stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rämekulmumittari

| Rämekulmumittari |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Vaarantunut  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Mittarimaiset Geometroidea
Heimo::  Mittarit Geometridae
Alaheimo::  Lehtimittarit Sterrhinae
Suku::  Kulmumittarit Idaea
Laji::  muricata
Kaksiosainen nimi
 Idaea muricata  Hufnagel, 1767 
Katso myös
   Rämekulmumittari Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rämekulmumittari (Idaea muricata) on pieni ja erikoisen värikäs mittariperhoslaji. Se on vuoden 2010 Suomen lajiston uhanalaisarvioinnin mukaan vaarantunut (VU).
Rämekulmumittari on Valkmusan kansallispuiston tunnuslaji.
Koko ja ulkonäkö

Rämekulmumittari poikkeaa ulkonäöltään huomattavasti lähimmistä sukulaisistaan ja on varsin helposti tunnistettava perhonen. Siipien pohjaväri on kirkkaankeltainen, mutta siivet ovat laajalti purppuranpunainen kehnäisyyden peittämät ja keltaista väriä näkyy siiven reunan ja siipiripsien lisäksi vain sumeareunaisina laikkuina, joita on etusiivessä yleensä kaksi tai kolme ja takasiivissä yksi. Etusiiven etureunassa on violettia sävyä ja ulompi poikkiviiru erottuu niin ikään violetinsävyisenä juovana. Siipiväli 16–17 mm.
Levinneisyys ja lentoaika

Lajin levinneisyysalue ulottuu Espanjasta ja Irlannista Skandinavian keskiosiin, Kaukasukselle ja edelleen Siperian poikki Japaniin saakka. Suomessa rämekulmumittari on harvinainen ja sen levinneisyys keskittyy rannikolle. Sisämaahavaintoja on vain vähän. Lajia tavataan Ahvenanmaalla, Turun saaristossa ja etelärannikolla sekä Pohjois-Pohjanmaalla. Perhoset lentävät kesäkuun puolivälistä elokuun alkuun.
Elinympäristö ja elintavat

Nimensä mukaisesti rämekulmumittarin elinympäristöä ovat pohjoisilla elinalueilla yksinomaan suot, etenkin avoimet rämeet. Etelämpänä Euroopassa sitä voi löytää myös kosteilta niityiltä ja jopa kuivemmilta paikoilta. Perhoset lentävät matalalla lähellä maanpintaa pääasiassa iltahämärässä, mutta lähtevät häirittyinä helposti lentoon päivälläkin. Joskus lentoa tapahtuu myös pilvisinä päivinä tai lämpiminä öinä. Perhoset tulevat valolle. Toukka talvehtii.
Ravintokasvi

Toukka syö monia eri kasvilajeja.
Aiheesta muualla

Bestimmungshilfe des Lepiforums (saksaksi)
Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
Vlindernet (hollanniksi)
SSBL Salibandy

| SSBL Salibandy Oy |
| --- | --- |

Perustettu:  1999
Kotipaikka:  Helsinki
Toimitusjohtaja:  Kimmo Nurminen
Puheenjohtaja:  Heikki Vienola
Hallitus:  Tomi Auremaa Roger Englund Mikko Kohonen Kari Lampinen Peter Vesterbacka
Aiheesta muualla
SSBL Salibandy Oy
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Salibandyliigan logo 1999–2002
Salibandyliigan logo 2002–2017
Vuosina 2017–2020 käytössä ollut logo.
SSBL Salibandy Oy on Suomen Salibandyliiton omistama myynnistä ja markkinoinnista vastaava osakeyhtiö, joka aloitti toimintansa vuoden 1999 alusta. Yhtiön vastaa maajoukkueiden toiminnasta, sekä miesten että naisten Salibandyliigojen, miesten Divarin ,Suomen Cupin  ja Super Cup järjestämistä. Myös maajoukkueiden ja kansallisten pääsarjojen yhteistyö- ja markkinointioikeudet ovat SSBL Salibandy Oy:llä. Osakeyhtiön toimitusjohtajana toimii tällä hetkellä Kimmo Nurminen.
Aiheesta muualla

SSBL Salibandy Oy:n virallinen verkkosivusto
Saksipyrstökehrääjät

| Saksipyrstökehrääjät |
| --- | --- |
 Saksipyrstökehrääjä (Hydropsalis torquata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kehrääjälinnut Caprimulgiformes
Heimo::  Kehrääjät Caprimulgidae
Suku::  Saksipyrstökehrääjät Hydropsalis  Wagler, 1832
Katso myös
   Saksipyrstökehrääjät Wikispeciesissä   Saksipyrstökehrääjät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Saksipyrstökehrääjät (Hydropsalis) on kehrääjien heimoon kuuluva kehrääjälintusuku. Saksipyrstökehrääjiin kuuluu BirdLife Suomen mukaan neljä lajia.
Lajit

Kalottikehrääjä (Hydropsalis maculicaudus)
Pihtipyrstökehrääjä (Hydropsalis climacocerca)
Saksipyrstökehrääjä (Hydropsalis torquata)
Valkopyrstökehrääjä (Hydropsalis cayennensis)
Aiheesta muualla

ITIS: Hydropsalis (englanniksi)
Yangin–Millsin teoria

Yangin-Millsin teoria on fysiikassa mittakenttäteoria, joka on yleistys James Clerk Maxwellin sähkömagnetismin teoriasta. Yangin-Millsin teoria antaa pohjan hiukkasfysiikan standardimallille. Teoriaa voidaan käyttää heikon ja vahvan vuorovaikutuksen kuvaamiseen. Se on nimetty Chen-Ning Yangin ja Robert Millsin mukaan.
Vaikka Yangin-Millsin teoria antaakin tarkkoja ja hyödyllisiä tuloksia, jotka vastaavat fysiikan havaintoja, sen matemaattista pohjaa ei ole onnistuttu luomaan täysin pitävästi. Yangin-Millsin teorian olemassaolon ja niin sanotun massavälin todistaminen onkin yksi Clay-instituutin miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvoisista Millennium-ongelmista.
Röyhänjärvi

| Röyhänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°49′24″N, 24°39′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  oja Ristijärveen 
Järvinumero:  35.724.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,3 m  
Rantaviiva:  0,728 km  
Pinta-ala:  2,14 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRöyhänjärvi 
Röyhänjärvi  on Pirkanmaalla Orivedellä Ristijärven kylässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee korkean ylänköalueen mäkien ympäröimässä painanteessa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä ja sen rannat ovat puoliksi peltomaata ja metsämaata. Sen lähiympäristössä sijaitsee kaksi maatilaa ja yksi vapaa-ajan asunto. Niille tulee tiet yhdystieltä 14299.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Äväntäjärven valuma-alueeseen (35.724) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,3 metriä mpy. Siihen laskee ojat Haarajärvestä ja Sotkanjärvestä. Sen laskuoja lähtee järven eteläpäästä ja se laskee Ristijärveen. Vesireitti jatkaa siitä vielä Nautajärven kautta Äväntäjärveen.
Historiaa

Vuoden 1958 peruskartassa peltomaata sijaitsi järvestä katsoen lähes kaikissa ilmansuunnissa. Osa pelloista on nykyään (ennen vuotta 1977) metsitetty ja järven ravinnekuormitus on siten taittunut.
Volkert van der Graaf

Volkert van der Graaf (s. 9. heinäkuuta 1969) on alankomaalainen eläinoikeusaktivisti, joka murhasi poliitikko Pim Fortuynin 6. toukokuuta 2002. Vuonna 2003 hänet tuomittiin teosta kahdeksantoista vuoden vankeuteen. Hän vapautui vankilasta ehdonalaiseen vapauteen vuonna 2014.
Van der Graaf ampui Fortuynin Hilversumissa tämän poistuttua studiosta, jossa häntä oli haastatellut murhan todistajaksi joutunut toimittaja Ruud de Wild. Van der Graaf tunnusti teon ja kertoi syyksi sen, että koki oikeistopopulistina tunnetun Fortuynin kasvavaksi yhteiskunnalliseksi uhaksi. Hän myös väitti yrittäneensä suojella Alankomaiden muslimeja vainolta. Van der Graafin kotoa löydettiin etsinnöissä rikkihappoa sekä kalsiumkloraatin ja sokerin sekoitusta. Van der Graaf toimi syyntakeisena ja oli harkinnut tekoaan mutta pohti kuitenkin jälkikäteen, oliko hänen tekonsa oikeutettu. Vankilassa hän on toiminut lainopillisena neuvonantajana muille vangeille.
Van der Graaf oli ennen Fortuynin murhaa pitkään omistautunut eläinten oikeuksille. Hän oli perustamassa Vereniging Milieu Offensief -ympäristöjärjestöä. Hän asui Harderwijkissä tyttöystävänsä ja vuonna 2001 syntyneen tyttärensä kanssa.
Saint-Martin (Ranska)

Saint-Martin, virallisesti Saint-Martinin yhteisö (ransk. Collectivité de Saint-Martin), on Ranskan merentakainen paikallishallintoalue (ransk. Collectivités d’outre-mer). Siihen kuuluu kaksi kolmasosaa Saint-Martinin saaresta, eteläisin kolmannes muodostaa  Alankomaihin kuuluvan Sint Maartenin. Hallintoalueen pinta-ala 53 neliökilometriä ja asukkaita on noin 32 000 (2016). Hallintoalueen pääkaupunki on Marigot.
Saint-Martin oli vuoteen 2007 osa Guadeloupea, mutta on siitä lähtien ollut oma hallintoalueensa vuonna 2003 pidetyn kansanäänestyksen perusteella.
Hallintoalueen virallinen rahayksikkö euro ja virallinen kieli ranska.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saint-Martin (Ranska) Wikimedia Commonsissa
Saint-Martinin kartta.
Volker Weidler

| Volker Weidler> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1962 
Kansalaisuus:   Saksa
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1989
Talli(t):  Rial
Kilpailuja:  10 (0 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Brasilian Grand Prix 1989
Viimeinen kilpailu:  Unkarin Grand Prix 1989
Volker Weidler (s. 18. maaliskuuta 1962 Heidelberg, Länsi-Saksa) on saksalainen kilpa-autoilija. Hän osallistui urallaan kymmeneen F1-kilpailuun Rial-tallin autolla, mutta karsiutui niissä jokaisesta.
Weidler voitti Le Mansin 24 tunnin ajon 1991 Mazda 787B -autolla yhdessä Johnny Herbertin ja Bertrand Gachot'n kanssa. Weidler voitti myös Saksan Formula 3000 -sarjan mestaruuden vuonna 1985.
Saint-Martinin jalkapallomaajoukkue

Saint-Martinin jalkapallomaajoukkue edustaa Saint-Martinia miesten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Sitä hallinnoi Saint-Martinin jalkapalloliitto. Se kuuluu CONCACAFiin, mutta ei kansainväliseen jalkapalloliitto FIFAan. Maajoukkue ei ole koskaan selviytynyt Caribbean Cupin lopputurnaukseen.
Menestys Caribbean Cupissa

1989 - Ei osallistunut
1990 - Karsiutui
1991-1999 - Ei osallistunut
2001-2012 - Karsiutui
2014 - Ei osallistunut
SSB

audio, video, puhe, tieto
koodausmenetelmät
kanavanvaraus eli kanavointi
FDMA, TDMA, CDMA
CSMA/CD (Ethernet)
CSMA/CA (802.11)
modulointi
kantoaalto (mm. sähkötys)
AM (DSB-SC, SSB)
FM (FSK, GMSK)
PM (mm. PSK, QAM)
FHSS, DSSS (eivät tarvitse kanavointia)
siirtotie
radio
kaapeli (koaksiaali, Cat5, valokuitu)
SSB (lyhenne sanoista single sideband modulation, suomeksi yksisivukaistalähete) on radioliikenteen modulointimenetelmä, sivunauhamodulaatio, jossa viesti välitetään poistamalla amplitudimodulaation tuloksesta kantoaalto ja toinen sivunauha (tai sivukaista). Tässä mielessä sivunauhamodulaatio on eräänlainen tehon säästämiseksi kantoaallolla ja joko ylä- tai alasivunauhalla köyhdytetty aalto, jonka kuuluvuus kuitenkin voi puheviestinnässä olla miltei amplitudimoduloidun heikkotehoisen radioaseman keskiaaltojen tasoa.
Kysymyksessä on siis yhden sivunauhan lähete. Riippuen, kumpi sivunauha lähetetään, puhutaan LSB- (engl. lower sideband) ja USB-lähetteestä (engl. upper sideband).
Yleensä pisimmillä radioamatööriaalloilla, 160, 80 ja 40 metrin aaltoalueilla käytetään alanauhaa (LSB), ja lyhyemmillä radioamatööriaalloilla ylänauhaa (USB).
Periaatteena on, että kantoaallon tarvitsema energia "säästetään" kantoaallon tukahduttamisella tai vaimentamisella. Näin ollen koko lähettimen tehokapasiteetti käytetään pelkkään sivunauhan lähettämiseen ja kantoaallon "korvike" lisätään signaaliin vastaanottimessa ns. beat-oskillaattorilla (engl. beat frequency oscillator, BFO). Vaimennettua kantoaaltoa käytettäessä voidaan vastaanottimen "apukantoaalto" (BFO) lukita vaimennettuun kantoaaltoon ja saada näin ollen tarkka äänenkorkeuden toisto.
SSB-modulaatio on tavallisin puheradioliikenteessä HF-taajuuksilla, mutta on jonkin verran käytössä myös suuremmilla taajuuksilla.
Vapaasti lähetysluvatta käytettävissä radioissa sivunauhalähetys on mm. joissain kalliin hintaluokan citizens' band -radiopuhelimissa, kuten Albrecht 5890 EU, Midland 8001XT,  President Grant II:ssa, President Jackson II:ssa,    Yksinauhalähetys on myös sissiradioissa sähkötyksen rinnalla käytettävä liikennemuoto.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
HamFi Wiki (SSB) (Arkistoitu – Internet Archive)
X-tetrasomia

X-tetrasomian karyotyyppi
X-tetrasomia on naispuolisilla erittäin harvinaisena esiintyvä kromosomipoikkeavuus, jossa X-kromosomeja on kahden sijaan neljä. X-tetrasomia ei aiheuta yhtenäistä oireistoa vaan laajalti yksilöllisesti vaihtelevia erityispiirteitä.
X-tetrasomiaan liittyy muun muassa puheen ja motoristen taitojen oppimisen hidastuminen sekä kehitysviive. Joissain tapauksissa oireet voivat olla hyvinkin huomaamattomia. Jos X-tetrasomiaan liittyy oppimisvaikeuksia ja kehitysviivettä, ne yleensä vaihtelevat vaikeusasteeltaan lievistä kohtalaisiin. Kasvonpiirteet ovat osalla X-tetrasomiassa poikkeavat. Muita X-tetrasomian yhteydessä havaittuja piirteitä ovat olleet muiden muassa hypotonia, yliliikkuvat nivelet, lonkan kehityshäiriö, erilaiset luustopoikkeavuudet, pieni suu, huuli- ja suulakihalkio, eri sisäelimissä esiintyneet poikkeavuudet, käytöshäiriöt ja stressiherkkyys. Syntymäpainon on kuvattu usein jääneen alhaiseksi. X-tetrasomiaan on raportoitu liittyneen myös kasvanutta lapsuusiän infektioalttiutta.
X-tetrasomia ei ole ennaltaehkäistävissä. Sen esiintyvyyden on katsottu olevan vähäisempi kuin yksi miljoonasta. X-tetrasomian aiheuttamien erityispiirteiden hoidossa voidaan käyttää esimerkiksi estrogeenihoitoa sekä puhe-, toiminta- ja fysioterapiaa. X-tetrasomia todetaan kromosomitutkimuksella, koska siihen viittaavaa yhtenäistä oirekuvaa ei ole. X-tetrasomia on kuvattu ensimmäisen kerran vuonna 1961. Kyseisen kromosomipoikkeavuuden kanssa syntyneiden elinajanodotetta on pidetty hyvänä.
Ruusuke (palkinto)

Ruusuke on palkintoesine, jota käytetään eläinnäyttelyissä ja -kilpailuissa, joissa palkittavia on paljon. Usein ruusukkeen väri kertoo sen merkityksestä tai sijoituksesta kilpailussa.
Ruusukkeen lisäksi annetaan usein pokaali kilpailun pääluokkien voittajille tai näyttelyiden parhaille yksilöille.
Koiranäyttelyt

Koiranäyttelyissä rotunsa paras (ROP) saa kelta-punaisen ruusukkeen ja vastakkaisen sukupuolen paras (VSP) valko-vihreän ruusukkeen. Sertifikaatti (SERT) on väriltään sini-valkoinen, vara-sertifikaatti vaaleansininen, kansainvälinen sertifikaatti (CACIB) väriltään valkoinen ja vara-CACIB oranssi tai oranssi-valkoinen. Lisäksi sijoituksista kertovat värit punainen (1. sija), sininen (2. sija), keltainen (3. sija) ja vihreä (4. sija). Suomen muotovalio (FI MVA) -ruusuke on väriltään puna-vihreä.
Myös muissa koirakilpailuissa käytetään ruusukkeita. Esimerkiksi TOKO:ssa ruusukkeen värit ovat musta, keltainen ja punainen.
Hevosnäyttelyt ja -kilpailut

Hevoskilpailuissa ja -näyttelyissä luokkavoittajalle annetaan Suomessa sinivalkoinen ruusuke, toiseksi tulleelle sininen, kolmannelle valkoinen, neljännelle punainen, viidennelle keltainen ja kuudennelle sekä muille sijoittuneille vihreä. Näyttelyissä jaetaan lisäksi erivärisiä ruusukkeita kategoriavoittajille, esimerkiksi parhaalle varsalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruusuke (palkinto) Wikimedia Commonsissa
Ensimmäisen laatupalkinnon sinivalkoinen ruusuke, luokkavoittajan kultapunainen ruusuke ja rodun parhaan tamman punavaaleanpunainen ruusuke.
Ruskeajärvi

| Ruskeajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°36′59″N, 24°51′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  oja Harjujärven 
Järvinumero:  35.764.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  126,2 m  
Rantaviiva:  1,285 km  
Pinta-ala:  8,586 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRuskeajärvi 
Ruskeajärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisten Päijälän Leppäkosken pohjoispuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,6 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Se sijaitsee Harjujärven länsipuolella olevan mäen takana, minne on jäänyt painanne. Mäki on 25 metriä korkea ja paikoin kallioinen. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rannat ovat metsämaata. Järven rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä ja sen pohjoisrannassa sijaitsee vapaa-ajan asunto, jolle tulee tie Pukarankulmalle kulkevalta kylätieltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pukarajärven alueeseen (35.764) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 126,2 metriä mpy. Sen länsirantaan on johdettu kaksi metsäojaa. Pohjoisesta tulevan ojan valuma-alueella on Haisulammi. Järven etelärannasta alkaa sen laskuoja, joka laskee Kalliojärven kautta Harjujärven länsirantaan. Ojalle tulee matkalla pudotusta on 7,7 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty, mutta se oli nimetön.
Vuosien 1965 ja 1986 peruskartoissa järveen oli johdettu vain yksi oja ja se oli autio.
SS. Cosma e Damianon kirkko

Kirkko nähtynä Palatiumkukkulalta
SS. Cosma e Damianon kirkko on Forum Romanumilla sijaitseva kirkko, joka on rakennettu osaksi antiikin roomalaisia rakennuksia käyttäen ja osaksi rakentamalla uusia rakennelmia. Kirkko on tunnettu varhaiskristillisestä taiteestaan, erityisesti mosaiikeistaan. Se on avattu vuonna 527. Kirkko on omistettu arabitaustaisille pyhimyksille Cosmasille ja Damianolle. He olivat ammatiltaan lääkäreitä.
Historiaa

Osa kirkosta, sen nykyään käytöstä poistettu sisäänkäynti Forumilla, on ollut aikoinaan roomalainen temppeli. Temppeli oli omistettu keisari Maxentiuksen jumalaksi korotetulle pojalle Valerius Romulukselle. Itse basilika taas on osa keisari Vespasianuksen rakennuttamaa Rauhan temppeliä, luultavimmin sen kirjasto. Sen seinällä oli aikoinaan suuri Rooman kartta, Forma Urbis Romae.
Forumilla oli tulipalo vuonna 306 ja Maxentiuksen määräyksestä aloitettiin jälleenrakennusohjelma. Onko osa kirkosta Valerius Romuluksen temppeli, perustuu väljään tulkintaan, paikalta löydettyyn vuonna 307 lyötyyn rahaan, joka kuvaa rakennusta. Rakennuksen on spekuloitu olevan Juppiter Statorin temppeli, jonka Maxentius olisi jälleenrakentanut. Kirkoksi rakennus muutettiin ostrogoottien kuninkaan Teoderik Suuren määräyksestä vuonna 527. Kuningatar Amalasuntha määräsi kirkkoon liitettäväksi myös Rauhan temppelin kirjastorakennuksen.
Paavi Felix IV käynnistytti rakennustyöt, jotka yhdistivät kaksi rakennusta, joista tuli nyt basilika. Se omistettiin lääkäripyhimyksille Cosmalle ja Damianolle, jotka olivat veljeksiä. Kirkko toimi näin vastapainona Castorille ja Polluxille eli dioskuureille, joiden temppeli oli lähettyvillä. Kirkon sisätilat koristeltiin mosaiikeilla.
Paavi Urbanus VIII määräsi kirkossa tehtäväksi korjaustöitä. Tehtävän johtoon asetettiin arkkitehti Orazio Torriani vuonna 1632. Kirkon lattiatasoa nostettiin seitsemän metriä Forumin, jota kutsuttiin tuolloin Campo Vaccionoksi, tasolle. Näin vältettiin veden valuminen kirkkoon. Lisäksi sen yhteyteen rakennettiin luostari.
Uusia korjaustöitä tehtiin vuonna 1947. Tuolloin kirkko sai nykyisen sisäänkäyntinsä ja Romuluksen temppeliä palautettiin alkuperäiseen asuunsa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.cosmadamiano.com/
http://www.archive.is/20130102152712/http://www.franciscanfriarstor.com/archive/theorder/Basilica/index.htm
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
SS Cosma e Damianon kirkon ja luostarin pohjapiirros.
Käännös suomeksi
Rosa (nimi)

| Rosa |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  4. toukokuuta
– ruotsinkielinen:  4. toukokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Ruusu, Roosa, Ruusa, Rosina, Rosita
Vastineita eri kielissä:  Rose
Nimen alkuperä:  latinan rosa, ruusu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rosa on naisen etunimi. Suomessa nimestä esiintyy myös muunnelma Roosa. Nimi johtuu latinan sanasta rosa, joka tarkoittaa ruusua.  Suomen kielessä roosa tarkoittaa vaalean ruusunpunaista väriä. Suomalaisessa nimipäiväkalenterissa Roosan ja vuodesta 2010 lähtien myös Rosan nimipäivä on 4. toukokuuta. Suomessa nimi Roosa on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 7 898 ja Rosa 3 999 naiselle, joista yli puolet on vuoden 1980 jälkeen syntyneitä.
Tunnettuja Rosa-nimisiä

Pyhä Rosa (1586–1617), perulainen tertiaaridominikaani ja pyhimys
Rosa Albach-Retty (1874–1980), itävaltalainen näyttelijä
Rosa Bonheur (1822–1899), ranskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä
Rosa Branca, oik. Carmo de Souza (1940–2008), brasilialainen koripalloilija
Rosa Corder (1853–1893), englantilainen taidemaalari ja taidemalli
Rosa Coste (s. 1997), suomalainen R&B-laulaja ja kitaristi
Rosa Eriksen (s. 1990), tanskalainen poliitikko
Rosa Florián (s. 1969), perulainen poliitikko
Rosa García Ascot (1902–2002), espanjalainen säveltäjä ja pianisti
Rosa Godoy (s. 1982), argentiinalainen keski- ja pitkänmatkan juoksija
Rosa Hautala (s. 1993), suomalainen näyttelijä
Rosa Honkonen (s. 2000), suomalainen näyttelijä
Rosa Invenius (1853–1932), suomenruotsalainen kirjailija
Rosa Kettumäki (s. 1991), suomalainen toimittaja ja televisiojuontaja
Rosa Lappi-Seppälä (s. 1974), jalkapalloilija
Rosa Lemberg, o.s. Clay (1875–1959), amerikansuomalainen laulaja, näyttelijä, kuoronjohtaja ja teatteriohjaaja
Rosa Liksom, oik. Anni Ylävaara (s. 1958), suomalainen kirjailija
Rosa Lindstedt (s 1988), suomalainen jääkiekkoilija
Rosa Linn, oik. Rosa Kostandjan (s. 2000), armenialainen laulaja ja lauluntekijä
Rosa Luxemburg (1871–1919), puolanjuutalainen poliitikko
Rosa Meriläinen (s. 1975), suomalainen kirjailija ja vihreiden ent. kansanedustaja
Rosa-Tuulia Mikkola (s. 1999), suomalainen jalkapalloilija
Rosa Mota (s. 1958), portugalilainen kestävyysjuoksija
Rosa Mäkinen, Rosalia Gurovitsch (1902–1966), suomalainen parturi, josta Kotkan ruusu -laulu mahdollisesti sai aiheensa
Rosa Nenonen (s. 1984), suomalainen positiivisen psykologian kouluttaja, tietokirjailija ja puhuja
Rosa Parks (1913–2005), yhdysvaltalainen ihmisoikeustaistelija
Rosa Pohjolainen (s. 2003), suomalainen alppihiihtäjä
Rosa Pulkkinen (1874–1950), suomalainen näyttelijä
Rosa Rein (1897–2010), vanhin elossa ollut sveitsiläinen
Rosa Rusanen (s. 1992), suomalainen näyttelijä
Rosa Russo Iervolino (s. 1936), italialainen poliitikko
Rosa-Maria Ryyti (s. 1994), suomalainen sisustussuunnittelija, Miss Suomi 2015
Rosa Salazar (s. 1985), yhdysvaltalainen näyttelijä
Rosa Salmelin (1890–1963), suomalainen teollisuusneuvos
Rosa Salomaa (s. 1994), suomalainen näyttelijä
Rosa Mina Schrärer, Lys Assia (1924–2018), sveitsiläinen iskelmälaulaja
Rosa Sillanpää (1888–1929), suomalainen poliitikko (SSTP)
Rosa Smith Eigenmann (1858–1947), yhdysvaltalainen iktyologi
Rosa Taikon (1926–2017), ruotsalainen hopeaseppä, kirjailija ja näyttelijä
Rosa Törmänen (s. 1992), suomalainen maantiepyöräilijä
Rosa Wikström (s. 2000), suomalainen jalkapalloilija
Rosa Zafferani (s. 1960), San Marinon kapteenivaltionhoitaja 1999 ja 2008