stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Beidou
Historia > BeiDou-2

BeiDou-2-satelliittijärjestelmän rakentaminen käynnistyi virallisesti vuonna 2004. Hankkeen kehitystavoitteena oli rakentaa alueellinen satelliittinavigointijärjestelmä, jolla on kyky jatkuvaan, reaaliaikaiseen, passiiviseen, kolmiulotteiseen paikannukseen, nopeuden mittaukseen ja ajoituksen tarjoamiseen, tarjoten paikannus-, navigointi- ja aikapalveluita Kiinalle ja itäisen Aasian alueelle. Ensimmäinen MEO-satelliitti laukaistiin MEO-radalle huhtikuussa 2007 ja ensimmäinen DB-2 GEO-satelliitti geostationaariselle radalle laukaistiin huhtikuussa 2009. Elokuussa 2010 ensimmäinen BD-2 IGSO-satelliitti laukaistiin kaltevalle geostationaariselle kiertoradalle. Järjestelmän koekäyttö aloitettiin 27. joulukuuta 2011. Vuonna 2012, kun kuusi satelliittia oli laukaistu neljällä raketilla, BD-2 avaruussegmentin rakentaminen saatiin päätökseen.
Historia > BeiDou-3

Globaalin BeiDou järjestelmän rakentaminen aloitettiin vuonna 2013. Järjestelmään on suunniteltu lopulta kuuluvan 35 satelliittia, joista viisi sijaitsee geostationaarisilla radoilla päiväntasaajan yläpuolella. Loput 30 satelliittia kiertävät 12 tunnin Molnija-radoilla noin 21 000 kilometrin korkeudessa ja samantapaisilla MEO-radoilla kuin amerikkalaiset GPS- tai venäläiset Glonass-navigointisatelliitit. BeiDou 2 -järjestelmän ensimmäinen satelliitti oli Compass M1 (Beidou 2B), joka laukaistiin MEO-radalleen 14. huhtikuuta 2007. Sarjan toinen satelliitti Compass G2 pääsi avaruuteen kahta vuotta myöhemmin 15. huhtikuuta 2009 GEO-radalleen. Keväällä 2012 Compassa satelliitteja on taivaalla 14.
Vuoden 2011 alussa Kiina ilmaisi, että ajanjaksona 2011-2015 laukaistaan 12-14 paikannussatelliittia, joilla luodaan kyky navigoida Aasiassa. Palvelu Kiinassa alkoi vuoden 2011 lopulla.
| Aika | Laukaisin | Satelliitti | Rata | Käytössä? | Järjestelmä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 31.10.2000 | Pitkä marssi 3A | BeiDou-1A | GEO-rata 140°E | On | BeiDou-1 |
| 21.12.2000 | Pitkä marssi 3A | BeiDou-1B | GEO 80°E | On | BeiDou-1 |
| 25.5.2003 | Pitkä marssi 3A | BeiDou-1C | GEO 110.5°E | On | BeiDou-1 |
| 3.2.2007 | Pitkä marssi 3A | BeiDou-1D | MEO-rata  | Ei | BeiDou-1 |
| 14.4.2007 | Pitkä marssi 3A | Compass-M1 | MEO-rata 21,500 km | On | BeiDou-2 |
| 14.4.2009 | Pitkä marssi 3C | Compass-M2 eli Beidou-2 G2 |  | On | BeiDou-2 |
| 16.1.2010 | Pitkä marssi 3C | Compass-G1 eli Beidou-2 G1 | GEO 144,5°E  | On | BeiDou-2 |
| 2.6.2010 | Pitkä marssi 3C | Compass-G3 eli Beidou-2 G3 | GEO 84,7°E | On | BeiDou-2 |
| 1.8.2010 | Pitkä marssi | Compass-IGSO1 | HEO ~36,000 km  | On | BeiDou-2 |
| 31.10.2010 | Pitkä marssi | Compass BD-2 G4 | GEO | On | BeiDou-2 |
| 17.12.2010 | Pitkä marssi | Beidou DW7 eli BD-2 I2  | GEO, inklinaatio erisuuri kuin nolla astetta | On | BeiDou-2 |
| 12.4.2011 | Pitkä marssi 3A | BD 2 I3  | GEO, inklinaatio erisuuri kuin nolla astetta | On | BeiDou-2 |
| 26.7.2011 | Pitkä marssi 3A | Compass BD-2 I4  | Molnija, inklinaatio 55 astetta | On | BeiDou-2 |
| 1.12.2011 | Pitkä marssi CZ-3A | BD-2 I5 | Molnija, inklinaatio 55 astetta | On |  |
| 24.2.2012 | Pitkä Marssi CZ-3C | Beidou BD-2 G5 | GEO-rata | On |  |
| 29.4.2012 | Pitkä marssi CZ-3B/E | Beidou BD-2 M3 | MEO-rata | On |  |
| 29.4.2012 | Pitkä marssi CZ-3B/E | Beidou BD-2 M4 | MEO-rata | On |  |
| 25.10.2012 | Pitkä marssi CZ-3C | Beidou BD-2 G6 | GEO-rata | On |  |
Satelliittien tekniikkaa > BeiDou 1

BeiDou 1:n navigointijärjestelmä on paikallinen. Kaikki sarjan satelliitit sijaitsevat geostationaarisella radalla, mikä rajoittaa niiden palvelualuetta. Tämä alue kattaa likimain pituuspiirit 70°E - 140°E ja leveyspiirit 5°N  - 55°N. Järjestelmään kuuluu yksi varasatelliitti.
Satelliittien tekniikkaa > BeiDou 2

BeiDou 2- eli Compass-järjestelmä koostuu lopulta 35 satelliitista. Näistä viisi on geostationaarisella radalla ja loput matalammilla radoilla noin 21 000 kilometrin korkeudessa, jossa niiden kiertoaika maapallon ympäri on 12 tuntia. Ilmaisen palvelun lisäksi siinä on julkisen reguloidun palvelun moodiselvennä. Ilmaisen palvelun tarkkuus on maksimissaan kymmenen metriä. Länsimaissa BeiDou-nimeä käytetään ennen vuotta 2008 laukaistuista kiinalaisista paikannussatelliiteista, kun taas sen jälkeisistä käytetään Compass-nimeä. Kiinalaisissa Compass-vastaanottimissa on kyky tekstiviestien välitykseen (ilmeisesti maanpäällistä reittiä pitkin eikä satelliittitietoliikenteellä).
Yhden satelliitin massa on 2 200 kilogrammaa.
BeiDou-järjestelmä palvelee Kiinaa ja sen lähialueita täydellisesti vuoteen 2012 mennessä. Globaalin, maailmanlaajuisen järjestelmän on tarkoitus olla valmis vuoteen 2020 mennessä.
Kiina ja Galileo

Syyskuussa 2003 Kiina liittyi Euroopan unionin Galileo-järjestelmän rahoittajiin 230 miljoonan euron sijoituksella, mikä teki siitä EU:n ja Euroopan avaruusjärjestö ESA:n jälkeen Galileon suurimman rahoittajan. Sen asema on heikentynyt Euroopan komission päätettyä 2007 rahoittaa yksin Galileo-järjestelmän valmiiksi saattaminen. Vuoden 2006 lopussa Kiina menetti johtokuntapaikkansa Galileo Joint Underaking -organisaatiossa (GJU), kun GJU lakkautettiin ja sen toimia korvaavaksi tuli EU:n virasto GNSS Supervisory Authority.
Huhtikuussa 2011 Euroopan komissio julkisti “Towards a Space Strategy for the European Union that Benefits its Citizens”-kommunikean, jossa todetaan, että Kiinan ja EU:n välillä ei ole ristiriitaa Beidoun ja Galileon päällekkäisten viranomaistaajuuksien vuoksi. Päällekkäisyys ei tuo interferenssiongelmia signaaliin, sillä se vain estää kumpaakin osapuolta häiritsemästä toisen järjestelmää, koska toista järjestelmää ei voi häiritä toistakin järjestelmää häiritsemättä. Dokumentti haki yhteistyötä Kiinan kansantasavallan kanssa muun muassa satelliittien komponenttien valmistuksessa.
Käyttöönotto

Kiinan kansantasavalta otti järjestelmän käyttöön vuoden 2012 lopussa. Kesään 2013 mennessä viisi Aasian maata on ottanut sen käyttöön: Kiinan lisäksi Thaimaa, Laos, Brunei ja Pakistan.
Aiheesta muualla

Beidoun virallinen kiinalainen sivusto
BDstar Navigation
Beidou (Big Dipper) – GlobalSecurity.org
Beidoun ensimmäinen vaihe kattaa Kiinan lisäksi osia Itä-, Kaakkois- ja Länsi-Aasiasta.
Carme Forcadell

Carme Forcadell
Carme Forcadell i Lluís (s. 1955 Xerta) on katalonialainen poliitikko. Hän toimi Katalonian alueparlamentin puhemiehenä vuosina 2015–2017, jolloin Carles Puigdemontin johtama hallitus valmisteli ja järjesti kansanäänestyksen Katalonian itsenäistymisestä. Espanja aloitti Forcadellia vastaan oikeusprosessin jo ennen kansanäänestyksen järjestämistä, koska hän oli puhemiehenä sallinut parlamentissa keskustelun mahdollisesta itsenäistymisestä[lähde? ] Hän puolusti menettelyään vedoten sananvapauteen ja haki asialle kansainvälistä näkyvyyttä muun muassa kirjoittamalla tilanteesta New York Timesiin tammikuussa 2017.
Kansanäänestyksen ja sitä seuranneen itsenäisyysjulistuksen jälkeen Espanja nosti Katalonian hallituksen ministereitä, parlamentin puhemiehistöä ja eräitä muita avainpoliitikkoja vastaan syytteet "kapinasta", josta voidaan tuomita Espanjan lain mukaan jopa 30 vuodeksi vankilaan.  Espanjan korkein oikeus käsitteli parlamentin puhemiehistön syytteitä 9. marraskuuta 2017 ja määräsi Forcadellin maksamaan jopa 150 000 euron takuut vastineeksi siitä, ettei hän joutuisi tutkintavankeuteen.[lähde? ] Forcadell vietti yhden yön vankilassa, mutta vapautui seuraavana päivänä maksettuaan takuut.[lähde? ] Oikeus ei hyväksynyt, että Forcadell olisi maksanut takuut jo samana päivänä, jona ne määrättiin ja parlamentin puhemiehistön kolmas sihteeri Joan Josep Nuet arveli, että Forcadell pyrittiin näin saamaan tarkoituksella edes hetkeksi vankilaan. Neljälle muulle puhemiehistön jäsenelle (Anna Simó, Lluís Corominas, Lluís Guinó ja Ramona Barrufet) määrättiin 25 000 euron takuut, ja syytetyistä vain Nuet päästettiin tutkinnan ajaksi vapaaksi ilman rajoituksia.[lähde? ]
Uusissa Katalonian parlamenttivaaleissa 21. joulukuuta 2017 Forcadell valittiin Katalonian parlamenttiin Katalonian tasavaltalaisen vasemmiston listalta, mutta hän ilmoitti 22. maaliskuuta 2018 yhdessä Dolors Bassan ja Marta Roviran kanssa luopuvansa kansanedustajan paikastaan, jottei heidän mahdollinen uusi vangitsemisensa heikentäisi parlamentin toimintakykyä. Seuraavana päivänä eli 23. maaliskuuta 2018 Forcadell vangittiinkiin siis jo toistamiseen samaan aikaan Bassan, Jordi Turullin, Raül Romevan ja Josep Rullin kanssa heidän tehdessä näin vankilassa seuraa Oriol Junquerasille, Joaquim Fornille, Jordi Sànchezille ja Jordi Cuixartille, jotka olivat olleet yhtäjaksoisesti vangittuna jo loppuvuodesta 2017 lähtien. Rovira, joka oli niin ikään kutsuttu samana päivänä oikeuden kuultavaksi, ei puolestaan ilmestynyt oikeuteen, vaan ilmoitti lähteneensä maanpakoon Sveitsiin.
Carmen McRae

Carmen McRae vuonna 1980.
Carmen Mercedes McRae (8. huhtikuuta 1920, Harlem, New York – 10. marraskuuta 1994 Beverly Hills) oli yhdysvaltalainen jazzlaulaja ja yksi 1900-luvun merkittävimmistä naisvokalisteista. Hänen musiikissaan ilmenee ironiaa ja huumoria naiselta miehelle ja muulle maailmalle, rakkausrunoja ja aggressiivisiakin purkauksia. Hänen tunnetuin laulunsa on tulkinta Dave Brubeckin kappaleesta ”Take Five”.
McRaen äiti oli intialainen ja ennen McRaen syntymää kuollut isä costaricalainen. McRae alkoi opiskella pianon soittoa lapsena ja teini-ikäisenä hän pääsi jazzpianisti Teddy Wilsonin oppitunneille. Hän aloitti levyttämisen ja laulamisen saatuaan suosiota Mintons Playhouse jazzklubilla, joka siihen aikaan oli Harlemin suosituin.
Elämänsä aikana McRae oli naimisissa kolmesti: rumpaleiden Kenny Clarken ja Kenny Dennisin kanssa sekä basisti Ike Isaacsin kanssa. McRae oli ketjupolttaja ja käytti myös marihuanaa.
McRae esiintyi Pori Jazz -festivaaleilla vuosina 1980 ja 1986.
Tuotanto

Bethelem Records
Carmen McRae (1954)
Easy to Love (1954)
Decca Records
Torchy (1955)
After Glow (1957)
Mad About The Man (1957)
Birds of a Feather (1958)
Boy Meets Girl: Sammy Davis Jr. & Carmen McRae (1958)
Carmen for Cool Ones (1958)
Kapp Records
When You're Away (1958)
Something to Swing About (1959)
Book of Ballads (1960)
Columbia Records
Take Five (1961)
The Real Ambassadors (1962)
Sings Lover Man and other Billie Holiday Classics (1961)
Something Wonderful (1962)
Alive! (1965)
Atlantic Records
The Great American Songbook (1972)
Verve Records
Blue Moon (1956)
Ella Fitzgerald and Billie Holiday at Newport (Reissued with tracks featuring McRae in 2001)
The Carmen McRae-Betty Carter Duets (1987)
Novus Records
Carmen Sings Monk (1988)
Sarah: Dedicated to You (1990)
Brigitte Engerer

Brigitte Engerer
Brigitte(-Marie-Raymonde) Engerer (27. lokakuuta 1952 Tunis – 23. kesäkuuta 2012 Pariisi) oli ranskalainen pianisti.
Engerer aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana ja opiskeli Pariisin konservatoriossa vuosina 1963–1969. Vuonna 1969 hän pääsi stipendillä Moskovan konservatorioon, jossa sai opetusta Stanislav Neuhausilta ja josta valmistui vuonna 1975. Hän pysyi Moskovassa vielä yhdeksän vuoden ajan tämän jälkeen. Engerer palkittiin Kansainvälisessä Tšaikovski-kilpailussa (1974) ja Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa (1978). Vuonna 1980 Herbert von Karajan kutsui hänet soittamaan Berliinin filharmonikkojen kanssa näiden satavuotisjuhlallisuuksissa. Tämä edisti merkittävästi Engererin uraa. Hän pääsi tekemään esimerkiksi debyyttinsä New Yorkin filharmonikkojen kanssa Zubin Mehtan johdolla.
Engerer teki kamarimusiikillista yhteistyötä muiden muassa Olivier Charlierin, Henri Demarquetten ja Boris Berezovskin kanssa. Levytyksiä hän teki esimerkiksi Robert Schumannin, Modest Mussorgskin ja Franz Lisztin teoksista Mirarelle ja Harmonia Mundille. Engerer piti viimeisen konserttinsa Théâtre des Champs-Élyséesissä 12. kesäkuuta 2012 ja kuoli 23. kesäkuuta. Hän oli sairastanut syöpää vuosien ajan. Engerer oli naimisissa kirjailija Yann Queffélecin kanssa ja oli pianisti Anne Queffélecin käly. Engererillä oli tytär ja poika.
Engerer sai Kunnialegioonan upseerin (2004) ja Kansallisen ansioritarikunnan komentajan (2011) arvot.
Carmen Luvana

| Carmen Luvana |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Michelle Sandoval
Syntynyt: 23. elokuuta 1981 (ikä 43)
Pornonäyttelijä
Taiteilijanimet:  Puta
Aktiivisena:  2001–
Seksuaalinen suuntaus:  Biseksuaali
Silmien väri:  Ruskea
Hiusten väri:  Vaalea
Mitat:  75D-56-81 cm
Pituus:  155 cm
Paino:  45 kg
Aiheesta muualla
Kotisivut
IMDb
Carmen Luvana (s. 23. elokuuta 1981 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalainen entinen pornonäyttelijä.
Luvana syntyi Brooklynissä, New Yorkissa, mutta kasvoi pääasiassa Puerto Ricolla. Hän muutti myöhemmin Miamiin ja aloitti uransa tanssijana eroottisissa baareissa.
Aikuisviihdealalla Luvana aloitti vuonna 2001. Hänen ensimmäinen hardcore-roolinsa oli elokuvassa More Dirty Debutantes #211. Vuonna 2003 hänet palkittiin XRCO -aikuisviihdepalkinnolla luokassa "Paras uusi tähtönen".
Luvana lopetti aikuisviihdealalla vuoden 2008 jälkeen. Syyksi lopettamispäätökselle hän ilmoitti vuonna 2023 etääntyvänsä mahdollisimman kauas entisestä työstään ja hän haluaa olla esimerkkinä muille samassa elämäntilanteessa oleville naisille. Hän on aikuisviihteen jälkeen keskittynyt espanjankielisiin elokuviin ja näytelmiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Carmen Luvanan viralliset sivut, sisältää pornograafista materiaalia (englanniksi)
Carmen Luvana Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Brigitte Kraus

| Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Länsi-Saksa.Naisten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Länsi-Saksa> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1983 | 3000 metriä |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | München 1976 | 1500 metriä |  |
|  Kultaa | Budapest 1983 | 1500 metriä |  |
|  Kultaa | Göteborg 1984 | 3000 metriä |  |
|  Hopeaa | Milano 1982 | 1500 metriä |  |
|  Pronssia | Milano 1978 | 1500 metriä |  |
|  Pronssia | Pireus 1985 | 1500 metriä |  |
|  Pronssia | Liévin 1987 | 3000 metriä |  |
|  Pronssia | Budapest 1988 | 1500 metriä |  |
Brigitte Kraus (s. 12. elokuuta 1956 Bergisch-Gladbach, Länsi-Saksa) on entinen saksalainen keskimatkojen juoksija, joka edusti kilpaurallaan Saksan liittotasavaltaa.
Kraus osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa 1973 sisäratojen EM-kisoissa, mutta karsiutui 800 metrin juoksun loppukilpailusta. Hän karsiutui myös seuraavan vuoden sisäratojen EM-kisoissa, mutta 1976 hän voitti Münchenissä järjestetyissä sisäratojen EM-kilpailuissa 1 500 metrin juoksun ajalla 4.15,2. Samana vuonna hän karsiutui Montrealin olympialaisissa. Kraus juoksi 19. helmikuuta 1978 sisäradalla 1 000 metriä aikaan 2.34,8, joka oli uusi maailmanennätys. Samana vuonna hän voitti sisäradoilla EM-pronssia 1 500 metrin juoksussa, mutta Prahan EM-kisoissa hän karsiutui. 1979 hän oli sisäratojen EM-kisoissa 1 500 metrillä neljäs ja 1982 toinen. Ateenan EM-kisoissa 1982 hän oli 3 000 metrin juoksussa seitsemäs ajalla 8.51,60.
Vuonna 1983 Kraus voitti ensin sisäratojen Euroopan mestaruuden 1 500 metrillä. Myöhemmin samana vuonna hän voitti MM-hopeaa Helsingin MM-kisoissa 3 000 metrillä ajalla 8.35,11. Seuraavana vuonna hän voitti kolmannen sisäratojen EM-kultansa voitettuaan 3 000 metrin juoksun ajalla 9.12,07, mutta keskeytti Los Angelesin olympialaisissa. 1985 hän voitti sisäradoilla EM-pronssia 1 500 metrillä, mutta keskeytti Stuttgartin EM-kisoissa 1986 ja Indianapolisin sisäratojen MM-kisoissa 1987 3 000 metrin juoksuissa ja Rooman MM-kisoissa 1987 1 500 metrillä. Krausin viimeiset arvokisamitalit olivat 1987 sisäratojen EM-kilpailuissa voitettu pronssi 3 000 metriltä sekä 1988 sisäratojen EM-pronssi 1 500 metrin juoksusta.
Kraus teki uransa aikana yksitoista Saksan liittotasavallan ennätystä, joista kolme olisi ollut myös yhdistyneen Saksan ennätyksiä. Hän voitti 800 metrillä Saksan mestaruuden 1976, 1 500 metrillä vuosina 1976, 1978, 1979, 1981, 1983, 1985, 1986 ja 1987 sekä 3 000 metrillä vuosina 1976, 1977, 1979, 1983, 1984, 1985, 1986 ja 1987. Lisäksi hän voitti maansa mestaruuden maastojuoksussa lyhyellä matkalla 1981, 1982, 1983 ja 1984. Hän edusti uransa aikana ensin LG Rhein-Berg -seuraa ja myöhemmin ASV Köln -seuraa. Aktiiviuransa aikana hän painoi 58 kilogrammaa ja oli 180 senttimetriä pitkä.
Charles Alois Ramsay

Charles Alois Ramsay: Tacheographia, 1678
Charles Alois Ramsay (myös Carl Aloys Ramsay tai Karl Alois Ramsay) oli skotlantilais- tai englantilaissyntyinen henkilö, joka laati 1600-luvulla englantilaisesta Sheltonin pikakirjoitusjärjestelmästä käännöksiä useille eri kielille. Ramsayn syntymä- tai kuolinaika ei ole tiedossa, eikä hänen elämästään tiedetä kuin että hän matkusteli eri maissa ja julkaisi pikakirjoitusjärjestelmän oppikirjoja eri kielille.
Ramsay julkaisi Sheltonin järjestelmästä käännöksen latinan kielelle vuonna 1678, saksan kielelle hiukan myöhemmin samana vuonna ja ranskan kielelle vuonna 1681. Hän teki myös italiankielisen version, mutta sitä ei tiettävästi julkaistu.
Bright Size Life

| Bright Size Life Pat Metheny |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuussa 1975
 Julkaistu: 1976
 Tuottaja(t): Manfred Eicher
 Tyylilaji: jazz
 Kesto: 37.12
 Levy-yhtiö: ECM
Pat Methenyn muut julkaisut
|   | Bright Size Life 1976 | Watercolors 1977 |
Bright Size Life on kitaristi Pat Methenyn debyyttialbumi vuodelta 1976. Triolevyllä nauhatonta sähköbassoa soittaa Jaco Pastorius ja rumpuja Bob Moses.
Muusikot

Pat Metheny – 6-kielinen kitara, 12-kielinen sähkökitara
Jaco Pastorius – nauhaton sähköbasso
Bob Moses – rummut
Kappalelista

Kappaleet Methenyn ellei toisin mainittu.
Bright Size Life – 4.45
Sirabhorn – 5.27
Unity Village – 3.42
Missouri Uncompromised – 4.15
Midwestern Nights Dream – 6.06
Unquity Road – 3.36
Omaha Celebration – 4.18
Round Trip/Broadway Blues – 5.00  (Coleman)
Charles Aman

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten soutu | Maa:   Yhdysvallat> .Miesten soutu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | St. Louis 1904 | perämiehetön nelikko |  |
Charles Aman (25. syyskuuta 1887 Kansas City, Missouri – 1. syyskuuta 1936 Kansas City, Missouri) oli yhdysvaltalainen soutaja. Hän kilpaili Mound City Rowing Clubille (St. Louis). Hän osallistui vuoden 1904 kesäolympialaisiin St. Louisissa ja sai hopeaa perämiehettömässä nelikossa Frederick Suerigin, Martin Formanackin ja Michael Begleyn kanssa.
Aman teki itsemurhan.
Bright Lights

| Bright Lights Koop Arponen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009–2010
 Julkaistu: 24. maaliskuuta 2010
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Leri Leskinen
 Kesto: 39.01
 Levy-yhtiö: Sony Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 8. 
Koop Arposen muut julkaisut
| New Town 2009 | Bright Lights 2010 |   |
Bright Lights on Koop Arposen 24. maaliskuuta 2010 julkaistu toinen albumi. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan kahdeksanneksi, joka on myös sen paras sijoitus.
Albumin lokakuussa 2009 julkaistu ensimmäinen single ”I Love It When I See You Smile” oli samana syksynä myös Roosa nauha -kampanjan tunnuskappaleena. Single nousi yhdeksi viikoksi singlelistan 11:nneksi. Toisena singlenä julkaistiin kappale ”Cold” helmikuussa 2010. Samana keväänä albumilta julkaistiin vielä single ”Young and Foolish”, joka nousi parhaimmillaan 19:nneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Young and Foolish | Magnus Fridh, Andrew Love, Björn Palmberg | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | When It Appears | Fridh, Love, Palmberg | 3.05 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Cold | Chris Braide, Guy Chambers | 3.42 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | On My Own | Koop Arponen, Leri Leskinen, Patric Sarin | 3.23 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | An Unguarded Moment | Fridh, Pelle Nylen | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | I Love It When I See You Smile | Arponen | 3.02 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Can’t Get You Off My Mind | Dan Weeks, Lasse Sakara | 3.17 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Bright Lights | Arponen | 3.54 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Never Fall in Love Again | Markus Nordenstreng, Jussi Jaakonaho, Arponen | 3.42 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Before It Ends | Timo Kämäräinen, Arponen | 3.58 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | When I’m Old | Arponen | 4.14 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Man in the Van (piiloraita) |  |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Dome.fi:
Keskisuomalainen: suopea
V2.fi:
Carmen Maura

| Carmen Maura |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Carmen García Maura
Syntynyt: 15. syyskuuta 1945 (ikä 79) Madrid, Espanja
Näyttelijä
Palkinnot
 Goya-palkinto neljä kertaa. 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Carmen García Maura (s. 15. syyskuuta 1945 Madrid, Espanja) on espanjalainen näyttelijä. Hän opiskeli filosofiaa, kirjallisuutta ja kieliä kuvataideakatemiassa Pariisissa. Hän kuitenkin hylkäsi yliopisto-opinnot ja perusti taidegallerian, ja jatkoi näyttelijän uraansa. 1960-luvulla hän teki pieniä kaupallisia rooleja, sekä joitakin kokeellisia lyhytelokuvia ystäviensä kanssa.
Mauran ensimmäinen elokuva oli "Las gatas tienen frío" vuonna 1969, mutta varsinaisen läpimurtonsa hän teki vasta vuonna 1977 kun hän oli elokuvassa "Tigres de papel". Hän on tehnyt yli 50 elokuvaa kuuluisien espanjalaisten ohjaajien kanssa,  mutta myös joidenkin ranskalaisten ohjaajien kanssa. Pedro Almodóvarin kanssa hän on tehnyt 1980-luvulla kuusi elokuvaa joista hänet tunnetaan Espanjan ulkopuolellakin.
Hänet on palkittu Goyalla rooleistaan elokuvissa Naisia hermoromahduksen partaalla (1988), Oi, Carmela! (1990), La comunidad (2000) ja Volver – paluu (2006).
Carmen Maura on sukua Espanjan pääministerinä toimineelle Antonio Mauralle.
Aiheesta muualla

Carmen Maura Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bloody Buccaneers

| Bloody Buccaneers Golden Earring |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 19. huhtikuuta 1991
 Formaatti: LP CD
 Tuottaja(t): Golden Earring, John Sonneveld
 Tyylilaji: hard rock, stadion-rock
 Kesto: 47.27
 Levy-yhtiö: Capitol Records
Golden Earringin muut julkaisut
| Keeper of the Flame 1989 | Bloody Buccaneers 1991 | The Naked Truth 1992 |
Bloody Buccaneers on hollantilaisen rockyhtye Golden Earringin albumi vuodelta 1991.
Kappaleet

Kappaleet säv. Hay ja Kooymans ellei toisin mainita.
Making Love To Yourself – 4.52 (säv. Hay, Kooymans, Zuiderwijk)
Temporary Madness – 3.33
Going to the Run – 3.53
Joe – 4.37
Planet Blue – 4.21
Bloody Buccaneers – 4.49
One Shot Away From Paradise – 3.45 (säv. Gerritsen)
When Love Turns to Pain – 4.47 (säv. Gerritsen)
In a Bad Mood – 5.23
Pourin’ My Heart Out Again – 3.59
Kokoonpano

George Kooymans – kitara, laulu
Rinus Gerritsen – basso, kosketinsoittimet
Barry Hay – laulu
Cesar Zuiderwijk – rummut
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Bloody Buccaneers discogs.com -sivustolla
Charles Anderson

Charles Anderson
Charles Anderson (1. kesäkuuta 1814 Louisvillen lähellä Ohiossa – 2. syyskuuta 1895) oli yhdysvaltalainen whig- ja republikaanipuolueita edustanut poliitikko.
Anderson valittiin Ohion osavaltion senaattiin vuonna 1844, jossa hän tuli tunnetuksi orjuuden vastustajana. Hän toimi Ohion varakuvernöörinä 1864–1865, jonka jälkeen hänestä tuli kuvernööri John Broughin kuoltua. Hän ehti olla kuvernöörinä vain viisi kuukautta, jonka jälkeen hänen seuraajansa Jacob Dolson Cox astui virkaan 8. tammikuuta 1866.[lähde? ]
Sissikapteeni

| Sissikapteeni |
| --- | --- |

Kirjailija:  Reino Lehväslaiho
Kansitaiteilija:  Aimo Virtasalo & Ilkka Kärkkäinen
Kieli:  suomi
Genre:  sotaromaani
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1987
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  334
ISBN:  951-0-14413-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sissikapteeni  on Reino Lehväslaihon kirjoittama sotaromaani.