stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peränne (järvi)
Vedenlaatu

Peränteen vedenlaatu noudattaa Ähtärin reitin vesistön yleispiirteitä. Vesi on sen mukaisesti runsaasta humuspitoisuudesta johtuen ruskeaa, hapanta ja sähkönjohtokyvyltään heikkoa. Vedenväri johtuu valuma-alueen suovaltaisuudesta. Vedessä on tavallista korkeammat ravinnepitoisuudet, mutta veden runsaan vaihtuvuuden vuoksi veden happipitoisuus säilyy korkeana kaikkina vuodenaikoina. Järven syvänteissä esiintyy veden lämpötilakerrostuneisuutta talvisin ja kesäisin, jolloin alusvesi on täysin hapetonta. Järven ravinnekehitys on ollut suotuisa, koska 1990-luvulla ravinnepitoisuudet ovat laskeneet. Järven pohjoisosan mataluus, rehevöityneisyys ja heikompi hygienia ovat rajoittaneet veden käyttöä. Sen sijaan järvenselät ovat puhtaita.
Kalasto

Vuonna 1997 suoritetussa kalastuksen seurannassa järven kalasaalis oli 10 000 kilogrammaa, josta yli puolet saatiin verkkokalastuksella. Haukea saatiin 3 600 kilogrammaa. Järveen on istutettu kirjolohta ja myös siikaa, mutta siika on kasvanut heikosti eikä se lisäänny luontaisesti. Siian kalasaalis oli vuonna 1997 344 kilogrammaa. Siian lisäksi järveen on alettu istuttamaan kuhaa. Järvessä on muikkua, mutta sen kanta on heikko.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Peränteen alueeseen (35.424) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,6 metriä mpy.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Oulunveden alueella (35.431) sijaitsevasta Ouluvedestä (396 ha), jonka laskujoki Vääräkoski laskee Peränneen pohjoispäähän. Myös Vähä Haapajärven valuma-alueelta (35.428) Vähä Haapajärvestä (140 ha) laskeva oja tuo paljon vettä järven länsirantaan. Peränneen alueella on 10 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Pusaanjärvi (87 ha), joka laskee järven kaakkoisrantaan Pusaanlahteen, sitten Soukanjärvi (51 ha), Kylkiäinen (3 ha), Savilampi (18 ha) ja Kapealampi (3 ha), jotka laskevat Myllypuroa myöten itärantaan, Kumpulampi (4 ha) ja Suolampi (3 ha), jotka laskevat länsirantaan, sekä Iso Säynäslammi (3 ha) ja Pieni Säynäslampi, jotka laskevat järven pohjoispäähän.
Peränteen laskujoki Pakarinjoki laskee Iso Vehkajärven (134 ha) järvialtaaseen Vähä Vehkajärveen, josta vedet jatkavat matkaansa lopulta Toisveteen.
Historiaa

Järvessä on toimitettu 1930-luvulla järvenlasku, jossa vedenpintaa on alennettu noin 75 senttimetriä. Kesällä 1999 suoritettujen korkeusmittausten perusteella vanhan rantavallin tyven taso on ennen vedenpinnan alentamista ollut noin 75 cm ylempänä kuin kesäveden pinnankorkeus mittausvuonna.
Karvasvalmukka

| Karvasvalmukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Silmälläpidettävä 
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Tricholomataceae
Suku::  Valmukat Leucopaxillus
Laji::  gentianeus
Kaksiosainen nimi
 Leucopaxillus gentianeus  (Quél.) Kotl. 
Katso myös
   Karvasvalmukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karvasvalmukka (Leucopaxillus gentianeus), aiemmin karvasvalmuska, on valmukoihin kuuluva sieni. Sen lakki voi kasvaa jopa 15 cm leveäksi ja on pinnaltaan kuiva ja samettimainen. Väriltään se on punaruskea. Jalka voi olla korkeimmillaan 8 cm pitkä. Heltat ovat valkoiset ja tiheässä. Ikääntyneissä yksilöissä heltat tulevat pilkukkaiksi. Haju on jauhomainen ja maku on erittäin karvas.Kasvaa havumetsissä vanhojen kuusten läheisyydessä. Käyttökelvoton pahan makunsa takia.
Totti Karpela

Totti Karpela Helsingin kirjamessuilla 2008
Totti Tapio Karpela (5. marraskuuta 1940 Turku – 1. joulukuuta 2015 Kaarina) oli suomalainen juristi, dekkarikirjailija ja Kakolan vankilan entinen johtaja. Hän toimi myös Turun ja Porin lääninhallituksessa lääninreviisorina ja lääninsihteerinä, sekä Naantalissa poliisimestarina ja yleisenä syyttäjänä.
Karpela valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Turun yliopistosta vuonna 1968.
Perhe

Vanhemmat: Torsten Aleksander Karpela ja Ida Taimi Karpela
Puoliso: Anja-Marjatta Karpela (o.s. Tiittanen)
Poika: Totti-Mikael Karpela (ensimmäisestä avioliitosta)
Julkaisut

Sudet, lampaat ja paimenet.  Sammakko, 2008.  ISBN 978-952-483-086-7
Töitä arkkunikkarille. Suomalaisia länkkärinovelleja vv. 1959–1985. Sisältää Karpelan nuoruusvuosinaan kirjoittamia lännentarinoita. Toim. Juri Nummelin. Turbator, 2008. ISBN 978-952-5666-20-5
Juhli ja kuole.  Tammi, 2006.  ISBN 951-31-3715-5
Kiimakorttelin keltainen kaisa.  Sammakko, 2004.  ISBN 952-5194-75-2
Pyöveli harvoin kättelee.  Tammi, 2003.  ISBN 951-31-2508-4
Hyvätkin on haudattava: jännitysromaani.  Weilin+Göös, 1973.  ISBN 951-35-1033-6
Sankarit älkööt vaivautuko: jännitysromaani.  Weilin+Göös, 1972.  ISBN 951-35-0841-2
Kannabis

Hampun lehtiä, joita voidaan käyttää päihteenä, mutta tavallisesti päihteenä käytetään hamppukasvin emikukintoja tai hasista, mitkä ovat kaikki kannabistuotteita.
Kannabis (myös marihuana) on hamppukasvista valmistettava päihde- ja lääkeaine. Kannabiksen päihdyttävä ja lääkinnällinen vaikutus perustuu kasvin erittämiin kannabinoideihin, joita on löydetty kasvista ainakin 113 kappaletta sekä terpeeneihin, joita on löydetty kasvista yli 200 kappaletta.
Kannabista käytetään yleisimmin sen psykoaktiivisten ja fyysisten vaikutusten takia, joihin kuuluu kohonnut mieliala, euforia, rentoutuneisuus, lisääntynyt ruokahalu, sekä assosiaatioiden ja aistikokemusten korostuminen. Epätoivottuina sivuvaikutuksina saattaa esiintyä lyhytmuistin häiriöitä, suun kuivumista, motorisen toiminnan häiriöitä sekä silmien punoitusta. Varsinkin kokemattomilla käyttäjillä tai suurista annoksista voi seurata ahdistusta ja vainoharhaisuutta. Sen ohessa voi esiintyä myös paniikkikohtauksia, sekavuustiloja, harhaisuutta ja epämiellyttäviä mielentiloja, jotka yleensä menevät ohi päihtymyksen lakatessa. Pulssin lyöntitiheys voi kiihtyä, mikä muuttaa verenpainetta ja saattaa aiheuttaa huimausta ja pyörtymistä.
Kannabis on kiellettyjen aineiden joukossa Yhdistyneiden kansakuntien huumausaineyleissopimuksessa, ja sen päihdekäyttö on laitonta useimmissa maissa. Suomessa kannabiksen hallussapito ja käyttö, sekä hampun viljely kannabiksen raaka-aineeksi, on kielletty Suomen rikoslaissa. Kannabis saattaa aiheuttaa osalle käyttäjistä sairauksia, riippuvuutta ja sosiaalisia haittoja. Kannabis on poltettuna hengitysteille haitallinen kuten tupakka. Kannabis voi joskus vaikeuttaa mielenterveysongelmia. Erityisen riskialttiita mielenterveysongelmille ovat nuoret, joiden aivot vasta kehittyvät. Kannabis voi laukaista psykoosin ja kannabista käyttävillä psykoosisairauden ennuste on muita huonompi. Tarkkaa neurobiologista prosessia, jonka kautta vaikutukset psykoosiin tapahtuvat, ei kuitenkaan ymmärretä hyvin.
Monet Yhdysvaltojen osavaltiot ovat laillistaneet kannabiksen lääkinnällisen tai viihdekäytön. Colorado, Kalifornia, Nevada, Oregon, Washington, Alaska, Maine, Massachusetts, Vermont sekä pääkaupunki Washington D.C. Maailman maista kannabiksen ovat laillistaneet Uruguay ja Kanada. Näiden lisäksi kannabiksen käyttö on dekriminalisoitua Portugalissa ja osittain dekriminalisoitua Alankomaissa. Yhteensä kannabiksella on käyttäjiä maailmanlaajuisesti arviolta 125–203 miljoonaa. Kannabiksen laillistamisen vastustajien mukaan mukaan verotulot eivät minkään päihteen kohdalla korvaa sen aiheuttamia haittoja. Laillistaminen lisäisi niin inhimillisiä kuin rahallisia haittoja. Keuhkosyövät ja tulehdukselliset keuhkosairaudet lisääntyisivät. Rikollisuus ei vähenisi, sillä pimeät markkinat eivät poistuisi.
Kannabinoidit kannabiksessa

| Nimi | Lyhennys |
| --- | --- |
Cannabichromene: CBC
Cannabichromenic acid: CBCA
Cannabichromevarin: CBCV
Cannabichromevarinic acid: CBCVA
Cannabicyclol: CBL
Cannabicyclol acid: CBLA
Cannabicyclovarin: CBLV
Cannabidiol: CBD
Cannabidiol monomethylether: CBDM
Cannabidiolic acid: CBDA
Cannabidiorcol: CBD-C1
Cannabidivarin: CBDV
Cannabidivarinic acid: CBDVA
Cannabigerol: CBG
Cannabigerol monomethylether: CBGM
Cannabigerolic acid: CBGA
Cannabigerolic acid monomethylether: CBGAM
Cannabigerovarin: CBGV
Cannabigerovarinic acid: CBGVA
Cannabinodiol: CBND
Cannabinodivarin: CBVD
Cannabinol: CBN
Cannabinol methylether: CBNM
Cannabinol-C2: CBN-C2
Cannabinol-C4: CBN-C4
Cannabinolic acid: CBNA
Cannabiorcool: CBN-C1
Cannabivarin: CBV
10-Ethoxy-9-hydroxy-delta-6a-tetrahydrocannabinol: 

8,9-Dihydroxy-delta-6a-tetrahydrocannabinol: 

Cannabitriol: CBT
Cannabitriolvarin: CBTV
Delta-8-tetrahydrocannabinol: Δ8-THC
Delta-8-tetrahydrocannabinolic acid: Δ8-THCA
Delta-9-tetrahydrocannabinol: THC
Delta-9-tetrahydrocannabinol-C4: THC-C4
Delta-8-tetrahydrocannabinolic acid: Δ8-THCA
Delta-9-tetrahydrocannabinolic acid A: THCA-A
Delta-9-tetrahydrocannabinolic acid B: THCA-B
Delta-9-tetrahydrocannabinolic acid-C4: THCA-C4
Delta-9-tetrahydrocannabiorcol: THC-C1
Delta-9-tetrahydrocannabiorcolic acid: THCA-C1
Delta-9-tetrahydrocannabivarin: THCV
Delta-9-tetrahydrocannabivarinic acid: THCVA
10-Oxo-delta-6a-tetrahydrocannabinol: OTHC
Cannabichromanon: CBCF
Cannabifuran: CBF
Cannabiglendol: 

Cannabiripsol: CBR
Cannbicitran: CBT
Dehydrocannabifuran: DCBF
Delta-9-cis-tetrahydrocannabinol: cis-THC
Tryhydroxy-delta-9-tetrahydrocannabinol: triOH-THC
3,4,5,6-Tetrahydro-7-hydroxy-alpha-alpha-2-trimethyl-9-n-propyl-2,6-methano-2H-1-benzoxocin-5-methanol: OH-iso-HHCV
Käyttötavat

Kannabista käytetään yleisimmin poltettuna joko piipussa, vesipiipussa tai savukkeena, joko tupakkaan tai knasteriin (eli ei-päihdyttävään yrttiin tai vastaavaan) sekoitettuna tai sellaisenaan. Tupakoitsijat päätyvät muita todennäköisemmin kannabiksen käyttäjiksi, koska kannabistuotteet ovat pääsääntöisesti poltettavia aineita. Kannabiksen imelä haju tarttuu useiksi tunneiksi käyttäjän hengitykseen, vaatteisiin ja hiuksiin.
Kannabista voidaan käyttää myös juomissa (Green Dragon, kannabistee), kannabisleivonnaisina tai muutoin syötynä. Mahdollista on myös vaikuttavien aineiden höyrystäminen kukinnosta.
Vaikutus

Kannabiksen käytön tyypillisiä vaikutuksia ovat mielihyvän tunne, innovatiivisuuden ja ajattelukyvyn lisääntyminen, ruokahalun lisääntyminen, lisääntynyt passiivisuus, naurukohtaukset, rentoutuneisuus, suun kuivuminen, silmien sidekalvon verestys (punaiset silmät) sekä harvemmin sydämen sykkeen kiihtyminen.
Kannabispäihtynyt on usein erityisesti aluksi ulospäin suuntautunut, puhelias, aktiivinen ja hyväntuulinen. Hän voi vaikuttaa myös sisäänpäin kääntyneeltä, mutta ajatusten lento ja assosiointi on vilkasta. Kannabiksen vaikutuksen alaisena erilaisiin yksityiskohtiin kiinnitetään paljon huomiota ja aistikokemukset korostuvat. Päihtymys voi aiheuttaa myös erilaisia aistiharhoja, jotka käyttäjä kuitenkin yleensä tunnistaa päihtymyksen aiheuttamiksi ja ohimeneviksi. Päihtymys kestää poltettaessa muutamia tunteja ja syötäessä jonkin verran pidempään.
Kannabis voi aiheuttaa ahdistus- ja paniikkikohtauksia, masentuneisuutta tai sekavuustiloja. Suurina annoksina, erityisesti syötynä, voi seurauksena olla sekavuustila, joka lievenee muutamassa tunnissa päihtymyksen mentyä ohi. Vieroitusoireita ovat yleensä levottomuus, hermostuneisuus, ärsyyntyminen sekä ruokahalu- ja unihäiriöt. Vieroitusoireiden voimakkuus vaihtelee käytön laajuuden mukaan. Tutkimukset eivät tunne yhtään kannabiksen yliannostuksesta aiheutunutta kuolemantapausta.
Kannabiksen käyttö heikentää koordinaatiokykyä, tasapainoa, reaktioaikaa, muistia, tarkkaavaisuutta ja arvostelukykyä. Kannabis vaikuttaa kielteisesti esimerkiksi ajokykyyn.
Käytön haitat

Säännöllisessä käytössä kannabiksen sietokyky eli toleranssi kasvaa. Kannabiksen säännöllinen ja päivittäinen käyttö voi aiheuttaa ensisijaisesti psyykkistä riippuvuutta. Kannabiksen käytön äkillisestä lopettamisesta seuraa joskus vieroitusoireita, kuten ärtymystä, ahdistusta, vapinaa, hikoilua, huonovointisuutta ja unettomuutta. Kannabiksen käyttäjistä noin kymmenen prosentin arvioidaan tulevan riippuvaiseksi siitä. Kannabisriippuvuutta hoidetaan tavallisesti avohoidon menetelmin.
Pulssin nousu ja verenpaineen muutokset saattavat altistaa sydän- ja verisuonihäiriöille.
Kannabis vahvistaa alkoholin ja joidenkin muiden päihteiden vaikutuksia, mikä saattaa altistaa päihderiippuvuuksille ja tapaturmille. Riski joutua vakavaan liikenneonnettomuuteen jopa kaksinkertaistuu, jos ajoneuvoa ajaa kannabiksen vaikutuksen alaisena.
Käytön haitat > Fyysiset sairaudet

Poltettaessa kannabiksen tärkeimpien terveyshaittojen on oletettu olevan samankaltaisia kuin tupakan. Kannabiksen säännöllinen polttaminen saattaa vaurioittaa keuhkoja. Pitkäaikaista kannabiksenkäyttöä on yhdistetty yskään, hengityksen vinkumiseen, rinnan ahtauteen ja keuhkojen ilmavirtauksen heikentymiseen. Keuhkosyövän riskin lisäksi kurkunpään, nielun ja suun alueiden syöpäriski kasvaa. Hengityselinten sairauksien ja syövän riskit ovat kuitenkin vältettävissä jos kannabista ei käytä polttamalla. Kannabis myös heikentää elimistön puolustusmekanismeja saattaen näin lisätä erilaisia infektioita.
Yhdysvaltalaisen tutkimuksen mukaan kannabis nostaa erään kivessyövän muodon, ei-seminooman, riskiä. Sairauden riski on kaksinkertainen niillä, jotka polttavat kannabista viikoittain tai ovat käyttäneet sitä säännöllisesti murrosiästä. Tutkimus viittaa siihen, että alle 18-vuotiaana poltettu kannabis voi vaikuttaa kivesten epäkypsiin soluihin niin, että niistä tulee myöhemmin pahanlaatuisia. Fred Hutchinson Cancer Research Centre ryhtyi tutkimaan kannabiksen käytön ja kivessyövän välistä yhteyttä, kun oli selvinnyt, että kiveksissä on huumeen vaikuttavaan aineeseen (THC) reagoivia reseptoreita. Tutkijat mainitsivat sekä kivessyövän että kannabiksen käytön yleistyneen 1950-luvulta lähtien.
Harvardin yliopiston tutkija Murray Mittlemanin mukaan kannabiksen polttamista seuraavan tunnin aikana sydänkohtauksen riski saattaa olla ihmisellä jopa lähes viisinkertainen. Hänen mukaansa sydänkohtauksen absoluuttinen riski ensimmäisen tunnin kuluessa on kuitenkin vain yksi 100 000:sta 50-vuotiaalla henkilöllä, jolla ei ole muita sydänkohtaukselle altistavia riskitekijöitä. 2000-luvulla tutkimus kannabiksen vaikutuksista verenkiertojärjestelmään sekä kannabiksen käytön ja sydän- ja verisuonitautien yhteydestä on yleistynyt.
Kannabiksen käyttö voi heikentää siemennesteen laatua, jopa aiheuttaa lapsettomuutta. Naisille seurauksena saattaa olla kuukautiskierron häiriöitä ja seksuaalisuuden halukkuuden vähentymistä. Bostonin yliopiston tutkimuksessa ei kuitenkaan löydetty vaikutusta lisääntymiskykyisyyteen. Tutkimuksen mukaan kannabista käyttävät pariskunnat harrastavat useammin seksiä, ja esimerkiksi siemennesteen laatu on vain yksi tekijä siinä saavatko parit lapsia. Vuonna 2019 julkaisussa tutkimuksessa havaittiin, että siemennesteen laatu oli parempi niillä miehillä, jotka olivat joskus polttaneet kannabista.
Kannabista raskausaikana polttaneiden äitien lapsilla on tavattu alhaisempaa syntymäpainoa ja hidastunutta kasvua. Käyttö odotusaikana lisää ennenaikaisen synnytyksen riskiä. Kannabiksen käyttö raskauden aikana saattaa aiheuttaa lapselle leukemiariskiä ja kognitiivisten kykyjen ja koulumenestyksen heikentymistä myöhemmällä iällä. Kannabiksen vaikuttaja-aine erittyy äidinmaitoon ja imettäessä vauvalle.
Käytön haitat > Kognitiiviset häiriöt

Kannabis on keskushermostoon vaikuttava päihde. Amerikkalais-uusiseelantilaisen tutkijaryhmä teki päätelmän, että jatkuva kannabiksen käyttö kytkeytyy neuropsykologiseen rapautumiseen ja otaksuvat, että kannabiksen käytöllä teini-iässä on myrkyllinen vaikutus kehittyviin aivoihin. Kannabiksen kokeilemisen tai satunnaiskäytön ei ole havaittu aiheuttavan päihtymyksen jälkeisiä kognitiivisia häiriöitä. Kannabiksen pidempiaikainen ja runsas käyttö saattaa heikentää ajattelu- ja havaintotoimintoja ja muistia. Vaikutuksia voivat olla lähimuistin heikkeneminen, uuden oppimisen ja tarkkaavaisuuden ylläpidon vaikeutuminen. Jo muutama käyttökerta puolessa vuodessa voi johtaa muistiongelmiin. Kannabista käyttäneellä voi olla uneen liittyviä ongelmia vielä päihtymyksen jälkeen.
Nuorena aloitettu kannabiksen säännöllinen käyttö haittaa henkistä kehitystä ja aikuistumisprosessia. Sen pitkäaikaiskäyttö aiheuttaa kognitiivisten kykyjen rappeutumista, jonka oireita ovat muun muassa ongelmanratkaisu- ja keskittymiskyvyn heikkeneminen, muistiongelmat, välinpitämättömyys, ärsyyntyminen ja vuorovaikutustaitojen heikentyminen. Kannabis heikentää oppimiskykyä ja voi heikentää nuorten koulumenestystä sekä aikuisten pärjäämistä työtehtävissä, jotka vaativat älyllistä suorituskykyä. Kannabiksen käyttö lisää riskiä skitsofreniaan, masentuneisuuteen, ahdistuneisuuteen ja mielialahäiriöihin.
American Psychological Associationin vuonna 2015 julkaisemassa tutkimuksessa runsaallakaan kannabiksen käytöllä varhaisesta teini-iästä 25-vuotiaaksi ei huomattu olevan vaikutusta käyttäjien fyysiseen tai psyykkiseen terveyteen 35-vuotiaana.
Kannabis lääkkeenä

Lääkekannabis on lääkinnällisissä tarkoituksissa käytettyä kannabista, jota käytetään esimerkiksi syövän aiheuttamiin kipuihin. Suomessa sen käyttö on ollut lääkärin määräämänä sallittua pienelle potilasryhmälle vuodesta 2008 alkaen. Varsinkin Yhdysvallat, Britannia, Alankomaat ja Australia tekevät lääkekannabistutkimusta. Yhdysvalloissa lääkekannabis on sallittu 22 osavaltiossa sekä pääkaupunki Washington DC:ssä. Kannabista käytetään monien eri sairauksien hoidossa. Kannabiksen vaikutus perustuu siinä oleviin kannabinoideihin. Lääkekäytön kannalta kasvin kannabinoideista merkittävimpiä on kannabidioli, jonka on osoitettu eläinkokeissa lievittävän levottomuutta. Eläinkokeiden perusteella kannabidioli vaikuttaa myös tulehduksia hillitsevästi, sillä se heikentää immuunivastetta. Kannabidiolista johdettujen yhdisteiden on myös havaittu laboratoriokokeissa hillitsevän ihmisen syöpäsolujen jakautumista.
Ihmisen elimistön omien, kannabiksen kaltaisesti vaikuttavien endokannabinoidien säätelystä odotetaan lupaavaa keinoa esimerkiksi kivun hoitoon. Lääkeaineilla, jotka estävät aivojen endokannabinoidien hajoamista, arvellaan saavutettavan hyödyllisiä vaikutuksia vähäisin haitta- ja sivuvaikutuksin, toisin kuin kannabiksen kaltaisesti vaikuttavilla valmisteilla. Tällöin myös kannabiksen väärinkäyttöriski poistuisi.
Käyttäjät

Kannabis on useimmissa maissa ylivoimaisesti käytetyin huume. YK:n vuonna 2004 tekemän arvion mukaan noin 162 miljoonaa ihmistä oli käyttänyt kannabista kuluneen vuoden aikana. Eurooppalaisista 15–24-vuotiaista kannabista on kokeillut keskimäärin maittain 9–45 %, valtaosan maista jääden välille 20–35 %. Lääketieteellisen Lancet-lehden vuonna 2012 julkaiseman tutkimuksen mukaan huumeidenkäyttäjiä olisi maailmassa 149–271 miljoonaa. Ylivoimaisesti käytetyin huume on selvityksen mukaan kannabis, jota käyttää arviolta 125–203 miljoonaa ihmistä. Euroopassa tehdyistä huumetakavarikoista 80 prosenttia on kannabistakavarikkoja.
Kannabis on käytetyin huume myös Suomessa. Suomeen kannabiksen, kuten muidenkin huumeiden käyttö levisi niin kutsutun ensimmäisen huumeaallon myötä 1960-luvulla. Myös kannabiksen kasvatus Suomessa alkoi, aluksi pienimuotoisena. Kannabis kriminalisoitiin asetuksin vuonna 1966. Kannabiksen käyttö väheni 1970-luvun puoliväliin mennessä.
Kannabiksen ja muiden laittomien huumeiden käyttö lisääntyi 1990-luvun jälkipuolella Suomessa etenkin nuorten ja koululaisten keskuudessa. Tätä ilmiötä on kutsuttu toiseksi huumeaalloksi. Sen yksi edellytys oli kansainvälisen huumetuotannon ja huumekaupan järjestäytyminen. Suomalaisessa kyselytutkimuksessa vuonna 1992 5 prosenttia ilmoitti käyttäneensä elämänsä aikana kannabista, kun vuonna 2014 osuus oli noussut 19 prosenttiin. Huumeiden ongelmakäyttäjien aliedustus aineistossa saattaa vaikuttaa tuloksiin. Useimmat heistä käyttävät kannabiksen lisäksi myös alkoholia.
Keskusrikospoliisin vuoden 2009 arvion mukaan Suomessa on ainakin tuhat laitonta hamppuviljelmää. Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen vuoden 2011 tutkimus arvioi, että 40 000 – 60 000 suomalaista on joskus elämässään kasvattanut kannabista. Vuonna 2012 Suomessa takavarikoitiin 714 kiloa kannabishartsia ja 18 150 kiloa kannabiskasveja. Kannabiskasvatus on lisääntynyt internetin välittämien ohjeiden vaikutuksesta. Omatekoiset valaistusjärjestelmät sisältävät tulipalon vaaran. Myös muut vahingot ovat mahdollisia. Sisäkasvatuksen lisäksi esiintyy myös ulkoviljelyä maastossa.
Tutkimuksia

Lancet-lehdessä julkaistun asiantuntijapaneelin laatiman 20 päihteen vaarallisuuslistan mukaan kannabis on 11. vaarallisin päihde. Maailman terveysjärjestön WHO:n raportissa on arvioitu, että eri päihteiden haittojen kvantitatiivisen vertailun luotettavuus on kyseenalaista. WHO:n asiantuntijoiden mukaan kannabiksen käyttöön liittyvät kvantitatiiviset riskit ovat luotettavien epidemiologisten tutkimusten puutteen vuoksi enimmäkseen tuntemattomia ja eri päihteiden vaarallisuuden vertaaminen on enemmän spekulatiivista kuin tieteellistä. 2000-luvulla tieteellinen näkökanta on ollut, että YK:n huumausaineyleissopimuksessa oleva kannabiksen luokittelu erittäin vaaralliseksi aineeksi on ollut yliampuvaa.
Vuonna 2012 San Diegon ja Pittsburgh Medical Center -yliopistoissa tehdyn tutkimuksen mukaan alkoholi vaurioittaa nuorten aivoja enemmän kuin kannabis. Tutkimuksessa ei testattu nuorten suorituskykyä, tutkijat ainoastaan katsoivat aivojen röntgenkuvia. 18 kuukautta kestäneen tutkimusjakson jälkeen tutkijat huomasivat, että viiden tai useamman alkoholijuoma-annoksen käyttäminen vähintään kahdesti viikossa vähensi aivokudoksen tietoa välittävää valkoista kudosta. Kannabiksen käyttäminen ei aiheuttanut aivokudosmuutoksia tutkimuksessa oleville nuorille.
Vuonna 2008 julkaistussa EU-raportissa todettiin kannabiksen olevan tupakkaa ja alkoholia turvallisempaa. Tutkimuksen perusteella todettiin, että kannabis oli vähiten vaarallisin huume. Vaarallisimpia olivat ekstaasi, kokaiini, alkoholi ja heroiini. Päihtymyksen astetta mitattaessa kannabis oli listan neljäntenä. Vahvimman päihtymyksen aiheutti alkoholi. Seuraavina tulivat heroiini ja kokaiini. Riippuvuutta mitattaessa pahinta riippuvuutta aiheutti tupakka, seuraavina tulivat heroiini, kokaiini ja alkoholi. Kannabis oli tutkimuksen mukaan vähiten riippuvuutta aiheuttava päihde.
Suomen akatemian tutkimuksen mukaan nuorilla, jotka ovat aloittaneet tupakoinnin varhain oli moninkertainen riski aloittaa myöhemmin myös kannabiksen käyttö. Tutkijoiden mukaan tulokset tukevat niin sanottua porttiteoriaa, jonka mukaan lailliset päihteet, kuten tupakka ja alkoholi, toimivat porttina laittomien huumeiden käytön aloittamiseen. Muita kannabiksen käyttöön vaikuttavia tekijöitä olivat nuoren impulsiivisuus ja toisen vanhemman alkoholinkäyttö. Jos nuoren yleinen asenne päihteitä kohtaan on kielteinen, ei hän luultavasti kokeile kannabistakaan.