stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Beryllium
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Berylliumn kansainvälinen kemikaalikortti
Periodictable: Technical data for Beryllium (englanniksi)
Luettelo berylliumin isotoopeista The Isotopes Project Home Page (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Beryllium (englanniksi)
Americanelements: Beryllium Technical and Safety Data (englanniksi)
Argonne National Laboratory: Radiological and Chemical Fact Sheets to Support Health Risk Analyses for Contaminated Areas, Beryllium, s. 90–91 (englanniksi) (pdf)
Webmineral: Mineral Species containing Beryllium (Be) (englanniksi)
Mindat: The Mineralogy of Beryllium (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki 
Erittäin puhdasta berylliumia
Biotodoma

| Biotodoma |
| --- | --- |
 Neitotonkija (Biotodoma cupido)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Biotodoma  Eigenmann & Kennedy, 1903
Katso myös
   Biotodoma Wikispeciesissä   Biotodoma Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Biotodoma on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalasuku. Siihen kuuluu kaksi lajia, joita tavataan Etelä-Amerikasta:
Biotodoma cupido (Heckel, 1840) – Neitotonkija (täplätonkija)
Biotodoma wavrini (Gosse, 1963) – Sironeitotonkija
Thomas Abel Brimage Spratt

| Thomas Abel Brimage Spratt |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. toukokuuta 1811 East Teignmouth, Englanti
Kuollut: 12. maaliskuuta 1888 (76 vuotta) Tunbridge Wells, Englanti
Ammatti:  vara-amiraali, geologi, hydrografi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Thomas Abel Brimage Spratt (s. 11. toukokuuta 1811 East Teignmouth – 12. maaliskuuta 1888 Tunbridge Wells) oli englantilainen vara-amiraali (engl. vice-admiral), geologi ja hydrografi.
Spratt aloitti Ison-Britannian merivoimissa kesäkuussa 1827, ja 15. lokakuuta 1841 hänestä tuli luutnantti. Komentajakapteeniksi Spratt yleni 5. maaliskuuta 1849 ja 21. huhtikuuta 1851 hän aloitti komentajakapteenina HMS Spitfire -aluksella Välimerellä. Vuonna 1854, Krimin sodan aikana, hän oli komentajakapteenina Spitfirellä Mustallamerellä. Sprattista tuli Spitfiren kommodori 3. tammikuuta 1855. Hänestä tuli 7. tammikuuta 1856 HMS Medinan kommodori. Spratt jäi eläkkeelle 1. huhtikuuta 1870.
Tuotantoa

Observations on the geology of the southern part of the Gulf of Smyrna and the promontory of Karabournou. Määritä julkaisija! (englanniksi)
Travels in Lycia, Milyas, and the Cibyratis: in company with the late Rev. E. T. Daniell.  (yhdessä Edward Forbesin kanssa)  J. van Voorst, 1847.  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
On the geology of Malta and Gozo. Määritä julkaisija! Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Travels and researches in Crete.  J. van Voorst, 1865.  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
On the close season for salmon. Määritä julkaisija! (englanniksi)
On the evidences of the rapid silting in progress at Port Said, the entrance to the Suez Canal. Määritä julkaisija! (englanniksi)
Sielun pitkä pimeä teehetki

| Sielun pitkä pimeä teehetki> The Long Dark Tea-Time of the Soul.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Douglas Adams
Kansitaiteilija:  Chris Moore
Kieli:  englanti
Genre:  komedia, fantasia, scifi
Kustantaja:  William Heinemann
Julkaistu:  1988
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  256
ISBN:  0-434-00921-0
Suomennos
Suomentaja:  Jukka Saarikivi
Kansitaiteilija:  Chris Moore
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2002
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  240
ISBN:  951-0-27247-7
Sarja: Dirk Gently
Edeltävä:  Dirk Gentlyn holistinen etsivätoimisto
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sielun pitkä pimeä teehetki (engl. The Long Dark Tea-Time of the Soul) on Douglas Adamsin vuonna 1988 ilmestynyt romaani. Komedian, etsiväromaanin, fantasian ja scifin aineksia yhdistävä teos on Adamsin toinen romaani, jossa esiintyy yksityisetsivä Dirk Gently. Sarjan ensimmäinen osa oli Dirk Gentlyn holistinen etsivätoimisto.
Vastaanotto

Helsingin sanomien arvostelijan Toni Jerrmanin mukaan Dirk Gently -kirjat kuuluvat Adamsin tuotannossa kakkossarjaan, ja Sielun pitkä pimeä teehetki on vielä edeltäjäänsä heikompi. Jerrmanin mielestä Adams sortuu hyvien ideoiden laiskaan hyödyntämiseen ja tyhjäkäyntiin. Myös huumoria ja satiiria on liian vähän. Vesa Sisättö kirjoitti teoksessa Ulkomaisia tieteiskirjailijoita 2, että väsyneestä romaanista puuttuu Adamsin Linnunrata-teosten älyllinen ilotulitus.
Bion Borysthenesläinen

Bion Borysthenesläinen (m.kreik. Βίων Βορυσθενίτης, Biōn Borysthenitēs; n. 335–245 eaa.) oli antiikin kreikkalainen filosofi, joka vaikutti useassa filosofisessa koulukunnassa. Hän oli kotoisin Olbiasta eli Borystheneestä.
Bion kuului varsinaisesti kyynikoihin, mutta hänet voidaan laskea myös Platonin akatemialaisiin. Hän oli alussa akatemialaisen Krateen oppilas. Diogenes Laertios kertoo, että hän ei kuitenkaan hyväksynyt Akatemian oppeja, ja siirtyi kyynikoiden kannattajaksi. Häntä opetti kyreneläinen filosofi Theodoros. Tämän jälkeen hän siirtyi peripateettiseen kouluun Theofrastoksen oppilaaksi. Bion kirjoitti useita etiikkaa käsitteleviä satiireja.
Niin kutsutun Antikytheran filosofin arvellaan esittävän Bionia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bion Borysthenesläinen Wikimedia Commonsissa
Diogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit :
Bionin elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Bionin elämäkerta (muinaiskreikaksi)
Antiikin filosofia  Kyyninen koulukunta
| --- | --- |
Kreikkalainen aika:   Antisthenes  Diogenes  Monimos  Onesikritos  Filiskos  Krates  Hipparkhia  Metrokles  Kleomenes  Bion  Menippos  Menedemos  Kerkidas  Teles 
Roomalainen aika:   Demetrios  Oinomaos  Demonaks  Agathobulos  Sekundos  Peregrinos Proteus  Pankrates  Theagenes  Kreskentios  Herakleios  Asklepiades  Salustios
Bioottiset ympäristötekijät

Bioottiset ympäristötekijät ovat elävien eliöiden muodostamia ympäristötekijöitä.
Aiheesta muualla

Abioottisten ja bioottisten ympäristötekijöiden vaikutukset metsäpuiden elintoimintoihin, kasvuun ja kasvun allokaatioon puu- ja metsikkötasolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Walter Charleton

Walter Charleton
Walter Charleton (helmikuu 1619 - huhtikuu 1707) oli englantilainen lääkäri, kirjailija ja filosofi.
Charleton opiskeli Magdalen Hallissa Oxfordin yliopistossa. Hänestä tuli Kaarle I:n ja Kaarle II:n lääkäri ja merkittävä Royal Societyn varhainen jäsen.
Tutkimukset

Lääkärinä Charleton kirjoitti fysiologiasta. Lisäksi hän kirjoitti muun muassa teologiasta ja luonnonhistoriasta. Charleton oli ensimmäisiä uusepikurolaisia Pierre Gassendin jalanjäljissä. Hän julkaisi selvästi Gassendin vaikutuksesta useita epikurolaisuutta, atomismia ja ateismia käsitelleitä teoksia, ja oli merkittävä epikurolaisten ajatusten levittäjä Englannissa.
Ornitologina Charleton tutki Kaarle II:n aviaarion lintuja, ja päätyi jakamaan linnut kahteen pääluokkaan: maalintuihin ja vesilintuihin. Maalinnut hän luokitteli joko petolinnuiksi, kuten kotkat, käet, tai emut; siemenpedoiksi eli siemensyöjiksi jaettuina niihin, jotka kylpevät tomussa (kanat, hanhet), tai tomussa ja vedessä (kuten kyyhkyt ja varpuset); laululintuihin (kuten kiurut ja peipot); marjansyöjiin (kuten mustarastaat ja kottaraiset); ja lopuksi hyönteissyöjiin, jotka jakaantuvat niihin, jotka eivät laula (kuten tikat tai pähkinänakkelit) ja laululintuihin (kuten tiaiset ja satakielet). Vesilinnut luokiteltiin joko räpyläjalkaisiin tai petoeläimiin (fissipedia). Jälkimmäinen luokka jaettiin vielä kolmeen osaan, kalansyöjiin (kuten haikarat tai kattohaikarat), hyönteissyöjiin (kuten rantakanat tai metsäkanalinnut) ja kasvinsyöjiin, kuten kurjet. Charletonin luokittelu unohtui nopeasti John Rayn ja Francis Willughbyn julkaistua teoksensa Ornithologia libri tres.
Teokset

Deliramenta catarrhi (1650)
The darkness of atheism dispelled by the light of nature (1654)
Physiologia Epicuro-Gassendo-Charletonia: or a fabrick of science natural, upon the hypothesis of atoms (1654) - perustui suurelta osin Pierre Gassendin teokseen Animadversiones (1649)
Epicurus's Morals (1656)
Chorea Gigantum (1663) - pyrki todistamaan, että Stonehenge on tanskalaisten rakentama
Natural History of the Passions (1674) - perustui Jean-François Senaultin teokseen De l'usage des passions (1641)
A Brief Discourse concerning the Different Wits of Men (1675)
The harmony of natural and divine laws (1682)
Aiheesta muualla

Winterbottom, Anna: The Elusive Legacy of Walter Charleton (Arkistoitu – Internet Archive) Nature Network (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Walter Charleton
Käännös suomeksi
Enki Bilal

Bilal vuonna 2010
Enki Bilal (oik. Enes Bilalović, s. 10. heinäkuuta 1951 Belgrad, Jugoslavia) on ranskalainen sarjakuvataiteilija, elokuvaohjaaja ja lavastaja. Bilalin isä on bosnialainen ja äiti tšekkiläinen. Bilal vietti yhdeksän ensimmäistä elinvuottaan synnyinmaassaan Jugoslaviassa, kunnes vuonna 1961 perhe muutti Pariisiin. Pariisissa Bilal innostui elokuva-, ja varsinkin sarjakuvataiteesta. 1970-luvun alkupuoliskolla hän aloitti kirjoittajana (novelli) ja piirtäjänä menestyksekkäässä Pilote-nimisessä sarjakuvalehdessä, joka toimi vuosina 1959–1989.
Bilal vieraili Suomessa Helsingin sarjakuvafestivaaleilla vuonna 2000.
Yhteistyö Pierre Christinin kanssa

Kolme vuotta myöhemmin Bilalin urassa tapahtui suuri käänne: Hän tapasi tulevan kollegansa ja  ystävänsä Pierre Christinin. Yhdessä Christinin kanssa Bilal loi useita sarjakuva-albumeita. Bilal toimi kuvittajana ja Christin tarinoiden kirjoittajana.
Satiirinen Townscapes-nimellä (alkuperäisesti Légendes d’Aujourd’hui) kulkeva trilogia on kolmesta yksittäisestä tarinasta muodostuva kokonaisuus. Tarinaa vie eteenpäin mysteerinen toisinajattelija ja humanisti. Tämä valkohapsinen mies tuntuu vaikuttavan aina siellä missä yhteiskuntaa arvostellaan: Mustien panttereiden kokouksissa, poliittisissa mielenosoituksissa ja sissinä Che Guevaran rinnalla. Ensimmäinen tarina, The Cruise of Lost Souls (alkup. La Croisière des oubliés, Ranska, 1975), käsittelee sotateknologiaa ja sen vaikutusta piittaamattomiin testaajiin. Ship of Stonessa (alkup. Le Vaisseau de pierre, Ranska, 1976) pieni rannikkokaupunki ottaa kirjaimellisesti jalat alleen ja The Town That Didn't Existissa (alkup. La Ville qui n’existait pas, Ranska, 1977) dystopiasta lähes utopiaksi muuttuva kaupunki ei täytä kaikkien kansalaisten toiveita.
Koston veljeskunta (Suomessa 1990, Tammi. Alkuperäinen nimi Les Phalanges de l’ordre noir, 1979) on menneisyydestä tulevaisuuteen poukkoileva kertomus, jonka pääaineksia ovat kostotoimet ja osittain fiktiivinen Euroopan historia. Metsästysretki (Suomessa ilm. 1989, Ranskassa alkup. Partie de chasse, 1983) on metsäretken muotoon puettu poliittinen tragedia. Koston veljeskunnan tavoin myös Metsästysretki rinnastaa ja ottaa mukaansa osia Euroopan historiasta. Siinä esiintyy mm. Neuvostoliiton vallankumous, Stalin, bolsevikit ja KGB.
Nikopol-trilogia

Nikopol-trilogia on näky fasistisesta Pariisista, jonka poliittiset kuviot sotkeutuvat egyptiläisten kuolemattomien jumalien avaruuspyramidin pysäköityä kaupungin taivaalle. Haukkajumala Horus ryhtyy kapinaan kumppaneitaan vastaan ja pyrkii kaappaamaan vallan Pariisissa.
Sarajevo-tetralogia

Sarajevotetralogia on dystopia poliittisesti ja uskonnollisesti sekavasta maailmasta. Sen päähenkilöt ovat Nike, Amir ja Leyla, jotka ovat jakaneet saman orpojen vuoteen Sarajevossa vuonna 1993. Tarinassa käsitellään muun muassa nykyisyyttä, menneisyyttä, rappiota sekä tyranniaa, muistia, taidetta, urheilua ja ihmisruumiin manipulointia. Jugoslavialaissyntyisen Bilalin on myös katsottu purkaneen sisällissodan kollektiivisia traumoja. Sarja alkoi vuonna 1998 albumilla Hirviön uni. Seuraava osa oli 32. joulukuuta (2003). Tapaamme Pariisissa: Kolmas näytös ilmestyi vuonna 2006. Siinä tarinaa merkittävämpiä elementtejä ovat bladerunnermainen lumetodellisuus, jalkapallon ja uskonnon liitto sekä ihmiset kasvottoman järjestelmän julmuuden armoilla. Tetralogian sävyltään optimistisempi päätösosa Neljä? ilmestyi vuonna 2007.
Suomessa julkaistut Bilalin teokset

Koston veljeskunta.  ((Les Phalanges de l’ordre noir, 1979.) Teksti: Pierre Christin. Suom. Nike Parland ja Ulrika Enckel)  Tammi, 1990.  ISBN 951-30-9350-6
Metsästysretki.  ((Partie de chasse, 1983.) Teksti: Pierre Christin. Suom. Nike Parland ja Ulrika Enckel)  Tammi, 1989.  ISBN 951-30-8991-6
Nikopol-trilogia
Jumalaton näytelmä.  ((La foire aux immortels, 1980.) Suom. Timo Reenpää)  Tammi, 1985.  ISBN 951-30-6194-9
Unien vankila.  ((La femme piège, 1986.) Osa 2. Suom. Nike Parland ja Ulrika Enckell)  Tammi, 1988.  ISBN 951-30-6868-4
Kylmä päiväntasaaja.  ((Froid équateur, 1992.) Suom. Juhani Tolvanen)  Tammi, 1993.  ISBN 951-31-0220-3
Sarajevo/Hatzfeld/Hirviötetralogia
Hirviön uni.  ((Le sommeil du monstre, 1998.) Suom. Juhani Tolvanen)  Tammi, 1998.  ISBN 951-31-1296-9
32. joulukuuta.  ((32 décembre, 2003.) Suom. Juhani Tolvanen)  Tammi, 2003.  ISBN 951-31-2860-1
Tapaamme Pariisissa: Kolmas näytös.  ((Rendez-vous à Paris, 2006.) Suom. Juhani Tolvanen)  Tammi, 2006.  ISBN 951-31-3744-9
Neljä? [Viimeinen näytös].  ((Quatre?, 2007.) Suom. Juhani Tolvanen)  Tammi, 2007.  ISBN 978-951-31-3939-1
Filmografia

Bunker Palace Hôtel (1989)
Tykho Moon (1996)
Immortel (Ad Vitam) (2004)
Cinémonstre (2006)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Heikki Jokinen: Hirviön uni[vanhentunut linkki]. Helsingin Sanomat 24.11.1998.
Heikki Jokinen: Bosnian painajaiset jatkuvat[vanhentunut linkki]. Helsingin Sanomat 14.10.2006.
Harri Römpötti: Bilal kierrättää vielä kerran[vanhentunut linkki]. Helsingin Sanomat 3.1.2008.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Birževyje vedomosti

Birževyje vedomostin iltapainoksen etusivu vuodelta 1904.
Birževyje vedomosti (ven. Биржевы́е ве́домости, suomeksi ”Pörssiuutiset”) -nimisiä sanomalehtiä on Venäjällä ilmestynyt useita.
Konstantin Trubnikovin Pietarissa toimittama liberaalia suuntausta edustanut päivälehti syntyi vuonna 1861 Kommertšeskaja gazeta (”Kauppalehti”) ja Žurnal dlja aktsionerov (”Osakkeenomistajien aikakauslehti”) -lehtien yhdistyessä. Vuodesta 1875 sen julkaisijana toimi Vasili Poletika, jonka aikana lehden oppositiohenkisyys lisääntyi. Sensuurin takia sen julkaisu jouduttiin useasti keskeyttämään. Vuonna 1879 lehti sai nimen Molva (”Huhu”). Sen ilmestyminen lakkasi vuonna 1881.
Stanislav Propperin perustama samanniminen sanomalehti ilmestyi Pietarissa vuosina 1880–1917. Suuntaukseltaan se oli maltillisen liberaali. Aluksi se ilmestyi kaksi, myöhemmin neljä kertaa viikossa ja vuodesta 1885 päivälehtenä. Julkaisijoita ja toimittajia olivat Propper, Vladimir Bondi, Ijeronim Jasinski ym. Vuodesta 1893 julkaistiin erillistä maaseutupainosta ja vuodesta 1902 lähtien lehti ilmestyi kahdesti päivässä. Vuonna 1905 se toimi jonkin aikaa perustuslaillisten demokraattien äänenkannattajana. Joulukuussa se ilmestyi nimillä Svobodnyi narod (”Vapaa kansa”) ja Narodnaja svoboda (”Kansan vapaus”). Vuodesta 1906 lähtien lehteä julkaistiin jälleen puolueista riippumattomana porvarillisen linjan kannattajana. Bolševikit lakkauttivat sen lokakuussa 1917.
Steve Aylett

| Steve Aylett> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1967 Bromley
Kansalaisuus:  brittiläinen
Kirjailija
Tyylilajit:  science fiction
Esikoisteos:  The Crime Studio (1994)
Aiheesta muualla
steveaylett.com (englanniksi)
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Steve Aylett (s. 1967 Bromley) on englantilainen tieteiskirjailija. Aylett julkaisi ensimmäisen kirjansa vuonna 1994.
Teokset

Beerlight:
The Crime Studio (1994)
Slaughtermatic (1997)
Atom (2000, suom. Atomi)
Accomplice:
Only an Alligator (2002)
The Velocity Gospel (2002)
Dummyland (2002)
Karloff's Circus (2004)
Bigot Hall: A Gothic Childhood (1995)
The Inflatable Volunteer(1999)
Toxicology (kokoelma, 1999, laajennettu laitos 2001)
Shamanspace (2001)
LINT (2005)
Fain the Sorcerer (2005)
And Your Point Is? (2006)
Suomennettu romaani

Atomi.  ((Atom, 2000.) Suom. Johanna Vainikainen-Uusitalo. Like scifi)  Helsinki:  Like, 2006.  ISBN 952-471-708-5
Suomennettu romaani > Suomennetut novellit

”Jos Armstrong olisi vekkuli” (1999). Suomentanut Toni Jerrman. Tähtivaeltaja 4/2003.
”Siri-ase” (1998). Tähtivaeltaja 2/2004.
Aiheesta muualla

Kotisivut. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Tšekki 
Muut:  Europeana
Howard Jacobson

| Howard Jacobson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. elokuuta 1942 (ikä 82) Manchester, Englanti
Kansalaisuus:  britti
Kirjailija
Aikakausi:  1983–
Esikoisteos:  Coming from Behind
Palkinnot
 Booker-palkinto 2010 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Howard Jacobson (s. 25. elokuuta 1942 Manchester, Britannia) on brittiläinen kirjailija ja toimittaja. Hän on kirjoittanut humoristisia romaaneja, jotka usein keskittyvät Britannian juutalaisten ongelmiin. Jacobsonille myönnettiin vuonna 2010 Booker-palkinto romaanista The Finkler Question.
Jacobson on luonnehtinut itseään ”juutalaisten Jane Austeniksi”, mutta sanoo ettei kuitenkaan ole perinteinen juutalainen. Kaunokirjallisuuden lisäksi hän kirjoittaa viikoittain kolumnia The Independentiin. Teksteissään hän on viime aikoina kritisoinut Israelin vastaisia boikotteja, ja siksi häntä on sanottu liberaaliksi sionistiksi.
Palkinnot ja tunnustukset

Booker-palkinto, 2010
Teokset

Coming From Behind, Chatto & Windus, 1983
Peeping Tom, Chatto & Windus, 1984
Redback, Bantam, 1986
The Very Model of a Man, Viking, 1992
No More Mister Nice Guy, Cape, 1998
The Mighty Walzer, Cape, 1999
Who's Sorry Now, Cape, 2002
The Making of Henry, Cape, 2004
Kalooki Nights, Cape, 2006
The Act of Love, Cape, 2008
Jacobson, Howard: The Finkler Question.  Lontoo:  Bloomsbury Publishing, 2010.  ISBN 978-1-408-80910-5
Shakespeare's Magnanimity: Four Tragic Heroes, Their Friends and Families (yhdessä Wilbur Sandersin kanssa), Chatto & Windus, 1978
In the Land of Oz, Hamish Hamilton, 1987
Roots Schmoots: Journeys Among Jews, Viking, 1993
Seriously Funny: From the Ridiculous to the Sublime, Viking, 1997
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Audio: Writing Lab interview with Howard Jacobson, open2.net
Audio: Howard Jacobson in conversation on the BBC World Service discussion show The Forum
Let's see the 'criticism' of Israel for what it really is, an essay by Howard Jacobson in The Independent
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef
Kristinusko Pohjois-Dakotassa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Pohjois-Dakotan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Vuoden 2014 väestötutkimuksen mukaan kristinusko on Pohjois-Dakotan suurin uskonto. 77 prosenttia Pohjois-Dakotan väestöstä kuuluu kristillisiin kirkkoihin.
Tunnustuskunnat

Väestötutkimuksen mukaan suurin kristinuskon suuntaus on protestantismi: evankelista protestantismia tunnustaa 22 prosenttia väestöstä. Päälinjan protestantismia tunnustaa 28 prosenttia väestöstä. Mustaan kirkkoon kuuluu noin prosentti väestöstä.
Katoliseen kirkkoon kuuluu 26 prosenttia väestöstä.
Yhdysvalloissa kristillisiin kirkkoihin lasketaan kuuluvaksi myös mormonit ja Jehovan todistajat. Molempiin liikkeisiin kuuluu alle prosentti väestöstä.
| Yhteisö | Perinne | Perhe | Seurakunnat | Kannattajat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Katolinen kirkko Yhdysvalloissa | Katolinen kirkko | Katoliset kirkot | 232 | 164 843 |
| Amerikan evankelisluterilainen kirkko | Päälinja | Luterilaisuus | 367 | 140 764 |
| Missouri-synodi | Evankelikalismi | Luterilaisuus | 81 | 17 968 |
| Church of the Nazarene | Evankelikalismi | Pyhitysliike | 28 | 17 585 |
| Assemblies of God USA | Evankelikalismi | Helluntaiherätys | 70 | 16 035 |
| Myöhempien Aikojen Pyhien Jeesuksen Kristuksen Kirkko | Myöhempien aikojen pyhät | Mormonismi | 27 | 11 550 |
Binningen

| Binningen |
| --- | --- |
 Näkymä Binningeniin.
 vaakuna

 Binningen
 Koordinaatit: 47°31′N, 7°33′E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Basel-Landschaft
Hallintoalue (Bezirk):  Arlesheimin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,46 km²
Korkeus:  266–355 m
Väkiluku (31.12.2018)  (vakinaiset asukkaat):  15 678
 – Väestötiheys:  3 515 as./km²
 
 www.binningen.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Binningen on kaupunki Pohjois-Sveitsissä Basel-Landschaftin kantonissa. Siellä on vajaat 16 000 asukasta.
Sijainti

Binningen on Baselin kaupungin lounainen naapurikaupunki. Se muodostaa yhtenäisen taajama-alueen naapurikuntiensa Baselin, Allschwilin ja Bottmingenin kanssa
Liikenne

Baselin liikennelaitoksen raitiotieverkko ulottuu Binningeniin.
Aiheesta muualla

Gutzwiller, Paul: Binningen (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  10.8.2004. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Binningen Wikimedia Commonsissa
| n k Basel-Landschaftin hallintoalueet ja kunnat |
| --- | --- |
Hallintoalue (saks. Bezirk) ja kunnat (86 kpl, 1972–)
 Arlesheim: Aesch • Allschwil • Arlesheim • Biel-Benken • Binningen • Birsfelden • Bottmingen • Ettingen •  Münchenstein • Muttenz • Oberwil • Pfeffingen • Reinach • Schönenbuch • Therwil
Laufen: Blauen • Brislach • Burg im Leimental • Dittingen • Duggingen • Grellingen • Laufen • Liesberg • Nenzlingen • Roggenburg • Röschenz • Wahlen • Zwingen
 Liestal: Arisdorf • Augst • Bubendorf • Frenkendorf • Füllinsdorf • Giebenach • Hersberg • Lausen • Liestal • Lupsingen • Pratteln • Ramlinsburg • Seltisberg • Ziefen
 Sissach: Anwil • Böckten • Buckten • Buus • Diepflingen • Gelterkinden • Häfelfingen • Hemmiken • Itingen • Känerkinden • Kilchberg • Läufelfingen • Maisprach • Nusshof • Oltingen • Ormalingen • Rickenbach • Rothenfluh • Rümlingen • Rünenberg • Sissach • Tecknau • Tenniken •  Thürnen • Wenslingen • Wintersingen • Wittinsburg • Zeglingen • Zunzgen
Waldenburg: Arboldswil • Bennwil • Bretzwil • Diegten • Eptingen • Hölstein • Lampenberg • Langenbruck • Lauwil • Liedertswil • Niederdorf • Oberdorf • Reigoldswil • Titterten • Waldenburg