stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Weiden in der Oberpfalz
Historia

Weiden in der Oberpfalzin syntymävuotena pidetään vuotta 1241, vaikkakin sen alueella on ollut asutusta jo vuoden 1000 tienoilla. Kaupunki sijaitsi kahden merkittävän kauppareitin, itä–länsi-suunnassa sijaitsevan Goldene Straßen ja etelästä pohjoiseen kulkevan Magdeburger Straßen, risteyksessä, joten se kehittyi nopeasti kauppakaupungiksi. Vuonna 1531 kaupungissa asui noin 2 200 asukasta. Kaupungin ajoi kuitenkin myöhemmin alennustilaan kaksi suurta tulipaloa sekä kolmikymmenvuotinen sota ja rutto. Kaupunki alkoi elpyä vuoden 1700 loppupuolella.
Merkittävä piristys kaupungin elinkeinoelämälle oli kaupungin liittäminen rautatieverkkoon vuonna 1863. 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa kaupungin väkiluku oli noussut noin 10 000 asukkaaseen. Vuosina 1945–1955 kaupungin asukasluku nousi yli 40 000:ään, osittain sodan jälkeisten pakolaisten vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Weiden in der Oberpfalz Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
Baijerin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Aichach-Friedberg
Altötting
Amberg
Amberg-Sulzbach
Ansbachin piirikunta
Ansbach
Aschaffenburgin piirikunta
Aschaffenburg
Augsburgin piirikunta
Augsburg
Bad Kissingen
Bad Tölz-Wolfratshausen
Bambergin piirikunta
Bamberg
Bayreuthin piirikunta
Bayreuth
Berchtesgadener Land
Cham
Coburgin piirikunta
Coburg
Dachau
Deggendorf
Dillingen an der Donau
Dingolfing-Landau
Donau-Ries
Ebersberg
Eichtätt
Erding
Erlangen
Erlangen-Höchstadt
Forchheim
Freising
Freyung-Grafenau
Fürstenfeldbruck
Fürthin piirikunta
Fürth
Garmisch-Partenkirchenin piirikunta
Günzburg
Haßberge
Hofin piirikunta
Hof
Ingolstadt
Kaufbeuren
Kelheim
Kempten
Kitzingen
Kronach
Kulmbach
Landsberg am Lech
Landshutin piirikunta
Landshut
Lichtenfels
Lindau
Main-Spessart
Memmingen
Miesbach
Miltenberg
Mühldorf am Inn
Münchenin piirikunta
München
Neuburg-Schrobenhausen
Neumarkt in der Oberpfalz
Neustadt an der Aisch-Bad Windsheim
Neustadt an der Waldnaabin piirikunta
Neu-Ulm
Nürnberg
Nürnberger Land
Oberallgäu
Ostallgäu
Passaun piirikunta
Passau
Pfaffenhofen an der Ilm
Regen
Regensburgin piirikunta
Regensburg
Rhön-Grabfeld
Rosenheimin piirikunta
Rosenheim
Roth
Rottal-Inn
Schwabach
Schwandorf
Schweinfurtin piirikunta
Schweinfurt
Starnberg
Straubing
Straubing-Bogen
Tirschenreuth
Traunstein
Unterallgäu
Weiden in der Oberpfalz
Weilhelm-Schongau
Weißenburg-Gunzenhausen
Wunsiedel im Fichtelgebirge
Würzburgin piirikunta
Würzburg
Weiden in der Oberpfalzin vanha raatihuone
Panssarikenraali Patton

| Panssarikenraali Patton> Patton |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Franklin J. Schaffner
Käsikirjoittaja:  Francis Ford Coppola Edmund H. North
Tuottaja:  Frank McCarthy
Säveltäjä:  Jerry Goldsmith
Kuvaaja:  Fred Koenekamp
Leikkaaja:  Hugh S. Fowler
Pääosat:  George C. Scott
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix Disney+
Ensi-ilta:  4. helmikuuta 1970
Kesto:  172 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  12 000 000 dollaria
Tuotto:  61 749 765 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Panssarikenraali Patton (Patton) on yhdysvaltalainen Franklin J. Schaffnerin ohjaama elokuva vuodelta 1970. Se kertoo panssarikenraali George S. Pattonista toisen maailmansodan aikana.
Elokuva alkaa kohtauksella, jossa Patton pitää katsojille puheen sodasta ja sotimisesta. Käsikirjoittaja Francis Ford Coppola kertoi elokuvan Blu-ray-version alussa olevassa esittelyvideossa käyttäneensä kohtauksessa kohtia useista Pattonin pitämistä puheista.
Elokuva menestyi taloudellisesti ja se voitti kaikkiaan seitsemän Oscar-palkintoa, mukaan lukien parhaan elokuvan Oscar-palkinnon. Erityistä kiitosta kriitikoilta sai pääroolia Pattonina näytellyt George C. Scott.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  George C. Scott  | … |  kenraali George S. Patton   |
|  Karl Malden  | … |  kenraali Omar Bradley   |
|  Michael Strong  | … |  prikaatinkenraali Hobart Carver   |
|  Stephen Young  | … |  kapteeni Chester B. Hansen   |
|  Frank Latimore  | … |  everstiluutnantti Henry Davenport   |
Vastaanotto

Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvaltojen itärannikolla New Yorkissa 4. helmikuuta 1970. Länsirannikon ensi-ilta järjestettiin kaksi viikkoa myöhemmin. Elokuva keräsi kotimaan lipputuloina 61,75 miljoonaa dollaria ja toiset 28,1 miljoonaa dollaria teatteriesitysten jälkeen elokuvavuokraamojen kautta. Elokuvan tuotto oli näin mainoskulut huomioon ottaen noin 78 miljoonaa dollaria.
Kriitikkojen arviot elokuvasta olivat hyvin positiivisa. Kehuja sai etenkin pääroolia näytellyt George C. Scott. Panssarikenraali Patton voitti parhaan elokuvan Oscar-palkinnon ja kuusi muuta Oscaria. George C. Scott voitti Oscarin roolistaan Pattonina, muttei ottanut palkintoaan vastaan. Hän oli ensimmäinen näyttelijä, joka on kieltäytynyt palkinnostaan.
Panssarikenraali Patton valittiin vuonna 2003 Yhdysvaltojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä amerikkalaiselokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Panssarikenraali Patton Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Leffatykki
Perukka

Perukka tarkoittaa seuraavia maantieteellisiä paikkoja:
Perukka, kylä Muhoksella
Perukka, kylä Pyhännällä
Perukka, kylä Ranualla
Perukka, kylä Vihannissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Perukka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Yūki Fushimi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Yūki Fushimi
Syntymäaika: 
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  | Suzuyo Shimizu FC Lovely Ladies |  |
Maajoukkue
| 1994 | Japani | 1 (0) |
Yūki Fushimi (jap. 伏見 有希, Fushimi Yūki) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Fushimi debytoi Japanin maajoukkueessa elokuussa 1994.
Perugia Volley

RPA-LuigiBacchi.it Perugia eli Perugia Volley on italialainen lentopallojoukkue, joka pelaa Italian A1-liiga-lentopalloliigassa. Perugian joukkueessa pelaa muun muassa serbialainen Goran Vujevic.
Perugia Volley nousi Italian korkeimmalle sarjatasolle vuonna 2002, jolloin se voitti Italian A2-liigan mestaruuden. Ensimmäisellä A1-liigakaudellaan Perugia Volley säilytti sarjapaikkansa sijoittumalla liigassa 9. sijalle.
Toisella liigakaudellaan joukkue selviytyi historiansa ensimmäisen kerran play-off-peleihin sijoittumalla runkosarjassa 8. sijalle. Play-off-peleissä joukkue yllätti voittamalla runkosarjan voittajan ja suurimman mestarisuosikin Trentinon, edeten semifinaaleihin. Finaalipeleistä joukkue putosi voitoin 3-1 ja lopulliseksi sijoitukseksi jäi 3. sija.
Kolmannella A1-liigakaudellaan Perugia eteni finaalipeleihin. Semifinaaleissa Perugia kaatoi Piacenzan, mutta finaaleissa Sisley Volley vei mestaruuden.
Kaudella 2006 joukkue eteni jälleen play-off-peleihin, mutta putosi jo ensimmäisellä kierroksella lopulta mestaruuden vieneelle Lube Maceratalle. Seuraavalla kaudella Perugialle kävi samoin, kun joukkueen pudotti ensimmäisellä play-off-kierroksella mestaruuden vienyt Sisley Volley.
Pauli Klemetti

Pauli Klemetti (s. 11. heinäkuuta 1986 Iisalmi) on suomalainen ammattinyrkkeilijä. Amatööriaikanaan hän voitti nuorten Pohjoismaiden mestaruuden. Ammattilaisena hän ehti otella neljä ottelua, jotka kaikki voitti, ennen kuin jäi kiinni dopingista. Hänen dopingnäytteensä keskisarjan SM-ottelun yhteydessä 3. lokakuuta 2015 oli positiivinen. Hän voitti ottelun, jonka tuloksena hän olisi ollut Suomen-mestari mutta joutui palauttamaan vyön. Aiemmin samana vuonna dopingista kärysi nyrkkeilijä Juho Tolppola Suomen-mestaruusottelun yhteydessä. Hän sai kahden vuoden ottelukiellon.
Patrice Chéreau

Patrice Chéreau
Patrice Chéreau (2. marraskuuta 1944 – 7. lokakuuta 2013 Pariisi) oli ranskalainen elokuvan, teatterin ja oopperan parissa uraa luonut ohjaaja. Taidemaalariperheen kuopuksena pientä Patricea vietiin jo varhain näyttelyihin. Hän tutustui teatterin tekemiseen jo kouluaikanaan, mutta ennen lopullista alalle siirtymistään hän opiskeli klassista kirjallisuutta ja saksaa.
Elokuvaa Chéreau alkoi ahkerasti seurata jo koulupoikana Ranskan elokuva-arkistossa (La Cinémathèque française). Orson Welles ja saksalainen ekspressionismi olivat hänen ensimmäiset suuret vaikuttajansa. Chéreau myös näytteli elokuvissa, kuten Andrzej Wajdan elokuvassa Danton, jossa hän esitti Camille Desmoulinsia.
Aiheesta muualla

Patrice Chéreaun muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Warner Bros. Animation

| Warner Bros>  Animation |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Tytäryhtiö
Perustettu:  1980
Puheenjohtaja:  Lisa Judson
Kotipaikka:  Burbank, Kalifornia
Toimiala:  Televisio
Tuotteet:  Televisio-ohjelmat Suoraan DVD:lle julkaistut elokuvat
Emoyhtiö:  Warner Bros.
Omistaja:  Time Warner
Kotisivu:  www.warnerbros.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Warner Bros. Animation on yhdysvaltalainen animaatioita tuottava Time Warnerin tytäryhtiö. Yhtiö perustettiin Hollywoodissa, Kaliforniassa vuonna 1980, jonka jälkeen siitä on tullut yksi menestyneimmistä animaatiostudioista Yhdysvaltain historiassa.
Yhtiön edeltäjä oli Warner Bros. Cartoons (alun perin Leon Schlesinger Productions), joka tuotti 1930-luvun alusta aina 1960-luvun loppuun asti Looney Tunes -animaatioita. Tämän myötä Warner Bros. Animation tunnetaan erityisesti Looney Tunesien ja Merrie Melodies -hahmojen Väiski Vemmelsäären, Repe Sorsan, sekä Putte Possun myötä. 1990-luvulta lähtien yhtiö on keskittynyt enemmän tuottamaan muun muassa DC Comicsin hahmoihin perustuvia animaatioita.
Televisiosarjat

Warner Bros. Animationin tuotantoa 1980-luvulta nykypäivään.
Televisiosarjat > 1980-luku

Beetlejuice (1988–1991)
Poliisiopisto (1988–1989)
Teräsmies (1988–1989)
Televisiosarjat > 1990-luku

Tiny Toons (1990–1992)
Taz-Mania (1991–1993)
The Plucky Duck Show (1992)
Batman (1992–1995)
Animaaniset (1993–1998)
Family Dog (1993)
Free Willy (1994–1995)
Ace Ventura: Pet Detective (1995–1997)
Äly ja Väläys (1995–1998)
Bittipää (1995-1997)
Sylvesteri ja Tipi: Dekkarit (1995–2000)
Bugs N' Daffy (1996-1998)
The Daffy Duck Show (1996-1997)
Road Rovers (1996-1997)
Teräsmies (1996–2000)
Waynehead (1996–1997)
The New Batman Adventures (1997–1999)
The Cat & Birdy Warneroonie PinkyBrainy Big Cartoonie Show (1998-2000)
Pinky, Elmyra and The Brain (1998–1999)
Histeria! (1998–2000)
Batman of the Future (1999–2001)
Detention (1999-2000)
Televisiosarjat > 2000-vuosikymmen

Static Shock (2000–2004)
The Zeta Project (2001–2002)
Justice League (2001–2004)
Baby Looney Tunes (2002–2005)
Mucha Lucha (2002–2005)
Ozzy & Drix (2002–2004)
Scooby-Doo (2002–2006)
Teen Titans (2003–2006)
Duck Dodgers (2003–2005)
Xiaolin Showdown (2003–2006)
Justice League Unlimited (2004–2006)
The Batman (2004–2008)
Coconut Fred's Fruit Salad Island (2005–2006)
Firehouse Tales (2005–2006)
Krypto the Superdog (2005–2007)
Loonatics Unleashed (2005–2007)
Johnny Test (2005) (vain ensimmäinen tuotantokausi)
Legion of Super Heroes (2006–2008)
Tom and Jerry Tales (2006–2008)
Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue! (2006–2008)
Batman – pelottomat (2008–2011)
Televisiosarjat > 2010-luku

Scooby-Doo! Mystery Incorporated (2010–2013)
Young Justice (2010–2013, 2019)
The Looney Tunes Show (2011-2014)
ThunderCats (2011-2012)
Green Lantern: The Animated Series (2012)
Harley Quinn (animaatiosarja) (2019)
Elokuvat > 1980-luku

Väiski Vemmelsääri – Tuhat ja yksi kanitarinaa (1982)
Daffy Duck's Movie: Fantastic Island (1983)
Gremlins – riiviöt (1984)
Väiskin joulutervehdys (1979)
Repe Sorsan haamujengi (1988)
Elokuvat > 1990-luku

Gremlins 2: The New Batch (1990)
Batman – Mustan kostajan paluu (1993)
Thumbelina (1994)
Space Jam (1996)
Teräsmies – Kryptonin viimeinen poika (1996)
Taikamiekka – Seikkailujen Camelot (1998)
Scooby-Doo ja saaren zombiet (1998)
Batman & Teräsmies: Ässäpari ja Jokeri (1998)
Batman ja Pakkasherra (1998)
Rautajätti (1999)
The King and I (1999)
Scooby-Doo ja noidan haamu (1999)
Elokuvat > 2000-luku

Scooby-Doo and the Alien Invaders (2000)
Batman of the Future: Return of the Joker (2000)
Osmosis Jones (2001)
Scooby-Doo ja kyberjahti (2001)
Tom ja Jerry: Taikasormus (2001)
Looney Tunes: Taas kehissä (2003)
Scooby-Doo ja vampyyri (2003)
Scooby-Doo ja Meksikon hirviö (2003)
Scooby Doo ja Loch Nessin hirviö (2003)
Batman: Salaperäinen Batwoman (2003)
Tom ja Jerry: Raketilla Marsiin (2004)
Scooby Doo: Missä muumio luuraa? (2005)
Tom and Jerry: The Fast and the Furry (2005)
The Batman vs. Dracula (2005)
Scooby-Doo: Merirosvoja, ohoi! (2006)
Tom & Jerry: Meren Kauhut (2006)
Teen Titans: Trouble in Tokyo (2006)
Superman: Brainiac Attacks (2006)
Bah Humduck!: A Looney Tunes Christmas (2006)
Jäitä hattuun, Scooby-Doo! (2007)
Superman: Doomsday (2007)
Tom & Jerry: Pähkinänsärkijä (2007)
Oikeuden Puolustajat: Uusi rintama (2008)
Batman: Gothamin ritari (2008)
Scooby-Doo ja peikkokuningas (2008)
Wonder Woman (2009)
Scooby-Doo ja samuraimiekka (2009)
Green Lantern: First Flight (2009)
Superman/Batman: Public Enemies (2009)
Elokuvat > 2010-luku

Halo Legends (2010)
Scooby-Doo! Abracadabra-Doo (2010)
Justice League: Crisis on Two Earths (2010)
Batman: Under The Red Hood (2010)
Tom and Jerry Meet Sherlock Holmes (2010)
Scooby-Doo! Camp Scare (2010)
Superman/Batman: Apocalypse (2010)
All-Star Superman (2011)
Green Lantern: Emerald Knights (2011)
Scooby-Doo! Legend of the Phantosaur (2011)
Batman: Year One (2011)
Justice League: Doom (2012)
Scooby Doo! Music of the Vampire (2012)
Superman vs. The Elite (2012)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Warner Bros. Animation Internet Movie Databasessa (englanniksi)
1990-luvulla käytetty tunnus.
Yukigassen

Yukigassen-ottelu.
Yukigassen (jap. 雪合戦, 'lumitaistelu', 'lumisota') on Japanissa kehitetty talviurheilulaji, joka muistuttaa sitä leikkimielisempää lumisotaa. Lajin nimi tulee japanin kielen sanoista yuki (suom. lumi) ja kassen (suom. taistelu tai sota), joka taipuu rendakuperiaatteella. Yukigassen on erittäin suosittu laji Japanissa. Japanissa sitä pelataan erillisissä miesten ja naisten joukkueissa, mutta muualla maailmassa sekajoukkueissa.
Ensimmäinen virallinen yukigassen-ottelu pelattiin Japanin Sōbetsussa 1989 ja ensimmäinen ottelu Japanin ulkopuolella Australiassa 1992. Yukigassenin maailmanmestaruuskilpailut pidetään vuosittain Japanin Sōbetsussa. Lajin Euroopan-mestaruuskilpailut käydään Kemijärvellä ja Pohjoismaiden mestaruuskilpailut Norjan Vuoreijassa.
Säännöt

Yukigassenissa ottelu koostuu kolmesta kolme minuuttia kestävästä erästä. Vain tehokas peliaika huomioidaan[lähde? ]. Yukigassenin perusideana on saada vastustajajoukkueen pelaajiin lumipallolla suora osuma tai kaapata vastustajajoukkueen lippu. Osuman saanut pelaaja siirtyy välittömästi ulos pelikentältä. Myös osumat oman joukkueen pelaajiin lasketaan suoriksi osumiksi ja niistä pelaaja poistetaan pelistä. Erän päättyessä voittajajoukkue on se, jolla on enemmän pelaajia kentällä. Erä päättyy myös jos jompikumpi joukkue ryöstää vastustajajoukkueen lipun tai toisella joukkueella ei ole enää pelaajia kentällä. Ottelut pelataan paras kolmesta -periaatteella eli kaksi erää voittanut joukkue voittaa ottelun. Jotta nopeatempoisessa yukigassenissa huomattaisiin kaikki virheet, tuomareita on kahdeksan.
Yukigassenissa pelikentän leveys on 8-10 metriä ja pituus 36-40 metriä. Molemmilla joukkueilla on omalla kenttäpuoliskollaan kahden metrin päässä kentän takarajasta joukkueen oma suoja, jossa pelivälineinä käytettäviä lumipalloja pidetään. Lisäksi kentällä on molemmilla kenttäpuoliskoilla kaksi suojaa ja keskellä pelikenttää yksi suoja.
Pelijoukkue koostuu kymmenestä nimetystä pelaajasta, joista yksi on kapteeni. Kentällä on yhtä aikaa seitsemän pelaajaa, joista neljä on hyökkääjiä ja kolme puolustavia pelaajia. Ainoastaan puolustaville pelaajille on sallittua mennä oman aloitusviivan taakse, jossa on oman joukkueen suoja ja sen takana pelivälineenä käytettävät lumipallot. Pelaajista korkeintaan kolme saavat olla vastustajan kenttäpuoliskolla. Jos vastustajan kenttäpuoliskolla on enemmän kuin neljä joukkueen pelaajaa, hyökkäämässä ollut joukkue häviää. Joukkueilla on oltava yhtenäinen otteluasu, joka ei saa olla valkoinen[lähde? ]. Kypärä ja kasvosuoja ovat pakollisia suojavarusteita, kun taas piikkarit on kielletty. Joukkue tuo mukanaan myös joukkuelipun, jonka koko on vähintään 0,5 × 1 m.[lähde? ] Ottelun alussa kaikkien seitsemän pelaajan tulee olla kuusi metriä pelikentän takarajalta sijaitsevan aloitusviivansa takana. Aloituskokoonpanossa on oltava kolme naista kentällä.[lähde? ]
Peliä pelataan lumipalloilla, joita on käytössä 90 palloa yhtä erää kohti eli 270 ottelua kohti. Pallot tehdään pallojentekokoneilla lämmitetyssä teltassa, jossa lumi pysyy nuoskalumena. Pallojen tekeminen alkaa 30 minuuttia ennen ottelun alkamista ja päättyy 15 minuuttia ennen ottelun alkamista. Pallot sijoitetaan kaksi metriä pelikentän takarajalta sijaitsevan joukkueen oman suojan taakse, josta niitä voi kuljettaa toisille pelaajille. Palloja ei saa heittää oman joukkueen pelaajille. Ottelun aikana lumipalloja tekevät pelaajat poistetaan pelistä.
Lopussa voidaan joutua käymään myös voittoheittokilpailu, joka on viimeinen tapa ratkaista otteluvoittaja, mikäli peliajan jälkeen tilanne näyttää joukkueiden välillä edelleen tasapisteitä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Suomen Yukigassen liiton verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Viralliset säännöt (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Yukigassenissa käytettävän pelikentän mitat. (Klikkaa kuvaa suurentaaksesi sen.)
Österbybruk

| Österbybruk |
| --- | --- |
 Vanha teollisuusrakennus Österbybrukissa.
 Österbybruk
 Koordinaatit: 60°12′N, 17°54′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Uppsalan lääni
Maakunta:  Uplanti
Kunta:  Östhammarin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  2,51 km²
Väkiluku:  2 272
 – Väestötiheys:  905,2 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Österbybruk (myös Österby bruk) on noin 2 200 asukkaan taajama Östhammarin kunnassa, Uppsalan läänissä Ruotsissa. Paikkakunta tunnetaan ainutlaatuisen hyvin säilyneestä vallonimellotukseen käytetystä ahjosta.
Väestönkehitys

| Österbybrukin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 1 908 | 1 908 |
| 1965 | 1965 |    | 2 198 | 2 198 |
| 1970 | 1970 |    | 2 593 | 2 593 |
| 1975 | 1975 |    | 2 425 | 2 425 |
| 1980 | 1980 |    | 2 644 | 2 644 |
| 1990 | 1990 |    | 2 386 | 2 386 |
| 1995 | 1995 |    | 2 330 | 2 330 |
| 2000 | 2000 |    | 2 210 | 2 210 |
| 2005 | 2005 |    | 2 230 | 2 230 |
| 2010 | 2010 |    | 2 272 | 2 272 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yūjirō Ishihara

Yūjirō Ishihara.
Yūjirō Ishihara (jap. 石原裕次郎; 28. joulukuuta 1934 – 17. heinäkuuta 1987) oli japanilainen näyttelijä ja laulaja. Kirjailija ja poliitikko Shintarō Ishihara on hänen veljensä.
Yūjirō Ishihara debytoi elokuvassa Taiyō no Kisetsu (1956), joka pohjautui hänen veljensä Akutagawa-palkittuun romaaniin (1955). Näyttelijä nousi nopeasti tähteyteen ja voitti vuonna 1958 Sinisen nauhan. Vuonna 1988 hän sai urastaan Japanin akatemian erikoispalkinnon.
Ishihara kuoli maksasyöpään 52-vuotiaana, mutta hänen panostaan Japanin kulttuurielämään ei ole unohdettu.
Aiheesta muualla

Yūjirō Ishihara Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Zirós

Zirós (kreik. Ζηρός) tai Zíros (Ζίρος) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Zirós, kunta Prévezan alueyksikössä Epeiroksen alueella
Zirós, järvi Epeiroksen alueella
Zíros, kylä Siteían kunnassa Lasíthin alueyksikössä Kreetan alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ziros”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Zisi

| Zisi> 子思 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kǒng Jí
Syntynyt: 483 eaa.
Kuollut: 402 eaa.
Koulutus ja ura
Koulukunta:  kungfutselaisuus
Tunnetut työt:  Tarkoituksen oppi, Viisi toimintatapaa
Opettaja:  Zengzi (käännä suomeksi)
Zisi (子思; pinyin: Zǐ sī; Wade-Giles: Tzu Ssu), alkuperäiseltä nimeltään kenties Kǒng Jí (孔伋 ), 483 eaa. – 402 eaa., Kiina) oli enimmäkseen taistelevien läänitysvaltioiden kaudella elänyt kiinalainen filosofi. Perimätiedon mukaan hän oli itsensä Kungfutsen pojanpoika.
Teoksessa Mengzi filosofi Mengzi kertoo saaneensa oppia Kungfutsen opetuksista juuri Zisiltä. Tämä tuskin pitää paikkaansa, sillä nykykäsityksen mukaan Zisi olisi kuollut ennen Mengzin syntymää, mutta Mengzi on voinut olla tekemisissä Zisin oppilaiden kanssa. Mawangduin ja Guodianin hautapaikkojen arkeologisissa tutkimuksissa löydetyt tekstit ovat antaneet viitettä Zisin koulukunnan olemassaolosta. On jopa mahdollista, että Guodianin tekstit olisivat Zisin tai hänen opetuslastensa kirjoittamia.
Zisin kirjoittamana pidetty teos Zisizi on kadonnut ja se tunnetaan vain muissa teksteissä esiintyvien mainintojen perusteella. On mahdollista, että Guodianin hautalöytöihin sisältyvä teksti "Lun herttua Mu kysyi Zisiltä" on ollut osa Zisiziä. Perimätiedon mukaan Zisi on kirjoittanut teoksen Tarkoituksen oppi (Zhōngyōng), jonka filosofi Zhu Xi myöhemmin sisällytti kungfutselaisuuden keskeiseen Neljä kirjaa -kokoelmaan.
Zisin tiedetään myös laatineen tekstin Viisi toimintatapaa (Wǔ xíng), joka on niin ikään kadonnut, mutta mainittu muissa kirjoituksissa. Guodianista on kuitenkin 2000-luvulla löydetty tämänniminen teksti. Tässä teoksessa Zisi laati opin viidestä moraalisesta toimintatavasta, joista neljä (lähimmäisyys, oikeamielisyys, perinnäistapojen kunnioittaminen ja viisaus) Mengzi omaksui myöhemmin omaan oppiinsa ihmisyyden ”iduiksi” (viides toimintatapa on esikuvallisuus). Alkemisti ja filosofi Zou Yan]in arvellaan laatineen myöhemmin opin viidestä alkuaineesta (vesi, puu, tuli, maa ja metalli) tämän perusteella.
Pauli Kinnunen

Pauli Kinnunen (24. lokakuuta 1938 Kuusijärvi – 13. maaliskuuta 2003 Lahti) oli suomalainen kitaristi.
Kinnunen aloitti uransa 1950-luvulla harmonikkataiteilija Esko Könösen yhtyeessä. Hän kiersi Könösen mukana ulkomaillakin. 1960-luvun alussa Kinnunen muutti Lahteen, jossa asui perheineen vuoteen 1975. Hän toimi veljiensä kanssa omassa orkesterissaan, jonka nimiä olivat vaihtelevasti Veljekset Kinnunen, Kinnunen Bros ja Pauli Kinnusen kvartetti. Yhtye teki televisio- ja radioesiintymisiä. Kinnunen oli myös suosittu sessiomuusikko Lahden-aikanaan. Hän soitti monilla 1970-luvun Satsanga Recordsilla julkaistuilla albumeilla. Hän soitti myös Esko Rahkosen yhtyeessä ja toimi sovittajana. Kinnunen muutti vuonna 1975 perheensä kanssa Joensuuhun. Siellä hän jatkoi Hartolassa ja Sysmässä jo aloittamaansa uraa opettajana. Hän opetti kitaransoittoa sekä musiikkiopisto- että yliopistotasolla. Lisäksi Kinnunen työskenteli Joensuun-aikanaan teatterimuusikkona ja konsertoi kitaristina.
Kinnuselle myönnettiin Muusikkojen liiton tunnustuspalkinto vuonna 1981 ja ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 1998. Hän osallistui vielä eläkkeellä ollessaan muun muassa Rääkkylän Kihaus-tapahtumaan useina vuosina.
Petokala

Hauki on petokala
Petokalat ovat kaloja, jotka käyttävät ravinnokseen muun muassa toisia kaloja. Petokaloja ovat esimerkiksi ahven, hauki, kuha, lohi ja made. Myös muut kalat jotka eivät ole suoranaisesti petokaloja, saattavat alkaa syödä toisia kaloja iän ja koon myötä, kuten erilaiset särkikalat.