stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liv Glaser

Liv Glaser
Liv Glaser (s. 23. syyskuuta 1935 Oslo) on norjalainen pianisti.
Glaser syntyi viulisti Ernst Glaserin ja pianisti Kari Marie Aarvold Glaserin lapsena. Hän opiskeli Robert Rieflingin johdolla vuosina 1952–1956 ja tuli valituksi De unges konsertin solistiksi vuonna 1955 Ludwig van Beethovenin ensimmäisen pianokonserton esityksessä. Glaser jatkoi opintoja vuosina 1956–1959 Pariisin konservatoriossa pääopettajanaan Vlado Perlemuter. Siellä hän sai konservatorion ensipalkinnot pianonsoitossa (1958) ja kamarimusiikissa (1959). 1960-luvun alkupuolella Glaser sai lisäksi opetusta Ilona Kabosilta Lontoossa ja osallistui Wilhelm Kempffin Beethoven-kurssille Positanossa. Vuosina 1965–1966 häntä opetti Moskovan konservatoriossa Lev Oborin.
Glaser konsertoi Oslossa ensimmäisen kerran vuonna 1960 soittamalla Beethovenin 4. pianokonserton Willem van Otterloon johdolla. Hän oli kuitenkin esiintynyt jo vuonna 1959 Bergenissä Robert Schumannin pianokonserton solistina Arvid Fladmoen johtaman Harmoniens orkesterin kanssa. Hän on tehnyt yhteistyötä myös sellaisten kapellimestarien kuin John Barbirollin ja Kirill Kondrašinin kanssa. Glaser on tulkinnut klassismin ja varhaisromantiikan teoksia historiallisin esityskäytännöin. Hän on muun muassa levyttänyt kaikki Wolfgang Amadeus Mozartin pianosonaatit sekä fortepianolla että nykyaikaisella pianolla. Muita säveltäjiä, joiden teoksia hänen ohjelmistoonsa on kuulunut, ovat olleet muiden muassa Johann Sebastian Bach, Béla Bartók, Claude Debussy, Maurice Ravel, Sergei Prokofjev, Edvard Grieg, Klaus Egge ja Agathe Backer Grøndahl. Glaser on esiintynyt säännöllisesti Bergenin kansainvälisellä festivaalilla ja soittanut duona Arve Tellefsenin kanssa.
Glaser aloitti pedagogisen uransa tarjoamalla yksityisopetusta. Vuonna 1970 hän pääsi opettamaan Barratt Due -musiikki-instituuttiin ja vuonna 1973 Norjan valtiolliseen musiikkikorkeakouluun. Hänestä tuli jälkimmäisen professori vuonna 1994. Glaserille myönnettiin vuonna 1965 Kuninkaan kultainen ansiomitali ja vuonna 2004 Lindemanprisen. Glaser oli vuodesta 1971 naimisissa kulttuurijohtaja Carsten Edvard Munchin (k. 2005) kanssa.
Lee Cheol-ha

| Lee Cheol-ha> 이철하.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. syyskuuta 1970 (ikä 54) Etelä-Korea
Kansalaisuus:  Etelä-Korea
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Allmovie
Lee Cheol-ha (hangul: 이철하; hanja: 李澈河; uudistettu latinisaatio: I Cheolha; s. 12. syyskuuta 1970, Soul) on eteläkorealainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja.
Lee teki töitä televisiomainosten tuottajana vuoteen 1999 asti, jonka jälkeen hän opiskeli San Franciscossa, Kaliforniassa Academy of Art Universityssa joka on yksityinen korkeakoulu. Sen jälkeen häntä pyydettiin ohjaamaan korealaisen poikabändin musiikkivideota. Kun hän sai lisää tarjouksia musiikkivideoiden ohjauksista hän perusti oman H Films -tuotantoyhtiön. Ensimmäisen elokuvahjauksensa, Love Me Not, hän teki vuonna 2006.
Filmografia

Okay Madam (2020)
I Eat, Therefore I Am (2015)
Hello?! Orchestra (2013)
The Haunted House Projects (2010)
Story of Wine (2008)
Love Me Not (2006)
Lähde:
Aiheesta muualla

Lee Cheol-ha Moviefit.me.  6.6.2021. Viitattu 14.8.2021. (englanniksi)
Lee Cheol-ha The Movie Database (TMDB). Viitattu 14.8.2021. (englanniksi)
Films Directed by Lee Cheol-ha Letterboxd. Viitattu 14.8.2021. (englanniksi)
Lehtopunikkitatti

| Lehtopunikkitatti> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Boletales
Heimo::  Boletaceae
Suku::  Lehmäntatit Leccinum
Laji::  populinum
Kaksiosainen nimi
 Leccinum populinum  M. Korhonen 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lehtopunikkitatti (Leccinum populinum) on Boletaceae-heimoon kuuluva hyvä ruokasieni. Lehtopunikkitatti on haavan mykorritsasieni. Sienen lakki on kookas, tumman punaruskea, tukeva ja kuivapintainen.
Aiheesta muualla

Luontonetti: Lehtopunikkitatti (Leccinum populinum)
Laji.fi: Lehtopunikkitatti (Leccinum populinum)
Leukumajärvi

| Leukumajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°28′25″N, 24°23′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  suo-oja Tengeliönjokeen 
Järvinumero:  67.923.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  86,4 m  
Rantaviiva:  2,054 km  
Pinta-ala:  25,599 ha  
Tilavuus:  0,0005 km³ 
Keskisyvyys:  1,95 m  
Suurin syvyys:  2,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiLeukumajärvi 
Leukumajärvi  on Lapissa Ylitorniolla Lohijärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 26 hehtaaria, se on 700 metriä pitkä ja 450 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 500 000 kuutiometriä eli 0,0005 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,0 metriä ja suurin syvyys on 2,5 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Lohijärven alueella (67.92), jonka Tengeliönjoen alueeseen (67.923) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 86,4 metriä mpy.
Leganés

| Leganés |
| --- | --- |
 Plaza Mayor
 lippu:  vaakuna
 Leganésin sijainti Madridin itsehallintoalueella
 Leganés
 Koordinaatit: 40°19′41″N, 3°45′52″W 
Valtio:   Espanja
Itsehallintoalue:  Madrid
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  43 km²
Väkiluku (2016):  187 173
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Leganés on kaupunki Madridin itsehallintoalueella Espanjassa. Se sijaitsee metropolialueella noin 10 kilometriä itsehallintoalueen ja maan pääkaupungista Madridista lounaaseen. Kaupungin pinta-ala on 43 neliökilometriä. Vuonna 2016 kaupungissa oli 187 173 asukasta. Suuri osa väestöstä käy töissä pääkaupungissa.
Leganés sai osakseen julkisuutta 3. huhtikuuta 2004, kun viisi Madridin junapommi-iskuista epäiltyä räjäyttivät itsensä kaupungissa sijaitsevassa huoneistossa poliisin erikoisjoukkojen tehdessä rynnäkön rakennukseen. Räjähdyksessä menehtyivät kaikki viisi epäiltyä ja yksi poliisi.
Kaupungissa sijaitsee yksi Kaarle III:n yliopiston (Universidad Carlos III de Madrid) kampuksista, jossa toimii muun muassa polytekninen korkeakoulu. Yliopiston muut kampukset ovat Getafessa ja Colmenarejossa.
Leganésin yhdistää Madridiin M-40-kehätie, Madridin metron MetroSur-linja sekä Cercanías-lähiliikennejunat.
Kuvia

Zarzaquemada (kaupunginosa)
Parque Central
Poza del Agua (kaupunginosa)
Fernando Bellver (1999): La Aguadora
Universidad Carlos III de Madrid (vas.)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ayuntamiento de Leganés (Arkistoitu – Internet Archive)
Universidad Carlos III de Madrid
Google Maps
Lee Malia

| Lee Malia |
| --- | --- |
 Malia esiintymässä vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1984 (ikä 40)  Sheffield, Englanti
Kansalaisuus:   Englanti
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä
Muusikko
Aktiivisena:  2004–
Tyylilajit:  alternative rock, alternative metal, rock, pop rock, nu metal
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Bring Me The Horizon (2004–)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lee Malia (s. 4. kesäkuuta 1984, Englanti)  on englantilaisen rock-yhtyeen Bring Me the Horizonin kitaristi ja yksi perustajajäsen. Hän perusti yhtyeen laulaja Oliver Sykesin, basisti Matt Keanin ja rumpali Matt Nichollsin kanssa.
Lee Malian esikuvia ovat mm. Metallican James Hetfield ja Gary Moore. Malia mainitsi post-rockin ja ennen kaikkea Explosions in the Sky -yhtyeen inspiroineen häntä säveltäessään yhtyeen neljättä studioalbumia Sempiternalia.
Yksityiselämä

Malia on ollut vaimonsa Deni McGoniglen kanssa naimisissa vuodesta 2017 lähtien.
Soittimet ja välineet

Malia käyttää kitaroinaan pääasiassa hänen omaa nimeä kantavaa Epiphonen lanseeraamaa signature-sarjaa.
Epiphone Lee Malia Signature Les Paul Custom Artisan
Epiphone Lee Malia Explorer Custom Artisan
Epiphone Lee Malia RD Custom Artisan
Gibson Victory MVII (Seymour Duncan Dimebucker asennettu kaulamikrofoniksi)
Gibson Les Paul
Gibson Explorer
Studioalbumit > Bring Me The Horizon

Count Your Blessings (2006)
Suicide Season (2008)
There Is a Hell, Believe Me, I’ve Seen It. There Is a Heaven, Let’s Keep It a Secret. (2010)
Sempiternal (2013)
That's the Spirit (2015)
amo (2019)
POST HUMAN: SURVIVAL HORROR (2020)
Ljudmila Beljakova

| Ljudmila Beljakova |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. lokakuuta 1994 Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Luda
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  170 cm
Paino:  65 kg
Seura
Seura:  Tornado Moscow Region
Sarja:  Venäjän naisten pääsarja
Pelinumero:  9 tai 10
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Tornado Dmitrov (RUS)  New York Riveters (NWHL)
Aiheesta muualla
edge291.wixsite.com/lyudmilabelyakova
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2013 | Jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2016 | Jääkiekko |  |
Ljudmila Viktorovna (Luda) Beljakova (ven: Людми́ла Ви́кторовна Беляко́ва, s. 12. lokakuuta 1994 Moskova, Venäjä), on venäläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Beljakovan nykyinen joukkue on Tornado Moscow Region. Hän pelasi kauden 2015–2016 New York Rivetersissä, NWHL:ssa. Kauden 2017–2018 Belâkóva pelasi Tornado Dmitrov -joukkueessa Venäjän naisten pääsarjassa. Hän laukoo vasemmalta. Beljakovalla on naisten jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuista kaksi pronssimitalia, jotka hän sai 2013 ja 2016 Venäjän joukkueessa. Hän käyttää seuratasolla pelinumeronaan 9:ää Maksim Rybinin kunniaksi, mutta maajoukkueessa numero 10:ää.
Linnaisten kartano (Vantaa)

| Linnaisten kartano> Linnais gård |
| --- | --- |
Osoite:  Ainontie 33 (& Ainontie 64), Vantaa
Sijainti:  Linnainen, Vantaa
Koordinaatit:  60.2632°N, 24.7702°E
Rakennustyyppi:  Kartanoalueen rakennuksia
Valmistumisvuosi:  1800-luvun alku (päärakennus)
Suunnittelija:  nykyasu Birger Brunila 1912
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Linnaisten kartanoalueen opastekyltti Ainontien varrella ja rakennus kartanoalueella.
Linnaisten kartano (ruots. Linnais gård) on Vantaan kaupungin länsirajan äärellä Linnaisten kaupunginosassa Ainontien varrella sijaitseva kartano. Linnaisten kartanon kohdalla Ainontie muodostaa verraten hyvin säilyneen osan keskiaikaisperäistä Turku–Viipuri-maantietä eli Suurta rantatietä (Kuninkaantie), joka on valtakunnallisesti merkittävä rakennettu kulttuuriympäristö.
Kartanon muodostaa entinen Skinnarsin perintötila, joka vuonna 1798 ostettiin perintötilaksi ja jonka omistajat tiedetään vuodesta 1556 lähtien. Nimenmuutos Linnaiseksi (ruots. Linnais) tehtiin vuonna 1865. Kartanoalueen rakennukset ovat kulttuurihistoriallisesti merkittäviä.
Kartanon kaksikerroksinen mansardikattoinen päärakennus on rakennettu 1800-luvun alussa. Arkkitehti Birger Brunilan 1912 tekemän suunnitelman mukaisesti rakennusta on muokattu nykyasuunsa. Yläkertaa peittää jyrkkä tiiliverhoiltu, ikkunoilla varustettu mansardikatto, jonka pitkillä sivustoilla on satulakattoinen poikkipääty. Yläkerroksen alaosa on verhoiltu pystysuorin laudoituksin. Alakertaa peittää vaakasuora lautoitus. Rakennuksen etelä- ja länsisivuilla on umpinainen kuisti, pohjoissivulla kahdeksan pylvään reunustama avokuisti. Päärakennuksen ympärillä on englantilaistyylinen puisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linnainen Wikimedia Commonsissa
Liuskelakkiluuranen

| Liuskelakkiluuranen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Luurat Grallariidae
Suku::  Luuraset Grallaricula
Laji::  nana
Kaksiosainen nimi
 Grallaricula nana  (Lafresnaye, 1842) 
Katso myös
   Liuskelakkiluuranen Wikispeciesissä   Liuskelakkiluuranen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Liuskelakkiluuranen (Grallaricula nana) on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Liuskelakkiluurasta tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa, Guyanassa, Perussa ja Venezuelassa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Las Vegas Wranglers

| Las Vegas Wranglers |
| --- | --- |

Perustettu:  1993
Lakkautettu:  2013
Entiset nimet:  Las Vegas Thunder (IHL) (1993-2003) Las Vegas Wranglers (ECHL)  (2003-2013)
Kaupunki:   Las Vegas, NV, Yhdysvallat
Kotiareena:  Orleans Arena
– kapasiteetti:  7 773
Sarjataso:  ECHL
Värit:                     
Toimitusjohtaja:   Mike Madill
Päävalmentaja:   Mike Madill
Omistaja:  Charles Davenport   Jonathan Fleisig
Hopeaa:  2 (2008, 2012)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Las Vegas Wranglers oli vuonna 2003 perustettu amerikkalainen ECHL-seura. Vuosina 2003–2009 Wranglers toimi Calgary Flamesin farmijoukkueena..
Alun perin joukkue pelasi nimellä Las Vegas Thunder IHL:ssä. Thunder meni kuitenkin konkurssiin ja se myytiin uudelle omistajalle. Joukkue nimettiin uudelleen Wranglersiksi ja se siirtyi pelaamaan West Coast Hockey Leaguessa. WCHL yhdistyi ECHL:n kanssa samana vuonna 2003, joten Wranglersistä tuli silloin ECHL:n uusi joukkue. Suomalaisista Riku Varjamo, Jaakko Harikkala ja Aki Seitsonen ovat edustanut seuraa.
Nykyinen joukkue

(Tilanne 11. lokakuuta 2014)
| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

 : 
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 79 |  | Ryan Forgaard | L | 2014 | Faribault, Minnesota, Yhdysvallat |  |
| 83 |  | Eddie Del Grosso | L | 2014 | Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 10 |  | Geoff Paukovich C | L | VLH | 2014 | Englewood, Colorado, Yhdysvallat |
| 17 |  | Adam Huxley | L | VLH | 2014 | Wainwright, Alberta, Kanada |
| 20 |  | Robbie Smith | L | H | 2014 | Brooks, Alberta, Kanada |
| 47 |  | Cody Purves | L | OLH | 2014 | Hudson Bay, Saskatchewan, Kanada |
Nykyinen joukkue > Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Mike Madill
Apuvalmentaja: Aaron Power
Maalivahtivalmentaja: Michael Lawrence
Kōfu

| Kōfu (甲府市) |
| --- | --- |
 Näkymä Kōfuun, taustalla Fujivuori
 lippu:  Symboli
 Kōfun sijainti Yamanashin prefektuurissa
 Kōfu
 Koordinaatit: 35°39′43.7″N, 138°34′05.6″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu tai Kōshin’etsu
Prefektuuri:  Yamanashi
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  212,47 km²
Väkiluku (2017):  190 449
 – Väestötiheys:  896 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Neilikka
 – Puu:  Kashi (ikivihreä tammi)
 – Lintu:  Kuningaskalastaja
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.kofu.yamanashi.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kōfu (jap. 甲府市, Kōfu-shi) on Japanin Yamanashin prefektuurin pääkaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Kōshin’etsun alueella. Pohjois–eteläsuunnassa pitkänomainen kaupunki sijaitsee prefektuurin keskiosassa Fujivuoren pohjoispuolella; tiivis rakentaminen sijoittuu kaupungin keskiosan Kōfun allaslaaksoon, kun taas pohjoisessa ja etelässä kaupungin alue nousee korkealle vuoristoon. Arajoki virtaa kaupungin läpi. Kōfussa on 190 449 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 212,47 neliökilometriä. Se on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.
Kōfu kehittyi Sengoku-kaudelta 1500-luvulta lähtien linnanaluskaupunkina Takeda-klaanin hallinnassa. Kaupungin nimi merkitsee Kain provinssin (kō) hallintokeskusta (fu). Japanin kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 Kōfu sai kaupunkioikeudet: silloin siellä oli noin 30 000 asukasta. Kolme neljäsosaa kaupungista tuhoutui toisen maailmansodan pommituksissa. Nykyisin se on paikallinen talous- ja hallintokeskus. Kōfua palvelevat JR Higashi-Nihonin Chūō-päälinja ja JR Tōkain Minobu-linja.
Kuvia

Yönäkymä Kōfuun
Kōfun linna ja rautatieasema
Takedan pyhäkkö
Shōsen-rotko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kōfu Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Lehtori

Lehtori
Lehtori (lyhenne leht.) on useiden opettajien virkanimike peruskouluissa, lukioissa, ammattioppilaitoksissa, ammattikorkeakouluissa ja joissain yliopistoissa. Virkaan vaaditaan yleensä ylempi korkeakoulututkinto. Lehtorin virkojen lisäksi oppilaitoksissa on muitakin opettajan tehtäviä (esim. tuntiopettaja).
Alkujaan lehtori tarkoitti pappia, joka luki jumalanpalveluksessa raamatunkohdan (latinan kielessä lectio = lukukappale, lector = lukija). Nykyisin lehtorin virka on Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa pappisvirasta erillinen naisteologin virka. Virka perustettiin vuoden 1963 kirkolliskokouksessa.
Lehtori on myös arvonimi.
Yliopistolliset lehtorit

Lehtorin tehtäviin yliopistolla kuuluu opettamisen lisäksi hallinnollisia tehtäviä ja tutkimustyötä. Joissakin yliopistoissa uusia lehtoreita ei enää nimitetä, joskin vanhat lehtorit saivat pitää halutessaan nimikkeensä. Vastaavaa tehtävää hoitavat ovat jatkossa yliopisto-opettajia. Pätevyysvaatimuksena on ylempi korkeakoulututkinto, mutta useilla yliopisto-opettajilla on lisensiaatin tai tohtorin tutkinto.
Yliopistonlehtorilta vaaditaan tohtorin tutkinto, ja tehtävä on luonteeltaan hyvin lähellä aiempien apulaisprofessoreiden tehtäviä. Pedagoginen yliopistonlehtori taas vastaa opetuksen, mm. opetusmenetelmien, kehittämisestä. Vuodesta 2016 lähtien osa suomalaisista yliopistoista on alkanut myöntää vanhemman yliopistonlehtorin nimikkeitä kokeneille yliopistonlehtoreille. Aalto-yliopistossa on käytössä lehtorin urajärjestelmä, jossa on kolme tasoa (yliopisto-opettaja, yliopistonlehtori, vanhempi yliopistonlehtori). Lisäksi Aalto-yliopistossa voi kutsumenettelyllä saada englantilaisten yliopistojen reader-nimikettä vastaavan arvonimen johtava yliopistolehtori, joka asettuu työpaikkana lehtoreiden ja professoreiden välimaastoon. Jälkimmäisiä on kuitenkin toistaiseksi vain kolme.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lehtori Wikimedia Commonsissa
Las Vegas – uhkapelin keskus

| Las Vegas – uhkapelin keskus> The Lady Gambles |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Gordon
Käsikirjoittaja:  Roy Huggins Halsted Welles
Perustuu:  Lewis Meltzerin ja Oscar Saulin tarinaan
Tuottaja:  Michael Kraike
Säveltäjä:  Frank Skinner
Kuvaaja:  Russell Metty
Leikkaaja:  Milton Carruth
Pääosat:  Barbara Stanwyck Robert Preston
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:   20. toukokuuta 1949  26. toukokuuta 1950
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Las Vegas – uhkapelin keskus (engl. The Lady Gambles) on vuonna 1949 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen melodraamaelokuva, jonka ohjasi Michael Gordon. Mustavalkoisen draaman pääosissa ovat Barbara Stanwyck ja Robert Preston. Universal Pictures tuotti ja levitti elokuvan.
Las Vegas – uhkapelin keskus kertoo Joan (Barbara Stanwyck) ja David Boothesta (Robert Preston), jotka matkustavat Las Vegasiin, missä vaimo tulee riippuvaiseksi uhkapeluusta.
Las Vegas – uhkapelin keskus -elokuvan on käsikirjoittanut Roy Huggins ja Halsted Welles, jotka laativat käsikirjoituksen Lewis Meltzerin ja Oscar Saulin tarinan pohjalta. Las Vegas – uhkapelin keskus sai ensi-iltansa kotimaassaan 20. toukokuuta 1949 New Yorkissa ja Los Angelesissa. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 26. toukokuuta 1950.
Screen Director's Playhouse lähetti 60 minuutin elokuvan radiosovituksen 14. joulukuuta 1950, jossa Barbara Stanwyck ja Stephen McNally uusivat elokuvaroolinsa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Barbara Stanwyck  | … |  Joan Phillips Boothe   |
|  Robert Preston  | … |  David Boothe   |
|  Stephen McNally  | … |  Horace Corrigan   |
|  Edith Barrett  | … |  Ruth Phillips   |
|  John Hoyt  | … |  Tohtori Rojac   |
|  Elliott Sullivan  | … |  Barky   |
|  John Harmon  | … |  Frenchy   |
|  Philip Van Zandt  | … |  Chuck Benson   |
|  Leif Erickson  | … |  Tony   |
|  Tony Curtis  | … |  Pikkolo   |
Aiheesta muualla

Las Vegas – uhkapelin keskus Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Las Vegas – uhkapelin keskus Elonet.
Las Vegas – uhkapelin keskus AllMoviessa. (englanniksi)
Las Vegas – uhkapelin keskus TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Living My Life Without You

|  Living My Life Without You> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Stig Van Eijk
Tyylilaji:  pop
Säveltäjä(t):  Stig André Van Eijk Sem
Sanoittaja(t):  Stig André Van Eijk Sem
Euroviisutiedot
Vuosi:  1999
Maa:  Norja
Kieli:  englanti
Sijoitus:  14.
Pisteet:  35
Sanat:  sanoitus
Living My Life Without You on Stig Van Eijkin esittämä kappale, joka edusti Norjaa vuoden 1999 Eurovision laulukilpailussa Israelin Jerusalemissa.
Kappale sai Euroviisuissa 35 pistettä ja sijoittui 23 maan joukosta sijalle 14.
Kääpiötapparakala

| Kääpiötapparakala |
| --- | --- |
 Kääpiötapparakala ja sen heijastus vedenpinnasta
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Tetrakalat Characiformes
Heimo::  Tapparakalat Gasteropelecidae
Suku::  Carnegiella
Laji::  marthae
Kaksiosainen nimi
 Carnegiella marthae  Myers, 1927 
Katso myös
   Kääpiötapparakala Wikispeciesissä   Kääpiötapparakala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kääpiötapparakala (Carnegiella marthae) on tetrakaloihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Kääpiötapparakala jää alle kolme senttiä pitkäksi. Sen hopeanhohtoinen ruumis on erikoisen muotoinen, koska se on sopeutunut sieppaamaan ruokaa veden pinnasta.
Alkuperä

Kääpiötapparakala on peräisin Etelä-Amerikasta, Rio Negro- ja Orinoco-joen vesistöstä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Kääpiötapparakala on rauhallinen parvikala, joka pysyttelee pinnan tuntumassa. Parvessa pitäisi olla ainakin kuusi kalaa. Se hyppää helposti pois akvaariosta varsinkin totutellessaan uusiin paikkoihin, joten pienet aukot kansilaseissa on tukittava hyvin.
Vesiolot ja ravinto

Kääpiötapparakalalle sopiva lämpötila-alue on 24–28 °C ja pH 5–8. Ne voivat syödä vain ruokaa joka kelluu pinnalla; kuivatut hyönteiset ja tubifex-madot sopivat tähän oikein hyvin.
Living Shangri-La

| Living Shangri-La |
| --- | --- |
 Living Shangri-La toukokuussa 2014.
Tiedot
Sijainti:  1128 West Georgia Street, Vancouver, Kanada
Rakennettu:  2005–2009
Käyttötarkoitus:  sekakäyttö
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  James KM Cheng Architects
Kehittäjä:  KBK #1 Ventures Ltd.
Omistaja:  KBK #1 Ventures Ltd.
Tekniset tiedot
Kerroksia:  59
Korkeus
Kattokorkeus:  200,9 m
 SkyscraperPage.com 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Living Shangri-La on Vancouverissa Kanadassa sijaitseva 201 metriä korkea, 59-kerroksinen pilvenpiirtäjä. Rakennuksessa on hotelli sekä asuin- ja toimistotiloja. Tornin rakentaminen aloitettiin vuonna 2005, ja se valmistui 2009. Rakennus on kaupungin korkein.
Lomwet

Lomwet  ovat  afrikkalainen  etninen ryhmä. He elävät pääosin Malawissa, missä he ovat yksi suurimmista etnisistä ryhmistä,  ja Mosambikin pohjoisosassa. Heitä on yhteensä noin kaksi miljoonaa, joista 1,3 miljoonaa Mosambikin puolella. Mosambikin lomwet puhuvat enimmäkseen lomwea, joka muistuttaa makuaa.  Malawissa useimmat heistä ovat siirtyneet puhumaan njandžaa eli chewaa.