stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
J. T. Miller
Ura > Seuraura

Miller pelasi kaudella 2008–2009 Pittsburgh Hornets-nimisessä juniorijoukkueessa. OHL-joukkue Plymouth Whalers varasi hänet 93. pelaajana kesällä 2009. Miller kuitenkin pelasi vuodet 2009–2011 Yhdysvaltain alle 18-vuotiaiden kehitysmaajoukkueessa mm. USHL-liigaa. USHL-joukkue Youngstown Phantoms on erikseen varannut hänet 302. pelaajana vuonna 2010.
Kesällä 2011 NHL-joukkue New York Rangers varasi Millerin ensimmäisellä kierroksella 15. pelaajana. Hän oli alun perin siirtymässä kaudeksi 2011–2012 Pohjois-Dakotan yliopistojoukkueeseen, mutta Miller teki NHL-varauksensa jälkeen jo heinäkuussa 2011 kolmivuotisen tulokassopimuksen Rangersin kanssa ja siirtyi harjoitusleirin jälkeen OHL-joukkue Plymouth Whalersiin. OHL-kautensa päätteeksi huhtikuussa 2012 hän siirtyi AHL-joukkue Connecticut Whalen vahvuuteen. Miller teki siellä loppukaudella kahdeksassa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen.
Kauden 2012–2013 Miller aloitti osaksi NHL:n työsulunkin vuoksi Whalessa. Hänen varsinainen tulokaskautensa AHL:ssä toi 42 runkosarjaottelussa tehot 8+15=23. Miller pelasi kauden aikana myös AHL:n tähdistöottelussa. NHL-kauden alettua tammikuussa 2013 hän teki NHL-debyyttinsä 5. helmikuuta 2013 vieraissa New Jersey Devilsia vastaan. Seuraavassa ottelussa 7. helmikuuta 2013 New York Islandersia vastaan Miller avasi maalitilinsä NHL:ssä heti kahdella osumalla. Hänet palkittiin ottelun ykköstähtenä. Miller ei tehnyt koko loppukaudella enää maalia NHL:ssä, jossa hän pelasi kauden aikana 26 runkosarjaottelua tehopistein 2+2=4. Kaudella 2013–2014 Miller pelasi NHL:ssä 30 runkosarjaottelua tehopistein 3+3=6. Yli puolet hänen kaudestaan eteni kuitenkin Rangersin Connecticut Whalesta Hartford Wolf Pack -nimeen palanneessa farmijoukkueessa.
Siirtotakarajalla helmikuussa 2018 hänet kaupattiin yhdessä Ryan McDonaghin kanssa Tampa Bay Lightningiin.
Kesäkuussa 2019 Miller oli osana vaihtokauppaa Tampa Bay Lightningin ja Vancouver Canucksin välillä, jossa hänet vaihdettiin Marek Mazaneciin ja kahteen varausvuoroon.
Syyskuussa 2022 Miller teki Canucksin kanssa seitsemän vuoden mittaisen ja yhteensä 56 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen. Sopimus astui voimaan alkaen kaudesta 2023–2024.
Helmikuussa 2025 Miller kaupattiin takaisin Rangersiin yhdessä Erik Brännströmin kanssa vaihdossa Filip Chytiliin, Victor Manciniin ja ehdolliseen vuoden 2025 ensimmäisen kierroksen varausvuoroon.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  J. T. Miller |  J. T. Miller |  J. T. Miller |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten jääkiekko
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ufa 2013 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Saksa 2011 | jääkiekko |  |
Miller edusti Yhdysvaltoja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2012 ja 2013, joista jälkimmäinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen. Hän toimi vuoden 2013 turnauksessa myös joukkueensa varakapteenina ja oli tehoilla 2+7=9 Yhdysvaltain paras syöttäjä sekä jakoi sisäisen pistepörssin voiton Johnny Gaudreaun ja Jacob Trouban kanssa.
Miller pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2011, jolloin hän oli Yhdysvaltain paras pistemies tehoilla 4+8=12, valittiin turnauksen toiseen tähdistökentälliseen ja joukkueen top-3-pelaajaksi. Miller pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2010 voittaen kultaa. Hän jakoi viidellä osumallaan turnauksen maalipörssin voiton Venäjän Aleksandr Hohlatšovin, Ruotsin Mika Zibanejadin ja Suomen Joel Armian kanssa.
Ensihoitoasema

Ensihoitoasema (EHAS) M2005 on puolustusvoimien liikuteltava pataljoonatason sairaanhoitoyksikkö. Ensihoitoasema on suunniteltu haavoittuneiden ja sairastuneiden sotilaiden tehokkaaseen ensihoitoon ja hengen sekä raajan pelastavaan hätäkirurgiaan.  Siellä kyetään hoitamaan ja seuraamaan jatkokuljetusta odottavia potilaita. Ensihoitoaseman henkilöstö ja välineet mahdollistavat yhden hätäkirurgisen toimenpiteen, kuuden vaikeasti haavoittuneen ja 20 lievästi haavoittuneen hoidon yhden tunnin aikana. Se koostuu ilmakaariteltoista ja sen pinta-ala on noin 100 m2. Toimenpideosastossa on valmius suorittaa vammanhallintaa ja verisuonikirurgiaa. Tavoitteena on saada potilaan tila niin vakaaksi, että hänet voidaan siirtää jatkohoitoon.
Ensihoitoaseman toiminnasta vastaa ensihoitojoukkue, jossa työskentelee lääkäreitä, lääkintäaliupseereita ja lääkintämiehiä. Esihoitojoukkueella on joukkueen johtaja, varajohtaja, taistelulähetti, kaksi ensihoitoryhmää, leikkausryhmä sekä evakuointiryhmä.
Ryhmän taistelupelastaja antaa havoittuneelle ensiavun, jonka jälkeen tämä siirretään ensihoitopaikalle. Haavoittuneet siirretään ensihoitopaikalta edelleen ensihoitoasemille, jossa lääkäri suorittaa tarvittavat hoitotoimenpiteet. Ensihoitoasemalta evakuointiryhmä järjestää tarvittaessa potilaiden siirron jatkohoitoon.
Ensihotoasemalla on oma varavoimakone, kenttäsähköverkko sekä ilmakiertoinen lämmitysjärjestelmä. Varusteisiin kuuluu myös välinehuoltoon käytettävä autoklaavi. Jos tämän käyttö ei ole mahdollista, instrumentit voidaan puhdistaa keittämällä niitä kuumassa vedessä. Lääkintäyksiköiden varusteet on koottu yhtenäisiin moduuleihin, joka helpottaa tarvittaessa niiden täydentämistä, korvaamista tai yhdistämistä. Siviilisairaaloiden keskusvarastot ja sairaala-apteekit toimittavat poikkeusoloissa täydennyksiä lääkintäjoukoille paluukuljetuksissa. Ensihoitoasemat varustetaan ja huolletaan Ilmajoella sijaitsevalla puolustusvoimien Lääkintävarikolla.
Puolustusministeriö tiedotti 27. helmikuta 2022 lähettävänsä kaksi ensihoitoaseman varustusta Ukrainaan pian Venäjän aloittaman hyökkäyksen jälkeen.
Scott Perunovich

| Scott Perunovich |
| --- | --- |
 Scott Perunovich (2023)
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. elokuuta 1998 (ikä 26) Hibbing, Minnesota
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  New York Islanders
Sarja:  NHL
Pelinumero:  26
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  St. Louis Blues (NHL)
NHL-varaus:  45. varaus, 2018 St. Louis Blues
Scott Perunovich (s. 18. elokuuta 1998 Hibbing, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Perunovich pelaa NHL-seura New York Islandersin organisaatiossa. Hän pelipaikkansa on puolustaja ja hän laukoo vasemmalta.
Ennen ammattilaisuraansa Perunovich pelasi kolmen kauden ajan Minnesotan yliopiston joukkueessa ja voitti kauden 2019–2020 päätteeksi parhaalle yliopistopelaajalle jaettavan Hobey Baker Awardin. Hän myös kuului Yhdysvaltain joukkueeseen vuoden 2018 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. St. Louis Blues varasi hänet toisella kierroksella 45. varausvuorolla vuoden 2018 varaustilaisuudessa. Perunovich on pelannut NHL-urallaan 19 runkosarjan ottelua. Näissä hän on syöttänyt kuusi maalia. Tilastot päivitetty 28. huhtikuuta 2022. Tammikuussa 2025 Blues kauppasi Perunovichin New York Islanders vaihdossa ehdolliseen viidennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa.
Cody Ceci

| Cody Ceci |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. joulukuuta 1993 Ottawa, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  Dallas Stars
Sarja:  NHL
Pelinumero:  44
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Ottawa 67's (OHL) Owen Sound Attack (OHL) Binghamton Senators (AHL) Ottawa Senators (NHL) Toronto Maple Leafs Pittsburgh Penguins (NHL) Edmonton Oilers (NHL)   San Jose Sharks (NHL)
NHL-varaus:  15. varaus, 2012 Ottawa Senators
Cody Ceci (s. 21. joulukuuta 1993 Ottawa, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL-seura Dallas Starsia. Oikealta laukova Ceci on kahdensuunnan puolustaja, jonka vahvuudet ovat hyökkäyspelissä ja peliymmäryksessä. Hänen vahvuutensa ovat kiekonkäsittelyssä, luistelussa, syöttämisessä ja laukomisessa. Hänen heikkoutensa ovat fyysisessä pelissä.
Ura

Ceci pelasi vuosina 2009–2013 OHL-junioriliigaa Ottawa 67's:ssa ja Owen Sound Attackissa. Kaudella 2012–2013 hän toimi Ottawa 67's:n kapteenina, kunnes siirtyi tammikuussa 2013 Owen Sound Attackiin. Saman vuoden huhtikuussa Ceci siirtyi NHL-seura Ottawa Senatorsin AHL-farmijoukkueeseen Binghamton Senatorsiin. Kaudella 2013–2014 Ceci pelasi sekä Binghamton Senatorsissa ja Ottawa Senatorsissa. Binghamtonissa hän teki runkosarjassa 27 ottelussa tehot 2+17 ja pudotuspeleissä 4 ottelussa tehot 1+1. Ottawassa hän teki 49 ottelussa tehot 3+6.
Kaudella 2014–2015 hän pelasi koko kauden Ottawa Senatorsissa tehden runkosarjassa 81 ottelussa 5 maalia ja antaen 16 maaliin johtanutta syöttöä. Pudotuspeleissä hän teki kuudessa ottelussa kaksi syöttöpistettä.
Ceci siirtyi kesällä 2019 Toronto Maple Leafsiin isossa pelaajakaupassa, jossa Cecin lisäksi Torontoon matkasi Ben Harpur, Aaron Luchuk ja Ottawa sai Nikita Zaitsevin, Connor Brownin ja Michael Carconen.
Lokakuussa 2020 Ceci teki vapaana agenttina Pittsburgh Penguinsin kanssa yksivuotisen ja 1,25 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Heinäkuussa 2021 Ceci teki vapaana agenttina Edmonton Oilersin kanssa neljän vuoden mittaisen ja yhteensä 13 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen.
Elokuussa 2024 Oilers kauppasi Cecin ja kolmannen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilaisuudessa San Jose Sharksiin vaihdossa Ty Embersoniin.
Helmikuussa 2025 Sharks kauppasi Cecin ja Mikael Granlundin Dallas Starsiin vaihdossa ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa, joka muuttuu kolmannen kierroksenvarausvuoroon, jos Dallas Stars etenee Stanley Cupin loppuotteluun.
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Venäjä 2016 | jääkiekko |  |
Jesse Kiiskinen

| Jesse Kiiskinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. elokuuta 2005 (ikä 19) Hollola, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kisse
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  HPK
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  88
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2022–
Aik. seurat:  Pelicans (SML)
NHL-varaus:  68. varaus, 2023 Nashville Predators
Jesse Kiiskinen (s. 23. elokuuta 2005 Hollola) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoa. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Kiiskinen laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Kiiskinen aloitti jääkiekkoilun nelivuotiaana. Hän on Pelicansin kasvatti. Kauden 2021–2022 Kiiskinen pelasi 16-vuotiaana pääsääntöisesti seuran U20-joukkueessa. Hän oli 13 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Kesällä 2022 Kiiskinen nousi Pelicansin SM-liigarinkiin. Hän aloitti kauden 2022–2023 seuran U20-joukkueessa, jonka paras pistemies Kiiskinen oli tehoilla 20+23=43. Hänet valittiin U20 SM-sarjan marraskuun kuukauden nuoreksi pelaajaksi. Kiiskinen valittiin sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Hän teki liigadebyyttinsä vain 17-vuotiaana runkosarjan yhdeksännellä kierroksella 5. lokakuuta 2022 vieraissa KooKoota vastaan. Kiiskinen merkittiin Pelicansin kolmosketjun oikeaan laitaan Elias Vilénin ja Lars Bryggmanin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 12.02 minuuttia. Kiiskinen pelasi SM-liigassa kauden aikana seitsemän runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen ja yhden playoff-ottelun ilman tehopisteitä. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kiiskinen pelasi kauden aikana myös yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa helmikuussa 2023. Kesäkuussa 2023 hän teki Pelicansin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Nashville Predators varasi Kiiskisen kolmannella kierroksella 68. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2023. Samana kesänä myös WHL-joukkue Seattle Thunderbirds varasi hänet 59. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Kiiskinen jatkoi kaudella 2023–2024 Pelicansissa. Hän teki pääsarjauransa avausmaalin Mestarien liigassa 11. lokakuuta 2023 vieraissa italialaista HC Bolzanoa vastaan. Ensimmäisen SM-liigamaalinsa Kiiskinen teki 28. marraskuuta 2023 vieraissa SaiPaa vastaan. Hänen osumansa jäi Pelicansin 2–3-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Veikko Mäkiä valitsi Kiiskisen ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi. Hän pelasi runkosarjassa varsinaisen tulokaskautensa aikana 38 runkosarjaottelua tehopistein 4+6=10. CHL:ssä Kiiskinen pelasi kuusi ottelua tehden yhden maalin. Hän ei kuitenkaan pelannut runkosarjassa enää tammikuun jälkeen, kun Kiiskisellä oli vaikeuksia mahtua Pelicansin vakiokokoonpanoon. Hän pelasi pudotuspeleissä lähinnä rotaatioroolissa kuusi ottelua ilman tehopisteitä. Kiiskinen voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Hän pelasi kevätkaudella myös Pelicansin U20-joukkueessa, jossa Kiiskinen teki alemmassa jatkosarjassa lähes kahden maalin ja kolmen pisteen ottelukohtaisella keskiarvolla kahdeksassa ottelussa tehot 14+7=21. Pudotuspeleissä hän teki kolmessa ottelussa kolme syöttöpistettä.
Toukokuussa 2024 Kiiskinen teki kaksivuotisen sopimuksen Hämeenlinnan Pallokerhon kanssa. Kesäkuussa Nashville Predators kauppasi hänen pelaajaoikeutensa ja toisen kierroksen varausvuoron vuoden 2024 varaustilaisuudessa Detroit Red Wingsiin vaihdossa puolustaja Andrew Gibsoniin.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Kanada 2025 | jääkiekko |  |
| Hlinka Gretzky Cup  | Hlinka Gretzky Cup  | Hlinka Gretzky Cup  |  |
|  Pronssia | Red Deer 2022 | jääkiekko |  |
Kiiskinen voitti pronssia alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2022. Hänet valittiin Suomen alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2022 turnaukseen, mutta Kiiskinen putosi kuitenkin lopullisesta kisajoukkueesta. Hänet valittiin lopulliseen joukkueeseen vuoden 2023 turnaukseen, jossa Kiiskinen valittiin Yhdysvaltoja vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Valmentajat valitsivat hänet Suomen turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.
Kiiskinen putosi viimeisten joukossa alle 20-vuotiaiden MM-leiriryhmästä vuoden 2024 turnaukseen. Hänet nimettiin lopulliseen kisajoukkueeseen vuoden 2025 turnaukseen, jossa Kiiskinen toimi Suomen varakapteenina ja voitti hopeaa. Hän voitti joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 6+1=7. Valmentajat valitsivat Kiiskisen Suomen turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.
Yhteensä Kiiskinen on pelannut 30 nuorten ja 34 poikien maaottelua.
Pelityyli

EP Rinksiden suomenkielisten sivujen päätoimittaja Lassi Alasen mukaan Kiiskisen vahvuudet painottuvat vahvasti hyökkäysalueelle. Alasen mukaan hän profiloituu erityisesti maalintekijäksi, joka laukoo laadukkaasti ranteella sekä suoraan syötöstä, ja jolla on myös hyvä vainu maalinedustilanteissa. Alasen mukaan Kiiskinen teki kaudella 2021–2022 myös useita maaleja ohjaamalla ja väläytteli laadukasta silmä-käsi-koordinaatiotaan. Alasen mukaan hänellä on kehitettävää erityisesti luistelussa, johon liittyvät puutteet näkyvät erityisesti vaihtojen ja otteluiden loppupuolilla, mutta Alasen mukaan Kiiskiseltä löytyy kuitenkin jo kohtalaisesti luontaista räjähtävyyttä, mikä povaa hyvää tulevaisuuden suhteen. Alasen mukaan Kiiskisellä on kehitettävää myös puolustussuunnan sijoittumisessa, mutta karvauspelaamisessa ja pelin ennakoinnissa hän on ollut jo monin paikoin hyvä.
Muuta

Kiiskisen isä Ville pelasi omalla urallaan hyökkääjänä kahdeksan SM-liigaottelua Saimaan Pallossa kaudella 2000–2001. Hän loi pääsarjauraa myös Britanniassa. Suurimman osan urastaan Ville Kiiskinen pelasi kuitenkin alemmissa sarjoissa ja hän kuului mm. Pelicansin SM-liigaan nousseeseen joukkueeseen keväällä 1999.
Jarkent

| Jarkent (Жаркент) Žarkent, Жаркент |
| --- | --- |
 Jarkent
 Koordinaatit: 44.167°N, 80.0°E 
Valtio:  Kazakstan
Alue:  Almatyn alue
Perustettu:  1882
Kaupungiksi:  1891
Väkiluku (2012)  ():  41 127
Aikavyöhyke:  UTC+5
Suuntanumero(t):  +7 72831
 
 zharkent.kz 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jarkent tai Žarkent (kaz. Жаркент , ven. Жаркент) on kaupunki ja kunnallispiirin keskus Kazakstanin eteläosissa, Almatyn alueen itäosissa, lähellä Kiinan rajaa. Kaupunki on merkittävä Kazakstanin idänkaupan kauttakulkuliikenteelle. Kaupunkiin johtavat eurooppatiet E013 lännestä suuremmalta eurooppatie E40:ltä ja E012 etelästä Kirgistan suunnalta. Kaupunkiin ei johda rautatietä.
Kaupunki perustettiin vuonna 1882 ja tunnettiin aluksi nimellä Džarkent (ven. Джаркент, vuosina 1882–1942). Paikkakunta uudelleennimettiin Panfiloviksi 2. maailmansodan sankarin Ivan Panfilovin mukaan (ven.  Панфилов, vuosina 1942–1991 saakka).
Väestön kehitys

Vuoden 2012 alussa kaupungissa asui 41 127 ihmistä. Oheinen taulukko kuvaa väkiluvun kehitystä vuosien 1959-2009 väestönlaskentojen kautta.
| Vuosi | Väestö 1959 | Väestö 1970 | Väestö 1979 | Väestö 1989 | Väestö 1999 | Väestö 2009 | Väestö 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&012434.&&&&0012 434 | &&&&&&&&&&019173.&&&&0019 173 | &&&&&&&&&&023997.&&&&0023 997 | &&&&&&&&&&031106.&&&&0031 106 | &&&&&&&&&&032656.&&&&0032 656 | &&&&&&&&&&033350.&&&&0033 350 | &&&&&&&&&&041127.&&&&0041 127 |

Moskeija kaupungissa.
Mäkihypyn Suomen-mestaruuskilpailut 1973

Mäkihypyn Suomen-mestaruuskilpailut käytiin vuonna 1973 Harjavallassa 9.-11. helmikuuta ja Kuusamon Rukalla 1. huhtikuuta. Harjavallassa kilpailtiin 70 metrin mäessä ja Kuusamossa 90 metrin mäessä.
Mitalistit > K70m

| Sija | Kilpailija | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kari Ylianttila | 212,7 |
| 2 | Paavo Maunu | 209,3 |
| 3 | Seppo Hyvönen | 196,4 |
Mitalistit > K90m

| Sija | Kilpailija | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1 | Esko Rautionaho | 237,5 |
| 2 | Tauno Käyhkö | 224,0 |
| 3 | Kari Ylianttila | 219,0 |
Mitalistit > Joukkuemäki K70m

| Sija | Joukkue | Kilpailijat | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ounasvaaran Hiihtoseura | Kari Ylianttila   Paavo Maunu   Pekka Hyvärinen | 607,6 |
| 2 | Puijon Hiihtoseura |  | 566,4 |
| 3 | Lahden Hiihtoseura |  | 561,9 |
Hydraulic Press Channel

Hydraulic Press Channel on suomalaisen Lauri Vuohensillan luoma Youtube-kanava. Kanavalla Vuohensilta hajottaa vaimonsa Anni Vuohensillan kanssa erilaisia esineitä hydraulipuristimen avulla. Kanava luotiin lokakuussa 2015.
Hydraulic Press Channel nousi suosioon maaliskuussa 2016, kun kanavan paperinmurskausvideo jaettiin Reddit-palvelussa.
Kanavan videoissa on murskattu myös muun muassa keilapallo, jääkiekko ja Nokian 3310-puhelin. Huhtikuussa 2016 Vuohensillalle tuli Valkoisesta talosta pyyntö kaapeliboksin murskaamisesta. Valkoinen talo julkaisi murskausvideon sosiaalisessa mediassaan.
Helmikuussa 2025 kanavalla oli yli kymmenen miljoona tilaajaa ja yli 6,2 miljardia näyttökertaa Youtubessa. Vuonna 2023 seuraajia oli Tiktokissa 14,4 miljoonaa.
Toukokuussa 2016 Vuohensilta vieraili myös Arto Nyberg -ohjelmassa sekä Possessa.
Milka Ahlroth

| Milka Ahlroth> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Milka Tuuli Linnea Ahlroth
Syntynyt: 15. elokuuta 1966 (ikä 58)  Turku
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1988–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Milka Tuuli Linnea Ahlroth (s. 15. elokuuta 1966 Turku) on suomalainen näyttelijä. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulussa 1986–1990. Ahlroth palkittiin vuonna 2006 Venlalla parhaana naispäänosanesittäjänä televisio-elokuvasta Ilonen talo.
Ahlroth tunnetaan muun muassa Helsingin kaupunginteatterin näytelmästä Viattomuuden loppu, televisiosarjoista Sydänten akatemia ja Benner & Benner sekä elokuvasta Onnen varjot. Hän on tehnyt myös lyhytelokuvia sekä kuunnelmia. Vuonna 2018 Ahlroth sai Jussi-ehdokkuuden pääroolistaan elokuvassa Joulumaa (2017).
Ahlroth on naimisissa ohjaaja Matti Ijäksen kanssa, ja pariskunnalla on yhteinen tytär.
Työhistoria > Teatterirooleja

Daniel Hjort, ohj. Jari Halonen (Sigrid)
Kolme sisarta, ohj. Irina Krohn (Olga)
Raamattu, Figaron häät, Sielunelämää, ohj. Jussi Parviainen
Salaisuus, ohj. Esko Salervo
Taivaan sininen tila, ohj. Esko Salervo
Kumpi nauttii enemmän? ohj. Jouko Turkka (Eeva-Maria)
Juha, ohj. Juha Lehtola (Marja)
Albert Speer, ohj. Kari Heiskanen (Useita eri rooleja)
Viattomuuden loppu, ohj. Pasi Laitela (Annika)
Kuka lohduttaisi Nyytiä, ohj. Birgitta Ulfsson (Tuittu)
Työhistoria > Televisio- ja elokuvarooleja

Heksa ja Leksa (1989-1991), viihdesarja, ohj. Hannu Seikkula (monia rooleja)
Rampe & Naukkis - kaikkien aikojen superpari (1990), ohj. Hannu Seikkula (Sirkka)
Rio Invest $ (1991), ohj. Pentti Kasurinen (Leila)
Marja (televisio-elokuva, 1994), ohj. Auli Mantila (Marja)
Akkaa päälle: Koiranelämää eli karvainen kolmiodraama (1996), ohj. Taneli Mäkelä (Kuhasen vaimo)
Sydänten akatemia (1998), 18-osainen televisiosarja, ohj. Aku Louhimies, J-P Siili, Raimo O. Niemi (Hillevi Latva-Hintikka)
Kylmäverisesti sinun (2000), televisiosarja, (Kaarina Lehtosuo)
Benner & Benner (2001), 18-osainen televisiosarja, ohj. J-P Siili (Silja Rautmaa-Benner)
Remontti (2003), 12-osainen televisiosarja, ohj. Rike Jokela ja Juha Jokela (Merja)
Nollatoleranssi (2004), ohj. J-P Siili (Merja Korhonen)
Saunavuoro (2004), 8-osainen televisiosarja, ohj. Rike Jokela
Onnen varjot (2005), ohj. Claes Olsson (Helena Raski)
Firma (2005), 11-osainen televisiosarja, ohj. Rike Jokela ja Juha Jokela (Aija Ovaska)
Ilonen talo (2006), ohj. Maria Ruotsala (Äiti)
Kolme suudelmaa (2006), ohj. Matti Ijäs (rehtori Lyytinen)
Aavan meren tällä puolen (2007), ohj. Nanna Huolman (Ester Ruotsalainen)
Suojelijat (2008), Filmiteollisuus Fine (Nelonen)
Väärät juuret (2009), ohj. Saara Saarela (Mirjami Kuura)
Jäät (2010), ohj. Rike Jokela (Leena)
Karjalan kunnailla (2007-2012), ohj. Markku Pölönen ja Ville Virtanen (Wilma)
Veijarit (2010), ohj. Lauri Nurkse (Arja)
Moska (2011), ohj. Pirkka-Pekka Petelius (Eveliina Vuori-Kunnas)
Jumissa (2010), ohj. Darragh Byrne (Juliana)
Supermään (2010), ohj. P.V. Lehtinen (Äiti)
Puolin ja toisin (2013), ohj Matti Ijäs (Sirpa)
Kesäkaverit (2014), ohj. Inari Niemi (Liisa)
Tellus (2014), ohj, JP Siili (Piia Lokka)
Theon talo (2015), ohj. Rax Rinnekangas
Toivon tuolla puolen (2017), ohj. Aki Kaurismäki (Migrin haastattelija)
Joulumaa (2017), ohj. Inari Niemi (Helena, päärooli)
Modernit miehet (2019–2020), ohj. Jäppi Savolainen (Tuulikki)
Roba (2019), ohj. Jäppi Savolainen (miesvauvojen hoitaja)
Bullets (2019), ohj. Pete Riski (Anna Viita)
Hotel Swan Helsinki (2020–), useita ohjaajia (Salla Vartio)
Sisäilmaa (2021), ohj. Tiina Lymi (Sanna)
Roba (2021), ohj. Markus Lehmusruusu (Rebekka)
Pahan väri (2021), ohj. Olli Ilpo Salonen ja Aleksi Delikouras (Leena Talvitie)
Kansan vihollinen (2022), ohj. Mikko Kuparinen
Sininen enkeli (2022), ohj. Aleksi Mäkelä (Bibbi Kuusisto)
Sunnuntailounas (2023), ohj. Atte Järvinen (virkailija)
Sekunnit (2024) (Helena Lind)
Karkurit (2024) (Bruun)
Kuunnelmat

Hanhen selästä (Annukka Mäki-Kaartinen)
Perhosefekti (Sofia Steen)
Asha Degreen katoamistapaus

Asha Jaquilla Degree (s. 5. elokuuta 1990 Shelby, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen yhdeksänvuotias tyttö, joka tuntemattomasta syystä pakkasi yöllä reppunsa ja karkasi kotoaan ystävänpäivänä 14. helmikuuta 2000. Laajoista etsinnöistä huolimatta häntä ei ole löydetty. Tapaus oli osavaltion poliisin tutkinnassa, ja vuonna 2015 myös FBI liittyi mukaan Ashan etsintöihin.
Henkilökuva

Asha Degree oli ujo, varovainen ja järkevä lapsi. Häntä kuvailtiin urheilulliseksi, minkä lisäksi hän menestyi koulussa hyvin. Hän haaveili aikuisena kirjailijan tai kuvittajan ammatista.
Ashan elämä oli perhekeskeistä ja keskittyi koulun, harrastusten sekä säännöllisten kirkossa käyntien ympärille. Pohjois-Carolinan Shelbyssä asuneella Degreen perheellä oli tarkat rutiinit ja säännöt: kotona ei esimerkiksi ollut tietokonetta. Katoamisensa aikaan Asha kävi neljättä luokkaa Fallstonin ala-asteella ja oli mukana koripallojoukkueessa.