stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eetu Peltola
Ura

Peltola on Kiekko-Vantaan kasvatti. Hän toimi kaudella 2015–2016 seuran B2-nuorten kapteenina. Peltola jakoi 25 syöttöpisteellään joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Jare Juutilaisen kanssa. Vuonna 2017 hänen olkapäänsä leikattiin, mikä piti Peltolan sivussa yhdeksän kuukautta ja suurimman osan kaudesta 2017–2018. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten Mestiksen mestaruuden.
Kaudella 2018–2019 Peltola nousi Kiekko-Vantaan A-nuorten kapteenistoon. Hän eteni joukkueen kanssa A-nuorten Mestiksestä A-nuorten SM-liigan loppusarjaan. Kaudella 2019–2020 Peltola teki A-nuorten Mestiksessä 28 otteluun pelipaikkaansa nähden hurjat tehot 8+39=47, joilla hän oli Kiekko-Vantaan paras pistemies ja syöttäjä sekä sijoittui koko sarjan pistepörssissä neljänneksi. Joukkue eteni jälleen A-nuorten SM-liigan loppusarjaan. Peltola oli tehoilla 6+6=12 Kiekko-Vantaan paras pistemies ja hän jakoi sisäisen maalipörssin voiton Patrik Lagerbohmin kanssa. Peltola voitti myös joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Hän debytoi kauden aikana myös Kiekko-Vantaan Mestis-joukkueessa, jossa Peltola pelasi viisi runkosarjaottelua tehden kolme syöttöpistettä.
Toukokuussa 2020 Peltola teki Kiekko-Vantaan kanssa vuoden mittaisen Mestis-sopimuksen. Hän pelasi sarjassa varsinaisella tulokaskaudellaan 2020–2021 28 runkosarjaottelua tehopistein 6+10=16 ja viisi playoff-ottelua tehopistein 1+2=3. Peltola oli runkosarjassa joukkueensa tehokkain puolustaja ja hän sijoittui koko Mestiksen puolustajien pistepörssissä kahdeksanneksi. Peltola voitti myös Kiekko-Vantaan sisäisen tehotilaston lukemalla +18. Hänet palkittiin kauden päätteeksi Mestiksen vuoden tulokkaana Petri Varis -palkinnolla. Kiekko-Vantaan fanit äänestivät Peltolan kauden päätteeksi suosikkipelaajakseen ja palkitsivat hänet Ruutanat Trophylla.
Kaudeksi 2021–2022 Peltola siirtyi kolmivuotisella sopimuksella SM-liigajoukkue JYPiin. Hän teki liigadebyyttinsä runkosarjan neljännellä kierroksella 17. syyskuuta 2021 vieraissa KooKoota vastaan. Peltola merkittiin JYPin kolmospuolustajapariin Aleksi Salosen viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.06 minuuttia. Liigauransa avausmaalin Peltola teki seuraavassa kotona pelatussa ottelussa 18. syyskuuta 2021 KooKoota vastaan. Kaikkiaan hän pelasi tulokaskautensa aikana 53 runkosarjaottelua tehopistein 3+7=10. Peltola voitti myös runkosarjassa 13. sijalle sijoittuneen JYPin sisäisen tehotilaston lukemalla +1.
Elokuussa 2023 Peltolan sopimusta JYPin kanssa jatkettiin kolmella vuodella kevääseen 2027 saakka. Kaudella 2023–2024, marraskuussa 2023 seura lainasi hänet yhden ottelun ajaksi Mestis-joukkue KeuPa HT:hen.
Pelityyli

JYPin urheilutoimenjohtaja Mikko Viitasen mukaan Peltola omaa hyvät puolustukselliset taidot ja hän pystyy kiekollisena suorittamaan peliä edistäviä ratkaisuja. Viitasen mukaan Peltola on luonteeltaan todella määrätietoinen urheilija ja kilpailija.
Muuta

Peltolan isä Harri pelasi omalla urallaan alempia sarjoja Wandaalien joukkueessa. Hän on myöhemmin valmentanut Eetua Kiekko-Vantaan junioreissa. Harri Peltola toimii nykyään seuran Mestis-joukkueen joukkueenjohtajana.
Edwige Fenech

| Edwige Fenech |
| --- | --- |
 Edwige Fenech vuonna 1973.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. joulukuuta 1948 (ikä 75) Bône, Ranskan Algeria
Kansalaisuus:  Ranska
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Edwige Fenech (s. 24. joulukuuta 1948, Bône, Ranskan Algeria) on ranskalais-italialainen näyttelijä.
Filmografia

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi |
| --- | --- | --- |
| 1968 | Seksikäs Susanna ja kreivi Pukki | Frau Wirtin hat auch einen Grafen |
| 1969 | Käkilinna | Komm, liebe Maid und mache |
| 1970 | Monza – oikotie helvettiin | Le Mans - scorciatoia per l'inferno |
| 1973 | Tapporaha | Il Suo nome faceva tremare... Interpol in allarme |
| 1975 | Neitsytvaimo | La Moglie vergine |
| 1975 | Yön eroottiset leikit | Grazie nonna |
| 2007 | Hostel: Part II | Professori |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edwige Fenech Wikimedia Commonsissa
Edwige Fenech Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Edwige Fenech Elonetissä.
Eetu Päkkilä

| Eetu Päkkilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. lokakuuta 1999 (ikä 25) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Päkä
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  TPS
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  82
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Kärpät (SML) Koovee (Mestis) Ilves (SML)
NHL-varaus:  203. varaus, 2018 New Jersey Devils
Eetu Päkkilä (s. 3. lokakuuta 1999 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura > Maajoukkueura

Päkkilä on pelannut 15 nuorten maaottelua.
Muuta

Päkkilä valmistui ylioppilaaksi Kastellin lukiosta keväällä 2019.
Edwin Arnold

Edwin Arnold
Edwin Arnold, Sir (1832–1904) oli englantilainen runoilija ja orientalisti. Hän oleskeli jonkun aikaa Intiassa, Hän oli Daily Telegraphin toimittaja ja tunnettu teoksestaan The Light of Asia (1898), jossa hän käsitteli Buddhan elämää ja oppia. Teoksen on kuvittanut Jessie M. King.
Hän on kirjoittanut muitakin runoja sekä proosaa.
Teokset

Aasian valo: runoelma Gautama Buddhan elämästä ja opista (The Light of Asia), suomentanut Jussi Snellman, WSOY 1951.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edwin Arnold Wikimedia Commonsissa
Edwin Arlington Robinson

| Edwin Arlington Robinson |
| --- | --- |
 Edwin Arlington Robinson
Henkilötiedot
Syntynyt: 1869 Head Tide, Maine, Yhdysvallat
Kuollut: 1935 (65–66 vuotta) New York, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Esikoisteos:  The Torrent and the Night Before
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Edwin Arlington Robinson (1869 Head Tide, Maine, Yhdysvallat – 1935 New York, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen runoilija.
Robinson oli aikansa keskeisiä runoilijoita. Hänen esikoiskokoelmansa The Torrent and the Night Before ilmestyi vuonna 1896 ja muokattuna nimellä The Children of the Night vuonna 1897. Hän hankki elantonsa raitiovaununkuljettajana, kunnes kokoelma The Town Down the River (1919) tuotti niin hyvin, että hän jäi päätoimiseksi kirjailijaksi. Hän kirjoitti myös näytelmiä.
Runotuotanto nojautui aluksi vanhempaan anglosaksiseen lyriikkaan, mutta myöhemmin hän irtautui siitä ja haki aiheet keskiaikaisista taruista.
Palkinnot ja tunnustukset

Pulitzer-palkinto kokoelmasta Tristram (1927)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edwin Arlington Robinson Wikimedia Commonsissa
Esa Ojala (teollisuusneuvos)

Esa Oskari Ojala (15. heinäkuuta 1934 Sievi – 14. helmikuuta 2020 Sievi) oli suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Maanviljelijäperheeseen Sievissä syntynyt Ojala kävi kansakoulun. Hänen puolisonsa vuodesta 1954 oli Aino Marjatta Ojala. Esa Ojala toimi maanviljelijänä  1954–1963. Hän oli myös kuljetus-, maansiirto- ja maanrakennusalan yrittäjä vuodesta 1955. Ojala oli Pohjanmaan Konesuodatin Oy:n, vuodesta 1985 Teho Filter Oy, perustajaosakas 1964–2001, samoin kuin yrityksen toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja. Ojala-Yhtymän, vuodesta 1995 Ojala-Yhtymä Oy, perustajaosakas Ojala oli 1987–2001 ja toimi yrityksen hallituksen puheenjohtajana. Teho Filteristä tuli huomattava ajoneuvojen ja työkoneiden suodattimien valmistaja. Ohutlevymekaniikan sopimusvalmistaja Ojala-Yhtymä myytiin 2001 Flextronicsille. Esa Ojala sai teollisuusneuvoksen arvonnimen 1997.
Kirjallisuutta

Visa Vilkuna (toim.): Esa Ojala: Ruokamaan teollisuusneuvos.  Jyväskylä:  Jussi Korkia-aho, 2018.  ISBN 978-952-94-1342-3.
IEEE 802.11

IEEE 802.11 on IEEE:n standardi langattomille WLAN-lähiverkoille. Koska tekniikka on läheistä sukua Ethernetille (802.3), varsinkin alkuaikoina käytettiin usein nimitystä langaton Ethernet. Nykyään on yleistynyt markkinointinimi Wi-Fi.
Tällä hetkellämilloin? käytetyimmät WLAN-standardit ovat 802.11g (54 Mbps) ja 802.11n (54-600 Mbps). 802.11ac standardin mukaiset laitteet ovat yleistymässä markkinoilla.
Tärkeimmät standardit nopeusjärjestyksessä > 802.11

Ensimmäinen WLAN-tekniikka, jonka nimellinen nopeus oli 1 tai 2 megabittiä sekunnissa. 802.11 toimi vapaalla 2,4 gigahertsin taajuudella.
IEEE julkaisi 26. heinäkuuta 1997 ensimmäisen WLAN-standardinsa, joka käytti nimeä 802.11. IEEE esitteli vuonna 1990 ensimmäisen versionsa standardista, josta kehittyi kuuden eri version kautta 1997 julkaistu 802.11-standardi. 802.11 määrittää pääasiassa OSI-mallin fyysisen kerroksen ja siirtokerroksen alemman osan, joka tunnetaan nimellä medium access control (MAC). Standardin määrittelemät verkkoyhteyksien nopeudet ovat 1 Mbps ja 2 Mbps. 802.11 toimii 2,4–2,4835 GHz:n vapaalla ISM-taajuusalueella ja se määrittelee välitystekniikoiksi infrapunan ja radiotien. Radiotaajuustekniikoista ovat käytössä suorasekvenssihajaspektri- (DSSS) ja taajuushyppelyhajaspektritekniikat (FHSS). DSSS-tekniikan tiedonsiirto tapahtuu lähettämällä tieto11-bittisiä sarjoja (Barkerin sarja) verkkokojeiden välillä. Verkkotopologioiksi standardi määrittelee AdHoc-verkon, jossa mobiiliasemat (ms) ovat suoraan yhteydessä toisiinsa sekä infrastruktuurin, jossa mobiiliasemat liikennöivät tukiasemien (Access point, AP) kautta.
Tärkeimmät standardit nopeusjärjestyksessä > 802.11b

Nimellinen nopeus on 11 megabittiä sekunnissa. 802.11 toimii vapaalla 2,4 gigahertsin taajuudella.
Jatkuvasti kehittyvien verkkosovellusten ja langattomien verkkojen laajentuneen käytön takia 802.11-standardin määrittämät nopeudet kävivät auttamatta liian hitaiksi ja tarvittiin uusi standardi, joka vastaisi paremmin käyttäjien ja sovellusten vaatimuksiin.
Vastauksena näihin haasteisiin IEEE julkaisi uuden 802.11b-standardin vuonna 1999. Standardi, joka käyttää myös nimeä 802.11hr (high rate), määrittelee verkkoyhteyden nopeudeksi 5,5 Mbps ja 11 Mbps, mikä tekee 802.11b:stä huomattavasti edeltäjäänsä nopeamman. Yhteys toimii edelleen samalla 2,4 GHz:n taajuudella, mutta käyttää tiedonsiirrossa CCK-tekniikkaa (complement code keying). Tämä tarkoittaa, että tieto lähetetään 64:n 8-bittisen koodisanan sarjoina. Sarjamuodossa kullakin koodisanalla on oma matemaattinen merkityksensä. Vaihtoehtoisena siirtotekniikkana 802.11b tarjoaa PBCC-tekniikan (packet binary convolutional coding) ja tukee edeltäjänsä siirtotekniikkaa (Barkerin sarja).
Tärkeimmät standardit nopeusjärjestyksessä > 802.11a

Taajuusalueella 5,150–5,350 ja 5,475–5,725 GHz (tarkat taajuusrajat eri maissa erilaiset) toimiva verkkotekniikka, jonka nimellisnopeus on 54 megabittiä sekunnissa. Hyvin samankaltainen tekniikka kuin 802.11g, mutta ylemmällä taajuusalueella, jossa on enemmän kuin kolme toisiaan häiritsemätöntä kanavaa
IEEE julkaisi syksyllä 1999 myös toisen standardin. 802.11a-standardi koki edeltäjiinsä verrattuna suurempia muutoksia. Määritetty toimintataajuus on 5 GHz aiemman 2,4 GHz:n sijaan. Taajuutta nostettiin, koska tarvittiin lisää kaistaa verkkoyhteyksien nopeuksien kasvattamiseksi. Myös siirtotekniikka koki muutoksen. Uusi standardi määritteli tiedonsiirtoa varten OFDM-tekniikan (orthogonal frequency division multiplexing), joka perustuu signaalin jakamiseen pienempiin alasignaaleihin. Jaetut signaalit siirretään yhtäjaksoisesti eri taajuuksilla. Muutoksien myötä saatiin verkkoyhteyksien nopeus kasvatettua 54 Mbps:ään.
802.11a-standardi ei eduistaan huolimatta ole kokenut 802.11b:n kaltaista suosiota. Tähän ovat syinä hinnoiltaan kalliimmat verkkolaitteet ja korkeamman taajuuden aiheuttama kantaman pienentyminen verrattuna samoissa oloissa käytettyyn 802.11b-standardin tekniikkaan.
Tärkeimmät standardit nopeusjärjestyksessä > 802.11g

802.11g-standardi on käytännössä syrjäyttänyt vanhemman b-standardin yleisessä käytössä. Tämän standardin mukaiset laitteet toimivat a-version tapaan 54 Mbps:n nopeudella, mutta 2,4 GHz:n taajuudella. Lisäksi se on täysin yhteensopiva aikaisemman 802.11b-standardin kanssa. a-versio ei ollut yhteensopiva b-standardin kanssa. 802.11g-laitteet sopivat paikkoihin, joissa vaaditaan suurta kaistaa, esimerkiksi messuhalleihin tai auditorioihin.
Vuonna 2000 IEEE-työryhmä perusti erillisen tutkimusryhmän kehittämään 802.11b-standardin laajennusta. Vuonna 2003 IEEE ratifioi tutkimustyön tuloksena 802.11g-standardinsa. 802.11g-standardi on risteytys 802.11a- ja 802.11b-standardeista, koska se käyttää tiedonsiirtoon CCK-OFDM-tekniikkaa ja tarjoaa vaihtoehtoiseksi siirtotavaksi PBCC-tekniikan. Standardi määrittää radiotaajuustekniikoista DSSS-, HR-DSSS- ja OFDM-tekniikat. Se kykenee liikennöimään nopeuksilla 54 Mbps ja 11 Mbps, käyttää 2,4 GHz:n taajuutta, ja on siksi täysin yhteensopiva vanhemman 802.11b-standardin kanssa.
Lisäominaisuuksien standardit > 802.11e ja 802.11F

e-laajennus (2005) sisältää toimintoja verkon palvelunlaadun (QoS) kehittämiseksi. Normaalisti tukiasemat lähettävät vuorotellen, ja jos päällekkäistä liikennettä tapahtuu, tukiasema odottaa hetken ennen uudelleenlähetystä. e-standardin mukaisessa verkossa osa tukiasemista voidaan merkitä lähettämään korkeamman kiireellisyysasteen liikennettä, jolloin käytännössä odotusaika ennen uudelleenlähetystä on pienempi, mikä vähentää verkkoviivettä näiden tukiasemien kautta. e-standardi on suunnattu enimmäkseen multimedialiikennettä kuten VoIP varten jossa verkon viiveet pyritään minimoimaan.
F-laajennus (2003–2006) oli suositus eri valmistajien laitteiden yhteensopivuuden parantamiseksi erityisesti tilanteissa, jossa samassa verkossa on monen eri valmistajan tukiasemia ja langaton laite liikkuu alueella tukiasemalta toiselle. Tämä "suositeltu käytäntö" on vedetty pois standardista, ja sitä ollaan korvaamassa k- ja r-laajennuksilla.
Lisäominaisuuksien standardit > 802.11d ja 802.11h

d-laajennus (2001) sisältää uusia kenttiä tukiasemien levitysviesteihin, joilla kerrotaan laitteen sijaintimaa. Ajatuksena on, että langaton laite osaa itse valita tämän tiedon mukaan taajuuskaistan, jota kyseisen tukiaseman alueella on luvallista käyttää. Merkittävä etu tästä on paljon matkustaville ihmisille, joiden langattomat laitteet pystyvät automaattisesti valitsemaan kunkin maan standardin automaattisesti, esimerkiksi 802.11a Pohjois-Amerikassa ja 802.11b Euroopassa.
h-laajennus (2004) sisältää muutoksia 5 GHz:n taajuusalueella toimiville langattomille laitteille Euroopassa, jossa aikaisemmin kyseinen taajuus oli varattu muun muassa satelliittiliikennettä varten. Lisäksi h-laajennuksessa on tuki älykkäämmälle taajuusalueen vaihdolle, mikäli käytetty kanava on häiriöinen, sekä langattomien laitteiden virransäästöominaisuuksille.
Lisäominaisuuksien standardit > 802.11i

i-laajennus parantaa aikaisemmin osittain valmistajakohtaisia tietoturvaominaisuuksia ja määrittelee ne standardin osaksi. WPA2-salaus langattomien tukiasemien ja laitteiden välillä toteuttaa 802.11-standardin ja sisältää WPA1:een verrattuna muun muassa turvallisen AES-salaukseen liikenteelle, luotettavan käyttäjän autentikoinnin ja erillisen salaisen avaimen kirjautumiselle ja datalle. Se tukee salausmenetelmän vaihtoa myöhemmin turvallisempaan, mikäli käytetystä löytyisi joku vakava haavoittuvuus.
Lisäominaisuuksien standardit > 802.11s

s-laajennus sisältää tuen ns. Wireless mesh -verkkojen rakennukseen tukiasemien välillä. Standardi ei ole vielä valmis, mutta IEEE arvioi julkaisevansa sen heinäkuussa 2010. Tästä huolimatta esimerkiksi Kannettava tietokone jokaiselle lapselle -projektin laitteet sisältävät jo 802.11s-tuen alustavan toteutuksen, jolla saadaan tietokoneet verkkoon ilman tukiasemia tai muuta normaalia verkkoinfrastruktuuria.
Lisäominaisuuksien standardit > 802.11n

n-laajennuksen tarkoituksena on parantaa WLANin suorituskykyä aiempiin standardeihin, kuten 802.11a:han ja 802.11g:hen, verrattuna. Laajennus on taajuusyhteensopiva joko jommankumman tai molempien aiempien standardien kanssa, mutta yhteensopivuustilassa nopeus on vanhan standardin nopeus.
802.11n määrittää suurimmaksi bruttonopeudeksi 600 Mbit/s, joskin todellisuudessa niille luvataan noin 100–200 Mbit/s:n nopeutta, jolloin nopeus olisi samaa luokkaa kuin perinteisellä 100 Mbit/s Ethernet-kaapelilla. Samalla n-määritelmä tukee MIMO-tekniikkaa (multiple-input, multiple-output), jossa käytetään useampaa antennia ja useampaa ilmatien kanavaa yhtä aikaa. Uusi MIMO-tekniikka antaa tasaisemman kantaman ja mahdollistaa useat ilmakanavat. IEEE standardoi 802.11n:n 11. syyskuuta 2009
Aiheesta muualla

IEEE 802.11 - The Working Group for WLAN Standards (englanniksi)
http://www.wi-fi.org/news/pressrelease-082906-80211n/en/ (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Epäröimättä hetkeekään

| ”Epäröimättä hetkeekään” Elastinen feat>  Jenni Vartiainen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 31. tammikuuta 2020
 Tekijä(t): Elastinen, Jenni Vartiainen, Jukka Immonen, Antti Riihimäki, Kaisa Korhonen (säv. ja san.)
 Tuottaja(t): Jukka Immonen Antti Riihimäki
 Kesto: 03.21
 Levy-yhtiö: Rähinä Records Kaiku Entertainment
Listasijoitukset
  Singlelista: 1.    Radiosoitto: 1.
Epäröimättä hetkeekään on Elastisen ja Jenni Vartiaisen kappale, joka julkaistiin 31. tammikuuta 2020. Se nousi listaykköseksi Suomen virallisella singlelistalla. Kappale kertoo siitä, kuinka maailmassa asioiden jakaminen tekee niistä suurempia ja arvokkaampia.
Kaupallisten radioiden kattojärjestö RadioMedia palkitsi kappaleen maaliskuun 2020 Kuukauden radiobiisi -palkinnolla, sillä se tavoitti suomalaisten radioiden kautta maaliskuussa 33,1 miljoonaa ihmistä. Kappale sai myös huhtikuun palkinnon, sillä se tavoitti huhtikuun aikana 36,8 miljoonaa ihmistä radiokanavien kautta, mikä oli ennätysmäärä yleisöä yhdelle biisille kuukaudessa siitä lähtien, kun Kuukauden radiobiisi -palkinto lanseerattiin vuoden 2019 alussa.
Elastinen ja Vartiainen esittivät kappaleen ensimmäisen kerran livenä yhdessä Emma-gaalassa 2021, jossa se oli ehdolla myös vuoden biisiksi.
Aiheesta muualla

Musiikkivideo Youtubessa
Esa Sulkava

Esa Sulkava (s. 14. toukokuuta 1937 Tampere) on suomalainen urheilutoimittaja. Hän työskenteli Helsingin Sanomien jääkiekkotoimittajana 1960–1970, Ilta-Sanomien urheilutoimituksen päällikkönä 1970–1996 ja lehden erikoistoimittajana 1996–2002. Sulkava valittiin Vuoden urheilutoimittajaksi 1990. Pro Urheilu -mitali hänelle myönnettiin 2011 ja Sulkava on myös Suomen jääkiekkoleijona numero 218.
Edmund Rautakylki

Edmund II Rautakylki
Edmund II eli Edmund Rautakylki (Eadmund II, n. 988/993 – 30. marraskuuta 1016) oli Englannin kuningas 23. huhtikuuta – 30. marraskuuta 1016. Hän oli kuningas Ethelred II Neuvottoman toinen poika tämän ensimmäisestä avioliitosta Ælflaedin kanssa. Edmund sai lisänimensä Rautakylki (engl. Ironside) yrityksistään torjua Tanskan Knuut Suuren johtamat hyökkäykset. Edmundin kuoltua Knuut seurasi häntä Englannin kuninkaana.
Perhe

Edmundilla oli kolme veljeä, isoveli Æthelstan ja kaksi pikkuveljeä Ædred ja Ecgbert. Hänen äitinsä kuoli 996 ja isä meni uudelleen naimisiin vielä kahdesti. Näistä liitoista syntyi Edmundille lukuisia veli- ja sisarpuolia.
Kruununperijänä

Æthelstan kuoli vuonna 1014 jättäen Edmundin kruununperijäksi. Sen jälkeen alkoi valtataistelu Edmundin ja hänen isänsä välillä ja kuningas Ethelredin petollinen jaarli Eadric Streona teloitti kuninkaan suostumuksella kaksi Edmundin liittolaista, Sigeferthin ja Morcarin. Tämän jälkeen Edmund haki Morcarin lesken Ældgythin pois luostarista ja nai tämän uhmatakseen isäänsä. Edmund Rautakylki lähti riitauduttuaan isänsä kanssa pohjoiseen, jossa Utred, vaikutusvaltainen northumbrialainen aatelismies tunnusti hänet hallitsijaksi. Etelässä Sven Haaraparran poika Knuut Suuri hyökkäsi Wessexiin. Edmund alkoi koota armeijaa häntä vastaan, mutta suuri osa miehistä kieltäytyi taistelemasta ellei Ethelred tulisi johtajaksi. Edmund lähti Lontooseen tapaamaan sairasta isäänsä, mutta on epäselvää tekivätkö he sovinnon.
Kuninkaaksi

Ethelred kuoli sairauteen huhtikuussa 1016 ja Edmund nousi valtaistuimelle ainoastaan vähäisellä lontoolaisten aatelisten tuella. Samaan aikaan Knuut nautti suurempaa suosiota ympäri Englannin, erityisesti Southamptonin aatelisten keskuudessa.
Kun Edmund menestyksekkäästi valtasi Wessexin takaisin Knuutilta, joka oli saanut sen haltuunsa vuonna 1015, Knuut vastasi piirittämällä Lontoon. Edmund onnistui kuitenkin puolustuksessaan. Menestyksestä huolimatta konflikti jatkui kunnes Edmund lyötiin, muttei tapettu, 18. lokakuuta Ashingtonissa, Essexissä. Taistelun jälkeen kaksi kuningasta neuvottelivat rauhan, jossa Edmund sai pitää Wessexin kun taas Knuut hallitsi alueita Thamesjoen pohjoispuolella. He sopivat myös, että jos toinen heistä menehtyisi, toinen saisi nämä alueet haltuunsa.
Kuolema

Edmund kuoli luonnollisen kuoleman marraskuussa 1016 Oxfordissa tai Lontoossa. Näin ollen hänen alueensa tulivat Knuutin haltuun, josta tuli Englannin kuningas. Edmund haudattiin Glastonburyn luostariin Somersetissa. Hautapaikka on nyttemmin kadotettu. Edmundilla oli Ældgythin kanssa kaksi poikaa: Edvard Maanpakolainen ja Edmund, jotka molemmat pakenivat Unkariin.
Aiheesta muualla

Edmund brittimonarkian virallisilla sivuilla
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Ethelred II Neuvoton | Englannin kuningas 1016 | Seuraaja: Knuut Suuri |
Esa Swanljung

Esa Swanljung  (s. 25. marraskuuta 1949 Helsinki) on Työeläkevakuuttajat TELAn entinen toimitusjohtaja ja entinen ammattiyhdistysjohtaja.
Swanljung aloitti TELAn toimitusjohtajana vuonna 2000, mitä ennen hän toimi vuodesta 1990 toimihenkilökeskusjärjestö STTK:n puheenjohtajan tehtävässä. Hän jäi eläkkeelle syksyllä 2011. Hän aloitti ammattiyhdistysuransa vuonna 1976 Radio- ja televisiotoimittajien liiton (RTTL) lakimiehenä, josta tehtävästä siirtyi vuonna 1979 STTK:n asiamieheksi. Hän on toiminut myös Kuntien teknillisten keskusliiton (KTK) projektijohtajana vuosina 1983–1984 ja STTK-J:n pääsihteerinä vuosina 1984–1990. Vuosina 1989–1990 hän oli virkavapaalla STTK-J:n pääsihteerin tehtävästä toimiessaan muutaman kuukauden oikeusministeri Matti Louekosken poliittisena sihteerinä.
Swanljung vaikutti vuosinaan TELAn johdossa myös eurooppalaisessa sosiaaliturvan edunvalvontajärjestössä AEIP:ssä (European Association of Paritarian Institutions). Hän toimi vuosina 2009–2011 järjestön puheenjohtajana. Swanljung on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti, joksi hän valmistui vuonna 1976 Helsingin yliopistosta.
Iivisniemi

Iivisniemi
Iivisniemi (ruots. Ivisnäs) on Espoon Kaitaan kaupunginosaan kuuluva osa-alue, joka sijaitsee Suomenojalta Soukkaan kulkevan Kaitaantien eteläpuolella. Iivisniemi kuuluu Espoonlahden suuralueeseen. Iivisniemi sijaitsee noin kaksi kilometriä Espoonlahdesta itään, ja edelleen Iivisniemestä itään sijaitsee Matinkylä, johon on matkaa noin 2,5 kilometriä.
Iivisniemen keskus koostuu 1960-luvun lopussa rakennetuista ulkonäöltään yhtenäisistä kerrostaloista. Varsinaisen keskuksen ympärillä on pientaloaluetta.
Iivisniemessä on Kaitaan metroaseman lisäksi tarjolla peruspalvelut. K-Market (josta löytyy myös postipalvelut), Pizzeria ja baari. Iivisniemessä on kahvila Herkkupuoti Sanni, koiratrimmaamo Fiinksi, Iivis hius (kampaamo) ja hierojia. Iivisniemessä on myös Iivisniemen seurakuntakoti ja kerhohuone.
Iivisniemessä on alakoulu nimeltään Iivisniemen koulu. Yläkoulun nimi on Kaitaan koulu.
Iivisniemen lähistöllä sijaitsee Finnoon satama, joka on Espoon suurin pienvenesatama. Terveyspalvelut ovat Espoonlahden terveysasemalla. Lisäksi Espoonlahdessa sijaitseekauppakeskus Lippulaiva ja Matinkylässä sijaitseva kauppakeskus Iso Omena täydentävät alueen palvelutarjontaa.