stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valtakunnanduuman väliaikainen komitea

Valtakunnanduuman väliaikaisen komitean jäseniä. Eturivissä vasemmalta Lvov, Rževski, Šidlovski ja Rodzjanko, takarivissä Šulgin, Dmitrjukov, Engelhardt, Kerenski ja Karaulov.
Valtakunnanduuman väliaikainen komitea oli Venäjän keisarikunnan valtakunnanduuman jäsenten vuoden 1917 helmikuun vallankumouksen aikana muodostama epävirallinen komitea, joka valitsi Venäjän väliaikaisen hallituksen.
Vallankumouksen puhjettua Venäjän pääkaupungissa Pietarissa keisari Nikolai II oli määrännyt neljännen duuman hajotettavaksi, joten se ei voinut kokoontua virallisesti. Noin 50–70 duuman edustajaa kuitenkin kokoontui epävirallisesti Taurian palatsin tiloissa – joskaan ei varsinaisessa istuntosalissa – 12. maaliskuuta (J: 27. helmikuuta) 1917. He valitsivat keskuudestaan ”valtakunnanduuman jäsenten väliaikaisen komitean järjestyksen sekä kansalaisten ja valtioelinten välisen luottamuksen palauttamiseksi”.
Komitean jäseniksi valittiin seuraavat henkilöt eri puolueista:
Mihail Rodzjanko, duuman puhemies (oktobristit), komitean puheenjohtaja
Ivan Dmitrjukov, duuman sihteeri (oktobristit)
Sergei Šidlovski (oktobristit)
Pavel Miljukov (kadettipuolue)
Nikolai Nekrasov (kadettipuolue)
Aleksandr Konovalov (progressistit)
Vladimir Rževski (progressistit)
Aleksandr Kerenski (trudovikit, sittemmin sosialistivallankumoukselliset)
Nikolai Tšheidze (menševikit)
Vasili Šulgin (”edistysmielisten nationalistien” edustajaryhmä)
Vladimir Lvov (keskusta)
Mihail Karaulov (sitoutumaton)
Boris Engelhardt (sitoutumaton).
Useat komitean jäsenistä olivat kuuluneet duuman opposition muodostaman niin sanotun edistyksellisen blokin johtoon. Lisäksi Kerenski ja Tšheidze kuuluivat myös samana päivänä perustetun Pietarin työläisneuvoston johtoon. Engelhardtista oli tullut vallankumouksen myötä Pietarin varuskunnan komendantti.
Duuman väliaikainen komitea asetti 15. (2.) maaliskuuta väliaikaisen hallituksen, jonka johtavat asemat päätyivät liberaalien porvarillisten puolueiden eli kadettien, oktobristien ja progressistien edustajille. Pavel Miljukov pääsi sanelemaan ministerilistan ja jätti komitean puheenjohtajan Rodzjankon kokonaan syrjään. Pääministeriksi valittiin ruhtinas Georgi Lvov, ulkoministeriksi Miljukov itse ja sotaministeriksi oktobristien johtaja Aleksandr Gutškov. Samana päivänä näistä tapahtumista tietämätön Nikolai II ilmoitti luopuvansa kruunusta veljensä suuriruhtinas Mikael Aleksandrovitšin hyväksi. Duuman väliaikaisen komitean johtajat saivat seuraavana päivänä, 16. (3.) maaliskuuta, suuriruhtinas Mikaelin suostuteltua luovuttamaan vallan edelleen väliaikaiselle hallitukselle. Rodzjanko, Miljukov ja Gutškov olivat itse asiassa kaikki monarkisteja, jotka olivat toivoneet keisarinvallan säilyvän jossain muodossa.
Valtakunnankirous

Valtakunnankirous eli valtakunnanpanna (saks. Reichsacht) oli Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa käytössä ollut lainsuojattomaksi julistaminen, jonka saattoi antaa keisari, valtiopäivät tai valtakunnankamarioikeus.
Valtakunnankirous perustui germaanisen oikeuden lainsuojattomuustuomioon (acht), jonka saanut henkilö ei nauttinut enää lain turvaa, hänen omaisuutensa takavarikoitiin ja kotinsa tuhottiin, hänet ajettiin pois mailtaan ja hänet sai kuka tahansa vapaasti surmata ilman rangaistusta. Henkilöä kohdeltiin oikeudellisesti kuolleena, hänen puolisonsa katsottiin leskeksi ja lapset orvoiksi. Aiemmista rangaistuksista poiketen valtakunnankirous oli voimassa koko keisarikunnan alueella ja keisari saattoi langettaa sen poliittisista rikoksista keisarikuntaa vastaan. Fredrik II:n ajoista alkaen muodostui käytännöksi, että valtakunnankirouksesta seurasi lisäksi automaattinen kirkosta erottaminen. 1200-luvulta alkaen valtakunnankiroukseen oli mahdollista julistaa myös kokonaisia kaupunkeja.
Tunnetuin valtakunnankiroukseen tuomittu oli kerettiläisyydestä syytetty uskonpuhdistaja Martti Luther vuonna 1521.
Vallilan Tango

Vallilan Tango on suomalainen tanssiorkesteri. Se soittaa nostalgista ja perinteistä suomalaista tanssimusiikkia.  Vallilan Tangossa on seitsemän jäsentä, joiden soittimet ovat viulu, klarinetti, trumpetti, hanuri, kontrabasso ja rummut. Yhtyeen laulusolisti on alkuaan hollantilainen Hans Wessels. Vallilan Tangon johtaja ja pääasiallinen sovittaja on Antti Alavuotunki  soittiminaan klarinetti, bassoklarinetti ja alttosaksofoni.
Vallilan Tangon erikoisuus on, että se kaivaa lähinnä 1930- ja 1940-luvun musiikista esitettäväkseen harvinaisuuksia tai peräti ennenesittämättömiä kappaleita säveltäjiltä kuten Usko Kemppi, Pentti Viherluoto, Arvo Koskimaa, Valto Tynnilä ja Toivo Kärki.
Orkesteri toimii nimeään kantavan kulttuuriyhdistyksen tuella. Kulttuuriyhdistys Vallilan Tango ry on järjestänyt vuodesta 2005 vapputansseja Vallilassa  ja elokuun lopussa Isle of Sheep -tangofestivaalia Lammassaaressa.
Diskografia

Iskusävelmiä (2009)
Hamstrauskuumetta (EP, 2018)
Suuri humppaseikkailu  (EP, 2019)
Savukkeelleni  (EP, 2020)
Ilojen hotelli  (2022)
Aiheesta muualla

Vallilan Tangon verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Vallilan Tango Myspacessa (englanniksi)
Vallilan Tango Facebookissa
Mike O’Malley

| Mike O'Malley |
| --- | --- |
 Mike O'Malley (vasemmalla) ja Bronson Arroyo
Henkilötiedot
Koko nimi:  Michael O'Malley
Syntynyt: 31. lokakuuta 1966 (ikä 57) Boston, Massachusetts, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, juontaja, käsikirjoittaja
Puoliso:  Lisa O'Malley (2000– )
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  James "Jimmy" Hughes   (Saman katon alla)   Stuart   (Kovan onnen kundi)   Burt Hummel   (Glee)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Michael "Mike" O'Malley (s. 31. lokakuuta 1966 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, juontaja ja käsikirjoittaja.
Ura

Mike O'Malley teki läpimurtonsa lastenohjelmissa Get the Picture ja Nickelodeon GUTS. Hän toimi GUTS-ohjelman juontajana vuosina 1992–1995. O'Malley alkoi esittää pääosaa komediasarjassa Life with Roger vuonna 1996. Sarja lopetettiin yhden kauden jälkeen. O'Malley sai oman sarjan Mike O'Malley Show vuonna 1999. Ohjelmaa esitettiin kuitenkin vain kaksi jaksoa alhaisten katsojalukujen ja huonon palautteen takia.
O'Malley esitti Jimmy Hughesia komediasarjassa Saman katon alla vuosina 2000–2006. Tämän jälkeen hän näytteli sarjassa Kovan onnen kundi. O'Malley on esittänyt Burt Hummelia sarjassa Glee vuodesta 2009. Hän sai roolistaan Primetime Emmy -ehdokkuuden vuonna 2010. O'Malley on esiintynyt myös mm. elokuvissa Riskirajoilla ja 28 päivää.
O'Malley on toiminut myös käsikirjoittajana. Hän on ollut kirjoittamassa televisiosarjaa Hävyttömät. O'Malleyn käsikirjoittamia näytelmiä Three Years from Thirty ja Diverting Devotion on esitetty Off Broadwaylla.
Yksityiselämä

Mike O'Malley on naimisissa Lisa O'Malleyn kanssa. Parilla on neljä lasta.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Matkalla paratiisiin | varastonhoitaja | tv-elokuva |
| 1998 | Some Girl | Dan |  |
| 1998 | Deep Impact | Mike Perry |  |
| 1998 | Above Freezing | Artie |  |
| 1999 | Riskirajoilla | Pete |  |
| 2000 | 28 päivää | Oliver |  |
| 2002 | A Baby Blues Christmas Special | Darryl MacPherson | animaatio, tv-elokuva |
| 2005 | Täydellinen mies | Lenny Horton |  |
| 2005 | City of Champions: The Best of Boston Sports | oma itsensä | dokumentti |
| 2007 | On Broadway | Father Rolie O'Toole |  |
| 2008 | Tähtivieras Dave | Office Knox |  |
| 2008 | Sydän kolmantena jalkana | Mickey |  |
| 2009 | The People Speak | oma itsensä | dokumentti |
| 2010 | Eat Pray Love – omaa tietä etsimässä  | Andy Shiraz |  |
| 2011 | Cedar Rapids | Mike Pyle |  |
| 2011 | Family Album | Dave Bronsky | tv-elokuva |
| 2011 | Geezers! | Mike |  |
| 2011 | So Undercover |  |  |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Kova laki | poliisi | 1 jakso |
| 1991 | Get the Picture | oma itsensä | juontaja, peliohjelma |
| 1992–1995 | Nickelodeon GUTS | oma itsensä | juontaja, peliohjelma |
| 1996–1997 | Life with Roger | Roger Hoyt |  |
| 1999 | The Mike O'Malley Show | Mike |  |
| 2000–2002 | Vaipparalli | Darryl MacPherson | animaatiosarja |
| 2000–2006 | Saman katon alla | Jimmy Hughes | 122 Episodes |
| 2006–2009 | Kovan onnen kundi | Stuart | 14 jaksoa |
| 2008 | Pretty/Handsome | Chip Fromme | 1 jakso |
| 2008 | My Own Worst Enemy | Tom Grady / Raymond Carter | 9 jaksoa |
| 2009 | Glenn Martin, DDS |  | animatiosarja, 2 jaksoa |
| 2009–2015 | Glee | Burt Hummel |  |
| 2010 | Parenthood | Jim Kazinsky | 3 jaksoa |
| 2020– | Snowpiercer | Roche | Päärooli |
Aiheesta muualla

Mike O’Malley Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mike O'Malley AllMovie-sivustolla
Valdemārpils

| Valdemārpils |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Valdemārpils
 Koordinaatit: 57°22′14″N, 22°35′31″E 
Valtio:   Latvia
Kunta:  Talsi
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  137,5 km²
Väkiluku (2020)  ():  1 291
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.valdemarpils.lv 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Valdemārpils (saks. Saßmacken) on kaupunki Luoteis-Latviassa Kuurinmaalla. Se sai kaupunginoikeudet vuonna 1917. Vuonna 2020 siellä oli 1 291 asukasta. Kaupunki sijaitsee Sasmakajärven rannalla 16 kilometriä Talsin pohjoispuolella.
Historia

Kaupungin alkuperäinen nimi Sasmaka on peräisin läheisen Sasmakajärven nimestä ja siitä on käytetty monia eri kirjoitusasuja (Sansmagen, Sassmaggen, Sassmaken, Saßmacken). Järven nimi taas on mahdollisesti peräisin sen keskellä olevasta kapenemasta, jossa on nykyään Latvian ainoa järven ylittävä silta. 1200-luvulle asti alue kuului Vaneman maahan, mutta vuoden 1253 kuurilaisten kapinan tukahduttamisen jälkeen siitä tuli osa Kuurinmaan hiippakuntaa. Nimi Sasmaka mainitaan asiakirjoissa ensimmäisen kerran vuonna 1582, jolloin viimeisestä Kuurinmaan piispasta oli jo tullut Puola-Liettuan vasalli.
Sasmakan kartanon maille perustettiin 1700-luvulla kauppiaskylä, josta myöhemmin kehittyi Valdemārpilsin kaupunki. Kuurinmaalla oli 1800-luvun puolivälissä melko vähän juutalaisia porvareita, ja Sasmaka tunnettiin heidän pääkaupunkinaan. Kylää hallitsivat Sasmakan kartanon omistajat 1800-luvun lopulle saakka ja vasta vuonna 1894 se sai itsehallinnon. Vuonna 1917, ensimmäisen maailmansodan aikana, Saksan miehityshallinto antoi Sasmakalle ja Talsille kaupunginoikeudet. Nykyinen nimi on perua vuodelta 1926, jolloin Latvian tasavallan hallitus muutti nimen Valdemārpilsiksi kunnioittaakseen Latvian kansallista herättäjää Krišjānis Valdemārsia, joka asui kaupungissa vuodesta 1835 vuoteen 1845. Kaupungin nähtävyyksiä ovat luterilainen ja ortodoksinen kirkko, entinen synagoga sekä Krišjānis Valdemārsin muistomerkki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valdemārpils Wikimedia Commonsissa
Valdemārpilsin kotisivut (latviaksi)
Need for Speed: Carbon

| Need for Speed: Carbon |
| --- | --- |

Kehittäjä:  EA Canada EA Black Box Rovio Mobile (mobiili)
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Nintendo eShop
Säveltäjä:  Trevor Morris
Pelisarja:  Need for Speed
Pelimoottori:  EAGL 3
Julkaistu:  PSP, DS, GBA, GCNA 31. lokakuuta 2006EU 3. marraskuuta 2006AUS 9. marraskuuta 2006 Windows, PS2, Xbox 360NA 31. lokakuuta 2006EU 3. marraskuuta 2006AUS 16. marraskuuta 2006 XboxNA 31. lokakuuta 2006AUS 9. marraskuuta 2006EU 10. marraskuuta 2006 PS3NA 16. marraskuuta 2006AUS 22. maaliskuuta 2007EU 23. maaliskuuta 2007 WiiNA 19. marraskuuta 2006EU 8. joulukuuta 2006AUS 14. joulukuuta 2006 MacintoshNA 17. elokuuta 2006
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 12 ESRB: E10+  
Alusta:  Windows, Mac OS X, PlayStation 3, Xbox 360, Wii, PlayStation 2, Xbox, GameCube, Game Boy Advance, Nintendo DS, PlayStation Portable, mobiili, Zeebo
Jakelumuoto:  CD, DVD, Blu-ray, optinen levy, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Need for Speed: Carbon on kanadalaisen EA Black Boxin kehittämä ajopeli. Peli on julkaistu useille alustoille vuonna 2006. Peli kuuluu Need for Speed -pelisarjaan.
Pelistä julkaistiin myös erikoisversio, Collector’s Edition, jonka mukana tuli kolme uutta automallia: Nissan 240SX, Jaguar XK ja Koenigsegg CCX. Mukana on myös kuusi uutta kisaa ja 10 uutta vinyylisarjaa sekä video, jossa katsoja näkee ”kulissien taakse”.
Pelistä on julkaistu Need for Speed: Carbon – Own the City -nimellä versio PlayStation Portablelle ja Zeebolle.
Pelaaminen

Pelissä tarkoituksena ei ole enää kerätä palkkiota tai ajaa virstanpylväitä, vaan kilpailuja voittamalla saada vastustajien alueet haltuun. Kaupungin ulkopuolella on pelin nimeä kantava kanjoni (Carbon), jossa ajetaan pimeitä vuoristoreittejä. Pelissä voi koota jengin, jotka auttavat pelaajaa voittamaan kisoja. Apureita on kolmea eri tyyppiä: blokkereita, kiiloja ja tiedustelijoita. Blockerit hidastavat muita kuljettajia törmäämällä niiden kylkeen, kiilat tekevät ilmanvastuksen pieneksi ajamalla edessä ja nopeuttavat ajajaa, kun taas tiedustelijat näyttävat radan mahdolliset sivu- ja oikoreitit. Jokaisella jengin jäsenellä on myös omat taitonsa. Taidot ovat järjestelijä, väsääjä ja mekaanikko. Järjestelijät hoitavat kisoista suuremmat palkinnot sekä poliisit pois kannoilta, väsääjät antavat alennusta autojen osista ja mekaanikot enemmän ilokaasua kisoihin.
Autoja pelissä on kolmea eri tyyppiä. Amerikkalaiset muskeliautot, eksoottiset autot ja tuning-autot. Tuning-luokan autot ovat parhaita ohjattavuudeltaan, kun taas eksoottiset autot yltävät koviin nopeuksiin. Muskeliautoilla on hyvä kiihtyvyys.
Juoni

Kun edeltäneen Need For Speed: Most Wantedin päätöskohtauksessa pelaaja hyppäsi rikkinäisen sillan yli Rockportissa, poliisit eivät päässeet seuraamaan pelaajaa. Ylikonstaapeli Cross pääsi lähti kuitenkin jahtaamaan pelaajaa. Matkalla erääseen kaupunkiin pitkin Carbon-kanjonia pelaaja muistaa, mitä tapahtui kaupungissa kilpailupäivänä, ennen kuin hän palasi Rockportiin. Samassa Cross pääsee näköetäisyydelle pelaajasta, ja pelaajan pitää paeta Crossia. Pelaaja ei pääse pitkälle, ennen kuin törmää esteenä olevaan rekkaan. Cross saa pelaajan kiinni. Vähän myöhemmin paikalle saapuu Darius, joka muistaa hänet. Cross antaa hänelle pelaajan BMW:n avaimet ja lähtee pois. Samalla paikalle saapuu Dariuksen ”tyttöystävä” Nikki. Pelaaja lähtee Nikkin kyytiin, ja Nikki vie pelaajan Nevillen luo, jolla on kolme autoa. Koska Cross ja Darius takavarikoivat pelaajan BMW:n, pelaaja ottaa yhden Nevillen kolmesta autosta (joko Alfa Romeo, Chevrolet tai Mazda). Pelin kuluessa selviää, mitä kilpailupäivänä tapahtui. Eräässä vaiheessa Darius tapaa pelaajan, mutta Darius haluaa pelaajan pois kuvioista. Koska Cross on Rockportista, Cross pidättää pelaajan. Samalla Nikki saapuu paikalle. Kun Darius huristaa pois, Nikki saa jotenkin Crossin puoleensa, eikä Cross vie pelaajaa vankilaan. Tämän jälkeen pelaajan pitää voittaa Darius sekä hänen kätyrinsä, jotka pelaaja voitti aiemmin. Peli päättyy pelaajan voittaessa Dariuksen.
Angien 21street. Kenjin Bushido. Wolfin TFK. Dariuksen Stacked Deck.
Muita vastustajajengejä ovat Los Colibries, Inferno, Scorpios, Rotor 4, Kings ja Black Hearts. Näillä ei ole varsinaista johtajaa, joten ne valtaavat vain kisoja ja alueita omakseen.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: (PC) 78.47% (Xbox 360) 77.51% (PS3) 76.26% (PS2) 75.04% (GC) 74.25% (Xbox) 73.28% (PSP) 71.00% (GBA) 69.33% (NDS) 66.50% (Wii) 65.39%
Metacritic: (PC) 78/100 (Xbox 360) 77/100 (PS3) 75/100 (GC) 75/100 (PS2) 74/100 (Xbox) 74/100 (PSP) 73/100 (NDS) 70/100 (Wii) 67/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
GameSpot: (PSP) 7.9/10 (PC, X360, Xbox & NDS) 7.6/10 (PS3, PS2 & GC) 7.4/10 (Wii) 7.1/10 (GBA) 6.5/10
IGN: (PC) 8.2/10 (PS3) 7.9/10 (GC & Xbox) 7.8/10 (NDS) 7.5/10 (Wii) 7.4/10 (PSP & GBA) 7.0/10
Pelaaja: 8/10
Peliplaneetta.net: 80/100
Need for Speed: Carbon sai keskinkertaisia ja positiivisia arvosteluja. IGN antoi pelin PC-versiolle 8,2 pistettä 10:stä ja PlayStation 3 -versiolle 7,9 pistettä 10:stä sanoen ”Se ei ole vallankumouksellinen, se ei ole loistava, mutta se on hyvä, syvä kilpailupeli”. Pelaaja antoi pelille pisteet 8/10 kehuen sitä hyväksi, mutta kritisoiden uudistuksien puutteita. Peliplaneetta.net kehui ajamisen hauskuutta, muhkeita moottoriääniä ja suomenkielistä lokalisointia. Kritiikkiä peli sai muun muassa driftauskisoista, välivideoista ja liiallisesta vanhan sisällön toistamisesta.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Emmanuelle Vaugier  | … |  Nikki   |
|  Tahmoh Penikett  | … |  Darius   |
|  Dean McKenzie  | … |  Cross   |
|  Chris Gauthier  | … |  Neville   |
|  Elias Toufexis  | … |  Sal Mustalla   |
|  Danielle Kremeniuk  | … |  Angie   |
|  Noah Danby  | … |  Samson   |
|  Ken Kirby  | … |  Kenji   |
|  melody.  | … |  Yumi   |
|  Shaw Madson  | … |  Wolf   |
|  Steve Lawlor  | … |  Colin   |
|  Dave Footman  | … |  David   |
Aiheesta muualla

Need for Speed: Carbon MobyGamesissa (englanniksi)
Need for Speed: Carbon - Own the City MobyGamesissa (englanniksi)
Need for Speed: Carbon Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| --- | --- |
Pelisarja::  The Need for Speed (1994) II III: Hot Pursuit (1998) High Stakes Porsche Unleashed Hot Pursuit 2 Underground Underground 2 Most Wanted (2005) Carbon ProStreet Undercover Shift Nitro World Hot Pursuit (2010) Shift 2: Unleashed The Run Most Wanted (2012) Rivals No Limits Need for Speed (2015) Payback (2017) Heat (2019)
Muut osat::  V-Rally V-Rally 2 V-Rally 3 Motor City Online
Valtakunnankomissariaatti

Valtakunnankomissariaatti (saks. Reichskommissariat) on alun perin saksankielinen sana, joka tarkoittaa eräänlaista miehityshallintoa, jota johtaa valtakunnankomissaari. Nimitystä käytetään pääosin natsi-Saksan perustamista hallintoyksiköistä toisen maailmansodan aikana.
Luettelo valtakunnankomissariaateista

Alankomaiden valtakunnankomissariaatti (1940–1945)
Norjan valtakunnankomissariaatti (1940–1945)
Ukrainan valtakunnankomissariaatti (1941–1944)
Ostlandin valtakunnankomissariaatti  (1941–1945)
Tanskan valtakunnankomissariaatti  (1943–1945)
Belgian ja Pohjois-Ranskan valtakunnankomissariaatti (1944)Käännös suomeksi Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Reichskommissariat
Tškalovskajan metroasema (Pietarin metro)

| Tškalovskaja (Чкаловская) |
| --- | --- |

 Pietarin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Frunzen–Primorjen linja
Sijainti:  59.961056°N, 30.292028°E
Paikkakunta:  Pietari, Venäjä
Avattu:  15. syyskuuta 1997
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Tškalovskaja (ven. Чкаловская) on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 15. syyskuuta 1997.
Tškalovskajan metroasema (Jekaterinburgin metro)

| Tškalovskaja> Чкаловская |
| --- | --- |

 Jekaterinburgin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  1-linja
Sijainti:  56°48′30″N, 60°36′37″E
Paikkakunta:  Jekaterinburg, Venäjä
Avattu:  28. heinäkuuta 2012
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Tškalovskaja (ven. Чкаловская) on yksi Jekaterinburgin metron asemista. Se avattiin 28. heinäkuuta 2012.
Tškalovskajan metroasema (Nižni Novgorodin metro)

| Tškalovskaja> Чкаловская |
| --- | --- |

 Nižni Novgorodin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Avtozavodskaja linja
Sijainti:  56°18′41″N, 43°56′16″E
Paikkakunta:  Nižni Novgorod, Venäjä
Avattu:  20. marraskuuta 1985
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Tškalovskaja (ven. Чкаловская) on yksi Nižni Novgorodin metron asemista. Se avattiin 20. marraskuuta 1985.
Vereinigte Stahlwerke

Vereinigte Stahlwerke oli saksalainen terästeollisuuden yhtymä.
Yhtiö tuotti takkirautaa, teräsharkkoja ja -levyjä ja hiiltä ja koksia teräksen valmistukseen. Yhtymän tuotteita käytettiin aseteollisuudessa, ja sen tuotteet olivat siten keskeisiä natsi-Saksan asevarustelussa.
Vereinigte Stahlwerke perustettiin 1926, kun taloudellinen paine pakotti useat terästehtaat yhteen. Pääkonttori oli Düsseldorfissa Länsi-Saksassa.
Yhtymään kuuluivat Thyssen AG, Phönix Gruppe, Rheinische Stahlwerke, Rhein-Elbe-Union GmbH, Deutsch-Luxemburgische Bergwerks- und Hütten-AG, Bochumer Verein ja Gelsenkirchener Bergwerks-AG. Yhtymä yhdisti saman katon alle valtaosan terästeollisuuden yrityksistä, mutta siihen eivät kuitenkaan kuuluneet Hoesch AG, Krupp AG, Klöckner-Werke, Gutehoffnungshütte tai Mannesmann.
VS:n Dinslakenin tehtaalla otettiin käyttöön Euroopan ensimmäinen kuumavalssauslinja teräslevyjen valmistukseen elokuussa 1937.
Valtakunnankaupunki

Valtakunnankaupunki oli Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa kaupunki, joka oli keisarin alainen ja jolla oli sija valtiopäivillä. Sen vastakohta oli maaherran alainen maakaupunki. Valtakunnankaupungit syntyivät alkuaan keisarin maille, mutta ne hankkivat itselleen suvereniteetin sopimalla asiasta joko hallitsijan kanssa tai käyttämällä väkivaltaa. Ne osallistuivat keskiajan lopulta lähtien säännöllisesti valtiopäiville, jossa niistä muodostui oma kollegio.
Valtakunnankaupunkien lukumäärä väheni uuden ajan kuluessa, mutta vielä vuonna 1800 niitä oli 51. Vuonna 1803 monet niistä menettivät itsenäisyytensä, niin että jäljelle jäi vain kuusi: Augsburg, Bremen, Frankfurt am Main, Hampuri, Lyypekki ja Nürnberg. Augsburg menetti itsenäisyytensä 1805, Nürnberg ja Frankfurt 1806. Bremen, Hampuri ja Lyypekki yhdistettiin 1810 Ranskaan. Kun Saksan liitto 1815 perustettiin otettiin siihen Bremen, Frankfurt, Hampuri ja Lyypekki, joita nimitettiin vapaiksi kaupungeiksi. Frankfurt liitettiin Preussiin 1866 ja Lyypekki menetti erikoisasemansa 1937. Edelleenkin Hampuri ja Bremen muodostavat oman osavaltion Saksassa.
Valtakunnankaupunkeihin verrattavia olivat vapaakaupungit (saks. Freie Stadt), jotka vapautuivat piispojen herruudesta keskiajan lopulla. Niiden velvollisuudet valtakuntaa kohtaan olivat vielä vähäisemmät kuin valtakunnankaupungeilla. Vapaakaupunkeja olivat esimerkiksi Köln ja Worms. Myöhemmin näitä molempia kaupunkityyppejä alettiin nimittää yhteisesti vapaiksi valtakunnankaupungeiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valtakunnankaupunki Wikimedia Commonsissa
Tšuktšien niemimaa

Tšuktšien niemimaa (engl. Chukotka Peninsula).
Tšuktšien niemimaa (ven. Чуко́тский полуо́стров, Tšukotski poluostrov) on Venäjän ja samalla koko Euraasian itäisin niemimaa Koillis-Siperiassa. Se ulottuu idässä Beringinsalmeen, joka erottaa sen Pohjois-Amerikasta, ja salmen rannalla on Aasian itäisin kohta Dežnevinniemi.  Pohjoisessa niemimaa rajoittuu Jäämereen ja etelässä Beringinmereen, joka on Tyynenmeren pohjoisin osa.
Niemimaa kuuluu Tšukotkan autonomiseen piirikuntaan, ja sen asukkaat ovat pääosin tšuktšeja.
Niemimaalta Uelenista on kotoisin esimerkiksi tšuktšeihin kuuluva kirjailija Juri Rytheu.
Turun Seudun Vesi

Turun Seudun Vesi Oy on vuonna 1974 perustettu osakeyhtiö, joka perustettiin, jotta Turun seudun asukkaille ja yrityksille saataisiin parempilaatuista raakavettä. Turun Seudun Vesi Oy:n toimitusjohtajana toimi vuoteen 2014 saakka DI Jyrki Valtonen ja tällä hetkellä FT Aki Artimo.
Aiemmin Turun vesihuollosta vastasi erityisesti Turun vesilaitos, jonka aikana vettä Aurajokeen alettiin siirtää Paimionjoesta vuonna 1964 ja Vähäjokeen 1980-luvun alussa rakennetusta Maarian altaasta. Turun vesilaitos kehitti myös jäteveden käsittelyä Aurajoen veden laadun parantamiseksi.
Pyhäjärvi-hanke

Monta vuotta kestäneiden valmisteluiden jälkeen päädyttiin suunnitelmaan, jonka mukaan vettä olisi siirretty Pyhäjärvestä Yläneen kunnasta vedenottoputkella Alastaron Virttaankankaalle, jossa vesi olisi laskettu maahan ja tehty ns. keinopohjavettä. Vesi olisi nostettu kaivoista ja kuljetettu putkilinjassa kantatien 41 linjausta seuraten etelään Auran kuntaan, josta edelleen valtatien 9 suuntaa seuraten Liedon kautta Turkuun. Tämä tehtiin sen takia, että Aurajoen vesi oli talousveden tekoon jonkin verran sameaa eikä sen määräkään ollut kovin riittävä kuumina ja kuivina kesinä.[lähde? ] Vuonna 1993 Turun kaupunginvaltuusto kaatoi hankkeen, jolloin Raisio ja Naantali irtautuivat yhtiöstä. Hankkeen selvityksiin kului runsaat 20 miljoonaa markkaa (n. 3,5 miljoonaa euroa).