Mordor
Historia > Sauron ja Mordor

Sauronin valintaan vaikutti monta syytä. Varjovuoret ja Tuhkavuoret suojasivat Mordoria hyvin númenorilaisilta ja Sauron kykeni käyttämään Tuomiovuoren tulia noituuteen. Sauron keräsi ympärilleen paljon örkkejä ja peikkoja. Hän aloitti Barad-dûrin rakentamisen.
Vuonna 1200 Sauron hylkäsi Mordorin ja lähti Eregioniin. Siellä hän opetti haltiaseppiä takomaan mahtisormuksia, mutta hän palasi Mordoriin vuonna 1600 ja takoi Tuomiovuoren uumenissa Valtasormuksen. Haltiat ymmärsivät Sauronin petoksen ja joutuivat sotaan. Sauronin örkit tuhosivat Eregionin, mutta númenorilaiset tuhosivat Mordorin armeijat.
Sauron kokosi lisää örkkejä ja peikkoja ja käännytti Rhûnin ja Haradin ihmiset palvelijoikseen. Ar-Pharazôn Kultainen, Númenorin kuningas, kuuli Sauronin mahdista ja saapui suuren armeijan kanssa Keski-Maahan. Sauron antautui númenorilaisille, jotka veivät hänet Númenoriin. Hän kuitenkin turmeli ylpeän Ar-Pharazônin ja suurimman osan númenorilaisista. Lopulta hän aiheutti heidän tuhonsa, mutta Númenorin upotessa myös Sauron vajosi meren pohjaan. Hänen henkensä palasi Mordoriin, mutta hän ei enää koskaan kyennyt ottamaan kaunista ulkomuotoa. Hän otti Mustan Ruhtinaan hahmon, joka opittiin tuntemaan pahan perikuvana.
Samaan aikaan Númenorilaisruhtinas Elendil ja hänen poikansa Isildur ja Anárion olivat perustaneet Arnorin ja Gondorin valtakunnat. Sauronin örkit valloittivat Minas Ithilin Varjovuorten kupeessa, mutta hyökkäys pysäytettiin Osgiliathiin ja Haltiain ja Ihmisten Viimeinen Liitto hyökkäsi Mordoriin. Vuonna 3434 haltiat ja ihmiset löivät Sauronin armeijat Dagorladin taistelussa. Viimeisen Liiton joukot astuivat Mordoriin ja aloittivat Barad-dûria piirityksen. Seitsemän vuoden jälkeen Sauron astui Mustasta Tornista ja surmasi Gil-galadin ja Elendilin. Isildur leikkasi Suurimman Sormuksen Sauronin sormesta, mutta ei ahneudessaan tuhonnut sitä. Sauronin henki pakeni Dol Gulduriin ja Barad-dûr kaadettiin maan tasalle.
Sauronin vakoojat kaappasivat vuonna 3017 Klonkun ja veivät sen Barad-dûriin kidutettavaksi. Klonkkua kuulusteltiin, kunnes se mainitsi nimet Kontu ja Reppuli. Sauron lähetti sormusaaveet Kontuun hakemaan Suurinta Sormusta.
Vuonna 3019 Sauron aloitti hyökkäyksensä Gondoria vastaan. Noitakuningas johdatti armeijan Minas Morgulista ja Sauron lähetti Mustalta Portilta lisäjoukkoja. Minas Tirith joutui piirityksiin, mutta Gondorin ja Rohanin joukot tuhosivat armeijan ja Noitakuningas kaatui. Armeija oli kuitenkin vain osa Sauronin todellisista joukoista, sillä suuri osa niistä oli vielä Mordorissa.
Gandalf, Aragorn, Éomer ja Imrahil johtivat armeijan Mustalle Portille. Sauronin Suu saapui neuvottelemaan heidän kanssaan ja vaati Gondorin ja Rohanin antautumista ja alistumista Mordorin alaisuuteen. Gandalf kieltäytyi ja Sauronin joukot marssivat Mustasta Portista. Gondor ja Rohan olivat häviöllä, mutta silloin Klonkku puraisi Sormuksen Frodo Reppulin sormesta ja putosi Tuomiorotkoon. Sormus tuhoutui ja Mordorin valtakunta mureni.
Barad-dûr, Musta Portti ja Hammastornit sortuivat ja Gorgorothin tasanko halkeili maanjäristyksen voimasta. Sauron ja loput sormusaaveista tuhoutuivat ja Mordorin joukot pakenivat tai antautuivat ilman johtajaa. Tuomiovuori purkautui suurella voimalla, mutta kotkat pelastivat Frodon ja Samin purkaukselta.
Aragorn kruunattiin Mordorin häviön jälkeen kuninkaaksi ja hän päätti, että Núrnin orjat vapautettaisiin ja luovutti heille kaikki maat Núrnin sisämeren lähistöllä. Gorgorothista tuli taas karu autiomaa, eikä siellä asunut enää örkkejä ja muita pahuuden voimia palvelevia olentoja. Sauron ja sormusaaveet olivat tuhoutuneet ja Mordor joutui jälleen Gondorin vallan alaisuuteen.