stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suslikki
Levinneisyys ja elintavat

Suslikin levinneisyysalue ulottuu Venäjälle, Ukrainaan, Valko-Venäjälle ja Romaniaan. Lisäksi suslikkeja tavataan Puolassa erään lentokentän ympäristössä, jonne laji on oletettavasti levinnyt liikenteen mukana. Suslikit viihtyvät ruohikkomailla ja pelloilla. Lajia uhkaa elinalueen vähentyminen. Se syö lähinnä ruohoa ja siemeniä sekä lisäksi hyönteisiä. Luonteeltaan se on utelias eläin, joka tutkii erilaisten ravinnonlähteiden mahdollista syötävyyttä. Jokaisella täysikasvuisella suslikilla on oma pesä, johon johtaa useita käytäviä.
Yleensä suslikit viihtyvät aroilla ja vuoristoniityillä, mutta ihmisasutuksen lähistöllä saatavilla on paljon ylijäämäruokaa. Suslikit varastoivat makupaloja käytäviinsä. Suslikkien vihollisia ovat esimerkiksi petolinnut. Kun yksi eläimistä huomaa vihollisen, se varoittaa muita kimeällä varoitusäänellään. Ihmisasutuksen ympäristössä niitä vaanivat myös kissat.
Sateella suslikit pysyttelevät mieluiten pesissään. Pesäonkalo on käytäväverkoston matalimpien kohtien yläpuolella, joten se ei kastu rankkasateellakaan. Käytävät pitää kuitenkin puhdistaa niiden kastuttua. Suslikit vetäytyvät pesiinsä myös kuumalla, jossa ne voivat oleilla muutaman vuorokauden ajan pesiin kerätyn vararavinnon turvin.
Elinkierto

Talven suslikki viettää talvihorroksessa. Suslikit horrostavat lokakuusta huhtikuulle ja ne pariutuvat huhti-toukokuussa. Emo vuoraa pesänsä runsaalla heinällä. Tiineysaika on 23–26 vuorokautta eli reilut kolme viikkoa, jonka päätteeksi syntyy 4–8 poikasta, jotka ovat aluksi karvattomia ja sokeita. Poikasten silmät aukeavat runsaan viikon iässä. Niillä on jo varhain näkyvissä lajille tyypillinen täplikäs kuviointi. Emo imettää poikasiaan 3–4 viikkoa.
Poikaset tulevat ensi kertaa ulos pesästä noin kuukauden ikäisinä, jolloin ne ovat lähes täysikasvuisia. Kesän edetessä poikaset lähtevät omille teilleen ja rakentavat kukin oman pesän. Poikaset viihtyvät pitkään yhdessä, vaikka niillä onkin jo omat pesät. Syyskesästä suslikit keräävät vararavintoa talvihorroksen varalle.
Aiheesta muualla

Animal Diversity Web (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Speckled ground squirrel
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q854681  Wikispecies: Spermophilus suslicus  ADW: Spermophilus_suslicus  BioLib: 20590  BOLD: 123893  CoL: 4YKBB  EoL: 1041046  EUNIS: 8347  Fauna Europaea: 305743  Fauna Europaea (new): fb3e4a55-b17f-4267-98e3-c0dd1b9f644d  GBIF: 2437323  iNaturalist: 46047  IRMNG: 11131143  ITIS: 632456  IUCN: 20492  MDD: 1001782  MSW: 12401090  NBN: NHMSYS0000376542  NCBI: 99859  Observation.org: 87754  Open Tree of Life: 208068 
Käännös suomeksi
Suomi kesäolympialaisissa 1936

Suomi saavutti Berliinin kesäolympialaisten 1936 urheilulajeissa 19 mitalia, joista seitsemän oli kultaisia, kuusi hopeisia ja kuusi pronssisia. Kisojen mitalitilastossa Suomi sijoittui jaetulle viidennelle sijalle. Lisäksi Suomi sai yhden kultamitalin taidekilpailuista.
Nuorin suomalainen olympiaurheilija näissä kisoissa oli yleisurheilija Rauni Essman, joka oli kilpaillessaan 18 vuoden ja 118 päivän ikäinen. Vanhin suomalainen osallistuja taasen oli purjehtija Yngve Pacius, jolle ikää oli kilpaillessa kertynyt 50 vuotta ja 51 päivää. Avajaisissa Suomen joukkueen lipunkantajana toimi kaksien edellisten kesäolympiakisojen kymmenottelun hopeamitalisti Akilles Järvinen.
Suomen joukkue marssii avajaisissa kymmenottelija Akiles Järvisen johdolla.
Mitalistit > Kultaa

Gunnar Höckert (5 000 m)
Ilmari Salminen (10 000 m)
Volmari Iso-Hollo (3 000 m esteet)
Kustaa Pihlajamäki (Vapaapaini 61 kg)
Lauri Koskela (Kreikkalais-roomalainen paini 66 kg)
Sten Suvio (Nyrkkeily 66,6 kg)
Ale Saarvala (Voimistelu - rekki)
Urho Karhumäki (Taidelajit - epiikkakirjallisuus)
Mitalistit > Hopeaa

Lauri Lehtinen (5 000 m)
Arvo Askola (10 000 m)
Kaarlo Tuominen (3 000 m esteet)
Sulo Bärlund (Kuulantyöntö)
Yrjö Nikkanen (Keihäänheitto)
Aarne Reini (Kreikkalais-roomalainen paini 61 kg)
Mitalistit > Pronssia

Volmari Iso-Hollo (10 000 m)
Kalervo Toivonen (Keihäänheitto)
Hermanni Pihlajamäki (Vapaapaini 66 kg)
Hjalmar Nyström (Vapaapaini yli 87 kg)
Eino Virtanen (Kreikkalais-roomalainen paini 72 kg)
Martti Uosikkinen, Heikki Savolainen, Mauri Noroma, Ale Saarvala, Esa Seeste, Ilmari Pakarinen, Einari Teräsvirta, Eino Tukiainen (Voimistelu - joukkuekilpailu)
Joukkue > Ammunta

| Urheilija | Laji | Tulos | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| Sulo Cederström | 25 m olympiapistooli | 21 | 26. |
| Olavi Elo | 50 m vapaapienoiskivääri, makuu | 293 | 15. |
| Vilho Elo | 25 m olympiapistooli | 23 | 21. |
| Bruno Frietsch | 50 m vapaapienoiskivääri, makuu | 295 | 8. |
| Viljo Leskinen | 50 m vapaapienoiskivääri, makuu | 293 | 15. |
| Aatto Nuora | 50 m vapaapistooli | 532 | 8. |
| Jaakko Rintanen | 25 m olympiapistooli | 32 | 13. |
| Jaakko Rintanen | 50 m vapaapistooli | 520 | 15. |
| Tapio Vartiovaara | 50 m vapaapistooli | 537 | 5. |
Joukkue > Jalkapallo

| Pelaajat | Laji | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Arvo Närvänen Eino Lahti Aatos Lehtonen Erkki Gustafsson Ernst Grönlund Frans Karjagin Jarl Malmgren (c) Kurt Weckström Paavo Salminen Pentti Larvo William Kanerva Valmentaja:Ferdinand Fabra | Miehet | 9. |
Pudotuspelisysteemillä käyty jalkapalloturnaus tyssäsi Suomen joukkueella heti alkuunsa, kun Peru voitti 6. elokuuta pelatussa ensimmäisen kierroksen ottelussa maajoukkueen maalein 7-3. Suomen maalit tekivät Grönlund, Larvo ja Kanerva.
Joukkue > Melonta

| Urheilija | Laji | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Birger Johansson | Miesten kajakkiyksikkö 1000 m | 7. |
| Evert Johansson | Miesten kajakkiyksikkö 10 000 m | 5. |
| Frans Nordberg | Miesten kokoontaitettava kajakki 10 km | 7. |
Joukkue > Nykyaikainen viisiottelu

| Urheilija | Tulos | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Lauri Kettunen | 92,0 | 14. |
| Aaro Kiviperä | 108,0 | 20. |
| Ukko Hietala | 110,5 | 23. |
Joukkue > Nyrkkeily

| Urheilija | Sarja | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Erkki Savolainen | 50,8 kg | Tappio 1. kierroksella |
| Veikko Huuskonen | 53,5 kg | Tappio 1. kierroksella |
| Åke Karlsson | 57,2 kg | Tappio 2. kierroksella |
| Sten Suvio | 66,7 kg |  Kultaa |
| Bruno Ahlberg | 72,6 kg | Tappio 2. kierroksella |
| Hannes Koivunen | 79,4 kg | Sijat 5.-8. |
Joukkue > Paini > Kreikkalais-roomalainen paini

| Urheilija | Sarja | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Väinö Perttunen | 56 kg | 4. |
| Aarne Reini | 61 kg |  Hopeaa |
| Lauri Koskela | 66 kg |  Kultaa |
| Eino Virtanen | 72 kg |  Pronssia |
| Väinö Kokkinen | 79 kg | 4. |
| Edvard Westerlund | 87 kg | karsiutui, kierros 3/6 |
| Hjalmar Nyström | yli 87 kg | 5. |
Joukkue > Paini > Vapaapaini

| Urheilija | Sarja | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Aatos Jaskari | 56 kg | 5. |
| Kustaa Pihlajamäki | 61 kg |  Kultaa |
| Hermanni Pihlajamäki | 66 kg |  Pronssia |
| Jaakko Pietilä | 72 kg | karsiutui, kierros 3/6 |
| Kyösti Luukko | 79 kg | 6. |
| Matti Lahti | 87 kg | karsiutui, kierros 2/5 |
| Hjalmar Nyström | yli 87 kg |  Pronssia |
Joukkue > Purjehdus

| Urheilija(t) | Laji | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| René Nyman | Yksikköjolla | 10. |
| Curt Mattson Holger Sumelius Lars-Gunnar Winqvist Ragnar Stenbäck Yngve Pacius | 6mR | 7. |
| Gunnar Grönblom Hilding Silander Olof Wallin Oscar Sumelius Sven Grönblom Walter Kjellberg | 8mR | 5. |
Joukkue > Pyöräily

| Urheilija | Laji | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Tauno Lindgren | Miesten maantieajo | kesk. |
| Thor Porko | Miesten maantieajo | 16. |
| Thor Porko | Miesten 1000 m aika-ajo | 18. |
Joukkue > Ratsastus

| Urheilija | Laji | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Werner Walldén | kouluratsastus | 44. |
| Werner Walldén | kenttäratsastus | hyl. |
Joukkue > Taidelajit

| Kilpailija | Laji | Teos | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| Urho Karhumäki | Epiikkakirjallisuus | Avoveteen |  Kultaa |
Joukkue > Uimahypyt

| Urheilija | Laji | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Ilmari Niemeläinen | Miesten ponnahduslautahypyt | 13. |
| Ilmari Niemeläinen | Miesten kerroshypyt | 14. |
Joukkue > Uinti

| Urheilija | Laji | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| Heikki Hietanen | Miesten 100 metrin vapaauinti | Välierät, eränsä viides |
| Heikki Hietanen | Miesten 400 metrin vapaauinti | Alkuerät, eränsä kolmas |
| Anja Lappalainen | Naisten 200 metrin rintauinti | Alkuerät, eränsä neljäs |
Joukkue > Voimistelu

| Urheilija | Laji | Sijoitus  |
| --- | --- | --- |
| Mauri Noroma | Miesten joukkuekilpailu |  Pronssia |
| Mauri Noroma | Miesten rekki | 15. |
| Mauri Noroma | Miesten moniottelu | 16. |
| Mauri Noroma | Miesten nojapuut | 17. |
| Mauri Noroma | Miesten renkaat | 17. |
| Mauri Noroma | Miesten hevonen | 21. |
| Mauri Noroma | Miesten hyppy | 31. |
| Mauri Noroma | Miesten permanto | 41. |
| Ilmari Pakarinen | Miesten joukkuekilpailu |  Pronssia |
| Ilmari Pakarinen | Miesten rekki | 6. |
| Ilmari Pakarinen | Miesten hevonen | 16. |
| Ilmari Pakarinen | Miesten moniottelu | 28. |
| Ilmari Pakarinen | Miesten permanto | 37. |
| Ilmari Pakarinen | Miesten renkaat | 45. |
| Ilmari Pakarinen | Miesten hyppy | 57. |
| Ilmari Pakarinen | Miesten nojapuut | 67. |
| Ale Saarvala | Miesten rekki |  Kultaa |
| Ale Saarvala | Miesten joukkuekilpailu |  Pronssia |
| Ale Saarvala | Miesten moniottelu | 19. |
| Ale Saarvala | Miesten nojapuut | 19. |
| Ale Saarvala | Miesten renkaat | 23. |
| Ale Saarvala | Miesten hevonen | 25. |
| Ale Saarvala | Miesten permanto | 33. |
| Ale Saarvala | Miesten hyppy | 75. |
| Heikki Savolainen | Miesten joukkuekilpailu |  Pronssia |
| Heikki Savolainen | Miesten rekki | 5. |
| Heikki Savolainen | Miesten nojapuut | 7. |
| Heikki Savolainen | Miesten renkaat | 8. |
| Heikki Savolainen | Miesten moniottelu | 9. |
| Heikki Savolainen | Miesten permanto | 9. |
| Heikki Savolainen | Miesten hevonen | 36. |
| Heikki Savolainen | Miesten hyppy | 38. |
| Esa Seeste | Miesten joukkuekilpailu |  Pronssia |
| Esa Seeste | Miesten permanto | 15. |
| Esa Seeste | Miesten rekki | 19. |
| Esa Seeste | Miesten moniottelu | 24. |
| Esa Seeste | Miesten hevonen | 37. |
| Esa Seeste | Miesten hyppy | 37. |
| Esa Seeste | Miesten renkaat | 40. |
| Esa Seeste | Miesten nojapuut | 52. |
| Einari Teräsvirta | Miesten joukkuekilpailu |  Pronssia |
| Einari Teräsvirta | Miesten rekki | 12. |
| Einari Teräsvirta | Miesten nojapuut | 27. |
| Einari Teräsvirta | Miesten permanto | 27. |
| Einari Teräsvirta | Miesten moniottelu | 29. |
| Einari Teräsvirta | Miesten renkaat | 44. |
| Einari Teräsvirta | Miesten hyppy | 48. |
| Einari Teräsvirta | Miesten hevonen | 53. |
| Eino Tukiainen | Miesten joukkuekilpailu |  Pronssia |
| Eino Tukiainen | Miesten rekki | 26. |
| Eino Tukiainen | Miesten renkaat | 27. |
| Eino Tukiainen | Miesten hevonen | 33. |
| Eino Tukiainen | Miesten moniottelu | 33. |
| Eino Tukiainen | Miesten nojapuut | 46. |
| Eino Tukiainen | Miesten permanto | 51. |
| Eino Tukiainen | Miesten hyppy | 67. |
| Martti Uosikkinen | Miesten joukkuekilpailu |  Pronssia |
| Martti Uosikkinen | Miesten hevonen | 4. |
| Martti Uosikkinen | Miesten moniottelu | 5. |
| Martti Uosikkinen | Miesten hyppy | 6. |
| Martti Uosikkinen | Miesten rekki | 7. |
| Martti Uosikkinen | Miesten permanto | 8. |
| Martti Uosikkinen | Miesten nojapuut | 11. |
| Martti Uosikkinen | Miesten renkaat | 22. |
Joukkue > Muu henkilöstö

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yleisjohto K.E.Levälahti, ylijohtaja  Erik von Frenckell, johtaja (jalkapallo)  Lennart Hannelius, johtaja (ammunta)  Kauko Karvonen, johtaja (jalkapallo)  Einari Mannerla, johtaja (paini)  Paavo Nurmi, johtaja (yleisurheilu)  Aaro Tynell, johtaja (uinti)  Oskari Väänänen, johtaja (voimistelu)  Heikki Sarahko, kokki  |  Terveydenhuolto Eino Hakoniemi, hieroja (yleisurheilu)  John Forstén, hieroja (yleisurheilu)  Taavi Tamminen, hieroja (paini)  |  Edustajat Kansainvälisen Olympiakomitean suomalaisjäsen Ernst Krogius  |
Lajijohto
Ammunta: lajijohtaja Mauno Liesi
Jalkapallo: lajijohtaja Hugo Valpas,  päävalmentaja Ferdinand Fabra
Melonta: lajijohtaja Leo Backman
Nyrkkeily: lajijohtaja Viktor Smeds, valmentaja Max Mattheus ja huoltaja Valle Stenvall
Nykyaikainen 5-ottelu: lajijohtaja Wolde Oinonen
Purjehdus: lajijohtaja Gunnar Grönblom
Paini: lajijohtaja Heikki Lehmusto,  valmentaja August Jokinen
Pyöräily: lajijohtaja Lauri Pihkala, valmentaja Ilmari Sinisalo
Uinti: lajijohtaja Toivo Aro, valmentaja Pekka Tiilikainen
Voimistelu: valmentaja Yrjö Nykänen
Yleisurheilu: ylijohtaja Urho Kekkonen, johtajat Lauri Miettinen, Jussi Tossavainen, valmennuspäällikkö Armas Valste
Tuomarointitehtävät
Berliinin kesäolympialaisten tuomarointitehtäviin nimettiin seuraavat suomalaiset henkilöt::
Aiheesta muualla

YLE:n Elävä Arkisto:Kymppitonnin kolmoisvoitto 1936[vanhentunut linkki]
YLE:n Elävä Arkisto:Berliinin kolmoisvoittajat muistelevat[vanhentunut linkki]
YLE:n Elävä Arkisto:Tuplavoitot Berliinin 5000 ja 3000 metriltä[vanhentunut linkki]
YLE:n Elävä Arkisto:Sten Suvio - Michael Murach[vanhentunut linkki]
YLE:n Elävä Arkisto:Keihäskulta natsi-Saksaan (Arkistoitu – Internet Archive)
YLE:n Elävä Arkisto:Kuulaa ja korkeushyppyä Berliinissä (Arkistoitu – Internet Archive)
YLE:n Elävä Arkisto:Naisvoimistelijat tapasivat Führerin (Arkistoitu – Internet Archive)
Valtiot kesäolympialaisissa 1936
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Afganistan |  Alankomaat |  Argentiina |  Australia |  Belgia |  Bermuda |  Bolivia |  Brasilia |  Bulgaria |  Chile |
|  Costa Rica |  Egypti |  Etelä-Afrikka |  Filippiinit |  Intia |  Islanti |  Iso-Britannia |  Italia |  Itävalta |  Japani |
|  Jugoslavia |  Kanada |  Kiinan tasavalta |  Kolumbia |  Kreikka |  Latvia |  Liechtenstein |  Luxemburg |  Malta |  Meksiko |
|  Monaco |  Norja |  Peru |  Portugali |  Puola |  Ranska |  Romania |  Ruotsi |  Saksa |  Suomi |
|  Sveitsi |  Tanska |  Tšekkoslovakia |  Turkki |  Unkari |  Uruguay |  Uusi-Seelanti |  Viro |  Yhdysvallat |  |
Ylä-Ounasjoen valuma-alue

Ylä-Ounasjoen valuma-alue (vesistöaluetunnus 65.6) on Kemijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 6 725,53 neliökilometriä, ja josta 6 698,42 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 27,11 neliökilometriä kuuluu Norjan puolelle. Alueen järvisyys on 3,17 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Loukinen.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Ounasjoen Köngäksen alue (65.61)
Ounasjoen Raattaman alue (65.62)
Ounasjärven valuma-alue (65.63)
Levijoen valuma-alue (65.64)
Pallasjoen valuma-alue (65.65)
Vuontisjoen valuma-alue (65.66)
Käkkälöjoen valuma-alue (65.67)
Syvän tepastojoen valuma-alue (65.68)
Loukisen valuma-alue (65.69)
Suonokiperhonen

| Suonokiperhonen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Silmälläpidettävä  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Täpläperhoset Nymphalidae
Alaheimo::  Heinäperhoset Satyrinae
Tribus::  Satyrini
Suku::  Nokiperhoset Erebia
Laji::  embla
Kaksiosainen nimi
 Erebia embla  (Thunberg, 1791) 
Katso myös
   Suonokiperhonen Wikispeciesissä   Suonokiperhonen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suonokiperhonen (Erebia embla) on täpläperhosten heimoon ja heinäperhosten alaheimoon kuuluva keskikokoinen päiväperhonen. Laji esiintyy palearktisella alueella.
Koko ja ulkonäkö

Suonokiperhosen etusiiven pituus on yleensä 22–28 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 42–51 mm. Siipien yläpinnan pohjaväri on ruskeanmusta. Etusiipien yläpinnan postdiskaalialassa on lähinnä kärkeä kaksoissilmätäplä, joissa on usein valkoinen terä. Tämän takana on yleensä kaksi pienempää silmätäplää useimmiten ilman valkoista terää. Takasiiven yläpinnalla on 3–4 terätöntä silmätäplää. Kaikki silmätäplät ovat keltaisen renkaan ympäröimiä. Siipiripset ovat heikosti täpläiset.
Levinneisyys

Suonokiperhonen on levinnyt Euroopan pohjoisosiin, Siperiaan ja idässä Kamtsatkan niemimaalle, Sahalinille ja Koreaan. Suomessa laji esiintyy koko maassa lukuun ottamatta pohjoisimman Lapin tunturialueita ja maan lounaisimpia osia. Laji on harvinaistunut maan etelä- ja keskiosissa.
Elinympäristö

Suonokiperhosen elinympäristöä ovat rämeet, korvet ja kosteat havumetsät yleensä alangoilla.
Lentoaika ja elintavat

Lentoaika on toukokuun lopulta heinäkuun alkupuolelle riippuen esiintymisalueesta. Suomessa runsain lentoaika on maan eteläosissa yleensä kesäkuun keskivaiheilla ja pohjoisosissa heinäkuun alussa. Laji talvehtii toukkana kaksi kertaa, ensimmäinen talvehtiminen tapahtuu keskenkasvuisena ja toinen täysikasvuisena.
Ravintokasvi

Toukan ravintokasveja ovat sarat (Carex) ja nurmilauha (Deschampsia cespitosa).
Aiheesta muualla

LuontoPortti: Suonokiperhonen (Erebia embla)
Suomen Perhoset: Suonokiperhonen
Perhosopas: Suonokiperhonen (Erebia embla) (Arkistoitu – Internet Archive)
Keskisuomalainen: Suonokiperhonen[vanhentunut linkki]
Iltalehti: Suonokiperhonen (Erebia embla) (Arkistoitu – Internet Archive)
Luomus, taksonomia: Erebia embla[vanhentunut linkki]
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q2053429  Wikispecies: Erebia embla  BioLib: 51710  BOLD: 100045  CoL: 6GDBM  EoL: 136691  EUNIS: 90723  Fauna Europaea: 441353  Fauna Europaea (new): e713537d-f077-4409-af9b-27f621073481  GBIF: 5134667  iNaturalist: 484101  MaBENA: ErebiEmbla  NCBI: 2057223  Observation.org: 80937  Open Tree of Life: 3104164  Laji.fi: MX.60982
Ylä-Senegal ja Niger

Ylä-Senegal ja Niger (ransk. Haut-Sénégal et Niger) oli Ranskan Länsi-Afrikkaan kuulunut Ranskan siirtomaa vuosina 1904–1920. Se käsitti nykyisten Malin ja Burkina Fason valtioiden alueet.
Siirtomaa muodostettiin 18. lokakuuta 1904 Senegambian ja Nigerin alueesta, johon liitettiin Ranskan Länsi-Afrikan toinen eli Bobo Dioulasson sotilasalue. Ensimmäisestä eli Timbuktun ja kolmannesta eli Zinderin sotilasalueesta muodostettiin Ylä-Senegalin ja Nigerin alainen Nigerin sotilasalue. Senegambian ja Nigerin alueeseen kuuluneet Senegaljoen vasemman rannan protektoraatit liitettiin Senegaliin.
Ylä-Senegal ja Niger oli aikaisemmasta poiketen Ranskan Länsi-Afrikan federaatioon kuulunut siirtomaa, jolla oma hallintonsa. Sen johtajana toimi Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörin alainen varakuvernööri. Siirtomaan pääkaupunki siirrettiin vuonna 1908 Kayesista Bamakoon.
Timbuktun alue ja Gaon piiri liitettiin vuoden 1911 alussa Nigerin sotilasalueesta Ylä-Senegaliin ja Nigeriin. Seuraavan vuoden alussa voimaan tullut asetus erotti sotilasalueen Ylä-Senegalin ja Nigerin yhteydestä ja asetti sen suoraan Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörin alaisuuteen. Ylä-Voltasta muodostettiin erillinen siirtomaa vuonna 1919.
Ylä-Senegal ja Niger sai takaisin vanhan nimensä Ranskan Sudan 4. joulukuuta 1920. Virallisten nimien rinnalla tätä nimitystä oli käytetty koko ajan.
Sami Ylä-Jussila

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 7. lokakuuta 1969 (ikä 55)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Junioriseurat
0000–1979: KarakP
1980–1987: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1988–1993 | HJK | 111 | (4) |
| 1994 | FC Oulu | 12 | (1) |
| 1994 | → PK-35 (laina) | 1 | (0) |
| 1994 | → LoPa (laina) | 1 | (3) |
| 1994 | → KTP (laina) | 1 | (0) |
| 1995 | Ponnistus | 24 | (3) |
| 1996–1998 | PK-35 | 71 | (21) |
| 1999 | Jokerit | 26 | (2) |
| 2000 | HJK | 30 | (2) |
| 2001 | Atlantis | 30 | (10) |
| 2002 | Allianssi | 9 | (1) |
| 2002 | → AC Vantaa (laina) | 2 | (1) |
| 2003 | Honka | 6 | (1) |
| 2003 | Jokerit | 11 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 335 | (52) |
Maajoukkue
| 1985 | Suomi U15 | 7 | (0) |
| 1986 | Suomi U16 | 7 | (2) |
| 1987 | Suomi U17 | 7 | (0) |
| 1988 | Suomi U18 | 1 | (0) |
| 1990 | Suomi U19 | 1 | (0) |
| 1988–1991 | Suomi U21 | 14 | (1) |
| 1988–2000 | Suomi | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Sami Kalevi Ylä-Jussila (s. 7. lokakuuta 1969 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Keskikentällä pelannut Ylä-Jussila edusti urallaan pääsarjatasolla Helsingin Jalkapalloklubia 1988–1993 ja 2000, FC Oulua 1994, Helsingin Ponnistusta 1995, Pallokerho-35:a 1998, Jokereita 1999 ja 2003, Atlantista 2001 sekä Allianssia 2002. Lisäksi hän pelasi alemmilla sarjatasoilla Kotkan Työväen Palloilijoissa, Lohjan Pallossa, PK-35:ssa, AC Vantaassa ja Hongassa. Ylä-Jussila voitti HJK:ssa Suomen mestaruuden 1988, 1990 ja 1992. Lisäksi hän voitti Suomen Cupin HJK:ssa 1993 ja 2000, Jokereissa 1999 ja Atlantiksessa 2001. Kaikkiaan Ylä-Jussila pelasi 14 kauden aikana 279 mestaruussarjan ottelua, joissa hän teki 29 maalia.
Ylä-Jussila pelasi Suomen maajoukkueessa vuosina 1988–2000 neljä maaottelua.
Ylöjärven vaakuna

Ylöjärven vaakuna
Ylöjärven vaakuna on Ylöjärven kaupungin tunnus. Vaakunan aiheen haaruristi viittaa sekä paikkakunnan nimen alkukirjaimeen että sen keskustan tienhaaraan, kun taas risti kuvastaa Ylöjärven kirkkoa ja sen keskeistä sijaintia näiden teiden risteyksessä.
Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä haaruristi, jonka yläkulmassa saatteena risti; molemmat kultaa.” Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja Ylöjärven kunnanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 19. tammikuuta 1954. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 12. toukokuuta samana vuonna.
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2005

| Yleisurheilun maailman­mestaruus­kilpailut 2005 |
| --- | --- |
 
Sijainti:  Helsinki  Suomi
Kilpailupaikka:  Helsingin olympiastadion
Osallistujamaita:  196
Kilpailulajeja:  47
Avajaiset:  6. elokuuta
Päättäjäiset:  14. elokuuta
 ← 2003 2007 → 
Vuoden 2005 yleisurheilun maailman­mestaruus­kilpailut pidettiin Suomessa Helsingin Olympiastadionilla 6.–14. elokuuta 2005. 10. IAAF:n yleisurheilun maailman­mestaruus­kilpailut olivat vuoden 2005 suurin urheilutapahtuma ja Suomen kaikkien aikojen kansainvälisin tapahtuma. Koska Helsinki oli järjestänyt myös ensimmäiset maailman­mestaruus­kilpailut vuonna 1983, siitä tuli ensimmäinen kaupunki, joka on järjestänyt tapahtuman kahdesti. Kilpailujen yhtenä teemana oli vammaisurheilu. Kisat oli jo myönnetty Lontoolle, mutta kaupunki ei voinut taata stadioninsa valmistumista ajoissa, joten IAAF päätti Nairobissa keväällä 2002 järjestää kilpailut Helsingissä.