stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jyränkö (sanomalehti)

Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Jyränkö oli Heinolassa vuosina 1890–1901 ilmestynyt sanomalehti.
Kirjakauppias A. Raution perustama Jyränkö oli Heinolan ensimmäinen sanomalehti. Kaupungin seminaarin opettajakunnan tukemana se oli linjaltaan kristillis-siveellinen, valistushenkinen ja suomenmielinen. Sortovuosina kenraalikuvernööri Bobrikov yllättäen lakkautti Jyrängön pysyvästi, jolloin Heinola jäi useiksi vuosiksi ilman sanomalehteä.
Lehti ilmestyi aluksi kerran, vuodesta 1891 lähtien kahdesti ja vuodesta 1899 kolmesti viikossa. Sen levikki oli 1400 kappaletta vuonna 1897. Päätoimittajina ja vastaavina toimittajina työskentelivät D. K. Kröger (1890), O. A. Forsberg (1891), Joh. Walve (1891), K. E. Sonck (1892–1893), Kuuno A. Bäckman (1893–1894), K. K. B. Wickstrand (1894–1896) ja K. A. Järvi (1899).
Aiheesta muualla

Jyränkö digitoituna kansalliskirjastossa
DRM

DRM on lyhenne seuraavista asioista:
digitaalinen käyttöoikeuksien hallinta, engl. Digital Rights Management, yleisnimi digitaalisen tiedon suojaustekniikoille
Digital Radio Mondiale, keski- ja lyhytaaltoalueelle kehitetty digitaaliradiostandardi.
Direct Rendering Manager, Linuxin grafiikkajärjestelmän osa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”DRM”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jymyjäärä

| Jymyjäärä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Lehtikuoriaismaiset Chrysomeloidea
Heimo::  Sarvijäärät Cerambycidae
Alaheimo::  Spondylidinae
Tribus::  Spondylidini
Suku::  Spondylis
Laji::  buprestoides
Kaksiosainen nimi
 Spondylis buprestoides  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Jymyjäärä Wikispeciesissä   Jymyjäärä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jymyjäärä (Spondylis buprestoides) on kookas, kiiltävän musta sarvijäärien heimoon kuuluva kovakuoriaislaji. Aikuisena isohkon ja rotevan jymyjäärän pituus on noin 16-21 millimetriä. Jymyjäärän etuselkä on pyöreähkö, pää leveä ja leuat järeät, tuntosarvet lyhyehköt. Jymyjäärä pystyy puremaan leuoillaan halutessaan ihon läpi. Isäntäpuunaan jymyjäärä käyttää pelkästään mäntyä. Aikuisia jymyjääriä esiintyy etupäässä kuivilla, aurinkoisilla mäntykankailla, metsänreunoissa, hakkuuaukeilla ja myös metsäpaloalueilla. Lajille kelpaa pystyyn kuolleet puut kuin myös hakkuukannot. Jymyjäärä voi iskeytyä melko tuoreisiin männynkantoihin yhdessä ruskojäärän (Arhopalus rusticus) ja mustajäärän (Asemum striatum) kanssa. Aikuiset jymyjäärät ovat liikkeellä heinä-elokuussa. Lajia esiintyy Euroopassa ja Siperiassa aina Japaniin saakka ja Suomessa melko yleisesti etelärannikolta Pohjois-Karjalaan saakka.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Jymyjäärä (Spondylis buprestoides)
iNaturalist: Jymyjäärä (Spondylis buprestoides)
Raimo Peltonen, Hyönteiskuvasto: Jymyjäärä (Spondylis buprestoides)
ITIS: Spondylis buprestoides (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Spondylis buprestoides (englanniksi)
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Spondylis buprestoides (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Spondylis buprestoides (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1754814  Wikispecies: Spondylis buprestoides  BioLib: 11027  BOLD: 155761  CoL: 4Z9XD  EoL: 126547  EPPO: SPOYBU  EUNIS: 116161  Fauna Europaea: 114830  Fauna Europaea (new): eab9cf33-77eb-4835-9869-b80f218cc866  GBIF: 1136491  iNaturalist: 333766  IRMNG: 10957381  ITIS: 704717  NCBI: 1395520  Observation.org: 1701  Open Tree of Life: 3394464  Laji.fi: MX.194996
Jämsänjoen alue

Jämsänjoen alue (vesistöaluetunnus 14.51) on Jämsän reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 375,35 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 6,78 %. Vesistön alueen alarajana on Päijänne, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 1 471,03 neliökilometriä ja sen järvisyys on 7,32 %. Reitin vedet laskevat seuraavaksi Päijänteen alueeseen (14.22).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen :
Jämsänjoen suualue (14.511) → Suur-Päijänteen alue (14.2)
Nielevän valuma-alue (14.519)
Märäsojan valuma-alue (14.513)
Kirkko-ojan valuma-alue (14.518)
Lavaojan valuma-alue (14.517)
Kankarisveden–Pirttijärven alue (14.512) ← Iso Rautaveden alue (14.52)
Lahnajoen valuma-alue (14.514)
Valkeajärven valuma-alue (14.515)
Sovijärven valuma-alue (14.516)
Pekka Jänhiä

Pekka Jänhiä majurina 1942 Päämajassa.
Pekka Jänhiä (aiemmat sukunimet Travnikoff ja Bogdanoff, 10. joulukuuta 1895 – 19. toukokuuta 1959) oli Suomen puolustusvoimia 1920-luvulta lähtien palvellut tiedustelu-upseeri.
Jänhiän vanhemmat olivat kuvanveistäjä Aleksanteri Travnikoff ja kotirouva Maria Travnikoff o.s. Kotoluoma. Jänhiä suoritti asevelvollisuuttaan Travnikoff-nimisenä Venäjän armeijassa vuodesta 1916 lähtien ja taisteli Itävallan ja Romanian rintamilla ensimmäisessä maailmansodassa.
Lokakuun vallankumouksen aikaisissa oloissa Travnikoff jätti palaamatta lomalta yksikköönsä ja jäi itsenäistyvään Suomeen.
Travnikoffin salaisen toiminnan alkuna voidaan pitää osallistumista aseiden salakuljetukseen Pietarista Viipurin suojeluskunnalle.
Hän osallistui Suomen sisällissotaan valkoisten puolella ja oli mukana taisteluissa Vuoksen rintamalla Ravanttilassa, Korvenkylässä ja Antrean rintaman selustassa Jänhiälässä. Jänhiälässä hän haavoittui vaikeasti.
Pekka Jänhiä toimi yleisesikunnan tiedustelussa ja johti tiedusteluorganisaation Toimisto V:n eli Tilastotoimiston Sortavalan alatoimistoa vuorotellen Jonne Aikomuksen kanssa. Jänhiä oli toimiston johdossa ainakin vuonna 1924 ja uudelleen vuodesta 1936 lähtien, jolloin Aikomus toimi hänen apulaisenaan. Jänhiän palvelus Yleisesikunnan Tilastotoimistossa ja Puolustusvoimain Pääesikunnan Ulkomaaosastossa on merkitty alkaneeksi 17. syyskuuta 1930.
Jänhiällä oli alatoimistossa vastuullaan asiamiehiä (vakoilijoita), jotka hän apulaisineen oli valinnut ja jotka raportoivat hänelle henkilökohtaisesti. Epäilyttävissä tapauksissa asiamiehen lähetti ja raportit otti turvallisuussyistä vastaan välikäsi.
Vuonna 1937 Jänhiän asema tilastotoimiston virkahierarkiassa oli toinen vanhempi toimistoupseeri. Kesällä 1939 Jänhiä sai apulaisekseen Sortavalan alatoimistoon luutnantti Into Kuismasen. Alatoimistosta muodostettiin vahvuutta lisäten Kollaan rintamalla toimiva Osasto Kuisma, jonka keskeinen toimintamuoto olivat rintaman eteläsivustaa varmistavat hiihtopartiot.
Jatkosodan aikana Jänhiä hallinnoi huoltopäällikkönä tiedustelujaoksen, muun muassa kaukopartio-osasto Erillinen pataljoona 4:n, huoltoa hoitavaa talousjaosta. Hänet tunnettiin raha-asioissa tunnollisena ja pikkutarkkana upseerina. Talousjaoksesta muodostettiin 1944 itsenäinen toimisto. Jänhiä palveli puolustusvoimia vuoteen 1950 asti, jolloin virkaiän tultua täyteen siirtyi eläkkeelle majurin arvoisena.
Jyväskylän työväenyhdistys

Jyväskylän Työväentalo
Jyväskylän työväenyhdistys on Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen paikallisosasto Jyväskylässä. Yhdistys on perustettu vuonna 1888 ja sillä oli noin 750 jäsentä vuonna 2011. Yhdistyksellä on ollut vahva vaikutus Jyväskylän kaupungin päätöksentekoon varsinkin vasemmistolaisessa Jyväskylässä vuosina 1945-1991. Yhdistyksen näkyviä johtohahmoja eri aikoina ovat olleet Toivo Lehto 1920-luvulla, Onni Peltonen (moninkertainen ministeri 1940-1950-luvuilla), Eino Palander ja Pentti Sahi (kaupungin keskeiset luottamushenkilöt 1960- ja 1970-luvuilla) sekä Kalevi Olin 1990-luvulla.
Vuonna 1924 yhdistys rakennutti toimitalokseen Jyväskylän työväentalon. Se kuuluu arkkitehti Alvar Aallon varhaistuotantoon. Talo sijaitsee keskeisellä paikalla Kauppakadun ja Väinönkadun kulmassa. Tontilla on myös myöhemmin rakennettuja talon laajennusosia. Useiden vuosikymmenten ajan yhdistys hankki varoja pyörittämällä talossaan ravintolatoimintaa, mutta nykyisin ravintolatilat on vuokrattu ulkopuolisille. Myös yhdistyksen harjoittama teatteritoiminta on ollut laajaa ja tasokasta.
Aiheesta muualla

Jyväskylän Työväenyhdistyksen Facebook-sivut
Love You Live

| Love You Live The Rolling Stones |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1975–1977
 Julkaistu: 23. syyskuuta 1977
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Mick Jagger, Keith Richards
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 83.12
 Levy-yhtiö: Rolling Stones, Atlantic
Listasijoitukset
  1. (2. syyskuuta 1977)   3. (lokakuu 1977)   3. (15. lokakuuta 1977)   5. (1977)   10. (viikko 39, 1977)   15. (7. lokakuuta 1977)   22. (1977)   86. (9. toukokuuta 1998)
The Rolling Stonesin muut livealbumit
| Get Yer Ya-Ya’s Out! 1970 | Love You Live 1977 | ”Still Life” (American Concert 1981) 1982 |
Love You Live on The Rolling Stonesin syyskuussa 1977 julkaistu kolmas virallinen livealbumi. Keith Richardsin mukaan se julkaistiin, koska yhtye oli levy-yhtiölle konserttitaltioinnin velkaa.
Osa albumista on äänitetty Yhdysvalloissa kesällä 1975, osa Euroopassa vuonna 1976 ja osa El Mocambo -yökerhossa Torontossa, Kanadassa vuonna 1977.
Albumin kannen suunnitteli ja työsti Andy Warhol.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Mick Jagger ja Keith Richards ellei toisin mainita.
Kappaleet > LP 1

Intro: Excerpt From ’Fanfare for the Common Man’ – 1.24 (säv. Aaron Copland)
Honky Tonk Women – 3.19
If You Can’t Rock Me/Get off of My Cloud – 5.00
Happy – 2.55
Hot Stuff – 4.35
Star Star – 4.10
Tumbling Dice – 4.00
Fingerprint File – 5.17
You Gotta Move – 4.19 (säv. Fred McDowell/Rev. Gary Davis)
You Can’t Always Get What You Want – 7.42
Kappaleet > LP 2

Mannish Boy – 6.28 (säv. Ellas McDaniel/McKinley Morganfield/Mel London)
Crackin’ Up – 5.40 (säv. Ellas McDaniel)
Little Red Rooster – 4.39 (säv. Willie Dixon)
Around and Around – 4.09 (säv. Chuck Berry)
It’s Only Rock ’n Roll (But I Like It) – 4.31
Brown Sugar – 3.11
Jumpin’ Jack Flash – 4.03
Sympathy for the Devil – 7.51
Kokoonpano > The Rolling Stones

Mick Jagger – laulu, huuliharppu
Keith Richards – kitara, taustalaulu
Ron Wood – kitara
Bill Wyman – basso
Charlie Watts – rummut
Kokoonpano > Vierailijat

Ian Stewart – piano
Billy Preston – piano, clavinet, taustalaulu
Ollie Brown – lyömäsoittimet
Arvostelut

Allmusic:  linkki
Jämijärven seurakunta

| Jämijärven seurakunta |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  Luterilaisuus
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Tampereen hiippakunta
Rovastikunta:  Hämeenkyrön rovastikunta
Perustettu:  1908
Lakkautettu:  2019
Liitettiin:  Kankaanpään seurakuntaan
Kirkkoherra:  Jorma Pitkänen
Pääkirkko:  Jämijärven kirkko
Aiheesta muualla
www.jamijarvenseurakunta.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jämijärven seurakunta on entinen Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunta, joka sijaitsi Satakunnan maakunnassa, Jämijärven kunnassa. Seurakunta kuului Tampereen hiippakunnassa Hämeenkyrön rovastikuntaa. Kirkkoherrana toimi Jorma Pitkänen. Jäseniä seurakunnassa vuonna 2017 oli 1 654, kirkkoon kuului 88,6 prosenttia kunnan väestöstä.
Jämijärven seurakunta perustettiin Ikaalisten seurakuntaan kuuluneena rukoushuonekuntana vuonna 1852. Vuonna 1863 se muutettiin kappeliseurakunnaksi. Ensimmäiseksi kappalaiseksi valittiin Pirkkalan apulaispastori Wilhelm Carlsson, joka muutti paikkakunnalle vasta vuonna 1865. Päätös itsenäisen seurakunnan perustamisesta tehtiin vuonna 1899 mutta päätös astui voimaan vasta vuonna 1908.  Ensimmäisenä kirkkoherrana toimi Juho Vihtori Leppä.
Jämijärven seurakunta yhdistyi vuoden 2019 alkaessa Kankaanpään seurakuntaan. Jämijärveläiset vaihtoivat samalla myös hiippakuntaa Tampereen hiippakunnasta Turun arkkihiippakuntaan. Seurakuntaliitokseen ei liittynyt kuntaliitosta, vaan Jämijärvi jatkaa omana kuntanaan.
Aiheesta muualla

Seurakunnan nettisivut internetin arkistossa
Jänkäjärvi

| Jänkäjärvi Янгозеро, Jangozero Jängärvi, Dängärvi |
| --- | --- |
 Jänkäjärvi
 Koordinaatit: 62°52′57″N, 32°58′39″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Suojärven piiri
Kunta:  Porajärvi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  entinen kylä
Väkiluku:  0
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jänkäjärvi eli Jänkijärvi (ven. Я́нгозеро, Jangozero; kar. Jängärvi, Dängärvi) on entinen kylä Karjalan tasavallan Suojärven piirin Porajärven kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven kaakkoisrannalla 28 kilometriä Porajärveltä maanteitse koilliseen.
Kylän nimi perustuu saamelaisperäiseen jänkä-sanaan. Se mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 1597. Tuolloin Sellin pogostaan kuuluneessa Jänkäjärven volostissa oli 40 taloa. 1600-luvun alussa kylään rakennettiin kirkko. Jänkäjärven seurakuntaan kuuluivat myös Porajärven ja Soutujärven kylät.
1900-luvun alussa Jänkäjärven kyläryhmä kuului Porajärven volostiin ja kyläkuntaan. Jänkäjärven pogostan lisäksi se koostui Butšilan, Hözänniemen (ven. Arhip-Navolok), Kellolan, Kurgilan (Kurtšelova) ja Suvenkylän (Manijeva) kylistä. Vuonna 1905 niissä oli yhteensä 57 taloa, kaksi koulua ja 331 asukasta. Neuvostoajan alussa Jänkäjärven kylät kuuluivat Soutujärven kyläneuvostoon. Vuonna 1933 niissä oli 373 asukasta, jotka muutamia suomalaisia lukuun ottamatta olivat kaikki karjalaisia. Myöhemmin Jänkäjärvi liitettiin Sellin kyläneuvostoon.
Jänkäjärven kautta kulkee Porajärven ja Paatenen välinen maantie. Kylällä on historiallisen asutuksen status.
Inka Jäntti

Inka Jäntti (s. 15. heinäkuuta 1991) on suomalainen käsipalloilija. Hän edustaa Helsingin IFK:ta ja on pelipaikaltaan oikea takapelaaja. Hänen kasvattajaseuransa on Sparta, jonka riveissä hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2011. Toisen Suomen-mestaruutensa hän voitti HIFK:n joukkueessa vuonna 2019. Jäntti on pelannut Suomen maajoukkueessa 17 ottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia.
Inka Jäntin sisko Sara Jäntti on myös käsipalloilija.
KDM Jylland (1860)

| Jylland |
| --- | --- |
 Höyryfregatti Jylland vuonna 2005

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Orlogsværftet
Kölinlasku:  11. kesäkuuta 1857
Laskettu vesille:  20. marraskuuta 1860
Palveluskäyttöön:  toukokuu 1862
Poistui palveluskäytöstä:  14. toukokuuta 1908
Loppuvaihe:  museoaluksena Ebeltoftissa
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 456 t
Pituus:  71 m
Leveys:  13,2 m
Syväys:  6 m
Koneteho:  1 300 hv
Nopeus:  purjein: 12 solmua höyrykoneella 11 solmua
Miehistöä:  405-430
Aseistus
Aseistus:  rakennettaessa: 30 x 30 naulan 50 cnt -tykkiä 14 x 30 naulan 40 cnt -tykkiä 1864: 32 x 30 naulan tykkiä 8 x 18 naulan rihlattua tykkiä 4 x 12 naulan rihlattua tykkiä loppuaikana: 20 x 6" 50 cnt MLG 6 x 5" 28 cnt takaaladattavaa tykkiä 6 x pikatykkiä 1 x 37 mm tykki 1 x konekivääri
KDM Jylland oli Tanskan laivaston vuonna 1860 vesillelaskettu Niels Juel -luokan höyryfregatti. Kyseessä on ainoa nykypäivään asti säilynyt sotalaivatyyppinsä edustaja.
Valmistus

Alus tilattiin Kööpenhaminan laivastontelakalta ja sen köli laskettiin 11. kesäkuuta 1857. Alus laskettiin vesille 20. marraskuuta 1860 ja se otettiin palvelukseen toukokuussa 1862.
Palvelus

Toisessa Saksan - Tanskan sodassa vuonna 1864 Jylland osallistui 9. toukokuuta Helgolandin meritaisteluun Itävallan ja Preussin laivastoja vastaan. Jylland vaurioitui pahoin taistelussa, mutta tanskalaiset voittivat taistelun.
Alus poistettiin aktiivipalveluksesta 1890-luvulla, mutta se välttyi romutukselta ja päätyi museolaivaksi. Nykyisin vuosina 1984-1994 perusteellisesti restauroitu alus on Ebeltoftissa.
Juuri (laskutoimitus)

Rhindin papyruksessa vuodelta 1650 eaa. käytettiin juurilaskentaa kolmiomatematiikan apuna.
Matematiikassa n. juuri luvusta x tarkoittaa lukua, jonka n. potenssi on x. Luvun x n. juuri merkitään muodossa
{\sqrt[{n}]{x}},
missä n on luonnollinen luku. Edellä mainitussa juuressa luku x on juurrettava.
On muistettava tehdä ero juurioperaattorin käyttöön laskutoimituksena ja lukuna. Lukuna juurioperaation merkintätavan on sovittu tarkoittavan aina vain positiivista arvoa, esimerkiksi  \scriptstyle ^{4}{\sqrt {58}} on positiivinen irrationaaliluku.
Reaalilukujen juurifunktio

Nollan juuri on nolla kaikilla luvun n arvoilla.
Pariton juuri voidaan määritellä kaikille reaaliluvuille siten, että saadaan tasan yksi ratkaisu, eli juuren otto on bijektiivinen funktio.
Jos otetaan parillinen juuri positiivisesta reaaliluvusta, saadaan kaksi mahdollista tulosta: negatiivinen ja positiivinen. Esimerkiksi 4. juuri luvusta 81 voi saada vastaukseksi 3 tai −3, eli  \scriptstyle ^{4}{\sqrt {81}}~=~3~\lor ~-3.
Reaalilukujen juurifunktio > Perusominaisuudet

Kun juuri n on luonnollinen luku, pätevät seuraavat laskutoimitukset:
missä a ja b ovat positiivisia reaalilukuja.
Kompleksilukujen juurifunktio

Kompleksilukujen joukossa yhtälöllä
z^{n}=q
on aina n kappaletta ratkaisuja, kun q on mielivaltainen kompleksiluku (≠0). Kun q on 1, sanotaan näitä ratkaisuja n.nsiksi yksikköjuuriksi, ja ne muodostavat kompleksitason yksikköympyrän sisään säännöllisen n-kulmion, jossa yhtenä kärkipisteenä on 1.
Pelkästään edellä olevan yhtälön perusteella ei kompleksiluvun juurta siis voida määritellä yksikäsitteisesti funktioksi.  Näin voidaan kuitenkin tehdä poistamalla kompleksitasosta seuraavanlainen joukko S:
S on homeomorfinen avoimen puolisuoran kanssa
S on siis rajoittamaton ja risteämätön viiva, jolla on avoin pää
origo ei kuulu S:ään, mutta on sen kasautumispiste
Myös äärettömyys on tavallaan kasautumispiste. Viiva siis yhdistää origon ja äärettömyyden.
Esimerkki yksinkertaisesta valinnasta S:ksi on puolisuora  \scriptstyle \{z\in \mathbb {C} \ |\ \mathrm {Im} z=0,\mathrm {Re} z<0\}
Potenssin käänteisfunktio voidaan määritellä alueessa  \scriptstyle \mathbb {C} -S n:llä eri tavalla. Bijektio voidaan saada aikaan kompleksitason alueesta, joka sisältää n:nnen osan pisteistä, koko kompleksitasoon, mutta kuvauksesta ei tule jatkuvaa.
Jukka Jylli

| Jukka Kalevi Jylli |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muusikko
Tyylilajit:  rock, progressiivinen rock
Soittimet:  Bassokitara
Yhtyeet:  Kingston Wall
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jukka Kalevi Jylli on suomalainen muusikko, säveltäjä ja sanoittaja. Hän on toiminut basistina muun muassa yhtyeissä Kingston Wall, Mannerheim, Saunabadh, Ants in the Pants Zook ja Rhythm Music Orchestra.
Kirjat

Aulén, Peter & Jylli, Jukka: Bändikirja.  Jyväskylä:  Docendo, 2018.  ISBN 978-952-291-546-7
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jukka Jylli Wikimedia Commonsissa
Jukka Jyllin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Jukka Jyllin sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Jämsänkosken kirkko

| Jämsänkosken kirkko |
| --- | --- |
 Kirkko elokuussa 2012
Sijainti:  Jämsänkoski
Koordinaatit:  
Seurakunta:  Jämsän seurakunta
Rakentamisvuosi:  1935
Suunnittelija:  W. G. Palmqvist
Materiaali:  tiili, betoni
Istumapaikkoja:  500
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jämsänkosken kirkko on Jämsänkoskella sijaitseva kirkko, jonka on suunnitellut arkkitehti W. G. Palmqvist. Se on valmistunut 1935. Kyseessä on päätytornillinen pitkäkirkko, jonka pinta-ala on 270 neliömetriä ja jossa on istumapaikkoja 500 hengelle. Alttaritaulu Ihmisiä kirkkotiellä on vuodelta 1936 ja sen ovat maalanneet Alvar Cawén ja hänen puolisonsa Ragni Cawén. Kirkon kellot ovat vuosilta 1929 ja 1935, 18-äänikertaiset urut on valmistanut Kangasalan urkutehdas 1975.
Kirkkoa peruskorjattiin ja seurakuntatiloja laajennettiin 1997 arkkitehti Risto Vuolle-Apialan suunnitelman mukaisesti. Kirkon päädyssä on Mikko Vuorisen lasimaalaus vuodelta 1975, muut  lasimaalaukset ovat Riikka Kaistin vuonna 2000 tekemiä. Jaana Janhusen ja Minna Poluksen suunnittelemat kirkkotekstiilit valmistuivat 1999.
Justinianuksen rutto

Bysantin valtakunta vuonna 550, yhdeksän vuotta pandemian alun jälkeen
Justinianuksen rutto oli paiseruton aiheuttama pandemia, joka riehui erityisesti Bysantin valtakunnassa vuodesta 542 alkaen aina 700-luvulle asti. Pohjoisimmillaan tauti levisi eteläiseen Saksaan ja mahdollisesti Britteinsaarille. Tauti on saanut nimensä Bysantin keisari Justinianus I:stä, joka hallitsi valtakuntaa pandemian aikaan. Justinianuksen rutolla viitataankin joskus suppeammin vain pääkaupunki Konstantinopolia vuonna 542 koetelleeseen ensimmäiseen epidemiaan, joka surmasi suuren osan kaupungin asukkaista. Rutto vaikutti merkittävästi Bysantin historiaan, ja se surmasi mahdollisesti jopa puolet valtakunnan väestöstä, arviolta 25–50 miljoonaa ihmistä.
Pandemian aiheutti Yersinia pestis -bakteeri, jota ruttokirput ja rotat levittivät ihmiseen.
Alkuperä

Justinianuksen rutto oli peräisin Aasiasta, ja monet tutkijat uskovat taudin lähteneen liikkeelle Kiinasta. Tauti kulki Punaisenmeren kauppalaivojen mukana Suezinlahden poukamassa sijainneeseen Klysmaan, josta se levisi Egyptiin. Pelusionin satamakaupungissa Egyptissä ensimmäiset tapaukset todettiin luultavasti kesällä 541.
Leviäminen

Pelusiumista rutto levisi nopeasti Aleksandriaan ja muualle Egyptiin, Palestiinaan, Gazaan ja Jerusalemiin sekä Syyriaan. Konstantinopoliin tauti saapui vuonna 542 ja levisi sieltä Vähän-Aasian maakuntiin. Tauti lähti leviämään Pelusionista myös Afrikan rannikolle, Espanjaan, Italiaan, Kreikkaan ja Välimeren saarille.
Bysantin pääkaupunki, noin puolen miljoonan asukkaan Konstantinopoli koki ensimmäisen epidemiansa vuonna 542 keisari Justinianuksen aikana, jonka nimellä tauti tunnetaan. Keisari sairastui tautiin ilmeisesti itsekin mutta selvisi hengissä. Historioitsija Prokopioksen mukaan tauti surmasi kaupungissa suurimman osan sen asukkaista, jopa 10 000 ihmistä päivässä, mikä lienee kuitenkin liioittelua. Ruumiita tuli kuitenkin niin paljon, että joukkohaudat eivät riittäneet ja ruumiita jouduttiin kasaamaan minne tahansa ne vain mahtuivat. Kaupunki ajautuikin kaaokseen ja nälänhätään. Tauti katosi Konstantinopolista talven tultua mutta palasi sinne vuonna 558 ja sen jälkeen useita kertoja uudelleen.
Välimeren alueen tunnetuimpia epidemioita olivat vuoden 542 Konstantinopolin epidemia, vuoden 558 Konstantinopolin toinen epidemia, joka liittyi Syyriassa vuosina 560–561 riehuneeseen epidemiaan, vuoden 571 Italian ja Gallian epidemia, joka saavutti Konstantinopolin vuosina 573–574, vuosien 590–592 Italian ja Antiokian epidemia, vuoden 597 Thessalonikin epidemia, joka levisi seuraavina vuosina itäiselle Välimerelle, Pohjois-Afrikkaan ja Italiaan, sekä vuosien 618–619 uusi Konstantinopolin epidemia. Rutto kiersi useaan kertaan myös Lähi-idässä, missä jopa puolet ihmisistä saattoi kuolla tautiin vuosien 541–700 välillä.
Italian viimeinen epidemia koettiin Napolissa ja Sisiliassa vuosina 749–750. Ruton leviämisestä Espanjassa on suhteellisen vähän tietoja, mutta tauti saapui sinnekin todennäköisesti jo varhain. Esimerkiksi Valenciasta tunnetaan useita 550-luvulle ajoitettuja joukkohautoja. Tauti kiersi Espanjaa useaan kertaan varsinkin 600-luvulla ja 700-luvun alkupuolella. Galliaan rutto kulkeutui etelästä ja alkoi levitä kauppaväyliä pitkin pohjoiseen. Britteinsaarillakin oli tuohon aikaan kulkutauteja, mutta niiden luonteesta ei olla täysin selvillä. Esimerkiksi anglosaksien kuningaskuntia vaivanneet taudit saattoivat olla muitakin tauteja, kuten isorokkoa. Pohjoisimmillaan Justinianuksen rutto levisi paikallisina epidemioina eteläiseen Saksaan, minkä vahvistavat myös nykyaikaiset DNA-testit. Pohjoismaihin asti tauti tuskin koskaan levisi.
Tauti esiintyi epidemioina aina 700-luvulle asti. Se oli surmannut vuoteen 565 mennessä mahdollisesti puolet Bysantin valtakunnan asukkaista, ja vielä vuonna 732 Konstantinopolissa menehtyi tautiin 40 % kaupungin väestöstä. Tautiin kuolleiden kokonaismääräksi on arvioitu 25–50 miljoonaa ihmistä.