stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yves Vanderhaeghe

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Yves Vanderhaeghe
Syntymäaika: 30. tammikuuta 1970 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Roeselare, Länsi-Flanderi, Belgia
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura:  KV Kortrijk
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1986–1992 |  KSV Roeselare |  |  |
| 1986–1988 | → Cercle Brugge KSV | 1 | (0) |
| 1992–1994 |  RE Mouscron | 56 | (11) |
| 1994–1997 |  Eendracht Aalst | 94 | (11) |
| 1998–2000 |  RE Mouscron | 80 | (11) |
| 2000–2006 |  RSC Anderlecht | 150 | (10) |
| 2007–2008 |  KSV Roeselare | 15 | (0) |
Maajoukkue
| 1999–2005 |  Belgia | 48 | (2) |
Valmennusura
2008–2014:  KV Kortrijk  (apuv.)
2014–2015:  KV Kortrijk
2015–2017:  KV Oostende
2017–2018:  KAA Gent
2018–2021:  KV Kortrijk
2022:  KV Oostende
2023:  Al Faisaly
2024–:  KV Kortrijk

Yves Vanderhaeghe (s. 30. tammikuuta 1970 Roeselare) on belgialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hänen pelipaikkansa oli keskikentällä puolustavassa roolissa. Joulukuusta 2024 lähtien hän on toiminut KV Kortrijkin päävalmentajana.
Ura pelaajana

Vanderhaeghe aloitti ammattilaisuransa jo 16-vuotiaana vuonna 1986 Cercle Bruggessa, jonne hän siirtyi lainasopimuksella kasvattajaseurastaan FC Roeselaresta. Hän kuitenkin palasi pian takaisin Roeselareen, jossa vietti neljä kautta ennen siirtoa R.E. Mouscroniin. Mouscronin jälkeen Vanderhaeghe pelasi neljä kautta SC Eendracht Aalstissa, jossa teki läpimurtonsa.
Vanderhaeghe palasi Aalstista Mouscroniin vuonna 1998 ja oli mukana joukkueen menestyksekkäässä ryhmässä, joka sijoittui Belgian liigassa neljänneksi kaudella 1999/2000. Menestyskauden jälkeen 30-vuotias Vanderhaeghe siirtyi suurseura RSC Anderlechtiin, jossa voitti debyyttikaudellaan Belgian mestaruuden. Kokeneen pelimiehen Anderlecht-uraa varjostivat loukkaantumiset, joiden myötä hän putosi vaihtopenkille. Kaikkiaan Vanderhaeghe edusti Anderlechtia kuusi vuotta ja pelasi seuran paidassa 150 ottelua. Hän lopetti pitkän pelaajauransa kasvattajaseurassaan KSV Roeselaressa vuonna 2008.
Belgian maajoukkueessa Vanderhaeghe debytoi 29-vuotiaana 30. toukokuuta 1999 Perua vastaan Japanissa pelatussa ystävyysottelussa. Hän pelasi yhteensä 48 maaottelua ja edusti Belgiaa EM-kisoissa 2000 sekä MM-kisoissa 2002.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Belgian mestaruus (3): 2001, 2004, 2006
Belgian Supercup (3): 2000, 2001, 2006
Ura valmentajana

Vanderhaeghe aloitti valmennusuransa KV Kortrijkissa kesällä 2008, kun hänestä tuli Hein Vanhaezebrouckin apuvalmentaja. Joukkue oli juuri noussut Belgian pääsarjaan. Vanderhaeghe toimi Kortrijkin apuvalmentajana kaikkiaan kuuden vuoden ajan sekä Vanhaezebrouckin että Georges Leekensin alaisuudessa. Kaudella 2011/12 Vanhaezebrouck ja Vanderhaeghe luotsasivat Kortrijkin historialliseen Belgian Cupin mestaruuteen. Vanhaezebrouckin siirryttyä Kortrijkista KAA Gentin päävalmentajaksi kesällä 2014 Vanderhaeghe nousi apuvalmentajan paikalta Kortrijkin päävalmentajaksi. Kortrijk sijoittui Vanderhaeghen alaisuudessa liigassa viidenneksi, mutta jäi kauden päättäneessä ylemmässä jatkosarjassa lopulta kuudenneksi ja ulos Eurooppa-liigasta. Kauden jälkeen hän siirtyi KV Oostenden päävalmentajaksi.
Debyyttikausi Oostendessa oli menestyksekäs ja seura sijoittui Belgian liigan runkosarjassa neljänneksi. Jälleen ylempi jatkosarja oli Vanderhaeghen joukkueelle vaikea ja viidenneksi jäänyt Oostende ei selvinnyt europeleihin. Kaudella 2016/17 Oostende onnistui jatkosarjassa parantamaan pykälällä runkosarjan viidettä sijaa ja joukkue selvisi Eurooppa-liigan karsintoihin. Tie europeleissä katkesi kuitenkin Olympique de Marseillea vastaan yhteismaalein 4–2. Kausi 2017/18 lähti muutenkin liikkeelle alavireisesti ja Oostende vajosi Belgian liigan häntäpäähän. Syyskuun puolivälissä 2017 seura erotti Vanderhaeghen tehtävästään.
Pian Oostende-potkujensa jälkeen Vanderhaeghe allekirjoitti vuoteen 2019 ulottuvan sopimuksen KAA Gentin kanssa. Vanderhaeghe nosti Gentin kauden 2017/18 aikana jumbosijalta Belgian liigan runkosarjassa neljänneksi ja joukkue säilytti paikkansa myös ylemmässä loppusarjassa selviytyen näin Eurooppa-liigan karsintoihin. Vanderhaeghe sai potkut seurasta lokakuussa 2018, kun KRC Genk oli murskannut liigassa seitsemäntenä olleen Gentin maalein 1-5.
Marraskuun puolivälissä 2018 Vanderhaeghesta tuli KV Kortrijkin päävalmentaja. Kaudella 2018/19 Vanderhaeghe nosti Kortrijkin lopulta kahdeksanneksi ja seura eteni europelikarsintojen välieriin alemman loppusarjan kautta. Koronapandemian ennen aikaisesti päättämä kausi 2019/20 päättyi sijaan 11. Kaudella 2020/21 Kortrijk vajosi liigan häntäpäähän ja seura erotti hänet tammikuun lopussa 2021, kun joukkue oli sijalla 15. Kolme päivää potkujensa jälkeen Vanderhaeghesta tuli Cercle Bruggen päävalmentaja. Hän sai potkut seurasta marraskuussa 2021.
Helmikuussa 2022 Vanderhaeghe palasi valmennustehtäviin KV Oostenden päävalmentajana. Vanderhaeghen Oostende sijoittui kauden 2021/22 päätteeksi Belgian liigassa sijalle 12. Kausi 2022/23 alkoi edellisen tapaan vaisusti ja kohti putoamisviivaan vajonnut Oostende erotti Vanderhaeghen lokakuun lopussa 2022.
Kesällä 2024 Vanderhaeghe jatkoi valmennusuraansa Saudi-Arabiassa Al Faisalyn päävalmentajana. Pesti jäi lyhyeksi, sillä hän jätti seuran jo marraskuun lopussa.
Joulukuussa 2024 Vanderhaeghe palasi KV Kortrijkin päävalmentajaksi.
Tervajärvi (Jämsä, Kavala)

| Tervajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°56′49″N, 24°38′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kuoreveden alue (35.61)
Laskujoki:  Hallaoja 
Järvinumero:  35.614.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  104,8 m  
Rantaviiva:  11,385 km  
Pinta-ala:  1,09639 km²  
Saaria:  9 
 fiTervajärvi 
Tervajärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Kavalan kulmakunnan lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 110 hehtaaria eli 1,1 neliökilometriä. Se on 2,3 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Järvi on keskiosastaan vain 200 metriä leveä, jolloin järven kummatkin päät ovat laajempia. Pohjoisosaa rikkoo kolme laajaa saarta ja eteläosaan jää saarten eteläpuolelle pieni järvenselkä. Keskiosan kaventavat Peltoniemi, Kotaniemi ja niiden vastarannalla Pitkäniemi.
Järvessä on kartan mukaan 9 saarta. Kaksi suurinta saarta Jokelansaari ja Niinisaari sijaitsevat järven pohjoisosassa yhdessä pienemmän Lehtosaaren kanssa. Järven eteläpäässä sijaitsevat lähes samankokoiset Sikosaari, Töyrysaari, Talassaari ja Valkamasaari. Viimeiset kaksi saarta ovat rannan vieressä olevat nimettömät luodot. Jokelansaari on kartasta mitattuna 280 metriä pitkä ja 180 metriä leveä. Sen pinta-ala on yli 3,5 hehtaaria. Niinisaari on 260 metriä pitkä ja 230 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,0 hehtaaria.
Järven rantaviivan pituus on 11 kilometriä. Sen rannat ovat metsämaata, jonka metsärantaa katkovat pienet peltotilkut mutta eivät suoalueet. Järven lähellä sijaitsee seitsemän maatilaa ja rannoille on rakennettu noin 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet yhdysteiltä 3423 ja 14323 sekä Kolonkulmalta kantatielle 58 oikaisevalta kylätieltä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kuoreveden alueella (35.61), jonka Tervajärven valuma-alueeseen (35.614) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 104,8 metriä mpy.
Järvi on vesistöalueensa latvajärviä ja saa siksi vetensä vain omalta lähialueeltaan. Järveen on johdettu yhdeksän pitempää metsäojaa, joista osa lähtee ojitetulta soilta. Länsipuolella sijaitseva Kaleton on valuma-alueen toinen järvi. Järven oma laskuoja Hallaoja lähtee järven pohjoispäästä ja se virtaa Hallasuon, Ajossuon ja Rimminsuon läpi ennen kuin se laskee 1,6 kilometrin päästä Kuoreveden Vessarinselällä Moisionlahteen. Laskuojalla on pudotusta lähes kuusi metriä. Kuorevedeltä vesireitti jatkaa Kotaselän kautta Ruoveteen.
Viidakkokirja

| Viidakkokirja> The Jungle Book |
| --- | --- |
 Viidakkokirjan ensipainoksen kansi (1894).
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Rudyard Kipling
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Viidakkokirja (engl. The Jungle Book) on Rudyard Kiplingin tunnetuimpia teoksia.  Se on tarinakokoelma Intian viidakoista. Keskeiset kolme tarinaa kertovat viidakossa susien kanssa kasvaneesta Mowgli-pojasta. Kokoelman tarinat ilmestyivät ensi kerran aikakauslehdissä 1893–1894, kirjamuodossa 1894. Osa tarinoista oli Kiplingin isän John Lockwood Kiplingin kuvittamia. Kipling syntyi Intiassa ja vietti kuusi ensimmäistä elinvuottaan siellä. Vietettyään noin vuosikymmenen Englannissa hän muutti takaisin Intiaan ja työskenteli siellä kuusi vuotta. Kipling kirjoitti tarinakokoelman Vermontissa asuessaan.
Näistä tarinoista Disney on tehnyt piirrosfilmin Viidakkokirja vuonna 1967. Vuosina 1967–1971 Neuvostoliitossa tehtiin Kiplingin tarinoiden pohjalta viisiosainen lyhytelokuvasarja, joka lopuksi julkaistiin yhtenä elokuvana nimellä Mowgli (Maugli). Näytelmäelokuvaksi tarina on filmattu 1942 (Viidakon poika), 1994 (Rudyard Kiplingin Viidakkokirja), 1997 (Viidakkokirja 2: Mowgli & Baloo) ja 1998 (Viidakkokirja: Mowglin tarina). Toinen piirrossarja tehtiin Japanissa 1989. Disney teki omalle elokuvalleen jatko-osan Viidakkokirja 2 vuonna 2003, ja vuonna 2016 Disneyltä ilmestyi näytelty Viidakkokirja-elokuva. Netflix ja The Imaginarium julkaisivat vuonna 2018 Viidakkokirjasta oman elokuvaversion nimellä Mowgli.
Mowgli-tarinoiden lisäksi tunnetaan kertomus Rikki-Tikki-Tavista, mungosta, joka urheasti puolustaa ihmisperhettä kobran hyökkäyksiltä.
Keskeiset hahmot

Mowgli, susien kasvattama ihmispoika
Baloo, huulikarhu
Bagheera, pantteri
Shere Khan, paha tiikeri
Kaa, pytonkäärme
Hathi, intiannorsu
Suomennoksia

Suomeksi kirja ja sen jatko-osa Second Jungle Book ovat ilmestyneet useina eri laitoksina:
Kipling, Rudyard: Indian viidakoista 1–2.  ((The Jungle Book, 1894 & The Second Jungle Book, 1895.) Suomentanut Helmi Krohn ja runot suomentanut Otto Manninen. Alun perin julkaissut Otava 1898 (1. osa) ja 1909 (2. osa). Myöhemmin julkaistu yhteisniteenä nimellä Viidakkokirja)  Helsinki:  Otava, 1898 (1.osa) ja 1909 (2. osa).  ISBN 978-951-1-23923-9
Kipling, Rudyard: Viidakkopoika.  (The Jungle Book, 1894 & The Second Jungle Book, 1895.) Suomentanut Väinö Hämeen-Anttila (valikoima)  Hämeenlinna:  Karisto, 1909.
Kipling, Rudyard: Viidakon kirja.  (The Jungle Book, 1894) Suomentanut Kyllikki Wehanen (vain 1. osa)  Kustannusliike Nide Oy, 1948.
Kipling, Rudyard: Viidakkokirjat.  ((The Jungle Book, 1894 & The Second Jungle Book, 1895.) Suomentanut Eila Pennanen & Juhani Jaskari)  Porvoo:  WSOY, 1965.
Kipling, Rudyard: Viidakkokirja.  ((The Jungle Book, 1894) Suomentanut Ilkka Rekiaro & Riku Juti)  Helsinki:  Kirjalito, 1992.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viidakkokirja Wikimedia Commonsissa
Viidakkopoika suomeksi Gutenberg-projektissa (englanniksi)
The Jungle Book Gutenberg-projektissa (englanniksi)
The Second Jungle Book Gutenberg-projektissa (englanniksi)
Viidakkokirjan kuvitusta vuodelta 1895.
Moby Dick (terminaali)

| OOO Moby Dick / OOO Моби дик |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  rajavastuuyhtiö
Perustettu:  1997
Toimitusjohtaja:  Harri Nordström
Kotipaikka:   Pietari, Venäjä
Toiminta-alue:  Kotlin/Kronstadt
Toimiala:  konttiterminaalipalvelut
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Moby Dick (ven. Моби Дик, Mobi Dik) on suomalaisomisteisen perheyhtiön Container Finance Ltd Oy:n tytäryhtiön Multi-Link Terminalsin kokonaan omistama satamayhtiö, joka sijaitsee Pietarin edustalla Litke Bayn alueella. Satama sijaitsee Kronstadtissa 50 hehtaarin laajuisella Litken satama-alueella, joka vuokrattiin terminaalin käyttöön vuonna 2001. Containership Group toimi aluksi Pietarissa puutavarasatama-alueella vuodesta 1994 alkaen, mutta terminaalin johtajan kuoltua äkillisesti vuonna 1998, löydettiin toinen alue. Terminaali on yhä aktiivisessa toiminnassa.
Terminaalin suunniteltu enimmäiskäsittelykapasiteetti on 500 000 TEU:a vuodessa. Vuodesta 1997 on alueella ollut kaksi linjaa, joiden kapasiteetti on 180 000 TEU:a vuodessa.lähde?
Historia

Letke Bayn alueen terminaalin rakentaminen aloitettiin huhtikuussa 2001, ja ensimmäinen osuus oli valmis vastaanottamaan laivan saman vuoden juhannuksena. Terminaalia operoitiin tuolloin TEU:n 172 Petsamo-laivoin ja 375 Expansa-laivoin syöttöliikenteenä Helsingistä.selvennä Ensimmäisen linjan käsittelykapasiteetti oli 75 000 TEU:ta vuodessa.
Ensimmäinen vaihe käsitti 150 metriä laituria ja neljän hehtaarin tausta-alueen sekä kontinkäsittelyyn kuuluvat nosturit, jotka olivat valmiit joulukuussa 2001. Koska alue oli kansainvälinen rajanylityspaikka, rakennettiin työtilat myös 13 eri viranomaisyhteisölle.lähde?
Vuonna 2003 terminaali työllisti 100 henkilöä. Vuonna 2006 ilmoitettiin, että Moby Dick rakentaa kolmannen terminaalin Nissanin autojen maahantuontia varten 10 000 000 dollarin budjetilla. Nissanin vuosituonti Venäjälle vuonna 2006 oli noin 40 000 autoa.
Historia > Terminaalin väylä

Pohjaa ruoppautettiin 28 merihehtaarin alueelta yli kuusi miljoonaa kuutiometriä. Pohja oli kovaa savea ja moreenia. Väylää ruopattiin siten, että väyläsyvyys saatiin hyväksytetyksi 4,9 metriin vuonna 2001.
Laajennukset 2004 edellyttivät 200 metriä uutta laituria ja kuusi hehtaaria kenttiä. Väylää pyrittiin syventämään lähemmäs kymmentä metriä. Arvioiden mukaan tarvittava lisäruoppaus olisi käsittänyt 750 000 kuutiometriä maata, mutta tarpeeksi osoittautuikin 1 000 000 kuutiometriä. Väyläsyvyys saatiin hyväksytyksi ruoppaamisen jälkeen 8,9 metriin.
Lisälaajennukset käsittäisivät uuden laiturin ja seitsemän hehtaaria lisää tausta-alueita.
Historia > Erimielisyyksiä terminaalialueesta

Terminaalin tontti kuuluu Pietarin kaupungille. Vuonna 2006-2007 Pietarin padon rakennustöiden johdosta oli alueella toimintaa Venäjän federaation rakennusvalvontakomitean Luoteis-Venäjän piirin suorituttamiin rakennustöihin liittyen. Venäjän federaation rakennusvalvontaviraston Luoteis-Venäjän piiri olisi halunnut osan terminaalialueesta pois käytöstä edistääkseen padon rakentamista alueella. Yhtiö Moby Dick ei suostunut ehdotukseen, koska epäili menettävänsä alueitaan lopullisesti. Epäilyjä herätti esimerkiksi se, ettei Pietarin kaupunginhallitus vahvistanut luonnosta, jonka mukaan alue olisi palautettu Moby Dickille 1. huhtikuuta 2009 mennessä padon rakentamisesta riippumatta.
Puolitoista vuotta kestäneiden erimielisyyksien jälkeen Pietarin kaupunki irtisanoi terminaalialueen vuokrasopimuksen ja rakennusvalvontavirasto ryhtyi 15. toukokuuta 2007 poistamaan Moby Dickin kolmannen linjan betonielementtejä. Pietarin kaupungin haluama alue oli Moby Dickin kolmas terminaalilinja. Pietarin kaupungin 23. huhtikuuta 2007 kirjoittaman kirjeen mukaan asiasta olisi pitänyt sopia 15. toukokuuta 2007 mennessä. Moby Dickin kolmannelle vaiheelle suunnittelema alue haluttiin antaa padon rakennustöitä varten.
»Kaikkien, jotka toimivat Pietarin alueella, tulee noudattaa lakejamme ja osoittaa kunnioitusta kaupungille, sen viranomaisille ja lainsäädännölle. Meneillään on mitä tärkein yhteiskunnallinen rakennushanke. Me teimme kaikkemme padonrakennustyön ja yhtiön toiminnan yhdistämiseksi, mutta yritys ei tule tapaamisiin eikä vapauta tonttia. Kaupunki on osoittanut riittävästi kärsivällisyyttä tässä tilanteessa.» 
(Pietarin kuvernööri Valentina Matvijenko vuonna 2007)
Venäjän federaation rakennusvalvontaviraston Kaakkois-Venäjän piiri olisi taas halunnut, että Moby Dick olisi allekirjoittanut kyseessä olevan alueen osan luovutussopimuksen jo 19. huhtikuuta 2007 mennessä. Moby Dickin toimitusjohtaja ilmoitti rakennusvalvontavirastolle, että mikäli rakennusvalvontaviraston toimisto jatkaa lainvastaista toimintaansa eikä puoleenyöhön mennessä kieltäydy laittomista toimista ja purkutöistä, Moby Dick ottaisi yhteyttä vastaaviin viranomaisiin rikostutkintapyynnöllä.
DLA Piperin vanhemman lakimiehen Aleksei Skvortšovin mukaan Pietarin kaupungilla oli oikeus mennä Moby Dickin vuokraamalle tontille, koska yhtiö otti velvoitteekseen alueen siistimisen viime syksynä.selvennä Hänen mukaansa yritys ei olisi pystynyt taistelemaan oikeudessa virkamiesten toimenpidettä vastaan.
Edistääkseen viranomaisten tavoitteita padon rakentamiseksi vartiointiliike Junion-M sulki 10. huhtikuuta 2007 tarkalleen kello 9 Moskovan aikaan konttiliikenteen Moby Dickin terminaalille. Liikenne kuitenkin sallittiin uudelleen pian. Vastaavasti Moby Dick oli estänyt padonrakennusliikenteen pysäköimällä kulkuväylälle kuorma-autoja.lähde?
Ulkoasiainministeri Ilkka Kanerva otti kantaa asiaan 16. toukokuuta 2007 pitäen sitä ennen kuulumattomana. Hänen mukaansa WTO:hon ja OECD:hen pyrittäessä pitäisi ymmärtää niiden edellyttämät investointisuojat. Asiasta pitäisi kyetä keskustelemaan jo ennen seuraavia virallisia tapaamisia.
Historia > Vuoden 2008 palautus

Vuonna 2008, kun Rostroi oli rakentanut osaansa Pietarin padosta, haltuun otettua aluetta ryhdyttiin palauttamaan.selvennä lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia häädöstä
Yleisradio
OOO Mobi Dikin ilmoitus
Pietarin kaupungin omaisuuskomitea
Restate
Baltic Palette: Needs for transport infrastructure investments in the Russian Baltic Palette regions, Finland report, Natalia Gufman and Juri Koudrashov, Mikhail Pimonenko, November 2004-May 2004, sivu 30, pdf-tiedosto
Shortsea Shipping on the Baltic Sea - Prospects and Challenges, Pekka Sundberg (pdf)
Eredivisie (naiset)

| Eredivisie Vrouwen |
| --- | --- |
Laji:  Jalkapallo
Maa(t):   Alankomaat
Perustettu:  2007
Joukkueita:  12
Hallitseva mestari:  FC Twente
Eniten mestaruuksia:  FC Twente (9)
Sarjataso:  1
Eredivisie Vrouwen on Alankomaiden korkein naisten sarjataso jalkapallossa. Alankomaiden jalkapalloliitto perusti sarjan 2007. Vuonna 2012 Alankomaiden ja Belgian liigat yhdistyivät yhdeksi sarjaksi (BeNe League). Kolmen kauden jälkeen BeNe League lakkautettiin ja Eredivisie käynnistyi uudestaan.
Sarjassa pelaa nykyään 8 joukkuetta.
Joukkueet kaudella 2019–2020

| Joukkue | Kaupunki |
| --- | --- |
ADO Den Haag: Den Haag
AFC Ajax: Amsterdam
VV Alkmaar: Alkmaar
Excelsior Barendrecht: Rotterdam
SC Heerenveen: Heerenveen
PEC Zwolle: Zwolle
PSV Eindhoven: Eindhoven
FC Twente: Enschede
Mestarit

2008 – AZ Alkmaar
2009 – AZ Alkmaar
2010 – AZ Alkmaar
2011 – FC Twente
2012 – ADO Den Haag
2013 – ei pelattu
2014 – ei pelattu
2015 – ei pelattu
2016 – FC Twente
2017 – AFC Ajax
2018 – AFC Ajax
2019 – FC Twente
2020 : pandemin
2021 – FC Twente
2022 – FC Twente
2023 – AFC Ajax
2024 – FC Twente
Aiheesta muualla

Liigan viralliset sivut (hollanniksi)
| n k Naisten pääsarjatason jalkapallosarjat Euroopassa (UEFA) |
| --- | --- |
 Alankomaat  Albania  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Islanti  Israel  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liettua  Luxemburg  Makedonia  Malta  Moldova  Norja  Pohjois-Irlanti  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales
Voikahvi

Voikahvia
Voikahvi on kahvijuoma, joka koostuu kahvista, voista ja MCT-öljystä. Kahvireseptin on kehittänyt yhdysvaltalainen IT- ja terveysyrittäjä Dave Asprey vuonna 2009. Aspreyn mukaan voikahvi tehostaa oppimista ja painonpudotusta, ja juoma onkin saavuttanut suuren suosion maailmanlaajuisesti. Tutkittuja terveyshyötyjä ainesosista on kuitenkin vähän.
Valmistaminen ja ainesosat

Aspreyn reseptiin kuuluu 2 dl mahdollisimman hyvälaatuista kahvia, jonka joukkoon sekoitetaan 1 rkl suolatonta voita ja 1 rkl MCT-öljyä. Kaikki ainekset sekoitetaan tehosekoittimessa, ja juoma nautitaan kuumana.
Voin lisääminen juomaan on vanha perinne. Muun muassa saamelaisten, mongolialaisten ja etiopialaisten on tiedetty lisäävän juomansa joukkoon voita.lähde? Voi on energiapitoinen lisä juomaan, ja lisäksi se on tyydyttynyttä rasvaa. Rasvan syöminen runsaasti voi kohottaa veren LDL- ja HDL-kolesterolipitoisuutta ja lisätä sydän- ja verisuonitautiriskiä. Elimistön reagoiminen rasvaan on kuitenkin yksilöllistä.
MCT-öljy on juoman toinen rasvakomponentti. MCT tulee englannin kielen sanoista medium-chain triglycerids ja tarkoittaa keskipitkiä triglyseridiketjuja. Näiden keskipitkien triglyseridien sanotaan olevan hiukan erilaisia kuin lyhyt- ja pitkäketjuiset. Keskipitkien triglyseridien sanotaan kulkeutuvan elimistössä suoraan maksaan eivätkä ne siten varastoituisi. Lisäksi MCT-öljyn väitetään kiihdyttävän rasvanpolttoalähde?
Aineksia, joita voidaan käyttää voikahvin valmistukseen.
Daegu

| Daegu 대구 |
| --- | --- |

 Daegun sijainti Etelä-Koreassa
Valtio:   Etelä-Korea
Alue:  Yeongnam
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Kim Bum-il
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  885,51 km²
Väkiluku (2010):  2 403 517
 – Väestötiheys:  2 714 as./km²
 
 www.daegu.go.kr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Daegu (kor. 대구, hanja 大邱, IPA [tɛɡu]) on maakuntajaon ulkopuolinen metropolikaupunki Etelä-Korean kaakkoisosassa. Se sijaitsee sisämaassa Busanin luoteispuolella ja rajautuu Pohjois-Gyeongsangin ja Etelä-Gyeongsangin maakuntiin. Kaupunki on Etelä-Korean neljänneksi suurin Soulin, Busanin ja Incheonin jälkeen: siellä on 2 403 517 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 885,51 neliökilometriä. Se toimii Pohjois-Gyeongsangin hallinnollisena keskuksena, vaikka se ei kuulu maakuntaan.
Kaupunki sijaitsee vuorten ympäröimässä laaksossa, minkä takia kesäisin alue on kuumempi ja talvisin kylmempi kuin muu Korea.
Historia

Kaupungista on historiallista aineistoa jo vuodelta 261, jolloin se tunnettiin nimellä Dalbeol. Nykyisen nimen kaupunki sai 757. Joseon-dynastia nosti Daegun entisen Gyeongsangin provinssin pääkaupungiksi vuonna 1601.lähde?
Korean sodassa Daegun edustalla Nakdong-joen varrella käytiin rajuja taisteluja. Daegu kuului kuitenkin alueeseen, joka pysyi eteläkorealaisten hallussa koko sodan ajan.
Daegusta tehtiin metropolikaupunki vuonna 1995. Kaupungissa sattui 18. helmikuuta 2003 yksi Etelä-Korean pahimmista onnettomuuksista Korean sodan jälkeen. Tuhopolttaja sytytti junan tuleen Daegun metrossa. Liekit surmasivat ainakin 198 ihmistä.lähde?
Liikenne

Etelä-Korean suurnopeusjunajärjestelmän, Korea Train Expressin (KTX), Gyeongbu-linja kulkee kaupungin kautta. Daegun metrojärjestelmässä on kaksi linjaa. Daegun kansainvälinen lentoasema sijaitsee kaupungin koillispuolella. Lentoasemalta on säännöllisiä reittilentoja muun muassa Japaniin, Kiinaan ja Thaimaahan.
Urheilu

Daegussa järjestettiin vuoden 2011 yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut. Lisäksi kaupungissa pelattiin joitain otteluita vuoden 2002 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuissa.
Ystävyyskaupungit

Daegulla on yhdeksän ystävyyskaupunkia ympäri maailmaa:
Atlanta, Yhdysvallat (1981)
Almaty, Kazakstan (1990)
Qingdao, Kiina (1993)
Minas Gerais, Brasilia (1994)
Hiroshima, Japani (1997)
Pietari, Venäjä (1997)
Milano, Italia (1998)
Plovdiv, Bulgaria (2002)
Taipei, Kiinan tasavalta (2010)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daegu Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (koreaksi) (englanniksi) (kiinaksi) (japaniksi) (arabiaksi)
Korean tasavallan hallinnollinen jako
| --- | --- |
Pääkaupunki: Soul
Suurkaupungit:  Busan  Daegu  Daejeon  Gwangju  Incheon  Ulsan 
Provinssit:  Etelä-Chungcheong  Etelä-Gyeongsang  Etelä-Jeolla  Gangwon  Gyeonggi  Jeju  Pohjois-Chungcheong  Pohjois-Gyeongsang  Pohjois-Jeolla 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Korea 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  NARA 2
Toivola

Toivola voi tarkoittaa seuraavia: