stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oldsmobile 88
Sukupolvet

Ensimmäinen sukupolvi
(1949–1953)
Toinen sukupolvi
(1954–1956)
Kolmas sukupolvi
(1957–1958)
Neljäs sukupolvi
(1959–1960)
Viides sukupolvi
(1961–1964)
Kuudes sukupolvi
(1965–1970)
Seitsemäs sukupolvi
(1971–1976)
Kahdeksas sukupolvi
(1977–1985)
Yhdeksäs sukupolvi
(1986–1991)
Kymmenes sukupolvi
(1992–1999)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oldsmobile 88 Wikimedia Commonsissa
Oldsmobile Achieva

| Oldsmobile Achieva |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  General Motors
Valmistusvuodet:  1991–1997
Korimalli:  4-ovinen sedan 2-ovinen coupe
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Oldsmobile Cutlass Calais
Seuraaja:  Oldsmobile Alero
Tekniset tiedot
Mitat
Pituus:  1992–95: 4 773 mm 1996–98: 4 770 mm
Leveys:  1992–93: 1 714 mm 1994–98: 1 742 mm 1996–98 Sedan: 1 730 mm
Korkeus:  1992–93: 1 351 mm 1994–98: 1 359 mm
Oldsmobile Achieva on etuvetoinen henkilöauto, jota yhdysvaltalainen Oldsmobile valmisti vuosina 1991–1997. Ensimmäinen mallivuosi oli 1992.
Historia

Achieva Concept -konseptiauto esiteltiin Chicagon autonäyttelyssä vuonna 1991. Oldsmobile esitteli Achievan tuotantomallin vuonna 1992 korvaamaan Oldsmobile Calaisin. Autosta valmistettiin sedan- ja coupe-korisina. Vuonna 1994 Achieva oli Oldsmobilen halvin malli. Viimeiset autot lähetettiin myymälöihin 1997. Oldsmobile Alero korvasi Achievan vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oldsmobile Achieva Wikimedia Commonsissa
Oldsmobile Achieva Coupe
Olli Zitting

Olli Pekka (O. P.) Zitting (13. maaliskuuta 1872 Nilsiä – 6. toukokuuta 1929 Muuruvesi) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Kansallinen Kokoomus.
Zitting toimi puolentoista vuoden ajan, helmikuusta 1926 syyskuuhun 1927, Kuopion läänin läntisen vaalipiirin kansanedustajana. Hän nousi eduskuntaan varaedustajan paikalta, Armas Saastamoisen siirryttyä suurlähettilääksi, ja hän toimi jäsenenä puolustusasiainvaliokunnassa. Zitting toimi poliittisella urallaan myös Muuruveden kunnallispolitiikassa, kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan jäsenenä sekä molempien puheenjohtajana, ja kokoomuksen Kuopion piirin puheenjohtajana. Hän sai vuonna 1926 kunnallisneuvoksen arvonimen.
Zittingin muihin luottamustehtäviin lukeutuivat muun muassa Pohjois-Savon maataloustuottajien piiriliiton, Pohjois-Savon piirimielisairaalan johtokunnan ja Siilinjärven–Viinijärven ratatoimikunnan puheenjohtajuudet. Hän oli siviiliammatiltaan maanviljelijä, jona hän toimi Muuruvedellä vuodesta 1892.
Zitting oli naimisissa Eriika Raatikaisen (1871–1956) kanssa, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1898. He saivat yhdeksän lasta; 6 poikaa ja 3 tyttöä. Kansanedustajana vuosina 1930–1933 toiminut Emil Rautaharju oli Olli Zittingin veli.
Zitting kuoli toukokuussa 1929, 57 vuoden iässä.
Oldsmobile Aurora

| Oldsmobile Aurora |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Oldsmobile
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  1994–1999 1999–2003
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  Full-size
Muotoilija:  Maurice Chandler (1989)
Edeltäjä:  Oldsmobile 98 Oldsmobile Touring Sedan Oldsmobile Eighty-Eight & LSS
Seuraaja:  Buick Lucerne Buick LaCrosse
Vetotapa:  etuveto
Oldsmobile Aurora on full-size -luokan henkilöauto, jota yhdysvaltalainen General Motors valmisti Oldsmobile -brändin alla vuosina 1994–1999 ja 1999–2003. Auton muotoilussa on otettu mallia 1960-luvun Oldsmobile Tornadosta.
Sukupolvet

Ensimmäinen sukupolvi
(1995–1999)
Toinen sukupolvi
(2001–2003)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oldsmobile Aurora Wikimedia Commonsissa
The Oldsmobile Connection Forums
Oldsmobile Club of America
Toronado/Aurora Chapter of the Oldsmobile Club of America (Arkistoitu – Internet Archive)
Olli Korhonen

Olli Korhonen voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Olli Korhonen, suomalainen jääkiekkoilija
Olli Korhonen, suomalainen kenraaliluutnantti
Olli Korhonen, suomalainen päätoimittaja ja näytelmäkirjailija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Olli Korhonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nukkatyräkki

| Nukkatyräkki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Tyräkkikasvit Euphorbiaceae
Suku::  Tyräkit Euphorbia
Laji::  leuconeura
Kaksiosainen nimi
 Euphorbia leuconeura  Boiss. 
Katso myös
   Nukkatyräkki Wikispeciesissä   Nukkatyräkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Nukkatyräkki (Euphorbia leuconeura) on tyräkkeihin kuuluva kasvi.
Tuntomerkit

Nukkatyräkillä on viisikulmainen, halkaisijaltaan noin kolmesenttinen runko, jonka särmät ovat ruskeat. Runko kasvaa metrinkin pituiseksi, alaosa on puumainen. Kasvi haaroittuu rungostaan vanhempana. Lehdet ovat sirot, kohollaan olevat, tummanvihreät. Täysikasvuinen lehti on noin seitsemän senttimetriä leveä ja noin 22 senttiä pitkä. Lehtivarren pituus on noin 10 senttimetriä. Uudet lehdet muodostuvat varren yläpäähän rungon kasvaessa pituutta ja vanhat lehdet kuihtuvat alta pois.
Nukkatyräkki kukkii pienin mitättömän näköisin valkoisin kukin. Muodostuvat hedelmät aukeavat äkisti ja kasvin siemenet lennähtävät parinkin metrin päähän. Nukkatyräkki kukkii vasta, kun se on kasvanut noin 40 senttimetriä korkeaksi. Kasvin rungosta erittyy valkoista maitiaisnestettä, jos esimerkiksi irrottaa lehden. Maitiasneste on ärsyttävää ja voi aiheuttaa pahoja ihoreaktioita. Itsestään kuihtuneiden lehtien jättämät arvet rungossa ovat ruskeat. Erikoisesta siementämistavastaan johtuen nukkatyräkkiä kutsutaan myös lempinimillä ”paha poika”, ”tuhma poika”, ”merimiehen syrjähyppy” ja ”seksipalmu”. Nukkatyräkki muistuttaa hyvin paljon lähisukulaistaan särmätyräkkiä (Euphorbia lophogóna).
Hoito

Nukkatyräkki on helppohoitoinen, se viihtyy valossa, mutta ei siedä suoraa auringonpaistetta. Se tarvitsee enemmän kastelua kuin esimerkiksi kaktukset, talvella kastelu on niukempaa. Sitä lannoitetaan niukasti vain kasvukaudella. Täysin palvelleet lehdet putoavat itsekseen pois. Jos nukkatyräkki kärsii kuivuudesta, lehdet alkavat roikkua. Kastelun jälkeen lehdet kohoavat normaaliasentoon. Mehikasvina nukkatyräkki kestää jonkin verran kuivuutta lehdistön vahingoittumatta.
Lisääminen

Nukkatyräkin siemen on pieni, tumma ja itää multaan pistettynä helposti. Ensin putkahtaa mullasta kaksi kynnenkokoista lehteä ja tulitikunmittainen varsi. Istutus on pidettävä kosteana, aluslautasella kannattaa pitää koko ajan vettä. Nukkatyräkki on aluksi hyvin hidaskasvuinen, ruohovartinen ja kuivahtaa helposti. Juuret ovat hennot eikä juuripaakkua juurikaan muodostu, joten siirto isompaan ruukkuun kannattaa tehdä vasta, kun kasvilla on mittaa noin 20 senttiä. Nuori taimi kannattaa tukea. Kuluu reilusti toista vuotta, ennen kuin nukkatyräkki on kasvanut niin, että varren alaosan puumainen osuus erottuu selvästi ja varsi paksuntuu.
Aiheesta muualla

Puutarha.net: Nukkatyräkki (Euphorbia leuconeura)
Huonekasvit.fi: Nukkatyräkki (Euphorbia leuconeura) (Arkistoitu – Internet Archive)
Olli Korhonen (sotilas)

Antti Olavi ”Olli” Korhonen (9. tammikuuta 1911 Raahe – 3. elokuuta 1992 Hattula) oli suomalainen kenraaliluutnantti.
Korhosen isä oli tunnettu vasemmistolainen, joka oli ollut poliittisena vankina Tammisaaren pakkotyölaitoksessa. Korhosen ensimmäinen puoliso 1938–1978 oli Kerttu Ingberg. Heidän poikansa Lauri Korhonen (1938–2012) oli everstiluutnantti.
Korhonen kirjoitti ylioppilaaksi Raahen keskikoulusta 1931 ja valmistui Kadettikoulusta 1934 ja Sotakorkeakoulusta 1947 (ye-upseeri 1949). Hän aloitti sotilasuransa PPP 1:ssä sekä Joensuun rajavartiostossa nuorempana upseerina 1934–1940. Talvisodassa hän toimi komppanianpäällikkönä Erillinen pataljoona 12:ssa sekä ye-upseerina ja pataljoonankomentajana. Jatkosodan alkaessa hän toimi JR 30:ssä pataljoonankomentajana 1941–1943 sekä Rajajääkäripataljoona 4:n komentajana 1943–1944. Kesällä 1944 hän joutui Tulemajoella sotavangiksi. Hän oli tuolloin majuri ja siten jatkosodan korkea-arvoisin suomalainen sotavanki. Hän pääsi palaamaan kotiin jo saman vuoden jouluksi.
Sodan jälkeen Korhonen johti raja-aliupseerikoulua 1945–1947 ja 1949–1953. Kainuun rajavartioston esikuntapäällikkönä hän oli 1947–1949. Rovaniemen sotilaspiirin päällikkönä hän toimi 1953–1955. Kymen jääkäripataljoonaa hän komensi 1955–1957. Reserviupseerikoulun johtajana hän toimi 1957–1961. Panssariprikaatia Korhonen komensi 1961–1965. 2. divisioonan komentajana hän toimi 1965–1966. Uransa päätteeksi hän komensi Pohjois-Suomen sotilaslääniä 1966–1971.
Ylennykset: vänrikki 1934, luutnantti 1936, kapteeni 1940, majuri 1942, everstiluutnantti 1953, eversti 1957, kenraalimajuri 1961, kenraaliluutnantti 1965.
Pallosalama (täsmennyssivu)

Pallosalama tarkoittaa seuraavia:
pallosalama, valopallona esiintyvä salama
Pallosalama, Marvel Comics-kustantamon luoma sarjakuvahahmo
Pallosalama, Ian Flemingin James Bond -romaani
Pallosalama, vuonna 1965 valmistunut James Bond -elokuva
Pallosalama, Hannu Karpon omistama tuotantoyhtiö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pallosalama”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ormídeia

| Ormídeia Ορμίδεια |
| --- | --- |
 Ormídeia
 Koordinaatit: 34°59′31″N, 33°46′46″E 
Valtio:   Kypros
Alue:  Lárnaka
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä ja kyläyhdyskunta
Väkiluku (2011):  4 189
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ormídeia (kreik. Ορμίδεια) on kylä ja kyläyhdyskunta (koinótita) Lárnakan alueella Kyproksen tasavallassa Kyproksen saarella. Sen väkiluku on 4 189 (2011).
Ormídeian kylä sijaitsee Kyproksen kaakkoisosissa enklaavina Isolle-Britannialle kuuluvan Dekéleian tukikohta-alueen sisäpuolella, noin 20 kilometriä koilliseen Lárnakan kaupungista. Kylä on saanut nimensä sen rannikon lahdista (órmos).
Ormídeian rantaa Dekéleian alueen puolella, taustalla Dekéleian voimalaitos.
Oleg Ivanov (jalkapalloilija, 1986)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Oleg Aleksandrovitš Ivanov
Syntymäaika: 4. elokuuta 1986
Syntymäpaikka: Moskova, Neuvostoliitto
Pelipaikka: Keskikenttä
Seura
Seura: FK Terek Groznyi
Pelinumero: 19
Junioriseurat
: FK Spartak Moskova
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004 | Spartak Moskova | 2 | (0) |
| 2005 | FC Khimki | 32 | (7) |
| 2006–07 | Kuban Krasnodar | 57 | (9) |
| 2008–10 | Krylja Sovetov | 64 | (6) |
| 2011 | FK Rostov | 14 | (0) |
| 2012– | Terek Groznyi | 92 | (8) |
Maajoukkue
| 2015– | Venäjä | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. kesäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. kesäkuuta 2015.
Oleg Aleksandrovitš Ivanov (ven. Олег Александрович Иванов, s. 4. elokuuta 1986) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut vuodesta 2012 lähtien Terek Groznyin joukkueessa.
Ivanov aloitti ammattilaisuransa vuonna 2006 kotimaassaan FC Kuban Krasnodarissa, jossa hän pääsi avaukseen 57 kertaa ja teki maaleja yhdeksän. Jo seuraavana vuonna hän liittyi Krylja Sovetoviin, missä hän pleasi 64 ottelua tehden 6 maalia. Vuonna 2011 hän siirtyi pelaamaan FK Rostoviin. Vuodesta 2012 lähtien hän on pelannut Terek Groznyin joukkueessa.
Ivanov valittiin Venäjän kokoonpanoon vuoden 2008 EM-kilpailuihin, mutta ei pelannut otteluakaan. Maajoukkue debyyttinsä Ivanov teki vuonna 2015.
Aiheesta muualla

Ivanov Kryljan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Akinfejev |
2 V. Berezutski |
3 Janbajev |
4 Ignaševitš |
5 A. Berezutski |
6 Adamov |
7 Torbinski |
8 Kolodin |
9 Sajenko |
10 Aršavin |
11 Semak |
12 Gabulov |
13 Ivanov |
14 Širokov |
15 Biljaletdinov |
16 Malafejev |
17 Zyrjanov |
18 Žirkov |
19 Pavljutšenko |
20 Semšov |
21 Sytšov |
22 Anjukov |
23 Bystrov |
Valmentaja Hiddink
Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Akinfejev |
2 Šiškin |
3 Smolnikov |
4 Ignaševitš |
5 Neustädter |
6 A. Berezutski |
7 Jusupov |
8 Glušakov |
9 Kokorin |
10 Smolov |
11 Mamajev |
12 Lodigin |
13 Golovin |
14 V. Berezutski |
15 Širokov |
16 Guilherme |
17 Šatov |
18 Ivanov |
19 Samedov |
20 Torbinski |
21 Štšennikov |
22 Dzjuba |
23 Kombarov |
Valmentaja Slutski
Olli Välikangas

Olli Martti Johannes Välikangas (21. helmikuuta 1933 Helsinki – 10. syyskuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston romaanisen filologian professori 1973–1997. Sitä ennen hän oli vuodesta 1963 ranskan kielen dosentti. Hänen tutkimuskohteensa oli ranskan kielen sanasto.
Välikankaan isä oli arkkitehti Martti Välikangas.
Aiheesta muualla

Kuka kukin on 1978. (Runeberg.org).
Olli Välikankaan muistokirjoitus Helsingin Sanomat.
Nursi veskijärv

| Nursi veskijärv |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Rõugen kunta
Koordinaatit:  57°46′32″N, 26°52′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Rõuge jõen valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Rõuge jõgi Kahrila järvestä 
Laskujoki:  Rõuge jõgi 
Järvinumero:  VEE2069750
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,3 m  mpy. 
Pituus:  0,28 km  
Leveys:  0,06 km  
Rantaviiva:  0,606 km  
Pinta-ala:  0,8 ha  
Valuma-alue:  46 km²  
Saaria:  ei saaria 
 fiNursi veskijärv 
Nursi veskijärv tai myös Nursi paisjärv on Virossa Võrumaalla Rõugen kunnan Nursin kylässä sijaitseva padottu patojärvi. Vironkielinen sana veski tarkoittaa vesimyllyä ja pais tarkoittaa patoa.
Maantietoa

Patojärvi on 280 metriä pitkä, 60 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,8 hehtaaria. Se on muodostunut Rõuge jõen jokilaakson poikki rakennetun maapadon taakse. Padon aiheuttama vedenpinnan nousu on vähäinen, joten patojärvikin on pieni. Padolla on sijainnut ehkä vielä vuonna 1990 pieni vesivoimala .
Luontoarvoja

Järvi sijaitsee viime jääkauden loppuvaiheessa syntyneessä jäätikköjokilaaksossa (vir. Rõuge ürgorg), joka on järven ympäristössä suhteellisen matala. Laaksosta tuleva Rõuge jõgi liittää sen ekologisesti yläpuolella sijaitsevaan Rõugen järvialueen järviketjuun, vaikka se ei siihen kuulu.
Vesistösuhteita

Nursi veskijärv kuuluu Rõuge jõen valuma-alueeseen, sillä se on joen läpivirtausjärvi. Rõuge jõgi on Võhandu jõen sivu-uoma. Joki tulee 800 metrin päästä Kahrila järvestä ja jatkaa sitten padon jälkeen virtaamistaan Võhandu jõgea kohti. Järven valuma-alueen pinta-ala on 46 neliökilometriä. Võhandu jõgi laskee Kuumajärveen, joka on Peipsijärven keskiosan nimi. Peipsijärven alue muodostaa Narvanjoen vesistöalueen keskiosan. Peipsijärven pohjoispäästä alkava laskujoki Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Huomautuksia

1 2  Kohteen ympäristön kasvillisuutta, asutusta ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Tieto on peräisin vironkielisesta artikkelista et:Nursi veskijärv, mutta sitä ei ole voitu vahvistaa muista lähteistä.
Otava (joki)

Otavaa Písekissä
Otava on joki Tšekissä. Sen pituus on 111,7 kilometriä.
Otava saa alkunsa Vydra- ja Křemelná-jokien yhtymäkohdasta lähellä Čeňkova pilaa. Se virtaa Sušicen, Horažďovicen, Strakonicen ja Písekin kaupunkien läpi. Se yhdistyy Vltavaan Zvíkovin linnan luona. Otava on ollut suosittu kullanhuuhdontapaikka. Nykyisin se on varsinkin suosittu melontakohde.
Nukke

Vauvanukke
Nukke on ihmistä muistuttava esine. Yleensä nukke on lelu, kuten mollamaija, Barbie ja He-Man, mutta nukeiksi kutsutaan myös joitakin ihmisen muotoisia käyttöesineitä.
Historia

Nuket ovat ihmisen vanhimpia leluja. Esihistoriallisista haudoista ei ole löytynyt nukkeja, mutta se voi johtua siitä, että nuket valmistettiin silloin huonosti säilyvistä materiaaleista kuten puusta, turkiksista tai kankaasta. Egyptiläisistä haudoista on kuitenkin löydetty puusta ja savesta valmistettuja nukkeja ajalta 3000–2000 eaa. Amerikassa nukkeja on löydetty inkojen ja asteekkien haudoista. Sen jälkeen intiaanit ovat käyttäneet enimmäkseen eurooppalaisperäisiä nukkeja.
Joidenkin tutkijoiden mukaan uskonnollisiin tarkoituksiin valmistettu nukke on vanhempi kuin lelunukke. Antiikin Kreikassa ja Roomassa tytöt pyhittivät pois heitetyt nukkensa jollekin jumalattarelle. Nukkeja on myös haudattu kuolleiden lasten mukana. Japanissa nuket ovat perinteisesti olleet tärkeämpiä tyttöjen ja poikien festivaalifiguureina kuin leluina. Intiassa koristeltuja nukkeja on annettu lapsimorsiamille. Syyrialaiset naimaikäiset tytöt ripustavat nukkeja ikkunoihinsa.
1500-luvulta 1700-luvulle saksalainen Nürnberg oli johtava nukkevalmistuskaupunki. Pariisissa valmistettiin paljon muotinukkeja. Entisaikojen nukkejen päät tehtiin puusta, terrakotasta, alabasterista ja vahasta. Lasitetut posliinipäät ja lasittamattomat himmeät biskviiposliiliniset päät nukeilla yleistyivät vuoden 1820 tienoilla. Eurooppalaisten nukkejen vartalot tehtiin 1800-luvulla usein oksakimpuista, puusta ja sahanpurusta. Myös paperinukkekirjat sekä kumiset ja guttaperkkaiset nuket olivat suosittuja. 1800-luvulla nuket saivat pallonivelet, liikkuvat silmät, äänen sekä kävelyttämiseen sopivat jalat. 1900-luvulla muovi yleistyi nukkejen valmistusmateriaalina.
Taidenukke eli budoaari- tai salonkinukke oli etenkin 1920-luvulla suosittu ranskalaislähtöinen nukketyyppi. Se oli tehty käsityönä, se oli suunnattu aikuisille eikä lapsille, ja se edusti yksityiskohtaisesti 1920-luvun muoteja. Laiha, pitkäraajainen ja pitkäripsinen taidenukke oli pukeutunut korkokenkiin ja koruihin, ja se oli meikattu ja puuteroitu. Sen vaatteita ei voinut vaihtaa.
1900-luvulla kehitettyjä ja suosituksi nousseita nukkeja ovat esimerkiksi teddykarhu, Barbie ja kaalimaan kakara.
Käyttö > Leluna

Tytöt leikkivät nukeilla paljon enemmän kuin pojat. Yleisimpiä tyttöjen lelunukkeja ovat erilaiset vauvanuket ja Barbie. Vauvanukkeja tyttölapset kuljettavat usein nukenrattaissa, jotka ovat lastenrattaiden tapainen lelu. Ensisijaisesti poikalapsille suunnattuja nukkeja ovat etupäässä toimintafiguurit kuten He-Man.
Lapsipsykologit ja -pedagogit alkoivat kiinnostua nukeista 1900-luvun alkupuolella ja julkaisivat suosituksia siitä, minkä ikäisenä lapsen kuuluu leikkiä nukeilla ja millaisilla nukeilla. Esimerkiksi Armi-Laina Sirelius suositteli vuonna 1939 Kotiliedessä lapsille yksinkertaisia nukkeja "hienon hienojen" koristeltujen nukkejen tilalle. Saksalainen Paul Hildebrandt kirjoitti vuonna 1904, että nuket kehittävät tyttöjen taiteellista aistia ja luovuutta, koska lapset voivat kosketella nukkeja ja näin nauttia taiteesta "kouriintuntuvasti" ja luovalla tavalla. Nukke on hänen mukaansa erinomainen kasvatusväline, koska lapsi näkee nukessa kaikki mahdolliset ympärillään olevat ihmiset, mukaan lukien itsensä. Nukkea hoitaessaan lapsi voi kuvitella itsensä äidin rooliin ja harjoitella äidinrakkautta.
Käyttö > Käyttöesineenä

Nukkeja käytetään terapian apuvälineinä esimerkiksi hyväksikäytettyjen lasten hoidossa sekä aikuisten tunneilmaisua helpottamaan.
Ensiavun opetuksessa käytettävä Anne-nukke ilmaisee sille annettavan ensiavun onnistumisen.
Autojen turvallisuutta testataan usein ihmisen kokoisilla nukeilla, jotka asetetaan auton penkeille istumaan.
Mallinukke on lähinnä myymäläkäytössä oleva luonnollisen kokoinen nukke, joka puetaan vaatteisiin, joita on tarkoitus tuoda esiin.
Käyttö > Rituaaliesineenä

Nukkea käytetään rituaaliesineenä varsinkin niin sanotussa sympaattisessa magiassa. Ajatuksena on, että mitä nukelle tapahtuu, tapahtuu myös taian kohteelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nukke Wikimedia Commonsissa
Perulainen nukke toisen vuosituhannen alkupuolelta.
Saksalainen keraaminen nukke noin vuodelta 1900.
Räsynukke eli riepunukke tai mollamaija on pehmeistä materiaaleista tehty edullinen nukke.
Paikallinen hallinnollinen yksikkö

Paikallinen hallinnollinen yksikkö (eli LAU, joka on lyhenne englannin kielen sanoista Local administrative unit)  on osa Euroopan unionin käyttämää NUTS-alueluokitusjärjestelmää. NUTS-alueluokitusjärjestelmässä oli aikaisemmin viisi NUTS-tasoa, mutta sittemmin NUTS-tasot neljä ja viisi muutettiin LAU-tasoiksi yksi ja kaksi. Suomessa LAU-1-tason muodostavat seutukunnat ja LAU-2-tason kunnat. LAU-1-taso ei ole käytössä jokaisessa Euroopan unionin maassa, mutta periaatteessa se voitaisiin muodostaa jokaiseen maahan.
Paikallisaika

Paikallisaika on kussakin Maapallon paikassa tuon paikan luonnollinen kellonaika ja määräytyy siten, että kello on kaksitoista päivällä, kun aurinko on korkeimmillaan. Esim. Itä- ja Länsi-Suomen paikallisaikojen välillä on noin 40 minuutin ero (itä edellä). Erilaisista paikallisajoista ei ollut kovin paljon haittaa aikana, jolloin ei juuri matkustettu pitkiä matkoja. Sen sijaan 1800-luvulla ne aiheuttivat jo ongelmia. Yhdysvalloissa 1880-luvulla rautatieyhtiöillä oli noin kuudenkymmenen paikallisajan mukaan laadittuja aikatauluja, mikä aiheutti vaikeuksia ja lisäsi onnettomuusriskiä. Suomessa tällaista ei tapahtunut, koska rautateillä käytettiin pelkästään Helsingin paikallisaikaa.
Vähitellen kirjavasta paikallisaikakäytännöstä luovuttiin. Vuonna 1884 Washingtonissa pidetyssä kokouksessa Maapallo jaettiin 24 aikavyöhykkeeseen, joiden aikaerot ovat tasatunnittaisia. Nykyisin tosin aikavyöhykkeiden rajat eivät kulje suoraan navalta navalle kuten alkujaan oli tarkoitus vaan noudattavat valtioiden, itä-länsi-suunnassa hyvin pitkissä valtioissa lisäksi hallintoalueiden kuten Yhdysvaltain ja Australian osavaltioiden sekä Kanadan provinssien rajoja. Lähes koko Suomessa viimeistään 1900-luvun alussa noudatettiin Helsingin paikallisaikaa. Vuonna 1921 Suomessa siirryttiin Helsingin paikallisajasta Itä-Euroopan vyöhykeaikaan, joka on kaksi tuntia edellä Greenwichin aikaa, siirtämällä vappuna kelloja eteenpäin 20 minuuttia ja 10,9 sekuntia. Pituuspiiri, jonka aika määrää Itä-Euroopan vyöhykeajan (30° E), kulkee Suomessa mm. Lieksan kautta.
Olli Vuori

Olli Yrjö Vuori (3. tammikuuta 1921 Turku – 11. tammikuuta 2000) oli suomalainen taloustieteilijä. Hän oli Turun yliopiston taloustieteen professori 1971–1988. Hän tutki uransa aikana kesähuvilan, auton ja osakehuoneiston omistusta ja osamaksuluottoa.
Vuori oli Turun Suomalaisen Yliopistoseuran hallituksen puheenjohtaja 1991–1992.
Aiheesta muualla

Arno Leino, Professori Olli Vuori in memoriam, Yliopistotiedot : Turun yliopiston tiedotuslehti 39 (2000) : 3, s. 22
Olli Wermskog

| Olli Wermskog |
| --- | --- |
 Wermskog tammikuussa 2016
Henkilötiedot
Koko nimi:  Tor Olli Kristoffer Wermskog
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1985 (ikä 39) Suomi
Ammatti:  näyttelijä, koomikko
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Kongen Befaler (Suurmestarin apulainen)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Tor Olli Kristoffer Wermskog (s. 3. huhtikuuta 1985) on suomalais-norjalainen näyttelijä ja koomikko. Hän on muun muassa TVNorgen viihdeohjelman Kongen befalerin (Suurmestari Norja) Suurmestarin apulainen. Wermskog puhuu suomea yhdessä suomalaisen äitinsä ja veljensä kanssa.
Olli Wermskog on ääninäyttelijä ja esiintynyt useissa animaatioissa. Wermskog näyttelee poliisia suomalaisessa elokuvassa Kaikella Rakkaudella (2013). Hän on ollut improvisaatioteatterissa Det Andre Teatret ja aiemmin työskennellyt NRK Radiossa, mukaan lukien P3morgenissa. Wermskog on toistuva vieras radio-ohjelmissa Lørdagsrådet sekä Lekekassa.
Aiheesta muualla

Olli Wermskog Twitterissä
Olli Wermskog Instagramissa
Olli Wermskog Internet Movie Databasessa. (englanniksi)