stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valkokakadu
Esiintyminen

Valkokakadut elävät Indonesian itäosassa Molukkien saariryhmässä Halmaheran, Bacanin, Ternaten, Tidoren, Kasirutan ja Mandiolen saarilla. Populaation koko on noin 43 000– 183 000 yksilöä. Laji on vaarantunut pääasiassa lemmikkieläinkaupan takia, sillä esimerkiksi vuonna 1991 pyydystettiin noin 6 600 yksilöä kaupallisiin tarkoituksiin, mutta myös elinympäristön tuhoutumisen takia, sillä suuret alat sademetsiä on raivattu ja muokattu viljelysmaiksi sekä asutettu.
Elinympäristö

Elää alavien maiden metsissä 900 metrin korkeudelle merenpinnasta.
Lisääntyminen

Pesä on puunkolossa. Vankeudessa naaras munii kaksi munaa, joita molemmat puolisot hautovat yhteensä noin neljä viikkoa. Myös poikasia emot hoitavat yhdessä, ja ne lähtevät pesästä noin kolmen kuukauden ikäisinä.
Ravinto

Ruokavalio on monipuolinen ja koostuu siemenistä, pähkinöistä, hedelmistä, marjoista sekä luultavasti myös hyönteisistä ja niiden toukista.
Osama bin Laden

| Osama bin Laden> أسامة بن لادن |
| --- | --- |
 Osama bin Laden noin vuonna 1997.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. maaliskuuta 1957 Riad, Saudi-Arabia
Kuollut: 2. toukokuuta 2011 (54 vuotta) Abbottabad, Pakistan
Ammatti:  jihadisti
Vanhemmat:  isä Mohammed Awad bin Laden, äiti Alya Ghanim (Hamida al-Attas)
Puoliso:  Najwa Ghanem (erosivat) Khadijah Sharif (erosivat) Khairiah Sabar Siham Sabar  Amal al-Sadah
Lapset:  kaikkiaan 20–26 lasta, mukaan lukien Hamza bin Laden (kuollut?)
Muut tiedot
Järjestö:  al-Qaidan johtaja
Seuraaja:  Aiman al-Zawahri
Osama bin Mohammed bin Awad bin Laden (arab. أسامة بن محمد بن عوض بن لادن‎, ʾUsāma ibn Muḥammad ibn ʿAwaḍ ibn Lādin; 10. maaliskuuta 1957 Riad, Saudi-Arabia – 2. toukokuuta 2011 Abbottabad, Pakistan) oli saudiarabialainen jihadisti sekä terroristijärjestö al-Qaidan perustaja ja johtaja. Hänellä oli keskeinen vaikutus ääri-islamilaisen liikkeen syntymiseen 1980-luvulta alkaen.
Varakkaassa perheessä kasvanut Osama osallistui vuodesta 1979 alkaen Afganistanin sotaan muslimisissien puolella. Siellä ollessaan hän perusti al-Qaida-terrorijärjestön, joka teki 1990-luvulla useita iskuja Yhdysvaltain joukkoja vastaan etupäässä Lähi-idässä.
Osama tunnetaan parhaiten New Yorkin syyskuun 11. päivän 2001 terroritekojen suunnittelijana. Niiden jälkeen hän piileskeli Yhdysvaltoja Pakistanissa. Hänet surmattiin 2. toukokuuta 2011 Yhdysvaltain laivaston erikoisjoukkojen iskussa 40 minuuttia kestäneen tulitaistelun jälkeen.
Tausta ja nuoruus

Osama bin Laden syntyi Saudi-Arabiassa joko vuonna 1957 tai 1958. Hän oli Muhammad bin Awad bin Ladenin 17. lapsi ja seitsemäs poika. Osaman isä oli Jemenin kansalainen, ja hänen äitinsä Alya Ghanim, Muhammadin neljäs vaimo, oli kotoisin Syyriasta. He erosivat vuoden kuluttua Osaman syntymästä, ja Osama kasvoi suurperheessä, jonka lapsista hän oli ainoa kokonaan ulkomaalaistaustainen. Muhammad kuoli lento-onnettomuudessa, kun Osama oli 10-vuotias. Osama ja hänen sisaruksensa perivät rakennusalalla rikastuneen isänsä omaisuuden, josta Osaman osuudeksi on kerrottu 80 miljoonaa dollaria.
Osaman perhe oli hyvin uskonnollinen, ja Osama kasvatettiin fundamentalistiseen ja länsimaisia arvoja vastustavaan wahhabismiin. Moni Osaman sisaruksista muutti aikuisina Yhdysvaltoihin, mutta Osama pysytteli Arabiassa ja Lähi-idässä. Hän valmistui Kuningas Abdulazizin yliopistosta Jeddassa vuonna 1976 opiskeltuaan ilmeisesti taloustiedettä ja liiketaloutta sekä runoutta ja jihadia, pyhää sotaa. Eri lähteissä Osama bin Ladenilla kerrotaan olevan joko rakennusinsinöörin tai julkishallinnollisen alan tutkinto tai ei kumpaakaan tai molemmat.
Osaman osuus New Yorkin iskuihin

Al-Qaida iski lentokoneilla New Yorkissa 11. syyskuuta 2001 ja surmasi tuhansia amerikkalaisia. Osama kielsi aluksi osallisuutensa iskuihin lausunnossa, jonka qatarilainen Al Jazeera -satelliittikanava lähetti 16. syyskuuta 2001. Joulukuussa 2001 Yhdysvaltain hallitus julkisti videonauhan, jossa Osama iloitsi iskuista ja kertoi tienneensä niistä etukäteen. Viranomaisten mukaan nauha oli tehty syyskuussa Kandaharissa. Samassa kuussa Al Jazeera lähetti uuden videon, jossa Osama ylisti Yhdysvaltoja vastaan tehtyjä terrori-iskuja ja kehotti iskemään erityisesti talouselämää vastaan. Hän ei kuitenkaan sanonut olevansa itse iskujen takana. Lokakuussa 2004, neljä päivää ennen Yhdysvaltain presidentinvaaleja, Al Jazeera lähetti nauhoituksen, jossa Osama myönsi osallisuutensa syyskuun 11. päivän iskuihin. Al Jazeera ilmoitti nauhan olevan peräisin Pakistanista, ja Yhdysvaltain turvallisuusviranomaiset pitivät sitä aitona. Nauhoituksessa Osama sanoo muun muassa: ”Olimme sopineet komentaja Attan kanssa – Allah olkoon hänelle armollinen, – että kaikki operaatiot pitäisi toteuttaa 20 minuutissa, ennen kuin Bush ja hänen hallintonsa huomaavat”. Hänen mukaansa vahinkoja olisi tullut vähemmän, jos Bush olisi toiminut nopeammin. ”Mutta nyt, Jumalan kiitos, meillä oli kolme kertaa enemmän aikaa”.
Syyskuussa 2002 Al Jazeera lähetti haastattelun, jossa Khalid Sheikh Mohammed ja Ramzi Binalshibh kertoivat iskujen suunnittelusta. Heidän kertomansa mukaan iskuista oli päätetty vuoden 1999 alussa ja Osama sai tietää tarkan päivämäärän 6. syyskuuta 2001.
Osaman metsästys

Syyskuun 11. päivän iskujen lisäksi Osamaa pidettiin vastuullisena vuonna 1998 tehdyistä pommi-iskusta Yhdysvaltain suurlähetystöihin Dar es Salaamissa ja Nairobissa Keniassa sekä lukuisista muista terrori-iskuista ympäri maailmaa. FBI oli luvannut 25 miljoonan dollarin palkkion Osama bin Ladenin kiinni saamiseen johtavista vihjeistä.
Yhdysvallat ryhtyi metsästämään Afganistanissa piileskellyttä Osamaa. Yhdysvallat pommitti joulukuussa 2001 Tora Boran vuoria, missä Osama piileksi, mutta ei onnistunut surmaamaan häntä. Osama pakeni paikallisten tuella Pakistanin heimoalueelle, ja Yhdysvallat suuntasi huomionsa Irakiin ja sen johtajaan Saddam Husseiniin. Osama piileskeli viimeisen vuosikymmenensä Pakistanissa, eikä al-Qaida enää onnistunut iskemään entisellä tuhovoimallaan. Piilopaikastaan Osama julkaisi kirjoitettuja ja videoituja viestejä seuraajilleen. Esimerkiksi maaliskuussa 2008 tuli julki äänitallenne, jossa Osama uhkasi Euroopan unionia ”vakavalla rangaistuksella” Muhammed-pilapiirrosten uudelleenjulkaisun vuoksi. Osama sanoi internetiin välitetyllä ääninauhalla tanskalaisten ja muunmaalaisten lehtien julkaisemien piirrosten olevan osa ”ristiretkeä”, johon myös paavi on osallisena.
Osaman olinpaikasta ja terveydentilasta liikkui erilaisia tietoja. Marraskuussa 2008 CIA:n johtaja arvioi, että Osama bin Laden elää, mutta on syrjässä aktiiviterrorismista. CIA piti Osaman kiinnisaamista silti ensiarvoisen tärkeänä hänen symboliarvonsa vuoksi.
Kuolema

Yhdysvaltalainen kommandojoukko surmasi Osama bin Ladenin 2. toukokuuta 2011 Abbottabadissa, Pakistanissa, missä Osaman tiedettiin majailevan. Osaman olinpaikkaa oli tarkkailtu viikkojen ajan, ja iskua oli suunniteltu vuoden 2010 elokuusta alkaen, jolloin sijainti oli saatu selville siepatun puhelinsoiton avulla. Isku oli tarkoin varjeltu salaisuus. Siitä tiesivät etukäteen vain presidentti Obama ja pieni joukko armeijan upseereita, mutta esimerkiksi Pakistanille ei ollut kerrottu asiasta. Iskun tavoitteena ei ollut vangita Osama bin Ladenia vaan tappaa hänet.
Operaatio kesti 40 minuuttia. Iskujoukko lensi Osaman aidatulle ja vartioidulle rakennukselle helikoptereilla kello 00.30 yöllä paikallista aikaa. Noin 25 laivaston erikoisjoukkojen sotilasta kiipesi muurien yli ja tunkeutui rakennukseen, jossa Osama majaili. Ensimmäisessä kerroksessa sotilaat ampuivat kolme miestä, mukaan lukien Osaman pojan, ja yhden naisen. Osama bin Laden löytyi toisesta kerroksesta aseettomana. Sotilaat ampuivat Osaman kuoliaaksi ja haavoittivat hänen vaimoaan jalkaan. Poistuessaan sotilaat ottivat mukaansa Osaman ruumiin sekä paikalla olleiden tietokoneiden kovalevyjä, muistitikkuja ja muuta todistusaineistoa.
Osama bin Ladeniksi oletettu ruumis tunnistettiin alustavasti kasvontunnistustekniikoiden avulla. Yhdysvaltain hallitus päätti kuitenkin salata kuolleesta Osama bin Ladenista otetut kuvat. Suoritetut DNA-testit varmistivat nopeasti Abbottabadissa kuolleen miehen 99,9 prosentin varmuudella Osama bin Ladeniksi. Ruumis lennätettiin lentotukialus USS Carl Vinsonille, missä se haudattiin Arabianmereen islamilaisen hautauskäytännön mukaisesti. Ruumis haudattiin mereen, koska Yhdysvallat oletti, ettei yksikään maa halunnut Osaman hautaa alueilleen. Haudasta ei myöskään haluttu pyhiinvaelluspaikkaa.
Ulkopoliittisen instituutin tutkijan Teemu Sinkkosen mukaan Osama bin Ladenin kuolema oli Yhdysvalloille symbolisesti tärkeä, vaikka al-Qaidan toiminta olikin jo hiipunut pienimuotoiseksi ja järjestö oli menettänyt merkitystään. Osama oli kuitenkin johtanut al-Qaidaa ja valvonut järjestön terroritekojen suunnittelua aina kuolemaansa asti. Osamaa seurasi al-Qaidan johdossa Aiman al-Zawahri.
Perhe

Osamalla oli viisi vaimoa, jotka synnyttivät hänelle 24 lasta.
Najwa (1974–2001), 11 lasta
Khadijah (1983–1990-luku), kolme lasta
Khairiah (1985–), yksi lapsi
Seham (1987–), neljä lasta
Amal (2000–), viisi lasta
Osama bin Ladenin pojasta Hamza bin Ladenista oltiin pitkään tekemässä al-Qaida -verkoston uutta johtajaa. Yhdysvaltain mukaan Hamza bin Laden kuoli pommituksissa joskus vuosien 2017 ja 2019 välisenä aikana.
Kirjallisuutta

Bergen, Peter: Osama bin Ladenin nousu ja tuho.  Suomentanut Liikanen, Simo. Docendo, 2022 (alkuteos The Rise and Fall of Osama bin Laden, 2021).  ISBN 978-952-382-386-0
Bin Laden, Najwa & Bin Laden, Omar & Sasson, Jean P.: Perheenisä Osama bin Laden vaimon ja pojan silmin.  Minerva, 2011.  ISBN 9789524925204
Owen, Mark & Maurer, Kevin: Kova päivä : hyökkäys Osama Bin Ladenin piilopaikkaan.  Otava, 2012.  ISBN 9789511271987
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Osama bin Laden Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef 
Pakistanilainen journalisti Hamid Mir haastattelee Osama bin Ladenia 1997.
Yhdysvaltojen presidentti Obaman ilmoitus Osama bin Ladenin kuolemasta.
Valmiina... pyörii!

Valmiina… pyörii!  oli suomalainen television ohjelmasarja keväällä 1967. Joka toinen viikko lähetetty ohjelma käsitteli suomalaista ja kansainvälistä iskelmä- ja popmusiikkia. Sarjaa tuotti Yleisradion TV1:n ohjelmistoon sen Ajanvietetoimitus. Toimituksen nimi muutettiin 1960-luvun lopulla Viihdetoimitukseksi. Ohjelmasarjan tuottaja-ohjaajana toimi Erkki Pohjanheimo. Hänen lisäkseen ohjelmaa toimittivat myös Tapani Karhu ja Pekka Nuru. Viimemainittu oli ohjelman juontaja.
Valmiina… pyörii! -sarjan kaikki musiikki pyrittiin tekemään ”livenä” eli se äänitettiin kuvauksen yhteydessä. Näin katsojien musiikkikokemuksesta saatiin ainutkertainen. Kapellimestari Aarno Ranisen kokoama Pyörittäjät-orkesteri oli ohjelmasarjan kotiorkesteri ja säesti vierailevia laulusolisteja.
Ohjelmissa esiintyivät muun muassa Anki, Eero ja Jussi & The Boys, Kristina Hautala, Reijo Hirvelä, Anita Hirvonen, Kai Hyttinen, Jormas, Kivikasvot, Jukka Kuoppamäki, Marja-Leena, The Silvery ja Topmost. 
Kotimaisten esiintyjien lomassa nähtiin ulkomaisia vieraita videoilla kuten The Beatles, Sonny and Cher jne. Ulkomaisina live-vierailijoina nähtiin muun muassa The Lollipops, The Renagades, Hootenanny Singers ja Moody Blues
Ohjelman taustalla toimi kuusihenkinen nuorisoraati, jonka tehtävänä oli pitää huolta siitä, että ohjelmasta tulee nuorten mieleinen.
Erikoisohjelmat

Valmiina… pyörii! -sarjassa oli myös kaksi erikoisohjelmaa.
Dave Dee, Dozy, Beaky, Mick and Tich esiintyi TV1:ssä 3. helmikuuta 1967
The Spencer Davis Group oli vuorossa 19. maaliskuuta 1967. Ohjelmasta tuli historiallinen, koska se jäi yhtyeen viimeiseksi televisioesiintymiseksi tässä kokoonpanossa. Solistina oli  Steve Winwood.   Live-konsertti nauhoitettiin Pasilan studio 2:ssa. Sen äänityksestä vastasi Antti Joki. Ohjelma tai sen osia on uusittu useita kertoja, muun muassa Yle TV1:ssä 31. lokakuuta 1991 ja TV1:n Mediakomppania-sarjassa Eilisen pop 30. kesäkuuta 1993.
Jacques Vallée

Jacques Vallée, 2024
Jacques Vallée (s. 24. syyskuuta 1939) on alkuaan ranskalainen tietokoneasiantuntija, joka on toiminut tähtitieteilijänä. Vallée tunnetaan ufotutkijana, joka on tutkinut laajalti ufo- ja humanoidi-ilmiötä eri näkökulmista. Kimmokkeen hän sai 1950-luvulla tekemästään ufohavainnosta. Vallée yritti 1960-luvulla todistaa oikeaksi väitteen, että ufot ovat avaruusvierailijoita, mutta ei myöhemmin 1969 ollut tästä niin varma.
Hänen näkökantansa tulee esiin kirjassa Anatomy of a Phenomenon jonka Vallée julkaisi 1966. Hän peräänkuulutti teoksessa tieteen ennakkoluulotonta suhtautumista ufo-ilmiöön ja järjestelmällisten tutkimusmenetelmien luomista ja käyttöä. Hän viittaa samalla aiemmin kehittämänsä ja Flying Saucer Review -lehdessä esittelemäänsä ufojen luokitusjärjestelmään. Teoksessa Vallée suhtautuu harrastajien innostuksen pohjalta perustamiin ufo-organisaatioihin pääasiassa kriittisesti.
Vallée ja yhdysvaltalainen ufotutkija J. Allen Hynek ehdottivat 1966 Project Blue Bookin ollessa toiminnassa kerättyjen raporttien muuntamista tietokoneelle tilastoimisen ja analysoimisen helpottamiseksi, mutta ehdotus hylättiin.
Kirjassaan Passport to Magonia – from folklore to flying saucers (1969) Vallée toi esiin ufo- ja humanoidi-ilmiön yhtäläisyydet kansanperinteen tarinoiden kanssa. Erityisesti hän kiinnitti huomiota yliluonnollisilta näyttäviä voimia hallitseviin olentoihin (keijuihin, menninkäisiin yms.) ja tapahtumiin niiden seurassa kuten ajan kulumisen muuttuminen tai oudot siirtymiset paikasta toiseen.
Hän johti lopulta teorian rinnakkaisesta maailmasta tai ulottuvuudesta. Hän muun muassa esitti, että rinnakkaismaailman olennot näkyisivät ihmisille näiden odottamassa hahmossa ja selitti tällä tavoin ufo- ja humanoidi-ilmiön monimuotoisuutta. Vallée myös epäilee mahdollisuutta, että ilmiön ymmärtäminen tieteellisin keinoin olisi mahdollista, koska ilmiön todellista motiivia ja tarkoitusperää ei pystytä hahmottamaan, mikäli näkyvällä ilmiöllä yleensä on tarkoituksellinen alkuperä.
Teoria oli radikaali vallitsevan ajatussuunnan ollessa niin sanottu rautalaivateoria, jonka mukaan ufoilmiön aiheuttajana voisivat olla konkreettiset, muualta tulevat rakennetut alukset miehistöineen. Tämä aiheutti sen, että Valléesta tuli "kerettiläinen kerettiläisten joukossa". Hän on pohtinut rinnakkaisten todellisuuksien mahdollisuutta edelleen kirjoissaan.
Hynek alkoi pitää ajatusta paranormaalein keinoin piiloutuvasta rinnakkaismaailmasta mahdollisena 1970-luvulla, vaikka suhtautui erityisesti kontakti-ilmiöön kriittisesti.
Puolalainen ufo-tutkija ja -kirjailija Piotr Cielebiaś on teorian kannattaja. Hänen perustelunsa on myös ufo- ja humanoidi-ilmiön monimuotoisuus.
Vallée on kiinnittänyt huomiota ufo-ilmiön ympärille syntyneisiin kultteihin ja muihin lieveilmiöihin, joita hän käsitteli kirjassa Messengers of Deception: UFO Contacts and Cults 1979. Hän huomauttaa ilmiön hyväksikäytöstä kultistisena ilmiönä myös teoksessaan Passport.
Valléen teoksia ei ole käännetty suomeksi. Kirjaa Passport to Magonia pidetään humanoidi-ilmiön tutkimuksen merkittävänä teoksena.
Teoksia

Anatomy of a phenomenon - Unidentified Objects in space, a scientific appraisal 1966 ISBN 0-8092-9888-0 (alkuperäinen)
Dimensions: A Casebook of Alien Contact 1988. ISBN 0-8092-4586-8.
Confrontations - A Scientist's Search for Alien Contact 1990 ISBN 0-345-36453-8.
Revelations : Alien Contact and Human Deception 1991 ISBN 0-345-37172-0.
J. Allen Hynekin kanssa The Edge of Reality 1975
Aiheesta muualla

Dr. Jacques F. Vallée - official web page
Interview: Jacques Vallée - A Man of Many Dimensions (2006)
Interview: Jacques Vallée Discusses UFO Control System with Jerome Clark (1978)
Interview: Heretic Among Heretics: - Jacques Vallée (1993)
Interview: Dr. Jacques Vallée Reveals What Is Behind Forbidden Science (Arkistoitu – Internet Archive)
Interview: Dr. Jacques Vallée (1992) (Arkistoitu – Internet Archive)
CAUS interview with Dr. Jacques Vallée (Arkistoitu – Internet Archive)
Green Egg interview with Dr. Jacques Vallée (Arkistoitu – Internet Archive)
The "Pentacle Memorandum" Including text of correspondence from Dr. Jacques Vallée (1993)
Foreword to book: UFOs and The National Security State - Vallée
French biography of Dr. Jacques Vallée (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  Association for Computing Machinery  CiNii  DBLP  Scopus  zbMATH 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Tolsan rautatieasema

Tolsan rautatieasema (lyh. Tol, ruots. Tolls hållplats) on lähijunien asema Tolsassa Kirkkonummella, Kirkkonummen ja Jorvaksen asemien välissä. Kirkkonummelle liikennöidään pääasiassa raiteelta 1 ja Helsinkiin raiteelta 2. Junat, jotka saapuvat Kirkkonummella raiteelle 2 tai 3, menevät raiteen 2 kautta.
Historiaa

Alkuperäisellä Tolsan asemalla on ollut odotusvaja (rak. 1905, siirretty Ruutanaan 1933), asemarakennus ulkorakennuksineen (rak. 1933, purettu 1970-luvulla) sekä vahtitupa ulkorakennuksineen (rak. 1904). Tolsan liikennepaikka jäi vuonna 1944 Porkkalan vuokra-alueelle ja se avattiin jälleen alueen palautuksen jälkeen elokuussa 1956. Siitä lähtien liikennepaikka on ollut miehittämätön.
Historiaa > Aseman siirto ja uusi asema

Tolsan asemaa oli suunniteltu siirrettäväksi nykyisestä paikastaan hieman Helsingin suuntaan pitkään. Syynä olivat Kantatie 51:n moottoritieksi paranneltu osuus Kivenlahdesta Kirkkonummen Munkinmäen eritasoliittymälle, aseman turvallisuuden parantaminen ja uuden sijainnin parempi väestöpohja. Asemalaiturit korotettiin 55 cm:n korkuisiksi ja pidennettiin 220 metrin mittaisiksi. Siirron myötä vanhan aseman laituripolku poistettiin käytöstä.
Elokuussa 2013 alettiin rakentaa uutta kunnallistekniikkaa radan viereen, Tolsantien varteen. Alun perin suunniteltiin aseman siirtyvän kokonaan Laajakallion puolelle, mutta lopulta päädyttiin siirtämään asema vain hieman itään päin, Tolsantien ylittävän sillan kohdalle. Aseman siirron myötä alueelle rakennetaan kymmenkunta kerrostaloa ja myyntiin tulee myös useita omakotitalotontteja. Aseman siirtotyöt alkoivat kesällä 2014, ja uusi asema otettiin käyttöön 15. elokuuta 2015. Aseman välittömään läheisyyteen avattiin vuoden 2016 aikana uusi K-ryhmän lähikauppa.
Uusi asema maksoi arviolta 8 miljoonaa euroa, josta Kirkkonummen kunta maksaa 2 miljoonaa ja valtio 6 miljoonaa euroa.
15. marraskuuta 2014 kello 19 eteenpäin osa Tolsantiestä suljettiin, kun Tolsantien yli kulkevaa vanhaa rautatiesiltaa alettiin purkamaan uuden tieltä. Uusi, tuhat tonnia painava silta siirrettiin paikalleen 16. marraskuuta 2014, ja uusi pätkä rantarataa rakennettiin sillan päälle. Sillan siirto ja ratatyöt saatiin päätökseen 17. marraskuuta 2014 aamuyöllä.
Pysähtyvät junat

U (Helsinki–Kirkkonummi)
L (Helsinki–Kirkkonummi-yöjuna)
Valkoniskaluri

| Valkoniskaluri> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Lurit Lorius
Laji::  albidinucha
Kaksiosainen nimi
 Lorius albidinucha  (Rothschild & Hartert, 1924) 
Synonyymit
 Lorius albidinuchus 
Katso myös
   Valkoniskaluri Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkoniskaluri (Lorius albidinucha) on lurien sukuun kuuluva kaija.
Koko ja ulkonäkö

Valkoniskalurin pituus on noin 26–28 cm. Se muistuttaa paljon aitoluria. Sen höyhenpuvun yleisväri on punainen. Päälaki ja otsa ovat mustat, niskassa on mustan rajaama valkoinen laikku, siivet ovat päältä vihreät ja siipien alapeitinhöyhenet ovat punaiset. Siipisulkien alapinnalla on leveä keltainen raita. Pyrstö on punainen ja sen kärkiosa on vihreä. Nokka on punaoranssi, iiris keltainen tai punertava ja koivet mustahkot.
Esiintyminen

Valkoniskaluri elää Papua-uusi-guinealla Bismarckinsaarilla sijaitsevalla Uuden-Irlannin saarella.
Elinympäristö

Valkoniskalurit asuvat vuoristometsissä 500–2 000 metrin korkeudella, joskus alempanakin. Populaation koko on luultavasti alle 10 000 yksilöä ja kanta on pienenevä.
Lisääntyminen

Pesintä tunnetaan puutteellisesti.
Ravinto

Valkoniskalurit syövät todennäköisesti samanlaista ravintoa kuin aitolurit.
Valmet Sniper

Valmet Sniper
Valmet Sniper on VALMET Oy Tourulan asetehtaan suunnittelema kolmisulkuinen pulttilukkoinen tarkkuuskivääri kal 7,62x51 vuodelta 1985. Aseen lukko suunniteltiin laajaa kaliiperivalikoimaa varten .308 kaliiperista ylöpäin. Aseessa on takomalla valmistettu lukonkehys ja lukon kolme ohjausuraa sekä VALMET Suomen Leijonan laukaisulaitteesta kehitetty tarkkuuslaukaisulaite. Aseen jatkokehitelmänä oli monikäyttöinen ja vaihdettavalla/irrotettavalla tukilla varustettu monikäyttöluodikko, patentti 72807, jonka mukaan aseen keskirunkoon eli kehtoon on vaihdettavissa eri tukki- ja piippukokoonpanoja kevyestä metsästysluodikosta raskaisiin tarkkuuskivääreihin. VALMET Oy Tourulan asetehtaan oli tarkoitus tulla näillä ratkaisuilla kiväärimarkkinoille. Aseesta tehtiin koesarjat kahta mallia, suujarrulla ja etutuilla varustettu raskaampi malli armeijan tarkka-ampujakäyttöön ja kevyempi rata-asemalli. Sako Oy:n ja VALMETin asetehtaan vuonna 1986 tapahtuneen fuusion myötä Sako Oy yhdisti Valmet Sniperin ja Sako Target –malliston josta syntyi Sako TRG. Vuonna 2012 Pirkan ase kehitti monikäyttöluodikkopatentin mukaisen keskirungolla varustetun Lynx TD12 -mallin ja siitä edelleen Sako M85 -malliin vastaavan ratkaisun, josta Sako Oy muokkasi oman mallin Sako Exige.
Tekniset tiedot

Kaliiperi .308 Win
Paino ilman lipasta 5,7 kg
Piipun pituus 720 mm
Lipas 5-9 patruuna
Tukki puuta tai komposiittia
Säädettävä poskituki ja perälevy
Aiheesta muualla

TRG Sakon sivustolla
SAKO TRG M10
Valkokurkkurosella

| Valkokurkkurosella |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Rosellat Platycercus
Laji::  eximius
Kaksiosainen nimi
 Platycercus eximius  (Shaw, 1792) 
Katso myös
   Valkokurkkurosella Wikispeciesissä   Valkokurkkurosella Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Platycercus eximius
Valkokurkkurosella (Platycercus eximius) on kaakkoisaustralialainen kaijalaji.
Koko ja ulkonäkö

Valkokurkkurosellan pituus on noin 36 cm ja paino 95–120 grammaa. Sen höyhenpuku on varsin värikäs ja kirjava: pää, rinta ja alaperä ovat punaiset, kurkku ja posket valkoiset, vatsan yläosa keltainen ja alaosa vihreä, siivet, keskimmäiset peitinhöyhenet ja selkä mustat kellanvihrein höyhenten reunoin, siiven alapeitinhöyhenet ja käsisulkien ulkoreunat siniset, keskimmäiset pyrstösulat vihreät ja sinihohtoiset, reunimmaiset pyrstösulat vaaleansiniset ja valkokärkiset. Nokka on vaaleanharmaa, iiris tummanruskea ja koivet harmaat. Naaras on haileamman värinen. Nuoren linnun niska ja takaraivo ovat vihreät, muuten se muistuttaa naarasta.