stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Björn Afzelius

Björn Afzelius vuonna 1994.
Björn Svante Afzelius (27. tammikuuta 1947 – 16. helmikuuta 1999 Göteborg, Ruotsi) oli ruotsalainen laulaja-lauluntekijä, sanoittaja ja kirjailija, joka nousi tunnettuuteen vasemmistolaisen progg-laululiikkeen myötä 1960-luvun lopulla.
Afzelius aloitti muusikonuransa Mikael Wiehen kanssa Hoola Bandoola Bandissa ja jatkoi 1970-luvun lopulla sooloartistina.
Uran alku ei ollut helppo, koska kriitikot pitivät häntä kansanomaisena ja naiivina verrattuna akateemiseen Wieheen. Afzelius käänsi tämän kuitenkin voitokseen ja alkoi saada suurta kansansuosiota country rock -tyylisellä musiikillaan, jolla kuitenkin oli usein vahva vasemmistolainen sanoma. Hänen poliittisia laulujaan alkoivat esittää jopa ruotsalaiset dansbandit tanssipaikoilla. Hän sai suurta suosiota myös Tanskassa ja Norjassa.
Björn Afzelius oli poliittisesti aktiivinen myös yksityiselämässään ja tuki muun muassa vapautusliikkeitä Nicaraguassa ja muissa kolmannen maailman maissa. Afzeliuksen perustama säätiö Björn Afzelius International Culture Foundation tukee muun muassa tanskalaisten muusikoiden perustamaa Freemuse-sananvapauspalkintoa.
Vuonna 1993 Afzelius julkaisi omakohtaisiin kokemuksiin perustuvan romaanin En gång i Havanna, jossa ruotsalaismuusikko saapuu Kuubaan ja törmää paikalliseen kulttuuriin.
Afzelius kuoli 52-vuotiaana keuhkosyöpään göteborgilaisessa sairaalassa helmikuussa 1999. Hänet on haudattu Göteborgiin.
Vuonna 2003 murhatun ruotsalaisministeri Anna Lindhin hautajaisissa esitettiin Afzeliuksen laulu ”Sång till friheten”.
Vuonna 2009 Afzeliuksen albumi För kung och fosterland (1976) pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa. Vuonna 2014 tuli ensi-iltaan Magnus Gerttenin ja Stefan Bergin ohjaama dokumentti Afzeliuksen elämästä nimellä Tusen bitar. Yle Fem esitti sen toukokuussa 2016 suomenkielisellä nimellä Tuhansina palasina.
Suomessa Björn Afzelius ei koskaan noussut erityisempään suosioon. Vuonna 2005 turkulainen näyttelijä-laulaja Dick Holmström kokosi lauluillan Toista ei voi omistaa Björn Afzeliuksen ja Mikael Wiehen suomennetuista lauluista. Sitä esitettiin ravintola Linnankatu 3:ssa.
Tunnetuimpia lauluja

”Doktor hjälplös” (1976)
”Fröken Julie” (1976)
”Balladen om K.” (1979)
”En kungens man” (1982)
”Medan bomberna faller” (1982)
”Sång till friheten” (1982)
”Till min kära” (1982)
”Hiroshima” (1984)
”Ikaros” (1984)
”Isabelle” (1984)
”Dockhemmet” (1985)
”Svarta gänget” (1985)
”Odysseus” (1987)
”Rebecca” (1988)
”Under Sions kalla stjärna” (1988)
”Tusen bitar” (1990)
”Du” (1994
”Född fri” (1997)
”Farväl till släkt och vänner” (1999)
Musiikkialbumeja > Hoola Bandoola Band

Hoola Bandoola Export (1971)
Garanterat Individuell (1971)
Vem kan man lita på? (1972)
På väg (1973)
Stoppa matchen (1975)
Fri information (1975)
Ingenting förändras av sig själv - 5 cd box (1996)
För dom som kommer sen (live, 1999)
Musiikkialbumeja > Sooloalbumit

1974 – Vem är det som är rädd?
1976 – För kung och fosterland
1978 – Johnny boy
1979 – Bakom kulisserna
1979 – Another Tale To Tell
1984 – Afzelius; sång & gitarr (live)
1987 – Riddarna kring runda bordet
1988 – Don Quixote
1988 – En man, en röst, en gitarr (live)
1990 – Tusen bitar
1991 – Nidaros (live)
1992 – Afzelius, Bygren, Råstam (live)
1994 – Nära dej
1997 – Tankar vid 50
1999 – Elsinore
Aiheesta muualla

Virallinen Björn Afzelius -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Björn Afzelius
Käännös suomeksi
Bjarne Rabben

| Bjarne Rabben |
| --- | --- |
 Rabbenin rintakuva Herøyssä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1907 Herøy, Norja
Kuollut: 4. heinäkuuta 2003 (96 vuotta)
Bjarne Rabben (19. kesäkuuta 1907 Herøy – 4. heinäkuuta 2003) oli norjalainen kirjailija, paikallishistorioitsija ja raittiusmies. Hänen esikoisromaaninsa I Skarvågen ilmestyi vuonna 1941, ja hänet tunnetaan myös runoistaan, joista monet on sävelletty lauluiksi. Rabben kirjoitti myös kotiseutunsa kulttuuri- ja kalastushistoriasta. Hän teki elämäntyönsä IOGT ja Det Norske Totalavholdsselskap -raittiusjärjestöissä.
Rabben sai vuonna 1998 kultaisen Kuninkaan ansiomitalin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bjarne Rabben Wikimedia Commonsissa
Branded and Exiled

| Branded and Exiled Running Wild |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1985
 Julkaistu: 1985
 Tyylilaji: Heavy Metal
 Levy-yhtiö: Noise
Running Wild muut julkaisut
| Gates to Purgatory 1984 | Branded and Exiled 1985 | Under Jolly Roger 1987 |
Branded and Exiled on saksalaisen Running Wildin toinen albumi. Albumi jatkaa samaa teemaa mitä debyytissä kuultiin. Majk Moti esiintyy ensi kertaa tällä levyllä.
Kappaleet

"Branded And Exiled" (Rolf Kasparek)  – 3:54
"Gods Of Iron" (Rolf Kasparek)  – 4:00
"Realm Of Shades" (Rolf Kasparek/Stephan Boriss - Rolf Kasparek)  – 4:29
"Mordor" (Rolf Kasparek)  – 4:50
"Fight The Oppression" (Rolf Kasparek)  – 4:46
"Evil Spirit" (Stephan Boriss)  – 3:20
"Marching To Die" (Rolf Kasparek)  – 4:36
"Chains And Leather" (Rolf Kasparek)  – 5:46
Kokoonpano

Rock'n'Rolf - laulu, kitara
Majk Moti - kitara
Stephan Boriss - basso
Hasche - rummut
Aiheesta muualla

Branded and Exiled Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Branded and Exiled Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Braquis

| Braquis |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 vaakuna
 Kunnan kartta
 Braquis
 Koordinaatit: 49°09′21″N, 5°37′39″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Verdun
Kantoni:  Étain
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,95 km²
Väkiluku (2017):  119
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  55400
Suuntanumero(t):  55072
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Braquis on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 119 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 4,95 neliökilometriä.
Braquisin väkiluku on kasvanut 33 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 86 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 103, eli siellä asui 16 asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Kuvia

Braquisin kirkko
Notre-Dame de Fatiman kappeli
Notre-Dame de Fatiman kappeli
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Braquis Wikimedia Commonsissa
Aígina

Aíginan saari satelliittikuvassa.
| --- | --- |
Sijainti:  37°43′45″N, 23°29′35″E, Aígina Saaret, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Saroniset saaret
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Korkein kohta:  Ellánio Óros, 532 m
Pinta-ala:  87 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  13 056
Suurin kaupunki:  Aígina
Asutuskeskukset:  Kypséli, Vathý
Kieli:  kreikka
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Aígina (kreik. Αίγινα; transl. myös Égina, Éjina) on Kreikan saari, joka kuuluu Saronisten saarten saariryhmään. Saaren pinta-ala on 87 neliökilometriä ja asukasluku 13 056 (vuonna 2011). Hallinnollisesti Aígina kuuluu Aíginan kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen. Saaren pääkaupunki on Aíginan kaupunki.
Maantiede

Aígina sijaitsee Egeanmereen kuuluvan Saroninlahden keskellä noin 16 meripeninkulmaa (noin 30 kilometriä) Attikan rannikosta ja Ateenasta lounaaseen. Sen lähimmät suuremmat saaret ovat Agkístri länsipuolella ja Salamis pohjoispuolella. Peloponnesokseen kuuluva Méthanan niemi sijaitsee noin 4,3 meripeninkulmaa (noin 8 kilometriä) lounaaseen.
Aígina on vuoristoinen. Saaren korkein kohta on Ellánio Óros (532 metriä).
Maantiede > Hallinto, kaupungit ja kylät

Aígina kuuluu hallinnollisesti Aíginan kuntaan, johon kuuluu myös pienempiä lähisaaria.
Saaren suurimmat asutukset ovat Aíginan kaupunki (6 867 asukasta), Kypséli (2 124), Vathý (1 495), Pérdika (680), Mesagrós (575) ja Vaḯa (291). (Katso myös: Luettelo Aíginan kunnan kaupungeista ja kylistä.)
Historia > Esihistoria ja antiikki

Aiginan saari asutettiin viimeistään neoliittisella kaudella. Ensimmäiset asukkaat vaikuttavat tulleen Lähi-idän suunnasta. Varhaisin pysyvä asutus tunnetaan neoliittisen ja pronssikauden taitteesta 3000-luvulta eaa., jolloin saarelle tuli asuttajia Peloponnesokselta. Saaren sijainti oli keskeinen, ja se kehitti jo varhain kauppayhteydet Manner-Kreikkaan, Kykladeille ja laajemminkin koko itäisen Välimeren alueelle. Noin 2000 eaa. alkaen saari oli Kreetan minolaisen kulttuurin vaikutuspiirissä  ja noin 1400 eaa. alkaen Manner-Kreikan mykeneläisen kulttuurin vaikutuspiirissä. Minolaisen ajan löytöihin kuuluu muun muassa niin kutsuttu Aíginan aarre.
Saari oli mahdollisesti asumattomana noin 1100–900-luvuilla eaa. ja asutettiin tämän jälkeen uudelleen. Antiikin aikana Aigina tunnettiin myös nimillä Oinone ja Oinopia. Myöhemmin sen kerrotaan saaneen nimen Aigina Asopoksen tyttären Aiginan mukaan. Saaren antiikin aikainen polis-keskus Aigina sijaitsi saaren luoteisrannikolla nykyisen Aíginan kaupungin paikalla. Aiginan kaupunkivaltio oli merkittävä kauppakaupunki ja merenkulkumahti, ja voimakkaimmillaan 600–500-luvuilla eaa. Se oli Ateenan kilpakumppani ja kaupungit kävivät usein sotaa keskenään. Ateena kukisti Aiginan lopulta vuonna 456 eaa. Kaupungin tunnetuimmat jäänteet ovat Apollonin temppelin rauniot.
Saaren sisäosissa sijaitsi Oien kaupunki. Siitä on säilynyt joitakin muinaisjäänteitä. Saaren tunnetuin antiikin aikainen rakennus on suhteellisen hyvin säilynyt Afaian temppeli saaren sisäosissa. Se oli omistettu arkaaiselle paikalliselle Afaia-jumalattarelle, joka yhdistettiin myöhemmin Atheneen.
Aiginan jouduttua Ateenan valtaan se menetti entisen merkityksensä. Myöhemmin saari oli muun Kreikan tavoin Makedonian ja Rooman (n. vuodesta 86 eaa.) vallan alla, sitten osa Itä-Roomaa eli Bysantin valtakuntaa.
Historia > Myöhempi historia

Saari kärsi tuhoja saraseeniarabien hyökkäyksessä 900-luvulla, ja muun muassa antiikin ajalta periytynyt Aíginan kaupunki tuhoutui tuolloin. Asutus vetäytyi rannikolta saaren sisäosiin, jossa saaren keskiaikaiseksi keskukseksi tuli Palaiochóra.
Myöhemmällä keskiajalla saari oli osan aikaa Venetsian vallassa, kunnes joutui Osmanien valtakunnalle. Aíginalla oli merkittävä rooli Kreikan vapaussodassa osmaneja vastaan vuodesta 1821. Aíginan kaupunki toimi itsenäistyneen Kreikan väliaikaisena pääkaupunkina vuosina 1827–1829.
Turismi ja nähtävyydet

Aígina on suosittu matkailukohde, koska se sijaitsee lyhyen matkan päässä Ateenasta. Varsinkin ateenalaiset itse käyvät siellä usein. Pireuksesta on kantosiipialusyhteys Aíginaan, matka kestää noin 40 minuuttia. Kaupunkien välillä kulkee myös isompia laivoja.
Saaren nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa Afaian temppelin ja Apollonin temppelin rauniot sekä suurikokoinen Pyhän Nektarioksen kirkko ja sen yhteydessä toimiva luostari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aígina Wikimedia Commonsissa
Argo-Saroniset saaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Agkístri  Aígina  Dokós  Hydra  Póros  Salamis  Spétses 
Alisaariryhmät:   Diapória Nisiá Ágios Ioánnis, Aígina  Ágios Thomás  Anagnóstis  Kourmouloúdes  Ledoú  Moládi  Plateiá, Aígina  Prasoú  Stachtorrói  Tragonísi  Ypsilí  Lagoúses Gáidaros  Kordeliáris  Lagoúsa  Lagousáki  Makrónisos, Aígina 
Muut pienemmät saaret:   Ágios Geórgios, Hydra  Ágios Geórgios, Salamis  Ágios Ioánnis, Hydra  Ágios Nikólaos  Ágios Pétros  Apónisos  Archí  Arsída  Astéri  Boúrtzi  Daskaleió  Disáki  Doroúsa  Drápi  Falkonéra  Fléves  Flevopoúla  Kartéli  Kivotós  Korákia  Koronída  Koronísi  Koulourá  Koumoundoúrou  Kyrá  Léros  Makrónisos, Mégara  Metópi  Módi  Moní  Nisída  Pacháki  Páchi  Pátroklos  Pétasi  Plateiá, Argolis  Plateiá, Korinthia  Platonísi  Pontikonísi  Pontikós  Psilí  Psyttáleia  Revythoúsa  Ovriós  Rómvi  Skyllí  Spalathronísi  Spathí  Spetsopoúla  Stavronísi  Strongyló  Tagári  Tríkeri  Velopoúla  Véniza  Ydroúsa 
Aíginan saarta Pérdikan kylän suuntaan. Taustalla Agkístrin saari.
Nk. Aíginan aarteeseen kuuluva kaulakoru, n. 1850–1550 eaa.
Afaian temppelin rauniot.
Aíginan keskiaikaisen keskuksen Palaiochóran rauniot.
Brand New Morning

| Brand New Morning Magnum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: Elokuu 2004
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: SPV
muut julkaisut
| The River Sessions 2004 | Brand New Morning 2004 | Princess Alice and the Broken Arrow 2007 |
Brand New Morning on rockyhtye Magnumin vuonna 2004 julkaistu kolmastoista studioalbumi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin.
Brand New Morning – 6.17
It's Time To Come Together – 4.37
We All Run – 4.53
The Blue And The Grey – 5.54
I'd Breathe For You – 6.27
The Last Goodbye – 6.28
Immigrant Son – 5.35
Hard Road – 5.21
The Scarecrow – 9.50
Japanissa julkaistu bonusraita:
Dreamland – 4.37
Kokoonpano

Tony Clarkin – kitara
Bob Catley – laulu
Al Barrow – basso
Mark Stanway – koskettimet
Harry James – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 7/10
Bienfaisant (1754)

| Bienfaisant |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Brest
Kölinlasku:  1752
Laskettu vesille:  13. lokakuuta 1754
Palveluskäyttöön:  helmikuu 1756
Poistui palveluskäytöstä:  vallattu 26. heinäkuuta 1758
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi marraskuussa 1814
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 200 t
Pituus:  45,72 m
Leveys:  12,4 m
Syväys:  6,1 m
Miehistöä:  500
Aseistus
Aseistus:  Alempi tykkikansi: 26 × 24 naulan tykkiä Ylempi tykkikansi: 28 × 12 naulan tykkiä Puolikansi: 6 × 6 naulan tykkiä Etukansi: 4 × 6 naulan tykkiä
Bienfaisant oli Ranskan laivaston vuonna 1754 vesille laskettu 64-tykkinen kaksikantinen linjalaiva.
Valmistus

Mathurin-Louis Geoffreyn suunnittelema alus tilattiin Brestin laivastontelakalta, missä köli laskettiin vuoden 1752 lopulla. Alus laskettiin vesille 13. lokakuuta 1754 ja valmistui helmikuussa 1756.
Palvelus

Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi 26. heinäkuuta 1758 aluksen Louisbourgin piirityksen aikana toteutetussa väkivenein suoritetussa ylläkössä, jolloin pääosa aluksen miehistöstä oli taistelemassa maissa. Vallattu alus liitettiin Kuninkaalliseen laivastoon nimellä HMS Bienfaisant. Aluksesta tehtiin Plymouthiin varastoproomu, kunnes se myytiin romutettavaksi marraskuussa 1814.
Bjarne Mørk-Eidem

| Bjarne Mørk-Eidem |
| --- | --- |
 Mørk-Eidem vuonna 2008.
Norjan kalastusministeri
 Brundtlandin II hallitus 9. toukokuuta 1986 – 10. lokakuuta 1989  
Edeltäjä:  Eivind Reiten
Seuraaja:  Svein Munkejord
Suurkäräjäedustaja
 Nordlandin vaalipiiri 1969–1993  
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1936 Vega, Norja
Kuollut: 2. lokakuuta 2022 (85 vuotta)
Ammatti:  opettaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Bjarne Mørk-Eidem (4. lokakuuta 1936 Vega – 2. lokakuuta 2022) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1969–1993 ja toimi Norjan kalastusministerinä 1986–1989. Vuosina 1990–2005 hän johti Norjan valtiontalouden tarkastusvirastoa Riksrevisjonenia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bjarne Mørk-Eidem Wikimedia Commonsissa
Bjarne Mørk-Eidem Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Matthias N’Gartéri Mayadi

Matthias N’Gartéri Mayadi (1942 – 19. marraskuuta 2013) oli tšadilainen pappi. Hän sai katolisen vihkimyksensä papiksi 30. joulukuuta 1978 ja piispaksi 12. huhtikuuta 1986. Hänet nimitettiin vuonna 1985 Thuburnican titulaaripiispaksi ja Sarhin hiippakunnan vihkipiispaksi. Vuonna 1987 hän nousi Sarhin piispaksi, ja vuonna 1990 hän siirtyi Moundoun piispaksi. Vuonna 2003 hänestä tuli ranskalaisen jesuiittapappi Charles Louis Joseph Vandamen seuraaja N’Djamenan arkkipiispana.
Brooke Abel

Brooke Abel (s. 15. helmikuuta 1988 Northridge, Kalifornia) on yhdysvaltalainen taitouimari, joka edusti Yhdysvaltoja Pekingin kesäolympialaisten taitouinnissa vuonna 2008.
Vuonna 2006 Abel oli ainoa taitouimari, joka edusti maataan sekä aikuisten että nuorten maajoukkueissa. Tuona vuonna hän voitti Yhdysvaltain nuorten mestaruuden sekä yksilöuinnissa, pariuinnissa että joukkuekilpailussa. Vuoden 2007 uinnin MM-kisoissa hän voitti Yhdysvaltain joukkueessa yhdistetyssä vapaaohjelmassa (combo) pronssia. Pekingin olympialaisissa Yhdysvaltain joukkue sijoittui viidenneksi.
Saavutuksia > Yhdysvaltain mestaruuskilpailut > Nuorten mestaruuskilpailut

| Vuosi | Soolo | Duo | Trio | Joukkue | Kuviot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | 8. |  | 1. | 2. |  |
| 2004 | 3. | 2. |  | 3. | 5. |
| 2005 |  | 2. | 1. | 1. |  |
| 2006 | 1. | 1. |  | 1. |  |
Saavutuksia > Aikuisten mestaruuskilpailut

| Vuosi | Soolo | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| 2006 | 7. | 6. |
Aiheesta muualla

Brooke Abel Pekingin olympialaisten kotisivuilla
Bienno

| Bienno |
| --- | --- |

 Bienno
 Koordinaatit: 45°56′12″N, 10°17′40″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Lombardia
Maakunta:  Brescia
Pinta-ala:  
 – Maa:  46,81  km²
Korkeus:  445 (375–2 212)   m
Väkiluku (2016):  3 488 
 – Väestötiheys:  74  as./km²
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bienno on kunta Brescian maakunnassa Lombardian alueella Pohjois-Italiassa.
23. huhtikuuta 2016 naapurikunta Prestine fuusioitui Biennon kuntaan.
Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on vuonna 1931 käyttöön vihitty kuvanveistäjä Timo Bortolottin tekemä Kristuspatsas Cristo Re.
Cristo Re
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bienno Wikimedia Commonsissa
Brescian maakunta
Acquafredda | Adro | Agnosine | Alfianello | Anfo | Angolo Terme | Artogne | Azzano Mella | Bagnolo Mella | Bagolino | Barbariga | Barghe | Bassano Bresciano | Bedizzole | Berlingo | Berzo Demo | Berzo Inferiore | Bienno | Bione | Borgo San Giacomo | Borgosatollo | Borno | Botticino | Bovegno | Bovezzo | Brandico | Braone | Breno | Brescia | Brione | Caino | Calcinato | Calvagese della Riviera | Calvisano | Capo di Ponte | Capovalle | Capriano del Colle | Capriolo | Carpenedolo | Castegnato | Castel Mella | Castelcovati | Castenedolo | Casto | Castrezzato | Cazzago San Martino | Cedegolo | Cellatica | Cerveno | Ceto | Cevo | Chiari | Cigole | Cimbergo | Cividate Camuno | Coccaglio | Collebeato | Collio | Cologne | Comezzano-Cizzago | Concesio | Corte Franca | Corteno Golgi | Corzano | Darfo Boario Terme | Dello | Desenzano del Garda | Edolo | Erbusco | Esine | Fiesse | Flero | Gambara | Gardone Riviera | Gardone Val Trompia | Gargnano | Gavardo | Ghedi | Gianico | Gottolengo | Gussago | Idro | Incudine | Irma | Iseo | Isorella | Lavenone | Leno | Limone sul Garda | Lodrino | Lograto | Lonato del Garda | Longhena | Losine | Lozio | Lumezzane | Maclodio | Magasa | Mairano | Malegno | Malonno | Manerba del Garda | Manerbio | Marcheno | Marmentino | Marone | Mazzano | Milzano | Moniga del Garda | Monno | Monte Isola | Monticelli Brusati | Montichiari | Montirone | Mura | Muscoline | Nave | Niardo | Nuvolento | Nuvolera | Odolo | Offlaga | Ome | Ono San Pietro | Orzinuovi | Orzivecchi | Ospitaletto | Ossimo | Padenghe sul Garda | Paderno Franciacorta | Paisco Loveno | Paitone | Palazzolo sull’Oglio | Paratico | Paspardo | Passirano | Pavone del Mella | Pertica Alta | Pertica Bassa | Pezzaze | Pian Camuno | Piancogno | Pisogne | Polaveno | Polpenazze del Garda | Pompiano | Poncarale | Ponte di Legno | Pontevico | Pontoglio | Pozzolengo | Pralboino | Preseglie | | Prevalle | Provaglio Val Sabbia | Provaglio d’Iseo | Puegnago sul Garda | Quinzano d’Oglio | Remedello | Rezzato | Roccafranca | Rodengo-Saiano | Roncadelle | Rovato | Roè Volciano | Rudiano | Sabbio Chiese | Sale Marasino | Salò | San Felice del Benaco | San Gervasio Bresciano | San Paolo | San Zeno Naviglio | Sarezzo | Saviore dell’Adamello | Sellero | Seniga | Serle | Sirmione | Soiano del Lago | Sonico | Sulzano | Tavernole sul Mella | Temù | Tignale | Torbole Casaglia | Toscolano-Maderno | Travagliato | Tremosine | Trenzano | Treviso Bresciano | Urago d’Oglio | Vallio Terme | Valvestino | Verolanuova | Verolavecchia | Vestone | Vezza d’Oglio | Villa Carcina | Villachiara | Villanuova sul Clisi | Vione | Visano | Vobarno | Zone
BeOS

| BeOS |
| --- | --- |
 BeOS R4.5
Kehittäjä:  Be Incorporated
Tuoteperhe:  BeOS
Toiminnallinen tila:  Kehitys keskeytetty
Julkaistu:  1995
Viimeisin vakaa versio:  ‎R5.03 (9. elokuuta, 2000)
Ytimen tyyppi:  Mikroydin
Suoritintuki:  IA-32, PowerPC
Lähdekoodimalli:  Suljettu lähdekoodi
Lisenssi:  Yksityinen omistusoikeus
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
BeOS on Be Incorporated -yhtiön käyttöjärjestelmä tietokoneille. Käyttöjärjestelmä on alun perin suunniteltu yhtiön BeBox-tietokoneeseen, jolle se on julkaistu vuonna 1995.
BeBox ei kuitenkaan koskaan levinnyt laajaan käyttöön, joten Be, Inc. sovitti käyttöjärjestelmänsä myös IA-32-pohjaisiin PC-koneisiin vuonna 1998. BeOS suunniteltiin erityisesti raskaaseen multimediakäyttöön.
Käyttöjärjestelmän rakenne ja ominaisuudet

BeOSin ydin pohjautuu mikroydin-arkkitehtuuriin, jossa ytimen tehtävänä on ainoastaan välittää viestejä moduulien välillä ja jakaa laitteiston resursseja. Ytimen moduuleita kutsutaan BeOS-termistössä nimellä palvelin tai palvelu (engl. server ja kit; vakiintunutta suomenkielistä vastinetta sanalle kit ei ole). Eri palveluita ovat mm.
Media server, joka huolehtii äänen ja kuvan tuottamisesta
Filesystem server, jonka tehtävänä on kirjoittaa ja lukea tietoja tiedostojärjestelmästä
Input server, jonka avulla ohjelmat voivat lukea näppäimistön, hiiren ja muiden syöttölaitteiden tilaa
Network server, joka hoitaa verkkoyhteydet
Myös ajurit ovat eräällä tavalla palveluita, eikä yksikään viallinen ajuri voi kaataa koko järjestelmää — ainakaan teoriassa.
Tiedostojärjestelmä BFS on 64-bittinen, journaloiva tiedostojärjestelmä, joka muistuttaa suuresti tietokantaa. Jokaiseen tiedostoon voi liittää mielivaltaisen määrän mielivaltaisia määreitä, esimerkiksi äänitiedostoon määreet Artist, Title ja Genre (tai vaikka suomenkieliset Esittäjä, Nimi ja Musiikkityyli). Tiedostojärjestelmään voi suorittaa kyselyitä määreiden perusteella, esimerkiksi hakea kaikki Blues-äänitiedostot, jotka on julkaistu vuonna 1985 ja joiden esittäjän nimessä on merkkijono "Ray", mutta ei merkkijonoa "Charles". Tiedostojärjestelmään tehdyt muutokset päivittyivät reaaliajassa tietokantaan, kuten Applen uudessa Spotlight-järjestelmässä.
Version R5, sekä aiempien versioiden, tietoliikenneosuus oli melko hidas ja kaatuili usein.[lähde? ] Samoin kuin Dan0, verkkoon levisi Be-yhtiön lopettamisen jälkeen myös epävirallinen ja "puoliksi laiton" versio uudesta tietoliikenneprotokollapinosta, koodinimeltään BONE.
BeOS käytti kauttaaltaan Unicode-merkistöä, minkä vuoksi esimerkiksi tiedostonnimiin voi kirjoittaa lähes mitä tahansa kirjoitusmerkkejä.
Käyttöliittymä

BeOS:ssa on graafinen käyttöliittymä, jossa kaksi keskeistä osaa ovat Tracker ja Deskbar. Tracker on keskeinen osa grafiikan näyttämisessä ja se seuraa ajossa olevia ohjelmia: nykytermein tätä kutsuttaisiin kuoreksi (engl. shell). Deskbar on näytön yläkulmassa oleva valikko, joka näyttää ajossa olevat ohjelmat. Ohjelman valitsemalla Deskbarista näkee listan sen ikkunoista. Workspaces on virtuaalisten työpöytien hallintaan tarkoitettu ominaisuus.