stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shades of Nowhere
Historia

Syksyllä 2005 Shades of Nowheren laulaja-kitaristi Jarno perusti yhtyeen. Loppuvuodesta 2006 Jarno löysi Muusikoiden.netin kautta rumpalin, Juhan. Toukokuussa 2007 mukaan liittyivät basisti Mirka ja kosketinsoittaja Tuomo. Loppukesästä soolokitaristiksi löytyi Antti.
Syksyllä 2007 Shades of Nowhere sopi levyn julkaisusta Rock-Rooster Recordsin kanssa. Levy-yhtiö meni kuitenkin konkurssiin ennen kuin yhtye ehti julkaista levyn.
Heinäkuussa 2008 yhtye päätti tehdä levyn vanhoilla, Jarnon kerrostaloyksiössään tekemillä miksauksilla. 25. elokuuta 2008 julkaistiin omakustannelevy We are now here, we are nowhere. Hieman ennen levyn julkaisua yhtyeen kokoonpano muuttui. Muusikoiden.netin kautta löytyi uusi basisti Jami, ja hänen kauttaan uusi rumpali Arska. Vähän tämän jälkeen yhtyeeseen liittyi uusi kitaristi Matias. Taustalaulajana toimi Saana.
Loppuvuodesta 2008 Shades of Nowhere voitti Metal Grand Prix 2008 -kilpailuun. Voiton myötä yhtye sai uudet promokuvat ja se pääsi nauhoittamaan "Stage of Tragedy" -singlen SN-Audio Productionsin studiolla. 
Syksyllä 2009 yhtyeeseen löytyi pitkän etsinnän jälkeen vakituinen kosketinsoittaja Laura.
Helmikuussa 2010 julkaistiin seuraava EP, viisi kappaletta sisältänyt Rusted Hopes. Se nauhoitettiin Ulvilassa Ansa Studiolla. Loppuvuosi kului keikkaillessa ympäri Suomea. Syksyllä 2010 Shades of Nowheren jäsenet päättivät perustaa oman levy-yhtiön, Bad New Musicin ja 16. lokakuuta 2010 järjestettiin ensimmäinen Bad New Music Festival Turussa S-Osiksella.
Loppuvuodesta 2010 yhtye suuntasi taas Ulvilaan Ansa Studiolle ja nauhoitti 9. maaliskuuta 2011 ilmestyneen Anthems For The Ens -albumin. Maaliskuussa 2011 kitaristi Matias päätti jättää yhtyeen henkilökohtaisiin syihin vedoten, ja tilalle yhtyeeseen liittyi Kitarasankari 2010 -kilpailun voittaja Hata Salmi. Muutaman kuukauden kuluttua Hata liittyi kuitenkin Negative-yhtyeeseen, mutta soitti samalla joitakin keikkoja myös Shades of Nowheren kanssa. Joillakin keikoilla häntä tuurasi Antti Kolehmainen.
Loppuvuodesta 2011 yhtyeen kokoonpano muuttui jälleen. Kitaristiksi tuli Antti Kallio, Jamin tilalle basistiksi pestattiin Timo Vesterinen ja Lauran tilalle koskettimiin tuli Tuomas Riihimäki. Taustalaulaja Tarun tilalle yhtyeeseen tuli Emmi jonka jälkeen Riina Ekström.
Jäsenet

Arska Toivonen – rummut
Timo Vesterinen – basso
Tuomas Riihimäki – koskettimet
Jarno Hiltunen – laulu, kitara
Antti Kallio – kitara
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Yhtyeen Myspace
Malmön Itäisen sairaalan murhat

Malmön Itäistä sairaalaa.
Malmön Itäisen sairaalan murhat on ruotsalainen sarjamurhatapaus vuosilta 1978–1979. Malmön murhat on ensimmäinen tunnettu ”myrkkyhoitajan” eli terveydenalan hoitajan myrkyttämällä tekemien potilassurmien sarja Pohjoismaissa. Murhat tapahtuivat Malmön Itäisessä sairaalassa (Malmö Östra Sjukhus tai Östra Sjukhuset), jossa hoidettiin vuosina 1935–1995 psykiatrisia potilaita.
Sairaalan osasto 26 oli pitkäaikaispotilaiden osasto, jolla hoidettiin mm. dementikkoja. Lokakuusta 1978 tammikuuhun 1979 osastolla tapahtui joukoittain outoja kuolemantapauksia. Niiden aiheuttajaksi paljastui vasta 18-vuotias sairaala-apulainen Anders Hansson. Hän oli myrkyttänyt useita potilaita mehuun sekoittamallaan vahvasti emäksisellä (ph-luku 12–13) sisäelimiä vahingoittavalla puhdistusaineella, jonka myyntinimet ovat Gevisol ja Ivisol.
Kaikkiaan 24–27 potilasta myrkytettiin kuoliaiksi. Näistä kuolemista 15 pystyttiin varmentamaan murhiksi. Lisäksi toiset 15 potilasta osoitettiin murhayritysten uhreiksi.
Surmatöiden sarja paljastui, kun Hanssonin kollega Gun-Britt Nilsson tuli epäluuloiseksi, ja kokeili itse omaan ihoonsa vanhuksien juoma-astioiden sisältöä. Hän sai tästä leukaansa palovamma-tyyppisen vaurion tai ihottuman, ja tapahtumasarja paljastui.
Hansson vetosi tuomioistuimessa siihen, ettei hän kestänyt katsella työssään vanhusten kärsimyksiä. Hänet määrättiin määrittämättömän kestoiseen tahdosta riippumattomaan hoitoon eli psykiatriseen pakkohoitoon.
Eräänlaisena sivujuonteenaan tapahtumasarja aloitti laajan eutanasiaan liittyneen keskustelun Ruotsissa.
Käännös suomeksi
Cristiano Ronaldo: The World at His Feet

Cristiano Ronaldo: The World at His Feet on Tara Pirnian ohjaama dokumenttielokuva, joka julkaistiin Vimeossa kesäkuussa 2014. Se kertoo tällöin Real Madridissa pelanneen portugalilaisen jalkapalloilijan Cristiano Ronaldon elämästä ja urasta. Elokuvan kertojana toimi brittiläinen Benedict Cumberbatch.
Aiheesta muualla

Cristiano Ronaldo: The World at His Feet Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Oravainen

| Oravainen Oravais> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Vöyri |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  63°18′00″N, 022°22′40″E
Maakunta:  Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Vaasan seutukunta
Kuntanumero:  559
Hallinnollinen keskus:  Oravaisten kirkonkylä
Perustettu:  1868
Liitetty:  2011
– liitoskunnat:  Vöyri-Maksamaa Oravainen
– syntynyt kunta:  Vöyri
Pinta-ala:  277,09 km²  (1.1.2010)
– maa:  203,98 km²
– sisävesi:  4,55 km²
– meri:  68,56 km²
Väkiluku:  2 192   (31.12.2010)
– väestötiheys:  10,75 as./km² (31.12.2010)
Oravainen (ruots. Oravais) on entinen Suomen kunta, joka sijaitsi Pohjanmaan maakunnassa. Oravainen ja Vöyri-Maksamaa liittyivät maaliskuussa 2010 tehdyn päätöksen mukaisesti vuoden 2011 alusta uudeksi Vöyri-nimiseksi kunnaksi. Oravaisten kunnassa asui lakkautushetkellä 2 192 ihmistä, ja sen pinta-ala oli 277,09 km², josta 4,55 km² oli sisävesistöjä. Väestötiheys oli  asukasta/km². Kunta oli kaksikielinen. Enemmistö, 79 prosenttia asukkaista, puhui ruotsia ja 11 prosentilla oli suomi äidinkielenään. Muunkielisten osuus oli huomattavan korkea eli 10 prosenttia. Oravaisten naapurikunnat ennen yhdistymistä olivat Kauhava (vuoteen 2008 asti Alahärmä), Uusikaarlepyy (vuoteen 1974 asti Munsala) ja Vöyri-Maksamaa. Oravaisissa oli runsaasti havumetsän peittämiä mäkiä eli entisiä saaria. Mäkiä ympäröivät alavat pellot. Oravainen sijaitsi meren rannalla, ja on tuttu taukopaikka valtatie 8:n varrella. Kunnassa oli turvapaikanhakijoiden vastaanottokeskus.
Historiaa

Oravaisten alueella käytiin eräs Ruotsin tappioon Suomen sodassa johtaneista taisteluista, Oravaisten taistelu, josta kertoo muun muassa Johan Ludvig Runebergin Vänrikki Stoolin tarinat. Tarinoissa mainitun Lotta Svärdin todellinen esikuva nähtiin viimeksi 14. syyskuuta 1808 Oravaisten kunnassa sijainneella taistelutantereella.
Kunnan alueella sijainnut Kimon ruukki oli yksi Suomen ensimmäisistä rautaruukeista. Ruukki perustettiin 1703 ja siellä valmistettiin taoksia noin 200 vuotta. Vuonna 1736 rakennettiin Oravaisten masuuni, josta syntyi 1800-luvun lopulla Oravaisten tehdasyhdyskunta.
Oravaisten pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla riisipuuro ja sekahedelmäsoppa, jota tarjoiltiin aikoinaan häissä, hautajaisissa ja muissa suurissa juhlissa.
Kylät

Kimo, Oravainen (Oravais), Karvat, Komossa, Oxkangar, Paljakka (Paljak), Österby.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Oravaisten teatteri (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Kaskinen  Korsnäs  Kristiinankaupunki  Kruunupyy  Laihia  Luoto  Maalahti  Mustasaari  Närpiö  Pedersören kunta  Pietarsaari  Uusikaarlepyy  Vaasa  Vöyri 
Entiset kunnat:  Alaveteli  Bergö  Björköby  Jepua  Koivulahti  Lapväärtti  Maksamaa  Munsala  Oravainen  Petolahti  Pirttikylä  Purmo  Raippaluoto  Siipyy  Sulva  Teerijärvi  Tiukka  Uudenkaarlepyyn maalaiskunta  Vähäkyrö  Vöyri-Maksamaa  Ylimarkku  Ähtävä 
Oravainen teoksessa Finland framställdt i teckningar (1845-1852)
La forza

|  La forza |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Elina Netšajeva
Levy-yhtiö:  Timulition
Kesto:  3:05
Tyylilaji:  ooppera, pop
Julkaistu:  22. tammikuuta 2018
Säveltäjä(t):  Mihkel Mattisen, Timo Vendt
Sanoittaja(t):  Ksenia Kutšukova, Elina Netšajeva
Euroviisutiedot
Vuosi:  2018
Maa:  Viro
Kieli:  italia
Sijoitus:  8.
Pisteet:  245
Sijoitus semifinaalissa:  5.
Pisteet semifinaalissa:  201
Video:  videolinkki
La forza on virolaisen oopperalaulajan Elina Netšajevan italiankielinen oopperapopkappale. Hän voitti kappaleella vuoden 2018 Eesti Laul -kilpailun ja edusti näin Viroa vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa.
Kappaleen ovat säveltäneet Mihkel Mattisen sekä Timo Vendt ja sanoittaneet Ksenia Kutšukova sekä Netšajeva itse.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 245 pistettä ja saavutti sijan 8.
Netšajeva esittämässä kappalettaan Euroviisujen harjoituksissa.
Kruja

| Kruja |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Kruja
 Koordinaatit: 41°30.7′N, 19°47.6′E 
Valtio:  Albania
Maakunta:  Durrës
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  357 km²
Väkiluku (2011):  59 814
 – Väestötiheys:  167,5 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.kruja.gov.al 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kruja (alb. Krujë, ital. Croia) on kaupunki Albaniassa 29 kilometriä Tiranasta koilliseen. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan siellä asui 59 814 asukasta. Kaupungissa on Albanian kansallissankarin Skanderbegin linnakkeen rauniot, joka on tärkeä matkailukohde. Nimen uskotaan tulevan albanian kielen lähdettä tarkoittavasta sanasta krua.
Historia

Krujan kaupungin lähellä on illyrialaisen Zgërdheshin linnakkeen rauniot, jotka ajoittuvat 500-luvulle eaa. Bysantin valtakaudella kaupungissa sijaitsi 800-luvulla piispanistuin ja kaupunki pysyi Bysantin hallinnassa 1100-luvulle. Kruja oli 1400-luvulla ottomaanien vastaisen kapinan keskus, jota johti Albanian kansallissankariksi julistettu Skanderbeg, jonka aikana kaupunkia piiritettiin kahdesti, mutta se ei kukistunut. Lopulta ottomaanit onnistuivat valloittamaan Krujan vuonna 1478, kymmenen vuotta Skanderbegin kuoleman jälkeen.
Nähtävyydet

Krujan linnake on rakennettu 548 metriä korkealla olevalle kallionkielekkeelle, josta on avoin näköala ympäröivään maaseutuun. Linnakkeen alueella on museona toimiva, 1982 valmistunut Skanderbegin linnan "rekonstruktio", jonka on suunnitellut Albanian kommunistisen diktaattorin Enver Hoxhan tytär Pranvera.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kruja Wikimedia Commonsissa
Albanian kaupungit
Apollonia
Bajram Curri
Ballsh
Berat
Bilisht
Bulqizë
Burrel
Cërrik
Çorovodë
Delvinë
Durrës
Elbasan
Ersekë
Fier
Fushë-Krujë
Gjirokastër
Gramsh
Has
Himarë
Kamzë
Kavajë
Këlcyrë
Klos
Konispol
Koplik
Korçë
Krujë
Krumë
Kuçovë
Kukës
Laç
Lezhë
Libohova
Librazhd
Lushnjë
Maliq
Mamurras
Mavrovë
Memaliaj
Patos
Peqin
Peshkopi
Përmet
Pogradec
Poliçan
Pukë
Rrëshen
Rrogozhinë
Roskovec
Sarandë
Selenicë
Shëngjin
Shijak
Shkodra
Tepelenë
Tirana
Tropojë
Valbonë
Vlorë
Albanian kunnat
Belsh
Berat
Bulqizë
Cërrik
Delvinë
Devoll
Dibër
Divjakë
Dropull
Durrës
Elbasan
Fier
Finiq
Fushë-Arrëz
Gjirokastër
Gramsh
Has
Himarë
Kamëz
Kavajë
Këlcyrë
Klos
Kolonjë
Konispol
Korçë
Krujë
Kuçovë
Kukës
Kurbin
Lezhë
Libohovë
Librazhd
Lushnjë
Malësi e Madhe
Maliq
Mallakastër
Mat
Memaliaj
Mirditë
Patos
Peqin
Përmet
Pogradec
Poliçan
Prrenjas
Pukë
Pustec
Rrogozhinë
Roskovec
Sarandë
Selenicë
Shijak
Shkodra
Skrapar
Tepelenë
Tirana
Tropojë
Ura Vajgurore
Vau i Dejës
Vlorë
Vorë
Krujan linnakkeen museo
La venda

|  La venda |
| --- | --- |
 Miki esittämässä kappaletta finaalin kenraaliharjoituksessa.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Miki
Levy-yhtiö:  Universal Music Spain
Kesto:  03:03
Tyylilaji:  katalonialainen rumba, ska
Julkaistu:  18. tammikuuta 2019
Säveltäjä(t):  Adrià Salas
Sanoittaja(t):  Adrià Salas
Tuottaja(t):  Oriol Padrós
Euroviisutiedot
Vuosi:  2019
Maa:  Espanja
Kieli:  espanja
Sijoitus:  22.
Pisteet:  54
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Tu canción” (2018) 
 ”Universo” (2020) ► 
La venda on Mikin esittämä kappale, jolla hän edusti Espanjaa vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 54 pistettä ja saavutti sijan 22.
Ronaldo (elokuva)

| Ronaldo |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Anthony Wonke
Säveltäjä:  Walter Mair
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta ja Espanja
Tuotantoyhtiö:   On the Corner Films  We Came We Saw We Conquered Studios 
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:   2015-11-099. marraskuuta 2015  
Kesto:  96 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ronaldo on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut brittiläinen dokumenttielokuva portugalilaisjalkapalloilija Cristiano Ronaldosta. Elokuvan on ohjannut Anthony Wonke.
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Film-O-Holic.com  Juuso Kilpeläinen: 

Iltalehden mukaan Ronaldo sai länsimaisilta kriitikoilta erittäin kielteisen vastaanoton. Arvosteluissa keskityttiin etenkin pelaajan itsekeskeiseltä vaikuttaneeseen luonteeseen. Episodi vertasi elokuvaa maksettuun mainokseen ja kuvaili kokonaisuutta ”valjuksi ja yhdentekeväksi”. Film-O-Holic.comin arvostelussa Juuso Kilpeläinen oli samoilla linjoilla ja sanoi elokuvan olevan ”sisällöllisesti kalseaa pullistelua”, jossa ”jokaisen minuutin takana vaanii totuuden parfymointi”. Mesta.netin J. K. Silvennoinen puolestaan arveli, että dokumentin oli tarkoitus parantaa Ronaldon julkisuuskuvaa, mutta hänen mielestään se epäonnistuu tehtävässään eikä kiinnosta.
El diablo (Élena Tsagkrinoún kappale)

|  El diablo |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Élena Tsagkrinoú
Levy-yhtiö:  Panik Records
Kesto:  03:01
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  24. helmikuuta 2021
Säveltäjä(t):  Thomas Stengaard Laurell Barker Jimmy "Joker" Thornfeldt Oxa
Sanoittaja(t):  Thomas Stengaard Laurell Barker Jimmy "Joker" Thornfeldt Oxa
Tuottaja(t):  Jimmy "Joker" Thornfeldt Thomas Stengaard
Euroviisutiedot
Vuosi:  2021
Maa:  Kypros
Kieli:  englanti, espanja
Sijoitus:  16.
Pisteet:  94
Sijoitus semifinaalissa:  6.
Pisteet semifinaalissa:  170
Aikajärjestys
 ◄ ”Running” (2020) 
 ”Éla” (2022) ► 
El diablo on kreikkalaisen laulajan Élena Tsagkrinoún esittämä kappale, jolla hän edusti Kyprosta vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa, Rotterdamissa.
Kappale kilpaili Euroviisujen finaalissa, jossa se sai 94 pistettä ja saavutti sijan 16.
Kaarle XV

| Kaarle XV (Kaarle IV) |
| --- | --- |
 
Ruotsin ja Norjan kuningas
Valtakausi:  8. heinäkuuta 1859 – 18. syyskuuta 1872
Kruunajaiset:  Ruotsi: 3. toukokuuta 1860 Norja: 5. elokuuta 1860
Edeltäjä:  Oskar I
Seuraaja:  Oskar II

Syntynyt:  3. toukokuuta 1826 Tukholma, Ruotsi
Kuollut:  18. syyskuuta 1872 (46 vuotta) Malmö, Ruotsi
Hautapaikka:  Riddarholmskyrkan, Tukholma
Puoliso:  Lovisa
Lapset:  Tanskan kuningatar Louise Carl Oscar
Koko nimi:  Carl Ludvig Eugen
Suku:  Bernadotte
Isä:  Oskar I
Äiti:  Josefina
Uskonto:  luterilainen
Kaarle XV (Carl Ludvig Eugén, 3. toukokuuta 1826 – 18. syyskuuta 1872) oli Ruotsin ja Norjan kuningas (Norjan kuninkaana Kaarle IV).
Suku ja koulutus

Kaarle XV oli Ruotsin ja Norjan kuninkaan Oskar I:n (hallitsi 1844–1859) ja Leuchtenbergin prinsessa, kuningatar Josefinan (1807–1876) vanhin poika. Syntyessään hänestä tehtiin Skånen herttua. Kruununprinssinä hän toimi Norjan pääministerinä lyhyen aikaa vuonna 1856 ja 1857.
Sisarustensa Gustavin, Oscarin, Eugénien ja Augustin tavoin Karl kasvoi kreivitär, hovinainen Christina Ulrika Tauben valvonnassa. Hänet kouluttivat muun muassa professorit Christopher Jacob Boström ja Fredrik Ferdinand Carlson ja hän suoritti yksityisen ylioppilastutkinnon joulukuussa 1843. Vuonna 1845 hän ilmoittautui Uppsalan yliopistoon ja keväällä 1844 hän opiskeli Kristianiassa (Oslo). Taideakatemian Agrén ja genremaalari Lundqvist, toimivat prinssin taideopettajana ja kapteeni Johan Christian Berger opetti hänelle akvarellimaalausta. Kruununprinssi osoitti nauttivansa taiteesta ja kirjallisuudesta, ja hän oli erityisen kiinnostunut isänmaallisista teoksista, kuten Pehr Henrik Lingin "Asarne", eeppinen runo, joka julkaistiin kolmessa vaiheessa.
Juhannusaattona 1841 hän sai ensimmäisen upseeritoimeksiantonsa isoisältään, kuningas Kaarle XIV Juhanalta. Isänsä Oskar I:n noustua valtaistuimelle vuonna 1844 hänet valittiin 1700-luvun perinteen mukaisesti saman vuoden huhtikuussa Lundin ja Uppsalan yliopistojen kansleriksi ja vuonna 1853 myös Kuninkaallisen taideakatemian kansleriksi. Vasta syksyllä 1844 hän aloitti opinnot Uppsalassa. 11. helmikuuta 1846 hänestä tuli Kuninkaallisen tiedeakatemian ensimmäinen kunniajäsen. Ruotsin armeijassa hän oli Svean henkikaartissa, Svean tykistörykmentissä ja Kruununprinssin husaarirykmentissä miehistössä , mutta lopulta hänestä tuli eversti molemmissa yksiköissä. 21. huhtikuuta 1847 hänet nimitettiin kenraalimajuriksi ja henkikaartin prikaatin komentajaksi. Vuonna 1849 hänestä tuli kenttätykistön kenraali, ja 19. huhtikuuta 1853 hänet nimitettiin kenraaliluutnantiksi. Samanlaisia ​​ylennyksiä hän sai samaan aikaan myös Norjan armeijassa.
Avioliitto ja lapset

Hän avioitui 19. kesäkuuta 1851 prinsessa Louisen, Alankomaiden kuningas Vilhelm I:n (1815–1840) tyttärentyttären kanssa. Ruotsin kuningattareksi tultuaan Louise käytti nimeä Lovisa.
Heille syntyi kaksi lasta:
prinsessa Lovisa (1851–1926), Tanskan kuningatar Louise avioiduttuaan Tanskan tulevan kuninkaan Fredrik VIII:n kanssa.
prinssi Carl Oscar (1852–1854) kuoli 2-vuotiaana helposti hoidettavissa olevaan lastentautiin  todennäköisesti lääkäreiden tekemän virheen vuoksi
Kruununprinssi

Kaarle nimitettiin 7. helmikuuta 1856 Norjan varakuninkaaksi. Norjassa vieraillessaan hän vietti paljon aikaa luonnossa, jossa hän piirsi luonnoksia, jotka hän myöhemmin muotoili maalauksiksi. Hän kiinnostui politiikasta ja kirjoitti proosatarinan Fosterbröderne, joka painettiin vuonna 1848. Se ja toinen kirja Heidi, Gylfen tytär (1855) julkaistiin vain ystäville. Vuonna 1852 hän kilpaili tuloksetta Ruotsin Kuninkaallisen akatemian skaldi-taiteen palkinnosta.
Skandinavian maiden hyvät suhteet merkitsivät 1850-luvun lopulla, että kruununprinssi Karl ja Tanskan kuningas Fredrik VII, jotka olivat tunteneet toisensa vuodesta 1846 lähtien, ystävystyivät Kööpenhaminan vierailun jälkeen. Tällä oli myönteinen vaikutus myös Skandinavian politiikkaan. Kuningas Oskar aloitti myöhemmin Skandinavian sopimuksen valmistelun, jonka tavoitteena oli vahvistaa maiden välistä yhteistyötä ja muodostaa yhteinen kanta eri kysymyksissä.
Oskar I:tä olivat pitkään vaivanneet poissaolokohtaukset, ja kesällä 1857 oli selvää, että hänellä oli parantumaton aivokasvain. Koska puolen vuoden ajan oli ollut epävarmaa, pystyisikö 10 ruotsalaisen ja 10 norjalaisen ministerin muodostama lakiasäätävä neuvosto saavuttamaan tavoitteensa, Riksdag ja Storting päättivät Oskar I:n syyskuussa 1857 tekemän lakiesityksen perusteella, että kruununprinssi sai johtaa neuvostoa. Ruotsin ja Norjan kansallisen hallinnon estämiseksi vuoden mittaisen väliaikaishallituksen muodostumisen. Ehdotus oli kiistanalainen perustuslaillisen puheenjohtajan Louis De Geerin mukaan, koska hän uskoi, että se voisi mahdollisesti olla ristiriidassa hallitusmuodon sanamuodon kanssa. Kuitenkin kaikki säädyr sekä Norjan Storting hyväksyivät esityksen. 8. heinäkuuta 1859 kuningas Oskar kuoli ja kruununprinssi Kaarlesta tuli kuningas Kaarle XV.
Kuningas

Kaarlesta tuli valtionhoitaja 25. syyskuuta 1857 ja kuningas isänsä kuollessa 8. heinäkuuta 1859. Kruununprinssinä Kaarlen tylyys sai monet suhtautumaan epäillen hänen valtaannousuunsa, mutta hänestä tuli lopulta suosittu ja perustuslaillinen hallitsija. Motokseen hän otti "Land skall med lag byggas". Hänen valtakautensa aikana toteutettiin monia uudistuksia, Ruotsin kunnallislaki, kirkollislaki ja rikoslaki uudistettiin. Kaarle XV avusti myös rahallisesti Louis Gerhard De Geeria Riksdagin uudistuksessa 1866.
Kaarle XV kannatti skandinavismia ja solidaarisuutta kolmen Pohjolan kuningaskunnan kesken. Hän antoi lupauksia Tanskan Fredrik VII:lle sotilasavusta vuonna 1864, mutta Ruotsin armeijan valmistautumattomuus pakotti Kaarle XV:n tiukkaan puolueettomuuteen.
Kaarle XV oli monin tavoin lahjakas hallitsija. Hän saavutti mainetta taidemaalarina ja hänen teoksensa "Dikter" osoitti hänellä olevan runoilijankin lahjoja.
Perintö

Kaarle XV kuoli tuberkuloosiin Malmössä 18. syyskuuta 1872 maaherran virka-asunnossa paluumatkallaan Aachenin terveyskylpylöistä. Ruotsin silloisen kruununperimyslain mukaan prinsessa Lovisa ei naisena voinut periä kruunua, joten Kaarlen kuoltua valtaan nousi hänen veljensä Oskar.
Kaarle XV:n kuninkaallinen monogrammi.
Ylikiimingin kirkko

| Ylikiimingin kirkko |
| --- | --- |
 Ylikiimingin kirkko on yksi merkittävimmistä kirkoista Oulussa.
Sijainti:  Palokoskentie 1, Ylikiiminki, Oulu
Koordinaatit:  65°01′47.4″N, 026°07′35.7″E
Seurakunta:  Kiimingin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1786
Suunnittelija:  Jacob Rijf
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  550
Tyylisuunta:  uusklassismi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ylikiimingin kirkko on puinen erivartinen ristikirkko, joka valmistui todennäköisesti vuonna 1786. Sen on suunnitellut pietarsaarelainen rakennusmestari Jacob Rijf. Kirkossa on 550 istumapaikkaa. Kirkko kuuluu Museoviraston valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen luetteloon.
Historia

Kirkon varsinaisista rakentamisvaiheista on erittäin niukkoja ja vaillinaisia tietoja. Työ toteutettiin nähtävästi kappeliseurakuntalaisten omin voimin, ja valtaosa kustannuksista maksettiin paikkakunnalta kerätyistä varoista. Tukholman yli-intendentinviraston laatima ja kuninkaan vahvistama sekä sen jälkeen maaherran välityksellä keväällä 1785 noudatettavaksi lähetetty piirustus tai sen konsepti ei ole säilynyt. Lääninrovasti K. H. Ståhle tarkasti kirkon vuonna 1788, ja tarkastuksessa todettiin että kirkko voitaisiin vihkiä käyttöön seuraavana kesänä. Vasta vuonna 1800 päivätyistä asiakirjoista on löydettävissä rakennusmestarina toimineen Jacob Rijfin nimi. Kirkon vieressä on hautausmaa ja sen laidalla ilmeisesti 1700-luvun puolivälissä rakennetun kellotapulin pohjakerros, jota on käytetty ruumishuoneena. Sankarihautausmaan muistomerkin, joka paljastettiin vuonna 1967, suunnitteli Oskari Jauhiainen. Kirkon lähettyvillä on myös kahden Suomen sisällissodassa huhtikuussa 1918 kaatuneen ja yhden kadonneen henkilön muistokivi.
Esineistö > Alttaritaulut

Kirkon ristiinnaulittua Kristusta kuvaavan alttaritaulun on maalannut Gustav Holmqvist vuonna 1839. Sen oikealla puolella on Jeesus-lasta pitelevää Neitsyt Mariaa esittävä kuva, ja vasemmalla puolella Kristuksen taivaaseenastumista esittävä kuva. Kaksi viimeksi mainittua peitettiin kirkon korjaustöiden yhteydessä vuonna 1897. Vuonna 1986 kirkon 200-vuotisjuhlissa paljastettiin samanaiheiset, opettaja Reijo Nissilän maalaamat alttaritaulut.
Esineistö > Urut

Kirkon ensimmäiset urut olivat kaksiääniset urut, jotka hankittiin Oulun lukkarinkoulusta vuonna 1890. Vuonna 1944 kirkkoon hankittiin 21-äänikertaiset urut jotka rakensi Kangasalan Urkutehdas. Urut uusittiin seuraavan kerran vuonna 1986, ja myös 21-äänikertaiset urut ovat Urkurakentamo Tuomen valmistamat.
Kuvia

Sisäkuva,näkymä kohti urkuparvea,kattoholvia ja urkuparvi.
Kirkko ennen vuotta 1927
Kirkko ennen vuotta 1927
Katon paanuja
Sankarihautausmaan muistomerkki
Sankarihautausmaan Vapaussodan muistomerkki kesällä 2016