stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rantalavan laulu
Kappaleet

Muistojen sävel – 2.59
Sun luokses ikävöin – 3.01
Ensi suudelma – 3.00
Unikuvia – 2.57
Sireenien tuoksuessa – 2.49
Pieni hymysuu – 2.42
Soittajan sävel – 2.43
Sydän harharetkellä – 2.56
Suudelmien valoja vannoit – 2.33
Sellainen hän oli – 2.42
Rempallaan – 2.47
Marjatta rukka – 2.52
Kesällä näin kun lemmen saa – 3.14
Rantalavan laulu – 2.55
Kotiseutuni – 2.57
Minä laulan onnestani, tango (1953) – 2.41
Ohi mennyt – 2.57
En tiennyt silloin – 3.13
Laivaston tyttö – 2.59
Laulu lemmelleni – 2.44
Synnyinmaani tähdet – 3.11
Punaruusut, punahuulet, punaviini – 3.18
Varjorinteen kukka – 2.52
Lehdetön puu – 3.02
Surumietteitä – 2.52
Rassemblement national démocratique

Rassemblement national démocratique (arabiaksi: التجمع الوطني الديمقراطي‎) eli RND on algerialainen puolue. Sen johtaja on Ahmed Ouyahia.
Puolueen perustivat vuoden 1997 vaaleja varten kenraali Liamine Zéroualin tukijat. Puolueen linja on oikeisto-konservatiivinen mutta ei islamistinen. Vuoden 2002 parlamenttivaaleissa puolue sai 610 461 ääntä (8,2 %, 47 paikkaa). Puolue on muodostanut presidentti Bouteflikaa tukevan koalition FLN:n ja islamistisen Mouvement de la société pour la paix -puolueen kanssa.
Aiheesta muualla

rnd-dz.com/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Rasputin – riivattu

| Rasputin – riivattu> Rasputin, the Mad Monk |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Don Sharp
Käsikirjoittaja:  Anthony Hinds
Tuottaja:  Anthony Nelson Keys
Säveltäjä:  Don Banks
Kuvaaja:  Michael Reed
Leikkaaja:  Roy Hyde
Pääosat:   Christopher Lee  Barbara Shelley  Francis Matthews  Richard Pasco  Suzan Farmer 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  Hammer Film Productions
Levittäjä:  Associated British Picture Corporation Netflix
Ensi-ilta:  6. maaliskuuta 1966
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rasputin – riivattu (Rasputin, the Mad Monk) on Don Sharpin ohjaama ja Hammer Film Productionsin tuottama elokuva vuodelta 1966. Elokuvan pohjana on Grigori Rasputinin elämä, mutta on tarina on fiktiivinen. Rasputinia näyttelee Christopher Lee.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Christopher Lee  | … |  Rasputin   |
|  Barbara Shelley  | … |  Sonia   |
|  Richard Pasco  | … |  Dr. Zargo   |
|  Francis Matthews  | … |  Ivan   |
|  Suzanne Farmer  | … |  Vanessa    |
Santalin kieli

| Santali |
| --- | --- |
 Wikipedia kirjoitettuna ol chiki -kirjoitusjärjestelmällä.
Oma nimi:  Santali, mahali
Tiedot
Alue:   Intia  Bangladesh
Virallinen kieli:   Intia (Jharkhand, Länsi-Bengali)
Puhujia:  7,6 miljoonaa
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  ol chiki, bengalilaiset aakkoset, orijalainen kirjaimisto, latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Austroaasialaiset kielet
Kieliryhmä:  Mundakielet
ISO 639-3:  sat
 Ohje 
Santalin kieli on mundakieliin kuuluva austroaasialainen kieli Kaakkois-Aasiassa. Sen puhujia on noin 7,6 miljoonaa ihmistä Intiassa, Bangladeshissa, Nepalissa ja Bhutanissa. Intiassa santali on yksi Intian 21 kansallisesta kielestä. Intiassa puhutaan eniten santalia Jharkhandin, Assamin, Biharin, Orissan, Tripuran ja Länsi-Bengalin osavaltioissa. Santalia puhuvat santhalit.
Santalille kehitettiin 1920-luvulla oma ol chiki -niminen aakkosto. Kieltä kirjoitetaan kuitenkin yhä yleisesti myös bengalilaisella, orijalaisella ja latinalaisella kirjaimistolla sekä devanagarilla.
Santalinkielisten kirjoittajien liitto onnittelee santalinkielisen Wikipedian perustajia konferenssissaan vuonna 2019.
Santali on ensimmäinen intialainen heimokieli, joka on saanut oman Wikipedian kieliversion omalla aakkostollaan. Ensimmäisenä santalinkielisenä radiojuontajana on marraskuusta 2017 alkaen toiminut Shikha Mandi..
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Bilabiaali | Alveolaari | Retrofleksi | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Klusiili | tavallinen | p | b | t | d | ʈ | ɖ | c | ɟ | k | g | ʔ |
| Klusiili | asp. | pʰ | bʰ | tʰ | dʰ | ʈʰ | ɖʰ | cʰ | ɟʰ | kʰ | gʰ |  |
| Nasaali | Nasaali | m | n | ɳ | ɲ | ŋ |  |
| Frikatiivi | Frikatiivi |  | s |  |  |  | h |
| Tremulantti | Tremulantti |  | r | ɽ |  |  |  |
| Lateraali | Lateraali |  | l |  |  |  |  |
| Approksimantti | Approksimantti | w ~ v |  |  | j |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaali

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i ~ ĩ |  | u ~ ũ |
| Puolisuppea | e | ə ~ ə̃ | o |
| Puoliavoin | ɛ ~ ɛ̃ |  | ɔ ~ ɔ̃ |
| Avoin |  | a ~ ã |  |
Lähde:
Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Ressun lukio

| Ressun lukio |
| --- | --- |
 Ressun julkisivu Lönnrotinkadun puolelta. Koulun edessä Elias Lönnrotin muistomerkki
Sijainti:  Kalevankatu 8–10, Helsinki
Koordinaatit:  60.1671°N, 24.9384°E
Tyyppi:  lukio
Perustettu:  1891
Rehtori:  Ari Huovinen
Luokat:  1–4 (lukio)
Opiskelijoita:  n. 890 (2022)
Verkkosivut
Ressun lukio on Helsingin keskustassa Kalevankadulla sijaitseva toisen asteen oppilaitos. Ressun lukiota pidetään yleisesti Suomen arvostetuimpien lukioiden joukossa.
Oppilaitoksen edeltäjä, Helsingin Suomalainen Reaalilyseo, perustettiin vuonna 1891 vastapainoksi latinan ja klassisten aineiden opetukseen keskittyneille oppikouluille, ja se on yksi Suomen vanhimpia suomenkielisiä oppikouluja. Vuonna 2022 lukiossa oli noin 890 opiskelijaa. Lukion rehtori on Ari Huovinen.
Lukion tontti rajoittuu toiselta puolelta Lönnrotinpuistikkoon, toiselta puolelta Kalevankatuun. Lönnrotinpuistikko on Lönnrotinkadun varrella Vanhaa kirkkoa vastapäätä sijaitseva pieni puistomainen aukio, jonka keskellä on Elias Lönnrotin patsas.
Oppilaitoksen historiaa

Oppilaitos perustettiin poikakouluna senaatin päätöksellä vuonna 1891 opettamaan reaaliaineita ja uusia kieliä aikaisemman latinaan painottuneen opetuksen sijaan. Koulu muutti Normaalilyseon rehtorin virka-asunnosta omiin tiloihinsa nykyiselle paikalleen jo 1892 silloiselle Vladimirinkadulle (nykyinen Kalevankatu). Koulurakennus on pysynyt remonteista huolimatta nykyisen mallisena käytännössä jo vuodesta 1914.
Ennen toista maailmansotaa Ressussa käynnistyi ensimmäisenä Suomessa linja pitkää ranskaa opiskeleville. Sodan jälkeen oppilaitoksessa opiskeli enimmillään noin 800 oppilasta – oppilaitoksen koko historian aikana yhteensä 11 000. Ressu vaihtui vuoden 1978 syksyllä viimeisenä Suomessa poikakoulusta yhteiskouluksi; tällöin se myös siirtyi valtiolta Helsingin kaupungille. Vuoden 1987 syksystä koulu oli mukana luokattoman lukion kokeilussa ja vuoden 1989 syksystä lähtien on koulussa toteutettu syvää lukion tuntijaon valinnaistamiskokeilua.
Nimi Ressu on alkujaan oppilaiden keksimä slanginimi, joka oli väännös koulun alkuperäisestä nimestä Helsingin Suomalainen Reaalilyseo. Vuonna 1914 pudotettiin koulun nimestä pois Reaali-sana ja vuonna 1950 Suomalainen-sana. Oppilaitoksen nimi oli vuosien 1950–1977 ajan Helsingin lyseo. Jo kauan yleisesti käytetty nimi Ressu virallistettiin vuonna 1977, kun Helsingissäkin siirryttiin peruskouluun. Tämän jälkeen vanhassa oppikoulurakennuksessa toimivat Ressun yläaste ja Ressun lukio. Vuonna 1995 yläaste yhdistyi Lapinlahden ala-asteen kanssa Ressun peruskouluksi, joka sijaitsee Lapinlahdenkadulla.
Nykyään valtaosa (noin kaksi kolmasosaa) koulun oppilaista on tyttöjä. Ressussa ilmestyy myös koulun oma lehti "Pärskeitä".
Tammikuussa 2018 Ressun lukio siirtyi Lehtikuusentielle Meilahteen koulun perusparannuksen vuoksi. Ressu palasi Kalevankadulle tammikuussa 2020.
Oppilaitoksen historiaa > Sijoittuminen vertailuissa

| Vuosi | KA-raja (lukio) | Pisteraja, max>  20 pistettä (IB-linja) |
| --- | --- | --- |
| 2000–2001 |  9,09 | — |
| 2001–2002 |  9,18 | — |
| 2002–2003 |  9,09 |  15,23 |
| 2003–2004 |  9,18 |  16,09 |
| 2004–2005 |  9,11 |  16,24 |
| 2005–2006 |  9,18 |  15,06 |
| 2006–2007 |  9,21 |  15,26 |
| 2007–2008 |  9,31 |  14,86 |
| 2008–2009 |  9,23 |  14,85 |
| 2009–2010 |  9,38 |  14,75 |
| 2010–2011 |  9,33 |  15,09 |
| 2011–2012 |  9,29 |  15,85 |
| 2012–2013 |  9,42 |  13,78 |
| 2013–2014 |  9,17 |  14,71 |
| 2014–2015 |  9,50 |  15,40 |
| 2015–2016 |  9,50 |  15,32 |
| 2016–2017 |  9,33 |  14,22 |
| 2017–2018 |  9,42 |  15,22 |
| 2018–2019 |  9,31 |  15,10 |
| 2019–2020 |  9,38 |  13,28 |
| 2020–2021 |  9,69 |  8,91 |
| 2021–2022 |  9,50 |  8,92 |
| 2022–2023 |  9,67 |  9,17 |
| 2023–2024 |  9,69 |  9,42 |
Ressun keskiarvoraja on Helsingin ja Suomen lukioiden korkeimpia – vuonna 2023 9,69. MTV3:n vuodesta 2002 julkaisemassa lukiovertailussa Ressu on sijoittunut joka vuosi kärkikaksikkoon.
Kansainvälisyys

Vuonna 2002 Ressussa aloitti kansainvälinen International Baccalaureate -linja. Ensimmäiset IB:läiset valmistuivat vuonna 2005. Ressun lukiolla on paljon yhteyksiä muiden maiden oppilaitoksiin. Yhteistyökouluja on Kiinassa, Venäjällä, Saksassa, Ranskassa, Isossa-Britanniassa ja Virossa. Ressun lukio on samalla myös Suomen lukioiden Kiina-koordinaattori. Ressussa käy paljon arvovaltaisia vieraita muista maista ja ministeritason vierailijoita on käynyt muun muassa Saksasta, Kiinasta, Etelä-Koreasta, Skotlannista, Belgiasta ja Venäjältä.
Vuoden Ressut

Ressun lukion perinneyhdistys Ressut ry on vuodesta 1996 valinnut vuoden Ressun. Ressut ry:n hallitus voi valita vuoden Ressuksi henkilön, joka on erityisen ansiokkaasti toiminut Ressun lukion hyväksi.
1996 Nina Hyvärinen, primaballerina
1997 Jaakko Kalela, tasavallan presidentin kansliapäällikkö
1998 Risto Alapuro, sosiologian professori
1999 Hannu Ahjopalo, toimitusjohtaja
2000 Ele Alenius, valtiotieteen tohtori
2001 Jarkko Hautamäki, erityispedagogiikan professori
2002 Olavi Heinonen, oikeustieteen tohtori
2003 Pentti Siltanen, lääketieteen professori
2004 Pekka Gronow, dosentti
2005 Hannu Raittila, kirjailija
2006 Harri Dahlström, ylitarkastaja
2007 Jan Klenberg, amiraali
2008 Jorma Eloranta, vuorineuvos
2009 Jukka Kuoppamäki, laulaja
2010 Sami Garam, kokki
2011 Kaarlo Tuori, oikeustieteen professori
2012 Johannes Koroma, pääkonsuli
2013 Heikki Räisänen, emeritusprofessori
2014 Laura Räty, apulaiskaupunginjohtaja
2015 Riku Rantala ja Tuomas Milonoff, toimittajat
2016 Timo Esko, korkeimman oikeuden presidentti
2017 Markku Kaste, neurologian emeritusprofessori
2018 Juuso Salokoski, pankkiiri ja tietokirjailija
2019 Ulla Tapaninen, dosentti
2020 Ari Huovinen, rehtori ja Veli-Pekka Lehtinen, virkaatekevä apulaisrehtori
2021 Seppo Lindblom, entinen ministeri ja pankinjohtaja
2022 Katri Saarikivi, aivotutkija
2023 Siri Chilazi, tasa-arvotutkija Harvardin yliopistossa
2024 Anssi Peräkylä, sosiologian professori
Lähde:
Kirjallisuutta

Helsingin Suomalainen Realilyseo 1891–1916. Muistojulkaisu jonka 25-vuotisjuhlaan ovat toimittaneet nykyiset opettajat ja entiset oppilaat.  Helsinki:  Lilius & Hertzberg Osakeyhtiö, 1916.
Helsingin Lyseo ”Ressu” 1891–1951.  Helsinki:  Oy Tilgmannin Ab kirjapaino, 1951.
Stadin kundit koulutiellä. Helsinkiläisiä koulupoikia vuosisadan vaihteessa.  Porvoo:  Werner Söderström Osakeyhtiö, 1966.
Tyyri, Jouko (toim.): Helsingin Suomalainen Realilyseo Ressu 1891–1991. Satavuotiskirja.  Ressun 100-vuotisjuhlatoimikunta, 1991.
Salokoski, Juuso (toim.): Opin portaat. Ressu 125 vuotta. Juhlakirja ja vuosien 1951–1976 oppilasmatrikkeli sekä täydentäviä tietoja vuoden 1951 matrikkeliin.  Helsinki:  Eslok ry., 2016.  ISBN 978-952-93-6684-2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ressun lukio Wikimedia Commonsissa
Lukion kotisivut
Lukion opiskelijakunnan hallituksen kotisivut
Ressut ry:n kotisivut
Salve (kirja)

| Salve 120-vuotias merimieskapakka Helsingin Hietalahdessa |
| --- | --- |

Kirjailija:  Sakari Nupponen
Kuvittaja:  Jaakko Kahilaniemi ja arkistokuvat
Kansitaiteilija:  Jaana Tarsa
Kieli:  suomi
Genre:  tietokirja
Kustantaja:  Siltala
Julkaistu:  2017
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  136
ISBN:  978-952-234-458-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Salve – 120-vuotias merimieskapakka Helsingin Hietalahdessa on Sakari Nupposen kirjoittama kirja helsinkiläisestä ravintolasta Salvesta. Kirja on ilmestynyt vuonna 2017, ja sen on kustantanut Siltala.
Kirja kertoo ravintolan historian siitä alkaen, kun se perustettiin vuonna 1897 kioskina. Alkuvaiheista ei juuri ole tietoja, edes kioskin omistajaa ei tiedetä, joten kirja lähtee varsinaisesti liikkeelle vuodesta 1927, jolloin Hietalahdenranta 11:een valmistui rakennus, johon Salve muutti ja aloitti toimintanta kahvilana. Kirja kattaa Salven vaiheet aina siihen asti, kun ravintola siirtyi syksyllä 2016 uuteen osoitteeseen Hietalahdenranta 5:een satama-altaan toiselle puolelle.
Kirja ei kerro syvemmin Salven muuton taustoista, siitä kuinka taloyhtiö uskoi voivansa vuokrata ravintolan toiselle yritykselle, kun tosiasiassa se saattoi vuokrata vain liiketilan.
Kirjan mukaan ravintola oli alamaissa ja lähellä konkurssia 1990-luvun alussa laman aikaan, mutta nousu alkoi uuden ravintolapäällikön Jatta Heinon ansiosta. Silloin ravintolan ilme siistiytyi vanhasta merimieskapakasta nykyiseen muotoon, ja sen tavaramerkiksi tulivat silakat.
Kirjassa on runsas kuvitus, mutta kuvatekstit ovat erikseen kirjan lopussa, jossa on myös henkilöhakemisto.
Aiheesta muualla

Kirjan esittely, s. 34[vanhentunut linkki] Siltala Publishing (pdf)
Tiina Vahtera: 120-vuotias ravintolalegenda Salve on palvellut herrat ja duunarit ja nähnyt kolme sotaa, Is.fi, Ruokala 24.4.2017
Marketta Karjalainen, Taiteilijat herättivät Salven henkiin, Helsingin Uutiset 24.4.2017
Salvest

AS Salvestin tuotantorakennus Tartossa.
AS Salvest on vuonna 1993 tai 1994 perustettu Tartossa sijaitseva yritys, joka valmistaa ja myy elintarvikesäilykkeitä.
Tehtaan edeltäjä on 1946 perustettu Tartu Puu- ja aedviljatehas. Vuonna 1951 tehtaan nimeksi tuli Tartu Konservitehas. Nykyinen tuotantomuoto aloitettiin 1993..
AS Salvestin alue on noin 11 hehtaarin laajuinen, ja se työllistää 150–160 henkeä.
Aiheesta muualla

AS Salvest koduleht (Arkistoitu – Internet Archive)
Segercrantz

Segercrantz on sukunimi, jota käytetään Suomessa. Segercrantz on myös suomalainen aatelissuku (nro 136).  Yliluutnantti Johan Ekmanin (1675–1741) lapset aateloitiin kiitokseksi isänsä ansioista vuonna 1756. Eräs sukuhaara on introdusoitu uudelleen Ruotsin ritarihuoneeseen vuonna 1949 (nro 1973).
Nimen haltijoita:
Clas Robert Segercrantz (1808–1879), Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut tykistönkenraali, Fredrik Segercrantzin poika
Fredrik Segercrantz (1774–1813), kapteeni ja valtiopäivämies
Johan Gustaf Emil Segercrantz (1826–1901), sotilas ja virka- ja valtiopäivämies
Hjalmar Frithiof Segercrantz (1864–1928), kauppias ja valtiopäivämies, Johan Gustaf Emil Segercrantzin poika
Johan Segercrantz (1874–1953), pankinjohtaja ja taidemaalari, Johan Gustaf Emil Segercrantzin poika
Kristina Segercrantz (s. 1950), kuvataiteilija
Mårten Segercrantz (1682–1758), valtiopäivämies
Mårten Segercrantz (1941–2018), sulkapalloilija ja hammaslääkäri
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Senez

| Senez |
| --- | --- |
 Cathédrale Notre-Dame-de-l'Assomption
 vaakuna
 Senez
 Koordinaatit: 43°54′52″N, 6°24′28″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Provence-Alpit-Riviera
Departementti:  Alpes-de-Haute-Provence
Arrondissementti:  Digne-les-Bains
Väkiluku:  160
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Senez on kunta Kaakkois-Ranskassa Alpes-de-Haute-Provencen departementissa Provence-Alpit-Rivieran alueella. Kunnan nähtävyys on katedraali Notre-Dame-de-l'Assomption, jossa on sisustuksena Aubussonin tapetteja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Senez Wikimedia Commonsissa
San Marinon Grand Prix 2001

|  San Marinon Grand Prix 2001  |
| --- | --- |
 4. osakilpailu 17 osakilpailusta kaudella 2001. 

Päivämäärä:  15. huhtikuuta 2001
Sijainti:  Autodromo Enzo e Dino Ferrari, Imola, Emilia-Romagna, Italia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4 933 km
Kilpailun pituus:  62 kierrosta, 305,609 km
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   David Coulthard   (McLaren-Mercedes)
Paaluaika:  1.23,054
Palkintokoroke
Voittaja:   Ralf Schumacher   (Williams)
Toinen:   David Coulthard   (McLaren-Mercedes)
Kolmas:   Rubens Barrichello   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Ralf Schumacher   (Williams)
Kierrosaika:  1.25,524 (kierroksella 27)
San Marinon Grand Prix 2001 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 15. huhtikuuta 2001 Imolan radalla Italiassa. Kilpailun voitti Williamsilla ajanut Ralf Schumacher, jolle voitto oli kauden ja koko uran ensimmäinen. Schumacher ajoi myös nopeimman kierroksen ajalla 1.25,524 (kierroksella 27).
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 5 |  Ralf Schumacher | Williams-BMW | 62 | 1.30.44,817 | 3 | 10 |
| 2 | 4 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 62 | + 4,352 | 1 | 6 |
| 3 | 2 |  Rubens Barrichello | Ferrari | 62 | + 34,766 | 6 | 4 |
| 4 | 3 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 62 | + 36,315 | 2 | 3 |
| 5 | 12 |  Jarno Trulli | Jordan-Honda | 62 | + 1.25,558 | 5 | 2 |
| 6 | 11 |  Heinz-Harald Frentzen | Jordan-Honda | 61 | + 1 krs. | 9 | 1 |
| 7 | 16 |  Nick Heidfeld | Sauber-Petronas | 61 | + 1 krs. | 12 |   |
| 8 | 9 |  Olivier Panis | BAR-Honda | 61 | + 1 krs. | 8 |   |
| 9 | 22 |  Jean Alesi | Prost-Acer | 61 | + 1 krs. | 14 |   |
| 10 | 15 |  Enrique Bernoldi | Arrows-Asiatech | 60 | + 2 krs. | 16 |   |
| 11 | 19 |  Luciano Burti | Jaguar-Cosworth | 60 | + 2 krs. | 15 |   |
| 12 | 8 |  Jenson Button | Benetton-Renault | 60 | + 2 krs. | 21 |   |
| Kesk. | 20 |  Tarso Marques | Minardi-European | 50 | Moottori | 22 |   |
| Kesk. | 6 |  Juan Pablo Montoya | Williams-BMW | 48 | Kytkin | 7 |   |
| Kesk. | 18 |  Eddie Irvine | Jaguar-Cosworth | 42 | Moottori | 13 |   |
| Kesk. | 7 |  Giancarlo Fisichella | Benetton-Renault | 31 | Moottori | 19 |   |
| Kesk. | 10 |  Jacques Villeneuve | BAR-Honda | 30 | Moottori | 11 |   |
| Kesk. | 23 |  Gaston Mazzacane | Prost-Acer | 28 | Moottori | 20 |   |
| Kesk. | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 24 | Jousitus | 4 |   |
| Kesk. | 17 |  Kimi Räikkönen | Sauber-Petronas | 17 | Ohjauksen särkymisestä johtunut ulosajo | 10 |   |
| Kesk. | 14 |  Jos Verstappen | Arrows-Asiatech | 6 | Pakosarja | 17 |   |
| Kesk. | 21 |  Fernando Alonso | Minardi-European | 5 | Jarrut | 18 |   |
Muuta

Paalupaikka: David Coulthard – 1.23,054
Ralf Schumacherin 1. voitto.
BMW 10. voitto.
Williams-BMW-yhteistyön ensimmäinen voitto.
Mercedes-moottorin 40. paalupaikka
Bridgestonen 50. paalupaikka
Luciano Burtin viimeinen kilpailu Jaguarilla.
Gaston Mazzacanen uran viimeinen kilpailu.
Reto Schäppi

| Reto Schäppi |
| --- | --- |
 ZSC Lionsin Schäppi ja EV Zugin Emanuel Peter (vasemmalla).
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. tammikuuta 1991 (ikä 33) Horgen, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  195 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  ZSC Lions
Sarja:  National League A
Pelinumero:  19
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2010–
Aik. seurat:  GCK Lions (NLB)
Reto Schäppi (s. 27. tammikuuta 1991 Horgen, Sveitsi) on sveitsiläinen jääkiekkoilija, joka pelaa National League A -joukkue ZSC Lionsissa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Schäppi on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta osaa pelata myös laidassa. Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan hän on pelityyliltään kahden suunnan sentteri, jonka vahvuuksiin kuuluu kädet, koko ja laitaväännöt. Schäppin tulisi kuitenkin lisätä aggressiivisuutta.
Ura > Seuraura

Schäppi on EHC Wallisellenin kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin ZSC Lionsiin, jonka U17-junioreiden paras pistemies ja maalintekijä Schäppi oli kaudella 2006–2007 tehoilla 17+11=28. Hän voitti Elite Novizenin mestaruuden vuonna 2008. A-juniorivuotensa Schäppi pelasi GCK Lionsissa, jossa hän voitti Elite Jr. A:n mestaruuden vuosina 2008, 2010 ja 2011. Schäppi debytoi miesten peleissä 16-vuotiaana kaudella 2007–2008, jolloin hän pelasi yhden ottelun Sveitsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Nationalliga B:ssä. GCK Lionsin miesten joukkueessa Schäppi debytoi seuraavalla kaudella 2008–2009, jossa NLB:n tulokaskausi toi 33 runkosarjaottelussa tehot 2+8=10.
Kaudella 2010–2011 Schäppi nousi ZSC Lionsin National League A -joukkueeseen, jonka kanssa hän teki kevääseen 2013 ulottuvan jatkosopimuksen joulukuussa 2010. Schäppi pelasi joukkueessa kauden aikana 31 runkosarjaottelua tehopistein 2+3=5 sekä viisi playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Seuraavan kauden 2011–2012 päätteeksi hän voitti Sveitsin-mestaruuden. Helmikuussa 2012 Schäppi pidensi sopimustaan kahdella vuodella kevääseen 2015 saakka. Kaudella 2013–2014 hän teki NLA:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 10+13=23. Schäppi voitti kauden päätteeksi taas Sveitsin-mestaruuden. Tammikuussa 2014 hän pidensi sopimustaan taas yli vuoden ennen sen päättymistä kahdella vuodella kevääseen 2017 saakka.
Schäppi eteni kaudella 2014–2015 ZSC Lionsin kanssa NLA:n finaaleihin saakka, mutta Sveitsin-mestaruuden vei kuitenkin HC Davos otteluvoitoin 4–1. Kaudella 2015–2016 hän voitti Sveitsin Cupin. Kaudella 2017–2018 Schäppi nousi ZSC:n varakapteeniksi.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Sveitsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tanska 2018 | jääkiekko |  |
Schäppi edusti Sveitsiä Pyeongchangin olympiakisoissa 2018. MM-kilpailuissa hän on edustanut maataan viidesti. Hän oli voittamassa MM-hopeaa vuoden 2018 MM-turnauksessa. Schäppi teki A-maajoukkuedebyyttinsä Deutschland Cupissa 8. marraskuuta 2013 Münchenissä turnauksen isäntäjoukkue Saksaa vastaan. Hän keräsi ottelussa myös yhden kahden minuutin jäähyn koukkaamisesta. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Schäppi teki seuraavassa ottelussa 9. marraskuuta 2013 ylivoimalla Yhdysvaltoja vastaan. Hän on kuulunut myös A-maajoukkueen kapteenistoon.
Schäppi pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2010 ja 2011, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän toimi Sveitsin varakapteenina. Schäppi pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009, joista jälkimmäisessä turnauksessa hän jakoi Sveitsin sisäisen pistepörssin voiton Nino Niederreiterin kanssa tehoilla 3+3=6. Schäppi pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuosina 2007 ja 2008. Hän pelasi myös World Junior A Challengessa vuonna 2010, jolloin Schäppi voitti pronssia. Hän on toiminut myös Sveitsin alle 19-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina.
Muuta

Schäppin pikkuveli Nino pelaa Sveitsin 1. Ligaa EHC Wetzikonissa.
Rayappu Joseph

Rayappu Joseph (tamiliksi இராயப்பு யோசப், Irāyappu Yōcap; 16. huhtikuuta 1940 – 1. huhtikuuta 2021) oli srilankalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. joulukuuta 1967 ja nimitettiin Mannarin hiippakunnan piispaksi 6. heinäkuuta 1992. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Thomas Savundaranayagam, jota avustivat François Robert Bacqué ja Nicholas Marcus Fernando.
Rasputin (täsmennyssivu)

Rasputin voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Henkilöt

Grigori Rasputin, (1869–1917) venäläinen mystikko ja parantaja
Valentin Rasputin (1937–2015), venäläinen kirjailija
Muita

"Rasputin", Boney M -yhtyeen kappale
Rasputin, (Rasputin and the Empress), Richard Boleslawskin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1933
Rasputin – riivattu, (Rasputin, the Mad Monk), Don Sharpin ohjaama brittiläinen elokuva vuodelta 1966
Rasputin, Einojuhani Rautavaaran ooppera.
Rasputin, ranskalainen elokuva vuodelta 2011
Rasputin, Tampereen yliopiston teekkarien laulukirja