stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Primo (painija)

Edwin Colón (2009).
Edwin Carlos "Eddie" Colón (s. 21. joulukuuta 1982) on puertoricolainen showpainija. Hän on tällä hetkellä World Wrestling Entertainmentin (WWE) palkkalistoilla painien WWE:n Raw-ohjelmassa. WWE:ssä hänet tunnetaan paininimellä Primo. Hän on eläkkeelle jääneen showpainija Carlos Colonin poika ja showpainija Carliton pikkuveli.[lähde? ] Primo on 178 senttiä pitkä ja painaa 100 kiloa. Hän otti vuonna 2009 käyttöön veljensä erikoisliikkeen, Backstabberin. Primon suurin saavutus WWE:ssä on Unified WWE Tag Team Championship -joukkuemestaruusvöiden voitto yhdessä veljensä Carliton kanssa. Nykyisin Primo painii tag teamina serkkunsa Orlando Colónin kanssa joka käyttää paininimeä Epico.
Poikkeustapaus

| Poikkeustapaus Pyhimys |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. tammikuuta 2004
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 59.52
 Levy-yhtiö: Yellowmic Records
Pyhimyksen muut julkaisut
|   | Poikkeustapaus 2004 | Rajatapaus 2004 |
Poikkeustapaus on rap-artisti Pyhimyksen ensimmäinen albumi, joka julkaistiin 1. tammikuuta 2004.
Kappaleet

Alkupuhe – 3.49
Mä en jaksa – 3.48
Voit luottaa muhun – 4.41
Henin kaa – 4.13
Mun elämä – 5.10
Paljo kello o? – 3.40 (mukana Voli)
Taivas – 4.15
Enkeli – 3.55
Vähän hullumpi... – 3.17
Tyhjä arpa – 4.01
Valkoinen varjo – 3.30
Yksin – 2.15
Mä osaan lentää – 5.22
Loppupuhe – 7.52
Pitkäperä (Ylitornio)

| Pitkäperä |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°31′36″N, 24°38′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  oja Meltosjokeen 
Järvinumero:  67.982.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,2 m  
Rantaviiva:  3,657 km  
Pinta-ala:  21,673 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPitkäperä 
Pitkäperä  on Lapissa Ylitorniolla Meltosjärven kylän lähellä sijaitseva järvi. Järvi kuuluu osana merkittävään lintujensuojeluohjelmaan.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 22 hehtaaria, se on 1,3 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 3,7 kilometriä.
Luontoarvoja

Järvi sisältyy Natura 2000-ohjelmaan kuuluvaan Meltosjärvet–Pysäjärvi- luonnonsuojelualueeseen (FI1302104). Suojelualueen pinta-ala on 458 hehtaaria, johon sisältyy myös viereiset Iso Meltosjärvi, Vähä Meltosjärvi ja Pysäjärvi. Meltosjärvien mataluuteen on vaikuttanut menneisyydessä suoritettu järvenlasku. Aiheesta on lisää Ison Meltosjärven artikkelissa.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Meltosjoen valuma-alueella (67.98), jonka Ison Meltosjärven alueeseen (67.982) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,2 metriä mpy.
Pieni-Säynäinen (Viitasaari, Permoskylä)

| Pieni-Säynäinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°03′19″N, 25°58′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskujoki:  Enojoki Keiteleeseen 
Järvinumero:  14.421.1.043
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  100,5 m  
Pituus:  250 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,725 km  
Pinta-ala:  3,213 ha  
Tilavuus:  0.000090 km³ 
Keskisyvyys:  2,81 m  
Suurin syvyys:  6,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPieni-Säynäinen 
Pieni-Säynäinen  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Permoskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 250 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 90 200 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,8 metriä ja suurin syvyys on 6,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Keski-Keiteleen lähialueeseen (14.421) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 100,5 metriä mpy.
S-luokka (sukellusvene, Britannia, 1931)

| S-luokka sukellusvene |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  640 t (pinnalla) 935 t (sukelluksissa)
Pituus:  61,72 m
Leveys:  7,3 m
Syväys:  3,20 m
Nopeus:  13,75 solmua (pinnalla) 10 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  36
Aseistus
Meritorjunta:  6 x 21″ torpedoputkea, joihin 12 torpedoa 1 x 3″ kansitykki 1 x 303" pikakivääri
S-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneluokka toisessa maailmansodassa. Siihen kuului 62 kolmessa erässä (alaluokassa) valmistettua alusta.
1920-luvulla valmistetut kuninkaallisen laivaston sukellusveneet olivat kaikki suurehkoja aluksia, jotka oli suunniteltu toimimaan pitkillä partiomatkoilla Kauko-Idässä. 1930-luvulla tultaessa sukellusveneiden modernisointiohjelmaa tarkistettiin, jolloin otettiin huomioon sodasta saadut kokemukset sekä Euroopan poliittisen ympäristön heikkeneminen. Tämän seurauksena päädyttiin kahden erilaisen alustyypin valmistukseen eli suurten pitkän toimintasäteen omaavien alusten lisäksi tuli valmistaa Euroopassa toimivia pienempiä keskipitkän toimintasäteen omaavia aluksia. Tämän toteuttamiseksi luotiin S- eli Swordfish-luokka.
Luokka ei ollut aluksi onnistunut, mutta siihen tehdyt parannukset loivat siitä edeltäjän uusille menestyneemmille malleille. Lopulta luokasta tuli 62 vuosina 1931-1945 valmistetulla aluksellaan runsaslukuisin  kuninkaallisen laivaston sukellusveneluokista.
Group I

Ensimmäinen alaluokka sisälsi neljä alusta, jotka valmistettiin Chathamin telakalla kahdessa erässä. Kaksi ensimmäistä vuoden 1929 laivasto-ohjelmaan sisältyvää alusta tilattiin vasta 2. heinäkuuta 1930, kun Lontoon laivastosopimuksen sisältö vahvistettiin. Loput kaksi alusta tilattiin 16. maaliskuuta 1931.
Group I > Aseistus

Alusten kuusi torpedoputkea oli asennettu keulaan rungon sisään ja niihin oli mahdollista kuljettaa yksi latauskerta putkissa olevien lisäksi. Kuuden putken asennus teki keulasta ovaalin muotoisen, mikä heikensi aluksen rakennetta. Kahdessa ensin tilatussa aluksessa oli kolmen tuuman kansitykki rungon sisälle katoavana asennuksena, mikä pidensi runkoa. Tästä ratkaisusta luovuttiin kahdessa jälkimmäisessä aluksessa tykin asennuksen ollessa kiinteä ja kahden ensimmäisen aluksen asennus muutettiin myöhemmin kiinteäksi. Sopiva asennus saatiin kuitenkin vasta vuonna 1936, mihin asti alukset olivat ilman kansitykkiään. Kansitykiksi tuli lopulta 3" 20 cwt Mk I Mk V -asennuksena. Tykin kantama oli 12 400 jaardia ja sen maksimi korotuskulma oli 40 astetta. Ammuksen paino oli 17,5 naulaa.
Group I > Propulsio

Aluksen voimanlähteenä oli kaksi Amiraliteetin suunnittelemaa kuusisylinteristä dieselmoottoria, joiden sylinterihalkaisija oli 14,5 tuumaa. Niiden kierrosnopeus oli 480 kierrosta minuutissa. Alusten moottorit valmisti Sturgeoniin Vickers-Armstrong ja lopuille Chathamin telakka. Alukset oli varustettu 224 kennon akustolla, jonka kokonaispaino oli 95,9 tonnia.
Aluksen toimintamatka sukelluksessa oli 10 solmun nopeudella 10 merimailia, yhdeksän solmun nopeudella 15 merimailia ja neljän solmun nopeudella 106 merimailia. Ne kykenivät sukeltamaan täydestä kelluvuudesta ja kummankin moottorin ollessa risteilynopeudella 98 sekunnissa ilman Q-tankkeja ja niiden kanssa neljä sekuntia nopeammin. Juuri ja juuri pinnalla ollen painolastitankit osittain täytettyinä alus kykeni sukeltamaan kaikissa olosuhteissa 50 sekunnissa.
Group I > Elektroniset järjestelmät

Kölissä toisen vesitiiviin osaston etupuolella oli tyypin 120 kaikuluotain. Tyypin 709 hydrofonit oli asennettu kansirakenteen takaosaan. Muina järjestelminä olivat tyypin 46 radio, tyypin 106 sukellusvenepuhelin sekä merkkipoijut rugon etu- ja takaosassa.
Group I > Alukset

| Nimi> tilattu 2. heinäkuuta 1930 | Telakka> tilattu 2. heinäkuuta 1930 | Kölinlasku> tilattu 2. heinäkuuta 1930 | Vesille> tilattu 2. heinäkuuta 1930 | Valmis> tilattu 2. heinäkuuta 1930 | Kohtalo> tilattu 2. heinäkuuta 1930 | tilattu 2>  heinäkuuta 1930 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Swordfish | Chathamin telakka | 1. joulukuuta 1930 | 10. marraskuuta 1931 | 28. marraskuuta 1932 | upotettu 7. marraskuuta 1940 |  |
| HMS Sturgeon | Chatham | 1. tammikuuta 1931 | 8. tammikuuta 1932 | 27. helmikuuta 1933 | Alankomaiden laivastolle 11. lokakuuta 1943 Hr. Ms. Zeehond palautettu 14. syyskuuta 1945 romutettu tammikuussa 1947 |  |
tilattu 16. maaliskuuta 1931
| HMS Seahorse | Chatham | 14. syyskuuta 1931 | 15. marraskuuta 1932 | 2. lokakuuta 1933 | upotettu 7. tammikuuta 1940 |  |
| HMS Starfish | Chatham | 26. syyskuuta 1931 | 14. maaliskuuta 1933 | 27. lokakuuta 1933 | upotettu 9. tammikuuta 1940 |  |
Group II

Toisessa alaluokassa oli kahdeksan alusta. Swordfish-luokasta saadut kokemukset aiheuttivat muutoksia, jotka paransivat luokan käytettävyyttä. Näitä olivat sisätilojen yksinkertaistaminen sekä operoinnin ja ylläpidon vaatimien järjestelmien yksinkertaistaminen. Painerungon pituutta kasvatettiin, mikä kasvatti standardiuppoumaa 30 tonnilla.
Group II > Alukset

| Nimi> Vuosien 1931-1932 laivasto-ohjelma | Telakka> Vuosien 1931-1932 laivasto-ohjelma | Kölinlasku> Vuosien 1931-1932 laivasto-ohjelma | Vesille> Vuosien 1931-1932 laivasto-ohjelma | Valmis> Vuosien 1931-1932 laivasto-ohjelma | Kohtalo> Vuosien 1931-1932 laivasto-ohjelma | Vuosien 1931-1932 laivasto-ohjelma |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Sealion | Cammell Laird, Birkenhead | 16. toukokuuta 1933 | 16. maaliskuuta 1934 | 21. joulukuuta 1934 | miehistönsä upottama 13. maaliskuuta 1945 |  |
| HMS Shark | Chatham | 12. kesäkuuta 1933 | 31. toukokuuta 1934 | 31. joulukuuta 1934 | upotettu 6. heinäkuuta 1940 |  |
Vuosien 1932-1933 laivasto-ohjelma
| HMS Snapper | Chatham | 18. syyskuuta 1933 | 25. lokakuuta 1934 | 14. kesäkuuta 1935 | upotettu helmikuu 1941 |  |
| HMS Salmon | Cammell Laird | 15. kesäkuuta 1933 | 30. huhtikuuta 1934 | 8. maaliskuuta 1935 | upotettu 9. heinäkuuta 1940 |  |
Vuosien 1933-1934 laivasto-ohjelma
| HMS Seawolf | Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock | 25. toukokuuta 1934 | 28. marraskuuta 1935 | 12. maaliskuuta 1936 | myyty romutettavaksi 1945 |  |
Vuosien 1934-1935 laivasto-ohjelma
| HMS Spearfish | Cammell Laird | 23. toukokuuta 1935 | 21. huhtikuuta 1936 | 11. joulukuuta 1936 | upotettu 1. elokuuta 1940 |  |
| HMS Sunfish | Chatham | 22. heinäkuuta 1935 | 30. syyskuuta 1936 | 2. heinäkuuta 1937 | Neuvostoliitolle 1944 nimellä V1 upotettu 27. heinäkuuta 1944 |  |
Vuosien 1935-1936 laivasto-ohjelma
| HMS Sterlet | Chatham | 14. heinäkuuta 1936 | 22. syyskuuta 1937 | 6. huhtikuuta 1938 | upotettu 18. huhtikuuta 1940 |  |
Group III

Sodan aikana valmistetut viisikymmentä kolmannen alaluokan alusta olivat edelleen suurempia kuin edeltäjänsä, mutta myös niiden aseistusta oli lisätty. Lisäksi niiden miehistötarve oli kasvanut kymmenellä. Palvelusalue oli laajentunut Välimerelle ja Tyynelle valtamerelle. Luokan aluksista tuhoutui yhdeksän ja lisäksi kaksi vaurioitui korjauskelvottomiksi.
F
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta S-luokka (sukellusvene, Britannia, 1931) Wikimedia Commonsissa
Britannian Kuninkaallisen laivaston alusluokat II maailmansodassa
| --- | --- |
Lentotukialukset:  Courageous • HMS Argus • HMS Hermes • HMS Eagle • HMS Ark Royal • Illustrious • HMS Unicorn • Implacable • ColossusC • MajesticC • AudaciousC • MaltaX • CentaurC
Saattuetukialukset:  HMS ArcherA • HMS Audacity • AvengerA • AttackerA • RulerA • HMS Activity • HMS Pretoria Castle • Nairana
Taistelulaivat:  HMS Centurion • HMS Iron Duke • Queen Elizabeth • Revenge • Nelson • King George V • LionX • HMS VanguardC
Taisteluristeilijät:  Renown • HMS Hood
Raskaat risteilijät:  Hawkins • County • York
Kevyet risteilijät:  C • Danae • Emerald • Leander • Arethusa • Town • Dido • Crown Colony • Minotaur
Miinalaivat:  HMS Adventure • Abdiel-luokka
Laivueenjohtajat:  Shakespeare • Scott
Hävittäjät:  R • S • V&W • TownA • HMS Ambuscade • HMS Amazon • A • B • C • D • E • F • G • H • I • Tribal • J • Hunt • K • L • M • N • O • P • Q • R • S • T • U • V • W • Z • Ca • C • Battle • Weapon • GX • DaringC
Fregatit:  River • CaptainA • ColonyA • Loch • Bay
Korvetit:  Flower • Castle
Sluupit:  24 • Bridgewater • Hastings • BanffA • Shoreham • Grimsby • Bittern • Egret • Black Swan
Miinanraivaajat:  Hunt • Halcyon • Bangor • AukA • Algerine
Sukellusveneet:  H • L • Odin • Parthian • Rainbow • S • River • Grampus • T • U • P.611 • V • Amphion • X • XE
Monitorit:  Erebus • Roberts
Vesilentokoneiden emälaivat:  HMS Pegasus • HMS Albatross
Troolarit:  Isles • Strath • Tree
Muut:  MAC-alukset • Katapulttialukset • AMC-alukset • Maihinnousualukset • Moottoritorpedoveneet • Moottoritykkiveneet
Sarah Hyland

| Sarah Hyland |
| --- | --- |
 Sarah Hyland PaleyFest-tapahtumassa vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sarah Jane Hyland
Syntynyt: 24. marraskuuta 1990 (ikä 33)  Manhattan, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Wells Adams (v.2022)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1997–
Merkittävät roolit:  Haley Dunphy (Moderni perhe)
Palkinnot
 SAG-palkinto roolista komediasarjassa Moderni perhe 
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Sarah Hyland vuonna 2010.
Sarah Jane Hyland (s. 24. marraskuuta 1990 Manhattan, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Haley Dunphyn roolista komediasarjassa Moderni perhe. Hyland on palkittu sarjasta neljästi parhaan näyttelijäkokoonpanon SAG-palkinnolla vuosina 2010–2013. Hän on näytellyt myös Disney Channelin alkuperäiselokuvassa Nörtti Uljas (engl. Geek Charming). Vuonna 2014 hän oli juontamassa Teen Choice Awards -gaalaa.
Varhainen elämä

Sarah Hyland syntyi New Yorkissa näyttelijöille Melissa Canadaylle ja Edward James Hylandille. Hänellä on neljä vuotta nuorempi veli Ian. Hän opiskeli Manhattanilla Professional Performing Arts Schoolissa, missä hänen opiskelutovereitaan olivat muun muassa Andrea Bowen ja Taylor Momsen.
Ura

Hyland aloitti näyttelemisen viisivuotiaana, ja hänen debyyttiroolinsa oli vuonna 1997 elokuvassa Howard Sternin intiimit osat. Vuonna 2000 hän näytteli Audrey Hepburnista kertovassa televisioelokuvassa kahdeksanvuotiasta Audreyta. Hyland esiintyi myös Broadway-musikaalissa Grey Gardens sekä ravintolaketju Olive Gardenin tv-mainoksessa.
Hyland on myöhemmin esiintynyt tv-sarjoissa kuten Kova laki: Erikoisyksikkö ja Lipstick Jungle. Hylandin tunnetuin rooli on Haley Dunphy palkitussa komediasarjassa Moderni perhe, jota hän on esittänyt vuodesta 2009 lähtien. Hänellä oli päärooli Disney Channel-kanavan elokuvassa Nörtti Uljas vuonna 2011. Hyland on lisäksi esiintynyt elokuvissa kuten Scary Movie 5 ja Vampire Academy.
Vuonna 2012 Hyland osallistui Nintendon mainoskampanjaan.
Yksityiselämä

Hyland seurusteli näyttelijä Matt Prokopin kanssa vuosina 2010–2014. Syyskuussa 2014 oikeus määräsi Prokopille väliaikaisen lähestymiskiellon Hylandin kerrottua kokeneensa uhkailua ja häirintää. Saman vuoden lokakuussa lähestymiskiellosta tuli pysyvä. Hyland tapaili myös Dominic Sherwoodia vuosina 2015–2017.
Vuonna 2017 Hyland alkoi tapailla nykyistä aviomiestään, televisiopersoona Wells Adamsia. Hyland ja Adams kihlautuivat heinäkuussa 2019 ja ostivat yhteisen talon toukokuussa 2020. COVID-19 -pandemian takia he siirsivät hääpäivää useamman kerran. Pari vihittiin 20. elokuuta 2022.
Hylandilla diagnosoitiin lapsena munuaisten vajaatoiminta. Huhtikuussa 2012 hän sai munuaissiirrännäisen, luovuttajana toimi hänen isänsä. Hylandin keho alkoi kuitenkin hylkiä siirrännäistä, ja vuonna 2017 hän sai uuden siirrännäisen pikkuveljeltään. Hyland on kertonut joutuneensa elämänsä aikana 16 leikkaukseen sairautensa takia, ja harkinneensa jopa itsemurhaa ensimmäisen siirrännäisen petettyä.
Palkinnot

| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Teos | Lopputulos | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 | Young Artist -palkinto | Best Performance in a Feature Film or TV Movie – Young Ensemble (jaettu palkinto) | Annie | Ehdokkuus |  |
| 2010 | SAG-palkinto | Paras näyttelijäkokoonpano komediasarjassa | Moderni perhe | Ehdokkuus |  |
| 2010 | Teen Choice -palkinto | Choice TV: Female Breakout Star | Moderni perhe | Ehdokkuus |  |
| 2011 | SAG-palkinto | Paras näyttelijäkokoonpano komediasarjassa | Moderni perhe | Voitto |  |
| 2012 | SAG-palkinto | Paras näyttelijäkokoonpano komediasarjassa | Moderni perhe | Voitto |  |
| 2012 | Teen Choice -palkinto | Choice TV: Female Scene Stealer | Moderni perhe | Ehdokkuus |  |
| 2013 | SAG-palkinto | Paras näyttelijäkokoonpano komediasarjassa | Moderni perhe | Voitto |  |
| 2013 | Critics’ Choice Television Awards | Best Supporting Actress in a Comedy Series | Moderni perhe | Ehdokkuus |  |
| 2014 | SAG-palkinto | Paras näyttelijäkokoonpano komediasarjassa | Moderni perhe | Voitto |  |
| 2014 | Glamour-palkinto | Comedy Actress | Moderni perhe | Voitto |  |
| 2015 | SAG-palkinto | Paras näyttelijäkokoonpano komediasarjassa | Moderni perhe | Ehdokkuus |  |
| 2016 | SAG-palkinto | Paras näyttelijäkokoonpano komediasarjassa | Moderni perhe | Ehdokkuus |  |
| 2016 | Kids’ Choice -palkinto | Favorite Female TV Star – Family Show | Moderni perhe | Ehdokkuus |  |
| 2017 | SAG-palkinto | Paras näyttelijäkokoonpano komediasarjassa | Moderni perhe | Ehdokkuus |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sarah Hyland Wikimedia Commonsissa
Sarah Hyland Twitterissä
Sarah Hyland Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sarah Hyland Allmoviessa (englanniksi)
Petri Kaijansinkko

Petri Olavi Kaijansinkko (s. 26. tammikuuta 1967 Äänekoski) on suomalainen pesäpallovalmentaja ja pelinjohtaja.
Jyväskylän Kirissä A-juniori-ikäiseksi asti pelannut Kaijansinkko aloitti valmennustehtävät jo 15-vuotiaana. Kaijansinkko on toiminut muun muassa Kirin naisten pelijohtajana mestaruusvuonna 1989 sekä Lapuan Virkiän pelinjohtajana sen voittaessa naisten Suomen mestaruuden vuosina 1992 ja 1993. Hän toimi Superpesiksen toimitusjohtajana syyskuusta 2011 lokakuuhun 2012. Sen jälkeen hän toimi Hyvinkään Tahko kakkospelinjohtajana, toiminnanjohtajana ja urheilutoimenjohtajana marraskuusta 2012 heinäkuuhun 2013, jolloin osapuolet purkivat sopimuksensa. Ennen pestiään Tahkossa Kaijansinkko toimi pitkään Porin Pesäkarhujen pelinjohtajana.  Lisäksi hän on toiminut Jyväskylän Kirissä, Lapuan Virkiässä, Oulun Lipossa sekä Pattijoen Urheilijoissa.
Kaijansinkko oli osallisena vuonna 1998 Pesäpallon sopupeliskandaalissa ja sai lyhyen ehdollisen vankeusrangaistuksen.
Kaijansinkko esitti joulukuussa 2021 julkisen anteeksipyynnön siitä, että oli vuonna 2014 syyllistynyt valmentamansa nuoren naispelaajan seksuaaliseen häirintään. Hänet irtisanottiin vuonna 2014 silloisesta seurastaan häirinnän vuoksi, mutta tapaus tuli julkisuuteen vasta seitsemän vuotta myöhemmin. Hän työskenteli irtisanomisen jälkeen Kirittärissä eri tehtävissä. Urheilulehti paljasti joulukuun 2021 alussa, että naispesäpalloilija traumatisoitui 17–18-vuotiaana jouduttuaan vuosina 2013–2014 valmentajan seksuaalisen häirinnän ja valta-aseman väärinkäytön uhriksi. Kaijansinkko esitti Kirittärien tiedotteessa 14. joulukuuta 2021 julkisen anteeksipyynnön paitsi asianosaiselle myös ”kaikille muille, joita oli pitkän uransa aikana käytöksellään loukannut”. Kävi ilmi, että vuosien 2013–2014 tapaus liittyi raumalaiseen seuraan. Ilta-Sanomat raportoi myös toisesta Kaijansinkon väitetystä uhrista. Kun Kirittärien pääsponsori esitti epäluottamustaan, joutui seura vapauttamaan Kaijansinkon valmentajan työsuhteestaan 18. joulukuuta 2021.
Saavutukset > Pelinjohtajana

1 miesten SM-pronssi: 1999
Naisten vuoden pelinjohtaja: 1989, 1992
1 miesten Itä-Länsi-ottelu: 1998
6 naisten Itä-Länsi-ottelua: 1991, 1992, 1993, 1997, 2004, 2006
2 naisten Liitto-Lehdistö-ottelua: 1989, 1990
1 B-poikien Itä-Länsi-ottelu: 1987
3 B-tyttöjen Itä-Länsi-ottelua: 1988, 1990, 2010
Ansiomerkit
Pesäpalloliiton kultainen ansiomerkki (2017)
Peter Öberg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Peter Öberg MM-kilpailuissa 2010. |  Peter Öberg MM-kilpailuissa 2010. |  Peter Öberg MM-kilpailuissa 2010. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten suunnistus
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kiova 2007 | viesti |  |
|  Hopeaa | Trondheim 2010 | keskimatka |  |
|  Hopeaa | Savoie 2011 | keskimatka |  |
|  Hopeaa | Sotkamo 2013 | viesti |  |
|  Pronssia | Lausanne 2012 | viesti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Otepää 2006 | viesti |  |
Peter Öberg (17. huhtikuuta 1980) on ruotsalainen suunnistuksen MM-mitalisti, joka edustaa ruotsalaista OK Hälleniä.
Öberg pitää päämatkanaan keskimatkaa, jolla hän on saavuttanut MM-hopeaa Trondheimissa 2010 ja Savoiessa 2011. Trondheimissa Öberg hävisi kultaa voittaneelle Norjan Carl Waaler Kaasille ainoastaan seitsemän sekuntia. Savoiessa 2011 isäntämaan Thierry Gueorgiou voitti kultaa ylivoimaisesti runsaalla kahdella minuutilla. Öbergillä on lisäksi viestistä MM-hopeaa Ukrainan kisoista 2007 ja Suomen kisoista 2013, MM-pronssia Sveitsin kisoista 2012 sekä EM-kultaa Viron kisoista 2006. Vuonna 2008 Öberg voitti uransa ensimmäisen maailmancupin osakilpailun Ruotsissa sprinttimatkalla. Seuraavana vuonna hän voitti kaksi maailmancupin osakilpailua ja sijoittui cupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi. Nuorten sarjassa hänellä on viestin MM-hopea vuodelta 2000.
Saavutukset > MM-kilpailut

2007 19. sprintissä, kahdeksas keskimatkalla ja hopeaa viestissä
2008 viides keskimatkalla ja kahdeksas viestissä
2009 15. keskimatkalla ja 13. pitkällä matkalla
2010 hopeaa keskimatkalla ja kuudes viestissä
2011 hopeaa keskimatkalla
2012 kuudes keskimatkalla ja pronssia viestissä
2013 kymmenes keskimatkalla ja hopeaa viestissä
Saavutukset > EM-kilpailut

2006 30. sprintissä, viides keskimatkalla ja kultaa viestissä
2008 kuudes sprintissä ja kymmenes keskimatkalla
2010 seitsemäs keskimatkalla ja 39. pitkällä matkalla
Saavutukset > Avoimet PM-kilpailut

2003 11. keskimatkalla ja 18. pitkällä matkalla
2005 33. sprintissä ja 14. keskimatkalla
2007 11. sprintissä, viides keskimatkalla ja pronssia viestissä
2009 kultaa keskimatkalla, neljäs pitkällä matkalla ja kultaa viestissä
Saavutukset > Nuorten MM-kilpailut

1999 29. pitkällä matkalla ja viides viestissä
2000 19. keskimatkalla, 15. pitkällä matkalla ja hopeaa viestissä
Saavutukset > Maailmancup

2006 30. kokonaispisteissä
2007 9. kokonaispisteissä
2008 7. kokonaispisteissä, yksi osakilpailuvoitto
2009 3. kokonaispisteissä, kaksi osakilpailuvoittoa
2010 31. kokonaispisteissä
2011 14. kokonaispisteissä
2012 10. kokonaispisteissä
Putikon rautatieasema

Putikon rautatieasema (lyh. Pu, ratakm 520+902) on lakkautettu rautatieasema rataosalla Huutokoski–Parikkala Savonlinnan kaupungissa, entisessä Punkaharjun kunnassa, Putikon kylässä. Asema Putikkoon valmistui vuonna 1906 rataosalle Elisenvaara–Savonlinna. Rautatieaseman ohittaa yksi raide. Asema on rakennettu yliarkkitehti Bruno Granholmin V-luokan C-tyypin piirustusten mukaan. Asema on lähes alkuperäisessä ulkoasussaan. Koko aseman pihapiiri rakennuksineen on asemakaavassa suojeltu ja kunnostettu. Putikon asema kuuluu Museoviraston määrittelemään valtakunnallisesti merkittävään rakennettuun kulttuuriympäristöön.
Henkilöliikenne asemalla lakkautettiin 1. tammikuuta 1990 ja tavaraliikenne vuonna 2000. Liikennepaikka lakkautettiin kokonaan 3. kesäkuuta 2007.
Asemalla on toiminut vuodesta 1986 lähtien T:mi Saviseppä. Yrittäjä Hannu Sairanen osti aseman valtiolta vuonna 1998 ja nimesi sen Brunolan tilaksi. Aseman läheisyydessä sijaitsee Putikon saha -niminen tasoylikäytävä.