stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Édith Piafin tuotanto
Filmografia > Elokuvat

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| 1936 | Synti | La garçonne | Laulaja |
| 1941 |  | Montmartre-sur-Seine | Lily |
| 1946 |  | Étoile sans lumière | Madeleine |
| 1948 |  | Neuf garçons, un cœur | Christine |
| 1951 |  | Paris chante toujours! | Omana itsenään |
| 1953 |  | Boum sur Paris | Omana itsenään |
| 1954 | Kevytmielinen Versailles | Si Versailles m'était conté | Tyttö väkijoukossa |
| 1954 | Ranskalainen Cancan | French Cancan | Eugénie Buffet |
| 1958 |  | Música de siempre | – |
| 1959 |  | Les amants de demain | Simone |
Filmografia > Televisio

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Jakson nimi | Rooli |
| 1950 |  | Showtime, U.S.A. | "Episode #1.4" | Omana itsenään |
| 1952 |  | Toast of the Town | "Episode #6.2" | Omana itsenään |
| 1952 |  | Toast of the Town | "Episode #6.10" | Omana itsenään |
| 1955 |  | Toast of the Town | "Episode #9.8" | Omana itsenään |
| 1956 |  | Toast of the Town | "Episode #9.24" | Omana itsenään |
| 1956 |  | Toast of the Town | "Episode #10.1" | Omana itsenään |
| 1959 |  | Toast of the Town | "Episode #12.19" | Omana itsenään |
| 1959 |  | Toast of the Town | "Episode #12.37" | Omana itsenään |
| 1959 |  | Toast of the Town | "Episode #12.52" | Omana itsenään |
| 1961 | Discorama | Discorama | "Episode dated 20 January 1961" | Omana itsenään |
Elokuva

Piafin elämästä kertova elokuva Pariisin varpunen – Edith Piaf (La Vie En Rose) sai maailmanensi-iltansa 8. helmikuuta 2007. Suomen ensi-ilta oli 30. maaliskuuta 2007. Elokuvan on ohjannut Olivier Dahan, ja Piafin roolissa nähdään Marion Cotillard, josta Cotillard voitti parhaan naisnäyttelijän Oscar-palkinnon 2008.
Aleksander Winter

Aleksander Winter (myös Vinter, 1861 Merikarvia – 1948 Noormarkku) oli suomalainen muinaisesineiden keräilijä, jota pidettiin suomalaisen museotoiminnan käynnistyessä alan tärkeimpiin kuuluvana harrastajana. Häntä on kutsuttu myös ammattimaiseksi muinaismuistojen keräilijäksi.
Winter oli ehkä kulkukauppias tai Ahlaisissa asunut työmies, jota on luonnehdittu myös ”joutomieheksi”. Hän kierteli 1800–1900-lukujen vaihteessa eri puolilla Satakunnan maaseutua, josta keräsi sinä aikana noin 4 000 eri ikäistä esinettä, jotka toimitettiin Satakunnan Museon kokoelmiin. Osa Winterin esineistöstä on mahdollisesti siirretty Kansallismuseoon. Erityisen kiinnostunut hän oli kivikauden muinaisesineistä, joita Winter hankki Satakunnan Museolle kaikkiaan 1 160 kappaletta. Hän teki keräysmatkojaan pääosin yksin, mutta toimi myös yhteistyössä Satakunnan Museon perustajiin kuuluneen Matti Kauppisen kanssa.
Hänen keräyksensä tuloksia on myös Hämeen museossa Tampereella.
Alberto Lopo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Alberto Lopo García
Syntymäaika: 5. toukokuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Barcelona, Espanja
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 187 senttimetriä
Seura
Seura: Deportivo La Coruña
Pelinumero: 23
Junioriseurat
1990–1998: Espanyol
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998–1999 | Espanyol B | 44 | (1) |
| 1999–2006 | Espanyol | 178 | (9) |
| 2006–2011 | Deportivo La Coruña | 151 | (7) |
| 2011–2014 | Getafe | 40 | (1) |
| 2014– | Deportivo La Coruña | 46 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. toukokuuta 2015.
Alberto Lopo García (s. 5. toukokuuta 1980 Barcelona, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Deportivo La Coruñaa ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Lopo on yksi maan pääsarjan varoitetuimmista pelaajista kausittain, johtuen kovasta pelityylistään.
Seurajoukkueura

Lopo liittyi 10-vuotiaana Espanyolin juniorijoukkueeseen. Valmentajat huomasivat nopeasti hänen puolustuskykynsä ja vuoden 1999 huhtikuussa hänet nostettiin seuran edustusjoukkueeseen. Ensimmäisen ottelunsa pääsarjassa hän pelasi Real Zaragozaa vastaan. Lopullisen läpimurtonsa joukkueessa hän teki kaudella 2001–2002, jossa häneltä jäi välistä vain viisi ottelua. Kaudella hän teki myös ensimmäisen maalinsa pääsarjassa.
Lopo oli jatkossa useiden eri valmentajien muun muassa Juande Ramosin, Javier Clementen, Luis Fernándezin ja Miguel Ángel Lotinan luottopelaaja puolustuspäässä. Hän keräsi mainetta erityisen hyvänä, mutta myös hyvin kovaotteisena puolustajana. Kaudella 2002–2003 hän sai 14 keltaista korttia 23 ottelussa, joista kaksi ottelussa Racing Santanderia vastaan, joka tiesi ulosajoa. Seuraavalla kaudella hän teki joukkueen kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Varoituksia kaudella kertyi 15 ja yksi punainen kortti. Vuosien 2004–2006 aikana hän sai 21 keltaista ja kaksi punaista korttia.
Hän voitti katalonialaisseurassa kaksi Copa del Reytä vuosina 2000 ja 2006. Toisen Espanjan cupin mestaruutensa jälkeen hän ei tehnyt joukkueen kanssa jatkosopimusta ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi Deportivo La Coruñaan. Siirtyessään Deportivoon hän oli yksi Espanjan arvostetuimmista keskuspuolustajista. Seurat kuten Valencia, Villarreal, Manchester United ja Newcastle United olivat puolustajan perässä, joka päätti kuitenkin seurata entisiä joukkuetovereitaan Joan Capdevilaa ja Sergiota galicilaisseuraan.
Ensimmäisellä kaudellaan Deportivossa hän pelasi 31 ottelua, joissa hän keräsi varoituksia 11 kappaletta. Kauden ensimmäisen puoliskon hän pelasi yhdessä Álvaro Arbeloan kanssa, kunnes hänet myytiin Liverpooliin tammikuussa 2007. Loukkaantumisesta juuri toipunut Jorge Andrade nousi Lopon pariksi keskuspuolustukseen Arbeloan tilalle. Laitapuolustajina pelasivat Joan Capdevila ja Fabricio Coloccini. Deportivon puolustusnelikko yhdessä maalivahti Dudu Aouaten kanssa pitivät maalinsa puhtaana 16 kertaa 38 ottelussa. Suurin osa joukkueen kauden pisteistä tulivatkin vahvan puoluspelin ansiosta. Huhtikuussa 2007 Lopo puski ottelun ainokaisen, kun Deportivo voitti Osasunan numeroin 1–0.
Kesällä 2007 Deportivosta poistuivat muun muassa puolustajat Juanma ja Andrade. Real Zaragoza tarjosi myös kesän aikana Loposta 5 miljoonaa euroa, jonka seura kuitenkin hylkäsi. Hän menetti kauden 2007–2008 alusta viisi kuukautta jalka vammansa vuoksi.
Kauden 2008–2009 avausottelussa Real Madridia vastaan Lopo puski ottelun 2–1-voittomaalin. Deportivo sijoittui kauden päätteeksi pääsarjassa seitsemänneksi, Lopon korttisaldon näyttäessä 13 keltaista.
Kausi 2010–2011 päättyi Deportivon kohdalla suureen pettymykseen, kun joukkue putosi maan pääsarjasta Segunda Divisióniin. Putoaminen varmistui viimeisellä ottelukierroksella Deportivon hävitessä Valencialle. Lopo pelasi kauden aikana 33 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Varoituksia hänelle kertyi tililleen yhteensä 15 kappaletta.
21. kesäkuuta 2011 madridilaisseura Getafe ilmoitti tehneensä kolmivuotisen sopimuksen Lopon kanssa.
Aiheesta muualla

Alberto Lopon tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Amalthea

Amalthea voi viitata seuraaviin asioihin:
Amalthea, Jupiterin kuu
113 Amalthea, asteroidi
Amaltheia, nymfi tai vuohi kreikkalaisessa mytologiassa
Amalthea, laiva, johon ruotsalainen Anton Nilson teki pommi-iskun Malmön satamassa vuonna 1908
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Amalthea”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
American Media, Inc.

| American Media, Inc>  |
| --- | --- |

Perustettu:  1936
Toimitusjohtaja:  David Pecker
Kotipaikka:  New York
Toimiala:  joukkotiedotus
Tuotteet:  sanoma- ja aikakauslehdet
Henkilöstö:  3 160 (v. 2006)
Omistaja:  Chatham Asset Management, LLC Omega Charitable Partnership, L.P.
Kotisivu:  www.americanmediainc.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
American Media Inc. (A.M.I.) on yhdysvaltalainen sanoma- ja aikakauslehtien kustannusyhtiö. Se on perustettu vuonna 1936, ja sen pääkonttori sijaitsee New Yorkissa. American Media julkaisee monia julkisuuden henkilöihin ja juoruihin keskittyviä lehtiä, joihin kuuluvat muun muassa National Enquirer, National Examiner, Globe, Closer, In Touch Weekly ja Us Weekly.
American Median toimitusjohtaja on David Pecker. Hän on kertonut olevansa Donald Trumpin ystävä. Joulukuussa 2018 New Yorkin eteläisen piirin syyttäjänvirasto ilmoitti tehneensä American Median kanssa sopimuksen, jonka mukaan yhtiötä ei syytetä osallisuudesta niin sanotun vaitiolorahan maksamiseen valokuvamalli Karen McDougalille ennen Yhdysvaltain vuoden 2016 presidentinvaaleja. Vastineeksi American Media suostuu yhteistyöhön syyttäjänviraston kanssa.
Alberto Machado

| Alberto Machado> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jose Luis Martinez Machado
Syntynyt: 9. syyskuuta 1990 Río Piedras Puerto Rico
Kansalaisuus:  Puerto Rico
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  El Explosivo
Pituus:  1,78  m
Painoluokka:  Ylempi höyhensarja (59,0 kg)
Kätisyys:  Vasenkätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  21
Voitot:  21
– tyrmäysvoitot:  17
Tappiot:  0
Ratkaisemattomat:  0
Ei tuomiota/ mitätöity:  0
Alberto Machado (s. 9. syyskuuta 1990) on puertoricolainen ylemmän höyhensarjan nyrkkeilijä ja oli WBA-liiton maailmanmestari painoluokassaan.
Amatööriura

Machado aloitti amatöörinyrkkeilyn vasenkätisenä ja on otellut kyseisessä asennossa uransa alusta lähtien. Machado edusti maataan vuoden 2008 nyrkkeilyn nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa häviten puolivälierissä Timacoy Williamsille. Machado osallistui myös vuoden 2012 olympiakarsintoihin mutta hävisi toisessa ottelussaan Alberto Meliánille.
Ammattiura

Machado aloitti ammattinyrkkeilyuransa vuonna 2012. Vuonna 2017 Machado pääsi ottelemaan Carlos Moralesia vastaan NABO- ja NABA-liittojen mestaruudesta. Machao käytti Moralesia ensimmäisessä erässä kanveesissa voittaen ottelun yksimielisesti. Vuonna 2017 Machao kohosi myös väliaikaiseksi ylemmän höyhensarjan WBA-liiton mestariksi voittamalla Jezreel Corralesin tyrmäten tämän kahdeksannessa erässä. Mestaruudesta tuli väliaikainen Machaon ollessa liian painava painoluokkaan. Ottelussa Machao kävi kanveesissa viidennessä erässä. Seitsemännessä erässä Corrales yritti tyrmätä Machaon mutta Machao nyrkkeili puolustusvoittoisesti ja sitoi selviten erän. Kahdeksannessa erässä Machao löi voimakkaan iskun joka pudotti Corralesin kanveesiin. Corrales pääsi ylös mutta oli niin sekava että tuomari keskeytti ottelun.
Aiheesta muualla

boxrec.com
| --- | --- |
Edeltäjä: Jezreel Corrales: WBA-liiton ylemmän höyhensarjan maailmanmestari 21. lokakuuta 2017 –
Aleksandrian taistelu (1801)

Aleksandrian taistelu oli ranskalaisten ja brittien välinen taistelu 20. – 21. maaliskuuta 1801 Ranskan vallankumoussotien aikana. Britit olivat nousseet maihin ranskalaisten miehittämässä Egyptissä, ja Aleksandrian taistelu käytiin hieman Aleksandrian kaupungin ulkopuolella kannaksella tuolloisen Abu Qirin järven ja Välimeren välissä. Taistelu päättyi brittien voittoon, ja ranskalaiset menettivät Egyptin saman vuoden aikana.
Tausta

Napoleon oli tehnyt sotaretken Egyptiin vuonna 1798, mutta strategisen tilanteen heiketessä sodassa Isoa-Britanniaa ja Osmanien valtakuntaa vastaan hän oli lähtenyt maasta vuonna 1799 jättäen taakse ranskalaisen armeijan Jean-Baptiste Kléberin komennossa. Kléber salamurhattiin vuonna 1801 ja komennon otti Jacques-François Menou, joka aikoi puolustaa Egyptiä huolimatta brittien ja osmanien kasvavasta uhasta.
Britit ja osmanit olivat alkaneet kaavailla maihinnousua Egyptiin jo vuonna 1800, ja 8. maaliskuuta 1801 britit nousivat maihin Abukirissa (Abu Qir) kenraali Ralph Abercrombyn johdolla. Britit voittivat Menoun ranskalaiset 13. maaliskuuta Abukirissa Mandorassa kannaksella Välimeren ja nykyisin kuivatetun Abu Qirin järven välissä. 19. maaliskuuta käytiin vielä taistelu Nikopoliissa noin kymmenen kilometrin päässä Aleksandrian kaupungista, minkä jälkeen noin 14 000 miehen brittijoukot alkoivat rakentaa kenttälinnoituksia.
Taistelu

Aleksandrian taistelu alkoi myöhään yöllä 20. maaliskuuta Menoun ranskalaisten iskiessä brittijoukkoja vastaan ranskalaisen tykistön tuella. Britit olivat muuten valmistautuneita taisteluun, mutta ranskalaisia oli tiedustelutiedon puutteellisuuden takia odottamattoman paljon, noin 12 000 miestä. Ranskalaiset hyökkäsivät pimeyden turvin, mutta heidän ensimmäinen hyökkäyksensä lyötiin takaisin. Ranskalaiset yrittivät uudelleen vielä kahteen kertaan. Brittien jalkaväen onnistui pistimillä rynnäköiden ylös hiekkasärkkiä vallatta joitakin ranskalaisten tykkejä samalla, kun he saivat tulitukea brittien laivastolta merellä. Ranskalaisten krenatöörien ja ratsuväen onnistui kuitenkin samalla murtautua brittien jalkaväen keskeneräisiin kenttälinnoituksiin. Brittien 28. jalkaväkirykmentti ajautui neljä tuntia kestäneisiin lähitaisteluihin, jotka lopulta pelastivat rykmentin tuholta. Brittien 42. Ylämaan rykmentti (niin sanottu Black Watch) teki kaksi omaa hyökkäystä, joiden aikana se valtasi ranskalaisen rykmentin rykmenttilipun. Samaan aikaan brittiläisen laivaston tulitus aiheutti suuria tappioita ranskalaisille. Menoun joukkojen viimeinen rynnäkkö johti erityisen suuriin tappioihin. Taistelu oli ohi 21. maaliskuuta aamulla kello 10.00.
Seuraukset

Ranskalaiset olivat kärsineet Aleksandrian taistelussa kaatuneina ja haavoittuneina noin 3 000 miehen tappiot. Britit menettivät 1 468 miestä kaatuneina ja haavoittuneina. Brittejä komentanut Abercromby oli haavoittunut yhteenotossa ranskalaista ratsuväkeä vastaan, ja hän kuoli myöhemmin 28. maaliskuuta.
Brittejä komensi myöhemmin kenraalimajuri John Moore, joka pakotti ranskalaiset vetäytymään Aleksandrian kaupunkiin. Menoulla oli jäljellä vain 7 300 sotilasta. Ranskalaisten hallitsema Kairo kukistui piirityksessä kesäkuussa ja Aleksandria lopulta 2. syyskuuta. Aleksandrian kukistuminen päätti Egyptin ranskalaismiehityksen.
Aleksandrian taistelu, Philippe-Jacques de Loutherbourgin maalaus vuodelta 1802.
Haavoittunut Ralph Abercromby.
Aito suomalainen ranskatar

| Aito suomalainen ranskatar Paajanen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1986
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 37.45
 Levymerkki: Kaktus
Paajasen muut julkaisut
| Psyko 1979 | Aito suomalainen ranskatar 1986 | Enkelit hei (EP) 2007 |
Aito suomalainen ranskatar on suomalaisen Paajasen kokoelmalevy, joka julkaistiin vuonna 1986.
Kappaleet

Kundi meikkaa – 3.05
Omena – 3.12
Missä Liisa on? – 2.46
Mrs. Brook – 4.24
Claudia Cardinale – 3.40
Nauruihminen – 3.02
Anne – 2.56
Hait tyttöjä syö – 3.00
Kadun väärällä puolella – 3.50
He veivät lapset pois – 3.47
Kaikki kulkee niin hiljaa – 3.52
Poste restante – 2.43
Patakuningatar – 2.47
Tyttö pieni (pelkäätkö mua?) – 3.45
Haavelintu – 3.20
Aito suomalainen ranskatar – 2.00
Aiheesta muualla

Aito suomalainen ranskatar discogs.com -sivustolla
Aku Snellman

Snellman noin vuonna 1939
August "Aku" Snellman (3. marraskuuta 1896 Karttula – 3. syyskuuta 1961 Kuopio), taiteilijanimeltään August Sampola, oli suomalainen toimittaja ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä Jere, Veto ja Samuli Sala. Snellman otti käyttöön Sampola-nimen suomalaisuusaatteen innoittamana ja käytti tätä omana nimenäänkin - palaten kuitenkin myöhemmin käyttämään alkuperäistä omaa sukunimeään Snellman.
Snellmanin vanhemmat olivat torppari Simo Snellman ja Fredrika "Retriikka" o.s. Voutilainen. Snellman kävi viisi vuotta Kuopion lyseota, valmistui opettajaksi Kajaanin seminaarista 1919 sekä suoritti sanomalehtitutkinnon Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa. Nuoruudessa Snellman voitti palkintoja mm. hiihdossa. Ensimmäinen puolisonsa oli laihialaissyntyinen Linda Laina Jakku (1894–1992).
Snellmanin tytär oli taidemaalari Anita Snellman. Aku Snellman harrasti vapaa-aikanaan myös akvarellimaalausta ja esimerkiksi korukirjontakäsitöitä. Taiteilijatytär sai ensiopit isältään, ja maalausta harrastettiin niin luonnon helmassa kuin mm. Porin vuosina puistossa ja myös kesäisin Uudessakaupungissa. Snellman kuitenkin aina lopulta palasi Kuopioon. Eläkepäivinään hän viihtyi kotiseudullaan Karttulassa. Snellmanilla oli taiteilijatyttären lisäksi kaksi poikaa. Heistä vanhempaa opettaja Matti Snellmania s. 1925 ja k. 2005, kiinnosti isän tavoin kiinnosti kirjoittaminen - hän kirjoitti useita näytelmiä erityisestikoulun juhliin oppilasesityksiin sekä useita luonnoksia romaaneiksi. Nuorempi poika, opettaja Ilkka Seppo Väinämö Snellman s. 1932 k.xxxx oli puolestaan perinyt isänsä visuaalisen lahjakkuuden Anita sisaren tavoin, ja hänestä kehittyi taitava lähes ammattimaninen valokuvaaja ja myös pienkaitafilmielokuvien kuvaaja. Aku Snellmanilla oli vielä toinenkin tytär toisesta avioliitosta syntynyt Helmikki Snellman, joka melko varhain avioitui Sveitsiin (Baumann).
Teoksia

"Lastiikkaa" ja vähän muutakin : kaksiosainen huvinäytelmä. Suomen naisten liikuntakasvatusliiton näytelmäsarja 2. Suomen naisten liikuntakasvatusliitto, Hyvinkää 1930
Elämän kirjo : runosikermä. Kirjoitettu juhlarunoksi Äänekosken kauppalan kansakoulun 50-vuotisjuhlaan. Jyväskylä 1935
Äänekosken kauppalan kansakoulu 50-vuotias, toimittajat J. A. Leppämäki, Aku Snellman, Ahti Kärkkäinen. Äänekosken kauppala, Jyväskylä 1935
Kohtalon tikka : romaani. WSOY 1938
Tähtiä etsitään : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Gummeruksen näytelmiä 51. Gummerus 1938 (nimimerkillä Samuli Sala)
Siikaisten osuuskauppa r.l. 1907–1947. Siikaisten osuuskauppa, Pori 1947
Aku Peltonen

Aku Peltonen
Karl August "Aku" Peltonen (ent. Kaarle Aukusti Peltonen, (10. maaliskuuta 1886 Pälkäne – 3. toukokuuta 1954 Hämeenlinna) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli pääammatiltaan kalakauppias ja toimi näyttelijänä paikallisessa harrastajateatterissa, Hämeenlinnan Työväen Teatterissa (nykyinen Hämeenlinnan kaupunginteatteri).
Peltonen oli mukana myös kaikkiaan 31 elokuvassa vuosina 1937–1948. Hän kuului aikoinaan Teuvo Tulion elokuvien vakiokaartiin. Aku Peltonen nähtiin lähinnä lukuisten tusinaelokuvien yksittäisissä koomisissa rooleissa, mitkä tosin nousivat yleensä hyvinkin merkittävälle tasolle. Merkittävimmät roolit hänellä oli Nyrki Tapiovaaran elokuvassa Varastettu kuolema (1938) ja Tulion elokuvassa Unelma karjamajalla (1940).
Tasavallan presidentti myönsi Peltoselle Pro Finlandia -mitalin vuonna 1952. Hämeenlinnan Teatterikerho on jakanut vuodesta 1953 lähtien teatteritaidetta Hämeenlinnassa edistäneelle teatterintekijälle Aku-patsaan Peltosen muistoksi. Aku-patsas on kuvanveistäjä Lauri Leppäsen tekemä näköispatsas.
Aiheesta muualla

Aku Peltonen Elonetissä.
Aku Peltonen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
American Pie

American Pie voi tarkoittaa seuraavia:
American Pie, Don McLeanin albumi vuodelta 1971
”American Pie”, kappale edellä mainitulta albumilta
”American Pie”, kappale Slaughter-yhtyeen albumilta Revolution
American Pie, yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1999
American Pie -elokuvasarja, vuoden 1999 elokuvasta alkunsa saanut nuorisoelokuvien sarja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”American Pie”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Adele Enersen

Adele Enersen (s. 1978 Kuopio) on suomalainen kirjailija, kuvittaja, käsikirjoittaja, valokuvaaja ja bloggaaja, sekä mainonnansuunnittelija ja copywriter.
Enersen loi blogin Mila's Daydreams, jossa hän julkaisi valokuviaan, joita hän oli ottanut tyttärestään Milasta eri puvuissa ja rekvisiitassa tämän nukkuessa.  Blogi keräsi maailmanlaajuista huomiota vanhemmuudesta kirjoittavilta bloggaajilta.
Enersen allekirjoitti julkaisusopimuksen HarperCollinsin kanssa ja loi kaksi kirjaa, When My Baby Dreams ja When My Baby Dreams Fairytales. Kolmannella teoksellaan Vincent and the Night, hän allekirjoitti sopimuksen Penguin Random Houseen kuuluvan Dial Presin kanssa. Kirja listattiin heti kuukauden parhaaksi kirjaksi Amazon.com-sivustolla.
Blogin suosion jälkeen Enersenin kirjat ja kuvitukset esiteltiin kansainvälisissä televisiouutisissa, arvioitiin lehdissä ja verkkosivuilla ympäri maailmaa,  mikä puolestaan toi blogille lisää lukijoita.
Aiheesta muualla

adeleenersen.com (virallinen verkkosivusto) (Arkistoitu – Internet Archive)
Mila's Daydreams
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Adele Enersen
Käännös suomeksi
Aleksander Warma

Aleksander Warma puolisoineen.
Aleksander Warma (Varma) (22. kesäkuuta 1890 Kuusalu – 23. joulukuuta 1970 Tukholma) toimi Viron  pakolaishallituksen väliaikaisena presidenttinä 30. maaliskuuta 1963 – 23. joulukuuta 1970. Hänen seuraajakseen tuli Tõnis Kint.
Aleksander Warma oli ensimmäisiä Kabbölen virolaisia, joka muutti Suomen Pernajaan isänsä Johannes Warman perheen mukana vuonna 1906. Vuosina 1939–1940 hän oli itsenäisen Viron lähettiläänä Helsingissä. Warma jätti Helsingin lähetystötalon 6. elokuuta 1940, jolloin Neuvostoliitto julisti Viron osaksi aluettaan. Jatkosodan aikana Warma toimi yhä Suomessa ja yritti saada talon takaisin, mikä kuitenkin estyi Saksan vastustuksesta.
Warman muistelmateos Diplomaadi kroonika on julkaistu suomeksi nimellä Lähettiläänä Suomessa 1939–44 (Otava 1973).
Aiheesta muualla

Eesti Diplomaatide Kool (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Allan Lehto

Allan Axel Lehto (s. 21. tammikuuta 1939 Ylitornio, Ruotsi) on ruotsalainen kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut suomalaisen teollisuusneuvoksen arvonimen.
Allan Lehdon vanhemmat olivat Johannes Lehto ja Ellen Nuksujärvi. Hän avioitui 1959 Britta Katarina Niemen kanssa. Lehto kävi Tornedalens Folkhögskolanin Ruotsin Ylitorniolla 1957–1958. Hän oli maataloustöissä Skoonessa 1954, satamatyöläinen Gävlessä, merimies 1956–1957 ja sahatyöläinen Korsnäs-Marman sahalla Gävlessä 1957–1958. Tornedals Produkter -liikkeen palvelukseen Ruotsin Pellossa Lehto tuli 195 ja oli rakentamassa Kiirunan–Narvikin rataa ja Lindvall-kahvin edustaja 1960. Perustettuaan samana vuonna Allans Kundtjänst -kauppaliikkeen hän oli sen  toimitusjohtaja, vuodesta 1963 Pello Hallenin toimitusjohtaja ja ICA-ketjun Innalan kauppias Haaparannalla 1969–1970.
1970-luvun alusta Lehto oli Norrfrys Ab:n, sittemmin Polarica Ab, osakas, toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja, samoin kuin lukuisten muiden Ruotsiin, Suomeen ja muihin maihin perustamiensa tai niissä mukana olevien yritysten osakas, johtaja ja hallintoelinten jäsen. Hänellä on ollut myös useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Lehto tunnetaan lisäksi vuonna 1989 perustamastaan Allan Lehto stipendiefond -rahastosta. Hän on toiminut Suomen varakonsulina Haaparannalla ja oli siellä Suomen konsuli 1993–2011. Lehto sai suomalaisen teollisuusneuvoksen arvonimen 2003. Ennen häntä suomalaisen neuvoksen arvonimen oli saanut vain yksi ulkomaalainen, Marcus Wallenberg, josta tuli vuorineuvos vuonna 1973.
Allan Ljungqvist

Allan Ljungqvist (14. toukokuuta 1908 Hanko – 14. syyskuuta 1971 Parainen) oli suomalainen urheilujohtaja. Hän toimi Kansainvälisen jääpalloliiton puheenjohtajana vuosina 1963–1967.
Alainenlammi (Kuhmoinen)

| Alainenlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°32′31″N, 25°09′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.032
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  86,3 m  
Pituus:  390 m  
Leveys:  190 m  
Rantaviiva:  0,965 km  
Pinta-ala:  5,004 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAlainenlammi 
Alainenlammi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Poikkijärven kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 5,0 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Syvin kohta sijaitsee lammen keskiosassa ja se on yli kolme metriä syvä. Lammen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat pääosin metsämaata. Lounaispuolella on peltoa. Lammen ympäristössä on asutusta, joka painottuu lammen itäpuolelle.