stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1996

100 m aitajuoksu
Vuoden 1996 kesäolympialaisissa Atlantassa järjestettiin yleisurheilussa 44 kilpailutapahtumaa, miehille 24 ja naisille 20.
Aiheesta muualla

Kansainvälisen Olympiakomitean tulostietokanta
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1996 Wikimedia Commonsissa
Yleisurheilu olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 1996 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Softball | Soutu | Sulkapallo | Taitouinti | Tennis | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1987

Yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1987 Liévinissä, Ranskassa. Kisojen ajankohta oli 21.–22. helmikuuta.
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 m |  Marian Woronin | 6,51 |  Pierfrancesco Pavoni | 6,58 |  Antonio Ullo    František Ptáčník | 6,61 |
| 200 m |  Bruno Marie-Rose | 20,36 |  Vladimir Krylov | 20,53 |  John Regis | 20,54 |
| 400 m |  Todd Bennett | 46,81 |  Momtšil Harizanov | 46,89 |  Paul Harmsworth | 46,92 |
| 800 m |  Rob Druppers | 1.48,12 |  Vladimir Graudyn | 1.49,14 |  Ari Suhonen | 1.49,56 |
| 1 500 m |  Han Kulker | 3.44,79 |  Jens-Peter Herold | 3.45,36 |  Klaus-Peter Nabein | 3.45,84 |
| 3 000 m |  José Luis González | 7.52,27 |  Dieter Baumann | 7.53,93 |  Pascal Thiébaut | 7.54,03 |
| 60 m aj |  Arto Bryggare | 7,59 |  Colin Jackson | 7,63 |  Nigel Walker | 7,65 |
| 5 000 m:n kävely |  Jozef Pribilinec | 19.08,44 |  Ronald Weigel | 19.08,93 |  Roman Mrázek | 19.10,77 |
| Korkeushyppy |  Patrik Sjöberg | 238 |  Carlo Thränhardt | 236 |  Hennadi Avdjejenko | 236 |
| Seiväshyppy |  Thierry Vigneron | 585 |  Ferenc Salbert | 585 |  Marian Kolasa | 580 |
| Pituushyppy |  Robert Emmijan | 849 |  Giovanni Evangelisti | 826 |  Christian Thomas | 812 |
| Kolmiloikka |  Serge Hélan | 17,15 |  Hristo Markov | 17,12 |  Nikolai Musijenko | 17,00 |
| Kuulantyöntö |  Ulf Timmermann | 22,19 |  Werner Günthör | 21,53 |  Sergei Smirnov | 20,97 |
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 60 m |  Nelli Cooman | 7,01 |  Anelija Nuneva | 7,06 |  Marlies Göhr | 7,12 |
| 200 m |  Kirsten Emmelmann | 23,10 |  Blanca Lacambra | 23,19 |  Marie-Christine Cazier | 23,40 |
| 400 m |  Marija Pinigina | 51,27 |  Gisela Kinzel | 52,29 |  Cristina Pérez | 52,63 |
| 800 m |  Christine Wachtel | 1.59,89 |  Sigrun Wodars | 2.00,50 |  Ljubov Kirjuhina | 2.01,85 |
| 1 500 m |  Sandra Gasser | 4.08,76 |  Svetlana Kitova | 4.09,01 |  Ivana Walterová | 4.09,99 |
| 3 000 m |  Yvonne Murray | 8.46,06 |  Elly van Hulst | 8.51,40 |  Brigitte Kraus | 8.53,01 |
| 60 m aj |  Jordanka Donkova | 7,79 |  Gloria Uibel | 7,89 |  Ginka Zagortševa | 7,92 |
| 3 000 m:n kävely |  Natalja Dmitrotšenko | 12.57,59 |  Giuliana Salce | 12.59,11 |  Monica Gunnarsson | 13.06,46 |
| Korkeushyppy |  Stefka Kostadinova | 197 |  Tamara Bykova | 194 |  Susanne Beyer  Elżbieta Trylińska | 191 |
| Pituushyppy |  Heike Drechsler | 712 |  Galina Tšistjakova | 689 |  Jelena Belevskaja | 676 |
| Kuulantyöntö |  Natalja Ahrimenko | 20,84 |  Heidi Krieger | 20,02 |  Heike Hartwig | 20,00 |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Neuvostoliitto | 4 | 5 | 5 | 14 |
| 2. |  Itä-Saksa | 4 | 5 | 3 | 12 |
| 3. |  Ranska | 3 | 1 | 2 | 6 |
| 4. |  Alankomaat | 3 | 1 | 0 | 4 |
| 5. |  Bulgaria | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 6. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 2 | 1 | 3 | 6 |
| 7. |  Espanja | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 8. |  Sveitsi | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 9. |  Tšekkoslovakia | 1 | 0 | 3 | 4 |
| 10. |  Puola | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 11. |  Ruotsi | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 11. |  Suomi | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 13. |  Länsi-Saksa | 0 | 3 | 3 | 6 |
| 14. |  Italia | 0 | 3 | 1 | 4 |
Ylivieskan vaakuna

Ylivieskan vaakuna
Ylivieskan vaakuna on Ylivieskan kaupungin tunnus. Vaakunan aiheena on heraldisoitu kunnan nimen alkukirjain.
Vaakunan selitys on ”hopeakentässä, sininen apilapäinen haaruristi.” Vaakunan on suunnitellut Ahti Hammar, ja Ylivieskan kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 5. huhtikuuta 1955. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 20. kesäkuuta samana vuonna.
Ylä-Akkajärvi

Ylä-Akkajärvi (ven. Юля-Аккаярви) on Tuulomajoen vesistöön kuuluva järvi Petsamon piirin eteläosassa Murmanskin alueella Venäjällä. Ylä-Akkajärveen laskee pohjoisesta Hihnajärvi. Ylä-Akkajärvi puolestaan laskee järven pohjoispäästä alkavaa jokea myöten Ala-Akkajärveen. Ylä-Akkajärvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entiseen Petsamon kunnan eteläosassa.
Jukka Ylipulli

| Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Maa:  Suomi> Miesten yhdistetty. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sarajevo 1984 | Henkilökohtainen kilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Rovaniemi 1984 | Joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Seefeld 1985 | Joukkuekilpailu |  |
Jukka Petteri Ylipulli (s. 6. helmikuuta 1963 Rovaniemi) on suomalainen yhdistetyn hiihtäjä ja olympiamitalisti.
Ylipulli voitti olympiapronssia Sarajevossa 1984 ja samana vuonna Rovaniemellä MM-hopeaa joukkuekilpailussa. Seefeldin MM-kisoissa 1985 hän oli voittamassa joukkuekilpailun pronssia. Ylipulli oli mukana vielä Val di Fiemmen MM-kisoissa 1991, joihin päättyi hänen kansainvälinen uransa.
Maailmancupin osakilpailussa Ylipulli sijoittui parhaimmillaan toiseksi (25. maaliskuuta 1988 Rovaniemellä, kisan voitti Klaus Sulzenbacher).
Koulutukseltaan Ylipulli on liikunnanohjaaja. Valmentamisen lisäksi hänellä on päätyö aluekouluttajana Lapin Liikunta ry:ssä. Seuratasolla Ylipulli edusti Ounasvaaran Hiihtoseuraa. Jukka Ylipullin veljet Heikki Ylipulli, Raimo Ylipulli ja Tuomo Ylipulli olivat myös menestyneitä talviurheilijoita.
Aiheesta muualla

Jukka Ylipulli Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Yliopistonmäki

Näkymä Yliopistonmäelle johtavalta Koskenniemenkadulta
Turun yliopiston rakennuksia Yliopistonmäellä. Arkkitehti Aarne Ervi.
Yliopistonmäki (ruots. Universitetsbacken) on Turun keskustassa, I kaupunginosassa sijaitseva mäki, joka on yksi Turun seitsemästä kukkulasta. Yliopistonmäen laella sijaitsee Turun yliopiston rakennuksia, muun muassa päärakennus ja pääkirjasto.
Yliopistonmäen korkeus on 38,8 metriä merenpinnan yläpuolella.
Historia

Mäki tunnettiin 1500-luvun loppupuolen asiakirjoissa nimillä Suur-Vatsela eli Mannisvuorilähde?, mutta pisimpään mäki on tunnettu Ryssänmäkenä. Yleisesti nimen arvellaan tulevan Turkua miehittäneiden venäläisistä sotilaista, mutta todennäköisemmin se tulee Jacob Ryss (Rydz) -nimisestä porvarista, joka omisti taloja mäellä. Suomi–Neuvostoliitto-Seuran Turun piiritoimikunnan esityksestä Ryssänmäki nimettiin Vesilinnanmäeksi 1940-luvulla. Tämä nimi juontaa juurensa vuonna 1940 mäen laelle valmistuneesta Vesilinna-nimisestä vesitornista. Nykyisen nimensä Yliopistonmäki sai, kun Turun yliopisto siirtyi Turun kauppatorin reunalta uusiin rakennuksiinsa 1950-luvulla.
Yliopistonmäellä on vielä jäänteitä Turun vanhasta tulliaitauksesta. lähde? Ennen Turun paloa mäki tunnettiin paremman väen asuinalueena, jolla asui runsaasti kirkonmiehiä ja Turun Akatemian väkeä. Turun palossa tuhoutuivat mäen asuinrakennukset ja siellä sijainneet toistakymmentä tuulimyllyä.
Yliopistonmäen kartta.
Museovirasto on määritellyt Turun yliopiston Yliopistonmäen rakennukset yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Varsinais-Suomen elinkeino-, liikenne- ja ympäristökeskus on suojellut Yliopistonmäen rakennuksista yliopiston päärakennuksen, Feeniks-kirjaston, luonnontieteidentalo 1:sen eli Naturan, Agoran ja Quantumin sekä lisäksi yliopiston kampuksen keskusaukion, siitä alkavan ns. promootioväylän, piha-alueet, Koskenniemenaukion ja Koskenniemenkadun portaikkoineen, sekä yhdyskäytävän, joka liittää yliopiston päärakennuksen luonnontieteiden taloon.
Ylä-Kemijoen valuma-alue

Ylä-Kemijoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 65.4) on Kemijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 9 347,6 neliökilometriä, ja josta 4 414,77 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 4 932,83 neliökilometriä kuuluu Venäjän puolelle. Alueen järvisyys on 0,65 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kitinen.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Kemijoen Viitarannan alue (65.41)
Kemijoen Martin alue (65.42)
Kemijoen latvan valuma-alue (65.43)
Kairijoen valuma-alue (65.44)
Värriöjoen valuma-alue (65.45)
Tenniöjoen alue (65.46)
Naruskajoen valuma-alue (65.47)
Kuolajoen valuma-alue (65.48)
Vuotosjoen valuma-alue (65.49)
Ylistetty olkoon

| Ylistetty olkoon> Το Άξιον Εστί.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Odysséas Elýtis
Genre:  runokokoelma
Julkaistu:  1959
Suomennos
Suomentaja:  Markku Pääskynen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  110
ISBN:  978-951-0-36829-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ylistetty olkoon (kreik. Το Άξιον Εστί, To Áxion Estí) on vuonna 1959 ilmestynyt Odysséas Elýtiksen runokokoelma.
Aiheesta muualla

Koskelainen, Jukka: Taisteluun petosta ja väkivaltaa vastaan. Helsingin sanomat 10.10.2010.
Tossavainen, Jouni: Ylistetty olkoon prosaistin runotulkinta. Kiiltomato.net 17.1.2011.
Yli-Utos

Yli-Utosta Utosjoen sillalta itään päin. Joen takana vasemmalla Ylivainion talon pihapiiriä.
Yli-Utos on kylä Utajärven kunnassa Pohjois-Pohjanmaalla.
Sijainti ja tietoja kylästä

Kylä sijaitsee Utosjoen varrella noin 26 kilometriä koilliseen kunnan keskustaajamasta. Yli-Utos on tyypillinen jokivarteen levittäytynyt kylä, rakennusryhmät ja viljelysmaat ovat levittäytyneet Utosjoen varsille noin viiden kilometrin matkalle. Yli-Utoksen tie erkanee  seututieltä 837 Sanginkylän Järvenpään kohdalla ja siitä lähtee Aution ja Potkun suuntaan sivutie noin kilometrin päästä. Yli-Utoksen tien päästä on yhteys metsäautotietä Puokiolle seututie 800:lle.
Kylä asutettiin varhain, mutta vasta 1936 siellä aloitti ensimmäinen, 18-viikkoinen alakoulu. Se toimi viiden vuoden ajan Vuohengin talossa ja sitten viiden vuoden ajan Kinnulan tilalla, kunnes se vuonna 1946 muutettiin supistetuksi kansakouluksi. Koulu toimi vielä Rauhalassa, Niemelässä sekä Kinnusessa, ennen kuin koulurakennus valmistui vuonna 1957. Koulupiiri lakkautettiin 31. heinäkuuta 1966 ja kylä liitettiin ensin Aution ja sitten Sanginkylän koulupiiriin.
Urheilu ja liikunta

Jo 1970-luvulla kylän nuoret miehet kokoontuivat kesäiltaisin pelaamaan jalkapalloa Yli-Utoksen koulun hiekkakentälle, milloin isommalla milloin pienemmällä joukolla. Aika-ajoin ottelut "ylikylän" ja "alakylän" välillä olivat melkoisen kiihkeitä, mutta silti pelaajia riitti. Myös kesäasukkaat olivat tervetulleita pelaamaan. Sanginkylän joukkuetta vastaan pelattiinkin sitten kootuin voimin kovalla taistelu- ja yhteishengellä. Otteluita, puulaakitoimintaa ja yhteisharjoituksia tuli vetämään silloinen Utajärven kunnan liikunnanohjaaja, olympiahiihtäjä Esko Lähtevänoja. Seuran kotikenttä Yli-Utoksella kunnostettiin nurmikentäksi 2006–2007 ja uudistetun kentän avajaisottelu pelattiin 29.8.2007 AC Oulua vastaan. FC Yli-Utos on saavuttanut umpihankifutiksessa kaksi maailmanmestaruutta: vuosina 2007 ja 2008. Jalkapallon halliturnaus Tervareitti-cupin seura voitti vuonna 1992.
Kylällä toimii urheiluseura FC Yli-Utos päälajeinaan jalkapallo ja futsal. Seura perustettiin virallisesti Utajärvellä 2.3.2005 pidetyssä perustamiskokouksessa. Jalkapallotoiminnan lisäksi seura on osallistunut useana vuonna suopotkupallon, umpihankifutiksen ja beachfutiksen SM- ja MM-kisoihin. Seura järjestää olosuhteisiin nähden laajaa junioritoimintaa, joka ulottuu jalkapallon ja futsalin lisäksi nuorisotoimintaan. Seuran toiminta perustuu erilaisiin avustuksiin ja talkootoimintaan. Seura järjestää vuosittain Utajärvellä pelattavan Mutafutis SM-turnauksen.
Kyläaktiivit

Seppo Kinnunen, 2007 Vuoden Roomari
Kirjallisuutta

Pilto, Aarne: Kasvupaikka, s. 255.  Edico Oy, 2010.  ISBN 978-952-5708-53-0
Vesala, Esko, Savolainen, Matti (toim.): Sanginjärven kylähistoria, s. 708.  Sanginjärven kyläseura ry, 2000.  ISBN 952-91-2823-1
Utajärvi
| --- | --- |
Kylät:  Ahmas | Alakylä | Ala-Naama | Ala-Niska | Autio | Juorkuna | Järvikylä | Kangaskylä | Kernilä | Kivijärvi | Kormunkylä | Marttisjärvi | Murronkylä | Naamankylä | Niska | Ojakylä | Potku | Sanginkylä | Sipolankylä | Sapilasmaa | Sotka | Särkijärvi | Tervolankylä | Utanen | Ylisuvanto | Yli-Utos
Järvet, lammikot ja lähteet:  Ahmasjärvi | Ahvenlampi (Sanginkylä) | Ahvenlampi (Juorkuna) | Hakojärvi | Iso Karvasjärvi | Iso Kivijärvi | Iso Olvasjärvi | Iso-Timonen | Juorkuna | Kaihlanen | Kirkaslampi | Kivi-Sorsua | Kivijärvi | Korpinen | Kärkkäänjärvi | Lauttalampi | Marttisjärvi | Matkalampi | Mustalampi | Nuanjärvi | Palonen | Penikkajärvi | Pieni Torvenjärvi | Pikku Karvasjärvi | Pikku Olvasjärvi | Pikku-Säynäjä |Pikku-Timonen | Pontema | Puutturinjärvi | Saari-Sorsua | Sanginjärvi | Siiralampi | Sotkajärvi | Särkijärvi | Säynäjä |Torvenjärvi | Vaaranlampi | Valkiaisjärvi | Vähä-Ruohonen
Joet ja purot:  Kiiminkijoki | Kivijoki | Koivujoki | Korpisenoja | Naamanjoki | Nuanjoki | Oilinginoja | Oulujoki | Piltuanjoki | Piltunginjoki | Poikajoki | Potkunjoki | Sanginjoki | Särkijoki | Säynäjäjoki | Tilanjoki | Timo-oja | Utosjoki
Luonnonsuojelualueet:  Olvassuon luonnonpuisto | Rokuan kansallispuisto
Rakennukset ja rakennelmat:  Ahmaksen kalevalainen perinnekylä | Ahmaskosken silta | Ala-Utoksen voimalaitos | Maijan kivi |  Utajärven kirkko | Utajärven kivipuisto | Utasen voimalaitos
Muistomerkit, laatat ja veistokset:  Sankarivainajien muistomerkki (1950) | Karjalaan jääneiden muistomerkki (1958) | Roomari-patsas (1985) | Veteraanikivi (1991) | Merilän suvun koskenlaskijoiden muistomerkki (2000) | Runonlaulajien muistomerkki (2003)
Museot:  Utajärven kotiseutumuseo | Ylisipolan kotiseutumuseo
Liikenne:  Ahmaksen rautatieasema | Niskan seisake | Oulu–Kontiomäki-rata | Rokuan rautatie | Seututie 836 | Seututie 837 | Sotkan seisake | Utajärven rautatieasema | Valtatie 22 | Yhdystie 8300
Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1969

Suomi yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1969 käsittelee Suomen joukkuetta epävirallisissa yleisurheilun sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa Belgradissa 1969.
Suomen joukkue koostui kahdesta miesurheilijasta, joista paremmin sijoittui Mauri Myllymäki, joka oli pituushyppykilpailussa kuudes.
Joukkue

| Laji | Nimi | Sijoitus ja tulos |
| --- | --- | --- |
| korkeushyppy | Reijo Vähälä | 11. (205) |
| pituushyppy | Mauri Myllymäki | kuudes (742) |
Suomen kirjallisuus

Suomen kirjallisuus on kirjoitettu pääasiassa suomen ja ruotsin kielillä, mutta siihen kuuluu myös varhaisempia latinankielisiä teoksia sekä saameksi kirjoitettua kirjallisuutta.
Suomenruotsalainen kirjallisuus on osa Suomen kirjallisuutta. Sitä julkaistaan noin 200 nimikettä vuodessa, joista vain osa käännetään suomeksi ja vielä pienempää osaa myydään Ruotsin puolella yhteisestä kielestä huolimatta.
Suomessa on painettu kirjoja 1640-luvulta alkaen, mutta suomen kieli nousi kirjallisuuden valtakieleksi vasta Aleksis Kiven aikana 1800-luvun jälkipuoliskolla. Nykyisin Suomessa julkaistaan väkilukuun nähden toiseksi eniten kirjoja maailmassa. Vaikka painettujen kirjojen myynti hiipuu, sähkökirjan suosio on kasvussa.
Suomessa julkaistu kirjallisuus on luetteloitu kansallisbibliografia Fennicaan.
Historia > Ennen kirjoitettua kieltä

Kirjoitettu kirjallisuus sai Suomessa alkunsa vasta uskonpuhdistuksen jälkeen, mutta suullisessa perinteessä levinneillä kansanrunoilla on takanaan huomattavasti pidempi historia. Kalevalamittainen runous periytyy jo esihistorialliselta ajalta. Kalevalamitan otaksutaan olevan peräisin kanta­suomalaiselta ajalta, ja se on yhteinen suomalaiselle, karjalaiselle ja virolaiselle kansanrunoudelle. Matti Kuusen 1950-luvulla kehittämän tyylikausiteorian mukaan kulttuuri­heeroksia ja maailman syntyä kuvaava myyttinen eeposrunous on varhaisempaa kuin niin sanottu sankarirunous, jota edustavat varsinkin Sammon ryöstö -runo, saarelaisepiikka ja samaaniepiikka. Sotaisa sankarirunous on Kuusen mukaan syntynyt keskisen ja myöhäisen rautakauden kuluessa. Sankarirunouden alkuperä on eri tutkimuksissa yhdistetty Länsi-Suomeen tai Laatokan Karjalaan.
Jo varhaisina aikoina itä­meren­suomalaiseen runouteen näyttää tulleen vaikutteita toisaalta balttilaiselta ja slaavilaiselta ja toisaalta germaaniselta ja skandinaaviselta taholta. Kertovien ainesten ohella kansanrunouteen kuului mahdollisesti jo rautakaudella lyyrillistä runoutta, sananlasku- ja loitsurunoutta.
Historia > Reformaation aika ja Vaasa-aika (1523–1640)

Reformaatio korotti kansankielen jumalanpalveluksen kieleksi. Se sai aikaan myös suomen kirjakielen ja suomalaisen kirjallisuuden syntymisen sekä suuntasi suomen kielen käytön ensisijaisesti hengelliselle alueelle. Suomenkielisen kirjallisuuden perustaja on Turun piispa Mikael Agricola. Hän suomensi Raamatun Uuden testamentin (Se Wsi Testamenti, 1548) ja kirjoitti muun muassa ensimmäisen suomenkielisen aapisen Abckirian sekä Rucouskirian.
Agricolan aikalaisia olivat muiden muassa Mathias Johannis, joka suomensi kirkkokäsikirjan ja messun (1546), sekä Herra Martti, joka suomensi ensimmäisenä Ruotsin valtakunnan lakikirjan (1548). Hieman myöhemmältä ajalta ovat peräisin Ljungo Tuomaanpojan lainsuomennokset. Ensimmäisen suomenkielisen virsikirjan Yxi Wähä Suomenkielinen Wirsikiria toimitti Jacobus Finno ja uuden laajennetun laitoksen Maskun kirkkoherra Hemminki Maskulainen, joka myös julkaisi suomenkielisen käännöksen Piae Cantiones -laulukokoelmasta.
Piispa Ericus Erici Sorolainen toimitti suomeksi kaksiosaisen postillan (1621–1625). Hänet tunnetaan myös katekismuksen tekijänä. Uskonnollista kirjallisuutta kirjoitti myös muun muassa piispa Paavali Juusten, joka julkaisi latinaksi postillan sekä aikakirjan Suomen piispoista.
Reformaation ajalla ruotsinkielinen kirjallisuus oli Suomessa vähäisempää. Merkittävin ruotsinkielinen kirjailija oli tähtientutkija Sigfrid Aronus Forsius, joka tunnetaan almanakantekijänä sekä hengellisenä runoilijana. Ruotsalainen historioitsija Johannes Messenius kirjoitti ruotsiksi riimikronikan Suomesta. Tällä aikakaudella syntynyt suomenkielinen kirjallisuus painettiin Suomen ulkopuolella, enimmäkseen Ruotsissa, sillä Suomessa ei ollut vielä tuolloin kirjapainoa.
Historia > Ruotsin suurvalta-aika (1640–1720)

Turun akatemian perustaminen kohotti Suomen opillista sivistystä ja vilkastutti kirjallista kulttuuria. Suomeen perustettiin kolme kirjapainoa, ensimmäinen vuodelta 1642. Ensimmäinen Suomessa painettu teos oli samana vuonna valmistunut Mikael Wexioniuksen väitöskirja Discursus politicus de prudentia. Ensimmäinen Suomessa painettu suomenkielinen kirja oli puolestaan Johannes Matthiae Collinuksen Ylimmäisen keisarin Jesuxen Christuxen mandati eli käsky vuodelta 1643.
Samaan aikaan alkoi myös ruotsin kielen käyttö vahvistua säätyläis­piireissä sekä kirjallisuudessa. Ruotsin kieli alkoi kohota latinan rinnalle opillisen sivistyksen välittäjänä. Suomen kieli pysyi lähinnä kansan ja sille tarkoitetun uskonnollisen kirjallisuuden kielenä. Melko niukassa suomenkielisessä kirjallisuudessa oli keskeistä erityisesti koko Raamatun suomennoksen, Biblian, valmistuminen vuonna 1642. Se vakiinnutti suomen kielen oikein­kirjoituksen pitkiksi ajoiksi. Myöhemmin valmistuivat virsikirja (1701), joka pysyi sellaisenaan käytössä vuoteen 1886, sekä koraalikirja (1702).
Suurin osa muustakin suomenkielisestä kirjallisuudesta oli tuohon aikaan edelleen uskonnollista kirjallisuutta. Saarnoja kirjoitti muun muassa Lauri Tammelinus. Virsirunoilijoista merkittävimmät ovat Juhana ja Eerik Cajanus. Yksi ajan merkittävimpiä suomenkielisiä runotuotteita oli Mattias Salamniuksen kalevalamittaan kirjoittama messiadi Ilo-laulu Jesuxesta. Ruotsinkielisen runouden merkittäviin teoksiin kuuluu Suomen ensimmäisen naisrunoilijan, Christina Regina von Birchenbaumin kirjoittama elegia En ny visa.
Akatemian perustaminen sai kuitenkin vähitellen aikaan myös tieteellistä kirjallisuutta. 1600-luvun puolen välin ja 1700-luvun alun välillä syntyi muun muassa suomen kielen tutkimus. Ensimmäisen suomen kieli­opit kirjoitti latinaksi Petraeus vuonna 1649, myöhemmin sellaisia laativat Martinius (1689) ja Bartholdus Vhaël (1733). Henrik Florinus toimitti vuonna 1678 suppean suomen kielen sanakirjan sekä julkaisi vuonna 1702 kokoelman suomalaisia sananlaskuja.
Daniel Juslenius kirjoitti ensimmäisen laajemman suomen kielen sanakirjan, Suomalaisen Sana-Lugun Coetus (1745). Hän oli myös suomalaisuusaatteen edelläkävijä, joka ylisti Suomen maata ja kansaa liioittelevastikin muun muassa teoksessaan Aboa Vetus et Nova (1700).
Historia > Vapauden aika (1720–1772) ja kustavilainen aika (1772–1809)

1700-luvulla henkisessä elämässä tapahtui valistusajan myötä jyrkkä muutos. Tieteet, erityisesti filosofia, vapautuivat kirkon holhouksesta. Varsinainen uudistus tapahtui luonnontieteiden alalla, jossa Carl von Linnén vaikutus ulottui Suomeenkin. Hänen kannattajiaan olivat luonnontieteilijöinä muun muassa Johan Browallius ja K. F. Mennander.
1700-luvun humanistisen tieteen merkittävin edustaja oli H. G. Porthan, jonka vuoksi koko aikakautta on Suomen kirjallisuuden historiassa usein nimitetty ”Porthanin aikakaudeksi”. Hänen ympärilleen keräytyi joukko tutkijoita, jotka käsittelivät teoksissaan Suomen historiaa, kieltä, muinaisuskoa jne. Hänen ympärilleen muodostui myös Suomen ensimmäinen kirjallinen seura, Aurora-seura, joka perusti ensimmäisen suomalaisen sanomalehden Tidningar Utgifne Af et Sällskap i Åbo (vuodesta 1771, myöhemmin nimellä Åbo Tidningar). Seuran taiteelliset pyrkimykset peri F. M. Franzen, joka on merkittävin Suomen Ruotsin vallan aikaisista runoilijoista. Franzenin aikalainen oli runoilija Mikael Choraeus.
Porthanin vaikutus oli huomattava myös suomenkielisellä taholla. Se innosti Christfried Gananderia ja K. E. Lencqvistiä työhön suomen kielen ja suomalaisen mytologian alalla ja Antti Lizeliusta perustamaan ensimmäisen suomenkielisen sanomalehden Suomenkieliset Tieto-Sanomat. Tuon ajan suomenkielisen kirjallisuuden edustajista mainittakoon saarnakirjan tekijä Juhana Wegelius sekä runoilijat Simo ja Henrik Achrenius.