stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ukrainan erikoisoperaatioiden joukot
Toiminta ja organisaatio

Erikoisjoukkojen rooli on moninainen: perinteisten sodankäynnin lisäksi SSO tekee myös sotilastiedustelua, sabotaasia ja toimii psykologisen sodankäynnin saralla. Mallia erikoisjoukkoihin on haettu Naton vastaavista joukoista. Suurin osa siitä, mitä erikoisjoukot noin tarkalleen tekee, on valtionsalaisuuksia eikä niitä julkaista. Erikoisjoukot ovat osallistuneet pariinkin merkittävään taisteluun Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022: mm. Käärmesaaren taistelu ja Antonovin lentoaseman taistelu.
Vuonna 2022 erikoisjoukkojen kooksi arvioitiin noin 2 000 henkilöä. Erikoisjoukkojen tiedottajan mukaan joukkojen koon sijaan siinä on alusta alkaen pyritty panostamaan laatuun, jolla voidaan suorittaa erityisen vaativia tehtäviä.
Erikoisjoukot ovat tehneet iskuja myös Venäjän maaperällä osana sabotaasia ja psykologista sodankäyntiä.
Komentajat

Kenraaliluutnantti Ihor Lunyov (2016-2020)
Kenraalimajuri Hryhoriy Halahan (25. elokuuta 2020 - 26. heinäkuuta 2022)
Prikaatikenraali Viktor Khorenko (heinäkuu 2022 - 3. marraskuuta 2023)
Eversti Serhi Lupantšuk (3. marraskuuta 2023).
Galleria

Erikoisjoukkojen lippu
Erikoisjoukkojen harjoitus vuonna 2015
Erikoisjoukkojen harjoitus vuonna 2019
Eduskuntavaalit 1991

Suomen 31. eduskuntavaalit järjestettiin 17. maaliskuuta 1991. Vaalit toteutettiin ensimmäistä kertaa yksipäiväisinä. Ennakkoäänestys oli aiemmasta poiketen mahdollista myös viikonloppuisin. Äänestysaktiivisuus laski vuoden 1987 vaaleista yli neljä prosenttiyksikköä ja oli heikoin toisen maailmansodan jälkeen. Keskusta nousi eduskunnan suurimmaksi puolueeksi, muita vaalivoittajia olivat Suomen Kristillinen Liitto ja Vihreä liitto. SDP ilmoitti heti vaalien jälkeen jäävänsä oppositioon. Perinteisten porvaripuolueiden enemmistö vahvistui, ja vasemmisto säilytti vain niukasti määrävähemmistönsä. Vaalien jälkeen muodostettiin Ahon hallitus, joka oli monen vuoden tauon jälkeen ensimmäinen porvarihallitus.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Äänestysaktiivisuus | 68,4 % | −3,7 |
| Äänestysaktiivisuus (Suomessa asuvat) | 72,1 % | −4,3 |
| Äänestäneet | 2 776 984 | −118 504 |
| Hylätyt äänet | 51 066 | +35 671 |
| Puolue | Puolue | Edustajat | Edustajat | Äänet> Osuus | Äänet> Osuus | Äänet> Lukumäärä | Äänet> Lukumäärä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Suomen Keskusta | 55 | +15 | 24,8 3% | +7,2 | 676 717 | +169 257 |
|   | Suomen Sosialidemokraattinen Puolue | 48 | −8 | 22,12 % | −2,0 | 603 080 | −92 251 |
|   | Kansallinen Kokoomus | 40 | −13 | 19,31 % | −3,8 | 526 487 | −139 749 |
|   | Vasemmistoliitto | 19 | +3a | 10,08 % | +0,7a | 274 639 | +4 206a |
|   | Vihreä liitto | 10 | +6 | 6,82 % | +2,8 | 185 894 | +69 906 |
|   | Ruotsalainen kansanpuolue | 11 | −1 | 5,48 % | +0,2 | 149 476 | −3 121 |
|   | Suomen Maaseudun Puolue | 7 | −2 | 4,85 % | −1,5 | 132 133 | −49 805 |
|   | Suomen Kristillinen Liitto | 8 | +3 | 3,05 % | +0,5 | 83 151 | +8 942 |
|  | Liberaalinen Kansanpuolue | 1 | +1 | 0,78 % | −0,2 | 21 210 | −6 614 |
|  | Naisten puolue |  |  | 0,47 % | –  | 12 725 | –  |
|  | Suomen Eläkeläisten Puolue |  |  | 0,39 % | −0,8 | 10 762 | −24 338 |
|  | Perustuslaillinen Oikeistopuolue |  |  | 0,28 % | +0,2 | 7 599 | +4 503 |
|   | Rauhan ja Sosialismin puolesta – Kommunistinen Työväenpuolue |  |  | 0,23 % | –  | 6 201 | –  |
|   | Riippumattomat sitoutumattomat eläkeläiset Suomessa |  |  | 0,19 % | –  | 5 230 | –  |
|  | Vihreät |  |  | 0,14 % | –  | 3 835 | –  |
|  | Ihmisyydenpuolue |  |  | 0,10 % | –  | 2 831 | –  |
|  | Eläkkeensaajien ja vihreä yhteisvastuupuolue |  |  | 0,10 % | –  | 2 807 | –  |
|  | Muut | 1b |  | 0,78 % |  | 21 141 |  |
|  | Yhteensä | 200 |  | 100 % |  | 2 725 918 | −154 175 |
| a Verrattuna Suomen kansan demokraattisen liiton tulokseen. b Lista C (Lib., FS, Gröna) (6 546 ääntä, Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiri) | a Verrattuna Suomen kansan demokraattisen liiton tulokseen. b Lista C (Lib., FS, Gröna) (6 546 ääntä, Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiri) | a Verrattuna Suomen kansan demokraattisen liiton tulokseen. b Lista C (Lib., FS, Gröna) (6 546 ääntä, Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiri) | a Verrattuna Suomen kansan demokraattisen liiton tulokseen. b Lista C (Lib., FS, Gröna) (6 546 ääntä, Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiri) | a Verrattuna Suomen kansan demokraattisen liiton tulokseen. b Lista C (Lib., FS, Gröna) (6 546 ääntä, Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiri) | a Verrattuna Suomen kansan demokraattisen liiton tulokseen. b Lista C (Lib., FS, Gröna) (6 546 ääntä, Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiri) | a Verrattuna Suomen kansan demokraattisen liiton tulokseen. b Lista C (Lib., FS, Gröna) (6 546 ääntä, Ahvenanmaan maakunnan vaalipiiri) |  |
| Lähde: Tilastokeskus 2004 & 2015 | Lähde: Tilastokeskus 2004 & 2015 | Lähde: Tilastokeskus 2004 & 2015 | Lähde: Tilastokeskus 2004 & 2015 | Lähde: Tilastokeskus 2004 & 2015 | Lähde: Tilastokeskus 2004 & 2015 | Lähde: Tilastokeskus 2004 & 2015 |  |
Tulokset > Ääniharavat

| Sija | Ehdokas | Puolue | Vaalipiiri | Äänet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Paavo Väyrynen | Kesk. | Uudenmaan läänin vaalipiiri | 22 709 |
| 2 | Eeva Kuuskoski-Vikatmaa | Kesk. | Turun läänin eteläinen vaalipiiri | 21 743 |
| 3 | Sulo Aittoniemi | SMP | Hämeen läänin pohjoinen vaalipiiri | 18 744 |
| 4 | Pertti Salolainen | Kok. | Helsingin kaupungin vaalipiiri | 18 515 |
| 5 | Elisabeth Rehn | RKP | Uudenmaan läänin vaalipiiri | 16 787 |
| 6 | Esko Aho | Kesk. | Vaasan läänin vaalipiiri | 13 940 |
| 7 | Heidi Hautala | Vihr. | Helsingin kaupungin vaalipiiri | 13 674 |
| 8 | Markku Koski | Kesk. | Oulun läänin vaalipiiri | 13 179 |
| 9 | Jörn Donner | RKP | Helsingin kaupungin vaalipiiri | 13 019 |
| 10 | Sirpa Pietikäinen | Kok. | Hämeen läänin eteläinen vaalipiiri | 12 658 |
| Lähde: Tilastokeskus | Lähde: Tilastokeskus | Lähde: Tilastokeskus | Lähde: Tilastokeskus |  |
Vaalipiirit ja vaaliliitot

Vaaleissa solmittiin yhteensä 29 vaaliliittoa. Liittoja oli kaikissa manner-Suomen vaalipiireissä. Liittoja eivät tehneet IPU, kokoomus, SDP, Vasemmistoliitto ja Vihreä liitto.
Valkeakoski, Toijala, Viiala ja Kylmäkoski siirrettiin ennen vaaleja Hämeen läänin eteläisestä pohjoiseen vaalipiiriin. Hämeen pohjoisen vaalipiirin paikkaluku lisääntyi kahdella ja Uudenmaan yhdellä. Hämeen eteläinen menetti kaksi ja Kymi yhden edustajan.
| --- | --- |
Helsinki (20 edustajaa): 1 Eko. + POP + SKL
Uusimaa (30): 1 KTP + EVY 2 Eko. + POP
Turku et. (17): 1 Kesk. + RKP + SKL
Turku pohj. (12): 
Häme et. (13): 
Häme pohj. (15): 1 SMP + SKL 2 KTP + EVY
Kymi (13): 
Mikkeli (8): 
Kuopio (10): 
Pohjois-Karjala (7): 
Vaasa (18): 1 Kesk. + LKP
Keski-Suomi (10): 
Oulu (18): 1 SKL + LKP
Lappi (8): 
Ahvenanmaa (1):
Aiheesta muualla

Vaalit 1991: Porvarihallitus säästötalkoissa (Yleisradion Elävä arkisto)
Doria.fi − Eduskuntavaalit 1991, tilastokeskuksen julkaisu
| n k  Eduskunta |
| --- | --- | --- |
| Organisaatio |  Kansanedustaja Luettelo  Avustajat  Puhemies Luettelo  Puhemiesneuvosto  Valiokunta  Kansliatoimikunta Sisäinen tarkastus  Tietosuojavastaava  Eduskunnan kanslia Pääsihteeri  Hallinto- ja palveluosasto  Kansainvälinen osasto  Keskuskanslia  Tieto- ja viestintäosasto  Turvallisuusosasto  Valiokuntasihteeristö  |  |
| Politiikka |  Eduskuntaryhmä  Puolueet  |  |
| Vaalit |  1907  1908  1909  1910  1911  1913  1916  1917  1919  1922  1924  1927  1929  1930  1933  1936  1939  1945  1948  1951  1954  1958  1962  1966  1970  1972  1975  1979  1983  1987  1991  1995  1999  2003  2007  2011  2015  2019  2023  2027  |  |
| Toimielimet |  Arkisto  Kirjasto  Tilintarkastajat  Pankkivaltuusto  Oikeusasiamies Ihmisoikeuskeskus  Ulkopoliittinen instituutti  Sitra  |  |
| Rakennukset |  Eduskuntatalo  Kansalaisinfo  Pikkuparlamentti  |  |
| Toiminta |  Valtiopäivät  Lähetekeskustelu  Suullinen kysymys  Välihuuto    |  |
| Muuta |  Nuorten parlamentti  Suomen eduskunta 100 vuotta  |  |
Ångström

Kuvassa heliumatomi ja Ångströmin mittakaava
Ångström (tunnus Å) on pituuden mittayksikkö, joka on 10−10 m eli 0,1 nm eli 100 pm. Yksikkö on nimetty ruotsalaisen fyysikon Anders Jonas Ångströmin (1814–1874) mukaan.
Ångström ei ole SI-järjestelmän mukainen yksikkö, joten tieteellisessä tekstissä sen asemasta käytetään yleensä nano- tai pikometrejä. Atomien ja molekyylien mitat ilmoitetaan kuitenkin usein ångströmeinä; yleisemmin ångströmiä käytetään kuitenkin valon aallonpituuksien mittaamiseen.
Atomien ja pienten molekyylien mitat on mielekästä ilmoittaa ångströmeinä, koska tällöin luvut ovat kätevän suuruisia (välillä 0–10). Esimerkiksi metaanimolekyylissä vety- ja hiiliatomin välisen sidoksen keskimääräinen pituus on noin 1,1 Å eli 110 pm.
Pituusmuunnoksia

1 ångström (Å) = 10–10 metriä = 0,1 nanometriä = 100 pikometriä
1 ångström (Å) = 100 000 fermiä = 100 000 femtometriä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ångström Wikimedia Commonsissa
King Dedede

King Dedede (デデデ大王, Dedede Daiō) on kuvitteellinen hahmo Nintendon julkaisemassa ja HAL Laboratoryn kehittämässä Kirby-pelisarjassa. Hän on Kirbyn arkkivihollinen eli pelisarjan tärkein antagonisti ja/tai antisankari. Hän on esiintynyt jokaisessa sarjan pelissä lukuun ottamatta Kirby and the Amazing Mirroria. Joissain peleissä hän asettuu myös Kirbyn liittolaiseksi.
Ahne King Dedede on julistanut itsensä Dreamlandin kuninkaaksi. Hän on pingviini, jolla on sininen iho ja keltainen nokka
Dedede yrittää tuhota Kirbyn Nightmaren hirviöillä. Valitettavasti hän aina epäonnistuu. Dedede pitää itseään muita parempana. Hänellä on uskollinen apuri Escargon, joka on hänen paras ystävänsä. King Dededen linnassa työskentelevät Waddle Dee:t ja niiden johtaja Waddle Doo. King Dedede on kateellinen Kirbylle, koska tällä on ihmeellisiä voimia. King Dedede esiintyy myös peleissä Super Smash Bros. Brawl, Super Smash Bros U ja Super Smash Bros Super Smash Bros Ultimate. King Dedede on myös Kirby: Right Back at Ya! -nimisen TV-sarjan hahmo.
Ibn al-Khattab

| Ibn al-Khattab> Samir Saleh Abdullah al-Suwailim |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1969 Arar, Saudi-Arabia
Kuollut: 19. maaliskuuta 2002 Tšetšenia, Venäjä
Samir Saleh Abdullah al-Suwailim (arab. سامر صالح عبد الله السويلم‎, Sāmir Ṣālaḥ ʿAbd Allāh as-Suwaylim; 14. huhtikuuta 1969, Arar, Saudi-Arabia – 19. maaliskuuta 2002, Tšetšenia) eli Ibn al-Khattab (arab. ابن الخطاب‎, Ibn al-Ḫaṭṭāb) oli saudiarabialainen jihadisti, joka taisteli Afganistanissa ja Tadžikistanissa. Eirtyisen tunnetuksi hän tuli hänen johtaessaan taistelijoista ensimmäisen ja toisen Tšetšenian sodan aikana. Tšetšeniassa Khattabin johtamat joukot tulivat tunnetuksi erityisen kyvykkäinä ja Khattab sai huomattavan määrän rahoitusta Saudi-Arabiasta. Hän levitti alueelle myös islamin wahhabilaista suuntausta perinteisestä suufilaisuudesta poiketen. Khattab johti esimerkiksi toiseen Tšetšenian sotaan osittain johtanutta hyökkäystä Dagestaniin. Khattab johti asejoukkojaan Tšetšeniassa maaliskuuhun 2002, jolloin venäläiset salamurhasivat hänet myrkytetyllä kirjeellä.
Elämäkerta > Nuoruus

Ibn al-Khattab eli oikealta nimeltään Samir bin Salih bin Abdullah al-Suwaylim syntyi Saudi-Arabian Ararin kaupungissa 14. huhtikuuta 1969. Hän kuului sukuun, joka oli lähtöisin Saudi-Arabian Najdin alueelta. Perheessä oli kaksi poikaa. Perheen isä kuoli kaksi vuotta Khattabin syntymän jälkeen. Äiti Rasmiya al-Muhtadi oli syntynyt Syyriassa tserkeesisukuun. Khattab opiskeli ensin Ararissa ja myöhemmin al-Khubarissa. Hän pääsi Saudi-Arabian kansallisen öljy-yhtiön ARAMCO:n koulutusohjelmaan. Khattab alkoi radikalisoitua 1980-luvulla, jolloin esimerkiksi Afganistanin sotaa ja Palestiinan ensimmäistä intifadaa pidettiin iskuina islamia vastaan. Khattabia innostivat islamilaiset uskonoppineet kuten Abdallah Azzam, jotka kannustivat muslimeja lähtemään Afganistaniin taistelemaan Neuvostoliittoa vastaan. Khattab matkusti Afganistaniin toukokuussa 1988.
Elämäkerta > Afganistan ja Tadžikistan

Khattab sai Afganistanissa sotilaskoulutuksen ja osallistui pian taisteluihin. Hän oli mukana esimerkiksi tunnetuksi tullussa iskussa Jalalabadin lentoasemalle vuoden 1990 loppupuolella. Jonkin ajan kuluttua hän perusti oman taistelijaryhmänsä, joka oli itsenäinen muuten Osama bin Ladenin johtamista arabitaistelijoista Afganistanissa. Khattab ilmeisesti pettyi arabitaistelijoihin ja eri ryhmittymien sisäisiin kiistoihin, jolloin hän päätti siirtyä Afganistanista muualle. Vuodet 1994–1995 Khattab vietti osallistuen Tadžikistanin sisällissotaan jihadistien puolella. Khattabin joukot tekivät iskuja Tadžikistaniin Afganistanin puolelta rajaa palaten iskujen jälkeen takaisin. Taktiikka, joka edellytti esimerkiksi vuorien ylitystä osoittautui uuvuttavaksi. Khattab menetti myös neljä oikean kätensä sormea hänen heittäessään käsikranaattia erään taistelun aikana. Lopulta Khattab päätti vaihtaa maata jälleen kerran.
Aiheesta muualla

BBC Obituary: Chechen rebel Khattab, julk. 26. huhtikuuta 2002
openDemocracy/Alexander Litvinenko:the poison of power, Zygmunt Dzieciolowski, julk. 20. marraskuuta 2006
Henri Barbusse

Henri Barbusse
Henri Barbusse (17. toukokuuta 1873 Asnières-sur-Seine – 30. elokuuta 1935 Moskova, Neuvostoliitto) oli ranskalainen kirjailija ja toimittaja.
Barbusse oli Ranskan vasemmiston avainhenkilöitä ensimmäisen maailmansodan aikana ja sen jälkeen. Vaikka hän oli pasifisti, hän osallistui sotaan vapaaehtoisena.lähde? Hän oli vapaaehtoinen, koska hänet oli vapautettu terveydellisistä syistä, eikä hän ollut suorittanut asepalvelusta.lähde? Hän kuvaa sodan julmuutta teoksessa Le Feu (1916, Tuli), josta hänelle myönnettiin Goncourt-palkinto vuonna 1916. Teos oli kotimaassaan heti menestys.
Barbusse oli kommunisti, ja vuonna 1919 hän ryhtyi julkaisemaan aikakauslehteä Clarté. Hän kirjoitti myös samannimisen kirjan, ja ne loivat pohjan hänen perustamalleen kansainväliselle Clarté-järjestölle. Hän liittyi kommunistipuolueeseen 1923 ja kävi Neuvostoliitossa useita kertoja.lähde?
Hänen muita teoksiaan ovat Russie (1930) ja Staline (1935) joissa hän puolustaa neuvostokommunismia.
Palkinnot ja tunnustukset

Goncourt-palkinto 1916
Suomennetut teokset

Minä syytän... : Ranskan presidentin todelliset murhaajat, Leningrad, Kirja, 1932 (alkuteos: J'Accuse‎,‎ Bureau d'éditions In-12 Agrafé Paris, 1932)
Tuli. 1, suom. L. Onerva. Helsinki : Daimon, 1922.
Käännös suomeksi
Metsä Wood

| Metsä Wood |
| --- | --- |

Perustettu:  1947
Toimitusjohtaja:  Jaakko Anttila (toimialajohtaja)
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  metsäteollisuus
Tuotteet:  puutuotteet
Liikevaihto:   591 milj. € (2023)
Liikevoitto:   61,8 milj. € (2023)
Henkilöstö:  1550 (31.12.2023)
Emoyhtiö:  Metsäliitto Osuuskunta
Omistaja:  Metsäliitto Osuuskunnan jäsenet
Kotisivu:  www.metsawood.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Metsä Woodin puutuotteita on käytetty Turussa Linnanfältin asuinaluelle rakennetuissa puukerrostaloissa.
Metsä Wood kuuluu Metsä Groupiin. Metsä Wood on osa Metsä Groupin emoyhtiötä Metsäliito Osuuskuntaa. Metsä Wood valmistaa puutuotteita  rakennus-, teollisuus- ja jakeluasiakkaille. Metsä Woodin tärkeimmät tuotteet ovat liimapalkkituote Kerto® LVL, koivu- ja havuvaneri sekä muut puutuotteet. Metsä Woodin liikevaihto vuonna 2021 oli 580 miljoonaa euroa ja liiketulos 18,6 miljoonaa euroa. Se työllistää noin 1 700 henkilöä.
Metsä Woodin pääkonttori sijaitsee Espoon Tapiolassa.
Omistus

Metsä Wood on osa Metsä Groupin emoyritystä Metsäliitto Osuuskuntaa, virallisesti osuuskunnan aputoiminimi.  Metsä Woodin päämarkkina-alue on Eurooppa.
Historia

Metsäliitto Osuuskunnan juuret ovat 1900-luvun alussa Suomeen rantautuneessa osuuskuntaliikkeessä. Metsäliitto ryhtyi harjoittamaan mekaanista puunjalostusta 1940-luvun lopulla, jolloin ensimmäiset Metsäliiton sahat aloittivat toimintansa.
Historia > Finnforestista Metsä Wood

Metsä Wood, aiemmin Finnforest, oli yksi vuonna 1992 perustetun Metsäliitto-konsernin yhtiöistä. Finnforest valmisti sekä markkinoi vaneria, sahatavaraa ja muita puutuotteita. Vuonna 2000 Finnforestiin yhdistettiin konsernin mekaanista metsäteollisuutta edustaneet levy- ja sahateollisuudet sekä puiden kyllästys. Tällöin itsenäisinä yhtiöinä toimineet Oy Metsä Timber Ltd, Metsäliitto SW Oy ja Oy Metsä Prima Ltd fuusioitiin Finnforestiin.
Finnforest sulautettiin Metsäliitto Osuuskuntaan 31. maaliskuuta 2006, minkä yhteydessä sen nimi muuttui Metsäliiton Puutuoteteollisuudeksi. Ulkomaanmarkkinoilla Metsäliiton Puutuoteteollisuus toimi tuolloin edelleen Finnforest-nimellä. Vuoden 2012 helmikuussa Metsäliitto-konserni otti käyttöön brändinimen Metsä Group ja yhtenäisti yritysilmettään muun muassa ottamalla käyttöön uuden yritystunnuksen. Tällöin Metsäliiton Puutuoteteollisuudesta tuli Metsä Wood.
Tuotantolaitokset

Metsä Woodilla on Suomessa kaksi Kerto-tehdasta, kaksi vaneritehdasta ja yksi viilutehdas. Lisäksi Metsä Woodilla on yksi vaneritehdas Virossa ja kolme jatkojalostustehdasta Isossa-Britanniassa.
Metsä Woodille kuuluneet suomalaiset sahat siirrettiin osaksi Metsä Fibreä vuonna 2016.
Lokakuussa 2024 Metsä Wood kertoi sulkevansa Äänekosken Suolahden vaneritehtaan vuosina 2025–2026.
Tuotantolaitokset > Tuotantolaitokset vuoden 2020 lopussa

Lohja, Suomi: Kerto LVL
Punkaharju, Suomi: vaneri ja Kerto LVL
Suolahti, Suomi: vaneri
Äänekoski, Suomi: viilu
Pärnu, Viro: vaneri
King’s Lynn, Iso-Britannia: jatkojalostus
Boston, Iso-Britannia: jatkojalostus
Widnes, Iso-Britannia: jatkojalostus
Kehitystoiminta

Metsä Wood on mukana kehittämässä ympäristöystävällistä ja teollisesti tehokasta rakentamista
Aiheesta muualla

Metsä Wood Suomessa
Metsä Wood maailmalla (englanniksi)
Karvounádes

| Karvounádes Καρβουνάδες |
| --- | --- |
 Karvounádes
 Koordinaatit: 36°12′22″N, 22°58′27″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Attika
Alueyksikkö:  Saaret
Kunta:  Kythera
Kunnallisyksikkö:  Kythera
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  5205010401
Väkiluku (2011):  119
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karvounádes (kreik. Καρβουνάδες) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kytheran saarella ja kuuluu Kytheran kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Kylän väkiluku on 119 (vuonna 2011).
Karvounádes sijaitsee Kytheran keskiosassa. Se muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Καρβουνάδων, Topikí Koinótita Karvounádon), johon kuuluvat varsinaisen Karvounádeen kylän lisäksi Ágios Ilías, Alexandrádes, Keramotó, Pitsiniánika ja Stathiánika. Koko yhdyskunnan väkiluku on 324.
Karvounádes on yksi saaren vanhimmista kylistä. Kylän nähtävyyksiin kuuluu Pyhän Georgioksen kirkko, jossa on taivaansininen kupoli. Karvounádeksen keskusaukiolla on kauppoja, leipomo sekä supermarket. Kylässä on myös saaren toinen apteekki. Enemmistö asukkaista saa elantonsa maataloudesta.
Aiheesta muualla

Kuva kylän kirkosta (englanniksi)
Mäkihypyn Suomen-mestaruuskilpailut

Mäkihypyn Suomen-mestaruuskilpailut on vuosittainen kilpailukokonaisuus, jossa ratkaistaan yleisen sarjan mäkihypyn Suomen mestarit. Lisäksi mäkihypyn Suomen-mestaruuksista kilpaillaan nuorten- ja veteraanien sarjoissa.
Miehet > Kesä SM-kilpailut

| Vuosi | Paikkakunta | Laji | Hyppyrimäki | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Kuopio | Normaalimäen joukkuekilpailu | Puijo K92 | Lahden Hiihtoseura Tami Kiuru Kimmo Yliriesto Veli-Matti Lindström Janne Ahonen |
| 2006 | Kuopio | Suurmäki HS127 | Puijo K120 | Matti Hautamäki |
| 2014 | Lahti | Normaalimäen joukkuekilpailu | Salpausselän normaalimäki | Ounasvaaran Hiihtoseura Juuso Heikkinen Andreas Alamommo Harri Olli Sami Niemi |
| 2014 | Lahti | Suurmäki HS130 | Salpausselkä | Sami Niemi |
| 2015 | Sotkamo | Normaalimäen joukkuekilpailu | Vaaran HS100 | Lahden Hiihtoseura Ossi-Pekka Valta Frans Tähkävuori Ville Larinto Janne Ahonen |
| 2015 | Sotkamo | Normaalimäki HS100 | Vaaran HS100 | Janne Ahonen |
| 2016 | Lahti | Normaalimäen joukkuekilpailu | Salpausselän normaalimäki | Lahden Hiihtoseura Olli Muotka Frans Tähkävuori Ville Larinto Janne Ahonen |
| 2016 | Lahti | Suurmäki HS130 | Salpausselkä | Janne Ahonen |
| 2017 | Lahti | Normaalimäen joukkuekilpailu | Salpausselän normaalimäki | Lahden Hiihtoseura Arttu Pohjola Frans Tähkävuori Ville Larinto Janne Ahonen |
| 2017 | Lahti | Suurmäki HS130 | Salpausselkä | Ville Larinto |
| 2018 | Lahti | Normaalimäen joukkuekilpailu | Salpausselän normaalimäki | Puijon Hiihtoseura Ilkka Herola Eetu Nousiainen Henri Kavilo Jesse Pääkkönen |
| 2018 | Lahti | Suurmäki HS130 | Salpausselkä | Antti Aalto |
| 2019 | Kuopio | Normaalimäen joukkuekilpailu | Puijo K92 | Puijon Hiihtoseura Eetu Nousiainen Henri Kavilo Ilkka Herola |
| 2019 | Kuopio | Suurmäki HS127 | Puijo K120 | Niko Kytösaho |
| 2020 | Kuopio | Suurmäki HS127 | Puijo K120 | Niko Kytösaho |
| 2021 | Lahti | Suurmäki HS130 | Salpausselkä | Eetu Nousiainen |
| 2022 | Lahti | Suurmäki HS130 | Salpausselkä | Eetu Nousiainen |
| 2022 | Lahti | Normaalimäen superjoukkuekilpailu | Salpausselän normaalimäki | Puijon Hiihtoseura Ilkka Herola Eetu Nousiainen |
| 2023 | Kuopio | Suurmäki HS127 | Puijo K120 | Niko Kytösaho |
| 2023 | Kuopio | Normaalimäen joukkuekilpailu | Puijo K92 | Kuusamon Erä-Veikot Kalle Heikkinen Vilho Palosaari |
| 2024 | Kuopio | Suurmäki HS127 | Puijo K120 | Ilkka Herola |
Naiset > Suomen-mestaruuskilpailut

| Vuosi | Paikkakunta | Laji | Hyppyrimäki | Suomen mestari |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Lapua | Pienmäki HS55 | Simpsiön Jylyhä | Julia Kykkänen |
| 2013 | Jyväskylä | Pienmäki HS68 | Matti Pullin mäki | Julia Kykkänen |
| 2017 | Taivalkoski | Pienmäki HS80 | Taivalvaara | Susanna Forsström |
| 2018 | Taivalkoski | Pienmäki HS80 | Taivalvaara | Susanna Forsström |
| 2019 | Lieto | Normaalimäki K82 | Parmaharjun hyppyrimäki | Julia Tervahartiala |
| 2020 | Rovaniemi | Normaalimäki HS100 | Ounasvaaran hyppyrimäki | Susanna Forsström |
| 2021 | Taivalkoski | Pienmäki HS80 | Taivalvaara | Annamaija Oinas |
| 2022 | Jyväskylä | Pienmäki HS68 | Matti Pullin mäki | Jenny Rautionaho |
| 2022 | Lahti | Suurmäki HS130 | Salpausselkä | Jenny Rautionaho |
| 2022 | Rovaniemi | Normaalimäki HS100 | Ounasvaaran hyppyrimäki | Jenny Rautionaho |
| 2023 | Lahti | Pienmäki HS70 | Salpausselän keskimäki | Minja Korhonen |
| 2023 | Rovaniemi | Normaalimäki HS100 | Ounasvaaran hyppyrimäki | Jenny Rautionaho |
| 2024 | Lahti | Suurmäki HS130 | Salpausselkä | Jenny Rautionaho |
| 2024 | Rovaniemi | Normaalimäki HS100 | Ounasvaaran hyppyrimäki | Jenny Rautionaho |
Naiset > Kesä SM-kilpailut

| Vuosi | Paikkakunta | Laji | Hyppyrimäki | Suomen mestari |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Lahti | Normaalimäki HS100 | Salpausselän normaalimäki | Julia Kykkänen |
| 2017 | Lahti | Normaalimäki HS100 | Salpausselän normaalimäki | Julia Kykkänen |
| 2018 | Lahti | Normaalimäki HS100 | Salpausselän normaalimäki | Susanna Forsström |
| 2019 | Kuopio | Normaalimäki HS100 | Puijo K92 | Susanna Forsström |
| 2020 | Kuopio | Normaalimäki HS100 | Puijo K92 | Susanna Forsström |
| 2021 | Lahti | Normaalimäki HS100 | Salpausselän normaalimäki | Jenny Rautionaho |
| 2022 | Lahti | Normaalimäki HS100 | Salpausselän normaalimäki | Jenny Rautionaho |
| 2022 | Lahti | Normaalimäen joukkuekilpailu | Salpausselän normaalimäki | Ounasvaaran Hiihtoseura Annika Malacinski Jenny Rautionaho |
| 2023 | Kuopio | Normaalimäki HS100 | Puijo K92 | Jenny Rautionaho |
| 2023 | Kuopio | Normaalimäen joukkuekilpailu | Puijo K92 | Siilinjärven Ponnistus Vilma Meis Minja Korhonen |
| 2024 | Kuopio | Suurmäki HS127 | Puijo K120 | Jenny Rautionaho |
Sekajoukkueet > Kesä SM-kilpailut

| Vuosi | Paikkakunta | Laji | Hyppyrimäki | Suomen mestari |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022 | Lahti | Normaalimäen sekajoukkuekilpailu | Salpausselännormaalimäki | Ounasvaaran Hiihtoseura Jenny Rautionaho Timi Heiskanen |
| 2023 | Kuopio | Normaalimäen sekajoukkuekilpailu | Puijo K92 | Ounasvaaran Hiihtoseura Jenny Rautionaho Timi Heiskanen |