stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ksenonlamppu
Ajoneuvovalaisimessa

Ksenonpolttimoa voidaan pitää aiemmin yleisemmin käytettyä halogeenipolttimoa parempana ratkaisuna, sillä:
Ksenonpolttimo on energiatehokkaampi tuottaessaan enemmän valotehoa pienemmällä sähköteholla.
Pienemmän tehonkulutuksen ansiosta kuumuuden aiheuttamia haasteita on ksenonpolttimoa käytettäessä vähemmän.
Ihmissilmä havaitsee ksenonvalaisimen valkoisella valolla valaistut kohteet  paremmin kuin hieman kellertävämpää valoa tuottavilla halogeenivalaisimilla valaistut kohteet.
Ksenonpolttimoiden käyttöikä on huomattavasti pidempi.
Koska ksenonpolttimosta saadaan enemmän valotehoa, voidaan tietylle valokuviolle tehdä pienempi valaisin kuin halogeenipolttimoilla. Vaihtoehtoisesti valaisimista voidaan tehdä samankokoisia, jolloin kaasupurkausvalo tuottaa vahvemman valokuvion.
Halogeenivalaisinta suurempi valoteho ei siis lähtökohtaisesti näy ajovalon valokuvion pituudessa, vaan sen kirkkaudessa[lähde? ].
Ksenonpolttimo tuottaa 2 800–3 000 lumenia 42 watin teholla, kun taas halogeenipolttimot tuottavat 700–2 100 lumenia 40–65 watin teholla.
Ksenonvalaisimet tarvitsevat muuntajan toimiakseen ajoneuvon sähköjärjestelmässä. Muuntaja muuntaa ajoneuvossa käytettävän jännitteen useiksi tuhansiksi volteiksi, jota tarvitaan valokaaren synnyttämiseen. Ylläpitoa varten on yleensä käytettävissä jokin matalampi jännite, kuten 48 volttia.
Lainsäädäntö ajoneuvokäytössä

Ajoneuvojen kaasupurkausvalojen (HID, High Intensity Discharge) tuottaessa yli 2 000 lumenia, niihin sovelletaan ECE-säännöksiä. Lainsäädännön mukaan valaisimien yhteydessä pitää olla puhdistusjärjestelmä ja automaattinen korkeudensäätö vuosimallista 10/2000 eteenpäin. Umpiossa tulee lisäksi olla DC-, DR-, tai DCR-merkintä. Puhdistusjärjestelmä estää valonsäteitä pirstoutumasta ja muuttamasta väriään, jotta valaisimet eivät häikäisisi vastaantulevia ja kiinnittäisi liikaa huomiota. Automaattinen korkeudensäätö estää myös vastaantulevia häikäistymiseltä.
Nykyään niin sanotut jälkiasennus-ksenonit ovat yleistyneet autoissa, joissa ei niitä ole vakiona. Tämä on aiheuttanut paljon kysymyksiä laillisuudesta. Pääsääntönä on että ”valaisimen täytyy olla kokonaisuudessaan hyväksytty siinä käytettävälle polttimolle. Normaaliin halogeenivalonlähteelle tarkoitettuun umpioon ei saa asentaa kaasupurkausvalonlähdettä.” Jos xenonvalaisimet ovat jälkiasenteiset, myös ajovalojen pesulaite on pakollinen.
Ksenon-lamppuja varten pitää olla D-umpio (ksenon-hyväksytty). H-kantainen jälkiasennussarja ei ole koskaan laillinen, koska polttimosta ei löydy E-hyväksyntää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ksenonlamppu Wikimedia Commonsissa
Valonlähteet
| --- | --- |
Luonnollinen: Luminesenssi - Taivaankappaleet - Salama - Tuli
Palaminen: Kynttilä - Lyhty - Kalkkivalo - Kaasuvalaistus - Öljylamppu - Öljytuikku - Argand-lamppu - Bude-lamppu - Carcel-lamppu 
Hehkuminen: Hehkulamppu - Halogeenilamppu - Nernst-lamppu - PAR-lamppu - Tilley-lamppu - Voimavalolyhty
Fluoresenssi: Loistelamppu - Energiansäästölamppu - Induktiolamppu
Valokaari: Kaarilamppu - Jablotškovin kynttilä
Kaasupurkauslamppu: Suurpainenatriumlamppu - Pienpainenatriumlamppu - Monimetallilamppu - Elohopeahöyrylamppu - Ksenonlamppu - Hohtolamppu
Muut: hohtodiodi (LED) - Rikkiplasmalamppu - Plasmapallo
Lääkintälaiteohjelmisto

Lääkintälaiteohjelmisto (engl. Medical Device Software) on ohjelmistojärjestelmä, jonka tarkoitus on toimia osana lääkinnällistä laitetta, tai joka on itsessään tarkoitettu käytettäväksi lääkinnällisenä laitteena.
Taustaa

Euroopan parlamentin ja neuvoston antaman lääkintälaitedirektiivin (93/42/ETY) uudistuksessa (2007/47/EY) on huomioitu ohjelmistojen määrän kasvu lääkinnällisten laitteiden alalla ja ohjelmistot määritellään aikaisempaa selvemmin lääkintälaitteiksi. Direktiivi 2007/47/EY tuli voimaan 21. maaliskuuta 2010, jonka jälkeen lakia terveydenhuollon laitteista ja tarvikkeista (629/2010) uudistettiin muutosdirektiivin mukaisesti. Laki tuli voimaan 1. heinäkuuta 2010.
Lääkinnällisellä laitteella tarkoitetaan kaikkia instrumentteja, laitteistoja, välineitä, ohjelmistoja, materiaaleja tai muita tarvikkeita, joita käytetään joko yksinään tai yhdistelminä, mukaan luettuina valmistajansa erityisesti diagnosointi- ja/tai hoitotarkoituksiin tarkoittamat ja lääkinnällisen laitteen asianmukaiseen toimintaan tarvittavat ohjelmistot, ja joita valmistaja on tarkoittanut käytettäviksi
ihmisten:
sairauden diagnosointiin, ehkäisyyn, tarkkailuun, hoitoon tai lievitykseen,
vamman tai vajavuuden diagnosointiin, tarkkailuun, hoitoon, lievitykseen tai kompensointiin,
anatomian tai fysiologisen toiminnon tutkimiseen, korvaamiseen tai muunteluun,
hedelmöitymisen säätelyyn
ja joiden pääasiallista aiottua vaikutusta ei saavuteta farmakologisin, kemiallisin, immunologisin tai metabolisin keinoin, mutta joiden toimintaa voidaan tällaisilla keinoilla edistää.
Itsenäinen lääkintälaiteohjelmisto

Ohjelmisto yksinään on lääkinnällinen laite, jos ohjelmiston valmistaja on tarkoittanut sen käytettäväksi yhteen tai useampaan lääkinnällisen laitteen määritelmässä esitettyyn lääketieteelliseen tarkoitukseen. Sen sijaan yleisiin tarkoituksiin tarkoitettu ohjelmisto ei ole lääkinnällinen laite, kun sitä käytetään terveydenhoidon alalla.
Kaikkia terveydenhuollossa käytettyjä itsenäisiä ohjelmistoja ei voida määritellä lääkinnällisiksi laitteiksi. Myöskään terveydenhuollossa käytettävän itsenäisen ohjelmiston virhetoimintoon liittyvä riski ei ole peruste määritellä ohjelmistoa lääkinnälliseksi laitteeksi. Itsenäisellä ohjelmistolla on oltava lääkinnällinen tarkoitus, jotta se voidaan luokitella lääkinnälliseksi laitteeksi.
Itsenäinen ohjelmisto voidaan määritellä lääkinnälliseksi laitteeksi, kun se täyttää seuraavat ehdot:
Ohjelmisto on tietokoneohjelma. Jos ohjelmisto ei ole tietokoneohjelma, se on digitaalinen dokumentti, eikä se silloin ole lääkinnällinen laite. Tietokoneohjelmia ovat esimerkiksi sovellukset, makrot, skriptit, dynaamisesti linkitetyt kirjastot, komentotiedostot ja tyylitiedostot. Digitaalisia dokumentteja ovat esimerkiksi kuvatiedostot, DICOM-tiedostot, digitaaliset EKG-tallenteet, testien numeeriset tulokset ja sähköisen potilastietojärjestelmän tallenteet.
Ohjelmiston toimintoihin kuuluu tietojen käsittelyä. Jos ohjelmisto ei käsittele tietoja tai tietojen käsittely rajoittuu tiedon tallentamiseen, arkistointiin, hävikkeettömään pakkaamiseen, viestintään tai yksinkertaiseen hakuun, ohjelmisto ei ole lääkinnällinen laite.
Ohjelmisto hyödyttää yksittäistä potilasta. Esimerkiksi ohjelmistot, joilla käsitellään väestötietoja, jotka tuottavat yleispäteviä diagnooseja tai hoitotapoja, lääketieteelliset kartastot, mallit ja mallinteet sekä epidemiologisiin tutkimuksiin tai rekistereihin käytettävät ohjelmistot eivät hyödytä yksittäistä potilasta, eivätkä ole lääkinnällisiä laitteita.
Valmistaja on tarkoittanut ohjelmistoa käytettäväksi ihmisten sairauden diagnosointiin, ehkäisyyn, tarkkailuun, hoitoon tai lievitykseen, vamman tai vajavuuden diagnosointiin, tarkkailuun, hoitoon, lievitykseen tai kompensointiin, anatomian tai fysiologisen toiminnon tutkimiseen, korvaamiseen tai muunteluun, tai hedelmöitymisen säätelyyn. Jos valmistaja tarkoittaa ohjelmiston käytettäväksi muihin kuin lääketieteellisiin tarkoituksiin, kuten laskutukseen tai henkilöstösuunnitteluun, ohjelmisto ei ole lääkinnällinen laite.
Jos ohjelmisto on lääkinnällisen laitteen lisälaite, se ei ole lääkinnällinen laite. Jos ohjelmisto on sisällytetty lääkinnälliseen laitteeseen, se on katsottava viranomaisasioissa kyseisen lääkinnällisen laitteen osaksi.
Jos terveydenhuollossa käytettävissä tietokoneohjelmissa on sovelluksia, jotka muodostuvat sekä lääkinnällistä että ei-lääkinnällisistä moduuleista, on ainoastaan lääkinnällisten moduulien osalta täytettävä lääkinnällisiä laitteita koskevien direktiivien vaatimukset ja niissä on oltava CE-merkintä.
Esimerkkejä

Seuraavia ohjelmistoja ei kuvatussa käyttötarkoituksessa luokitella lääkinnällisiksi laitteiksi. Ei-lääkinnällisiä ohjelmistoja voidaan kuitenkin käyttää yhdessä lääkinnällisiksi laitteiksi luokiteltujen moduulien kanssa, tarkoituksena tuottaa lisätietoja diagnoosia, hoitoa ja seurantaa varten.
Sairaaloiden tietojärjestelmät (HIS), joiden käyttötarkoitus on potilastietojen hallinnointi, kuten sisään kirjaaminen, vastaanottoaikojen hallinta sekä vakuutukset ja laskutus.
Sähköiset sairauskertomusjärjestelmät, jotka on tarkoitettu sähköisten sairauskertomusten tallentamiseen ja siirtoon.
Kliiniset tietojärjestelmät (CIS) ja potilastietojen hallintajärjestelmät (PDMS), jotka on tarkoitettu ensisijaisesti esimerkiksi potilaan tehohoitoon liittyvien tietojen tallentamista ja siirtoa varten.
Ennen sairaalahoitoa otetun EKG:n hallintajärjelmä, joka on tarkoitettu ambulanssikäyttöön potilastietojen tallentamista ja siirtoa varten.
RIS (Radiological Information System) ohjelmistopohjainen tietokanta, jota käytetään röntgenosastoissa röntgenkuvien, potilastietojen, ajanvaraus ja tutkimustulosten tallentamiseen ja siirtämiseen.
Seuraavat itsenäiset ohjelmat luokitellaan lääkinnällisiksi laitteiksi
Sädehoidon annossuunnittelujärjestelmät, jotka on tarkoitettu potilaalle annettavan ionisoivan säteilyn määrän laskemiseen.
Lääkeannostelun suunnittelujärjestelmät, joiden tarkoituksena on laskea potilaalle annettavien lääkkeiden annostelua
Tietokoneavusteiset tulkintajärjestelmät, jotka tarkoitettu tuottamaan diagnoosisuosituksia ja ennusteita potilaiden seurantaa ja hoitoa varten.
Telekirurgiajärjestelmät, etähallintaohjelmisto, jota käytetään telekirurgiassa käytettävien robottien hallintaan, sekä muut moduulit, jotka on tarkoitettu vaikuttamaan kirurgiseen toimenpiteeseen
Verkon välityksellä tapahtuvaan lääkinnällisten laitteiden lääketieteellisten toimivuuden seurantaan tarkoitetut moduulit
Matti Hakala

Matti Hakala on seuraavien henkilöiden nimi:
Matti Hakala (1927–2012), tietosanakirjojen toimittaja
Matti Hakala (s. 1984), ampumahiihtäjä
Matti Hakala (1939–2017), agronomi ja kansanedustaja
Matti Hakala (1927–1989), arkkitehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Matti Hakala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Meidän tulevat päivät

| Meidän tulevat päivät Lauri Tähkä |
| --- | --- | --- |

Albumin kansikuva
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2017–2019
 Julkaistu: 1. maaliskuuta 2019
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tuottaja(t): Jukka Immonen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 37.00
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen albumilista: 1.    Fyysinen albumilista: 1.
Lauri Tähkän muut julkaisut
| Polttavimmat 2016 | Meidän tulevat päivät 2019 | Kaikella on tarkoitus 2022 |
Meidän tulevat päivät on suomalaisen muusikko ja lauluntekijä Lauri Tähkän neljäs sooloalbumi. Albumi julkaistiin 1. maaliskuuta 2019, ja sen tuotti Jukka Immonen. Meidän tulevat päivät sisältää kymmenen kappaletta. Albumilta julkaistiin vuonna 2018 kaksi singleä, ”Mä en pelkää” ja ”Palavaa vettä”.
Albumi nousi listaykköseksi sekä Suomen virallisella albumilistalla että fyysisellä albumilistalla. Emma-gaalassa 2020 albumi palkittiin vuoden iskelmäalbumina.
Kappaleet

Kynnyksellä – 3.19 (säv. Lauri Tähkä, san. Sinikka Svärd, sov. Jukka Immonen)
Mä en pelkää – 3.38 (säv. Ellinoora, san. Timo Kiiskinen, sov. Matti Mikkola)
Mustaherukan tuoksuinen tyttö – 5.08 (säv. Lauri Tähkä, san. Sinikka Svärd, sov. Jukka Immonen)
Napolin moottoritiellä – 3.35 (säv. Lauri Tähkä, san. Heli Laaksonen, Lauri Tähkä, sov. Jukka Immonen)
Palavaa vettä – 3.42 (säv. Arto Tuunela, Lauri Tähkä, san. Timo Kiiskinen, sov. Jukka Immonen)
Väkevänä kuin metsä – 3.21 (säv. Lauri Tähkä, Timo Kiiskinen, san. Lauri Tähkä, Timo Kiiskinen, sov. Jukka Immonen)
Jääkukkia – 3.46 (säv. Lauri Tähkä, Patric Sarin, Samuli Sirviö, san. Lauri Tähkä, sov. Jukka Immonen, Samuli Sirviö)
Mattolaituri – 3.53 (säv. Lauri Tähkä, san. Timo Kiiskinen, sov. Jukka Immonen)
Lintu – 3.17 (säv. Lauri Tähkä, san. Timo Kiiskinen, sov. Jukka Immonen)
Tahdon elää – 3.19 (säv. Lauri Tähkä, Matti Mikkola, san. Timo Kiiskinen, sov. Jukka Immonen)
Mauri Alasaari

Mauri Alasaari vuonna 1972.
Mauri Toivo Kalervo Alasaari (9. toukokuuta 1934 Seinäjoki – 23. joulukuuta 2014 Espoo) oli Espoon apulaiskaupunginjohtaja, poliitikko ja radikaalipappi.
Alasaari valmistui ylioppilaaksi vuonna 1953 ja teologian kandidaatiksi vuonna 1956. Pappisvihkimyksen hän sai vuonna 1957 ja oli monet vuodet ”Suomen nuorin pappi” -tittelin kantaja. Alasaari toimi pappina ensin eri seurakunnissa ja sitten Suomen Kristillisen Ylioppilasliiton ylioppilaspappina Helsingissä vuosina 1963–1966. 1960-luvun lopulla hän oli Lahnuksen yhteiskoulun rehtori ja Oppikoulunopettajien keskusjärjestön toiminnanjohtaja.
Mielipiteidensä vuoksi Alasaarta luonnehdittiin 1960-luvulla ”radikaalipapiksi”. Hänen väitettiin suhtautuvan liian myönteisesti rauhanliikkeeseen ja hän joutui vastaamaan Helsingin Teiniyhdistyksen lehden päätoimittajana lehdessä julkaistusta ”hillittömän pornografisesta” tekstistä, joka johti Helsingin piispalta saatuihin nuhteisiin.
Alasaari oli Espoon kauppalanvaltuustossa ja -hallituksessa Liberaalisen kansanpuolueen jäsenenä. Hänestä tuli sivistystoimen apulaiskaupunginjohtaja vuonna 1971 Espoon muuttuessa kaupungiksi. Alasaari kehitti tehtävässä erityisesti koululaitosta. Hän jäi virasta eläkkeelle vuonna 1996.
Mauri Eggert

Mauri Mikael Eggert (s. 3. huhtikuuta 1933 Turku) on suomalainen diplomaatti, koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri. Hän oli suurlähettiläs Hanoissa 1977–1980, kehitysyhteistyöosaston osastopäällikkö 1981–1984, suurlähettiläs Kairossa 1984–1987, edustustojen tarkastaja 1987–1990 ja kehitysyhteistyöasioiden alivaltiosihteeri 1990–1993.
Kudamono

| Kudamono Kamin Shirahata |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 2013-2014
 Julkaistu: 16. huhtikuuta 2014
 Tuottaja(t): Kamin Shirahata
 Tyylilaji: Pop, Rock
 Kesto: 18.14
 Levy-yhtiö: Alchemy Records
Kamin Shirahata:n muut julkaisut
| Randoserukabā no Yukue 2011 | Kudamono 2014 | Kamin Shirahata 2015 |
Kudamono (jap くだもの) on japanilaisen laulaja-lauluntekijä Kamin Shirahata:n toinen albumi, joskin viralliselta mitaltaan se on EP. Albumilla on viisi originaalikappaletta, joissa Kamin Shirahata on vastuussa sävellyksestä, laulusta sekä pianon ja kitaran soitosta.
Kappaleet

予感 (Yokan) – 5.04
あたまいたい (Atama itai) – 3.26
わたしの東京 (Watashi no Tōkyō) – 2.37
Tel.  – 1.30
くだもの (Kudamono) – 5.37
Kokoonpano

Kamin Shirahata – laulu, akustinen kitara, sähkökitara, piano
Akira Sakata – saksofoni
Sekiguchi Hiroshi – sähkökitara
Okano Dai – rummut
Hajimetal – piano, koskettimet
Hiroaki Fujiwara – bassokitara
Magglingen

Magglingerberg Bielinjärveltä kuvattuna
Magglingenin funikulaarijuna
Magglingen (ransk. Macolin) on hallinnollinen kylä (Einwohnergemeinde) Sveitsissä Bernin kantonissa, Leubringenin kunnassa (ransk. Evilard). Kylä on kaksikielinen (saksa, ranska) ja siellä on noin 600 asukasta.
Magglingen sijaitsee noin 2 kilometriä Biel/Biennen kaupungista länteen, Magglingerbergin kaakkoisrinteellä, noin 400 metriä Bieliä ja Bielinjärveä ylempänä. Kylään pääsee Bielistä funikulaarirataa pitkin. Juna kulkee kolmasti tunnissa. Magglingenissä on Sveitsin valtiollisen liikuntaministeriön (Bundesamt für Sport) pääpaikka.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Funikulaariradan historiaa kuvin
Magglingen Sveitsin historiallisessa tietosanakirjassa (saksaksi)
Luettelo vuonna 1795 kuolleista henkilöistä

Tämä on luettelo vuonna 1795 kuolleista tunnetuista henkilöistä. Henkilöt on lueteltu kuolinpäivän mukaisesti, samana päivänä kuolleet sukunimen mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Jos henkilöstä ei ole kirjoitettu artikkelia, luettelossa mainitaan lähde.
Tammikuu

1. tammikuuta − Adolf Erik Geete, ruotsalainen upseeri, adjutantti, taidemaalari ja kartanpiirtäjä (s. 1730)
3. tammikuuta − Josiah Wedgwood, englantilainen keraamikko, teollisuusmies ja abolitionisti (s. 1730)
4. tammikuuta − Gustaf Borgström, suomalainen kauppias, tehtailija, laivanvarustaja ja raatimies (s. 1730)
9. tammikuuta − Tanikaze Kajinosuke, japanilainen sumopainija (s. 1750)
15. tammikuuta − Antonino Ganini, italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa (s. 1710)
21. tammikuuta − Michel Corrette, ranskalainen säveltäjä, urkuri ja musiikkipedagogi (s. 1707)
23. tammikuuta − Christer Castrén, suomalainen tuomari, Kajaanin vt. pormestari 1762 ja pormestari 1772 (n. 1728)
26. tammikuuta − Johann Christoph Friedrich Bach, saksalainen säveltäjä, Johann Sebastian Bachin poika (s. 1732)
Helmikuu

11. helmikuuta − Carl Michael Bellman, ruotsalainen runoilija, muusikko ja säveltäjä (s. 1740)
13. helmikuuta − Heorhi Konyskyi, ukrainalainen kirjailija, ortodoksinen piispa ja kirkollinen vaikuttaja (s. 1717)
23. helmikuuta − Johann Siegfried Hufnagel, saksalainen pappi ja entomologi (s. 1724)
Maaliskuu

21. maaliskuuta − Honoré III, Monacon ruhtinas 1733−1793 (s. 1720)
Huhtikuu

20. huhtikuuta − Johan Henric Kellgren, ruotsalainen runoilija, kriitikko, lehtimies ja Ruotsin akatemian jäsen (s. 1751)
24. huhtikuuta − Marko Poltoratskyi, ukrainalainen oopperalaulaja ja kuoronjohtaja (s. 1729)
Toukokuu

7. toukokuuta − Antoine Quentin Fouquier-Tinville, ranskalainen juristi ja vallankumoustuomioistuimen yleinen syyttäjä (s. 1746)
14. toukokuuta − Magnus Wilhelm Armfelt, suomalainen vapaaherra, kenraalimajuri ja Turun ja Porin läänin maaherra 1782−1790 (s. 1725)
14. toukokuuta − Carl Gottfried Seuerling, saksalais-ruotsalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja (s. 1727)
19. toukokuuta − Josiah Bartlett, yhdysvaltalainen lääkäri, valtiomies, yksi Yhdysvaltain itsenäisyysjulistuksen allekirjoittajista, New Hampshiren kuvernööri 1790−1794 ja New Hampshiren korkeimman oikeuden ylituomari (s. 1729)
19. toukokuuta − James Boswell, skotlantilainen juristi ja kirjailija (s. 1740)
22. toukokuuta − Friedrich Wilhelm Marpurg, saksalainen säveltäjä, musiikkitieteilijä, -kriitikko ja -kirjailija (s. 1718)
Kesäkuu

3. kesäkuuta − József Kármán, unkarilainen kirjailija (s. 1769)
8. kesäkuuta − Ludvig XVII, Ranskan kuninkaan Ludvig XVI:n ja Marie Antoinetten poika (s. 1785)
Heinäkuu

5. heinäkuuta − Antonio de Ulloa, espanjalainen merivoimien upseeri ja luonnontieteilijä (s. 1716)
6. heinäkuuta − Christian Kratzenstein, preussilais-tanskalainen lääkäri, luonnontieteilijä ja professori (s. 1723)
heinäkuussa − Ranieri de’ Calzabigi, italialainen näytelmäkirjailija ja libretisti (s. 1715)
Elokuu

15. elokuuta − Lars Sacklén, suomalainen valtiopäivämies, Porin pormestari 1750−1791, vapaamuurari ja kauppaneuvos (s. 1724)
26. elokuuta − Alessandro Cagliostro (oik. Giuseppe Balsamo), italialainen seikkailija, okkultisti, väärentäjä ja vapaamuurari (s. 1743?)
30. elokuuta − Elis Schröderheim, ruotsalainen virkamies ja kirjailija (s. 1747)
31. elokuuta − François-André Danican Philidor, ranskalainen shakinpelaaja (s. 1726)
Syyskuu

11. syyskuuta − Ivan Betskoi, venäläinen hovimies, koulutusjärjestelmän uudistaja ja Pietarin taideakatemian johtaja 1764–1794 (s. 1704)
Lokakuu

15. lokakuuta − Antti Lizelius, suomalainen pappi ja kirjallisuusmies (s. 1708)
25. lokakuuta − Francesco Antonio Uttini, italialais-ruotsalainen säveltäjä ja kapellimestari (s. 1723)
Joulukuu

6. joulukuuta − Sofia Liljegren, suomalainen oopperalaulaja (s. 1765)
23. joulukuuta − Henry Clinton, brittiläinen kenraali ja Gibraltarin kuvernööri 1794−1795 (s. 1730 tai 1738)
Kudrjavtsev

Kudrjavtsev tai Kudrjavzev (ven. Кудрявцев), naisilla Kudrjavtseva (ven. Кудрявцева), on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aleksandr Kudrjavtsev (s. 1928), venäläinen kommunistipoliitikko, Viron kommunistisen puolueen toinen sihteeri 1982–1985.
Alla Kudrjavtševa (s. 1987), venäläinen tennispelaaja
Denis Kudrjavtsev (s. 1992), venäläinen aitajuoksija
Ivan Kudrjavzev (1904–1995), venäläis-suomalainen arkkitehti
Jana Kudrjavtseva (s. 1997), venäläinen rytminen voimistelija ja maailmanmestari
Nikolai Kudrjavtsev (s. 1950), Moskovan fysiikan ja teknologian instituutin rehtori
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Maggie Teyte

Maggie Teyte
Maggie Teyte DBE (alkuperäiseltä nimeltään Margaret Tate; 17. huhtikuuta 1888 Wolverhampton – 26. toukokuuta 1976 Lontoo) oli brittiläinen sopraano, joka tunnettiin ooppera- ja konserttiesiintyjänä sekä levyttävänä taiteilijana. Hän saavutti merkittävän aseman ranskalaisen laulukirjallisuuden tulkitsijana.
Teyte opiskeli lapsena Royal College of Musicissa ja muutti vuonna 1903 Pariisiin opiskellakseen laulamista Jean de Reszken johdolla. Hän teki konserttidebyyttinsä vuonna 1906 Reynaldo Hahnin järjestämässä Mozart-festivaalissa ja oopperadebyyttinsä vuonna 1907 Monte-Carlossa. Vuonna 1908 Claude Debussy valitsi hänet Mary Gardenin seuraajaksi Mélisanden rooliin Pelléas et Mélisande -oopperansa alkuperäisesityksiin Pariisissa. Tämä ratkaisu oli menestyksekäs. Debussy jatkoi yhteistyötään Teyten kanssa myös konserteissa.
Teyte esiintyi myös muiden muassa Chicagon ja Bostonin oopperoissa sekä Metropolitan-oopperassa ja Opéra-Comiquessa. Omassa kotimaassaan hän esiintyi Beecham Opera Companyssa, British National Opera Companyssa, Covent Gardenissa ja muualla. Ranskalaisen lauluohjelmiston tulkkina Teyte nousi kansainväliseen tietoisuuteen vuonna 1937 levytyksellään Debussy-resitaalistaan pianisti Alfred Cortot'n kanssa. Vuonna 1940 tätä levyä seurasi ranskalaista laulumusiikkia Berliozista Debussyyn sisältävä albumi, johon kuuluu sekä piano- että orkesterisäesteisiä kappaleita. Viimeisen oopperaesiintymisensä Teyte teki vuonna 1951 Belindana Henry Purcellin Dido and Aeneas -oopperassa Lontoossa ja viimeisen konserttiesiintymisensä vuonna 1955 samassa kaupungissa.
Teyte pääsi vuonna 1957 Kunnialegioonan ritariksi ja sai vuonna 1958 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan Dame-arvon.
Yksityiselämä

Teyte oli säveltäjä James W. Taten sisko. Sisarusten vanhemmat olivat katolilaisia. Isä oli Theodor Leschetizkyn opissa ollut amatööripianisti etunimeltään Jacob, ja äiti, Maria, oli laulun harrastaja.
Kusmahin piirikunta

| Kusmahin piirikunta |
| --- | --- |
Valtio:  Jemen
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Raima
Väkiluku (2003):  74 622
Kusmahin piirikunta sijaitsee Raiman maakunnassa Jemenissä. Vuonna 2003 sen asukasluku oli 74 622.
Kuopion tori

Kuopion torin kirpputoripöytiä kesälauantaina, taustalla kaupungintalo.
Kuopion tori on pinta-alaltaan yli hehtaarin kokoinen.
Kuopion tori eli kauppatori tai "mualiman napa" on Kuopion kenties tunnetuin nähtävyys. Tori on sijainnut nykyisellä paikallaan jo vuodesta 1818 lähtien. Kauppatoriksi se muuttui vuonna 1856, kun torikauppa siirtyi tälle paikalle entisen Kustaantorin, nykyisen Snellmaninpuiston paikalta.
Tori sijaitsee noin sadan metrin korkeudella merenpinnasta ja alueen koko on 130×174 metriä. Päällys on noppa- ja nupukiveä. Itä–länsi-suunnassa alueen läpäisee tasainen kävelykuja. Pintana tori on hieman kalteva, mikä asettaa käytölle haasteita. Rakennelma lepää 10–15 metrin syvyisellä hiekkapatjalla, jonka alla on Väinölänniemeltä alkava harjumuodostuma, joka kulkee kirkon ali Puijoa kohti. Torin reunoja pitkin kulkevat pohjoisessa Tulliportinkatu, idässä Puijonkatu,  etelässä Kauppakatu ja lännessä Haapaniemenkatu.