stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Riku Riski
Tilastot > Kausi kaudelta

Tilanne 27. lokakuuta 2018.
| Kausi | Seura | Sarja | O | M |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | TPS | Veikkausliiga | 9 | 1 |
| 2007 | TPS | Veikkausliiga | 6 | 0 |
| 2008 | TPS | Veikkausliiga | 20 | 5 |
| 2008 | ÅIFK | Kakkonen | 8 | 6 |
| 2009 | TPS | Veikkausliiga | 22 | 5 |
| 2010 | TPS | Veikkausliiga | 25 | 6 |
| 2010–2011 | Widzew Łódź | Ekstraklasa | 9 | 0 |
| 2011–2012 | Widzew Łódź | Ekstraklasa | 3 | 0 |
| 2011 | Örebro | Allsvenskan | 7 | 1 |
| 2012 | Hønefoss | Tippeligaen | 26 | 10 |
| 2013 | Hønefoss | Tippeligaen | 29 | 10 |
| 2014 | Rosenborg | Tippeligaen | 29 | 8 |
| 2015 | Rosenborg | Tippeligaen | 16 | 1 |
| 2015 | IFK Göteborg | Allsvenskan | 11 | 1 |
| 2015–2016 | Dundee United | Premiership | 3 | 0 |
| 2016 | Rosenborg | Tippeligaen | 3 | 0 |
| 2016 | Odd | Tippeligaen | 14 | 0 |
| 2017 | Odd | Eliteserien | 23 | 2 |
| 2018 | HJK | Veikkausliiga | 41 | 13 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 304 | 69 |
Tilastot > A-maajoukkuemaalit

Tilanne 7. syyskuuta 2014.
MM- ja EM-karsintojen otteluita
|  | Päivä | Stadion | Ottelu | Tulos | Suomen maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 22.01.2012 | Hasely Crawford Stadium, Port of Spain | Trinidad & Tobago–Suomi | 2–3 | 33' 1–1 Riski, 72' 2–2 Kolehmainen, 78' 2–3 Ääritalo |
| 2 | 16.11.2013 | Cardiff City Stadium, Cardiff | Wales–Suomi | 1–1 | 90' 1–1 Riski |
| 3 | 07.09.2014 | Tórsvøllur, Tórshavn | Färsaaret–Suomi | 1–3 | 53' 1–1 Riski, 78' 1–2 Riski, 82' 1–3 R. Eremenko |
| 4 | 07.09.2014 | Tórsvøllur, Tórshavn | Färsaaret–Suomi | 1–3 | 53' 1–1 Riski, 78' 1–2 Riski, 82' 1–3 R. Eremenko |
Muuta

Riskin veli Roope Riski on myös jalkapalloilija.
Aiheesta muualla

Riku Riski HJK:n sivuilla
Riku Riski Transfermarktin sivuilla
Vuokralaiset VKL

Vuokralaiset VKL ry (ent. Vuokralaisten keskusliitto ry) on vuonna 1946 perustettu puolueeton vuokralla asuvien etuja sekä oikeuksia valvova järjestö. Sen nykyinen toiminnanjohtaja on Anne Viita.
Vuokralaiset VKL:n päivittäinen toiminta muodostuu vuokralaisten neuvonnasta sekä auttamisesta vuokrasuhteessa syntyvissä kysymyksissä. Yhdistys julkaisee neljä kertaa vuodessa ilmestyvää Asuntomme-lehteä.
Lisäksi Vuokralaiset VKL toimii lausunnonantajana Eduskunnan vuosittaisissa budjettineuvotteluissa. Järjestö on mukana myös lainsäädännössä toimimalla erilaisissa hallituksen asettamissa asumiseen ja asuntopolitiikkaan liittyvissä työryhmissä.
Vuokralaiset VKL on SOSTEn jäsenjärjestö.
Vuonna 1951 Vuokralaisten keskusliitto perusti viiden muun kansalaisjärjestön kanssa Asuntosäätiön.
Vähä Jouttijärvi

| Vähä Jouttijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  62°06′16″N, 23°18′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Parkanonjärven alue (35.53)
Laskujoki:  oja Iso Korpijärveen 
Järvinumero:  35.538.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  166,5 m 
Rantaviiva:  0,63 km 
Pinta-ala:  0,0177 km² 
 fiVähä Jouttijärvi 
Vähä Jouttijärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Parkanonjärven alueeseen. Vähä Jouttijärvi on osa Nerkoonjärven valuma-aluetta.
Maantietoa

Järven pituus on 250 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Se sijaitsee Jouttanevan haarassa Haavistonperällä Monganniityn lähellä.Suo on tiheästi ojitettu ja siihen on kaivettu seitsemän ojaa. Suon ojien kautta siihen laskee pohjoisesta myös Jouttijärvi. Yksi ojista on samalla sen laskuoja, joka laskee 1,6 kilometrin jälkeen Iso Korpijärveen. Rantaviivan pituus on 650 metriä. Ranta on kokonaan suota eikä sille ole rakennettu mitään. Järven ohi kulkee metsässä kärrypolku, joka alkaa Haavistonperältä ja jonne pääsee Hirvikosken kautta valtatieltä 23.
Historiaa

Vuoden 1959 vanhassa painetussa peruskartassa Vähä Jouttijärven laskuoja oli vielä luonnonmukainen suopuro, joka laski Monganniitylle, jossa sen uoma katosi suohon. Se tuli uudelleen näkyviin suon toisessa päässä ja jatkoi juoksuaan "Korpijärveen" (nimi kartassa) eli Iso Korpijärveen.
Volna

Volna (ven. Волна, suomeksi "aalto") on venäläinen pieni kolmivaiheinen kantoraketti, joka käyttää nestemäistä ajoainetta. Se laukaistaan Delta III -luokan sukellusveneistä.
Tausta

Volna on kehitetty sukellusveneestä laukaistavasta ballistisesta ohjuksesta. Volnan perustana on R-29R-ohjus, jonka kehitti Makejevin suunnittelutoimisto. Samaa perustaa on Štil-kantoraketti.
Sukellusvenelaukaisu mahdollistaa energiatehokkaan laukaisun eri inklinaation omaaville matalille kiertoradoille. Kantoraketin osoitettu nostokyky on 100 kg 400 km korkealle radalle, jonka inklinaatio on 79 astetta, jolloin laukaisut on tehty Barentsinmereltä. Nokkakartion koko on 1,3 m³. Ballistinen hyötykuorma voi olla 720 kg.
Laukaisut

6. kesäkuuta 1995 tehtiin Volnan ensimmäinen ballistinen koelento. Mukana kulki Bremenin yliopiston tiedelaite.
20. heinäkuuta 2001 laukaisuyritys kiertoradalle. Hyötykuormana oli Cosmos 1 -satelliitti, joka testasi aurinkopurjetta, jonka oli tehnyt yhdysvaltalainen yhdistys  Planetary Society. Kokeeseen kuului myös avaruudessa kaasulla muotoon täytettävä paluukapselin lämpökilpi. Volna laukaistiin Delta III -luokan sukellusveneestä K-496 Borisoglebsk ja laukaisupaikka oli taas Barentsinmeri. Kantoraketti ja satelliitti eivät irronneet toisistaan. Kyseessä oli ilmeisesti raketin ohjelmistovirhe.
12. heinäkuuta 2002 Volnaa käytettiin testaamaan ballistisella lennolla IRDT-2-paluualusta. Laukaisu tehtiin sukellusveneestä nimeltään K-44 Rjazan. Kantoraketin ja satelliitin välinen kiinnitys petti. Virhe voi olla samaa perua kuin edellisessä epäonnistumisessa.
21. kesäkuuta 2005 tehtiin uuden Cosmos 1 -aluksen laukaisu. Se tehtiin sukellusveneestä K-496 Borisoglebsk. Kantoraketin yksi vaihe sammui ja satelliitti ei päässyt kiertoradalle. Toinen rakettivaihe sammui liian aikaisin ja toinen vaihe ei irtaantunut kolmannesta vaiheesta.
6. lokakuuta 2005 Volna teki onnistuneen ballistisen koelennon IRDT-2R-paluualukselle. Laukaisu tehtiin Borisoglebsk-nimisestä sukellusveneestä.
Aiheesta muualla

Makejevin Volna-sivut englanniksi ja venäjäksi (Arkistoitu – Internet Archive)
"Inflatable"-paluualus (Arkistoitu – Internet Archive)
Planetary Societyn aurinkoperjehdussivu
Kantoraketit
| --- | --- |
Nykyiset::   Ariane 6  Atlas V  Athena  Delta IV  Dnepr  Electron  Falcon 9 9 B4  9 B5  Falcon Heavy  GSLV  H-IIA  Kosmos-3M  Pitkä marssi -rakettiperhe  Minotaur  Pegasus  Proton  PSLV  Rokot  Shavit  Štil  Start-1  UR-100  Space Launch System  Strela  Sojuz U  FG  2  Taurus  Tsyklon 3  Volna  Vega  Zenit 
Suunnitteilla::   Angara  BFR  GSLV III  GX  H-IIB  KSLV  New Glenn  Taurus II  Vulcan 
Entiset::   Ariane 1  2  3  4  5  Atlas SM-65 Atlas  I  II  III  Black Arrow  Delta  II  III  Diamant  Energija  Europa  Falcon 1  Falcon 9 9 v1.0  9 v1.1  9 v1.2  H-II  J-I  Juno I  Lambda  Mu (V)  Molnija M  N1  Poljot  R-7  Saturn I  IB  V  INT-21  Scout  Sparta  Thor  Thor-Agena  Thor-Burner  Thorad-Agena  Titan I  II  III  IIIB  IV  Tsiklon 2  Vanguard  Voshod  Vostok
Vähä Humalajärvi

| Vähä Humalajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°09′06″N, 24°51′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Humalajärveen 
Järvinumero:  35.788.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  140 m  
Rantaviiva:  1,553 km  
Pinta-ala:  10,667 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä Humalajärvi 
Vähä Humalajärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 10,7 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Pitkälänojan valuma-alueeseen (35.788) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140 metriä mpy.
Vähä Hopealammi

| Vähä Hopealammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Asikkala
Koordinaatit:  61°15′20″N, 25°49′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ruotsalaisen alue (14.14)
Laskuoja:  Humaloja Ruotsalaiseen 
Järvinumero:  14.141.1.043
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  82,8 m  
Pituus:  520 m  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  1,604 km  
Pinta-ala:  4,937 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVähä Hopealammi 
Vähä Hopealammi  on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Suivan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,9 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Ruotsalaisen lähialueeseen (14.141) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 82,8 metriä mpy.
Voittamaton armada

Voittamaton armada
Voittamattoman armadan reitti ja taistelut.
Voittamaton armada, myös Espanjan armada, (esp. Grande y Felicísima Armada) oli 1580-luvun lopulla koottu Espanjan suuri sotalaivasto, jolle kuningas Filip II antoi tehtäväksi suorittaa maihinnousu Englantiin vuonna 1588. Maihinnousun tarkoituksena oli palauttaa katolinen kirkko Englantiin ja samalla tukahduttaa englantilaisten tukema kapina Espanjan Alankomaissa.
Armadan kokoaminen

Filipin laivaston oli tarkoitus kuljettaa Parman herttua Alessandro Farnesen johtamat espanjalaisjoukot Alankomaista Englannin kanaalin yli. Laivastoon kuului 130 alusta, 2 400 tykkiä ja 30 000 miestä. Sen komentajaksi määrättiin alun perin Espanjan kokenein amiraali, Santa Cruzin markiisi, mutta hän kuoli sairauteen ennen kuin laivasto oli lähtövalmis.
Uudeksi komentajaksi määrättiin Medina-Sidonian herttua Alonso de Guzman el Bueno, jolla ei ollut lainkaan aiempaa kokemusta mereltä. Armada sai vastaansa 197 englantilaisalusta, jotka olivat espanjalaisia pienempiä, mutta myös ketterämpiä ja tulivoimaisempia. Englantilaisten komennossa olivat amiraalit Charles Howard ja Francis Drake.
Taistelut

Armada lähti Lissabonista 28. toukokuuta määränpäänään Englannin kanaali. Se joutui kuitenkin huonon sään viivästyttämäksi ja ensimmäiset havainnot siitä saatiin vasta 19. heinäkuuta. Seuraavan viikon aikana käytiin kaksi taistelua Eddystonen ja Portlandin saarien edustalla. Englantilaiset aiheuttivat suuria vahinkoja armadan kömpelöille aluksille.
27. heinäkuuta espanjalaiset vetäytyivät Calais’hen, lähelle Dunkerquessa odottavia Parman herttuan joukkoja. Keskiyöllä 28. heinäkuuta englantilaiset lähettivät kahdeksan polttolaivaa alavirtaan kohti tiiviiseen muodostelmaan ankkuroituneita espanjalaisaluksia. Seurasi paniikki ja espanjalaiset hajaantuivat irtautuessaan.
Medina-Sidonian herttua yritti koota laivastonsa lähellä Gravelinesia, mutta englantilaiset hyökkäsivät jälleen 29. heinäkuuta. Espanjalaiset menettivät 11 alusta ja lähes 2 000 miestä ennen kuin molemmilta osapuolilta loppuivat ampumatarvikkeet ja taistelu taukosi. Englantilaisten miestappiot itse taistelussa olivat vain joitain satoja, mutta pian iskenyt lavantautiepidemia surmasi tuhansia. Tietämättä englantilaisten ammuspulasta, Medina-Sidonian herttua määräsi armadan perääntymään koilliseen. Päivää Gravelinesin taistelun jälkeen englantilaiset lähtivät takaa-ajoon pakottaen armadan yhä pohjoisemmaksi. Ampumatarvikkeet osoittautuivat jälleen rajoittavaksi tekijäksi, ja Howard joutui antamaan irtautumiskäskyn Forthinvuonon kohdalla Skotlannin itärannikolla.
Armadan tappio

Parman herttua oli raivoissaan laivaston menettämisestä ja uhkasi kulkea kuorma- ja tykkiveneillään Kanaalin yli; jotkut historioitsijat väittävät herttuan lyöneen kuoliaaksi erään kapteeneistaan, joka huomautti, etteivät veneet kestäisi Kanaalin säitä.
Armadan oli palattava Espanjaan kiertämällä Skotlannin ja Irlannin pohjoisrannikon ympäri. Alueella vallinneet voimakkaat syysmyrskyt riepottelivat laivastoa ja aiheuttivat lisää tuhoa. Espanjaan palasi vain 67 alusta ja noin 10 000 miestä. Englannille voitto merkitsi paitsi itsenäisyyden säilymistä, myös mahdollisti suuremman vapauden merellä ja Filip II:n vihollisten tukemisen Alankomaissa ja Ranskassa. Tappio ei ollut kuitenkaan ratkaiseva Espanjan kannalta, vaan se säilytti asemansa Euroopan sotilasmahtina vielä yli 50 vuoden ajan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Voittamaton armada Wikimedia Commonsissa
Charles Howard
Sir Francis Drake, 1591
Voittamattoman armadan tuho, Philippe-Jacques de Loutherbourgin maalaus vuodelta 1796.
Victoria (elokuva)

| Victoria |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sebastian Schipper
Käsikirjoittaja:   Olivia Neergaard-Holm  Sebastian Schipper  Eike Frederik Schulz 
Tuottaja:   Jan Dressler  Christiane Dressler  Sebastian Schipper 
Säveltäjä:  Nils Frahm
Kuvaaja:  Sturla Brandth Grøvlen
Pääosat:   Laia Costa  Frederick Lau  Franz Rogowski 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa
Levittäjä:  Senator Film
Ensi-ilta:   2015-2-77. helmikuuta 2015 (Berliinin elokuvajuhlat)  2015-6-1111. kesäkuuta 2015 (Saksa)  
Kesto:  138 minuuttia
Alkuperäiskieli:  saksa, englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Victoria on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut jännityselokuva, jonka on ohjannut Sebastian Schipper. Elokuva kestää 2 tuntia 18 minuuttia, ja se on kuvattu yhdellä katkeamattomalla otolla.
Elokuva esitettiin ensimmäistä kertaa Berliinin elokuvajuhlilla 7. helmikuuta 2015, jossa elokuvan kuvaaja palkittiin Hopeisella karhulla työpanoksestaan. Victoria sai pääosin hyvän vastaanoton ilmestyessään; erityisesti sen teknisiä ansioita ja näyttelijäsuorituksia kehuttiin, kun taas elokuvan juonta pidettiin paikoin epäuskottavana.
Juoni

Victoria, nuori espanjalainen nainen, on muuttanut Berliiniin kolme kuukautta sitten, ja työskentelee kahvilassa. Lähtiessään eräänä varhaisaamuna kotia kohti yökerhosta hän kohtaa kadulla neljä saksaa puhuvaa miestä, joiden kanssa hän alkaa keskustella englanniksi. Victoria päätyy viettämään seuraavat aamuyön tunnit heidän seurassaan: he varastavat ensin kaupasta alkoholia ja menevät sitten erään rakennuksen katolle juomaan ja polttelemaan kannabista.
Pian tämän jälkeen Victorian on lähdettävä avaamaan kahvilaansa, ja yksi miehistä, Sonne, lyöttäytyy hänen mukaansa. Victoria tarjoaa Sonnelle kahvilassa kupin kaakaota, ja soittaa kahvilan pianolla yhden Franz Lisztin Mefisto-valsseista. Hän paljastaa Sonnelle haaveilleensa koko elämänsä konserttipianistin urasta, mutta hänelle kerrottiin vähän aikaa sitten musiikkiopistossa, ettei hän ole kyllin hyvä jatkamaan.
Pian tämän jälkeen Victorialle käy ilmi, että miesporukka on sekaantunut hämärähommiin, joihin kuuluu pankin ryöstäminen vielä saman aamun aikana. Seuraavien hetkien aikana Victoria päätyy tekemään valintoja, joilla voi olla kauaskantoisia seurauksia.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Laia Costa  | … |  Victoria   |
|  Frederick Lau  | … |  Sonne   |
|  Franz Rogowski  | … |  Boxer   |
|  Max Mauff  | … |  Fuß   |
|  Burak Yiğit  | … |  Blinker   |
|  André Hennicke  | … |  Andi   |
Tuotanto

Victoria kuvattiin yhdellä otolla 27. huhtikuuta 2014 noin kello 4:30 ja 7:00 välillä aamuyöllä Kreuzbergin ja Mitten ympäristössä Berliinissä. Elokuvan käsikirjoituksessa oli vain 12 sivua, ja suuri osa henkilöhahmojen dialogista oli improvisoitua. Kahteen ensimmäiseen ottoon ohjaaja Schipper ei ollut tyytyväinen, ja elokuvan budjetti salli häneltä enää yhden yrityksen; kolmas otto osoittautui lopulta onnistuneeksi ja elokuva saatiin valmiiksi.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien kriitikko Leena Virtanen antoi Victorialle neljä tähteä viidestä. Hänen mukaansa elokuvaa ja sen tuotantoprosessia voisi pitää "silkkana hulluutena tai vähintäänkin kikkailuna", mutta kuin ihmeen kaupalla kokonaisuus toimii, ja Victorian jännite "ei tule kameratyöstä vaan tapahtumista ja intensiteetistä". Virtanen myös kehui näyttelijöiden eläytymistä täysin poikkeukselliseksi.
Rotten Tomatoes -elokuvasivustolla 82 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvion, ja sivuston yleisen mielipiteen mukaan elokuva onnistuu kaiken teknisen taituruutensa ohella myös kertomaan tehokkaan tarinan.
Vuoden pakolaismies

Vuoden pakolaismies valittiin ensimmäisen kerran vuonna 2016. Vuoden pakolaismiehen ja -naisen valitsee Suomen pakolaisapu -niminen yhdistys.
Palkinnon saajat

| Vuosi | Saaja | Lähtömaa | Peruste |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Ali Giray |  Turkki (kurdi) | Auttaa maahanmuuttajia yrittäjiksi |
| 2017 | Ramin Akhi |  Afganistan | Kannustaa pakolaisia opiskelemaan ja kotoutumaan uuteen kotimaahan |
| 2018 | Ahmad Hosseini |  Afganistan | Toimii aktiivina oikeudenmukaista turvapaikkapolitiikkaa ajavassa We see you -ryhmässä ja on ollut järjestämässä rasismin vastaista toimintaa |
| 2019 | Nourdeen Toure |  Togo |  |
| 2020 | Kordnejad Ebrahimi |  Iran |  |
| 2021 | Ahmed Mesaedy |  Irak |  |
| 2022 | Aladdin Delli |  Syyria |  |
William Link

William Link (15. joulukuuta 1933 – 27. joulukuuta 2020) oli yhdysvaltalainen tuottaja ja käsikirjoittaja. Hän syntyi Philadelphiassa, Pennsylvaniassa, ja valmistui Pennsylvanian yliopistosta.
Link ja hänen tärkeä yhteistyökumppaninsa Richard Levinson pääsivät vuonna 1995 yhdessä Television Academy Hall of Fameen, toinen postuumisti; Link jatkoi itsenäisesti uraansa Levinsonin kuoltua vuonna 1987. Kaksikko työsti yhdessä mm. sellaisia sarjoja kuin Columbo, Mannix, Ellery Queen ja Murhasta tuli totta.
Link palkittiin kolmella Edgar- ja kahdella Emmy-palkinnolla. Hän kirjoitti Ellery Queen's Mystery Magazineen ja Alfred Hitchcock's Mystery Magazineen. Hänen uraltaan jälkeen Levinsonin kuoleman ovat peräisin Probe (Isaac Asimovin kanssa, 1988) ja Bill Cosbyn tähdittämä sarja The Cosby Mysteries (1994–1995).
Viitasaaren Jalkapalloklubi

Viitasaaren Jalkapalloklubi eli VJK on jalkapalloon erikoistunut seura, joka toimii Viitasaarella. Seura perustettiin vuonna 1978. VJK on Keski-Suomen vanhin pelkästään jalkapallon parissa toimiva seura. Vuonna 2003 VJK:n miesten edustusjoukkue pelasi seuran historian korkeimmalla sarjatasolla 3. divisioonassa yhden kauden. Veikkausliigaan VJK:ta edustaneista pelaajista on noussut ainoastaan Eero Tamminen.
Ensimmäisenä toimintavuotena 1978 seura osallistui sarjoihin kolmella joukkueella, joista D-juniorit sijoittuivat parhaiten ollen lohkossaan toiseksi. Ensimmäisen vuoden aikana seuraan oli liittynyt jäseniä 136, kun vuonna 2008 jäseniä oli noin 200. Parhaimmillaan seurassa toimi joukkueita 15 ja pelaajia oli yli 250, kun seura täytti 20 vuotta 1998.
Vuoden nuori muotoilija

Vuoden nuori muotoilija on Design Forum Finlandin vuosittain myöntämä palkinto nuorelle suunnittelijalle. Se voidaan myöntää yhdelle tai useammalle henkilöille tai ryhmälle, joka on osoittanut uutta luovaa näkemystä ja osaamista muotoilun alalla. Palkinnon tarkoituksena on kannustaa nuoria muotoilijoita tinkimättömään ja omaleimaiseen työskentelyyn.
Palkinnon suuruus on 5 000 euroa ja siihen liittyy myös palkintonäyttely. Vuonna 2018 palkintoon kuului lisäksi ensimmäistä kertaa residenssijakso Suomen Ranskan instituutin IF Studios -residenssiohjelmassa. Palkintoa on jaettu vuodesta 2000 lähtien.
Palkitut

2000: muotoilijat Harri Koskinen ja Ilkka Suppanen
2001: sisustusarkkitehti Karola Sahi ja arkkitehti Eeva Lithovius
2002: muotoilija ja puuseppä Tuuli Autio ja muotoilija ja hopeaseppä Pyry Tamminen
2005: graafiset suunnittelijat Antti Hinkula ja Teemu Suviala
2006: teollinen muotoilija Jukka Korpihete ja kalustemuotoilija Mikko Paakkanen
2007: kenkäsuunnittelija Julia Lundsten ja muotoilija Janne Kyttänen
2008: muotoilijat Nathalie Lahdenmäki ja Naoto Niidome
2009: muotoilijat Terhi Tuominen ja Mikko Laakkonen
2010: muotoilijaryhmät Imu ja Aivan!
2011: kuvittaja Laura Laine ja vaatesuunnittelija Heikki Salonen
2012: muotoilija Linda Bergroth ja luova kollektiivi OK Do
2013: muotoilijat Mari Isopahkala ja Iina Vuorivirta
2014: kenkäsuunnittelija Minna Parikka
2015: muotoilija Pyry Taanila
2016: muotoilija, graafinen suunnittelija Laura Väinölä
2017: tekstiili- ja pintasuunnittelija Reeta Ek
2018: puuseppämestari Antrei Hartikainen
2019: muotoilija Laura Väre
2020: keraamikko Matias Liimatainen
2021: muotoilija Hanna Anonen
2022: muotoilija, vaatesuunnittelija Laura Juslin ja arkkitehti Lilli Maunula
2023: palkintoa ei jaettu
Lähde
Volyymisota

The Beatlesin ”Something”-kappaleen äänenvoimakkuus on kasvanut uudelleenjulkaisujen myötä.
Äänenvoimakkuussodaksi tai volyymisodaksi (engl. loudness war) kutsutaan tapaa, jolla äänilevyt ja musiikkikappaleet masteroidaan mahdollisimman kovaäänisiksi ja vähennetään siten niiden dynamiikkaa.
Taustaa

Ilmiön taustalla on monia tekijöitä, mutta se on lähtöisin CD-levyn ja sitä myötä sähköisessä muodossa olevan musiikin suosion kasvusta. Koska CD-julkaisujen myötä nauhoituksia eivät enää koskeneet analogisten medioiden kuten vinyylilevyjen ja kasettisoittimien fyysiset rajoitteet, äänenvoimakkuutta pystyttiin kasvattamaan aina äänen säröytymiseen asti. Ajan myötä tapa yleistyi levy-yhtiöiden keskuudessa, koska kukaan ei halunnut kuulostaa kilpailijaansa hiljaisemmalta. Samanaikainen kehitys musiikin kuuntelutottumuksissa vähensi musiikin kuuntelijoiden kiinnostusta aiheeseen: äänenlaatu jää toissijaiseksi, kun kuuntelu tapahtuu kannettavan tietokoneen kaiuttimilla tai korvakuulokkeilla meluisalla kadulla. Musiikkitallenteiden tuotannossa tekninen henkilökunta ymmärtää äänekkyyden kasvattamisen vaikutuksen äänitteen laatuun, mutta päättävät henkilöt kiinnostuvat enemmän myynnistä.
Monet levyalan ammattilaiset, kuten Alan Parsons, Geoff Emerick, Doug Sax ja Steve Hoffman ovat tuominneet tavan.[lähde? ] Bob Dylan on sanonut uusien levyjen olevan ”kuin kohinaa”. Monesti artisti itse ei voi edes vaikuttaa levyn äänenvoimakkuuteen masterointivaiheessa.
Kuuluisan poikkeuksen nykytrendiin teki Guns N’ Roses: yhtyeen jäsenet valitsivat julkaistavaksi kaikista dynaamisimman version levystään Chinese Democracy.
Euroopan yleisradiounioni on antanut suosituksen EBU R 128 äänenvoimakkuuksista.
Esimerkkejä

Muun muassa Metallican Death Magnetic -albumia on kritisoitu kovasti huonosta äänenlaadustaan. Albumin Guitar Hero -versiossa vastaavia ongelmia ei ole huomattu, koska siinä kaikki soitinraidat ovat pelin mekaniikasta johtuen erillisiä ja ne lähetettiin pelin julkaisijalle ennen jälkikäsittelyä. Muita voimakkaasti kritisoituja albumeita ovat olleet esimerkiksi Red Hot Chili Peppersin Californication, Christina Aguileran Back to Basics, Rushin Vapor Trails ja Bob Dylanin Modern Times.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Selventävä video Youtube-palvelussa
Turn Me Up! -organisaatio
Dynamic Range Database
Viitarahkasammal

| Viitarahkasammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen 
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Sphagnopsida
Lahko::  Sphagnales
Heimo::  Sphagnaceae
Suku::  Rahkasammalet Sphagnum
Laji::  fimbriatum
Kaksiosainen nimi
 Sphagnum fimbriatum  Wils. in Wils. & Hook.f. in Hook.f. 
Katso myös
   Viitarahkasammal Wikispeciesissä   Viitarahkasammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viitarahkasammal (Sphagnum fimbriatum) on hento sammallaji. Se kuuluu Sphagnaceae-heimoon ja rahkasammalten sukuun. Yleisväritykseltään viitarahkasammal on vaalean- tai kellanvihreää. Sitä esiintyy korvilla, suoniityillä ja luhtaisilla soilla. Viitarahkasammal kasvaa noin 8–20 senttimetriä korkeaksi. Laji on yleinen koko Suomessa. Uhanalaisuusluokittelussa se on elinvoimainen.
Viitarahkasammalta