stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seure
Toiminta

Vaikka Seure on julkisomisteinen, sen toiminta vastaa yksityisten vuokratyöyritysten toimintaa. Käytännössä sen työntekijät valitsevat missä ja milloin he työskentelevät sekä kuinka paljon he ylipäätään tekevät työtä. Yhtiö välittää asiakkailleen työntekijöitä esimerkiksi perusterveydenhoitoon, sairaaloihin, päiväkoteihin museoihin,  kirjastoihin, kotihoitoon, seniorikeskuksiin, psykiatriaan ja vammaispalveluihin. Sijaisten tarve kasvaa esimerkiksi flunssakausina.
Seuren vuokratyöntekijöiden joukossa on esimerkiksi lastentarhanopettajia, lastenhoitajia, erityislastentarhanopettajia ja lastensuojelun ja päihdehuollon ohjaajia.
Seuren resurssikeskuspalvelussa asiakkaat voivat sijoittaa niin oman hoitohenkilöstönsä kuin Seuren sijaistenkin resurssit tasaisesti, jottei esimerkiksi jonkun osaston vajeet aiheuta potilas- tai asiakasturvallisuuden vaarantumista.
Seuren hoitajien palkat ovat hivenen suurempia kuin kaupunkien omien hoitajien palkat. Eroa selitetään sillä, että varahenkilönä toimiminen on vaativampaa, kun työkohteet voivat vaihtua nopeasti.
Tunnustuksia

Vuonna 2020 Seure nousi ensimmäistä kertaa Talouselämä-lehden kokoamalle Talouselämä 500-listalle. Liikevaihdon mukaan kootulla listalla se ylsi sijalle 442. Vuonna 2023 sen sijoitus listalla oli 455.
Aiheesta muualla

Seuren kotisivut
Seuren palvelualanmessut 28.2.2019
Johannes Terho

Johannes Terho (9. joulukuuta 1885 – 28. maaliskuuta 1961 Helsinki) oli suomalainen shakinpelaaja, shakkitehtävien laatija ja toimittaja. Hän oli 1920-luvulla Suomen parhaita shakinpelaajia.
Elämä

Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Terho opiskeli matematiikkaa yliopistossa. Hän aloitti työuransa 1913 Oy Massifin konttoripäällikkönä. Vuosina 1918–1921 hän toimi Suomenlinnan liikennepäällikkönä. Vuonna 1922 hän siirtyi puolustusministeriön palvelukseen. Hän toimi aluksi ministeriön reviisorina ja 1926–1936 taloudenhoitajana. Hänen viimeinen virkansa oli puolustusministeriön pääkirjanpitäjä, mistä toimesta hän jäi eläkkeelle 1952.
Siviilivirkansa ohella Terho työskenteli pitkään shakkitoimittajana. Hän toimitti Helsingin Sanomien shakkipalstaa 1924–1945. Sen lisäksi hän oli Suomen Shakin toimittajana vuosina 1925–1930.
Aiheesta muualla

Johannes Terhon pelaajaprofiili ja pelejä, Chessgames.com (englanniksi)
Juigalpa

| Juigalpa |
| --- | --- |

 Juigalpa
 Koordinaatit: 12°6′N, 85°22′W 
Valtio:  Nicaragua
Departementti:  Chontales
Korkeus:  123 m
Väkiluku (2017)  (arvio):  52 083
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Juigalpa on kaupunki Nicaraguassa Chontalesin departementissa. Kaupungissa oli 52 083 asukasta vuoden 2017 arvioissa.
Ilmasto

Juigalpassa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan savanni-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 26 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 230 millimetriä. Toukokuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 28 °C. Viilein kuukausi on joulukuu, jolloin keskilämpötila on noin 25 °C. Sateisin kuukausi on syyskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 260 millimetriä. Helmikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 4 millimetriä.
Julius Seljamaa

Julius Seljamaa.
Julius Friedrich Seljamaa (8. huhtikuuta (J: 27. maaliskuuta) 1883 Sindi – 17. kesäkuuta 1936 Tallinna) oli virolainen poliitikko, toimittaja ja diplomaatti, joka toimi Viron ulkoministerinä vuosina 1933–1936. Hän oli samalla pääministerin sijaisena tammikuusta elokuuhun 1934 Konstantin Pätsin hoitaessa valtionpäämiehen eli riigivanemin tehtävää.
Ura

Pärnumaalla syntynyt Seljamaa kävi opettajaseminaarin Riiassa vuosina 1899–1902. Hän työskenteli Taalissa kansakoulunopettajana 1902–1905 ja -johtajana 1905–1909 sekä Rakveressa sivistysseuran keskikoulun johtajana 1909–1914. Hän muutti vuonna 1914 Pietariin, ja opiskeli vuosina 1915–1918 oikeustiedettä Pietarin yliopistossa. Hän oli samalla Pietarissa ilmestyneen vironkielisen Pealinna Teataja -lehden päätoimittajana vuosina 1915–1917. Hänet valittiin vuonna 1917 Viron maapäiville.
Seljamaa kuului keväällä 1917 perustettuun Viron tasavaltalaisten liittoon (Eesti  Vabariiklaste Liit), joka saman vuoden syksyllä yhdistyi Jüri Vilmsin radikaalisosialistien kanssa Viron työpuolueeksi. Seljamaa kuului työpuolueen keskuskomiteaan vuosina 1918–1922 ja toimi sen äänenkannattajan, Vaba Maa -lehden päätoimittajana vuosina 1918–1921.
Seljamaa valittiin vuonna 1917 yhtenä Viron kahdeksasta edustajasta Venäjän perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen, ja hän käytti ainoana virolaisena puheenvuoron kansalliskokouksen ainoaksi jääneessä istunnossa tammikuussa 1918. Viron valmistautuessa julistautumaan itsenäiseksi Seljamaa nimettiin helmikuussa 1918 Viron ulkomaanvaltuuskunnan jäseneksi ja Viron edustajaksi Neuvosto-Venäjällä. Hän toimitti vuonna 1918 muutaman kuukauden ajan Eesti Päevalehteä Pietarissa, ja palasi joulukuussa 1918 Suomen kautta Viroon. Seljamaa kuului Viron valtuuskuntaan vuosien 1919–1920 Tarton rauhanneuvotteluissa ja allekirjoitti rauhansopimuksen yhtenä Viron edustajista. Hän oli työpuolueen edustajana Viron perustavassa kokouksessa vuosina 1919–1920 ja ensimmäisessä riigikogussa eli parlamentissa vuosina 1920–1922.
Seljamaa oli Viron lähettiläänä Latviassa vuosina 1922–1928, samanaikaisesti Liettuassa vuosina 1923–1926 (vuoteen 1925 asiainhoitajana) sekä Neuvostoliitossa vuosina 1928–1933. Hän oli Viron ulkoministerin apulaisena elokuusta lokakuuhun 1933 ja ulkoministerinä Konstantin Pätsin hallituksessa 21. lokakuuta 1933 alkaen. Uuden perustuslain astuttua voimaan 24. tammikuuta 1934 Seljamaasta tuli samalla pääministerin sijainen pääministeri Pätsin tullessa presidentin sijaiseksi. Seljamaa luopui tästä tehtävästä 28. elokuuta 1934, jolloin Päts nimitti hänen tilalleen sisäministeri Karl Einbundin. Seljamaa jätti ulkoministerin tehtävän terveyssyistä 2. kesäkuuta 1936. Hänet oli jo nimitetty Viron lähettilääksi Italiaan, Itävaltaan ja Unkariin, mutta hän kuoli pari viikkoa myöhemmin maksasyöpään ehtimättä aloittaa tehtävässä.
Seljamaa on haudattu Tallinnan Rahumäen hautausmaalle.
Juillenay

| Juillenay |
| --- | --- |
 Linna
 Juillenay
 Koordinaatit: 47°21′39″N, 4°16′37″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Côte-d'Or
Arrondissementti:  Montbard
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,5 km²
Korkeus:  391 m
Väkiluku (2018):  45 
 – Väestötiheys:  8 as./km²
Kunnan numero:  21328
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Juillenay on kunta Ranskassa Côte-d'Orin departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 36 kilometriä Montbardin kaupungista etelään.
Kunnan keskustassa on 1400-luvun lopulta peräisin oleva kiviristi, joka on merkkinä vanhasta Burgundin ja Nivernais'n välisestä rajasta.
Kunta on osa Morvanin luonnonpuistoa (Parc naturel régional du Morvan).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juillenay Wikimedia Commonsissa
Julia Ford

Julia Ford (s. 30. maaliskuuta 1990) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa Ford kilpaili ensimmäisen kerran Aspenin pujottelussa marraskuussa 2009. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Bad Kleinkirchheimin syöksylaskussa tammikuussa 2012 sijoituttuaan 22:nneksi. Hän on sijoittunut parhaimmillaan 21:nneksi Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2013. Sotšin olympialaisissa 2014 Ford sijoittui pujottelussa 24:nneksi.
Aiheesta muualla

Julia Fordin kotisivut
Kaansa

| Kaansa> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Burkina Faso
Puhujia:  6 000
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  volta-kongolaiset kielet
 Ohje 
Kaansa on nigeriläis-kongolainen kieli, jota puhutaan Burkina Fasossa. Sillä on noin 6 000 äidinkielistä puhujaa (1990). Kieli jakautuu kahteen tärkeämpään murteeseen. Kaikki kielen puhujat osaavat puhua myös djulaa.
Jussi Länsitalo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 30. kesäkuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Pori, Suomi
Pelipaikka: laitahyökkääjä
Pituus: 184 cm
Junioriseurat
1995–2000: ASV Birkenheide
2000–2004: FC Thayngen
2004–2006: FC Schaffhausen
2006–2007: Pleasant Valley Spartans
2007–2008: Reipas
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008 | City Stars | 2 | (0) |
| 2009–2013 | FC Lahti | 89 | (14) |
| 2009–2010 | → FC Hämeenlinna (laina) | 10 | (0) |
| 2014 | FSV Bissingen 08 | 10 | (1) |
| 2015–2016 | FC Lahti | 39 | (4) |
| 2016 | → FC Kuusysi (laina) | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. toukokuuta 2021.
Jussi Länsitalo (s. 30. kesäkuuta 1990 Pori) on suomalainen jalkapalloilija, joka edusti Veikkausliigassa FC Lahtea kausina 2009–2010, 2012–2013 ja 2015–2016.
Josephine Jacobsen

Josephine Jacobsen (alun perin Josephine Winder Boylan; 19. elokuuta 1908 Cobourg, Ontario, Kanada – 9. heinäkuuta 2003) oli yhdysvaltalainen runoilija, novellisti ja kirjallisuuskriitikko. Hänen runoutensa sisältää vaihtelevia tyylivalintoja perinteisistä muodoista vapaamittaisuuteen. Hän loi kirjailijana yli 60 vuotta kestäneen uran.
Nuoruus

Jacobsen menetti isänsä ollessaan viisivuotias. Hänen äitinsä muutti usein ennen asettumistaan Baltimoreen Marylandiin tyttären ollessa 14-vuotias. Jacobsen valmistui yksityisestä Roland Park Country Schoolista vuonna 1926 ja näytteli tämän jälkeen tunnetussa baltimorelaisessa teatteriseurueessa Vagabond Playersissa. Hän meni vuonna 1932 naimisiin teen maahantuoja Eric Jacobsenin kanssa. Pariskunnalle syntyi poika Ereland.
Ura

Jacobsenin ensimmäinen julkaistu runo ilmestyi lastenlehdessä hänen ollessaan noin kymmenvuotias. Kriitikkojen huomiota hän sai osakseen vuonna 1940 julkaistulla kokoelmallaan Let Each Man Remember. Se sisältää viisitoista rakkaussonettia ja metafyysisten lyyristen runojen osion. Jacobsenin myöhempien teosten joukossa ovat The Human Climate: New Poems (1953), The Animal Inside (1966), The Shade-Seller: New and Selected Poems (1974), The Chinese Insomniacs: New Poems (1981) ja In the Crevice of Time: New and Collected Poems (1995). The Shade-Seller: New and Selected Poems toi National Book Award -ehdokkuuden. Kaikkiaan Jacobsen julkaisi yksitoista runokokoelmaa. Jacobsenin neljän novellikokoelman joukossa ovat A Walk with Raschid and Other Stories (1978) ja Adios, Mr. Moxley (1986). Novellit sijoittuvat niinkin erilaisiin paikkoihin kuin Baltimoreen, Karibianmeren saarille, Meksikoon ja Marokkoon. Novellit on usein kirjoitettu valmiiksi vailla loppuratkaisua. Runojen ja novellien lisäksi Jacobsen julkaisi kirjallisuuskritiikkiä. Jacobsen keskittyi runoissaan ihmisenä olemisen kysymysten sekä fyysisen ja hengellisen maailman välisen suhteen ympärille. Hän oli harras katolilainen ja käsitteli hengellisin keinoin eksistentiaalista tuskaa.
Jacobsen sai Shelley Memorial Awardin ja Robert Frost Medalin Poetry Society of Americalta. Vuosina 1971–1973 hän oli Kongressin kirjaston 21. Poet Laureate ja runouden neuvonantaja. Vuosina 1978–1979 Jacobsen toimi Poetry Society of American varapuheenjohtajana. Hän oli vuosina 1979–1983 National Endowment of the Artsin kirjallisuuspaneelin ja Folger Libraryn runouskomitean jäsen. Jacobsen sai kunniatohtorin arvot Goucher Collegesta, Notre Dame of Maryland Universitysta, Towsonin yliopistosta ja Johns Hopkinsin yliopistosta. Hänet otettiin Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian jäseneksi vuonna 1994.
Joe Perry (snookerpelaaja)

Joe Perry vuonna 2014.
Joe Perry (s. 13. elokuuta 1974 Wisbech, Englanti) on englantilainen snooker-ammattilainen. Hänet tunnetaan myös lempinimillä ”The Fen Potter” ja ”The Gentleman”. Perry on ollut pelaamisen ohella myös opettamassa snookerin pelaamista. Perry on vuodesta 2002 lähtien ollut koko ajan tasaisesti 20 parhaan joukossa ammattilaisten ranking-listalla. Perry on uransa aikana tehnyt 292 yli sadan pisteen ylittävää lyöntisarjaa ammattilaisturnaustasolla.
Ura > Tasainen huippupelaaja

Joe Perry aloitti uransa vuonna 1991 ja paransi tasaisesti otteitaan, kunnes vuonna 2002 hän saavutti paikan 16 parhaan joukossa ranking-listalla.
Vuoden 1999 maailmanmestaruusturnauksessa Perry pudotti ensimmäisen kierroksen ottelussaan kuusinkertaisen mestarin Steve Davisin jatkosta, mutta hävisi kuitenkin ottelunsa 16 parhaan joukossa.
Ura > Turnausvoittaja

Vuonna 2001 Perry saavutti ensimmäisen ranking-turnauksen finaalipaikkansa European Open -turnauksessa, mutta hävisi finaalissa Stephen Hendrylle erin 2–9. Maailmanmestaruusturnauksen parhaat saavutukset ovat vuodelta 2004, jolloin Perry pelasi itsensä neljännesfinaaliin voittaen muun muassa kaksinkertaisen mestarin Mark Williamsin erin 13–11, ja vuonna 2008, jolloin hän pelasi itsenä semifinaaliin voittaen kauden 2007–2008 aikana loistavasti esiintyneen Stephen Maguiren neljännesfinaalissa. Semifinaalissa Perry hävisi Ali Carterille niukasti erin 15–17. Keväällä 2008 Perry voitti ensimmäisen ammattilaisturnauksensa, kun hän lunasti paikan Premier Leagueen voittamalla tätä alemman Championship League -kutsuturnauksen. Näistä kumpikaan ei kuitenkaan kuulu pääkiertueelle, eikä näistä ole tarjolla ranking-pisteitä. Kauden päätteeksi Perry nosti itsensä takaisin 16 parhaan joukkoon sijalle 12, joka on hänen uransa paras listasijoitus.
Kausi 2008–2009 sujui kohtalaisen hyvin, koska Perry piti listasijoituksensa kauden päätteeksi. Parhaaksi saavutukseksi jäi kuitenkin neljännesfinaalisijoitus Maplin UK Championship -turnauksessa, jossa Marco Fu voitti hänet 9–7. Tätä ennen Perry oli kaatanut Ronnie O’Sullivanin 16 parhaan joukossa.
Kausi 2009–2010 ei sujunut aivan odotetulla tavalla ranking-turnausten suhteen, sillä kauden päätteeksi Perry putosi 16 parhaan joukosta ranking-listalla. Parhaaksi saavutukseksi jäi Grand Prix -turnauksessa saavutettu neljännesfinaalisijoitus. Ottelun voitti lopulta turnauksen voittoon sekä vuoden 2010 maailmanmestaruuteen edennyt Neil Robertson erin 5–1.  Muissa turnauksissa Perry hävisi viimeistään jo toisella kierroksella. Hän kuitenkin voitti sekaparien (mies ja nainen) maailmanmestaruuden 2010 Tatjana Vasiljevan kanssa.
Vuonna 2015 Perry voitti ensimmäisen ranking-turnauksen kukistettuaan Mark Williamsin Bangkokin Players Championshipin finaalissa. Williams pääsi ottelussa 3 freimin johtoon, mutta Perry voitti seuraavat 4 freimiä vieden finaalin lukemin 4-3. Perry kuittasi voitostaan 100 000 puntaa.
Uransa aikana Perry on tienannut turnauspalkkioina 1 539 016 puntaa.
Turnausvoitot > Ranking-turnaukset

Players Tour Championship 2015
Turnausvoitot > Pienet ranking-turnaukset

Yixing Open – AT1 2013
Xuzhou Open – AT3 2015
Turnausvoitot > Kutsuturnaukset

Championship League 2008
Turnausvoitot > Muut

WLBSA World Mixed Doubles Championship 2010 (parina Tatjana Vasiljeva)
Tilastot

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 JOE PERRY: 
| Ranking-turnausten voitot | 1 | 2015 |
| Pienten ranking-turnausten voitot | 2 | 2013, 2015 |
| Ranking-turnausten finaalit | 6 | 2001, 2011, 2012, 2013, 2015 |
| Muut turnausvoitot | 2 | 2008, 2010 |
| Korkein ranking-sijoitus | 9 | Maaliskuu 2015 – |
| Suurin lyöntisarja | 145 | 2004 (Embassy World Championship) |
| Yli 100 pisteen lyöntisarjat | 292 |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joe Perry Wikimedia Commonsissa
Juuso Nieminen

Juuso Nieminen (s. 1979) on suomalainen kitaristi. Hän opiskeli kitaransoittoa Vantaan Musiikkiopistossa Timo Suomisen oppilaana, minkä jälkeen Turun Musiikkiakatemiassa Timo Korhosen ja Ismo Eskelisen oppilaana. Sibelius-Akatemian hän suoritti Jukka Savijoen ja Jyrki Myllärisen ohjauksessa. Lisäksi hän on suorittanut D. Russellin, M. Sociasin, E. Fernandezin, Z. Dukicin ja A. Pierrin mestarikursseja. Hän on voittanut useita kansainvälisiä kitarakilpailuja kuten mm. Alhambra-kitarakilpailut Espanjassa, konsertoinut Euroopassa ja Yhdysvalloissa ja levyttänyt kolme albumia: Juuso Nieminen plays Ponce & Rodrigo (Terravox 2005), Juuso Nieminen - Guitar Recital (Terravox 2006). Uusin levy on The Latin American Album, joka julkaistiin lokakuussa 2009 (Terravox 2009).
Kaanaa

Kaanaa tarkoittaa seuraavia asioita:
Kanaaninmaa, Raamatussa juutalaisten ”luvattu maa”
Kaanaan häät, Raamatussa Johanneksen evankeliumin ensimmäisen ihmeen tekopaikka
Kaanaa, kylä Tampereella
Kaanaa, kylä Mäntsälässä
Kaanaa, kaupunginosa Raisiossa
Kaanaa, kaupunginosa Porissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kaanaa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaanikunta

Kaanikunta oli poliittinen kokonaisuus, jonka johdossa oli mongolien tai turkkilaisten heimojen heimojohtaja eli kaani.
Kun Tšingis-kaani kuoli vuonna 1227 hänen valtakuntansa jakautui neljään osaan, joissa kunkin johdossa oli yksi hänen jälkeläisistään kaanin asemassa. 1200-luvun puolivälissä niitä olivat läntisten kiptšakkien kaanikunta eli Kultainen orda, Persian kaanikunta, jonka hallitsijaa kutsuttiin Il-kaaniksi, Turkistanin kaanikunta eli Tšagatain kaanikunta sekä Suurkaanin kaanikunta Itä-Aasiassa. Kaikki olivat periaatteessa suurkaanin alaisia.  Jo 1200-luvulla kukistunut Karakhanidien kaanikunta vakiinnutti islamilaisen hanafi-koulukunnan Transoxianaan.
1500-luvun loppuun mennessä kaikki neljä kaanikuntaa olivat kadonneet, mutta useita pienempiä kaanikuntia ilmaantui niiden tilalle. Niitä olivat muun muassa Kazanin, Astrahanin, Krimin, Hivan, Buharan, Taškentin, Samarkandin ja Kokandin kaanikunnat. Yksi kerrallaan ne  joutuivat Venäjän valloittamiksi. Viimeisenä kaatui Kokand vuonna 1865 ja sen tilalle tuli Turkestanin kenraalikuvernöörikunta.
Jordanian ralli 2010

|  Jordanian ralli 2010 |
| --- | --- |
 3. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 2010. 
Ajankohta:  1.–3. huhtikuuta 2010
Pituus:  21 erikoiskoetta, 339,48 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Sébastien Loeb  Daniel Elena  (Citroën World Rally Team)
Toinen:   Jari-Matti Latvala  Miikka Anttila  (Ford World Rally Team)
Kolmas:   Petter Solberg  Phil Mills  (Petter Solberg)
Jordanian ralli 2010 (virallisesti 2. Jordan Rally ) oli Rallin MM-sarjan kauden 2010 kolmas osakilpailu, joka ajettiin 1.–3. huhtikuuta 2010.
Tapahtumia

Kimi Räikkönen teki historiaa ollen ensimmäinen suomalainen, joka on saanut MM-pisteitä sekä rallissa että Formula 1:ssä. Aiemmin vain Carlos Reutemann on tehnyt samoin.
Kilpailussa puhuttivat tallien taktikoinnit toisena päivänä, jolloin kilpailijat pyrkivät saamaan paremman lähtösijan viimeiselle päivälle. Citroën järjesti, että Sébastien Ogier kirjautui huoltoon viisi minuuttia myöhässä aamulla, jolloin hän sai 50 sekunnin aikasakon ja putosi viidennelle sijalle. Ford pyysi superralli-säännön turvin kilpailuun palannutta Mikko Hirvosta lähtemään huollosta ennen aikaansa, jolloin hän siirtyi lähtöjärjestyksessä Loebin ja Latvalan väliin. Citroën vastasi tähän järjestämällä Ogierin kirjautumaan erikoiskokeen 14 lähtöön kahdeksan minuuttia ennen aikaansa, jolloin hän lakaisi tietä Loebille. Loeb nousi viimeisen päivän aamuna 37,8 sekunnin johtoon Latvalan edelle.
Erikoiskokeet

Kilpailussa oli 21 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli 339,48 kilometriä. Siirtymiä oli 572,30 kilometriä ja kokonaispituus oli 911,78 kilometriä.
| Päivä | Kello | Nro | Nimi | Pituus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. huhtikuuta | 11:28 | SS 1 | Rumman Forest | 15,34 km |
| 1. huhtikuuta | 12:26 | SS 2 | Wadi Shueib 1 | 8,65 km |
| 1. huhtikuuta | 12:54 | SS 3 | Mahes 1 | 20,44 km |
| 1. huhtikuuta | 13:37 | SS 4 | Mount Nebo 1 | 11,09 km |
| 1. huhtikuuta | 15:50 | SS 5 | Wadi Shueib 2 | 8,65 km |
| 1. huhtikuuta | 16:13 | SS 6 | Mahes 2 | 20,44 km |
| 1. huhtikuuta | 16:56 | SS 7 | Mount Nebo 2 | 11,09 km |
| 2. huhtikuuta | 8:11 | SS 8 | Suwayma 1 | 10,49 km |
| 2. huhtikuuta | 8:51 | SS 9 | Kafrain 1 | 17,20 km |
| 2. huhtikuuta | 9:49 | SS 10 | Jordan River 1 | 41,45 km |
| 2. huhtikuuta | 12:50 | SS 11 | Suwayma 2 | 10,49 km |
| 2. huhtikuuta | 13:30 | SS 12 | Kafrain 2 | 17,20 km |
| 2. huhtikuuta | 14:28 | SS 13 | Jordan River 2 | 41,45 km |
| 3. huhtikuuta | 8:20 | SS 14 | Yakrut 1 | 14,16 km |
| 3. huhtikuuta | 08:50 | SS 15 | Bahath 1 | 12,53 km |
| 3. huhtikuuta | 9:33 | SS 16 | Shuna 1 | 15,23 km |
| 3. huhtikuuta | 10:16 | SS 17 | Baptism Site 1 | 10,83 km |
| 3. huhtikuuta | 12:11 | SS 18 | Yakrut 2 | 14,16 km |
| 3. huhtikuuta | 12:41 | SS 19 | Bahath 2 | 12,53 km |
| 3. huhtikuuta | 13:24 | SS 20 | Shuna 2 | 15,23 km |
| 3. huhtikuuta | 14:07 | SS 21 | Baptism Site 2 | 10,83 km |
Lähde:
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën C4 WRC | 3:51.35,9 |  | 25 |
| 2. |  Jari-Matti Latvala |  Miikka Anttila | Ford Focus RS WRC 09 | 3:52.11,7 | +35,8 | 18 |
| 3. |  Petter Solberg |  Phil Mills | Citroën C4 WRC | 3:52.47,7 | +1.11,8 | 15 |
| 4. |  Daniel Sordo |  Marc Martí | Citroën C4 WRC | 3:53.25,2 | +1.49,3 | 12 |
| 5. |  Matthew Wilson |  Scott Martin | Ford Focus RS WRC 08 | 4:00.00,2 | +8.24,3 | 10 |
| 6. |  Sébastien Ogier |  Julien Ingrassia | Citroën C4 WRC | 4:02.02,3 | +10.26,4 | 8 |
| 7. |  Federico Villagra |  Jorge Perez Companc | Ford Focus RS WRC 08 | 4:03.03,9 | +11.28,0 | 6 |
| 8. |  Kimi Räikkönen |  Kaj Lindström | Citroën C4 WRC | 4:04.06,9 | +12.31,0 | 4 |
| 9. |  Henning Solberg |  Ilka Minor | Ford Focus RS WRC 08 | 4:05.44,5 | +14.08,6 | 2 |
| 10. |  Xavier Pons |  Alex Haro | Ford Fiesta S2000 | 4:10.09,8 | +18.33,9 | 1 |
Lähde:
Aiheesta muualla

Rally-Maps.com, erikoiskokeet kartalla (englanniksi)
Osakilpailut MM-rallikaudella 2010
Ruotsi
Meksiko
Jordania
Turkki
Uusi-Seelanti
Portugali
Bulgaria
Suomi
Saksa
Japani
Ranska
Katalonia
Wales
Rallin maailmanmestaruussarjan Jordanian rallit
| --- | --- |
2000-luku:   2008 
2010-luku:   2010  2011
Julia Tuttle

| Julia Tuttle |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. tammikuuta 1849 Cleveland, Ohio, Yhdysvallat
Kuollut: 14. syyskuuta 1898 (49 vuotta) Miami, Florida, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Puoliso:  Frederick Tuttle
Lapset:  2
Julia DeForest Tuttle (o.s. Sturtevant; 22. tammikuuta 1849 Cleveland, Ohio – 14. syyskuuta 1898 Miami, Florida) oli yhdysvaltalainen yrittäjä, jonka omistamalle maa-alueella Miamin kaupunki rakennettiin. Tuttlea on usein kutsuttu "Miamin äidiksi". Hänen sanotaan edelleen olevan ainoa nainen, joka on perustanut suureksi kasvaneen yhdysvaltaisen kaupungin.
Elämä

Tuttle syntyi vuonna 1849 Clevelandissä. Hän avioitui liikemies Frederick Tuttlen kanssa vuonna 1867. Pariskunta sai kaksi lasta, Fannien ja Henryn. Aviomiehen kuoltua tuberkuloosin seurauksena Tuttle päätti muuttaa Ohiosta Floridaan, jossa hän oli vieraillut jo usein aiemmin isänsä luona. Tuttle osti 640 eekkerin (n. 26 hehtaaria) kokoisen maa-alan Miami-joen pohjoispuolella sijaitsevalta alueelta, jossa sijaitsi seminolesotien aikana perustettu armeijan tukikohta Fort Dallas. Syrjäisellä alueella oli tiheitä metsiä ja upottavia soita, asutusta oli lähiseuduilla hyvin vähän.
Tuttle edisti merkittävällä tavalla Miamin rakennuttamista. Hänen onnistui vuosien yrittämisen jälkeen houkutella teollisuusjohtaja Henry Flagler jatkamaan omistamaansa Floridan itärannikon rautatietä osavaltion eteläosan Fort Dallasiin saakka. Miamin kaupunki perustettiin virallisesti vuonna 1896, mutta Tuttle ei voinut osallistua kaupunginoikeuksia koskeviin vaaleihin, sillä naisilla ei tuohon aikaan ollut äänioikeutta. Kaupungin perustamisen jälkeen Tuttle työskenteli ahkerasti kaupungin kehittämiseksi, ja hänen kerrotaan muun muassa avanneen kaupungin ensimmäisen pesulan, leipomon ja meijerin. Hän myös perusti kaupunkiin Hotel Miami -nimisen hotellin. Kaksi vuotta kaupungin perustamisen jälkeen Tuttle yllättäen kuoli vain 49-vuotiaana äkillisen ja voimakkaan pääkivun seurauksena. Myöhemmin kuolinsyyksi on arveltu aneurysmaa tai aivokasvainta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Julia Tuttle Wikimedia Commonsissa