stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tietokoneohjelma

LibreOffice Writer
Tietokoneohjelma (usein lyhyesti vain ohjelma, engl. program) on joukko ennalta laadittuja käskyjä, suunnitelma tai proseduuri, jota seuraten tietokone suorittaa sille valmistellun ongelmanratkaisutehtävän: ohjelmia yleisesti kutsutaan ohjelmistoksi (engl. software) vastakohtana laitteistolle (engl. hardware). Ohjelma on yksiselitteinen järjestetty sarja käskyjä ratkaisun saavuttamiseksi.
Ohjelmat ovat konkreettisiä esityksiä abstrakteista algoritmeista, jotka perustuvat tiettyihin rakenteellisiin esityksiin datasta. Tietorakenteet riippuvat käytetyistä algoritmeista sekä päinvastoin. Data on ongelman ratkaisemiseen valittu abstraktio todellisesta maailmasta. Ohjelmointikieli on abstraktio tietokoneesta. Ohjelmoinnilla tarkoitetaan näiden keinojen käyttämistä jonkin ongelman ratkaisemiseksi.
Tietokoneohjelmalla voidaan käytännössä tarkoittaa seuraavia asioita:
Tietokoneen ajettavissa olevaa konekoodia eli konekielistä ohjelmaa, joka on tyypillisesti tallennettu tietokoneen pysyväismuistiin, kuten kiintolevylle.
Jollain ihmisen kirjoitettavaksi ja luettavaksi tarkoitetulla ohjelmointikielellä laadittua ohjelma- tai lähdekoodia, jota tietokone ei voi ajaa suoraan vaan joka pitää joko tulkata tai kääntää konekielelle tätä varten tehdyllä erityisellä ohjelmalla.
prosessi on ajossa oleva ohjelma (lukuun ottamatta aivan pienimpiä sulautettuja järjestelmiä).
Ohjelmien koot vaihtelevat suuresti. Yleinen tapa verrata ohjelmien kokoa on laskea lähdekoodin rivien lukumäärä. Lyhin mielekäs ohjelma voi olla yhden rivin mittainen, kun taas suurimmat ohjelmistot ovat miljoonia rivejä pitkiä.
Historia

Ennen digitaalisen tietokoneen kehittämistä ohjelman kaltaisia menetelmiä on käytetty muun muassa kutomakoneille ja automaattipianoille.
Ada Lovelace kirjoitti 1800-luvulla Charles Babbagen analyyttiselle koneelle algoritmin Bernoullin lukujen laskemiseen, jonka johdosta Lovelacea pidetään ensimmäisenä ohjelmoijana. Lovelacen työn merkittävyys on sen yksityiskohdissa kuten ryhmittely ja toistorakenteen keksiminen. Lovelace myös totesi muuttujien tilojen seurannan merkityksen ja merkintätavan niiden esittämiselle.
Yleistä

Tavallisesti ohjelmat käsittelevät niille syötettyä tietoja ja tuottavat siitä halutun lopputuloksen. Harvinaisempaa on, että lähtötietoja ei anneta, mutta tämäkin on mahdollista esimerkiksi laskettaessa piille likiarvoa.
Varhaiset ohjelmat olivat pitkälti muotoa lue syöte, tee laskenta, tulosta tulokset. Tämäntyyppiset ohjelmat sopivat hyvin eräajotyyppiseen käsittelyyn, jossa etukäteen valmistellaan syöttötiedot ja itse ohjelman ajo tehdään myöhemmin. Nykyohjelmista vain harvat ovat tätä tyyppiä. Useimmat pöytätietokoneiden ohjelmat ovat interaktiivisia, jolloin ohjelma vastaa käyttäjän tekemiin syötteisiin saman tien. Koska seuraava syöte voi riippua ohjelman antamasta vastauksesta, ero perinteiseen ohjelmaan on suuri.
Varsinaisten tietokoneiden lisäksi ohjelmia on myös monissa laitteissa, kuten matkapuhelimissa, viihde-elektroniikan laitteissa ja kodinkoneissa. Tällaisia laitteita kutsutaan sulautetuiksi järjestelmiksi, koska ohjelma ja laitteisto muodostavat käyttäjän kannalta kiinteän kokonaisuuden. Sulautetuissa järjestelmissä ohjelmat ovat usein reaktiivisia, mikä ohjelman rakenteen kannalta vastaa interaktiivisuutta, mutta laskentaan tulevat tiedot voivat olla lähtöisin käyttäjän lisäksi myös oheislaitteilta, antureilta tai toisista ohjelmista. Esimerkki ohjelmistosta, joka on sekä interaktiivinen että reaktiivinen, on vaikkapa tulospalveluohjelmisto, jolla käyttäjä voi kysyä eri sarjojen tai kilpailijoiden tilannetta (interaktiivisuus), ja jossa tilanne päivittyy muualta kuten väliaikapisteiltä tai maaliviivalta tulevien tietojen mukaan (reaktiivisuus).
Immateriaalioikeuden kannalta ohjelmat kuuluvat tekijänoikeuksien piiriin. Immateriaalioikeuksien kannalta mielenkiintoisia ovat laajalle levinneet vapaat ohjelmistot.
Ohjelmien siirrettävyys

Koska eri suorittimien konekielet ovat erilaisia, ei konekielimuodossa olevaa ohjelmaa voi ajaa kaikissa tietokoneissa. Joskus myös samasta suorittimesta on hieman eri versioita, ja tällöin yleensä on pyritty siihen, että uudempi versio pystyy ajamaan vanhemman suorittimien konekieltä, mutta ei toisin päin. Käännettyjen ohjelmien siirrettävyyttä rajoittaa siis suorittimen ymmärtämä konekieli. Tosin tämä ei ole ainoa rajoittava tekijä. Kohdesuorittimen lisäksi kääntäjä tietää käytössä olevan käyttöjärjestelmän tarjoamat palvelut ja käytännöt. Koska nämä eroavat eri käyttöjärjestelmissä, toiselle käyttöjärjestelmälle tehtyä konekielistä ohjelmaa ei voi ajaa tietokoneessa, vaikka suoritin olisikin sama.
Tilanne muuttuu, jos käytetään tulkkeja. Tällöin tarvitaan kyseiselle konekielelle ja käyttöjärjestelmälle toteutettu ohjelmointikielen tulkki, mutta sitten tämä tulkki pystyykin suorittamaan lähdekielimuodossa ohjelmaa riippumatta siitä, mihin ympäristöön se on alun perin tehty. Tosin
tulkkikin voi tarjota käyttöjärjestelmästä riippuvia palveluita, mutta jos ohjelmoija on osannut
välttää näitä, ei siirrettävyysongelmaa pitäisi tulla.
Ohjelmointikielellä kirjoitettu ohjelma voidaan myös kääntää uudelleen eri suoritintyypeille ja käyttöjärjestelmille. Periaatteessa ohjelmien pitäisi olla helposti siirrettäviä tällä tasolla, mutta käytännössä ohjelmoija voi tehdä moniakin sellaisia ratkaisuja, jotka rajoittavat siirrettävyyttä. Näitä ovat muun muassa oletukset kokonaislukujen arvoalueesta tai liukulukujen tarkkuudesta. Ohjelmoija voi myös käyttää käyttöjärjestelmäkohtaisia operaatioita.
Edellä olevien kahden vaihtoehdon ongelmien eli tulkkaamisen hitauden ja käännetyn ohjelman huonon siirrettävyyden takia käytetään joissain tilanteissa niin sanottua välikoodia. Tällöin ohjelma on jo käännetty, mutta ei konekielelle, vaan eräänlaiseen välimuotoon, jota kohdekoneessa oleva välikoodin tulkki tulkitsee. Tätä tekniikkaa voidaan käyttää esimerkiksi verkkosovelluksia ohjelmoitaessa, jossa käyttäjän koneen ominaisuuksia ei voida tietää etukäteen (katso myös Java-kieli).
Ohjelmien siirrettävyyttä voivat rajoittaa myös sen tarvitsemat resurssit kuten muistin määrä, suorittimen nopeus tai jokin erityinen oheislaite. Esimerkiksi DVD:lle tallentava ohjelma on käyttökelvoton ilman laitetta, joka osaa tehdä varsinaisen DVD-levylle kirjoittamisen.
Hankkiessaan ohjelmaa käyttäjän on tiedettävä käyttökoneen suoritinarkkitehtuuri ja käyttöjärjestelmä. Monet vapaat tai valmiiksi käännetyt ohjelmat löytyvät arkistokoneilta näiden tietojen mukaan lajiteltuina.
Ohjelmien luotettavuus

Oikein toimivan ohjelman ohjelmointitavalla ei ole merkitystä käyttäjälle. Valitettavasti ohjelmien täydellinen testaaminen on käytännössä (ja joissain tapauksessa jo teoriassakin) mahdotonta, joten aivan yksinkertaisimpia ohjelmia lukuun ottamatta ohjelmissa on oletusarvoisesti jokin havaitsematon virhe. Siitä huolimatta ohjelma voi olla hyvinkin käyttökelpoinen, sillä virhe voi esiintyä hyvin harvoin tai niin pieni, että siitä ei ole käytännön haittaa.
Eri käyttötarkoitukseen tehtyjen ohjelmien luotettavuusvaatimukset ovat hyvin erilaisia. Interaktiivinen julkaisuohjelma voi olla harmillinen toimiessaan väärin, mutta virheestä ei silti seuraa välittömästi vaaratilanteita tai vastaavaa. Sen sijaan vaikkapa lentokoneen ohjausohjelmiston virhe voisi pudottaa koneen taivaalta.
Osassa ohjelmia on oikean toiminnan lisäksi tärkeää ohjelman oikea ajoitus. Jos ohjelma toimii väärään aikaan, siis joko liian aikaisin tai liian myöhään, seurauksena voi olla järjestelmän täysi toimimattomuus. Esimerkiksi matkapuhelinliikenteessä yksikin väärään aikaan lähettävä puhelin voi pimentää koko tukiaseman alueen liikenteen. Ohjelmia, joissa aikatekijä on osa ohjelman oikeellisuutta, kutsutaan reaaliaikaohjelmiksi.
Yksi ohjelmien toimimattomuusongelma liittyy siihen, että niiden ajoympäristöä vaihdetaan. Syynä voi olla esimerkiksi käyttöjärjestelmän tai dynaamisen ohjelmakirjaston päivittäminen uuteen versioon.
Ohjelmien sovittaminen

Ohjelmien sovittamisella tarkoitetaan sitä, että ohjelman toimintaa voidaan muuttaa käyttöpaikan tarpeiden mukaan. Sovittaminen voi olla tehty käännösvaiheessa, mutta parhaimmillaan sama ohjelma toimii eri tavalla eri käyttöpaikoissa. Tiedot asetuksista on tällöin talletettu joko ohjelma-  tai käyttäjäkohtaiseen
alustustiedostoon.
Mikäli sovittaminen ylittää kulttuuri- ja kielirajoja, puhutaan lokalisoinnista. Lokalisoinnilla voidaan vaihtaa ohjelman käyttöliittymän kieli toiseksi,
vaihtaa kellonajan tai päivämäärän esitystapaa, päättää onko käytössä desimaalipiste ja -pilkku, muuttaa käytössä olevia värejä ja niin edelleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tietokoneohjelma Wikimedia Commonsissa
Henkilökohtainen tietokone
| --- | --- |
Ohjelmat:  BIOS · UEFI · käyttöjärjestelmä · sovellusohjelma
Laitteet:  emolevy · hiiri · keskusmuisti · suoritin · massamuisti · näppäimistö · näytönohjain · tietokonenäyttö · äänikortti
Shoax

| Shoax Hammer |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006
 Julkaistu: toukokuu 2008
 Tyylilaji: kansallissosialistinen black metal
 Kesto: 42.45
 Levy-yhtiö: Werewolf Records
Shoax on suomalaisen kansallissosialistisen black metalin yhtyeen Hammerin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2008 levymerkillä Werewolf Records.
Grievantee Productionsin 300:n kappaleen LP-julkaisu sisältää Grand Belial's Key piilotetun lainakappaleen Shemhamforash.
Kappaleet

Roviot – 5.38
Kirouksen yö – 5.15
Kun palaa Jerusalem – 5.34
Uhraus – 3.12
Shoax – 7.03
Taistelukentällä – 3.07
Kappaleet > CD:n bonuskappaleet (Nazionalsozialist-demo)

Kolmesta terästä – 2.20
Nuclear War against Israel – 3.32
Juutalaisen kalpenevat kasvot – 4.04
Verisillä käsillä – 3.00
Kokoonpano

Ravenum – kitara, bassokitara, rummut
Verflucht – laulu, bassokitara
Aiheesta muualla

Shoax Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Shoax Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Singles Souvenir Pack

| Singles Souvenir Pack Michael Jackson |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Julkaistu: 1988
 Tuottaja(t): Quincy Jones, Michael Jackson
 Tyylilaji: pop, R&B, rock, soul
 Levy-yhtiö: Epic Records
Singles Souvenir Pack on vuonna 1988 julkaistu singlekokoelma Michael Jacksonilta. Se sisältää 5 singleä (10 kappaletta), joista suurin osa on menestyksekkäältä Bad -albumilta.
Kappalelista

Single 1
I Just Can't Stop Loving You (4:17)
Baby Be Mine (4:14)
Single 2
Bad (4:05)
Bad - Dance Remix Radio Edit (4:50)
Single 3
The Way You Make Me Feel (4:26)
The Way You Make Me Feel - Instumental (4:26)
Single 4
Man In The Mirror (4:55)
Man In The Mirror - Instrumental (4:55)
Single 5
Dirty Diana (4:42)
Dirty Diana - Instrumental (4:42)
Sholapur

| Sholapur |
| --- | --- |
 Sholapur
 Koordinaatit: 17.42°N, 75.48°E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Maharashtra
Hallinto:  
 – Pormestari:  Vitthal Jadhav
Väkiluku (2001):  3 855 383
 – Väestötiheys:  259 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sholapur tai Solapur (marathiksi सोलापूर, Solāpūra) on kaupunki Maharashtran osavaltion kaakkoisosassa Intiassa, lähellä Karnatakan rajaa. Vuonna 2001 siellä oli 3 855 383 asukasta.  Kaupungin suurin työllistäjä on perinteisesti ollut puuvillateollisuus. Koska sateet vaihtelevat vuodesta toiseen ja kuiva kausi on pitkä, seudulle on rakennettu mittava keinokastelujärjestelmä puuvillasadon varmistamiseksi.  Solapur on myös tärkeä rautateiden ja maanteiden risteyspaikka.
Sholapurin katunäkymää.
Sholapurin ja Punen välinen valtatie.
Sholapurin rautatieasema vuonna 2011.
Serotoniini (kirja)

| Serotoniini> Sérotonine |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Michel Houellebecq
Kieli:  ranska
Kustantaja:  Flammarion
Julkaistu:  2019
Sivumäärä:  352
ISBN:  978-2081471757
Suomennos
Suomentaja:  Lotta Toivanen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2020
Sivumäärä:  300
ISBN:  978-951-0-44607-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Serotoniini (ransk. Sérotonine) on Michel Houellebecqin romaani vuodelta 2019. Teoksen aiheita ovat keski-iän kriisi, masennus ja maatalouselinkeinon ahdinko Ranskassa.
Kirjan nimi on viittaus päähenkilön syömään, kirjailijan keksimään Captorix-masennuslääkkeeseen.
Juoni > Tiivistelmä

Florent-Claude Labrouste on työurallaan menestynyt, 46-vuotias agronomi, joka on menettänyt mielenkiintonsa maailmaa kohtaan. Labroustella on tapana katsoa televisiosta satunnaisia kanavia ja tulkita näkemistään ohjelmista viestejä samaan tapaan kuin Uuden-Englannin puritaanit lukevat Raamattua sormipaikkamenetelmällä. Kun Labrouste saa tietää japanilaisen avovaimonsa Yuzun pettäneen häntä usean hengen seksiorgioissa ja harrastaneen sodomiaa koirien kanssa, hän päättää televisio-ohjelman innoittamana hylätä puolisonsa ilman ennakkovaroitusta. Labrouste muuttaa pariisilaiseen hotelliin ja sulkeutuu huoneeseensa.
Lääkäri määrää Labroustelle masennuslääkityksen. Masennuskautensa aikana hän alkaa muistella menneitä ystävyys- ja naissuhteitaan ja ottaa yhteyttä vanhoihin tuttuihinsa nähdäkseen, miten näillä menee. Yhteistä kaikille Labrousten tapaamille ihmisille on, että heidän unelmansa ovat kariutuneet ja heidän elämänsä ovat tuuliajolla. Masennuslääkityksensä seurauksena Labrouste menettää libidonsa ja muisteloissa korostuu hänen aiemmin vilkas sukupuolielämänsä. Myös ruoka saa ylimitoitetun aseman Labrousten arjessa, minkä hän tulkitsee ilmaisuksi länsimaailman rappeutumisesta oraalivaiheeseen.
Aymeric d’Harcourt-Olonde on Labrousten opiskeluaikainen ystävä, joka harjoittaa tappiollista karjataloutta aatelissukunsa mailla Normandiassa. Vapaakaupan seurauksena maataloustuottajat ovat joutuneet Ranskassa ahtaalle. Tilalliset järjestävät mielenilmauksen, johon saapuvat aseistettuina. Aymeric ampuu itsensä rynnäkkökiväärillä, mikä laukaisee aseellisen välienselvittelyn mellakkapoliisien ja karjatilallisten välille. Aymericin tiluksilla majoittunut Labrouste seuraa ammuskelua vierestä ja pakenee paikalta mukanaan Aymericilta saamansa tarkkuuskivääri. Labrouste siirtyy Falais'hin, jossa tarkkailee maanisesti eläinlääkärinä toimivaa ex-naisystäväänsä Camillea. Sekavassa tilassa hän majoittuu Camillen kotitaloa vastapäätä olevaan, talviaikaan suljettuun ravintolaan. Sieltä Labrouste tähtäilee useamman päivän Camillen aviotonta, viisivuotiasta poikaa kiväärillään, koska ajattelee harhaisesti, että pojan raivaaminen tieltä mahdollistaisi hänen ja Camillen palaamisen yhteen. Lopulta Labrouste luopuu aikeestaan ja palaa Pariisiin.
Varallisuuden ehtyminen ja hotelliketjun muuttuminen savuttomaksi ajavat Labrousten muuttamaan Pariisin eteläiseen esikaupunkiin. Romaanin lopussa Labrouste jää hautomaan itsemurhaa tornitalonsa yksiöön.
Tuula Urrila

| Tuula Urrila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Tuula Urrila
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1975 (ikä 49)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  187 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1993–1996:   Tampereen Pyrintö
Tuula Urrila (s. 4. huhtikuuta 1975) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Tampereen NMKY:n kasvatti Urrila edusti Tampereen Pyrintöä naisten SM-sarjassa kolmena kautena vuosina 1993–1996. Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan Urrila pelasi neljässä ja seuraavalla kaudella viidessä ottelussa. Kaudella 1995–1996 Urrila pelasi 20 ottelua 3,1 pisteen, 1,3 levypallon ja 0,6 torjunnan ottelukohtaisilla keskiarvoilla. A-nuorten maajoukkueessa Urrila pelasi viisi ottelua ja alle 22-vuotiaiden maajoukkueessa neljä ottelua.
Selm

| Selm |
| --- | --- |

 vaakuna
 Selm
 Koordinaatit: 51°41′N, 7°28′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Piirikunta:  Unnan piirikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  60,4 km²
Korkeus:  56 m
Väkiluku (2022)  (30.11.2022):  26 235
 – Väestötiheys:  434 as./km²
Postinumero:  59379
Suuntanumero(t):  02592, 02306
 
 www.selm.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Selmin sijainti Unnan piirikunnassa. Pienemmässä kuvassa piirikunnan sijainti Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa.
Selm on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa läntisessä Saksassa. Se sijaitsee historiallisen Münsterlandin eteläosassa. Ensimmäinen kirjallinen maininta Selmista on vuodelta 858 ja kaupunkioikeudet se sai 1977.
Maantiede

Selm sijaitsee Ruhrin alueen koillisosassa ja piirikuntansa luoteiskolkassa. Enintään 50 kilometrin säteellä kaupungin keskustasta sijaitsee useita suurkaupunkeja, kuten Dortmund etelässä. Etäisyys Kölnistä on noin 90 kilometriä koilliseen ja matka Kölnistä on maanteitse noin 120 kilometriä. Selmin viralliset kaupunginosat ovat Selm, Bork ja Cappenberg. Selmin lounaisrajana on Lippe-joki, joka oli aikoinaan Münsterin hiippakunnan eteläraja.
Historia

Nykyisen Selmin alueella on arkeologisten löytöjen perusteella asuttu jo neoliittisella kaudella. Aikakirjoihin Selm ilmaantuu vuonna 858 muodossa Seliheim. Selm oli 1900-luvun alkuun saakka ilmeeltään täysin maalainen. Kaivos Zeche Hermann aloitti toimintansa 1909, se vaati runsaasti työvoimaa ja paikkakunnan väkimäärä viisinkertaistui 2 000:sta. Kaivoksen sulkeminen 1926 teki Selmista kriisikunnan: se oli niin sanottu Notstandsgemeinde vuodesta 1934 vuoteen 1956. Nykyinen Selm syntyi 1975, kun Selm ja sen eteläpuolinen Bork liitettiin toisiinsa. Borkin kirjoitettu historia alkaa 800-luvulta. Selm sai kaupunkioikeudet 1977.
Selmin historiallisia rakennuksia ovat muun muassa keskiaikaiset Friedenskirche ja Burg Botzlar. Borkissa sijaitsee kirkko St. Stephanus, jonka sipulikupoli edustaa seutukunnalle epätyypillistä arkkitehtuuria. Kaupungin kaakkoisosassa sijaitsee Schloss Cappenberg.
Talous ja liikenne

Selmissa sijaitsee kansainvälisen Rethmann-konsernin pääkonttori. Kaupungin teollisuusalueet sijaitsevat kantakaupungin itäpuolella ja Borkin pohjoispuolella. Selmissa on kolme rautatieliikennepaikkaa: Selm, Selm-Beifang ja Selm-Bork. Ne sijaitsevat rataosuudella Dortmund–Enschede. Selmin keskeinen maantieliikenteen väylä on Bundesstraße 236, josta on yhteys kaupungin eteläpuolitse kulkevaan moottoritiehen BAB 2. Selmin itäpuolitse kulkee BAB 1.
Aiheesta muualla

Selm, Nordrhein-Westfalen, Saksa — Sunrise, Sunset, and Daylength
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Selm
Katolinen kirkko St. Stephanus (barokki, 1724)
Käännös suomeksi
Silanpaimenkoira

| Silanpaimenkoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Italia
Rodun syntyaika:  ikivanha
Alkuperäinen käyttö:  laumanvartija
Nykyinen käyttö:  laumanvartija
Muita nimityksiä:  Cane da Pastore della Sila, Pastore Silano
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu ENCI & ACL: ryhmä 1 Lammas- ja karjakoirat alaryhmä 1 Lammaskoirat
Ulkonäkö
Paino:  uros 40–50 kg narttu 35–45 kg
Säkäkorkeus:  uros 60–68 cm narttu 56–64 cm
Väritys:  punasoopeli, harmaasoopeli, musta tai black & tan
Silanpaimenkoira (Cane da Pastore della Sila) on italialainen koirarotu. FCI ei ole sitä toistaiseksi tunnustanut, mutta Alianza Canina Latina sitä vastoin on. Lisäksi Ente Nazionale della Cinofilia Italiana on aloittanut rodun rekisteröintiprosessin, ja se on lisätty ns. "avoimeen rekisteriin" (Registro Supplementare Aperto - RSA).
Ulkonäkö

Silmät ovat mantelinmuotoiset ja niiden väri vaihtelee okrasta tummanruskeaan. Korvat ovat riippuvat ja v:n muotoiset, kärjistään hieman pyöristyneet. Sallitut väritykset ovat soopeli (puna- tai harmaa-), musta ja musta ruskein merkein (black & tan); viimeksi mainitussa ruskeiden merkkien sävy vaihtelee vaaleasta kermasta syvään tummanpunaiseen. Soopeleilla ja mustilla yksilöillä voi esiintyä valkoisia merkkejä rintakehässä, käpälissä ja hännänpäässä. Urosten säkäkorkeus on 60–68 cm ja narttujen 56–64 cm. Urosten paino vaihtelee 40–50 kg ja narttujen 35–45 kg välillä.
Alkuperä

Silanpaimenkoiraa on kasvatettu muinaisista ajoista lähtien Calabrian Apenniineilla. Erityisen yleinen se on Silan laaksossa, mistä myös sen nimi juontuu. Rotu polveutuu indoeurooppalaisten kansojen mukanaan tuomista laumanvartijoista ja kreikkalaisten mukanaan tuomista paimenkoirista. Sitä on aina käytetty eläinlaumojen, erityisesti vuohien, suojelemiseen susia vastaan.
Musta vaalein merkein
Sinistäjäsieni

Ophiostoma minus -sinistäjäsienen värittämää puuta.
Sinistäjäsienet kuuluvat kotelosieniin. Ne eivät varsinaisesti lahota puuta, mutta aiheuttavat osittaista sinistymistä ja mustumista puutavaralle ja puunrungoille ja tuhoavat näin puun nilaa ja eläviä soluja. Ne kasvavat puussa pääosin sen elävissä soluissa rihmastona pinnalta sydäntä kohti ja tuottavat sinistä tai mustaa väriä niiden omaksi suojaksi. Tunnetuimpia sinistäjäsieniä ovat Ophiostoma-suvun lajit. 
Sinistymistä aiheuttavia muita sieniä ovat muun muassa Ceratocystis-, Graphium-, Alternaria-, Diplodia- ja Sclerophoma-sienet.
Siimes Kanervio

| Siimes Kanervio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. marraskuuta 1880 Ruovesi
Kuollut: 20. huhtikuuta 1918 (37 vuotta) Hämeenlinna
Ammatti:  toimittaja, suomentaja, nimismies
Siimes Teodor (Teuvo) Kanervio (vuoteen 1901 Silén, 9. marraskuuta 1880 Ruovesi – 20. huhtikuuta 1918 Hämeenlinna) oli suomalainen toimittaja ja suomentaja, joka työskenteli myös nimismiehenä. Vuoden 1918 sisällissodan aikana hän toimi Hämeenlinnan miliisipäällikkönä.
Elämä

Ruovedellä syntyneen Kanervion vanhemmat olivat kansakoulunopettaja Erik Johan Silén ja Amalia Henriksson. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Normaalilyseosta ja työskenteli syksystä 1905 lähtien Tampereella Aamulehden toimittajana. Kanervio oli mukana myös Suomalaisen puolueen toiminnassa.
Työväenliikkeeseen Kanervio liittyi joulukuussa 1907, kun hän siirtyi Turussa ilmestyneen sosialidemokraattisen Sosialistin toimitukseen. Vuonna 1908 Kaervio valittiin Sosialidemokraattisen Nuorisoliiton liittoneuvostoon. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan Helsingin yliopistossa, jossa hän suoritti alemman hallintotutkinnon vuonna 1910. Vuodet 1914–1917 hän työskenteli Uudenmaan läänin Pyhäjärven nimismiehenä ja sen jälkeen Hämeenlinnan poliisilaitoksen sihteerinä. Kanervio oli myös Hämeenlinnan työväenyhdistyksen jäsen.
Sisällissodan aikana Kanervio toimi punaisten hallinnossa Hämeenlinnan miliisipäällikkönä. Sodan loppuvaiheessa kaupungissa alkoi esiintyä levottomuuksia, jolloin paikallisen punakaartin tiedusteluosasto teloitti urkkijaksi epäillyn puuseppä Heikki Paasivuoren, sekä ainakin kaksi valkoisten kannattajaa. Kanervion johtama miliisilaitos puuttui väkivallantekoihin ja teloitti tiedusteluosaston johtajan. Tämän jälkeen punakaarti kuitenkin vangitsi Kanervion ja hänet ammuttiin 20. huhtikuuta. Kanervio on haudattu Helsinkiin Hietaniemen hautausmaan vanhalle alueelle.
Suomennokset

Edmond Dupouy: Salatut tieteet ja sieluopin fysiologia, Yrjö Weilin, Helsinki, 1904.
Søren Kierkegaard: Viettelijän päiväkirja, Sulo Toivonen, Tampere, 1907.
Adolph Kohut: Maailman historia kuuluisimpia naisia, Matti Vuolukka, Tampere, 1907.
August Strindberg: Avioelämää: kaksitoista kertomusta avioelämästä., Kössi Kaatra, Tampere, 1907.
Alexander Parvus: Kauppapula ja ammattiyhdistykset, Suomen Ammattijärjestö, Helsinki, 1909.
Carl du Prel: Spiritismi, G. W. Edlundin Kustannus Oy, Helsinki, 1909.
Mayne Reid: Valkoinen päällikkö: kertomus Pohjois-Meksikosta, Yrjö Weilin, Helsinki, 1909.
Anatole France: Valkoisella kivellä, Kansan Lehti, Tampere, 1910.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Siimes Kanervio on Wikiaineistossa