Joutsenon Kullervo (jalkapallo)
Historia > 1980-luku

Joutsenon keskuskentän remontin vuoksi Kullervo joutui kaudella 1980 pelaamaan joitain otteluita Lappeenrannassa. Seuran nuoret pelaajat Pekka Kaikkonen ja Rauno Valtonen kuuluivat A-juniori-ikäisten maajoukkueryhmään. Maalivahti Kaikkonen valittiin vuonna 1981 Etelä-Karjalan parhaaksi jalkapalloilijaksi. Kausilla 1980 ja 1981 Kullervo sijoittui II divisioonassa viidenneksi, ja joukkueella oli ongelmia erityisesti maalinteossa. Jälkimmäisellä kaudella seura vuokrasi Esa Heiskasen Kuopion Palloseurasta. Vuonna 1980 perustettiin sisarseura Jo-Jo, joka nousi kaudella 1981 V divisioonasta IV divisioonaan.
Vuonna 1982 Kullervo sai järjestääkseen Suomen ja Itä-Saksan välisen 17-vuotiaiden maaottelun, jonka Suomi voitti 3–1. Kaudella 1982 Kullervo kärsi valmentaja- ja pelaajapulasta, mutta joukkue sijoittui seitsemänneksi ja paikka II divisioonassa säilyi. Valmentajaksi saatiin savonlinnalainen Pekka Mäkelä, jonka parina jatkoi Tenho Pentikäinen. Kaudella 1983 joukkue taisteli I divisioonan karsintapaikasta, mutta jäi lopulta neljä pistettä tavoitteesta ja sijoittui neljänneksi. Syyskierroksen ajan joukkuetta vahvisti englantilainen Howard Taylor. Kauden 1984 aikana pelattiin useita paikallisotteluita, sillä LauTP:kin oli noussut II divisioonaan Kullervon ja LaPan seuraksi. Nousukarsintoihin pääsy ei Kullervolta onnistunut loukkaantumisten harvennettua jo ennestään vähälukuista pelaajajoukkoa, ja sijoitus oli viides. Joutsenon keskuskentällä tehtiin yleisöennätys, kun LauTP:tä vastaan pelattua paikallisottelua seurasi lähteestä riippuen 2 026 tai 2 121 katsojaa.
Kaudella 1985 kansainvälistä väriä nähtiin valmennuspuolella, kun Kullervon joukkuetta luotsasi puolalainen Czesław Boguszewicz. Ulkomaista oppia saaneelta joukkueelta odotettiin paljon, mutta kapea pelaajamateriaali kostautui ja joukkue oli jo vaarassa pudota sarjasta. Paikka säilyi lopulta Kuopiosta saatujen lainapelaajien (muun muassa Markus Räsänen) voimin, ja sijoitus oli seitsemäs. Yleisömäärät alkoivat kääntyä laskuun, ja seuran talous oli kovilla. Samaan aikaan toisaalla Kullervon kasvatti ja useita vuosia veljiensä Arton ja Raunon kanssa joukkueen kantaviin pelaajiin kuulunut Hannu Valtonen oli voittamassa Suomen-mestaruutta Helsingin Jalkapalloklubissa (HJK). Boguszewicz palasi Puolaan kauden 1985 jälkeen, ja uudeksi valmentajaksi tuli Heikki Salo. Kaudeksi 1986 Kullervon joukkue vahvistui, kun Hannu Valtonen palasi Helsingistä ja seura hankki myös muun muassa Esa Hujasen Pallo-Iiroista, Pekka Riikosen LaPasta ja Markku Timosen LauTP:stä, minkä vuoksi odotukset olivat suuret. Jälleen oli kuitenkin taisteltava putoamista vastaan, ja sarjapaikka varmistui vasta toiseksi viimeisessä ottelussa. Lopullinen sijoitus oli yhdeksäs. Tenho Pentikäinen nostettiin kesken kauden päävalmentajaksi. Suomen cupin viidennellä kierroksella Joutsenoon saapui hallinnut Suomen-mestari HJK. Ottelu päättyi hyvän kamppailun jälkeen vieraiden 4–1-voittoon.
Kaudella 1987 Kullervo jätti cupin pelit väliin ja saavutti kahden heikomman kauden jälkeen II divisioonan itälohkossa toisen sijan pääosin oman kunnan pelaajista kootulla joukkueella. Vahvistusta saatiin Myllykosken Pallosta (MyPa) siirtyneestä entisestä LaPa-hyökkääjästä Juhani Kososesta, joka teki 19 maalia, sekä Pekka Riikosen nuoremmasta veljestä Antti Riikosesta. Valmennustehtävän Pentikäisen kanssa jakoi pelaajavalmentaja Markku Timonen. Kaudeksi 1988 joukkuetta vahvistettiin muun muassa englantilaisella Steve Flackilla, Mestaruussarjan Mikkelin Palloilijoiden (MP) Antti Ronkaisella ja LauTP:n maalivahdilla Timo Tarhilalla, ja valmentajaksi tuli Kauko Laitinen. Kullervo taistelikin koko kauden noususta, mutta paikan vei Kumu-Peikot oltuaan syksyllä vahvempi joukkueiden keskinäisessä kohtaamisessa. Kullervo, LaPa ja LauTP pelasivat jälleen samalla tasolla LaPan käytyä välillä alempana ja LauTP:n ylempänä.
Ennen kautta 1989 pelaajaliikenne kävi taas Lappeenrannasta Joutsenoon, kun muun muassa LaPan Juri Fräntilä ja LauTP:n Antti Salo siirtyivät Kullervoon. Kausi oli myös oman kasvatin Markku Partasen ensimmäinen edustusjoukkueessa. Seuran 12 vuoden uurastus II divisioonassa palkittiin lopulta, kun se voitti sarjan itälohkon. Kullervo johti lohkoaan neljällä pisteellä muutama kierros ennen kauden loppua, mutta nousu I divisioonaan varmistui vasta Kotkassa Helsingin IFK:ta vastaan pelatussa uusintaottelussa lokakuussa 1989. Ottelun ensimmäisellä puoliskolla Kullervo meni johtoon, mutta IFK tasoitti ja taukotilanne oli 1–1. Toisella puoliskolla puolestaan helsinkiläiset johtivat 2–1 vielä neljä minuuttia ennen loppua, mutta Kullervo tasoitti ja voitti ottelun jatkoajan jälkeen lopulta maalein 4–2. Tasoitus- ja voittomaalista vastasi Rauno Valtonen, ja loppunumerot viimeisteli Pekka Riikonen. Sarjanousu ajoittui sopivasti Kullervon 75- ja Joutsenon pitäjän 350-vuotisjuhlavuoteen. Nousijajoukkuetta valmensi Kauko Laitinen, ja siinä pelasivat Juri Fräntilä, Olli Halme, Risto Jauho, Juha Koskela, Jari Kosunen, Juha-Pekka Laine, Markku Partanen, Jyrki Peräkylä, Juha Pönniä, Antti Riikonen, Pekka Riikonen, Kari Räisänen, Antti Salo, Jari Savolainen, Timo Tarhila, Arto Valtonen, Hannu Valtonen ja Rauno Valtonen.