stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edwin Roxburgh

Edwin Roxburgh (s. 1937 Liverpool) on brittiläinen säveltäjä, oboisti, kapellimestari ja pedagogi. Hän on säveltäjänä voittanut muun muassa British Academy Awardin oboekonsertostaan An Elegy for Ur. Hän on opettanut Royal College of Musicissa ja toiminu pääoboistina Sadlers Wells Operassa. Hän on myös solisti, joka on pitänyt maansa ensiesityksiä Luciano Berion ja Heinz Holligerin teoksista. Hän on lisäksi ollut jäsenenä Menuhin Festival Orchestrassa.
Roxburgh on kapellimestarina kantaesittänyt suuren määrän teoksia aluksi perustamansa Twentieth Century Ensemblen ja sittemmin useiden maansa johtavien orkesterien kanssa. Palveluksistaan kamarimusiikin alalla Roxburgh sai vuonna 1980 Cobbett Medalin.
Dan Hooker

| Dan Hooker |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. helmikuuta 1990 (ikä 34) Auckland
Kansalaisuus:   Uusi-Seelanti
Vapaaottelija
Lempinimi:  The Hangman
Aktiivisena:  2009–
Pituus:  184 cm
Paino:  70 kg
Painoluokka:  kevytsarja (2009–2012, 2017–) höyhensarja (2012, 2014–2016)
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  potkunyrkkeily, brasilialainen jujutsu
Seura:  City Kickboxing Tiger Muay Thai (2017–) Saigon Sports Club
Tilastot
Ottelut:  30
Voitot:  20
– tyrmäyksellä:  10
– luovutuksella:  7
– päätöksellä:  3
Tappiot:  10
– tyrmäyksellä:  2
– luovutuksella:  2
– päätöksellä:  6
| Dan Hooker |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. helmikuuta 1990 (ikä 34) Auckland
Kansalaisuus:   Uusi-Seelanti
Potkunyrkkeilijä
Lempinimi:  The Hangman
Aktiivisena:  ?–2013
Pituus:  184 cm
Paino:  72 kg
Kätisyys:  oikea
Seura(t):  Strikeforce City Kickboxing
Tilastot
Ottelut:  13
Voitot:  9
– tyrmäyksellä:  5
– päätöksellä:  4
Tappiot:  1
Ratkaisemattomat:  3
Daniel Preston Hooker (s. 13. helmikuuta 1990 Auckland) on uusiseelantilainen kevytsarjan vapaaottelija ja entinen potkunyrkkeilijä. Hän on entinen AFC:n kevytsarjan mestari. Potkunyrkkeilyssä Hooker voitti King in the Ringin keskisarjan mestaruuden ja WKBF X-Rulesin välisarjan mestaruuden. Hän on kilpaillut myös lukkopainissa. Hooker on otellut UFC:ssä vuodesta 2014 lähtien.
Potkunyrkkeily

Hooker siirtyi kilpailemaan vapaaottelun ohella myös potkunyrkkeilyyn. Hän otti osaa uusiseelantilaiseen King in the Ring organisaation turnaukseen, joka järjestettiin ASB Stadiumilla. Turnaus käytiin heinäkuussa 2013. Hooker voitti ensimmäisellä kierroksella Dawson Grayn ja toisella kierroksella Victor Mechkovin. Loppuottelussa hän kohtasi Edwin Samyn, jonka voitettua Hooker saavutti keskisarjan mestaruuden.
Saavutukset > Potkunyrkkeily

Keskisarjan turnausvoitto
Välisarjan mestaruus
Saavutukset > Vapaaottelu

South Pacific kevytsarjan mestaruus (kerran)
Kevytsarjan mestaruus (kerran, puolusti kahdesti)
Illan suoritus (kolmesti, vs. Hatsu Hioki, Ross Pearson, James Vick)
Illan kamppailu (kahdesti, vs. Paul Felder, Dustin Poirier)
Muualla

Hooker on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä EA Sports UFC 2 (2016), EA Sports UFC 3 (2018) ja EA Sports UFC 4 (2020).
Edwin Regan

Edwin Regan (s. 31. joulukuuta 1935 Port Talbot) on brittiläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Cardiffin arkkihiippakuntaan 5. heinäkuuta 1959 ja nimitettiin Wrexhamin piispaksi 7. marraskuuta 1994. Reganin konsekroi 13. joulukuuta John Aloysius Ward, jota avustivat Daniel Joseph Mullins ja Vincent Gerard Nichols.
Elaine Hendrix

Elaine Hendrix vuonna 2015.
Katherine Elaine Hendrix (s. 28. joulukuuta 1970 Oak Ridge, Tennessee) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan muun muassa elokuvista Ansa vanhemmille (1998) ja Etsivä Gadget 2 (2003). Televisiorooleja hänellä on ollut esimerkiksi sarjoissa 90210, Joanin salaisuus, Salaiset arkistot, Sex & Drugs & Rock & Roll ja Terapian tarpeessa.
Vuosina 2019–2022 Hendrix esitti Alexis Carrington Colbya saippuasarjassa Dynastia.
Elokuvia

Blondit luokkakokouksessa (Romy and Michele’s High School Reunion, 1997)
Ansa vanhemmille (The Parent Trap, 1998)
Molly (1999)
Superstar (1999)
Kohtalokas kesäloma (Here on Earth, 2000)
Etsivä Gadget 2 (Inspector Gadget 2, 2003)
Beverly Hillsin hienostohauva 2 (Beverly Hills Chihuahua 2, 2011)
Adopt a Highway (2019)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elaine Hendrix Wikimedia Commonsissa
Donkey Kong Country Returns

| Donkey Kong Country Returns |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Retro Studios
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Tuottaja:  Kensuke Tanabe
Pelisarja:  Donkey Kong
Julkaistu:  Wii NA 21. marraskuuta 2010AUS 2. joulukuuta 2010EU 3. joulukuuta 2010JP 9. joulukuuta 2010 Nintendo 3DS NA 24. toukokuuta 2013EU 24. toukokuuta 2013AUS 25. toukokuuta 2013JP 13. kesäkuuta 2013
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 3 ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Wii, Wii U, Nintendo 3DS
Jakelumuoto:  Wiin optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Donkey Kong Country Returns (myös Donkey Kong Country 4) on Nintendon julkaisema, Wiille suunnattu 2D- tasohyppelypeli, jonka pääosissa nähdään Donkey Kong, Nintendon toinen maskotti. Pelistä paljastettiin traileri Nintendon E3-lehdistötilaisuudessa kesäkuussa 2010. Peliä kehitti Metroid Prime-peleistä tuttu Retro Studios. Peli on jatkoa 90-luvun puolivälissä SNES:lle julkaistulle Donkey Kong Country-sarjalle. Kyseinen peli on sarjan neljäs osa. Pelin tarkoitus on elvyttää  Donkey Kong takaisin klassiseen tyyliinsä. Peli julkaistiin Amerikassa 21 marraskuuta, 2 joulukuuta Australiassa ja päivää myöhemmin Euroopassa. Pelistä tehtiin vuonna 2013 uusintaversio Nintendo 3DS:lle nimellä Donkey Kong Country Returns 3D, joka käyttää hyödykseen käsikonsolin 3D-toimintoa.
Juoni

Pahan tiki-joukon kontrolloimat Donkey Kong saaren eläimet ovat varastaneet DK:n banaanikätkön ja vieneet ne tikien valtakuntaan, mikä sijaitsee saaren tulivuoressa. Donkey Kongin on kaverinsa Diddy Kongin avulla kamppailtava näitä olentoja vastaan ja saatava varastetut banaanit takaisin.
Pelaaminen

Peli muistuttaa vanhoja Country-pelejä; hahmon tarkoituksena on edetä 2D-kentät loppuun samalla keräten banaaneja, joita sata keräämällä saa lisäelämän ja välttäen kentissä olevia esteitä sekä vihollisia. Kentän maalina odottaa tynnyri, johon osumalla hahmo voi saada jonkin palkkion. Jokaisen maailman lopussa kohdataan loppuvastus, jonka jälkeen päästään uuteen maailmaan. Pelin hahmot, grafiikat ja maisemat on toteutettu New Super Mario Bros.-in tyyliin - 3D-muodossa. Hahmoa ohjataan käyttämällä Wii Remotea ja Nunchuk-lisäohjainta tai Wii Remotea sivuttain  NES-ohjaimen tapaan.
Peli on sarjansa ensimmäinen, jossa on co-op- moninpelitila eli kumpikin pelaaja ohjaa hahmoa (1. pelaaja Donkey Kongia ja 2. pelaaja Diddy Kongia) samanaikaisesti. Peliä voi pelata myös yksinkin, mutta Diddyllä ei voi pelata vaan hän on koko ajan kiinni DK:n selässä eräänlaisena "power up- esineenä". Kahden pelaajan pelissä Diddy voi myös hypätä DK:n selkään olemalla tämän lähellä ja painamalla B- näppäintä ja voi hypätä pois milloin tahansa. Näin huonommat pelaajat voivat päästä vaikeampien alueiden ohi.
Pelissä Donkeyllä ja Diddyllä Ground Pound-kyky (Donkey Kong Countryssä vain Donkey Kong omasi Ground Pound-liikkeen) joka tehdään ravistelemalla Wii Remotea ja/tai Nunchuck-ohjainta. Liikkeen voi tehdä myös ravistelemalla pelkkää sivuttain olevaa Wii Remotea, mutta Retro Studios kehottaa Wii Remote + Nunchuck- menetelmää jolloin se olisi realistisempaa. Ground Poundin avulla hahmot voivat tyrmätä vihollisia hetkeksi, löytää salaisia esineitä, rikkoa kohteita ja muuta vastaavaa. Peli tulee hyödyntämään myös muita ravistusmenetelmiä.
Tietoa

Donkey Kong on pääosissa! Pelissä myös mukana DK:n  poika ja apuri Diddy Kong.
Moninpelissä Diddyn on mahdollista käyttää Donkey Kong 64:stä tuttuja rakettitynnyriään ja Peanut Popgun-pyssyä ja näin voi antaa Donkeylle uusia kykyjä.
Uusia vihollisia mm Tikejä, sammakoita ja paljon muuta uusissa 3D- tasohyppelykentissä.
Banaanit palaavat. Mukana myös tutut K, O, N, G-kirjaimet.
Bonus-pelit palaavat entistä ehompina.
Mukana myös aiemmista peleistä tuttuja kenttiä, kuten viidakkoja, merirosvolaivoja ja jopa kaivoskärryllä ajamista ja paljon muuta.
DK:n ja Diddyn on pelastettava banaaninsa jälleen.
Pelissä on myös remixattuja musiikkeja aiemmista osista.
Jos toinen pelaaja kuolee co-op- tilassa, niin hän ilmestyy hetken päästä leijuvan tynnyrin sisällä, minkä toinen pelaaja voi rikkoa sopivan tilaisuuden tullen jolloin pelaajat voivat jatkaa peliä. Tämä menetelmä tuli jo aiemmin tutuksi New Super Mario Bros. Wiissä.
Välimatkapisteet on tässä pelissä korvattu sioilla tähtitynnyreiden sijaan.
Eläinkumppanit (engl. Animal Buddies) palaavat, mm. Rambi-sarvikuono.
Tunnettu arkkivihollinen King.K.Rool ei ole tässä pelissä loppuvastuksena eikä esiinny pelissä.
Aiheesta muualla

Donkey Kong Country Returns MobyGamesissa (englanniksi)
Donkey Kong Country Returns 3D MobyGamesissa (englanniksi)
Edwin Newman

Edwin Newman vuonna 1975
Edwin Newman (25. tammikuuta 1919, New York – 13. elokuuta 2010 Oxford) oli yhdysvaltalainen televisiopersoona ja kirjailija. Hän oli NBC Newsin toimittajana työskennellessään ensimmäisiä J. F. Kennedyn salamurhasta uutisoineita journalisteja marraskuussa 1963. Hänelle myönnettiin vuonna 1966 Peabody-palkinto.
Newman teki esiintymisiä elokuvissa, ja vuonna 1984 hän pääsi juontamaan Saturday Night Liveä.
Newmanin julkaisemien kirjojen joukossa on Strictly Speaking: Will America Be the Death of English? (1974), jossa hän käsitteli englannin kielen rappeutumista. Hänen työtään on niin ikään romaani Sunday Punch (1979).
Edwin Mills

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten köydenveto | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> .Miesten köydenveto |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | joukkuekilpailu |  |
Edwin Archer Mills (17. toukokuuta 1878 – 12. marraskuuta 1946) oli brittiläinen köydenvetäjä. Hän kuului kultaa voittaneisiin joukkueisiin vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä. Lisäksi hän sai joukkueineen hopeaa vuoden 1912 kesäolympialaisissa Tukholmassa. Hän oli varsinaiselta ammatiltaan poliisi.
Erik Pløen

| Erik Pløen |
| --- | --- |
 Pløen vuonna 1963.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. helmikuuta 1925 Gran, Norja
Kuollut: 10. lokakuuta 2004 (79 vuotta) Son, Norja
Ammatti:  keramiikkataiteilija
Taiteilija
Palkinnot
 Lunning-palkinto 1961 
Erik Pløen (10. helmikuuta 1925 Gran – 10. lokakuuta 2004 Son) oli norjalainen keramiikkataiteilija. Hän sai vuonna 1961 Lunning-palkinnon.
Epimanikia

Epimanikia eli hiha (ven. поручи, porutši, kreik. επιμανίκια, epimanikio) on ortodoksisen diakonin, papin tai piispan jumalanpalveluspukuun kuuluva n. 10–15 cm leveä, ranteen kohdalle nauhoilla kiinnitettävä kalvosin. Hihoihin on kuvattu risti.
Pappi pukeutuneena jumalanpalveluspukuun, johon hihat kuuluvat.
Pappi solmii hihoilla eräiden muiden asujen hihat kiinni ranteeseen.
Pappi ei voi toimittaa mitään jumalanpalveluksia ilman hihoja ja epitrakiilia.
Aiheesta muualla

Ortodoksi.net / Hihat (Arkistoitu – Internet Archive)
Elína Tzéngko

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Elína Tzéngko vuonna 2018. |  Elína Tzéngko vuonna 2018. |  Elína Tzéngko vuonna 2018. |  |
Maa:   Kreikka
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | München 2022 | keihäänheitto |  |
Elína Tzéngko (kreik. Ελίνα Τζένγκο; s. 2. syyskuuta 2002) on kreikkalainen keihäänheittäjä.
Tzéngko voitti vuonna 2021 keihäänheitossa Balkanin-mestaruuden. Samana vuonna alle 20-vuotiaiden kilpailuissa hän voitti Euroopan-mestaruuden ja saavutti maailmanmestaruuskilpailuissa hopeaa. Vuonna 2022 hän karsiutui aikuisten MM-kilpailuissa loppukilpailusta mutta voitti kuukausi myöhemmin Euroopan-mestaruuden tuloksella 65,81 metriä. Tzéngko saavutti alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Espoossa heinäkuussa 2023 tuloksella 60,73. Saman vuoden Budapestin MM-kilpailuissa hän karsiutui loppukilpailusta.
Tzéngko on voittanut Kreikan-mestaruuden vuosina 2020–2022.
Tzéngkon paras keihäänheittotulos on 65,81 metriä Münchenin EM-kilpailuista elokuussa 2022. Saman vuoden toukokuussa hän heitti Ostravassa aiemman ennätyksensä 65,40 metriä.
Erik Pontoppidan

Erik Pontoppidan
Erik Ludvigssen Pontoppidan (24. elokuuta 1698 Århus – 20. joulukuuta 1764 Kööpenhamina) oli tanskalainen uskonoppinut piispa, historioitsija ja ornitologi.
Pontoppidan opiskeli Fredericiassa 1716–1718, josta hän meni opettajaksi Norjaan. Hän jatkoi sittemmin opintojaan Hollannissa sekä Englannissa Lontoossa ja Oxfordissa. 1721 hänelle avautui pappisura, joka lopulta 1747 johti piispuuteen Bergenissä. Pontoppidan oli pietisti.
Vuonna 1736 kruunu määräsi hänet laatimaan Lutherin katekismuksen selitykset ja virsikirjan. Näiden kahden kirjan ansiosta pietismi sai Tanskassa vahvan jalansijan.
Ornitologina Pontoppidan kunnostautui kuvailemalla tieteelle useita lintulajeja, muun muassa kaakkurin, piekanan, kuovisirrin, jänkäsirriäisen, harmaalokin, lapintiiran, etelänkiislan ja suopöllön.
Damage Control

| Damage Control |
| --- | --- |
Sarjakuvakustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Marvel Age Annual #4 (kesäkuu 1988)
Luojat:  Dwayne McDuffie ja Ernie Colón
Tiedot
Tukikohta:  Flatiron Building, New York
Perustajajäsenet:  Anne Marie Hoag
Jäsenluettelo:  Robin Chapel Albert Cleary John Porter Bart Rozum Eugene Strausser Herkules Lenny Ballinger Tom Foster
Damage Control on Marvel Comicsin sarjakuvissa esiintyvä rakennus- ja urakointiyhtiö. Yhtiö on erikoistunut supersankareiden ja superroistojen välisten taisteluiden jättämien tuhojen korjaamiseen. Yhtiö teki ensiesiintymisensä vuonna 1988 Marvel Age Annual -lehden numerossa 4 ja esiintyi vuosina 1989–1991 omassa sarjakuvassaan.
Fiktiivinen historia

Anne Marie Hoag perusti Damage Controlin Tony Starkin ja Wilson Fiskin rahoituksen avulla, vaikka Stark ei mielellään tehnyt yhteistyötä Fiskin kanssa tämän rikollistaustan vuoksi. Yhtiön työntekijät ovat vuosien varrella mm. seuranneet superrikollisten joukkopakoa, kohdanneet Tohtori Doomin, joutuneet Tuomarin uhkailemiksi sekä tavanneet voimakkaita kosmisia olentoja, kuten Hopeasurffarin ja Galactusin. He ovat tehneet yhteistyötä Ryhmä-X:n kanssa, tutustuneet lähemmin Uusiin Sotureihin ja melkein joutuneet Hulkin hyökkäyksen kohteeksi.
Hoagin saatua hallitukselta uuden työn, hän nimitti Robin Chapelin seuraajakseen. Stark ja Fisk myivät omat osakkuutensa yhtiöstä, koska Stark ei halunnut jatkaa yhteistyötä eikä Fisk luottanut Robinin kykyihin johtaa yhtiötä. Myöhemmin yhtiö nimeltä Carlton Co. otti Damage Controlin hallintaansa ja yritti tehdä yhtiöstä tuottoisamman, mutta monet työntekijät raivostuivat tästä ja yhtiö ajautui melkein konkurssiin. Hoag suostutteli YPKVV:n sijoittamaan yhtiöön ja sai näiltä lainan ostaakseen yhtiön takaisin itselleen. Myöhemmin YPKVV:lle selvisi, että yhtiön edellinen myynti oli Fiskin juoni saada se halvalla takaisin hallintaansa. Acts of Vengeance -sarjakuvan tapahtumien aikana kaupunki oli kärsinyt vakavia vahinkoja ja Fisk oli hyötynyt siitä rahallisesti, kun Damage Control oli palkattu korjaamaan tuhot.
Supersankari Herkules on nähty useita kertoja työskentelemässä Damage Controlille. Kerran hän joutui sinne yhdyskuntapalveluun riehuttuaan humalaisena. Hänestä tuli myöhemmin vakituinen työntekijä, kun hän joutui maksamaan vahingonkorvauksia superroisto Constrictorille, joka kärsi vakavia vammoja Herkuleksen yrittäessä napata hänet.
Työntekijät > Tunnetuimmat työntekijät

Anne Marie Hoag: Damage Controlin perustaja ja ensimmäinen johtaja. Tiukka, mutta myötätuntoinen vanha nainen, joka oli Nick Furyn hyvä ystävä ja joka eroamisensa jälkeen suostutteli hänet ja YPKVV:n myöntämään lainan Damage Controlin ostamiseen. Damage Controlin nykyinen omistaja.
Herkules: Työskenteli aiemmin Damage Controlille yhdyskuntapalvelussa, mutta on nykyään vakituinen työntekijä jouduttuaan maksamaan vahingonkorvauksena Constrictorille suurimman osan olympiaanirikkauksistaan.
Robin Chapel: Liikenteenohjaaja ja Hoagin luotetuin työntekijä. Hän ja John Porter olivat alun perin kilpakumppaneita, koska Porter sai paikan jota hän itse alun perin tavoitteli. Myöhemmin heistä kuitenkin tuli ystäviä ja heidän välilleen muodostui romanssi. Walter Declun järjesti Robinlle väliaikaisesti potkut, mutta Robin palkattiin myöhemmin yhtiön uudeksi toimitusjohtajaksi.
Albert Cleary: Tilintarkastaja, joka on yhtiön talousnero ja aina kylmäpäinen. Hän onnistuu aina pitämään pukunsa kankaan sileänä ja rypistymättömänä.
Työntekijät > Tunnetuimmat työntekijät > Etsintä ja pelastus

Lenny Ballinger: Damage Controlin etsintä- ja pelastusosaston johtaja. Hänellä on asiallinen luonne, minkä vuoksi hän on erittäin arvostettu työntekijä. Työntekijöiden mennessä lakkoon Carlton Co. -yhtiötä vastaan, Lenny asettui lakkoilijoiden puolelle, vaikka hänelle tarjottiin suurta rahasummaa lakon vastustamisesta.
Muissa medioissa > Televisio

Damage Control esiintyy Ultimate Spider-Manin jaksossa ”Vauriot”. Romutusryhmää vastaan käydyn taistelun jälkeen, Hämähäkkimies ja hänen tiiminsä (Voimamies, Rautanyrkki, Nova ja Valkoinen Tiikeri) saivat Nick Furylta käskyn työskennellä Damage Controlille, jotta nämä voisivat siivota jälkensä ja selvittää Romutusryhmän todellisen motiivin. Hämähäkkimies huomaa siivoustöiden toimivan peitteenä pankkirosvouksille ja alkaa epäillä Damage Controlin toimitusjohtajaa Mac Porteria. Hämähäkkimies murtautuu myöhemmin Damage Controlin toimistoon tutkiakseen Porteria, mutta saakin tietää neljän Damage Controlin työntekijän olevan valeasuinen Romutusryhmä, jotka käyttivät asemaansa ja yhtiön resursseja ryöstöjen toteuttamiseen. Mac saapui myöhemmin auttamaan Hämähäkkimiehen tiimiä Romutusryhmän pysäyttämisessä. Mac Porter suunniteltiin muistuttamaan Damage Controlin luojaa Dwayne McDuffieta, jonka muistolle jakso oli omistettu.
Aiheesta muualla

Marvel-kustantamon kotisivujen osuus Damage Controlista
Damage Control Marvel Comics Databasessa (englanniksi)
Eero Hakkarainen

Eero Hakkarainen (s. 25. joulukuuta 1955) on kuopiolainen raviohjastaja. Hän on ajanut helmikuuhun 2023 mennessä yli 11 000 lähdössä ja voittanut 1387. Voittorahoja on kertynyt yli 3,7 miljoonaa euroa.
Hakkarainen on valmentanut Einari Vidgrénin hevosia. Vuonna 2000 hänet palkittiin Vuoden Valmentaja -tittelillä.
Vuonna 2005 Eero Hakkarainen voitti lämminveristen kriteriumin Expressionistin ohjastajana.
Hakkarainen oli vuoden 2010 ravikuninkaan A. T. Ekon valmentaja ja ohjastaja.
Ei kenenkään maa (elokuva vuodelta 2001)

| Ei kenenkään maa> No Man's Land |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Danis Tanović
Käsikirjoittaja:  Danis Tanović
Tuottaja:  Cédomir Kolar (käännä suomeksi) Frédérique Dumas Marc Baschet
Säveltäjä:  Danis Tanović
Kuvaaja:  Walther van den Ende
Leikkaaja:  Francesca Calvelli
Pääosat:   Branko Đurić  Rene Bitorajac  Filip Šovagović 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:    Bosnia ja Hertsegovina   Slovenia   Italia   Ranska   Iso-Britannia   Belgia 
Tuotantoyhtiö:  Noé Productions (käännä suomeksi) Fabrica Cinema Man’s Films Counihan-Villiers Films Studio Maj
Levittäjä:  01 Distribution iTunes
Ensi-ilta:   12. huhtikuuta 2002
Kesto:  98 min
Alkuperäiskieli:  englanti, ranska, bosnia, saksa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ei kenenkään maa (No Man's Land) on Danis Tanovićin käsikirjoittama ja ohjaama elokuva vuodelta 2001. Se on satiiri ei kenenkään maalle pattitilanteeseen juuttuneista sotilaista Jugoslavian hajoamisotien ajalta. Elokuva voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarin.
Juoni

Ei kenenkään maa alkaa kun joitakin bosnialaisia sotilaita eksyy taistelukentällä sumussa. Kun sumu hälvenee he ovat suoraan serbialaisten joukkojen edessä ei kenenkään maalla, ja taistelussa jotkut bosnialisista saavat surmansa. Bosnialainen Čiki (Branko Đurić) putoaa kaivantoon ja selviää hengissä. Hän näkee kuinka sebit tulevat tarkistamaan kuolleet ja asettavat yhden hänen aseveljistään miinan päälle syötiksi ansaan. Čiki tappaa yhden sebisotilaan ja haavoittaa serbialokasta Ninoa (Rene Bitorajac). Nyt he ovat loukussa ei kenenkään maalla kaivannossa, kun miinan päälle asetettu sotilas Cera (Filip Šovagović) herää henkiin jos hän liikahtaa niin koko kaivanto räjähtää, ja he kaikki kuolevat. Koska he ovat taistelevien osapuolien välissä eivät he voi hakea apua kummaltakaan osapuolelta. Sitten hälytetään apuun YK:n rauhanturvaajat auttamaan jotka saapuvat auttamaan, mutta ranskalainen kenraali Marchand (Georges Siatidis) käskee olemaan puuttumatta asiaan, ja kaapeliuutisten toimittaja Jane Livingstone (Katrin Cartlidge) uhkaa tehdä asiasta maailmanlaajuisen skandaalin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Branko Đurić  | … |  Čiki   |
|  Rene Bitorajac  | … |  Nino   |
|  Filip Šovagović  | … |  Cera   |
|  Georges Siatidis  | … |  Marchand   |
|  Serge-Henri Valcke  | … |  Dubois   |
|  Sacha Kremer  | … |  Michel   |
|  Alain Eloy  | … |  Pierre   |
|  Mustafa Nadarević  | … |  vanha serbisotilas   |
|  Bogdan Diklić  | … |  serbiupseeri   |
|  Simon Callow  | … |  Soft   |
|  Katrin Cartlidge  | … |  Jane Livingstone   |
|  Tanja Ribič  | … |  Martha   |
|  Branko Zavrsan  | … |  miinanraivaaja   |
|  Djuro Utjesanović  | … |  bosnialainen opas   |
|  Mirza Tanović  | … |  bosnialainen upseeri   |
Lähde:
Aiheesta muualla

Young, Deborah: No Man’s Land Variety.  12.5.2001. Viitattu 7.5.2021. (englanniksi)
Murray, Angus Wolfe: No Man's Land Eye For Film.  15.5.2002. Viitattu 7.5.2021. (englanniksi)
No Man's Land Time Out. Viitattu 7.5.2021. (englanniksi)
Ei kenenkään maa (albumi)

| Ei kenenkään maa Radiopuhelimet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : maaliskuu 2013
 Studio : Wolfbeat Studios, Kempele
 Julkaistu: 20. syyskuuta 2013
 Formaatti: CD, LP, MC
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: CD:  50.33 LP ja kasetti:  44.03 digitaalijulkaisu:  54.02
 Levy-yhtiö: If Society
Listasijoitukset
  10.
Radiopuhelimien muut julkaisut
| Radiopuhelimet rakastaa sinua 2010 | Ei kenenkään maa 2013 | Saastan kaipuu 2016 |
Ei kenenkään maa on vuonna 2013 ilmestynyt, akustisena ilman sähköisiä soittimia äänitetty, Radiopuhelimet-yhtyeen kolmastoista studioalbumi. Albumi nousi Suomen viralliselle listalle viikon ajaksi sijalle 10. Radiopuhelimet oli tehnyt akustisia kappaleita jo vuonna 2005 esitettyyn Tommi-musikaaliin ohjaaja Juha Hurmeen pyynnöstä ja esiintynyt myöhemmin akustisena myös omissa konserteissaan jo parin vuoden ajan ennen levyn julkaisua.
Albumi sai ristiriitaisen vastaanoton. Helsingin Sanomien Nyt-liite kutsui ensivaikutelmaa "pieneksi pettymykseksi", mutta lisäsi, että "parhaimmillaan biiseissä yhdistyvät väsymätön luomuvimma, hauskuus ja maalaileva arvoituksellisuus" ja Soundin arvostelija piti levyä yhtyeen heikompiin kuuluvana. Molemmat antoivat levylle kuitenkin neljä tähteä. Neljään tähteen päätyi myös Desibeli.net, jonka mukaan "Puhelimien kiehtova intensiteetti kohoaa itse asiassa jopa vahvemmaksi kun keskivolyymiä lasketaan ja vauhtia välillä hillitään". Rytmi antoi levylle täydet viisi tähteä ja totesi, että albumi "säilyttää yhtyeen ainutlaatuisen tyylin ja intensiteetin, vaikka musiikillinen äänimaisema avartuukin".
Albumin parhaina kappaleina on pidetty Tommi-musikaalista peräisin olevaa Kiljua sekä levyn päättävää yli kahdeksanminuuttista kappaletta Yö kun saatiin päätökseen. Radiopuhelimien muiden levyjen tapaan myös Ei kenenkään maan sanoitukset sisältävät yhteiskuntakritiikkiä, esimerkiksi levyn nimikappale on vastareaktio halla-aholaisuuteen.
Kappaleesta Smäidä tehtiin elokuvaohjaaja Juha Penttisen ohjaama musiikkivideo, jonka pääosassa esiintyy televisiojuontaja Sampo Marjomaa. Oulussa kuvatussa videossa ovat mukana myös muun muassa entinen kansanedustaja Lyly Rajala sekä muusikot Aki Louhela ja Jukka Takalo.