stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kauppakeskus Stella

| Kauppakeskus Stella |
| --- | --- |

 Kauppakeskus Stellan pääsisäänkäynti.
Sijainti:  Mikkeli, Maaherrankatu 13
Avattu:  11.11.2011
Arkkitehti:  Arkkitehtitoimisto Innovarch
Omistaja:  Osuuskauppa Suur-Savo
Liikkeiden määrä:  30
Kerrospinta-ala:  n. 30 000 m²
Kerrosten määrä:  3
Kävijämäärä:  3,0 milj. (2020)
Vuosimyynti:  51,6 milj. € (2020)
Pysäköintipaikkoja:  680 (joista katettuja 620)
Kotisivu
Kauppakeskus Stella on Mikkelin keskustassa sijaitseva, Osuuskauppa Suur-Savon omistama kauppakeskus. Kauppakeskus Stella avasi ovensa 11.11.2011 kello 11.11. Stellan kokonaispinta-ala on noin 30 000 neliömetriä jakautuen kolmeen kerrokseen. Stellassa on yli 30 erikoisliikettä mm. Sokos. Kauppakeskuksen sydämenä on avara lasikatteinen kävelykatu, jossa sijaitsee myös perinteinen Mikkelin kauppahalli. Pääsisäänkäynti kauppakeskukseen on historiallisten porttirakennusten välistä, Hallituskatu 3–5. Stellan pohjakerroksesta on kulku Mikkelin Toriparkkiin.
Tietoa kauppakeskuksesta

kerrospinta-ala n. 30 000 m²
liikkeiden määrä alle 30
pysäköintipaikkoja: 680, joista katettuja 620
kauppakeskuksen suunnittelu: Arkkitehtitoimisto Innovarch
Kauppakeskuksen liikkeet

24 Pesula
Alko
Amarillo
Apteekki Stella
Babista & Rosso Pizza
Burger King
CafeStella
Cubus
Eurokangas
Finlayson Pop-Up
Gastropub Eino
Glitter
H&M
Hairlekiini
HupsiStella
Jukurit Shop
Kauppahalli
Life
Luna Living
Marimekko
Mikkelin Klubi
Mysteeri
Pentik
S-market
S-Pankki
Silmäasema
Sinsay
Sokos
Spice Ice by Candy Town
Stadium
Stellan Kukka
Suomalainen Kirjakauppa
Telia
Timanttiset
Tunnin Kuva
Muut palvelut

Postin pakettiautomaatti
Pakettipiste (Matkahuollon, PostNordin, DHL Expressin sekä Pakettipisteen paketeille)
Kauppahallin omat liikkeet:
Kotileipomo Siiskonen
Myymälä-kahvila Bunbum
Maalaispuoti
Heinäsen Kalaherkku & Eväsherkku
Aiheesta muualla

Kauppakeskus Stellan kotisivut
Kauppakeskus Stella luo uutta ostoskulttuuria[vanhentunut linkki]
Kauppakeskuksen pääaukiota.
Kasimir Leino

| Kasimir Leino |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kasimir Agathon Lönnbohm
Syntynyt: 17. marraskuuta 1866 Paltamo
Kuollut: 8. maaliskuuta 1919 (52 vuotta) Helsinki
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kasimir Leino (oikealta nimeltään Kasimir Agathon Lönnbohm, 17. marraskuuta 1866 Paltamo – 8. maaliskuuta 1919 Helsinki) oli kirjailija, sanomalehtimies ja teatterimies. Nykyisin hänet tunnetaan paremmin Eino Leinon veljenä kuin kirjailijana, vaikka hänellä on runsaasti omaakin tuotantoa.
Henkilötietoja ja työura

Kasimir Leino syntyi Paltamon Paltaniemellä (nyk. Kajaania) liperiläistä Mustosen sukua olevan komissionimaanmittari Anders (Antti) Lönnbohmin kymmenlapsiseen suurperheeseen. Leinon äiti oli Anna Emilia Kyrenius Sortavalan läheltä. Leino pääsi ylioppilaaksi 1884, valmistui filosofian kandidaatiksi 1888 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1896.
Ylioppilasaikanaan Leino työskenteli Hämeen Sanomat -lehden toimittajana ja myöhemmin jonkin aikaa Valvoja- ja Suomen Kuvalehti -lehtien toimittajana, samoin kuin Uusi Suometar -lehden taidearvostelijana. Paitsi teatterialan kriitikkona nuorsuomalaisessa Päivälehdessä, hän oli myös Maaseututeatterin ensimmäinen johtaja 1899–1903 ja Suomalaisen teatterin apulaisjohtajana hän ehti olla vuoden ja ohjata kaksi näytelmää, ennen kuin sai potkut Kaarlo Bergbomilta 1896, syynä vähäinen innostus työhön, ilmeisesti muiden kiireiden vuoksi.
Leino kirjoitti tutkimuksen Minna Canth näytelmäkirjailija (1897). Hänen muita tutkimuksiaan olivat Prosper Mérimée. Elämäkerta ja teokset kirjallisuushistorialliselta kannalta (väitöskirja 1895) ja taidehistoriaa käsittelevä Hovimaalaaja Aleksander Lauréus ja hänen ympäristönsä (1908). Leinon  yhdessä veljensä Eino Leinon kanssa perustama Nykyaika-aikakauslehti ilmestyi 1898–1899, Leino oli lehden päätoimittaja. Vuonna 1904 hän perusti Suomen Näyttämön, joka toimi kuitenkin vain vuoden verran.
Kirjallinen tuotanto

Vuonna 1886 julkaistiin Leinon ensimmäiset teokset Runokokeita sekä kertomukset Sukulais-rakkautta ja Emmalan Elli. Vuosina 1889–1890 Leino teki matkan Saksaan, Ranskaan ja Englantiin, jolloin tutustui näiden maiden kirjallisuuteen ja taiteeseen. Matkan aikana hän kirjoitti novellikokoelman Elämästä. Pienempiä kertomuksia (1889) sekä uuden runokokoelman Ristiaallokossa (1890). Pyrkimys vapautua ajatuksen ja elämän sovinnaisuudesta jatkui runokokoelmissa Väljemmillä vesillä (1893) ja Runoja (1899). Vuonna 1908 hänen koko lyriikastaan julkaistiin valikoima 25 vuotta. Vuonna 1905 ilmestyneen kertomuskokoelman Testamentti y.m. kertomuksia lisäksi hän kirjoitti näytelmät Jaakko Ilkka ja Klaus Fleming (runodraama 1901) ja Lehtolapsi (1905).
Leinon lukuisista suomennoksista mainittakoon Henrik Ibsenin runodraama Brand (1896); Prosper Mériméen pienoisromaani Carmen. Espanjalaisen mustalaistytön elämäntarina (1907), Colomba. Kertomus Korsikan oloista 1810-luvulta (1907) ja novellikokoelma Helmiä (1895); Arthur Schnitzlerin huvinäytelmä Kaksi kirjailijaa (1908) ja näytelmä Viimeiset naamiot (1908); Alphonse Daudet'n Kuninkaita maanpaossa I–II (1907–1908) ja Guy de Maupassantin Valittuja novelleja 1–2 (1907).
Teokset

Emmalan Elli (1880). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Runokokeita (1886). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Elämästä (1889). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Ristiaallokossa (1890). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Väljemmillä vesillä (1893). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Prosper Mérimée (1895). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Jaakko Ilkka ja Klaus Fleming (1901). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Testamentti y.m. kertomuksia (1905). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
25 vuotta (1908). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Käännösteokset

Helmiä (Prosper Mérimée, 1895). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Elämäkerta
Mateo Falcone
Etuvarustuksen valloitus
Tamango
Arpapeli
Etruskilainen vaasi
Arsène Guillot
Valittuja runoja (Gustaf Fröding, 1895). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Brand (Henrik Ibsen, 1896). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Colomba (Prosper Mérimée, 1907). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Carmen (Prosper Merimée, 1907) E-kirjana Gutenberg-projektissa, Lönnrot-projektissa (zip-tiedosto, avautuu ainakin Windowsin Muistiolla)
Valittuja novelleja I (Guy de Maupassant, 1907). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Valittuja novelleja II (Guy de Maupassant, 1907). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Kuninkaita maanpaossa I (Alphonse Daudet, 1907). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Kuninkaita maanpaossa II (Alphonse Daudet, 1908). E-kirjana Gutenberg-projektissa.
Palkinnot

Valtion kirjallisuuspalkinto 1901, 1902
Kirjallisuutta

Kaukonen, Väinö: Kasimir Leino runoilijana. Helsinki: Otava, 1966.
Ahola, Suvi: Kriitikon muotokuva: Kasimir Leinon elämä ja toiminta kirjallisuuskriitikkona Päivälehdessä 1889–1898. Helsinki, 1988.
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Vapaasti ladattavia Kasimir Leinon e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Kasimir Leinon teoksia Kansalliskirjaston Klassikkokirjastossa
Kasimir Leinosta Kajaanin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirjasampo.fi: Kasimir Leino
Keri (saari)

Keri
Kerin saari
| --- | --- |
Sijainti:  59.6994°N, 25.0214°E  Viro
Vesialue:  Suomenlahti 
Pinta-ala:  0,031 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Keri on Virolle kuuluva majakkasaari Suomenlahdessa. Se sijaitsee Pranglin saaresta noin kuusi kilometriä pohjoiseen.
Kerin saaren pinta-ala on 3,1 hehtaaria. Saari on matala ja kivinen. Kirjallisissa lähteissä ensimmäinen maininta saaresta on vuodelta 1623. Pietari Suuri määräsi vuonna 1719 saarelle rakennettavaksi merimerkin, joka valmistui 1724. Vuonna 1803 valmistui kivimajakka, joka sai 1857 teräsmajakkatornin. Vuonna 2003 majakka automatisoitui eikä saarella enää tarvittu majakanvartijaa.
Saarella on vuonna 1993 paljastettu muistomerkki lähistöllä kesäkuussa 1940 alasammutun matkustajakone Kalevan miehistölle ja matkustajille.
Sauna
Kalevan muistomerkki
Kirkel

| Kirkel |
| --- | --- |

 vaakuna
 Kirkel
 Koordinaatit: 49°17′N, 7°14′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Saarland
Hallintopiiri:  Saarpfalz
Hallinto:  
 – Pormestari:  Frank John
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  31,38 km²
Korkeus:  225-381 m
Väkiluku:  10 034 (2 010)
 – Väestötiheys:  320 as./km²
 
 www.kirkel.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kirkel on kunta Saksassa Saarpfalzin alueella Saarlandissa. Sesijaitsee noin  8 km  Neunkirchenistä kaakkoon ja 20 km Saarbrücken itä-koilliseen.
Kaupungin keskustasta muutaman sadan metrin päässä on hyvin säilynut linnanraunio. Pieni  Kirkelin linna rakennettiin  1075 ja on kaupungin maamerkki. Linna sijaitsee pienellä linnamäellä, ja korkean tornin ansiosta, jossa on  169 askelmaa, se näkyy hyvin kauas. Kirkelissä on ollut koko Saarlandin seudun tihein metsäalue.
Kauniiden maisemien vuoksi siellä käy paljon matkailijoita. Siellä on runsaasti juhlia. Sen merkittävin tapahtuma on elokuinen "Wurstmarkt", joka kestää for 3–4 päivää ja on todellinen olutfestivaali.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Burgsommer auf Burg Kirkel
Picture of the castle Kirkel on Historische-Orte.de
Kirkebygden

| Kirkebygden |
| --- | --- |
 Vålerin kirkko
 Kirkebygden
 Koordinaatit: 59°21′31″N, 10°52′27″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Østfold
Kunta:  Våler
Pinta-ala:  
 – Maa:  1 km²
Väkiluku (2023):  1 543
 – Väestötiheys:  1 543 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kirkebydgen tai Kirkebygda on taajama Vålerin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on yksi neliökilometri ja asukasluku 1 543 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kirkebygden Wikimedia Commonsissa
Keskiafrikankaija

| Keskiafrikankaija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Suku::  Afrikankaijat Poicephalus
Laji::  crassus
Kaksiosainen nimi
 Poicephalus crassus  (Sharpe, 1884) 
Katso myös
   Keskiafrikankaija Wikispeciesissä   Keskiafrikankaija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keskiafrikankaija (Poicephalus crassus) eli aiemmalta nimeltään kameruninkaija on keskiafrikkalainen papukaija, joka elää Lounais-Tšadissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Lounais-Sudanissa ja Pohjois-Zairessa. Sen holotyypin kuvaili Richard Bowdler Sharpe Ndorumasta Sudanista 1884.
Katrina Law

| Katrina Law |
| --- | --- |
 Katrina Law vuonna 2014 Floridan SuperConissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1985 (ikä 39) Philadelphia, Pennsylvania
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Keith Andreen (vih. 2013)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Katrina Law (s. 30. syyskuuta 1985 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Spartacus, Arrow ja The Oath.
Nuoruus

Philadelphiassa syntynyt Law kasvoi New Jerseyn Deptfordin kaupungissa. Hänen äitinsä syntyi Taiwanissa ja isällä on saksalaisia ja italialaisia sukujuuria.
Nopeasti High Schoolista valmistumisen jälkeen Law kruunattiin "Miss New Jersey Teen USA" -tittelillä.
Ura

Vuonna 2010 Law työskenteli ohjaajan Adrian Picardin kanssa tähdittäessään web-sarjaa The Resistance, joka esitettiin myöhemmin myös Syfyn kanavalla. Tuon jälkeen Law sai roolin draamasarjassa Spartacus, jossa hän esiintyi ensimmäisellä ja kolmannella tuotantokaudella.
Vuonna 2013 Law valittiin esittämään Ra’s al Ghulin Nyssa-tytärtä The CW -kanavan supersankarisarjaan Arrow.
Heinäkuussa 2017 Law sai päärooliin poliisisarjasta The Oath, jossa hänen esittää korruptioituneen poliisiryhmän jäsentä, Karen Beachia.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Huom. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Lucky numbers - kaikki pelissä | Lucky Numbers | teinityttö |  |
| 2001 | Bottomfeeders | Bottomfeeders | Ursula |  |
| 2002 | Kuolettava sopimus | Emmett's Mark | Francine |  |
| 2002 | 44 minuuttia | 44 Minutes: The North Hollywood Shoot-Out | Kate | televisioelokuva |
| 2005 | Choker | Choker | Santo |  |
| 2006 | Kaikki peliin | All In |  |  |
| 2006 | If You Lived Here, You'd Be Home Now | If You Lived Here, You'd Be Home Now |  | televisioelokuva |
| 2007 | A New Tomorrow | A New Tomorrow | Katherine Schatz |  |
| 2008 | Stiletto | Stiletto |  | DTV-julkaisu |
| 2009 | Alpha Males Experiment | Alpha Males Experiment | Jenna | alk. "Knuckle Draggers" |
| 2010 | The Grind | The Grind | Jemma |  |
| 2011 | 3 Minutes | 3 Minutes | metsästäjä | lyhytelokuva |
| 2013 | Snow Bride | Snow Bride | Greta Kaine | televisioelokuva |
| 2015 | Death Valley | Death Valley | Annie Gunn |  |
| 2015 | Checkmate | Checkmate | Katana |  |
| 2015 | 12 Gifts of Christmas | 12 Gifts of Christmas | Anna Parisi | televisioelokuva |
| 2016 | Mafiosa | Mafiosa | Alex Johnson | valmistunut vuonna 2010 |
| 2017 | Darkness Rising | Darkness Rising | Izzy |  |
Televisiosarjat
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Huom. |
| 2001 | Hädän hetkellä | Third Watch | Ani Bailey | 1 jakso |
| 2002 | Reba | Reba | Morgan Brooks | 1 jakso |
| 2007 | The Rookie | The Rookie | Kate Wyman | 6 jaksoa |
| 2009 | Chuck | Chuck | Alexis | 1 jakso |
| 2010–12 | Spartacus | Spartacus | Mira | 15 jaksoa |
| 2010 | Totuuden miekka | Legend of the Seeker | Garren the Mord Sith | 3 jaksoa |
| 2010 | The Resistance | The Resistance | Lana | päärooli |
| 2013 | Chosen | Chosen | Amber | 2 jaksoa |
| 2014–18 | Arrow | Arrow | Nyssa al Ghul | 18 jaksoa |
| 2015 | Guilt | Guilt | Natalie | esittämätön pilotti |
| 2016 | Legends of Tomorrow | Legends of Tomorrow | Nyssa al Ghul | 1 jakso |
| 2017 | Training Day | Training Day | Rebecca Lee | päärooli |
| 2018 | The Oath | The Oath | Karen Beach | päärooli |
Yksityiselämä

Law meni naimisiin näyttelijä Keith Andreenin kanssa 5. tammikuuta 2013 Costa Ricassa.
Aiheesta muualla

Katrina Lawn kotisivut (englanniksi)
Katrina Law Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Katrina Law Twitterissä
Kfar Habad

| Kfar Habad |
| --- | --- |
 Paikallinen synagoga.
 Kfar Habad
 Koordinaatit: 31°59′19″N, 34°51′7″E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Keski-Israel
Väkiluku (2018):  6 421
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kfar Habad (hepr. ‏כפר חב״ד‎, Kfar Ḥabad) on kylä Israelin Keski-Israelin hallintoalueella. Kylä on yksi hasidilaisen Habad-liikkeen keskuksista ja sen asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 6 421.
Maantiede

Kfar Habad sijaitsee Israelin keskiosassa.
Historia

Kfar Habad perustettiin vuonna 1949. Perustamisen taustalla vaikutti hasidilaisessa Habad-liikkeessä vaikuttanut rabbi Isaac Shneersohn ja Kfar Habadiin oli tarkoitus asuttaa Habad-liikkeen siirtolaisia Venäjältä. Venäjältä tulleita siirtolaisia seurasi myöhemmin juutalaisia siirtolaisia Pohjois-Afrikasta. Vuonna 1955 viisi paikallista koululaista ja heidän opettajansa saivat surmansa fedayeen-joukkojen tekemässä terrori-iskussa. Vuonna 1970 paikkakunnalle perustettiin uusien siirtolaisten väliaikaiselle asuttamiselle tarkoitettu leiri.
Väestö

Kfar Habadin asukasluku oli vuoden 2018 lopussa 6 421. Vuonna 2002 vastaava lukema oli 4 220 ja vuonna 1969 1 540. Kylä on Habad-liikkeen keskus Israelissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kfar Habad Wikimedia Commonsissa
Habad-liikkeen New Yorkissa sijaitsevan päämajan kopio Kfar Habadissa.
Keri-Anne Payne

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Paine vuonna 2013 |  Paine vuonna 2013 |  Paine vuonna 2013 |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Naisten avovesiuinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | 10 km |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Rooma 2009 | 10 km |  |
|  Kultaa | Shanghai 2011 | 10 km |  |
Naisten uinti
| EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Kultaa | Wien 2004 | 400 m vapaauinti |  |
Keri-Anne Payne (s. 9. joulukuuta 1987 Johannesburg, Etelä-Afrikka) on brittiläinen avovesiuimari, uimari, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Payne saavutti 10 kilometrin avovesiuinnissa olympiahopeaa Pekingissä 2008. Lisäksi hän ui ratauinnissa 200 metrin sekauinnissa 16:nneksi ja 400 metrin sekauinnissa 15:nneksi. Payne on voittanut 10 kilometrin avovesiuinnin maailmanmestaruuden Roomassa 2009 ja Shanghaissa 2011. Shanghain MM-kullan myötä Payne varmisti ensimmäisenä brittinä osallistumisensa Lontoon vuoden 2012 kotiolympialaisiin. Hänellä on myös lyhyen radan Euroopan mestaruus 400 metrin vapaauinnista vuodelta 2004.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu ja blogi (englanniksi)
Kermadecsaaret

| Kermadecsaaret |
| --- | --- |

  
Merialue:  Tyynimeri
Suurin saari:  Raoul
Pinta-ala:  noin 33 km²
Valtio
Valtio:   Uusi-Seelanti
Väestö
Väkiluku:  asumaton
Kermadecsaaret ovat Uuteen-Seelantiin kuuluva ryhmä saaria eteläisellä Tyynellämerellä noin 1 000 kilometriä Uuden-Seelannin Pohjoissaaresta koilliseen. Saaret ovat nykyisin vakituisesti asumattomia ja niistä vastaa Uuden-Seelannin Department of Conservation. Saaret kuuluvat merensuojelualueen ympäröimään luonnonsuojelualueeseen ja niillä tavataan esimerkiksi kotoperäisiä kasvi- ja lintulajeja.
Maantiede

Kermadecsaaret sijaitsevat noin 800–1 000 kilometriä Uuden-Seelannin Pohjoissaaresta koilliseen eteläisellä Tyynellämerellä. Saaret ovat kooltaan suhteellisen pieniä. Suurin saarista on pinta-alaltaan 29 km² kokoinen Raoul. Saariston muita saaria ovat esimerkiksi Macauley, Curtis ja l’Esperance Rock. Pienempien saarien pinta-ala yhteensä on kuitenkin alle 4 km². Kermadecsaaret muodostavat Uuden-Seelannin yksinomaisen talousvyöhykkeen ja mannerjalustan pohjoiskärjen.
Kermadecsaaret muodostuvat pohjois-itä suuntaisesta noin 40 tulivuorta käsittävästä vuorijonosta. Suurin osa tulivuorten huipuista on meren alla. Kermadecsaaret meren pinnan yläpuolella ovat muodostuneet noin miljoona vuotta sitten. Saaret ja tulivuoret sijaitsevat Tyynenmeren- ja Australian mannerlaattojen törmäyskohdassa. Maanjäristykset ja merenalaisten tulivuorten purkaukset ovat alueella suhteellisen yleisiä.
Maantiede > Ilmasto

Kermadecsaarten ilmasto on subtrooppinen ja keskilämpötila vaihtelee elokuun 16°C ja helmikuun 22,4°C välillä. Keskimääräinen vuotuinen sadanta on noin 1 500 mm.
Maantiede > Luonto

Kermadecsaarilla tavataan 113 kotoperäistä kasvilajia tai -alalajia. Niistä 23 esiintyy ainoastaan Kermadecsaarilla. Kotoperäisten lajien lisäksi saarilla on sinne ihmisten sittemmin tuomia lajeja (esim. verililjapuu (Cordyline fruticosa) ja Alocasia brisbanensis). Saarista vain suurimmalla (Raoul) kasvaa metsää. Yleisimpiä puulajeja saarella ovat Metrosideros kermadecensis ja Rhopalostylis baueri. Eri lintulajeja saarilla tavataan 35 ja niistä kolme esiintyy vain Kermadecsaarilla. Lintulajeihin lukeutuvat esimerkiksi valkotropiikkilintu, tui, sekä uudenseelanninviherkaijan paikallinen alalaji (Cyanoramphus novaezelandiae cyanurus). Kotoperäisiä nisäkäslajeja saarilla ei ole lainkaan. Kissat, rotat ja vuohet ovat olleet ihmisten tuomia tulokaslajeja. Tulokaslajeja on sittemmin pyritty hävittämään ja esimerkiksi Raoul on nykyisin puhdistettu vuohista, kissoista ja rotista. Kermadecsaaret ovat nykyisin luonnonsuojelualue, minkä lisäksi ympäröivä merialue kuuluu Kermadecsaarten merensuojelualueeseen.
Historia

Kermadecsaaret esiintyvät maorien kansanperinteessä, jossa maorit saapuivat Uuteen-Seelantiin kanooteilla. Maorinkielinen nimi saarille on Rangitāhua ja kansanperinteessä Aotea- ja Kurahaupō-kanootit kulkivat Kermadecsarten kautta. Polynesialaisista merenkävijöistä alueella 1300-luvulta lähtien on jonkin verran arkeologista näyttöä Raoul-saarelta. Saari on mahdollisesti ollut pysähdyspaikka Uuteen-Seelantiin kuljettaessa.
Ensimmäinen Kermadecsaaria kartoittanut eurooppalainen oli ranskalainen tutkimusmatkailija Antoine Raymond Joseph de Bruni d’Entrecasteaux vuonna 1793. Hän nimesi saaren komennossaan olevista kahdesta aluksista toisen kapteeni Huon de Kermadecin mukaan. Todennäköisesti jo saman vuosikymmenen aikana saarilla alkoi vierailla valaanpyytäjiä, jotka keräsivät saarilta esimerkiksi polttopuuta ja juomavettä. Saarille jätettiin myös vuohia ravinnoksi.
Saarten ensimmäiset vakituiset asukkaat olivat Raoulille vuonna 1878 saapuneet Thomas Bell ja hänen perheensä, jotka asuivat saarella seuraavat 35 vuotta. Vielä tuolloin saaret eivät virallisesti kuuluneet millekään valtiolle. Kysymys nousi esiin vasta Saksan yritettyä liittää Samoan itseensä vuonna 1885. Saksalaisten vaikutusvallan kasvamisesta huolestuneet britit nostivat lippunsa Raoulilla 31. heinäkuuta 1886 ja vuotta myöhemmin saaret liitettiin Uuteen-Seelantiin. Raoulilta yritettiin jakaa maata uusille siirtolaisille, joita saapuikin vuonna 1889. Kuitenkin vain vuotta myöhemmin kaikki siirtolaiset olivat poistuneet Bellin perhettä lukuun ottamatta. Vuonna 1908 saarilla vieraili W. R. B. Oliverin johtama tieteellinen retkikunta. Ensimmäisen maailmansodan aikana saksalainen SMS Wolf käytti saaria tukialueenaan ja sotavankeudesta karannut Felix von Luckner piilotteli jonkin aikaa Curtis-saarella vuonna 1917.
Suurimmasta osasta saaria tuli osa luonnonsuojelualuetta vuonna 1934 ja viimeiset siirtolaiset lähtivät vuonna 1938. Vuonna 1939 Raoulille perustettiin radio- ja sääasema. Saarista vastaa nykyisin Uuden-Seelannin Department of Conservation eli DOC. Maissa käyminen ei ole mahdollista ilman lupaa, jota ei käytännössä myönnetä kuin alueen suojelun tai tutkimuksen parissa työskenteleville.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kermadecsaaret Wikimedia Commonsissa
Kermadecsaarten kartta.
Cyanoramphus novaezelandiae cyanurus piirroksessa vuodelta 1891.
Kfar Etzionin verilöyly

Kfar Etzionin verilöyly oli Gush Etzionin juutalaiseen siirtokunta-alueeseen kuuluneen Kfar Etzionin antautuneiden puolustajien joukkomurha Palestiinan mandaattialueen sisällissodan aikana 13. toukokuuta 1948 eli hieman ennen Israelin itsenäisyyssotaa. Arabilegioona oli aloittanut Gush Etzionin valtaukseen tähdänneen hyökkäyksen edellisenä päivänä. Kfar Etzionin antauduttua joitakin sen puolustajista surmattiin. Yhteensä verilöylyssä ja edeltäneissä taisteluissa kuoli 157 juutalaista. Seuraavana päivänä antautuivat muut Gush Etzionin siirtokunnat, joiden asukkaat päätyivät sotavangeiksi. Siirtokuntien rakennukset tuhottiin.