stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Džuna Davitašvili

1996
Džuna, oikealta nimeltään Jevgenija Juvaševna Davitašvili (ven. Евгения Ювашевна Давиташвили - Джуна) (22. heinäkuuta 1945 Urmija, Krasnodarin aluepiiri, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto – 8. kesäkuuta 2015 Moskova, Venäjä) oli venäläinen kuuluisa henkiparantaja ja mystikko. Hän kuoli kesäkuussa 2015.
Väitetään jopa Neuvostoliiton viimeisten johtajien Leonid Brežneviä myöten saaneen apua Džunalta, jota on verrattu jopa tsaari Nikolai II:n aikaiseen hoviparantaja Grigori Rasputiniin.
Dorothea Lange

Lange Kaliforniassa vuonna 1936.
Dorothea Lange (alk. Dorothea Margarette Nutzhorn; 25. toukokuuta 1895 Hoboken, New Jersey, Yhdysvallat – 11. lokakuuta 1965 San Francisco, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen dokumenttivalokuvaaja. Hän tuli tunnetuksi 1930-luvun suuren laman aikaisella työllään, johon lukeutuu muun muassa valokuva Siirtolaisäiti (Migrant Mother, 1936), joka kuuluu The Family of Man -kokoelmaan. Kuvan nainen on Florence Owens Thompson (1903–1983). Valokuvaaja ei kysynyt mallinsa nimeä, ja tämän henkilöllisyys tuli julkisuuteen vasta 1970-luvun lopulla.
Lange sairastui seitsemänvuotiaana polioon, joka vaikutti hänen liikkumiseensa pysyvästi. Hän opiskeli muun muassa Clarence Hudson Whiten johdolla New Yorkissa, mutta muutti vuonna 1918 San Franciscoon.
Lange pääsi laman aikana Farm Security Administrationin palvelukseen. Vuonna 1960 antamassaan lausunnossa hän ei kyennyt nimeämään Siirtolaisäidissä ollutta naista, mutta nimi selvisi myöhemmin. Hän kuului vuonna 1952 Aperture-valokuvauslehden perustajajiin, mutta alkoi kärsiä heikkenevästä terveydestä ja menehtyi Kalifornian San Franciscossa 70-vuotiaana ruokatorvensyöpään.
Donald Koehler

| Don Koehler> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. syyskuuta 1925 Denton, Montana, Yhdysvallat
Kuollut: 26. helmikuuta 1981 (55 vuotta) Chicago, Illinois, Yhdysvallat
Ammatti:  myyntimies
Donald A. Koehler (1. syyskuuta 1925 – 26. helmikuuta 1981) oli Guinnessin ennätystenkirjan mukaan maailman pisin ihminen vuodesta 1963 vuoteen 1981. Hän oli pisimmillään 249 cm pitkä. Koehler kärsi akromegalisesta jättikasvusta ja vanhemmalla iällä köyryselkäisyydestä. Pituudestaan huolimatta Koehler pyrki elämään mahdollisimman normaalia elämää, ja työskenteli nostolaitteita valmistavan  Big Joe Manufacturing -yrityksen myyntimiehenä.
Aiheesta muualla

Don Koehler - 8 feet 2 inches (248.9 cm)
Džouzdžanin maakunta

| Džouzdžanin maakunta Jowzjanin tai Jawzjanin  maakunta |
| --- | --- |

 Džouzdžanin maakunnan sijainti Afganistanin kartalla
Valtio:  Afganistan
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Šeberghan
Väkiluku (2020)  (Arvio):  602 082
Aikavyöhyke:  UTC+4:30
Džouzdžanin maakunta on  yksi Afganistanin 34 maakunnasta. Se sijaitsee maan pohjoisosassa. Vuonna 2020 siellä arvioitiin elävän noin 600 000 asukasta.
Maakunnan pääkaupunki on Šeberghan.
Silkkitie kulki aikoinaan Džouzdžanin läpi Šeberghanin kaupungin kautta. Džouzdžanissa on porattu maakaasua jo vuodesta 1967 Khowaja Gogerakin kaasukentällä. Maakunnassa on muitakin kaasu- ja öljykenttiä.
Edgar Bergen

Edgar Bergen ja Charlie McCarthy elokuvassa Sotapesä tähdille (Stage Door Canteen, 1943).
Edgar Bergen (alk. Edgar John Berggren; 16. helmikuuta 1903 Chicago, Illinois – 30. syyskuuta 1978 Las Vegas, Nevada) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja koomikko, joka tunnetaan parhaiten vatsastapuhujana. Hänen vanhempansa olivat syntyjään ruotsalaisia.
Bergen ja hänen nukkensa ”Charlie McCarthy” tekivät ensiesiintymisensä radiossa 17. joulukuuta 1936 Rudy Valee Show’ssa. Oman ohjelmansa Bergen sai toukokuussa 1937, aluksi nimellä The Chase and Sanborn Hour ja myöhemmin nimillä The Charlie McCarthy Show ja The Edgar Bergen-Charlie McCarthy Show. Bergen jatkoi esiintymistä radiossa aina 1950-luvun lopulle asti ja teki samaan aikaan myös lukuisia televisio- ja elokuvaesiintymisiä (mm. Pennitön ja suruton).
Edgar Bergen sai kunnia-Oscarin Charlie McCarthyn luomisesta vuonna 1938. Hän on ainoa, joka on saanut puisen Oscar-patsaan. Hänellä on myös kolme tähteä Hollywood Walk of Famella.
Edgar Bergen ja Charlie McCarthy Show pääsivät Radio Hall of Fameen vuonna 1990.
Bergenin tytär on näyttelijä Candice Bergen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edgar Bergen Wikimedia Commonsissa
Edgar Bergen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Drevsjøn kirkko

| Drevsjøn kirkko Drevsjø kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Engerdal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1847
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  250
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Drevsjøn kirkko (norj. Drevsjø kirke) on Engerdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1847.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Drevsjøn kirkko Wikimedia Commonsissa
Chimaira

| Chimaira |
| --- | --- |
 Chimaira Arizonassa vuonna 2009
Tiedot
Toiminnassa:  1998–2014
Tyylilaji:  groove metal, metalcore, nu metal
Kotipaikka:  Cleveland, Ohio, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Mark Hunter,  laulu   Emil Werstler,  kitara   Matt Szlachta,  kitara   Jeremy Creamer,  basso   Sean Zatorsky,  koskettimet, syntetisaattori   Austin D'Amond,  rummut  
Entiset jäsenet:  Jason Hager   Rob Lesniak   Andrew "AE" Ermlick   Richard Evensand   Kevin Talley   Jason Genaro   Matt Devries   Rob Arnold   Jim LaMarca   Chris Spicuzza   Andols Herrick  
Levy-yhtiö:  East Coast Empire   Roadrunner Records   Ferret Records   Nuclear Blast  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Chimaira oli yhdysvaltalainen Clevelandin kaupungista kotoisin oleva heavy metal -yhtye. Yhtye on määritelty joissakin lähteissä New Wave of American Heavy Metal -tyylisuuntauksen edustajaksi, mutta yhtyeen tyyliä voidaan kuvailla myös groove metalliksi, jossa on metalcore, industrial metal, ja death metal -vaikutteita.
Kreikkalaisessa mytologiassa Chimaera (suom. Khimaira) on hirviö, jolla on leijonan pää, vuohen ruumis ja lohikäärmeen häntä.
Historia

Yhtyeen entinen kitaristi Jason Hager perusti Chimairan vuonna 1998. Yhtyeen ensimmäinen demo sai suurta suosiota ja soi useiden amerikkalaisten yliopistojen radiokanavilla. Vuonna 2000 yhtye julkaisi ensimmäisen EP:nsä, This Present Darkness. Vuotta myöhemmin vuonna 2001 yhtye solmi levytyssopimuksen Roadrunner Recordsin kanssa ja sai pian äänitettyä ensimmäisen kunnon albuminsa, Pass Out Of Existence. Pian levyn julkaisun ja sitä seuraavan kiertueen jälkeen perustajajäsen Hager jätti yhtyeen, koska hänestä oli tulossa isä, ja hänen tilalleen yhtyeeseen otettiin Ascension-yhtyeen Matt DeVries.
Yhtye palasi kotiin vuoden 2002 lopulla ja alkoi heti suunnittelemaan seuraavaa albumiaan, The Impossibility Of Reason. Albumin teko kuvattiin ja nauhoitettiin ja julkaistiin DVD-muodossa otsikolla The Dehumanizing Process.
Toisen albumin julkaisun ja muutaman live-esiintymisen jälkeen rumpali Andols Herrick jätti yhtyeen, koska hän lähti opiskelemaan musiikkia yliopistoon. Ricky Evensand pestattiin uudeksi rumpaliksi, mutta hänen uransa Chimairassa loppui nopeasti muusikon heikkohermoisuuden vuoksi. Legendaarisen thrash metal -yhtye Slayerin kitaristi Kerry King ehdotti yhtyeelle uutta rumpalia Kevin Talleytä. Talleyn ollessa mukana yhtye suoritti loppuun kiertueensa ja aloitti äänittämään uutta albumia. Nimikkoalbumi Chimaira oli rumpali Talleyn ensimmäinen ja ainoa albumi, jossa hän oli mukana. Albumi julkaistiin elokuussa 2005, kun yhtye oli Sounds Of The Underground -kiertueella.
Hunter ja DeVries ottivat osaa myös toiseen musiikkiprojektiin, RoadRunner Recordsin 25-vuotisalbumille, The All-Star Sessions. Andols Herrick oli myös mukana kyseisellä albumilla. Yhteistyöstä syntyi ajatus, että Herrick olisi mukana vakituisena jäsenenä yhtyeessä ja vuoden 2006 alussa yhtye toivottikin tervetulleeksi vanhan uuden rumpalinsa.
Samana vuonna yhtyeen sopimus Roadrunner Recordsin kanssa umpeutui, joten yhtye teki uuden sopimuksen Ferret Recordsin kanssa. Resurrection-albuminsa yhtye julkaisi 6. maaliskuuta 2007. Seuraava ja järjestyksessään viides studioalbumi The Infection ilmestyi 21. huhtikuuta 2009.
Kokoonpano > Viimeinen kokoonpano

Mark Hunter - laulu  (1998-)
Austin D' Amond - rummut  (2011-)
Sean Zatorsky - koskettimet, syntitisaattori, taustalaulu  (2011-)
Emil Werstler - soolokitara  (2012-)  bassokitara  (2010-2011)  rytmikitara (2009)
Jeremy Creamer-  bassokitara  (2012-)
Matt Szlachta - kitara  (2012-)
Kokoonpano > Muut jäsenet

Rob Arnold - kitara
Matt DeVries - kitara
Chris Spicuzza - elektroniset äänet ym.
Jim LaMarca - basso
Andols Herrick - rummut
Jason Hager - kitara
Rob Lesniak - basso
Andrew "AE" Ermlick - basso
Richard Evensand - rummut
Kevin Talley - rummut
Jason Genaro - rummut
Diskografia > Studioalbumit

Pass Out of Existence (2001,  Roadrunner Records)
The Impossibility Of Reason (2003,  Roadrunner Records; uudelleenjulkaistu 2004)
Chimaira (2005,  Roadrunner Records)
Resurrection (2007,  Ferret Music, Nuclear Blast)
The Infection (2009,  Ferret Music, Nuclear Blast)
The Age Of Hell (2011,  Ferret Music, Nuclear Blast)
Crown of Phantoms (2013,  E1 Music)
Diskografia > EP:t

This Present Darkness (2000,  East Coast Empire)
The Age of Remix Hell (2011,  eOne)
Videografia

The Dehumanizing Process (2004,  Roadrunner Records)
Coming Alive (2010,  Ferret Music)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu
Roadrunner Records - levy-yhtiö
Drevjan kirkko

| Drevjan kirkko Drevja kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Vefsn, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1883
Suunnittelija:  Torolf Prytz ja Anders Grenstad
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  200
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Drevjan kirkko (norj. Drevja kirke) on Vefsnin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1883.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Drevjan kirkko Wikimedia Commonsissa
Digital Physical

| Digital Physical Don Johnson Big Band |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. toukokuuta 2022
 Kesto: 36.36
Don Johnson Big Bandin muut julkaisut
| Physical Digital 2018 | Digital Physical 2022 | Midnight Movement 2024 |
Digital Physical on  Don Johnson Big Bandin 6. toukokuuta 2022 julkaistu seitsemäs studioalbumi. Digital Physical on musiikillinen jatko-osa yhtyeen edelliselle albumille "Physical Digital". Albumilta on julkaistu singlet Blap Blap sekä Eva & Manu -duon kanssa tehty Girl/Boy. Albumi julkaistiin aluksi vain digitaalisessa muodossa. CD sekä vinyylipainokset ilmestyvät myöhemmin.
Kappaleet

Physical Digital – 1.42
I Want to Believe – 5.14
Go Man Go – 2.43
Blap Blap – 3.54
Jazz Festival – 4.49
Heavyweight – 2.34
P.P.P.P. – 2.54
Girl/Boy – 3.24
Fire – 3.54
Jaska in Japan – 5.23
Kokoonpano

Johannes Laiho - kosketin
Tommy Lindgren - laulu
Pekka Mikkonen - saksalainen tenorisaksofoni, meksikolainen sopraanohuilu
Kari Saarilahti - rumpu, kitara, plugin
Felix Zenger - oikeat soittimet
Arvostelut

Soundi:
Eduardo Alas Alfaro

Eduardo Alas Alfaro (2. heinäkuuta 1930 – 27. helmikuuta 2020) oli elsalvadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. lokakuuta 1960 ja nimitettiin Chalatenangon hiippakunnan piispaksi 30. joulukuuta 1987. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. helmikuuta 1988. Pääkonsekraattorina toimi Francesco De Nittis, jota avustivat Marco René Revelo Contreras ja Arturo Rivera Damas.
Alas Alfaro jäi eläkkeelle 21. huhtikuuta 2007.
Drew Stafford

| Drew Stafford |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. lokakuuta 1985 (ikä 38) Milwaukee, WI, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2019
Seurat:  Buffalo Sabres   Winnipeg Jets   Boston Bruins   New Jersey Devils
NHL-varaus:  13. varaus, 2004 Buffalo Sabres
Drew Stafford (s. 30. lokakuuta 1985 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkäjää. Stafford pelasi urallaan 13 kautta NHL-liigassa edustaen Buffalo Sabresia, Winnipeg Jetsiä, Boston Bruinsia ja New Jersey Devilsiä.
Ura

Stafford aloitti jääkiekon wisconsinilaisessa Waukesha Warhawksissa. Jo ennen siirtymistään Shattuck St. Mary'sin koulun joukkueeseen Red Deer Rebels varasi hänet numerolla 82 WHL Bantam Draftissa kesällä 2000.selvennä Stafford ei kuitenkaan ikinä pelannut WHL:ssä. Hän pelasi vuodet 2000–2003 Shattuck St. Mary'sissä.
Vuodet 2003–2006 Stafford pelasi Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueessa. Hän teki siellä parhaillaan tehot 24+24=48, jotka Stafford teki hänen viimeisellä kaudellaan 2005–2006. Hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin ja sijoittui WCHA:n pistepörssissä yhdeksänneksi. Stafford oli myös Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueen paras maalintekijä T.J. Oshien kanssa ja he sijoittuivat WCHA:n maalipörssissä neljänneksi Wisconsinin yliopistojoukkueessa pelanneen Robbie Earlin kanssa. Stafford voitti keväällä 2006 WCHA:n mestaruuden.
Kaudeksi 2006–2007 Stafford siirtyi Buffalo Sabresin organisaatioon. Hän pelasi tulokaskaudestaan vielä noin puolet Sabresin farmijoukkueessa Rochester Americansissa, AHL:ssä. Stafford teki siellä 34 ottelussa tehot 22+22=44 ja sijoittui joukkueen sisäisessä maalipörssissä kolmanneksi Michael Ryanin ja Mark Mancarin jälkeen. Stafford pelasi myös AHL:n tähdistöottelussa. NHL:n puolella hän teki 41 runkosarjaottelussa tehot 13+14=27 ja kymmenessä playoff-ottelussa tehot 2+2=4. Stafford teki NHL-debyyttinsä 5. marraskuuta 2006 New York Rangersia vastaan. Hän keräsi ottelussa yhden syöttöpisteen syötettyään Daniel Brièren jatkoajalla tekemän voittomaalin. Staffordin ensimmäinen NHL-maali syntyi puolestaan 11. marraskuuta 2007 Philadelphia Flyersiä vastaan.
Kauden 2007–2008 Stafford pelasi kokonaan ylhäällä Sabresissa ja teki 64 runkosarjaottelussa tehot 16+22=38. Seuraava kausi 2008–2009 toi Staffordille tehdessä 79 runkosarjaottelussa tehot 20+25=45. Hän oli Sabresin sisäisen pistepörssin viides ja sisäisessä maalipörssissä Stafford oli Jason Pominvillen kanssa toinen Derek Royn jälkeen.
Syyskuussa 2009 Stafford teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Buffalo Sabresin kanssa. Hänen runkosarja 2010–2011 jäi vain 62 ottelun mittaiseksi syyskaudellaan vaivanneen ylävartalovamman takia, mutta Stafford teki kuitenkin hänen NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 31+21=52, jotka riittivät Sabresin sisäisen piste- ja maalipörssin toiseen sijaan. Hänen edellä oli vain Thomas Vanek.
Kaudella 2014–2015 Stafford siirtyi osana suurta pelaajakauppaa Winnipeg Jetsiin. Sabres vaihtoi Staffordin Tyler Myersin, Brendan Lemieux'n ja Joel Armian sekä ensimmäisen kierroksen varausvuoron Winnipegin Evander Kaneen, Zach Bogosianiin ja Jason Kasdorfiin.
Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Suomi 2004 | jääkiekko |  |
Stafford edusti Yhdysvaltoja MM-kilpailuissa vuosina 2006, 2008 ja 2009.
Vuosina 2004 ja 2005 Stafford pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Hän voitti vuonna 2004 maailmanmestaruuden. Vuoden 2005 turnauksessa Stafford oli tehoilla 5+4=9 Yhdysvaltojen paras pistemies ja maalintekijä. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2003.
Muuta

Staffordin isä Gord on pelannut hyökkääjänä IHL-tasolla. Myös hänen setänsä Barrie on pelannut jääkiekkoa.
Disco Inferno

| ”Disco Inferno” The Trammps |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Disco Inferno
 Julkaistu: 1976
 Formaatti: 7"-single, 12"-single
 Tuottaja(t): Norman Harris, Earl Young, Norman Baker
 Tyylilaji: disko
 Kesto: 03.35 (singleversio)
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
Listasijoitukset
  6. (16. huhtikuuta 1977)    11. (1978)    13. (25. kesäkuuta 1978)    16. (14. toukokuuta 1977)
The Trammpsin muut singlet
| ”Soul Searchin’ Time” 1976 | ”Disco Inferno” 1976 | ”I Feel Like I’ve Been Livin' (On the Dark Side of the Moon)” 1977 |
Disco Inferno on The Trammpsin vuonna 1976 julkaisema kappale ja hittisingle samannimiseltä albumilta. Kappale on The Trammpsin kuuluisin ja se nousi yhtyeen kotimaassa Yhdysvalloissa Billboard Hot 100 -listan sijalle 11 vuonna 1978. ”Disco Infernon” menestykseen vaikutti positiivisesti mitä todennäköisimmin se seikka, että se kuultiin vuoden 1977 elokuvassa Saturday Night Fever ja sisältyi sen soundtrackille.
Kappale on Leroy Greenin ja Ron Kerseyn käsialaa. He saivat inspiraation lauluun Liekehtivä torni -elokuvan kohtauksesta, jossa rakennuksen yläkerrassa oleva disko on tulessa.
”Disco Infernon” albumiversio on yli kymmenen minuuttia pitkä, mutta singleversio on lyhennetty noin kolmeen ja puoleen minuuttiin. 19. syyskuuta 2005 kappale valittiin Dance Music Hall of Fameen New Yorkissa järjestetyssä seremoniassa.
Kappaleesta ovat tehneet 1990-luvulla omat versionsa naisartistit Tina Turner (vuonna 1993) ja Cyndi Lauper (1998). ”Disco Inferno” on myöhemmin kuultu muun muassa elokuvissa Backfire (1995), Täysnuijat (1996) ja Operaatio Donnie Brasco (1997).
Kappaleet singlellä

A-puoli
Disco Inferno – 3.35 (säv. Leroy Green/Ron Kersey)
B-puoli
You Touch My Hot Line – 4.23 (säv. Victor Drayton/Reginald Turner/Jerry Atkins/Johnny Bellmon)
Eduardo André Muaca

Eduardo André Muaca (9. lokakuuta 1924 – 26. tammikuuta 2002) oli angolalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Luandan arkkihiippakuntaan 18. tammikuuta 1953 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Isolan titulaaripiispaksi 4. maaliskuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 31. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Manuel Nunes Gabriel, jota avustivat Pompeu de Sá Leão y Seabra ja José Francisco Moreira dos Santos.
Muaca sai 25. syyskuuta 1973 nimityksen Malanjen piispaksi ja 10. elokuuta 1975 Luandan koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Tagarbalan titulaariarkkipiispaksi. 19. joulukuuta 1975 hänestä tuli Luandan arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 31. elokuuta 1985.
Dominik Schlumpf

| Dominik Schlumpf |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1991 (ikä 33) Mönchaltorf, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  EV Zug
Sarja:  National League A
Pelinumero:  18
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  SC Bern (NLA) EHC Basel (NLB) HC Lugano (NLA)
Dominik Schlumpf (s. 3. maaliskuuta 1991 Mönchaltorf, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NLA-joukkue EV Zugissa. Elite Prospects -sivuston Reto Grimmin mukaan hän on työteliäs joukkuepelaaja, joka on parhaimmillaan omassa puolustuspäässä, jossa Schlumpf voittaa paljon yksi vastaan yksi -tilanteita. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Schlumpf on Zürcher SC:n kasvatti. Kauden 2007–2008 päätteeksi hän voitti seurassa alle 17-vuotiaiden Elite Novizenin mestaruuden ja GCK Lionsin A-nuorissa Elite Jr. A:n mestaruuden. QMJHL-joukkue Shawinigan Cataractes varasi Schlumpfin 65. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2008. Hän pelasi joukkueessa kolme seuraavaa kautta.
Kaudeksi 2011–2012 Schlumpf palasi kotimaahansa ja siirtyi HC Luganon National League A -joukkueeseen. Hän aloitti kautensa kuitenkin yhden ottelun lainalla SC Bernissä, jossa Schlumpf teki NLA-debyyttinsä 17. syyskuuta 2011 Fribourg-Gottéronia vastaan. Hän keräsi ottelusta teholukeman –1. Schlumpf teki NLA:ssa kauden aikana kaikkiaan 17 runkosarjaottelussa kaksi syöttöpistettä ja kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän pelasi kauden aikana myös kolme ottelua lainalla sarjatasoa alempana National League B:n EHC Baselissa. Ensimmäisellä kokonaisella NLA-kaudellaan 2012–2013 Schlumpf teki Luganossa 50 runkosarja- ja seitsemässä playoff-ottelussa tehot 2+8=10. Hän teki ensimmäisen NLA-maalinsa 27. tammikuuta 2013 vieraissa EHC Bieliä vastaan.
Schlumpf nousi kaudella 2013–2014 Luganon varakapteeniksi. Kesken kauden 2014–2015, marraskuussa 2014 hän siirtyi EV Zugiin. Kaudella 2016–2017 Schlumpf eteni joukkueen kanssa aina NLA:n finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin SC Bern otteluvoitoin 4–2.
Ura > Maajoukkueura

Schlumpf edusti Sveitsiä Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2017. Yhteensä Schlumpf on pelannut 55 A-maaottelua tehopistein 4+5=9. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 5. huhtikuuta 2013 Fribourgissa Venäjää vastaan. Schlumpf sai ottelussa myös syöttöpisteen Matthias Bieberin tekemään maaliin. Hän keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Schlumpf teki Euro Hockey Challengessa 9. huhtikuuta 2014 Rapperswil-Jonassa Ruotsia vastaan.
Schlumpf pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin Schlumpf valittiin Slovakiaa vastaan pelatun putoamissarjan ottelun päätteeksi Sveitsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2008. Yhteensä Schlumpf on pelannut 27 nuorten ja 44 poikien maaottelua.
Dorothea Grünzweig

| Dorothea Grünzweig |
| --- | --- |
 Dorothea Grünzweig Frankfurtin kirjamessuilla 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. joulukuuta 1952 (ikä 71) Korntal, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen
Ammatti:  runoilija, esseisti, kääntäjä
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Dorothea Grünzweig (s. 25. joulukuuta 1952 Korntal, Länsi-Saksa) on saksalainen runoilija, esseisti ja kääntäjä.
Grünzweig on asunut vuodesta 1989 Suomessa ja työskennellyt yhdeksän vuotta opettajana Helsingin Saksalaisessa koulussa. Hänen esikoiskokoelmansa Mittsommerschnitt ilmestyi 1997. Teoksesta Glasstimmen lasinäänet (2004) hän on saanut Christian Wagner -palkinnon.
Grünzweig on kääntänyt saksaksi suomalaista runoutta muun muassa julkaisuihin Gedichte aus Finnland (Zwischen den Zeilen, U. Engeler, 2001) ja Sonderheft Finnland: Auswahl und Nachdichtung: Dorothea Grünzweig (Märkischer Verlag, 2014).
Palkinnot ja tunnustukset

1997 Stiftung Niedersachsenin runopalkinto
2000 Heinrich Heine -stipendi Literaturhaus Lüneburgiin
2004 Christian Wagner -palkinto teoksesta Glasstimmen lasinäänet 2004
2008 Baden-Württemberg-stipendi
2010 Anke Bennholdt-Thomsenin runopalkinto naisrunoilijoille
2018 Kurt Sigel -runopalkinto
Värttinäpoimu

Värttinäpoimu  (lat. gyrus fusiformis) sijaitsee ohimolohkon alueella.
Tällä poimulla on tärkeä tehtävä kasvojen tunnistamisessa, sillä sen alueella sijaitsee nk. värttinäpoimun kasvoalue (fusiform face area, FFA). Jos se vaurioituu, ihminen ei enää tunnista aiemmin tuntemiensakaan ihmisten kasvoja. Ihmisten tunnistaminen voi kuitenkin tapahtua edelleen esimerkiksi äänestä.
Poimun alueella tapahtuu myös sanojen tunnistamista ja väri-informaation käsittelyä.
Animaatio värttinäpoimun sijainnista aivoissa.
Džungaria

Džungaria    Tarimin allas
Džungaria on merkitty karttaan nimellä Dsungarei.
Džungaria on Tienšan- ja Altaivuorten välissä luoteis-Mongoliassa sijaitseva, pinta-alaltaan noin 200 000 neliökilometrin suuruinen laskeuma. Alue on pääasiassa aroa ja hiekka-aavikkoa. Sitä pidetäänkin monesti Gobin autiomaan osana. Länteen päin Džungariasta lähtee kaksi laaksoa. Eteläinen Ebinor- ja Alakoljärven välissä sijaitseva ns. Džungarian portti on historiallinen Aasian kansojen merkittävä kulkureitti. Pohjoisemmassa virtaa Irtyšjoki. Džungarian asukkaat ovat dungaaneja ja mongolipaimentolaisia. Merkittävimpiä kaupunkeja ovat Yining ja Ürümqi.
Džungaria kirjoitetaan myös mm. Dzungaria, Jungaria, Junggaria, Sungaria, ja Zungaria.