stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
KPM Music

KPM Musicin logo
KPM Music on perinteikäs ja tunnettu tuotantomusiikkiyhtiö. Yhtiön nimi on lyhenne sen perustajien sukunimistä "Keith-Prowse-Maurice".
KPM Musicin historia ulottuu vuoteen 1780 saakka, jolloin soitinrakentaja Robert Keith perusti Lontoossa pienen puodin. Vähitellen yritys laajeni musiikkikustantamoksi, ja Robert Keithin yhtiökumppaniksi tuli William Prowse. Yritys alkoi myydä teatterilippuja, soittimia ja lopuksi myös levyjä. Musiikkikustantamo eriytettiin omaksi yhtiökseen television yleistyttyä vuonna 1955, ja sen hankki omistukseensa kaupallinen tv-yhtiö Rediffusion. Seuraavana vuonna Patrick Howgill perusti alkuperäisen KP-musiikkikirjaston.
Vuonna 1959 KP-musiikkikirjasto sulautui Peter Maurice Publishing -yritykseen, jolloin syntyi KPM Music Group. KPM:n loistoaikaa oli 1950-luku, tuolloin KPM:n johtaja Robin Phillips perusti KPM 1000 -sarjan, jonka levyt tunnisti niiden tummanvihreistä levynkansista (”Greensleaves”). Sarjassa julkaistiin jazzia, poppia ja muuntyylistä musiikkia. KPM vastasi monista varhaisen television tunnusmelodioista kuten maanantai-iltojen urheiluohjelman tunnussävelmästä Heavy Action. Tänä aikana yhtiön katalogi kasvoi erittäin laajaksi.
Levy-yhtiö EMI hankki KPM Music Groupin omistukseensa vuonna 1969. KPM Musicin musiikkikirjasto oli jo niin tunnettu ja arvostettu, että se sai säilyttää KPM-nimensä EMI:n alaisuudessa. KPM siirtyi vuonna 1984 vinyyleistä CD-levyihin ja sittemmin verkkojakeluun. Myöhemmin Sony hankki EMI:n omistukseensa, ja koko KPM Musicin musiikkikirjasto on nykyisin digitoitu. KPM Music ei enää julkaise musiikkia levyinä, vaan kirjaston kappaleiden musiikkilisenssejä eli musiikin käyttölupia myydään EMI:n verkkosivustolla. KPM Musicin kappaleiden lisenssejä voi ostaa myös iTunesin tai Amazonin kaltaisista latauspalveluista.
Jorma K. Virtanen

Jorma Kalevi Virtanen (s. 8. elokuuta 1942 Tampere) on suomalainen toimitusjohtaja ja päätoimittaja. Hän oli Hymy-lehden päätoimittajana lehden huippuvuosina 1970-luvun alussa ja sittemmin hän oli mukana käynnistämässä Iltaset- ja Iltalehti-iltapäivälehtiä.
Virtasen vanhemmat olivat Eino Virtanen ja Laina Mehtälä. Hän kävi keskikoulun.
Virtanen oli Lehtimiehet Oy:n palveluksessa toimittajana, päätoimittajana ja julkaisujohtajana 1964–1973. Hän oli 1970-luvun alussa Hymy-lehden päätoimittajana. Virtasen kaudella vuonna 1970 Hymyn levikki saavutti kaikkien aikojen huippunsa, 435 407 kappaletta. Virtanen ja Lehtimiehet Oy:n toimitusjohtaja Urpo Lahtinen tuomittiin kirjailija Timo K. Mukan yksityiselämää loukanneesta kirjoittelusta sen jälkeen kun Hymy-lehti oli julkaissut tammikuun 1973 numerossa Mukasta jutun otsikolla ”Riiput jo ristillä, Timo K. Mukka”.  Tapauksen seurauksena säädettiin vuonna 1974 niin kutsuttu Lex Hymy eli rikoslain kohta yksityiselämää loukkaavasta tiedon levittämisestä.
Virtanen oli sitten Yhtyneet Kuvalehdet Oy:n kustannusjohtajana 1973–1976, Iltaset-lehden julkaisujohtajana ja Oy Uuden Suomen toimitusjohtajana vuodesta 1976. Hän toimi 1980 perustetun Iltalehden toimitusjohtajana ja oli myöhemmin Apu-lehden ja Johtoporras-lehden päätoimittajana.  Virtanen oli myös Naantalissa toimivan vuonna 1993 perustetun Muumimaailma Oy:n ensimmäinen toimitusjohtaja.  Viimeksi Virtanen on toiminut Hämeenlinnan Viikkouutiset -lehden päätoimittajana.
Józef Wróbel

Józef Wróbel
Józef  Wróbelin vaakuna
Józef Wróbel SCJ (s. 18. lokakuuta 1952 Bestwina, Puola) toimi katolisen kirkon Helsingin hiippakunnan piispana vuosina 2001–2008.
Wróbel vihittiin piispaksi Helsingin Johanneksenkirkossa 27. tammikuuta 2001. Hänet vihki virkaansa kardinaali Edward Idris Cassidy, joka toimi tuolloin Vatikaanin Paavillisen kristittyjen ykseyden edistämisen neuvoston puheenjohtajana.
Józef Wróbel on lähtöisin maanviljelijäperheestä Etelä-Puolasta. Hänet on vihitty papiksi vuonna 1980. Wróbel on väitellyt bioetiikasta moraaliteologian tohtoriksi Roomassa vuonna 1985. Hän kuuluu Jeesuksen pyhän sydämen pappien veljeskuntaan, johon noin puolet Suomessa toimivista katolisista papeista kuuluu.[lähde? ] Hän toimi piispan työnsä ohella puolalaisessa Lublinin katolisessa yliopistossa moraaliteologian professorina.
Paavi Benedictus XVI siirsi Wróbelin tämän omasta pyynnöstä kesäkuussa 2008 Lublinin arkkihiippakunnan neljänneksi apulaispiispaksi. Piispa Wróbel ei missään vaiheessa kunnolla kotiutunut Suomeen, koska oli toisaalta tottunut toisenlaiseen hallintokulttuuriin ja toisaalta itse edusti toisenlaista hallintokulttuuria kuin edeltäjänsä Paul Verschuren. Tämä osaltaan aiheutti jännitteitä piispan ja seurakunnan välille. Myöskään Wróbelin kielitaito tai sen puute ei edesauttanut sopeutumista. Wróbel kyllä osasi sujuvasti saksaa, ranskaa ja italiaa, mutta perin huonosti englantia eikä lainkaan suomea tai ruotsia.
16. kesäkuuta 2009 paavi nimitti hänen seuraajakseen suomalaisen Teemu Sipon. Teemu Sippo oli ensimmäinen suomalainen katolinen piispa sitten Arvid Kurjen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Catholic Hierarchy: Bishop Józef Wróbel, S.C.I. (englanniksi).
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Paul Verschuren | Helsingin piispa 2001–2008 | Seuraaja: Teemu Sippo |
Jorma K. Jansson

Jorma K. Jansson (s. 1940) on suomalainen tietokirjailija, pakinoitsija ja sijoittaja. Hän on julkaissut muun muassa artikkeleita, pakinoita, kirja-arvosteluja vuodesta 1969 alkaen Päivän Sanomissa ja monissa muissa lehdissä. Novelli ”Sitä kaupunkia ei enää ollut” julkaistiin kokoelmateoksessa Huomenna kello yksitoista (1975). Artikkeli ”Ravit ja toto” julkaistiin Mitä missä milloin -kirjassa 1975. Kirja Ravit toto ja V-5 ilmestyi Otavan kustantamana vuonna 1973. Jansson on käyttänyt nimimerkkejä Jana, Joakim ja Tiuski. Vuodesta 1988 alkaen hän on elättänyt itsensä sijoittajana eikä enää ole harrastanut kirjoittamista.
Joulumanteli

| Joulumanteli Eläkeläiset |
| --- | --- | --- |

Julkaisun tiedot
 Julkaistu: 1994
 Tyylilaji: humppa
Eläkeläisten muut julkaisut
| Humppakäräjät 1994 | Joulumanteli 1994 | Humpan kuninkaan hovissa 1995 |
Joulumanteli on Eläkeläisten vuonna 1994 vain C-kasettina ilmestynyt epävirallinen albumi. Eläkeläisten esittämien kappaleiden lisäksi kasetilla on kaksi Kristian Voutilaisen alkuperäiskappaletta.
Kappaleet > A-puoli

Humpataanko Saksassa? – 2.12
Ma tahdon humpata – 2.02
Humppasukupolvi – 1.32
Sirkkelijenkka – 0.58
Soramonttuhumppa – 1.56
En naista ma nai – 1.44
Juopon puna – 1.26
Tilulilulei – 1.36
Kappaleet > B-puoli

Humppaan muna tulessa – 2.14
Rankkuri – 2.31
En saa millään humpatuksi – 3.08
Kotikarjalan kaipuu – 2.58 (esittäjä Kristian Voutilainen)
Jaakkiman siirtoväki – 3.41 (esittäjä Kristian Voutilainen)
Aiheesta muualla

Joulumanteli discogs.com-sivustolla
John Philip Sousa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Philip Sousa Wikimedia Commonsissa
John Philip Sousa International Music Score Library Project (englanniksi)
Vapaasti käytettävissä olevia Sousan partituureja Mutopia Project
Julius Hibbert

| Julius Hibbert |
| --- | --- |

Ensiesiintyminen:  ”Huimapää rullalaudalla” (2. tuotantokausi)
Ääninäyttelijät:  Harry Shearer (kaudet 2.–32.) Kevin Michael Richardson
Henkilötiedot
Sukupuoli:  Mies
Hiukset:  Mustat
Ikä:  ei tiedossa
Ammatti:  lääkäri
Tärkeimmät sukulaiset:  vaimo Bernice Hibbert lapset (nimiä ei mainittu) kadonneet veljet (mahdollisesti Veri-ien Murphy ja orpokodin johtaja)
Julius Hibbert eli tohtori Hibbert (Dr. Hibbert), on kuvitteellinen hahmo piirrossarjassa Simpsonit. Hahmon ääninäyttelijänä oli pitkään Harry Shearer. Hibbert on Simpsonin perheen useimmiten hyväsydäminen perhelääkäri. Hibbert tunnetaan tavastaan naureskella hilpeästi omille puheilleen sopimattomissakin tilanteissa. Toisin kuin sarjan toinen lääkäri tohtori Nick, Hibbert on ammatissaan ainakin pääosin pätevä ja vastuullinen, mutta hän myös veloittaa korkeita taksoja.
Hibbertin ensiesiintyminen oli 2. tuotantokauden jaksossa ”Huimapää rullalaudalla”. Hibbert ja hänen perheensä olivat mahdollisesti alkujaan jossain määrin parodioita Bill Cosby Show -sarjan Huxtablen perheestä.
Vuonna 2021 Hibbertin uudeksi ääninäyttelijäksi tuli Kevin Michael Richardson, koska valkoihoisten näyttelijöiden ei enää haluttu ääninäyttelevän ei-valkoisia hahmoja Simpsoneissa. Shearer kuultiin hahmon äänenä viimeisen kerran 32.  kauden jaksossa ”Päiväkirjan salaisuudet”.
Hibbert lääkärinä

Tohtori Hibbert on valmistunut lääkäriksi Johns Hopkinsin yliopistosta ja työskentelee Springfieldin sairaalassa. Hänet tunnistaa aina lempeästä "Uh-heh-heh-heh"-naurustaan. Hibbert nauraa yleensä mahdollisimman sopimattomissa tilanteissa, kuten tehdessään diagnoosia potilaalleen tai ilmoittaessaan huonot uutiset; hänen mukaansa kyse on raskaan työn tuottaman stressin torjunnasta. Kuitenkin eräässä jaksossa viitataan siihen, että kyseessä on oire morfiinin käytöstä. Lempeästä olemuksestaan huolimatta Hibbert laskuttaa hoitotoimenpiteistä tuntuvasti ja on toisinaan tiukka maksun perinnässä. 14. kauden jaksossa ”Jarrut päälle” hän kahlitsi Bartin käsiraudoilla sairaalasänkyyn, kunnes tämän vanhemmat maksoivat lääkärinlaskun. Hibbert palkitsee lapsipotilaansa usein tikkukaramellilla.
Perhe

Tohtori Hibbertin vaimo on nimeltään Bernice Hibbert (ääninäyttelijä Tress MacNeille). Heillä on kaksi poikaa ja yksi tytär, mutta Hibbertien lapset esiintyvät sarjassa melko harvoin. Toisinaan vihjataan, että Julius ja Bernice ovat etääntyneet toisistaan ja pitävät enää lähinnä onnellisen avioliiton kulisseja pystyssä. 17. kauden jaksossa ”Margen ja Homerin parisuhdeneuvot” käykin ilmi, että he pitävät julkista suutelua rahvaanomaisena. 31. kauden jaksossa "Paineita parariisissa" he kuitenkin vaikuttivat lähentyneen jälleen, viettäen koko loman täydessä sovussa.
Katsojien on annettu ymmärtää, että kuollut jazz-muusikko Veri-ien Murphy ja 2. kaudella jaksossa ”Velipuoli” esiintynyt Shelbyvillen orpokodin johtaja olisivat molemmat olleet Hibbertin lapsena kadonneita veljiä.
Muuta

Hibbert perheineen kuvataan yleensä keskiluokkaisena ja suhteellisen hyvätuloisena. Hän omistaa useita autoja: 15. kauden jaksossa ”Robotti-Homer” hän ajaa Mercedes-Benz G500:aa, 6. kauden jaksossa ”Mikä tyttö” hän mainitsee Porschen avaimensa ja eräässä jaksossa hän ajaa Volvo 850:llä. Hibbert kuuluu Springfieldin republikaaneihin ja on myös Mensan jäsen.
Sairaalan ulkopuolella Hibbert käyttää farkkuja ja vaaleanviolettia villapaitaa. Simpsonien takaumajaksoissa Hibbertillä on aina erilainen, kunkin vuosikymmenen muotiin sopiva hiustyyli; 1970-luvulla hän käytti afrokampausta, 1980-luvulla Mr. T -tyylistä mohawk-kampausta, ja myöhemmin muun muassa rastalettejä.
Lääkärin työn lisäksi Hibbert on työskennellyt myös Springfieldin aikuiskoulutuskeskuksen "Kuinka strippaan vaimolleni" -kurssin opettajana 14. jaksossa ”Pääjohtaja Homer”. Silloin hän mainitsi maksaneensa yliopistokustannuksensa miesstripparina nimellä Malcolm Sex.
Hibbert tappoi vahingossa Simpsonin perheen kissan Lumipallo II:n jaksossa ”Robotti-Homer” ajamalla sen päälle autolla, tosin Simpsonit hankkivat tilalle uuden samanlaisen kissan.
Jussi Järvinen

Jussi Järvinen
Jussi Järvinen on suomalainen pesäpallovalmentaja. Hän toimi kaudella 2014 Vimpelin Vedon edustusjoukkueen pelinjohtajana. Aiemmin Järvinen on toiminut myös Nurmon Jymyn pelinjohtajana.
Järvinen korvasi edellisen pelinjohtajan Risto Ojanperän ennen kauden 2013 loppuottelusarjaa Sotkamon Jymyä vastaan.
Saavutukset > Pelinjohtajana

3 miesten SM-hopeaa: 2005, 2013, 2014
2 miesten SM-pronssia: 2004, 2008
Naisten Superpesiksen vuoden pelinjohtaja: 2001
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jussi Järvinen Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Risto Ojanperä | Vimpelin Vedon pelinjohtaja 2013–2014 | Seuraaja: Sami-Petteri Kivimäki |
Julie Lemieux

| Julie Lemieux> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. joulukuuta 1962 (ikä 61)  Toronto, Ontario
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Juli Lemieux
Aktiivisena:  1992–
Merkittävät roolit:  Peruru (Sailor Moon SuperS: The Movie) Dizzi (Beyblade) Funshine Bear (Care Bears: Journey to Joke-a-Lot)
Aiheesta muualla
IMDb 
Julie Lemieux (s. 4. joulukuuta 1962 Toronto, Ontario, Kanada) on kanadalainen ääninäyttelijä, joka huomioitiin Elan-ehdokkuudella animaatiosarjasta Wilbur. Hän on uransa aikana tehnyt useita dubbauksia, sekä alkuperäisiä äänirooleja animaatioihin.
Aiheesta muualla

TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
CrystalAcids
Herra 47 (sketsisarja)

| Herra 47 |
| --- | --- |
 Sarjan tunnuskuva.
Tyyli:  sketsisarja
Kestoaika:  noin 30 minuuttia
Pääosissa:  Pirkka-Pekka Petelius Jope Ruonansuu Outi Alanen
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  MTV3
Julkaistu:  1994
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  8
Tunnuskappale:  Doop-yhtyeen kappale "Doop"
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Hannu Seikkula
Tuotantoyhtiö(t):  Pee-Pee Oy
Aiheesta muualla
IMDb 
Herra 47 on suomalainen vuonna 1994 valmistunut kahdeksanosainen sketsisarja. Se esitettiin MTV3-kanavalla kesällä 1994. Sarjan näyttelijät ovat Pirkka-Pekka Petelius, Jope Ruonansuu ja Outi Alanen.
Sarjan keskeinen hahmo oli Peteliuksen esittämä Herra 47, joka entuudestaan oli esiintynyt hänen radio- ja viihdeohjelmissa kuten Hui helinää, Pulttibois ja Manitbois.
Sarjaa ei toistaiseksi ole esitetty uusintana televisiossa eikä julkaistu jälleenmyyntiin.
Sarjan sketsejä > Manulle illallinen

Mauno Koivisto (Jope Ruonansuu) ja hänen mopsinsa (Outi Alanen) pelailevat tietokoneella lentopallopeliä ("kompuutterilentopalloa"). Koiviston vaimo Tellervo (Pirkka-Pekka Petelius) on valmistamassa ruokaa, ja pyytää heitä syömään, mutta Koivisto ja hänen mopsinsa ovat enemmän kiinnostuneita lentopallopelin pelaamisesta. Tellervo joutuu useaan otteeseen pyytämään heitä syömään. Pelaamisen lomassa Mauno esittelee mopsille itse laatimiaan keksintöjä.
Sarjan sketsejä > Tollo Peloton

Tollo Peloton (Ruonansuu) on suulas keksijä, joka esittelee erikoisia keksintöjään patenttitoimistossa. Virkailijat (Alanen ja Petelius) eivät innostu Pelottoman ideoista ja lähtevät pois huoneesta Pelottoman jäädessä päivittelemään tilannetta. Nimihenkilö on parodia Aku Ankka-lehdessä esiintyvästä Pelle Pelottomasta.
Sarjan sketsejä > Herra 47 ja talonmies Janssonin rouva

Herra 47 (Petelius) tulee kylään Janssoneille, jossa rouva (Alanen) on yksin kotona ja katsoo Vesa-Matti Loirin (Ruonansuu imitoi) tv-esiintymistä. Herra 47 tekee härskejä vihjailuja rouvalle, kunnes itse Jansson (Ruonansuu) tulee vihaisena sisään ja heittää yleensä Herra 47:n ulos.
Sarjan sketsejä > Aarne Tanninen

Ruonansuun imitaatio Yleisradion entisestä Yhdysvaltain kirjeenvaihtajasta Aarne Tannisesta. Herra 47:n haastattelema Tanninen kertoilee uutisia "Amerikasta, jossa kaikki on suurta".
Sarjan sketsejä > Kunnon töihinotto

Eroottisesti latautunut ja pukeutunut esimies (Alanen) työhaastattelee eri alojen ihmisiä (esittää Petelius). Haastattelu tapahtuu voimakkaasti eroottiseen sävyyn fyysisen lähestymisen kera. Lopulta haastateltava kiihottuu ja ikään kuin vastaa viettelyyn esimihelle, joka sitten kuitenkin hermostuu ja käskee tämän painua ulos.
Sarjan sketsejä > Vaikutuksen mittaaja Tare

Tare (Petelius) on stadin slangia puhuva mieshenkilö, jolla on tapana kertoa jokin omasta mielestään järisyttävä, mutta todellisuudessa usein harmiton sattumuksensa kaverilleen (Ruonansuu), ja tämän jälkeen "mitata" tarinan aiheuttama vaikutus erilaisilla menetelmillä. Mittausten jälkeen Tare lupaa tarjota kaverilleen "yhden ginin" ravintolassa.
Sarjan sketsejä > Videokorjaamo Kaiffari & Co.

Videokorjaajat (Ruonansuu ja Petelius) omaavat fiftari-tyyliset kampaukset ja korjaustyön sijaan aika kuluu puhelimessa puhumiseen (Ruonansuu) erikoisella venyttävällä puhetyylillä toistellen hokemaa "ketä sinne tullee?" toisen (Petelius) myötäillessä taustalla. Asiakkaana on toistuvasti iäkäs, ystävällinen nainen (Alanen), jonka radiota miehet eivät ole saaneet kunnostettua.
Sarjan sketsejä > Kontaktikanava

Kontaktikanavalla monenkirjavat ihmistyypit etsivät seuraa.
Sarjan sketsejä > Pasi Kuikka ja Kuosmanen

Huttulan Virma-nimisessä sähköliikkeessä johtaja Pasi Kuikka (Ruonansuu) lukee Jerry Cotton-lehteä sihteerilleen (Alanen). Työtehtävät Kuikka ohjaa vahinkoalttiille Kuosmaselle (Petelius), jonka korjaustehtävät päättyvät yleensä räjähdykseen.
Sarjan sketsejä > Lapsen logiikka

Rouva Mäkiaho (Alanen) ja hänen älyllisesti lapsen tasolle jäänyt miehensä Sami (Petelius) nähdään mm. kaupassa, portaikossa ja asuntolainaneuvottelussa.
Sarjan sketsejä > Unkarilaismiehet

Iztvan Panishkosh (Ruonansuu) ja Sandor Häsäsishkösh (Petelius) ovat unkarilaismuusikoita, jotka matkustavat Suomeen "veljeskansaa" tapaamaan ja joutuvat erilaisiin selkkauksiin mm. lentoasemalla ja tullissa. Miehet puhuvat suomen kieltä unkarilaisittain murtaen.
Sarjan sketsejä > Epävarma mies ja neuvoja antava nainen

Epävarma mies (Petelius) menee ravintolassa juttelemaan ongelmistaan drinkkiä nauttivalle naiselle (Alanen). Miehen pulmiin kuuluvat ilme passikuvassa, jännitys tietyissä tilanteissa sekä parisuhdeongelmat. Nainen neuvoo miestä käyttämään mm. erikoisia naamanvääntöilmeitä, jotka mies toistaa. Hämmentynyt mies menee yleensä tämän jälkeen vaihtamaan "laimean juomansa" uuteen.
Sarjan sketsejä > Kortelaiset

Maalta Helsinkiin "soppaleimaan" tuleva riitaisa Kortelaisten pariskunta kiistelee Ladansa parkkeerauksesta ja onnistuvat syöttämään pankkikorttinsa automaattiin.
Manulle illallinen -sketsissä Mauno Koivisto (Ruonansuu) ja hänen mopsinsa (Alanen) pelaamassa tietokoneella lentopallopeliä eli "kompuutterilentopalloa".
Kaakkurin koulu

| Kaakkurin koulu |
| --- | --- |
 Kaakkurin koulu
Sijainti:  Kaakkuri, Oulu
Koordinaatit:  64°57′23″N, 025°32′5″E
Tyyppi:  Peruskoulu
Perustettu:  2004
Rehtori:  Matti Ahola
Luokat:  1–9
Oppilaita:  820
Verkkosivut
Kaakkurin koulu on perusasteen 1.–9. luokkien oppilaitos Oulussa Kaakkurin kaupunginosassa. Koulu on aloittanut toimintansa syksyllä 2004 ja se on Kaakkurin suuralueen keskuskoulu. Entinen Kaakkurin sivukoulu nimettiin uudelleen Sarasuon kouluksi 1. elokuuta 2002 Kaakkurin koulun nimen siirtyessä uudelle keskuskoululle. Noin 900 oppilaan koulussa rehtorina toimii Matti Ahola.
Koulu sijaitsee Kaakkurin kaupunginosan keskuksessa, Oulunlahdentien ja Kaakkurin ostoskeskuksen läheisyydessä. Koulun pihalla on kellotorni, jossa on taiteilija Jaakko Niemelän neonvalotaideteos Counting numbers. Taideteos on paljastettu samana vuonna kuin koulu aloitti toimintansa.
Koulu on samassa rakennuksessa Kaakonpojan päiväkodin kanssa. Koulun vieressä ovat kirkko, nuorisotalo ja terveysasema.
Aiheesta muualla

Oulun kaupunki: Kaakkurin koulu
KPL2

KPL2-geenin mutaatio aiheuttaa sikojen hedelmättömyyttä.
KPL2 on sioilla ja ihmisillä esiintyvä geeni. Geeni vaikuttaa sikojen ja mahdollisesti myös ihmisten siittiönkehitykseen. Sen mutaatio johtaa sikojen hedelmättömyyttä aiheuttavaan puolihäntäsiittiövikaan.
Puolihäntäsiittiövika

KPL2-geenimutaation on todettu aiheuttavan puolihäntäsiittiövikaa suomalaisilla Yorkshire-sioilla. Mutaation seurauksena sika tuottaa suurimmaksi osaksi tavallista lyhythäntäisempiä siittiöitä, jotka ovat liikuntäkyvyttömiä. Ensimmäinen tapaus havaittiin vuonna 1987 ja vuoteen 2001 mennessä geenivirhettä oli löydetty vain Suomesta, jossa se esiintyi 30 prosentilla testatuista karjuista. Tutkimuksissa on arveltu mutaation periytyneen keinosiemennyksessä käytetyltä, 1980-luvulla eläneeltä Jampo-karjulta tai sen esivanhemmilta.
Geenimutaation oletetaan syntyneen siten, että KPL2-geenin sisään on asettunut tai kopioitunut liikkuva DNA-jakso eli retroposoni.[lähde? ]
Sama KPL2-geeni on myös ihmisillä ja sen arvellaan vaikuttavan myös miesten siittiöiden kehitykseen. Geenin tutkimuksesta voi olla apua miesten hedelmättömyyden hoidossa.
Kaakonkulma

| Kaakonkulma |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  Sanomalehti
Julkaisija:  ESV-Paikallismediat
Levikki:   4 496 (LT 2013)
Perustettu:  1968
Päätoimittaja:  Jukka Kinnunen
Kotikunta:  Virolahti
Kotimaa:   Suomi
Ilmestymistiheys:  Keskiviikkoisin
Kieli:  Suomi
Aiheesta muualla
www.kaakonkulma.fi
Kaakonkulma on suomalainen paikallislehti, joka ilmestyy kerran viikossa. Kaakonkulma on perustettu vuonna 1968 ja se on pääasiassa Virolahden, Miehikkälän ja Ylämaan (osa Lappeenrantaa) paikallislehti. Lehden tilauksista jopa yli puolet menee ydinlevikkialueen ulkopuolelle, esimerkiksi Kotkaan, Haminaan ja pääkaupunkiseudulle. Kaakonkulman entinen päätoimittaja Osmo Havuaho nimitettiin vuoden 2009 lopulla Virolahden kunnan kunnanjohtajaksi, joten hän jätti paikkansa ja joulukuussa 2009 Kaakonkulman uutena päätoimittajana aloitti Jukka Kinnunen.
Kaakonkulman omistaja Sanoma myi muiden paikallislehtiensä mukana myös Kaakonkulma-lehden Länsi-Savo-konsernille joulukuussa 2010. Vuoden 2011 alusta alkaen Kaakonkulman on omistanut Länsi-Savo-konserniin kuuluva Etelä-Savon Paikallislehdet Oy, joka muutti kaupan yhteydessä nimensä ESV-Paikallismedia Oy:ksi.
Kaakonkulman levikki on ollut hiljaisessa laskussa koko 2000-luvun ajan. Vuonna 2001 Kaakonkulman levikki oli 5336 kappaletta. Viiden tuhannen kappaleen raja alitettiin vuonna 2009, jolloin lehden levikki oli enää 4914 kappaletta, mikä oli vuoteen 2008 verrattuna yli sata vähemmän.
Aiheesta muualla

Kaakonkulman kotisivu
Kymenlaakson sanomalehdet
Tilattavat sanomalehdet
 Elimäen Sanomat  ·  Iitinseutu  ·  Kymen Sanomat  ·  Kouvolan Sanomat  ·  Keskilaakso  ·  Kaakonkulma  ·  Valkealan Sanomat

Ilmaisjakelulehdet
 Ankkuri  ·  Karhulalainen  ·  Reimari  ·  PK-lehti  ·  Vartti Kouvola


Lopetetut sanomalehdet
 Eteenpäin  ·  Etelä-Suomi  ·  Hiiohoi!  ·  Kaupunkilehti Seiska  ·  Kotkan Sanomat  ·  Kotkansilmä  ·  Kymen Sanomat  ·  Poiju  ·  Viikko-Eteenpäin
John Peel Session

| John Peel Session Deep Turtle |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 9. lokakuuta 1994, Maida Vale Studios, Lontoo
 Julkaistu: 1994
 Formaatti: 7", CD
 Tuottaja(t): Mike Engles
 Tyylilaji: mathcore, hardcore punk
 Kesto: 09.20
 Levy-yhtiö: Bad Vugum
Deep Turtlen muut julkaisut
| Riva! 1993 | John Peel Session 1994 | Tungo 1995 |
John Peel Session on vuonna 1995 ilmestynyt Deep Turtlen EP, joka äänitettiin englantilaisen musiikkitoimittajan John Peelin The Peel Session -radio-ohjelmaa varten lokakuussa 1994. BBC:n studioilla Lontoon Maida Valessa nauhoitettu materiaali radioitiin BBC Radio 1 -kanavalla 11. marraskuuta 1994 ja levyn julkaisi myöhemmin suomalainen pienlevy-yhtiö Bad Vugum. Deep Turtle oli ensimmäinen jo vuonna 1967 aloitettuun ohjelmaan kutsuttu suomalainen yhtye.
Muusikot

Pentti Dassum – kitara, laulu
Tapio Laxström – basso
Mikko Erjossaari – rummut
Kappaleet

Toothpaste Tastebred – 0.37
Tungo – 2.51
Hedless – 1.15
Nohand – 1.28
Ratua – 1.49
Gnülf – 1.20
John Koskinen

John Andrew Koskinen (s. 30. kesäkuuta 1939) on suomalaistaustainen yhdysvaltalainen liikemies ja virkamies.
Elämä ja ura

Nuoruudessaan Koskinen työskenteli lehtienjakajana ja setänsä maatilalla. Hän valmistui oikeustieteen maisteriksi Yalen yliopistosta vuonna 1964. Hän oli suorittanut myös fysiikan ja matematiikan opintoja Duken yliopistossa ja kansainvälisen oikeuden opintoja Cambridgen yliopistossa. Valmistumisen jälkeen hän työskenteli konsulttiyhtiö Palmier Corporationin palveluksessa 21 vuotta.
Koskinen työskenteli 1960-luvulla Lyndon B. Johnsonin rotumellakoita käsittelevässä työryhmässä. Bill Clintonin hallinnossa Koskinen toimi budjettiosaston johtajana. Vuonna 2008 George W. Bush nimitti Koskisen asuntoluottopankki Freddie Macin johtoon. Barack Obama nimitti Koskisen vuonna 2013 IRS:n ylijohtajaksi.