stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Daredevil (televisiosarja)
Tulevaisuus > Näyttelijöiden siirtyminen Marvel Studiosin medioihin ja Born Again

Kesäkuussa 2020 Marvel Studiosin johtaja Kevin Feige otti yhteyttä Coxiin, jotta tämä voisi palata rooliinsa Marvel Studiosin MCU-tuotannoissa, Feigen vahvistaessa joulukuussa 2021, että palaisi näyttelemään Daredeviliä. Hahmon ensimmäinen esiintyminen Marvel Studiosin tuotannoissa oli elokuvassa Spider-Man: No Way Home (2021). Lisäksi D’Onofrio palasi Kingpinin rooliin Disney+-sarjassa Hawkeye (2021).
Maaliskuussa 2022 Production Weekly luetteli uuden Daredevil-televisiosarjan yhdeksi Marvel Studiosin tulevista Disney+-projekteista, sekä Feigen ja Chris Grayn sen tuottajiksi. Sarjan kehitystyön vahvistettiin alkaneen toukokuussa 2022. Virallisesti se julkistettiin vuoden 2022 San Diego Comic-Con Internationalissa nimellä Daredevil: Born Again, ja sen kerrottiin tulevan koostumaan 18 jaksosta, Coxin ja D’Onofrion tullessa palaamaan rooleihinsa. Cox kuvaili Born Againia ”aivan uudeksi asiaksi”, ja että se ei ole Netflix-sarjan neljäs tuotantokausi. Syyskuun 2023 lopulla, sarjaan tehtiin suuria luovia muutoksia, jotta se muistuttaisi enemmän Netflix-sarjoja. Corman ja Ord erotettiin pääkäsikirjoittajien paikalta, ja samoin sarjan kuvaamatta jääneiden jaksojen ohjaajat. Dario Scardapane, yksi The Punisherin käsikirjoittajista, palkattiin sarjan showrunneriksi, ja ohjaajakaksikko Justin Benson ja Aaron Moorhead palkattiin ohjaamaan sarjan loput jaksot. Coxin ja D’Onofrion lisäksi myös Bernthal, Woll, Henson, Bethel ja Zurer palasivat Frank Castlen / Tuomarin, Karen Pagen, Foggy Nelsonin, Benjamin Poindexterin ja Vanessa Fiskin rooleihin. Born Againinensimmäinen tuotantokausi julkaistiin Disney+:aan maalis-huhtikuussa 2025.
Ennen Coxin lyhyttä esiintymistä Disney+-sarjassa Echo (2024), Marvel Studiosin suoratoistojohtaja Brad Winderbaum tunnusti, että Marvel Studios oli ollut ”hiukan vaitelias” siitä, että mikä oli osa MCU:n ”Pyhää aikajanaa”, huomauttaen kuinka erillään Marvel Studiosin ja Marvel Televisionin luomat MCU-mediat olivat olleet toisistaan. Hän kuitenkin totesi, että ajan myötä Marvel Studios alkaneen huomata ”kuinka toimivia [Marvel Televisionin] tarinat ovat”, ja uskoi Daredevilin olevan osa pyhää aikajanaa. Sarjan kuvamateriaalia näytettiin Echon mainostamisen yhteydessä näytettiin myös kuvamateriaalia Daredevilistä. Echon julkaisun jälkeen, Marvelin Netflix-sarjat lisättiin MCU:n Disney+-aikajanaan, Daredevilin ensimmäisen tuotantokauden sijoittuessa kahden ensimmäisen Guardians of the Galaxy -elokuvien sekä Avengers: Age of Ultronin (2015) tapahtumien väliin. Disney+:n aikajana päivitettiin myöhemmin käsittelemään myös erillisiä tuotantokausia, Daredevilin toisen tuotantokauden sijoittuessa Ant-Manin (2015) tapahtumien jälkeen, ja kolmannen tuotantokauden sijoittuessa aikaan ennen Thor: Ragnarökin (2017) tapahtumia.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Daredevil Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Daredevil TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Luettelo naispresidenteistä

Tämä on luettelo naispresidenteistä. Listassa on sekä nykyiset että entiset naispresidentit kronologisessa järjestyksessä. Luettelo ei sisällä kenraalikuvernöörejä tai virkaa tekeviä presidenttejä.
Nicole (nimi)

| Nicole |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  6. joulukuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Nichole, Nicola
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  ranskalainen, Nikolaus
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nicole on ranskalais­peräinen naisen etunimi. Nicole on alku­perältään Nicholas-nimen naispuolinen vastine, ja se taas on ranskalainen muunnos nimestä Nikolaus, joka tarkoittaa 'voittoisaa kansaa'. Nicolen tapaisia nimiä ovat esimerkiksi Nichole ja Nicola.
Maaliskuuhun 2025 mennessä on noin 1 780 naista ja alle 20 miestä saanut Suomessa nimekseen Nicole  Vuodesta 2015 lähtien Nicolen nimipäivä on ollut suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 6. joulukuuta.
Tunnettuja Nicole-nimisiä > Toisena nimenä

Adrian Nicole LeBlanc, yhdysvaltalainen journalisti ja kirjailija
Anna Nicole Smith (1967–2007), yhdysvaltalainen näyttelijä
Jennifer Nicole Lee (s. 1975), yhdysvaltalainen fitnessmalli, näyttelijä, puhuja ja kirjailija
Lisa Nicole Carson (s. 1969), yhdysvaltalainen näyttelijä
Tunnettuja Nicole-nimisiä > Kuvitteellisia henkilöitä

Nicole ("Nick") Franzell, päähenkilö draamasarjassa Puijari-Nick
Nicole Walker Kiriakis, hahmo televisiosarjassa Päivien viemää
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nicole (nimi) Wikimedia Commonsissa
Suomenruotsalaiset

Suomenruotsalaiset (ruots. finlandssvenskar) ovat ruotsia äidinkielenään puhuvia syntyperäisiä Suomen asukkaita. Suomen väestöstä oli vuoden 2020 lopussa ilmoitettu ruotsinkielisiksi 287 871 henkeä, mikä vastaa 5,2 prosenttia  Suomen asukkaista. Ahvenanmaalla vastaava lukema oli 86,2 prosenttia väestöstä. Manner-Suomessa ruotsinkielisiä oli vuoden 2017 lopussa 263 349 henkeä; 4,78 prosenttia asukkaista. Ruotsinkielisiä asuu enimmäkseen neljällä toisistaan erillisellä alueella, jotka ovat Uusimaa, Pohjanmaan rannikko sekä Ahvenanmaa ja Turun saaristo.
Suomenruotsalaiset kutsuvat kaikkia suomalaisia sanalla finländare, kun taas suomenkielisistä he käyttävät sanaa finne.
Suomenruotsi

Suomenruotsin murteet ovat yleisruotsalaisessa luokittelussa perinteisesti laskettu kuuluviksi
itäruotsalaisiin murteisiin (ruots. östsvenska mål) yhdessä vironruotsin kanssa, joka on nykyisin käytännössä kuollut, koska toisen maailmansodan jälkeen lähes kaikki sen puhujat, vironruotsalaiset, siirtyivät Ruotsiin. Suomenruotsalaisten murteiden historiallinen ”kantakoti” näyttää olevan keskiruotsalainen, Mälarenjärveä ympäröivä alue.
Suomenruotsalaisten alkuperä

Kristittyjä ruotsalaisia siirtyi Ahvenanmaalle, Turunmaan saaristoon ja Länsi-Uudellemaalle mahdollisesti 1100-luvun lopulla. Kolonisaatio jatkui ja voimistui 1200-ja 1300-luvuilla, jolloin se suuntautui myös Itä-Uudellemaalle sekä Pohjanmaan rannikolle. Ruotsalaisten kolonisaatio tapahtui ristiretkien yhteydessä ja se liittyi katolisen kirkon pyrkimykseen levittää kristinuskoa itämeren piirissä. Tulokkaat olivat kristittyjä ja he saapuivat vielä suurelta osin pakanallisen maahan. Kolonisaatio oli ristiretkien ohella keino käännyttää suomalaisia kristinuskoon, ja sitä tuki katolisen kirkon ohella myös vielä kehittymässä ollut Ruotsin kuningaskunta.  Ruotsin kieli tuli Suomeen näiden maahanmuuttajien mukana, koska näiden alueiden ruotsinkielisen paikannimistön seasta ei ole löydetty varhaisempia nimikerrostumia.
Historiallisissa lähteissä ruotsalaisesta maahanmuutosta mainitsee Eerikinkronikka, jonka mukaan ”maa miehitettiin kristityillä” niin kutsutun toisen ristiretken jälkeen. Ruotsalaisten maahanmuutosta tuli 1300-luvulla yhä järjestäytyneempää ja vuosisadan loppuun mennessä maahanmuuton kohteena olleet alueet olivat jo lähes täysin ruotsalaisten tulokkaiden asuttamia. Alun perin muuttajien oletettiin olleen kotoisin Hälsinglannista, mutta nykyisen käsityksen mukaan valtaosa sadoista, mahdollisesti jopa tuhansista Suomeen tulleista ruotsalaisista, oli lähtöisin Keski-Ruotsista.
Ruotsin kielen leviäminen jatkui vielä Venäjän vallan ajan alkuvaiheessa 1800-luvun alkupuolella. Yhteiskunnalliseen asemaan liittyvä ruotsin kielen omaksuminen menetti tarpeellisuuttaan 1800-luvun jälkipuolelta lähtien, kun Suomeen alkoivat muodostua suomenkielinen sivistyneistö ja liikemieskunta. 1800-luvun lopulla suomesta tuli virallinen ja hallinnon ensisijainen kieli. Fennomanian ja 1900-luvun alkupuolen suomenkielisyysliikkeen eli aitosuomalaisuuden myötä useat ruotsalaistaustaiset tai ruotsinkielistyneet perheet siirtyivät suomen kieleen.
Suomenruotsalaisten alkuperä > Ruotsinkielisen väestön genetiikka

Vuonna 2008 julkaistiin ensimmäinen genomin seulontaan perustuva suomalais-ruotsalainen vertailututkimus. Suomenruotsalaisten eri ryhmistä tutkimuksessa oli edustettuna Pohjanmaan ruotsinkielinen väestö. Tutkimuksen mukaan Pohjanmaan ruotsinkieliset muodostavat geeniklusterin ruotsalaisten kanssa. Vuonna 2008 julkaistun tutkimuksen mukaan Pohjanmaan ruotsinkieliset erosivat muusta tutkitusta länsisuomalaisesta väestöstä vain, kun Ruotsi otettiin tutkimuksen vertailuryhmään mukaan.
Suomenruotsalaisten alkuperä > Käsitys suomenruotsalaisuudesta

Suomenruotsalaiset alkoivat varsinaisesti korostaa omaa, suomenkielisistä eroavaa identiteettiään 1800-luvun jälkipuolella. kenen mukaan?  lähde? Tämä oli reaktiota sille, että suomalaista kansallisuustunnetta oli alettu rakentaa suomen kielen varaan (fennomania). Lisäksi Venäjän keisari halusi edistääkseen Suomen lopullista eroa Ruotsista suomen virallisiksi kieliksi venäjän ja suomen, ei ruotsia. Vastapainona tällaiselle syntyi svekomania, ruotsinmielisyys. Svekomaanit korostivat, että Suomen ruotsinkieliset muodostavat oman ruotsalaisen kansallisuuden Suomessa. Usein käytettiin termiä östsvenskar, itäruotsalaiset. 1900-luvun kuluessa suomenruotsalaisuus alettiin mieltää riikinruotsalaisuudesta eroavaksi ilmiöksi. Nimitystä suomenruotsalaiset (finlandssvenskar) Suomen ruotsinkieliset alkoivat käyttää itsestään vuonna 1912.
Suomenruotsalainen identiteetti

Suomenruotsalaiset on usein määritelty nimenomaan kielivähemmistöksi. Osalla suomenruotsalaisista on tätä näkemystä vastaava identiteetti.
Näin on varsinkin Uudellamaalla, missä suomenruotsalaiset ovat kiinteä osa Suomen kansaa.
Toisaalta monilla rannikon suomenruotsalaisilla varsinkin Pohjanmaalla on voimakas tunne siitä, etteivät Pohjanlahden valtiorajat erota suomenruotsalaisia ruotsalaisista. Itämeren ruotsinkieliset rannikkoasutukset niin Suomen, Viron kuin Ruotsin puolella ovat olleet vuosisatojen ajan tiiviisti yhteydessä toisiinsa. Näistä syistä myös ”itäruotsalaisuutta” korostavia näkökulmia suomenruotsalaisuuteen on yhä olemassa. Suomenruotsalainen kielitieteilijä Leif Höckerstedt katsoo, että suomenruotsalaisuutta on mahdotonta tarkastella Ruotsista irrallaan olevana ilmiönä. Hänen mukaansa Suomen suomenkieliset ja ruotsinkieliset ovat sitoutuneet yhteisiin poliittisiin tavoitteisiin, mutta eivät jaa samaa etnistä identiteettiä. Höckerstedtin mukaan suomenruotsalaisesta etnisyydestä ei kuitenkaan haluta keskustella julkisesti. Tutkija Charlotta Hedberg esittää, että suomenruotsalaisten yliedustus Suomen ja Ruotsin välisessä maahanmuutossa heijastelee yhteisön vähemmistöasemaa ja etnistä sidettä Ruotsiin. Kansainvälisessä vähemmistöoikeuksia sivuavassa keskustelussa on myös esitetty, että suomenruotsalaisia voidaan tarkastella sekä etnisenä vähemmistönä että kansallisuutena.  Ahvenanmaalaiset katsotaan tavallisesti sekä suomenruotsalaisista että suomalaisista erilliseksi ryhmäksi.
Suomenruotsalaisten väestönkehitys

| Ruotsinkielisten osuus Suomen väestöstä  > Vuosi | Ruotsinkielisten osuus Suomen väestöstä  > Osuus |
| --- | --- |
1610: 17,5 %
1749: 16,3 %
1815: 14,6 %
1880: 13,6 %
1890: 14,3 %
1900: 12,89 %
1910: 11,6 %
1920: 11,0 %
1930: 10,1 %
1940: 9,5 %
1950: 8,64 %
1960: 7,4 %
1970: 6,6 %
1980: 6,27 %
1990: 5,94 %
2000: 5,63 %
2010: 5,42 %
2011: 5,39 %
2012: 5,36 %
2013: 5,34 %

| Ruotsinkielisten osuus Manner-Suomessa (ilman Ahvenanmaata)  > Vuosi | Ruotsinkielisten osuus Manner-Suomessa (ilman Ahvenanmaata)  > Osuus |
| --- | --- |
2010: 4,97 %
2011: 4,95 %
2012: 4,92 %
2013: 4,90 %

| Ruotsinkielisten osuus Ahvenanmaalla  > Vuosi | Ruotsinkielisten osuus Ahvenanmaalla  > Osuus |
| --- | --- |
2010: 89,87 %
2011: 89,44 %
2012: 89,10 %
2013: 88,69 %

Ruotsinkielisten suhteellinen osuus Suomen väkiluvusta on entisaikoina ollut huomattavasti nykyistä suurempi. On arvioitu, että vuonna 1610 ruotsinkielisiä oli Suomessa noin 70 000, mikä oli peräti noin 17–18 % koko maan väestöstä. Tämä on varhaisin ajankohta, jonka suhteen ruotsinkielisten määrästä on esitetty arvio. Vuonna 1880 osuus oli noin 14,3 %. 1970-luvun alkupuolella ruotsinkielisiä oli 302 000 henkeä, joka oli silloin noin 6,5 % väestöstä. Osassa Suomen sisämaakaupungeistakin oli aikaisemmin kaupungin kokoon nähden suuri ruotsinkielinen vähemmistö, mm. Mikkelin asukkaista oli 1800-luvulla ruotsinkielisiä peräti 27 %. Suomenruotsalaisten suhteellinen osuus Suomen väestöstä on ollut ainakin 1880-luvulta lähtien laskussa, vaikkakin absoluuttinen määrä nousi vuoteen 1940 asti. 1950- ja 1960-luvuilla maastamuutto vähensi huomattavasti ruotsinkielisten osuutta. 1970-luvulta lähtien suomenruotsalaisten absoluuttinen määrä ja suhteellinen osuus Suomen väestöstä ovat laskeneet hitaasti (302 000–289 596).
Suomenruotsalaisten maantieteellinen sijoittuminen

Suomenruotsalaiset eivät asu pelkästään rannikolla, vaan ruotsinkielisiä on myös sisämaan suurissa kaupungeissa. Vuoden 2013 lopun väestötietojen mukaan sisämaan yksikielisistä suomenkielisistä kunnista suhteellisesti ja määrällisesti eniten ruotsinkielisiä on Kaarinassa, 1 314 eli 4,13 %, suhteellinen osuus on suurempi kuin kaksikielisissä Lohjalla ja Vantaalla. Määrällisesti toiseksi eniten ruotsinkielisiä on Tampereella, 1 276 eli 0,53 %. Lukuun sisältyvät myös ruotsinkieliset maahanmuuttajat.
Vertailuja suomenkielisiin

Tutkimusten mukaan suomenruotsalaisten ja muiden suomalaisten elinkeinorakenteessa ei keskimäärin ole suuria eroja. Toisaalta kuitenkin paikallisesti erot ovat huomattavia. Suomenruotsalaisista suurempi osuus saa toimeentulonsa maataloudesta ja (meri)liikenteestä; teollisuustyöntekijöitä on vähemmän. Tilastollisesti kaikkein ruotsinkielisin ammatti on kalastaja.
Lakimiehinä, lääkäreinä ja yritysjohtajina suomenruotsalaisia on väestösuhdetta (5,46 %) suurempi osuus. Kauppalehden julkaisemien tietojen mukaan suomenruotsalaiset omistavat keskimäärin 3,3 kertaa niin paljon yritysosakkeita kuin suomenkieliset. Suomessa asuvilla ruotsinkielisillä on keskimäärin enemmän varallisuutta kuin suomenkielisillä. Varallisuus korreloi Jan Saarelan tutkimuksen mukaan voimakkaasti sen kanssa, oliko henkilö syntynyt sillä alueella, jossa asui, mikä oli yleisempää ruotsinkielisten kuin suomenkielisten parissa.
Joillakin alueilla, kuten pääkaupunkiseudulla, ruotsinkieliset miehet ansaitsevat jopa 17 % enemmän kuin suomenkieliset miehet, mutta ero kieliryhmien naisten välillä on pienempi. Miesten tuloeroista kaksi kolmasosaa voidaan selittää taustamuuttujilla, etenkin ikä- ja koulutusrakenteella. Työttömyys on ruotsinkielisten keskuudessa ollut huomattavasti alhaisempaa. Toisaalta Pohjanmaalla suomenkielisillä on keskimäärin korkeammat tulot kuin ruotsinkielisillä.
Suomenruotsalaiset elävät 2–3 vuotta suomenkielisiä pidempään. Lisäksi he elävät keskimäärin terveempinä eivätkä sairastu tauteihin yhtä paljon kuin suomenkieliset. Eroa selittää suomenruotsalaisen kulttuurin sisältämä sosiaalinen pääoma, mikä näkyy luottamuksena ja osallistumisena harrastuksiin. Toisaalta rokotevastaisuus ruotsinkielisellä Pohjanmaalla on johtanut tuhkarokkotapauksien esiintymisiin.
Suomenruotsalaiset koululaiset pärjäsivät kansainvälisessä PISA-tutkimuksessa suomenkielisiä suomalaisia hieman huonommin. Syyksi on epäilty Suomen ruotsinkielisten koulukirjojen kustannussyistä heikompaa tasoa.
Kirjallisuutta

Allardt, Erik & Starck, Christian: Vähemmistö, kieli ja yhteiskunta: Suomenruotsalaiset vertailevasta näkökulmasta.  Helsinki:  WSOY, 1981.  ISBN 951-0-10713-1
Mattsson, Kristin: Att skriva finlandssvenska: Etnicitet i kvinnors livshistorier.  (Väitöskirja)  Åbo:  Åbo Akademis förlag, 2011.  ISBN 978-951-765-606-1
Nyman, Peter: Ankkalammikko.  Helsinki:  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-31236-0
Saukkonen, Pasi: Mikä suomenruotsalaisissa ärsyttää? Selvitys mediakeskustelusta Suomessa.  Helsinki:  Finlands svenska tankesmedja Magma, 2007.  ISBN 978-952-5864-15-1  Teoksen verkkoversio (pdf). (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomenruotsalaiset.  Helsinki:  Suomenruotsalaiset kansankäräjät, 1994.  ISBN 952-9700-12-1
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suomenruotsalaiset Wikimedia Commonsissa
| n k Suomen väestöryhmät |
| --- | --- |
Suomalaisten heimot:  hämäläiset  karjalaiset  lappalaiset  pohjalaiset  savolaiset  varsinaissuomalaiset  inkeriläiset 
Perinteiset kulttuuriset vähemmistöt:  juutalaiset  karjalaiset  romanit  saamelaiset  suomenruotsalaiset (ahvenanmaalaiset)  tataarit  vanhavenäläiset 
Muita etnisiä ryhmiä:  afrosuomalaiset  afganistanilaiset  englantilaiset  intialaiset  irakilaiset  italialaiset  kiinalaiset  kosovolaiset  kurdit  latvialaiset  persialaiset  romanialaiset  saksalaiset  somalit  sveitsiläiset  thaimaalaiset  turkkilaiset  ukrainalaiset  unkarilaiset  venäläiset  vietnamilaiset  virolaiset 
Katso myös:  maahanmuuttajat Suomessa 
Ruotsinkielisten määrä Suomessa 1880–2009 vanhan läänijaon mukaan
Ruotsia äidinkielenään puhuvien osuus väestöstä kunnittain Suomessa vuonna 2020.
Suomen tasavallan joukkojen (valkoiset) yleisesikunta ja koko päämaja vuonna 1918 koostui yksinomaan ruotsinkielisistä.
Never Gonna Give You Up

| ”Never Gonna Give You Up” Rick Astley |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Whenever You Need Somebody
 Äänitetty : lokakuu 1986
 Julkaistu:  Yhdistynyt kuningaskunta 1987   Yhdysvallat 1988
 Formaatti: 7 tuuman vinyylilevy
 Tuottaja(t): Stock Aitken Waterman
 Tyylilaji: pop, dance
 Kesto: 03.32
 Levy-yhtiö: PWL, RCA
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1. (9/1987)
Rick Astleyn muut singlet
| ”When You Gonna” 1987 | ”Never Gonna Give You Up” 1987 | ”Whenever You Need Somebody” 1987 |
Never Gonna Give You Up on alun perin Rick Astleyn esittämä dance-pop-kappale vuodelta 1987. Kappale julkaistiin singlenä Astleyn debyyttialbumilla Whenever You Need Somebody, jonka kirjoitti ja tuotti Stock Aitken Waterman. Kappale oli maailmanlaajuisesti ykköshitti, varsinkin laulajan kotimaassa Britanniassa vuonna 1987, jolloin se pysyi listaykkösenä viisi viikkoa ja oli sen vuoden myydyin single.
Kappale nousi julkisuuteen uudelleen vuonna 2007, kun sitä käytettiin suositussa Rickrolling Internet-meemissä.
Kappaleella ylitti videopalvelu Youtubessa miljardi katselukertaa heinäkuussa 2021.
Listasijoitukset

| Lista (1987/1988) | Korkein sija |
| --- | --- |
Alankomaiden singlelista: 1
Britannian singlelista: 1
Chilen singlelista: 1
Espanjan singlelista: 1
Irlannin singlelista: 2
Italian singlelista: 3
Itävallan singlelista: 4
Norjan singlelista: 1
Ranskan singlelista: 6
Ruotsin singlelista: 1
Saksan singlelista: 2
Suomen singlelista: 1
Sveitsin singlelista: 2
U.S. ARC Weekly Top 40: 1
U.S. Billboard Hot 100: 1
U.S. Billboard Hot Adult Contemporary: 1
U.S. Billboard Hot Dance Music/Club Play: 1
United World Chart: 2
Uuden-Seelannin singlelista: 1
Aiheesta muualla

Rick Astley TV YouTubessa
The Legendary Song That Became The Rick Roll Vice-lehden historiikki (video, 23 min.)
Kreikan presidentti

| Kreikan tasavallan presidentti |
| --- | --- |
 Πρόεδρος της Ελληνικής Δημοκρατίας
 
 Kreikan nykyinen presidentti Konstantínos Tasoúlas.
 Nykyinen Konstantínos Tasoúlas 13. maaliskuuta 2025 lähtien
Virka-asunto:  presidentinpalatsi
Nimittäjä:  Kreikan parlamentti
Kauden pituus:  5 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  25. maaliskuuta 1924 (ensimmäinen)  18. joulukuuta 1974 (toinen)
Ensimmäinen:  Pávlos Kountouriótis (ensimmäinen)  Michaíl Stasinópoulos (toinen)
Kotisivut:  www.presidency.gr
Kreikan presidentti (kreik. Πρόεδρος της Ελληνικής Δημοκρατίας, Próedros tis Ellinikís Dimokratías) on Kreikan valtionpäämies. Kreikan parlamentti valitsee presidentin viiden vuoden välein. Presidentin tehtäviin kuuluu muun muassa toimia asevoimien ylipäällikkönä sekä nimittää pääministeri. Nykyinen presidentti on vuodesta 2025 lähtien Konstantínos Tasoúlas.
Presidentin virka-asunto on Ateenan keskustassa sijaitseva presidentinpalatsi.
Valinta

Kreikan presidentti valitaan Kreikan perustuslain säätämässä järjestyksessä. Presidentin valitsee Kreikan 300-jäseninen parlamentti. Presidentistä äänestetään tarvittaessa viisi kertaa. Ensimmäisellä ja toisella äänestyskerralla valituksi tulee ehdokas, joka saa vähintään kaksi kolmasosaa äänistä eli 200 ääntä. Mikäli kukaan ehdokkaista ei täytä vaatimusta kahdella ensimmäisellä äänestyskerralla, järjestetään kolmas äänestys, jossa riittää kolme viidesosaa äänistä eli 180 ääntä. Neljännellä kierroksella valintaan tarvitaan ehdoton enemmistö eli 151 ääntä. Viidennellä kierroksella
äänestetään kahden eniten ääniä saaneen välillä, ja enemmän ääniä saanut valitaan suhteellisella enemmistöllä. Äänestykset suoritetaan viiden päivän välein.
Aiemmassa, vuoteen 2019 saakka käytössä olleessa vaalitavassa äänestyskierroksia oli yhteensä korkeintaan kuusi. Ensimmäiset kolme kierrosta olivat kuten nykyisinkin. Mikäli kukaan ehdokkaista ei saanut vaadittua äänimäärää kolmannellakaan kerralla, parlamentti hajotettiin ja järjestettiin uudet parlamenttivaalit. Uuden parlamentin kokoonnuttua suoritettiin jälleen korkeintaan kolme äänestystä, joista ensimmäisellä kerralla tarvittiin 180 ääntä ja toisella ehdoton enemmistö eli 151 ääntä. Kolmannella kerralla äänestettiin kahden eniten ääniä saaneen välillä, ja enemmän ääniä saanut valittiin.
Presidentiksi valittavan tulee olla 40 vuotta täyttänyt, äänioikeutettu, kreikkalaista syntyperää joko isän tai äidin puolelta sekä Kreikan kansalainen vähintään viisi vuotta ennen valintaa.
Presidentti voidaan valita virkaansa uudelleen yhden kerran, toisin sanoen presidentti voi toimia virassa korkeintaan kaksi kautta eli kymmenen vuotta. Toimikautta voidaan jatkaa sodan aikana tai seuraavan presidentin valinnan viivästyessä. Virkaanastujaisseremoniassa presidentti vannoo perustuslaissa säädetyn valan.
Valtaoikeudet

Kreikan presidentti säätelee muodollisesti valtion instituutioiden toimintaa ja toimii näin seremoniallisena valtionpäänä. Todelliset valtaoikeudet ovat rajalliset verrattuna pääministeriin ja muihin ministereihin.
Presidentti edustaa Kreikkaa ulkomailla, julistaa tarvittaessa sodan, määrää liikekannallepanosta ja solmii rauhansopimukset, liittosopimukset sekä sopimukset kansainväisten organisaatioiden jäsenyydestä, vaikkakin tosiasiallisena toimijana tällöin on hallitus. Presidentti nimittää pääministerin, ministerit ja varaministerit, sekä vapauttaa hallituksen tehtävistään sen erottua tai menetettyä parlamentin luottamuksen.
Presidentti kutsuu parlamentin kokoontumaan valtiopäiville kerran vuodessa sekä tarvittaessa. Presidentti voi hajottaa parlamentin ja määrätä uudet parlamenttivaalit, mikäli parlamentin luottamusta nauttivaa hallitusta ei kyetä muodostamaan. Presidentti voi määrätä kansanäänestyksen merkittävissä kysymyksissä hallituksen esityksestä. Presidentti allekirjoittaa lait ja hyväksyy samalla niiden säätämisen lainmukaisuuden. Presidentillä on veto-oikeus parlamentin tekemiin lakiesityksiin sekä oikeus säätää tietynlaisia asetuksia.
Presidentti on Kreikan asevoimien ylipäällikö. Hän voi myöntää kunniamerkkejä kotimaisille ja ulkomaisille saajille. Presidentti ottaa vastaan ulkomaisten diplomaattien akkreditointikirjeet ja antaa kreikkalaisten ulkomaille lähtevien diplomaattien akkreditointikirjeet. Presidentti voi armahtaa rikoksista tuomittuja tietyissä rajoissa.