stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Huerteales
Heimot

Lahkoon kuuluu neljä heimoa, kuusi sukua ja näissä 24 lajia:
Gerrardinaceae
yksi suku (Gerrardina) ja 2 lajia Itä- ja Etelä-Afrikassa
Petenaeaceae
vain yksi laji Petenaea cordata Keski-Amerikassa
Tapisciaceae
2 sukua (Huertea ja Tapiscia) ja 5 lajia Kiinassa sekä Länsi-Intian saaristossa ja Etelä-Amerikan pohjoisosissa
synonyymi: Huerteaceae
Dipentodontaceae
2 sukua (Dipentodon ja Perrottetia) ja 16 lajia Kaakkois-Aasiasta Malesiaan ja Meksikosta Peruun ulottuvalla alueella
Huell Howser

| Huell Howser |
| --- | --- |
 Howser, 2007
Henkilötiedot
Koko nimi:  Huell Burnley Howser
Syntynyt: 18. lokakuuta 1945 Gallatin, Tennessee
Kuollut: 7. tammikuuta 2013 (67 vuotta) Palm Springs, Kalifornia
Ammatti:  juontaja
Näyttelijä
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Huell Burnley Howser (18. lokakuuta 1945 Gallatin, Tennessee – 7. tammikuuta 2013 Palm Springs, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen televisiojuontaja. Hänen tunnetuin ohjelmansa oli KCET:n esittämä, Kaliforniassa sijaitsevia kohteita esittelevä matkailuohjelma California's Gold. Ohjelmaa tehtiin 18 tuotantokauden ja 443 jakson verran vuoteen 2012 asti.
Aiheesta muualla

Lloyd, Robert: The wonder and awe that make up Huell Howser  26.7.2009. Los Angeles Times. (englanniksi)
Remembering Huell: California's great adventurer  8.1.2013. Los Angeles Times. (englanniksi)
Helsingin Pallonlyöjät

| Helsingin Pallonlyöjät |
| --- | --- |

Koko nimi:  Helsingin Pallonlyöjät
Perustettu:  1919
Lakkautettu:  1973
Kaupunki:  Helsinki
Miesten SM-mitalit
Kultaa:  7 (1922, 1923, 1924, 1926, 1927, 1934, 1938)
Hopeaa:  2 (1940, 1942)
Pronssia:  7 (1925, 1929, 1930, 1933, 1935, 1936, 1937)
Naisten SM-mitalit
Kultaa:  1 (1932)
Pronssia:  2 (1931, 1933)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HPL:n ensimmäinen tunnus 1920-luvun alusta.
Helsingin Pallonlyöjät on Suomen ensimmäinen, vuonna 1919 perustettu pallonlyönnin erikoisseura. Seura aloitti toimintansa jo pitkäpallon aikana ja voitti kolme ensimmäistä pesäpallon Suomen mestaruutta vuosina 1922–1924. Se saavutti mestaruuden myös vuosina 1926–1927, 1934 ja 1938. B-sarjan mestaruuden seura voitti vuonna 1932, jolloin se sai myös kunnian edustaa Suomea maaottelussa Viroa vastaan. Naisten Suomen mestaruuden seura voitti niin ikään vuonna 1932.
Helsingin Pallonlyöjät pelasi miesten mestaruussarjassa yhteensä 25 kauden ajan vuosina 1922–1948.
Historia > Seuran syntyminen aloittaa pallonlyönnin Suomessa

Helsingin Pallonlyöjät perustettiin 10. lokakuuta 1919 Helsingin yliopiston voimistelulaitoksen luentosalissa. Seura oli merkittävä vaikuttaja pallonlyönnin kehityksessä 1920-luvulla, ja seuran pelaajat kehittivätkin yhdessä Lauri Pihkalan kanssa ensin pitkäpallon ja myöhemmin pesäpallon sääntöjä sekä taktiikkaa Helsingissä Kaisaniemen kentällä.
Helsingin Pallonlyöjien puheenjohtajana toiminut Armas Palmros oli nuorempana pelannut baseballia Yhdysvalloissa opiskellessaan, minkä myötä hän toimi aktiivisena pallonlyönnin kehittäjänä myös Suomessa. Pesäpallotoiminta siirtyi Palmrosin aloitteesta Suomen Palloliitosta SVUL:n alaisuuteen, jonne perustettiin vuonna 1925 oma pesäpallojaosto. Tämä toimi alkuna Suomen Pesäpalloliiton perustamiselle vuonna 1931.
Vuonna 1926 HPL käynnisti yhdessä Helsingin Pallo-Toverien kanssa Helsingin mailakilpailut. Turnaus on sittemmin jatkunut aina 2000-luvulle asti, ollen tiettävästi Suomen vanhin yhä jatkuva palloiluturnaus. Turnauksen järjestelyistä vastasi seurojen yhdessä muodostama Mailatoimikunta, joka toimi Helsingin pesäpallotoiminnan kehittäjänä.
Poikein ja naisten pesäpallotoimint HPL:n piirissä alkoi niin ikää 1920-luvulla. Naiset voittivat Suomen mestaruuden vuonna 1932 ja poikien mestaruus tuli seuralle jo vuonna 1927. Seuran menestyksen taustalla vaikutti osaltaan myös se, että seura oli ensimmäisten joukossa aloittamassa lajiharjoittelua myös talvikaudella. Talven harjoituspaikkana toimi Kaartin maneesi, minkä lisäksi seuran jäsenille järjestettiin omaa kerhotoimintaa, mikä piti yhteisöllisyyttä yllä myös kilpailukauden ulkopuolella.
Historia > Pesäpallomatkat Viroon

Helsingin pesäpalloseurat HPL ja Pallo-Toverit järjestivät yhteistyössä 1930-luvulla matkoja Viroon, jolloin he kävivät opettamassa pesäpalloa. Vastavuoroisesti virolaiset järjestivät pelimatkoja Suomen puolelle. 9. lokakuuta 1932 pelattiin Suomen ja Eestin välillä ensimmäinen pesäpallon maaottelu Tallinnassa Kalevin kentällä. Suomen maajoukkueena toimi ottelussa HPL:n miesten joukkue, joka voitti ottelun juoksuin 14-3.
Historia > Lajin alkuvuosikymmenet HPL:n kulta-aikaa

Helsingin Pallonlyöjät pelasi vuosina 1922-1944 pesäpallon miesten mestaruudesta 21 kertaa. Sotakesinä 1941 ja 1944 mestaruutta ei voitu ratkaista. Näiden vuosien aikana HPL oli 17 kertaa neljän parhaan joukkueen joukossa. Miesten mestaruuden seura voitti seitsemän kertaa vuosina 1922, 1923, 1924, 1926, 1928, 1934 ja 1938.
Seuran maineikkaimpia pelaajia oli polttajien parhaimmistoon lukeutuva Eero Haukiala, joka valittiin Itä-Länsi-otteluun peräti 12 kertaa eli käytännössä joka vuosi hänen pelaajaurallansa. HPL:n lukkarina pelasi 1920-luvulla neljä Suomen mestaruutta voittanut Urho Veneskoski. Veneskoski toimi kuvanveistäjä Emil Halosen mallina pallonlyönnin SM-kilpailuiden kiertopalkinnoksi hankittuu patsaaseen.  Kiertopalkinnon lahjoitti Lassila & Tikanoja ja tämä ”poika” kiertää edelleen mestaruuden merkkinä.
Muita seuraa edustaneita maineikkaita pelaajia ovat olleet mm. toimittajana tunnettu Niilo Tarvajärvi sekä pesäpallon järjestötehtävissäkin ansioitunut Vilho Osola. 1930-luvun menestysvuosina lukkarina toimi Erik Haru, joka pelaajauransa jälkeen on toiminut mm. Pesäpalloliiton varapuheenjohtajana 1950-1959. Seuran joukkueissa ja johtokunnassa vaikutti myös Aaro Kivilinna, joka toimi aktiivisesti myös Pesäpalloliiton johtokunnassa, sekä toimi liiton julkaisemien Laaka- ja Kiri-lehtien päätoimittajana. Kivilinna toimi myös keskeisessä roolissa jääkiekon tuomisessa Suomeen.
Seura pelasi miesten pääsarjassa aina 1940-luvun lopulle saakka. Seura luovutti kauden 1950 aikana Suomisarja-paikkansa keskeyttäen sarjan. Seura teki uuden tulemisensa 1950- ja 1960-luvun vaihteessa, jolloin seura pelasi kaksi kautta eli kaudet 1961 ja 1962 Suomisarjan etelälohkoa. Keskeinen tämän ajana HPL-toimija oli Erik Harun poika Heikki Haru, joka toimi seura puheenjohtajana vuosina 1960-1972. Lopullisesti toiminta päättyi 1970-luvun puolivälissä.
Junioritoiminta

| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Joukkue | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Mitalit | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Vuodet | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Yhteensä | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
A-pojat: 
| A-pojat |  Kultaa | 1927 | 1 |  |
| A-pojat |  Hopeaa | 1926, 1928, 1929, 1930, 1933 | 5 |  |
| A-pojat |  Pronssia | 1931, 1942 | 2 |  |
| Yhteensä: | Yhteensä: | Yhteensä: | 8 |  |
Palkinnot ja huomionosoitukset > Saavutukset

Helsingin Pallonlyöjät pelasi vuosina 1922-1944 pesäpallon miesten mestaruudesta 21 kertaa. Sotakesinä 1941 ja 1944 mestaruutta ei voitu ratkaista. Näiden vuosien aikana HPL oli 17 kertaa neljän parhaan joukkueen joukossa. Miesten mestaruuden seura voitti seitsemän kertaa vuosina 1922, 1923, 1924, 1926, 1928, 1934 ja 1938.
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Itä-Länsi-valinnat

Tauno Aho (1932)
Leo Hannula (1932, 1933)
Eero Henriksson (1932, 1933, 1934, 1935)
Olavi Helo (1933, 1934)
Kauko Nissinen (1933, 1934, 1936, 1937)
Unto Turpeinen (1934, 1935)
Osmo Kivi (1935)
Vilho Eskelinen (1936)
Eero Haukiala (1936, 1937, 1938, 1940, 1947, 1948, 1949)
Onni Vainio (1938, 1939, 1940, 1947)
Kalevi Ihalainen (1940)
Ensio Vuorinen (1940)
Ismail Neuman (1943)
Kaarle Pentti (1943)
Palkinnot ja huomionosoitukset > Miesten Liitto-Lehdistö-valinnat

Kaarle Pentti (1945)
Eero Haukiala (1946, 1948)
Vilho Hänninen (1946)
Aiheesta muualla

https://kotisivukone.fi/files/vessix.kotisivukone.com/Pesis/seurat/helsingin_pallonlyjt.xls
http://www.pesis.fi/?x21605=137577
Cruelty and the Beast

| Cruelty and the Beast Cradle of Filth |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1998
 Julkaistu: 1998
 Tuottaja(t): Jan Peter Genkel & Cradle of Filth
 Tyylilaji: extreme metal
 Kesto: 58.53
 Levy-yhtiö: Music for Nations
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 37.    Fyysinen albumilista: 7.
Cradle of Filthin muut julkaisut
| Dusk and Her Embrace 1996 | Cruelty and the Beast 1998 | From the Cradle to Enslave 1999 |
Cruelty and the Beast (CDMFN 242) on Cradle of Filthin kolmas täyspitkä albumi.
Levyn kappaleet ovat kokonaisuudessaan yhtyeen omaa käsialaa. Kappaleet sävellettiin yhtyeen yhteistyönä, ja sanoituksista vastasi laulaja Dani Filth. Albumin konsepti käsittelee 1500-luvulla elänyttä unkarilaista kreivitärtä Erzsébet Báthorya.
Levy on nauhoitettu vuoden 1998 alkupuoliskolla ja julkaistu saman vuoden toukokuussa.
Kappaleet

Once Upon Atrocity – 01.43
Thirteen Autumns And A Widow – 07.14
Cruelty Brought Thee Orchids – 07.18
Beneath The Howling Stars – 07.42
Venus In Fear – 02.20
Desire In Violent Overture – 04.16
The Twisted Nails Of Faith – 06.50
Bathory Aria (I: Benighted like Usher/II: A Murder of Ravens in Fugue/III: Eyes that witnessed Madness) – 11.02
Portrait Of The Dead Countess – 02.52
Lustmord And Wargasm (The Lick Of Carnivorous Winds) – 07.30
Kokoonpano

Dani Filth – laulu
Gian Pyres – kitara
Stuart Anstis – kitara
Robin Eaglestone – basso
Les Smith – koskettimet
Nicholas Barker – rummut
Kokoonpano > Vierailijat

Sarah Jezebel Deva – laulu
Danielle Cneajna Cottington – laulu
Ingrid Pitt – laulu
Erikoispainoksia

Cruelty and the Beast 2 CD
Cruelty and the Beast Japan Edition
Cruelty and the Beast - Limited Edition Crossbox
Cruelty and the Beast Vinyyli LP
Cruelty and the Beast Kuvavinyyli
Cruelty and the Beast Promo
Audionäytteitä saatavilla

Cradle of Filthin virallisilla kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Arvostelut

Metalliluola: 9½/10
Aiheesta muualla

Cruelty and the Beast Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Cruelty and the Beast Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Hietakari (Haukipudas)

Hietakari
| --- | --- |
Sijainti:  65°06.654′N, 025°09.526′E, Oulu Suomi
Vesialue:  Perämeri 
Pinta-ala:  1,88 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Hietakari on matala, asumaton saari Oulun kaupungin vesialueella Perämerellä. Se sijaitsee Kotakarin länsipuolella, noin kolme kilometriä länsilounaaseen Virpiniemen merivartioasemalta.
Maannousun myötä syntynyt saari on pääosin matala, ainoastaan saaren itäpäässä maasto kohoaa viiteen metriin merenpinnan yläpuolelle. Saaren muut osat ovat matalaa lehtimetsän ja pensaikon peittämää maannousurantaa. Kieltolain aikaan saarta käytettiin salakuljetettavan pirtun kätköpaikkana muutamien muiden lähisaarten tavoin.
Saarelle tyypillisiä ovat rantahietikot. Hietakarin luonto on kaunista ja varsinkin pohjoisrannan korkeimpien kohtien maasto kulkukelpoista.
Maannousun seurauksena läheiset Rautaleton ja Löyhän saaret ovat kasvaneet kiinni Hietakariin. Oulun satamiin johtavan laivaväylän linjataulut sijaitsevat Löyhässä ja Rautaletossa. Saarella on veneilijöiden kesäasuntoja, joista suurin osa sijaitsee Löyhässä.
CouchSurfing

CouchSurfingin logo.
Couchsurfing on internetissä toimiva vieraanvaraisuusjärjestö, jonka tarkoituksena on tarjota paitsi mahdollisuus ilmaiseen majapaikkaan matkalla ollessa, myös kulttuurivaihtoa uusien tuttavuuksien muodossa. Majapaikan tarjoaminen perustuu pääsääntöisesti vastavuoroisuusperiaatteelle. Tämä ei kuitenkaan ole velvoite, vaan on täysin sallittua tavata matkalaisia heitä majoittamatta esimerkiksi nähtävyyksien esittelyn merkeissä.
Casey Fenton perusti järjestön tammikuussa 2004, ja sillä on jo yli kolme miljoonaa jäsentä (lokakuussa 2011).
Organisaatiosta

Couchsurfing.com on voittoa tavoitteleva yhtiö.
Sivuston tilapäinen sulkeminen

Järjestön internetsivusto suljettiin 30. kesäkuuta 2006 tietokannan käsittelyvirheen ja puutteellisten varmuuskopiomenetelmien aiheutettua jäsentietojen osittaisen katoamisen. Järjestön perustaja päätti sulkea sivuston kokonaan, mutta jäsenten tyytymättömyys päätökseen ja toiveet jatkaa toimintaa johtivat sivuston elvyttämisurakan käynnistämiseen, ja se oli jälleen täysin toimintakuntoinen heinäkuun 7. päivään mennessä, joskin järjestön väittämän mukaan ainoastaan joitakin pääosin epäaktiivisia profiileita menetettiin.
Raiskauskohu

Maaliskuun viidentenä 2009 Iso-Britaniassa asuva marokkolainen mies Abdelali Nachet raiskasi hongkongilaisen naisen, joka yöpyi hänen luonaan CouchSurf-projektin kautta. Nachet sai 10 vuoden vankeustuomion.
Aiheesta muualla

Patricia Marx: You’re Welcome. Couch-surfing the globe (16.4.2012) (newyorker.com)
Couchsurfing
Couchsurfing suomalaisessa mediassa[vanhentunut linkki]
Hospitality Club (Arkistoitu – Internet Archive) - toinen merkittävä vieraanvaraisuusjärjestö
OpenCouchsurfing - entisten vapaaehtoisten perustama järjestön toiminnasta keskusteluun tarkoitettu sivusto
Huey Lewis

| Huey Lewis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. heinäkuuta 1950 (ikä 74)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Huey Lewis 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1967–
Tyylilajit:  rock, pop, Blue-eyed soul
Soittimet:  huuliharppu, laulu
Yhtyeet:  Huey Lewis and the News,
Levy-yhtiöt:  Chrysalis Records, Elektra Records
Aiheesta muualla
hueylewisandthenews.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Huey Lewis (s. 5. heinäkuuta 1950) on yhdysvaltalainen muusikko, lauluntekijä ja näyttelijä, joka tunnetaan erityisesti yhtyeestään Huey Lewis and the News, jossa hän soittaa huuliharppua ja toimii laulajana. Lewis on soittanut myös muissa yhtyeissä.
Näytteleminen

Lewis on esiintynyt monissa elokuvissa. Ensimmäinen tällainen oli cameorooli elokuvassa Paluu tulevaisuuteen, jossa hän esiintyi tuomarina Hill Valley High Schoolin yhtyeiden koe-esiintymisissä. Elokuvassa kuultiin kaksi Huey Lewis and the Newsin tekemää kappaletta, "The Power of Love" ja "Back in Time".
Häivemustesieni

| Häivemustesieni> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Psathyrellaceae
Suku::  Tulosesus
Laji::  ephemerus
Kaksiosainen nimi
 Tulosesus ephemerus  (Bull.) D. Wächt. & A. Melzer 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Häivemustesieni (Tulosesus ephemerus, syn. Coprinellus ephemerus tai Coprinus ephemerus) on laidunmailla ja lannassa viihtyvä mustesienilaji. Se kasvaa oljilla, sekä hevosten, hirvien ja lehmien lantakasoissa. Laji on Suomessa melko yleinen. Lakki on tyypilliesti kapea ellipsoidi enintään 20 mm läpimitaltaan. Myöhemmin se levenee alaosastaan. Siinä havaitaan säteittäistä uraisuutta. Keskustastaan lakki on kanelinruskea, reunemmalta vaalempi. Helttojen etäisyys toisistaan on suvun lajeille keskimääräistä luokkaa. Varmimmin lajin tunnistaa kasvupaikan ohella mikroskooppisista tuntomerkeistään ja mahdollisesti DNA-analyysillä.
Hiekkalapio

Lasten hiekkalapio
Hiekkalapio on (lasten) leikkikalu, joka soveltuu hiekan kaivamiseen ja muokkaamiseen. Sitä käytetään yleensä hiekkalaatikolla, eikä sitä voida kovinkaan järkevästi käyttää oikeaan työhön sen kestämättömyyden, materiaalin ja rakenteen takia. Toisaalta leikeissä hiekkalapiona voi hyvin käyttää myös monia puutarhaistyöhön tai -harrastukseen valmistettuja, yleensä rakenteellisesti lujempia istutuslapioita.
Laajan kohdekäyttäjäryhmän vuoksi hiekkalapioita on monenlaisia: suuria, pieniä, eri värisiä, pitkävartisia, lyhytvartisia, suurilapaisia, pienilapaisia ja niin edelleen. Yleensä ne ovat kuitenkin noin 20 senttimetrin mittaisia ja muovisia.
Valmistajia

Brio
Plasto
Aiheesta muualla

Nykylelut jättävät lapsen katsojaksi (23.8.2010) (yle.fi)
Daniel Sibakow

Daniel Sibakow
Daniel Sibakow (17. helmikuuta 1933 Helsinki – 15. syyskuuta 1988 Rovaniemen maalaiskunta) oli suomalainen kuvataiteilija.
Sibakow kuvasi maalauksissaan mielellään puhdasta, koskematonta erämaata ja Lapin luontoa. Maalausten tyyli on taiteilijan sanojen mukaan "fantastis-realistinen". Sibakow maalasi kankaalle käyttäen akryylivärejä ja palettiveistä, hän on tehnyt myös hiili- ja pastellitöitä.
Daniel Sibakow on haudattu Maijasen hautausmaalle, Rovaniemelle.
30-vuotisen taiteilijauransa aikana hän ehti asua useilla paikkakunnilla muun muassa Lahdessa, Nokialla, Utsjoella sekä Lohinivan kylässä Rovaniemen maalaiskunnassa. Sibakow asusteli ja piti ateljeeta 1960-luvulla myös Helsingissä, Bensowin talon ”Brondan vintillä”, jossa Eino Leinokin aikoinaan majaili. Lapissa hän asui vakituisesti vuodesta 1979 lähtien, Lapin keskussairaalassa tapahtuneeseen kuolemaansa saakka. Hänet haudattiin Rovaniemelle Maijasen hautausmaalle 1. lokakuuta 1988.
Aiheesta muualla

Daniel Sibakow Facebookissa
Daniel Sibakow Genissä
Muotokuva, Daniel Sibakow. Maalannut taiteilija Jussi (Juhani) Tukiainen 1968.
Henry Oinas-Kukkonen

Henry Oinas-Kukkonen on oululainen yliopistonlehtori. Oinas-Kukkonen on koulutukseltaan filosofian tohtori, joka työskentelee Oulun yliopiston humanistisessa tiedekunnassa historian yliopistonlehtorina. Hän on myös kansainvälisten suhteiden ja informaatioverkostojen historian dosentti (vuodesta 2006).
Hän on väitellyt filosofian tohtoriksi Oulun yliopistosta vuonna 1999. Hänen väitöskirjansa englanninkielinen otsikko on: US Attitude towards the Japanese Communist Movement 1944-1947.
Tutkimus

Henry Oinas-Kukkosen merkittävimmät tutkimusalat liittyvät kylmään sotaan, innovaatioihin ja informaatioverkostoihin.
Julkaisuja > Monografiat

Oinas-Kukkonen, H., & Oinas-Kukkonen, H. (2013). Humanizing the web: Change and social innovation. Palgrave Macmillan.
Oinas-Kukkonen, H. (2003). Tolerance, suspicion, and hostility: changing US attitudes toward the Japanese communist movement, 1944-1947. ABC-CLIO.
Julkaisuja > Journaalit

Oinas-Kukkonen, H. (2007). From bush to engelbart:'slowly, some little bells were ringing'. IEEE Annals of the History of Computing, 29(2), 31-39
Oinas-Kukkonen, H., Oinas-Kukkonen, H., & Sušová, V. (2011). A Classification of Methods and Contributions in the Historiography of Nordic Computing. In History of Nordic Computing 3 (pp. 444-452). Springer Berlin Heidelberg.
Henry Ossian Flipper

| Henry Ossian Flipper |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1856 Thomasville, Georgia, Yhdysvallat
Kuollut: 3. toukokuuta 1940 (84 vuotta) Atlanta, Georgia, Yhdysvallat
Ammatti:  insinööri, päätoimittaja, kääntäjä
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Yhdysvallat
Palvelusvuodet:  1877–1882
Taistelut ja sodat:  Victorio-sota
Sotilasarvo:  luutnantti
Joukko-osasto:  Yhdysvaltain 10. ratsuväkirykmentti
Henry Ossian Flipper (21. maaliskuuta 1856 – 3. toukokuuta 1940) oli yhdysvaltalainen sotilas ja insinööri. Hänestä tuli ensimmäinen West Pointin sotakorkeakoulusta valmistunut mustaihoinen kadetti ja ensimmäinen mustaihoinen vakinaisen sotaväen upseeri. Hänet erotettiin maavoimista vuonna 1882 upseerille sopimattoman käytöksen vuoksi, mihin hän haki muutosta koko loppuelämänsä ajan. Hänen erotuspäätöksensä muutettiin hänen kuolemansa jälkeen, ja hän sai presidentin anteeksipyynnön vuonna 1999.
Elämäkerta

Flipper syntyi orjaksi Thomasvillessa Georgiassa. Hänen vanhempansa olivat Festus ja Isabella Flipper, joista ensimmäinen oli rikkaan orjakauppiaan Ephraim G. Ponderin orja ja jälkimmäinen metodistipappi Reuben H. Luckyn orja. Perheessä oli hänen lisäkseen neljä nuorempaa poikaa.
Flipper pääsi opiskelemaan Atlantan yliopistoon Yhdysvaltain sisällissodan jälkeisen uudelleenrakentamiskauden aikana. Hän pääsi vuonna 1873 viidentenä mustana amerikkalaisena Yhdysvaltain maavoimien upseerikouluun West Pointiin. Hän oli mustista ainoa, joka sieti koulun vihamielistä ilmapiiriä, ja valmistui sieltä ensimmäisenä mustana upseerina vuonna 1877. Hänet sijoitettiin mustista ”buffalo soldiers” -sotilaista koottuun 10. ratsuväkirykmenttiin. Hän osallistui rykmentin mukana Victorio-sotaan New Mexicossa vuosina 1879–1880, jolloin hänestä tuli ensimmäinen yhdysvaltalainen musta upseeri, joka johti joukko-osastoa taistelussa.
Vuonna 1881 Flipper tuotiin sotaoikeuteen kuultavaksi epäiltynä 2 000 dollarin kavaltamisesta valtiolta Fort Davisin vääpelinä toimiessaan. Flipper oli syytön, mutta hänen todettiin osoittaneen upseerille sopimatonta käytöstä tapauksen tutkimuksen aikana, ja hänet erotettiin maavoimien palveluksesta 30. kesäkuuta 1882.
Flipper yritti tuloksetta kumota sotaoikeuden tuomiota koko loppuelämänsä ajan. Armeijauransa jälkeen hän asui suurimman osan ajasta El Pasossa, missä työskenteli muun muassa kaivosinsinöörinä, kääntäjänä, sanomalehden päätoimittajana ja historioitsijana. 1920-luvulla hän toimi sisäministeri Albert Fallin erityisavustajana ja öljymiljonääri William F. Buckleyn palveluksessa insinöörinä Venezuelassa.
Flipper vetäytyi eläkkeelle Atlantaan 1931. Hän kuoli sydänkohtaukseen 3. toukokuuta 1940 84-vuotiaana.
Kuoleman jälkeen

Flipperin perhe vetosi tämän kuoleman jälkeen viranomaisiin, jotta tämän sotaoikeustuomio korjattaisiin. Yhdysvaltain presidentti Jimmy Carter muutti hänen saamansa erotuspäätöksen luokkaan ”kunniallinen”, ja myöhemmin vuonna 1999 presidentti Bill Clinton antoi Flipperille postuumin anteeksipyynnön.
Yhdysvaltain sotilasakatemiaan asetettiin Flipperiä esittävä rintakuva vuonna 1978. Hänen syntymäpaikalleen puolestaan on asetettu muistomerkki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Henry Ossian Flipper Wikimedia Commonsissa
Henry Ossian Flipper, The Colored Cadet at West Point Henry Ossian Flipperin omaelämäkerta. (englanniksi)
Coulaceae

| Coulaceae |
| --- | --- |
 Coula edulis
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Santalanae
Lahko::  Santalales
Heimo::  Coulaceae  Tiegh.
Suvut
 Coula  Minquartia  Ochanostachys 
Katso myös
   Coulaceae Wikispeciesissä   Coulaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Coulaceae on pieni trooppinen kasviheimo, joka kuuluu koppisiemenisten Santalales-lahkoon ja on siten santelikasvien sukulainen.
Tuntomerkit

Heimon kasveilla on joskus sienijuuria ja ne ovat maitiaisnesteellisiä. Päällysketto eli epidermi on ligninoitunut, ja siinä on oksalaattikiteitä ja korkkihuokosia. Karvat ovat haaraisia. Lehdet ovat verkkosuonisia. Kukinto on joskus haarova, sen lapakossa on kolmekukkaisia viuhkoja. Kukat ovat perättömiä, teriö on tyvestään yhdislehtinen, heteitä on 10–20 ja erillisiä emejä 3–5. Ne ovat vartalottomia tai lyhytvartaloisia. Siemenen endospermi on tärkkelyspitoinen.
Levinneisyys

Heimo kasvaa monella erillisalueella tropiikissa.
Luokittelu

Coulaceae käsittää kolme yksilajista sukua.
Aiheesta muualla

Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/Coulaceae.gif