stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Xfce

| Xfce |
| --- | --- |

 Tyypillinen Xfce 4.4 -työpöytä
Kehittäjä:  Useita: lista kehittäjistä
Kehityshistoria
Vakaa versio:  4.20 (15. joulukuuta 2024)
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Työpöytäympäristö
Alusta:   Alustariippumaton
Lisenssi:   GPL
Aiheesta muualla
xfce.org
Versiohallinta
Xfce tai XFCE on vapaa avoimen lähdekoodin työpöytäympäristö Unixille ja Unixin kaltaisille käyttöjärjestelmille. Xfce on saavuttanut suosiota erityisesti keveytensä ansiosta, mutta useat käyttäjät pitävät myös sen hieman muista työpöytäympäristöistä eroavasta käyttöliittymästä. Xfce perustuu tunnetun GNOME-työpöytäympäristön tavoin GTK+ 2 -käyttöliittymäkirjastoon.
Historia

Olivier Fourdan aloitti projektin vuoden 1997 alkupuolella nimellä XFce. Xfce 1.x -versiot olivat XForms-käyttöliittymäkirjaston päälle kirjoitettu CDE-klooni Linuxille.
XForms-kirjasto oli Mark Overmarsin alun perin IRIS GL:lle kehittämä nimellä Forms, joka sitten siirrettiin X11:lle.
Xfce 2.x sai oman ikkunamanagerin, Xfwm:n.
Xfce 3.x kirjoitettiin uusiksi käyttäen GTK+-käyttöliittymäkirjastoa XFormsin sijaan. Tämä mahdollisti monien mullistavien uusien ominaisuuksien käyttöönoton. Xfce lisensoitiin GNU GPL-ohjelmistolisenssillä, koska ohjelmisto ei enää sisältänyt kaupallista XForms-kirjastoa. Projektin nimi vaihdettiin Xfce:ksi. Projekti siirtyi käyttämään SourceForgea versiosta 3.8.1 alkaen.
Xfce 4.x kirjoitettiin uusiksi käyttäen GTK+ 2.x -versiota. Xfwm-ikkunamanageriin lisättiin sisäänrakennettu tuki kompositoinnille. Työpöytäympäristön yleistä ulkoasua paranneltiin muun muassa lisäämällä tuki SVG-kuvakkeille. Tiedostojen hallintaan käytetty Xffm korvattiin Thunar-ohjelmalla.
Xfce 4.20 sisältää kokeellisen tuen Wayland-järjestelmälle. Aluksi kehittäjät suosittavat Labwc tai Wayfire-kompositoijan käyttämistä, mutta projektin omaan Xfwm4-ikkunanhallintajärjestelmään on tulossa myöhemmin tuki Waylandille.
Kuvia

Xfce 1.0 Knoppixissa. Huomaa CDE:stä kloonattu alapaneli
Xfce-4.2.2
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (englanniksi)
Gutzon Borglum

Gutzon Borglum, 1905
(John) Gutzon de la Mothe Borglum (25. maaliskuuta 1867 – 6. maaliskuuta 1941) oli amerikantanskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä.
Gutzon Borglum, 1919
Hän teki useita suuria muistomerkkejä, joista parhaiten tunnetaan Black Hillsissä Etelä-Dakotassa oleva Mount Rushmore-monumentti 1927–1941. Se on vuoren seinään hakattu 18 metriä korkea ryhmämuotokuva neljästä Yhdysvaltain presidentistä. Mukana ovat George Washington, Thomas Jefferson, Theodore Roosevelt ja Abraham Lincoln.
Mount Rushmore
Sisällissodan kolmea johtajaa kuvaava reliefi, Stone Mountain, Atlanta.
Sisällissotaa kuvaava veistos.
Gutzon Borglum Mount Rushmorella.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Borglumin elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive)
Out of Rushmore’s Shadow: The Artistic Development of Gutzon Borglum
Mt Rushmore/Gutzon Borglum Museo
Kenttätykistörykmentti 9 (jatkosota)

| Kenttätykistörykmentti 9 |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1941–1944
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Kenttätykistö
Rooli:  Divisioonan tykistörykmentti
Sodat ja taistelut:  Vuoksen ylimeno  Valkeasaaren läpimurto  Kuuterselän taistelu  Viipurinlahden suurtaistelut
Komentajat
Tunnettuja komentajia:  eversti Oskar Mandelin
Kenttätykistörykmentti 9 (KTR 9) oli Lahden suojeluskuntapiirin perustama jatkosodan Suomen maavoimien tykistöyksikkö, joka perustamisen jälkeen kesäkuussa 1941 liitettiin osaksi 10. divisioonaa. Rykmentti lakkautettiin marraskuussa 1944.
Perustaminen

Esikunta ja esikuntapatteri
I patteristo (I/KTR 9) perustettiin 1. prikaatin patteristosta (Psto/1. Pr) 14. kesäkuuta 1941. 1. ja 2. patterin kalustona oli 76 K/02-30 kanuunat ja 3. patterilla 122 H/10.
II patteristo (II/KTR 9) perustettiin Tuukkalan kasarmeilla Mikkelin maalaiskunnassa lukuun ottamatta 4. patteria, joka perustettiin Porrassalmen nuorisoseurantalolla, Reserviläiset koottiin Mikkelistä ja sen ympäristöstä. Perustamispäiväksi oli määrätty 18. kesäkuuta 1941. 4. ja 5 patterin kalustona 76 K/02 ja 6. patterilla 122 H/10
III patteristo (III/KTR 9) perustettiin Lahden alueen reserviläisistä. 7. ja 8. patterin kalustona oli 76 K/02  kanuunat ja 9. patterilla 122 H/10.
Asemasotavaihe

9. syyskuuta annettiin käsky asettua puolustukseen saavutetulle linjalle. I/KTR 9:n tuliasemat olivat Myllymäellä. Vihollisen toiminta oli aluksi hyvin vähäistä. Ja varsinaisen asemasotavaiheen aikana ainoastaan joitakin yksittäisiä taisteluita lähinnä pataljoonasta rykmenttiin olevia tunnusteluhyökkäyksiä sekä tiedustelupartioita.
10. divisioonan siirtyessä touko-kesäkuussa 1943 VT-linjalle linnoitustöihin Kenttätykistörykmentti 9 pysyi asemissaan ja siirrettiin tukemaan Ratsuväkiprikaatia. Rykmentti siirtyi takaisin 10. divisioonaan vasta toukokuussa 1944, jolloin 10. divisioona ryhmitettiin 18. divisioonan kaistalle Valkeasaareen.
Joukkojen vaihto suoritettiin 16.-22. toukokuuta. Tykistön tulijaotus määrättiin seuraavaksi:
tykistöryhmä Hankipohja (I ja II/KTR 9, Raskas patteristo 1 sekä 3. Motorisoitu Rannikkotykistöpatteri) tehtävänä tukea Suomenlahden ja Rajajoen kaistoja
tykistöryhmä Tirronen (III/KTR 9, Raskas Patteristo 25 sekä Järeä Patteristo 4) tehtävänä tukea Valkeasaaren kaistaa.
Vetäytyminen Kannakselta

Katso:
Valkeasaaren läpimurto
Kuuterselän taistelu
Viipurinlahden suurtaistelut
Lakkauttaminen

Rauhan tultua siirtyi I/KTR 9 Nisulahdesta Miehikkälään tekemään varustelutöitä 21. syyskuuta 1944. Patteristo siirtyi Ylä-Pihlajaan 27. lokakuuta ja sieltä edelleen Uskin kylään 30. lokakuuta. I Patteriston komentaja everstiluutnantti R Hankipohja siirtyi uusiin tehtäviin ja tilalle tuli kapteeni J Manner.
Reserviläiset kotiutettiin I/KTR 9:stä Haminan kansakoululla 24. marraskuuta ja samalla pääosa yksikössä olleesta kantahenkilökunnasta siirrettiin Lappeenrantaan, missä aloitettiin rauhan ajan Kenttätykistörykmentti 3:n perustaminen.
Komentajat

Rykmentinkomentajana oli perustamisesta 19. kesäkuuta 1941 lakkauttamiseen 19. marraskuuta 1944 eversti Oskar Mandelin. Patteristojenkomentajina olivat:
Komentajat > I Patteristo

majuri (everstiluutnantti) Osmo Lehtosuo 18. kesäkuuta 1941 - 15. maaliskuuta 1943
everstiluutnantti Reino Hankipohja 15. maaliskuuta 1943 - 2. marraskuuta 1944
Komentajat > II Patteristo

kapteeni Kauko Harviainen 18. kesäkuuta 1941 – 7. toukokuuta 1942
majuri Olavi Arimo 8. toukokuuta 1942 – 27. lokakuuta 1943
majuri Unto Mielonen 27. lokakuuta 1943 – 2. marraskuuta 1944
Komentajat > III Patteristo

majuri Eino Olavi Tirronen 18. kesäkuuta – 17. tammikuuta 1943
kapteeni Väinö Kaario 17. tammikuuta – 2. elokuuta 1943
majuri Uolevi Punnonen 2. elokuuta – 28. marraskuuta 1943
majuri Pekka Artto 28. marraskuuta 1943 – 18. huhtikuuta 1944
majuri Eino Olavi Tirronen 18. huhtikuuta – 2. marraskuuta 1944
Tykistörykmentin pääkalustona olivat 76 mm kanuunat
Suna (nimi)

Suna on naisen etunimi. Se on Sune-miehennimen feminiininen vastine. Se voi olla myös lyhentymä Sun-alkuisista naisennimistä, esimerkiksi nimestä Sunneva, joka on samaa alkuperää kuin Synnöve.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on joulukuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 50–70 Suna-nimistä naista.
Tunnettuja Sunia

Suna Kymäläinen (s. 1976), suomalainen kansanedustaja
Suna Vuori (s. 1967), suomalainen toimittaja ja kirjailija
Adobe Connect

Adobe Connect -logo vuodesta 2020 lähtien.
Adobe Connect (ent. Acrobat Connect Pro, usein lyh. ACP) on Adoben luoma verkkokokousympäristö, joka on suunniteltu toimimaan erilaisilla alustoilla. Adobe Connect toimii useissa eri käyttöjärjestelmissä (esimerkiksi Microsoft Windows, Mac OS, Linux ja Solaris).lähde?
Connect-ympäristössä osallistujat voivat olla yhteydessä toisiinsa webkameran, mikrofonin ja chatin välityksellä. Webkamera ja mikrofoni eivät kuitenkaan ole välttämättömiä kokousympäristön käytön edellytyksiä. Connect-ympäristössä on mahdollista jakaa esim. PowerPoint-esityksiä, kuvia, ääni- ja videotiedostoja sekä tietokoneen työpöytänäkymä tai jokin sovellusnäkymä.lähde?
Adobe ConnectNow

Maksullisen Pro-version lisäksi Adobe Connectista oli myös maksuton versio, Adobe ConnectNow. Adobe ConnectNow oli perusominaisuuksiltaan ammattikäyttöön tarkoitetun Connect Pro -ympäristön kaltainen, mutta ConnectNow'ssa yhtäaikaisten käyttäjien määrä oli rajattu kolmeen. Adobe Connect Now:ta ei ole ollut saatavilla enää 10.1.2013 jälkeen.lähde?
Adobe ConnectNow -logo.
Karimaan hautaröykkiöt

Karimaan 3. ryhmän muinaisjäännösalueen pronssikautinen röykkiö.
Karimaan pronssikautiset hautaröykkiöt sijaitsevat Söörmarkun kylässä nykyään Poriin kuuluvassa Noormarkussa.
Muinaisjäännösten levintä seurailee pronssikauden aikaista meren rantaviivaa. Alueen kaakkoispuolella Karimaan 1. ja 2. ryhmässä hautaröykkiöitä on entisten merenlahtien alueilla yksittäin tai pienissä ryhmissä, kun taas luoteispäässä Karimaan 3. ryhmässä on suuria kalmistoja, joissa on kymmenittäin pieniä röykkiöitä tai latomuksia. Ajoitetut röykkiöt ovat viimeisiltä vuosisadoilta ennen ajanlaskun alkua, runsaan 2000 vuoden takaa. Maankohoamisesta johtuen hautaröykkiöitä on löydetty muun muassa pelloilta.
Jälleensyntyneen Puolan ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Jälleensyntyneen Puolan ritarikunta (puol. Order Odrodzenia Polski) on puolalainen ritarikunta. Se on perustettu vuonna 1921 Puolan parlamentin päätöksellä. Kunniamerkkiä jaetaan tunnustuksena erinomaisista ansioista mm. opetuksen, taiteen ja yhteiskunnallisen työn saralla. Sitä voidaan jakaa myös ansioituneille sotilaille sekä henkilöille, jotka ovat työskennelleet Puolan ja muiden maiden hyvien suhteiden hyväksi.
Kunniamerkkiä jaetaan viidessä luokassa:
Suurristi
Komentajan risti tähdellä
Komentajan risti
Upseerin risti
Ritarin risti
Jacob von Falke

Jacob von Falke (1825–1897) oli saksalais-itävaltalainen kulttuuri- ja taidehistorioitsija. Hän opiskeli filosofiaa Erlangenin ja Göttingenin yliopistoissa. Hän oli Nürnbergin Germaanisen museon konservaattori vuodesta 1855, Wienissä kreivi Lichtensteinin kirjastonhoitaja ja taulugallerian johtaja 1858, Itävallan taide- ja teollisuusmuseon tehtävissä 1864. Falke omisti koko elämänsä taideteollisuuden ja pukuhistorian tutkimuksille. Hän luennoi tutkimustuloksistaan, kirjoitti niistä kansantajuisia julkaisuja ja vaikutti niiden kautta laajalti yleisön makuun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacob von Falke Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  FID  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef
Korkokenkä

Punainen korkokenkä, jossa on sabrinakorko.
Korkokenkä on kenkä, jonka pohja on muotoiltu siten, että kanta nousee selvästi päkiää korkeammalle. Korkokenkiä on useita eri malleja ja korkoja löytyy monia eri tyylisiä, esimerkiksi stiletti-, tolppa- ja kiilakorkoja.
Nykyään termi korkokenkä yhdistetään melkeinpä poikkeuksetta naisten kenkämalleihin, joissa on piikkikorko, vaikkakin on olemassa useita korolla varustettuja kenkämalleja (esimerkiksi bootsit), joita molemmat sukupuolet käyttävät.lähde?
Korkokenkien käyttö altistaa erilaisille jalkavaivoille. Korkokengät muun muassa lisäävät polviin kohdistuvaa rasitusta.
Historia

Ensimmäisen kerran korot kengissä on kuvattu Persian kuninkaan ratsujoukoilla. Korot estivät jalan lipsumisen jalustimista. Korot on esitetty lautaseen maalatussa kuvassa joka on ajoitettu 874-1005 j.a.a. Samanidien valtakunnan aikajaksolta. Lautanen löytyi 
Nishapurista, Iranista.
Korkokenkiä käytettiin keskiajalla Lontoossa, koska kadut olivat täynnä ihmisten ulosteita, mutaa ja teurasjätteitä, näin ihmiset pysyivät jaloistaan puhtaampina. Näissä kenkämalleissa saattoi olla myös korot edessä ja takana.lähde?
Korotettujen korkojen on oletettu tulleen vastauksena siihen ongelmaan, että ratsastajien jalat luisuivat eteenpäin satulassa heidän ratsastaessaan. ”Ratsastajan korko”, noin 3 senttimetriä korkea, ilmestyi 1500-luvulla. Johtavaa kulmaa kallistettiin eteenpäin, jotta tämä auttaisi satulaan nousemisessa ja kengän perässä kulkeutuvaa reunaa kallistettiin eteenpäin estämään kenkää tarttumasta kiinni aluskasvillisuuteen tai kiveen. Nämä ominaisuudet näkyvät tämän päivän ratsastuskengissä, ehkäpä huomattavammin cowboybootseissa.lähde?
Yksinkertainen ratsastuskorko raivasi tietä huomattavasti tyylikkäämmälle korolle sen kolmen ensimmäisen vuosisadan aikana. Alkaen Ranskasta, korkojen korkeudet miesten keskuudessa nousivat ylöspäin, usein tullen korkeammiksi ja ohuemmiksi, kunnes ne olivat käyttökelvottomia ratsastukseen, mutta ne siirrettiin vain hovikäyttöä varten. 1600-luvun loppuun mennessä miesten korkokengät olivat usein 7,5 senttimetrin 10 senttimetrin väliltä korkeudessa.lähde?
Vuonna 1533 Orleansin herttuan pienikokoinen vaimo, Katariina de' Medici, tilasi suutarin tekemään hänelle parin korkokenkiä sekä muotia varten, että korottamaan hänen pituuttaan. Ne olivat eräänlaiset kengät, joissa oli korotettu kenkäpohja ja kantapää, mutta eivät kuitenkaan samanlaiset kuin tämän päivän platform-kengät. Näissä kengissä kantapää oli kuitenkin korkeammalla kuin jalkapöytä.lähde?
Korkokengät tulivat nopeasti suosituiksi Ranskan hovin muotitietoisten miesten ja naisten keskuudessa ja levisivät muidenkin maiden ylimystön keskuuteen. Sekä miehet että naiset käyttivät korkokenkiä halki 1600- ja 1700-luvun. Kun Ranskan vallankumous lähestyi 1700-luvun loppupuolella, korkokenkien pitäminen katosi pois Ranskassa siitä syystä, että se yhdistettiin varakkuuteen ja aristokratiaan.lähde?
Läpi suurimman osan 1800-lukua, matalat kengät ja sandaalit olivat tyypillisiä jalkineita molemmille sukupuolille, mutta korkokengät tulivat takaisin pintamuotiin myöhäisellä 1800-luvulla, melkeinpä yksinomaan naisille tarkoitettuna.lähde?
Korkokengät nykyisin

Matalampia korkoja suosittiin 1960-luvun loppuvaiheissa ja 1970-luvun alkuvaiheissa, mutta korkeammat korot palasivat 1980-luvun lopulla ja 1990-luvun alkupuolella. Muodikkaan koron malli on myös vaihtunut tolppakorosta (1970-luku) suippokorkoon (1990-luku) ja stilettikorkoon (1950-luku, 1980-luku, ja 2000-luku).lähde?
Nykyään korkokenkiä käyttävät yleisimmin naiset, ja korkojen korkeus vaihtelee kolmesta senttimetristä stilettikoron kymmeneen senttimetriin tai jopa korkeampiin lukuihin. Todella korkeakorkoiset kengät, joissa on korko yli 12 senttimetriä, eivät ole käytännöllisiä ja niitä pidetään vain esteettisistä syistä. Avokkaat ovat konservatiivisempi malli ja niitä käytetään usein töissä ja muodollisissa tapahtumissa, kun taas vastaavasti villimpiä malleja käytetään tansseihin mentäessä ja iltapukujen kanssa. Korkokengät ovat olleet viime aikoina kuuma puheenaihe lääketieteelliseltä näkökannalta, sillä useat podiatristit ovat nähneet potilaita, joiden vakavat jalkavaivat ovat yksinomaan aiheutuneet korkokenkien käytöstä.lähde?
Sabrinakorko on standardikorko avokkaille ja se on nimetty Audrey Hepburnin samannimisen elokuvan mukaan.lähde?
Stilettikorko on saanut nimensä kapeakärkisestä veitsestä ja se on korkeampi ja sillä on kapeampi pohja.lähde?
Platform-korkokengässä on lisäpohja jalkaosassa. Vaikka korko on korkea, niillä on silti helppo kävellä. Ne olivat 70-luvulla muotia.lähde?
Syitä korkokenkien pitämiseen:lähde?
muuttavat jalan kulmaa suhteessa jalan alaosaan, joka korostaa nilkkoja
muuttavat käyttäjänsä asentoa, vaatien ryhdikkäämmän asennon ja muuttaen kävelytapaa
saavat käyttäjänsä näyttämään pidemmältä
saavat käyttäjänsä jalat näyttämään pidemmiltä
Syitä, miksi korkokenkiä ei pidetä:
saattavat olla kivuliaita tai vahingollisia joillekin käyttäjille.
lyhentävät käyttäjänsä askelta
saattavat estää käyttäjänsä juoksemisen
usein korkoihin liittyy äänekäs kopina, joka voi häiritä
Kilpailut

Korkokengillä järjestetään juoksukilpailuja. Idea on mahdollisesti lähtöisin Amsterdamista. Toisaalta Yhdysvalloissa niitä väitetään juostun ensimmäisen kerran jo 1986. Yhdysvalloissa kilpailuja järjestetään pääasiassa Halloweenina.
Kesällä 2006 kilpailuja järjestettiin Venäjällä useissa kaupungeissa. Myös Saksassa järjestettiin samana vuonna ensimmäiset kilpailut.
Säännöissä koroilla on minimikorkeus, joka on 7–9 senttimetriä ja juoksumatka on sata tai 80 metriä. Saksalainen Nadine Sonnabend juoksi seitsemän senttimetrin koroilla 100 metriä 12 sekunnissa Berliinissä 2006.lähde?
Miehet ja korkokengät

Vaikka korkokengät alun perin ilmaantuivat 1500-luvulla miesten jalkineiksi, on 1700-luvun loppupuolen jälkeen miesten kengissä ollut matalampi korko. Muutama poikkeuskin löytyy, kuten cowboybootsit ja korkokenkien hetkellinen nousu miesten muotiin 1970-luvulla (elokuvan Saturday Night Fever avauskohtauksessa John Travoltan hahmolla on kuubalaiskorkoiset kengät). Jotkin kenkienvalmistajat markkinoivat nykyään korkokenkiä hieman isompina kokoina miehille. Myös Dior Hommen vuoden 2006 syyslinjassa, jonka suunnitteli Hedi Slimane, oli korkokengät miehille. Näissä kengissä oli noin 8,5 senttimetrin korot.lähde?
Lisävarusteet

Stilettikorko saattaa naarmuttaa joitakin lattiatyyppejä. Vahinkoa voi ehkäistä lisävarusteella, joka sopii stilettikoron päälle ja estää korkoa koskettamasta lattiaa. Varsinkin linoleumi ja uretaanilla lakatut puulattiat naarmuuntuvat herkästi.lähde?
Korkoihin on saatavilla myös suojia, jotka estävät lattiaa naarmuuntumasta ja korkoja kulumasta sekä helpottavat kävelyä.lähde?
Kirjallisuutta

Homer, Karen: Mitä naisen tulee tietää kengistä.  ((Things a woman should know about shoes, 2008.) Suomentanut Marianna Kurtto)  Helsinki:  Ajatus, 2010.  ISBN 978-951-20-7927-8
Jacobbi, Paola: Haluan nuo kengät!.  ((Voglio quelle scarpe!, 2004.) Suomentanut Leena Taavitsainen-Petäjä)  Helsinki:  WSOY, 2006.  ISBN 951-0-31751-9
Tervo, Mirja: Huimaavat korot: Luksuskenkien vaarallinen viehätys.  Helsinki:  Atena, 2010.  ISBN 978-951-796-629-0
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tiina Keränen: Ihmisen katalin keksintö (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin sanomat 25.3.2010.
Korkokenkämuseo - kenkien historiaa, faktoja, kuvia, kirjoja (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Korkokenkien historia (englanniksi)
"Chase Me, Catch Me" Paul Niquetten analyysi korkokenkien vaikutuksesta askeleen pituuteen (englanniksi)
Jani Kaaro: Tutkimus: Korkeat korot kengissä muuttavat jalan lihaksia (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin sanomat 19.7.2010.
Korkokengät vaarantavat kävelysi[vanhentunut linkki]. Jyväskylän yliopisto 1.2.2012.
Nuori nainen vaaleanpunaisissa korkokengissä Helsingin rautatieasemalla.
Viron herttuakunta (1561–1721)

Viron herttuakunta (ruots. Hertigdömet Estland, vir. Eestimaa hertsogkond, saks. Herzogtum Estland) oli vuodesta 1561 vuoteen 1721 olemassa ollut Ruotsin valtakunnan hallitsema herttuakunta. Sen johdossa oli kuninkaan asettama käskynhaltija, jolla oli laajat valtuudet. Alue luovutettiin Venäjälle Suuren Pohjan sodan jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viron herttuakunta (1561–1721) Wikimedia Commonsissa
Calhounin piirikunta (Alabama)

Calhounin piirikunta on piirikunta Alabamassa, Yhdysvalloissa. Siellä asuu 113 605 asukasta vuonna 2019, joka olisi laskenut 4,2 prosentilla vuoden 2010 väestönlaskennan 118 572 asukkaasta. Piirikunnan väestötiheys on 195,7 asukasta neliökilometrillä. Piirikunta perustettiin 18. joulukuuta 1832. Sen pääkaupunki ja suurin kaupunki on Anniston.
Väestö

Calhounin piirikunnan väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 118 572. Vuoden 2019 arvion mukaan se olisi kuitenkin laskenut 113 605 asukkaaseen. Väestön mediaani-ikä piirikunnassa on miehillä 38,1 vuotta ja naisilla 40,9 vuotta. 51% asukkaista on naimisissa. Piirikunnassa on 45 033 kotitaloutta, joista 84,3 prosentilla on tietokone. Keskimäärin yhdessä kotitaloudessa asuu 2,49 ihmistä. 83,3% piirikunnan yli 1-vuotiaista asukkaista asuu nyt samassa asunnossa, missä he asuivat vuosi sitten. Piirikunnassa asuu 9 549 veteraania.
2,7% koko piirikunnan väestöstä on syntynyt Yhdysvaltojen ulkopuolella. Heistä 53% on syntynyt Pohjois- tai Etelä-Amerikassa, 16% Euroopassa, 28% Aasiassa ja 3% Afrikassa. Maittain suurin on Meksiko (36%).
Piirikunnassa äänestetään republikaaneja eniten. Yhdysvaltain vuoden 2016 vaaleissa 68,7% äänesti republikaanien presidenttiehdokasta Donald Trumpia.
Väestö > Väestönkehitys

| Vuosi | Väestö | Muutos |
| --- | --- | --- |
| 1840 | 14 260 |  |
| 1850 | 17 163 | +20,36% |
| 1860 | 21 539 | +25,5% |
| 1870 | 13 980 | -35,09% |
| 1880 | 19 591 | +40,14% |
| 1890 | 33 835 | +72,71% |
| 1900 | 34 874 | +3,07% |
| 1910 | 39 115 | +12,16% |
| 1920 | 47 822 | +22,26% |
| 1930 | 55 611 | +16,29% |
| 1940 | 63 319 | +13,86% |
| 1950 | 79 593 | +25,62% |
| 1960 | 95 878 | +20,54% |
| 1970 | 103 092 | +7,52% |
| 1980 | 119 761 | +16,17% |
| 1990 | 116 034 | -3,11% |
| 2000 | 118 572 | +2,19% |
| 2010 | 118 477 | -0,08% |
Lähteet:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Calhounin piirikunta (Alabama) Wikimedia Commonsissa
Alabaman osavaltio
| --- | --- |
Piirikunnat:   Autauga  Baldwin  Barbour  Bibb  Blount  Bullock  Butler  Calhoun  Chambers  Cherokee  Chilton  Choctaw  Clarke  Clay  Cleburne  Coffee  Colbert  Conecuh  Coosa  Covington  Crenshaw  Cullman  Dale  Dallas  DeKalb  Elmore  Escambia  Etowah  Fayette  Franklin  Geneva  Greene  Hale  Henry  Houston  Jackson  Jefferson  Lamar  Lauderdale  Lawrence  Lee  Limestone  Lowndes  Macon  Madison  Marengo  Marion  Marshall  Mobile  Monroe  Montgomery  Morgan  Perry  Pickens  Pike  Randolph  Russell  Shelby  St. Clair  Sumter  Talladega  Tallapoosa  Tuscaloosa  Walker  Washington  Wilcox  Winston 
Kaupungit (suurimmat):   Auburn  Birmingham  Decatur  Dothan  Florence  Hoover  Huntsville  Madison  Mobile  Montgomery (pääkaupunki)  Tuscaloosa
Sadan vuoden yksinäisyys (EP)

| Sadan vuoden yksinäisyys SIG |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : KansasHouse Studio
 Julkaistu: 1998
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Teppo Seppänen
 Tyylilaji: pop rock
 Levymerkki: Pyramid
SIG:n muut julkaisut
| Kansanlauluja kaupungeista 1998 | Sadan vuoden yksinäisyys 1998 | Lauluja rakastamisen vaikeudesta 1999 |
Sadan vuoden yksinäisyys (20-v juhla-EP) on raisiolaisen Sig-yhtyeen vuonna 1998 julkaisema levy, jossa
on yhtyeen aiempien kappaleiden uusia muunnelmia.
Kappaleet

Sadan vuoden yksinäisyys – 3.46 (vuoden 1998 versio)
Tunteet – 3.05 (Tositunteet-mix)
Kansanlaulu kaupungista – 3.17 (Jytky-mix)
Älä sinä huoli – 2.46 (Vuoden 1998 versio)
Kokoonpano

Matti Inkinen – laulu
Teppo Seppänen – kitara, musiikkiohjelmointi, laulu
Jukka Vehkala – kitara, laulu
Matti Hiltunen – basso
Aiheesta muualla

Sadan vuoden yksinäisyys discogs.com -sivustolla
Sadan vuoden yksinäisyys finnmusic.net -sivustolla
Bibbin piirikunta (Alabama)

Bibbin piirikunta on Yhdysvaltojen Alabamassa sijaitseva piirikunta, jossa asuu 22 394 asukasta. Se perustettiin 7. helmikuuta 1818 ja sen pääkaupunki on Centreville.
Historia

Bibbin piirikunta perustettiin 7. helmikuuta 1818 Cahaban piirikunnan nimellä, mikä tuli piirikunnan halkaisevan joen nimestä. Sen nimi muutettiin nykyiseksi vuonna 1820 Alabaman ensimmäisen kuvernöörin, William Wyatt Bibbin, kunniaksi.
Väestö

Bibbin piirikunnassa asui vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 22 915 asukasta, ja nyt se olisi vuonna 2019 laskenut hieman 22 394 asukkaaseen. Kotitalouksia on 6 840. Keskimäärin yhdessä kotitaloudessa asuu 2,99 ihmistä. Miehiä on piirikunnassa selvä enemmistö (53,3 %). Ulkomailla piirikunnan väestöstä on syntynyt 1,4 %. Väestötiheys piirikunnassa on 36,8 asukasta neliökilometrillä.