stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nino Salukvadze

| Mitalit> Naisten ammunta.Maa:   Neuvostoliitto. Olympialaiset  | Mitalit> Naisten ammunta.Maa:   Neuvostoliitto. Olympialaiset  | Mitalit> Naisten ammunta.Maa:   Neuvostoliitto. Olympialaiset  | Naisten ammunta> Maa:   Neuvostoliitto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Soul 1988 | 25 m urheilupistooli |  |
|  Hopeaa | Soul 1988 | 10 m ilmapistooli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Suhl 1986 | 25 m urheilupistooli, joukkue |  |
|  Kultaa | Budapest 1987 | 10 m ilmapistooli, joukkue |  |
|  Kultaa | Sarajevo 1989 | 10 m ilmapistooli |  |
|  Kultaa | Moskova 1990 | 10 m ilmapistooli, joukkue |  |
|  Kultaa | Moskova 1990 | 25 m urheilupistooli, joukkue |  |
|  Kultaa | Stavanger 1991 | 10 m ilmapistooli, joukkue |  |
|  Hopeaa | Sarajevo 1989 | 10 m ilmapistooli, joukkue |  |
|  Pronssia | Suhl 1986 | 25 m urheilupistooli |  |
Maa:   Georgia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 10 m ilmapistooli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Lahti 2002 | 10 m ilmapistooli |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Winterhur 2008 | 10 m ilmapistooli |  |
Nino Salukvadze (georg. ნინო სალუქვაძე; s. 1. helmikuuta 1969 Tbilisi) on georgialainen pistooliampuja ja olympiavoittaja. Hän on ensimmäinen nainen, joka on kilpaillut kymmenessä olympialaisessa.
Nino Salukvadze on saavuttanut olympialaisissa Soulissa 1988 kultaa 25 m urheilupistoolissa ja hopeaa 10 m ilmapistoolissa. Seuraavan olympiamitalinsa Salukvadze voitti 20 vuotta myöhemmin Pekingissä, jossa hän sijoittui pronssille 10 m ilmapistoolissa.
MM-kilpailuissa Salukvadze on voittanut useita joukkuemaailmanmestaruuksia, mutta hänellä on henkilökohtainen maailmanmestaruus 10 m ilmapistoolista Sarajevosta 1991, saman lajin hopea Lahdesta 2002 ja pronssia 25 m urheilupistoolista Suhlista 1986.
Salukvadze osallistui kymmenenteensä olympiakilpailuun Pariisissa 2024. Hänestä tuli ensimmäinen nainen, joka on osallistunut kymmeniin olympialaisiin, ja ensimmäinen urheilija, joka on ollut mukana kymmenessä olympialaisessa putkeen. Häntä ennen kymmenessä olympialaisessa on kilpaillut kanadalainen ratsastaja Ian Millar. Salukvadze sijoittui Pariisissa 10 metrin ilmapistoolin karsinnassa sijalle 38 ja 25 metrin ilmapistoolissa sijalle 40.
Muurasjärvi (Pihtipudas)

Muurasjärvi on Pihtiputaan kylä, joka sijaitsee kunnan luoteisosassa, keskustasta 29 kilometriä Reisjärventien varrella Haapajärvelle päin. Alue on Keski-Suomen maakunnan pohjoisinta osaa ja se rajautuu Reisjärven kuntaan ja samalla Pohjois-Pohjanmaan maakuntaan. Reisjärvelle kylän keskustasta on matkaa noin 19 kilometriä. Vuonna 2012 Muurasjärvellä oli noin 700 asukasta. Se on ollut Pihtiputaan suurimpia kyliä koko 1900-luvun ajan.
Kulttuuri- ja kylämaisema

Muurasjärven maasto on suhteellisen tasaista, vain loivasti kumpuilevaa ja sitä leimaavat laajat laidunalueet. Kylän talot on rakennettu enimmäkseen matalien mäkien päälle ja pellot ovat joko multaisia tai turvepohjaisia maita. Kylän vierellä oleva Muurasjärvi on Kymijoen latvavesistöä. Muurasjärven alueen koillisosassa sijaitsee kivikautisten asuinpaikkojen keskittymä. Talojen rakennuskannan muodostavat toisaalta ennen sotia rakennetut perinteiset rakennukset ja toisaalta sotien jälkeiset, tyyppipiirroksia noudattavat talous- ja asuinrakennukset. Kylän maisema on kokonaisuudessaan valittu valtakunnallisesti arvokkaaksi kulttuurimaisema-alueeksi vuonna 1995, erityisesti perinnemaisemiensa johdosta. Peltomaisemien lomassa on pienehköjä metsäsaarekkeita, järviä ja lampia, joiden laskuojat ja laskujoet virtaavat Muurasjärveen ja edelleen Kymijoen vesistöön.
Historia

Muurasjärven alueen asutus alkoi 1560-luvulla, jolloin savolaisia uudisasukkaita asettui seudulle. Tätä ennen hämäläiset olivat käyttäneet seutuja eräalueenaan. Muurasjärven ensimmäiset maatilat olivat nimeltään Partala, Pekkarila ja Tossavainen. Alkuaikoina alueella oli 2–4 asuintaloa. 1800-luvun alussa alueella oli viisi uudistilaa.
Pihtiputaalla aloitettiin isojako 1797 ja se toimitettiin 1814. Muurasjärvellä oli tuolloin kymmenen perintötilaa, seitsemän kruununtilaa sekä kuusi torppaa. Ne sijaitsivat pääosin kylän nykyisen keskustan alueella, Muurasjärven ja Vuohtojärven rannoilla. Kylän asutus lisääntyi runsaasti 1900-luvun alkupuolella. Torpat itsenäistyivät 1920-luvulla ja uusia mäkitupia ja torppia perustettiin.
Pellonraivauspalkkioiden myötä kylän asutus laajeni entisestään 1930-luvun alussa ja uudisraivaus eteni yhä syrjäisemmille seuduille. Muurasjärven väestö 1930-luvulla koostui pienviljelijöistä, joiden taloudelliset mahdollisuudet hoitaa omistamiansa pientiloja olivat heikot, keskikokoisia maatiloja omistaneista tilallisista, sekä muutamasta karjataloutta harjoittavasta suurtilallisesta, jotka omistivat laajoja maa-alueita. Kylässä eli myös mökkiläisiä eli "loisia", jotka saivat elantonsa käymällä töissä tilallisilla. He tekivät metsä- ja maataloustöitä, tervanpolttoa ja esimerkiksi tukinuittoa. Myös pontikankeitto oli kylän lisäelinkeinotoiminnan valikoimassa. Kylän käsityöläisiin kuului muun muassa seppä.
Vuonna 1941 alueelle oli muodostunut jopa useampia erillisiä kyliä. Vanhimman asutuksen sijaitessa Muurasjärven ja Vuohtojärven rantamilla, uusia kyläosia olivat Untisperä, Lehtoperä, Korhosperä, Särkiperä ja kymmenen kilometrin päässä Muurasjärven keskustasta sijaitseva Kojosperä. Muurasjärvelle perustettiin myös neljä uutta asutusaluetta maanhankintalain perusteella. Ne olivat nimeltään Junganjärvi (27 maatilaa), Savijärvi (21 maatilaa), Kelkkämä (5 tilaa) ja Saukkopuro (5 tilaa). Maita asutusalueisiin luovuttivat valtio, metsäyhtiöt, kunnat, seurakunnat ja rappiolle jääneet tilat. Myös yksityisiltä lunastettiin maita ja metsäpalstoja tilojen viljelysmaiksi ja heille annettiin toisaalta tilalle valtion metsämaata. Vuonna 1945 kylässä oli lähes 200 taloutta, neljä kauppaa, kaksi koulua, kahvila ja pankki.
Luonto

Kylän järvialueista linnustoltaan arvokkaimpia ovat Savijärvi, Junganjärvi ja Sääkkönen. Vesilinnut ja kahlaajat pesivät myös Vuohtojärvellä ja Kelkkämäjoen suistoalueilla, joille ne voivat pysähtyä myös levähtämään muuttojen aikoina.
Junganjärven pohjois- ja eteläpäissä sijaitsee arvokkaita luhtaniittyjä ja rantalaitumia. Savijärven, Vuohtojärven, Likolammen ja Sääkkösen eteläpään rehevä vesi- ja rantakasvillisuus on monipuolista ja arvokasta. Likolampi on muodostunut itsenäiseksi lammeksi Muinais-Päijänteestä noin 6 000 vuotta sitten. Sen soistumassa oleva, nevaksi umpeen kasvava alue on merkitty seutukaavaan merkittäväksi monipuolisen kasvillisuuden suojelualueeksi. Alueella on myös joitakin uhanalaisia lajeja, kuten Sääkkösessä kasvava konnanulpukka, Likolammen pohjoisrannalla kasvava nevaimarre sekä Pihtiputaalle uudeksi lajiksi muodostunut, Vuohtojärven länsipuolella kasvava lehtokuusama.
Elinkeinoelämä

Muurasjärven elinkeinoelämän perusta on maatalous, erityisesti karjatalous. Kylässä on myös aktiivista hanketoimintaa ja yrityksiä, kuten tilajäätelöä valmistava tehdas. Kyläkauppa oli jonkin aikaa suljettuna, mutta kyläläisten aktiivisuuden ansiosta se avattiin uudelleen elokuussa 2012. Matkailijapalveluita kylällä tarjoavat ratsutila ja lomakylä. Linja-autoyhteydet toimivat kouluaikoina Pihtiputaalle päin aamuisin ja iltapäivällä takaisin päin. Kylällä toimii kolmisenkymmentä yritystä.
Sivistys-, seurakunta- ja järjestötoiminta

Arkkitehti Esko Laitisen suunnittelema Muurasjärven kirkko valmistui 1963 ja sitä laajennettiin 1987. Kirkon vieressä on 1930-luvulla perustettu hautausmaa.
Vuonna 1886 perustetussa Muurasjärven koulussa oli vuonna 2012 93 oppilasta ja neljä opettajaa luokilla 1–6. Koulu toimii kolmessa eri rakennuksessa kylän keskustassa. Koululla ja myös aiemmin lakkautetulla Särkiharjun koululla toimii myös kansalaisopiston opintopiirejä.
Kyläläiset ovat aktiivisia toimijoita lukuisissa järjestöissä, joita ovat muun muassa Maa- ja kotitalousseura, Mannerheimin lastensuojeluliitto Muurasjärvi, MTK Muurasjärvi, Muurasjärven Eläketaloyhdistys, Muurasjärven kyläseura, Muurasjärven Metsästäjät, urheiluseura Muurasjärven Murto, Muurasjärven vapaaehtoinen palokunta sekä Muurasjärven nuorisoseura.
Muurasjärven kirkko
Luokkakokous

Derryfield Country Day Schoolin vuosiluokan 1980 25-vuotisluokkakokous.
Luokkakokous tarkoittaa koulussa samalla luokalla olleiden entisten oppilaiden tapaamista koulunkäynnin päätyttyä.
Vered Vinitzky-Seroussin mukaan luokkakokousta voidaan pitää yhtenä monista omaelämäkerrallisista tapahtumista, joihin voidaan lukea myös ensitreffit, työhaastattelut, juhlat eläköitymisen johdosta, ammatilliset tapaamiset, syntymäpäivät, vuosijuhlat, kotiinpaluut ja erilaiset terapiat. Näille tapahtumille on yhteistä, että niissä ihminen joutuu tekemään toisille selkoa elämänvaiheistaan. Luokkakokouksen tarkoitus on juhlistaa menneisyydessä olemassa ollutta ihmisten yhteisöä, johon on kuitenkin mahdollista palata nykyisyydessä.
Luokkakokous populaarikulttuurissa

Luokkakokous on ollut monien elokuvien aiheena tai keskeisenä teemana, esimerkiksi yhdysvaltalaisissa elokuvissa Grosse Pointe Blank – Palkkamurhaaja pikkukaupungista (1997) ja American Pie: Luokkakokous (2012). Kotimaiset Luokkakokous (2015), Luokkakokous 2 – Polttarit (2016) ja Luokkakokous 3 (2021) -elokuvat ovat olleet erittäin katsottuja.
Myös Anssi Kelan kappaleessa ”1972” on teemaan viittaavia elementtejä.
Lenny Bruce

| Lenny Bruce |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Leonard Alfred Schneider
Syntynyt: 13. lokakuuta 1925 Mineola, New York  Yhdysvallat
Kuollut: 3. elokuuta 1966 (40 vuotta) Hollywood, Los Angeles
Näyttelijä
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.lennybruceofficial.com
IMDb
Lenny Bruce, oik. Leonard Alfred Schneider (13. lokakuuta 1925 – 3. elokuuta 1966) oli kiistelty amerikkalainen stand up -koomikko, kirjailija, yhteiskuntakriitikko ja satiirikko, joka vaikutti 1950- ja 1960-luvuilla. Hänen tuomionsa epäsiveellisyysoikeudenkäynnissä vuonna 1964 oli myös kiistelty, ja se johti lopulta ensimmäiseen kuolemanjälkeiseen armahtamiseen New Yorkin historiassa.
Varhainen elämä

Bruce syntyi Mineolassa, New Yorkissa. Hän oli ortopedin ja vaudeville-näyttelijättären poika. Kun Bruce oli viisivuotias, hänen vanhempansa erosivat ja hänen sukulaisensa kasvattivat hänet. Toisen maailmansodan aikana hän palveli laivastossa kevyellä risteilijällä. Hänet vapautettiin palveluksesta vuonna 1946, kun hän oli pukeutunut naiseksi. Vietettyään jonkin aikaa sekalaisissa töissä, hän muutti Hollywoodiin opiskellakseen näyttelemistä. Vuonna 1947 hän muutti nimensä Bruceksi, koska "Leonard Alfred Schneider kuulosti liian Hollywoodilta."
Läpimurto

1950-luku oli läpimurtovuosikymmen Brucelle ja koomikoille kuten Mike Nichols, Elaine May, Mort Sahl, jotka olivat kaikki juutalaisia omine näkemyksineen etnisyydestä. Bruce työskenteli yökerhoissa Brooklynissa ja Baltimoressa, jossa hän tapasi striptease-tanssija Harriet Jolliffin (s. 1927, taiteilijanimeltään Hot Honey Harlowe). Harlowe oli karannut kotoaan teini-ikäisenä ja viettänyt jonkin aikaa vankilassa. "Honey ja minä vain katsoimme toisiamme ja se teki meidät kuumaksi," Bruce sanoi myöhemmin. He menivät naimisiin vuonna 1951.
Bruce esiintyi vuonna 1949 Arthur Godfrey's Talent Scouts -ohjelmassa ja saavutti kansallista huomiota uskaliaalla satiirillaan, jossa hän koetteli tabuiksi koettuja aiheita, kuten rotupelkoja, seksuaalifantasioita, jännitteitä juutalaisten ja kristittyjen välillä sekä presidenttejä. Hänen älynsä ja jäljittelemätön suorapuheisuutensa sai aikaan ihailua etenkin liberaaleissa kirjallisuuspiireissä.
Harlowe esiintyi kahdessa elokuvassa vuosina 1953 ja 1954 ennen heidän eroaan vuonna 1957. Harlowe, joka julkaisi myöhemmin muistelmat, kuoli Honolulussa vuonna 2005.
Ongelmat virkavallan kanssa ja viimeiset vuodet

Bruce työskenteli Hollywoodin yökerhoissa ja paikallisessa televisio-ohjelmassa. Vuonna 1961 Bruce vangittiin siveettömyyssyytteiden vuoksi ja vuonna 1963 hänen ei sallittu matkustaa Britanniaan. Lopulta Brucen show kiellettiin sekä Englannissa että Australiassa. Lukuisat yökerhot lakkauttivat Brucen esiintymisen, sillä he olettivat sen vain johtavan pidätykseen, ja Bruce ei voinut enää esiintyä. Bruce ajautui konkurssiin. Hugh Hefner sai idean Brucen omaelämäkerrasta, joka ilmestyi Playboy-lehdessä seuraavan kahden vuoden aikana ja How to Talk Dirty and Influence People -kirjana vuonna 1965.
Painostuksesta huolimatta Bruce kieltäytyi siivoamasta kieltään. Vuonna 1964 Bruce tuomittiin epäsiveellisestä näytöksestä Greenwich Villagessa. Norman Mailer, James Jones ja muut merkittävät kirjailijat ja älyköt puolustivat häntä yhteiskunnallisena satiirikkona "Swiftin, Rabelais'n ja Twainin perinteen hengessä." Myöhäisinä vuosinaan Bruce tuli riippuvaiseksi heroiinista. Vuonna 1963 hänet tuomittiin laittomasta huumeiden hallussapidosta. Bruce kuoli yliannostukseen 3. elokuuta 1966 kotonaan Hollywood Boulevardilla 40-vuotiaana.
Joulukuussa 2003 New Yorkin kuvernööri armahti Brucen yli 40 vuotta vanhasta tuomiostaan, mikä oli kaupungin ensimmäinen kuolemanjälkeinen armahtaminen. Kuvernööri kutsui armahtamista New Yorkin julistautumiseksi noudattaa perustuslain ensimmäistä lisäystä, joka suojelee sananvapautta.
Filmografia > Käsikirjoittajana

1953 : Dance Hall Racket
1954 : Dream Follies
1954 : The Rocket Man
1955 : The Leather Jacket
1967 : Lenny Bruce in 'Lenny Bruce'
Filmografia > Näyttelijänä

1953 : Dance Hall Racket : Vincent
1955 : The Leather Jacket
1971 : Thank You Mask Man : The Lone Ranger / Useita (ääni)
Filmografia > Ohjaajana

1971 : Thank You Mask Man
Aiheesta muualla

Lenny Brucen viralliset kotisivut (englanniksi)
Lenny Bruce – authorscalendar.info (englanniksi)
Nat Hentoff:Lenny Bruce: The crucifixion of a true believer (englanniksi)
Edward Azlant: Lenny Bruce Again (englanniksi)
Lenny Brucen oikeudenkäynti (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lenny Bruce and the Bunny (englanniksi)
Muisteluita esiintymisistä Lenny Brucen kanssa 1950-luvulla  (englanniksi)
Nikita Belyh

Nikita Belyh
Nikita Jurjevitš Belyh (ven. Ники́та Ю́рьевич Белы́х, s. 13. kesäkuuta 1975) on venäläinen poliitikko, entinen Oikeistovoimien liitto -puolueen (SPS) johtaja ja Kirovin alueen kuvernööri joulukuusta 2008 heinäkuuhun 2016.
Belyh on syntyisin Permistä ja opiskellut taloustiedettä Permin valtionyliopistossa ja Oxfordissa. Hän on työskennellyt toimittajana ja perusti 1993 Fin-ins-yhtiön.
Hänet valittiin 2001 Permin alueen duumaan ja 2004 varakuvernööriksi.
Belyh nousi Oikeistovoimien liiton johtoon toukokuussa 2005. Hän vei puolueen liittoon Jabloko-puolueen kanssa, joka osoittautui menestyksekkääksi joulukuun 2005 paikallisvaaleissa, erityisesti Moskovassa. Belyh itse valittiin Permin aluepiirin duumaan joulukuussa 2006. Vuoden 2007 valtioduuman vaaleissa Oikeistovoimien liitto sai 0,96 % äänistä, ja jäi ilman paikkoja. Puolueen talousvaikeuksien vuoksi sitä alettiin suunnitella yhdistettäväksi kahden muun pienpuolueen kanssa, jotka tunnettiin Kremlin-myönteisinä. Belyh erosi puolueen johdosta protestina tälle syyskuussa 2008.
Belyh otti osaa ns. erimielisten marsseille 2007 ja hänet jopa pidätettiin, sekä protestoi Venäjän vuoden 2008 presidentinvaaleja vastaan.
Erottuaan SPS:n johdosta Belyh suunnitteli liittymistä Garri Kasparovin puuhaamaan Solidaarisuus-puolueeseen, joka vastusti presidentinkauden pidennystä.
Presidentti Dmitri Medvedev ilmoitti yllättäen 8. joulukuuta 2008 asettavansa hänet ehdolle Kirovin alueen kuvernööriksi edellisen kuvernöörin Nikolai Šakleinin kauden päättyessä. Alueen duuma vahvisti nimityksen 14. joulukuuta.
Belyh erosi Solidaarisuus-liikkeestä, jonka ohjelmassa yhteistyö Venäjän valtiojohdon kanssa oli julistettu mahdottomaksi. Belyhin takinkääntöä arvostelivat mm. liikkeen johtajat Boris Nemtsov ja Kasparov. Aktivisti Maria Gaidar julisti Belyhin "myyneen sielunsa paholaiselle."  Gaidar sai kuitenkin myöhemmin paikan Kirovin alueen varakuvernöörinä.
Venäjän federaation tutkintakomitea pidätti Belyhin kesäkuussa 2016 kun hän oli ottamassa henkilökohtaisesti vastaan 400 000 euron lahjuksia moskovalaisessa ravintolassa. Presidentti Putin erotti hänet heinäkuussa 2016.
Newport Beach

| Newport Beach |
| --- | --- |

 vaakuna

 Newport Beach
 Koordinaatit: 33°37′0″N, 117°53′51″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Orange
Hallinto:  
 – Pormestari:  Steven Rosansky
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  103,2 km²
 – Josta vettä:  38,3 km² (37,12 %)
Korkeus:  3 m
Väkiluku (2000):  70 032
 – Väestötiheys:  1 829,5 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8 (kesäaika UTC-7)
 
 http://www.ci.newport-beach.ca.us/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Newport Beach on kaupunki Orangen piirikunnassa Kaliforniassa. Se sijaitsee noin 16 kilometriä etelään Santa Anan kaupungista. Vuonna 2000 kaupungin asukasluku oli 70 032.
Maantiede

Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston (US Census Bureau) mukaan kaupungin pinta-ala on 103,2 km², josta 38,3 km² maata ja 64,9 km² vettä. Veden osuus pinta-alasta on 62,91 %.
Newport Beachin kaupungissa sijaitsevat Corona del Mar, Balboa Island, Newport Coast, San Joaquin Hills ja Balboa Peninsula.
Väestö

Kaupungissa asui vuonna 2000 70 032 asukasta. Heistä oli 92,22 % valkoihoisia ja 4,00 % aasialaisia. Kaupungissa oli 33 071 kotitaloutta ja 16 965 perhettä. Keskimääräiset vuositulot vuonna 2006 olivat 103 068 Yhdysvaltain dollaria. 4,4 % asukkaista eli vuonna 2006 köyhyysrajan alapuolella.
Väestö > Asukasmäärän kehitys

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| 1910: 445 | 1920: 895 | 1930: 2 203 |
| 1940: 4 438 | 1950: 12 120 | 1960: 26 564 |
| 1970: 49 582 | 1980: 62 556 | 1990: 66 643 |
2000: 70 032:
Ystävyyskaupungit

Antibes, Ranska
Cabo San Lucas, Meksiko
Okazaki, Japani
Vũng Tàu, Vietnam
Yeosu, Etelä-Korea
Merkittäviä henkilöitä

Nicolas Cage, näyttelijä
John Wayne, Oscar-palkittu näyttelijä
Dennis Rodman, NBA-koripalloilija
Gwen Stefani, laulaja, tunnettu myös yhtyeestä No Doubt
Kobe Bryant, NBA-koripalloilija Los Angeles Lakersissa
Muuta

Newport Beach on televisio-ohjelmien O.C. ja Sukuvika tapahtumapaikka.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Newport Beach kaupungin sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Nikita Aleksejev

| Nikita Aleksejev> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. joulukuuta 1981 (ikä 42) Murmansk, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  199 cm
Paino:  97 kg
Pelinumero:  81
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–2013
Seurat:  Tampa Bay Lightning Springfield Falcons (AHL)  Hershey Bears (AHL)   Avangard Omsk (RSL)   Chicago Blackhawks   Ak Bars Kazan (KHL)   Severstal Tšerepovets (KHL)
NHL-varaus:  8. varaus, 2000 Tampa Bay Lightning
Nikita Sergejevitš Aleksejev (ven. Никита Сергеевич Алексеев, s. 27. joulukuuta 1981 Murmansk, Neuvostoliitto) on venäläinen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Aleksejev voitti KHL-liigan mestaruuden kausina 2008–2009 ja 2009–2010 pelatessaan Ak Bars Kazanissa.
Aleksejev siirtyi vuonna 1998 16-vuotiaana Kanadan juniorisarjaan OHL:ään. Hän oli Tampa Bay Lightningin ensimmäisen kierroksen varaus NHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2000. Aleksejev pelasi ensimmäiset ammattilaisvuotensa pääosin AHL:ssä; Tampa Bayn NHL-joukkueessa kertyi vuoteen 2006 mennessä vain 91 runkosarjaottelua. Syksyllä 2004 Aleksejev sai olkapäävamman, joka piti hänet sivussa koko loppukauden. NHL:n työsulkukauden ajan hän kiekkoili Venäjällä Avangard Omskissa. Kesken NHL-kauden 2006–2007 Tampa Bay kauppasi Aleksejevin Chicago Blackhawksiin. Chicago ei käyttänyt optiota Aleksejevin seuraavasta kaudesta ja näin ollen hänestä tuli vapaa pelaaja.
Aleksejev siirtyi kaudeksi 2007–2008 takaisin Venäjälle Ak Bars Kazaniin. Siellä hän voitti KHL:n mestaruuden, Gagarin Cupin sekä keväällä 2009 että 2010. Aleksejev ei pelannut loukkaantumisen takia kaudella 2011–2012 yhtään ottelua Kazanissa, ja seura purki hänen sopimuksensa tammikuussa 2012. Uransa kaksi viimeistä kautta hän edusti KHL-liigan Severstal Tšerepovetsia.
Niemelänjärvi (Hyrynsalmi)

| Niemelänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kainuu
Kunnat:  Hyrynsalmi
Koordinaatit:  64°36′24″N, 28°45′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Oulujoen vesistö (59)
Järveen tulevat joet:  Luvankoski useita suo-ojia
Laskujoki:  Kynäkosket
Järvinumero:  59.721.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  162,9 m 
Rantaviiva:  16,89 km 
Pinta-ala:  2,37 km² 
Tilavuus:  0,00914 km³ 
Keskisyvyys:  4,1 m 
Suurin syvyys:  22 m 
 fiNiemelänjärvi 
Niemelänjärvi on suurelta osin metsien ja soiden reunustama järvi Hyrynsalmen keskustan kaakkoispuolella Kainuun maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 64 kilometriä koilliseen.
Maantiede

Yli kilometrin pituinen länsi–itäsuuntainen Niemelänniemi jakaa Niemelänjärven etelä- ja pohjoisosaan. Lahdet ovat suiltaan avoimia lukuun ottamatta itäosan Uunilahtea. Lahdista laajin on Roukalahti, joka kattaa Niemelänniemen eteläpuolisen alueen. Niemelänjärven syvimmät alueet ovat 20–22-metrisiä. Syvin piste sijaitsee Niemeläniemen kärjestä noin 200 metriä itään.
Niemelänjärven laajin saari on noin kolmehehtaarinen Peltosaari, jota erottaa Niemelänniemestä matala vesialue. Saaren pituus kaakosta luoteeseen on puolisen kilometriä. Niemelänniemellä ja järven kaakkoisrannalla on asutusta. Niemelänjärven tulouoma on kaakosta Luvanjärveltä (170,7 metriä mpy) virtaava noin 700 metriä pitkä Luvankoski. Niemelänjärvi kapenee kohti luodetta ja laskee Putaansaaren molemmin puolin Kynäkoskia Koirajärven (160,3 metriä mpy) kautta luoteeseen Salmijärven (156,4 metriä mpy) kaakkoiskolkkaan.
Niemelänjärven vesitilavuus on 9 143 000 kuutiometriä.
Niemelänjärvi (59.721.1.002) kuuluu Koirajärven-Niemelänjärven alueeseen (59.721), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Luvanjärven alue (59.72) ja ensimmäinen on Luvanjoen valuma-alue (59.7). Koirajärven-Niemelänjärven alueeseen kuuluu kolme vähintään hehtaarin laajuista vakavettä: Niemelänjärvi, Teerijärvi ja Koirajärvi.
Nostosilta

Nostosilta voi tarkoittaa seuraavia:
avattava silta, jonka päällysrakenne nostetaan hissin tavoin ylös
laskusilta, puolustusväline tai kulkusilta laivasta maihin
läppäsilta, jonka kansi voidaan kääntää vaakasuoran akselin ympäri pystyasentoon
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nostosilta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Muuraslampi

| Muuraslampi |
| --- | --- |
 Vesivoimalaitos Leppäskoskessa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Parkano, Ikaalinen
Koordinaatit:  61°56′23″N, 23°07′10″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Aurejärven valuma-alue (35.57)
Laskujoki:  Aurejoki 
Järvinumero:  35.571.1.013
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114 m 
Rantaviiva:  3,331 km 
Pinta-ala:  0,19779 km² 
Suurin syvyys:  3,3 m 
 fiMuuraslampi 
Muuraslampi  on Pirkanmaalla Parkanossa ja Ikaalisissa Varessalmen kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Muuraslampi on osa Poltinjoen-Leppäsjärven aluetta.