stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
András Kállay-Saunders

| András Kállay-Saunders |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. tammikuuta 1985 (ikä 39)
Ammatti:  laulaja, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Kállay Saunders, Kállay-Saunders
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2010-
Tyylilajit:  R&B, pop, soul
Levy-yhtiöt:  Today Is Vintage
Aiheesta muualla
www.kallaysaundersandras.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
András Kállay-Saunders (s. 28. tammikuuta 1985) on unkarilais-yhdysvaltalainen laulaja-tuottaja, joka edusti Unkaria Eurovision laulukilpailussa 2014 kappaleella ”Running”. Hän esiintyi ensimmäisessä semifinaalissa ja pääsi siitä finaaliin. Hän sijoittui kilpailun finaalissa viidenneksi. Kállay-Saunders on unkarilaisen äidin ja yhdysvaltalaisen isän lapsi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta András Kállay-Saunders Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:András Kállay-Saunders
Käännös suomeksi
Etelä-Afrikan unioni

Varhaishistoria
(–1652)
Siirtomaakausi
(1652–1880)
Ensimmäinen buurisota
(1880–1881)
Toinen buurisota
(1899–1902)
Etelä-Afrikan unioni
(1910–1962)
Apartheid
(1948–1991)
Apartheid-järjestelmän purkaminen
(1990–1994)
Etelä-Afrikka apartheidin jälkeen
(1994–)
Etelä-Afrikan unioni (engl. Union of South Africa, holl. Unie van Zuid-Afrika, afrikaansiksi Unie van Suid-Afrika) oli nykyisen Etelä-Afrikan tasavallan edeltäjä, joka syntyi 31. toukokuuta 1910 neljän Britannian siirtomaan (Kapmaan, Natalin, Transvaalin ja Oranjen) yhdistyessä uudeksi itsehallinnolliseksi liittovaltioksi. Sen ensimmäinen pääministeri oli Louis Botha.
Poliittinen kehitys > Apartheid

Uudelleen yhdistynyt Kansallispuolue (nimellä Herenigde Nasionale Party) lähti kampanjoimaan vuoden 1948 vaaleihin uuden apartheidiksi kutsumansa politiikan puolesta. Se ajoi rotujen välisten avioliittojen kieltämistä ja maassa olevien intialaisten välitöntä kotiuttamista Intiaan Etelä-Afrikalle "vieraina elementteinä". Kansallispuolue lupasi myös turvata "valkoisten työläisten edut ja työmahdollisuudet valkoisten alueilla", ja sen vaalikampanjassa käytettiin sellaisia iskulauseita kuin "Swart gewar" (musta vaara) ja "Die kaffer op sy plek" (Kafferi sinne minne kuuluukin). Puolue sai vaaleissa parlamenttiin enemmistön, vaikka saikin alle puolet annetuista äänistä, ja muodosti hallituksen Daniel François Malanin johdolla.
Kansallispuolueen tiukka apartheid-politiikka lisäsi sen suosiota, ja se voitti sekä vuoden 1953 että vuoden 1958 uusintavaalit ja saavutti molemmilla kerroilla entistä suuremman enemmistön parlamentissa. Malanin siirryttyä eläkkeelle vuonna 1954 valtaan nousi Johannes Strijdom. Hänen kuoltuaan vuonna 1958 uudeksi pääministeriksi nousi hollantilaissyntyinen entinen alkuasukasasioiden ministeri Hendrik Verwoerd, joka oli yksi apartheid-järjestelmän pääarkkitehdeistä. Kansallispuolueen menestys ajoi myös pääoppositiopuolueen United Partyn tiukemman rotuerottelupolitiikan taakse, ja ainoastaan siitä eronnut Progressive Federal Party vastusti apartheid-politiikkaa avoimesti. Vuoden 1961 vaaleissa Kansallispuolue sai 105 paikkaa, United Party 45 ja Progressive Federal Party vain yhden.
Etelä-Afrikan unioni muutettiin tasavallaksi kansanäänestyksellä vuonna 1960 sen jälkeen kun suurin osa valkoisista äänestäjistä oli kannattanut pääministeri Hendrik Verwoerdin ehdotusta. Pian maa erosi myös Kansainyhteisöstä. Päätöksen taustalla oli valkoisten eteläafrikkalaisten, lähinnä afrikaanereiden, kasvava ärtymys apartheid-järjestelmän kansainvälisestä tuomitsemisesta ja erityisesti Kansainyhteisön uusien aasialaisten ja afrikkalaisten jäsenmaiden kritiikistä.
Talous

Etelä-Afrikan talouden tukijalka oli koko 1900-luvun ajan kaivannaisteollisuus. Vuonna 1910 kulta muodosti 80 prosenttia maan kokonaisviennistä. uusia merkittäviä kultaesiintymiä löydettiin 1930-luvulla Witwatersrandin länsiosista, Vaaljoen alueelta ja Oranjen vapaavaltiosta. Kullan ja muiden mineraalien vientitulot ja investoinnit kaivostoimintaan olivat Etelä-Afrikan taloudellisen kehityksen kulmakiviä. Kaivosteollisuuden kasvu myös loi tarpeen laajamittaiselle palkkatyövoiman hyödyntämiselle ja johti maan maatalouden kapitalisoitumiseen.
Maatalouden kaupallistaminen aiheutti itsenäisten mustien maanviljelijöiden katoamisen, mutta samalla vaikeutti myös buuripienviljelijöiden asemaa. Vuonna 1913 säädetty maalaki kielsi afrikkalaisia ostamasta tai vuokraamasta maata valkoisilta ja rajoitti afrikkalaisten mahdollisuuden omistaa viljelymaata 8 prosenttia maan pinta-alasta (vuonna 1936 alue kasvoi 13 prosenttia). Afrikkalaisten hallintaan jääneet elinkelvottomat reservaatit muodostivat halvan työvoiman reservin maan kaivosteollisuudelle.
Maan teollisuustuotanto alkoi kasvaa ensimmäisen maailmansodan aikana, jolloin tuontitavaroiden puute loi tarpeen paikallisen teollisuuden kehittämiseen. 1930-luvulla valtio tuki voimakkaasti teollistumista, ja teollisen tuotannon osuus maan bruttokansantuotteesta nousi 1970-luvulle saakka. Etelä-Afrikan teollisuustuotanto suuntautui pääasiassa kotimaiseen tarpeeseen.
Etelä-Afrikan vaakuna 1932–2000.
Antti Nikkilä

| Antti Nikkilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Antti Tapio Nikkilä
Syntynyt: 25. elokuuta 1978 (ikä 46) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Lempinimi:  Zeus, Kangasalan jätti
Pituus:  210 cm
Paino:  115 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1999–2003:  Valparaiso Crusaders
Seurajoukkueet
1995–1996 1997–1999 2003–2004 2004–2005 2004–2005 2005–2006 2006–2007 2007–2008 2008–2009 2009–2010 2010 2010–2014 2015–2016:  Tampereen Pyrintö Pyrbasket Aris Thessaloniki BC Ionikos BCM Gravelines Juvecaserta Basket ČEZ Nymburk Dinamo Basket Sassari Tampereen Pyrintö CB Girona Mitteldeutscher BC Tampereen Pyrintö BC Nokia
Maajoukkueet
1997–2014:   Suomi
Ottelut (pisteet):  142 (695)
Valmennusura
2020– 2020–2021 2020–2021 2021–:  Tampereen Pyrintö (apuv.) Pyrintö Akatemia A Pyrintö Akatemia B Tampereen Pyrintö (naiset)
Aiheesta muualla
FIBA
Antti Tapio Nikkilä (s. 25. elokuuta 1978 Tampere) on suomalainen koripallovalmentaja ja kilpauransa päättänyt koripalloilija. Sentterinä pelannut 210-senttinen Nikkilä pelasi kotimaansa lisäksi Yhdysvaltain yliopistosarjassa sekä Kreikan, Ranskan, Italian, Tšekin ja Espanjan sarjoissa voittaen lukuisia pokaaleja. Suomessa Nikkilä edusti pääasiassa kasvattajaseuraansa Tampereen Pyrintöä, minä aikana seura muun muassa voitti kaksi Suomen mestaruutta ja yhden Suomen cupin mestaruuden. Nikkilä valittiin Korisliigan vuoden pelaajaksi vuonna 2009 ja SM-koriksen vuoden tulokkaaksi vuonna 1998. Pyrintö on nostanut Nikkilän pelipaidan areenansa kattoon.
Nikkilä edusti pitkään Suomen miesten maajoukkuetta ja kuului sen kokoonpanoon muun muassa vuosien 2011 ja 2013 EM-kilpailuissa. Vuonna 2011 Nikkilä kuului Suomen ensimmäisen Pohjoismaiden mestaruuden 28 vuoteen voittaneeseen joukkueeseen.
Pelaajaura > Maajoukkue

Nikkilä pelasi Suomen alle 18-vuotiaiden maajoukkueessa kuusi ja alle 22-vuotiaiden maajoukkueessa 14 ottelua. Haastajamaajoukkueessa hän pelasi vuoden 1999 universiadeissa. Miesten maajoukkueessa Nikkilän ensimmäinen ottelu oli 28. joulukuuta 1997 Latviaa vastaan. Hän teki debyyttiottelussaan 12 minuutissa kahdeksan pistettä ja otti yhdeksän levypalloa. Seuraavan kerran Nikkilä pelasi miesten maaotteluita vuoden 2000 PM-kilpailuissa kirjauttaen neljässä ottelussa kolme tupla-tuplaa. Vuonna 2001 hän pelasi vaihtopelaajana EM-karsinnoissa. 29. kesäkuuta 2002 Nikkilä teki miesten maajoukkueen piste-ennätyksensä (21) valmistavassa maaottelussa Viroa vastaan ja pelasi jälleen Pohjoismaiden-mestaruusturnauksessa.
Vuosina 2005–2007 Nikkilä kuului maajoukkuen kokoonpanoon B-divisioonan EM-karsinnoissa ja vuonna 2006 jälleen PM-kilpailuissa. Vuoden 2007 karsinnoissa Suomi eteni loppuotteluihin Romaniaa vastaan ja voitti otteluparin nousten A-divisioonaan. Vuoden 2008 A-divisioonan EM-karsinnoissa Nikkilä pelasi hajaminuutteja. Vuoden 2009 A-divisioonan lisäkarsinnoissa ja vuoden 2010 EM-karsinnoissa hänen peliminuuttimääränsä nousivat kaksinumeroisiksi.
Heinäkuussa 2011 Nikkilä voitti Suomen kokoonpanossa maan ensimmäisen Pohjoismaiden-mestaruuden 28 vuoteen. Elokuussa hänen roolinsa jäi pieneksi A-divisioonan EM-lisäkarsinnassa, jossa Suomi kohtasi Portugalin ja Unkarin ja selvisi voittajana ensimmäiseen EM-lopputurnaukseensa 16 vuoteen. Nikkilä valittiin Suomen kokoonpanoon Liettuan EM-lopputurnaukseen jossa pääsi pienillä minuuteilla pisteille lähes jokaisessa pelaamassaan ottelussa. Suomen alkulohkossa joukkueet pelasivat ristiin, ja Suomi eteni jatkolohkoon mutta karsiutui lopulta pudotuspelivaiheesta.
Vuonna 2012 Nikkilä pelasi hajaminuutteja EM-karsinnoissa. Vuonna 2013 hänet nimettiin jälleen Suomen EM-lopputurnauskokoonpanoon Slovenian kisoihin, missä hän pelasi jälleen hajaminuutteja. Ennakkoon kovaksi arvioidussa alkulohkossaan Suomi hävisi viidestä ottelustaan vain yhden mutta karsiutui jälleen jatkolohkovaiheessa. Viimeiset maaottelunsa Nikkilä pelasi elokuussa 2014.
Yhteensä Nikkilä pelasi Suomen miesten maajoukkueessa 142 maaottelua ja teki niissä 695 pistettä, 4,9 ottelua kohden. Hän on pelattujen maaotteluiden määrällä mitattuna 20 ja tehtyjen pisteiden määrällä mitattuna 40 parhaan joukossa. Levypallomäärällään 437 Nikkilä on miesten maajoukkueen kaikkien aikojen tilastoissa seitsemäntenä ja tupla-tuplissa (5 kpl) kuudentena.
Valmennusura

Nikkilä aloitti valmentajana Pyrinnön juniorijoukkueissa ja muun muassa johti pitkien junioripelaajien erityistä harjoitteluryhmää. Hän valmistui Suomen Koripalloliiton HKVT-valmentajatutkinta-ohjelmasta vuonna 2020. Kauden 2020–2021 Nikkilä aloitti Pyrinnön M1DA- ja M1DB-kehitysjoukkueiden päävalmentajana sekä Korisliigassa miesten edustusjoukkueen apuvalmentajana. Tammikuussa 2021 hän siirtyi loppukaudeksi miesten divisioonajoukkueiden parista korkeimmalla sarjatasolla pelanneen Pyrinnön naisten edustusjoukkueen päävalmentajaksi.
Saavutuksia

Lähteet:
| --- | --- |
 Henkilökohtaiset saavutukset Korisliigan vuoden pelaaja 2009  SM-koriksen vuoden tulokas 1998  Pyrintö nostanut pelipaidan #8 kattoon :  Joukkuesaavutukset EM-kilpailut: yhdeksäs 2011 ja 2013  Pohjoismaiden mestaruus 2011  Suomen mestaruus 2011 ja 2014 SM-pronssia 2009 ja 2016  Tšekin mestaruus 2007  Kreikan cup 2004  Ranskan cup 2005  Tšekin cup 2007  Suomen cup 2013 Suomen cup-hopeaa 2011  Baltian liigan neljäs sija 2014
Pelityyli

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | He just hit the brick wall (Hän törmäsi juuri tiiliseinään) | ” |
– Brittiläinen urheiluselostaja huippupelaaja Vasileios Spanoulisin pysähdyttyä Nikkilän puolustukseen vuoden 2013 EM-kilpailuissa.. 
Isokokoista Nikkilää käytettiin puolustuksessa usein pelotteena korin alla. Hyökkäyksessä Nikkilä asettui usein screeniin oman takamiehen hyökkäyksen tueksi. Aamulehden toimittaja arvioi Nikkilän kesällä 2014 säntilliseksi puolustajaksi ja pysyneen kokemuksensa myötä tyynenä tiukoissa paikoissa. Sama toimittaja piti apupuolustamista ja screenejä Nikkilän erikoisalana. Hyökkäyksessä Nikkilä tunnettiin klassisesta hook-heitostaan (skyhook).
Yksityiselämä

Nikkilän perheeseen kuuluvat Tiia-vaimo ja lapset Alina sekä kaksoset Akseli ja Alisa. Perhe asuu Suoramalla.
Nikkilä ja hänen vaimonsa Tiia toimivat kiinteistönvälitysalalla Sp-Koti-ketjun alla.
Antwerpenin kansainvälinen lentoasema

Antwerpenin kansainvälinen lentoasema (holl. Internationale Luchthaven Antwerpen; IATA: ANR, ICAO: EBAW), tunnetaan myös nimellä Deurnen lentoasema, on Antwerpenia palveleva lentoasema Deurnessa. Se sijaitsee viiden kilometrin päässä Antwerpenista. Sitä käytti vuonna 2016 276 311 matkustajaa.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
CityJet: Lontoo-City
TUI Airlines Belgium: Alicante, Barcelona, Málaga, Murcia, Nador Kausittainen: Ibiza, Palma de Mallorca, Split
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antwerpenin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Lentoaseman kotisivut (hollanniksi, englanniksi)
Arcade

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Arcade voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Arcade, kunta Trevison maakunnassa Italiassa
Arcade, paikkakunta Georgiassa, Yhdysvalloissa
Arcade, paikkakunta New Yorkissa, Yhdysvalloissa
Arcade, yhdysvaltalainen heavy metal -yhtye
Arcade Records, brittiläinen ja myöhemmin Alankomaissa toiminut levy-yhtiö
Arcade, Duncan Laurencen esittämä laulu, Alankomaiden edustaja Eurovision laulukilpailussa 2019
Arcade, Albert Pyunin ohjaama b-elokuva vuodelta 1993
Armoton (engl. Arcade), kuvitteellinen superrikollinen Marvel-kustantamon sarjakuvissa
Arcade, suomalainen verkkopelisivusto.
Arcade (Duncan Laurencen kappale)

|  Arcade |
| --- | --- |
 Duncan Laurence esittämässä kappaletta finaalin harjoituksissa.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Duncan Laurence
Levy-yhtiö:  Spark Records B.V.
Kesto:  3:03
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  7. maaliskuuta 2019
Säveltäjä(t):  Duncan de Moor Joel Sjöö Wouter Hardy
Sanoittaja(t):  Duncan de Moor Joel Sjöö Wouter Hardy
Euroviisutiedot
Vuosi:  2019
Maa:  Alankomaat
Kieli:  englanti
Sijoitus:  1.
Pisteet:  498
Sijoitus semifinaalissa:  1.
Pisteet semifinaalissa:  280
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Arcade on hollantilaisen laulajan Duncan Laurencen esittämä kappale, jolla hän edusti Alankomaita vuoden 2019 Eurovision laulukilpailussa. Kappale voitti lopulta koko laulukilpailun kerättyään ensin toisessa semifinaalissa 280 pistettä ja sen jälkeen finaalissa 498 pistettä.
Kappale on saavuttanut miljardin striimauksen rajan.
Erichsen

Erichsen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anne-Grete Strøm-Erichsen, (s. 1949), norjalainen tietokoneinsinööri ja työväenpuolueen poliitikko
Erlend Erichsen, Sersjant, norjalainen Gorgoroth-yhtyeen rumpali
Frank Ladegaard Erichsen (s. 1983), "Tanskalainen maajussi", tanskalainen maanviljelijä ja televisioesiintyjä
Freja Beha Erichsen, (s. 1987), tanskalainen malli.
Leif Erichsen (1888–1924), norjalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti
Ludvig Mylius-Erichsen (1872–1907), tanskalainen kirjailija ja Grönlannin-tutkija
Thorvald Erichsen (1868–1939) norjalainen taidemaalari.
Antwerpenin satama

Antwerpenin sataman sijainti
Antwerpenin satama (holl. Haven van Antwerpen; ransk. Port d'Anvers, LOCODE: BE ANR) on Antwerpenissa sijaitseva Belgian suurin ja kokonaisrahtimäärältään Euroopan toiseksi suurin satama. Se sijaitsee Scheldejoen alajuoksulla noin 70–80 kilometriä Pohjanmereltä sisämaahan päin alueella, jossa on vielä havaittavissa meren vuorovesivaihtelu.
Antwerpenin satamaa lentokoneesta: öljy- ja konttisataman alueita
Näkymä erääseen Antwerpenin konttisatamaan
Antwerpenin satamaa lentokoneesta: konttisatamaa
Euroopan suurimpia satamia - rahtimäärä

Kokonaisrahtimäärällään (noin 178 milj. tonnia) mitattuna Antwerpenin satama oli vuonna 2010 Euroopan 2. suurin satama Rotterdamin sataman jälkeen ja saman amerikkalaisten satamalaitosten laatiman maailmanlistan 17. suurin satama. Konttiliikenteen tilastoissa Antwerpen sijoittui maailmanlistan 14. sijalle samana vuonna. Hollantilaisen satamatilaston mukaan vuonna 2011 Antwerpen säilytti asemansa Euroopan 2. suurimpana satamana kokonaisrahtimäärän mukaan, mutta konttiliikenteessä Hampurin satama nousi 2. sijalle Antwerpenin ohi.
| Vuosi | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 1-9/ 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| kokonaisrahti (milj. t.) | 167,4 | 182,9 | 189,4 | 157,8 | 178,2 | 187,2 | 138,9 |
| konttiliikenne (kTEU) | 7 019 | 8 177 | 8 664 | 7 320 | 8 468 | 8 664 | 6 518 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Antwerpenin sataman kotisivut (englanniksi) (portofantwerp.com)
Eurostat (European Commission): Maritime ports freight and passenger statistics (englanniksi) (eurostat.ec.europa.eu)
UNCTAD Review of Maritime Transport 2011 (Ports in Chapter 4, pdf) (englanniksi) (unctad.org)
Breakdown of goods loaded/discharged since 1980 - Port of Antwerp (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (serv.be)
Antwerpenin piiritys

Kartta Antwerpenin piirityksestä.
Antwerpenin piiritys oli saksalaisten suorittama belgialaisen Antwerpenin kaupungin piiritys ja valtaus ensimmäisessä maailmansodassa.
Piirityksen kulku

Saksan armeija hyökkäsi Belgiaan aamulla 4. elokuuta 1914 kaksi päivää sen jälkeen, kun Belgian hallitus oli päättänyt olla sallimatta saksalaisten joukkojen läpikulkua Ranskaan. Koska Belgian asevoimat oli varautunut huonosti ja vähälukuinen verrattuna paremmin aseistettuun Saksan joukkoihin, niin Belgian armeijan täytyi luopua Liègen (saksalaisille 16. elokuuta) ja Namurin (saksalaisille 24. elokuuta) tukikohtien hallinnasta. Kykenemättömänä torjumaan saksalaisten massiivista hyökkäystä kuningas Albert I ohjeisti 20. elokuuta armeijan vetäytymään ”Antwerpenin linnoitukseen”. Tämä linnoitusten ja puolustusasemien sarja Antwerpenin ympärillä oli nimeltään réduit national (”kansallinen redutti”) ja sitä pidettiin valloittamattomana. ”Antwerpenin linnoitus” käsitti ulomman ja sisemmän renkaan 1800-luvulla Antwerpenin tärkeän sataman puolustukseksi rakennettuja linnoituksia kaupungin ympärillä muutaman kilometrin päässä toisistaan.
Useimmat Antwerpenin linnoitukset ja puolustusasemat olivat vanhentuneita ja tulivoimaltaan puutteellisia. Saksan armeija, joka oli paremmin aseistettu ja teknologisesti kehittyneempi, hyökkäsi Antwerpeniin 28. syyskuuta voimakkaan tykistövalmistelun jälkeen. Antwerpen piiritettiin ja ulomman renkaan linnoitukset valloitettiin yksitellen lokakuun 1. ja 4. päivän välisenä aikana. Belgialaiset sotilaat kärsivät uupumuksesta ja suuret aluemenetykset rappeuttivat moraalia.
Ratkaiseva päivä piirityksessä oli 5. lokakuuta, jolloin Saksan armeija mursi belgialaisten puolustuksen Lierin kaupungin kohdalla 20 kilometriä Antwerpenista kaakkoon ja eteni Dendermonden kaupunkiin (etelään Antwerpenista), jossa saksalaiset yrittivät ylittää Scheldejoen. Tämä Saksan armeijan pihtiliike uhkasi katkaista Belgian armeijan läntisen vetäytymistien pois Antwerpenista – itäinen ja eteläinen reitti olivat jo saksalaisten sulkemia ja pohjoisen suunnan sulki Belgian-Hollannin raja. Hollantilaiset eivät tarjonneet apuaan, koska eivät halunneet joutua osalliseksi konfliktiin, jossa pysyttelivät puolueettomina.
Belgian armeija perääntyi ennen jäämistään saarroksiin ja jätti Antwerpenin kaupungin puolustuksen omilleen. Belgialaiset joukot vetäytyivät länteen kohti rannikkoa ja onnistuivat 6. lokakuuta pysäyttämään saksalaisten etenemisen Yserjoen rannalla. Antwerpenia puolusti jäljellä olevien linnoitusten varuskunnat, joiden upseereista ja miehistöstä pakeni tuhoten aseistuksen ja ammusvarannot.selvennä
Antwerpenin pormestari, Jan De Vos, tarjosi antautumista 10. lokakuuta, kun saksalaiset olivat edellisenä päivänä valloittaneet suurimman osan ”linnoituksen” alueesta, mikä päätti kaupungin piirityksen. Antwerpenin kaupunki oli saksalaisten hallussa vuoteen 1918 saakka.
Kolmannes Belgian armeijasta, noin 40 000 sotilasta, pakeni pohjoiseen Alankomaihin. Heitä seurasi miljoonan verran siviilipakolaisia 1914. Alankomaalaiset internoivat belgialaiset pakolaiset mahdollisimman kauas Belgian rajasta välttääkseen joutumasta mukaan konfliktiin, minkä seurauksena monet pakolaisista jäivät Alankomaihin 1918 jälkeen eivätkä koskaan palanneet Belgiaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antwerpenin piiritys Wikimedia Commonsissa
Zeppeliini pommittaa Antwerpenia.
Apurímacin alue

Alue Perun kartalla
Apurímacin alue on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee maan keskiosassa, Andien vuoristossa. Suurin osa alueesta on 2 500–3 500 metrin korkeudessa.
Abancayn keskustaa
Alueen pinta-ala on 20 896 neliökilometriä ja vuoden 2017 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 405 759. Alueen pääkaupunki on Abancay.
Alueella on metsiä, järviä, kuumia lähteitä ja lumihuippuisia vuoria. Apurimac-joen jyrkkäseinäinen laakso on koskenlaskijoiden ja vaeltajien suosima matkakohde.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
PeruInfo (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Perun alueet ja niiden pääkaupungit
Amazonas: Chachapoyas
Ancash: Huaraz
Apurímac: Abancay
Arequipa: Arequipa
Ayacucho: Ayacucho
Cajamarca: Cajamarca
Callao: Callao
Cusco: Cusco
Huancavelica: Huancavelica
Huánuco: Huánuco
Ica: Ica
Junín: Huancayo
La Libertad: Trujillo
Lambayeque: Chiclayo
Lima: Huacho
Liman metropolialue: Lima
Loreto: Iquitos
Madre de Dios: Puerto Maldonado
Moquegua: Moquegua
Pasco: Cerro de Pasco
Piura: Piura
Puno: Puno
San Martín: Moyobamba
Tacna: Tacna
Tumbes: Tumbes
Ucayali: Pucallpa
Arkkitehtitoimisto Sarc

Arkkitehtitoimisto Sarc Oy (vuoteen 1998 Arkkitehtitoimisto Jan Söderlund & Co Oy) on suomalainen arkkitehtitoimisto. Yritys on toiminut nykyisellä nimellään vuodesta 1998 lähtien, ja katsoo juurensa olevan vuodessa 1965, jolloin arkkitehti Jan Söderlund perusti omaa nimeään kantaneen arkkitehtitoimiston. Nykyisin (2019) toimiston osakkaina ovat arkkitehdit Sarlotta Narjus ja Antti-Matti Siikala, joista Narjus on yhtiön toimitusjohtaja.
Toimiston yhdessä Arkkitehtiryhmä Reino Koivulan kanssa suunnittelema Uusi lastensairaala voitti vuoden 2018 arkkitehtuurin Finlandia-palkinnon.
Eugen Zabel

Eugen Zabel
Eugen Zabel (1851 Königsberg, Preussi–1924 Berliini, Saksa) oli saksalainen kirjailija, taidearvostelija, kääntäjä ja journalisti. Hän kiersi laajalti ulkomailla ja perehtyi erityisesti oloihin Venäjällä. Hän käänsi saksaksi venäläistä kirjallisuutta, kuten Fjodor Dostojevskia, Ivan Turgenevia ja Leo Tolstoita.
Nuoruudessaan Zabel kirjoitti runoutta, ja myöhemmin Berliiniin muutettuaan hän työskenteli journalistina ja kirjailijana. Hän oli muun muassa kirjoittanut romaanin Katariina Suuresta, esseitä Leo Tolstoista ja Ivan Turgenevista sekä Anton Rubinsteinin elämäkerran. Zabelilla oli läheisiä kontakteja Venäjän keisarikuntaan, jonne hän teki useita laajoja matkoja, joista hän myös kirjoitti teoksissaan.
Zabelin ja Tšaikovskin kirjeenvaihdosta on säilynyt yksi Tšaikovskin kirjoittama kirje vuodelta 1892 sekä yksi Zabelin kirjoittama kirje, jota säilytetään Tšaikovskin muistomuseossa Klinissä. Zabelin merkittävimpiin teoksiin kuuluu Anton Rubinsteinin elämäkerta Anton Rubinstein. Ein Künstlerleben vuodelta 1892, sekä kaksi kirjaa Tšaikovskista ja Rubinsteinista.
Teokset (valikoima)

Berthold Auerbach (1882)
Ivan Turgenjev (1884)
Graf A. F. von Schack (1885)
Mitternachtssonne (huvinäytelmä)
Bauernfänger (huvinäytelmä)
Manshurian halki [alkuteoksesta: Auf der sibirischen Bahn nach China. Berlin : 1904], toim. Santeri Ingman; teoksessa: Uusi Siperia : sekä lyhyt esitys Manshuriasta ja Koreasta, Söderström 1905.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eugen Zabel Wikimedia Commonsissa
Apure (osavaltio)

| Apure Estado Apure |
| --- | --- |
 Tulvatasankoa, Hato El Cedral
 Lippu
 Osavaltion sijainti Venezuelassa
Perustettu:  1901
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  San Fernando de Apure
 – Kuvernööri:  Ramon Carrizales
Pinta-ala:  76 500 km² (3.)
Väkiluku (2007):  473 900 (19.)
Symbolit:  
 – Osavaltion puu:  Licania pyrifolia
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  VE-C
 
Osavaltion internetsivut
Apure (esp. Estado Apure) on Venezuelan osavaltio. Vuonna 2011 siellä oli noin 459 000 asukasta. Osavaltion pääkaupunki on San Fernando de Apure. Se tunnetaan karjapaimenistaan, jotka osallistuivat maan itsenäisyystaisteluun 1800-luvulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apuren osavaltio Wikimedia Commonsissa
Venezuelan osavaltiot
Amazonas
Anzoátegui
Apure
Aragua
Barinas
Bolívar
Carabobo
Cojedes
Delta Amacuro
Falcón
Guárico
Lara
Liittovaltiollinen alue
Mérida
Miranda
Monagas
Nueva Esparta
Portuguesa
Pääkaupunkialue
Sucre
Táchira
Trujillo
Yaracuy
Vargas
Zulia