stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomi yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa
Suomen EM-mitalit ja joukkueen koko kisoittain

| Kisapaikka ja -vuosi | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Sijoitus mitalitilastossa | Miesurheilijoitten lukumäärä | Naisurheilijoitten lukumäärä | Suomi kisoissa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1934 Torino | 5 | 4 | 4 | 13 | 2. | 20 | – | Artikkeli |
| 1938 Pariisi / Wien | 5 | 3 | 3 | 11 | 2. | 22 | 1 | Artikkeli |
| 1946 Oslo | 4 | 3 | 5 | 12 | 3. | 19 | 1 | Artikkeli |
| 1950 Bryssel | 1 | 3 | 5 | 9 | 9. | 19 | 1 | Artikkeli |
| 1954 Bern | 2 | 3 | 4 | 9 | 6. | 29 | 1 | Artikkeli |
| 1958 Tukholma | 1 | 0 | 0 | 1 | 7. | 27 | 2 | Artikkeli |
| 1962 Belgrad | 1 | 1 | 2 | 4 | 10. | 28 | 3 | Artikkeli |
| 1966 Budapest | 0 | 0 | 0 | 0 | – | 14 | 2 | Artikkeli |
| 1969 Ateena | 0 | 2 | 0 | 2 | 12. | 18 | 6 | Artikkeli |
| 1971 Helsinki | 2 | 0 | 0 | 2 | 6. | 38 | 10 | Artikkeli |
| 1974 Rooma | 4 | 1 | 5 | 10 | 5. | 26 | 7 | Artikkeli |
| 1978 Praha | 1 | 2 | 3 | 6 | 7. | 27 | 6 | Artikkeli |
| 1982 Ateena | 1 | 0 | 3 | 4 | 11. | 30 | 8 | Artikkeli |
| 1986 Stuttgart | 0 | 1 | 0 | 1 | 15. | 18 | 13 | Artikkeli |
| 1990 Split | 1 | 0 | 0 | 1 | 9. | 27 | 18 | Artikkeli |
| 1994 Helsinki | 1 | 1 | 0 | 2 | 12. | 53 | 33 | Artikkeli |
| 1998 Budapest | 0 | 2 | 1 | 3 | 16. | 27 | 16 | Artikkeli |
| 2002 München | 1 | 1 | 1 | 3 | 11. | 31 | 17 | Artikkeli |
| 2006 Göteborg | 2 | 1 | 0 | 3 | 9. | 33 | 19 | Artikkeli |
| 2010 Barcelona | 0 | 0 | 1 | 1 | 24. | 31 | 7 | Artikkeli |
| 2012 Helsinki | 0 | 0 | 1 | 1 | 26. |  |  | Artikkeli |
| 2014 Zürich | 1 | 0 | 1 | 2 | 13. |  |  | Artikkeli |
| 2016 Amsterdam | 0 | 0 | 1 | 1 | 27. |  |  | Artikkeli |
| 2018 Berliini | 0 | 0 | 0 | 0 | – |  |  | Artikkeli |
| 2022 München | 2 | 1 | 1 | 4 | 10. |  |  | Artikkeli |
| Yhteensä | 35 | 29 | 41 | 105 | 9. |  |  |  |
Suomen menestyneimmät EM-kisaurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet | Lajit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ilmari Salminen | 2 | 0 | 1 | 3 | 1934–1938 | 5 000 metriä, 10 000 metriä |
| Matti Järvinen | 2 | 0 | 0 | 2 | 1934–1938 | keihäänheitto |
| Eeles Landström | 2 | 0 | 0 | 2 | 1954–1958 | seiväshyppy |
| Juha Väätäinen | 2 | 0 | 0 | 2 | 1971 | 5 000 metriä, 10 000 metriä |
| Kalevi Kotkas | 1 | 1 | 0 | 2 | 1934–1938 | korkeushyppy |
| Väinö Muinonen | 1 | 1 | 0 | 2 | 1938–1946 | maraton |
| Valdemar Rautio | 1 | 1 | 0 | 2 | 1946–1950 | kolmiloikka |
| Veikko Karvonen | 1 | 1 | 0 | 2 | 1950–1954 | maraton |
| Riitta Salin | 1 | 1 | 0 | 2 | 1974 | 400 metriä, 4×400 metriä |
| Onni Rajasaari | 1 | 0 | 1 | 2 | 1934–1938 | kolmiloikka |
| Martti Vainio | 1 | 0 | 1 | 2 | 1978–1982 | 10 000 metriä |
| Antti Ruuskanen | 1 | 0 | 1 | 2 | 2014–2016 | keihäänheitto |
| Ville Pörhölä | 1 | 0 | 0 | 1 | 1934 | moukarinheitto |
| Armas Toivonen | 1 | 0 | 0 | 1 | 1934 | maraton |
| Taisto Mäki | 1 | 0 | 0 | 1 | 1938 | 5 000 metriä |
| Viljo Heino | 1 | 0 | 0 | 1 | 1946 | 10 000 metriä |
| Mikko Hietanen | 1 | 0 | 0 | 1 | 1946 | maraton |
| Bertel Storskrubb | 1 | 0 | 0 | 1 | 1946 | 400 metrin aidat |
| Toivo Hyytiäinen | 1 | 0 | 0 | 1 | 1950 | keihäänheitto |
| Pentti Nikula | 1 | 0 | 0 | 1 | 1962 | seiväshyppy |
| Nina Holmén | 1 | 0 | 0 | 1 | 1974 | 3 000 metriä |
| Pentti Kahma | 1 | 0 | 0 | 1 | 1974 | kiekonheitto |
| Hannu Siitonen | 1 | 0 | 0 | 1 | 1974 | keihäänheitto |
| Reima Salonen | 1 | 0 | 0 | 1 | 1982 | 50 kilometrin kävely |
| Päivi Alafrantti | 1 | 0 | 0 | 1 | 1990 | keihäänheitto |
| Sari Essayah | 1 | 0 | 0 | 1 | 1994 | 10 kilometrin kävely |
| Janne Holmén | 1 | 0 | 0 | 1 | 2002 | maraton |
| Olli-Pekka Karjalainen | 1 | 0 | 0 | 1 | 2006 | moukarinheitto |
| Jukka Keskisalo | 1 | 0 | 0 | 1 | 2006 | 3 000 metrin esteet |
| Wilma Murto | 1 | 0 | 0 | 1 | 2022 | seiväshyppy |
| Topi Raitanen | 1 | 0 | 0 | 1 | 2022 | 3 000 metrin esteet |
| Yrjö Nikkanen | 0 | 2 | 0 | 2 | 1938–1946 | keihäänheitto |
| Arto Bryggare | 0 | 1 | 2 | 3 | 1978–1986 | 110 metrin aidat |
| Tero Pitkämäki | 0 | 1 | 2 | 3 | 2006–2014 | keihäänheitto |
| Voitto Hellstén | 0 | 1 | 1 | 2 | 1954 | 400 metriä, 4×400 metriä |
| Mona-Lisa Pursiainen | 0 | 1 | 1 | 2 | 1974 | 200 metriä, 4×400 metriä |
Saku Savolainen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 13. elokuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Iisalmi, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: KuPS
Pelinumero: 6
Junioriseurat
2008–2011: PK-37
2012–2014: KuPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013– | KuPS | 238 | (23) |
| 2014 | → SC KuFu-98 (laina) | 3 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 241 | (23) |
Maajoukkue
| 2013 | Suomi U17 | 2 | (1) |
| 2014 | Suomi U18 | 14 | (1) |
| 2014–2015 | Suomi U19 | 9 | (1) |
| 2016– | Suomi U21 | 6 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. lokakuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28. lokakuuta 2017.
Saku Savolainen (s. 13. elokuuta 1996 Iisalmi) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Kuopion Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja, mutta kykenee pelaavaan myös puolustuksessa ja hyökkäyksessä.
Iisalmelaisen PK-37:n kasvatti siirtyi Kuopioon Kuopioon ja Kuopion Palloseuran edustusjoukkueeseen kaudella 2013. Pitkän Veikkausliigauransa aikana Saku on pelannut kentän jokaista pelipaikkaa – jopa maalivahtina. Tämä tapahtui syyskuussa 2016 KuPS:n pelatessa Ilvestä vastaan. Silloisen KuPS:n maalivahdin Johannes Kreidlin ulosajon myötä Savolainen komennettiin tolppien väliin viimeiseksi viideksi minuutiksi ja onnistui pitämään maalinsa puhtaana. Viimeiset kaksi kautta Savolainen on vakiinnuttanut paikkansa KuPS:n oikeana laitapuolustajana. KuPS teki kauden 2020 jälkeen Savolaisen kanssa jatkosopimuksen. Syksyllä 2022 sopimusta KuPS:n kanssa jatkettiin vielä kahdella vuodella eli vuoden 2024 loppuun.
Hän on pelannut vuoteen 2024 mennessä 11 Veikkausliigakautta ja 238 ottelua KuPS:ssa tehden 23 maalia. Pelikausi 2021 jäi Sakulta pelaamatta pitkäaikaisen loukkaantumisen johdosta. Hän on pelannut uransa aikana myös kolme ottelua Kakkosessa yhteistyöseura SC KuFu-98:ssa.
Saku Savolainen on ollut mukana U17-, U18-, U19- ja U21-vuotiaiden maajoukkueissa kaikkiaan 31 ottelussa.
Saavutukset

Veikkausliiga:
Suomen mestaruus: 2019 ja 2024
Suomen mestaruushopeaa: 2017 ja 2023
Suomen mestaruuspronssia: 2018 ja 2020
Suomen Cup:
Cup-mestaruus 2022 ja 2024
Cup-hopeaa 2013
Irkutskin kuvernementti

| Irkutskin kuvernementti Иркутская губерния |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Kuvernementti Venäjän keisarikunnan kartalla 1914.
Valtio:   Venäjä
Perustettu:  1764
Lakkautettu:  1926
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Irkutsk
Pinta-ala  (638 198,2 neliövirstaa (1897)):  726 309.3 km²
Väkiluku (1897):  514 267
Kuvernementin kartta (joskus vuosina 1890–1907).
Irkutskin kuvernementti (ven. Ирку́тская губе́рния, Irkutskaja gubernija) oli Venäjän keisarikunnan ja sen jälkeen Venäjän SFNT:n hallintoalue Itä-Siperiassa, Baikaljärven länsipuolella Angaran ja Lenan yläjuoksun vesistöalueilla. Kuvernementin pääkaupunki oli Irkutsk (51 473 as. vuonna 1897), ja asukasluku vuonna 1897 noin 514 000. Aluehallinnollisesti tämä pinta-alaltaan suuri (yli kaksi kertaa Suomen kokoinen) kuvernementti oli jaettu viiteen aluepiiriin (okrug).
Väestö oli vuoteen 1897 mennessä venäläistynyt ja asukkaista noin 6 % oli sinne karkotettuja. Kielelliseltä jakaumaltaan venäläisiä oli 73,1 %, burjaatteja 21, 2%, juutalaisia 1,4 %, tataareja 1,4 %, puolalaisia 0,8% ja ukrainalaisia 0,4 %. Muut kielelliset ryhmät olivat pienempiä. Kaupunkiasukkaita oli tuolloin 12,2 prosenttia (62 795 as.) kuvernementin asukkaista. Heistä 55 620 kirjattiin väestönlaskennassa venäjänkielisiksi (venäjän, ukrainan tai valkovenäjän puhujat), juutalaisia oli 3 686, puolalaisia 1 236 ja tataareja 1 020. Muilta kielialueita edusti pienempi osa kaupunkiväestöstä.
Kuvernementti perustettiin vuonna 1764. Se lakkautettiin 1926 ja liitettiin pääasiassa Itä-Siperian maakuntaan. Nykyisin entinen kuvernementin alue kuuluu pääosin Irkutskin alueeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Irkutskin kuvernementti Wikimedia Commonsissa
Irkutskaja gubernija (Brockhaus–Jefron -tietosanakirjan (1890—1907) artikkeli verkkomuodossa) Entsiklopeditšeski slovar F. A. Brokgauza i I. A. Jefrona. Viitattu 27.7.2014. (venäjäksi)
Gubernii Rossijskoi imperii. Istorija i rukovoditeli. 1708–1917 (pdf) (Venäjän keisarikunnan kuvernementit (1708-1917) -kokoelmateos pdf-muodossa, 535 sivua) 2003. Transneft-yhtiön rahoittama Runivers-hanke eli "Venäjä alkuperäisteoksien kautta" (Россия в подлиннике), runivers.ru. Viitattu 27.7.2014. (venäjäksi)
| n k Venäjän keisarikunnan hallinnollinen jako |
| --- | --- | --- |
| Kuvernementit |  Arkangel  Astrahan  Aunus  Baku  Bessarabia  Grodno  Harkova  Herson  Holm  Irkutsk  Jaroslavl  Jekaterinoslav  Jelizavetpol  Jeniseisk  Jerevan  Kaluga  Kaunas  Kazan  Kiova  Kostroma  Kursk  Kutaisi  Kuurinmaa  Liivinmaa  Minsk  Mogiljov  Moskova  Nižni Novgorod  Novgorod  Orenburg  Orjol  Penza  Perm  Pietari  Pihkova  Podolia  Pultava  Rjazan  Samara  Saratov  Simbirsk  Smolensk  Stavropol  Tambov  Tauria  Tbilisi  Tobolsk  Tomsk  Tšernigov  Tšernomorskaja  Tula  Tver  Ufa  Vilna  Viro  Vironmaa  Vitsebsk  Vjatka  Vladimir  Vologda  Volynia  Voronež  |  |
| Oblastit (alueet) |  Akmolinsk  Amur  Batum  Dagestan  Don  Fergana  Jakutsk  Kamtšatka  Kars  Kuban  Primorje  Sahalin  Samarkand  Semipalatinsk  Semiretšje  Syrdarja  Taka-Baikal  Taka-Kaspia  Terek  Turgai  Uralsk  |  |
| Kongressi-Puolan kuvernementit |  Kalisz  Kielce  Łomża  Lublin  Piotrków  Płock  Radom  Siedlce  Suwałki  Varsova  |  |
| Suomen suuriruhtinaskunta |  Hämeen lääni  Kuopion lääni  Mikkelin lääni  Oulun lääni  Turun ja Porin lääni  Uudenmaan lääni  Vaasan lääni  Viipurin lääni  |  |
Aita Gasparin

| Aita Gasparin |
| --- | --- |
 Aita Gasparin vuonna 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1994 (ikä 31) Samedan, Sveitsi
Ammatti:  ampumahiihtäjä
Ampumahiihtäjä
Pituus:  163  cm
Paino:  52 kg
Laji:  ampumahiihto
Aiheesta muualla
Kotisivu
IBU
Aita Emilie Gasparin (s. 9. helmikuuta 1994 Samedan) on sveitsiläinen ampumahiihtäjä. Debyyttinsä maailmancupissa Gasparin teki vuonna 2014.
Gasparin sijoittui Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 kymmenenneksi sekä pikakilpailussa että takaa-ajossa. Lenzerheiden MM-kilpailuissa 2025 hän oli yhteislähdössä yhdestoista. Maailmancupissa hän on ollut parhaimmillaan kahdeksas Soldier Hollown normaalimatkalla kaudella 2023–2024 ja Antholzin takaa-ajokilpailussa kaudella 2024–2025.
Myös hänen siskonsa Selina Gasparin ja Elisa Gasparin ovat ampumahiihtäjiä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gasparinin oma kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Samppa Lajunen

| Samppa Lajunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1979 (ikä 45) Turku, Suomi
Uran tiedot
Laji:  yhdistetty 
Maailmancup
Kaudet:  1996–2004
Voitot:  20
Palkintokorokkeella:  55
 Tietolaatikko päivitetty 5. tammikuuta 2019 
| Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Suomi.Miesten yhdistetty. Olympialaiset  | Maa:  Suomi> Miesten yhdistetty. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | sprinttikilpailu |  |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | normaalikilpailu |  |
|  Kultaa | Salt Lake City 2002 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | normaalikilpailu |  |
|  Hopeaa | Nagano 1998 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ramsau 1999 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Trondheim 1997 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Ramsau 1999 | normaalikilpailu |  |
|  Hopeaa | Lahti 2001 | sprinttikilpailu |  |
|  Hopeaa | Lahti 2001 | normaalikilpailu |  |
|  Pronssia | Lahti 2001 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Val di Fiemme 2003 | normaalikilpailu |  |
|  Pronssia | Val di Fiemme 2003 | joukkuekilpailu |  |
Samppa Kalevi Lajunen (s. 23. huhtikuuta 1979 Turku) on suomalainen uransa päättänyt yhdistetyn hiihtäjä. Hän voitti urallaan kolme olympiakultaa Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002, yhdistetyn maailmancupin kahdesti (1997 ja 2000) ja joukkuemaailmanmestaruuden (Ramsau, 1999). Hänet valittiin vuoden urheilijaksi 2002. Lajunen lopetti urheilu-uransa 24-vuotiaana kauden 2003–2004 jälkeen. Lajusen veli Akseli Lajunen on kilpaillut mäkihypyssä.
Ura

Lajunen voitti yhdistetyn maailmancupin vuonna 1997 kaikkien aikojen nuorimpana, vasta 17-vuotiaana. Samalla kaudella hän osallistui ensimmäisiin arvokisoihinsa Trondheimin MM-hiihdoissa, joissa hän voitti hopeaa Suomen yhdistetyn joukkueessa. Henkilökohtaisessa kilpailussa hän oli 17:s.
Naganon olympialaisissa 1998 Lajunen voitti ensimmäisen henkilökohtaisen aikuisten arvokisamitalinsa voittamalla hopeaa henkilökohtaisessa kilpailussa. Hän voitti hopeaa myös joukkuekilpailusta. Ramsaun MM-hiihdoissa 1999 Lajunen voitti normaalikilpailussa hopeaa ja joukkuekisassa kultaa. Hän osallistui samalla kaudella myös nuorten MM-hiihtoihin, joissa hän voitti kultaa.
Kausi 1999–2000 oli välivuosi arvokisojen osalta. Lajunen dominoi yhdistetyn maailmancupia voittaen kahdeksan osakilpailua ja kokonaiskilpailun. Lahden MM-hiihdoissa 2001 Lajunen voitti hopeaa niin sprintti- kuin normaalikilpailustakin, ja joukkuekilpailusta pronssia.
Vaikean alkukauden 2001–2002 jälkeen Lajunen sai hyppytekniikkansa kuntoon, mikä tuotti tulosta Salt Lake Cityn olympialaisissa 2002. Lajunen voitti olympiakultaa kaikissa kolmessa yhdistetyn kilpailussa mukaan lukien joukkuekilpailussa. Yhdistetyn maailmancupissa hän oli kolmas. Kauden päätteeksi Lajunen valittiin vuoden urheilijaksi.
Val di Fiemmen MM-hiihdoissa 2003 Lajunen voitti pronssia normaalikilpailusta ja joukkuekilpailusta. Viimeisellä kaudellaan 2003–2004 Lajunen oli yhdistetyn maailmancupin kolmas. Hän lopetti uransa 24-vuotiaana voittaen suomenmestaruuden normaalikilpailussa.
Urheilu-uran jälkeen

Urheilu-uransa jälkeen Lajunen keskittyi opintoihinsa Jyväskylän yliopistossa ja valmistui keväällä 2007 taloustieteen maisteriksi. Hänen laskentatoimen pro gradu -tutkielmansa aihe oli ”Teknologian välityksen liiketoiminnalliset mahdollisuudet Suomessa”. Valmistuttuaan Lajunen on tehnyt kiinteistö- ja arvopaperikauppoja omistamansa Oy Samppa Lajunen Ltd:n sekä setänsä pääomasijoitusyhtiö Jarmo Lajunen Oy:n kautta. Vuonna 2009 Lajunen perusti yhdessä muiden sijoittajien kanssa Peloton Liikuntakerho Oy:n ja osti osuuden Peloton Urheilukauppa Oy:stä.
Lajunen johtaa sijoitusyhtiö Samla Capitalia, jonka perustaja ja osaomistaja hän myös on. Samla Capital hallinnoi asuntoihin, liiketiloihin ja hotelliin sijoittavia rahastoja. Vuoden 2025 helmikuussa uutisoitiin Lajusen epäonnistuneesta hotellibisneksestä, jossa erityisesti keskisuomalaiset sijoittajat menettivät varojaan.
Saavutuksia > Olympialaiset

2002 kulta, sprintti
2002 kulta, normaalikilpailu
2002 kulta, joukkuekilpailu
1998 hopea, normaalikilpailu
1998 hopea, joukkuekilpailu
Saavutuksia > MM-hiihdot

1999 kulta, joukkuekilpailu
1997 hopea, joukkuekilpailu
1999 hopea, normaalikilpailu
2001 hopea, sprintti
2001 hopea, normaalikilpailu
2001 pronssi, joukkuekilpailu
2003 pronssi, normaalikilpailu
2003 pronssi, joukkuekilpailu
Saavutuksia > Maailmancup

1996–1997: voittaja
1999–2000: voittaja
2001–2002: kolmas
2003–2004: kolmas
20 osakilpailuvoittoa
Naisen sterilisaatio

Naisen sterilisaatio on turvallinen ehkäisymenetelmä, jossa naisen lisääntymiskyky poistetaan pysyvästi. Toimenpide tehdään yleensä katkaisemalla, tukkimalla tai poistamalla naisen munanjohtimet. Toimenpide suoritetaan tavallisesti yleisanestesiassa tähystysleikkauksena eli laparoskopiana. Sterilointi on mahdollista myös naisen niin halutessaan suorittaa heti synnytyksen jälkeen tai keisarileikkauksen yhteydessä.
Sterilisaatiosta käytetään myös kansankielistä ilmausta "piuhat poikki".
| Naisen sterilisaatio |
| --- | --- |

Ala:  Gynekologia
Syyt:  Raskauden ehkäisy, lisääntymiskyvyn poistaminen
Luokitus
ICD-10:  Z30.2
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Yleisyys

Vuonna 2022 maailmanlaajuisesti mitattuna naisen steriliointi oli yleisin ehkäisymenetelmä. Maailmanlaajuisesti noin 23 prosenttia (219 miljoonaa) ehkäisyä käyttävistä naisista on steriloitu. Naisen sterilisaatio on yleisintä Keski- ja Etelä-Aasiassa. Yhdysvalloissa, monessa Etelä-Amerikan maassa, Kiinassa, Intiassa ja Thaimaassa jopa 20-35 % naisista valitsee sterilisaation ehkäisymenetelmäkseen. Vähiten naisten sterilointeja tehdään Afrikassa. Kehitysmaissa sterilisaatioita tehdään eniten kaupungeissa, koska terveydenhuoltoa on heikommin saatavilla periferiassa. Sterilisaatio saattaa kuitenkin olla periferiassa asuville houkutteleva vaihtoehto, koska periferiassa ei ole välttämättä muitakaan ehkäisymenetelmiä saatavilla.
Sterilointien määrät ovat vähentyneet 2000-luvulla esimerkiksi nousevan synnytysiän sekä kuukautisvuotoja ja kipuja vähentävän hormonikierukan suosion myötä.
Yleisyys > Suomi

Vuonna 2015 suomalaisista 18–74 -vuotiaista naisista 18,5 prosenttia ilmoitti käyttävänsä sterilisaatiota ehkäisymenetelmänään. Vuonna 1992 luku oli 10,2 prosenttia.
Vuonna 2023 sterilisaatioita tehtiin Suomessa noin 2900, joista 24 % tehtiin naisille (706 kpl).
| Ikäryhmä | Osuus (%) | Lukumäärä | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
| - 29 v. | 4,9 | 35 |  |
| 30 - 34 v. | 28,4 | 201 |  |
| 35 - 39 v. | 38,9 | 275 |  |
| 40 - 44 v. | 24,1 | 170 |  |
| 45 - v. | 3,5 | 25 |  |
Alle 30-vuotiailla naisilla yleisimmät perusteet sterilisaatiolle olivat: synnyttänyt 3 lasta (80 %), ehkäisyvaikeudet (28,6 %), muut perusteet (14,3 %).
Yli 30-vuotiailla naisilla yleisimmät perusteet sterilisaatiolle olivat: synnyttänyt 3 lasta (32–48,4 %), ehkäisyvaikeudet (8–23,5 %), muut perusteet (1–1,8 %).
Kohdunpoistoja tehtiin Suomessa vuonna 2015 yhteensä liki 5600.
Sterilisaatiota hakevien tunnuspiirteitä

Suomessa steriloitavien naisten keski-ikä vuonna 2023 oli 36,7 vuotta.
Tutkittaessa Yhdysvalloissa sterilisaation saaneiden naisten tunnuspiirteitä seuraavat ominaisuudet korostuivat: yli 30-vuotias, valkoinen, matalampi koulutustaso.
Eräässä 23 maata käsittäneessä tutkimuksessa todettiin, ettei koulutustason ja sterilisaation käyttöasteen välillä ollut yhteyttä. Tulokseen on saattanut vaikuttaa se, että koulutusasteet määritellään eri maissa eri tavoilla.
Syyt sterilisaation hakemiseen

Sterilisaatio hankitaan monista syistä. Näitä voivat olla esimerkiksi:
Ei halua lapsia tai oma lapsiluku on täynnä.
Muut ehkäisyvaihtoehdot eivät ole sopivia.
Raskaus olisi taloudellisesti liian kuormittavaa.
Raskaus vaarantaisi äidin terveyden.
Vältetään sairauksien siirtyminen lapselle.
Ympäristösyyt ja maailmankatsomukselliset syyt.
Vapaaehtoinen lapsettomuus identiteettinä.
Raiskauksesta johtuvan raskauden ehkäisy.
Varautuminen abortin ja ehkäisyn kieltämiseen lainsäädännössä.
Toimenpide > Munanjohtimien tukkiminen

Munanjohtimien tukkimisessa munanjohtimiin voidaan laittaa silikonipinnoiteiset titaaniklipsit klipsit (Filshie-metodi), jotka puristavat munanjohtimet kiinni. Filshie-metodin ehkäisyteho on 96,83 prosenttia. Komplikaatioitta sujuva toimenpide kestää noin 22 minuuttia.
Toimenpide > Munanjohtimien katkaiseminen

Munanjohtimet voidaan myös sitoa (Pomeroy-metodi) lenkille keskiosastaan ja tämä osa poistetaan. Pomeroy-metodin ehkäisyteho on 99,37 prosenttia.
Toimenpide > Munanjohtimien poisto

Molempien munanjohtimien poisto eli molemminpuolinen salpingektomia (engl. bilateral salpingectomy, "bisalp") tuottaa paremman ehkäisytehon kuin munanjohtimien tukkiminen tai katkaisu. Raskauden riski yhdynnän kautta on tällöin teoreettisesti nolla, koska munasolu ei voi siirtyä luonnollista reittiä munasarjasta kohtuun. Koska kyseessä on niin harvinainen ilmiö, aiheesta ei ole tutkimuksia. Eräs tutkija on kuvaillut vertauskuvallisesti, että raskautumisen todennäköisyys on "yksi miljoonasta". Maailmanlaajuisesti tunnetaan vain yksittäistapauksia, joissa molemminpuolinen salpingektomia olisi pettänyt ja nainen olisi tullut raskaaksi. Vuonna 2005 julkaistussa artikkelissa todetaan, että koko englanninkielisessä maailmassa tunnettiin vain kaksi tapausta. Viimeisin tunnettu tapaus englanninkielisessä maailmassa on vuodelta 2019 Yhdysvalloista. Tutkijoiden mukaan syy voisi olla, että munanjohtimen ja kohdun yhtymäkohta ei olisi täysin sulkeutunut, minkä kautta munasolu pääsisi kohtuun. Tämä viittaisi siihen, että molemminpuolinen salpingektomia tuottaisi paremman ehkäisytehon (pettänyt yksittäistapauksissa) kuin hysterektomia (72 kpl tiedossa olevia raskauksia).
Leikkaus kestää noin 30 minuuttia. Leikkauksesta ja nukutuksesta toipumiseen osastolla menee keskimäärin 4–6 tuntia.
Munanjohtimien poistoon ei näytä liittyvän enempää komplikaatioita kuin munanjohtimien katkaisuun. Vaikka munanjohtimien katkaisu ja poistaminen ovat erilaisia toimenpiteitä, kliiniset lopputulokset eivät juurikaan poikkea toisistaan (komplikaatiot, verenhukka, vietetyt sairaalapäivät jne). Toimenpiteenä munanjohtimien poisto on arviolta korkeintaan 15 minuuttia pidempi verrattuna munanjohtimien katkaisuun tai tukkimiseen.
Pohjois-Amerikassa on suositeltu munanjohtimien poistoa ensisijaiseksi sterilisaatiotoimenpiteeksi, ja siellä on raportoitu alueita, joissa lähes 80 % sterilisaatiosta on tehty tällä tekniikalla. Suomessa ei ole tilastotietoa munanjohtimien poiston osuudesta.
Toimenpide > Muut menetelmät

Naisen sterilisaatio voidaan saada aikaan myös seuraavilla menetelmillä:
Kohdunpoisto (hysterektomia). Kohdunpoiston jälkeinen raskaus on äärimmäisen harvinaista, joten sen ehkäisyteho on todella korkea. Vuoden 2015 katsauksessa todettiin, että vuoden 1895 jälkeen tiedetään vain 72 tapausta, jossa raskaus on alkanut kohdunulkoisesti kohdunpoiston jälkeen. Vaihdevuodet alkavat kohdunpoiston myötä keskimäärin 5,5 vuotta aiemmin, vaikka munasarjoja ei poistettaisi.
Molemminpuolinen munasarjojen poisto (ooforektomia): Vaihdevuodet alkavat toimenpiteen jälkeen.
Molemminpuolinen munasarjojen ja munanjohtimien poisto (salpingo-ooforektomia). Vaihdevuodet alkavat toimenpiteen jälkeen.
Kohdunpoisto sekä molemminpuolinen munasarjojen ja munanjohtimien poisto. Vaihdevuodet alkavat toimenpiteen jälkeen.
Jos toimenpide tehdään sairauden vuoksi, siihen ei sovelleta Suomessa steriloimislakia.
Vaikkakaan termoablaatio eli kohdun limakalvon lämpöhoito ei olekaan ehkäisy- tai sterilisaatiomenetelmä, termoablaatio voi heikentää merkittävästi hedelmällisyyttä. Erään tutkimuksen mukaan raskautumisen todennäköisyys oli termoablaation jälkeen 0,24–5,2 prosenttia.
Toimenpide > Käytöstä poistuneet menetelmät

Aiemmin munanjohtimet voitiin tukkia myös alakautta tähystämällä Essure-menetelmällä, jossa munanjohtimiin asetetaan pienet ja joustavat mikroimplantit. Kolmen kuukauden sisällä keho muodostaa implanttien ympärille sidekudosta, joka tukkii munanjohtimet. Essuren myynti Suomessa päättyi 25. kesäkuuta 2017 valmistajan mukaan vähäisen kysynnän takia. Essure aiheutti terveysongelmia, josta keskusteltiin myös julkisuudessa. Essure on peruuttamaton menetelmä. Essure-implanttisterilisaation riskeinä on, että implanttien nikkeliosat lävistävät kohdun, munanjohtimet tai vatsakalvon, taikka aiheuttavat vakavia allergia- tai yliherkkyysreaktioita.
Toipuminen

Toimenpiteen jälkeen tarvitaan sairauslomaa muutama päivä ja paraneminen kestää haavojen arpeutumisen ajan. Vuorokauden kuluttua leikkauksesta saa mennä suihkuun. Saunaan voi mennä viikon kuluttua, kun haavat ovat parantuneet ja uimaan ja voi mennä kahden viikon kuluttua toimenpiteestä. Sairausloman aikana tulee välttää raskaita töitä. Yhdyntää on vältettävä niin kauan kuin vuotoa esiintyy. Kivunhoidoksi riittävät yleensä reseptivapaat kipulääkkeet. Toimenpiteen jälkeen ehkäisystä on huolehdittava muilla ehkäisymenetelmillä seuraaviin kuukautisiin saakka.