stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jelizaveta Tuktamyševa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jelizaveta Tuktamyševa Wikimedia Commonsissa
Naisten yksinluistelun Euroopan-mestarit
1930: Fritzi Burger
– 1931–1936: Sonja Henie
– 1937–1939: Cecilia Colledge
– 1947–1948: Barbara Ann Scott
– 1949: Eva Pawlik
– 1950: Alena Vrzáňová
– 1951: Jeannette Altwegg
– 1952: Jeannette Altwegg
– 1953: Valda Osborn
– 1954: Gundi Busch
– 1955: Hanna Eigel
– 1956: Ingrid Wendl
– 1957: Hanna Eigel
– 1958: Ingrid Wendl
– 1959: Hanna Walter
– 1960–1964: Sjoukje Dijkstra
– 1965–1966: Regine Heitzer
– 1967: Gabriele Seyfert
– 1968: Hana Mašková
– 1969–1970: Gabriele Seyfert
– 1971–1972: Trixi Schuba
– 1973–1975: Christine Errath
– 1976: Dianne de Leeuw
– 1977–1980: Anett Pötzsch
– 1981: Denise Biellmann
– 1982: Claudia Kristofics-Binder
– 1983–1988: Katarina Witt
– 1989: Claudia Leistner
– 1990: Evelyn Großmann
– 1991–1995: Surya Bonaly
– 1996–1997: Irina Slutskaja
– 1998–1999: Marija Butyrskaja
– 2000–2001: Irina Slutskaja
– 2002: Marija Butyrskaja
– 2003: Irina Slutskaja
– 2004: Júlia Sebestyén
– 2005–2006: Irina Slutskaja
– 2007–2008: Carolina Kostner
– 2009: Laura Lepistö
– 2010: Carolina Kostner
– 2011: Sarah Meier
– 2012–2013: Carolina Kostner
– 2014: Julija Lipnitskaja
– 2015: Jelizaveta Tuktamyševa
– 2016–2017: Jevgenija Medvedeva
– 2018: Alina Zagitova
– 2019: Sofija Samodurova
– 2020: Aljona Kostornaja
Naisten yksinluistelun maailmanmestarit
1906–1907: Madge Syers-Cave |
1908–1911: Lily Kronberger |
1912–1914: Opika von Meray-Horvath |
1922–1926: Herma Planck-Szabo |
1927–1936: Sonja Henie |
1937: Cecilia Colledge |
1938–1939: Megan Taylor |
1947–1948: Barbara Ann Scott |
1949–1950: Alena Vrzáňová |
1951: Jeannette Altwegg |
1952: Jacqueline du Bief |
1953: Tenley Albright |
1954: Gundi Busch |
1955: Tenley Albright |
1956–1960: Carol Heiss |
1962–1964: Sjoukje Dijkstra |
1965: Petra Burka |
1966–1968: Peggy Fleming |
1969–1970: Gabriele Seyfert |
1971–1972: Beatrix Schuba |
1973: Karen Magnussen |
1974: Christine Errath |
1975: Diane de Leeuw |
1976: Dorothy Hamill |
1977: Linda Fratianne |
1978: Anett Pötzsch |
1979: Linda Fratianne |
1980: Anett Pötzsch |
1981: Denise Biellmann |
1982: Elaine Zayak |
1983: Rosalynn Sumners |
1984–1985: Katarina Witt |
1986: Debi Thomas |
1987–1988: Katarina Witt |
1989: Midori Itō |
1990: Jill Trenary |
1991–1992: Kristi Yamaguchi |
1993: Oksana Bajul |
1994: Yūka Satō |
1995: Lu Chen |
1996: Michelle Kwan |
1997: Tara Lipinski |
1998: Michelle Kwan |
1999: Maria Butirskaya |
2000–2001: Michelle Kwan |
2002: Irina Slutskaja |
2003: Michelle Kwan |
2004: Shizuka Arakawa |
2005: Irina Slutskaja |
2006: Kimmie Meissner |
2007: Miki Andō |
2008: Mao Asada |
2009: Kim Yu-na |
2010: Mao Asada |
2011: Miki Andō |
2012: Carolina Kostner |
2013: Kim Yu-na |
2014: Mao Asada |
2015: Jelizaveta Tuktamyševa |
2016: Jevgenija Medvedeva |
2017: Jevgenija Medvedeva |
2018: Kaetlyn Osmond |
2019: Alina Zagitova |
2021: Anna Štšerbakova
Käännös suomeksi
Jakub Brabec

Jakub Brabec maajoukkueen pelaajana vuonna 2019.
Jakub Brabec (s. 6. elokuuta 1992 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän on vuodesta 2021 alkaen edustanut Kreikan Superliigassa pelaavaa Aris Thessalonikia. Hän on aiemmin pelannut kotimaansa lisäksi Belgiassa ja Turkissa. Hän on pelannut Tšekin maajoukkueessa vuodesta 2016.
Brabec aloitti liigauransa Viktoria Žižkovin joukkueessa kausina 2008–2011. Hän edusti Sparta Prahaa kaudet 2011–2016 mutta oli lainalla Zbrojovka Brnossa kauden 2012–2013. Kaudella 2013–2014 hän voitti Tšekin liigamestaruuden ja cupin. Kaudella 2015–2016 Sparta eteni Eurooppa-liigassa puolivälieriin ja Brabec pelasi joukkueen 12 ottelusta kymmenen mutta oli varoitustilin täyttymisen vuoksi poissa toisesta puolivälieräottelusta Villarrealia vastaan.
Elokuussa 2016 Brabec siirtyi belgialaisseura Genkiin. Hän pelasi kauden 2016–2017 Eurooppa-liigassa 11 ottelua avauskokoonpanossa Genkin yltäessä puolivälieriin. Kauden 2018–2019 alkupuolen Brabec oli lainalla turkkilaisseura Rizesporissa ja helmikuusta eteenpäin Viktoria Plzeňissä, johon hän siirtyi kesällä 2019 pysyvästi. Elokuussa 2021 hän siirtyi kreikkalaisseura Arisiin.
Brabec on kauden 2023–2024 loppuun mennessä pelannut Tšekin liigassa 169 ottelua, joissa hän on tehnyt kymmenen maalia, Turkin Superliigassa 17 ottelua, Belgian liigassa 37 ottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, ja Kreikan Superliigassa 90 ottelua, joissa hän on tehnyt kolme maalia.
Brabec pelasi useissa Tšekin nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi ensimmäisen kerran Tšekin A-maajoukkueessa maaliskuussa 2016 ystävyysottelussa Ruotsia vastaan. Hän on huhtikuun 2024 loppuun mennessä pelannut 41 A-maaottelua, joissa 36 kertaa avauskokoonpanossa. Ensimmäisen A-maaottelumaalinsa hän teki lokakuussa 2019 voitokkaassa EM-karsintaottelussa Englantia vastaan ja toisen marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Viroa vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pelasi puolivälierässä Tanskaa vastaan tultuaan 65. minuutilla vaihdosta kentälle loukkaantuneen Ondřej Čelůstkan tilalle.
Iso Kaakkolampi (Kannonkoski)

| Iso Kaakkolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kannonkoski
Koordinaatit:  62°55′02″N, 25°16′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Enonjärven valuma-alue (14.46)
Laskupuro:  Kolisevanpuro Kannonjärveen 
Järvinumero:  14.461.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  152,2 m  
Pituus:  420 m  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  1,033 km  
Pinta-ala:  4,423 ha  
Tilavuus:  0,0001036 km³ 
Keskisyvyys:  2,34 m  
Suurin syvyys:  4,6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Kaakkolampi 
Iso Kaakkolampi  on Keski-Suomessa Kannonkoskella  Selänrannan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 420 metriä pitkä, 160 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 103 600 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys on 4,6 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Enonjärven valuma-alueella (14.46), jonka Kannonselän alueeseen (14.461) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 152,2 metriä mpy.
Jungkook

| Jungkook> Jeon Jung-kook (전정국) |
| --- | --- |
 Jungkook Valkoisessa talossa toukokuussa 2022
Henkilötiedot
Koko nimi:  Jeon Jeon-gguk, Jeon Jungkook
Syntynyt: 1. syyskuuta 1997 (ikä 27) Busan, Korean tasavalta
Kansalaisuus:  eteläkorealainen
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Jungkook
Laulukielet:  korea, englanti, japani
Aktiivisena:  2013-
Tyylilajit:  K-pop, hip hop, R&B, rap
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  BTS
Levy-yhtiöt:  Big Hit Entertainment
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jeon Jung-kook (hangul: 전정국; hanja: 田柾國; uudistettu latinisaatio: Jeon Jeong-guk; s. 1. syyskuuta 1997, Busan, Korean tasavalta), tunnetaan myös etunimellä Jungkook, on eteläkorealainen laulaja. Hän on seitsenhenkisen k-pop-yhtye BTS:n päävokalisti ja nuorin jäsen.
Lapsuus

Jeon Jung-kook syntyi 1. syyskuuta vuonna 1997 Busanissa, Korean tasavallassa. Hänen perheeseensä kuuluu vanhempien lisäksi hänen vanhempi veljensä Jung-hyun. Jeon osallistui 13-vuotiaana Superstar K -nimiseen laulukilpailuun mutta putosi eliminointikierroksella. Ohjelman jälkeen Jeon sai tarjouksia seitsemältä eri levy-yhtiöltä, joita olivat muun muassa JYP, Woollim, Starship, TS, Cube, ja Big Hit Entertainment. Hän päätti liittyä Big Hit Entertainmentille nähtyään tulevan yhtyetoverinsa RM:n räppäävän.  Jeon kävi tuolloin yläkoulua Busanissa ja joutui vaihtamaan koulua muutettuaan uransa vuoksi Souliin. Hän kävi yläkoulun loppuun harjoitteluaikanaan ja valmistui Soulin taidelukiosta vuonna 2017.
Ura

Jeon oli Big Hit Entertainmentilla harjoittelijana kaksi vuotta ennen kuin BTS debytoi kappaleella "No More Dream" vuonna 2013. Tuolloin 15-vuotias Jeon sekä lauloi että räppäsi, mutta sittemmin hän on ollut yhtyeen päävokalisti. Lisäksi hän kuuluu BTS:n päätanssijoihin yhdessä J-Hopen ja Jiminin kanssa ja on usein sijoitettuna koreografioissa keskelle. Jeon on yhtyeen maknae eli nuorin jäsen. Jeonin BTS:n albumeilla julkaistuja soolokappaleita ovat muun muassa "Begin", "Euphoria" ja "My Time". Esikuvakseen Jeon on nimennyt Bigbangin G-Dragonin.
Yksityiselämä

Jeon harrastaa piirtämistä ja videoeditointia, ja jälkimmäistä varten hänellä on oma studio nimeltä G.C.F. eli Golden Closet Films. Yksi hänen kuvaamansa Golden Closet Film on tehty Helsingissä, kun BTS oli Suomessa kuvaamassa sisältöänsä. Hän on myös aktiivinen urheilija ja suorittaa esimerkiksi koreografioissa vaadittavat nostot.
16-vuotias Jungkook fanitapaamisessa Busanissa vuonna 2013.
Jun’ya Ishigami

Kanagawan teknillisen yliopiston workshop-tila
Kanagawan teknillisen yliopiston workshop-tila
Jun’ya Ishigami (jap. 石上純也, Ishigami Jun’ya, s. 1974) on japanilainen nuoren polven arkkitehti. Hänet tunnetaan muun muassa hyvin ohuista ja kevyistä, eteerisen läpinäkyvistä rakenteista ja installaatioista.
Ishigami valmistui Tokion taideyliopistosta vuonna 2000. Hän työskenteli Kazuyo Sejiman ja Ryūe Nishizawan SANAA-toimistolle, mutta vuonna 2004 hän perusti oman ”junya.ishigami+associates”-nimisen toimistonsa Tokioon. Hänen teoksiaan on sittemmin esitelty kansainvälisesti esimerkiksi Venetsian biennaalissa vuosina 2008 ja 2010, jolloin hän voitti tapahtuman Kultainen leijona -pääpalkinnon. Hänen minimalistiset teoksensa liikkuvat arkkitehtuurin ja taiteen välimaastossa leikkien mittakaavan, aistien ja materiaalien kanssa.
Ishigamin suunnittelemiin installaatiohin kuuluvat muun muassa ”Table” (2005), hyvin ohut, värähtelevä ja ilmassa kelluvalta vaikuttava suuri pöytä, Tokion modernin taiteen museon aulaan rakennettu ”Balloon” (2007), valtava heliumilla täytetty, ilmassa kelluva alumiinikuutio ja Venetsian biennaaliin vuonna 2008 toteutettu kasvihuoneiden ja suurten piirrosten sarja ”Extreme Nature: Landscape of Ambiguous Spaces”. Hänen ensimmäinen toteutettu rakennuksensa oli Kanagawa kōka daigaku -yliopiston opiskelijoille tarkoitettu KAIT Workshop -tila. Avoimen, lasiseinäisen ja neliömäisen tilan kattoa kannattelee 305 ohutta, epäsäännöllisesti aseteltua viisi metriä korkeaa pilaria.
Aiheesta muualla

junya.ishigami+associates
Architecture in Exhibition: Junya Ishigami ArtIt. (englanniksi)
Junya Ishigami: Architecture of Air; Serpentine Gallery Pavilion 2011 – review The Guardian. (englanniksi)
Thursday Feature: Junya Ishigami InkedInBlack. (englanniksi)
Jun’ya Itō

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jun’ya Itō
Syntymäaika: 9. maaliskuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Yokosuka,  Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 176 cm
Seura
Seura: Stade de Reims
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2015 2016–2018 2019–2020 2020–2022 2022– | Ventforet Kofu Kashiwa Reysol → KRC Genk KRC Genk Stade de Reims | 30 (4) 101 (19) 42 (8) 78 (19) 12 (4) |
Maajoukkue
| 2017– | Japani | 38 (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jun’ya Itō (jap. 伊東 純也, Itō Jun’ya; s. 9. maaliskuuta 1993 Yokosuka) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä.
Itō edustaa Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Stade de Reimsiä, johon hän siirtyi heinäkuussa 2022. Aiemmin hän edusti Euroopassa belgialaista KRC Genkiä.
Itō debytoi Japanin A-maajoukkueessa joulukuussa 2017. Hän saavutti hopeaa Aasian-mestaruuskilpailuissa 2019. Hän on ennen vuoden 2022 MM-kilpailuja pelannut 38 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia.
Aiheesta muualla

Soccerway
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2019
1 Higashiguchi |
2 Miura |
3 Muroya |
4 Sasaki |
5 Nagatomo |
6 Endō |
7 Shibasaki |
8 Haraguchi |
9 Minamino |
10 Inui |
11 Kitagawa |
12 Gonda |
13 Mutō |
14 Itō |
15 Ōsako |
16 Tomiyasu |
17 Aoyama |
18 Shiotani |
19 Sakai |
20 Makino |
21 Dōan |
22 Yoshida |
23 Schmidt |
Valmentaja Moriyasu
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Kawashima |
2 Yamane |
3 Taniguchi |
4 Itakura |
5 Nagatomo |
6 Endō |
7 Shibasaki |
8 Dōan |
9 Mitoma |
10 Minamino |
11 Kubo |
12 Gonda |
13 Morita |
14 J. Itō |
15 Kamada |
16 Tomiyasu |
17 Tanaka |
18 Asano |
19 Sakai |
20 Machino |
21 Ueda |
22 Yoshida |
23 Schmidt |
24 Sōma |
25 Maeda |
26 H. Itō |
Valmentaja Moriyasu
Jakub Holuša

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jakub Holuša vuonna 2010  |  Jakub Holuša vuonna 2010  |  Jakub Holuša vuonna 2010  |  |
Maa:  Tšekki
Miesten yleisurheilu
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Istanbul 2012 | 800 metriä |  |
|  Hopeaa | Portland 2016 | 1 500 metriä |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 2015 | 1 500 metriä |  |
| Maastojuoksun EM-kilpailut  | Maastojuoksun EM-kilpailut  | Maastojuoksun EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Šamorín 2017 | sekaviesti |  |
Jakub Holuša (s. 20. helmikuuta 1988 Opava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen keskimatkojen juoksija, joka kilpailee 800 ja 1 500 metrillä. 800 metrillä hänen ennätyksensä on vuonna 2012 Dohassa juostu 1.45,12 ja 1 500 metrillä vuonna 2018 Monacossa juostu 3.32,49, joka on myös Tšekin ennätys. 183 senttimetriä pitkä ja 72 kilogrammaa painava Holuša edustaa TJ Dukla Prahaa.
Holuša saavutti hopeaa vuoden 2012 sisäratojen MM-kilpailuista Istanbulista 800 metriltä ajalla 1.48,62. Vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista hän saavutti niin ikään hopeaa, nyt 1 500 metriltä ajalla 3.44,30. Holuša voitti kultaa kotiyleisönsä edessä 1 500 metrillä vuoden 2015 sisäratojen EM-kilpailuissa Prahassa ajalla 3.37,68. Tuo voitto oli pitkälti Holušan hyvän loppukirin ansiota. Lisäksi hän on sijoittunut hallikisoissa viidenneksi 800 metrillä MM-kilpailuissa 2010 ja 1 500 metrillä EM-kilpailuissa 2011 ja MM-kilpailuissa 2014.
Ulkoradoilla Holuša on sijoittunut viidenneksi EM-kisojen 800 metrillä 2010 ja 2012 sekä MM-kilpailujen 1 500 metrillä 2017. Kesäolympialaisiin hän on osallistunut kolmesti. Vuosina 2008 ja 2012 hän jäi alkueriin 800 metrillä, 2016 hän selvisi 1 500 metrillä välieriin.. Maastojuoksun EM-kilpailuissa 2017 hän saavutti sekaviestissä hopeaa.
Holušalla on kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista vuodelta 2007 3 000 metrin estejuoksusta. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista Holuša on voittanut pronssia 1 500 metriltä vuodelta 2009.
Käännös suomeksi
Jaska Raatikainen

| Jaska Raatikainen |
| --- | --- |
 Jaska Raatikainen Ilosaarirockissa vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1979 (ikä 45) Lappeenranta, Suomi
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1993–
Tyylilajit:  speed metal death metal
Soittimet:  rumpusetti 
Yhtyeet:  Children of Bodom (1993–2019)
Levy-yhtiöt:  Spinefarm Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jaska Ilmari Raatikainen (s. 18. heinäkuuta 1979 Lappeenranta)  on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten Children of Bodom -yhtyeen entisenä rumpalina. Hän jätti yhtyeen loppuvuonna 2019.
Ennen Children of Bodomia

Raatikainen alkoi nuorena soittaa pianoa ja käyrätorvea, jota hän soitti suuressa jazzorkesterissa (big band). Nuoruusaikojen idoleita olivat muun muassa Guns N' Roses ja Metallica, ja myöhemmin rummunsoittoharrastuksen alettua rumpalit kuten Scott Travis Judas Priestistä, Mikkey Dee Motörheadista, Lars Ulrich Metallicasta ja Vinnie Colaiuta (mm. Stingin ja Frank Zappan sessiorumpali) vaikuttivat paljon Raatikaisen soitantaan. Myös suomalaiset Sami Kuoppamäki Kingston Wallista ja Kai Hahto Wintersunista ovat Raatikaisen esikuvia.
Yläasteikäisenä Raatikainen tutustui Alexi Laihoon ja he alkoivat pian soittaa yhdessä. Myöhemmin he perustivat Inearthed-nimisen yhtyeen. Raatikainen toi Alexander Kuoppalan ja Janne Wirmanin yhtyeeseen mukaan. Wirmanin tulon jälkeen yhtyeen nimi olikin jo Children of Bodom. Kuoppala soitti trumpettia samassa orkesterissa kuin Raatikainen käyrätorvea, ja Wirmanin hän tunsi lukiosta.
Tekniikka

Raatikainen on hyvin vannoutunut tuplapedaalin käyttäjä. Nykyään hänellä on kaksi bassorumpua, vaikka vasemman puoleinen niistä toimii käytännössä koristeena. Hate Crew Rolling Over Europe -kiertueella Raatikainen soitti myös lyhyen rumpusoolon ensimmäistä kertaa. Raatikaisen rumpusooloa käytettiin usein introna kappaleelle "Bodom Beach Terror".
Persoona

Raatikainen toi oman tyylinsä Children of Bodomin musiikkiin: kymmenen yhtyeen kappaletta alkaa rummuilla. Hän on lähiympäristönsä mukaan todella hiljainen persoona, joka viettää paljon ajastaan yksin, pitää lukemisesta ja kiertueillaan valitsi yhden hengen huoneita hotelleissa ja vuoteita kiertuebussin ylänurkasta. Children of Bodomiin kuuluessaan Raatikainen ei yleensä koskaan antanut haastatteluita, koska hänen mielestään muilla on paljon enemmän sanottavaa.
Vierailut muiden yhtyeiden projekteissa > Sinergy

Lokakuussa 2000 Sinergy kysyi Raatikaisen apua heidän Euroopan-kiertueelleen kolme päivää ennen sen alkua rumpali Tonmi Lillmanin loukattua jalkansa. Sinergy esitti kiitoksensa levynsä Suicide by My Side (2002) kansilehdessä sanoin "Special thanks to Jaska Raatikainen for lending us his talent and saving us on our last European tour!".
Vierailut muiden yhtyeiden projekteissa > Virtuocity

Toukokuussa 2001 Jaron Sebastian Raven pyysi Raatikaista soittamaan Virtuocity-projektinsa debyyttialbumilla Secret Visions, jonka äänitykset tapahtuisivat Astia-studiolla Anssi Kipon tuottamana.
Vierailut muiden yhtyeiden projekteissa > Evemaster

Toukokuussa 2001 Raatikainen auttoi suomalaista dark metal -yhtye Evemasteria soittamalla rumpuja neljään kappaleeseen minialbumille Wither. Yhtyeen uusi levy-yhtiö kuitenkin halusi julkaista minialbumin sijaan kokonaisen albumin ja Raatikainen soitti jälleen yhtyeen mukana studiossa, kun Evemaster valmisteli viittä uutta kappaletta marras- ja joulukuussa 2002.
Vierailut muiden yhtyeiden projekteissa > Norther

Death-yhtyeen Chuck Schuldinerin muistokonsertissa 1. maaliskuuta 2002 Raatikainen soitti rumpuja suomalaiselle death metal -yhtye Northerille, joka soitti covereita Deathin tuotannosta. Raatikainen soitti kappaleet "Flesh and the Power It Holds", "1000 Eyes", "Without Judgement" ja "Lack of Comprehension".
Heinäkuussa 2002 Laiho, Kuoppala ja Raatikainen osallistuivat Astia-studiolla Northerin levytyssessioihin ja auttoivat eräissä Mirror of Madness -albumin taustalauluissa: heidän ääntään on kuultavissa kappaleissa "Everything Is an End", "Dead" ja "Mirror of Madness".
Näytteleminen

Kesällä 2000 Siamin tytöt -televisiosarjan ohjaaja kysyi Raatikaista näyttelemään Raulin roolia kolmessa sarjan jaksossa. Raatikainen tunsi ohjaajan tehtyään musiikkia hänen aiemmille teoksilleen ja piti ideasta, joten hän suostui.
Aiheesta muualla

Jaska Raatikainen Children of Bodomin virallisella sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jaska Raatikainen Siamin tytöt -televisiosarjan sivustolla
Jakub Hromada

Jakub Hromada vuonna 2021.
Jakub Hromada (s. 25. toukokuuta 1996 Košice) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Tšekin jalkapalloliigassa pelaavaa Slavia Prahaa. Hän nousi Slovakian maajoukkueeseen vuonna 2021.
Hromada siirtyi joulukuussa 2012 Italiaan Juventuksen junioreihin. Hän pelasi Italiassa myös Genoan, Sampdorian ja Pro Vercellin juniori- ja reservijoukkueissa. Pääsarjauransa hän aloitti lainalla Slovakian Senicassa kaudella 2015–2016 ja Tšekin Viktoria Plzeňissä kaudella 2016–2017. Kesällä 2017 hän siirtyi Sampdorian omistuksesta Slavia Prahaan. Vuonna 2020 hän pelasi lainasopimuksella Slovan Liberecissa. Hromada on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut Tšekin liigassa pudotuspelit mukaan lukien 69 ottelua ja tehnyt niissä kolme maalia. Slovakian liigassa hän on pelannut 25 ottelua ja tehnyt niissä viisi maalia.
Hromada pelasi useissa Slovakian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Slovakian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Venäjää vastaan. Kesäkuun 17. päivään 2021 mennessä hän on pelannut kolme A-maaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa.
Jukka Seppänen

Jukka Seppänen (s. 17. helmikuuta 1967, Jyväskylä) on SM-liigajoukkue JYPin hallituksen puheenjohtaja. Hän on toiminut tehtävässä vuodesta 2003 alkaen. Seppänen omistaa JYPin lisäksi muun muassa Tasan auto -autokaupan.
Jun’ya Tanaka

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jun’ya Tanaka
Syntymäaika: 15. heinäkuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Tokio, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: Vissel Kobe
Pelinumero: 21
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2009–2014 2014–2016 2016 2017– | Kashiwa Reysol Sporting CP Kashiwa Reysol Vissel Kobe | 138 (40) 20 (5) 21 (4) 44 (3) |
Maajoukkue
| 2012–2014 | Japani | 4 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jun’ya Tanaka (jap. 田中 順也, Tanaka Jun’ya; s. 15. heinäkuuta 1987 Tokio) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Tanaka debytoi Japanin maajoukkueessa helmikuussa 2012. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Iso Juusolampi

| Iso Juusolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kinnula
Koordinaatit:  63°15′11″N, 24°51′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Isojoen–Jääjoen valuma-alue (14.45)
Laskuoja:  oja Pieneen Juusonlampeen 
Järvinumero:  14.455.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  182,8 m  
Pituus:  680 m  
Leveys:  260 m  
Rantaviiva:  1,644 km  
Pinta-ala:  11,948 ha  
Tilavuus:  0,0001822 km³ 
Keskisyvyys:  1,52 m  
Suurin syvyys:  3 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Juusolampi 
Iso Juusolampi  on Keski-Suomessa Kinnulassa  Jäpänrannan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 680 metriä pitkä, 260 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 11,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 182 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,5 metriä ja suurin syvyys on 3,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Isojoen–Jääjoen valuma-alueella (14.45), jonka Nurkkapuron valuma-alueeseen (14.455) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 182,8 metriä mpy.
Juhani Kala

| Juhani Kala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Viljo Juhani Kala
Syntynyt: 2. heinäkuuta 1934 Helsinki, Suomi
Kuollut: 17. lokakuuta 2014 (80 vuotta) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  183 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1952–1965:  HOK-Veikot / Pantterit
Maajoukkueet
1955–1966:   Suomi
Ottelut (pisteet):  35 (70)
Aiheesta muualla
FIBA
Viljo Juhani Kala (2. heinäkuuta 1934 Helsinki – 17. lokakuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen koripalloilija.
Pantterien kasvatti Kala edusti kasvattajaseuraansa miesten SM-sarjassa vuosina 1952–1965 voittaen seitsemän Suomen mestaruutta.
Suomen maajoukkueessa Kala pelasi vuosina 1955–1966 35 ottelua 2,0 pisteen keskiarvolla. Hän kuului Suomen joukkueisiin Bulgarian 1957 (Suomi 11:s) ja Turkin 1959 (13:s) EM-kilpailuissa.
Kalan veli Risto Kala oli myös koripalloilija ja arvokisaedustaja.
Saavutukset

EM-kilpailut: 11:s 1957 ja 13:s 1959
Suomen mestaruus 1952, 1953, 1954, 1955, 1956, 1957 ja 1959
Jukka Sihvonen

Jukka Sihvonen on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Jukka Sihvonen, pikajuoksija
Jukka Sihvonen, elokuvatutkimuksen professori.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jukka Sihvonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.