stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juliet Burke
Taustaa > Saarella lento-onnettomuuden jälkeen > Kolmas tuotantokausi

Tuotantokauden alussa Sawyer, Kate ja Jack ovat Toisten vankeina, ja Juliet tulee tapaamaan Jackia esitellen itsensä hänelle. Aluksi Jackin ja Julietin välit ovat viileät, mutta vähitellen he jopa ystävystyvät. Juliet suostuttelee Jackin leikkaamaan Benin kasvaimen, pyytäen salaa, että Jack tappaisi Benin leikkauksessa. Jack viiltääkin Beniä, mutta myös paljastaa Toisille Julietin juonen. Hän ei kuitenkaan lääkärinä pysty tappamaan potilastaan, ja Ben selviää leikkauksesta. Ben lupaa Julietille poispääsyn saarelta, mikäli tämä auttaa Sawyerin ja Katen pakoon. Pakoyrityksen onnistumiseksi sekä pelastaakseen Katen ja Sawyerin hengen Juliet joutuu ampumaan Pickettin. Toisten vangitessa Julietin, hänet tuomitaan kuolemaan murhan takia. Jack pelastaa hänet kuolemalta, mutta Juliet polttomerkitään.
Ben aikoo pitää lupauksensa päästää Juliet pois saarelta sukellusveneellä, mutta vain tunteja ennen suunniteltua lähtöä Locke räjäyttää sukellusveneen osana Jackin pelastusoperaatiota. Pelastusoperaation seurauksena Toiset pakenevat leiristä jättäen Julietin jälkeensä. Juliet uskottelee, että Toiset ovat hylänneet hänet, vaikka todellisuudessa Ben halusi Julietin vakoilevan Jackia ja muita lentokoneessa olleita. Ben aiheuttaa Clairen sairastumisen, jotta Juliet voisi pelastaa tämän. Vaikka muut ovat epäluuloisia Julietia kohtaan, he sallivat hänen jäädä rannalle heidän kanssaan.
Juliet on viettänyt rannalla muutaman päivän, kun lasta odottava Sun haluaa hänen kertovan, mitä raskaana oleville naisille oikein tapahtuu saarella. Juliet myöntää, että naiset kuolevat aina ennen synnytystä. Seuraavana yönä Juliet kuitenkin herättää Sunin kertoen, että hänellä saattaa vielä olla toivoa. Juliet vie Sunin tutkittavaksi arvellen, että mikäli lapsi olisi saanut alkunsa ennen saarelle tuloa, toivoa saattaisi vielä olla. Tutkimus paljastaa kuitenkin, että lapsi on saanut alkunsa vasta saarella. Yllättäen tieto on Sunille iloinen uutinen, sillä se selventää hänelle lapsen isän henkilöllisyyden. Sunin lähdettyä Juliet nauhoittaa viestin Benille tutkimuksen tuloksesta.
Juliet paljastaa Jackille Benin juonen kertoen haluavansa pois Benin alaisuudesta. Kun Sawyer saa käsiinsä Julietin nauhoituksen Benille, Jack puolustaa Julietia todistaen tämän kertoneen asiasta hänelle jo aiemmin. Nauhoituksen toinen puoli kertoo Benin suunnitelmasta kaapata kaikki mahdollisesti raskaana olevat naiset rannalta, ja Juliet ja Jack kehittävät vastasuunnitelman Toisten väijyttämiseksi. Väijytykseen osallistuvat onnistuvat tappamaan osan Toisista, mutta jäävät itse vangeiksi. Juliet ja Sawyer saapuvat rannalle, ja Hurleyn avustuksella he vapauttavat liittolaisensa.
Taustaa > Saarella lento-onnettomuuden jälkeen > Neljäs tuotantokausi

Kausi alkaa Julietin osalta hänen vanhojen toveriensa hautojen kaivulla. Hän ei kuitenkaan pääse tehtävässä loppuun, kun Desmond saapuu rannalle varoittamaan muita saapuvasta laivasta ja sen matkustajista. Ryhmä lähtee varoittamaan Jackia ja kohtaa matkalla Locken. Erimielisyyksien myötä selviytyneet hajoavat kahdeksi ryhmäksi, joista toista johtaa Locke ja toista Jack. Juliet seuraa Jackia.
Jackin ryhmä kohtaa laivalta tulleet Faradayn ja Milesin sekä myöhemmin myös Charlotten ja lentäjä Frankin. Selviytyneet ajattelevat laivan tulleen pelastamaan heidät, mutta nämä ovatkin tulleet hakemaan Benin saarelta Widmoren käskystä.
Juliet joutuu tappeluun Charlotten kanssa luullessaan Faradayn ja Charlotten yrittävän tappaa kaikki saarella olijat. Juliet voittaa tappelun, mutta uskoo Faradayta, kun tämä selittää heidän aikeidensa olevan päinvastaisia; he yrittävät pelastaa kaikki saarella olevat tappavalta kaasulta. Faraday onnistuukin tehtävässä ja Juliet selvittää asian paikalle saapuville Jackille ja Katelle. Selviää, että Ben saattaa yrittää käyttää kaasua välttääkseen kiinnijäämisen. Juliet kertoo Jackille pelkäävänsä Beniä ja kehottaa Jackia pysymään kaukana itsestään siltä varalta, että Ben voittaisi sodan tulokkaita vastaan. Jack vastaa, ettei pelkää Beniä, ja suutelee Julietia.
Rannalla Juliet löytää Sunin penkomasta lääketarvikkeita. Sun paljastaa, että he ovat Jinin kanssa aikeissa liittyä Locken joukkoon. Juliet ei voi sallia sitä, sillä jääminen saarelle koituisi todennäköisesti Sunin kohtaloksi. Juliet paljastaa Jinille Sunin maanneen toisen miehen kanssa ennen saarelle tuloa saadakseen pariskunnan jäämään rannalle.
Kun Jack saa outoja mahakipuja ja lopulta pyörtyy kivun vuoksi, Juliet on vaikean tehtävän edessä. Hän joutuu poistamaan Jackin tulehtuneen umpisuolen. Jack haluaa välttämättä pysyä hereillä leikkauksen aikana ja pyytää Katen avustamaan leikkauksessa. Kivut ovat kuitenkin Jackille liikaa, ja Kate hermoilee niin, että Juliet komentaa Katen pois ja Bernardin nukuttamaan Jackin. Leikkaus onnistuu ja Juliet antaa Katelle luvan palata Jackin vierellä tunnustaen samalla suudelleensa Jackia aiemmin. Hän kuitenkin toteaa, että Jack yritti vain suudelmalla todistaa itselleen, ettei rakastaisi Katea. Seuraavana päivänä Jack on jo jalkeilla Julietin estelyistä huolimatta. Rannan yli lentää laivalta tullut helikopteri, ja selviytyneet luulevat pelastajien saapuneen. Helikopterista kuitenkin vain pudotetaan satelliittipuhelin. Jack lähtee ryhmän kanssa helikopterin perään.
Faraday alkaa järjestää venekyytejä laivalle, ja Juliet vaatii Sunia ja Jiniä menemään ensimmäiseen lastiin. Kun vene palaa seuraavaa lastia varten, Juliet lupaa Faradaylle, ettei tule itse kyytiin, ennen kuin kaikki muut ovat päässeet pois saarelta.
Myöhemmin Juliet istuu yksin rannalla juoden rommia, kunnes laivalle matkanneesta kopterista hypännyt Sawyer ui rantaan. Sawyerin kysyessä, mitä Juliet juhlii, tämä osoittaa merellä olevaa laivaa, jonka luona näkyy vain savua. Sawyer jää rantaan Julietin kanssa ryypiskelemään, kun saari häviää valkoiseen välähdykseen.
Taustaa > Saarella lento-onnettomuuden jälkeen > Viides tuotantokausi

Välähdyksen jälkeen Sawyer ja Juliet huomaavat laivan ja rantaleirin kadonneen. Faraday selittää heille heidän joutuneen ajassa taaksepäin saaren mukana. Juliet ehdottaa matkaa Joutsen-aseman jäännöksille Faradayn kysyessä lähintä maamerkkiä. Saavuttuaan aseman luukulle Juliet kysyy Faradaylta mahdollisuudesta muuttaa historiaa, mutta tämä sanoo sen olevan mahdotonta. Seuraava aikahyppy vie heidät aikaan ennen aseman räjähdystä. Juliet päättää palata rannalle selviytyneiden kanssa. He löytävät rannalta lautan hyvässä kunnossa. Juliet ehdottaa lautan käyttämistä etsiäkseen laivaväylän, mutta Faraday kieltää ajatuksen, koska hän ei tiedä missä ajassa he ovat ja mihin suuntaan heidän pitäisi mennä.
Samana yönä selviytyneiden kimppuun hyökätään, ja Sawyer ja Juliet pakenevat lentäviä tulinuolia, jotka tappavat osan selviytyneistä. He juoksevat viidakkoon, missä nuori Charles Widmore ryhmänsä kanssa ottaa heidät kiinni ja vaatii heiltä selitystä saarella oloon. Yksi ryhmästä aikoi leikata Julietin käden irti jos he eivät vastaa, mutta Locke pelastaa heidät tainnuttamalla Widmoren ja tappamalla Mattinglyn. Locke alkaa kuulustella Widmorea, mutta hän ei vastaa. Juliet huomaa heidän puhuvan latinaa ja heidän kuuluvan Toisten heimoon. Juliet pyytää heitä viemään heidät Richardin luo, mutta Widmore tappaa Cunninghamin ja pakenee. Juliet ja Sawyer suuntaavat Toisten leiriin Locken kanssa, ja Juliet onnistuu riisumaan Ellien aseista tämän uhkailtua Faradayta. Tämän jälkeen tapahtuu aikahyppy ja leiri katoaa.
Charlotte alkaa kärsiä rajusta nenäverenvuodosta, jolloin Juliet kysyy Faradaylta, tietääkö hän tästä, mutta Faraday sanoo, ettei ole varma. Ryhmä palaa rannalle aikeenaan purjehtia lautalla Orkideaan. Matkalla he löytävät toisen leirin, jossa on kanootteja ja Ajira Airwaysin logo vesipullossa. He lähtevät purjehtimaan saaren ympäri, mutta heitä kohti ammutaan toisesta kanootista. Seuraava aikahyppy vie heidät vuoteen 1988. Viidakossa he kohtaavat Jinin, jonka he luulivat kuolleen. Aikahypyt ovat liikaa Charlottelle, ja hän romahtaa maahan. Ennen kuolemaansa hän ehtii kertoa kaivosta, joka johtaa aseman alaisiin tunneleihin. Ryhmä löytää kaivon, ja Locke ehtii juuri mennä kaivoon ennen aikahyppyä. He huomaavat kaivon kadonneen ja suuren patsaan heidän lähellään. Locken käännettyä jäätynyttä pyörää, viimeinen aikahyppy vie selviytyneet vuoteen 1974.
Taustaa > Saarella lento-onnettomuuden jälkeen > 2007

Selviytyneet huomaavat räjähdyksen siirtäneen heidät vuoteen 2007. Sawyer suuttuu Jackille sanoen Julietin kuolleen turhaan ja uhkaa tappaa tämän. Kate kuulee ääniä Joutsen-aseman jäännöksistä, jolloin selviytyneet tajuavat Julietin olevan elossa. Sawyer raahautuu hänen luokseen, ja Juliet valittaa, että he ovat yhä saarella ja ettei se onnistunut. Juliet yrittää kertoa jotakin Sawyerille, mutta ehtii kuolla vammoihinsa ennen tätä. Sawyer ja Miles hautaavat Julietin viidakkoon.
Miles saa kykynsä avulla selville Julietin yrittäneen sanoa Sawyerille, että ”se onnistui.” Tämä voi viitata vaihtoehtoisen aikajanan syntymiseen. Myöhemmin parakeilla Sawyer kertoo Katelle estäneensä Julietia lähtemästä saarelta, koska ei halunnut olla yksin. Sawyer kertoo myös aikoneensa kosia Julietia ja suruissaan heittää kihlasormuksen mereen. Jaksossa Sijainen paljastuu, että Julietin nimi on kirjoitettu luolan seinään sen olleen yliviivattu. Julietin numero on 58. Musta-asuinen mies selittää Sawyerille nimien olleen Jacobin kandidaatteja. Myöhemmin Jack kertoo Sawyerille olevansa pahoillaan aiheuttamastaan Julietin kuolemasta.
Taustaa > Saarella lento-onnettomuuden jälkeen > Vaihtoehtoinen aikajana

Vaihtoehtoisessa aikajanassa Juliet työskentelee lääkärinä St. Sebastianin sairaalassa sukunimellä Carlson. Hän on naimisissa Jackin kanssa ja heillä on yhteinen poika, David. Julietin ja Jackin erottua David etääntyy Jackistä, kunnes Jack huomaa Davidin musikaaliset lahjat ja selittää tälle, ettei hän tee samaa virhettä mitä isänsä teki. Juliet tekee ultraäänitutkimuksen Sunille, jonka aikana Sun ja Jin muistavat entisen elämänsä saarella. Juliet tapaa Jackin sairaalassa, joka antaa hänelle, Davidille, Clairelle ja itselleen konserttiliput. Konsertin jälkeen Juliet kohtaa Sawyerin, auttaen häntä saamaan suklaapatukan koneesta. Kätellessään Juliet ja Sawyer saavat välähdyksen elämästään saarella ja suutelevat toisiaan. Juliet on kirkossa yhdessä Sawyerin ja muiden selviytyneiden kanssa, kun he ”siirtyivät eteenpäin”.
Aiheesta muualla

Juliet Burke Lostpedia. (englanniksi)
Salsa (musiikki)

Congarummut antavat salsalle sen tunnusomaisen soundin.
Moderni salsayhtye käyttää myös rumpusettiä. Kuva vuodelta 2005.
Salsa on puertoricolais- ja kuubalaisperäinen latinalaisamerikkalainen musiikkityyli, joka syntyi New Yorkissa 1960-luvulla. Nimitystä käytetään myös muunlaisesta latinalaisamerikkalaisesta tanssimusiikista.
Salsan kehittivät New Yorkissa asuneet latinalaisamerikkalaiset maahanmuuttajat 1900-luvun puolivälin jälkeen. Nimityksen salsa keksi musiikkityylin markkinointinimeksi newyorkilainen Fania Records. Se otti nimityksen käyttöön yhteisnimitykseksi kaikille palkkalistoillaan olleille latinolaulajille ja -yhtyeille, sillä suuri yleisö ei ollut oppinut heidän tyyliensä tarkempia nimityksiä. Nimi viittaa salsakastikkeeseen.
Salsan musiikilliset juuret ovat puertoricolaisessa musiikissa, kuubalaisessa sonissa sekä jazzissa. Muita siihen vaikuttaneita latinalaismusiikkityylejä ovat esimerkiksi cumbia, samba, bolero ja cha-cha. Salsassa kuuluvat etenkin trumpetti ja pasuuna, ja sen tunnusomaisia lyömäsoittimia ovat congarummut, timbaalit ja bongorummut. Salsaa voi soittaa suuri big band, mutta joissain salsatyyleissä laulajaa säestää piano ja pienehkö taustaorkesteri.
Salsan varhaisia tunnettuja esittäjiä olivat puertoricolaiset Tito Puente ja Tito Rodríguez. Heidän jälkeensä tyyliä teki tunnetuksi yhdysvaltalainen Fania All-Stars -yhtye, jossa oli puertoricolaisia, dominikaanisia, kuubalaisia ja yhdysvaltalaisia muusikoita, kuten myöhemmin sooloartisteina tunnetut Willie Colón ja José Feliciano. New Yorkista salsan suosio levisi nopeasti koko Latinalaiseen Amerikkaan, etenkin Venezuelaan, Kolumbiaan ja Panamaan. Salsan suosion nopean kasvun yhtenä syynä on pidetty sitä, että koska jazz oli kehittynyt 1950-luvulla jo liian vaikeaksi tanssia, salsa täytti sen jättämän paikan.
Eniten salsalevyjä myynyt artisti on Marc Anthony.
Aiheesta muualla

Salsa Music web magazine (englanniksi)
Rauno Nieminen

| Rauno Nieminen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1955
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Sibelius-Akatemia, musiikin tohtori 2008 
Väitöstyön ohjaaja:  Heikki Laitinen 
Instituutti:  Sibelius-Akatemia, Teatterikorkeakoulu 
Tutkimusalue:  soitinrakennus 
Rauno Nieminen (s. 1955) on musiikin tohtori (2008), soitinrakentajamestari (2006), muotoilija Amk (2001), Käsi- ja taideteollisuusopettaja (1991), tietokirjailija, taiteilija, tutkija ja muusikko.
Soitinrakentajan ja muusikon työ alkoi vuonna 1978 Vilppulan Kolhossa. Kitaranrakennusta hän on opettanut Ikaalisten Käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa vuosina 1984–2018. Hän on edelleen tuntiopettajana Sibelius-Akatemiassa ja Teatterikorkeakoulussa.
Jouhikko
Väitöskirjan aiheena oli Soitinten tutkiminen rakentamalla – Esimerkkinä jouhikko.
Hän soittaa  kanteleita, jouhikannelta, puhallinsoittimia, lyömäsoittimia, kitaraa, mandoliinia ja lyyraa. Hän on konsertoinut yli kahdessakymmenessä  maassa, Euroopassa, Amerikassa, Aasiassa ja Afrikassa. Soittaa mm. seuraavissa orkestereissa: Ontrei, Ural Pop, Verde, Jouhiorkesteri, Teppanan Veljet, Stroka & Nieminen, Primo, Pohjola-trio, World Mänkeri Orchestra.
Soitinrakentajana hän on toiminut päätoimisesti vuodesta 1979 seuraavissa paikoissa: Soitinverstas Jyrki Pölkki (1979–1980),  Kaustisen soitinverstas (1981–1983), Landola Guitars (1992–1999) ja Tmi Rauno Nieminen (1980). Hän rakentaa kitaroita, mandoliineja, bassokitaroita ja kanteleita, pynkyreitä, puhallinsoittimia ja jouhikanteleita. Hän on  The European Guitar Buildersin kunniajäsen (2016) ja Suomen Soitinrakentajien Killan kunniapuheenjohtaja (2015).
Nieminen on tehnyt kirjoja, äänilevyjä ja lehtiartikkeleita.
Teokset

Nieminen, Rauno: Soitinten tutkiminen rakentamalla – Esimerkkinä jouhikko.  Sibelius-Akatemian kansanmusiikinosaston julkaisuja 12, 2008.  ISBN 978-952-5531-48-0  Teoksen verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive) (Väitöskirja)
Nieminen, Rauno: Jouhikko – The Bowed Lyre.  Sibelius Academy Folk Music Publications 28, Finnish Folk Music Institute Publications 61, 2017.  ISBN 978-952-68365-2-2  Teoksen verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Heikkilä, Johannes & Nieminen, Rauno: 30 vuotta ammatillista soitinrakennuskoulutusta Suomessa, IKATA 1984–2014.  Ikaalinen:  Tmi Rauno Nieminen, 2015.  ISBN 978-952-68365-0-8
Kastinen, Arja & Nieminen, Rauno & Tenhunen, Anna-Liisa: KIZAVIRZI, karjalaisesta kansanperinteestä 1900-luvun alussa.  Pöytyä:  Temps Oy, 2013.  ISBN 978-952-93-2165-0  Teoksen verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Nieminen, Rauno & Väänänen, Timo & Rossander, Meri-Anna: Kantele eläväksi.  Nurmes:  Kantele eläväksi -hanke, Nurmeksen museo, 2011.  ISBN 978-951-96797-3-0
Nieminen, Rauno: Viisikielisen kanteleen rakennuspiirustuksia.  Kaustinen:  Kansanmusiikki-instituutti, 1984.  ISBN 951-95411-1-X  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

The History of Thermally Aged Tonewood
Thermally Aged Tonewood
Soitinpuun vanhentaminen lämpökäsittelyn avulla
Soittimen "vanha" puu syntyy päivässä (Arkistoitu – Internet Archive)
Tove Djupsjöbacka; Finnish Music Quarterly, October 7, 2016: Music for cows and wolves
Tove Djupsjöbacka; Finnish Music Quarterly, May 29, 2017: The kantele – not exclusively Finnish
Tove Djupsjöbacka; HBL, May 29, 2018: Utan kunniga byggare blir det inga instrument
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat
Edith Mathis

Edith Mathis vuonna 1969.
Edith Mathis (11. helmikuuta 1938 Luzern – 9. helmikuuta 2025) oli sveitsiläinen sopraano. Hän esiintyi muun muassa Deutsche Oper Berlinissä, Covent Gardenissa, Baijerin valtionoopperassa, Wienin valtionoopperassa, Metropolitan-oopperassa ja Pariisin oopperassa. Hänen rooleihinsa kuuluivat Zerlina, Marzelline, Mélisande, Pamina ja Sophie. Mathias sai Bayerische Kammersängerin -arvonimen vuonna 1979.
Oopperan lisäksi Mathis lauloi liedejä ja oratorioita. Hän opetti Wienin musiikkiyliopistossa, piti mestarikursseja ja toimi kansainvälisten laulukilpailujen tuomaristoissa.
Voimaballadi

Voimaballadi on rockmusiikin alalaji, jolle on tyypillistä balladeiksi kutsuttujen hitaiden kappaleiden esiintyminen. Mahtipontiset "power balladit" olivat yleisiä 1980-luvun glam metal -yhtyeiden tuotannossa. Sellaisten yhtyeiden kuin Bon Jovin, Def Leppardin, Poisonin, Scorpionsin ja Whitesnaken tuotannossa oli paljon voimaballadeja. Myös eräiden muiden tyylilajien edustajat ovat tunnettuja voimaballadeista, kuten esimerkiksi Bryan Adams, Cher, Celine Dion, Foreigner ja Styx.
Voimaballadin ja perinteisen balladin erona voitaneen pitää bändisovituksia. Voimaballadille on ominaista viimeistään kappaleen loppuun mentäessä särötettyjen ”voimasointujen” käyttö kitaroissa muuten pehmeän musiikillisen ilmaisun taustalla. Balladin perinteisessä ilmaisussa voimasoinnuille ei nähty tarvetta. Hyvänä esimerkkinä toimii Evanescence-yhtyeen My Immortal-single, josta on kaksi hyvin erilaista sovitusta. Alkuperäinen albumiversio sisältää vain solisti Amy Leen herkän tulkinnan pianon säestämänä, mutta musiikkivideota varten äänitettiin myös versio koko yhtyeen voimin.
Tunnettuja voimaballadien esittäjiä

Aerosmith
Bon Jovi
Bonnie Tyler
Bruce Springsteen
Bryan Adams
Celine Dion
Cher
Def Leppard
Foreigner
Iron Maiden (Wasting Love)
Linkin Park (What I've Done, One More Light)
Lynyrd Skynyrd
Guns N' Roses
Metallica (Nothing Else Matters)
Nightwish
Pantera
Poison
REO Speedwagon
Skid Row
Scorpions
Slipknot (Snuff)
Soundgarden
Stryper
Styx
Whitesnake
Wataniya Airways

| Wataniya Airways الخطوط الوطنية |
| --- | --- |

 IATA: KW  –  ICAO: WAN 
Kutsukoodi:  WATANIYA
Perustettu:  2005
Lakkautettu:  2011
Laivaston koko:  5
Kohteiden määrä:  12
Tunnuslause:  It's a Pleasure
Solmukohdat:   Kuwaitin kansainvälinen lentoasema
Kotipaikka:   Kuwait, Kuwait
Kanta-asiakasohjelma:  Wataniya Diwan
Avainhenkilö(t):  George Cooper (toimitusjohtaja)
Yhtiön sivut:  www.wataniyaairways.com
Wataniya Airways (arab. الخطوط الوطنية‎ (IATA: KW, ICAO: WAN, kutsukoodi: WATANIYA) oli yksityinen kuwaitilainen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 2005. Wataniya Airwaysin solmukohtana toimi Kuwaitin kansainvälinen lentoasema, josta yhtiö liikennöi 12 kohteeseen Lähi-idässä ja Euroopassa viiden Airbus-koneen laivastollaan.
Wataniya Airways ajoi alas toimintonsa 16. maaliskuuta 2011.
Historia

Taloudellisten vaikeuksien seurauksena Wataniya Airways joutui lopettamaan toimintansa 16. maaliskuuta 2011. Lentoyhtiö ilmoitti, ettei se kykene korvaamaan jo varattujen lippujen hintoja asiakkailleen. Yhtiön omistajat keskustelevat parhaillaan yhtiön omistuksista ja tulevaisuudesta.
Kohteet

Wataniya Airways liikennöi Kuwaitista 12 kohteeseen Lähi-idässä ja Euroopassa.
| --- | --- |
  Kuwait Kuwait (Kuwaitin kansainvälinen lentoasema) Solmukohta   Bahrain Al-Muharraq (Bahrainin kansainvälinen lentoasema)   Egypti Aleksandria (Borg El Arab) (Borg El Arabin kansainvälinen lentoasema)  Kairo (Kairon kansainvälinen lentoasema)  Šarm al-Šaikh (Šarm al-Šaikhin kansainvälinen lentoasema)   Italia Rooma (Leonardo da Vincin kansainvälinen lentoasema)   Itävalta Wien (Wienin kansainvälinen lentoasema):   Jordania Amman (Kuningatar Alian kansainvälinen lentoasema)   Libanon Beirut (Rafik Haririn kansainvälinen lentoasema)   Saudi-Arabia Jedda (Kuningas Abdilazizin kansainvälinen lentoasema)   Syyria Damaskos (Damaskoksen kansainvälinen lentoasema)   Turkki Istanbul (Atatürkin kansainvälinen lentoasema)   Yhdistyneet arabiemiirikunnat Dubai (Dubain kansainvälinen lentoasema)
Laivasto

| Konetyyppi | Laivastossa | Matkustajia> F | Matkustajia> J | Matkustajia> Y | Matkustajia> Yhteensä | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A320-214 | 7 | 0 | 26 | 96 | 122 |  |
Aiheesta muualla

Wataniya Airwaysin viralliset kotisivut
Late Night with David Letterman

| Late Night with David Letterman |
| --- | --- |


Tyyli:  Myöhäisillan talk show
Kestoaika:  noin 60 minuuttia
Luoja(t):  David Letterman Paul Shaffer
Pääosissa:  David Letterman
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  NBC
Esitetty:  1. helmikuuta 1982 – 25. kesäkuuta 1993
Jaksoja:  1810
Aiheesta muualla
IMDb 
Late Night with David Letterman oli NBC:n myöhäisillan talk show -ohjelma jota juonsi koomikko David Letterman. Ohjelma esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982 ja viimeinen jakso nähtiin vuonna 1993 jolloin David Letterman siirtyi juontamaan CBS -kanavalle omaa ohjelmaansa Late Show with David Lettermania. David Lettermanin jälkeen Late Nightia tuli juontamaan Conan O'Brien. Late Night with David Lettermania ei ole esitetty Suomessa.
Historia

The Tonight Show'n menestyksen innoittamana NBC halusi tehdä uuden talk show'n myöhäisiltaan, joka tulisi The Tonight Show'n jälkeen klo 0.30 ohjelmapaikalla. Alun perin juontajan työtä tarjottiin Steve Allenille joka oli The Tonight Show'n ensimmäinen juontaja. The Tonight Show'n silloinen juontaja Johnny Carson kuitenkin halusi Steve Allenin tilalle David Lettermanin. NBC:n johto suostui Johnny Carsonin vaatimukseen ja myöhemmin NBC tarjosi Lettermanille paikkaa.
Historia > Ohjelma-ajat

Ohjelmaa esitettiin neljä kertaa viikossa, maanantaista torstaihin ohjelman alkuajoista lähtien toukokuuhun 1987 asti yöllä klo 00.30-01.30 välisenä aikana. Perjantaisin Late Nightia alettiin lähettää kesäkuussa 1987. (ennen tätä NBC esitti perjantain myöhäisilloissa Friday Night Videosia)
Ohjelmaidea

Kuten tyypillisessä amerikkalaisessa talk show'ssa, myös Late Night with David Lettermanissa oli ainakin kaksi joskus jopa kolme vierasta per ohjelma, usein mukana oli myös musiikkivieras tai koomikko.
Late Night
| --- | --- |
: Late Night with David Letterman • Late Night with Conan O’Brien • Late Night with Jimmy Fallon • Late Night with Seth Meyers
: Juontajat – David Letterman | Conan O’Brien | Jimmy Fallon | Seth Meyers
: Musiikki –  Paul Shaffer and The World's Most Dangerous Band | The Max Weinberg 7 | The Roots | The 8G Band with Fred Armisen
: Kuuluttajat/sidekickit –  Bill Wendell | Joel Godard | Andy Richter | Steve Higgins | Ron McClary
Extensible Metadata Platform

| Extensible Metadata Platform |
| --- | --- |

Tiedostopääte:  .xmp
Tiedoston tyyppi:  Metadata
Lyhenne:  XMP
Standardi(t):  ISO 16684-1:2019 osa 1 & ISO 16684-2:2014 osa 2;
Extensible Metadata Platform (XMP) on metadatan tiedostomuoto.
XMP-data voi olla integroituna sitä tukevaan data-tiedostoon tai olla erillinen .xmp sidecar-tiedosto.
Adobe julkaisi XMP:n huhtikuussa 2001 osana Adobe Acrobat 5.0 ohjelmistoa. Adoben luoma formaatti on hyväksyttiin ISO-standardiksi ISO 16684-1:2012.
David Gaudu

| David Gaudu |
| --- | --- |
 David Gaudu Tour de l'Ain -kilpailussa 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. lokakuuta 1996 (ikä 28)
Kansalaisuus:   Ranska
Pyöräilijä
Pituus:  173 cm
Paino:  53 kg
Joukkue:  Groupama-FDJ
Laji:  maantiepyöräily
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  yleisajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2015–2016:  Côtes d'Armor Marie Morin
Ammattilaisjoukkue(et)
2016 2017–:  FDJ (harjoittelija) FDJ / Groupama-FDJ
Suurimmat voitot
 Tour de l'Avenir 2016 Espanjan ympäriajo, 2 etappia 
 Tiedot päivitetty: 25. heinäkuuta 2022 
David Gaudu (s. 10. lokakuuta 1996 Landivisiau) on ranskalainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään yleisajaja. Hän on edustanut koko ammattilaisuransa FDJ / Groupama-FDJ -joukkuetta, jossa aloitti harjoittelijana 2016. Hän voitti samana vuonna Tour de l'Avenirin kokonaiskilpailun. Hän voitti vuoden 2020 Espanjan ympäriajossa 11. etapin, jonka maalipaikka oli Alto de la Farrapona, sekä Alto de la Covatillaan päättyneen 17. etapin.
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives