stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Psilosiini
Aiheesta muualla

Erowid-portaali (englanniksi)
TiHKAL-kirja osoitteessa Erowid (englanniksi)
isomerdesign.com (englanniksi)
PubChem: Psilocin (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Psilocin (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Psilocin (englanniksi)
Psilosiinin ja muiden päihteiden erotteluja ja synteesejä (englanniksi)
Tryptamiinit
5-MeO-DIPT
5-MeO-DMT
5-MeO-MIPT
AET
AMT
bufoteniini
DET
DMT
DPT
ibogaiini
johimbiini
LSD
melatoniini
psilosiini
psilosybiini
ritsatriptaani
serotoniini
sumatriptaani
tryptamiini
tryptofaani
Probus

| Probus |
| --- | --- |
 Probuksen rintakuva Musei Capitolinissa Roomassa.
Rooman keisari
Valtakausi:  276 – 282
Edeltäjä:  Florianus
Seuraaja:  Carus

Syntynyt:  19. elokuuta 232 Sirmium, Pannonia Inferior
Kuollut:  syyskuu tai lokakuu 282 Sirmium, Pannonia Inferior
Aurelianus (hallitsi 270–275) roomalaisessa kolikossa.
Marcus Aurelius Probus (19. elokuuta 232 – syyskuu tai lokakuu 282) oli Rooman keisari vuosina 276–282. Hän oli sotilaskeisari, ja useiden edeltäjiensä tavoin illyrialaista syntyperää. Itäinen armeija valitsi hänet keisariksi Tacituksen murhan jälkeen, jonka jälkeen Probus kukisti kilpailijansa Florianuksen. Suuren osan kaudestaan hän käytti taistelemalla valloittajia, etenkin germaaneja vastaan. Probus onnistui rauhoittamaan Reinin ja Tonavan rajaa ja hänen kautensa oli tärkeä 200-luvun kriisin päättymisen kannalta. Probuksen sotilaat murhasivat hänet vuonna 282, kun hän oli matkalla kukistamaan usurpaattori Carusta.
Elämä > Ura ennen keisariutta

Probuksen varhaisista vuosista ei tiedetä paljoakaan. Hän syntyi 19. elokuuta 232 Sirmiumissa, Pannonia Inferiorissa. Hänen isänsä oli joko Maximus-niminen sotilastribuuni, tai Dalmatius-niminen puutarhuri. Probus toimi luultavasti tribuunina keisari Valerianuksen aikana, ja myöhemmin hän palveli ainakin Aurelianuksen armeijassa. Historia Augustan mukaan Aurelianus lähetti vuonna 272 Probuksen komentaman laivaston valtaamaan Aegyptuksen eli Egyptin provinssia palmyralaisilta. Probuksen joukot kukistivatkin palmyralaiset nopeasti ja pian provinssi oli Rooman hallinnassa. Vaikka Historia Augustan luotettavuus onkin kyseenalainen, ei ole mitään syytä, että Aurelianus ei olisi antanut näinkin tärkeää tehtävää kenraalilleen. Probus kuului todennäköisesti Aurelianuksen luotetuimpien ja parhaimpien kenraalien joukkoon. On mahdollista, että Aurelianus piti itse häntä todennäköisimpänä seuraajanaan, mutta tämä saattaa olla Probuksen omaa propagandaa. Tacituksen aikana Probus nimitettiin idässä sijaitsevien provinssien johtoon (dux orientis). Joskus hänet on sekoitettu erääseen Tenagino Probukseen, joka toimi Egyptin prefektinä Claudius Gothicuksen aikana.
Elämä > Nousu valtaan

Keisari Tacitus kuoli kesäkuussa 276 Kappadokiassa. Pian tämän jälkeen hänen pretoriaaniprefektinsä Marcus Annius Florianus julistettiin keisariksi, mutta samaan aikaan Syyrian, Palestiinan ja Egyptin joukot julistivat Probuksen keisariksi. Florianus päätti marssia Probuksen joukkoja vastaan saadakseen rikkaan Egyptin provinssin haltuunsa nopeasti. Probus tiesi, että hänen joukkojensa lukumäärä oli paljon pienempi kuin vastustajan, joten hän päätti välttää taistelua. Florianus ei ollut saavuttanut joukkojensa täyttä luottamusta. Hänen sotilaansa eivät myöskään olleet tottuneet idän kuumaan ilmastoon, ja alkoivat pian kärsiä kovasta helteestä. Muutaman taisteluttoman viikon kuluttua Florianuksen joukot turhautuivat ja surmasivat komentajansa, tai pakottivat tämän tekemään itsemurhan. Taistelulta vältyttiin, ja Probus oli nyt valtakunnan kiistaton hallitsija. Tämä tapahtui luultavasti elokuussa 276.
Elämä > Taistelut Illyricumissa, Vähässä-Aasiassa ja Egyptissä

Probus asutti suuria määriä germaaneja Rooman alueille. Muun muassa 100 000 bastarnia Traakiaan. Vuonna 279 Probus oli luultavasti Vähän-Aasian Kilikiassa, missä hän soti isaurialaisia vastaan. Zosimos kertoo, että isaurialainen rosvopäällikkö ja kapinallinen nimeltään Lydius oli joukkoineen ryöstellyt Kilikiaa ja Pamfyliaa sekä vallannut Lyykiassa sijaitsevan Kremnan kaupungin. Hänen omat miehensä lopulta surmasivat hänet. Historia Augusta mainitsee myös toisen päällikön nimeltään Palfurius tai Palfuerius, joka otettiin vangiksi ja teloitettiin. Lydius ja Palfurius/Palfuerius saattavat olla yksi ja sama henkilö, mutta asiasta ei ole varmuutta. Joka tapauksessa levottomuudet olivat ilmeisesti tarpeeksi vakavia, joten Probuksen armeija saapui paikalle ja kukisti rosvot. Ehkäistäkseen väkivaltaisuuksien alkamisen uudestaan, Probus rakennutti linnoituksia alueelle ja antoi maita sotaveteraaneille. Probus saattoi myös perustaa kolme uutta legioonaa, jotka sijoitettiin Isauriaan: Legio I Isaura Sagittarian, Legio II Isauran, ja Legio III Isauran.
Myös Egyptissä oli levotonta. Blemmyae-heimoon kuuluneet paimentolaiset olivat liittoutuneet Ptolemaislaisten kanssa ja hyökänneet provinssiin Niiliä pitkin ja vallanneet Koptoksen kaupungin. Probus lähetti kenraalinsa Egyptiin maahantunkeutujia vastaan. Roomalaiset kukistivat blemmyit ja palauttivat järjestyksen provinssiin. Tämän jälkeen Probus jälleenrakennutti Niilin alueen siltoja, kanaaleja ja rantavalleja. Vuonna 279 Probus otti arvonimet Persicus Maximus ja Medicus Maximus.
Elämä > Kapinoita

Vuonna 280 Probus suunnitteli sotaretkeä itään Persiaa vastaan. Hän ei kuitenkaan ehtinyt lähteä matkaan, kun tuli tieto lukuisista keisariksi julistautuneista usurpaattoreista ympäri valtakuntaa. Näistä vallananastajista ei tiedetä kovinkaan paljon, ja monet lähteet ovat ristiriitaisia toistensa kanssa. Myös kapinoiden kronologia on epävarma. Kapinat olivat kuitenkin tarpeeksi vakavia, joten Probuksen täytyi lykätä Persian sotaretkeä ja lähteä kukistamaan usurpaattoreita.
Historia Augustan mukaan Gallian Lugdunumissa eräs Proculus kapinoi Probusta vastaan tuntemattomista syistä. Proculuksella oli ilmeisesti suhteita frankkeihin ja hän toivoi että he saapuisivat hänen avukseen. Frankit kuitenkin luovuttivat Proculuksen Probukselle. Ilmeisesti suunnilleen samoihin aikoihin eräs Bonosus kapinoi keisaria vastaan. Bonosus oli Reinin laivaston komentaja, joka oli jostakin syystä epäonnistunut laivojen suojelemisessa, jolloin germaanit olivat polttaneet ne. Peläten seurauksia, hän julistautui keisariksi. Bonosus oli erehdyksestään huolimatta taitava komentaja, ja Probuksen täytyi lähettää suuri armeija kapinaa kukistamaan. Lopulta Bonosus tajusi, että tilanne oli toivoton ja teki itsemurhan hirttäytymällä. Probus antoi säästää Bonosuksen lapset ja hänen vaimonsa.
Vuonna 281 Julius Saturninus, yksi Probuksen kenraaleista Syyriassa julistautui myös keisariksi joko Syriassa, tai Egyptissä. Antiikin lähteet ovat ristiriidassa toistensa kanssa, joten kapinan tarkkaa sijaintia ei tiedetä. Historia Augustan mukaan Aurelianus oli asettanut Saturninuksen idän armeijan johtoon, ja hän julistautui keisariksi Aleksandriassa ja lähti sitten Palestiinaan. Aurelius Victorin, Eutropiuksen ja Orosiuksen mukaan kapinan keskus oli Egyptissä. Zosimoksen mukaan taas hän oli Syrian maaherra. Saturninuksen omat sotilaat kuitenkin murhasivat hänet, ennen kuin Probus ehti paikalle kukistamaan kapinaa.
Probus vietti triumfin voittojensa kunniaksi vuonna 281. Samana vuonna hän oli myös konsulina yhdessä Gaius Junius Tiberianuksen kanssa. Valtakunnassa oli nyt rauhallista moneen vuoteen, joten Probus pystyi keskittymään rauhanomaisiin asioihin. Hän rohkaisi Gallian, Pannonian, ja Moesian asukkaita perustamaan lisää viinitarhoja. Tilanne oli jopa niin rauhallinen, että Probus pystyi käyttämään armeijan sotilaita viiniköynnösten istuttamisessa.
Elämä > Kuolema

Vuonna 282 Probus oli jälleen konsulina. Hän aikoi nyt lähteä itään sotimaan Persiaa vastaan. Probus pääsi Sirmiumiin asti, kun tuli tieto että Raetian ja Noricumin joukkojen komentaja ja pretoriaaniprefekti Marcus Aurelius Carus oli julistautunut keisariksi. Probus lähetti joukkoja Carusta vastaan, mutta nämä loikkasivat Caruksen puolelle. Pian tämän jälkeen Probuksen omat sotilaat päättivät myös siirtyä Caruksen puolelle, ja murhasivat Probuksen Sirmiumissa, luultavasti syys-joulukuussa. Probus haudattiin murhapaikan lähistölle.
Probusta pidettiin suuressa arvossa 300-luvulla. Hänet muistettiin erityisesti lukuisista julkisista töistään Egyptissä, Galliassa, ja Tonavalla. Hänen tavoitteensa oli entistää sodissa ja kapinoissa kärsineitä kaupunkeja ja parantaa provinssien taloudellista tilannetta. Epäluotettavan Historia Augustan mukaan Probus julisti ettei lähitulevaisuudessa tarvitsisi käydä enää sotia, eikä näin ollen sotilaitakaan tarvittaisi: tämä lienee liioittelua, mutta ilmeisesti hänen sotilaansa eivät kuitenkaan loppujen lopuksi yhtyneet Probuksen näkemyksiin ja joukkojen käyttäminen julkisissa töissä pahensi keisarin ja armeijan suhdetta, mikä lopulta johti Probuksen murhaan.
Kirjallisuutta

Alf Henrikson: Antiikin tarinoita 1–2.  WSOY, 1993.  ISBN 951-0-18515-9
James H. E. Crees: The Reign of the Emperor Probus.  Adamant Media Corporation, 2000.  ISBN 1402196989  Google-teoshaku. (englanniksi)
Gerald Kreucher: Der Kaiser Marcus Aurelius Probus und seine Zeit.  Franz Steiner Verlag, 2003.  ISBN 3515083820  Google-teoshaku. (saksaksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Probus Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Florianus | Rooman keisari   | Seuraaja: Carus |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Imp. Caesar M. Claudius Tacitus Augustus ja Aemilianus | Rooman konsuli Paulinuksen kanssa  vuonna 277 | Seuraaja: Imp. Caesar M. Aurelius Probus Augustus ja Virius Lupus |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Imp. Caesar M. Aurelius Probus Augustus ja Paulinus | Rooman konsuli Virius Lupuksen kanssa  vuonna 278 | Seuraaja: Imp. Caesar M. Aurelius Probus Augustus ja Nonius Paternus |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Imp. Caesar M. Aurelius Probus Augustus ja Virius Lupus | Rooman konsuli Nonius Paternuksen kanssa  vuonna 279 | Seuraaja: (Valerius?) Messalla ja (Vettius?) Gratus |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: (Valerius?) Messalla ja (Vettius?) Gratus | Rooman konsuli Gaius Junius Tiberianuksen kanssa  vuonna 281 | Seuraaja: Imp. Caesar M. Aurelius Probus Augustus ja Victorinus |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Imp. Caesar M. Aurelius Probus Augustus ja Gaius Junius Tiberianus | Rooman konsuli Victorinuksen kanssa  vuonna 282 | Seuraaja: Imp. Caesar M. Aurelius Carus Augustus ja Imp. Caesar M. Aurelius Carinus Augustus |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef  Te Papa (New Zealand) 
Rooman valtakunta vuonna 280.
Noin vuonna 280 lyöty kolikko, jossa kuvataan Probusta ja Sol Invictus -jumalaa. Ympärillä kiertää teksti: "IMP·C·PROBUS·INVIC·P·F·AUG". (Imperator Caesar Probus Invictus Pius Felix Augustus, suom. Ylipäällikkö Caesar Probus, voittamaton, hurskas ja menestyksekäs Augustus).
Risto Syrjänen

Risto Sulo Syrjänen (4. kesäkuuta 1925 Tervakoski, Janakkala – 8. tammikuuta 2016 Lahti) oli suomalainen pika-aitajuoksija.
Syrjänen karsiutui Helsingin 1952 olympialaisten 110 metrin aitajuoksun alkuerissä ajalla 15,4. Hän edusti Suomea kymmenessä maaottelussa vuosina 1950–1953. Seuratasolla hän edusti Tervakosken Patoa, Hyvinkään Tahkoa ja Jämsänkosken Ilvestä. Hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1951 ja saavutti SM-hopeaa 1950, 1952 ja 1953 sekä SM-pronssia vuonna 1954. Hänen ennätyksensä 110 metrin aitajuoksussa oli 14,9 s vuodelta 1953.
Syrjänen valittiin vuoden rakennusmestariksi Suomessa 1982.
Aiheesta muualla

Risto Syrjänen Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
Prääsä

| Prääsä Пряжа, Priäžä |
| --- | --- |
 Prääsä
 Koordinaatit: 61°41′40″N, 33°37′20″E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Prääsän kansallinen piiri
kaupunkityyppiseksi taajamaksi:  1962
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunkityyppinen taajama
Väkiluku (2002):  4 269
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  186120
Suuntanumero(t):  +7 81456
 Prääsän piirin hallinnollinen keskus 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Prääsän piirin keskuskirjasto
Prääsä (ven. Пряжа, Prjaža, karjalaksi Priäžä, aikaisemmin myös Teru) on kaupunkikunta ja sen keskuksena toimiva kaupunkityyppinen taajama Karjalan tasavallassa Venäjällä Kuolan valtatien (M18) varrella. Taajaman kautta kulkee Petroskoi–Värtsilä-tie. Tie osa kansainvälistä Sinisen tien matkailureittiä Norjasta Ruotsin ja Suomen kautta Venäjän Karjalaan.
Kaupunkityyppinen taajama

Prääsän kaupunkityyppinen taajama on Prääsän kansallisen piirin hallintokeskus ja se sijaitsee noin 55 kilometriä Petroskoista länteen Aunukseen vievän tien varressa Prääsänjärven länsirannalla. Vuonna 2005 taajamassa oli 4 248 asukasta. Prääsässä on posti, kauppoja, museo, pieni Priozernaja-hotelli, kulttuuritalo, kahvila ja vuonna 2001 valmistunut puukirkko sekä useita vanhoja karjalaistaloja.
Kaupunkikunta

Prääsän kunnassa oli 9 100 asukasta vuonna 1996. Kunta rajoittuu pohjoisessa Matrossaan, idässä Äänisenrannan piiriin, etelässä Pyhäjärveen, lännessä Nuosjärven ja Savinovoon sekä luoteessa Essoilaan.
Kunnan asutuskeskukset
Prääsä (kaupunkimainen taajama)
Manke (taajama) (ven. Manga) (46 asukasta vuonna 1996)
Manke (kylä).
Kintahankylä (ven. Kindasovo) (37 asukasta vuonna 1996)
Manken kylässä on ortodoksinen tsasouna 1800-luvulta.
Ystävyyskunnat
Juankoski (Suomi), vuodesta 1990
Tuusniemi (Suomi), vuodesta 1990
Varpaisjärvi (Suomi), vuodesta 1990
Tapahtumat > Kintahankylän huumorijuhla

Kintahankylässä (Kindasovo) on pidetty vuodesta 1985 alkaen ensimmäisenä tai toisena sunnuntaina Kintahankylän huumorin kesäjuhlat, joka perustuu hölmöläiskansanperinteelle.
Kintahankylä on Karjalan tasavallan kansanperinteen Hölmölä. Juhliin liittyy kansantansseja, kansanmusiikkia, perinneleikkejä, pilailua, hölmöläisnäytelmiä ja siellä lauletaan tsastushkoita eli riimitettyjä, yleensä kaksimielisyyksillä tai sanaleikillä höystettyjä kansanlauluja. Juhlien alkuunpanija oli koreografi ja kansanperinteen tuntija Viola Malmi.
Juhlasta on 2000-luvulla tullut koko Prääsän seudun tärkeä kulttuuritapahtuma. Järjestäjinä ovat nyt Prääsän piirin Melnitsa-säätiö ja piirin kulttuuriviranomaiset sekä Karjalan tasavallan kulttuuriministeriö. Vuonna 2015 muusikkoja ja tanssijoita oli Suomesta, Latviasta ja Virosta.
Kintahankylässä asutaan ympärivuotisesti vain muutamassa talossa. Kesällä väkimäärä moninkertasituu. Vuonna 2015 juhlaan osallistui 2 000–3 000 henkeä.
Historia

Prääsä mainitaan historiallisissa lähteissä ensimmäisen kerran 1650-luvulla. Venäjän keisarikunnassa ja 1920-luvulle asti se oli osa Pyhäjärven kuntaa. Alue oli jatkosodassa Suomen miehittämä 1941–1944.
Prääsän kaupunkikunta Prääsän piirin kartalla.
Psyra (kaupunki)

| Psyra> Ψύρα.Sijainti |
| --- | --- |
 Psyra
Koordinaatit:  38°32′56″N, 25°33′43″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Psará, Chíos, Pohjois-Egean saaret
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Psyra, Pohjoisen Egean saaret
Psyra (m.kreik. Ψύρα) oli antiikin aikainen kaupunki Psyran (nyk. Psará) saarella Kreikassa. Se sijaitsi nykyisen Psarán kylän paikalla.
Maantiede

Psyran kaupunki sijaitsi samannimisen saaren eli nykyisen Psarán saaren luoteisrannikolla luonnonsatamalahden rannalla. Samassa paikassa sijaitsee myös nykyinen Psarán kylä. Kaupungin akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi nykyinen Mávri Ráchin eli Palaiókastron kukkula niemessä heti nykyisen kylän eteläpuolella. Nykyisin samalla kukkulalla ovat Pyhän Annan (Agía Ánna) ja Pyhän Johanneksen (Ágios Ioánnis) kirkot.
Psyran saari sijaitsi antiikin nimistöllä Aigeianmeren pohjoisissa keskiosissa Khioksen saaren luoteispuolella, 50 stadioninmitan päässä Khioksen luoteiskärjestä Melainain niemestä. Sen ympärysmitaksi laskettiin 40 stadionia. Saari oli vuoristoinen ja kallioinen, ja antiikin ajan lähteet huomioivat sen karuuden, jonka vuoksi saari ei kyennyt tuottamaan tarpeeksi viiniä edes Dionysoksen juomauhreihin.
Historia

Psyralla on ollut mykeneläistä asutusta jo 1300- ja 1200-luvuilla eaa. Varhaisin maininta Psyran saaresta on Homeroksen Odysseiassa, jossa Nestor mainitsee sen nimellä Psyria. Demosthenes mainitsee saaren 300-luvulla eaa. kuvatessaan seudun kovia tuulia, jotka vaikeuttavat merenkulkua.
Antiikin aikainen asutus nykyisessä Mávri Ráchissa ajoittuu pääasiassa hellenistiselle ja varhaiselle roomalaiselle kaudelle 200-luvulta eaa. ensimmäiselle vuosisadalle eaa. Strabon mainitsee ensimmäisellä vuosisadalla kaupungin hyvän sataman.
Rakennukset ja löydökset

Psyran kaupungista on säilynyt vain vähän. Akropoliin pohjoisrinteestä on löydetty joitakin asutuksen jäänteitä, ja alempaa rinteestä hautoja. Osa kukkulan muureista saattaa olla vanhaa perua, ja kukkulan kirkoissa on käytetty uudelleen varhaisempien rakennusten osia. Nykyisestä Xerókampoksesta saaren pohjoisosasta sekä saaren etelärannikon Límnoksen lahdelta Psarán kylästä itään on tehty joitakin roomalaisaikaisia löytöjä. Saaren mykeneläisaikaiset löydöt on tehty länsirannikolta nykyisestä Lákasta (myös Lákka). Niihin lukeutuu viitisenkymmentä hautaa hautaesineineen.
Psarán kylä, taustalla niemessä antiikin Psyran akropolis, nykyinen Mávri Ráchin kukkula.
Pteleon (Joonia)

| Pteleon> Πτελεόν.Sijainti |
| --- | --- |
 Pteleon
Koordinaatit:  38°28′48″N, 26°24′54″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Küçükbahçe, Karaburun, İzmir
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Joonia
Kaupunki:  Erythrai
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pteleon (m.kreik. Πτελεόν, lat. Pteleum) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Sen kaupunkikeskus sijaitsi lähellä nykyistä İzmirin maakunnan Küçükbahçea.
Maantiede

Pteleon sijaitsi Joonian rannikolla varsinaisen Mimaksen niemimaan eli nykyisen Karaburunin niemimaan länsirannikolla olevalla pienemmällä niemellä. Kaupunki oli Erythrain poliksen alueella. Pteleonista pohjoiseen sijaitsi Heloksen kaupunki ja etelään Erythrain kaupunkikeskus.
Pteleonin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Historia

Pteleonin historiasta ei tiedetä antiikin lähteiden kautta juuri mitään. Myös sen asema poliksena eli itsenäisenä kaupunkivaltiona tunnetaan huonosti. Kaupunki on luetteloitu tutkimuksessa polikseksi sillä perusteella, että monet seikat tukevat tällaista tulkintaa, vaikka sitä ei suoraan kutsutakaan polikseksi missään antiikin aikaisessa lähteessä. Tärkein peruste on se, että klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Pteleon kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon. Se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 450/449–430/429 eaa. ja vielä 425/424 eaa. Ainakin noihin aikoihin Pteleon oli Erythrain alaisuudessa. Se oli kuitenkin ateenalaisten hallussa Erythrain kapinoitua peloponnesolaissodan aikaan vuonna 412 eaa. Ateenalaiset hyökkäsivät sieltä sekä Sidusasta Khiokseen.
Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Pteleūsios (Πτελεούσιος).
Rakennukset ja löydökset

Pteleonin paikalla ei ole suoritettu juurikaan arkeologisia tutkimuksia. Thukydides käytti Pteleonista nimitystä teikhos, joka viittaa linnoitukseen, ja tästä päätellen kaupunki on ollut ympäröity muurein.
Psykter

Psykter, 500-luku eaa.
Psykter (m.kreik. ψυκτήρ, psyktēr) on antiikin aikana käytetty keraaminen astia, jota käytettiin viinin jäähdyttämiseen yhdessä krateerin kanssa. Se tunnetaan vaasien muotona erityisesti kreikkalaisesta keramiikasta.
Historia ja käyttö

Varhaisin varsinainen psykter ajoitetaan arkaaiselle kaudelle noin vuoteen 520 eaa. Sitä ennen viinin viilentämiseen käytettiin amforaa. Psykter oli vaasityyppinä lyhytikäinen, ja niiden valmistus lakkasi jo klassisen kauden alkupuolella 400-luvun eaa. puoliväliin mennessä. Psykterin nimi palautuu kreikan viilentämistä tarkoittavaan sanaan psykhō (ψύχω).
Psykter upotettiin puoliksi avarasuiseen krateeriin eli viininsekoitusastiaan. Ei ole täysin varmaa, kumpaan maljoista on laitettu viini ja kumpaan viilentävää ainetta kuten lunta tai kylmää vettä. Vanhemman käsityksen mukaan viilentävä aine olisi ollut psykterissä, joka tällöin viilensi krateerissa olleen viinin. Nykyisin kuitenkin katsotaan, että viini olisikin ollut psykterissä ja viilentävä aine krateerissa.
Muoto

Psykter on sienenmuotoinen ja pyöreävatsainen, ja siinä on korkea ja kapeahko jalka. Näin se sopi upotettavaksi avarasuisen krateerin sisään.
Psykterin muoto ulkoa ja sisältä.
Psykter, n. 525–500 eaa.
Psykter, n. 470 eaa.
Psykter, n. 400-luku eaa.
Psykter-amforan muoto ulkoa ja sisältä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta psykterit Wikimedia Commonsissa
Sysolan piiri

Sysolan piiri Komin tasavallan kartalla.
Sysolan piiri (ven. Сысо́льский райо́н, Sysolski raion, komiksi Сыктыв район, Syktyv raion) on kunnallinen itsehallintoalue Komin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 6 100 neliökilometriä. Asukkaita on 15 800 henkeä (vuonna 2009).
Sysolan piiri sijaitsee Komin tasavallan eteläosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Syktyvdinin, kaakossa Koigorodokin ja lounaassa Priluzjen piireihin sekä lännessä Arkangelin alueeseen. Seudun läpi virtaa Sysola-joki.
Piiriin kuuluu 11 maalaiskuntaa: Gagšor, Kunib, Kuratovo, Mežador, Palauz, Pyjoldino, Tšuhlem, Vizindor, Vizinga, Votša ja Zaozerje. Hallinnollinen keskus on Vizingan kylä, josta on 88 kilometriä tasavallan pääkaupunkiin Syktyvkariin.
Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 69,4 % komeja, 24,0 % venäläisiä, 2,5 % ukrainalaisia ja 0,7 % valkovenäläisiä.
Piirin kautta kulkee Syktyvkarin ja Kirovin välinen maantie. Talous perustuu metsävarojen hyödyntämiseen.
Paikallislehtenä ilmestyy venäjänkielinen Majak Sysoly (”Sysolan majakka”).
Aiheesta muualla

Sysolan piirin sivusto (venäjäksi)
Inta •
Ižma •
Knjažpogost •
Koigorodok •
Kortkeros •
Petšora •
Priluzje •
Sosnogorsk •
Syktyvdin •
Syktyvkar •
Sysola •
Troitsko-Petšorsk •
Udora •
Uhta •
Usinsk •
Ust-Kulom •
Ust-Tsilm •
Ust-Vym •
Vorkuta •
Vuktyl
Syvännesimput

| Syvännesimput |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Simppukalat Scorpaeniformes
Heimo::  Syvännesimput Abyssocottidae  Jordan, 1923
Suvut
 Abyssocottus  Asprocottus  Cottinella  Cyphocottus  Limnocottus  Neocottus  Procottus 
Katso myös
   Syvännesimput Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Syvännesimput (Abyssocottidae) on simppukaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä Siperiasta.
Syvännesimppujen heimoon kuuluu lähteestä riippuen 6–7 sukua ja noin 20 lajia muun muassa kyrmysyvännesimppu (Abyssocottus gibbosus). Ulkonäöltään ne muistuttavat melko paljon simppuja. Tyypillisiä piirteitä ovat suurehkot rintaevät ja kaksi selkäevää. Syvännesimppuja tavataan Baikal-järvestä ja muutamista joista kuten Lena- ja Vitim-joista. Ne elävät yleensä yli 170 metrin syvyydessä ja eräät Abyssocottus-suvun lajit voivat elää yli 1 000 metrin syvyydessä.
RN Puglia (1898)

| RN Puglia |
| --- | --- |
 Puglia

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Taranton laivastontelakka
Kölinlasku:  lokakuu 1893
Laskettu vesille:  22. syyskuuta 1898
Palveluskäyttöön:  26. toukokuuta 1901
Poistui palveluskäytöstä:  22. maaliskuuta 1923
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 245-2 689 t (standardi) 2 411-3 110 t (kuormattu)
Pituus:  80,00 m
Leveys:  12,03 m
Syväys:  4,87 m
Koneteho:  6 842-7 677 ihp
Nopeus:  17,8-19,8 solmua
Miehistöä:  213-278
Aseistus
Aseistus:  4 × 6"/40 tykkiä 6 × 4,7"/40 tykkiä 8 × Cannone da 57/40 Mod. 1886 -tykkiä 2 × Hotchkiss 37 mm/20 tykkiä 2 × konekivääriä 2 × 17,7" torpedoputkea
RN Puglia (ital. Regia Nave Puglia) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1898 vesillelaskettu Regioni-luokan panssarikansiristeilijä.