stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marie Krøyer
Maalaukset

Marie maalasi vain vähän ollessaan aviossa P. S. Krøyerin kanssa. Hän koki huonommuutta taiteilijapuolisonsa rinnalla. Marie oli hyvin itsekriittinen ja turhautui, koska hän ei voinut omistautua täysin taiteelle perheenemännän ja äidin velvollisuuksiensa takia. Hän ei omasta mielestään voinut milloinkaan saavuttaa mitään todella suurta. Marien ystävä Anna Ancher ei sen sijaan rasittanut itseään taloudenhoidon velvoitteilla. Lisäksi Annan puolison maalaukset erosivat tyyliltään ja aihepiiriltään niin paljon Annan töistä, että vertailulle ei ollut sijaa.
Vain pieni osa Marien maalauksista on säilynyt näihin päiviin saakka. Useimmat niistä on tehty kankaalle. Impressionistista tyyliä edustavassa omakuvassaan (1889) Marie välittää itsestään melko synkän kuvan. Vahvoin siveltimen vedoin tehdyssä maalauksessa Marien kasvot ovat osin varjon peitossa. Ainoastaan Marien viimeisin tunnettu maalaus ”Markkinapaikka ranskalaisessa kylässä” (tansk. Markedsplads i en fransk by) vuodelta 1898 on poikkeus apeasta maalaustyylistä.
Marie sai elinaikanaan huomiota kauneudestaan, mutta hänen taiteellinen lahjakkuutensa tuli tunnetuksi vasta Vibeke-tyttären kuoleman jälkeen. Vibekeltä Skagenin museoon siirtyneet Marien teokset osoittivat Marien olleen taitava taidemaalari, jolla olisi ollut lahjakkuutta päästä taiteilijana pidemmälle. Marie Krøyerin elämään ja taiteeseen perehtyneen Tonni Arnoldin mukaan Marie yritti menestyä taiteilijana, mutta olosuhteet olivat häntä vastaan.
Useimmat Marie Krøyerin teokset kuuluvat Skagenin museon kokoelmiin.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Marie_Krøyer
Käännös suomeksi
Marika Bergman-Lundin

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 12. heinäkuuta 1999
Syntymäpaikka: , Ruotsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: Göteborg FC
Pelinumero: 15
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2017 | Göteborg FC | 1 | (0) |
| 2019– | IK Uppsala |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8.4.2019.
Marika Bergman-Lundin (s. 12. heinäkuuta 1999 Ruotsi) on ruotsalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi vuoteen 2017 saakka Göteborg FC:ssä Damallsvenskanissa. Nykyisin Bergman-Lundin pelaa Elitettan-joukkue IK Uppsalan paidassa.
Marika Holland

| Marika Holland> Henkilötiedot.Koulutus ja ura |
| --- | --- |
Tutkinnot:  Coloradon yliopisto
Opinnot:  PhD 1997
Instituutti:  NCAR UCAR
Tutkimusalue:  merijää
Tunnetut työt:  Arctic sea ice decline: Faster than forecast GRL 2007 Polar amplification of climate change in coupled models 2003
Palkinnot:  Community Earth System Model Award 2014 IASC Medal 2019
Marika Holland on Yhdysvalloissa työskentelevä jääntutkija. Hän on yhdysvaltalaisten yliopistojen ilmakehäntutkimuskorporaation (University Corporation for Atmospheric Research, UCAR) ilmasto- ja globaalidynamiikkalaboratorion paleo- ja polaari-ilmaston tutkimusosaston johtaja. Hänen tutkimusalueensa ovat merijään rooli ilmastojärjestelmässä mukaan lukien pitkäaikainen merijään muutos, jään, valtameren ja ilmakehän väliset vuorovaikutukset, korkeiden leveysasteiden ilmastonmuutos ja polaarialueiden ilmaston vaihtelu. Hän on myös ollut mukana parantamassa merijäämalleja ilmastosimulaatioita varten. Holland on osallistunut hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin IPCC:n arviointiraportteihin ja lukuisiin muihin kansallisiin ja kansainvälisiin arviointeihin arktisten alueiden ilmastonmuutoksesta.
Holland väitteli Coloradon yliopistossa ilmakehä- ja meritieteistä vuonna 1997.
Holland on osallistunut Community Earth System Model (CESM) -mallin kehittämiseen useiden vuosien ajan. Hän työskenteli  CESM:n päätutkijana 2012–2014. Tuolloin mallista kehitettiin eri versioita, ja se pääsi mukaan IPCC:n viidenteen arviointiraporttiin. Holland sai NCAR:n CESM-palkinnon vuonna 2014. Vuonna 2019 hänet palkittiin IASC:n (International Arctic Science Committee) mitalilla.
Hans Gustaf Boije

Hans Gustaf Boije vuonna 1878. (Valokuva Daniel Nyblin.)
Hans Gustaf Boije (19. joulukuuta 1828 Janakkala – 22. lokakuuta 1903 Janakkala) oli suomalainen vapaaherra, juristi, tilanomistaja ja valtiopäivämies.
Boijen vanhemmat olivat vapaaherra Gustaf Reinhold Boije ja Hedvig Eleonora Leijonhufvud. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1857 Amalia Sofia Elisabet Baer. Boije tuli ylioppilaaksi Helsingissä 1843, suoritti tuomarintutkinnon 1847 ja suuremman kameraalitutkinnon 1848 ja sai varatuomarin arvon 1852. Hän oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari ja senaatin talousosaston ylimääräinen kamarikirjuri 1848, kamarijunkkari keisarin hovissa 1876 ja kamariherra 1879.
Boije oli myös maanviljelijänä perimillään maatiloilla, muun muassa Hakoisten kartanossa. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen vuonna 1862. Boije osallistui valtiopäiville aatelissäädyssä, kuuluen liberaaliseen puolueeseen, 1863–1864, 1867, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888 ja 1891. Vuosina 1885, 1888 ja 1891 hän oli aatelin varamaamarsalkka.
Marielundin rautatieasema (ULJ)

Marielundin rautatieasema (lyh. Ml, ruots. Marielunds järnvägsstation) on kapearaiteisen Upsala–Lenna Jernväg -museorautatien liikennepaikka Uppsalan kunnassa, Ruotsissa. Asemalla toimii myös rautatiekahvila, ja tavaramakasiinissa on rautatiehistoriallinen näyttely.
Historia

Liikennepaikka avattiin liikenteelle vuonna 1876 seisakkeena ja kuormauspaikkana, mutta muutettiin myöhemmin asemaksi. Asemamiehen tehtäviä hoiti Marielundiin sijoitettu ratavahti. Vuonna 1918 asemarakennus ja laiturialueet varustettiin sähkövalaistuksella. Makasiinirakennus valmistui vuonna 1949, ja samana vuonna valmistui myös pää- ja sivuraiteen välissä oleva välilaituri.
Liikennepaikka varustettiin sähköisillä turvalaitteilla ja tulosuunnan opastimilla vuonna 1953. Sähkötoiminen esiopastin Lännan tulosuunnalta oli otettu käyttöön jo 1943.
Rataa hallinnoiva museorautatieyhdistys, Museiföreningen Stockholm-Roslagens Järnvägar, on rakentanut uudelleen poispuretun ratapihan junakohtauksia varten. Yhdistys on myös siirtänyt puretun makasiinirakennuksen tilalle makasiinin Österbybrukista.
Hans Gustaf von Hauswolff

| Hans Gustaf von Hauswolff> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1762
Kuollut: 1840
Ammatti:  upseeri
Sotilashenkilö
Taistelut ja sodat:  Suomen sota
Sotilasarvo:  linnamajuri
Hans Gustaf von Hauswolff (1762–1840) oli suomalainen sotilas. Hän oli Viaporia 1808 piiritettäessä virkaa tekevänä linnamajurina. Hän laati piirityksestä päiväkirjan Journal öfver Sveaborgs Belägring, börjad från den dag första Skott lossades, den 15 Mars 1808, joka on seikkaperäinen ja luotettava ja tärkeä lähde Viaporin antautumisen valaisemiseksi. Tukholman Kuninkaallisessa kirjastossa säilytetyn päiväkirjan ovat Oskar Rancken ja E. G. Palmén julkaisseet Historiallisen arkiston VI ja VII osassa.
Hauswolffin puoliso oli Helena Charlotta de Frese. Heidän poikansa oli seikkailija Carl Ulric von Hauswolff.
Matti Manner

Matti Esa Manner (s. 5. heinäkuuta 1953 Piikkiö) on suomalainen asianajaja ja varatuomari. Hän on asianajotoimisto Brander & Manner Oy:n osakas. Manner on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1975 ja saanut varatuomarin arvon vuonna 1979.
Mannerin asianajotoiminnan painopisteitä ovat yhtiöoikeus ja yritysjärjestelyt, sopimus- ja vahingonkorvausoikeus, kansainvälinen kauppa sekä näihin liittyvät oikeudenkäynnit ja välimiesmenettelyt. Mannerilla on pitkäaikainen kokemus kotimaisista ja kansainvälisistä yrityskaupoista sekä kansallisten ja kansainvälisten kaupallisten sopimusten laatimisesta.
Ennen Brander & Mannerin perustamista Manner on työskennellyt mm. tuomarin ja esittelijän tehtävissä Turun käräjäoikeudessa ja Turun hovioikeudessa, lakimiehenä asianajotoimistossa, assistenttina Turun yliopiston oikeustieteellisessä tiedekunnassa, nimismiehenä sekä henkikirjoittajana.
Manner on toiminut Suomen Asianajajaliiton hallituksen puheenjohtajana (2001–2004), varapuheenjohtajana (1998–2001), hallituksen jäsenenä (1995–1998) ja varajäsenenä (1992–1995). Lisäksi Manner on toiminut lukuisissa muissa luottamustoimissa mm. Suomen Asianajajaliitossa.
Riippumaton The International Who’s Who of Business Lawyers on rankannut Mannerin usean vuoden ajan. Manner on ollut monen välimiesoikeuden puheenjohtaja tai jäsen sekä useiden yhtiöiden hallituksen jäsen tai puheenjohtaja. Lisäksi Manner on julkaissut artikkeleita oikeudellisen alan julkaisuissa mm. suunnatusta osakeannista. Suomen lakimiesliitto ry myönsi Mannerille yrittäjyyspalkinnon 2005.
Aiheesta muualla

Brander-Manner.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Tomas Lindholm | Suomen Asianajajaliiton puheenjohtaja 2001–2004 | Seuraaja: Kari Lautjärvi |
Maria Kliegel

| Maria Kliegel |
| --- | --- |
 Maria Kliegel vuonna 2017
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1952 (ikä 71) Dillenburg, Saksa
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Tyylilajit:  klassinen
Soittimet:  sello
Levy-yhtiöt:  Naxos
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Maria Kliegel (s. 14. marraskuuta 1952 Dillenburg) on saksalainen sellisti.
Varhainen elämä

Hän syntyi puolalaiseen ammattimuusikkojen perheeseen ja sai kymmenen vuoden iässä sellon, kun hänen isänsä aikoi perustaa perheen sisällä jousikvartetin. Voitettuaan kahdesti ensimmäisen palkinnon saksalaisessa nuorten muusikkojen kilpailussa Kliegel lähti Frankfurtin konservatorioon ja sitten Kanadaan osallistuakseen János Starkerin pitämille mestarikursseille. Starker otti hänet oppilaakseen Bloomingtonissa. Hän sai opetusta myös Mstislav Rostropovichilta Baselissa ja menestyi Rostropovich-kilpailussa Pariisissa, mikä loi hänelle kansainvälisen profiilin.
Ura

Kliegelin huomattaviin levytyksiin kuuluvat Dvořákin ja Elgarin konserttojen sekä Schnittken ensimmäisen konserton tulkinnat. Muita säveltäjiä, joiden teoksia hänen ohjelmistoonsa on kuulunut, ovat olleet Bach, Haydn, Beethoven, Brahms ja Šostakovitš. Pedagogin uransa aikana Kliegel on muun muassa toiminut professorina Kölnin Musikhochschulessa.
Aiheesta muualla

Kotisivut (englanniksi, saksaksi)
Guru (artisti)

| Keith Elam |
| --- | --- |
 Guru vuonna 2006
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. heinäkuuta 1961 Roxbury, Massachusetts, Yhdysvallat
Kuollut: 19. huhtikuuta 2010 (48 vuotta) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  MC, sanoittaja, musiikkituottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Guru
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1985–2010
Tyylilajit:  hip hop, rap
Yhtyeet:  Gang Starr
Levy-yhtiöt:  Wild Pitch / EMI Records (1987–1990) Chrysalis / EMI Records (1990–1995) Virgin / EMI Records (1995–2003) Ill Kid Records (1995–2005) 7 Grand (2003–2010)
Aiheesta muualla
www.gurutributes.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Guru (oik. Keith Elam, 17. heinäkuuta 1961 – 19. huhtikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen hip hop -artisti ja toinen osapuoli Gang Starr -duosta DJ Premierin ohella.
Vuonna 1993 Guru aloitti Jazzmatazz-projektin, jossa hän teki yhteistyötä jazzmuusikoiden kanssa. Ensimmäisellä albumilla vieraili muusikoita kuten Donald Byrd, Branford Marsalis ja Roy Ayers.
Helmikuussa 2010 Guru sai sydänkohtauksen ja leikkauksen jälkeen vaipui koomaan. Hän kuoli syöpään 19. huhtikuuta 2010 48 vuoden ikäisenä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guru (artisti) Wikimedia Commonsissa
Keith Elamin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Hans Hahn

Hans Hahn noin vuonna 1905.
Hans Hahn (27. syyskuuta 1879 – 24. heinäkuuta 1934) oli itävaltalainen matemaatikko, joka antoi merkittävän panoksen funktionaaliseen analyysiin, topologiaan, joukko-oppiin, variaatiolaskentaan, reaalianalyysiin ja järjestysteoriaan. Hahn oli myös hyvin kiinnostunut filosofiasta ja hän oli Wienin piirin jäsen.
Hahn opiskeli Technische Hochschulessa Wienissä, sekä Strasbourgissa, Münchenissä ja Göttingenissä. Hänet nimitettiin opettajaksi Wieniin vuonna 1905 ja hänestä tuli matematiikan professori vuonna 1921. Vuosina 1905–1906 Hahn toimi Otto Stolzin sijaisena Innsbruckissa.
Hahnin mukaan on nimetty:
Hahnin–Banachin lause
Hahnin hajotuslause
Hahnin upotuslause
Hahnin–Kolmogorovin lause
Hahnin–Mazurkiewiczin lause
Vitalin–Hahnin–Saksin lause
Käännös suomeksi
Mažieji Rūšupiai

Mažieji Rūšupiai.
Mažieji Rūšupiai on kylä Skuodasin kunnallispiirissä, Klaipėdan läänissä, Luoteis-Liettuassa lähellä Latvian rajaa. Vuonna 2001 kylässä asui 451 asukasta.
Kylän sijainti kartalla
Matti Manninen (pyöräilijä)

| Matti Manninen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. heinäkuuta 1992 (ikä 32)
Kansalaisuus:   Suomi
Pyöräilijä
Pituus:  178 cm
Paino:  66 kg
Joukkue:  GIF-Chebici
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Amatöörijoukkue(et)
2012–2013 2014 2015 2016 2017 2018−:  Zannata Cycling Team Team Bliz-Merida Team Raleigh-GAC Bliz-Merida Pro Cycling Team Fixit.no GIF-Chebici
 Tiedot päivitetty: 3. helmikuuta 2019 
Matti Manninen  (s. 20. heinäkuuta 1992 Pori) on suomalainen maantiepyöräilijä. Hän edusti Zannata Cycling Teamia 2012–2013, Team Bliz-Meridaa 2014, Team Raleigh-GAC -joukkuetta 2015, Bliz-Merida Pro Cyclingia 2016, Team Fixit.no -tallia 2017 ja vuodesta 2018 alkaen GIF-Chebici-joukkuetta.
Manninen sijoittui EM-kilpailujen alle 23-vuotiaiden maantieajossa viidenneksi 2014. Hän voitti Baltic Chain Tourin ensimmäisen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi 2015. Hän voitti Clássica da Primavera -kilpailun Portugalissa 2016. Hän voitti Dookoła Mazowsza -ajon kokonaiskilpailun ja toisen etapin 2016. Hän voitti samana vuonna Tour of Szeklerlandin ensimmäisen etapin.
Manninen voitti maantieajon Suomen-mestaruuden 2017. Hän voitti samana vuonna Unkarin ympäriajon kolmannen etapin.
Aiheesta muualla

Bliz-Merida Pro Cycling Matti Manninen
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Matti Manninen (pyöräilijä) Wikimedia Commonsissa
Maui (täsmennyssivu)

Maui voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Maui, saari Havaijilla
Maui, polynesialaisen mytologian puolijumala ja sankari
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Maui”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hans Gál

Hans Gal
Hans Gál (5. elokuuta 1890 – 3. lokakuuta 1987) oli itävaltalainen säveltäjä. Hän syntyi Brunn am Gebirgessä.
Gál oli monipuolinen muusikko, jonka saksankieliset oopperat olivat suosittuja varsinkin 1920-luvulla. Hän johti Mainzin konservatoriota, mutta joutui pakenemaan maasta Adolf Hitlerin noustua valtaan. Hän asettui Britanniaan ja opetti pitkään Edinburghissa, jossa hän kuoli 97 vuoden iässä.
Gál sai varhain vaikutteita Johannes Brahmsilta. Hänen juurensa olivat 1800-luvun saksalais-itävaltalaisessa myöhäisromantiikassa, eikä hän koskaan omaksunut "toisen Wienin koulukunnan" 12-säveltekniikkaa. Gálin suurimpiin töihin kuuluvat hänen oopperoidensa ohella niin ikään lukuisat kamarimusiikki- ja orkesteriteokset.
Maude Karlén

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Karlén 1950-luvulla. |  Karlén 1950-luvulla. |  Karlén 1950-luvulla. |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten voimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | yhteisvoimistelu |  |
Maude Astrid Karlén (s. 25. marraskuuta 1932 Tukholma) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt telinevoimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili Melbournen kesäolympialaisissa 1956, missä hän saavutti hopeaa yhteisvoimistelussa. Lisäksi hän osallistui otteluun sijoittuen 53:nneksi ja joukkuekilpailuun sijoittuen kahdeksanneksi.
Matkaopas keskiajan Suomeen

| Matkaopas keskiajan Suomeen |
| --- | --- |

Kirjailija:  Ilari Aalto
Kuvittaja:  Elina Helkala
Kieli:  suomi
Genre:  keskiajan historia
Kustantaja:  Atena
Julkaistu:  2015
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  256
ISBN:  978-952-300-107-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Matkaopas keskiajan Suomeen on vuonna 2015 ilmestynyt arkeologi Ilari Aallon kirjoittama ja kuvataitelija Elina Helkalan kuvittama tietokirja keskiajan Suomesta. Kirja on kirjoitettu nykyaikaisen matkaoppaan muotoon, ikään kuin lukijan olisi mahdollista tehdä aikamatka myöhäiskeskiajan Suomeen noin vuoteen 1400. Teos käsittelee turistioppaan tavoin matkailijan perustarpeita, kuten ruokaa, matkustamista, majoittumista ja paikallisia rahayksiköitä ja ylipäätään asioita, jotka ulkopuolisen matkaajan silmissä olisivat 1400-luvun alun Suomessa olleet erikoisia tai silmäänpistäviä. Teoksen kustansi Atena. Kirjalle myönnettiin vuonna 2016 tiedonjulkistamisen valtionpalkinto, ja kirja oli samana vuonna kymmenen HelMet-kirjallisuuspalkintofinalistin joukossa.
Aiheesta muualla

Atena Kustannus: Matkaopas keskiajan Suomeen.
Hanska, Jussi: Turistina keskiajan Suomessa. Agricolan kirja-arvostelut 2.3.2016.
Heikkinen, Seppo: Selviytymisopas keskiajan Suomeen – kuuntele matkaohjeet. Yle.fi 7.9.2015.
Saressalo, Lassi: Matkaopas keskiajan Suomeen – Riemastuttava matkaopas. Kotiseutuliitto. 4.5.2015.
Marika Hausen

Maria Ulrika (Marika) Hausen (4. heinäkuuta 1928 Turku – 23. lokakuuta 2021 Maarianhamina) oli suomalainen kirjailija, muotoilukriitikko, opettaja ja taidehistorioitsija. Vuonna 1991 hän sai Lauri Jäntin tietokirjapalkinnon teoksestaan Eliel Saarinen – Suomen aika.
Hausenin isä oli geologi Hans Hausen ja isoisä historioitsija, valtionarkistonhoitaja Reinhold Hausen.
Palkintoja

1991 – Lauri Jäntin palkinto
Hangon työväentalo

| Hangon työväentalo |
| --- | --- |
 Hangon työväenyhdistyksen talo
Sijainti:  Hanko
Valmistumisvuosi:  1905
Purkuvuosi:  1975
Suunnittelija:  rakennusmestari A Hämäläinen
Rakennuttaja:  Hangon työväenyhdistys
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hangon työväentalo oli Hangon kaupungissa sijainnut työväentalo. Talo poikkesi monista muista samoihin aikoihin rakennetuista työväentaloista siinä, että se oli rakennettu omalle tontille ja suunniteltu riittävän suureksi ja monipuoliseen käyttöön tarkoitetuksi.
Historiaa

Vuonna 1895 perustettu Hangon työväenyhdistys oli Suomen ensimmäisiä työväenyhdistyksiä. Hangon työväentalo valmistui vuonna 1905. Se rakennettiin Hangon kaupungin vuonna 1903 lahjoittamalle tontille. Työväentalon rakentaminen johti yhdistyksen pahoihin taloudellisiin vaikeuksiin, kiinnityksiä ja lainoja oli moniin pankkeihin. Voinviejä Kustaa N. Niemelä pelasti yhdistyksen suurella lainallaan. Myös monet yhdistyksen jäsenet lainasivat ja lahjoittivat varoja rakentamiseen. Rakentamisen aikana yhdistyksen jäsenmäärä oli kasvanut räjähdysmäisesti. Jäsenten keskuudessa vallinnut usko ja innostus mahdollisti rakennushankkeen onnistumisen.
Rakennus

Työväentalo rakennettiin omalle tontille. Talo suunniteltiin työväentaloksi, jossa on riittävästi tilaa monipuoliselle toiminnalle. Työväentalon piirustukset laati rakennusmestari A. Hämäläinen korvauksetta. Granitin yhtiö lahjoitti perustuskivet. Peruskivet olivat valmiina vuonna 1904. Perustuksia alettiin kaivaa, metallimiehet tekivät raudoitustyöt ja muurarit muuraustyöt. Talon puutyöt annettiin tarjousten perusteella ”Nygrenin sakille”. Työväentalon sisustuskin tehtiin huolella. Kaakeliuunit muurattiin juhlasaliin, ravintolan ja keittiöön. Muihin huoneisiin tuli peltiuunit. Juhlasalissa oli istumapaikkoja 180 ja seisomapaikkoja 70. Näyttämö oli tilava ja ajanmukainen. Talossa oli myös kirjasto, juttutupa, taloudenhoitajan asunto ja lukusali. Radio taloon hankittiin vuonna 1927.
Työväentalo oli kärsinyt pommituksista talvisodan aikana vuonna 1939, ja talo oli rappeutunut pahasti muutenkin. Sodan jälkeen pula-aikana remontointia ei saatu tehdyksi viimeistellysti, mikä kostautui myöhempinä vuosikymmeninä. Talo päätettiin purkaa huonokuntoisena vuonna 1974. Talon tilalle rakennettiin kerrostalo, joka oli Kiinteistö Oy Hangon Työväentalon hallitsema. Talossa on nykyisen yhdistyksen (Hangon sosialidemokraatit r.y) 118,5 neliön kerhotilat.
Toimintaa työväentalolla

Työväentalon tupaantuliaisjuhlaa vietettiin maaliskuussa 1905 kaksipäiväisenä. Ohjelmassa oli soittoa, kuorolaulua, runoja ja näytöskappaleet Pestuupäivät Rannanpäässä sekä Aleksis Kiven näytelmä Lea. Toisena päivänä oli myös tanssit. Sosialidemokraattien maakuntajuhlat pidettiin työväentalolla vuosina 1954 ja 1970.
Matkaniva

Matkaniva on Oulaisten kaupungissa sijaitseva kylä, joka sijaitsee Oulaisten keskustaajamasta noin kymmenen kilometriä Haapaveden suuntaan. Kylän asutus on keskittynyt pääosin Pyhäjoen varteen. Matkanivan kylän perustamisvuodeksi mainitaan lähteissä vuonna 1548. Matkaniva valittiin Pohjois-Pohjanmaan vuoden kyläksi vuonna 2009.
Vuonna 1982 perustettiin Matkanivan kylätoimitoiminta, joka rekisteröitiin 1990, jolloin sen nimeksi tuli Matkanivan kyläyhdistys. Matkanivan nuorisoseura on perustettu vuonna 1911, jolle oma seurantalo valmistui kaksi vuotta myöhemmin. Nuorisoseuran jäsenmäärä on noin 120. Kylällä toimii myös muun muassa vuonna 1967 perustettu metsästysseura.
Kylällä sijaitsee peruskoulu, jossa on 40 oppilasta. Koulu on nykyisin Lehtopään kylässä sijaitsevan Jokiraitin koulun yksikkö.
Aiheesta muualla

Matkanivan kylä
Mari Yaguchi

Mari Yaguchi
Mari Yaguchi (jap. 矢口真里, Yaguchi Mari, s. 20. tammikuuta 1983 Jokohama, Kanagawa, Japani) on toisen sukupolven jäsen J-pop-yhtyeessä Morning Musume. Hän on julkaissut kolme kuvakirjaa. Hän erosi Morning Musumesta 14. huhtikuuta vuonna 2005 skandaalin vuoksi, kun japanilainen lehti FRIDAY julkaisi artikkelin hänen suhteestaan näyttelijä Oguri Shuniin.
Hänen verityyppinsä on A ja hän on 145 cm pitkä. Yaguchin Love Hello! Yaguchi Mari DVD oli  eniten myyty idolin DVD Japanissa.
Yaguchi on myös näytellyt, vuonna 2003 hän näytteli adoptoitua lasta draamassa Kochira hon ikegami sho. Morning Musumesta eroamisensa jälkeen hän on näytellyt päivädraamassa Sentou no Musume!?.
Hello! Project yhtyeet

Morning Musume (1998-2005)
ZYX (2003)
ROMANS (2003)
Alaryhmät :
Tanpopo (1998-2002)
Minimoni (2000-2003)
Morning Musume Sakura Gumi (2003-2004)
Hello! Project Akagumi (2005)
Shuffle ryhmät :
2000: Aoiro 7
2001: 7nin Matsuri
2002: Sexy 8
2003: 11WATER
2004: H.P. All Stars
Elokuvat

1998: モーニング刑事~抱いてHOLD ON ME！ (Morning Cup: Daite HOLD ON ME!
2000: ピンチランナー (Pinch Runner)
2002: ナマタマゴ (Nama Tamago)
2003: 子犬ダンの物語 (Koinu Dan no Monogatari)
Kuvakirjat

07.02.2002 - 1. soolo kuvakirja Yaguchi julkaistaan
02.07.2003 - 2. soolo kuvakirja Love-Hello! julkaistaan.
12.06.2004 - 3. soolo kuvakirja OFF julkaistaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mari Yaguchi Wikimedia Commonsissa
Guardians of the Flame

| Guardians of the Flame Virgin Steele |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1983, Sonic Sound Studios, Freeport, New York
 Julkaistu: 1983
 Tuottaja(t): David DeFeis
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 41.38
 Levy-yhtiö: Music for Nations
Virgin Steelen muut julkaisut
| Virgin Steele 1982 | Guardians of the Flame 1983 | Wait for the Night (EP) 1983 |
Guardians of the Flame on Virgin Steelen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1983. Guardians of the Flame keräsi huomattavan suosion yhtyeelle verrattaen ensimmäiseen levyyn. Yhtye pääsi soittamaan useiden suurten bändien lämmitteliäksi. Levyllä on useita klassikoita, joita Virgin Steele soittaa vielä nykyäänkin keikoilla. Guardians of the Flame oli jonkin aikaa melko vaikeasti saatavilla kunnes yhtye julkaisi sen vuonna 2003 uudelleen remasteroituna ja sisältäen alkuperäiseltä poisjätettyjä kappaleita. Levyltä on julkaistu kaksi singleä: Wait for the Night ja A Cry in the Night. Levy on viimeinen, jolla kitaristi Jack Starr soittaa.
Kappaleet

Don't Say Goodbye (Tonight) – 4.23
Burn the Sun – 4.24
Life of Crime – 4.40
The Redeemer – 7.05
Birth Through Fire – 0.40 (instrumentaali)
Guardians of the Flame – 6.45
Metal City – 4.12
Hell or High Water – 3.17
Go All the Way – 3.11
A Cry in the Night – 4.05
Kappaleet > Vuoden 2002 painoksen bonuskappaleet

I Am the One – 3.47
Go Down Fighting – 3.30
Wait for the Night – 4.19
Interview – 6.42
Blues Deluxe Oreganata (I Might Drown) – 6.13 (live)