stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen amerikkalaisen jalkapallon maajoukkue
Ruotsi-maaottelut

Suomen miesten maajoukkue on pelannut Ruotsin kanssa vuosittaisen maaottelun muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta vuodesta 1992.
| Kausi | Pelipaikka | Koti | Tulos | Vieras | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Helsingin olympiastadion | Suomi | 37–7 | Ruotsi | Suomi |
| 1993 | Tukholman olympiastadion | Ruotsi | 29–27 | Suomi | Ruotsi |
| 1994 | Helsingin olympiastadion | Suomi | 14–0 | Ruotsi | Suomi |
| 1995 | Studenternas IP, Uppsala | Ruotsi | 7–41 | Suomi | Suomi |
| 1996 | Töölön pallokenttä, Helsinki | Suomi | 17–16 | Ruotsi | Suomi |
| 1997 | Arosvallen, Västerås | Ruotsi | 6–7 | Suomi | Suomi |
| 1998 | Töölön pallokenttä, Helsinki | Suomi | 23–3 | Ruotsi | Suomi |
| 2003 | Helsingin velodromi | Suomi | 20–7 | Ruotsi | Suomi |
| 2004 | Helsingin velodromi | Suomi | 7–13 | Ruotsi | Ruotsi |
| 2005 | Helsingin velodromi | Suomi | 24–28 | Ruotsi | Ruotsi |
| 2006 | Finnair Stadium, Helsinki | Suomi | 14–24 | Ruotsi | Ruotsi |
| 2007 | Zinkensdamm IP, Tukholma | Ruotsi | 7–0 | Suomi | Ruotsi |
| 2008 | Finnair Stadium, Helsinki | Suomi | 3–17 | Ruotsi | Ruotsi |
| 2009 | Östermalms idrottsplats, Tukholma | Ruotsi | 14–0 | Suomi | Ruotsi |
| 2010 | ISS Stadion, Vantaa | Suomi | 17–19 | Ruotsi | Ruotsi |
| 2011 | Östermalms idrottsplats, Tukholma | Ruotsi | 34–35 | Suomi | Suomi |
| 2012 | Sonera Stadium, Helsinki | Suomi | 3–20 | Ruotsi | Ruotsi |
| 2013 | Östermalms idrottsplats, Tukholma | Ruotsi | 23–33 | Suomi | Suomi |
| 2014 | Sonera Stadium, Helsinki | Suomi | 10–15 | Ruotsi | Ruotsi |
| 2015 | Tukholman olympiastadion | Ruotsi | 10–14 | Suomi | Suomi |
| 2016 | Myyrmäen jalkapallostadion, Vantaa | Suomi | 31–17 | Ruotsi | Suomi |
| 2017 | Grimsta Arena, Tukholma | Ruotsi | 0–37 | Suomi | Suomi |
| 2021 | Zinkensdamm IP, Tukholma | Ruotsi | 35–7 | Suomi | Ruotsi |
Voitot: Suomi 12 – Ruotsi 11
Riina

| Riina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  25. marraskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  19. heinäkuuta
Muunnelmia:  Rina, Rinna
Vastineita eri kielissä:  Rhina
Nimen alkuperä:  kreikan Aikaterine
Infobox OKNimi-testi OK: 
Riina on suomalainen naisen etunimi.
Riina lienee lyhenne Katariinasta, joka puolestaan juontaa kreikan nimestä Aikaterine. Roomalaiset uskoivat nimen liittyvän kreikan puhtautta merkitsevään sanaan katharos. Riinan nimipäivää on vietetty 25. marraskuuta vuodesta 1984 alkaen.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa oli rekisteröity noin 6 110 Riina-nimen saanutta naista, joista yli puolet on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla.
Tunnettuja Riinoja

Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Riina Baer (s. 1993), salibandyn pelaaja
Riina Hyytiä (s. 1969), elokuvantekijä ja yritysjohtaja
Riina Hyöky, ent. Vilén, o.s. Tolonen (s. 1983), kestävyys- ja keskimatkojen juoksija
Riina Isokääntä (s. 2000), jalkapallomaalivahti
Riina Kaarla (s. 1970), lastenkirjailija ja kuvittaja
Riina Kasurinen (s. 1994), tradenomi, Elinkeinoelämän keskusliiton viestinnän asiantuntija
Riina Katajavuori (s. 1968), runoilija ja prosaisti
Riina Kerola (s. 1995), pesäpalloilija
Riina Kivelä (s. 1988), Stalingrad Cowgirls-yhtyeen rumpali
Riina Korkiamäki (s. 1997), pesäpalloilija
Riina Kruut, viestintäyrittäjä ja kirjailija
Riina Kuuselo (s. 1978), suunnistaja
Riina Laurila (s. 1974), balettitanssija
Riina Lumme (s. 1992), Vihreän liiton poliitikko
Riina Mikkonen, laulaja
Riina Mäkinen (s. 1997), vuonna 2017 kadonnut henkilö, nuoriso-ohjaaja
Riina Nevalainen (s. 1980), päätoimittaja
Riina Nevamäki (s. 1976), konsultti ja lobbari, entinen valtiosihteeri
Riina Rekilä (s. 1981), eläinlääkäri ja ravivalmentaja
Riina Sikkut (s. 1983), virolainen poliitikko ja ministeri
Riina Solman (s. 1972), virolainen poliitikko ja ministeri
Riina Tanskanen (s. 1998), kuvataiteilija, runoilija ja kirjailija
Riina Tikkanen (s. 1988), nukketeatteritaiteilija ja esiintyjä
Riina Vuokko (s. 1975), kirjallisuuden suomentaja
Suomalais-ugrilainen kulttuurikongressi

Suomalais-ugrilainen kulttuurikongressi oli kansainvälinen suomalais-ugrilaisten kansojen tapahtuma. Valmisteluelimineen ja jaostoineen se oli heimoaatteen innoittama sekä virallinen ja näkyvä tapahtuma. Se järjestettiin vuosien 1921 ja 1936 välisenä aikana yhteensä viisi kertaa. Ohjelmaan kuului luentoja ja työskentelyä jaostoissa, joissa samaa ammattikuntaa edustavat osanottajat tapasivat toisiaan. Tavoitteena oli suomensukuisten kansojen keskinäisen vuorovaikutuksen ja sivistyksen lisääminen sekä kulttuurivaihto. Suomen ja Viron hallitukset sitoutuivat tukemaan suomalais-ugrilaisen kulttuurikongressin järjestämistä henkistä yhteistyötä koskeneessa sopimuksessa, joka allekirjoitettiin 1. joulukuuta 1937. Kongressin järjestäminen päättyi toisen maailmansodan puhkeamiseen.
Suomalaisia järjestäjiä kulttuurikokouksissa olivat Kansanvalistusseura, Suomen Kuoroliitto, Säveltaiteilijain Liitto ja Muusikerien yhtymä. Kokouksista on olemassa monisatasivuisia pöytäkirjoja, ja Heimotyö-aikakauskirjoissa julkaistiin useita suomalais-ugrilaisia kansoja käsitteleviä kirjoituksia. Jo ensimmäisiä kokouksia järjestettäessä uskottiin, että olisi jotenkin mahdollista saada unkarilaisten, virolaisten ja suomalaisten lisäksi paikalle myös Venäjällä asuvia kielisukulaisia.
Järjestetyt kongressit

Ensimmäinen suomalais-ugrilainen kulttuurikongressi järjestettiin 20.–22. kesäkuuta 1921 Helsingissä. Siihen osallistui yhteensä noin 1 200 ilmoittautunutta osanottajaa Suomesta, Virosta ja Unkarista sekä edustajat myös Itä-Karjalasta ja Inkerinmaalta. Kulttuurikongressin avajaistilaisuuteen Suurkirkossa osallistui myös tasavallan presidentti K. J. Ståhlberg puolisoineen. Ensimmäisen kongressin puheenjohtajana toimi Helsingin kaupungin kansakoulujen tarkastaja Matti Pesonen. Tapahtuman nimi olikin Yhteissuomalainen koulukokous.
Toinen kulttuurikongressi järjestettiin Tallinnassa 19.–21. kesäkuuta 1924. Osanottajia oli 973, joista 756 virolaisia. Avajaisiin osallistuivat Viron presidentti Konstantin Päts sekä muiden osallistujamaiden hallitusten edustajat. Tallinnan kongressin jälkeen Suomalaisuuden liittoon perustettiin sukukansaosasto, joka otti kulttuurikongressiasiat vastuulleen, sekä perustettiin Fenno-Ugria -niminen julkaisu.
Kolmas kongressi järjestettiin Budapestissa 11.–13. kesäkuuta 1928. Järjestelyihin osallistuivat Unkarin hallituksen kutsumina ministeriöt, pääkaupunki Budapest sekä monet järjestöt ja laitokset. Suomesta osanottajia oli 650, Virosta 430.
Helsingissä järjestettiin kulttuurikongressi jälleen 16.–18. kesäkuuta 1931, ja se sai rahoituksensa Suomen hallituksen myöntämänä. Kongressilla oli noin 2 000 osanottajaa, joista virolaisia oli noin 600, unkarilaisia lähes 400 ja inkeriläisiä pakolaisia yli sata. Lisäksi Länsi-Pohjasta ja Ruijasta saapui edustajia. Avajaisjuhla pidettiin Kaartin maneesissa. Suojelijana toimi tasavallan presidentti P. E. Svinhufvud. Kunniapuheenjohtajana toimi professori E. N. Setälä, ja toiseksi kunniapuheenjohtajaksi oli lupautunut kansallistaiteilija Akseli Gallen-Kallela, mutta hän menehtyi äkilliseen sairauteen juuri ennen kongressia. Tässä kongressissa tehtiin päätös, että suomalais-ugrilaiset alkaisivat viettää heimopäivää aina lokakuun kolmantena lauantaina. Heimopäivä-nimellä kutsuttuja tapahtumia oli vietetty jo aiemminkin, vuosina 1928–1930.
Viimeiseksi jäänyt viides suomalais-ugrilainen kulttuurikongressi järjestettiin Tallinnassa 25.–28. kesäkuuta 1936. Sitä varjosti Viron valtiollisissa oloissa vuoden 1934 alussa tapahtunut käänne kansanvallasta diktatuurin suuntaan. Tallinnan kulttuurikongressin yhteydessä kokoontui kaksikymmentä jaostoa, esimerkiksi juristien, lääkärien, insinöörien, raittiustyöntekijöiden ja esperantistien jaostot.
Kongressien perintö

Heimopäivien vietto loppui 1940-luvulla.
Kulttuurikokousten ja heimopäivien perinteitä ryhdyttiin elvyttämään Virossa, Unkarissa ja Suomessa 1990-luvulla. Suomessa toimeen tarttui Suomalaisuuden Liitto, joka perusti toimikunnan ja ryhtyi järjestelemään erilaisia sukukansoihin liittyviä tapahtumia. Vuodesta 1993 vastaavan toimikunnan koollekutsujaksi tuli M. A. Castrénin seura. Jo alkuvaiheessa Suomessa päädyttiin käyttämään tapahtumasta nimitystä sukukansapäivä.
Nykyisin uralilaiset kansat kokoontuvat yhteen suomalais-ugrilaisten kansojen maailmankongressiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomalais-ugrilainen kulttuurikongressi Finna.fi-palvelussa
Kongressin osallistujia Seurasaaressa kesäkuussa 1931.
Fytiinihappo

| Fytiinihappo |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2,3,4,5,6-pentafosfono-oksisykloheksyyli)divetyfosfaatti
CAS-numero:  83-86-3
PubChem CID:  890
SMILES:  C1(C(C(C(C(C1OP(=O)(O)O)OP(=O)(O)O)OP(=O)(O)O)OP(=O)(O)O)OP(=O)(O)O)OP(= O)(O)O 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H18O24P6
Moolimassa:  660,024 g/mol
Sulamispiste:  < 25 °C 
Tiheys:  1,285 g/cm3
Fytiinihappo eli fytaatti (C6H18O24P6) on orgaanisiin fosforiyhdisteisiin kuuluva antiravintoaine. Fytiinihappoa on kasveissa, erityisesti vilja- ja palkokasvien siemenissä, joissa se toimii kasvin fosforivarastona. Rakenteeltaan fytiinihapossa on inositolirengas, johon on liittynyt fosfaattiryhmiä. Kasveissa fytiinihappoa esiintyy myös sen suoloina fytaatteina..
Saanti ravinnosta

Vuonna 2007 julkaistun tutkimuksen mukaan Kiinan maaseutuväestön keskimääräinen fytaattien saanti oli 1,3 grammaa ja kaupungeissa 0,8 grammaa päivässä vaihteluvälin ollessa 0,6–1,4 grammaa.
Pavuissa ja pähkinöissä on erityisen paljon fytiinihappoa. Sitä esiintyy runsaasti myös kokojyväviljassa ja -riisissä sekä maississa. Sata grammaa täysjyväriisiä sisältää keskimäärin 2,5 grammaa fytiinihappoa ja täysjyvävehnä vastaavasti 2,2 grammaa. Valkoinen vehnä sisältää fytiiniä vain 0,4 mg, ja valkoinen riisi 0,6 mg sadassa grammassa. Täysjyväkaurassa fytiinihappoa on 0,7 ja -rukiissa 0,5 mg. Leseen fytiinihappopitoisuus saattaa olla jopa 5 g/100 g. Perunan fytiinihappopitoisuus on noin 1 mg/100 g tai vähemmän.
Viljatuotteet ja etenkin leipä olivat fytiinihapon tärkeimmät lähteet Suomessa vuonna 2018, jolloin suomalaiset kuluttavat keskimäärin 220 grammaa viljatuotteita päivässä. Siementen idättäminen vähentää tehokkaasti niissä olevan fytaatin määrää, mutta liotus tai leivän kohottaminen ja paistaminen ovat sen sijaan suhteellisen tehottomia menetelmiä vähentää fytaattia. Hapatetussa leivässä on kuitenkin vähemmän fytiiniä kuin happamattomassa.
Terveysvaikutukset

Fytiinihapolla on voimakas taipumus kelatoida metalli-ioneja eli sitoa niitä huonosti liukenevaan muotoon. Kelaatio johtaa siihen, että ravinnon sisältämät metalliset hivenaineet muuttuvat huonosti imeytyviksi. Fytiinihappo estää voimakkaasti kalsiumin, raudan ja seleenin imeytymistä sekä myös sinkin imeytymistä, vaikkakin heikommin.
Kokojyväriisin sisältämän kalsiumin, raudan ja sinkin moolimassasuhteet riisin sisältämään fytiinihappoon nähden ovat keskimäärin 0.24, 1 ja 15, mikä on johtanut kyseisten ravintoaineiden heikkoon imeytymiseen in vitro -kokeissa. Tulos oli samankaltainen kuin muissa kyseisestä aiheesta tehdyissä tutkimuksissa. Esimerkiksi vuonna 2007 julkaistun kiinalaistutkimuksen mukaan fytaattien suuri määrä ravinnossa johtaa raudan ja sinkin biohyödynnettävyyden heikkenemiseen ja sillä on siten suuri osuus raudan ja sinkin puutteen selittäjänä.
Fytiinihappo heikentää toisaalta myös elimistölle haitallisten metallien, kuten kadmiumin, imeytymistä. Lisäksi sillä on havaittu heikkoa antioksidatiivista vaikutusta, mikä vähentää paksusuolessa syntyviä haitallisia hydroksyyliradikaaleja. Tämä vähentää hiukan happiradikaaleista johtuvia DNA-vaurioita. Myös kyseinen ominaisuus perustuu fytiinihapon kykyyn sitoa metalli-ioneja.
Eläinkokeissa on havaittu, että fytiinihapolla on myös syöpää ehkäisevää vaikutusta. Fytiinihapon syöpää estävä vaikutus perustuu siihen, että fytiinihappo toimii ksantiinioksidaasientsyymin inhibiittorina. Ksantiinioksidaasi tuottaa superoksideita, jotka pystyvät hapettamalla aiheuttamaan vaurioita ihmisen perimässä, mikä voi johtaa syövän kehittymiseen.
Märehtijät pystyvät käyttämään fytiinihapon fosforia hyväkseen, koska niillä on suolistossaan fytaasientsyymiä tuottavia bakteereja.
Aiheesta muualla

Liber Herbarum II: Luettelo fytiinihappoa sisältävistä kasveista
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Phytic acid (englanniksi)
Human Metabolome Database: Myo-inositol hexakisphosphate (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Phytic acid (englanniksi)
ChemBlink: Phytic acid (englanniksi)
Yltä ja alta

Yltä ja alta vuonna 1998
Yltä ja alta (engl. Up and Under) on Hämeenkyrössä, Nokian kaupungin omistamalla maaperällä sijaitseva Nancy Holtin maataideteos, joka valmistui vuonna 1998.
Teoksen rakentaminen > Suunnittelu

Pinsiöläiset lähtivät vuonna 1986 suunnittelemaan kansainvälisen maa- ja ympäristötaidekeskuksen perustamista kylään. Kuvataiteilija Osmo Rauhalan ansiosta suunnitelmat lähtivät toteutumaan ja vuonna 1989 niiden toteutumismahdollisuuksia saapui Hämeenkyröön arvioimaan muun muassa The Metropolitan Museum of Art -museon johtaja Karl Katz saman vuoden kesäkuussa.. Prosessin selvennä kautta ensimmäiseksi taideteoksen tekijäksi valittiin Nancy Holt. Yhdysvalloissa Holt nautti suosiota Utahiin luodun "Sun Tunnels"-maataideteoksen ansiosta. Holtia pidetään yleisesti myös eräänä maa- ja ympäristötaideliikkeen pioneereista yhdessä miehensä Robert Smithsonin kanssa.
Holt kutsuttiin ensimmäisen kerran vieraaksi Pinsiöön kesäkuussa 1990 , jolloin hänelle esiteltiin mahdollisia kohteita. Nokian kaupungin edustajat ehdottivat ensisijaisena vaihtoehtona sitä, että taideteos rakennettaisiin Sarpatin soraharjulle, joka olisi sijainnut aivan Nokian kaupungin keskustan liepeillä lähde?. Useista eri vaihtoehdoista Holt päätyi kuitenkin valitsemaan noin yhdeksän hehtaarin kokoisen alueen Pinsiön koulun vierestä.
Holt sai teosehdotuksensa valmiiksi vuonna 1993 ja hän lähetti kuvat pienoismallista Nokian kaupungin teknisille piirtäjille sekä logistiikkasuunnittelijoille. Tässä vaiheessa havaittiin, että valittu kohdealue sijaitsi pohjavesialueella. Pohjavesialueisiin liittyvien lakien ja muiden turvallisuuskysymysten huomiointi veivät aikaa. Samaan aikaan Pinsiössä alkoi Strata-projektin toisen maataideteoksen, Agnes Denesin suunnitteleman Puuvuoren, rakentaminen. Puuvuori haluttiin saada valmiiksi vuoteen 1996 mennessä Ylöjärven asuntomessujen takia. Yltä ja alta -teoksen rakentaminen pääsi alkamaan viimein vuonna 1997.
Teoksen rakentaminen > Toteutus

Teoksen valmistuminen kesti kaksi kesää. Se avattiin yleisölle juhannuksen alla 1998. Teoksen avasi silloinen ympäristöministeri Pekka Haavisto. Taideteos sai heti valmistuttuaan merkittäviä tunnustuksia ja julkisuutta sekä kotimaassa että ulkomailla. Kesän 1998 aikana taideteoksen saapui kokemaan yli 10 000 vierasta. The Whitney Museumin kuraattori Eugenie Tsai arvioi Yltä ja alta -teoksen Nancy Holtin parhaaksi taideteokseksi ja yhdeksi maataiteen merkkiteoksiksi maailmassa.
Valmistumisen jälkeen

Kun teos oli saatu valmiiksi, sen hallinnointi siirrettiin Nokian kaupungin puistoyksikölle. Puistoyksikkö siirsi vastuun eteenpäin tukemalla paikallisia kyläyhdistyksiä taideteoksen ylläpidossa. Teoksen markkinointiin ei panostettu, ja tämän seurauksena teoksen olemassaolo alkoi unohtua lähes kokonaan. Samaan aikaan kansainväliset taidemaailman asiantuntijat ylistivät projektia ja dokumentaatiot teoksesta levisivät ympäri maailmaa. Kyläläisten itsensä kehittämä Strata-projekti nostettiin kansainvälisissä vertaisarvioissa edelläkävijä malliksi soraharjujen maisemoimisesta taiteen avulla..
Teoksen kunto alkoi myös rapistua. Ilkivallantekijät löysivät teoksen ja muun muassa tuhosivat taideteoksen nurmialueita ylläpitäneen kastelujärjestelmän lähes kokonaan. Taideteos alkoi myös hiljalleen muuttua epäviralliseksi kaatopaikaksi, ja sen tunneleissa poltettiin muun muassa autoja.
Vuonna 2011 tilanteen vakavuus ymmärrettiin ja Nokian kaupungin aloitteesta Strata-projekti elvytettiin uudelleen henkiin. Projektin alkuperäiset taustahenkilöt pyydettiin mukaan miettimään ongelmille ratkaisua ja hankehakemus suunnitelmista toteutettiin Pirkanmaan liitolle. Kansainvälisen painoarvon takia hankkeen ymmärrettiin palvelevan koko Pirkanmaan etua ja imagoa.
Strata-hanke käynnistyi elokuussa 2012, ja sitä vetämään valittiin kuvataiteilija Pekka Ruuska. Vuoden kestäneen työn aikana luotiin toimintamalli alueen, sekä Yltä ja alta -teoksen pitkäkestoiselle kehittämiselle. Taiteen edistämiskeskus palkitsi vuosijuhlassaan vuonna 2013 Strata-hankkeen Pirkanmaan kulttuurityön kunniamaininnalla. Taideteos julistettiin uudestaan avatuksi yleisölle 24.8.2013 lähtien.
Aiheesta muualla

Maataideteokset, Nancy Holt: Yltä ja alta (Up and Under) Ylöjärvi. Ylöjärven kaupunki. Arkistoitu 31.12.2016. Viitattu 18.7.2017.
Strata-projekti (Arkistoitu – Internet Archive)
Lehtiartikkeleita taideteoksesta
Eero Yli-Vakkuri: Ympäristötaiteen konservoinnin jäljillä; Mustekala.info 10.4.2018
Kirsi Matson-Mäkelä: Ympäristötaiteen huippunimen maataideteokset saavat uuden elämän; Yle 21.9.2012
Taiteilijan www-sivut
Yltä ja alta vuonna 2020
Red Sebastian

| Red Sebastian |
| --- | --- |
 Red Sebastian vuonna 2025.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Seppe Guido Yvonne Herreman
Syntynyt: 13. toukokuuta 1999 (ikä 25) Oostende, Belgia
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Red Sebastian
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2019–
Tyylilajit:  elektropop
Soittimet:  piano
Levy-yhtiöt:  CNR Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Seppe Guido Yvonne Herreman, (s. 13. toukokuuta 1999 Oostende, Belgia) tunnettu ammattimaisemmin taiteilijanimellään Red Sebastian, on belgialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän edustaa Belgiaa kappaleellaan ”Strobe Lights” vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa Baselissa.
Ura

Seppe Herreman syntyi 13. toukokuuta 1999 Oostenden rannikkokaupungissa Belgiassa. Vuonna 2013, ollessaan 14-vuotias, Herreman osallistui Belgium’s Got Talent -kilpailun (belgialainen versio Got Talent -ohjelmaformaatista) 2. tuotantokaudelle, jonka lähetti Belgian flaamilainen televisioyhtiö Vlaamse Televisie Maatschappij (VTM). Hän eteni kilpailun finaaliin asti esitettyään Christina Aguileran kappaleen ”Ain’t No Other Man”. Herreman lähti myöhemmin opiskelemaan laulamista Gentin Koninklijke Academie voor Schone Kunsten van Gent (KASK) -konservatorioon. Eräs hänen opettajistaan kyseisessä koulussa oli Stef Caers. Herreman osaa myös soittaa pianoa, jonka soittamista hän on harrastanut 9-vuotiaasta asti.
Vuonna 2019 Herreman jatkoi laulu-uraansa tällä kertaa taiteilijanimellään Red Sebastian, joka on saanut inspiraationsa Pieni merenneito -elokuvan jamaikalaisaksentilla puhuvasta Sebastian-kuningasravusta. Herreman oli kyseisen elokuvan suuri fani nuorempana. Vuonna 2021 Red Sebastian julkaisi debyyttialbuminsa You, jonka pääsinglenä toimi ”Embrace Me”. Vuonna 2024 hän osallistui VTM:n lähettämään Sing Again -kykyjenetsintäohjelmaan, jossa hän eteni kilpailun finaaliin asti.
Vuonna 2025, allekirjoitettuaan levytyssopimuksen CNR Records -levy-yhtiön kanssa, Red Sebastianin ilmoitettiin olevan yksi kahdeksasta finalistista Belgian vuoden 2025 euroviisukarsintana toimineessa Eurosong 2025 -kilpailussa, jota lähetti Belgian flaaminkielinen televisioyhtiö VRT 1. Red Sebastianin kilpailukappale on nimeltään ”Strobe Lights”, joka on kunnianosoitus belgialaiselle rave-kulttuurille. Red Sebastian voitti kilpailun finaalin, joka järjestettiin 1. helmikuuta 2025, ansaiten 423 pistettä ja täten hän edustaa Belgiaa vuoden 2025 Euroviisuissa Baselissa.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Yksityiskohdat |
| --- | --- |
You:  Julkaistu: 5. marraskuuta 2021  Levy-yhtiö: omakustanne  Formaatit: nettimusiikki, suoratoisto
Diskografia > EP-levyt

| Nimi | Yksityiskohdat |
| --- | --- |
Bedroom Secrets:  Julkaistu: 8. joulukuuta 2023  Levy-yhtiö: omakustanne  Formaatit: nettimusiikki, suoratoisto
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi | Albumi |
| --- | --- | --- |
| ”Embrace Me” | 2021 | You |
| ”Fading Away” | 2021 | You |
| ”Keep Going Back to You” | 2021 | Albumiton single |
| ”Some Kinda Way” | 2021 | You |
| ”You” | 2021 | You |
| ”Letting Go” | 2023 | Albumiton single |
| ”Soft Suede” | 2023 | Bedroom Secrets |
| ”Appetite” | 2023 | Bedroom Secrets |
| ”In Your Eyes” | 2024 | Albumiton single |
| ”Strobe Lights” | 2025 |  |
Käännös suomeksi
Dönme

Dönme oli 1600-luvulla eläneen Messiaaksi julistautuneen juutalaisen Šabbetai Tsevin seuraajien keskuudessa syntynyt liike, jonka jäsenet kääntyivät ulkoisesti islamiin, mutta jatkoivat yhteisönsä sisällä šabbetailaista juutalaisuutta. Dönme vaikutti etenkin Osmanien valtakuntaan kuuluneessa Salonikissa (nyk. Kreikka). Kun yhteisö muutti 1920-luvun väestönsiirtojen aikana Turkkiin, dönmet alkoivat sulautua enenevissä määrin turkkilaiseen yhteiskuntaan.
Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2019 – Lohko E

Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailujen 2019 E-lohkossa pelasivat Kanada, Alankomaat, Uusi-Seelanti ja Kamerun.
Sijoitukset

| Sij>  | Joukkue[ n k ]  | O | V | T | H | TM | PM | ME | P | Karsinta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Alankomaat | 3 | 3 | 0 | 0 | 6 | 2 | +4 | 9 | Etenee pudotuspeleihin |
| 2 |  Kanada | 3 | 2 | 0 | 1 | 4 | 2 | +2 | 6 | Etenee pudotuspeleihin |
| 3 |  Kamerun | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 5 | −2 | 3 | Etenee pudotuspeleihin |
| 4 |  Uusi-Seelanti | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 5 | −4 | 0 |  |
Lähde: FIFA
Ottelut > Kanada vs. Kamerun

Kanada  v  Kamerun
| Kanada  | 1–0 |  Kamerun |
| --- | --- | --- |
|  Buchanan  45'  | Raportti |  |
| --- | --- |
           }}   Kanada :            }}   Kamerun
Ottelut > Uusi-Seelanti vs. Alankomaat

Uusi-Seelanti  v  Alankomaat
| Uusi-Seelanti  | 0–1 |  Alankomaat |
| --- | --- | --- |
|  | Raportti |  Roord  90+2'  |
| --- | --- |
           }}   Uusi-Seelanti :            }}   Alankomaat
Ottelut > Alankomaat vs. Kamerun

Alankomaat  v  Kamerun
| Alankomaat  | 3–1 |  Kamerun |
| --- | --- | --- |
|  Miedema  41', 85'  Bloodworth  48'  | Raportti |  Onguéné  43'  |
| --- | --- |
           }}   Alankomaat :            }}   Kamerun
Ottelut > Kanada vs. Uusi-Seelanti

Kanada  v  Uusi-Seelanti
| Kanada  | 2–0 |  Uusi-Seelanti |
| --- | --- | --- |
|  Fleming  48'  Prince  79'  | Raportti |  |
| --- | --- |
           }}   Kanada :            }}   Uusi-Seelanti
Ottelut > Alankomaat vs. Kanada

Alankomaat  v  Kanada
| Alankomaat  | 2–1 |  Kanada |
| --- | --- | --- |
|  Dekker  54'  Beerensteyn  75'  | Raportti |  Sinclair  60'  |
| --- | --- |
           }}   Alankomaat :            }}   Kanada
Ottelut > Kamerun vs. Uusi-Seelanti

Kamerun  v  Uusi-Seelanti
| Kamerun  | 2–1 |  Uusi-Seelanti |
| --- | --- | --- |
|  Nchout  57', 90+5'  | Raportti |  Awona  80' (om.)  |
| --- | --- |
           }}   Kamerun :            }}   Uusi-Seelanti