stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stu Grimson
Ura > Varaus

Detroit Red Wings varasi Grimsonin alkujaan 10. kierroksella numerolla 186, mutta varaus ei johtanut sopimukseen, ja Grimson palautui uudelleen varattavaksi vuoden 1987 varaustilaisuuteen. Calgary Flames varasi hänet tuolloin numerolla 143.
Ura > WHL ja IHL

Grimson pelasi juniorikiekkoa WHL:n Regina Patsissa vuosina 1982–1985 ja siirtyi sen jälkeen Kanadan yliopistoliigaan University of Manitoban joukkueeseen kahdeksi kaudeksi. Kaudelle 1987–1988 Grimson siirtyi pelaamaan IHL-liigan Salt Lake Cityyn, joka oli Calgary Flamesin farmijoukkue.
Ura > NHL

Kaudella 1988–1989 Grimson pääsi yhdessä ottelussa Flamesin kokoonpanoon. Flamesin organisaatiossa Grimson pelasi kevääseen 1990 asti, mutta NHL-pelejä kertyi vain neljä kappaletta ja niissä 22 jäähyminuuttia ilman tehopisteitä. Ennen kauden 1990–1991 alkua Grimson siirtyi waiver-listan kautta Chicago Blackhawksin organisaatioon ja pelasi kauden aikana 35 NHL-ottelua. Näissä otteluissa Grimsoille tuomittiin 183 jäähyminuuttia, ja hän sai yhden syöttöpisteen. Seuraavalla kaudella Grimson pelasi viisi ottelua IHL:n Indianapolisissa ja 54 ottelua Chicagossa. Kauden aikana Grimson teki kaksi maalia ja antoi kaksi maalisyöttöä, ja hänelle tuomittiin 234 jäähyminuuttia.
Chicago menetti Grimsonin NHL:n laajennuksen varaustilaisuudessa kesällä 1993 tulokasjoukkue Mighty Ducks of Anaheimille. Anaheimissa Grimson pelasi vajaan kahden kauden ajan, kunnes Anaheim solmi huhtikuussa 1995 pelaajakaupan Detroit Red Wingsin kanssa. Detroit sai kaupassa Grimsonin lisäksi Mark Fernerin sekä 6. kierroksen varausvuoron vuoden 1996 varaustilaisuuteen. Anaheim sai vastineeksi Jason Yorkin ja Mike Sillingerin.
Detroitissa Grimson pelasi kahden kauden aikana 67 ottelua ennen kuin lokakuussa 1996 Hartford Whalers poimi hänet waivers-listalta ilmaiseksi. Kaudelle 1997–1998 Grimson siirtyi organisaatioon sen muuttaessa Hartfordista Carolinaan. Elokuussa 1998 Carolina kauppasi Grimsonin ja Kevin Hallerin Anaheimiin vastineeksi Dave Karpasta ja 4. kierroksen varausvuorosta vuoden 2000 varaustilaisuuteen.
Anaheimista Grimson siirtyi vapaana pelaajana Los Angeles Kingsiin kaudelle 2000–2001. Kingsissä Grimson pelasi täyden kauden ja teki tehot 3+2,  ja hänelle tuomittiin 235 jäähyminuuttia. Tämä oli kolmas ja viimeinen kausi, kun Grimson teki kolme maalia. Seuraavalle kaudelle Grimson siirtyi vielä vapaana pelaajana Nashville Predatorsiin, jossa pelasi 30 ottelua ja päätti sen jälkeen uransa.
Kaikkiaan Grimsonin NHL-ura käsitti 729 ottelua, joissa hän teki tehopisteet 17+22. Jäähyminuutteja hänelle kertyi 2 113, joilla hän 44. sijalla NHL:n kaikkien aikojen rangaistustilastossa.
Suffolkin yliopisto

New Yorkin entinen pormestari Rudolph Giuliani pitämässä puhetta Suffolkin yliopistossa.
Suffolkin yliopisto (Suffolk University) on vuonna 1906 perustettu yhdysvaltalainen yliopisto Bostonissa, Massachusettsin osavaltiossa.
Yliopistossa on 7 000 perusopiskelijaa ja 2 000 jatko-opiskelijaa. Perusopiskelijoita on kaikista Yhdysvaltojen osavaltioista ja 80 maasta. Lähes 30 prosenttia opiskelijoista kuuluu etnisiin vähemmistöihin.
Aiheesta muualla

Suffolkin yliopiston kotisivut (englanniksi)
SoundHound

| SoundHound |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Soundhound Inc.
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  29. tammikuuta 2009
Tiedot
Alusta:  iOS, Android, BlackBerry & Windows Phone
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Soundhound on mobiilisovellus, jonka avulla käyttäjät voivat tunnistaa soivia musiikkikappaleita. Ohjelma on saataville iOS-, Android-, BlackBerry- ja Windows Phone -käyttöjärjestelmiin.
Sottungan kirkko

| Sottungan kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Sottunga, Ahvenanmaa
Koordinaatit:  60°06′41″N, 020°40′37″E
Rakentamisvuosi:  1728-1730-1761
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sottungan kirkko on pienehkö puukirkko Sottungan kunnassa Ahvenanmaalla. Se on pyhitetty Maria Magdalenalle. Kirkon paikalla on sijainnut kirkko vuodesta 1661 saakka. Nykyisen kirkon rakentamistyöt aloitettiin vuonna 1728, kun sitä edeltänyt kirkkorakennus poltettiin isovihan aikana. Kirkon raportoitiin valmistuneen päärakenteiden osalta vuonna 1730; toisessa lähteessä on valmistumisajaksi mainittu vasta vuosi 1761. Se siirrettiin korjattuna nykypaikalleen 1802. Viimeksi kirkkorakennus kunnostettiin vuonna 1974.
Kirkko on  torniton pitkäkirkko, joka on katettu paanuin. Kellotapuli on rakennettu vuosina 1769–1770. Sisäkatto on lautaholvattu. Barokkityylisessä saarnatuolissa on Jonas Bergmanin koristemaalaukset vuodelta 1753. Kirkossa on kaksi alttaritaulua, Kristuksen taivaaseenastuminen (1770) ja P. Berggrenin Ehtoollisen asettaminen (1845).
Kirkossa on Frans Andersonin rakentamat 7-äänikertaiset urut vuodelta 1866, ja ne on uudistanut Hans Heinrich vuonna 1974.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sottungan kirkko Wikimedia Commonsissa
Soumya Swaminathan

| Soumya Swaminathan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 1959 (ikä 65)
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  All India Institute of Medical Sciences Etelä-Kalifornian yliopisto Leicesterin yliopisto
Instituutti:  WHO
Tutkimusalue:  Tuberkuloosi ja lastentautioppi
Soumya Swaminathan (s. 2. toukokuuta 1959) on intialainen lastenlääkäri ja tunnettu tuberkuloosin ja HIV:n tutkija.
Swaminathan oli maailman terveysjärjestö WHO:n tieteellinen johtaja vuosina 2019–2022. Pandemian laannuttua hän erosi tehtävästä ja pahoitteli, ettei WHO ollut aikaisemmin tunnustanut SARS-CoV-2-viruksen leviävän ilmateitse pisaratartuntana.
Swaminathan on saanut yliopistokoulutuksensa Intiassa, Isossa-Britanniassa ja  Yhdysvalloissa. Hän on julkaissut yli 450 vertaisarvioitua julkaisua. Hän on Yhdysvaltain kansallisen lääketieteellisen akatemian, Ison-Britannian lääketieteen akatemian ja kaikkien Intian tiedeakatemioiden jäsen. Hän on saanut useita kunniatohtorin arvoja, mukaan lukien EPFL, Lausanne ja London School of Tropical Medicine and Hygiene. Hän toimii useissa kansallisissa ja maailmanlaajuisissa neuvoa-antavissa elimissä ja komiteoissa. Hän on dosentti Karolinska-yliopistossa Ruotsissa ja Tuftsin yliopistossa Bostonissa, Yhdysvalloissa.
Songs About Girls

| Songs About Girls will> i.am |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006–2007
 Julkaistu: 25. syyskuuta 2007
 Tuottaja(t): Kanye West, Jon Brion, Just Blaze, Devo Springsteen & Warryn Campbell
 Tyylilaji: hip hop, pop rap
 Kesto: 60.00
 Levy-yhtiö: will.i.am music group, Interscope
Listasijoitukset
  38.
will.i.amin muut julkaisut
| Must Be 21 2003 | Songs About Girls 2007 | #willpower 2013 |
Singlet albumilta Songs About Girls
 ”I Got It from My Mama” Julkaistu: 24. syyskuuta 2007  ”Heartbreaker” Julkaistu: 5. toukokuuta 2008  ”One More Chance” Julkaistu: 18. elokuuta 2008
Songs Abot Girls on will.i.amin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 25. syyskuuta 2007. Albumin alkuperäinen nimi oli "Keep the Beeper".[lähde? ]
Albumi debytoi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalla 38.
Kappaleet

Over – 4.00
Heartbreaker – 5.27
I Got It from My Mama – 4.01
She's a Star – 3.47 (tuottanut Polow da Don)
Get Your Money – 5.28
The Donque Song – 4.29 (feat. Snoop Dogg, tuottanut Fernando Garibay)
Impatient – 4.16 (feat. Dante Santiago)
One More Chance – 4.24 (tuottanut Fernando Garibay)
Invisible – 3.56 (tuottanut will.i.am ja Paper-Boy)
Fantastic – 3.25
Fly Girl – 4.46
Dynamite Interlude – 1.19
Ain't It Pretty – 4.35 (tuottanut Polow da Don)
Make It Funky – 3.59
S.O.S. (Mother Nature) – 4.17
Kappaleet > Bonuskappaleet

Spending Money – 3.55 (Argentina/México/Japan/Russia/Uruguay/Chile/Germany/Taiwan/Brazil/UK bonus track)
Mama Mia – 3.39 (Japan/UK bonus track)
Damn Damn Damn – 4.28
will.i.am vs. Superblack (iTunes)
Arvostelut

AllMusic:
Entertainment Weekly: C–
St. John’s Cathedral (Los Angeles)

| St>  John’s Cathedral |
| --- | --- |

Sijainti:  514 W. Adams Blvd, Los Angeles, Yhdysvallat
Koordinaatit:  34°1′38″N, 118°16′29″W
Hiippakunta:  Los Angeles
Rakentamisvuosi:  1925
Suunnittelija:  Walter ja Francis Pierpont Davis
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
St. John’s Cathedral on episkopaalinen katedraali Los Angelesin keskustassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Se lisättiin National Register of Historic Places -rekisteriin vuonna 2000.
Johtava pastori E. Lawrence Carter sai kansallista julkisuutta sulkiessaan kirkon etuovet protestina Vietnamin sotaa vastaan. Ovet olivat suljettuina kolmen vuoden ajan.
Sorva (täsmennyssivu)

Sorva voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
sorva, kalalaji
Sorva, kylä Nokialla
Sukunimi

Aaro Sorva, suomalainen taikuri
Jouko Sorva (oik. Mauno Ikäheimonen) (1927–2022), suomalainen toimittaja ja kirjailija
Soumpou

| Soumpou |
| --- | --- |
 Soumpou
 Koordinaatit: 15°2′16″N, 10°28′33″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Yélimanén piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  430,1 km²
Väkiluku (2009):  4 900
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Soumpou on maalaiskunta Kayesin alueen Yélimanén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Takaba sijaitsee 15 kilometriä Yélimanésta kaakkoon. Kunnassa on 4 900 ja keskuskylässä 1 800 asukasta (vuonna 2009).
Soumpoun kunnan pinta-ala on 430,1 neliökilometriä. Se rajoittuu etelässä Yélimanén piirin Tringan, lännessä Guidimen, pohjoisessa Fangan ja idässä Nioron piirin Sandarén kuntiin. Maisemaa leimaavat alangot ja kukkulat. Vesistöistä tärkein on sadeaikaan Kolimbinén suuntaan virtaava Térékolé.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Vuotuinen sademäärä on 400–500 millimetriä. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja.
Liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadeaikaan. Asukkaiden pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, maapähkinä ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan pienimuotoista kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.
Palveluihin kuuluvat kolme alakoulua, viisi koraanikoulua ja Takaban terveyskeskus. Vesihuolto kattaa 100 prosenttia tarpeesta.
Sosiaalireformismi

Sosiaalireformismi on reformismin alalaji, jonka mukaan valtio vahvistuu heikompien oloja parantamalla. Sen tavoittelemat konkreettiset muutokset ovat olleet vahvasti aikaan ja paikkaan sidottuja. Uudistuksilla pyritään yhteiskunnallisiin, sivistyksellisiin ja sosiaalisiin parannuksiin, eli yhteiskunnan sosiaalisten epäkohtien poistamiseen.
Sosiaalisilla uudistuksilla on vaikutusta kulttuuriin, sillä ne edellyttävät sekä aiheuttavat myös kulttuurisia muutoksia.
Smålänningen

| Smålänningen |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  Bonnier
Levikki:  8 000 (2021)
Perustettu:  1921
Päätoimittaja:  Anders Sjölin
Kotikunta:  Ljungby
Kotimaa:  Ruotsi
Ilmestymistiheys:  ma–pe
Kieli:  ruotsi
Smålänningen on ruotsalainen vuonna 1921 perustettu sanomalehti, jonka toimitus on Ljungbyssä. Se kattaa lisäksi Markarydin ja Älmhultin kuntien alueet. Lehti kuuluu Bonnier-konserniin.
Lehden nykyinen toimitus Ljungbyssä.
Lehden entinen toimitus Ljungbyssä.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (ruotsiksi)
St. Julien Perlmutter

St. Julien Perlmutter  on Clive Cusslerin luoma henkilöhahmo, meriarkeologian, merihistorian ja kulinarismin asiantuntija.
Hän esiintyy ensi kerran kirjassa Aavelaiva.
Perlmutter asuu Washingtonissa entisestä vaunuvajasta muunnetussa tilavassa rakennuksessa jossa on eri laivanhylyistä nostettu kalusto ja historiallisista laivoista peräisin olevia laitteita kuten toimivia puhelimia - ja joka nurkka täynnä tietokirjallisuutta.
Isäntä tietää aina sanan tarkkuudella mistä kulloinkin kysytty tieto löytyy; joskus se on  vain viite eteenpäin mutta aina sekin riittää.
Dirk Pitt, lapset ja naisystävät vierailevat mielellään Perlmutterin luona koska siellä saa aina eksoottisia ja täyttäviä ruokia jos viinejäkin.
Pitt itse asiassa kantaa ympäri maailmaa eksoottisia herkkuja ja juomia Perlmutterille, esimerkiksi Mongoliasta löytynyttä hapatetusta tammanmaidosta tehtyä airag-juomaa tai Japanista sakea ja merisiilejä.
Joskus tieteilijä malttaa jättää rakkaan talonsa ja lähtee muuallekin; hänet tavataan kirjassa Valhalla nousee Amiensissa Jules Vernen kotimuseossa ja kirjassa Puolikuu nousee  Lontoossa.
Suomen Elämäntarinayhdistys

Suomen Elämäntarinayhdistys ry. on kulttuuriyhdistys, joka järjestää kirjoittajakoulutusta ja kirjoituskilpailuja sekä ylläpitää omaelämäkerrallisten tekstien arvostelupalvelua. Elämäntarinayhdistys myös julkaisee neljästi vuodessa ilmestyvää Elämäntarina -kirjallisuuslehteä ja järjestää vuosittain Elämäntarinafestivaalit Kärsämäellä. Lisäksi yhdistys jakaa vuosittain Elämänmalja -palkinnon elämäntarinallisesti ansioituneelle yksityishenkilölle tai yhteisölle.
Kärsämäellä 29.8.1999 perustetun Suomen Elämäntarinayhdistyksen keskeisimpiä tavoitteita on edistää henkilökohtaisen historian arvostusta ja kannustaa luovaan elämäkerralliseen ilmaisuun. Elämäntarinayhdistyksessä on yli 400 jäsentä eri puolilta Suomea, Ruotsista, Saksasta ja Ranskasta. Elämäntarinayhdistys sai vuonna 2005 Alfred Kordelinin kannustuspalkinnon suomalaisten elämäkertakirjoittamisen lisäämiseen.
Sorva

| Sorva |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särkikalat Cyprinidae
Alaheimo::  Leuciscinae
Suku::  Scardinius
Laji::  erythrophthalmus
Kaksiosainen nimi
 Scardinius erythrophthalmus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Sorva Wikispeciesissä   Sorva Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sorva (Scardinius erythrophthalmus) on Euroopassa ja Keski-Aasiassa esiintyvä kala. Sorva muistuttaa ulkonäöltään särkeä, mutta sillä on punaiset evät ja keltaiset silmät ja on särkeä leveämpi, lisäksi aikuisten yksilöiden kyljissä on kuparinruskeaa sävyä. Sitä kutsutaan myös "punakontiksi" evien värin takia. Sorva muistuttaa myös jossain määrin säynettä ja turpaa. Sorva kasvaa 15–25 cm:n pituiseksi. Se elää makeassa vedessä ja murtovedessä, erityisesti matalissa ja ruovikkoisissa lahdissa. Se on kaikkiruokainen ja syö erilaisten pohjaeläinten lisäksi vesikasveja. Sorva kutee toukokuun lopussa tai kesäkuussa. Suomessa sen levinneisyysalue ulottuu Pohjois-Savoon ja Pohjois-Karjalaan asti.
Aiheesta muualla

Luontoportti: Sorva (Scardinius erythrophthalmus)
Luonnontieteellinen keskusmuseo: Scardinius erythrophthalmus
Scardinius erythrophthalmus (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
ITIS: Scardinius erythrophthalmus (englanniksi)
Subcomandante Marcos

Subcomandante Marcos (keskellä) Chiapasissa 1999.
Subcomandante Marcos on Zapatistisen kansallisen vapautuksen armeijan (EZLN) puhehenkilö, jonka tarkkaa roolia organisaatiossa ei tiedetä. Marcosin useat esiintymiset eri tiedotusvälineissä EZLN:n edustajana ovat muodostaneet hänestä lehdistön silmissä eräänlaisen järjestön johtohahmon. Marcos on kuitenkin aina kiistänyt olevansa zapatistien johtohahmo, vaan pelkästään heidän sanansa välittäjä.
Lempinimi Marcos on kunnianosoitus hänen sotilastulessa kuolleelle ystävälleen. Marcosin todellinen henkilöllisyys on hämärän peitossa, Meksikon hallitus uskoo Marcosin olevan Rafael Sebastián Guillén Vicente -niminen Tamaulipasin osavaltiosta kotoisin oleva vuoden 1968 murhatöiden radikalisoima entinen korkeakouluopettaja.
Toukokuun 25. päivänä vuonna 2014 Subcomandante Marcos palasi julkisuuteen viiden vuoden tauon jälkeen ja piti puheen otsikolla "Entre la luz y la sombra". Puheessa hän ilmoitti, ettei Subcomandante Marcosina tunnettua hahmoa kyseisestä päivästä lähtien enää ole olemassa. Jatkossa Marcos sanoi olevansa Subcomandante Insurgente Galeano, kunnianosoituksena toukokuun 2. päivä 2014 murhatulle zapatisti-opettajalle José Luis Solís Lópezille, joka tunnettiin nimellä Galeano. Puheessaan Marcos sanoi, "Ajattelemme, että jonkun meistä täytyy kuolla, jotta Galeano eläisi." Marcos jätti kuitenkin epäselväksi, mikä tulee olemaan Subcomandanten Insurgente Galeanon rooli tulevaisuudessa. Jäähyväispuheessaan Marcos kertoi varsin paljon niistä tekijöistä, jotka saivat zapatistit aikoinaan kehittämään myyttisen Marcos-hahmon. Hän myös kertoi, että monet Marcosiin liitetyt huhut olivat heidän itsensä alulle panemia.
Kirjallisuus

Vuosien 1992 ja 2007 välillä Marcos on kirjoittanut yli 200 poliittiseen ja filosofiseen tematiikkaan keskittyvää esseetä. Marcos kirjoittaa tekstinsä yleensä faabeleina, täynnä epäsuoraa kerrontaa ja symbolismia.
Eräs Marcosin tunnetuimmista teoksista on Maya-intiaanien myytteihin nojaava lastenkirja La Historia de los Colores. Kirjan keskeisiä teemoja ovat suvaitsevaisuus ja erilaisuuden kunnioitus.
Aiheesta muualla

Subcomandante Marcosin jäähyväispuhe  25.5.2014
Zapatistien verkkosivusto enlacezapatista.ezln.org.mx
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Subcomandante Marcos Wikimedia Commonsissa
Jouni Pirttijärvi: Subcomandante Marcos – kapinakirjoituksia viidakosta.
Muodostelmaluistelu

Marigold IceUnity vuoden 2005 Suomen mestaruuskisoissa, vapaaohjelma, kuvio kolmisiipinen mylly
Muodostelmaluistelu on urheilulaji. Muodostelmaluistelu on yksi taitoluistelun alalajeista, jossa jäällä luistelee kerrallaan 12-24 luistelijaa (sarjasta riippuen) muodostaen erilaisia kuvioita. Joukkue esittää eri elementtejä tarkasti samanaikaisesti musiikin tahtiin. Elementtejä ovat blokki, piiri, liukusarja, mylly, erilaiset läpimenot, otteeton askelsarja, laini (rivi), soololiike, parielementti, luovaelementti ja yhdistelmäelementti.  Laji on lähtöisin Yhdysvalloista, jossa se kehitettiin 1970-luvulla. Lajin toi Suomeen Jane Erkko 1980-luvulla.
Muodostelmaluistelun SM-kilpailusarjoja Suomessa ovat SM-seniorit, SM-juniorit ja SM-noviisit. Kansallisen tason kilpailusarjat ovat seniorit, juniorit, noviisit, minorit ja tulokkaat. Harrastetason sarjoja edellisten lisäksi ovat myös aikuiset ja masters-sarja, joka pääosin koostuu entisistä SM-luistelijoista. muodostelmaluistelun -MM kisat järjestetään vuonna 2025 Suomessa
Maailmanmestaruuskilpailut

Ensimmäiset muodostelmaluistelun maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 2000. Ylivoimaisesti eniten mitalisijoja ovat saaneet Ruotsi ja Suomi. Menestynein joukkue on ollut ruotsalainen Team Surprise (lopetti toimintansa vuonna 2018), joka on voittanut MM-kultaa kuudesti. Seuraavana tulee Suomen Marigold IceUnity viidellä maailmanmestaruudellaan.
SM-junioreiden ensimmäiset viralliset MM-kilpailut järjestettiin Helsingissä vuonna 2013. Musketeers (Finland 2) ja Team Fintastic (Finland 1) toivat Suomelle kaksoisvoiton.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Muodostelmaluistelu Wikimedia Commonsissa
Muodostelmaluistelun sääntökirja (PDF)
Muodostelmaluistelua koskevat, taitoluistelun yleiset säännöt (PDF)
Suomen Taitoluisteluliitto
Suomen taitoluisteluliiton muodostelmaluisteluesite
International Skating Union (ISU) - Kansainvälinen luisteluliitto
YLE Elävä arkisto: Muodostelmien maailmanmestari - Anu Jääskeläisen haastattelu
Moyle Interconnector

Moyle Interconncetorin Ballycronan Moren muuntoasema sijaitsee Pohjois-Irlannissa Ballylumfordin voimalaitoksen yhteydessä. Ilmakuva laitosalueesta vuonna 2003.
Moyle Interconnector on 500 megawatin merikaapeliyhteys Skotlannin ja Pohjois-Irlannin välillä. Tasasähkötekniikalla rakennettu yhteys kulkee 63 kilometrin matkan pääosin meren alla Ayrshiren Auchencroshista Antrimin kreivikunnan Ballycronan Moreen. Kaapelia operoi Mutual Energy ja se otettiin käyttöön joulukuussa 2001.
Historia

Skotlannin ja Pohjois-Irlannin välistä kaapeli oli suunniteltu yli 30 vuotta ennen Moyle Interconnector -projektin käynnistymistä vuonna 1990. Kaapelin tarkempi suunnittelu alkoi merenpohjan tutkimuksilla, mitä seurasi sähkönsiirto-operaattorien Northern Ireland Electricity (NIE) ja Scottish Power välillä solmittu projektisopimus. Tasasähköyhteys oli todettu jo varhaisissa selvityksissä vaihtosähköyhteyttä paremmaksi ratkaisuksi, ja myöhemmät selvitykset vahvistivat havaintoa.
Kaapelin luvitus valmistui pitkittyneen suunnittelu- ja kuulemisprosessin päätteeksi vuonna 1998. Muuntoasemat saatiin luvitettua kahta vuotta myöhemmin vuonna 2000, jolloin käynnistyivät myös linkin rakennustyöt. Linkki käynnistettiin joulukuussa 2001 ja saatiin täyteen kaupalliseen käyttöön huhtikuussa 2002.
Kaapeli paransi sähkön toimitusvarmuutta ja madalsi energiakustannuksia Pohjois-Irlannissa. Vuonna 2007 tapahtuneen koko Single Electiricity Market|Irlannin kattavaan yhtenäiseen sähkömarkkinaan (engl. Single Electiricity Market, lyh. SEM) siirtymisen jälkeen kaapeli on hyödyttänyt Pohjois-Irlannin ohella myös Irlannin tasavallan kuluttujia. Uusiutuva energiantuotanto on kasvanut merkittävästi koko Irlannissa, minkä seurauksena linkkiä on käytetty myös kasvavassa määrin ylituotannon siirtoon Skotlantiin. Integrated Single Electricity Marketiin (I-SEM) siirtyminen lokakuussa 2018 on edelleen vahvistanut Irlannin SEM-markkinan ja Ison-Britannian markkinaintegraatiota ja tehostanut Moyle Interconnectorin molemminsuuntaista hyödyntämistä.
Tekninen toteutus

Moyle Interconnector koostuu Skotlannissa ja Pohjois-Irlannissa sijaitsevista 2 × 250 kV kaksoismonopolaarisista HVDC-muuntoasemista ja ne yhdistävistä kahdesta erillisestä 250 megawatin merikaapeleista, joiden pituus on 63 kilometriä. Kaapeliyhteyttä varten jouduttiin rakentamaan Skotlannin päässä myös uusi 64-kilometrinen 275 kilovoltin vaihtovirtayhteys. Nexans Norway toimitti siirtoyhteyden kaapeloinnit ja Siemens muuntoasemat. Hankkeen pääurakotisija oli Viridan Group.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moyle Interconnector Wikimedia Commonsissa
Auchencrosh Hillin muuntoasema Skotlannissa elokuussa 2006.
Meksikonsusikoira

| Meksikonsusikoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Meksiko
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Rodun syntyaika:  0–1500-luku; valikoiva jalostus 1990-luvun puoliväliltä asti
Alkuperäinen käyttö:  uhrilahja
Nykyinen käyttö:  harrastus- ja seurakoira
Muita nimityksiä:  Calupoh
FCI-luokitus:  ei; FCM ryhmä 1, alajaos 1 Lammaskoirat
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 62–75 cm; narttu 58–70 cm
Väritys:  musta, savunmusta, hopea, soopeli tai soopeli-valkoinen
Meksikonsusikoira (Perro lobo de México) eli calupoh on meksikolainen koirarotu. FCI ei ole hyväksynyt sitä, mutta Meksikon Kennelliitto (FCM) sitä vastoin on.
Ulkomuoto

Ulkonäöllisesti rotu tuo mieleen saksanpaimenkoiran, vaikkakin sen väritys poikkeaa hieman viimeksi mainitusta ja sen selkälinja on huomattavasti suorempi. Se on yhtä aikaa sekä voimakas että ketterä. Rungoltaan se on hieman pituuttaan korkeampi. Karvapeite on keskipitkä, kaksinkertainen ja säänkestävä. Toivotuin väritys on joko musta tai savunmusta (negro ahumado), mutta myös hopeanharmaita, soopeleita ja soopeli-valkoisia yksilöitä esiintyy. Valkoiset merkit käpälissä ja rinnassa sekä ruskeat "sukat" raajoissa sallitaan. Urosten sallittu säkäkorkeus on 62–75 cm ja narttujen 58–70 cm.
Luonne ja käyttäytyminen

Meksikonsusikoira on tasapainoinen, helposti käsiteltävä ja muiden koirien kanssa toimeentuleva. Se on omistajaansa kohtaan miellyttämishaluinen, mutta saattaa suhtautua vieraisiin varautuneesti. Se soveltuu erilaisiin aktiviteetteihin, mutta myös perhekoiraksi.
Alkuperä

Rotu polveutuu harmaasuden ja koiran välisestä risteytyksestä, joka ajoittui esikolumbiaaniselle aikakaudelle (0–1500 jaa). Ensimmäinen sitä edustava nykyaikainen yksilö tunnistettiin kuitenkin vasta vuonna 1999. Arkeologisia jäänteitä on löydetty Kuun pyramidilta, Sulkakäärmeen temppelistä, sekä Templo Mayorilta. Koiria uhrattiin jumalille, ja niillä uskotaan olleen korkea hengellinen merkitys senaikaisessa paikallisessa kulttuurissa. Valikoiva jalostus alkoi vasta 1990-luvun puolivälissä, ja Meksikon Kennelliitto hyväksyi rodun virallisesti 2000-luvun alussa.
Meksikonsusikoiran pää.