stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruggero Leoncavallo
Elämä > Uran alku

Opiskeltuaan Leoncavallo muutti Kairoon, Egyptiin, jossa hänen setänsä työskenteli. Egyptissä ollessaan Leoncavallo elätti itseään lähinnä soittamalla pianoa. Vuonna 1882 Kairossa puhkesi kapina, jonka vuoksi Leoncavallo päätti palata Eurooppaan. Hän oli kuitenkin lähes varaton ja joutui hankkimaan rahaa pitämällä pianokonsertin Kairossa. Leoncavallo siirtyi Ranskaan, jossa hän vietti kuusi seuraavaa vuotta. Ranskassa Leoncavallo kierteli kahviloissa ja ravintoloissa soittamassa pianoa ja laulamassa. Hän opetti myös joskus pianonsoittoa ja laulamista. Hän työskenteli aluksi Marseillessa, mutta siirtyi sittemmin Pariisiin. Leoncavallo myös sävelsi ja julkaisi säveltämiään pienimuotoisia lauluja. Ranskassa Leoncavallo tutustui baritoni Victor Maureliin, joka myöhemmin esitteli säveltäjän kustantaja Giulio Ricordille. Ranskassa oleskellessaan Leoncavallo sävelsi yhden varhaisimmista teoksistaan, sinfonisen runoelman La nuit de mai.
Leoncavallo palasi Italiaan pysyvästi vuonna 1888. Hän asettui Milanoon. Kustantaja Giulio Ricordi kiinnostui Leoncavallon musiikista ja pyysi tätä säveltämään valmiiksi oopperan I Medici. I Medicin oli alun perin tarkoitus olla osa italialaista renessanssia käsittelevää oopperatrilogiaa nimeltään Crepusculum. Leoncavallo oli saanut idean trilogiaansa Richard Wagnerin oopperatetralogiasta Nibelungin sormus. Trilogiasta kuitenkin valmistui lopulta ainoastaan yksi ooppera. Trilogian muiden oopperoiden nimiksi Leoncavallo oli suunnitellut Savonarolaa ja Cesare Borgiaa. Hän ei kuitenkaan säveltänyt niitä loppuun eikä julkaissut.
Kun I Medicin libretto ja musiikki olivat valmiina vuonna 1888, Ricordi ei pitänyt lopputuloksesta. Sen vuoksi hän kieltäytyi kustantamasta Leoncavallon oopperaa. Pian Leoncavallo tutustui kuitenkin kustantaja Sonzognoon, jolle säveltäjä tarjosi oopperoitaan. Sonzogno kustansikin useita Leoncavallon tulevia oopperoita.
Nuoruudessaan Leoncavallo asui ja kierteli pianistina myös Turkissa, Kreikassa, Saksassa, Belgiassa ja Alankomaissa.
Elämä > Pajatso

Osia  Enrico Caruson laulamana (äänitetty 17. maaliskuuta 1907)
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Ricordin torjuttua I Medicin Leoncavallo päätti jättää oopperatrilogian säveltämisen sikseen. Hän alkoi säveltää verististä oopperaansa Pajatso (I Pagliacci), jonka ansiosta hän nousi suureen suosioon. Pajatso on yhä yksi maailman tunnetuimmista oopperoista. Leoncavallo oli saanut idean Pajatsoon, kun hän oli nähnyt säveltäjä Pietro Mascagnin Cavalleria rusticanan ensiesityksen Roomassa vuonna 1890. Pajatson tyypillinen esitys kestää noin tunnin ja se esitetään usein yhdessä Cavalleria rusticanan kanssa. Oopperan kustansi Sonzogno. Teoksessa on prologi ja kaksi näytöstä. Ooppera valmistui viidessä kuukaudessa.
Pajatso sai ensiesityksensä Teatro dal Vermessä, Milanossa 21. toukokuuta 1892. Ensiesitystä johti kapellimestari Arturo Toscanini. Ensiesityksessä baritonin osan lauloi Leoncavallon ystävä Victor Maurel.
Pajatsosta tehtiin vuonna 1907 ensimmäinen italialaisen oopperan nauhoitus. Leoncavallo itse johti esitystä.
Elämä > I Medici

Pajatson saaman suosion ansiosta Leoncavallon aiemmin säveltämä ooppera I Medici päätettiin esittää. Se sai ensiesityksensä 10. marraskuuta 1893. Se ei kuitenkaan yltänyt Pajatson saamaan suosioon. I Medici ensiesitettiin Pajatson tavoin Teatro dal Vermessä. Koska I Medici ei saanut Leoncavallon toivomaa suosiota, hän päätti jättää suunnittelemansa oopperatrilogian kaksi viimeistä oopperaa säveltämättä. Teoksen kustansi Sonzogno, joka oli saanut siihen luvan Ricordilta.
Samoihin aikoihin, kun Leoncavallo oli säveltämässä I Mediciä, hän myös avusti Giacomo Puccinia oopperan Manon Lescaut säveltämisessä.
Elämä > Chatterton

I Medicin ensiesityksen jälkeen Leoncavallo teki uuden version aiemmin säveltämästään oopperasta Chatterton. Oopperan ensimmäinen versio oli valmistunut vuonna 1876, jolloin Leoncavallo oli Bolognan yliopistossa opiskelemassa kirjallisuutta. Chattertonin uudistettu versio sai ensiesityksensä Teatro Argentinassa, Roomassa 10. maaliskuuta 1896.
Ooppera kertoi 17-vuotiaana itsemurhan tehneen runoilija Thomas Chattertonin (1752–1770) elämästä. Ooppera oli alun perin neljässä näytöksessä, mutta uudistetussa versiossa oli vain kolme näytöstä. Kun ooppera esitettiin vuonna 1896, ranskalainen säveltäjä Jules Massenet kirjoitti Leoncavallolle onnitellakseen tätä. Marraskuussa 1908 Chattertonista nauhoitettiin aaria Tu solo a me rimani baritoni Titta Ruffon tulkitsemana.
Chattertonia esitetään nykyisin harvoin, mutta siitä on tehty joitakin levytyksiä.
Elämä > La bohème

Leoncavallon seuraava ooppera oli vuonna 1897 valmistunut nelinäytöksinen La bohème. Se perustui Henri Murgerin kirjoittamaan näytelmään La vie de bohème. Oopperan ensiesitys oli Teatro La Fenicessä, Venetsiassa 6. toukokuuta 1897. Vain runsasta vuotta aiemmin oli saanut ensiesityksensä Giacomo Puccinin samanniminen ja samaan aiheeseen perustuva ooppera La bohème. Puccini oli aloittanut oopperan säveltämisen tietäen, että Leoncavallo oli jo säveltämässä oopperaa samasta aiheesta. Puccinin ooppera kuitenkin valmistui runsasta vuotta Leoncavallon teosta aiemmin. Leoncavallo teki myöhemmin La bohèmestaan uudistetun version, Mimì Pinsonin. Se ensiesitettiin Teatro Massimossa, Palermolla vuonna 1913. Leoncavallon La bohème jäi Puccinin La bohèmen varjoon eikä se kuulu oopperatalojen vakio-ohjelmistoon.
Elämä > Zazà

Vuonna 1900 Leoncavallo sävelsi nelinäytöksisen oopperan Zazà. Sen ensiesitys oli 10. marraskuuta 1900 Teatro Liricossa, Milanossa. Ensiesitystä johti Arturo Toscanini. Laulajina siinä esiintyivät pääosissa Rosina Storchio, Edoardo Garbin, Mario Sammarco ja Clorinda Pini Corsi. Ooppera esitetään nykyään harvoin kokonaisuudessaan, mutta siihen sisältyy suosittu baritoniaaria "Zazà, piccola Zingara". Zazà perustui ranskalaisten Pierre Bertonin ja Charles Simonin kirjoittamaan Zaza-nimiseen näytelmään.
Vuosien 1900 ja 1920 välillä Zazàsta tehtiin yli viisikymmentä uutta produktiota. Geraldine Farrar esitti Zazàn naispääosan Metropolitan-oopperassa jäähyväiskonsertissaan 22. huhtikuuta 1922.
Zazàn kanssa samaan aikaan Leoncavallo oli säveltämässä sinfonista runoelmaansa Serafitaa sekä balettia La vita d'una marionetta. Serafita perustui Honoré de Balzacin kirjoittamaan samannimiseen romaaniin. Teoksen alkuperäinen nimi oli Séraphitus Séraphita, mutta siitä käytetään usein nimeä Serafita. Se jäi Leoncavallon ainoaksi sinfoniseksi runoelmaksi vuosina 1886–1887 Pariisissa sävelletyn La nuit de main lisäksi.
Elämä > Der Roland von Berlin

Leoncavallon oopperat olivat saaneet suosiota Saksassa, jonka ansiosta Saksan Vilhelm II tilasi Leoncavallolta aiheeltaan saksalaisen oopperan. Sen nimeksi tuli Der Roland von Berlin (Il Rolando di Berlino). Teoksen ensiesitys oli Deutsche Operissa, Berliinissä 13. joulukuuta 1904. Oopperan libretto perustuu Willibald Alexiksen teokseen. Der Roland von Berlinistä käytetään joskus myös lyhyempää nimeä "Der Roland". Oopperassa on neljä näytöstä. Der Roland von Berlinin suosio ei kestänyt kauan eikä se kuulu oopperatalojen vakio-ohjelmistoon.
Elämä > Viimeiset oopperat ja operetit

Leoncavallolta valmistuivat vielä oopperat Maia (1910), Gli Zingari (1912) ja Mimì Pinson (1913). Kaikki neljä valmistuivat Leoncavallon asuessa Brissagossa, Sveitsissä. Maia ensiesitettiin Teatro Costanzissa, Roomassa 15. tammikuuta 1910 ja Gli Zingari Lontoossa 16. syyskuuta 1912. Leoncavallo teki Maian yhteistyössä locarnolaisen runoilija Angelo Nessin kanssa. Maia jäi yhdeksi Leoncavallon harvoista oopperoista, jonka librettoa hän ei ollut itse kirjoittanut. Nessi teki Leoncavallon kanssa yhteistyötä myös useissa muissa teoksissa, kuten kolminäytöksisessä operetissa Malbruk, joka sai ensiesityksensä Teatro nazionalessa, Roomassa 19. tammikuuta 1910.
Leoncavallon seuraava ooppera, Mimì Pinson oli uudistettu versio hänen vuonna 1897 säveltämästään La bohèmesta. Mimì Pinson sai ensiesityksensä Teatro Massimossa, Palermolla vuonna 1913. Leoncavallon viimeiseksi oopperaksi jäi Edipo re. Hän aloitti sen säveltämisen 1910-luvun lopulla, mutta se jäi kesken säveltäjän kuollessa vuonna 1919. Edipo re sai kantaesityksensä 13. joulukuuta 1920 Chicagossa. Italiassa teos esitettiin ensimmäistä kertaa vasta vuonna 1958.
Kun Leoncavallo kuoli, häneltä jäi kesken myös ooppera Prometeo. Sitä ei ole vieläkään julkaistu eikä esitetty.
Koska Leoncavallon myöhempien oopperoiden menestykset jäivät lyhytaikaisiksi, hän päätti kokeilla taitojaan operetissa. Hän sävelsi kolmentoista viimeisen elinvuotensa aikana (1906–1919) yhteensä kymmenen operettia. Niistä ensimmäinen, Le jeunesse de Figaro sai ensiesityksensä Yhdysvalloissa vuonna 1906. Leoncavallo sävelsi seuraavaa operettiaan, Malbrouckia (Malbrukia) suunnilleen samanaikaisesti ooppera Maian kanssa. Malbrouck oli yhteistyö runoilija Angelo Nessin kanssa. Nessin sanoittama operetti sai ensiesityksensä Teatro Nazionalessa, Roomassa 19. tammikuuta 1910. Malbrouckia seurasi 24. kesäkuuta 1912 La reginetta delle rosen ensiesitys Teatro Costanzissa, Roomassa. Leoncavallon seuraava operetti, Are You There?, esitettiin ensimmäistä kertaa Lontoossa 1. marraskuuta 1913. Tämän jälkeen vielä kolme operettia ehdittiin ensiesittää säveltäjän elinaikana:
La candidata (1915)
Prestami tua moglie (1916)
Goffredo Mameli (1916)
Näistä Prestami tua moglie sai ensiesityksensä Casino delle Termessä, Montecatinissa, samassa kaupungissa, jossa Leoncavallon huvila sijaitsi. Hieman Leoncavallon kuoleman jälkeen, 16. lokakuuta 1919 esitettiin A chi la giarrettiera?. Myös operetit Il primo bacio ja La maschera nuda ensiesitettiin vasta postuumisti säveltäjän kuoleman jälkeen vuosina 1923 ja 1925.
Elämä > Viimeiset vuodet ja kuolema

Vuosina 1902–1914 Leoncavallo asui Brissagossa, Sveitsissä, jossa sijaitsee nykyään hänelle omistettu Museo Ruggero Leoncavallo. Säveltäjä asettui vanhemmalla iällään Montecatini Termeen, jossa hänellä oli huvila. Hän oli saanut ostettua huvilan Pajatson ansiosta ansaitsemillaan rahoilla. Säveltäjän viimeisinä vuosina häntä katkeroitti se, että hänen ainoaksi pysyvästi suosituksi teoksekseen oli jäänyt vuonna 1892 ensiesitetty Pajatso.
Leoncavallo kuoli munuaissairauteen hänen huvilallaan Montecatini Termessä 9. elokuuta 1919. Hänet haudattiin Cimitero delle Terre Santen hautausmaalle, Firenzeen. Leoncavallo oli eläessään toivonut tulevansa haudatuksi Brissagoon. Sen vuoksi hänen maalliset jäännöksensä siirrettiin sinne vuonna 1989.
Musiikki

Leoncavallo tunnetaan ensisijaisesti oopperoiden säveltäjänä. Niiden lisäksi hän sävelsi muun muassa operetteja ja lauluja. Leoncavallo kirjoitti itse libretot useimpiin oopperoihinsa ja operetteihinsa. Muun muassa Maiaan libreton kirjoitti kuitenkin Leoncavallon ystävä Angelo Nessi.
Leoncavallo omien sanojensa mukaan sai inspiraation sävellyksiinsä nopeasti. Hän mietti jotkut sävellyksensä mielessään valmiiksi ennen kuin hän kirjoitti ne ylös.
Leoncavallolla oli oopperoidensa ohessa useita pienempiä projekteja. Hän sävelsi kymmenen operettia, pientä, kevyttä oopperaa. Niistä yhtä, kolminäytöksistä Malbrouckia pidetään laajuutensa vuoksi joskus oopperana.
Musiikki > Teoksia > Oopperat

Pajatso (Pagliacci)  (1892)
I Medici  (1893)
Chatterton  (1896)
La bohème  (1897)
Zazà  (1900)
Der Roland von Berlin  (1904)
Maia  (1910)
Gli Zingari  (1912)
Mimì Pinson  (1913)
Edipo re  (kantaesitys 1920)
Prometeo  (julkaisematon ja esittämätön)
Ave Maria  (keskeneräinen ja esittämätön)
Tormenta  (keskeneräinen ja esittämätön)
Musiikki > Teoksia > Operetit

Le jeunesse de Figaro (1906)
Malbrouck (1910)
La reginetta delle rose (1912)
Are You There? (1913)
La candidata (1915)
Prestami tua moglie (1916)
Goffredo Mameli (1916)
A chi la giarrettiera? (1919)
Il primo bacio (ensiesitys 1923)
La maschera nuda (ensiesitys 1925)
Musiikki > Teoksia > Orkesterisävellykset

La nuit de mai (sinfoninen runoelma, 1886–1887)
Serafita (sinfoninen runoelma, 1894)
Musiikki > Teoksia > Baletit

La vita d'una marionetta (1900)
Musiikki > Teoksia > Lauluja

Mattinata
Aprile
L'addio
Pensiero
Ninna Nanna
Hymne à la Lyre
Musiikki > Teoksia > Pianokappaleita

Gondola
Tarantella
Au bord du lac
Papillon
Gavotte
Notturno
Musiikki > Teoksia > Muuta

Requiem (keskeneräinen)
Inno della Lega nazionale (1913)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Leoncavallon elämäkerta ym. (englanniksi)
Leoncavallo (saksaksi), (italiaksi)
Ruggero Leoncavallo International Music Score Library Project (englanniksi)
Tuotantotekniikka

Tuotantotekniikka käsittää kaiken sen tekniikan, jota ihminen käyttää elinkeinojensa harjoittamiseen.
Valmistustekniikka

Valmistustekniikka (engl. manufacturing), jossa metalleista, puusta, muoveista ja muistakin raaka-aineista, kuten keraamista, tekstiileistä ja luusta valmistetaan esineitä työstämällä, muovaamalla tai yhdistämällä muihin materiaaleihin kokoamalla, hitsaamalla, kutomalla, ompelemalla, liimalla tai muulla tavalla liittämällä. Valmistustekniikan alueeseen kuluvat tuotantolaitokset koostuvat usein monista yksittäisistä, omalla ohjauksella toimivasta tai työntekijän käyttämästä tuotantokoneesta.
Prosessitekniikka

Prosessitekniikka (engl. processing) sisältää sellaiset tuotantotekniikat, joissa raaka-aineita käsitellään neste-, kaasu- tai plasmamuodossa ja niitä pumpataan, sekoitetaan, keitetään tai muulla tavalla käsitellään (prosessoidaan) ja yhdistetään muihin nesteisiin, kaasuihin tai kiinteisiin aineisiin. Prosessilaitoksen voidaan katsoa olevan yksi suuri kone, jossa on keskusvalvomo. Prosessitekniikan piiriin voidaan lukea myös sellaiset kiinteitä materiaaleja käyttävät tuotannot, joissa tuote on jatkuva nauha tai lanka. Esimerkkinä paperitehdas, lehtipaino, metallivalssaamo tai lankakehräämöt ja kangasvärjäämöt. Myös voimalaitokset luetaan prosessitekniikan piiriin.
Muut osa-alueet

Kolmanteen ryhmään kuuluvat kaikki muut tuotantotekniikat, jotka eivät sisälly kahteen edelliseen. Tähän ryhmään kuuluvat:
maataloustuotannossa käytetyt tekniikat
Karjankasvatuksessa käytetyt tekniikat
maanviljelyssä käytetyt tekniikat
viihdeteollisuuden tuotantotekniikka
Elokuvien tuotantotekniikka
Äänitallenteiden tuotantotekniikka
Televisio- ja radio-lähetysten tuotantotekniikka
Teatteri- ja näyttämötekniikka
palvelualojen tuotantotekniikka
pesuloiden tuotantotekniikka
tietoteknisten alojen tuotantotekniikka
rakennustekniikan alasta rakennusten pystyttämiseen käytetty tekniikka.
Valmistustekniikan ja prosessitekniikan välimaastoon sisältyy eräitä aloja, kuten keraaminen teollisuus ja puolijohdeteollisuus, joissa osa työvaiheista on prosessitekniikkaa ja osa valmistustekniikkaa. Englannin kielessä käyttävät näillä aloilla usein sanaa fabrication.
Sarpsborgin kirkko

| Sarpsborgin kirkko Sarpsborg kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2008.
Sijainti:  Sarpsborg, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Borgin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1863
Suunnittelija:  Christian H. Grosch
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  550
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sarpsborgin kirkko (norj. Sarpsborg kirke) on Sarpsborgin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1863. Se rakennettiin paikalla aiemmin olleen kirkon tilalle, joka paloi vain kaksi vuotta valmistumisensa jälkeen vuonna 1861.
Kirkkosali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sarpsborgin kirkko Wikimedia Commonsissa
Total War: Three Kingdoms

| Total War: Three Kingdoms |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Creative Assembly
Julkaisija:  Sega
Jakelija:  Humble Store ja Steam
Ohjaaja:  Janos Gaspar
Suunnittelija:  Simon Mann
Pelisarja:  Total War
Julkaistu:  23. toukokuuta 2019
Lajityyppi:  vuoropohjainen peli, reaaliaikainen strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  USK 12 
Alusta:  Linux, macOS, Windows
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Total War: Three Kingdoms on Creative Assemblyn kehittämä ja Segan julkaisema vuoropohjainen ja reaaliaikainen strategiapeli. Peli kuuluu Total War -pelisarjaan.
Pelaaminen

Kuten edeltäjänsäkin, Total War: Three Kingdoms on vuoropohjainen ja reaaliaikainen strategiapeli. Sijoittuessaan Kolmen kuningaskunnan aikaan, pelaajat ohjaavat yhtä pelin kahdestatoista liittoumasta, joiden tulee tuhota muut liittoumat, yhdistää Kiina ja tulla sen valtiaaksi. Liittoumia johtavat sotaherrat, muun muassa Cao Cao, Liu Bei ja Sun Jian. Valloitustaisteluissa pelaaja ohjaa jalkaväkeä sekä ratsuväkeä. Kaikki pelin joukot ovat jaettu Gefolgschafteiksi, joita johtaa kenraali. Pelaaja kykenee sijoittamaan taistelukentälle kaksitoista kenraalia kerrallaan, ja pelaajat pääsevät käsiksi vain joukkoihin joita kenraalit voivat värvätä. Pelaaja onnistuu valloituksessaan kun kaikki vihollisen kenraalit ovat tapettu, tai kaupungin keskusta on kaapattu. Kenraalit joita voidaan ohjata erillään joukoistaan kykenevät käyttämään uniikkeja aseita ja tavaroita, jotka voidaan kerätä kenraalin kuoleman yhteydessä. Kenraalit kykenevät myös käymään kaksintaisteluja, joka loppuu toisen kenraalin pakoon tai kuolemaan. Jokaisella kenraalilla on eri luokka ja erikoisuus, jotka voivat vaikuttaa tämän johtamiin joukkoihin positiivisesti tai neutraalisti.
Pelissä on kaksi pelitilaa. Ensimmäinen tila, "Romanssi" perustuu kirjaan Sanguo yanyi (eng. Romance of the Three Kingdoms). Tässä tilassa kenraaleilla on lähes yli-inhimilliset voimat. Toinen tila, "Records", perustuu kirjaan Kolmen kuningaskunnan kronikka (eng. Records of the Three Kingdoms). Tämä tila on historiallisesti tarkempi. Tilassa kenraaleiden voimat poistetaan, eikä niitä voi käskyttää erikseen.
Tarina > Asetelma

Peli alkaa vuodesta 190, jolloin Han-dynastia on kaatumisen partaalla. Uusi keisari, Keisari Xian, tuli sotaherra Dong Zhuon manipuloimaksi, kenen alistava johtajuus johtaa kaaokseen. Uusia sotaherroja nousee ja he muodostavat liittoumia Dong Zhuota vastaan. Koska jokaisella sotaherralla on oma päämääränsä ja heidän uskollisuutensa horjuva, tulevien sotien voittajat tulevat muodostamaan Kiinan tulevaisuuden.
Aiheesta muualla

Total War: Three Kingdoms MobyGamesissa (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Virallinen pääsarja:   Shogun Mongol Invasion  Medieval Viking Invasion  Rome Barbarian Invasion  Alexander  Medieval II Kingdoms  Empire The Warpath Campaign  Napoleon  Shogun II  Rome II  Attila  Saga: Thrones of Britannia  Three Kingdoms  Saga: Troy 
Fiktiivinen maailma:   Total War: Warhammer  Total War: Warhammer II 
Muut:   Spartan: Total Warrior  Stormrise  Viking: Battle for Asgard 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Total War: Three Kingdoms
Käännös suomeksi
Semjonovskajan metroasema

| Semjonovskaja (Семёновская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Arbatsko-Pokrovskaja
Sijainti:  55.7833°N, 37.7208°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  18. tammikuuta 1944
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Semjonovskaja (ven. Семёновская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 18. tammikuuta 1944.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Semjonovskajan metroasema Wikimedia Commonsissa
Semmering

| Semmering |
| --- | --- |

 vaakuna
 Kunnan sijainti Neunkirchenin piirissä.
 Semmering
 Koordinaatit: 47°38′49″N, 15°49′48″E 
Valtio:  Itävalta
Osavaltio:  Ala-Itävalta
Piiri:  Neunkirchen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,72 km²
Korkeus:  985 m
Väkiluku (2019)  (arvio):  536
 – Väestötiheys:  50,2 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.semmering.at 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Semmering on kunta Neunkirchenin piirissä, Ala-Itävallan osavaltiossa Itävallassa. Vuoden 2019 arvion mukaan siellä asui 536 asukasta. Se on kuuluisa laskettelupaikoistaan ja on isännöinyt alppihiihdon maailmancupin osakilpailuja useaan kertaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Semmering Wikimedia Commonsissa
Tietoa ja kuvia kunnasta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Saddam Ben Aziza

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 8. helmikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Akouda, Tunisia
Pelipaikka: puolustaja
Seura
Seura: ES Sahel
Pelinumero: –
Junioriseurat
2000–2002: ES Sahel
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2009– 2011–2013 2013–2014 2014 | ES Sahel → ES Béni Khalled → ES Hammam Sousse → Olympique Béja |  6 (0)  9 (1) |
Maajoukkue
| 2010 |  Tunisia U-20 |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 30. kesäkuuta 2014.
Saddam Ben Aziza (s. 8. helmikuuta 1991 Akouda) on tunisialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Tunisian pääsarjassa pelaavaa ES Sahelia.
Ura

Ben Aziza aloitti ammattilaisuransa ES Sahelissa joulukuussa 2009 allekirjoitettuaan edustusjoukkueen kanssa viiden vuoden sopimuksen. Sittemmin hän on pelannut elokuusta 2011 lähtien lainalla useissa muissa seuroissa, kuten ES Béni Khalledissa, ES Hammam Soussessa ja Olympique Béjassa.
Semmeringin pohjatunneli

| Semmeringin pohjatunneli |
| --- | --- |

Alkupiste:  Gloggnitz
Loppupiste:  Mürzzuschlag
Maa:   Itävalta
Avattu:  2030 (suunniteltu)
Pituus:  27,3 km
Raiteita:  2
Semmeringin pohjatunneli (saks. Semmering-Basistunnel) on rakenteilla oleva rautatietunneli Gloggnitzin ja Mürzzuschlagin välillä Itävallassa. Tunnelista tulee 27,3 kilometriä pitkä. Sen on tarkoitus valmistua vuonna 2030.
Junat tulevat kulkemaan kahdessa kymmenen metriä halkaisijaltaan olevassa tunnelissa, joita yhdistää kävelytunnelit säännöllisin väliamatkoin. Tunnelin suunniteltu nopeus junnille on 250 km/h.
Historia

Semmeringin rautatie oli ensimmäinen rautatie Alppien yli ja se on Unescon maailmanperintökohde. 70 000 vuosittaista junaa kulkee alkuperäistä rautatietä 2000-luvulla, tehden siitä yhden Itävallan vilkkaimmista rautateistä. Ruuhkautuneen rautatien takia alettiin suunnitella uutta, suorempaa, reittiä Alppien ali. Idea suoraan vuoren läpi kulkevasta pohjatunnelista syntyi.
Tunnelin rakentaminen aloitettiin huhtikuussa 2012 ja kaivaminen alkoi 2014. Tunnelin piti valmistua alun perin jo 2020-luvun puolivälissä. Rakennustyöt olivat seisahtuneena ympäristöhuolien vuoksi. Itävallan korkein oikeus oli keskeyttänyt rakennustyöt, mutta päätti jatkaa töitä uuden ympäristöselvityksen jälkeen.
Käännös suomeksi