stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marika Vapaavuori

Marika Vapaavuori (s. 1971) on teatteritaiteen maisteri, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on ohjannut mm. Helsingin kaupunginteatterissa, Tampereen Työväenteatterissa, Turun kaupunginteatterissa, Tampereen Teatterissa, Pyynikin kesäteatterissa, Vartiovuoren kesäteatterissa, Tampereen Komediateatterissa, Teatteri Telakalla, Ahaa Teatterissa ja useissa itse kokoamissaan ryhmissä.
Vapaavuori valmistui Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1999, ja esikoisohjaus Tyhjällä tiellä sai kantaesityksensä samana vuonna. Vapaavuori on työskennellyt teatterin lisäksi monimuotoisesti rock- ja klassisen musiikin parissa, ja hänet tunnetaan useista ja monimuotoisista yhteistöistään Juice Leskisen, Remu Aaltosen ja Dave Lindholmin kanssa. Hän on ohjannut myös säveltäjä Jouni Kaipaisen tuotantoa; Hämäränmaassa vuonna 2004 oli Porvoon Suvisoiton nimikkoesitys ja sai kutsun Tampereen Teatterikesän viralliseen ohjelmaan. Useista yhteistöistä Kaipaisen kanssa viimeisin oli Tampere-talossa keväällä 2013 ensi-iltansa saanut, läpisävelletty Taikakivet-musiikkifantasia, jonka käsikirjoitus oli Vapaavuoren. Teoksen johti kapellimestari Hannu Lintu.
Vapaavuori on käsikirjoittanut myös muita näytelmiä, sketsiviihdettä ja draamaa. Sketsejä hän on kirjoittanut omien ryhmiensä lisäksi mm. Uudelle Iloiselle Teatterille ja Aleksanterin teatteriin. Vapaavuoren farssia Kohtuuttomuus kaikessa esitettiin Rauman kesäteatterissa kesällä 2011 ja Meri-Oulun kesäteatterissa 2012. Tuorein Vapaavuoren teksti Otellopeli sai kantaesityksensä tammikuussa 2014, ja se palkittiin Eino Salmelaisen palkinnolla.
Teatteritöidensä lisäksi Vapaavuori on suunnitellut, käsikirjoittanut ja ohjannut useita suurtapahtumia ja tv-konsertteja, muun muassa Euroopan Nuorten Olympiafestivaalin 2009 (EYOF) avajaiset, jotka televisioitiin 49 maahan. Vapaavuoren käsialaa olivat myös televisioidut Kansalliset veteraanipäivät 2010, samoin kuin SOS-lapsikylien 50-vuotisjuhlakonsertti 2012. Marika Vapaavuori dramatisoi ja ohjasi Tasavallan Presidentin Tampere-talossa pidetyn Itsenäisyyspäivän juhlakonsertin 2013. Muumimuseon avajaisia Tampere-talossa vietettiin 2017 Vapaavuoren käsikirjoittaman ja ohjaaman Muumi-gaalan merkeissä, kantaesityksen sävellykset olivat Jonne Valtosen käsialaa ja Tampere Filharmoniaa johti Santtu-Matias Rouvali.
Marika Vapaavuori on naimisissa näyttelijä Lari Halmeen kanssa.
Ohjaukset

Nimeni on Susanna, ohj. Kuopion kaupunginteatteri 2022
Pesänjako, ohj. Pyynikin Kesäteatteri 2021
Edvard Albee: Kuka pelkää Virginia Woolfia, ohj. Tampereen Teatteri 2020
Spiraali, käsik. ja ohj./ Tampereen Teatteri/TAMK musiikkiteatteri- ja tanssilinja 2019
BetteD, käsik. ja ohj./Ahaa Teatteri 2019
Anna Karenina, ohj./Tampereen Teatteri 2018
Muumi-gaala, käsik. ja ohj./Tampere Filharmonia ja Tampere- Talo 2017 kapellimestari Santtu-Matias Rouvali
Kvartetti, ohj./Seinäjoen kaupunginteatteri 2016
Skavabölen pojat, ohj./Tampereen Teatteri 2015
Ihmisen osa, ohj./Tampereen Teatteri 2014
Otellopeli, käsik. ja ohj./Ahaa Teatteri 2014
Rocky Horror Show, ohj./Turun kaupunginteatteri 2013
Risto Räppääjä ja nukkavieru Nelli, ohj./Turun Kesäteatteri/Turun kaupunginteatteri 2013
Taikakivet, käsik. ja ohj./Tampere Filharmonia 2013 kapellimestari Hannu Lintu
Mielensäpahoittaja ja poika, ohj./Tampereen Työväenteatteri 2013
Kolmen naisen kohtauksia, ohj./Teatteri Siperia 2012
Kuin ensimmäistä päivää, ohj./Tampereen Teatteri 2012
Kohtuuttomuus kaikessa, käsik. ja ohj./Meri-Oulun Kesäteatteri 2012
Peppi Pitkätossu, ohj./Turun Kesäteatteri/Turun kaupunginteatteri 2012
Bremenin soittoniekat, ohj./TampereenTyöväenteatteri 2011
Kohtuuttomuus kaikessa, käsik. ja ohj./Rauman Kesäteatteri 2011
Kaivos- ooppera, visualisointi/Tampere Filharmonia 2010, kapellimestari Hannu Lintu
Häräntappoase, sovitus ja ohj./Pyynikin Kesäteatteri 2010
Elämä näyttämöllä, ohj./Helsingin kaupunginteatteri 2010
Luolanainen, käännös, sovitus ja ohj./Tampereen Komediateatteri 2009
LuXus- kabaree, käsik. ja ohj./Kreatiivi/Eastway 2009
Euroopan Nuorten Olympialaiset, avajaisten ja päätösjuhlan käsik. ja ohj./Tampereen kaupunki/Eastway/EYOF 2009
Eemeli metkuilee, ohj./Tampereen Komediateatteri 2009
Myrsky, ohj./Pyynikin Kesäteatteri/Tampere Filharmonia/Eastway 2008
Taikakivet, käsik. ja ohj./Teatterituotantoyhtiö Oiva Oy/Linnanmäki 2008
Koljonvirta 1808, käsik./In-Teatteri 2008
Turku-Tukholma, käsik./Turun Nuori Teatteri 2008 ja 2009
Tanssi mun käsi täyteen, käsik./Teatterituotantoyhtiö OIVA Oy/Aleksanterin Teatteri 2007
Pelleas & Melisande- konsertti/kuunnelma, dramatisointi ja ohj./Pyynikin kesäteatteri/Tampere Filharmonia 2007
Haarakonttori- musiikkinäytelmä, käsik./Turun Nuori Teatteri 2007
Jäähelmi- fantasianäytelmä, käsik. ja ohj./Popzoo Promotions/Linnanmäki 2007
Kertakäyttötavara-kabaree, käsikirjoittaja/Aleksanterin Teatteri 2007
Arne Anka, ohj./Tampereen Työväenteatteri 2006
La Tarara, ohj./Näty 2005
Hämäränmaassa-lasten musiikkinäytelmä, dramatisointi Astrid Lindgrenin sadusta yhdessä Jouni Kaipaisen kanssa, ohj./Avanti! 2004 säv. Jouni Kaipainen Hämäränmaassa kutsuttiin Tampereen Teatterikesän viralliseen ohjelmistoon 2005
JetSet-kabaree, käsik.ja ohj./Kreatiivi 2006
@Penthouse-kabaree, käsik. ja ohj./Kreatiivi 2005
Starboretum-kabaree, käsik. ja ohj./Kreatiivi 2004
Juice, Remu Ja Dave kiertueella, tuottaja/Eyewitness Oy 2003
Popkornia-kabaree, käsik. ja ohj./Kreatiivi 2002
Lääkärileikit-kabaree, käsik. ja ohj./Kreatiivi 2001
Tyhjällä tiellä, ohjaus/Teatteri Telakka 2000
Käsikirjoitukset ja dramatisoinnit

Taikakivet- musiikkifantasia 2013
Farssi Kohtuuttomuus kaikessa 2011
Sketsejä Uusi Iloinen Teatteri 2011–2013
Kabareet, käsikirjoitus ohjaus ja tuotanto:
Luxus 2009
@Penthouse 2005
Starboretum 2004
Popkornia 2002
Lääkärileikit 2001
Seikkailufantasiat Jäähelmi 2007 ja Taikakivet 2008
Koljonvirta 1808- näytelmä Suomen sodasta, Ii- teatteri 2008
Aleksanterin teatteri, sketsejä ja lauluntekstejä 2007, 2008
Turun Nuori Teatteri, musiikkihupailut ravintolaestradille 2006, 2007
Dramatisointi Lindgrenin sadusta Hämäränmaassa 2004
Sisällönsuunnittelua ja käsikirjoituksia konsertteihin, juhliin ja erilaisiin yritystapahtumiin 2004–2013
Palkinnot

Vapaavuori on saanut Vuoden Kulttuuriteko -palkinnon 2009, Suomen Puolustusvoimien pronssisen ansiolevykkeen 2010 sekä Eino Salmelaisen- palkinnon 2014.
Gita Mehta

Gita Mehta (1943 Delhi – 16. syyskuuta 2023 Delhi) oli intialainen kirjailija ja dokumenttielokuvien ohjaaja, joka saavutti menestystä vuoden 1979 teoksellaan Karma Cola. Teos käsitteli Intian mystisten perinteiden kaupallistumista ja hyväksikäyttöä tietämättömien länsimaalaisten matkailijoiden ja intialaisten huijarien käsissä. Hänen toinen teoksensa Raj menestyi kansainvälisesti ja oli myyntimenestys Saksassa ja Yhdysvalloissa. Hän opiskeli Saksassa ja Cambridgen yliopistossa, jossa tapasi aviomiehensä kustantaja Sonny Mehtan.
Mehtan vanhemmat olivat intialaisia itsenäisyysaktivisteja. Hänen isänsä Biju Patnaik oli kuuluisa lentäjä ja Odishan osavaltiopääministeri. Mehtan veli Naveen Patnaik toimi vastaavasti Odishan pitkäaikaisena pääministerinä. Intian hallitus tarjosi Mehtalle Padma Shri -palkintoa vuonna 2019, mutta hän kieltäytyi vastaanottamasta sitä välttyäkseen mahdollisilta nepotismiepäilyksiltä.
Kirjallinen tuotanto

Karma Cola.  Simon & Schuster, 1979.  ISBN 9780671250836
Raj.  Simon & Schuster, 1989.  ISBN 9780671432485
A River Sutra . N.A. Talese, 1993. ISBN 9780385470070
Joen sutra.  Suomentanut Virpi Hämeen-Anttila. Basam Books, 2005.  ISBN 952-5534-14-6
Snakes and Ladders.  Secker & Warburg, 1997.  ISBN 9780436204173
Eternal Ganesha.  Thames & Hudson, 2006.  ISBN 9780500513316
Ala-Karpatian voivodikunta

| Ala-Karpatian voivodikunta Województwo podkarpackie |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
 Koordinaatit: 50°2′1″N, 22°0′17″E 
Valtio:  Puola
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Rzeszów
Pinta-ala:  17 846 km² (11.)
Väkiluku (2019)  (arvio):  2 127 164 (8.)
 – väestötiheys:  119,2 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  PL-18
 
podkarpackie.pl
Ala-Karpatian voivodikunta (puol. województwo podkarpackie) on yksi Puolan kuudestatoista voivodikunnasta. Se sijaitsee kaakkoisessa Puolassa, Slovakian ja Ukrainan rajalla. Voivodikunnan halki virtaa Sanjoki. Alueen pinta-ala on 17 846 neliökilometriä, ja sen väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 2 127 164. Voivodikunnan hallinnollinen keskus on Rzeszów, jossa asui 196 208 asukasta vuonna 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ala-Karpatian voivodikunta Wikimedia Commonsissa
Puolan voivodikunnat
Ala-Karpatia
Ala-Sleesia
Kujavia-Pommeri
Łódź
Lublin
Lubusz
Länsi-Pommeri
Masovia
Opole
Podlasia
Pommeri
Sleesia
Iso-Puola
Świętokrzyskie
Vähä-Puola
Warmia-Masuria
Teneriffa

| --- | --- |
Muut nimet:  La isla de la Eterna Primavera ("Ikuisen kevään saari")
Sijainti:  Santa Cruz de Tenerife Espanja
Saariryhmä:  Kanariansaaret
Korkeimmat kohdat:  Teide, 10  m 
Pinta-ala:  2 032 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  894 636 (2017)
Suurin kaupunki:  Santa Cruz de Tenerife
Kieli:  espanja
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Teneriffan lippu
Teneriffan vaakuna
Teneriffa (esp. Tenerife) on Kanariansaarten suurin saari. Asukasluvultaan se on Espanjan suurin ja pinta-alaltaan Mallorcan jälkeen toiseksi suurin saari.
Teneriffan suurin kaupunki Santa Cruz de Tenerife on myös samannimisen maakunnan pääkaupunki sekä Kanariansaarten itsehallintoalueen pääkaupunki yhdessä Gran Canarialla sijaitsevan Las Palmasin kanssa. Muita suuria kaupunkeja ovat Teneriffan pohjoisen lentoaseman ja Santa Cruz de Tenerifen läheisyydessä sijaitseva entinen pääkaupunki San Cristóbal de La Laguna sekä saaren pohjoisrannalla sijaitseva Puerto de la Cruz.
Maantiede

Saarella sijaitsee koko Espanjan korkein vuori, 3 718 metrin korkeuteen yltävä tulivuori Teide. Vuorelle pääsee hyvällä ilmalla ylös köysirataa pitkin Las Cañadasin kraatterialueelta.
Puerto de la Cruzin yläpuolella aukeaa Orotavan laakso (Valle de la Orotava), joka on erittäin hedelmällistä aluetta, sillä Atlantilta puhaltavat tuulet tuovat kaivattua sadetta. Sade jää usein rinteeseen eikä pääse jatkamaan Teneriffan eteläosaan, joka on paljolti keinokastelun varassa.
Pohjoisrannikolla kasvatetaan banaaneita ja viiniä.
Saaren eteläosassa, lähellä Costa del Silencion turistikeskusta on Teneriffan eteläinen lentoasema. Sen läheisyydessä sijaitsevat yhteenkasvaneet turistikeskukset Los Cristianos ja Playa de las Américas.
Geologia > Purkausten volyymit

Teneriffan saaren kiviaineksen määräksi merenpohjalta Teiden huipulle on arvioitu 15 000–23 600 kuutiokilometriä. Tilavuuden suuruus vaihtelee pohjan syvyyden eri arvioista. Koska merenalaisista osista ei ole paljon tutkimustietoa, keskitytään tässä vain merenpohjan yläpuoliseen noin 2 000 km³:n tilavuuteen. Vanhojen massiivien osuus tästä tilavuudesta on suurin osa, noin 2 000–1 000 km³. Pääosa vanhoista purkauksista tapahtui 8–4 miljoonaa vuotta sitten, ja keskimääräinen purkausnopeus oli 0,5–0,25 km³/ka.
Cañadasin ensimmäisen tulivuoren tilavuus oli noin 350–400 km³ ja muodostumiseen kului noin miljoona vuotta, joten keskimääräinen purkausnopeus oli noin 0,4 km³/ka. Toinen Cañadasin tulivuori oli ensimmäistä hieman pienempi: 150–200 km³. Sen rakentumiseen kului noin 0,8 Ma, ja keskimääräinen purkausnopeus oli noin 0,2–0,25 km³/ka. Kolmas Cañadas, Guojaran selänne, syntyi noin 200 000 vuodessa, sen tilavuus on 250–300 km³ ja purkausnopeus noin 1,25–1,5 km³/ka.
Itse Pico Teiden ja Pico Viejon kaksoistulivuoren tilavuus on noin 150 km³. Sen syntymiseen kului alle 200 000 vuotta ja keskimääräinen purkausnopeus oli vähintään 0,75 km³/ka. Viimeisimpien purkausten tilavuus on noin 100 km³ noin 0,5 km³/ka nopeudella.
Purkausten nopeus saarella on siis ollut noin 0,2–1,75 km³/ka, keskimäärin nopeus kahdeksan miljoonan vuoden aikana on ollut noin 0,3 km³/ka. Tämä on melko pieni luku verrattuna muihin tulivuoriin. Pääosa Teneriffan vulkaanisesta aktiivisuudesta onkin todennäköisesti tapahtunut tehokkaampina intervalleina, ja nopeutta on vaikea arvioida epäjatkuvien purkaussyklien vuoksi. Purkausnopeuden perusteella saari on alkanut kasvaa merenpohjalta 50–20 miljoonaa vuotta sitten.
Geologia > Petrologia

Teneriffa voidaan jakaa petrologisesti eri provinsseihin, ja eri alueet ovat syntyneet omina purkauksinaan. Yksinkertaistetusti näitä alueita ovat vanhat basalttialueet (Anaga, Teno ja Roque del Conde), Cañadasin purkaussarjat, dorsaaliset laavasarjat ja nuorimmat sarjat. Pääosa Teneriffan kivimateriaalista muodostuu piiköyhästä, alkalibasalttisesta magmasta. Tholeiittisia magmoja ei juuri tavata. Sen sijaan pitkälle differentoituneet magmat fonoliitit ja trakyytit ovat yleisiä.
Vanhat basalttialueet koostuvat basalttisista laavoista ja pyroklasteista. Kivimateriaali on alkalibasalttisen sarjan laavasta syntynyttä. Tämän lisäksi alueilta löytyy paksuja klastisia kerroksia sekä fonoliitti- ja trakyyttimuodostumia. Cañadasin purkaussarjojen kivimateriaali on vaihtelevaa: alueilta löytyy basalttista, fonoliittistä ja trakyyttistä laavaa sekä ignimbriittejä, joiden syntyminen vaatii happamampaa laavaa.
Dorsaalisiksi sarjoiksi kutsutaan selänteenä Teideltä itään jatkuvia alueita sekä Güimarin ja La Orotavan laakson jyrkänteitä. Ne ovat syntyneet noin 0,8 Ma sitten Guorajan yhteydessä, mutta ne käsitetään erillisiksi Cañadasin purkaussarjoista erityyppisen magman vuoksi. Tämän alueen magma on pääosin basalttista, samantyyppistä kuin vanhoilla massiiveilla. Myös nuorimpien sarjojen kivimateriaali on pääosin basalttista. Pääosassa basaltteja on vaihtelevissa määrin oliviini- ja klinopyrokseenifenokrystejä.
Geologia > Historialliset tulivuorenpurkaukset

Ensimmäiset havainnot Kanariansaarten tulivuorenpurkauksista ovat 1400-luvulta, jolloin saarille saapuivat ensimmäiset tutkimusmatkailijat. Espanjan alaisuuteen saaret päätyivät lopullisesti vuonna 1495. Ensimmäiset, mutta epätarkat havainnot Teneriffan purkauksista ovat Orotavan laaksosta vuodelta 1430. Tämän lisäksi samalta vuosisadalta tunnetaan kaksi muutakin purkausta, molemmat Teideltä. Ensimmäinen niistä on epätarkka, ja havaintoja ovat tehneet sekä alkuperäisasukkaat että tutkimusmatkailijat vuosina 1478–1480. Toisen tiedot kirjasi Kristoffer Kolumbus pysähtyessään ensimmäisellä Amerikan-matkallaan La Gomeran saarelle vuonna 1492. Kolumbuksen mukaan tuolloin Teideltä on noussut suuria ”liekkejä”.
1700-luvun alussa Teneriffalla tapahtui paljon purkauksia. Siete Fuentesilla syntyi 1704–1705 maanjäristysten jälkeen purkausaukko, josta virtasi basalttista laavaa läheiseen laaksoon. Fasniassa 1705 nykyisen Teiden observatorion läheisyydessä tapahtui maanjäristyksiä, jotka synnyttivät lukuisia purkausaukkoja, laavalähteitä, pieniä räjähdyskraattereita sekä puolitoista kilometriä pitkän kukkulan. Purkauslähteeltä lähti aa-tyypin laavavirta kaakkoon. Purkauksen yhteydessä kuoli 16 ihmistä. Arafossa oli myös vuonna 1705 edellisiä voimakkaampi purkaus, joka synnytti noin sata metriä korkean kukkulan, ja basalttista laavaa virtasi alueelta lähes mereen asti.
Montaña Negran tulivuori syntyi vuonna 1706 Teneriffan luoteisosaan noin seitsemän kilometriä Garachicon kaupungista etelään. Syntyneessä tapahtumaketjussa laava peitti Garachicon rannikkokaupungin ja tuhosi saaren pohjoisrannikon tärkeimmän sataman. Nykyinen kaupunki on rakennettu uudelleen laavakielekkeen päälle.
Pico Viejon lounaisrinteellä tapahtui Chahorran purkaus vuonna 1798. Noin sata vuorokautta kestäneitä purkauksia edelsi maanjäristyksiä jo vuonna 1795. Laavat virtasivat kalderan pohjalle aa- ja pahoehoe-laavoiksi. Teneriffan viimeisin purkaus tapahtui vuonna 1909 saaren luoteisosassa vanhan Chinyero-kukkulan kohdalla. Siinä syntyi vuoroin tuhkaa ja basalttista laavaa. Nykyinen Chinyero-kukkula on noin 50 metriä korkea.
Historia

Ennen eurooppalaisia saarilla asui guancheja, joiden uskotaan olleen Afrikan berbereiden jälkeläisiä. Eurooppalaisten saapuessa heidän kulttuurinsa eli kivikautta eikä heillä ollut merikelpoisia veneitä. Saarelta on löytynyt monia luolamaalauksia ja muita arkeologisia kohteita.
Vuonna 1493 Alonso Fernández de Lugo sai Espanjan kuningasparilta luvan valloittaa Teneriffan saaren. Valloituksen jälkeen monet guanchet pakotettiin orjiksi. Heitä kuoli isorokkoon ja flunssaan. Eloonjääneet mukautuivat uuteen yhteiskuntaan. Saarilla alettiin kasvattaa sokeriruokoa, ja metsät raivattiin vähitellen pois viljelmien tieltä. Myöhemmin viljeltiin myös tupakkaa ja tomaatteja, sekä viiniä ja kokenillikirvoja.
Merirosvot hyökkäilivät saarelle moneen otteeseen, ja se joutui myös Espanjan käymien sotien näyttämöksi. Horatio Nelson hyökkäsi sinne vuonna 1797 ja haavoittui.
Matkailu alkoi 1800-luvun loppuvuosina. Etelärannikon kaupungit kuten Arona kasvoivat 1900-luvun kuluessa suuresti matkailun takia.
Teneriffalla on tapahtunut maailman tuhoisin lento-onnettomuus, kun kaksi Boeing 747 -konetta törmäsi toisiinsa pohjoisen lentoaseman kiitotiellä vuonna 1977 ja 583 ihmistä sai surmansa. Tapauksen jälkiseurauksena saarelle rakennettiin uusi lentoasema eteläosaan, jossa on vähemmän sumuista.
Matkailu

Teneriffa tunnetaan perinteisenä rantalomakohteena, ja se sopii hyvin perheille. Teneriffaa reunustavat pehmeähiekkaiset rannat. Tulivuori Teiden ympäristö on luontomatkailijoiden suosiossa. Teneriffa on myös tunnettu golfkohde. Teneriffan perinteisin lomakohde on saaren pohjoisosassa sijaitseva Puerto de la Cruz. Suosituimmat Teneriffan lomarannoista ovat Playa de las Américas ja Los Cristianos.
Teneriffan nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Espanjan korkein vuori Teide, joka on 3 718 metriä merenpinnan yläpuolella. Toinen suosituimmista ja tunnetuimmista nähtävyyksistä on Puerto de la Cruzissa sijaitseva Loro Parque -eläintarha, jossa on kaiketi maailman suurin papukaijapuisto sekä maailman suurin valaiden allas, OrcaOcean. Teneriffalla sijaitsee myös Siam Park -niminen vesipuisto.
San Cristóbal de La Lagunan kaupunki on Unescon maailmanperintökohde.
Liikenne

Saarella on kaksi lentoasemaa, Teneriffan pohjoinen ja eteläinen lentoasema. Eteläisellä käy vuosittain yhdeksän miljoonaa matkustajaa. Pohjoiselle asemalle laskeutuvat useimmat Kanariansaarten väliset lennot. Teneriffalle on muilta Kanariansaarilta säännöllistä lautta- ja kantosiipialusliikennettä.
Kunnat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Adeje  Arafo  Arico  Arona  Buenavista del Norte  Candelaria  Fasnia |  Garachico  Granadilla de Abona  La Guancha  Guía de Isora  Güímar  Icod de los Vinos  La Matanza de Acentejo |  La Orotava  Puerto de la Cruz  Los Realejos  El Rosario  San Cristóbal de La Laguna  San Juan de la Rambla  San Miguel de Abona |  Santa Cruz de Tenerife  Santa Úrsula  Santiago del Teide  El Sauzal  Los Silos  Tacoronte  El Tanque |  Tegueste  La Victoria de Acentejo  Vilaflor  Playa de las Américas  Playa Paraiso |
Galleria

Plaza de España Santa Cruzissa
Orotavan kasvitieteellinen puutarha Puerto de la Cruzissa
Karnevaalit Puerto de la Cruzissa helmikuussa 2008
Puerto de la Cruzin Loro Parque -eläintarhassa on muun muassa pingvinaario
Ilmakuva Playa de las Américasista
Turisteille vähemmän tunnettu Playa de las Teresitasin ranta saaren koillisosassa
Pyramidi Güimarissa
La Lagunan yliopisto
Garachicon kylä saaren luoteisosassa. Kuvassa vasemmalla San Felipen linna.
Näkymä Mascan laaksoon
Taustalla Teiden tulivuori
Teneriffan eteläinen lentoasema
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Teneriffa Rantapallossa
Teneriffan parhaat rannat
Kanariansaarten suurin saari Teneriffa on tuttu matkakohde suomalaisille
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: es:Tenerife
Kanariansaaret
| --- | --- |
Pääsaaret:  Fuerteventura  Gran Canaria  La Gomera  El Hierro  Lanzarote  La Palma  Teneriffa 
Muita saaria:  Alegranza  Graciosa  Los Lobos  Montaña Clara  Roque del Este  Roque del Oeste 
Teneriffan kunnat
Adeje
Arafo
Arico
Arona
Buenavista del Norte
Candelaria
Fasnia
Garachico
Granadilla de Abona
La Guancha
Guía de Isora
Güímar
Icod de los Vinos
La Matanza de Acentejo
La Orotava
Puerto de la Cruz
Los Realejos
El Rosario
San Cristóbal de La Laguna
San Juan de la Rambla
San Miguel de Abona
Santa Cruz de Tenerife
Santa Ursula
Santiago del Teide
El Sauzal
Los Silos
Tacoronte
El Tanque
Tegueste
La Victoria de Acentejo
Vilaflor
Teneriffan kartta.
Ilmakuva saaresta lännen puolelta.
Teide idästä.
Anagan vuoristoa Teneriffan koillisosassa.
Teneriffan syntyhistoria.
Muumioitunut guanchi Museo de la Naturaleza y el Hombre -museossa Santa Cruzissa.
Teneriffan nähtävyyksiä: kanariantraakkipuu, Anagan ranta, lumihuippuinen Teide, Teneriffan auditorio, Mascan museo.
Käännös suomeksi
Sami Helenius

| Sami Helenius |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. tammikuuta 1974 (ikä 50) Hyvinkää, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  196 cm
Paino:  105 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2010
Seurat:  Jokerit (SML)   Kiekkoreipas (SML)   Saint John Flames (AHL)   Calgary Flames (NHL)   Las Vegas Thunder (IHL)   Chicago Wolves (IHL)   Tampa Bay Lightning (NHL)   Hershey Bears (AHL)   Colorado Avalanche (NHL)   Dallas Stars (NHL)   Utah Grizzlies (AHL)   Chicago Blackhawks (NHL)   Ilves (SML)   Pelicans (SML)
NHL-varaus:  102. varaus, 1992 Calgary Flames
Sami Helenius (s. 22. tammikuuta 1974 Hyvinkää) on suomalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Nykyisin hän toimii opettajana ja jääkiekkovalmentajana. Calgary Flames varasi Heleniuksen viidennellä kierroksella vuoden 1992 NHL:n varaustilaisuudessa.
Ura > Pelaajaura > Seuraura > Uran alku

Helenius on Hyvinkään Jää-Ahmojen kasvatti. Hän kuitenkin siirtyi myöhemmällä iällä Helsingin Jokereihin, joissa pelasi A-junioreiden riveissä kaksi ottelua kaudella 1990–1991. Lisäksi hän pelasi kauden päätteeksi kaksi karsintaottelua. Seuraavalla kaudella Jokerit pelasi junioritasolla I-divisioonassa, jossa Helenius pelasi kolme ottelua tehden kaksi maalia sekä antaen kaksi maaliin johtanutta syöttöä. Samalla kaudella hän pelasi ensimmäisen pääsarjatason ottelunsa Jokereiden joukkueessa. Suurimman osan kaudesta hän kuitenkin pelasi lainapelaajana Vantaa HT:ssa silloisella maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla, I-divisioonassa.
Calgary Flames varasi Heleniuksen viidennellä kierroksella 102. pelaajana vuoden 1992 NHL:n varaustilaisuudessa.
Kaudeksi 1993–1994 Helenius siirtyi Jokereista Reipas Lahden joukkueeseen. Hän pelasi Reippaan junioreissa yhden ottelun, mutta onnistui vakiinnuttamaan paikkansa Reippaan edustusjoukkueen kokoonpanossa. Hän pelasi SM-liigassa 37 runkosarjaottelua, joissa hän teki kaksi maalia sekä antoi kolme maaliin johtanutta syöttöä. Kauden päätteeksi hän pelasi vielä liigakarsinnoissa kuusi ottelua, joissa jäi pisteittä, mutta kärsi 16 jäähyminuuttia.