stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yleinen lehtimiesliitto
Historia

YLL perustettiin 23.2.1947 SKDL:n lehtien toimittajien ammattijärjestöksi, kun kansandemokraattisten lehtien toimittajia ei hyväksytty Suomen Sanomalehtimiesten Liiton jäseniksi lyhyen toimittajakokemuksen vuoksi.
Uuden järjestön optimistinen nimi heijasteli pyrkimystä mahdollisimman laajapohjaiseen ammattiliittoon, johon liittyisi muitakin kuin kansandemokraattisen lehdistön toimittajia. Toive toteutui osin 80-luvulla, jolloin neljäsosa jäsenistä työskenteli muissa tiedotusvälineissä. Ammattiliiton roolista liitto oli kuitenkin jo silloin luopunut.
SAK:n jäseneksi YLL pääsi heti perustamisensa jälkeen. Ensimmäisen työehtosopimuksensa liitto solmi vapunpäivänä 1947 ja viimeisen vuonna 1974. Sen jälkeen kansandemokraattisten lehtien työehdoista sopiminen siirrettiin SSL:n vastuulle.
Yleinen Lehtimiesliitto liittyi tammikuussa 1950 täysjäseneksi sosialististen ja kehitysmaiden hallitsemaan Kansainväliseen lehtimiesjärjestöön (IOJ), josta SSL oli eronnut järjestön päämajan siirryttyä Prahaan. YLL lähti IOJ:sta toukokuussa 1992, kun kansainvälisten journalistijärjestöjen yhdistäminen osoittautui mahdottomaksi. SSL irtisanoi liitännäisjäsenyytensä samasta syystä.
Puheenjohtajat

Paavo Kivikoski
Kaisu-Mirjami Rydberg
Erkki Kumpulainen
Olavi Laine
Pentti Kinha
Paavo Ruonaniemi
Seppo Siivonen
Juhani Hyttinen
Ahti Sokka
Timo Pekkola
Pekka Saarnio
Sirpa Puhakka
Juha Saarinen
Niko Peltokangas
Toivo Haimi
Aiheesta muualla

Yleisen Lehtimiesliiton kotisivut
| n k Kansan Sivistystyön Liiton jäsenjärjestöt |
| --- | --- |
Yhteisöt:  Eläkeläiset  Folkets Bildningsförbund  Kansantalot  Palvelualojen ammattiliitto Pam  Pinskut  Suomen Elintarviketyöläisten Liitto  Seta  Suomen Siirtolapuutarhaliitto  Suomen Työväen Urheiluliitto  Teollisuuden vaikuttajat  Työväen Näyttämöiden Liitto  Tukihenkilötyö  Tutkijaliitto  Vasemmistoliitto  Vasemmistonuoret  Vasemmisto-opiskelijat  Yleinen lehtimiesliitto  Yrjö Sirolan Säätiö 
| n k Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK |
| --- | --- |
Puheenjohtajat:  Hämäläinen (1969–1974)  Oivio (1974–1981)  Viinanen (1981–1990)  Ihalainen (1990–2009)  Lyly (2009–2016)  Eloranta (2016–) 
Jäsenliitot:  Auto- ja Kuljetusalan Työntekijäliitto Suomen Lentoemäntä- ja Stuerttiyhdistys  Ilmailualan Unioni  Julkisten ja hyvinvointialojen liitto Aliupseeriliitto  Rajaturvallisuusunioni  Tulliliitto  Vankilavirkailijain Liitto  Kaupanalan esimiesliitto  Palvelualojen ammattiliitto Pam  Paperiliitto  Posti- ja logistiikka-alan unioni  Rakennusliitto  Rautatiealan Unioni RAU  Suomen Elintarviketyöläisten Liitto  Suomen Huippu-urheilijoiden Unioni  Suomen Merimies-Unioni  Suomen Muusikkojen Liitto  Suomen Sosialidemokraattinen Sanomalehtimiesliitto  Sähköalojen ammattiliitto  Teatteri- ja mediatyöntekijöiden liitto  Teollisuusliitto  Yleinen Lehtimiesliitto
Isomuura

| Isomuura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Isomuurat Frederickena
Laji::  viridis
Kaksiosainen nimi
 Frederickena viridis  (Vieillot, 1816) 

Katso myös
   Isomuura Wikispeciesissä   Isomuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isomuura (Frederickena viridis) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Isomuuraa tavataan Brasiliassa, Ranskan Guianassa, Guyanassa, Surinamessa ja Venezuelassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 1 520 000 km2. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ohjaajien olohuone

Ohjaajien olohuone on Suomen Nuorisoseurat ry:n rekisteröimä koulutusmuoto.
Yleisesti

Ohjaajien olohuone on ohjaajahuollon malli, jonka tarkoituksena on tarjota ohjaajille mahdollisuus vertaistukeen, virkistäytymiseen ja uusiin virikkeisiin ohjaamista varten. Ohjaajien olohuoneissa ohjaajat tai ohjaamisesta kiinnostuneet kokoontuvat jakamaan kokemuksiaan sekä saamaan että viemään eteenpäin tietoa ja virikkeitä. Ohjaajien olohuoneet voivat sisältää muun muassa ajankohtaisista asioista keskustelua, omien ohjaajakykyjen tiedostamista ja niiden parantamista, kevyeen liikkumiseen liittyviä ohjelmanumeroita sekä yhteistä rentoutumista. Ohjaajien olohuoneella ei ole yhtä valmista mallia vaan jokainen tapaaminen voidaan suunnitella oman näköisekseen. Yhdistävänä tekijänä ja kantavana pohja‐ajatuksena on ohjaajien kohtaaminen.
Kohderyhmä

Ohjaajien olohuoneen kohderyhmään kuuluvat nuorisoseuroissa toimivien projektien, kerhojen, ryhmien ja tapahtumien ohjaajat ja vetäjät, joilla on halua ja motivaatiota kehittää sekä itseään ohjaajana että ohjaamaansa toimintaa. Näin ollen kohderyhmä ei ole sidottu ikään tai sukupuoleen, vaan omaan haluun ja kiinnostukseen. Mukaan ovat tervetulleita myös ohjaajana aiemmin toimineet tai ohjaamisesta kiinnostuneet nuoret ja aikuiset.
Palvelun tarve

Ohjaajien kohtaaminen ja ohjaajahuolto virkistäytymisen ja uusien virikkeiden parissa edistää ohjaajan jaksamista ja motivaatiota. Siksi on tärkeää, että ohjaajahuolto tuodaan sinne, missä itse ohjaajakin on. Ohjaajien Olohuoneen tarkoituksena onkin, että tapaamisia järjestetään ohjaajien omalla paikkakunnalla tai lähialueella sekä tapahtumissa, jonne ohjaajat tulevat yksin tai ryhmänsä kanssa.
Järjestäminen

Ohjaajien olohuone‐toimintaa voidaan järjestää toiminta‐alueen tarjoamat mahdollisuudet ja tarjonta huomioon ottaen. Ohjaajien olohuone -toimintaa järjestetään nuorisoseurajärjestön valtakunnallisissa tapahtumissa.
Musiikkikustantamo

Musiikkikustantamo on yritys, jonka tehtävä on saattaa musiikkiteos yleisön saataville. Kustannustoiminnan perustana ovat sopimuksella luovutetut tekijänoikeudet.  Kustantamo vastaa musiikkiteosten levittämisestä ja pyrkii saamaan teoksille käyttöä ja esityksiä. Nuottien julkaisutoiminnan lisäksi yritykselle kuuluu näin musiikin tekijänoikeuksien hallinnointi ja lisensiointi eri tarkoituksiin. . Suomessa musiikkikustantamot ovat Säveltäjäin Tekijänoikeustoimisto Teosto ry:n jäseniä.
Musiikkikustantamon toimintaa

Kustannusyhtiön toimialassa rekisteröitäessä on oltava maininta siitä, että yhtiö harjoittaa musiikinkustannustoimintaa. Kustantaja levittää ja edistää teosta aikaan saamalla siitä kaupallisia levytyksiä ja liittämistä kuvatallenteille, myymällä ja vuokraamalla nuotteja sekä hankkimalla teokselle julkisia esityksiä.  Teknologian kehittymisen myötä painetun nuotin merkitys on vähentynyt. 
Musiikkikustannusalalla Suomessa sävelteosten tekijät ja kustantajat saavat Teoston kautta korvaukset teostensa käytöstä. Teosto on säveltäjien, sanoittajien, sovittajien ja musiikinkustantajien tekijänoikeusjärjestö. Tuloja hallinnoi käytännössä Nordisk Copyright Bureau (NCB) Tanskasta. Musiikkikustantamon varsinainen tulo syntyy Teoston esitys- ja mekanisointikorvausten perusteella maksamista tekijänoikeuskorvauksista, joiden kokonaistuloista normaalisti kustantamo saa kolmanneksen.
Kustantajalle tärkeitä yhteistyökumppaneita ovat teoksia julkaisevat levy-yhtiöt sekä musiikkia eri käyttötarkoituksissa tarvitsevat tuotantoyhtiöt.
Nykyään kustannussopimuksia tehdään huomattavasti vähemmänlähde tarkemmin? kuin 1980-luvulla, jolloin kustannussopimuksen solmiminen levytyksen yhteydessä oli vielä selviö useimmissa tapauksissa. Asiaan tuli kuitenkin muutos vuonna 1997, jolloin kilpailuvirasto antoi lausunnon, jonka mukaan musiikin kustannussopimuksen tekeminen ei saa olla ehtona levytyssopimuksen (eli julkaisusopimuksen) tekemiselle , vaan tämän kaltaista toimintaa voidaan pitää sitomisena eli kilpailunrajoituslain 9 §:n vastaiseksi katsottavana vahingollinena kilpailunrajoittamisena.
Musiikkikustantamon toimintaa > Kustantajan tehtävät

Kustantajan tehtävät määritellään tekijän ja kustantajan välisellä kustannussopimuksella.  Kustannussopimuksen sisällöstä riippuu se minkä toimeinpiteiden tekeminen riittää täyttämään ns. kustantajan velvollisuudet. Vaikka sopimuksen muotoilu on vapaata, niin sopimus laaditaan usein Säveltäjät ja Sanoittajat Elvis ry:n, Suomen Musiikkikustantajat ry:n ja Suomen Säveltäjät ry:n laatimien standardisopimusten pohjalta, joissa nykyisin valitaan nuotiton tai nuotillinen versio A tai B. Aiemmin kohdat nuoteista sovittiin sopimukseen sopivalla tavalla. Lain mukaan sovittu nuotti piti julkaista neljässä vuodessa. Kustantajan velvollisuuksiin kuuluu tarjota kappaletta useille eri esittäjille ja markkinoida kappaletta mahdollisimman laajasti, muutoinkin kuin pelkästään yhden tallenteen muodossa, jotta se päätyisi useiden eri esittäjien keikkaohjelmistoihin ja julkaisuille. Etenkin kevyessä musiikissa tulot kertyvät pääosin äänitteiden käytöstä sekä konserteista. Musiikin digitaalinen verkkojakelu saattaa entisestään muuntaa musiikinkustannustoiminnan roolia musiikkibisneksessä. Kalliin nuotin teko ei ole välttämättä tekijän intressissä. Kustannussopimuksen sisältö on vapaasti musiikkikustantajan ja lauluntekijän sovittavissa, minkä vuoksi osa nykyisin suosii mm. tulosvastuullista kustannussopimusmallia.
Musiikkikustantamon toimintaa > Moderni musiikinkustannustoiminta

Nykyaikaisessa musiikinkustannustoiminnassa kustannustoiminnan painopiste on siirtynyt yksittäisten kappaleiden hallinnoinnin sijasta lauluntekijöiden managerointiin. Kustannusyhtiöt solmivat lauluntekijöiden kanssa ns. house writer -sopimuksia, jolloin kustannusyhtiöllä on mahdollisuus hyötyä tekijän tuotoksista taloudellisesti. Tämä luo samalla kustantajalle intressin käyttää musiikintuotantoprojetkeissa omia tallikirjoittajia ulkopuolisten yksittäisten tekijöiden sijasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Musiikkikustantajat ry
Isonokimuura

| Isonokimuura |
| --- | --- |
 Koiras.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Mustamuurat Akletos
Laji::  goeldii
Kaksiosainen nimi
 Akletos goeldii  (Snethlage, 1908) 
Synonyymit
 Myrmeciza goeldii 

Katso myös
   Isonokimuura Wikispeciesissä   Isonokimuura Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Naaras.
Isonokimuura (Akletos goeldii) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Isonokimuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 344 000 km2. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Alfred William Finch

| Alfred William Finch |
| --- | --- |
 Finch noin vuonna 1900
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1854 Bryssel, Belgia
Kuollut: 28. huhtikuuta 1930 (75 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Taiteilija
Ala:  kuvataide, keramiikka
Taidesuuntaus:  impressionismi, neoimpressionismi ja pointillismi
Alfred William Finch (28. marraskuuta 1854 St-Josse-Ten-Noode, Bryssel, Belgia – 28. huhtikuuta 1930 Helsinki) oli keraamikko ja taidemaalari sekä pointillismin merkittävä edustaja.
Elämäkerta

Finch syntyi englantilaisten vanhempien lapsena Belgiassa ja aloitti opiskelunsa Brysselin taideakatemiassa vuonna 1878. Hän perusti opiskelutovereidensa kanssa ryhmän Les XX, jonka järjestämässä näyttelyssä hän tutustui Georges Seurat’n töihin ja alkoi itsekin tutkia optiikkaa ja värien jakautumista.
Finchin aiheet olivat usein maisemia, nuoruudentöissä kotiseudulta Pohjois-Belgiasta, vanhemmiten Englannista Doverin seudulta, minne Finchin vaimo ja lapset muuttivat.lähde?
Finch muutti Suomeen vuonna 1897 Louis Sparren kutsumana ja asettui Iris-keramiikkatehtaan johtajaksi Porvooseen. Hän vaikutti vahvasti jugend-tyylin kehitykseen Suomessa. Tehtaan sulkemisen jälkeen vuonna 1902 hän muutti Helsinkiin ja alkoi jälleen maalata. Hän opetti vuosina 1902–1930 Taideteollisen koulun keramiikkalinjalla. Hän teki yhteistyötä muun muassa Magnus Enckellin kanssa vuonna 1912 perustetussa Septem-ryhmässä.
Teoksia

Wellingtonin kilpa-ajorata, tihkusade (Ostende), 1888
Tie Nieuportiin, 1888
Hedelmäpuutarha La Louvièrestä, 1890
Rantakallio Southforelandissa, 1892
Teatteriaitio, 1896
Maljakko varhaiselta 1900-luvulta
Roseheartyn aallonmurtaja, 1910
Koristeellinen pannoo (Puistokuva), 1910
Amberleyn jokilaakso (Arunjoki), 1911
Öinen tehdasnäkymä, 1910-luku
Naisen profiili, 1915
Magnus Enckellin muotokuva, 1915
Maisema Padasjoelta, 1918
Pensaita, 1919
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfred William Finch Wikimedia Commonsissa
Huusko, Timo: / Finch, Alfred William (1854–1930) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  8.2.2008. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Alfred William Finch Kansallisgallerian kokoelmissa
Finchin töitä Amos Andersonin taidemuseon sivuilla
Alfred William Finch Europeanassa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav  Musée d'Orsay  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  Europeana  IdRef 
A. W. Winch. James Ensorin maalaama muotokuva vuodelta 1882.
A. W. Finch 1920-luvulla.
Luujohtuminen

Luujohtuminen on äänen havaitsemista kallon luiden kautta. Toisin kuin ilmajohtuvat äänet, jotka kulkeutuvat tärykalvon sekä kuuloluiden kautta sisäkorvaan, luujohtumisen myötä ääni menee suoraan sisäkorvaan. Luujohtumisen merkitys on huomattava muun muassa oman äänen havaitsemisessa. Luujohtumista käytetään hyväksi kuulontutkimuksessa.
Luujohtumisen fysiologiasta

Luujohtumiseen kuuluu useita erilaisia reittejä, jotka lopulta johtavat sisäkorvan basilaarikalvon kautta äänihavaintoon. Eri reittejä havainnollistavia malleja on kehitelty jo useita kymmeniä vuosia, mutta lopullista konsensusta asiasta ei ole vielä saavutettu. Yksi tapa on jakaa luujohtuminen ulko-, väli- ja sisäkorvan komponentteihin.  Ulkokorvan komponentti on kallon luiden värähtelyiden aiheuttamaa ilmajohtumista; korvakäytävän värähtelyt aiheuttavat ilman värähtelemisen, joka jatkaa tärykalvolle ja siitä samaa reittiä ilmajohtumisen tavoin. Välikorvan komponentti perustuu kuuloluiden värähtelyyn. Sisäkorvan komponentti koostuu korvasimpukan muodon pieniin muutoksiin sekä sen sisällä olevien nesteiden liikehdinnästä.
Vaikka luujohtuminen ei useille olekaan tuttu termi, kaikki ovat törmänneet sen vaikutuksiin. Omaa ääntä tallenteelta kuunneltaessa huomaamme, ettei äänemme kuulosta samalta kuin yleensä. Ilmiö johtuu luujohtuvan äänimateriaalin puuttumisesta. Toisin sanoen nauhoite äänestä kulkeutuu vain ilmajohtuen tärykalvon ja kuuloluiden kautta. Kun puhumme, havaitsemme myös luujohtumisen kautta, jolloin tietyt taajuuskaistat (etenkin 700–1 200 hertsiä) vaikuttavat havaintoon.
Luujohtumisen voi helposti huomata painamalla korvat kiinni samaan aikaan kuin hyräilee. Hyräilyn havaitseminen ei lopu, vaikka korvakäytävä tukittaisiin. Esimerkiksi näkkileivän rouskuminen kovaäänisesti niin sanotusti pään sisällä perustuu luujohtumiseen.
Luujohtuminen kuulon tutkimuksessa

Rinnen ja Weberin äänirautakokeet perustuvat luujohtumiseen. Testien perusteella voidaan arvioida, onko ulko- tai välikorvassa vikaa (ns. konduktiivinen kuulovika). Myös audiogrammatutkimuksen osana mitataan kuuloa luujohtumisen perusteella, millä niin ikään selvitetään vikoja eri korvien osissa.
Luujohtumisen hyödyntäminen laitteissa

Luujohtumista hyödynnetään muutamissa kuulolaitteissa ja kuulokkeissa. Luuankkuroitu kuulokoje (Bone Anchored Hearing Aid – BAHA) on konduktiivisesta kuuloviasta kärsiville henkilöille mahdollinen laite, jolla voidaan parantaa kuuloa. Myös erilaisia kuulokkeita on markkinoitu vedenalaiseen musiikinkuunteluun sekä lenkkeilijöille.
Sotatulokas

Karvasaraa (Carex hirta) kasvaa Suomessa sekä sotatulokkaana että painolastikasvina.
Sotatulokas eli polemokori on vierasperäinen kasvilaji, joka on kulkeutunut paikalle sotajoukkojen tai muun sotatoiminnan mukana. Tavallisesti sotatulokkaita tavataan sotajoukkojen kokoontumis- ja huoltoalueilla sekä niiden liepeillä.
Suomeen sotatulokkaita on tullut sekä saksalaisten että venäläisten sotajoukkojen myötä. Suomessa sotatulokkaina tavataan esimerkiksi ketunsaraa, karvasaraa, kesämaitiaista sekä muutamia, lähinnä itärajan tuntumassa kasvavia poimulehtilajeja.
Iiris (nimi)

| Iiris, Iris |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  Iiris: 14. marraskuuta
– ruotsinkielinen:  Iris: 14. marraskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Íris
Nimen alkuperä:  luontonimi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Iiris on suomalainen naisen etunimi. Iiris on versio kansainvälisestä nimestä Iris, jota myös käytetään Suomessa.
Iris-nimi on lähtöisin kreikan kielestä, jossa iris merkitsee sateenkaarta. Kreikkalaisten sateenkaaren jumalatar olikin nimeltään Iris. Iris-nimen voi ajatella liittyvän myös Iris-kasvisukuun tai silmän iirikseen, mutta näidenkin taustalla on sama kreikan sana.
Suomessa on rekisteröity 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä 7 554 Iiris-nimen ja  4 690 Iris-nimen saanutta henkilöä.
Tunnettuja Iiriksiä ja Iriksiä > Suomesta

Iiris Aaltio (s. 1953), kauppatieteiden professori
Iris Aalto, oik. Hillevi Aalto (1953–2009), muotitaiteilija
Iiris Autio (s. 1966), tanssiryhmän toiminnanjohtaja
Iris Candelaria (s. 1995), oopperalaulaja
Iiris Hacklin (s. 1944), SDP:n kansanedustaja
Iiris Härmä (s. 1970), elokuvaohjaaja ja -tuottaja
Iiris Jokinen, o.s. Sihvonen (1940–2010), pikaluistelija
Iiris Kalliola (s. 1959), tietokirjailija
Iiris Karhu (s. 1963), maantiepyöräilijä
Iris Kähäri, Sirkka Iris Kähäri (1914–1985), suomalainen kirjailija
Iiris Larikka (s. 1995), pesäpalloilija
Iris-Lilja Lassila (1938–2011), näyttelijä
Iiris Laukkanen, Järvenpään kaupunginjohtaja
Iris Olsson (s. 1981), elokuvaohjaaja ja dokumentaristi
Iiris Rannio, teatteriohjaaja ja teatterinjohtaja
Iris Eliisa Rauskala (s. 1978), suomalaissyntyinen taloustieteilijä, Itävallan hallituksen ministeri
Iris Rautio (s. 1940), jazzlaulaja
Iris Salin (1906–1991), balettitanssija
Iiris Suomela (s. 1994), vihreiden ent. kansanedustaja
Iiris Tuononen, muusikko ja elokuvantekijä
Iris Uurto (1905–1994), suomalainen kirjailija
Tunnettuja Iiriksiä ja Iriksiä > Ulkomailta

Iris Apfel (1921–2024), yhdysvaltalainen sisustus- ja muotisuunnittelija
Iris Chang (1968–2004), yhdysvaltalainen historioitsija ja kirjailija
Iris DeMent (s. 1961), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
Iris Fontbona (s. 1943), chileläinen yritysjohtaja ja miljardööri
Iris Mittenaere (s. 1993), ranskalainen malli ja televisiojuontaja, Miss Universum 2006
Iris Murdoch (1919–1999), irlantilaissyntyinen kirjailija ja filosofi
Iris Oja (s. 1977), virolainen laulaja
Iris Schwanck (s. 1950), sveitsiläis-suomalainen kielitieteilijä
Iris Tanner (1906–1971), brittiläinen uimari
Iiris Vesik (s. 1991), virolainen laulaja
Kuvitteellisia Iiriksiä ja Iriksiä

Iris, muinaiskreikkalainen sateenkaaren jumalatar
Iris, päähenkilö Anni Swanin nuortenkirjassa Iris rukka (1916)
Iris, Pokémon
Iris, Pietro Mascagnin samannimisen oopperan päähenkilö
Iris, päähenkilö Ulrika Bengtsin samannimisessä lastenelokuvassa vuodelta 2011
Iiris Kaukovaara, televisiosarjassa Salatut elämät
Iiris Ketola, Iina Kuustosen esittämä hahmo televisiosarjassa Syke
Iris King, Jane Fondan esittämä päähenkilö elokuvassa Stanley ja Iris (1990)
Iris Klewe, Pirkko Uskin esittämä päähenkilö samannimisessä elokuvassa (1981)
Iris Rainio, tv-sarjassa Uusi päivä
Iiris Rouhiala, tv-sarjassa Tahdon asia
Iiris Rukka, päähenkilö Aki Kaurismäen elokuvassa Tulitikkutehtaan tyttö (1990)
Iris Simpkins, Kate Winsletin esittämä päähenkilö elokuvassa Holiday (2006)
Iris "Easy" Steensma, Jodie Fosterin roolihahmo elokuvassa Taksikuski (1976)
Iiris Vaara, Minna Haapkylän esittämä päähenkilö elokuvassa Kuutamolla (2002)
Iiris Wana, piirroshahmo Alfred J. Kwakin tyttöystävä
Iris Vesa, Nina Jääskeläisen roolihahmo televisiosarjassa Samaa sukua, eri maata
Peetu

| Peetu |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  29. kesäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Peter, Petrus, Petrel
Nimen alkuperä:  Pietari
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peetu on miehen etunimi, Pietari-nimen muunnelma. Kustaa Vilkunan kirja toteaa Peetun polveutuvan Agapeetus-nimestä.
Nimi on tullut käyttöön vasta 1960-luvulta alkaen, mutta on 2000-luvulla selvästi yleistynyt. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi on annettu 2 561 henkilölle, joista yli puolet on 2010-luvulla syntyneitä. Vuodesta 2015 lähtien Peetun nimipäivä on 29. kesäkuuta, joka ennestäänkin on Pietarin ja sen muiden muunnosten kuten Petrin ja Pekan nimipäivä.
Tunnettuja Peetuja

Peetu Kiukas (s. 2005), jääkiekkoilija
Peetu Mäkinen (s. 1995), lentopalloilija
Peetu Piiroinen (s. 1988), lumilautailija
Kuvitteellisia Peetuja

Peetu Määttä, Sakari Määtän pikkuveli tv-sarjassa Uusi päivä
Kanelikylkimuura

| Kanelikylkimuura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Pitkäpyrstömuurat Drymophila
Laji::  devillei
Kaksiosainen nimi
 Drymophila devillei  (Ménégaux & Hellmayr, 1906) 

Katso myös
   Kanelikylkimuura Wikispeciesissä   Kanelikylkimuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kanelikylkimuura (Drymophila devillei) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Kanelikylkimuuraa tavataan Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Equadorissa ja Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 4 010 000 km2. Lajin on kuvattu olevan melko yleinen, mutta laikuttaisesti levittäytynyt. Sen arvellaan olevan vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen takia. Laajan levinneisyysalueen turvin se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Harri Grönvall

Harri Grönvall on entinen suomalainen jalkapalloilija, jonka edustamansa seurat edustusjoukkuetasolla olivat muun muassa Kemin Into, Kemin Pallotoverit, Palloseura Kemi ja ÄIF (Ruotsi). Grönvall edusti uransa aikana myös Suomea nuorten maajoukkueessa. Pääsarjaotteluita hänelle kertyi sekä Suomessa että Ruotsissa. Pisimpään (vuosina 1990–1996) hän edusti Kemin Palloseuraa pelaten edustusjoukkueessa kaikkiaan 252 ottelua ja n. 130  ykkösdivisioonan ottelua.
Oskar Schindler

| Oskar Schindler |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1908 Zwittau, Määri, Itävalta-Unkari
Kuollut: 9. lokakuuta 1974 (66 vuotta) Hildesheim, Ala-Saksi, Saksa
Ammatti:  liike- ja teollisuusmies
Muut tiedot
Tunnustukset:  Juutalaisten tunnustus "Vanhurskas kansakuntien joukossa"
Aiheesta muualla
Kotisivu
Schindlerin hautakivi
Oskar Schindler (28. huhtikuuta 1908 Zwittau, Määri, Itävalta-Unkari – 9. lokakuuta 1974 Hildesheim, Saksa) oli sudeettisaksalainen liike- ja teollisuusmies, joka tunnetaan ponnisteluistaan juutalaisten työntekijöidensä suojelemiseksi holokaustilta. Hän pelasti yli 1 100 juutalaista pitämällä heitä työssä ase- ja ampumatarviketehtaassaan, joka sijaitsi ensin Krakovassa ja sodan viime vaiheessa nykyisessä Tšekin tasavallassa.
Schindlerin tarinaan perustuu Thomas Keneallyn Booker-palkittu romaani Schindlerin lista (Schindler's Ark) vuodelta 1983. Kirja julkaistiin Yhdysvalloissa nimellä Schindler’s List, jonka mukaan nimettiin Steven Spielbergin ohjaama palkittu elokuva Schindlerin lista vuodelta 1993.