stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Islamisaatio
Suomen islamisaatio > Mahdollisia esimerkkejä islamisaatiosta

Helsingin kaupunki otti käyttöön musliminaisten oman uimavuoron Jakomäen uimahallissa vuonna 2008. Se muutettiin kaikille naisille tarkoitetuksi vuoroksi vuonna 2011. Šaria vaatii hyvin peittävää pukeutumista naisilta, jos he joutuvat tekemisiin miesten kanssa.
Vantaan koulutoimi antoi vuonna 2020 kouluille ohjeistuksen, jossa muslimioppilaille kehotettiin antamaan ramadanin päättyessä vapaapäivä. Opettajia suositeltiin myös keventämään oppimisvaatimuksia ramadanin aiheuttaman väsymyksen takia. Ramadan-paasto kuuluu šarian vaatimuksiin. Muslimilapset on joissakin kouluissa vapautettu piirtämisestä. Šariaan kuuluu ehdoton kuvakielto.
Sisäministeriössä on vuonna 2021 tehty selvitystä, voisiko uskonnollisia päähineitä, kuten hijab-huiveja, käyttää osana poliisin virkapukua. Selvityksen tuloksia voidaan mahdollisesti arvioida myös suhteessa pelastustoimen ja rajavartiolaitoksen virkapukusäännöksiin. Huivin käyttö on muuan šarian vaatimuksista.
Jagathy Sreekumar

| Sreekumar Arachy |
| --- | --- |
 Sreekumar vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1951 (ikä 73) Thiruvananthapuram, Kerala, Intia
Kansalaisuus:   intialainen
Ammatti:  näyttelijä, koomikko
Puoliso:  Shoba Sreekumar (vih. 1984) Mallika Sukumaran (1976–1979)
Lapset:  3
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Jagathy Sreekumar
Aktiivisena:  1975–2012 2019–
Aiheesta muualla
www.jagathysreekumar.com
IMDb
Jagathy Sreekumar (malayalamiksi ജഗതി ശ്രീകുമാർ, s. 5. tammikuuta 1951), oikealta nimeltään Sreekumar Arachy, on intialainen näyttelijä.
Tausta ja yksityiselämä

Sreekumarin vanhemmat olivat Jagathy N. K. Achary ja Prasanna Achary. Hänellä on lisäksi myös kaksi veljeä ja yksi sisko.
Sreekumar meni naimisiin ensimmäisen kerran vuonna 1976 Mallika Sukumaranin kanssa. Pari erosi vuonna 1979. Vuodesta 1984 hän ollut naimisissa Shoba Sreekumarin kanssa. Sreekumarilla on yhteensä kolme lasta: kaksi tytärtä ja yksi poika.
Alun perin Sreekumar pyrki opiskelemaan lääkäriksi, mutta kiinnostui sitten näyttelemisestä ja vaihtoi alaa.
Sreekumarin sanotaan olevan siviilissä luonteeltaan melko vakava vastapainona komediapainotteisiin rooleihinsa. Sreekumarin mukaan näytteleminen on vakava ammatti..
Ura

Sreekumar on uransa aikana työskennellyt kolmella kielellä: malayalamiksi, hindiksi ja tamiliksi.
Näyttelijän uransa Sreekumar aloitti vuonna 1975 elokuvalla Chattambi Kalyani. Yhteensä hän on esiintynyt yli 1000 elokuvassa.
Vuonna 2012 Sreekumar joutui liikenneonnettomuuteen, jonka seurauksena hän oli vuoteen oma yli vuoden ja kävi läpi useita leikkauksia. Hän palasi näyttelemään kuusi vuotta myöhemmin esiintyen vesipuiston mainoksessa.
Jaakko (peruna)

| Jaakko> Jauhoiset kiinteämaltoiset perunat |
| --- | --- |
Alkuperämaa:  Suomi
Risteytys:  Eigenheimer x Goldwährung
Kasvinjalostaja:  Veikko Laurila, Maa- ja elintarviketalouden tutkimuskeskus
Kuori ja malto
Värit:  vaaleankeltainen
Ylläpito
Jaakko (NGB3396), alun perin Jaakonperuna, on ensimmäinen suomalaisen Maatalouden Tutkimuskeskuksen (nykyään MTT) jalostama perunalajike. Se risteytettiin jo 1930-luvulla, vaikka saatiinkin viljelykäyttöön vasta vuonna 1951 Keskon välityksellä.
Monikäyttöisenä lajikkeena Jaakko on suosittu myös jatkojalostuksessa (esimerkiksi Satu). Lajikkeen käyttö lähes lakkasi 1970-luvun aikana aiemman vuosikymmenen huippukausien jälkeen, jolloin se oli joillain alueilla jopa valtalajikkeen asemassa.
Aiheesta muualla

Nordic Genetic Resource Center
Kantaperuna
Suomen perunalajikkeet
Adora 1996/? |
Amazone 1993/1981 |
Annabelle (uusi) |
Appell |
Arielle (uusi) |
Asterix (myös Ruotsi) |
Barima † |
Bellona |
Bintje 1976/1910 (myös Ruotsi) |
Blue Congo |
Columbo  |
Ditta |
Fado 2015 |
Fambo |
Felsina (myös Ruotsi) |
Fontane |
Gloria 1996/1990 |
Hankkijan Tanu 1981/1981|
Hankkijan Timo 1977/1977|
Hankkijan Tomppa |
Hertha † 1987/1979 |
Idole 1995/1988 |
Jazzy 2015 |
Jussi 2015 |
Kardal 1994/1988 |
Kulta 1997/1997 |
Lady Amarilla 2015 |
Lady Britta 2015 |
Lady Cristi |
Lady Claire |
Lady Felicia o |
Lady Rosetta (myös Ruotsi) |
Lady Sara 2015 |
Matilda 1989/1985 (myös Ruotsi) |
Melody 2015 |
Musica 2015 |
Nicola 1994/1973 (myös Ruotsi) |
Ostara 1977-1994 ja 1996/1962 |
Olympia |
Pito 1976/1964 |
Posmo 1986/1978 |
Puikula 1985/maatiaisperuna |
Record † 1976/1932 |
Redstar |
Rikea |
Rocket † 1996|
Rosamunda 1986/1974 (myös Ruotsi) |
Sabina 1979/1976 (myös Ruotsi) |
Saline (uusi)  |
Satu 1996/1996 |
Saturna 1977/1964 |
Seresta |
Sieglinde (Siikli) 1976/1935 |
Sini 1977/1977 |
Solana |
Suvi 1977/1977   |
Swift (tuontiperuna)   |
Timate |
Ukama 1995/1976 (myös Ruotsi) |
Ute 1993/1982  |
Van Gogh 1993/1987 (myös Ruotsi)  |
Velox |
Venla |
Victoria |
Vital † 1996/?

 n • k •
Irbek Farnijev

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten vapaapaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten vapaapaini.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten vapaapaini.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | New York 2003 | 66 kg |  |
|  Pronssia | Baku 2007 | 66 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Riika 2003 | 66 kg |  |
|  Hopeaa | Budapest 2001 | 66 kg |  |
|  Hopeaa | Sofia 2007 | 66 kg |  |
Irbek Valentinovitš Farnijev (s. 12. tammikuuta 1982 Ordžonkidze, Pohjois-Ossetian ASNT) on venäläinen vapaapainija.
Vuonna 2003 Farnijev voitti maailmanmestaruuden 66 kilogramman painoluokassa New Yorkin MM-kisoissa ja Euroopan mestaruuden Riian EM-kisoissa. Lisäksi hän on saavuttanut EM-hopeaa 2001 Budapestissa (69 kg) ja 2007 Sofiassa sekä MM-pronssia 2007 Bakussa.
Seuratasolla Farnijev edustaa armeijan keskusurheiluseuraa. Hän asuu synnyinkaupungissaan Vladikavkazissa. Hän on 169 senttimetriä pitkä ja painaa 69 kilogrammaa.
The Angels

The Angels vuona1963. Phyllis Allbut, Barbara Allbut ja Peggy Santiglia
The Angels oli 1960-luvun tyttöbändi, joka muistetaan muun muassa Yhdysvalloissa kolme viikkoa listaykkösenä viettäneestä "My Boyfriend's Back" -kappaleesta (1963).
The Angelsin ura alkoi 1960-luvun alussa. Alkuperäiset jäsenet olivat Barbara Allbut, Phyllis Allbut ja Linda Jansen, mutta viimeksi mainittu korvattiin pian Peggy Santiglialla vuoden 1962 lopussa. Lokakuussa 1961 julkaistiin single "Till" ja helmikuussa 1962 "Cry Baby Cry".
The Angels julkaisi "My Boyfriend's Backin" vuoden 1963 elokuussa. Yhtye sijoittui myöhemminkin listoille, mutta tähän verrattavaa menestystä se ei enää saavuttanut.
Peggy Santiglia jätti yhtyeen vuonna 1967, jolloin hänen tilalleen tuli Debra Swisher. Yhtye kuitenkin hajosi seuraavana vuonna, 1968.
Diskografia > Albumit

...And the Angels Sing (1962)
My Boyfriend's Back (1963)
A Halo to You (1964)
Love, the Angels (2008)
Diskografia > Singlet

P.S. I Love You (1960)
Romeo And Juliet (1960)
Til (1961)
Cry Baby Cry (1962)
Everybody Loves a Lover (1962)
You Should Have Told Me (1962)
A Moment Ago (1962)
My Boyfriend's Back (1963)
Cotton Fields (1963)
I Adore Him / Thank You and Goodnight (1963)
Wow Wow Wee (He's the Boy for Me) (1964)
Little Beatle Boy (1964)
Dream Boy (1964)
The Boy From 'Cross Town' (1964)
What to Do (1967)
You'll Never Get to Heaven (1967)
You're the Cause of it (1967)
The Modley (1968)
The Boy with the Green Eyes (1968)
Merry Go Round (1968)
Papa's Side Of The Bed (1974)
Tomi Parkkonen

Tomi Parkkonen soittamassa Arabia-Toukolan kyläjuhlilla vuonna 2003.
Tomi Parkkonen (s. 12. tammikuuta 1953 Helsinki) on suomalainen rumpali.
Hän opiskeli rumpujen soittoa Helsingin Kansankonservatoriossa vuosina 1972–1975, Sibelius-Akatemiassa yksityisoppilaana 1975–1976 ja osallistui kaikkien aikojen ensimmäiselle Oulunkylän Pop/jazz -leirille vuonna 1971. Hän soitti uransa alkuaikoina 1960-luvulla tanssiorkestereissa, säestäen muun muassa Tapani Kansaa, Jouko ja Kostia, Katri Helenaa ja Arto Sotavaltaa. Hän soitti sen lisäksi myös jazz- ja pop/rock-yhtyeissä, joista tunnetuimpia ovat mm. DDT-Jazzband, Jukka Gustavsonin yhtye, Pekka Pohjolan yhtye ja Hurriganes. Hurriganesissa Parkkonen toimi rumpalina vuosina 1978–1979 Remu Aaltosen ollessa keskittynyt silloin pelkästään laulamiseen.
Vuonna 1980–1983 Parkkonen asui Australiassa Sydneyn kaupungissa soittaen monissa useissa eri kokoonpanoissa.
Parkkonen on soittanut muassa seuraavilla LP-levyillä: Pekka Pohjola: Harakka Bialoipokku (1974), M. A. Numminen: Bitsy ja muita taidenautintoja (1979), Koomikon kahdet kasvot (1983) ja M. A. Numminen sings Wittgenstein (1993). Samoin hän on soittanut mm. Hurriganesin singlellä: Shorai shorai / In my mind (1979).
Parkkonen on toiminut säestäjänä muassa Sibelius Akatemian Oopperastudiossa 1970–1972, Helsingin kaupunginteatterissa 1974–2008 ja Teatterikorkeakoulun Tanssitaiteen laitoksella 1992–2008.
Hän on myös opettanut rumpujen soittoa muassa Martti "Mape" Lappalaisen jazz-kesäleireillä 1975–1978, Espoon ja Kirkkonummen musiikkiopistoissa 1975–1977 ja Oulunkylän Pop/Jazz-konservatoriossa 1983–2005.
Edellä mainittujen jälkeen hän on nykyään keskittynyt enemmän jazzmusiikkiin.
Parkkoselle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.
Parkkosen kaksi nuorempaa veljeä Pete Parkkonen ja Jussi Parkkonen ovat myös rumpaleita.
Iranit

Uskomukset ja tavat
Ahura Mazda
Zarathustra
Aša
Enkelit ja demonit
Amesha Spentas
Jazatas
Ahuras
Daevat
Ahriman
Tekstit ja palvontamenot
Avesta
Gathas
Vendidad
Ahuna Vairja
Tulitemppeli
Tarinat ja legendat
Dēnkard
Bundahišn
Arda Viraf
Jamasp Namag
Qissa-i Sanjan
Historia ja kulttuuri
Zurvalaisuus
Kalenteri
Juhlapäivät
Avioliitto
Hiljaisuuden torni
Eskatologia
Katso myös
Zarathustralaiset Iranissa
Parsit
Iranit
Zarathustralaisten syrjintä
malline: näytä • keskustele •
Osa artikkelisarjaa
Irani on termi zarahustralaisille iranilaisille, jotka ovat muuttaneet Intiaan viimeisimmän kahden vuosisadan aikana. Iranit eivät ole parseja, jotka ovat myös saapuneet Persiasta Intiaan. Iranit muuttivat Persiasta Qajar-dynastian aikana, jolloin zarahustralaisia vainottiin.
Iranit ovat kulttuurillisesti ja kielellisesti lähellä iranilaisia. Heidän äidinkielensä on gabrin kieli. Iranien sukunimet ovat yleensä moderneja persiankielisiä nimiä, mutta Irani on myös sukunimenä yleinen. Iranit asuvat Intiassa lähinnä Bombayn kaupungissa.
J. Holopainen

Frans Hjalmar (Jalle) Holopainen (21. marraskuuta 1889 Kuopio – 3. helmikuuta 1956 Juva) oli suomalainen apteekkari ja näytelmäkirjailija. Holopainen valmistui farmaseutiksi 1911 ja proviisoriksi 1917. Juvan apteekkarina hän toimi lähes 40 vuotta. Hän oli naimisissa Helmi Fredrika Holopaisen kanssa vuodesta 1917 lähtien.
Nuoruus

Frans Hjalmar Holopainen syntyi 21. marraskuuta 1889 Kuopiossa. Hänen vanhempansa olivat vaakamestari Johan Holopainen ja Karoliina Loviisa Hyrk. Valmistuttuaan farmaseutiksi vuonna 1911, Holopainen harjoitti muutaman vuoden kasvitieteellisiä opintoja Tartossa ennen valmistumistaan proviisoriksi marraskuussa 1917. Hän oli täydentänyt opintojaan myös muissa Itämeren maissa sekä Venäjällä ennen työskentelyään Mikkelin Uudessa Apteekissa.
Työura

Holopainen sai Juvan apteekkioikeudet joulukuussa 1917. Apteekkari Holopainen oli aktiivinen Juvan kunnallispolitiikassa ja toimi muun muassa vuonna 1918 perustetun Juvan suojeluskunnan ensimmäisenä esikuntapäällikkönä. Kunnanvaltuustoon hän kuului vuodesta 1919 lähtien toimien muun muassa kunnan tilintarkastajana.
Holopainen toimi Juvan Säästöpankin puheenjohtajana sekä Savo-Karjalan Osake-Pankin Juvan konttorin puheenjohtajana.
Poliittinen toiminta

Holopainen oli kokoomuspuolueen riveissä ehdokkaana vuoden 1930 eduskuntavaaleissa, mutta ei tullut valituksi. Helmikuussa 1931 järjestetyissä presidentinvaaleissa hän toimi tasavallan presidentiksi valitun Pehr Evind Svinhufvudin valitsijamiehenä. Holopainen osallistui lapuanliikkeen toimintaan sen valtuuskunnan jäsenenä. Sen kokouksessa Lapualla 15.–16. maaliskuuta 1930 hän lausui: 
Ellei hallituksella ole laillisia keinoja [kommunistien toiminnan estämiseen], niin sen on ne hankittava. Ellei hallitus niitä hanki, silloin astuu voimaan Lapuan laki.
Kirjoittaminen ja muita harrastuksia

Frans Hjalmar Holopainen oli ahkera kirjoittaja ja kirjoitti useita näytelmiä. Hän toimi myös Mikkelin Sanomien avustajana vuosikymmenien ajan. Apteekkari Holopainen tunnettiin innokkaana autoilijana ja toimi muun muassa vuonna 1927 perustetun yleisen autoliiton Mikkelin paikallisosaston ensimmäisenä puheenjohtajana. Hän toimi myös Mikkelin lentokerhon puheenjohtajana koko sen olemassaoloajan ja myöhemmin Mikkelin Ilmapuolustusyhdistyksen varapuheenjohtajana.
Holopaisen intohimona oli autojen lisäksi urheilukalastus.
Yksityiselämä

Frans Hjalmar ja Helmi Holopainen saivat Juvalla asuessaan viisi lasta. Nuorin lapsista oli maaliskuussa 1935 syntynyt tietokirjailija Eeva-Kaarina Holopainen.
Frans Hjalmar Holopainen kuoli 3. helmikuuta 1956 kotonaan Juvalla.
Näytelmiä

Hyvää päivää - kirvesvartta : kaksinäytöksinen huvinäytelmä savon murteella. Iltamaohjelmistoa 3.     Suojeluskuntain kustannus, Helsinki 1928.
Asento : yksinäytöksinen näytelmä. Jatkoa näytelmään Hyvää päivää - kirvesvartta. Iltamaohjelmistoa; 4.     Suojeluskuntain kustannus, Helsinki 1928.
Jakutskin lentoasema

Jakutskin lentoasema (ven. Аэропо́рт Яку́тск, Aeroport Jakutsk) on lentoasema Sahan tasavallan pääkaupungissa Jakutskissa Venäjällä. Se on Sahan suurin ja tärkein lentoasema. Lentoaseman kapasiteetti on 700 matkustajaa tunnissa. Nykyinen kansainvälinen terminaali valmistui vuonna 1996.
Historia

Jakutskin lentoaseman rakennustyöt aloitettiin vuonna 1931. Lentoasema palveli toisen maailmansodan aikana Eurooppaan lentävien yhdysvaltalaisten koneiden välilaskupaikkana.
Aiheesta muualla

Artikkeli Jakutskin lentoasemasta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
World Aero Data airport information for UEEE (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
This Is Gene Austin

| This Is Gene Austin Gene Austin |
| --- | --- | --- |

LP-levyn kansikuva
Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1927–1931, 1934, 1953
 Julkaistu: 1972
 Formaatti: tupla-LP-levy
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 48.08
 Levy-yhtiö: RCA Records
This Is Gene Austin on ko. yhdysvaltalaisen iskelmälaulajan monofoninen kokoelma-albumi vuodelta 1972. Levytykset ovat vuosilta 1927–1931, 1934 ja 1953.
Levy-yhtiö on newyorkilainen RCA Records, levymerkki Victor ja luettelotunnus VPM-6056.
Masteroinnin on uudistanut Don Miller.
Levykansion tekstistä osan on laatinut Gene Austinin kummipoika, Epic Recordsin artisti David Houston, joka kertoo esiintyneensä mm. Hank Snown kanssa. Toinen kirjoittaja on televisiotuottaja Paul Henning. Häneltä on lainattu tekstiä Gene Austinin muistotilaisuuden puheesta 29. tammikuuta 1972. Henning kertoo olleensa Missourin osavaltiossa sijaitsevan kotikaupunkinsa Independencen Gene Austin Fan Clubin perustajajäseniä yhdessä tulevan Yhdysvaltain presidentin Trumanin kanssa. Muistopuhe on arkistoitu Yhdysvaltain kongressin kirjastoon korttiin numero 72-750085.
LP-levyt on prässätty RCA Corporationin tuolloin uudella menetelmällä nimeltään Dynaflex, ja yhtiön mukaan vinyylilevystä on saatu entistä ohuempi, tasalaatuisempi ja pitkäikäisempi.
Kappaleet

My Blue Heaven (Whiting – Donaldson) 14.9.1927 – 3:32
Ain't Misbehavin' (Razaf – Waller – Brooks) 30.7.1929 – 3:03
Ain't She Sweet? (Yellen – Ager) 15.3.1927 – 2:34
Carolina Moon (Davis – Burke) 10.12.1928 – 2:56
”Ain’t She Sweet?” ja ”Carolina Moon” ovat orkesterikappaleita. Jälkimmäisellä saksofonisoolon soittaa Andy Sannella.
Medley: 23.11.1953 – 4:05
Ramona (Gilbert – Wayne) 2.4.1928 – 2:53
Medley: 23.11.1953 – 4:05
My Melancholy Baby (Burnett – Norton – Watson) 14.9.1927 – 3:23
All I Do Is Dream of You (Freed – Brown) 6.6.1934 – 2:48
St. Louis Blues (Handy) 6.6.1928 – 3:24
If I Could Be with You (One Hour Tonight) (Creamer – Johnson) 4.9.1930 – 2:28
James Key

| James Key> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. tammikuuta 1972 (ikä 52)
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
James Key (s. 14. tammikuuta 1972) on brittiläinen Sauberin Formula 1 -tallin tekninen johtaja.
Key aloitti uransa Jordanilla vuonna 1998. Hän toimi myöhemmin Midlandin, Spykerin ja Force India -tallien teknisenä johtaja. Huhtikuussa 2010 Key siirtyi Sauberille tekniseksi johtajaksi, korvaten Willy Rampfhin. Hän jätti tehtävän helmikuussa 2012. Syyskuussa 2012 hänet nimettiin Toro Rosson tekniseksi johtajaksi, korvaten tehtävässään Giorgio Ascanellin. Maaliskuussa 2019 Key siirtyi Toro Rossolta McLarenin kilpailujohtajaksi ja myöhemmin tekniseksi johtajaksi. Key jätti tallin kauden 2023 jälkeen. Hänet valittiin Alfa Romeo Racingin tekniseksi johtajaksi saman vuoden syyskuussa.
Käännös suomeksi
Tomi Otsala

| Tomi Otsala |
| --- | --- |
 Tomi Otsala Sotajumalan riveissä Jalometalli-festivaalilla, 2008
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. heinäkuuta 1977 (ikä 47)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Tyylilajit:  death metal
Soittimet:  bassokitara
Yhtyeet:  Sotajumala (1998–) Grimm's Journey, Estrangulados, Herra Virtanen & Kuolemansynti
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tomi Otsala (s. 7. heinäkuuta 1977) on death metal -yhtyeen Sotajumalan basisti, taustalaulaja, lauluntekijä sekä perustajajäsen. Hän soittaa myös yhtyeissä Estrangulados, Grimm's Journey, ja Herra Virtanen & Kuolemansynti.
Musiikillisiksi vaikuttajikseen Otsala on nimennyt Steve Harrisin, Amorphiksen, David Vincentin, John Myungin, Kosen, Pertin, Tapio Rautavaaran ja Kreatorin. Otsala käyttää Deanin Edge Pro -bassokitaraa.
Aiheesta muualla

Tomi Otsala sotajumala.fi -sivustolla[vanhentunut linkki]
Tomi Otsala Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Sotajumala
| --- | --- |
Studioalbumit:   Death Metal Finland  Teloitus  Kuolemanpalvelus  Raunioissa 
EP:t:  Panssarikolonna
Split-albumit:   Sotajumala/Torture Killer  Sotajumala/Deathchain 
Demot:  Sotajumala
Singlet:  Kuolinjulistus
Videografia:  Slaughter at Lutakko
Jagdbombergeschwader 34

| Jagdbombergeschwader 34 (JaBoG 34) |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1. lokakuuta 1958 - 30. kesäkuuta 2003
Valtio:   Saksa
Puolustushaarat:  ilmavoimat
Aselajit:  ilmavoimat
Rooli:  maavoimien tukeminen
Osa joukkoa:  1. Luftwaffendivision
Koko:  noin 2 400 sotilasta
Tukikohta:  Memmingerbergin lentotukikohta
Kalusto:  Panavia Tornado IDS
Komentajat
Nykyinen komentaja:  eversti Norbert Geissendörfer
Jagdbombergeschwader 34 "Allgäu" (JaBoG 34) oli Saksan ilmavoimien hävittäjäpommittajalennosto, joka oli sijoitettu Etelä-Saksaan Memmingerbergin lentotukikohtaan. Lennoston kalustona olivat Panavia Tornado IDS:t.
Historia

Lennosto perustettiin 24. marraskuuta 1958 Fassbergin lentotukikohdassa, mistä se siirrettiin 1. huhtikuuta 1959 Memmingerbergin lentotukikohtaan. Saksan puolustusministeri Franz Josef Strauss ja ilmavoimien komentaja Josef Kammhuber ottivat lennoston operatiiviseen palvelukseen 5. toukokuuta ja se liitettiin Natoon 1. lokakuuta. Perustettaessa kalustona olivat Republic F-84F Thunderstreak-hävittäjät. Lennosto vastaanotti ensimmäiset Lockheed F-104 Starfighterit vuonna 1964, ja kalustaminen saatiin päätökseen 1968. JaBo 34 varustettiin 1980-luvun lopulla Panavia Tornado IDS:llä, joilla kalustamine alkoi maaliskuussa 1987.
Lennostolle annettiin vaalittavaksi toisen maailmansodan aikaisen lennoston Jagdgeschwader 54 ”Grunherzin” perinteet. Lennoston nimeen liitettiin 8. toukokuuta 1992 kunnianimi ”Allgäu”. Lennosto lakkautettiin organisaatiomuutoksen seurauksena 30. kesäkuuta 2003.
Komentajat

Lennoston komentajina ovat olleet:
majuri Carl-Heinz Greve toukokuu 1958 - 30. syyskuuta 1964
eversti Günther Rall 1. lokakuuta 1964 - 31. maaliskuuta 1966
everstiluutnantti Hans-Ulrich Flade 1. huhtikuuta 1966 - 31. maaliskuuta 1969
everstiluutnantti Georg Kunz 1. huhtikuuta 1969 - 19. huhtiskuuta 1970
everstiluutnantti Hans-Jörg Kuebart 15. heinäkuuta 1970 - 31. maaliskuuta 1972
eversti Joachim Liedtke 1. huhtikuuta 1972 - 31. toukokuuta 1975
eversti Bruno von Mengden 1. kesäkuuta 1975 - 30. syyskuuta 1980
eversti Hermann Hammerstein 1. lokakuuta 1980 - 30. syyskuuta 1983
eversti Jürgen Höche 1. lokakuuta 1983 - 30. syyskuuta 1985
eversti Jürgen Stehlim 1. lokakuuta 1985 - 11. huhtikuuta 1990
eversti Horst Lemke 12. huhtikuuta 1990 - 31. maaliskuuta 1992
eversti Andris Freutel 1. huhtikuuta 1992 - 31. elokuuta 1994
eversti Karlheinz Viereck 1. syyskuuta 1994 - 30. syyskuuta 1996
eversti Heinrich Schneider 1. lokakuuta 1996 - 30. kesäkuuta 1999
eversti Uwe Ahrens 1. heinäkuuta 1999 - 2001
eversti Norbert Geissendörfer 2001 - 2003
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jagdbombergeschwader 34 Wikimedia Commonsissa
Tiril Sjåstad Christiansen

| Tiril Sjåstad Christiansen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1995 (ikä 29) Geilo, Norja
Uran tiedot
Pituus:  170 cm
Seura:  Geilo Idrettslag
Laji:  freestylehiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2011–
Tiril Sjåstad Christiansen (s. 7. huhtikuuta 1995 Geilo) on norjalainen freestylehiihtäjä, joka kilpailee slopestylessa sekä half-pipessa.
Christiansen saavutti half-pipessa hopeaa nuorten olympialaisissa Innsbruckissa 2012. Nuorten MM-kilpailuissa Chiesa in Valmalencossa 2012 hän saavutti hopeaa slopestylessa. AIkuisten MM-kilpailuissa, Park City Mountain Resortissa 2011 hän sijoittui kahdeksanneksi slopestylessa ja 13:nneksi half-pipessa. Kaksi vuotta myöhemmin Vossin MM-kilpailuissa hän sijoittui slopestylessa 11:nneksi.
Christiansen kilpaili freestylehiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran Kreischbergissa tammikuussa 2011 sijoittuen half-pipessa neljänneksi. Hän on voittanut urallaan kaksi maailmancupin kilpailua. Ensimmäisen voittonsa hän otti Silvaplanan slopestylessa helmikuussa 2013 ja toisen Cardronan slopestylessa elokuussa 2013. Vuonna 2013 Christiansen saavutti slopestylen kultaa X Gameseissa Aspenissa. Samana vuonna hän saavutti hopeaa Tignesin X Gameseissa.
Iras Åkerblom

Iras Runar Rafael Åkerblom (24. helmikuuta 1922 Karjaa – 3. maaliskuuta 2008) oli suomalainen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja. Åkerblom edusti urallaan Kronohagens Idrottsföreningiä ja Karis Idrottsklubbia.
Kalevan kisoissa Åkerblom saavutti kolmiloikassa pronssia vuonna 1945 tuloksella 14,51 m. Pituushypyssä hän sai pronssia vuonna 1946 tuloksella 678 cm. Åkerblom toimi Karjaalla nuorten seuravalmentajana ja piirin yleisurheilujaostossa.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| pituushyppy | 711 | Karjaa | 17. kesäkuuta 1951 |
| kolmikoikka | 14,55 | Pietarsaaren mlk | 5. elokuuta 1950 |
Lähde
Tampere Open 2016

Tampere Open 2016 oli Tampereella, Suomessa 16. – 24. heinäkuuta 2016 järjestetty tennisturnaus. Turnaus pelattiin Tampereen Tenniskeskuksessa massakentillä. Siellä pelattiin sekä miesten ATP-haastajakiertueturnaus että naisten ITF-tason turnaus.
Miesten kaksinpeli > Sijoitetut

| Maa | Pelaaja | Listasijoitus1 | Sijoitettu |
| --- | --- | --- | --- |
|  ARG | Facundo Argüello | 174 | 1 |
|  EST | Jürgen Zopp | 176 | 2 |
|  BRA | João Souza | 182 | 3 |
|  FRA | Mathias Bourgue | 184 | 4 |
|  KAZ | Aleksandr Nedovyesov | 196 | 5 |
|  BEL | Kimmer Coppejans | 214 | 6 |
|  BEL | Joris De Loore | 228 | 7 |
|  SRB | Nikola Milojević | 231 | 8 |
1 Listasijoitukset 11. heinäkuuta 2016
Miesten kaksinpeli > Muut pelaajat

Seuraavat pelaajat saivat villin kortin pääsarjaan:
Vladimir Ivanov
Ristomatti Lanne
Patrik Niklas-Salminen
Eero Vasa
Seuraavat pelaajat pääsivät pääsarjaan karsintojen kautta:
Lauri Kiiski
Hubert Hurkacz
Milos Sekulic
Aleksandr Vasilenko
Miesten kaksinpelin kaavio > Avain

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Q = karsija  WC = villi kortti  LL = Lucky loser  |  Alt = Alternate  SE = erikoisvapautus  PR = suojattu ranking  |  w/o = luovutus ennen ottelun alkamista  r = keskeytys  d = hylkäys  |  ITF = ITF-paikka  JE = junioripaikka  |