stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fermium

Fermium-ytterbium-lejeerinki, jota on käytetty Fermiumin höyrystymislämmön määrittämiseen. Puhdasta Fermiumia ei ole pystytty tuottamaan valokuvattavissa olevia määriä.
Fermium on keinotekoisesti valmistettu alkuaine, jonka kemiallinen merkki on Fm (lat. fermium), järjestysluku 100 ja CAS-numero 7440-72-4. Fermium on hyvin radioaktiivinen, metallinen aktinoidisarjaan kuuluva transuraaninen alkuaine. Vain pieniä määriä fermiumia on tuotettu ja eristetty, joten sen kemiallisista ominaisuuksista tiedetään vähän. Fermiumin arvellaan olevan hopeanhohtoista tai harmaata metallia. Se on nimetty fyysikko Enrico Fermin mukaan.
Fermiumia valmistetaan pommittamalla plutoniumia neutroneilla. Fermium on järjestysluvultaan korkein alkuaine, jota voidaan valmistaa reaktoreissa. Sitä raskaampia ytimiä, samoin kuin niitä fermiumin isotooppeja, joiden massaluku on suurempi kuin 257, saadaan vain hiukkaskiihdyttimistä. Fermiumista tunnetaan yhteensä 19 isotooppia, joista pysyvin on 257Fm. Sen puoliintumisaika on 100,5 päivää.
Fermium löydettiin ensimmäisen kerran vetypommiräjähdyksen jäljiltä Marshallinsaarilla vuonna 1952. Lähiatollilla analysoitiin laskeumaa, josta löytyi kahta uutta alkuainetta. Ne nimettiin einsteiniumiksi ja fermiumiksi. Fermiumia syntyi vain parisataa atomia. Näitä uusia raskaita alkuaineita syntyi, kun uraanin 238U-isotoopin atomiytimet kaappasivat räjähdyksessä neutroneja.
Tällä hetkellä fermiumille ei ole mitään tunnettua käyttöä. Isotooppia 255Fm kuitenkin tutkitaan mahdollisena syövän säteilyhoidon välineenä.
Isotoopit

Fermiumille tunnetaan yhteensä 19 isotooppia. Niiden massaluvut ovat 242–260 välillä.
| Isotooppi | Puoliintumisaika | Hajoamistyyppi |
| --- | --- | --- |
| 242Fm | 0,8 ms | SF |
| 243Fm | 0,18 s | α |
| 244Fm | 3,3 ms | SF |
| 245Fm | 4,2 s | α |
| 246Fm | 1,1 s | SF (8%), α (92%) |
| 247aFm | 35 s | EC (< 50%), α (> 50%) |
| 247aFm | 9,2 s | α |
| 248Fm | 36 s | SF (0,1%), α (99,9%) |
| 249Fm | 2,6 min | α |
| 250Fm | 30 min | α, SF (5,7·10-4%) |
| 250mFm | 1,8 s | IT |
| 251Fm | 5,3 h | EC (98,2%), α (1,8%) |
| 252Fm | 25,39 h | α, SF (2,3·10-3%) |
| 253Fm | 3,0 d | EC (88%), α (12%) |
| 254Fm | 3,240 h | α (>99%), SF (0,0592%) |
| 255Fm | 20,07 d | α, SF (2,4·10-5%) |
| 256Fm | 2,63 h | SF (91,9%), α (8,1%) |
| 257Fm | 100,5 d | α (99,79%), SF (0,21%) |
| 258Fm | 0,37 ms | SF |
| 259Fm | 1,5 s | SF |
| 260Fm | 4 ms | SF |
Lähde: (247a-merkitystä isotoopista ei tiedetä, onko se perustilan nuklidi vaiko isomeeri)
Aiheesta muualla

PubChem: Fermium (englanniksi)
Periodictable: Technical data for Fermium (englanniksi)
Mindat: The Mineralogy of Fermium (englanniksi)
The Royal Society of Chemistry (RSC): Fermium (englanniksi)
Luettelo fermiumin isotoopeista The Isotopes Project Home Page (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fermium Wikimedia Commonsissa
Eugen Gripenberg

Eugen Gripenberg (s. 7. syyskuuta 1859 Simbirskin kuvernementti Venäjä – ?) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraalimajuri.
Eugen Gripenbergin vanhemmat olivat eversti, valtioneuvos Carl August Edvard Gripenberg ja Eudoxia Lunina ja puolisot 1886–1890 Elisabet Henriette Maria Natalia Sofia Baumgarten ja vuodesta 1895 Helena Paulovna Šumeikova. Gripenberg valmistui keisarin paašikoulusta, ylennettiin aliluutnantiksi ja määrättiin Henkivartioväen 3. krenatööritykistöprikaatiin 1880. Vänrikkinä hänet siirrettiin Henkivartioväen 2. tykistöprikaatiin seuraavana vuonna, ylennettiin aliluutnantiksi 1884 ja luutnantiksi 1885. Hänet komennettiin 2. reservitykistöprikaatin 5. henkivartioväen patteriin 1891, ylennettiin alikapteeniksi 1893 ja kapteeniksi 1895. Samana vuonna hän myös tuli Henkivartioväen 3. tykistöprikaatin palvelukseen, mutta siirrettiin 1897 Henkivartioväen 2. tykistöprikaatiin. Hänet nimitettiin 1900 Henkivartioväen 3. tykistöprikaatin 2. patterin päälliköksi ja ylennettiin samana vuonna everstiksi. Gripenberg osallistui Venäjän–Japanin sotaan 1904–1905. Vuonna 1907 hänet määrättiin Henkivartioväen 2. tykistöprikaatin komentajaksi ja ylennettiin kenraalimajuriksi. Hän erosi sotapalveluksesta 1910, mutta palasi ensimmäisen maailmansodan aikana palvelukseen, toimien 2. tykistöprikaatin esikuntapäällikkönä 1914–1915.
Fredrik Johan Ulrik af Forselles

Muotokuva Majuri Fredrik af Forsellesista
Muotokuva majuri Fredrikin vaimosta.
Moision kartano
Majuri Fredrik Johan Ulrik af Forselles (1783-1857) oli sotaneuvos Jakob af Forsellesin nuorin poika. Fredrikin isoisä Jakob Forsell, joka aateloitiin af Forselles, oli Loviisan kaupungin perustaja ja sen ensimmäinen pormestari.
Fredrikillä oli myös kaksi veljeä, joista vanhempi oli Svean hovioikeuden ensimmäisenä sihteerinä toiminut Pehr af Forselles ja toinen Bernd Ludvig af Forselles.
Fredrik af Forselles osti Elimäessä sijaitsevat Moision maat isältään vuonna 1813. Solmittuaan avioliiton pari vuotta myöhemmin hän asettui asumaan nuorikkonsa kanssa Moisioon ja rakennutti sinne komean parikymmenhuoneisen herraskartanon. Kartano tunnetaan nimellä Moision Kartano. Kartanon piirustusten laatiminen annettiin kuuluisalle Carl Ludvig Engelille. Suunnitelma valmistui alkuvuodesta 1818, ja päärakennus valmistui 1820. Fredrik omisti Elimäellä yhteensä noin 10 000 hehtaaria maata.
Fredrikillä oli ensimmäisen puolisonsa kanssa kuusi lasta. Rouvan kuoltua suhteellisen nuorena hän meni uusin naimisiin ja sai vielä neljä lasta lisää. Fredrikin poika, Theodor Ulrik af Forselles peri isänsä omaisuuden tämän kuoltua vuonna 1857.
Fredrik Joakim Ekman

Fredrik Joakim Ekman (1. syyskuuta 1798 Uusikaupunki – 13. maaliskuuta 1872 Helsinki) oli suomalainen opettaja, josta tuli pappi.
Ekmanin vanhemmat olivat varanotaari ja pormestari Carl Christoffer Ekman ja Sara Elisabet Gadolin. Hän valmistui filosofian tohtoriksi (maisteriksi) 1823 ja tuli ruotsin kielen opettajaksi Viipurin lukioon 1829, mutta siirtyi pappisuralle 1838. Pappina Ekman toimi muun muassa Ruhnun saarella, mistä hän kirjoitti kuvauksen Beskrifning om Runö i Liffland (1847). Vuonna 1848 Ekman siirtyi kappalaiseksi Turkuun. Siellä hän julkaisi 1854 kuvauksen veljensä, taidemaalari Robert Wilhelm Ekmanin Turun tuomiokirkkoon maalaamista freskoista, sekä 1860-1867 arvokkaan kokoelman Suomen kirkollisia ja kouluasetuksia.
Ekmanin puoliso vuodesta 1830 oli Sofia Agatha Anders (k. 1876). Heidän poikansa Karl Anders Ekman (1833–1855) oli lupaava taidemaalari, joka kuoli Düsseldorfissa keuhkotautiin vain 22-vuotiaana. Tytär Charlotta (k. 1876) kuului puolestaan 1860-luvulla Tukholman kuninkaalliseen oopperaan.
Eläinlääkäri

Brittiläinen eläinlääkäri poistaa tikkejä kissalta.
Eläinlääkäri on ammatti, jonka harjoittamiseen tarvitaan Suomessa eläinlääketieteen lisensiaatin (ELL) tutkinto. Se on ylempi korkeakoulututkinto, jonka voi suorittaa Helsingin yliopiston eläinlääketieteellisessä tiedekunnassa. Tutkinnon nimi on poikkeuksellisesti lisensiaatti eikä maisteri siksi, koska se on muita ylempiä korkeakoulututkintoja laajempi. Opiskelu eläinlääkäriksi kestää noin 6 vuotta. Laajuudeltaan eläinlääkärin tutkinto on 360 opintopistettä.
Opiskelijat saavuttavat välissä eläinlääketieteen kandidaatin (ELK) tutkinnon. Eläinlääketieteen kandidaatti saa väliaikaiset eläinlääkärinoikeudet yleensä viidennellä vuosikurssilla. Eläinlääketieteen lisensiaatti voi ammatillisena jatkotutkintona suorittaa suomalaisen erikoiseläinlääkärin tutkinnon tai kansainvälisen diplomaatin tutkinnon  tai akateemisena jatkotutkintona väitellä eläinlääketieteen tohtoriksi (ELT).
Eläinlääketieteen kandidaattiyhdistys EKY ry
IVSA Finland (kansainvälisen eläinlääketieteenopiskelijoiden järjestön Suomen jaosto)
Suomessa valmistuu noin 70 eläinlääkäriä vuodessa. Vuoden 2018 alussa Suomessa oli vajaat 3 000 laillistettua eläinlääkäriä, mukaan lukien eläkeläiset ja ulkomailta tulleet. Osa eläinlääkäreistä työskentelee monissa elintarvike- ja lääketeollisuuden tehtävissä.
Ruokavirasto (ent. Evira) laillistaa eläinlääkärinammattia Suomessa harjoittavat. Ruokavirasto tekee päätöksiä ja vastaanottaa ilmoituksia koskien väliaikaista ammatinharjoittamisoikeutta. Ruokavirasto myös valvoo eläinlääkäreitä. Eläinlääkäreistä suurin osa työskentelee kunnaneläinlääkäreinä ja yksityiseläinlääkäreinä.
Eläinlääkärin alat

Eläinlääkäri voi työskennellä monissa tehtävissä.
Pieneläinklinikalla
Potilaina lähinnä koirat ja kissat
Myös eksoottisemmat eläimet, kuten jyrsijät, siilit, linnut, matelijat ja kalat.
Satunnaisesti hoidettavana voi olla myös luonnonvaraisia eläimiä
Tuotantoeläinten parissa
Potilaina esimerkiksi lehmät, siat ja lampaat
Hevosiin painottaen
Eläintarhassa
Potilaina lähinnä eksoottisia eläimiä
Osassa eläintarhoista kuntoutetaan myös luonnonvaraisia eläimiä
Suomessa erittäin harvinainen ammatti
Lääketeollisuudessa
Työskentelee asiantuntijana eläinlääkkeisiin liittyvissä tehtävissä
Elintarvikehygienian parissa
Tarkastuseläinlääkärit ja elintarvikehygienikot
Valvoo esimerkiksi teurastamoiden toimintaa
Laboratoriossa
Virkaa tehden esimerkiksi ministeriössä tai virkaeläinlääkärinä (kunnaneläinlääkäri, läänineläinlääkäri tai tarkastuseläinlääkäri)
Tutkijana
Moni tutkija opettaa samalla yliopistossa ja tekee väitöskirjaa tai väitöskirjan jälkeistä tutkimusta
Erikoistuminen

Eläinlääkäri, joka on erikoistunut johonkin alaan, kutsutaan erikoiseläinlääkäriksi. Tieteellisen ja ammatillisen jatkotutkinnon suorittaminen kestää noin 4 vuotta. Eläinlääkäri voi erikoistua kuuteen eri alaan, joita ovat:
pieneläinsairaudet
hevossairaudet
tuotantoeläinten terveyden ja sairaudenhoito
ympäristöterveydenhuolto
yleiseläinlääketiede
tarttuvat eläintaudit
Tietokoneohjelmat

Monet eläinlääkärit käyttävät työssään tietokoneohjelmia. Eläinlääkäriohjelmat sisältävät keskeiset yksittäisen eläinlääkärin tai eläinklinikan potilastiedot. Ohjelmat käsittelevät yleensä myös laskutuksen.
Eläinlääkäriohjelmista käytetään usein myös termejä "Klinikkaohjelma" sekä "Eläinlääkäriohjelmisto". Lisäksi jotkin eläinlääkärit käyttävät omatekoisia ohjelmia.
Eläinlääkäriksi ulkomailla opiskelemalla

Eläinlääkäriksi voi opiskella myös muualla kuin Suomessa. Viron Tartossa sijaitsevassa Viron maatalousyliopistossa (Eesti Maaülikool, EMÜ) opiskelee merkittävä määrä suomalaisia eläinlääkärin ammattiin. Paikallinen suomalaisten opiskelijoiden opiskelijajärjestö on Suolet Ry.
Myös Latvian yliopistossa Jelgavassa Latvia University of Life Sciences and Technologiesissa opiskelee noin 40 suomalaista eläinlääketieteen opiskelijaa. Heidän paikallinen suomalaisten eläinlääkäriksi opiskelevien ylioppilaiden oma ainejärjestö on nimeltään Fistula ry ja siinä on jäseniä noin 30.
Suomalaisia eläinlääketieteen opiskelijoita on ja on ollut monissa eurooppalaisissa yliopistoissa. Ennen kuin koulutus alkoi Suomessa, tavallisin opiskelupaikka oli Tukholma. Myös Oslossa on ollut paljon opiskelijoita. Saksan yliopistoissa Hannoverissa, Berliinissä (BRD, DDR), Münchenissä, Giessenissä sekä Leipzigissa on ollut jatkuvasti opiskelijoita. Itävallan Wienissä on myös opiskeltu. Yksittäisiä opiskelijoita on ollut Italiassa, Englannissa ja jopa Australiassa. Ennen EU-aikaa laillistuminen oli työlästä, mutta nykyisin varsinkin EU-maista valmistuneille tutkinnot voi hyväksytyttää melko helposti. Samoin säännöin voi Suomessa valmistunut eläinlääkäri siirtyä muihin EU-maihin.
Eläinlääkintäauto

Eläinlääkärintyötä harjoittava eläinlääkäri on oikeutettu hankkimaan autoverosta vapautetun eläinlääkintäauton.
Eläinlääkintäauton tulee olla henkilöautosta (M1-luokka) tai pakettiautosta (N1-luokka) rakennettu ja varustettu, ainoastaan eläinlääkintätyössä käytettäväksi tarkoitettu auto, jossa on tilaa matkustajille vain kuljettajan vieressä olevilla istuimilla. Lisäksi eläinlääkintäauton ohjaamo-osan takana olevan tilan sisäkorkeuden tulee olla 0,8 x 1,4 metrin pituisella alueella vähintään 0,5 metriä. Tässä tilassa tulee olla eläinlääkintätyötä varten kiinteästi asennettu koneellisella jäähdytyslaitteella varustettu säilytystila sekä kiinteät kaapit, laatikostot ja muut tarpeelliset rakenteet.
Mitään erityisiä merkki-, malli- tai hintarajoituksia eläinlääkintäautolla ei ole, kunhan auto on alun perin ollut joko henkilöauto tai pakettiauto. Koska eläinlääkintäautosta tulee N1-luokan erikoisajoneuvo, sillä saa ajaa enintään 100 km/h, jos sen omamassa on enintään 3 500 kg (asetus ajoneuvojen käytöstä tiellä 1257/1992 3. §:n 1. mom.). Eläinlääkintäautoa saa käyttää ainoastaan eläinlääkintätyöhön, ei yksityisajoon. Koska eläinlääkintäauton tulee olla eläinlääkärintointa harjoittavan eläinlääkärin omistama, leasing-auto ei voi olla eläinlääkintäauto, sillä leasing-sopimus katsotaan vuokrasopimukseksi.
Eläinlääkintäauton verovapaus kuoleutuu neljässä vuodessa, minkä jälkeen ajoneuvoluokan saa muuttaa ilman veroseuraamuksia.  Kuoleutumisaika lasketaan rekisteröintipäivästä tai siitä päivästä, jolloin ajoneuvo on muutoskatsastettu eläinlääkintäautoksi. . Eläinlääkintäauton ajoneuvoluokan voi muuttaa ennen verovapauden kuoleutumista, jolloin ajoneuvoverosta vähennetään 1/48 rekisterissäoloajan kutakin täyttä kuukautta kohti. Ajoneuvoluokan muuttaminen voi tarkoittaa esimerkiksi sitä, että eläinlääkintäauto rekisteröidään verolliseksi henkilöautoksi, jolloin sitä saa käyttää yksityisajoon tai sen voi myydä yksityishenkilölle. Ilman ajoneuvoluokan muuttamista eläinlääkintäauton voi myydä vain toiselle eläinlääkärintyötä harjoittavalle eläinlääkärille tai muuttaa muun verovapaan ajoneuvoluokan autoksi, kuten pelastusautoksi tai invataksiksi, ilman veroseuraamuksia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Työvoimatoimiston AVO-ohjelma : Kuvaus eläinlääkärin ammatista
Suomen eläinlääkäriliitto
Helsingin yliopisto, Eläinlääketieteellinen tiedekunta
Eläinlääkärin haastattelu (Ammattinetti)
Eläinlääkärin haastattelu (Opintoluotsi)
Suomen eläinlääkäriasemat paikkakuntakohtaisesti internetissä
Eugen Idestam

Oscar Eugen (Eugén) Idestam (20. joulukuuta 1860 Hämeenlinna − 18. elokuuta 1920 Helsinki)  oli suomalainen juristi ja moninkertainen valtiopäivämies.
Idestamin vanhemmat olivat lääninsihteeri Josef Frans Oskar Idestam ja Selma Sofia Utter. Idestam tuli ylioppilaaksi 1879 ja suoritti oikeustutkinnon 1884, varatuomarin arvon hän sai 1887. Idestam oli senaatin kanslisti talousosastolla vuodesta 1892 ja oikeusosastolla vuodesta 1895. Turun hovioikeuden asessoriksi hän tuli 1902, joskin hänet erotettiin virasta 1903. Idestam oli ensin nuorempi ja sitten vanhempi oikeusneuvosmies Helsingissä 1904–1920. Hän oli aatelissäädyn edustaja valtiopäivillä 1888, 1891,  1894,  1897,  1899 ja 1900.
Eugen Idestamin veli oli korkeimman oikeuden oikeusneuvos Gunnar Idestam.
Eugen Ferdinand von Homeyer

Eugen Ferdinand von Homeyer piirros vuodelta 1889.
Eugen Ferdinand von Homeyer (11. marraskuuta 1809 Nerdin - 31. toukokuuta 1889 Stolp) oli saksalainen lintutieteilijä.
Eugen Ferdinand von Homeyer oli perustamassa Saksan Lintutieteellistä Yhdistystä vuonna 1850. Hän toimi yhdistyksen puheenjohtajana 1876–1883. Hänen veljenpoikansa Alexander von Homeyer oli myös lintutieteilijä.
Homeyer keräsi noin 20 000 linnun kokoelman, jota säilytetään Braunschweigin luonnontieteellisessä museossa.
Teoksia

Systematische Übersicht der Vögel Pommerns. Anklam 1837.
Deutschlands Säugetiere und Vögel, ihr Nutzen und ihr Schaden. Frankfurt a. M. 1877.
Die Spechte und ihr Wert in forstlicher Beziehung. 1879.
Reise nach Helgoland, den Nordseeinseln Sylt, Jyst etc. 1880.
Ornithologische Briefe. Berliini 1881.
Die Wanderungen der Vögel. Leipzig 1881.
Verzeichnis der Vögel Deutschlands. Wien 1885.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Flying Cinema Tour of Helsinki

Flying Cinema Tour of Helsinki toukokuussa 2019
Flying Cinema Tour Of Helsinki on virtuaalielokuvateatteri Helsingin Katajanokalla. Teatteri avattiin 1. joulukuuta 2016. Nimi vaihdettiin kesäkuussa 2018 Flytour Helsingistä nimeen Flying Cinema Tour of Helsinki.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Fourier'n luku

Fourier'n luku on dimensioton suure ja se kuvaa aineen lämmönjohtokykyä. Sitä käytetään erityisesti epästationäärisissä lämmönsiirtolaskuissaselvennä.
Fo={\frac {\alpha t}{L^{2}}}
\alpha  on terminen diffuusiokerroin (m²/s)
t on aika (s)
L on karakteristinen mitta (m)
Eugen Ekman

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ekman vuonna 1960. |  Ekman vuonna 1960. |  Ekman vuonna 1960. |  |
Maa:   Suomi
Miesten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | hevonen |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kööpenhamina 1959 | hevonen |  |
Ekman vaimoineen vuonna 1960.
Eugen Georg Oskar Ekman (s. 27. lokakuuta 1937 Vaasa) on suomalainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija, olympiavoittaja ja yrittäjä.
Ekman voitti Suomen ainoan kultamitalin Rooman olympialaisissa vuonna 1960 jaettuaan sen hevosella Neuvostoliiton Boris Šahlinin kanssa. Hän voitti hevosella myös EM-hopeaa Kööpenhaminassa 1959.
Ekman pääsi Rooman olympialaisiin sattuman kautta, kun TUL ei suostunut yhteistyöhön SVUL:n kanssa, eivätkä TUL:in urheilijat siksi saaneet olympiapaikkaa. Sopua yritti taustalla rakentaa myös Urho Kekkonen. Juuri ennen voittoisaa kilpailua Kekkonen oli lähettänyt tuohtuneen myllykirjeen Voimisteluliiton puheenjohtajalle Erkki Palolammelle. Kirje on julkaistu Kekkosen kirjekokoelmassa Kirjeitä myllystäni 1. Palolammen vastauskirje tuli julkisuuteen, kun se lahjoitettiin Ekmanille Vaasan Telinetaitureiden järjestämässä kultamitalin 50-vuotisjuhlassa 11.8.2010.
Opetusministeriö myönsi vuonna 2002 Ekmanille Pro Urheilu -tunnustuspalkinnon.
Ekman perusti vuonna 1961 toimistokoneita ja -tarvikkeita myyvän Oy Ekman Systems Ab:n, jonka johdossa hän toimi vuoteen 1989.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eugen Ekman Wikimedia Commonsissa
Eugen Ekman – Rooman Olympialaiset 1960 (Ekman Systemsin sivuilla, arkistoitu versio)
Soukola, Timo: / Ekman, Eugen (1937–). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  28.2.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Eugen Bracht

Eugen Bracht 1907.
Eugen Felix Prosper Bracht (1842 Morges – 1921 Darmstadt) oli saksalainen taidemaalari. Hän opiskeli Darmstadtissa, Karlsruhessa ja Düsseldorfissa Hans Guden oppilaana. Hän herätti aluksi huomiota tunnelmallisilla ja luonnonmukaisilla kuvillaan Lüneburgin nummilta.
Nummimaisema (Neu Zittau Berliinin lähellä), 1884
Levähdys Syyrian autiomaassa, 1883
Bracht matkusti 1880 orienttiin, Egyptiin, Syyriaan ja Palestiinaan, ja sai matkalta voimakkaita vaikutteita taiteeseensa, muun muassa värien käyttö voimistui. Bracht on myös maalannut useita teoksia Italiasta ja alppiseuduilta. Toimittuaan 1882–1901 maisemamaalauksen opettajana Berliinin taideakatemiassa Bracht siirtyi opettajaksi Dresdeniin. Viimeisissä maalauksissaan Bracht lähenee Worpswede-koulukuntaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eugen Bracht Wikimedia Commonsissa
Flygtekniska försöksanstalten

Flygtekniska försöksanstalten eli FFA oli 1940 perustettu Ruotsin puolustusministeriön alainen ilmailutekniikan tutkimuslaitos, joka yhdistyi 2000 Försvarets forskningsanstaltin eli FOAn kanssa muodostaen  Totalförsvarets forskningsinstitut eli FOI:n.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Laitoksen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Flygindustri (Junkers)

AB Flygindustri (Afi) oli Ruotsin Limhamnissa 1925–1935 toiminut saksalaisen Junkersin lentokoneita valmistanut tehdas.
AB Flygindustri perustettiin 15. tammikuuta 1925. Sen ainoa tehtävä oli valmistaa Saksassa ensimmäisen maailmansodan päättäneen Versailles’n rauhansopimuksen kieltämiä tuotteita, Junkersin lentokoneita. Eräs peruste sille, että Junkersin tuonaikaiset matkustajakoneet olivat yksimoottorisia oli rauhansopimuksen ehto, joka kiesi Saksalta monimoottorikoneet. Vuonna 1921 voittajavaltiot olivat sallineet siviililentokoneiden tuotannon Saksassa, mutta niiden vientiä valvoi kansainvälinen komissio. Vuonna 1922 Junkers oli alkanut valmistaa lentokoneitaan myös Filissä Neuvostoliitossa. Kun Ruotsin tehdas saatiin valmiiksi, Junkers vetäytyi maaliskuussa 1925 Neuvostoliitosta.
Hugo Junkers alkoi vuonna 1924 neuvotella ruotsalaisten Carl Flormanin ja Adrian Flormanin kanssa. Veljekset olivat perustaneet AB Aerotransport-lentoyhtiön ja pohtivat tuolloin lentokoneiden valmistuksen aloittamista, ja se toteutui Junkersin avulla. Pian Hugo Junkers omisti 82 % ruotsalaisesta lentoyhtiöstä, mutta vaarallisen yhtiön käsite oli Ruotsissa tuolloin käytössä, ja siksi 32 % Junkersin omistuksesta oli ruotsalaisten bulvaanien nimissä.
Afin kautta Junkers aloitti suuremman matkustajakoneen tuotannon ja sotilaskoneiden kehittelyn. Osat tulivat Junkersin tehtaalta Dessausta Saksasta. Kokonaisia näennäisesti Ruotsissa tehtyjä lentokoneita koottiin Dessaussa Versailles’n rauhansopimusta rikkoen.
Afi toimi entisen telakan tiloissa. Toiminnan alussa yhtiön kaikki työntekijät olivat saksalaisia, mutta vähitellen alettiin palkata ruotsalaisia tarkoituksena kouluttaa heitä Ruotsin aseteollisuuden tarpeisiin. Vuoden 1925 lopussa yhtiö työllisti 460 ihmistä. Kun natsi-Saksa alkoi Versailles’n rauhansopimuksen yksipuolisesti purkaen valmistaa sotilaslentokoneita vuonna 1935, Ruotsissa toiminut Afi ajettiin heti alas. Samalla Junkers myi osakkeensa AB Aerotransportista Ruotsin valtiolle.
Afi valmisti Ruotsissa 30 lentokonetta ja osia 40 lentokoneeseen. Se teki muutoksia 85 lentokoneeseen. Koneita vietiin Kiinaan (30 kpl), Neuvostoliittoon (25 kpl), Saksaan (24 kpl), Kolumbiaan (10 kpl), Chileen (8 kpl), Suomeen (7 kpl), Argentiinaan (5 kpl), Portugaliin (5 kpl), Kreikkaan (4 kpl), Japaniin (3 kpl), Jugoslaviaan (2 kpl) sekä Venezuelaan, Espanjaan, Italiaan, Itävaltaan ja Norjaan (yksi kone kuhunkin).
Tehdas toimitti toukokuussa 1930 kolme Junkers K47 -koulukonetta Lipetskiin Neuvostoliittoon siellä toimineelle Saksan armeijan koulutusyksikölle.
AB Flygindustrin valmistamat Junkers-tyypit

Junkers G 24
Junkers R 42/ K 30
Junkers K 53/ A 35
Junkers K 37
Junkers K 39
Junkers F 13
Junkers K 47
Junkers W 33
Junkers K 43
Junkers A 50
Junkers Ju 52/3m
Junkers W 34h
K-tyypit olivat sotilaslentokoneita ja muut siviililentokoneita.
Junkers Ju 52 lentokone.
Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja

Maailmankirjallisuuden kultainen kirja: Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja on Tyyni Tuulion toimittama kirjallisuusantologia, jossa on näytteitä espanjan- ja portugalinkielisestä kirjallisuudesta. Teoksen on julkaissut vuonna 1954 WSOY.
Frösåkerin kihlakunta

Frösåkerin kihlakunnan sijainti Uppsalan läänin kartalla.
Frösåkerin kihlakunta (ruots. Frösåkers härad) oli kihlakunta Tukholman läänissä Ruotsissa. Vuoden 1945 väestönlaskennan mukaan kihlakunnan maapinta-ala oli 1 007,85 neliökilometriä ja asukasluku 9 936 henkeä. Kihlakuntaan kuuluneet kunnat olivat Forsmark, Valö, Hökhuvud, Börstil, Gräsö, Harg ja Edebo.
Kihlakunnan sisällä sijaitsivat Östhammarin ja Öregrundin kaupungit. Kihlakunnan tuolloista kunnista Edebo kuuluu nykyään Norrtäljen kuntaan ja muut Östhammarin kuntaan Uppsalan läänissä.