stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Häiveripoheinä

| Häiveripoheinä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Ripoheinät Piptatherum
Laji::  miliaceum
Kaksiosainen nimi
 Piptatherum miliaceum  (L.) Coss. 
Synonyymit
 Oloptum miliaceum 
Katso myös
   Häiveripoheinä Wikispeciesissä   Häiveripoheinä Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Häiveripoheinä eli ripoheinä (Piptatherum miliaceum) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, ripoheinien (Piptatherum) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen heinälaji, joka voi kasvaa korkeimmillaan noin 150 cm korkeaksi. Korret ovat kasvutavaltaan pystyjä ja kasvavat tiiviinä mättäinä. Lehdet ovat kaljuja ja lehtien kielekkeet ovat kalvomaisia sekä 0,5–2,5 mm pitkiä. Kukintoina olevat röyhyt ovat suuria. Tähkylät ovat 2,5–3,5 mm pitkiä ja yksikukkaisia. Kukkien ulkohelpeissä on 3–4 mm pitkä vihne. Häiveripoheinä lisääntyy vain siemenistä.
Häiveripoheinä kasvaa luontaisena Euraasiassa, mutta sitä kasvaa myös tulokaslajina ja viljelykarkulaisena Pohjois-Amerikassa. Laji on tuotu Pohjois-Amerikkaan eläinten rehuksi ja sitä on käytetty myös raskasmetallien sitojana kaivosalueilla.
Aiheesta muualla

Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Piptatherum miliaceum (englanniksi)
JSTOR Global Plants: Piptatherum miliaceum (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Piptatherum miliaceum (englanniksi)
Flora of North America: Piptatherum miliaceum (englanniksi)
Lammin työväentalo Rauhala

| Rauhala> Lammin työväentalo |
| --- | --- |
 Lammin kirkonkylän työväenyhdistyksen talo rakenteilla. Avajaisia vietettiin 11.6.1911.
Osoite:  Hämeentie 11, 16900 Lammi
Sijainti:  Lammin kirkonkylä, Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°04′47″N, 25°01′22″E
Valmistumisvuosi:  1911
Rakennuttaja:  Lammin kirkonkylän Työväenyhdistys ry
Omistaja:  yksityinen
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  1,5
Kerrosala:  300 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lammin työväentalo Rauhala on entisen Lammin kunnan (vuodesta 2009 lähtien osa Hämeenlinnaa) kirkonkylässä sijaitseva entinen työväentalo. Se on rakennuskaavassa suojeltu. Talo myytiin yksityisomistukseen vuonna 2018.
Historiaa

Lammin kirkonkylän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Talo valmistui vuonna 1911. Sen rakentamista rahoitettiin järjestämällä arpajaisia, iltamia, keräyksiä ja talkoita. Rakennustyöt tehtiin talkoilla. Vuonna 2016 talon omistaja oli edelleen Lammin Sosialidemokraatit. Vuonna 2018 talo myytiin yksityisomistukseen. Uusi omistaja aikoi edelleen käyttää taloa juhla- ja kokoustilana.
Toimintaa työväentalolla

Vuonna 1918 talo vuokrattiin seurakunnalle jumalanpalvelusten pitoa varten, sillä saksalaiset polttivat Lammin kirkon keväällä 1918 sisällissodan taisteluiden yhteydessä. Työväentalo toimi kirkkona noin kaksi vuotta. Jatkosodan aikaan taas talo oli hetkellisesti vuokrattuna armeijan koulutuskeskuksen majoitustiloiksi. Sinne majoitettiin myös siirtoväkeä ja juutalaispakolaisia.
1980-luvun alussa talolla järjestettiin kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, juhlia ja elokuvanäytöksiä. 2010-luvulla siellä järjestettiin ainakin kirpputoreja. Muuten vuokraustoiminta oli hiljaista.
Rakennus

Talo on 1,5-kerroksinen, hirsirunkoinen ja vuorattu laudoilla mahdollisesti vuonna 1946. Alun perin talo oli punainen, vuonna 1972 maalattiin vihreäksi, ja jossain vaiheessa se on taas maalattu punaiseksi. Vuonna 1946 alkuperäinen pärekatto muutettiin peltikatoksi, ja vuonna 1975 se uusittiin galvanoiduksi pelliksi. Sisäkatto on laudoitettu, ja sitä laskettiin metrillä alaspäin vuonna 1959. Talon pinta-ala on noin 300 m². Taloon kuuluu juhlasali, ravintola, keittiö, eteinen sekä yhden huoneen ja keittiön asunto; juhlasalissa alun perin ollut näyttämö purettiin vuonna 1959. Ikkunat uusittiin osittain vuonna 1967. Vuonna 1982 talossa ei ollut vesijohtoa, viemäröintiä tai wc:tä, ja lämmitys tapahtui uuneilla ja kuumailmapuhaltimella. Myöhemmin 1980-luvulla talo peruskorjattiin. Talo on rakennuskaavassa suojeltu, eli sitä ei saa purkaa (vuoden 2018 tilanne).
Ksestes

Ksestes (m.kreik. ξέστης, ksestēs) oli antiikin kreikkalainen kuiva-aineiden ja nesteiden tilavuusmitta. Se vastasi kahta kotyleä ja yhtä roomalaista sextariusta. Attikalainen (ateenalainen) ksestes oli nykymitoissa noin 5,3 desilitraa.
Muuntotaulukko

Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti:
| Mittayksikkö (y) | Muuntokerroin (x)> 1 ksestēs = x × y | Muuntokerroin (x)> 1y = x × ksestēs |
| --- | --- | --- |
Kansainväliset (SI)
| – desilitra | 5,3 dl | 0,19 ksestestä |
| – litra | 0,53 l | 1,89 ksestestä |
Brittiläiset
| – fluid ounce | 19,2 imp fl oz | 0,05 ksestestä |
| – pint | 0,96 imp pt | 1,04 ksestestä |
| – gallona | 0,12 imp gal | 8,33 ksestestä |
Yhdysvaltalaiset
| – fluid ounce | 18,45 US fl oz | 0,05 ksestestä |
| – pint | 1,15 US pt | 0,87 ksestestä |
| – gallona | 0,14 US gal | 7,14 ksestestä |
Muuntotaulukko > Kuiva-ainemittana

| Mittayksikkö (y) | Muuntokerroin (x)> 1 ksestēs = x × y | Muuntokerroin (x)> 1y = x × ksestēs |
| --- | --- | --- |
Kreikkalaiset
| – kokhliarion | 120 kokhliaronia | 1⁄120 ksestestä |
| – kyathos | 12 kyathosta | 1⁄12 ksestestä |
| – oksybafon | 8 oksybafonia | 1⁄8 ksestestä |
| – kotylē | 2 kotyleä | 1⁄2 ksestestä |
| – khoiniks | 1⁄2 khoiniksia | 2 ksestestä |
| – hēmiekton | 1⁄8 hemiektonia | 8 ksestestä |
| – hekteus | 1⁄16 hekteusta | 16 ksestestä |
| – medimnos | 1⁄96 medimnosta | 96 ksestestä |
Muuntotaulukko > Nestemittana

| Mittayksikkö (y) | Muuntokerroin (x)> 1 ksestēs = x × y | Muuntokerroin (x)> 1y = x × ksestēs |
| --- | --- | --- |
Kreikkalaiset
| – kokhliarion | 120 kokhliaronia | 1⁄120 ksestestä |
| – khēmē | 60 khemeä | 1⁄60 ksestestä |
| – mystron | 48 mystronia | 1⁄48 ksestestä |
| – konkhē | 24 konkhea | 1⁄24 ksestestä |
| – kyathos | 12 kyathosta | 1⁄12 ksestestä |
| – oksybafon | 8 oksybafonia | 1⁄8 ksestestä |
| – tetarton | 4 tetartonia | 1⁄4 ksestestä |
| – kotylē | 2 kotyleä | 1⁄2 ksestestä |
| – hemikhūs | 1⁄3 hemikhusta | 3 ksestestä |
| – khūs | 1⁄6 khusta | 6 ksestestä |
| – keramion | 1⁄48 keramionia | 48 ksestestä |
| – metrētēs | 1⁄72 metretestä | 72 ksestestä |
Håkan Westergård

Håkan Westergård (s. 4. kesäkuuta 1947) on suomalainen pastori ja Turun Elämän Sana -seurakunnan perustaja. Ennen seurakunnan perustamista hän toimi Ruotsissa autokoulun opettajana, palasi Suomeen vuonna 1990 ja perusti Elämän Sana -seurakunnan samana vuonna. Myöhemmin hän on keskittynyt myös mediatyöhön, ja hänellä on säännöllisiä ohjelmia Radio Deissä ja TV7:ssä. Hän pyrki myös eduskuntaan vuonna 2015.
Westergård on aikanaan kuulunut Uppsalan Livets Ord -seurakuntaan ja opiskellut sen raamattukoulussa. Näiden yhteyksien myötä muun muassa Paavo Hiltunen on syyttänyt Westergårdia menestysteologiasta.lähde tarkemmin?
Ilja Lagutenko

| Ilja Lagutenko> Илья́ И́горевич Лагуте́нко |
| --- | --- |
 Ilja Lagutenko 2009
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. lokakuuta 1968 (ikä 55) Moskova, Neuvostoliitto
Ammatti:  laulaja, kitaristi
Muusikko
Laulukielet:  venäjä, englanti
Aktiivisena:  1983–
Tyylilajit:  pop, pop rock, brittipop
Soittimet:  kitara, kosketinsoitin ja bassokitara 
Yhtyeet:  Mumi Troll
Levy-yhtiöt:  Real Records
Aiheesta muualla
www.mumiytroll.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ilja Igorevitš Lagutenko (ven. Илья́ И́горевич Лагуте́нко; s. 16. lokakuuta 1968 Moskova, Neuvostoliitto) on venäläinen muusikko ja Mumi Troll -yhtyeen johtaja.
Lagutenko syntyi Moskovassa. Pian hänen syntymänsä jälkeen hänen isänsä kuoli ja perhe muutti Vladivostokiin. Koulussa hän syventyi opiskelemaan kiinaa. Lagutenko myös lauloi lapsikuorossa, joka matkusti ympäri Venäjää.
Hän perusti Mumi Troll -yhtyeen vuonna 1983. Yhtye keräsi mainetta Vladivostokissa, mutta hajosi välillä Lagutenkon jouduttua suorittamaan asevelvollisuuttaan.
Vuonna 1992 hän valmistui Kaukoidän yliopistosta Vladivostokista ja työskenteli Kiinassa ja Britanniassa konsulttina.
Lagutenkolla on asunto Moskovassa, Lontoossa ja Riiassa. Hän on eronnut ja hänellä on yksi lapsi, Igor-niminen poika. Lagutenko on kiinnostunut siperiantiikerin suojelusta.
Glamour-aikakauslehti valitsi Lagutenkon vuoden mieheksi marraskuussa 2005.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
HjonTeatern

HjonTeatern:in (Hjon Teaterförening rf) perustivat vuonna 2011 tanssitaiteilija ja musikaaliartisti Sofie Lybäck sekä teatteri-ilmaisun ohjaaja ja laulaja Isa Lindgren-Backman.
HjonTeatern tuottaa ja esittää ruotsinkielistä musiikkiteatteria, musikaalia ja performanssitaidetta, sekä pienemmissä intiimeissä produktioissa että suuren luokan tuotannoissa.
Yhdistykset taiteilijat tarjoavat myös draamapedagogisia workshopeja ja opetusta muille yhdistyksille, harrastajille ja kouluille.
Teatterin varsinainen kotikunta on Vaasa, mutta yhdistyksellä on myös kiertuetoimintaa.
Aiheesta muualla

www.hjonteatern.com Viralliset kotisivut
Teater.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Kordelinin Säätiö (Arkistoitu – Internet Archive)
Stiftelsen Kulturfonden (Arkistoitu – Internet Archive)
Svenska Kulturfonden
Huesca

| Huesca Uesca |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Huesca
 Koordinaatit: 42°8′N, 0°25′W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Aragonia
Maakunta:  Huesca
Väkiluku (1.1.2016):  52 282
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Huesca (aragoniaksi Uesca) on kaupunki Espanjassa Huescan maakunnassa, Aragonian
itsehallintoalueella. Se on maakunnan pääkaupunki. Vuonna 2016 kaupungin asukasluku oli 52 282.
Kaupungin suojeluspyhimyksen Pyhän Laurentiuksen uskotaan syntyneen Huescassa. Pyhän Laurentiuksen kirkko (Iglesia de San Lorenzo) sijaitsee kaupungissa.
Kuvia

Kaupungintalo
Catedral de Santa María
Monasterio de San Pedro el Viejo
Plaza de la Universidad
Iglesia de San Lorenzo
El Coso Bajo
Parque Miguel Servet
Fuente de las Musas (Plaza de Navarra)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Huesca Wikimedia Commonsissa
Hjo Tidning

| Hjo Tidning |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  paikallislehti
Kustantaja:  NWT Media AB
ISSN:  ISSN 1103-9396
Levikki:  1 700 (2021)
Perustettu:  1847
Päätoimittaja:  Peter Henriksson
Kotikunta:  Hjo
Kotimaa:  Ruotsi
Ilmestymistiheys:  ti, pe
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Hjo Tidning on ruotsalainen vuonna 1847 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Hjo. Se kuuluu NWT Media AB -konserniin ja ilmestyy kahdesti viikossa.
Lehden toimitus Hjossa.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (ruotsiksi)
Håkan Wikman

Håkan Wikman (s. 1963 Vaasa) on suomalainen urkuri, kanttori ja kuoronjohtaja.
Wikman varttui Vaasassa, jossa aloitti urkujensoiton 10-vuotiaana. Hänen isänsä oli kansakoulun opettaja. Wikman sai lukioaikoina urkujensoiton opetusta Enzio Forsblomilta. Hän valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta. Wikman sai toukokuussa 1998 Suomen arvostelijain liiton Kritiikin kannukset -palkinnon. Hän sai myös Yleisradion palkinnon vuoden Bach-levystä, ja joulukuussa 1999 hänelle myönnettiin Vantaan kulttuuripalkinto. Wikman toimi tuolloin Vantaan ruotsinkielisen seurakunnan kanttori-urkurina.
Wikman perusti vuonna 1993 Vantaan Barokki -festivaalin, joka kaatui riittämättömän julkisen tuen johdosta vuonna 2008. Finland Festivals valitsi Vantaan Barokin Vuoden festivaaliksi 2008. Vuonna 2010 Vantaan Barokin tilalle perustettiin BRQ Vantaa, jonka taiteelliseksi johtajaksi tuli Markku Luolajan-Mikkola.
Wikman on konsertoinut eri puolilla Eurooppaa, toiminut koordinaattorina lukuisissa kansallisissa sekä kansainvälisissä musiikkihankkeissa ja levyttänyt Alba Recordsille. Hän on toiminut monien kuorojen musiikillisena johtajana pääkaupunkiseudun ympäristössä, ja vuonna 2020 hänet valittiin Satu Simolan seuraajana Kauniaisten Kamarikuoron johtoon. Wikman on urkurina suosinut myös vähemmän tunnettuja säveltäjiä ja kuorojen ohjelmistossa kertonut arvostavansa uutta harmonista kuoromusiikkia.
Hjularödin linna

Hjularödin linna.
Hjularödin linna (ruots. Hjularöds slott) on linna Eslövin kunnassa, Skånessa, Ruotsissa. Varhaisin maininta linnasta löytyy vuodelta 1391, mutta nykyinen linnarakennus on rakennettu vuosina 1894–1897. Linnan esikuva oli keskiaikainen ranskalaislinna, ja sen rakennutti Hans Gustav Toll. Linnan suunnittelivat arkkitehdit I. G. Clason ja L. I. Wahlman. Linna on edelleen yksityisomistuksessa. Vuosina 1917–1926 Hjularödin linnan omistaja oli suomalainen aatelismies ja teollisuusjohtaja Hjalmar Linder (1862–1921) ja hänen perheensä.
Aiheesta muualla

Tietoa Hjularödin linnasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Linnan kotisivut
Hr. Ms. Evertsen

Hr. Ms. Evertsen on ollut seitsemän Alankomaiden kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Admiral Evertsen, kuunari
Admiral Evertsen, linjalaiva
Hr. Ms. Evertsen (1857), potkurifregatti
Hr. Ms. Evertsen (1894), Evertsen-luokan panssarilaiva
Hr. Ms. Evertsen (1926), Van Ghent -luokan torpedovene
Hr. Ms. Evertsen (D802), Evertsen-luokan hävittäjä
Hr. Ms. Evertsen (F815), Van Speijk -luokan fregatti
Hr. Ms. Evertsen (F805), De Zeven Provinciën -luokan ohjusfregatti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hr. Ms. Evertsen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hullu nuoruus

| ”Hullu nuoruus” Vera Telenius |
| --- | --- | --- |

Vinyylisinglen kansikuva.
Singlen tiedot
 Julkaistu: 1986
 Formaatti: 7" vinyylisingle
 Tyylilaji: laulelma
 Kesto: 03.26
 Levy-yhtiö: Polarvox
Ääninäyte
Alle 10%:n näyte kappaleesta.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Hullu nuoruus on Vera Teleniuksen singlejulkaisu vuodelta 1986.
Singlen kääntöpuolella on Laulelmakilpailu –86:n voittajakappale "Kummajainen".
Singlen on julkaissut Polarvox Oy.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "Hullu nuoruus" ("La Boheme") | C. Aznavour / J. Plante / J. Tuominen / R. Innanen | 3.26 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "Kummajainen" | R. Innanen / V. Telenius / R. Innanen | 2.30 |  |  |  |  |  |  |
Kuneitra

| Kuneitra (القنيطر, al-Qunaiṭira) Quneitra |
| --- | --- |
 Sodan romuttamaa Kuneitraa syyskuussa 2001 (Christian Koehn)
 Kuneitra
 Koordinaatit: 33.1254°N, 35.8245°E 
Valtio:  Syyria
Maakunta:  Quneitra maakunta
Piirikunta:  Quneitran piirikunta
Korkeus:  1 010 m
Väkiluku (2004)  ():  153
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuneitra (arab. القنيطر‎, al-Qunayṭirah) on kaupunki Golanin kukkuloilla ja Syyrian al-Qunaytran maakunnan hallintokeskus. Kaupunki on kuitenkin ollut käytännössä hylätty sitten kuuden päivän sodan ja Jom Kippur -sodan. Syyriassa hävitetty kaupunki on jätetty korjaamatta muistona Israelin miehitysajalle. Kaupunki sijaitsee maiden välisellä YK:n valvomalla demilitarisoidulla vyöhykkeellä.
Syyrian vuoden 2004 väestönlaskennan mukaan (sodassa tuhotussa) Kuneitrassa asui enää 153 henkeä.
Maantiede

Kuneitra sijaitsee Golanin kukkuloiden alueella Syyriassa matalassa laaksossa, jonka korkeus merenpinnasta on noin 900–950 metriä. Itse kaupungin alue on Syyrian ja Israelin vastaisen rajan Yhdistyneiden kansakuntien valvomalla demilitarisoidulla vyöhykkeellä. Kaupungin vieressä sijaitsee ainoa Syyrian ja Israelin välinen rajanylityspaikka.
Historia > Perustaminen

Nykyisen kaupungin alueella on tehty joitakin arkeologisia kaivauksia, joissa on löydetty esimerkiksi merkkejä Bysantin valtakunnan kaudella rakennetuista graniittipylväistä ja muutamista kreikaksi kirjoitetuista hautakivistä. Sittemmin 1800-luvulle saakka nykyisen Kuneitran paikalla oli karavaaniseralji (khān) alueen kautta matkaaville.
Varsinainen Kuneitran kaupunki perustettiin 1800-luvun puolivälin paikkeilla, jolloin paikalle asettui Osmanien valtakuntaan Venäjältä paenneita tšerkessejä. Vuosisadan lopussa Kuneitran asukasluku oli noin 1 800. Tuolloin Kuneitra oli monille alueen tšerkesseille eräänlainen kulttuuripääkaupunki. Syyria itsenäistyi 1900-luvun puolella. Kaupungin kasvaessa alueelle muutti arabeja ja kaupunki menetti alkuperäistä tšerkessi-ilmettään. 1960-luvun puolivälissä kaupungin asukasluku oli noin 20 000 ja heistä tšerkessejä noin 15–20 %. Se oli tärkeä teiden solmukohta, sotilastukikohta ja alueen kaupan keskus.
Historia > Syyrian–Israelin sodat

Israelin asevoimat valtasivat kaupungin kuuden päivän sodan aikana 10. kesäkuuta 1967. Lähes kaikki kaupungin asukkaat olivat paenneet etenevien israelilaisten tieltä. Valloitusvuoden tilastojen mukaan Kuneitran asukasluku oli vain 206. Kaupungin länsipuolelle perustettiin Merom Golan -niminen juutalaissiirtokunta. Syyrian asevoimat valtasivat kaupungin uudelleen lokakuussa 1973 Jom kippur -sodan aikana. Israelilaiset valtasivat sen kuitenkin takaisin vain hieman myöhemmin.
Vuonna 1974 solmitun tulitaukosopimuksen mukaan Israelin asevoimat vetäytyivät Kuneitrasta, josta tuli osa Yhdistyneiden kansakuntien UNDOF-operaation valvomaa demilitarisoitua vyöhykettä Israelin ja Syyrian rajalla. Vetäytyessään Israelin joukot olivat hävittäneet suuren osan hylätystä kaupungista.
Historia > Nykyipäivä

Syyrialaiset eivät rakennuttaneet Kuneitraa uudestaan, vaan se haluttiin jättää Israelin miehityksen muistomerkiksi hävitettyyn tilaansa.
Aseelliset kapinallisjoukot valtasivat Kuneitran vuonna 2014 Syyrian sisällissodan aikana. YK:n tarkkailijat oli vedetty pois Kuneitrasta samana vuonna. Syyrian Bašar al-Assadin hallintoa tukevat joukot valtasivat kaupungin takaisin heinäkuussa 2018. Syyrian ja Israelin välinen rajanylityspaikka avattiin uudelleen lokakuussa 2018 ja samalla palasi myös YK:n henkilöstö.
Muuta

Suomessa toimii Yhdistyneiden kansakuntien entisten UNDOF:ssa palvelleiden rauhanturvaajien perustama yhdistys, Perinneyhdistys Kuneitran Kojootit Ry. Yhdistys on Suomen Rauhanturvaajaliitto ry:n jäsen. Kuneitran Kojootit on julkaissut kirjan El Omaan El Mutahidda - Erään YK-komppanian tarina. Kirja kertoo Suomen rauhanturvapataljoonan ensimmäisen komppanian, kojoottikomppanian, historian 1979-1993.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuneitra Wikimedia Commonsissa
Näkymä Kuneitraan.
Sairaalan rauniot.
Näkymä Israelin asevoimien vetäytymisen jälkeen vuonna 1974. Taustalla myös paikallisen kirkon rauniot.
Raunioitunut rakennus.
Hietakastikka

| Hietakastikka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Pooideae
Suku::  Kastikat Calamagrostis
Laji::  epigejos
Kaksiosainen nimi
 Calamagrostis epigejos  (L.) Roth 
Synonyymit
 Calamagrostis epigeios 
Katso myös
   Hietakastikka Wikispeciesissä   Hietakastikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hietakastikka (Calamagrostis epigejos) on monivuotinen isokokoinen heinälaji, jonka tunnistaa muihin pohjoiseurooppalaisiin kastikoihin verrattuna tiheistä ja kookkaista röyhyistä. Tähkylät ovat harmaanvihreät tai sinipunertavan ruskeat.
Hietakastikka voi risteytyä luhtakastikan (C. stricta), viitakastikan (C. canescens), metsäkastikan (C. arundinacea) ja merikastikan eli rantakauran (C. arenaria, syn. Ammophila arenaria) kanssa. Hietakastikan ja rantakauran risteymä tunnetaan nimellä itämerenkastikka eli itämerenkaurikka (Calamagrostis × baltica). Hietakastikan ja metsäkastikan risteymä tunnetaan tupaskastikkana (Calamagrostis × acutiflora).
Elinympäristö ja levinneisyys

Kastikoiden joukossa hietakastikka on kuivien paikkojen suosija. Se kasvaa enimmäkseen kuivilla paikoilla, muun muassa valoisissa kangasmetsissä, kallioilla, hietikoilla, harjurinteillä, rantakivikoissa, kulo- ja hakkuualoilla sekä tienpenkereillä. Kasvustot ovat usein laajoja.
Hietakastikka kasvaa lähes koko Euroopassa eteläisimpiä Välimeren maita lukuun ottamatta. Aasiassa sitä kasvaa Siperian halki Japaniin, Koreaan ja Koillis-Kiinaan ulottuvalla alueella. Lisäksi lajia tavataan uustulokkaana itäisessä Pohjois-Amerikassa.
Suomessa hietakastikka on hyvin yleinen maan etelä- ja keskiosissa. Pohjois-Pohjanmaan ja Keski-Lapin välillä sen yleisyys vaihtelee yleisestä melko yleiseen. Pohjois-Lapissa hietakastikkaa kasvaa vain harvakseltaan.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Hietakastikka (Calamagrostis epigejos)
Kasviatlas 2022: Hietakastikan (Calamagrostis epigejos) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Hietakastikka (Calamagrostis epigejos)
ITIS: Calamagrostis epigeios (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Calamagrostis epigeios (englanniksi)
Flora of China: Calamagrostis epigeios (englanniksi)
Ilja Kutepov

Ilja Kutepov 3. marraskuuta 2015
Ilja Olegovitš Kutepov (ven. Илья Олегович Кутепов, s. 29. heinäkuuta 1993 Stavropol, Venäjä) on venäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa FK Spartak Moskovan tai FK Orenburgin ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ilja Kutepov Wikimedia Commonsissa
Ilja Kutepov National Football Teams-sivustolla (englanniksi)
Ilja Kutepov Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Ilja Kutepov Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Hullu klovni

| Hullu klovni |
| --- | --- |
 Kannen ovat suunnitelleet Marko Saarelainen ja Heikki Kuula.
Kirjailija:  Seppo Lampela
Kieli:  suomi
Genre:  nuorten kirjallisuus, aikuisten kirjallisuus
Kustantaja:  Monsp Kirjat
Julkaistu:  10. marraskuuta 2008
Sivumäärä:  188
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hullu klovni – Pieni tarina pahuudesta on rap-artisti Steen1:nä tunnetun Seppo Lampelan fiktiivinen romaani sekä ensimmäinen kirjajulkaisu. Se julkaistiin vuonna 2008. Kirja on aiheeltaan yhteiskuntakriittinen, ja sen teemana on myös muun muassa huumeet.