stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Davichi

| Davichi |
| --- | --- |
 Kang Minkyung ja Lee Haeri heinäkuussa 2017.
Tiedot
Toiminnassa:  2008–
Tyylilaji:  Pop, R&B, K-pop
Kotipaikka:  Etelä-Korea
Jäsenet:  Lee Haeri  Kang Minkyung 
Levy-yhtiö:  Core Contents  Stone Music Entertainment
Infobox OKNimi-testi OK: 
Davichi (kor. 다비치) on eteläkorealainen laulajaduo, joka aloitti toimintansa 2008. Duoon kuuluvat jäsenet Lee Haeri ja Kang Minkyung.
Duo on julkaissut kolme studioalbumia ja kuusi EP:tä, sekä esittäynyt monia kappaleita eri tv-sarjoihin, kuten esimerkiksi sarjoihin Big (2012), Iris II (2013), It's Okay, That's Love (2014), Descendants of the Sun (2016) ja Moon Lovers: Scarlet Heart Ryeo (2016).
Jäsenet

Lee Haeri (kor. 이해리, Lee Hae-ri, s. 14. syyskuuta 1989 Daegu, Korean tasavalta)
Kang Minkyung (kor. 강민경, Kang Min-kyung, s. 3. elokuuta 1990 Goyang, Gyeonggi, Korean tasavalta)
Historia > 2008–2010

Davichi julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Amaranth 4. helmikuuta 2008. Single "I Love You Even Though I Hate You" voitti Kuukauden tulokas -palkinnon. Studioalbumista julkaistiin uudelleenjulkaisu Vivid Summer Edition 8. heinäkuuta, jonka mukana julkaistiin uusi single "Love and War". Duo voitti 2008 vuoden lopussa Parhaan uuden artistin -palkinnon Mama Awards-, Golden Disk- ja Seoul Music -gaaloissa.
Duo julkaisi ensimmäisen EP:nsä Davichi in Wonderland 5. maaliskuuta 2009, ja sen mukana julkaistiin single "8282". "8282" -singlestä tuli suosittu, ja se menestyi hyvin Korean musiikkilistoilla.
Toinen EP Innocence julkaistiin 6. maaliskuuta 2010. Sen singlellä "Time, Please Stop" oli mukana T-aran Eunjung.
Historia > 2011–2012

Duon kolmas EP Love Delight levisi laittomasti internettiin kaksi päivää ennen julkaisuaan. EP:n julkaisupäivää ei kuitenkaan muutettu, vaan se julkaistiin ilmoittettuna julkaisupäivänä 29. elokuuta 2011. Singleen "Don't Say Goodbye" julkaistiin samaan aikaan musiikkivideo. Single oli Gaonin latauslistan ja Billboardin K-pop Hot 100 -listan listaykkönen.
Lokakuussa 2012 ilmoitettiin, että duo jättäsisi levy-yhtiönsä, ja perustasi oman. Kuitenkin kuukautta myöhemmin duon levy-yhtiö Core Contents Media ilmoitti, että duo oli muuttanut mielensä ja allerkirjoittanut uuden sopimuksen yhtiön kanssa.
Historia > 2013–2014

Duon uusi single "Turtle" ennakkojulkaistiin 3. maaliskuuta 2013, ja toinen studioalbumi Mystic Ballad julkaistiin huhtikuussa. "Just the Two of Us" single julkaistiin albumin kanssa. Duo voitti viidennentoista musiikkiohjelmapalkintonsa "Just the Two of Us" singlellä.
Duon sopimus Core Contents Median kanssa loppui helmikuussa 2014. Duo ei uusinut sopimusta, vaan julkaisi levy-yhtiön alaisuudessa viimeisen EP:nsä 6,7 kesäkuussa 2014. Duo julkaisi kappaleen It's Okay, That's Love 13. heinäkuuta saman nimiseen tv-sarjaan. Pian sen jälkeen duo allekirjoitti sopimuksen CJ E&M:n kanssa.
Historia > 2015–2016

Duo julkaisi viidennen EP:nsä Davichi Hug 21. tammikuuta 2015 uuden levy-yhtiön alaisuudessa. EP sisälsi singlet "Crying Again" ja "Sorry, I'm Happy". Joulukuussa duo julkaisi yhteissinglen "White" Jay Parkin kanssa.
Duo julkaisi kuudenen EP:nsä 50 x Half joulukuussa 2016, joka sisälsi uudet singlet "Beside Me" ja "Love Is To Give". Ensimmäisen soolokonserttinsa "Davichi In Tempo <50 X Half>" duo piti vuoden lopussa.
Historia > 2017–nykyhetki

Duo julkaisi digitaalisen singlen "To Me" 11. lokakuuta 2017. Duon toinen soolokonsertti "Davichi La êve Concert 2017" pidettiin jälleen vuoden lopussa.
Duo julkaisi kolmannen studioalbuminsa &10 25. tammikuuta 2018, joka juhlisti duon 10-vuotisvuosipäivää. Sen mukana julkaistiin single "Days Without You".
Diskografia > Studioalbumit

Amaranth (2008), Uudelleenjulkaisu Vivid Summer Edition (2008)
Mystic Ballad (2013)
&10 (2018)
Diskografia > EP:t

Davichi in Wonderland (2009)
Innocence (2010)
Love Delight (2011)
6,7 (2014)
Davichi Hug (2015)
50 x Half (2016)
Davichi kuvattuna maaliskuussa 2010.
Davichi kuvattuna helmikuussa 2013.
Davichi kuvattuna heinäkuussa 2016.
Edgardo Toetti

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Edgardo Toetti |  Edgardo Toetti |  Edgardo Toetti |  |
Maa:   Italia
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Los Angeles 1932 | 4 × 100 m |  |
Edgardo Toetti (10. heinäkuuta 1910 Milano – 2. kesäkuuta 1968) oli italialainen yleisurheilija, joka kilpaili kesäolympialaisissa 1928 Amsterdamissa ja kesäolympialaisissa 1932 Los Angelesissa. Jälkimmäisissä kisoissa hän kuului pronssia saaneeseen 4 × 100 metrin viestijoukkueeseen.
Peter Mueller (pikaluistelija)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Peter Mueller vuonna 2009. |  Peter Mueller vuonna 2009. |  Peter Mueller vuonna 2009. |  |
Maa:  Yhdysvallat
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Innsbruck 1976 | 1 000 m |  |
| Sprinttereiden MM-kilpailut  | Sprinttereiden MM-kilpailut  | Sprinttereiden MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Alkmaar 1977 | sprintti |  |
|  Pronssia | Länsi-Berliini 1976 | sprintti |  |
Peter Alan Mueller (s. 27. heinäkuuta 1954) on yhdysvaltalainen pikaluistelija ja pikaluisteluvalmentaja.
Mueller voitti olympiakultaa 1 000 metrin pikaluistelussa Innsbruckissa 1976. Matka oli tuolloin ensimmäistä kertaa mukana olympialaisissa. Hän kilpaili samoissa olympialaisissa myös 500 metrin matkalla, jolla hän sijoittui viidenneksi. Hän menestyi myös pikaluistelun sprinttimaailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hän voitti pronssia vuonna 1976 ja hopeaa vuonna 1977. Mueller lopetti kilpailu-uransa vuonna 1980, Lake Placidin olympialaisten jälkeen. Hän kilpaili noissa olympialaisissa 1 000 metrin matkalla, ja sijoittui viidenneksi.
Oman urheilu-uransa jälkeen Mueller on toiminut pikaluisteluvalmentajana. Hän on valmentanut muun muassa olympiakultaa voittaneita yhdysvaltalaisia Bonnie Blairia ja Dan Jansenia. Vuodesta 2003 hän toimi Norjan pikaluistelumaajoukkueen päävalmentajana, mutta hänet erotettiin tehtävästä loppuvuonna 2009, kun yksi joukkueen luistelijoista, Maren Haugli, oli syyttänyt häntä seksuaalisesta häirinnästä. Suomen pikaluistelumaajoukkueen päävalmentajana hän toimi vuosina 2018–2019.
Peter Mueller on ollut naimisissa yhdysvaltalaisen pikaluistelijan Leah Poulosin ja alankomaalaisen pikaluistelijan Marianne Timmerin, entisen valmennettavansa, kanssa, mutta molemmat liitot päättyivät eroon. Hänellä on kaksi aikuista lasta.
Eddie Hapgood

Edris Albert ”Eddie” Hapgood (24. syyskuuta 1908 Bristol, Lounais-Englanti, Englanti – 20. huhtikuuta 1973) oli englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Hapgood edusti Kettering Townin lisäksi Arsenalia 17 edustusvuoden ajan 1927–1944. Hän pelasi joukkueessa yhteensä 393 liigaottelua ja voitti kaksi FA Cupia. Englannin maajoukkueessa hän pelasi yhteensä 30 ottelua.
Edgardo Paz Barnica

Edgardo Paz Barnica (1983)
Edgardo Paz Barnica (s. 1934) on hondurasilainen poliitikko ja kirjailija. Hän toimi maansa ulkoministerinä 1982–1985 Roberto Suazo Córdovan toimiessa maan presidenttinä. Vuonna 1985 Paz Barnica ilmoitti, että Honduras karkottaa maasta Yhdysvaltojen tukemat Nicaraguan hallitusta vastaan taistelleet contrat.
Paz Barnica väitteli oikeustieteen tohtoriksi Madridin yliopistossa. Hän on toiminut kansainvälisissä järjestöissä, yliopiston professorina ja diplomaattina. Paz Barnica on kirjoittanut yhden romaanin sekä useita maansa lähihistoriaa ja politiikkaa käsitteleviä teoksia.
Eddie Griffin (koripalloilija)

Eddie Jamal Griffin (30. toukokuuta 1982 – 17. elokuuta 2007) oli yhdysvaltalainen koripallon pelaaja.
Griffin syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa, ja opiskeli roomalaiskatolisessa high schoolissa. Hän aloitti NBA-uransa vuonna 2001 ja pelasi viimeisimpänä Minnesota Timberwolvesissa, josta hän lähti 13. maaliskuuta 2007.
Griffin sai vuonna 2004 tuomion tyttöystävänsä törkeästä pahoinpitelystä. Hän oli osallisena auto-onnettomuudessa 30. maaliskuuta 2006 ja kuoli toisessa vastaavassa Teksasissa 17. elokuuta 2007. Hänen ruumiinsa oli niin pahoin palanut, että henkilöllisyys saatiin varmistettua vasta hampaista otetulla testillä.
Griffin oli 2,08 metrin mittainen.
Philippe Loys de Chéseaux

| Philippe Loys de Chéseaux |
| --- | --- |
 Jean-Philippe.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. toukokuuta 1718 Lausanne, Sveitsi
Kuollut: 30. marraskuuta 1751 (33 vuotta) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  Sveitsi
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  tähtitiede
Jean-Philippe Loys de Chéseaux (4. toukokuuta 1718, Lausanne – 30. marraskuuta 1751 Pariisi, Ranska) oli sveitsiläinen tähtitieteilijä.
Hänet tunnetaan kahden komeetan havainnoista vuonna 1743 ja 1746 sekä luettelosta 21:tä tähtisumuista jonka hän laati vuosina 1745–1746.
De Chéseauxilla oli oma observatorio joka oli varustettu 14 jalkaa pitkä linssikaukoputkella ja peilikaukoputki joka oli malliltaan ”gregoriaaninen teleskooppi”. Kohteiden sijaintien mittamiseen siellä oli kvadrantti. Hänet tunnetaan komeettahavainnoistaan. Hän löysi ensimmäisen C/1743 X1 komeetan 13. joulukuuta 1743 (sen oli kuitenkin löytänyt jo 9. joulukuuta Dirk Klinkenberg) ja jota hän seurasi maaliskuuhun 1744 saakka. Kaksi vuotta myöhemmin, 13. elokuuta 1746 hän löysi C/1746 P1 komeetan. Vuosina 1745–1746 hän laati 21:n tähtisumun luettelon, joista kahdeksan hän oli löytänyt ensimmäisenä: IC 4665, NGC 6633, M16, M25, M35, M71, M4 ja M17, ja löysi itsenäisesti uudestaan sumut M6, NGC 6231 ja M22. Hän lähetti luettelon isoisälleen Pariisiin, ja tämä esitteli sen Ranskan tiedeakatemian kokouksessa 6. elokuuta 1746. Jean Maraldi huomioi sen vuonna 1746 ja Guillaume Le Gentil huomioi luettelon vuonna 1759, mutta sitä ei julkaistu muualla ja se pysyi unohduksissa pitkän aikaa kunnes Guillaume Bigourdan julkaisi sen lehdessä vuonna 1884.
Dagestanskaja pravda

Lehden etusivu joulukuussa 2023.
Dagestanskaja pravda (Дагестанская правда, ”Dagestanin totuus”) on Venäjällä Dagestanin tasavallan pääkaupungissa Mahatškalassa ilmestyvä venäjänkielinen sanomalehti.
Dagestanskaja pravda pitää edeltäjänään vuonna 1918 kolmen numeron verran ilmestynyttä sotilaallisen vallankumouskomitean lehteä Dagestanski truženik (”Dagestanin työläinen”). Ullubi Buinakskin perustama lehti lakkasi bolševikkien jouduttua vetäytymään Dagestanista.
Vuonna 1920 perustettiin VKP(b):n Dagestanin aluebyroon ja vallankumouskomitean äänenkannattajana toiminut Sovetski Dagestan (”Neuvosto-Dagestan”). Se siirtyi vuonna 1922 Temir-Han-Šurasta Mahatškalaan, jossa siihen yhdistettin paikallinen Proletari (”Proletaari”) -lehti. VKP(b):n aluekomitean ja tasavallan toimeenpanevan keskuskomitean äänenkannattajana toimineelle lehdelle annettiin samalla nimi Krasnyi Dagestan (”Punainen Dagestan”). Nykyisen nimensä lehti sai vuoden 1932 alussa.
Dagestanskaja pravda oli neuvostoajan loppupuolella NKP:n aluekomitean sekä Dagestanin korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli tasavallan tärkein sanomalehti, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa avaarinkielinen Baarab bairah, darginkielinen Lenina bairah, lezginkielinen Kommunist ja kumykinkielinen Lenin jolu. Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden painosmäärä oli 85 000 kappaletta vuonna 1971.
Lehti ilmestyy nykyään neljästi viikossa Dagestanin tasavallan uutistoimiston julkaisemana. Sen painosmäärä oli 2 800 kappaletta joulukuussa 2023.
Aiheesta muualla

Lehden sivusto
Parikan kappeli

Parikan kappeli Kotka–Kymin seurakunnan tiloihin kuuluva siunauskappeli Kotkassa Koivulan kaupunginosassa. Kappeli valmistui vuonna 1960 ja sen suunnitteli arkkitehti Lauri Heinänen. Kappelissa on 108 istumapaikkaa. Parikan hautausmaa on perustettu 1910-luvulla. Hautausmaan suunnitteli arkkitehti Ola Manström.
Peter Motzfeldt

Peter Motzfeldt
Peter Motzfeldt (3. elokuuta 1777 Orkdal, Norja – 1. huhtikuuta 1854 Kristiania, Norja) oli norjalainen kapteeni, Eidsvollin kansalliskokouksen osanottaja ja poliitikko. Hän oli kansalliskokousedustaja Frederik Motzfeldtin serkku.
Elämä ja ura

Motzfeldt opiskeli Kööpenhaminan tykistöakatemiassa. Opiskeluaikanaan hän oli omaksunut valistus- ja vallankumousajan älyllisiä vaikutteita. Napoleonin sotien yhteydessä, Tanska-Norjan liityttyä Napoleoniin, Motzfeld oli sijoitettuna Tanskan Länsi-Intiassa, Saint Thomasin saarella, missä brittijoukot pidättivät hänet vallattuaan saaret 1807. Hän vietti kaksi vuotta Englannissa sotavankeudessa vuodesta 1807. Vuonna 1809 hän saapui Bergeniin, jossa hän lyöttäytyi nopeasti poliittisiin ja kirjallisiin piireihin. Hänen lähintä ystäväpiiriään olivat muun muassa tuomari Wilhelm Frimann Koren Christie ja Jonas Rein, joiden kanssa he muotoilivat käsityksensä maan tilanteesta keväällä 1814.
Eidsvollin kansalliskokouksessa hän edusti tykistöä, mutta hän oli myös valittu ensimmäiseksi Bergenin edustajaksi muutoinkin. Motzfeldt osallistui aktiivisesti perustuslakikomitean työhön. Kokouksessa hän vastusti kaksikamarista parlamenttia. Häntä kehitti luultavasti myös ajatuksen siitä, että Lagtingin tuli istua yhdessä Korkeimman oikeuden kanssa Valtakunnanoikeuden istunnoissa. Vaikka hän profiloitui itsenäisyyspuolueen johtavana hahmona, häntä kunnioitettiin myös oppositiossa.
Syksyllä 1814 Motzfeldt valittiin Stortingiin, minkä jälkeen hänestä tuli itsenäisyyspuolueen tärkein edustaja kreivi Herman Wedel-Jarlsbergin kokoomushallitukseen. Virkamiehenä hän pyrki tekemään selkeän eron Ruotsiin maiden unionista huolimatta, minkä vuoksi hän joutui kuninkaan epäsuosioon. Vuonna 1839 hän erosi ministerinvirasta ja vetäytyi valtakunnanpolitiikasta. Hänet on haudattu Vår Frelsers-hautausmaalle Oslossa.
Dagfinn

| Dagfinn |
| --- | --- |
Sukupuoli:  mies
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  muinaispohjoismainen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dagfinn on muinaispohjoismaista alkuperää oleva miehen etunimi. Se on käytössä erityisesti Norjassa, jossa sen nimipäivää vietetään 2. tammikuuta. Vuosina 1900–2017 nimi oli maassa käytössä ensimmäisenä tai ainoana etunimenä noin 4 100 henkilöllä.
Tunnettuja Dagfinn-nimisiä

Dagfinn Enerly (s. 1972), jalkapalloilija
Dagfinn Føllesdal (s. 1932), filosofi
Dagfinn Grønoset (1920–2008), kirjailija
Dagfinn Hauge (1908–2007), piispa
Dagfinn Høybråten (s. 1957), poliitikko
Dagfinn Mannsåker (1916–1994), historioitsija
Dagfinn Vårvik (1924–2018), toimittaja ja poliitikko
Einari Leino

Einari Viktorinpoika Leino (1897 Anjala – 28. syyskuuta 1938 Petroskoi) oli suomalaissyntyinen Neuvosto-Karjalassa asunut kirjailija.
Leino pakeni Suomen sisällissodan jälkeen Suomesta Neuvosto-Venäjälle 1919. Hän asui Neuvosto-Karjalassa Äänisenrannan piirissä, toimi ainakin traktoriaseman työläisenä ja oli Venäjän kommunistisen puolueen jäsen. Leino tuomittiin Neuvostoliiton rikoslain 58 pykälän 6 kohdan perusteella vakoilusta kuolemaan ja ammuttiin Petroskoissa syyskuussa 1938. Leino rehabilitoitiin eli hänen maineensa palautettiin 1963.
Leinon runoja on julkaistu kokoelmassa Rakettu on raudalla, tulesta on tuotu : Neuvosto-Karjalan suomenkielistä runoutta vuosilta 1917–1940 (Karjala-kustantamo, Petroskoi 1976).
Contender Australia

| The Contender Australia |
| --- | --- |
Tyyli:  Tosi-TV, urheilu
Kestoaika:  60 min jaksoja
Pääosissa:  Daniel Amalm   Charlotte Dawson   Johnny Lewis   Paul Briggs   Billy Hussein   14 ammattilaisnyrkkeilijää
Alkuperämaa:   Australia
Verkko:  Fox8
Esitetty:  3.11.2009 – Jatkuu edelleen
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
The Contender Australia on tosi-tv-sarja joka keskittyy nyrkkeilyn urheilulajiin. Kisassa 14 miestä kisaavat 250 000 dollarista, uudesta autosta ja mahdollisuudesta otella maailmanmestari Anthony Mundinen kanssa.
Kilpailijat

Ben "The Juicer" McCulloch (3(2 KO)-0-0)
Adrian Taihia (5(3 KO)-0-1)
Israel "Cobra" Kani (9(4 KO)-2-2)
Josh "Iron Fist" Clenshaw (26(13 KO)-16-0)
Daniel Mackinnon (13(7 KO)-4-1)
Garth "From the Hood" Wood (4(2 KO)-1-0)
Junior "The One" Talipeau (14(5 KO)-0-0
Kariz "Peter" Kariuki (18(17 KO)-7-2)
Les "Diamond" Piper (10(2 KO)-2-3)
Luke "Kool Hand" Moloney (13-4-0)
Sonni "Jungle Boy" Michael Angelo (15(5 KO)-8-2)
Victor "The Crushin Russian" Oganov (28(28 KO)-2-0)
Pradeep "The Indian Warrior" Singh (15(8 KO)-1-1)
Nader "Lionheart" Hamden (41(18 KO)-6-0)
Valmentajat

Paul Briggs
Billy Hussein
1. viikko

Neljätoista miestä saapuvat Sydneyyn kilpailemaan
Kilpailijat kisaavat ensimmäisessä joukkuehaasteessaan
Ben ja Garth jatkavat suoraan toiselle kierrokselle voitettuaan haasteen
Josh Clenshaw ja Israel Kani ottelevat viisi-eräisen ottelun
Tuomarit pisteyttivät Joshin voittajaksi pistein 50-45, 47-48 ja 48-47
2. viikko

Kilpailijat joutuvat kuntotesteihin
Daniel MacKinnon ja keltaiset voittavat haasteen
Daniel haastaa sinisten Luke Moloneyn
Daniel voittaa ottelun kolmannen erän tyrmäyksellä
3. viikko

Siniset voittavat ensimmäistä kertaa haasteen.
Nader Hamdan haastaa Les Piperin
Nader voittaa ottelun yksimielisesti
4. viikko

Siniset voittavat neljännen haasteen
Pradeep Singhin ja Victor Oganovin välit huononevat
Victor haastaa Junior Talipeaun
Victor voittaa ottelun pistein 48-48.48-47 ja 48-47, päätös aiheutti paljon buuausta
5. viikko

Tuplaottelussa kohtaavat Kariz Kariuki ja Adrian Taihia sekä Pradeep Singh ja Sonni Michael Angelo
Kariz ja Sonni voittavat ottelunsa
6. viikko

Ben poistuu kisasta niskakivun takia, takaisin äänestettiin Israel Kani
Kahdeksan jäljellä olijaa saavat palkinnoksi puvut ja tapaavat Sugar Ray Leonardin
Garth Wood ja Israel Kani kohtaavat kehässä
Garth voittaa ottelun toisen erän tyrmäyksellä
7. viikko

Victor Oganov kohtaa Sonni Michael Angelon
Victor voittaa ottelun pistein 49-45,49-46 ja 48-46
8. viikko

Josh Clenshaw kohtaa Daniel MacKinnonin
Josh voittaa ottelun pistein 48-48, 48-47 ja 50-45
9. Viikko

Kariz Kariuki voittaa Nader Hamdanin pistein 49-46, 48-46 ja 49-45.
10. Viikko - Semifinaalit

Garth Wood "voittaa" Victor Oganovin pistein 48-48,48-47 ja 48-45
Kariz Kariuki voittaa Josh Clenshawin pistein 49-47,49-46 ja 49-46.
Finaalit

Kaunamatsi Junior Talipeaun ja Nader Hamdenin välillä päättyy tasapeliin vahingollisen pääpuskun takia.
Garth voittaa mestaruusottelun Kariz Kariukia vastaan pistein 68-66.68-66 ja 68-65.
Eino Noponen

Eino Kalervo Noponen (3. toukokuuta 1893 Rantasalmi – 7. lokakuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä, ohjaaja ja teatterinjohtaja.
Eino Noposen ura alkoi Komedia-Teatterissa vuonna 1915 ja jatkui Turun Työväen Teatterissa, Tampereen Teatterissa, Viipurin Näyttämöllä, Kotkan Näyttämöllä ja Turun Suomalaisessa Teatterissa. Vuonna 1934 hänet nimitettiin Haminan Näyttämön johtajaksi, ja teatterinjohtajana hän vaikutti myöhemmin myös Haminan Työväen Näyttämöllä ja vuodet 1949–1953 Kajaanin Työväen Näyttämöllä.
Noponen esiintyi vuonna 1924 ensimmäisen kerran elokuvassa, avustajana filmissä Kihlauskylpylä, mikä oli myös Uuno Laakson, Litja Ilmarin, Salli Karunan ja Hemmo Airamon ensimmäinen elokuva. Kuitenkaan muita elokuvarooleja ei vielä tullut.[lähde? ]
Noponen siirtyi 1920-luvun lopulla Helsingin Työväen Teatterin vakituiseksi näyttelijäksi[lähde? ]. Elokuvaroolit alkoivat yleistyä 1950-luvun tuntumassa. Hän teki viimeisen elokuvaroolinsa 1961 ja kuoli kolme vuotta myöhemmin 71-vuotiaana. Noponen tunnetaan parhaiten vanha-Kallena elokuvassa Niskavuoren Aarne.[lähde? ]
Aiheesta muualla

IMDb (englanniksi)
Peter Milward

Peter Milward (12. lokakuuta 1925 – 16. elokuuta 2017) oli brittiläinen kirjallisuudentutkija. Hän lähti Japaniin vuonna 1954 ja aloitti työskentelyn Sophia-yliopistossa Tokiossa vuonna 1962.
Milward suoritti opintojaan sekä Britanniassa (mm. Oxfordissa) että Japanissa.
Milward liittyi jesuiittoihin vuonna 1943 ja sai pappisvihkimyksen 1960. Hänet tunnettiin varsinkin renessanssikirjallisuuden ja Shakespearen tuntijana. Hän julkaisi lukuisia kirjoja eri aiheista.
Aiheesta muualla

The Peter Milward Homepage (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Pangrammi

Pangrammi (kreikan sanoista pan gramma, ”jokainen kirjain”) on sana tai lause, jossa pyritään käyttämään kaikkia aakkosia. Tavallaan pangrammi on siis lipogrammin vastakohta, jossa tarkoituksena on jättää käytöstä pois yksi tai useampi kirjain. Erityistä mielenkiintoa herättävät mahdollisimman vähän kirjaimia toistavat, lyhyet pangrammit, koska niitä on erittäin vaikea muodostaa. Suosittuja ovat kuitenkin myös hieman pidemmät, mutta humoristiset tai sanoman sisältävät pangrammit.
Pangrammi, jossa jokainen kirjain esiintyy vain kerran, on pangrammipelin huippu, täydellinen pangrammi. Se on erittäin vaikea saada aikaan käyttämättä epämääräisiä sanoja ja erisnimiä. Pelien lisäksi pangrammeja käytetään muutamiin erilaisiin tarkoituksiin. Esimerkiksi englanninkielistä pangrammia The quick brown fox jumps over a lazy dog käytetään yleisesti[lähde? ] kaukokirjoittimissa testaamaan kirjasimia, koska se sisältää kaikki englannin kielen kirjaimet.
Esimerkkejä > Suomi > Suomen yleiset aakkoset

Näissä pangrammeissa ei ole mukana aakkosia, joita käytetään vain vierasperäisten sanojen kirjoittamiseen (b, c, f, q, š, w, x, z, ž, å).
Törkylempijävongahdus (täydellinen pangrammi)
Viime yönä ongin purossa jo kahdelta.
On sangen hauskaa, että polkupyörä on maanteiden jokapäiväinen ilmiö.
Esimerkkejä > Suomi > Kaikki suomen aakkoset

Wieniläinen siouxia puhuva ökyzombi diggaa Åsan roquefort-tacoja.
Albert Alén-Åman osti ex-maharadžalta fagotin, chilitäytteisiä quesadilloja, wrapit sekä pizzaa ja töräytti puhkuvan tšekkiläisen melodian.
Esimerkkejä > Englanti

The quick brown fox jumps over the lazy dog. (Nopea ruskea kettu hyppää laiskan koiran yli.)
Pack my box with five dozen liquor jugs. (Pakkaa pakkaukseeni viisi tusinaa liköörikannuja.)
The five boxing wizards jump quickly. (Viisi nyrkkeilevää velhoa hyppää nopeasti.)
Jackdaws love my big sphinx of quartz. (Naakat rakastavat suurta kvartsista sfinksiäni.)
Grumpy wizards make toxic brew for the evil Queen and Jack. (Ärtyisät velhot tekevät myrkyllistä keitosta pahansuovalle kuningattarelle ja Jackille.)
Woven silk pyjamas exchanged for blue quartz. (Kudotut silkkipyjamat vaihdetaan siniseen kvartsiin.)
Esimerkkejä > Saksa

Falsches Üben von Xylophonmusik quält jeden grösseren Zwerg.
Zwölf Boxkämpfer jagen Viktor quer über den grossen Sylter Deich.
Esimerkkejä > Ranska

Portez ce vieux whisky au juge blond qui fume!
Esimerkkejä > Ruotsi

Flygande bäckasiner söka strax hwila på mjuka tuvor.
FAQ om Schweiz: Klöv du trång pjäxby? (täydellinen pangrammi)
Yxskaftbud, ge vår WC-zonmö IQ-hjälp. (täydellinen pangrammi)
Esimerkkejä > Tanska

Høj bly gom vandt fræk sexquiz på wc. (Pitkä ujo sulhanen voitti törkyisen seksitietovisan vessassa.) (täydellinen pangrammi)
Esimerkkejä > Puola

Stróż pchnął kość w quiz gędźb vel fax myjń. (Vartija työnsi luun tietokilpailun muusikkoon eli faksin pesuun.) (täydellinen pangrammi)
Esimerkkejä > Japani

Ks. Iroha
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pangrammi Wikimedia Commonsissa
Dajōkan

Dajōkan-ministeriön sinetti
Dajōkan tai Daijōkan (jap. 太政官) oli ministeristö ja ylin toimielin Nara- (710–794 jaa.) ja Heian-kauden (794–1185 jaa.) Japanissa ja lyhyen aikaa vielä Meiji-perustuslain aikana.
Alkujaan Taihō-sääntöjen perusteella vuonna 701 syntynyttä keisarillista hallintorakennelmaa johti suuri valtioneuvosto eli Daijō-kan. Tämä neuvosto ja sen alaiset ministeriöt käsittelivät kaikkia maan hallinnon maallisia asioita, kun taas Jingikan eli jumalanpalvelusministeriö valvoi asioita, jotka liittyivät shintōn rituaaleihin, papistoon ja pyhäköihin. Monitasoinen toimielin menetti valtaansa 900-luvulta alkaen, kun Fujiwara-klaani otti Daijō-kan-neuvoston haltuunsa. 1100-luvulla Daijō-kan oli menettänyt kokonaan valtansa itsenäisenä elimenä, vaikkakin se oli olemassa 1800-luvulle saakka.