stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Albert Viljam Hagelin
Elämä

Hagelin varttui Bergenissä ja oli 8-vuotias menettäessään isänsä, joka oli kolmannen sukupolven jalokiviseppä suvusta, joka oli tullut Ruotsista 1700-luvun alussa. Perheen äiti oli lähtöisin tanskalais-juutalaisperheestä ja toimi leskeksi jäätyään hotellinjohtajana Bergenissä. Hagelin lähti Norjasta vuoden 1900 paikkeilla opiskelemaan arkkitehdiksi Dresdeniin. Nina Grieg kuitenkin kannusti häntä musikaaliselle uralle, ja hän esiintyikin oopperarooleissa sekä Berliinissä että Dresdenissä.
Hagelin meni ensimmäisen maailmansodan aikana Bremenissä naimisiin kahvin maahantuontiyrityksen omistajan kanssa ja menestyi osakemarkkinoilla. 1930-luvulla pariskunta eli vaimon kahden serkun kanssa ylellisessä huvilassa Loschwitzissa, Dresdenin ulkopuolella. Sieltä käsin Hagelin pyöritti taidekauppaa ja hotellia kahviyhtiön toimipaikan vieressä. Vaimo kuoli tammikuussa 1935. Hagelin teki seuraavana vuonna edesmenneen vaimon serkkujen kanssa matkan Norjaan ja liittyi siellä Nasjonal Samlingiin. Hän meni serkuista vanhemman kanssa uusiin naimisiin.
Hagelin tutustui Hermann Göringin sukulaiseen, Herbert Göringiin tennisklubilla Dresdenissä ja sai yhteyden vaikutusvaltaisiin natseihin, kuten Erich Raederiin ja Alfred Rosenbergiin. Adolf Hitlerin ja Quislingin neuvottelut joulukuussa 1939 takasivat Nasjonal Samlingille rahanlähteen, jota Hagelin oli yrittänyt jo saman vuoden keväällä epäonnistuneesti varmistaa. Hagelin toimi tässä vaiheessa Quislingin avustajana ja tulkkina. Kaksikko laati suunnitelmia mahdollisen saksalaismiehityksen tueksi perustettavan Nasjonal Samling -hallituksen pääsemisestä valtaan. Hagelin yhdessä saksalaisystävänsä, Rosenbergin agentti Hans Wilhelm Scheidtin kanssa ohjasi Quislingin vallankaappausyritystä Hagelinin perhesviitistä Continental-hotellissa.
Lyhytikäisessä vallankaappaushallituksessa Hagelin toimi kauppaministerinä, mutta tämä hallitus ei saanut tukea kuninkaalta eikä Hitleriltä. Miehityksen jatkuessa Quisling kuitenkin nimitettiin vuonna 1942 johtamaan nukkehallitusta, jonka sisäministeriksi pääsi Hagelin. Hagelinin asema kuitenkin oli horjuva, sillä hän ei saavuttanut laajaa luottamusta edes Nasjonal Samlingin vanhoilta jäseniltä. Marraskuussa 1944 hän joutui eroamaan ministerin tehtävistä ja jäi vaille minkään tahon virallista tukea. Marraskuussa 1945 alkoi Oslossa maanpetosoikeudenkäynti, jossa Hagelin vetosi muistamattomuuteen. Hän sai kahdessa oikeusasteessa yksimielisen kuolemantuomion, ja hänestä tuli neljäs Norjassa sodan jälkeen teloitettu henkilö.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albert Viljam Hagelin Wikimedia Commonsissa
Albert Viksten

| Albert Viksten |
| --- | --- |
 Albert Viksten
Henkilötiedot
Syntynyt: 1889 Graninge, Västernorrland, Ruotsi
Kuollut: 1969 (79–80 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Albert Viksten (1889 Graninge, Västernorrland, Ruotsi – 1969) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen aiheensa olivat pääasiassa meriltä ja erämailta.
Suomennetut teokset

Töyräillä nousee myrsky (Storm över niporna); suom. Maija Savutie, Työväen Sivistysliitto 1942.
Jäämeren erämiehiä (Äventyr i Norra ishavet); suom. Helka Heinonen, Turku: Aura 1944
Suuri rakkaus (Den stora kärleken); suom. Veera Roos, Turku: Aura 1945
Kullankaivajien jäljillä: matkani Yukoniin ja Alaskaan (I guldjägares spår); suom. M. Holma, Helsinki: Tammi 1952
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Albert Viksten Wikimedia Commonsissa
Aleksandr Kolker

Aleksandr Kolker
Aleksandr Naumovitš Kolker (ven. Алекса́ндр Нау́мович Ко́лкер; 28. heinäkuuta 1933 Leningrad – 1. elokuuta 2023 Pietari) oli venäläinen lauluntekijä ja säveltäjä.
Kolker syntyi Leningradissa juutalaiseen perheeseen ja opiskeli viulunsoittoa musiikkiopistossa, josta valmistui vuonna 1950. Hän valmistui vuonna 1956 myös Leningradin sähköteknillisestä instituutista. Vuonna 1958 Kolker aloitti päätoimisen työskentelyn säveltäjänä. Moniin hänen lauluihinsa sanoitukset teki Kim Ryžov. Monet lauluista esitti ensimmäisenä Kolkerin vaimo Maria Pahomenko. Lisäksi Kolkerin lauluja esittivät muiden muassa Mihail Bojarski, Eduard Hil, Ljudmila Sentšina, Lidija Klement, Maija Kristalinskaja, Iosif Kobzon ja Müslüm Maqomayev. Kolker sävelsi laulujen lisäksi musikaaleja, operetteja, rock-oopperoita ja elokuvamusiikkia. Hänen näyttämömusiikkiaan esitettiin Venäjän lisäksi Suomessa, Saksassa, Puolassa, Tšekissä ja Bulgariassa. Kolker sävelsi musiikin muiden muassa elokuviin Troje v lodke, ne stšitaja sobaki, Hronika pikirujuštšego bombardirovštšika ja Svadba Kretšinskogo. Kolkerin tunnettuihin lauluihin kuuluivat "Stojat devtšonki", "Notšnoi tramvai" ja "Karelija". "Karelija"-kappaleen ansiosta hän sai Karjalan tasavallan kunniakansalaisen arvonimen. Kolker sai myös Lenin Komsomol -palkinnon (1968) ja Venäjän SFNT:n kunniataiteilijan arvonimen (1981). Vuonna 2009 hän sai Muzykalnoje serdtše teatra -palkinnon parhaan musiikin säveltäjänä näytelmästä Gadjuka. Kolker julkaisi kirjan Lift vniz ne podnimajet!.
Kolker joutui päällekarkauksen uhriksi helmikuussa 2022, mutta teki vastarintaa, jolloin häneen kohdistettu puukonisku osui käteen. Tekoon syylliseksi todettiin Ivan Hudjakov, joka sai kymmenen kuukauden tuomion. Hän vapautui oikeudenkäynnistä, koska oli ollut vangittuna kymmenen kuukauden ajan jo rikostutkinnan aikana. Kolker kuoli 90-vuotiaana elokuussa 2023.
Aiheesta muualla

Aleksandr Kolker Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Alicia Rhett

Rhett elokuvassa Tuulen viemää 1939.
Alicia Rhett (1. helmikuuta 1915 Savannah, Georgia – 3. tammikuuta 2014 Charleston, Etelä-Carolina) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja muotokuvamaalari, joka muistetaan parhaiten India Wilkesin roolista elokuvassa Tuulen viemää (1939).
Rhett syntyi Savannah’ssa, Georgian osavaltiossa. Hänen äitinsä oli liverpoolilainen maahanmuuttaja Isabelle Murdoch ja isänsä armeijan työntekijä ja insinööri Edmund M. Rhett. Isä kuoli tyttärensä varhaislapsuudessa, ja Alicia muutti äitinsä kanssa Charlestoniin, Etelä-Carolinaan, jossa hän ajan mittaan sai töitä teatterista.
Rhettin maine perustuu pitkälti yhteen elokuvaan. Hän sai roolinsa Hollywood-ohjaaja George Cukorin löydettyä hänet vuonna 1936. Pian Rhett kuitenkin palasi Etelä-Carolinaan ja vetäytyi elokuvamaailmasta 1941 ”sopivien roolien” vähyyden vuoksi.
Rhett harrasti kuvataidetta jo lyhyen näyttelijänuransa aikana. Hän piirsi kuvausten välissä muotokuvia ja sketsejä kanssanäyttelijöistä; myöhemmin hän maalasi muotokuvat mm. amiraali Louis Emil Denfeldistä sekä Estellene P. Walkerista, jonka kuva on Etelä-Carolinan osavaltiollisessa kirjastossa. Hän myös kuvitti kirjoja, kuten South Carolina Indians -teoksen vuonna 1965.
Anette Byskata

Anette Johanna Byskata (o.s. Björkgård, 14. lokakuuta 1980 Kokkola) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa IF Länkeniä, vuoteen 2006 asti Gamlakarleby IF, ja hänen valmentajanaan toimii Allan Björkgård. Kalevan kisoista Björkgård on saavuttanut pronssia 10 000 metrin juoksusta vuonna 2004. Lisäksi hän on voittanut SM-tasolla hopeaa puolimaratonilla ja maratonilla sekä pronssia maastojuoksussa 6 kilometrin matkalta vuonna 2006.
Akropolis-ralli 1981

|  Akropolis-ralli 1981 |
| --- | --- |
 6. osakilpailu 12 osakilpailusta kaudella 1981. 
Ajankohta:  1. – 4. kesäkuuta 1981
Pituus:  57 erikoiskoetta


Palkintokoroke
Voittaja:   Ari Vatanen    David Richards  (Rothmans Rally Team)
Toinen:   Markku Alén    Ilkka Kivimäki  (Fiat Auto Torino)
Kolmas:   Attilio Bettega    Maurizio Perissinot  (Fiat Auto Torino)
Akropolis-ralli 1981 (viralliselta nimeltään 28. Acropolis Rally ) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1981. Kilpailu järjestettiin 1. – 4. kesäkuuta 1981 Ateenassa. Kilpailu oli kauden kuudes ja erikoiskokeiden yhteispituus oli 946,96 kilometriä. Kilpailun voitti Ari Vatanen.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ari Vatanen |  David Richards | Ford Escort RS1800 | 13:17.25 | 0.0 |  |
| 2. |  Markku Alén |  Ilkka Kivimäki | Fiat 131 Abarth | 13:22.00 | +4.35 |  |
| 3. |  Attilio Bettega |  Maurizio Perissinot | Fiat 131 Abarth | 13:25.19 | +7.54 |  |
| 4. |  Guy Fréquelin |  Jean Todt | Talbot Sunbeam Lotus | 13:50.44 | +33.19 |  |
| 5. |  Shekhar Mehta |  Yvonne Mehta | Datsun 160J | 13:54.40 | +37.15 |  |
| 6. |  Giorgos Moschous |  "Simetra II" | Datsun Violet GT | 13:57.22 | +39.57 |  |
| 7. |  Konstantinos Apostolou |  Mihalis Kriadis | Renault 5 Alpine | 16:03.59 | +2:46.34 |  |
| 8. |  Václav Blahna |  Pavel Schovánek | Skoda 130 RS | 16:05.09 | +2:47.44 |  |
| 9. |  Pavlos Moschoutis |  "Silef" | Ford Escort RS2000 | 16:29.55 | +3:12.30 |  |
| 10. |  Claude Laurent |  Jacques Marché | Peugeot 505 SRD | 16:36.25 | +3:19.00 |  |
Lähde:
Akropolis-ralli 1984

|  Akropolis-ralli 1984 |
| --- | --- |
 6. osakilpailu 12 osakilpailusta kaudella 1984. 
Ajankohta:  28.–31. toukokuuta 1984
Pituus:  47 erikoiskoetta, 796,62 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Stig Blomqvist    Björn Cederberg
Toinen:   Hannu Mikkola    Arne Hertz
Kolmas:   Markku Alén    Ilkka Kivimäki
Akropolis-ralli 1984 (viralliselta nimeltään 31. Rothmans Acropolis Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1984. Kilpailu järjestettiin 28.–31. toukokuuta 1984 Ateenassa. Kilpailu oli kauden kuudes ja erikoiskokeiden yhteispituus oli 796,62 kilometriä.
Kilpailuun lähti 104 autokuntaa, joista 32 pääsi maaliin.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Stig Blomqvist |  Björn Cederberg | Audi Quattro A2 | 10:41.51 | 0.0 |  |
| 2. |  Hannu Mikkola |  Arne Hertz | Audi Quattro A2 | 10:44.58 | +3.07 |  |
| 3. |  Markku Alén |  Ilkka Kivimäki | Lancia 037 Rally | 10:56.01 | +14.10 |  |
| 4. |  Attilio Bettega |  Sergio Cresto | Lancia 037 Rally | 11:03.49 | +21.58 |  |
| 5. |  John Buffum |  Fred Gallagher | Audi Quattro A2 | 11:22.10 | +40.19 |  |
| 6. |  Timo Salonen |  Seppo Harjanne | Nissan 240RS | 11:26.29 | +44.38 |  |
| 7. |  Shekhar Mehta |  Yvonne Mehta | Nissan 240RS | 11:33.57 | +52.06 |  |
| 8. |  Giórgos Moschoús |  Aléxandros Konstantakátos | Nissan 240RS | 11:47.45 | +1:05.54 |  |
| 9. |  Achim Warmbold |  Michele Petit | Mazda RX-7 | 12:06.51 | +1:25.00 |  |
| 10. |  Yoshio Iwashita |  Yoshimasa Nakahara | Nissan 240RS | 12:36.26 | +1:54.35 |  |
Lähde:
Ajan sävel (nuortenlehti)

| Ajan sävel |
| --- | --- |
 Ajan sävel nro 13 vuodelta 1962. Irtonumeron hinta 70,- oli "uusina markkoina" 70 penniä. Kannessa Elsa Martinelli.
Aihealue:  nuorisokulttuuri
Julkaisija:  Tähti-lehdet
Perustettu:  1955
Lakkautettu:  1963
Päätoimittaja:  Ruth Wathén
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:   Suomi
Ilmestymistiheys:  24 numeroa vuodessa
Kieli:  suomi
Ajan sävel oli ensimmäinen suomalainen nuorisolehti, jonka pääasiallinen sisältö koostui kevyestä musiikista. Lehti alkoi ilmestyä joka toinen viikko vuonna 1955, ja se lopetettiin 1963. Sitä julkaisi helsinkiläinen Tähti-lehdet, ja toimittajana oli koko ilmestymisajan Ruth Wathén.
Sisältö

Kevyen musiikin ja elokuvatähtien ohella keskeinen osa Ajan säveltä oli nuorille suunnattu romanttisviihteellinen lukemisto sarjakuvina ja lukukertomuksina. Tarinat olivat usein jatkokertomuksia. Lehden keskiaukeamalla oli väriliite, joka ei kuitenkaan vastannut kooltaan myöhempien aikojen julisteita, joita julkaisi ennen kaikkea Suosikki-lehti. Keskiaukeamaa ja kansia lukuun ottamatta Ajan sävelen kuvat olivat mustavalkoisia. Lehden toiseksi viimeisellä sivulla julkaistiin laulujen sanoituksia.
Akropolis-ralli 1990

|  Akropolis-ralli 1990 |
| --- | --- |
 5. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 1990. 
Ajankohta:  3. – 6. kesäkuuta 1990
Pituus:  48 erikoiskoetta, 583,88 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Carlos Sainz    Luis Moya  (Toyota Team Europe)
Toinen:   Juha Kankkunen    Juha Piironen  (Martini Lancia)
Kolmas:   Miki Biasion    Tiziano Siviero  (Martini Lancia)
Akropolis-ralli 1990 (viralliselta nimeltään 37. Acropolis Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1990. Kilpailu järjestettiin 3. – 6. kesäkuuta 1990 Ateenassa. Kilpailu oli kauden viides ja erikoiskokeiden yhteispituus oli 583,88 kilometriä (suunniteltu pituus oli 612,98 kilometriä).
Kilpailun voitto oli Carlos Sainzin ensimmäinen rallin maailmanmestaruussarjassa. Mikael Ericsson, Didier Auriol ja Miki Biasion kärsivät teknisistä ongelmista ja kilpailusta tuli pian Kankkusen ja Sainzin välinen.
Tulokset

| Sija> Yleiskilpailu | Kuljettaja> Yleiskilpailu | Kartanlukija> Yleiskilpailu | Auto> Yleiskilpailu | Aika> Yleiskilpailu | Ero> Yleiskilpailu | Yleiskilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Carlos Sainz |  Luis Moya | Toyota Celica GT-Four | 7:34.44 | 0.0 |  |
| 2. |  Juha Kankkunen |  Juha Piironen | Lancia Delta Integrale 16V | 7:35.30 | +0.46 |  |
| 3. |  Miki Biasion |  Tiziano Siviero | Lancia Delta Integrale 16V | 7:37.42 | +2.58 |  |
| 4. |  Mikael Ericsson |  Claes Billstam | Toyota Celica GT-Four | 7:49.40 | +14.56 |  |
| 5. |  Alessandro Fiorio |  Luigi Pirollo | Lancia Delta Integrale 16V | 8:02.07 | +27.23 |  |
| 6. |  Michele Rayneri |  Loris Roggia | Lancia Delta Integrale 16V | 8:22.08 | +47.24 |  |
| 7. |  Giannis Vardinogiannis |  Konstantinos Stefanis | Lancia Delta Integrale 16V | 8:36.57 | +1:02.13 |  |
| 8. |  Ian Duncan |  Yvonne Mehta | Subaru Legacy RS | 8:52.39 | +1:17.55 |  |
| 9. |  Gustavo Trelles |  Daniel Muzio | Lancia Delta Integrale 16V | 8:59.10 | +1:24.26 |  |
| 10. |  Pavlos Moschoutis |  Efthimios Sassalos | Nissan 200SX | 9:02.05 | +1:27.21 |  |
Lähde:
Anette Haukilahti

| Anette Haukilahti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. joulukuuta 1993 (ikä 30) Tornio
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  800 metrin juoksu, 1 500 metrin juoksu ja 3 000 metrin juoksu
Seura:  Alatornion Pirkat, Lapin Lukko
Mira Anette Emilia Haukilahti (s. 5. joulukuuta 1993 Tornio) on suomalainen keskipitkän matkan juoksija. Hän edusti urallaan Alatornion Pirkkoja ja Lapin Lukkoa.
Haukilahti voitti vuoden 2010 Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa hopeaa 1 500 metrin juoksussa ja pronssia 3 000 metrin juoksussa.
Haukilahti väitteli lääketieteen tohtoriksi vuonna 2021.
Allan Huttunen

Aatto Allan Huttunen (5. marraskuuta 1928 – 7. maaliskuuta 2021) oli suomalainen oikeustieteilijä ja Turun yliopiston siviilioikeuden professori vuodesta 1969. Hän on tutkinut osakeyhtiölainsäädäntöä.
Allan Hendry

Allan Hendry (s. 1950) on yhdysvaltalainen tähtitieteilijä ja ufotutkija. Ufohistorioitsija Jerome Clark pitää häntä yhtenä taitavimmista ufotutkijoista. Allan Hendryn vaimo Elaine Hendry on fyysikko ja ufotutkija. Vuonna 1972 tähtitieteilijäksi valmistunut Hendry liittyi Hynekin ufotutkimusryhmään CUFOS:iin, joka etsi avomielistä ufotutkijaa, joka ei ollut ufouskovainen tai ufojen vastustaja, "debunker". Hendry tutki 1970-luvulla tuhat ufotapausta.  Hendry ei halunnut spekuloida tunnistamattomien tapausten alkuperästä, ja sen takia jotkut ufotutkijat pitivät häntä "kaappiskeptikkona".
Mutta samaan aikaan skeptikot jotka arvostivat Hendryn tieteellistä kurinalaisuutta, arvostelivat Hendryn väitettä jonka mukaan muutamat ufotapaukset jäisivät tunnistamattomiksi. Hendryn pääteos oli The UFO Handbook joka oli tarkoitettu opaskirjaksi ufotutkijoille. Kirjaa ylisti ufojen kiivas vastustaja, ankara skeptikko Philip J. Klass, yhdeksi parhaimmista ufokirjoista. 1980-luvulla CUFOS:n ajauduttua rahavaikeuksiin Hendry jätti järjestön.
Käännös suomeksi
540

| --- | --- |
Vuosisadat: 300-luku · 400-luku · 500-luku · 600-luku · 700-luku
Vuosikymmenet: 490-luku · 500-luku · 510-luku · 520-luku · 530-luku · 540-luku 550-luku · 560-luku · 570-luku · 580-luku · 590-luku · 600-luku
Vuodet: 490 · 491 · 492 · 493 · 494 · 495 · 496 · 497 · 498 · 499 500 · 501 · 502 · 503 · 504 · 505 · 506 · 507 · 508 · 509 510 · 511 · 512 · 513 · 514 · 515 · 516 · 517 · 518 · 519 520 · 521 · 522 · 523 · 524 · 525 · 526 · 527 · 528 · 529 530 · 531 · 532 · 533 · 534 · 535 · 536 · 537 · 538 · 539 540 · 541 · 542 · 543 · 544 · 545 · 546 · 547 · 548 · 549 550 · 551 · 552 · 553 · 554 · 555 · 556 · 557 · 558 · 559 560 · 561 · 562 · 563 · 564 · 565 · 566 · 567 · 568 · 569 570 · 571 · 572 · 573 · 574 · 575 · 576 · 577 · 578 · 579 580 · 581 · 582 · 583 · 584 · 585 · 586 · 587 · 588 · 589 590 · 591 · 592 · 593 · 594 · 595 · 596 · 597 · 598 · 599 600 · 601 · 602 · 603 · 604 · 605 · 606 · 607 · 608 · 609
Tapahtumia

Hunnit (hunas) tuhosivat Intian Gupta-valtakunnan ja syöksivät niemimaan anarkiaan.
Ildibad nousee ostrogoottien kuninkaaksi.
Syntyneitä

Bysantin keisari Tiberius II Constantinus (k. 582)
Kuolleita

Vitiges, ostrogoottien kuningas.
Kuningas Arthur ja Mordred, Cambrian annaalien mukaan.
Allan Jenkins

Allan Jenkins tai Alan Jenkins voivat viitata seuraaviin henkilöihin:
Allan Jenkins, skotlantilainen jalkapalloilija
Alan Jenkins, brittiläinen runoilija
Alan Jenkins, brittiläinen insinööri ja suunnittelija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Allan Jenkins”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aleksejevskojen piiri

Aleksejevskojen piiri Tatarstanin kartalla.
Aleksejevskojen eli Alekseyevskin piiri (ven. Алексе́евский райо́н, Aleksejevski raion, tataariksi Алексеевск районы, Alekseyevsk rayonı) on paikallinen itsehallintoalue Tatarstanin tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee tasavallan keskiosassa Volgan muodostaman Kuibyševin tekojärven rannalla. Vuonna 1930 perustetun piirin pinta-ala on 2 074 neliökilometriä ja asukkaita on 26 000 henkeä (vuonna 2009).
Piirin keskus on Aleksejevskojen kaupunkimainen taajama. Lisäksi piiriin kuuluu 19 maalaiskuntaa: Biljarsk, Bolšije Poljanki, Bolšije Tigany, Butlerov (keskuspaikka Mokryje Kurnali), Jalkyn, Jerykla, Kurkul, Kurnaly (keskuspaikka Suhije Kurnaly), Lebedino, Lebjažje, Levaševo, Maina (keskuspaikka Verhnjaja Tatarskaja Maina), Podlesnaja Šentala, Rodniki, Romodan, Saharovka, Srednyje Tigany, Stepnaja Šentala ja Voikino.
Aleksejevskojen kautta kulkee Kazanin ja Tšistopolin välinen maantie. Piirikeskuksesta on matkaa tasavallan pääkaupunkiin 108 kilometriä.
Asukkaista 57,5 % on venäläisiä, 30,9 % tataareja ja 3,6 % mordvalaisia.
Pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljakasvien viljelyyn sekä maidon ja lihan tuotantoon. Seudulla on myös rakennustarvike-, elintarvike- ja tekstiiliteollisuutta.
Nähtävyyksistä huomattavin on Volgan bolgaarien rakentama Biljarin muinaislinna.
Paikallislehtenä ilmestyy tataarin- ja venäjänkielinen Zarja – Taŋ.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aleksejevskojen piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Agryz •
Aksubajevo •
Aktanyš •
Aleksejevskoje •
Alkejevo •
Almetjevsk •
Apastovo •
Arsk •
Atja •
Aznakajevo •
Baltasi •
Bavly •
Bugulma •
Buinsk •
Drožžanoje •
Jelabuga •
Jutaza •
Kaibitsy •
Kazan •
Kamskoje-Ustje •
Kukmor •
Laiševo •
Leninogorsk •
Mamadyš •
Mendelejevsk •
Menzelinsk •
Musljumovo •
Naberežnyje Tšelny •
Nižnekamsk •
Novošešminsk •
Nurlat •
Pestretsy •
Rybnaja Sloboda •
Saby •
Sarmanovo •
Spas •
Tetjuši •
Tjuljatši •
Tšeremšan •
Tšistopol •
Tukai •
Verhi Uslon •
Vysokaja Gora •
Zainsk •
Zelenodolsk
Andrew J. Feustel

| Andrew J>  Feustel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1965-08-2525. elokuuta 1965 Lancaster, Pennsylvania, USA
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  geofyysikko
Ura
Tyyppi:  astronautti
Tila:  aktiivinen
Aika avaruudessa:  28d 15h 17m
Valittu avaruuslentäjäksi:  2000
Lennot

:  STS-125
 
:  STS-134
 
Andrew J. (Drew) Feustel (s. 25. elokuuta 1965 Lancaster, Pennsylvania) on geofyysikko ja NASAn astronautti. Toukokuussa 2009 hän osallistui ensimmäiselle avaruussukkulalennolleen STS-125 avaruussukkula Atlantiksen tehtäväspesialistina. Kyseessä oli Hubble-avaruusteleskoopin huoltolento. Lennolla hän osallistui kolmelle avaruuskävelylle.  Hän osallistui 16. toukokuuta 2011 laukaistun sukkulalennolle STS-134 Endeavour tehtäväspesialistina.
Feustel on naimisissa Indira Devi Bhatnagarin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Feustel huoltaa Hubblea (2009).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrew J. Feustel Wikimedia Commonsissa
NASAn elämäkerta (englanniksi)
Spacefacts.de:n elämäkerta (englanniksi)
Lentoa STS-134 edeltävä haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (24.3.2011) (englanniksi)
Lentoa STS-125 edeltävä haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (31.7.2008) (englanniksi)
Alicia Molik

| Alicia Molik |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. tammikuuta 1981  Adelaide 
Tennispelaaja
Pituus:  182  cm
Paino:  75 kg
Kätisyys:  oikeakätisyys, yhden käden rysty
Ammattilaisena:  1996–
Palkintorahat:  3 185 805 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  8  (28. helmikuuta 2005)
Voitot/tappiot:  346–248
Nelinpeli
Paras sijoitus:  6  (6. kesäkuuta 2005)
Voitot/tappiot:  214–174
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Alicia Molik (s. 27. tammikuuta 1981) on australialainen tennispelaaja. Hän voitti naisten nelinpelin mestaruuden Australian avoimissa 2005 parinaan Svetlana Kuznetsova ja Ranskan avoimissa 2007 parinaan Mara Santangelo.
Molik sai naisten tenniksen kaksinpelissä pronssia vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa, kun hän voitti pronssiottelussa Anastasija Myskinan 6–3, 6–4.
Molik on voittanut kaksinpelimestaruudet muiden muassa Zürichin avoimissa 2004 ja Nordea Nordic Light Openissa 2004. Ensin mainitussa hän voitti Marija Šarapovan, jälkimmäisessä Tetjana Perebyinisin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alicia Molik Wikimedia Commonsissa
Albert Victor

| Albert Victor |
| --- | --- |
 Clarencen ja Avondalen herttua
 
Syntynyt:  8. tammikuuta 1864 Frogmore, Windsor
Kuollut:  14. tammikuuta 1892 (28 vuotta) Sandringham
Koko nimi:  Albert Victor Christian Edward
Suku:  Saksi-Coburg-Gotha
Isä:  Edvard VII
Äiti:  kuningatar Alexandra
Nimikirjoitus:  
Albert Victor Christian Edward, Clarencen ja Avondalen herttua (8. tammikuuta 1864 Frogmore, Windsor – 14. tammikuuta 1892 Sandringham) oli Ison-Britannian prinssi, kuningas Edvard VII:n vanhin poika ja kuningatar Viktorian pojanpoika, joka kuoli ennen isäänsä ja isoäitiään ehtimättä tulla kruununprinssiksi. Hänen yksityiselämänsä huhutut skandaalit ovat tehneet hänestä myöhemmin monien salaliittoteorioiden aiheen.
Elämänvaiheet

Albert Victor syntyi Ison-Britannian silloisen kruununperijän, Walesin prinssi Albert Edwardin, ja tämän puolison, Tanskan prinsessa Alexandran, vanhimpana lapsena. Hän oli syntymästään alkaen maansa kruununperimysjärjestyksessä toisena heti isänsä jälkeen. Albert Victor opiskeli Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa ja Heidelbergin yliopistossa. Cambridgessä hänen tuutorinaan toimi runoilija James Kenneth Stephen. Sen jälkeen Albert Victor sai sotilaskoulutuksen ja saavutti vuonna 1889 kapteenin sotilasarvon. Hänelle annettiin vuonna 1890 Athlonen jaarlin sekä Clarencen ja Avondalen herttuan arvot.
Albert Victor kärsi ilmeisesti nuorena oppimisvaikeuksista ja osoitti mielenkiintoa vain harvoihin asioihin, joten hovi oli huolissaan hänen kyvykkyydestään tulevana hallitsijana. Cambridgen vuosinaan hän osoitti kuitenkin myös lahjakkuutta. Kuningasperheen toiveesta Albert Victor kihlautui joulukuussa 1891 serkkunsa prinsessa Maryn kanssa, ja häät oli tarkoitus viettää helmikuussa 1892. Albert Victor kuitenkin kuoli influenssatartuntaa seuranneeseen keuhkokuumeeseen kuninkaallisessa Sandringhamin kartanossa vain 28-vuotiaana 14. tammikuuta 1892. Hänet haudattiin Windsorin linnan Pyhän Yrjön kappeliin. Mary nai tämän jälkeen Albert Victorin nuoremman veljen, Yorkin herttua Georgen, josta tuli aikanaan kruununprinssi ja lopulta kuningas Yrjö V.