stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksandr Beljajev

| Aleksandr Beljajev |
| --- | --- |
 Aleksandr Beljajev
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. (16.) maaliskuuta 1884 Smolensk, Venäjä
Kuollut: 6. tammikuuta 1942 (57 vuotta) Puškin, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  neuvostoliittolainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: А. Ром ja Арбел 
Tyylilajit:  tieteiskirjallisuus
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Aleksandr Romanovitš Beljajev (ven. Алекса́ндр Рома́нович Беля́ев, 1884–1942) oli venäläinen ja neuvostoliittolainen tieteiskirjailija. 1920- ja 1930-lukujen tuotantonsa ansiosta hän lukeutui Neuvostoliiton arvostetuimpiin tieteiskirjailijoihin.[lähde? ]
Tausta

Aleksandr Beljajev syntyi 1884 Smolenskissa ortodoksipapin poikana. Aleksandrin sisar Nina kuoli lapsena sarkoomaan ja veli Vasili, eläinlääketieteen opiskelija, hukkui veneonnettomuudessa.
Isä lähetti Aleksandrin vuonna 1895 pappisseminaariin. Aleksandr valmistui seminaarista 1901, mutta oli tuolloin jo vakaumuksellinen ateisti. Vastoin isänsä toiveita hän kirjoittautui oikeustieteelliseen lyseoon Jaroslavlissa. Isän kuoltua Aleksandr alkoi elättää itseään antamalla kotiopetusta, toimimalla teatterin lavastajana ja soittamalla viulua sirkusorkesterissa.
Valmistuttuaan lyseosta 1906 Beljejev työskenteli juristina Smolenskissa. Hän menestyi hyvin ja keräsi tulojensa turvin taidetta sekä mittavan kotikirjaston. Hän myös matkusteli ulkomaille mm. Ranskaan ja Italiaan. 1914 Beljajev luopui juristinammatistaan ja omistautui kirjallisuudelle ja teatterille.
Neuvostotiedekirjailija

Vuonna 1919, 35 vuoden iässä, Beljajev sairastui tuberkuloosiin, jonka edetessä hänen jalkansa halvautuivat. Beljajev vietti kuusi vuotta vuoteenomana. Beljajevin vaimon jätettyä hänet Beljajev muutti äitinsä ja vanhan lastenhoitajansa kanssa Jaltalle, jossa hänen kuntonsa alkoi kohentua. Toipilasaikanaan Beljajev luki paljon ja opiskeli kieliä, lääketiedettä, biologiaa, historiaa ja insinööritieteitä. Vuoteen 1923 mennessä hän tervehtyi lähes täysin ja muutti Moskovaan.
Moskovassa alkoi Beljajevin varsinainen luomiskausi. Julkaistuaan lukuisia tieteiskertomuksia kirjallisissa lehdissä häntä alettiin luonnehtia "Neuvostoliiton Jules Verneksi". Ensimmäinen romaani Professori Dowellin pää (Голова профессора Доуэля) ilmestyi 1925. Tätä seurasivat Atlantiksen viimeinen ihminen (Последний человек из Атлантиды), Amfibi (Человек-амфибия) ja Taistelu avaruudessa (Борьба в эфире).
Vuonna 1928 Beljajev perheineen muutti Leningradiin. Hän jatkoi aktiivista kirjoittamista. Ilmestyivät mm. Maailman herra (Властелин мира) ja Ihmeellinen silmä (Чудесное око). 1930 Beljajevin kuusivuotias tytär kuoli aivokalvontulehdukseen ja toinen tytär sairastui riisitautiin. Myös Beljajevin oma tuberkuloottinen spondyliitti oireili.
Vuonna 1931 ilmestyi Beljajevin romaani Maailma palaa (Земля горит) populaaritieteellisiä artikkeleja ja tieteiskirjallisuutta julkaisevassa aikakauslehdessä Vokrug sveta ("Maailman ympäri"). Beljajev kuului lehden vakituisiin avustajiin vuoteen 1938 asti. Vuonna 1934 englantilainen sosialistinen tieteiskirjailija H.G. Wells vieraili hänen luonaan Leningradissa.
Kuolema sodassa

Viimeiset vuotensa Beljajev eli Puškinissa Leningradin eteläpuolella. Juuri ennen toisen maailmansodan alkamista Beljajev joutui leikkaukseen, minkä vuoksi hän ei noudattanut käskyä evakuoitua. Saksalaiset miehittävät Puškinin ja Beljajev kuoli siellä nälkään tammikuussa 1942. Saksalaiset vangitsivat hänen vaimonsa ja siskonsa ja toimittivat nämä keskitysleirille Puolaan.
Suomennetut teokset

Amfibi. (Человек-амфибия, 1928). Suom. Roy Širokov. Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliike 1971.
Hoity-Toity: Professori Wagnerin keksinnöt, kertomus antologiassa: Vieras avaruudesta, Moskova: Vieraskielisen kirjallisuuden kustannusliike 1962
↑  Olga Bogdanova (toim.), Литераторы Санкт-Петербурга. ХХ век (verkkoversio) . Tieto on haettu Wikidatasta.
Aljuniedin metroasema

Aljunied on Singaporen Mass Rapid Transit -metrojärjestelmän asema Geylangissa Singaporen keskisellä suuralueella. Se avattiin 4. marraskuuta 1989. Asemaa käyttävät East West Linen junat.[lähde? ]
Junat

| Pääteasema | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Ensimmäinen juna | Viimeinen juna |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | ma – la |  | su & yleinen vapaa |  | joka päivä |  |  |
East West Line
| EW1 Pasir Ris | 6:09 |  | 6:37 |  | 0:20 |  |  |
| EW33 Tuas Link | 5:48 |  | 6:14 |  | 23:43 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aljuniedin metroasema Wikimedia Commonsissa
Aljuniedin metroasema Singaporen liikennelaitoksen sivuilla (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Paya Lebar | East West Line | Seuraava asema: Kallang |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Aljunied MRT Station
Käännös suomeksi
Aleksandr Golikov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Aleksandr Golikov |  Aleksandr Golikov |  Aleksandr Golikov |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lake Placid 1980 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 1978 |  |  |
|  Kultaa | Moskova 1979 |  |  |
|  Hopeaa | Katowice 1976 |  |  |
|  Pronssia | Wien 1977 |  |  |
Aleksandr Nikolajevitš Golikov (ven. Александр Николаевич Голиков, s. 26. marraskuuta 1952 Penza, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän voitti Neuvostoliiton maajoukkueessa kaksi maailmanmestaruutta ja saavutti kaksi muuta MM-mitalia sekä yhden olympiahopean. Hän pelasi myös vuoden 1976 Kanada-cupissa. Hän pelasi 89 maaottelua vuosina 1975–1980 ja teki niissä 43 maalia. Maajoukkueessa hän pelasi yhdessä veljensä Vladimirin kanssa. Neuvostoliiton mestaruussarjassa Golikov edusti Himik Voskresenskia ja Moskovan Dynamoa ja pelasi 385 liigaottelua tehden 225 maalia.
Saavutukset

jääkiekon olympiahopea 1980
kaksi jääkiekon maailmanmestaruutta 1978, 1979
maailmanmestaruuskisojen hopeamitali 1976
maailmanmestaruuskisojen pronssimitali 1977
Alanko (täsmennyssivu)

Alanko  voi tarkoittaa seuraavia:
Maantieteellinen käsite

alanko, maa-alue, joka on muuta maan pinnan korkeutta alempana.
Sukunimi

Alli Alanko (1930–2021), keihäänheittäjä
Anja Alanko (1942–2018), luomuasiantuntija
Anja-Liisa Alanko (s. 1945), rehtori ja kouluneuvos
Anna Alanko (s. 1977), kirjailija ja sosiologi
Anna-Liisa Alanko (1935–2018), kirjailija, lausuntataiteilija ja kulttuurivaikuttaja
Christa Alanko (s. 1994), jääkiekkoilija
Eliisa Alanko (s. 1988), salibandyn pelaaja, Ella Alangon sisar
Ella Alanko (s. 1990), salibandyn pelaaja, Eliisa Alangon sisar
Hemming Alanko (1881–1959), lähetyssaarnaaja, suomentaja ja kirkkoherra
Ilkka Alanko (s. 1969), muusikko, Anna-Liisa Alangon poika
Ismo Alanko (s. 1960), muusikko, Anna-Liisa Alangon poika
Jan-Axel Alanko (s. 1982), koripalloilija
Jirina Alanko, valokuvaaja, ohjaaja ja taiteilija
Jósefina Alanko (s. 1993), taidemaalari ja keramiikkataiteilija
Juho Alanko (1892–1943), jääkäriluutnantti
Kaisa Alanko (s. 1993), lentopalloilija
Kustaa Alanko (1905–1985), kansanedustaja (SDP)
Lempi Alanko (1898–1978), kansakoulunopettaja ja koulunjohtaja
Matti Alanko (1935–2012), eläinlääkäri ja professori
Matti Edvard Alanko (1889–1963), lehtiyhtiön toimitusjohtaja ja kunnallismies
Matts Alanko (1828–1921), kelloseppä
Mikko Alanko (s. 1981), salibandyn pelaaja
Miska Alanko (1977–1997), koripalloilija
Outi Alanko-Kahiluoto (s. 1966), kansanedustaja
Pentti Alanko (s. 1936), kasvitieteilijä, hortonomi ja tietokirjailija
Petri Alanko (s. 1970), kosketinsoittaja
Petri Alanko (s. 1963), huilisti, Anna-Liisa Alangon poika
Rami Alanko, (s. 1975), jääkiekkoilija
Sakari Alanko (1885–1942), varatuomari ja poliisi
Samu Alanko (s. 1998), jalkapalloilija
Uuno Alanko (1878–1964), kuvataiteilija ja arkkitehti
Ville Alanko (1907–1931), muusikko.
Zanj-kapina

Zanj-kapina oli laaja ja pitkäkestoinen orjakapina 800-luvulla Abbasidikalifaatin alueella.
Nykyisen Irakin alueelle kerääntyi 700-luvulta lähtien kymmeniätuhansia itäafrikkalaisia orjatyöläisiä, joita kutsuttiin zanjiksi. He työskentelivät kosteilla suolamailla äärimmäisen kurjissa oloissa. Zanjit eivät tyytyneet kehnoihin oloihinsa, vaan nousivat kapinaan ainakin kolme kertaa 700- ja 800-luvuilla. Merkittävin näistä kapinoista oli vuosien 868–883 Zanj-kapina. Sen aikana zanjit aiheuttivat useita tappioita kapinaa tukahduttamaan lähetetyille arabien armeijoille, ja zanjien joukkoon liittyi suuria määriä Abbassidien kalifaatin palveluksessa olleita mustia sotilaita.
Zanj-kapina laajeni nopeasti ja eteni seitsemänkymmenen kilometrin päähän Bagdadista. Zanjit rakensivat jopa oman pääkaupunkinsa, jota kutsuttiin Moktaraksi (Valittu kaupunki). Lopulta Zanj-kapina tukahdutettiin, kun arabit kokosivat suuren armeijan sekä lupasivat armahduksen ja rahapalkkion kaikille kapinallisille, jotka suostuisivat antautumaan.
Zanférébougou

| Zanférébougou |
| --- | --- |
 Zanférébougou
 Koordinaatit: 11°17′6″N, 6°4′6″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Sikasson piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  118 km²
Väkiluku (2009):  4 700
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zanférébougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 55 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 4 700 ja kylässä 3 000 asukasta (vuonna 2009).
Zanférébougoun kunnan pinta-ala on 118 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Sikasson piirin Finkolo Ganadougoun ja muissa ilmansuunnissa Kapolondougoun kuntaan. Maisemaa leimaavat ylängöt ja laaksot. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.
Kuntaan kuuluu kolme kylää. Asukkaat ovat senufoja, bambaroita ja fulbeja. Uskontoja ovat islam ja kristinusko.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi sekä myytäväksi kasvatettavat puuvilla, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja.
Zaniena

| Zaniena |
| --- | --- |
 Zaniena
 Koordinaatit: 11°16′15″N, 6°25′25″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Sikasson piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  182 km²
Väkiluku (2009):  7 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zaniena on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 95 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 7 100 ja kylässä 1 800 asukasta (vuonna 2009).
Zanienan kunnan pinta-ala on 182 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Sikasson piirin Niénan, etelässä Minikon ja lännessä Kolondiéban piirin Tousséguélan ja Kolosson kuntiin. Maisemaa leimaavat tasangot, matalat kukkulat sekä koillisen ja lounaan ylängöt. Länsirajalla virtaa Bagoé, johon laskee kaksi Koba-nimistä sivujokea. Ilmasto on sudanilais-sahelilainen.
Kuntaan kuuluu 11 kylää, joiden perinteinen yhteisnimitys on Sidibédougou. Asukkaat ovat etupäässä gana-fulbeja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam, jonka rinnalla elää animistisia perinteitä.
Seudun pääelinkeino on maanviljely. Tärkeimmät viljelykasvit ovat maissi, hirssi, durra, riisi ja puuvilla.
André Asselin

Paul André Asselin (25. helmikuuta 1923 Montreal – 26. tammikuuta 2012 Montreal) oli kanadalainen pianisti, säveltäjä ja musiikkikirjailija. Hänen opettajiaan olivat Auguste Descarries, Ernest Seitz ja Lubka Kolessa.
Asselin toteutti 1940-luvun lopussa Etelä-Amerikan-kiertueen pianistina ja kapellimestarina Pariisin oopperan tanssiyhtiön kanssa. Hän on esiintynyt resitalistina Kanadassa, Etelä-Amerikassa ja Ranskassa. 1950-luvun alkupuolella hän asettui Pariisiin, josta hän vuonna 1987 palasi Montrealiin. Asselin piti sadoittain resitaaleja Euroopassa ja esitti niissä sekä perinteistä ohjelmistoa että tuoreempia kanadalaisten säveltäjien teoksia. Hän myös sävelsi pianomusiikkia ja kirjoitti teoksen Panorama de la musique canadienne (1962, 1968).
Yhden tähden hotelli (elokuva)

| Yhden tähden hotelli |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Ari Matikainen
Tuottaja:  Arto Halonen ja Jari Alén
Säveltäjä:  Janne Haavisto & Jorma Kääriäinen
Leikkaaja:  Aleksi Raij
Pääosat:  Jorma Kääriäinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Art Films Production
Ensi-ilta:  2. maaliskuuta 2007
Kesto:  75 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yhden tähden hotelli on suomalaismuusikko Jorma Kääriäisestä kertova elokuva. Se tuli ensi-iltaan 2. maaliskuuta 2007 ja julkaistiin DVD:nä 29. elokuuta. Dokumenttielokuvassa pohditaan miehen uraa, elämää ja unelmien toteutumista. Elokuvan ohjasi Ari Matikainen ja se voitti parhaan dokumentin Jussi-palkinnon vuonna 2008. Elokuvan päätuottajana toimi Arto Halonen ja tuotantoyhtiönä Art Films Production.
Pääosat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jorma Kääriäinen  | … |     |
|  Kai Pulliainen  | … |     |
|  Esa Pulliainen  | … |     |
|  Heikki Sandren  | … |     |
|  Mirja Pyykkö  | … |     |
|  Katri-Helena  | … |     |
|  Danny  | … |     |
|  Kari Tapio  | … |     |
|  Edu Kettunen  | … |     |
|  Kikka Laitinen  | … |     |
Ylä-Saimaa

Ylä-Saimaa on harvoin esiintyvä Saimaaseen liittyvä käsite, jolla voidaan tarkoittaa järven yläjuoksulla sijaitsevia Suur-Saimaaseen kuuluvia vesistöjä. Raja Ylä-Saimaan ja Ala-Saimaan välillä kulkee tavallisesti Savonlinnan Kyrönsalmen virrassa . Toisinaan Ylä-Saimaalla tarkoitetaan Kyläniemen  pohjoispuolisia alueita Puumalan kirkonkylän Puumalansalmelle asti . Nimeä voidaan käyttää myös erisnimissä kuten esimerkiksi Ylä-Saimaan satama .
Ylä-Saimaalle vastakkaista termiä käytetään vielä vesistöalueiden nimityksissä. Ala-Saimaan lähialue on järven ne alueet, jotka sijaitsevat Puumalansalmen alapuolella. Sitä laajempi Ala-Saimaan alue katta paljon laajemman alueen, mutta se sijaitsee Puumalansalmen alapuolella.
Ylisenjärvi (Ruovesi)

| Ylisenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°47′52″N, 23°59′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Paloveden alue (35.32)
Laskuoja:  Haloja 
Järvinumero:  35.329.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118,2 m  
Rantaviiva:  1,552 km  
Pinta-ala:  10,907 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiYlisenjärvi 
Ylisenjärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Murolen kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,9 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Rikalanjärven–Jouttenuksen valuma-alueeseen (35.329) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 118,2 metriä mpy.
Yliskylä

| Yliskylä> Uppby |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Yliskylä korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Kaakkoinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  491
Pinta-ala:  3,39 km² 
Väkiluku:  13 563 (2023)
Väestötiheys:  3 724 as./km²
Työpaikkoja:  1 120 kpl   (31.12.2003)
Osa-alueet:  osa Laajasalon kaupunginosaa
Postinumero(t):  00840, 00870
Lähialueet:  Hevossalmi, Jollas, Kruunuvuorenranta, Tullisaari, Herttoniemenranta, Tammisalo, Vartiosaari
Kanavamäen huipulta näkyy Roihuvuoren vesitorni.
Yliskylä (ruots. Uppby) on Laajasalon kaupunginosan noin 14 000 asukkaan osa-alue Kaakkois-Helsingissä.
Yliskylä on Laajasalon peruspiirin asutuskeskittymä; yli puolet laaja­salolaisista asuu Yliskylässä. Alueelle on sijoittunut myös pääosa saaren kunnallisista peruspalveluista.
Yliskylässä sijaitsee kuusi päiväkotia, yksi leikkipuisto, kaksi ala-asteen koulua ja yläaste. Palveluita ovat muun muassa kirjasto, terveysasema ja useat kaupat ja ravintolat. Yliskylän 1970-luvulla rakennettu ostoskeskus purettiin vuonna 2019, kun sen naapuritontille valmistui kauppakeskus Saari. Laajasalon kirkko otettiin käyttöön vuonna 2003. Degerön kartano on yksi alueen historiallisista rakennuksista.
Liikenne

Yliskylän läpi kulkee Laajasalon pääväylä Laajasalontie. Kaikki Laajasalosta ja Santahaminasta mantereelle kulkeva ajoneuvoliikenne kulkee Yliskylän läpi Laajasalon sillan kautta Herttoniemeen. Kevyen liikenteen yhteys on myös Laajasalon kanavan ylittävän jalankulkusillan ja Tammisalon kautta. Yliskylää palvelevat kaikki Laajasaloon kulkevat metron liityntälinjat sekä Laajasalon HSL-lähibussilinja.
Elokuussa 2016 päätettiin toteuttaa Kruunusillat-hanke, joka sisältää kymmenen kilometrin mittaisen raitiotieyhteyden ja kolme uutta siltaa Yliskylän ja Helsingin keskustan välille. Raitioliikenteen on tarkoitus alkaa Hakaniemeen vuonna 2027 ja keskustaan muutamaa vuotta myöhemmin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Helsinki alueittain (2005). Laajasalon peruspiiri[vanhentunut linkki] (PDF)
Alvarado (täsmennyssivu)

Alvarado voi tarkoittaa seuraavia:
Alvarado, aik. New Haven, ent. kaupunki Kaliforniassa, nykyään osa Union Cityä
Alvarado-luokka, Espanjan laivaston tykkiveneluokka
Alvarado (1895), Espanjan laivaston Alvarado-luokan tykkivene, käytössä 1895–1912
Alvarado, sukunimenä:
Abelardo Alvarado Alcántara (s. 1933), meksikolainen katolinen piispa
Alberto Alvarado Morín (s. 1988), meksikolainen jalkapalloilija
Allen Alvarado (s. 1996), yhdysvaltalainen näyttelijä
Carlos Alvarado Quesada (s. 1980), Costa Rican presidentti
Daniela Alvarado (s. 1981), venezuelalainen näyttelijä
Diego de Alvarado (k. 1540), espanjalainen konkistadori
Esteban Alvarado (s. 1989), costaricalainen jalkapalloilija
Juan Velasco Alvarado (1910–1977), perulainen kenraali, Perun presidentti 1968–1975
Lorenzo León Alvarado (1928–2020), perulainen katolinen piispa
María José Alvarado (1995–2014), hondurasilainen valokuvamalli ja henkirikoksen uhri, Miss Honduras 2014
Martin Alvarado, argentiinalainen muusikko
Modesto Rodas Alvarado (1921–1979), hondurasilainen poliitikko
Pedro de Alvarado (1485–1541), espanjalainen konkistadori.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Alvarado”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ala-Vehkolampi

| Ala-Vehkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°12′56″N, 26°52′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Pohjois-Pyrstiöön 
Järvinumero:  14.985.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,6 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,588 km  
Pinta-ala:  1,825 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAla-Vehkolampi 
Ala-Vehkolampi on Kymenlaaksossa Kouvolassa Repoveden kansallispuiston lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 230 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Luontoarvoja

Lampi sijaitsee Repoveden kansallispuiston yhteydessä olevalla Aarnikotkan metsän luonnonsuojelualueella. Sen rantametsät kuuluvat suojelualueeseen, lukuun ottamatta länsipään vapa-ajan asunnon tonttia. Myöskään vesialue ei sisälly suojelualueeseen. Lampi jää Pahkajärven ampuma-alueen länsipuolelle eikä sen itärannat ole retkeilijöiden käytettävissä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Koskijärven valuma-alueeseen (14.985) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,6 metriä mpy. Lammen laskuoja alkaa etelärannasta ja laskee Pohjois-Pyrstiön pohjoisrantaan.
Ylä-Pispala

| Ylä-Pispala |
| --- | --- |
 Ylä-Pispalaa
Kaupunki:  Tampere
Suuralue:  Lounainen suuralue
Suunnittelualue:  Pispala
Lähialueet:  Ala-Pispala, Santalahti, Tahmela, Pyynikki
Pispalanharju Pyhäjärven jäältä.
Ylä-Pispala on Tampereen läntinen kaupunginosa ja yhdessä Ala-Pispalan kanssa osa historiallista Pispalaa. Ylä-Pispala rajoittuu pohjoisessa Tampere–Pori-rataan, idässä Pyynikkiin, etelässä Tahmelaan sekä lännessä Ala-Pispalaan.
Ylä-Pispalassa toimii Pispalan koulu, jossa opiskelevat peruskoulun 1.-6.-luokat. Koulu sijaitsee harjun korkeimman kohdan tuntumassa. Ylä-Pispalassa toimii myös vuonna 1969 perustettu kotiseutuyhdistys Pispalan Moreeni ry, jonka omistuksessa on Ahjolan naapurissa sijaitseva vanha haulitehdas.  Kaupunginosassa sijaitsevat myös Lauri Viidan museo, vaihtoehtomusiikkia esittävä Vastavirta-klubi, Pispalan Pulteri, muistomerkki ”Betonimylläri” ja Pispalan maamerkki Pispalan Haulitorni.
Ylä-Pispalassa sijaitsee myös Suomen vanhin edelleen toimiva yleinen sauna, vuonna 1906 toimintansa aloittanut Rajaportin sauna. Saunan omistaa Tampereen kaupunki ja sen toiminnasta vastaa Pispalan saunayhdistys ry. Rajaportin saunan lisäksi Pispalassa on ollut kaikkiaan liki kymmenen yleistä saunaa, joista kaksi viimeistä, Sirenin sauna (kirkkoa vastapäätä) ja Harjun sauna (Sallin vaarin sauna), joka oli aikoinaan tunnettu yrttikylvyistään, olivat toiminnassa 1980-luvulle saakka.
Aljubarrotan taistelu

Aljubarrotan taistelu oli Portugalin ja Kastilian välillä Keski-Portugalissa 14. elokuuta 1385 käyty taistelu. Aljubarrotan taistelussa Jõaon eli Portugalin Juhana I:n johtamat portugalilaiset voittivat Kastilian Juhanan johtamat kastilialaiset. Portugalin puolella taisteli 7 000 ja Kastilian puolella 20 000 miestä. Portugalilaisten voitto varmisti Portugalin jatkon itsenäisenä kuningaskuntana. Voiton kunniaksi lähistölle rakennettiin Batalhan luostari.
Tausta

Portugalin kuningas Ferninand I:n kuolema johti perimyskriisiin Portugalissa.
Kuolleen kuninkaan tytär Beatriz oli mennyt naimisiin Kastilian kuningas Juhana I:n kanssa vain muutamaa kuukautta ennen kuninkaan kuolemaa. Avioliittosopimuksen mukaan pari hallitsisi Portugalin kuningaskuntaa yhdessä, kunnes parin (mahdollisesti syntyvä) poika täyttäisi 14 vuotta, jolloin hänestä tulisi kuningas. Jos pari ei saisi poikalasta, Portugalin kuninkuus päätyisi Kastilian kuninkaalle. Beatrizin lähdettyä Kastiliaan Portugalin sijaishallitsijana toimi Beatrizin äiti Leonor Teles. Leonor Telesiin suhtauduttiin Portugalissa vihamielisesti. Hänen käyttäytymistään pidettiin epäsopivana, häntä pidettiin Kastilian kuninkaan sätkynukkena ja hovissa vaikuttaneet henkilöt olivat kateellisia tämän rakastajana pidetylle João Fernandes Andeirolle, jolla katsottiin olevan suuri vaikutusvalta sijaishallitsijaan nähden. Leonor saikin lempinimen aleivosa eli petturi.
Juhana oli Pietari I:n ja Teresa Lourençon äpärä ja Leonorin sijaishallinnon kiivaimpia vastustajia. Leonor ja Andeiro olivat vuonna 1382 yrittäneet saada Juhanan teloitettua maanpetturuudesta, mutta hänet pelasti Cambridgen jaarli Edmondin väliintulo. Sijaishallitsijana Leonor nimitti Juhanan Alentejon sotilaskomentajaksi ilmeisesti saadakseen tämän pois pääkaupunki Lissabonista, mutta ennen siirtoaan Juhana murtautui 6. joulukuuta 1383 muutaman tukijansa kanssa kuninkaalliseen palatsiin murhaten Andeiron. Leonor pakeni Kastiliaan. Juhana ja hänen kannattajansa olivat nyt käytännössä Lissabonin hallitsijoita, mutta Kastilian Juhana I hyökkäsi maahan joukkoineen palauttamaan järjestystä. Hyökkäys pysähtyi kuitenkin Lissabonin kaupunginmuureihin ja muutamien muualla kärsittyjen tappioiden sekä kulkutautien leviämisen jälkeen hänen oli pakko palata Kastiliaan. Portugalin Juhana nimitettiin maansa kuninkaaksi 6. huhtikuuta 1385.