stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ragen diskografia
Studioalbumit

Prayers of Steel (1985,  nimellä Avenger, Wishbone Records)
Reign of Fear (1986,  Noise Records)
Execution Guaranteed (1987,  Noise Records)
Perfect Man (1988,  Noise Records)
Secrets in a Weird World (1989,  Noise Records)
Reflections of a Shadow (1990,  Noise Records)
Trapped! (1992,  Noise Records)
The Missing Link (1993,  Noise Records)
10 Years in Rage (1994,  Noise Records)
Black in Mind (1995,  GUN Records)
Lingua Mortis (1996,  GUN Records)
End of All Days (1996,  GUN Records)
XIII (1998,  GUN Records)
Ghosts (1999,  GUN Records)
Welcome to the Other Side (2001,  GUN Records/Victor Entertainment)
Unity (2002,  SPV/Steamhammer)
Soundchaser (2003,  SPV/Steamhammer)
Speak of the Dead (2006,  Nuclear Blast)
Carved in Stone (2008,  Nuclear Blast)
Srings to a Web (2010,  Nuclear Blast)
21 (2012,  Nuclear Blast)
LMO (2013,  Nuclear Blast) (Lingua Mortis Orchestran kanssa)
The Devil Strikes Again (2016)
Seasons of the Black (2017)
Wings of Rage (2020)
Resurrection Day (2021)
Afterlifelines (2024)
Kokoelma-albumit

The Best from the Noise Years (1998,  Victor Entertainment/Noise Records)
Best of – All G.U.N. Years (2001,  GUN Records) (Ei Ragen julkaisema)
The Soundchaser Archives (2014)
EP:t

Depraved to Black (EP, nimellä Avenger, Wishbone Records 1985)
Extended Power (1991,  Noise Records)
Beyond the Wall (1992,  Noise Records)
Refuge (Japani) (1993,  Noise Records)
Higher than the Sky (Japani) (1996,  Victor Entertainment)
Live from the Vault (Japani) (1997)
In Vain "Rage in Acoustic" (1998)
Gib Dich Nie Auf / Never Give Up (2009)
My Way (2016)
Spreading the Plague (2022)
Livealbumit

Power of Metal (1994)
From the Cradle to the Stage (2004)
Full Moon in St. Petersburg (2007)
Live in Tokyo (2012)
Videografia

The Video Link (1994,  Noise Records)
Metal Meets Classic Live (2001,  GUN Records/Sony Music Entertainment)
From the Cradle to the Stage (2004)
Full Moon in St. Petersburg (2007,  Nuclear Blast)
Live at Wacken '09 (2009,  Nuclear Blast)
Musiikkivideot

Down by Law (1987)
Don't Fear the Winter (1988)
Invisible Horizons (1989)
True Face in Everyone (1990)
Waiting for the Moon (1990)
Refuge (1993)
Alive but Dead (1995)
Lingua Mortis Medley (1996)
Deep in the Blackest Hole (1996)
From the Cradle to the Grave (1998)
Down (2002)
Straight to Hell (2005)
No Fear (2006)
Lord of the Flies (2008)
Open My Grave (2008)
Never Give Up (2009)
Gib Dich Nie Auf (2009)
Twenty One (2012)
Cleansed by Fire (2013)
My Way (2016)
The Devil Strikes Again (2016)
Blackened Karma (2017)
Season of the Black (2017)
Let Them Rest in Peace (2019)
True (2019)
The Price of War 2.0 (2020)
Virginity (2021)
Monetary Gods  (2021)
To Live and To Die (2022)
Roscoe Arbuckle

| Roscoe Arbuckle |
| --- | --- |
 Roscoe Arbuckle
Henkilötiedot
Koko nimi:  Roscoe Conkling Arbuckle
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1887 Smith Center, Kansas
Kuollut: 29. kesäkuuta 1933 (46 vuotta) New York, New York
Ammatti:  näyttelijä, koomikko, ohjaaja, käsikirjoittaja
Puoliso:  Araminta Durfee (1908–1925)   Doris Deane (1925–1929)   Addie Oakley Dukes McPhail (1931–1933)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1909–1933
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Roscoe Conkling ”Fatty” Arbuckle (24. maaliskuuta 1887 Smith Center, Kansas – 29. kesäkuuta 1933 New York) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvanäyttelijä ja koomikko. Arbuckle oli aikansa suosituimpia näyttelijöitä, mutta vuonna 1921 hän sekaantui skandaaliin, joka varjosti hänen loppu-uraansa.
Varhainen elämä ja ura

Roscoe Arbuckle syntyi Smith Centerissä, Kansasissa William Goodrichille ja Mollie Arbucklelle. Kuten useimmat 1900-luvun alun koomikot, myös Arbcukle esiintyi nuorena vaudeville-lavoilla. Vuonna 1909 hän aloitti uransa Selig Polyscope Companyssa ja jatkoi yhtiön elokuvien parissa vuoteen 1913 asti. Tämän jälkeen hän siirtyi Universal Picturesiin ja alkoi esiintyä Mack Sennettin ohjaamissa Keystone Kops -komedioissa.
Arbuckle ei pitänyt liikanimestään ”Fatty”, jonka hän sai ruumiinrakenteensa vuoksi. Koostaan huolimatta Arbuckle esiintyi usein vauhdikkaissa komedioissa, joissa oli useita takaa-ajokohtauksia. Näyttelemisen lisäksi Arbuckle myös ohjasi joitakin elokuvia, esimerkiksi lyhytelokuvan The Butcher Boyn vuonna 1917. Yhteen rooliin Arbuckle valitsi Buster Keatonin, jolla ei ollut aikaisempaa elokuvakokemusta. Elokuvan myötä Arbuckle ja Keaton ystävystyivät ja tekivät vielä kolmetoista lyhytelokuvaa yhdessä vuosien 1917–1921 aikana.
Yksityiselämä

Roscoe Arbuckle oli naimisissa kolme kertaa. Hän meni naimisiin Araminta Estelle Durfeen (1889–1975) kanssa 6. elokuuta 1908. Durfee näytteli miehensä rinnalla monissa varhaisissa komediaelokuvissa nimellä Minta Durfee. Arbucklen ja Durfeen avioliitto purkautui vuonna 1925. Hän meni samana vuonna naimisiin Doris Deanen kanssa ja liitto kesti vuoteen 1928 asti. Kolmannen avioliiton hän solmi Addie McPhailin kanssa vuonna 1932 ja liitto kesti Arbucklen kuolemaan asti.
Skandaali

Arbuckle matkusti kahden ystävänsä, elokuvaohjaajien Lowell Shermanin ja Fred Fischbachin, kanssa San Franciscoon 3. syyskuuta 1921. He majoittuivat St. Francis Hoteliin tarkoituksenaan pitää juhlat. Juhlien aikana kutsuvieraana ollut näyttelijä Virginia Rappe sairastui vakavasti, mutta hänen oireidensa katsottiin johtuvan alkoholista.
Rappe kuitenkin menehtyi kolme päivää myöhemmin revenneen virtsarakon aiheuttamaan vatsakalvontulehdukseen. Juhlaseurueeseen kuulunut Maude Delmont väitti Rappen vammojen syntyneen Arbucklen tekemän raiskauksen seurauksena. Arbuckle kiisti syytteet.
Arbucklen oikeudenkäynnistä muodostui suuri mediatapahtuma ja William Randolph Hearstin omistamissa sanomalehdissä Arbucklesta kirjoitettiin syyttävään sävyyn, ja Paramount Pictures kielsi hänen näyttelijäkollegoitaan puhumasta hänestä julkisesti. Buster Keaton kuitenkin puolusti ystäväänsä todeten hänen olevan lempeimpiä ihmisiä, joita on tavannut. Eräät ryhmittymät vaativat Arbucklelle kuolemantuomiota, mutta oikeuslaitos totesi hänet syyttömäksi kolmannessa oikeudenkäynnissä.
Arbuckle yritti palata elokuvien pariin skandaalin jälkeen, mutta hänen elokuviaan määrättiin esityskieltoon, ja Arbuckle sortui alkoholismiin. Keaton yritti auttaa ystäväänsä tarjoamalla töitä omien elokuviensa parissa, ja Arbuckle ohjasi myös salanimellä William Goodrich muutamia lyhytelokuvia.
Roscoe Arbuckle kuoli vuonna 1933 sydäninfarktiin.
Valikoitu filmografia

Charlie naisten tamineissa (The Masquerader, 1914)
The Knockout (1914)
Fatty sukeltaja kaunottarena (His Diving Beauty, 1914)
Maalaissankari (A Country Hero, 1917)
Kun Paksunen parannettiin viinahimosta (Good Night Nurse, 1918)
Kädet ylös! (The Round-Up, 1920)
Hulluuteen saakka rakastunut (The Life of the Party, 1920)
Veitikan vehkeet (The Traveling Salesman, 1921)
Ojasta allikkoon (Leap Year, 1921)
Fatty öljykuninkaana (Gasoline Gus, 1921)
Paksunen salapoliisina (The Dollar-a-year man, 1921)
Isoisän miljoonat (Brewster's Millions, 1921)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Roscoe Arbuckle Elonetissä.
Roscoe Arbuckle Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Fatty Arbuckle and the Death of Virginia Rappe
Roscoe Arbuckle elokuvassa Out West vuodelta 1918. Muissa rooleissa olivat Buster Keaton (vasemmalla) ja Al St. John.
Keystone Copsit heille tyypillisessä asennossa elokuvassa The Gangsters (1913). Roscoe Arbuckle äärimmäisenä oikealla.
Arbuckle vuonna 1919
Self Control (vuoden 1938 elokuva)

| Self Control |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Jack King
Käsikirjoittaja:  Tom Armstrong Carl Barks
Tuottaja:  Walt Disney
Säveltäjä:  Oliver Wallace
Pääosat:  Clarence Nash Al Bernie Florence Gill Otis Harlan
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Productions
Levittäjä:  RKO Radio Pictures (alkuperäinen teatterilevitys)  Buena Vista Film Distribution Co. Inc. (vuoden 1953 televisiolevitys)  Walt Disney Studios Home Entertainment (vuoden 2004 DVD-levitys)
Ensi-ilta:  11. helmikuuta 1938
Kesto:  9 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Self Control on vuonna 1938 valmistunut Aku Ankka -piirretty.
Juoni

Riippumatossa lepäillessään Aku kuulee radiosta hyödyllisen keinon hillitä raivoa. Keino tuleekin tarpeeseen kun lepohetkeä alkavat häiritä niin omenamato, kana kuin tikkakin.
Aiheesta muualla

Self Control Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Scabdates

| Scabdates The Mars Volta |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : toukokuu 2004 – toukokuu 2005
 Julkaistu: 7. marraskuuta 2005
 Tuottaja(t): Omar Rodriguez-Lopez
 Tyylilaji: progressiivinen rock   psykedeelinen rock
 Kesto: 72.54
 Levy-yhtiö: Gold Standard Laboratories
The Mars Voltan muut julkaisut
| Frances the Mute 2005 | Scabdates 2005 | Amputechture 2006 |
Scabdates on The Mars Voltan livealbumi, joka julkaistiin 7. marraskuuta 2005.
Kappaleet

Abrasions Mount the Timpani – 4.07
Take the Veil Cerpin Taxt – 5.57
A. Gust of Mutts – 2.34
B. And Ghosted Pouts – 4.52
Caviglia – 2.46
Concertina – 4.17
Haruspex – 5.24
Cicatriz – 8.16
A. Part I – 2.34
B. Part II – 7.39
C. Part III – 4.29
D. Part IV – 20.00
Kokoonpano

Omar A. Rodriguez-Lopez
Cedric Bixler-Zavala
Juan Alderete
Jon Theodore
Isaiah Ikey Owens
Adrián Terrazas-González
Pablo Hinojos-Gonzalez
Marcel Rodriguez-Lopez
Arvostelut

AllMusic:
Entertainment Weekly: B
Imperiumi: 8+/10
Metacritic: 58/100
Pitchfork: 3.5/10
Rolling Stone:
Soundi:
Sammaljoki

| Sammaljoki |
| --- | --- |
 Sammaljoen keskustaa
 Sammaljoki
 Koordinaatit: 61°13′55″N, 23°7′51″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Pirkanmaa
Kunta:  Sastamala
Entinen kunta:  Tyrvää, Vammala (1973–2008)
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä, entinen rukoushuonekunta
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 http://www.sammaljoki.kopteri.net/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sammaljoki on kylä ja entinen rukoushuonekunta Sastamalan kaupungin eteläosassa Lounais-Pirkanmaalla. Kylä sijaitsee kaupungin etelärajalla rajoittuen Punkalaitumen ja  Urjalan kuntiin. Sammaljoen naapurikylät ovat Vammalan alueella idässä Rautaniemi, pohjoisessa Kaltsila, Ekojärvi ja Kivijärvi, lännessä Houhajärvi ja Illo, etelässä Punkalaitumen puolella Liitsola ja kaakossa Punkalaitumen ja Urjalan puolella Halkivaha. Sammaljoki muodostaa yhdessä Rautaniemen ja Houhajärven kanssa Sammaan seudun, jota on myös Etelä-Tyrvääksi kutsuttu. Koko Sammaan seudun asukasluku oli vuonna 2003 noin 550.
Historia

Pysyvää asutusta Sammaljoella on ollut 1500-luvulta lähtien. Tieyhteyksistä vanhin on Kangastie, jota nykyinen maantie 2521 seurailee. Kangastietä alettiin kunnostaa 1852 ja vuonna 1911 siitä tehtiin yleinen tie. Suomen sisällissodassa vuonna 1918 suuri osa Sammaljoen rakennuskannasta paloi.
Koska Sammaljoelta oli pitkä matka Tyrvään kirkolle, anoivat sammaljokelaiset vuonna 1828 Turun tuomiokapitulilta lupaa oman saarnahuoneen ja hautausmaan rakentamiseen. Seuraavana vuonna saatiin senaatilta myönteinen vastaus ja saarnahuone vihittiin käyttöön vuonna 1834. 1900-luvun alkupuolella Sammaljoesta kaavailtiin itsenäistä seurakuntaa, mutta hanke kaatui Tyrvään seurakunnan vastustukseen ja Turun tuomiokapitulin kielteiseen päätökseen. Sisällissodassa saarnahuone paloi muun Sammaljoen rakennuskannan tavoin. Nykyinen kirkko valmistui vuonna 1924. Kylän pappila valmistui vuonna 1931, jolloin Tyrvään seurakunta perusti Sammaljoelle kappalaisen viran. Sammaljoen kirkko siirtyi Tyrvään seurakunnan (vuosina 2004–2008 Vammalan seurakunta, vuodesta 2009 Sastamalan seurakunta) omistukseen vuonna 1946.
Vammalasta Sammaljoen kautta Halkivahaan kulkeva tie muutettiin kokonaan valtion ylläpitämäksi maantieksi vuonna 1953.
Maantiede

Sammaljoen kautta kulkee maantie 2521 Vammalasta Halkivahaan. Sammaljoelta länteen Houhajärven kautta Vammalan keskustaan kulkee maantie 12845. Sammaljoelta etelään Liitsolaan johtaa maantie 12849. Sammaljoelta Rautaniemeen pääsee maantien 2521 lisäksi maantietä 12848 myöten. Molemmat Sammaljoelta Vammalan keskustaan johtavat maantiet 2521 ja 12845 on rakennettu harjuille, mutta maantien 2521 harjut on käytetty nykyisin pääasiassa rakennusaineeksi.
Kylän länsirajalle ulottuu Houhajärven itäosa ja Punkalaitumen vastaisella rajalla sijaitsevat pienemmät Sammakkajärvi ja Latvajärvi. Kylän halki virtaa Sammaljoki. Joki saa alkunsa kylän itäpuolelta pienistä puroista ja ojista, osittain Vesilahden puolelta. Sammajoelta joki virtaa edelleen kohti Huittista ja Kokemäenjokea. Korkeimpia paikkoja ovat Houhajärven eteläpäässä oleva jyrkkäseinäinen Halkivuori ja Sammaljoen ja Rautaniemen välimaastossa oleva Joutsivuori.
Höylyn talon maalla, noin kilometrin päässä Sammaljoen kirkosta kaakkoon, sijaitsee vuonna 1963 perustettu pieni luonnonsuojelualue, jolla kasvaa Suomessa erittäin harvinainen mäkiorvokki.[lähde? ]
Palvelut

Kirjastoauto ajaa seudulla kerran viikossa ja myös parturi löytyy. Neuvola ja kirjasto lakkautettiin, kauppaa ei kylässä myöskään tällä hetkellä ole. Kesällä 2008 aloitti uusi kauppias, joka joutui kuitenkin syksyllä lopettamaan, koska asiakkaita ei lomalaisten lähdettyä riittänyt.
Sammaljoella oli peruskoulun luokat 1–6 käsittävä koulu. Koulu on perustettu 1893. Vuonna 1923 perustettu Rautaniemen koulu lakkautettiin 1968 ja koulupiiri yhdistettiin Sammaljokeen. Houhajärven koulu, joka oli perustettu 1910, koki saman kohtalon 10 vuotta myöhemmin vuonna 1978. Sammaljoen koulun lakkatus astui voimaan 2012. Nuoremmille lapsille seurakunta järjestää päivä- ja perhekerhoja kylän rukoushuoneella sekä pyhäkoulua kirkolla.
Kylässä on myös luterilainen kirkko ja hautausmaa. Kirkko on valmistunut vuonna 1924 ja sen on suunnitellut arkkitehti Ilmari Launis. Valtioneuvosto luovutti kirkolle korvauksetta kirkonkellon, joka on peräisin Hämeenlinnan  venäläisestä varuskuntakirkosta. Kirkon 9-äänikertaiset urut on rakentanut Kangasalan Urkutehdas vuonna 1966. Vanhempi hautausmaa valmistui samanaikaisesti saarnahuoneen kanssa vuonna 1834 ja uudempi, jolla ovat sankarihaudat, nykyisen kirkon länsipuolelle 1930-luvulla. Kumpaakin on myöhemmin laajennettu.
Harrastusmahdollisuuksia tarjoavat urheilukenttä ja pururata sekä seurantalo Sampola, jossa kokoontuvat monet yhdistykset.
Sammaljoella toimii Sammaljoen Nuorisoseura ry (per. 1904), urheiluseura Sammaljoen Sampo (per. 1952), Sammaljoen VPK, metsästysyhdistys Etelä-Tyrvään Erämiehet ry (per. 1951), Sammaljoen Maamiesseura (per. 1954) ja Sammaan Seudun Kylätoimikunta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sammaljoki Wikimedia Commonsissa
Sammaljoen kylän kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Sammaljokea Sammaljoen keskustassa.
Sammaljoen kirkko.
Sammaljoen kirkko, sankarihaudat
1939–1944 isänmaan puolesta sinunkin edestä
Safari-ralli 1992

|  Safari-ralli 1992 |
| --- | --- |
 4. osakilpailu 14 osakilpailusta kaudella 1992. 
Ajankohta:  27. maaliskuuta–1. huhtikuuta 1992
Kokonaispituus:  4 387,84 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Carlos Sainz    Luis Moya  (Toyota Team Kenya)
Toinen:   Juha Kankkunen    Juha Piironen  (Martini Racing)
Kolmas:   Jorge Recalde    Martin Christie  (Martini Racing)
Safari-ralli 1992 (viralliselta nimeltään 40. Safari Rally) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1992. Kilpailu järjestettiin 27. maaliskuuta–1. huhtikuuta 1992. Kilpailu oli kauden neljäs ja se järjestettiin avoimilla tieosuuksilla, joilla oli 105 tarkastuspistettä. Kilpailussa ajanotto oli 2 827,59 kilometrin matkalla ja kilpailun kokonaispituus oli 4 387,84 kilometriä.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Carlos Sainz |  Luis Moya | Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) | 2:35.00 | 0.0 |  |
| 2. |  Juha Kankkunen |  Juha Piironen | Lancia Delta HF Integrale | 3:27.00 | +52.00 |  |
| 3. |  Jorge Recalde |  Martin Christie | Lancia Delta HF Integrale | 3:34.00 | +59.00 |  |
| 4. |  Mikael Ericsson |  Nicky Grist | Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) | 4:13.00 | +1:38.00 |  |
| 5. |  Markku Alén |  Ilkka Kivimäki | Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) | 5:40.00 | +3:05.00 |  |
| 6. |  Ian Duncan |  David Williamson | Toyota Celica GT-4 (ST165) | 6:38.00 | +4:03.00 |  |
| 7. |  Sarbi Rai |  Supee Soin | Toyota Celica GT-4 (ST165) | 8:29.00 | +5:54.00 |  |
| 8. |  Patrick Njiru |  Ian Munro | Subaru Legacy RS | 8:54.00 | +6:19.00 |  |
| 9. |  Per Eklund |  Johnny Johansson | Subaru Legacy RS | 9:41.00 | +7:06.00 |  |
| 10. |  Kenjiro Shinozuka |  John Meadows | Mitsubishi Galant VR-4 | 10:30.00 | +7:55.00 |  |
Lähde:
Samuel Emmanuel Carter

Samuel Emmanuel Carter (31. heinäkuuta 1919 Kingston – 3. syyskuuta 2002) oli jamaikalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 19. kesäkuuta 1954 ja nimitettiin Kingston in Jamaican vihkipiispaksi sekä Cenculianan titulaaripiispaksi 1. helmikuuta 1966. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Richard James Cushing, jota avustivat John Joseph McEleney ja Richard Lester Guilly.
Carter sai 1. syyskuuta 1970 nimityksen Kingston in Jamaican arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 11. marraskuuta 1994.
Safari-ralli 1993

|  Safari-ralli 1993 |
| --- | --- |
 4. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 1993. 
Ajankohta:  8.–12. huhtikuuta 1993
Kokonaispituus:  3 718,65 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Juha Kankkunen    Juha Piironen
Toinen:   Markku Alén    Ilkka Kivimäki
Kolmas:   Ian Duncan    Ian Munro
Safari-ralli 1993 (viralliselta nimeltään 41. Trust Bank Safari Rally ) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1993. Kilpailu järjestettiin 8.–12. huhtikuuta 1993. Kilpailu oli kauden neljäs ja se järjestettiin avoimilla tieosuuksilla, joilla oli 79 tarkastuspistettä. Kilpailussa ajanotto oli 2 045,3 kilometrin matkalla ja kilpailun kokonaispituus oli 3 718,65 kilometriä.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Juha Kankkunen |  Juha Piironen | Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) | 3:54.0 | 0.0 |  |
| 2. |  Markku Alén |  Ilkka Kivimäki | Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) | 4:03.0 | +9.0 |  |
| 3. |  Ian Duncan |  Ian Munro | Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) | 5:24.0 | +1:30.0 |  |
| 4. |  Yasuhiro Iwase |  Sudhir Vinayak | Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) | 5:35.0 | +1:41.0 |  |
| 5. |  Guy Jack |  Des Page-Morris | Daihatsu Charade | 7:44.0 | +3:50.0 |  |
| 6. |  Ashok Pattni |  Zahid Mogul | Daihatsu Charade | 8:39.0 | +4:45.0 |  |
| 7. |  Marco Brighetti |  Abdul Sidi | Daihatsu Charade | 8:57.0 | +5:03.0 |  |
| 8. |  Rudolf Stohl |  Peter Diekmann | Audi Coupe S2 | 9:14.0 | +5:20.0 |  |
| 9. |  Hasmat Shamji |  Peter Stone | Subaru Legacy RS | 10:07.0 | +6:13.0 |  |
| 10. |  Manfred Stohl |  Kay Gerlach | Audi 90 quattro | 10:43.0 | +6:49.0 |  |
Lähde:
Safari-ralli 1997

|  Safari-ralli 1997 |
| --- | --- |
 3. osakilpailu 14 osakilpailusta kaudella 1997. 
Ajankohta:  28. helmikuuta–3. maaliskuuta 1997
Pituus:  13 erikoiskoetta, 1318 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Colin McRae    Nicky Grist  (555 Subaru WRT)
Toinen:   Richard Burns    Robert Reid  (Mitsubishi Ralliart)
Kolmas:   Ian Duncan    David Williamson  (Toyota Kenya)
Safari-ralli 1997 (viralliselta nimeltään 45. Safari Rally Kenya) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1997. Kilpailu järjestettiin 28. helmikuuta–3. maaliskuuta 1997. Kilpailu oli kauden kolmas ja erikoiskokeiden yhteispituus oli 1 318 kilometriä. Kilpailun keskuspaikka oli Nairobissa.
Tulokset

| Sija> Yleiskilpailu | Kuljettaja> Yleiskilpailu | Kartanlukija> Yleiskilpailu | Auto> Yleiskilpailu | Aika> Yleiskilpailu | Ero> Yleiskilpailu | Yleiskilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Colin McRae |  Nicky Grist | Subaru Impreza WRC97 | 11:29.00 | 0.0 |  |
| 2. |  Richard Burns |  Robert Reid | Mitsubishi Carisma GT | 11:36.04 | +7.04 |  |
| 3. |  Ian Duncan |  David Williamson | Toyota Celica GT-Four (ST205) | 11:40.18 | +11.18 |  |
| 4. |  Armin Schwarz |  Denis Giraudet | Ford Escort WRC | 13:07.23 | +1:38.23 |  |
| 5. |  Jonathan Toroitich |  Ibrahim Choge | Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) | 13:51.32 | +2:22.32 |  |
| 6. |  Frédéric Dor |  Kevin Gormley | Subaru Impreza 555 | 15:13.52 | +3:44.52 |  |
Lähde:
Rough Rider

| Rough Rider David Allan Coe |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : CBS Studios, Nashville
 Julkaistu: 1982
 Tuottaja(t): Billy Sherrill
 Tyylilaji: country
 Levy-yhtiö: Columbia (FC 37736)
David Allan Coen muut julkaisut
| D.A.C. 1982 | Rough Rider 1982 | Underground Album 1982 |
Rough Rider on yhdysvaltalaisen outlaw country -muusikko David Allan Coen levy vuodelta 1982.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut David Allan Coe, ellei toisin mainita.
Kappaleet > A-puoli

Pouring Water on a Drowning Man – 3.20
What Made You Change Your Mind – 2.47
Ice Cold Love – 3.22
Now I Lay Me Down to Cheat – 3.22 (säv. Billy Henderson, Walt Aldridge)
Rough Rider – 3.51 (säv. Daniel Dean Darst)
Kappaleet > B-puoli

Take Time to Know Her – 3.28 (säv. Stephen Allen Davis)
Time After Time – 2.16
Forever and Never – 3.44
Headed for the Country – 3.01 (säv. Larry Murray)
Meanwhile Back in Memphis – 3.20 (säv. Murray)
Arvostelut

Allmusic:
Samuel Dolin

Samuel Joseph Dolin (22. elokuuta 1917 Montreal – 13. tammikuuta 2002 Midland) oli kanadalainen säveltäjä ja musiikkipedagogi.
Dolinin opettajien joukossa olivat Stanley Gardner, Weldon Kilburn, Ernst Krenek ja Reginald Godden. Hän oli koulutukseltaan musiikin tohtori (Toronton yliopisto, 1958). Hänen omien oppilaidensa joukossa ovat Stuart Broomer, Brian Cherney, Steven Gellman, Herbie Helbig, James Hiscott, Paul Hoffert, Lorraine Johnson, Moe Koffman, Gary Kulesha, Larysa Kuzmenko, Michel Longtin, John Mills-Cockell, Allan Rae, Eric Robertson, Clark Ross, Ann Southam, Ben Steinberg, Timothy Sullivan, Roman Toi, Ben Trowell, Ruth Watson Henderson, Wes Wraggett ja Jack Zaza.
Dolinin omat teokset kattavat useita eri tyylejä kromaattisesta ja perinteisestä Serenadista jousilla (kantaesitetty vuoden 1952 kesäolympialaisissa) multimediateokseen Drakkar, joka kuvaa viikinkien ensimmäisiä näkyjä Uudesta maailmasta. Dolin käytti sittemmin jälkimmäisen teoksen nimeä omaa kustannusyhtiötään nimetessään. Dolinin myöhemmissä teoksissa suositaan pienempiä kokoonpanoja. Näiden teosten joukossa on Two Vocalises for Two Celli Kaksoiskonsertto oboelle, sellolle ja orkesterille muodostaa poikkeuksen tähän pääsääntöön. Tämän suurimuotoisen teoksen tilasi Ontario Arts Council, ja sen kantaesitti säveltäjän tytär Elizabeth Dolin oboisti Patricia Moreheadin kanssa.
Dolin opetti vuoteen 2001 saakka The Royal Conservatory of Musicissa (Toronto).
Safari-ralli 1996

|  Safari-ralli 1996 |
| --- | --- |
 2. osakilpailu 9 osakilpailusta kaudella 1996. 
Ajankohta:  5.–7. huhtikuuta 1996
Pituus:  15 erikoiskoetta, 1784,40 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Tommi Mäkinen    Seppo Harjanne  (Mitsubishi Ralliart)
Toinen:   Kenneth Eriksson    Staffan Parmander  (555 Subaru WRT)
Kolmas:   Ian Duncan    David Williamson  (Toyota Kenya)
Safari-ralli 1996 (viralliselta nimeltään 44. Safari Rally Kenya) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1996. Kilpailu järjestettiin 5.–7. huhtikuuta 1996. Kilpailu oli kauden toinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli 1 493,2 kilometriä (suunniteltu pituus oli 1 784,4 kilometriä). Kilpailun keskuspaikka oli Nairobissa.