stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Réver
Seurajoukkueura

28. tammikuuta 2010 Réver teki viisivuotisen sopimuksen saksalaisseura VfL Wolfsburgin kanssa. Visiitti joukkueessa jäi kuitenkin lyhyeksi, kun 31. heinäkuuta 2010 minimaaliselle peliajalle jäänyt Réver palasi takaisin kotimaahansa ja siirtyi Atlético Mineiroon. Siirtokorvausta hänestä maksettiin 3 miljoonaa euroa.
Aiheesta muualla

Réverin tilastot National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Silva |
4 David Luiz |
5 Fernando |
6 Marcelo |
7 Lucas |
8 Hernanes |
9 Fred |
10 Neymar |
11 Oscar |
12 Júlio César |
13 Dante |
14 Filipe Luís |
15 Jean |
16 Réver |
17 Luiz Gustavo |
18 Paulinho |
19 Hulk |
20 Bernard |
21 Jô |
22 Cavalieri |
23 Jádson |
Valmentaja Scolari
Saido Berahino

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 4. elokuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Bujumbura, Burundi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: Stoke City
Pelinumero: 9
Junioriseurat
2004–2011: West Bromwich Albion
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2017 | West Bromwich Albion | 105 | (23) |
| 2011–2012 | → Northampton Town (laina) | 14 | (6) |
| 2012 | → Brentford (laina) | 8 | (4) |
| 2012 | → Peterborough United (laina) | 10 | (2) |
| 2017– | Stoke City | 2 | (0) |
Maajoukkue
| 2013–2015 | Englanti U21 | 12 | (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. helmikuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. lokakuuta 2015.
Saido Berahino (s. 4. elokuuta 1993 Bujumbura, Burundi) on Burundissa syntynyt englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Stoke Cityä. Oikeajalkaisen Berahinon pelipaikka on keskushyökkääjä. Stoke Cityn lisäksi Berahino on pelannut West Bromwich Albionissa, Northampton Townissa, Brentford ja Peterborough Unitedissa. Hän pelasi myös vuosina 2013–2015 Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa, jossa hän teki 12 ottelussa kymmenen osumaa.
Berahino teki läpimurtonsa Valioliigassa kaudella 2014–2015, jolloin hän pelasi jokaisessa 38 ottelussa viimeistellen 14 maalia.
Käännös suomeksi
Goodbye Again

| Goodbye Again |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Curtiz
Käsikirjoittaja:  Ben Markson
Perustuu:  George Haightin ja Allan Scottin näytelmään
Tuottaja:  Henry Blanke
Säveltäjä:  Leo F. Forbstein
Kuvaaja:  George Barnes
Pukusuunnittelija:  Orry-Kelly
Pääosat:  Warren William Joan Blondell
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  First National Pictures
Ensi-ilta:   2. syyskuuta 1933
Kesto:  66 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Goodbye Again on vuonna 1933 ensi-iltansa saanut Michael Curtizin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat Warren William ja Joan Blondell. Goodbye Again -elokuvan tuotantoyhtiönä oli First National Pictures ja levittäjäyhtiönä Warner Brothers.
Goodbye Again perustuu George Haightin ja Allan Scottin Broadway-näytelmään Goodbye Again (1932), jonka pohjalta Ben Markson laati elokuvan käsikirjoituksen. Alkuperäinen näytelmä oli saanut ensi-iltansa New Yorkin Theatre Masquessa 28. joulukuuta 1932, ja sitä esitettiin 216 kertaa heinäkuuhun 1933 asti. Elokuvan tuottajana oli Henry Blanke, ja Goodbye Again kuvattiin Warner Brothersin studioilla Kalifornian Burbankissa.
Goodbye Again sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 2. syyskuuta 1933, minkä jälkeen elokuva pääsi maanlaajuiseen teatterilevitykseen 9. syyskuuta. Warner Bros. uudelleenfilmatisoi Goodbye Again -elokuvan nimellä Kuherruskuukausi kolmelle (Honeymoon for Three, 1941), jonka ohjasi Lloyd Bacon, ja jonka pääosissa ovat George Brent, Osa Massen ja Ann Sheridan.
Juoni

Goodbye Again kertoo kirjailijan Ken Bixbyn (Warren William) Anne Rogers -nimisestä sihteeristä (Joan Blondell), joka on rakastanut Keniä jo vuosia. Anne vihastuu, kun Ken ja hänen vanha rakkautensa Julie (Genevieve Tobin) palaavat yhteen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Warren William  | … |  Kenneth L. ”Ken” Bixby   |
|  Joan Blondell  | … |  Anne Rogers   |
|  Genevieve Tobin  | … |  Julie Clochessy Wilson   |
|  Hugh Herbert  | … |  Harvey Wilson   |
|  Wallace Ford  | … |  asianajaja Arthur Westlake   |
|  Helen Chandler  | … |  Elizabeth Clochessy   |
|  Hobart Cavanaugh  | … |  herra Clayton   |
|  Jay Ward  | … |  Theodore Clayton   |
Aiheesta muualla

Goodbye Again Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Goodbye Again AllMoviessa. (englanniksi)
Goodbye Again TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Granma

Granman reitti
Granma oli Fidel Castron kapinallisten (expedicionarios del yate Granma) käyttämä huvijahti, jolla nämä siirtyivät Meksikosta Kuubaan marraskuussa 1956. Aluksen nimi viittaa mitä todennäköisimmin aikaisemman amerikkalaisomistajan isoäitiin (grandma).
Vaikka vene oli mitoitettu 12 matkustajalle, kyydissä oli 82 sissiä, joukossa ainoana ei-kuubalaisena Che Guevara, sekä aseita, ammuksia, muonaa ja polttoainetta. Lähtö tapahtui 25. marraskuuta 1956 kello yhdeltä yöllä niin kiireisesti, että osa halukkaista jäi rannalle. Laiva joutui ylikuormattuna merenkäynnissä vaikeuksiin ja pääsi Kuuban rannikolle vasta 2. joulukuuta päiväkausia aikataulusta jäljessä.
Kuuban rannikolla aiotussa laskupaikassa Nigueron kaupungin lähistöllä odottanut satamiehinen tukijoukko kuorma-autoineen oli turhaan odotettuaan lähtenyt jo edellisyönä. Lisäksi Fulgencio Batistan armeijan ilmavoimat olivat havainneet lähestyvän aluksen, jonka oli pakko tehdä hätäinen maihinnousu kaukana sovitusta paikasta soiselle rannikolle. Suurin osa muonasta ja aseista jäi alukseen sissien hylätessä vuotavan jahdin.
Kapinalliset kokoontuivat uudelleen maissa ja aloittivat vaivalloisen etenemisen ilman ruokaa kohti Sierra Maestran vuoristoa. Paikallisoppaan pettäminä Castron kapinalliset joutuivat Batistan armeijan väijytykseen Alegría de Píossa. Monet saivat heti surmansa, kun taas toiset pakenivat päätä pahkaa, ja loput antautuivat hallituksen joukoille vain joutuakseen teloitetuiksi.
Alkuperäisestä 82:sta sissistä vain 12 selvisi vuoristoon, joukossa Castron veljekset Fidel ja Raúl, Che Guevara (haavoittuneena), Camilo Cienfuegos, Juan Almeida, Efigenio Amejeiras, Ciro Redondo, Julio Díaz, Calixto García, Luis Crespo, Jose Ponce ja Universo Sanchez.
Sosialistinen Kuuba on myöhemmin kunnioittanut tätä vallankumouksen välinettä monin tavoin: maan suurin päivälehti El Granma, yliopisto Universidad de Granma, radioasema sekä provinssi ja kansallispuisto on kaikki nimetty sen mukaan.
Laiva on nykyään esillä Havannassa vallankumousmuseon (Museo de la Revolución) vieressä sijaitsevassa Memorial Granmassa.
Grazin raatihuone

Grazin raatihuone
Raatihuone sisältä
Grazin raatihuone (saks. Grazer Rathaus) on rakennus Grazin kaupungissa, Itävallassa. Sen ovat suunnitelleet arkkitehdit Alexander Wielemans ja Theodor Reuter. Heidät valittiin tehtävään arkkitehtuurikilpailun jälkeen, joka pidettiin vuonna 1886.[lähde? ] Rakennus valmistui lopulta vuonna 1893. Vanhaa saksalaistyyliä mukailevan rakennuksen tieltä raivattiin pois lähes kokonainen kortteli: vain kolme kapeahkoa taloa jäi jäljelle.
Grazin ensimmäinen raatihuone, nimeltään Alte Kanzlei, rakennettiin Judengasselle vuonna 1450. Se kävi nopeasti kuitenkin liian pieneksi, ja nykyisen raatihuoneen paikalle rakennettiin vuonna 1550 uusi, renessanssiasuinen raatihuone. Se purettiin vuonna 1803 ja korvattiin klassistisella Christoph Stadlerin suunnittelemalla rakennuksella, joka rakennettiin vuosina 1805–1807. Stadlerin rakennus on nykyisen raatihuoneen edeltäjä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grazin raatihuone Wikimedia Commonsissa
Sadio Diallo

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Abdoulaye Sadio Diallo
Syntymäaika: 28. joulukuuta 1990 (ikä 33)
Syntymäpaikka: {{{syntymäpaikka}}},  Guinea
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 182 cm
Paino: 75 kg
Seura
Seura:  Stade Rennais
Pelinumero: 2
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2009 |  Athlético de Coléah |  |  |
| 2009–2012 |  SC Bastia | 76 | (22) |
| 2012– |  Stade Rennais | 3 | (0) |
Maajoukkue
| 2010- |  Guinea | 15 | (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29.1.2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29.1.2012.
Abdoulaye Sadio Diallo (s. 28. joulukuuta 1990) on guinealainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelaa Ranskan Ligue 1:n Stade Rennais'ssa.
Ura

Diallo aloitti uransa kotimaassaan Athlético de Coléahin joukkueessa. Vuonna 2009 hän siirtyi ranskalaisseura SC Bastiaan. Diallo pelasi Bastian ykkösjoukkueessa kaksi ottelua kaudella 2009–2010, ja sai tililleen 35 peliä sekä kymmenen maalia seuraavalla kaudella, jolla seura voitti Championnat Nationalin ja nousi sarjatasoa ylemmäs. Vuonna 2011 uutisoitiin, kuinka englantilainen Arsenal FC oli kiinnostunut Diallosta.
Diallo kuitenkin jatkoi uraansa Bastiassa ja kaudella 2010–2011 hän iski joukkueelleen kahdeksan maalia pelaamissaan 30 ottelussa. Kauden päätteeksi Bastia nousi Ranskan pääsarjaan. Kauden jälkeen Diallo jätti joukkueen ja siirtyi Stade Rennais'in.
Diallo on pelannut Guinean maajoukkueessa vuodesta 2010 lähtien ja muun muassa teki kaksi maalia ollen ottelun paras pelaaja vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskilpailujen alkulohkon pelissä Botswanaa vastaan.
Grazin tuomiokirkko

Grazin tuomiokirkko.
Grazin tuomiokirkko (saks. Grazer Dom) on gotiikkaa edustava kirkkorakennus Itävallan toiseksi suurimmassa kaupungissa Grazissa. Se on rakennettu alun perin 1400-luvulla, mutta se on kokenut historiansa aikana monia muutoksia. 1600-luvulla lopulla ja 1700-luvun alussa sen toimiessa jesuiittakirkkona sisätilat sisustettiin uudelleen barokkia edustaviksi. Kirkon freskot ovat peräisin Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin Fredrik III:n ajalta, ja alttarin on suunnitellut Georg Kraxner. Tuomiokirkkona kirkko on ollut vuodesta 1786. Sen nykyiset urut on rakennettu vuonna 1978.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grazin tuomiokirkko Wikimedia Commonsissa
Tuomiokirkon historiaa Grazin matkailusivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Tuomiokirkon sisätilat yhdistävät goottilaista arkkitehtuuria ja barokkisisustusta.
Rígas Velestinlís

| Rígas Velestinlís> Ρήγας Βελεστινλής |
| --- | --- |
 Rígas Velestinlís
Henkilötiedot
Syntynyt: 1757 Velestíno, Osmanien valtakunta (nyk. Kreikka)
Kuollut: 24. kesäkuuta 1798 Belgrad, Osmanien valtakunta (nyk. Serbia)
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Äidinkieli: kreikka
Tuotannon kieli: kreikka
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Rígas Velestinlís (kreik. Ρήγας Βελεστινλής), usein Rígas Feraíos (Ρήγας Φεραίος) (1757 – 24. kesäkuuta (j.: 13. kesäkuuta) 1798), oli aromuuni- eli valakkitaustainen kreikkalainen poliitikko ja runoilija.
Elämä

Rígas asui lapsena Konstantinopolissa, jossa hänestä jo varsin nuorena tuli Aléxandros Ypsilántisin sihteeri. Hän siirtyi 1786 valakialaisen Nikólaos Mavrogénisin palvelukseen ja sitten tulkiksi Ranskan konsulaattiin Bukarestiin. Hän oli Ranskan vallankumouksen lämmin kannattaja, sillä hän toivoi sillä olevan vaikutusta Kreikan vapautushaluihin. Viimeistään 1793 Velestinlís muutti Wieniin, jossa hän perusti Turkin vastaisen vallankumouksellisen liiton ja pyrki edistämään kreikan kielen käyttöä kääntämällä länsimaisia kirjailijoita. Hän keräsi myös isänmaallisia kreikkalaisia kansanrunoja, jotka levisivät käsin kirjoitettuina kreikankielisiin maihin. Rígas lähti 1796 Venetsiaan neuvottelemaan Napoleonin kanssa, mutta maanmies kavalsi hänet, ja itävaltalaiset luovuttivat hänet turkkilaisille, ja hänet ammuttiin. Rígas kirjoitti kansankielellä, toisin kuin aikakauden sivistyneet kreikkalaiset. Hänelle Kreikan vapaus ja kehitys olivat keskeisiä, hänen omin sanoin sanottuna ”se hedelmä, jonka siemenen hän oli kylvänyt”.
Rígaksen lisänimet ”Velestinlís” ("velestínolainen") ja ”Feraíos” (”ferailainen”) viittaavat hänen kotipaikkaansa Thessalian Velestínoon eli antiikin Feraihin. Hänen mukaansa on nimetty nykyinen Rígas Feraíoksen kunta, johon myös Velestíno kuuluu.
Lordi Byron käänsi Marseljeesin kreikankielisen version, jota hän virheellisesti luuli Rígasin tekemäksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rígas Velestinlís Wikimedia Commonsissa
Tietosanakirja.  (Osa 7, palstat 1751–1752, artikkeli ”Rhigas, Konstantinos”. Artikkelin kirjoittaja Helmi Krohn)  Helsinki:  Tietosanakirja-osakeyhtiö, 1915.  Teoksen verkkoversio.
Hakeem Olajuwon

| Hakeem Olajuwon |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Hakeem Abdul Olajuwon
Syntynyt: 21. tammikuuta 1963 (ikä 61) Lagos, Nigeria
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Lempinimi:  The Dream
Pituus:  213 cm
Paino:  116 kg
NBA-varaus:  1. varaus 1984 (Houston Rockets)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1981–1984:  Houstonin yliopisto
Seurajoukkueet
1984–2001 2001–2002:  Houston Rockets Toronto Raptors
Maajoukkueet
:   Yhdysvallat
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Atlanta 1996 |  |  |
Hakeem Abdul Olajuwon (s. 21. tammikuuta 1963 Lagos) on nigerialais-yhdysvaltalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija, pelipaikaltaan sentteri. Hän syntyi jorubavanhemmille Lagosissa, Nigeriassa, aloitti koripallon verrattain myöhäisellä iällä 15-vuotiaana ja muutti sittemmin Yhdysvaltoihin pelatakseen Houstonin yliopiston joukkueessa.
Ura

Houston Rockets varasi Olajuwonin NBA:n varaustilaisuudessa vuonna 1984 numerolla 1. Hänestä tuli nopeasti yksi Rocketsin tähtipelaajista, ja Yhdysvaltain kansalaisuuden saatuaan hän pääsi maajoukkueeseen, joka voitti olympiakultaa Atlantassa 1996.
Olajuwonin viimeinen NBA-kausi oli 2001–2002, jonka hän pelasi Toronto Raptorsissa. Hän on muslimi ja 213 senttiä pitkä.
Olajuwon oli vuoden 1994 NBA:n arvokkain pelaaja, ja hänet nimitettiin vuonna 1996 yhdeksi NBA:n historian viidestäkymmenestä merkittävimmästä pelaajasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hakeem Olajuwon Wikimedia Commonsissa
Houston Rockets – NBA:n mestari 1994
1 Scott Brooks ·
3 Richard Petruška ·
7 Carl Herrera ·
10 Sam Cassell ·
11 Vernon Maxwell ·
17 Mario Elie ·
20 Larry Robinson ·
21 Chris Jent ·
25 Robert Horry ·
30 Kenny Smith ·
33 Otis Thorpe ·
34 Hakeem Olajuwon ·
35 Earl Cureton ·
42 Eric Riley ·
50 Matt Bullard

Päävalmentaja Rudy Tomjanovich 

Apuvalmentajat Bill Berry · Jim Boylen · Carroll Dawson · Larry Smith
Houston Rockets – NBA:n mestari 1995
7 Carl Herrera ·
10 Sam Cassell ·
11 Vernon Maxwell ·
15 Tim Breaux ·
17 Mario Elie ·
22 Clyde Drexler ·
25 Robert Horry ·
27 Charles Jones ·
30 Kenny Smith ·
31 Tracy Murray ·
32 Pete Chilcutt ·
34 Hakeem Olajuwon ·
52 Chucky Brown ·
55 Žan Tabak

Päävalmentaja Rudy Tomjanovich 

Apuvalmentajat Bill Berry · Jim Boylen · Carroll Dawson · Larry Smith
Yhdysvaltain joukkue – Kesäolympialaiset 1996
4 Barkley |
5 Hill |
6 Hardaway |
7 Robinson |
8 Pippen |
9 Richmond |
10 Miller |
11 Malone |
12 Stockton |
13 O’Neal |
14 Payton |
15 Olajuwon |
Valmentaja Wilkens
HMS Quorn

HMS Quorn on ollut kolmen Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
HMS Quorn (1917), Hunt-luokan miinanraivaaja
HMS Quorn (L66), Hunt-luokan hävittäjä
HMS Quorn (M41), Hunt-luokan miinantorjunta-alus.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Quorn”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
HMS Hart

HMS Hart on ollut kolmentoista Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
Hart (1546), kaljuuna
Hart (1643), 12-tykkinen alus
Hart (1653), 6-tykkinen pinkki
Hart (1658), 8-tykkinen pinkki
HMS Hart (1672), 8-tykkinen koggi
HMS Hart (1691), 10-tykkinen ketsi
HMS Hart (1793), kutteri
HMS Hart (1805), priki
HMS Hart (1868), tykkivene
HMS Hart (1895), Handy-luokan torpedovenehävittäjä
HMS Hart (1916), majoitusalus
HMS Hart (U58), Black Swan -luokan sluuppi
HMS Hart (1985), partiovene
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Hart”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sanni Koli

Sanni Koli (s. 19. heinäkuuta 2000) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on naisten Salibandyliigassa edustanut Porvoon Salibandyseuraa kaudella 2018–2019 ja saavutti ensimmäisellä liigakaudellaan SM-hopeaa.
Gary di Silvestri

| Gary di Silvestri> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. helmikuuta 1967 (ikä 57) Staten Island, New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Dominica
Uran tiedot
Laji:  maastohiihto 
 Tietolaatikko päivitetty 27.2.2017 
Aiheesta muualla
www.gary-di-silvestri.com
Gary di Silvestri (s. 3. helmikuuta 1967 Staten Island, New York, Yhdysvallat) on dominicalainen maastohiihtäjä. Di Silvestri edusti Dominicaa Sotšin talviolympialaisissa 2014.
Di Silvestrin esiintyminen olympialaisissa sai aikaan runsaasti keskustelua, koska tiedotusvälineet olivat aikaisemmin paljastaneet, että di Silvestri vaimonsa Angelica di Silvestrin kanssa maksoi Dominican kansalaisuudesta ja valehteli medialle urheilu-uraansa liittyvistä yksityiskohdista.
Yksityiselämä

Helmikuussa 2014 verkkolehti Deadspin syytti di Silvestriä veronkierrosta. Deadspin julkaisi tämän lisäksi tutkivan artikkelin, jossa kyseenalaistettiin monia di Silvestrin taustoihin liittyviä yksityiskohtia.
Di Silvestrin pariskunta kertoi lukuisille tiedotusvälineille saaneensa Dominican kansalaisuuden "filantrooppisen toiminnan" kautta, mutta kieltäytyi käsittelemästä asiaa sen yksityiskohtaisemmin. Myöhemmin paljastui, että jokainen avioliitossa elävä pariskunta saa Dominican kansalaisuuden tallettamalla 175 000 Yhdysvaltain dollaria "National Commercial Bank of Dominican pankkitilille," ja maksamalla Dominican valtiovarainministeriölle 3 530 dollaria palkkioina ja tullimaksuina.
Kun lukuiset tiedotusvälineet yrittivät lähestyä di Silvestriä väitteiden pohjalta, he joko kieltäytyivät kommentoimasta tai jättivät vastaamatta pyyntöihin.
Urheilu-ura > Kyseenalainen karsinta

The San Diego Union-Tribune julkaisi vuoden 2014 helmikuussa artikkelin, jossa kyseenalaistettiin di Silvestrin pariskunnan pääsy kilpailuihin. Hiihtäjät ansaitsevat pisteitä kilpailemalla karsintakilpailuissa. Di Silvestrit ansaitsivat paikkansa olympialaisissa hiihtämällä alasarjakisoissa Uudessa-Seelannissa ja Pohjois-Amerikassa. Gary sijoittui viimeiseksi neljä kertaa kuudessa kilpailussa, ja Angelica jäi kolmen huonoimman kilpailijan joukkoon 13 kertaa, kun hän osallistui 14 kilpailuun. Gary saavutti tarvittavan määrän pisteitä kuudesta kilpailusta.[lähde? ]
Urheilu-ura > Olympialaiset

Gary di Silvestri kilpaili vaimonsa, Angelican, kanssa vuoden 2014 talviolympialaisissa. Kumpikaan osapuoli ei kuitenkaan selviytynyt maaliin saakka. Gary oli yksi neljästä keskeyttäneestä kilpailijasta (yksi ei osallistunut lainkaan). Tästä huolimatta hän oli ainoa keskeyttänyt hiihtäjä, joka ylsi ensimmäiselle tarkastuspisteelle.
Käännös suomeksi
Granma (lehti)

Granma on vuonna 1965 perustettu Kuuban kommunistisen puolueen keskuskomitean virallinen lehti. Nimensä se on saanut Granma-veneeltä.
Se ilmestyy espanjaksi kuusi kertaa viikossa. Lehdestä on julkaistu vuodesta 1996 kansainvälistä versiota Granma Internacional, jota julkaistaan kerran viikossa englanniksi, espanjaksi, portugaliksi ja ranskaksi.
Lehdessä julkaistaan tärkeimmät viralliset uutiset ja tiedotukset. Lisäksi se julkaisee mielipiteitä ja maaliskuusta 2007 lähtien heinäkuussa 2006 sairastuneen ja poissa julkisuudesta olleen Fidel Castron Reflexiones del Compañero Fidel (aiemmin Reflexiones del Presidente Fidel Castro) -kolumnia.
Aiheesta muualla

http://www.granma.cu/
Sadan vuoden talo

| Sadan vuoden talo |
| --- | --- |

Tyyli:  tositelevisio seurantadokumentti
Kestoaika:  27–28 min
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  19. lokakuuta 2017 –  21. joulukuuta 2017
Jaksoja:  10
Tuotanto
Tuottaja(t):  Juha-Pekka Ristmeri
Tuotantoyhtiö(t):  Filmaattiset Oy
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Sadan vuoden talo on Yle TV1:n vuonna 2017 esittämä suomalainen tositelevisiosarja, jossa seurattiin televisiotuottaja Juha-Pekka Ristmeren talonrakennusprojektia Porin Pietniemen kaupunginosassa. Ristmeri rakennutti modernin puurakenteisen omakotitalon tontille, jossa aikaisemmin oli sijainnut hänen lapsuudenkotinsa.
Taustaa

Projekti sai alkunsa, kun Tampereella asuvan Ristmeren vanhempien 1960-luvun puolivälissä Pietniemen Metsäläntielle rakentama omakotitalo jouduttiin purkamaan kosteusvaurioiden vuoksi heidän kuolemansa jälkeen vuonna 2014. Ristmeri päätti rakentaa tilalle talon, joka 50 vuoden sijaan kestäisi ainakin 100 vuotta. Tarkoitus oli rakentaa muunneltava, moderni ja tulevaisuuden normit täyttävä talo. Kun sopivaa ei ollut saatavissa talotehtailta, palkkasi Ristmeri suunnittelijaksi raumalaisen puurakentamiseen erikoistuneen arkkitehdin Jukka Koivulan.
Henkilöt

Ristmeren lisäksi sarjan päähenkilöinä ovat talon toteuttaneet rakennusmiehet. Kirvesmieheksi palkattiin Ruotsissa jo 1970-luvulta lähtien asunut Esa Dahl, johon Ristmeri tutustui tuotantoryhmään kuuluneen toimittaja Juha Granathin kautta. Apumiehinä olivat Dahlin sisarenpoika Erik Dahl ja Jarmo Mäkinen. Sarjan henkilöistä huomiota herätti erityisesti suorapuheisena pidetty Esa Dahl.
Talo

Arkkitehti Jukka Koivula teki rakennuksesta viisi ehdotusta, joista päätettiin toteuttaa ”kolmioleiväksi” nimetty versio. Tavoitteena oli mahdollisimman pienen hiilijalanjäljen jättävä nollaenergiatalo, jolla on myös keskimääräistä pidempi käyttöikä. Rakennusmateriaalit pyrittin hankkimaan mahdollisimman läheltä. Talo rakennettiin kokonaan puusta. Sen runkona ovat tehdasvalmisteiset CLT-elementit ja ulkoseinissä on lautavuoraus. Talossa on lämmön talteenottava ilmanvaihto, maalämpö, aurinkopaneelit sekä älykäs sähkön ohjausjärjestelmä. Rakennuksen tilavuus on 909 m³, kokonaisala 253 m² ja asuinpinta-ala 170 m².
Lokakuussa 2015 alkanut projekti kesti lopulta yli puolitoista vuotta, ja talo valmistui keväällä 2017. Alkuperäinen budjetti oli 450 000 euroa, mutta lopulta sen hinta nousi aikataulun pettämisen myötä lähes miljoonaan. Talon valmistuttua siitä ilmoitettiin asuinkäytön sijasta tulevan tv-ohjelmien tuotantotila
Ohjelman suosiosta huolimatta tekijät saivat sosiaalisessa mediassa runsaasti henkilökohtaisuuksiin menevää kielteistä palautetta. Mukana ollut Ristmeren puoliso joutui törkykommenttien vuoksi sulkemaan some-tilejään, ja lopulta koko perhe päätti vetäytyä julkisuudesta. Tuottaja kieltäytyi myös ohjelman uusintaesitysten aikana kesällä 2018 kommentoimasta talon kohtaloa.
Esiintyjät

| Näyttelijä |   | Rooli |
| --- | --- | --- |
|  Juha-Pekka Ristmeri  | … |  rakennuttaja   |
|  Esa ”Dale” Dahl  | … |  vastaava kirvesmies   |
|  Erik Dahl  | … |  kirvesmiehen apulainen   |
|  Jarmo ”Jamppa” Mäkinen  | … |  kirvesmiehen apulainen   |
|  Jukka Koivula  | … |  arkkitehti   |
|  Elina Ristmeri  | … |  rakennuttajan puoliso   |
Jaksot

| Jakso | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1 | Unelma | 19. lokakuuta 2017 |
| 2 | Perustukset | 26. lokakuuta 2017 |
| 3 | Seinät | 2. marraskuuta 2017 |
| 4 | Harjakaiset | 9. marraskuuta 2017 |
| 5 | Sähläys | 16. marraskuuta 2017 |
| 6 | Dale tietää | 23. marraskuuta 2017 |
| 7 | Ei valoa ikkunassa | 30. marraskuuta 2017 |
| 8 | Yhtä juhlaa | 7. joulukuuta 2017 |
| 9 | Sauna | 14. joulukuuta 2017 |
| 10 | Unelman hinta | 21. joulukuuta 2017 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sadan vuoden talo Wikimedia Commonsissa
Sadan vuoden talo Yle Areenassa
Talon kadunpuoleista julkisivua.