stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stiff Little Fingers
Diskografia

Inflammable Material (1979)
Nobody’s Heroes (1980)
Go for It (1981)
Now Then... (1982)
All the Best (1983)
Flags and Emblems (1991)
Get a Life (1994)
Tinderbox (1997)
Hope Street (1999)
Guitar and Drum (2003)
No Going Back (2014)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stiff Little Fingers Wikimedia Commonsissa
Stubenrauchstrassen hautausmaa

Stubenrauchstrassen III kaupungin hautausmaa on Berliinin Friedenaun kaupunginosassa sijaitseva hautausmaa. Se tunnetaan taiteilijoiden hautausmaana, jonne on haudattu muun muassa säveltäjä Ferruccio Busoni, näyttelijä Marlene Dietrich ja valokuvaaja Helmut Newton. Hautausmaa perustettiin vuonna 1881 ja sitä on myöhemmin laajennettu.
Stubbnäs

Stubbnäs on kylä Kemiönsaaren kunnan Hiittisissä. Kylä sijaitsee Rosalan saaren itälaidalla. Lisäksi Stubbnäsin yhteismaita on hajallaan pitkin Hiittisten saaristoa. Vuonna 2006 Stubbnäsin kylässä oli viisi ympärivuotista asukasta. Kesäasukkaita on huomattavasti enemmän.
Hiittisten kappalaisen virka-asunto sijaitsi Stubbnäsissä vuosina 1704–1956, kunnes uusi pappila valmistui Hiittisten kirkon viereen.
Sorvalampi

Sorvalampi voi tarkoittaa seuraavia:
Sorvalampi, lampi Espoon Röylässä
Sorvalampi, lampi Heinolan Hujansalossa
Sorvalampi, lampi Heinolan Vanhassakylässä
Sorvalampi, lampi Kouvolan Vekaranjärvellä
Sorvalampi, lampi Kouvolan Vuolenkoskella
Sorvalampi, lampi Leppävirralla
Sorvalampi, lampi Pälkäneellä
Sorvalampi, lampi Suonenjoella lähellä Viipperoa
Sorvalampi, lampi Sysmässä
Sorvalampi, järvi Viitasaarella.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Suksunin piiri

Suksunin piiri Permin aluepiirin kartalla.
Suksunin piiri (ven. Суксунский район, Suksunski raion) on kunnallinen itsehallintoalue Permin aluepiirissä Venäjällä. Vuonna 1924 perustetun piirin pinta-ala on 1 977 neliökilometriä. Asukkaita on 20 800 henkeä (vuonna 2009).
Suksunin piiri sijaitsee Permin aluepiirin kaakkoisosassa. Etelässä se rajoittuu Oktjabrskin, lännessä Ordan, luoteessa Kungurin ja pohjoisessa Kišertin piireihin sekä idässä ja kaakossa Sverdlovskin alueeseen. Pinta-alasta huomattava osa on metsää. Hyötykaivannaisia ovat kivennäisvedet, parantavat mudat, kupari, turve, tiilisavi ja travertiini. Suurin joki on Sylva
Piiriin kuuluu Suksunin kaupunkimainen taajama (kaupunkikunta) sekä neljä maalaiskuntaa: Kiselevo, Kljutši, Pojedugi ja Tis. Hallinnollinen keskus on Suksun. Asutuskeskuksia on yhteensä 63.
Asukkaista 83,4 % on venäläisiä, 8 % tataareja ja 6,9 % mareja. Marit ovat muuttaneet seudulle 1500–1700-luvuilla Volgan keskijuoksulta ja nykyisen Baškortostanin alueelta. Kaupunkiväestön osuus on 40,0 %.
Piirin kautta kulkee Permin ja Jekaterinburgin välinen maantie. Suksunissa on kone- ja laite- sekä elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon, viljan ja perunan tuotantoon.
Piirissä toimii ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, taidekoulu, kulttuuri- ja vapaa-ajankeskuksia, kirjastolaitos, teatteri ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy Novaja žizn (”Uusi elämä”). Vuonna 1996 perustettiin marien kansallinen kulttuurikeskus Sulii (”Sylva”).
Seudulla on arkeologisia muistomerkkejä. Nähtävyyksiin kuuluvat Suksunin ja maalaiskylien ortodoksiset kirkot sekä Suksunin entisen metallitehtaan rakennukset.
Suurpellon kirjasto

| Suurpellon kirjasto |
| --- | --- |
 Suurpellon kirjasto sijaitsee Espoon Henttaalla Opinmäen koulukeskuksessa.
Sijainti:  Lillhemtintie 1 (Opinmäki, B-noppa), 02250 Espoo
Tyyppi:  Espoon kaupunginkirjaston yksikkö
Kotisivut
Suurpellon kirjasto (aiempi Opinmäen kirjasto) on Espoon Henttaan kaupunginosassa, Opinmäen koulukeskuksessa toimiva yleinen kirjasto. Se on yksi Espoon kaupunginkirjaston toimipisteistä ja toimii osana pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa.
Opinmäen koulukeskuksessa toimii kirjaston ohella muun muassa päiväkoti, Espoon kansainvälinen koulu (engl. Espoo International School), Olarin koulun alaluokat (luokka-asteet 1-3), alueellinen liikuntahalli sekä Espoon työväenopiston ja nuorisotoimen tiloja.
Aiheesta muualla

Sijainti kartalla (Espoon karttapalvelussa) (espoo.fi)
Suomalais-ugrilaiset

Suomalais-ugrilaiset voi viitata seuraaviin:
Suomalais-ugrilaiset kansat
Suomalais-ugrilaiset kielet.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Suomalais-ugrilaiset”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sorvalampi (Espoo)

| Sorvalampi |
| --- | --- |
 Sorvalampi
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Espoo
Koordinaatit:  60°17′40″N, 24°39′05″E
Järvinumero:  21.044.1.021
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  61  m 
 fiSorvalampi 
Sorvalampi (ruots. Sarvträsk) on lampi Espoon pohjoisosassa Röylän kaupunginosassa, Velskolan Pitkäjärven itäpuolella. Sorvalampi on noussut uimarien suosioon, ja sen rannalla on kesämökkejä. Lampi on pieni, sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria ja rantaa on noin 500 metriä.
Jyrkkään kallioon rajoittuvan lammen itäpuolella on Häkläjärvi.
Lammen nimi johtuu kalannimestä sorva (ruotsiksi sarv). Lammen lähellä on samanniminen asuinalue.
Suomalais-udmurttilainen sanakirja

| Suomalais-udmurttilainen sanakirja |
| --- | --- |

Kirjailija:  Sergej Maksimov, Sirkka Saarinen, Vadim Danilov ja Ekaterina Seliverstova
Kieli:  suomi ja udmurtti
Genre:  sanakirja
Kustantaja:  Suomalais-Ugrilainen Seura
Julkaistu:  2013
Sivumäärä:  799
ISBN:  978-952-5667-44-8
Sarja: Apuneuvoja suomalais-ugrilaisten kielten opintoja varten XVI
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suomalais-udmurttilainen sanakirja on vuonna 2013 julkaistu suomen ja sen sukukielen udmurtin sanakirja, jonka ovat laatineet Sergej Maksimov, Sirkka Saarinen, Vadim Danilov ja Ekaterina Seliverstova ja jonka on julkaissut Suomalais-Ugrilainen Seura vuonna 2013.
Suomalais-udmurttilainen sanakirja on rinnakkaisteos vuonna 2008 ilmestyneelle Udmurttilais-suomalaiselle sanakirjalle. Se perustuu normatiiviseen yleiskieleen, eli teokseen on otettu mukaan puhekielisyyksiä vain vähän. Mukaan otetut puhekielimäisyydet ovat lähinnä sellaisia, jotka esiintyvät suomalaisissa sanakirjoissa ja yleisesti kirjoitettuina.
Jokainen hakusana on pyritty kääntämään monella udmurtinkielisellä vastineella, sillä käännösvastineet ovat usein laajamerkityksisiä ja sen vuoksi udmurttilukijoiille vaikeita ymmärtää ilman synonyymeja. Tätä tapaa noudattaessaan suomenkielinen lukija saa kaikki mahdolliset udmurtin käännösvastineet tietoonsa. Sanan merkitysten havainnollistamiseksi teokseen on mukaan otettu runsaasti esimerkkejä, lausekkeiden lisäksi kokonaisia lauseita.
Sanakirja sisältää runsaasti uudissanoja, joista osa on vakiintunut kirjoitettuun ja puhuttuun kieleen ja osa taas on syntynyt lähinnä sosiaalisessa mediassa. Uudissanat on merkitty kirjaan erikseen, jotta käyttäjä erottaa, että kyse ei ole normatiivisesta sanasta. Sen sijaan esimerkiksi sellaiset tavanomaiset deverbaaliset teonnimet, kuten minen-johdokset, sekä yhdyssanat, joiden merkitys on pääteltävissä suoraan osistaan, on jätetty pois teoksesta pois.
Suomalais-ugrilaiset kansat – mitä, missä, milloin, miksi

| Suomalais-ugrilaiset kansat – mitä, missä, milloin, miksi |
| --- | --- |

Kirjailija:  Mariann Bernhardt ja Minerva Piha
Genre:  tietokirjallisuus
Kustantaja:  Atrain & Nord Kustannusliike
Sivumäärä:  338
Suomennos
Kuvittaja:  Heidi Gauriloff
ISBN:  978-952-315-707-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suomalais-ugrilaiset kansat – mitä, missä, milloin, miksi on vuonna 2023 julkaistu Mariann Bernhardtin ja Minerva Pihan kirjoittama tietokirja, joka käsittelee suomalais-ugrilaisia kansoja.
Kirja on ensimmäinen suomenkielinen nuorille lukijoille suunnattu yleistajuinen kirja suomen sukukielistä ja -kansoista ja suomen kielen historiasta.
Kirjan alkuosassa keskittyy suomen sukukansoihin: heidän kieleensä, kulttuuriinsa ja tilanteeseensa nykyisessä maapalloistuvassa maailmassa. Kirjassa sukukansat kertovat itse omasta kansastaan omista näkökulmistaan. Teoksessa esiin nousee hätä kielten ja kulttuurien häviämisestä, mutta myös ylpeys omasta kansasta ja ilo siitä, kun elvytystoimet tehoavat ja kulttuuri herää henkiin muun muassa Internetissä sekä elokuva- ja säveltaiteessa.
Kirjan jälkiosassa tutustutaan suomen kielen historiaan ja kerrotaan, miten on mahdollista tietää, että suomi on sukua kirjan alkuosan kielille. Teoksessa kerrotaan, miten sanojen alkuperää ja ikää tutkitaan, mitkä suomen kielen piirteet ovat yhteisiä muille uralilaisille kielille ja mitkä suomen kielen piirteet on lainattu naapurikansojen puhumista kielistä. Kirja käsittelee myös sitä, miten arkeologit ja kielitieteilijät tutkivat suomalaisten ja saamelaisten menneisyyttä yhdessä.
Teos toimii myös uralilaisten kielten oppimateriaalina erilaisten tehtävien avulla. Kirjassa on myös novelleja ja fiktiivisiä lehtihaastatteluita, joiden avulla havainnollistetaan kirjan keskeisiä aiheita.
Kirjan ovat kirjoittaneet filosofian tohtorit Mariann Bernhardt ja Minerva Piha. Kirjan julkaisun aikaan Bernhardt työskenteli ersän ja mokšan kielten parissa Helsingin ja Turun yliopistoissa. Hän on myös koltansaamen kielen asiantuntija. Piha toimi teoksen julkaisun aikaan eteläsaamen kielen apulaisprofessorina Nord universitetissa Norjassa, ja hän on erikoistunut uralilaisten ja erityisesti saamelaiskielten historiaan sekä kielten välisiin kontakteihin. Hän yhdistää tutkimuksissaan kielitiedettä ja arkeologiaa. Kirjan on kuvittanut taiteilija Heidi Gauriloff, joka kuvataiteen lisäksi tekee musiikkia ja käsitöitä.
Stepan H’mara

| Stepan H’mara> Степан Ількович Хмара |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Stepan Ilkovytš H’mara
Syntynyt: 12. lokakuuta 1937 Bobiatyn, Puolan toinen tasavalta (nyk. Bobjatyn, Lvivin alue, Ukraina)
Kuollut: 21. helmikuuta 2024 (86 vuotta)
Kansalaisuus:  Ukraina
Ammatti:  poliitikko, neuvostoajan toisinajattelija
Stepan Ilkovytš H’mara (ukr. Степан Ількович Хмара; 12. lokakuuta 1937 Bobiatyn, Puolan toinen tasavalta (nyk. Bobjatyn, Lvivin alue, Ukraina) – 21. helmikuuta 2024), nimimerkki Maksym Sahaidak (ukr. Максим Сагайдак), oli ukrainalainen poliitikko ja neuvostoajan toisinajattelija. Hän toimi aktiivisesti politiikassa, ja siitä syystä hänet tuomittiin vankeusrangaistukseen. Hän oli ammatiltaan hammaslääkäri.
H’mara syntyi maanviljelijäperheeseen. Hän valmistui vuonna 1964 hammaslääkäriksi Lvivin lääketieteen instituutista ja työskenteli Sokalissa. Hän levitti 1960–1970-luvulla samizdat-kirjallisuutta ja käänsi ukrainaksi Andrei Saharovin esseen ”Pohdintoja edistyksestä, rauhanomaisesta rinnakkainelosta ja henkisestä vapaudesta”.
Kun Ukrajinskyi visnykin päätoimittaja Vjatšeslav Tšornovil tammikuussa 1972 pidätettiin, H’mara otti yhdessä muiden kanssa tehtävän vastuulleen, ja numerot seitsemän ja kahdeksan salakuljetettiin ulkomaille, missä ne julkaistiin ja käännettiin myös englanniksi. Tekstit olivat pääasiassa H’maran kirjoittamia, ja hän käytti nimimerkkiä Maksym Sahaidak kirjoituksessaan ’Ukrainalaisten kulttuurinen tuhoaminen Neuvostoliitossa’. Hän joutui KGB:n tutkinnan kohteeksi, mutta tutkinta jäi tuloksettomaksi. Seuraava numero yhdeksän jäi KGB:n käsiin, kun sitä yritettiin salakuljettaa ulkomaille.
H’mara pidätettiin 31. maaliskuuta 1980, ja hänet sekä Oles ja Vitali Ševtšenko tuomittiin Lvivin tuomioistuimessa seitsemäksi vuodeksi työleirille ja viideksi vuodeksi karkotukseen. Hän suoritti rangaistuksen Permissä pakkotyöleirillä. Hän vastusti sielläkin ihmisoikeusrikkomuksia, mikä pidensi hänen saamaansa rangaistusta. Hänet kuitenkin ”armahdettiin” 12. helmikuuta 1987, puolitoista kuukautta ennen kuin pakkotyöleirituomio olisi päättynyt. Vapauduttuaan hän jatkoi poliittista osallistumista ja oli myös Ukrainan kreikkalaiskatolisen kirkon laillistamisen puolesta toimivan komitean jäsen. Hän oli mukana myös kotiseutunsa paikallispolitiikassa 1990-luvulla. Itsenäistyneessäkin Ukrainassa hän joutui vastakkain viranomaisten kanssa, ja hänet pidätettiin marraskuussa 1990, mistä seurasi laajoja mielenosoituksia. Hän osallistui vuonna 1992 Ukrainan republikaanipuolueen perustamiskokoukseen, jossa hänet valittiin varapuheenjohtajaksi. Hän kuitenkin erosi puolueesta vuonna 1992 ja oli perustamassa Ukrainan konservatiivista republikaanipuoluetta, jonka ensimmäiseksi puheenjohtajaksi hänet valittiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stepan H’mara Wikimedia Commonsissa
Susi sisällä

| Susi sisällä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Tiina Lymi
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Helsinki-kirjat
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  223
ISBN:  978-952-5874-00-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Susi sisällä on Tiina Lymin esikoisromaani, joka perustuu Lymin samannimiseen näytelmään. Näytelmän kantaesitys oli Tampereen Työväen Teatterissa vuonna 2009 ja romaani ilmestyi vuonna 2010.
Kirjan miespäähenkilö Vesa on täydellinen aviomies. Hän antaa vaimolleen Tuulalle laskuvarjohypyn synttärilahjaksi, ostaa kukkia ja kalliita astioita, ei juo, ei lyö, puhuu ja pussaa. Hän on hyvä isä kahdelle lapselle, insinööri ja oikea luottojätkä. Jossain välissä Vesa ehtii kuitenkin suutelemaan tuntematonta naista kadulla. Onko harha-askel ainoa vai onko niitä enemmän?
Lymi kuvaa teoksessaan, kuinka petetyn naiselta maailma särkyy pirstaleiksi ja kuinka hän pala palalta kokoaa elämäänsä takaisin.
Susi Erdmann

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Susi Erdmann vuonna 2002. |  Susi Erdmann vuonna 2002. |  Susi Erdmann vuonna 2002. |  |
Maa:   Saksa
Naisten ohjaskelkkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lillehammer 1994 | henkilökohtainen kilpailu |  |
|  Pronssia | Albertville 1992 | henkilökohtainen kilpailu |  |
Naisten rattikelkkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Sal Lake City 2002 | 2-hengen joukkuekilpailu |  |
Susi-Lisa Erdmann (s. 29. tammikuuta 1968 Blankenburg am Harz) on saksalainen entinen ohjas- ja rattikelkkailija. Hän keskittyi jälkimmäiseen vuodesta 1999.
Erdmann voitti talviolympialaisissa kerran hopeaa (1994 ja kahdesti pronssia (1992, 2002). Hän menestyi lisäksi lajiensa maailman- ja Euroopan-mestaruuskilpailuissa ennen kuin ilmoitti lopettavansa aktiiviuransa marraskuussa 2007.
Erdmann aloitti kelkkailuharrastuksen vuonna 1977. Hän kirjoitti ylioppilaaksi urheilulukiosta ja opiskeli sittemmin Leipzigin yliopistossa. Hän esiintyi helmikuussa 2004 Playboyn kuvissa.
Singapore Airlines

| Singapore Airlines |
| --- | --- |

 IATA: SQ  –  ICAO: SIA 
Kutsukoodi:  SINGAPORE
Perustettu:  1. toukokuuta 1947 (nimellä Malayan Airways)
Laivaston koko:  149
Kohteiden määrä:  137
Solmukohdat:  Changin kansainvälinen lentoasema (SIN)
Emoyhtiö:  Temasek Holdings (56 %)
Tytäryhtiö(t):  Scoot  Vistara (49 %)
Kotipaikka:  Singapore
Kanta-asiakasohjelma:  KrisFlyer
Allianssi:  Star Alliance
Avainhenkilö(t):  Choon Phong (toimitusjohtaja)  Peter Seah Lim Huat (puheenjohtaja)
Yhtiön sivut:  www.singaporeair.com
Singapore Airlines  (lyhennettynä: SIA, kiin. 新加坡航空公司, SGX: C6L) (IATA: SQ, ICAO: SIA) on Singaporen kansallinen lentoyhtiö. Sillä on reittikohteita Aasiassa, Euroopassa, Oseaniassa ja Pohjois-Amerikassa. Singapore Airlines on Star Alliancen jäsen.
Singapore Airlines perustettiin vuonna 1947 nimellä Malayan Airways, ja kun Singapore vuonna 1963 liittyi Malesian liittovaltioon, nimeksi muutettiin Malaysian Airways. Nimi muuttui jälleen vuonna 1968 muotoon Malaysia-Singapore Airlines, kun Singapore erosi valtioliitosta. Nykyinen nimi on ollut käytössä vuodesta 1972, kun lentoyhtiö jakautui kahdeksi yhtiöksi jotka olivat Singapore Airlines ja Malaysia Airlines. Näistä Singapore Airlines halusi keskittyä kansainvälisiin lentoihin, kun taas Malaysian Airways halusi kehittää kotimaanlentoja.
Singapore Airlines on ensimmäinen lentoyhtiö, joka otti Airbus A380 -koneen reittiliikennekäyttöön. Ensilento tapahtui 25. lokakuuta 2007 Singaporesta Sydneyyn.
Laivasto > Nykyinen laivasto

Lokakuussa 2022 Singapore Airlinesin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 6,9 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Matkustajapaikkoja | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A350-900 | 54 | 6 | 253 | Konesarjan suurin käyttäjä. |
| Airbus A350-900 | 54 | 6 | 303 | Konesarjan suurin käyttäjä. |
| Airbus A350-900ULR | 7 | — | 161 | Konesarjan suurin käyttäjä. |
| Airbus A380-800 | 15 | — | 471 | Konetyypin ensimmäinen käyttäjä. |
| Boeing 737-800 | 9 | — | 162 |  |
| Boeing 737 MAX 8 | 15 | 22 | 156 |  |
| Boeing 777-300ER | 26 | — | 264 | Vanhemmat koneet poistetaan laivastosta. |
| Boeing 777-9 | — | 31 | vahv. myöh. |  |
| Boeing 787-10 | 15 | 13 | 337 |  |
| Yhteensä | 141 | 72 |  |  |
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus A350F | — | 7 | Toimitukset alkavat vuonna 2025. Korvaa Boeing 747-400F -koneet. |
| Boeing 747-400F | 7 | — | Korvataan Airbus A350F -koneilla. |
| Boeing 777F | 1 | 4 | Toimitukset vuoteen 2023 asti. |
| Yhteensä | 8 | 11 |  |
Onnettomuudet

30. lokakuuta 2000 Singapore Airlinesin lento 6 syttyi palamaan yrittäessään nousta Taiwanista. 83 ihmistä menehtyi. Kone oli Boeing 747-400.
21. toukokuuta 2024 Singapore Airlinesin lento (Boeing 777-300ER) Lontoosta Singaporeen teki hätälaskun Bangkokiin jouduttuaan rajuun turbulenssiin. Yksi matkustaja kuoli ja useita kymmeniä koneessa olleita loukkaantui.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Singapore Airlines
Star Allianceen kuuluvat lentoyhtiöt
| --- | --- |
Jäsenet:   Aegean Airlines  Air Canada  Air China  Air India  Air New Zealand  All Nippon Airways  Asiana Airlines  Austrian Airlines  Avianca  Brussels Airlines  Copa Airlines  Croatia Airlines  EgyptAir  Ethiopian Airlines  EVA Air  LOT Polish Airlines  Lufthansa  Shenzhen Airlines  Singapore Airlines  South African Airways  Swiss International Air Lines  TAP Air Portugal  Thai Airways International  Turkish Airlines  United Airlines 
Entiset jäsenet:   Adria Airways  Ansett Australia  Avianca Brasil  Blue1  British Midland International  Continental Airlines  Mexicana  Scandinavian Airlines  Shanghai Airlines  Spanair  TACA Airlines  TAM Airlines  US Airways  VARIG 
Singapore Airlinesin Airbus A350-900 laskeutumassa Hongkongin kansainväliselle lentoasemalle.
Singapore Airlinesin Airbus A350-900ULR laskeutumassa Los Angelesin kansainväliselle lentoasemalle.
Singapore Airlinesin Airbus A380-800 lähdössä Zürichin lentoasemalta.
Singapore Airlinesin Boeing 777-300ER lähdössä Naritan kansainväliseltä lentoasemalta.
Singapore Airlinesin Boeing 787-10 laskeutumassa Changin kansainväliselle lentoasemalle.
Storsjö

| Storsjö |
| --- | --- |
 Storsjön kirkko.
 Storsjö
 Koordinaatit: 62°48′N, 13°3′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jämtlandin lääni
Maakunta:  Jämtland
Kunta:  Bergin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  1,15 km²
Väkiluku:  114
 – Väestötiheys:  99,1 as./km²
 Tilastotiedot koskevat pientaajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Storsjö on pientaajama Bergin kunnassa Pohjois-Ruotsissa. Storsjön kuuluu Jämtlandin lääniin ja Jämtlandin maakuntaan. Paikkakunta sijaitsee Storsjön-nimisen järven rannalla. Vuoden 2010 lopussa pientaajamassa oli 114 asukasta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hilma ja hyvä harrastus

| Hilma ja hyvä harrastus |
| --- | --- |

Kirjailija:  Timo Parvela
Genre:  Satu
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2005
Sivumäärä:  45
ISBN:  951-0-30269-4

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hilma ja hyvä harrastus on toinen Hilma-kirja. Se ilmestyi 2005, ja sen on kirjoittanut Timo Parvela ja kuvittanut Kristiina Louhi.
Suksun

Suksun (ven. Суксу́н) on kaupunkimainen taajama, kaupunkikunta ja Suksunin piirin hallinnollinen keskus Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Sylvan sivujoen Suksuntšikin varrella 145 kilometriä Permistä kaakkoon. Taajaman kautta kulkee Permin ja Jekaterinburgin välinen maantie. Asukkaita on 8 300 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa vuonna 1727 perustetusta kuparisulattamosta ja rautatehtaasta. Vuonna 1845 tehtaalla rakennettiin Uralin ensimmäinen höyrylaiva. 1800-luvulla tulalaiset mestarit käynnistivät samovaarien ja metalliastioiden tuotannon. Vuonna 1941 Suksuniin evakuoitiin Vitebskin silmälasitehdas, josta kehittyi nykyinen optiikkatehdas. Kaupunkimaisen taajaman aseman Suksun sai vuonna 1933.
Nykyisin Suksunissa toimii suojalaseja ja kypäriä valmistava Suksunski optiko-mehanitšeski zavod, metallituotetehdas Suksunski samovar, maatalous- ja elintarvikealan yrityksiä sekä metsätalous. Taajamassa on kaksi keskikoulua, taidekoulu ja ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, kulttuuritalo, kaksi kirjastoa, teatteri ja kotiseutumuseo. Paikallislehtenä ilmestyy Novaja žizn (”Uusi elämä”). Nähtävyyksiin kuuluvat entisen metallitehtaan rakennukset ja vuonna 1798 rakennettu puinen Pietari-Paavalin kirkko.
Aiheesta muualla

Suksunille omistettu sivusto (venäjäksi)
Hilma Szinnyei

Hilma Szinnyei, o.s. Rosendahl (24. syyskuuta 1859 Tampere – 15. syyskuuta 1939 Budapest, Unkari) oli suomalainen teatterinäyttelijä.
Tampereella ruotsinkieliseen perheeseen syntynyt Hilma Rosendahl kävi ruotsalaisen koulun mutta opetteli suomea 18-vuotiaana. Hän liittyi koulunkäynnin päätyttyä vuonna 1876 näyttelijäksi Kaarlo Bergbomin Suomalaiseen Teatteriin. Vuonna 1880 hän meni naimisiin Suomessa tutkimusmatkoilla olleen unkarilaisen professorin József Szinnyein (1857–1943) kanssa ja erosi seuraavana vuonna teatterin palveluksesta ja muutti Unkariin. József Szinnyei toimi Budapestin yliopiston suomenkielen professorina ja myöhemmin Unkarin tiedeakatemian ylikirjastonhoitajana. Hilma Szinnyei toimi Budapestissa asuessaan miehensä kanssa monin tavoin Suomen hyväksi. Kun sortovuosien aikana puuhattiin niin sanottua eurooppalaista adressia, Hilma Szinnyei keräsi siihen huomattavimpien unkarilaisten henkilöiden nimet. Vuosikymmenien aikana monet Unkarissa käyneet suomalaiset vierailivat myös József ja Hilma Szinnyein luona.
Hilma ja Akseli

| Hilma ja Akseli |
| --- | --- |
Kestoaika:  15 min
Pääosissa:  Senni Nieminen Hemmo Airamo
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Mainos-TV
Esitetty:  1961 – 1963
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Ere Kokkonen
Käsikirjoittaja(t):  Paavo Vihervä
Tuotantoyhtiö(t):  Oy Mainos-TV-Reklam Ab
Seuraaja:  Hilma
Aiheesta muualla
IMDb 
Hilma ja Akseli on suomalainen vuonna 1958 alkanut kuunnelmasarja ja sitten Mainos-TV:n tuottama televisiosarja, jota esitettiin vuosina 1961–1963. Molempien nimiosia esittävät turkulaismurteiset Senni Nieminen ja Hemmo Airamo, ja tekstit niihin on kirjoittanut Paavo Vihervä. Televisiosarjan ohjasi Ere Kokkonen.
Hilma ja Akseli sai jatkoa vuonna 1967 tv-sarjasta Hilma, jota esitettiin Yleisradion kakkoskanavalla Senni Niemisen kuolemaan 1970 saakka.
Susi Susanti

Susi Susanti
Lucia Francisca Susi Susanti (s. 11. helmikuuta 1971 Tasikmalaya, Länsi-Jaava) on indonesialainen sulkapalloilija ja olympiavoittaja.
Susi Susanti voitti olympiakultaa Barcelonassa 1992 ja hänestä tuli maansa ensimmäinen olympiakultamitalisti (sulkapallo tuli olympialaisten ohjelmaan 1992). Finaalissa hän voitti Etelä-Korean Bang Soo-hyunin. Kaksi tuntia Susantin ottelun jälkeen hänen sulhasensa Alan Budikusuma voitti miesten sulkapallon olympiakultaa.
Susanti voitti maailmanmestaruuden vuonna 1993. Atlantan olympialaisissa hän hävisi välierissä Bang Soo-hyunille, mutta voitti pronssiottelussa Etelä-Korean Kim Ji-hyunin.
Aiheesta muualla

Susi Susanti Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)