stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaana Laitinen-Pesola
Ura > Koulutus ja työura

Laitinen-Pesola valmistui ylioppilaaksi porilaisesta Riihikedon lukiosta vuonna 1977, sairaanhoitajaksi vuonna 1979 ja kirurgian erikoissairaanhoitajaksi vuonna 1981 Porin sairaanhoito-oppilaitoksesta. Vuonna 1996 hän valmistui terveydenhuollon maisteriksi Tampereen yliopistosta. Laitinen-Pesola työskenteli sairaanhoitajana Satakunnan keskussairaalassa 1981–1984 ja osastonhoitajana 1986–2001.
Vuosina 1989–1993 Laitinen-Pesola oli Tehyn liittovaltuuston jäsen ja vuosina 1993–1997 varapuheenjohtaja. Vuonna 1997 hänet valittiin Tehyn puheenjohtajaksi. Vuonna 2007 käytiin Tehyn työtaistelu, jossa Tehy uhkasi joukkoirtisanoutumisilla. Hänet valittiin vuoden 2007 Eevaksi, sillä lehden mukaan Laitinen-Pesola selvisi voittajana sairaanhoitajien palkkakiistassa, mitä lehti nimitti ”vuosisadan teoksi naisvaltaisten alojen hyväksi”.
Joulukuussa 2011 Laitinen-Pesola ilmoitti jättävänsä Tehyn puheenjohtajuuden kesällä 2013. Vuosina 1997–2013 hän oli myös STTK:n varapuheenjohtaja. Marraskuussa 2013 Laitinen-Pesola siirtyi Hoiva-alan Palveluntuottajat ry:n toiminnanjohtajaksi. Hän erosi tehtävästä toukokuussa 2015 tultuaan valituksi eduskuntaan.
Ura > Politiikka

Laitinen-Pesola toimi Porin kaupunginvaltuutettuna 1993–1997 ja kaupunginhallituksessa vuonna 1997. Vuosina 1997–2001 hän oli Satakunnan maakuntavaltuuston jäsen. Laitinen-Pesola valittiin uudelleen Porin valtuutetuksi vuoden 2012 kunnallisvaaleissa ja jatkokaudelle vuoden 2017 kuntavaaleissa.
Vuosina 1996–1997 Laitinen-Pesola toimi kokoomuksen puoluevaltuuston varapuheenjohtajana ja 2002–2004 puheenjohtajana.
Tammikuussa 2008 Ilta-Sanomien teettämässä lukijakyselyssä Laitinen-Pesola oli Vuoden poliitikko 2007.
Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Laitinen-Pesola valittiin kansanedustajaksi Satakunnan vaalipiiristä 3 483 äänellä. Syksyllä 2015 hän kritisoi hallituksen aikomuksia heikentää työehtoja.
Laitinen-Pesola ei lähtenyt ehdolle eduskuntavaaleissa 2019.
Aiheesta muualla

.aspx Jaana Laitinen-Pesola Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Somevaikuttaja

Somevaikuttaja (joskus myös vaikuttaja tai influensseri) on lyhennys sanasta sosiaalisen median vaikuttaja, jolla tarkoitetaan henkilöä, joka tuottaa säännöllisesti sisältöä sosiaalisen median alustalla, jolla on vaikutusvaltaa seuraajiinsa ja jonka toiminnassa on usein mukana jonkinlainen kaupallinen elementti Sosiaalisen vaikuttajien ohella puhutaan myös bloggaajista, tubettajista ja sisällöntuottajista. Kaupalliset sosiaalisen median vaikuttajat markkinoivat tuotteita ja palveluita maksusta seuraajilleen, jolloin puhutaan vaikuttajamarkkinoinnista. Vaikuttajamarkkiniointi kuuluu kuluttajasuojalain piiriin ja kaupalliset somevaikuttajat jaetaan Suomessa Kilpailu- ja kuluttajaviraston mukaan harrastajamaisiin ja ammattimaisiin vaikuttajiin. Ammattimaiset vaikuttajat saavat elantonsa somevaikuttajina. Tutkimusten mukaan somevaikuttajin vaikutusvalta ja suositusten teho perustuu koettuun läheisyyden, tuttuuden ja aitouden tuntuun. Vaikuttajat erotetaan yleensä perinteisistä julkisuuden henkilöistä juuri heidän tavanomaisuutensa. Suuren suosion saavuttaneet vaikuttajat ovat kuitenkin lähempänä perinteisiä julkisuuden henkilöitä, artisteja, näyttelijöitä ja laulajia, mutta pyrkivät silti usein vaalimaan somevaikuttajakulttuuriin oleellisena kuuluvaa autenttisuuden tuntua.
Poliittiset somevaikuttajat

Somevaikuttajiksi voidaan mieltää myös sosiaalisen median alustoilla aktiiviset keskustelijat, toimittajat, poliitikot. Tällaisia suuren seuraajajoukon keränneitä aktiivisia keskustelijoita kutsutaan usein myös mielipidevaikuttajiksi tai mielipidejohtajiksi. Perinteisesti yhteiskunnallista ja poliittista keskustelua on Suomessa käyty Twitterissä (X), ja kaupallinen vaikuttaminen on keskittynyt YouTubeen ja Instagramiin. Alustat kuitenkin kehittyvät ja muuttavat jatkuvasti, ja vaikka Instagram mielletään edelleen usein kaupalliseksi alustaksi, on yhteiskunnallisten sisältöjen määrä Instagramissa on lisääntynyt merkittävästi. Kiinalainen somealusta TikTok on sekä viihteellinen että poliittinen.
Somevaikuttajilla ajatellaan olevan vaikutusvaltaa myös politiikkaan ja yhteiskunnallisiin kysymyksiin. Vaikuttajien nk. "politisoituminen" on Suomessa tuoreempi ilmiö, mutta maailmalla somevaikuttajat ovat osallistuneet poliittisiin keskusteluihin ja politiikkaan jo pidempään. Suomessa nähtiin eduskuntavaalien 2023 yhteydessä vaikuttajien esiinmarssi. Somevaikuttajat osallistuvat poliittiseen keskusteluun ja järjestöjen kampanjoihin ja tukevat ehdokkaita oma-aloitteisesti ilman korvausta ja maksusta poliittisessa markkinoinnissa. Somevaikuttajien osaaminen voidaan valjastaa myös propagandaan ja informaatiovaikuttamisen operaatiohin .
Kirjallisuutta

Vaikuttava viestintä (2023) ProComma Academic https://helda.helsinki.fi/items/bb4fdddd-ac26-42d3-b4ec-f823a5653d0e
Arnesson, Johanna & Reinikainen, Hanna (2024) Influencer Politics. At the Intersection of Personal, Political, and Promotional. De  Gryuter.
TEPA-termipankki, vaikuttaja https://termipankki.fi/tepa/fi/haku/vaikuttaja
Kirkkoväärti

Kirkkoväärtiksi (ruots. kyrkovärd) nimitetään Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa eri jumalanpalveluksen eri palvelutehtävissä toimivia vapaaehtoisia maallikoita. Ruotsin kirkossa kirkkoväärti on kirkkojärjestyksessä mainittu luottamustehtävä, joka tulee olla jokaisessa seurakunnassa.
Kirkkoväärti kirkon historiassa

Kirkkoväärtin tehtävä syntyi pian sen jälkeen, kun kristillinen kirkko 300-luvulla jKr. sai valtiollisen aseman Rooman valtakunnassa. Keskiajalla kirkkoväärtien pääasiallisena tehtävänä oli vastata taloudesta. Pitäjän, seurakunnan omaisuutta tuli vaalia tarkasti. Kirkkoväärtit vastasivat yhdessä seurakunnan papin kanssa myös pitäjän kirkosta – itse raken­nuksen ja ylläpidon lisäksi myös kirkon inventaariosta. Ruotsi-Suomessa kussakin seurakunnassa tuli olla kaksi kirkkoväärtiä ja heidät valittiin tehtävään kirkonkokouksessa. Kirkonkokous valitsi myös "kuudennusmiehet" (sexmännen), ja heidän tehtävistään on 1800-luvulla kehittynyt kirkkoneuvosto.
Kirkkoväärti Ruotsin kirkossa

Ruotsin kirkossa kirkkoväärtin tehtävä on kirkkojärjestyksessä määritelty ”maallikkovirka”, joka tulee olla joka seurakunnassa ja kirkkoväärteille on kirkkojärjestyksessä määritellyt tehtävät ja vastuualue. Joskus Suomessa nimitys ”kirkkoväärti” on korvattu nimikkeellä ”kirkonisäntä”, vaikka nimitys ”kyrkvärd” ei tule ruotsin kielen sanasta värd ’isäntä’. Keskiajalla Sveanmaan lait tunsivat käsitteen kirkiuväriande, josta sana kyrkvärd on kehittynyt. Värd ei tässä yhteydessä tarkoita isäntää tai arvoa vaan sanan taustalla ovat ruotsin verbit vårda, varna, värna, värja (’suojella, hoitaa, varjella’). Kirkkoväärtillä tarkoitetaan siten kirkonvartijaa, -huoltajaa.
Reformaation jälkeen kirkkoväärtin tehtävät säilyivät pääosin entisellään. 1800-luvulla (1817) Ruotsissa syntyivät kirkkoneuvostot. Kirkkoväärtit olivat niiden itseoikeutettuja jäseniä. Vuonna 1883 kuninkaan päätöksellä tuli kirkkoneuvostojen hoitaa pitäjän kirkon varoja. Kirkkoväärteille jäi kir­kon irtaimistosta vastaaminen ja osallistuminen jumalanpalveluksissa erilaisten tehtävien hoita­minen. Vuoteen 1982 asti kirkkoväärtit tuli valita kirkkoneu­voston jäsenistä. Kirkkoväärtit olivat arvostettuja luottamustoimen haltijoita ja useissa kirkoissa heillä oli omat istumapaikat, kirkkoväärtin penkki kirkon kuorissa.
Ruotsin kirkon kirkkojärjestys määrittelee kirkkoväärtin valinnasta ja tehtävistä: Seurakunnan kirkkoneuvosto valitsee toimikaudekseen kirkkoväärtit seurakunnan kastettujen ja äänioikeutettujen keskuudesta. Vähintään yksi kirkkoväärti on valittava kirkkoneuvoston jäsenten ja varajäsenten keskuudesta. (Ruotsin kirkon kirkkojärjestys, 4. luku 19§)
Kirkkoneuvosto ja kirkkoherra ovat yhdessä vastuussa jumalanpalveluselämän muotoilemisesta ja kehittämisestä. Pappi, kirkkomuusikko, kirkkoväärtit ja jumalanpalvelusta viettävä seurakunta muotoilevat yhdessä jokaisen yksittäisen jumalanpalveluksen (Ruotsin kirkon kirkkojärjestys, 17. luvun johdanto).
Kirkkoväärti ei siten tar­koita yksinomaan jumalanpalveluksessa palvelevaa maallikkoa, vaan se on kirkkojärjestyksen määräämä ”maallikkovirka”, jolle kuuluu tiettyjä velvollisuuksia ja oikeuksia. Kirkkoväärtit ovat tosin kauan olleet ainoat maallikot, jotka ovat avustaneet jumalanpalveluksessa.
Kirkkoväärti Suomessa

Kirkkoväärti oli evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnan tärkein luottamustehtävä 1800-luvulle saakka. Kirkkoväärtin tehtäviin kuului seurakunnan taloudesta vastaaminen. 1800-luvulta alkaen kirkkoväärtin tehtävät siirtyivät niin kirkkoneuvostolle kuin kirkko­jen vahtimestareille, suntioille sekä taloudellisen vastuun osalta seurakunnan taloudesta vastaavalle virkamiehelle. Kirkkolaista poistuivat määräykset kirkkoväärtin tehtävistä. Näin koko kirkkoväärti-instituutio menetti merkityksensä ja vähitellen unohtui pois käytöstä..
Monissa seurakunnissa on otettu nimitys uudelleen käyttöön tarkoittaen jumalanpalveluksessa palvelevaa seurakuntalaista, mutta kirkkojärjestys ei tunne kirkkoväärti-nimekettä. Nykyään näiden ”kirkkoväärtien tehtävät” vaihtelevat jumalanpalveluksen tekstien lukemisesta virsikirjojen jakamiseen ja vaikeasti liikkuvien avustamiseen.
Gärdslösan kirkon kirkkoväärtin penkki (Öölanti, Ruotsi)
Torikatu (Joensuu)
Liikennevalot

Torikadun liikennevalot ovat Suvantokadun ja Yläsatamakadun (2014) risteyksissä.
Anna Puu

| Anna Puu |
| --- | --- |
 Anna Puu Ilosaarirockissa vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Anna Emilia Puustjärvi
Syntynyt: 3. helmikuuta 1982 (ikä 42) Outokumpu, Suomi
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Anna Puu
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2008–
Tyylilajit:  pop
Yhtyeet:  Rodeo
Levy-yhtiöt:  Sony Music (2008–2014) The Fried Music / Capitol Records (2014–)
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Anna Puu (oik. Anna Emilia Puustjärvi; s. 3. helmikuuta 1982 Outokumpu) on suomalainen laulaja ja lauluntekijä.
Hän nousi julkisuuteen vuoden 2008 Idols-laulukilpailussa, jossa hän sijoittui toiseksi. Anna Puu on sittemmin julkaissut viisi studioalbumia, ja hänen levyjään on myyty yli 200 000 kappaletta. Anna Puu on palkittu uransa aikana seitsemällä Emma-palkinnolla, mukaan lukien kolmella Vuoden naissolisti -palkinnolla.
Vuosina 2016 ja 2023 Anna Puu nähtiin Vain elämää -musiikkiohjelman viidennellä ja neljännellätoista tuotantokaudella. Vuosina 2017–2020 hän toimi valmentajana The Voice of Finland -laulukilpailussa. Anna Puun elämäkertateos Minä olen Anna Puu julkaistiin vuonna 2019.
Tausta

Anna Emilia Puustjärvi syntyi 3. helmikuuta 1982 Outokummussa. Hänen isänsä oli geologi ja äitinsä Pirjo toimi Outokummun kaupunginjohtajana vuosina 1997–2008. Puustjärvellä on myös veli ja nuorempi sisko Emmy. Puustjärvet muuttivat 1990-luvun puolivälissä kahdeksi vuodeksi Chileen isän työn perässä. Siellä Anna Puustjärvi kävi englanninkielistä koulua. Tuolloin hän innostui myös grunge-musiikista ja Suomeen palattuaan sai isovanhemmiltaan rippilahjaksi sähkökitaran.
Lukion jälkeen Puustjärvi aloitti opinnot Turun kauppakorkeakoulussa. Hän oli myös puoli vuotta vaihto-oppilaana Madridissa. Puustjärvi valmistui kauppatieteiden maisteriksi Turun kauppakorkeakoulusta vuonna 2008. Tämän jälkeen hän muutti Helsinkiin.
Ura > Idols ja uran alku (2008–2011)

Anna Puustjärvi nähtiin vuonna 2008 Idols-laulukilpailun neljännellä tuotantokaudella. Hän sijoittui toiseksi hävittyään kisan voittaneelle Koop Arposelle, joka sai yleisön antamista äänistä 70,3 prosenttia. Joulukuussa Puustjärvi solmi levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa, jolla oli optio solmia levytyssopimus haluamansa kilpailijan kanssa. Samalla Puustjärvi otti käyttöön taiteilijanimen Anna Puu. Tammi-helmikuussa 2009 hänet nähtiin Idoleita ja tähtiä -kiertueella muiden Idols-kilpailijoiden kanssa. Kiertueen ensimmäinen konsertti järjestettiin Helsingin jäähallissa.
Anna Puun ensisingle ”C’est la vie” julkaistiin maaliskuussa 2009. Se nousi listojen kärkeen ja myi kultaa. Anna Puun debyyttialbumi julkaistiin 29. huhtikuuta 2009, ja se nousi Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle. Anna Puu oli vuoden toiseksi ostetuin levy, ja se on myynyt tuplaplatinaa. Albumi sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Muun muassa Soundin arviossa todettiin: ”Anna Puun albumi on osoitus siitä, että kaikkien kunniallisten rockuskovien pimeimpään manalaan toivottama Idols-formaatti voi poikia raikasta ja otteeltaan tuoretta musiikkia.” Anna Puu aloitti ensimmäisen kiertueensa keväällä 2009. Emma-gaalassa hänet palkittiin vuoden naissolistina ja tulokkaana, ja hänen esikoisalbuminsa nimettiin vuoden debyytti- ja popalbumiksi. Anna Puu palkittiin Vuoden tulokas -palkinnolla myös Iskelmä Gaalassa.
Anna Puun toinen studioalbumi Sahara julkaistiin 26. toukokuuta 2010, ja se nousi jälleen albumilistan ensimmäiselle sijalle. Levy ylitti tuplaplatinarajan. Sahara sai edeltäjänsä lailla positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Rumbassa todettiin, että levy on ”yhtä ihastuttava, taidokas ja heleä kuin Anna Puun vuoden takainen debyyttikin.” Syksyn 2010 konserttikiertueen päätyttyä Anna Puu jäi äitiyslomalle. Emma-gaalassa hän oli jälleen ehdolla Vuoden naissolisti -kategoriassa ja Sahara oli ehdolla Vuoden pop/rock-albumiksi. Anna Puu palasi tauoltaan maaliskuussa 2011, jonka jälkeen hän aloitti uuden kiertueen kesällä.
Ura > Antaudun ja Rakkaudella, Anna Puu (2012–2016)

Anna Puun kolmas studioalbumi Antaudun julkaistiin 26. lokakuuta 2012, ja se nousi albumilistan toiselle sijalle. Levy ylitti platinarajan. Single ”Kolme pientä sanaa” nousi Suomen soitetuimmaksi radiokappaleeksi ja on striimannut kultaa. Myös kappale ”Säännöt rakkaudelle” on ylittänyt platinarajan. Antaudun sai jälleen kerran positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Rumban arviossa todettiin: ”Antaudun on edeltäjiään ryhdikkäämpi, eheämpi ja ennen kaikkea vaivattomampi. Kliseisesti voisi sanoa, että Puu on puhjennut kukkaansa.” Levyn julkaisun jälkeen Anna Puu aloitti uuden kiertueen, joka päättyi joulukuussa. Emma-gaalassa hän oli ehdolla viidessä eri kategoriassa ja voitti toistamiseen Vuoden naissolisti -palkinnon.
Anna Puu aloitti keväällä 2013 ensimmäisen konserttisalikiertueensa. Elokuussa hän joutui perumaan konserttejaan ääniongelmien vuoksi. Kevään 2014 kiertueen jälkeen Anna Puu jättäytyi tauolle työstääkseen uutta musiikkia. Hän solmi elokuussa 2014 uuden levytyssopimuksen The Fried Musicin kanssa. Lokakuussa hän vieraili Juha Tapion kappaleella ”Planeetat, enkelit ja kuu”, joka julkaistiin tämän albumilla Sitkeä sydän – suurimmat hitit. Kappale nousi parhaimillaan radiosoittolistan sijalle kymmenen.
Anna Puu julkaisi tulevan albuminsa ensisinglen ”Ota minut tällaisena kuin oon” toukokuussa 2015. Rakkaudella, Anna Puu julkaistiin 9. lokakuuta 2015, ja se nousi albumilistan sijalle kymmenen. Levyn kappaleista ”Kohta vapaita” ja ”Matkalla” ovat striimanneet kultaa. Rakkaudella, Anna Puu sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta, mutta joidenkin mielestä se oli pettymys Anna Puun aiempiin albumeihin verrattuna. Levynjulkaisun tiimoilta Anna Puu aloitti uuden konserttikiertueen, joka päättyi joulukuussa. Marraskuusta alkaen hän kiersi myös kirkkoja UMO Jazz Orchestran kanssa. Emma-gaalassa Anna Puu oli ehdolla kahdessa kategoriassa.
Keväällä 2016 Anna Puu aloitti uuden konserttisalikiertueen. Huhtikuussa hänet nähtiin MTV:n Elastinen feat. -musiikkiohjelmassa, jonka pohjalta Anna Puu ja Elastinen julkaisivat singlen ”Kesä '99”. Anna Puu nähtiin syksyllä myös Nelosen Vain elämää -musiikkiohjelman viidennellä tuotantokaudella. Hänen ohjelmassa esittämistään kappaleista alun perin Lauri Tähkä ja Elonkerjuu -yhtyeen levyttämä ”Suudellaan” striimasi platinaa. Lokakuussa Sony Music julkaisi Anna Puun ensimmäisen kokoelmalevyn Melankolian riemut – Parhaat 2009–2015, joka nousi albumilistan sijalle 36. Joulukuussa hänet nähtiin Hartwall Arenalla järjestetyssä Vain elämää -konsertissa.
Ura > Nälkäinen sydän (2017–)

Anna Puu aloitti vuonna 2017 valmentajana Nelosen The Voice of Finland -laulukilpailussa. Maaliskuussa hän julkaisi singlen ”Tarviin vielä yhden yön aikaa”, joka nousi listojen kärkikymmenikköön. Kappale on striimannut platinaa. Syyskuussa julkaistiin kultaa striimannut ”Nälkäinen sydän” -single, ja joulukuussa Anna Puu jäi jälleen tauolle työstääkseen tulevaa albumiaan.
Anna Puu julkaisi huhtikuussa 2018 singlen ”Me ollaan runo”, joka nousi Suomen soitetuimmaksi radiokappaleeksi. Se on striimannut myös platinaa. Anna Puun viides studioalbumi Nälkäinen sydän julkaistiin 10. elokuuta 2018, ja se nousi albumilistan kärkeen. Levy on ylittänyt platinarajan. Nälkäinen sydän sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta. Esimerkiksi Keskisuomalaisen arviossa se nimettiin Anna Puun parhaaksi levyksi. Albumin julkaisun jälkeen Anna Puu järjesti Flow-festivaaleilla The Intergalactic Love Odyssey -erikoiskonsertin. Tämän jälkeen hän aloitti uuden kiertueen, joka päättyi kolmeen loppuunmyytyyn konserttiin Helsingin Tavastia-klubilla. Lokakuussa Anna Puu myös vieraili Gasellien kappaleella ”Lumi”, joka nousi single- ja striimauslistan kuudenneksi. Emma-gaalassa hänet palkittiin kolmannen kerran Vuoden naissolisti -palkinolla ja Nälkäinen sydän valittiin vuoden 2018 popalbumiksi.
Anna Puu julkaisi huhtikuussa 2019 singlen ”Taikaa”. Lokakuussa WSOY julkaisi Mari Koppisen kanssa yhteistyössä toteutetun Minä olen Anna Puu -teoksen. Marraskuussa Anna Puu esiintyi Hartwall Arenalla järjestetyssä The Intergalactic Love Odyssey 2.0 -konsertissa. Helmikuussa 2020 Anna Puu ja Olavi Uusivirta esittivät Emma-gaalassa uuden kappaleensa ”2020”. Maaliskuussa Anna Puun oli määrä aloittaa Heartbreak Hotel / Lauluja Särkyneille Sydämille -konserttisalikiertue, joka jouduttiin kuitenkin perumaan koronaviruspandemian vuoksi. Syyskuussa Anna Puu ilmoitti jättävänsä The Voice of Finland -laulukilpailun yhdeksännen kauden päätyttyä.
Ura > Rodeo (2024–)

Vuonna 2024 Anna Puu muodosti Erinin ja Ida Paulin kanssa superyhtyeen nimeltä Rodeo.
Musiikkityyli ja sanoitukset

Anna Puun suurimpiin esikuviin kuuluvat muun muassa Joni Mitchell, Janis Joplin ja PJ Harvey. Kirjoittajana hänen suurimpiin innoittajiinsa kuuluvat myös Bruce Springsteen, Paul Simon ja Hector. Anna Puun jokaisen studioalbumin tekoprosessista on hänen itsensä lisäksi vastannut laajalti sama tekijäjoukko: Jukka Immonen, Knipi ja Lasse Kurki.
Anna Puu ammensi debyyttialbumillaan vaikutteita ”mustasta soulista 60- ja 70-luvun Suomi-iskelmään”. Lopputulosta verrattiinkin Amy Winehousen ja Duffyn kaltaisiin artisteihin, joiden musiikissa sekoitetaan ”vuosikertaiskelmää, soulpoppia ja runotyttöilyä.” Sahara jatkoi edeltäjänsä malliin, ja levyllä oli kuultavissa myös vivahteita jazzista ja folkrockista. Rumban arviossa Anna Puun musiikkityyliksi nimettiin ”suomenkielinen sentimentaalinen pop.”
Antaudun-albumin musiikillista suuntaa saneli sanoitukset, eikä yhtäkään kappaletta sävelletty ilman sanoituksia. Levyn äänimaailmaa on verrattu indie-musiikkiin.
Rakkaudella, Anna Puu -albumilla hyödynnettiin ensimmäistä kertaa kokonaista yhtyettä. Tuotannollisesti albumilla oli myös enemmän koneella ohjelmoituja kappaleita. Lopputulos oli Anna Puun mukaan aiempaa ”popimpi” levy. Albumi oli myös ensimmäinen, jolla kaikkien kappaleiden sanoitukset on tehnyt Anna Puu itse, ja ne käsittelevät pääasiassa rakkautta.
Anna Puun musiikkityyli vaihtui elektroniseen popmusiikkiin Nälkäinen sydän -albumilla, joka sisälsi paljon rytmikkyyttä, syntetisaattoreita ja sähkökitaraa. Tämä muutos kumpusi Anna Puulta, joka oli kaivannut musiikissaan ”rytmikkyyttä ja ehkä myös ei-niin-syvissä vesissä menemistä”.
Yksityiselämä

Anna Puu oli naimisissa Olli Ripattilan kanssa vuosina 2008–2013. Heillä on yhteinen vuonna 2010 syntynyt tytär. Anna Puu alkoi seurustella tuottajansa Jukka Immosen kanssa loppuvuodesta 2015, he muuttivat yhteen vuonna 2017, saivat pojan toukokuussa 2021, avioituivat lokakuussa 2022 ja asuvat Helsingissä. Pariskuntana he edustivat ensimmäisen kerran julkisuudessa itsenäisyyspäivän vastaanotolla vuonna 2018 Anna Puun saatua kutsun tasavallan presidentti Sauli Niinistöltä.
Vuonna 2009 Anna Puu nimettiin Suomen Luonnonsuojeluliiton metsäkummiksi.
Diskografia > Studioalbumit

Anna Puu (2009)
Sahara (2010)
Antaudun (2012)
Rakkaudella, Anna Puu (2015)
Nälkäinen sydän (2018)
Palkinnot

| Vuosi | Tilaisuus | Palkinto | Ehdokas | Tulos | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Emma Gaala | Vuoden naissolisti | Anna Puu | Voitto |  |
| 2009 | Emma Gaala | Vuoden tulokas | Anna Puu | Voitto |  |
| 2009 | Emma Gaala | Yleisöäänestys: Vuoden artisti | Anna Puu | Ehdokkuus |  |
| 2009 | Emma Gaala | Vuoden biisi | ”C’est la vie” | Ehdokkuus |  |
| 2009 | Emma Gaala | Vuoden debyyttialbumi | Anna Puu | Voitto |  |
| 2009 | Emma Gaala | Vuoden popalbumi | Anna Puu | Voitto |  |
| 2009 | Emma Gaala | Kriitikoiden valinta | Anna Puu | Ehdokkuus |  |
| 2009 | Iskelmä Gaala | Vuoden tulokas | Anna Puu | Voitto |  |
| 2010 | Emma Gaala | Vuoden naissolisti | Anna Puu | Ehdokkuus |  |
| 2010 | Emma Gaala | Vuoden pop/rock-albumi | Sahara | Ehdokkuus |  |
| 2012 | Emma Gaala | Vuoden naissolisti | Anna Puu | Voitto |  |
| 2012 | Emma Gaala | Yleisöäänestys: Vuoden artisti | Anna Puu | Ehdokkuus |  |
| 2012 | Emma Gaala | Vuoden albumi | Antaudun | Ehdokkuus |  |
| 2012 | Emma Gaala | Vuoden popalbumi | Antaudun | Ehdokkuus |  |
| 2012 | Emma Gaala | Yleisöäänestys: Vuoden musiikkivideo | ”Kolme pientä sanaa” | Ehdokkuus |  |
| 2015 | Emma Gaala | Vuoden naissolisti | Anna Puu | Ehdokkuus |  |
| 2015 | Emma Gaala | Yleisöäänestys: Vuoden artisti | Anna Puu | Ehdokkuus |  |
| 2018 | Emma Gaala | Vuoden naissolisti | Anna Puu | Voitto |  |
| 2018 | Emma Gaala | Vuoden albumi | Nälkäinen sydän | Ehdokkuus |  |
| 2018 | Emma Gaala | Vuoden pop | Nälkäinen sydän | Voitto |  |
| 2018 | Iskelmä Gaala | Vuoden naisartisti | Anna Puu | Ehdokkuus |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Anna Puun kotisivut
Anna Puu
| --- | --- |
Studioalbumit:   Anna Puu  Sahara  Antaudun  Rakkaudella, Anna Puu  Nälkäinen sydän 
Kokoelmat:   Melankolian riemut – Parhaat 2009–2015 
Singlet:   ”C'est la vie”  ”Kaunis päivä”  ”Melankolian riemut”  ”Riko minut”  ”Onnen viipaleet”  ”Sinä olet minä”  ”Kolme pientä sanaa”  ”Säännöt rakkaudelle”  ”Nuori Loiri”  ”Löydän sinut uudestaan”  ”Ota minut tällaisena kuin oon”  ”Kohta vapaita”  ”Venus ja Mars”  ”Mestaripiirros”  ”Matkalla”  ”Suudellaan”  ”Sama nainen”  ”Kovaa”  ”Kuunnellaan vaan taivasta”  ”Uusi aamunkoi”  ”Joo mä tuun”  ”Tarviin vielä yhden yön aikaa”  ”Nälkäinen sydän”  ”Me ollaan runo”  ”Keho puhuu”  ”Kultareunukset”  ”Taikaa”  ”Näkymätön”  ”Juokse beibi juokse”  ”Ei kuole koskaan”  ”Prince”  ”Rakkaus tappaa”  ”Bäng bäng typerä sydän” 
Muuta:  Diskografia
}}
Anna Puu Ilosaarirockissa heinäkuussa 2009.
Anna Puu esiintymässä Tampereen keskustorilla huhtikuussa 2014.
Anna Puu esiintymässä Tammerfest-tapahtumassa heinäkuussa 2019.
Strellufinajokoira

| Strellufinajokoira> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Tanska
Määrä:  kuollut sukupuuttoon
Rodun syntyaika:  1920-luku
Alkuperäinen käyttö:  kauriin, ketun ja jäniksen metsästys
Muita nimityksiä:  strellufstöver, Danish Dachsbracke, Danish Basset
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu aiemmin ryhmä 6 Ajavat ja jäljestävät koirat alaryhmä 1.3 Pienet ajavat koirat
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  30,5–38 cm
Väritys:  mikä tahansa valkoisen kirjava
Strellufinajokoira (tansk. strellufstöver) on sukupuuttoon kuollut tanskalainen koirarotu, joka on nykyisin sulautunut yhteen dreeverin kanssa.
Ulkomuoto

Strellufinajokoiralla sallittiin mikä tahansa väritys, kunhan siinä oli selkeät valkoiset merkit, jotka näkyivät joka suunnasta katsottuina.
Luonne ja käyttäytyminen

Strellufinajokoira oli tyyni ja valpas. Aggressiivisuus ja hermostuneisuus olivat erittäin epätyypillisiä piirteitä. Se oli itsenäinen ja kestävä työkoira. Sitä käytettiin kauriin, ketun ja jäniksen metsästykseen, ja sen työskentelytapa oli hidas, mutta suuren alueen kattava.