stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Repovesi-Luujärvi
Maantietoa > Yleistä

Järvi on 15 kilometriä pitkä, 8 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 2 281 hehtaaria eli 22,8 neliökilometriä. Avoimia järvenselkiä esiintyy Repovedellä, Tihvetjärvellä ja Luujärvellä. Muissa osissa, kuten esimerkiksi Kapiavedellä, muodostuu järvi kapeista lahdista ja salmista. Järven sokkeloinen luonne selittyy myös 132 saarella. Valuma-alueelle satavat vedet laskevat eri järvenosiin, jolloin päävirta virtaa Luujärvestä, Tihvetjärveen, ja siitä Kapiaveden kautta Repoveteen. Järven erottaa viereisestä Vuohijärvestä noin 10 kilometriä pitkä etelästä pohjoiseen työntyvä Lapinniemi ja pohjoisesta etelään työntyvä 4–5 kilometriä pitkä niemi. Ne kohtaavat toisensa alle 400 metriä leveässä Hillosensalmessa, jota Hillosensaari on suojannut Vuohijärven aallokolta. Saaren ja niemenkärkien väli on aikaisemmin ollut noin 100 metriä leveä , mutta seututien 368 ja Savonradan linjaukset ovat kaventaneet salmen kahdeksi 20–30 metriä leveäksi silta-aukoksi.
Järvenpohja on vaihtelevan syvyinen. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lapinniemen rantaa seuraa pohjois-etelä- suuntainen syvännejakso, jossa on muutamassa kohdassa yli 30 metriä syvää. Sen syvimmässä kohdassa on 41,2 metriä syvää ja tämä syvänne sijaitsee Repoveden keskivaiheella Karhuniemen ja Loikanlahden välissä . Erityisesti Repovedessä on muitakin pienialaisia syvänteitä. Muissa järvenosaissa ei ole näin syvää ja Tihvetjärvi ja Luujärvi ovat kartan mukaan varsin matalia. Järven tilavuudeksi on määritetty 131,73 miljoonaa kuutiometriä eli 0,132 kuutiokilometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 5,8 metriä.
Järven rantaviivan pituus on 147,6 kilometriä ja lähes kaikki sen rannat ovat metsämaata. Poikkeuksen tekevät eteläiset rannat, jotka ovat heikosti soistuneita, ja niiden vieressä Hirvenpäänsuolla, joka on edellisiä kosteampi. Rantojen rakennuskanta muodostuu lähes yksinomaan vapaa-ajan asunnoista. Itäisistä rannoista merkittävä osa kuuluu Aarnikotkan metsän luonnonsuojelualueeseen, joka sisältyy kansallispuistoon. Lisäksi puolet Luujärvestä sisältyy Vekaranjärven varuskunnan käyttämään Pahkajärven ampuma-alueeseen. Järvialueen tarkempi esittely tehdään järvenosittain tämän kohdan alapuolella.
Lapinsalmen kallio ja riippusilta
Lapinsalmen virtapaikka
Näkymä veneestä
Maantietoa > Repovesi

Repovesi on 9,2 kilometriä pitkä, 2,5 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 771 hehtaaria . Se muodostaa 34 % koko järven pinta-alasta. Repoveden selkä on pitkä, mutta samalla hyvin kapea. Sen jakaa kahdeksi osaksi keskellä sijaitseva 300 metriä leveä kapeikko, joka puristuu Karhuniemen ja Teininniemen väliin. Pohjoisosan pohjoispäästä työntyy pohjoiseen päin 2,5 kilometriä pitkä ja lähes 300 metriä leveä Nuollahti. Lahden eteläpuolella sijaitsee kaksi suurta saarta Majasaari ja Myllysaari, jotka suojaavat itärantaa, ja Hillosensalmen kohdalla suuret Korpisaari ja Lehtisaari. Niiden lisäksi on rantojen tuntumassa 16 muuta pikkusaarta tai luotoa. Eteläosassa järvi aukeaa vaivoin saaristoiseksi kokonaisuudeksi, jonka monimuotoisuutta lisää neljä lahtea: Loikanlahti, Karhulahti, Kuutinlahti ja Taipaleenlahti. Pohjoisin länsirannan Loikanlahti aukeaa pohjoiseen vailla suojaa, mutta vastarannalla olevalla Karhulahdella on suojanaan suuri Karhusaari. Eteläosan eteläistä näkymää hallitsevat neljä suurinta saarta, Pajusaari, Kaatiosaari, Korkiasaari ja Patasaari. Kaatiosaaren takaa aukeaa Ruskiasalmen takana pitkä Kuutinlahti. Sen sijaan Taipaleensalmi on pohjoiseen päin leveä ja suojaton lahti. Patasaaren takana sijaitsee Lapinsalmi, joka johtaa Kapiaveden järvenosaan. Eteläosan isojen saarien lisäksi voi kartasta löytää 20 pikkusaarta tai luotoa lisää.
Kiinteät asunnot ovat Repovedellä harvinaisia, mutta sen rannoilla on runsaasti vapaa-ajan asuntoja. Niitä on rakennetty tiheään esimerkiksi Nuollahden, Kärkilahden, Hillosenniemen, Teininniemen, Vääräpäänniemen ja Tihvetniemen välisellä rannikolla. Myös Pajusaarella ja Kaatiosaarella on mökkiasutusta. Länsirannikon mökeille tulee tiet seututieltä 368 ja itärannikolle Voikoskelta alkavalta kylätieltä. Itärannan mökkiasutus on kansallisuiston suojelualueilla harvaa. Lähes kaikki eteläpuolen itärannat ovat luonnonsuojelualueita, johon kuuluu myös alueita Lehtisaaresta, Kaatiosaaresta ja Patasaaresta sekä koko Korkiasaari. Kanasllispuiston retkeilypolkujen varrella on palvelupisteitä järven itärannoilla. Sellaisia ovat Karhulahden varauskota, Kuutinlahdella Mustavuoren vapauskota ja Kuutin nuotiopaikka, ja Kärkilahden varauskämppä. Hillosensalmesta on viitoitettu 1,8-metrinen veneväylä, joka kiertää eteläosan saaret.
Maantietoa > Kapiavesi

Kapiavesi on 2,8 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä salmi Repoveden ja Tihvetjärven välissä, joka sisällytetään monissa esityksissä Repoveteen. Se yhdistyy luoteessa Repoveteen noin 20 metriä leveän Lapinsalmen kautta ja kaakossa Tihvetjärveen yli 70 metriä leveän Tuuhansalmen kautta. Sen lounainen ranta kuuluu Tihvetniemelle, joka työntyy kaakkoon Lapinniemen keskivaiheilta. Salmessa on kaksi syvännettä, joita yhdistää keskellä Määkijänniemen kohdalla alle kolmemetrinen matala Määkijänsalmi. Määkijänniemen länsipuolelle suojaan jää Terrilahti ja itäpuolelle kapea lahti. Tuuhansalmi muodostuu Hevosniemen eteen ja niemen vieressä aukeaa leveä Tervahaudanlahti, jota ympäröi soistunut metsäalue. Salmessa sijaitsee yksi luotomainen saari.
Koko Kapiaveden metsäalue kuuluu Aarnikotkan metsän luonnonsuojelualueeseen vesialuetta ja siinä sijaitsevaa saarta lukuun ottamatta. Sen länsirantaan tulee polkuja kansallispuiston Lapinsalmen palvelupisteeltä. Pohjoinen polku johtaa Lapinsalmen riippusillalle ja eteläinen polku johtaa Määkijänsalmen lossille. Näistä paikoista voi Kapiaveden ylittää vastarannalle, josta alkaa laaja retkipolkujen reitistö. Kapiaveden rannoilla on yksityinen vapaa-ajan asunto, Määkijän varauskota ja kolme nuotiopaikkaa.
Maantietoa > Tihvetjärvi

Tihvetjärvi on 5,9 kilometriä pitkä, 4,1 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 1 040 hehtaaria , joka tekee 47 % koko järven pinta-alasta. Järvenosa sijaitsee Kapiaveden ja Luujärven välissä. Tihvetjärvellä on kaksi yhteyttä Luujärveen. Kanavaniemen ja Majasaaren välissä on Kivisilmän kanava  ja eteläpäähän laskee Luujärvestä alkava vanha laskujoki Hirvenpäänjoki. Joen merkitys virtauksien kannalta on nykyään pieni. Noin 4,7 kilometriä pitkä Tihvetniemi muodostaa Tihvetjärven pohjoisrannan työntymällä Lapinniemestä Repoveden ja Kapiaveden eteen. Tuuhansalmi muodostaa Tihvetniemen ja Hevosniemen väliin kapean salmen, josta alkaa Kapiaveden kautta vesiyhteys Repoveteen. Tihvetjärvi on V-kirjaimen muotoinen. Sen läntistä osaa kutsutaan Taipaleenseläksi ja sen pohjukka osuu Tihvetniemen kannakselle. Järvenselän avoimia lahtia ovat Taipaleenlahti, Raudanlahti ja Kirjokivenlahti. Pohjoisessa sijaitsee kolme suurta saarta: Rajasaaret ja Pukkisaari. Taipaleenselällä on syvempää kuin muualla Tihvetjärvellä ja siinä on kaksi 15 metrin syvyistä syvännettä. Järven eteläosassa Tihvetniemen kärjen edustalla on matalikko, jossa on suurina saarina esimerkiksi Säitinsaari, Hulinsaari, Peuranpää ja Peuranpäänsaari. Järven etelärannassa on kolme niemeä Torppaniemi, Rannaniemi ja Terriniemi, jotka ovat jääkauden aikana muodostuneita hiekka- tai moreenimäkiä . Niiden välissä on suoalueita, joista osa on Hevosojan kyläläiset raivanneet pelloiksi. Merkittäviä eteläisiä lahtia ovat Haapalahti ja Varaslahti. Etelärannikolla on suuria soita kuten esimerkiksi Joutsensuo, Harakkasuo ja Hirvenpääsuo, joiden ojat laskevat järveen. Vain Hirvenpäänsuo on enää ojittamatta. Tihvetjärven itäinen osa on Taipaleenselkää pienempi ja kapeampi. Siinä on vain pieniä saaria Ottapajansaaret ja Erkinsaaret. Pohjoispäässä sijaitsee vielä pitkä Hautalahti. Luujärven puolella sijaitseva Majasaari on Hirvenpäänjoen mantereesta eristämä saari. Se on ollut yhteydessä Kanavaniemeen ennen kanavan rakentamista.
Tihvetjärven rannoilla on vähäisessä määrin kiinteää asutusta, mutta vapaa-ajan asutusta on runsaasti. Pohjoisrannoille pääsee Tihvetniemelle tulevaa tietä myöten. Se alkaa Lapinniemellä seututiestä 368. Järven länsirantaa seuraavat tie alkaa myös seututieltä ja se johtaa Hevosojalle, josta alkaa Kivisilmän kanavan ylittävä tie, joka vie kansallispuistoon asti. Tiheintä vapaa-ajan asutus on länsi- ja itärannalla, mutta jonkin verran asutusta on myös Tihvetniemessäkin. Savonrata seuraa länsirantaa ja kaksi lyhyttä osuutta on rakennettu suoraan järveen ja radan taakse on jäänut kaksi lahdenpohjaa.
Maantietoa > Luujärvi

Luujärvi on 4,1 kilometriä pitkä, 3,4 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 525 hehtaaria , joka muodostaa 23 % koko järven pinta-alasta. Se on neljästä järvenosasta erämaisin, sillä sen rannoilla ei ole kiinteää- tai vapaa-ajan asuntoja. Ainoat rakenteet ovat Karjalan prikaatin tekemiä. Pohjoisrannat ja puolet vesialueesta kuuluukin ampuma-alueeseen. Järvi on keskellä 650 metriä leveä. Länsipuolella on lähes kaksikilometrinen järvenselkä, joka alkaa kapeikon neljästä saaresta: Tyttisaari, Satulasaari, Karhusaari ja Pukkisaari. Järven kaakkoisosa on edellistä pienempi. Siellä sijaitsee Luulahti, Sorvalamminlahti ja Lahnalahti. Saarten pohjoispuolella sijaitsee suojaisa ja järvestä eristäytynyt Emäntälahti. Sen lahdensuu on noin 10 metriä leveä, vaikka lahti on yli kilometrin pitkä ja yli 750 metriä leveä. Emäntälahden vedenpinta voi olla ylempänä kuin muun Luujärven vedenpinta.
Luujärvelle tulee tiet Hevosojalta, Kääpälästä ja Vekaranjärveltä. Järven pohjoispuolella on kansallispuistoa, luonnonsuojelualueita, joissa liikkuminen on ampuma-alueen takia rajoitettua.
Historiaa > Luonnonhistoriaa

Viime jääkauden loppuvaiheen aikana mannerjäätikön sulaminen oli suhteellisen nopeaa ja sulava jäätikkö kutistui tänä aikana kymmeniä metrejä vuodessa. Dryaskaudella ilmasto kuitenkin kylmeni tuhanneksi vuodeksi ja jäätikön reunan kutistuminen loppui. Tällainen vaihe syntyi Repovesi–Luujärven alueen eteläpuolella, jonne muodostui Toinen Salpausselkä parinsadan vuoden aikana noin 11 800–11 600 vuotta sitten. Salpausselän kerrostumia löytyy Luujärven etelärannasta kaksi kilometriä etelään. Muinaiset rantojen aallokot ovat jättäneet sinne jälkiä esimerkiksi Anttilankankaan rinteisiin noin 123 metrin korkeudelle mpy. eli 46 metriä Tihvetjärven vedenpintaa korkeammalle. Tätä Itämeren vaihetta kutsutaan Baltian jääjärveksi. Repoveden kansallispuiston alueet ovat vielä nykyäänkin täynnä kalliopaljastumia, jotka syntyivät jääkaudella sulamisvesien jäänalaisesta huuhtomisesta. Monet järven syvänteistäkin syntyivät juuri näihin aikoihin. Noin 11 500 vuotta sitten meren vedenpinnan taso laski äkillisesti noin 30 metriä alemmaksi. Kun ilmasto lämpeni uudelleen, vapautuivat Repoveden lähialueet jäätiköstä noin 11 000 vuotta sitten mennessä. Jäätikön tilalle tuli laaja merialue, joka peitti nykyisen järvialueen ja sen lähiympäristön veden alle. Järven alueella kohosi korkeintaan muutama mäen huippu saarena vedenpinnan yläpuolelle. Tätä Itämeren vaihetta kutsutaan Yoldiamereksi. Maankohoaminen oli tähän aikaan kymmenkertainen nykyiseen verrattuna. Maa kohosi merestä noin 5 metriä sadassa vuodessa, joten alueen rantaviiva oli alituisessa muutoksessa. Jo noin 11 200 vuotta sitten muodostivat monet järven nykyisistä rantakallioista silloista merenrannikkoa. Ja 11 000 vuotta sitten koko Repoveden kanallispuiston alue oli lopultakin kohonnut Yoldiamerestä. Repoveden vedenpinta jäi Yoldiameren yläpuolelle noin 10 800–10 900 vuotta sitten. Tätä pidetään samalla ajankohtana järven kuroutumiselle itsenäiseksi järveksi.
Luontoarvoja

Repovesi-Luujärven alueella sijaitsee 23 järveä ja yksi jokiosuus, joiden tilasta on tehty ekologinen luokitus. Näistä 43 % edustaa pieniä humusjärviä, 35 % pieniä ja keskisuuria vähähumuksisia järviä, 13 % keskikokoisia humusjärviä ja 9 % matalia humusjärviä. Kaikkien järvenosien tilaa ei ole määritetty mittauksin. Erään arvion mukaan Repoveden ekologiselle tilalle voi antaa hyvän ja kemialliselle tilalle erinomaisen arvosanan. Luuveden ekologisen tilan arvosana olisi erinomainen ja kemiallisen hyvä, ja Tihvetjärven ekologisen ja kemiallisen tilan arvosanat olisivat erinomaiset. Järven fosfori- ja typpiravinteiden kuormitus tulee pääasiassa metsien luonnonhuuhtoutumasta. Fosforikuormitusta saadaan myös laskeumana. Ihmistoiminnan osuus ravinnemääristä on erittäin vähäinen. Tihvetjärvellä kuormitusta on lisännyt soiden ojitus: niiden laskuojat on johdettu Tihvetjärveen.
Järveen on istutettu 1990-luvun alkupuolella täplärapua. Kotimaisia rapuja on Repoveden pohjoisosaan laskevassa Nuollammen purossa.[lähde? ]
Alueelle on perustettu vuoden 2003 alusta Repoveden kansallispuisto, jonka kävijämäärät lisääntyvät vuosittain. Kansallispuiston yhteydessä sijaitsee myös Aarnikotkan metsän luonnonsuojelualue, jonka alueella on myös retkipolkuja ja retkeilijöiden palvelupisteitä. Repoveden rannoilla on kansallispuiston maita Kuutinlahdella ja luonnonsuojelualueen maita itärannalla, Kuutinlahdella ja Kapiavedellä. Myös Tihvetjärven pohjoisosassa on pieni luonnonsuojelualueeseen kuuluva ranta. Retkeilijöiden liikkumista on rajoitettu pohjoisella Luujärvellä, joka jää Pahkajärven ampuma-alueen sisäpuolelle eikä se siten ole kansallispuiston retkeilijöiden käytettävissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Repovesi-Luujärvi Wikimedia Commonsissa
Syntyperäisen paikallisen ammattierä- ja luonto-oppaan blogi Repovedestä ja sen lähialueista sekä historiasta.
Laaja kokoelma retkeilytietoa sekä melonta- ja retkikarttoja Repoveden alueesta Tervarummun oppaiden toimittamana.
(14.9)
Paola (Malta)

| Paola (Casal Nuovo) Raħal Ġdid |
| --- | --- |
 Christ the King -basilika Paolan keskusaukiolla.
 Paolan sijainti Maltalla.
Alue:  Reġjun tal-Port
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2.5 km2 km²
Väkiluku (2019):  8 706
Postinumero:  PLA
Suuntanumero(t):  +356
 
 https://paolalc.gov.mt/en/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Paola (maltaksi Raħal Ġdid, ital. Casal Nuovo) on kaupunki Reġjun tal-Port -alueella Maltalla. Kaupungin nimi maltaksi ja italiaksi tarkoittaa uutta kaupunkia. Vuonna 2019 Paolassa asui 8 706 asukasta. Paola on Southern Harbour -alueen kaupallinen keskus ja se sijaitsee noin 5 kilometriä pääkaupungista Vallettasta. Paola on kasvanut yhteen viereisten Tarxienin ja Fguran kaupunkien kanssa muodostaen yhtenäisen urbaanin alueen. Paola on nimetty Johannittain ritarikunnan suurmestari Antoine de Paulen mukaan, joka perusti kaupungin vuonna 1626.
Historia

Vaikka Paola on perustettu 1600-luvulla, niin alueella on asuttu jo neoliittisella aikakaudella. Myös muita kulttuurihistoriallisia jäänteitä esihistorialliselta ajalta aina antiikin ajalle on löydetty Paolasta. Tunnetuimmat esihistorialliset nähtävyydet kunnassa ovat Ħal Saflienin hypogeum ajalta noin 2500 eaa, sekä Kordinin megaliittiset temppelit.
Johannittain ritarikunnan aikakaudella Paolaan rakennettiin myös kirkko paavi Urbanus VIII:lta saadulla luvalla. Tyylisuunnaltaan barokkia edustava Pyhän Ubaldescan kirkko valmistui 1630.
Maltan ollessa Yhdistyneen kuningaskunnan siirtomaa Paola miltei autioitui johtuen malariaepidemiasta. Vuonna 1842 Paolaan rakennettiin Corradinon vankila, joka on yhä käytössä. Addolaratan hautausmaa rakennettiin 1862-1868 Paolaan Tal-Ħorr -nimiselle kukkulalle, joka oli toiminut kalmistona jo esihistoriallisella ajalla.
Vuodesta 1905 vuoteen 1929 Vallettasta Cospicuaan johtava raitiovaunulinja pysähtyi Paolan keskusaukiolla. Vuonna 1959 Paolan keskusaukiolle valmistui suurempi seurakuntakirkko Kristus kuninkaan basilika.
Kaupunginosat

Għajn Dwieli
Il-Qortin
Kordin (Corradino)
Moll il-Faħam
L-Ordinanza
Ras Ħanżir
Tal-Borġ
Tax-Xewk
Ħal Saflienin hypogeum.
Käännös suomeksi
Pisteripsimonni

| Pisteripsimonni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Ripsimonnit Mochokidae
Suku::  Synodontis
Laji::  macrostigma
Kaksiosainen nimi
 Synodontis macrostigma  Boulenger, 1911 
Katso myös
   Pisteripsimonni Wikispeciesissä   Pisteripsimonni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pisteripsimonni (Synodontis macrostigma) on ripsimonnien (Mochokidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sitä tavataan Angolassa, Botswanassa, Namibiassa, Etelä-Afrikassa sekä Zambiassa. Pisteripsimonni voi yltää parhaimmillaan 17,1 senttimetrin mittaan. Se elää hitaasti virtaavissa vesissä ja on ovipaarinen.
Pisteripsimonnin tieteellinen lajinimi macrostigma juontuu sen suurista täplistä (kreik. macro = suuri, stigma = täplä/merkki).
Oscar Wendt

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Oscar Wendt
Syntymäaika: 24. lokakuuta 1985 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Skövde, Ruotsi
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 181 cm
Junioriseurat
0000–2002: IFK Skövde
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2006 | IFK Göteborg | 36 | (1) |
| 2006–2011 | Kööpenhamina | 138 | (5) |
| 2011–2021 | Borussia Mönchengladbach | 244 | (16) |
Maajoukkue
| 2002 |  Ruotsi U17 | 1 | (0) |
| 2003 |  Ruotsi U18 | 7 | (0) |
| 2004–2006 |  Ruotsi U21 | 14 | (1) |
| 2007–2016 |  Ruotsi | 28 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. toukokuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. toukokuuta 2021.
Oscar Wendt (s. 24. lokakuuta 1985) on ruotsalainen jalkapalloilija, joka on pelannut Saksan Bundesliigan Borussia Mönchengladbachissa kausina 2011–2021. Kaudella 2021–2022 hän edustaa IFK Göteborgia, jossa hän pelasi jo uransa alkupuolella. Hän on pelipaikaltaan useimmiten vasen laitapuolustaja.
Seurajoukkueura

Wendt pelasi uransa alkuvaiheissa kotikaupunkinsa seurassa IFK Skövdessä, josta hän siirtyi vuonna 2003 IFK Göteborgiin. Hän nousi seuran edustusjoukkueeseen lopullisesti kaudella 2005, jolloin hän pelasi Allsvenskanissa 21 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Vuonna 2006 hän siirtyi tanskalaiseen FC Kööpenhaminaan nelivuotisella sopimuksella.
Ensimmäisinä kahtena vuotena Wendt ei aivan saanut vakiinnutettua paikkaansa avauskokoonpanossa, ollen aluksi varavaihto norjalaiselle André Bergdølmolle ja myöhemmin tanskalaiselle Niclas Jensenille. Kuitenkin vuonna 2008 hänestä tuli vakiovalinta oikeaksi puolustajaksi ja samalla hän sai kutsun Ruotsin A-maajoukkueeseen. Vahvat esitykset herättivät muun muassa englantilaisen West Ham Unitedin ja italialaisen Genoan kiinnostuksen.
Wendt pelasi Kööpenhaminan joukkueessa Mestarien liigassa kausilla 2006–2007 ja 2010–2011 yhteensä 12 ottelua. Hän pelasi seuran paidassa 138 liigaottelua ja voitti Tanskan Superliigan neljästi, vuosina 2007, 2009, 2010 ja 2011 sekä Tanskan cupin 2009.
Kesäkuussa 2011 Wendt siirtyi saksalaiseen Borussia Mönchengladbachiin ilmaisella siirrolla, sopimus oli alun perin pituudeltaan kolme vuotta. Hän pelasi kymmenen kauden aikana 244 bundesliigaottelua, joissa hän teki 16 ja syötti 18 maalia. Mestarien liigassa hän pelasi 15 ottelua ja teki maalin marraskuussa 2020 kotiottelussa FK Šah’tar Donetskia vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi 21 ottelua Borussian joukkueessa.
Maajoukkueura

Wendt pelasi ensimmäisen ottelunsa Ruotsin jalkapallomaajoukkueessa ystävyysottelussa Venezuelaa vastaan tammikuussa 2007. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsinnassa Albaniaa vastaan syyskuussa 2008. Hän on pelannut kaikkiaan 28 maaottelua, joista neljä on ollut MM- ja seitsemän EM-karsintaotteluja. Viimeksi hän on pelannut maajoukkueessa marraskuussa 2016.
Saavutukset

FC Kööpenhamina
Tanskan pääsarjamestaruus: 2007, 2009, 2010, 2011
Tanskan cup: 2009
Aiheesta muualla

F.C. København profile (Arkistoitu – Internet Archive)
National team profile
Resi Stiegler

Resi Stiegler Semmeringissä vuonna 2006
Resi Stiegler (s. 14. marraskuuta 1985 Jackson Hole, Wyoming) on yhdysvaltalainen alppihiihtäjä.
Alppihiihdon maailmancupissa Stiegler on kilpaillut kaudesta 2002–2003 lähtien. Hänen ensimmäinen kilpailunsa maailmancupissa oli 22. joulukuuta 2002 Sveitsin Lenzerheidessa käyty pujottelu, jossa hän sijoittui yhdenneksitoista. Ensimmäisen palkintokorokepaikkansa hän sai oltuaan toinen Ofterschwangin pujottelussa maaliskuussa 2012. Sitä ennen hänen paras sijoituksensa maailmancupissa oli neljäs sija.
Nuorten MM-kisoista Stieglerillä on kaksi pronssia vuodelta 2005. Aikuisten MM-kilpailuissa Stieglerin paras sijoitus on pujottelun kuudes sija Santa Caterinan MM-kisoissa 2005. Torinon olympialaisissa 2006 Stiegler sijoittui alppiyhdistetyssä yhdenneksitoista ja pujottelussa kahdenneksitoista.
Resi Stieglerin isä on itävaltalaissyntyinen Josef Stiegler, joka on kolminkertainen alppihiihdon olympiamitalisti ja pujottelun olympiavoittaja Innsbruckin olympialaisista 1964.
Alkuvuosinaan Stieglerin tavaramerkki oli hänen kypärässään olevat tiikerinkorvat.
Resi Stieglerin kausi 2009–2010 päättyi jo marraskuussa, kun hän kaatui suurpujottelun harjoituksissa Coloradossa. Stiegler mursi kaksi vasemman jalan luuta.
Reset

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Reset tarkoittaa seuraavia asioita:
Reset, kanadalaisen pop-punk-yhtye Simple Planin entinen nimi
Reset, Atari Teenage Riotin albumi vuodelta 2014
Reset, Profane Omenin albumi vuodelta 2014
Reset, Turmion Kätilöiden albumi vuodelta 2024.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Reset”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Philipp Sonntag

Philipp Sonntag vuonna 2011
Philipp Sonntag (s. 18. joulukuuta 1941) on saksalainen näyttelijä, koomikko, ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hän näyttelee Lemmen viemää -sarjassa pormestari Alois Pachmeyeriä.
Aiheesta muualla

Philipp Sonntag Internet Movie Databasessa
Pihtiputaan seurakunta

| Pihtiputaan seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Pihtiputaan kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Lapuan hiippakunta
Rovastikunta:  Pohjoisen Keski-Suomen rovastikunta
Pääkirkko:  Pihtiputaan kirkko
Perustettu:  1863
Jäsenmäärä:  3 165 (2022)
– Osuus asukkaista:  84,8 %
Kirkollisvero:  1,80 %
Kirkkoherra:  vt. Jukka Kemppainen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pihtiputaan seurakunta on Pihtiputaalla Keski-Suomessa toimiva Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta. Seurakunta kuuluu Lapuan hiippakuntaan ja Pohjoisen Keski-Suomen rovastikuntaan. Seurakunnan vt. kirkkoherra on Jukka Kemppainen.
Papisto > Kirkkoherrat

2008–2012: Matti Vuohtoniemi
Philipp Stamma

Philip Stamma (n. 1705 Aleppo - n. 1755 Lontoo) oli merkittävä syyrialainen shakkipelin edistäjä ja huomattava pelaaja Lontoossa Slaughter's Coffee Housessa, joka oli Englannin shakkielämän keskus 1700-luvulla. Hän kirjoitti yhden maailman ensimmäisistä shakkikirjoista: Essai sur le jeu des échecs vuonna 1737 Pariisissa. Kirjasta tuli englanninkielinen käännös 1745 nimellä The Noble Game of Chess. Kirjassa on muun muassa käsitelty 74 shakkiavausta. Stamma toi myös loppupeliin huomattavia Lähi-idän näkökantoja eurooppalaiseen shakkiin, erityisesti loppupeliin. Hän toi myös merkitsemistapaan kirjaimet ja numerot. Kuningasgambiitin muunnosta kutsutaan toisinaan nimellä Stamman gambiitti: 1.e4 e5 2.f4 exf4 3.h4.
Stamma pelasi kuuluisan turnauksen François-André Danican Philidoria vastaan Lontoossa 1745. Kymmenestä pelistä Philidor voitti kahdeksan, Stamma yhden ja yksi päättyi tasan. Pelit eivät ole säilyneet jälkipolville.
Muuten Stammasta tiedetään, että hän oli kuningas Yrjö II:n palveluksessa tehden itämaisten kielten käännöstöitä.
Aiheesta muualla

Philipp Stamma ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)