stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kymmenen käskyä

Mooses lakitauluineen. Rembrandt, 1659.
Kymmenen käskyä ovat juutalaisen ja kristillisen Raamatun mukaan Jumalan ihmiselle Mooseksen välityksellä Siinainvuorella antamat käskyt. Kristinuskon eri suunnissa käskyistä käytetään hiukan erilaista numerointia.
Kymmenen käskyä ovat osa Raamatun Vanhassa testamentissa esitettyä Mooseksen lakia, jonka 613 käskyssä on kaiken kaikkiaan 365 kieltoa ja 248 käskyä. Mooseksen kirjojen kymmenen käskyä eivät ole erillinen osa juutalaista lakia eikä se kuulu kristinuskon viralliseen dogmiin.
Käskyt Raamatussa

Hepreaksi kymmenen käskyä ovat aseret ha-d’varim (עשרת הדברים). Nimitys dekalogi tulee kreikan sanasta dekalogos (δεκάλογος), ’kymmenen lausetta’ (lausuntoa, puheenvuoroa, tiedonantoa).
Kymmenen käskyä löytyvät Vanhan testamentin Toisesta Mooseksen kirjasta (2 Moos. 20 ja 2 Moos. 34) sekä Viidennestä Mooseksen kirjasta (5 Moos. 5).
Käskyt välitti Jumalalta israelilaisille näiden johtaja Mooses noustuaan Siinaille, pyhälle vuorelle, kun israelilaiset olivat pakomatkalla Egyptistä kohti luvattua maata. Ensin Mooses rikkoi lakitaulut vihoissaan tavattuaan kansansa palvomasta epäjumalankuvaa, kultaista vasikkaa. Sen jälkeen hän palasi vuorelle ja sai uudet lakitaulut. Näissä uusissa tauluissa olevat käskyt ovat selvästi erilaiset kuin aiemmin siteeratut.
Käskyt luetellaan kolmannen kerran Viidennessä Mooseksen kirjassa, jossa ne ovat palanneet lähelle ensimmäisen maininnan muotoa ja sisältöä. Kohdassa muistutetaan käskyjen saamisesta Horeb-vuorella, ei Siinaivuorella. Lepopäivän eli sapatin pyhittämiselle annetaan eri perustelut. Muuten erot ovat vähäiset.
Kristittyjen Uudessa testamentissa käskyihin viitataan useassa kohdassa.
Historiallinen tausta

Historiallisesti käskyjen saamisen tapahtuman on väitetty sijoittuneen 1400- tai 1300-luvulle eaa. Moni tutkija kuitenkin pitää käskyjen kirjallisen analyysin pohjalta Mooseksen osuutta epähistoriallisena. Historiallis-kriittiset tutkijat ajoittavat tekstien alkuperän usein 1100-luvun ja 800-luvun eaa. välille. Kysymys käskyjen ajoituksesta nivoutuu yleiseen kysymykseen Raamatun kirjoittamisen ajankohdista.
Tarkoitus ja tulkinnat

Kymmenen käskyä määrittelevät Jumalan ja israelilaisten välisen suhteen sekä israelilaisten keskinäisten suhteiden perustan. Jumala tarkoitti käskyt Vanhan testamentin kertomuksessa nimenomaan israelilaisille, ja ne ovat keskeinen osa Jumalan ja israelilaisten välistä liittoa. Liitolla tarkoitetaan tässä kahden osapuolen välistä harrasta ja sitovaa lupausta, joka sinetöidään valalla. Tässä liitossa Jumala on hallitseva osapuoli ja israelilaiset hänen alamaisiaan, joilta odotetaan kuuliaisuutta.
Kristityt ovat tulkinneet kymmenen käskyä juutalaisia yleisemmin. Käskyt ovat vaikuttaneet kristilliseen ajatteluun ja moraalikäsityksiin, ja niillä on ollut vaikutusta lakijärjestelmiin ja liiketoimintakäytäntöihin.
Sisältö > Teemat

Aiheeltaan käskyt koskevat uskonnollisia ja moraalisia kysymyksiä. Ensimmäiset neljä käskyä käsittelevät ihmisen ja Jumalan suhdetta. Lepopäivän pyhittämiskäskystä lähtien käskyt koskevat ihmisten yhteisöä ja sen sisäisiä suhteita.
Moni käskyistä on lyhyt, mutta joillekin käskyille on annettu myös perustelut. Käskyt ovat enimmäkseen yksikön toisen persoonan kieltomuodossa, ”Älä...”, mutta normaalin lain tapaan ne eivät kuitenkaan määrittele rangaistuksia käskyjen rikkomisesta.
Sisältö > Jaottelu ja numerointi

Käskylauseet on jaoteltu eri tavoin erillisiin käskyihin, ja juutalaisilla, katolisilla ja luterilaisilla on eri käsitys siitä, mitkä lauseet kuuluvat mihinkin käskyyn. Esimerkiksi juutalaisten ensimmäisessä käskyssä Jumala vain esittelee itsensä, mutta kristityillä samassa käskyssä kielletään myös muiden jumalien palvonta. Katoliset ja luterilaiset jakavat eri asioiden tavoittelemisen kiellon kahdeksi erilliseksi käskyksi, mutta ortodoksit ja reformoidut yhdistävät ne yhdeksi käskyksi ja toisaalta kieltävät epäjumalankuvien tekemisen erillisenä käskynä.
Käskylauseiden jaottelu ja numerointi eri uskontokunnissa:
| käskyt ev>  lut. Katekismuksen (1999) mukaan (suluissa Raamatussa käytettyjä käännöksiä) | ortodoksit | katoliset ja luterilaiset | juutalaiset | anglikaanit, reformoidut ja muut protestantit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Minä olen Herra, sinun Jumalasi. | 1 | 1 | 1 | -- |
| Sinulla ei saa olla muita jumalia. | 1 | 1 | 2 | 1 |
| (Älä tee itsellesi jumalankuvaa). | 2 | - | 2 | 2 |
| Älä käytä väärin Herran, Jumalasi, nimeä. | 3 | 2 | 3 | 3 |
| Pyhitä lepopäivä. | 4 | 3 | 4 | 4 |
| Kunnioita isääsi ja äitiäsi. | 5 | 4 | 5 | 5 |
| Älä tapa. | 6 | 5 | 6 | 6 |
| Älä tee aviorikosta. | 7 | 6 | 7 | 7 |
| Älä varasta. | 8 | 7 | 8 | 8 |
| Älä lausu väärää todistusta lähimmäisestäsi. | 9 | 8 | 9 | 9 |
| Älä tavoittele (himoitse) lähimmäisesi omaisuutta (taloa/huonetta). | 10 | 9 | 10 | 10 |
Älä tavoittele lähimmäisesi puolisoa (vaimoa), työntekijöitä (orjia/palvelijoita), karjaa äläkä mitään, mikä hänelle kuuluu.: 10
Sisältö > Merkitysten tarkennuksia

Ensimmäinen käsky kieltää muiden jumalten palvomisen, koska entisaikojen israelilaiset eivät vielä olleet täysin yksijumalaisia vaan palvoivat myös esimerkiksi Baalia, Mardukia ja Ašeraa. Myös kielletty jumalankuvien palvonta oli yleistä.
Herran nimen väärinkäytöllä viitataan esimerkiksi kiroamiseen ja valehteluun.
Lepopäivän pyhittäminen perustellaan ensimmäisessä esiintymisyhteydessä Jumalan levolla luomistyön jälkeen, myöhemmässä yhteydessä israelilaisten Egyptistä paon muistopäivällä.
Tappamisen kieltävässä käskyssä tappamista ilmaisevan hepreankielisen verbin rasah tarkasta merkityksestä on väitelty paljon. Käytetyllä verbillä on tarkoitettu tavallisesti murhaamista eli harkittua tappamista, usein viattoman ihmisen tappamista verikostona. Verbillä on tarkoitettu myös epätarkoituksellisesti tehtyä surmaa sekä tappajan teloittamista. Käskyn on tulkittu kehottamaan israelilaisia harkitsemaan huolellisesti kaikenlaista surmaamista, mukaan lukien kuolemantuomioita, jotka olivat kuitenkin joissain tilanteissa sallittuja.
Israelilaisten laissa aviorikoksen kielto ei koskenut naimisissa olevien miesten oikeutta seksiin naimattomien naisten kanssa.
Kymmenennen (luterilaisilla myös yhdeksännen) käskyn alkukielisessä hepreankielisessä tekstissä kielletään toisten ihmisten omaisuuden himoitseminen (hepr. hamad) jo pelkissä ajatuksissa, ennen kuin ne johtavat tekoihin. Niin ikään alkukielisessä tekstissä puolison himoitsemisen sijaan kielletään vain vaimon himoitseminen.
Elokuvassa

Mooseksen elämästä ja kymmenen käskyn saamistapahtumasta tehty uskonnollinen draamaelokuva Kymmenen käskyä (1956) palkittiin usealla Oscarilla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kymmenen käskyä Toisessa Mooseksen kirjassa (2 Moos. 20:2–17).
Kymmenen käskyä Viidennessä Mooseksen kirjassa (5 Moos. 5:6–21).
Katekismus: Kymmenen käskyä selityksineen (Arkistoitu – Internet Archive).
10 käskyä ortodoksisessa kirkossa.
What’s Wrong with the Ten Commandments? FFRF. (englanniksi)
| n k 2>  Mooseksen kirja (Exodus) |
| --- | --- |
Henkilöt:  Mooses  Israelin heimot  Aaron  Besalel  Elieser  Faaraon tytär  Gersom  Israelin ylipappi  Jetro  Itamar  Mirjam  Nabad ja Abihu  Oholiab  Sifra ja Pua  Sippora 
Käsitteet:  Aaronin sauva  Armonistuin  Asera-paalu  Ilmestysmaja  Kaislakori  Kultainen vasikka  Liitonarkki  Manna  Menora  Mooseksen sauva  Näkyleipä  Palava pensas  Papin rintakilpi  Pilvipatsas ja tulipatsas  Pronssiallas  Tefillin  Uhrilahja 
Paikat:  Egypti  Massa ja Meriba  Ramses  Sukkot  Etam  Pi-Hirot  Mara  Elim  Sinin autiomaa  Refidim Horebin vuori  Siinain autiomaa Siinainvuori 
Lähteet:  Pappiskirja  Jahvisti  Elohisti 
Tapahtumat:  Israelilaisten pako Egyptistä  Egyptin vitsaukset  Kymmenen käskyä  Mooseksen laki 
| n k 5>  Mooseksen kirja (Deuteronomium) |
| --- | --- |
Henkilöt:  Mooses  Joosua 
Käsitteet:  Asera-paalu  Ilmestysmaja  Israelin kokoaminen  Israelin heimot  Juutalaiset juhlapäivät  Kohen  Kymmenen käskyä  Leeviläiset  Mooseksen laulu  Riivaajat  Šema Israel 
Paikat:  Kaades  Moab  Nebonvuori  Siinainvuori 
Mooses saa kymmenen käskyä Jumalalta. Raamattukuvitusta 900-luvulta.
Charlton Heston Mooseksena Hollywood-elokuvassa Kymmenen käskyä.
GŠ-18

| GŠ-18 |
| --- | --- |
 GŠ-18
Aseen tyyppi:  itselataava pistooli
Alkuperämaa:  Venäjä
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  2000–
Valtion käytössä:  Venäjä
Valmistushistoria
Suunnittelijat:  V. P. Grjazev, A. G. Šipunov
Suunniteltu:  1998–2000
Valmistajat:  KBP
Tekniset tiedot
Malli:  GŠ-18
Paino:  590 g tyhjänä
Pituus:  184 mm
Piipun pituus:  103 mm
Leveys:  34 mm
Korkeus:  136 mm
Patruuna:  9 × 19 mm Parabellum 9 × 19 mm 7N21 +P+
Kaliiperi:  9 mm
Toimintatapa:  kaksitoiminen
Lippaan kapasiteetti:  18 + 1
Lähtönopeus:  535 m/s
Tähtäimet:  avotähtäin
GŠ-18 (ven. ГШ-18) on venäläinen kaksitoiminen itselataava pistooli.
Käyttäjät

Venäjä
Venäjän asevoimat
Aiheesta muualla

Forgotten Weapons: GSh-18
Preesens

Preesens eli kestämä (lat. praesens, läsnäoleva) on verbin aikamuoto, joka ilmaisee, että jotakin tapahtuu nyt taikka yleisesti, aina. Kielissä, joissa ei ole erillistä futuuria, kuten esimerkiksi suomessa, käytetään preesensiä myös tulevan ilmoittamiseen.
Preesens suomen kielessä

Nyt: Minä istun ja kirjoitan. Syön leipää.
Yleisesti: Vesi on märkää. Syön usein leipää.
Tulevaisuudessa: Linnut palaavat pohjoiseen keväällä. Syön leivän.
Suomen preesens taipuu persoonamuodoissa:
teen
teet
tekee
teemme
teette
tekevät
Muut suomen aikamuodot ovat imperfekti, perfekti, pluskvamperfekti, liittopreesens ja liittoimperfekti.
Tuomas Immonen

| Tuomas Immonen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1983 (ikä 41) Varkaus, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2013
Seurat:  KalPa (Mestis) HPK (SML) Pelicans (SML) Herning Blue Fox (Tanska) Jukurit (Mestis) Sport (Mestis) Cracovia Kraków (Puola) HC Mulhouse (Ranska)
Tuomas Immonen (s. 16. toukokuuta 1983 Varkaus) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan Hämeenlinnan Pallokerhon SM-liigajoukkueessa yhteensä 179 runkosarja- ja 28 playoff-ottelua tehopistein 6+8=14 sekä keräten yhteensä 120 jäähyminuuttia. Immonen voitti joukkueessa Suomenmestaruuden vuonna 2006. Hän pelasi urallaan myös useita kausia Mestiksessä. Immonen pelasi myös ulkomailla Tanskan, Puolan ja Ranskan pääsarjoissa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Nova Scotia 2003 | jääkiekko |  |
Immonen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2003, jolloin hän voitti pronssia.
Live Extermination

| Live Extermination Yattering |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Julkaistu: 18. lokakuuta 2004
 Tuottaja(t): Tomasz Dziubiński
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 42.51
 Levy-yhtiö: Metal Mind Productions
Yatteringin muut julkaisut
| Genocide 2003 | Live Extermination 2004 | III 2005 |
Live Extermination on puolalaisen death metal -yhtye Yatteringin livealbumi. Se julkaistiin 18. lokakuuta 2004 levymerkillä Metal Mind Productions.
Albumi julkaistiin ilman yhtyeen tietämystä asiastalähde?.
Kappaleet

Intro – 0.56
Anal Narcotic – 3.50
Life for Life – 3.15
The Feeling – 3.43
Unnormally Zone – 4.55
Lost Within – 2.14
The Murderer – 2.53
The Art of the 20th Century – 3.47
Exterminate – 4.42
Eyes Can See – 3.47
Dittohead – 2.17 (Slayer -cover)
Chase of Thoughts – 3.36
Ill Neglect – 2.56 (Brutal Truth -cover)
Kokoonpano

Śvierszcz – bassokitara, laulu
Thrufel – kitara
Hudy – kitara
Ząbek – rummut
Kokoonpano > Muut tekijät

Tomasz Dziubiński – tuottaja
Piotr Brzeziński – miksaaja
Robert Nowak – miksaaja
Arviot

Sea of Tranquility:
The Metal Observer: 7/10
Aiheesta muualla

Albumi Live Extermination Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Live Extermination discogs.com -sivustolla
Luettelo Euroopan tiedeneuvoston rahoittamista tutkimushankkeista ja niiden päätutkijoista Suomessa

Luettelo Euroopan tutkimusneuvoston (ERC) rahoittamista tutkimushankkeista ja niiden päätutkijoista Suomessa viime vuosina. Luettelo on puutteellinen etenkin varhaisempien vuosien osalta ja vaatii päivitystä vuosittain.
Euroopan tutkimusneuvoston tutkimushankkeille myöntämät rahoitukset

Euroopan tutkimusneuvosto (alkujaan Euroopan tiedeneuvosto) on vuonna 2007 luotu Euroopan unionin tiederahoituksen elin. ERC rajoittaa lupaavia tutkimushankkeita useilla eri nimikkeillä:
ERC Starting Grant -rahoitus (StG, suurudeltaan korkeintaan 2,5 miljoonaa euroa) myönnetään lahjakkaille nuorille tutkijoille.
Consolidator Grant (CoG, korkeintaan 2 milj. € viidelle vuodelle, päähakijana tutkija 7-12 vuotta väitöksensä jälkeen)
Advanced Grant (AdG, korkeintaan 2,5 milj. €, kokeneille tutkijoille)
Synergy Grants (SyG, korkeintaan 10 milj. € kuudelle vuodelle, 2-4 tutkimusryhmän yhteishankkeisiin), ja
Proof of Concept (PoC), korkeintaan 150 000 € 18 kuukauden ajalle, tutkimuksen kaupallisen potentiaalin tunnistamiseen ja kaupallistamisen kehittämiseen.
Suomessa ylivoimaisesti eniten tiederahoitusta ERC:stä on kerännyt Helsingin yliopisto. Toisella sijalla on Aalto-yliopisto.
Kokeneiden tutkijoiden Advanced Grants -apurahat

Euroopan tiederahaston edistyneitten tieteentekijöiden apuraha (Advanced Grant) on kokeneilla kansainvälisen tason tutkijoille tarkoitettu tutkimusrahoitus. ERC AvG -rahoitettuista tutkijoista 14 on saanut jonkun Nobel-palkinnon. Lisäksi useat jo Nobelin voittaneet ovat sittemmin saaneet tämän rahoituksen tutkimustyönsä jatkamiseen.
Tutkimusryhmien yhteistutkimuksen hankerahoitusta (ERC:n Synenergy Grant) saaneet Suomessa

Tämän tutkimusrahoitustyypin hakijoina ovat 2-4 tutkimusryhmän johtavat tutkijat. Kullekin yhteishankkeelle voidaan myöntää enintään 10 miljoonan euron rahoitus kuudelle vuodelle.
Quantum Technologies for Axion Dark Matter Search (DarkQuantum) -tutkimushanke, päätutkijoinaan
Igor Garcia Irastorza - Zaragozan yliopisto, Espanja
Takis Kontos - CNRS, Ranska
Gheorghe-Sorin Paraoanu - Aalto-yliopisto, Suomi
Wolfgang Wernsdorfer - Karlsruher Institut für Technologie, Saksa
A Planetary Inventory of Life – a New Synthesis Built on Big Data Combined with Novel Statistical Methods
Otso Ovaskainen - Helsingin yliopisto, Suomi
David Dunson - Duken yliopisto, Yhdysvallat
Tomas Roslin - Ruotsin maatalousyliopisto, Ruotsi
Connecting to the Networks of the Human Brain
Risto Ilmoniemi - Aalto-yliopisto, Suomi
Ulf Ziemann - Tübingenin yliopisto, Saksa (Eberhard Karls Universität Tübingen)
Gian Luca Romani - Chietin D'Annuzion yliopisto, Italia (Universita Degli Studi Gabriele D'Annunzio di Chieti-Pescara)
Aiheesta muualla

Tukimuodoista ERC:n sivuilla (englanniksi)
Gennadi Voronov

Gennadi Voronov
Gennadi Ivanovitš Voronov (31. elokuuta 1910 Rameški – 1. huhtikuuta 1994 Moskova) oli neuvostoliittolainen poliitikko, joka toimi Venäjän federatiivisen neuvostotasavallan ministerineuvoston puheenjohtajana ja pääministerinä 1962–1971.
Voronov työskenteli uransa alussa sähköasentajana. Hän liittyi NKP:n jäseneksi 1931 ja opiskeli 1932–1936 puolueteoriaa marxilais-leniniläisissä korkeakouluissa Tomskissa ja Novosibirskissä. Vuonna 1939 Voronov nimitettiin Tšitan kaupunkikomitean sihteeriksi. Vuodesta 1955 Voronov toimi pari vuotta Neuvostoliiton varamaatalousministerinä, mutta hänet siirrettiin Orenburgin aluesihteeriksi kunnes hänestä tuli vuonna 1961 Venäjän federatiivisen neuvostotasavallan puoluehaaran poliittisen toimikunnan ensimmäinen varapuheenjohtaja ja seuraavana vuonna NKP:n keskuskomitean puhemiehistön jäsen ja Venäjän federatiivisen neuvostotasavallan pääministeri.
Voronoville myönnettiin kahdesti Leninin kunniamerkki.
Käännös suomeksi
Alberts Zvejnieks

| Mitalit> Maa:   Latvia.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Latvia.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Latvia.Miesten kreikkalais-roomalainen paini.EM-kilpailut  | Maa:   Latvia> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rooma 1934 | Yli 87 kg |  |
|  Pronssia | Kööpenhamina 1935 | Yli 87 kg |  |
Alberts Zvejnieks (28. joulukuuta 1902 Daugavpils – 30. marraskuuta 1987 Riika) oli latvialainen painija. Hän edusti seuratasolla 2. Rīgas Atlētu klubs -seuraa. Zvejnieks kilpaili kreikkalais-roomalaisella tyylillä ja osallistui olympialaisiin vuosina 1928 ja 1936.
Zvejnieks sijoittui raskaassa sarjassa jaetulle yhdeksännelle tilalle Amsterdamin olympialaisissa 1928 ja oli myös maansa lipunkantaja samojen kisojen avajaisissa. Hän voitti pronssia EM-kisoissa vuosina 1934 ja 1935. Zvejnieks osallistui olympialaisiin toista kertaa Berliinissä 1936, jolloin hän putosi kolmannella kierroksella.
Zvejnieks voitti urallaan yhteensä kuusi maansa mestaruutta vuosina 1926–1933.
Lahden radioasema

Lahden radiomastot Radiomäellä
Lahden radioasema oli Yleisradion radioasema Lahdessa vuosina 1928–1993. 150-metrisistä radiomastoista tunnettu Radiomäki on saanut nimensä aseman mukaan. Lahden vanhana radioasemana tunnettu keltainen rakennus sijaitsee radiomastojen välissä Radiomäenkatu 43:ssa, jossa radioasema toimi vuosina 1928-1935. Idempänä, Radiomäenkatu 37:ssä, sijaitsevassa vuonna 1935 valmistuneessa punatiilisessä rakennuksessa Lahden radioasema toimi vuoteen 1993 saakka. Tässä rakennuksessa toimii nykyään Lahden kaupunginmuseon ylläpitämä radio- ja televisiomuseo Mastola.
Lahden ensimmäinen Lahden Radioharrastajien yleisradioasema

Radiomäen lähellä Rautatienkadun ja Harjukadun risteyksessä asuintalon kolmannen kerroksen tornissa toimi vuosina 1925–1927 Lahden Radioharrastajien ylläpitämä radioasema, joka sekä lähetti omaa ohjelmaa että välitti eteenpäin Yleisradion ohjelmia. Vastaavia yksityisten yhdistysten radioasemia oli ennen Yleisradion valtakunnallista kuuluvuutta myös monella muulla paikkakunnalla.
Kaikkein ensimmäisin Lahden radioasemista oli Venäjän keisarikunnan armeijan 4. Erillinen Liikkumaton (Kiinteä) Radioasema Lahden varuskunnassa 1912-4.3.1918. Tuosta alkaen sotilasradiosähkötysasema kuului kansanvaltuuskunnan Lahden Rykmentille, minkä jälkeen toukokuussa 1918 sähkötysradioasema siirtyi Suomen sotaväelle, silloisille suojeluskunnille.
Suomen suuriruhtinaskunnan aikana ei ollut yleisradioasemia eikä radiolähetyslupia myönnetty yksityiseen käyttöön. Amatööriradiokehitys alkoi Suomessa radiopataljoonan ja Nuoren voiman liiton voimin 1921-1926. Vasta sen jälkeen luvitus siirtyi yleisten töiden ja kulkulaitosten ministeriölle, työ- sekä liikenne- ja viestintäministeriöiden edeltäjälle. Liikenneministeriön tehtävät liittyivät myös työllisyyteen, koska se ylläpiti väyliä, mitä varten järjestettiin yleisiä töitä, työllisyystöitä.
Aseman historiaa > Lahden vanha radioasema

Vuonna 1927 Yleisradio päätti rakennuttaa uuden yleisradioaseman Helsingin ulkopuolelle kuuluvuuttaan parantaakseen. Sijoituspaikaksi kaavailtiin joko Lahtea, Tamperetta tai Hämeenlinnaa. Lahti voitti lopulta kilpailun, koska sen sijainti Suomen tiheimmin asuttuihin alueisiin nähden oli otollisin ja koska kaupunki lupasi Yleisradiolle ilmaisen 8,5 hehtaarin tontin Radiomäeltä. Lisäksi Lahden kaupungin sähkölaitokselta saatiin halvalla sähköä radiolähettimelle. Ripeästi sujuneiden rakennustöiden jälkeen Lahden pitkäaaltoasema kytkettiin toimintaan 22. huhtikuuta 1928 klo 19.10. Radioaseman omisti posti- ja lennätinhallitus ja sen asemarakennuksen oli rakentanut toiminimi Louhio & Aatila
Saksalaisen urakoitsija Lehmann & Co.:n työnjohdolla pystytettiin yleisradioaseman kaksi radiomastoa. Ne rakennettiin syksyllä 1927 vain 74 päivässä, mitä pidettiin aikanaan huomattavana saavutuksena. Teräsristikkomastot ovat 150 metriä korkeat ja yltävät 300:n metrin korkeuteen merenpinnasta. Mastot ovat rakenteeltaan poikkeuksellisen lujat: ne seisovat vapaasti ilman minkäänlaisia tukivaijereita, mutta heiluvat pahimmassakin myrskyssä vain 3 – 4 cm. Mastojen väliin pingotettiin 12 metrin levyinen ja 250 metriä pitkä kuusilankainen antenni. Mastojen väli on 316 metriä.
Asema otettiin käyttöön vuonna 1928 25 kW:n teholla. Lähetinkoneiston oli valmistanut saksalainen Telefunken. Seuraavana vuonna teho korotettiin 40 kW:iin, mikä teki Lahden yhdeksi Euroopan voimakkaimmista radioasemista.
Radiomäen käyttämisessä radiolähettimien kiinteistönä oli yksi haitta. Korkea Salpausselkään kuuluva Vanhan hautausmaan mäki, aikaisempi Pitkämäki, nykyinen Radiomäki oli huonosti johtavaa soraa, mikä ei tarjoa radioasemalle hyvää alustaan, minkä vuoksi Radiomäkeä on myöhemmin maadoitettu metallikaapeleilla.
Lahden vanhalla radioasemalla on alkuperäisessä kunnossaan korjauspaja, johon voi tutustua Lahden Radioamatöörikerhon sivuilla.
Aseman historiaa > Lahden radioasema > Keskipitkien ja pitkien radioaaltojen amplitudimoduloidut (AM) lähettimet > Pitkien aaltojen lähetysten tehonlisäys

1931-1932 Yleisradiossa pohdittiin lähetystehon lisäämistä 150 kW:iin, minkä arvioitiin maksavan 20 000 000 markkaa. Komitea asetettiin pohtimaan radioaseman paikkaa. Sen enemmistö kannatti Lahtea tehokkaammankin radioaseman sijaintipaikaksi. Komitean jäsen T. K. Laakso kannatti Nokiaa Lahden sijaintia hieman suuremman kuulijakunnan tavoittamiseksi. Tarjoukset oli saatu Marconi's Wireless Telegraph Companylta ja Standard Electricilta.
Aseman historiaa > Lahden radioasema > Keskipitkien ja pitkien radioaaltojen amplitudimoduloidut (AM) lähettimet > Lahden radioasema jälleen pitkien aaltojen lähettimen sijoituspaikaksi

Vuonna 1935 rakennettiin rakennuspäällikkö Arvi Hauvosen johdolla Kaarlo Könösen suunnittelema uusi asemarakennus ja joulukuussa samana vuonna lähetykset alkoivat 150 kW:n teholla. Uuden lähettimen oli valmistanut englantilainen Marconi's Wireless Telegraph Co Ltd. Koko Etelä-Suomen peittävä kuuluvuusalue ylsi aina Jyväskylään asti. Lähetykset alkoivat joulukuussa 1935 ja asema vihittiin käyttöön 25. tammikuuta 1936
Aseman historiaa > Lahden radioasema > Keskipitkien ja pitkien radioaaltojen amplitudimoduloidut (AM) lähettimet > Lyhytaaltoasemat Lahti II ja Lahti III

Lyhytaaltolähettimet Lahti II ja III aloittivat 1938–1940 lähetystehoilla 1 kW ja 15 kW, ja ne toimivat vuoteen 1949 saakka. Talvisodan vuoksi Yleisradio menetti asemia, ja Lahden 40 kW:n Telefunken vuodelta 1929 siirrettiin Lahden vanhalta radioasemalta Turkuun.
Aseman historiaa > Lahden radioasema > Keskipitkien ja pitkien radioaaltojen amplitudimoduloidut (AM) lähettimet > Sotilaallisena kohteena

Talvisodan aikana työläisten ja talonpoikien puna-armeijan ilmavoimien kuudennen lentorykmentin pommikoneet yrittivät 6. tammikuuta 1940 alkaen pommittaa Lahden radioasemaa. 12. tammikuuta lentopommi osuu lähetinsalin kohdalle, mutta räjähtää kattorakenteissa ja lähetykset jouduttiin keskeyttämään vuorokausiksi Lahdesta. Lahden lähetystaajuus siirrettiin Vaasan yleisradioaseman ja ruotsalaisen Motalan yleisradioaseman käyttöön kunnes Lahden radioasema saatiin korjattua.
Lahden radioaseman pommitus liittyi Jahvetin eli kirjailijan ja myöhemmän asevelisosialisti Yrjö Kilpeläisen sekä Moskovan Tiltun eli Aino Kallion ja Armas Äikiän sanailuun, missä Neuvostoliitto katsoi hyväksi varmistaa Jahvetin vaikeneminen pommittamalla Lahden radioasemaa.
Jatkosodan aikana 30. kesäkuuta 1941 yritettiin kolmella lentokoneella pommittaa Lahden radiomastoja, mutta kaikki kolme putosivat: yksi Orimattilan Heinämaan Jursalaan, Yrjölän maatilalle, toinen Nastolan Pensuolle, ja kolmas joutui tekemään pakkolaskun Vehkalahdelle.