stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Neuvostoliiton 14. armeija
Talvisota > Armeijan kokoonpano

104. Vuoristodivisioona
52. Jalkaväkidivisioona
14. Jalkaväkidivisioona
Jatkosota

Se taisteli saksalaisia ja heidän kanssaan sotivia suomalaisia joukkoja vastaan jatkosodassa. Kesäkuussa 1941 ja varsinaisesti heinäkuussa alkaneen saksalaisten ja suomalaisten hyökkäysvaiheen aikana 14. armeijaa komensi kenraaliluutnantti Valerian Aleksandrovitś Frolov.
Samalla sotatoimialueella Lapissa ja Pohjoisella jäämerellä toimi kontra-amiraali A. Golovkon komentama laivasto.
Kokoonpano 1941 kesällä > Armeijan suorassa komennossa

Neuvostoliiton 52. divisioona (toisen maailmansodan itärintama)
Neuvostoliiton 14. divisioona (toisen maailmansodan itärintama)
Kokoonpano 1941 kesällä > Neuvostoliiton 42. armeijakunta (toisen maailmansodan itärintama)

Neuvostoliiton 104. divisioona (toisen maailmansodan itärintama)
Neuvostoliiton 122. divisioona (toisen maailmansodan itärintama)
Komentajat

Armeijakunnankomentaja A. A. Tjurin 17. syyskuuta – 2. lokakuuta 1939.
Prikaatinkomentaja B. A. Pigarevitsh 2. – 17. lokakuuta 1939 (toimi komentajan sijaisena)
Armeijakunnankomentaja (kenraaliluutnantti jatkosodan alussa) Valerian Aleksandrovitś Frolov 17. lokakuuta 1939 – 1. syyskuuta 1941.
Kenraalimajuri Roman Ivanovitš Panin, 1. syyskuuta 1941 – 27. maaliskuuta 1942.
Kenraalimajuri Vladimir Ivanovitš Štšerbakov, 27. maaliskuuta 1942 –.
Niedersachsen (F208)

| Niedersachsen |
| --- | --- |
 Niedersachsen

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  AG Weser
Kölinlasku:  9. marraskuuta 1979
Laskettu vesille:  9. kesäkuuta 1980
Palveluskäyttöön:  15. lokakuuta 1982
Poistui palveluskäytöstä:  26. kesäkuuta 2015
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 600 t
Pituus:  130,50 m
Leveys:  14,60 m
Syväys:  6,30 m
Koneteho:  2 × MTU 20V956 TB92 -dieselmoottoria 8 140 kW 2 × GE LM2500 -kaasuturbiinia 30 000 kW
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  202+20 hengen lentomiehistö
Aseistus
Aseistus:  1 × OTO Melara 76 mm tykki 2 × Mauser MLG27 27 mm pikatykkiä 1 × 8 siilon ohjusjärjestelmä, 16 × Sea Sparrow -ilmatorjuntaohjusta 2 × Mk49 ohjusjärjestelmä, 21 × RAM-ohjus 2 × Harpoon-ohjusjärjestelmää, 8 ohjusta 2 ×  Mk 32 375 mm sukellusveneentorjuntaheitintä, 8 × DM4A1 tai Mk46 torpedoa 2 × Sea Lynx Mk.88A -helikopteria
Niedersachsen (runkonumero F208) oli Saksan liittotasavallan laivaston ja yhdistyneen Saksan laivaston Bremen-luokan fregatti, joka otettiin palvelukseen 1982 ja poistettiin 2015.
Valmistus

Alus tilattiin 26. marraskuuta 1977 AG Weseriltä, missä köli laskettiin 9. marraskuuta 1979. Alus laskettiin vesille 9. kesäkuuta 1980 ja otettiin palvelukseen 15. lokakuuta 1982.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 26. kesäkuuta 2015.
Nielijämakrillit

| Nielijämakrillit |
| --- | --- |
 Mustanielijämakrilli (Chiasmodon niger)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Makrillikalat Scombriformes
Alalahko::  Scombroidei
Heimo::  makrillit Chiasmodontidae  Jordan & Gilbert, 1883
Suvut
 Chiasmodon  Dysalotus  Kali  Pseudoscopelus 
Katso myös
   Nielijämakrillit Wikispeciesissä   Nielijämakrillit Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nielijämakrillit (Chiasmodontidae)  eli vanhemmalta nimeltään nielijäahvenet tai nielijäkalat  on makrillikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan valtamerien syvistä vesistä.
Lajit ja anatomia

Nielijämakrillien heimoon kuuluu lähteestä riippuen 15–32 lajia. Ne ovat pieniä tai keskikokoisia kaloja ja voivat saavuttaa korkeintaan noin 26 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan ne ovat pitkulaisia kaloja, joiden suu ja vatsalaukku voi venyä erittäin suureksi. Hampaat ovat kookkaat. Heimon lajeilla on kaksi selkäevää. Kali-suvun poikasilla on pidempi kuono sekä pidemmät vatsa- ja rinta-evät kuin aikuisilla kaloilla. Pseudoscopelus-suvun lajeilla on päässään fotoluminoivia elimiä ja toisinaan suvun lajit luokitellaan kuuluvaksi omaan heimoonsa. Väriltään nielijämakrillit ovat yleensä mustia tai tumman ruskeita.
Levinneisyys ja elintavat

Nielijämakrillilajit elävät syvissä vesissä valtamerissä trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla. Nuoret kalat elävät lähempänä pintaa kuin aikuiset kalat. Nielijämakrillien ravintoa ovat kalat, jotka voivat olla samankokoisia tai jopa suurempiakin.
Pirkko Nieminen

Pirkko Tellervo Nieminen (myöh. Metsämäki, 23. maaliskuuta 1939 Tampere – 8. marraskuuta 2022 Tampere) oli suomalainen telinevoimistelun olympiaedustaja.
Nieminen sijoittui Rooman 1960 kesäolympialaisten telinevoimistelun joukkuekilpailussa 13:nneksi ja 8-ottelussa parhaana suomalaisena 63:nneksi. Yksittäisistä telineistä hän sijoittui nojapuilla 31:nneksi, puomilla ja permannolla 61:nneksi sekä hypyssä 74:nneksi. Hän osallistui MM-kilpailuihin vuosina 1958 ja 1962 sekä EM-kilpailuihin vuonna 1961. Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa vuonna 1961 ja sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi.
Vuonna 1956 hän voitti olympiakatsastukset, mutta Melbourneen ei lähetetty edustajia. Hän voitti Suomen-mestaruuden moniottelussa vuonna 1960 ja nojapuilla vuonna 1957. Hopeaa Nieminen saavutti vuosina 1957 ja 1961 ja pronssia 1964. Pirkko Nieminen on saanut TUL:n kultaisen ansiomerkin ja toimi tyttöjen ohjaajana ja arvostelutuomarina. Nieminen harrasti kuntourheilua, jazzbalettia ja ulkoilua. Hänellä oli filosofian kandidaatin tutkinto.
Seuratasolla "Pike" Nieminen edusti Tampereen Kilpa-Veljiä ja helsinkiläistä Ylioppilasvoimistelijoita.
KDM Niels Juel (F363)

| KDM Niels Juel |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Odense Staatskibsvaerft
Kölinlasku:  joulukuu 2009
Laskettu vesille:  joulukuu 2010
Palveluskäyttöön:  marraskuu 2011
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 645 t
Pituus:  138,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  19,75 m
Syväys:  5,3  m
Koneteho:  4 x MTU 8000 20V M70 -dieselmoottoria á 8 200 kW
Nopeus:  28+ solmua
Miehistöä:  165
Aseistus
Aseistus:  8 x Harpoon Block II 1 x Otobreda 76 mm 4 x MU90 4 x Mk41 VLS, joissa 32 SM-2 IIIA -ilmatorjuntaohjusta 2 x Mk56 VLS, joissa 24 RIM-162 ESSM 2 x Oerlikon Millennium 35 mm Naval Revolver Gun Systems CIWS 1 x Westland Lynx Mk.90B
KDM Niels Juel (runkonumero F363) on Tanskan laivaston Iver Huitfeldt -luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Odense Staatskibvaerftilta, missä köli laskettiin joulukuussa 2009. Se laskettiin vesille joulukuussa 2010 hieman ennen KDM Peter Willemoesia. Aluksen kastoi 7. marraskuuta 2011 kruununprinsessa Mary ja valmistui marraskuussa 2011. Sen piti olla palveluksessa vuoden 2014 lopulla.
Palvelus

Tanska joutui sulkemaan väliaikaisesti merkittävän vesiväylän Isolla-Beltillä Niels Juelilla harjoitusten aikana tapahtuneen ohjuslaukaisuhäiriön takia 4. huhtikuuta 2024.
Neuvostoliiton 8. kaartinarmeija

8. kaartinarmeijaksi suuri tunnus
Neuvostoliiton 62. armeija (ven. 62-я армия) oli Neuvostoliiton puna-armeijan kenttäarmeija toisessa maailmansodassa. Armeija tunnetaan erityisesti sen sitkeästä puolustautumisesta Stalingradin taistelussa, jonka ansiosta se nimettiin 8. kaartinarmeijaksi. Se oli palveluksessa kylmän sodan loppuun asti.
Toinen maailmansota

62. armeija muodostettiin alun perin nimellä 7. reservinarmeija osaksi Stavkan reserviä toukokuussa 1942. Se nimettiin pian uudelleen 62. kivääriarmeijaksi.
Toinen maailmansota > Stalingrad

Armeija sijoitettiin elokuussa 1942 Stalingradin kaupunkiin, jossa osa siihen liitetyistä yksiköistä jo taisteli. Sen johtajana oli tuolloin kenraaliluutnantti Anton Lopatin. Ei kestänyt kauan, kun Lopatin koki tilanteen mahdottomaksi. Hänen mielestään kaupunkia ei voitu pitää ja hän alkoi vetämään armeijansa yksikköjä ilman käskyä ylemmiltä tahoilta. Stalin oli määrännyt kaupungin pidettäväksi hintaan mihin hyvänsä, joten Stalingradin rintaman komentaja kenraali Andrei Jerjomenko ja johtava poliittinen upseeri Nikita Hruštšov erottivat Lopatinin ja määräsivät tilalle kenraaliluutnantti Vasili Tšuikovin. Hetken kuluttua komentajat kysyivät Tšuikovin mielipidettä uudesta tehtävästään. Aiemmin suomalaisia vastaan Talvisodassa huonosti pärjännyt kenraaliluutnantti vastasi: "Emme voi luovuttaa tätä kaupunkia. En aio koskaan jättää sitä. Joko pidämme sen tai kuolemme".
Tšuikov johti armeijaansa edestä päin, mutta vaati siltä myös kovia. Armeijan kärsimät tappiot olivat valtavia ja se melkein tuhottiin kolmesti. Joukot hupenivat välillä 20 000 mieheen, vain reilua divisioonaa vastaavaan miesvahvuuteen. Suuret tappiot ja kärsimykset nostattivat karkuruuslukuja. Yli 10 000 miestä ammuttiin karkureina. Vihollisen jatkuvista valtausyrityksistä huolimatta Tšuikovin armeija piti kaupungin hallussaan, kunnes Saksan 6. armeija saatiin piiritettyä sinne.
Stalingradin taistelun päättyessä armeija oli saavuttanut tarunomaisen maineen, sille myönnettiin kunnianosoituksena Leninin kunniamerkki ja kaartinarmeijan status, ja sen nimeksi tuli 8. kaartinarmeija.
Toinen maailmansota > Loppusota

Stalingradin jälkeen maaliskuussa 1943 8. kaartinarmeija liitettiin osaksi 3. Ukrainan rintamaa, jota johti Rodion Malinovski. Tšuikov pysyi armeijan komentajana ja lähti viemään sitä kohti Berliiniä. Rintama alkoi nopeasti valtaamaan takaisin Ukrainaa ja Valko-Venäjää 8. kaartinarmeija kärkenään.
Kesäkuussa 1944 8. kaartinarmeija siirrettiin osaksi 1. Valko-Venäjän rintamaa. Puolassa armeija osallistui Lublin-Brestin offensiiviin osana operaatio Bagrationia 18. heinäkuuta - 2. elokuuta 1944. Se kunnostautui Lublinin valtauksessa. Marraskuussa 1. Valko-Venäjän rintaman komentajaksi tuli Georgi Žukov. Tammikuussa 1945 käynnistetyn operaation aikana armeija eteni Veikseliltä Lublinin pohjoispuolelta Łódźin ja Poznańin kautta kohti Oderia, jonka rannan se tavoitti helmikuun alussa 1945.
8. kaartinarmeija toimi Berliiniin kohdistuvan hyökkäyksen kärkenä ja osallistui lopulta kaupungin valtaamiseen. 2. toukokuuta 1945 Berliinin varuskunta antautui Tšuikovin esikunnalle.
Toinen maailmansota > Komentajat

heinäkuu 1942 - elokuu 1942: kenraalimajuri Vladimir Kolpaktši
elokuu 1942 - syyskuu 1942: kenraaliluutnantti Anton Lopatin
syyskuu 1942 - toukokuu 1945: kenraaliluutnantti Vasili Tšuikov
Toinen maailmansota > Muita

Ivan Vasilevitš Vasilev, 62. armeijan sotilasneuvoston jäsen
Matvei Grigorevitš Vainrub, 62. armeijan ja 8. kaartinarmeijan panssarijoukkojen komentaja
Vasili Zaitsev, 1047. kiväärirykmentti, yksi sodan kuuluisimmista tarkka-ampujista
Kylmä sota

Kylmän sodan aikana 8. kaartinarmeija oli sijoitettuna Itä-Saksaan rajalle strategisesti tärkeän Fuldan aukon alueelle. Sitä vastapäätä lännessä vartioi Yhdysvaltain 5. armeijakunta. Sen päämaja sijaitsi Nohrassa, Weimarissa.
Kaartinarmeijan tunnus
Puna-armeijan oletetut hyökkäysreitit Länsi-Saksaan Fuldan aukon kautta.
Eeti Nieminen

| Eeti Nieminen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Edvard Olavi "Eeti" Nieminen
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1927 Kivennapa
Kuollut: 13. huhtikuuta 2016 (89 vuotta)
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Seura:  Nokian Urheilijat
Laji:  yhdistetty 
Maailmancup
Voitot:  Garmisch-Partenkirchen (1951 ja 1953)   Falun (1953)
Edvard Olavi "Eeti" Nieminen  (29. maaliskuuta 1927 Kivennapa – 13. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen yhdistetyn hiihtäjä ja maastohiihtäjä. Hän oli 172 senttimetriä pitkä ja painoi 65 kilogrammaa.
Nieminen sijoittui yhdistetyssä kahdeksanneksi Oslon olympialaisissa 1952. Samoissa kisoissa hän osallistui myös 18 km:n maastohiihtoon sijoittuen 21:nneksi. Neljä vuotta myöhemmin Cortina d'Ampezzon olympialaisissa 1956 hän oli yhdistetyn yhdeksäs. Falunin maailmanmestaruuskilpailuissa 1954 hän sijoittui kuudenneksi. Yhdistetyn SM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa vuosina 1951 ja 1952 sekä pronssia vuonna 1955. Nieminen voitti vuosina 1951 ja 1953 Garmisch-Partenkirchenin kansainvälisen hiihtokilpailun yhdistetyn sekä vuonna 1953 Falunin kisojen yhdistetyn. Holmenkollenilla hän sijoittui toiseksi vuonna 1955.
Nieminen pelasi pesäpalloa SM-sarjassa Nokian Urheilijoiden joukkueessa.
Urheilu-uransa jälkeen Nieminen toimi aktiivisesti Suomen Hiihtoliitossa. Hän oli varapuheenjohtajana 1971 ja toimi johtokunnan jäsenenä sekä vuosina 1962–1969 liittovaltuuston jäsenenä. Vuonna 2003 hän sai Suomen Hiihtoliiton jakaman Hannu Koskivuori -mitalin 19:ntenä henkilönä.
Aiheesta muualla

Eeti Niemisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Luettelo lepakoista

Lepakoita esiintyy lähes koko maapallolla.
Tämä on luettelo lepakoiden (Chiroptera) lahkoon kuuluvista nisäkkäiden heimoista, alaheimoista, tribuksista, suvuista lajeista. Luettelossa käytetty taksonomia perustuu Wilsonin ja Reederin Mammal Species of the World -teokseen (2005), jonka mukaan lepakoiden lahkossa on 1 116 elossa olevaa tai viimeisten 500 vuoden aikana sukupuuttoon kuollutta lajia. Sukupuuttoon kuolleet lajit on merkitty ristillä.
Hevosenkenkäyököt (Rhinolophidae)

Rhinolophus
Rhinolophus acuminatus
Rhinolophus adami
Rhinolophus affinis
Rhinolophus alcyone
Rhinolophus arcuatus
Rhinolophus beddomei
Blasinhevosenkenkäyökkö (Rhinolophus blasii)
Rhinolophus bocharicus
Borneonhevosenkenkäyökkö (Rhinolophus borneensis)
Rhinolophus canuti
Rhinolophus capensis
Celebesinhevosenkenkäyökkö (Rhinolophus celebensis)
Rhinolophus clivosus
Rhinolophus coelophyllus
Rhinolophus cognatus
Rhinolophus convexus
Rhinolophus cornutus
Rhinolophus creaghi
Rhinolophus darlingi
Rhinolophus deckenii
Rhinolophus denti
Rhinolophus eloquens
Välimerenhevosenkenkäyökkö (Rhinolophus euryale)
Rhinolophus euryotis
Isohevosenkenkäyökkö (Rhinolophus ferrumequinum)
Rhinolophus formosae
Rhinolophus fumigatus
Rhinolophus guineensis
Rhinolophus hildebrandtii
Rhinolophus hilli
Rhinolophus hillorum
Kääpiöhevosenkenkäyökkö (Rhinolophus hipposideros)
Rhinolophus imaizumii
Rhinolophus inops
Rhinolophus keyensis
Rhinolophus landeri
Rhinolophus lepidus
Rhinolophus luctus
Rhinolophus maclaudi
Korvahevosenkenkäyökkö (Rhinolophus macrotis)
Rhinolophus madurensis
Rhinolophus maendeleo
Rhinolophus malayanus
Rhinolophus marshalli
Rhinolophus megaphyllus
Mehelynhevosenkenkäyökkö (Rhinolophus mehelyi)
Rhinolophus mitratus
Rhinolophus monoceros
Rhinolophus montanus
Rhinolophus nereis
Rhinolophus osgoodi
Rhinolophus paradoxolophus
Rhinolophus pearsonii
Filippiinienhevosenkenkäyökkö (Rhinolophus philippinensis)
Rhinolophus pusillus
Rhinolophus rex
Rhinolophus robinsoni
Rhinolophus rouxii
Rhinolophus rufus
Rhinolophus ruwenzorii
Rhinolophus sakejiensis
Rhinolophus sedulus
Rhinolophus shameli
Rhinolophus shortridgei
Rhinolophus siamensis
Rhinolophus silvestris
Rhinolophus simulator
Rhinolophus sinicus
Rhinolophus stheno
Rhinolophus subbadius
Rhinolophus subrufus
Rhinolophus swinnyi
Rhinolophus thomasi
Rhinolophus trifoliatus
Rhinolophus virgo
Rhinolophus yunanensis
Rhinolophus ziama
Kaviokuonoyököt eli kavioyököt (Hipposideridae)

Anthops
Anthops ornatus
Asellia
Asellia patrizii
Asellia tridens
Aselliscus
Aselliscus stoliczkanus
Aselliscus tricuspidatus
Cloeotis
Cloeotis percivali
Coelops
Coelops frithii
Coelops robinsoni
Hipposideros
Hipposideros abae
Himalajankaviokuonoyökkö (Hipposideros armiger)
Hipposideros ater
Kääpiökaviokuonoyökkö (Hipposideros beatus)
Hipposideros bicolor
Hipposideros breviceps
Hipposideros caffer
Hipposideros calcaratus
Hipposideros camerunensis
Hipposideros cervinus
Hipposideros cineraceus
Hipposideros commersoni
Hipposideros coronatus
Hipposideros corynophyllus
Hipposideros coxi
Hipposideros crumeniferus
Hipposideros curtus
Hipposideros cyclops
Hipposideros demissus
Diadeemikaviokuonoyökkö (Hipposideros diadema)
Hipposideros dinops
Hipposideros doriae
Hipposideros durgadasi
Hipposideros dyacorum
Hipposideros edwardshilli
Hipposideros fuliginosus
Hipposideros fulvus
Hipposideros galeritus
Hipposideros gigas
Hipposideros grandis
Hipposideros halophyllus
Hipposideros hypophyllus
Hipposideros inexpectatus
Hipposideros inornatus
Hipposideros jonesi
Hipposideros lamottei
Hipposideros lankadiva
Hipposideros larvatus
Hipposideros lekaguli
Hipposideros lylei
Hipposideros macrobullatus
Hipposideros madurae
Hipposideros maggietaylorae
Hipposideros marisae
Korvakaviokuonoyökkö (Hipposideros megalotis)
Hipposideros muscinus
Malaijanhevosenkenkäyökkö (Hipposideros nequam)
Hipposideros obscurus
Hipposideros orbiculus
Hipposideros papua
Hipposideros pelingensis
Hipposideros pomona
Hipposideros pratti
Hipposideros pygmaeus
Singaporenkaviokuonoyökkö (Hipposideros ridleyi)
Hipposideros rotalis
Hipposideros ruber
Hipposideros scutinares
Hipposideros semoni
Hipposideros sorenseni
Hipposideros speoris
Hipposideros stenotis
Hipposideros sumbae
Hipposideros thomensis
Pikkuhevosenkenkäyökkö (Hipposideros turpis)
Hipposideros vittatus
Hipposideros wollastoni
Paracoelops
Paracoelops megalotis
Rhinonicteris
Oranssikaviokuonoyökkö (Rhinonicteris aurantia)
Triaenops
Triaenops auritus
Triaenops furculus
Triaenops persicus
Triaenops rufus
Valevampyyrit (Megadermatidae)

Cardioderma
Cardioderma cor
Lavia
Keltapoimulepakko (Lavia frons)
Macroderma
Australianvalevampyyri eli australiankummituslepakko (Macroderma gigas)
Megaderma
Isovalevampyyri (Megaderma lyra)
Pikkuvalevampyyri (Megaderma spasma)
Hiirenhäntälepakot (Rhinopomatidae)

Hiirenhäntälepakot (Rhinopoma )
Pikkuhiirenhäntälepakko (Rhinopoma hardwickii)
Rhinopoma macinnesi
Isohiirenhäntälepakko (Rhinopoma microphyllum)
Rhinopoma muscatellum
Siankuonolepakot (Craseonycteridae)

Craseonycteris
Siankuonolepakko (Craseonycteris thonglongyai)
Hautalepakot eli tuppihäntälepakot (Emballonuridae)

Taphozoinae
Saccolaimus
Saccolaimus flaviventris
Saccolaimus mixtus
Saccolaimus peli
Saccolaimus saccolaimus
Taphozous
Taphozous achates
Taphozous australis
Taphozous georgianus
Taphozous hamiltoni
Taphozous hildegardeae
Taphozous hilli
Taphozous kapalgensis
Taphozous longimanus
Taphozous mauritianus
Taphozous melanopogon
Taphozous nudiventris
Egyptinhautalepakko (Taphozous perforatus)
Taphozous theobaldi
Taphozous troughtoni
Emballonurinae
Balantiopteryx
Balantiopteryx infusca
Balantiopteryx io
Balantiopteryx plicata
Centronycteris
Centronycteris centralis
Centronycteris maximiliani
Coleura
Coleura afra
Coleura seychellensis
Cormura
Cormura brevirostris
Cyttarops
Cyttarops alecto
Diclidurus
Diclidurus albus
Diclidurus ingens
Diclidurus isabellus
Diclidurus scutatus
Emballonura
Emballonura alecto
Emballonura atrata
Emballonura beccarii
Emballonura dianae
Emballonura furax
Emballonura monticola
Emballonura raffrayana
Emballonura semicaudata
Emballonura serii
Mosia
Mosia nigrescens
Peropteryx
Isopussipoimulepakko (Peropteryx kappleri)
Peropteryx leucoptera
Peropteryx macrotis
Peropteryx trinitatis
Rhynchonycteris
Rhynchonycteris naso
Saccopteryx
Saccopteryx antioquensis
Pussipoimulepakko (Saccopteryx bilineata)
Saccopteryx canescens
Saccopteryx gymnura
Saccopteryx leptura
Valkopäälepakot eli liuskanaamalepakot (Nycteridae)

Nycteris
Batenvalkopäälepakko eli batenliuskanaamalepakko (Nycteris arge)
Nycteris aurita
Nycteris gambiensis
Nycteris grandis
Nycteris hispida
Nycteris intermedia
Nycteris javanica
Nycteris macrotis
Nycteris madagascariensis
Nycteris major
Nycteris nana
Nycteris parisii
Thebanlepakko (Nycteris thebaica)
Nycteris tragata
Nycteris vinsoni
Nycteris woodi
Madagaskarinimujalkalepakot (Myzopodidae)

Myzopoda
Madagaskarinimujalkalepakko (Myzopoda aurita)
Lyhythäntälepakot (Mystacinidae)

Mystacina
Isolyhythäntälepakko (Mystacina robusta)
Lyhythäntälepakko (Mystacina tuberculata)
Lehtiposkilepakot eli viiksilepakot (Mormoopidae)

Mormoops
Antillienkummitusnaamalepakko (Mormoops blainvillei)
Mormoops magna   †
Mormoops megalophylla
Pteronotus
Pikkuviiksilepakko eli pikkupaljasselkälepakko (Pteronotus davyi)
Isoviiksilepakko (Pteronotus gymnonotus)
Pteronotus macleayii
Pteronotus parnellii
Pteronotus personatus
Pteronotus pristinus   †
Pteronotus quadridens
Kalastajalepakot eli bulldoggilepakot eli jänislepakot (Noctilionidae)

Noctilio
Pikkubulldoggilepakko (Noctilio albiventris)
Kalastajalepakko (Noctilio leporinus)
Raivotarlepakot (Furipteridae)

Amorphochilus
Amorphochilus schnablii
Furipterus
Raivotarlepakko (Furipterus horrens)
Imujalkalepakot (Thyropteridae)

Thyroptera
Hondurasinimujalkalepakko (Thyroptera discifera)
Thyroptera lavali
Thyroptera tricolor
Pitkäjalkalepakot eli suppilokorvalepakot (Natalidae)

Chilonatalus
Jamaikanpitkäjalkalepakko (Chilonatalus micropus)
Chilonatalus tumidifrons
Natalus
Natalus jamaicensis
Natalus major
Natalus primus
Meksikonsuppilokorvalepakko (Natalus stramineus)
Natalus tumidirostris
Nyctiellus
Nyctiellus lepidus
Doggilepakot (Molossidae)

Tomopeatinae
Tomopeas
Tomopeas ravus
Molossinae
Chaerephon
Chaerephon aloysiisabaudiae
Chaerephon ansorgei
Chaerephon bemmeleni
Chaerephon bivittatus
Chaerephon bregullae
Chaerephon chapini
Chaerephon gallagheri
Chaerephon jobensis
Chaerephon johorensis
Chaerephon leucogaster
Chaerephon major
Chaerephon nigeriae
Kurttuhuulilepakko (Chaerephon plicatus)
Chaerephon pumilus
Chaerephon russatus
Chaerephon shortridgei
Chaerephon solomonis
Chaerephon tomensis
Cheiromeles
Cheiromeles parvidens
Kaljulepakko eli karvatonlepakko (Cheiromeles torquatus)
Cynomops
Cynomops abrasus
Cynomops greenhalli
Cynomops mexicanus
Cynomops paranus
Cynomops planirostris
Eumops
Eumops auripendulus
Eumops bonariensis
Eumops dabbenei
Mastiffilepakko (Eumops glaucinus)
Eumops hansae
Eumops maurus
Eumops patagonicus
Isomastiffilepakko (Eumops perotis)
Eumops trumbulli
Eumops underwoodi
Molossops
Molossops aequatorianus
Molossops mattogrossensis
Molossops neglectus
Molossops temminckii
Molossus
Molossus aztecus
Molossus barnesi
Molossus coibensis
Molossus currentium
Molossus molossus
Molossus pretiosus
Punamastiffilepakko (Molossus rufus)
Molossus sinaloae
Mops
Mops brachypterus
Mops condylurus
Mops congicus
Mops demonstrator
Mops leucostigma
Mops midas
Malaijandoggilepakko (Mops mops)
Mops nanulus
Mops niangarae
Mops niveiventer
Mops petersoni
Mops sarasinorum
Mops spurrelli
Mops thersites
Mops trevori
Mormopterus
Mormopterus acetabulosus
Mormopterus beccarii
Mormopterus doriae
Mormopterus jugularis
Mormopterus kalinowskii
Mormopterus loriae
Mormopterus minutus
Mormopterus norfolkensis
Mormopterus phrudus
Pikkudoggilepakko (Mormopterus planiceps)
Myopterus
Myopterus daubentonii
Myopterus whitleyi
Nyctinomops
Nyctinomops aurispinosus
Taskudoggilepakko (Nyctinomops femorosaccus)
Nyctinomops laticaudatus
Isodoggilepakko (Nyctinomops macrotis)
Otomops
Otomops formosus
Otomops johnstonei
Otomops madagascariensis
Otomops martiensseni
Otomops papuensis
Otomops secundus
Otomops wroughtoni
Platymops
Platymops setiger
Promops
Promops centralis
Promops nasutus
Sauromys
Sauromys petrophilus
Tadarida
Egyptindoggilepakko (Tadarida aegyptiaca)
Australiandoggilepakko (Tadarida australis)
Meksikondoggilepakko (Tadarida brasiliensis)
Tadarida fulminans
Tadarida insignis
Tadarida kuboriensis
Tadarida latouchei
Tadarida lobata
Doggilepakko eli euroopandoggilepakko (Tadarida teniotis)
Tadarida ventralis
Aiheesta muualla

Laji.fi: Lepakot (Chiroptera)
Markku Savela: Mammals list with Finnish common names
Celebesinhedelmälepakko (Acerodon celebensis) on Indonesiassa elävä hedelmiä ja kookoksia syövä laji.
Intianlentäväkoira (Pteropus giganteus) elää Intiassa.
Comoronlentäväkoira (Pteropus livingstonii) on Komoreilla elävä erittäin uhanalainen laji.
Mariaanienlentäväkoira (Pteropus mariannus) on Tyynenmeren saarilla elävä erittäin uhanalainen laji.
Nganasanit

Nganasanit (aikaisempia nimityksiä tavgit, tavgisamojedit; nganasaniksi ńaa) ovat Venäjällä Krasnojarskin aluepiirin Taimyrin piirissä asuva, uralilaisen kieliperheen samojedilaiseen haaraan kuuluvaa nganasanin kieltä puhuva kansa. Heillä on laissa tunnustettu Venäjän vähälukuisen alkuperäiskansan asema.