stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Onnenetsijä

| Onnenetsijä Jari Sillanpää |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1999
 Formaatti: CD, C-kasetti, digitaalinen
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 44.06
 Levy-yhtiö: Veijari-tuotanto / Universal
Jari Sillanpään muut julkaisut
| Varastetut helmet 1998 | Onnenetsijä 1999 | Maa on niin kaunis 2000 |
Onnenetsijä on Jari Sillanpään vuonna 1999 julkaistu viides studioalbumi. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan syyskuussa 1999 Suomen virallisen albumilistan ensimmäiseksi. Yhteensä Onnenetsijä oli albumilistalla 12 viikon ajan. Albumi on yli 43 400 kappaleen myynnillään myynyt platinaa.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin Mika Toivasen säveltämä ja Pekka Laaksosen sanoittama kappale ”Lauluni”, joka nousi toukokuussa 1999 Suomen virallisen singlelistan toiseksi. Kesällä 1999 julkaistu toinen single ”Kuuleeko Eero” oli parhaimmillaan singlelistan 12:s sekä radioiden viidenneksi soitetuin kappale. Kolmas single, albumin nimikappale, ”Onnenetsijä” nousi puolestaan radioiden kahdeksanneksi soitetuimmaksi kappaleeksi.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Sydän mua ohjaa | Mika Toivanen, Jiri Nikkinen | 4.01 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Huntujen huumaa | Mika Toivanen, Vexi Salmi | 3.54 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Pidä minusta kii | Mika Toivanen, Pekka Laaksonen | 4.09 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Onnenetsijä | Mika Toivanen, Jori Nummelin | 3.45 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Uskothan | Aku Toivonen, Saana | 3.18 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Illan viimeinen | Mika Toivanen, Pekka Laaksonen | 3.42 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Kuuleeko Eero | Mika Toivanen, Veikko Siltsu | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Show Must Go On | Veikko Samuli, Vexi Salmi | 3.02 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Meidän laulumme | Jukka Kuoppamäki | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Maailman lapset | Jukka Kuoppamäki | 4.09 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Lauluni | Mika Toivanen, Pekka Laaksonen | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Helli minut uneen | Petri Laaksonen, Jori Nummelin | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija

| Yhdistyneen kuningaskunnan kuningas |
| --- | --- |
 King of the United Kingdom
 
 Charles III vuonna 2021
 Nykyinen Charles III 8. syyskuuta 2022 lähtien
Puhuttelu:  ”Hänen majesteettinsa” (engl. His Majesty)
Virka-asunto:  Buckinghamin palatsi
Ensimmäinen:  Anna
Kotisivut:  royal.uk
Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija (engl. Monarch of the United Kingdom) on Yhdistyneen kuningaskunnan valtionpäämies. Nykyinen Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija on kuningas Charles III.
Yleistä

Stuart-suvun Annasta tuli unionisopimuksen myötä syntyneen yhdistyneen Ison-Britannian kuningaskunnan ensimmäinen hallitsija vuonna 1707. Annan lapsista yksikään ei elänyt aikuiseksi asti, ja edessä oli Stuartien jälkeen uuden hallitsijasuvun valinta.
Uudeksi kuninkaaksi valittiin Hannoverin prinssi Yrjö, joka otti hallitsijanimekseen Yrjö I. Yrjö oli kaukaista sukua Stuarteille ja protestantti. Koska Yrjö I ei osannut englantia, hän ei ollut kovinkaan aktiivinen hallintoasioissa, vaan todellista valtaa maassa käytti kabinetti eli hallitus.
Yrjö I:n pojan Yrjö II:n aikana hallitusasiat pysyivät kabinetin käsissä. Yrjö II:n pojanpoika Yrjö III pyrki lisäämään hallitsijan valtaa, mutta se johti hänet ja parlamentin ristiriitaan, eikä tilanne parantunut ennen kuin pääministeri William Pitt nuorempi muodosti Tory-hallituksen.
Yrjö III oli viimeisinä vuosinaan täysin sokea ja luultavasti kärsi mielenterveysongelmista. Todellista valtaa Yrjö III:n viimeisinä vuosina käytti hänen poikansa Yrjö IV. Yrjö IV:n aikana hallitsijavaltaa karsittiin, mikä johtui hänen epäsuosiostaan.
Yrjö IV:n jälkeen valtaistuimelle nousi Vilhelm IV. Hänen aikanaan tehtiin monia yhteiskunnallisia uudistuksia, joista tärkeimmät olivat vuoden 1832 vaalireformi, jolloin parlamentin edustajapaikat järjestettiin uudelleen, orjuus poistettiin siirtomaista ja uudet kunnallisvaalit säädettiin. Uudistukset eivät saaneet täysimittaista tukea kuninkaalta tai parlamentin ylähuoneelta, mutta vallankumouksen pelossa nämä uudistukset olivat välttämättömiä ja ne saatiin aikaiseksi.
Vilhelm IV:n kuoleman jälkeen valtaistuimelle nousi Yrjö III:n pojan Edvardin tytär Viktoria. Viktoria sai hallitsijakaudellaan arvonimen Intian keisarinna.
Viktorian poika Edvard VII osoittautui hallitsijakaudellaan taitavaksi diplomaatiksi, vaikka oli jäänyt äitinsä varjoon pitkäksi aikaa. Hänen hallitsijakaudellaan Englannin ja Ranskan välille syntyi liitto vuonna 1904. Edvardin pojan Yrjö V:n aikana kuningashuone luopui saksalaisesta sukunimestään Saksi-Coburg-Gotha, joka oli Viktorian prinssipuolison Albertin sukunimi, ja hallitsijasuvun uudeksi sukunimeksi tuli Windsor.
Yrjö V:n poika Edvard VIII luopui kruunusta vuonna 1936 oltuaan valtaistuimella vain kahdeksan kuukautta, koska hän meni naimisiin yhdysvaltalaisen seurapiirirouvan Wallis Simpsonin kanssa.
Lapsettoman Edvardin seuraajaksi nousi hänen veljensä Yrjö VI. Hän oli maan kuningas koko toisen maailmansodan ajan ja oli kansan keskuudessa hyvin suosittu etenkin sota-aikana, koska hän ei suostunut lähtemään Lontoosta pois edes ankarimpien pommitusten aikana.
Yrjö VI:ta seurasi valtaistuimelle hänen tyttärensä Elisabet II. Hän oli valtaistuimella 70 vuotta ja ohitti vuonna 2015 kuningatar Viktorian Ison-Britannian pisimpään hallinneena hallitsijana. Elisabet II kuoli 8. syyskuuta 2022, minkä jälkeen valtaan nousi Walesin prinssi Charles nimellä Charles III.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija Wikimedia Commonsissa
Petri Kokko (taitoluistelija)

Petri Kokko (s. 21. helmikuuta 1966) on suomalainen kilpauransa lopettanut taitoluistelija, joka urheilu-uransa jälkeen on toiminut markkinoinnin johtotehtävissä kansainvälisissä yrityksissä.
Luistelu-ura

Kokko luisteli yhdessä Susanna Rahkamon kanssa ja he kilpailivat jäätanssissa. Heidän parhaimpiin saavutuksiinsa kuuluvat Euroopan mestaruus vuodelta 1995, sekä samalta vuodelta maailmanmestaruuskilpailujen toinen sija. Vuoden 1995 jälkeen he ryhtyivät ammattilaisiksi. Heidän valmentajansa oli Martin Skotnicky.
Rahkamo ja Kokko ovat kehitelleet jäätanssiin oman tanssinsa nimeltä Finnstep. Kansainvälinen luisteluliitto ISU pyysi paria kehittelemään kaudella 1994–1995 käyttämästään rytmitanssista uuden pakollisen tanssin jäätanssiin. Finnstep otettiin ohjelmaan kaudella 2008–2009.
Työura

Luistelu-uran jälkeen Kokko on toiminut mainonnan ja liikkeenjohdon alalla muun muassa Niken Suomen-maajohtajana, Urheilukanavan ohjelmajohtajana sekä mainostoimisto Stream Helsingin toimitusjohtajana. 23. lokakuuta 2006 hänet nimitettiin Googlen ensimmäiseksi Suomen maajohtajaksi. Kokko nimitettiin 24. marraskuuta 2009 Googlen kansainvälisen myynnin kehitysjohtajaksi 1. tammikuuta 2010 alkaen. Hän ilmoitti muuttavansa Kaliforniaan pääkonttorin lähettyville kesäkuuhun 2010 mennessä. Elokuussa 2011 ilmoitettiin Kokon siirtymisestä Googlen myyntijohtajaksi Saksaan. Vuonna 2024 hän kertoi jättävänsä Googlen.
Perhe

Rahkamo ja Kokko ovat naimisissa, ja heillä on kaksi lasta.lähde?
Aiheesta muualla

Petri Kokko Twitterissä
Care to Ice Dance? Susanna Rahkamo & Petri Kokko
Ylen Elävä arkisto: Rahkamo ja Kokko poistuvat jäältä
Taitoluistelun Suomen-mestarit: Jäätanssi
1981: Saila Saarinen / Kim Jacobson
– 1982: ? / ?
– 1983: ? / ?
– 1984–1985: Virpi Kunnas / Petri Kokko
– 1986: Susanna Peltola / Kim Jacobson
– 1987–1991: Susanna Rahkamo / Petri Kokko
– 1992: Katri Uski / Juha Sasi
– 1993: Tuire Mattila / Toni Haahti
– 1994: Katri Kuusniemi / Juha Sasi
– 1995: Susanna Rahkamo / Petri Kokko
– 1996: Katri Kuusniemi / Jamie Walker
– 1997: Maikki Uotila / Toni Mattila
– 1998: Maikki Uotila / Michel Bigras
– 1999: Pia-Maria Gustafsson / Antti Grönlund
– 2002–2004: Jessica Huot / Juha Valkama
– 2008: Piia Juhamo / Niko Jääskeläinen
– 2009–2010: Oksana Klimova / Sasha Palomäki
– 2011–2012: Henna Lindholm / Ossi Kanervo
– 2013: Olesia Karmi / Max Lindholm
– 2014: Henna Lindholm / Ossi Kanervo
– 2015: Olesia Karmi / Max Lindholm
– 2016–2018: Cecilia Törn / Jussiville Partanen
– 2019: Juulia Turkkila / Matthias Versluis
– 2020: Yuka Orihara / Juho Pirinen
Plutoniumpentafluoridi

| Plutoniumpentafluoridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Plutonium(V)fluoridi
CAS-numero:  31479-19-3
PubChem CID:  141636
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  PuF5
Moolimassa:  339 g/mol
Ulkomuoto:  Valkoista kiinteää ainetta
Plutoniumpentafluoridi eli plutonium(V)fluoridi (molekyylikaava PuF5) on harvinainen plutoniumin fluoridi. Se on valkeaa kiinteää ainetta. Sen kiderakenne on tetragonaalinen. Plutoniumpentafluoridia, kuten muitakin plutoniumin fluorideja, voitaneen käyttää metallisen plutoniumin valmistamiseen, mutta tällä käyttökohteella ei ole käytännön merkitystä, koska plutoniumpentafluoridia ei ole juuri pystytty eristämään.
Plutoniumpentafluoria voidaan valmistaa valohajottamalla plutoniumheksafluoridia (PuF6) aallonpituudeltaan alle 520 nm:n laservalolla.
Afrikanruokokerttunen

| Afrikanruokokerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttuset Acrocephalidae
Suku::  Ruokokerttuset Acrocephalus
Laji::  gracilirostris
Kaksiosainen nimi
 Acrocephalus gracilirostris  (Hartlaub, 1864) 

Katso myös
   Afrikanruokokerttunen Wikispeciesissä   Afrikanruokokerttunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Afrikanruokokerttunen (Acrocephalus gracilirostris) on afrikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää Saharan eteläpuolista itäistä ja eteläistä Afrikkaa Tšadista ja Sudanista Etelä-Afrikkaan saakka. Lajista tunnetaan kahdeksan alalajia. Gustav Hartlaub kuvaili lajin holotyypin Liesbeekjoelta Etelä-Afrikasta 1864.
Jill Stein

Jill Stein
Jill Ellen Stein (s. 14. toukokuuta 1950 Chicago) on yhdysvaltalainen sisätautilääkäri, aktivisti ja poliitikko. Hän oli Vihreän puolueen presidenttiehdokas Yhdysvaltain vuoden 2016 presidentinvaaleissa ja sai 0,98 prosenttia äänistä. Hän oli puolueen ehdokkaana myös vuoden 2012 presidentinvaaleissa, joissa hän sai 0,3 prosenttia äänistä.
Stein syntyi Chicagossa ja kasvoi Highland Parkissa Illinois'n osavaltiossa. Hän opiskeli lääketiedettä Harvardin yliopistossa, josta valmistui vuonna 1979. Valmistuttuaan hän muutti Lexingtoniin Massachusettsin osavaltioon, jossa hän aloitti työt lääkärinä ja meni naimisiin toisen lääkärin, Richard Rohrerin, kanssa. He saivat kaksi poikaa.
Vuonna 1998 Stein aloitti ympäristöaktivismin ja lähti mukaan yritykseen sulkea viisi hiilivoimalaa Massachusettsissa. Vuonna 2002 hän oli Vihreän puolueen ehdokkaana Massachusettsin kuvernööriksi, mutta ei tullut valituksi. Hän oli ehdolla mutta ei tullut valituksi myös edustajainhuoneeseen vuonna 2004, osavaltion ministeriksi (Secretary of the Commonwealth) vuonna 2006 ja uudelleen kuvernööriksi vuonna 2010. Sen sijaan vuonna 2005 hänet valittiin Lexingtonin kaupunginvaltuustoon ja jatkokaudelle vuonna 2008.
Steinin kannattajiin vuoden 2012 presidentinvaaleissa kuului muun muassa poliittinen aktivisti Noam Chomsky. Hänen varapresidenttiehdokkaanaan oli suomalaissukuinen Cheri Honkala.
Presidentinvaalit 2016

Vuoden 2016 vaaleissa Steinin varapresidenttiehdokas oli ihmisoikeusaktivisti Ajamu Baraka.
Vaalikampanjansa aikana, syyskuussa 2016, Stein osallistui Pohjois-Dakotassa uutta öljyputkea vastustavaan mielenosoitukseen ja töhri työkonetta maalilla. Häntä vastaan nostettiin syyte Mortonin piirikunnassa luvattomasta tunkeutumisesta ja vahingonteosta. Barakaa vastaan nostettiin samat syytteet.
Stein sai noin 1,5 miljoonaa ääntä, eli yhden prosentin äänistä.
Vaalien jälkeen Stein johti kampanjaa, jonka tarkoitus oli saada aikaan äänten uudelleenlaskenta kolmessa vaa’ankieliosavaltiossa, joissa republikaaniehdokas Donald Trump oli voittanut demokraattien Hillary Clintonin. Steinin kampanja keräsi yli kuusi miljoonaa dollaria uudelleenlaskentaa varten; Steinin oma vaalikampanjakeräys oli tuottanut noin 3,5 miljoonaa dollaria. Wisconsinissa uudelleenlaskenta suoritettiin ja Trump vahvistettiin voittajaksi, mutta Pennsylvaniassa ja Michiganissa tuomarit päättivät, että uudelleenlaskentaa ei tehdä.
Aiheesta muualla

Jill Steinin kampanjasivusto
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jill Stein
Käännös suomeksi
Vahva happo

Rikkihappo on vahva happo. Jokainen rikkihappo-molekyyli luovuttaa vetyionin vesiliuoksessa.
Vahva happo on happo, jonka vetyionien tuotantoreaktion voidaan olettaa tapahtuvan loppuun asti. Tämä riippuu ainoastaan hapon kemiallisista ominaisuuksista, eikä liuoksen väkevyydestä, joten vahvaa happoa laimentamalla ei saada heikkoa happoa, vaan laimea liuos vahvaa happoa.lähde?
Jotta happo on vahva happo, on sen konjugaattiemäksen oltava huono vastaanottamaan vetyioneja, jottei irronnut vetyioni kiinnittyisi enää takaisin. Näitä reagoimattomia ioneja ovat muiden muassa halogeeni-ionit, kuten kloridi-ioni (Cl-) sekä eräät epämetallien happi­hapoista muodostuneet anionit, kuten vetysulfaatti-ioni (HSO4-). Tämän vuoksi vastaavat hapot eli suolahappo (HCl) ja rikkihappo (H2SO4) ovat vahvoja happoja.lähde?
Hapot voidaan järjestää vahvuusjärjestykseen happovakioidensa suuruuden perusteella, ja vahvoina happoina pidetään yleensä happoja, joiden happovakio Ka>1. Happovakioiden lukuarvoja ei tosin usein tarvitse laskea vahvoille hapoille, koska protolysoitumattoman hapon määrä vahvojen happojen liuoksissa on hyvin lähellä nollaa.lähde?
Polyproottisilla eli moniarvoisilla hapoilla ensimmäinen protolyysireaktio on voimakkain sekä happovakioltaan suurin ja seuraavat aina edellistä heikompia. Näin ollen polyproottinen happo voi olla ensimmäiseltä protolyysireaktioltaan vahva happo, mutta seuraavilta protolyysireaktioiltaan heikko happo. Tällainen happo on esimerkiksi rikkihappo, jonka hajoaminen tuottaa vetysulfaatti-ionin (HSO4-). Vetysulfaatti-ioni on kuitenkin heikko happo, koska sen hajoamistuotteena syntyvä sulfaatti-ioni (SO42-) kykenee helposti ottamaan uudelleen vastaan irronneen vetyionin. Vetysulfaatista on liuoksessa kerrallaan hajonneena vain prosentti, joten on todennäköistä, että rikkihappoliuoksessa suurin osa haposta on dissosioitunut vain kerran.lähde?
Vahvoja happoja

perkloorihappo (HClO4)
suolahappo eli vetykloridi (HCl)
vetyjodidi (HI)
vetybromidi (HBr)
typpihappo (HNO3)
rikkihappo (H2SO4, ensimmäinen protolyysireaktio)
Kuin elokuvissa

| Kuin Elokuvissa Jari Sillanpää |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2009
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: VeiJari-tuotanto
Jari Sillanpään muut julkaisut
| Al ritmo latino! 2008 | Kuin Elokuvissa 2009 | Millainen laulu jää 2011 |
Kuin elokuvissa on Jari Sillanpään vuonna 2009 julkaistu albumi. Albumi on äänitetty Abbey Roadin studioilla Lontoossa 65-henkisen Philharmonia Orchestran kanssa. Albumi sisältää elokuvamusiikin klassikoita sekä suomeksi että alkuperäiskielillä laulettuna. Albumi saavutti parhaimmillaan Suomen virallisen listan Kolmannentoista sijan.
Kappaleet > CD 1

Kuin elokuvissa – 5.48
Romanssi – 5.48
Hymy – 3.19
Sateenkaaren tuolla puolen – 2.44
Kuinka kaunista on – 5.10
Räystäät jos tippuu – 3.04
Feeling Good – 3.12
Jos – 3.41
Muista mua – 3.37
Bond-Medley – 8.08
Laulaen sateessa – 3.18
Disney-Medley – 7.00
Kappaleet > CD 2

This Love – 3.48
Romance – 5.48
Smile – 3.19
Over the Rainbow – 3.08
What a Wonderfull World – 5.08
Raindrops Keep Falling On My Head – 3.04
Feeling Good – 3.12
Se – 3.41
Piensa En Mi – 3.37
Bond-Medley – 8.08
Singin' in the Rain – 3.18
Disney-Medley – 7.00
Ossi Kanervo

| Ossi Kanervo |
| --- | --- |
 Ossi Kanervo (oik.) ja Henna Lindholm
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. marraskuuta 1987 Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Pituus:  173 cm
Laji:  jäätanssi
Seura:   Helsinki SC
Valmentaja:  Maurizio Margaglio
 Tietolaatikko päivitetty 18. joulukuuta 2014 
Ossi Kanervo (s. 23. marraskuuta 1987 Oulu) on suomalainen jäätanssija. Hänen parinaan luisteli Henna Lindholm ja aikaisemmin myös Janna Hujanen. Kanervo edustaa Helsingfors Skridskoklubbia (HSK). Lindholmin kanssa hän voitti vuonna 2012 Pohjoismaiden mestaruuden, vuonna 2014 Bavarian Open -pronssia sekä kolme Suomen-mestaruutta vuosina 2011, 2012 ja 2014. Heidän valmentajanaan toimi italialainen olympiamitalisti Maurizio Margaglio. Kanervo ja Lindholm osallistuivat kaksiin MM-kilpailuihin. Kanervo voitti myös yhden Suomen-mestaruuden entisen parinsa Janna Hujasen kanssa. Kanervo on 173 senttimetriä pitkä.
Kanervo ja Lindholm lopettivat luistelu-uransa keväällä 2015.
Käännös suomeksi
Nils Axle Kanten

Nils Axle Kanten.
Nils Axle Kantenin piirtämä sarjakuva: Jalmari ja tyttärensä Maija (olkapäillä).
Nils Axle Kanten (s. 9. huhtikuuta 1976) on norjalainen sarjakuvapiirtäjä, joka piirtää Suomessa Sanoma Oyj:n lehdissä (mm. Satakunnan Kansassa) julkaistavaa Jalmari-sarjakuvaa. Egmont-kustantamo on julkaissut useita norjankielisiä Jalmari-albumeja.
Kanten on kotoisin Ottestadista ja opiskeli Voldan yliopiston animaatiolinjalla.
Jalmarin lisäksi hän piirtää Firekanta-nimistä yksiruutuista strippiä.
Kaikkien aikojen parhaat (Jari Sillanpää)

| Kaikkien Aikojen Parhaat Jari Sillanpää |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2013
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: AXR Music
Jari Sillanpään muut julkaisut
| Millainen laulu jää 2011 | Kaikkien Aikojen Parhaat 2013 | Rakkaudella merkitty mies 2014 |
Kaikkien Aikojen Parhaat on Jari Sillanpään vuonna 2013 julkaistu kokoelma-albumi.
Kappaleet > CD 1

Hän laulaa – 4.02
Satulinna – 4.00
Rakkauen aamu – 4.17
Valkeaa Unelmaa – 3.02
Albumi – 4.07
Monta kuolemaa – 4.15
Unta en saa – 4.17
Bum, bum, bum (regular dance mix – 4.31
Ai Carino – 3.38
Maailman lapset – 4.08
Takes 2 to Tango – 2.59
Sun luo tuulina käyn – 4.28
Tuo viini pöytään – 2.54
Punainen taivas – 4.05
Uskothan – 3.16
Kirjoitettu tähtiin – 4.23
Kaunis ikävä – 3.54
Bella Notta – 4.13
Kuin elokuvissa – 5.48
Ganada – 3.38
Kappaleet > CD 2

Kasvot väkijoukuossa – 2.51
Kuuleeko Eero – 3.31
Kaduilla tuulee – 4.12
Sininen ja punainen – 4.02
Oon kuka oon – 3.51
Auringonnousu – 3.59
Jos saan sulle itseni antaa – 3.35
Onnenetsijä – 3.42
Karnevaali – 3.52
Pariisi-Helsinki – 3.55
Aliina – 3.32
Paremmin kuin kukaan muu – 3.52
Oot täydellinen – 4.07
Tuntematon – 4.04
Haavoitettu – 4.21
En se olla saa – 3.48
Luotu kulkemaan – 3.49
Kesäinen häävalssi – 2.58
Romanssi – 5.48
My Way – 4.40
Elina Kettunen

| Elina Järvinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:  Suomi
Taitoluistelija
Pituus:  163 cm
Valmentaja(t):  Tarja Sipilä, Jari Malinen
Luisteluseura:  Helsingin Luistelijat
Henkilökohtaiset parhaat pisteet (ISU)
Pisteet yhteensä:  138,40 Cup of China 2004
Lyhytohjelma:  47,68 Cup of China 2004
Vapaaohjelma:  90,72 Cup of China 2004
Elina Järvinen (o.s. Kettunen; s. 10. huhtikuuta 1981 Helsinki) on kilpauransa lopettanut suomalainen taitoluistelija. Hän edusti Helsingin Luistelijoita. Häntä valmensivat aiemmin Tiiu Valgemäe ja Susanna Haarala sekä sittemmin Tarja Sipilä ja Jari Malinen.
Järvinen sijoittui yhdenneksitoista sekä MM-kilpailuissa 2001 että olympialaisissa 2002. EM-kilpailuissa hän oli seitsemäs 2001, viides 2002, kymmenes 2003 ja yhdestoista 2005. Junioreiden MM-kilpailuissa hän sijoittui viidenneksi vuonna 2000.
Järvinen voitti Pohjoismaiden mestaruuden 2004 ja sai hopeaa 2005. SM-kilpailuissa hän saavutti kultaa 2001, hopeaa 2002, 2003 ja 2004 sekä pronssia 2000 ja 2005.
Teeman elokuvafestivaali

Teeman elokuvafestivaali on Yle Teeman viisipäiväinen tv-tapahtuma, joka koostuu elokuvista ja niihin liittyvistä väliaikanumeroista. Sitä edelsi Yle Teema -kanavan 10-vuotisjuhlaan liittynyt Elokuvan juhlaviikko vuonna 2011.
Ensimmäisen kerran elokuvafestivaali järjestettiin Teemalla joulukuussa 2012, ja sen jälkeen tapahtuma on ollut loppuvuoden ohjelmistossa vuosittain.
Vuosi 2017 oli välivuosi. Vuonna 2018 festivaali järjestettiin vastaavasti kaksi kertaa, keväällä ja loppusyksystä. Keväällä 2018 festivaalin teemana oli David Lynch, syksyllä 2018 teemana oli elokuvamusiikki.
Vuonna 2019 festivaalin ilme teki kunniaa Andrei Tarkovskin Stalkerille, ja festivaalilla nostettiin esiin elokuvakriitikoiden työtä. Vuoden 2020 festivaalin avainelokuvia olivat Thelma & Louise, The King – Elvis Presleyn Amerikka ja El Topo. Festivaalin 10-vuotisjuhlaa vietettiin marraskuussa 2021.
Teeman 11. elokuvafestivaali järjestettiin Yle Teemalla ja Yle Areenassa 16.–20.11.2022. Sen teemana olivat unet, ja avainelokuvia olivat Mulholland Drive, Solaris, Maja lapsuuden reunalla ja Hirokazu Kore-edan Elämän jälkeen.
Marraskuussa 2023 festivaalin teemana oli elokuvien äänimaailma. Ohjelmistossa olivat muun muassa Drive My Car, Annette, The Sparks Brothers ja Maestro Ennio Morricone.
Festivaalin tuottajana ja ohjelmiston suunnittelijana on toiminut alusta asti Kati Sinisalo.
Kirsi Kukkuraisen suunnittelemat festivaalijulisteet on palkittu kolmesti Hopeahuipulla Vuoden huiput -kilpailun julistesuunnittelun sarjassa vuosina 2012 (Elokuvan juhlaviikko), 2014 ja 2015.
Esitetyt  elokuvat > 2012

Juna saapuu asemalle (L’Arrivée d’un train en gare de La Ciotat)
Matka Metropolikseen (Die Reise nach Metropolis)
Metropolis
Synecdoche New York
Nuorallakävelijä (Man on Wire)
Mies vailla menneisyyttä
A Single Man
Olipa kerran... Pelin säännöt (Il était une fois… La règle du jeu)
Pelin säännöt (La règle du jeu)
Gosford Park
Setä Boonmeen edelliset elämät  (Lung Buỵmī ralụk chāti)
Yön kirkas tähti (Bright Star)
Vertigo
Andalusialainen koira (Un chien andalou)
Side by Side – elokuvan tulevaisuus (Side by Side)
Minkäpä tyttö sille voi (The Girl Can’t Help It)
Joulukuusikauppiaat (Big Business)
Vapaus (Liberty)
Muuttomiehet pulassa (The Music Box)
Be Kind Rewind
Esitetyt  elokuvat > 2013

Lontoo, uusi Babylon (London – The Modern Babylon)
Žižek ja elokuvan kätketty ideologia (The Pervert’s Guide to Ideology)
Jeanne d’Arcin kärsimys (La passion de Jeanne d’Arc)
Melankolia (Melancholia)
Rooma, avoin kaupunki (Roma città aperta)
Silmät ilman kasvoja (Les yeux sans visage)
Iho jossa elän (La piel que habito)
Rififi (Du rififi chez les hommes)
Punainen ympyrä (Le cercle rouge)
Pappi lukkari talonpoika vakooja (Tinker Tailor Soldier Spy)
Illusionisti (L’illusionniste)
Kaikki Eevasta (All About Eve)
Somewhere
Elämän puu (The Tree of Life)
Kulta-aika (L’Âge d’Or)
Esitetyt  elokuvat > 2014

Bluesia Pieksämäen asemalla
Pulp: elämä, kuolema, supermarketit (Pulp: A Film About Life, Death & Supermarkets)
Huone 237 (Room 237)
Caligari – näin kauhu tuli elokuviin (Caligari – wie der Horror ins Kino kam)
Tohtori Caligarin kabinetti (Das Kabinett des Dr. Caligari)
This Must Be the Place
Katseeseen kätketty (El secreto de sus ojos)
Blue Valentine
Hullu Pierrot (Pierrot le Fou)
Lumikki (Blancanieves)
Korppi sylissä (Cria cuervos)
Poikamiesboksi (The Apartment)
Hohto (The Shining)
Ovatko pitkät ihmiset onnellisia? (Is the Man Who Is Tall Happy?)
Auringonnousu (Sunrise: A Song of Two Humans)
Nader ja Simin: Ero (Jodái-e Náder az Simin)
Mestari (The Master)
Bluesia Pieksämäen asemalla
Esitetyt  elokuvat > 2015

Love Is All: sata vuotta rakkautta (Love Is All: 100 years of love & courtship)
The Grandmaster (Yi dai zong shi)
Likaiset kädet
Uhrijuhla (The Wicker Man)
Rakkaus (Amour)
Harold ja Maude (Harold and Maude)
Seremonia (Ceremonin)
Kultainen hämähäkki (Xia nu/A Touch of Zen)
Punaiset kengät (The Red Shoes)
Lauantai-illan huumaa (Saturday Night Fever)
A Girl Walks Home Alone at Night
Teenage
Jotain ilmassa (Apres mai)
Frances Ha
Taking off – otetaan hatkat (Taking Off)