stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lauri Lehtinen (yleisurheilija)
Saavutuksia

olympiakultaa Los Angeles 1932 5 000 metrin juoksu
olympiahopeaa Berliini 1936 5 000 metrin juoksu
5 000 metrin maailmanennätys 19. kesäkuuta 1932 (14.16,9)
Ennätykset

3 000 m: 8.19,6 (1933)
5 000 m: 14.16,9 (1932)
10 000 m: 30.15,0 (1937)
Kameleontti (televisiosarja)

| Kameleontti> The Pretender |
| --- | --- |
Tyyli:  seikkailu
Kestoaika:  50 min
Luoja(t):  Steven Long Mitchell ja Craig W. Van Sickle
Pääosissa:  Michael T. Weiss Andrea Parker Patrick Bauchau Jon Gries Richard Marcus
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Suomessa SubTV Yhdysvalloissa NBC
Esitetty:  1996 – 2000 (Yhdysvalloissa)
Jaksoja:  86
Aiheesta muualla
IMDb 
Kameleontti (The Pretender) on yhdysvaltalainen televisiosarja, jota tuotettiin neljä tuotantokautta vuosina 1996–2000. Sarjan päätyttyä Kameleontti-hahmon ympärille tehtiin vielä kaksi tv-elokuvaa, jotka sijoittuvat kronologisesti televisiosarjan tapahtumien jälkeiseen aikaan.
Televisiosarja sai inspiraationsa huijareista ja toisten henkilöllisyyksien omaksujista, kuten Ferdinand Waldo Demara.
Sarjan päähenkilö on Jarod, joka on siepattu lapsena vanhemmiltaan ja kasvatettu salaperäisen organisaation valvonnassa. Organisaatio tunnetaan vain nimellä Keskus (The Centre). Huippuälykkään Jarodin saama koulutus Keskuksessa tähtäsi yhteen ainoaan päämäärään: Jarodista tulisi kameleontti, joka pystyy omaksumaan minkä tahansa huippuasiantuntijan roolin, ammatin tai taidon.
Hyväsydäminen Jarod sai pian selville, että Keskus myi salaa Jarodin toteuttamia nk. simulaatioita eniten tarjoavalle. Jarod pakeni Keskuksesta ja matkusti ympäri Yhdysvaltoja omaksuen erilaisia identiteettejä ja etsien vastauksia häntä piinanneisiin kysymyksiin. Samalla Jarod käytti taitojaan auttaakseen hädänalaisia ihmisiä. Jarod esiintyi useimmiten omalla etunimellään, mutta omaksui rooliinsa tavalla tai toisella liittyvän sukunimen: "Nobel" esiintyessään poliisin pommiryhmän jäsenenä, "Kinsey" seksuaaliterapeuttina, "Lugosi" erikoisefektien tekijänä tai "Patton" sotilaana.
Jarod on koko sarjan ajan takaa-ajettu, jonka perässä ovat sekä Keskus että piinaavat muistot hänen Keskukselle tekemistään mutta väärinkäytetyistä simulaatioista.
Näyttelijät > Pääosanäyttelijät

Seuraavassa taulukossa on lueteltu sarjan tärkeimmät näyttelijät. Taulukkoon on merkitty henkilön esiintymisten lukumäärä televisiosarjassa ja esiintyikö kyseinen hahmo myös televisioelokuvissa The Pretender 2001  ja The Pretender: Island of the Haunted  (merkitty "x":llä).
| Henkilöhahmo | Näyttelijä | jaksot | 2001 | Island of the Haunted |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Jarod | Michael T. Weiss | 86 | x | x |
| Nti Parker | Andrea Parker | 86 | x | x |
| Sydney | Patrick Bauchau | 86 | x | x |
| Broots | Jon Gries | 85 | x | x |
| Tri William Raines | Richard Marcus | 45 | x | x |
| Hra Lyle | Jamie Denton | 36 | x | x |
| Hra Parker | Harve Presnell | 31 | x | x |
| Sam the Sweeper | Sam Ayers | 31 | - | x |
| Angelo/Timmy | Paul Dillon | 23 | x | x |
| Brigitte Parker | Pamela Gidley | 17 | - | - |
| Nuori Jarod/Gemini | Ryan Merriman | 15 | - | - |
| Willie the Sweeper | Willie Gault | 14 | - | - |
| Nuori nti Parker | Ashley Peldon | 12 | - | - |
| Magaret, Jarodin äiti | Kim Myers | 10 | - | x |
| Thomas Gates | Jason Brooks | 8 | - | - |
| Hra Cox | Lenny von Dohlen | 5 | - | - |
| Nuori Angelo/Timmy | Jake Lloyd | 5 | - | - |
| Majuri Charles | George Lazenby | 4 | - | - |
| Ethan Parker | Tyler Christopher | 2 | x | - |
Taustatarina

Jarod kasvatettiin Keskuksessa, fiktiivisessä Blue Cove -nimisessä kaupungissa Delawaren osavaltiossa, missä hänet oli erityisesti koulutettu kehittämään ainutlaatuista älykkyyttään ja taitojaan Kameleonttina. Sydney, Jarodin ohjaaja ja isähahmo, opasti Jarodia suorittamaan simulaatioita, joissa Jarod käytti lahjojaan auttaakseen ihmisiä. Jarodille selvisi myöhemmin, että Keskus ei suinkaan käyttänyt simulaatioita auttaakseen, vaan vahingoittaakseen ihmisiä. Jarodin paettua Keskuksesta hän yrittää puhdistaa omatuntoaan auttamalla hädässä olevia, mutta Keskus on koko ajan Jarodin kannoilla.
Neiti Parker, keskuksen johtajan Herra Parkerin tytär, (Andrea Parker), Herra Parker itse (Harve Presnell), Sydney, Jarodin ohjaaja (Patrick Bauchau) ja Broots, tietokonenero (Jon Gries) muodostavat ryhmän, jonka tehtävänä on napata Jarod ja tuoda hänet takaisin Keskukseen.
Ryhmää vahvistavat ajoittain Keskuksen muut työntekijät, kuten salaperäinen Herra Lyle (Jamie Denton), jonka motiivit ja taustat eivät aina ole aivan selvät. Keskuksen johtajina ovat pahansuopa tohtori William Raines (Richard Marcus) ja Herra Parker. Näyttelijä Andrea Parker esittää takaumissa myös Neiti Parkerin äitiä, Catherine Parkeria.
Henkilöt > Jarod

Jarod on nero, mutta myös paljon muutakin kuin huippuälykäs mies. Hän on herkkä ja myötätuntoinen. Hän käyttää molempia luonteenpiirteitä omaksuessaan uusia rooleja ja auttaessaan erilaisia ihmisiä. On loogista, että Jarod omistaa elämänsä toisille, koska hänellä ei ole omaa identiteettiä. Jarod vietiin vanhemmiltaan nuorena, hän teki simulaatiota käytännössä koko elämänsä ja eli kameleontin elämää. Hän oli yksin ja yksinäinen, mutta myös täysin irrallaan kaikista normaaleista siteistä tavallisten ihmisten elämään. Henkilöt, jotka Jarod tuntee parhaiten, ovat Keskuksen palkkalistoilla ja jahtaavat häntä päivästä toiseen.
Tarvittaessa Jarod on tasapainoinen ja rauhallinen mies, mutta joskus harvoin hänen tuskainen sielunsa saa yliotteen ja Jarod menettää itsehillintänsä. Usein jakson lopussa Jarod nähdään itkemässä tai kävelemässä tyhjällä kadulla suruissaan.
Jarod on myös huumorintajuinen, jopa ironinen. Usein Jarodin esiintyessä kameleonttina hän käyttää silmä-silmästä-metodia ihmisiin, jotka tekevät väärin toisia kohtaan. Eräässä jaksossa Jarod hautaa elävältä lääkärin, joka on haudannut elävältä potilaansa. Jarod ei silti vahingoita ketään pysyvästi - tässäkin tapauksessa hän kutsui paikalle poliisin pelastamaan lääkärin.
Jarodin suhde Keskukseen on monimutkainen. Hän pitää Keskusta eräänlaisena kotina, johon ei kuitenkaan ole paluuta. Keskuksessa on yhä hänen ohjaajansa Sydney, ainoa isähahmo, jonka hän on koskaan tuntenut. Jarod on myös eräänlainen ystävä Neiti Parkerille, joka on jatkuvasti Jarodin kintereillä.
Sarjan myöhemmissä jaksoissa Jarod tapaa Zoen, johon hän rakastuu ja luo oikean ihmissuhteen.
Henkilöt > Neiti Parker

Neiti Parker jahtaa Jarodia. Neiti Parkeria jahtaa taas hänen menneisyytensä, muistot hänen äitinsä kuolemasta, joka ilmeisesti oli tehnyt itsemurhan Keskuksen hississä Neiti Parkerin ollessa vain kuusivuotias. Neiti Parker ei pääse tapahtumasta yli ja etsii koko ajan syytä äitinsä itsemurhaan. Neiti Parkerin kova ulkokuori on seurausta hänen tuskastaan. Hänen suhde isäänsä, Herra Parkeriin, on ongelmallinen, koska Herra Parker valehtelee tyttärelleen jatkuvasti.
Jollakin tasolla Jarod on kuitenkin Neiti Parkerin sielunveli. Molemmat ovat tuskassaan yksinäisiä, mutta jakavat menneisyyden, jonka tapahtumia he yrittävät selvittää.
Televisiosarjan jälkeen

Kun sarja alun perin lakkautettiin, Turner Network Television otti sen uudelleenlevitykseen. Kaksi tv-elokuvaa - The Pretender 2001 ja Island of The Haunted - esitettiin TNT-kanavalla vuonna 2001; osittain maailmanlaajuisen sähköpostikampanjan takia, minkä organisoivat sarjan fanit. Kolmas tv-elokuva on ollut pitkään kehitysasteella, mutta vuoteen 2006 mennessä tuotanto ei ole päässyt alkua pidemmälle. Fanit painostavat edelleen sarjan luojia päättämään jäljelle jääneet, avoimet juonenkäänteet kolmannessa ja todennäköisesti viimeisessä Kameleontti-elokuvassa.
Sarjan luojat Steven Long Mitchell ja Craig W. Van Sickle ovat sanoneet Kameleontti-DVD:n ranskalaisiin versioihin taltioiduissa haastatteluissa, että heillä on käsikirjoitettuna jo sarjan oikea loppu ja he tarvitsevat vain rahoituksen tuottaakseen viimeisen Kameleontti-elokuvan.
Kameleontin uusintoja on esitetty ja esitetään edelleen maailmanlaajuisesti.
Triviaa

Esipuheena kuultavat englanninkieliset sanat ensimmäisen tuotantokauden jokaisessa jaksossa ovat: There are pretenders among us. Geniuses with the ability to be become anyone they want to be. In 1963 a corporation known as the Centre isolated a young pretender named Jarod and exploited his genius for their research. Then one day their pretender ran away...
Amerikanenglannissa sana "keskus" kirjoitetaan "center". Kameleontti-sarjassa sana esiintyy brittienglannin muodossa "centre".
Rakennus, joka esiintyy Keskuksena lähes joka jaksossa, on tosielämässä R.C. Harrisin vedenpuhdistamo Torontossa, Kanadassa. Sama rakennus on myös Genomexin päämaja televisiosarjassa Mutant X sekä joissakin Psi Factor: Chronicles of the Paranormalin jaksoissa.
Suurinta osaa päähenkilöistä puhutellaan aina yhdellä nimellä, joko etu- tai sukunimellä, mutta ei koskaan koko nimellä. Joidenkin henkilöiden koko nimiä ei edes tiedetä, vaikka sarjassa on kaksi poikkeusta tällekin säännölle: Tri William Raines ja Catherine Parker (o.s. Catherine Jamison).
Toisen tuotantokauden jaksot "Scott Free" ja "Stolen" sekä neljännen tuotantokauden jakso "Cold Dick" ovat ainoat, joissa Jarod ei käyttänyt etunimeään esiintyessään kameleonttina. Jarodin kameleonttipersoona ei ollut fiktiivinen, joten nimetkin olivat omittuja oikeilta henkilöiltä: R.H. Cross, George Harper ja Dick Dickson.
Neiti Parkerin etunimeä ei ole koskaan paljastettu. Fanit ovat spekuloineet sen olevan Monica, koska eräässä jaksossa vaikuttaa siltä, että Neiti Parkerin kouluaikainen poikaystävä sanoo Neiti Parkerille "Monica". Tosiasiassa mies sanoo "Parker" vahvalla italialaisaksentilla.
Palkinnot ja ehdokkuudet > Voitetut palkinnot

Outstanding Guest Performance by an Actor in a TV Drama Series - Tyler Christopher (2001)
Best Performance in a TV Drama Series - Guest Starring Young Actor - Seth Adkins (1999)
Best Performance in a TV Drama Series - Supporting Young Actor - Ryan Merriman (1998-1999)
Palkinnot ja ehdokkuudet > Ehdokkuudet

Outstanding Main Title Theme Music by Mark Leggett & Velton Ray Bunch (2000)
Best TV Series-Drama (1998-1999)
Best Performance by an Actor in a Drama Series - Michael T. Weiss (1998-1999)
Best Performance by an Actress in a Drama Series - Andrea Parker (1999)
Best Genre TV Actor - Michael T. Weiss (1998)
Best Performance in a TV Drama Series for Guest Starring Young Actor - Zachary Browne (1998)
Best Performance in a TV Drama Series for Guest Starring Young Actress - Caitlin Wachs (2000)
Best Performance in a TV Drama Series for Guest Starring Young Actress - Ashley Peldon (1999)
Best Performance in a TV Drama Series for Young Actor - Ryan Merriman (1997)
Best Performance in a TV Drama Series for Young Actress - Ashley Peldon (1997)
Best Performance by a Young Actor in a Drama TV Series - Ryan Merriman (1997,1999-2000)
Aiheesta muualla

Kameleontti-sivusto
Kameleontti Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lewis Allen (ohjaaja)

Lewis Allen (25. joulukuuta 1905 Oakengates, Shropshire, Englanti – 3. toukokuuta 2000 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli brittiläinen, valtaosan urastaan Yhdysvalloissa tehnyt teatteri-, elokuva- ja televisio-ohjaaja.
Englannin Shropshiren kreivikunnassa syntynyt Allen työskenteli kouluvuosiensa jälkeen neljä vuotta merimiehenä ja siirtyi sitten teatterialalle ensin näyttelijäksi, sitten näyttelijöiden manageriksi Lontoossa. 1930-luvun puolivälissä hän muutti New Yorkiin ja ryhtyi ohjaamaan Broadway-tuotantoja. Vuonna 1941 hän sai elokuvaohjaajan paikan Paramount Pictures -yhtiöltä Hollywoodissa.
Allen ohjasi 1940-luvulta 1960-luvun alkuun 17 hyvin erityylistä elokuvaa, joista tunnetuimpia ovat esikoisohjaus Kutsumattomat vieraat (1944) ja Frank Sinatran tähdittämä trilleri Tappaja (1954). 1950-luvun lopulla Allen siirtyi Yhdysvalloissa televisio-ohjaajaksi. Viimeisenä pitkänä elokuvanaan hän tuotti ja ohjasi Suomessa esittämättömän, kuvitteellisen itäblokin maan epäonnistuneesta vallankumouksesta kertovan elokuvan Decision at Midnight (1963).
Filmografia > Teatterielokuvat

1944: Kutsumattomat vieraat (The Uninvited)
1945: Talo, missä kauhu asui (The Unseen)
1947: Riitapukarit (The Perfect Marriage)
1947: Nainen tuuliajolla (The Imperfect Lady)
1947: Rikosten erämaa (Desert Fury)
1948: Sinetöity tuomio (Sealed Verdict)
1948: Paha rakkaus (So Evil My Love)
1949: Chicagon alamaailma (Chicago Deadline)
1949: Nunna ja poliisiasiamies (Appointment with Danger)
1951: Valentino, suuri rakastaja (Valentino)
1951: Muskettisotureiden pojat (At Sword's Point)
1954: Tappaja (Suddenly)
1955: Rikospoliisi iskee (A Bullet for Joey)
1955: Syytön mies murhattu (Illegal)
1958: Sotakirjeenvaihtajan rakkaus (Another Time, Another Place)
1959: Pako Reinillä (Whirlpool)
1963: Decision at Midnight
Filmografia > Televisiosarjoja

Lewis Allen ohjasi 1960-luvulla jaksoja muun muassa televisiosarjoihin Bonanza, Perry Mason yllättää, Kuuma kesä ja Takaa-ajettu sekä 1970-luvulla sarjoihin Cannon ja Pieni talo preerialla.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Lewis Allen (director)
Käännös suomeksi
Lodi

Lodi voi viitata seuraaviin:
Lodi, kaupunki Italiassa
Lodi, kaupunki Kaliforniassa
Lodin maakunta, maakunta Italiassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lodi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Laurine van Riessen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Laurine van Riessen |  Laurine van Riessen |  Laurine van Riessen |  |
Maa:   Alankomaat
Naisten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 |  1 000 m |  |
Naisten ratapyöräily
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Apeldoorn 2018 | joukkuesprintti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Grenchen 2015 | joukkuesprintti |  |
|  Pronssia | München 2022 | eräajo |  |
Laurine van Riessen (s. 10. elokuuta 1987 Leiden) on alankomaalainen pikaluistelun olympiamitalisti sekä ratapyöräilyn MM- ja EM-mitalisti
Pikaluistelu

Van Riessen saavutti pronssia Vancouverin 2010 olympialaisten 1 000 metrillä ajalla 1.16,72. Matkakohtaisissa MM-kilpailuissa Richmondissa 2009 hän oli 1 500 metrillä seitsemäs ja 1 000 metrillä kahdeksas. Heerenveenissä 2015 hän oli 1 000 metrillä kymmenes. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän on sijoittunut kuudenneksi Heerenveenissä 2011 ja Naganossa 2014 sekä kymmenenneksi Moskovassa 2009. Junioreiden MM-kilpailuissa Innsbruckissa 2007 hän sai kultaa joukkuekilpailussa ja hopeaa yleisluistelussa.
Van Riessen sijoittui kolmanneksi maailmancupin 1 000 metrin kokonaiskilpailussa kaudella 2008–2009. Hän on voittanut maailmancupin osakilpailun 1 000 metrillä Changchunissa joulukuussa 2008 ja Salt Lake Cityssä tammikuussa 2012.
Hän lopetti pikaluistelun kauden 2014–2015 jälkeen.
Ennätykset

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 500 m | 37,64 | Calgary | 19. tammikuuta 2013 |
| 1 000 m  | 1.14,21 | Salt Lake City | 22. tammikuuta 2012 |
| 1 500 m | 1.55,98 | Salt Lake City | 12. joulukuuta 2009 |
| 3 000 m | 4.15,07 | Calgary | 14. maaliskuuta 2007 |
| 5 000 m | 8.01,43 | Groningen | 15. tammikuuta 2006 |
Ratapyöräily

Van Riessen saavutti joukkuesprintissä MM-hopeaa Apeldoornissa 2018 kilpailtuaan Alankomaiden joukkueessa karsintakierroksella. MM-kilpailujen eräajossa hän sijoittui neljänneksi 2022, kuudenneksi 2020, seitsemänneksi 2019 ja kahdeksanneksi 2018, keirinissä neljänneksi 2018, seitsemänneksi 2017, 2019 ja 2020, 500 metrin aika-ajossa kuudenneksi 2016 ja kahdeksanneksi 2017 sekä joukkuesprintissä viidenneksi 2019 ja kuudenneksi 2016. Hän sai EM-pronssia joukkuesprintissä Grenchenissä 2015 ja eräajossa Münchenissä 2022, oli keirinissä viides 2018 ja seitsemäs 2022, 500 metrin aika-ajossa kuudes 2015 sekä joukkuesprintissä neljäs 2018.. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui joukkuesprintissä viidenneksi ja keirinissä yhdeksänneksi Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän oli joukkuesprintissä viides.
Van Riessen on voittanut Alankomaiden-mestaruuden 500 metrin aika-ajossa 2015, eräajossa 2015, 2016, 2017 ja 2018 sekä keirinissä 2015, 2017 ja 2018.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laurine van Riessen Wikimedia Commonsissa
Lokomotiv Stadium (Tšita)

| Lokomotiv Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Tšita, Venäjä
Kenttä:  Nurmi
Käyttäjät
 FC Tšita 
Katsojakapasiteetti
 12 500 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Lokomotiv Stadium on monikäyttöinen stadion Tšitassa Venäjällä. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa FC Tšitan kotikenttänä. Stadionille mahtuu 12 500 ihmistä.
Lokomotiv Stadium (Plovdiv)

| Lokomotiv Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Plovdiv, Bulgaria
Avattu:  ?
Omistaja:  ?
Kenttä:  Nurmi
Käyttäjät
 PFC Lokomotiv Plovdiv 
Katsojakapasiteetti
 18 800 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Lokomotiv Stadium on monikäyttöinen stadion Plovdivissa Bulgariassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa PFC Lokomotiv Plovdivin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 18 800 ihmistä.
Juutalainen filosofia

Juutalainen filosofia ei ole täysin hyväksytty käsite, mutta juutalaisuuteen liittyvä ajattelu voidaan kuitenkin katsoa yhdeksi filosofian haaraksi. Myös juutalaisen filosofian määrittelystä esiintyy erilaisia mielipiteitä. Jotkut määrittelevät sen yritykseksi muodostaa kokonaisnäkemys maallisesta, jopa ateistisesta, filosofisesta ajattelusta ja juutalaisuuden uskonnollisista opetuksista. Jotkut taas määrittelevät sen mieluummin melko myöhäsyntyiseksi rationalisoinniksi juutalaisuudesta itsestään.
Täytyy myös huomioida, että juutalaisuuden tärkeimmät kirjalliset lähteet, eli Toora, Tanakh ja Talmud, eivät tunne sellaisia sanoja kuin ”filosofia” tai ”juutalaisuus”, jotka kummatkin ovat sanoina syntyjään myöhäisempiä. Sen sijaan juutalaisuudessa Tooran käskyt ja myöhemmät rabbiiniset säädökset on tarkoitettu harjoitettaviksi ja noudatettaviksi, ei ”järkeistettäviksi” tai ”filosofoitaviksi”, niin kuin filosofiset aiheet.
Historia > Karaismi

Karaismi oli lahko, joka hylkäsi rabbiiniset teokset ja kehitti oman filosofiansa, joka oli juutalainen versio islamilaisesta kalâmista. Varhaiset karaiitit perustivat filosofiansa islamilaiseen motaziliitti-kalâmiin. Myöhemmät karaiitit, kuten Aaron ben Elijah Nikomedialainen, palasi teoksessaan Etz Hayyim (”Elämänpuu”) Aristoteleen näkemyksiin.
Historia > Juutalainen mystiikka ja kabbala

Pääartikkeli: Kabbala
Merkittävin ero kabbalistien ja filosofian harjoittajien välillä on suhtautumisessa inhimillisen järjen voimaan. Kabbalistit hylkäävät järjen tekemät johtopäätökset ja luottavat perinteeseen, inspiraatioon ja intuitioon. Filosofit puolestaan katsovat, että järki on merkittävin esiehto kaikelle havaitsemiselle ja tiedolle.
Historia > Aristoteelisen ajattelun nousu

Rabbi Moshe ben Maimon (1135–1204), joka tunnetaan myös kreikkalaisella nimellä Maimonides, oli juutalainen rabbi, lääkäri ja filosofi. Hän kannatti negatiivista teologiaa ja katsoi, ettei Jumalaa voida määritellä minkään positiivisten attribuuttien — kuten olemassaolon, elämän, voiman, tahdon ja tiedon – kautta, sillä ne rajoittaisivat hänen suuruutensa kuvaamista liikaa. Nämä sanat eivät myöskään kuvaa samaa asiaa silloin, kun niitä käytetään puhuttaessa Jumalasta, ja silloin, kun niillä kuvataam ihmistä. Negatiiviset attribuutit kuvaavat, ettei Jumalan todellisesta olemuksesta voida tietää mitään. Samoin kuin Kant julisti, että asiat itsessään jäävät tuntemattomiksi, Maimonides opetti, että Jumalasta voidaan sanoa vain, että hän on, ei sitä, mitä hän on.

Levi ben Gershon (Gersonides) (1288–1345) oli juutalainen skolastikko. Hänet tunnetaan parhaiten teoksestaan Milhamot HaShem (Milchamot), ("Herran sodat"). Juutalaisten skolastikkojen joukossa hän oli yksi kehittyneimpiä, hän asetti järjen perinteen yläpuolelle. Milhamot HaShem oli rakennettu Maimonideen teoksen Eksyneiden opas mallin mukaan. Sen voidaan katsoa olevan aristotelismin ja ortodoksijuutalaisuuden synkretismin taidokasta kritiikkiä filosofiselta näkökannalta.
Hasdai Crescas (1340–1410) tunnetaan parhaiten teoksestaan Or Hashem (”Herran valkeus”). Crescas pyrki vapauttamaan juutalaisuuden Maimonideen ja Gersonideen tuoman aristoteelisuuden kahleista, jotka hänen mielestään uhkasivat hämärtää juutalaisen uskon erityispiirteet ja kutistaa sen opinkohdat pelkiksi aristoteelisten konseptien sijaisiksi. Or Hashem koostui neljästä osasta. Ensimmäinen käsitteli kaiken uskon perustusta, Jumalan olemassaoloa; toinen uskon perustavanlaatuisimpia opinkohtia; kolmas muita opinkohtia, jotka eivät ole yhtä perustavia mutta jotka ovat silti sitovia jokaiselle juutalaiselle; ja neljäs oppeja, jotka olivat kyllä perinteisiä, mutta eivät pakollisia ja olivat vapaita filosofiselle arvioinnille.
Joseph Albo oli espanjalainen rabbi ja teologi, joka vaikutti 1400-luvulla. Hän kirjoitti teoksen Ikkarim, joka käsitteli juutalaisen uskon perusteita. Hän rajoitti peruskohdat kolmeen:
Usko Jumalan olemassaoloon
Usko jumalalliseen ilmoitukseen (kirjoituksiin)
Usko jumalalliseen oikeudenmukaisuuteen
Historia > Renessanssi

Isaac Luria
Judah Loew ben Bezalel
Historia > Valistusajan jälkeinen juutalainen filosofia

Baruch Spinoza (omaksui panteismin ja erosi ortodoksijuutalaisuudesta)
Samuel Hirsch (reformijuutalainen)
Salomon Formstecher
Modernit juutalaiset filosofit > Ortodoksijuutalaiset filosofit

Shalom Carmy
Eliyahu Eliezer Dessler
Samson Raphael Hirsch
Yitzchok Hutner
Menachem Kellner
Steven T. Katz
Abraham Isaac Kook
Norman Lamm
Joseph Soloveitchik
Modernit juutalaiset filosofit > Konservatiiviset juutalaiset filosofit

Elliot N. Dorff
Neil Gillman
Abraham Joshua Heschel
William E. Kaufman
Harold Kushner
Modernit juutalaiset filosofit > Reformijuutalaiset filosofit

Emil Fackenheim
Modernit juutalaiset filosofit > Rekonstruktionistiset juutalaiset filosofit

Mordecai Kaplan
Modernit juutalaiset filosofit > Muita

Moses Mendelssohn
Martin Buber
Franz Rosenzweig
Will Herberg
Richard Rubenstein
Modernit juutalaiset filosofit > Filosofeja, jotka tunnetaan juutalaisesta taustastaan

Theodor Adorno
Hannah Arendt
Walter Benjamin
Constantin Brunner
Hermann Cohen
Jacques Derrida
Erich Fromm
Nachman Krochmal
Max Horkheimer
Emmanuel Lévinas
Leo Strauss
Claude Lévi-Strauss
Moses Mendelssohn
Yuri Lotman
Karl Marx
Lev Trotski
Elie Wiesel
Elias Canetti
Sigmund Freud
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Adventures in Philosophy - Jewish Philosophy Index (radicalacademy.com)
Survey of Jewish Philosophy (jct.ac.il) (Arkistoitu – Internet Archive)
Jewish Philosophy, The Dictionary of Philosophy (Dagobert D. Runes)
Zonta, Mauro: Influence of Arabic and Islamic Philosophy on Judaic Thought The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Filon Aleksandrialainen
Solomon Ibn Gabirol
Maimonides