stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Närhikirjoahven

| Närhikirjoahven |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Caquetaia
Laji::  spectabilis
Kaksiosainen nimi
 Caquetaia spectabilis  (Steindachner, 1875) 
Synonyymit
 Acara spectabilis Steindachner, 1875 
Katso myös
   Närhikirjoahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Närhikirjoahven (Caquetaia spectabilis) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makean veden kalalaji, jota pidetään myös akvaariossa. Lajilla on myös pieni taloudellinen merkitys ruokakalana. Sen tieteellinen lajinimi spectabilis tulee latinan kielestä ja viittaa lajin silmiinpistävään ulkonäköön.
Närhikirjoahven voi kasvaa korkeintaan 19 senttimetrin mittaiseksi. Laji saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 5,08 senttimetrin mittaisena. Koiraat ovat naaraita kookkaampia ja värikkäämpiä.
Närhikirjoahventa tavataan Brasiliasta ja Guyanasta. Se elää noin 26–27 asteen lämpöisissä vesissä, joissa kasvaa runsaasti vesikasveja. Närhikirjoahven saalistaa ravintonsa väijymällä. Kudun aikana naaras munii noin 400–1 500 munaa. Sekä koiras että naaras vartioivat munia siihen saakka kunnes ne kuoriutuvat.
Närpiön vaakuna

Närpiön vaakuna
Närpiön kaupungin vaakuna on saanut aiheensa vanhoista pitäjänsineteistä. Vaakunan vesilehvä on tyylitelty vanhimman vuodelta 1606 peräisin olevan sinetin tunnuskuvasta, sydämestä. Se kuvastaa kunnan sijaintia Pohjanlahden rannikolla. Siivet edustavat 1800–luvulta peräisin olevaa nuorempaa sinettiä, jonka aiheena on kolme vesilintua.
Vaakunan on suunnitellut Gustaf von Numers, ja se vahvistettiin käyttöön 4. elokuuta 1955. Vaakunan selitys on ”punaisessa kentässä kaateinen, kultainen vesilehvä, jolla on hopeasiivet”.
Väinö Wallinin piirros Närpiön pitäjän vuoden 1606 sinetistä vuodelta 1896.
Närpiön pitäjän 1800-luvulta käytössä ollut sinetti.
NW TL-4

| NW TL-4 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Itävalta-Unkari  Tšekkoslovakia
Valmistaja:  Nesselsdorfer Wagenbau AG / Kopřivnická Vozovka, Kopřivnice
Valmistusvuodet:  1916–1927
Suunnittelija:  Hans Ledwinka
Seuraaja:  Tatra T24
Mitat ja massat
Kantavuus:  4 000 kg
Omamassa:  4 000 kg
Moottori, voimansiirto ja alusta
Iskutilavuus:  3 563 cm³
Teho:  25,7 kW /1600 1/min
Polttoaine:  bensiini
Kulutus:  40 kg/h
Vetotapa:  4×2
Vaihteisto:  4+1
Jarrut:  rumpujarrut takapyörillä
NW TL-4 oli itävaltaunkarilaisen Nesselsdorfer Wagenbaun (NW) valmistama kuorma-auto. Auton kantavuus oli neljä tonnia. Malli oli TL-2-mallista tehty raskaampi muunnelma. Sen moottori ja voimansiirto perustui paljolti NW T -henkilöauton tekniikkaan. Tšekkoslovakian itsenäistyttyä auton mallinimeksi muutettiin Tatra T50. Mallin valmistus alkoi vuonna 1916 ja päättyi 1927, jolloin se korvattiin Tatra T24 -mallilla.
Teknisiä tietoja > Moottori

TL-4:n voimanlähteenä käytettiin NW T -mallin nelisylinteristä, vesijäähdytteistä rivimoottoria, jonka sylinteriryhmä oli valettu yhdestä kappaleesta. Moottorissa oli puolipallon muotoiset palotilat ja sylinterikannen yläpuolinen nokka-akseli, joka toimi väliakselin ja kahden kartiohammaspyöräparin välityksellä. Moottorissa oli Boschin valmistama magneettosytytys. Polttoaineensyötöstä vastasi Zenith Pallas -kaasutin.
Teknisiä tietoja > Voimansiirto ja alusta

Kytkimenä oli kartiokytkin. Sen jatkeena ollut nelivaihteinen vaihteisto oli myös peräisin T-mallista, sen sijaan jäykällä taka-akselilla ollut tasauspyörästö oli varustettu henkilöautomallia suuremmalla välityssuhteella. Myös etuakseli oli jäykkä. Kummankin akselin jousituksina oli pitkittäin asennetut, puolielliptiset lehtijouset, jotka oli kiinnitetty auton suorakaiteen muotoiseen runkorakenteeseen. Taka-akselilla oli mekaanisesti toimivat rumpujarrut. Pyörinä oli teräsvaluvanteet, joissa oli umpikumirenkaat.
Teknisiä tietoja > Suorituskyky

Auton kantavuus oli 4 000 kg ja sen huippunopeus oli 25 km/h. Tasauspyörästön suuremman välityssuhteen takia huippunopeus oli 10 km/h alhaisempi kuin TL-2-mallissa. Auto oli myös raskaampi, sillä runkoa ja taka-akselia oli vahvistettu sekä jarruja kasvatettu. Autosta oli myös pelkillä teräspyörillä varustettu muunnelma, jonka suurimmaksi nopeudeksi suositeltiin 15 km/h.
Sotilaskäyttö

Itävalta-Unkarin asevoimille toimitetuissa yksilöissä oli avoin, taitettavalla pressukatteella varustettu ohjaamo sekä avoin lava, jota varten oli erillinen pressu. Jokaisen armeijalle myydyn auton mukana toimitettiin perävaunu. Vuoteen 1917 mennessä armeijalle toimitettiin yhteensä 663 TL-2:a sekä raskaampaa TL-4:ää. Myynti pieneni ensimmäisen maailmansodan loppua kohti ja tarkoista toimitusmääristä ei ole tietoja.
Tšekkoslovakian itsenäistyttyä vuonna 1919 Nesselsdorfer Wagenbaun uudeksi nimeksi tuli Kopřivnická Vozovka ja TL-4:stä tuli Tatra T50; TL-4 oli yrityksen ensimmäinen Tatra-merkkinen auto. Tšekkoslovakian asevoimat tilasi yritykseltä ensimmäiset moottoriajoneuvonsa, ja näiden joukossa oli myös T50-malleja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuvia TL-4 -sovelluksista:
1
2
3
Nesselsdorfer Wagenbau-mallit
| --- | --- |
Henkilöautot:   Präsident  Typ A  Typ B  Typ C  Typ D  Typ E  Elektromobil  Typ F  Typ J  Typ K  Typ L  Typ S  Typ T  Typ U 
Kuorma-autot:   Ensimmäinen kuorma-auto  Typ TL-2  Typ TL-4 
Kilpa-autot:  Rennzweier
| n k Tatra-mallit |
| --- | --- |
Henkilöautot:  10  11  12  17  20  26  30  31  52  54  57  70  75  77  80  87  87-603  97  600 Tatraplan  603  613  623  700 
Kuorma-autot ja hyötyajoneuvot:  13  22  23  24  25  26  27  28  43  49  50  51  72  74  81  84  86  92  111  114  115  116  128  130  138  141  147  148  157  163 JAMAL  400  401  500  700  805  813  815  Beta 
Sotilasajoneuvot:  57K  72  76  79  82  85  9393  111  805  809  810  813  815  816  DANA  OT-62  OT-64  OT-810  RM-70  V 750  V 799  V 809 
Kilpa-autot ja prototyypit:  11 Targa Florio  15  18  90  137  107  201  602 Tatraplan Sport  603 A  603-2 B5  603-2 B6  603 MB  603 NP  603 X  604  605  607  625  Baghira  Delfin  JK 2500  Mikrobus  MTX V8  Prezident  V 570  V 855 
NW TL-4:n runkorakenne.
Nymfi

Hylas ja nymfit. Junius Bassuksen basilikasta Roomasta (4. vuosisadan alkupuolisko).
Nymfit (m.kreik. νύμφαι, nymfai, yks. νύμφη, nymfē) ovat kreikkalaisen mytologian luonnonhengettäriä, vuorten, vesistöjen, metsien ja puiden naispuolisia jumaluuksia.
Ominaispiirteet

Nymfit ovat yleensä sidoksissa johonkin tiettyyn paikkaan tai maanmuotoon. He liikkuivat usein jumalien ja jumalattarien seurassa. Satyyrit pitivät nymfeistä ja halusivat usein tyydyttää halunsa näiden kanssa.
Koska nymfejä kutsuttiin asuttamansa luonnonosan tai maantieteellisen sijainnin mukaan, oli heitä lukematon määrä kaikkialla. Nymfejä oli maalla (dryadit), meressä (nereidit) ja makeissa vesissä (najadit), puissa (hamadryadit) ja Haadeksessa (Eurydike). Lisäksi nymfeiksi laskettiin klassiset muusat (Korykian nymfit).
Vaikka nymfit eivät olleet kuolemattomia, he olivat silti pitkäikäisiä. Nymfejä pidettiin ihmiselle hyödyllisinä, mutta he eivät aina olleet hyväntahtoisia. Tunnetussa tarinassa Hylas oli hakemassa vettä lammesta, kun yksi tai useampi nymfi ihastui hänen ulkonäköönsä ja sieppasi hänet luokseen lähteeseen. Myös Skylla oli alun perin nymfi, ja Kirke muutti hänet kuusipäiseksi hirviöksi. Tavallinen kuolevainen, joka kohtasi nymfin kasvoista kasvoihin, joutui tämän pauloihin.
Puunymfien, nimeltään dryadit tai hamadryadit, uskottiin menehtyvän niiden puiden mukana, jotka olivat olleet heidän asuinpaikkansa ja joiden kanssa he olivat syntyneet. Sen vuoksi puun tuhoaminen oli jumalaton teko, ja joissakin törkeissä tapauksissa siitä rangaistiin ankarasti, kuten esimerkiksi Erysikhthonin tapauksessa.
Kultin levinneisyys

Nymfien kultti alkoi levittäytymisensä koko kreikkalaiseen maailmaan Homeroksen ajoista alkaen, ja lopulta heistä tuli osa roomalaista jumaltarustoa. Nymfejä palvottiin usein luolissa, kuten Nymfoleptoksen luolassa, jonne Arkhedemos perusti pyhätön vuoren nymfille. Taiteessa nymfejä saatettiin kuvata tanssivina tyttöinä Hermeen ja Panin seurassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta nymfit Wikimedia Commonsissa
Plejadeihin kuuluva nymfi Merope William-Adolphe Bouguereaun maalauksessa.
Nürnbergin lait
Aiheesta muualla

Lait sivustolla documentarchiv.de (saksaksi) :
Gesetz zum Schutze des deutschen Blutes und der deutschen Ehre Luettu 8.1.2007
Reichsbürgergesetz Luettu 8.1.2008
dokumentarchiv.de: Reichsflaggengesetz Luettu 8.1.2008
Käännökset University of the West of Englandin sivustolla (englanniksi) :
Nuremberg Law for the Protection of German Blood and German Honor (Arkistoitu – Internet Archive)
Reich Citizenship Law
| n k Holokausti |
| --- | --- |
Taustoja:  antijudaismi  antisemitismi  eugeniikka  juutalaiset  kansallissosialismi  keskitysleiri  propaganda  rasismi  selkäänpuukotusteoria  Siionin viisaiden pöytäkirjat 
Natsien juutalaisvainot:  ali-ihminen  der ewige Jude  Einsatzgruppen  ghetot: Krakova, Łódź, Varsova  joukkomurhat: Babyn Jar, Biķernieki, Jedwabne, Liepāja, Paneriai, Rumbula, Odessa  keltainen daavidintähti  Kristalliyö  Madagaskar-suunnitelma  Nürnbergin lait 
Keskitysleirit:  Auschwitz  Bergen-Belsen  Buchenwald  Kaiserwald  Majdanek  Mauthausen  Muselmann  Ravensbrück  Sachsenhausen  Stutthof  Theresienstadt  Luettelo natsien keskitysleireistä  Kapo  leirien naisvartijat  vankitunnukset 
Holokausti:  Wannseen konferenssi  Lopullinen ratkaisu  Operaatio Reinhard  Aktion T4  Arbeit macht frei  tuhoamisleiri  kaasukammio  Zyklon B  Sonderkommando  Birkenau  Bełżec  Chełmno  Sobibór  Treblinka  kuolemanmarssit  Suomen juutalaisluovutukset 
Muut uhrit:  homoseksuaalit  Jehovan todistajat  kommunistit  romanit  slaavit  toisinajattelijat 
Vastarinta:  gheton kansannousu  Varsovan geton kansannousu  ŻOB  ŻZW  heinäkuun 20. päivän salaliitto 
Uhreja ja auttajia:  Corrie ten Boom  Adam Czerniaków  Anne Frank  Miep Gies  Petr Ginz  Albert Göring  Janusz Korczak  Giorgio Perlasca  David Rapoport  Oskar Schindler  Edith Stein 
Vastuulliset:  Viktors Arājs  Karl Brandt  Adolf Eichmann  Odilo Globocnik  Reinhard Heydrich  Heinrich Himmler  Adolf Hitler  Rudolf Höss  Friedrich Jeckeln  Josef Mengele  Julius Streicher  Gestapo  Natsi-Saksa  SS 
Holokaustin jälkeen:  Beriha  Frankfurtin Auschwitz-oikeudenkäynnit  holokaustin kiistäminen  holokaustin muistaminen  Nürnbergin oikeudenkäynnit  Nürnbergin säännöstö  Simon Wiesenthal -keskus  Vanhurskaat kansakuntien joukossa 
Muistomerkkejä:  Yad Vashem  Euroopan murhattujen juutalaisten muistomerkki  Mémorial des Martyrs de la Déportation  Apua anovat kädet
Näsilinnankatu

Näkymä Näsilinnankadun Kauppa-aukiolta Tampereen keskustassa. Kuva vuodelta 2009.
fi
Näsilinnankatu on Finlaysonin, Tammerkosken ja Nalkalan kaupunginosien läpi kulkeva pohjois–etelä-suuntainen katu Tampereella. Kadun nimi viittaa Näsinpuistossa sijaitsevaan Näsilinnaan.
Kun Tampereen kaupunki perustettiin vuonna 1779, nykyinen Näsilinnankatu oli asemakaava-alueen länsirajana. Sen länsipuolella sijaitsivat kaupunkilaisten kasvitarhat, ”plantaasit”. Asutus laajeni jo Ruotsin vallan aikana kadun länsipuolelle, ja vuonna 1830 vahvistettiin C. L. Engelin laatima laajempi asemakaava. Siten Näsilinnankatu menetti asemansa rajalinjana, vaikka kestikin vielä vuosia, ennen kuin Engelin asemakaavaa päästiin toteuttamaan käytännössä.
Alkuperäisessä asemakaavassa kaduilla ei vielä ollut nimiä, mutta pohjoisesta etelään johtavia katuja alettiin pian kutsua ”pitkiksi kaduiksi” ja idästä länteen johtavia ”poikkikaduiksi”. Näsilinnankadun nimitys Läntinen pitkäkatu lyheni muotoon Läntinenkatu, joka oli käytössä 1880-luvulta 1930-luvulle. Marraskuussa 1935 kaupunginvaltuustossa käsiteltiin yli 50 kadun uudelleennimeämistä, ja äänestyksessä Läntinenkatu päätettiin nimetä Näsilinnankaduksi. Muutos astui voimaan 1936.
Näcken-luokka

| Näcken |
| --- | --- |
 Piirros luokan aluksesta

Tekniset tiedot
Uppouma:  980 t (pinnalla) 1 150 t (sukelluksissa)
Pituus:  44 m
Leveys:  5,7 m
Syväys:  5,5 m
Koneteho:  1-akseliin kytketyt kaksi MTU 16V 652 -dieselmoottoria  Jeumont-Schneider sähkömoottori
Nopeus:  20 solmua (pinnalla) 25 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  19, joista 5 upseeria
Aseistus
Meritorjunta:  6 x 533 mm torpedoputkea 2 x 400 mm torpedoputkea miinoja
Näcken-luokka (tyyppi A14) oli Ruotsin merivoimien kolmen 1970-luvun lopulla valmistetun sukellusveneen muodostama alusluokka.
Alukset

Alusten hankinnasta äänestettiin parlamentissa vuonna 1972 ja ne tilattiin 22. maaliskuuta 1973. Kaksi kantiset pisararunkoiset alukset varustettiin Kollmorgen-periskoopein. Niiden suurin sukellussyvyys oli noin 150 metriä. Data Saab NEPDS -järjestelmän kaksi Censor 932 -tietokonetta valvoivat voimansiirtoa sekä olivat taistelunjohtojärjestelmänä.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Näcken | Kockums, Malmö | 1976 | 17. huhtikuuta 1978 | 25. huhtikuuta 1980 | vuokrattuna 2001-2005  Tanskan laivastolla KDM Kronborg. |
| HMS Neptun | Kockums, Malmö | maaliskuu 1974 | 13. elokuuta 1979 | 5. joulukuuta 1980 | poistettu palveluksesta 1998 museoitu |
| HMS Najad | Kockums, Malmö | 1976 | 13. elokuuta 1979 | 26. kesäkuuta 1981 | poistettu palveluksesta |

Vuonna 1998 Näcken pidennettiin lisäämällä kahdeksan metrin Stirling AIP -yksikkö, joka mahdollisti sukellusajan pidentämisen parista päivästä muutamaan viikkoon.
Näin puhui Sarasvuo

| Näin puhui Sarasvuo |
| --- | --- |

Kirjailija:  Heikki Mäki-Kulmala
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Vastapaino
Julkaistu:  2002
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  141
ISBN:  951-768-104-6

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Näin puhui Sarasvuo on Heikki Mäki-Kulmalan vuonna 2002 Vastapainon kustantamana julkaisema kirja. Teoksessa Mäki-Kulmala arvostelee Jari Sarasvuon valmennusoppien taustalla olevaa ajattelua.
Aiheesta muualla

Susanna Paasonen: Sarasvuon magia. Agricola 2.9.2002.
Erkki Karvonen: Kun tarinat eivät käy todesta. Aamulehti 8.9.2002.
Ninni Myllyoja: Tervetullutta kritiikkiä Sarasvuon opeista. Tekniikka & talous 20.9.2002.
Markus Termonen: Kuinka hyttystä ammutaan singolla. Megafoni 7.2.2003.
Jouni Avelin: Silmänkääntäjäin oppipojat. Yliopisto 2/2003.
Näsykkäjärvi

| Näsykkäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Venäjä
Paikkakunta:  Petsamo
Koordinaatit:  69°34′50″N, 31°02′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Näsykkäjoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  66 m
 fiNäsykkäjärvi 
Näsykkäjärvi (ven. Нясюккяярви, Njasjukkjajarvi) on Petsamonjoen vesistöön kuuluva järvi Petsamon kunnan länsiosassa Petsamon piirissä Murmanskin alueella Venäjällä. Järvi sijaitsee Petsamonvuonon ja Vuoremijoen välisellä alueella Petsamon kaupunkityyppisen taajaman länsipuolella. Järven pinta on 66 metriä merenpinnan yläpuolella. Näsykkäjärveä ympäröivät tunturit; lännessä Kivitunturi, pohjoisessa Selkätunturi ja idässä Parkkinatunturit. Näsykkäjärveen laskee pohjoisesta muutama pieni järvi, joista isoimmat ovat Pieni-Näsykkä ja Saarijärvi. Näsykkäjärvi puolestaan laskee eteläpäästään alkavaa Näsykkäjokea pitkin Petsamonjokeen juuri ennen kuin Petsamonjoki laskee Petsamonvuonoon. Näsykkäjärvi sijaitsee Suomen Neuvostoliitolle luovuttaman entisen Petsamon kunnan pohjoisosassa. Näsykkäjärven laskujoen suulla sijaitsi Suomen aikana Näsykän kylä.
Nyžni Verbiž

| Nyžni Verbiž (Нижній Вербіж) |
| --- | --- |
 Nyžni Verbiž
 Koordinaatit: 48.5060°N, 24.9992°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Ivano-Frankivskin alue
Piiri:  Kolomyjan piiri
Historiallinen maininta:  1377
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  11,4 km²
Väkiluku (2020):  2 488
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nyžni Verbiž (ukr. Нижній Вербіж; aiempi nimi: Verbjaž Nyžni (Верб’яж Нижній)) on kylä Ukrainan länsiosassa Ivano-Frankivskin alueen Kolomyjan piirissä. Kylä sijaitsee Dnestrin valuma-alueeseen kuuluvan Prutjoen oikealla eli eteläisellä rannalla, Itä-Karpaattien vuoriston pohjoispuolella, maanteitse vajaa 70 kilometriä aluekeskus Ivano-Frankivskista kaakkoon.  Kylän pohjoispuolella, Prutjoen vastarannalla on Kolomyjan kaupunki.
Nyžni Verbiž on noin 14 700 asukkaan Nyžni Verbižin hromadan keskus. Itse Nyžni Verbižin kylän väkiluvuksi arvioitiin 2 488 asukasta (2020). Vuonna 2001 tässä kylässä asui 2 751 ihmistä, jotka olivat etnisesti pääosin ukrainalaisia.
Seudulta on löydetty ihmistoiminnan jälkiä (kivikirveitä) jo pronssikaudelta. Kirjalliset lähteet vuodelta 1377 mainitsevat asutuksen nimellä Verbiž. Vuoden 1443 lähteessä Nyžni Verbiž ja Verh'ni Verbiž mainitaan erillisinä. - Kylän tunnetuin rakennus on ortodoksisen seurakunnan puukirkko Nyžni Verbižin Siunatun Neitsyt Marian syntymän kirkko (1808-1810, toisen lähteen mukaan 1756–1808 koordinaatit 48.4987°N, 25.0115°E). Se edustaa hutsulien puukirkkojen rakentamisperinnettä ja se valittiin vuonna 2013 osaksi Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta Puolan ja Ukrainan Karpaattien puiset tserkvat.
Nyžni Verbižin Siunatun Neitsyt Marian syntymän kirkko.
Siunatun Neitsyt Marian syntymän kirkko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nyžni Verbiž Wikimedia Commonsissa
Peter Nyman

| Peter Nyman |
| --- | --- |
 Peter Nyman huhtikuussa 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Peter Nyman
Syntynyt: 27. syyskuuta 1966 (ikä 58) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  toimittaja, uutisankkuri
Puoliso:  Maija Nyman
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994-
Merkittävät roolit:  Uutisvuoto   Kymmenen uutiset   Seitsemän uutiset   Peter uutisvirrassa   Peter Nyman
Palkinnot
 Stadin kundi 2010 MTV3:n ohjelmapalkinto 1995 lukuisia Venla- ja Telvispalkintoja 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb
Elonet
Peter Rafael Nyman (s. 27. syyskuuta 1966 Helsinki) on suomalainen toimittaja ja entinen MTV Uutisten uutisankkuri. Hän toimi uutisankkurina ensimmäisen kerran 9. elokuuta 2010 Seitsemän uutisissa.
Nyman siirtyi uutisankkuriksi Yle TV1:n 21. helmikuuta 1998 - 12. toukokuuta 2010 esitetystä Uutisvuoto-ohjelman juontajan paikalta Urpo Martikaisen jäätyä eläkkeelle. Uutisvuodossa Nymanin korvasi Nelosen uutisten entinen ankkuri Baba Lybeck 25. syyskuuta 2010 alkaen. 5. tammikuuta 2019 Nyman palasi Uutisvuodon juontajaksi.
2019 alkuvuonna Peter Nyman perusti oman digituotantotiimin. Nymanin yritys Oy Ny Man Communication, Consultation & Contemplation Ab laajeni lähinnä koulutuksia tarjonneesta yrityksestä digi- ja videotuotantoyritykseksi nimeltään nyMan.
Elämä ja ura

Nyman on opiskellut valtio-oppia ja journalismia Helsingin yliopiston Svenska social- och kommunalhögskolanissa. Koulutukseltaan hän on valtiotieteiden kandidaatti.
Ennen Uutisvuotoa Nyman tuli tunnetuksi MTV3:n 1990-luvun arkipäivisin lähetetyn Mediapeli-keskusteluohjelman juontajana. TV1:llä hän juonsi Uutisvuodon lisäksi vuosina 2009–2010 makasiiniohjelmaa Puoli seitsemän.
Nyman on isännöinyt muun muassa Englannin Valioliigan jalkapallostudiota Canal+-kanavalla. Hän on kertonut kannattavansa englantilaista Arsenal-joukkuetta.
Maaliskuussa 2015 alkoi Nymanin ohjelma Peter uutisvirrassa, jossa hän haastattelee ajankohtaista vierasta.
Nymanin suomenruotsalaisuudesta kertova kirja Ankkalammikko ilmestyi vuonna 2007. Stadin Slangi -yhdistys valitsi neljännen polven helsinkiläisen Nymanin vuonna 2010 Stadin Kundiksi.
Tammikuussa 2017 alkoi MTV3-kanavalla ajankohtainen keskusteluohjelma Peter Nyman.
Elämä ja ura > Yksityiselämä

Nyman on ollut vuodesta 2003 lähtien naimisissa varatuomari Maija Lukkari-Nymanin kanssa ja heillä on kaksi lasta: tytär ja poika. Nymanin ensimmäinen vaimo, näyttelijä Rebecca Troupp, menehtyi syöpään vuonna 2001.
Teokset

Haluatteko lukea hyvän vitsin, jonka kuulin äsken Yleisradion kahvilassa?.  Helsinki:  WSOY, 2004.  ISBN 978-951-0-29690-5
Ankkalammikko.  Helsinki:  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-31236-0
Näsijärven–Ruoveden alue

Ullikkajärvi Jäminkipohjassa on osa Näsijärven-Ruoveden aluetta.
Näsijärven–Ruoveden alue (vesistöaluetunnus 35.3) on Kokemäenjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 2 451,71 neliökilometriä ja jonka järvisyys on 19,27 %. Kaksi ensimmäistä ovat Kokemäenjoen alue (35.1) ja siihen laskeva Vanajaveden–Pyhäjärven alue (35.2). Siihen laskevat pohjoisesta Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alue (35.4) ja Keuruun reitin valuma-alue (35.6). Vesistön alueen alarajana on Tammerkoski, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 7 672,49 neliökilometriä ja järvisyys 13,93 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Näsijärven alue (35.31)
Paloveden alue (35.32)
Ruoveden alue (35.33)
Jakaman valuma-alue (35.34)
Keihäsjoen valuma-alue (35.35)
Karjulanjoen valuma-alue (35.36)
Elänteen valuma-alue (35.37)
Velaattajärven valuma-alue (35.38)
Pukalan valuma-alue (35.39)
Näsijärven–Ruoveden alue sijaitsee Pyynikinharjun pohjoispuolella ja vesistön keskusjärveä Pyhäjärveä ylempänä. Alue muodostaa merkittävän osan Pirkanmaasta. Sen vedet päätyvät Näsijärvestä Pyhäjärveen laskevaan Tammerkoskeen, joka oli Suomen teollistumiseen tarvittavan energian ensimmäisiä vesivoimaloita, ja Pohjoismaiden suurimman sisämaakaupungin Tampereen synnyn lähtökohta.
Noin 7000 vuotta sitten Pyynikinharju muodosti vielä vedenjakajan, ja Näsijärven valuma-alueen vedet laskivat pohjoiseen yhtyen Lapuanjokeen nykyisen Alavuden alueella. Maankohoaminen, joka alueen pohjoisosassa on nopeampaa kuin eteläosassa, johti kuitenkin siihen, että vedenpinta Näsijärven eteläpäässä nousi ja puhkaisi Näsijärven nykyisen lasku-uoman noin 6500 vuotta sitten.
Näsijärven–Ruoveden alueen keskeisin järvireitti muodostuu alueen pohjoisosassa olevan Ruoveden, sen eteläpuolisen Paloveden ja lopulta Näsijärven muodostamasta järviketjusta.
Ruoveteen pohjoisesta laskee Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alue. Siihen kuuluvat lännestä itään lukien Ähtärin reitti ja Pihlajaveden reitti, jotka yhdistyvät jo Tarjanneveden kohdalla. Idästä Näsijärven–Ruoveden alueelle laskee Keuruun reitin valuma-alueen muodostava Keuruun reitti.
Näätämöjoen vesistö

| Näätämöjoen vesistö  (Suomen päävesistö: 69) |
| --- | --- |
Valtiot:  Norja, Suomi
Maakunnat:  Tromssa ja Finnmark, Lappi, Lappi
Vesistöalueen tai valuma−alueen tietoja
Merialue:  Barentsinmeri
Päävesistöalue:  Näätämöjoen vesistö (69)
Vesistöjako:  Näätämöjoen alaosan alue (69.01), Näätämöjoen keskiosan alue (69.02), Iijärven alue (69.03), Vaijoen alue (69.04), Nikulasjoen valuma-alue (69.05), Sevettijärven valuma-alue (69.06), Sammuttijoen valuma-alue (69.07), Silisjoen valuma-alue (69.08)
Laskujoki:  Näätämöjoki
Laskupaikka:  Näätämövuono, Barentsinmeri 
Koordinaatit:  69°42′07″N, 29°32′20″E
Mittaustietoja
Valuma-alue:  2 962,48 km²  
Järvisyys:  11,36 % 
Alueen pituus:  90 km  
Alueen leveys:  40 km  
Pääuoma:  noin 100 km  lähde?
Keskivirtaama:  29,6 m³/s  lähde?
 fiJoki laskee  Barentsinmereen Näätämövuonossa. 
Näätämöjoen vesistö (vesistöaluetunnus 69) on Suomen päävesistöalue, jonka laskujoki Näätämöjoki laskee Barentsinmeren Neidenfjordeniin. Vesistöalueen valuma-alueen pinta-ala on 2 962,48 neliökilometriä, josta 2 354,06 neliökilometriä kuuluu Suomelle ja 608 neliökilometriä Norjalle. Alueen järvisyys on 11,36 %.
Vesistöalueen toisessa jakovaiheessa on seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy ylempänä sijaitsevaan vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä niin, että ylin yhtyy lähempänä alajuoksua :
Näätämöjoen alaosan alue (69.01)
Sevettijärven valuma-alue (69.06)
Näätämöjoen keskiosan alue (69.02)
Silisjoen valuma-alue (69.08)
Iijärven alue (69.03)
Vaijoen alue (69.04)
Nikulasjoen valuma-alue (69.05)
Sammuttijoen valuma-alue (69.07)