stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Craig McCracken
Biografia

Craig kiinnostui piirtämisestä hyvin nuorella iällä ja muutettuaan äitinsä kanssa Whittieriin, Kaliforniaan isänsä kuoleman jälkeen hän opiskeli high schoolin valmistumisen jälkeen Kalifornia Institute of the Artsissa animointia. Samassa koulussa Craig tapasi luokkatoverinsa Genndy Tartakovskyn, jonka kanssa hän myöhemmin työskenteli samoissa piirretyissä sarjoissa uransa aikana. Ensimmäisenä vuotenaan Kalifornia Institute of the Artsissa hän loi lyhyitä animaatioita, joissa seikkaili hahmo nimeltä No Neck Joe. Craig loi myös The Whoopass Girls -lyhytanimaation, jossa seikkailivat kolme söpöä pientä tyttöä, joilla oli supervoimia. Sarja tunnettiin myöhemmin nimellä Tehotytöt.
Biografia > Ura

Vuonna 1993 Craig sai Cartoon Networkilta töitä, kun hänet nimitettiin animaatiosarjan Kaksi tyhmää koiraa taideohjaajaksi. Ohjelman suosiosta huolimatta se jäi lyhyeksi, mutta Craig jatkoi taideohjaamista, kun hän seuraavaksi toimi Dexterin laboratoriossa, jossa parissa työskenteli myös Craigin entinen luokkalainen Genndy Tartakovsky. Sarjan aikana Cartoon Network antoi luvan Craigille tehdä lisää lyhyt animaatioita The Whoopass Girlsistä. Lopulta sarjan nimeksi tuli The Powerpuff Girls, koska edellinen nimi oli hieman loukkaava. Ensimmäiset lyhytanimaatioit esitettiin vuonna 1995 What a Cartoon! ohjelmassa Cartoon Networkilla ja lopulta se oman sarjansa vuonna 1998.
Sarjasta tuli erittäin suosittu ja menestynyt maailmalla voittaen muun muassa Emmy-palkinnon. Myöhemmin japanilaiset loivat sarjan pohjalta oman versionsa nimeltä Demashita! Powerpuff Girls Z.
Elokuussa 2004 Craigin toinen luoma sarja Foster's Home for Imaginary Friends pääsi myös Cartoon Networkin ohjelmistoon, joka on Tehotyttöjen tavoin saavuttanut menestystä.
Filmografia > Elokuvat

Whoopass Stew! (1992)
No Neck Joe (1997)
Dexter's Laboratory Ego Trip (1999)
Powerpuff Girls – elokuva (2002)
The Powerpuff Girls Rule!!! (2009)
Filmografia > Televisiosarjat

Kaksi tyhmää koiraa (1993–1995)
Buy One, Get One Free (1996)
Dexterin laboratorio (1996–1998)
No Neck Joe (1997)
Tehotytöt (1998–2005)
Foster's Home for Imaginary Friends (2004–2009)
Chowder (2009)
Wander Over Yonder (2013–2016)
Kid Cosmic (2020)
Aiheesta muualla

Craig McCracken Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Craig McCrackenin tunnus deviantARTissa
Tehotytöt
| --- | --- |
Hahmot:  Papu • Pipa • Poppana • Muut hahmot
Elokuva:  Powerpuff Girls – elokuva
Jaksot:  Luettelo Tehotyttöjen jaksoista
Videopelit:  Paint the Townsville Green • Mojo's Pet Project • Mojo Jojo A-Go-Go • Chemical X-Traction • Relish Rampage • Bad Mojo Jojo • Him and Seek • Battle Him!
Muuta:  Craig McCracken • Cathy Cavadini • Tara Charendoff •  E.G. Daily • Demashita! Powerpuff Girls Z
Eleanor Parker

| Eleanor Parker |
| --- | --- |
 Eleanor Parker arviolta vuonna 1940.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Eleanor Jean Parker
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1922 Cedarville, Ohio
Kuollut: 9. joulukuuta 2013 (91 vuotta) Palm Springs, Kalifornia
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Eleanor Jean Parker (26. kesäkuuta 1922 Cedarville, Ohio – 9. joulukuuta 2013 Palm Springs, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hollywood Walk of Famenkin huomioma näyttelijä sai sopimuksen Warner Brothersilta vuonna 1941. Hänen varhaisen tuotantonsa joukkoon lukeutuu elokuva Naisen orja (1946).
Parker oli kolmesti ehdolla parhaan naispääosan Oscar-palkinnon saajaksi rooleillaan elokuvissa Rautahäkki (1950), Lain vartija (1951) ja Interrupted Melody (1955). Vuonna 1963 hän oli vielä ehdolla Emmyn ja vuonna 1970 Golden Globen saajaksi.
Myöhemmällä urallaan Parker esiintyi esimerkiksi The Sound of Musicissa (1965). Hän ansioitui myös televisiossa ja teatterissa. Hän oli neljästi naimisissa; viimeinen avioliitto kesti vuodesta 1966.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eleanor Parker Wikimedia Commonsissa
Muistot – Eleanor Parker Helsingin Sanomat.  16.12.2013. Viitattu 10.6.2020.
Driton Shala

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 26. toukokuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Lahti, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 175 cm
Junioriseurat
0000–2014: Reipas
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2016 | FC Lahti | 1 | (0) |
| 2014–2016 | → FC Lahti Akatemia (laina) | 47 | (7) |
| 2016 | PK-35 Vantaa | 9 | (0) |
| 2017 | KTP | 21 | (5) |
| 2018–2019 | AC Oulu | 9 | (0) |
| 2018–2019 | → OLS (laina) | 3 | (0) |
Maajoukkue
| 2014 | Suomi U17 | 6 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. elokuuta 2019.
Driton Shala (s. 26. toukokuuta 1997) on kosovolais-suomalainen jalkapalloilija. Shala on pelannut Veikkausliigassa FC Lahden ja PK-35 Vantaan riveissä yhteensä 10 ottelua. Shalan veli Drilon Shala on myös jalkapalloilija.
Seurajoukkueet

Driton Shalan pelaajaura aikuisten tasolla alkoi kaudella 2014, kun hän nousi FC Lahden kokoonpanoon. Shala debytoi Veikkausliigassa vain 16-vuotiaana 27. huhtikuuta 2014 ottelussa KuPS–FC Lahti. Debyyttiottelu jäi kuitenkin ainoaksi Veikkausliiga-otteluksi FC Lahden paidassa, ja Shala pelasi kaudet 2014–2016 pääasiassa FC Lahden reservijoukkue FC Lahti Akatemiassa Kakkosessa. Shala pelasi loppukaudesta 2016 myös yhdeksän liigaottelua PK-35 Vantaan riveissä.
Shala siirtyi kaudeksi 2017 Kakkosessa pelanneen KTP:n riveihin. Shala pelasi kaudella 2017 yhteensä 21 Kakkosen ottelua ja teki niissä viisi maalia. KTP voitti kaudella 2017 Kakkosen A-lohkon. Kaudeksi 2018 Shala siirtyi Ykkösen AC Ouluun, jossa hän pelasi yhdeksän Ykkösen ottelua. Kaudella 2019 hän ei saanut peliaikaa ja Shalan sopimus AC Oulun kanssa purettiin kesken kauden. Nykyisin Driton edustaa Lahden Reipasta.
Maajoukkue

Driton Shala debytoi ikäluokkansa (1997) maajoukkueessa 16-vuotiaana 20. tammikuuta 2014 Minskissä pelatussa ottelussa Moldova–Suomi. Hän pelasi oman ikäluokkansa maajoukkueessa kuusi ottelua.
Aiheesta muualla

Driton Shala Palloliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Driton Shala Veikkausliigan sivuilla
Driton Shala Soccerwayn sivuilla
Eeva Kärkkäinen

Eeva Kärkkäinen (s. 13. lokakuuta 1989[lähde? ]) on suomalainen poliitikko ja politiikan taustavaikuttaja. Hän on opiskellut valtiotieteitä Uppsalan yliopistossa ja Helsingin yliopistossa. Koulutukseltaan Kärkkäinen on valtiotieteiden maisteri.
Kärkkäinen on toiminut useiden keskustalaisten ministereiden erityisavustajana, mukaan lukien Juha Sipilä, Mika Lintilä, Katri Kulmuni, Hanna Kosonen, ja Annika Saarikko. Ennen erityisavustajan tehtäviä Kärkkäinen työskenteli politiikan toimittajana Suomenmaassa sekä MustReadissa. Hän myös kommentoi politiikkaa MTV:n Pöllöraadissa.
Kärkkäinen valittiin Helsingin Keskustan pormestariehdokkaaksi joulukuussa 2020. Kärkkäinen on ollut aiemmin ehdolla kuntavaaleissa ja eduskuntavaaleissa. Vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Helsingin vaalipiirissä Kärkkäinen sai 1125 ääntä eikä tullut valituksi. Vuoden 2017 kuntavaaleissa Helsingissä Kärkkäinen sai 177 ääntä eikä tullut valituksi ja on toiminut sen jälkeen Terhi Peltokorven varajäsenenä Helsingin kaupungin kulttuuri- ja vapaa-aikalautakunnassa.
Elizabeth Madden

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ëlizabeth Madden vuonna 2008 |  Ëlizabeth Madden vuonna 2008 |  Ëlizabeth Madden vuonna 2008 |  |
Maa:  Yhdysvallat
Naisten esteratsastus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Rio 2016 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | yksilö |  |
Elizabeth "Beezie" Madden (o.s. Patton; s. 20. marraskuuta 1963 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen esteratsastaja. Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Davis saavutti esteratsastuksen joukkuekilpailussa kultaa ratsastaen Authentic-hevosella. Vuoden 2008 kesäolympialaisissa Davis saavutti esteratsastuksen joukkuekilpailussa kultaa.
Davis on 168 senttimetriä pitkä ja painaa 63 kilogrammaa.
Edmund Sjöberg

| Edmund Sjöberg |
| --- | --- |
 Edmund Sjöberg voittoisassa KIF:n joukkueessa 1939 kuvassa takana toinen vasemmalta.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. helmikuuta 1917 Turku, Suomi
Kuollut: 15. toukokuuta 1971
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja/hyökkääjä
Pituus:  172 cm
Paino:  63 kg
Sarja:  SM-sarja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1931–1949
Seurat:  HSK (1931–1935, 1945–1949) KIF (1935–1945)
Klas Edmund Sjöberg (28. helmikuuta 1917 Turku – 15. toukokuuta 1971) oli suomalainen jääkiekkoilija. Sarjatasolla Sjöberg edusti helsinkiläisiä HSK:ta ja Kiffeniä. Jääkiekkoa Sjöberg pelasi niin hyökkääjänä kuin puolustajana.
Sjöberg aloitti uransa HSK:ssa vuonna 1931. Syksystä 1935 hän edusti KIF:ää yli sotavuosien aina kevääseen 1945. Sen jälkeen hän pelasi vielä kevääseen 1949 asti HSK:ssa. Maajoukkueessa hän pelasi 14 maaottelua, joista osan vuoden 1939 MM-kisoissa Sveitsissä. Aktiiviaikanaan hän harrasti myös jalkapalloa. Sjöberg on haudattu Espooseen Kappelin hautausmaalle.
Saavutukset

4 SM-kultaa (1934, 1939, 1941 ja 1943)
2 SM-hopeaa 1936 ja 1937
3 SM-pronssia 1935, 1938 ja 1945
14 maaottelua
Jääkiekkoliiton hopeinen ansiomerkki #2
Down (albumi)

| Down Sentenced |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Woodhouse-studiolla Saksan Hagenissa syksyllä 1996
 Julkaistu: 11. marraskuuta 1996
 Tuottaja(t): Waldemar Sorychta
 Tyylilaji: goottimetalli
 Kesto: 41.30
 Levy-yhtiö: Century Media
Muut kannet
 Vuoden 2007 uusintapainoksen kansikuva
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 14.
Sentencedin muut julkaisut
| Love & Death 1995 | Down 1996 | Greatest Kills 1997 |
Down on metalliyhtye Sentencedin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin Century Media -levy-yhtiön kautta vuonna 1996.
Albumi oli yhtyeen ensimmäinen laulaja-basisti Taneli Jarvan eroamisen jälkeen. Hänen tilalleen laulajaksi oli tullut Ville Laihiala ja bassoa soitti soolokitaristi Miika Tenkula. Vakituinen basisti Sami Kukkohovi liittyi yhtyeeseen vasta albumin julkaisun jälkeen. Amok-levyllä kuultua bändin soundin muutosta jatkettiin vielä pitemmälle Down-albumilla, ja Death Metal-vaikutteet on karsittu lähes kokonaan pois. Albumilla vierailee kuitenkin kolmella kappaleella murinalaulaja Vorph Samael-yhtyestä. Tämän levyn jälkeen bändin yleissoundi pysyi koko lailla samanlaisena.
Albumin lähes jokaisen kappaleen sanoitukset käsittelevät itsemurhaa ja kuolemaa.
Levystä julkaistiin digipak-uusintapainos vuonna 2007. Se sisältää yhden bonuskappaleen, No Tomorrow, ja on Ulf Horbeltin digitaalisesti uudelleenmasteroima. Uusintapainoksen kansitaidetta on myös digitaalisesti paranneltu.
Kappaleet

Intro – The Gate – 1.22 (instrumentaali, säv. Tenkula, Sentenced)
Noose – 4.01 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
Shadegrown – 4.36 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
Bleed – 3.40 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
Keep My Grave Open – 3.53 (säv. Lopakka, Sentenced, san. Lopakka)
Crumbling Down (Give Up Hope) – 5.26 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
Sun Won't Shine – 4.17 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
Ode to the End – 5.21 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Laihiala, Lopakka)
0132 – 1.42 (instrumentaali, säv. Tenkula, Sentenced)
Warrior of Life (Reaper Redeemer) – 3.41 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka)
I'll Throw the First Rock – 3.26 (säv. Tenkula, Sentenced, san. Lopakka, Laihiala)
Vuoden 2007 uusintapainoksen bonuskappale:
No Tomorrow – 4.34 (säv. & san. Sentenced)
Kokoonpano

Ville Laihiala – laulu
Sami Lopakka – kitara
Vesa Ranta – rummut
Miika Tenkula – soolokitara, basso
Kokoonpano > Vierailijat

Birgit Zacher – naislaulu
Waldemar Sorychta – kosketinsoittimet
Vorph – laulu kappaleissa "Bleed", "Keep My Grave Open" ja "Warrior of Life (Reaper Redeemer)"
Aiheesta muualla

Albumin sanoitukset Sentencedin virallisella sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Down Suomen virallisella listalla
Albumi Down Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Down (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Sentenced
| --- | --- |
Studioalbumit:   Shadows of the Past  North from Here  Amok  Down  Frozen  Crimson  The Cold White Light  The Funeral Album 
Minialbumit:   The Trooper  Love & Death 
Kokoelmat:   Greatest Kills  Manifesto of Sentenced 
Singlet:   Killing Me, Killing You  No One There  Routasydän  Ever-Frost 
DVD:t:  Buried Alive
Edmund Randolph

| Edmund Randolph |
| --- | --- |

Yhdysvaltain 2. ulkoministeri
 2. tammikuuta 1794 – 20. elokuuta 1795  
Presidentti:  George Washington
Edeltäjä:  Thomas Jefferson
Seuraaja:  Timothy Pickering
Yhdysvaltain 1. oikeusministeri
 26. syyskuuta 1789 – 26. tammikuuta 1794  
Presidentti:  George Washington
Edeltäjä:  Virka perustettu
Seuraaja:  William Bradford
Virginian 7. kuvernööri
 1. joulukuuta 1786 – 1. joulukuuta 1788  
Edeltäjä:  Patrick Henry
Seuraaja:  Beverley Randolph
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. elokuuta 1753 Williamsburg, Virginia, Brittiläinen Amerikka
Kuollut: 12. syyskuuta 1813 (60 vuotta) Clarkin piirikunta, Virginia, Yhdysvallat
Ammatti:  asianajaja, poliitikko
Puoliso:  Elizabeth Nicholas
Tiedot
Puolue:  federalistit
Uskonto:  episkopaalinen
 Nimikirjoitus
Edmund Jennings Randolph (10. elokuuta 1753 Williamsburg – 12. syyskuuta 1813 Clarkin piirikunta) oli Yhdysvaltain ulkoministeri vuosina 1794–1795.
Randolph valittiin vuonna 1786 Virginian osavaltion kuvernööriksi ja 1789 presidentti George Washington nimitti hänet oikeusministerikseen. Thomas Jeffersonin erottua ulkoministerin tehtävistä, Washington nimitti Randolphin hänen seuraajakseen. Erottuaan 1795 hän palasi Virginiaan toimiakseen lakimiehenä. Randolph toimi puolustusasianajajana Aaron Burrin maanpetosoikeudenkäynnissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edmund Randolph Wikimedia Commonsissa
Didymos Sokea

Didymos Sokea
Didymos Sokea (m.kreik. Δίδυμος ὁ Τυφλός, Didymos ho Tyflos, lat. Didymus; 310–398) oli aleksandrialainen varhaisen kirkon sokea teologi. Hänen elämänvaiheistaan tiedetään hyvin vähän. Didymos käsitteli Pyhän Hengen asemaa teoksessaan De Spiritu Sancto. Teos on julkaistu viimeistään 370-luvun alussa ja se on merkittävimpiä patristisia puheenvuoroja Pyhän Hengen asemasta. Didymos julistettiin harhaoppiseksi Khalkedonin kirkolliskokouksessa vuonna 451.
Aiheesta muualla

Didymus the Blind. Catholic Encyclopedia. (englanniksi)
Destiny (videopeli)

| Destiny |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Bungie
Julkaisija:  Activision
Säveltäjä:  Martin O’Donnell, Michael Salvatori ja Paul McCartney
Pelisarja:  Destiny
Pelimoottori:  Umbra 3
Julkaistu:  WW 9. syyskuuta 2014
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  verkkomoninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo, PEGI: 16
Alusta:  PlayStation 3, PlayStation 4, Xbox 360, Xbox One
Jakelumuoto:  Optinen levy ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Destiny on Bungien kehittämä ja Activisionin julkaisema  ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli julkaistiin 9. syyskuuta 2014.
Pelin jatko-osa Destiny 2 on julkaistu syyskuussa 2017.
Peli on live service -peli, jonka menestys vaikutti muihin vastaaviin peleihin.
Pelaaminen

Peli sijoittuu avoimeen maailmaan. Keskeisenä kohtana on oman hahmon kehittyminen.
Pelaaminen > Hahmon luonti

Pelaaja luo hahmon valitsemalla ensin kolmesta luokasta: Titan, Hunter tai Warlock. Luokan jälkeen hahmolle valitaan rotu: Ihminen, Awoken tai Exo. Awoken on sinertäväihoinen ihmisen näköinen humanoidirotu, jolla on hehkuvat silmät. Exo on konerotu, joka on menettänyt muistinsa muinaisen taistelun aikana ja elää nyt ihmisten keskuudessa. Hahmon rotu ei vaikuta peliin, vaan on pelkästään kosmeettinen.
Tiivistelmä

Bungie on kuvaillut Destinyn maailmaa Myyttiseksi Sci-fi fantasiaksi. Tarina kertoo ihmiskunnan kulta-ajasta, ihmiskunnan rauhan, ulkoavaruuden tutkinnan ja teknologisen saavutuksen ajanjaksosta, jonka aikana Ihmiskunta on asuttunut ympäri aurinkokunnan planeettoja. Tapahtuma, joka tunnetaan nimellä "The Collapse" näki näiden siirtokuntien salaperäisen tuhoutumisen, kulta-ajan päättymisen, ja ihmiskunnan katoamisen lähes sukupuuton partaalle. Ainoat selviytyjät asuvat Maassa, jotka pelasti "The Traveler", valkoinen pyöreä taivaankappale jonka ilmaantuminen vuosisatoja aikaisemmin mahdollisti ihmiskunnan kurottamisen tähtiin. Tuhoutumisen sai aikaan mystinen voima nimeltä Darkness, Travelerin vanhanaikainen vihollinen joka uhkaa Galaksia. Traveler leijuu nyt Maan viimeisen turvallisen kaupungin yllä, jota ympäröi massiivinen muuri, ja sen läsnäolo mahdollistaa Vartijoiden, kaupungin suojelijoiden, käyttää sen mystistä voimaa aseena, joka tunnetaan vain nimellä Valo. Pelaaja ottaa Vartijan roolin, jonka tehtävä on herättää Traveler henkiin ja samalla tutkia ja pysäyttää muukalaisrotujen uhkia ennen kuin ihmiskunta ajetaan tuhoon.
Ihmiskunnan yrittäessä ensimmäisen kerran uudelleenasuttaa ja rakentaa uudelleen Collapsen jälkeen, paljastuu että heidän entisille siirtokunnille ja sivilaatioille on saapunut vihamielisiä muukalaisrotuja, jotka ovat marssimassa kaupunkiin. Pelin ajan pelaaja joutuu taistelemaan näitä vihollisia vastaan. Travelerin tavoin myös Darkness on antanut näille roduille kykyjä. Pelissä on viisi erilaista muukalaisrotua, joista jokainen esiintyy vain tietyillä planeetoilla. The Fallen on hyönteismäinen ja nomadisen elämäntavan omaava rotu, jotka kaivavat resursseja tuhoutuneilta asutuksilta Maassa, Kuussa ja Venuksessa. Hive on muinaisten muukalaisten makabra rotu, jotka ovat luoneet Maan ja Kuun pinnan alla massiivisia maanalaisia ​​asutuksia. Vex on semi-orgaaninen rotu, jotka pyrkivät muuttamaan Venuksesta ja Marsista omia koneitaan, minkä ne ovat tehneet jo Merkuriukselle. Cabal on suurien matelijoiden näköisten olentojen sotilas-teollinen imperiumi, jotka ovat perustaneet massiivisia linnoituksia Marsiin.  Taken on uusi rotu, joka esitettiin The Taken King -lisäosassa, on normaaleista vihollisista korruptoituneita sotilaita, jotka omaavat uusia kykyjä, ja hyökkäävät kaikilla planeetoilla. Rise of Iron lisäsi Fallen rodulle uuden ryhmän Devil Splicers,  jotka ovat muokanneet itseään nanoteknologialla nimeltä SIVA. Heidät löytää Maasta muurin ulkopuolella sijaitsevalta alueelta nimeltä Plaguelands.
Pelistä löytyy pelihahmon lisäksi useita NPC-hahmoja, jotka edistävät tarinaa, tai myyvät varusteita. Tärkein näistä on pelihahmon kumppani, Ghost (Alkuperäinen ääni Peter Dinklage, myöhemmin Nolan North), pieni robottitekoäly.
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 7.8/10.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bill Nighy  | … |  The Speaker   |
|  Lauren Cohan  | … |  Exo Stranger   |
|  Kirsten Potter  | … |  Mara Sov   |
|  Brandon O’Neill  | … |  Uldren Sov   |
|  Gina Torres  | … |  Ikora Rey   |
|  Lance Reddick  | … |  komentaja Zavala   |
|  Nathan Fillion  | … |  Cayde-6   |
|  Erick Avari  | … |  mestari Rahool   |
|  Peter Dinklage  | … |  Aave   |
|  Nolan North  | … |  Aave (alkaen lisälaajennuksesta The Taken King)   |
|  Matthew Mercer  | … |  ihmis-Vartija (miespuolinen)   |
|  Susan Eisenberg  | … |  ihmis-Vartija (naispuolinen)   |
|  Crispin Freeman  | … |  Awoken-Vartija (miespuolinen)   |
|  Grey Griffin  | … |  Awoken-Vartija (naispuolinen)   |
|  Peter Jessop  | … |  Exo-Vartija (miespuolinen)   |
|  Cree Summer  | … |  Exo-Vartija (naispuolinen)   |
|  Lennie James  | … |  lordi Shaxx   |
|  Shohreh Aghdashloo  | … |  Lakshmi-2   |
|  Peter Stormare  | … |  Arach Jalaal   |
|  James Remar  | … |  Executor Hideo    |
|  Claudia Black  | … |  Tess Everis   |
|  John DiMaggio  | … |  Banshee-44   |
|  Courtenay Taylor  | … |  Amanda Holliday   |
|  Keith Ferguson  | … |  lordi Saladin   |
|  April Stewart  | … |  Petra Venj   |
|  Fred Tatasciore  | … |  Xûr   |
|  Nika Futterman  | … |  Eva Levante   |
|  Dominic Keating  | … |  Xander 99-40   |
|  Maria Gorrondona  | … |  Eris Morn   |
|  Dee Bradley Baker  | … |  Variks   |
Aiheesta muualla

Destiny MobyGamesissa (englanniksi)
Destiny Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Die, All Right!

| ”"Die, All Right"” The Hives |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Veni Vidi Vicious
 Julkaistu: 22. lokakuuta 2001
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Pelle Gunderfelt
 Tyylilaji: garage punk
 Levy-yhtiö: Burning Heart Records
The Hivesin muut singlet
| ”"Supply and Demand"” 2001 | ”"Die, All Right!"” 2001 | ”"Hate to Say I Told You Son uudelleenjulkaisu” 2002 |
"Die, All Right!" on The Hivesin julkaisema kappale, joka julkaistiin heidän albumillaan Veni Vidi Vicious vuonna 2000. Kappaleesta on tehty myös musiikkivideo ja single.
Kappaleet

Die, All Right
Hail Hail Spìt n` Drool
The Hives-Declare Guerre Nucleaire(Live)
Supply and Demand (Live)
DreamCatcher Interactive

| DreamCatcher Interactive |
| --- | --- |
Perustettu:  1996
Perustaja:  Richard Wah Kan
Lakkautettu:  2007
Kotipaikka:   Ontario, Kanada
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
DreamCatcher Interactive (myös DreamCatcher Games) oli kanadalainen pelitalo.
Yhtiöllä oli vuodesta alkaen 2002 tytäryhtiö The Adventure Company. Yhtiöllä oli myös haaratoimisto DreamCatcher Europe SA, jossa oli vielä Cryo Interactiven jäänteitä.
Vuonna 2007 JoWooD Entertainment hankki yhtiön ja käyttää nimeä vielä julkaisunimikkeenä.
Aiheesta muualla

Luettelo yhtiön videopeleistä MobyGamesissä (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:DreamCatcher Interactive
Käännös suomeksi
Elizabeth Mitchell

Elizabeth Mitchell voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Elizabeth Mitchell, yhdysvaltalainen näyttelijä
Elizabeth Mitchell, yhdysvaltalainen laulaja
Elizabeth ”Liz” Mitchell, jamaikalaissyntyinen laulaja, joka tunnetaan Boney M. -yhtyeestä
Elizabeth Mitchell, näyttelijä Elizabeth Banksin alkuperäinen nimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Elizabeth Mitchell”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Emil Garipov

Emil Garipov (s. 15. elokuuta 1991) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL:ssa Traktor Tšeljabinskissa. Kaudella 2011–2012 alkaneella KHL-urallaan hän on pelannut 218 runkosarjaottelua, joista on voittanut 117 torjuntaprosentilla 93,2% ja päästettyjen maalien keskiarvolla 1,92 pelaten 16 nollapeliä. Pudotuspeleissä hän on pelannut 45 ottelua, joista on voittanut 28 torjuntaprosentilla 93,7% ja päästettyjen maalien keskiarvolla 1,76 pelaten 5 nollapeliä.
Emil Grünig

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1948 | 300 m vapaakivääri, asennot |  |
Emil Grünig (26. heinäkuuta 1915 Krattigen – 25. lokakuuta 1994 Kriens) oli sveitsiläinen ampuja ja olympiavoittaja. Hän kilpaili vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän voitti kultaa 300 metrin vapaakiväärin asentokilpailussa tuloksella 1 120. Samoissa kisoissa hän jäi 50 metrin pienoiskiväärin makuukilpailussa 34. sijalle.
Eino-myrsky

Satelliittikuvassa voimakas matalapaine on lähestymässä Norjan mereltä 17. marraskuuta aikaan UTC 21.
Eino-myrsky oli voimakas matalapaine, joka saapui  Suomen länsirannikolle Vaasan ja Kokkolan välille 17. marraskuuta 2013 aamuyöllä. Ilmatieteen laitoksen mukaan Eino-myrsky oli vielä tuolloin Suomen 2000-luvun kolmanneksi voimakkain myrsky. Matalapainemyrskyistä vain Tapani- ja Janika-myrskyt olivat olleet 2000-luvulla Eino-myrskyä voimakkaampia ennen kuin Seija-myrsky iski Suomeen joulukuussa 2013.
Eino kehittyi Norjanmerellä, ja se riehui jopa hirmumyrskyn voimalla Norjassa ennen Suomeen saapumista. Norjassa ja Ruotsissa myrskyn nimenä oli Hilde.