stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Huuhaa

Thomas Rowlandson, Humpuukia eli paholaisen manaus, 1800.
Huuhaa on sana, jota käytetään perättömistä, epätieteellisistä väitteistä ja uskomuksista. Suomessa Skepsis ry myöntää vuosittain Huuhaa-palkinnon taholle, joka on vakiinnuttanut näennäistieteiden asemaa.
Sanan taustalla on englannin slangisana hoo-ha ’meteli, hässäkkä, kohu’, jonka alkuperästä sanakirjat eivät ole yksimielisiä. Suomessa huuhaasta on puhuttu ainakin 1970-luvulta alkaen.
Huuhaasta puhutaan esimerkiksi yliluonnollisten ilmiöiden, ufojen, horoskooppien, kummitusten, ennustamisen, uskomuslääkinnän ja muun taikauskon yhteydessä. Huuhaan vastakohdaksi asetetaan kriittinen ajattelu ja itseään korjaava tieteellinen menetelmä.
Kirjallisuutta

Häyry, Heta & Karttunen, Hannu & Virtanen, Matti (toim.): Paholaisen asianajaja. Opaskirja skeptikolle.  Helsinki:  Ursa, 1989.  ISBN 951-9269-48-7  Teoksen verkkoversio.
Kaaro, Jani: Kaiken oudon ensyklopedia.  Helsingissä:  BTJ, 2009.  ISBN 978-951-692-731-5
Selin, Risto & Ollikainen, Marketta & Salmi, Ilpo V. (toim.): Paholaisen asianajajan paluu. Opaskirja skeptikolle.  Helsinki:  Ursa, 1997.  ISBN 951-9269-88-6
Aiheesta muualla

Arjanne, Ippi: Kasvoin huuhaan keskellä – matkani siitä pois on ollut hidas, nöyryyttävä ja kivulias. Kulttuuricocktail, Yle.fi 30.1.2021.
Lakotat

Lakotat eli tetonit (suom. "tasangoilla asuvat") kuuluvat siouxien läntiseen haaraan. Heidän perinteinen kulttuurinsa edusti ratsain liikkuvaa tasankointiaanien perustyyppiä, joka on tullut tutuksi niin Villin lännen elokuvista kuin sarjakuvistakin. Lakotojen alkuperäiset maat sijaitsivat Minnesotassa ja Iowassa. 1700-luvun aikana he siirtyivät Missourin lännenpuolisille alueille. Hankittuaan ratsuja lakotat laajensivat asuinmaitaan läpi Etelä-Dakotan aina Montanan ja Wyomingin itäosiin saakka. Black Hillsistä tuli heidän uskonnollinen keskuspaikkansa. 1870-luvulla erimielisyydet Yhdysvaltain kanssa johtivat pohjoisilla tasangoilla käytyyn sotaan, jonka huipentumana pidetään Little Bighornin taistelua 1876.
Lakotat jakaantuvat seitsemään eri heimoon.
Historia > Tulo tasangoille

Lakotain muuttoliikkeen yhtenä syynä pidetään heidän monia sotiaan creiden, assiniboinien ja ojibwojen kanssa. Itäisten siouxien mukaan lakotojen suurin syy siirtymiseen pois Minnesotasta oli toive parempien metsästysmaiden löytymisestä. Cheyennien perimätieto väittää, että lakotat tulivat tasangoille koiravaljakoiden vetäminä. Edetessään kohti länttä lakotat työnsivät syrjään iowat, murskasivat omahat ja kävivät 1700-luvun puolivälissä sotaan suojatuissa kylissään asuvia arikaroja, mandaneita ja hidatsoja vastaan. Saatuaan cheyennien välittäminä ratsuja lakotat valtasivat Black Hillsin (Mustat kukkulat) alueet ja ajoivat pois siellä asuneet kiowat.
Historia > Viimeinen voitto

1800-luvun alkupuolella lakotat vahvistivat asemansa pohjoisten tasankojen vahvimpana kansana. Liikkuessaan pieninä ryhminä he onnistuivat välttämään isorokon ja muitten kulkutautien aiheuttamat suuret tuhot, jotka pahiten vaikuttivat kiinteissä kylissä asuvien kansojen keskuudessa. Lakotojen lukumäärä lisääntyi samalla kun useat heidän naapureistaan menettivät puolet väestöstään.
Yhdysvaltain asutuksen leviäminen pohjoisille tasangoille 1800-luvun puolivälissä aiheutti lisääntyviä levottomuuksia intiaanien ja valkoisen väestön välillä. Monet kirjoitetut rauhansopimukset raukesivat turhina. Lakotain johtoon nousseet Punainen Pilvi, Istuva Härkä ja Hullu Hevonen saavuttivat joitakin merkittäviä voittoja 1860-luvun aikana. Presidentti Ulysses Grant katsoikin sotimisen tulevan aivan liian kalliiksi ja alkoi ajaa rauhanpolitiikkaa intiaaniasiain rauhoittamiseksi. Ennen seuraavan vuosikymmenen puoliväliä lakotat saivat todeta, että Yhdysvaltain poliittinen suunnanmuutos ei riittänyt takaamaan pysyvää rauhaa. Mustilla kukkuloilla tehdyt kultalöydöt ja pyhiä maitaan puolustavien lakotojen lisääntynyt niskurointi johtivat laajaan sotilasoperaatioon, jota johti päämajastaan Chicagosta kenraali Philip H. Sheridan. Hyökkäyksen toimeenpanijaksi valittiin intiaanisodissa kunnostautunut everstiluutnantti George Armstrong Custer. Helppoa voittoa odottanut Custer oli tietämätön vastassaan olevasta ylivoimasta ja johti seitsemännen ratsuväkurykmenttinsä kesällä 1876 lakotojen ja cheyennien leiriin, mutta joutui nopeasti perääntymään huomattuaan sen koon. Pakoa yrittäneet sotilaat joutuivat pian soturien piirittämäksi ja saivat surmansa kukkulalla, joka tunnetaan nykyään nimellä ”Custer Hill”.
Historia > Tasankokulttuurin päätös

Pohjoisten tasankojen taistelut tyrehtyivät seuraavan vuoden aikana. Yhdysvaltain armeija toimi sodankäynnissään järjestelmällisesti ja käytti apunaan lakotain perinteisiä vihollisia pawneita, shoshoneja ja varis-intiaaneja. Keväällä 1877 lakotat, cheyennet ja heitä tukeneet arapahot pakotettiin palaamaan Yhdysvaltain mallin mukaiseen reservaattielämään.
1880-luvulla uuden elämäntavan karuus paljastui lakotoille, ja heidän poliittinen järjestelmänsä hajosi. Myös uskonnolliset seremoniat tukahdutettiin, ja lapset lähetettiin kaukaisiin kouluihin oppimaan vieraan kulttuurin tapoja. Vuosina 1889–1890 lakotojen keskuudessa sai suosiota paiute-intiaanien keskuudesta levinnyt henkitanssirituaali, joka yhdisti kristinuskon oppeja lakotojen uskonnollisiin käsityksiin. Henkitanssia ja siihen yhdistynyttä Wounded Kneen verilöylyä on sanottu surulliseksi loppuluvuksi Yhdysvaltain armeijan ja lakotojen välisissä yhteenotoissa 1800-luvulla.
Historia > Lakotat 1900-luvulla

1930-luvun aikana lakotojen sosiaalinen kanssakäyminen lisääntyi kristillisten kirkkojen järjestämien seurojen myötävaikutuksella. Lakotat yhdistivät kesäisiin tapahtumiin omia tanssejaan ja pelejään, mutta uskonnollinen ja kulttuurillinen herääminen tapahtui kolme vuosikymmentä myöhemmin. Lakotojen elämä oli vaikeaa 1950–1960-luvuilla. Pick-Sloan-nimellä tunnettu patoprojekti työnsi osan Missourin vesistä heidän mailleen, ja 600 lakota-perhettä menetti kotinsa. Yhdysvaltain hallituksen poliittiset suuntaukset kohdistuivat yhä enemmän keinoihin, joilla pyrittiin vähentämään heimoyhteisön merkitystä. Intiaanien uudelleensijoittaminen merkitsi samaa kuin intiaanikansojen lakkauttaminen. Monet lakotat muuttivat New Yorkiin, Los Angelesiin ja Chicagoon uuden terminaatio-politiikan mallia noudattaen.
”Kaupunkilaistuneet” intiaanit eivät kuitenkaan muuttuneet osaksi näkymätöntä massaa, vaan heidän yhteenkuuluvuuden tunteensa voimistui. Radikaalit ajatukset nousivat esiin nuorten keskuudessa. Oglala-lakota Vine Deloria, Jr. kritisoi 1969 kirjassaan Custer Died for Your Sins: An Indian Manifesto amerikkalaisia intiaanihistorian vääristelystä. ”Punainen valta” ja muut radikaalit intiaaniliikkeet valtasivat nopeasti alaa. Minnesotassa 1968 perustettu Amerikan intiaaniliike (American Indian Movement, AIM) nousi saman vuosikymmenen lopulla kaikkien intiaanien puolestapuhujaksi ja järjesti yhä suurempia mielenosoituksia Yhdysvaltoja vastaan. Protestoivien lakotojen ja muiden heimojen vaatimukset kasvoivat, ja tapahtumat johtivat kahden lakotan murhaan. Verityöt kiristivät välejä lakotojen sisäisessä valtataistelussa. Oglala-lakotojen Pine Ridgen reservaatissa puoliverisistä koostunut Guardians of the Oglala Nationin (Goons) ajautui erimielisyyksiin täysveristen lakotojen kanssa, jotka protestoivat valkoisten suorittamia murhia vastaan.  Goons hoiti kyläpoliisin virkaansa väkivaltaisin ottein ja yritti pahoinpidellä lakotojen avuksi tulleen AIM:n johtajan Russell Meansin. Levottomuudet huipentuivat helmikuussa 1973, kun noin 200 aseistettua AIM:n aktivistia ja joukko lakotoja valtasi Wounded Kneen taistelupaikan ja otti vangikseen 11 valkoista siviiliä. Televisio välitti tiedon valtauksesta ympäri maailmaa. Yhdysvaltain viramomaiset reagoivat yllättävällä tavalla, ja lähettivät paikalle armeijan kalustoa ja jopa hävittäjiä. Seuranneessa ammuskelussa muutamia intiaaneja kuoli, kun helikopterista avattiin tuli kirkon katon läpi.
Lakotojen sisäinen valtataistelu jatkui yhä valtauksen jälkeen. Pelon ja epäluulon ilmapiiri vallitsi Pine Ridgessä ja vuonna 1975 kaksi FBI:n asiamiestä ja yksi lakota saivat surmansa samassa reservaatissa käydyssä laukaustenvaihdossa. Vuosisadan lopulla presidentti Bill Clinton teki vierailun Yhdysvaltain köyhimmälle alueelle Pine Ridgeen. Vierailu sai aikaan julkisuutta niin kansallisessa kuin kansainvälisessäkin mediassa. Se oli merkittävä symbolinen ele, sillä kukaan Yhdysvaltain istuvista presidenteistä ei ollut vieraillut intiaanireservaatissa jälkeen Franklin D. Rooseveltin. Monista lupauksista huolimatta Clintonin matka lakotojen luo jäi jokseenkin merkityksettömäksi.
Historia > 2000-luku

AIM:n taistelu lakotojen ja muiden intiaanien oikeuksien puolesta on jatkunut 2000-luvun puolelle. AIM on julistanut Yhdysvalloissa vietettävän kiitospäivän ”Kansalliseksi murheen päiväksi”, koska siirtolaisten tulo toi intiaaneille pelkkää murhetta. Lakotat ovat myös ilmaisseet tyytymättömyytensä heille maksettuihin rahallisiin korvauksiin ja kieltäneet Yhdysvaltain oikeudet Mustiin kukkuloihin. Pitkän linjan aktivisti Russell Means ja lakotojen ylin johto toimittivat Yhdysvaltain ulkoministeriölle joulukuussa 2007 viestin, jossa sanoutuivat irti yli 150 vuotta sitten tehdyistä vanhoista sopimuksista. Kyseessä ei ollut Yhdysvalloista eroaminen, vaan perinteisten maa-alueitten vaatiminen viiden eri osavaltion alueelta, ja itsenäisyyden saavuttaminen. Lakotat ovat etsineet taakseen tukea muun muassa Venezuelasta. Lisäksi heidän vaatimuksensa noudattaa Yhdysvaltain perustuslakia ja on täysin laillinen. Yksikään maailman valtioista ei ole kuitenkaan tunnustanut Lakotahin tasavaltaa.
Kulttuuri > Heimot

Lakotoihin kuului seitsemän eri heimoa, jotka olivat:
| Nimi | Nimi lakotaksi | Merkitys | Asuinalue | Reservaatti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sicangu (brulé) | Sicangu | Poltetut jalat  | Etelä-Dakota, Nebraska | Rosebudin reservaatti |
| Oglala | Oglala | Hajaantuneet | Etelä-Dakota, Nebraska | Pine Ridgen reservaatti |
| Hunkpapa | Hunkpaphaya | Leiriympyrän päässä asuvat | Pohjois-Dakota | Standing Rockin reservaatti |
| Minneconjou | Mnikhówozu | Istuttavat veden ääreen | Etelä-Dakota | Cheyennejoen reservaatti |
| Sihasapa | Sihasapa | Mustat jalat | Etelä-Dakota | Cheyennejoen reservaatti |
| Itazipco (sans arc) | Itázipcho | Ilman jousia | Etelä-Dakota | Cheyennejoen reservaatti |
| O’ohenunpa | Oohenonpa | Kaksi kattilaa | Nebraska | Cheyennejoen reservaatti |
Kulttuuri > Kylät

Oman perimätietonsa mukaan lakotat tulivat ”maan alta”. Heidän historiansa alkaa Black Hillsistä eikä tunnista sitä aiempia tapahtumia. Lakotojen kulttuuri oli avoin vaikutteille. Se oli rakenteeltaan joustava ja omaksui uusia piirteitä jatkuvasti. Tasangoille tullessaan he löysivät niin ratsut, tipit kuin aurinkotanssinkin. Miesten ja naisten seurat olivat tärkeä osa yhteiskuntaa. Lakota-yhteisön perusyksikkö oli thiyóspaye eli laajentumaperhe. Pienempi yksikkö tiwáhe (ydinperhe) käsitti avioparin lapsineen. Laajentumaperheeseen saattoi kuulua useita sukulaisia, joten sen koko vaihteli kymmenestä useaan sataan. Lakotojen sukulaissuhteet olivat vaikeasti tulkittavia, ja joskus leirikuntien määriä saatettiin kasvattaa ottamalla niihin asukkaita, jotka eivät kuuluneet sukuun.
Lakotojen laajentumaperheistä koostuvat monet heimokunnat muodostivat vielä suuremman kokonaisuuden, heimon. Yhdessä nämä 7 heimoa tunnettiin lakotojen kansana, joka puolestaan kuului laajalle levinneeseen siouxien liittoon, seitsemän neuvoston tuleen.
Kulttuuri > Uskonto

Wakan Tanka (Suuri Henki) oli lakotojen elämää hallitseva kaikkialle yltävä voima, johon he suhtautuivat pelonsekaisella kunnioituksella. Wakan Tankaa ei pidetty yksittäisen olennon ilmentymä, kuten kristityt pitivät Jumalaansa, vaan se nähtiin enemmänkin koko maailmankaikkeutta yhdistävänä kokonaisvaltaisuutena. Tämän yliluonnollisen jumaluuden alla toimi joukko pyhiä voimia kuten aurinko, kuu ja tähdet. Lisäksi Wakan Tankan alaisuudessa työskenteli joukko näkymättömiä henkiolentoja. Eurooppalaisten mukana tullut kristinusko muutti lakotojen uskonnollista näkemystä, ja sai heidät 1800-luvulla rinnastamaan oman luojansa kristinuskon Jumalaan, jota se periaatteessa jo olikin.
Vanhan perimätiedon mukaan lakotoilla oli seitsemän pyhää riittiä, joista osa on seurannut heidän mukanaan läpi historian tähän päivään asti. Esimerkkinä säilyneistä tai uudelleen henkiin herätetyistä rituaaleista ovat vainajan muistotilaisuus vuosi tämän kuoleman jälkeen sekä puberteettiseremonia tyttöjen ja poikien aikuisiksi kasvamiselle. Tärkein tämän päivän seremonioista on aurinkotanssi ja siihen kuuluva sekä fyysinen että henkinen puhdistautuminen hikoilumajassa. Keskikesän aikaan järjestettävä aurinkotanssi on viime vuosina saanut myös yhä enemmän naisia asettamaan itsensä alttiiksi kärsimyksille.
Kulttuuri > Avioliitto

Neitsyet ja naimattomat tytöt olivat lakotojen keskuudessa korkealle arvostettuja. He vannoivat koskemattomuuttaan erityisillä neitsyttulilla, joita poltettiin yleisissä seremonioissa. Jos joku tiesi tytön valehtelevan, hänet oli mahdollisuus osoittaa huijariksi. Monet nuoret lakotamiehet keräsivät naiskokemuksia ja kirjoittivat valloittamistaan tytöistä ivalauluja, joita laulettiin leirinuotiolla. Sukulaiset pyrkivät suojelemaan parhaansa mukaan nuoria tyttöjä turhan innokkailta ihailijoilta. Eräs keino estää liian varhaiset suhteet oli sitoa yön ajaksi tytön jalat toisiinsa kiinni.
Avioliitto oli miehelle lähes välttämätön jo talouden ylläpidon vuoksi. Hänellä oli lupa useampaan vaimoon, jotka usein olivat keskenään sisaruksia. Uskoton vaimo saattoi menettää tekonsa seurauksena palmikkonsa tai joskus myös nenänpäänsä. Joissakin tapauksissa hänet surmattiin. Jos lakotamies kyllästyi vaimoihinsa, hän saattoi yhtenä vaihtoehtona lahjoittaa nämä pois. Vaimon oikeuksiin kuului jättää mies niin halutessaan. Avioeron syyksi miehellä riitti vaimon uskottomuus tai laiskuus. Naisella suurin syy eroon oli miehen pelkuruus.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lakotojen itsenäisyysasiaa ajava sivusto arkisto. (englanniksi)
Sioux-intiaanien heimoalueet ja nykyiset reservaatit.
Istuva Härkä oli kuuluisin lakota. (Maalaus Henry F. Farny.
Lakotat haluavat takaisin Paha Sapan, Mustat kukkulat.
Lakota-kylä.
Onnenkivi

Jalokiviä ja puolijalokiviä. 1 – turkoosi, 2 – hematiitti, 3 – krysokolla, 4 – tiikerinsilmä, 5 – kvartsi, 6 – turmaliini, 7 – karneoli, 8 – pyriitti, 9 – sugiliitti, 10 – malakiitti, 11 – ruusukvartsi, 12 – lumihiutale obsidiaani, 13 – rubiini, 14 – akaatti, 15 – jaspis, 16 – ametisti, 17 – blue lace -akaatti, 18 – lapislatsuli
Onnenkivi on astrologiassa jalo- tai korukivi, jonka uskotaan tuottavan onnea kantajalleen. Jokaiselle horoskooppimerkille on nimetty 1–2 onnenkiveä, jotka vaihtelevat. Eri horoskooppimerkeille voi olla myös samoja onnenkiviä. Alla on yksi tällainen jaottelu.
Kauris – Jaspis/Onyks
Vesimies – Haukansilmä/Turkoosi
Kalat – Ametisti/Krysopaasi
Oinas – Jaspis/Karneoli
Härkä – Karneoli/Ruusukvartsi
Kaksonen – Sitriini/Tiikerinsilmä
Rapu – kvartsiblue-lace akaatti
Leijona – Spektroliitti/Vuorikide
Neitsyt – Akaatti/Sitriini
Vaaka – ametisti/vuorikristalli/opaali/berylli/ruusukvartsi/aventuriini/sitriini/
Skorpioni – Karneoli/Sitriini
Jousimies – ametisti/aventuriini  akaatti
Aiheesta muualla

Horoskooppi- ja onnenkivet. Suomen kultaseppien liitto (Arkistoitu – Internet Archive)
Tony Hällfors

| Tony Hällfors> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  ohjaaja, televisiojuontaja
Lapset:  3
Näyttelijä
Aktiivisena:  2003–
Aiheesta muualla
IMDb 
Tony Hällfors on suomalainen ohjaaja sekä televisiojuontaja. Hän on toiminut ohjaajana useissa suomalaisissa televisiosarjoissa, kuten Putous, Diili, Idols ja Duudsonit tuli taloon. Hällfors tunnetaan erityisesti YouTubessa levinneestä viraalivideosta "Mtv3 Voittopotin juontajalla huono päivä!", jota on katsottu tammikuussa 2025 yhteensä 3,8 miljoonaa kertaa. Nykyisin hän asuu Vihdin Nummelassa.
Ohjaustöitä

| Vuosi | Ohjelma | Jaksot |
| --- | --- | --- |
| 2024 | Levyraati | 1 |
| 2023 | YleXPop |  |
| 2023 | Eduskuntavaalit 2023 | 5 |
| 2022 | Vesa-Matti Loiri – Taiteilija |  |
| 2022 | Aluevaalit 2022 | 2 |
| 2022 | Kuusijuhla |  |
| 2021 | Kuntavaalit 2021 | 3 |
| 2021 | Yle Olohuone | 1 |
| 2021 | Elämän nälkä – Pave Maijanen ikuisesti |  |
| 2021 | Elämäni biisi | 1 |
| 2019 | Uuden Musiikin Kilpailu |  |
| 2019 | Eduskuntavaalit 2019 |  |
| 2013-2014 | Duudsonit tuli taloon | 18 |
| 2013 | Dancing on Ice |  |
| 2013 | Hell’s Kitchen Suomi | 1 |
| 2012 | Enbuske & Linnanahde crew | 1 |
| 2012 | Hyvät ja huonot uutiset | 3 |
| 2012 | Harjakaisen & Piisisen talkoot | 1 |
| 2011 | Diili | 1 |
| 2011 | Vedetään hatusta | 1 |
| 2011 | Idols | 1 |
| 2011 | Putous | 1 |
| 2008 | Hyvät naiset ja herrat | 23 |
Samtredia

| Samtredia (სამტრედია) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Samtredia
 Koordinaatit: 42.1644°N, 42.3469°E 
Valtio:   Georgia
Hallintoalue:  Imereti
Piirikunta:  Samtredian piirikunta
Kaupungiksi:  1921
Korkeus:  25 m
Väkiluku (2014)  ():  25 318
Aikavyöhyke:  UTC+4
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Samtredia (georg. სამტრედია) on kaupunki Samtredian piirikunnassa Imeretin hallintoalueella Georgiassa.  Kaupungin väkiluku on noin 25 318 (vuonna 2014).
Samtredia sijaitsee alangolla Rioni- ja Tskhenistsqalijoen välissä 244 kilometriä maan pääkaupungista Tbilisistä ja 27 kilometriä Imeretin pääkaupungista Kutaisista länteen. Georgian tärkeimmät tiet ja rautatiet kohtaavat Samtrediassa, joten se on yksi maan merkittävimmistä liikenteellisistä keskuksista. Myös Kopitnarin lentoasema sijaitsee kymmenen kilometrin päässä kaupungista. Samtredian piirikunnan ilmasto on kostean subtrooppinen: talvet ovat lauhoja ja lämpimiä ja kesät kuumia.
Samtredia kehittyi kaupungiksi tärkeästä rautateiden risteysasemasta 1880-luvulla ja sai kaupunkioikeudet vuonna 1921. Neuvostohallinnossa kaupunki teollistui tuottamaan elintarvikkeita ja puutuotteita.
Strategisen sijaintinsa vuoksi Samtredialla oli huomattava rooli Georgian levottomuuksissa 1990-luvun alussa: laajalti uutisoidussa välikohtauksessa 26.–30. heinäkuuta 1990 neuvostovastaiset oppositioryhmät tukkivat Samtredian risteyksen ja pakottivat siten Georgian neuvostojohdon ottamaan käyttöön vapaamielisen vaalilain. Maalis–huhtikuussa 1991 risteyksen tukki vuorostaan Zviad Gamsakhurdian uusi hallitus yrittäessään painostaa Neuvostoliiton keskushallintoa. Saarto aiheutti kuitenkin vakavia vahinkoja Georgian taloudelle ja naapurimaa Armenialle, joka oli suureksi osaksi riippuvainen Georgian rautateistä. Myöhemmin vuonna 1993 Samtredia joutui yhdeksi Georgian sisällissodan keskeisimmistä taistelukentistä, jossa syrjäytetylle presidentti Gamsakhurdialle uskolliset joukot ottivat yhteen vallankaappauksen jälkeistä hallitusta kannattavien joukkojen kanssa ja pitivät lyhyen aikaa kaupunkia hallussaan 17.–23. lokakuuta 1993 uhaten kaikkia yhteyksiä Tbilisiin. Vaikka Samtredia on ollut siitä lähtien rauhallinen, Neuvostoliiton kaatumisen jälkeinen kriisi johti syvään taloudelliseen taantumaan, jonka vaikutukset jatkuivat yli vuosikymmenen.
Samtredan rautatieasema.
Teatteri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samtredia Wikimedia Commonsissa
Samtredian piirikunnasta (georgiaksi) (imereti.gov.ge)
Efemeridi

Efemeridijulkaisu Almanach Perpetuumin ensimmäinen sivu
Efemeridi on almanakan kaltainen taulukko taivaankappaleiden sijainnista. Se ilmoittaa taivaankappaleen koordinaatit yleensä ekvatoriaalisessa koordinaatistossa tiettyinä päivinä ja kellonaikoina. Efemeridejä julkaistaan yleensä komeettojen, asteroidien, planeettojen, Kuun, Auringon sekä Maata kiertävien satelliittien paikoista. Efemeridit riippuvat jonkin verran havaitsijan paikasta maapallolla, mutta lukuun ottamatta lähimpiä taivaankappaleita kuten Kuuta ja joitakin Maan lähiasteroideja, erot ovat hyvin pieniä.
Efemeridien laskeminen oli 1700-luvulle tähtitieteilijöiden tärkeimpiä tehtäviä, kunnes enemmän taivaankappaleiden fysiikkaan liittyvät tutkimuskohteet korvasivat työlään ja tylsän laskennan. Taivaankappaleiden efemeridit on julkaistu perinteisesti kirjoina, mutta nykyään ne lasketaan yleensä tietokoneella. Jokseenkin kaikki tähtikarttaohjelmat osaavat tarvittaessa laskea ja tulostaa halutun kohteen efemeriditaulukon.
Tyypillisesti efemeridit kattavat useita satoja vuosia. Esimerkiksi asteroidien ja komeettojen radoissa tapahtuu kuitenkin satojen vuosien aikaskaalassa muiden kappaleiden vuorovaikutuksista johtuvia muutoksia, joita ei voida ennustaa analyyttisesti. Siksi efemerideille tulee aina ilmoittaa epookki, jolle koordinaatit on annettu, kuten J2000.0.
Nykyiset tieteelliset efemeridit antavat usein myös muuta hyödyllistä tietoa kohteesta, kuten sen etäisyyden, kirkkauden, näennäisen halkaisijan tai nousu- ja laskuajat.
Efemeridejä käytetään tähtitieteen lisäksi navigoinnissa sekä esimerkiksi valokuvauksessa, kun valaistuksen suunnittelussa halutaan huomioida Auringon tai Kuun nousu- ja laskuajat.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
JPL HORIZONS
Valokuvaajan efemeridi
Forer-ilmiö

Forer-ilmiö (myös Barnum-ilmiö, P. T. Barnumin mukaan) tarkoittaa, että ihmiset hyväksyvät epämääräiset ja yleismaailmalliset selitykset erittäin osuviksi kuvauksiksi persoonallisuudestaan, jos niiden väitetään olevan juuri heitä varten tehtyjä. Forer-ilmiö voi tarjota syyn näennäistieteiden, kuten astrologian, grafologian ja ennustamisen, suosioon.
Forer-ilmiö on nimetty psykologi Bertram R. Forerin (1914–2000) mukaan, joka vuonna 1948 teetti oppilaillaan persoonallisuustestin ja antoi myöhemmin testin tulokset. Oppilaat saivat sitten arvioida, kuinka hyvin testitulos sopi heidän persoonallisuuteensa asteikolla 0–5. Keskimääräinen tulos oli 4,26. Tämän jälkeen Forer paljasti, että oli jakanut kaikille oppilaille saman testituloksen, joka oli lainattu horoskoopista.lähde?
Myöhemmissä tutkimuksissa on havaittu, että koehenkilö uskoo analyysiin enemmän, jos:lähde?
sen kerrotaan koskevan vain häntä
hän pitää arvioijaa auktoriteettina
analyysi luettelee enimmäkseen myönteisiä ominaisuuksia.
Kirjallisuutta

Dickson, D. H.; Kelly, I. W. (1985): The ”Barnum Effect” in Personality Assessment: A Review of the Literature. — Psychological Reports (Missoula), 57 (1), s. 367–382. ISSN 0033-2941 (englanniksi)
3. syyskuuta

3. syyskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 246. päivä (247. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 119 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Soile, Soili, Soila
suomenruotsalainen kalenteri: Solveig
ortodoksinen kalenteri: Anto, Isto, Ari, Viivi
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Šeará
vanhemmissa kalentereissa: Alfhild, Ebba, Elisa, Eusebius, Mansvetus, Saini, Serafia, Serafiia, Serafiima, Serafiina, Serafina, Seraphia, Seraphina, Serapia, Soilikki