stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valko-Venäjä Turkvision laulukilpailussa

| Valko-Venäjä |
| --- | --- |

Paikallinen TV-asema:  TBC
Esiintymiset
Esiintymiskerrat:  1
Ensiesiintyminen:  2013
Paras sijoitus:  2. (2013)
Huonoin sijoitus:  2. (2013)
Paras pistemäärä:  205 (2013)
Valko-Venäjä on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kerran, vuonna 2013.
Historia > 2013

Valko-Venäjä osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Siellä Valko-Venäjää edusti Gunesh Abbasova kappaleella ”Son Hatiralar”. Abbasova pääsi semifinaalista jatkoon ja sijoittui finaalissa toiseksi 205 pisteellä.
Historia > 2014

Vuoden 2014 kilpailuun Valko-Venäjä ei osallistunut. Syytä vetäytymiselle ei kerrottu.
Historia > 2015

Vuonna 2015 Valko-Venäjä osallistui uudestaan Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Istanbulissa, Turkissa. Edustajaksi valittiin laulaja Aleksandra Kazimova kappaleella "Azadliq". Finaalissa Kazimova sijoittui kahdenneksikymmeneksi 126 pisteellä.
Historia > 2017

Valko-Venäjä osallistui uudelleen vuoden 2017 kilpailuun, joka olisi järjestetty Astanassa, Kazakstanissa. Edustajaksi oli valittu Svetlana Agarval kappaleella "Məni anla".
Kilpailijat

Voitto
Toinen
Kolmas
Viimeinen
| Vuosi | Artisti(t) | Kieli | Kappale | Sija | Pisteet | Semif>  | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Gunesh Abbasova | Turkki | ”Son Hatiralar” | 2 | 205 | Jatkoon | – |
2014: Ei osallistunut kilpailuun
| 2015 | Aleksandra Kazimova | Azeri | ”Azadliq” | 20 | 126 | Ei semifinaalia | Ei semifinaalia |
| 2016 | Svetlana Agarval | Azeri | ”Məni anla” | Kilpailu peruttu | Kilpailu peruttu | Kilpailu peruttu | Kilpailu peruttu |
| 2017 | Svetlana Agarval | Azeri | ”Məni anla” | Kilpailu peruttu | Kilpailu peruttu | Kilpailu peruttu | Kilpailu peruttu |
Vasajärvi (Pälkäne)

| Vasajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kangasala, Pälkäne
Koordinaatit:  61°25′09″N, 24°32′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mallasveden ja Pälkäneveden alue (35.71)
Laskujoki:  Vasaoja 
Järvinumero:  35.716.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,7 m  
Rantaviiva:  2,81 km  
Pinta-ala:  13,473 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVasajärvi 
Vasajärvi  on Pirkanmaalla Pälkäneellä ja Kangasalla Kauppilassa sijaitseva järvi, joka sijaitsee Laipanmaan metsäalueen reunalla.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,5 hehtaaria ja se on 1,3 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Pakkalan karttalehden alueella kallioperä on suurimmaksi osaksi liuskeista kiveä. Siihen on syntynyt jääkauden aikana mannerjäätikön kalliomurroksiin kuluttamia pitkiä ja syviäkin laaksoja, joiden suunta on luoteesta kaakkoon. Eräs tällainen näkyy maastossa kaakossa Läyliän järvestä alkavana ja luoteessa Keljonjärveen päättyvänä murroslinjana. Tähän laaksoon on muodostunut Iso Hirvijärvi, Vähä Hirvijärvi, Vasajärvi, Iso Saarijärvi, Iso Kaakkojärvi, Holtanoja ja sedimenttien peittämänä Keljonjärvi. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,8 kilometriä ja sen rannat ovat luoteessa metsämaata ja kaakossa suota. Järven luoteispäässä on yksi vapaa-ajan asunto, jolle tulee tie Sappeesta. Kangasalan vastainen kuntaraja ylittää Vasajärven luoteispään.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Sappeenjärvenojan valuma-alueeseen (35.716) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 112,7 metriä mpy. Järveen on johdettu etelästä Vasakorven kuivatusojat ja pohjoisesta Hirvikorven ja Haantaustankorven kuivatusojien vedet. Vähän Hirvijärven laskuoja laskee järven kaakkoispäähän. Vasajärven laskuoja Vasaoja laskee Isoon Saarijärveen. Reitin vedet laskevat lopuksi Sappeenjärven kautta Pälkäneveden Jouttesselän Hiukonlahteen.
Luontoarvoja

Vedenlaatua koettelee runsas humuspitoisuus, happamuus ja luontaisesta tasosta kohonnut ravinnetaso. Järven vesi on luokiteltu hyväksi ja järvi soveltuu virkistyskäyttöön hyvin.
Waiting for the Barbarians

| Waiting for the Barbarians |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ciro Guerra
Käsikirjoittaja:  J. M. Coetzee
Perustuu:  J. M. Coetzeen romaaniin Barbaarit tulevat (1980)
Tuottaja:   Monika Bacardi  Michael Fitzgerald  Andrea Iervolino  Olga Segura 
Säveltäjä:  Giampiero Ambrosi
Kuvaaja:  Chris Menges
Leikkaaja:  Jacopo Quadri
Tuotantosuunnittelija:  Crispian Sallis Domenico Sica
Pukusuunnittelija:  Carlo Poggioli
Pääosat:   Mark Rylance  Johnny Depp  Robert Pattinson  Gana Bayarsaikhan 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:   Iervolino & Lady Bacardi Entertainment  Iervolino Entertainment  Ithaca Pictures 
Ensi-ilta:   2019-09-066. syyskuuta 2019 (Italia)  2020-08-077. elokuuta 2020 (Yhdysvallat)  
Kesto:  112 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Waiting for the Barbarians on vuonna 2019 ensi-iltansa saanut italialais-yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka on ohjannut Ciro Guerra. Elokuvan pääosissa ovat Mark Rylance, Johnny Depp, Robert Pattinson ja Gana Bayarsaikhan. Elokuva on kolumbialaisen Guerran ensimmäinen englanninkielinen ohjaustyö. Waiting for the Barbarians kertoo syrjäseudusta, jota valloittajat saapuvat terrorisoimaan.
Waiting for the Barbarians perustuu Nobel-palkitun kirjailijan J. M. Coetzeen romaaniin Barbaarit tulevat (Waiting for the Barbarians, 1980), jonka pohjalta Coetzee sovitti elokuvan käsikirjoituksen. Elokuva sai maailmanensi-iltansa Italiassa vuoden 2019 Venetsian elokuvajuhlilla, missä Ciro Guerra oli ehdokkaana pääkilpailussa parhaan elokuvan Kultaisen leijonan saajaksi.
Juoni

Syrjäisellä rajaseudulla rauhallisissa olosuhteissa toimii Imperiumin etuvartio, jota johtaa eläkeikää lähestyvä poliisituomari (Mark Rylance), jonka suurimmat huolenaiheet ovat satunnaiset lammasvarkaudet. Kaikki muuttuu, kun Imperiumi lähettää alueelle poliisieversti Jollin (Johnny Depp) tutkimaan potentiaalista barbaarien hyökkäystä. Poliisieversti Joll on raakalainen, jonka kuulustelukeinona on äärimmäinen kidutus. Jollin saapumisen myötä etuvartion rauhaisa elämä muuttuu ja jännitteet paikallisten kesken kasvavat. Poliisituomari ottaa Jollin jäljiltä rammaksi jääneen paimentolaistytön (Gana Bayarsaikhan) hoitoonsa ja palauttaa hänet oman heimonsa luokse. Tämän myötä poliisituomari joutuu syytteeseen vihollisen kanssa vehkeilystä ja tuomiota tulee toimeenpanemaan upseeri Mandel (Robert Pattinson).
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mark Rylance  | … |  poliisituomari   |
|  Johnny Depp  | … |  poliisieversti Joll   |
|  Robert Pattinson  | … |  upseeri Mandel   |
|  Gana Bayarsaikhan  | … |  paimentolaistyttö   |
|  Greta Scacchi  | … |  Mai   |
|  David Dencik  | … |  virkailija   |
|  Sam Reid  | … |  luutnantti   |
|  Harry Melling  | … |  sotilas   |
Tuotanto > Kehitys

Lokakuussa 2016 kerrottiin elokuvantekijän Ciro Guerran ja tuottajan Michael Fitzgeraldin työstävän J. M. Coetzeen palkitun romaanin Barbaarit tulevat ensimmäistä elokuvasovitusta. Samalla Mark Rylancen kerrottiin tähdittävän elokuvaa. Toukokuussa 2018 kerrottiin Robert Pattinsonin kiinnityksestä elokuvaan ja Johnny Deppin ottaneen yhteyttä Guerraan koskien elokuvassa esiintymistä. Lokakuussa 2018 Depp vahvisti näyttelevänsä elokuvassa.
Tuotanto > Kuvaukset

Waiting for the Barbarians kuvattiin Marokossa ja Italiassa. Elokuvan kuvaukset alkoivat 29. lokakuuta 2018 Marokossa, jossa sitä kuvattiin Ouarzazatessa ja Marrakechissa. Elokuvan noin seitsenviikkoiset kuvaukset päättyivät Roomassa 14. joulukuuta 2018.
Ensi-ilta

Waiting for the Barbarians sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla Italiassa 6. syyskuuta 2019. Yhdysvalloissa elokuva ei saanut teatterilevitystä, mutta se julkaistiin suoraan internetiin 7. elokuuta 2020. Italiassa elokuva sai teatteriensi-iltansa 24. syyskuuta 2020, ja Suomessa se julkaistiin suoraan videolle 30. marraskuuta 2020 sekä VOD:ille aluksi myyntiversiona 9. joulukuuta 2020 ja myöhemmin vuokraversiona 23. joulukuuta 2020.
Vastaanotto

Waiting for the Barbarians tuotti maailmanlaajuisesti 764 815 dollarin lipputulot.
Elokuva on saanut elokuvakriitikoilta vaihtelevia arvioita. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 53 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 92 arviointiin. Yli 250 käyttäjästä 63 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3,6/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 19 arvostelun perusteella elokuva on saanut 52 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 28 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,4/10.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Waiting for the Barbarians Wikimedia Commonsissa
Elokuvan traileri YouTubessa
Waiting for the Barbarians Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Waiting for the Barbarians Metacriticissä (englanniksi)
Wilhelm Schickard

| Wilhelm Schickard |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1592 Herrenberg, Saksa
Kuollut: 23. lokakuuta 1635 (43 vuotta) Tübingen, Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Michael Mästlin
Oppilaat:  Johannes Michaël Graeter
Tutkimusalue:  Matematiikka ja orientalistiikka
Tunnetut työt:  Ensimmäinen mekaaninen laskukone
Wilhelm Schickard (22. huhtikuuta 1592 Herrenberg – 23. lokakuuta 1635 Tübingen) oli Tübingenin yliopiston professori. Schickard rakensi vuonna 1623 ensimmäisen mekaanisen laskukoneen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wilhelm Schickard Wikimedia Commonsissa
Videodrome – tuhon ase

| Videodrome - tuhon ase> Videodrome |
| --- | --- |
 Videodromen blu-ray-julkaisu (2010).
Ohjaaja:  David Cronenberg
Käsikirjoittaja:  David Cronenberg
Tuottaja:  Claude Héroux
Säveltäjä:  Howard Shore
Kuvaaja:  Mark Irwin
Leikkaaja:  Ronald Sanders
Pääosat:  James Woods Deborah Harry Sonja Smits Peter Dvorsky Leslie Carlson Jack Creley
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kanada
Tuotantoyhtiö:  Universal Studios
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:   4. helmikuuta 1983  16. joulukuuta 1983
Kesto:  89 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Videodrome – tuhon ase on David Cronenbergin ohjaama ja käsikirjoittama surrealistinen tieteistrilleri vuodelta 1983. Elokuvan juoni kertoo pienen kaapeli-TV-aseman johtajasta, joka löytää salaperäisen satelliittisignaalin ja joutuu äärimmäisten väkivalta- ja surmakuvausten pauloihin.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Videodromen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa. Helsingin Sanomien Helena Ylänen kehui elokuvaa tuoreeltaan tyylikkääksi ja persoonalliseksi työksi, joka kuitenkin viileydellään ja siisteydellään osoittaa kauhuelokuvagenrelle tyypillisen tyhjyyden: ”Katsojan ajatus pysyy kirkkaana, eikä siitä ole tämän aihepiirin kyseessä ollen yksinomaan hyötyä”. Ylänen mainitsee James Woodsin pääroolin miellyttävän hillitysti tehdyksi.
Aiheesta muualla

Criterion Collection essay by Carrie Rickey (englanniksi)
Criterion Collection essay by Tim Lucas (englanniksi)
Aiheesta muualla > Arvostelut

Jussi Toivola: Videodrome  29.5.2013. Filmgoer.fi. Arkistoitu 16.1.2014. Viitattu 15.1.2014.
David Cronenbergin ohjaamat elokuvat
Transfer • From the Drain • Stereo • Crimes of the Future • Kylmät väreet • Verenimijät • Fast Company • The Brood • Scanners – tappava ajatus • Videodrome – tuhon ase • Viimeinen yhteys: The Dead Zone • Kärpänen • Erottamattomat • Alaston lounas • M. Butterfly • Crash • eXistenZ • Spider • A History of Violence • Eastern Promises • A Dangerous Method
Windham

Windham on kunta Greene Countyn piirikunnassa New Yorkin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Windhamissa on vuoden 2000 väestölaskennan mukaan 1 660 asukasta. Valtaosa kaupungin väestöstä on valkoihoisia, vain alle 2 prosenttia väestöstä kuuluu etnisiin vähemmistöihin.
Windhamin alue asutettiin ensimmäisen kerran noin vuonna 1790. Itse kunta irrotettiin itsenäiseksi Woodstockin kunnasta vuonna 1798. Windhamista on myöhemmin irrotettu useita muita kuntia omiksi, itsenäisiksi kokonaisuuksiksi.
Kaupungin merkittävin matkailukohde ja samalla merkittävä tulonlähde on Windham Mountain Ski Resort -hiihtokeskus.
Xingyi

| Xingyi (kiin>  兴义市, Xīngyì Shì) |
| --- | --- |
 Xingyi
 Koordinaatit: 25°05′47″N, 104°54′27″E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Guizhou
Autonominen prefektuuri:  Qianxinan
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  piirikuntatason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2 910,14 km²
Väkiluku (2010):  783 120
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  562400
Suuntanumero(t):  0859
Rekisterikilpi:  贵E
 
 www.gzxy.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Xingyi (kiin. 兴义市, pinyin: Xīngyì Shì) on piirikuntatason kaupunki Kiinan Guizhoun maakunnassa. Se on Qianxinanin buyien ja miaojen autonomisen prefektuurin päähallintopaikka. Kaupungin pinta-ala on 2 910 neliökilometriä ja väkiluku 783 120 (vuonna 2010). Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 245 kilometriä maakunnan pääkaupunki Guiyangista kaakkoon.
Hallinnollinen jako

Kaupunki jakauttuu kahdeksaan alipiiriin, 17 suurkuntaan ja viiteen maalaiskuntaan.
Galleria

Maisemaa Xingyin kaupungin läheltä.
Wanfeng Lin, Kymmenien tuhansien mäkien metsä, Xingyissä.
Malingjoki Xingyissä.
Malingjoki Xingyissä.
Silta Malingjoella.
Silta Malingjoella.
Aiheesta muualla

GoKunming.com: Xingyi: Guizhou's peaceful Karst paradise (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Wilhelm Sievers

Wilhelm Sievers Kolumbiassa 1886.
Wilhelm Sievers (3. joulukuuta 1860 Hampuri, Saksa – 21. kesäkuuta 1921 Giessen, Saksa) oli saksalainen maantieteilijä. Hän matkusteli 1884–1886 ja 1892–1893 Venezuelassa ja Kolumbiassa. Hän oli vuodesta 1891 Giessenin yliopiston professori. Hän julkaisi useita tutkimuksia Etelä-Amerikasta sekä asiantuntijoiden avustamana kuusiosaisen teoksen Allgemeine Länderkunden (1891–1895), josta hän itse kirjoitti osat Asien ja Süd- und Mittelamerika sekä Wilhelm Kükenthalin kanssa osan Australien, Ozeanien und Polarländer. Myöhemmin hän julkaisi Allgemeine Länderkundesta lyhennetyn, kaksiosaisen laitoksen (1907).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wilhelm Sievers Wikimedia Commonsissa
Veteraanipäivä

Veteraanipäivä on sotaveteraanien muistamiseksi useissa maissa vietettävä juhlapäivä.
Suomen kansallinen veteraanipäivä 27. huhtikuuta
Yhdysvaltain veteraanipäivä (Veterans Day) 11. marraskuuta
Ruotsin veteraanipäivä (Veterandagen) 29. toukokuuta
Norjan veteraanipäivä (Veterandagen) 8. toukokuuta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”veteraanipäivä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Valtola (täsmennyssivu)

Valtola tarkoittaa seuraavia:
Valtola, kylä Mäntyharjulla.
Sukunimi

Kalle Valtola (s. 1995), jääkiekkoilija
Olli Valtola (s. 1999), jääkiekkoilija
Oskari Valtola (s. 1976), Kokoomuksen poliitikko, kansanedustaja ja lääkäri
Ulla Valtola (s. 2001) salibandyn pelaaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valtola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vasalemma jõgi

| Vasalemma jõgi |
| --- | --- |
 Jokinäkymä valtatien 17 sillalta nähtynä
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Viro
Maakunnat:  Raplamaa, Harjumaa
Kunnat:  Kohila, Saue, Kernu, Vasalemma, Keila, Padise
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vasalemma jõen vesistö
Pinta-ala:  395,6 km² 
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Lümandu allikas, Kohila
 :  59°10′2″N, 24°34′18″E
Laskupaikka:  Padise, Paldiskin lahti, Suomenlahti
 :  59°18′16″N, 24°7′1″E
Läpivirtausjärvet:  Liiva allikas, Kernu järv ja Ruila paisjärv
Esteet:  Kernu järv, Ruila paisjärv ja Põllkülan Vanaveski
Taajamat:  Laitse, Lemmaru, Vasalemma ja Ämari
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  50 m mpy.
Laskukorkeus:  0 m mpy.
Korkeusero:  50 m
Pituus:  50,4 km 
Kaltevuus:  0,99 m/km
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Vasalemma jõgi  on joki Raplamaassa ja Harjumaassa Viron pohjoisosissa, joka laskee Suomenlahteen Keilan ja Padisen rajalla.
Hallinnolliset alueet

Joen alkulähteet sijaitsevat aivan Raplamaan reuna-alueella Kohilassa, mutta se juoksee pian Harjumaan puolelle ensin Sauen ja sitten Kernun puolelle. Alitettuaan Keila–Riisipere rautatien, se siirtyi Vasalemman puolelle ja pian sen jälkeen Keilan puolelle. Ämarin lentokentän kohdalla joki muuttuu Keilan ja Padisen rajajoeksi, jollaisena se on laskiessaan Suomenlahteen Paldiskin lahdessa.
Joen kulku

Joen alkulähde on kirjaimellisesti lähde tai pikemminkin joukko lähteitä (vir. Lümandu allikad), jotka sijaitsevat Lümandun kylässä Kohilassa . Joki alkaa virrata mutkitellen Pohjois-Viron tasankoa edeten pääasiassa kohti luodetta. Suoalueilla joen meanderit on oikaistu suorilla osuuksilla, mutta pian tämän jälkeen se saapuu Kernussa valtatien 4 jälkeen Kohatun kylään, missä joki on padottu Kernun patojärveksi (vir. Kernu paisjärv). Altaan pinta-ala on 14 hehtaaria . Hieman alempana ja ennen Ruilan kylää, siihen laskee vasemmalta Ruila järven laskuoja. Ruilassa jon jokeen padottu lampi (vir. Ruila paisjärv ) ja sen jälkeen joki palaa metsä- ja suomaille. Niiden loppuessa se sivuaa Suure-Aru soota ja Vasalemman suurta hiekkakivilouhosta, josta tulee jokeen kuivatusoja.
Kun joki on alittanut Keila–Riisipere rautatien, kääntyy se pohjoiseen kuin välttääkseen Vasalemmassa Kibunan, Rummun ja Vasalemman taajamat sekä vielä Ämarin lentokentän. Täällä siihen yhtyy suurin sivujoki Munalaskme oja, jonka valuma-alue on 139 km² eli 35 % Vasalemman jõen vesistön koko valuma-alueesta.  Munalaskme ojan pituus on 24 kilometriä. Ojan mukana tulevat myös Hingu ojan sekä Orkjärve raban luonnonsuojelualueella sijaitsevan Laanemaa järven vedet. Lentokentän kodalla siihen yhtyy oikealta toiseksi suurin sivujoki Maeru oja  ja lentokentän jälkeen siihen yhtyy oikealta Kloogan suoalueella (vir. Klooga raba) sijaitsevan Klooga järven laskuoja . Joki laskeekin tämän jälkeen Suomenlahteen, mutta kohtaa ennen sitä vielä vettä metrin verran nostavan pohjapadon .
Luontoarvoja

Joki on lohen, purotaimenen, taimenen ja harjuksen luontaisen lisääntymisalue.
Yksi Lümandun lähteistä, mistä joki saa alkunsa
Ruilan patojärvi (vir. paisjärv)
Silta Vasalemmassa
Pohjapato Veskitammessa alajuoksulla
Aiheesta muualla

Laitsen pohjapato: valokuva[vanhentunut linkki]
Estonian waterbodies: valokuvia, lisätty 21.7.2017
Winding

Winding on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alberte Winding (s. 1963), tanskalainen näyttelijä ja laulaja
August Winding (1835-1899) tanskalainen pianisti ja säveltäjä
Kai Winding (1922-1983), tanskalais-yhdysvaltalainen jazzpasunisti ja -säveltäjä
Nicolas Winding Refn (s. 1970), tanskalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja tuottaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Winding”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vietnamin–Kiinan sota (1418–1428)

Vietnamin–Kiinan sota käytiin vuosina 1418–1428. Kiinalaiset olivat valloittaneet Vietnamin pohjoisosat noin kymmenen vuotta aiemmin. Lê Lợi johti Lam Sonin kansannousua 1418. Vuoteen 1428 mennessä kiinalaiset oli ajettu pois Vietnamista ja la Lê Lợista tuli keisari Le Thai To. Lê Lợi oli varakkaan maanomistajasuvun poika, joka oli palvellut virkamiehenä ennen kiinalaisvalloitusta.
Victor Olofsson

| Victor Olofsson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1995 (ikä 29) Örnsköldsvik, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Vegas Golden Knights
Sarja:  NHL
Pelinumero:  95
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  MODO Hockey (SHL) Timrå IK (Allsv.) Frölunda HC (SHL) Rochester Americans (AHL) Buffalo Sabres (NHL)
NHL-varaus:  181. varaus, 2014 Buffalo Sabres
KHL-varaus:  43. varaus, 2016 TsSKA Moskova
Victor Olofsson (s. 18. heinäkuuta 1995 Örnsköldsvik, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Vegas Golden Knightsin organisaatiossa. Olofsson on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Elite Prospects -sivuston Erik K. Pirin mukaan hän on laitahyökkääjä, jolla on luontaiset maalintekijän vaistot. Pirin mukaan Olofsson on hyvä luomaan itselleen tilaa ja hänellä on kova ja tarkka laukaus. Olofsson on erinomainen luistelija sekä hyvä pelintekijä, mutta hän ei kuitenkaan ole kovin isokokoinen, mikä rajoittaa Olofssonin fyysisiä vääntöjä.
Ura > Maajoukkueura

Olofsson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015. Yhteensä hän on pelannut 21 nuorten maaottelua. Ruotsin A-maajoukkueessa Olofsson on pelannut 11 ottelua tehopistein 1+6=7. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Hockey Challengessa 16. huhtikuuta 2016 Rosenheimissa Saksaa vastaan. Olofsson sai ottelussa myös yhden kahden minuutin jäähyn korkeasta mailasta. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki myös Euro Hockey Challengessa 21. huhtikuuta 2017 Hrodnassa Valko-Venäjää vastaan. Olofssonin osuma jäi Ruotsin 1–4-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi.
Muuta

Olofssonin isoveli Jesper pelaa Färjestad BK:n SHL-joukkueessa. Veljesten isä Tony Olofsson pelasi 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa puolustajana MODO:n Elitserien-joukkueessa.
Varpu Lindström

Varpu Marjatta Lindström (myös Lindström-Best; 13. syyskuuta 1948 Helsinki – 21. kesäkuuta 2012 Beaverton, Ontario, Kanada) oli suomalais-kanadalainen sosiaalihistorioitsija. Hän oli Yorkin yliopiston professori Torontossa.
Lindström muutti perheineen Suomesta Kanadaan 14 vuoden iässä. Tutkijana hän erikoistui suomalaisten siirtolaisten, etenkin siirtolaisnaisten, historiaan Pohjois-Amerikassa. Hän sai Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan I luokan ritarimerkin vuonna 1991.
Julkaisut

Varpu Lindström: Defiant sisters: a social history of Finnish immigrant women in Canada (väitöskirja). Multicultural History Society of Ontario, 1988.
Varpu Lindström: Uhmattaret: suomalaisten siirtolaisnaisten vaiheita Kanadassa 1890–1930. WSOY, 1991.
Varpu Lindström: From Heroes to Enemies: Finns in Canada 1937–1947. Aspasia Books, 2000.
Varpu Lindström ja Börje Vähämäki (toim.): Connecting Souls: Finnish Voices In North America. Aspasia Books, 2000.
Ronald Harpelle, Varpu Lindström ja Alexis Pogorelskin (toim.): Karelian Exodus: Finnish Communities in North America and Soviet Karelia during the Depression Era. Aspasia Books, 2004.
Varpu Lindström: Letters from an Immigrant Teenager: Letters from Varpu in Canada to Kaisa in Finland. Aspasia Books, 2012.
Vetterli M 1869

Vetterli M 1869
Vetterli M 1869 on sveitsiläisen Friedrich Vetterlin suunnittelema putkimakasiinilla varustettu jalkaväkikivääri. Kivääristä on olemassa myös myöhempiä muunnoksia, kuten Vetterli M1881.
Käyttö Suomessa

Vetterli M 1869 -kiväärejä salakuljetettiin Suomeen SS John Graftonilla aktivisteille. Tapahtumasta johtuen kiväärityyppiä kutsuttiin Suomen sisällissodan ja talvi- sekä jatkosodan aikoina Graftoneiksi.
Kiväärityyppi oli vanhentunut jo Suomen sisällissodan aikana, jolloin ajanmukaista aseistusta kansainvälisesti edustivat Itä-Euroopassa venäläinen Mosin-Nagant vuodelta 1891 sekä saksalainen Mauser vuodelta 1898. Vetterli M 1869:ää kuitenkin käytettiin vielä Suomen sisällissodan aikana rintamajoukoillakin.