stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Turingin kone
Yksinauhaisen Turingin koneen formaali määritelmä

Turingin koneelle on useita erilaisia formaaleja määritelmiä. Näennäisistä eroistaan huolimatta yhden määritelmän avulla havaitut ominaisuudet ovat voimassa myös muissa Turingin koneen määrittelyissä. Hopcroft ja Ullman 
määrittelevät Turingin koneen seitsikkona  M=\langle Q,\Gamma ,b,\Sigma ,\delta ,q_{0},F\rangle , missä
Q on äärellinen joukko tiloja.
\Gamma  on äärellinen joukko, jota kutsutaan nauha-aakkostoksi.
b\in \Gamma  on tyhjä merkki. Tyhjä merkki on ainoa merkki, joka voi esiintyä nauhalla äärettömän monta kertaa.
\Sigma \subseteq \Gamma  on syöteaakkosto. On huomattava, että  b\not \in \Sigma .
\delta :Q\times \Gamma \rightarrow Q\times \Gamma \times \{L,R\} on osittaisfunktio, jota kutsutaan siirtymäfunktioksi. Tässä L tarkoittaa lukupään siirtämistä vasempaan ja R oikeaan.
q_{0}\in Q on alkutila.
F\subseteq Q on hyväksyvien lopputilojen joukko.
Tämän määritelmän toimintaperiaate on seuraava. Toiminnan alussa kone on alkutilassa. Jokaisessa vaiheessa nauhalta luetaan lukupään kohdalla oleva merkki. Luetun merkin ja sen hetkisen tilan perusteella kone suorittaa siirtymän eli seuraavat asiat tässä järjestyksessä:
Kirjoittaa lukupään osoittamaan kohtaan siirtymäfunktion antaman merkin ja
siirtää lukupäätä siirtymäfunktion osoittamaan suuntaan (L tai R) yhden yksikön verran ja
vaihtaa koneen tilan siirtymäfunktion antamaan tilaan.
Koneen suorittama laskenta pysähtyy, jos se tulee tilanteeseen, jossa koneen sen hetkinen tila ja lukupään kohdalla oleva symboli ovat sellaisia, että annetussa siirtymäfunktiossa ei ole määritelty siirtymää tälle tila/symboli-parille. Erityisesti lopputilojen joukon tilat ovat sellaisia, että niiden kohdalla ei ole määritelty siirtymää, oli lukupään kohdalla oleva symboli silloin mikä tahansa.
Määritelmä yleistyy helposti myös useampinauhaisiin koneisiin, sillä niilläkin on laskentansa aikana koko ajan vain yksi tila, mutta  \mathbf {} \delta -siirtymäfunktion on nyt luettava  \mathbf {} \Gamma -symbolit kullakin nauhalla erikseen nauhalla olevan lukupään kohdalta ja näiden symbolien yhteisjonon sekä koneen vanhan tilan perusteella päätettävä se, mitä kullakin nauhalla oleva lukupää nauhalleen kirjoittaa, mihin suuntaan nauhan lukupää kirjoittamisen jälkeen nauhalla siirtyy ja se, mihin uuteen tilaan kone päätyy kaikki lukupäät siirrettyään. Useampinauhaisen koneen laskentaa kuvattaessa kaikkien nauhojen lukupäiden kirjoittamisen ja sitä seuraavan siirtymisen ajatellaan tapahtuvan samanaikaisesti. On huomattava, että eri nauhoilla olevat lukupäät saavat menetellä eri tavoin, vaikka  \mathbf {} \delta -siirtymäfunktio toimiikin kaikista nauhoista lukupäiden kohdilta kertyneen yhteissymbolijonon perusteella ja siksi eri lukupäiden toiminta ei ole toisten lukupäiden lukemista symboleista riippumatonta. Kyseessä on siis oleellisesti sama menettely kuin yhdellä nauhalla laskettaessa, mutta nyt  \mathbf {} \delta -siirtymäfunktio perustaa toimintansa koneen tilan lisäksi useammalta kuin yhdeltä nauhalta lukupäillä luettuun  \mathbf {} \Gamma -symbolien jonoon.
Merkitys

Churchin-Turingin teesin mukaan Turingin koneella laskettavissa olevien ongelmien joukko on täsmälleen sama kuin algoritmeilla laskettavien ongelmien joukko. Yleisesti oletetaan teesin olevan totta, mutta oletetaan myös, ettei teesiä voi todistaa oikeaksi. Sen sijaan on mahdollista, että se joskus osoitetaan vääräksi. Universaali Turingin kone voi simuloida mitä tahansa olemassa olevaa tietokonetta ja päinvastoin, eikä tähän mennessä ole pystytty kehittämään laskentalaitetta, jota Turingin koneella ei voisi jäljitellä. Vahvin viite Churchin-Turingin teesin oikeellisuuteen onkin erilaisten kehitettyjen universaalien formalismien osoittautuminen yhtä vahvoiksi. Jos ohjelmointikieli on Turing-vahva tai Turing-täydellinen, se voi oletuksen mukaan simuloida minkä tahansa muun tietokoneen tai ohjelman toimintaa.
Ratkeamattomuus

Vuonna 1900 David Hilbert esitti 23 ongelmaa, joista kymmenennen voi ilmaista: onko mielivaltaisella polynomilla nollakohtaa jonka juuret ovat kokonaislukuja. Jo tätä ennen oli pyritty etsimään menetelmää ratkaista algoritmisesti, onko matemaattisella väitteellä todistusta vai ei. Tätä haastetta nimitettiin saksankielisellä nimellä: Entscheidungsproblem eli päätösongelma.
Tähän liittyy Kurt Gödelin vuonna 1931 esittämä epätäydellisyyslause, jonka mukaan matematiikassa on väistämättä paradokseja, jotka johtavat siihen että matematiikan ristiriidattomuutta ei voi todistaa. Tämä johtaa siihen, että on olemassa lauseita, jotka ovat tosia, mutta niitä ei voi todistaa.
Turing perusti työnsä Gödelin lauseeseen ja todisti lopulta 1936, ettei ole olemassa yleistä menetelmää määrittää, mitkä ongelmat ovat ratkaistavissa ja mitkä ratkaisemattomia. Turing perusti työnsä Gödelin teoreemaan ja kehitti todistuksen pysähtymisongelman ratkeamattomuudelle.
Pysähtymisongelma on päätöstehtävä, joka kysyy, pysähtyykö simuloitava kone annetulla syötteellä. Turing osoitti, ettei tätä voi välttämättä ratkaista algoritmisesti.
Koska Turingin kone on mekaaninen vastine matemaattiselle algoritmille, ja universaali kone pystyy simuloimaan muita koneita, voidaan konetta ja ohjelmaa ajaa universaalikoneessa ja katsoa pysähtyykö se. Kuitenkin, jos löydetään ohjelma, joka väittää pystyvänsä ratkaisemaan pysähtymisongelman, voidaan kehittää kone, jolle ongelman ratkaiseva ohjelma ei toimi. Kone voi lukea pysähtymisongelman ratkaisun etukäteen ja toimia päinvastoin.
Hilbertin kymmenes ongelma on myös esimerkki algoritmisesti ratkeamattomasta ongelmasta. Ongelmaa ei siis voi ratkaista Turingin koneella, mikä todistettiin vuonna 1970.
Turingin kone on edelleen tietojenkäsittelyteorian perusasiaa. Sen merkitys on kuitenkin vähentynyt, koska mikään nykyaikainen tietokone ei muistuta vähääkään Turingin mallia. Tilalle ovat nousseet uudemmat mallit kuten rajattoman muistin kone. Tämä ei kuitenkaan poista Turingin koneella saavutettujen teoreettisten tulosten merkityksellisyyttä.
Vuonna 1950 Alan Turing väitti, että myös ihmisaivot ovat deterministiset ja siten simuloitavissa Turingin koneella. Tekoälyn määrittämiseen hän esitti nykyisin Turingin kokeen nimellä tunnettavan testin, jolla määritellään onko toimija älykäs.
Turingin malliin perustuvaa konetta ei aikoinaan rakennettu, vaan jo vuonna 1944 olivat käytössä elektroniikkaan perustuvat Colossus-tietokoneet. Ensimmäisen oikean Turing-koneen rakensi vuonna 1986 saksalainen professori Karl Scherer.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stanford Encyclopedia of Philosophy: Turing Machines (englanniksi)
Scholarpedia: Turing machine (englanniksi)
| Automaattiteoria: formaalit kielet ja formaalit kieliopit> Chomskynhierarkia | Automaattiteoria: formaalit kielet ja formaalit kieliopit> Kielioppi | Automaattiteoria: formaalit kielet ja formaalit kieliopit> Kieli | Automaattiteoria: formaalit kielet ja formaalit kieliopit> Tunnistusautomaatti |
| --- | --- | --- | --- |
| luokka 0 | Rajoittamaton | Rekursiivisesti numeroituva | Turingin kone |
|  | Rajoittamaton | Rekursiivinen | Totaalinen Turingin kone |
| luokka 1 | Yhteysherkkä | Yhteysherkkä | Lineaarisesti rajoitettu |
| luokka 2 | Yhteydetön | Yhteydetön | Pinoautomaatti |
| luokka 3 | Säännöllinen | Säännöllinen | Äärellinen |
Kukin luokka on sen yläpuolisen luokan aito osajoukko.
Apistogramma inornata

| Apistogramma inornata> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Apistogramma
Laji::  inornata
Kaksiosainen nimi
 Apistogramma inornata  Staeck, 2003 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Apistogramma inornata on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa, pääasiassa trooppisissa vesissä elävä kalalaji. Sitä tavataan Orinoco-joen altaalta Venezuelasta.
BK Pardubice

| BK Pardubice |
| --- | --- |
Liiga:  Mestarien liiga NBL
Perustettu:  1956
Areena:  Sportovní hala Dašická (kapasiteetti 1 400)
Kotipaikka:  Pardubice, Tšekki
Värit:           
Mestaruudet:   2×Tšekin cup  1×Tšekkoslovakian liiga 
Kotisivu:  bkpardubice.cz
Basketbalový klub Pardubice on tšekkiläinen koripalloseura Pardubicesta. Se pelaa kotiottelunsa Sportovní hala Dašickássa.
Seura perustettiin vuonna 1956. Se on voittanut Tšekin cup-mestaruuden vuosina 1994 ja 2016. Vuonna 1984 Pardubice voitti Tšekkoslovakian mestaruuden. Kaudella 2018–2019 seura osallistuu Mestarien liigaan.
Aiheesta muualla

Seuran verkkosivut (tšekiksi)
Seura eurobasket.com-sivustolla (englanniksi)
Astrid Kumbernuss

Astrid Kumbernuss (s. 5. helmikuuta 1970 Grevesmühlen) on saksalainen entinen kuulantyöntäjä, joka saavutti urallaan olympiavoiton sekä Euroopan- ja maailmanmestaruuksia.
Saavutukset

| Vuosi | Kilpailu | KIlpailupaikka | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Euroopan mestaruuskilpailut | Split | 1. |
| 1992 | Sisäratojen Euroopan mestaruuskilpailut | Genova | 3. |
| 1993 | Maailmanmestaruuskilpailut | Stuttgart | 6. |
| 1993 | IAAF Grand Prix -finaali | Lontoo | 2. |
| 1994 | Euroopan mestaruuskilpailut | Helsinki | 2. |
| 1994 | Sisäratojen Euroopan mestaruuskilpailut | Pariisi | 1. |
| 1994 | IAAF Maailman Cup | Lontoo | 3. |
| 1995 | Maailmanmestaruuskilpailut | Göteborg | 1. |
| 1995 | IAAF Grand Prix -finaali | Monaco | 1. |
| 1996 | Sisäratojen Euroopan mestaruuskilpailut | Tukholma | 1. |
| 1996 | Olympialaiset | Atlanta | 1. |
| 1997 | Sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut | Pariisi | 2. |
| 1997 | Maailmanmestaruuskilpailut | Ateena | 1. |
| 1997 | IAAF Grand Prix -finaali | Fukuoka | 1. |
| 1999 | Maailmanmestaruuskilpailut | Sevilla | 1. |
| 1999 | IAAF Grand Prix -finaali | München | 2. |
| 2000 | Sisäratojen Euroopan mestaruuskilpailut | Gent | 3. |
| 2000 | Olympialaiset | Sydney | 3. |
| 2001 | Maailmanmestaruuskilpailut | Edmonton | 6. |
| 2001 | IAAF Grand Prix -finaali | Melbourne | 1. |
| 2002 | Euroopan mestaruuskilpailut | München | 4. |
| 2003 | IAAF Maailman Cup | Madrid | 3. |
| 2003 | Sisäratojen maailmanmestaruuskilpailut | Birmingham | 3. |
| 2003 | Euroopan Cup | Firenze | 1. |
| 2003 | IAAF:n finaali | Monaco | 4. |
Aiheesta muualla

Astrid Kumbernuss Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Naisten kuulantyönnön olympiavoittajat
Naisten kuulantyönnön maailmanmestarit
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Astrid Kumbernuss
Käännös suomeksi
Apistogramma piaroa

| Apistogramma piaroa> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Apistogramma
Laji::  piaroa
Kaksiosainen nimi
 Apistogramma piaroa  Mesa S. & Lasso, 2011 
Katso myös
   Apistogramma piaroa Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Apistogramma piaroa on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa, pääasiassa trooppisissa vesissä elävä kalalaji. Sitä tavataan Orinoco-joen altaalta Kolumbiasta.
Riihilampi (Jyväskylä)

| Riihilampi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°15′05″N, 25°40′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ristiselän alue (14.23)
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  155,8 m 
Rantaviiva:  230 m 
Pinta-ala:  0,1612 ha 
 fiRiihilampi 
Riihilampi on pieni soinen lampi Jyväskylässä Laajavuoren lähellä. Lampi ympäristöineen (4,3 ha) on yksi Jyväskylän arvokkaista luontokohteista, josta 2,2 hehtaarin laajuinen alue on luonnonsuojelualuetta.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 0,16 hehtaaria ja sen rantaviiva on 230 metriä pitkä. Se sijaitsee Laajavuoren kaakkoispuolella, lähellä Killeriä ja Kortemäen asuinaluetta. Lampi on kokonaan suon ympäröimä eikä lähistöllä ole rakennuksia, mutta suon läpi kulkee polku.
Luontoarvoja

Riihilampi ympäryksineen on yksi Jyväskylän kaupungin määrittelemistä merkittävistä luontokohteista. Sen ympärillä oleva suo on pääosin avointa rahkasuota ja reunus varpurämettä. Lammen ja suon lisäksi 4,3 hehtaarin kokoiseen alueeseen kuuluu jonkin verran ympäröivää metsää. Riihilammen suo on osittain ojitettu, mutta sitä on ennallistettu vuoden 2023 syksyllä tukkimalla ja patoamalla siihen kaivettuja ojia. Samaan aikaan ennallistettiin myös kahta muuta Laajavuoren alueen suota, Lammakesuota ja Heinälän suota.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistön (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), tarkemmin Köhniönjärven valuma-alueella (14.232). Lammella ei ole kartan mukaan avointa laskuojaa, mutta se sijaitsee läheisen Rimminlammen valuma-alueella, jonka vedet laskevat Köhniönjärveen. Lammen vedenpinnan korkeus on 155,8 metriä mpy., eli sen ja Köhniönjärven välille kertyy noin 30 metriä pudotusta.
Apistogramma nororientalis

| Apistogramma nororientalis> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Apistogramma
Laji::  nororientalis
Kaksiosainen nimi
 Apistogramma nororientalis  Mesa S. & Lasso, 2011 
Katso myös
   Apistogramma nororientalis Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Apistogramma nororientalis on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa, pääasiassa trooppisissa vesissä elävä kalalaji. Sitä tavataan Orinoco-joen altaalta Kolumbiasta.
Alfred Lindroos

| Alfred Lindroos |
| --- | --- |
 Alfred Lindroos 1920-luvulla.
Kansanedustaja
 30.9.1921–4.9.1922  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Uusimaa
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. kesäkuuta 1883 Perniö
Kuollut: 3. heinäkuuta 1937 (54 vuotta) Helsinki
Ammatti:  ammattientarkastaja
Gustaf Alfred Lindroos (10. kesäkuuta 1883 Perniö – 3. heinäkuuta 1937 Helsinki) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1921–1922. Hän oli kolmen vuosikymmenen ajan keskeinen vaikuttaja Helsingin ruotsinkielisessä työväenliikkeessä.
Elämä

Perniön Matildassa syntyneen Gustaf Lindroosin vanhemmat olivat tehdastyöläinen Alexander Lindroos ja Agata Wilhelmina Andersson. Kansakoulun jälkeen hän työskenteli Mathildedalin ruukissa ja liittyi paikalliseen työväenyhdistykseen 1899. Muutettuaan Helsinkiin 1902 Lindroos oli perustamassa Helsingfors Svenska Arbetarföreningin yhteyteen metallityöntekijöiden ammattiosastoa sekä Socialdemokratiska ungdomsklubben i Helsingforsia. Lindroos oli Finlands Svenska Arbetarförbundin hallituksen jäsen ja vaikutti Suomen Metallityöntekijäin Liitossa.
Vuonna 1921 Lindroos jätti metallityöläisen ammattinsa, kun hänet valittiin Valtion tapaturmatoimiston Helsingin piirin työläistarkastajan virkaan. Syyskuussa 1921 Lindroos nousi varasijalta eduskuntaan Edvard Helteen erottua terveysongelmiensa vuoksi. Hän oli myös Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen. Lindroos kuoli pitkäaikaiseen sairauteen 54-vuotiaana. Hänet on haudattu Malmin hautausmaahlle.
Eduard Wiiralt

Eduard Wiiraltin hauta Père-Lachaisen hautausmaalla.
Eduard Wiiralt (1898–1954) oli virolainen graafikko. Hän asui Pariisissa 1925–1939 ja uudestaan vuodesta 1949 asuttuaan Ruotsissa pakolaisena 1945–1949. Hän oli uransa alussa ekspressionisti, ja aihepiiri oli uskonnollista, kirjallissymbolistista ja eroottista, myöhemmin hän teki luonnonaiheita ja eläinkuvia. Wiiraltin tuotantoon kuuluivat 1930-luvun alun paheellista kaupunkielämää groteskisti esittävät apokalyptiset teokset Põrgu (Helvetti), Jutlustaja (Saarnaaja) ja Kabaree.
Asikainen

Asikainen on suomalainen sukunimi. Tunnettuja Asikaisia ovat:
Aaro Asikainen (s. 1988), suunnistaja
Aatami Asikainen (1891–1965), poliitikko
Albin Asikainen (1873–1948), kansanedustaja ja kunnallisneuvos
Alppo Asikainen (1888–1942), painija
Amin Asikainen (s. 1976), nyrkkeilijä
Hannu Asikainen (1948–2020), jalkapalloilija
Joel Asikainen (1912–1968), näyttelijä
Kari Asikainen (s. 1939), sisustusarkkitehti
Kirsi Asikainen (s. 1957), näyttelijä
Lauri Asikainen (s. 1989), yhdistetyn hiihtäjä
Matti Asikainen (s. 1975), koripalloilija
Pekka Asikainen (s. 1971), pappi ja seurakuntayhtymän johtaja
Pia Asikainen (s. 1972), toimittaja ja ohjaaja
Raija Asikainen (s. 1960), kirjailija
Riku Asikainen (s. 1969), ekonomi ja sijoittaja
Risto Asikainen (s. 1958), muusikko
Sampsa Asikainen, basisti, Kaukolasipartio-yhtyeen jäsen
Toivo Asikainen (1913–1999), jalkapalloilija
Veikko Asikainen (1918–2002), jalkapalloilija
Yrjö Asikainen (1928–2008), jalkapalloilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Brontornis

| Brontornis |
| --- | --- |
 Taiteilijan näkemys
 mioseeni 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Parvoluokka::  Galloanseres?
Lahko::  †Gastornithiformes?
Heimo::  †Brontornithidae  Moreno & Mercerat, 1891
Suku::  †Brontornis  Moreno & Mercerat, 1891
Laji::  burmeisteri
Kaksiosainen nimi
 † Brontornis burmeisteri  Moreno & Mercerat, 1891 
Synonyymit
 Rostrornis floweri Moreno & Mercerat, 1891  Brontornis platyonyx Ameghino, 1895  Liornis floweri Ameghino, 1895  Callornis giganteus Ameghino, 1895 (partim)  Eucallornis giganteus (Ameghino, 1895) (partim) 
Katso myös
   Brontornis Wikispeciesissä   Brontornis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Brontornis on sukupuuttoon kuollut jättimäisten lentokyvyttömien lintujen suku. Siitä tunnetaan yksi laji, Brontornis burmeisteri, joka eli Argentiinan Patagoniassa varhaisella mioseenilla, noin 19–14 miljoonaa vuotta sitten. Brontornista on perinteisesti pidetty lihaasyövänä hirmulintuna (Phorusrhacidae), mutta se saattoi kuitenkin olla kasvinsyöjä ja läheisempää sukua heimoille Gastornithidae ja Dromornithidae.
Fossiililöydöt

Brontorniksen kaikki fossiilit on löydetty Argentiinan Patagoniasta, ja ne on ajoitettu varhaismioseenille. Jäänteet kuuluvat usealle osittaiselle yksilölle, ja ne vastaavat pientä osaa koko luurangosta. Parhaiten tunnetaan takaraajojen luut. Alaleuan jäänteitä tunnetaan monesta yksilöstä, mutta yhdessä ne vastaavat vain osaa leuasta. Yläleukaa ei ole löydetty.
Kuvaus

Brontornis on suurin tunnettu Etelä-Amerikassa elänyt lintu. Se oli arviolta noin 2,8 metriä korkea pään kohdalta ja 1,75 metriä korkea selän kohdalta. Painoa eläimellä oli erään arvion mukaan noin 350–400 kilogrammaa.
Elintavat

Brontornis oli luultavasti hidasliikkeinen jättiläislintu, joka ei pystynyt juoksemaan kovaa. Koska Brontornis on yleensä laskettu hirmulintuihin, sitä on pidetty usein lihansyöjänä, ja hitautensa vuoksi sen olisi täytynyt olla haaskansyöjä. Brontorniksen alaleuka viittaa kuitenkin kasviravintoon, sillä leukalihasten jälkien perusteella sillä oli kehittyneet lähentäjälihakset, ja alaleuan muoto oli samankaltainen kuin mahdollisilla kasvinsyöjäsukulaisilla heimoissa Gastornithidae ja Dromornithidae. Brontorniksen yläleuka on tuntematon, joten ei tiedetä, oliko se petolintumaisen koukkumainen. Brontorniksen elinympäristöä olivat mahdollisesti Patagonian metsäisemmät seudut.
Luokittelu

Brontornis on perinteisesti sijoitettu käärmekurkilintuihin kuuluviin hirmulintuihin tai ainakin lähelle niitä. Se poikkeaa kuitenkin merkittävästi muista hirmulinnuista takaraajojen ja alaleuan anatomian perusteella, ja se oli lisäksi suurempi kuin muut heimon jäsenet. Jotkut tutkijat tukevat edelleen Brontorniksen luokittelua käärmekurkilintuihin, mutta 2000-luvulla on ehdotettu, että Brontornis olisikin läheisempää sukua sorsalinnuille ja kuuluisi sukupuuttoon kuolleeseen Gastornithiformes-lahkoon. Se muodostaisi lahkossa oman heimonsa Brontornithidae, jonka lähimmät sukulaiset ovat Gastornithidae ja Dromornithidae. Ainoa muu tunnettu Brontornithidae-kehityslinjan edustaja on Boliviasta löydetty nimeämätön laji oligoseenilta, noin 26–25 miljoonan vuoden takaa.
Kokovertailu Brontorniksen ja ihmisen välillä
Asikaisen aitta

Asikaisen aitta on luola Pohjois-Savossa Rautalammilla Pakarilansalon saaressa. Saari on lähellä Rautalammin ja Konneveden rajaa. Luola on saanut nimensä siitä, että erään kertomuksen
mukaan mies, jonka sukunimi oli Asikainen, piilekeli luolassa Venäjän sodan aikana. Luolan Pituus on noin 20 metriä. Siellä on kolme kammiota.
Luhta Sportswear Company

| Luhta Sportswear Company |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1907
Perustaja:  Vihtori Luhtanen
Toimitusjohtaja:  Juha Luhtanen
Puheenjohtaja:  Mika Sutinen
Kotipaikka:  Lahti, Suomi
Toimiala:  muotiteollisuus
Tuotteet:  vaatteiden suunnittelu ja valmistus
Liikevaihto:   244,9 milj. € (2017)
Tilikauden tulos:   11,6 milj. € (2017)
Henkilöstö:   1 714 (2017)
Kotisivu:  www.luhtasportswearcompany.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Luhta Sportswear Company (vuoteen 2016 L-Fashion Group Oy, 1990-luvulle asti Luhta Oy) on suomalainen vaatetusalan konserni. Sen perusti Lahdessa vuonna 1907 Vihtori Luhtanen. Luhta on Suomen suurin muotialan yritys.
Historia

Kotiteollisuustoimintana alkanut yritys yhtiöitettiin vuonna 1937 nimelle V. Luhtanen Oy, myöhemmin Luhta Oy. Nimi vaihtui 1990-luvulla L-Fashion Groupiksi sen jälkeen, kun oli ostettu kasvuhakuisuuden nimissä Rukka, Torstai, Big-L, J.A.P. ja Beavers, joista muodostettiin erillisiä liiketoimintayksikköjä. Niiden myötä syntyi uudenlainen yhtymäorganisaatio, jota nimi muutettiin vastaamaan. Vuonna 2016 otettiin käyttöön nimi Luhta Sportswear Company.
Liiketoiminta

Yrityksen vanhimman merkin, Luhdan, lisäksi konserni omistaa tuotemerkit Ril’s, Rukka, Icepeak, James, Torstai, O.i.s, Sinisalo, Skila, Story, Big-L, Beavers ja Your FACE. Luhdan emoyritys Polap-team osti toukokuussa 2019 lisäksi luksusmerkki Balmuirin.
Luhdan tärkeimmät vientimaat ovat Saksa, Venäjä, Ruotsi, Alankomaat ja Ranska. Lisäksi yhtymään kuuluu trading-toimintaan erikoistunut L-Fashion House sekä vähittäiskauppaketju Aleksi 13. Aiemmin siihen kuului myös Vaatehuone.
Palkinnot

Vuonna 2012 L-Fashion Groupille myönnettiin Tasavallan presidentin kansainvälistymispalkinto. Yrityksen edeltäjä V. Luhtanen Oy sai vuonna 1970 saman palkinnon, tuolloin nimellä Tasavallan presidentin vientipalkinto.
Kirjallisuutta

Henttinen, Annastiina: Moderni suomalainen. Luhdan ensimmäiset sata vuotta.  Luhta, 2007.  ISBN 978-952-92-2248-3.
Aiheesta muualla

Luhta
Luhdan pääkonttori Lahden Renkomäellä
Luhta Sportswear Companyn Ril's tuotemerkin myymälä Helsingin Pohjoisesplanadilla. Ril's on muodostettu lyhenteenä suomalaisen vaate- ja taidemuotoilija Ritva-Liisa Pohjalaisen nimestä.
Antichristus Ex Utero

| Antichristus Ex Utero Witchmaster |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. lokakuuta 2014
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: black metal, thrash metal
 Kesto: 31.17
 Levy-yhtiö: Osmose Productions
Witchmasterin muut julkaisut
| Śmierć (EP) 2012 | Antichristus Ex Utero 2014 | Kaźń 2022 |
Antichristus Ex Utero on puolalaisen black metal -yhtye Witchmasterin viides studioalbumi. Se julkaistiin 28. lokakuuta 2014 levymerkillä Osmose Productions.
Kappaleet

Antichristus Ex Utero – 3.05
Fire Starts from the Mouth – 2.45
Black Leather – 3.07
Attack and Release – 2.50
Master of Confusion – 3.15
Caricature of Humanity – 3.21
When Will It All End? – 2.57
She Said Red – 2.18
Demon of Obliteration – 2.01
Black Goat Sacrifice – 2.30
...and It Burns – 3.08
Kokoonpano

Reyash – bassokitara, laulu
Geryon – kitara, laulu
Inferno – rummut, kitara
Bastis – laulu