Peter Criss
Elämäkerta > Lapsuus ja nuoruus (1945–1972)

Peter George John Criscuola syntyi 20. joulukuuta 1945 New Yorkissa, Brooklynin Williamsburgin kaupunginosassa Loretta ja Joseph Criscuolan esikoiseksi. Perheeseen kuuluivat hänen lisäkseen nuorempi veli Joey sekä kolme nuorempaa siskoa: Nancy, Donna ja Joanne. Criss vietti nuoruutensa omien sanojensa mukaan ”tylyllä seudulla, eivätkä hänen vanhempansa tulleet kovinkaan hyvin toimeen.” Taloudellisesti heidän perheensä edusti alaluokkaa, ja seitsemän hengen perhe asui neljän huoneen kokoisessa asunnossa. Perheellä ei juuri ollut omaisuutta, ja Peter esimerkiksi käytti samaa paitaa päivittäin koulussa. Crissille nuoruus oli kovaa aikaa; hän kävi katolista koulua, joka oli hänen mukaansa ”pikemminkin keskitysleiri eikä mikään koulu”, sillä koululaitoksen nunnilla oli tapana rangaista oppilaita muun muassa lyömällä viivoitinta rystysille, lukitsemalla pimeään kaappiin ja laittamalla istumaan roskikseen. Peter pääsi lopulta äitinsä toimien johdosta tavalliseen kouluun, jossa myös hänen koulumenestyksensä lähti nousuun.
»Kahdeksannella luokalla kotikulmieni meininki muuttui entistä rumemmaksi, ja jengit tulivat mukaan kuvaan. Pian ainoa tapa selviytyä oli kuulua johonkin jengiin – muuten sai turpaansa päivittäin. En olisi halunnut liittyä, mutta valinnanvaraa ei ollut. Jos ei pyörinyt isoissa porukoissa, nenään tuli päivittäin niin että soi. Jos halusi päästä jengiin, piti osallistua 'rytäkkään'. Jengitappelustahan siinä oli kyse, mutta uuden kaverin piti aina hyökätä etunenässä toisen jengin kimppuun, joka juoksi kadulla vastaan pesismailoin, roskiksenkansin ja autonantennein aseistautuneena. Sain monta venttiä veitsistä ja partateristä. Etunenässä sai tietenkin aina ensimmäisenä pataansa, mutta jos kaverilla oli pokkaa ottaa iskuja vastaan, oli päässyt jengiin.» 
(Crissin kuvaus nuoruusvuosiensa jengiläiskulttuurista.)
Kymmenvuotiaasta lähtien Criss asui pitkiä aikavälejä isoäitinsä luona korttelin päässä omasta kodistaan. Hänen isoäitinsä teki kahta työtä ja jäi usein ylitöihin, jotta voisi hankkia Peterille samanlaisen polkupyörän kuin tämän ikätovereilla. Isoäidin kuoltua perheellä ei ollut varaa hankkia tälle hautakiveä, joten saatuaan ensimmäisen suuren palkkansa Peter osti isoäitinsä haudalle suuren hautapaaden kiitoksena siitä, että tämä ”oli jaksanut kuunnella tuntikausien rumpuharjoittelua.”
Peter kiinnostui musiikista nähtyään Elvis Presleyn esityksen The Jackie Gleason Show:ssa. Hän vaikuttui Presleyn musiikista, ja sai äidiltään lahjaksi Elviksen ”Hound Dog” -singlen. Rumpaliksi pienestä pitäen halunnut Criss soitti kattiloita perheensä keittiössä radiossa soitettujen Benny Goodmanin, Tommy Dorseyn ja Glen Millerin tahtiin, ja sai lopulta lasten televisiosarja The Rootie Kazootie Club -aiheisen rumpusetin joululahjaksi. Ensimmäistä kertaa rumpukapuloita käsissään pitänyt Peter sai rumpusettinsä kuitenkin hajalle lyömällä yhden rummun kalvon rikki ensimmäisellä lyönnillä. Ensimmäisen kappaleensa Criss sävelsi kolmetoistavuotiaana, ja liittyi samoihin aikoihin myös ihmisille metroissa ja julkisten rakennusten käytävillä esiintyneeseen doo-wop-kuoroon. Seuraavan rumpusettinsä Criss valmisti isänsä kanssa kotona armeijan vanhasta marssivirvelistä, maalipurkeista ja roskiksenkansista. Kotitekoinen rumpusetti oli hänen käytössä aina high schooliin asti, kunnes hän meni viikonlopputyöläiseksi lihakauppaan. Eräällä lihakaupan teurastajista oli helmiäiskoristeinen rumpusetti, joka oli kopio Gene Krupan setistä. Kuukausien säästämisen tuloksena Criss osti setin kahdellasadalla dollarilla, ja liittyi kuusitoistavuotiaana ensimmäiseen oikeaan yhtyeeseensä, Barracudasiin.. Eräänä iltana hän toimi In Crowd -yhtyeen rumpali Joey Grecon tuuraajana Metropole Cafe -klubilla Times Squaren liepeillä Broadwaylla. Keikan jälkeen Crissiä pyydettiin liittymään yhtyeeseen, sillä oikea rumpali oli murtanut jalkansa eikä voisi soittaa. Criss tarttui tilaisuuteen ja lopetti lihakaupassa työskentelyn. Hän myös lopetti koulunkäynnin ennen valmistumistaan, mikä aiheutti pahennusta hänen vanhemmissaan. Joey Grecon palattua In Crowdin rumpaliksi Criss työskenteli Metropole-klubilla, minkä johdosta hän pääsi myös idolinsa Gene Krupan oppiin.
Lopetettuaan työnsä Metropole-klubilla Crissin aika kului oikean yhtyeen etsimisessä. Hän muutti väliaikaisesti asumaan Englantiin, jossa hän kierteli musiikkiklubeilla ja esimerkiksi seurasi joka ilta tuolloin täysin tuntemattoman Elton Johnin esityksiä. New Yorkiin palattuaan vuonna 1972 Criss jatkoi soittamista pienen luokan kokoonpanoissa, mutta laittoi myös ilmoituksen Rolling Stone -lehden ilmaiselle “bändiä etsitään” -pikkuilmoituspalstalle.
»Meillä oli kotona pienet pippalot, kun puhelin soi. Olimme lipitelleet aika tavalla viiniä ja känni alkoi olla kova. Nostin luurin ja kuulin toisesta päästä hyvin kultivoituneen tervehdyksen; 'Terve'. Soittaja oli Gene, joka sanoi: 'Näin sun ilmoituksen. Ootsä hyvän näköinen?' 'Venaa vähän', sanoin ja laskin luurin pöydälle. Huusin kovaan ääneen kaikille bileissä olijoile: ”Hei, oonko mä hyvän näköinen?” Kaikki karjuivat: 'Joo!'. Sitten Gene kysyi, oliko mulla pitkä letti. Kysyin taas raadilta. Lisää kysymyksiä sateli. 'Ootsä laiha? Mitä kansalaisuutta? Osaatko laulaa?' Vastaukset kuuluivat ”65 kiloa”, ”italialainen” ja ”en pelkästään laulaa, vaan myös duunata biisejä!”» 
(Criss ensimmäisestä keskustelustaan Kissin Gene Simmonsin kanssa.)