stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
MOL-ohjelma
Sotilasavaruusaseman tekniset ominaisuudet

Miehistön määrä: 2
Pisin lennon kesto: 40 päivää
Kiertorata: aurinkosynkroninen tai polaarinen
Pituus: 21,92 m
Halkaisija: 3,05 m
Avaruusaseman tilavuus: 11,3 m³
Massa: 14 476 kg
Hyötykuorma: 2 700 kg
Voimalähde: polttokennot tai aurinkokennot
Ohjaus-/ratakorkeuden ylläpitojärjestelmä:  N2O4/MMH
Kuvagalleria

MOL-projektin avaruuspuku
MOLin konseptikuva, 1960.
Gemini B paluukapseli erkanee MOLista. 1967 käsitepiirros käyttäen Geminin paluukapselia. (USAF)
Gemini-B avaruuskapseli
MOL-avaruuseman kokoonpano
Lämpökilpi jossa on luukku
Näyttöpaneeli
Gemini B:n luukku
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
astronautix.com: MOL (englanniksi)
Novan Astrospies-ohjelman käsikirjoitus (esitetty Suomessa TV1:ssä nimellä Historiaa: Avaruusvakoojat) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Manned Orbital Laboratory
Käännös suomeksi
Matti Meriläinen (pesäpalloilija)

Matti Meriläinen on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Meriläinen pelasi Superpesistä kaudet 2003 ja 2005–2007. Hänen seuransa olivat Kouvolan Pallonlyöjät ja Sotkamon Jymy. Sotkamon Jymyssä pelatessaan Meriläinen saavutti SM-kullan 2006, SM-hopean 2007 ja SM-pronssin 2005. Meriläinen pelasi urallaan 88 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin ja kymmenen tavallista juoksua, toi 61 juoksua ja keräsi 164 kärkilyöntiä. Lisäksi hän pelasi 42 Superpesiksen pudotuspeliottelua. Näissä hän löi yhden kunnarin, toi 29 juoksua ja keräsi 71 kärkilyöntiä. Myös Meriläisen vanhempi veli Markus Meriläinen pelasi urallaan Superpesiksessä.
Mercedes-Benz SLK-sarja (R172)

| Mercedes-Benz R172 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Mercedes-Benz
Valmistusvuodet:  2011–2020
Korimalli:  2-ovinen roadster
Luokka:  S-segmentti
Edeltäjä:  Mercedes-Benz R171
Teknisesti samankaltaisia:  Mercedes-Benz C207 Mercedes-Benz W204
Tekniset tiedot
Moottori:  R4 V6 V8
Iskutilavuus:  1,8–5,5 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 7-vaihteinen automaatti 9-vaihteinen automaatti
Mercedes-Benz R172 on Mercedes-Benz SLK-sarjan kolmannen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2011–2020. Se korvasi markkinoille tullessaan edeltäneen R171-mallin. Vuonna 2016 auton nimi muutettiin kasvojenkohotuksen yhteydessä SLK-sarjasta SLC-sarjaksi.
Mercedes-Benz R172 esiteltiin Geneven autonäyttelyssä keväällä 2011.
Mercedes-Benz SLK 55 AMG
Facelift-mallin Mercedes-Benz R172.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mercedes-Benz SLK-sarja (R172) Wikimedia Commonsissa
Matti Meikäläinen (täsmennyssivu)

Matti Meikäläinen voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Matti Meikäläinen, kuvitteellinen suomalainen nimi
Matti Meikäläinen, 1884–1899 ilmestynyt suomalainen pilalehti
Matti Meikäläinen, 1927–1930 ilmestynyt suomalainen pilalehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Matti Meikäläinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Matti Melkonen

Matti Melkonen keppostelemassa. Hahmon tuntomerkki oli neliskanttinen nenä.


© Asmo Alho, Suomen Kuvalehti 12/1953
Matti Melkonen oli Asmo Alhon piirtämä sarjakuva, joka ilmestyi Suomen Kuvalehdessä vuosina 1940–1975.
Melkonen seikkaili samalla sivulla kuin aikaisempi samantyylinen sarjakuva, Herra Kerhonen. Tosin siinä missä maaseudulla viihtyvä Kerhonen oli raidallista liitupukua käyttävä osin kaljuuntunut, ikääntynyt porvarisherra, Melkonen oli keski-ikäinen, nykyaikaiseen pukuun sonnustautunut huopahattua käyttävä kaupunkilaisherra. Tukkakin oli Melkosella tuuhea, tosin aina hyvin siististi kammattu. Aikakausi siis vaihtui, kun Kerhonen väistyi ja nykyaikaisempi Melkonen astui hänen tilalleen.
Matti Melkonen oli kohtalaisen tanakka, johtavassa asemassa oleva herra, joka usein kotimatkallaan joutui kiusaukseen poiketa oluella. Hänellä oli myös taipumusta pikku kepposiin, kunhan silmä vältti. Kotonaan hän oli tomeran rouvansa tossun alla, kuten tapana tällaisissa sarjoissa on. Sukupuolten välinen taisto tosin kuumeni aina välillä.
Sarjakuvan huumori oli sanatonta ja perustui kuvalliseen kerrontaan. Vasta loppuaikoina Matti Melkonen puhutteli lukijaa myös kuvien alla olevin tekstein.
Herra Melkosen tunnusmerkki oli neliön muotoinen nenä.
Otava julkaisi vuonna 1946 Matti Melkonen -albumin. Sarjakuva oli hyvin pitkäikäinen ja se ilmestyi peräti 35 vuotta.
Marshall (Texas)

| Marshall |
| --- | --- |
 Marshallin historiallisia rakennuksia

 Koordinaatit: 32°33′0″N, 94°22′0″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Texas
Piirikunta:  Harrison
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  76,8 km²
 – Josta vettä:  0,2 km² 
Korkeus:  126
Väkiluku (2019):  23 091
 – Väestötiheys:  301 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6 (kesäaika UTC-5)
 
 www.marshalltexas.net 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Marshall on kaupunki Texasin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Se kuuluu Harrisonin piirikuntaan, joka rajoittuu idässä Louisianan osavaltioon. Marshall on merkittävä öljykaupunki ja East Texas Baptist Universityn kotipaikka.
Maantiede

Marshall sijaitsee Harrisonin piirikunnan keskiosassa, piirikunta sijaitsee Texasin koillisosassa ja Texas Yhdysvaltain eteläosassa. Marshall piirikuntineen on osa Ark-La-Tex-nimistä talousaluetta, joka on runsaan miljoonan asukkaan kokonaisuus Arkansasin, Louisianan ja Texasin rajaseudulla. Marshallin etäisyys Dallasista on noin 230 kilometriä itään ja Houstonista noin 320 kilometriä pohjoiseen.
Historia

Caddo-intiaanit asuttivat nykyistä Marshallin aluetta tuhansia vuosia ennen eurooppalaisten ja afrikkalaisten saapumista. Ensimmäinen kirjallinen maininta muiden kuin alkuperäisväestön edustajien läsnäolosta alueella on vuodelta 1543, jolloin espanjalainen retkikunta saapui seudulle. Pysyvää anglosaksista ja afrikkalaista asutusta alkoi muodostua 1830-luvun taitteessa. Harrisonin piirikunta lohkaistiin Shelbyn piirikunnasta 1839 ja Marshall perustettiin 1841. Seuraavana vuonna siitä tuli piirikuntansa hallintokeskus. Alkuvaiheessaan Marshall oli nykyistä merkittävämpi tekijä: se oli Texasin neljänneksi suurin kaupunki ja sisällissodan aikana, Vicksburgin luhistuttua se toimi Konfederaation läntisenä keskuksena. Rautatieyhtiö Texas and Pacific railroadin perustaminen 1870-luvulla avitti Marshallin nousua ja yhtiö oli kaupungin suurin työnantaja aina 1900-luvun puoleen väliin.
Marshall oli Itä-Texasin suurin kaupunki, kunnes 1930-luvulla löydetyt öljy- ja kaasuesiintymät nostivat Longview'n sen rinnalle ja ohi. Marshallista tuli sittemmin osa Longview'n metropolialuetta.
Talous ja liikenne

Marshallin talouden runkona on öljytuotannon ja öljyjalosteiden ohella maatalous. Myös Marshallin keramiikkateollisuudella on vankat perinteet. Maaliikenteen keskeinen väylä on 2 470-kilometrinen Interstate 20, joka kulkee Länsi-Texasista Etelä-Carolinan Florenceen. Paikallinen lentoasema, Harrison County Airport, sijaitsee Marshallin keskustan kaakkoispuolella. Alueellinen lentoasema, East Texas Regional Airport, sijaitsee keskustan lounaispuolella. Lähin kansainvälinen lentoasema on Dallasin kansainvälinen lentoasema.
Oppilaitokset

Marshall on ollut perustamisestaan lähtien vireä koulukaupunki. Perusopetuksen ohella paikkakunnalla annetaan korkeampaa opetusta oppilaitoksissa East Texas Baptist University, Wiley College, Texas State Technical College ja Panola College.
Aiheesta muualla

Marshall, Texas, USA — Sunrise, Sunset, and Daylength
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Marshall, Texas
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Käännös suomeksi
Marianne Muellerleile

Marianne Muellerleile (s. 26. marraskuuta 1948 St. Louis, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan varsinkin Norma Batesin roolista televisiosarjassa Passions. Lisäksi hän on esiintynyt muun muassa Glorian roolissa Life with Bonniessa.
Aiheesta muualla

Marianne Muellerleile Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Marmara

Marmara tai Mármara (kreik. Μάρμαρα) voi viitata seuraaviin:
Marmara, antiikin Prokonnesos, saari Marmaranmeressä Turkissa
Marmara, kaupunki samannimisellä saarella Turkissa
Mármara, kylä Ioánninan kunnassa Ioánninan alueyksikössä Epeiroksen alueella
Mármara, kylä Pároksen saarella Etelä-Egean saarten alueella
Marcel Dupré

Marcel Dupré
Marcel Dupré soittamassa Notre Damen urkuja. Ambrose McEvoyn maalaus 1900-luvun alkupuolelta.
Marcel Jean Jules Dupré (3. toukokuuta 1886 Rouen, Ranska – 30. toukokuuta 1971 Meudon, Ranska) oli ranskalainen urkuri, pianisti, säveltäjä ja musiikinopettaja.
Elämä

Marcel Dupré pääsi vuonna 1904 Pariisin konservatorioon. Häntä opettivat Charles-Marie Widor, Alexandre Guilmant, Louis Vierne ja Louis Diémer. Vuonna 1914 Dupré voitti Prix de Romen kantaatillaan Psyché. Vuonna 1926 hän pääsi urkujensoiton ja improvisaation professoriksi Pariisin konservatorioon.
Dupré tuli tunnetuksi yli 2 000 urkuresitaalistaan, jotka hän piti eri puolilla Eurooppaa, Yhdysvaltoja ja Australiaa. Hän esitti muun muassa Johann Sebastian Bachin koko urkutuotannon. Vuosina 1934–1971 Dupré toimi Pariisissa Saint-Sulpicen kirkon pääurkurina Widorin jälkeen oltuaan sitä ennen jo pitkään tämän assistenttina. Vuosina 1947–1954 hän johti Conservatoire Américainea, ja vuonna 1954 hän seurasi Claude Delvincourtia Pariisin konservatorion johtajana. Hän luopui virastaan 1956.
Marcel Dupré sävelsi kaikkiaan 65 opusta musiikkia. Useat hänen teoksensa on sävelletty soolouruille. Dupré opetti muun muassa Jehan Alainia, Marie-Claire Alainia, Pierre Cochereauta, Jeanne Demessieux’tä, Rolande Falcinellia, Jean Guillouta, Jean Langlais’ta ja Olivier Messiaenia. Hän myös kirjoitti lukuisia musiikkiaiheisia tutkielmia.
Tuotantoa > Soolouruille

Kolme preludia ja fuugaa op. 7 (1912)
Scherzo op. 16 (1919)
Viisitoista kappaletta op. 18 (1919)
Cortège et Litanie op. 19 no. 2 (transkriptio pianoversiosta, 1921)
Variations sur un vieux noël op. 20 (1922)
Suite bretonne op. 21 (1923)
Symphonie-Passion op. 23 (1924)
Lamento op. 24 (1926)
Sinfonia nro 2 op. 26 (1929)
Sept pièces op. 27 (1931)
79 koraalia op. 28 (1931)
Le Chemin de la croix op. 29 (1931)
Trois Élévations op. 32 (1935)
Angélus op. 34 no. 1 (1936)
Kolme preludia ja fuugaa op. 36 (1938)
Évocation op. 37 (1941)
Le Tombeau de Titelouze op. 38 (1942)
Sarja op. 39 (1944)
Offrande à la Vierge op. 40 (1944)
Deux Esquisses op. 41 (1945)
Paraphrase on the Te Deum op. 43 (1945)
Vision op. 44 (1947)
Kahdeksan lyhyttä gregoriaanista preludia op. 45 (1948)
Épithalame, ei opusta (1948)
Miserere Mei op. 46 (1948)
Psaume XVIII op. 47 (1949)
Six Antiennes pour le Temps de Noël op. 48 (1952)
Vingt-quatre inventions op. 50 (1956)
Triptyque op. 51 (1957)
Nymphéas op. 54 (1959)
Annonciation op. 56 (1961)
Koraali ja fuuga op. 57 (1962)
Trois hymnes op. 58 (1963)
Kaksi koraalia op. 59 (1963)
In memoriam op. 61 (1965)
Méditation, ei opusta (1966)
Entrée, Canzona et Sortie op. 62 (1967)
Quatre fugues modales op. 63 (1968)
Regina Coeli op. 64 (1969)
Vitrail op. 65 (1969)
Tuotantoa > Uruille ja muille soittimille

Cortège et Litanie op. 19 (uruille ja orkesterille, transkriptio pianoversiosta, 1921)
Sinfonia op. 25 (uruille ja orkesterille, 1927)
Balladi op. 30 (uruille ja pianolle, 1932)
Konsertto op. 31 (uruille ja orkesterille, 1934)
Poème héroïque op. 33 (uruille ja orkesterille, 1935)
Variaatioita kahteen teemaan op. 35 (uruille ja pianolle, 1937)
Sinfonia op. 42 (uruille ja pianolle, 1946)
Kvartetto op. 52 (viululle, alttoviululle, sellolle ja uruille, 1958)
Trio op. 55 (viululle, sellolle ja uruille, 1960)
Sonaatti op. 60 (sellolle ja uruille, 1964)
Tuotantoa > Vokaalimusiikkia

Les Normands op. 1 (1911)
Psyché op. 4 (1914)
Neljä motettia op. 9 (1916)
De Profundis op. 17 (1917)
Ave Verum op. 34 no. 2 (1936)
La France au Calvaire op. 49 (1953)
Kaksi motettia op. 53 (1958)
Tuotantoa > Soolopianolle

Kuusi preludia op. 12 (1916)
Marche militaire op. 14 (1915)
Quatre pièces op. 19 (1921)
Muunnelmia op. 22 (1924)
Tuotantoa > Kamarimusiikkia

Sonaatti (viululle ja pianolle, 1909)
Quatre mélodies op. 6 (ihmisäänelle ja pianolle, 1913)
Deux pièces op. 10 (klarinetille ja pianolle, 1917)
À l'amie perdue op. 11 (ihmisäänelle ja pianolle, 1911)
Deux pièces op. 13 (sellolle ja pianolle, 1916)
Tuotantoa > Sekalaista

Élévation op. 2 (1913)
Fantaisie op. 8 (1912)
Marche militaire op. 14, orkesteriversio (1915)
Orientale op. 15 (1916)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marcel Dupré Wikimedia Commonsissa
Pohjoisen mies

| Pohjoisen mies Pate Mustajärvi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 1998
 Julkaistu: 1998
 Tuottaja(t): Jani Viitanen ja Ari Kankaanpää
 Tyylilaji: Kantri, iskelmä
 Kesto: 05.56
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Pate Mustajärven muut singlet
| Jukeboxin luona 1998 | Pohjoisen mies 1998 | Kannu Vaakunaa / Taivaan lintu 2000 |
Pohjoisen mies (PSCD 101) on Pate Mustajärven kappale ja single vuodelta 1998. Singlen nimikappaleen on säveltänyt ja sanoittanut J. Karjalainen, sekä "Lempilaulun" Sanna Korkee, joka myös laulaa kappaleen Mustajärven kanssa. Molemmat ovat mukana samana vuonna julkaistulla Vol. 4 -albumilla.
Kappaleet

Pohjoisen mies – 3.27 (säv. ja san. J. Karjalainen)
Lempilaulu – 2.29 (säv. ja san. Sanna Korkee)
Kokoonpano

Pate Mustajärvi – laulu
The Band
Aku Syrjä – rummut
Roope Hurmalainen – kontrabasso
Safka Pekkonen – hammond, flyygeli ja hanuri
Kankku Kankaanpää – kitarat, mandoliini
Vierailijat
Sanna Korkee – laulu (2)
Lucjan Czaplicki – huuliharppu (1)
Samuli Kosminen – lyömäsoittimet (1)
Marcin Kolusz

| Marcin Kolusz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. tammikuuta 1985 (ikä 39) Limanowa, Puola
Kansalaisuus:   Puola
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja/hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  Podhale Nowy Targ
Sarja:  Polska Hokej Liga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–
Aik. seurat:  HC Třinec (ČEL) HC Havířov Panthers (Tšekki I) HK Jestřábi Prostějov (Tšekki I) HK ŠKP Poprad (SloEL) KH Sanok (Puola) KTH Krynica (Puola) GKS Tychy (Puola) GKS Katowice (Puola) Sport (SML) HK Dukla Michalovce (SloEL)
NHL-varaus:  157. varaus, 2003 Minnesota Wild
Marcin Kolusz (18. tammikuuta 1985 Limanowa, Puola) on puolalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaassaan Polska Hokej Ligan Podhale Nowy Targissa. Hän on pelannut suurimman osan urastaan hyökkääjänä, kunnes Puolan maajoukkueen päävalmentajana toiminut Tomek Valtonen siirsi Koluszin puolustajan pelipaikalle kaudella 2018–2019.
Ura > Maajoukkueura

Kolusz edusti Puolaa I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2006, 2007, 2008, 2009, 2010 ja 2011. Vuoden 2007 turnaus päättyi A-lohkon hopeaan ja vuosien 2006, 2008 ja 2010 turnaukset lohkopronssiin. Vuosien 2010 ja 2011 turnauksissa hän toimi joukkueensa varakapteenina. Kolusz pelasi myös IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015, 2016, 2017 ja 2018, joista kaksi ensimmäistä turnausta päättyi pronssiin. Kolmessa ensimmäisessä turnauksessa hän toimi Puolan kapteenina. Vuoden 2015 turnauksen päätteeksi hänet valittiin tähdistökentälliseen ja Puolan turnauksen parhaaksi pelaajaksi.
Kolusz pelasi myös IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014 ja 2019, joista kolmessa ensimmäisessä turnauksessa hän toimi joukkueensa kapteenina ja viimeisimmässä varakapteenina. Vuoden 2014 turnaus päättyi kultaan ja sarjanousuun IA-divisioonaan. Kolme muuta turnausta päättyivät hopeaan. Kolusz voitti koko vuoden 2012 turnauksen piste- ja syöttöpörssin tehoilla 4+6=10. Hänet valittiin turnauksen parhaaksi hyökkääjäksi ja tähdistökentälliseen. Kolusz valittiin Puolan vuoden 2014 turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Vuonna 2019 hän voitti kuudella syöttöpisteellään koko turnauksen syöttöpörssin ja jakoi puolustajien pistepörssin voiton Romanian Pavlo Borysenkon ja Japanin Hiroto Saton kanssa. Kolusz jakoi myös turnauksen tehotilaston voiton joukkuetoverinsa Damian Kapican kanssa. Hän pelasi myös Vancouverin olympiakisojen 2010, Sotšin olympiakisojen 2014, Pyeongchangin olympiakisojen 2018 ja Pekingin olympiakisojen 2022 karsinnoissa. Pyeongchangin karsintojen lopputurnauksessa Kolusz toimi Puolan kapteenina ja Pekingin karsinnoissa varakapteenina.
Kolusz pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2003 ja 2015 sekä II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2004, jolloin hän voitti kultaa. Kolusz voitti koko turnauksen A-lohkon pistepörssin sekä jakoi maalipörssin voiton joukkuetovereidensa Sebastian Kowalówkan ja Michał Zubekin sekä Romanian Ede Mihályn kanssa tehoilla 8+10=18. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2003, jolloin Kolusz voitti B-lohkon hopeaa. Hän voitti koko B-lohkon piste- ja maalipörssin tehoilla 4+3=7. Kolusz pelasi myös II-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2001 ja 2002, joista jälkimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja ensimmäinen pronssiin.
Mary Chesnut

| Mary Boykin Chesnut |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1823 
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Esikoisteos:  A Diary from Dixie 1905
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Mary Boykin Chesnut (31. maaliskuuta 1823 Stateburg - 22. marraskuuta 1886 Camden) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen Yhdysvaltain sisällissodan ajan elämää kuvaavaa teostaan on sanottu yhdeksi Etelävaltioiden tärkeimmäksi kirjalliseksi teokseksi 1800-luvulla. Kirjan laajennettu painos sai Pulitzer-palkinnon vuonna 1982 kategoriassa historia.
Mary Chesnutin kotitalo Mulberry Mansion Camdenissa. Rakennus on tunnustettu historiallisesti merkittäväksi kohteeksi vuonna 2000.
Chesnut työsti teostaan A Diary from Dixie 1880-luvulla. Kirja julkaistiin postuumisti vuonna 1905. Päiväkirjojen pohjalta tehty teos kertoo sodan aikaisista kokemuksista ja havainnoista. Chesnut näki monia etelävaltioiden kaupunkeja aviomiehensä liikkuvan työn ansiosta. James Chesnut Jr palveli 
P. G. T. Beauregardin adjutanttina. Perheen tuttavia olivat muiden muassa kenraali John Bell Hood, Wade Hampton III ja presidentti Jefferson Davisin vaimo Varina Davis.
Julkaisut

A Diary From Dixie. Mary Boykin Miller Chesnut, 1823-1886. New York: D. Appleton and Company 1905. Kirjan verkkoversio.
A Diary from Dixie, laajennettu ja kommentoitu laitos, 1949, 1980. Harvard University Press.
Mary Chesnut's Civil War, johdanto C. Vann Woodward. 1981, uusi painos 1993.
Novellit The Colonel and the Captain ja Two Years - or The Way We Lived Then, 2002, University of Virginia Press.
2011: Mary Chesnut's Diary 2011, johdanto Catherine Clinton, Penguin Classic edition.
Aiheesta muualla

Elisabeth Muhlenfeld: Mary Boykin Miller Chesnut, 1823-1886. Documenting the American South
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Masters of War

| Masters of War Mountain |
| --- | --- | --- |

Tribuuttialbumin tiedot
 Julkaistu: 24. heinäkuuta 2007
 Tuottaja(t): Leslie West
 Tyylilaji: hard rock
 Levy-yhtiö: Big Rack Records
Mountainin muut julkaisut
| Mystic Fire 2002 | Masters of War 2007 |   |
Masters of War on Mountainin studioalbumi, joka julkaistiin 24. heinäkuuta 2007. Yhtye versioi albumilla Bob Dylanin kappaleita.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Bob Dylan.
Masters of War – 4.38
Serve Somebody – 3.55
Blowin' in the Wind (Heavy) – 5.37
Everything Is Broken – 4.09
Highway 69 Revisited – 3.27
This Heart of Mine – 3.56
Subterrenean Homesick Blues – 4.20
The Times They Are a-Changin' – 4.59
Seven Days – 3.29
Mr. Tambourine Man – 5.31
Like a Rolling Stone – 3.29
Blowin' in the Wind – 3.56 (Akustinen)
Muusikot

Leslie West – kitara, laulu, basso
Corky Laing – rummut, laulu
Ritchie Scarlet – basso
Brian John Mitchell – piano, urut, harmonikka
Todd Wolfe – rytmikitara
Ozzy Osbourne – laulu (kappaleessa "Masters of War")
Warren Haynes – kitara (kappaleessa "Serve Somebody")
Arvostelut

AllMusic:
Mary Cassatt

Omakuva n. vuodelta 1878
Mary Stevenson Cassatt (22. toukokuuta 1844 – 14. kesäkuuta 1926) oli yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän vietti pääosan aikuisiästään Ranskassa, missä ystävystyi ensin Edgar Degas'n kanssa ja myöhemmin asetti töitään näytteille impressionistien kanssa. 
Monet Cassattin töistä esittävät naisia, varsinkin äitejä ja lapsia arkipäivän askarissa.
Cassatt kasvoi Pennsylvaniassa melko varakkaassa perheessä. Niissä piireissä Euroopan matkojen katsottiin olevan tärkeä osa yleissivistystä. Niinpä Cassattkin vieraili jo alle kymmenvuotiaana Lontoossa, Pariisissa ja Berliinissä. Perhe vastusti Cassattin antautumista taiteilijan uralle, mutta hän onnistui pääsemään Pennsylvanian taidekouluun. Hän tuskastui hitaaseen etenemiseen ja miesten suojelevaan asenteeseen ja päätti opiskella vanhojen mestarien töitä omin päin. Cassatt lähti Pariisiin vuonna 1866 22-vuotiaana.
Kun Saksan-Ranskan sota alkoi vuonna 1870, Cassatt palasi Yhdysvaltoihin, mutta taidetarvikkeiden ja mallien saaminen oli vaikeaa. Isä maksoi tyttärensä ruoan ja asunnon, mutta ei taidetarvikkeita. Cassatt palasi Eurooppaan vuonna 1871 maalamaan italialaisten mestariteosten kopioita Pittsburghin arkkipiispan tilauksesta. Saadakseen rahaa hän lähetti maalauksiaan taidekauppiaalle Chicagoon, missä ne tuhoutuivat tulipalossa.
Eurooppaan Cassatt palasi vuonna 1871. Hän asettui ensiksi Parmaan. Opiskeltuaan Euroopan tärkeissä museoissa hän kehitti tyylinsä vuoteen 1872 mennessä. Hän opiskeli lisää Pariisissa Camille Pissarron johdolla. Hän sai enimmäisen maalauksensa Pariisin salonkiin 1872. Arvostelijat pitivät hänen värejään liian kirkkaina. Cassatt löysi kaltaistaan seuraa impressionisteista ja maalasi ja asetti töitään näytteille heidän kanssaan vuosina 1874–1886.  Vuonna 1891 hän toi esille litografiatöitä, jotka olivat saaneet vaikutteita japanilaisesta taiteesta. Niistä alkoi erkaantuminen impressionistien piiristä.
1890-luku oli Cassattin kulta-aikaa. Hän oli nuorempien naistaiteilijoiden esikuva ja tuki. Hän toimi myös taiteenostajien, etenkin yhdysvaltalaisten mesenaattien, asiantuntijana ja auttoi näitä kartuttamaan kokoelmiaan impressionistien töillä.
Vuodesta 1910 tuli käännekohta Cassattin elämässä. Hän teki tuolloin yhdessä veljensä Gardnerin kanssa matkan Egyptiin. Muinaisen taiteen katselu sai Cassattin kyseenalaistamaan oman taiteellisen työnsä arvon. Pian matkan jälkeen hänen veljensä kuoli yllättäen. Tämä heikensi hänen mielenterveyttään ja sai hänet lopettamaan vuodeksi maalaamisen. Pian tämän jälkeen hänellä todettiin diabetes joka vei häneltä vähitellen näön. Cassatt maalasi aktiivisesti sokeutumiseensa vuoteen 1914 asti.
Valikoituja teoksia

Liljat ikkunalla, vuodelta 1879.
Äitiys, vuodelta 1890.
Äiti kuivaa Julesin, vuodelta 1900.
Nuori nainen ulkona vihreässä puvussa, vuodelta 1914
Lisää aiheesta

http://www.marycassatt.org/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Marmarás

| --- | --- |
Sijainti:  36°33′40″N, 27°44′47″E, Sými Ródos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,048 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Marmarás (kreik. Μαρμαράς) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Sýmin saaren länsipuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,048 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Marmarás kuuluu Sýmin kuntaan, Ródoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Saari on Sýmin ympäristön muiden pienten lähisaarten kanssa osa Natura 2000 -aluetta. Marmaráksen ja Sýmin välissä sijaitsevat Diavátesin saaret sekä Gialesíno.