Land der Berge, Land am Strome
Historia

Ennen Itävallan liittämistä natsi-Saksaan eli ”Anschlussia” vuonna 1938 Itävallan kansallislauluna laulettiin hymniä Sei gesegnet ohne Ende. Se laulettiin Joseph Haydnin sävelmällä, jolla esitettiin myös Saksan kansallislaulu Deutschlandlied. Toisen maailmansodan jälkeen pidettiin kuitenkin mahdottomana, että Itävalta omaksuisi kansallislaulukseen saman melodian, jota natsi-Saksa oli käyttänyt. Kun Itävallan ensimmäinen sodanjälkeinen parlamentti kokoontui Wienissä 1945, esitettiin valtiopäivien avajaisissa kansallislaulun sijasta valssi Tonava kaunoinen, jota jo aiemmin oli pidetty Itävallan ”salaisena kansallislauluna”.
Itävallan hallitus valitsi 22. lokakuuta 1946 maan kansallislauluksi Wolfgang Amadeus Mozartin säveltämänä pidetyn kantaatin, jonka hän olisi tehnyt 19 päivää ennen kuolemaansa 5. joulukuuta 1791 valmiiksi saamansa Freimaurerkantaten osa KV 623a perustuen. Joidenkin tutkijoiden mukaan sävelmää ei kuitenkaan ole kirjoittanut Mozart, vaan Johann Holzer, hänen vapaamuurariveljensä. Samalla hallitus julisti kilpailun kansallislaulun sanojen kirjoittamiseksi. Uusien sanojen tuli sopia tähän Mozartin sävelmään. Kirjoituskilpailun palkintona oli tuolloin huomattava 10 000 Itävallan schillingin summa. Vaikka kilpailu oli avoin kaikille, otti maan tuolloinen opetusministeri Felix Hurdes yhteyksiä useisiin itävaltalaisiin kirjailijoihin, joiden hän toivoi ottavan osaa kilpailuun. Heidän joukossaan oli myös kirjailija Paula von Preradović. Tämä ei ollut juurikaan innostunut osanotosta, koska hän valmisteli paraikaa romaanikäsikirjoitusta, joka vei paljon aikaa. Hän ei kuitenkaan hennonut kieltäytyä Hurdesin nimenomaisesta pyynnöstä.
Kilpailuun saapui noin 1 800 ehdotusta, joista kolmekymmentä otettiin tarkempaan tarkasteluun. Ennen päätöksen tekemistä kilpailun tuomaristo antoi ammattinäyttelijän lukea ehdotukset ääneen. 25. helmikuuta 1947 komitea julisti Paula von Preradovićin runon Land der Berge, Land am Strome kilpailun voittajaksi ja siten Itävallan uudeksi kansallislauluksi. 17. maaliskuuta 1947 laulu soitettiin ensi kertaa Itävallan yleisradiossa. Toisaalta laulun sanoja ei ole koskaan julkistettu Itävallan virallisessa lehdessä Bundesgesetzblattissa (vastaa Suomen Virallista lehteä), joten sanoilla ei ole virallisesti lainvoimaa. Sitä vastoin päätös Mozartin melodiasta julkistettiin Bundesgesetzblattissa.
Vuosien kuluessa Itävallassa on esitetty, että von Preradovićin runo sisältäisi naisia syrjiviä muotoiluja, puhutaanhan siinä Itävallasta esimerkiksi ”suurten poikien kotimaana” (Heimat bist du großer Söhne). Useat naisjärjestöt, Itävallan vihreä liike ja liberaaliryhmä Liberales Forum sekä sosiaalidemokraattinen naisasioiden ministeri Johanna Dohna tekivät 1990-luvulla useita esityksiä laulun sanojen muuttamiseksi sukupuolineutraaleiksi. Esitykset eivät kuitenkaan saavuttaneet laajempaa kannatusta. Vuonna 1996 lyödyn Itävallan 1 000-vuotisjuhlan muistomitalin takana on tosin sukupuolineutraali muotoilu Heimat bist du großer Töchter, Söhne.
Syyskuussa 2005 naisasioista vastaava Itävallan kansanpuolueen ÖVP:n ministeri Maria Rauch-Kallat esitti uudelleen kansallislaulun muuttamista. Sanojen Heimat bist du großer Söhne(”olet suurten poikien kotimaa”) sijasta tulisi hänen mielestään laulaa Heimat großer Töchter, Söhne (”Suurten tytärten ja poikien kotimaa”). Samoin kolmannen säkeistön Einig lass in Brüderchören, Vaterland, dir Treue schwören (”Vannokaamme sinulle yksimielisesti uskollisuutta veljeskuoroissa, isänmaa”) tuli hänen mielestään korvata sanoilla Einig lass in freud'gen Chören, Heimatland, dir Treue schwören (”Vannokaamme sinulle yksimielisesti uskollisuutta iloisissa kuoroissa, kotimaa”). Hän halusi uuden version otettavaksi käyttöön Itävallan kansallispäivänä 26. lokakuuta 2005. Muut puolueet pitivät ehdotusta poliittisena pelinä ja kieltäytyivät kannattamasta sitä. Myös Itävallassa vaikutusvaltainen sanomalehti Kronen Zeitung asettui ehdotusta vastaan.
1. tammikuuta 2012 astui voimaan laki, joka antoi laululle Land der Berge, Land am Strome virallisen aseman Itävallan kansallislaululuna. Samalla laululle hyväksyttiin uudet sanat, jotka eivät ole samalla lailla sukupuolisidonnaiset kuin aikaisemmat sanat.