Somalin kieli
Kielioppi > Substantiivit

Somalin kielessä substantiiveilla on kaksi sukua: maskuliini ja feminiini, eikä sanan sukua yleensä voi päätellä sanan merkityksestä. Poikkeuksen tähän muodostavat ihmistä ja eläimiä tarkoittavat sanat. Nin eli mies on maskuliini, kun taas naag eli nainen on feminiini. Toisaalta naiset eli haween on maskuliini. Kuusilaisille kielille on tyypillistä, että substantiivien suku vaihtuu yksikön ja monikon välillä. Muita tällaisia sanoja ovat vaikkapa sannad eli vuosi, joka on maskuliini, kun taas monikko sannaddo on feminiini ja kab eli kenkä, feminiini, josta tulee monikossa kabo, maskuliini. Ilmiötä, jossa sanan suku muuttuu yksikön ja monikon välillä kutsutaan nimellä gender polarity.
Somalin substantiivit voidaan jakaa seitsemään luokkaan sen mukana, miten ne taipuvat. Ryhmään 1 kuuluvat substantiivit ovat feminiinejä yksikössä ja maskuliineja monikossa. Ryhmän substantiivien monikko muodostetaan lisäämällä yksikköön yleensä pääte -o, paitsi jos sanan yksikkö päättyy kirjaimeen i, jolloin monikon tunnus on -yo. Sanojen intonaatio on viimeisellä tavulla korkea sekä yksikössä että monikossa. Tähän ryhmään kuuluvat esimerkiksi sanat cabsi (pelko) ja aayad (ihme).
Ryhmään 2 kuuluvat substantiivit ovat maskuliineja yksikössä ja feminiinejä monikossa. Monikon tunnus on -o, paitsi mikäli sana päättyy kirjaimiin i, x, c, j tai q, jolloin sanan monikon pääte on -yo. Jos sana päättyy kirjaimiin b, d, dh, l, r tai n, sanan viimeinen konsonantti kahdentuu. Monikossa intonaatio on viimeisellä tavulla korkea. Ryhmään 2 kuuluvat esimerkiksi sanat olol (liekki) ja babbis (tuuletin).
Ryhmään 3 kuuluvat sanat ovat maskuliineja sekä yksikössä että monikossa ja muodostavat monikon päätteellä -o, paitsi mikäli sanan viimeinen kirjain on i, jolloin monikko muodostetaan tunnuksella -yo. Ryhmän sanojen intonaatio on yksikössä korkea toiseksi viimeisellä tavulla ja monikossa intonaatio nousee viimeiseen tavuun. Tähän ryhmään kuuluvat muun muassa substantiivit beri (päivä) ja ilig (hammas).
Ryhmään 4 sen sijaan kuuluvat sanat ovat maskuliineja sekä yksikössä että monikossa, ja ne muodostavat monikon lisäämällä sanan perään kirjaimen a sekä konsonantin, johon sanan yksikkö muoto päättyy. Esimerkiksi: af (suu), afaf (suut), san (nenä), sanan (nenät). Yksikössä intonaatio on nouseva toiseksi viimeisellä tavulla, kun taas monikossa intonaatio nousee viimeisellä tavulla. Ryhmässä 4 tapahtuu yksi äänteenmuutos, nimittäin n:n ja m:n välillä: nin, niman (mies, miehet).
Ryhmän 5 substantiivit ovat maskuliineja yksikössä ja feminiinejä monikossa. Sanojen monikko muodostuu muuntamalla sanojen intonaatiota: yksikössä intonaatio on nouseva toiseksi viimeisellä tavulla ja monikossa intonaatio nousee viimeisellä tavulla. Soomáali (somali), Somaalí (somalit), yèy (susi), yéy (sudet), Cárab (arabi), Caráb (arabit).
Ryhmän 6 substantiivit ovat feminiinejä yksikössä ja maskuliineja monikossa. Yksikössä substantiivien viimeinen kirjain on o ja sanojen monikko muodostuu liitteen -oyin avulla. Sanojen intonaatio vaihtelee yksikössä. Monikossa sanan intonaatio on nouseva toiseksi viimeisellä tavulla. Ryhmään kuuluvat esimerkiksi sanat ayeeyo (mummo), dawo (lääke), magaalo (kylä).
Ryhmän 7 substantiivit ovat maskuliineja yksikössä ja feminiinejä monikossa. Sanojen yksikkö loppuu kirjaimeen e, joka yleensä muuttuu a-kirjaimeksi monikossa. Sanojen monikko muodostuu liitteellä -yaal. Intonaatio vaihtelee yksikössä, kun taas monikossa sanan intonaatio on viimeisellä tavulla korkea. Ryhmään kuuluvat sanat aabbe (isä) ja agaasime (johtaja). On olemassa kaksi sanaa, jotka eivät pääty e-kirjaimeen, mutta kuuluvat silti ryhmään 7: oday (vanha mies) ja biyo (vesi), joiden monikko muodot ovat odayaal ja biyayaal.
Substantiiveilla ei ole määräistä artikkelia, vaan määräiset substantiivit ilmaistaan päätteellä. Määräinen pääte alkaa maskuliinisissa sanoissa k:lla ja feminiinisissä sanoissa t:lla. Maskuliinin pääte voi olla joko -ka, -ku, -kii tai -kii, kun taas mahdolliset feminiiniset päätteet ovat -ta, -tu, -tii ja -tii. Päätteitä -kii, -tii, -kii ja -tii käytetään, jos substantiiviin on viitattu aikaisemmin keskustelussa tai jos substantiiviin viitataan menneessä aikamuodossa. Päätteitä -ka, -ta, -ku ja -tu käytetään, kun substantiiviin viitataan keskustelussa ensimmäistä kertaa tai siihen viitataan tulevaisuudessa tai nykyhetkessä.