Come Taste the Band
Vastaanotto > Arvostelut

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
AllMusic Alex Henderson: 
Only Solitaire George Starostin: 
Sputnikmusic Jamie Twort: 
Come Taste the Bandin vastaanotto oli ristiriitainen. Dave Thompsonin (2004) mukaan ”se ei saanut murska-arvosteluja, sillä ei ollut heikkoja kappaleita eikä se ollut huono levy, mutta se ei – – kuulostanut Deep Purplelta”. Ammattikriitikkojen arviot olivat kuitenkin enimmäkseen myönteisiä. Daniel Bukszpan (2003) kirjoittaa ”tyylillisesti ehyen ja linjakkaan” albumin olleen ”monien yllätykseksi [Deep Purplen] vahvin levy vuosikausiin”.
Fanfaren arvostelussa Come Taste the Bandia pidettiin yhtyeen parhaana sitten Machine Headin (1972) ja NME:n arvostelussa parhaana sitten In Rockin (1970). Myös Suosikki vertasi Come the Bandia [sic] myönteisesti Deep Purple in Rockiin:
»Uuden veren mukaantulo on vaikuttanut myös musiikilliseen suuntaukseen. Mutta meidän onneksemme tuo uudistusleikkaus on vain kaunistanut. Nykyinen Purple on jälleen lähempänä alkuperäisiä rockin reheviä, sytkyviä juuria. – – Tommy Bolin vaikuttaa muutenkin erittäin edukkaalta valinnalta. Mies käsittelee kitaraansa kuin mestari.»
Rolling Stonen Kris Nicholson kehui Bolinia edeltäjäänsä monipuolisemmaksi kitaristiksi ja albumin uusia tyylisuuntia oivina aluevaltauksina Deep Purplelle. Nicholsonin mukaan Deep Purple oli päässyt Bolinin avulla eroon aiempien albumiensa ennalta-arvattavuudesta ja luotti nyt äänenvoimakkuuden sijaan melodiaan ja dynamiikkaan. ”Ilmeinen pyrkimys kokeellisuuteen on laajentanut yhtyeen musiikkia heavy metal -vankilan ulkopuolelle”, ja Nicholson toivoo yhtyeen löytävän uudelleen alkuaikojensa progressiivisuuden, jonka se oli In Rockin jälkeen kadottanut.
Soundsin Geoff Barton kirjoitti Bolinin tuoneen yhtyeeseen uutta voimaa, minkä seurauksena musiikissa voi pitkästä aikaa aistia soittamisen iloa. Bolinin soitto on letkeää mutta hillittyä, ja yleisvaikutelma on vapaamuotoisempi ja hyväntuulisempi kuin Deep Purplen aiemmilla albumeilla. Bartonin mukaan Come Taste the Band on selvästi keskivertoa parempi rock-levy, mutta hän ei kuitenkaan ole varma, onko se riittävän hyvä takaamaan yhtyeen jatkuvuuden.
Circus-lehden arvostelu tulkitsi Come Taste the Bandin rock-elämän ”psyykkisistä sijaltaanmenoista” kertovaksi konseptialbumiksi. Street Lifen Steve Peacock suhtautui levyyn kielteisemmin ja kritisoi kaavamaisia kappaleita sekä erityisesti ”banaaleja” sanoituksia.
Tuoreemmassa arvostelussa AllMusicin Alex Henderson kehuu Come Taste the Bandin musiikkia miellyttäväksi, mutta se ei kohoa yhtyeen parhaiden saavutusten joukkoon eikä sisällä suuria klassikoita. BBC:n Greg Moffitt kuvailee albumia ”leppoisaksi easy listeningiksi”, joka on ”kaukana katastrofista”. Yhtyeen huippuaikojen räjähtävä energia on kuitenkin vaihtunut ”harmittomiin pikku kipinöihin”. Kielteisessä arviossa George Starostin kuvailee Come Taste the Bandia ”geneeriseksi funkiksi”, jonka kaikki kappaleet kuulostavat täsmälleen samalta. Hän kehuu kuitenkin kansikuvaa, joka Deep Purple in Rockin kannen ohella oli yhtyeen siihenastisista mielenkiintoisin.
Mika Järvisen mukaan Deep Purple teki virheen yrittäessään suunnata musiikkiaan nuorille sen sijaan, että olisi pitänyt kiinni vanhasta yleisöstään, joka oli tuossa vaiheessa jo kasvanut aikuisiksi. Albumiin olisi ehkä suhtauduttu myönteisemmin, jos se olisi julkaistu Deep Purplen sijaan jollain muulla nimellä. Toisaalta manageriporras ei tätä olisi hyväksynyt, ”ja tuskin Bolinkaan olisi liittynyt uuteen Coverdalen ja Hughesin perustamaan yhtyeeseen, jos sellaiseen häntä olisi kysytty.”