stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Teatro alla Scala
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Teatro alla Scala Wikimedia Commonsissa
La Scalan verkkosivut (italiaksi, englanniksi)
Tanska-tutkimusmatka

Tanska-tutkimusmatka oli kolmen tanskalaisen 1906–1908 Koillis-Grönlantiin tekemä tutkimusmatka, jolla kartoitettiin Grönlannin luoteisosa. Se päättyi kaikkien retkeilijöiden kuolemaan.
Suunnitelma

Retken tarkoitus oli kartoittaa Luoteis-Grönlannin rannikon se alue, jossa ei oltu aiemmin käyty. Alue ulottui Pearyn saavuttamasta pohjoisimmasta pisteestä Cape Bismarckista Carl Koldeweyin asti Grönlannin itäisen rannikon pohjoisosassa
Retkikuna piti selvittää, oliko Pearyn maa saari vai niemimaa. Niemimaana se kuului Tanskalle ja saarena Yhdysvalloille.
Retken oli määrä kestää kaksi vuotta. Tutkimusmatka oli määrä toteuttaa näin purjehtimalla mahdollisimman pohjoiseen Grönlannin luoteisrannikolle, perustaa sääasema ja tehdä rekiretki pohjoiseen rannikon jäätä pitkin.
Kun luoteisrannikko olisi kartoitettu, tarkoitus oli siirtyä etelämmäs Grönlannin itärannikolle tekemään tutkimuksia.
Tukikohta

Retkikunnan laiva laski Danmarkshavniin Luoteis-Grönlannin eteläosan rannikolle Retkikunnassa oli monia tanskalaisia ja grönlantilaisia tiedemiehiä. Mukana oli sata rekeä vetävää koiraa. Retkikunta teki syksyllä 1906 pohjoiseen rekiretkiä, joilla rakensi ennakkovarastoja tulevaa kevään retkeä varten.
Retken alku

Maaliskuussa 1907 varsinainen tutkimusmatkaryhmä lähti liikkeelle reillä kohti pohjoista Mylius Eriksenin johdolla. Eteneminen oli vaikeaa, sillä jää oli rikkonaista. Se hajotti rekiä usein, ja niitä jouduttiin korjailemaan. Myös avovesi häiritsi etenemistä paikoin. Ensimmäinen apupartio kääntyi takaisin Dijmphna Soundin kohdalla. Kahdeksan rekeä jatkoi matkaa. Toinen tukipartio irtosi Amdrup Landin kohdalla, kääntyi kohti etelää ja kartoitti menestyksellä tuota Grönlannin rannikon ja sen läheisten saarten aluetta.
Kuusi rekeä jatkoi. Kruununprinssi Viktorian maan rannikolla Mylius oli pettynyt, koska rannikko vei koilliseen eikä luoteeseen, niin kuin Pearyn tutkimusten pohjalta olisi saattanut olettaa. Suunnan muutos vei retkikunnalta aikaa ja tarvikkeita. Retkeläiset saavuttivat kuitenkin niemimaan kärjen, ja suunta kääntyi heidän alun perin toivomaansa koilliseen.Tässä pisteessä retkikunta jakautui taas:
Mylius-Erichsenin ryhmä lähti itään kohti Indepencencen vuonon päätä. Kochin ryhmä pohjoiseen kartoittamaan itäistä Pearyn maata.
Myliusin ryhmä eteni Denmarkin vuonon pohjukkaa, missä sen oli pakko kääntyä takaisin vuonon suulle, missä tapasi Kochin ryhmän.
Retkikunnan jäsenet neuvottelivat etenemiesestä. Retken jatkaminen kesämmällä olisi riskialtista, koska rannikon jää sulaa ja liikkuminen sitä pitkin kävisi mahdottomaksi. Lisäksi tarvikkeet olivat loppumassa. Alussa Mylius aikoi palata Kochin kanssa Danmarkashavnin tukikohtaan, mutta pyörsi päätöksensä. Retkikunta ei ollut vielä saavuttanut tavoitettaan. Mylius uskoi saavuttavansa Navy Cliffin, Pearyn retken päätepisteen,  muutamassa päivässä. Kochin ryhmä palasi tukikohtaan kuukaudessa.
Retken loppu

Myliusin retkikunta lähti kohti Navy Cliffiä. Nytkin Myliusin retkikunta kulki umpikujaan, tällä kertaa Hagenin vuonoon.
Lopulta miehet rekineen saapuivat Academy Glacieriin ja Navy Cliffiin. Retken päätavoite oli saavutettu.
Retkikunnan ruoka oli vähissä. Miehet palasivat Danmark Fjordin suulle. Kesä oli sulattanut merijään, jolloin retkikunta ei päässyt paluumatkalle. Metsästys ei tuottanut juurikaan saalista. Ruoka oli kokonaan loppumassa. Kun sää taas kylmeni, retkikunta lähti paluumatkalle kohti etelää.
19. lokakuuta väsyneet miehet siirtyivät Malamukin vuoren kohdalla sisämaahan, koska etelässä oli avovettä. Nälkä, kylmä ja rasitus vaativat pian veronsa.
Høeg Hage kuoli uupumukseen lähellä Nioghalvfjerdsbrae-vuonoa. Noin kymmenen päivän päästä kuoli myös Mylius-Erichsen. Jørgen Brønlund pääsi Lambertin maalle asti ja kuoli sinne. Hänen ruumiinsa ja päiväkirjansa löydettiin maaliskuussa 1908.
Jäätiköllä menehtyneet olivat Ludvig Mylius-Erichsen (1872–1907), Niels Peter Høeg Hagen (1877–1907) ja Jørgen Brønlund (1877–1907)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tanska-tutkimusmatka Wikimedia Commonsissa
Vuoden 1911 Koillis-Grönlannin pohjoisosan kartta, jossa on Kochin nimi.
Teija Nieminen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Egg am Etzl 1985 | viesti |  |
Teija Nieminen on suomalainen ampumahiihtäjä.
Nieminen hiihti toisen osuuden pronssia saaneessa Suomen 3 × 5 kilometrin viestijoukkueessa Egg am Etzlin MM-kilpailuissa 1985. Samojen kisojen pikakilpailussa(5 km) hän sijoittui 14:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 1986 hän oli normaalimatkalla (10 km) yhdeksäs ja pikakilpailussa (5 km) kolmastoista.
Tanja Muravskaja

Tanja Muravskaja vuonna 2015.
Tanja Muravskaja (s. 1978 Pärnu) on virolainen kuvataiteilija. Hänen teoksensa ovat usein valokuvia ja videoita, jotka liittyvät identiteetin ja kansallisuuden teemoihin. Muravskaja on toistuvasti käsitellyt taiteessaan  nationalismia sekä siihen liittyviä ristiriitoja nyky-Virossa, jonka kansalaisten etniset taustat ovat moninaisia.
Kansallisen identiteetin jäljillä

Muravskajan teoksia on luonnehdittu käsitteellisiksi muotokuvasarjoiksi. Kansallisen identiteetin ja kansallistunteen teemat olivat keskiössä teossarjassa Positions (2007), jossa Muravskaja kuvasi viron lipun kanssa toisaalta alastomia nuoria taiteilijoita, toisaalta äärioikeistolaisia teinipoikia.
Valokuvasarjassaan Estonian Race (2010) Muravskaja lähestyi rodun käsitettä esittämällä sarjan nuorten virolaisten miesten muotokuvia. Yhdenmukaiseen, jopa tieteelliseen tapaan kuvatut kasvot johtivat kysymään, millaiset kasvot ovat aidoimmin tai tyypillisimmin virolaiset. Taiteilija myös kysyi aiheesta akateemisilta asiantuntijoilta. Teossarja oli esillä Kumu-taidemuseossa Tallinnassa vuonna 2010. Siitä on sanottu, että se haastaa pohtimaan historiallisia virheitä ja valtaväestön hallitsevaa asemaa sekä suvaitsevaisuutta.
Vuoden 2015 videoteos Kolme sisarta keskittyy seurauksiin, joita syksyllä 2013 käynnistyneellä Ukrainan kriisillä ja sitä seuranneella sodalla on ollut taiteilijan omaan perheeseen. Taiteilijan sukujuuret ovat Ukrainassa, ja osa suvusta elää maassa edelleen. Teoksessa kaksi Muravskajan serkkua – toinen Venäjältä ja toinen Ukrainasta – kertoo eriäviä näkemyksiään Maidanin mielenosoituksista ja niiden seurauksista. Teos oli 2015 esillä Helsingissä Kiasman näyttelyssä Eri mieltä: nykytaiteen toisinajattelijoita.
Koulutus

Muravskaja on opiskellut valokuvausta Viron taideakatemiassa Tallinnassa sekä Westminsterin yliopistossa Lontoossa. Hän valmistui taiteen maisteriksi Tallinnasta vuonna 2010. Ennen valokuvaajan opintojaan Muravskaja suoritti median ja journalismin BA-tutkinnon Tallinnan pedagogisessa yliopistossa (1996–2001).
Näyttelyt ja kokoelmat

Muravskaja on pitänyt lukuisia yksityisnäyttelyitä Virossa sekä osallistunut ryhmänäyttelyihin eri maissa 2000-luvun alkuvuosista lähtien. Hänen teoksiaan on Kumun sekä Tarton taidemuseon kokoelmissa.
Tele Atlas

| Tele Atlas NV |
| --- | --- |
Perustettu:  1984
Kotipaikka:  's-Hertogenbosch, Alankomaat
Toimiala:  paikkatietojärjestelmä
Emoyhtiö:  TomTom
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tele Atlas on hollantilainen vuonna 1984 perustettu digitaalisia karttoja valmistava yritys. 30. heinäkuuta 2008 lähtien se on ollut autopaikantimia valmistava TomTomin tytäryhtiö. TomTom osti Tele Atlaksen kahdella miljardilla eurolla.
Toiminta

Yhtiössä oli 1 900 työntekijää ja sen liikevaihto oli 310 miljoonaa euroa.
Yhtiö on tehnyt karttoja 200 valtion alueelta.  30. kesäkuuta 2008 Tele Atlas julkisti viisivuotisen jatkosopimuksen, jossa yhtiö toimittaa Googlelle kartta-aineistoa.
Aiheesta muualla

Official site (Arkistoitu – Internet Archive)
Tele2

| Tele2 AB |
| --- | --- |

Osake:  OMXS: TEL2 A OMXS: TEL2 B
ISIN:  SE0005190220
Perustettu:  1993
Toimitusjohtaja:  Anders Nilsson
Puheenjohtaja:  Georgi Ganev
Kotipaikka:  Tukholma, Ruotsi
Toimiala:  tietoliikenne
Liikevaihto:   23,7 mrd. SEK (2018)
Liikevoitto:   3 750 milj. SEK (2018)
Nettotulos:   991 milj. SEK (2018)
Kotisivu:  www.tele2.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tele2 AB on ruotsalainen vuonna 1993 perustettu, Euroopan-laajuista toimintaa harjoittava televiestintäalan yritys, joka tarjoaa lanka- ja matkapuhelinpalveluja, Internet- ja tietoverkkopalveluja sekä kaapeli-tv- ja sisältöpalveluja.
Tele2:n pääomistaja on ruotsalainen sijoitusyhtiö Kinnevik, jolla oli tammikuun 2019 lopulla hallussaan 27,2 % yhtiön osakkeista ja 42 % äänimäärästä.
Liiketoiminta

Tele2:n tärkeimmät markkina-alueet ovat Ruotsin lisäksi Baltian maissa, mitkä yhtiö lukee vakiintuneiksi markkinoiksi. Tele2 toimii myös Kroatiassa ja Alankomaissa Tele2 puolestaan on vähemmistöomistajana Deutsche Telekomin omistamassa yrityksessä, joka syntyi vuoden 2017 lopulla, kun Tele2:n Alankomaiden-liiketoiminta yhdistyi saksalaisen T-Mobilen kanssa. Kazakstanin markkinoilta yhtiö vetäytyi vuoden 2019 alussa, kun Tele2 kertoi myyvänsä Kazakhtelecomille osuutensa näiden yhteisyrityksestä.
Venäjällä Tele2 aloitti vuonna 2003, ja se oli asiakasmäärällä mitattuna maan neljänneksi suurin operaattori vuonna 2012. Tele2 myi kuitenkin liiketoimintansa Venäjällä vuonna 2013 paikalliselle VTB-pankille. Kaupan taustalla arveltiin olevan yhtiöltä puuttuneet 3G- ja 4G-toimiluvat Venäjällä, mikä olisi muodostunut kasvun esteeksi.
Vuoden 2018 lopulla Tele2 osti ruotsalaisen laajakaistaoperaattorin Com Hemin. Kaupan myötä Com Hemin toimitusjohtaja Anders Nilsson nimitettiin Tele2:n toimitusjohtajaksi.
Aiheesta muualla

Tele2 (englanniksi)
Tele2:n Ruotsin-kotisivut (ruotsiksi)
The Corner

The Corner (televisiosarja) on David Simonin luoma ja HBO:n tuottama minisarja vuodelta 2000.
The Corner (Christian Walzin albumi) on Christian Walzin studioalbumi vuodelta 2008.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”The Corner”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Terma

Terma A/S on tanskalainen ilmailu-, avaruus- ja puolustusvälinealojen yritys. Se perustettiin vuonna 1944. Perustajat olivat Orla ja Svend Aage Jørgensen.
Omistus ja johto

Nykyisin yhtiön omistavat Thrige Holding A/S (90 %) ja Terma A/S (10 %).
Yhtiön pääkonttori on Lystrupissa lähellä Århusia. Sillä on toimipaikkoja Tanskan lisäksi Leidenissa Hollannissa, Besozzossa Italiassa, Darmstadtissa Saksassa (jossa asiakkaana on EUMETSAT) ja Yhdysvalloissa.
Tuotteet ja toimipaikat

Terman tuotevalikoimaa
lämpömittarit
avaruusalusten tähtisensorit
avaruusalusten teholähteet
siviililennonjohdon hallintajärjestelmät ja -tutkat
informaatiotekniikka
lentokoneiden rakenteet
satelliittien ja niiden lennonjohdon ohjelmisto
Yhtiön vienti muodostaa sen liikevaihdosta yli 80%.
Yhtiöllä on vuonna 2004 perustettu tytäryritys Terma North America, joka on Georgiassa, Yhdysvalloissa. Se sai vuonna 2008 oikeuden ottaa osaa mm. Yhdysvaltain ohjuspuolustusohjelman hankkeisiin. Tämä on eräänlainen vastakauppa Yhdysvaltain tutka-asemista Tanskan hallintaa kuuluvassa Grönlannissa.
Terman asiakkaisiin kuuluvat Hollannin ilmavoimat, Tanskan ilmavoimat, Yhdysvaltain ilmavoimat ja F-35-hävittäjien kautta yhdysvaltalainen Northrop Grumman.
Aiheesta muualla

Terma A/S sivusto
The Odyssey

| The Odyssey Symphony X |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2002
 Julkaistu: 5. marraskuuta 2002
 Tuottaja(t): Michael Romeo & Jens Bogren
 Tyylilaji: progressiivinen metalli, power metal
 Kesto: 67.02
 Levy-yhtiö: SPV
Listasijoitukset
  67.
Symphony X:n muut julkaisut
| Live on the Edge of Forever 2001 | The Odyssey 2002 | Paradise Lost 2007 |
The Odyssey on Symphony X:n kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 5. marraskuuta 2002. Neljäs kappale "Accolade II" on jatkoa yhtyeen hitille "The Accolade" levyltä The Divine Wings of Tragedy. Viides kappale "King of Terrors" perustuu Edgar Allan Poen novelliin "Kuilu ja heiluri." Kahdeksas kappale, yli 24 minuuttia pitkä ja moniosainen nimikkokappale kertoo Homeroksen Odysseiasta.[lähde? ]
Kappaleet

Inferno (Unleash the Fire) – 5.32 (säv. Romeo, Allen)
Wicked – 5.30 (säv. Romeo, Allen)
Incantations of the Apprentice – 4.19 (säv. Romeo, Allen)
Accolade II – 7.04 (säv. Romeo, Pinella, Lepond, Allen)
King of Terrors – 6.16 (säv. Romeo, Pinella, Allen, Rullo)
The Turning – 4.12 (säv. Romeo, Lepond, Allen)
Awakenings – 8.18 (säv. Romeo, Pinella, Lepond, Allen)
The Odyssey – 24.09
Part I - Odysseus Theme/Overture (säv. Romeo)
Part II - Journey to Ithaca (säv. Romeo, Allen)
Part III - The Eye (säv. Romeo)
Part IV - Circe (Daughter of the Sun) (säv. Romeo)
Part V - Sirens (säv. Romeo)
Part VI - Scylla and Charybdis (säv. Romeo )
a) Gulf of Doom
b) Drifting Home
Part VII - The Fate of the Suitors / Champion of Ithaca (säv. Romeo, Lepond)
Masquerade '98 – 6.01 (Limited Editionin ja Japanin painoksen bonus, säv. Romeo, Pinella, Miller, Rullo, Tyler)
Frontiers – 4.50 (Japanin painoksen bonus)
Kokoonpano

Russell Allen – laulu
Michael Romeo – kitarat, kosketinsoittimet ja ohjelmointi
Michael Pinnella – piano, kosketinsoittimet
Michael Lepond – basso
Jason Rullo – rummut
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi: 9/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Yhtyeen virallinen sivusto (englanniksi)
yhtyeen Myspace-sivu (englanniksi)
The Odyssey Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Odyssey Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Tehtaan varjossa

| Tehtaan varjossa |
| --- | --- |
Kirjailija:  Toivo Pekkanen
Kieli:  suomi
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1932
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  271
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tehtaan varjossa on kotkalaisen Toivo Pekkasen vuonna 1932 ilmestynyt romaani. Se on Suomen kirjallisuuden tunnetuimpia työläiskirjoja. Teos oli Pekkasen ensimmäinen myyntimenestys ja hänen läpimurtokirjansa. Kirjasta otettiin viisi painosta.
Teos > Juoni ja rakenne

Tehtaan varjossa seuraa Samuel Oino -nimisen nuoren elämää sisällissodan jälkeisessä Suomen satamakaupungissa. Isänsä kuoltua hänen on mentävä tehtaaseen töihin, jotta hänen perheensä ei kuole nälkään. Pian Samuel huomaakin, että tehtaan sisäinen työskentely on kuin pienoismalli yleisestä elämästä, jossa ylemmässä asemassa olevat voivat kohdella alamaisiaan tahtonsa mukaan. Samuel on kuitenkin hyvin ahkera ja tottelevainen luonteeltaan, joten pian hän nousee hierarkiassa ja pääsee eteenpäin elämässä. Matkan varrella hän tapaa myös monia muita ihmisiä, kuten hänen kapinallisen serkkunsa Pekka Valveen, Eemilin ja Fransin ja hänen rakastettunsa Elsan ja Eliisan.
Teos on jaoteltu lukuihin Prologi, Orvot, Eemil, Pekka Valve, Elsa, Eliisa, Äiti ja Epilogi. Nämä lukujen nimet symboloivat sitä ihmistä tai tapahtumaa, johon luku keskittyy, esimerkiksi Orvot – luku keskittyy Samuelin isän kuolemaan ja Samuelin elämään orpona, ja Pekka Valve -luvussa Samuel tutustuu Pekan sosialistiseen aatteeseen.
Teoksessa hänkertoja seuraa Samuelin elämää ulkopuolisen silmin. Samuelista ei koskaan muovaudu suurta sankaria tai maailmanmuuttajaa, mutta hän käy läpi karun lapsuuden, joka voisi murtaa monen. Samuel kuitenkin selviää, ja hänestä tulee jopa tavallinen osa yhteiskuntaa, vaikka kokeekin monta ongelmaa matkansa varrella. Kirja käsittelee vaivihkaa yhteiskunnallisia ongelmia ja niitä aatteita ja kokemuksia, jotka säätelevät yksilöiden ja yhteisöjen elämää.
Teos > Henkilöt

Samuel Oino: Romaanin päähenkilö ja nuori poika, joka joutuu tehtaaseen töihin isänsä kuoltua. Hän on ahkera ja tottelevainen sekä tyyni ja rauhallinen. Hänen vaiheitaan seurataan nuoruusiästä aikuisuuteen saakka.
Pekka Valve: Samuelin kommunistinen serkku. Hän on intohimoinen ja kapinallinen aatteellinen, jonka kapinallisuutta murtavat vähitellen vankeus ja sairaus.
Eemil: Samuelin tärkein nuoruuden ystävä, joka muuttaa Amerikkaan äitinsä kuoltua.
Frans: Samuelin ja Eemilin ystävä. Hän menettää työnsä ja vähitellen muuttuu juopoksi Eemilin muutettua Amerikkaan.
Elsa: Samuelin ensimmäinen rakkaus ja vakava naissuhde. Heidän suhteensa on alusta lähtien tuhoon tuomittu, mutta kestää kuitenkin vuosia.
Eliisa: Työkaverin vaimo, jonka kanssa Samuel kokee syrjähypyn.
Samuelin äiti: Jäätyään leskeksi tekee parhaansa kasvattaessaan lapsiaan. Samuelille tärkein ihminen, jonka Samuel lopulta huomaa tunteneensa huonosti.
Omaelämäkerrallisuus

Tehtaan varjossa -teosta on luonnehdittu omaelämäkerralliseksi, koska kirjan päähenkilön Samuel Oinon elämä muistuttaa Pekkasen omaa elämää. Sekä Samuel että Pekkanen voidaan nähdä sosialistisina ja ”kömpelöinä” henkilöinä, jotka ovat kotoisin työläisperheistä ja joutuvat varhain raskaisiin töihin. Molemmilla on halu sivistää itseään ja he lukevat paljon. Molemmat tuntevat ajoittain kuuluvansa yhteisön ulkopuolelle. Muitakin yhtäläisyyksiä on: esimerkiksi Samuelin kommunistisella serkulla Pekka Valveella on myös Pekkasen elämässä muutama vastine: hänen serkkunsa August Pekkanen sekä kirjailija-ystävä Aku Rautala.
Elokuva

Tehtaan varjossa -kirjaan pohjautuva Yleisradion samanniminen elokuva valmistui vuonna 1969. Sen on käsikirjoittanut Jorma Savikko ja ohjannut Sulevi Peltola yhdessä Rauni Mollbergin kanssa. Pääroolissa Samuel Oinona on Jouni Jalarvo. Samasta materiaalista on tehty neliosainen televisiosarja, joka on katsottavissa Yle Areenassa.
Toivo Pekkanen.
Teppana (nimi)

| Teppana |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:   28. maaliskuuta  26. huhtikuuta  13. heinäkuuta  20. elokuuta  28. lokakuuta  28. marraskuuta  27. joulukuuta 
Nimen alkuperä:  Stefanos
Infobox OKNimi-testi OK: 
Teppana on miehen etunimi. Se on kreikkalaisen Stefanos-nimen suomalainen muunnos, samoin kuin Tapani ja Teppo. Teppana-nimeä on käytetty lähinnä Kannaksella, Laatokan Karjalassa ja Pohjois-Karjalassa. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on vuodesta 1900 lähtien ollut virallisena etunimenä yhteensä alle 36 miehellä.
Suomen ortodoksisessa kalenterissa Teppanalla on nimipäivä 28. maaliskuuta, 26. huhtikuuta, 13. heinäkuuta, 20. elokuuta, 28. lokakuuta, 28. marraskuuta ja 27. joulukuuta.
Tunnettuja Teppanoita

Teppana Jänis (1850–1921), karjalainen kanteleensoittaja
Terry Jacks

Terry Jacks
Terry Jacks (s. 29. maaliskuuta 1944 Winnipeg, Manitoba) on kanadalainen laulaja-lauluntekijä, äänilevytuottaja ja luontoaktivisti. Hänet tunnetaan parhaiten vuoden 1974 kansainvälisestä hitistään ”Seasons in the Sun” (alun perin Jacques Brelin ”Le Moribonde”, jonka suomensi ja levytti Arto Sotavalta nimellä ”Päivät kuin unta”).
Jacks liittyi nuoruudessaan vancouverilaiseen The Chessmen -yhtyeeseen, joka ehti levyttää muutamia paikallisia hittejä ennen hajoamistaan. Jacks aloitti hajoamisen jälkeen musiikillisen yhteistyön Susan Pesklevitsin (s. 1948) kanssa. Tästä syntyi 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa suuressa suosiossa ollut The Poppy Family -yhtye. Sen tunnetuimpiin kappaleisiin lukeutuu "Which Way You Goin' Billy?", joka ilmestyi samannimisellä levyllä vuonna 1969 ja nousi kanadalaisten listojen ykköseksi ja myös Yhdysvaltain Billboardin kakkoseksi. Single voitti Juno-palkinnon.
Terry ja Susan Jacks menivät naimisiin, mutta avioliitto purkautui yhtyeen hajottua 1970-luvulla. He kuitenkin jatkoivat yhteistyötään: Terry tuotti Susanin ensimmäisen sooloalbumin vuonna 1973. Myös Terry Jacks lähti soolouralle ja sai maailmanlaajuista arvostusta hitillään "Seasons in the Sun". Hänellä on sittemmin ollut toinen avioliitto (päättyi uuteen eroon), josta syntyi tytär Holly.
Terry Kinney

| Terry Kinney |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1954 (ikä 70)  Lincoln, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, teatteriohjaaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1974–
Merkittävät roolit:  Tim McManus (Kylmä rinki)
Aiheesta muualla
IMDb 
Terry Kinney (s. 29. tammikuuta 1954) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja teatteriohjaaja, joka tunnetaan parhaiten Emerald Cityn kehittäjä Tim McManusin roolista rikossarjassa Kylmä rinki.
Kinney oli yksi Steppenwolf Theatre Companyn perustajista vuonna 1974, yhdessä Gary Sinisen sekä Jeff Perryn kanssa.
Kinney on ollut naimisissa kahdesti: ensin näyttelijä Elizabeth Perkinsin kanssa vuosina 1984–1988 sekä vuosina 1993–2006 näyttelijä Kathryn Erben kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta.
Testeboånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Joen takana Strömsbossa näkyy vanha tekstiilitehdas.
Testeboånin vesistö (ruots. Testeboåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 51) muodostuu Pohjanlahden Selkämereen laskevan Testeboånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 1 112 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana on sen nimikkojoki Testeboån, jonka pituus on 85 kilometriä. Joki laskee Itämereen noin 0,4 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Testeboånin vesistö sijaitsee kahden suuren vesistön Ljusnanin vesistön (tunnus 48) ja Daljoen vesistön (tunnus 53) välisessä taskussa, jossa on neljä pientä päävesistöä. Sillä on yhteinen vedenjakaja neljän vesistön kanssa. Testeboånin vesistö luoteispuolella on sekä Ljusnanin- että Daljoen vesistöllä vedenjakajasta pieni osuus ja Daljoen jälkeen sen eteläpuolella on yhteistä vedenjakajaa Gavleånin vesistön (tunnus 52) kanssa. Testeboånin vesistön koillispuolella on vielä Hamrångeånin vesistö (tunnus 50). Testeboånin joensuun ympäristössä sijaitsee mereen laskevien  ojien ja purojen pieniä valuma-alueita, joiden valuma-alueiden yhteispinta-ala on vaatimaton.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (62,8 %), turve (15,2 %), kalliomaa (4,8 %), hiekka ja sora (4,1 %), multamaa (4,5 %), savimaa (0,5 %) ja jäätikköjokijäänteet (2 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (81,5 %), soita ja kosteikkoja (7,1 %), viljelymaita (3,1 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (1,0 %) sekä joutomaita (1,3 %). Näiden lisäksi on 5,9 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Testeboånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 13,0 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 52,7 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 3,15 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 12,1 m³/s, keskiylivirtaama (MHQ) on 57 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 2,5 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 72,4 m³/s on mitattu toukokuussa 1986 ja pienin 1,5 m³/s lokakuussa 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta kesäkuuhun ja sen huippu ajoittuisi toukokuulle.
Vesivoimaa

Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 42 patoa . Testeboånin pääuomassa on 6 vesivoimalaitosta: Strömsbro, Oslättfors, Strömsborg, Bosågen, Åmotsbruk ja Masugnsdammen. Voimaloiden yhteisteho on 2,1 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 10,3 gigawattituntia.
Käännös suomeksi