stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ohjaskelkkailu talviolympialaisissa 2022
Tulokset

| Tapahtuma | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miehet tiedot |  Johannes Ludwig Saksa (GER) | 3.48,735 |  Wolfgang Kindl Itävalta (AUT) | 3.48,895 |  Dominik Fischnaller Italia (ITA) | 3.49,686 |
| Naiset tiedot |  Natalie Geisenberger Saksa (GER) | 3.53,454 |  Anna Berreiter Saksa (GER) | 3.53,947 |  Tatiana Ivanova Venäjän olympiakomitea (ROC2) | 3.54,507 |
| Parikilpailu tiedot |  Saksa (GER) Tobias Wendl Tobias Arlt | 1.56,554 |  Saksa (GER) Toni Eggert Sascha Benecken | 1.56,653 |  Itävalta (AUT) Thomas Steu Lorenz Koller | 1.57,065 |
| Joukkuekilpailu tiedot |  Saksa (GER) Natalie Geisenberger Johannes Ludwig Tobias Wendl Tobias Arlt | 3.03,406 |  Itävalta (AUT) Madeleine Egle Wolfgang Kindl Thomas Steu Lorenz Koller | 3.03,486 |  Latvia (LAT) Elīza Tīruma Kristers Aparjods Mārtiņš Bots Roberts Plūme | 3.04,354 |
Oliver Davis

Oliver Davis (s. 24. toukokuuta 1993 Los Angeles, Yhdysvallat[lähde? ]) on kalifornialainen näyttelijä. Hän näytteli Alex Taggartia sarjassa Teho-osasto vuosina 2003–2005. Hän on näytellyt myös Jack Hamiltonia sarjassa Rodney vuosina 2004–2006.
Aiheesta muualla

Oliver Davis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Oliver Cromwellin patsas (Westminster)

Oliver Cromwellin patsas.
Oliver Cromwellin patsas Westminsterissä pystytettiin Englannin, Skotlannin ja Irlannin lordiprotektorin Oliver Cromwellin kunniaksi Westminster Hallin viereiselle nurmikolle vuonna 1899, jolloin Cromwellin syntymästä oli kulunut 300 vuotta. Patsaan teki kuvanveistäjä Hamo Thornycroft, ja se rahoitettiin yksityisellä rahoituksella. Lahjoituksen teki ehkä entinen pääministeri Archibald Primrose.
Patsaan oikeassa kädessä on miekka ja vasemmassa Raamattu, jonka kannessa on vuosiluku 1641. Patsaan edustalla on leijonaa esittävä veistos.
Patsashanketta vastustivat 1890-luvulla useat alahuoneen konservatiiviedustajat sekä kaikki Irlantilaisen puolueen edustajat, mutta Liberaalipuolueen johtama hallitus sai hankkeen läpi muutettuaan sen yksityisesti rahoitettavaksi.
Vuonna 2004 Työväenpuolueen edustaja Stephen Pound ehdotti patsaan siirtämistä sulattamoon. Ehdotusta kannatti yksi konservatiivi- ja yksi liberaaliedustaja. Pound nimitti Cromwellia Droghedan teurastajaksi, mutta hänen ehdotuksensa vastustajat käyttivät nimitystä ”Jumalan englantilainen” ja mainitsivat Cromwellin puolustaneen parlamentin asemaa absoluuttisen monarkian tyranniaa vastaan. Patsas sai jäädä paikoilleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oliver Cromwellin patsas (Westminster) Wikimedia Commonsissa
Omanin kansallismuseo

Omanin kansallismuseo
Omanin kansallismuseo on Masqatissa, Omanissa sijaitseva museo, joka esittelee Omanin kulttuuriperintöä varhaisimmasta asutuksesta nykyaikaan. Se perustettiin kuninkaallisella asetuksella 20. marraskuuta 2013. Se avattiin yleisölle vuonna 2016.
Ulkoisesti palatsia muistuttava Omanin kansallismuseo sijaitsee vastapäätä Al-Alamin palatsia (Qasr al-Alam). Sen pinta-ala on 13 700 neliömetriä, josta 4 000 neliömetriä on varattu neljälletoista pysyvälle gallerialle ja 400 neliömetriä tilapäisille näyttelyille. Omanin kansallismuseo oli ensimmäinen Lähi-idän museo, jossa otettiin käyttöön arabialainen pistekirjoitus näkövammaisia varten.
Olena Zelenska

| Olena Zelenska |
| --- | --- |

Ukrainan presidentin puoliso
 20. toukokuuta 2019–  
Presidentti:  Volodymyr Zelenskyi
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. helmikuuta 1978 (ikä 46)  Kryvyi Rih, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Ammatti:  käsikirjoittaja
Puoliso:  Volodymyr Zelenskyi
Lapset:  2
Olena Volodymyrivna Zelenska (os. Kyjaško; ukr. Олена Володимирівна Зеленська (Кияшко); s. 6. helmikuuta 1978, Kryvyi Rih, Ukrainan SNT) on ukrainalainen käsikirjoittaja ja Ukrainan presidentin Volodymyr Zelenskyin vaimo.
Tausta ja yksityiselämä

Olena Kyjaško syntyi Kryvyi Rihissä ja opiskeli arkkitehtuuria Kryvyi Rihin kansallisessa yliopistossa, jossa myös hänen tuleva miehensä opiskeli. Molemmat aloittivat opintonsa vuonna 1995. Kyjaško tapasi tulevan miehensä ensi kertaa lukiossa, ja he menivät naimisiin vuonna 2003. Parilla on kaksi lasta: vuonna 2004 syntynyt tytär Oleksandra, ja vuonna 2013 syntynyt poika Kyrylo.
Zelenska oli mukana Volodymyr Zelenskyin kanssa perustamassa Kvartal 95 -tuotantoyhtiötä, jonka tuotantoon kuuluu muun muassa Kansan palvelija -televisiosarja.
Kesäkuussa 2020 Zelenska sai COVID-19-tartunnan, ja hänet vietiin sairaalaan tarkkailtavaksi; hänet kotiutettiin kahden viikon jälkeen, mutta tarvitsi edelleen hoitoa molemminpuoliseen keuhkokuumeeseen.
Ukrainan ensimmäisenä naisena

Volodymyr Zelenskyi valittiin Ukrainan presidentiksi vuoden 2019 presidentinvaalissa. Ukrainan presidentin puolisona Zelenska on pyrkinyt edistämään kouluruoan laatua, naisten tasa-arvoa, ukrainan kieltä ulkomailla museoiden ukrainankielisten äänioppaiden muodossa sekä henkistä ja fyysistä esteettömyyttä.
Syyskuussa 2022 Zelenska edusti Ukrainaa kuningatar Elisabet II:n hautajaisissa.
Ukrainan ensimmäisenä naisena > Olena Zelenska -säätiö

Zelenska perusti nimeään kantavan säätiön syyskuussa 2022, jonka tarkoituksena on tukea mm. ukrainalaisten fyysistä ja henkistä hyvinvointia.
Kunnianosoituksia

Vuonna 2022 Zelenka nousi sekä BBC:n 100 Women- että Ellen 100 Naista -listalle.
Nyrkkeilyn sarja yli 81 kg kesäolympialaisissa 1952

| Nyrkkeily kesäolympialaisissa 1952 > Sarjat |
| --- | --- | --- |
| Kärpässarja |   | 51 kg |
| Kääpiösarja |  | 54 kg |
| Höyhensarja |  | 57 kg |
| Kevyt sarja |  | 60 kg |
| Kevyt välisarja |  | 63,5 kg |
| Välisarja |  | 67 kg |
| Kevyt keskisarja |  | 71 kg |
| Keskisarja |  | 75 kg |
| Raskas keskisarja |  | 81 kg |
| Raskassarja |  | +81 kg |
Nyrkkeilyn yli 81 kg sarjaan Helsingin olympiakisoissa osallistui 21 nyrkkeilijää, joista jokainen edusti eri kansakuntaa. Uruguayn nyrkkeilijä ei astunut kehään ollenkaan. Ottelut käytiin 28. heinäkuuta - 2. elokuuta.
1.kierros

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Voittaja | – | Hävinnyt | tulos |
|  Tomislav Krizmanic | – |  Géza Fürész | 3-0 |
|  Algirdas Šocikas | – |  Antoni Goscianski | ko. 2.e |
|  Andries Nieman | – |  Edgar Gorgas | 3-0 |
|  Ed Sanders | – |  Hans Jost | ko. 1.e |
|  Jean Lansiaux | – |  John Lyttle | 3-0 |
|  Edgar Hearn | – |  José Sartor | 2-1 |
Osculum Obscenum

| Osculum Obscenum Hypocrisy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : maaliskuu 1993, Studio Rockshop
 Julkaistu: 12. lokakuuta 1993
 Tuottaja(t): Markus Staiger
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 42.13
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Hypocrisyn muut julkaisut
| Pleasure of Molestation 1992 | Osculum Obscenum 1993 | Inferior Devoties 1993 |
Osculum Obscenum on death metal -yhtye Hypocrisyn toinen albumi vuodelta 1993. Albumi on viimeinen, jolla laulaa Masse Broberg.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Hypocrisy sekä sanoittanut Masse Broberg.
Pleasure of Molestation – 6.01
Exclamation of a Necrofag – 5.07
Osculum Obscenum – 5.07
Necronomicon – 4.14
Black Metal – 2.54 (Venom -cover)
Inferior Devoties – 4.42
Infant Sacrifices – 4.15
Attachment to the Ancestor – 5.35
Althotas – 4.21
Kokoonpano

Masse Broberg – laulu
Peter Tägtgren – kitara, koskettimet
Mikael Hedlund – basso
Lars Szöke – rummut
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Albumi Osculum Obscenum Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Osculum Obscenum discogs.com -sivustolla
Paavo Pihlajamäki

Paavo Pihlajamäki (4. elokuuta 1911 Nurmo – 28. toukokuuta 1987 Jyväskylä) oli suomalainen painija, joka oli parhaimmillaan 1940-luvulla. Hänen veljistään Kustaa on olympiavoittaja ja Suomen kaikkien aikojen menestyneimpiä painijoita. Serkku Hermanni Pihlajamäki on myös painin olympiavoittaja.
Ainoan arvokisamitalinsa Paavo Pihlajamäki saavutti Istanbulin EM-kisoissa 1949 painimalla 67 kilon vapaapainisarjassa pronssia. Suomen mestaruuksia tämä Helsingin Poliisivoimailijoita, Helsingin Paini-Miehiä ja Nurmon Jymyä edustanut painija voitti urallaan kuusi kappaletta.
Saavutuksia

EM-pronssia vapaapainissa 1949 (sarja 67 kg)
Suomen mestari vapaapainissa 1939–40 ja 1943 (sarja 66 kg) sekä 1947–49 (sarja 67 kg)
Olli Helminen

Olli Lauri Tapani Helminen (s. 26. helmikuuta 1933 Sippola) on suomalainen poliitikko ja eläkkeellä oleva Kansaneläkelaitoksen johtaja.
Helminen työskenteli putkiasentajana ja hitsaajana Tampellan palveluksessa Inkeroisissa vuosina 1949–1975 toimien samalla Inkeroisten metallityöväen ammattiosaston pääluottamusmiehenä. Kansanedustajana hän oli kolme vaalikautta vuosina 1975–1987 edustaen Kymen läänin vaalipiiriä ja kuului sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään, jossa toimi myös puheenjohtajana. Vuosina 1979–1982 hän oli eduskunnan Talousvaliokunnan puheenjohtaja. Kansaneläkelaitoksen hallituksen jäsenä ja sitten johtajana hän toimi vuosina 1984–1996.
Onni Nisonen

Onni Akseli Nisonen (10. syyskuuta 1898 Mikkeli – 13. kesäkuuta 1968 Helsinki) oli suomalainen kauppaneuvos ja yritysjohtaja.
Nisosen vanhemmat olivat aseseppä, käsityönopettaja Adam Nisonen ja Ida Karoliina Ollikainen ja puoliso vuodesta 1923 Hilja Maria Nordberg. Nisonen tuli ylioppilaaksi Sortavalassa 1917 ja osallistui Suomen sisällissotaan, haavoittuen taistelussa Kivennavalla. Hän oli sodan jälkeen ensin Mercantilen rautaosaston palveluksessa ja sitten saksalaisen konsernin suomalaisen G. H. H. -nimisen tytäryhtiön palveluksessa 1926–1941, sekä rauta- ja koneosaston että hiiliosaston johtajana. Vuonna 1942 Nisosesta tuli Hiili ja Koksi -yhtiön toimitusjohtaja, Suomen Hiilentuojain Yhdistyksen toiminnanjohtaja hän oli 1947–1949. Polttoaine Osuuskunnan apulaisjohtaja Nisosesta tuli vuoden 1948 lopussa ja vuodesta 1956 osuuskunnan toimitusjohtaja. Hän oli ollut myös Helsingin Polttoaine -yhtiön toimitusjohtaja 1949–1956. Polttoaine Osuuskunta, joka tunnetaan nykyään Aspona, harjoitti myös kuljetus-, ahtaus- ja varustamoliiketoimintaa, mutta keskittyi 1960-luvulla öljykauppaan. Nisonen, joka oli saanut 1958 kauppaneuvoksen arvon, oli osuuskunnan johtokunnan puheenjohtaja vuodesta 1961, eläkkeelle hän jäi 1966. Nisosella oli hiilikaupan asiantuntijatehtävien ohella merkittävä rooli Vapaussodan Invaliidien Liitossa, jonka perustajiin hän kuului. Eläkkeellä hän harjoitti maanviljelystä ja siipikarjan kasvatusta Nurmijärvellä.
Onni Närvänen

Eino S. Repo haastattelee ministeri Onni Närvästä Ministerimme tänään -ohjelmassa 1962.
Onni Närvänen (21. huhtikuuta 1909 Muolaa – 24. marraskuuta 1995) oli suomalainen poliitikko, Suomen Metallityöväen Liiton puheenjohtaja sekä II kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri Karjalaisen I hallituksessa vuosina 1962–1963. Hänen puolueensa oli hallituksessa Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattinen Liitto (TPSL).
Suomen ammattiyhdistysliikkeen hajaannuksen kaudella 1960-luvulla Närvänen piti Suomen Metallityöväen Liiton koossa. Hänen puheenjohtajakaudellaan liitto rakennutti Helsingin Hakaniemeen toimipaikakseen Metallitalon, jonka rakennuskustannukset ajoivat liiton joksikin aikaa suuriin talousvaikuksiin. Osin tästä syystä Närvänen joutui eroamaan liiton johdosta vuonna 1967.
Onni Niskanen

Onni Niskanen vuonna 1975.
Onni Herman Niskanen (31. elokuuta 1910 Helsinki – 20. maaliskuuta 1984 Solna) oli ruotsinsuomalainen urheiluvalmentaja, joka vaikutti Etiopiassa 1940-luvun lopulta lähtien. Niskanen tunnetaan olympiavoittaja Abebe Bikilan valmentajana.
Niskanen toimi 1950- ja 1960-luvulla Etiopian Punaisen Ristin pääsihteerinä. Lisäksi hän oli perustamassa Etiopian partioliikettä ja ohjaamassa urheilua mm. paikallisessa kadettikoulussa ja eräissä muissakin oppilaitoksissa Addis Abebassa. Myöhemmin Niskanen oli Etiopian ensimmäisen jalkapallojoukkueen valmentaja.[lähde? ]
Orpokoti (elokuva)

| Orpokoti> El Orfanato |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Juan Antonio Bayona
Käsikirjoittaja:  Sergio G. Sánchez
Tuottaja:   Mar Targarona  Joaquín Padro  Álvaro Agustín  Guillermo del Toro 
Säveltäjä:  Fernando Velázquez
Kuvaaja:  Óscar Faura
Leikkaaja:  Elena Ruiz
Pääosat:   Belén Rueda  Geraldine Chaplin  Fernando Cayo  Mabel Rivera  Roger Príncep  Montserrat Carulla  Edgar Vivar 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Espanja
Tuotantoyhtiö:   Warner Bros.  Picturehouse 
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:   Espanja  11. lokakuuta 2007  Yhdysvallat  28. marraskuuta 2007 
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  Espanja
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orpokoti (El Orfanato) on Juan Antonio Bayonan ohjaama espanjalainen kauhuelokuva, jonka pääosissa on Belén Rueda, Fernando Cayo, Mabel Rivera, Roger Príncep ja Geraldine Chaplin. Elokuvan ensi-ilta oli Cannesin elokuvajuhlilla 20. toukokuuta 2007 ja se sai 14 Goya-ehdokkuutta.
Juoni

Laura muuttaa poikansa Simónin ja miehensä Carlosin kanssa entiseen orpokotiin, jossa on itsekin elänyt. Talossa kuitenkin tuntuu kummittelevan, kuuluu narahduksia ja ovia sulkeutuu itsestään. Simón saa uusia mielikuvitusystäviä, joiden läsnäolo alkaa tuntua todellisemmalta. Mielikuvitusystävät ovat Lauran lapsuuden ystäviä, jotka elivät hänen kanssaan samaan aikaan orpokodissa. Kumma kyllä yksikään lapsista ei ole vanhentunut.
Eräänä päivänä oveen kolkuttaa vanha nainen, sosiaalityöntekijäksi ilmoittautuva Benigna Escobeda, joka on kiinnostunut Simónista ja kenties uudesta hoidosta Simónin sairauteen. Myöhemmin Laura yllättää naisen yöllä hiippailemasta pihavarastosta, mutta hän pakenee.
Simón leikkii mielikuvitusystäviensä kanssa aarteenetsintäleikkiä, ja löytää paperit, joissa kerrotaan hänen olevan adoptoitu ja sairastavan HIV:tä. Laura ja Simón riitelevät orpokodissa vammaisille lapsille järjestettyjen naamiaiskutsujen aikana, joiden aikana Simón katoaa, ja huppua päässään pitävä poika lukitsee Lauran kylpyhuoneeseen. Laura uskoo poikansa menneen piiloon rannan luolaan, josta häntä ei löydetä. Viranomaiset arvelevat jonkun siepanneen Simónin.
On kulunut yhdeksän kuukautta Simónin katoamisesta, eikä häntä olla vieläkään löydetty. Laura ja hänen miehensä Carlos asuvat edelleen entisessä orpokodissa.
Eräänä päivänä he ovat ajelulla ja pysähtyvät liikennevaloihin. Laura näkee ensimmäistä kertaa poikansa katoamisen jälkeen Benigna Escobedan, joka taluttaa lastenvaunuja. Nainen huomaa Lauran ja Carlosin ja kiirehtii suojatien yli, kunnes yllättäen auto ajaa hänen ylitseen. Nainen on mennyttä, mutta Laura löytää lastenvaunuista poikanuken, jolla on säkki päässään. Paljastuu että Benigna on ollut ennen orpokodissa työntekijänä, ja hänen oma poikansa Tomás asui siellä. Poika pidettiin eristyksissä muista, sillä hän oli syntymästä asti ollut poikkeavan näköinen, ja joutui käyttämään päässään huppua. Tomás kuoli, kun muut lapset veivät hänen huppunsa, jolloin hän piiloutui rannan luolaan, jossa hukkui nousuveden tullessa.
He kutsuvat taloon meedion, joka tuntee lasten läsnäolon. Laura yrittää kaikin keinoin saada lapsuudenystäviään esiin, mutta ei onnistu, kunnes hän leikkii lasten kanssa aarteenetsintäleikkiä, joka johdattaa hänet ulkovajaan, josta Laura löytää orpolasten jäännökset, jotka vanha nainen oli surmannut. Lauran mies saa tarpeekseen ja haluaa muuttaa pois. Hän yrittää saada vaimoaan mukaan, mutta Laura haluaa selvittää orpokodin salaisuuden. Laura pyytää itselleen kaksi päivää aikaa selvittääkseen itse poikansa kohtalon.
Lauran pelatessa peliä lasten kanssa, hän huomaa lapsen piiloutuvan komeroon ja menee hänen peräänsä. Hän menee komeroon, ja löytää salaoven, joka johtaa Tomásin asuinpaikkaan, pimeään huoneeseen kellariin, josta hän löytää poikansa kuolleena. Laura itse oli aiemmin poikaa etsiessään siirtänyt salaoven eteen raskaita rautatankoja ja näin tullut lukinneeksi pojan piilopaikkaansa. Laura tappaa itsensä lääkkeillä jäädäkseen Simónin ja muiden lasten luo ikuisesti. Lopuksi Lauran mies seisoo muistomerkillä, joka on omistettu muille orpokodin lapsille, Simónille ja Lauralle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Belén Rueda  | … |  Laura   |
|  Geraldine Chaplin  | … |  Aurora   |
|  Fernando Cayo  | … |  Carlos   |
|  Mabel Rivera  | … |  Pilar   |
|  Roger Príncep  | … |  Simón   |
|  Montserrat Carulla  | … |  Benigna   |
|  Edgar Vivar  | … |  Balaban   |
Aiheesta muualla

Orpokoti Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Orpokoti Elonet.
Elokuvan ohjaaja Juan Antonio Bayona (vasemmalla), pääosan esittäjä Belén Rueda ja tuottaja Guillermo del Toro Pariisissa tammikuussa 2008.
Omakuva (Louis Chervin)

Omakuva (Louis Chervin) on ranskalaisen taiteilijan Louis Chervinin tussilla piirretty omakuva vuodelta 1939. Kooltaan tämä piirustus on 29×21 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Omakuvan alapuolelle taiteilija kirjoitti tekstin: A Monsieur Jalo Sihtola - Paris Avril 1939 Louis Chervin. Omakuvan lisäksi Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmaan kuuluu myös Chervinin Maalla-tussimaalaus, 1949 sekä useita Chervinin ranta-aiheisia töitä: Pariisi, Seine (1947), lyijykynä ja vesiväri, Pont L´Abbe, Bretagne, 1947, viivasyövytys, Canal de la Villette, 1948, vesiväri ja lyijykynä, St.Guénolé, 1948, vesiväri, Villefranche s/Mer, 1950, vesiväri ja liitu, Graveline, 1958, öljy, Montreuil s/Mer, rantamaisema, lyijykynä sekä neljä lyijykynä ja hiilityötä nimeltään Rantamaisema.
Louis Chervin tuli Ranskana taiteessa tunnetuksi erityisesti Pariisin Montmartren kuvaajana, mutta hän maalasi paljon myös Bordeauxín rannikkoa.
Olenegorsk

| Olenegorsk (Оленегорск) |
| --- | --- |
 vaakuna
 Murmanskin alue Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Olenegorsk
 Koordinaatit: 68.1410°N, 33.2823°E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Murmanskin alue
Kaupunkipiiri:  Olenegorskin kaupunkipiiri
Perustettu:  1947 (nimellä Olenja)
Kaupungiksi:  1957
Hallinto:  
 – Hallinnon päämies:  Nikolai Serdjuk
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1870 km²
Korkeus:  151 m
Väkiluku (2010):  23 072
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Postinumero:  184530
Suuntanumero(t):  +7 81552
 
 www.gorodolenegorsk.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Olenegorsk (ven. Оленегорск, pohjoissaameksi Olenegorska, myös vanhastaan Petra) on noin 23 000 asukkaan kaupunki ja samannimisen kaupunkipiirin keskus Murmanskin alueella Pohjois-Venäjällä Kuolan niemimaan keskiosassa.
Olenegorskin kaupunkikuvaa
Olenegorsk on Muurmannin radan varrella 112 km Murmanskista etelään. Kaupungissa siitä eroaa haararata Montšegorskiin.
Rautakaivos

Kaupungin talous perustuu paljolti rautakaivokseen ja sen malmin rikastukseen. Kaivos sijaitsee muutaman kilometrin radasta länteen.
Olenegorskin rautakaivos oli alun perin avolouhos. Avolouhos on kolme kilometriä pitkä ja 390 metriä syvä. Enää avolouhosta ei syvennetä, eikä siitä juurikaan oteta malmia. Vuonna 2005 avolouhoksen puolivälistä aloitettiin kaivostunnelin louhinta. Kaivostunneli yltää viiden kilometrin syvyyteen. Malmivarantojen on arvioitu riittävän vielä 30 vuotta. Kaivosta hallinnoi kaivosyhtiö Olcon.
Sotilaallinen merkitys

Kaupungin itäpuolella Permusozero-järven takana on Olenjan sotilaslentotukikohta ja siihen liittyvä Vysokin (Высокий) taajama. Lentotukikohta on saanut uutta merkitystä 24. helmikuuta 2022 aloitetun Ukrainan erikoissotilasoperaation aikana. Kun Ukrainan asevoimat ovat kyenneet iskemään lennokeilla syvälle Venäjän federaation alueelle, ovat Venäjän asevoimat vetäneet mm. Engels-2 -tukikohtastaan mm. stategisia Tupolev Tu-160-pommituslentokoneita Olenjan lentotukikohtaan. Keväällä 2024 Google Earthin ilmakuvassa niitä näkyi lentoasemalla 30 yhdessä kolmen sotilashelikopterin kanssa. Yksi Tu-160 kykenee kantamaan kahdeksan Kinzhal- ilmasta-maahan -ohjusta.
Olenegorskissa on ohjustentorjuntaan liittyvän varhaisvaroitusjärjestelmän osana tutkajärjestelmä. Tutka-asema rakennettiin kylmän sodan aikana vuosina 1963–1976. Tutkan antennisto on Y:n muotoinen 200 metriä pitkä ja 20 metriä korkea. Sen avulla voidaan tehdä havaintoja jopa viiden tuhannen kilometrin päästä.
Kaupunkipiiri ja sen asutuskeskukset

Olenegorskin kaupungin (23 072 as.) lisäksi Olenegorskin kaupunkipiirissä  (Gorodskoi okrug gorod Olenegorsk s podvedomstvennoi territoriei) asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan yhteensä 6 949 maaseudun asukasta.
Aiemman tilaston (2005) mukaan maaseutukylien asukasjakauma oli:
Vysoki  – 8092 asukasta
Laplandijan asema  – 143 asukasta
Jagelnyi Borin asema  – 3 asukasta
Putevyje usadby 1331 km  – 1 asukas
Imandra – 68 asukasta (tullaan lakkauttamaan)
Aiheesta muualla

Kaupungin sivusto
Kaupunkikartta
Epävirallinen kaupunkisivusto
Olenegorskin kaupunkipiirin sijainti
Imandran kylän asemanseutua
Olga (televisioelokuva)

| Olga |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Markku Onttonen
Käsikirjoittaja:  Laila Hietamies Helena Anttonen
Perustuu:  Laila Hietamiehen näytelmään Olga (1977).
Kuvaaja:  Mauno Kuusla Risto Inkinen
Leikkaaja:  Eero Sinikannel
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Oy Mainos-TV-Reklam Ab
Ensi-ilta:  13. helmikuuta 1978
Kesto:  75 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Olga on Markku Onttosen ohjaama suomalainen draama- ja televisioelokuva vuodelta 1978, joka perustuu Laila Hietamiehen samannimiseen näytelmään vuodelta 1977. Elokuva on MTV-teatterin tuottama ja se sai ensi-iltansa Mainos-TV:n Aitiopaikka-ohjelmapaikalla 13. helmikuuta 1978.
Elokuva sijoittuu toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan, eräässä suomalaisessa pikkukaupungissa sijaitsevaan vuokrataloon, johon venäläinen emigranttinainen Olga muuttaa asumaan. Elokuva käsittelee talon asukkaiden keinoja selviytyä uuden elämän alkuun sodan jälkeen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sylva Rossi  | … |  Olga   |
|  Asta Backman  | … |  Anni   |
|  Tom Lindholm  | … |  Simo   |
|  Aila Svedberg  | … |  Tuulia   |
|  Uolevi Vahteristo  | … |  Karhu   |
|  Martti Kuisma  | … |  Lankinen   |
|  Hannu Huuska  | … |  Bromark   |
|  Martti Kuningas  | … |  Siekkinen   |
|  Eine Helke-Viljanen  | … |  Taimi Siekkinen   |
|  Elis Sella  | … |  poliisi   |
|  Katriina Rinne  | … |     |
|  Aapo Vilhunen  | … |     |
Petrovaradinin linnoitus

| Petrovaradinin linnoitus |
| --- | --- |

 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Petrovaradinin linnoitus (serb. Петроварадинска тврђава, Petrovaradinska tvrđava, unk. Péterváradi vár) on linnoitus Petrovaradinissa, Novi Sadissa. Se sijaitsee Tonavan oikeanpuoleisella rannalla.
Vuonna 1991 Petrovaradinin linnoitus lisättiin Serbian merkittävien kultturis-historiallisten kohteiden listalle.
Historia

Viimeaikaiset arkeologiset löydöt ovat tarjonneet uuden näkökulman paitsi Petrovaradinin, myös koko alueen historiaan. Linnoituksen alueelta on löydetty kivikautisia jäännöksiä ajanjaksolta 19000–15000 eaa. Asutusta arvioidaan olleen alueella kivikaudelta tähän päivään asti. Vuonna 2005 tehtyjen tutkimusten yhteydessä tehtiin myös eräs toinen merkittävä havainto. Pronssikaudelta peräisin olevista jäännöksistä voitiin päätellä, että jo tuolloin Petrovaradinin alueella on ollut linnoitettua asutusta.
Roomalaiset rakensivat ensimmäisen laajemman linnoituksen, Cusumin, osana Tonavan Limes-järjestelmää.
Unkarin kuningas Béla IV toi vuonna 1235 alueelle sisterssiläisiä Ranskasta. He rakensivat Belakut-luostarin roomalaisten linnoituksen raunioille. Luostarin muurit on rakennettiin vuosien 1247 ja 1252 välisenä aikana.
Linnoitusta vahvistettiin turkkilaishyökkäyksen uhan johdosta. Vuonna 1526 se kuitenkin antautui kahden viikon piirityksen jälkeen.