stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Richard Hell
Ura

Richard Meyers syntyi Lexingtonissa Kentuckyn osavaltiossa vuonna 1949. Hell kävi vuoden ajan Sanford Schoolia Delawaressä, missä hän ystävystyi kitaristi Tom Millerin kanssa, joka myöhemmin muutti nimensä Tom Verlaineksi. Ystävykset karkasivat yhdessä koulusta, ja lyhyen ajan kuluttua heidät pidätettiin Alabamassa tuhopoltosta ja ilkivallasta. Richard Hell ei koskaan suorittanut opiskelujaan loppuun, vaan hän muutti New Yorkiin ryhtyäkseen runoilijaksi. Samoihin aikoihin hän alkoi opetella basson soittamista.
Vuonna 1972 Tom Verlaine ja Richard Hell perustivat protopunk-yhtyeen The Neon Boys yhdessä rumpali Billy Ficcan kanssa.  Seuraavana vuonna Hell julkaisi yhdessä Verlainen kanssa omakustannerunokirjan Wanna Go Out? salanimellä Theresa Stern. Vuonna 1974 Neon Boysiin liittyi toinen kitaristi, Richard Lloyd, ja he muuttivat yhtyeen nimeksi Television.
Ura > Television, The Heartbreakers

Television oli ensimmäisiä yhtyeitä, jotka soittivat New Yorkin legendaarisella CBGB-klubilla. He auttoivat käynnistämään punk-yhtyeiden ensimmäisen aallon innostaen monia artisteja, kuten Patti Smithiä ja Ramonesia. Legendan mukaan Hellin lyhyt pystytukka ja risaiset vaatteet toimivat punk-tyylin innoittajina: Englantilainen manageri Malcolm McLaren lainasi Hellin tyylin Sex Pistolsille, minkä jälkeen punkista tuli kansainvälinen tyyli ja ilmiö. Alkuvuodesta 1975 Hell riitaantui Tom Verlainen kanssa ja erosi yhtyeestä. Hell väitti, että hän ja Verlaine olivat aluksi jakaneet laulunteon tasan mutta myöhemmin Verlaine kieltäytyi soittamasta Hellin kappaleita.
Hell lähti Televisionista samana viikkona, kun rumpali Jerry Nolan ja kitaristi Johnny Thunders erosivat New York Dollsista. Toukokuussa 1975 he muodostivat yhdessä The Heartbreakers -yhtyeen. Muutaman keikan jälkeen The Demons -yhtyeen kitaristi Walter Lure liittyi Heartbreakersiin toiseksi kitaristiksi. Richard Hell kirjoitti yhdessä Ramonesin basistin Dee Dee Ramonen kanssa ”Chinese Rocks” -kappaleen, jota pidetään yleisesti merkittävänä punk-klassikkona. Se on myös The Heartbreakersin tunnetuin kappale. Kappale käsittelee heroiinin käyttöä. Sekä Richard Hell että Dee Dee Ramone kärsivät huumeriippuvuudesta. Richard Hell sanoitti myös Johnny Thundersin yksin esittämän akustisen kappaleen ”Hurt Me”.
Ura > Richard Hell and the Voidoids

Alkuvuodesta 1976 Hell jätti Heartbreakersin ja perusti Richard Hell and the Voidoids -yhtyeen yhdessä soolokitaristi Robert Quinen kanssa. Yhtyeeseen liittyi kitaristi Ivan Julian ja rumpali Marc Bell. Yhtyeen kuuluisin kappale on ”Blank Generation”, joka levytettiin yhtyeen samannimiselle ensimmäiselle albumille vuonna 1977 Levyn muita tunnettuja kappaleita ovat ”Love Comes In Spurts”, ”New Pleasure” ja ”Liars Beware”.
Blank Generation -albumi innosti elokuvaohjaaja Ulli Lommelia tekemään samannimisen draamaelokuvan, jonka pääosaan hän palkkasi Richard Hellin. Elokuvan muissa rooleissa nähtiin kuvataiteilija Andy Warhol ja Carole Bouquet. Richard Hell and the Voidoids vastasi elokuvan musiikista. Pian elokuvan kuvausten jälkeen Voidoidsin rumpali Marc Bell erosi yhtyeestä ja liittyi Ramonesiin. Hänet tunnetaan nykyään nimellä Marky Ramone. Blank Generation -elokuva ilmestyi vuonna 1980.
Richard Hell & the Voidoidsin toinen ja viimeinen albumi Destiny Street julkaistiin vuonna 1982. Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat punk-klassikot ”The Kid With the Replaceable Head” ja ”Time” sekä cover-versio Bob Dylanin kappaleesta ”Going, Going, Gone”. Vaikka levy sai hyvän vastaanoton, Hell oli pettynyt levyn kitaraosuuksiin ja miksaukseen. Pian levyn julkaisun jälkeen hän jätti musiikin teon ja keskittyi runojen ja novellien kirjoittamiseen. Hell jatkoi myös näyttelemistä ja esiintyi esimerkiksi Susan Seidelmanin elokuvissa Smithereens (1982) ja Missä olet, Susan? (1985).
Ura > Myöhempi ura

Richard Hell teki lyhyen paluun musiikkiin Dim Stars -yhtyeessä, jossa Hell yhdisti voimansa Sonic Youthin muusikoiden kanssa: yhtye äänitti yhden albumin vuonna 1992. Hell soitti levyllä bassoa, lauloi ja kirjoitti albumin kappaleiden sanat.
Vuonna 2009 Destiny Street -albumin kitararaidat äänitettiin uudelleen ja levy julkaistiin nimellä Destiny Street Repaired. Siinä kitaristit Ivan Julian, Marc Ribot ja Bill Frisell soittivat alkuperäisten rumpu- ja basso osuuksien päälle.
Vuonna 2013 julkaistiin Richard Hellin omaelämäkerta I Dreamed I Was a Very Clean Tramp. Sittemmin Richard Hell on työskennellyt kulttuuritoimittajana. Hellin artikkeleita on julkaistu useissa lehdissä, kuten New Yorkerissa, Rolling Stonessa ja New York Timesissa. Vuonna 2015 Richard Hell levytti venäläisen Pussy Riot -ryhmän kanssa kappaleen ”I Can't Breathe”.
Vuonna 2023 Richard Hell julkaisi runokirjan What Just Happened?
Ura > Yksityiselämä

1970-luvulla Richard Hell seurusteli tunnetun groupie-tyttö Sable Starrin kanssa. Hell oli naimisissa Scandal-yhtyeen Patty Smythin kanssa kaksi vuotta (vuosina 1985–86), ja heillä on yhteinen tytär Ruby. Richard Hell meni naimisiin Sheelagh Bevanin kanssa vuonna 2002. Pari kuitenkin erosi vuonna 2017. Tammikuussa 2020 Hellin verkkosivuilla mainittiin, että hän oli aloittanut suhteen kirjailija Katherine Faw'n kanssa.
Vuonna 2023 Richard Hellin entinen tyttöystävä kirjailija Young Kim julkaisi kirjan A Year on Earth With Mr. Hell. Muistelmateos kertoo Youngin parisuhteesta Richard Hellin kanssa. Richard yritti estää kirjan julkaisun ja sanoi New York Times -lehdelle, että hänen ex-tyttöystävänsä kirja on kostopornoa.
Richard Hell asuu New Yorkissa Yhdysvalloissa.
Diskografia

Richard Hell & the Voidoids:
Blank Generation (1977)
Destiny Street (1982)
R.I.P. (1984; kokoelma)
Funhunt (1989; live)
Time (2002; kokoelma)
Spurts, The Richard Hell Story (2005; kokoelma)
Destiny Street Repaired (2009)
Dim Stars:
Dim Stars (1992)
Näyttelijänä elokuvissa

Final Reward (1978)
Blank Generation (1980)
Smithereens (1982)
Geek Maggot Bingo (1983)
Desperately Seeking Susan (1985)
No Picnic (1987)
What About Me' (1993)
Blind Light (1998)
Richard Hell And The Voidoids 1977. Vasemmalta oikealle:  Richard Hell, Ivan Julian, Marky Ramone (Marc Bell) ja Bob Quine.
Richard Hell
Yélékébougou

| Yélékébougou |
| --- | --- |
 Yélékébougou
 Koordinaatit: 12°58′26″N, 8°2′30″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Koulikoron alue
Piiri:  Katin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  12 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yélékébougou on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee 30 kilometriä Katista etelään. Kunnassa on 12 800 ja kylässä 2 400 asukasta (vuonna 2009).
Yélékébougoun kunta rajoittuu etelässä Katin piirin Safon ja Kambilan, lännessä Kalifabougoun ja Diédougoun, pohjoisessa Kolokanin piirin Nossombougoun ja idässä Koulikoron piirin Koulan kuntiin.
Kuntaan kuuluu 17 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, fulbeja ja soninkeja. Yleisin kieli on bambara. Uskontoja ovat islam, kristinusko ja animismi.
Yélékébougoun kautta kulkee Bamakosta pohjoiseen johtava maantie RN3. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja metsien hyödyntäminen. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.
Yéréré

| Yéréré |
| --- | --- |
 Yéréré
 Koordinaatit: 15°15′30″N, 9°25′33″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Nioron piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 447 km²
Väkiluku (2009):  13 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yéréré on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee 20 kilometriä Niorosta itään. Kunnassa on 13 500 ja kylässä 3 800 asukasta (vuonna 2009).
Yérérén kunnan pinta-ala on 1 447 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Nioron piirin Goguin, Diarran ja Diabiguén, lännessä Guétéman, Nioron ja Nioro Tougouné Rangabén sekä etelässä Diéman piirin Guédébinén ja Fassoudébén kuntiin ja pohjoisessa Mauritaniaan.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Se on pinnanmuodostukseltaan lähinnä tasankoa. Kasvillisuus on pensassavannia. Vesistöjä ovat sadekauden jälkeen kuivuvat rämeet ja Korokodjon järvi.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat soninkeja, fulbeja ja maureja.
Kunnan läpi kulkee Bamakosta Nioron kautta Mauritaniaan johtava maantie. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja osin transhumanssiin perustuva karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, maapähkinä, lehmänpapu ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, hevoset ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä, käsityöammatteja ja pienimuotoista kalastusta. Korokodjossa pidetään suuret markkinat.
Palveluihin kuuluu viisi alakoulua, yläkoulu, neljä koraanikoulua, lukutaitokeskus, kaksi kunnallista terveyskeskusta ja kaksi terveysasemaa. Vesihuolto kattaa 91 prosenttia tarpeesta.
Ādolfs Skulte

Ādolfs Skulte (28. lokakuuta 1909 Kiova – 20. maaliskuuta 2000) oli latvialainen säveltäjä. Hänen isänsä Pēteris Skulte oli Latviasta ja äitinsä Victoria Rizzolatti italialainen. Skulte syntyi Ukrainassa, mutta hänen perheensä palasi vuonna 1921 asumaan Latviaan. Hän opiskeli insinööritaitoa Latvian yliopistossa ja säveltämistä konservatoriossa. Myöhemmin hän itse opetti samaisessa konservatoriossa.
Vuosina 1948–1955 ja uudelleen 1957–1972 Skulte toimi Latvian Jāzeps Vītols -musiikkiakatemian sävellysjaoksen johdossa. Hänet valittiin professoriksi vuonna 1952. Hänen sävellystyylinsä viittasi impressionismiin. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa oopperoita, baletteja, yhdeksän sinfoniaa ja pianomusiikkia.
Ā

Ā eli ā on latinalainen kirjoitusmerkki A, jonka päällä on pituusmerkki.
Jossain kielissä Ā merkitsee pitkää A:ta, kuten esimerksiksi balttilaisissa ja polynesialaisissa kielissä, joissain japanin romanisaatioissa (rōmaji), persiassa, paštussa ja arabiassa, sekä joissain latinankielisissä teksteissä (etenkin aloittelijoille). Romanisoidussa mandariinikiinassa (pinyin) sitä käytetään merkitsemään A:ta, joka lausutaan korkeana toonina. Sitä käytetään myös joissain englannin oikeinkirjoitukseen pohjautuvissa kirjoituksissa diftongina /eɪ/.
International Alphabet of Sanskrit Transliterationissa Ā tarkoittaa laveaa väljää takavokaalia आ.
Muissa kielissä kuin sanskritissa Ā luokitellaan muiden A:iden kanssa, eikä sitä pidetä itsenäisenä kirjaimena. Pituusmerkki huomioidaan vain, kun aakkostettavat sanat ovat muuten identtisiä. Esimerkiksi maorissa tāu (sinun) tulee sanan tau (vuosi) jälkeen, mutta ennen sanaa taumata (mäki).
Ālborz

| Alborzin provinssi استان البرز‎‎ |
| --- | --- |

 Sijainti Iranin kartalla
 Koordinaatit: 35.81°N, 52.00°E 
Pinta-ala  ():  5 124 km²
Väkiluku (2011)  ():  2 412 513
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  IR-32
Ālborz (pers. ‏استان البرز‎‎‎, Ostan-e Alborz) on provinssi Iranissa Teheranin luoteispuolella. Se muodostettiin 23. kesäkuuta 2010 parlamentin päätöksellä osasta Teheranin provinssia. Provinssin pääkaupunki on Karaj.
Provinssin pinta-ala on 5 124 neliökilometriä. Väestö (2011) koostui 719 464 taloudesta, ja yhteensä 2 412 513 hengestä. Asukkaista kaupunkilaisiksi kirjattiin 2 184 371 ja maaseutuväestöksi 228 142 henkeä.
Provinssissa oli vuonna 2011–2012 neljä aliprovinssia (shahrestan), jotka jakautuivat yhteensä kymmeneen piirikuntaan (bakhsh). Näihin sijoittui 16 kaupunkia ja 22 alimman aluehallinnollisen tason maaseutupiiriä (dehestan, kyläyhteisö ympäristöineen). Aliprovinssitason jako oli seuraava:
Karaj,
Nazarabad,
Savojbolagh ja
Taleghan
Vähimmäispalkka

Vähimmäispalkan vaikutukset kun oletetaan täydellisen kilpailun oletukset. Käytännössä on kuitenkin useita syitä, miksi työmarkkinat ovat varsin epätäydellisesti kilpaillut.
Vähimmäispalkka ("minimipalkka") on pienin mahdollinen palkka, joka lain mukaan työntekijälle tulee maksaa. Useimmissa maissa on oma vähimmäispalkkalainsäädäntönsä mutta Suomessa, Ruotsissa ja Tanskassa ei ole yleistä vähimmäispalkkaa.
Vähimmäispalkan pääasiallinen tarkoitus on nostaa matalapalkkaisten kansalaisten työstä saamaa korvausta. Vähimmäispalkan avulla pyritään torjumaan köyhyyttä ja sen avulla pyritään auttamaan kokonaisia perheitä.
Vähimmäispalkka Suomessa

Suomessa ei ole käytössä vähimmäispalkkaa lakiin kirjattuna euromääräisenä palkkana, vaan laki määrää maksettavaksi tavanomaisen ja kohtuullisen palkan. Monissa muissa maissa vähimmäispalkat määritetään työehtosopimuksissa jokaiselle alalle erikseen. Esimerkiksi talonmiehen työtä koskevan työehtosopimuksen mukaisesti täysin työkykyisen talonmiehen vähimmäispalkka 40 viikkotyötunnin kokoaikatyöstä on 1.10.2009 alkaen 1238,33 euroa kuukaudessa.
Jos työsuhteessa ei tule sovellettavaksi työehtosopimuslain nojalla sitova työehtosopimus eikä yleissitova työehtosopimus eivätkä työnantaja ja työntekijä ole sopineet työstä maksettavasta vastikkeesta, on työntekijälle maksettava tekemästään työstä tavanomainen ja kohtuullinen palkka, määrää työsopimuslain 2 luvun 10 §. . Jos alalla on jokin muu kuin yleissitova työehtosopimus, tavanomaisena ja kohtuullisena voidaan pitää siinä määrättyä palkkaa. Jos alalla ei ole lainkaan työehtosopimuksia, tavanomainen ja kohtuullinen palkka voi perustua esimerkiksi alan järjestöjen palkkasuosituksiin. Ellei näitäkään ole, suositellaan työstä maksettavaksi ainakin niin paljon, että työttömyysturvalain työssäoloehdon mukainen päivärahaoikeus täyttyy. Kelan mukaan palkan on pitänyt olla vähintään 1 252 e/kk (vuonna 2021).
Vähimmäispalkkojen noudattamista valvovat Suomessa työsuojelupiirit.
Keväällä 2009 Suomen ammattiliittojen keskusjärjestö SAK otti ensimmäistä kertaa tavoitteekseen yhtenäisen työehtosopimuksiin perustuvan minimipalkan ajamisen. Euroopan unionin jäsenmaista kahdellakymmenellä on lakiin perustuva yleissitova minimipalkka, sen puuttuessa vain Suomelta, Ruotsilta ja Tanskalta.
Vähimmäispalkat muissa maissa

Isossa-Britanniassa vähimmäispalkka vuonna 2021 on 4,55 £ alle 18-vuotiaille, 6,45 £ 18-20-vuotiaille, 8,20 £ 20-24-vuotiaille ja 8,72 £ 25-vuotiaille ja vanhemmille.
Alankomaissa vähimmäispalkka on 10,34 € tunnissa (v.2021). .
Ranskassa vähimmäispalkka on 10,25 euroa tunnissa (v.2021).
Yhdysvalloissa vähimmaispalkka oli 8,15 dollaria tunnissa vuonna 2008. Minimipalkkaan on yhdistetty pienituloisia tukeva ansiotulotuki (engl. earned income tax credit).[lähde? ] Yhdysvaltain minimipalkka vuonna 2014 oli 7,25 dollaria (5,9 euroa) tunnilta. Summa ei päde kaikkiin työntekijöihin. Esimerkiksi tarjoilijoille maksetaan vähemmän sillä työnantajapuolella oletetaan, että työstä maksetaan juomarahaa.
Saksassa vähimmäispalkka on 9,50 € tunnissa v.2021.
Vähimmäispalkat muissa maissa > Yhdysvallat

Barack Obama halusi nostaa minimipalkan 10,10 dollariin, mutta kongressi vastusti ajatusta. Monissa osavaltioissa on päätetty korkeammasta minimipalkasta.
Minimipalkan nosto 15 dollariin tunnissa osana koronaelvytystä oli yksi demokraattien Joe Bidenin vaalilupauksista. Hän näyttää kuitenkin luopuneen siitä jo helmikuuhun 2021 mennessä.
Vähimmäispalkat muissa maissa > Viro

Virossa valtion määräämä minimipalkka oli 33 % keskipalkasta vuonna 2008 (28,5 % vuonna 2000). Vuosia 1995-2000 koskeneen tutkimuksen mukaan minimipalkan nostot ovat vähentäneet työllisyyttä niiden työntekijöiden joukossa, joihin nostoilla on ollut vaikutusta, ts. joiden palkat jäivät korotetun minimipalkan alle, vaikka osalle maksetaankin yhä laittoman pientä palkkaa. Vuosina 2000-2005 palkat nousivat Virossa 8–12 %/vuosi.
Viron minimipalkka oli 89 euroa/kk vuonna 2000, 278 euroa/kk vuonna 2008. Vuonna 2021 vähimmäispalkka Virossa on 3,48 € /h.
Esimerkiksi Suomessa, Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa ei ole varsinaisia minimipalkkoja mutta muun muassa Suomessa monilla aloilla ammattiliiton sopima palkka on lainvoimainen minimipalkka työehtosopimusten yleissitovuuslain vuoksi[lähde? ].
Tutkimuksia

Elsalvadorilainen Fusades ja kanadalainen International Development Research Centre ovat tutkineet vähimmäispalkan vaikutuksia työntekijöihin ja perheisiin Costa Ricassa, El Salvadorissa ja Nicaraguassa. Tutkimuksen mukaan vähimmäispalkka on suoraviivainen ja tehoton ratkaisu köyhyyden vähentämiseen. Useimpien tulotaso nousee, kun heillä on taidot tai kyky pyytää korkeampaa palkkaa. Tähän vaikuttaa parantunut pääsy muodolliseen koulutukseen tai harjoitteluun.
Alan B. Kruegerin ja David Cardin tutkimus haastoi perinteisen ajattelun siitä, että vähimmäispalkan korkeampi taso vaikeuttaa nuorten, heikkotaitoisten ja vähiten koulutetusa saaneiden työnsaantimahdollisuuksia ja on siksi köyhien edun vastaista. Tutkimuksessa tarkastelluissa pikaruokaloissa työllistettiin enemmän ihmisiä vähimmäispalkan 5,05 dollariin nostaneessa New Jerseyssä kuin sen 4,25 dollarissa pitäneessä Pennsylvaniassa.
Tutkimuksia > Satunnaiskoe: minimipalkka vähensi työtunteja ja siirsi työt tuottavammille

Online-työmarkkinoilla minimipalkan korotus johti työtuntien vähenemiseen ja töiden siirtymiseen ne nopeammin tekeville työntekijöille, jolloin vähemmän tuottavat työntekijät kärsivät. Matalapalkkatöissä työtunnit vähenivät jopa 30 prosenttia. Rekrytointien väheneminen oli pienempää. Satunnaistetussa tutkimuksessa onlinealusta tuotti tarkat tiedot.
Usein tutkijat katsovat, että vähimmäispalkan pienet korotukset heikentävät työllisyyttä vain vähän, todennäköisesti siksi, että yritykset vähentävät työtunteja ja ei-rahallista palkitsemista ja nostavat hintoja sekä mahdollisesti palkkaavat heikommin tuottavien työntekijöiden sijaan tuottavampia. Tämä voi selittää sen yllättävän tuloksen, että perinteisissä tutkimuksissa, joissa tätä ei voi havaita, työllisyyden heikkeneminen on vaatimatonta, vaikka väitteet joustamattomasta työvoiman kysynnästä tai monopsonista ovat epäuskottavia.
Tutkimuskirjallisuuden ongelma on se, että osavaltiokohtaiset vähimmäispalkkojen korotukset eivät ole satunnaisia ja monia yritysten reaktioita ei pystytä mittaamaan. Tutkimuksen onlinemarkkinoilla näitä ongelmia ei samoin ollut, vähimmäispalkat satunnaistettiin, tutkimus kattoi 160 000 työpaikkaa ja käytössä olivat tiedot työtunneistakin sekä kaikkien työntekijöiden ominaisuuksista ennen koetta. Näiden mittareiden mukaan vähimmäispalkan aikana rekrytoitiin paljon tuottavampia työntekijöitä. Perinteisissä tutkimuksissa tätä ei olisi voinut mitata. Demografia muuttui lähinnä vain korkeimman minimipalkan kokeessa, joten tuottavuuseroja lienee kaikkien demografioiden sisällä. Vaikutuksia yli minimipalkan ansaitseviin ei löytynyt.
Vähimmäispalkkojen kritiikkiä

Vähimmäispalkan on sanottukenen mukaan? olevan klassinen esimerkki huonosta ajatuksesta, johon hyvä tarkoitus johtaa. Suurin osa yhdysvaltalaisista taloustieteilijöistä katsoo minimipalkkojen aiheuttavan työttömyyttä.[lähde? ]
Ammattiliittoilla on tapana asettaa palkat yli työn tasapainohinnan, jolla työn kysyntä ja tarjonta olisivat yhtä suuret, koska liittojen sisäpiiriläisenemmistö hyötyy tällaisesta ulkopiiriläisten jäädessä työttömiksi palkankorotuksen vuoksi. Tämä työttömyys on siis "tahdonvastaista" työttömien mutta "vapaaehtoista" ammattiliiton näkökulmasta.
Ay-liikkeen Palkansaajien tutkimuslaitoksen mukaan pitkän aikavälin työvoiman kysynnän palkkajousto on Suomessa -0,4 (eri yrityksissä 0,1–2,1, elintarviketeollisuudessa 0,7 ja vähittäiskaupassa 0,5). Tämä tarkoittaa, että jonkin yrityksen tai alan palkkojen nousu 1 %:n verran vähentää sen yrityksen tai alan työllisyyttä keskimäärin 0,4 %. Tästä ei kuitenkaan ole suoraan pääteltävissä minimipalkan muutoksien vaikutusta työllisyyteen. Saman lähteen mukaan: "Vaikka korkeampien minimipalkkojen uskotaan yleisesti vähentävän etenkin nuorisotyöllisyyttä, ei empiirinen tutkimusaineisto ainakaan Yhdysvaltain osalta yksiselitteisesti tue tätä väitettä. Eräissä viimeaikaisissa tutkimuksissa on päädytty tulokseen, jonka mukaan minimipalkkalainsäädännön muutoksilla ei ole ollut vaikutusta työllisyyteen tai että minimipalkkatason ja työllisyyden välinen yhteys on ollut jopa positiivinen. (Card & Krueger: 1995.) Näkemys ei kuitenkaan ole vielä saavuttanut yleistä hyväksyntää (esim. Neumark & Wascher 2004)." Kansantaloustieteen oppikirjan mukaan Suomen pitkän aikavälin palkkajousto olisi (miinus) 0,7–1, siis vaikutus olisi noin kaksinkertainen.lähde tarkemmin?
Työministeriön erikoistutkija Pekka Tiainen on laskenut, että viiden prosentin palkka-ale tuo saman verran työpaikkoja kuin dollarin heikentyminen 10 prosentilla vie työpaikkoja. Tiaisen mukaan työministeriön laskelma on optimistinen, koska se ei ota huomioon ostovoiman heikkenemistä.
Jopa monet kuuluisat keynesiläiset taloustieteilijät, kuten Nobel-palkinnon saaneet Paul Samuelson, James Tobin (ks. Tobinin vero) ja Gunnar Myrdal ("Ruotsin hyvinvointivaltion isä"), vastustivat minimipalkkoja. Vastustaessaan minimituntipalkan nostoa 1,45 dollarista 2 dollariin Samuelson kirjoitti: "Mitä mustaa nuorta auttaa tietää, että työnantajan pitäisi maksaa hänelle 2 dollaria tunnissa, jos juuri se seikka estää häntä saamasta työtä?" James Tobin kirjoitti: "Vastustan minimipalkkalakeja ja olen niin sen sanonut. Se vähentää työmahdollisuuksia, ceteris paribus, ja se on tehoton ja sattumanvarainen tulonjaon keino." Tobinin mukaan minimipalkat luovat Phillipsin käyrän ongelman tuottavaa epäsymmetriaa, kun palkat eivät jousta alaspäin vaan työllisyys.
Kuitenkin vuonna 2013 keynesiläiset, kuten Paul Krugman, ovat kannattaneet minimipalkan nostoa Yhdysvalloissa paitsi poliittisista syistä, myös sen vuoksi että Krugmanin mukaan minimipalkan nosto sen nykyiseltä melko matalalta tasolta ei tutkimusten mukaan vaikuta työllisyyteen negatiivisesti.
Vähimmäispalkkojen kritiikkiä > Vaikutus köyhiin ja mustiin

Roger Koopmanin mukaan eniten minimipalkoista kärsivät kokemattomat nuoret ja taitamattomat köyhät, etenkin mustat. 1950-luvulla mustien nuorten työttömyys oli valkoisten tasoa mutta vuosikymmenten minimipalkkakorotusten ja -laajennusten myötä se nousi 40 %:iin. Hyvin monet vähäistä osaamista vaativat palveluammatit ja muut työuran aloitukseen sopivat tehtävät ovat vähentyneet tai kadonneet yhteiskunnasta.
Vähimmäispalkkojen kritiikkiä > Alkuunpääsy työuralla

Musta ekonomisti Walter E. Williams kertoi, että hänen nuoruusvuosinaan Philadelphian slummissa varhaiset työkokemukset ja niiden myötä saadut työtaidot olivat elämän kululle paljon tärkeämpiä kuin noista töistä saatu matala palkka. Lisäksi nuoren työ ja oma palkka toivat itsekunnioitusta. "Jos nuori haluaa pestä autoja halvalla saadakseen työkokemusta ja itsekunnioitusta, onko kongressilla oikeutta kieltää se?" Koopman kysyy. Williamsin mukaan yleensäkin ihmiset hankkivat työtaitoja nimenomaan työskentelemällä matalilla palkoilla. Hänen mukaansa akateemisesti koulutetut lääkäritkin saavat tehdä tätä opiskellessaan, mutta köyhien perheiden vähätaitoisilta nuorilta kielletään mahdollisuus päästä alkuun elämässään.
Osmo Soininvaaran mukaan minimipalkat aiheuttavat työttömyyttä, ja siksi köyhiä olisi parempi auttaa matalapalkkatuilla. Hän on myös kirjoittanut, että minimipalkat ovat kuin katkoisi työelämän tikapuista pois ne alimmat puolat, joita huono-osaisimmat tarvitsevat päästäkseen alkuun.[lähde? ]