stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – miesten 1 500 m
Alkuerät

Jokaisesta erästä neljä nopeinta jatkoon.
1. erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Josy Barthel |  Luxemburg | 3.51,6 |
| 2 | Günther Dohrow |  Saksa | 3.51,8 |
| 3 | Ingvar Ericsson |  Ruotsi | 3.52,0 |
| 4 | Donald MacMillan |  Australia | 3.52,0 |
| 5 | Sándor Iharos |  Unkari | 3.56,0 |
| 6 | Mieczysław Długoborski |  Puola | 3.57,8 |
| 7 | Filemón Camacho |  Venezuela | 4.18,0 |
| 8 | Pierre Gillet |  Ranska | 4.26,6 |
| - | Hans Harting |  Alankomaat | DNF |
2. erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Warren Druetzler |  Yhdysvallat | 3.51,4 |
| 2 | Sture Landqvist |  Ruotsi | 3.52,2 |
| 3 | Stanislav Jungwirth |  Tšekkoslovakia | 3.52,4 |
| 4 | Mihail Welsvebel |  Neuvostoliitto | 3.52,6 |
| 5 | Aulis Pystynen |  Suomi | 3.53,0 |
| 6 | Leonard Eyre |  Iso-Britannia | 3.53,2 |
| 7 | Fred Lüthy |  Sveitsi | 3.56,4 |
| 8 | Turhan Göker |  Turkki | 4.00,6 |
3. erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Olle Åberg |  Ruotsi | 3.51,0 |
| 2 | Denis Johansson |  Suomi | 3.51,2 |
| 3 | Rolf Lamers |  Saksa | 3.52,4 |
| 4 | Comer Parnell |  Kanada | 3.53,4 |
| 5 | Fritz Prossinag |  Itävalta | 3.54,2 |
| 6 | Athol Jennings |  Etelä-Afrikka | 3.55,4 |
| 7 | Daniel Janssens |  Belgia | 3.55,8 |
| 8 | Cahit Önel |  Turkki | 3.58,4 |
| - | Willem Slijkhuis |  Alankomaat | DNF |
4. erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Patrick El Mabrouk |  Ranska | 3.55,8 |
| 2 | Robert McMillen |  Yhdysvallat | 3.55,8 |
| 3 | Roger Bannister |  Iso-Britannia | 3.56,0 |
| 4 | Vilmos Tölgyesi |  Unkari | 3.56,0 |
| 5 | John Landy |  Australia | 3.57,0 |
| 6 | Andrija Otenhajmer |  Jugoslavia | 3.57,8 |
| 7 | Maurice Marshall |  Uusi-Seelanti | 4.01,0 |
| 8 | Nikolai Kutsurin |  Neuvostoliitto | 4.03,6 |
| 9 | Vasilios Mavroidis |  Kreikka | 4.07,8 |
5. erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | George Hoskins |  Uusi-Seelanti | 3.56,2 |
| 2 | Frans Herman |  Belgia | 3.56,2 |
| 3 | William Nankeville |  Iso-Britannia | 3.56,4 |
| 4 | Nikolai Belokurov |  Neuvostoliitto | 3.56,4 |
| 5 | Urpo Vähäranta |  Suomi | 3.56,8 |
| 6 | Javier Montez |  Yhdysvallat | 3.58,2 |
| 7 | Stefan Lewandowski |  Puola | 4.00,8 |

6. erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Werner Lueg |  Saksa | 3.52,0 |
| 2 | Václav Cevona |  Tšekkoslovakia | 3.53,4 |
| 3 | Audun Boysen |  Norja | 3.55,0 |
| 4 | John Ross |  Kanada | 3.55,2 |
| 5 | Jean Vernier |  Ranska | 3.56,8 |
| 6 | Edmund Potrzebowski |  Puola | 3.56,8 |
| 7 | Sándor Garay |  Unkari | 4.01,2 |
| 8 | Ekrem Kocak |  Turkki | 4.01,4 |
| 9 | William Fahmy Hanna |  Egypti | 4.11,2 |
| 10 | Stit Leangtanom |  Thaimaa | 4.32,6 |
Välierät

Kummastakin erästä kuusi nopeinta loppukilpailuun.
1. erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Denis Johansson |  Suomi | 3.49,4 |
| 2 | Werner Lueg |  Saksa | 3.49,8 |
| 3 | Robert McMillen |  Yhdysvallat | 3.50,8 |
| 4 | Warren Druetzler |  Yhdysvallat | 3.50,8 |
| 5 | Patrick El Mabrouk |  Ranska | 3.51,0 |
| 6 | Audun Boysen |  Norja | 3.51,0 |
| 7 | Václav Cevona |  Tšekkoslovakia | 3.51,4 |
| 8 | Sture Landqvist |  Ruotsi | 3.51,4 |
| 9 | William Nankeville |  Iso-Britannia | 3.52,0 |
| 10 | Mihail Welsvebel |  Neuvostoliitto | 3.52,4 |
| 11 | George Hoskins |  Uusi-Seelanti | 3.52,6 |
| 12 | Comer Parnell |  Kanada | 3.53,0 |
2. erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Josy Barthel |  Luxemburg | 3.50,4 |
| 2 | Olle Åberg |  Ruotsi | 3.50,6 |
| 3 | Ingvar Ericsson |  Ruotsi | 3.50,6 |
| 4 | Donald MacMillan |  Australia | 3.50,6 |
| 5 | Roger Bannister |  Iso-Britannia | 3.50,6 |
| 6 | Rolf Lamers |  Saksa | 3.50,8 |
| 7 | Stanislav Jungwirth |  Tšekkoslovakia | 3.51,0 |
| 8 | Vilmos Tölgyesi |  Unkari | 3.53,2 |
| 9 | Frans Herman |  Belgia | 3.53,8 |
| 10 | Günther Dohrow |  Saksa | 3.55,2 |
| 11 | Nikolai Belokurov |  Neuvostoliitto | 3.55,6 |
| 12 | John Ross |  Kanada | 4.00,6 |
Loppukilpailu

| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Josy Barthel |  Luxemburg | 3.45,2 |
| 2 | Robert McMillen |  Yhdysvallat | 3.45,2 |
| 3 | Werner Lueg |  Saksa | 3.45,4 |
| 4 | Roger Bannister |  Iso-Britannia | 3.46,0 |
| 5 | Patrick El Mabrouk |  Ranska | 3.46,0 |
| 6 | Rolf Lamers |  Saksa | 3.46,8 |
| 7 | Olle Åberg |  Ruotsi | 3.47,0 |
| 8 | Ingvar Ericsson |  Ruotsi | 3.47,6 |
| 9 | Donald MacMillan |  Australia | 3.49,6 |
| 10 | Denis Johansson |  Suomi | 3.49,8 |
| 11 | Audun Boysen |  Norja | 3.51,4 |
| 12 | Warren Druetzler |  Yhdysvallat | 3.56,0 |
Zalmai Rassoul

Zalmai Rassoul
Zalmai Rassoul on afganistanilainen poliitikko, joka valittiin maansa ulkoministeriksi tammikuussa 2010. Hän syntyi Kabulissa ja opiskeli Pariisissa valmistuen lääketieteen tohtoriksi vuonna 1973. Vuonna 2002 hänet valittiin Afganistanin siviili-ilmailuministeriksi, ja myöhemmin samana vuonna hänet nimitettiin kansalliseksi turvallisuusneuvonantajaksi, jona hän toimi tammikuuhun 2010.
Rassoul on American Society of Nephrologyn jäsen, ja hän on tehnyt yli 30 kirjoitusta länsimaisiin lääketieteellisiin julkaisuihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zalmai Rassoul Wikimedia Commonsissa
1001 edes kerran eläessään

1001 edes kerran eläessään (engl. 1001 Before You Die) on hakuteosten kirjasarja, joissa käsitellään laajasti populaarikulttuurin eri aloja ja muita aiheita. 1001 edes kerran eläessään -kirjoja julkaisee lontoolaisen Quarto Group -kustantamon alamerkki Quintessence Editions. Sarjan ensimmäinen teos oli 1001 elokuvaa jotka jokaisen on nähtävä edes kerran eläessään. Teoksia on julkaistu 28, ja niitä on käännetty 30 kielelle.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1980

Pesäpallon SM-sarja 1980. Hyvinkään Tahko otti toisen peräkkäisen Suomen mestaruutensa. Suomen Cupin finaalissa Vimpelin Veto löylytti Oulun Lippoa 11-1.
Mitalisarjan viimeisessä ottelussa Tahko joutui tekemään täyden päivätyön selättääkseen Maila-Jussit, joka voitollaan olisi vienyt mestaruusratkaisun edellisen kauden tapaan uusintaotteluun. Kahdeksannen vuoroparin puolessa välissä Seinäjoki vielä johtikin ottelua 4-3, mutta Tahkon kolme juoksua tasoittavallaan ratkaisi mestaruuden sille. Seinäjoki sai lopulta tyytyä pronssimitaleihin, kun Alajärvi nousi sen ohitse murskattuaan päätösottelussaan Kankaanpään.
Mestaruussarja > Runkosarja

Sarjataulukko
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hyvinkään Tahko | 22 | 20 | 0 | 2 | 242-100 | 40 |
| Seinäjoen Maila-Jussit | 22 | 15 | 0 | 7 | 137-113 | 30 |
| Alajärven Ankkurit | 22 | 14 | 0 | 8 | 216-160 | 28 |
| Kankaanpään Maila | 22 | 14 | 0 | 8 | 167-144 | 28 |
| Kiteen Urheilijat | 22 | 13 | 1 | 8 | 185-134 | 27 |
| Jyväskylän Kiri | 22 | 12 | 2 | 8 | 162-115 | 26 |
| Siilinjärven Ponnistus | 22 | 11 | 3 | 8 | 107-121 | 25 |
| Kouvolan Pallonlyöjät | 22 | 12 | 0 | 10 | 137-139 | 24 |
| Jyväskylän Lohi | 22 | 8 | 2 | 12 | 152-165 | 18 |
| Imatran Pallo-Veikot | 22 | 5 | 1 | 16 | 124-168 | '11 |
| Iin Urheilijat | 22 | 2 | 1 | 19 | 81-208 |   5 |
| Ikaalisten Tarmo | 22 | 1 | 0 | 21 | 82-225 |   2 |
ottelut
| Joukkue | HT | SMJ | AA | KM | KiU | JK | SPo | KPL | JyL | IPV | IiU | ITa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hyvinkään Tahko |  | 10-12 | 14-4 | 6-3 | 8-1 | 7-3 | 9-2 | 16-2 | 13-4 | 14-6 | 19-2 | 22-2 |
| Seinäjoen Maila-Jussit | 4-5 |  | 5-2 | 8-9 | 13-7 | 5-1 | 6-1 | 3-2 | 10-1 | 1-0 | 9-3 | 5-0 |
| Alajärven Ankkurit | 12-14 | 15-6 |  | 17-8 | 8-4 | 13-11 | 4-5 | 8-3 | 10-9 | 9-6 | 28-5 | 20-9 |
| Kankaanpään Maila | 8-13 | 4-6 | 5-12 |  | 5-2 | 7-6 | 16-2 | 10-7 | 9-5 | 13-5 | 10-1 | 3-0 |
| Kiteen Urheilijat | 10-5 | 14-5 | 5-8 | 10-11 |  | 11-7 | 10-2 | 17-7 | 11-3 | 6-4 | 13-5 | 21-3 |
| Jyväskylän Kiri | 1-8 | 7-3 | 12-4 | 7-8 | 14-3 |  | 5-5 | 9-6 | 5-5 | 8-7 | 9-3 | 8-2 |
| Siilinjärven Ponnistus | 4-6 | 10-5 | 8-1 | 6-2 | 5-3 | 4-12 |  | 7-5 | 5-5 | 8-7 | 9-3 | 8-2 |
| Kouvolan Pallonlyöjät | 0-7 | 11-5 | 8-6 | 6-5 | 3-6 | 2-1 | 9-4 |  | 4-2 | 13-6 | 11-4 | 14-9 |
| Jyväskylän Lohi | 4-8 | 3-5 | 13-8 | 12-2 | 7-14 | 2-7 | 5-6 | 8-3 |  | 14-7 | 8-1 | 14-12 |
| Imatran Pallo-Veikot | 5-10 | 2-9 | 0-5 | 7-13 | 5-9 | 3-4 | 1-1 | 2-3 | 16-11 |  | 10-5 | 10-4 |
| Iin Urheilijat | 7-9 | 2-7 | 6-7 | 2-8 | 3-3 | 4-12 | 3-2 | 2-11 | 4-9 | 6-8 |  | 6-1 |
| Ikaalisten Tarmo | 4-19 | 4-5 | 4-15 | 4-8 | 3-5 | 3-13 | 2-3 | 2-7 | 5-8 | 2-7 | 5-4 |  |
Mestaruussarja > Mitalisarja

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts | HT | AA | SMJ | KM | Lp>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hyvinkään Tahko | 6 | 4 | 0 | 2 | 46-32 | 11 |  | 11-3 | 7-4 | 9-7 | 3 |
| Alajärven Ankkurit | 6 | 3 | 0 | 3 | 35-33 | 7 | 5-3 |  | 9-2 | 14-5 | 1 |
| Seinäjoen Maila-Jussit | 6 | 2 | 1 | 3 | 32-34 | 7 | 8-6 | 5-3 |  | 4-4 | 2 |
| Kankaanpään Maila | 6 | 2 | 1 | 3 | 26-42 | 5 | 5-10 | 7-1 | 12-5 |  | 0 |
Mestaruussarja > Putoamissarja

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pts | IPV | KPL | JyL | IiU | Lp>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Imatran Pallo-Veikot | 6 | 5 | 0 | 1 | 39-26 | 11 |  | 7-4 | 5-3 | 10-3 | 1 |
| Kouvolan Pallonlyöjät | 6 | 2 | 0 | 4 | 29-20 | 7 | 2-3 |  | 9-3 | 11-2 | 3 |
| Jyväskylän Lohi | 6 | 2 | 0 | 4 | 29-33 | 6 | 4-6 | 2-1 |  | 9-2 | 2 |
| Iin Urheilijat | 6 | 3 | 0 | 3 | 31-48 | 6 | 10-8 | 3-2 | 11-8 |  | 0 |
Sarjasta putosivat Jyväskylän Lohi, Iin Urheilijat ja Ikaalisten Tarmo. Tilalle nousivat Suomensarjan lohkovoittajat Haminan Palloilijat, Kauhajoen Karhu ja Vimpelin Veto.
Mestaruussarja > Hyvinkään Tahkon joukkue

Kari Kuusiniemi, Jari Laurila, Pertti Wirtanen, Antti Laurila, Stig Tainio,  Oiva Latikka, Timo Hakala, Markku Kuikka, Risto Korhonen, Ilkka Musto, Juha Lamberg, Pelinjohtaja Aulis Paski.
Palkinnot

| Palkinto | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden pesäpalloilija | Mauri Pyhälahti | Seinäjoen Maila-Jussit |
| Vuoden lukkari | Mauri Pyhälahti | Seinäjoen Maila-Jussit |
| Lyöjäkuningas | Antti Laurila | Hyvinkään Tahko |
| Kärkilyöjä | Jarmo Korhonen | Jyväskylän Lohi |
| Etenijäkuningas | Kari Kuusiniemi | Hyvinkään Tahko |
| Tehopelaaja | Stig Tainio | Hyvinkään Tahko |
| Vuoden naispesäpalloilija | Inkeri Aitta-aho | Jyväskylän Kiri |
| Vuoden naislukkari | Anitta Sandberg | Riihimäen Pallonlyöjät |
| Lyöjäkuningatar | Inkeri Aitta-aho | Jyväskylän Kiri |
| Etenijäkuningatar | Helena Iivanainen | Jyväskylän Kiri |
| vuoden tuomari | Raimo Merivalo |  |
| Fair Play -joukkue |  | Jyväskylän Lohi |
| Kunnon Jätkä | Mauri Pyhälahti | Seinäjoen Maila-Jussit |
Ansiomerkit

| Palkinto | Henkilö |
| --- | --- |
PPL:n kultainen ansiomerkki no 38: Esko Salminen
Öljynsiirtoputkisto

Öljynsiirtoputkistot ovat pitkiä usean öljyputken muodostamia öljynsiirtoväyliä, jotka saattavat ulottua valtioiden rajojen ylitse. Niillä korvataan öljyn maantie- ja merikuljetuksia ja ne usein päättyvät satamiin jatkokuljetuksia varten. Saatavuuteen ja toimitusvarmuuden vuoksi niillä on huoltovarmuuden kautta myös laajaa yhteiskunnallista merkitystä, minkä vuoksi ne voivat olla valtioiden välisen kilpailun kohteita samoin kuin myös terrorikohteita.
Aiheesta muualla

Kaspanmeri: varannot ja öljyputket. US deparment of energy
Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 – miesten 20 km kävely

| Lajit yleisurheilunMM-kilpailuissa 2019   |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 m | miehet | naiset |  |
| 200 m | miehet | naiset |  |
| 400 m | miehet | naiset |  |
| 800 m | miehet | naiset |  |
| 1 500 m | miehet | naiset |  |
| 5 000 m | miehet | naiset |  |
| 10 000 m | miehet | naiset |  |
| 100 m aj |  | naiset |  |
| 110 m aj | miehet |  |  |
| 400 m aj | miehet | naiset |  |
| 3 000 m ej | miehet | naiset |  |
| 4 × 100 m | miehet | naiset |  |
| 4 × 400 m | miehet | naiset | seka |
| Maraton | miehet | naiset |  |
| 20 km kävely | miehet | naiset |  |
| 50 km kävely | miehet | naiset |  |
| Korkeushyppy | miehet | naiset |  |
| Seiväshyppy | miehet | naiset |  |
| Pituushyppy | miehet | naiset |  |
| Kolmiloikka | miehet | naiset |  |
| Kuulantyöntö | miehet | naiset |  |
| Kiekonheitto | miehet | naiset |  |
| Moukarinheitto | miehet | naiset |  |
| Keihäänheitto | miehet | naiset |  |
| Seitsenottelu |  | naiset |  |
| Kymmenottelu | miehet |  |  |
n · k · 
Miesten 20 kilometrin kävely yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 järjestettiin Dohassa, Qatarissa 4. lokakuuta 2019.
Aikataulu

| Päivämäärä | Aika | Kierros |
| --- | --- | --- |
| 4. lokakuuta | 23.30 | Loppukilpailu |
Tulokset

Loppukilpailu järjestettiin 4. lokakuuta kello 23.29.
| Sija | Nimi | Maa | Aika | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 01  | Toshikazu Yamanishi |  Japani | 1.26.34 |  |
| 02  | Vasili Mizinov |  Neutraalit urheilijat | 1.26.49 |  |
| 03  | Perseus Karlström |  Ruotsi | 1.27.00 |  |
| 4 | Christopher Linke |  Saksa | 1.27.19 |  |
| 5 | Salih Korkmaz |  Turkki | 1.27.35 |  |
| 6 | Koki Ikeda |  Japani | 1.29.02 |  |
| 7 | Tom Bosworth |  Iso-Britannia | 1.29.34 |  |
| 8 | Wang Kaihua |  Kiina | 1.29.52 |  |
| 9 | Yin Jiaxing |  Kiina | 1.29.53 |  |
| 10 | Eiki Takahashi |  Japani | 1.30.04 |  |
| 11 | Marius Žiūkas |  Liettua | 1.30.22 |  |
| 12 | Erick Barrondo |  Guatemala | 1.30.40 |  |
| 13 | Caio Bonfim |  Brasilia | 1.31.32 |  |
| 14 | Massimo Stano |  Italia | 1.31.36 |  |
| 15 | Dane Bird-Smith |  Australia | 1.32.11 |  |
| 16 | Kévin Campion |  Ranska | 1.32.16 |  |
| 17 | Hagen Pohle |  Saksa | 1.32.20 |  |
| 18 | Andrés Chocho |  Ecuador | 1.32.49 |  |
| 19 | Georgiy Sheiko |  Kazakstan | 1.32.53 |  |
| 20 | Julio César Salazar |  Meksiko | 1.33.02 |  |
| 21 | Choe Byeong-kwang |  Etelä-Korea | 1.33.10 |  |
| 22 | Álvaro Martín |  Espanja | 1.33.20 |  |
| 23 | Brian Pintado |  Ecuador | 1.33.48 |  |
| 24 | Gabriel Bordier |  Ranska | 1.34.06 |  |
| 25 | Matteo Giupponi |  Italia | 1.34.29 |  |
| 26 | Miguel Ángel López |  Espanja | 1.35.00 |  |
| 27 | Irfan Kolothum Thodi |  Intia | 1.35.21 |  |
| 28 | Ivan Losev |  Ukraina | 1.35.42 |  |
| 29 | Luis Henry Campos |  Peru | 1.37.20 |  |
| 30 | Viktor Shumik |  Ukraina | 1.37.23 |  |
| 31 | Alex Wright |  Irlanti | 1.37.33 |  |
| 32 | Dawid Tomala |  Puola | 1.38.15 |  |
| 33 | Samuel Gathimba |  Kenia | 1.40.45 |  |
| 34 | Eduard Zabuzhenko |  Ukraina | 1.41.04 |  |
| 35 | Diego García |  Espanja | 1.41.14 |  |
| 36 | Devender Singh |  Intia | 1.41.48 |  |
| 37 | Kim Hyun-sub |  Etelä-Korea | 1.42.13 |  |
| 38 | Wayne Snyman |  Etelä-Afrikka | 1.43.57 |  |
| 39 | Moacir Zimmermann |  Brasilia | 1.44.16 |  |
| 40 | Aliaksandr Liakhovich |  Valko-Venäjä | 1.44.25 |  |
| 45 | Rhydian Cowley |  Australia | 9.99.90 DNF | 9.99.90 DNF |
| 45 | Cai Zelin |  Kiina | 9.99.90 DNF | 9.99.90 DNF |
| 45 | Mauricio Arteaga |  Ecuador | 9.99.90 DNF | 9.99.90 DNF |
| 45 | Nils Brembach |  Saksa | 9.99.90 DNF | 9.99.90 DNF |
| 45 | José María Raymundo |  Guatemala | 9.99.90 DNF | 9.99.90 DNF |
| 45 | Carlos Sánchez Cantera |  Meksiko | 9.99.90 DNF | 9.99.90 DNF |
| 45 | Richard Vargas |  Venezuela | 9.99.90 DNF | 9.99.90 DNF |
| 45 | Jhon Alexander Castañeda |  Kolumbia | 9.99.95 DSQ | 9.99.95 DSQ |
| 45 | Callum Wilkinson |  Iso-Britannia | 9.99.95 DSQ | 9.99.95 DSQ |
| 45 | José Barrondo |  Guatemala | 9.99.95 DSQ | 9.99.95 DSQ |
| 45 | José Leyver Ojeda |  Meksiko | 9.99.95 DSQ | 9.99.95 DSQ |
| 45 | José Mamani |  Peru | 9.99.95 DSQ | 9.99.95 DSQ |
| 45 | Evan Dunfee |  Kanada | 9.99.99 DNS | 9.99.99 DNS |
| 45 | Giorgio Rubino |  Italia | 9.99.99 DNS | 9.99.99 DNS |
Zhai Zhigang

Zhai Zhigang
Zhai Zhigang (perint.: 翟志剛; yksink.: 翟志刚; pinyin: Zhái Zhìgāng; s. 10. lokakuuta 1966) on kiinalainen hävittäjälentäjä ja kiinalainen avaruuslentäjä eli taikonautti. Shenzhou 7 -avaruuslennon komentajana hän suoritti Kiinan ensimmäisen avaruuskävelyn 27. syyskuuta 2008.
Zhai syntyi Kiinan koillisosassa Longjiangin piirikunnassa Qiqiharin kaupungissa Heilongjiangin maakunnassa. Hän värväytyi Kansan vapautusarmeijan ilmavoimien ilmailuinstituuttiin ja opiskeli hävittäjälentäjäksi. Lennettyään ainoastaan tuhat tuntia hänestä tuli everstiluutnantti ja Kansan vapautusarmeijan ilmavoimien lentäjien kouluttaja.
Taikonauttiura

Vuonna 1996 Zhai valittiin ehdolle Kiinan avaruushallinnon avaruuslentäjäkoulutukseen. Hänet valittiin Kiinan ensimmäiseen 14 koulutettavan avaruuslentäjän ryhmään vuonna 1998. Hän oli yksi kolmesta taikonautista jotka olivat ehdolla Shenzhou 5 -avaruuslennolle. Yang Liwei valittiin lennolle Zhai Zhigang sijoittuessa toiseksi ennen Nie Haishengia. Zhai oli yksi kuudesta Shenzhou 6 -avaruuslennon loppukoulutukseen päässeestä. Ta Kung Pao sanomalehden mukaan Zhai Zhigang ja Nie Haisheng olivat johtava pari oltuaan Shenzhou 5 avaruuslennon koulutettavien lopullisessa ryhmässä. Zhai harjoitteli koulutuksessa kuitenkin yhdessä Wu Jie:n kanssa. Fei Junlong ja Nie Haisheng osallistuivat tuolle lennolle.
17. syyskuuta 2008 Zhai valittiin yhdessä Liu Bomingin ja Jing Haipengin kanssa Shenzhou 7:n lopulliseen miehistöön Zhain tullessa valituksi lennon komentajaksi. 25. syyskuuta 2008 kello 16.10 Suomen aikaa heidät laukaistiin matkaan Kiinan ensimmäiselle kolmen hengen miehistön avaruuslennolle ja samalla Kiinan kolmannelle miehitetylle avaruuslennolle.
Avaruuskävely

27. syyskuuta 2008 Zhaista tuli ensimmäinen avaruuskävelylle osallistunut taikonautti. Liu seisoi tuolloin ilmalukossa avustamassa tarvittaessa Zhaita. Zhai sai avaruuskävelyn päätökseen kello 11.58 Suomen aikaa. Avaruuskävely kesti noin varttitunnin. Zhai heilutti avaruuskävelyn aikana Kiinan lippua ja lähetti terveiset Kiinan kansalle sekä maailman ihmisille. Kiinasta tuli kolmas valtio Neuvostoliiton ja Yhdysvaltain jälkeen, joka pystyi toteuttamaan avaruuskävelyn itsenäisesti.
Zhai käytti avaruuskävelyllä kiinalaisvalmisteista Feitian ("lennä taivaalla") -avaruuspukua. Noin kolme miljoonaa euroa maksava avaruuspuku painaa 120 kg ja sen kokoaminen ja pukeminen kestää 15 tuntia. Liulla oli päällään venäläisvalmisteinen Orlan-M -avaruuspuku.
Yksityiselämä

Zhain harrastuksia ovat kalligrafia, tanssi ja tekniset vempaimet. Hän on naimisissa Zhang Shujingin kanssa ja heillä on yksi poika.
Aiheesta muualla

Zhai Zhigang Encyclopedia Astronauticassa. Mm. kuva. Viitattu 27. syyskuuta 2008. (englanniksi)
Spacefacts: Zhai Zhigangin biografia, mm. kuva. (englanniksi)
Zeev Suraski

Zeev Suraski vuonna 2005.
Zeev Suraski on israelilainen ohjelmoija ja yksi PHP:n kehittäjistä. Vuonna 1997 Suraski kehitti yhdessä opiskelijatoverinsa Andi Gutmansin kanssa PHP3:n, ja vuonna 1999 Zend Enginen, PHP4:n ytimen. Samana vuonna Suraski perusti yhdessä Gutmansin kanssa Zend Technologiesin.
Zeev Suraski kuuluu myös Apache Software Foundationin jäseniin, ja vuonna 1999 hänet nimettiin ehdokkaaksi FSF Award for the Advancement of Free Software -palkinnon saajaksi. Tällä hetkellämilloin? Suraski toimii Zend Technologiesin toimitusjohtajana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zeev Suraski Wikimedia Commonsissa
Zeev Suraskin blogi (Arkistoitu – Internet Archive)
Öljyntorjunta

Uuden-Seelannin armeija puhdistaa rantaa öljystä.
Öljyntorjunta tarkoittaa yrityksiä ehkäistä öljyonnettomuuksia ja poistaa ympäristöön ja eläimiin levinnyt öljyjäte tai muuten estää öljyn leviäminen. Se on osa vahingontorjuntaa. Öljyvahinko saattaa tapahtua maalla tai vesistössä, kun autosta, veneestä tai laivasta vuotaa polttoainetta luontoon, tai kun öljyä kuljettava alus joutuu onnettomuuteen. Ympäristöön joutunut öljy myös aiheuttaa haittaa sekä luonnolle että eläimille.
Öljyntorjunta merialueella

Meressä öljyn leviämistä voidaan ohjata öljypuomeilla. Sen jälkeen öljyä voidaan poistaa hajottamalla sitä kemiallisesti, polttamalla sitä tai keräämällä mekaanisesti. Kerääminen tapahtuu esimerkiksi harjojen, lapioiden ja äyskäreiden avulla.
Harjoja öljyn keräystä varten öljyntorjunta-aluksessa.
Opel Commodore

| Opel Commodore |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Opel
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  1967–1982
Korimalli:  kaksiovinen sedan neliovinen sedan kaksiovinen coupé
Luokka:  E-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Holden Commodore
Vetotapa:  takaveto
Opel Commodore A Coupé vm. 1967
Opel Commodore oli vuonna 1966 esitelty, Opel Rekord C-malliin pohjautuva, ylempään keskiluokkaan asemoitu vaihtoehto. Commodoreen oli tarjolla kuusisylinterisiä moottorivaihtoehtoja, Rekordiin pääasiassa vain nelisylinterisiä moottoreita. Commodore-mallista oli kolme sukupolvea A, B ja C vuosina 1967–1982, ja se uudistui Rekord-sukupolvien D ja E rinnalla vuosina 1972 ja 1977. Kahdesta ensimmäisestä Commodore-sukupolvesta oli saatavilla 2- ja 4-ovinen sedan, 2-ovinen coupé ja kölniläisen Karl Deutsch -korittajan coupésta muuntama avoauto (Deutsch-työtä olivat myös muun muassa n. 200 kappaletta Borgward Isabella-avoautoa). Sillä oli Opel-yhtymän siunaus, ja avoauto tilattiinkin muiden korimallien tavoin piirimyyjän kautta. Farmarimalli Caravan oli sen sijaan tarjolla vain Rekord-sarjassa, vaikkakin Opel oli vuonna 1968 esitellyt paremmin varustellun, Woody -tyylin puukoristein varustetun Commodore Voyage -nimisen tutkielman. Vuonna 1977 esitellyssä Commodore C-mallisukupolvessa ei ollut enää coupé-versiota: tämä korvautui Opel Senatoriin perustuneella Monzalla. Vain hieman kalliimpi Senator söi muidenkin Commodore-mallien asiakaskunnan niin, että vuoden 1982 mallipäivityksessä Senator "A2" korvasi Commodoren lopulta kokonaan.
Commodore A (1967–1971) > Chevrolet Opala (Brasilia, 1969–1992)

General Motors do Brasil valmisti Rekord C- ja Commodore A -korisisarena brasilialaisia ja yhdysvaltalaisia GM-muotoiluaiheita yhdistelevää, eurooppalaista sukulaismallia iskutilavuudeltaan ja kestävyydeltäänkin paremmilla yhdysvaltalaisilla GM-moottoreilla varustettua Opala-mallia vuodesta 1969 aina vuoteen 1992 asti, jolloin sen korvasi Chevrolet Omega – jälleen Opel-juuret omaava malli. Opalan kestävyys ja huollon helppous tekivät siitä suositun viranomais- ja ammattikuljettajien kuten taksien työvälineen, mutta suositulla ja noin miljoonana kappaleena valmistetulla mallilla osallistuttiin myös moottoriurheiluun. Nimen Opala on arveltu viittaavan opaali-jalokiveen, tai olevan yhdistelmä Opel- ja Chevrolet Impala -nimistä tai paikallinen muunnos "hoppla"-sanonnasta, mutta tosiasiassa se oli journalistin tuhansista nimikilpailun ehdotuksista seulotun kuuden finaaliin päässeen nimien joukosta poimima. Vuonna 1966 Sao Paulossa nimellä "Project 676" käynnistetty hanke johti Opala-mallin ensiesittelyyn marraskuussa 1968. Korin "kokispullo"-muotoilu oli pitkälti sama kuin eurooppalaisissa sisarmalleissa, mutta sen keulaklippi oli Chevrolet Chevy II -mallin kaltainen. Opalan moottorivaihtoehtojen iskutilavuus oli kookkaampi – tämä kompensoi Brasiliassa polttoaineena yleisesti käytetyn sokeriruokoperäisen etanolin bensiiniä vähäisempää energiatiheyttä. Opala-perusmallin rinnalle tuli vuodesta 1970 alkaen paremmin varusteltu Comodoro-malli, sitten urheilullinen SS sekä vuonna 1974 tutusta 4,1-litraisesta 6-sylinterisestä rivimoottorista moottoriurheilun tarpeisiin kehitetty 250 S -kilpaversio tuplakaasuttimella (250 kuutiotuumaa = 4 093 kuutiosenttimetriä). Vuosina 1981-1994 oli tarjolla Opala-mallin runsaammin varusteltu 4-ovinen Opala Diplomata.