stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kolumbian vaakuna

Kolumbian vaakuna
Kolumbian vaakuna on Kolumbian kansallinen tunnus lipun, moton ja hymnin ohella. Vaakuna hyväksyttiin maan viralliseksi tunnukseksi 9. toukokuuta 1834.
Vaakuna on jaettu kolmeen osaan. Ylimmässä osassa on sinisellä pohjalla kultainen granaattiomena viitaten Uuteen-Granadaan, jolla nimellä maa tunnettiin 1800-luvulla. Granaattiomenan molemmin puolin on runsaudensarvi, joista oikeanpuoleisessa on kulta- ja hopearahoja, vasemman puoleisessa eksoottisia hedelmiä. Nämä sarvet kuvaavat Kolumbian maaperän rikkauksia ja yltäkylläisyyttä. Keskimmäisessä kentässä on platinanvärisellä pohjalla kultainen keppi, jonka päässä on fryygialaismyssy symboloiden tasavaltaa. Alimmaisessa kentässä on Panamankannas ja kaksi laivaa, joiden purjeet on avattu. Toinen laiva on Tyynellämerellä, toinen Atlantilla symboloiden Kolumbian olevan Etelä-Amerikan ainoa valtio, jolla on rantaviivaa sekä Tyynellämerellä että Atlantilla. Avatut purjeet symboloivat maailmankauppaa. Vaakunan yläpuolella on vapauden symboli andienkondori suussaan laakeriseppele ja kynsissään nauha, johon on kirjoitettu Kolumbian motto Libertad y Orden, Vapaus ja Järjestys
Etelä-Amerikan vaakunat
| --- | --- |
Vaakunat:   Argentiina  Bolivia  Brasilia  Chile  Ecuador  Guyana  Kolumbia  Paraguay  Peru  Suriname  Uruguay  Venezuela 
Itsehallintoalueet:   Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret  Falklandinsaaret 
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Armoiries_de_la_Colombie
King of the Cage

King of the Cage (KOTC) on Etelä-Kaliforniasta lähtöisin oleva vapaaotteluorganisaatio. Sen aloitti Terry Trebilcock vuonna 1998. KOTC on järjestänyt vapaaottelutapahtumia pääasiassa yhdysvaltalaisissa kasinoissa.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
KOTC:n ottelut Sherdog.com:ssa
Konstantin Malofejev

| Konstantin Malofejev> Константи́н Вале́рьевич Малофе́ев |
| --- | --- |
 Konstantin Malofejev vuonna 2020.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. heinäkuuta 1974 (ikä 50) Puštšino, Moskovan alue
Kansalaisuus:  Venäjä
Ammatti:  investointipankkiiri ja poliitikko
Aiheesta muualla
Konstantin Valerjevitš Malofejev (ven. Константи́н Вале́рьевич Малофе́ев; s. 3. heinäkuuta 1974 Puštšino, Moskovan alue) on venäläinen investointipankkiiri ja isänmaallinen poliitikko. Hän nousi 2010-luvulla Vladimir Putinin lähipiiriin. Malofejev tunnetaan osallistumisestaan ortodoksikirkon tukemiseen muun muassa hyväntekeväisyydessä. Hän on joutunut liiketoimiensa vuoksi myös poliisitutkintojen ja syytösten kohteeksi, mutta on aina vapautettu syytteistä. Perinteisen kansallismielinen Mafofejev on kannattanut tiukempaa Internet-sensuuria ja Ukrainan hallituksen mukaan hän on tukenut Ukrainan kapinallisia.
Niin sanotun Surkovin vuodon mukaan Malofejevin esikunta olisi kertonut aiemmalle Kremlin pääideologille Vladislav Surkoville, ketä Ukrainan venäläismeliseen hallintoon voisi kuulua. Näistä yksi oli Igor Girkin, joka oli ollut aiemmin töissä Malofejevillä. Malofejevia on epäilty jopa vuoden 2014 Ukrainan operaation päästrategiksi: joka tapauksessa hän oli sen keskeisin rahoittaja. Malofejev on itse kiistänyt syytteet siitä, että olis rahoittanut Itä-Ukrainan separatismia.
Novaja Gazeta -lehden julkaiseman artikkelin mukaan Malofejev oli luomassa Venäjän Ukraina-muistiota, jonka mukaan Venäjä aikoi toimia Ukrainassa jo ennen Maidanin vallankumousta.
Malofejev on vuonna 2015 toimintansa aloittaneen televisiokanava Tsargradin päätuottaja ja -omistaja. Televisiokanava lopetti lähetykset jo vuonna 2017 mutta jatkoi Internetissä.
Venäjän FSB kertoi maaliskuussa 2023 estäneensä Malofejeviin kohdistuneen murhayrityksen. Valvontakameranauhoilla nähdään mies asentamassa Malofejevin auton pohjaan laatikkoa, joka myöhemmin poistettiin pommirobotin avulla. FSB:n mukaan teon taustalla on Ukrainan puolella taisteleva venäläisten äärioikeistolaisten ryhmä Venäjän vapaaehtoisjoukot, jota johtaa Denis Nikitin. Nikitinin väitetään toimineen Ukrainan SBU:n käskystä.
Venäjän ulkoministeriö on kytkenyt yrityksen osaksi sarjaa toimittajia ja mediaa vastaan käytyä terrorikampanjaa, joka osana pommeilla tapettiin Darja Dugina ja Vladlen Tatarski ja Zahar Prilepinia vastaan tehtiin autopommi-isku.
Kolyšlein piiri

Kolyšlein piiri (ven. Колышлейский район) on kunnallinen itsehallintoalue Penzan alueella Venäjällä. Vuonna 1928 perustetun piirin pinta-ala on 1 684,7 km². Asukkaita on 26 400 henkeä. Heistä 90% on venäläisiä. Lisäksi piirissä asuu mm. mordvalaisia, tataareja ja ukrainalaisia.
Kolyšlein piiri sijaitsee Penzan alueen eteläisessä osassa. Etelässä  se rajoittuu Saratovin alueeseen, lounaassa Serdobskin piiriin, luoteessa Kamenskin piiriin, idässä Penzan piiriin ja kaakossa Maloserdobinskin piiriin. Kolyšlein piirin pinnanmuodostus on alankoa. Alueen läpi virtaavat Hopjor ja Kolyšlen -joet.
Piiriin kuuluu Kolyšlein taajama (kaupunkikunta) ja 17 maalaiskuntaa. Hallinnollinen keskus on Kolyšlein taajama, josta on 71 km alueen pääkaupunkiin Penzaan.
Seudun pääelinkeinoja ovat maatalous ja teollisuus. Alueen kolme tehdasta tuottavat kulutustavaroita, kuten tarvikkeita ruostumattomasta teräksestä ja nahkatuotteita. Teollisuustuotteiden tuotanto muodostaa 75,3 miljoonaa ruplaa. Alueella on myös paljon pk-yrityksiä. Kolyšlein piirin läpi kulkee maantie sekä rautatie.
Kolyšlein piirissä toimii 6 esikoulua, 21 yleissivistävää koulua (12 keskikoulua ja 9 peruskoulua) ja kaksi täydennyskoulutuskeskusta. Piirissä on myös kulttuurin ja taiteen laitoksia, kuten museo, kirjasto sekä lasten taidekoulu. Alueella on 26 arkeologista, kulttuurista sekä historiallista muistomerkkiä, joista yksi on omistettu suuressa isänmaallisessa sodassa kuolleille, sekä entinen 1800-luvun lopulla perustettu Skrjabinski-Voznesenskin nunnaluostari.
Aiheesta muualla

Kolyšenskin piiri Penzan alueen tietosanakirjassa[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Kolyvan (Novosibirskin alue)

| Kolyvan (Novosibirskin alue) Колывань |
| --- | --- |
 Aleksander Nevskij-kirken i Kolyvan, 2005
 fiKolyvan (Novosibirskin alue) 
 55°18′00″N, 82°43′59″E 
Aikavyöhyke:  Krasnojarskin aika
Väkiluku 1959, 1970, 1979, 1989, 2002, 2007, 2009, 2010, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2019, 2020 ja 2021:  6 775 , 8 762 , 8 992 , 10 589 , 10 947 , 10 584 , 10 711 , 11 842 , 11 999 , 12 140 , 12 305 , 12 460 , 12 513 , 12 429 , 12 371 , 12 285 , 12 289  ja 12 585 
 admkolyvan.nso.ru 
Kolyvan (ven. Колыва́нь) on kaupunkimainen taajama Novosibirskin alueella Venäjällä. Vuonna 2020 siellä oli 12 289 asukasta. Kolyvan sijaitsee 45 kilometrin päässä Novosibirskistä. Kaupunki on Kolyvanin alueen hallintokeskus. Kolyvan on perustettu vuonna 1797.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolyvan (Novosibirskin alue) Wikimedia Commonsissa
Сайт Администрации Колыванского района
Описание герба Колывани
Фотографии Колывани, сделанные новосибирским блогером
Kobolttimonarkki

| Kobolttimonarkki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Monarkit Monarchidae
Suku::  Tyynenmerenmonarkit Myiagra
Laji::  atra
Kaksiosainen nimi
 Myiagra atra  Meyer, 1874 
Katso myös
   Kobolttimonarkki Wikispeciesissä   Kobolttimonarkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kobolttimonarkki (Myiagra atra) on monarkkien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kobolttimonarkkia tavataan Indonesiassa. Lajin levinneisyysalue on hyvin pieni ja sen populaation arvellaan olevan pieni. Se on luultavasti vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, ja laji on luokiteltu silmälläpidettäväksi.
Keskeneräinen sinfonia (albumi)

| Keskeneräinen sinfonia Leevi and the Leavings |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2004 (CD + DVD)
 Tyylilaji: suomirock
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus Oy
Listasijoitukset
  6. (37/2004)
Leevi and the Leavingsin muut julkaisut
| Hopeahääpäivä 2003 | Keskeneräinen sinfonia 2004 | Matkamuistoja – kaikki singlet 1978–2003 2008 |
Keskeneräinen sinfonia on Leevi and the Leavingsin vuonna 2004 julkaistu tuplakokoelma-albumi, joka jäi samalla yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi. Tuplalevyllä on myös DVD-osio sekä mukana on yksi ennenjulkaisematon kappale vuodelta 1980, ”Haloo!”.
Kappaleet

Henry VIII: Tanssi poissaoleville ystäville – 2.35
Tyttö jota rakastan – 2.53
Ei tytöt sitä tietää saa – 1.42
Toiveunta – 3.57
Tallinnan laivalla – 3.21
Hevosella Helsinkiin – 2.14
Kissanpentu – 3.52
Mitä sä meinaat? – 3.31
Mene pois – 2.58
Mitä mä niillä teen? – 3.41
Haloo! – 2.41
Vanha koulukuva – 3.30
Hubaa habaa – 2.02
Pikku prinsessa – 3.42
Taivas on Taunuksen takapenkillä – 2.55
Hey Come On (Ei voi mitään) – 4.48
Sateisena päivänä – 3.24
Pikkutyttö – 2.56
Käsipohjaa – 3.17
Nigger Jonas (Palkkionmetsästäjä) – 2.32
Liikaa sanoja – 3.23
Surumetsien talvimorsian – 3.24
Myöhemmin – 0.47
DVD

Dokumentti Gösta Sundqvistista
Musiikkivideot ja TV-esiintymiset seuraavista kappaleista:
Laura Jenna Ellinoora Alexandra Camilla Jurvanen
Tuhlaajapoika
Vanha koulukuva
Rakkauden työkalu
Amalia
Palava rakkaus
Pohjois-Karjala
Raparperitaivas
Tikapuut taivaaseen
Poika nimeltä Päivi
Pohjoisen taivaan alla
Elämä ikkunan takana
Teuvo, maanteiden kuningas
Turkmenialainen tyttöystävä
Valokuvia
Yhtyeen diskografia
Yhtyeen historia
Kokoonpano

Gösta Sundqvist – laulu, kitara, puhallinsoittimet
Risto Paananen – kitara, basso, taustalaulu
Juha Karastie – kitara, basso
Niklas Nylund – rummut, lyömäsoittimet
Reijo Inna – rummut
Markku Mattila – rummut
J. D. Leivo – rummut
Jari Malinen – koskettimet
Arvostelut

Leffatykki:
Soundi:
Aiheesta muualla

Komulainen, Matti: Laulut tulivat Gösta Sundqvistin luo. Turun sanomat 4.9.2004.
Savolainen, Jukka L.: Keskeneräinen sinfonia (Arkistoitu – Internet Archive). Smackthejack.net 11.10.2013.
Leevi and the Leavings
| --- | --- |
Studioalbumit:   Suuteleminen kielletty  Mies joka toi rock ’n’ rollin Suomeen  Kadonnut laakso  Raha ja rakkaus  Perjantai 14. päivä  Häntä koipien välissä  Musiikkiluokka  Varasteleva joulupukki  Raparperitaivas  Turkmenialainen tyttöystävä  Rakkauden planeetta  Käärmenäyttely  Kerran elämässä  Bulebule  Onnen avaimet  Hopeahääpäivä 
EP:t:   Jos taivaalta sataisi rahaa 12″  Joulutarinoita 12″  Pikku prinsessa 12″ 
Valikoidut singlet:   Mitä kuuluu, Marja-Leena? / Rakas Annika…  Sadan vuoden yksinäisyys  Nuoret miljonäärit  Muotitietoinen / Ei tytöt sitä tietää saa  Pojat tanssimaan / Onnelliset  Kyllikki / Jos taivaalta sataisi rahaa  Poika nimeltä Päivi / Hannu ja Kerttu  Kerro terveiset lapsille / Pohjois-Karjala (Skandinavia Mix)  Rin Tin Tin / Mäyrä  Teuvo, maanteiden kuningas / Pimeä tie, mukavaa matkaa  Sopivasti lihava / Pimeä tie, mukavaa matkaa  Amalia / Elina, mitä mä teen?  Isojen tyttöjen yö / Jos Helsinki on kaunis  Unelmia ja toimistohommia / Pihlajankukka  Raparperitaivas / Miranda  Jossain on kai vielä joulu / Elämä ikkunan takana  Tikapuut taivaaseen / Paskaa lapsille  Pohjoisen taivaan alla / Kuudentoista vuoden yhtäjaksoinen sade / Muurahaisen munat  Turkmenialainen tyttöystävä / Kyyhkynen ja kyykäärme  Vasara ja nauloja / Sunnuntaiksi San Fransiscoon  Itkisitkö onnesta? / Vakosamettihousuinen mies  Lähtölaskenta pieneen sydämeen / Tuhlaajapoika  Laura Jenna Elli Noora Aleksandra Camilla Jurvanen / Matkalla Motowniin  Ihan tavalliset tennissukat / Ihanasti sanottu 
Kokoelmat:   Leevi and the Leavings  Salaiset numerot  Unelmia ja toiveita  Menestyksen salaisuus  Leevi and the Leavings – Suomen parhaat  Lauluja rakastamisen vaikeudesta  20 suosikkia – Itkisitkö onnesta  Keskiviikko… 40 ensimmäistä hittiä  Torstai… 40 seuraavaa hittiä  Stereogramofoni – Sinkkuelämää vuosien varrelta  Keskeneräinen sinfonia  Matkamuistoja – kaikki singlet 1978–2003 
Videotallenteet:   Mediakomppania: Dokumentti Gösta Sundqvistista (1990) 
Kirjat:   Raparperitaivas  Cyrano ja hullu koira 
Muuta:   Diskografia  Luettelo kappaleista  Melkein vieraissa – Tribuutti Leevi and the Leavingsille
Kate Higgins

| Kate Higgins |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. elokuuta 1969 (ikä 55) Charlottesville, Virginia
Ammatti:  pianisti laulaja ääninäyttelijä
Muusikko
Tyylilajit:  jazz, gospel, rock, pop
Soittimet:  Piano
Levy-yhtiöt:  CD Baby
Aiheesta muualla
www.katehiggins.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Catherine Davis Higgins (s. 16. elokuuta 1969 Charlottesville, Virginia) on yhdysvaltalainen pianisti, laulaja ja ääninäyttelijä.
Elämäkerta

Higgins syntyi Charlottesvillessa, Virginiassa, mutta vietti lapsuutensa Alabaman Auburnissa, jossa hän sai kiinnostuksensa musiikkiin ja erityisesti pianoon. Higgins aloitti pianon soittamisen kuusivuotiaana ja harjoitteli soittamista päivittäin. Esiinnyttyään Chicagossa laulamassa hänen äitinsä päätti rohkaista tytärtään entisestään ja high schoolin jälkeen Higgins opiskeli Auburnin yliopistossa jazzmusiikkia muun muassa Bob Richardsonin kanssa. Valmistumisensa jälkeen hän muutti Los Angelesiin, jossa Higgins kuitenkin kohtasi ongelmia musiikin suhteen, koska koki liikaa paineita perheensä hokiessa hänen mahdollisuuksistaan suurmenestykseen. Liikojen paineiden vuoksi Higgins lopulta tyytyi esiintymään yökerhoissa ja ravintoloissa. Hän kuitenkin löysi musiikin nautintonsa uudestaan laulaen hymnejä ja gospelia. Higgins tallensi uudet kappaleensa kopioidakseen ne ystävilleen. Eräs ystävistä soitti kappaleita vankilassa, jossa hän näki eräiden vankien alkaneen itkeä kuunnellessaan Higginsin soittamia hymnejä. Musiikki oli rauhoittavaa ja se sai samalla Higginsin uran nousuun, jonka myötä hän on usein soittanut jazz- ja gospelmusiikkia sekä vaihtoehtoisesti rockia ja popmusiikkia. Tähän mennessä Higgins on julkaissut viisi albumia.
Hänen äitinsä oli nuorempana myös laulaja ja näyttelijä, joka esiintyi usein New Yorkissa.
Elämäkerta > Ääninäyttelijänä

Higgins päätyi musiikin lisäksi tekemään töitä ääninäyttelijänä 2000-luvun alussa. Hän aloitti ääniroolien tekemisen dubbaamalla animesarjoja ja tekemällä myös mainosjuontoja. Higgins tunnetaan parhaiten dubattuaan Sakura Harunoa Narutossa, Karin Kurosakia Bleachissa ja C.C.:tä Code Geassissa. Lisäksi Higgins on tehnyt useita äänirooleja videopeleihin, kuten Naruto: Ultimate Ninja, EverQuest II, Tales of the Abyss ja Project Sylpheed. Alkuperäisiä rooleja animaatioihin hän on tehnyt Animaliaan, sekä Marvel Comicsin animaatiosarjaan Wolverine and the X-Men. Higgins on myös nykyinen Sonic the Hedgehog-pelisarjan Tails-ketun ääni. Super Mario Odyssey -pelissä hän ääninäyttelee Paulinea.
Diskografia

Bigger Than Love (2007)
The Solid Rock (2007)
A Very Merry Christmas
Jazz Standards
Aiheesta muualla

Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kate Higgins Myspacessa (englanniksi)
Anime News Network
Kate Higgins Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kobolttikardinaali

| Kobolttikardinaali |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kardinaalit Cardinalidae
Suku::  Kobolttikardinaalit Cyanoloxia
Laji::  glaucocaerulea
Kaksiosainen nimi
 Cyanoloxia glaucocaerulea  (D'Orbigny & Lafresnaye, 1837) 
Katso myös
   Kobolttikardinaali Wikispeciesissä   Kobolttikardinaali Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kobolttikardinaali (Cyanoloxia glaucocaerulea) on kardinaalien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kobolttikardinaalia tavataan Argentiinassa, Brasiliassa, Paraguayssa ja Uruguayssa. Sitä on kuvattu harvinaiseksi, ja sen kannankehitys on laskeva. Lajin levinneisyysalue on kuitenkin suuri, eikä lajin uskota olevan vielä vaarassa, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Koigab

| Koigab |
| --- | --- |
 Koigab joenuomaa
Alkulähde:  Grootberg-vuoret lähellä Bergsigiä Kunenen alueella
Laskupaikka:  Atlantin valtameri
Maat:  Namibia
Pituus:  n. 130 km
Valuma-alue:  n. 2 400 km²
Koigab on joki Namibian Luurankorannikolla. Sen alkulähde on Grootberg-vuorilla lähellä Bergsigiä Kunenen alueella. Sen kaksi sivujokea ovat myös tuolla alueella, Gui-Tsawisib oikealla puolella ja Springbok-joki vasemmalla puolella. Koigabin valuma-alueen arvioidaan olevan 2 320–2 400 km².
Karjatalousopisto

Kuopion karjatalousopisto
Karjatalousopisto oli Kuopiossa vuosina 1920–1987 toiminut oppilaitos, joka antoi ainoana Suomessa opetusta karjatalouden ja karjanhoidon johtotehtäviin ja karjatalousteknikon tutkintoon. Se toimi vuodesta 1922 Kuopion Sepänkatu 9:ssä vuoden 1850 paikkeilla valmistuneessa ja opistoa varten laajennetussa kivitalossa, jossa on nyt Maanmittauslaitoksen toimitiloja.
Historiaa

Valtioneuvosto päätti 1919 perustaa karjatalousopiston johonkin Suomen maaseutukaupungeista. Valinta osui Kuopioon, jossa karjatalousopiston avajaisia vietettiin marraskuussa 1920. Opisto toimi aluksi yksityisenä, kunnes vuonna 1929 valtio tuli sen ylläpitäjäksi. Kuopion kasarmialueella aloitettu toiminta siirrettiin vuoden 1922 alusta Sepänkatu 9:n kiinteistöön, jossa se toimi lakkauttamiseensa 1987 saakka. Opistorakennuksen yhteydessä toimi oppilasasuntola ja -ruokala.
Varsinaisten opistokurssien ohella karjatalousopisto tarjosi erilliskursseja sekä tarkastuskarjakkokursseja. Karjatalousopisto koulutti Suomen ainoana oppilaitoksena karjatalousteknikoita.
Karjatalousopiston pitkäaikaisena johtajana 1926–1956 toimi maanviljelysneuvos Niilo I. Jokinen.
Vuonna 1971 opiston opetussuunnitelma muuttui yksivuotisesta kaksivuotiseksi.
Vuosina 1978-1987 rehtorina toimi Pentti Pöyhönen. Opisto lakkautettiin 1987.
Karjatalousopistoasetuksen säännökset

Karjatalousopistosta vuonna 1927 annetun asetuksen mukaan karjatalousopiston tarkoituksena oli kehittää neuvojia karjatalouden alalle sekä käytännöllisesti ja tietopuolisesti valmistautuneita karjatalouden hoitajia.
Karjatalousopistoasetuksen säännökset > Oppijaksot

Karjatalousopiston oppijakso käsitti 1970-luvun alkuun saakka 12 kuukautta kestävän harjoittelun opettajakunnan hyväksymässä karjatalossa sekä 12–14 kuukautta kestävän tietopuolisen oppijakson, johon kuului kahden kuukauden harjoittelu tarkoitukseen hyväksytyssä meijerissä. Oppilas, joka oli aiemmin suorittanut valvonnanalaisen harjoittelun, voitiin vapauttaa tästä harjoittelusta.
Karjatalousopistoasetuksen säännökset > Opetus

Yksivuotisen karjatalousopiston tietopuolinen oppijakso alkoi marraskuussa, ja siinä annettiin opetusta seuraavissa aineissa: kotieläinten jalostusopissa, karjan-, sian-, lampaan- ja siipikarjanhoito-opissa, ruokintaopissa, maitotalousopissa, karjatalousopissa ja lannan hoidossa sekä kotieläinten anatomiassa ja fysiologiassa, kotieläinten terveys- ja sairashoito-opissa, kemiassa, fysiikassa ja kasviopissa, kirjanpidossa sekä yhteiskunta- ja osuustoimintaopissa. Opetukseen voitiin myös sisällyttää yleistä kansalaissivistystä kohottavia aineita.
Karjatalousopistoasetuksen säännökset > Pääsyvaatimukset

Päästäkseen karjatalousopiston oppilaaksi hakijan tuli olla 18 vuotta täyttänyt ja esittää todistukset siitä, että hän on hyvämaineinen, ettei häntä vaivannut tarttuva tauti, että hänellä oli holhoojan suostumus, jos hän oli vajaavaltainen, ja että hän oli suorittanut joko keskikoulun oppimäärän tai tarkastuskarjakkokurssin ja lisäksi keskikoulun oppimäärän äidinkielessä, matematiikassa ja luonnontieteissä.
Aiheesta muualla

Matti Rautiainen ja Susanna Niiranen: Maanviljelysneuvos Niilo I. Jokinen (1885–1966). Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu (maksullinen). 20.5.2010. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Kobolttinaakka

| Kobolttinaakka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Varikset Corvidae
Suku::  Sininaakat Cyanolyca
Laji::  armillata
Kaksiosainen nimi
 Cyanolyca armillata  (Gray, 1845) 
Alalajit
 Cyanolyca armillata meridana  Cyanolyca armillata armillata  Cyanolyca armillata quindiuna 
Katso myös
   Kobolttinaakka Wikispeciesissä   Kobolttinaakka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kobolttinaakka (Cyanolyca armillata) on varisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kobolttinaakkaa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Venezuelassa. Lajin populaatiota ei ole arvioitu, mutta lajia on kuvattu epätavalliseksi. Se on kuitenkin luokiteltu elinvoimaiseksi.
Konstantin Lopušanski

| Konstantin Lopušanski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. kesäkuuta 1947 (ikä 77) Dnepropetrovsk, Neuvostoliitto
Ammatti:  elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Konstantin Sergejevitš Lopušanski (ven. Константин Сергеевич Лопушанский, s. 12. kesäkuuta 1947 Dnepropetrovsk, Neuvostoliitto) on venäläinen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Lopušanskin syntymäkaupunki sijaitsee nykyisen Ukrainan alueella.
Lopušanski valmistui vuonna 1970 Kazanin konservatoriosta viulunsoittajaksi. Kolme vuotta myöhemmin hän suoritti tohtorin tutkinnon Leningradin konservatoriossa lopputyön aiheena taidekritiikki. Opetettuaan muutamia vuosia entisissä opinahjoissaan Lopušanski ryhtyi opiskelemaan 1970-luvun lopulla käsikirjoittamista ja ohjaamista.
Elokuvaopinnot valmistuivat vuonna 1979, ja Lopušanski pääsi Andrei Tarkovskin avustajaksi ohjaajamestarin kuvatessa Stalkeria. Samaan aikaan alkoi myös Lopušanskin oma ohjaajaura. Vuonna 1978 syntyi ensimmäinen lyhytelokuva Sljozy v vetrenuju pogodu ja paria vuotta myöhemmin julkaistiin hänen elokuvaopintojensa lopputyö Solo (1980), joka kertoo toisen maailmansodan aikaisesta Leningradin piirityksestä.
Kahden lyhytelokuvan jälkeen valmistui ensimmäinen pitkä elokuva Kuolleen miehen kirjeet (Pisma mjortvogo tšeloveka 1986), joka sijoittuu ydintuhon jälkeiseen maailmaan. Elokuva oli suuri menestys kotimaassa ja nähtiin taajaan myös ulkomailla, muun muassa Cannesin elokuvajuhlilla. Toinen ohjaustyö Posetitel muzeja (1989) sijoittuu jälleen ydintuhon jälkimaisemiin ja vuonna 1994 valmistunut Russkaja simfonija täydensi Lopušanskin ydintuho-trilogian.
Seuraavaa elokuvaa saatiin odottaa aina vuoteen 2002 saakka, vaikka käsikirjoitus oli valmiina jo vuonna 1996. Vuosisadan loppu (Konets veka) on aikalaisfilmi ja tositarina äidin ja tyttären suhteesta Neuvostoliiton hajoamisen jälkeisellä Venäjällä. Vuonna 2006 Lopušanski palasi scifin pariin ja filmasi Strugatski-veljesten suomentamattoman tarinan Gadkije lebedi.
Vuonna 2013 Lopušanski teki venäläis-suomalaisen yhteistyöelokuvan The Role, joka sijoittuu vuoden 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeiseen Viipuriin ja 1920-luvun Neuvostoliittoon. Pääosaa elokuvassa näytteli Maria Järvenhelmi.
Filmografia

The Role (2013)
Gadkije lebedi (2006)
Vuosisadan loppu (Konets veka 2002)
Russkaja simfonija (1994)
Posetitel muzeja (1989)
Expulsion From Hell (1988)
Kuolleen miehen kirjeet (Pisma mjortvogo tšeloveka 1986)
Solo (1980), lyhytelokuva
Sljozy v vetrenuju pogodu (1978), lyhytelokuva
Kiviniemi (Sakkola)

Kiviniemen silta 14.5.2016
Kiviniemen kylänraittia 14.5.2016
Kiviniemi Zacharias Topeliuksen kirjasarjassa Finland framstäldt i teckningar 1800-luvun puolivälissä.
Kiviniemi (ven. Лосево, Losevo) oli kylä luovutetussa Karjalassa Sakkolan pitäjässä ja nykyään yksi suosituimmista pysähdyspaikoista Karjalan kannaksella niin suomalaisten kuin venäläistenkin keskuudessa.
Kiviniemen sillan eteläpuolella, valtatien itäpuolella, on vanhan 1600-luvun linnoituksen jäänteet.