stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jasse Mäkäräinen

| Jasse Mäkäräinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. toukokuuta 2002 (ikä 22) Jyväskylä, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  73 kg
Seura
Seura:  JYP
Sarja:  U20 SM-sarja
Pelinumero:  26
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Lukko (SML)
Jasse Mäkäräinen (s. 13. toukokuuta 2002 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa U20 SM-sarjaa JYPissä. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Mäkäräinen laukoo oikealta.
Ura

Mäkäräinen on JYPin kasvatti. Hän toimi kaudella 2017–2018 seuran B-nuorten varakapteenina. Kaudeksi 2019–2020 Mäkäräinen siirtyi Rauman Lukon B-nuoriin. Hän oli tehoilla 21+20=41 joukkueen paras pistemies ja maalintekijä. Kauden 2020–2021 päätteeksi Mäkäräinen voitti U20 SM-sarjan mestaruuden.
Kaudella 2021–2022 Mäkäräinen debytoi Lukon SM-liigajoukkuueessa, joss hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen runkosarjaottelunsa 6. marraskuuta 2021 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Mäkäräiselle avautui paikka Lukon kokoonpanosta, kun vuorostaan SM-liigajoukkueen runkopelaajista kuusi vahvisti seuran U20-joukkuetta, joka taisteli viimeisestä paikasta U20 SM-sarjan ylempään jatkosarjaan. Mäkäräinen merkittiin vain kolmella täydellä hyökkäysketjulla pelannen Lukon kymmenenneksi hyökkääjäksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 1.32 minuuttia, mutta Mäkäräiselle merkittiin teholukema +1. Hän pelasi Lukossa myös yhden Mestarien liigan ottelun. Joulukuussa Mäkäräinen palasi kasvattajaseuransa JYPin U20-joukkueeseen.
John de Robeck

Amiraali John de Robeck
1. Baronetti Sir John Michael de Robeck (10. kesäkuuta 1862 Naas, Irlanti – 20. tammikuuta 1928 Lontoo, Englanti) oli Britannian kuninkaallisen laivaston laivastoamiraali, joka komensi liittoutuneiden Dardanellien laivasto-osastoa.
Robeckin syntyi ruotsalais-suomalaisen aatelissuku Fockin sukuhaaraan de Robeck, jonka koti oli ollut pitkään Irlannissa. Hän liittyi kadetiksi laivastoon 1875. Aliluutnantiksi hän yleni 1882. Hänen ensimmäinen komentajuutensa oli laivalla Wildfire for Haughty vuonna 1897.
Dardanellit

Ensimmäinen maailmansota syttyi elokuussa 1914. Robeck oli ylennyt kontra-amiraaliksi kolme vuotta aiemmin. Hänen ensimmäinen sota-ajan komentajuutensa oli 9. risteilijäosasto, mutta helmikuussa 1915 seurasi itäisen Välimeren osaston varakomentajuus amiraali Sackville Cardenin alaisena. Osastoon kuului 16 brittiläistä ja ranskalaista sota-alusta. Sen tarkoitus oli tuhota turkkilaisten linnoitukset Dardanellien salmella ja edetä Konstantinopoliin ja näin pakottaa Turkki pois sodasta.
Cardenin hermot pettivät heti alkuunsa ja komento siirtyi Robeckille. Alkuun operaatio sujui hyvin, laivat moukaroivat linnakkeita ja miinanraivaajat purkivat alueelle laskettuja miinoja. Yllättäen 18. maaliskuuta 1915 turkkilaisten miinoitus upotti kolme ja lisäksi vaurioitti kahta sota-alusta. Kun kenraali Ian Hamiltonin johtamat maihinnousujoukot saapuivat ja aloittivat Gallipolin taistelun, tappioita kärsinyt Robeck ojensi vastuun Dardanellien valloittamisesta innokkaasti maavoimille, huolimatta mm. meriministeri Winston Churchillin vastarinnasta. Ajan kuluessa taistelu päättyi veriseen tappioon. Robeckin päätöksen on arvosteltu vaikuttaneen merkittävästi koko operaation lopputulokseen.
Robeck kunnostautui kuitenkin joukkojen vetäytyessä Gallipolista vuoden 1915 lopulla. Vara-amiraaliksi ylennetty Robeck toimi 2. taisteluosaston johtajana sodan loppuun asti.  Hänet ylennettiin amiraaliksi vuonna 1925. Robeck kuoli kolme vuotta myöhemmin sydänkohtaukseen Lontoossa.
Intiansusi

| Intiansusi |
| --- | --- |
 Intiansusi Pakistanissa
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Koiraeläimet Canidae
Suku::  Koirat Canis
Laji::  Susi lupus
Alalaji::  pallipes
Kolmiosainen nimi
 Canis lupus pallipes  Sykes, 1831 
 Intiansusi vaaleansinisellä
Katso myös
   Intiansusi Wikispeciesissä   Intiansusi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Intiansusi (Canis lupus pallipes) on harmaasuden pienikokoinen alalaji, jota tavataan Intiassa ja eteläisessä Aasiassa. Jotkut tutkijat pitävät intiansutta ja arabiansutta samana lajina. Intiansusi voi olla myös uusi koiraeläinlaji (Canis indica).
Aasiassa asuu vähiten tunnetut suden alalajit, joista osa on jo sukupuuton partaalla.
arabiansusi (Canis lupus arabs), tiibetinsusi (Canis lupus chano), kaukasiansusi (Canis lupus campestris) ja Intiansusi (Canis lupus pallipes).
Näistä lajeista on esitetty, että ne sisältäisivät kaksi aivan uutta alalajia; himalajansusi ja intiansusi.
Luokittelu

Vuonna 2009 CITESille ehdotettiin Canis indican erottamista omaksi lajikseen. Tämä perustui yhteen tutkimukseen, jossa käytettiin pientä määrää näytteitä lähinnä tarhoissa kasvaneista yksilöistä. Ehdotus hylättiin, mutta nimi listattiin synonyymiksi ja tutkijoille suositeltiin laajempia kenttäkokeita.
Intiansusi voi siis olla
suden itsenäinen alalaji
sama alalaji kuin arabiansusi
tai ainakin osa intiansuden populaatiosta voi muodostaa oman koiraeläinlajinsa
Intiansudet risteytyvät villiintyneiden koirien kanssa mikä voi olla uhka koko lajin olemassaololle.
Ulkonäkö

Intiansudet ovat pääosin pienempiä kuin Euroopan sudet; noin 91 cm pitkä, 66 cm korkea, hännän pituus 41–46 cm. Turkin väritys vaihtelee harmahtavan punaisesta punertavan valkoiseen mustin kärjin. Intiansusilla kuten arabiansusillakin karva on lyhyempi ja ohuempi kesällä, vaikkakin karva selässä on pitkä kesälläkin. Talvikarva on pitkä, mutta ei niin pitkä kun pohjoisessa asuvilla susilla. Karvan pituus olkapäiden kohdalla on 50–85 mm pitkä ja 35–65 mm pitkä kyljissä. Pisinkään karva ei yllä samoihin mittoihin tiibetinsuden kanssa.
Intiansudet ovat suurempia, tummempiturkkisia ja pää on suhteessa suurempi kuin arabiansudella.
Levinneisyys

Intiansudet elävät pääasiassa Intiassa, Turkissa ja myös Saudi-Arabiassa, Israelissa ja Iranissa.
Intiansusia tavattiin aiemmin laajasti Intiassa, mutta sen elinalue on pienentynyt paljon. Nykyisin pinniä susilaumoja on Karnatakassa, Maharashtrassa, Gujaratissa, Rajasthanissa ja Biharissa.
Käännös suomeksi
Jean-Frédéric Chapuis

Jean-Frédéric Chapuis
Jean-Frédéric Chapuis (s. 2. maaliskuuta 1989) on ranskalainen freestylehiihtäjä. Hän sai skicrossin kultamitalin Sotšin olympialaisissa 2014. Hän voitti saman lajin maailmanmestaruuden Vossissa 2013 ja sai MM-hopeaa Kreischbergissä 2015. Skicrossin maailmancupin kokonaiskilpailun hän voitti kausilla 2014–2015, 2015–2016 ja 2016–2017 sekä sijoittui neljänneksi kausilla 2012–2013 ja 2013–2014. Freestylehiihdon maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas kausilla 2014–2015 ja 2015–2016. Hän on voittanut 15 maailmancupin osakilpailua (tilanne 8.2.2018).
Iso Ahvenjärvi (Ilomantsi)

| Iso Ahvenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Ilomantsi
Koordinaatit:  62°50′46″N, 30°56′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järvinumero:  04.921.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  151,8 m 
Rantaviiva:  5,2 km 
Pinta-ala:  0,57 km² 
Tilavuus:  0,00476 km³ 
Keskisyvyys:  8,3 m 
Suurin syvyys:  27,6 m 
 fiIso Ahvenjärvi 
Iso Ahvenjärvi on saareton metsäjärvi Ilomantsin keskustan pohjoispuolella Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 57 hehtaaria. Etäisyys Joensuusta on 66 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede

Ison Ahvenjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on kaksi kilometriä. Järven keskikohta on puolisen kilometriä leveä, järvi kapenee kohti etelää ja pohjoista. Yli kolmasosa Isosta Ahvenjärvestä on vähintään kymmenen metriä syvä. Järven itäosa on länsiosaa syvempi. Kymmenen metrin syvyyskäyrä kulkee paikoin aivan itäisen rantaviivan tuntumassa. Syvin piste, 28 metriä, sijaitsee itäisen rannan läheisyydessä.
Ison Ahvenjärven itärannalla sijaitsee Ahvenjärvensärkkä, jonka itäpuolitse virtaa pohjoisesta Pieneltä Ahvenjärveltä (169,9 metriä mpy) alkava Kukkopuro. Ison Ahvenjärven länsipuolella sijaitsee Kirkkosuo, josta virtaa tulouomia Isoon Ahvenjärveen. Järven eteläpuolella sijaitsee Kuikkalammen kylä ja Kuikkalampi (149,9 metriä mpy).
Ison Ahvenjärven vesitilavuus on 4 757 000 kuutiometriä.
Iso Ahvenjärvi (04.921.1.003) kuuluu Mekrijärven alueeseen (04.921), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Mekrijärven-Nuorajärven alue (04.92) ja ensimmäinen jakovaihe on Koitajoen valuma-alue (04.9). Iso Ahvenjärvi on neljänneksi laajin Mekrijärven alueen 29:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajimmat on Mekrijärvi, Kätkäjärvi ja Tetrilampi. Vesitilavuudeltaan Iso Ahvenjärvi on Mekrijärven jälkeen suurin.
Iso Akanjärvi

| Iso Akanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Savukoski
Koordinaatit:  67°13′50″N, 28°01′10″E
Järvinumero:  65.412.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  174 m 
Rantaviiva:  7,66 km 
Pinta-ala:  2,11 km² 
 fiIso Akanjärvi 
Iso Akanjärvi on saareton metsäjärvi Savukosken eteläosassa Lapin maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,1 neliökilometriä. Etäisyys Rovaniemeltä on 129 kilometriä koilliseen.
Maantiede

Iso Akanjärven pituus lännestä itään on noin kaksi kilometriä. Allas on melko selkeäpiirteinen ilman mainittavia niemimaita. Järven etelärannalla on pientaloja. Luoteisrannalla levittäytyy Isoaapa. Kemijoki virtaa Iso Akanjärven itä- ja eteläpuolitse. Joen mutka, Purnunmukka, sijaitsee järven kaakkoispuolella. Iso Akanjärven kaakkoisosan Kesälahdenlahdelta lähtee noin kilometrin mittainen laskupuro etelään Kemijokeen.
Iso Akanjärvi (65.412.1.001) kuuluu Mukkavaaran alueeseen (65.412), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kemijoen vesistössä (65). Toinen jakovaihe on Kemijoen Viitarannan alue (65.41) ja ensimmäinen jakovaihe Ylä-Kemijoen valuma-alue (65.4). Iso Akanjärvi on laajin Mukkavaaran alueen kolmesta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Kaksi muuta ovat Pikku Akanjärvi ja Keskimmäinen Akanjärvi.
Iso Akanjärvi on kolmanneksi laajin Savukosken yli 150:stä järveksi luokitellusta vakavedestä. Sitä edeltää Arajärvi ja Kiurujärvi ja seuraa Värriöjärvi.
Iwo Jima

| Iwo Jima |
| --- | --- |
 Yhdysvaltain laivaston aluksia Iwo Jiman Suribachi-vuoren edustalla.
  
Maantiede
Muut nimet:  Iō-tō
Saariryhmä:  Ogasawarasaaret
Merialue:  Tyynimeri
Pinta-ala:  21 km²
Korkein kohta:  Suribachi, 169 m
Valtio
Valtio:  Japani
Prefektuuri:  Tokion prefektuuri
Kunta:  Ogasawara
Väestö
Väkiluku:  ei vakituista asutusta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iwo Jima (jap. 硫黄島, Iō-tō, Iō-jima) on Japanille kuuluva, pinta-alaltaan noin 21 neliökilometrin laajuinen saari Tyynellämerellä. Japanilaiset käyttivät toisessa maailmansodassa saarta tukikohtana, jonka liittoutuneet myöhemmin vuonna 1945 valtasivat.
Saaren nimi lausuttiin alun perin Iō-tō, mutta toisen maailmansodan aikana linnoitustöihin tulleet sotilaat alkoivat erehdyksessä lukea nimen saarta merkitsevän kanji-merkin 島 vaihtoehtoisella tavalla ”jima”.
Paluu Iō-tō-lausumatapaan negatiivisen imagon takia

Vuonna 2006 saaren entiset asukkaat ja naapurisaarten asukkaat anoivat saaren nimeksi karttoihin ja muihin yhteyksiin sen alkuperäistä nimeä Iō-tō. Asian nosti pinnalle elokuvateattereihin samana keväänä ilmestyneet kaksi vastakkaisista näkökulmista Iwo Jiman taistelusta kertovaa Clint Eastwoodin elokuvaa: Kirjeitä Iwo Jimalta ja Isiemme liput.
Kartoissa saaren nimi muutettiin Io-tōksi vuoden 2007 lopulla. Saari oli Yhdysvaltain miehittämä vuoteen 1968 ja nykyään se on Japanin itsepuolustusvoimien sotilasaluetta, jolla on 400 sotilasta.
Länsimaisen median ylläpitämään imagoon Iwo Jimasta sotatantereena liittyy myös Joe Rosenthalin ottama tunnettu valokuva Iwo Jiman lipunnosto, jossa Yhdysvaltain merijalkaväen sotilaat pystyttävät lippua Suribachi-vuorelle.
Mahdollinen ydinasetukikohta

Yhdysvaltalaisen tiedelehden, Bulletin of Atomic Scientists, mukaan saarella on ollut yhdysvaltalaisia ydinaseita, vaikka Japanin virallinen politiikka on ollut olla hyväksymättä ydinaseita Japanin maaperälle. Koska saari on Japanin itsepuolustusvoimien sotilasaluetta, ei sen nykyisestäkään käytöstä ole tarkkoja tietoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iwo Jima Wikimedia Commonsissa
Iwo Jiman kartta
Seymour

Seymour voi tarkoittaa seuraavia:
Seymour, englantilainen aatelissuku
Henkilöitä > Sukunimenä

Dan Seymour (1915–1993), yhdysvaltalainen näyttelijä
David Seymour (1911–1956), puolalais-yhdysvaltalainen valokuvaaja ja kuvajournalisti
Edward Seymour (n. 1506–1552), Somersetin herttua, englantilainen valtiomies, Jane Seymourin veli
Horatio Seymour (1810–1886), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, New Yorkin kuvernööri ja presidenttiehdokas
Jane Seymour (n. 1507–1537), Englannin kuningatar, Henrik VIII:n kolmas vaimo, kuningas Edvard VI:n äiti.
Jane Seymour (s. 1951), englantilais-yhdysvaltalainen näyttelijä
Mary Seymour (1548–1550), paroni Thomas Seymourin ja Katariina Parrin lapsena kuollut tytär
Stephanie Seymour (s. 1968), yhdysvaltalainen näyttelijä ja malli
Steve Seymour (1920–1973), yhdysvaltalainen keihäänheittäjä
William J. Seymour (1870–1922), yhdysvaltalainen helluntailainen saarnaaja
Henkilöitä > Etunimenä

Seymour Benzer (1921–2007), yhdysvaltalainen fyysikko, molekyylibiologi ja geneetikko
Seymour Cray (1925–1996), yhdysvaltalainen supertietokoneiden suunnittelija
Seymour Hersh (s. 1937), yhdysvaltalainen tutkiva toimittaja
Seymour Kaufman, Cy Coleman (1929–2004), yhdysvaltalainen säveltäjä ja pianisti
Seymour Nebenzahl (1897–1961), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja
Seymour Papert (1928–2016), eteläafrikkalainen matemaatikko ja tietojenkäsittelytieteilijä
Seymour Shifrin (1926–1979), yhdysvaltalainen säveltäjä
Charles Seymour Robinson, (1829–1899), yhdysvaltalainen presbyterikirkon pastori
Jerome Seymour Bruner (1915–2016), yhdysvaltalainen psykologi
Julian Seymour Schwinger, (1918–1994), yhdysvaltalainen teoreettinen fyysikko
Philip Seymour Hoffman (1967–2014), yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä
Henkilöitä > Kuvitteellisia henkilöitä

Seymour Skinner, animaatiosarjassa Simpsonit
Paikannimenä

North Seymour, saari Galápagossaarten saariryhmässä
Muita merkityksiä

Seymour Duncan, yhdysvaltalainen sähkökitaroiden mikrofoneja ja efektipeaaleja valmistava yhtiö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Seymour”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jean-Féry Rebel

Jean-Féry Rebel
Jean-Féry Rebel (18. huhtikuuta 1666 – 2. tammikuuta 1747) oli ranskalainen barokkisäveltäjä ja viulisti. Hänen isänsä oli laulaja Jean Rebel. Jean-Féryn lahjakkuuden löysi pojan ollessa kahdeksanvuotias Jean-Baptiste Lully, joka alkoi antaa tälle opetusta viulunsoitossa ja sävellyksessä. Lullyn avulla Rebelin ura eteni nopeasti. Vuonna 1699 hänet nimitettiin oopperan ensiviulistiksi ja vuonna 1705 yhdeksi kuninkaan viulisteista. Vuosina 1718–1727 Rebel toimi kamarisäveltäjän asemassa ensin velipuolensa Michel Richard Delalanden kanssa, tämän kuoltua yksin, ja vuonna 1720 hän sai Royal Academy of Musicin kapellimestarin tehtävän.
Rebel julkaisi säveltäjänä viulu- ja laulumusiikkia, lyyrisen tragedian Ulysse (1703) ja baletteja, joista ensimmäinen oli Caprice (1711). Sen esittäjänä toimi Françoise Prévost, jonka tytär Anne meni naimisiin Rebelin François-pojan kanssa vuonna 1733. Rebelin viimeinen teos oli myös baletti, Les elemens (1737). Vuosina 1734 ja 1735 hän johti Concerts Spirituels -sarjaa.
JSAT Corporation

JSAT Corporationin -logo.
JSAT Corporation on japanilainen satelliittitietoliikenteen yritys, joka perustettiin vuonna 1985 ollen ensimmäinen yksityisellä rahoituksella toteutettu satelliittitietoliikenteen operaattori Japanissa. Sen pääkonttori on Jokohamassa. Sen toiminta alkoi vuonna 1989, kun JCSAT-1 saatiin taivaalle. Yhtiö omistaa vuonna 2008 yhdeksän tietoliikennesatelliittia,
JSAT Corporation-konserniin kuuluvat
• JSAT International Inc., joka myy Horizons-1-satelliitin tietoliikennekapasiteettia Yhdysvaltoihin. 
• Satellite Network, Inc., joka markkinoi VSAT-antennien kautta kaksisuuntaista tietoliikennettä
• Horizons Satellite Holdings LLC, joka on Intelsatin ja JSATin yhteistyritys
• Horizons-1 Satellite LLC
• Horizons-2 Satellite LLC
Jacob Jordaens

| Jacob Jordaens |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. toukokuuta 1593 Antwerpen
Kuollut: 18. lokakuuta 1678 (85 vuotta) Antwerpen
Taiteilija
Taidesuuntaus:  Flaamilainen barokkimaalaustaide ja barokki
Jacob Jordaens (19. toukokuuta 1593 Antwerpen –  18. lokakuuta 1678 Antwerpen) oli flaamilainen barokkiajan taidemaalari.
Elämä ja ura

Jordaens oli vanhin kangaskauppiaan 11 lapsesta ja tuli Peter Paul Rubensin tavoin oppipojaksi Adam van Noortin ateljeehen vuonna 1607. Vuonna 1616, vuosi sen jälkeen kun hänet oli hyväksytty taidemaalarikiltaan, hän meni naimisiin opettajansa tyttären Katharinen kanssa. Hänen toiveenaan oli käydä Italiassa, mutta varhainen avioliitto piti hänet kotimaassaan. Siksi hän pyrki täydentämään opintojaan kopioimalla ahkerasti italialaisten mestareiden maalauksia, joita hän löysi kotimaastaan, mutta paljon voimakkaamman vaikutuksen hänen tyyliinsä teki Rubens, joka palkkasi hänet toisinaan jäljentämään pieniä luonnoksia suurikokoisiksi. Lukuisat toimeksiannot kirkoilta, luostareilta ja aatelissuvuilta pitivät hänet jatkuvassa ja varmasti tuottoisassa työssä. Hän pystyi jo vuonna 1639 hankkimaan talon Antwerpenistä ja sen purkamisen jälkeen rakentamaan sen tilalle Rubensin esimerkkiä seuraten palatsin, joka oli koristeltu monilla hänen maalauksillaan. Jordaensin kerrotaan jättäneen katolisen uskonsa vuonna 1671 ja kääntyneen kalvinistiksi. Arnold Houbraken kuvasi Jordaensia seuraavasti: "Hän oli vaatimattoman ja kohteliaan käytöksen mies, joka oli aina ystävällinen ja valmis palvelemaan muita hyvillä neuvoilla".
Jordaens on Rubensin jälkeen ajan flaamilaisen taiteen tärkeimpiä maalareita. Molemmissa on samaa värien lämpöä, luonnonmukaisuutta, ja ilmaisun energiaa, mutta Jordaensilta puuttuu arvokkuus, ja hän on huonompi muotojen valinnassa, ja piirustusten tarkkuuudessa. Hänen karkea huumorinsa näkyy joissain hänen teoksissaan. Jordaensin taiteen suurin vahvuus on hänen genremaalauksissaan. Jordaens maalasi myös raamatullisia, mytologisia, historiallisiin ja allegorisia aiheisiin, ja hänet tunnetaan myös muotokuvamaalarina. Hän myös kaiversi teoksia.
Papukuninkaan juhla
Oranian prinssi Fredrik Henrikin riemumarssi
Satyyri ja talonpoika
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacob Jordaens Wikimedia Commonsissa
Jeff Taylor

Jeff Taylor (Jeffrey George Taylor,  15. helmikuuta 1948 Cape Cod, Massachusetts – 18. heinäkuuta 2007 Rovaniemi) oli amerikkalaissyntyinen Suomessa vaikuttanut mediatieteilijä ja harrastajamuusikko. Hän työskenteli Lapin yliopiston taiteiden tiedekunnassa mediatieteen professorina vuosina 1996–1998 sekä mediakasvatuksen professorina 1998–2007. Hän opetti muun muassa media-arkeologiaa ja kulttuuriteollisuutta käsitteleviä kursseja. Taylor oli viestintätieteiden valtakunnallisen yliopistoverkoston opetuksen johtoryhmän jäsen.
Ennen Suomeen muuttamistaan Taylor opetti Englannissa mm. Brightonin yliopistossa. Taylorin  äidin suku oli kotoisin Keski-Suomen Kivijärveltä. Vuosina 1993 ja 1994 Taylor oli puhujana Vaasassa järjestetyissä kansainvälisissä Hypermedia-konferensseissa. Hän tuli tuolloin perheineen Suomeen tutkimaan juuriaan tarkemmin ja muutti myöhemmin pysyvästi Rovaniemelle. Harrastuksenaan Taylor lauloi ja soitti rumpuja ja kitaraa useissa rock-yhtyeissä sekä sävelsi kappaleita omalle Jeff Taylor Bandilleen.
 Jeff Taylor innoitti lukuisia ystäviään ympäri Suomen musiikillaan ja elämänmyönteisellä asenteellaan, mottona oli suomeksi lausuttu 'reilu meininki'.
Heinäkuussa 2007 59-vuotias Taylor kuoli tulipalossa Rovaniemellä.
Julkaisuja

Taylor, J. (2005) European Indigenous Internet Representation: Potentials and Perils for Sámi. Teoksessa 50 Years of Communication Research: Past and Future. Amsterdam School of Communcations Research, University of Amsterdam.
Hyvärinen, K. & Taylor, J. (2004) Katsaus: alkuperäiskansat ja visuaalinen viestintä. Teoksessa J. Kupiainen & K. Laitinen (toim.): Kulttuurinen sisältötuotanto?. Helsinki: Edita.
Taylor, J. (2004) Tanssia paholaisen kanssa: internetin mahdollisuudet ja uhat alkuperäiskansojen kulttuuriselle ja poliittisille toiminnalle. Teoksessa J. Kupiainen & K. Laitinen (toim.): Kulttuurinen sisältötuotanto?. Helsinki: Edita.
Taylor, J. (2002) New Media and Cultural / Political Representation. Teoksessa Mass Media and Communicatin in the @Society of the 21st Century—Access and Participation. ECCR Conference Publication, University of Moscow.
Taylor, J. (1999) People's culture on the Web. Teoksessa H. Sirje (toim.): Interstanding 2. Sorosi Kaasaegse Kunsti Eesti Keskus SKKE 5. aastanäitus : (6.-19. oktoober 1997, Tallinn, Tartu) = 5th Annual Exhibition of the SCCA, Estonia.
Taylor, J. (1997) Location online - new media and the changing nature of location. Teoksessa H. Suvi (toim.): Pohjoinen valokuva 1997: siirtymiä. Oulu: Pohjoinen Valokuvakeskus.
Taylor, J. (1995) Multimedia - vaihtoehtoinen historia. Teoksessa E. Huhtamo (toim.): Virtuaalisuuden arkeologia. Virtuaalimatkailijan uusi käsikirja. Rovaniemi
Jassanat

| Jassanat |
| --- | --- |
 Lootusjassana (Irediparra gallinacea)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Heimo::  Jassanat  Jacanidae  Stejneger, 1885
Katso myös
   Jassanat Wikispeciesissä   Jassanat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jassanat (Jacanidae) on isojalkaisten kahlaajalintujen heimo. Sen jäseniä elää trooppisilla alueilla ympäri maailmaa. Jassanat voivat suurten jalkojensa avulla kävellä lumpeenlehtien päällä. Niillä on terävä nokka ja pyöreäpäiset siivet. Useimmat linnut ovat 15–30 cm pitkiä, naaras on yleensä selvästi isompi kuin koiras.
Heimoon kuuluvia sukuja

Afrikanjassanat Actophilornis
Hydrophasianus
Irediparra
Amerikanjassanat Jacana
Metopidius
Microparra
Aiheesta muualla

Animal Diversity Web (ääniä ja kuvia)
ITIS: Jacanidae (englanniksi)
Jaspis

Hiottu punainen jaspis.
Egyptiläinen myöhäiskauden kultainen sinettisormus, johon on upotettu vihreä jaspis.
Jaspis on tiivistä, läpinäkymätöntä kalsedonia. Se on epäpuhtauksien, erityisesti rautaoksidin punaiseksi, vihreäksi tai keltaiseksi värjäämä kivilaji. Jaspis on kvartsin muunnos, ja koostuu pääasiassa silikaatista. Jaspis on myös suosittu korukivi.
Etymologia ja historia

Jaspiksen nimi tarkoittaa "pilkullista kiveä", ja se juontuu latinan sanasta iaspis ja kreikan sanasta ἴασπις (iaspis). Näiden juurena ovat seemiläiset kielet, esimerkiksi heprean יושפה yushphah ja akkadin yashupu.
Vihreää jaspista käytettiin Mehrgarhissa 4000–3000 -luvuilla eaa. poran terissä. Minolaisella Kreetalla jaspiksesta kaiverrettiin sinettejä noin 1800 eaa., kuten Knossoksen kaivaukset osoittavat. Ylipäätään jaspis on ollut suosittu korukivi muinaisessa maailmassa.
Vaikka jaspis nykyään tarkoittaa ainoastaan opaakkia kvartsia, oli termin käyttö löyhempää menneisyydessä. Muinainen jaspis on ollut usein vihreää, sillä sitä on verrattu smaragdeihin ja muihin vihreisiin asioihin. Nibelungenliedissä jaspis mainitaan kirkkaana ja vihreänä. Muinaisissa lähteissä mainittu jaspis onkin todennäköisesti käsittänyt muitakin kalsedoniin kuuluvia kiviä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta jaspis Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:jasper
Käännös suomeksi