stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lev!
Rakentaminen

Lev!-teos kehystää kevyen liikenteen tunnelia 170 metrin pituisella lasiseinällä, jonka kokonaispinta-ala on 700 neliömetriä, mikä tekee siitä yhden Euroopan suurimmista lasitaideteoksista. Seinä muodostuu 186 kaksinkertaisesta ikkunasta, joista jokaisella on kuvauskohde (monet Sara Lidmanin kotiseudulta Missenträskistä), tai lainaus yhdestä hänen teoksestaan. Lainauksia on ehdottanut julkinen yleisö, ja sen jälkeen taiteilijaduo FA+ ja Sara Lidman -yhdistys ovat valinneet noin 30 lainausta mukaan työhön.
Seinä on valaistu "takaapäin" ja se on äänivarusteltu 16 kanavalla, joista neljä ovat "interaktiivisia" – tietystä seinän pisteestä painamalla kuuluu erilaisia ääniä: Sara Lidman lukee runon, Sara Lidman puhuu Vietnamista, Etelä-Afrikasta ja niin edelleen. Muita lainauksia on laitettu pyörätien asfaltille.
Rakentaminen > Teoksen nimi

Nimi Lev! tulee sanasta, jonka Sara Lidman usein kirjoitti, kun hän allekirjoitti kirjoja. Käsiala näkyy suurikokoisena kiillotetulla metallilevyllä tunnelin pohjoispuolella. Sama käsiala toistuu alhaalla valaistulla penkillä, joka on asemarakennuksen vieressä.
Arvostelu

Päivä ennen uuden Uumajan keskusrautatieaseman kevyen liikenteen tunnelin avajaisia yksi noin 30 Sara Lidman -lainauksista teipattiin yli Uumajan kunnahallituksen jäsenen, Hans Lindbergin pyynnöstä. Lainauksessa luki: "Kirjoita jotain seinälle, jotta muut voivat tietää, miten voit". Se piilotettiin, ettei tulisi väärinkäsityksiä sen tarkoituksessa. Teippaus otettiin kuitenkin pois ennen avajaisia.
Lasiseinät ajotieltä kohti Uumajan keskusrautatieasemaa.
"Lev!" Uumajan keskusrautatieaseman tunnelissa.
Ulkotaidetta, "Lev!", pohjoisseinä ilta-aikaan.
Käännös suomeksi
Linja 3bis (Pariisin metro)

| Linja 3bis>   |
| --- | --- |


Perustiedot
Järjestelmä:  Pariisin metro
Reitti:  Porte des Lilas–Gambetta
Avattu:  27. maaliskuuta 1971
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  RATP
Tekniset tiedot
Pituus:  1,3 km
Asemia:  4
Raideleveys:  1 435 mm
Paris Métro ligne 3bis (linja 3bis) on Pariisin metron lyhyin linja. Se on ainoastaan 1,3 km pitkä ja siinä on vain neljä asemaa. Keskimääräinen asemanväli on 433 m. Linja kuului aluksi linjaan 3, mutta se erotettiin vuonna 1971 omaksi linjakseen. Linjan kalustona on sen pienuudesta ja vähäisestä käytöstä johtuen lyhennettyjä 3-vaunuisia MF 67-junia.
Historia

21. lokakuuta 1921: Osuus Porte des Lilas-Gambetta avattiin linjalle 3.
27. syyskuuta 1971: Linja 3bis erotettiin omaksi linjakseen linjasta 3.
Tulevaisuus

Linjalla liikennöivät MF 67 junat on tarkoitus korvata uusilla MF 19 junilla vuodesta 2025 alkaen
Linjan 3bis ja Linjan 7bis yhdistämistä uudeksi linjaksi harkitaan. Se olisi mahdollista sillä linjoja yhdistää tunneli jota ei ole otettu käyttöön. Tunnelissa on myös hylätty asema (Haxo) jonka avaaminen käyttöön olisi myös mahdollista. Samalla linjaa voitaisiin jatkaa asemalla länteen Château Landoniin. Uusi linja olisi mahdollista ottaa käyttöön 2030-luvulla.
Alun perin arveltiin, että yhdistettyä linjaa kutsuttaisiin linjaksi 15. Grand Paris Expressin neljälle suunnitellulle uudelle linjalle (joiden on määrä avautua vuodesta 2025 alkaen) annettiin kuitenkin numerot 15–18, jolloin 19 oli määrä olla seuraava käytettävissä oleva numero. Marraskuussa 2023 julkistettiin kuitenkin suunniteltu linja 19, joka yhdistää La Défensen liikealueen länsipuolella sijaitsevaan Nanterre–La Folieen vuoteen 2040 mennessä, jolloin 20 olisi seuraava käytettävissä oleva numero.
Kartta ja asemat

Linjan 3bis kartta
Livertäjät

| Livertäjät |
| --- | --- |
 Kurnulivertäjä (Lalage nigra)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Käpinkäiset Campephagidae
Suku::  Livertäjät  Lalage  Boie, 1826
Katso myös
   Livertäjät Wikispeciesissä   Livertäjät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Livertäjät (Lalage) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintusuku. Livertäjien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 18 lajia. Toisissa lähteissä sukuun on esitetty erilaisia lajimääriä.
Livertäjiin kuuluvia lajeja

Australianlivertäjä Lalage tricolor
Filippiinienlivertäjä Lalage melanoleuca
Indokiinanlivertäjä Lalage polioptera
Kiinanlivertäjä Lalage melaschistos
Kurnulivertäjä Lalage nigra
Mauritiuksenlivertäjä Lalage typica
Mustapäälivertäjä Lalage melanoptera
Naurulivertäjä Lalage atrovirens
Pitkäpyrstölivertäjä Lalage leucopyga
Polynesianlivertäjä Lalage maculosa
Punavatsalivertäjä Lalage aurea
Réunioninlivertäjä Lalage newtoni
Ruohikkolivertäjä Lalage sueurii
Sademetsälivertäjä Lalage leucomela
Samoanlivertäjä Lalage sharpei
Sundanlivertäjä Lalage fimbriata
Tanimbarinlivertäjä Lalage moesta
Valkoperälivertäjä Lalage leucopygialis
Aiheesta muualla

ITIS: Lalage (englanniksi)
Leyan Lo

Leyan Andrew Lo (s. 24. marraskuuta 1985) on yhdysvaltalainen opiskelija, joka pitää hallussaan Rubikin kuution ratkaisemisen maailmanennätystä 11,13. Hänen hallussaan on myös sokkona ratkaistun kuution ennätysulos 1.28,82. Maailmanennätys syntyi Caltech Winter competition -kilpailussa vuonna 2006. Vaikka Lo teki maailmanennätyksen, voitto meni 15-vuotialle Shōtarō Makisumille, koska tulos määräytyi viiden suorituskerran kolmen parhaan ajan keskiarvon perusteella.
Lo kuuluu Caltech's Rubik's Cube Club -seuraan. Hän opiskelee Kalifornian teknillisessä korkeakoulussa.
Aiheesta muualla

Lon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Lon blogi
Video Lon ennätyssuorituksesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Lenni Linnala

Mikkelin amatööriorkesteri 1907. Lenni Linnala eturivissä kolmas vasemmalta.
Johan Leonard "Lenni" Linnala (vuoteen 1906 Borgman; 19. kesäkuuta 1878 – 28. huhtikuuta 1947) oli suomalainen sotilaskapellimestari, sotilasarvoltaan musiikkikapteeni.
Linnala hyväksyttiin 15-vuotiaana sotilassoittajaoppilaaksi ja soittotaidon kartuttua hän työskenteli jonkin aikaa Pietarissa orkesterimuusikkona. Helsingin musiikkiopistossa hän opiskeli 1900–1904, mutta sai päästötodistuksen vasta 1908. Linnala työskenteli Mikkelissä kapellimestarina ja laulunopettajana 1904–1925. Hän oli Suomen valkoisen kaartin soittokunnan kapellimestari 1925–1932 ja Karjalan kaartin rykmentin kapellimestari 1933–1938. Linnala toimi päätyönsä ohessa Helsingin konservatorion soitinnuksen opettajana 1927–1933.
Musiikkiuransa aikana Linnala oli useiden laulu- ja soittojuhlien johtajana ja teki orkesteri-, puhallin- ja kuorosovituksia sekä julkaisi 1928 teoksen Harjoitelmia puhaltimille. Opintomatkoillaan Keski-Eurooppaan hän tutustui paikallisten sotilassoittokuntien toimintaan ja saamiensa vaikutteiden innostamana alkoi uudistaa suomalaisten sotilasorkesterien soitinkokoonpanoja sellaiseksi, että soittokunnista muodostuisi täydellisiä puhallinorkestereita, jolloin niissä olisi myös puupuhaltimien soittajia.
Linnalan veli oli säveltäjä Eino Linnala ja poika klarinetisti Eero Linnala.
Max Kretzer

| Max Kretzer |
| --- | --- |
 Max Kretzer vuonna 1897.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1854 Posen
Kuollut: 15. heinäkuuta 1941 (87 vuotta) Berliini, Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: saksa
Tyylilajit:  romaani
Aiheet:  antisemitismi, nationalismi
Pääteokset:  Die Betrogenen (1882) Die Verkommenen (1883) Meister Timpe (1888) Das Gesicht Christi (1897)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Max Kretzer (7. kesäkuuta 1854 Posen – 15. heinäkuuta 1941 Berliini, Saksa) oli saksalainen romaanikirjailija, joka on kehittänyt itseään autodidaktina ja kohosi työläistaustasta suurkaupungin yhteiskuntaolojen kuvaajaksi. Hän onnistuu usein sosiaalisen joukkokuvauksen alalla. Hänen lukuisista romaaneistaan ja novelleistaan ovat merkittävimpiä Die Betrogenen (1882) ja Die Verkommenen (1883). Meister Timpe (1888) sekä Das Gesicht Christi (1897), uskonnollis-symbolistinen ja sosialistinen romaani, ehkä voimakkainta, mitä Kretzer on kirjoittanut.
Myöhempinä vuosina hänen tuotannossaan näkyy antisemitismi ja nationalismi, ja hän kannatti vuodesta 1933 alkaen kansallissosialistista hallintoa.
Suomennetut teokset

Vuorisaarna: romaani nykyajalta 1–2.  (Die Bergpredigt)  Suomentanut Maila Talvio. Helsinki:  Otava, 1897.
Aatetoverit: sosiaalinen romaani.  Suomentanut Lauri Soini. Hämeenlinna:  Karisto, 1909.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Max Kretzer Wikimedia Commonsissa
Megalochóri (Agkístri)

| Megalochóri Μεγαλοχώρι |
| --- | --- |
 Megalochóri
 Koordinaatit: 37°42′35″N, 23°20′45″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Attika
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Saaret
Kunta:  Agkístri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  5203000001
Väkiluku (2011):  566
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Megalochóri (kreik. Μεγαλοχώρι) eli Mýlos (kreik. Μύλος; myös Mílos) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Agkístrin saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Agkístrin kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 566 (vuonna 2011). Megalochóri on Agkístrin saaren pääkylä ja Agkístrin kunnan kuntakeskus.
Megalochórin satama.
Megalochóri, suomeksi ”Suuri kylä”, sijaitsee Agkístrin pohjoisrannikolla. Se on saaren pääsatama ja sieltä on yhteys Aíginan saarelle ja Pireukseen. Kylän nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Ágios Zoodóchou Pigís -kirkko.
Logouana

| Logouana |
| --- | --- |
 Logouana
 Koordinaatit: 12°23′22″N, 5°14′43″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Koutialan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  8 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Logouana on maalaiskunta Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Sen keskuskylä Leleni sijaitsee 30 kilometriä Koutialasta maanteitse itään. Kunnassa on 8 400 ja keskuskylässä 3 500 asukasta (vuonna 2009).
Logouanan kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin Sorobasson ja Gouadji Kaon, idässä Zébalan, etelässä Nafangan ja lännessä Sincinan ja Yognogon kuntiin. Alue on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja ja fulbeja.
Seudun pääelinkeino on maatalous. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja aasit.
Leave a Whisper

| Leave a Whisper Shinedown |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003
 Julkaistu: 27. toukokuuta 2003
 Tuottaja(t): Bob Marlette
 Tyylilaji: post-grunge, hard rock, alternative metal
 Kesto: 61.01
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
Shinedownin muut julkaisut
|   | Leave a Whisper 2003 | Us And Them 2005 |
Leave a Whisper on Shinedownin debyyttialbumi, joka on julkaistu vuonna 2003. Albumi julkaistiin uudestaan vuonna 2004, jolloin mukana oli kolme uutta kappaletta ja ne on merkitty nimellä "Sanford Sessions".
Leave a Whisper on ainoa albumi, jossa Jasin Todd soittaa kitaran lisäksi lap steeliä, thereminiä ja sitaria.
Kappale "45" on sensuroinnin takia nimetty myös nimellä "Staring Down...", koska kappaleessa lauletaan "Staring down the barrel of a 45." Brent Smith on maininnut haastatteluissa, että "45" käsittelee maailmaa, eikä asetta.
Kappaleet

Fly From the Inside – 3.55
Left Out – 3.51
Lost in the Crowd – 3.58
No More Love – 3.46
Better Version – 3.45
Burning Bright – 3.46
In Memory – 4.04
All I Ever Wanted – 4.12
Stranger Inside – 4.01
Lacerated – 4.00
Crying Out – 3.34
45 – 4.09
Bonuskappaleet
Simple Man – 5.20 (Lynyrd Skynyrd -cover)
Burning Bright – 3.44 (Sanford Mix)
45 – 4.34 (Akustinen)
Singlet

Fly From the Inside
Burning Bright
45
Melancholian 3 huonetta

| Melancholian 3 huonetta |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Pirjo Honkasalo
Käsikirjoittaja:  Pirjo Honkasalo
Tuottaja:  Kristiina Pervilä
Säveltäjä:  Sanna Salmenkallio
Kuvaaja:  Pirjo Honkasalo,  Zulay Magazijeva ja Zarema Mukuševa.
Leikkaaja:  Niels Pagh Andersen, Pirjo Honkasalo
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Millennium Film Oy
Levittäjä:  Folkets Bio
Kesto:  106 min.
Alkuperäiskieli:  venäjä, tšetšeeni, arabia, suomi
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Melancholian 3 huonetta on Pirjo Honkasalon elokuva vuodelta 2004. Se liittyy  Tšetšenian sotaan ja kertoo lasten ja nuorten elämästä sodan runtelemassa maailmassa, sekä näille lapsille orpokoteja järjestäneestä Gatajevin pariskunnasta. Elokuvan episodit, ”kolme huonetta”, sijoittuvat Kronstadtin kadettikouluun, Groznyin katulasten keskelle ja orpokotiin Ingušiassa.
Groznyin osuuden kuvanneiden henkilöllisyys paljastui vasta vuonna 2020. He ovat Zulay Magazijeva ja Zarema Mukuševa, jotka kuvasivat siellä Honkasalon antamien ohjeiden mukaisesti. Nimet liitetään asianmukaisesti lopputeksteihin.
Palkinnot

Elokuva sai parhaan dokumentin ja musiikin Jussi-palkinnot ja oli ehdolla parhaasta leikkauksesta. Lisäksi se on saanut palkintoja useilla elokuvafestivaaleilla: Amsterdam International Documentary Film Festival, Full Frame Documentary Film Festival, Mar del Plata Film Festival, Prix Italia, Sundance-elokuvafestivaali, Tampere Film Festival, Thessaloniki Documentary Film Festival, Venetsian elokuvajuhlat ja Yerevan International Film Festival.
Max Kruse

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Maximilian Kruse
Syntymäaika: 19. maaliskuuta 1988
Syntymäpaikka: Reinbek, Länsi-Saksa
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 cm
Seura
Seura:  VfL Wolfsburg
Pelinumero: 11
Junioriseurat
1992-1998:  TSV Reinbek
1998-2005:  SC Vier- und Marschlande
2006-2007:  Werder Bremen
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006-2009 |  Werder Bremen II | 68 | (7) |
| 2007-2009 |  Werder Bremen | 1 | (0) |
| 2009-2012 |  FC St. Pauli | 96 | (22) |
| 2009 |  FC St. Pauli II | 1 | (0) |
| 2012-2013 |  SC Freiburg | 34 | (11) |
| 2013-2015 |  Borussia Mönchengladbach | 66 | (23) |
| 2015-2016 |  VfL Wolfsburg | 32 | (6) |
| 2016- |  Werder Bremen | 39 | (20) |
Maajoukkue
| 2006-2007 |  Saksa U19 | 17 | (6) |
| 2007-2008 |  Saksa U20 | 6 | (1) |
| 2008 |  Saksa U21 | 1 | (1) |
| 2013- |  Saksa | 14 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. helmikuuta 2018.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. helmikuuta 2018.
Maximilian "Max" Kruse (s. 19. maaliskuuta 1988 Reinbek) on saksalainen jalkapalloilija, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa Werder Bremeniä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Kruse kuuluu myös Saksan jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura > Seurajoukkueura

Werder Bremenin kasvatti Kruse aloitti seuran kakkosjoukkuessa ammattilaisuransa vuonna 2006. Neljän Bremenin-kauden aikana vastuuta ei ykkösjoukkueessa tullut kuin yhden ottelun verran, joten Kruse siirtyi sarjaporrasta alempana pelanneeseen FC St. Pauliin. Seura nousi seuraavalla kaudella Bundesliigaan Krusen ollessa yksi seuran avainpelaajista. St. Pauli putosi sarjasta heti kauden jälkeen ja seuran kakkosjoukkueessakin kerran esiintynyt Kruse siirtyi vuonna 2012 SC Freiburgiin, joka pelasi Bundesliigassa. Kruse pelasi seurassa vain kaksi kautta, mutta auttoi Freiburgin Eurooppa-liigaan kaudeksi 2013-14.
Kesällä 2013 Kruse siirtyi vain yhden Freiburg-kauden jälkeen Borussia Mönchengladbachiin, jossa hän teki ensimmäisellä kaudellaan 34 pelaamassaan ottelussa 12 maalia.
Ura > Maajoukkueura

Nuorten maajoukkueissa vuoteen 2008 asti pelannut Kruse kutsuttiin viiden vuoden maajoukkuetauon jälkeen Saksan jalkapallomaajoukkueen mukaan harjoitusotteluun Ecuadoria vastaan. Kruse olikin ottelussa avauksessa ja syötti Lukas Podolskin maalin. Toisessa maaottelussaan Yhdysvaltoja vastaan Kruse teki ensimmäisen ja tähän mennessä ainoan maaottelumaalinsa. Hän ei mahtunut mukaan Joachim Löwin 23 miehen joukkueeseen vuoden 2014 MM-kisoihin.
Käännös suomeksi
Leikkikoulu

Leikkikoulu  eli  "Lasten leikkikoulu"  oli  taiteilija-kirjailija-filosofi Aleksanteri Ahola-Valon  (1900-1997) vain 8-vuotiaana perustama  lasten omatoimikoulu, joka toimi Inkerinmaalla Koprinan pitäjän Viiritsan kyläyhteisössä noin 1908-1916.
Katso tarkemmin

Aikuiset ja lapset kasvatuksen pyörteissä. Aleksanteri  Ahola-Valo.Elpo. Koulupojan päiväkirjat.  Valo (elokuva).
Asiasta lisää myös  Ahola-Valon kotisivulla

http://www.ahola-valo.fi
Livesport Superliga

| Tipsport Superliga |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi Tipsport Superligan kausi 2018–2019 
Laji:  salibandy
Maa(t):  Tšekki
Joukkueita:  14
Hallitseva mestari:  Vitkovice
Eniten mestaruuksia:  Tatran (16)
Sarjataso:  1.
Alempi taso:  1. liga
Tipsport Superliga on Tšekin salibandyn korkein sarjataso. Liigassa pelasi kaudella 2009–2010 12 joukkuetta. Otteluita runkosarjassa on 22. Kauden 2010–2011 mestari on Tatran Střešovice. Fortuna Extraligaa on pelattu jo vuodesta 1994 lähtien. Liigassa on pelannut kolme suomalaista: Turkka Lehtinen, Tuomas Mustakallio ja Teemu Tuhkanen.[lähde? ]
Kuva Extraligan ottelusta
Joukkueet 2009-2010

AC Sparta Praha
Bulldogs Brno
FBC Liberec
FBC Ostrava
FBK Sokol Mladá Boleslav
SSK Future
SSK Vítkovice
Tatran Střešovice
TJ JM Chodov
TJ Sokol Pardubice
TJ VHS Znojmo
Torpedo Havířov
Aiheesta muualla

Fortuna Extraliga (Arkistoitu – Internet Archive)
Leikkausvoima

Leikkausvoima (tunnus Q) on lujuusopin suure, jonka yksikkönä on N (Newton).
Määritelmä

Kannattimen poikkileikkauksen leikkausvoimaksi Q sanotaan niiden kahden sisäisen voimasysteemin resultantteja eli summavektoreita, jotka estävät kyseessä olevan leikkauksen eri puolilla olevia kannattimen osia siirtymästä toisiinsa nähden poikittaissuunnassa leikkauksen kohdalla.
Merkkisääntö

Leikkausvoimaa pidetään positiivisena, jos leikkauksen oikealla puolella (positiivisella puolella) oleva kannattimen osa pyrkii alaspäin (positiiviseen suuntaan) ja siis vasemmalla puolella (negatiivisella puolella) oleva osa ylöspäin (negatiiviseen suuntaan). Vastakkaisessa tapauksessa Q on negatiivinen.
Meneméni

| Meneméni Μενεμένη |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Meneméni
 Koordinaatit: 40°39′23″N, 22°54′24″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Thessaloniki
Kunta:  Ampelókipoi-Meneméni
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  070202
Väkiluku (2011):  14 746
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  GR-56122
Suuntanumero(t):  02310
Rekisterikilpi:  Ν
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Meneméni (kreik. Μενεμένη) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Ampelókipoi-Meneménin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Μενεμένης, Dimotikí Enótita Menemenis ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella ja kuuluu Thessalonikin metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnallisyksikön väkiluku on 14 746 (vuonna 2011).
Meneméni sijaitsee noin neljä kilometriä Thessalonikin keskustasta luoteeseen ja se on käytännössä Thessalonikin esikaupunki. Meneméni oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ampelókipoi-Meneménin kunnaksi yhdessä Ampelókipoin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Menelik II:n ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Menelik II:n ritarikunta on etiopialainen ritarikunta. Se perustettiin vuonna 1924 Haile Selassien aloitteesta tämän toimiessa keisarinna Zauditun sijaishallitsijana. Ritarikunnalla palkittiin korkea-arvoisille upseereille ja virkamiehille niin Etiopiassa kuin ulkomaillakin. Kolmen korkeimman luokan nimitysten määrä oli rajoitettu 35 suurristiin, 45 suurkomentajaan ja 55 komentajaan. Vaikka Etiopian monarkia lakkautettiin vuonna 1974, kuningashuone on jatkanut ritarikunnan jakamista ja uudisti sitä viimeksi vuonna 1996.
Ritarikunta jakautuu viiteen luokkaan:
suurristi
suurkomentaja
komentaja
upseeri
ritari
Lihjamonlampi

| Lihjamonlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°20′48″N, 24°43′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarhianjoen alue (35.63)
Laskujoki:  oja Sammionselkään 
Järvinumero:  35.631.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,7 m  
Rantaviiva:  1,616 km  
Pinta-ala:  8,383 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLihjamonlampi 
Lihjamonlampi  on Keski-Suomessa Keuruulla Lihjamon kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 8,4 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Tarhianjoen alaosan alueeseen (35.631) se kuuluu.
Meat Is Murder

| Meat Is Murder The Smiths |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syksy 1984
 Julkaistu: 11. helmikuuta 1985
 Tuottaja(t): The Smiths
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 46.33
 Levy-yhtiö: Rough Trade
The Smithsin muut julkaisut
| Hatful of Hollow 1984 | Meat Is Murder 1985 | The Queen Is Dead 1986 |
Meat Is Murder on manchesterilaisen 1980-luvulla aloittaneen indie-yhtyeen The Smithsin toinen albumi. Se ilmestyi vuonna 1985. Levyn singlet ovat ”How Soon Is Now” ja ”That Joke Isn’t Funny Anymore”.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Morrissey/Marr.
”The Headmaster Ritual” – 4:52
”Rusholme Ruffians” – 4:20
”I Want the One I Can’t Have” – 3:14
”What She Said” – 2:42
”That Joke Isn’t Funny Anymore” – 4:59
”How Soon Is Now?” – 6:46 (ei kaikilla versioilla)
”Nowhere Fast” – 2:37
”Well I Wonder” – 4:00
”Barbarism Begins at Home” – 6:57
”Meat Is Murder” – 6:06
Kokoonpano

Morrissey – laulu
Johnny Marr – kitara, piano
Andy Rourke – basso
Mike Joyce – rummut
Linja 10 (Pariisin metro)

| Linja 10>   |
| --- | --- |


Perustiedot
Järjestelmä:  Pariisin metro
Reitti:  Boulogne-Pont de St-Cloud–Gare d'Austerlitz
Avattu:  30. joulukuuta 1923
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  RATP
Käyttäjiä (ark.):  40 miljoonaa
Tekniset tiedot
Pituus:  11,7 km
Asemia:  23
Raideleveys:  1 435 mm
Paris Métro Ligne 10 (linja 10) on yksi Pariisin metron linjoista. Linja yhdistää Pont de St-Cloudin Boulognessa Gare d'Austerlitziin. Linja on vähiten liikennöity Pariisin metron linjoista (lukuun ottamatta bis-linjoja). Linjalla on haamuasema nimeltään Croix Rouge Sèvres-Babylonen ja Mabillonin välissä. Asema suljettiin vuonna 1939.
Historia

30. joulukuuta 1923: Linja 10 avattiin osuudelle Invalides-Croix Rouge. 7 asemaa. (Invalides-Duroc osuus on nykyään linjalla 13)
10. maaliskuuta 1925: Linjaa jatkettiin Croix Rougesta Mabilloniin. 1 uusi asema.
14. helmikuuta 1926: Linjaa jatkettiin Mabillonista Odéoniin. 1 uusi asema.
15. helmikuuta 1930: Linjaa jatkettiin Odéonista Place d'Italieen. 7 uutta asemaa.
7. maaliskuuta 1930: Linjaa jatkettiin Place d'Italiesta Porte de Choisyyn. 4 uutta asemaa.
26. huhtikuuta 1931: Osuus Place Monge-Porte de Choisy siirrettiin linjalle 7. Linjaa 10 jatkettiin samaan aikaan Maubert-Mutualitésta Jussieuhun. 2 uutta asemaa.
27. kesäkuuta 1937: Osuus Duroc-Invalides siirrettiin linjalle  14 (nykyään osa linjaa 13, ei nykyinen linja 14)
29. kesäkuuta 1937: Linjaa jatkettiin Durocista La Motte Picquetiin ja samalla linjan 8 osuus La Motte Picquet-Porte d'Auteuil siirrettiin linjalle 10. 11 uutta asemaa.
12. kesäkuuta 1939: Linjaa jatkettiin Jussieusta Gare d'Orleans-Austerlitziin. 1 uusi asema.
2. syyskuuta 1939: Kuten monet muut asemat, Cluny-La Sorbonne ja Croix Rouge suljettiin toisen maailmansodan alussa pysyvästi.
3. lokakuuta 1980: Linjaa jatkettiin Porte d'Auteuilista Boulogne-Jean Jaurèsiin. 1 uusi asema.
2. lokakuuta 1981: Linjaa jatkettiin Boulogne-Jean Jaurèsista Boulogne-Pont de St-Cloudiin. 1 uusi asema.
17. helmikuuta 1988: St-Michelin RER-aseman avaamisen yhteydessä Cluny-La Sorbonnen asema avattiin uudelleen yhteyden mahdollistamiseksi.