Joutsenon Kullervo (jalkapallo)
Historia > 1940-luku

Yleisseura Joutsenon Kullervo perustettiin vuonna 1914, ja jalkapallotoimintansa se aloitti virallisesti välirauhan aikana 27. helmikuuta 1941. Tuolloin seuran vuosikokouksessa perustettiin palloilujaosto, jonka puheenjohtajaksi valittiin Toivo Laivo ja jäseniksi Toivo Eiskonen, Esko Hietala ja Seppo Seppänen. Myöhemmin keväällä seura liittyi Palloliiton Viipurin piiriin. Puheenjohtaja Laivo oli kotoisin Raumalta, jossa hän oli saanut omat jalkapallo-oppinsa osallistumalla kaupungin satamaan saapuneita laivajoukkueita vastaan pelattuihin otteluihin. Myöhemmin hän edusti Pallo-Iiroja Suomensarjassa. Joutsenoon hän saapui vuonna 1938 saatuaan opettajanviran Kähärilän koululta. Puheenjohtajan tehtävän lisäksi Laivo myös pelasi Kullervon ensimmäisissä joukkueissa ja oli suurelta osin vastuussa valmentamisesta.
Kullervo aloitti valmistautumisen otteluihin keväällä 1941 heti lumien sulettua, mutta pelit piirin II luokassa katkesivat jo kahden ottelun jälkeen jatkosodan alettua. Miesten peleihin tuli neljän vuoden tauko, mutta jalkapalloinnostus jatkui nuorempien poikien keskuudessa. Alkuvuosina jalkapallotoiminta keskittyi edelleen Konnunsuon alueelle, josta monet pelaajista olivat kotoisin. Viipurin menetyksen myötä piiri muutti Lappeenrantaan ja vaihtoi nimensä Saimaan piiriksi vuonna 1945. Samalla piiriin liittyi Savonlinna, ja Mikkeli seurasi vuonna 1952.
Piirinmestaruusottelut jatkuivat keväällä 1945, ja edustusjoukkueen lisäksi Kullervo sai kokoon myös A-juniorijoukkueen. Kullervo voitti piirin II luokan mestaruuden. Vuonna 1946 joukkue sijoittui piirin I luokassa toiseksi Lappeenrannan Urheilu-Miesten (LUM) jälkeen ja oli ainoa mestarille pistemenetyksen aiheuttanut joukkue. Piirisarjamenestyksen myötä Kullervo pääsi Maakuntasarjaan eli tuolloin Palloliiton kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle, jossa se pelasi kaudet 1946–1947 ja 1947–1948 vaatimattomin tuloksin. Joukkue herätti ottelumatkoillaan kuitenkin runsaasti huomiota, sillä tuohon aikaan lähes kaikki liiton sarjoissa pelanneet joukkueet olivat kotoisin suuremmista kaupungeista, eikä Joutsenon kaltaisista maalaiskunnista.
Vuonna 1946 joutsenolaiset jalkapalloilijat tekivät kummikuntavierailun Ruotsiin, jossa Kullervon ja Työväen Urheiluliiton seuran Joutsenon Katajan pelaajista koostunut kuntajoukkue pelasi kaksi ottelua paikallisia joukkueita Sundborns GoIF:ää ja Stora Skedvi IK:ta vastaan. Tuloksena oli 5–2- ja 3–1-tappiot. Sundborn teki vastavierailun vuotta myöhemmin, ja Joutsenon keskuskentällä pelattu ottelu keräsi noin 1 300 katsojaa joukkueiden pelatessa tasan 1–1.
Palloliitto ja Työväen Urheiluliitto aloittivat yhteisen sarjatoiminnan pääsarjojen osalta vuonna 1948, mistä seurasi muutoksia sarjojen joukkuemääriin. Palloliiton Saimaan piirin joukkueet pelasivat korkeimmillaan Maakuntasarjassa, johon kaudeksi 1948 alueelta pääsivät vain Ylä-Vuoksen Palloseura, Simpeleen Urheilijat ja Savonlinnan Pallokerho. Kullervo, LUM, Lauritsalan Kisa ja Savonlinnan Palloilijat pudotettiin liiton sarjojen ulkopuolelle. Vuosina 1948–1949 Kullervo karsi seuraavien kausien Maakuntasarjaan. Vuonna 1948 tuli tappio ensimmäisellä kierroksella LUM:lle. Vuonna 1949 se voitti ensimmäisellä kierroksella Mikkelin Mikot, mutta hävisi toisella ja ratkaisevalla kierroksella Kuusankosken Vedolle.