stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olivia Olson
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Rakkautta vain | Joanna Anderson |  |
| 2004 | The Tracy Morgan Show | Julia | yksi jakso, Career Day |
| 2006 | Zoey 101 | Tyttö #1 | Broadcast views |
| 2008 | Finias ja Ferb | Vanessa Doofenshmirtz |  |
| 2010 | Adventure Time with Finn and Jake | Marceline the Vampire Queen | 2010– |
| 2011 | Phineas and Ferb the Movie: Across the 2nd Dimension | Vanessa Doofenshirmtz | Äänirooli |
| 2015 | Steven Universe | Pop Singer | Laulu "Haven't You Noticed (I'm a Star)" |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olivia Olson Wikimedia Commonsissa
Oregon (yhtye)

Oregon ja Ralph Towner Prahassa 2014.
Oregon on yhdysvaltalainen jazz- ja maailmanmusiikkiyhtye. Sen perustivat vuonna 1971 Ralph Towner (kitara, piano, syntetisaattori, trumpetti), Paul McCandless (puupuhaltimet), Glen Moore (kontrabasso, viulu, piano) ja Colin Walcott (lyömäsoittimet, sitar, tabla). Yhtyeen musiikki on saanut vaikutteita etenkin Intiasta, ja yhtyeen tunnusmerkkejä ovat ilmaisun puhtaus ja kehittynyt muodon taju.
Albumit

Our First Record (1970)
Music of Another Present Era (1972)
Distant Hills (1973)
Winter Light (1974)
In Concert (1975)
Together (1976)
Friends (1977)
Violin (1978)
Moon and Mind (1979)
Out of the Woods (1978)
Roots in the Sky (1979)
In Performance (1980)
Oregon (1983)
Crossing (1984)
Ecotopia (1987)
45th Parallel (1989)
Always, Never and Forever (1991)
Troika (1993)
Beyond Words (1995)
Northwest Passage (1997)
Music for A Midsummer Night's Dream (The Oregon Trio) (1998).
In Moscow (2000)
Live at Yoshi's (2002)
Prime (2005)
The Glide () (2005)
Vanguard Visionaries (2007)
1000 Kilometers (2007)
In Stride (2010)
Family Tree (2012)
Lantern (2017)
Oregon Suomessa

Oregon vieraili ensi kerran Suomessa Pori Jazz -festivaaleilla heinäkuussa 1975 ja seuraavan kerran Helsingin Kulttuuritalossa tammikuun lopulla 1977. Marraskuussa 1989 Oregon esiintyi Tampere Jazz Happeningissä. Vuonna 1993 Paul McCandless konsertoi Helsingissä Sibelius-Akatemian puhallinryhmän kanssa. 2010-luvulla Oregonia on kuultu Espoon April Jazzissa 2015.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oregon (yhtye) Wikimedia Commonsissa
Olivia Podmore

| Olivia Podmore |
| --- | --- |
 Podmore vuonna 2020.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. toukokuuta 1997
Kuollut: 9. elokuuta 2021 (24 vuotta) Cambridge
Pyöräilijä
Pituus:  174 cm
Paino:  64 kg
Olivia Podmore (24. toukokuuta 1997 Christchurch  – 9. elokuuta 2021 Cambridge) oli uusiseelantilainen kilpapyöräilijä.
Elämäkerta

Podmore oli kotoisin Christchurchista.
Vuonna 2015 Podmore voitti hopeaa joukkuesprintissä ja pronssia aikasarjassa Astanan juniorien maailmanmestaruuskisoissa.
Podmore kilpaili naisten joukkuesprintissä vuoden 2016 UCI-pyöräilyn MM-kisoissa. Hän kilpaili myös Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016, missä hän ajoi Natasha Hansenin kanssa joukkuesprintissä. He jäivät kilpailussa karsintakierrokselle.  Vuonna 2017 Podmore oli Uuden-Seelannin keirin-mestari.
Podmore kuoli 24-vuotiaana 9. elokuuta 2021 Cambridgessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olivia Podmore Wikimedia Commonsissa
Orjol

| Orjol (Орёл) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Orjol
 Koordinaatit: 52°58′N, 036°04′E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Alue:  Orjolin alue
Piiri:  Orjolin kaupunkipiiri
Perustettu:  1566
Hallinto:  
 – Pormestari:  Aleksandr Kasjanov
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  111 km²
Korkeus:  196 m
Väkiluku (2006):  324 200
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  302000
Suuntanumero(t):  +7 4862
 
 www.orel-adm.ru 
 Orjolin alueen hallinnollinen keskus 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orjol (ven. Орёл, vanhentunut translitterointi Orel) on Orjolin alueen pääkaupunki Venäjällä Okajoen varrella noin 360 kilometriä Moskovasta lounaaseen. Kurskin kaupunki on 135 km Orjolista etelään.
Kaupungin nimi tarkoittaa venäjäksi kotkaa. Vuonna 2002 siellä oli 333 000 asukasta. Toisen maailmansodan aikana kaupunki tuhoutui lähes täysin Kurskin taistelun yhteydessä. Orjolin suomalainen ystäväkaupunki on Nokia.
Historia

Orjol on perustettu vuonna 1564 linnoitukseksi tataarien hyökkäyksiä vastaan. Kaupungin alue koki raskaita taisteluita toisen maailmansodan aikana. Kaupungin keskustassa on rengaskatuja ja säteittäisiä katuja, joista monet on nimetty kaupungissa asuneiden tai syntyneiden kirjailijoiden ja runoilijoiden mukaan kuten Ivan Turgenev, Leonid Andrejev, Ivan Bunin ja Nikolai Leskov. Turgenevin asuintalo on nykyään museona.
Orjolin tuomioistuin julisti ensimmäisenä Venäjällä Jehovan todistajat -uskonnollisen liikkeen ekstremistiseksi organisaatioksi vuonna 2016. Seuraavana vuonna Venäjän korkein oikeus julisti sen kielletyksi koko Venäjällä. Turvallisuuspoliisi teki tarkastuksen liikkeen tiloihin Orjolissa. Silloin pidätettiin tanskalainen Dennis Christensen. Hän oli ensin tutkintavankeudessa ja sai helmikuussa 2017 kuuden vuoden vankeustuomion. Hän pääsi vapaaksi toukokuussa 2022.
Talous ja koulutus

Orlik-joen eteläpuolella ja Oka-joen vastarannalla sijaitsevat uudet asuinalueet ja teollisuusalue, jossa on teknistä-, vaate- ja elintarviketeollisuutta. Orjolissa on opettajankoulutuslaitos ja tekninen oppilaitos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orjol Wikimedia Commonsissa
PSS-pistooli

| PSS |
| --- | --- |

Tyyppi:  itselataava pistooli
Valmistaja:  TsNIITotšMaš
Valmistusmaa:   Neuvostoliitto
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  7,62×42 mm SP-4
Aseen pituus:  165 mm
Piipun pituus:  35 mm
Paino (tyhjänä):  700 g
Lipas:  yksirivinen tankolipas
Kapasiteetti:  6 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  n. 200 m/s
PSS-pistooli tai MSS "VUL" on viimeisin Neuvostoliiton äänettömien pistoolien kehitysprojektin tuotos. Pistooli kehitettiin 1980-luvulla ja ensimmäisenä KGB-spetsnaz sai käyttöönsä kyseisen pistoolin.
Pistooli tunnetaan ainutlaatuisesta toimintatavastaan, mikä tekee siitä miltei äänettömän.
Tarkoitus

Pistooli kehitettiin soveltuvan tiedusteluun ja salamurhiin. PSS-pistoolit ovat edelleen käytössä joissain erikoisjoukoissa ja muun muassa FSB:ssä ja MDV:sää.
Ominaisuudet > Patruuna

PPS-pistooli käyttää ainutlaatuista 7,62×42mm SP-4-patruunaa. Patruuna sisältää sisäisen männän ja latauksen. Ammuttaessa mäntä antaa luodille tarpeeksi suuren voiman mahdollistaen tehokkaan 25 metrin kantaman. Ampumisen jälkeen patruunan sisällä oleva mäntä tiivistää hylsyn suuaukon estäen äänen, savun ja liekin "karkaamista" piipusta. Tämä tekee aseesta hyvin ainutlaatuisen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta PSS-pistooli Wikimedia Commonsissa
SP-4-ammuksia.
Mae Lehto

Mae Lehto, o.s. Navarro, (s. 22. toukokuuta 1980 Mambajao, Camiguin, Filippiinit) on alun perin Filippiineiltä syntyjään oleva televisionäyttelijä. Hän muutti perheineen Suomeen vuonna 1990.
Lehdolla oli rooli televisiosarjassa Salatut elämät, jossa hän näytteli Chiqi Liitä, joka oli vaihto-oppilas Salinien kolmelapsisessa perheessä. Myöhemmin Lehto on toiminut yrittäjänä.
Aiheesta muualla

Mae Lehto Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lämmittäjä

Lämmittäjä DSB P-917:llä Tanskassa.
Lämmittäjä on höyry- tai lämpökattilan polttoaineen syötöstä vastaava henkilö.
Höyrykattiloiden lämmittäjät työskentelevät esimerkiksi vetureissa tai laivoissa. Lämmityskattiloiden hoitajat työskentelevät rakennusten talonmiehinä, sekä tehtaiden tai voimaloiden kattiloiden hoitajina.
Siirryttäessä höyrykattiloista öljypolttoisiin kattiloihin lämmittäjän tehtävät helpottuivat oleellisesti, koska polttimien hoito on paljon helpompaa kuin halkojen heittely tai hiilen lapiointi, eikä edes teknisesti vaativampaa.
Hiili-, turve- ja maakaasukäyttöisissä voimaloissa polttoaineen käsittely tehdään tavallisesti koneellisesti ja automatisoidusti, jolloin lämmittäjän työ on pääsiassa operointia.
Höyryveturin lämmittäjä

Höyrykattilan lämmittäjän työ vaihtelee höyrykattilan tyypin mukaan. Höyryvetureissa lämmittäjälle kuuluu polttoaineen täydentämisen ohella myös kattilan ja höyrykoneiden hoito. Työ alkaa noin 10–16 tuntia ennen ajoon lähtöä, kattilasta riippuen. Aivan aluksi poistetaan tulipesästä ja nokikaapista kuonat ja tuhkat. Seuraavaksi lisätään kattilaan vettä tarpeen mukaan ja sitten tehdään viriketuli pesään. Kun viriketuli palaa kunnolla, sen päälle lisätään vähitellen kaikenlaista sekalaista palavaa ja lopulta yhä isompia halkoja.
Kun tuli pesässä palaa kunnolla, ryhdytään rasvaamaan. Vetureissa tarkastetaan laakerien öljyt ja poistetaan laakeripesistä sade- ja kondenssivesi sekä lisätään öljyä. Samoin kaikki nivelet rasvataan sekä voidekupit ja voitelukojeet täytetään öljyllä. Työhön käytetään erityistä pitkällä käyttönokalla varustettua rasvaruiskua, paitsi voitelukojeisiin öljy lisätään höyrykattilan kupeella pidettävästä öljykannusta, koska näissä käytettävä tulistaja- tai sylinteriöljy on kylmänä äärimmäisen kankeata ja siksi öljykannua pidetään sellaisessa paikassa jossa se pysyy lämpimänä.
Vetureissa hiilibunkkeri täytetään ajoa varten. Tämä voidaan tehdä joko koneellisesti tai pienimmissä vetureissa käsin sankojen avulla. Lämmittäjä, yövartija tai tallipäivystäjä lisää noin neljänkymmenen minuutin välein puuta uuniin yön aikana; toinen vaihtoehto on, että pesään tehdään niin sanottu sydäntuli eli moppa. Se on  eräänlainen miilu, joka säilyttää lämmön aamuun asti.
Noin neljä tuntia ennen ajon alkua, kun oikein hoidetun kattilan venttiilit jo hiukan pihisevät ja painemittari näyttää kohtuullista lukemaa, alkaa lämmittäjän varsinainen työ. Moppa hajotetaan tai puuhiillos levitetään ja päälle aletaan lisätä kivihiiltä. Kun hiili palaa kunnolla, alkaa varsinainen ajopaineen nostaminen. Se tehdään rauhallisesti, jotta kattila ei vaurioidu.
Kun painetta on tarpeeksi ajoa varten, veturi ajetaan vesiviskurille tai vesitornille vesisäiliöiden täyttöä varten. Säiliöihin lisätään erityistä suojakemikaalia estämään kattilakiven muodostumista. Noin kymmenen minuuttia ennen varsinaista lähtöä lämmittäjä tekee niin sanotun lähtöpesän eli lapioi tulipesään mahdollisimman tarkan määrän hiiltä, joka kohottaa paineen mahdollisimman lähelle varoventtiilin aukeamisrajaa. Näin kone lähtee käyntiin tasaisesti.
Ajon aikana lämmittäjä lisää polttoainetta tulipesään ja vettä injektorilla kattilaan. Hänen tulee samalla tarkkailla vesilasia, jotta vedenkorkeus pysyy oikeana. Höyryvetureissa lämmittäjälle tehtäviin kuuluu lisäksi tähystää taaksepäin ajon aikana, hoitaa vedenottoa vesitornista tai viskurista pysähdysten aikana sekä rasvata vetonivelet määräajoin.
Kattilan apulaitteista lämmittäjä käyttää lisäksi apulietsointa, joka avataan veturin seistessä tai rullatessa, etteivät palokaasut aiheuta ns. leiskahdusta eli eräänlaista pienimittaista räjähdystä kun tulipesään tulvahtaa suuri määrä happea luukkua avattaessa. Hikiventtiilit joilla poistetaan kondenssivesi sylintereistä kuuluvat puolestaan kuljettajan hoidettaviin laitteisiin.
Höyrylaivan lämmittäjä

Höyrylaivassa tehdään koneen voitelut, täytetään voitelukojeet sekä rasvataan akselin tai akselien nivelet.
Laivoissa rasvaustyö ajon aikana on yleensä siirretty erillisille rasvareille. Suurissa höyrylaivoissa lämmittäjillä oli apumiehinään vaihteleva määrä hiilenlastaajia.
Jokioisten museorautatien lämmittäjä rasvaa LWR 6-veturin vetoniveliä syyskuussa 2005.
Olav Christopher Jenssen

| Olav Christopher Jenssen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1954 Sortland
Kansalaisuus:   Norja
Olav Christopher Jenssenin teos Another Thinking Bell vuodelta 2006 Halmstadin kaupunginkirjastossa Ruotsissa.
Olav Christopher Jenssen (s. 2. huhtikuuta 1954 Sortland, Norja) on norjalainen kuvataiteilija ja entinen jalkapalloilija. Hän on opiskellut Statens håndverks- og kunstindustriskolessa ja Statens kunstakademissa Oslossa.
Taiteilijana

Jensseniä pidetään yhtenä nykyajan tunnetuimmista norjalaisista taiteilijoista, joka on tehnyt myös merkittävän kansainvälisen uran. Hän on opiskellut ja työskennellyt Berliinissä. Hän toimi maalaustaiteen professorina vuosina 1996–2003 Hochschule für Bildende Künstessä Hampurissa ja vuodesta 2007 Braunschweigin Hochschule für Bildende Künstessä. Vuonna 1992 hänet valittiin mukaan Documenta-näyttelyyn Kasselissa Saksassa ja se toimi hänen kansainvälisenä läpimurtonaan.
Maalaussarja Lack of Memory (1992) valittiin yhdeksi Morgenbladetin 12 tärkeimmästä taideteoksesta. Jenssen on tehnyt itsensä tunnetuksi ensisijaisesti maalarina ja abstraktin maalaustaiteen uudistajana, mutta tekee myös esimerkiksi piirustuksia ja grafiikkaa.
Jenssen on saanut useita palkintoja, esimerkiksi ruotsalaisen Prinssi Eugenin mitalin sekä saksalaiset Willy Brandt-Preisin ja Henrik Steffens-Preisin. Hän oli virallinen Bergenin festivaalien taiteilija vuonna 2000.
Urheilu-ura

Jenssen pelasi huippujalkapalloa FK Lynissä ja Lillestrøm SK:ssä 1970-luvulla. Lupaava ura mäkihyppääjänä ja jalkapalloilijana keskeytyi taideopintojen aloittamiseen.
Yksityiselämä

Jenssenin isä oli kirjakauppias Gunnar Jenssen ja äiti Yvonne Aarestrup. Hän syntyi Vesterålenissä, mutta kasvoi Oslon ulkopuolella Rælingenissä. Hän on ollut vuodesta 1983 asti naimisissa Angela Messedatin kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Artfacts.net
Galleri Riis, Jenssenin galleria
NRK: Abstrakt natur (norjaksi)
Kiasma-lehti: Olav Christopher Jenssenin teosten nimet syntyvät maalatessa (pdf)
Olav Christopher Jenssenin teokset Kiasman kokoelmissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: no:Olav Christopher Jenssen
Käännös suomeksi
Maastohiihto talviolympialaisissa 1952

Maastohiihdossa kilpailtiin vuoden 1952 talviolympialaisissa neljällä hiihtomatkalla. Ohjelmassa olivat miesten 18 ja 50 kilometrin matkat, sekä 4x10 kilometrin viesti. Uutena kilpailumatkaa oli mukana naisten 10 km hiihto.
Menestynein maastohiihtomaa vuoden 1952 olympialaisissa oli Suomi.
Mitalit

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| 18 km tulokset |   Hallgeir Brenden (NOR) |   Tapio Mäkelä (FIN) |    Paavo Lonkila (FIN)  |  |
| 50 km tulokset |   Veikko Hakulinen (FIN) |   Eero Kolehmainen (FIN) |   Magnar Estenstad (NOR)  |  |
| 4 x 10 km tulokset |   Suomi Heikki Hasu  Paavo Lonkila  Urpo Korhonen  Tapio Mäkelä |   Norja Magnar Estenstad  Mikal Kirkholt  Martin Stokken  Hallgeir Brenden |   Ruotsi Nils Täpp  Sigurd Andersson  Enar Josefsson  Martin Lundström  |  |
| 10 km tulokset |   Lydia Wideman (FIN) |   Mirja Hietamies (FIN) |   Siiri Rantanen (FIN)  |  |
Léon Pierre Félix

Léon Pierre Félix (17. elokuuta 1869 Périgeux – 5. tammikuuta 1940 Périgeux) oli ranskalainen taidemaalari.
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Léon Pierre Félix Wikimedia Commonsissa
Maalari (tähdistö)

| Maalari |
| --- | --- |

Latinankielinen nimi:  Pictor
Lyhenne:  Pic
Genetiivi:  Pictoris
Symbologia:  Maalari
Rektaskensio:  5h
Deklinaatio:  50°
Ala taivaasta:  247 neliöastetta
Tähtien määrä (magnitudi < 3):  0
Kirkkain tähti:  Alfa Pictoris (3,3 mag.)
Meteoriparvet:  ei
Naapuri- tähdistöt:  Veistotaltta  Köli  Kyyhkynen  Kultakala  Peräkeula  Lentokala
 Näkyy leveysasteiden +26° ja −90° välillä 
Maalari (lat Pictor, Pictoris, Pic) on Suomessa näkymätön pieni tähdistö, joka sijaitsee eteläisellä tähtitaivaalla. Tässä tähdistössä sijaitsee valkea nuori Beta Pictoris, jolta löydettiin pölykiekko vuonna 1984. Vuonna 2008 ilmoitettiin, että Beta Pictoriksen läheltä kuvattiin valopiste, joka saattaa olla tähteä kiertävä suuri enimmäkseen kaasusta koostuva jättiläisplaneetta.[lähde? ]
Maalarin tähdistön tähtiä

Tähtiä nimineen:
Kapteynin tähti (HD 33793) 8,85 – Lähitähti
Tähtiä Bayerin nimineen:
α Pic 3,30; β Pic 3,85 – tätä ympäröi pölykiekko ja sillä saattaa olla planeettakin, lähitähti γ Pic 4,50; δ Pic 4,72; ζ Pic 5,44; θ Pic 6,26; η1 Pic 5,37; η2 Pic 5,05; ι Pic – Kaksoistähti 5,58, 6,42; κ Pic 6,10; λ Pic 5,30; μ Pic 5,69; ν Pic 5,60
Tähtiä Flamsteedin nimineen:
61 Pic 5,20
| --- | --- |
Tähdet:  α Pic, β Pic, γ Pic, δ Pic, η2 Pic, 61 Pic, λ Pic, η1 Pic, ζ Pic, ι Pic A, ν Pic, μ Pic, κ Pic, θ Pic, ι Pic B, Kapteynin tähti
Eksoplaneetat:  β Pic b
Tähdistöt
Ajokoirat
Ajomies
Alttari
Andromeda
Bereniken hiukset
Delfiini
Eridanus
Etelän kala
Etelän kolmio
Etelän kruunu
Etelän risti
Etelän vesikäärme
Feeniks
Harppi
Heilurikello
Herkules
Härkä
Ilmapumppu
Ilves
Intiaani
Iso karhu
Iso koira
Jousimies
Joutsen
Jänis
Kaksoset
Kalat
Kameleontti
Karhunvartija
Kassiopeia
Kaukoputki
Kauris
Kefeus
Kentauri
Kettu
Kilpi
Kirahvi
Kolmio
Kompassi
Korppi
Kotka
Krapu
Kulmaviivoitin
Kultakala
Kurki
Kuvanveistäjä
Kyyhkynen
Kärpänen
Käärme
Käärmeenkantaja
Köli
Leijona
Lentokala
Lohikäärme
Lyyra
Maalari
Malja
Mikroskooppi
Neitsyt
Nuoli
Oinas
Oktantti
Orion
Paratiisilintu
Pegasus
Perseus
Peräkeula
Pieni hevonen
Pieni karhu
Pieni koira
Pieni leijona
Pohjan kruunu
Purje
Pöytävuori
Riikinkukko
Sekstantti
Sisilisko
Skorpioni
Sulatusuuni
Susi
Tukaani
Vaaka
Valaskala
Veistotaltta
Verkko
Vesikäärme
Vesimies
Yksisarvinen
Maastohiihto talviolympialaisissa 1968

Maastohiihdossa oli vuoden 1968 talviolympialaisissa ohjelmassa seitsemän kilpailutapahtumaa, joista neljä miesten ja kolme naisten tapahtumaa. Menestynein maastohiihtomaa oli Norja.
Mitalit

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| Miesten 15 km tulokset |   Harald Grønningen (NOR) |   Eero Mäntyranta (FIN) |   Gunnar Larsson (SWE)  |  |
| Miesten 30 km tulokset |    Franco Nones (ITA) |   Odd Martinsen (NOR) |   Eero Mäntyranta (FIN)  |  |
| Miesten 50 km tulokset |   Ole Ellefsæter (NOR) |   Vjatšeslav Vedenin (URS) |   Josef Haas (SUI)  |  |
| Miesten 4 x 10 km tulokset |   Norja Odd Martinsen  Pål Tyldum  Harald Grønningen  Ole Ellefsæter |   Ruotsi Jan Halvarsson  Bjarne Andersson  Gunnar Larsson  Assar Rönnlund |   Suomi Kalevi Oikarainen  Hannu Taipale  Kalevi Laurila  Eero Mäntyranta  |  |
| Naisten 5 km tulokset |   Toini Gustafsson (SWE) |   Galina Kulakova (URS) |   Alevtina Koltšina (URS)  |  |
| Naisten 10 km tulokset |   Toini Gustafsson (SWE) |   Berit Mørdre-Lammedal (NOR) |   Inger Aufles (NOR)  |  |
| Naisten 3 x 5 km tulokset |   Norja Inger Aufles  Babben Enger Damon  Berit Mørdre Lammedal |   Ruotsi Britt Strandberg  Toini Gustafsson  Barbro Martinsson |   Neuvostoliitto Alevtina Koltšina  Rita Atškina  Galina Kulakova  |  |
Maastohiihto talviolympialaisissa 1960

Maastohiihdossa oli vuoden 1960 talviolympialaisissa ohjelmassa kuusi kilpailutapahtumaa, joista neljä miesten ja kaksi naisten tapahtumaa. Menestynein maastohiihtomaa oli Ruotsi.
Mitalit

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| Miesten 15 km tulokset |   Håkon Brusveen (NOR) |   Sixten Jernberg (SWE) |   Veikko Hakulinen (FIN)  |  |
| Miesten 30 km tulokset |   Sixten Jernberg (SWE) |   Rolf Rämgård (SWE) |   Nikolai Anikin (URS)  |  |
| Miesten 50 km tulokset |   Kalevi Hämäläinen (FIN) |   Veikko Hakulinen (FIN) |   Rolf Rämgård (SWE)  |  |
| Miesten 4 × 10 km tulokset |   Suomi Toimi Alatalo  Eero Mäntyranta  Väinö Huhtala  Veikko Hakulinen |   Norja Harald Grønningen  Hallgeir Brenden  Einar Østby  Håkon Brusveen |   Neuvostoliitto Anatoli Šeljuhin  Gennadi Vaganov  Aleksei Kuznetsov  Nikolai Anikin  |  |
| Naisten 10 km tulokset |   Marija Gusakova (URS) |   Ljubov Baranova (URS) |   Radja Jerošina (URS)  |  |
| Naisten 3 × 5 km tulokset |   Ruotsi Irma Johansson  Britt Strandberg  Sonja Ruthström |   Neuvostoliitto Radja Jerošina  Marija Gusakova  Ljubov Baranova |   Suomi Siiri Rantanen  Eeva Ruoppa  Toini Pöysti  |  |
Maastohiihto talviolympialaisissa 1952 – naisten 10 km

Vuoden 1952 Oslon talvilolympialaisten naisten 10 kilometrin maastohiihto, oli olympiahistorian ensimmäinen naisten maastohiihtokilpailu. Kilpailu käytiin 23. helmikuuta 1952 Holmenkollenilla. Myöskään aiemmin naisten hiihto ei ollut FIS:n järjestämien hiihdon maailmanmestaruuskilpailujen ohjelmassa. Ainoastaan isäntämaa Norja oli ainoa, joka äänesti naisten hiihtokilpailun järjestämistä vastaan.
Naishiihdon johtavana maana pidettiin Neuvostoliiton poissa ollessa Suomea, jossa oli järjestetty naisten kansallisia mestaruuskilpailuja jo useita vuosia. Suomen paras naishiihtäjä Tyyne Wideman, joka oli voittanut maan mestaruuden kolmesti perättäin 1949, 1950 ja 1951, päätti lopettaa hiihtouransa vuoteen 1951. Hänen kaksoissisarensa Lydia Wideman sen sijaan osallistui Oslon olympialaisiin. Tämä oli jo kilpailun puolivälissä hiihtänyt tukevaan johtoon, joka säilyi kilpailun loppuun asti. Suomalaishiihtäjät saavuttivat kilpailussa kolmoisvoiton ja Lydia Wideman jäi historiaan ensimmäisenä naisten maastohiihdon olympiavoittajana.
Lopputulokset

|  Sija |   Urheilija  |  Tulos |
| --- | --- | --- |
|  1  |   Lydia Wideman (FIN)  |  41.40   |
|  2  |   Mirja Hietamies (FIN)  |  42.39   |
|  3  |   Siiri Rantanen (FIN)  |  42.50   |
|  4  |   Märta Norberg (SWE)  |  42.53   |
|  5  |   Sirkka Polkunen (FIN)  |  43.07   |
|  6  |   Rakel Wahl (NOR)  |  44.54   |
|  7  |   Marit Øiseth (NOR)  |  45.04   |
|  8  |   Margit Albrechtsson (SWE)  |  45.05   |
|  9  |   Eivor Alm (SWE)  |  45.20   |
|  10  |   Gina Regland-Sigstad (NOR)  |  45.37   |
|  11  |   Sonja Ruthström-Edström (SWE)  |  45.41   |
|  12  |   Jorun Askersrud Tangen (NOR)  |  47.45   |
|  13  |   Hanni Gehring (GER)  |  50.39   |
|  14  |   Nada Birko-Kustec (YUG)  |  50.44   |
|  15  |   Josette Baisse (FRA)  |  51.43   |
|  16  |   Angela Kordež (YUG)  |  52.33   |
|  17  |   Fides Romanin (ITA)  |  54.43   |
|  18  |   Michèle Angirany (FRA)  |  54.56   |
|  –  |   Ildegarda Taffra (ITA)  |  DNF   |
|  –  |   Lizzy Kladensky (AUT)  |  DNF   |
Lähde:
Maastohiihto talviolympialaisissa 1956

Maastohiihdossa kilpailtiin vuoden 1956 talviolympialaisissa kuudella hiihtomatkalla. Ohjelmassa oli neljä miesten ja kaksi naisten kilpailutapahtumaa. Menestynein maastohiihtomaa oli Neuvostoliitto.
Mitalit

|  Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| Miesten 15 km tulokset |   Hallgeir Brenden (NOR) |   Sixten Jernberg (SWE) |   Pavel Koltšin (URS)  |  |
| Miesten 30 km tulokset |   Veikko Hakulinen (FIN) |   Sixten Jernberg (SWE) |   Pavel Koltšin (URS)  |  |
| Miesten 50 km tulokset |   Sixten Jernberg (SWE) |   Veikko Hakulinen (FIN) |   Fjodor Terentjev (URS)  |  |
| Miesten 4 x 10 km tulokset |   Neuvostoliitto Fjodor Terentjev  Pavel Koltšin  Nikolai Anikin  Vladimir Kuzin |   Suomi August Kiuru  Jorma Kortelainen  Arvo Viitanen  Veikko Hakulinen |   Ruotsi Lennart Larsson  Gunnar Samuelsson  Per-Erik Larsson  Sixten Jernberg  |  |
| Naisten 10 km tulokset |   Ljubov Kozyreva (URS) |   Radja Jerošina (URS) |   Sonja Edström (SWE)  |  |
| Naisten 3 x 5 km tulokset |   Suomi Sirkka Polkunen  Mirja Hietamies  Siiri Rantanen |   Neuvostoliitto Ljubov Kozyreva  Alevtina Koltšina  Radja Jerošina |   Ruotsi Irma Johansson  Anna-Lisa Eriksson  Sonja Edström  |  |
Maastohiihto talviolympialaisissa 1964

Maastohiihdossa oli vuoden 1964 talviolympialaisissa ohjelmassa seitsemän kilpailutapahtumaa, joista neljä miesten ja kolme naisten tapahtumaa. Uutena kilpailutapahtumana ohjelmassa oli naisten 5 km hiihto. Menestynein maastohiihtomaa oli Neuvostoliitto.