stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kumi Kōda
Elämäkerta > 2000–2004: uran alku ja muutos imagossa

Kōda debytoi 6. joulukuuta 2000 singlellä ”Take Back”. Sitä seurasivat kappaleet ”Trust Your Love”, ”Color of Soul” (vuonna 2001) ja ”So Into You” (vuonna 2002). ”Trust Your Love” ja ”Color of Soul” ylsivät molemmat top 30:een, edellinen ylsi listan sijalle 18 ja siitä tuli Kōdan ensimmäinen top 20 -single. Hän käytti taiteilijanimeä Koda ja levytti kappaleet "Take Back" ja "Trust Your Love" englanniksi, minkä jälkeen ne julkaistiin Yhdysvalloissa Orpheus Records -levy-yhtiön kautta. "Take Back" ylsi sijalle 18 Hot Dance Music/Maxi-Singles Sales -listalla, mutta "Trust Your Love" menestyi paremmin ja nousi listan kärkeen. Syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen vuonna 2001 Kōda levytti hyväntekeväisyyssinglen ”The Meaning of Peace” yhdessä korealaisen laulajan BoAn kanssa osana Avexin Song+Nation-projektia, jossa kerättiin varoja hyväntekeväisyyteen. Maaliskuussa 2002 Kōda julkaisi ensimmäisen albuminsa Affection Rhythm Zone -yhtiön kautta. Se nousi Oricon-albumilistan sijalle 12.
Affectionin julkaisun jälkeen Kōdalta ilmestyi kolme singleä: ”Love Across the Ocean”, ”Maze” (vuonna 2002) ja ”Real Emotion / 1000 no Kotoba” (vuonna 2003). ”Love Across the Ocean” ja ”Maze” nousivat listan sijoille 19 ja 25. Kōda menestyi paremmin kappaleella  "Real Emotion / 1000 no Kotoba", joka ylsi parhaimmillaan sijalle kolme oltuaan listalla kolmen viikon ajan. Lauluja käytettiin Final Fantasy X-2 -videopelin avaus- ja lopetuskappaleina, ja Kōda toimi pelin Lenne-hahmon äänenä sen japanilaisessa versiossa. Hän julkaisi toisen albuminsa Grow Into One maaliskuussa 2003. Se nousi ensimmäisellä viikolla listan sijalle 11 ja saavutti parhaimmillaan kahdeksannen sijan neljännellä viikollaan.
Sen jälkeen Kōda teki useita top 20:een yltäneitä singlejä: ”Come with Me”, ”Gentle Words” (vuonna 2003) ja ”Crazy 4 U” (vuonna 2004). Hän julkaisi kolmannen albuminsa Feel My Mind helmikuussa 2004 ja se nousi heti sijalle 7. Kōda lauloi myös animesarja Cutie Honeyn tunnuslaulun, jonka oli alun perin levyttänyt Yoko Maekawa, vuoden 2004 Cutie Honey -elokuvaan ja sarjaan Re: Cutie Honey. Kappale, jolla on sama nimi kuin sarjalla, otettiin albumin bonuskappaleeksi ja siitä tuli Kōdan yhdennentoista singlen ”Love & Honey” (2004) nimikkokappale albumin julkaisun jälkeen. Vuoden lopussa Kōda julkaisi vielä kaksi muuta singleä, ”Chase” ja ”Kiseki”.
Musiikkityyli

Kōdan musiikki on pääosin j-urbania ja R&B:tä. Nuorena Kōda kertoo kuunnelleensa kielen vuoksi pelkästään japanilaista musiikkia ja kiinnostuneen länsimaisesta musiikista vasta uransa alettua. Uransa aikana hänen musiikissaan on ollut vaikutteita muistakin tyyleistä, kuten rockista, hip hopista, electropopista ja dancesta. Hän mainitsee äitinsä lisäksi tärkeäksi musiikilliseksi esikuvakseen m-flon.
Uransa alusta lähtien Kōda on kirjoittanut kappaleidensa sanoituksia. Toisen studioalbuminsa Grow Into One aikaan Kōda ei osallistunut sanoitusprosessiin yhtä aktiivisesti, sillä vain neljä kappaletta on hänen kynästään lähtöisin. Hänen roolinsa kasvoi 33. singlen ”Yume no uta / Futari de...” myötä. Singlen tuli alun perin sisältää yksi "onnellisesta rakkaudesta" kertova kappale, mutta Kōda ajatteli melodian sisältävän aiheita sekä onnesta että surusta. Hän kirjoitti sanat kahteen kappaleeseen, joilla on sama melodia, jotta molemmat puolet olisivat edustettuina. Hän totesi: "Tämä kokeilu oli minulle ensimmäinen kerta, mutta onnistuin välittämään, miten onni ja suru ovat saman kolikon eri puolet."
Kōda ei ole osallistunut kappaleidensa säveltämiseen yhtä paljon. Kappale ”Milk Tea” albumilta Black Cherry oli ensimmäinen hänen säveltämänsä kappale. Hänen osallistumisensa sävellysprosessiin kasvoi seitsemännen studioalbumin Trick tuotannon aikana.
Julkisuuskuva > Palkinnot

Kōda voitti ensimmäisen palkintonsa 47. Japan Record Awards -gaalassa 1. tammikuuta 2006 singlestä "Butterfly", ja hänelle myönnettiin "kolmoiskruunu" Japan Gold Disc Awards -tilaisuudessa 10. maaliskuuta 2006 kolmen palkinnon voittamisesta: "vuoden popartisti", "vuoden popalbumi" ja "vuoden musiikkivideo". Sama kappale toi hänelle vielä lisää palkintoja: 27. toukokuuta 2006 MTV Video Music Awards Japan palkitsi Kōdan "parhaasta naisartistin videosta" ja "vuoden parhaasta videosta" ”Butterfly”-kappaleen ansiosta ja hän sai "buzzASIA from Japan" -palkinnon kappaleesta ”Trust You”, joka oli albumilta Secret. Myöhemmin vuonna 2006 kappale ”Yume no uta” Kōdan 33. singleltä ”Yume no uta / Futari de...” sai palkintoja. Kōda voitti Grand Prix -palkinnon 39:nnessä Japan Usen Grand Prize -gaalassa.
26. toukokuuta 2007 MTV Video Music Awards Japan myönsi Kōdalle jälleen kolme palkintoa. ”Yume no uta” oli ehdolla kolmessa kategoriassa ja se voitti "parhaan naisartistin videon" ja "vuoden parhaan videon" palkinnot. Kōda voitti itse erikoispalkinnon "Best Stylish Artist Award". Vuoden 2007 Best Hit Kayōsai -gaalassa kappale ”Ai no uta” toi Kōdalle Grand Prix -palkinnon popkategoriassa, ja hän voitti kultaisen palkinnon 49:nnessä Japan Record Awards -tilaisuudessa.
Kōda on menestynyt Oricon-listoilla, jotka mittaavat fyysistä levymyyntiä, mutta hänen musiikkinsa on myynyt hyvin myös Internetissä. Hänen musiikkivideoistaan 22 kerrotaan olevan sadan ladatuimman videon joukossa, neljä videota top viidessä ja kappale ”Koi no tsubomi” latauslistan huipulla.
Julkisuuskuva > Muoti

Kōda on tunnettu seksikkäästä imagostaan. Vuonna 2003 hän aloitti avointen kaula-aukkojen trendin esiinnyttyään mainoksessa metallisissa rintaliiveissä. Hänen työnsä anime-elokuva Cutie Honeyn parissa vuonna 2004 jatkoi samaa teemaa, ja vuonna 2005 hän sai Japanissa aikaan "ero-kakkoii" tai "ero-kawaii"-trendin. Singaporelainen sanomalehti The New Paper ehdotti, että seksikäs julkisuuskuva auttoi Kōdan levymyyntiä – hän myi enemmän levyjä kuin "j-popin hallitseva kuningatar" Ayumi Hamasaki vuosina 2006 ja 2007. Vuonna 2006 Kōda alkoi saada palkintoja trendikkyydestään: niihin kuuluivat "Best Jeanist Award" 4. syyskuuta 2006 ja Japan Nail Expon myöntämä "Nail Queenin" titteli kynsitaiteesta 21. marraskuuta 2006.
Yksityiselämä

Elokuussa 2007 Kōdan huhuttiin tapailevan SMAP-yhtyeen johtajaa Masahiro Nakaita. Tiedotusvälineet kyselivät artistien edustajilta huhujen todenperäisyydestä, mutta kummankaan edustajat eivät vahvistaneet tai kieltäneet niitä. Josei Seven -lehden saman vuoden joulukuun numerossa "vahvistettiin", että Kōda ja Nakai tapailevat.
Diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Studioalbumit 2002: Affection (Kumi Kōdan albumi)  2003: Grow Into One  2004: Feel My Mind  2005: Secret  2006: Black Cherry  2008: Kingdom  2009: Trick  2010: Best: Third Universe/Universe  2011: Dejavu  2012: Japonesque  2014: Bon Voyage  2015: Walk of My Life  2017: W Face: Inside/Outside  2018: AND  2018: DNA  |  Kokoelma-albumit 2005: Best: First Things  2006: Best: Second Session  2007: Best: Bounce & Lovers  2010: Best: Third Universe  |  Listan huipulle yltäneet singlet 2005: You  2006: Feel  2006: Yume no uta / Futari de...  2007: Freaky  2008: Taboo  2008: Stay with Me  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kumi Kōda Wikimedia Commonsissa
Koda Kumin Virallinen Kotisivu (japaniksi)
Fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Japani 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Kumi Kōdan kokoelma-albumin mainos vuonna 2005.
Perävainio

| Perävainio |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Perävainio korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Kaakkurin suuralue
Kaupunginosa nro:  31
Väkiluku:  517  31.12.2023
Työpaikkoja:  158 kpl   (31.12.2011)
Osa-alueet:  Lepola, Virtaoja, Oulunportti, Kuivala
Perävainio on Oulun 31. kaupunginosa. Se sijaitsee Kaakkurin suuralueella noin kuusi kilometriä keskustan eteläpuolella. Kaupunginosa rajoittuu Kempeleen kunnanrajan, Lentokentäntien ja Nelostien muodostamaan kolmioon. Peltomaisemassa sijaitsevan kaupunginosan asukasluku on noin 550.
Perävainio, eritoten Lepolan osa-alue, on voimakkaasti kehittymässä lähiötyyliseksiselvennä asuinalueeksilähde?. Tunnusomaisia piirteitä alueelle ovat lähiötyylinenselvennä rakentaminen sekä valmistalot. Alueella sijaitsee Pulla-Pirtin leipomon toimipiste.
Seututeiden 847 ja 815 risteyksen läheisyydessä sijaitseva Oulunportti on vielä osittain valmistunut yrityskeskittymä. Alueelle on suunnitteilla kymmenen myymälän kauppakeskittymä. Rakennustilaa alueella on 230 500 kuutioneliömetriä. Oulunportti mahdollistaisi 5 000 työpaikkaa. Tällä hetkellä Oulunportissa toimivia yrityksiä ovat muun muassa Kuusamon hirsitalot ja Fixi Oy. Alun perin Oulunporttia suunniteltiin kaupungin eteläpuolen teknologiakyläksi, mutta tässä muodossa se ei toteutunut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perävainio Wikimedia Commonsissa
Oulun kaupunginosat ja suuralueet
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Suuralueet | Kaupunginosat |  |
| 1. Keskusta | I Pokkinen • II Vaara • III Vanhatulli • IV Hollihaka • V Leveri • Myllytulli • Intiö • Raksila |  |
| 2. Höyhtyä | Höyhtyä • Karjasilta • Lintula • Mäntylä • Nokela |  |
| 3. Oulunsuu | Kontinkangas • Oulunsuu • Peltola • Värttö |  |
| 4. Kaukovainio | Hiironen • Kaukovainio |  |
| 5. Nuottasaari | Limingantulli • Nuottasaari • Äimärautio |  |
| 6. Kaakkuri | Kaakkuri • Kiviniemi • Metsokangas • Perävainio |  |
| 7. Maikkula | Hangaskangas • Heikkilänkangas • Iinatti • Juurusoja • Knuutila • Maikkula • Madekoski • Pikkarala |  |
| 8. Tuira | Hietasaari • Koskikeskus • Pikisaari • Toppilansaari • Tuira • Vihreäsaari |  |
| 9. Puolivälinkangas | Isko • Puolivälinkangas • Pyykösjärvi • Takalaanila • Välivainio |  |
| 10. Koskela | Alppila • Koskela • Taskila • Toppila |  |
| 11. Pateniemi | Rajakylä • Pateniemi • Herukka |  |
| 12. Kaijonharju | Kaijonharju • Kuivasjärvi • Liikanen • Linnanmaa • Ritaharju |  |
| 13. Myllyoja | Haapalehto • Hintta • Kirkkokangas • Kynsilehto • Laanila • Myllyoja • Parkkisenkangas |  |
| 14. Sanginsuu | Lapinkangas • Sanginjoki • Sanginsuu • Ulkosanki |  |
| 15. Korvensuora | Heikinharju • Korvenkylä • Korvensuora • Rusko • Ruskonselkä • Saviharju • Talvikangas |  |
| 16. Ylikiiminki | Jolos • Nuoritta • Vepsä • Vesala • Vuotto • Ylikiiminki |  |
| 17. Hiukkavaara | Haukkasuo • Hiukkavaara • Kivikkokangas · Niiles • Puolukkakangas • Saarela • Vanha Hiukkavaara |  |
| 20. Haukipudas | Haukipudas • Jokikylä • Martinniemi |  |
| 21. Kello | Kalimenkylä • Kello |  |
| 30. Kiiminki | Alakylä • Hannus • Huttukylä • Kiiminki |  |
| 31. Jääli | Jäälinkylä • Välikylä |  |
| 40. Oulunsalo | Kylänpuoli • Oulunsalo • Salonpää |  |
| 50. Yli-Ii | Pahkala • Tannila • Yli-Ii |  |
Michael B. Tretow

Michael B. Tretow (s. 20. elokuuta 1944 Norrköping, Itä-Götanmaan lääni) on ruotsalainen ääniteknikko,  säveltäjä ja muusikko. Kansainvälisesti hänet tunnetaan parhaiten ABBA:n ääniteknikkona. Hänen omasta tuotannostaan Suomessa tunnetaan parhaiten Benny Törnroosin suomeksi levyttämä lastenlaulu Fixu vekotin (Den makalösa manicken).
Elämä

Jo teinivuosinaan 1960-luvulla Tretow oli tunnettu äänenkäsittelykyvyistään, joilla hän sai kellaribändit kuulostamaan paremmilta. Tammikuussa 1968 hän päätyi Metronome-studion palvelukseen, jossa hän äänitti (ja joissakin tapauksissa tuotti) musiikkia.
1970-luvulla ABBA valitsi hänet vakioääniteknikokseen, koska hän oli työskennellyt jo ennestään sen jäsenten Björnin ja Bennyn kanssa. Siitä lähtien hän oli mukana tekemässä kaikkia yhtyeen nauhoituksia. 1975–1976 hän ehti äänittää oman albumin yhdessä ABBA:n kanssa, ja tuloksena syntyi humoristinen englanninkielinen levy Let's Boogie.
1980-luvulla ruotsalainen liikenneturvallisuusjärjestö NTF pyysi Tretowia tekemään musiikkia liikennevalistuksesta lapsille. Tuloksena syntyi neljä jaksoa Trolles trafikkassettradio -sarjaa. Tretow oli myös ääniteknikkona havaijilaismusiikkia parodioineessa Caramba-yhtyeessä, joka tuotti hitin Hubba Hubba Zoot Zoot.
1982 Michael B. Tretow tuotti uuden sooloalbumin, jonka hän tuotti itse rakentamassaan kotistudiossa. 1985 hän teki jälleen lastenmusiikkia, tällä kertaa mainostamaan moralaista huvipuistoa Tomteland. Syntyi huvipuiston mukaan nimetty levy, jonka kappaleesta Den makalösa manicken tuli välitön hitti Ruotsissa.
80-luvun lopulla Tretow oli mukana tekemässä tunnusmusiikkia ja sketsejä radioon ja lisäksi tv-ohjelmia. Tämä toi hänelle niin suurta suosiota, että hän pääsi tekemään Ruotsin tv-kanava Kanal 1:n silloiset tunnusmusiikit 1990-luvun alussa. Hän tuotti myös kaksi albumia yhtyeelle Big Money. Lisäksi hän oli mukana restauroimassa ABBA:n vanhoja levyjä niiden CD-julkaisun yhteydessä.
1995 hän teki ääniraidan Bert-aiheiseen elokuvaan. Vuonna 1999 Mariann Grammofon AB julkaisi Tretowin musiikista kokoelmalevyn Greatest Hits.
2001 Tretow sai vakavan aivoinfarktin, mutta on toipunut siitä suhteellisen hyvin ja voi liikkua sekä puhua. Aktiiviura hänellä kuitenkin on jo ohi; kotistudio Garage de Garbage Brommassa on purettu ja myyty pois.
Diskografia

Let's Boogie (1976) (julkaistiin uudestaan 1998 CD:llä nimellä Michael B. Tretow)
Michael B. Tretow (1983)
Tomteland (1985)
Den makalösa manicken (1986)
Hystereo Hi-lites (1989)
Michael B. Tretow's "Greatest Hits" (1999)
Trolles trafikvett / Stopp (julkaistu uudestaan 2005)
Trolles trafikvett / Härgårman (julkaistu uudestaan 2005)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Suomi (KANTO)  Ruotsi 
Taiteenala:  MusicBrainz
Kleonai (Akte)

| Kleonai> Κλεωναί |
| --- | --- |
 Kleonain kaupungin paikkaa, nykyisen Xiropótamoksen luostarin aluetta. Luostari keskellä, taustalla häämöttää myös Dáfnin satama.
Sijainti
 Kleonai
Koordinaatit:  40°12′51″N, 24°14′1″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Xiropótamoksen luostari ja Dáfni, Athos (Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio)
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Akte, Traakia
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kleonai (m.kreik. Κλεωναί, Kleōnai, lat. Cleonae) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Akten niemellä (nyk. Áthos) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijoitetaan niemen länsirannikolle lähelle nykyistä Xiropótamoksen luostaria.
Maantiede

Kleonai sijaitsi Akten niemellä, joka nykyisin tunnetaan nimellä Áthos ja joka on Chalkidikín niemimaan kolmesta niemestä itäisin. Antiikin aikana Aktea ei vielä luettu Khalkidiken alueeseen, josta koko niemimaa on myöhemmin saanut nimensä, vaan se luettiin yleisemmin vain osaksi Traakiaa. Kaupunki sijoitetaan nykyisten Xiropótamoksen luostarin ja Athoksen itsehallintoalueen pääsataman Dáfnin välille.
Kleonain kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä. Samalla rannikolla pohjoiseen sijaitsi Thyssoksen kaupunki.
Historia

Kleonain historiasta tiedetään vain vähän. Aristoteleen mukaan sen perustivat Khalkiista tulleet siirtokuntalaiset. Strabonin mukaan sen, samoin kuin muiden Akten kaupunkien, alkuperäisiä asukkaita olisivat kuitenkin olleet Lemnokselta tulleet pelasgit. Thukydideen mukaan kaupungin väestö koostui myöhemmin klassisella kaudella osaksi kreikkalaisista ja osaksi ei-kreikkalaisista eli barbaareista, ja sen väestö oli kaksikielistä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Kleōnaios (Κλεωναῖος).
Kleonain tiedetään olleen olemassa poliksena suuren osan klassista kautta ja ainakin vielä hellenistisen kauden alussa vuonna 323 eaa. Se vaikuttaa kuitenkin olleen vahvempien naapureidensa, joko Thyssoksen tai Dionin, alaisuudessa. Klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Kleonai kuului Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja se esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 434/433–429/428 eaa. Peloponnesolaissodassa Kleonai oli aluksi Ateenan puolella, mutta vaihtoi Spartan puolelle Brasidaan yllytyksestä vuonna 424/423 eaa. Kleon sai ilmeisesti palautettua kaupungin takaisin Ateenan valtaan. Tämän jälkeen kaupungin merkitys väheni, ja myöhemmissä lähteissä se esiintyy vain maantieteellisissä maininnoissa.
Rakennukset ja löydökset

Kleonain paikkaa ei ole tunnistettu arkeologisesti, eivätkä kaivaukset alueella ole mahdollisia, mutta Xiropótamoksen luostarin läheltä on löydetty joitakin antiikin aikaisia rakennusjäänteitä.
Drew Lynch

| Drew Lynch> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. elokuuta 1991 (ikä 33) Indiana
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Aiheesta muualla
Kotisivu
Andrew "Drew" Lynch (s. 10. elokuuta 1991) on stand-up-koomikko, joka tunnetaan osallistumisestaan America's Got Talentin kymmenennelle kaudelle, jossa hän sijoittui toiseksi. Lynchillä on änkytys, jonka aiheutti softball-pallon osuma kurkkuun, mikä vahingoitti hänen äänihuuliensa hermostoja. Hän osallistui ohjelmaan tarkoituksenaan tehdä negatiivisista asioista positiivisia stand-up-komiikan kautta.
America's Got Talent

Lynch koe-esiintyi America's Got Talent ohjelmaan vuonna 2015. Howie Mandel valitsi Lynchin suoraan puolivälieriin Radio City Music Halliin. Lynch osallistui sekä puolivälieriin että välierään ja sai tarpeeksi yleisöääniä, mikä vei hänet aina finaaliin asti. Lynch sijoittui lopulta toiseksi vatsastapuhuja Paul Zerdinin jälkeen.
YouTube-kanava

Lynchillä on oma YouTube-kanava, johon hän lataa videoita esimerkiksi keikoiltaan sekä podcast-nauhoituksista. Lynch latasi kanavalleen usein videoita avustajakoiransa Stellan kanssa ennen koiran kuolemaa vuonna 2022. Lynchin kanavalla on yli 2,5 miljoonaa tilaajaa ja 160 miljoonaa katselukertaa.
Ville Kankare

| Vinkare> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Oikea nimi:  Ville Kankare
Syntymäaika:  13. toukokuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka:  Vammala
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  tubettaja, sisällöntuottaja
Youtube-tiedot
Aktiivisena:  2010–
Tilaajamäärä:  177 000 (helmikuu 2025)
Katselukerrat:  58,7 milj. (helmikuu 2025)
Kanavan sisällön kieli:  suomi
Kanavan osoite
Ville Olli Sakari Kankare (13. toukokuuta 1991 Vammalatarkistettava) on suomalainen tubettaja ja sisällöntuottaja. Youtubessa hän käyttää nimeä Vinkare. YouTube-kanavalleen hän julkaisee ”monipuolista sisältöä omasta elämästä” ja kertoo olevansa erityisen kiinnostunut valo- ja videokuvaamisesta. Kanavalla on helmikuussa 2025 yli 177 000 tilaajaa ja reilu 58 miljoonaa katselukertaa. Kankare julkaisee aktiivisesti sisältöä muillekin sosiaalisen median alustoille, kuten Instagramiin, jossa hänellä on helmikuussa 2025 yli 103 000 seuraajaa.
Eetu Sandholmin, Matias Latvalan, Jesse Braunin, Mikael Lillebergin ja Matias Auramon kanssa Kankare tuottaa sisältöä sosiaalisen median eri kanaviin nimellä KONTS-toimisto.
Kankare on palkittu Creator Awards Finland -gaalassa Vuoden kuvaus ja editointi -palkinnolla vuonna 2020. Samassa gaalassa hänet palkittiin yhdessä tubettaja Eetu Sandholmin kanssa Vuoden podcast -palkinnolla.
Alun perin Kankare teki YouTube-kanavaa KKKGroup (nykyinen Krouppi), joka luotiin 20. kesäkuuta 2006. Kankare julkaisi kanavalla yhdessä kavereidensa Iiron ja Petterin kanssa huumori- sekä sketsivideoita. Myöhemmin Petteri kuitenkin lähti sketsiryhmästä. Emppu Koivula liittyi ryhmään 2009. Nykyään Kankare julkaisee kanavalla Empun ja Iiron kanssa Krouppicast-nimistä podcastia. Ensimmäinen Krouppicast-jakso julkaistiin 25. huhtikuuta 2022.
Aiheesta muualla

Vinkare Youtube-kanava
Hujanen, Miikka: IS tapasi suosikkitubettajat Assemblyillä – eeddspeaks illan ohjelmasta: ”Jännittää” Ilta-Sanomat. 3.8.2018.
Typpö, Juho & Sahrimaa, Jutta: Nuorten jätkien sketsiryhmät jyräävät Youtubessa – kolme tekijää kertoo nyt, miksi Helsingin Sanomat. 23.3.2016.
Rapila, Senja: Villellä, 27, on Suomen aliarvostetuin ammatti: "Ennakkoluuloja kuulee jatkuvasti" Radio Nova. 22.8.2018.
Rapila, Senja: Onko YouTuben ikäraja perusteltu? Suomalainen tubettaja ottaa kantaa Radio Nova. 29.8.2018.
Kareinen, Jani: Vinkare: Mun sydän ja intohimo on videoiden tekemisessä YleX. 19.6.2017.
Natunen, Pasi: Elättääkö vloggaaja itsensä palkkiorahoilla? Näin vastaa 180 000 seuraajan Soikkuu Helsingin Uutiset. 10.9.2016.
Vinkare tubettaa Sastamalasta – kaupunki tavoittelee uusia yleisöjä Alueviesti. 26.9.2018.
Eoni

| Geologinen ajanlasku> Alkamisaika milj. v sitten | Geologinen ajanlasku> Eoni |
| --- | --- |
542: fanerotsooinen
2 500: proterotsooinen
4 000: arkeeinen
4 570: hadeeinen
Eoni (kr. αιών, vanh. aioni) tarkoittaa maapallon historiassa hyvin pitkää aikaa. Nykyään elämme fanerotsooista eonia, joka on kestänyt noin 542 miljoonaa vuotta. Eoni kestää satoja miljoonia, jopa miljardeja vuosia. Eoni saattaa loppua merkittävään mullistukseen tai muuhun ilmiöön.
Robert Wilson (ohjaaja)

Wilson vuonna 2014.
Wilsonin suunnittelema Tapio Wirkkalan puisto avattiin vuonna 2012 Helsingin Arabianrannassa.
Robert Wilson (s. 4. lokakuuta 1941 Waco, Texas) on yhdysvaltalainen ooppera- ja teatteriohjaaja, lavastaja, kirjailija ja arkkitehti, joka tunnetaan kokeellisista teatteriesityksistään ja monialaisista taideteoksistaan. Hänen tunnetuimpiin teoksiinsa kuuluu säveltäjä Philip Glassin kanssa 1970-luvun puolivälissä tehty minimalistinen ooppera Einstein on the Beach. Helsingin Arabianrantaan Wilson suunnitteli 2010-luvun alkupuolella Tapio Wirkkalan puiston. Ooppera- ja teatteriohjausten ja -lavastusten lisäksi Wilson on tehnyt koreografioita, maalauksia ja veistoksia, videotaidetta sekä ääni- ja valosuunnittelua.
Wilson on tehnyt yhteistyötä muun muassa Heiner Müllerin, William S. Burroughsin, Allen Ginsbergin, Lou Reedin, Tom Waitsin, David Byrnen, Laurie Andersonin, Gavin Bryarsin, Rufus Wainwrightin, Marina Abramovićin, Willem Dafoen, Mihail Baryšnikovin ja Lady Gagan kanssa.
Robert Wilson syntyi Texasin osavaltion Wacossa lakimiesperheeseen. Änkytyksestä kärsinyt poika opiskeli liiketaloustiedettä Texasin yliopistossa Austinissa 1950- ja 1960-luvun vaihteessa ja muutti sitten New Yorkin Brooklyniin, jossa hän suoritti bachelor-tutkinnon arkkitehtuurissa Pratt Institute -oppilaitoksessa. Sen lisäksi hän opiskeli kuvataiteita Sibyl Moholy-Nagyn (László Moholy-Nagyn lesken), George McNeilin ja Paolo Solerin opetuksessa.
New Yorkissa Wilson kiinnostui modernin tanssin pioneerien George Balanchinen, Merce Cunninghamin ja Martha Grahamin produktioista ja perusti oman performanssiryhmänsä nimeltä The Byrdman School of Byrds. Ryhmän ensimmäisiä teoksia olivat 1960- ja 1970-luvun vaihteen The King of Spain ja The Life and Times of Sigmund Freud. Hänen läpimurtoteoksensa oli vuonna 1975 kantaesitetty minimalistinen viisituntinen ooppera Einstein on the Beach, jonka musiikin sävelsi Philip Glass. Heidän seuraava yhteistyönsä, vieläkin suurisuuntaisempi ooppera the CIVIL warS: A Tree Is Best Measured When It Is Down oli alun perin tarkoitettu yhdeksi vuoden 1984 olympiakisojen ohjelmanumeroksi Los Angelesiin, mutta rahoitus ja aikataulu pettivät, eikä teosta ole koskaan esitetty kokonaisuudessaan.
Wilson on työskennellyt etupäässä Euroopassa, mutta vuonna 1992 hän perusti New Yorkiin Watermill-taidekeskuksen, joka muun muassa sisältää hänen taidekokoelmansa. Vuonna 1993 Wilsonin sai Venetsian biennaalin Kultaisen leijonan veistosinstallaatiollaan. Vuonna 1997 Wilson sai Euroopan unionin teatteripalkinnon. Elämäntyöstään hän on saanut Dorothy ja Lillian Gish -palkinnon.
Aiheesta muualla

Wilsonin virallinen verkkosivusto