stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Loch Levenin linna
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Loch Levenin linna Wikimedia Commonsissa
Loch Ewe

Loch Ewe (gaeliksi Loch Iùbh) on merenlahti (loch tai lough) Ross ja Cromartyn hallintoalueen (engl. Ross and Cromarty District) länsirannikolla Luoteis-Ylämaassa Skotlannissa.
Toisen maailmansodan aikana syvää mutta suojaisaa lahtea käytettiin laivaston saattueiden kokoontumispaikkana, sillä sen kapean suun takia lahdelle oli helppo suojautua vihollisen sukellusveneiltä. Laivastolla on edelleen toimintaa lahdella, ja Natolla on siellä laivaston polttoaineiden tankkauspaikka.
Neljän mailin mittainen Loch Eween laskeva Ewe-joki yhdistää kolmetoista muuta loch-muodostumaa toisiinsa. Nämä ovat:
Loch Maree
Loch Fada
Loch Garbhaig
Loch Coulin
Loch Clair
Loch Tollie
Loch Kernsary
Loch Ghiuragarstidh
Loch Mhic'llle Rhiabhaich
Loch a'Bhaid-Luachraich
Loch Sguod
Loch an t-Slagain
Loch Drainc
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Loch Ewe Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Luettelo Laosin kaupungeista

Laosin kartta
Tämä on luettelo Laosissa sijaitsevista kaupungeista.
Attopeu
Ban Houayxay
Bounneua
Hat Dokeo
Luang Prabang
Luang Namtha
Nam Thane
Napheng
Oudomxay
Paklay
Pakse
Paksong
Pak Xeng
Phôngsali
Phonhong
Phonsavan
Sam Neua
Saravane
Savannakhet
Sayaboury
Seno
Thakhek
Thangone
Vangvieng
Viengsay
Vientiane
Loceri

| Loceri (Lòceri) |
| --- | --- |
 Sijainti Nuoron maakunnassa
 Loceri
 Koordinaatit: 39.857°0′0″N, 9.582°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Nuoro
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19,37 km²
Korkeus:  206 m
Väkiluku:  1 293
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  08040
Suuntanumero(t):    0782
Rekisterikilpi:  NU
 
 http://www.comune.loceri.og.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Loceri (sardiksi Lòceri) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 1 293 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 19,37 neliökilometriä. Se sijaitsee 206 metrin korkeudella merenpinnasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Loceri Wikimedia Commonsissa
Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
Lucy Loves Stories

| Lucy Loves Stories Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  2015
Toimitusjohtaja:  Kaija Rossi
Kotipaikka:  Helsinki
Tytäryhtiöt:  Lucy Loves Drama Oy
Kotisivu:  http://www.lucyloves.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lucy Loves Stories on suomalainen elokuvatuotantoyhtiö, joka on perustettu maaliskuussa 2015. Sillä on myös tytäryhtiö, Lucy Loves Drama. Lucy Loves Storiesin kolme perustajajäsentä ovat Mikko Räisänen, Marko Antila ja Rane Tiukkanen.
Lucy Loves Storiesin toimisto sijaitsee Helsingin Vallilassa. Yrityksen toimintakenttään kuuluvat muun muassa mainoselokuvien tuottaminen, sekä käsikirjoitetun draaman ja elokuvien kehittäminen ja tuottaminen. Lucy Loves Storiesin tuottama Huuto.netin mainoselokuva "Ei tartte huutaa" voitti Voitto 2015 Grand Prix'n. Lucy Loves Stories on voittanut lukuisia palkintoja mainoselokuvakilpailuissa, muun muassa Vuoden tuotantoyhtiö -palkinnon Voitto-kilpailussa 2017.
Lucy Loves Drama

Yrityksen ensimmäinen kehitteillä oleva pitkä elokuva Aki Ollikaisen romaanin Nälkävuosi pohjalta valittiin vuonna 2016 ensimmäisenä suomalaishankkeena Torino Film Lab:n AdaptLab -kehittelyohjelmaan. Se on saanut Suomen elokuvasäätiöltä käsikirjoitustukea ja hankekehittelytukea, mutta rahoitusongelmien vuoksi kuvausten aloittaminen on viivästynyt. Elokuvan ohjaajaksi on nimetty Mikko Kuparinen ja tuottajaksi Oskari Huttu.
Aiheesta muualla

Lucy Loves Stories verkkosivu
Lucy Loves Drama (Arkistoitu – Internet Archive)
Lucy Loves Stories Facebookissa
Lucy Loves Stories Vimeossa
Mykolas Romerisin yliopisto

| Mykolas Romerisin yliopisto> Mykolo Romerio universitetas MRU |
| --- | --- |

Perustettu:  28. lokakuuta 2004 (Seimasin päätös Liettuan lakitieteellisen yliopiston organisoimiseksi uudelleen)
Rehtori:  Alvydas Pumputis
Henkilökunta:  1 321 henkeä: 828 akateemisissa tehtävissä ja 394 hallinnossa (5/2012)
Opiskelijoita:  yli 20 000 (lukuvuosi 2011-2012)
Jatko-opiskelijoita:  yli 160
Sijainti:  Vilna,  Liettua (54.7340°N, 25.2584°E)
Osoite:  Ateities g. 20, LT-08303 Vilna, Liettua
Sivusto:  www.mruni.eu
MRU:n Oikeuslääketieteellinen instituutti
Mykolas Romerisin yliopisto (liett. Mykolo Romerio universitetas, MRU) on Liettuan suurimpiin kuuluva yliopisto. Yliopiston tiedekunnat sijaitsevat kahdessa Liettuan kaupungissa: pääkaupungissa Vilnassa sekä Kaunasissa.
Oppilaitos on nimetty Liettuan itsenäisyysaatteen puolesta taistelleen oikeustieteen professori Mykolas Romerisin mukaan.Yliopiston pääkampus sijaitsee linnuntietä runsas kuusi kilometriä Vilnan vanhasta ydinkeskustasta pohjoiseen.
Vuonna 2015 yliopistossa julkaistiin noin 900 tieteellistä artikkelia ja järjestettiin yli 50 akateemista tapahtumaa.
Kansainvälisyys Mykolas Romerisin yliopistossa

Tällä hetkellä Mykolas Romerisin yliopistossa opiskelee noin 10 000 opiskelijaa 38:sta maasta.
Ulkomaalaiset opiskelijat voivat suorittaa yliopistossa kandidaatti-, maisteri- ja tohtoritason tutkintoja englannin kielellä.
Yliopisto on solminut kansainvälisiä sopimuksia yli 400:n korkeakoulun kanssa. Se on Liettuan ensimmäinen yliopisto, joka tarjoaa kansainvälisiä kaksois- ja kolmoistutkintoja (joint study programmes). Kaksois- ja kolmoistutkintoja järjestetään yhdessä brittiläisten, ranskalaisten, itävaltalaisten, suomalaisten ja eteläkorealaisten yliopistojen kanssa.
Yksi yliopiston tavoitteista koskien kansainvälisyyttä on monipuolisuus. Kansainvälisten opiskelijoiden määrä on kasvussa, ja liettualaiset ja kansainväliset opiskelijat voivat yhdessä työskennellä kansainvälisissä projekteissa laajentaen maailmankatsomuksiaan ja kulttuurillisia tietämyksiä.
Yliopiston sisällä toimivat MRU Asian Centre, Francophone Studies Centre ja King Sejong Institute, jotka järjestävät tapahtumia, konferensseja ja luentoja.
Koulutus

Mykolas Romerisin yliopistossa on tarjolla yhteensä yli 70 kandidaatti-, maisteri- ja tohtoritason koulutusohjelmaa. Yliopiston suurimpiin koulutusaloihin kuuluvat muun muassa oikeustieteet, kauppatieteet, viestintätieteet ja taloustieteet. Liettualainen tutkinto täyttää Lissabonin sopimuksen –kriteerit, joten Liettuassa suoritettu tutkinto tunnustetaan kaikissa maissa, jotka ovat allekirjoittaneen sopimuksen.
Tutkimus ja Kehitys

Mykolas Romerisin yliopistolla on pitkä historia yhteiskuntatieteiden tutkimisesta, mutta nykyään tutkimuksia tehdään myös biolääketieteen, tekniikan ja humanistisilla aloilla. 
Vuonna 2015 yliopiston pääkampukselle avattiin laboratoriokeskus.
Kampus

Yliopiston pääkampus sijaitsee Vilnan pohjoisosassa. Kampukselta Vilnan keskustaan pääsee bussilla noin 25 minuutissa. Opiskelijoille on soluasuntoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mykolas Romerisin yliopisto Wikimedia Commonsissa
Ranking web of Universities: Mykolas Romeris University / Mykolo Romerio universitetas (englanniksi) (webometrics.info)
Lionel George Curtis

Lionel George Curtis
Lionel George Curtis (1872–1955) oli brittiläinen virkamies, poliitikko ja kirjailija. Hän pyrki edistämään brittiläistä imperiumia ja vaikutti voimakkaasti Brittiläisen kansainyhteisön muodostumiseen.
Curtis opiskeli lakia Oxfordin yliopistossa. Hän osallistui Etelä-Afrikan sotaan (1899–1902) ja jäi sen jälkeen Etelä-Afrikkaan Alfred Milnerin avustajaksi.
Milner palkkasi monia muitakin nuoria Oxfordista valmistuneita, joita kutsuttiin Milnerin lastentarhaksi. Vuodesta 1909 hän järjesti sarjan ”Pyöreän pöydän kokouksia”, joihin osallistui heidän lisäkseen vieraita kuten Robert Cecil. Pyöreän Pöydän (Round Table) tavoitteena oli varmistaa brittiläisen imperiumin tulevaisuus luomalla entisten siirtomaiden kesken voimakas liittovaltiomainen kansainyhteisö. Ryhmä kokoontui toiseen maailmansotaan asti. Curtis oli toinen Pyöreän pöydän kahdesta palkatusta työntekijästä, ja hän matkusti Etelä-Afrikkaan, Uuteen-Seelantiin, Australiaan ja Kanadaan perustamaan paikallisosastot. Pyöreä pöytä julkaisi samannimistä kausijulkaisua, mutta Curtis julkaisi keskustelujen pohjalta vuonna 1916 omalla nimellään kaksi kirjaa, The Commonwealth of Nations, Part One ja The Problem of the Commonwealth.
Curtis valittiin Oxfordin yliopiston All Souls Collegen jäseneksi vuonna 1921. Hän oli yksi harvoista, jotka ystävystyivät siellä T. E. Lawrencen kanssa.
Toisen maailmansodan aikana Curtis pysyi Oxfordissa ja koordinoi Chatham Housessa ulkomaiden tutkimusta ja lehdistöpalvelua. Sodan jälkeen hänen johtopäätöksensä oli, että länsimaiden eli Yhdysvaltojen, Britannian ja Länsi-Euroopan maiden on perustettava liittovaltio.
Lionel Penrose

Lionel Sharples Penrose (11. kesäkuuta 1898 – 12. toukokuuta 1972) oli brittiläinen psykiatri, geneetikko, matemaatikko ja shakkiteoreetikko. Hän teki merkittävää työtä varsinkin tutkiessaan geenien vaikutusta kehitysvammaisuuden syntyyn.
Penrose työskenteli toisen maailmansodan jälkeen pitkään Galton Laboratoryssa University College Londonissa. Hän oli myös yhteiskunnallisesti aktiivinen ja kveekarien jäsen. Hänelle myönnettiin vuonna 1960 Albert Lasker -palkinto lääketieteellisestä perustutkimustyöstä.
Penrose kuului tunnettuun sukuun; Oliver, Roger ja Jonathan Penrose ovat hänen poikiaan. Hänen veljensä oli taiteilija Roland Penrose.
Loreley (ooppera)

Loreley on Alfredo Catalanin kolminäytöksinen ooppera. Se kantaesitettiin Torinossa 16. helmikuuta 1890. Teos oli 1900-luvun alkupuolella useasti esitetty. Sen menestys kuitenkin lakkasi toisen maailmansodan myötä.
Catalani sävelsi Loreleyn aiemman oopperansa Eldan (1880) uudistettuna versiona.
Roolit ja roolien alkuperäiset esittäjät

| Rooli | Ääni | Esittäjä kantaesityksessä (16>  helmikuuta 1890) (kapellimestari: Edoardo Mascheroni) |
| --- | --- | --- |
| Loreley | sopraano | Virginia Ferni-Germano |
| Walter | tenori | Eugenio (Eugène) Durot |
| Anna di Rehberg | sopraano | Eleonora (Leonora) Dexter |
| Hermann | baritoni | Enrico Stinco-Palermini |
| Rodolfo | basso | Natale Pozzi |
Lou Costello

| Lou Costello |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Louis Francis Cristillo
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1906
Kuollut: 3. maaliskuuta 1959 (52 vuotta)
Ammatti:  koomikko, näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Lou Costello oik. Louis Francis Cristillo (6. maaliskuuta 1906 – 3. maaliskuuta 1959) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Yhdessä Bud Abbottin kanssa he muodostivat Abbott ja Costello -komediaparin, joka oli koossa 1936–1956.
Abbottin ja Costellon hajottua, Costello ehti vielä näytellä elokuvassa Neropatti pulassa, ennen kuolemaansa 1959. Lou Costello on saanut kolme tähteä Hollywood Walk of Famelle.
Muriel Baumeister

Muriel Baumeister (s. 24. tammikuuta 1972 Salzburg, Itävalta) on itävaltalais-saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarjoista Rikospiiri Hampuri E, jossa hän näytteli Carla Simonia, ja Ein Haus in der Toskana, jossa hänen roolihenkilönsä oli Bea Donner. Hän on näytellyt myös televisiosarjoissa Kettu, Tatort, Bis in die Spitzen, Polizeiruf 110, Der Landarzt, Derrick ja Siska.
Palkinnot

Goldene Kamera (1994)
Ehdokkuudet

Goldener Löwe (1997)
Yksityiselämä

Baumeister oli naimisissa Rainer Streckerin kanssa 1990-luvulla. Heillä on vuonna 1994 syntynyt poika Linus. Baumeister oli kihloissa Pierre Bessonin kanssa, ja heillä on vuonna 2006 syntynyt tytär Frieda.
Aiheesta muualla

Muriel Baumeister Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lorem ipsum

Nettisivun suunnittelua käyttäen lorem ipsum -tekstiä
Lorem ipsum on 1500-luvulta lähtien olemassa ollut teksti, jota käytetään usein täytetekstinä ulkoasun testaamiseen graafisessa suunnittelussa, kun oikeata tekstisisältöä ei vielä ole. Lorem ipsumia käytetään näyttämään, miltä esimerkiksi kirjasin tai julkaisun tekstin asettelu näyttävät. Jos julkaisun mallissa käytetään todellista kieltä, ihmiset yleensä keskittyvät tekstin sisältöön. Kun tekstiksi valitaan lorem ipsum, suunnittelijat ja julkaisijat saavat tarkastelijat keskittymään ulkoasuun sisällön sijasta.[lähde? ]
Lorem ipsum muistuttaa klassista latinaa. Se on muodostettu latinankielisestä tekstistä jättämällä pois sanoja ja niiden osia eikä siten varsinaisesti tarkoita mitään.[lähde? ]
Lorem ipsumista on useita erilaisia variaatioita. Tyypillisesti lorem ipsum näyttää seuraavalta:
Teksti on peräisin Ciceron teoksesta De finibus bonorum et malorum, jossa alkuperäinen teksti alkaa ”Neque porro quisquam est, qui dolorem ipsum, quia dolor sit, amet, consectetur, adipisci velit”, mikä tarkoittaa suunnilleen: ”Eikä ole ketään, joka pitää tuskasta sen itsensä tähden, ja sitä näin ollen haluaisi”.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lorem ipsum -generaattori – luo tekstiä myös muille kielille
Lipsum.com – tietoa tekstistä
Lorem ipsum -generaattori
Lorem-ipsum.info – Cicero: De finibus Bonorum et Malorum
Typografia
| --- | --- |
Typografit ja kirjainmuotoilijat:   Jonathan Barnbrook  Saul Bass  Ed Benguiat  Morris Fuller Benton  Neville Brody  Frederic Goudy  Claude Garamond  Eric Gill  Tomi Haaparanta  Nicolas Jenson  Edward Johnston  Donald Knuth  Rudolf Koch  Sami Kortemäki  Zuzana Ličko  William Morris  Stanley Morison  Jan Tschichold  Carol Twombly  Wolfgang Weingart  Hermann Zapf  Gudrun Zapf-von Hesse 
Kirjaintyylit ja -lajit:   Anfangi  Antiikva  Arial  Baskerville  ITC New Baskerville  Calibri  Comic Sans  Egyptienne  Fraktuura  Garamond  Gill Sans  Helvetica  Palatino  Times Roman  Unsiaali  Verdana 
Merkit:   Alduksen lehti ❦  Asteriski *  Ät-merkki @  Englannin punta £  Ampersandi &  Jokerimerkki  Kappaleen merkki ¶  Luetelmamerkki  Luettelo matemaattisista merkeistä  Plus-miinusmerkki ±  Promille ‰  Prosentti %  Pykälämerkki §  Risti †  Ristikkomerkki #  Rub el Hizb ۞  Tekijänoikeusmerkki ©  Tilde ~  Valuuttamerkki ¤  Yläpuolinen indeksointipilkku 
Suuntaukset:   Amerikan uusi aalto  Dekonstruktivismi  Postmodernismi  Sveitsiläinen tyyli 
Muut aiheet:   Aakkoslaji  CamelCase  Glyyfi  Goottilaiset kirjaintyypit  Kapiteeli  Kirjain  Kirjaintyyppi  Kursiivi  Ligatuuri  Logo  Lorem ipsum  Orpo- ja leskirivit  Painokirjaimet  Sans-serif  Serif  TrueType  Web Open Font Format  X-korkeus  Yliviivaus  Ylleviivaus  Ylä- ja alaindeksi
Lou Gehrig

Lou Gehrigin muistolaatta Yankee Stadiumilla.
Henry Louis ”Lou” Gehrig (10. kesäkuuta 1903 – 2. kesäkuuta 1941) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja (ykköspesävahti). Hän syntyi New Yorkin Manhattanilla saksalaisten Heinrich Gehrigin sekä Christina Fackin pojaksi. Hän opiskeli valmistumatta Columbian yliopistossa.
Gehrig pelasi New York Yankeesissa vuosina 1923–1939. Hän ehti uransa aikana tehdä useita baseball-ennätyksiä ja pelata vuoden 1925 jälkeen 2 130 perättäisessä pelissä. Hän oli American Leaguen ”Most Valuable Player” vuosina 1927 ja 1936 ja osallistui seitsemänä vuotena All-Star-joukkueeseen.
Gehrig otettiin vuonna 1939 National Baseball Hall of Fameen, ja vuonna 1955 hänen kunniakseen perustettiin Lou Gehrigin muistopalkinto.
Lou Gehrigillä todettiin lihasrappeumatauti ALS vuonna 1939. Hän joutui lopettamaan uransa kesken ja kuoli kesäkuussa 1941 ollessaan 37-vuotias. Hänen leskensä Eleanor kuoli 6. maaliskuuta 1984.
Gehrigin mukaan ALS-taudista käytetään Yhdysvalloissa yleisesti nimitystä Lou Gehrigin tauti.
Gehrigin elämästä kertova elokuva Sankaritekojen mies valmistui vuonna 1942. Elokuvassa Gehrigiä näytteli Gary Cooper.
Luettelo Lapin aluevaltuutetuista

| Lapin aluevaltuusto |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  yksikamarinen
Johto
Puheenjohtaja:  Johanna Ojala-Niemelä (sd.)
1. varapuheenjohtaja:  Petteri Salmijärvi (kesk.)
2. varapuheenjohtaja:  Jonna Parviainen (vas.)
3. varapuheenjohtaja:  Matti Henttunen (ps.)
Kokoonpano
Edustajia:  59
Puolueet:       Keskusta (20)       SDP (9)       Vasemmistoliitto (8)       Kokoomus (8)       Perussuomalaiset (7)       Vihreä liitto (2)       KD (1)       Sit. (4) 
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  23. tammikuuta 2022
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Lapin hyvinvointialueen aluevaltuutettuina:
Vaalikausi 2022–2025

| --- | --- |
 Suomen Keskusta Katri Kulmuni  Markus Lohi  Timo Peisa  Tapani Melaluoto  Paavo Väyrynen (2022–2023) Tapio Lintula (2023–)  Mari Palolahti  Tommi Lepojärvi  Janne Kaisanlahti  Raija Kerätär  Olli Rainio  Vuokko Tieva-Niittyvuopio  Eeva-Maria Maijala  Petteri Salmijärvi  Outi Keinänen  Esko Tavia  Tuula Ylisaukko-oja  Pekka Pelttari  Jussi Vaara  Helena Kaikkonen-Tiensuu  Toni Jänkälä Suomen Sosialidemokraattinen Puolue Johanna Ojala-Niemelä  Sari Auvinen  Pekka Tiitinen  Outi Rämö  Maria-Riitta Mällinen  Eemeli Kajula  Antti Väänänen  Riitta Liinamaa  Katja Juopperi :  Vasemmistoliitto Piia Kilpeläinen-Tuoma  Reijo Viitala  Miia Alasaarela  Jonna Parviainen  Pertti Hemminki  Pekka Honkanen  Vesa Puuronen  Anni Ahlakorpi Kansallinen Kokoomus Heikki Autto  Ilkka-Petri Välitalo  Antti Kaarlela  Jari Huotari  Anu Avaskari  Terje Juutilainen  Pekka Heikkinen  Ninni-Ingrid Kokkonen Perussuomalaiset Kaisa Juuso (2022–2023) Tuomas Koskiniemi (2023–)  Sara Seppänen  Heli Trög  Matti Henttunen  Jari Hast  Juhana Kelloniemi  Hannu Peurasaari Vihreä liitto Ella Keski-Panula  Tiina Huilaja Suomen Kristillisdemokraatit Timo Alaräisänen Sitoutumattomat Kari Askonen  Krista Stauffer  Inkeri Yritys  Juha Berg (Kesk.→2022→Sit.)
Melastomakasvit

| Melastomakasvit |
| --- | --- |
 Melastoma candidum -melastomalaji.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Melastomakasvit Melastomataceae  Juss. nom. cons.
Synonyymit
 Blakeaceae Barnhart  Memecylaceae DC.  Miconiaceae Martius  Mouririaceae Gardner  Rhexiaceae Dumort. 
Katso myös
   Melastomakasvit Wikispeciesissä   Melastomakasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Melastomakasvit (Melastomataceae) on suuri, pääasiassa trooppinen kasviheimo koppisiemenisten Myrtales-lahkossa. Heimon suomeksi nimetyt kasvit kuuluvat koristekasveja ja huonekasveja sisältäviin sukuihin soikulat (Bertolonia), intiaanipensaat (Centradenia), klidemiat (Clidemia), medinillat (Medinilla), melastomat (Melastoma), korulehdet (Sonerila) ja paastopensaat (Tibouchina) sekä sukuihin piippoheteet (Heterotis), kuonomarjat (Memecylon) ja mikoniat (Miconia).
Tuntomerkit

Melastomakasvit ovat ruohoja, pensaita, puita, liaaneja tai epifyyttejä. Lehdissä on kaksi tai neljä voimakkaasti kehittynyttä sivusuonta, jotka lähtevät pääsuonen tyven tuntumasta. Terälehdet ovat nuppuasennossa kiertyneitä. Luotti on pistemäinen. Alkion sirkkajuuri on taipunut.
Levinneisyys

Melastomakasvit ovat enimmäkseen tropiikin, toisinaan myös subtropiikin kasveja, ja ovat keskittyneet trooppiseen Amerikkaan. Kolumbiassa on heimon lajeista kolmannes, Brasiliassa puolet.
Luokittelu

Melastomataceae [Crypteroniaceae (Alzataeaceae + Penaeaceae)] on kaava, joka osoittaa melastomakasvien aseman siinä kehityshaarassa eli kladissa, johon se Myrtales-lahkossa kuuluu. Kladia luonnehtivat muun muassa se, että kussakin sen heimossa voi esiintyä haaraisia tai haarattomia kivisoluja (sklereidejä), kovasti laajentunut heteenponnen konnektiivi eli lokeroside ja mesiäisen puuttuminen kukasta. Kladin arvellaan kehittyneen noin 84 tai 80 miljoonaa vuotta sitten liitukaudella.
Melastomakasveihin kuuluu 188 sukua ja 5105 lajia; alaheimoja on kaksi.
Luokittelu > Alaheimo 1. Olisbeoideae Burnett

Alaheimon kasvit ovat puita tai pensaita, joilla on tavallisesti kivisoluja myös lehden kärjessä ja tavallisesti myös oksalaattikiteitä soluissaan. Kasvit ovat tavallisesti karvattomia. Varren kärkisilmu on usein kuoleva ja nivelet turvonneita. Lehdet ovat vastakkaisia, ehyitä ja yleensä täysin karvattomia ja ainakin taimivaiheessa korvakkeellisia. Valoa vasten lapa voi näyttää pienipilkkuiselta tai -viiruiselta kivisolujen vuoksi. Kukat sijaitsevat ryhmissä nivelikkäiden perien päissä ja ovat pieniä, neli- tai harvemmin viisilukuisia, usein sinisiä teriöltään ja hetiöltään. Heteitä on kaksi kertaa enemmän kuin terälehtiä, ja ponnet avautuvat rei'illä tai raoilla. Konnektiivissa saattaa olla öljyä tuottava rauhanen. Sikiäin on kehänalainen ja siinä on tavallisesti pohja- tai laitaistukat, joihin kiinnittyy yksi tai useampia siemenaiheita. Hedelmä on marja, siemenet kookkaita, yhdessä marjassa niitä on 1–12. Siemenessä on tavallisesti isokokoinen vihreä alkio, jolla on paksut tai kookkaat ja rypistyneet sirkkalehdet.
Olisbeoideae käsittää kuusi sukua ja 485 lajia tropiikissa. Runsaslajisimmat suvut ovat kuonomarjat (Memecylon, 405 lajia) ja Mouriri (85 lajia).
Luokittelu > Alaheimo 2. Melastomatoideae Seringe

Kasvit ovat yksi- tai monivuotisia ruohoja, pensaita, puita, liaaneja tai päällyskasveja (epifyyttejä). Kasvien väriaineet ovat antosyaniineja ja niitä on myös juurten kärjissä. Lehdet ovat vastakkaisia, tavallisesti ehyitä ja korvakkeettomia. Lehdet ovat erityyppisten karvojen peittämiä. Kukat sijaitsevat haaraisissa varsipäätteisissä kukinnoissa ja ovat teriöltään usein hieman räikeän purppuraisia tai vaaleanpunaisia. Kukissa on enemmän tai vähemmän vastakohtainen hetiö ja samassa kasvissa voi olla erityyppisiä kukkia. Ponnet avautuvat rei'illä. Sikiäin on kehänpäällinen tai -alainen, ja siinä on pohja-, aksiletyyppiset tai laitaistukat. Hedelmä avautuu alaosastaan tai on joskus kota. Siemenet ovat pieniä, niitä on runsaasti ja alkeisjuuri sijaitsee siemenkuoren taskussa; sirkkalehdet ovat usein erikokoisia.
Alaheimossa on 182 sukua ja 4570 lajia enimmäkseen tropiikissa ja subtropiikissa, erityisesti Etelä-Amerikassa. Noin 400 lajia on endeemisiä eli kotoperäisiä Karibian alueella. Suurimmat suvut ovat mikoniat (Miconia, 1000 lajia), medinillat (Medinilla, 400 lajia), paastopensaat (Tibouchina, 245 lajia), korulehdet (Sonerila, mahdollisesti 180 lajia), Leandra (175), klidemiat (Clidemia, 120 lajia), Gravesia (105 lajia), Microlicia (100 lajia), Conostegia (75 lajia), Astronidium (70 lajia), Astronia (60 lajia), melastomat (Melastoma, 50 lajia) ja Tococa (50 lajia).