stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Changyuraptor

| Changyuraptor |
| --- | --- |
 Rekonstruktio
 Varhaisliitukausi 125 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N  ↓   
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Heimo::  Dromaeosaurit Dromaeosauridae
Alaheimo::  Microraptorinae
Suku::  Changyuraptor  Han et al., 2014
Laji::  yangi
Kaksiosainen nimi
 Changyuraptor yangi  Han et al., 2014 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Changyuraptor oli ”nelisiipisten” petodinosaurusten suku. Sen ainoa tunnettu laji on Changyuraptor yangi, jonka fossiili on löydetty vuonna 2012 Pohjois-Kiinasta Liaoningin maakunnasta samalta alueelta, mistä on löydetty myös Yutyrannuksen fossiileja. Laji eli varhaisliitukaudella 125 miljoonaa vuotta sitten ja oli kokonaan sulkapeitteinen raajojaan myöten, eli sillä oli kaksi siipiparia. Tämän vuoksi on päätelty, että laji osasi lentää tai se on ainakin liitänyt lyhyitä matkoja. Changyuraptor on ollut noin 1,2 metriä pitkä ja painanut yli neljä kiloa.
Eupatorus gracilicornis

| Eupatorus gracilicornis |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Scarabaeiformia
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Lehtisarviset Scarabaeidae
Alaheimo::  Dynastinae
Tribus::  Dynastini
Suku::  Eupatorus
Laji::  gracilicornis
Kaksiosainen nimi
 Eupatorus gracilicornis  Arrow, 1908 
Katso myös
   Eupatorus gracilicornis Wikispeciesissä   Eupatorus gracilicornis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eupatorus gracilicornis on kovakuoriainen, jota esiintyy laajalla alueella mantereisessa Kaakkois-Aasiassa, Malakan niemimaalla ja Borneon saarella.
Tuntomerkit

Lajin peitinsiipien väritys vaihtelee vaaleanruskeasta tummanruskeaan, ja niiden reunat ovat tummat, jopa mustat. Etuselkä on kiiltävän musta ja koirailla on siinä neljä hieman kaarevaa sarvimaista uloketta. Päästä koirailla kasvaa vielä yksi pitkä kiiltävän musta sarvi, joka kaareutuu ylöspäin. Laji on kookas, joskus jopa vajaa 90 mm:n pituinen.
Aiheesta muualla

Catalog: Genus Eupatorus, Coleop-terra.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Eupatorus gracilicornis, ZipcodeZoo.com (englanniksi)
Chen Yaoye

| Chen Yaoye> 陈耀烨 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. joulukuuta 1989  Peking 
Gopelaaja
Dan/kyu -arvo:  9. dan, 1. dan, 2. dan, 3. dan, 4. dan ja 5. dan
Järjestö:  Chinese Weiqi Association (käännä suomeksi)
Aiheesta muualla
goratings.org
Chen Yaoye (kiin. 陈耀烨, Chén Yàoyè s. 16. joulukuuta 1989), Peking, Kiina) on kiinalainen gon pelaaja.
Jo 16 vuoden iässä Chen oli voittanut Lee Chang-hon, väitetyn maailman parhaan gon pelaajan. Hän voitti vuonna 2005 Chinese Go Championshipin ennätyksellisellä seitsemäm voiton ja kahden tappion tuloksella. Hän oli nuorin kiinalainen, joka on voittanut kyseisen mestaruuden. 
Kymmenensissä LG Cupissa voitettuaan Korealaisen Leen, Chen voitti vielä kaksi ottelua enemmän edetessään finaaliin. Maaliskuussa 2006 Chen kohtasi kyseisen LG cupin finaalissa Gu Lin. Hän hävisi ensimmäiset kaksi ottelua, mutta onnistui tasoittamaan tilanteen 2-2:een, viidennen ja viimeisen ottelun Chen kuitenkin hävisi. Hänet korotettiin suoraan yhdeksännen danin ammattilaiseksi vuonna 2007, jolloin hän sijoittui toiseksi Asian TV Cupissa, jonka Lee Sedol voitti.
Epik High

| Epik High |
| --- | --- |
 Epik High vuonna 2019
Tiedot
Toiminnassa:  2001-– 
Tyylilaji:  hip hop, alternative hip hop
Kotipaikka:  Soul, Etelä-Korea
Laulukieli:  korea, englanti
Jäsenet:  Tablo, Mithra Jin, DJ Tukutz
Levy-yhtiö:  Woollim Entertainment, Map the Soul, YG Entertainment, William Morris Endeavor
Aiheesta muualla
www.epikhigh.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Epik High on eteläkorealainen vuonna 2001 perustettu hip hop -yhtye. Yhtyeen muodostavat kolme jäsentä: räppärit Tablo ja Mithra Jin sekä DJ Tukutz. Yhtye oli ensimmäisiä hiphopin valtavirtaan nostaneita artisteja Etelä-Koreassa. Epik High on tunnettu genrerajoja sekoittavasta musiikistaan sekä tiedostavista ja pohdiskelevista sanoituksistaan.
Yhtye on esiintynyt ympäri maailmaa, muun muassa USA:n Coachella-festivaaleilla. Vuoden 2019 kiertueellaan Epik High esiintyi myös Suomessa, Helsingin Circuksessa.
Historia

Yhtye perustettiin Soulissa vuonna 2001, ja se julkaisi ensimmäisen albuminsa nimeltään Map of the Human Soul vuonna 2003 Woollim Entertainment -levy-yhtiön kautta. Sekä debyyttilevy että toinen albumi Human Society (2004) menestyivät hiphop-piireissä, mutta eivät juuri levinneet niiden ulkopuolelle. Kolmannen albumin nimeltään Swan Songs (2005) oli tarkoitus jäädä yhtyeen viimeiseksi. Levy kuitenkin sisälsi hittisinglen Fly, jonka avulla Epik High nousi nopeasti listoille ja valtakunnallisesti tunnettujen artistien joukkoon. . Levyn suosio poiki lisäksi esimerkiksi remix-levyn Black Swan Songs (2006).
Yhtyeen seuraavat albumit Remapping the Human Soul (2007), Pieces (Pt. One) (2008) ja Lovescream (2008) kasvattivat bändin suosiota. Vuonna 2009 yhtye perusti oman levy-yhtiönsä Map the Soulin, jonka alaisuudessa he julkaisivat erikoisprojektit Remixing The Human Soul (2009) sekä kirja-albumin 魂: Map the Soul (2009). Seuraavan tupla-albumin [e] (2009) suosio vei heidät lisäksi kiertueille myös Amerikkaan ja Japaniin. Levy koostui kahdesta osasta [e]nergy ja [e]motion. Vuonna 2010 yhtye palasi takaisin Woollim Entertainmentin kirjoille julkaisemaan albumin Epilogue (2010).
Yhtye oli virallisesti tauolla vuodesta 2010 vuoteen 2012, kun DJ Tukutz ja Mithra Jin suorittivat pakollista asepalvelustaan. Samoihin aikoihin vuonna 2010 Tablo joutui keskelle internetissä levitettyä huhu- ja salaliittokampanjaa. Tajinyo-nimisen foorumin jäsenet syyttivät Tabloa esimerkiksi yliopistotodistustensa väärentämisestä. Kampanja paisui suureksi salaliittoteoriaksi ja sitä puitiin valtakunnallisessa mediassa ja oikeudessa. Tablo todettiin lopulta täysin syyttömäksi. Aktiivisimpien fooruminkäyttäjien henkilöllisyydet selvitettiin, ja he joutuivat syytteeseen kunnianloukkauksesta. Skandaalin jälkimainingeissa 2011 Tablo julkaisi ensimmäisen soololevynsä. Vuonna 2022 Vice julkaisi skandaalia läpikäyvän ja analysoivan podcastin.
Epik High teki taukonsa jälkeen vuonna 2012 levytyssopimuksen YG Entertainmentin kanssa. Tämän levy-yhtiön alla he julkaisivat kolme albumia: 99 (2012), Shoebox (2014) sekä We’ve Done Something Wonderful (2017), joista jokainen menestyi kaupallisesti. Vuonna 2018 yhtye lähti YG Entertainmentilta ja perusti uudelleen oman levy-yhtiönsä. Vuonna 2019 Epik High julkaisi EP:n Sleepless in __________. Samana vuonna Epik High teki ensimmäisen kiertueensa Euroopassa.
Yhtyeen kymmenes kokopitkä albumi Epik High Is Here julkaistiin kahdessa osassa, ensimmäinen Epik High Is Here 上 (Part 1) tammikuussa 2021 ja toinen Epik High Is Here 下 (Part 2) alkuvuodesta 2022. Tätä seurasi USA:n kiertue keväällä 2022.
Jäsenet

Yhtyeen muodostavat räppärit Tablo ja Mithra Jin sekä tuottaja-dj DJ Tukutz. Lisäksi yhtyeen levyillä esiintyy usein vierailevia artisteja. Yhtyeen kanssa ovat tehneet yhteistyötä esimerkiksi Younha, Nell ja IU.
Diskografia > Studioalbumit

Map of the Human Soul (2003)
High Society (2004)
Swan Songs (2005)
Black Swan Songs (2006)
Remapping the Human Soul (2007)
Pieces (Pt. One) (2008)
魂 Map the Soul (2009)
Remixing the Human Soul (Remixed by Planet Shiver) (2009)
[e]motion (2009)
[e]nergy (2009)
Epilogue (2010)
99 (2012)
Shoebox (2014)
We’ve Done Something Wonderful (2017)
Epik High Is Here 上 (Part 1) (2021)
Epik High Is Here 下 (Part 2) (2022)
Diskografia > EP:t

Lovescream (2008)
Sleepless in __________ (2019)
COMS (satelliitti)

| COMS 1 |
| --- | --- |

COSPAR ID:  2010-032A
Organisaatio:  KARI
Valmistaja:  EADS Astrium
Tehtävätyyppi:  Ilmakehän- ja merientutkimus
Laukaisu:  26.6.2010 Kourou
Laukaisualus:  Ariane 5 ECA
Massa:  2460 kg
COMS on vuonna 2010 laukaistu Etelä-Korean sää- ja tietoliikennesatelliitti, joka tekee myös meritutkimusta.
EADS Astrium rakensi satelliitin toukokuussa 2005 solmitun urakkasopimuksen perusteella perustuen Eurostar-3000S-satelliittiin. Tilaajana oli maan avaruushallinto, KARI. Satelliitin korealainen radiohyötykuorma toimii Ka-kaistalla. Se laukaistaan yhdessä Arabsat 5A -tietoliikennesatelliitin kanssa Ariane 5 -kantoraketilla. Satelliitti painaa 2 400 kg ja toimii 7 vuotta.
COMS on KARIn ensimmäinen geostationaarisen radan satelliitti. Se on merkittävä osa Etelä-Korean avaruustoiminnan 15-vuotissuunnitelmaa.
Chen Yibing

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Chen vuonna 2008. |  Chen vuonna 2008. |  Chen vuonna 2008. |  |
Maa:   Kiina
Miesten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | renkaat |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | renkaat |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Århus 2006 | renkaat |  |
|  Kultaa | Århus 2006 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Stuttgart 2007 | renkaat |  |
|  Kultaa | Stuttgart 2007 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Rotterdam 2010 | renkaat |  |
|  Kultaa | Rotterdam 2010 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Tokio 2011 | renkaat |  |
|  Kultaa | Tokio 2011 | joukkuekilpailu |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Doha 2006 | renkaat |  |
|  Kultaa | Doha 2006 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Kanton 2010 | renkaat |  |
|  Kultaa | Kanton 2010 | joukkuekilpailu |  |
Chen Yibing (kiin. 陈 一冰, s. 19. joulukuuta 1984 Tianjin) on kiinalainen telinevoimistelija, olympiavoittaja, maailmanmestari ja Aasian kisojen kultamitalisti. Hän on erikoistunut renkaisiin.
Chen voitti olympiakultaa 2008 Pekingistä renkaitten henkilökohtaisesta kilpailusta sekä joukkuekilpailusta. Lontoossa 2012 hän saavutti kultaa joukkuekilpailussa ja hopeaa renkailla. Renkailla ja joukkuekilpailussa hän on voittanut myös MM-kultaa Århusista 2006, Stuttgartista 2007, Rotterdamista 2010 ja Tokiosta 2011. Lisäksi Chen on voittanut renkaiden ja joukkuekilpailun kultaa vuosien 2006 ja 2010 Aasian kisoista.
Chen on 160 senttimetriä pitkä ja painaa 58 kilogrammaa. Hänen valmentajanaan toimii Wang Hongwei.
Carlos Ruiz

Carlos Ruiz -nimisiä henkilöitä:
Carlos Arruza (oik. Carlos Ruiz Camino), meksikolainen härkätaistelija
Carlos David Ruiz, argentiinalainen jalkapalloilija
Carlos Joaquín Ruiz, panamalainen baseballpelaaja
José Carlos Ruiz, meksikolainen näyttelijä
Carlos Humberto Ruiz Gutiérrez, guatemalalainen jalkapalloilija
Carlos Ruiz Herrero, espanjalainen jalkapalloilija
Carlos Ruiz Zafón, espanjalainen kirjailija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Carlos Ruiz”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Britannian ympäriajo

| Britannian ympäriajo |
| --- | --- |

Tiedot
Ajankohta:  syyskuu
Alue:  Iso-Britannia
Paikalliset nimet:  Tour of Britain
Laji:  maantiepyöräily
Kilpailu:  UCI ProSeries
Tyyppi:  etappikilpailu
Historia
Ensimmäinen:  1945
Ensimmäinen voittaja:   Robert Batot
Viimeisin voittaja:   Wout van Aert
Vuoden 2015 Britannian ympäriajon reitti kulki Piccadilly Circusin läpi.
Britannian ympäriajo on Britanniassa järjestettävä pyöräilykilpailu. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1945 ja vuoteen 2003 kyseessä oli lähinnä amatööreille suunnattu kilpailu. Vuonna 2004 kilpailu muutettiin ammattilaiskilpailuksi ja se liitettiin UCI Europe Tour -sarjaan. Vuodesta 2020 kilpailu on ollut osa UCI ProSeries -kilpailusarjaa.
Nykyaikainen kilpailu

Ensimmäisen kerran kilpailu järjestettiin nykymuodossaan vuonna 2004. Kilpailua sponsoroi Lontoon vuoden 2012 olympialaisten hakuorganisaatio. Kilpailu houkutteli useita huipputason talleja, kuten T-Mobile ja U.S. Postal Service.
Kilpailu koostuu viidestä etapista ja kokonaismatka noin 800 kilometriä.
Nykyaikainen kilpailu > Voittajat

| Vuosi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 |  Mauricio Ardila |  Julian Dean |  Nick Nuyens |
| 2005 |  Nick Nuyens |  Michael Blaudzun |  Javier Cherro |
| 2006 |  Martin Pedersen |  Luis Pasamontes |  Filippo Pozzato |
| 2007 |  Romain Feillu |  Adrián Palomares |  Luke Roberts  |
| 2008 |  Geoffroy Lequatre |  Steve Cummings |  Ian Stannard |
| 2009 |  Edvald Boasson Hagen |  Christopher Sutton |  Martin Reimer |
| 2010 |  Michael Albasini |  Borut Božič |  Greg Henderson |
| 2011 |  Lars Boom |  Steve Cummings |  Jan Bárta |
| 2012 |  Nathan Haas |  Damiano Caruso |  Leigh Howard |
| 2013 |  Bradley Wiggins |  Martin Elmiger |  Simon Yates |
| 2014 |  Dylan van Baarle |  Michał Kwiatkowski |  Bradley Wiggins |
| 2015 |  Edvald Boasson Hagen |  Wout Poels |  Owain Doull |
| 2016 |  Steve Cummings |  Rohan Dennis |  Tom Dumoulin |
| 2017 |  Lars Boom |  Edvald Boasson Hagen |  Stefan Küng |
| 2018 |  Julian Alaphilippe |  Wout Poels |  Primož Roglič |
| 2019 |  Mathieu van der Poel |  Matteo Trentin |  Jasper De Buyst |
| 2021 |  Wout van Aert |  Ethan Hayter |  Julian Alaphilippe |
| 2022 |  Gonzalo Serrano |  Tom Pidcock |  Omar Fraile |
| 2023 |  Wout van Aert |  Tobias Halland Johannessen |  Damien Howson |
| 2024 |  Stephen Williams |  Oscar Onley |  Tom Donnenwirth |
Historia

Kilpailu on vuosien varrella järjestetty eri nimillä, johtuen kilpailun sponsorina toimineiden yritysten vaihtumisesta. Vuonna 1951 kilpailua sponsoroi Daily Express -sanomalehti ja tuolloin kilpailun voitti skotti Ian Steel. Kilpailuun osallistui myöhemmin tv-persoonana tunnetuksi tullut Jimmy Saville. Vuoden 1955 kilpailun järjestäjänä toimi British League of Racing Cyclists.
Historia > The Milk Race (1958–1993)

| Vuosi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 1958 |  Richard Durlacher |  William Bradley |  Alfons Sweeck |
| 1959 |  William Bradley |  John Geddes |  Constant De Keyser |
| 1960 |  William Bradley |  William Holmes |  Owe Adamson |
| 1961 |  William Holmes |  Juan María Uribezubia Velar |  Warwick Dalton |
| 1962 |  Eugeniusz Pokorny |  William Holmes |  Jim Hinds |
| 1963 |  Pete Chisman |  Constantin Dumitrescu |  José Ramón Goienetxe |
| 1964 |  Arthur Metcalfe |  Vicente López Carril |  Terry West |
| 1965 |  Les West |  Janusz Janiak |  John Bettison |
| 1966 |  Józef Gawliczek |  Stanislav Tschepel |  Peter Abt |
| 1967 |  Les West |  Dave Rollinson |  Stanisław Demel |
| 1968 |  Gösta Pettersson |  Vladimir Sokolov |  Peter Doyle |
| 1969 |  Fedor den Hertog |  Popke Oosterhof |  Peter Buckley |
| 1970 |  Jiří Mainuš |  Józef Mikołajczyk |  Matthijs de Koning |
| 1971 |  Fedor den Hertog |  Marcel Duchemin |  Josef Fuchs |
| 1972 |  Hennie Kuiper |  Marcel Duchemin |  Jerzy Żwirko |
| 1973 |  Piet van Katwijk |  Bernt Johansson |  Fedor den Hertog |
| 1974 |  Roy Schuiten |  Ryszard Szurkowski |  Tord Filipsson |
| 1975 |  Bernt Johansson |  Vladimír Vondráček |  Tord Filipsson |
| 1976 |  William Nickson |  Joseph Waugh |  Sven-Åke Nilsson |
| 1977 |  Saïd Gusseïnov |  Alf Segersäll |  Paul Carbutt |
| 1978 |  Jan Brzeźny |  Lennart Fagerlund |  Bob Downs |
| 1979 |  Juri Kaschirin |  Janusz Pożak |  Hynek Dvořáček |
| 1980 |  Ivan Mitchenko |  Ramazan Galaletdinov |  Sergei Suhorutšenkov |
| 1981 |  Sergey Krivosheyev |  Andrei Vedernikov |  Zbigniew Szczepkowski |
| 1982 |  Juri Kaschirin |  Oleg Logvin |  Oleg Chuzhda |
| 1983 |  Matt Eaton |  Stefan Brykt |  Malcolm Elliott |
| 1984 |  Oleg Chuzhda |  Stefan Brykt |  Kjell Nilsson |
| 1985 |  Eric Van Lancker |  Clarence Knickman |  Paul Watson |
| 1986 |  Joey McLoughlin |  Malcolm Elliott |  Shane Sutton |
| 1987 |  Malcolm Elliott |  Sasha |  Miroslav Sýkora |
| 1988 |  Vasily Zhdanov |  Peter Přikryl |  Steve Jones |
| 1989 |  Brian Walton |  Keith Reynolds |  Olaf Lurvik |
| 1990 |  Shane Sutton |  Rob Holden |  Miroslav Vašiček |
| 1991 |  Chris Walker |  Simeon Hempsall |  Keith Reynolds |
| 1992 |  Conor Henry |  Willy Willems |  Peter Verbeken |
| 1993 |  Chris Lillywhite |  Ole Sigurd Simensen |  Daniel Kovar |
Historia > The Kellogg's Tour (1987–1994)

| Vuosi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 1987 |  Joey McLoughlin |  Steven Rooks |  Sergio Finazzi |
| 1988 |  Malcolm Elliott |  Joey McLoughlin |  Seán Kelly |
| 1989 |  Robert Millar |  Mauro Gianetti |  Remig Stumpf |
| 1990 |  Michel Dernies |  Robert Millar |  Maurizio Fondriest |
| 1991 |  Phil Anderson |  Rudy Verdonck |  Heinz Imboden |
| 1992 |  Maximilian Sciandri |  Adrie van der Poel |  Hendrik Redant |
| 1993 |  Phil Anderson |  Wladimir Belli |  Bo André Namtvedt |
| 1994 |  Maurizio Fondriest |  Viatcheslav Ekimov |  Olaf Ludwig |
Historia > The Prudential plc-spnsored PruTour (1998–1999)

| Vuosi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 |  Stuart O’Grady |  Chris Boardman |  Dariusz Baranowski |
| 1999 |  Marc Wauters |  Benoît Joachim |  Bjørnar Vestøl |
Aiheesta muualla

Britannian ympäriajon sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Britannian ympäriajo Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tour of Britain
Käännös suomeksi
Ernests Gulbis

| Ernests Gulbis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. elokuuta 1988 (ikä 36)
Kansalaisuus:   Latvia
Tennispelaaja
Pituus:  190 cm
Paino:  85 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2004–
Palkintorahat:  7 471 954 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  10. (9.6.2014)
Turnausvoittoja:  6
Voitot/tappiot:  239–225
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  2. kierros (2009, 2014)
Ranskan avoimet:  välierät (2014)
Wimbledon:  4. kierros (2018)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (2007)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  130. (23.11.2009)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  31–31
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Ernests Gulbis (s. 30. elokuuta 1988 Riika, Latvia) on latvialainen tennispelaaja, joka aloitti ammattilaisuransa vuonna 2004. Hänen paras kaksinpelisijoituksensa ATP:n rankinglistalla on ollut kymmenes ja nelinpelissä 130:s.
Gulbis saavutti ATP-haastajakiertueella ensimmäisen turnausvoittonsa Eckentalissa marraskuussa 2006, jolloin hän kukisti finaalissa järjestäjämaan Philipp Petzschnerin luvuin 6–3, 6–0. Vuonna 2007 hän voitti Besanconin, Sarajevon ja Monsin haastajaturnaukset. Nelinpelissä hän voitti Rainer Schüttlerin kanssa Houstonin ATP-turnauksen huhtikuussa 2008. Heinäkuussa 2009 hän voitti Dmitri Tursunovin kanssa Indianapolisin ATP-nelinpeliturnauksen.
Grand Slam -turnauksissa Gulbis eteni vuoden 2007 Yhdysvaltain avoimissa neljännelle kierrokselle. Vuoden 2008 Ranskan avoimissa hän ylsi puolivälieriin. Hän pudotti muun muassa toisella kierroksella seitsemänneksi sijoitetun yhdysvaltalaisen James Blaken eräluvuin 7–6, 3–6, 7–5, 6–3, mutta hävisi lopulta Serbian Novak Đokovićille erin 5–7, 6–7(3), 5–7. Gulbis on päässyt Wimbledonissa kolmannelle kierrokselle ja Australian avoimissa toiselle kierrokselle.
Helmikuussa 2010 Gulbis otti ensimmäinen ATP-turnausvoittonsa kaksinpelissä, kun hän voitti Delray Beachin finaalissa Ivo Karlovićin. Rooman Masters-turnauksessa 2010 Gulbis voitti toisella kierroksella maailmanlistan ykkösen, Roger Federerin, ja pääsi turnauksessa välieriin asti, jossa vastaan tuli Rafael Nadal. Gulbis hävisi Nadalille erin 4–6, 6–3, 4–6. Toisen turnausvoittonsa Gulbis saavutti heinäkuussa 2011 voitettuaan Los Angelesin turnauksen finaalissa Mardy Fishin. Maaliskuussa 2013 Gulbis voitti Delray Beachin ATP-turnauksen päihitettyään loppuottelussa Edouard Roger-Vasselinin. Samana vuonna hän voitti myös Pietarin turnauksen.
Turnausvoitot > Kaksinpeli ATP-kiertueella

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Päivämäärä | Paikka | Kenttä | Finaalivastustaja | Lopputulos |
| 1. | 28. helmikuuta 2010 |  Delray Beach | Kova |  Ivo Karlović | 6–2, 6–3 |
| 2. | 31. heinäkuuta 2011 |  Los Angeles | Kova |  Mardy Fish | 5–7, 6–4, 6–4 |
| 3. | 3. maaliskuuta 2013 |  Delray Beach | Kova |  Édouard Roger-Vasselin | 7–6(3), 6–3 |
Turnausvoitot > Nelinpeli ATP-kiertueella

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Päivämäärä | Paikka | Kenttä | Pari | Finaalivastustajat | Lopputulos |
| 1. | 14. huhtikuuta 2008 | Houston | Massa |  Rainer Schüttler |  Pablo Cuevas  Marcel Granollers Pujol | 7–5, 7–6 |
| 2. | 18. heinäkuuta 2009 | Indianapolis | Kova |  Dmitri Tursunov |  Ashley Fisher  Jordan Kerr | 6–4, 3–6, 11–9 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ernests Gulbis Wikimedia Commonsissa
Ernesto Viso

Ernesto Viso vuonna 2009.
Ernesto José Viso (s. 19. maaliskuuta 1985 Caracas, Venezuela) on venezuelalainen autourheilija. Hän ajoi GP2-sarjassa vuosina 2005 ja 2006 BCN Competicion ja iSport International -talleissa saavuttaen kaksi voittoa. Viso myös ajoi Midlandin kolmatta autoa vuoden 2006 Brasilian GP:n perjantain ensimmäisissä harjoituksissa.
Viso teki comebackin GP2-sarjaan kesken kauden 2007. Hän korvasi Sérgio Jimenezin Racing Engineering -tallissa.
Vison ensimmäinen kilpailu vuonna 2007 Ranskan osakilpailussa päättyi kuitenkin jo ensimmäisellä kierroksella, kun hänen autonsa osui Michael Ammermüllerin auton perään ja lähti nousuun. Auto kääntyi ympäri ja osui betonikaiteeseen väärinpäin juuri kuljettajan ollessa kaidetta vasten. Viso selvisi lopulta kolarista aivotärähdyksellä. Samalla radalla kuoli vuonna 1995 espanjalainen F3000-kuljettaja Marco Campos vastaavanlaisessa onnettomuudessa. Viso ajoi vielä kaksi kilpailua Nürburgringillä ennen kuin hän jätti GP2-sarjan. Vuodesta 2008 lähtien Viso on kilpaillut IndyCar -sarjassa. Hän ajoi IndyCar uransa ensimmäisen palkintosijan vuonna 2010 Iowan kilpailussa.
Vuodesta 2014 Viso on kilpaillut Speed Energy Formula Off-Road -sarjassa.
Formula 1 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Midland | BHR   | MAL   | AUS   | SMR   | EUR   | ESP   | MON   | GBR   | CAN   | USA   | FRA   | GER   | HUN   | TUR   | ITA   | CHN   | JPN   | BRA TD | – | – |
GP2-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | BCN Competicion | SMRFEA 10 | SMRSPR DNS | ESPFEA Kesk. | ESPSPR Kesk. | MONFEA DSQ | EURFEA Kesk. | EURSPR 11 | FRAFEA 11 | FRASPR 8 | GBRFEA 15 | GBRSPR 13 | GERFEA DSQ | GERSPR 12 | HUNFEA 6 | HUNSPR Kesk. | TURFEA 14 | TURSPR 12 | ITAFEA Kesk. | ITASPR Kesk. | BELFEA 2 | BELSPR 3 | BHRFEA 8 | BHRSPR 2 | 21 | 11. |
| 2006 | iSport International | VALFEA 8 | VALSPR 2 | SMRFEA 6 | SMRSPR 1 | EURFEA 6 | EURSPR 11 | ESPFEA 8 | ESPSPR 1 | MONFEA Kesk. | GBRFEA Kesk. | GBRSPR 8 | FRAFEA 10 | FRASPR Kesk. | GERFEA 5 | GERSPR 4 | HUNFEA 4 | HUNSPR 4 | TURFEA Kesk. | TURSPR 13 | ITAFEA Kesk. | ITASPR 10 |  |  | 42 | 6. |
| 2007 | Racing Engineering | BHRFEA   | BHRSPR   | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | FRAFEA Kesk. | FRASPR DNS | GBRFEA Loukk. | GBRSPR Loukk. | EURFEA 14 | EURSPR 8 | HUNFEA   | HUNSPR   | TURFEA   | TURSPR   | ITAFEA   | ITASPR   | BELFEA   | BELSPR   | VALFEA   | VALSPR   |  |  | 0 | 29. |