stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Romania yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 35. | 5 | 8 | 12 | 25 |
Romania on osallistunut kaikkiin yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin, jollaiset järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1983. Se on saavuttanut MM-kilpailuissa yhteensä 25 mitalia, joista viisi on kultaisia. Yhtä lukuun ottamatta kaikki mitalit ovat naisten lajeista.
Romanian ensimmäinen MM-mitalisti oli pituushyppääjä Anișoara Cușmir, joka sijoittui hopealle Helsingissä 1983. Ensimmäisen kultamitalinsa maa sai vasta vuonna 1997, kun Gabriela Szabo voitti 5 000 metrin juoksun. Szabo oli paras myös 5 000 metrillä Sevillassa 1999 ja 1 500 metrillä Edmontonissa 2001. Muut romanialaiset maailmanmestarit ovat vuonna 1999 moukarinheiton voittanut Mihaela Melinte ja vuonna 2001 maratonjuoksun voittanut Lidia Simon. Ainoa MM-mitaleille yltänyt romanialainen mies on Marian Oprea, joka sai kolmiloikassa pronssia vuonna 2005.
Ilman mitaleja Romania jäi ensimmäisen kerran Pariisissa 2003, jossa parhaana romanialaisena Ionela Târlea sijoittui 400 metrin aitajuoksussa neljänneksi. Osakassa 2007 kiekonheittäjä Nicoleta Grasu ja Berliinissä 2009 keihäänheittäjä Monica Stoian nousivat molemmat jälkikäteen pronssille kilpakumppanin dopinghylkäyksen jälkeen. Daegussa 2011 pistesijoille ylsivät vain kuudenneksi moukarinheitossa sijoittunut Bianca Perie ja kahdeksanneksi kiekonheitossa sijoittunut Grasu. Moskovassa 2013 Romanian parhaista suorituksista vastasivat kolmiloikassa kuudenneksi sijoittunut Marian Oprea sekä kuudenneksi sijoittunut naisten 4 × 400 metrin viestijuoksujoukkue. Pekingissä 2015 ainoan pistesijan saavutti Oprea kolmiloikan kuudennella sijallaan. Lontoossa 2017 parhaiten sijoittuivat 12:nneksi yltäneet kuulantyöntäjä Andrei Gag ja pituushyppääjä Alina Rotaru. Dohassa 2019 pistesijoille ylsivät neljänneksi sijoittunut kiekonheittäjä Alin Alexandru Firfirica ja kuudenneksi sijoittunut pituushyppääjä Alina Rotaru. Eugenessa 2022 pisteille ylsivät kuudenneksi sijoittunut moukarinheittäjä Bianca Ghelber (o.s. Perie) ja seitsemänneksi sijoittunut kiekonheittäjä Alin Alexandru Firfirica. Budapestissä 2023 Alina Rotaru-Kottman (o.s. Rotaru) saavutti pituushypyssä pronssia ja lisäksi moukarinheittäjä Bianca Ghelber sijoittui seitsemänneksi.
Romanian MM-mitalit kisoittain

| Kisavuosi ja -paikka>  | Miehet> Kulta | Miehet> Hopea | Miehet> Pronssi | Naiset> Kulta | Naiset> Hopea | Naiset> Pronssi | Yhteensä> Kulta | Yhteensä> Hopea | Yhteensä> Pronssi | Yhteensä | Yhteensä> Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 Helsinki | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 15. |
| 1987 Rooma | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 2 | 19. |
| 1991 Tokio | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 1 | 1 | 2 | 18. |
| 1993 Stuttgart | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 29. |
| 1995 Göteborg | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 0 | 2 | 26. |
| 1997 Ateena | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 3 | 14. |
| 1999 Sevilla | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 2 | 2 | 0 | 2 | 4 | 10. |
| 2001 Edmonton | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 | 0 | 2 | 2 | 0 | 4 | 8. |
| 2003 Pariisi | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2005 Helsinki | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 2 | 2 | 31. |
| 2007 Osaka | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 36. |
| 2009 Berliini | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 0 | 0 | 2 | 2 | 34. |
| 2011 Daegu | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2013 Moskova | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2015 Peking | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2017 Lontoo | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2019 Doha | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2022 Eugene | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2023 Budapest | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 39. |
| Yhteensä | 0 | 0 | 1 | 5 | 8 | 11 | 5 | 8 | 12 | 25 | 35. |
Romanian MM-mitaliurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Gabriela Szabo | 3 | 0 | 0 | 3 | 1997–2001 |
| Lidia Simon | 1 | 0 | 2 | 3 | 1997–2001 |
| Mihaela Melinte | 1 | 0 | 0 | 1 | 1999 |
| Nicoleta Grasu | 0 | 1 | 3 | 4 | 1999–2009 |
| Anișoara Cușmir | 0 | 1 | 0 | 1 | 1983 |
| Maricica Puică | 0 | 1 | 0 | 1 | 1987 |
| Liliana Năstase | 0 | 1 | 0 | 1 | 1991 |
| Anuța Cătună | 0 | 1 | 0 | 1 | 1995 |
| Felicia Țilea | 0 | 1 | 0 | 1 | 1995 |
| Rodica Mateescu | 0 | 1 | 0 | 1 | 1997 |
| Violeta Szekely | 0 | 1 | 0 | 1 | 2001 |
| Ella Kovacs | 0 | 0 | 2 | 2 | 1991–1993 |
| Doina Melinte | 0 | 0 | 1 | 1 | 1987 |
| Marian Oprea | 0 | 0 | 1 | 1 | 2005 |
| Constantina Tomescu | 0 | 0 | 1 | 1 | 2005 |
| Monica Stoian | 0 | 0 | 1 | 1 | 2009 |
| Alina Rotaru-Kottmann | 0 | 0 | 1 | 1 | 2023 |
Runeberginkatu (televisiosarja)

| Runeberginkatu |
| --- | --- |
Tyyli:  tilannekomedia
Kestoaika:  20 min
Pääosissa:  Minttu Mustakallio Elina Knihtilä Jukka Rasila Juha Varis
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  3. syyskuuta 2007 –  19. marraskuuta 2007
Jaksoja:  12
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Moskito Television
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Runeberginkatu on suomalainen improvisaatioon perustuva televisiosarja, jonka pääosissa ovat Minttu Mustakallio, Elina Knihtilä, Jukka Rasila ja Juha Varis. Ohjelma perustuu saksalaiseen ohjelmaformaattiin Schillerstraße, ja sen ensimmäinen jakso esitettiin Nelosella 3. syyskuuta 2007. Ohjelman on tuottanut Moskito Television.
Jokaisen jakson alussa näyttelijöillä on tiedossa vain lähtökohta, jonka jälkeen näyttelijät osittain kuiskaajan antamien ohjeiden mukaan vievät juonta eteenpäin improvisoimalla.
Sarjan pääosassa on kolmekymppinen Kati, joka muuttaa ensimmäisessä jaksossa Oulusta Helsinkiin. Hänellä on muuttoapunaan Mallu-sisko ja lapsuudenystävä Mige. Perillä he huomaavat, että Katin asunnossa on vieras mies suihkussa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Minttu Mustakallio  | … |  Katri-Helena "Kati"   |
|  Elina Knihtilä  | … |  Marianne "Mallu" Pirhonen   |
|  Jukka Rasila  | … |  Mika "Mige"   |
|  Juha Varis  | … |  Sakari "Sakke"   |
|  Aleksi Salmenperä  | … |  kuiskaaja   |
|  Petteri Summanen  | … |  Katin entinen avomies "Iiro" Tommy-Ilari   |
|  Jussi Lampi  | … |  poliisi   |
|  Pihla Penttinen  | … |  Migen tytär Janita   |
|  Hannu-Pekka Björkman  | … |  putkimies Joonas   |
|  Joonas Hytönen  | … |  Katin oikea sokkotreffikumppani Joonas   |
|  Pamela Tola  | … |  Paula   |
|  Ville Virtanen  | … |  Pera   |
|  Laura Birn  | … |  Saken serkku   |
|  Toni Wahlström  | … |  Mallun pomo Martin   |
Jaksot

Muutto
Mestaruusvyö
Vastustamaton virkavalta
Gootti
Optiopotti
Sokkotreffit
Luomisvimma
Vahinko
Ihmisen jälki
Saken uusi ihastus
Filmi poikki
Illaksi Saksaan
Aiheesta muualla

Ohjelman kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ruokolahden linnavuori

| Ruokolahden linnavuori> Sijainti |
| --- | --- |
 Ruokolahden linnavuori
Koordinaatit:  60°21′45.9371″N, 23°2′5.6470″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  linnavuori
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ruokolahden linnavuori on Varsinais-Suomessa Salossa sijaitseva Linnavuori.
Vuonna 2016 löytynyt Linnavuori sijaitsee Salon Halikonlahden länsipuolella Ruokolahden vanhalla etelärannalla, joka on maankohoamisen myötä kuivunut. Muinaislinna on perustettu jyrkälle kalliomäelle. Puolustusrakenteista nähtävissä ovat yhä itärinteen ylempi kivistä ladottu valli sekä alempi hiekasta kasattu valli.  Mäen laelle johtavan luoteisrinteen sola on lisäksi tukittu ladotulla kivivallilla.
Muinaislinnan luoteisrinteen valli on rikkoutunut, mutta itärinteen varustusten jäänteet ovat säilyneet hyvin. Vallista on löytynyt kaksi aukkoa ja sen sisäreunaa on tasoitettu hiekalla, joka on mahdollisesti tuotu muualta kuten myös alemman maavallin hiekka. Linnavuoren huipun näytteissä on havaittu nokimaata.
Aluetta ei ole tutkittu, mutta muinaislinnan löytymisen yhteydessä paikalta löydettiin kaksi leveäkantaista naulaa, rautalevyn pala sekä 300–400-luvuille ajoitettu keihäänkärki.
Sangu

Sangu voi tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
sangu, Tansaniassa puhuttu bantukieli
sangu, Gabonissa puhuttu bantukieli
James Dominic Sangu, tansanialainen piispa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sangu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sajany-Hakasija

| Sajany-Hakasija |
| --- | --- |

Koko nimi:  Sajany-Hakasija (ven. Саяны-Хакасия)
Perustettu:  1980
Entiset nimet:  Sajany (1980-2009)
Kaupunki:  Abakan, Hakassia, Venäjä
Kenttä:  Sayany
– kapasiteetti:  21000
Värit:           
Sarja:  Superliiga
Sajany-Hakasija (ven. Саяны-Хакасия) on venäläinen jääpalloseura Abakanin kaupungista Hakassiasta. Seura on perustettu vuonna 1980. Vuoteen 2009 asti seura käytti nimeä Sajany, jolloin nimeen lisättiin Hakassian tasavallan nimi. Seuran nimi tulee Sajanvuorista. Sajanvuoret koristavat myös seuran logoa ja pelipaitaa.
Historia

Sajany nousi Neuvostoliiton mestaruussarjaan ensimmäistä kertaa vuonna 1985. Se putosi 1980-luvulla pariin otteeseen takaisin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle, mutta nousi aina seuraavana kautena takaisin. Seuran parhaat vuodet osuvat 1990-luvun alkuun; vuosina 1991 ja 1992 se oli Neuvostoliiton/IVY:n mestaruussarjan kuudes. Seuran historian paras saavutus on vuoden 1994 Venäjän liigan pronssi. Seura vetäytyi liigasta ja meni alemmalle sarjatasolle kaudella 2009-2010. Takaisin pääsarjaan se nousi kaudeksi 2012-13, voitettuaan toiseksi korkeimman sarjatason mestaruuden 2012.
Kaudella 2012-2013 seura sai myös suomalaisväriä, kun se hankki Marko Herajärven ja Pekka Hiltusen riveihinsä. Molemmat ovat torniolaislähtöisiä jääpalloilijoita, Herajärvi toimi maalivahtina ja Hiltunen puolustajana. Sajanyn aika pääsarjassa jäi yhteen kauteen.
Vuodet 2013-2023 seura pelasi Mestaruussarjaa. Keväällä 2023 Sajany voitti sarjan ja palasi kaudeksi 2023-2024 Superliigaan.
Saavutuksia

Saavutuksia Venäjän liigassa:
1 pronssi 1994
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Venäjän Jääpallon Superliiga
Baikal-Energija, Irkutsk
Ak Bars Dynamo, Kazan
Dynamo, Moskova
Jenisei, Krasnojarsk
Kuzbass, Kemerovo
Rodina, Kirov
Sibselmash, Novosibirsk
SKA-Neftyanik, Habarovsk
Start, Nižni Novgorod
Uralski Trubnik, Pervouralsk
Volga, Uljanovsk
Vodnik, Arkangeli
Sajany-Hakasija, Abakan
Murman, Murmansk
Sangrūda

Kylän sijainti kartalla
Kirkko Sangrūdassa
Sangrūda on kylä Kalvarijan kunnassa, Marijampolėn läänissä, Lounais-Liettuassa lähellä Puolan ja Venäjän (Kaliningradin alue) rajaa. Vuonna 2001 kylässä asui 411 asukasta.
Ritva Holmberg

| Ritva Holmberg |
| --- | --- |
 Ritva Holmberg ja tytär Annina 1960-luvun puolessavälissä.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ritva Tuulikki Holmberg (o.s. Kupias)
Syntynyt: 31. toukokuuta 1944 Jyväskylä
Kuollut: 17. heinäkuuta 2014 (70 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  dramaturgi, ohjaaja ja käsikirjoittaja
Puoliso:  Kalle Holmberg
Käsikirjoittaja
Alma mater:  Taideyliopiston Teatterikorkeakoulu
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ritva Tuulikki Holmberg (o.s. Kupias; 31. toukokuuta 1944 Jyväskylä – 17. heinäkuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen dramaturgi, ohjaaja ja käsikirjoittaja.
Ura

Holmberg valmistui dramaturgiksi Teatterikoulusta vuonna 1971. Hän toimi Åbo Svenska Teaterin ohjaajana ja taiteellisena johtajana 1974–1977, Teatterikorkeakoulun dramaturgian lehtorina 1980–1983 sekä ohjaajana ja dramaturgina Helsingin Kaupunginteatterissa 1987–1995.
Teatterissa hänen tärkeimpiä töitään oli muun muassa Turun kaupunginteatteriin tehty dramatisointi Seitsemän veljestä. Ohjaajana hän vieraili Suomessa muun muassa Turun, Oulun, Lahden, Kuopion, Espoon ja Vaasan kaupunginteattereissa, Tampereen Teatterissa, Wasa Teaterissa, Svenska Teaternissa ja Lilla Teaternissa sekä Ruotsissa Riksteaternissa ja Uppsalan ja Göteborgin kaupunginteattereissa.
Televisiossa hän toimi muun muassa dramaturgina Rauta-aika-sarjassa. Hän kirjoitti yhdessä Eija Vilppaan kanssa 24-osaisen televisiosarjan Paavo ja Raili.
Holmberg oli naimisissa ohjaaja Kalle Holmbergin kanssa. Heillä on tytär Annina.
Ritva Holmberg on haudattu Valamon luostarin hautausmaalle Heinävedelle. Hän oli miehensä tavoin kääntynyt ortodoksiksi.
Dramatisointeja ja ohjauksia

Seitsemän veljestä, dramatisointi (Turun kaupunginteatteri)
Sommargäster, ohjaus (Göteborg Stadsteater)
Välskärin kertomuksia, dramatisointi (Turun kaupunginteatteri)
Revisorn, ohjaus (Svenska Riksteatern)
Kolme sisarta, ohjaus (Oulun kaupunginteatteri)
Dödsdansen, ohjaus (Svenska Teatern)
Peter Pan, dramatisointi (Helsingin kaupunginteatteri)
Cabaret, ohjaus (Upsala Stadsteater)
Riivaajat, dramatisointi (Helsingin kaupunginteatteri)
Kallion kimallus, dramaturgia ja ohjaus (Helsingin kaupunginteatteri)
Nicholas Nickleby, dramatisointi (Vaasan kaupunginteatteri)
Herrojen Eeva, ohjaus (Espoon kaupunginteatteri)
Nukkekoti, suomennos ja ohjaus (Tampereen Teatteri)
Minna-musikaali, käsikirjoitus ja ohjaus (Kuopion kaupunginteatteri)
Näyttelijänä elokuvissa

Työmiehen päiväkirja – Matin vaimo
Kirjallisuutta

Holmberg, Annina: Tahto ja hohto: Ritva Holmbergin taiteilijantie.  Helsinki:  Siltala, 2017.  ISBN 978-952-234-474-8.
Aiheesta muualla

Moring, Kirsikka: Muistot – Ritva Holmberg Helsingin Sanomat.  25.7.2014. Viitattu 27.4.2021.
Jensen, Hanna: Kalle Holmberg vaimonsa sairaudesta: "En halveksinut ihmeparantumisia, mutta en toivonut ihmeitäkään" ET -lehti.  7.8.2016. Viitattu 27.4.2021.
Luoma, Marja-Terttu: Kalle Holmberg: ”Elämä on kuin silta, jonka yli kuljetaan, mutta jolle ei pidä rakentaa taloa” Seura -lehti.  13.9.2016. Viitattu 27.4.2021.
Haavikko, Anna-Liisa: Ritva Holmberg oli kaikkea muuta kuin teatteriboheemi Elämäkerran takana – Yle.  23.11.2019. Viitattu 27.4.2021. Anna-Liisa Haavikko haastattelee äidistään kirjan kirjoittanutta Annina Holmbergia.
Slipstream (kirjallisuus)

Slipstream on kirjallisuuden lajityyppi, joka pyrkii yhdistämään fantasia-, tieteis- ja kauhukirjallisuuden elementtejä sekä korkeakirjallista tyyliä. Käsitteen kehittelijä on kyberpunk-kirjailija Bruce Sterling, jonka mukaan slipstream-kirjallisuuden on tarkoitus tuottaa lukijassa "kummallinen olo". Genreä luonnehtii pyrkimys surreaalisuuteen ja antirealismiin, ja se sijoittuu genrekirjallisuuden ja valtavirtakirjallisuuden välimaastoon.
Samand

| Iran Khodro SAMAND Khodro Melli Iran |
| --- | --- |
 Samand LX.
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iran  Senegal  Syyria  Valko-Venäjä  Venezuela  Kiina  Azerbaidžan
Valmistaja:  Iran Khodro
Valmistusvuodet:  2003–
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  C-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Peugeot 405
Tekniset tiedot
Mitat
Pituus:  4 502 mm
Leveys:  1 720 mm
Korkeus:  1 460 mm
Samand on iranilainen henkilöautomerkki.  Autoa valmistaa Iran Khodro Company (IKCO) Iranissa, Valko-Venäjällä, Egyptissä ja Syyriassa. Vuodesta 2008 alkaen sitä on tehty myös Senegalissa.  Se perustuu Peugeot 405-malliin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samand Wikimedia Commonsissa
Ruostesiipirastuli

| Ruostesiipirastuli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Rastulit Myadestes
Laji::  occidentalis
Kaksiosainen nimi
 Myadestes occidentalis  Stejneger, 1882 
Katso myös
   Ruostesiipirastuli Wikispeciesissä   Ruostesiipirastuli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruostesiipirastuli (Myadestes occidentalis) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Ruostesiipirastulia tavataan Meksikossa ja Keski-Amerikassa. Lajin populaatioksi on arvioitu 500 000–5 000 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ruostetäpläkissa

| Ruostetäpläkissa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Kissaeläimet Felidae
Suku::  Prionailurus
Laji::  rubiginosus
Kaksiosainen nimi
 Prionailurus rubiginosus  (I. Geoffroy Saint-Hilaire, 1831) 

Alalajit
 P. r. phillipsi  P. r. rubiginosus 
Katso myös
   Ruostetäpläkissa Wikispeciesissä   Ruostetäpläkissa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruostetäpläkissa (Prionailurus rubiginosus joskus Felis rubiginosa) on hyvin pieni kissaeläin, jonka elinaluetta ovat Etelä-Intia ja Sri Lanka. Sen pituus on 35–48 cm, häntä 15–25 cm, ja se painaa vain noin 1,5 kg. Turkin väri on harmaa, ja sen selässä ja kyljissä on ruosteenvärisiä täpliä, kun taas vatsa on valkoinen suurin tummin täplin. Häntä, joka on paksu ja noin puolet kissan ruumiin pituudesta, on väriltään ruumista tummempi, eivätkä täplät erotu yhtä hyvin. Kaiken kaikkiaan kissa muistuttaa hyvin paljon sukulaistaan leopardikissaa (Prionailurus bengalensis, joskus Felis bengalensis). Lajin kantoaika on 67 vuorokautta ja pentueella kokoa 1–3.
Ruostetäpläkissan populaatio asuu Intiassa lähinnä kuivissa trooppisissa metsissä ja kuivilla ruohikkoalueilla, mutta Sri Lankassa ovat sademetsät sen tavallisinta asuinaluetta. Syy eroon voi olla kilpailu leopardikissan kanssa, joka pitää mantereella sademetsiä hallussaan mutta jota ei esiinny Sri Lankassa.
Ruostetäpläkissa on yöeläin ja elää osittain puussa. Sen ravintoa ovat piennisäkkäät, linnut ja sisiliskot. Ihmisasutusten lähellä se voi pyydystää myös kanoja. Niiden luonnetta on kuvattu ystävälliseksi ja leikkisäksi, minkä takia niitä on kesytetty lemmikeiksi. Joillakin alueilla paikalliset asukkaat metsästävät niitä ravinnoksi.
Ruostetäpläkissa on häviämisvaarassa luonnossa, ja se on luokiteltu silmälläpidettäväksi IUCNn uhanalaisuusluettelossa. CITES (Convention on International Trade in Endangered Species of Wild Flora and Fauna) on luetteloinut Intian populaation Liitteeseen I (vaarassa kadota, ja lajin kauppa on sallittu vain poikkeustilanteessa) ja muut populaatiot Liitteeseen II (ei välttämättä vaarassa hävitä, mutta turkiskauppa on tiukasti säänneltyä).
Alalajit

Prionailurus rubiginosus rubiginosus, Intia
Prionailurus rubiginosus phillipsi, Sri Lanka
Saint-Martin

Saint-Martinin kartta
| --- | --- |
Muut nimet:  Sint Maarten
Sijainti:  Saint-Martin, Sint Maarten Ranska, Alankomaiden kuningaskunta
Saariryhmä:  Länsi-Intia, Leewardsaaret, Pienet Antillit
Merialue:  Karibianmeri
Korkein kohta:  Pic Paradis, 414 m
Pinta-ala:  93 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  71 000
Suurin kaupunki:  Lower Prince’s Quarter
Asutuskeskukset:  Marigot, Philipsburg
Kieli:  ranska, hollanti
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Saint-Martin eli Sint Maarten on trooppinen saari Karibian koillisosassa, noin 240 kilometriä Puerto Ricosta itään. Saaren pinta-ala on 93 neliökilometriä ja se on jaettu kahtia Ranskan ja Alankomaiden kesken. Yhdessä näitä kahta osaa kutsutaan nimellä ”St.-Martin/St. Maarten”, ”St. Martins” tai yksinkertaisesti ”SXM” (SXM on IATA:n tunnus Prinsessa Julianan lentoasemalle, saaren tärkeimmälle lentoasemalle).
Syyskuussa 2017 hurrikaani Irma tuhosi saaren rakennuskannan ja infrastruktuurin lähes kokonaan. Korjausten arvellaan vievän vuosia.
Maantiede

Saaren eteläinen alankomaalainen osa on nimeltään Sint Maarten, ja se on Alankomaiden kuningaskuntaan kuuluva autonominen alue. Vuoteen 2010 saakka se kuului Alankomaiden Antilleihin. Alankomaalaisen alueen pinta-ala on 34 neliökilometriä ja asukasluku lähes 40 000 (2013).
Saaren pohjoinen ranskalainen osa on nimeltään Saint-Martin, ja se on hallinnollisesti Ranskan merentakainen yhteisö (COM collectivité d’outre-mer). Helmikuuhun 2007 asti se oli Ranskan merentakaisen Guadeloupen departementin osa. Ranskalaisen osan pinta-ala on 53 neliökilometriä ja asukasluku 31 500 (2014).
Saaren korkein kohta on Pic du Paradis (424 m). Saari on alttiina hurrikaaneille heinäkuusta marraskuuhun. Lämpötila on koko vuoden 25–30 astetta.
Väestö

Sint Maartenin puolella englanti on virallinen kieli ja sitä puhuu 67,5 prosenttia väestöstä. Toisen puolen virallinen kieli on ranska.
Matkailu työllistää noin 80 prosenttia saaren työvoimasta. Maatalous tuottaa sokeria, luonnonvaroiksi lasketaan kala ja suola.
Merkittävimmät kaupungit ovat Marigot ranskalaisella alueella ja Philipsburg alankomaalaisella alueella. Valuuttana käytetään euroa.
Kuvia

Saint-Martin
Saint-Martin satelliittikuvassa.
Air Francen Airbus A340 laskeutumassa Prinsessa Julianan kansainväliselle lentokentälle.
Rajamuistomerkki, joka ylittää Saint Martinista Sint Maarteniin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Martin Wikimedia Commonsissa
Rusovce

| Rusovce |
| --- | --- |

 vaakuna

Valtio:   Slovakia
Alue:  Bratislava
Piiri:  Bratislava V
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25,56 km²
Väkiluku (2018):  3 964
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.bratislava-rusovce.sk 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rusovce (saks. Karlburg, unk. Oroszvár, kroatiaksi Rosvar) on  Slovakian pääkaupungin Bratislavan osa-alue, jossa eli vuonna 2004 noin 2100 asukasta. Se sijaitsee Tonava oikealla rannalla ja kuuluu Bratislava V -piiriin. Se on Itävallan vastainen rajanylityspaikka ja sijaitsee myös lähellä Unkarin vastaista rajaa.
Rusovcen suurimpia nähtävyyksiä ovat kirkko 1600-luvulta sekä roomalaisten leirin rauniot.
Rusovcen kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rosenthal (posliinitehdas)

Rosenthal on saksalainen posliinitehdas. Se on suurimpia posliinin ja muiden taloustavaroiden valmistajia. Vuodesta 2009 Rosenthalin on omistanut italialainen Sambonet Paderno Industrie.
Jugendtyylinen Rosenthal-maljakko 1900-luvun taitteesta.
Yrityksen perustaja Philipp Rosenthal siirtyi posliininmaalausyrityksensä kanssa Werlistä Nordrhein-Westfalenista Baijeriin koillisosan Selbiin, jossa hän harjoitti posliininmaalausta Erkersreuthin linnassa. Yritys perustettiin 1879, ja se toimi yli sata vuotta perheyrityksenä. Yrityksellä oli vuonna 2009 noin 1 200 työntekijää, joista tuhatkunta Saksassa.
Philipp Rosenthalin poika Philip Rosenthal (1916–2001) oli yrityksen johdossa, mutta lisäksi hän oli sosialidemokraattinen poliitikko. Rosenthal-yhtiö onkin ollut tunnettu työpaikkademokratiastaan ja työntekijöiden hyvästä kohtelusta..
Vuodesta 1997 pörssinoteeratun Rosenthal AG:n suurin omistaja oli brittiläis-irlantilainen Waterford Wedgwood plc, kunnes se pilkottiin vuonna 2009 talousvaikeuksien vuoksi. Tuolloin jo konkurssiin asetettu Rosenthal siirtyi italialaisen Sambonet Paderno Industrie -yhtiön omistukseen ja muut osat Waterford Wedgwoodista vuonna 2015 suomalaiselle Fiskarsille.
Monet suomalaiset muotoilijat, kuten Timo Sarpaneva, Nanny Still ja Tapio Wirkkala, ovat suunnitelleet Rosenthalille tuotteita.
Rosenthalin tuotemerkkejä:
Rosenthal studio-line
Rosenthal classic
Rosenthal Home Designs
Rosenthal meets Versace
Thomas - The Trend Factory
Hutschenreuther
Hutschenreuther Kunstabteilung
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rosenthalin sivusto