stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ketill Kojamon saaga
Synopsis > Toinen kaksintaistelu

Viikinkikuningas Framarr, joka uhrasi Óðinnille ja johon rauta ei purrut, tulee pyytämään Hrafnhildria vaimokseen. Framarrin valtakunta on Húnaveldissa, Gestrekalandissa, ja hänellä on poika nimeltä Böðmóðr. Hrafnhildr ei tahdo Framarria puolisokseen, ja Framarr haastaa Ketillin kaksintaisteluun Árhaugr-nimiselle uhrikummulle. Tämä suostuu. 



Ketill matkaa mantereelle ja lähtee sitten hiihtäen halki laaksojen ja metsien Jämtlantiin (isl. Jamtaland), sitten itäänpäin metsien kautta Helsingjalandiin ja Gestrekalandiin. Perillä Böðmóðr tarjoaa Ketillille vieraanvaraisuuttaan ja lupautuu lähtemään Ketillin seuraksi kaksintaisteluun. Taistelun alettua Dragvendill-miekka ei näytä lainkaan purevan Framarriin. Miekka puree vasta sitten, kun Ketill on kääntänyt sen ja iskenyt Framarria terän toisella puolella. Framarr kuolee, mutta Böðmóðr saa Hrafnhildrin puolisokseen. Ketill pitää Hrafnistaa hallussaan kuolemaansa saakka, jolloin hänen poikasta Grímr Karvaposki ottaa sen haltuunsa.
Käännökset ja editiot

Ketils saga hængs (The Saga of Ketill Salmon). Käänt. Chip Robinson. Teoksessa Robinson, Chip. 2015. Ketils saga hængs, Gríms saga loðinkinna and the narrative of survival. MA thesis, Háskóli Íslands, 1–27. https://skemman.is/bitstream/1946/22472/1/Robinson2004662769MA2015Ha%CC%81sko%CC%81liI%CC%81slands.pdf
Aiheesta muualla

Ketils saga hængs islanniksi Snerpa.is -sivustolla
Ketils saga hængs muinaisislanniksi Heimskringla.no -sivustolla
Ketils saga hængs Germanic Mythology -sivustolla
Ketils saga hængs -bibliografia Stories for all time: The Icelandic fornaldarsögur (Arkistoitu – Internet Archive) -sivustolla
Sukasjuotikas

| Sukasjuotikas |
| --- | --- |
 Sukasjuotikas kiinnittyneenä harjuksen selkäevän tyveen
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nivelmadot Annelida
Luokka::  Clitellata
Alaluokka::  Juotikkaat Hirudinea
Lahko::  Acanthobdellida
Heimo::  Acanthobdellidae
Suku::  Acanthobdella
Laji::  peledina
Kaksiosainen nimi
 Acanthobdella peledina  Grube, 1851 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sukasjuotikas (Acanthobdella peledina) on juotikkaisiin kuuluva nivelmato. Sukasjuotikasta esiintyy Pohjois-Suomen lohikaloilla. Sukasjuotikas on kooltaan noin 0,5–2 cm pitkä ja kiinnittyy useimmiten isäntäkalan vatsapuolelle.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Sukasjuotikas (Acanthobdella peledina)
Åbo Akademi, Kalaterveyttä, Kalojen loiset: Sukasjuotikas (Acanthobdella peledina)[vanhentunut linkki]
ITIS: Acanthobdella peledina (englanniksi)
Studio Brussel

Studio Brussel logo
Studio Brussel (StuBru) on belgialainen radioasema, jota tuottaa Flanderin valtion radio- ja televisiotoimittaja Vlaamse Radio- en Televisieomroep. Asema soittaa harkitusti enemmän vaihtoehtoista- ja metallimusiikkia, kuin muut suuret radioasemat, ja se on pääasiassa suunnattu nuorelle kuulijakunnalle.
Studio Brussel aloitti 1. huhtikuuta 1983. Aluksi radio lähetti ohjelmaa vain ruuhka-ajan aikana ja vain alueellisesti. Vähitellen lähetysajat laajenivat ja Studio Brusselia voitiin kuunnella kaikkialla Flanderissa.
Keväisin Studio Brussel järjestää StuBru.Uit -tapahtuman Vooruitissa Gentissä, jossa erilaiset flaamilaiset artistit esiintyvät.
Vuoden 2002 lopussa Studio Brussel sai uuden ilmeen. Uudistuksessa asema sai uuden logon, muotoillun punaisen ellipsin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Studio Brusselin kotisivut (hollanniksi)
Sound Pack (Dingo)

| Sound Pack Dingo |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1983–1986
 Julkaistu: 2010
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Dingon muut julkaisut
| Live 2009 | Sound Pack 2010 | Autiotalon aarteet 2017 |
Sound Pack on vuonna 2010 julkaistu Dingon kokoelmalevy. Julkaisu on osa Warner Music Finlandin Sound Pack-kokoelmalevysarjaa.
Kappaleet

Kaikki sävellykset ja sanoitukset Neumann, ellei toisin mainita.
| --- | --- |
 CD 1 Levoton tuhkimo  Apinatarhaan  Sinä ja minä  Aino  Pistoolisankari  Lähden taas (säv., san. Eve)  Hän on se  Lakatut varpaankynnet  Huumeita Japaniin  Lähetyssaarnaaja  Jokainen aamu  Nimeni on Dingo  Pyhä klaani  Koulukapina  Juhannustanssit :  CD 2 Valkoiset tiikerit  Rio ohoi  Tuulen viemää  Nahkatakkinen tyttö  Autiotalo  Kerjäläisten valtakunta  Kirjoitan  Kulkuri ja kaunotar  Valomerkki  Hämähäkkimies  Kunnian kentät  Sata rohkeaa laivaa  Hymni (instrumentaali, säv. Pepe Laaksonen)*  Kreivin sormus  Suru tahtoo sua *Levyn kannen tekijätiedoissa kappaleen säveltäjäksi on virheellisesti merkitty Neumann.
Kappaleet > DVD

DVD:llä on livetaltioinnit yhtyeen esiintymisistä Helsingin Tavastia-klubilla vuonna 1984 ja Porin Puuvillatehtaalla heinäkuussa 1985. Konserttitallenteet on julkaistu aiemmin julkaisuilla Nimemme on Dingo (1984, VHS), Kerjäläisten valtakunnassa (1985, VHS), Dingo Live (1999, VHS), Dingomania (2004, DVD) ja Kunnian päivät 1983–1986 (2006, 3CD+DVD)
Tavastia Klubi -84* (Ohjaaja Hannu Merivirta)
Nimeni on Dingo
Pistoolisankari
Hän on se
Lakatut varpaankynnet
Levoton Tuhkimo
Aino
Autiotalo
Apinatarhaan
Kerjäläisten valtakunta
*Kokoelmalevyn takakannessa vuosilukuna on virheellisesti 1985.
Porin puuvillatehdas -85
Valomerkki
Kirjoitan
Kulkuri ja kaunotar
Kunnian kentät
Nahkatakkinen tyttö
Rio ohoi
Hämähäkkimies
Ota paha pois
Stig Östling

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Stig Östling |  Stig Östling |  Stig Östling |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten jääkiekko
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Göteborg ja Tukholma 1981 |  |  |
|  Pronssia | Praha 1972 |  |  |
|  Pronssia | Düsseldorf ja München 1975 |  |  |
|  Pronssia | Katowice 1976 |  |  |
Stig Östling (s. 31. joulukuuta 1948 Ockelbo) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Sapporon olympialaisissa 1972, Kanada-cupissa 1976 ja viisissä MM-kilpailuissa, joissa hän saavutti yhden MM-hopean ja kolme MM-pronssia. Östling siirtyi kotikaupunkinsa seurasta Mora IK:hon vuonna 1966 ja edelleen Brynäs IF:ään vuonna 1970. Hän voitti Brynäsissä Ruotsin-mestaruuden vuosina 1971, 1972, 1976, 1977 ja 1980. Hän sai Guldpucken-palkinnon kauden parhaana ruotsalaispelaajana vuonna 1975.
Stigell

Stigell on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Anna-Lisa Stigell (1899–1975), arkkitehti
Henrik Johan Stigell (1832–1904), kivenhakkaaja
Katri Stigell-Hyvönen (1898–1968), musiikinopettaja, kuoronjohtaja sekä laulu- ja lausuntapedagogi
Richard Stigell (1880–1956), kemisti ja professori
Robert Stigell (1852–1907), kuvanveistäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Studio55

| Studio55 |
| --- | --- |

Pääosissa:  Markku Veijalainen Anja Snellman Lauri Karhuvaara Raakel Lignell
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  2. helmikuuta 2009 – 23. joulukuuta 2016
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Tapio Nurminen (Nouhau Productions Oy) Barita Rosenström (MTV3) 
Ohjaaja(t):  Anja Crawford
Kuvaaja(t):  Tero Rantanen
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Studio55  oli vuosina 2009–2016 toiminut yli 50-vuotiaille suunnattu MTV3-kanavan ohjelma, jota esitettiin arkiaamuisin. Ohjelmassa oli päivittäin vaihtuva teema.
Ohjelmaa juonsivat vuorotellen Markku Veijalainen ja Pirjo Haapoja. Anja Snellman tuli uudeksi juontajaksi tiistain studiovieraan haastattelijaksi keväällä 2013. Raakel Lignell ja Lauri Karhuvaara aloittivat ohjelman juontajina vuonna 2014.
Ohjelman myötä Sävelradio-radiokanava palasi nettiradiona.
Aiheesta muualla

Ohjelman kotisivut
Swansean ja Breconin hiippakunta

| Swansean ja Breconin hiippakunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Wales, Iso-Britannia
Uskontokunta:  Walesin kirkko
Piispanistuin:  Brecon
Tuomiokirkko:  Breconin tuomiokirkko
Piispa:  John Davies
Perustettu:  
 
 Swansean ja Breconin hiippakunta 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Swansean ja Breconin hiippakunta on Walesin kirkon hiippakunta Walesin itäosassa. Se on perustettu vuonna 1923 siten, että sen ensimmäinen piispa Edward Bevan oli vuodesta 1915 St Davidsin hiippakunnan apulaispiispa Swansean piispan nimellä, kunnes hänestä tuli vuonna 1923 uuden itsenäisen hiippakunnan piispa.
Spicy Horse

| Spicy Horse |
| --- | --- |
Kotipaikka:  Shanghai, Kiina
Toimiala:  videopeliteollisuus
Kotisivu:  www.spicyhorse.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Spicy Horse (yksink.: 麻辣马; perint.: 麻辣馬; pinyin: Má là mǎ) on Kiinan Shanghaissa perustettu itsenäinen videopelien kehittäjä. Spicy Horsen ensimmäinen peli on American McGees Alice, jonka kehittivät vuonna 2007 Anthony Jacobson ja Adam Lang.
Historia

Studio aloitti toiminnansa vuonna 2007, sitä kutsuttiin episodipelien uranuurtajaksi. Se on tällä hetkellämilloin? Länsi-Kiinassa suurin yksittäinen kehittäjä.
Spicy Horse työllistää yli 70 työntekijää studiollaan Zhabein alueella Shanghaissa. Yhtiö käyttää pelien suunittelussa "core team" -menetelmää, ja luovaan työhön se käyttää ulkopuolista työvoimaa suunnatakseen voimavaransa ydinosaamiseensa, pelien kehittämiseen.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Spicy Horse
Käännös suomeksi
Span 24 tunnin ajo 2014

Circuit de Spa-Francorchamps rata.
Span 24 tunnin ajo 2014 oli Blancpain Endurance Series -kauden 2014 neljäs osakilpailu, joka ajettiin 26.–27. heinäkuuta Circuit de Spa-Francorchamps'n radalla Belgiassa.
Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Laurens Vanthoor, René Rast ja Markus Winkelhock.
Studio 54

| Studio 54 |
| --- | --- |

Osoite:  254 West 54th Street
Sijainti:   New York, Yhdysvallat
Avattu:  1977
Suljettu:  1986
Omistaja:  Roundabout Theatre Company
Studio 54 oli Yhdysvalloissa New Yorkin keskikaupungilla sijainnut yökerho. Tila oli alun perin oopperateatteri, vuonna 1927 avattu Gallo Opera House, ja toimii nykyäänkin teatterina. Kiinteistössä toimi useita eri teattereita, kunnes CBS osti rakennuksen 1942 ja käytti sitä radiolähetysten ja myöhemmin tv-tuotantojen studiona. Steve Rubell ja Ian Schrager ostivat teatterin ja avasivat huhtikuussa 1977 Studio 54 -yökerhon. Se oli muutaman vuoden ajan New Yorkin suosituin klubi, joka oli tunnettu dekadentista ilmapiiristään. Klubi suljettiin, kun Rubell ja Schrager tuomittiin vuonna 1980 vankilaan veropetoksesta. Uudet omistajat avasivat yökerhon uudestaan, kunnes se maaliskuussa 1986 suljettiin lopullisesti.
Studio 54:n vapaaseen ilmapiiriin kuuluivat alastomuus tanssilattialla, paidattomat tarjoilijapojat, erilaisia seksuaalisia suuntauksia edustanut asiakaskunta ja häikäilemättömän valikoiva ovimieskäytäntö, joka suosi julkisuuden henkilöitä tai muuten sopivan näköisiä asiakkaita. Vakiokävijöihin kuuluivat Mick Jagger, Andy Warhol, Liza Minnelli, Michael Jackson ja monet muut kuuluisuudet. Paikka symbolisoi siirtymistä 1970-luvun vapaamielisyydestä ja hedonismista 1980-luvun juppikulttuuriin.
Studio 54:stä tehtiin 1990-luvun lopulla parikin elokuvaa, Mark Christopherin 54 (1998) ja Whit Stillmanin The Last Days of Disco (1998).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Studio 54 Wikimedia Commonsissa
Span 24 tunnin ajo 2008

Circuit de Spa-Francorchamps rata.
Span 24 tunnin ajo 2008 oli FIA GT Championship -kauden 2008 viides osakilpailu, joka ajettiin 2.–3. elokuuta. Circuit de Spa-Francorchamps'n radalla Belgiassa.
Kilpailun voittivat Maseratilla ajaneet Michael Bartels, Andrea Bertolini, Eric van de Poele ja Stéphane Sarrazin.
Puolipisteen johtajat

Osana FIA GT Championship -sarjaa johtoasemassa olevat saivat pisteitä kuuden ja 12 tunnin kohdalla. Pisteet kahdeksalle ensimmäiselle järjestyksessä: 5 – 4 – 3 – 2.5 – 2 – 1.5 – 1 – 0.5.
Sukasnokat

| Sukasnokat |
| --- | --- |
 Bleda canicapillus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Bulbulit Pycnonotidae
Suku::  Sukasnokat  Bleda  Bonaparte, 1857
Katso myös
   Sukasnokat Wikispeciesissä   Sukasnokat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sukasnokat (Bleda) on bulbulien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Sukasnokkien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia:
Guineansukasnokka (Bleda canicapillus)
Keltasukasnokka (Bleda eximius)
Ohjassukasnokka (Bleda notatus)
Sukasnokka (Bleda syndactylus)
Aiheesta muualla

ITIS: Bleda (englanniksi)
Stuart Taylor

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Stuart James Taylor
Syntymäaika: 28. marraskuuta 1980 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Romford, Englanti
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 196 senttimetriä
Seura
Seura:  Reading
Pelinumero: 41
Junioriseurat
:  Arsenal
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–2005 1999 2000 2001 2004–2005 2005–2009 2009 2009–2012 2012– |  Arsenal  Bristol Rovers (laina)  Crystal Palace (laina)  Peterborough (laina)  Leicester City (laina)  Aston Villa  Cardiff City (laina)  Manchester City  Reading | 18 (0) 4 (0) 10 (0) 6 (0) 10 (0) 12 (0) 8 (0) 0 (0) 0 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. joulukuuta 2012.
Stuart James Taylor (s. 28. marraskuuta 1980 Romford, Lontoo) on entinen englantilainen jalkapallomaalivahti.
Ura

Taylor aloitti uransa 16-vuotiaana Arsenalissa 1997 ja hänestä povattiin David Seamanin seuraajaa, mutta kuitenkin Taylor ei saanut peliaikaa ja joutui käymään kahdeksan Arsenal-vuoden aikana neljässä seurassa lainalla. Seurat olivat Bristol Rovers, Crystal Palace, Peterborough ja Leicester City.
Kesällä 2005 Taylor siirtyi neljän vuoden sopimuksella Aston Villaan. Hänestä tuli joukkueen varamaalivahti Thomas Sørensenin vallattua ykkösmaalivahdin paikan. Ensimmäisellä kaudella Aston Villassa Taylor pelasikin vain kaksi ottelua.
Kauden 2008–2009 Taylor vietti lainalla Cardiff Cityssä. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Manchester Cityyn, jossa ei kolmen kauden aikana pelannut ainuttakaan sarjaottelua.
Saavutukset

Englannin Valioliigan voittaja: 2001–2002
FA Cupin voittaja: 2003
Aiheesta muualla

Stuart Taylor: The Arsenal Verdict (englanniksi)
Profiili (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sulttaanitikka

| Sulttaanitikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Reinwardtipicus
Laji::  validus
Kaksiosainen nimi
 Reinwardtipicus validus  (Temminck, 1825) 
Katso myös
   Sulttaanitikka Wikispeciesissä   Sulttaanitikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sulttaanitikka (Reinwardtipicus validus) on kaakkoisaasialainen tikka. Sen esiintymisalue ulottuu Thaimaan eteläkärjestä Malakan niemimaalle ja Indonesian Sumatralle, Borneoon ja Jaavalle. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Coenraad Jacob Temminck kuvaili lajin holotyypin Jaavalta vuonna 1825.
Sulun saaristo

Sentinel-2:n vuonna 2016 ottama satelliittikuva Sulun saaristosta.
Panguanin saari, Sulun saariston viimeinen saari ennen Filippiinien ja Malesian rajaa.
Sulun saaristo on Filippiinien lounaisosassa sijaitseva saaristo, johon kuuluu satoja saaria. Osa saarista on korallisaaria ja osa tulivuorisaaria. Saaristossa on kaksoissaariketju, joka on 270 km pitkä ja ulottuu Mindanaon saarelta Sabahiin saakka. Saariston pääsaaria ovat Jolo, Tawi Tawi, Sanga-Sanga, Sibutu, Siasi ja Gagayan Sulu. Saaristo sijaitsee Sulunmeren ja Celebesinmeren välissä.
Sulun saaristo oli aikoinaan osa Majapahitin valtakuntaa, ja se mainitaan Nagarakretagaman vanhassa jaavalaisessa muistokirjoituksessa nimellä "Solot". Sen jälkeen siitä tuli osa Brunein valtakuntaa ennen kuin se itsenäistyi vuonna 1578.
Sulun saarella sijaitsee Sulun kuningashuone. Sulun kuningashuoneen päämies oli Muedzul Lail Tan Kirammilloin?.
Suomen musiikkitieteellinen seura

Internationale Musikgesellschaftin Suomen-osaston tilikirjan ensimmäinen aukeama tilikaudelta 1911–1912. Jäsenlistassa mukana mm. Ilmari Krohn, Armas Launis, Otto Andersson ja Heikki Klemetti.
Suomen musiikkitieteellinen seura ry – Musikvetenskapliga sällskapet i Finland rf on tieteellinen yhdistys, jonka perusti Ilmari Krohn Helsingissä vuonna 1916 edistämään suomalaista musiikkitiedettä. Yhdistysrekisterissä seura on ollut vuodesta 1921 alkaen. Krohn oli perustanut jo vuonna 1911 Internationale Musikgesellschaftin Suomen-osaston, mutta sen toiminta keskeytyi I maailmansodan takia vuonna 1914.
Suomen musiikkitieteellinen seura toimii musiikkielämän ja musiikintutkimuksen hyväksi, levittää tietoa musiikista ja musiikkikulttuurista ja yhdistää musiikkitieteen harjoittajia. Suomen musiikkitieteellinen seura on Tieteellisten seurain valtuuskunnan jäsenseura. Seuran nykyinen puheenjohtaja on Meri Kytö.
Nykyisin seuran merkittävintä toimintaa on tieteellisen Musiikki-aikakauslehden julkaiseminen. Lehti ilmestyy neljä kertaa vuodessa, ja sen artikkelit ovat vertaisarvioituja. Suomen musiikkitieteellinen seura julkaisee myös väitöskirjoja ja muuta tutkimusta sarjassa Acta Musicologica Fennica sekä oppikirjoja sarjassa Musiikkitieteellinen kirjasto. Seura järjestää myös tapahtumia, mm. vuosittaisen Musiikintutkijoiden symposiumin yhdessä Suomen etnomusikologisen seuran kanssa.
Aiheesta muualla

Suomen musiikkitieteellisen seuran kotisivut.
Suomen valtakunnalliset vastuumuseot

Forum Marinum on merenkulun ja merivoimien historian valtakunnallinen vastuumuseo. Sen kokoelmiin kuuluu muun muassa höyrykäyttöinen satamahinaaja Vetäjä V.
Suomen valtakunnalliset vastuumuseot ovat museoita, joiden tehtäviin kuuluu muun muassa ohjata museotoimintaa koko Suomessa omalla erikoisalallaan ja toimia kulttuuriperinnön valtakunnallisina asiantuntijoina. Uudistetun museolain mukaan alueelliset vastuumuseot ja valtakunnalliset vastuumuseot korvasivat maakunta- ja aluetaidemuseojärjestelmän sekä valtakunnalliset erikoismuseot. Laki astui voimaan 1.1.2020. Valtakunnalliset vastuumuseot saavat korotettua valtionosuutta ja niillä on oltava suunnitelma valtakunnallisen toiminnan tavoitteista. Museot neuvottelevat painopisteistä ja tavoitteista Museoviraston kanssa.
Suomessa on 17 valtakunnallista vastuumuseota:
| Museon nimi | Sijainti | Aloittanut toiminnan* |
| --- | --- | --- |
| Alvar Aalto -museo | Jyväskylä | 1966 |
| Arkkitehtuurimuseo | Helsinki | 1956 |
| Designmuseo | Helsinki | 1873 |
| Forum Marinum | Turku | 1999 |
| Lusto – metsämuseo | Punkaharju, Savonlinna | 1988 |
| Mobilia – auto- ja tiemuseo | Kangasala | 1992 |
| Saamelaismuseo Siida | Inari | 1959 |
| Suomen ilmailumuseo | Vantaa | 1969 |
| Suomen käsityön museo | Jyväskylä | 1888 |
| Suomen lasimuseo | Riihimäki | 1961 |
| Suomen maatalousmuseo Sarka | Loimaa | 2005 |
| Suomen Rautatiemuseo | Hyvinkää | 1898 |
| Suomen valokuvataiteen museo | Helsinki | 1969 |
| Teatterimuseo | Helsinki | 1962 |
| Tekniikan museo | Helsinki | 1969 |
| Työväenmuseo Werstas | Tampere | 1993 |
| Urheilun ja liikunnan kulttuurikeskus Tahto | Helsinki | 1943 |

Vuosiluku tarkoittaa museon toiminnan aloittamisvuotta tai museon avaamisvuotta. Valtakunnallisen erikoismuseon nimitys on voinut tulla tätä myöhemmin.
Sylvio Kroll

Sylvio Kroll vuonna 1988.
Sylvio Kroll (s. 29. huhtikuuta 1965 Lübben, Brandenburg, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen, alun perin Itä-Saksaa edustanut telinevoimistelun olympiamitalisti.
Kroll saavutti Soulin olympialaisissa 1988 itäsaksalaisena hopeaa joukkuekilpailussa ja hypyssä sekä sijoittui nojapuilla seitsemänneksi, hevosella kahdeksanneksi ja moniottelussa kymmenenneksi. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän edusti Saksaa ja sijoittui neljänneksi joukkuekilpailussa, kuudenneksi hypyssä ja 26:nneksi moniottelussa.
MM-kilpailuissa Wecker saavutti yhdeksän mitalia, joista kaksi oli kultaa. Vuonna 1985 hän voitti kultaa nojapuilla sekä saavutti hopeaa rekillä sekä pronssia moniottelussa ja joukkuekilpailussa. Vuonna 1987 hän voitti kultaa hypyssä ja saavutti pronssia joukkuekilpailussa. Vuonna 1989 hän sai hopeaa hypyssä ja joukkuekilpailussa. Mitalikokoelman täydensi vuoden 1991 MM-pronssi joukkuekilpailusta.
Kroll voitti EM-kultaa hypyssä vuonna 1985. Samoissa kisoissa hän sai hopeaa nojapuilla ja hevosella. Vuonna 1987 hän saavutti EM-hopeaa rekillä ja hypyssä.
Suluova

| Suluova |
| --- | --- |

 Suluova
 Koordinaatit: 40°49′N, 35°38′E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Amasyan maakunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  Fatih Üçok
Väkiluku (2012):  47 572
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suluova on piirikunta ja kaupunki Turkin Amasyassa. Vuoden 2012 väestönlaskennassa Suluovan väkiluku oli 47 572.
Sound Theories

| Sound Theories Steve Vai |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Julkaistu: 26. kesäkuuta 2007
 Tuottaja(t): Steve Vai
 Tyylilaji: hard rock, instrumentaalirock
 Levy-yhtiö: Epic
Steve Vain muut julkaisut
| Real Illusions: Reflections 2005 | Sound Theories 2007 | Where the Wild Things Are 2007 |
Sound Theories on Steve Vain sooloalbumi, joka julkaistiin vuonna 2007.
Kappaleet > Sound Theories Vol 1: “The Aching Hunger”

Kill the Guy with the Ball – 4.30
The God Eaters – 2.09
The Murder Prologue – 1.09
The Murder – 7.56
Gentle Ways – 5.48
Answers – 5.44
I'm Becoming – 2.20
Salamanders in the Sun – 5.05
Liberty – 2.06
The Attitude Song – 4.37
For the Love of God – 9.35
Kappaleet > Sound Theories Vol 2: “Shadows and Sparks”

Shadows and… – 8.41
Sparks – 9.27
Frangelica Pt 1 – 3.04
Frangelica Pt. 2 – 10.30
Helios and Vesta – 8.19
Bledsoe Bluvd. – 10.08
Arvostelut

Allmusic:
Sylviini

| Sylviini |
| --- | --- |
 Sylviiniä Saksasta
Luokka:  halogenidimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  KCl
Molekyylipaino:  74,55 g/mol
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  väritön tai valkoinen
Asu:  rakeinen tai kuutiollisina kiteinä
Lohkeavuus:  täydellinen
Murros:  rosoinen
Kovuus Mohsin asteikolla:  1,5–2
Ominaispaino:  2,0
Liukenevuus:  liukenee veteen
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  lasikiilto tai rasvakiilto
Läpinäkyvyys:  läpinäkyvä tai läpikuultava
Muut ominaisuudet:  maistuu karvaalta
Lähteet
  
Aiheesta muualla
  Sylviini Commonsissa 
Sylviini eli sylviitti (KCl, kaliumkloridi) on mineraali. Se on rakenteeltaan täsmälleen vuorisuolan kaltainen. Se liukenee vuorisuolaakin helpommin. Se maistuu kitkerämmältä kuin vuorisuola, ja sillä saattaa olla lisäpintoja kiteiden kulmissa. Mineraali on väritön tai valkoinen, mutta usein myös heikosti punaruskea. Sylviini on kosteutta imevää eli hygroskooppista.
Sylviiniä esiintyy kalisuolakerrostumissa. Sitä löytyy muun muassa Keski-Euroopasta. Sitä löytyy myös tulivuorista härmeenä, esimerkiksi Vesuviuksesta.
Se on tärkein kaliumin lähde ja tällä tavoin lannoiteteollisuuden tärkeä raaka-aine.
Symbolinen pääoma

Symbolinen pääoma on sosiologi Pierre Bourdieun kehittämä termi, joka kuvaa sosiaalisen vuorovaikutuksen rakennetta. Symbolista pääomaa on kahta tyyppiä, kulttuurista pääomaa ja sosiaalista pääomaa.