stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pydnan taistelu
Taistelu > Taistelun alku

Kummankin osapuolen armeijat ryhmittyivät kiireesti taistelukentälle ilman kunnollista taistelulinjaa. Osastot marssivat leireistään ja ryhmittyivät taistelumuotoon. Paullus itse johti I legioonansa roomalaisten rintaman keskustan oikealle lohkolle, makedonialaisten khalkaspides-joukkoja vastapäätä. Vuoden 173 eaa. konsuli Lucius Postumius Albinus komensi toista legioonaa. Se seurasi Paulluksen perässä ja asettui tämän vasemmalle puolelle.
Paullus itse oli harmissaan siitä, että taistelu alkoi sekavasti, mutta kätki harminsa. Hän kiersi armeijaansa ja rohkaisi miehiään. Plutarkhoksen mukaan Paullus jätti pukeutumatta punaiseen panssaripaitaansa ja kypäräänsä, mahdollisesti osoittaakseen ylenkatsetta vihollista kohtaan.
Polybios kertoo, että heti taistelun alettua Perseus jätti armeijansa ja pakeni Makedonian pääkaupunkiin Pellaan väittäen, että hänen täytyi uhrata Herakleelle. Poseidonios kuitenkin puolustaa Perseusta kertoen, että hän oli edellisenä päivänä saanut hevosenpotkun jalkaansa, eikä aluksi tämän vuoksi pystynyt ottamaan osaa taisteluun. Myöhemmin hän kuitenkin huonosta kunnostaan huolimatta nousi hevosen selkään ja ratsasti taisteluun ilman rintapanssariaan.
Taistelu > Ensimmäiset taistelukosketukset

Makedonialaiset etenivät aluksi löyhästi porrastettuina ja pysähtyivät vasta roomalaisten ankaraan vastarintaan. Valiokaarti agema iski yhteen Rooman itaalisten liittolaisten kanssa. Kiivas yhteenotto ei johtanut mihinkään. Falangi pysyi koossa, eivätkä sivustahyökkäykset onnistuneet, koska sivustoja suojasivat palkkasoturiosastot. Lopulta pelignikohortin päällikkö Salvus yritti murtaa tilanteen sieppaamalla yksikön lipun ja heittämällä sen makedonialaisten riveihin. Saadakseen kallisarvoisen tunnuksen takaisin pelignit tekivät ankaran rynnäkön ja koettivat katkaista miekoillaan sarissa-keihäät. Makedonialaiset kärsivät tappioita, mutta pysyivät muodostelmassaan. Raskaita tappioita kärsineiden pelignien piti irrottautua ryhmittyäkseen uudelleen, ja samalla jotkut roomalaisten liittolaisista pakenivat. Plutarkhos kertoo, että Poseidonioksen mukaan itaalien vetäytyminen sai Paulluksen turhautumaan ja repimään tunikansa.
Taistelu > Käännekohta

Tämän jälkeen falangi hyökkäsi ja liikkui hitaasti eteenpäin. Se oli kuitenkin edennyt jo pitkän matkan ja sen muodostelmat alkoivat hajota niiden kaartaessa luonnollisista syistä toisten yksiköiden tielle ruuhkauttaen armeijaa. Kaiken lisäksi maasto alkoi olla epätasaista, joten jotkut muodostelmat hajosivat jättäen sivustat paljaiksi. Paullus käski tällöin legioonansa hyökätä sivustoja vastaan. Kun makedonialaiset huomasivat uhan, jotkut pudottivat peitsensä ja ottivat miekkansa tupesta. Makedonialaisilla ei kuitenkaan ollut mahdollisuuksia hyvin varustautuneita ja koulutettuja legioonalaisia vastaan, ja he kärsivät ankaria tappioita. Roomalaisten oikealla siivellä sotanorsut olivat lähteneet liikkeelle aiheuttaen sekasortoa. Perseus oli tosin muodostanut erityisen norsuntorjuntaosaston (elefantomakhai) piikikkäine aseineen ja panssareineen ja yrittänyt totuttaa hevoset norsujen hajuun ja niiden suureen kokoon, mutta se ei ollut onnistunut.
Makedonialaisten rintamassa oli nyt suuria aukkoja, ja koko makedonialaisten vasen sivusta oli pakokauhun vallassa norsujen takia, joten Paullus käski antaa ratkaisevan iskun Perseuksen armeijalle. Vähitellen legioonalaiset murtautuivat vihollisen rintamaan. Seuranneissa lähitaisteluissa roomalaisten gladius hispaniensis -miekan ja suuren ovaalinmuotoisen scutum-kilven yhdistelmä osoittautui tappavan tehokkaaksi ja aiheutti suuria tappioita makedonialaisille. Keskustassa loputkin falangeista lyötiin ja eloonjääneet kääntyivät pakoon. Perseus huomasi taistelun käännekohdan ja ratsasti pakoon Makedonian pääkaupunkiin Pellaan ratsuväkensä kanssa, joka ei ollut käytännössä osallistunut lainkaan taisteluun.
Roomalaiset surmasivat eloonjääneitä armotta. Livius kertoo pimeyden pelastaneen loput makedonialaiset, sillä jos taistelu olisi alkanut aiemmin, koko Perseuksen armeija olisi todennäköisesti tuhottu. Hämärän laskeuduttua roomalaiset eivät kuitenkaan enää uskaltaneet lähteä ajamaan takaa vihollisiaan näiden omalla maaperällä.
Taisteluun osallistui myös Paulluksen 17-vuotias poika Scipio Aemilianus, jonka Scipio Africanuksen poika oli adoptoinut, sekä Cato vanhemman poika. Molemmat kunnostautuivat hyvin taistelussa ansaiten isiensä tunnustuksen.
Taistelu > Tappiot

Vaikka taistelu kestikin vain tunnin, makedonialaisten riveistä ehti kaatua 20 000 sotilasta ja 11 000 otettiin vangeiksi. Vain makedonialaisten ratsuväki onnistui pakenemaan taistelusta ilman suuria tappioita. Roomalaisten tappiot olivat selvästi pienemmät, vain 1 000 kaatunutta ja vähän enemmän haavoittuneita. Liviuksen mukaan roomalaisten puolella oli vain 100 kaatunutta, pääasiassa pelignejä.
Makedonialaisten valiokaarti agema oli pyyhitty pois taistelukentältä. Plutarkhos kertoo Perseuksen saaneen osuman keihäästä, joka oli repinyt hänen takkinsa.
Taistelun päivämäärä

Pydnan taistelun päivämäärä on kiistanalainen. Taistelua edeltäneenä päivänä oli kuunpimennys, minkä perusteella taistelun mahdollinen ajankohta on pystytty laskemaan. Eräät yksityiskohdat eivät kuitenkaan sovi kreikkalaisen historioitsija Plutarkhoksen kuvaukseen, joten taistelun päivämääräksi on esitetty myös 11.–12. kesäkuuta 167 eaa. tai 2.–3. syyskuuta 172 eaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pydnan taistelu Wikimedia Commonsissa
Kuvia Aemilius Paulluksen monumentista Delfoissa Romanarmy.Com (englanniksi)
Yksityiskohta Gnaeus Domitius Ahenobarbuksen alttarista 100-luvulta eaa. Kuvassa näkyy kaksi raskasaseista legioonalaista 200- ja 100-luvulle eaa. tyypillisessä varustuksessa. Miesten varusteina on Montefortino-tyypin kypärä, rengashaarniska ja soikea kilpi (scutum).
Makedonialainen falangi
Paulluksen, Nasican ja Milon liikkeet ennen taistelua
Armeijoiden taistelujärjestys Pydnan taistelussa.
Kuningas Perseus Paulluksen edessä. Jean-François Pierre Peyronin maalaus vuodelta 1802.
Lucius Aemilius Lepidus Paulluksen lyöttämä kolikko vuodelta 62/55 eaa. Vasemmalla roomalainen sovun jumalatar Concordia diadeemi päässään. Reunoilla kiertää teksti: PAVLLVS LEPIDVS CONCORDIA. Oikealla Lucius Aemilius Paullus ja kuningas Perseus yhdessä kahden poikansa kanssa. Paullus seisoo oikealla. Alhaalla teksti PAVLVS ja ylhäällä TER, joka viittaa luultavasti Paulluksen kolmeen voittoon Hispaniassa (190 eaa.), Liguriassa (181 eaa.) ja Pydnassa (168 eaa.).
Teija Laitinen

Teija Laitinen (s. 27. tammikuuta 1961 Kuopio) on ollut Vaasan yliopiston liiketaloustieteen, erityisesti laskentatoimen professori vuodesta 2001.  Hän valmistui kauppatieteiden maisteriksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 1986 ja lisensiaatiksi Vaasan korkeakoulusta vuonna 1990. Hän väitteli kauppatieteiden tohtoriksi Vaasan yliopistosta vuonna 1993.
Laitinen on toiminut ennen professuuriaan Vaasan yliopistossa eri tehtävissä vuodesta 1987 lähtien, muun muassa laskentatoimen lehtorina, assistenttina, apurahatutkijana, va. yliassistenttina ja ma. professorina. Hän oli vuosina 1992-1993 Suomen Akatemian nuorempi tutkija ja vuosina 1997-1999 Suomen Akatemian tutkijatohtori.
Teija Laitisen tutkimus keskittyy yritysten laskentatoimeen ja siinä erityisesti tilintarkastukseen. Laitisen tutkimustyön  painopistealueet ovat hänen uransa aikana olleet yrityksen tuloslaskenta, tilinpäätösanalyysi ja konkurssin ennustaminen. Professoriliiton haastattelussa joulukuussa 2018 hän kertoo tehneensä viime aikoina tutkimustyötä konkurssin ennakoinnista ja olevansa erityisen kiinnostunut siitä, millaisia laadullisia mittareita tilintarkastajat käyttävät yrityksen konkurssin varhaisessa ennakoinnissa.
Teija Laitisella on runsaasti tieteellisiä julkaisuja. Hän on kirjoittanut muun muassa useita yhteisartikkeleita puolisonsa, professori Erkki K. Laitisen kanssa. Laitisten yhdessä tekemät artikkelit liittyvät konkurssin ennustamiseen, tilintarkastukseen ja tilinpäätösalaan.
Tutkimuksen, opetuksen ja jatko-opiskelijoiden ohjauksen lisäksi Laitinen on uransa aikana osallistunut myös yliopiston hallintoon toimien esimerkiksi Vaasan yliopiston kauppatieteellisen tiedekunnan varadekaanina vuosina 2002-2005 ja Vaasan yliopiston hallituksen jäsenenä vuosina 1995-1998. Nykyään hän toimii Professoriliiton Vaasan yliopiston osaston varapuheenjohtajana ja on Professoriliiton hallituksen jäsen.
Teija Laitinen panostanut voimakkaasti Vaasan yliopiston tilintarkastuksen opetuksen kehittämiseen. Hän on myös kehittänyt aktiivisesti tilintarkastusalaa. Hän on toiminut julkisen hallinnon tilintarkastustutkinnon tentaattorina vuodesta 2007 lähtien ja Julkishallinnon- ja talouden tilintarkastuslautakunnan varapuheenjohtajana syksystä 2010 alkaen. Tämän lautakunnan lakkauttamisen jälkeen eli vuodesta 2016 lähtien hän on ollut jäsenenä Patentti- ja rekisterihallituksen (PRH) alaisuudessa toimivassa tilintarkastuslautakunnassa. Hänet nimitettiin lautakunnan jäseneksi myös kolmivuotiskaudelle 2019-2021.
Professori Teija Laitinen on myös hevosalan yrittäjä ja ratsastuksenohjaaja. Hän perusti ratsastuskoulun eli Vaasan Ratsastuskeskuksen Vaasan Sundomiin vuonna 1996 yhdessä puolisonsa kanssa.
Aiheesta muualla

Professori Teija Laitisen julkaisut ja asiantuntijatehtävät Vaasan yliopiston tutkimustietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
Dennis Christensen

Dennis Ole Christensen (s. 18. joulukuuta 1972) on tanskalainen Jehovan todistajat -liikkeen jäsen, joka pidätettiin Venäjällä ”ekstremistisen organisaation” jäsenenä 2017. Hän vapautui vuonna 2022.
Orjolin kaupungissa tuomioistuin julisti ensimmäisenä Venäjällä Jehovan todistajat -uskonnollisen liikkeen ekstremistiseksi organisaatioksi vuonna 2016. Seuraavana vuonna Venäjän korkein oikeus julisti sen kielletyksi koko Venäjällä. Turvallisuuspoliisi teki tarkastuksen liikkeen tiloihin Orjolissa. Silloin pidätettiin tanskalainen Christensen. Hän oli ensin tutkintavankeudessa ja sai helmikuussa 2019 kuuden vuoden vankeustuomion. Hän pääsi vapaaksi toukokuussa 2022.
Kivikaupunki

| Sansibarin Kivikaupunki> Stone town |
| --- | --- |
 Palatsimuseo Kivikaupungissa
Maailmanperintökohde
Sijainti:  Sansibar, Tansania  6°09′45″S, 39°11′29″E
Tyyppi:  Kulttuurikohde
Kriteerit:  (ii) (iii) (vi)
Tunnusnumero:  173
Valintahistoria
Valintavuosi:  2000
 
Kivikaupunki (engl. Stone Town) on Sansibarin kaupungin vanhin osa. Se on rakennettu kolmionmuotoiselle niemimaalle Sansibarin saarella Tansaniassa. Sen omaleimaista rakennuskantaa leimaa arabien arkkitehtuuri, joka on ottanut vaikutteita eurooppalaisten ja intialaisten arkkitehtuurista.
Arabien ja intialaisten arkkitehtuurista vaikutteita saaneita tyypillisiä kivikaupungin ovia.
Kivikaupungin talot on tehty koralliriuttojen kalkkikivestä ja mangovepuusta, rapattu ja kalkittu valkoisiksi. Ne ovat tyypillisesti kaksikerroksia. Kapeat pitkulaiset huoneet aukeavat sisäpihalle, jonne pääsee kapeaa käytävää pitkin. Talojen omaleimaiset ovet on tehty puusta ja koristeltu kaiverruksin. Monissa taloissa on laaja kuisti.
Niemimaalla on ollut asutusta vuosisatojen ajan, mutta vanhimmat kivitalot ovat 1830-luvulta. Vuosina 1840-1856 Kivikaupunki oli aluetta hallinneiden omanilaisten pääkaupunki. Se oli vuosikymmenien ajan merkittävä orjakaupan keskus. Alue on Unescon maailmanperintökohde.
Queen-yhtyeen keulahahmo Freddie Mercury syntyi Kivikaupungissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kivikaupunki Wikimedia Commonsissa
UNESCO
Zanzibar-Web (Arkistoitu – Internet Archive)
Peter Knowles

Peter Knowles (s. 30. syyskuuta 1945) on entinen englantilainen jalkapalloilija. Hänen ammattilaisseuransa oli vuosina 1962–1970 Wolverhampton Wanderers FC. Hän jätti peliuransa kääntyessään Jehovan todistajaksi. Myös hänen vanhempi veljensä Cyril Knowles (1944–1991) oli jalkapalloilija.
Ligandikenttäteoria

Lígandikenttäteoria on malli, joka kuvaa kemiallista sitoutumista ja rakennetta kompleksiyhdisteissä, erityisesti siirtymämetallien komplekseissa. Ligandikenttäteorian avulla kyetään selittämään kompleksien ominaisuuksia kuten niiden värejä ja magneettisia ominaisuuksia. Teoria on yhdistelmä kidekenttäteoriaan ja molekyyliorbitaaliteoriaa ja sen ovat kehittäneet yhdysvaltalaiset Hans Bethe ja John Hasbrouck van Vleck.
Periaatteet

Liganditeoriassa metalli-ionia eli kompleksien keskusionia käsitellään kidekenttäteorian tavoin varauksellisena kovana pallona ja d-orbitaalien energioiden oletetaan olevan jakautuneen samalla tavoin kuin kidekenttäteoriassa t2g ja eg-orbitaaleihin. Kidekenttäteoriasta poiketen ligandikenttäteoriassa ligandeja pidetään joko pallomaisina varauksina tai sauvamaisina dipoleina ja ligandien ja keskusionin väliset orbitaalivuorovaikutukset otetaan huomioon. Keskusionien ja ligandien orbitaalit muodostavat hybridisoituneen kompleksiorbitaalin.
Ligandikenttäteorian avulla kyetään selittämään myös miksi osa ligandeista suosii niin sanottujen matalan spinin kompleksien syntyä, kun taas osa ligandeista suosii korkean spinin kompleksien syntyä. Ligandeilla, joilla on täysi p-orbitaali muodostavat keskusionin kanssa kompleksin π-sidoksella ja luovuttavat siihen elektroneja. Nämä ligandit, esimerkiksi halogenidi-ionit, muodostavat yleensä korkean spinin komplekseja. Ligandit, joilla on tyhjä p-orbitaali, kykenevät vastaanottamaan elektroneja keskus-ionilta ja tätä kutsutaan takaisinsitoutumiseksi. Takaisinsitoutuvat ligandit, esimerkiksi hiilimonoksidi, muodostavat yleensä matalan spinin komplekseja.
Ligandikenttäteorian mukainen oktaedrisen kompleksin molekyyliorbitaalikaavio
Magneettisekoitin

Integroitu magneettisekoitin, lämpölevy ja lämpömittari
Erikokoisia magneettisekoittimen sauvamagneetteja
Magneettisekoitin on laite, jonka pyörivä magneetti saa aikaan astiassa olevan nesteen sekoittumisen. Magneettisekoitin on keskeinen väline useissa kemian ja biologian laboratorioissa.
Käyttö

Magneettisekoitin koostuu ulkokuoresta, jonka päällä on metallinen levy. Levyn alla on magneetti, jota pyörittää moottori. Pyöritysnopeutta säädetään reostaatilla ja pyöritysnopeus on useimmiten korkeintaan 4 000 kierrosta minuutissa. Magneettisekoittimen levyssä on usein lämmitysvastus, jotta sekoitettavaa nestettä saadaan myös lämmitettyä. Sekoitettava neste asetetaan astiassa, esimerkiksi dekantterilasissa, erlenmeyerpullossa tai kolvissa, magneettisekoittimen levyn päälle ja astiaan lisätään sauvamagneetti. Levyn alla oleva pyörivä magneetti saa aikaan sauvamagneetin pyörimisen astiassa. Muodostuva pyörrevirtaus sekoittaa nesteen tehokkaasti. Sauvamagneetti on päällystettu polytetrafluorieteenillä tai lasilla.
Magneettisekoitinta käytetään konsentraation pitämiseen samana koko astiassa, aineiden liukenemisen nopeuttamiseen, lämmönsiirron tehostamiseen ja sedimentaation ehkäisyyn. Magneettisekoitus toimii parhaiten suhteellisen pienessä laboratoriomittakaavassa. Jos nesteessä on useampi toisiinsa liukenematon faasi, tai neste on hyvin viskoosia, magneettisekoitin ei ole yhtä tehokas kuin mekaaninen sekoitin.
Margaret Keane

Margaret D. H. Keane (6. syyskuuta 1927 – 26. kesäkuuta 2022) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hänet tunnetaan niin sanoituista ”Big Eye” -maalauksista, epätyypillisen suurisilmäisiä ihmis- ja eläinhahmoja kuvaavista tauluista.
Keane syntyi Tennesseessä. 1960-luvulla hänen pelkkänä ”Keanena” signeraamistaan töistä otti kunnian hänen miehensä Walter; asian tiimoilta käydyn oikeusjutun päätteeksi hän erosi ja muutti pitkäksi aikaa Havaijille. Kauan ominta uskontokuntaansa etsittyään hän sai 5. elokuuta 1972 kasteen Jehovan todistajaksi.
Vuonna 2014 sai ensi-iltansa Tim Burtonin ohjaama elokuva Big Eyes, jossa häntä näyttelee Amy Adams.
Telealue

Telealue tarkoittaa Suomessa maantieteellistä aluetta, jonka sisäiset puhelut ovat paikallispuheluja. Telealueiden väliset puhelut ovat kaukopuheluja.
Telealueita on 12. Kullakin telealueella on oma suuntanumeronsa. Uudenmaan telealueella on poikkeuksellisesti kaksi numerointialuetta ja suuntanumeroa.
| Telealue | Suuntanumerot |
| --- | --- |
Turun ja Porin telealue: 02
Hämeen telealue: 03
Kymen telealue: 05
Vaasan telealue: 06
Oulun telealue: 08
Uudenmaan telealue: 09 (Uusimaa I) 019 (Uusimaa II)
Pohjois-Karjalan telealue: 013
Keski-Suomen telealue: 014
Mikkelin telealue: 015
Lapin telealue: 016
Kuopion telealue: 017
Ahvenanmaan telealue: 018
Nykyiset telealueet tulivat Suomessa käyttöön vuonna 1996. Samassa yhteydessä toteutettiin suuntanumerouudistus, jossa suuntanumeroiden määrää vähennettiin.
Telealueiden rajat noudattelevat pääosin vuonna 1996 voimassa olleita lääninrajoja. Tähän on kuitenkin poikkeuksia. Esimerkiksi entisen Suomenniemen alue entisestä Kymen läänistä kuuluu Mikkelin telealueeseen (015), Kuhmoinen entisestä Keski-Suomen läänistä Hämeen telealueeseen (03), Joroinen entisestä Mikkelin läänistä Kuopion telealueeseen (017), Iitin Vuolenkoski entisestä Kymen läänistä Hämeen telealueeseen (03), Ypäjä entisestä Hämeen läänistä Turun ja Porin telealueeseen (02) ja Loppi, Riihimäki, Hausjärvi sekä osa Janakkalaa entisestä Hämeen läänistä Uudenmaan telealueeseen (019).lähde?
Aiheesta muualla

Suomen telealueet, tilanne 1996-09-01 (kartta)
Minna Sarantola-Weiss

Minna Sarantola-Weiss (s. 1963) on suomalainen tietokirjailija ja Helsingin kaupunginmuseon tutkimuspäällikkö. Hän teki väitöskirjan sohvaryhmän läpimurrosta, ja on kirjoittanut teoksia muun muuassa suomalaisesta huonekaluteollisuudesta ja Stockmann-tavaratalon historiasta. Lisäksi hän on käsitellyt 1970- ja 1980-lukujen arkea.
Sarantola-Weiss ansaitsi tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon vuonna 2023 teoksellaan Me halusimme kaiken. 1980-luvun historiaa.
Teemu Rinkinen

| Teemu Rinkinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1987 (ikä 37) Hollola, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Teme
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–2016
Seurat:  Pelicans (SML) Blues (SML) HPK (SML) KooKoo (Mestis/SML) Dresdner Eislöwen (DEL2)
Teemu Rinkinen (s. 7. maaliskuuta 1987 Hollola) on suomalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 280 runkosarjaottelua tehopistein 45+58=103 ja keräten 52 jäähyminuuttia sekä 26 playoff/liigakarsintaottelua tehopistein 4+1=5 ja keräten 14 jäähyminuuttia. Rinkinen voitti SM-hopeaa kasvattajaseurassaan Pelicansissa vuonna 2012. Hän pelasi myös kahtena kautena Saksassa. Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan Rinkinen oli röyhkeä, luisteluvoimainen ja työteliäs laitahyökkääjä, jolla oli kuitenkin puutteita pelikäsityksessä.
Ura > Junioriura

Rinkinen on Pelicansin kasvatti, mutta hän pelasi juniorina myös Kiekkoreippaassa. Rinkinen voitti joukkueen sisäisen pistepörssin C-nuorissa kaudella 2002–2003 ja B-nuorissa kaudella 2004–2005. Noista jälkimmäisellä kaudella hän voitti myös Kiekkoreippaan sisäisen maalipörssin 20 osumallaan ja sijoittui B-nuorten SM-sarjan maalipörssissä toiseksi Jokipoikien Simo Karjalaisen ja Ilveksen Lassi Mattilan kanssa. Heidän edellään oli vain Jokereiden Kim Strömberg. Sarjan maalipörssissä Rinkinen sijoittui viidenneksi.
Kaudella 2005–2006 Rinkinen oli 11 osumallaan Pelicansin A-nuorten kolmanneksi paras maalintekijä. Hän jakoi kevään 2006 karsintasarjan pistepörssin voiton TPS:n Tommi Laineen kanssa tehoilla 4+5=9. Kaudella 2006–2007 Rinkinen oli tehoilla 28+17=45 Pelicansin paras pistemies ja maalintekijä. Hän voitti koko A-nuorten SM-liigan maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä seitsemänneksi. Rinkinen toimi Pelicansin varakapteenina ja voitti kauden päätteeksi A-nuorten Suomenmestaruuden. Hän debytoi samalla kaudella myös miesten peleissä pelattuaan kaksi ottelua lainalla Mestiksen nousijajoukkue Heinolan Kiekossa.
Kaudella 2007–2008 Rinkinen oli Pelicansin A-nuorten paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä. Hän sijoittui A-nuorten SM-liigan pistepörssissä kuudenneksi.
Marja-Liisa Nisula

| Marja-Liisa Nisula> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Marja-Liisa Nisula
Syntynyt: 28. tammikuuta 1942 (ikä 82) Pori
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
Elonet
    
Marja-Liisa Nisula (s. 28. tammikuuta 1942 Pori) on suomalainen näyttelijä.
Ura

Marja-Liisa Nisulan vanhemmat olivat järjestelymestari Ilmari Nisula la ja Taimi Nisula. Hän oli aviossa viulutaiteilija Heimo Haiton kanssa 1964–1966 ja tuonnempana näyttelijä Seppo Jokelan kanssa. Nisula näytteli Imatran teatterissa 1961–1963, Kuopion Yhteisteatterissa 1963–1967 ja Lahden kaupunginteatterissa vuodesta 1967 alkaen.
Nisulan rooleja olivat muun muassa Maria (Sound of Music), Jelena (Vanja-eno), Ranjevskaja (Kirsikkapuisto), Honey (Kuka pelkää Virginia Woolfia?) ja Anu (Anu ja Mikko). Hänen myöhempiä roolejaan olivat esimerkiksi Maria Callas (Maria Callasin mestariluokka) ja Adele (Ja hänen olivat linnut).
Nisula näytteli Mikko Niskasen ohjaamassa elokuvassa Mona ja palavan rakkauden aika (1983) Henkan äitiä.
Mitragyniini

| Mitragyniini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Metyyli-(E)-2-[(2S,3S,12bS)-3-etyyli-8-metoksi-1,2,3,4,6,7,12,12b-oktahydroindolo[2,3-a]kinolitsin-2-yyli]-3-metoksiprop-2-enoaatti
CAS-numero:  4098-40-2
PubChem CID:  3034396
SMILES:  CCC1CN2CCC3=C(C2CC1C(=COC)C(=O)OC)NC4=C3C(=CC=C4)OC
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C23H30N2O4
Moolimassa:  398,49 g/mol
Sulamispiste:  102-106 °C
Kiehumispiste:  230-240 °C
Mitragyniini (C23H30N2O4) on indolialkaloideihin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy siaminkratomissa (Mitragyna speciosa) ja on psykoaktiivista. Yhdistettä on tutkittu kipulääkkeenä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa mitragyniini on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee muun muassa etanoliin ja kloroformiin. Mitragyniini on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky kloroformiliuoksessa on +39. Mitragyniini on siaminkratomin lehtien runsain alkaloidi ja muodostaa kokonaisalkaloideista 66 %. Siaminkratomi muodostaa mitragyniiniä lähtien striktosidiinista. Aineen psykoaktiiviset ominaisuudet muistuttavat kokaiinia. Se vaikuttaa opioidireseptoreihin ja on μ-reseptorien osittainen agonisti ja κ- sekä δ-reseptorien antagonisti. Mitragyniini voi aiheuttaa riippuvuutta.
Teemu Lämsä

| Teemu Lämsä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. helmikuuta 1996 (ikä 28) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  191 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  SaPKo
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  14
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  TPS (SML) SaiPa (SML)
Teemu Markus Lämsä (s. 6. helmikuuta 1996 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Savonlinnan Pallokerhossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Lämsä laukoo oikealta.