stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Neotokyo
Pelimekaniikka > Hahmoluokat > Recon

Reconin edut ovat keveyden tuoma rajaton juoksu, korkea hyppy, virtalähteen avustama pitkä hyppy ja yökiikarit, jotka helpottavat näkemistä pimeydessä. Reconilla on käytettävissään myös noin 13 sekuntia kestävä, uudelleenlatautuva lämpöoptinen naamiointi (thermoptic camouflage), joka tekee pelaajasta osittain läpinäkyvän ja myös vaikeuttaa hänen havaitsemistaan lämpökiikareilla lämpötilaltaan normaaleissa ympäristöissä. Kokemuspisteiden myötä recon saa käyttöönsä yhdeksän erilaista asetta ja tehokkaan kaukolaukaistavan räjähteen (detpack). Recon kantaa mukanaan ainoastaan kevyttä panssarointia, ja kestää heikosti osumia. Reconin kannattaakin pyrkiä huomaamattomuuteen ja vastapuolen yllättämiseen nopeutensa sekä pitkän lämpöoptisen näkymättömyytensä avuin. Kentissä on myös tiettyjä alueita, kuten ilmastointikanavia, kattoja ja korkeita reunoja, joihin muut pelaajaluokat eivät yletä tai mahdu.
Pelimekaniikka > Hahmoluokat > Assault

Assault kykenee liikkumaan kohtuullista nopeutta ja kykenee rajattuun juoksuun virtalähteensä avustamana. Assaultin etuna toimivat noin kahdeksan sekuntia kerrallaan kestävä lämpöoptinen naamiointi (ks. Recon) ja liiketunnistin (motionvision), joka havaitsee myös lämpöoptista suojausta käyttävät liikkuvat kohteet. Kokemuspisteitä kerättyään assault pääsee käyttämään 12 erilaista asetta, sekä yhtä käsikranaattia erää kohden. Assault on hyvin panssaroitu, ja kestää jonkin verran reconia enemmän vahinkoa. Se onkin eräänlainen kompromissi nopean reconin ja raskaan supportin väliltä, ja kykenee luokista parhaiten sopeutumaan pelitilanteiden ja -tahdin muutoksiin.
Pelimekaniikka > Hahmoluokat > Support

Supportin pääasiallisena etuna on sen raskaan panssaroinnin tuoma kestävyys ja suuri tulivoima, jonka avulla vihollisia voi ampua jopa ohuiden seinien läpi. Support ei kykene juoksemaan tai verhoamaan itseään lämpöoptisella suojalla, ja onkin parhaimmillaan sisä- tai muuten rajatuissa tiloissa, joissa se voi hyödyntää kahta mukanaan kantamaansa savukranaattia (smoke) ja ympäristön tarjoamia suojapaikkoja. Avoimissa kentissä supportin on hyödyllisintä toimia taustatulen antamiseen nopeammin liikkuvien luokkien hoitaessa etenemisen. Support on varustettu lämpökiikareilla (thermalvision), joilla se kykenee havaitsemaan kaikki näkökentässään olevat pelaajat, jotka eivät käytä lämpöoptista naamiointia (ks. Recon). Support on myös ainoa luokka, joka kykenee lämpökiikareidensa avulla näkemään savukranaattien savun läpi. Kuten assault, support saa käyttöönsä maksimissaan 12 erilaista asetta.
Pelimekaniikka > Kokemuspistejärjestelmä

Pelaajat saavat kokemuspisteitä (XP) vihollisen tappamisesta, kierroksesta elossa selviytymisestä, Ghostin haltuunottamisesta ja sen poistumispisteelle kuljettamisesta, sekä Ghostia kantavan pelaajan suojaamisesta. Pisteitä menettää joukkuetoverin tappamisesta ja itsemurhasta. Kokemuspisteet avaavat kullekin luokalle lisää valittavia aseita sekä luokkakohtaisia erityisvarusteita. Pistemäärän muuttuessa negatiiviseksi pelaajan asemäärää rajoitetaan rangaistukseksi yhteen. Muut pelaajat voivat myös äänestämällä poistaa häiriköivät pelaajat palvelimelta.
Soundtrack

Pelin soundtrack on Ed Harrisonin säveltämä. Hänet palkattiin työhön internet-forumin kautta, ja hän osallistui myös yleiseen äänisuunnitteluun pelin varhaisemmissa kehitysvaiheissa. 27 kappaleen soundtrack on julkaistu myös CD:nä CD Babyn kautta.
Vastaanotto

Neotokyo esiteltiin Game Informer -pelilehden "Mod World" -osiossa syyskuun 2009 numerossa. Se on myös mainittu Gawker Median ylläpitämässä Kotaku-verkkomediassa, jossa sen kuvailtiin "näyttävän uskomattomalta".
Vuonna 2013 peli lisättiin Steamin Greenlight-palveluun, jonka tarkoituksena on auttaa pelikehittäjiä julkaisemaan teoksiaan. Peli hyväksyttiin, ja se on nyt saatavilla Steamistä.
Aiheesta muualla

Pelin virallinen kotisivu (englanniksi)
Epävirallinen tietosivusto pelistä (englanniksi)[vanhentunut linkki]
Neotokyo-artikkeli Kotakussa (englanniksi)
Ghost ilmoittaa pelaajalle vihollisten sijainnin.
Recon ja assault voivat aktivoida lämpöoptisen naamioinnin, joka vaikeuttaa heidän havaitsemistaan.
Support voi hyödyntää lämpökiikareitaan sekavassa ympäristössä.
Luettelo Umberto Econ teoksista

Tämä on luettelo Umberto Econ teoksista.
Kertomakirjallisuus

Il nome della rosa (1980, Ruusun nimi, suom. Aira Buffa, WSOY, 1983) – dekkariromaani keskiaikaisessa luostariympäristössä. Kirjasta on myös tehty elokuva, jossa näyttelevät muiden muassa Sean Connery, Christian Slater ja Ron Perlman.
Il pendolo di Foucault (1988, Foucaultin heiluri, suom. Tuula Saarikoski, WSOY, 1990) – salaliittoteoriaa käsittelevä dekkariromaani, joka on ollut esikuvana muun muassa Da Vinci -koodille.
L'isola del giorno prima (1994, Edellisen päivän saari, suom. Tuula Saarikoski, WSOY, 1995) – kertomus 1600-luvun aatelismiehestä, joka haaksirikkoutuu päivämäärärajalla.
Baudolino (2000, Baudolino, suom. Leena Taavitsainen-Petäjä, WSOY, 2002) – veijarikertomus piemontelaisesta nuorukaisesta keisari Fredrik I:n palveluksessa ja hänen uskomattomista seikkailuistaan.
La misteriosa fiamma della regina Loana (2004 – Kuningatar Loanan arvoituksellinen liekki, suom. Helinä Kangas, WSOY, 2005) – italialaismies kärsii aivoverenvuodon yhteydessä eräänlaisen muistinmenetyksen ja koettaa rekonstruoida koko aiemman elämänsä 1900-luvun Italiassa; runsaasti värikuvia.
Il Cimitero di Praga (2010, Prahan kalmisto).
Suomennetut teokset > Kaunokirjallisuus

Ruusun nimi.  (Il nome della rosa, 1980)  Suomentanut Aira Buffa. WSOY, 1983.  ISBN 978-951-0-35007-2.
Foucaultin heiluri.  (Il pendolo di Foucault, 1988)  Suomentanut Tuula Saarikoski. WSOY, 2009.  ISBN 978-951-0-35987-7.
Edellisen päivän saari.  (L'isola del giorno prima, 1994)  Suomentanut Tuula Saarikoski. WSOY, 1995.  ISBN 951-0-20528-1.
Baudolino.  (Baudolino, 2000)  Suomentanut Leena Taavitsainen-Petäjä. WSOY, 2002.  ISBN 951-0-27242-6.
Kuningatar Loanan arvoituksellinen liekki.  (La misteriosa fiamma della regina Loana, 2004)  Suomentanut Helinä Kangas. WSOY, 2005.  ISBN 951-0-30714-9.
Prahan kalmisto.  (Il Cimitero di Praga, 2010)  Suomentanut Helinä Kangas. WSOY, 2012.  ISBN 978-951-0-38022-2.
Numero Zeron tapaus.  (Numero Zero, 2015)  Suomentanut Helinä Kangas. WSOY, 2015.  ISBN 978-951-0-41286-2.
Suomennetut teokset > Esseistiikka

Matka arkipäivän epätodellisuuteen.  (Semiologia quotidiana)  Suomentanut Aira Buffa. WSOY, 1985.  ISBN 951-0-12812-0.
Miten käy? Pakinoita arkipäivän aiheista.  (Il secondo diario minimo)  Suomentanut Liisa Ryömä. WSOY, 1995.  ISBN 951-0-20171-5.
Eco, Umberto & Martini, Carlo Maria: Mihin uskot jos et usko?.  (In cosa crede chi non crede?, 1996)  Suomentanut Lea Peuronpuro. Turku:  Kirja-Aurora, 2002.  ISBN 951-29-2298-3.
Suomennetut teokset > Tietokirjat

Esseistiikan ja tieteellisen tuotannon rajamaille sijoittuvat:
Oppineisuuden osoittaminen eli miten tutkielma tehdään.  (Come si fa una tesi di laurea, 1977)  Suomentanut Pia Mänttäri. Tampere:  Vastapaino, 1989 (3. painos 1995).  ISBN 951-9066-29-2.
(toim.): Kauneuden historia.  (Storia della bellezza, 2004)  Suomentanut Pekka Tuomisto. Helsinki:  WSOY, 2008.  ISBN 978-951-0-31910-9.
Luettelo Moldavian ruhtinaista

Tämä on luettelo Moldavian ruhtinaista ensimmäisistä maininnoista keskiajalla vuoteen 1859, jolloin Moldavia ja Valakia yhdistyivät personaaliunionissa muodostaen pohjan nykyiselle Romanian valtiolle.
Man O'War

Man O'War 1920
Man O'War "Big Red" (29. maaliskuuta 1917 Kentucky, Yhdysvallat – 1947) oli kuuluisa laukkahevonen. Man O'Warin isä oli Fair Play ja emä Mahubah, jotka olivat molemmat hienoja englannintäysiverisiä. Man O'Warin kasvattaja, August Belmont, ei olisi halunnut myydä oria, mutta orin ollessa yksivuotias se myytiin Philadelphiasta kotoisin olevalle varakkaalle Samuel Riddlelle. Man O'Warista suunniteltiin aluksi metsästyshevosta, mutta oria koulutettaessa se sai laukata muiden nuorten hevosten kanssa lyhyitä matkoja ja sen nopeus huomattiin. Man O'Warista kasvoi suurikokoinen, hyvinkehittynyt täysiveriori, jolla oli pitkä askel. Hoitajat kutsuivat sitä Riddlesissä Big Rediksi, eli suureksi punaiseksi.
Ura

Man O'Warin ensimmäinen kilpailu oli harjoituslähtö, joka pidettiin sen ollessa yksivuotias. Silloin ori kuitenkin lähti lähtökarsinasta liian myöhään häviten Golden Bruum -nimiselle täysiveriselle. Man O'Warilla oli suuri ruokahalu, ja se joutui lopulta käyttämään kuolaimia syödessään, jottei saisi ähkyä. Kilpailun alussa tästä kuitenkin oli apua, eikä se koskaan nirsoillut ennen kilpailua. 6. kesäkuuta Man O'Warilla oli sen ensimmäinen oikea kilpailu, joka käytiin Belmont Parkin radalla. Man O'War voitti kilpailun kuudella hevosenmitalla. Kolme päivää myöhemmin olivat orin toiset kilpailut, jotka ori voitti jälleen. Man O'War voitti myös neljä seuraavaa lähtöä. Man O'Warista alettiin puhua, että ori olisi voittamaton, kunnes 13. elokuuta 1919 se hävisi Saratogassa Upset-nimiselle täysiveriselle puolella hevosenmitalla. Kymmenen päivää myöhemmin Man O'War kohtasi Upsetin uudelleen ja voitti.
Kolmivuotiskausi oli Man O'Warille kiireinen. Yleisöä tulvi laukkaradoille paljon nähdäkseen Man O'Warin. Vedonlyönti ei kuitenkaan enää kiinnostanut ketään. Man O'Warilla oli kolmivuotiskautensa lopussa kilpailuissa aina korkeintaan kolme vastustajaa. Kolmivuotiskautensa aikana Man O'War kilpaili yhdessätoista kilpailussa, jotka kaikki se voitti. Erään kilpailun se voitti peräti sadalla hevosenmitalla. Kauden lopussa Man O'War sai jännevamman, joka lopetti sen laukkauran.
Man O'War oli hyvin kuuluisa hevonen, siitä on vieläkin muistopatsas.
Eläkevuodet ja kuolema

Man O'Warista tuli jalostusori kentuckylaiseen siittolaan lähelle syntymäpaikkaansa. Man O'War menestyi hyvin myös siitosoriina, ja useat sen jälkeläiset olivat hyviä laukkahevosia, tunnetuimpana sen lapsenlapsi Seabiscuit. Man O'Warin siittolaan tehtiin pyhiinvaellusmatkoja kaikkialta Yhdysvalloista. Man O'Waria oli käynyt katsomassa yli miljoona vierasta ennen kuin se kuoli vuonna 1947. Ori haudattiin sen omalle laitumelle, ja orin haudalla on sitä esittävä suuri pronssipatsas.
Marjatta Nissinen

Salme Marjatta Nissinen (s. 6. toukokuuta 1954 Kuopio) on suomalainen pukusuunnittelija. Hän sai vuonna 2016 Jussi-palkinnon parhaasta pukusuunnittelusta työstään Mika Kaurismäen elokuvassa Tyttökuningas. Sama elokuva toi hänelle vuonna 2017 Canadian Screen Awards -ehdokkuuden. Muita elokuvia, joissa Nissinen on työskennellyt pukusuunnittelijana, ovat olleet muiden muassa Tali-Ihantala 1944 ja Aku Louhimiehen Tuntematon sotilas. Vuoden 2018 itsenäisyyspäivänä Nissinen palkittiin Pro Finlandia -mitalilla.
Nissinen muutti 18-vuotiaana Helsinkiin ja työskenteli aluksi Anna- sekä Muoti + Kauneus -lehdissä. Vuonna 1973 hän lähti työskentelemään malliksi Pariisiin ja Milanoon yli vuosikymmenen ajaksi. Hän kävi Diorin mallikoulun, ja hänen kuviaan oli esimerkiksi La Mode International - ja Vogue Paris -lehdissä. Uransa elokuvissa Nissinen aloitti kuvaussihteerinä ja puvustoharjoittelijana Edvin Laineen elokuvassa Viimeinen savotta. Hän pyrki epäonnistuneesti Taideteolliseen korkeakouluun ja päätti palata Italiaan teatteritöihin. Suomessa hän pääsi pukusuunnittelijaksi Timo Linnasalon elokuvaan Aurinkotuuli. Hän myös pääsi Taideteolliseen korkeakouluun ja sai valmistumisensa yhteydessä vuonna 1986 stipendin parhaasta lopputyöstä.
Nissinen johtaa vuonna 1987 perustettua White Dot Oy -suunnittelutoimistoa. Elokuva-alan ulkopuolella Nissinen on suunnitellut puvut esimerkiksi Veli-Matti Puumalan Anna Liisa -oopperaan.
Aiheesta muualla

Marjatta Nissinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mamma Mia

Mamma Mia voi tarkoittaa seuraavia asioita:
”Mamma Mia”, Abban kappale vuodelta 1975
Mamma Mia! , Abban musiikkiin perustuva musikaali, joka kantaesitettiin Lontoossa huhtikuussa 1999
Mamma Mia!, musikaaliin perustuva elokuva vuodelta 2008
Mamma Mia: Here We Go Again!, elokuvamusikaalin jatko-osa vuodelta 2018
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mamma Mia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Manuel Fettner

| Manuel Fettner |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1985 (ikä 39)
Mäkihyppääjä
Suksimerkki:  Augment
Maailmancup
Kaudet:  2001–
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  5
 Tietolaatikko päivitetty 7. tammikuuta 2024 
| Mitalit> Maa:   Itävalta.Mäkihyppy. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Mäkihyppy. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Mäkihyppy. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2022 | joukkuemäki |  |
|  Hopeaa | Peking 2022 | normaalimäki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Val di Fiemme 2013 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Lahti 2017 | joukkuemäki |  |
| Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  | Lentomäen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kulm 2024 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Kulm 2016 | joukkuekilpailu |  |
Manuel Fettner (s. 17. kesäkuuta 1985 Wien) on itävaltalainen mäkihyppääjä, olympiamitalisti sekä joukkuemäen maailmanmestari.
Arvokilpailut

Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 Fettner sijoittui suurmäessä 15:nneksi. Joukkuemäessä hän kuului Itävallan joukkueeseen, joka voitti kultamitalin 14,1 pisteen erolla Saksaan. Hän pysyi pystyssä toisen kierroksen hyppynsä, vaikka hänen toinen suksensa irtosi jalasta alastulon jälkeen. Kulmin lentomäen MM-kilpailuissa 2016 hän oli mukana Itävallan pronssijoukkueessa. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui normaalimäessä 12:nneksi ja oli mukana voittamassa Itävallalle joukkuemäen pronssia. Pekingin olympialaisissa 2022 Fettner saavutti joukkuemäessä kultaa, normaalimäessä hopeaa ja oli suurmäessä seitsemäs. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui suurmäessä 20:nneksi. Kulmin lentomäen MM-kilpailuissa 2024 hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa.
Juniorivuosinaan Fettner on voittanut nuorten MM-kilpailuissa yhden joukkuekullan sekä yhden henkilökohtaisen ja kaksi joukkuehopeaa.
Maailmancup

Mäkihypyn maailmancupissa Fettner kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 2001 Innsbruckissa. Parhaimmillaan hän on ollut toinen Engelbergissä 2022 sekä lisäksi kolmas Oberstdorfissa 2010, Kuusamossa 2016, Willingenissä 2017 ja Lillehammerissa 2023. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kymmenes kausilla 2016–2017 ja 2022–2023. Hän sijoittui Keski-Euroopan mäkiviikon 2010–2011 kokonaiskilpailussa neljänneksi ja 2016–2017 viidenneksi.
Aiheesta muualla

Manuel Fettnerin kotisivut
Martin Igwe Uzoukwu

Martin Igwe Uzoukwu (s. 9. syyskuuta 1950) on nigerialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ilorinin hiippakuntaan 27. syyskuuta 1981 ja nimitettiin Minnan hiippakunnan piispaksi 5. heinäkuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Carlo Maria Viganò, jota avustivat Peter Yariyok Jatau ja Ayo-Maria Atoyebi.
Nuppu (laulaja)

Jenni Seppälä (s. 18. kesäkuuta 1984 Tuusula), taiteilijanimeltään Nuppu, on suomalainen laulaja.
Seppälä oli 1990-luvulla jäsenenä lastenyhtyeessä The Kids. Myöhemmin hän on toiminut taustalaulajana muun muassa Aikakoneelle ja Laura Voutilaiselle. 2010-luvulla hän aloitti uran sooloartistina. Hänen esikoissinglensä ”Jumalan luoma” julkaistiin tammikuussa 2013 EMI Finlandin kautta ja samanniminen esikoisalbumi julkaistiin saman vuoden syyskuussa.
Seppälä valmistui vuonna 2004 pieneläinhoitajaksi oppisopimuksella. Hän on työskennellyt laulajanuransa lisäksi muun muassa yrittäjänä helsinkiläisen Haltialan kotieläintilan ravintolassa Wanhassa Pehtoorissa.
Seppälän äiti on Miss Suomi 1978 Seija Paakkola ja isä muusikko Jarmo ”Jakke” Seppälä. Hänen setänsä on muusikko Jorma ”Jokke” Seppälä.
Martin Höhener

| Martin Höhener |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1980 (ikä 44) Zürich, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  95 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1998–2013
Aik. seurat:  SC Bern   Kloten Flyers   Genève-Servette HC   ZSC Lions   HC Ambri-Piotta   HC Thurgau   GCK Lions   EHC Bülach
NHL-varaus:  284. varaus, 2000 Nashville Predators
Martin Höhener (s. 23. kesäkuuta 1980) on sveitsiläinen entinen jääkiekkoilija. Nashville Predators varasi hänet yhdeksännellä kierroksella vuoden 2000 varaustilaisuudessa. Höhener edusti Sveitsin maajoukkuetta vuoden 2002 talviolympialaisissa.
Käännös suomeksi
Marija Judina

Marija Judina vuonna 1922.
Marija Veniaminovna Judina (ven. Мария Вениаминовна Юдина; 9. syyskuuta (J: 28. elokuuta) 1899 Nevel – 19. marraskuuta 1970 Moskova) oli vaikutusvaltainen venäläinen pianisti.
Marija Judina syntyi  juutalaiseen perheeseen Nevelissä Venäjällä. Hän opiskeli Petrogradin konservatoriossa Anna Jesipovan ja Leonid Nikolajevin johdolla. Hän sai myös yksityisopetusta Felix Blumenfeldilta. Hänen luokkatovereihinsa lukeutuivat Dmitri Šostakovitš ja Vladimir Sofronitski. Judinaa arvostetaan erityisesti J. S. Bachin musiikin esittäjänä. Joidenkuidenkenen mukaan? mielestä Judinan Bach-soitto oli esikuvana Glenn Gouldin tyylille. Vaikka myös Judinan Beethoven-tulkinnat saivat tunnustusta, ei hän karttanut oman aikansakaan säveltäjien, kuten ystävänsä Šostakovitšin, esittämistä. Hän toimi pianonsoiton opettajana mm. Leningradin konservatoriossa, Tbilisin konservatoriossa ja Moskovan konservatoriossa.
Marija Judina oli harvoja avoimesti kommunistivaltaa vastaan asettuneita neuvostotaiteilijoita. Hän olikin useasti esiintymis- ja opetuskiellossa. Hänet luetaan myös 1900-luvun suurien venäläisten kristillisten ajattelijoiden joukkoon: hänen ystäviinsä kuuluivat filosofit Pavel Florenski ja Mihail Bahtin.
Aiheesta muualla

Official website (Arkistoitu – Internet Archive)
Me Italian kanssa

| Me Italian kanssa> Noi con l’Italia |
| --- | --- |
  
  
Perustettu:  2017
Puheenjohtaja:  Maurizio Lupi
Ideologia:   kristillisdemokratia  liberaalikonservatismi  sosiaalikonservatismi 
Värit:       sininen
Europarlamentaarikkoja:  0 / 73
Parlamentti:  0 / 630
Senaatti:  0 / 315
Kotisivu:  noiconitalia.it
Infobox OKNimi-testi OK: 
Me Italian kanssa (ital. Noi con l’Italia) on italialainen keskusta-oikeistolainen, lähinnä kristillisdemokraattinen ja liberaalikonservatiivinen, poliittinen koalitio.
Vuoden 2018 parlamenttivaaleissa koalitio on osa Silvio Berlusconin Forza Italia -puolueen johtamaa keskusta-oikeistolaista vaaliliittoa.
Kokoonpano > Perustajajäsenet

| Puolue | Puolue | Pääideologia | Johtaja |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Italian suunta | liberaalikonservatismi | Raffaele Fitto |
|  | Kansalaisvaihtoehto | liberalismi | Enrico Zanetti |
|  | Toimi! | liberalismi | Flavio Tosi |
|  | Kansalaisrakennus | kristillisdemokratia | Francesco Saverio Romano |
|  | Liike autonomian puolesta | regionalismi | Raffaele Lombardo |
|  | sitoutumattomia (entisiä AP:n jäseniä) | kristillisdemokratia | Maurizio Lupi |
|  | sitoutumattomia (entisiä AP:n jäseniä) | liberalismi | Enrico Costa |
Kokoonpano > Muut jäsenet

| Puolue | Puolue | Pääideologia | Johtaja |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Keskustan liitto | kristillisdemokratia | Lorenzo Cesa |
|  | Identiteetti ja toiminta | kristillisdemokratia | Gaetano Quagliariello |
|  | Yhdistyneet kristillisdemokraatit | kristillisdemokratia | Mario Tassone |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Us with Italy
Käännös suomeksi
Marko Grönholm

Marko Grönholm vuonna 2017
Marko Grönholm (s. 1981 Turku) on suomalainen jalkapalloerotuomari. Ammatiltaan hän on fysioterapeutti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marko Grönholm Wikimedia Commonsissa
Nizam al-Mulk

Kuva vanhasta käsikirjoituksesta Nizam al-Mulk murhasta.
Abu Ali al-Hasan al-Tusi Nizam al-Mulk (1018 Nawqan, Tus, Iran – 14. lokakuuta 1092) oli persialainen oppinut ja seldžukkien visiiri.
Nizam al-Mulk oli seldžukkien visiiri vuosina 1063–1092. Hän vaikutti suuresti seldžukkien valtio-organisaatioon ja perusti useita korkeita oppilaitoksia, joiden ansiosta häntä pidetään yhtenä islamilaisen kulttuurin merkittävimmistä edistäjistä. Hän tuki vanhaa ystäväänsä tähtitieteilijä ja runoilija Omar Khaijamia muun muassa rakennuttamalla tälle observatorion. Vanhan käsityksen mukaan assassiinit murhasivat Nizam al-Mulkin 10. ramadania 1092. Toisen teorian mukaan hänet murhattiin seldžukkien sisäisen valtakamppailun aikana.
Melody Pops

Melody Pops on Chupa Chupsin valmistama tikkukaramelli. Se on pillin muotoinen, ja siitä tulee puhaltaessa ääni.
Ennen Melody Pops -tikkareita oli olemassa pillitikkari nimeltä "Whistle Pops".
Aiheesta muualla

CollectingCandy.com (englanniksi)
Marko Granholm

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 12. marraskuuta 1970 (ikä 53)
Syntymäpaikka: Kangasala, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 177 cm
Junioriseurat
1981–1987: TPV
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1988–1990 | TPV | 62 | (0) |
| 1991 | P-Iirot | 17 | (1) |
| 1992–1999 | TPV | 202 | (1) |
| 2000–2001 | TamU | 8 | (0) |
| 2000 | → NoPy (laina) | 1 | (0) |
| 2001 | → PP-70 (laina) | 6 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 296 | (2) |
Maajoukkue
| 1986 | Suomi U15 | 8 | (0) |
| 1987 | Suomi U16 | 4 | (0) |
| 1988 | Suomi U17 | 3 | (0) |
| 1988 | Suomi U18 | 1 | (0) |
| 1990 | Suomi U19 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Marko Granholm (s. 12. marraskuuta 1970 Kangasala) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja tai laitapuolustaja.
Granholm on Tampereen Pallo-Veikkojen kasvatti. Hän nousi 17-vuotiaana TPV:n avauskokoonpanoon vasempana laitapuolustajana I divisioonassa 1988, esiintyen kaikissa paitsi yhdessä sarjaottelussa kauden aikana. TPV:n pudottua II divisioonaan Granholm jatkoi seurassa kahden kauden ajan, kunnes siirtyi 1991 sarjatasoa ylemmäs Pallo-Iiroihin. Vietettyään yhden vuoden Raumalla Granholm palasi kaudeksi 1992 takaisin I divisioonaan nousseen TPV:n riveihin. Hän pelasi jälleen yhtä vaille jokaisessa sarjaottelussa TPV:n noustessa heti ensimmäisellä yrittämällään Veikkausliigaan.
Ensimmäisellä pääsarjakaudellaan Granholm oli TPV:n eniten otteluita pelannut pelaaja. Kaudella 1994 hän kellotti joukkueen toiseksi suurimman minuuttimäärän tamperelaisten voittaessa yllätysmestaruuden vasta toisella liigakaudellaan. Kolmas vuosi pääsarjassa päättyi kuitenkin pettymykseen TPV:n pudotessa sarjatasoa alemmaksi. Granholm jatkoi tärkeänä pelaajana Ykkösessä kolmen kauden ajan ja pelasi vielä TPV:n toistaiseksi viimeisellä liigakaudella 1999 kaikki ottelut joukkueen sijoittuessa viimeiseksi. Yhteensä pääsarjatasolla Granholm esiintyi 114 kertaa.
Granholm edusti Suomen poikamaajoukkueita yhteensä 17 kertaa vuosina 1986–1990.
Saavutukset

Suomen mestaruus 1994
Melody Thomas Scott

| Melody Thomas Scott |
| --- | --- |
 Melody Thomas Scott vuonna 2007.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Melody Thomas Scott alk. Melody Ann Thomas
Syntynyt: 18. huhtikuuta 1956 (ikä 68) Los Angeles, Kalifornia
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb
Melody Thomas Scott (alk. Melody Ann Thomas, s. 18. huhtikuuta 1956 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti saippuasarjasta Tunteita ja tuoksuja, jossa hän on näytellyt Nikki Newmania yli 40 vuoden ajan.
Scott teki ensimmäiset roolityönsä lapsinäyttelijänä. Hän esiintyi 8-vuotiaana Alfred Hitchcockin elokuvassa Marnie – vaarallisella tiellä (1964). Hän on näytellyt myös muun muassa elokuvissa Korpraali McB (1971), Revolverimies (1976) ja Piraija (1978).
Aiheesta muualla

Melody Thomas Scott Biography (1956-)  Film Reference . Viitattu 1.10.2023. (englanniksi)
Melody Thomas Scott  NNDB . Viitattu 1.10.2023. (englanniksi)