stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruskokauluseremomela

| Ruskokauluseremomela |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cistocolidae
Suku::  Eremomelat Eremomela
Laji::  usticollis
Kaksiosainen nimi
 Eremomela usticollis  Sundevall, 1850 
Katso myös
   Ruskokauluseremomela Wikispeciesissä   Ruskokauluseremomela Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ruskokauluseremomela (Eremomela usticollis) eli aiemmalta nimeltään ruskokauluskerttu on herttujen heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu. Sen esiintymisalue käsittää mantereen eteläisen osan Sambiasta, Malawista, Zimbabwesta ja Angolasta Etelä-Afrikkaan. Lajista tunnetaan kaksi alalajia. Karl Jakob Sundevall kuvaili lajin holotyypin Etelä-Afrikan Pillaansburgin Leromasta vuonna 1850.
Scott Brower

| Scott Brower> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. syyskuuta 1964 Viking, Alberta
Kuollut: 21. lokakuuta 1998 (34 vuotta) Corpus Christi, TX, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–1994
Seurat:  Univ. of North Dakota (NCAA) Denver Rangers (IHL) Flint Spirits (IHL) Phoenix Roadrunners (IHL) Erie Panthers (ECHL) San Diego Gulls (IHL) Kiekko-Espoo (SML) Memphis River Kings (CHL) TSV Peißenberg (Oberliga)
NHL-varaus:  243. varaus, 1984 New York Rangers
Scott Brower (26. syyskuuta 1964 Viking, Alberta, Kanada – 21. lokakuuta 1998 Corpus Christi, Teksas, Yhdysvallat) oli kanadalainen jääkiekkomaalivahti.
Brower pelasi vuodet 1984–1988 NCAA-yliopistosarjaa. Enimmäkseen IHL:ssä torjunut Brower siirtyi Kiekko-Espooseen kaudeksi 1992–1993. Hän pelasi myös kauden 1993–1994 Espoossa. Kiekko-Espoon jälkeen hän pelasi vielä kaksi kautta CHL:ssä ja kauden 1996-97 Saksan Oberligassa, jonka jälkeen lopetti.
Brower työskenteli CHL-joukkue Corpus Christi Iceraysissä, kun kuoli Corpus Christissa auto-onnettomuudessa 21. lokakuuta 1998. Kolarin aiheutti rattijuoppo, joka törmäsi Browerin autoon.
Nykyään CHL:ssä jaetaan vuosittain Scott Brower Memorial Trophy kauden parhaalle maalivahdille.
Scott Carson

Scott Carson
Scott Paul Carson (s. 3. syyskuuta 1985 Whitehaven, Cumbria, Englanti) on englantilainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Englannin Valioliigan Manchester Cityä.
190-senttinen Carson aloitti ammattilaisuransa Leeds Unitedissa vuonna 2002. Kolmen Leeds-kauden aikana Carson pääsi kentälle vain kolme kertaa. Vuonna 2005 Liverpool valmentaja Rafael Benítezin johdolla osti Carsonin miljoonalla punnalla. Liverpoolissakaan Carson ei päässyt kovin usein torjuntatöihin, joten maaliskuussa 2006 Carson lainattiin Sheffield Wednesdayhyn. Kauden 2006–2007 Carson pelasi Charltonissa ja kaudeksi 2007–2008 hänet lainattiin Aston Villaan.
Vuosina 2008–2011 hän edusti Englannin Valioliigassa ja Mestaruussarjassa West Bromwich Albionia. Kesällä 2011 hän siirtyi Turkin Superliigaan Bursasporiin, jossa pelasi kaksi kautta. Kesällä 2013 hän palasi Englannin sarjoihin tehtyään kolmevuotisen sopimuksen Englannin mestaruussarjaseura Wigan Athleticin kanssa. Kesällä 2015 hän siirtyi saman sarjan Derbyyn. Hän oli kaudet 2019–2021 lainalla Manchester Cityssä ja pelasi toukokuussa 2021 kymmenen vuoden tauon jälkeen valioliigaottelun Newcastlea vastaan. Hän siirtyi pysyvällä sopimuksella Manchester Cityyn kesällä 2021, ja pelasi maaliskuussa 2022 Mestarien liigan ottelussa ennätyksellisen lähes 17 vuoden tauon jälkeen.
Carson valittiin Englannin maajoukkueeseen Saksan vuoden 2006 MM-kisoihin mutta ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vasta 16. marraskuuta 2007 Itävaltaa vastaan. Carsonin toinen maaottelu oli EM-karsintojen ratkaisuottelu Kroatiaa vastaan, ja kun hän päästi taakseen kolme maalia – ensimmäisen niistä helposti – ja Kroatia voitti maalein 2–3, jäi Englanti EM-kisojen ulkopuolelle. Kaikkiaan hän on pelannut neljä maaottelua.
Santa Isabel (1767)

| Santa Isabel |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Astillero Real, Cartagena
Kölinlasku:  22. elokuuta 1765
Laskettu vesille:  30. huhtikuuta 1767
Loppuvaihe:  romutettu 1803
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 683 t (arqueo)
Pituus:  48,46 m
Leveys:  14,27 m
Syväys:  6,88 m
Miehistöä:  568
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 28 × 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 30 × 18 naulan tykkiä puolikansi: 10 × 8 naulan tykkiä etukansi: 2 × pronssitykkiä
Santa Isabel oli Espanjan laivaston vuonna 1767 vesille laskettu Velasco-luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Edward Bryantin suunnittelema alus tilattiin Astillero Realilta Cartagenasta, missä köli laskettiin 22. elokuuta 1765. Alus laskettiin vesille 30. huhtikuuta 1767.
Palvelus

Elokuussa 1767 alus partioi Cabo de São Vicenten ja Cape Spartelin välillä sekä Azoreilla päällikkönään Alfonso Albuquerque de Guevara. Se lähti Cartagenasta suojaten neljää kauppalaivaa, joilla matkasi 247 jesuiittaa. Alus saapui 1. lokakuuta 1767 Cartagenaan, mistä se lähti Ajaccioon mukanaan 103 jesuiittaa. Alus saapui 11. marraskuuta 1768 Barcelonaan ja oli Cartagenassa 25. huhtikuuta. Se saapui 27. toukokuuta Cádiziin, mistä se lähti Ajaccioon saattaen kauppalaivaa ja 110 jesuiittaa. Lokakuussa 1768 alus lähti Cartagenasta San Isídron, San Vicenten ja fregatti Santa  Teresan kanssa Algeriaan vankienvaihtoon. Vuonna 1769 alus siirrettiin Ferroliin, missä se siirrettiin reserviin.
Alus osallistui 23. kesäkuuta 1779 Córdoban alaisuudessa 1. Englannin kanaalin sotaretkeen. Se saapui Brestistä Cádiziin liittyäkseen Gástonin laivastoon piirittämään Gibraltaria. Alus osallistui 9. elokuuta 1780 Córdovan mukana brittiläisen saattueen valtaukseen ja toiseen Gibraltarin piiritykseen vuonna 1781. Se palasi 18. tammikuuta 1782 Cádiziin vaurioiduttuaan merenkäynnistä.
Kesäkuussa 1782 alus lähti 3. Englannin kanaalin sotaretkelle. Se osallistui 13. syyskuuta 1782 alkaen Gibraltarin piiritykseen. Alus osallistui 2. lokakuuta 1782 Cape Spartelin taisteluun, jossa aluksella sai surmansa ja haavoittui 14 miehistönjäsentä. Syyskuussa 1783 alus oli mukana erilaisten rakennusmenetelmien vertailussa San Josén ja San Sebastiánin kanssa. Se lähti 1790 Ferrolista Carrizosan laivueen mukana liittyäkseen Socorron laivastoon Cape Finisterressä. Lokakuussa 1790 alus lähti Cádizista päällikkönään Aristizábal. Tammikuussa 1793 se oli Ferrolissa reservissä.
Toukokuussa 1793 alus lähti Cartagenasta Sardinian sotaretkelle, mistä se palasi heinäkuussa ja lähti Toulonin sotaretkelle. Alus lähti 31. tammikuuta 1794 Cartagenasta San Fernandon, San Pedro Apóstolin ja San Leandron sekä fregatti Palasin kanssa Cádiziin. Se lähti 15. huhtikuuta Cádizista  Cárdenan laivueen kanssa Havannaan, jonne alus saapui kesäkuussa. Alus lähti 7. heinäkuuta Havannasta kuljettaen aarteita ja tarvikkeita Santo Domingoon päällikkönään O'Carol. Syyskuussa se saapui San Leandron kanssa Puerto Ricoon, mistä ne jatkoivat 14. syyskuuta Puerto Delfiniin. Alus lähti 17. kesäkuuta 1796 Puerto Delfinistä San Eugenion, San Rámonin ja Asían kanssa Havannaan, mistä se lähti Aristizábalin alaisuudessa seuraavana vuonna murtamaan Havannan saartoa.
Aluksen ollessa Havannassa reserviin sijoitettuna se ajautui 1801 varikolla karille. Alus romutettiin 1803 Havannassa, koska kunnostaminen ei ollut mahdollista.
Sergei Golovkin

Sergei Aleksandrovitš Golovkin (ven. Сергей Александрович Головкин; 1959–1996) oli sarjamurhaaja, jonka uhreiksi joutui yksitoista poikaa Moskovan seudulla vuosien 1986 ja 1992 välillä. Viimeiset kolme uhriaan Golovkin houkutteli rautatieasemalta autotalliin, jossa hän surmasi nämä.
Golovkin  tuomittiin kuolemaan vuonna 1996, ja hänestä tuli viimeisin Venäjän teloittama henkilö.
Käännös suomeksi
Sergei Gaidukevitš

Sergei Vasiljevitš Gaidukevitš (ven. Сергей Васильевич Гайдукевич, valkoven. Сяргей Васільевіч Гайдукевіч, Sjarhei Vasiljevitš Haidukevitš, s. 1954) palveli Neuvostoliiton armeijassa 1976–1991 ja kohosi everstin arvoon. Vuodet 1982–1984 hän oli Neuvostoliiton sotilasasiantuntijana Irakissa, 1992–1994 valtion turvallisuuselinten työsuojelukomitean johdossa. [lähde? ]
Gaidukevitš johtaa 25000 jäsenen Valko-Venäjän liberaalidemokraattista puoluetta, joka muistuttaa venäläistä vastinettaan (Vladimir Žirinovskin puolue). Gaidukevitšia on syytetty autoritaarisista otteista ja puolueen huonosta menestyksestä vaaleissa. Vuoden 2001 presidentinvaalissa hän sai 2,5 % äänistä. Kesäkuussa opposition Narodnaja volja tuomittiin maksamaan Gaidukevitšille 100 miljoonaa ruplaa korvauksia sen syytettyä Gaidukevitšia laittomasta Irakin öljyn myynnistä. [lähde? ]
Vuoden 2006 vaaleissa Gaidukevitš jäi kolmanneksi ja sai 3,5 % äänistä. Hän sanoi tienneensä Lukašenkon voittavan ja ottavansa presidentinvaalit urheiluna ja harjoittelun kannalta ja ryhtyvänsä ehdokkaaksi kolmannen kerran 2011. [lähde? ]
Shakkiolympialaiset 1992

30. shakkiolympialaiset oli FIDE:n järjestämä tapahtuma, joka koostui avoimesta ja naisten turnauksesta sekä useista shakin markkinointiin liittyvistä tapahtumista. Shakkiolympialaiset käytiin 7. kesäkuuta – 25. heinäkuuta 1992 Manilassa, Filippiineillä.
Sergei Glazjev

Sergei Glazjev
Sergei Jurjevitš Glazjev (ven. Серге́й Юрьевич Глазьев; s. 1. tammikuuta 1961 Zaporižžja) on venäläinen poliitikko ja taloustieteilijä.
Glazjev valmistui Moskovan valtionyliopistosta vuonna 1983 ja työskenteli tutkijana Neuvostoliiton tiedeakatemian alaisuudessa. Hän on taloustieteen tohtori, professori ja vuodesta 2008 Venäjän tiedeakatemian jäsen. Glazjev oli Venäjän ulkomaankauppaministeri vuosina 1992–1993 ja pääsi vuonna 1993 valtioduuman jäseneksi. Hän istui valtioduumassa uudelleen vuosina 1999–2007. Glazjev kuului Rodinan johtohahmoihin vuosina 2003–2004 ja oli ehdolla Venäjän presidentiksi vuonna 2004.
Glazjev oli alueellisen taloudellisen integraation neuvonantaja Vladimir Putinille vuosina 2012–2019. Venäjän tiedeakatemian Strategian laitoksen tutkimusjohtaja Sergei Utkin arvioi Ulkopoliittisen instituutin seminaarissa Helsingissä vuonna 2014 vieraillessaan Glazjevin olleen tuolloin tärkein Venäjän aggressiivisen ulkopolitiikan taustavaikuttaja. Vuonna 2014 Glazjev haukkui Petro Porošenkoa laittomaksi presidentiksi sekä natsiksi, syytti Euroopan unionia Ukrainan painostuksesta voimakeinoilla ja väitti Euroopan aiheuttaneen natsien valtaannousun Ukrainassa järjestämällä siellä sotilasvallankaappauksen.
Lokakuussa 2019 Glazjev siirtyi Euraasian talouskomission integraatio- ja makrotalouskomissaariksi. Hän on tehnyt satoja tieteellisiä julkaisuja. Hänelle on myönnetty muun muassa Ystävyyden kunniamerkki.
Sari Raassina

| Sari Raassina> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1963 (ikä 61) Jyväskylä, Suomi
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  erikoislääkäri
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Asema:  Kansanedustaja (2015–2019)
Vaalipiiri:  Savo-Karjalan vaalipiiri
Kotipaikka:  Kuopio
Sari Johanna Raassina (s. 19. huhtikuuta 1963 Jyväskylä) on suomalainen entinen Kansallisen Kokoomuksen kansanedustaja. Hänet valittiin ensi kerran kansanedustajaksi eduskuntavaaleissa 2015. Hän toimii myös Kuopion kaupunginvaltuutettuna ja on kaupunginvaltuuston puheenjohtaja. Ennen kansanedustajuuttaan hän toimi syöpätautien erikoislääkärinä. Raassina putosi eduskunnasta vuoden 2019 eduskuntavaaleissa.
Aiheesta muualla

.aspx Sari Raassina Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Raassinan kotisivut
Roy Chapman Andrews

| Roy Chapman Andrews |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. tammikuuta 1884 Beloit, Wisconsin, Yhdysvallat
Kuollut: 11. maaliskuuta 1960 Carmel-by-the-Sea, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Columbian yliopisto
Instituutti:  Yhdysvaltain luonnonhistoriallinen museo
Tutkimusalue:  paleontologia, eläintiede
Tunnetut työt:  Gobin autiomaan fosiililöydöt
Aiheesta muualla
www.roychapmanandrewssociety.org
Roy Chapman Andrews (26. tammikuuta 1884 Beloit, Wisconsin, Yhdysvallat – 11. maaliskuuta 1960 Carmel-by-the-Sea, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija, joka tunnetaan erityisesti matkoistaan Keski- ja Itä-Aasiassa.
Ura > Alkuvaiheet

Andrews syntyi Wisconsinissa ja kiinnostui jo nuorena luonnontieteistä. Valmistuttuaan collegesta vuonna 1906 hän matkusti välittömästi New Yorkiin ja pyrki töihin Yhdysvaltain luonnonhistorialliseen museoon. Andrews sai paikan museon siivojana, kun muita töitä ei ollut tarjolla. Hän avusti samalla taksidermian osastolla ja sai pian ensimmäisen kenttätehtävänsä, kun hänen piti tuoda Long Islandin rantaan ajautuneen valaan luuranko museoon. Valaista tulikin Andrewsin ensimmäinen kiinnostuksen kohde museossa. Hän matkustikin Tyynellämerellä ja Kaukoidässä tutkimassa valaita.
Andrewsin siirtyi nopeasti valaista muihin tutkimuskohteisiin. Hän halusi testata Henry Fairfield Osbornin teoriaa, jonka mukaan Keski-Aasia oli ihmisen alkukoti. Andrews teki vuonna 1916 eläintieteellisen tutkimusmatkan Kiinan lounaisosiin ja Burmaan. Tutkimukset keskeytyivät kuitenkin ensimmäisen maailmansodan takia. Andrews palveli sodassa laivastotiedustelussa Pekingissä.
Ura > Tutkimusmatkat Gobiin

Vuonna 1920 Andrews ehdotti Osbornelle luonnontieteellisen museon laajinta tutkimusmatkaa, joka suuntaisi Gobin autiomaahan. Hän teki ensimmäisen matkansa Gobiin vuonna 1922 ja uudet matkat vuosina 1923, 1925, 1928 ja 1930. Andrews käytti alueella ensimmäisenä autoja ja vei retkikuntansa autiomaan ennestään tutkimattomiin osiin. Kamelikaravaaneja hän käytti vain kuljettamaan lisävarusteita.
Andrews löysi ihmisen evoluution puuttuvan lenkin sijaan suuren määrän varhaisten nisäkkäiden ja dinosaurusten fossiileja. Retkikunnan löydöksiin kuuluvat muun muassa ensimmäiset dinosaurusten munien fossiilit, pienikokoisen dinosauruksen Protoceratops andrewsin ja suurikokoisen nisäkkään Indricotheriumin luita.
Olosuhteet tutkimuksille olivat vaikeat, sillä Kiinan poliittinen ilmapiiri oli todella hankala. Alueella liikkui myös aseistettuja ryöväreitä ja Andrewsin henki oli useasti uhattuna. Gobin ilmasto vaikutti myös tutkimuksia, sillä päivisin oli todella kuuma ja yöllä lämpötila laski pakkasen puolelle. Ajoittain autiomaan myrkylliset käärmeet tulivat retkikunnan telttoihin lämmittelemään.
Aasian-tutkimusmatkat tulivat päätökseen vuonna 1930 poliittisten olosuhteiden takia. Kaksi vuotta myöhemmin Andrews julkaisi kirjan tutkimusmatkoista nimellä The New Conquest of Central Asia. Hänet valittiin myös luonnontieteellisen museon johtoon.
Ura > Eläkevuodet kirjailijana ja luennoitsijana

Andrews toimi luonnontieteellisen museon johtajana vuodet 1935–1942. Tuona aikana museo ajautui taloudellisiin vaikeuksiin laman takia. Lopulta Andrews joutui kovan paineen alaisena eroamaan virastaan ja jäämään eläkkeelle.
Andrews omisti lopun elämästään kirjoittamiselle ja luennoinnille. Hän julkaisi mm. paleoantropologian kirjan Meet Your Ancestors (1945) ja lapsille suunnatun All About Dinosaurs (1953).
Andrews kuoli Kaliforniassa 76-vuotiaana maaliskuussa 1960.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Roy Chapman Andrews Wikimedia Commonsissa
Roy Chapman Andrews Society (englanniksi)
Schae Harrison

Schae Harrison (s. 27. huhtikuuta 1963 Anaheim Hills, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuin tv-roolinsa on ohjelmassa Kauniit ja rohkeat, jossa hän esitti Darla Einsteiniä. Harrison aloitti sarjassa 1989 ja oli pitkään vain pienessä sivuosassa, myöhemmin Darlasta tuli Thorne Forresterin vaimo ja sitä kautta keskeisempi hahmo. Hahmo ja sitä kautta Harrison poistuivat kuitenkin sarjasta heinäkuussa 2006 Darlan kuollessa Taylorin ajaman auton alle.
Harrisonilla on joulukuussa 2003 syntynyt poika näyttelijä Mick Cainin kanssa.
Aiheesta mualla

Schae Harrison Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Selma Sundelius-Lagerström

Selma Sundelius-Lagerström
Selma Angelika Ophelia Sundelius-Lagerström (26. marraskuuta 1859, Nysund, Värmlanti - 5. lokakuuta 1927, Hjo, Länsi-Göötanmaa, Ruotsi) oli ruotsalainen virsirunoilija.
Sundelius-Lagerström oli papintytär, mutta joutui elämään osan lapsuuttaan ja nuoruuttaan poissa kotoa isänsä alkoholiongelmien takia. Hän oleskeli Torsbyn pappilassa ja lopulta erään avioparin kartanossa Gillnergassa.  Hän tutustui jo varhain herätyksiin ja 1886 hän solmi avioliiton Johannes Lagerströmin kanssa, joka oli Ruotsin lähetysliiton (Svenska Missonsförbundet) lähetyskoulun opettaja Kristinehamnissa. He muuttivat Tukholmaan 1890-luvulla.
1890-luvulla molemmat puolisot kokivat mielenterveysongelmia. Lundelius-Lageström joutui jo ennen puolisonsa kuolemaa 1905 mielisairaalaan Vadstenaan, jossa hän joutui olemaan 25 vuotta. Hän toipui kuitenkin niin, että saattoi viettää elämänsä kolme viimeistä vuotta ystävättärensä luona Hjossa.
1880-luvulla Sundelius-Lagerstöm kirjoitti hengellisiä lauluja, joista joitakin on edelleen käytössä ja julkaisi runokokoelman Blommor i törnehäcken (1896). Yksi hänen kirjoittamansa virsi "Kristus lever - underbara ord" vuodelta 1884 on Ruotsin kirkon vuoden 1986 virsikirjan ekumeenisessa osassa. Se on ollut suosittu virsi vapaakirkkojen piirissä. Suomenkielisessä virsikirjassa sen teksti "Sana ihmeellinen täällä soi" on Anna-Maija Raittilan 1999 tekemä käännös.
Pristinan yliopisto

| Pristinan yliopisto> Universiteti i Prishtinës |
| --- | --- |

 lat. Universitas Studiorum Prishtiniensis 
Perustettu:  15. helmikuuta 1970
Tyyppi:  Julkinen
Rehtori:  Mujë Rugova
Opiskelijoita:  41 833 (2009–2010)
Sijainti:  Pristina,  Kosovo
Yhteistyö:  Balkanin yliopistojen verkosto  Euroopan yliopistojärjestö
Sivusto:  www.uni-pr.edu/
Pristinan yliopiston filologinen tiedekunta, Kosovo (lokakuu 2012)
Pristinan yliopisto on vuonna 1970 perustettu Kosovon historiallisesti ainut yliopisto. Vuonna 1999 Kosovon sodan myötä yliopisto jakaantui kahdeksi täysin erilliseksi samannimiseksi yliopistoksi. Nykyisen Kosovon tasavallan pääkaupungissa sijaitseva Prishtinan yliopisto (alb. Universiteti i Prishtinës tai Univerzitet u Prištini) on albaanien, kun taas Mitrovican pohjoisosassa sijaitseva Prištinan yliopisto (serb. Универзитет у Приштини) on serbien. Jälkimmäinen sai kansainvälisen tunnustuksensa, kun UNMIK ja Euroopan yliopistojärjestö (EUA) tunnustivat sen nimellä Mitrovican yliopisto vuonna 2002, mutta kumpikin kansallisuusryhmä kutsuu yliopistoaan Pristinan yliopistoksi ja pitävät sitä alkuperäisenä. Serbian sosialistinen tasavalta perusti alkuperäisen Prištinan yliopiston lukuvuodelle 1969–1970.
Nykyinen Pristinassa sijaitseva Pristinan yliopisto on Balkanin yliopistoverkoston (Balkan University Network) jäsen edustaen Kosovon tasavaltaa. Kansainvälisesti sen tunnustavat amerikkalaiset ja eurooppalaiset yliopistot sekä näiden kanssa yhteistyötä tekevät kansainväliset organisaatiot.
Pristinan yliopiston historia > Pristinan yliopiston perustaminen ja rakenteen muotoutuminen

Vuoden 1966 Brionin puoluekokouksen jälkeen albaanit vaativat yhä voimakkaammin heidän kansallisten etujensa huomioon ottamista. Vuonna 1968 paikalliset mielenosoitukset muuttuivat valtakunnallisiksi ja niissä vaadittiin itsehallintoa, uutta perustuslakia, Pristinan yliopiston perustamista ja vastaavia asioita. Vuodesta 1958 alkaen Kosovossa oli alkanut kehittyä albaniankielistä korkeakoulua vaatinutta korkeakoulutettua albaaniväestö, jota myös tarvittiin tätä tulevaa korkeakouluopetusta antamaan.
Kosovon ja Metohijan autonomisen maakunnan edustajainkokous hyväksyi 18. marraskuuta 1969 Pristinan yliopiston perustaneen lain, jonka Serbian sosialistinen tasavalta hyväksyi. Lain ensimmäisessä artiklassa määriteltiin yliopisto oikeussubjektiksi ja toisessa artiklassa sen määrättiin koostuvan filosofisesta, oikeus- ja taloustieteellisestä, teknillisestä ja lääketieteellisestä tiedekunnasta. Yliopiston perustava kokous pidettiin 13. helmikuuta 1970 ja juhlallinen perustamiskokous kaksi päivää myöhemmin. Näin ollen 15. helmikuuta julistettiin Pristinan yliopiston päiväksi. Yliopiston ensimmäiseski rehtoriksi valittiin fiosofisen tiedekunnan dekaani, biologian tohtori Dervish Rozhaja.
Vuonna 1971 filosofisesta tiedekunnasta irrotettiin uusi matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta. Samoihin aikoihin oikeus- ja taloustieteellinen tiedekunta jaettiin kahdeksi tiedekunnaksi. Vuonna 1973 perustettiin maataloustieteellinen tiedekunta Pristinaan sekä kaivostieteen ja metallurgian tiedekunta Mitrovicaan. Vuonna 1975 perustettiin humanistinen tiedekunta Pristinaan ja pedagoginen korkeakoulu ”Skënderbeu” Gjilaniin. Vuonna 1976 perustettiin tekninen korkeakoulu (myöh. korkeakoulukeskus) Ferizajiin ja vuonna 1979 liikuntatieteellinen tiedekunta Pristinaan.
Vuoden 1980 itsehallintosopimuksen myötä korkeakoulut liitettiin Pristinan yliopistoon.
Pristinan yliopiston historia > Yliopiston albanialaistuminen

Aluksi opetus jatkoi samalta serbialaiselta pohjalta kuin aiemminkin, mutta 1970-luvun myötä albaaniopiskelijoiden määrä lisääntyi räjähdysmäisesti samoin kuin albanian kielellä opettaminen. Pristinan yliopistossa oli lukuvuonna 1969–1970 opiskelijoita 7 712, joista 5 303 oli kokoaikaisia ja 2 409 osa-aikaisia. Etninen jakauma oli 3 669 albaania ja 4 043 serbokroaattia. Serbienemmistö oli vielä niukka, mutta kymmenen vuoden aikana yliopisto albanialaistui, kun yliopisto kehittyi keskeinen albanian kielen opiskelun ja tutkimuksen keskus. Lukuvuonna 1979–1980 yliopistossa oli 34 922 opiskelijaa (25 009 kokoaikaista ja 9 913 osa-aikaista), joista albaniaksi opiskeli 24 771 ja serbokroatiaksi 10 151. Seuraavana lukuvuonna opiskelijoita oli jo 43 321, joka on ollut yliopiston suurin opiskelijamäärä koskaan. Myös naispuolisten opiskelijoiden määrä lisääntyi. Opetushenkilökunnan määrä lisääntyi ja sekin albanialaistui. Lukuvuonna 1969–1970 yliopistossa oli noin 200 opettajaa ja 200 apulaista. Lukuvuonna 1979–1980 oli jo 600 opettajaa ja 400 avustajaa joukossa täyspäiväisesti työskentelevää yli 190 tohtoria ja 173 maisteria. Tohtoreista albaaneja oli 126 ja maistereista 134.
Tämän kaikki vahvisti albaanien kansallista itsetuntoa. Yliopisto oli monien albaaninationalististen mielenilmaisujen tapahtumapaikkana. Vuonna 1974 vähintään 100 opiskelijaa pidätettiin osallistumisesta nationalistisiin protesteihin.
Kaikki tiedekunnat tuplattiin mukaan lukien opetus, kirjallisuus, hallinto, julkaisutoiminta ja julkaisut, jotta varmistettaisiin tasa-arvoisuus väestöryhmien välillä. Yliopisto ei ollut niinkään tavanomainen kaksikielinen yliopisto, vaan lähinnä kuin kaksi yliopistoa olisi ollut saman katon alla.
Yliopisto herätti ristiriitoja aloittamisestaan lähtien. Serbian opetusministeri syytti myöhemmin 1990-luvun alussa, että yliopisto oli yksi useista ”käytännön ja teoreettisen separatismin keskuksista”. Jo vuonna 1971 serbit ja montenegrolaiset prostestoivat yliopiston avaamista vastaan. Kosovon silloisen kommunistijohtajan mukaan yliopiston avaaminen kohtasi vahvaa vastusta serbikommunistien taholta, vaikka yliopistohankkeella oli itse Josip Broz Titon tuki. Yliopiston perustaminen otettiin Kosovon autonomian enteenä.
Tiedekunnat

Vain albaanien Pristinan yliopiston tiedekunnat:[lähde? ]
Humanistinen tiedekunta
Lääketieteellinen tiedekunta
Maataloustieteellinen tiedekunta
Taloustieteellinen tiedekunta
Filosofinen tiedekunta
Oikeustieteellinen tiedekunta
Kielitieteellinen tiedekunta
Liikuntatieteellinen tiedekunta
Teknillinen ja arkkitehtoninen tiedekunta
Kaivostieteellinen ja metallurginen tiedekunta (Mitrovicassa)
Matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta
Opettajankoulutuslaitos (Pristina, Gjilan, Gjakova, Prizren)
Ammattikorkeakoulu  (Peja, Ferizaji, Mitrovica)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pristinan yliopisto Wikimedia Commonsissa