Hyborialainen aika
Kuvitteellinen historia > Hyborikulttuurin nousu

Ensimmäiset hyboriheimot syntyivät Hyborian pohjoisosissa. Joukko esikataklysmisen ajan barbaareja oli paennut kataklysmiä pohjoisen lumisiin erämaihin. Siellä he kohtasivat suuria, valkoturkkisia lumiapinoita, jotka he ajoivat napapiirin taakse. Tuhat vuotta pienemmän kataklysmin jälkeen uudisasukkaita oli alettu kutsua hyborialaisiksi eli hyboreiksi jumalansa Borin mukaan – Bori oli alun perin pohjoiseen muuton aikainen mahtava, kenties myyttinen, heimopäällikkö.
Samaan aikaan lemurialaiset olivat vajonneet julman orjuutensa aikana lähes eläimelliselle tasolle, mutta nousseet lopulta kapinaan ja tuhonneet orjuuttajansa. Henkiinjääneet pakenivat länteen, missä he kohtasivat muinaisen, ihmistä edeltäneen sivilisaation. He hävittivät sen ja perustivat tilalle Styygian valtakunnan, jonka kulttuuri oli sekoitus uutta ja vanhaa. Myöhemmin vanhemman rodun harvalukuisia jälkeläisiä alettiin jopa palvoa.
Vuoden 2 000 tienoilla hyborit alkoivat väestön kasvaessa levittäytyä länteen ja etelään. Muutamat pohjoisessa käyneet kohtasivat lumiapinoiden ihmismäisiksi kehittymässä olleita jälkeläisiä, mutta näiden tuhoamiseksi lähteneet seikkailijat eivät palanneet. Levittäytyessään hyborit tuhosivat tai sulauttivat itseensä monia valloittamiensa alueiden kansoja, mutta eivät vielä kohdanneet esikataklysmisen ajan kansoja, kuten jälleen kehityksen alkuun päässeitä žemrejä tai atlantislaisia. Styygian itäpuolelle taas oli asettunut paimentolaiskansoja, joita kutsuttiin "Shemin pojiksi". Piktien kulttuurievoluutio sen sijaan oli jämähtänyt paikoilleen. Heidän eteläpuolellaan Zinggin laaksoon oli syntynyt kehittynyttä maataloutta hyödyntänyt kulttuuri, jonka väestö oli sukua shemiiteille. Hyborien keksittyä kivirakentamisen ja perustettua ensimmäisen kuningaskuntansa Hyperborean kansainvaellukset lisääntyivät entisestään.
Seuraavan tuhannen vuoden ajan hyborit levittäytyivät ympäri läntistä maanosaa. He ajoivat piktit länsirannikon karuihin erämaihin ja etenivät aina Shemin maiden reunalle asti, jonne he perustivat Kothin kuningaskunnan. Kontaktit hyboreihin ja styygialaisiin alkoivat nostaa shemiittikulttuuria barbarismin yläpuolelle. Hyboriheimojen itäpuolella žemrit perustivat Zamoran kuningaskunnan, kun taas Zinggin laaksoon syntyi Zingara, jonka alkuperäisasukkaisiin olivat sekoittuneet pikti- ja hyborivalloittajiensa jälkeläisiin. Pohjoisessa atlantislaiset säilyttivät itsenäisyytensä; heidän pohjoispuolellaan taas "apinaihmisten" vaaleatukkaiset jälkeläiset olivat työntyneet etelämmäksi muinaisille asuinsijoilleen ja valloittaneet Hyperborean: he kuitenkin säilyttivät sen nimen ja osia hyborialaisesta kulttuurista.
Vuoteen 3 500 mennessä Hyborian kuningaskunnat olivat vakiintuneet ja hallitsivat Thurin mantereen länsiosia. Kansana hyborit olivat sekoittuneet naapureihinsa ja alistamiinsa kansoihin tehden väestöstä etnisesti kirjavan. Shemiitit olivat entistä enemmän tekemisissä Kothin eivätkä niinkään heitä kauan alistaneen Styygian kanssa; Styygian pohjoisraja oli vetäytynyt etelämmäksi ja sijaitsi tästä lähin Styx-joella. Hyborikuningaskunnista läntisimmän, Akvilonian, pohjoispuolella sijaitsi hajanainen Kimmerian valtakunta, jonka kansa oli atlantislaisten jälkeläisiä. Idässä lemurialaiset olivat perustaneet oman valtakuntansa.