stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Super Fight II
Ennen ottelua

Ali ja Frazier olivat kohdanneet kerran aiemmin Fight of the Century -nimellä tunnetussa kamppailussa, jossa panoksena oli Frazierin hallitsema raskaansarjan maailmanmestaruus. Ennen kamppailua Ali solvasi vastustajaansa kutsumalla häntä esimerkiksi ”Setä Tuomoksi”, minkä takia parin välille kehittyi vihanpito. Frazier voitti kamppailun pisteillä. Tämän jälkeen hän puolusti mestaruuttaan vielä kahdesti, ennen kuin menetti sen nuorelle George Foremanille. Ali taas nousi NABF:n kansalliseksi mestariksi. Frazierin ja Alin toinen kohtaaminen olikin ainoa kamppailu heidän kolmesta yhteenotostaan, jossa kumpikaan ei ollut raskaansarjan hallitseva maailmanmestari. Panoksena oli NABF:n mestaruuden lisäksi kohtaaminen Foremanin kanssa maailmanmestaruusottelussa. Nyrkkeilijöiden palkkioksi ottelusta asetettiin 870 000 dollarin takuusumma tai 32,5 % televisio-oikeuksista, riippuen siitä kumpi tuottaisi enemmän.
Frazier suunnitteli ottelevansa Alia vastaan samalla tavalla, kuin oli tehnyt kolme vuotta aiemmin Fight of the Century -kamppailussa ja keskittyi harjoittamaan kestävyyttään. Frazier uskoi jatkuvan perääntymisen väsyttävän vastustajansa. Ennen uusintaottelua Ali kohtasi 20. lokakuuta 1973 Rudi Lubbersin. Kun toimittaja kysyi, miksi Ali ei ollut ottelussa juurikaan käyttänyt oikeaa suoraansa, hän vastasi säästäneensä sitä Frazierille. Ali käytti oikeaansa vähän myös harjoituksissaan ja osoitti usein väsymisen merkkejä harjoitusvastustajiensa kanssa, vaikka tuntuikin saavan energiansa takaisin aina vierailijoiden ilmaannuttua salille. Hän myönsi pitäneensä harjoituksia tylsinä.
Sekä Alilla että Frazierilla oli ottelussa panoksena muutakin, kuin kansallinen mestaruus. Frazierilla oli puolustettavanaan kunniansa, joka oli kokenut kolauksen hänen Foremanille kärsimänsä yllätystappion takia. Ali taas sanoi menettäneensä Frazierille kokemansa tappion jälkeen arvovaltaansa. Hän ei voinut enää vedota menettäneensä tittelinsä ainoastaan siksi, että oli joutunut luopumaan nyrkkeilystä kieltäydyttyään osallistumasta Vietnamin sotaan.
Ottelua markkinoidessaan Ali ja Frazier vierailivat ABC-televisiokanavan Wild World of Sports -keskusteluohjelmassa. Otteluparin piti alun perin katsella ja arvioida heidän aiemmasta ottelustaan näytettyjä kohtia. Ali ärsytti Frazieria jatkuvasti rodullisilla näkemyksillään, jotka Frazier kuitenkin kesti. Tämä mainitsi Alin joutuneen sairaalaan heidän ensimmäisen ottelunsa jälleen, jolloin Ali myönsi tämän, mutta sanoi menneensä sairaalaan vain kymmeneksi minuutiksi, kun taas Frazier oli joutunut sinne 10 kuukaudeksi. Kun Frazier sanoi menneensä sinne vain lepäämään, Ali haukkui häntä tietämättömäksi. Tuossa vaiheessa Frazier tuohtui ja nousi ylös tuoliltaan vaatien Alia kertomaan, millä perusteella hän on muka tietämätön. Ali vaati Frazieria istumaan alas, mutta tämä ei totellut, vaan veti Alin alas tuoliltaan samalla, kun Ali tarttui Frazieria niskasta. Pari kamppaili lattialla hetken aikaa, ennen kuin heidät saatiin erotettua toisistaan. Molemmat tuomittiin maksamaan 5 000 dollarin sakot nyrkkeilyn arvoa urheilulajina alentavasta käytöksestä.
Ottelu

Kamppailua seurasi paikan päällä New Yorkin Madison Square Gardenissa 20 788 ihmistä ja se tuotti parin edellisen kohtaamisen tavoin kokonaisuudessaan yli 20 miljoonaa dollaria järjestäjilleen.
Kamppailun ensimmäisessä erässä Ali lähti hyökkäämään ja pyrki sitomisen avulla estämään voimakkaasti painostanutta Frazieria lyömästä kunnollista iskua. Toisessa erässä Ali pystyi jopa kaatamaan Frazierin kanveesiin, jolloin tuomari Tony Perez virheellisesti ilmoitti erän kuitenkin jo päättyneen, eikä laskenut hänelle lukua. Ensimmäiset neljä erää kirjattiin selkeästi Alin nimiin.
Frazier pääsi kamppailuun mukaan vasta seitsemännessä erässä, jossa Ali alkoi osoittamaan väsymisen merkkejä liikkumalla hänen ympärillään kädet alhaalla. Frazier voitti nimiinsä myös kahdeksannen erän. Yhdeksännen erän aikana Ali pääsi jälleen mukaan otteluun ja kamppailu tasoittui. Ali pysyi kuitenkin johdossa pistein, minkä takia Frazierin oli pakko hakea voittoa tyrmäyksellä kamppailun viimeisissä erissä. Hän ei kuitenkaan onnistunut ja Ali voitti ottelun pisteillä.
Ottelun jälkeen

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Halusin uusinnan Joen kanssa en ainoastaan tehdäkseni tyhjäksi ensimmäisen ottelun pistetappion vaan myös siksi,  että Frazier oli luultavasti nykyajan armottomin, hyökkäävin ja kilpailukykyisin ammattilainen. | ” |
– Muhammad Ali vastustajastaan Joe Frazierista.
Muhammad Ali oli protestoinut Fight of the Centuryssa kärsimäänsä tappiota ja sanonut hävinneensä ”valkoisen miehen päätöksellä”. Kun hän voitti Frazierin uusintaottelussa, hän kommentoi voittoaan: ”Se oli valkoisen miehen päätös, mutta tällä kertaa se oli oikea”. Frazier taas on myöhemmin sanonut Alin saaneen voiton tuomareilta ”lahjaksi”. Voittaja antoi kuitenkin kamppailun jälkeen kunnian vastustajalleen sanomalla Baltimore Sun -lehdelle antamassaan haastattelussa Frazierin tyrmänneen hänet ottelun aikana kahdesti pystyyn. Hän ilmaisi myös halunsa uusintaotteluun joskus tulevaisuudessa: ”En aio vältellä Joeta. Annan hänelle niin monta mahdollisuutta, kuin hän haluaa.”
Ottelua pidetään vähiten tunnettuna Alin ja Frazierin kolmesta kohtaamisesta ja ottelua edeltäviä tapahtumia on sanottu itse ottelua kiinnostavammiksi. Sports Illustrated kuvaili ottelua kahden vanhan miehen kamppailuksi ja nyrkkeilijöiden keskinäisiä välejä ”puhtaaksi vihamielisyydeksi”. Myös ottelua ennen julkaistu Timen artikkeli piti ottelijoita jo parhaat päivänsä nähneinä ja uskoi ottelun häviäjän siirtyvän tappionsa jälkeen eläkkeelle.
Voittonsa myötä Ali pääsi haastamaan maailmanmestari George Foremanin titteliotteluun, joka tunnetaan nimellä Rumble in the Jungle. Ali voitti kamppailun ja nousi raskaansarjan maailmanmestariksi. Hän ja Frazier kohtasivat Super Fight II:n jälkeen vielä kerran Thrilla in Manila -nimellä tunnetussa kamppailussa, jonka Ali voitti. Alin ja Frazierin välistä kolmen ottelun sarjaa pidetään yleisesti nyrkkeilyhistorian klassikkona.
Porasienet

| Porasienet |
| --- | --- |
 Cliona celata
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Sienieläimet Porifera
Luokka::  Sarveispiisienet Demospongiae
Lahko::  Clionaida
Heimo::  Porasienet Clionaidae  d'Orbigny, 1851
Suvut
 Cervicornia  Cliona  Clionaopsis  Cliothosa  Dotona  Pione  Scolopes  Spheciospongia  Spiroxya  Volzia 
Katso myös
   Porasienet Wikispeciesissä   Porasienet Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Porasienet (Clionaidae, virheellisesti myös Clionidae) on sarveispiisieniin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan merivesistä.
Taksonomia ja anatomia

Porasienet jaetaan 10 sukuun. Lajien rakenne muodostuu proteiinisäikeistä, joita tukevat piidioksidista koostuvat piikit eli spikulit. Useat lajeista muodostavat epämääräistä kasvustoa isäntäelöidensä kalkkikuoren alle. Osalla porasienilajeista on ulkouolelle ulottuva epämääräinen möykkymäinen kasvumuoto.
Levinneisyys ja elintavat

Porasieniä tavataan merivesistä ympäri maailmaa. Niitä elää niin matalissa kuin syvissäkin vesissä aina 2 000 metrin syvyyteen asti. Heimon lajit tuottavat happoja, joiden avulla ne porautuvat korallien ja nilviäisten kalkkikuoren läpi ja elävät loisina. Porasienillä on tärkeä osa koralliriuttojen bioeroosiossa. Porasienet elävät symbioosissa zooksantellilevien kanssa.
Wilhelm Porrassalmi

Johan Wilhelm Porrassalmi (18. joulukuuta 1930 Kälviä – 21. joulukuuta 2006 Kokkola) oli suomalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy.
Wilhelm Porrassalmi kilpaili Melbournen 1956 olympialaisten pituushypyssä mutta loukkaantuneena karsiutui loppukilpailusta. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän sijoittui viidenneksi astuttuaan niukasti yli hyppynsä, jonka pituus olisi riittänyt voittoon. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän oli yhdeksäs. Hän edusti Suomea 17 maaottelussa pituushypyssä ja pikajuoksuissa.
Seuratasolla "Wille" Porrassalmi edusti Kokkolan Veikkoja. Hän saavutti SM-hopeaa vuosina 1954 ja 1956 sekä SM-pronssia vuosina 1958 ja 1959. Kesäkuussa 1956 hän hyppäsi Ranska-maaottelussa Suomen ennätyksen 762 cm. Talvella 1954 hän oli Toivo Hyytiäisen kanssa ensimmäisenä suomalaisyleisurheilijana kilpailumatkalla Pakistanissa.
Porrassalmen ennätykset pikajuoksuissa olivat 10,8 s 100 metrillä, 22,0 s 200 metrillä sekä 50,2 s 400 metrillä. Hän pelasi 1940-luvun lopulla jalkapalloa Kokkolan Palloveikkojen maalivahtina.
Suomen urheilu 2000

Suomen urheilu 2000 käsittelee vuoden 2000 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Arsi Harju | Yleisurheilu |
| 2. | Marcus Grönholm / Timo Rautiainen | Autourheilu |
| 3. | Thomas Johanson / Jyrki Järvi | Purjehdus |
| 4. | Juha Hirvi | Ammunta |
| 5. | Mika Häkkinen | Autourheilu |
| 6. | Samppa Lajunen | Yhdistetty |
| 7. | Marko Yli-Hannuksela | Paini |
| 8. | Sami Hyypiä | Jalkapallo |
| 9. | Hanno Möttölä | Koripallo |
| 10. | Jani Sievinen | Uinti |
Lähde: 
Vuoden naisurheilijaksi valittiin pyöräilijä Pia Sundstedt ja vuoden valmentajaksi yleisurheiluvalmentaja Jorma Tuominiemi.
Olympialaiset

Sydneyn kesäolympialaisissa 15.9.–1.10. Suomi saavutti kaksi kultamitalia, yhden hopean ja yhden pronssin.
Sydneyn kesäparalympialaisissa 18.–29.10. Suomi saavutti kymmenen mitalia, joista yksi oli kultaa.
Aerobic

FISAF-liiton maailmanmestaruuskilpailuissa 30.5.–3.6. Gentissä, Belgiassa Mari ja Pertti Sahlberg voittivat parikilpailussa kultaa ja Tiia Piili saavutti naisten kilpailussa pronssia.
FISAF-liiton Euroopan-mestaruuskilpailuissa 22.–25.6. Chomutovissa, Tšekissä Mari ja Pertti Sahlberg voittivat parikilpailussa kultaa ja Tiia Piili saavutti naisten kilpailussa hopeaa
Amerikkalainen jalkapallo

Euroopan-mestaruuskilpailujen loppuottelussa 19.8. Hampurissa, Saksassa Suomi voitti Saksan 30–29.
Suomen-mestaruuden voitti kuudennen peräkkäisen kerran Helsinki Roosters voittamalla Vaahteramalja-ottelussa Seinäjoki Crocodilesin 25–17. Pronssille sijoittui Turku Trojans.
Ammunta

Sydneyn kesäolympialaisissa Juha Hirvi saavutti pienoiskiväärin täysottelussa hopeaa. Pasi Wedman sijoittui olympiakiväärillä neljänneksi ja Raimo Kauppila kaksoistrapissa kymmenenneksi.
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin 19.–26.2. Oslossa, Norjassa, mutta sumun takia keskeytetty miesten viesti kilpailtiin 11.3. Lahdessa. Paavo Puurunen sijoittui 15 kilometrin yhteislähtökilpailussa kahdeksanneksi ja 10 kilometrin kilpailussa kymmenenneksi. Suomen naiset sijoittuivat viestissä seitsemänneksi.
Autourheilu

Rallin maailmanmestaruussarjassa Peugeotilla ajanut Marcus Grönholm ja hänen kartanlukijansa Timo Rautiainen voittivat maailmanmestaruuden. Tommi Mäkinen sijoittui viidenneksi ja Juha Kankkunen kahdeksanneksi. Kauden 14 MM-osakilpailusta Grönholm voitti Ruotsin rallin, Uuden-Seelannin rallin, Jyväskylän Suurajot ja Australian rallin sekä Mäkinen kauden avauskilpailuna ajetun Monte Carlon rallin ja oli nopein myös Australian rallissa, jossa hänet hylättiin sääntöjen vastaisen turboahtimen vuoksi.
Formula 1:n maailmanmestaruussarjassa McLarenilla ajanut Mika Häkkinen sijoittui toiseksi ja Sauberilla ajanut Mika Salo kymmenenneksi. Häkkinen voitti 7.5. Espanjan Grand Prix'n, 16.7. Itävallan Grand Prix'n, 13.8. Unkarin Grand Prix'n ja 27.8. Belgian Grand Prix'n sekä sijoittui seitsemän kertaa toiseksi.
Curling

Maailmanmestaruuskilpailuissa 2.–9.4. Glasgow'ssa, Skotlannissa Suomen miesten joukkue saavutti pronssia voitettuaan loppuottelussa Yhdysvallat 9–4. Suomen joukkueeseen kuuluivat Markku Uusipaavalniemi, Tommi Häti, Jari Laukkanen, Wille Mäkelä ja Perttu Piilo.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 10.–16.12. Oberstdorfissa, Saksassa Suomen miesten joukkue voitti kultaa voitettuaan loppuottelussa Tanskan 8–7. Mestarijoukkueeseen kuuluivat Markku Uusipaavalniemi, Wille Mäkelä, Tommi Häti, Jari Laukkanen ja Pekka Saarelainen.
Freestylehiihto

Maailmancupissa Janne Lahtela oli sekä kumparelaskun että parikumparelaskun yhteispisteissä ykkönen. Kumparelaskun pisteissä Sami Mustonen sijoittui toiseksi ja Lauri Lassila jaetulle kolmannelle sijalle.
Hiihtosuunnistus

Maailmanmestaruuskilpailuissa 1.–4.3. Krasnojarskissa, Venäjällä Suomen naisten joukkue Mervi Anttila, Hanna Kosonen ja Liisa Anttila voitti viestissä kultaa. Normaalimatkalla Liisa Anttila saavutti hopeaa ja Kosonen pronssia sekä pikamatkalla Liisa Anttila pronssia. Miesten viestijoukkue Raino Pesu, Pekka Varis, Jukka Lanki ja Matti Keskinarkaus saavutti hopeaa kuten myös Lanki normaalimatkalla.
Jalkapallo

Suomen A-maajoukkue aloitti vuoden 2002 maailmanmestaruuskisojen karsinnat kahdella kotiottelulla voittamalla 2.9. Albanian 2–1 ja pelaamalla 11.10. Englannin kanssa tasan 0–0.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran valkeakoskelainen FC Haka, hopeaa sai helsinkiläinen FC Jokerit ja pronssille sijoittui anjalankoskelainen Myllykosken Pallo -47.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti kuudennen peräkkäisen kerran Helsingin Jalkapalloklubi, hopeaa sai Turun Pyrkivä ja pronssille sijoittui helsinkiläinen Malmin Palloseura.
Jääkiekko

Miesten maailmanmestaruuskilpailuissa 29.4.–14.5. Pietarissa, Venäjällä Suomi saavutti pronssia voitettuaan puolivälierissä Ruotsin 2–1, hävittyään välierissä Slovakialle 1–3 ja voitettuaan pronssiottelussa Kanadan 2–1. Petteri Nummelin valittiin kisojen tähdistöjoukkueeseen ja parhaaksi puolustajaksi.
Naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 3.–9.4. Kanadassa  Suomi saavutti pronssia voitettuaan pronssiottelussa Ruotsin 7–1. Katja Riipi valittiin kisojen parhaaksi hyökkääjäksi.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Turun Palloseura, hopeaa sai helsinkiläinen Jokerit ja pronssille sijoittui Hämeenlinnan Pallokerho.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti espoolainen Blues, hopeaa sai Oulun Kärpät ja pronssille sijoittui Tampereen Ilves.
Koripallo

Hanno Möttölästä tuli ensimmäinen suomalainen NBA-pelaaja, kun hän solmi kesällä yhden vuoden sopimuksen Atlanta Hawksin kanssa ja pelasi 31.10. ensimmäisen NBA-ottelunsa.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Namika Lahti, hopeaa sai helsinkiläinen Torpan Pojat ja pronssille sijoittui Espoon Honka.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Pantterit, hopeaa sai espoolainen Tapiolan Honka ja pronssille sijoittui kotkalainen Peli-Karhut.
Käsipallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti turkulainen HC Dennis, hopeaa sai Grankulla IFK ja pronssille sijoittui Riihimäen Cocks.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Sparta, hopeaa sai toinen helsinkiläisseura Dicken ja pronssille sijoittui Sjundeå IF.
Lentopallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti kuopiolainen KuPS-Volley, hopeaa sai rovaniemeläinen Napapiirin Palloketut ja pronssille sijoittui varkautelainen Keski-Savon Pateri.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Hämeenlinnan Tarmo-Volley, hopeaa sai Euran Raiku ja pronssille sijoittui Joensuun Prihat.
Nyrkkeily

Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin 13.–21.5. Tampereella. Juho Tolppola saavutti pronssia alle 51-kiloisten sarjassa ja Juha Ruokola alle 75-kiloisissa. Sami Sipilä voitti aluksi puolivälieräottelunsa alle 63,5 -kiloisten sarjassa, mikä olisi varmistanut hänellekin mitalin, mutta nyrkkeilyliitto EABA:n hallitus muutti tuomion jälkikäteen Sipilän tappioksi bulgarialaisten tehtyä tuomiosta protestin.
Paini

Sydneyn kesäolympialaisissa Marko Yli-Hannuksela saavutti kreikkalais-roomalaisen painin alle 76-kiloisten sarjassa pronssia.
Naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 1.–3.9. Sofiassa, Bulgariassa Heidi Martti sijoittui kahdeksanneksi alle 75-kiloisten sarjassa.
Vapaapainin Euroopan-mestaruuskilpailuissa 6.–9.4. Budapestissa, Unkarissa Heidi Martti sijoittui seitsemänneksi alle 75-kiloisten sarjassa ja Juha Lappalainen kahdeksanneksi alle 69-kiloisissa.
Painonnosto

Sydneyn kesäolympialaisissa Suomen ainoana painonnostajana kilpaili Karoliina Lundahl, joka jäi ilman tulosta alle 75-kiloisten sarjassa. Hänen epäonnistunut suorituksensa päätyi Markku Ulanderin kuvaamana vuoden urheilukuvaksi.
Pesäpallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti Kiteen Pallo -90, hopeaa sai Sotkamon Jymy ja pronssille sijoittui Oulun Lippo.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Pattijoen Urheilijat, hopeaa sai Oulun Lippo ja pronssille sijoittui Peräseinäjoen Toive.
Naisten Itä–Länsi-ottelun 5.8. Oulussa voitti Itä jaksoin 1–0 (2–2, 4–2).
Miesten Itä–Länsi-ottelun 6.8. Oulussa voitti Itä jaksoin 2–1 (5–6, 2–0, 1–1, 4–3).
Pohjoismaiset hiihtolajit

Lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa 14.2. Vikersundissa, Norjassa Janne Ahonen saavutti pronssia.
Maastohiihdon maailmancupissa 1999–2000 Jari Isometsä sijoittui yhteispisteissä toiseksi ja Kaisa Varis kahdeksanneksi.
Mäkihypyn maailmancupissa 1999–2000 Janne Ahonen sijoittui yhteispisteissä kolmanneksi, Ville Kantee kuudenneksi, Jani Soininen seitsemänneksi ja Risto Jussilainen kahdeksanneksi.
Yhdistetyn maailmancupissa 1999–2000 kokonaiskilpailun voitti Samppa Lajunen. Hän voitti kauden aikana kymmenen osakilpailua. Hannu Manninen sijoittui yhteispisteissä yhdeksänneksi ja Jari Mantila kymmenenneksi.
Keski-Euroopan mäkiviikolla 1999–2000 Janne Ahonen sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi, Ville Kantee yhdeksänneksi ja Jani Soininen kymmenenneksi.
Purjehdus

Sydneyn kesäolympialaisissa Thomas Johanson ja Jyrki Järvi voittivat kultaa 49er-luokassa. Sari Multala sijoittui E-jollissa viidenneksi.
49er-luokan maailmanmestaruuskilpailuissa Thomas Johanson ja Jyrki Järvi saavuttivat pronssia.
E-jollien Euroopan-mestaruuskilpailuissa Sari Multala saavutti hopeaa.
Pyöräily

Sydneyn kesäolympialaisissa Mira Kasslin sijoittui eräajossa 11:nneksi ja 500 metrin aika-ajossa 17:nneksi sekä Pia Sundstedt maantieajossa 21:nneksi.
Maastopyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuissa 9.–10.6. Sierra Nevadassa, Espanjassa Katja Repo saavutti alamäkiajossa hopeaa.
Naisten Italian ympäriajossa 26.6.–9.7. Pia Sundstedt sijoittui kahdeksanneksi. Hän voitti viimeisen etapin.
Ringette

Maailmanmestaruuskilpailut pelattiin 14.–20.4. Suomessa. Suomi voitti kultaa voitettuaan ensimmäisessä loppuottelussa 15.11. Lahdessa Kanadan 5–4 ja pelattuaan toisessa loppuottelussa 18.11. Espoossa Kanadan kanssa tasan 5–5.
Suomen-mestaruuden voitti Tuusula Ringette.
Salibandy

Miesten maailmanmestaruuskilpailuissa 14.–21.5. Norjassa Suomi saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Ruotsille 3–5.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Helsingin IFK, hopeaa sai Espoon Oilers ja pronssille sijoittui jyväskyläläinen Happee.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Tapanilan Erä III, hopeaa sai Helsingin IFK ja pronssille sijoittui joensuulainen Josba.
Soutu

Kevyiden luokkien maailmanmestaruuskilpailuissa 1.–6.8. Zagrebissa, Kroatiassa Laila Finska-Bezerra voitti kevyessä yksikössä kultaa ja oli ensimmäinen soudun MM-mitalin saavuttanut suomalaisnainen.
Suunnistus

Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1.–4.7. Truskavetsissa, Ukrainassa Jarkko Huovila ja Kirsi Boström sijoittuivat normaalimatkalla seitsemänneksi.
Jukolan viesti kilpailtiin 17.–18.6. Liperissä. Naisten Venlojen viestissä Liedon Parma vei voiton ja Turun Suunnistajat sijoittui kolmanneksi. Miesten Jukolan voiton vei norjalainen Halden SK, johon kuului suomalainen Jarkko Huovila, ja paras suomalaisseura oli neljänneksi sijoittunut Delta.
Taekwondo

Sydneyn kesäolympialaisissa Kirsimarja Koskinen sijoittui alle 67-kiloisten sarjassa kuudenneksi.
Tanssiurheilu

Ammattilaisten latinalaistanssien Euroopan-mestaruuskilpailuissa Jukka Haapalainen ja Sirpa Suutari-Jääskö saavuttivat hopeaa.
Ammattilaisten latinalaistanssien British Openissa 1.6. Blackpoolissa, Englannissa Jukka Haapalainen ja Sirpa Suutari-Jääskö sijoittuivat toiseksi.
Uinti

Sydneyn kesäolympialaisissa Jani Sievinen sijoittui 200 metrin sekauinnissa kahdeksanneksi. Välieriin ylsivät 11:nneksi 100 metrin rintauinnissa sijoittunut Jarno Pihlava ja 15:nneksi 100 metrin perhosuinnissa sijoittunut Jere Hård.
Lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailuissa 16.–19.3. Ateenassa, Kreikassa Jani Sievinen voitti kultaa 200 metrin ja 400 metrin sekauinnissa sekä saavutti hopeaa 100 metrin sekauinnissa. Jere Hård sijoittui seitsemänneksi 50 metrin perhosuinnissa ja Hanna-Maria Seppälä kahdeksanneksi 100 metrin sekauinnissa.
Pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailut käytiin 28.6.–9.7. Mäkelänrinteen uintikeskuksessa Helsingissä. Jere Hård voitti kultaa 50 metrin perhosuinnissa, Jarno Pihlava saavutti hopeaa 100 metrin rintauinnissa ja Joona Puhakka oli yhden metrin ponnahduslautahypyissä pronssilla. Pihlava oli lisäksi neljäs 50 metrin rintauinnissa ja Hård kahdeksas 100 metrin perhosuinnissa. Tero Välimaa sijoittui seitsemänneksi 100 metrin perhosuinnissa ja kahdeksanneksi 50 metrin perhosuinnissa. Anu Koivisto sijoittui neljänneksi 50 metrin ja kuudenneksi 100 metrin selkäuinnissa. Jukka Piekkanen sijoittui kolmen metrin ponnahduslautahypyissä kuudenneksi sekä Ville Vahtola ja Joona Puhakka ponnahduslautahyppyjen parikilpailussa kahdeksanneksi. Suomen joukkue, johon kuuluivat Jani Sievinen, Jarno Pihlava, Tero Välimaa ja Jere Hård, sijoittui 4 × 100 metrin sekauintiviestissä neljänneksi. Miesten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä Suomi sijoittui seitsemänneksi.
Lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 14.–17.12. Sevillassa, Espanjassa Jere Hård saavutti hopeaa 50 metrin perhosuinnissa ja sijoittui viidenneksi 100 metrin perhosuinnissa. Hanna-Maria Seppälä oli viides 100 metrin sekauinnissa.
Sydneyn kesäparalympialaisissa Eeva-Riitta Fingerroos saavutti pronssia 100 metrin vapaauinnissa ja Pekka Kantola 50 metrin selkäuinnissa.
Yleisurheilu

Sydneyn kesäolympialaisissa Arsi Harju voitti kuulantyönnössä kultaa. Aki Parviainen sijoittui keihäänheitossa viidenneksi, Tiia Hautala seitsenottelussa kahdeksanneksi, Mikaela Ingberg keihäänheitossa yhdeksänneksi sekä Timo Aaltonen kuulantyönnössä ja Sini Pöyry moukarinheitossa 12:nneksi.
Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 25.–27.2. Gentissä, Belgiassa Timo Aaltonen voitti kuulantyönnössä kultaa kisan alun perin voittaneen ukrainalaisen Oleksandr Bahatšin tultua hylätyksi dopingtestin jälkeen. Tiia Hautala sijoittui viisiottelussa neljänneksi ja samalle sijalle ylsi Wilson Kirwa 800 metrin juoksussa. Oskari Frösén oli korkeushypyssä kuudes.
Sydneyn kesäparalympialaisissa Tiina Ala-aho voitti kuulantyönnössä kultaa, ja keihäänheitossa Mikael Saleva saavutti hopeaa ja Rauno Saunavaara omassa luokassaan pronssia.