stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Crown (televisiosarja)
Jaksot > Kuudes tuotantokausi (2023)

| # | Σ # | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Julkaistu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 51 | 1 | ”Persona Non Grata” | Alex Gabassi | Peter Morgan | 16. marraskuuta 2023 |
| 52 | 2 | ”Two Photographs” (suom. Kaksi valokuvaa) | Christian Schwochow | Peter Morgan | 16. marraskuuta 2023 |
| 53 | 3 | ”Dis-Mou Oui” | Christian Schwochow | Peter Morgan | 16. marraskuuta 2023 |
| 54 | 4 | ”Aftermath” (suom. Jälkimainingit) | Christian Schwochow | Peter Morgan | 16. marraskuuta 2023 |
| 55 | 5 | ”Willsmania” (suom. Will-mania) | May el-Toukhy | Peter Morgan | 14. joulukuuta 2023 |
| 56 | 6 | ”Ruritania” | Erik Richter Srand | Peter Morgan | 14. joulukuuta 2023 |
| 57 | 7 | ”Alma Mater” | May el-Toukhy | Peter Morgan | 14. joulukuuta 2023 |
| 58 | 8 | ”Ritz” | Alex Gabassi | Peter Morgan | 14. joulukuuta 2023 |
| 59 | 9 | ”Hope Street” | Erik Richter Srand | Peter Morgan | 14. joulukuuta 2023 |
| 60 | 10 | ”Sleep, Dearie, Sleep” | Stephen Daldry | Peter Morgan | 14. joulukuuta 2023 |
Kritiikkiä

Brittiläinen historiantutkija Hugo Vickers on paheksunut sitä, että sarjassa ei aina pysytä tosiasioissa. Esimerkiksi prinssi Philipin sisar kuoli todellisuudessa lento-onnettomuudessa 1937, mutta tapahtumien kuvaus on sarjassa tutkijan mukaan osittain ”todella törkeää”.
Vuonna 2020 Britannian kulttuuriministeri Oliver Dowden sanoi pelkäävänsä, että katsojat eivät erota, mitkä The Crownin tapahtumista ovat totta ja mitkä eivät. Hän kehotti Netflixiä lisäämään sarjan alkuun varoitustekstin, jossa selkeästi ilmoitettaisiin juonen sisältävän fiktiota. Netflix kertoi kuitenkin luottavansa katsojien arvostelukykyyn ja kieltäytyi lisäämästä tällaista tekstiä.
Mahdollinen esiosa-sarja

Huhtikuussa 2022 ilmoitettiin, että Netflix ja Left Bank käyvät alustavia keskusteluja esiosasta. Sarjan uskotaan käsittelevän lähes 50 vuotta, alkaen kuningatar Viktorian kuolemasta vuonna 1901 ja päättyvän kuningatar Elisabet II:n häihin vuonna 1947. Sarjan kerrotaan sisältävän myös tuona aikana hallinneiden neljän kuninkaan vallan: Edvard VII:n, Yrjö V:n, Edvard VIII:n, ja Yrjö VI:n.
Palkinnot > Paras draamasarja

Satellite Awards -palkinto (2016)
Golden Globe -palkinto (2017, 2021)
Emmy-palkinto (2018, 2021)
Palkinnot > Paras naisnäyttelijä tai naissivuosa > Claire Foy

Golden Globe -palkinto (2017)
Screen Actors Guild -palkinto (2017, 2018)
Emmy-palkinto (2018, 2021)
Palkinnot > Paras naisnäyttelijä tai naissivuosa > Vanessa Kirby

Bafta-palkinto (2018)
Palkinnot > Paras naisnäyttelijä tai naissivuosa > Olivia Colman

Golden Globe -palkinto (2020)
Emmy-palkinto (2021)
Palkinnot > Paras naisnäyttelijä tai naissivuosa > Emma Corrin

Golden Globe -palkinto (2021)
Palkinnot > Paras naisnäyttelijä tai naissivuosa > Gillian Anderson

Golden Globe -palkinto (2021)
Emmy-palkinto (2021)
Palkinnot > Paras naisnäyttelijä tai naissivuosa > Elizabeth Debicki

Golden Globe -palkinto (2024)
Palkinnot > Paras miesnäyttelijä tai miessivuosa > John Lithgow

Screen Actors Guild -palkinto (2017)
Emmy-palkinto (2017)
Palkinnot > Paras miesnäyttelijä tai miessivuosa > Josh O’Connor

Golden Globe -palkinto (2021)
Emmy-palkinto (2021)
Palkinnot > Paras miesnäyttelijä tai miessivuosa > Tobias Menzies

Emmy-palkinto (2021)
Palkinnot > Paras näyttelijäkokoonpano draamasarjassa

Screen Actors Guild -palkinto (2020)
Palkinnot > Puvustus

Emmy-palkinto (2018, 2020)
Palkinnot > Paras käsikirjoitus

Peter Morgan, Emmy-palkinto (2021)
Palkinnot > Paras ohjaus

Jessica Hobbs, Emmy-palkinto (2021)
Kirjallisuutta

Lacey, Robert: The Crown. Todellinen tarina (1947–1955).  (Suom. Tarja Kontro)  Helsinki:  Otava, 2017.  ISBN 978-951-1-32191-0.
Lacey, Robert: The Crown. Political Scandal, Personal Struggle and the Years that Defined Elizabeth II.  London:  Blink, 2020.  ISBN 978-1-78870-182-2.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

The Crown Netflixin sivuilla
The Crown Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mikä on totta, mikä keksittyä The Crown -sarjassa? Tässä vastaukset yhdeksään sarjan esittämään väittämään (Yle Uutiset 25.12.2019)
Prinsessa Dianan tarinaan edennyttä The Crown -sarjaa arvostellaan historian muuttamisesta – nämä kymmenen asiaa eivät pidä paikkaansa (Yle Uutiset 21.11.2020)
Dianan ja Charlesin ensikohtaaminen, kuuluisa ”Balmoralin testi” ja mustasukkainen prinssi – ovatko The Crownin uskomattomat juonenkäänteet totta? (Ilta-Sanomat 2.12.2020)
Claire Foy esittää sarjassa nuorta kuningatarta.
Olivia Colman näyttelee pääosaa sarjan kolmannella ja neljännellä kaudella.
Imelda Staunton esittää Elisabetia viidennellä ja kuudennella kaudella.
Harold Budd

| Harold Budd |
| --- | --- |
 Harold Budd
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. toukokuuta 1936 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 8. joulukuuta 2020 (84 vuotta) Arcadia, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, säveltäjä, runoilija
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1962–2020
Tyylilajit:  new wave, rock
Soittimet:  piano, kosketinsoittimet, kitara
Levy-yhtiöt:  4AD, All Saints Records, E.G. Records ja Darla Records 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Harold Montgomory Budd (24. toukokuuta 1936 – 8. joulukuuta 2020) oli yhdysvaltalainen muusikko, säveltäjä ja runoilija, jonka musiikin voidaan katsoa hänen uransa aikana liikkuneen ambientin, minimalismin ja dreampopin välillä. Hänet tunnetaan parhaiten yhteistyöstään muusikkojen, kuten Brian Enon sekä Robin Guthrien kanssa, joista ensimmäisenä mainitulle Budd on maininnut olevansa uransa velkaa, toisaalta Eno on maininnut Buddin olleen ”suuri abstrakti taidemaalari loukussa muusikon ruumiissa”.
Budd kuoli 8. joulukuuta 2020 COVID-19-taudin komplikaatioihin 84-vuotiaana.
Valikoitu diskografia

The Pavilion of Dreams (1978)
Ambient 2: The Plateaux of Mirror (1980, Brian Enon kanssa)
The Pearl (1984, Brian Enon kanssa)
Lovely Thunder (1986)
The White Arcades (1988)
By the Dawn’s Early Light (1991)
Luxa (1996)
The Room (2000)
Translucence/Drift Music (2003, John Foxxin kanssa)
Avalon Sutra / As Long as I Can Hold My Breath (2004)
Mysterious Skin – Music from the Film  (2005, Robin Guthrien kanssa)
White Bird in a Blizzard (2014, Robin Guthrien kanssa)
Another Flower (2020, Robin Guthrien kanssa)
Harold Camping

Harold Egbert Camping (19. heinäkuuta 1921 – 15. joulukuuta 2013 Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kristillinen radiokuuluttaja. Hän oli kalifornialaisen Family Radio -radiokanavayhdistyksen puheenjohtaja. Campingin päivittäinen radio-ohjelma Open Forum lähetettiin yli 60 yhdysvaltalaisella radiokanavalla.
Camping oli tunnettu pyrkimyksistään ennustaa maailmanlopun tuloa Raamattua numerologisesti tulkiten. Hän ennusti vuuonna 2010, että Jeesus palaisi ja vanhurskaat temmattaisiin taivaaseen 21. toukokuuta 2011, minkä jälkeen maapallolla olisi seurannut viiden kuukauden ajanjakso tulta, tulikiveä ja tauteja, joiden seurauksena miljoonia olisi kuollut joka päivä; tämä ajanjakso olisi päättynyt 21. lokakuuta 2011 maailmanloppuun, jolloin Jumala olisi tuhonnut koko maailmankaikkeuden.
Campingin aikaisemmin ennustamia tuomiopäiviä olivat 21. toukokuuta 1988 ja 7. syyskuuta 1994.
Hänen ennustuksensa vuodesta 2011 oli laajasti uutisoitu ja sai vastauksia sekä ateistisilta että kristillisiltä yhdistyksiltä. Toukokuun 21. päivän tultua ja mentyä ilman mitään vakavia seurauksia Camping sanoi uskovansa, että ”hengellinen” tuomio oli tapahtunut tuona päivänä, ja että fyysinen taivaaseentempaus tapahtuisi 21. lokakuuta 2011 samanaikaisesti kun Jumala tuhoaa maailmankaikkeuden.
Kesäkuussa 2011 Camping joutui sairaalaan aivoverenkiertohäiriön takia; tämä todettiin myöhemmin aivoinfarktiksi. Hän jäi myös paljolti pois julkisuudesta ohjelmansa lopettamisen jälkeen.
Hänelle myönnettiin vuoden 2011 matematiikan Ig Nobel -palkinto ansionaan maailman opettaminen tarkkaavaisemmaksi matemaattisia oletuksia ja laskelmia tehtäessä. Samalla palkittiin myös muun muassa Pat Robertson (maailmanloppu 1982) ja Elizabeth Clare Prophet (1990).
Aiheesta muualla

Family radion kotisivu
Family Radio Europe (English) lähettää ohjelmaa, joka on kuultavissa Suomessa satelliitista Hotbird (13°E) 12.597 GHz V
Harold Lockwood (vanhempi)

Harold Lockwoodin valokuva noin vuodelta 1910.
Harold A. Lockwood (12. huhtikuuta 1887 Newark, Yhdysvallat – 19. lokakuuta 1918 New York) oli 1910-luvun yhdysvaltalainen mykkäelokuvien näyttelijä.
Lockwood esiintyi usein yhdessä näyttelijä May Allisonin kanssa, jonka kanssa hän oli mukana yli 25 elokuvassa ensimmäisen maailmansodan aikana.
Lockwood esiintyi muun muassa D. W. Griffithin elokuvassa Suvaitsemattomuus vuonna 1916. Hän kuoli 31-vuotiaana espanjantautiin, joka levisi siihen aikaan maailmalla pandemiana.
Hänen poikansa on näyttelijä Harold Lockwood (nuorempi) (s. 1908).
The Masked Rider (1916)
The River of Romance (1916)
The Great Romance (1919)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Harold Lockwood (vanhempi) Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hepokönkääntie

Hepokönkääntie on 2,2 kilometrin pituinen yhdystie Puolangalla Kainuussa. Tie johtaa seututieltä 891 lähelle Hepoköngästä, joka on Suomen korkein luonnonvarainen vesiputous ja eräs Kainuun merkittävimmistä nähtävyyksistä. Tie päättyy pysäköintialueeseen, josta putoukselle johtaa kivituhka- ja lankkupolku. Tie on numeroitu yhdystieksi 8912.
Vienankurkku

| Vienankurkku |
| --- | --- |
 Vienanmeren kartta
Koordinaatit:  66°13′N, 40°58′E
Sijainti:  Murmanskin alue ja Arkangelin alue
Valtio:  Venäjä
Merialue:  Vienanmeri
Pituus:  160 km
Leveys:  46–93 km
Suurin syvyys:  130 m
Sosnovetsin saari Vienankurkussa.
Vienankurkku (lyhyesti ven. Горло, Gorlo  eli ”Kaula”, tai virallisemmin Го́рло Бе́лого мо́ря, Gorlo Belogo Morja ) on Venäjän luoteisosassa sijaitsevan Vienanmeren pääaltaan ja pohjoisosan Vorongan yhdistävä salmi.
Maantieto > Vienankurkun määrittely

Salmi on 46–93 kilometriä leveä ja noin 160 kilometriä pitkä. Se seuraa Kuolan niemimaan itäosien kaakoista rannikkoa ja sen jää Vienanlahden ja Mezeninlahden väliin. Tätä rannikon osaa kutsutaan Talvirannikoksi. Pohjoisessa sijaitsee Voronka, joka kuuluu vielä Vienanmereen, ja etelässä Vienanmeren pääallas. Salmen pohjoispäässä sijaitsee Voronkaan liittyvä Mezeninlahti ja etelässä pääaltaaseen aukeava Vienanlahti. Pohjoinen napapiiri ylittää salmen pohjoispään.
Maantieto > Hallintoalueet, asutus ja talous

Vienankurkku sijaitsee Kuolan niemimaan itäpuolella, joka kuuluu Murmanskin alueeseen. Rannikolla sijaitsee salmen lounaisosassa Turjan piiri ja pohjoisosassa Lovozeron piiri. Salmen itäpuoli kuuluu Arkangelin alueeseen. Salmen etelärannikko kuuluu siellä Primorjen piiriin ja koillisrannikko Mezenin piirille. Salmen rannoilla ei sijaitse merkittäviä kaupunkeja. Varsin laajojen piirien yhteinen asukasluku on Arkangelia lukuun ottamatta 55 000 asukasta. Niistä vain murto-osa eli korkeintaan muutama tuhat elää salmen rannikoilla, sillä asukkaat ovat keskittyneet Mezenin ja Arkangelin kaupunkeihin, jotka sijaitsevat kauempana. Kuolan rannikolla sijaitsevat esimerkiksi Tšapoma (Чапома) ja Sosnovka (Сосновка), joissa on yhteensä alle 200 asukasta, ja Talvirannikolla Nižnjaja Zolotitsa (Нижняя Золотица), Rutši (Ручьи), jossa on lentokenttä, Megra (Мегра) ja Maida (Майда), joissa on yhteensä noin 400 asukasta. Salmen asukkaiden elanto on todennäköisesti sama kuin Vienanmerellä yleensäkin eli kalastus ja muu merellinen pyynti, kuten hylkeenpyynti ja valaanpyynti [lähde? ].
Maantieto > Saaria

Vienankurkussa ei ole suuria saaria.
Jokia

Vienankurkkuun laskevat joet ovat pieniä. Kuolan rannikolla sen eteläisin joki on Strelna (Стрельна), jos sen suisto katsotaan jo kuuluvan salmeen. Muita tätä pienempiä jokia ovat esimerkiksi Tšapoma (Чапома), Tšernjavka (Чернявка), Pjalitsa (Пялица), Malaja Kumževaja (Малая Кумжевая), Bolšaja Kumževaja (Большая Кумжевая), Pulonga (Пулонга), Lihodeevka (Лиходеевка), Babja (Бабья), Sosnovka (Сосновка), Snežnitsa (Снежница), Glubokaja (Глубокая), Danilovka (Даниловка) ja Dolgaja Guban joki (Долгая Губа). Itärannokalla eteläisin suurempi joki on Bolšaja Torožma (Большая Торожма). Muita jokia ovat esimerkiksi Malaja Torožma (Малая Торожма), Zimnjaja Zolotitsa (Зимняя Золотица), Tova (Това), Malyje Intsy (Малые Инцы), Bolšije Intsy (Большие Инцы), Kazama (Казама), Rutši (Ручьи), Vaizitsa (Вайзица), Megra (Мегра) ja Maida (Майда).
Huomioita

↑  Hallinnolliset alueet on todettu sekä Murmanskin- ja Arkangelin alueiden suomenkielisistä että venäjänkielisistä artikkeleista (5.5.2023).
1 2 3  Kylien, jokien ja saarien nimet on katsottu Internetin karttapalveluista kuten esimerkiksi Yandex Maps tai Google Maps.
Heinäaro

Heinäaro on aro, jolla kasvaa enimmäkseen ruohovartista kasvillisuutta ja jonka kasvillisuus on yleisesti pidempää kuin ruohoaron. Heinäaron ilmasto on hieman kosteampaa kuin heinäoron. Heinäaroa on monilla Euraasian mantereisilla alueilla.
Hepokorvenkallion datakeskus

| Hepokorvenkallion datakeskus |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Espoo
Tehdastyyppi:  datakeskus
Perustaja:  Microsoft
Verkkosivut:  https://local.microsoft.com/fi/blog/espoo-datacenter-project-overview/
  [ ohje ]  
Hepokorvenkallion datakeskus on Microsoftin suunnittelema datakeskus, joka rakennetaan Högnäsin kaupunginosaan Espooseen. Se sijoittuu Hepokorven ja Tollinmäen väliselle alueelle, noin 3,5 kilometrin päähän Espoon keskuksesta. Datakeskuksen hankealue on laajuudeltaan 28 hehtaaria. Microsoft maksoi maa-alueesta Espoolle noin 30 miljoonaa euroa.
Hepokorvenkallion datakeskusalueelle suunnitellaan neljä datakeskusrakennusta ja tukitoimintoja, kuten muuntoasemat, kunnossapito- ja toimistorakennukset, vesienhallintajärjestelmät sekä tarvittavat huoltotiet ja pysäköintialueet. Rakennustöiden on tarkoitus alkaa syksyllä 2024.
Hepokorvenkallion datakeskus on on osa Microsoftin datakeskushanketta, johon kuuluu kolme erillistä ja itsenäisesti toimivaa, toistensa kanssa synkronoituvaa keskusta. Espoon lisäksi kaksi muuta datakeskusta sijoittuvat Vihtiin ja Kirkkonummelle.
Valmistuessaan datakeskusten avulla saavutetaan 400 000 tonnin vuotuinen hiilidioksidpäästöjen pysyvä vähennys. Valmistuttuaan datakeskukset kattavat päästöttömällä hukkalämmöllään noin 40 prosenttia Espoon, Kauniaisten ja Kirkkonummen noin 250 000 kaukolämmön käyttäjän lämmöntarpeesta.
Hirvinen

Hirvinen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Eero Hirvinen (s. 2001), aitajuoksija
Salomon Hirvinen (1834–1903), pappi ja valtiopäivämies
Väinö Vindician Hirvinen (1869–1932), varatuomari, senaattori, korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos, Salomon Hirvisen poika.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Harold Meltzer

Harold Meltzer (8. kesäkuuta 1966 Brooklyn, New York – 12. elokuuta 2024 Manhattan, New York) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän varttui Long Islandilla. Hän suoritti musiikkiopintonsa Amherst Collegessa, Cambridgen yliopistossa ja Yale School of Musicissa; lisäksi hän opiskeli Columbian yliopistossa ja toimi juristina. Meltzer perusti Sequitur-kokoonpanon, jonka taiteellisena johtajana hän toimi.
Meltzerin saamia tunnustuksia ovat Barlow-palkinto (2008), Rome-palkinto, Guggenheim-stipendi ja Yhdysvaltain taide- ja kirjallisuusakatemian Charles Ives -stipendi. Brion-sekstetollaan säveltäjä myös pääsi Pulitzer-finalistiksi vuonna 2009. Meltzer opetti Amherst Collegessa, Vassar Collegessa ja Yalen yliopistossa. Hänellä oli vaimo ja kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Henri Falcón

Henri Falcón vuonna 2012.
Henri Falcón Fuentes (s. 17. kesäkuuta 1961) on venezuelalainen poliitikko. Hän oli kahden peräkkäisen Barquisimeton, Iribarrenin kunnan (2000–2008) ja Laran osavaltion kuvernöörin (2008–2017) pormestari.
Hän oli presidenttiehdokkaana Venezuelan presidentinvaaleissa 2018.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henri Falcón Wikimedia Commonsissa
Vesihiihto

Vesihiihtoa
Vesihiihto on 1920-luvulla syntynyt urheilumuoto. Ensimmäisenä vesihiihtäjänä pidetään 18-vuotiasta Ralph Samuelsonia, joka vuonna 1922 Yhdysvalloissa kokeili hiihtämistä veneen perässä. Samana vuonna vesihiihtoa kokeiltiin myös Ranskassa. Vesihiihdossa vedetään vesisuksilla varustautunutta ”hiihtäjää” pitkin veden pintaa. Vetämiseen käytetään yleensä moottorivenettä. Vesihiihdossa voidaan myös käyttää hyppyreitä, joihin moottoriveneen kuljettaja ohjaa vesihiihtäjän. Vesihiihdossa urheilijalla on kaksi mäkihypystäkin tuttua, erittäin leveää suksea.
Maailman vesihiihtoliitto perustettiin Sveitsissä vuonna 1946. Vesihiihdon MM-kisoja on pidetty vuodesta 1949 lähtien ja SM-kisoja vuodesta 1961 lähtien, jolloin Suomi liittyi myös Kansainväliseen Vesihiihtoliittoon. Kilpailulajit vesihiihdossa ovat kuviot, hypyt, pujottelu ja yleismestaruus. SVHU ry on suomalaisen vesihiihdon kattojärjestö.
Kilpavesihiihto

Kilpavesihiihto koostuu kolmesta lajista: pujottelu, hypyt ja kuviot. Jokaisessa lajissa on omat erilaiset suksensa ja sääntönsä. Kaikissa lajeissa tarvitaan tietenkin vetovene ja köysi. Kilpavesihiihdossa kilpaillaan myös yleismestaruudesta, jonka pisteet koostuvat kolmesta kyseisestä lajista.
Kilpavesihiihto > Pujottelu

Pujottelussa käytetään yhtä suksea, jossa on pieni evä perässä. Pujottelussa vetovene ajaa pujotteluradan keskelle merkittyä ajolinjaa pitkin. Hiihtäjän on päästävä läpi alkuportista, kierrettävä kuusi kiertopoijua ja päästävä läpi loppuportista.
Jos hiihtäjä pääsee radan läpi, nopeutta nostetaan 3 km/h, kunnes hiihtäjä pääsee radan läpi huippunopeudellaan (joka naisilla on 55 km/h ja miehillä 58 km/h). Tähän asti köyden pituus on ollut 18 metriä. Kun huippunopeus on saavutettu, aletaan lyhentää köyttä. Köysien pituudet ovat seuraavat: 18 m, 16 m, 14 m, 13 m, 12 m, 11,25 m, 10,75 m. Jos hiihtäjä ei pysty kiertämään poijua tai kaatuu, suoritus on ohi.
Kilpavesihiihto > Kuviot

Kuvioissa käytetään yleensä yhtä suksea (mutta aloittelija voi käyttää myös kahta suksea), jonka/joiden pohjassa ei siis ole evää, kantit ovat pyöristetyt ja sukset ovat hyvin liukkaat veden päällä. Kilpailussa hiihtäjällä on kaksi 20 sekunnin pituista hiihtosuoritusta eli ”sivua”. Yleensä kilpavesihiihdossa ensimmäinen sivu koostuu käsikuvioista, jolloin vetoköyden kapulaa siirretään kädestä toiseen, ja toinen sivu koostuu kuvioista, jotka tehdään vetohihna jalassa hiihtäen. Kilpailuissa hiihtäjä yrittää tehdä mahdollisimman monta kuviota 20 sekunnin aikana. Jos hiihtäjä kaatuu ensimmäisen sivun aikana, hän saa pisteet kuvioista, jotka hän ehti tehdä hyväksytysti ennen kaatumistaan. Jokaisesta kuviosta saa pisteet vain kerran. Eri kuvioiden pistemäärät on ennalta määrätty.
Kilpavesihiihto > Hypyt

Hypyissä hiihtäjä käyttää kahta suksea, joissa on pienet evät perässä. Hiihtäjä saa itse valita veneen nopeuden, mutta se ei saa olla hiihtäjän ikäluokan huippunopeutta suurempi (naisilla 54 km/h ja miehillä 57 km/h). Kilpailuissa hiihtäjällä on kolme yritystä, joiden aikana hän yrittää hypätä niin pitkälle kuin pääsee. Tyylipisteitä ei anneta, ja vain pystyhypyt mitataan. Pystyhypyksi lasketaan hyppy, jossa hiihtäjä saavuttaa alastulossa hiihtoasennon ja jossa köysi on kiristynyt vetoveneeseen. Hyppyradalla on kolme ajoituspoijua, joista hyppääjä voi tarkistaa ajoituksensa. Ajoituspoijut sijaitsevat 150, 180 ja 210 metrin päässä hyppyristä. Nämä poijut ovat hiihtäjästä katsoen hyppyradan vasemmalla puolella. Veneellä ajetaan läpi ajolinjapoijuista, jotka ovat hyppyrin oikealla puolella. Hyppyri on 6 m pitkä ja 4,5 m leveä. Se kelluu ja on ankkureilla kiinni pohjassa. Hyppyrillä on automaattinen kastelujärjestelmä, joka pitää hyppyrin märkänä suoritusten ajan. Hyppyrin korkeus on junioreilla 150 cm. Naisilla se on joko 150 cm tai 165 cm ja miehillä 165 cm tai 180 cm. Vetoköyden pituus on kaikilla 23 m. Hiihtäjän pisin hyppy on hänen lopullinen tuloksensa.
Vesihiihto kaapelissa

Nykyaikaisen kaapeliradan keksijä on saksalainen Bruno Rixen, joka rakensi ensimmäiset kaapeliradat Saksaan 1960-luvulla. Helsingissä vesihiihtoa harrastettiin kaapelissa kuitenkin jo 1950-luvun alussa. Hietaniemen kaapeli oli toiminnassa ainakin vuoteen 1958 asti, ja sen sanottiin olevan maailman ensimmäinen. Keksijä oli rakennusmestari ja vesihiihdon edelläkävijä Kauko Kolma. Hietaniemessä nykyisin toimiva, pääosin wakeboard-harrastajien käyttämä Wakestation-kaapelirata on rakennettu kesällä 2013.
Muuta

Nuorison keskuudessa on ryhdytty soveltamaan vesihiihdosta tuttuja tarvikkeita. Moottoriveneen sijasta nuoret käyttävät vetämiseen vesiskootteria, ja suksien tilalla käytetään mitä kummallisimpia välineitä, kuten rattikelkkaa.
Viime vuosina vesihiihdosta on kehittynyt muoto, jossa urheiluvälineenä käytetään ”wakeboardia” eli välinettä, joka muistuttaa rullalaudan ja lumilaudan risteytystä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vesihiihto Wikimedia Commonsissa
http://www.fwwf.fi
Haris Međunjanin

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Haris Međunjanin
Syntymäaika: 8. maaliskuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Sarajevo, Jugoslavia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 188 senttimetriä
Seura
Seura: Philadelphia Union
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004–2008 2006–2007 2008–2010 2010–2013 2012–2013 2013–2014 2014–2016 2016–2017 2017– | AZ → Sparta Rotterdam (laina) Valladolid Maccabi Tel Aviv → Gaziantepspor (laina) Gaziantepspor Deportivo La Coruña Maccabi Tel Aviv Philadelphia Union | 25 (4) 32 (7) 42 (6) 46 (9) 30 (4) |
Maajoukkue
| 2009– | Bosnia ja Hertsegovina | 60 (9) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. toukokuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 21. elokuuta 2019.
Haris Međunjanin (s. 8. maaliskuuta 1985 Sarajevo, Jugoslavia) on bosniahertsegovinalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Yhdysvaltain MLS-liigassa pelaavaa Philadelphia Unionia ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Međunjanin on syntynyt Sarajevossa, mutta vuonna 1992 käydyn Bosnian sodan takia hän joutui 7-vuotiaana pakenemaan perheensä kanssa Alankomaihin. Lukuun ottamatta hänen isäänsä, joka oli sodassa ja menehtyi myöhemmin Sarajevon piirityksessä.
Seurajoukkueura

Međunjanin teki 20. helmikuuta 2005 ensiesiintymisensä Eredivisiessa AZ Alkmaarin riveissä. Tämän jälkeen hänen peliaikansa jäi kuitenkin hyvin vähälle, ja niin hän pelasi kauden 2006–2007 lainalla Sparta Rotterdamissa. Vastuu jäi myös kolmannella kaudella Alankomaissa hyvin vähälle.
Elokuussa 2008 hän siirtyi espanjalaisseura Valladolidiin. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 18 ottelua, joissa syntyi yksi maali. Toisella kaudellaan hän teki viisi maalia pelaamissaan 24 ottelussa. Heinäkuussa 2010 hän siirtyi israelilaiseen Maccabi Tel Aviviin.
Maajoukkueura

Međunjanin teki ensiesiintymisensä Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueessa 31. lokakuuta 2009 vuoden 2010 MM-karsintaottelussa Portugalia vastaan. Hän on pelannut 60 maaottelua ja tehnyt niissä yhdeksän maalia.