Madeiran historia
Historia > Kolonisaatio

Madeiran saariryhmän virallinen kirjoitettu historia alkoi kuitenkin vuonna 1418, kun portugalilaisen prinssin Henrik Purjehtijan palveluksessa purjehtineet João Gonçalves Zarco ja Tristão Vaz Teixeira joutuivat myrskyn vuoksi pois kurssilta ollessaan matkalla tutkimaan Guinean rannikkoa. He ajautuivat saarelle, joka sai nimekseen Porto Santo eli Pyhä satama. Seuraavana vuonna alueelle järjestettiin tutkimusmatka. Italialainen aatelismies Bartolomeu Perestrello sai tehtäväkseen asuttaa Porto Santon ja Zarco ja Teixeira lähetettiin tutkimaan Madeiraa. Portugalin kuningas Juhana ensimmäinen julisti Madeiran Portugalin provinssiksi ja antoi sen prinssi Henrikille. 1440-luvulla Zarco ja Teixera saivat Madeiran palkinnoksi löydöstään. Madeiran saari jaettiin kahtia luoteesta kaakkoon ja rajalinja kulki Ponta do Tristãosta Ponta da Oliveiraan. Zarco sai itselleen eteläosan ja siellä sijaitsevan pääkylä Funchalin. Teixeira sai itselleen saaren pohjoisosan ja asettui itse Machicoon. Perestrello sai hallittavakseen Porto Santon.
Saaret olivat löydettäessä täysin asumattomia ja Madeiran rikas kasvillisuus ja maaperä tekivät portugalilaisiin vaikutuksen. Madeiran asuttaminen alkoi 1420-luvulla. Uudisasukkaat joutuivat kuitenkin raivaamaan saarta peittävää paksua metsää polttamalla saadakseen tilaa viljelyksilleen. Tulen kerrotaan karanneen käsistä liekkimereksi, jota portugalilaisten täytyi paeta laivoihinsa kahdeksi päiväksi. Uudisasukkaat toivat saarelle Italiasta sokeriruo'on ja Kreetalta viiniköynnöksen. Madeiralla oli pian suuria sokeriruokoviljelmiä, joissa käytettiin työvoimana Afrikasta 1450-luvulta lähtien tuotuja orjia.. Saaren kasteluongelmat ratkaistiin orjien rakentamilla levadoilla, jotka kuljettivat vettä sateisesta pohjoisosasta saaren kuivaan eteläosaan.
Madeiran taloudellinen merkitys kasvoi arvokkaan sokerikaupan myötä ja portugalilaiset saivatkin pian haltuunsa Euroopan sokerimonopolin. Vuosina 1450–1470 Madeira oli huomattava viljantuotannon keskus ja viljaa vietiin muun muassa Manner-Portugaliin sekä Portugalin Afrikassa sijaitseviin kauppakeskuksiin. Sokerinviljely oli kuitenkin huomattavasti kannattavampaa ja vuonna 1485 saaria vaivasi viljan puutteen vuoksi nälänhätä. Azoreista tulikin alueen vilja-aitta ja Madeira pystyi keskittymään arvokkaaseen sokerintuotantoon. Madeiralla oli 1400-luvun lopulla jo yli 80 sokeritehdasta, jotka tuottivat noin 1 200 tonnia sokeria vuodessa. Funchalista ja Machicosta kehittyi vaurauden seurauksena kukoistavia kaupunkeja.
Madeira oli tärkeä välietappi, jossa purjelaivat pysähtyivät täydentämään ruoka- ja vesivarastojaan ennen Atlantin valtameren ylittämistä. Kristoffer Kolumbus purjehti 1470-luvun lopulla Funchalin satamaan aikomuksenaan ostaa sokeria Portugaliin. Kolumbuksen kerrotaan menneen naimisiin Porto Santon kuvernöörin Bartolomeu Perestrellon tyttären Felipa Monizin kanssa naimisiin ja saaneen tämän kanssa lapsen.. Vaimo ja poika kuitenkin kuolivat. Kolumbus kävi Madeiralla myöhemmin kolmannen matkansa aikana vuonna 1498. 1400-luvun lopulla Euroopasta virtasi Madeiralle lisää asukkaita. Monet heistä olivat kauppiaita, jotka toivat mukanaan lisää investointeja ja vaurastuttivat saarta.