stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Coca-Cola-kamera

Coca-Cola-kamera on suomen kielen puhekielessä käytetty ilmaisu, jolla viitataan hyvin yksinkertaiseen kameraan, esimerkiksi Kodak Instamaticiin.
Alkuperäinen Coca-Cola-kamera oli Agfan Iso-Rapid If -kamera, joka oli jossain määrin monimutkaisempi laite kuin Kodak Instamatic. Toisin kuin viimemainitussa, siinä valotusta pystyi säätämään. Valotusaikoja löytyi kaksi erilaista, ja himmenninaukon arvoja kolme erilaista.
Nimen Coca-Cola-kamera tämä laite sai siitä, että suomalainen Coca-Colan pullottaja järjesti vuonna 1965 tai 1966 kampanjan, jossa pullonkorkkeja keräämällä saattoi saada omakseen Agfan Iso-Rapid Ifin. Keräämällä 20 pullonkorkkia ja lähettämällä niiden sisällä olleet tarrat ja maksamalla 16 markkaa postiennakkona saattoi saada itselleen tämän kameran, jonka arvo oli 44 markkaa. Kampanja onnistui hyvin, sillä kameran menekki oli 125 000 kappaletta puolen vuoden aikana.
Kamera käytti Afgan Rapid-järjestelmän filmiä, joka oli ladattu kasettiin. Negatiivin koko oli 24 × 24 mm.
Cecilie Pedersen

Cecilie Pedersen
Cecilie Pedersen (s. 14. syyskuuta 1990) on norjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Norjan maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa elokuussa 2009, juuri ennen EM-kilpailuja. EM-kisoissa hän teki alkulohkossa Islantia vastaan ottelun ainoan maalin sekä puolivälierässä Ruotsia vastaan joukkueensa kolmannen maalin (Norja voitti puolivälieräottelun maalein 3–1). Hän pelasi myös vuoden 2011 MM-kilpailuissa. Kaikkiaan hän on vuosina 2009–2013 pelannut maajoukkueessa 37 ottelua ja tehnyt niissä 13 maalia.
Seuratasolla Pedersen edustaa Avaldsnes IL:ää.
Miguel Littin

Littín vuonna 1994.
Miguel Ernesto Littín Cucumides (s. 9. elokuuta 1942 Palmilla, Chile) on chileläinen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, -tuottaja ja kirjailija. Hän on tehnyt elokuvia synnyinmaansa Chilen ohella Meksikossa, Nicaraguassa ja Espanjassa. Hänen  elokuvistaan on Suomessa esitetty ilmeisesti vain nicaragualaisen Pedro Pradon romaaniin perustuva Alsino, poika joka tahtoi lentää (1982, Yle TV1 21.11.1985).
Littín syntyi palestiinalaisen isän ja kreikkalaisen äidin pojaksi Chilen Palmillassa. Hän ohjasi 1960-luvun lopulla Chilen kaikkien aikojen suosituimmaksi nousseen elokuvan El Chacal de Nahueltoro (1969). Tosipohjainen draama kertoo perheensä vuonna 1960 tappaneesta alkoholistista, joka teloitettiin 1963.
Littín lähti maanpakoon vuoden 1973 sotilasvallankaappauksen jälkeen ja asettui Meksikoon, jossa hän ohjasi useita elokuvia. Actas de Marusia (1974) kertoo Chilessä sattuneesta kaivoslakosta ja oli ehdolla parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon saajaksi. El Recurso del Método (1978) perustuu Alejo Carpentierin samannimiseen romaaniin. Vuonna 1980 tuli ensi-iltaan Gabriel García Márquezin novelliin perustuva La Viuda de Montiel, jonka pääosaa näyttelee Geraldine Chaplin.
Nicaraguassa kuvattu Alsino, poika joka tahtoi lentää (1981) oli myös Oscar-ehdokkaana ja palkittiin Moskovan elokuvajuhlilla. 1980-luvun alussa Littín muutti Espanjaan. Hän matkusti sieltä salaa sotilasjuntan Chileen tekemään dokumenttia maan oloista Augusto Pinochet’n valtakaudella. Siviilihallinnon palattua Littín asettui taas Chileen ja alkoi ohjata elokuvia siellä. Vuoden 2000 Tierra del Fuego perustuu tutkimusmatkailija Julius Popperin seikkailuihin. Dawson, Isla 10 kertoo sotilasjuntan aikaisista poliittisista vangeista.
Littín toimi synnyinkaupunkinsa Palmillan pormestarina vuosina 1992–1994 ja 1996–2000.
Elokuvia

1969: El Chacal de Nahueltoro (”Nahueltoron shakaali”)
1971:	 Compañero Presidente (dokumentti)
1973: La Tierra Prometida (”Luvattu maa”)
1974: Actas de Marusia (”Kirjeitä Marusiasta”)
1978:	 El Recurso del método
1980: La Viuda de Montiel (”Montielin leski”)
1981: Alsino, poika joka tahtoi lentää	(Alsino y el Condor)
1986: Acta General de Chile (dokumentti)
1990: Sandino
1994: Los náufragos (”Haaksirikkoutuneet”)
2000: Tierra del Fuego (”Tulimaa”)
2002: Los Caminos de la Ira; Cronicas Palestinas (dokumentti)
2002:	 El Abanderado
2005: La Ultima Luna (”Viimeinen kuu”)
2009: Dawson, Isla 10
2014: Allende en su Laberinto (”Allende labyrintissaan”)
Käännös suomeksi
Coca-Cola Life

Ruotsalainen puolen litran pullo Coca-Cola Lifea.
Coca-Cola Life oli The Coca-Cola Companyn tuote, joka julkaistiin Argentiinassa ja Chilessä vuonna 2013. Juoma kehitettiin erään Argentiinassa ja Chilessä tehdyn viiden vuoden tutkimuksen pohjalta.
Coca-Cola Life oli Coca-Cola-tuoteperheen ainoa tuote, jonka makeutusaineina on käytetty sokeria ja steviaa, jonka turvallisuusraja on kymmenesosa siitä mitä aspartaamin. Juoma tuli Eurooppaan vuonna 2014.
Coca-Cola Life oli vähäkalorinen versio Coca-Colasta 36 kcal/200 ml -arvoilla, joka on 60 prosenttia vähemmän kuin alkuperäisessä versiossa. Juomaa markkinoitiin Argentiinassa ja Chilessä Diet Coken ja Coca-Cola Zeron rinnalla.
Coca-Cola Life lisättiin Viking Linen juomavalikoimaan kesällä 2015.[lähde? ]
Vuonna 2017 Coca-Cola ilmoitti, että tuotteen myynti lopetetaan Isossa-Britanniassa. Vuonna 2020 Coca-Cola ilmoitti, että he arvioivat Coca-Cola Lifen jatkoa.
Marko Allen

| Marko Allen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1967 (ikä 57) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Allu
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  176 cm
Paino:  76 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1985–1995
Seurat:  Ilves (SML) HPK (SML)
Marko Allen (s. 5. huhtikuuta 1967 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan Tampereen Ilveksen ja Hämeenlinnan Pallokerhon SM-liigajoukkueessa yhteensä 382 runkosarjaottelua tehopistein 28+63=91 ja keräten 160 jäähyminuuttia sekä 23 playoff-ottelua tehden yhden maalin ja keräten kuusi jäähyminuuttia. Allen oli myös voittamassa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruutta vuonna 1987. Hänet tunnettiin pelityyliltään peruspuolustajana.
Ura > Seuraura

Allen on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän voitti seurassa C-nuorten SM-pronssia vuonna 1983 ja A-nuorten SM-hopeaa vuonna 1986. Kaudella 1985–1986 Allen debytoi Ilveksen SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi yhden runkosarjaottelun. Varsinaisella tulokaskaudellaan 1986–1987 Allen teki 25 runkosarjaottelussa kaksi syöttöpistettä. Ensimmäisellä kokonaisella SM-liigakaudellaan 1986–1987 hän teki 42 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa tehot 6+6=12.
Kaudeksi 1988–1989 Allen siirtyi SM-liigan nousijajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoon. Hän teki liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 7+9=16. Kauden 1990–1991 päätteeksi Allen oli voittamassa HPK:n kaikkien aikojen ensimmäistä SM-mitalia, pronssia. Kauden 1992–1993 päätteeksi hän voitti SM-hopeaa. Allen lopetti pelaajauransa kevääseen 1995.
Kaudella 2008–2009 Allen toimi HPK:n C-nuorten kakkosjoukkueen päävalmentajana C-nuorten II-divisioonassa. Kaudella 2011–2012 hän toimi Italian Serie A:n HC Pustertal-Val Pusterian apuvalmentajana maanmiehensä Teppo Kivelän johtamassa valmennustiimissä. Allen eteni joukkueen kanssa aina liigan finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin HC Bolzano otteluvoitoin 4–0.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Piešťany 1987 | jääkiekko |  |
Allen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1987, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Allen valittiin ikäluokastaan Pohjola-leirin parhaaksi pelaajaksi vuonna 1982.
Muuta

Allenin poika Henri pelaa puolustajana Jääkiekon II-divisioonassa. Hän edustaa Valkeakosken Kiekko-Ahmaa.
Concertgebouw-orkesteri

Concertgebouw-orkesterin samanniminen konserttitalo
Kuninkaallinen Concertgebouw-orkesteri (holl. Koninklijk Concertgebouworkest) on Alankomaiden tunnetuin sinfoniaorkesteri ja sitä pidetään yhtenä maailman kuuluisimmista: esimerkiksi 2008 Gramophone-lehti valitsi sen maailman parhaaksi klassisen musiikin orkesteriksi. Se on nimetty Concertgebouw-rakennuksen (holl. konserttitalo) mukaan, jossa orkesteri pitää konserttinsa. Kuningatar Beatrix myönsi orkesterille kuninkaallisuuden arvon vuonna 1989.
Historiaa

Konserttitalon avajaiskonsertti pidettiin 11. huhtikuuta 1888, mutta Concertgebouw-orkesterin ensimmäinen konsertti oli hieman myöhemmin, 3. marraskuuta 1888, ja sitä johti orkesterin ensimmäinen pääkapellimestari Willem Kes.
Vuonna 1895 Willem Mengelbergistä tuli pääkapellimestari, ja hänen kautensa kesti peräti puoli vuosisataa. Hänen ansiokseen lasketaan orkesterin tason nostaminen kansainväliselle tasolle. Vuosina 1945–1949 orkesterin pääkapellimestarina toimi Eduard van Beinum. Hänen kuoltuaan äkillisesti Bernard Haitink ja Eugen Jochum ottivat hoitaakseen toimen, ja Haitink olikin orkesterin pääkapellimestarina aina vuoteen 1988 asti.
Riccardo Chailly oli pääkapellimestari vuodet 1988–2004: hän oli ensimmäinen ei-alankomaalainen tässä tehtävässä. Vuosina 2004–2015 orkesteria johti latvialainen Mariss Jansons. Hänen jälkeensä pääkapellimestarina on toiminut Daniele Gatti vuosina 2016–2018. Gatti joutui eroamaan Me Too -kampanjan tuloksena..
Orkesterin asema ja ikä huomioon ottaen on ainutlaatuista, että Concertgebouw-orkesterilla on ollut vain seitsemän musiikillista johtajaa, mikä on ollut yksi niistä tekijöistä, jotka ovat muodostaneet orkesterin persoonalliseen sointimaailmaan, jota on toisinaan luonnehdittu tyypillisen hollantilaiseksi. Concertgebouw-orkesteri on vakiinnuttanut asemansa yhtenä harvoista huippuorkestereista maailmalla, ja lähes tuhat orkesterin levytystä ovat myös tuoneet osan tästä maineesta.
Kesäkuussa 2022 orkesterin johtajaksi nimitettiin Klaus Mäkelä. Mäkelän muut työt Oslossa ja Pariisissa aiheuttivat järjestelyn, että hän toimii Amsterdamissa orkesterin taiteellisena partnerina ja viiden vuoden kuluttua elokuussa 2027 orkesterin ylikapellimestarina.
Pääkapellimestarit

Willem Kes (1888–1895)
Willem Mengelberg (1895–1945)
Eduard van Beinum (1945–1959)
Bernard Haitink (1963–1988)
Riccardo Chailly (1988–2004)
Mariss Jansons (2004–2015)
Daniele Gatti (2016–2018)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Concertgebouw-orkesteri Wikimedia Commonsissa
Concertgebouw-orkesterin sivustot (Arkistoitu – Internet Archive)
Concertgebouw-orkesteri konserttitalossaan
Messukirja

Sivu messukirjan käsikirjoituksesta 1300- tai 1400-luvulta.
Messukirja (lat. missale) on katoliseen kirkkoon kuuluvien, latinalaista riitusta käyttävien paikalliskirkkojen liturginen kirja, joka sisältää kaikki ohjeet ja tekstit kaikkien vuoden messujen viettämiseen. Vuonna 1570 julkaistu paavi Pius V:n Missale Romanum ("Roomalainen messukirja") korvasi ensimmäisenä piispanistuinten omat messukirjat. Nykyään messukirjat julkaistaan alun perin latinaksi, ja käännetään siitä muille kielille.
Katolinen kirkko käytti keskiajalla Suomessa omaa messukirjaa, Missale Aboensea. Ensimmäinen painettu suomenkielinen messukirja oli Mikael Agricolan kokoama Messu eli Herran Echtolinen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Missale Romanum
Catholic Encyclopedia: Missal
Vatican: Liturgical Year
Melalehdet

| Melalehdet |
| --- | --- |
 Ruskomelalehti (Cryptocoryne wendtii) akvaariossa.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Vehkakasvit Araceae
Suku::  Melalehdet Cryptocoryne  Fisch. ex Wydler
Katso myös
   Melalehdet Wikispeciesissä   Melalehdet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Melalehdet (Cryptocoryne) on vesikasvisuku, jonka monet jäsenet ovat suosittuja akvaariokasveja. Melalehdet elävät luonnossa trooppisilla vesialueilla Aasiassa ja Uudessa-Guineassa. Suvussa on noin 50–60 lajia.
Lajeja

Akvaariokasvina käytettyjä lajeja:
punamelalehti (Cryptocoryne affinis)
nuolimelalehti (Cryptocoryne beckettii)
vihermelalehti (Cryptocoryne ciliata)
soikkomelalehti (Cryptocoryne cordata, syn. C. blassii, C. siamensis)
kurttumelalehti (Cryptocoryne crispatula, syn. C. balansae)
suippomelalehti (Cryptocoryne parva)
vitamelalehti (Cryptocoryne pontederiifolia)
purppuramelalehti (Cryptocoryne purpurea)
nyppymelalehti (Cryptocoryne usteriana)
ruskomelalehti (Cryptocoryne wendtii)
kääpiömelalehti (Cryptocoryne × willisii)
Cryptocoryne undulata (aaltomelalehti)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cryptocoryne
Martin St. Louis

| Martin St>  Louis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1975 (ikä 49) Laval, Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Marty, Midget, Max
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  left (vasen)
Pituus:  173 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Montreal Canadiens
Sarja:  NHL
Tehtävä:  päävalmentaja
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1997–2015
Seurat:  Cleveland Lumberjacks (IHL)   Saint John Flames (AHL)   Calgary Flames (NHL)   Tampa Bay Lightning (NHL)   New York Rangers (NHL)
NHL-varaus:  –
Valmennusura
Vuodet:  2022–
Hockey Hall of Fame
 2018 
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Tampa Bay Lightning | 2004  |
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
| Maailmancup  | Maailmancup  | Maailmancup  |  |
|  Kultaa | World Cup 2004 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kanada 2008 |  |  |
|  Hopeaa | Sveitsi 2009 |  |  |
St. Louis vuonna 2011.
Martin St. Louis (s. 18. kesäkuuta 1975 Laval, Quebec) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkohyökkääjä. St. Louisia ei koskaan varattu NHL:ään, mutta hän pelasi kuitenkin NHL:ssä 1134 runkosarjaottelua ja voitti muun muassa yhden Stanley Cupin ja kaksi kertaa NHL:n runkosarjan parhaalle pistemiehelle jaettavan Art Ross Trophyn (kausina 2003–2004 ja 2012–2013).
Pelaajaura > Uran alku

St. Louis pelasi uransa alussa NCAA:n yliopistosarjassa University of Vermontin joukkueessa menestyen loistavasti. Hän pelasi siellä neljä kautta pelaten yhteensä 139 ottelua ja keräten niissä tehot 91+176=267.
Seuraavalla kaudella hän siirtyi IHL:ään Cleveland Lumberjacksin joukkueeseen, mutta vaihtoi vielä samalla kaudella AHL:ään ja Saint John Flamesiin.
Kaudeksi 1998–1999 St. Louis nousi NHL:ään ja Calgary Flamesiin pelaten siellä kuitenkin vain 13 ottelua ja teki niissä tehot 1+1. Suurimman osan kaudesta St. Louis pelasi AHL:ssä Calgaryn farmijoukkueessa Saint John Flamesissa.
Seuraava kausi sujui jo kuitenkin suurimmaksi osaksi Calgaryn kokoonpanossa ja St. Louis pelasi siellä 56 ottelua tehden niissä tehot 3+15.
Pelaajaura > Tampa Bay -aika

Kausi 2000–2001 vei St. Louis'n Tampa Bay Lightningiin. Siellä hän on pelannut siitä lähtien joka kaudella lukuun ottamatta työsulkukautta 2004–2005, jolloin hän pelasi HC Lausannessa, Sveitsissä. Hän pelasi siellä 23 ottelua ja teki niissä tehot 9+16=25.
Työsulun jälkeinen kausi 2005–2006 ei sujunut niin hyvin, kuin olisi voinut odottaa. St. Louis aloitti sen kahdella pisteettömällä pelillä ja koko kausi oli pisteiden valossa yhtä vuoristorataa. Hän pelasi 80 ottelua ja teki niissä 31+30=61 pistettä. Kaudella 2006–2007 hän teki uransa parhaat pisteet (43 maalia + 59 syöttöä = 102 pistettä).
Vaikka St. Louis on pienikokoinen kiekkoilijaksi, hän taistelee kovasti ja kuuluu NHL:än nopeimpiin luistelijoihin. St. Louis'sta on epäilty, pärjääkö hän kovassa liigassa pienen kokonsa vuoksi, mutta hän näytti epäilijöilleen voittamalla Art Ross Trophyn, Hart Memorial Trophyn, Lester B. Pearson Awardin  ja NHL Plus/Minus Awardin. Samaan ovat pystyneet muun muassa Wayne Gretzky ja Bobby Orr. St. Louis on urallaan vain kerran loukkaantunut vakavasti, vuonna 2002 kun hänet taklattiin kaukalon reunaan pahasti. St. Louis'n uran huippuhetki kuitenkin oli vuosi 2004, kun hän lukuisten muiden palkintojen lisäksi voitti kiekkomaailman arvostetuimman palkinnon: Stanley Cupin. St. Louis'n Tampa Bay Lightning kaatoi loppuottelusarjassa St. Louis'n vanhan seuran Calgary Flamesin otteluvoitoin 4–3.
Maaliskuussa 2014 St. Louis siirtyi New York Rangersiin.
Pelaajaura > New York Rangers

Alku Rangersissa oli vaikea St. Louis'lle. Hän sai ensimmäisen maalinsa vasta 1. huhtikuuta Vancouver Canucksia vastaan, lähes kuukausi vaihdon jälkeen. Pudotuspeleissä St. Louis on ollut yksi Rangersin avainpelaajista.
St. Louisin äiti France kuoli äkillisesti 8. toukokuuta. Tapahtuneesta huolimatta St. Louis pelasi heti seuraavana päivänä. Hän onnistui maalinteossa äitienpäivänä käydyssä ottelussa Penguinsia vastaan ja omisti maalin äidilleen. Koko Rangersin joukkue osallistui hautajaisiin. Lisäksi paikalla oli Steven Stamkos, St. Louisin ystävä Tampa Bay Lightningista.
Kesällä 2015 St. Louis ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Pelaajaura > Maajoukkueura

St. Louis pelaa myös Kanadan jääkiekkomaajoukkueessa, jonka mukana hän voitti olympiakultaa Sotšissa 2014 ja MM-hopeaa kotikisoissa Kanadassa 2008 ja Sveitsissä 2009. Vuonna 2004 hän oli mukana maailmancupissa ja vuonna 2006 talviolympialaisissa.
Yksityiselämä

St. Louis'lla on vaimo Heather ja kolme poikaa, Ryan, Lucas ja Mason.
Palkinnot

ECAC – Aloittelijajoukkue – 1994
ECAC – Konferenssijoukkue – 1994
ECAC – Tähdistöjoukkue – 1995
ECAC – Vuoden pelaaja – 1995
NCAA – Joukkue ensimmäinen Idän konferenssissä – 1995
ECAC – Tähdistöjoukkue – 1996
NCAA – Joukkue ensimmäinen Idän konferenssissä – 1996
NCAA – Mestaruuskisoissa mukana – 1996
ECAC – Tähdistöjoukkue – 1997
NCAA – Joukkue ensimmäinen Idän konferenssissä – 1997
NHL – Pelannut kuusi kertaa tähdistöottelussa – 2003, 2004, 2007, 2008, 2009 ja 2011
NHL – Bud Light Plus/Minus Award – 2004
NHL – Paras oikea laitahyökkääjä – 2004
NHL – Art Ross Trophy – 2004 ja 2013
NHL – Lester B. Pearson Award – 2004
NHL – Hart Memorial Trophy – 2004
NHL – Lady Byng Memorial Trophy – 2010, 2011 ja 2013
MM-kisat – Paras pistemies – 2009
Maskin alta

| Maskin alta Mansesteri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2017
 Tuottaja(t): Joni ”Zankie” Vuorinen
 Tyylilaji: Rockrap, rap, hip hop, nu-metal, poprap, rapcore
 Levy-yhtiö: MNSTR prod. (omakustanne)
Mansesterin muut julkaisut
| Paratiisi palaa 2015 | Maskin alta 2017 | Kulttistatus 2020 |
Maskin alta on tamperelaisen rap-yhtyeen Mansesterin vuonna 2017 julkaisema albumi. Albumi on striimannut kultaa. Lisäksi albumin kappale ”Prinsessoja ja putkimiehiä” on striimannut kultaa ja albumin viimeinen kappale ”Saravon Pekka” platinaa.
Kappaleet

Katso mua
Downshiftataan feat. Juju
CVII
Legenda
Kuumottaa
Pahat pojat feat. Läski Salonen & Sarkastinen
ARB
HippiHoppiRokkari
Kermaa
Pintaa syvempään feat. Assi Ilona
Déjà-Vu
Personal trainer feat. Melu
Prinsessoja ja putkimiehiä
Manifesti
Aitoo paskaa feat. Sarkastinen, Methodi & Aladdin
Ennen valopilkkuu feat. Mitja Lepistö
Oliko wörttii?
Bonus
Taka-Töölö Remix feat. Henriguez, Pasanen, Zankie & Sarkastinen
Ykköset feat. Costello Hautamäki & Jussi Aaltonen
Saravon Pekka feat. TFC & SO11
Daedalus (kraatteri)

Daedalus (Apollo 11)
Daedalus on huomattava kraatteri Kuun Maahan näkymättömällä puolella. Sen sijainnin takia, sitä on ehdotettu jättimäisen radioteleskoopin paikaksi. Se on nimetty kreikkalaisen mytologian Daedaluksen mukaan. Läheiset kraatterit ovat Icarus (idässä) ja Racah (pohjoisessa).
Messukylä (kaupunginosa)

Messukylä on kaupunginosa Tampereella. Se rajoittuu idässä osittain Tampereen kehätiehen, lännessä Vuohenojan kaupunginosaan ja pohjoisessa Tampere–Haapamäki-rautatiehen. Naapurikaupunginosia ovat Hakametsä, Ristinarkku, Hankkio, Viiala, Aakkula ja Vuohenoja.
Näkymä Messukylänkadulta.
Messukylän kunta kattoi ennen Tampereeseen liittämistä huomattavasti nykyistä kaupunginosaa suuremman alueen.
Tampereen suuralueet, suunnittelualueet, tilastoalueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Keskustan suuralue:  Amuri: Amuri A · Amuri B · Särkänniemi Kyttälä: Jussinkylä · Kyttälä A · Kyttälä B Petsamo: Petsamo Kaleva: Kaleva · Liisankallio · Kalevanrinne · Hakametsä Kalevanharju: Kalevanharju · Järvensivu · Vuohenoja Pyynikki: Pyynikki · Pyynikinrinne · Kaakinmaa Finlayson: Finlayson · Tammerkoski Nalkala-Ratina: Nalkala · Ratina Tammela: Osmonmäki · Tammela A · Tammela B · Tulli Tampella-Lapinniemi: Lapinniemi · Lappi · Tampella Kissanmaa: Kauppi · Kissanmaa · Uusikylä Niihama: Kaupinlaakso · Niihama
Koillinen suuralue:  Messukylä : Ristinarkku · Aakkula · Messukylä Olkahinen: Kumpula · Tasanne · Olkahinen Leinola: Leinola · Holvasti Atala: Atala Pappila: Pappila Linnainmaa: Linnainmaa · Hankkio Ojala: Ojala Takahuhti: Takahuhti · Ruotula · Huikas Turtola: Turtola, Viiala Kämmenniemi: Kämmenniemi Nurmi-Sorila: Nurmi · Sorila · Aitoniemi Teisko: Polso · Terälahti · Velaatta · Viitapohja
Kaakkoinen suuralue:  Kaukajärvi: Kaukajärvi · Lukonmäki · Annala · Haihara Hervanta pohjoinen: Hervanta luode · Hervanta koillinen Hervanta etelä: Hervanta lounas · Hervanta kaakko Rusko: Rusko Hervantajärvi: Hervantajärvi Vehmainen: Vehmainen Hallila: Hallila
Eteläinen suuralue:  Härmälä: Härmälä · Rantaperkiö Koivistonkylä: Rautaharkko · Taatala · Koivistonkylä · Veisu · Korkinmäki · Nirva Peltolammi: Lakalaiva · Peltolammi · Multisilta · Sarankulma · Lahdesjärvi Hatanpää: Hatanpää Nekala: Viinikka · Nekala · Vihioja Muotiala: Jokipohja · Muotiala Vuores: Vuores
Läntinen suuralue:  Epilä: Epilä · Epilänharju · Hyhky · Kaarila Haukiluoma: Haukiluoma · Lamminpää Ikuri: Ikuri Kalkku: Kalkku Myllypuro: Myllypuro Pispala: Ylä-Pispala · Tahmela · Ala-Pispala Rahola: Villilä · Rahola Tesoma: Ristimäki · Tesomajärvi Tohloppi: Tohloppi
Luoteinen suuralue:  Lentävänniemi: Lentävänniemi Lielahti: Lielahti · Niemenranta · Hiedanranta · Santalahti Lintulampi: Niemi · Pohtola · Ryydynpohja · Lintulampi
Kaupunginosat jotka eivät ole tilastoalueita:  Taraste
Castilla

Castilla voi tarkoittaa seuraavia:
Castilla, kasvisuku mulperikasvien (Moraceae) heimossa
Real Madrid Castilla, espanjalainen jalkapallojoukkue
Castilla, Kastilia, historiallinen valtio nykyisen Espanjan alueella
Castilla y León, Kastilia ja León, itsehallintoalue Espanjassa
Castilla-La Mancha, Kastilia-La Mancha, itsehallintoalue Espanjassa
Fabio Martínez Castilla (1950–2023), meksikolainen katolinen piispa
Oona Castilla Chaplin (s. 1986), espanjalainen näyttelijä
Castilla (1628), alus
Castilla (1728), 12-tykkinen korvetti
Castilla (1730), 62-tykkinen linjalaiva
Castilla (1737), 66-tykkinen linjalaiva
Castilla (1751), 64-tykkinen linjalaiva
Castilla (1780), 58-tykkinen linjalaiva
Castilla (1842), ex-Montezuma
Reino de Castilla (1846), laivaston ensimmäinen höyrykäyttöinen sotalaiva
Castilla (1881), Aragon-luokan risteilijä
Castilla (TA21), ex- USS Achernar AKA-53
Castilla (L21), ex- USS Paul Revere APA-248
Castilla (L52), Galicia-luokan LPD
Miguel López de Legazpi

| Miguel López de Legazpi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: noin 1510 Zumarraga, Espanja
Kuollut: 1572 Manila, Filippiinit
Miguel López de Legazpi (tai Legaspi) (noin 1510 Zumarraga, Espanja – 1572 Manila, Filippiinit) oli espanjalainen konkistadori, joka perusti Espanjan vallan Filippiineillä ja perusti maan pääkaupungin Manilan.