stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Newtonin menetelmä
Käytännön huomioita

Yleisesti ottaen Newtonin menetelmän virheen suuruus korottuu toiseen potenssiin joka askeleen jälkeen. Tämä tarkoittaa sitä, että tarkkojen desimaalien lukumäärä kaksinkertaistuu joka askeleella. Tämä ei kuitenkaan toimi joissakin tapauksissa. Ensinnäkin, Newtonin menetelmä vaatii derivaatan laskemista. Joissain tilanteissa sekanttimenetelmä on tehokkaampi. Toiseksi, jos alkuarvo on liian kaukana nollakohdasta, Newtonin menetelmä saattaa hajaantua. Kolmanneksi, jos etsitty nollakohta on moninkertainen, suppenemisnopeus on vain lineaarinen.
Vastaesimerkkejä

Näissä esimerkeissä etsitty juuri on nolla yksinkertaisuuden takia. Se voisi olla mikä tahansa muukin.
Jos derivaatta ei ole jatkuva nollakohdassa, suppenemista ei välttämättä tapahdu.
Olkoon
ja
muualla.
Tällöin
ja
muualla.
Juuren missä tahansa ympäristössä derivaatta muuttaa merkkiään, kun x lähestyy nollaa oikealta (tai vasemmalta) samalla kun
 f(x)\geq x-x^{2}>0\! kaikille  0<x<1\!.
Näin ollen Newtonin menetelmä ei suppene, vaikka funktio on kaikkialla derivoituva.
Jos nollakohdassa ei ole toista derivaattaa, suppenemisnopeus ei ole verrannollinen toiseen potenssiin.
Olkoon
Tällöin
ja
paitsi kun  x=0\!, jossa se ei ole määritelty. Kun valitaan  x_{n}\!,  x_{n+1}=x_{n}-f(x_{n})/f'(x_{n})=(1/3)x_{n}^{4/3}/(1+(4/3)x_{n}^{1/3})\!, joka on noin 4/3 kertaa niin tarkka kuin  x_{n}\!. Tämä on vähemmän kuin kaksinkertainen tarkkuus.
Näin ollen Newtonin menetelmän suppenemisnopeus ei ole verrannollinen toiseen potenssiin, vaikka funktio onkin derivoituva kaikkialla.
Jos funktion ensimmäinen derivaatta nollakohdassa on nolla, suppenemisnopeus ei ole verrannollinen toiseen potenssiin.
Olkoon
Tällöin  f'(x)=2x\! ja  x-f(x)/f'(x)=x/2\!. Näin ollen suppenemisnopeus ei ole verrannollinen toiseen potenssiin, vaikka funktion onkin äärettömän monta kertaa derivoituva kaikkialla.
Kirjallisuutta

Kaleva, Osmo: Numeerinen analyysi.  (Opintomoniste 163)  Tampere:  TTKK, 1993.  ISBN 951-721-941-5
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Newton's method on Wolfram.com (englanniksi)
Animations for Newton's method (englanniksi)
Newton's method on the Mathcad Application Server (with animation) (englanniksi)
Newton-Raphson Method Notes, PPT, Mathcad, Maple, Matlab, Mathematica at Holistic Numerical Methods Institute (englanniksi)
Worked example (englanniksi)
Iteroimalla arvolla xn on päästy arvoa x lähempänä olevaan arvoon xn+1.
Newtonin menetelmää esittelevässä animaatiossa toistetaan algoritmia viisi kertaa. Tulos on lähellä oikeaa nollakohtaa.
Minna Nieminen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Naisten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Peking 2008 | kevyt pariairokaksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | München 2007 | kevyt pariairokaksikko |  |
|  Pronssia | Banyoles 2004 | kevyt yksikkö |  |
|  Pronssia | Gifu 2005 | kevyt pariairokaksikko |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Poznań 2007 | pariairokaksikko |  |
Minna Eliisa Nieminen (s. 31. elokuuta 1976 Lappeenranta) on suomalainen soutaja. Hän on olympiamitalisti ja  kolminkertainen MM-mitalisti.
Vuoksen Soutajia edustava Nieminen saavutti kevyen pariairokaksikon MM-pronssia parinsa Sanna Sténin kanssa Japanin Gifussa vuonna 2005. Kyseessä oli Suomen ensimmäinen soudun olympialuokkien MM-mitali vuoden 1987 jälkeen . Syyskuun alussa 2007 he saivat MM-hopeaa Münchenissä. 23. syyskuuta kaksikko yllätti voittamalla EM-hopeaa myös avoimen luokan pariairokaksikossa Puolan Poznańissa. Tavallisesti kaksikko on soutanut kevyessä luokassa.
Pekingin olympialaisissa Nieminen ja Stén saavuttivat Alankomaiden jälkeen hopeaa kevyessä pariairokaksikossa.
Nieminen on saanut MM-pronssia myös kevyessä yksikössä Espanjan Banyolesissa vuonna 2004.
Nieminen lopetti uransa elokuussa 2012.
Parhaat saavutukset > Olympialaiset

2008 Peking: Kevyt pariairokaksikko: 2. sija (parina Sanna Stén)
Parhaat saavutukset > MM-kilpailut

2002 Sevilla: Kevyt pariairokaksikko: 11. sija (parina Ilona Hiltunen)
2003 Milano: Kevyt pariairokaksikko: 18. sija (parina Ilona Hiltunen)
2004 Banyoles: Kevyt yksikkö: 3. sija
2005 Gifu: Kevyt pariairokaksikko: 3. sija (parina Sanna Stén)
2006 Eton: Kevyt pariairokaksikko: 6. sija (parina Sanna Stén)
2007 München: Kevyt pariairokaksikko: 2. sija (parina Sanna Stén)
2009 Poznań: Avoin pariairokaksikko: 9. sija (parina Sanna Stén)
Parhaat saavutukset > EM-kilpailut

2007 Poznań: Avoin pariairokaksikko: 2. sija (parina Sanna Stén)
Parhaat saavutukset > Maailmancup

2004 Kevyt pariairokaksikko: 7. sija kokonaispisteissä + Luzernin osakilpailun 3. sija (parina Sanna Stén)
2005 Kevyt pariairokaksikko: 3. sija kokonaispisteissä + Münchenin osakilpailun voitto (parina Sanna Stén)
2006 Kevyt pariairokaksikko: 2. sija kokonaispisteissä + Luzernin osakilpailun 2. sija (parina Sanna Stén)
2008 Avoin pariairokaksikko: Poznanin osakilpailun 3. sija (parina Sanna Stén)
Aiheesta muualla

YLE Elävä arkisto: Pariairokaksikko Sten - Nieminen[vanhentunut linkki]
Nigulisten kirkko

Pyhän Nikolaoksen kirkko Tallinnassa
Nigulisten eli Pyhän Nikolaoksen kirkko (vir. Niguliste kirik) on keskiaikainen kirkkorakennus Tallinnassa. Se on pyhitetty Nikolaos Ihmeidentekijälle, kalastajien ja merimiesten suojeluspyhimykselle. Kirkko rakennettiin alun perin 1200-luvulla, mutta se tuhoutui osittain toisessa maailmansodassa Neuvostoliiton suorittamissa Tallinnan ilmapommituksissa. Kunnostustöiden jälkeen kirkko on toiminut taidemuseona ja konserttisalina. Se sijaitsee Toompeanmäen juurella.
Historia

Tallinnan Pyhän Nikolaoksen kirkon perustivat ja rakennuttivat 1200-luvulla Gotlannista saapuneet saksalaiset kauppiaat vuosina 1230–1275. Kaupungin ollessa vielä linnoittamaton, kirkolla oli huomattavia puolustusrakennelmia. Tallinnan linnoituksen valmistuttua 1300-luvulla kirkko menetti puolustuksellisen tarkoituksensa ja siitä tuli tavallinen keskiaikainen seurakuntakirkko. Alkuperäisestä kirkkorakennuksesta on jäljellä vain muutamia säilyneitä osia.
Kirkko sai nykyisen ulkoasunsa vuosina 1405–1420, kun keskikäytävää korotettiin sivukäytäviä korkeammalle ja kirkko suunniteltiin uudelleen täysbasilikaksi. Kirkon tornia korotettiin vuonna 1515 ja siihen asennettiin myöhäisgoottilainen piikki. Myöhäisellä 1600-luvulla tornia vahvistettiin. Goottilainen piikki korvattiin barokin tyylisuuntaa edustavalla piikillä, jota myöhemmin korotettiin useita kertoja. Nykyisin tornilla on korkeutta 105 metriä.
Pyhän Nikolaoksen kirkko oli Tallinnan kirkkorakennuksista ainoa joka jäi täysin sivuun protestanttisen uskonpuhdistuksen mukana tulleesta pyhäinkuvien tuhoamisesta 1520-luvulla.
Maaliskuun 9. päivänä vuonna 1944 kirkko kärsi merkittäviä vaurioita neuvostoliittolaispommituksissa toisessa maailmansodassa. Pommitusten aikaan saama tulipalo syöksi kirkon raunioihin ja tuhosi suurimman osan sen sisätiloista. Suurin osa taideaarteista kuitenkin säilyi, sillä ne ehdittiin evakuoida kirkosta pois ennen pommituksia. Kirkon jälleenrakennustyöt käynnistettiin vuonna 1953 ja lopullisesti kirkko valmistui vuonna 1981. Kirkon torni joutui jälleen tulipalon runtelemaksi lokakuun 12. päivänä vuonna 1982. Kunnostuksen jälkeen kirkko avattiin vuonna 1984 taidemuseona ja konserttisalina. Museoon on sijoitettu Viron taidemuseon keskiaikaisen taiteen kokoelma.
Taideteokset

Tallinnan Pyhän Nikolaoksen kirkon huomattavin taideteos on lyypekkiläisen Bernt Notken 30-metrisen maalauksen Kuolemantanssi (Totentanz) alkuosa myöhäiseltä 1400-luvulta. Kirkon pääalttari on puolestaan rakennettu vuosina 1478–1481. Sen rakensi niin ikään lyypekkiläinen Herman Rode.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nigulisten kirkko Wikimedia Commonsissa
Kirkkoa sisältä
Kirkon pääalttari
Niiniveden valuma-alue

Niiniveden valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.34) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 157,88 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 8,12 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Kuhnamo, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Vatianjärven alueelle (14.33).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta :
Niiniveden lähialue (14.341)
Hirvasjoen alue (14.342)
Iso-Hirvasen valuma-alue (14.343)
Kylmäpuron valuma-alue (14.344)
Kuorejoen–Häkinjoen alue (14.345)
Häkinjärven valuma-alue (14.346)
Saarijoen valuma-alue (14.347)
Esko Niemi

| Esko Niemi |
| --- | --- |
 "Niekku" 1950-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1934 Tampere
Kuollut: 8. marraskuuta 2013 (79 vuotta) Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Maila:  left
Pelinumero:  1
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1952–1964
Seurat:  TPV, TBK, Tappara, TPS
Esko Ilmari Niemi (11. kesäkuuta 1934 Tampere – 8. marraskuuta 2013 Tampere) oli suomalainen jääkiekkomaalivahti ja -valmentaja sekä jalkapallomaalivahti. "Niekku" voitti pelaajana jääkiekossa kolme Suomen-mestaruutta TBK:n riveissä. Hän edusti Suomea maajoukkueessa ja torjui MM-otteluissa sekä yksissä olympialaisissa. Niemi palkittiin kahdesti parhaana maalivahtina ja kerran vuoden parhaana jääkiekkoilijana. Valmentajana hän saavutti Kooveen mestaruuden vuonna 1968. Niemi on jääkiekkoleijona.
Elämä ja urheilu-ura

Niemi oli kotoisin Amurista. Hän oli lahjakas maalivahti ja 1950- ja 1960-luvuilla usean tamperelaispojan suuri idoli. Tarinan mukaan Koulukadulla käydyssä ottelussa hän menetti pelin tiimellyksessä räpylänsä. Samaan aikaan tuli laukaus siniviivalta kohti maalin yläkulmaa. Tällöin Niemi nappasi lippalakin päästään ja otti laukauksen kiinni.
Niemi edusti peliurallaan TP-V:tä, TBK:ta, Tapparaa ja Turun Palloseuraa. Hän pelasi SM-sarjassa 12 kauden aikana 146 ottelussa. Mestaruuksia Niemi voitti kolme. Lisäksi Niemi valmensi KooVeen kertaalleen Suomen mestariksi.
Niemi tunnettiin rohkeana maalivahtina joka torjui tarpeen tullen koko kehollaan - jopa päällään. Hän usein lateli tiukkoja käskyjä joukkueensa puolustajille. Niemi palkittiin kahdesti Lynces Academicin parhaan maalivahdin patsaalla sekä kerran Suomen vuoden parhaana jääkiekkoilijana. Esko Niemi on aateloitu Tappara Hall of Fame -kunniagalleriaan numerolla 11. Hän on myös jääkiekkoleijona.
Elämä ja urheilu-ura > Maajoukkue

Niemi pelasi Suomen maajoukkueessa yhteensä 73 ottelua ja edusti Suomea viisi kertaa MM-tasolla ja kerran olympialaisissa: Squaw Valleyssa 1960 Suomi sijoittui seitsemänneksi.
Elämä ja urheilu-ura > Jalkapallo

Jääkiekon lisäksi Niemi pelasi jalkapalloa. Hän saavutti TPS:n joukkueessa SM-hopeaa kaudella 1960. Jalkapalloilijanuransa hän aloitti TP-V:ssä ja pelasi korkeimmalla sarjatasolla TPS:n lisäksi tamperelaisessa Ilves-Kissoissa.
Pelikaudet jääkiekossa

1952 – 1953 (Tampereen Palloveikot)
1953 – 1960 (TBK / Tappara)
1960 – 1964 (TPS)
Saavutukset ja palkinnot > Pelaajasaavutukset

Suomen vuoden jääkiekkoilija (1959)
3 jääkiekon Suomen mestaruutta (1954, 1955, 1959)
2 jääkiekon SM-hopeaa ja 2 -pronssia
jalkapallon SM-hopeaa 1960
Lynces Academicin parhaan maalivahdin patsas (1958, 1959)
Saavutukset ja palkinnot > Valmentajasaavutukset

1 Suomen mestaruus (Koovee, 1968)
Saavutukset ja palkinnot > Tunnustukset ja palkinnot

Tapparan Hall of Fame #11
Suomen Jääkiekkoleijona #26
Tamperelaisia nuorten maajoukkueen edustajia 1950-luvun alkupuolella. Vasemmalta Räshid Hakimsan, Seppo Liitsola, Aarne Honkavaara, Yrjö Hakala, Esko Niemi ja Isto Virtanen.
New Orleans Pelicans

| New Orleans Pelicans |
| --- | --- |

Konferenssi:  Läntinen
Divisioona:  Lounainen
Perustettu:  1988
Historia:  Charlotte Hornets 1988–2002 New Orleans Hornets 2002–2005 New Orleans/Oklahoma City Hornets 2005–2007 New Orleans Hornets 2007–2013 New Orleans Pelicans 2013–
Areena:  New Orleans Arena
Kotipaikka:  New Orleans, Louisiana
Värit:                     
Omistaja(t):  Gayle Benson
Toimitusjohtaja:  Trajan Langdon
Päävalmentaja:  Willie Green
Yhteistyöseura:  Erie BayHawks
Mestaruudet:  0
Konferenssin mestaruudet:  0
Divisioonan mestaruudet:  1 (2008)
Kotisivu:  https://www.nba.com/pelicans
New Orleans Pelicans on yhdysvaltalainen ammattilaiskoripalloseura, joka pelaa NBA-liigassa. Seura perustettiin vuonna 1988 nimellä Charlotte Hornets, ja se toimi Charlottessa. Vuonna 2002 Hornets muutti New Orleansiin, Louisianan osavaltioon. Vuonna 2013 seuran nimi vaihdettiin Hornetsista Pelicansiksi. Pelicans pelaa kotiottelunsa New Orleans Arenassa (sponsorinimi Smoothie King Center), ja se kuuluu NBA:n läntisen konferenssin lounaiseen divisioonaan yhdessä Dallas Mavericksin, Houston Rocketsin, Memphis Grizzliesin ja San Antonio Spursin kanssa.
Historia > Charlotte Hornets (1988–2002)

Seuran perusti liikemies George Shinn, joka sai idean vuonna 1985. Charlotte Hornets liittyi NBA:han kaudella 1988–1989 uutena laajennusjoukkueena. Seuran kotistadion oli 24 000 -paikkainen Charlotte Coliseum, joka oli seitsemän ensimmäisen kauden ajan loppuunmyyty jokaisessa Hornetsin NBA-ottelussa. Hornetsin ensimmäisen kauden joukkue oli täynnä kokemattomia sekä uransa loppupuolella olevia pelaajia. Joukkue oli kuitenkin suosittu takamiestensä Muggsy Boguesin ja Rex Chapmanin ansiosta.
Ensimmäisen kerran Hornets eteni pudotuspeleihin kaudella 1992–1993, jolloin se eteni konferenssinsa välieriin. Kausi oli myös ensimmäinen, jollion seura voitti enemmän pelejä kuin hävisi. Vuoteen 2002 mennessä seura eteni vielä kolme kertaa pudotuspeleissä konferenssin välieriin kausina 1997–1998, 2000–2001 ja 2001–2002.
1990-luvun aikana seuran suosio oli laskenut pelillisten ja pelin ulkopuolisten asioiden johdosta. Hornets oli kaupannut muun muassa Glen Ricen, Alonzo Mourningin ja Larry Johnsonin, mikä raivostutti kannattajia. Lisäksi seuran perustajaa ja omistajaa George Shinnia epäiltiin raiskauksesta. Vuonna 2000 seuran pelaaja Bobby Phills kuoli auto-onnettomuudessa kilpailtuaan joukkuetoverinsa kanssa. Kun katsojamäärät putosivat 2000-luvun alussa entisestään, Shinn uhkasi siirrättää seuran uudelle markkina-alueelle, ellei kaupunki rakennuttaisi seuralle uutta kotiareenaa. Lopulta Shinn päätyi siirtämään seuran New Orleansiin ja seura nimettiin New Orleans Hornetsiksi.
Historia > New Orleans Hornets (2002–2013)

Ensimmäisellä kaudellaan New Orleansissa joukkue eteni pudotuspeleihin, joissa se putosi heti ensimmäisellä kierroksella. Kauden 2002–2003 päätteeksi seura antoi potkut suositulle valmentajalleen, Paul Silasille. Hänen tilalleen tuli Tim Floyd, joka johdatti joukkueensa seuraavalla kaudella pudotuspelien ensimmäiselle kierrokselle. Kauden päätteeksi Floyd sai potkut ja valmentajaksi hankittiin Byron Scott. Kausi 2004–2005 oli seurahistorian huonoin, sillä Hornets voitti 18 ottelua ja hävisi 64.
Ennen kauden 2005–2006 alkua Yhdysvaltain rannikolle iski Hurrikaani Katrina, joka aiheutti tuhoa New Orleansissa. Hurrikaanin takia NBA-kautta ei voitu aloittaa kaupungissa, vaan seura päätettiin sijoittaa väliaikaisesti muuhun kaupunkiin. Lopulta Hornets sijoitettiin Oklahoma Cityyn, jossa seura käytti kotiareenanaan Ford Centeria. Seurasta käytettiin tällöin nimitystä New Orleans/Oklahoma City Hornets.
Hornets pelasi Oklahomassa kahden kauden ajan, eikä päässyt kumpanakaan kautena pudotuspeleihin. Toisaalta seura varasi vuoden 2005 varaustilaisuudessa Chris Paulin, joka valittiin vuoden tulokkaaksi. Kaudeksi 2007–2008 Hornets palasi New Orleansiin ja sitoutui pelaamaan kaupungissa seuraavat viisi vuotta.
Hurrikaani Katrinan jälkeen New Orleans sai järjestettäväkseen vuoden 2008 tähdistöottelun. Kausi 2007–2008 oli seuran historian paras, sillä Hornets voitti 56 ottelua ja hävisi 26. Pudotuspeleissä Hornets voitti ensin Dallas Mavericksin voitoin 4–1, mutta hävisi toiselle kierroksella San Antonio Spursille voitoin 4–3.
Kauden 2009–2010 alussa seura oli voittanut kolme ottelua ja hävinnyt kuusi, minkä takia Hornets antoi päävalmentaja Scottille potkut. Loppukauden hänen tilallaan oli toimitusjohtaja Jeff Bower. Hornets sijoittui kauden päätteeksi divisioonansa viimeiseksi ja jäi pudotuspelien ulkopuolelle ensimmäistä kertaa kolmeen kauteen. Kauden jälkeen valmentajaksi hankittiin Monty Williams. Kaudella 2010–2011 seura eteni jälleen pudotuspeleihin, mutta putosi heti ensimmäisellä kierroksella.
Historia > New Orleans Pelicans (2013–)

Huhtikuussa 2013 kauden pudotuspeleistä ulos jäänyt Hornets julkisti seuran nimenvaihdoksen New Orleans Pelicansiksi. Pelicansin ensimmäinen virallinen tilaisuus on NBA:n varaustilaisuus 2013. Kaudella 2013–2014 Pelicans voitti 34 ottelua ja hävisi 48, eikä tämän myötä päässyt kauden pudotuspeleihin. Kesällä 2014 Charlotte Bobcats vaihtoi nimensä Charlotte Hornetsiksi, minkä myötä myös Pelicansin vuosina 1988–2002 tekemät saavutukset siirrettiin Charlotte Hornetsille.
Kesällä 2019 seura kauppasi Anthony Davisin Lakersille ja sai vastineeksi Lonzo Ballin, Brandon Ingramin, Josh Hartin sekä ensimmäisen kierroksen varauksia. Saman vuoden varaustilaisuudessa seura käytti ensimmäisen varausvuoronsa Zion Williamsonin varaamiseen.
Seura > Kotiareena

Pelicans on pelannut kotiottelunsa New Orleans Arenalla vuodesta 2002 lähtien. Areena valmistui vuonna 1999, ja koripallopeleissä sen kapasiteetti on 18 500 katsojaa.
Charlottessa Hornets pelasi ottelut 24 000 -paikkaisella Charlotte Coliseumilla. Vuosina 2005–2007 seura joutui käyttämään Oklahoma Cityn Ford Centeria.
Seuran otteluiden katsojakeskiarvot olivat suurimmillaan joukkueen pelatessa Charlottessa. Vuosina 1995–1997 Hornetsin kotiotteluita seurasi ennätykselliset 24 042 ihmistä ottelua kohden. Vähiten katsojia oli ennen siirtoa New Orleansiin kaudella 2001–2002, jolloin katsojia kävi otteluissa keskimäärin 11 286.
Seura > Talous

Seuran perustaja George Shinn myi 2010 Hornetsin NBA:lle 300 miljoonalla dollarilla. Liikemies Larry Ellison teki seurasta suuremman tarjouksen, mutta Shinn valitsi NBA:n tarjouksen, koska Ellison olisi siirrättänyt seuran San Josén kaupunkiin.
Vuonna 2011 Forbes arvioi seuran arvoksi 280 miljoonaa dollaria. Hornetsin liikevaihto oli 100 miljoonaa dollaria. Seuran tulos oli 5,9 miljoonaa tappiollinen, ja lisäksi Hornetsilla oli velkaa yli 100 miljoonaa dollaria. Syyskuussa 2011 NBA ilmoitti olevansa valmis myymään seuran. Hornets myytiin 338 miljoonalla dollarilla huhtikuussa 2012 liikemies Tom Bensonille.
Seura > Päävalmentajat

Dick Harter (1988–1990)
Gene Littles (1990–1991)
Allan Bristow (1991–1996)
Dave Cowens (1996–1998)
Paul Silas (1998–2003)
Tim Floyd (2003–2004)
Byron Scott (2004–2009)
Jeff Bower (2009–2010)
Monty Williams (2010–2015 )
Alvin Gentry (2015–)
Seura > Jäädytetyt numerot

7 Pete Maravich (New Orleans Jazzissa 1974–1979: Hornets jäädytti Maravichin numeron joukkueen ensimmäisen New Orleansissa pelatun ottelun yhteydessä kunnianosoituksena hänen panostukselle alueen koripallolle sekä sen edelliselle NBA-joukkueelle, New Orleans Jazzille)
13 Bobby Phills (seurassa 1997–2000)
Sarjasijoitukset

Sarjasijoitukset (1988– )
Aiheesta muualla

New Orleans Pelicansin viralliset sivut (englanniksi)
Basketball-Reference (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
NBA 2023–2024
| Itäinen konferenssi | Itäinen konferenssi | Itäinen konferenssi | Läntinen konferenssi | Läntinen konferenssi | Läntinen konferenssi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Atlantin | Keskinen | Kaakkoinen | Luoteinen | Tyynenmeren | Lounainen |
| Boston Celtics | Chicago Bulls | Atlanta Hawks | Denver Nuggets | Golden State Warriors | Dallas Mavericks |
| Brooklyn Nets | Cleveland Cavaliers | Charlotte Hornets | Minnesota Timberwolves | Los Angeles Clippers | Houston Rockets |
| New York Knicks | Detroit Pistons | Miami Heat | Oklahoma City Thunder | Los Angeles Lakers | Memphis Grizzlies |
| Philadelphia 76ers | Indiana Pacers | Orlando Magic | Portland Trail Blazers | Phoenix Suns | New Orleans Pelicans |
| Toronto Raptors | Milwaukee Bucks | Washington Wizards | Utah Jazz | Sacramento Kings | San Antonio Spurs |
Tapahtumat: Tähdistöviikonloppu (Tähdistöottelu (MVP)) ·  Rookie Challenge ·  Shooting Stars Competition ·  Skills Challenge ·  Donkkikilpailu ·  Kolmen pisteen heittokilpailu) ·  Varaustilaisuus ·  Loppuottelut (MVP) ·  Pudotuspelit ·  NBA:n kesäliiga
Muut: NBA 50 ·  Ennätykset ·  G-League ·  Europe Live Tour ·  Larry O'Brien Championship Trophy ·  NBA TV ·  NBA Salary Cap ·  WNBA
Hornetsin peli kaudella 2008–2009. Pallon syöttää valkoisessa peliasussa Chris Paul.
Brandon Ingram ja Zion Williamson kaudella 2019–2020.
New Orleans Arena
Heikki-Tapio Nieminen

Alkuperäinen tallenne tehty vuonna 1976.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Heikki-Tapio Nieminen (18. kesäkuuta 1938 Helsinki – 7. syyskuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen teologi ja toimittaja. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1958 Kokkolan yhteislyseosta ja oli koulutukseltaan teologian tohtori. Suomen evankelis-luterilaisen kirkon pappisvihkimyksen Nieminen sai vuonna 1966 ja rovastin arvon vuonna 1992.
Heikki-Tapio Nieminen tekemässä haastattelua Herättäjäjuhlilla Mäntsälässä 9.7.1988.
Nuoruus ja opinnot

Sotavuosien useiden asuinpaikkojen jälkeen Heikki-Tapio Niemisen lapsuudenperhe muutti Kokkolaan, jossa hän kävi koulunsa. Vuonna 1958 Nieminen kirjoitti ylioppilaaksi Kokkolan yhteislyseosta suorittaen sen jälkeen varusmiespalveluksensa Pohjanmaan IT-patteristossa (ilmaisten tämän termillä "taivaalliset ohiampujat"). Sotilasarvoltaan Nieminen oli vänrikki ja suoritti Haminassa RUK:n kurssin no. 99, jonka kurssijulkaisussa Niemistä luonnehditaan kuvauksella "suhteellisen harras lukumies" . Vuosien 1960-1966 välisenä aikana Nieminen suoritti teologian kandidaatin opinnot Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa. Lisensiaatintyönsä hän sai valmiiksi vuonna 1982 (historiaan liittyvien sivuaineopintojen jälkeen lisensiaatintutkinto 1994), ja vuonna 1999 hän väitteli teologian tohtoriksi.