stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jiri Nikkinen
Diskografia

Kuningas (One Inch Rock, 1987)
Kuningatar (One Inch Rock, 1988) Poptorin uudelleenjulkaisuna 2004
Sexi on in (One Inch Rock, 1989)
Humala on jumala (One Inch Rock, 1990)
Sormus (One Inch Rock, 1991)
Pirun kaunis nainen (One Inch Rock, 1992)
Pop (One Inch Rock 1997) Sis.ennenjulkaisettoman Aurinkokuningas-albumin vuodelta 1990 sekä kokoelman Clifterssin omaa tuotantoa.
Clifters on in (Warner Music Finland, 2002)
Nyt! (Melplay, 2004)
Bang Bang (Melplay, 2007)
Aurinko nousee (Audiovox Records Oy) 1993
Aurinko nousee/Texas (Audiovox Records Oy) 1993
Revolver (Audioxox Records Oy) 1994
Lentohiekkaa/Marleena (single, Audioxox Records Oy) 1994
Tää on se ilta / Beibi hei (single, Audiovox Records Oy) 1994
Kesähelteinen/Yksinäiset sudet (single, Audiovox Records Oy) 1995
Materiaa/Materiaa-ruuvimix/Materiaa-mito mix) 1996
Materiaa (Audiovox Records Oy) 1995
Meistä jokainen (single, Warner Music Finland) 1998
Läpinäkyvää (single, Warner Music Finland) 1998
Läpinäkyvää (Warner Music Finland) 1998
Kuin kuningas (single, Warner Music Finland), 1998
Sähköä (Warner Music Finland) 2000
Talven jalkoihin (single, Warner Music Finland) 2000
Hei et saa (single, Warner Music Finland) 2000
Paikkasi minussa (single, Warner Music Finland) 2000
Luullut oon, että asioilla on tapana järjestyä (single, Suomen Musiikki) 2015
Heitä pois huolesi (single, Suomen Musiikki) 2015
Viides ilmansuunta (Suomen Musiikki) 2017
Mä oon (Texicalli Records Oy) 2022
John Kucera

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  John Kucera vuonna 2006. |  John Kucera vuonna 2006. |  John Kucera vuonna 2006. |  |
Maa:   Kanada
Miesten alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Val d'Isère 2009 | syöksy |  |
John Kucera (s. 17. syyskuuta 1984 Calgary, Kanada) on kanadalainen alppihiihtäjä, syöksylaskun maailmanmestari.
Kucera on voittanut urallaan yhden maailmancupin osakilpailun, marraskuussa 2006 Lake Louisen Super-G-kisan. Myöhemmin samalla kaudella hän tuli kolmanneksi Val Gardenassa, lajina oli edelleen Super-G. Kaudella 2008–2009 hän sijoittui Lake Louisen supersuurpujottelukilpailussa toiseksi.
Torinon 2006 olympialaisissa Kucera sijoittui 17:nneksi alppiyhdistetyssä, 22:nneksi Super-G:ssä ja 27:nneksi syöksylaskussa. Bornion MM-kilpailuissa 2005 hän oli alppiyhdistetyssä yhdeksäs, syöksylaskussa 16:s ja super-G:ssä 25:s. Åren MM-kilpailuissa 2007 hänen sijoituksensa olivat 12:s suurpujottelussa, 30:s super-G:ssä, 31:s syöksylaskussa ja 32:s alppiyhdistetyssä.
Kucera voitti Val d'Isèren MM-kilpailuissa 2009 kultaa syöksyssä kukistettuaan Didier Cuchen neljällä sadasosakunnilla. Super-G:ssä hän sijoittui kuudenneksi.
Aiheesta muualla

John Kucera Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Undulaatti

| Undulaatti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Melopsittacus
Laji::  undulatus
Kaksiosainen nimi
 Melopsittacus undulatus  (Shaw, 1805) 
Katso myös
   Undulaatti Wikispeciesissä   Undulaatti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Undulaatti (Melopsittacus undulatus) on kaijojen (Psittaculidae) heimoon kuuluva lintulaji. Se on alkujaan kotoisin Australiasta, jossa se on yleisin kaijalaji.
Ulkonäkö ja koko

Aikuinen undulaatti painaa 22–32 grammaa. Sen  pituus on noin 18–20 cm, josta pyrstön pituutta on lähes puolet. Undulaatilla on papukaijoille tyypillinen vahva ja käyrä nokka kiipeilyä ja siementen kuorimista varten.
Luonnonvaraisen undulaatin yleisväri on vihreä. Sen runko on vaaleanvihreä, siivet mustakeltaiset ja pyrstö mustakeltainen sinisellä kärjellä. Maski on keltainen ja sen alalaidassa on mustia pilkkuja sekä poskilla on tummansiniset laikut. Nokka on kellertävä ja koivet harmaat. Koiras ja naaras ovat samanväriset, mutta vahanahkasta erottaa sukupuolet aikuisena.
Useilla värimuunnoksilla nuoren undulaatin erottaa aikuisesta pään väreistä. Nuoren undulaatin pään raidat ulottuvat vahanahkaan saakka, kun taas aikuisella raidat loppuvat päälaelle. Todella nuoren undulaatin nokassa voi olla mustaa. Poikasen vahanahka on sukupuoleen katsomatta violetin pinkki, joskin kokeneet kasvattajat voivat erottaa sukupuolen jo pesästä poistuvien poikasten vahanahkasta. Aikuisista poiketen poikasen silmät ovat kokonaan tummat: aikuisilla undulaateilla värikehä on valkoinen tai vaaleanharmaa. Poikasen värit voivat olla myös hieman himmeämmät, ja siipien suomukuviot hieman sumeammat kuin aikuisilla. Pesästä poistunut poikanen on jo melkein vanhempiensa kokoinen, mutta yleensä hieman lyhytpyrstöisempi.
Undulaatin sukupuolen voi erottaa varmasti vasta linnun ollessa yli puolivuotias. Koirasundulaatin vahanahka on yleensä syvän sininen, mutta hyvin vaaleilla värimuunnoksilla se voi olla aikuisellakin koiraalla heleän pinkki, kuten poikasella. Naaraspuolisen vahanahka on rusehtava, vaaleansininen tai miltei valkoinen värimuunnoksessa riippumatta, mutta hormonitasapainosta riippuen: normaalitilassa naarasundulaatin vahanahka on vaaleansinertävä, mutta pesimävalmiudessa se muuttuu ruskeaksi tai jopa punertavaksi, ja saattaa myös kasvaa kooltaan. Koirasundulaatin vahanahka alkaa saada väriä huomattavasti nuorempana kuin naaraan. Vanhasta tiedosta poiketen koiraan vahanahka ei siis aina ole sininen, eikä naaraan aina ruskea.
Levinneisyys ja elinympäristö

Undulaatti on kotoisin Australiasta, missä se elää savanneilla, ruohikkomailla, kuivissa metsissä ja pensaikoissa ja menestyy myös ihmisen muokkaamissa ympäristöissä kuten pihoilla ja laidunmailla. Undulaattiparvet muuttavat pitkiä matkoja, kun ne seuraavat vuodenaikojen ja sadekausien vaihtelua Australian eri osissa siirtyen alueille, missä on paljon ruohokasvien siemeniä.
Undulaatteja on istutettu Japaniin ja Koreaan. Yhdysvalloissa on ihmisen tuomista  linnuista syntynyt pesivä kanta. Osa kantaemoista oli karanneita lemmikkejä, mutta niitä päästettiin luontoon myös tahallisesti. Floridassa oli enimmillään 1970-luvun lopulla kymmeniätuhansia vapaana eläviä undulaatteja, mutta kanta on pienentynyt sen jälkeen rajusti.
Ravinto ja elintavat

Luonnonvaraisen undulaatin ravinto koostuu pääasiassa ruohokasvien siemenistä, hedelmistä ja eukalyptuksen lehdistä.
Undulaatti on päiväaktiivinen parvilintu, joka elää luonnonvaraisena jopa miljoonien yksilöiden parvissa. Undulaatti on äänekäs: se sirkuttaa ja säksättää jatkuvasti. Undulaatit ovat nopeita ja taitavia lentäjiä.
Undulaatti lemmikkinä

Ensimmäiset undulaatit saapuivat Australiasta Englantiin merimiesten matkassa 1800-luvun puolivälissä. Undulaatti saatiin pian saapumisestaan lisääntymään Hollannissa. Vihreänkeltaisesta villistä undulaatista on saatu jalostuksen tuloksena mitä moninaisimpia värimuotoja ja lemmikkiundulaateista on tullut kookkaampia kuin villistä alkumuodostaan. Lemmikkiundulaatti saattaa elää jopa yli 10-vuotiaaksi. Lemmikkiundulaatteja ei suositella pidettäväksi yksin vaan lintuja on aina oltava vähintään kaksi, mieluiten enemmän. Undulaatti voi oppia puhumaan.
Undulaatti lemmikkinä > Ruokinta

Lemmikkiundulaatin pääruoka on pelletit. Undulaatin ruokintaan kuuluu myös undulaateille tarkoitettu siemenseos ja monipuolisia tuoreruokia kuten parsakaali, salaatinlehdet, kurkku ja paprika. Lemmikkiundulaatti tarvitsee häkkiinsä myös vettä ja mineraalikiven tai seepiansuomun. Pesitettäviä lintuja suositellaan ruokittavaksi myös keitetyllä kananmunalla riittävän rikin- ja energiansaannin varmistamiseksi.
Undulaatti lemmikkinä > Harvinaisia värimuunnoksia

Harmaasiipi, dilute ja clearwing: Harmaasiipiundulaatilla eumelaniinin kiinnittymiskyky höyheniin on alentunut. Normaalin undulaatin mustat kuviot ovat harmaasiivellä harmaat ja perusväri on haalistunut pastelliseksi. Dilute on harmaasiiven alleeli, jossa eumelaniinin kiinnittymiskyky on entisestään alentunut erityisesti siivistä. Lintu on perusväriltään vaalentunut. Clearwing-undulaatilla siipien kuvio puuttuu lähes kokonaan mutta perusväri on säilynyt voimakkaan tummana.
Lacewing: Lacewingiksi kutsutaan undulaatin värimuunnosta, jossa ino-/lutino-, kaneli- ja opaali-ominaisuudet ovat yhdistyneet geenien tekijäinvaihdunnassa. Lacewing undulaatti on vihreässä linjassa perusväriltään keltainen ja sinisessä linjassa perusväriltään valkoinen, hennoilla vaaleanruskeilla opaalikuvioilla ja vaaleanvioleteilla poskitäplillä.
Muita undulaateilla esiintyviä värimuunnoksia ovat esimerkiksi tummennettu harmaasiipi eli FBC (full body greywing), Saksan fallow ja antrasiitti.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Undulaatti lemmikkinä > Lemmikkiundulaatin häkki

Suomessa Valtioneuvoston asetus koirien, kissojen ja muiden pienikokoisten seura- ja harrastuseläinten suojelusta määrittelee, että häkkilinnun häkin on oltava sellainen, että linnuilla on kuulo- ja näköyhteys pitopaikassa tai sen ympäristössä tapahtuvaan toimintaan sekä mahdollisuus sosiaaliseen kanssakäymiseen. Häkkilinnun häkin on oltava riittävän tilava ottaen huomioon lintulaji, linnun aktiivisuus, koko, ikä, sukupuoli sekä häkissä pidettävien lintujen lukumäärä ja sukupuolijakauma. Minimisuositus yhdelle undulaatille on 0,31 neliömetriä, ja siitä aina 0,04 neliömetriä lisää per yksi uusi undulaatti. Häkin korkeuden tulee olla vähintään 60 cm ja lyhimmän sivun pituus vähintään 45 cm.
Yllä mainittu on häkin minimikoko silloin, kun undulaatit pääsevät säännöllisesti vapaaksi huoneistoon. Häkin sisustukseen kuuluvat ruoka- ja juomakupit. Leluja pitää olla virikkeenä, mutta niitä kannattaa vaihdella etteivät linnut kyllästy. Orsien tulisi olla eri paksuisia, jotta lintujen jalkojen lihakset vahvistuisivat ja kynnet kuluisivat. Parhaita ovat ulkoa kerätyt oksat. Orsien läpimitan olisi hyvä olla yli 1-1,5 senttimetriä. Luonnonoksat kuten omenapuun ja muiden lehtipuiden oksat sopivat undulaateille, ne vahvistavat linnun jalkalihaksia ja tarjoavat niille tekemistä. Leluja ja orsia ei saa olla liian tiheästi, vaan linnun täytyy pystyä avaamaan siipensä suoriksi.
Linnut pitää myös päästää päivittäin lentelemään vapaana huoneeseen vähintään kahdeksi tunniksi sillä häkissä ne eivät saa riittävästi liikuntaa. Ennen lintujen päästämistä häkistä tulee varmistaa, ettei huoneessa ole minkäänlaisia myrkkykasveja, ikkunat ovat suljetut ja peitetyt, etteivät undulaatit lennä niitä päin. Huoneesta on myös poistettava terävät tai kuumat esineet sekä vesiastiat, joihin lintu voi hukkua. Yöksi häkki kannattaa peittää tummalla peitolla tai kankaalla. Peite on tärkeä varsinkin kesäisin, koska Suomen yöt ovat valoisia.
Undulaatti lemmikkinä > Pesittäminen

Undulaatit lisääntyvät melko helposti tarhaolosuhteissa. Undulaatteja ei ole pakko pesittää, ja lemmikkinä ne voivat elää täyttä elämää myös lisääntymättä. Pelkkä ilo poikasista tai mielenkiintoinen kokemus ei tulisi olla perusteena pesittämiselle. Holtiton pesittäminen heikentää undulaattikantaa tuottaen heikkoja tai jopa viallisia yksilöitä. Pesiminen on myös molemmille vanhemmille rasite.
Undulaatit voivat pesiä mihin vuodenaikaan tahansa mutta ovat parhaassa pesimävireessä keväällä. Alle 1-vuotiaita undulaatteja ei suositella pesitettäviksi. Yhtä undulaattiparia suositellaan pesitettäväksi korkeintaan kaksi kertaa vuodessa liian rasituksen välttämiseksi. Pesitykseen tulee käyttää ainoastaan terveitä ja hyväluonteisia lintuja. Lintupari ei saa olla liian läheistä sukua keskenään (esim. sisarukset tai isä-tytär-pari), eivätkä ne saa edustaa värimuotoja, joiden pesittäminen yhteen ei ole suositeltavaa.
Lisääntyäkseen undulaatit tarvitsevat pesäpöntön ja siihen pehmikettä. Noin viikon kuluttua parittelusta naaras alkaa munia pönttöön. Naaras munii yleensä joka toinen päivä yhden munan kerrallaan, yhteensä 3-6 munaa, joita se hautoo 17-18 päivää. Poikaset kuoriutuvat munimisjärjestyksessä eli kaikki poikaset ovat eri ikäisiä. Molemmat vanhemmat osallistuvat  poikasten hoitoon. Kolmiviikkoisina poikaset alkavat kurkkia pesästä. Emot ruokkivat poikasia vielä jonkin aikaa pesästä lähdön jälkeen. Undulaatit ovat luovutusikäisiä noin 8-9 viikon iässä, kun ne osaavat syödä täysin itsenäisesti.
Undulaatti lemmikkinä > Sairaudet

Undulaatin yleisimpiä sairauksia ovat kalkkijalkapunkki ja erilaiset vitamiininpuutokset. Myös höyhenten kasvuun ja kehitykseen haitallisesti vaikuttava ranskalainen sulkasato voi tulla undulaatille.
Lemmikkiundulaattipari: koiras vasemmalla, naaras oikealla.
José Guardiola

| José Guardiola |
| --- | --- |
 José Guardiola Eurovision laulukilpailussa 1963
Henkilötiedot
Koko nimi:  José Guardiola Díaz de Rada
Syntynyt: 22. lokakuuta 1930 Barcelona, Espanja
Kuollut: 9. huhtikuuta 2012 (81 vuotta) Barcelona, Espanja
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Tyylilajit:  popmusiikki 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
José Guardiola Díaz de Rada (22. lokakuuta 1930 – 9. huhtikuuta 2012) oli espanjalainen laulaja. Guardiola tuli tunnetuksi Espanjassa ja Latinalaisessa Amerikassa ulkomaalaisten kappaleiden espanjankielisten versioiden tulkitsijana.
Guardiola edusti Espanjaa vuoden 1963 Eurovision laulukilpailussa kappaleella Algo prodigioso. Kappale sijoittui 16 kilpailijan joukosta jaetulle 12. sijalle.
Diskografia > Albumit

Una Nueva Melodia (1961)
El Dia Mas Largo ... (1963)
Jose Guardiola (1976)
Recordando A Artur Kaps (1976)
Desde Mexico (1976)
Canta En Català: La Mare / El Meu Avi (1987)
40 Aniversario (1998)
John Ngugi

| Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Kenia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Soul 1988 | 5 000 m |  |
John Ngugi (s. 10. toukokuuta 1962 Nyahururu, Kenia) on aktiiviuransa päättänyt kenialainen kestävyysjuoksija.
Ngugi voitti maastojuoksun MM-kisoissa vuosina 1986–1989 neljä kertaa peräkkäin pitkän matkan maailmanmestaruuden ja viidennen kerran 1992. 1988 Soulin olympiakisoissa hän selviytyi 5 000 metrillä finaaliin. Kahden rauhallisen kierroksen jälkeen Ngugi lähti jonon hänniltä, juosten muiden ohi ja karkuun. Liian myöhään Domingos Castro lähti yrittämään kiinniottoa, mutta ei onnistunut yksin, muiden jättäessä ratkaisun loppukirin varaan. Dieter Baumann ja Hansjörg Kunze ehtivät lopussa ohittaa Castron, mutta Ngugi voitti 30 metrin erolla toiseksi tulleeseen. 1990 Kansainyhteisön kisoissa Ngugi yritti 5 000 metrillä samaa kuin olympialaisissa, mutta jäi toiseksi 0,08 sekunnin erolla kun Andrew Lloyd ohitti hänet viime metreillä. Ngugi lopetti uransa vuonna 1992.
Jón Bjarnason

| Jón Bjarnason |
| --- | --- |

Islannin kalastus- ja maatalousministeri
 10. toukokuuta 2009 – 31. joulukuuta 2011  
Edeltäjä:  Steingrímur J. Sigfússon
Seuraaja:  Steingrímur J. Sigfússon
Kansanedustaja
 1999–2013  
Ryhmä/puolue:  Vihreä vasemmisto
Vaalipiiri:  Norðurland vestra (1999–2003)  Norðvesturkjördæmi (2003–2013)
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1943 (ikä 80) Asparvík í Strandasýslu
Kansalaisuus:   Islanti
Puoliso:  Ingibjörg Sólveig Kolka
Lapset:  6
Tiedot
Puolue:  Vihreä vasemmisto
Jón Bjarnason (s. 26. joulukuuta 1943) on islantilainen vihreän vasemmiston poliitikko, joka toimi vuosina 2009–2011 Islannin kalastus- ja maatalousministerinä.
Jón syntyi Asparvíkissä Kaldrananeshreppurin kunnassa Länsivuonoilla. Hän on entisen kansanedustajan Hjálmar Jónssonin lanko. Hän opiskeli maataloutta Hvanneyrissä ja valmistui vuonna 1967. Vuonna 1970 hän suoritti kandidaatintutkinnon Norjan maatalouskorkeakoulussa Åsissa. Vuosina 1965–1966 hän toimi opettajana peruskoulussa Hafnarfjörðurissä, vuosina 1970–1974 Hvanneyrin maatalouskoulussa ja vuosina 1976–1981 Stykkishólmurin peruskoulussa. Vuosina 1971–1982 hän työskenteli maanviljelijänä Bjarnarhöfnissä. Vuosina 1981–1999 hän toimi Hólarin maatalouskoulun rehtorina.
Vuosina 1978–1982 Jón toimi Helgafellssveitin kunnanjohtajana. Hän istui Alltingissä vuosina 1999–2013. Vuonna 2009 hän toimi vihreän vasemmiston parlamenttiryhmän johtajana. Vuosina 2009–2011 hän toimi kalastus- ja maatalousministerinä.
Jón on naimisissa Ingibjörg Sólveig Kolkan kanssa. Heillä on kuusi lasta.
Jón Arason

Jón Arasonia esittävä mosaiikki Hólarin tuomiokirkossa.
Jón Arason (1484 Eyjafjörður – 7. marraskuuta 1550 Skálholt) oli Hólarin katolinen piispa ja runoilija. Hänet tuomittiin kuolemaan vuonna 1550, koska hän vastusti uskonpuhdistusta Islannissa.
Jón Arason oli lähtöisin köyhästä perheestä. Hänet valittiin Hólarin piispaksi vuonna 1522, ja hänestä kasvoi ajan myötä hyvin vaikutusvaltainen henkilö Islannissa. Jón Arason perusti 1530-luvulla Hólariin Islannin ensimmäisen kirjapainon. Hän oli myös huomattava runoilija ja kirjoitti sanat useisiin virsiin sekä laati satiirisia runoja.
Tanskassa alkoi uskonpuhdistus vuonna 1537. Kuningas Kristian III perusti Tanskaan luterilaisen kirkon ja määräsi luterilaisuuden myös Tanskan alusmaiden, Norjan ja Islannin, uskonnoksi. Hólarin piispa Jón ja Skálholtin piispa Ögmundur vastustivat kääntymistä luterilaisuuteen. Tanskalaiset syrjäyttivät Ögmundurin vuonna 1541 ja hänen tilalleen tuli luterilainen piispa. Jón Arason ei sen sijaan suostunut eroamaan virastaan, mutta hänet jätettiin kuitenkin toistaiseksi rauhaan. Skálholtin luterilaisen piispan kuoleman jälkeen vuonna 1548 Jón Arason puuttui piispanvaaleihin. Jón asettui Skálholtiin ja vangitsi vastavalitun luterilaisen piispa Marteinnin, jolloin hänestä tuli lainsuojaton. Tämän jälkeen Tanskan kuninkaan miehet vangitsivat Jón Arasonin. Jón Arason mestattiin yhdessä kahden poikansa kanssa, vaikka hänen tapaustaan ei ollut käsitelty Alltingissä. Kuolemansa jälkeen Jónista tuli Islannin kansallissankari.
The Soft Parade

| The Soft Parade The Doors |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : lokakuu 1968 – huhtikuu 1969
 Julkaistu: heinäkuu 1969
 Formaatti: LP, C-kasetti, CD
 Tuottaja(t): Paul Rothchild
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, bluesrock, kamaripop
 Kesto: 33.59
 Levy-yhtiö: Elektra
Muut kannet
   Takakansi
Listasijoitukset
  4. (9. elokuuta 1969)    6. (1969)    8. (29. marraskuuta 1969)    33. (1969)
The Doorsin muut julkaisut
| Waiting for the Sun 1968 | The Soft Parade 1969 | Morrison Hotel 1970 |
The Soft Parade on yhdysvaltalaisen rockyhtyeen The Doorsin heinäkuussa 1969 julkaistu studioalbumi. Albumi on aikaisempia The Doors -albumeja kokeellisempi, ja monissa albumin kappaleissa käytettiin puhallin- ja jousisoittimia. The Soft Parade ei kerännyt yhtä suuria kehuja kriitikoilta kuin yhtyeen aikaisemmat julkaisut.
Joulukuussa 1968, ennen albumin julkaisua, julkaistiin singlenä kappale ”Touch Me”. Singlen nimeksi ajateltiin aluksi antaa ”Hit Me”, mutta laulusolisti Jim Morrison piti lopullista nimeä kuvaavampana.
Kappaleet

A-puoli
Tell All the People – 3.21 (säv. Robby Krieger)
Touch Me – 3.12 (säv. Krieger)
Shaman's Blues – 4.50 (säv. Jim Morrison)
Do It – 3.08 (säv. Morrison, Krieger)
Easy Ride – 2.43 (säv. Morrison)
B-puoli
Wild Child – 2.36 (säv. Morrison)
Runnin' Blue – 2.27 (säv. Krieger)
Wishful Sinful – 2.58 (säv. Krieger)
The Soft Parade – 8.36 (säv. Morrison)
Vuoden 2007 uudelleenjulkaisussa ”The Soft Parade” -kappaleen alkuun oli lisätty musiikkiosuus, joka nosti kappaleen pituuden 8 minuutista 36 sekunnista 9 minuuttiin ja 41 sekuntiin.
Kappaleet > Vuoden 2007 uudelleenjulkaisun bonuskappaleet

Who Scared You – 3.58
Whiskey, Mystics and Men – 2.28 (versio 1)
Whiskey, Mystics and Men – 3.04 (versio 2)
Push Push – 6.05 (aiemmin julkaisematon Doors-jammailu)
Touch Me – 0.28 (dialogi)
Touch Me – 3.40 (3. otto)
Kokoonpano > The Doors

Jim Morrison – laulu
Ray Manzarek – kosketinsoittimet
Robby Krieger – kitara
John Densmore – rummut
Kokoonpano > Vierailijat

Harvey Brooks/Doug Lubahn – bassokitara
Curtis Amy – saksofonisoolot
George Bohanan – pasuunasoolo
Champ Webb – englannintorvisoolo
Jesse McReynolds – mandoliini
Jimmy Buchanan – viulu
Reinol Andino – conga
Jules Bigot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jules Bigot
Syntymäaika: 22. lokakuuta 1915
Syntymäpaikka: Bully-les-Mines, Ranska
Kuolinaika: 24. lokakuuta 2007
Kuolinpaikka: Lille, Ranska
Pelipaikka: Hyökkääjä
Junioriseurat
1925–1933: Bully-les-Mines
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1933–1939 1939–1940 1940–1943 1943–1950 1950–1951 |  Lille OSC  Olympique de Marseille  AS Saint-Étienne  Lille OSC  Le Havre AC |  |
Maajoukkue
| 1936–1945 |  Ranska | 6 (1) |
Valmennusura
1950–1952 1952–1953 1953–1958 1958–1962 1962–1963 1963–1966 1966–1967 1969–1971:  Le Havre AC  FC Rouen  Toulouse FC  RC Lens  Cercle Brugge KSV  Lille OSC  KAA Gent  RE Mouscron
Jules Bigot (22. lokakuuta 1915 Bully-les-Mines – 24. lokakuuta 2007 Lille) oli ranskalainen jalkapalloilija.
Aiheesta muualla

Olympique Marseille 1899 (ranskaksi)
Ranskan jalkapalloliitto[vanhentunut linkki] (ranskaksi)
Jón Daði Böðvarsson

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 25. helmikuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Selfoss, Islanti
Pelipaikka: laitahyökkääjä, hyökkääjä
Pituus: 190 senttimetriä
Seura
Seura: 1. FC Kaiserslautern
Junioriseurat
–2009:  Selfoss
2011: →  Aarhus U19 (laina)
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2012 |  Selfoss | 80 | (18) |
| 2013–2015 |  Viking | 81 | (15) |
| 2016– |  1. FC Kaiserslautern | 15 | (2) |
Maajoukkue
| 2009–2010 |  Islanti U19 | 7 | (1) |
| 2011–2014 |  Islanti U21 | 12 | (2) |
| 2012– |  Islanti | 24 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. kesäkuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 23. kesäkuuta 2016.
Jón Daði Böðvarsson (s. 25. toukokuuta 1992 Selfoss, Islanti) on islantilainen jalkapalloilija, joka pelaa 2. Bundesliigan 1. FC Kaiserslauternissa ja Islannin maajoukkueessa. Hän on pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
John Kristian Dahl

| John Kristian Dahl |
| --- | --- |
 John Kristian Dahl (numero 25) Tour de Skin sprintissä Prahassa joulukuussa 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. maaliskuuta 1981 (ikä 43) Kirkkoniemi, Norja
Uran tiedot
Pituus:  185 cm
Seura:  Strindheim IL
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2001–2013
Voitot:  1
Palkintokorokkeella:  9
 Tietolaatikko päivitetty 14. huhtikuuta 2019 
John Kristian Dahl (s. 27. maaliskuuta 1981 Kirkkoniemi) on norjalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, jonka erikoisosaamistaan oli sprintti ja maratonhiihto. Dahl hiihti norjalaisessa Koteng-ammattilaisjoukkueessa (aiemmin Team United Bakeries).
Dahl on voittanut Vasaloppetin vuosina 2014, 2016 ja 2017 sekä Birkebeinerrennetin ja La Sgambedan vuonna 2016.
Dahl saavutti hopeaa junioreiden MM-kilpailujen vapaan hiihtotavan sprintissä Puolassa helmikuussa 2001. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli sprintissä viidestoista. Maailmancupissa hän saavutti ensimmäisen henkilökohtaisen palkintokorokesijansa oltuaan toinen perinteisellä hiihtotavalla käydyssä sprinttikilpailussa Val di Fiemmessä 16. joulukuuta 2003. Ensimmäisen voittonsa hän saavutti 13. joulukuuta 2009 Davosissa käydyssä vapaan tyylin sprinttikilpailussa.
Dahl lopetti uransa maastohiihtäjänä keväällä 2019.
Maailmancupin palkintosijat

Kausi 2003–2004: Val di Fiemme sprintti (p) toinen, Tukholma sprintti (p) toinen
Kausi 2005–2006: Davos sprintti (v) kolmas
Kausi 2007–2008: Düsseldorf sprintti (v) kolmas, Otepää sprintti (p) toinen
sprintticupissa kolmas
Kausi 2008–2009: Kuusamo sprintti (p) kolmas, Trondheim sprintti (p) kolmas
sprintticupissa neljäs
Kausi 2009–2010: Davos sprintti (v) voitto, Canmore sprintti (p) toinen
John Neville

John Neville vuonna 1959.
John Neville (2. toukokuuta 1925 Lontoo – 19. marraskuuta 2011 Toronto) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa pääroolistaan Terry Gilliamin elokuvassa Paroni von Münchhausenin seikkailut (1988).
Neville syntyi Lontoossa ja teki elokuvarooliensa ohella työtä televisiossa ja teatterissa. Hän esiintyi Salaiset kansiot -televisiosarjassa ja siitä tehdyssä elokuvassa X-Files – taistelu tulevaisuudesta (1998).
Neville oli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri (OBE) vuodesta 1965 ja Kanadan ritarikunnan jäsen (CM) vuodesta 2006. Hän asettui Kanadaan vakituisesti vuonna 1972.