Ilmaston lämpeneminen
Vaikutukset > Vaikutukset Suomessa

Suomen ilmasto lämpenee nopeammin kuin koko maapallon keskimäärin. 1800-luvun puolivälistä vuoteen 2017 Suomen keskilämpötila on noussut 2,3 astetta. Voimakkainta lämpeneminen on ollut alkutalvella, lähes viisi astetta, kun taas loppukesä on lämmennyt vähiten, noin 0,7 astetta. Sademäärässä, tuulisuudessa ja pilvisyydessä ei ole vielä havaittu selviä muutoksia.
Ilmastonmuutos lämmittää Ilmatieteen laitoksen mukaan Suomessa enemmän talvia kuin kesiä ja talvien lumipeitteinen aika lyhenee. Lämpeneminen on nopeinta Pohjois-Suomessa.
Jos maapallon keskilämpötila nousee kahdella asteella esiteollisesta ajasta, Lounais-Suomen terminen talvi jää kokonaan tulematta useammin kuin joka kolmas vuosi. Vuorokauden keskilämpötila pysyy tällöin nollan yläpuolella koko vuoden.
Sademäärät tulevat kasvamaan Suomessa etenkin talvella, ja sateet tulevat yhä useammin vetenä. Lunta, jäätä ja routaa on jatkossa nykyistä vähemmän.
Talvista tulee myös entistä pilvisempiä. Sään ääri-ilmiöt voimistuvat: tulee enemmän rankkasateita ja myrskytuulia. Merenpinnan nousun takia Suomenlahdella vedenkorkeus saattaa kääntyä nousuun, ja Perämerellä meri vetäytyy entistä hitaammin.
Jos Golf-virta pysähtyy kokonaan, se käynnistäisi pahimmassa tapauksessa uuden  jääkauden samalla kun eteläisen pallonpuoliskon lämpeneminen kiihtyisi entisestään. Tutkijoiden mukaan on olemassa pieni mahdollisuus, että pysähtyminen tapahtuisi jo muutaman kymmenen vuoden kuluttua. Tämän jälkeen kuluisi kuitenkin vielä useita kymmeniä vuosia, ennen kuin jääkausi alkaisi.
Suomen maanviljelylle ilmaston lämpeneminen saattaa olla hyväksi, koska kasvukausi pitenee ja voidaan alkaa viljellä uusia kasvilajeja. Metsätalouteen tulee uusia lajeja kuten tammi ja pyökki. Kuusi leviää lumettomassa Lapissa kohti pohjoista.lähde? Toisaalta lämpenevän ilmaston takia Suomeen tulee tuholaisia ja kasvitauteja, joita täällä ei ole viileän ilmaston takia ollut.
Suomen luonto muuttuu ilmaston lämpenemisen takia. Muutoksia tapahtuu niin lajien levinneisyysalueissa, runsaudessa, esiintymisen ajoituksessa (fenologia) sekä morfologiassa. Esimerkiksi päiväperhosten ja lintujen levinneisyysalueet ja runsaudet ovat siirtyneet kohti pohjoista lajien pyrkiessä seuraamaan niille suotuisia ilmasto-olosuhteita. Tämä näkyy eteläisten lajien runsastumisina ja toisaalta pohjoisten lajien vähenemisenä, ja nämä muutokset näkyvät myös osittain suojelualueilla. Suojelualueet pystyvät kuitenkin vähentämään ilmastonmuutoksen negatiivisia populaatiovaikutuksia. Levinneisyysmuutosten takia etenkin monet tuntureiden lajit ovat uhanalaisia. Linnuilla ilmastonmuutoksen mukaiset lajiyhteisömuutokset ovat olleet voimakkaampia talvella verrattuna pesimäaikaisiin muutoksiin. Etenkin talvisten vesilintujen määrät ovat runsastuneet voimakkaasti Suomessa. Ilmastonmuutos on aikaistanut keväistä ja alkukesäistä esiintymistä mm. kasveilla, päiväperhosilla ja linnuilla. Syksyllä useat kasvit ovat viivästyttäneet elinkierron ajoitustaan, mutta linnuilla puolestaan lajit ovat voineet niin aikaistaa kuin viivästyttää syysmuuttoaan. Lajien ruumiin koko ja väri voivat myös muuttua ilmastomuutoksen myötä. Useilla lajeilla pohjoiset yksilöt ovat eteläisiä suurikokoisempia (ns. Bergmannin säännön mukaan), ja siten levinneisyysmuutosten myötä tietyllä paikalla ruumiin koko voi pienentyä. Esimerkiksi varpusten paino on pienentynyt Suomessa. Lehtopöllöllä harmaa värimuoto on sopeutunut ruskeaa värimuotoa paremmin kylmiin runsaslumisiin talviin. Lumipeitteen vähetessä ruskea värimuoto onkin runsastunut Suomessa luonnonvalinnan myötä.
Ilmaston lämpeneminen saattaa lisätä Suomeen tulevien pakolaisten määrää, jos jotkin alueet maailmassa muuttuvat asuinkelvottomiksi kuumuuden, kuivuuden tai merenpinnan nousun takia.