stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tero Pitkämäki
Urheilu-ura > Kausi 2011

Pitkämäki aloitti kauden sijoittumalla Dohan Timanttiliigan kilpailussa kolmanneksi. Hän voitti 15. toukokuuta Shanghain Timanttiliigan kilpailun kauden parhaallaan 85,33. Juhannuksena käydyissä Kuortaneen eliittikisoissa hän jäi (karsintoja lukuun ottamatta) ensimmäisen kerran alle 80 metrin vuoden 2004 jälkeen. Laboratoriokokeissa selvisi, että hän oli sairastanut mykoplasmaa. Hän karsiutui loppukilpailusta Daegun MM-kilpailuissa.
Urheilu-ura > Kausi 2012

Pitkämäkeä käytettiin näkyvästi Helsingin EM-kilpailuiden 2012 mainonnassa. Pari viikkoa ennen kisoja Suomen Urheiluliitto päätti kuitenkin vähentää merkittävästi tai lopettaa hänen käyttämisensä EM-mainonnan johtotähtenä. Kevään aikana Pitkämäki ei ollut kyennyt kertaakaan heittämään yli 80 metrin kilpailuheittoa ja oli epävarmaa, valittaisiinko häntä lainkaan mukaan Suomen EM-joukkueeseen. Pihtiputaan Keihäskarnevaaleilla hän heitti 83,87 ylittäen 80 metrin rajan ensimmäistä kertaa yli vuoteen. Tulos oikeutti kilpailun voittoon. Keihäskarnevaalien jälkeen SUL:n hallitus valitsi Pitkämäen mukaan Helsingin EM-kisoihin, joissa hän selviytyi karsinnoista loppukilpailuun tuloksella 80,66. EM-finaalissa Pitkämäen paras heitto kantoi 74,89 metriä, ja hänen sijoituksensa oli 11. Kuortaneen Eliittikisoissa 22. heinäkuuta Pitkämäki heitti kauden parhaansa 84,90 voittaen kilpailun. Lontoon olympiakisoissa 2012 Pitkämäki sijoittui viidenneksi tuloksella 82,80. Tukholman timanttiliigassa elokuussa 2012 Pitkämäki voitti heitettyään 86,98, joka oli hänen paras tuloksensa kolmeen vuoteen. Hän voitti myös Zürichin timanttiliigan kilpailun. Ruotsi-ottelussa Pitkämäki voitti keihään tuloksella 86,86.
Urheilu-ura > Kausi 2013

Toukokuussa 2013 Pitkämäki heitti Shanghaissa maailmantilaston kärkituloksen 87,60, jonka Vítězslav Veselý rikkoi heinäkuussa 87,68 metrin heitollaan. Pitkämäen edellinen yli 87 metrin keihäskaari oli vuodelta 2009. Kesäkuussa Pitkämäki joutui leikkaukseen, jonka syynä olivat kylkiluuvamma ja revennyt vatsalihas. Hän aikoi jättää Kalevan kisat väliin mutta teki lopulta taustahenkilöidensä kanssa päätöksen osallistua niihin, jotta voisi varmistella valintaansa Moskovan MM-kilpailuihin. Kalevan kisoissa Pitkämäki vei mestaruuden tuloksella 85,70, ja hänet valittiin mukaan MM-joukkueeseen. Pitkämäki saavutti MM-kisoissa hopeaa tuloksella 87,07, jääden vain kymmenen senttiä Vítězslav Veselýn voittoheitosta. 25. elokuuta Pitkämäki heitti Bad Köstritzin kutsukilpailussa Saksassa maailman kärkitulokseksi 89,03 metriä. Syyskuun alussa hän osallistui kolmeen eri kilpailuun viikon sisällä. Ensin tiistaina 3. syyskuuta hän voitti Zagrebissa järjestetyn kilpailun tuloksella 86,36. Sitten perjantaina 6. syyskuuta Pitkämäki oli Timanttiliigan viimeisen osakilpailun ykkönen 87,32 metrin heitollaan, ja sunnuntaina 8. syyskuuta hän voitti Ruotsi-ottelun keihäskilpailun tuloksella 86,38.
Urheilu-ura > Kausi 2014

Keskiviikkona 11. kesäkuuta 2014 aiemmin samalla viikolla isäksi tullut Pitkämäki voitti Timanttiliigan osakilpailun Oslossa tuloksella 84,18. Toiseksi tullut Julius Yego jäi hänestä ainoastaan yhden senttimetrin päähän. Muutama päivä myöhemmin sama kaksikko muodosti kärkiparin Lahden Eliittikisoissa, kun Pitkämäki voitti kilpailun 85,48-metrisellä neljännen kierroksen heitollaan. Kesäkuun lopulla Paavo Nurmen kisoissa Turussa Pitkämäki voitti keihäskilpailun tuloksella 85,89. Heinäkuun alussa hän sijoittui toiseksi Timanttiliigan osakilpailussa Pariisissa heitettyään ensimmäisellä heitollaan 86,63 metriä. Ennen Zürichin EM-kilpailuja Pitkämäki oli useita viikkoja kilpailutauolla nivusvaivan takia. Zürichissa hän kuitenkin selvitti karsinnan ensimmäisellä 81,48 metriä kantaneella heitollaan ja saavutti lopulta EM-pronssia loppukilpailussa syntyneellä tuloksella 84,40. Elokuun lopulla heitetyssä Timanttiliigan keihäsfinaalissa Pitkämäen paras heitto kantoi 85,12 metriä, ja hän sijoittui kolmanneksi. Timanttiliigan kokonaiskilpailussa Pitkämäki oli toinen Thomas Röhlerin jälkeen.
Urheilu-ura > Kausi 2015

Vuonna 2015 Pitkämäki avasi keihäskautensa 15. toukokuuta Timanttiliigan osakilpailussa Dohassa, missä hän heitti maailman kauden kärkituloksen 88,62 metriä. Toukokuun lopulla hän sijoittui Ostravassa järjestetyssä Kultainen piikkari -kilpailussa kolmanneksi 83,96 metrin heitolla. Kesäkuun ensimmäisellä viikolla Pitkämäki osallistui Roomassa ja Birminghamissa käytyihin Timanttiliigan osakilpailuihin, joissa hän sijoittui neljänneksi ja viidenneksi tuloksilla 82,72 ja 83,72. Birminghamissa kauden kärkitulos siirtyi Pitkämäeltä Julius Yegon nimiin tämän heitettyä 91,39 metriä.
Joukkueiden EM-kisoissa 21. kesäkuuta 2015 Pitkämäki heitti 84,44 metriä ja otti keihään lajivoiton yli viiden metrin erolla seuraavaan heittäjään. Pitkämäki kuvaili keliolosuhteita hankaliksi sivuvastaisen, vasemmalta puhaltaneen tuulen takia. Neljä vuorokautta myöhemmin hän voitti Turussa Paavo Nurmi Gamesin keihäskilpailun tuloksella 89,09 metriä. Timanttiliigan Lausannen osakilpailussa 9. heinäkuuta Pitkämäen paras heitto kantoi 87,44 metriä, ja hän sijoittui kolmanneksi. Kahdeksan päivän kuluttua hän voitti Monacon osakilpailun tuloksella 88,87 m.
Kalevan kisoissa 2015 Pitkämäki saavutti hopeamitalin tuloksella 87,82 metriä. Kuortaneen eliittikisoissa 8. elokuuta hän oli kolmas heitettyään parhaalla heitollaan 85,84 metriä. 26. elokuuta, Pitkämäki saavutti Pekingin MM-kilpailuissa 2015 uransa seitsemännen arvokisamitalin sijoituttuaan pronssille tuloksella 87,64. Tero Pitkämäelle historiallisen seitsemännen arvokisamitalin tuonut pronssiheitto oli myös ehdolla Suomen Urheilugaalan Vuoden sykähdyttävimmäksi urheiluhetkeksi 2015. Lisäksi Pekingin pronssin myötä Pitkämäestä tuli ensimmäinen keihäänheittäjä, joka on voittanut yleisurheilun MM-kilpailuissa kaikenvärisiä mitaleita. Kultamitalin hän sai Osakassa 2007 ja hopeaa Moskovassa 2013.
Brysselissä 11. syyskuuta 2015 järjestetyn Timanttiliigan viimeisen osakilpailun Pitkämäki voitti heittämällä 87,37 metriä, ja samalla keihäänheiton kokonaiskilpailu ratkesi kahdella pisteellä hänen edukseen. Näin Pitkämäestä tuli ensimmäinen Timanttiliigan lajikohtaisen kokonaiskilpailun voittoon yltänyt suomalainen urheilija. Voiton myötä hänelle annettiin palkintorahoina kokonaiskilpailun voitosta 37 000 euroa. Pitkämäki päätti kautensa Suomi–Ruotsi-maaotteluun, jossa hän voitti keihäskilpailun tuloksella 84,42 metriä.
Urheilu-ura > Kausi 2016

Lokakuussa 2015 Suomen Olympiakomitea valitsi Pitkämäen Rion olympialaisiin. 10. toukokuuta 2016 hän joutui nivusleikkaukseen, jossa vasemman reiden lähentäjälihas operoitiin. Pitkämäki avasi kautensa Lapinlahden eliittikisoissa 19. kesäkuuta heittämällä kauden kotimaisen kärkituloksen 84,24 m.
Amsterdamin EM-kisoissa 2016 Pitkämäki ei päässyt loppukilpailuun heitettyään karsinnassa tuloksen 80,52 metriä. Oulun Kalevan kisoissa Pitkämäki voitti Suomen-mestaruuden tuloksella 82,05 m. Rion olympialaisissa Pitkämäki heitti keihäänheiton karsinnassa tuloksen 79,56 metriä ja karsiutui finaalista.
Pitkämäki voitti vuonna 2016 Eliittikisasarjan kokonaiskilpailun. Voitto varmistui 27. elokuuta Lappeenrannan eliittikisoissa, joissa Pitkämäki voitti miesten keihäskilpailun tuloksella 86,13 metriä.
Urheilu-ura > Kausi 2017

Edellisestä kaudesta poiketen kesää 2017 edeltäneellä harjoituskaudella Pitkämäki ei joutunut käymään leikkauksessa. Hän aloitti kautensa 5. toukokuuta Timanttiliigan osakilpailulla Dohassa. Siellä hänen vähimmäistavoitteenaan oli MM-kisojen tulosrajan 83 metrin ylittäminen. Dohassa Pitkämäki heitti tuloksen 84,26 metriä ja sijoittui neljänneksi. Timanttiliigan osakilpailussa Roomassa 8. kesäkuuta hän puolestaan sijoittui viidenneksi heitettyään parhaalla yrityksellään 83,84 metriä. Paavo Nurmen kisoissa Turussa 13. kesäkuuta Pitkämäki oli viides tuloksella 83,95 ja neljä päivää myöhemmin Kuortaneen eliittikisoissa kolmas tuloksella 83,17 metriä.
Yleisurheilun joukkueiden EM-kilpailuiden Ykkösliigassa Pitkämäki otti keihäänheitossa lajivoiton tuloksella 88,27 metriä, ja samalla vuodesta 2017 tuli 13. perättäinen vuosi, jonka aikana hän on heittänyt yli 85 metrin keihästuloksen. Kilpailu heitettiin 25. kesäkuuta Vaasassa Kaarlen kentällä. Seuraavana viikonloppuna Pitkämäki osallistui Timanttiliigan Pariisin osakilpailuun, jossa hän oli neljäs 85,34 metrin heitolla.
Kalevan kisat 2017 käytiin Pitkämäen kotikentällä Seinäjoella. Pitkämäki voitti kisoissa kahdeksannen Suomen mestaruutensa tuloksella 82,80 metriä. Orimattilan Tähtikisoissa 29. heinäkuuta hän oli kolmas tuloksella 81,96.
Lontoon MM-kisoissa Pitkämäki sijoittui viidenneksi tuloksella 86,94. Pitkämäki itse, sekä valmentaja Hannu Kangas pitivät kesän toiseksi ja kolmanneksi pisimmät kaaret tuonutta kilpailua onnistumisena, joka ei ainakaan kallista vaakaa lopettamisen puolelle.
Pitkämäki sijoittui Zürichin Timanttiliigan kilpailussa kolmanneksi tuloksella 86,57. Hän voitti Lappeenrannan Eliittikilpailun tuloksella 85,56 ja Suomi–Ruotsi-maaottelun keihäskisan Tukholmassa tuloksella 80,28.
Pitkämäki valittiin joulukuussa 2017 elokuussa 2018 pidettäviin yleisurheilun EM-kisoihin Berliiniin, mutta hän ilmoitti heinäkuun alussa 2018 ettei lähde kisoihin loukkaantumisen vuoksi.
Urheilu-ura > Kausi 2018

Pitkämäki aloitti kauden 2018 Vantaalla 26.5.2018 järjestetyissä Kultainen keihäs -kilpailuissa. Pitkämäki sijoittui kilpailuissa toiseksi pisimmän heiton kannettua 82,64 m. Pitkämäki heitti kilpailussa neljä yli 80 metrin heittoa. Seuraavan kerran Pitkämäki kisaili Paavo Nurmi Games -tapahtumassa 5.6.2018. Pitkämäen pisin heitto oli 82,41 metriä ja se oikeutti kilpailun viidenteen sijaan. Viimeisellä heitolla Pitkämäen tukijalka antoi periksi ja Pitkämäki loukkaantui. Myöhemmin todettiin, että Pitkämäen polvesta oli mennyt eturistiside poikki ja kausi päättyi näihin kisoihin. Pitkämäen polvi leikattiin Seinäjoella 6.8.2018.
Urheilu-ura > Kausi 2019

Pitkämäki kertoi joulukuussa 2018 järjestetyssä tiedotustilaisuudessa jatkavansa uraansa ja pitävänsä päätähtäimenään Dohan MM-kisoja. Myöhemmin 9. elokuuta hän kuitenkin ilmoitti, että jalan ominaisuudet eivät ole palautuneet riittävälle tasolle ja että hän ei tavoittele pääsyä MM-kisoihin. Samalla Pitkämäki totesi jättävänsä kauden 2019 todennäköisesti kokonaan väliin. Lokakuussa 2019 hän ilmoitti lopettavansa keihäänheittouransa.
Urheilu-ura > Uran jälkeen

Pitkämäestä julkaistaan vuoden 2020 syyskuussa Tammen kustantama, Keijo Leppäsen kirjoittama elämäkertakirja Keihäsmies.
Tammikuussa 2020 Pitkämäki aloitti työt start-up-yritys Leadoo Marketing Technologiesin aluejohtajana.
Syksyllä 2020 Pitkämäki aloittaa Kuortaneen urheiluopistolla valmentajan ammattitutkinnon suorittamisen.
Pitkämäki aloitti vuoden 2021 alussa Suomen Urheiluliiton keihäänheiton toisena lajivalmentajana Petteri Piirosen ohella. Hän kuitenkin ilmoitti syyskuussa irtisanoutuvansa vuoden 2022 lopussa, vaikka pestin oli määrä kestää vuoden 2024 loppuun saakka.
Yksityiselämä

Pitkämäki valmistui sähköinsinööriksi Vaasan ammattikorkeakoulusta vuonna 2006. Hänen avopuolisonsa on seitsenottelija Niina Kelo. He rakensivat talon Ilmajoelle kunnan lahjoittamalle tontille. Pariskunnalla on kolme lasta. Vanhin lapsista, poika, heittää myös keihästä ja heitti toukokuussa 2022 7-vuotiaiden epävirallisen maailmanennätyksen.
Saavutukset

Olympialaiset
Ateena 2004 – kahdeksas (83,01)
Peking 2008 – kolmas (86,16)
Lontoo 2012 – viides (82,80)
Rio de Janeiro 2016 – 21. (79,56)
Maailmanmestaruuskilpailut
Helsinki 2005 – neljäs (81,27)
Osaka 2007 – kulta (90,33)
Berliini 2009 – viides (81,90)
Daegu 2011 – 17. (79,46)
Moskova 2013 – hopea (87,07)
Peking 2015 – pronssi (87,64)
Lontoo 2017 – viides (86,94)
Euroopan-mestaruuskilpailut
Göteborg 2006 – hopea (86,44)
Barcelona 2010 – pronssi (86,67)
Helsinki 2012 – yhdestoista (74,89)
Zürich 2014 – pronssi (84,40)
Amsterdam 2016 – 14. (80,52)
IAAF:n yleisurheilufinaali
Voitto: 2005, 2007
Toinen sija: 2006, 2009
Kolmas sija: 2008
Suomen-mestaruuskilpailut
Suomen mestari: 2004 (82,82), 2005 (87,83), 2006 (88,17), 2007 (89,43), 2010 (85,19), 2013 (85,70), 2016 (82,05) ja 2017 (82,80)
SM-hopea: 2003 (80,45), 2008 (82,28), 2015 (87,82)
SM-pronssi: 2009 (84,28), 2012 (83,48)
Muuta
Alle 23-vuotiaiden EM-pronssi: 2003
Vuoden urheilija: 2007, 2013, 2015
Euroopan yleisurheiluliiton Vuoden eurooppalainen miesyleisurheilija: 2007
Suomen Urheiluliiton Vuoden yleisurheilija: 2015
Timanttiliigan miesten keihään kokonaiskilpailun voitto 2015.
Kutsu itsenäisyyspäivän vastaanotolle: 2007, 2008, 2013, 2014
Parhaat tulokset

91,53 (1) Kuortane 26.6.2005 (2005 kk)
91,33 (1) Monaco 10.9.2005
91,23 (1) Lapinlahti 22.7.2007
91,11 (1) Kuortane 24.6.2006
90,54 (1) Oslo 29.7.2005
90,33 (1) Osaka 2.9.2007
89,70 (1) Pariisi 6.7.2007
89,52 (1) Joensuu 11.6.2006
89,43 (1) Lappeenranta 5.8.2007
89,32 (1) Berliini 4.9.2005
Kausien parhaat heitot

1999 66,83 Hämeenlinna 9.9.
2000 73,75 Pihtipudas 20.7.
2001 74,89 Kannus 11.8.
2002 77,24 Lapua 24.6.
2003 80,45 Helsinki 11.8.
2004 84,64 Pihtipudas 4.7.
2005 91,53 Kuortane 26.6.
2006 91,11 Kuortane 24.6.
2007 91,23 Lapinlahti 22.7.
2008 87,70 Rooma 11.7.
2009 87,79 Lapinlahti 25.7.
2010 86,92 Kuortane 26.6.
2011 85,33 Shanghai 15.5.
2012 86,98 Tukholma 17.8.
2013 89,03 Bad Köstritz 25.8.
2014 86,63 Pariisi 5.7.
2015 89,09 Turku 25.6.
2016 86,13 Lappeenranta 27.8.
2017 88,27 Vaasa 25.6.
2018 82,64 Vantaa 26.5.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Tero Pitkämäki ilmoitti lopettavansa urheilu-uransa
Tero Pitkämäen virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tero Pitkämäki Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu). (maksullinen)
Tero Pitkämäki Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Lähikuvassa Tero Pitkämäki Ylen Elävä arkisto
Miesten keihäänheiton maailmanmestarit
Pitkämäki Helsingin Grand Prix’ssä heinäkuussa 2005. Hän voitti kilpailun yli 85-metrisellä heitolla.
Osakan MM-kisojen keihäänheiton kärkikolmikko
Pitkämäki Timanttiliigan osakilpailussa Dohassa toukokuussa 2015.
Galileo (luotain)
Kuvia

Galileo ohittaa Jupiterin Io-kuun.
Galileon iskeytyjä laskeutuu Jupiterin pilvien sekaan.
Galileo-luotaimen Jupiterin ilmakehään syöksynyt laskeutumisosa, joka mittasi jonkin matkaa Jupiterin kaasukehän ominaisuuksia.
Galileon laskeutumisosa Nasan puhdastilassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Galileo (luotain) Wikimedia Commonsissa
Nasa: Galileo-projektin kotisivu (englanniksi)
Overview, Galileo Solar System Exploration: NASA Science. Viitattu 18.10.2018 (englanniksi).
Johnson-GrohMara: Old data, new tricks: Fresh results from NASA's Galileo spacecraft 20 years on EurekAlert! Science News.  30.4.2018. Viitattu 18.10.2018 (englanniksi).
Galileo Spacecraft Flight Path The Planets Today. Viitattu 18.10.2018 (englanniksi).
Nave, R.: Galileo Spacecraft Hyperphysics.phy-astr.gsu.edu. Viitattu 18.10.2018 (englanniksi).
Galileo Mission Lunar and Planetary Institute. Viitattu 18.10.2018 (englanniksi).
Clark R. Chapman, Senior Scientist SwRI Boulder Office.  20.5.2013. Viitattu 18.10.2018 (englanniksi).
Howell, Elizabeth: Spacecraft Galileo: To Jupiter and Its Moons Space.com.  25.5.2017. Viitattu 18.10.2018 (englanniksi).
There was Evidence for Europa’s Geysers Hiding in Plain Sight in Old Spacecraft Data From 1997 Universe Today.  17.5.2018. Viitattu 18.10.2018 (englanniksi).
Zackin ja Codyn viiden tähden elämää

| Zackin ja Codyn viiden tähden elämää> The Suite Life of Zack & Cody |
| --- | --- |
 Zackin ja Codyn viiden tähden elämää Logo
Tyyli:  Tilannekomedia
Kestoaika:  22 minuuttia
Luoja(t):  Danny Kallis Jim Geoghan
Pääosissa:   Cole SprouseDylan Sprouse  Brenda Song  Ashley Tisdale  Phil Lewis  Kim Rhodes 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Disney Channel  Disney Channel  Disney XD
Esitetty:  18. maaliskuuta 2005 – 1. syyskuuta 2008
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  87
Tunnuskappale:  "Here I Am" esittä ja Loren Davis ja Drew Davis Band
Tuotanto
Tuottaja(t):  Walter Barnett
Vastaava(t) tuottaja(t):    Danny Kallis  Irene Dreayer  Pamela Eelis O'Connell (kausi 2-3)   Jim Geoghan (kausi 3) 
Ohjaaja(t):  Richard Correll  Lex Passaris  Jim Drake  Kelly Sandefur  Danny Kallis
Säveltäjä(t):    Gary Scott  (musiikkia)  John Adair & Steve Hampton (laulun) 
Tuotantoyhtiö(t):  It's a Laugh Productions
Palkinnot
Voitetut:  Young Artist Award (2007)   BMI Cable Award (2005, 2007)  Role Model Award (2006)  Young Hollywood Award (2006)
Ehdokkuudet:  Emmy (2006, 2007, 2008)  Blimp Award (2007, 2008)  Young Artist Award (2006, 2007, 2008)
Aiheesta muualla
IMDb 
Zackin ja Codyn viiden tähden elämää (engl. The Suite Life of Zack & Cody) on Disneyn tuottama tilannekomedia, jonka loivat Jim Geoghan ja Danny Kallis. Sarjaa on lähetetty Disney Channelilla vuodesta 2005. Sarjaa on kuvattu elävän yleisön edessä Hollywood Center Studiosilla. Suomessa sarjaa on näytetty sekä alkuperäisversiona että suomeksi dubattuna versiona.
Zackin ja Codyn viiden tähden elämää kertoo Tipton-nimisestä hotellista Bostonissa, johon kaksoset Zack ja Cody muuttivat. Hotellia johtaa Marion Moseby. Tunnusmusiikin laulaa Drew Davis Band. Sarjasta on tehty kirjoja, lautapelejä ja vaatteita.
Vuonna 2007 sarja päätettiin lopettaa kolmanteen tuotantokauteen. Sarjan spin-offin Viiden tähden merielämää tekeminen alkoi seuraavana vuonna.
Hahmot > Zachary "Zack" Martin

Zack (Dylan Sprouse) on melkein aina pulassa. Zack pukeutuu usein skeittailuvaatteisiin. Hän on kiinnostunut erittäin paljon tytöistä ja oli ihastunut vuosia vanhempaan Maddieen ensimmäisellä tuotantokaudella. Zack on urheilullisempi kuin veljensä Cody. Zack on kaksosista kymmenen minuuttia vanhempi.
Hahmot > Codester "Cody" Martin

Cody (Cole Sprouse) on intellektuelli, kypsempi ja tunteekkaampi kaksonen, mutta hän on usein mukana veljensä hulluissa kuvioissa. Cody on hieman vähemmän kiinnostunut tytöistä kuin veljensä, mutta hän on usein flirttaillut hotellin vieraalle, Barbara Brownsteinille, mutta he ovat enemmänkin kiistelleet siitä, että kumpi on älykkäämpi. Cody on myös käynyt matikkaleirillä ja on paljon älykkäämpi kuin veljensä Zachary ja on voittanut tavauskilpailun.
Hahmot > Madeline "Maddie" Fitzpatrick

Maddie (Ashley Tisdale) on teini-ikäinen ja hän on töissä Tipton-hotellin makeistiskillä sekä Cluck Bucket- nimisen pikaruokalan kassalla. Hänen koko nimensä on Madeline Margaret Genevieve Miranda Catherine Fitzpatrick. Maddie on luonteeltaan fiksu ja kypsä teini. Maddieta kutsutaan myös töissä "karkkitytöksi". Hän on yleensä Zackin ja Codyn lapsenvahti.
Hahmot > London Tipton

London (Brenda Song) on Tiptonin omistajan Wilfred Tiptonin tytär ja Tipton-hotellin perijätär. London on luonteeltaan tyhmä, pilalle hemmoteltu, rikas ja itserakas teini. London pitää shoppailusta, uusista vaatteista, kengistä ja koruista. Hänen parhain ystävänsä on Maddie, vaikka heillä onkin välillä paljon erimielisyyksiä. London kehuu itseään sanomalla:- Yay me! (suom. Hyvä minä!). London on parodia Paris Hiltonista.
Hahmot > Marion Moseby

Moseby (Phill Lewis) on hotellin tiukka mutta hauska johtaja, joka puhuu yleiskieltä ja pitää Londonista (jonka hän itse kasvatti) kuin omasta tyttärestään.
Hahmot > Carey Martin

Carey (Kim Rhodes) on Zackin ja Codyn yksinhuoltajaäiti. Carey laulaa Tiptonin ravintolassa. Hän on viisas, mutta silti melko aggressiivinen kaksosten tekemisiä kohtaan. Usein hän unelmoi George Clooneysta. [lähde? ] Hän löysi laulamisen lahjansa vahingossa, kun hän aloitteli stand-up- uraansa.
Hahmot > Esteban

Esteban (Adrian R'Mante) on Tipton-hotellin pikkolo. Hänen koko nimensä on Esteban Julio Ricardo Montoya de la Rosa Ramirez. Kun Esteban muutti Perusta hän halusi Baseball pelaajaksi, mutta tyytyi pikkolon rooliinsa. Estebanilla on myös lemmikkikana nimeltä Dudley. Hän on taikauskoinen.
Hahmot > Arwin Q. Hochauser

Arwin (Brian Stepanek) on Tipton-hotellin talonmies, Arwin kuitenkin epäonnistuu yleensä. Arwin on kuvailtu luonteeltaan hauskaksi, ystävälliseksi, haisevaksi ja hieman hulluksi kaveriksi. Arwin pukeutuu joka päivä siniseen haalariin. Arwin on myös todella ihastunut Zackin ja Codyn äitiin, Careyhyn.
Hahmot > Nia Moseby

Nia (Giovonnie Samuels) on teini-ikäinen ja hän on töissä Tipton-hotellin kaupan kassalla tuuramassa Maddieta koko kesän. Nia on Marion Mosebyn veljentytär ja hän on tehnyt hieman tuttavuutta Londonin kanssa.
Hahmot > Muriel

Muriel (Estelle Harris) on Tipton-hotellin laiska siivooja. Muriel yleensä pelkästään nukkuu, istuu ja mussuttaa herkkuja työpäivänsä Tipton-hotellissa. Hän käy myös välillä hoitamassa Zackia ja Codya mikäli Maddie ei pääse tulemaan, mutta yleensä hän lepää silloinkin.
Hahmot > Lance Fishman

Lance (Aaron Musicant) on töissä Tipton-hotellin allasosastolla hengenpelastajana. Lance seurusteli Londonin kanssa, mutta he erosivat, koska Lance löysi toisen. Lance oli myös mukana Maddien ja hänen ystäviensä kanssa bändissä nimeltä Waterworks. Maddien kanssa hänellä on ollut säpinää, mutta suhteesta ei koskaan oikein tullut mitään.
Hahmot > Bob

Bob on Zackin yksi parhaimmista ystävistä. Hän joutuu aina välillä vahingossa mukaan Zackin kolttosiin. Sarjassa Bobilla on dysleksia eli lukihäiriö.
Hahmot > Vierasesiintyjät

Sarjassa on myös ollut vierasnäyttelijöitä. Jaksossa "Tähti talossa" ("Rock Star in the House") esiintyi Jesse McCartney. Alyson Stoner on esiintynyt monissa sarjan jaksoissa, kuten "Pusuja ja korista" ("Kisses & Basketball") ja "Kaksosklubi" ("Club Twin"). Stoner esiintyi Max-nimisenä hahmona, joka on oikeasti tyttö, mutta haluaa olla poika, koska silloin hän muka voisi "pyöriä coolien kanssa". Myös Zac Efronia on nähty eräässä jaksossa, jossa hän muun muassa suuteli Maddie Fitzpatrickiä. Monique Coleman ja Vanessa Hudgens ovat myös olleet muutamassa jaksossa. Myös Alexa Nikolas ja Raven Symone ovat olleet yhdessä jaksossa. Tipton-hotelli on nähty myös yhdessä Hannah Montana-jaksossa.Tony Hawk on myös ollut yhdessä jaksossa. Selena Gomez on myös vieraillut Codyn tyttöystävänä. Suudellessaan Zackia koulun näytelmässä hän jättää Codyn koska ihastui Zackiin, jolloin Zackin ihastus kertoi Codylle olevansa ihastunut häneen.
Tipton Hotel

Hotelli Tipton on viiden tähden hotelli, joka on pääalue sarjassa. Hotelli Tiptonissa on tehty myös televisiomainos, joka houkuttelisi lisää asiakkaita Tiptoniin. Carey Martin laulaa Tiptonissa, Maddie Fitzpatrick on töissä karkkitiskillä ja Marion Moseby on hotellin johtaja.
Videopelejä

Sarjasta on tehty kolme videopeliä, joista suurin osa on julkaistu Nintendo DS:lle.
The Suite Life of Zack & Cody: Tipton Trouble (vuonna 2006)
The Suite Life of Zack & Cody: Tipton Caper (vuonna 2006)
The Suite Life of Zack & Cody: Circle of Spies (vuonna 2007)