stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ranskan koripallomaajoukkue
Historia > EM-kilpailut 2005

Ranska ei selviytynyt MM-kisoihin 2002 eikä Ateenan 2004 olympialaisiin, mutta Serbia ja Montenegrossa 2005 pelatuissa EM-kisoissa se palasi mitalikantaan. Alkulohkossa se voitti vain Bosnia ja Hertsegovinan 79–62, mutta hävisi Kreikalle 50–64 ja Slovenialle 58–68. Neljännesvälierissä Ranska yllättäen voitti isäntämaa Serbia ja Montenegron 74–71 ja puolivälierissä Liettuan 63–47. Välierässä Kreikka oli niukasti parempi pistein 66–67, mutta pronssiottelussa Ranska voitti Espanjan 98–68.
Ranskan joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2005
4 Fauthoux |
5 Gelabale |
6 Rigaudeau |
7 Julian |
8 M. Piétrus |
9 Parker |
10 Diarra |
11 F. Piétrus |
12 Schmitt |
13 Diaw |
14 Weis |
15 Giffa |
Valmentaja Bergeaud
Historia > MM-kilpailut 2006

Japanin MM-kisoissa 2006 Ranska sijoittui viidenneksi. Alkulohkossa se hävisi Argentiinalle 70–80 ja Libanonille 73–74, mutta voitti Serbia ja Montenegron 65–61, Nigerian 64–53 ja Venezuelan 81–61 ja sijoittui lohkossa toiseksi. Neljännesvälierissä se voitti Angolan 68–62, mutta hävisi puolivälierissä Kreikalle 56–73. Sijoitusotteluissa Ranska voitti Saksan 75–73 ja Turkin 64–56.
Historia > EM-kilpailut 2007

Espanjassa pelattavissa EM-kisoissa 2007 Ranska voitti alkulohkossa Puolan 74–66 ja Italian 69–62, mutta hävisi Slovenialle 66–67. Jatkolohkossa Ranska voitti Saksan 78–66, hävisi Liettualle 73–88 ja voitti Turkin 85–64. Puolivälierissä se hävisi Venäjälle 71–75 sekä sijoitusotteluissa Kroatialle 69–86 ja Slovenialle 74–88. Täten Ranskan lopullinen sijoitus oli kahdeksas.
Claude Bergeaud'n valmentaman Ranskan joukkueen paras pistemies oli Tony Parker, joka teki 20,1 pistettä ottelua kohden ja oli koko kisojen pistetilastossa toinen. Hän oli myös Ranskan paras syöttäjä kerättyään 2,8 koriin johtanutta syöttöä ottelua kohden. Joukkueen paras levypallojen saalistaja oli Boris Diaw, jonka ottelukohtainen lukema oli 5,8 levypalloa.
Historia > EM-kilpailut 2011

Liettuan EM-kilpailuissa Ranska eteni loppuotteluun, jossa se kohtasi hallitsevan Euroopan-mestarin Espanjan. Ranska ei onnistunut voittamaan Espanjaa, joten maa sijoittui hopealle. Kisojen paras korintekijä oli Ranskan Tony Parker.
Historia > Olympialaiset 2012

Lontoon 2012 olympialaisiin Ranska pääsi mukaan EM-kisojen hopeasijansa perusteella. Alkulohkossaan se sijoittui toiseksi hävittyään vain Yhdysvalloille. Puolivälierissä Ranska hävisi Espanjalle pistein 59–66. Sen lopullinen sijoitus oli kuudes.
Historia > EM-kilpailut 2013

Sloveniassa pelatuissa vuoden 2013 EM-kilpailuissa Ranska voitti historiansa ensimmäisen Euroopan-mestaruuden. Alkulohkossa se hävisi ensimmäisessä ottelussaan Saksalle mutta voitti seuraavat neljä ottelua ja selviytyi jatkoon lohkonsa ykkösenä. Jatkolohkossa Ranska hävisi Liettualle ja Serbialle mutta voitti Latvian ja pääsi pudotuspeleihin lohkonsa kolmosena. Puolivälierissä Ranska voitti Slovenian ja välierissä jatkoajan jälkeen edellisten kisojen mestarin Espanjan. Loppuottelussa Ranska voitti Liettuan pistein 80–66. Tony Parker oli kisojen paras pistemies ja hänet valittiin kisojen arvokkaimmaksi pelaajaksi sekä tähdistökentälliseen. Kisojen levypallotilastossa Alexis Ajinca oli neljäs
Historia > MM-kilpailut 2014

Espanjan MM-kilpailuissa 2014 Ranska voitti historiansa ensimmäisen miesten MM-mitalin, pronssin. Alkulohkossaan se voitti kolme ja hävisi kaksi ottelua. Pudotuspeleissä Ranska voitti Kroatian ja Espanjan ennen kuin hävisi välieräottelussa Serbialle 85–90. Pronssiottelussa Ranska kukisti Liettuan 95–93.
Historia > EM-kilpailut 2015

EM-kilpailuissa 2015 Ranska voitti alkulohkonsa kaikki viisi ottelua. Kukistettuaan jatko-otteluissa Turkin ja Latvian se hävisi välieräottelussa Espanjalle jatkoajalla pistein 75–80. Pronssiottelussa Ranska voitti Serbian 81–68 saavuttaen yhdeksännen EM-mitalinsa.
Historia > Olympialaiset 2016

Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 Ranska sijoittui kuudenneksi. Se voitti alkulohkossa kolme ottelua ja hävisi kaksi. Puolivälierissä Ranska hävisi Espanjalle pistein 67–92.
Historia > MM-kilpailut 2019

Kiinan MM-kilpailuissa 2019 Ranska saavutti toisen peräkkäisen kerran MM-pronssia. Se voitti pronssiottelussa Australian 67–59.
Vuoden 2015 kokoonpano

Ranskan vuoden 2015 16 pelaajan kokoonpano.
Vuoden 2011 kisojen välierä Venäjä–Ranska.
Moving Waves

| Moving Waves Focus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1971
 Julkaistu: lokakuu 1971
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Mike Vernon
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 41.40
 Levy-yhtiö:  EMI    Sire Records
Listasijoitukset
  2. (marraskuu 1972)   8. (1973)   13. (21. heinäkuuta 1973)   26. (toukokuu 1973)
Focusin muut julkaisut
| In and Out of Focus 1970 | Moving Waves 1971 | Focus 3 1972 |
Moving Waves (joskus myös puhutaan nimellä Focus 2) on alankomaalaisen Focus-yhtyeen vuonna 1971 julkaistu toinen studioalbumi. Sille sisältyy yhtyeen tunnetuin kappale ”Hocus Pocus”. Albumi oli suuri menestys, se sijoittui brittilistalla sijalle 2 (vuonna 1972) ja Yhdysvalloissa sijalle 8 (vuonna 1973).
Kappaleet

| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Hocus Pocus | Thijs van Leer, Jan Akkerman | 6.42 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Le Clochard (Bread) | Akkerman | 2.01 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Janis | Akkerman, van Leer | 3.09 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Moving Waves | van Leer, Inayat Khan | 2.42 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Focus II | van Leer | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Eruption Orfeus (van Leer)  Answer (van Leer)  Orfeus (van Leer)  Answer (van Leer)  Pupilla (van Leer)  Tommy (Tom Barlage)  Pupilla (van Leer)  Answer (van Leer)  The Bridge (Akkerman)  Euridice (van Leer, Eelko Nobel)  Dayglow (van Leer)  Endless Road (Pierre van der Linden)  Answer (van Leer)  Orfeus (van Leer)  Euridice (van Leer, Nobel) | 22.35 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 41.44 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Thijs van Leer – piano, Hammond -urut, syntetisaattori, mellotron, harmoni, huilut, harmonikka, laulu
Jan Akkerman – kitara, bassokitara, lyömäsoittimet
Cyril Havermans – bassokitara, laulu
Pierre van der Linden – rummut, lyömäsoittimet
Mouchette – raiskattu

| Mouchette – raiskattu> Mouchette |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Bresson
Käsikirjoittaja:  Robert Bresson
Perustuu:  Georges Bernanosin romaaniin Mouchette
Tuottaja:  Anatole Dauman
Säveltäjä:  Jean Wiener
Kuvaaja:  Ghislain Cloquet
Leikkaaja:  Raymond Lamy
Tuotantosuunnittelija:  Pierre Guffroy
Pääosat:   Nadine Nortier  Jean-Claude Guilbert  Maria Cardinal  Paul Hebert 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Argos Films  Parc Film 
Levittäjä:  UGC Netflix
Ensi-ilta:  26. lokakuuta 1967
Kesto:  78 min.
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mouchette – raiskattu (Mouchette) on ranskalainen Robert Bressonin ohjaama elokuva vuodelta 1967. Se perustuu Georges Bernanosin romaaniin, ja se kertoo 14-vuotiaasta tytöstä, joka raiskataan ja joka ajautuu tekemään itsemurhan.
Tuotanto ja vastaanotto

Bresson aloitti elokuvan Mouchette – raiskattu kuvaamisen vain pari kuukautta sen jälkeen, kun Balthazar oli valmistunut. Balthazar ja Mouchette – raiskattu olivatkin Bressonin ainoat elokuvat, jotka valmistuivat perättäisinä vuosina. Elokuva perustui Georges Bernanosin romaaniin Mouchette. Bernanos oli kirjoittanut romaaninsa vuonna 1936 asuessaan Mallorcalla. Inspiraation hän oli saanut teokseensa Espanjan sisällissodassa näkemestään terrorista.
Bresson ei ollut kiinnostunut Bernanosin romaaniista sisällissodan takia vaan nuoren tytön tarinan takia. 16 vuotta aiemmin Bresson oli sovittanut valkokankaalle Bernanosin romaanin perustuvan elokuvan Papin päiväkirja. Bresson pyrki siinä olemaan mahdollisimman kuuliainen alkuperäiselle romaanille, mutta Mouchetten tarinaa hän muokkasi selvästi. Bresson muutti henkilösuhteita ja tarinan aikajännettä 24 tunnista viikkoon. Lisäksi hän vaihtoi tapahtumapaikan Artois'sta Vauclusen alueella ja tapahtuma-ajan 1930-luvulta 1960-luvulle.
Mouchette – raiskattu kiellettiin joillain alueella aiheensa takia. Elokuva palkittiin kuitenkin sekä Cannesin että Venetsian elokuvajuhlilla. Lisäksi se sai Ranskan elokuvakriitikoiden parhaan ranskalaisen elokuvan Méliès-palkinnon, jonka se jakoi Luis Buñuelin Päiväperhon kanssa.
Aiheesta muualla

Mouchette – raiskattu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mouchette – raiskattu Elonet.
Edwin Moses

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Edwin Moses MM-kisoissa 1987 |  Edwin Moses MM-kisoissa 1987 |  Edwin Moses MM-kisoissa 1987 |  |
Miesten yleisurheilu
Maa:   Yhdysvallat
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Montreal 1976 | 400 m aitajuoksu |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 | 400 m aitajuoksu |  |
|  Pronssia | Soul 1988 | 400 m aitajuoksu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1983 | 400 m aitajuoksu |  |
|  Kultaa | Rooma 1987 | 400 m aitajuoksu |  |
Edwin Corley ”Ed” Moses (s. 31. elokuuta 1955 Dayton, Ohio) on yhdysvaltalainen 400 metrin aitajuoksija.
Edwin Moses on menestyneimpiä yleisurheilijoita maailmassa. Hänen saavutuksiinsa kuuluvat muun muassa kaksi olympiavoittoa, kaksi maailmanmestaruutta, neljä maailmanennätystä ja 122 peräkkäistä voittoa, joista 107 loppukilpailuja. Urheilu-uransa jälkeen hän auttoi doping-testien kehittämisessä.
Juoksu-uransa alkuaikoina Moses juoksi 180 jaardin aitoja ja 440 jaardin matkaa. Moses oli vain kerran aikaisemmin osallistunut 400 metrin aitajuoksukilpailuun ennen maaliskuuta 1976 ja samana vuonna hän voitti olympiakultaa Montrealissa maailmanennätysajalla (47,64) ensimmäisessä kansainvälisessä kisassaan.
Moses aloitti 122 peräkkäisten voittojen sarjansa Düsseldorfista vuonna 1977. Ennen voittoputken alkamista hän oli hävinnyt vain neljä kertaa 400 metrin aidoissa, viimeisimpänä länsisaksalaiselle Harald Schmidille Berliinissä 26. elokuuta 1977. Edwin Moses oli voittamaton lähes kymmenen vuotta ennen kuin yhdysvaltalainen Danny Harris voitti hänet Madridissa 4. kesäkuuta 1987. Moses päätti uransa Soulin olympialaisiin vuonna 1988. Mosesin maailmanennätyksen 47,02 (vuodelta 1983) rikkoi Barcelonan olympialaisissa 1992 yhdysvaltalainen Kevin Young.
Moskovan olympialaisista 1980 Moses jäi pois Yhdysvaltojen boikotin takia. Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984 hän voitti kultamitalin.
Maailmanennätykset

47,64 (Montreal 1976)
47,45 (Westwood 1977)
47,13 (Milano 1980)
47,02 (Koblenz 1983)
Muita ennätyksiä

200 m 21,43 (1977)
400 m 45,60 (1977)
800 m 1,48,98 (1983)
110 m aidat 13,64/13,5 (1978)
Arvokisat

Olympiakisat:
Montreal 1976: 1.
Los Angeles 1984: 1.
Soul 1988: 3.
Maailmanmestaruuskisat
Helsinki 1983: 1.
Rooma 1987: 1.
Aiheesta muualla

Edwin Moses palasi MM-kultamaisemiinsa. Yle uutiset 18.1.2005.
Mäkeläinen, Kimmo: Edwin Moses – aitarundin legenda. Varaslahto.net 5.5.2003.
Miesten 400 metrin aitajuoksun olympiavoittajat
Miesten 400 metrin aitajuoksun maailmanmestarit
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Yhdysvallat 
Henkilöt:  World Athletics  Tilastopaja 🔒
Muiskula

| Muiskula Мышкино, Myškino |
| --- | --- |
 Muiskula lähikylineen vuoden 1860 kartalla.
 Muiskula
 Koordinaatit: 59°42′14″N, 28°49′22″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Jaaman piiri
Kunta:  Niisnova
Ensimmäinen maininta:  1500
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2010):  9
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Muiskula (ven. Мы́шкино, Myškino) on kylä Leningradin alueen Jaaman piirin Niisnovan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Inkerin ylängön pohjoisreunalla neljä kilometriä Niisnovasta koilliseen. Kylässä on yhdeksän asukasta (vuonna 2010).
Kaprion kihlakunnan Kargalin pogostaan kuulunut kylä mainitaan ensimmäisen kerran Vatjan viidenneksen verokirjassa vuonna 1500 nimellä Myšji Gorki. Ruotsalaisten vuosina 1618–1623 laatimassa maakirjassa se esiintyy muodossa Muischina Gora.
Peter von Köppenin mukaan vuonna 1848 Muiskulassa asui 122 inkerikkoa, jotka kuuluivat Kaprion ortodoksiseen Kristuksen kirkastuksen kirkon seurakuntaan. Vuonna 1862 kylässä oli 22 taloa ja 110 asukasta. Paikalliset talonpojat olivat tilanomistajan maaorjia. Myöhemmin he kuuluivat kyläkuntana Someron volostiin. Vuonna 1899 Muiskulassa oli 142 asukasta, joista väestönlaskennan mukaan 134 oli ”suomalaisia”, 7 venäläisiä ja yksi ”sekoittunut”. Uskonnoltaan he olivat kaikki ortodokseja. Vuodesta 1894 lähtien kylä kuului Koppanan seurakuntaan.
Neuvostoaikana Muiskula kuului ensin Taatsoin, vuodesta 1928 lähtien Vassakaran, vuodesta 1954 Paavelan ja vuodesta 1958 Niisnovan kyläneuvostoon. Vuonna 1929 kylässä oli 125 ja vuonna 1958 69 asukasta. Vuonna 1933 perustettiin kolhoosi, joka vuonna 1954 liitettiin Niisnovan sovhoosiin.
Muistathan

| Muistathan> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Päivi Paunu   Kim Floor
Säveltäjä(t):  Nacke Johansson
Sanoittaja(t):  Juha Flink
Euroviisutiedot
Vuosi:  1972
Maa:  Suomi
Kieli:  suomi
Sijoitus:  12.
Pisteet:  78
Muuta:  Kapellimestarina Ossi Runne
”Muistathan” on Päivi Paunun ja Kim Floorin esittämä musiikkikappale, joka edusti Suomea Eurovision laulukilpailussa 1972. Kappale on Nacke Johanssonin säveltämä ja Juha Flinkin sanoittama.
Kappale sijoittui Edinburghissa järjestetyssä loppukilpailussa kahdenneksitoista ja sai yhteensä 78 pistettä.
Laulun esikatseluvideossa Paunu ja Floor vaeltelivat Porvoon vanhankaupungin lumisilla kaduilla.
Mtatsmindan pantheon

Pyhän Daavidin kirkko (Mamadaviti) ja Mtatsmindan pantheon talvella
Davit Eristavin hauta pantheonissa
Mtatsmindan kirjailijoiden ja julkisuuden henkilöiden pantheon (georg. მთაწმინდის მწერალთა და საზოგადო მოღვაწეთა პანთეონი, Mtatsmindis mtseralta da sazogado moghvatseta panteoni) on nekropoli Georgian pääkaupungissa Tbilisissä. Se sijaitsee kaupungin keskustan länsipuolella nousevan Mtatsminda-vuoren (”pyhä vuori”) rinteellä 1850-luvulla rakennetun Mamadavitin kirkon alla. Pantheoniin on haudattu lukuisia georgialaisia kuuluisuuksia, kirjailijoita ja taiteilijoita. Heistä merkittävimpiin kuuluvat muiden muassa kirjailijat Ilia Tšavtšavadze ja Galaktion Tabidze, ohjaaja Kote Mardžanišvili, taidemaalari Lado Gudiašvili, historioitsija Simon Džanašia, presidentti Zviad Gamsakhurdia ja niin edelleen.
Ensimmäiset paikalle haudatut kuuluisuudet olivat venäläinen kirjailija Aleksandr Gribojedov (1795–1829) ja hänen georgialainen vaimonsa Nino Tšavtšavadze (1812–1857). Pantheon avattiin virallisesti vuonna 1929 Gribojedovin Iranissa tapahtuneen traagisen kuoleman satavuotismuistopäivänä. Tämän jälkeen paikalle on haudattu lukuisia ansioituneita georgialaisia. Pantheonia hallinnoi Tbilisin kunta.lähde?
Pantheoniin haudattuja henkilöitä

Vaso Abašidze (1854–1962), georgialainen teatteritaiteilija ja -ohjaaja
Veriko Andžaparidze (1897–1987), georgialainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä
Nikoloz Baratašvili (1817–1845), georgialainen runoilija
Vasil Barnovi (1856–1934), georgialainen kirjailija
Nikoloz Berdzenišvili (1894–1965), georgialainen historioitsija
Šalva Dadiani (1874–1959), georgialainen näytelmäkirjailija ja näyttelijä
Simon Džanašia (1900–1947), georgialainen historioitsija
Mose Džanašvili (1855–1934), georgialainen historioitsija
Davit Eristavi (1847–1890), georgialainen journalisti, kääntäjä ja näytelmäkirjailija
Zviad Gamsakhurdia (1939–1993), neuvostoajan toisinajattelija ja Georgian ensimmäinen demokraattisesti valittu presidentti
Iakob Gogebašvili (1840–1912), georgialainen kirjailija and pedagogi
Aleksandr Gribojedov (1795–1829), venäläinen kirjailija; ja hänen vaimonsa Nino Tšavtšavadze (1812–1857)
Ioseb Grišašvili (1889–1965), georgialainen kirjailija, runoilija ja tutkija
Lado Gudiašvili (1896–1980), georgialainen taidemaalari
Ana Kalandadze (1924–2008), georgialainen runoilija
Akaki Khorava (1895–1972), georgialainen näyttelijä
Leo Kiatšeli (1884–1963), georgialainen kirjailija
Dimitri Kipiani (1814–1887), georgialainen journalisti ja julkisuuden henkilö
Davit Kldiašvili (1862–1931), georgialainen kirjailija
Merab Kostava (1939–1989), neuvostoajan toisinajattelija ja Georgian kansallissankari
Giorgi Leonidze (1899–1966), georgialainen runoilija
Kote Mardžanišvili (1872–1933), georgialainen teatteriohjaaja
Nikoloz Muskhelišvili (1891–1976), georgialainen matemaatikko
Niko Nikoladze (1843–1928), georgialainen journalisti ja hyväntekijä
Iakob Nikoladze (1876–1951), georgialainen kuvanveistäjä
Ivane Paliašvili (1868–1934), georgialainen kapellimestari
Galaktion Tabidze (1892–1959), georgialainen runoilija
Ekvtime Takaišvili (1863–1953), georgialainen historioitsija ja arkeologi
Aleksandre Tsagareli (1844–1929), georgialainen kielitieteilijä
Akaki Tsereteli (1840–1915), georgialainen runoilija
Grigol Tsereteli (1870–1938), georgialainen papyrologi
Ilia Tšavtšavadze (1837–1907), kirjailija ja julkinen hahmo; ja hänen vaimonsa Olgha Guramišvili (1842–1927)
Vakhtang Tšabukiani (1910–1992), georgialainen balettitanssija
Otar Tšiladze (1933–2009), georgialainen kirjailija
Zakaria Tšitšinadze (1853–1931), georgialainen historioitsija and kirjailija
Simon Tšikovani (1902–1966), georgialainen runoilija ja julkisuuden henkilö
Kakutsa Tšoloqašvili (1888–1930), georgialainen kansallissankari ja taistelija neuvostohallintoa vastaan
Anastasia Tumanišvili-Tseretlisa (1849–1932), georgialainen kirjailija
Važa-Pšavela (1861–1915), georgialainen runoilija
Ilia Vekua (1907–1977), georgialainen matemaatikko
Sergo Zakariadze (1907–1971), georgialainen näyttelijä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mtatsmindan pantheon Wikimedia Commonsissa
Mtatsmindan pantheonin internetsivu
Muinainen Kalanti ja sen naapurit

| Muinainen Kalanti ja sen naapurit |
| --- | --- |

Kirjailija:  Veijo Kaitanen, Esa Laukkanen ja Kari Uotila (toim.)
Kustantaja:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran
Julkaistu:  2003
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  455
ISBN:  951-746-289-1
Sarja: Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 825
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Muinainen Kalanti ja sen naapurit on Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran vuonna 2003 julkaisema artikkelikokoelma, joka käsittelee pronssi- ja rautakautista sekä keskiaikaista Länsi-Suomea ja erityisesti Kalannin muinaispitäjää. Teokseen on koottu ajankohdan viimeisimmän tutkimuksen mukaista tietoa eri aloilta arkeologiasta yhteiskuntahistoriaan.
Aiheesta muualla

Visa Immonen: Hämmentävä kokoelma muinaisesta Kalannista. Agricolan kirja-arvostelut 11.1.2004.
Muinainen makedonia

| Makedonia> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Makedonian valtakunta
Ajoitus:  1. vuosituhat eaa.
Puhujia:  0 (kuollut)
Kirjaimisto:  kreikkalainen kirjaimisto
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  helleeniset kielet
 Ohje 
Muinainen makedonian kieli oli muinaiskreikalle läheistä sukua ollut kieli tai muinaiskreikan murre, jota puhuttiin antiikin aikana Makedonian valtakunnassa. Nykyinen slaavilaisiin kieliin kuuluva makedonian kieli ei ole muinaisen makedonian jälkeläinen.
Suhde kreikan kieleen ja murteisiin

Makedonialaiset käyttivät makedonian kieltä jo kauen ennen kuin Makedonian valtakunnasta tuli suuri tekijä alueen politiikassa. Tutkijat ovat olleet erimielisiä makedonian suhteesta kreikan kieleen. Erään näkemyksen mukaan makedonia oli erillinen kieli, joka oli sukua illyrialaisten ja traakialaisten kielille. Toisen näkemyksen mukaan makedonia oli kuitenkin yksi luoteiskreikkalaisista murteista eli doorilaisista murteista termin laajassa merkityksessä. Muun muassa niin kutsutun Pellan kiroustaulun kieli sekä monien Makedoniasta löydettyjen varhaisten piirtokirjoitusten kieli on doorilaista kreikkaa. Myös Makedoniassa käytetty nimistö vaikuttaa olleen kreikkalaista.
Makedonian murteessa saattoi kuitenkin olla illyrialaisia ja traakialaisia vaikutteita. Ateenalaisille ja muille kreikkalaisille makedonian murre oli ilmeisesti vain rajallisesti ymmärrettävissä, ja sitä kuvattiin ”barbaariseksi”. Makedoniaa kirjoitettiin kreikkalaisella kirjaimistolla.
Filippos II teki klassisella kaudella 300-luvulla eaa. attikalaisesta kreikasta Makedonian valtakunnan virallisen kielen. Makedonian valloitusten kautta tämä muoto levisi laajalle alueelle ja oli keskeisenä osatekijänä hellenistisellä kaudella kehittyneessä koinee-kreikassa.
Mullila

Faltunkoski Eurajoessa. Rakennukset oikealla ovat Mullilan kylän puolella.
Tienäkymä Mullilasta.
Mullila on Eurajoella sijaitseva kylä. Se sijaitsee noin kuuden kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta Eurajoen länsipuolella. Kylän entinen nimi oli Vahusmaa. Mullilan naapurikyliä ovat joen toisella puolella sijaitseva Irjanne sekä muun muassa Kaukomäki ja Huhta.
Mulgara

| Mulgara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Pussieläimet Metatheria
Lahko::  Pussipedot Dasyuromorphia
Heimo::  Pussipedot Dasyuridae
Alaheimo::  Dasyurinae
Suku::  Dasycercus  Peters, 1875
Laji::  cristicauda
Kaksiosainen nimi
 Dasycercus cristicauda  (Krefft, 1867) 
 Mulgaran levinneisyys
Katso myös
   Mulgara Wikispeciesissä   Mulgara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mulgara (Dasycercus cristicauda) on Australiassa elävä pussieläinlaji.
Mulgaran ruumis painaa noin 100–175 g. Täysikasvuisen Mulgaran pituus on noin 12,5–22 cm, häntä 7–13 cm. Naaraan pussi on heikosti kehittynyt, ja poikanen kulkeekin emon mukana sen turkissa roikkuen.
Mulgara syö hyönteisiä ja pieniä selkärankaisia. Sen ei tarvitse juoda ollenkaan, ei silloinkaan kun sillä ei ole syötävänä mehikasveja, joiden solukoista se saa tarpeeksi vettä. Se virtsaa vähän ja harvoin. Mulgaran virtsa on myös hyvin väkevää, mikä osaltaan vähentää veden poistumista sen elimistöstä.
Muinaisen Egyptin mytologia

Horus, eräs muinaisegyptiläiseen mytologiaan kuuluvista jumalista.
Muinaisen Egyptin mytologia oli osa muinaisegyptiläistä uskontoa. Egyptiläisiä myyttejä on säilynyt suhteellisen vähän. Niitä on löydetty temppeleiden ja hautojen seinien hieroglyfikaiverruksista sekä papyruskääröistä hieraattisella ja demoottisella kirjoituksella kirjoitettuina.
Tärkeimpiä myyttejä

Kullakin egyptiläisellä uskonnollisella keskuksella oli oma luomismyyttinsä, jossa oli eri luojajumala. Niistä ei pystystä sanomaan, mikä oli maassa yleisimmin hyväksytty. Memfisin luomismyytissä maailman loi Ptah, Elefantinen luomismyytissä Khnum, Hermopolis Megalen luomismyytissä kahdeksan jumaluuden ryhmä ja Heliopoliksen luomismyytissä Atum. Luomismyyttien yhdistävänä piirteenä oli järjestyksen luominen kaaoksesta.
Osiris-myytissä kuvataan oikeanlaisen hautauksen merkitys. Aluksi jumala Seth murhaa Osiris-veljensä salaliiton avulla. Osiriksen sisko ja puoliso Isis etsii Osiriksen ruumiin haudatakseen sen. Sethin pelossa hän piilottaa lapsensa Horuksen Niilin suistoon Wadjet-jumalattaren suojelukseen. Seth kuitenkin löytää Osiriksen arkun suistosta, jonne Isis oli sen jättänyt hakiessaan poikaansa, ja paloittelee ruumiin 14 kappaleeseen. Isis kerää eri suunnille levitellyt palaset ja suorittaa hautajaisseremonian, ja Osiriksesta tulee tuonpuoleisen kuningas.
Ihmiskunnan tuhosta kertovassa myytissä kuninkaana toimiva aurinkojumala Ra kuulee ihmisten hautovan kapinaa häntä vastaan. Muut jumaluudet, etenkin verenhimoinen Sekhmet, neuvovat Ra’ta tuhoamaan ihmiset. Kun teurastusta on jatkunut päivän ajan, Ra leppyy ja pelastaa ihmiset. Hän jättää valtaistuimensa Thotille, viisauden jumalalle, joka opettaa ihmisille kirjoitustaidon.
Myytissä Auringon matkasta manalan läpi kuvataan auringonjumala Ra’n vaivalloista matkaa yöllä auringonlaskun jälkeen.