stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Petri Virolainen
Ura

Virolainen on Vaasan Sportin kasvatti. Hän debytoi seuran miesten II-divisioonajoukkueessa kaudella 1992–1993. Joukkue eteni I-divisioonan karsintoihin saakka, mutta jäi kuitenkin ilman sarjanousua. Virolainen siirtyi kaudeksi 1993–1994 Rauman Lukon A-nuoriin. Kaudella 1994–1995 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 5+11=16. Virolainen debytoi samalla kaudella myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi yhden ottelun. Kaudeksi 1995–1996 Virolainen palasi Sportin II-divisioonajoukkueeseen, jonka tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 9+21=30.
Kaudeksi 1996–1997 Virolainen siirtyi I-divisioonajoukkue Kokkolan Hermekseen, jossa tulokaskausi toi 44 runkosarjaottelussa tehot 3+10=13. Kaudeksi 1997–1998 hän palasi kasvattajaseuraansa Vaasan Sportiin, joka oli noussut edellisenä keväänä I-divisioonaan. Virolainen oli joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja kahdeksalla osumallaan, kuten myös seuraavalla 1998–1999 yhdeksällä osumallaan Oļegs Sorokinsin kanssa. Hän eteni Sportin kanssa aina SM-liigakarsintoihin saakka, mutta Oulun Kärpät voitti kuitenkin ensimmäisen kierroksen ottelusarjan voitoin 3–0.
Sport jatkoi kaudella 2000–2001 pelejään I-divisioonan tilalle perustetussa Mestiksessä. Virolainen pelasi talousvaikeuksista kärsineessä seurassa vain viisi ottelua, kunnes hän siirtyi SM-liigajoukkue JYPiin. Virolaisen tulokaskausi SM-liigassa toi 47 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6. Kolmannella JYP-kaudellaan 2002–2003 hän teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+7=14. Virolainen oli joukkueensa eniten maaleja tehnyt puolustaja. Maaliskuussa 2003 hän teki JYPin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kaudella 2004–2005 Virolainen toimi joukkueen varakapteenina.
Viiden JYPissä vietetyn vuoden jälkeen Virolainen siirtyi kaudeksi 2005–2006 vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Oddset Ligaenin Nordsjælland Cobrasiin. Kaudella 2006–2007 hän jatkoi pelejään saman liigan EfB Ishockeyssa. Kaudeksi 2007–2008 Virolainen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Rouen Hockey Élite 76:een. Hän jakoi liigan pudotuspelien puolustajien syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Jonas Liwingin kanssa seitsemällä syöttöpisteellään. Virolainen voitti sekä Ranskan-mestaruuden että Ranskan liigacupin, kuten myös kaksi vuotta myöhemmin kaudella 2009–2010. Hänen pelaajauransa päättyi kevääseen 2010.
Pihla Maalismaa

| Pihla Maalismaa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. marraskuuta 1991 Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Lulu (Roskisprinssi)
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Pihla Maalismaa (s. 25. marraskuuta 1991 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 2016. Vuosina 2016–2017 Maalismaa työskenteli Kansallisteatterissa ja vuosina 2019–2020 Turun kaupunginteatterissa. Vuodesta 2020 alkaen hän on työskennellyt freelancerina. Hän on näytellyt elokuvissa Roskisprinssi, Ollaan vapaita ja Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily sekä Q-teatterin nuorten ryhmässä. Lapsena Maalismaa on juontanut Yleisradion Uutisjuttu-ohjelmaa.
Maalismaan isä on näyttelijä Markku Maalismaa. Pihla Maalismaa sai esikoislapsensa syksyllä 2023.
Aiheesta muualla

Pihla Maalismaa Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
PerkinElmer

| PerkinElmer, Inc>  |
| --- | --- |

Tunnuslause:  engl. Precisely
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  NYSE: PKI
ISIN:  US7140461093
Perustettu:  1931 (Perkin-Elmer), 1947 (EG&G)
Toimitusjohtaja:  Summe Gregory
Avainhenkilöt:  puheenjohtaja: Summe Gregory   CFO: Summe Gregory
Kotipaikka:  Waltham, Massachusetts
Toimiala:  diagnostiikka, fluiditeknologia, optoelektroniikka, bioteknologia
Tuotteet:  analyyttiset instrumentit, optoelektroniikka, geenien tutkimuslaitteisto ja reagenssit ja lääketieteellinen tutkimuslaitteisto ja diagnostiset instrumentit
Liikevaihto:   1,687 miljardia dollaria (2007)
Henkilöstö:  noin 8 500 (2007)
Kotisivu:  www.perkinelmer.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
PerkinElmerin pääkonttori.
PerkinElmerin ICPAES-spektroskooppi.
Perkin Elmer 377 -sekvensointilaite.
PerkinElmer Inc. on yhdysvaltalainen monikansallinen teknologiayritys. Sen liiketoiminta keskittyy analyyttisiin instrumentteihin, optoelektroniikkaan, geenien tutkimuslaitteistoihin ja reagenssivalmistukseen sekä lääketieteellisen tutkimuslaitteistojen ja diagnostisten instrumenttien valmistukseen.
PerkinElmer on noteerattu New Yorkin pörssissä (NYSE: PKI) ja kuuluu S&P 500 -indeksiin. Yritys toimii 125 maassa. Vuonna 2005 sen liikevaihto oli noin 3,0 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Suomessa toimivat konsernin yhtiöt PerkinElmer Oy ja Wallac Oy Turun Lausteella. Ne olivat vuonna 2014 Varsinais-Suomen toiseksi ja neljänneksi suurin yhteisöveron maksaja (4 836 523 ja 4 178 126 euroa). Wallac Oy:n liikevaihto vuonna 2014 oli 138 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 530 henkeä. PerkinElmer Finland Oy:n liikevaihto oli 1,6 miljoonaa ja henkilöstömäärä 9.
Historia

PerkinElmer historia juontaa kahteen S&P 500 -indeksiin kuuluneeseen pörssiyritykseen. EG&G:hen ja Perkin-Elmeriin. 28. toukokuuta 1999 EG&G:n siviilitekninen ryhmä osti Perkin-Elmerin analyyttisten instrumenttien divisioonan Perkin-Elmerin yrityskokonaisuudesta 425 miljoonalla dollarilla. Näistä muodostettiin uusi PerkinElmer-niminen yhtiö.
Historia > EG&G

EG&G -yhtiön perustivat vuonna 1947 kolme Massachusetts Institute of Technologyn ydinfyysikkoa: Harold E. Edgerton, Kenneth J. Germeshausen ja Herbert E. Grier. He olivat olleet mukana Yhdysvaltain hallituksen ydinpommiohjelmassa, ja nyt hallitus halusi heidän jatkavan vetypommin kehittelyä ja kokeilua Nevadassa ja Bikinin atollilla. Yhtiö, viralliselta nimeltään Edgerton, Germeshausen, and Grier, Inc., alkoi myös kehittää järjestelmiä Neuvostoliiton ydinkokeiden kaukotarkkailuun. Tämän työn myötä EG&G:lle kertyi merkittävää osaamista myös ympäristövaikutusten tarkkailuun tarvittavasta teknologiasta, mikä oli sille eduksi vuonna 1963 asetetun ydinkoekiellon myötä ja toisaalta ympäristönsuojeluaatteen vahvistuessa 1960-luvulta alkaen. Yhtiön suurimpana liiketoiminta-alueena säilyi ydinkoetoiminta ja sen monitorointi, mutta muita alueita olivat avaruusalusten ydinkäyttöisten moottorien kehittely, ydinvoiman käyttö maanrakennuksessa ja öljynetsinnässä sekä ympäristöalalla erityisesti merentutkimus. Nämä osaamisalueet tekivät EG&G:stä suositun öljytankkerisatamien suunnittelijan eri puolilla maailmaa.
Ronald Reaganin presidenttikaudella EG&G:n ydinaseosaaminen sai käyttöä ”Tähtien sodaksi” kutsutussa SDI-ohjelmassa, vaikka yhtiön silloinen johtaja Bernard O’Keefe oli henkilökohtaisesti muun muassa neutronipommin kehittämistä vastaan. Yhtiön tulos kuitenkin lähes kaksinkertaistui SDI-ohjelman ansiosta, ja yhtiö pääsi mukaan myös Nasan avaruussukkulaohjelmaan.
George Bushin presidenttikaudella EG&G kärsi ydinkokeiden vähenemisestä Neuvostoliiton romahdettua ja kylmän sodan päätyttyä. Se eteni yritysostoin monille uusille siviilitekniikan alueille, kuten optoelektroniikkaan, sensoritekniikkaan ja lääketieteen diagnostiikkaan, johon se pääsi mukaan ostamalla turkulaisen Wallac Oy:n. 1990-luvun puolivälissä EG&G luopui kokonaan ydintekniikkaan liittyvästä liiketoiminnastaan. Se alkoi toisaalta olla maailman johtavia yrityksiä myös turvatarkastus- ja räjähteiden etsintäteknologiassa, joilla se pääsi muun muassa Yhdysvaltojen siviili-ilmailuhallinnon (FAA) suosioon.
Vuonna 1998 yhtiön johtoon noussut Gregory Summe keskitti EG&G:n toiminnan viidelle strategiselle liiketoiminta-alueelle: Life Sciences, Instruments, Engineered Products, Optoelectronics ja Technical Services. Se luopui monista toimialoistaan mutta teki toisaalta historiansa siihen asti suurimman yrityskaupan ostamalla lääketieteen erikoisvalaisimiin erikoistuneen Lumen Technologies -yhtiön.
Historia > Fuusioituminen 1999

Vuonna 1999 EG&G:n siviilitekniikkaan yhdistettiin Perkin-Elmerin analytiikkainstrumenttien liiketoiminta, ja näistä muodostettiin uusi PerkinElmer-niminen yhtiö. EG&G:n puolustustekniikan osti URS Corporation, ja Perkin-Elmerin jäljelle jäänyt Life Sciences -ryhmä jatkoi vanhaa yhtiötä uudella nimellä PE Corporation, josta sitten vuonna 2000 muodostettiin erilliset pörssiyhtiöt Applera Corporation ja Applied Biosystems Group.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta PerkinElmer Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: en:PerkinElmer & en:EG&G
Hubble-teleskoopin hiontaa Perkin-Elmer-yhtiössä 1979.
EG&G:n valmistamalla rapatronisella kameralla otettu kuva ydinräjäytyksestä Nevadassa 1953. Valotusaika 1/10 000 sekuntia.
EG&G-yhtiön johtaja Herbert Grier ydinkokeen laukaisupöydän ääressä 1957.
Käännös suomeksi
Peter Parrott

| Peter Parrott> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Peter Gordon Parrott
Syntynyt: 27. toukokuuta 1936 (ikä 88)
Kansalaisuus:   Australia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1959–1960
Peter Gordon Parrott (s. 27. toukokuuta 1936) on australialainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä. Hän kuului Australian joukkueeseen Squaw Valleyn talviolympialaisissa 1960. Parrott edusti Australiaa myös vuoden 1962 MM-kilpailujen B-sarjassa.
Petri Varis -palkinto

Petri Varis -palkinto on Suomen Jääkiekkoliiton vuosittain jakama palkinto, joka annetaan Mestiksen parhaalla tulokkaalle. Palkinto on myönnetty kaudesta 1988–1989 alkaen ja ensimmäinen palkinnon saaja oli Karhu-Kissojen Petri Varis. Syksyllä 2010 palkinto nimettiin Petri Variksen mukaan.
Jotta pelaaja voidaan lukea tulokkaaksi, hänen on täytettävä kolme ehtoa:
Pelaajan on oltava alle 22-vuotias eli ollut edelliskaudella edustuskelpoinen juniorisarjoissa.
Pelaaja on pelannut SM-Liigaa tai Mestistä enintään 15 ottelua aiempien kausien aikana yhteensä
Pelaaja on jonkun Mestis-joukkueen kokoonpanossa kauden päättyessä.
Ennen kevättä 2011 pelaajalla ei saanut olla yhtäkään SM-liigaottelua pelattuna aiemmilta kausilta ja pelaajan oli oltava suomalainen.
Vuoden tulokkaan palkinnon valinta suoritetaan siten, että kunkin joukkueen valmentaja nimeää omasta joukkueestaan yhden ehdokkaansa vuoden tulokkaaksi. Jääkiekkoliitto valitsee näistä sitten kolme lopullista ehdokasta, joista yksi valitaan ja julkistetaan Mestiksen päätösgaalaristeilyllä.
Palkinnon saajat

| Kausi | Pelaaja | Pelipaikka | Joukkue |
| --- | --- | --- | --- |
| 1987–1988 |  Petri Varis | hyökkääjä | Karhu-Kissat |
| 1988–1989 |  Sami Nuutinen | puolustaja | Kiekko-Espoo |
| 1989–1990 |  Arto Vuoti | hyökkääjä | TuTo |
| 1990–1991 |  Rami Koivisto | hyökkääjä | Vantaa HT |
| 1991–1992 |  Iiro Itämies | maalivahti | Kärpät |
| 1992–1993 |  Jussi Markkanen | maalivahti | SaiPa |
| 1993–1994 |  Joonas Jääskeläinen | hyökkääjä | Karhu-Kissat |
| 1994–1995 |  Jukka Laamanen | puolustaja | SaPKo |
| 1995–1996 |  Janne Salpa | hyökkääjä | Kärpät |
| 1996–1997 |  Antti Virtanen | hyökkääjä | TuTo |
| 1997–1998 |  Samuli Peltosara | maalivahti | Hermes |
| 1998–1999 |  Ville Vahalahti | hyökkääjä | TuTo |
| 1999–2000 |  Tuomo Jääskeläinen | hyökkääjä | Diskos |
| 2000–2001 |  Hermanni Vidman | hyökkääjä | Sport |
| 2001–2002 |  Ilari Filppula | hyökkääjä | Kiekko-Vantaa |
| 2002–2003 |  Ossi Louhivaara | hyökkääjä | KooKoo |
| 2003–2004 |  Miika Wiikman | maalivahti | Hermes |
| 2004–2005 |  Timo Salo | hyökkääjä | TuTo |
| 2005–2006 |  Janne Kurikka | maalivahti | FPS |
| 2006–2007 |  Antti Erkinjuntti | hyökkääjä | Hokki |
| 2007–2008 |  Henri Kivioja | hyökkääjä | Kiekko-Vantaa |
| 2008–2009 |  Samuli Kivimäki | hyökkääjä | Sport |
| 2009–2010 |  Jesper Piitulainen | hyökkääjä | SaPKo |
| 2010–2011 |  Tommi Taimi | puolustaja | Sport |
| 2011–2012 |  Samuli Virkkunen | hyökkääjä | Sport |
| 2012–2013 |  Mika Partanen | hyökkääjä | Jukurit |
| 2013–2014 |  Timo Hiltunen | hyökkääjä | Hokki |
| 2014–2015 |  Kaapo Kähkönen | maalivahti | TuTo |
| 2015–2016 |  Sameli Ventelä | puolustaja | SaPKo |
| 2016–2017 |  Lauri Huhdanpää | hyökkääjä | Jokipojat |
| 2017–2018 |  Matias Lainio | hyökkääjä | SaPKo |
| 2018–2019 |  Kristian Tanus | hyökkääjä | LeKi |
| 2019–2020 |  Eetu Paasovaara | hyökkääjä | Hermes |
| 2020–2021 |  Eetu Peltola | puolustaja | K-Vantaa |
| 2021–2022 |  Jani Nyman | hyökkääjä | Koovee |
| 2022–2023 |  Aleksi Antti-Roiko | hyökkääjä | Hermes |
Pertti Seppälä

Pertti Tapani Seppälä (s. 23. lokakuuta 1951 Viitasaari) on suomalainen sinologi, kirjailija, suomentaja, luennoitsija, antikvaarinen kirjakauppias ja kustantaja.
Henkilöhistoria

Seppälä syntyi Viitasaarella, vietti lapsuutensa Helsingissä, Espoossa ja Porissa. Hän tuli ylioppilaaksi Lauttasaaren yhteiskoulusta 1971 ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1977. Hän opiskeli siellä myös kiinan kieltä 1974–1977 ja jatkoi kiinan kielen ja kirjallisuuden opintoja Pekingissä 1977–1978 (Beijing yuyan xueyuan eli Pekingin kieli-instituutti) ja Shanghaissa 1978–1980 (Fudan daxue eli Fudanin yliopisto). Hän opiskeli Pekingin kieli-instituutissa lähinnä kiinan kieltä, Fudanin yliopistossa Kiinan klassista ja modernia kirjallisuutta.
Rabindranath Tagoren innoittamana hän opiskeli Helsingissä bengalin kieltä vuosina 1991–1993. Seppälä on opiskellut myös muinaisegyptiä ja japania. Vuodesta 2015 lähtien hän on opiskellut Helsingin kesäyliopistossa, avoimessa yliopistossa ja työväenopistossa espanjaa, latinaa, klassista kreikkaa ja portugalia ja italiaa.
Suomi–Kiina-seuran Kiina sanoin ja kuvin -lehden päätoimittajana Seppälä työskenteli 1982–1985. Seppälä perusti vanhoja kirjoja myyvän antikvaarisen kirjakaupan, Antikvariaatti Syvän unen, 1988 veljensä Matti Seppälän kanssa, samoin Memfis Books -kustantamon 2001. Antikvariaatti Syvä uni lopetti toimintansa kivijalkakauppana Fredrikinkatu 55:ssä kesäkuun lopussa 2015. Sittemmin liike on toiminut netissä osana antikvaarista sivustoa www.antikvaari.fi.
Seppälä on toiminut tuntiopettajana Helsingin yliopistossa sekä kirjallisuuskriitikkona. Hän on käsikirjoittanut ja ohjannut radiodokumentteja Yleisradiolle. Seppälä kävi Ylen järjestämän freelancer-kurssin 1976. Radio Yle 1:n Radioateljeelle hän käsikirjoitti ja ohjasi vuosina 1986–2016  noin 40 tunnin mittaista radiodokumenttia ja featurea. Radio Yle 1:n Kolmannen maailman puheenvuoroihin Seppälä teki lähes 20 radioesseetä, joista useimmissa kritisoitiin vahvasti Kiinan diktatuuria. Radioateljeen toiminta Ylessä loppui vuonna 2017. Seppälä käsikirjoitti vielä yhden ohjelman sen nykyiselle jatkajalle, Radio Yle 1:n Radiogallerialle.
Seppälä on toiminut koko ajan kirjailijana ja suomentajana. Suomennoksensa hän on tehnyt valtaosin kiinan kielestä.
Kirjallinen tuotanto > Teokset

Kiinalainen kalligrafia, Taideteollisuusmuseo 1985
Otavan kirjallisuustieto, Otava 1990. Toimittaneet Risto Rantala ja Kaarina Turtia. (Nyky-Kiinan kirjallisuutta koskevat hakusanat.)
Kiinan kulttuuri, Otava 1990 (Tauno-Olavi Huotarin kanssa), 5. painos 2005 (Alan 600-sivuinen perusteos suomen kielellä.)
Omia aikojani & Wang Wein runoja, Basam Books 1995 (Seppälän omien runojen kokoelma, lisäksi suomennoksia.)
Ai Weiwei @Helsinki, Helsinki 2015. Pusa, Erja ja Harni, Heli (toim.). HAM, Helsingin taidemuseo. (Artikkeli Modernin taiteen vaiheita Kiinassa)
Kirjallinen tuotanto > Suomennoksia

Kiinalaista viisautta, WSOY 1984 (Sananlaskuja ja aforismeja.)
Lohikäärmeitä ja kuolemattomia, WSOY 1986 (Kiinalaisia myyttisiä tarinoita.)
Sana ja ruokokynä. Ulkoeurooppalaisen kirjallisuuden antologia, Weilin & Göös 1988 (Kiina-osuuden suomennokset.)
Itämaisen elämänviisauden kirja, WSOY 1994, (Kiina-suomennokset, toimittaja)
Hanshan: Kylmä vuori, Basam Books 1997, 2. painos 2011 (Erakkorunoja Tang-kauden 700-luvulta.)
Villilintuja, Memfis Books 2001 (Rabindranath Tagoren aforismeja ja proosarunoja.)
Kiinalaista elämänviisautta, Memfis Books 2006 (Sananlaskuja, aforismeja ja runoja.)
Näkymä valtamerelle. Hai Zi, Basam Books 2012 (Nykykiinalaista runoutta.)
Puhun peilille kiinaa. Bei Dao, Basam Books 2013 (Nykykiinalaista runoutta.)
Vuorten sini. Wang Wein valitut runot, Basam Books 2015 (Klassikkorunoja Tang-dynastian 700-luvulta.)
Vaeltavat pilvet. Kiinalaisia erakkorunoja. Basam Books 2021. (Klassikkorunoja noin tuhannen vuoden ajalta 350-1350.)
Lisäksi Seppälä on tehnyt lukuisia suomennoksia kiinan kielestä Radio Yle 1:n Radioateljeelle tehtyihin tunnin pituisiin dokumentteihin: runoilijoista muun muassa Meng Haoran (Tang-dynastia), Wei Yingwu (Tang-dynastia), Jia Dao (Tang-dynastia), Lu You (Song-dynastia), Shiwu (Yuan-dynastia), Guo Moruo (1920-luku), Bing Xin (1920-luku), Dai Wangshu (1930–1940-luvut), Gu Cheng (1970–1980 -luvut), Yu Di (1980-luku) Hän on suomentanut myös japanilaiselta Enniniltä (Tang-dynastian 800-luku); myyttisiä kiinalaisia tarinoita klassisen kauden Kiinasta; suomennoksia Ai Weiwein kriittisestä proosasta; taolaista filosofiaa Yang Zhun (200 eaa.) mukaan; klassisia seksologisia tekstejä 200-luvulta jaa.[lähde? ]
Pertti Sveholm

| Pertti Sveholm |
| --- | --- |
 Pertti Sveholm lokakuussa 2011
Henkilötiedot
Koko nimi:  Pertti Edvin Sveholm
Syntynyt: 2. joulukuuta 1953 (ikä 70) Oulu
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja
Puoliso:  Sari Havas  (vih. 1993; ero 2007)
Lapset:  3; mukaan lukien Pihla Penttinen, Asta Sveholm
Näyttelijä
Aktiivisena:  1980–
Merkittävät roolit:  Klassikko   Tummien perhosten koti
Palkinnot
  Parhaan miessivuosan Jussi  2002 Klassikko  2009 Tummien perhosten koti  
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Pertti Edvin Sveholm (s. 2. joulukuuta 1953 Oulu) on suomalainen näyttelijä sekä teatteri- ja oopperaohjaaja. Hän on työskennellyt muun muassa Ryhmäteatterissa sekä Oulun ja Helsingin Kaupunginteattereissa.
Ura

Sveholm on ollut mukana yhteensä yli sadassa elokuvassa ja televisio-ohjelmassa. Televisiosta hänet muistetaan muun muassa 1980-luvun viihdesarjasta Tabu. Sen jälkeen hän on esiintynyt muun muassa sarjoissa Tahdon asia, Helppo elämä ja Tehdas. Sveholm on vastaanottanut Jussi-palkinnon parhaasta miessivuosasta kahdesti. Vuonna 2002 hänet palkittiin roolityöstään elokuvassa Klassikko ja vuonna 2009 elokuvassa Tummien perhosten koti.
Näyttelijäntyönsä ohella Sveholm on tehnyt ohjauksia Helsingin, Oulun, Seinäjoen ja Turun kaupunginteattereihin, Ryhmäteatteriin, Uuteen Iloiseen Teatteriin ja Suomen Kansallisoopperaan. Hän on ohjannut myös kahden uuden oopperateoksen kantaesitykset, vuonna 2010 Jari Järvelän Makuukamarioopperan ja vuonna 2012 Mika Waltarin Gabriel, tule takaisin.
Yksityiselämä

Sveholm oli avioliitossa näyttelijä Sari Havaksen kanssa vuosina 1993–2007 ja heillä on kaksi lasta, joista vuonna 1994 syntynyt Asta Sveholm on näyttelijä. Myös näyttelijä Pihla Penttinen on Sveholmin tytär.
Valikoitu filmografia

Hobitit (1993) - Samvais Gamgi
Klassikko (2001)
Tummien perhosten koti (2008)
Potsdamin vanha raatihuone

Potsdamin vanha raatihuone.
Potsdamin vanha raatihuone (saks. Altes Rathaus) on rakennus Potsdamin kaupungissa, Saksassa. Se sijaitsee Potsdamin vanhan kauppatorin (Alte Markt) itäisellä laidalla. Raatihuone on rakennettu vuosina 1753–1755, ja sen suunnittelusta on vastannut hollantilainen arkkitehti Johann Boumann.
Toimeksiantajana oli Preussin kuningas Fredrik II Suuri. Rakennuksen esikuvana on ollut italialainen arkkitehtuuri. Rakennuksen karaktäärisimpiä osia on sen pyöreä torni, jonka huipulla on kullattu maapallo.
Pessenin ruuhi

Pessenin ruuhi
Pessenin ruuhi on vanhin ajoitettu ruuhi, joka on valmistettu mesoliittisella kivikaudella. Radiohiiliajoitus sijoittaa sen 8040–7510 eaa. Ruuhta säilytetään Drentsin museossa Assenin kaupungissa Hollannissa.
Tiedot

Ruuhi on valmistettu yhdestä mäntyisestä  tukista kirveellä kovertamalla.
Ruuhen pituus on 2,98 metriä ja se on 44 senttimetriä leveä. Työstön jäljet näkyvät vieläkin ja viittaavat piikivisen kirveen tai sarvitaltan käyttöön.
Huomioita

Osa tutkijoista on epäillyt ruuhen vesikelpoisuutta. Vaihtoehtoisesti on sitä ajateltu eläinten 
syöttökaukaloksi, vaikka karjanhoitoa ei ajoitukseen mukaan vielä harjoitettu Euroopassa. Vuonna 2011 ruuhesta valmistettiin replika, jolla melottiin onnistuneesti. Koska vesilinja oli korkealla, on meloja saattanut olla kevyt. Ruuhen tyyppi 
muistuttaa muita lähialueiden kivikautisia ruuhia.
Historia

Ruuhi löydettiin vuonna 1955 hollantilaisen moottoritien A28 rakentamisen yhteydessä. Hoogeveenin soilla, Pessen kylän lähellä, pohjustustyö vaati suoturpeen poistamista. Noin 2 metrin syvyydessä kaivinkone osui puunrunkoon, joka osoittautui sittemmin ruuheksi. Paikallinen viljelijä Hendrik Wanders huomasi tukin, korjasi sen talteen ja lahjoitti sen Groningenin yliopistolle. Ruuhi pakastekuivattiin ja sijoitettiin Drentsin museoon.
Ruuhi Drentsin museossa 2019.
Käännös suomeksi
Ploganes

| Ploganes |
| --- | --- |
 Ploganes
 Koordinaatit: 60°15′56″N, 6°00′39″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Kvam
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,9 km²
Väkiluku (2023):  392
 – Väestötiheys:  436,6 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ploganes on taajama Kvamin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,9 neliökilometriä ja asukasluku 392 vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ploganes Wikimedia Commonsissa
Pii3 Orionis

| p3 Orionis |
| --- | --- |

Bayerin designaatio:  Pii3 Orionis, &pii;3 Orionis, Pi3 Ori
Flamsteedin designaatio:  1 Ori
HR-designaatio:  HR 1543
HD-designaatio:  HD 30652
Muut designaatiot:  Tabit, Gl 178,  BD +06°762,  LTT 11517, GCTP 1077.00, SAO 112106, FK5 1134, HIP 22449.
Fyysiset ominaisuudet
Näennäinen kirkkaus:  3,60 mv
Absoluuttinen kirkkaus:  3,66 Mv
Valovoima:  3 aurinkoa
Spektriluokka:  F6 V
Väri-indeksi:  B-V 0,45  U-B -0,01
Lämpötila:  6674 K
Massa:  1,3 M☉
Säde:  1,3 R☉
Muuttujatyyppi:  Luultavasti
Pyörimisnopeus:  ?
Metallipitoisuus:  20-150%
Ikä:  ?
Astrometriset ominaisuudet
Tähdistö:  Orion
Rektaskensio (J2000):  04h 49m 50.4s
Deklinaatio (J2000):  +06° 57′ 41″
Etäisyys:  26,30±0,01 valovuotta eli   8,06±0,01 parsekia
Parallaksi:  124,13 ±0,87 mas
Säteisnopeus:  24,3 km/s
Ominaisliike:  RA:463,44  dekl:11,62 mas/v
 Näkyy leveysasteiden 90° N  ja 84° S välillä. 
Pii3 Orionis (π3 Orionis, π3 Ori) on kellanvalkea pääsarjan tähti Orionin tähtikuviossa.
Aiheesta muualla

Pi3 Orionis at Solstation.com
| --- | --- |
Tähdet:  Rigel, Betelgeuse, Bellatrix, Alnilam, Alnitak, Saiph, Mintaka, ι Ori, π3 Ori, η Ori, λ Ori A, τ Ori, π4 Ori, π5 Ori, σ Ori A, ο2 Ori, φ2 Ori, μ Ori, 29 Ori, 32 Ori, ζ Ori B, π2 Ori, φ1 Ori, χ1 Ori, ν Ori, ξ Ori, ρ Ori, π6 Ori, ω Ori, 42 Ori, ψ Ori, υ Ori, π1 Ori, χ2 Ori, 11 Ori, ο1 Ori, 31 Ori, o Ori, 56 Ori, 49 Ori, 15 Ori, 25 Ori, 51 Ori, 69 Ori, θ1 A Ori, θ2 Ori, 23 Ori, 74 Ori, 27 Ori, θ1 C Ori, 64 Ori, 6 Ori, 71 Ori, 60 Ori, 45 Ori, 52 Ori, 38 Ori, 5 Ori, 14 Ori, 21 Ori, 72 Ori, VV Ori, 55 Ori, 75 Ori, U Ori, 16 Ori, 73 Ori, 33 Ori, 18 Ori, 35 Ori, λ Ori B, 66 Ori, 63 Ori, 68 Ori, 59 Ori, 57 Ori, W Ori, 13 Ori, CK Ori, BL Ori, σ Ori, θ1 D Ori, δ Ori B, 23 Ori, θ1 B Ori, σ Ori C
Eksoplaneetat:
Ploaghe

| Ploaghe (Piàghe) |
| --- | --- |

 Sijainti Sassarin maakunnassa
 Ploaghe
 Koordinaatit: 40.664°0′0″N, 8.745°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Sassari
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  96,27 km²
Korkeus:  427 m
Väkiluku:  4 538
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  07017
Suuntanumero(t):    079
Rekisterikilpi:  SS
 
 http://www.comune.ploaghe.ss.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ploaghe (sardiksi Piàghe) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Sassarin maakunnassa. Kunnassa on arviolta 4 538 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 96,27 neliökilometriä. Se sijaitsee 427 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.