stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
IT-kupla
Esimerkkejä IT-kuplasta > Jippii/Saunalahti

Nettiyhteyksiä tarjonnut Saunalahden serveri oli Suomessa yksi IT-buumin näkyvimpiä yrityksiä ja yhtiön omistajaveljesten, Jaakko ja Antti Rytsölän, ostamat Lamborghini-urheiluautot herättivät kovasti huomiota mediassa. Keväällä 2001 Jippii Group antoi positiivisia pörssitiedotteita tulevaisuuden näkymistä, vaikka samaan aikaan johto tiesi yhtiön kehnon taloudellisen tilanteen. Sijoittajille asia valkeni vasta loppukesästä ja yhtiön pörssikurssi romahti murto-osaan entisestä. Toukokuussa 2009 Helsingin hovioikeus tuomitsi kaksi Jippiin entisistä johtajista liiketoimintakieltoon ja ehdottomaan vankeuteen kirjanpitorikoksista ja tiedottamisrikoksista sekä toisen myös törkeistä sisäpiiritiedon väärinkäytöksistä. Sen lisäksi hovioikeus langetti muille entisille Jippiin avainhenkilölle lukuisia ehdollisia vankeusrangaistuksia, sakkorangaistuksia sekä liiketoimintakieltoja. Myös päävastuullinen tilintarkastaja sai ehdollisen vankeusrangaistuksen avunannosta kirjanpitorikokseen. Elisan maksettavaksi lankesi 200 000 euron yhteisösakko ja sisäpiiritiedon väärinkäytöstä tuomitut määrättiin menettämään valtiolle rikoksen tuottama taloudellinen hyöty, yhteensä noin 770 000 euroa. Korkein oikeus ei ensin antanut asiassa valituslupaa, mutta keskeytti myöhemmin johtajien ehdottomien vankeustuomioiden täytäntöönpanon. Vuonna 2012 Korkein oikeus hylkäsi kaikki syytteet Jippiin entisiä johtajia vastaan. Oikeus myös epäsi valitusoikeuden syyttäjältä, ja näin ollen kaikki johtajat todettiin syyttömiksi.
Esimerkkejä IT-kuplasta > Riot-E

Riot-E oli mobiiliviihteeseen erikoistunut yhtiö, jonka työntekijät tulivat tunnetuiksi kalliista elämäntyylistä. Yhtiö sai neuvotelluksi merkittäviä edustussopimuksia ja riskirahoitusta yli 20 miljoonaa euroa, mutta yhtiön tekemät pelit eivät tuottaneet riittävästi. Yhtiö ajautui konkurssiin 19. marraskuuta 2002. Myöhemmin osa yhtiön perustajista teki yhtiöstä elokuvan Riot-On!.
Esimerkkejä IT-kuplasta > Sonera

Kannattava ja perinteikäs telealan yhtiö Sonera vietiin runsaassa vuodessa konkurssin partaalle ja miljardien eurojen velkoihin. Sonera oli yhtiön silloisen toimitusjohtajan, Kaj-Erik Relanderin, mukaan pääpeluri uusien sääntöjen luomisessa globaalille telealalle. Näyttöjä suurien puheiden tueksi ei juurikaan ollut. Soneralla ei ollut mullistavia uusia tuotteita, palveluja tai kumppanuuksia. Rahaa paloi pääasiassa markkinointiin, umts-lupiin ja kalliiseen konsultointiin, joiden avulla tulevaisuuden huimia tuotto-odotuksia rakennettiin.
Esimerkkejä IT-kuplasta > Stonesoft

Maaliskuussa 2000 pieni ohjelmistoyhtiö Stonesoft oli markkina-arvoltaan suurempi kuin hissiyhtiö KONE Oyj. Lokakuussa 2005 Kone oli lähes sata kertaa Stonesoftia arvokkaampi.
Esimerkkejä IT-kuplasta > TJ Group

Vuonna 2005 valtionsyyttäjä haastoi TJ Groupin omistajia, TJ Groupin ja 7. helmikuuta 2000 alkaneen osakeannin järjestäneen Evlin oikeuteen sisäpiiritiedon väärinkäytöksistä, tiedottamisrikoksesta tai avunannosta siihen. Syytteen mukaan TJ Groupin tulos oli manipuloitu positiiviseksi juuri ennen osakeantia. Syytteessä vaadittiin sakkoja, yhteisösakkoja sekä TJ Groupille 39 miljoonan euron maksamista rikoshyötynä valtiolle.
26. tammikuuta 2006 Helsingin käräjäoikeus hylkäsi syytteet törkeästä sisäpiiritiedon väärinkäytöstä sekä muutkin syytteet lukuun ottamatta arvopaperimarkkinoita koskevaa tiedottamisrikosta, josta TJ Groupin entinen toimitusjohtaja Jyrki Salminen ja hallituksen puheenjohtaja Tuomo Tilman tuomittiin neljäänkymmeneen päiväsakkoon . Syyttäjä on ilmoittanut valittavansa päätöksestä hovioikeuteen. Tätä toivoivat esimerkiksi Osakesäästäjien keskusliitto ja Rahoitustarkastus (Rata).
5. heinäkuuta 2007 Helsingin hovioikeus tuomitsi Tuomo Tilmanin ja Jyrki Salmisen kahden vuoden ehdolliseen vankeuteen tiedottamisrikoksista ja törkeästä sisäpiiritiedon väärinkäytöstä. Kumpikin tuomittiin myös menettämään noin kahdeksan miljoonaa euroa rikoshyötyä.
15. tammikuuta 2009 Korkein oikeus tuomitsi Jyrki Salmisen ja Tuomo Tilmanin kahden vuoden neljän kuukauden ehdottomaan vankeuteen. Samalla oikeus korotti TJ Group Oyj:n – nykyisen Westend ICT:n – maksaman yhteissakon 100 000 euroksi.
TJ Groupin osakekurssi oli muutaman vuoden kuluttua vain murto-osa osakeannin hinnasta.
Esimerkkejä IT-kuplasta > Wapit

Wapit Oy oli WAP-teknologiaan erikoistunut mobiilipalveluita kehittävä ohjelmistotalo.
Esimerkkejä IT-kuplasta > Xcelera

Xcelera teki riskisijoituksen vuonna 2000 suomalaiseen GNU/Linux-ohjelmistaloon nimeltään SOT Oy Suomen Ohjelmistotyö Ab. Cayman-saarilla päämajaansa pitävän yhdysvaltalainen sijoitusyhtiön omistavat norjalaiset Gustav ja Alexander Vik. Vikit käärivät rahansa IT-kuplan aikaan USA:n osakemarkkinoilta. Alexander Vik levitti Internetissä nimettömänä huhuja yhtiönsä osakekurssin nostamiseksi. Kupru onnistui niin hyvin, että Alexander Vik sai Al Caponen mukaan liikanimen Big-Al. Xceleran osakkeen arvo nousi vuodessa 30 sentistä 223 dollariin, yli 65 000 prosenttia. Maaliskuussa 2000 Xceleran arvo oli kaikkien aikojen huippulukemissa eli 12 miljardissa dollarissa. Jos Xceleraan olisi alun perin sijoittanut 100 euroa, siitä olisi käärinyt vuodessa 60 000 euron voiton. Big-Al kääri itse 400 miljoonaa dollaria myymällä osakkeitaan oikeaan aikaan. Nykyisin Xceleran osakkeen arvo on laskenut huippulukemista hieman yli 99 prosenttia.
Italian kielet

Italiassa puhuttavien kielten maantieteellinen sijoittuminen
Italian virallinen kieli on italia, jonka asema vahvistettiin perustuslakiin vasta 2007. Italian kieli perustuu suurelta osin Dante Alighierin (1265–1321) teoksissa käytettyyn kieleen, joissa toscanalaismurteeseen on yhdistetty Etelä-Italian kieliä. Italian yhdistyessä vuonna 1861 vain kaksi prosenttia väestöstä käytti puhekielenään yleisitaliaa. Vasta Mussolini vakiinnutti italian kielen valta-aseman kieltämällä murteiden käyttämisen julkisesti lailla. Hänen sanottiin häpeävän sitä, että maan eri kolkista tulevat italialaiset eivät kyenneet ymmärtämään toisiaan..
Etelä-Tirolin maakunnan toinen virallinen kieli on saksa, ja Aostan laakson alueen ranska.
Virallisesti tunnustettuja vähemmistökieliä Italiassa on 12. Vuonna 1999 säädetty laki vähemmistökielistä tunnustaa seuraavat kielet:
albania
frankoprovensaali
friuli
katalaani
kreikka
kroatia
ladino
oksitaani
ranska
saksa
sardi
sloveeni
Näiden vakiintuneiden kielten lisäksi Italiassa on paljon maahanmuuttajia, joilla on omat kielensä. Lisäksi Italiassa puhutaan jonkin verran romaniaa, sillä romanialaiset ovat maan suurin yksittäinen ulkomaalaisvähemmistö.
Italian niemimaalla aiemmin puhuttuja kieliä ovat muun muassa latina, faliski, oski, umbri, volski, pikeeni, veneetti, sikuli ja etruski.
Italiassa puhutut vähemmistökielet ja -murteet

Taulukko ei listaa kaikkia kieliä
| Kieli/murre | Puhujia | Kieli | Alue, jossa puhutaan (osuus alueen väestöstä) |
| --- | --- | --- | --- |
| Sardi | 1 269 000 | Sardi | Sardinia (77,48 %) |
| Friuli | 750 000 | Friuli | Friuli-Venezia Giulia (56,32 %) |
| Tirolin murre | 290 000 | Saksa | Etelä-Tiroli (65,43 %) |
| Oksitaani | 178 000 | Oksitaani | Piemontessa Cuneo (4,76 %) ja Torino, Liguriassa Imperia sekä Calabriassa Cosenza |
| Albania | 98 000 | Albania | Etelä-Italia, Sisilia, Calabria, Apulia, Molise, Campania, Basilicata ja Abruzzo |
| Frankoprovensaali | 90 000 | Ranska | Piemontessa Torino (0,89 %), Aostan laaksossa Aosta (60 %), Apuliassa Foggia (0,23 %) |
| Sloveeni | 70 000 | Sloveeni | Friuli-Venezia Giuliassa Trieste (9,6 %), Gorizia (8 %) ja Udine (3 %) |
| Ladino | 55 000 | Ladino | Etelä-Tirolissa Bolzano (4,19 %), Trento (1,69 %), Venetossa Belluno (10 %) |
| Ranska | 20 000 | Ranska | Aostan laakso (17,33 %) |
| Kreikka, grikon murre | 20 000 | Kreikka | Calabriassa Reggio Calabria (0,88 %), Apuliassa Lecce (1,88 %) |
| Algheron murre | 20 000 | Katalaani | Sardiniassa Alghero (35 %) |
| Baijerin murre | 3 100 | Saksa | Trento (Trentino) |
| Kroatia | 2 600 | Kroatia | Molise (0,79 %) |
| Kärntenin murre | 2 000 | Saksa | Friuli-Venezia Giuliassa Udine (0,38 %) |
| Carnian murre | 1 400 | Friuli | Friuli-Venezia Giulia, Venetossa Belluno (0,66 %) |
| Pustertalin murre | 700 | Saksa | Veneto, Etelä-Tirolissa Val Pusteria |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lewis, M. Paul (toim..): Languages of Italy Ethnologue: Languages of the World, Sixteenth edition..  2009.. SIL International.
Josh Mahura

| Josh Mahura |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. toukokuuta 1998 (ikä 26) St. Albert, Alberta
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  Seattle Kraken
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Anaheim Ducks (NHL)   Florida Panthers (NHL)
NHL-varaus:  85. varaus, 2016 Anaheim Ducks
Josh Mahura (s. 5. toukokuuta 1998 St. Albert, Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija. Puolustajana pelaava Mahura edustaa NHL-seura Seattle Krakenia. Kaudella 2018–2019 alkaneella NHL-urallaan Mahura on pelannut 28 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia ja seitsemän syöttöä eli yhdeksän tehopistettä. Tilastot päivitetty 21. joulukuuta 2019.
Anaheim Ducks varasi Mahuran vuoden 2016. Kaudella 2018–2019 hän pelasi ensimmäiset ottelunsa NHL-liigassa. Elokuussa 2021 Mahura teki Ducksin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Kauden 2022–2023 alussa Ducks laittoi Mahuran vapaiden pelaajien waivers-listalle, josta Florida Panthers valitsi hänet.
Heinäkuussa 2024 Mahura teki vapaana agenttina Seattle Krakenin kanssa yksivuotisen ja 775 000 dollarin arvoisen sopimuksen.
Josh Manson

| Josh Manson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. lokakuuta 1991 (ikä 33) Hinsdale, Illinois, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  190 cm
Paino:  97 kg
Seura
Seura:  Colorado Avalanche
Sarja:  NHL
Pelinumero:  42
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Anaheim Ducks (NHL)
NHL-varaus:  160. varaus, 2011 Anaheim Ducks
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Colorado Avalanche | 2022  |
Josh Manson (s. 7. lokakuuta 1991 Hinsdale, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa NHL-liigassa pelaavaa Colorado Avalanchea. Anaheim Ducks varasi Mansonin 160. pelaajana vuoden 2011 varaustilaisuuden kuudennella kierroksella.
Novgorodin tuohikirjeet

Novgorodista löydetty tuohikirje 292 on vanhin tunnettu itämerensuomalaisella kielellä kirjoitettu teksti.
Novgorodin tuohikirjeiksi kutsutaan vanhan Novgorodin kaupungin kaivauksissa löydettyjä tuohelle kirjoitettuja tekstejä. Tuohikirjeitä on tehty 1000–1400-luvuilla jaa. Maakerrostumien kostea savi on estänyt niiden maatumisen. Tuohikirjeitä on löytynyt Novgorodista kaikkiaan 1108 kappaletta, muualta Venäjältä 101, Ukrainasta 3 ja Valko-Venäjältä 2.
Novgorodin tuohikirjeet on kirjoitettu muinaisslaavilaisin (kyrillisin) kirjaimin. Kielenä on yleisimmin muinaisvenäjä (1 051 kpl). Muita kieliä ovat kirkkoslaavi (48), itämerensuomi (2, kirjeet 292 ja 403), kreikka (1), latina (1) ja saksa (1). Vain kaksi tuohikirjettä on kirjoitettu musteella. Varhaisempi (nro 1089) on ajoitettu vuosille 1360–1380. Ensimmäisen tuohikirjeen löysi Artemi Artsihovskin tutkimusryhmä 26. heinäkuuta 1951.
Tuohikirje 292 (v. 1240–1260) vaikuttaa karjalankieliseltä. Se on tähän asti vanhin löydetty itämerensuomalainen kirjoitus: 3 riviä ja noin 50 kyrillistä kirjainta. Aiheena on ehkä ukkosen loitsu, jumalan nuoli. Kirjeen nro 403 velkaluettelo (v. 1360–1380) on myös itämeren­suomalaista kieltä. On muitakin tuohikirjeitä, joissa on itämerensuomalaisia sanoja, esimerkiksi vanhoja henkilönnimiä (Valit = Valittu, Melit = Mielitty, Veljut ja Veljakaz; kaksi viimeistä liittyvät sanoihin veli ja vilja) sekä paikannimiä (Kjulolakši = Kulolahti ja Kurola). Vuonna 2007, jolloin Novgorodin tuohikirjeitä oli löytynyt 959, arvioitiin, että niissä on ainakin 40 ja melko varmasti 60 itämerensuomalaista nimeä. Kaikki nämä nimet on löydetty vain 27 kirjeestä, ja yli puolet niistä vain muutamasta kirjeestä.
Tuohikirjeet ovat henkilökohtaisia kirjeitä, kaupankäyntiin ja omaisuuteen liittyviä muistiinpanoja ja luetteloita ja historiallisia merkintöjä. Osan tuohikirjeistä ovat kirjoittaneet suhteellisen sivistyneet ja vapaat yläluokkaiset tai kauppiasluokan naiset. Tuohikirjeissä kerrotaan myös tunteista ja ystävyydestä – joukossa on jopa rakkauskirjeitä ja ystävyyden vakuuttamista. Tuohikirjeistä on päätelty, että Novgorodin seudun ja ehkä Koillis-Euroopankin asutuskeskusten naiset olivat keskiajalla vapaampia ja koulutetumpia kuin Keski-Euroopan naiset. Kirjeissä on myös luotettavana pidettyä historiallista tietoa mm. sodista. Noin 6-vuotias Onfim-poika on raapustanut piirroksia ja kotitehtäviä 17:ään kirjeeseen.
Martti Haavio kuuli sanan tuohiraamattu eli tuohikirje ensi kerran Karjalassa kansanperinnettä kerätessään vuonna 1934. Sana raamattu tulee muinaisvenäjän sanasta gramota 'asiakirja, kirje'. Haavion mukaan hyvin pitkäikäinen tuohi oli Pohjois-Venäjällä todellakin pergamentin asemassa. Kirjeestä nro 292 kesti vielä 300 vuotta, ennen kuin suomalaisen kirjallisuuden esikoinen Abckiria ilmestyi.
Slaavilaiset kronikat kertovat tuohikirjoista, mutta sellaisia ei ole löydetty. On löytynyt vain ilmeisesti väliaikaiseen käyttöön tarkoitettuja  kirjeitä ja muistiinpanoja, jotka on hylätty maahan. Arvokkaammat kirjoitukset, kuten tuohikirjat, ovat tuhoutuneet herkemmin tulipaloissa.
Muinaisvenäjän murretta ja kirkkoslaavin oikeinkirjoitusta

800-luvulla Venäjän yleiskieli (lingua franca) oli muinaisvenäjä. Vuodesta 988, maan alkaessa kääntyä kristinuskoon, muinaisvenäjää alettiin kirjoittaa kyrillisin kirjaimin. Venäjällä vallitsi koko keskiajan kaksikielisyys, jossa yleinen  itäslaavi oli vähemmän arvostettua kuin kirkkoslaavi. Myös itäslaavin kielen oikeinkirjoitus perustui kirkkoslaaviin. Tätä ortografiaa käytettiin kaikkialla Venäjällä, myös Novgorodin hallinnossa ja luostareissa. Novgorodin tuohikirjeiden oikeinkirjoitus poikkesi muutaman kirjaimen kohdalla virallisesta muinaisvenäjän Novgorodin murteesta, jota edustaa Novgorodin ensimmäinen kronikka. Huipussaan erot olivat 1200-luvun loppupuolella. Vuoden 1400 tienoilla poikkeamia oli enää alle puolessa kirjeistä.
Tuohikirjeet muualla

Tuohikirjeitä on löytynyt muistakin venäläisistä kaupungeista: Staraja Russasta (51 kpl), Smolenskista (13), Pihkovasta (8), Tveristä (5), Torzhokista (19) sekä Moskovasta (3).
Suomen ensimmäinen tuohikirje löydettiin Turun tuomiokirkon torin kaivauksissa vuonna 2006. Ruotsista tuohikirjeitä tunnetaan kaksi. Venäjän ulkopuolelta tunnetaan kolme tuohikirjettä myös Zvenigorodista Ukrainasta sekä yksittäisinä löytöinä myös Valko-Venäjän Vitsebskistä ja Mstislavlista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Новгородские берестяные грамоты
palatalizations in the old novgorod dialect: comparing theory and data (Arkistoitu – Internet Archive)
Languages of the World - Birch bark
Kallio, Petri: Tuohikirjeet
Saarikivi, Janne: Sanat ja nimet
ORP Garland

| ORP Garland |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan, Skotlanti
Kölinlasku:  22. elokuuta 1934
Laskettu vesille:  24. lokakuuta 1935
Palveluskäyttöön:  3. toukokuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  palautettu 24. syyskuuta 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 376 t (standardi) 1 883 t (maksimi)
Pituus:  98 m (kokonaispituus)
Leveys:  10 m
Syväys:  3,8 m
Koneteho:  34 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  145
Aseistus
Aseistus:  4 × QF 4,7" Mk IX yksiputkisina CP Mk XVII -asennuksina 2 × nelipiippuista .5" (12,7 mm) konekivääriä 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea
ORP Garland (viirinumero H37) oli Puolan laivaston G-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa. Alus oli Britannian kuninkaallisen laivaston Puolalle lainaama HMS Garland.
Hankinta

Lokakuussa 1939 Garlandin ollessa telakalla käytiin keskusteluja aluksen siirrosta Puolan laivastolle. Se aloitti huhtikuussa koeajot ja siirto Puolan laivastolle hyväksyttiin. Alus siirrettiin 3. toukokuuta 1940 Puolan laivastolle, joka nimesi sen ORP Garlandiksi.
Neverwas – Satumaa

| Neverwas – Satumaa> Neverwas |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joshua Michael Stern
Käsikirjoittaja:  Joshua Michael Stern
Tuottaja:  Aaron Eckhart Sidney Kimmel Carsten H. W. Lorenz Greg Shapiro
Säveltäjä:  Philip Glass
Pääosat:  Aaron Eckhart Ian McKellen Brittany Murphy William Hurt Nick Nolte Alan Cumming Jessica Lange
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kanada  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Kingsgate Films Legacy Filmworks Neverwas Productions Sidney Kimmel Entertainment
Levittäjä:  Eagle Pictures Netflix
Ensi-ilta:   9. syyskuuta 2005 Toronton elokuvajuhlat
Kesto:  108 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neverwas – Satumaa (engl. Neverwas) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut Joshua Michael Sternin ohjaama ja käsikirjoittama yhdysvaltalais-kanadalainen fantasiaelementtejä sisältävä jännitysdraamaelokuva. Elokuvan pääosia tähdittävät Aaron Eckhart, Ian McKellen, Brittany Murphy, William Hurt, Nick Nolte, Alan Cumming ja Jessica Lange. Neverwas – Satumaa on ohjaaja Sternin ohjausdebyytti.
Juoni

Huippupsykiatri Zach Riley (Aaron Eckhart) pääsee töihin yksityiseen Millwoodin psykiatriseen hoitolaitokseen, jossa hänen menestynyt lastenkirjailijaisänsä T. L. Pierson (Nick Nolte) oli hoidettavana ennen kuin teki itsemurhan 25 vuotta sitten. Millwoodissa Riley tutustuu isänsä hyvin tunteneeseen potilaaseen Gabriel Finchiin (Ian McKellen). T. L. Piersonin luomasta fantasiamaailmasta paljon tietävän Gabriel Finchin avulla Riley alkaa selvittää totuutta menneisyydestä ja isästään. Salaisuuksien tullessa päivän valoon Riley tarvitsee lapsuudenystävänsä Maggie Paigen (Brittany Murphy) apua.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aaron Eckhart  | … |  Zach Riley   |
|  Ian McKellen  | … |  Gabriel Finch   |
|  Brittany Murphy  | … |  Maggie Paige   |
|  William Hurt  | … |  tohtori Peter Reed   |
|  Nick Nolte  | … |  T. L. Pierson   |
|  Alan Cumming  | … |  Jake   |
|  Jessica Lange  | … |  Katherine Pierson   |
|  Vera Farmiga  | … |  Eleana   |
|  Bill Bellamy  | … |  Martin Sands   |
|  Michael Moriarty  | … |  Dick   |
|  Ken Roberts  | … |  Terrence   |
|  Cynthia Stevenson  | … |  Sally   |
|  Lorena Gale  | … |  Judy   |
Tuotanto

Neverwas – Satumaa kuvattiin syksyllä vuonna 2004. Elokuva kuvattiin Nelsonin ja Vancouverin kaupungeissa Kanadan Brittiläisessä Kolumbiassa.
Julkaisu ja vastaanotto

Neverwas – Satumaa sai ensi-iltansa Kanadassa Toronton elokuvajuhlilla 9. syyskuuta vuonna 2005. Elokuvaa esitettiin myös Yhdysvaltain elokuvajuhlilla, muun muassa Newport Beachin elokuvajuhlilla 20. huhtikuuta vuonna 2006. Neverwas – Satumaa pääsi teatterilevitykseen vain Bulgariassa ja Malesiassa vuonna 2006. Bulgariassa ja Malesiassa elokuva tuotti yhteensä noin 12 000 dollaria. Muuten elokuva julkaistiin suoraan DVD:lle; muun muassa Yhdysvalloissa 3. heinäkuuta 2007 ja Suomessa 11. maaliskuuta 2009.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 14 prosentin "mätä" arvosana, joka perustuu seitsemään arvosteluun, joista yksi on positiivinen ja kuusi negatiivisia.
Aiheesta muualla

Neverwas – Satumaa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Neverwas – Satumaa Elonet.
Neverwas – Satumaa AllMoviessa. (englanniksi)
Neverwas – Satumaa Rotten Tomatoesin sivuilla (englanniksi)
Neverwas – Satumaa TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Neverwas – Satumaa -elokuvan arvostelu The New York Timesin sivuilla (englanniksi)
Nuori samurai

| Nuori Samurai> Young Samurai.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Chris Bradford
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia , historia
Kustantaja:  Puffin Books
Julkaistu:  Young Samurai  The Way of the Warrior  2008   The Way of the Sword 2009   The Way of the Dragon 2010
Suomennos
Suomentaja:  Anja Jelonen, Tero Valkonen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  Nuori Samurai  Soturin tie 2009 Miekan tie 2010 Lohikäärmeen tie 2011
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Nuori Samurai (engl. Young samurai) on Chris Bradfordin kirjoittama kirjasarja. Kirjasarja sijoittuu 1600-luvun Japaniin ja kertoo nuoresta Jack Fletcheristä, josta tulee ensimmäinen muukalaistaustainen samurai.
Sarjasta on ilmestynyt suomeksi seuraavat kirjat:
Nuori samurai: Soturin tie(2009)
Nuori samurai: Miekan tie(2010)
Nuori samurai: Lohikäärmeen tie (2011)
Juoni

Soturin tie 
 Kirjasarjan ensimmäisessä osassa englantilainen Jack Fletcher ja hänen isänsä haaksirikkoutuvat Japanin rannikolle. Pian heidän kimppuunsa hyökkäävät ninjat ja piilossa ollut Jack on hyökkäyksen ainoa selviytyjä. Jack menettää tajuntansa ja herää samuraimestari Takeshi Masamoton luona.  
Jack on uudessa maassa, jonka kieltä ei osaa mutta jota opettelee portugalilaisen  jesuiitan, Luciuksen avulla.  Pian, kun Jack oppii japania, selviää, että ninja, joka on murhannut hänen isänsä on tappanut myös Masamoton perheen vanhimman pojan.  Lisäksi, kyseinen ninja  haluaa Jackin halussa olevat  elintärkeät merikartat. Suojellakseen Jackia Masamoto päättää antaa hänelle samuraiopetusta.
Miekan tie 
 Kirjasarjan toisessa osassa Jack jatkaa opiskeluaan samuraikoulussa. Koska Jack on muukalainen, hänestä ei pidetä ja hän saa monia vihamiehiä kanssaopiskelijoistaan.  Hän joutuu ongelmiin oppilaista koostuvan skorpionijengin kanssa, joka haluaa tappaa hänet. Lisäksi, hänen hallussa olleet merikartat varastetaan. Kirja huipentuu kilpailuun, jossa samuraioppilaat kilpailevat kunniastaan.
Lohikäärmeen tie 
 Vuonna 1613 Japania uhkaa sota ja samurait joutuvat valitsemaan kummalla puolella haluavat taistella.  Kaiken lisäksi, Jackin on hankittava merikartat takaisin viholliseltaan. 
Kirja päättyy Jackin lähtöön Masamoton perheen parista.
Juoni > Henkilöitä

Jack Fletcher: Nuori poika, joka päättyy Japaniin ja aloittaa samuraikoulutuksen.
Akiko Dāte: Jackin hyvä ystävä, joka on mestarijousiampuja ja Hiroko Dāten tytär.
Yamato Masamoto: Takeshin toiseksi vanhin poika
Takeshi Masamoto: Miekkamestari ja  Niten Ichi-Ryūn koulun perustaja.
Ryu Dokugan: Yksisilmäinen ninja, joka tappoi Jackin isä ja jolle Jack on vannonut kostavansa. Kirjojen konna.
Kazuki Oda: Jackin kilpaileva opiskelija ja vihamies, joka esiintyy jokaisessa kirjassa.
Isä Lucius: Portugalilainen jesuiitta, joka opettaa Jackille tapoja ja japania.
Isä Bobadillo:Portugalilainen pappi, joka on liittoutunut Ryu Dokuganin kanssa.
Jiro: Akikon pikkuveli, Jackin ystävä.
Tenno Masamoto: Takeshin vanhin poika, jonka Ryu Dokugan on myös murhannut.
John Fletcher: Jackin isä ja Alexandria-nimisen laivan luotsi.
Jess Fletcher: Jackin sisko
Vastaanotto

Kirjasarja on saanut monia palkintoja, ja Soturin tie oli myös ehdolla Carnegie-mitalin saajaksi. The Times kuvaili sarjan kolmatta osaa, Lohikäärmeen tietä eläväksi ja nautinnolliseksi. Myös kirjailija Eoin Colfer on kehunut sarjaa.
Italianraiheinä

| Italianraiheinä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Pooideae
Suku::  Raiheinät Lolium
Laji::  multiflorum
Kaksiosainen nimi
 Lolium multiflorum  Lam. 
Katso myös
   Italianraiheinä Wikispeciesissä   Italianraiheinä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Italianraiheinä (Lolium multiflorum) on raiheinien sukuun kuuluva yksi- tai kaksivuotinen heinäkasvi. Se kasvaa metrin mittaiseksi, ja sen lehdet ovat jopa 10 mm leveät. Sen voi erottaa englanninraiheinästä (Lolium perenne) suuremman kokonsa avulla ja tarkastelemalla juuri puhjenneita lehtiä; italianraiheinällä ne ovat laskostuneet vekkimäisesti, kun taas englanninraiheinällä ne ovat rullalla.
Italianraiheinä on myös Suomessa viljeltävä nopeakasvuinen ja kaikilla maalajeilla menestyvä nurmiheinä. Sen alalajia westerwoldinraiheinää (Lolium multiflorum subsp. westerwoldicum) suositellaan viljeltäväksi erityisesti Pohjois-Suomessa aikaisemman satonsa vuoksi.