stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fluorourasiili

| --- | --- |

Fluorourasiili
Systemaattinen (IUPAC) nimi
5-fluori-1H-pyrimidiini-2,4-dioni
Tunnisteet
CAS-numero: 23214-92-8
ATC-koodi: 51-21-8BC02
PubChem CID: 3385
DrugBank: DB00544
Kemialliset tiedot
Kaava: C4H3N2FO2 
Moolimassa: 130,077 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 283 °C
Liukoisuus veteen: 111 g/l
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 28–100 %
Proteiinisitoutuminen: 8–12 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 10–20 minuuttia
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Intravenoosi, topikaalinen
Fluorourasiili, fluoriurasiili, flurasiili eli 5-FU on solunsalpaajalääke. Myös sytostaatiksi kutsuttua lääkeainetta käytetään syöpäsairauksien hoidossa. Fluorourasiilin vaikutustapa on antimetaboliittinen, eli se estää solujen aineenvaihduntaa.
Lääke annetaan useimmiten iv.-infuusiona eli tiputuksena laskimosuoneen. Lääkkeen käyttöaiheita ovat ruoansulatuskanavan adenokarsinooma -tyyppiset syövät sekä rintasyöpä. Fluorourasiilia on saatettu antaa 1 000 mg 2–3 kertaa viikossa, ja jatkohoidon ollessa kyseessä: yhden kerran viikossa.
Fluorourasiilin aiheuttamat haittavaikutukset ovat pahoinvointi, ripuli, hiusten lähtö (kaljuuntuminen) ja valkosolukato. Myös haavaumat eli fissuurat limakalvoalueella, erityisesti suussa.
Aiheesta muualla

Onki: Fluorourasiili
PubChem: Fluorouracil (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Fluorouracil (englanniksi)
DrugBank: Fluorouracil (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Fluorouracil (englanniksi)
ChemBlink: 5-Fluorouracil (englanniksi)
Flowrox

Flowrox Oy (vuosina 1993–2011 Larox Flowsys Oy)  on suomalainen globaalisti toimiva perheyritys. Flowrox on erikoistunut virtauksensäätö-, suodatus- ja ympäristötekniikoihin sekä teollisiin automaatioratkaisuihin. Flowrox keskittyy kuluttavien ja muiden vaativien väliaineiden sulku-, säätö-, pumppaus- ja erotusongelmien ratkaisemiseen sekä IIoT-ratkaisujen toimittamiseen lukuisille prosessiteollisuuden sovelluksille, erityisesti kaivos- ja mineraaliteollisuuden sekä energia- ja ympäristöteollisuuden kohteissa.
Flowroxin pääkonttori sijaitsee Lappeenrannassa, ja Suomessa sillä on myös sivutoimipiste Kouvolassa. Flowroxilla on tytäryhtiöt Australiassa, Chilessä, Kiinassa, Etelä-Afrikassa, Venäjällä, Perussa, Ruotsissa ja Yhdysvalloissa sekä yli 230 myyntiedustajaa 80 eri maassa. Lappeenrannassa yritys toimii 1930-luvulla rakennetussa entisessä maneesissa Leirin kaupunginosassa sekä Skinnarilan kampusalueella.
Flowrox perustettiin vuonna 1993 suodatinvalmistaja Laroxin tytäryhtiöksi nimellä Larox Flowsys. Vuonna 1999 siitä tuli Laroxin osakkuusyhtiö, ja vuonna 2011 se muutti nimekseen Flowrox Outotecin ostettua Laroxin. Flowroxin, samoin kuin Laroxin ennen kauppaa, omistaa Vartiaisen suku. Nuutti Vartiainen (1925–2017) perusti Laroxin vuonna 1977 Lappeenrannan konepajan tiloihin, ja 1990-luvulta alkaen työtä ovat jatkaneet hänen lapsensa Timo Vartiainen, Katariina Aaltonen ja Karoliina Kupias sekä heidän lapsensa. Timo Vartiainen toimii Flowroxin hallituksen puheenjohtajana.
Kirjallisuutta

Salovaara, Outi: Sorakuopalta maailman ääriin. Nuutti Vartiaisen ja Laroxin tarina. Larox, 2007. ISBN 9789529231461.
Aiheesta muualla

Flowroxin sivusto[vanhentunut linkki]
Force majeure

Force majeure (lat. vis major, suom. suurempi voima) eli ylivoimainen este tai tapahtuma on sopimusoikeudessa käytettävä termi, joka tarkoittaa sopimuksen osapuolista riippumatonta, odottamatonta poikkeuksellista tapahtumaa, joka estää sovitun velvollisuuden täyttämisen. Ylivoimainen este on esimerkiksi hirmumyrsky, kapina, liikekannallepano, maanjäristys, meteoriitti, tulivuorenpurkaus, sota sekä suorituksen estävä viranomaisen toimi, kuten tuontikielto ja takavarikko. Rahavelvoitteiden yhteydessä myös maksuliikenteen tai yleisen liikenteen keskeytys katsotaan ylivoimaiseksi esteeksi. Lakko ei sen sijaan ole ylivoimainen este, ellei sopimuksessa ole tällaista ehtoa. Poikkeuksen tekee kuitenkin yleislakko. Kustannustason nousu ja inflaatio jäävät käsitteen ulkopuolelle, ellei niitä ole otettu mukaan sopimusehtojen vastuunrajoituslausekkeisiin.
Ylivoimaisen esteen lähikäsitteitä ovat mahdottomuus ja liikavaikeus. Mahdottomuus on sopimussuorituksen estävä häiriö, jonka yhteydessä ei kiinnitetä huomiota syihin, vaan vain vaikutuksiin. Liikavaikeus ei estä suoritusta, mutta aiheuttaa kohtuuttomia vaikeuksia. Asiaan liittyviä käsitteitä ovat myös sopimuksen sovittelu ja sosiaalinen suorituseste.
Ylivoimaisen esteen tärkein oikeusvaikutus on se, että siihen vetoamalla osapuoli voi kokonaan vetäytyä sopimuksesta tai hän saa lykkäystä velvoitteidensa täyttämiseen. Se rajoittaa myös vahingonkorvausvastuuta, ja rahavelallinen vapautuu sen perusteella viivästyskorosta ja viivästyksen aikaisesta valuuttakurssiriskistä.
Foliinihappo

| --- | --- |

Foliinihappo
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(2S)-2-[[4-[(2-amino-5-formyyli-4-okso-3,6,7,8-tetrahydropteridin-6-yyli)metyyliamino]bentsoyyli]amino]pentaanidihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 58-05-9
ATC-koodi: V03AF03
PubChem CID: 135403648
DrugBank: DB00650
Kemialliset tiedot
Kaava: C20H23N7O7 
Moolimassa: 473,454
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 245 °C
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: Oraalisen annon jälkeen leukovoriini imeytyy nopeasti. Leukovoriinin näennäinen biologinen hyötyosuus oli 97 % 25 mg:n annoksella, 75 % 50 mg:n annoksella ja 37 % 100 mg:n annoksella.
Proteiinisitoutuminen: 15 %
Metabolia: Maksan ja suoliston limakalvot, päämetaboliitti on aktiivinen 5-metyylitetrahydrofolaatti. Leukovoriini muuttuu helposti toiseksi pelkistetyksi folaatiksi, 5,10-metyleenitetrahydrofolaatiksi, joka stabiloi fluorodeoksiridyylihapon sitoutumista tymidylaattisyntaasiin ja siten tehostaa tämän entsyymin estoa.
Puoliintumisaika: 6,2 h
Ekskreetio: virtsan mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  A(AU) 
Reseptiluokitus:  Reseptivalmiste
Antotapa: Oraalinen, intravenoosi, intramuskulaarinen
Foliinihappo eli leukovoriini on eräs lääkeaine joka kuuluu happojen ryhmään. Foliinihappo kehiteltiin vuonna 1945. Sitä voidaan käyttää metotreksaatin ja pyrimetamiinin vastavaikuttajana eli antagonistina. Leucovorin amp. -nimistä lääkeainetta on voitu annostella parenteraalisti, eli sitä ei anneta suun kautta. Lääkeampulli sisältää 3mg vaikuttavaa ainetta. Foliinihappo toimii vastamyrkkynä, antidoottina. Siten se kumoaa esimerkiksi liikaa saadun tai annostellun metotreksaatin vaikutuksia. Metotreksaattia käytetään sytostaattina syöpä- ja reumahoidoissa.
Foliinihapolla on voitu hoitaa lisäksi aneemisia sairauksia. Foliinihapolla voidaan hoitaa metanoli-myrkytyksiä osana muita hoitoja. Sitä voidaan myös käyttää eräänlaisena apuaineena eli tukihoitona fluorourasiililla tehdyissä syöpähoidoissa.
Foliinihappo on kiteistä kiinteää ainetta, joka liukenee niukasti veteen. Sen sulamispiste on 245 °C ja moolimassa 473,446 g/mol. Foliinihapon kemiallinen kaava on C20H23N7O7 ja CAS-numero 58-05-9. Foliinihappo on foolihapon metaboli, jota syntyy elimistössä C-vitamiinin eli L-askorbiinihapon ja B12-vitamiinin (syanokobalamiini) myötävaikutuksella. Foliinihapolla on optisesti aktiiviset d- ja l-enantiomeerit sekä optisesti tehoton raseeminen dl-muoto.
Aiheesta muualla

PubChem: Folinic acid (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Folinic acid (englanniksi)
DrugBank: Leucovorin (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): 5-Formyltetrahydrofolic acid (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Folinic-acid (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Folinic acid (englanniksi)
ChemBlink: Folinic acid (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Luettelo Robert Burnsin suomennetusta tuotannosta

Skotlannin kansallisrunoilija Robert Burns (1759–1796).
Tämä on luettelo Robert Burnsin suomennetusta tuotannosta.
Suomennetut runot > Antologiat

Robert Burns: Lauluja ja ballaadeja, suomentanut Valter Juva, Kustannusoy. Fundament 1918
Lausujan lipas, toim. Lyyli Takki, Helsinki: Kulutusosuuskuntien keskusliitto 1925 Sarja: K. K:n juhlaohjelmakirjasia 2.
Edith Holden: Luontopäiväkirja 1905, Otava 1989 ISBN 951-1-11140-X
Erkki Mutru: Luotilanka, Helsinki: Koilliskulma 1989 ISBN 951-8999-00-7
Maailman runosydän, toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998 ISBN 951-0-22134-1
Maailmankirjallisuuden kultainen kirja 3: englantilaisen kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Eino Railo, WSOY 1933
Maailmankirjallisuuden mestarilyriikkaa, toim. Maunu Niinistö, WSOY Helsinki 1967
Edith Holden, Nuoren naisen päiväkirja luonnontapahtumista 1906, Ursula Viita-Leskelä, suorasanaisen tekstin ja sananparsien suom. Aila Meriluoto, runojen suom.; Helsinki: Otava 1979 ISBN 951-1-05413-9
Oskar Uotila: Oskar Uotilan kootut runoteokset: 2: Suomennoksia, julkaissut Pertti Uotila, Hämeenlinna: Kansa 1911
Rakkausrunoja: valikoima maailmankirjallisuudesta, Helsinki: Otava 1953
Yrjö Jylhä, Runon pursi: maailmankirjallisuuden kertovaa runoutta, Helsinki: WSOY 1934 (3. p. WSOY 1980)
Sata runoa: valikoituja maailmankirjallisuudesta, [[Valter Juva, WSOY 1926
Juri Nummelin (toim.), Titaanien laulu: ja muuta historiallista, eksoottista ja kauhurunoutta, Helsinki: ntamo 2014 ISBN 978-952-215-511-5
Tuhat laulujen vuotta: valikoima länsimaista lyriikkaa, toim. Aale Tynni, Helsinki: WSOY 1957, 1974 ISBN 951-0-06216-2, WSOY 2004 ISBN 951-0-29121-8
Yrjö Jylhä, Veri ja kulta: Yrjö Jylhän suomentamaa maailmanlyriikkaa, Otava 1954
Finlandia-talo

| Finlandia-talo |
| --- | --- |
 Finlandia-talo 2024 valmistuneen peruskorjauksen jälkeen.
Osoite:  Mannerheimintie 13 E (palvelupiste)
Sijainti:  Finlandiapuisto
Koordinaatit:  60°10′33″N, 024°55′59″E
Valmistumisvuosi:  1971
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Rakennuttaja:  Helsingin kaupunki
Urakoitsija:  Rakennustoimisto Arvonen Oy (luopui urakasta) Arvo Westerlund Oy (suoritti loppuun)
Julkisivumateriaali:  Carraran marmori,Lasa Bianco Nuvolato marmori, oulaisten graniittia
Kerrosala:  20 524 m²
Tilavuus:  136 025 m³
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Finlandia-talo on kongressi- ja tapahtumakeskus Töölönlahden rannalla Helsingin keskustassa.
Finlandia-talo oli osa Alvar Aallon Helsingin keskustasuunnitelmaa, jonka mukaan Töölönlahden länsirannalle olisi tullut rakentaa kulttuurirakennusten ketju. Muut Aallon suunnittelemat rakennukset eivät toteutuneet. Alvar Aalto suunnitteli rakennuksen vuonna 1962, ja se valmistui 1971. Kongressisiipi suunniteltiin vuonna 1970 ja rakennettiin vuosina 1973–1975. Taloon valmistui keväällä 2011 uusi näyttely- ja kokoustila.
Finlandia-talon avajaisia vietettiin 2. joulukuuta 1971. Avajaiskonsertissa kantaesitettiin Einojuhani Rautavaaran Meren tytär ja Aulis Sallisen sinfonia nro 1 op. 24; lisäksi Isaac Stern soitti Helsingin kaupunginorkesterin solistina Sibeliuksen viulukonserton.lähde?
Finlandia-talossa on muun muassa kokous- ja juhlatiloja pienimuotoisille yritystapahtumille, juhlille, näyttelyille, konserteille ja kansainvälisille suurkongresseille. Rakennus on myös suosittu nähtävyys, johon tutustuu vuosittain tuhansia matkailijoita eri puolilta maailmaa. Rakennuksen omistaa Helsingin kaupunki.lähde?
Arkkitehtuuri

Finlandia-talon johtoajatus oli tornimainen osa, jossa kokonaisuuden ylitse on rakennettu vino katto. Ajatus syntyi, koska Aalto uskoi, että akustiikasta tulee parempi, kun salin yläpuolelle tulee tyhjä kaiuntatila. Tila on sisäkaton ritilärakenteen ansiosta yleisön näkymättömissä, mutta sen avulla syntyy syvä jälkikaiunta, joka on ominaista korkeille kirkkosaleille. Aalto käytti marmoria niin sisä- kuin ulkopinnoissakin, missä se muodostaa kontrastin mustalle graniitille. Marmori toimii Aallolle yhdyssiteenä Välimeren alueen kulttuuriin, jonka hän halusi tuoda myös kotimaahansa.lähde?
Rakennuksen yksityiskohdat, kuten valaisimet, huonekalut, paneelit, lattianpäällysteet ja koristelistat on suunniteltu erikseen. Aallon näkemyksen mukaan arkkitehtuurin on oltava taustana ihmisellelähde?. Aallon ajatuksena oli, että Finlandia-talon yleisön ei tarvitse olla pukeutunut juhlapukuun, kuten entisaikojen upeissa oopperalämpiöissä ja kullatuissa konserttisaleissa, vaan pukeutuminen saa mieluummin olla yhtä aito ja luonnollinen kuin ympäristönsä.lähde?
Päärakennus

Päärakennuksessa ovat Finlandia-sali (1 700 henkilöä), Helsinki-sali (340 henkilöä), Terassisali (250 henkilöä), Elissa-sali (130 henkilöä), Aurora-sali (84 henkilöä), Veranda (1 700 henkilöä), ravintolasalit sekä yleisölle avoimet Cafe Veranda ja Galleria Veranda.lähde?
Päärakennus > Finlandia-sali

Finlandia-sali suunniteltiin alun perin konsertti­saliksi, ja se on pelkistetty toisinto Essenin suuren oopperatalon salista. Salissa on Kangasalan urkutehtaan rakentamat Suomen ensimmäiset suuren konserttisalin urut. Niiden julkisivu on myös Alvar Aallon suunnittelema.lähde?
Finlandia-salin akustiikka aiheutti alkuvaiheessa ongelmia. Aalto halusi salin muistuttavan keskiaikaista kirkkoa, joiden akustiikka on luonnostaan hyvä. Salin yläpuolella oleva korkea kaiuntatila oli alun perin auki ylös asti. Korjausten yhteydessä tila suljettiin, ja samalla salin lavaa korotettiin puoli metriä. Nykyisin Finlandia-salin akustiikan on todettu olevan hyvää keskitasoa.kenen mukaan? Salin ovet on päällystetty hevosen jouhista tehdystä materiaalista.lähde?
Salin permannolla on 1 200 ja parvekkeella 500 istumapaikkaa. Lattia on tammiparkettia, ja siniset osat seinällä ovat suomalaista koivua. Näyttämö on 15 metriä leveä, ja se koostuu useista nostettavista lavanostinpaloista. Salin esirippu on Dora Jungin suunnittelema. Keskellä lavaa on tavarahissi, jolla voidaan kuljettaa tavaraa lavan alla kahdessa kerroksessa oleviin varastoihin. Finlandia-sali tuli jo alussa suosituksi kokousten, kongressien, juhlien, konserttien ja erilaisten tapahtumien paikkana.lähde?
Finlandia-sali on toiminut myös monen poliittisen tapahtuman näyttämönä. Näitä ovat muun muassa kesällä 1975 järjestetty ETYK-kokous, johon osallistuivat muun muassa Neuvostoliiton presidentti Leonid Brežnev ja Yhdysvaltojen presidentti Gerald Ford. Kokouksessa joka toinen rivi oli otettu pois, jotta osallistujille saatiin mahtumaan pöydät. Finlandia-salissa ovat pitäneet puheita monet muutkin maailman johtajat, kuten presidentti Ronald Reagan, presidentti George H. W. Bush, presidentti Mihail Gorbatšov, paavi Johannes Paavali II ja Dalai-lama.lähde?
Päärakennus > Piazza

Piazza on iso ja valoisa lämpiötila. Nimi juontuu Aallon ihaileman Italian toreista ja aukioista, jonne ihmiset kokoontuivat tapaamaan toisiaan.lähde?
Päärakennus > Helsinki-sali

Helsinki-salissa ja sen lämpiössä järjestetään erilaisia tilaisuuksia. Aalto käytti tämän tilan esikuvana Saksan Detmerodessa sijaitsevan Pyhän Stefanoksen kirkon kirkkosalia. Etenkin katto on kopio siitä. Katon panelointiin käytettiin amerikkalaista oregon-mäntyä. Helsinki-salissa on vain yksi terävä kulma.lähde?
Päärakennus > Finlandia-ravintola

Ravintola koostuu kolmesta siirtoseinillä erotettavasta salista. Yhdistettynä saleissa mahtuu ruokailemaan 380 henkilöä, ja cocktail-tilaisuus voidaan järjestää 650 hengelle.lähde?
Kongressisiipi

Kongressisiiven erikoisuus, julkisivun ”aallot”, antavat rakennukselle elävyyttä. Ulkoseinät noudattavat ympäröivän maaston muotoa: ne eivät ole suoria vaan kaartuvat. Aalto halusi sekä säilyttää suuren osan tontilla kasvavaa puustoa että myös rikkoa suorille seinille ominaisen jäykän samankaltaisuuden.lähde?
Kongressisiivessä on muunneltavat A- ja B-salit sekä yhteensä 13 pienempää kokoustilaa.lähde?
Veranda

Laajennusosa Veranda valmistui vuonna 2011 Karamzininrannan puolella olevaan aikaisemmin pimeänä ajoluiskana ja katettuna pysäköintitilana toimineeseen tilaan. Laajennusosa on mahdollisimman neutraali ja ajatukseltaan kevyt katettu tila. Sen katto-, seinä- ja lattiapintojen alkuperäinen luonne ja materiaalit on säilytetty mahdollisimman pitkälle. Rakennustyöt toteutettiin yhteistyössä Museoviraston kanssa.lähde?
Suureen yhtenäiseen tilaan on sijoitettu mahdollisimman vähän uusia kiinteitä elementtejä, jotta tilaa voidaan käyttää esimerkiksi näyttelyissä ja banketeissa. Siirtoseinien avulla tila voidaan jakaa pienempiin tilayhdistelmiin. Verandan kokonaispinta-ala on 2 200 m², kokoustila on 240–1 310 hengelle. Ruokailu voidaan järjestää 1 000 hengelle ja cocktail-juhlat 1 700 hengelle. Verandan pääsuunnittelijana toimi Jyrki Iso-Aho, ja Verandan sisustussuunnittelusta vastasi Jaakko Puro Oy. Kalustevalinnat perustuivat muotoilun ohella keveyteen, kuljetettavuuteen ja siihen, että ne soveltuvat moniin eri käyttötarkoituksiin. Verandassa sijaitsee myös yleisölle avoin Cafe Veranda sekä Galleria Veranda.lähde?
Rakenne ja korjaukset

Finlandia-talon kantava runko − pilarit, palkit ja ulkoseinät − on teräsbetonia, väliseinät betonia ja tiiltä. Osa väliseinistä on kantavia. Välipohjat ovat sekä valettuja betonivälipohjia (palkistot) että alalaattapalkistoja (muun muassa konserttisalin lämpiön ja parvekelämpiön katot). Konserttisali ja kamarimusiikkisalit ovat irrallaan muusta rakennusrungosta akustisista syistä.
Talon seinät oli alun perin peitetty suurilla Carraran marmorista valmistetuilla laatoilla. Laatat alkoivat vääntyillä 1980-luvulla, ja vuonna 1991 rakennuksen sivustoille asennettiin suojaverkkoja. Lopulta laatat vaihdettiin uusiin samanlaisiin marmorilaattoihin vuosina 1998–1999. Remonttia edelsi laaja keskustelu materiaalivalinnoista. Vuonna 2013 todettiin, että uudetkin laatat olivat alkaneet vääntyillä. Talon saneerauksessa vuosien 2021–2024 aikana se päällystetään Lasan marmorilla. Julkisivu käsittää noin 7 000 neliömetriä marmoripintaa, jossa marmorin hinnaksi muodostuu 7–9 miljoonaa euroa.
Sijainti

Finlandia-talo sijaitsee Mannerheimintien ja Töölönlahden välisessä puistossa. Sen naapureina ovat Hesperianpuisto ja Helsingin Kaupunginmuseon Hakasalmen huvila. Kansallismuseo on sitä vastapäätä Mannerheimintien toisella puolella.
Osakeyhtiö

Kesäkuussa 2006 Finlandia-talon organisaatio muuttui itsenäiseksi osakeyhtiöksi, jonka osakekannan omistaa kokonaan Helsingin kaupunki. Yhtiön toimitusjohtaja on Johanna Tolonen.
Kongressi- ja tapahtumakeskus Finlandia-talo Oy:n liikevaihto oli 8,7 miljoonaa euroa tilikaudella 2015. Kasvua vuoteen 2014 verrattuna kertyy noin 1,1 miljoonaa euroa. Finlandia-talon tuloksen arvioitiin yli kolmenkertaistuvan edellisen vuoden 168 000 euroon verrattuna. Kyseessä oli Finlandia-talon 45-vuotisen historian paras tulos.
Finlandia-talon johtajat

Bengt Broms 1971–1982
Carl Öhman 1982–1988
Matti Kivinen 1988–2000
Auni Palo 2000–2011
Johanna Tolonen 2012–
Kirjallisuutta

Finlandia-talo: tapahtumia, ihmisiä ja musiikkia. Pekka Suhonen, Petri Mustonen ja Eeva-Kaarina Holopainen. Otava, 2001. ISBN 9511177087.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Finlandia-talon virallinen sivusto
Finlandia-talon avajaiset 1971 Ylen elävässä arkistossa
Visit Helsinki, Finlandia-talo
Finlandia-talon rakennushistoriaselvitys (2005)
Finlandia-talon täydentävä rakennushistoriaselvitys (2016)
Finlandia-talon nykytila-analyysi (2016)
Alvar Aallon tuotanto
| Luettelo Alvar Aallon suunnittelemista rakennuksista |
| --- | --- |
1919–1929: Alajärven suojeluskuntatalo | Villa Väinölä | Jyväskylän työväentalo | Seinäjoen suojeluskuntatalo | Lounais-Suomen Maalaistentalo | Läntinen Pitkäkatu 20 | Jyväskylän suojeluskuntatalo | Muuramen kirkko
1930–1945: Paimion parantola | Turun Sanomien toimitalo | Villa Tammekann | Oulun sulfiittiselluloosatehdas | Viipurin kaupunginkirjasto | Alvar Aallon kotitalo | Savoy-maljakko | Sunilan asuinalue | Sunilan sellutehdas | Tehtaanmäen asuinalue | Terassitalo | Villa Mairea | Stora Enson Anjalankosken tehtaat
1946–1959: Strömbergin tehtaan asuinalue | Rautatalo | Insinööritalo | Otahalli | Säynätsalon kunnantalo | Oulun lannoitetehdas | Aerola | Muuratsalon koetalo | Pamilon vesivoimalaitos | Summan paperitehdas | Alvar Aallon ateljee | Jyväskylän uimahalli | Jyväskylän yliopiston päärakennus | Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo | Hansaviertel | Aalto-paviljonki | Korkalovaaran asuinalue | Kolmen Ristin kirkko | Aalto-keskus | Kulttuuritalo | Maison Louis Carré
1960–1969: Lieksankosken voimalaitos | Lakeuden Risti | Keski-Suomen museo | Lappia-talo | Aaltohuset | Alvar-Aalto-Kulturhaus | Aalto-Hochhaus | Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus | Enso-Gutzeitin pääkonttori | Seinäjoen kaupungintalo | Viitatorni | Ilokivi | Pylkönmäen kirkko | Teknillisen korkeakoulun päärakennus | Seinäjoen kaupunginkirjasto | Seinäjoen seurakuntakeskus | Rovaniemen kaupunginkirjasto | Pyhän Stefanoksen kirkko | Valtion virastotalo (Seinäjoki) | Kirjatalo | Villa Kokkonen
1970–1991: Alajärven hallintokeskus | Villa Skeppet | Pohjolan talo | Otaniemen vesitorni | Finlandia-talo | Kunsten | Alvar Aalto -museo | Sähkötalo | Ristinkirkko | Riolan kirkko | Jyväskylän kaupunginteatteri | Seinäjoen kaupunginteatteri | Essenin oopperatalo | Alajärven kaupunginkirjasto
Finlandia-talo kuvattuna Töölönlahden yli. Kuvassa näkyy optinen illuusio: kadun toisella puolella sijaitseva Kansallismuseon torni näyttää nousevan Finlandia-talon tornin reunasta. Ilmiö syntyy siitä, että torniosan valkoisessa marmoripinnassa on musta puolisuunnikas, joka on mitoitettu täsmäämään Kansallismuseon torniin, kun Finlandia-taloa katsotaan Töölönlahden itärannalta. Aalto harrasti optisia illuusioita muuallakin, esimerkiksi Espoon Otaniemessä TKK:n (nykyisin Aalto-yliopisto) kirjaston takana kulkevalla kävelypolulla.lähde?
Alvar Aalto Finlandia-talon edessä.
Finlandia-talon sisätiloja.
Gerald Ford puhuu Finlandia-talossa ETYK-kokouksessa (1975)
Luettelo maailmanlopun päivämääristä

Tämä on luettelo ajankohdista, joihin maailmanloppuun liittyvien tapahtumien on ennustettu sijoittuvan.
Tulevaisuus

| Päiväys (jaa> ) | Ennustuksen esittäjä | Kuvaus | Viite |
| --- | --- | --- | --- |

| 2020–2037 | Jeane Dixon | Dixon on väittänyt Harmageddonin sijoittuvan vuoteen 2020 ja Jeesuksen palaavan tuhoamaan epäpyhän kolminaisuuden vuosien 2020 ja 2037 välillä. Dixon ennusti aikaisemmin maailman loppuvan 4. helmikuuta 1962. |  |
| 2040 | Pentti Berg | Lauritsalan kirkkoherra Berg ilmoitti vuoden 2019 Kauneimmat joululaulut -tilaisuudessa maailmanlopun tulevan 2040. |  |

| 2060 | Isaac Newton | Newtonin Raamatun perusteella tekemien päätelmien mukaan tämä olisi ajan loppu. |  |
| 3797 | Nostradamus | Nostradamuksen mukaan hänen ennustuksensa päättyvät tänä vuonna. Jotkut ovat ehdottaneet tämän merkitsevän maailman loppuvan. |  |
| 8077 | Mayat | Vanhempien mayakirjoitusten mukaan tämänhetkinen maailma kestäisi 33 kertaa 400 vuotta eli loppu olisi vuonna 8077. Epävarmaa on kuitenkin, monennessako maailmankaikkeudessa mayakalenterin mukaan nyt eletään: toisessa vai kymmenennessä vai viimeisessä? Tästä ei ole mitään viitteitä. |  |
| n. 5 000 000 000 | Useat tieteilijät | Auringon nykyinen kehitysjakso päättyy, jonka jälkeen se turpoaa punaiseksi jättiläiseksi, joko nielaisten Maan tai vähintäänkin käristäen sen täydellisesti kuumuudellaan. Tiedeyhteisössä vallitsee yleinen hyväksyntä siitä, että Maa tuhoutuu näihin aikoihin. Koska Aurinko kuumenee pikkuhiljaa miljoonien vuosien aikana, on mahdollista, että Maa muuttuu liian kuumaksi ylläpitämään elämää jo miljardin vuoden aikana. |  |
| 10100 vuotta. | Useat tieteilijät | Maailmankaikkeuden lopulliseksi kohtaloksi on ehdotettu maailmankaikkeuden lämpökuolemaa, jossa maailmankaikkeus on huvennut termodynaamisen vapaan energian tasolle eikä sen vuoksi voi enää ylläpitää liikettä tai elämää. | Maailmankaikkeuden lämpökuolema |
Tuntematon päivämäärä

| Päiväys | Ennustuksen esittäjä | Kuvaus | Viite |
| --- | --- | --- | --- |
| 5Eb | Mayat | Dresdenin koodeksin mukaan maailmankaikkeus voi tuhoutua suuressa vedenpaisumuksessa. Tutkijat eivät kuitenkaan tiedä vielä, miten tämä päivämäärä olisi tulkittavissa. |  |