stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Netiketti
Netiketin periaatteet

Netiketti kieltää muun muassa toisten käyttäjien häirinnän, väärällä nimellä esiintymisen, kaupallisen mainonnan tavallisilla keskustelufoorumeilla ja määrittelee muita yleisiä käyttäytymissääntöjä kansainväliseen viestintään. Muun muassa sähköpostin käyttöön on kehitetty käyttäytymissääntöjä aivan kuten tavallisen postin käyttöön ja muuhun sosiaaliseen toimintaan.
 
Netiketin yleisiä periaatteita ovat esimerkiksi:
Ole kohtelias, sillä kirjoitetut sanat vaikuttavat voimakkaammilta kuin puhe.
Sarkasmi ja pienet vitsit eivät aina toimi.
Älä kirjoita vihaisena, vältä ylireagoivaa rähinöintiä (flame).
Kirjoita lyhyesti ja ytimekkäästi.
Allekirjoita viestisi.
Käytä välimerkkejä ja isoja kirjaimia normaalisti, älä ”karju” isoilla kirjaimilla.
Opettele yleisimmät akronyymit eli lyhennesanat.
Käytä tarvittaessa hymiöitä tunnetilojen viestimiseen.
Muista olla hyväkäytöksinen.
Aiheesta muualla

Timo Kiravuo: News-etiketti. 6.3.2002.
Netiketti. Suomen internetopas.
Sähköpostinetiketti. Jyväskylän yliopiston IT-tiedekunta ja avoin yliopisto.
IETF:n RFC: RFC 1855.
Prahan joulumarkkinat

Joulumarkkinat Prahassa 2007.
Prahan joulumarkkinat on perinteinen joulunalusajan tapahtuma Prahassa. Markkinoille on ominaista kynttilänvalo, tšekkiläinen musiikki ja ruoka. Joulumarkkinoita järjestetään kaikkialla Tšekissä, ja Prahassakin niitä on neljässä paikassa: suuremmat Vanhankaupungin aukiolla ja Venceslauksen aukiolla, ja pienemmät Tasavallan ja Havelin aukioilla. Markkinapaikoilla on värikkäästi koristeltuja puisia kojuja joissa myydään perinteisiä käsiteollisuustuotteita kuten keramiikkavateja ja marionettinukkeja. Torin keskellä on esiintymislava laulajia ja soittajia varten.
Ketapanit

| Ketapanit |
| --- | --- |
 Manteliketapani (Terminalia catappa)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Combretaceae
Suku::  Ketapanit Terminalia  L.
Katso myös
   Ketapanit Wikispeciesissä   Ketapanit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ketapanit (Terminalia) on Combretaceae-heimoon kuuluvien trooppisten pensaiden ja puiden suku. Sukuun kuuluu noin 200 lajia. Joistakin saadaan parkkiaineita ja hartsia, joitakin käytetään puutavarana ja varsinkin manteliketapania kasvatetaan koristekasvina.
Lajeja

Terminalia arjuna
Terminalia bellirica
Terminalia boivinii
Terminalia brownii – etiopianketapani
Terminalia buceras – sarviketapani
Terminalia catappa – manteliketapani
Terminalia chebula – rohtoketapani
Terminalia chicarronia
Terminalia fatraea
Terminalia franchetii
Terminalia ivorensis – framireketapani
Terminalia mantaly – kiehkuraketapani
Terminalia mollis
Terminalia prunioides – luumuketapani
Terminalia sericea – hopeaketapani
Terminalia spinosa – oraketapani
Terminalia superba – limbaketapani
Terminalia tomentosa
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Ketapanit – Terminalia
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1469349  Wikispecies: Terminalia  APDB: 195368  APNI: 65565  BOLD: 179713  CoL: 647GM  EoL: 39961314  EPPO: 1TEMG  FloraBase: 21808  FNA: 132477  FoAO2: Terminalia  FoC: 132477  GBIF: 3189387  GRIN: 11944  iNaturalist: 62826  IPNI: 7215-1  IRMNG: 1102039  ITIS: 27761  NBN: NHMSYS0021196308  NCBI: 39992  Open Tree of Life: 489604  Paleobiology Database: 54718  PLANTS: TERMI  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:7215-1  Tropicos: 40011263  WFO: wfo-4000037799
Bo Joninpoika Grip

Bo Joninpoika Grip (ruots. Bo Jonsson); (viimeistään 1335 – 20. elokuuta 1386) oli keskiajalla elänyt ruotsalainen asemies, valtaneuvos ja Ruotsin valtakunnan drotsi. Hän liittyi läheisesti myös Suomen historiaan 1300-luvulla. Hänen vaakunakuvionsa oli aarnikotka (grip). Hän on antanut nimen Gripsholmin linnalle.
Elämänvaiheet

Bo Joninpoika oli syntyisin melko merkittävästä ruotsalaisesta aatelissuvusta, jonka vaakunakuvio oli aarnikotka ja jota siksi ainakin myöhemmin kutsuttiin vanhemmaksi Grip-suvuksi. Hänen vanhempansa olivat Jon Tomasson Grip ja Ingeborg Bosdotter Natt och Dag. Hänellä oli vanhempi veli Tomas Jonsson (1352–1369).
Hän oli tarmokas keräämään varallisuutta, toisin kuin useat säätyveljensä. Hän ei hankkiutunut ritariksi asti, vaan tyytyi säädyssään "asemiehen" (väpnare) arvoluokkaan. Häntä väitetään kaikkien aikojen rikkaimmaksi ruotsalaiseksi aatelismieheksi, ja joka tapauksessa hän oli kaikkien aikojen ehdottomasti merkittävin ruotsalainen ei-kuninkaallinen maanomistaja.
Uransa huipulle päästyään Grip oli onnistunut saamaan läänityksikseen kolmanneksen Ruotsista ja koko Suomen, joissa hän valta-asemaansa käyttäen keräsi vieläkin mittavamman yksityisomaisuuden. Vuodesta 1371 hän toimi Suomessa mahtimiehenä laajoin valtuuksin. Tiettyinä ajanjaksoina hän toimi varallisuutensa turvin Ruotsin kruunun yksityispankkiirina ja lainoittajana. Hän oli viimeisten folkungakuninkaiden aikalainen. Hän kuoli kuningas Albrekt Mecklenburgilaisen kaudella, jonka heikon aseman vuoksi hän oli onnistunut hankkimaan sellaisen varallisuus- ja mahtiaseman, että oli kuningastakin mahtavampi.
Bo Joninpoika Grip Suomen linnoittajana

1370-luvun alussa Bo Joninpoika Grip asui pitkään Turun linnassa ja hän toimeenpani linnassa suuria parannuksia ja korjauksia vuonna 1373.
Hän rakennutti Raaseporin linnan ensimmäiset muurit 1360–70 -luvuilla tasapainottaakseen Suomenlahden toisella puolella sijainneen vilkkaan hansakaupungin Tallinnan vaikutusta. Linna mainitaan ensimmäistä kertaa historiallisissa dokumenteissa vuonna 1378.
Vaikka asiasta ei ole varmaa tietoa, on Bo Joninpoika Gripiä arveltu myös Helsingin Vartiokylän linnavuoren rakennuttajaksi.
Bo Joninpoika Gripin perinnön jako

Hänen ensimmäinen puolisonsa oli Margareta Petersdotter (Porse), ritari Peter Porsen tytär, joka kuoli syyskuussa 1360 synnytykseen. Myös poika Jon kuoli alle vuoden ikäisenä.
Toisesta avioliitostaan Margareta Dumen kanssa Bo Joninpojalla oli poika Knut Bosson Grip, joka oli isänsä kuollessa alaikäinen. Mittavan perinnön hoitajiksi, jota itse asiassa valtapoliittisen tilanteen johdosta oli käytännössä mahdotonta jättää perinnöksi yksityisomaisuuden tavoin, drotsi Bo oli testamentissaan asettanut holhoojat, mutta kuningas Albrekt pyrki saamaan siitä merkittäviä osia itselleen ja kruunulle. Jos kuningas olisi onnistunut kaappaamaan kyseisen varallisuuden, se olisi ratkaisevasti muuttanut tasapainoa kuningasvallan ja rälssiaateliston välillä, ja siksi perinnön haltuunottoasiassa Albrektia vastaan ryhmittyivät monet muutkin aateliset kuin perinnölle asetetut holhoojat.
Holhoojat eivät pystyneet yksin vastustamaan kuninkaan pyrkimyksiä, jolloin he ryhtyivät käyttämään hyväksi kuningas Albrektin kiusana jo pitkään ollutta vastustajaa, Norjan hallitsija kuningatar Margareetaa, joka pystyi valloittamaan Ruotsin valtakunnan Albrektilta eikä sallinut perinnön tärkeimpien osien luisumista pois kruunulta, vaikka Bo Joninpojan liittolaisryhmä oli ollut hänen tukijoinaan. Siksi tässä yhteydessä puhutaan varastetusta perinnöstä.
Bo Joninpoika oli yleisten väitteiden mukaan hankkinut suuren osan omistuksistaan varsin kyseenalaisin keinoin – kiristämällä, pakottamalla, verottamalla jne. Eri puolilla Ruotsia ja Suomea hänelle läänitettyjen linnaläänien piti sen ajan oikeuskäytännön mukaan palautua kruunulle muutaman vuoden sisällä lääninherran kuolemasta. Siten oikeudelliselta ja eettiseltä kannalta voidaan  sanoa, että Bo Joninpojan perinnön monien osien palauttaminen kruunulle oli oikeudenmukaista.
Osa Bo Joninpojan omistuksista ja läänityksistä oli kuninkaalle annettujen lainojen vakuutena ja panttina.
Linnaläänit olivat tärkeitä valtakunnan puolustukselle ja hallinnolle, jonka takia niitä ei juuri läänitetty kuin joko elinajaksi tai kuninkaallisen luottoaseman keston ajaksi.
Hänen valtakaudellaan Suomi sai vuonna 1362 oikeuden lähettää edustajansa kuninkaanvaaliin ja tuli siten täysivaltaiseksi osaksi Ruotsia.
Alagoasinmuuranen

| Alagoasinmuuranen> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Muuraset Myrmotherula
Laji::  snowi
Kaksiosainen nimi
 Myrmotherula snowi  Texeira & Gonzaga, 1985 

Katso myös
   Alagoasinmuuranen Wikispeciesissä   Alagoasinmuuranen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Alagoasinmuuranen (Myrmotherula snowi) on äärimmäisen uhanalainen Brasiliassa Alagoasin ja Pernambucon osavaltioissa elävä lintu.
Alagoasinmuuranen on kooltaan noin 10 cm. Koiras on kauttaaltaan siniharmaa. Sen vatsa on selkäpuolta vaaleampi ja leuassa on musta täplä. Naaras on väriltään ruskea, vatsastaan vaaleampi kuin selästä. Naaraan laikku leuassa on valkoinen. Laji muistuttaa ulkonäöltään hiirimuurasta, jonka parhaiten erottaa alagoasinmuurasesta sen lyhyemmän nokan ja pyrstön perusteella. Alagoasinmuurasen laulu on sarja kirkkaita tavuja, kutsuääni on kleek ja varoitusääni on nyiih-nyeeh-nyaah.
Alagoasinmuurasen elinympäristöä ovat ylänkömetsät 400–550 metrin korkeudessa. Laji muodostaa usein sekaparvia valkokuvemuurasten (Myrmotherula axillaris) kanssa. Alagoasinmuurasen ravintoa ovat hämähäkit ja hyönteiset.
Alagoasinmuuraskannan kooksi arvioidaan noin 50–250 yksilöä . Suurin lajiin kohdistuva uhka on metsien kaataminen maanviljelyksen ja teiden tieltä.
Juhana III

| Juhana III |
| --- | --- |
 Juhana III. Johan Baptista van Utherin maalaus vuodelta 1582. Kuningas on pukeutunut viimeisimmän espanjalaisen hovimuodin mukaisesti.
Suomen herttua
Valtakausi:  1556 – 1563
Edeltäjä:  Pentti Algotinpoika
Seuraaja:  Juhana nuorempi
Ruotsin kuningas
Valtakausi:  30. syyskuuta 1568 – 17. marraskuuta 1592
Kruunajaiset:  10. heinäkuuta 1569
Edeltäjä:  Eerik XIV
Seuraaja:  Sigismund

Syntynyt:  20. joulukuuta 1537 Stegeborg, Ruotsi
Kuollut:  17. marraskuuta 1592 (54 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Puoliso:  Katariina Jagellonica Gunilla Bielke
Lapset:  Elisabet Sigismund Anna Vaasa Juhana nuorempi
Suku:  Vaasa
Isä:  Kustaa Vaasa
Äiti:  Margareeta Leijonhufvud
Uskonto:  luterilainen
Nimikirjoitus:  
Juhana III (ruots. Johan III, ennen kuninkaaksi tuloa Juhana Herttua, 20. joulukuuta 1537 – 17. marraskuuta 1592) oli Ruotsin kuningas vuosina 1568–1592. Hän oli myös Suomen herttua vuosina 1556–1563. Juhana otti itselleen 1581 arvonimen Suomen suuriruhtinas.
Suomen herttua > Laajeneva herttuakunta

Juhana III:n isä Kustaa Vaasa perusti vuonna 1556 kolme melko itsenäistä herttuakuntaa, Itä-Götanmaan, Södermanlannin ja "Suomen", joka käsitti Turun ja Kokemäenjoenkartanon linnaläänin (Satakunnan historiallinen maakunta) sekä Ahvenanmaan ja hieman myöhemmin myös läntisen Uudenmaan. Suomen herttuaksi tuli Juhana, joka hallitsi lisäksi koko Suomea käskynhaltijana, 27. kesäkuuta 1556. Kuninkaan käskyn mukaan läänitykseksi myönnettiin Turun lääni ja Ahvenanmaa niin, että hän ja hänen miespuoliset jälkeläisensä saavat nauttia, käyttää ja pitää mainittua lääniä oikeuksineen ja vuotuisine veroineen ilman mitään poikkeusta'. 29. kesäkuuta 1556 Juhana määrättiin käskynhaltijaksi myös muuhun osaan Suomea, joka ei kuulunut hänen aikaisemmin määrättyyn herttuakuntaansa. Kuningas laajensi herttuakuntaa muuhun osaan Suomea 7. syyskuuta 1557 tehtyään sinne tarkastusmatkan. Kokonaisuuteen kuului siitä alkaen Ahvenanmaa, Varsinais-Suomi, Satakunta, Raaseporin lääni sekä Vihdin ja Lopen pitäjät. Häme, Savo, Pohjanmaa ja Karjala eivät siis kuuluneet herttuakuntaan.
Juhana-herttua asui vakituisesti Turun linnassa 1556–1563 ollen ilmeisesti ainoa Ruotsin kuningas, joka on asunut Suomessa. Vuonna 1563 kuningas Eerik XIV vangitutti Juhanan ja riisti häneltä Suomen herttuakunnan.
Suomen herttua > Juhanan lasten äiti ja puoliso

Kaarina Hannuntytär, Juhanan vihkimätön vaimo, synnytti Juhana-herttualle neljä lasta. Juhana kuitenkin halusi naimisiin Puolan kuninkaan sisaren Katariina Jagellonican kanssa. Katariina oli Puolan mahdollisen tulevan kuninkaan äitinä poliittisista syistä haluttu puoliso ja häntä kosi tuloksetta myös Venäjän tsaari Iivana IV Julma. Avioliitto ei Juhanan veljelle, kuningas Eerik XIV:lle sopinut, sillä Ruotsi oli samaan aikaan valmistautumassa sotaan Puolaa vastaan. Avioliitto kuitenkin toteutui 4. lokakuuta 1562, kun Juhana ja Katariina menivät naimisiin Vilnassa. Katariina tuli Suomeen, ja Kaarina Hannuntytär sai vetäytyä Vääksyn kartanoon Kangasalle.
Suomen herttua > Katariina Jagellonica Turun renessanssilinnan emäntänä

Juhana ja italialaisia sukujuuria ja kontakteja omannut Katariina kehittivät Turun linnan arkkitehtuuria ja muodostivat sinne pienimuotoisen renessanssihovin taideteoksineen, hienoine sisustuksineen ja muodikkaine juhlineen. Juhanan ja Katariinan loisteliaalla hovilla lienee ollut kauaskantoinen vaikutus Suomen kulttuuriin, vaikka sitä kestikin alle vuoden. Tästä ajasta on säilynyt romanttissävyinen muistoperinne, jota käsittelee muun muassa Eino Leinon runokokoelma Juhana Herttuan ja Catharina Jagellonican lauluja.
Suomen herttua > Ulkopoliittinen riita kuninkaan kanssa Puolasta

Kun Juhana tuntui tekevän omaa ulkopolitiikkaansa Puolan kuninkaan kanssa, kärjistyivät Juhanan välit veljeensä, Ruotsin kuninkaaseen 1563 niin, että valtiopäivät tuomitsivat hänet kuolemaan ja menettämään asemansa. Juhana yritti taivutella suomalaisia puolelleen, mutta suurin osa ylhäisaatelistosta pysyi kuninkaan puolella, joten kun Eerik XIV tuli Suomeen kymmenen tuhannen miehen kanssa, oli Juhanalla puolellaan vain 1200 miehen joukko. Eerik XIV miehitti Turun ja piiritti Turun linnaa ampuen sitä tykeillä. Juhana antautui ja vietiin vaimoineen vangiksi Tukholmaan. Juhanan Turun linnaan keräämät taideaarteet ryöstettiin ja vietiin Ruotsiin, eikä niitä koskaan palautettu. Useita Juhanan puolella toimineita mestattiin, mutta Juhanan ja Katariinan henki säilyi antautumisehtojen mukaisesti. Vankeusaikana syntyi Juhanan ja Katariinan poika Sigismund. Vankeuden aikana Iivana IV vielä ehdotti Katariina Jagellonican luovuttamista Venäjälle.
Ruotsin kuningas

Juhana III:sta tuli Ruotsin kuningas 1568, kun aateliston kapina kaatoi mielenterveydeltään horjuneen kuningas Eerik XIV:n. Vuonna 1569 Juhana antoi asetuksen aateliston privilegioista, joiden mukaan aatelinen ei menettänyt säätyoikeuksiaan, vaikka ei pystyisikään suorittamaan ratsupalvelustaan. Tämä vähensi rikkaiden tilallisten mahdollisuuksia nousta aatelissäätyyn ja teki aateliston aiempaa sulkeutuneemmaksi.
Venäjän ja Ruotsin välille syttyi vuonna 1570 neljännesvuosisadan mittainen sota, pitkä viha. Vangittu Eerik XIV katsottiin tilanteessa uhkaksi, häntä siirreltiin vankipaikasta toiseen ja tuomittiin Juhanan aloitteesta lopulta kuolemaan, joka toteutettiin ilmeisesti myrkyttämällä 1577. Ruotsalaiset valtasivat 1581 Narvan, ja vuonna 1583 solmittiin välirauha. Lopullista rauhaa Juhanan kaudella ei kyetty solmimaan, koska aluelaajennuksia hamunnut Juhana vastusti sitä. Katariina Jagellonica kuoli vuonna 1583, ja Juhana solmi uuden avioliiton Gunilla Bielken kanssa. Juhanan kanssa jo aiemmin ristiriidoissa ollut Kaarle-herttua arvosteli liittoa, mikä antoi Juhanalle syyn toimia tätä vastaan ja kaventaa tämän valtaoikeuksia.
Juhanan pojasta Sigismundista tuli vuonna 1587 Puolan kuningas. Juhana toivoi Sigismundin tulevan Ruotsinkin kuninkaaksi ja palaavan Ruotsiin, mitä suuri osa ylhäisaatelistosta Kaarle-herttuan johdolla vastusti, sen sijaan valtakunnanmarski Klaus Fleming puolsi Sigismundin kuninkuutta. Peläten ruotsalaisten vastustusta tämä kuitenkin päätti jäädä Puolaan. Juhana kohdisti ylhäisaatelistoon rankaisutoimia, kuten aatelisetuoikeuksien muuttamista siten, että aateliston alempien kerrosten valta lisääntyi ylempien kustannuksella. Vuonna 1590 säädettiin uusi kruununperimysjärjestys, jonka mukaan Eerik XIV:n sukuhaara menetti oikeutensa kruunuun ja kuninkuus saattoi periytyä myös naispuolisen linjan kautta. Palkkioksi tuestaan Klaus Flemingistä tuli 1591 Suomen käskynhaltija. Juhana kuoli 1592. Turussa ollessaan Juhana opetteli jonkin verran suomen kieltä, ja hän pystyi jossain määrin keskustelemaan myös talonpoikien kanssa vastoin isänsä Kustaa Vaasan neuvoa. Hänen kerrotaan pitäneen puheenkin suomen kielellä.
Muiston vaaliminen Suomessa

Suomessa Juhanan muistoa vaalitaan erityisesti Porissa, jossa julkistettiin vuonna 2008 Porin kaupungin 450-vuotisjuhlallisuuksien yhteydessä Porin kaupungin perustajan Juhana Herttuan kokovartalopatsas. Patsas sijaitsee Porin raatihuoneen edustalla. Kaupungissa toimi aiempina vuosina monen vuosikymmenen ajan Hotelli Juhana Herttua. Kaupungissa toimii nykyään liikekeskus Herttuantori.
Porin Itätullin kaupunginosassa on Juhana Herttuankatu, ja Juhanan mukaan nimettyjä katuja on myös Turussa satama-alueella Juhana Herttuan puistokatu ja Helsingin Koskelassa Juhana Herttuan tie.
Turussa toimi vuosina 1959–2013 Juhana Herttuan yhteiskoulu ja sittemmin ilmaisutaidon lukio, jonka nimi oli Juhana Herttuan lukio.
Lisäksi Ulvilan pääkirjastorakennuksessa on Juhanaa esittävä kivilaatta. Kirjasto sijaitsee osoitteessa koulukuja 2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juhana III Wikimedia Commonsissa
Ylikangas, Heikki: / Juhana III (1537–1592) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 23.6.2000 (päivitetty 22.9.2008). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Louise Stjernströmin (Carl Blinkin) teokset Eerik XIV ja Juhana III: I: Veljesviha ja II: Pimeys vapaasti ladattavina e-kirjoina Project Gutenbergiltä.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Eerik XIV | Ruotsin kuningas Suomen hallitsija 1568–1592 | Seuraaja: Sigismund |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Italia  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef 
Rekonstruktio Juhanan Suomen ruhtinaana käyttämästään vaakunasta. Vaakunan alaosassa kuvattuna Pohja-Suomen ja Etelä-Suomen vaakunat.
Juhana III:n sinetti vuodelta 1571.
Juhana Herttuan patsas raatihuoneen edustalla.
Erbium(III)

| Erbium(III)kloridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  10138-41-7
PubChem CID:  66277 ja 9860324
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  ErCl3
Moolimassa:  273,62 g/mol (anhydraatti) 381,71 g/mol (heksahydraatti)
Ulkomuoto:  Violettia tai pinkkiä, kiteistä ainetta
Sulamispiste:  774 °C (1 047 K)
Kiehumispiste:  1 500 °C (1 773 K)
Tiheys:  4,1 g/cm3 (anhydraatti)
Liukoisuus veteen:  Liukenee (anhydraatti) (Heksahydraatti liukenee jonkin verran etanoliin)
Erbium(III)kloridi (tai erbiumtrikloridi tai pelkkä erbiumkloridi) on erbiumin ja kloorin muodostama epäorgaaninen yhdiste, jossa kloori esiintyy hapetusluvulla -I ja erbium +III. Näin muodostuva yhdiste on kaavaltaan ErCl3. Se muodostaa violetteja monokliinisiä kiteitä. Kidevedettömän muodon lisäksi tunnetaan heksahydraatti ErCl3·6H2O CAS numerolla 10025-75-9, joka on väriltään lähempänä pinkkiä. Sen pinkki väri voimistuu loistelampun alla tarkasteltaessa.
Reaktiot

Erbiumkloridi reagoi alkalimetallien, kuten natriumin kanssa, muodostaen erbium(III)hydroksidia:
Käyttö

Erbiumkloridi on hygroskooppinen aine. Sitä voidaan käyttää valmistettaessa metallista erbiumia, katalyyttina tietyissä orgaanisen kemian reaktioissa ja joissain optisissa sovelluksissa.
Aiheesta muualla

PubChem: Erbium(III) chloride (englanniksi)
Erbium (III) chloride hexahydrate (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Adolphe Adam

Adolphe Adam n. 1835
Adolphe Charles Adam (24. heinäkuuta 1803 Pariisi – 3. toukokuuta 1856 Pariisi) oli ranskalainen säveltäjä, opettaja ja musiikkiarvostelija. Tuottelias Adam kirjoitti yli 80 näyttämöteosta.
Adam syntyi Pariisissa, jossa hänen isänsä Louis Adam toimi pianistina, musiikinopettajana ja säveltäjänä.
Adolphe Adam opiskeli Pariisin konservatoriossa, jossa hänelle kontrapunktia opetti Antonín Reicha ja säveltämistä François Adrien Boieldieu. Vuonna 1830 Adam oli säveltänyt valmiiksi jo 28 näyttämöteosta. Vuodesta 1849 kuolemaansa saakka hän opetti sävellystä Pariisin konservatoriossa; hänen tunnetuimpiin oppilaisiinsa kuuluu Léo Delibes.
Adamin tunnetuin teos on baletti Giselle vuodelta 1841. Hän sävelsi lisäksi muun muassa 39 oopperaa. Oopperoista arvostetuimmat ovat Lonjumeaun posteljooni, Si j'étais roi ja Nürnbergin nukke. Suuren yleisön parhaiten tuntema ja esitetyin Adamin sävellys lienee joululaulu "Oi jouluyö" (suomalaiset sanat Kyllikki Solanterä), jonka on sanottu olleen toinen radioteitse lähetetty musiikkikappale. Laulu on osa kantaatista Minuit, chrétiens.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adolphe Adam Wikimedia Commonsissa
Adolphe Adam International Music Score Library Project (englanniksi)
Vapaasti käytettävissä olevia Adamin partituureja Mutopia Project
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea 2  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  FID  KulturNav  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef
Prahan Kansallisteatteri

Prahan Kansallisteatteri
Prahan Kansallisteatteri (Národní divadlo) on aina ollut tärkeä Tšekin kulttuurillisen heräämisen symboli. Teatteri avattiin vuonna 1881, jolloin siellä esitettiin Bedřich Smetanan ooppera Libuše. Arkkitehti Josef Zitekin suunnittelema uusrenessanssityylinen teatteri paloi kaksi kuukautta myöhemmin, mutta se rakennettiin uudelleen ja kunnostettiin kahden vuoden sisällä. Näyttämön verho on Vojtich Hynaisin käsialaa ja kattomaalaukset František Ženíšekin tekemiä. Nykyään teatterissa esitetään balettia, oopperaa ja draamaa.
Kansallisteatterin Uuden Näyttämön rakensi arkkitehti Karel Prager 1970-luvulla. Se rakennettiin kuubalaisista marmorilaatoista ja lasista. Siellä sijaitsee Laterna Magica, yksi Prahan parhaiten tunnetuista teattereista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prahan Kansallisteatteri Wikimedia Commonsissa
Tšekin kielen aakkoset

| Tšekin kielen aakkoset |
| --- | --- |
 Esimerkki tšekin kielen aakkosten käytöstä
Kielet:  tšekin kieli
Kehitetty:  1400-luvulla
Aikakausi:  1300-luvun loppu–
Luokitus:  aakkosisto
Kirjoitussuunta:  vasemmalta oikealle
Tšekin kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Varhaisimmat merkit tšekin kirjakielestä ovat peräisin 1300- ja 1400 -lukujen vaihteesta. Merkittävimpiä varhaisia kirjakielen kehittäjiä oli teologi Jan Hus, joka loi aakkoston, jossa jokaiselle äänteelle oli yksi merkki. Hus saavutti tämän lisäämällä olemassa oleviin latinalaisiin aakkosiin tarkkeita.
Yhteensä aakkosia on 42:
| Isot kirjaimet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| A | Á | B | C | Č | D | Ď | E | É | Ě | F | G | H | CH | I | Í | J | K | L | M | N | Ň | O | Ó | P | Q | R | Ř | S | Š | T | Ť | U | Ú | Ů | V | W | X | Y | Ý | Z | Ž |
Isot kirjaimet
| a | á | b | c | č | d | ď | e | é | ě | f | g | h | ch | i | í | j | k | l | m | n | ň | o | ó | p | q | r | ř | s | š | t | ť | u | ú | ů | v | w | x | y | ý | z | ž |
Kirjaimet Q, W ja X esiintyvät vain lainasanoissa.