stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Admiralen-luokka
Suunnittelu

Alukset perustuivat Yarrow'n HMS Ambuscadesta tehtyihin suunnitelmiin ja ne valmistettiin Alankomaissa Yarrowin tuella. Poikkeuksina olivat savuhormien pituus, päämaston siirto torpedoputkien väliin eikä taaemman kansirakenteen päälle sekä Alankomaiden laivaston asejärjestelmät, joita olivat miinoitusmahdollisuus, lentokone sekä keskimmäisten tykkien kilpien puute ja etu- ja takatykin kilpi tornin sijaan.
Van Ghent -luokan aseistus ostettiin Ruotsista Boforsilta. Pääaseina oli neljä 120 millimetrin 50 pituuskaliiperin M/1942 tykkiä, jolla oli mahdollista ampua 53 naulan kranaatteja. Niiden maksimikorotuskulma oli 30 ja 35 astetta. Aluksella oli ammunnan tukena kaksi etäisyysmittaria, joista toinen komentosillalla ja toinen keskilaivassa kansirakenteen päällä. Van Galen -luokan pääaseet olivat 120 millimetrin Wilton-Fijenoordin Mk.5 -tykkejä. Niiden suoja ja asennus oli sama kuin Van Ghent -luokan aluksilla.
Ilmatorjunta-aseistuksena oli Van Ghent -luokan aluksilla neljä 75 millimetrin ilmatorjuntatykkiä ja Van Galen -luokan aluksilla yksi 75 millimetrin ja kaksi kaksiputkista 40 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Ilmatorjunta-aseistusta täydensi neljä 12,7 millimetrin ilmatorjuntakonekivääriä. Aluksen muina aseina oli kuusi 533 millimetrin torpedoputkea ja Van Ghent -luokalla valmius kuljettaa 24 miinaa. Van Galen -luokan aluksilla oli valmius miinanraivaukseen.
Propulsiojärjestelmään kuului kahteen akseliin kytketyt Parsonsin turbiinimoottorit, joihin oli kytketty kolme Yarrow'n höyrykattilaa. Van Ghent -luokan kattilapaine oli 250 psitä ja Van Galen -luokalla 370 psi. Järjestelmä tuotti 31 000 hevosvoimaa, mikä mahdollisti 36 solmun maksiminopeuden. Alusten säiliöissä oli Van Ghent -luokan aluksilla 300 ja Van Galen -luokan aluksilla 330 tonnia öljyä. Taloudellisella 15 solmun nopeudella Van Ghent -luokan alukset kykenivät matkaamaan 3 200 merimailia ja Van Galen -luokan alukset 100 merimailia enemmän.
Alukset

| Nimi> Van Ghent -luokan hävittäjät | Telakka> Van Ghent -luokan hävittäjät | Kölinlasku> Van Ghent -luokan hävittäjät | Vesille> Van Ghent -luokan hävittäjät | Valmis> Van Ghent -luokan hävittäjät | Kohtalo> Van Ghent -luokan hävittäjät | Van Ghent -luokan hävittäjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hr. Ms. De Ruyter | Koninklijke Maatschappij De Schelde, Vlissingen | 28. elokuuta 1925 | 23. lokakuuta 1926 | 31. toukokuuta 1928 | nimetty 1935 Hr. Ms. Van Ghentiksi karille ajon jälkeen miehistönsä upottama 15. helmikuuta 1942 |  |
| Hr. Ms. Evertsen | Bergerhout | 5. elokuuta 1925 | 29. joulukuuta 1926 | 31. toukokuuta 1928 | upotettu 1. maaliskuuta 1942 |  |
| Hr. Ms. Kortenaer | Bergerhout | 24. elokuuta 1925 | 30. kesäkuuta 1927 | 3. syyskuuta 1928 | upotettu 27. helmikuuta 1942 |  |
| Hr. Ms. Piet Hein | Bergerhout | 16. elokuuta 1925 | 2. huhtikuuta 1927 | 25. tammikuuta 1929 | upotettu 19. helmikuuta 1942 |  |
Van Galen -luokan hävittäjät
| Hr. Ms. Van Galen | Fijenoord | 28. toukokuuta 1927 | 28. kesäkuuta 1928 | 22. lokakuuta 1929 | upotettu 10. toukokuuta 1940 |  |
| Hr. Ms. Witte de With | Fijenoord | 28. toukokuuta 1927 | 12. syyskuuta 1928 | 20. helmikuuta 1930 | upotettu 2. maaliskuuta 1942 |  |
| Hr. Ms. Banckert | Bergerhout | 15. elokuuta 1928 | 14. marraskuuta 1929 | 14. marraskuuta 1930 | upotettu maalilaivana 1949 |  |
| Hr. Ms. Van Nes | Bergerhout | 15. elokuuta 1928 | 20. maaliskuuta 1930 | 12. maaliskuuta 1931 | upotettu 17. helmikuuta 1942 |  |
Dellys

| Dellys دلّس |
| --- | --- |
 Dellysin vanha satama.
 Dellys
 Koordinaatit: 36°54′46″N, 3°54′45″E 
Valtio:  Algeria
Maakunta:  Boumerdès
Piirikunta:  Dellys
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Väkiluku (2018):  38 600
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dellys (arab. دلّس‎) on satamakaupunki ja piirikunnan keskus Boumerdèsin maakunnassa Algeriassa. Se sijaitsee Välimeren rannikolla 50 kilometriä Boumerdèsista itään. Dellysin kunnassa oli arviolta 38 600 asukasta vuonna 2018.
Lähellä Sebaoujoen suuta sijaitseva kaupunki on rakennettu El Assouaf -vuoren rinteille. Sen satamaa suojaa lännessä pitkä Bengutniemi. Hyvän talvisatamansa ansiosta Dellys on aina ollut vilkas kauppapaikka. Se tunnettiin roomalaisaikana nimellä Rusuccuru ja keskiajalla nimellä Tedelles tai Tadellest. Ranskalaiset valtasivat muurien ympäröimän pikkukaupungin vuonna 1844 ja rakensivat uuden kaupunginosan entisen eteläpuolelle. Kaupungin asukkaat ovat alkuperältään kabyylejä, mutta puhuvat vain arabiaa.
Dellysin kautta kulkee maantie RN24. Kaupungissa on kauppa- ja kalastussatama. Syrjäisyytensä vuoksi se on jäänyt jälkeen kehityksestä ja säilyttänyt alkuperäisen luonteensa. Paikallinen kasbah on matkailunähtävyys.
Abuna Messias

| Abuna Messias |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Goffredo Alessandrini
Käsikirjoittaja:   Goffredo Alessandrini  Vittorio Cottafavi  Domenico Meccoli 
Tuottaja:  Alessandro Gagna
Säveltäjä:   Mario Gaudiosi  Licinio Refice 
Kuvaaja:   Aldo Tonti  Renato Del Frate 
Leikkaaja:  Giorgio Simonelli
Lavastaja:   Carlo Pouchain  Guido Presepi 
Pääosat:   Camillo Pilotto  Enrico Glori  Mario Ferrari 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Romana Editrice Film
Ensi-ilta:  Venetsian elokuvajuhlilla 1939
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  italia
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Abuna Messias on Goffredo Alessandrinin ohjaama italialainen historiallinen elokuva vuodelta 1939. Se kertoo kardinaali Guglielmo Massaian toisesta lähetysmatkasta Etiopiaan 1800-luvun loppupuolella. Elokuvan pääosia esittävät Camillo Pilotto, Enrico Glori ja Mario Ferrari. Se palkittiin Venetsian elokuvajuhlilla vuoden parhaana italialaisena elokuvana.
Juoni

Yritettyään turhaan saada Italian hallituksen tuen toiminnalleen kardinaali Guglielmo Massaia lähtee Etiopiaan toiselle lähetysmatkalleen. Paikallisten abuna Messiaaksi kutsuma lähetyssaarnaaja ystävystyy tulevan keisarin, Šoan kuningas Menelikin kanssa. Koptilaisen kirkon päämies abuna Athanasius yrittää karkottaa Massaian, mikä johtaa sotaan Menelikin ja keisari Johanneksen välillä. Menelikin kärsittyä tappion Massaia lähtee pois maasta. Sitä ennen hän on asettanut tehtäväänsä Etiopian ensimmäisen paikallisen katolisen papin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Camillo Pilotto  | … |  kardinaali Guglielmo Massaia (abuna Messias)   |
|  Enrico Glori  | … |  kuningas Menelik   |
|  Mario Ferrari  | … |  abuna Athanasius   |
|  Berchè Zaitù Tarclè  | … |  prinsessa Alem   |
|  Amedeo Trilli  | … |  Ghebrà Selassié, Alemin neuvonantaja   |
|  Ippolito Silvestri  | … |  keisari Johannes   |
|  Franz Sala  | … |  markiisi Antinori   |
|  Roberto Pasetti  | … |  isä Leone   |
|  Corrado Racca  | … |  Cavourin kreivi   |
|  Micael  | … |  Morka   |
|  Abd el Uad  | … |  alkuasukaspäällikkö Abu Beker   |
|  Enzo Turco  | … |     |
Tuotanto, teema ja vastaanotto

Mustavalkoinen Abuna Messias on kuvattu Itä-Afrikassa Cobbùn tasangolla ja Cercer-vuorilla. Sen tekemiseen osallistui 70 hengen näyttelijä- ja kuvausryhmä, 11 000 avustajaa ja 4 000 ratsumiestä. Elokuvan tarina on isä Callisto Vanzinin käsialaa. Vatikaania lähellä ollutta tuotantoyhtiötä rahoitti katolinen Pyhän Paavalin veljeskunta.
Abuna Messias on yksi harvoista elokuvista, joissa tuodaan selvästi esille Italian fasistien ja katolisen kirkon yhteiset poliittiset tavoitteet. Se kuvaa Massaian toimintaa Italian siirtomaavalloitusten esinäytöksenä, mitä elokuvan alkuperäinen vuosien 1935–1936 Italian–Etiopian sotaan sijoittuva prologi vielä selvästi alleviivaa. Alessandrinin ohjaustyön ansioita ovat suuret joukkokohtaukset ja kansatieteellisesti autenttiset musiikki- ja tanssiesitykset. Samaan aikaan siinä on paljon siirtomaaelokuvan tyypillisiä kliseitä kuten tyhmä mutta uskollinen alkuasukaspalvelija, seksikäs tumma prinsessa, kuninkaan lemmikkileopardi ja silmälappua kantava mustaksi maalattu roisto. Tyyliltään ja sisällöltään auttamattoman vanhentunut Abuna Messias oli käsikirjoittajana toimineen Vittorio Cottafavin elokuvauran lähtölaukaus.
Alessandrinin ohjaustyön ensi-ilta oli Venetsian elokuvajuhlilla, jossa se sai Mussolini-palkinnon vuoden 1939 parhaana italialaisena elokuvana. Elokuvaa levitettiin katolisissa piireissä, joissa se herätti huomiota vielä myöhempinäkin vuosina. Italian elokuvasensuuri kielsi Abuna Messiaan levityksen vuonna 1945, mutta salli sen kahta vuotta myöhemmin alaotsikolla Vendetta africana. Ilmeisesti juuri tuolloin elokuvasta leikattiin pois vuosien 1935–1936 sodassa kuollutta sotilaspastori Reginaldo Giulianoa esittävä prologi ja kielteinen kommentti parlamentarismista.
DVD-julkaisu

Elokuvan alkuperäinen versio on restauroitu Italian kansallisessa elokuva-arkistossa. Pyhän Paavalin veljeskunnan vuonna 2010 julkaisema DVD perustuu kuitenkin huonokuntoiseen leikeltyyn kopioon.
Aiheesta muualla

Abuna Messias Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Walter Demel

| Walter Demel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. joulukuuta 1935
Kuollut: 19. huhtikuuta 2023 (87 vuotta)
Uran tiedot
Laji:  maastohiihto
| Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Länsi-Saksa> Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Oslo 1966 | 30 km |  |
Walter Demel (1. joulukuuta 1935 Bayreuth – 19. huhtikuuta 2023 Bayreuth) oli saksalainen maastohiihtäjä. Hän edusti Länsi-Saksaa neljissä olympialaisissa ja neljissä maailmanmestaruuskilpailuissa 1960- ja 1970-luvuilla ja saavutti yhden MM-pronssimitalin.
Demel aloitti urheilu-uransa ratajuoksijana ja oli parhaimmillaan 3 000 metrin matkalla. Hän keskittyi hiihtoon vuodesta 1957 alkaen ja nousi arvokisaedustajaksi vuonna 1962 Zakopanen MM-kilpailuissa, joissa hän sijoittui 30 kilometrillä 22:nneksi ja 4 × 10 kilometrin viestihiihdossa yhdeksänneksi. Innsbruckin talviolympialaisissa 1964 hän sijoittui 30 kilometrillä kymmenenneksi, 15 kilometrillä 22:nneksi ja viestissä seitsemänneksi. Oslon MM-kilpailuissa 1966 Demel saavutti 30 kilometrillä pronssia edellään suomalaiset Eero Mäntyranta ja Kalevi Laurila. Hän sijoittui 15 kilometrillä yhdeksänneksi ja viestissä kymmenenneksi sekä keskeytti 50 kilometrillä. Grenoblen talviolympialaisissa hän oli viestissä kahdeksas, 30:llä ja 50 kilometrillä yhdeksäs sekä 15 kilometrillä kahdestoista.
Demel osallistui arvokilpailuihin 40-vuotiaaksi saakka. Vysoké Tatryn MM-kilpailuissa 1970 hän sijoittui 50 kilometrillä kuudenneksi, 15 kilometrillä seitsemänneksi, viestissä yhdeksänneksi ja 30 kilometrillä 19:nneksi. Sapporon talviolympialaisissa 1972 hän oli avajaisissa joukkueensa lipunkantaja ja sijoittui 30:llä ja 50 kilometrillä viidenneksi sekä 15 kilometrillä ja viestissä seitsemänneksi. Falunin MM-kilpailuissa 1974 hän oli viestissä 11:s, 15 kilometrillä 18:s ja 30 kilometrillä 20:s. Innsbruckin talviolympialaisissa 1976 hän sijoittui viestissä yhdeksänneksi, 50 kilometrillä 25:nneksi ja 30 kilometrillä 40:nneksi.
Demel toimi Bayreuthissa pitkään kaupunginvaltuutettuna 1960-luvulta alkaen.
Demagogia

Demagogia (m.kreik. δημαγωγία, sanoista δῆμος, 'kansa', ἄγειν, 'johtaa') eli kansankiihotus on keino saavuttaa poliittista valtaa vetoamalla kansan tunteisiin, ennakkoluuloihin, pelkoihin ja odotuksiin käyttämällä voimakasta retoriikkaa ja propagandaa, ja hyödyntämällä usein esimerkiksi nationalistisia, populistisia tai uskonnollisia teemoja. Demagogi tarkoittaa kansankiihottajaa tai -villitsijää.
Termi 'demagogia' on peräisin antiikin kreikkalaisesta politiikasta, ja se esiintyy muun muassa Aristofaneella ja Thukydideellä.
Suomen Maaseudun Puolueen perustaja ja puheenjohtaja Veikko Vennamo nähtiin hänen poliittisten vastustajiensa piirissä 1960- ja 1970-luvuilla häikäilemättömänä demagogina.
Demetre Vipatosi

Demetre Vipatosi (georg. დემეტრე ჳიპატოსი, latinisoitu joskus Demetrius) oli georgialainen aatelinen Iberiasta ja kunniakonsuli eli hypatos. Hän saattaa olla sama henkilö kuin ruhtinas Stepanoz I:n veli, joka tunnetaan keskiaikaisen historioitsijan Džuanšerin kirjoituksista kirkonrakentajaksi veljensä hallituskaudella (n. 590–627). Professori Cyril Toumanoff Georgetownin yliopistosta on ehdottanut, että hypatos-arvonimi saatettiin myöntää hänelle Stepanozin kuoleman jälkeen: Stepanoz joutui vangiksi ja Bysantin keisari Herakleios teloitutti hänet Tbilisin piirityksen aikana vuonna 627.
Kivilaatassa Džvarin luostarissa Mtskhetassa mainitaan kirkon tärkeimmät rakentajat: Stepanoz patricius, Demetre hypatos ja Adarnase hypatos. Georgialaiset tutkijat ovat perinteisesti pitäneet heitä samoina henkilöinä kuin Guaramin poika Stepanoz I, Stepanoz I:n veli Demetre ja Adarnase I. Professori Cyril Toumanoff on tästä kuitenkin eri mieltä: hänen mielestään kyse on Stepanoz II:sta, Stepanoz I:n veljestä Demetrestä ja Stepanoz II:n pojasta Adarnase II:sta.
Abd al-Muttalib

Abd al-Muttalib arabialaisin kirjaimin
Jumala
Jumalan ykseys
Muhammed
profeetat
Islamin viisi peruspilaria
uskontunnustus
rukous
paasto
almuvero
pyhiinvaellus
Koraani
Aleksanteri Suuri Koraanissa
Koraanin historiallis-kriittinen tutkimus
Koraanin käännökset
Luettelo Koraanin suurista
Muhammed Koraanissa
Polta Koraani -päivä
Raamattu ja Koraani
Sanaan käsikirjoitukset
Suura
Väkivalta Koraanissa
Kirjoitukset
Koraani
sunna
hadith
fiqh
šaria
Luettelo šarialain käytöstä maantieteellisesti
kalam
sira
Luettelo profeetta Muhammedin elämäkerroista
Islamin suuntaukset
sunnalaisuus
šiialaisuus
Ibadilaisuus
suufilaisuus
Ahmadiyya
Kulttuuri ja yhteiskunta
islamilainen arkkitehtuuri
islamilainen filosofia
islamilainen kalenteri
islamilainen taide
islamilainen tiede
islamilaiset pyhäpäivät
islam ja naiset
islam ja politiikka
islamin suhtautuminen muihin uskontoihin
jihad
moskeija
luettelo muslimienemmistöisistä valtioista
Muuta aiheeseen littyvää
Allah
islamin historia
islamin kritiikki
islamofobia
Historiallis-kriittinen islamin tutkimus
islam Suomessa
Šarian historia
’Abd al-Muṭṭalib eli Šaiba ibn Hāšim (n. 497 – 578) oli islamilaisen perimätiedon mukaan islamin profeetta Muhammedin isoisä, alkuperäiseltä nimeltään Šaiba. Hänen tunnetuimpia lapsiaan olivat  Muhammedin isä Abdullah, Muhammedin setä Abu Talib sekä al-Abbas, joka oli abbasidien hallitsijasuvun kantaisä.
Muhammedin varhaisin elämäkerturi Ibn Ishaq (k. 767) kertoo, että ’Abd al-Muṭṭalibin isä oli Hāšim-suvun kantaisä Hāšim ibn Abdu Manaf ja äiti jalosukuinen Salma bint Amr. Äiti oli Khuza'a -heimosta ja kotoisin Jemenistä. Hāšim-suku kuului Quraiš-klaaniin ja tämä Kinana-heimoon. Kun isä kuoli, Šaibasta tuli Hāšim-klaanin johtaja. Ibn Hisham (k. 834) kertoo hänellä olleen kymmenen poikaa ja kuusi tytärtä. Kun Muhammedin äiti kuoli vuonna 576, isoisä Abd al-Muttalib otti huostaansa pojanpoikansa Muhammedin ja huolehti hänestä kuolemaansa saakka vuonna 578.
Historiallisuus

Varhaisin lähde, joka kertoo Abd al-Muttalibista, on Ibn Ishaqin 700-luvun puolivälissä kirjoittama ja nykyään kadonnut kirja, jonka tekstejä on voitu ennallistaa 800-luvulla kirjoitettujen teosten avulla. Abd al-Muttalibin kerrotaan kuolleen vuonna 578, mutta hänestä kirjoitetaan ensimmäisen kerran vasta vuoden 750 jälkeen. Historiakriittinen islamin tutkimus pitää perimätiedon henkilögalleriaa kansanperinteenä vailla historiallista totuusarvoa.
Orjaa tarkoittava nimi

Ibn Ishaq kertoo anekdootin, jossa selitetään Muhammedin isoisän nimen muuttuminen muotoon Abd al-Muttalib eli "Muttalibin orja".  Anekdootti kertoo, että Šaiban vartuttua nuorukaiseksi hänen setänsä Muṭṭalib otti hänet huostaansa tämän äidiltä Medinassa. Kun Muṭṭalib saapui Mekkaan Šaiba istui hänen takanaan kamelin satulassa. Kun quraishilaiset näkivät heidät, he huudahtivat: "Kas, Muttalib on ostanut orjan!"  Tämän takia Šaiba sai nimen ’Abd al-Muṭṭalib eli "Muttalibin orja".  Muhammedin isän nimenä oli vastaavasti Abdullah eli "Jumalan orja".
Orjaa tarkoittava nimi > Historiakriittinen tulkinta

Historiakriittiset tutkijat ovat tarjonneet toista mahdollisuutta orjaa tai palvelijaa tarkoittavan sanan ilmestymiselle Muhammedin esivanhemmille. Christoph Luxenberg on ehdottanut, että sana "muhammed" eli "ylistetty oli vielä 600-luvulla arabien Jeesukselle antama kunnianimi ja esiintyy sellaisena Kalliomoskeijan friisitekstissä.
Abdullah tarkoittaa "Jumalan palvelijaa" ja esiintyy Raamatussa Abrahamin kunnianimenä.  Ilmaisu oli myös umaijadikalifien käyttämä Jeesuksen kunnianimi. Jeesus oli "Jumalan palvelija" eli abd Allah. Kun kunnianimet kirjoitettiin yhteen saatiin "Muhammad abd Allah" eli "Ylistetty Jumalan palvelija". Volker Poppin mukaan abd Allah olisi tällöin väärin käsitettynä muuttunut erisnimeksi ymmärretyn "Muhammedin" isännimeksi (ibn Abd Allah), koska isännimi liitetään arabiassa tällä tavalla oman nimen perään. "Ylistetty Jumalan palvelija" eli "Muhammad abd Allah" olisi tämän jälkeen luettu "Muhammad ibn Abdallah" eli "Muhammed Abdullahin poika".  Näin profeetta Muhammed olisi saanut isäkseen Abdullahin, ja orjateema olisi saanut jatkoa isoisän nimessä.
Orjaa tarkoittava nimi > Nimeen liittyvä vaikeus

Uskonnon kantaisän käsittelyssä ongelmana on hänen suhteensa omaan isään, koska tämän täytyy edustaa jotain kokonaan muuta uskontoa. Abrahamin tapauksessa Raamattu ei käsittele aihetta, mutta rabbiininen kirjallisuus ja Koraani kuvaavat Abrahamin ja tämän isän Terahin suhdetta jopa väkivaltaisena. Koraanissa Abrahamin isä lausuu: "Oletko luopunut minun jumalistani, oi Aabraham? Totisesti, ellet muuta mieltäsi, niin minä olen kivittävä sinut kuoliaaksi. Poistu luotani pitkäksi aikaa."
Myös islamilainen perimätieto on joutunut käsittelemään ongelmaa siitä, mihin Muhammedin esivanhemmat uskoivat, koska he eivät vielä olleet muslimeja. Ibn Ishaq kertoo, että kun Muhammed syntyi, hänen isoisänsä Abd al-Muttalib vei hänet Kaaban temppeliin kiittääkseen Jumalaa. Ibn Ishaq, joka kirjasi  tarinan muistiin, kertoo, että kyseinen jumala oli Mekassa palvottu Hubal. Islamilaisen perimätiedon mukaan Mekassa oli Hubalin patsas, jonka Muhammed sitten kaatoi Mekan valtauksen yhteydessä.
Vaikeudeksi muodostui Ibn Ishaqin jälkeen yhteys Hubaliin samoin kuin se, mihin jumalaan viittasi Muhammedin isän nimi "Jumalan orja". Niinpä Ibn Hisham kyllä kertoo 800-luvun alussa Ibn Ishaqin tarinan, mutta ei enää mainitse Hubalia nimeltä. Nimi kuitenkin palaa Muhammedin elämäkertaan uudelleen 900-luvun alussa, kun Tabari kertoo Ishaqin teokseen nojaten Hubalin kiittämisestä.  Muhammedin isoisä kiitti Muhammedin syntymästä Hubalia.
Zamzam-kaivon hoitaminen

Muhammedin esivanhempien pakanallista taustaa häivyttää Ibn Ishaqin kertomus, jossa isoisä Abd al-Muttalib kuvataan Kaaban vieressä sijaitsevan pyhän zamzam-kaivon vastuuhenkilöksi. Veden juominen zamzam-kaivosta kuuluu islamilaiseen pyhiinvaellukseen, joten voitiin katsoa, että sen hoitajalla, vaikkakin vielä tietämättömyyden ajalla, oli jo toinen jalka uuden uskonnon puolella.  
Ibn Ishaq kertoo, että ’Abd al-Muṭṭalib sai näyn, jossa häntä kehotettiin avaamaan kaivo, joka oli jo täyttynyt umpeen. Paikalla oli muinoin ollut Ismaelin, eli Abrahamin pojan kaivo. Abd al-Muttalib sai kiistojen jälkeen oikeuden hoitaa kaivoa ja juottaa ja ruokkia pyhiinvaeltajia. Myöhemmin tehtävä siirtyi Abbasille, Muhammedin sedälle. Ibn Ishaq kirjoitti kertomustaan abbasidien hovissa, ja nämä katsoivat sukunsa alkavan juuri tästä sedästä.
Muhammedin isän uhraaminen

Ibn Ishaq ja Ibn Hisham kertovat Muhammedin isoisästä Abd al-Muttalibista samanlaisen tarinan kuin ensimmäinen Mooseksen kirja kertoo Abrahamista, eli kertomuksen siitä, miten tämä oli vähällä uhrata poikansa Iisakin Jerusalemissa ennen kuin Jumalan väliintulo esti sen.
Quraišlaiset olivat ahdistelleet Abd al-Muttalibia zamzam-kaivon löytämisen jälkeen ja vaativat osuutta kaivoon. Asian ratkettua Abd al-Muttalibin eduksi hän alkoi toivoa suojakseen paljon poikia. Hän vannoi, että uhraisi yhden pojista Jumalalle, jos saisi heitä kymmenen. Näin kävi ja Abd al-Muttalib arpoi uhrattavaksi tarkoitetun pojan. Arpanuoli osui Muhammedin tulevaan isään Abdallahiin, joka oli isänsä lempilapsi. Abd al-Muttalib otti Kaaban temppelissä Isafin ja Na'ilan patsaiden edessä ison veitsen käteensä, mutta kauhistuneet quraishilaiset pysäyttivät hänet. He taivuttivat Abd al-Muttalibin pyytämään neuvoa Khaibarissa asuvalta naistietäjältä, jolla oli seuraajahenki.
Seuraajahengen neuvo oli, että pojan surmaaminen voitiin korvata verirahalla. Sen suuruus oli Mekassa kymmenen kamelia. Isän piti heittää arpaa. Jos se osui pojalle, verirahaan piti lisätä kymmenen kamelia ja heittää uudelleen arpaa. Abd al-Muttalib teki kuten neuvottiin. Arpaa heitettiin Hubalin kuvan luona ja osui ensin kymmenen kertaa pojalle, joten verirahan suuruus nousi sataan kameliin. Isoisälle se ei kuitenkaan riittänyt vaan hän halusi jatkaa, kunnes arpa osuisi vielä kerran kameleille. Hän joutui heittämään arpaa vielä kolme kertaa saadakseen tällaisen tuloksen, joten korvauksen suuruus nousi 120 kameliin. Eläimet teurastettiin ja kaupungissa kaikki saivat osallistua niiden syömiseen.
Muhammedin isän uhraaminen > Tarinan tulkintaa

Ibn Ishaqin tarinassa isoisä rinnastuu Vanhan Testamentin Abrahamiin ja isä Iisakiin. Mekasta tulee vastaavasti uusi Jerusalem ja Kaabasta uusi Temppeli. Muhammed on vertauskuvallisesti Iisakin poika eli Vanhan Testamentin Jaakob. Tälle Jumala lupasi unessa perintöosaksi maan, jolla hän lepäsi. Aamun valjettua Jaakob otti päänalusenaan olleen kiven, pystytti sen patsaaksi ja antoi paikalle nimen Bethel eli Jumalan talo.
Volker Poppin mukaan tarina Jaakobin unesta muuttui arabeille tärkeäksi jo varhain. 600-luvun lopulla kalifi Abd al-Malik oli antanut lyödä kolikoita, joiden kääntöpuolen aiheena oli  Poppin tulkinnan mukaan Jaakobin päänalusestaan pystyttämä kivipatsas, Yegar Sahaduta. Kolikon tunnus kertoi siitä, että arabivaltio nojasi Jumalan kanssa tehtyyn sopimukseen. Vastineeksi kuuliaisuudesta Jumala antoi Jaakobin jälkeläisille oikeuden luvattuun maahan.  Paikka, jonne Jaakob oli pystyttänyt patsaansa, oli Jerusalemin Temppelivuori. Kalifi al-Malik antoi rakennuttaa sinne valtakuntansa keskuspyhäköksi Kalliomoskeijan. Pyhäkön keskellä on pylväiden ympäröimänä paljas kallio, maailman peruskivi. Sen päällä nukkuessaan Jaakob näki taivaaseen johtavat portaat, joita pitkin enkelit kulkivat. Tältä kiveltä myös Muhammed nousi taivaaseen jo Jaakobin näkemiä tikapuita pitkin. Teollaan hän ylitti Jaakobin suorituksen. Tarinassa Muhammed on uusi Jaakob, joten Jaakobin siunaus yhdistyy myös Muhammediin, jolle Jumala näin antoi luvatun maan ja koko maanpiirin hallittavaksi siunaukseksi kaikille kansoille.
Mekan Zamzam-kaivo ennen muutostöitä
Mekan zamzam-kaivo nykyisin
Demofilos

Demofilos (m.kreik. Δημόφιλος, Dēmofilos, lat. Demophilus) tai Damofilos (door.kreik. Δαμόφιλος, lat. Damophilus) voi viitata seuraaviin:
Damofilos tai Demofilos (400-luku eaa.?), taidemaalari ja kuvanveistäjä
Damofilos (100-luku), filosofi ja sofisti
Damofilos Bithynialainen tai Demofilos Bithynialainen (100-luku), pythagoralainen filosofi
Demofilos (300-luku), Konstantinopolin patriarkka 370–380
Demofilos, arkkitehti
Demofilos Himeralainen (400/300-luku eaa.), taidemaalari
Demofilos Kymeläinen (300-luku eaa.), historioitsija
Demofilos Thespiailainen (k. 480 eaa.), thespiailaisten sotapäällikkö Thermopylain taistelussa