stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Konrads

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |  |
Maa:   Australia
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | 1 500 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | 400 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | 4×200 m vapaauinti |  |
John Konrads, (alkuperäiseltä nimeltään Janis Konrads, 21. toukokuuta 1942 Riika, Latvia – 25. huhtikuuta 2021 Sydney, Australia) oli australialainen uimari ja olympiavoittaja.
Latviassa syntynyt ja Australiaan lapsena muuttanut John Konrads voitti Rooman 1960 olympialaisten 1 500 metrin vapaauinnissa kultaa ajalla 17.19,6. Hänen nimissään oli tuolloin myös lajin maailmanennätys 17.11,0. Pronssia hän sai 400 metrin vapaauinnissa ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä. Hän teki uintiurallaan 26 maailmanennätystä.
John Konradsin sisar Ilsa Konrads on myös uinnin olympiamitalisti ja yhdentoista maailmanennätyksen haltija.
Harmaamalikka

| Harmaamalikka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Helttasienet Agaricales
Heimo::  Tricholomataceae
Suku::  Malikat Clitocybe
Laji::  metachroa
Kaksiosainen nimi
 Clitocybe metachroa  (Fr.) P. Kumm. 
Katso myös
   Harmaamalikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harmaamalikka (Clitocybe metachroa var Agaricus metachrous) on kupera tai laakealakkinen ruskea malikkalaji. Heltat ovat harmaanvalkoiset tai ruskeat. Jalka on harmaanruskea. Harmaamalikka kasvaa yleisenä lehti- ja havumetsissä.
Harmaa-andiensirkkunen

| Harmaa-andiensirkkunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tangarat Thraupidae
Suku::  Andiensirkkuset Catamenia
Laji::  inornata
Kaksiosainen nimi
 Catamenia inornata  (Lafresnaye, 1847) 
Alalajit
 C.i. cordobensis  C.i. inornata  C.i. minor  C.i. mucuchiesi 
Katso myös
   Harmaa-andiensirkkunen Wikispeciesissä   Harmaa-andiensirkkunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaa-andiensirkkunen (Catamenia inornata) on Etelä-Amerikassa tavattava tangaroihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kooltaan harmaa-andiensirkkunen on noin 13–15 cm. Koiras on yleisväritykseltään vaalean harmaa. Selässä ja päässä on mustia viiruja. Alaperä on koiraalla kastanjanruskea ja vatsa harmahtavan ruskea. Naaras on väritykseltään hieman koirasta ruskeampi ja raidallinen erityisesti kurkusta ja rinnastaan. Nokka on melko suuri ja tukeva sekä väriltään vaaleanpunertava. Ulkonäöltään harmaa-andiensirkku muistuttaa paramosirkkusta (Catamenia homochroa), joka eroaa harmaa-andiensirkkusesta tummemman värityksensä ja keltaisen nokkansa perusteella.
Levinneisyys ja elinympäristö

Harmaa-andiensirkkusen levinneisyysalue ulottuu Venezuelasta Andien poikki aina Chilen ja Argentiinan pohjoisosiin. Lajin elinympäristöä ovat avoimet ruohomaat, laidunmaat ja paramo-kasvillisuus. Toisinaan lajia tavataan myös pensaikkoisemmiltakin alueilta. Harmaa-andiensirkkusen elinympäristöt sijaitsevat usein 2 200–3 800 metrin korkeudella merenpinnasta
Pesimäajan ulkopuolella linnut kerääntyvät parviksi. Ravintonsa laji etsii maasta ruohikon joukosta. Linnun pesimäkausi kestää tammikuulta helmikuulle tai heinäkuun lopusta syyskuulle.
Haredit

Haredimiehiä lukemassa Tooraa.
Haredit (hepr. ‏חֲרֵדִי‎, ḥaredi, mon. haredim, ’(Jumalaa) pelkäävä’) ovat vanhoillisia ortodoksijuutalaisia. Jotkut kutsuvat haredeja ultraortodokseiksi, mutta itse he eivät tätä nimitystä käytä.
Haredit ovat uskonnollisesti, poliittisesti ja yhteiskunnallisesti konservatiivisia. He ovat laaja ryhmä, jonka jäseniä yhdistää kirjoitetun ja suullisen juutalaisen lain ehdoton kunnioitus ja nostaminen kaiken elämän keskeiseksi ja määrittäväksi tekijäksi.
Haredeihin kuuluu niin aškenasi- kuin sefardijuutalaisiakin. Aškenasiharedien suurimpia ryhmiä ovat hasidijuutalaiset sekä näiden historiallisten vastustajien mitnagdimien tapoja noudattavat ”ješivajuutalaiset” eli ”liettualaiset”.
Haredit muodostavat Israelin väestöstä 12,6 % (2020), ja heillä on useita pieniä puolueita maan parlamentissa. Yhdysvalloissa heitä asuu puolisen miljoonaa lähinnä New Yorkin kaupungissa ja sen ympäristössä.
Historia

Haredijuutalaisuus syntyi 1800-luvun Itä-Euroopan aškenasijuutalaisten parissa vastareaktiona juutalaisten integroitumiselle eurooppalaisiin yhteiskuntiin (haskala-liike). Johtavat konservatiiviset haredirabbit vastustivat maallistumista ja kannattivat juutalaisten eristäytymistä. Puolassa hasidi- ja mitnagdimjuutalaiset perustivat vuonna 1912 Agudas Yisroel -ryhmän, joka vastusti juutalaisten maallistumista ja assimiloitumista ja pyrki säilyttämään Tooraan sidotun juutalaisuuden.
Holokaustissa 1940-luvun alussa suurin osa haredeista sai surmansa ja valtaosa heidän uskonnollisista kouluistaan eli ješivoista tuhoutui. Euroopasta paenneet haredit perustivat uusia yhteisöjä etenkin Israeliin ja Yhdysvaltoihin. Israelissa Agudas Yisroelista muodostettiin Agudat Yisrael -puolue, josta on sittemmin erkaantunut pienempiä puolueita.
Lukumäärä

Israelissa elää vuonna 2019 noin 1,125 miljoonaa haredia, mikä on 12 prosenttia maan väestöstä. Heidän määränsä kasvaa vuosittain 4 prosenttia ja kaksinkertaistuu nykyisellä kasvuvauhdilla 16 vuoden välein. Israelin suurimmat harediyhteisöt sijaitsevat Bnei Brakissa ja Jerusalemin Mea She’arimissa. Yhdysvalloissa elää runsaat 500 000 haredia. Suurimmat yhteisöt ovat New Yorkin Borough Parkissa, Monseyssa ja Williamsburgissa.
Elämäntapa

Haredit elävät yhteisöissä, joiden asukkaista suurin osa tai kaikki ovat haredeja. He pyrkivät elämään mahdollisimman erillään muista juutalaisista ja ei-juutalaisista, koska he haluavat torjua vieraat vaikutteet, arvot ja tavat. Poikkeuksen muodostaa Chabad-Lubavitch-haara, joka rohkaisee muita juutalaisia tiukempaan uskonnon noudattamiseen.
Useimmat aškenasiharedit puhuvat keskenään jiddišiä. Jokaisella harediyhteisöllä on omat synagogansa, ješivansa ja järjestönsä. Rabbi on yhteisön johtaja, jolta kysytään neuvoja tärkeissä asioissa. Juutalaisen lain tuntemusta pidetään suuressa arvossa, ja johtajuus yhteisön sisällä riippuu oppineisuudesta. Useimmat haredimiehet käyttävät aikansa juutalaisten lakikirjoitusten tutkimiseen eivätkä käy töissä. Monien haredien suurperheet ovatkin melko köyhiä ja elävät vaimojen palkoilla ja yhteiskunnan avustuksilla.
Haredeilla on oma koulujärjestelmänsä. Lapset käyvät viisivuotiaiksi asti lastentarhassa. Viidestä 13 ikävuoteen asti pojat käyvät Talmud-Toora-koulua ja tytöt omaa kouluaan. Sen jälkeen tytöt aloittavat yläasteen opintonsa, ja pojat ješivan. Alemmat ješivaopinnot ovat 13-vuotiaasta 16-vuotiaaksi ja ylemmät 17-vuotiaasta avioitumiseen asti. Sen jälkeen osa miehistä jatkaa opintojaan kollelissa.
Joissain maissa hasidimiehet lopettavat koulunkäynnin jo noin 21-vuotiaina ja menevät matalapalkkaisiin töihin, mutta ”liettualaiset” jatkavat koulunkäyntiä. Israelissa tätä eroa ei kuitenkaan ole, vaan kaikki haredimiehet jatkavat ješivassa yli 21-vuotiaiksi. Useimmat haredipojat valmistuvat rabbeiksi, joskin se on heille vain oppineisuudesta kertova arvonimi.
Haredimiehillä on parta ja he pukeutuvat mustaan pukuun, valkoiseen paitaan ja leveälieriseen mustaan hattuun. Naiset käyttävät pitkää hametta ja paksuja sukkia sekä peittävät päänsä. Jotkut naiset käyttävät peruukkia tai huivia lyhyeksi leikattujen hiusten peittona.
Haredien avioliitot ovat järjestettyjä. Miehet ja naiset ovat toisistaan erillään julkisilla paikoilla ja sosiaalisissa tilanteissa.
Israelissa

Israelin parlamentin harediedustajien tavoitteena on pyrkiä pitämään maan politiikka juutalaisen lain mukaisena sekä varmistaa haredien koulujen ja instituuttien rahoituksen jatkuminen.
Haredipuolueet Agudat Yisrael ja Degel Hatorah muodostivat vuonna 1992 koalition nimeltä Yhdistynyt toorajuutalaisuus. Niiden lisäksi haredeja edustaa knessetissä Shas. Vuonna 2020 haredipuolueet luetaan parlamentin oikeistoblokkiin kuuluviksi, mutta aiemmin ne ovat tukeneet työväenpuoluetta.
Moni haredi vastustaa maallista nyky-Israelin valtiota. Agudat Yisraelin kansanedustajat kieltäytyvät sen vuoksi hallituspaikoista.
Israelin haredijuutalaiset ovat saaneet vapautuksen asevelvollisuudesta ješivassa opiskellessaan. Käytäntö on johtanut siihen, että pääosa haredeista opiskelee ainakin nimellisesti eikä ole mukana työelämässä, mikä madaltaa heidän tulotasoaan. Vapautus on perustunut erityissopimukseen. Sen umpeuduttua kesällä 2023 Israelin korkein oikeus päätti kesäkuussa 2024, että myös haredimiesten on nyt palveltava Israelin armeijassa.
Israelin haredimiesten työllisyys vuonna 2018 oli 51 prosenttia, kun maan muiden juutalaismiesten työllisyys oli 87 prosenttia. Haredinaisista työllisiä oli 76 prosenttia, ja osuus on kasvussa. Korkeakouluissa haredimiehistä opiskeli 9 prosenttia ja naisista 12 prosenttia. Israelin haredit ovat köyhempiä kuin muu väestö, ja haredilapsista 55 prosenttia elää köyhyysrajan alapuolella. Työllisyyden kasvun johdosta haredien tulotaso kasvaa kuitenkin nopeammin kuin muiden israelilaisten.
Haredien sukupuolierottelu on Israelissa laajenemassa entisestään, ja sen piirissä on jo muun muassa leikkikenttiä, esikouluja, kauppajonoja ja lääkärien vastaanottoja. Maassa on myös bussilinjoja, joissa haredimiesten osasto on bussien etuosassa ja naisten takaosassa, vaikka tällaiseen pakottaminen on Israelissa laitonta. Haredien vaikutuksesta myös esimerkiksi Jerusalemin tienvarsimainoksista on poistettu naisten kuvia. Joissakin harediyhteisöissä naiset pukeutuvat nykyisin aiempaakin peittävämmin. Haredit perustelevat sukupuolierottelua uskonnonvapaudella ja säädyllisyydellä.
Galitsialaisia haredimiehiä Wienissä vuonna 1915.
Haredien perheet ovat usein suuria. Kuvassa hasidiperhe Brooklynissa.
Neturei Karta -liikkeeseen kuuluvia haredeja protestoimassa sionismia ja Israelin valtiota vastaan Yhdysvalloissa.
Konnunlahti

| Konnunlahti |
| --- | --- |

Valtiot:  Venäjä 
Paikkakunta:  Pietari 
Koordinaatit:  60°00′01″N, 30°10′47″E
Laskujoki:  Bobylka (d) 
Mittaustietoja
Suurin syvyys:  3 m
 fiKonnunlahti 
Konnunlahti (myös Lahdentulva, Lahti;  ven. Ла́хтинский Разли́в, Lahtinski Razliv) on umpilahden tyyppinen järvi Suomenlahden Nevanlahden pohjoispuolella Pietarissa Venäjällä. Sen erottaa merestä hiekkapenger, jota pitkin kulkee maantie ja rautatie.
Järven pituus ja leveys ovat noin 5–6 kilometriä ja suurin syvyys 3 metriä. Nevanlahden tulvien aikana veden korkeus nousee jopa kolmella metrillä. Konnunlahteen laskevat Kivijoki, Junttilanoja (ven. Juntolovka) ja Gluharka. Järven alkuperäinen 13 neliökilometrin pinta-ala on huomattavasti supistunut. Sen pohjoispuolella Lahdensuon alueella sijaitsee Juntolovon rauhoitusalue. Länsipuolella on Lahden kaupunginosa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Konnunlahti Wikimedia Commonsissa
Konfliktiteoria

Diskurssianalyysi · Positivismi
Konfliktiteoria · Kriittinen teoria
Rakenteellinen funktionalismi
Sosiaalinen konstruktionismi
Émile Durkheim
Karl Marx · Max Weber
Julkinen sosiologia

Laki · Kasvatus
Poikkeavuus · Rikollisuus
Sosiaalinen verkosto
Stratifikaatio · Talous · Tiede
Tieto · Uskonto
Väestö · Yhteiskuntaluokka
Ympäristö · Armeija
Kaupunki
Habitus · Identiteetti · Normi
Jälkimoderni · Myöhäismoderni
Notkea moderni
Sosiaalinen pääoma · Valta
Konfliktiteoriat ovat yhteiskuntatieteiden näkökulmia, jotka korostavat sosiaaliryhmän sosiaalista, poliittista tai materiaalista epätasa-arvoa, kritisoivat laajaa sosiaalipoliittista järjestelmää tai jotka muuten vähättelevät rakenteellisen funktionalismin ja ideologisen konservatismin merkitystä. Konfliktiteoriat kiinnittävät huomiota valtaeroihin, kuten luokkakonfliktiin, ja yleensä kritisoivat historiallisesti hallitsevia ideologioita.
Jotkut konfliktiteoriat syntyivät korostamaan perinteisen ajattelun ideologisia piirteitä. Vaikka useissa konfliktiteorioissa onkin samoja piirteitä, konfliktiteoria ei viittaa yhtenäiseen koulukuntaan, eikä sitä tule sekoittaa rauhan ja konfliktien tutkimukseen tai muihin sosiaalisten konfliktien teorioihin.
Klassisen sosiologian teoriat

Yhteiskuntatieteiden klassikoista konfliktiteoria yhdistetään tavallisesti Karl Marxiin (1818-1883). Marxismi perustui dialektisen materialismin historiakäsitykseen, jonka mukaan kapitalismi tuottaisi sitä edeltävien sosioekonomisten järjestelmien tavoin sisäisiä jännitteitä, jotka johtaisivat sen omaan tuhoon. Marx kannusti radikaalia muutosta, kannustaen työväenluokan vallankumousta ja vapautumista hallitsevasta luokasta.
Muita varhaisia konfliktiteoreetikkoja olivat puolalaisaustralialainen sosiologi ja poliittinen teoreetikko Ludwig Gumplowicz (1838-1909) sekä amerikkalainen sosiologi ja paleontologi Lester F. Ward (1841-1913). Vaikka Ward ja Gumplowicz kehittivätkin teoriansa itsenäisesti, niissä oli paljon yhteistä ja ne lähestyivät konfliktia kokonaisvaltaisesta antropologisesta ja evoluution näkökulmasta, vastakohtana Marxin varsin rajatulle taloudellisten tekijöiden analyysille.
Gumplowicz kuvaa teoksessaan Grundriss der Soziologie (Sosiologian ääriviivat, 1884), kuinka kulttuurien ja etnisten ryhmien väliset konfliktit ovat muokanneet yhteiskuntaa. Gumplowicz teorisoi, että suuret ja kompleksiset yhteiskunnat kehittyivät sodasta ja valloituksista. Valtiot kehittyvät, kun yksi ryhmä pyrkii hallitsemaan toista; näin syntyy jaottelu herroihin ja orjiin. Lopulta kehittyy kompleksinen kastijärjestelmä. Horowitz on kuvannut Gumplowicziä yhdeksi konfliktiteorian perustajista.
Moderneja lähestymistapoja

C. Wright Millsiä on kuvattu modernin konfliktiteorian isäksi. Millsin mukaan yhteiskunnalliset rakenteet syntyvät konfliktista ihmisten erilaisten intressien ja resurssien välillä. Nämä rakenteet vaikuttavat vuorostaan yksilöihin ja resursseihin, samoin kuin "epätasaiseen vallan ja resurssien jakoon yhteiskunnassa".
Kanadalainen sosiologi Alan Sears kuvaa konfliktiteoriaa kirjassaan A Good Book, in Theory: A Guide to Theoretical Thinking (2008) seuraavasti:
Yhteiskuntia määrittää epätasa-arvo, joka synnyttää konflikteja (eikä järjestystä ja konsensusta). Epätasa-arvoon perustuvasta konfliktista on mahdollista päästä eroon vain perusteellisella yhteiskunnallisten suhteiden muutoksella.
Heikommassa asemassa olevilla on rakenteellisia intressejä, jotka ovat ristiriidassa yhteiskunnan nykytilan kanssa; niiden olemassaolon olettaminen johtaa yhteiskunnalliseen muutokseen. Niinpä heitä pidetään muutoksen tekijöinä, eikä objekteina joita kohtaan pitäisi tuntea sympatiaa.
Inhimillistä potentiaalia (esim. kykyä luovuuteen) nujerretaan hyväksikäytön ja sorron olosuhteilla, jotka ovat välttämättömiä kaikissa yhteiskunnissa, jotka perustuvat epätasaiseen työn jakautumiseen. Näitä piirteitä ei tarvitse välttämättä nujertaa "sivistyksellisen prosessin" nimissä: luovuus on itse asiassa taloudellisen kehityksen ja muutoksen moottori.
Teorialla on rooli inhimillisen potentiaalin ymmärtämisessä ja yhteiskunnan muuttamisessa, pikemmin kuin valtarakenteen ylläpitämisessä. Vastakohtainen teorian tavoite olisi positivismin objektiivisuus ja irtautuneisuus, missä teoria on neutraali, selittämiseen pyrkivä työkalu.
Konsensus on kiertoilmaus ideologialle. Aitoa konsensusta ei saavuteta, vaan yhteiskuntien voimakkaat toimijat pakottavat näkemyksensä muille yhteiskunnan jäsenille ja saavat heidän hyväksymään voimakkaiden toimijoiden diskurssit. Konsensus ei säilytä yhteiskunnallista järjestystä, vaan se vakiinnuttaa kerrostuneisuuden.
Valtio palvelee valtaeliitin erityisintressejä samalla, kun se väittää edustavansa kaikkien intressejä. Huonompiosaisten edustus valtion prosesseissa voi luoda mielikuvaa täydestä osallistumisesta, mutta tämä on illuusiota ja ideologiaa.
Globaalia epätasa-arvoa kuvaa tarkoituksellinen kehitysmaiden alikehittyminen, sekä siirtomaa-aikana että itsenäistymisen jälkeen. Globaali järjestelmä (eli sen instituutiot kuten Maailmanpankki ja IMF) hyödyttää vahvimpia valtioita ja monikansallisia yrityksiä enemmän kuin kehityksen kohteita, poliittisen, taloudellisen ja sotilaallisen toiminnan kautta.
Konfliktiteorian tyyppejä

Kriittinen teoria
Feministinen teoria
Postmoderni teoria
Postkolonialistinen teoria
Queer-teoria
Maailmanjärjestelmän teoria
Harmaaluppo

| Harmaaluppo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kotelosienet Ascomycota
Alakaari::  Pezizomycotina
Luokka::  Lecanoromycetes
Alaluokka::  Lecanoromycetidae
Lahko::  Maljajäkälät Lecanorales
Heimo::  Karpeet Parmeliaceae
Suku::  Tummalupot Bryoria
Laji::  capillaris
Kaksiosainen nimi
 Bryoria capillaris  (Ach.) Brodo & D. Hawksw. 
Katso myös
   Harmaaluppo Wikispeciesissä   Harmaaluppo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harmaaluppo (Bryoria capillaris) on yksi tummaluppolajeista. Se on n. 10–30 cm pitkä, ja sen pää- ja sivuhaarat ovat keskenään niin samanpituiset, että ulkonäkö on tiivis ja takkuinen. Kuten mustaluppokin, sen haarat ovat hennot ja se kasvaa monesti tiiviissä yhteydessä naavaan.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Harmaaluppo (Bryoria capillaris)
Kuitunen, Tuomo: Harmaaluppo (Bryoria capillaris) Luopioisten kasvisto. Tuomo Kuitunen. Viitattu 22.9.2015.
UniProt: Taxonomy - Bryoria capillaris (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Bryoria capillaris (englanniksi)
Consortium of Lichen Herbaria: Bryoria capillaris (englanniksi)
Italic 7.0, The Information System on Italian Lichens: Bryoria capillaris (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q10509870  BioLib: 197428  CoL: NJTS  EoL: 1008169  Fungorum: 341493  GBIF: 2606544  iNaturalist: 205659  IRMNG: 10393566  ITIS: 190572  MycoBank: 341493  NBN: NHMSYS0001476289  NCBI: 87255  Open Tree of Life: 583554  PLANTS: BRCA14  Tropicos: 100386613  Laji.fi: MX.65377
Konjugaatio (kemia)

Ylempänä ristiinkonjugoitunut systeemi ja alempana konjugoitunut systeemi
Konjugaatio tarkoittaa kemiassa sellaista yhdisteen rakennetta, jossa kaksois- tai kolmoissidokset ovat yhteydessä toisiinsa yhden yksinkertaisen sidoksen kaltaisen sidoksen välityksellä. Konjugoituneissa systeemeissä sp2- ja/tai sp3-hybridisoituneen atomin p-orbitaalien peitto on suuri ja ne vuorovaikuttavat keskenään. Konjugaation katkaisee sp3-hybridisoitunut atomi. Konjugaatio vaikuttaa yhdisteen fysikaalisiin ja kemiallisiin ominaisuuksiin. Esitettäessä orgaanisten yhdisteiden rakennetta viivakaavalla konjugaatio ilmenee vuorottelevina yksin- ja moninkertaisina sidoksina. Konjugoituneissa systeemeissä sidoselektronit ovat usein delokalisoituneet. Konjugaatioon voivat osallistua myös vapaat elektroniparit ja siirtymämetalleilla d-orbitaalien elektronit. Esimerkkejä konjugoituneista yhdisteistä ovat muun muassa bentseeni ja muut aromaattiset yhdisteet, eräät dieenit kuten butadieeni, polyynit, sekä α,β-tyydyttymättömät karbonyyliyhdisteet ja nitriilit. Yhdistettä kutsutaan ristiinkonjugoituneeksi, mikäli se sisältää kolme rakenteellista ryhmää, joista kaksi eivät ole konjugoituneet keskenään, mutta ovat kummatkin konjugoituneena kolmanteen ryhmään.
Bentseenin p-orbitaalit ovat konjugoituneet ja sidoselektronit delokalisoituneet
Konjugaation vaikutus yhdisteiden fysikaalisiin ominaisuuksiin

Kun yhdisteen rakenteessa on konjugaatiota, ovat sen rajaorbitaalit HOMO (highest occupied molecular orbital) ja LUMO (lowest unoccupied molecular orbital) energiatiloiltaan lähempänä toisiaan kuin yhdisteissä, joiden rakenteessa on isoloituneita moninkertaisia sidoksia. Tämä ilmenee yhdisteen absorboiman sähkömagneettisen säteilyn aallonpituuden kasvamisena. Jos konjugoituneiden sidosten määrä on alle 8, absorboi yhdiste UV-säteilyn aallonpituuksilla noin 200–400 nm. Kun konjugoituneita sidoksia on 8, on absorptio näkyvän valon aallonpituudella 400 nm, jolloin yhdisteet näyttävät vihertävänkeltaisilta. Esimerkiksi beta-karoteenin oranssinpunainen väri johtuu 11 konjugoituneesta kaksoissidoksesta, jotka on merkitty alla olevaan kuvaan punaisella.
Konjugaation vaikutus kemiallisiin ominaisuuksiin

Konjugaatio vaikuttaa yhdisteen molekyyliorbitaalien energiatiloihin. Kokonaisenergialtaan konjugoituneiden yhdisteiden energiatila on alhaisempana kuin samankaltaisten isoloituneita moninkertaisia sidoksia sisältävien yhdisteiden kokonaisenergiat. Näin ne ovat siis termodynaamisesti niitä stabiilimpia. Konjugoituneiden sidosten HOMO on energiatilaltaan korkeammalla kuin isoloituneita monenkertaisia sidoksia sisältävien yhdisteiden HOMO:t. Tämän vuoksi konjugaatio tekee yhdisteestä helpommin reagoivan elektrofiilien kanssa. Konjugoituneet yhdisteet reagoivat konjugoimattomia helpommin myös nukleofiilien kanssa, koska konjugaation vuoksi LUMO on energiatilaltaan alempana kuin konjugoimattomien yhdisteiden LUMO.
Konotop

| Konotop (Конотоп) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Konotop
 Koordinaatit: 51.240°N, 33.212°E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Sumyn alue
Piiri:  Konotopin piiri
Ensimmäinen maininta:  1635
Väkiluku (2021 (arvio)):  84 787
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Suuntanumero(t):  +380 5447
 
 rada.konotop.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Konotop (ukr. Конотоп) on Sumyn alueella, Koillis-Ukrainassa sijaitseva kaupunki. Vuoden 2013 alun asukasluku oli kaupungin osalta 88 787 ja koko kaupunkipiirin osalta 93 006; kaupunkipiirissä asui tällöin runsas 4 200 maaseutuasukasta. Lisäksi Konotop on 30 840 asukkaan (vanhan) Konotopin piirin keskus.
Heinäkuussa 2020 Ukrainassa tehtiin suuri piirijaon uudistus; Konotopista tuli tällöin osa uutta, laajempaa Konotopin piiriä (198 238 as., 2021).
Konotopin rautatieasema.
Ortodoksinen kirkko.
Konotopin sotilaslentokenttä (UKBF).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Konotop Wikimedia Commonsissa
Konotopin kaupungin perustietoja Ukrainan parlamentin sivustolla (ukrainaksi) (rada.gov.ua)
Lyhyesti Konotopin kaupungista Sumyn alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine  Internet Encyclopedia of Ukraine
Harjukarikelude

| Harjukarikelude> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 
 
Suomessa:
 Hävinnyt  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Alaluokka::  Siipikantaiset Pterygota
Lahko::  Nivelkärsäiset Hemiptera
Alalahko::  Luteet Heteroptera
Osalahko::  Pentatomomorpha
Yläheimo::  Lygaeoidea
Heimo::  Varjoluteet Lygaeidae
Suku::  Drymus
Laji::  pilicornis
Kaksiosainen nimi
 Drymus pilicornis  (Mulsant & Rey, 1852) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harjukarikelude (Drymus pilicornis) on varjoluteiden heimoon kuuluva pienehkö ludelaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).
Koko ja ulkonäkö

Harjukarikelude on 2,3–3,8 mm:n pituinen, jalkoja ja tuntosarvia myöten kauttaaltaan tummanruskea ludelaji. Pää ei ole kiiltävä. Etuselän poikki kulkee uurre, jonka etupuolelta selkä on täynnä pieniä pisteitä kun uurteen takapuolella pisteet ovat huomattavasti suurempia. Keskeisenä lajituntomerkkinä raajojen säärissä on pitkiä, pystyssä sojottavia karvoja.
Levinneisyys

Lajin levinneisyys ulottuu Etelä- ja Keski-Euroopasta Pohjois-Kiinaan ja Venäjän kaukoitään. Suomessa harjukarikeluteella on ollut esiintymä Lohjalla, mutta luteita ei ole tavattu vuoden 1930 jälkeen.
Elinympäristö ja elintavat

Harjukarikelude on paahdeympäristöjen asukki. Ulkomailla se esiintyy pääasiassa alvareilla ja kuivilla, kallioisilla kedoilla, joiden maaperä on kalkkivaikutteista ja joilla kasvaa kangasajuruohoa (Thymus serpyllum).
Vuoden 2000 uhanalaisluokituksessa laji katsottiin erittäin uhanalaiseksi, mutta vuoden 2010 luokituksessa luokitus on alueellisesti hävinnyt. Uhanalaisuuden perusteena lajille on avoimien alueiden umpeenkasvu sekä kuloalueiden väheneminen.