stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Herman Sätherberg

| Herman Sätherberg |
| --- | --- |
 Herman Sätherberg
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1812 Tumba, Södermanland, Ruotsi
Kuollut: 9. tammikuuta 1897 (84 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  runoilija, lääkäri
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Karl Herman Sätherberg (19. kesäkuuta 1812 Tumba, Södermanland, Ruotsi – 9. tammikuuta 1897 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen lääkäri ja runoilija.
Suoritettuaan tutkinnon Uppsalassa Sätherberg aloitti Tukholman varuskuntasairaalassa, ja siellä työskennellessään hän opiskeli Karoliinisessa instituutissa ja myöhemmin Lundin yliopistossa, josta hän valmistui 1843 lääketieteen tohtoriksi. Välillä hän oli vuosina 1841–1842 ollut Tukholmassa apulaislääkärinä professori Nils Åkermanin ortopedisessa instituutissa ja 1842 stipendiaattina sotilaslääkärikunnassa. Hän palveli talousvastaavana lääkärinä korvetti Carlskronalla sen tutkimusmatkalla Välimerellä 1844–1845. Hän suoritti 1847 Karoliinisessa instituutissa kirurgian maisteritutkinnon ja otti samana vuonna vastuulleen ortopedisen instituutin. Hän otti käyttöön lääketieteeseen perustuvan fysioterapian ja kehitti sitä. Sätherberg teki opintomatkoja. Hän erosi 1879 instituutin johdosta.
Elämäntyönsä ohella Sätherberg omistautui kirjailijantyölle. Jo opiskeluaikana hän sai suosiota nimettömästi julkaisemallaan kokoelmalla Skogsharpan (1836). Pian seurasi uusia kokoelmia: Jägarens hvila (1838) ja Blommorna vid vägen (1841–1846, joka sisältää lyyrisiä runoja. Yhtä merkittäviä eivät ole kaksi huvinäytelmää Bellman (1846) ja Hvita frun på Drottningholm (esitetty 1847). Vaiettuaan jonkin aikaa Sätherberg julkaisi matkakertomuksia Alprosor. Minnen från en sommarfärd i Schweitz (1855), jota seurasi kaksi kokoelmaa Dikter, äldre ja nyare (1862 ja 1863), niiden välissä ilmestyi Bellman. Merkittävimmät runoteoksensa Sätherberg julkaisi myöhempinä vuosinaan: draamarunoelman Naima (1870), runosarjan Blomsterkonungen, bilder ur Linnés lif (1879, historiallisen näytelmän Ur förtryckets natt (esitetty 1882, painettu 1886) ja runosarjan Khalifens äfventyr (1888).
Sätherbergin parasta tuotantoa, jossa hänen oli vaikea irtautua monisanaisuudesta ja yksitoikkoisuudesta, ovat metsästyslaulut, joissa muita tekijöitä ei juuri ollut, ja luonnonkuvaukset, joista muutamia on sävelletty: Längtan till landet, Glad såsom fågeln, romanttinen Astralia ja Sjung om studentens lyckliga dag. Talis Qualisin ohella hän oli opiskeluaikana käytetyimpiä nuoria runoilijoita, jonka tekstejä Otto Lindblad sävelsi. Sätherbergin melodinen ja raikas lyriikka ei kuitenkaan ajan myötä kehittynyt, vaan hän toisti itseään ja piti kiinni perinteestä. Sätherberg sai 1870 kilpailun ulkopuolelle Ruotsin akatemian pienen kultamitalin ja 1879 Ruotsin akatemian kuninkaallisen palkinnon runosta "Blomsterkonungen". Sätherberg palkittiin Pariisin maailmannäyttelyssä 1855, Brysselin maailmannäyttelyssä 1876 hän sai hopeamitalin ja sai työstään muitakin huomionosoituksia.
Sätherberg julkaisi 1896 muistelmansa Lefnadsminnen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Herman Sätherberg Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Herman Sätherberg on Wikiaineistossa (ruotsiksi)
Jägarens hvila (digitoitu) Litteraturbanken.se (ruotsiksi)
Jussi Asu

| Jussi Erkki Asu |
| --- | --- |
 Jussi Asu
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. marraskuuta 1953 (ikä 70)
Ammatti:  muusikko, lehtikuvaaja
Muusikko
Soittimet:  laulu, piano, akustinen kitara, mandoliini, bassokitara, klarinetti, nokkahuilu jne...
Yhtyeet:  Luunappi (2011- ), Laulu- ja soittoyhtiö Rempallaan (2015- ), Nuotiopelimannit (2008- ), Kailootes
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jussi Erkki Asu (s. 13. marraskuuta 1953)  on suomalainen laulaja, säveltäjä ja sanoittaja, lehtikuvaaja ja toimittaja, jonka tunnettu kappale on ”Kirjeen sulle kirjootan”. Asulle myönnettiin mestarikansanlaulajan arvonimi Kaustisella 2017.
”Kirjeen sulle kirjootan” voitti ylivoimaisesti Ilmajoen Musiikkijuhlilla vuonna 1980 ensi kertaa järjestetyn Yle TV2 -kanavan laulelmakilpailun, jossa sen esitti kurikkalainen Eero Piirto.
Diskografia

Trubaduuri Jussi Asu, (1980)
Jussi Asu – Naapurin Kaisasta Lammasrenkiin, (2001)
Mustinta Afrikkaa (2008)
Huuliharppumestarin matkassa (2009), äänite mestaripelimanni Aimo Mantereen ja Ilpo Aron kanssa
Kaustisen nuotiolauluja 1. (2010), levyllä esiintyy useita artisteja
Yksissä tuumin, Kailootes ja Roikastajat (2012)
Metkaa menoa (Luunappi 2015)
Outo onni (Luunappi 2017)
Moomma tällaasia, (Sananjuuri 2019), Asun lauluja murrerunoilija Arto Juurakon teksteihin.
Aiheesta muualla

Kotisivu
Jussi Asun esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Jussi Asun sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Jussi Asun sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jussi Asu Wikimedia Commonsissa
Hookeria lucens

| Hookeria lucens |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen 
   
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Ryhmä::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Lahko::  Hookeriales
Heimo::  Hookeriaceae
Suku::  Hookeria
Laji::  lucens
Kaksiosainen nimi
 Hookeria lucens  (Hedw.) Sm. 
Katso myös
   Hookeria lucens Wikispeciesissä   Hookeria lucens Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hookeria lucens on lehtisammallaji, joka kuuluu runsaslajiseen Hookeriaceae-heimoon. Sitä esiintyy Euroopassa Keski-Euroopan vuoristoissa ja Länsi-Euroopan mereisissä osissa.
Hookeria lucens on matalakasvuinen, versot ovat litteitä ja vähän haarovia. Väri on kiiltävä. Lehdet ovat neljästä kuuteen millimetriä pitkiä, leveätyvisiä, tylppäkärkisiä, keskisuonettomia ja sileitä. Lehdissä on hyvin suuria läpikuultavia soluja.
Horatio Parker

Horatio Parker
Horatio Parker (15. syyskuuta 1863 – 18. joulukuuta 1919) oli yhdysvaltalainen säveltäjä, urkuri, kuoromestari ja musiikinopettaja.
Parker oli lähtöisin Massachusettsin osavaltiosta. Hän alkoi 14-vuotiaana harjoitella pianon- ja urkujensoittoa äitinsä johdolla. Hän sai jälkeenpäin opetusta George Whitefield Chadwickilta ja Josef Rheinbergerilta.
Parker sai vuonna 1893 toimen Bostonin Trinity Churchin urkurina ja kuoromestarina. Hän sai mainetta myös opettajana, oppilaanaan mm. Charles Ives.
Parkerin sävellystuotantoon kuuluu esimerkiksi kuoro- ja oopperamusiikkia, kuten Mona (1912) ja Hora Novissima. Säveltäjä kuoli keuhkokuumeeseen joulukuussa 1919.
Hierokles (maantieteilijä)

| Hierokles> Ἱεροκλῆς.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 400-luku(?)
Kuollut: 500-luku
Ammatti:  grammaatikko, maantieteilijä
Muut tiedot
Aktiivisena:  ennen vuotta 535
Merkittävät teokset: Synekdemos
Hierokles (m.kreik. Ἱεροκλῆς, Hieroklēs, lat. Hierocles; 400/500-luku) oli bysanttilainen grammaatikko ja maantieteilijä, jonka arvellaan toimineen keisari Justinianus I:n aikana ennen vuotta 535. Hänesta ei henkilönä tiedetä mitään muuta.
Teokset

Hierokles tunnetaan vain teoksestaan Synekdemos (Συνέκδημος), joka oli tarkoitettu käsikirjaksi Itä-Rooman provinsseissa matkaaville. Teos kuvaa 64 eparkhiaa eli provinssia ja 935 eri kaupunkia maantieteellisessä järjestyksessä. Sen arvellaan perustuvan varhaisempaan virallisessa käytössä olleeseen luetteloon 400-luvun puolivälistä, ja sitä päivitettiin Justinianuksen aikana. Hierokleen teos on merkittävä lähde oman aikansa maantieteelle. Teoksen editioissa kirjoittajasta käytetään usein nimimuotoa Hierocles Grammaticus, ”Hierokles Grammaatikko”.
Helsingborgin satama

Helsingborgin sataman sijainti
Helsingborgin satama (ruots. Helsingborgs hamn) on Ruotsin eteläosassa Helsingborgin kaupungissa sijaitseva merisatama. Satamasta on vilkas lauttayhteys viiden kilometrin päähän Tanskan Helsingøriin, minkä seurauksena Helsingborgin satama oli yhä vuonna 2011 Ruotsin toiseksi vilkkain matkustajaliikenteen satama Tukholman sataman jälkeen. Rahtimääränsä puolesta satama kuuluu Ruotsin kymmenen suurimman merisataman joukkoon.
Helsingborgin sisäsatamaa.
Ruotsin laivaston häivealus HMS Helsingborg vierailulla Helsingborgin satamassa.
Matkustaja- ja tavaraliikenteen määrä

Helsingborgin sataman vuosittainen matkustajaliikenteen ja rahtimäärä:
| vuosi | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 | 2010 | 2011 | 1–6/2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Matkustajat (tuhatta)  | 11 693 | 11 808 | 11 102 | 10 776 | 10 966 | 10 911 | 9 415 | 8 540 | 8 339 | 3 527 |
| Rahti yhteensä (milj. t.)  | 6,9 | 7,0 | 7,0 | 7,6 | 7,7 | 7,6 | 6,6 | 7,4 | 8,1 | 4,6 |
| Kontit, perä- tai tavaravaunut (tuhatta) |  |  |  |  |  |  |  | 506 | 559 | 279 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helsingborgin satama Wikimedia Commonsissa
Sataman kotisivut (ruotsiksi, englanniksi)
Herralan työväentalo

| Herralan työväentalo |
| --- | --- |
 Herralan työväenyhdistyksen talo.
Sijainti:  Herrala, Hollola
Valmistumisvuosi:  1907
Rakennuttaja:  Herralan Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herralan työväentalo oli Hollolan kunnan Herralan kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Herralan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Talo valmistui vuonna 1907, ja sen vihkiäisiä vietettiin 7.7.1907. Orimattilan soittokunta esiintyi, ja lisäksi ohjelmassa oli puheita, runonlausuntaa sekä iltama. Vuonna 1929 taloa laajennettiin, ja tuolloin yhdistys myös eli nousukautta: kevään aikana se sai lyhyessä ajassa 15 uutta jäsentä. Vuonna 1931 yhdistyksen jäsenluku oli noin 40.
Vuoteen 1966 mennessä yhdistys ilmeisesti oli joutunut luopumaan talostaan, sillä sen 60-vuotisjuhlat järjestettiin Herralan seurojentalolla.
Toimintaa työväentalolla

Talolla järjestettiin esimerkiksi iltamia, vaalijuhlia ja opastuskursseja. Kesällä 1931 yhdistys vietti 25-vuotisjuhlaansa päivä- ja iltajuhlilla. Ohjelmassa oli muun muassa näytelmiä, puheita, kuorolaulua, juhlaruno sekä tanssia. Työväentalon pihalla oli mahdollista kilpailla ”kansankilpailuissa”.
Vuonna 1934 talolla järjestettiin Hollolan sosialidemokraattisen kunnallisjärjestön kesäjuhlat. Päiväjuhlassa paikalla oli toistasataa henkilöä, mutta iltajuhlassa vähemmän. Syyksi arveltiin sitä, että "porvarit" olivat järjestäneet samaan aikaan tanssit seuratalollaan kilpaillakseen työväentalon ohjelman kanssa.
José María Aznar

| José María Aznar |
| --- | --- |

Espanjan pääministeri
 5. toukokuuta 1996 – 17. huhtikuuta 2004  
Monarkki:  Juan Carlos I
Varapääministeri:  Francisco Álvarez-Cascos Mariano Rajoy Rodrigo Rato
Edeltäjä:  Felipe González
Seuraaja:  José Luis Rodríguez Zapatero
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. helmikuuta 1953 (ikä 71)  Madrid, Espanja
Puoliso:  Ana Botella
Tiedot
Puolue:  Kansanliitto (1979–1989) Kansanpuolue (1989–)
Uskonto:  katolinen
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
jmaznar.es
José María Alfredo Aznar López (s. 25. helmikuuta 1953 Madrid) on espanjalainen poliitikko, joka oli Espanjan pääministeri (Presidente del Gobierno) konservatiivisesta Partido Popular -puolueesta vuosina 1996–2004. Aznar työskenteli alkuun verovirkailijana, mutta siirtyi politiikkaan jo nuorena.
Ura > Poliitikkona

Aznar valittiin kansanedustajaksi Ávilasta vuosina 1982 ja 1986, ja vuonna 1987 hänestä tuli Kastilia ja Leónin aluejohtaja. Kansanpuolueen varapuheenjohtajaksi Aznar nimettiin tammikuussa 1989. Saman vuoden syyskuussa Aznar erosi aluejohtajan virasta, kun hänet nimitettiin kansanpuolueen pääministeriehdokkaaksi. 29. lokakuuta 1989 pidetyissä vaaleissa Aznar valittiin kansanedustajaksi Madridin vaalipiiristä. Kansanpuolue vahvisti vaaleissa asemansa johtavana oppositiopuolueena. Aznar osallistui oppositiojohtajana vaaleihin myös 6. kesäkuuta 1993, mutta kansanpuolue jäi edelleen oppositioon. ETA teki salamurhayrityksen Aznaria vastaan 19. huhtikuuta 1995. Aznar pelastui ajoneuvon panssaroinnin ansiosta. Iskussa kuoli yksi nainen.
Aznar allekirjoitti 1998 Espanjan puolesta Kioton sopimuksen.
Vuonna 2003 Aznar vei maansa Yhdysvaltojen ja Britannian mukana Irakin sotaan diktaattori Saddam Husseinin syrjäyttämiseksi. YK:n päätöslauselmien vastainen sota johti laajoihin mielenosoituksiin myös Espanjassa.
11. maaliskuuta 2004 vain muutama päivä ennen parlamenttivaaleja terroristit räjäyttivät Madridissa useita pommeja aiheuttaen 191 ihmisen kuoleman. Hallitus väitti syyllisiksi ETAn terroristeja, vaikka todisteet viittasivat Al Qaidan syyllisyyteen. Peittelyn tultua ilmi sosialistit voittivat vaalit ja Espanjan pääministeriksi nousi José Luis Rodríguez Zapatero.
Aznar käytti poliittisena mainoslauseenaan lausetta ¡España va bien! (Espanjalla menee hyvin), josta muodostui Aznaria vastaan suunnatun poliittisen satiirin iskulause.
Hiukan ennen vaalitappiotaan Aznarin hallitus lobbasi Yhdysvaltain kongressissa 2,3 miljoonalla eurolla Aznarille Yhdysvaltain kongressin kultamitalia. Myöhemmin Aznaria vastaan aloitettiin tästä korruptiotutkinta.
Ura > Muu toiminta

Pääministerikautensa jälkeen Aznar nousi Partido Populariin läheisessä suhteessa olevan Fundación para el Análisis y los Estudios Sociales -ajatushautomon johtoon ja luennoi Euroopan politiikkaa Georgetownin yliopistossa Washingtonissa. Hänet nimitettiin News Corporationin johtokuntaan.
Vuonna 2008 Aznar oli esittelemässä Tšekin presidentti Václav Klausin kirjaa Sininen planeetta. Aznarin tilaisuudessa esittämän kannanoton mukaan ilmaston lämpeneminen on uusi uskonnollinen liike ja luonnonsuojelijat kommunisteihin rinnastuvia vapauden vihollisia. Barack Obaman tultua samana vuonna valituksi Yhdysvaltain presidentiksi Aznar kommentoi tummaihoisen johtajan olevan katastrofi maan taloudelle. Aznar on myös puolustanut oikeutta rattijuopumukseen sekä vastustanut uskontojen välistä vuoropuhelua, minkä vuoksi Foreign Policy -lehti valitsi hänet vuonna 2010 yhdeksi viidestä huonoimmasta entisestä johtajasta maailmassa.
Tausta

Aznarin isä on toimittaja Manuel Aznar Acedo, joka diktatuurin aikana toimi radiotoimittajana ja propagandatehtävissä Francisco Francon hallinnossa. Aznar osallistui nuorena falangen opiskelijaliikkeen toimintaan. Hän opiskeli oikeustiedettä ja valmistui Complutense-yliopistosta vuonna 1975, ja hänestä tuli valtion verotarkastaja vuonna 1976, jolloin hän aloitti poliittisen toiminnan oikeistolaisessa Alianza Popular -puolueessa. Puolue muutti nimensä Partido Populariksi (’kansanpuolue’) vuonna 1989. Aznar meni naimisiin Ana Botellan kanssa vuonna 1977. Botella toimi 2011–2015 Madridin pormestarina. Perheellä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta José María Aznar Wikimedia Commonsissa
Heinäkutoja

| Heinäkutoja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kutojat Ploceidae
Suku::  Kutojat Ploceus
Laji::  superciliosus
Kaksiosainen nimi
 Ploceus superciliosus  (Shelley, 1873) 
Katso myös
   Heinäkutoja Wikispeciesissä   Heinäkutoja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Heinäkutoja (Ploceus superciliosus) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Heinäkutojaa tavataan Afrikan länsi-, keski- ja itäosissa. Lajia on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jämsän seurakunta

| Jämsän evankelis-luterilainen seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Jämsän kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Lapuan hiippakunta
Rovastikunta:  Eteläisen Keski-Suomen rovastikunta
Pääkirkko:  Jämsän kirkko
Jäsenmäärä:  13 333 (heinäkuu 2024)
– Osuus asukkaista:  69,7 %
Kirkollisvero:  1,55 %
Kirkkoherra:  Harri Niemelä
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jämsän seurakunta on evankelis-luterilainen seurakunta Keski-Suomessa, Jämsän kaupungissa. Seurakunta kuuluu Lapuan hiippakunnassa Eteläisen Keski-Suomen rovastikuntaan. Vuoden 2024 heinäkuussa seurakunnassa oli 13 333 jäsentä. Jäsenmäärä on ollut laskussa koko 2000-luvun lukuun ottamatta vuotta 2007, jolloin osa Längelmäkeä liitettiin osaksi Jämsän kaupunkia.
Jämsän seurakunta on keskiajalla ollut Sysmän seurakuntaan kuulunut kappeliseurakunta, mutta se muutettiin jo vuonna 1442 itsenäiseksi seurakunnaksi. Siitä on myöhemmin erotettu Korpilahden, Petäjäveden, Koskenpään ja Jämsänkosken seurakunnat.
Tilat > Kirkot

Jämsän kirkko
Jämsänkosken kirkko
Koskenpään kirkko
Kuoreveden kirkko
Tilat > Siunauskappeli

Leponummen siunauskappeli
Miekkainpetäjän siunauskappeli
Vangonmäen siunauskappeli
Tilat > Hautausmaat

Jämsän Vanha hautausmaa
Kellotapulin uurnalehto
Koskenpään hautausmaa
Kuoreveden kirkon hautausmaat
Leponummen hautausmaa
Miekkainpetäjän hautausmaa
Muistojen hautausmaa ja Jämsän sankarihautausmaa
Vangonmäen hautausmaa
Papisto > Kirkkoherrat

1983–2003: Jouko Vaherniemi
Julián Grimau

Julian Grimau neuvostoliittolaisessa kuuden kopeekan postimerkissä.
Julián Grimau García (18. helmikuuta 1911 Madrid, Espanja – 20. huhtikuuta 1963 Madrid, Espanja) oli espanjalainen kommunisti. Grimaun teloitus Francon Espanjassa vuonna 1963 sisällissodan aikaisista teoista tuomittuna oli laajan kansainvälisen huomion kohteena. Grimaun tueksi käynnistettiin solidaarisuusliikkeitä etenkin kommunistisissa maissa.
Elämäkerta

Grimau liittyi kommunistiseen puolueeseen Espanjan sisällissodan alkaessa, ja oleskeli sodan ajan Barcelonassa. Sodan päätyttyä hän pakeni Latinalaiseen Amerikkaan. Grimausta tuli yksi Espanjan kommunistisen puolueen johtajista ja hän kuului sen keskuskomiteaan vuoden 1954 jälkeen. Vuonna 1959 hän oli vastuussa puolueen maanalaisesta toiminnasta Espanjassa ja kävi useaan otteeseen salaa maassa.
Elämäkerta > Oikeudenkäynti

Marraskuussa vuonna 1962 Grimau pidätettiin Madridissa. Grimau oli toiminut sisällissodan aikana tasavaltalaisten tunnetun vankilan johtajana Barcelonassa vuosina 1937–1938. Vankilassa oli teloitettu useita francolaisia vankeja. Oikeudessa esiintyi silminnäkijöitä, joiden väitteiden mukaan Grimau osallistui kidutuksiin ja teloituksiin. Anarkistitodistajien mukaan hän oli osallistunut kansainvälisen prikaatin antistalinististen sotilaiden kidutuksiin ja murhiin.
Oikeudenkäynti huhtikuussa 1963 sai kansainvälistä huomiota, ja muun muassa Englannin kuningatar Elisabeth, paavi Johannes XXIII ja Neuvostoliiton kommunistisen puolueen pääsihteeri Nikita Hruštšov vetosivat hänen puolestaan. Grimau tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin ampumalla 20. huhtikuuta 1963. Historioitsijoiden näkemykset Grimaun syyllisyydestä vaihtelevat. Jotkut väittävät, että tuomio perustui poliittisiin syihin eikä todisteisiin rikoksista.
Jälkimaine

Grimau on tullut Suomessa tunnetuksi hänestä kertovasta laulusta Julian Grimau, jonka vuonna 1964 laati espanjalainen muusikko Chicho Sánchez Ferlosio. Tunnetuimman suomenkielisen levytyksen teki Tapio Heinonen vuonna 1969. Hän oli esittänyt laulun Kari Tuomisaaren käännöksenä jo vuonna 1968. Vuonna 1971 Pentti Saaritsa kirjoitti siihen sävyltään  poliittisemmat sanat, ja version levytti tuoreeltaan Kristiina Halkola.
Esimerkiksi DDR:ssä Grimaun mukaan nimettiin katuja ja klubeja, kuten Dresdeniin Julián-Grimau-Allee, jonka nimi  palautettiin entiseksi vuonna 1991.
Tukimielenosoitus Pariisissa vuonna 1963
Judas Iscariot

| Judas Iscariot> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1992–2002
Tyylilaji:  black metal
Kotipaikka:  Illinois, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Akhenaten,  laulu, kitara, basso, rummut  
Entiset jäsenet:  Cryptic Winter,  sessiorummut (1999-2001)  Kanwulf,  kitara (live, 2000)  Lord Imperial,  basso (live, 1999-2000)  Proscriptor,  rummut (live, 1999)  Butcher,  rummut (live, 2000) 
Levy-yhtiö:  Moribund Records   No Colours Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Judas Iscariot oli yksi ensimmäisistä yhdysvaltalaisista black metal -yhtyeistä, joka toimi lähinnä 1990-luvulla. Judas Iscariot on Andrew Harrisin, paremmin tunnettuna Akhenatenin, sooloprojekti, tosin vuodesta 1999 lähtien yhtyeessä on ollut sessiorumpaleita. Yhtye aloitti Heidegger-nimisenä. 25. elokuuta 2002 Akhenaten ilmoitti lopettavansa Judas Iscariotin, muun muassa kuuden studioalbumin ja neljän EP:n jälkeen. Päivämäärä on sama, jona Friedrich Nietzsche (Akhenatin suuri vaikuttajaselvennä) kuoli.
Jäsenet > Viimeinen kokoonpano

Akhenaten - laulu, kitara, basso, rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Cryptic Winter - sessiorummut (1999-2001)
Kanwulf - kitara (live, 2000)
Lord Imperial - basso (live, 1999-2000)
Proscriptor - rummut (live, 1999)
Butcher - rummut (live, 2000)
Diskografia > Studioalbumit

The Cold Earth Slept Below (1996)
Thy Dying Light (1996)
Of Great Eternity (1997)
Distant in Solitary Night (1999)
Heaven in Flames (1999)
To Embrace the Corpses Bleeding (2002)
An Ancient Starry Sky (2018)
Diskografia > EP:t

Arise, My Lord... (1996)
Dethroned, Conquered and Forgotten (2000)
March of the Apocalypse (2002)
Moonlight Butchery (2002)
Midnight Frost (To Rest with Eternity) (2003)
Diskografia > Splitit

Judas Iscariot / Weltmacht (1999)
None Shall Escape the Wrath (Krieg, Eternal Majesty, Macabre Omen, 2000)
To the Coming Age of Intolerance (Krieg, 2001)
Diskografia > Kokoelmat

From Hateful Visions (2000)
Midnight Frost (To Rest with Eternity) (2002)
Aiheesta muualla

Judas Iscariot Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Judas Iscariot -fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Heinrich Karl Brugsch

| Heinrich Karl Brugsch |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. helmikuuta 1827 Berliini
Kuollut: 9. syyskuuta 1894 (67 vuotta) Berliini
Koulutus ja ura
   
Heinrich Karl Brugsch (18. helmikuuta 1827 Berliini – 9. syyskuuta 1894 Berliini) oli saksalainen aikansa johtava egyptologi. Hänestä tuli Kairon egyptologisen koulun johtaja, hän tuotti lukuisia erittäin arvokkaita teoksia ja oli uranuurtajana demoottisen kirjoituksen tulkitsemisessa.
Elämä ja ura

Brugsch oli preussilaisen ratsuväen upseerin poika ja syntyi Berliinin kasarmilla. Hän osoitti jo varhain suurta taipumusta egyptologisiin tutkimuksiin, joissa hän oli lähes täysin itseoppinut, vaikkakin Alexander von Humboldt kannusti häntä. Valmistuttuaan yliopistosta ja käytyään ulkomaisissa museoissa Preussin hallitus lähetti hänet Egyptiin vuonna 1853, ja hän solmi siellä läheisen ystävyyden ranskalaisen egyptologin Auguste Marietten kanssa.
Palattuaan Saksaan hän sai nimityksen Berliinin museoon. Vuonna 1860 hänet lähetettiin Persiaan Saksan lähetystöön, vuosina 1864–1866 hän toimi konsulina Kairossa ja vuodesta 1867 alkaen hän oli professorina Göttingenin yliopistossa. Vuonna 1870 Brugsch toimi Kairoon perustetun egyptologisen koulun johtajana. Egyptin taloudesta vastanneet eurooppalaiset halusivat säästää ja erottivat hänet tästä virasta vuonna 1879. Ranskan vaikutusvalta esti häntä siirtymästä ystävänsä Marietten seuraajaksi Bulaq-museon johtoon vuonna 1883. Hän asui sittemmin pääasiassa Saksassa ja toimi dosenttina, mutta vieraili Egyptissä, Persiassa ja järjesti egyptiläisnäyttelyn Philadelphian maailmannäyttelyssä vuonna 1876. Egyptin hallinto antoi Brugschille paššan arvonimen vuonna 1881.
Brugschin ansiot egyptologian alalla ovat erittäin merkittävät, erityisesti demoottisen kirjoituksen tulkitsemisessa ja laajan hieroglyfien ja demoottisen kirjoituksen välisen sanakirjan laatimisessa (1867–1882). Hänen veljensä oli egyptologi Émile Brugsch.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heinrich Karl Brugsch Wikimedia Commonsissa