stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kemiallisen reaktion spontaanisuus
Reaktion spontaanisuuden määrittäminen entropian avulla

Spontaaneja reaktioita yhdistää universumin entropian lisääntyminen. Entropia on fysikaalinen suure (yleensä symboli S), joka voidaan tulkita termodynaamisen systeemin energian epäjärjestyksen mittana, eli mitä enemmän systeemissä tai universumissa on epäjärjestyneisyyttä, sitä suurempi sen entropia on. Termodynamiikan toisen lain mukaan jokaiseen spontaaniin reaktioon liittyy kokonaisentropian kasvu.
Reaktion spontaanisuutta tutkittaessa on tarkasteltava entropian kokonaismuutosta eli universumin entropian muutosta, joka on systeemin ja ympäristön entropian muutosten summa.
\Delta S_{universumi}=\Delta S_{systeemi}+\Delta S_{ymp{\ddot {a}}rist{\ddot {o}}}\geq 0
Jotta reaktio olisi spontaani, täytyy systeemin ja ympäristön entropian muutosten summan oltava positiivinen. Jos se on nolla, systeemi on tasapainossa.
Entropian muutos voidaan tietyissä tapauksissa määrittää reversiibelin lämpömäärän muutoksen q ja lämpötilan T avulla. Vakiolämpötilassa tapahtuvalle prosessille entropian muutos on
\Delta S={\frac {q}{T}}.
Entropian muutosta voidaan myös arvioida vertailemalla esimerkiksi aineen eri olomuotoja tai olosuhteita. Entropia muuttuu aineen olomuodon muuttuessa. Kiinteä olomuoto on näistä järjestynein (suuri entropia) ja puolestaan kaasumainen olomuoto on epäjärjestynein (pieni entropia). Entropia siis kasvaa aineen sulaessa tai höyrystyessä.
S_{kiinte{\ddot {a}}}<S_{neste}\ll S_{kaasu}
Esimerkiksi jään sulaessa sen olomuoto muuttuu kiinteästä nesteeksi ja entropia kasvaa. Kyseessä on siis spontaani tapahtuma. Lisäksi entropia muuttuu liuoksia valmistettaessa. Entropia usein kasvaa, kun sekoitetaan keskenään kahta puhdasta ainetta, koska seoksen epäjärjestyneisyys lisääntyy.
| Entropian muutos> ΔSsysteemi | Entropian muutos> ΔSympäristö | Entropian muutos> ΔSuniversumi | Prosessin spontaanisuus |
| --- | --- | --- | --- |
| + | + | + | Spontaani |
| - | - | - | Ei spontaani |
| + | - | ? | Spontaani, jos |ΔSsys| > |ΔSymp| |
| - | + | ? | Spontaani, jos |ΔSymp| > |ΔSsys| |
Reaktion spontaanisuuden määrittäminen Gibbsin energian avulla

Kun prosessi tapahtuu vakiolämpötilassa ja –paineessa, termodynamiikan toisen lain mukaan voidaan määritellä vapaaenergia eli Gibbsin energia :
\Delta G=\Delta H-T\Delta S,
jossa ΔH kuvaa entalpian [mol-1] muutosta, ΔS entropian muutosta [J/K] ja T kuvaa lämpötilaa Kelvin asteina. Sekä entalpian että entropian muutos voivat olla positiivisia, negatiivisia tai nollia.
Reaktio on spontaani vain, jos Gibbsin energian muutos ΔG on negatiivinen, sillä tämä vastaa kokonaisentropian kasvua. Jos ΔG on nolla, reaktio on tasapainossa, eikä energian muutosta tapahdu. Jos ΔG on positiivinen, prosessi ei ole spontaaninen. Jos kyseessä on tasapainoreaktio, ei-spontaani reaktio tapahtuu spontaanisti päinvastaiseen suuntaan.
Spontaanisuuteen vaikuttaa reaktion pyrkimys maksimientropiaan ja minimienergiaan . Tämä perustuu termodynamiikan toiseen pääsääntöön, jonka mukaan eristetty järjestelmä pyrkii kohti tilaa, jossa sen Gibbsin energia on mahdollisimman pieni.
Kuten yllä olevasta kaavasta nähdään, myös lämpötilalla on merkitystä reaktion spontaanisuuteen.
|  | ΔH < 0 | ΔH > 0 |
| --- | --- | --- |
| ΔS > 0 | Reaktio on spontaani kaikissa lämpötiloissa | Reaktion spontaanisuus riippuu lämpötilasta |
| ΔS < 0 | Reaktion spontaanisuus riippuu lämpötilasta | Reaktio ei ole spontaani missään lämpötilassa |
Esimerkiksi elohopeayhdisteissä ja paristoissa käytetyn elohopeaoksidin hajoaminen elohopeaksi ja hapeksi  {\ce {2 HgO (s) -> 2 Hg (l) + O_2 (g)}} sitoo lämpöenergiaa ympäristöstä. Reaktiossa entropia kasvaa, sillä kiinteästä aineesta syntyy reaktiosta nestettä ja kaasua. Reaktion spontaanisuus riippuu kuitenkin lämpötilasta. Reaktio tapahtuu spontaanisti matalassa lämpötilassa, mutta ei korkeassa.
Koltat

Koltat eli kolttasaamelaiset ovat saamelaisten alkuperäiskansaan kuuluva etninen ryhmä Suomen Lapissa ja Kuolan niemimaalla Venäjällä sekä Norjassa. Heidän asuinalueensa käsittää nykyään Inarin kunnan Sevettijärven ja Nellimin kylät ympäristöineen. Koltat ovat Kuolan niemimaan alkuperäisväestöä, joiden katsotaan kuuluvan itäsaamelaisiin kielensä eli koltansaamen ja perinteidensä perusteella. Vuoden 1995 arvion mukaan kolttia asui Suomessa arviolta 500 ja Venäjällä 400. Norjan saamelaiskäräjien vuonna 2021 julkaiseman koltansaamen toimenpideohjelman mukaan Suomessa asuu noin 600–700 kolttasaamelaista, Venäjällä 500 ja Norjassa 400. Julkaisun mukaan Suomen koltista enintään 300 puhuu koltansaamea, Venäjällä puhujia on 15–20 ja Norjassa 10–12.
Historia

Koltat asuivat niin sanotulla Koltanmaalla, joka käsitti Suomen ja Norjan Lapin koillisimmat osat sekä Venäjällä Kuolan alueen luoteisosat. 1500-luvulla koltat kääntyivät ortodoksiseen uskontoon ja vanhat pakanalliset uskonnot hävisivät. Akkalansaame kehittyi omaan suuntaansa sen puhujien jouduttua Kantalahden luostarin piiriin, kun taas koltat joutuivat Petsamon luostarin piiriin. Nykyisin akkalansaamelaisia ei enää käsitetä koltiksi.
Koltat ovat käyneet keskustelua hallitsijoiden kanssa jo 1500-luvulla veronkantoon liittyvissä asioissa. Suonikylän ja Nuortijärven vastikään ortodoksisuuteen kastetut koltat Lev Denisov ja Petruška Ivanov ovat valittaneet ensin ruotsalaisista verottajista, sittemmin erityisesti Kuolansuun linnoituksen kauppiaasta Jakuško Zvjagasta, joka on vienyt kohtuuttomia veroja väkivalloin ja kavaltanut niitä itselleen. Alueet ovat olleet Venäjän tsaarille merkityksellisiä, koska sekä Iivana Julma, Boris Godunov että Vasili Šuiski ovat kirjallisesti reagoineet kolttien puolesta.
Tarton rauhassa 1920 kolttien asuinalue jakaantui kahtia. Osa jäi Suomen puolelle ja osa silloisen Neuvosto-Venäjän, nykyisen Venäjän puolelle. Raja vaaransi koko kolttien identiteetin perinteisen elinkeinojen, poronhoidon, metsästyksen ja kalastuksen vaikeuduttua. Koltat jäivät Petsamon alueella pieneksi vähemmistöksi suomalaisten alettua muuttaa alueelle. Vuonna 1926 heitä oli neljäsosa Petsamon alueen asukkaista ja 1930 määrä oli laskenut kuudesosaan.
Talvi- ja jatkosodan jälkeen Suomi menetti Petsamon alueen ja Petsamon, Suonikylän ja Paatsjoen koltat evakuoitiin Suomeen: Suonikylän koltat Sevettijärvelle, Paatsjoen koltat Ivalon koillispuolelle ja Petsamon koltat Mustolaan, Sarmijärvelle Nellimiin ja Sevettijärvelle. Identiteettikriisi paheni perinteisen vuotuiskierron loputtua, kun alueet olivat pienentyneet entiselle elämänmuodolle riittämättömiksi. Koltat asutettiin kiinteisiin taloihin ja elämää yritettiin sopeuttaa uusiin suomalaisiin olosuhteisiin. Kuten karjalaiset evakotkin, myös koltat kohtasivat syrjintää.
Koltat nyky-Suomessa

Kolttien ja koltta-alueen elinolojen, toimeentulomahdollisuuksien ja kulttuurin ylläpitämiseksi ja edistämiseksi on voimassa kolttalaki (253/1995). Siinä säädetään laina- ja avustustavoista muun muassa kalastuksen ja poronhoidon sekä koltta-alueen palveluiden edistämiseksi. Laissa on myös säännökset kolttien kyläkokouksista, kolttaneuvostoista ja luottamusmiehestä, mitkä pitävät yllä kolttien vanhaa kylähallintoa ja muodostavat virallisen tavan edustaa tätä etnistä ryhmää Suomen valtioon päin.
Saaʹmi Nueʹtt ry on kolttasaamelainen kulttuuriyhdistys, jonka perustajat ovat kolttasaamelaisia kulttuuriaktiiveja. Yhdistys on perustettu Sevettijärvellä marraskuussa 2006 vastaamaan kolttien omaa halua elvyttää ja kehittää kulttuuriaan ja kieltään. Toinen yhdistyksen päätehtävistä on lujittaa hajallaan asuvien kolttasaamelaisten yhteenkuuluvuutta. Saaʹmi Nueʹttin kotipaikka on koltta-alue Inarin kunnassa, vaikka sen aktiiviset toimijat sijoittuvatkin eri puolille Suomea.
Vuonna 2021 Suomen elokuvasäätiö myönsi Jeʹvida-elokuvalle 800 000 euron tuotantotuen. Maailman ensimmäisen koltansaamenkielisen fiktioelokuvan kuvauksien oli määrä alkaa vuonna 2022 Saamenmaalla.
Koltat ja uskonto

Koltat ovat nykyään pääosin ortodoksisen kirkon jäseniä. Trifon Petsamolaisen vaikutuksesta koltat kastettiin ortodoksiseen uskoon jo 1500-luvun puolenvälin tienoilla. Ortodoksisuus erottaa heitä muista saamelaisista, jotka kuuluvat pääosin luterilaiseen kirkkoon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Saamelaismuseo / kolttasaamelaiset (Arkistoitu – Internet Archive)
Koltat / Ortodoksi.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Kolttalaki / Finlex alkuperäissäädökset
Voitto Viinanen, Rajahistorian ja kulttuuriperinteen tutkimusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Hannele Huhtala: Kolttien sisukas suku (Arkistoitu – Internet Archive). Voima 9/2011.
Yle Elävä arkisto: Leuddit ovat kolttakansan salattu muisti
Koltat asutettiin valtion rakennuttamiin standardimallisiin kolttakoteihin. Kuvan kolttakoti on nykyisin museona Sevettijärvellä.
Neuvostoliitolle luovutettu Vanha Suonikylän talvikylä vuonna 1913.
Kolttaäiti ja lapset Suonikylän talvikylässä vuonna 1932.
Kolttanaisia talvipuvuissaan Suonikylän talvikylässä 1934.
Luettelo Marvel Cinematic Universe -televisiosarjojen näyttelijöistä (Marvel Studios)
Huomioita

1 2 3 4 5  Kaikki What If...?:ssä esiintyvät hahmot vaihtoehtoisia versioita MCU:n muista medioista tutuista hahmoista.
1 2  Kyseessä on variantti vaihtoehtoisesta aikajanasta, joka esiintyi ensi kerran elokuvassa Avengers: Endgame (2019).
Voitto Raatikainen

Urheilutoimittajat Pentti Vuorio ja Voitto Raatikainen Jyväskylän kansanhiihdossa vuonna 1963.
Voitto Olavi Raatikainen (30. maaliskuuta 1930 Paltamo – 14. huhtikuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen urheilutoimittaja. Urheilutoimittajan uran lisäksi hän kirjoitti useita kirjoja.
Raatikainen aloitti työuransa sotien jälkeen Työkansan Sanomissa ja TUL-lehdessä. Hän toimi vuosina 1961–1968 Urheilun Kuva-Aitassa toimitussihteerinä. Vuosina 1970–1971 hän työskenteli yleisurheilun Helsingin EM-kisojen lehdistösihteerinä ja sen jälkeen YLE:n radiourheilun toimituspäällikkönä eläkkeelle siirtymiseensä asti vuoteen 1993. Voitto ”Vode” Raatikaisen mieluisimpia selostuslajeja olivat pikaluistelu, hiihto ja yleisurheilu.
Urheilutoimittajan uran rinnalla Voitto Raatikainen teki seitsemän urheiluaiheista teosta, joista ”Meidän Kaikkien Stadion” palkittiin vuoden urheilukirjana 1994. Suomen Urheilumuseosäätiö palkitsi Voitto Raatikaisen kunniakirjallaan työstä urheilukirjallisuuden parissa vuonna 2004. Vuonna 2005 Voitto Raatikainen sai Pro Urheilu-mitalin työstään suomalaisen urheilun hyväksi.
Professori Kimmo Raatikainen (1955–2008) oli Voitto Raatikaisen ja tämän puolison Hely Vahteran poika.
Julkaisut

Raatikainen, Voitto: Helsingin työväen luistelijat 30 vuotta 1928–1958. Helsingin työväen luistelijat, 1958.
Raatikainen, Voitto: Helsingin työväen luistelijat r.y. 40 vuotta 1928–1968. Helsingin työväen luistelijat, 1968.
Raatikainen, Voitto: Talviurheilun sankarit: Talviurheilun kuvahistoria. Karisto 1977, ISBN 951-23-1179-8
Raatikainen, Voitto: Hiihdon MM 78. Karisto 1978, ISBN 951-23-1207-7
Raatikainen, Voitto: Kultatytöt. Karisto Oy, 1978, ISBN 951-23-1307-3
Raatikainen, Voitto – Savonen, Lars: Kuntoile kanssamme. Karisto 1978, ISBN 951-23-1304-9
Raatikainen, Voitto: Kolme sukupolvea: Kuvakertomus 60-vuotiaasta Työväen urheiluliitosta. Karisto Oy, 1979, ISBN 951-23-1469-X
Raatikainen, Voitto – Aro, Tauno – Laelma, Jyrki – Viherkenttä, Antero: Talviurheilun sankarit: Talviurheilun kuvahistoria. Arvi A. Karisto, 1979, ISBN 951-23-1179-8.
Hurme, Aulis – Raatikainen, Voitto – Savonen, Lars – Midgley, Ruth: Kodin suuri kuntokirja. Karisto 1980, ISBN 951-23-1634-X
Raatikainen, Voitto: Olympia -80: kullatut hetket. Karisto Oy, 1979, ISBN 951-23-1701-X
Wünsche, Wolfgang – Raatikainen, Voitto – Helminen, A.-M.: Kilpakenttien sankarit: Huippu-urheilun kuvahistoria. Karisto Oy, 1984, ISBN 951-23-1459-2
Raatikainen, Voitto – Lahtinen, Matti: HTL 60 vuotta. Helsingin työväen luistelijat, 1988.
Raatikainen, Voitto: Meidän kaikkien stadion. WSOY, 1994, ISBN 951-0-19484-0
Raatikainen, Voitto: Helsingin työväen luistelijat 75 vuotta. Helsingin työväen luistelijat, 2003.
Aiheesta muualla

Voitto Raatikaisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Voitto Raatikaisen tekemä kooste Helsingin olympiakisoista. Yle Elävä arkisto.
Työläisurheilu ja vappu. Yle Elävä arkisto.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Suomi (KANTO) 
Muut:  IdRef
Lerumin kunta

| Lerumin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Keskustaajama:  Lerum
Kuntakoodi:  1441
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  258,55 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  43 399
 – Väestötiheys:  167,9 as./km²
 
 www.lerum.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alen, Göteborgin, Härrydan, Kungsbackan, Kungälvin, Lerumin, Mölndalin, Partillen, Tjörnin ja Öckerön kuntien alueilla sijainneet pitäjät.
Lerumin kunta (ruots. Lerums kommun) on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Länsi-Götanmaahan. Kunnan keskustaajama on Lerum.
Kunnan maapinta-ala on 258,55 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 43 399 henkeä (31.12.2021).
Kunnassa on kolme keskustaa: Lerum, Floda ja Gråbo.
Kunnan vaakunassa on kuvattuna  härkä. Wikipediassa esillä ollut versio vaakunasta kuohutti vuonna 2007 tunteita kunnassa, sillä siinä härkä oli huomattavasti vihaisemman näköinen kuin kunnan itsensä käyttämässä kuvassa. Tapauksen johdosta kunta vähensi vaakunansa käyttöä ja hankki sen sijaan itselleen logon, johon sillä oli tekijänoikeus ja jota ei siten voinut "vääristellä" kuten vaakunaa, joka perustuu sanalliseen vaakunaselitykseen. Wikipediassa olevaa vaakunaa on sittemmin muokattu niin, että härkä on ystävällisemmän näköinen, mutta Lerum käyttää markkinoinnissaan yhä kohun aikana hankkimaansa logoa vaakunan sijaan.
Vuonna 2007 kunnassa oli 20,90 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 8,0 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin Stora Lundbyn "suurkunta" yhdistämällä aiemmat Stora Lundbyn, Bergumin ja Östadin maalaiskunnat. Lerumin ja Skallsjön maalaiskunnat jäivät tässä uudistuksessa ennalleen. Vuonna 1969 Lerumin maalaiskuntaan liitettiin Skallsjön maalaiskunta ja osa Stora Lundbyn maalaiskunnasta (Stora Lundby ja Östad). Bergum liitettiin Göteborgin kaupunkiin, joka on osa nykyistä Göteborgin kuntaa. Vuonna 1971 maalaiskunta muutettiin nykyiseksi Lerumin kunnaksi ilman rajamuutoksia.
Väestönkehitys

| Lerumin kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 11 861 | 11 861 |
| 1955 | 1955 |    | 12 458 | 12 458 |
| 1960 | 1960 |    | 13 430 | 13 430 |
| 1965 | 1965 |    | 16 961 | 16 961 |
| 1970 | 1970 |    | 23 520 | 23 520 |
| 1975 | 1975 |    | 28 162 | 28 162 |
| 1980 | 1980 |    | 29 871 | 29 871 |
| 1985 | 1985 |    | 31 063 | 31 063 |
| 1990 | 1990 |    | 33 206 | 33 206 |
| 1995 | 1995 |    | 34 610 | 34 610 |
| 2000 | 2000 |    | 35 214 | 35 214 |
| 2005 | 2005 |    | 36 506 | 36 506 |
| 2010 | 2010 |    | 38 580 | 38 580 |
| 2015 | 2015 |    | 40 181 | 40 181 |
| 2020 | 2020 |    | 43 399 | 43 399 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 3 634 | 9,0 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 1 198 | 3,0 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 3 410 | 8,5 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 31 939 | 79,5 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 443 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,2 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 5,7 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 398 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 1,3 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 222 265 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 127 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 25,2 %
18–64-vuotiaat: 57,9 %
65 vuotta täyttäneet: 16,8 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 1,0 | 0,5 |
|   | jalostus | 19,6 | 22,4 |
|   | palvelut | 78,3 | 76,4 |
|   | tuntematon | 1,1 | 0,6 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 9 412 | 18 940 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 49,7 |  |
Taajamat

Kunnassa on 9 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 88,5 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 4 418 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Lerum | 16 855 |
| 2 | Floda | 8 021 |
| 3 | Gråbo | 4 195 |
| 4 | Olstorp | 1 281 |
| 5 | Björboholm | 963 |
| 6 | Sjövik | 905 |
| 7 | Tollered | 900 |
| 8 | Stamsjö | 408 |
| 9 | Norsesund* | 143 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain, ja edellä on merkitty kunkin taajaman tähän kuntaan kuuluvan osan väestö. Koko Norsesundin taajamassa on 274 asukasta, ja se kuuluu myös Alingsåsin kuntaan.
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Aggetorp (pohjoisosa)
Aggetorp (eteläosa)
Lindskogen
Lugnvik
Nolhagen*
Sandkullen + Sågarehagen
Skallsjö
Slätthult (itäinen osa)
Stannum
Toleryd och Björkelund
Tolsjöhult
Vilhelmsberg
Östad
Asteriski (*) tarkoittaa, että pientaajama kuuluu osittain toiseenkin kuntaan. Nolhagen kuuluu osin myös Alingsåsin kuntaan.
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Alsjön
Hallsåsåsen (eteläosa)
Horsaklätten
Lekstorp
Lunden
Sundet + Norsesund
Ytterstad
Östad
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Kunnallisvaaleissa Lerumin kunta on jaettu seuraaviin vaalipiireihin:
Lerum 1 (25 valtuutettua)
Lerum 2 (26 valtuutettua)
Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Lerumin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 6 | 8 | 10 | 12 | 9 | 7 | 11 | 11 | 13 | 13 | 18 | 17 | 13 | 14 |  |
|   | Keskustapuolue | 7 | 10 | 8 | 6 | 4 | 5 | 4 | 4 | 3 | 2 | 4 | 4 | 4 | 5 |  |
|   | Liberaalit | 6 | 7 | 7 | 4 | 9 | 7 | 6 | 4 | 4 | 8 | 4 | 6 | 5 | 5 |  |
|   | Kristillisdemokraatit | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 4 | 2 | 7 | 4 | 3 | 2 | 2 | 3 |  |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 2 | 3 | 4 | 4 | 6 | 4 | 3 | 4 | 4 | 6 | 3 |  |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 13 | 13 | 13 | 14 | 13 | 12 | 12 | 18 | 14 | 16 | 14 | 13 | 13 | 11 |  |
|   | Vasemmistopuolue | 1 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 3 | 6 | 5 | 3 | 3 | 3 | 3 |  |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 2 | 5 | 7 |  |
|   | Muut | 7 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 8 | 3 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 |  |
|   | Yhteensä  | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 | 51 |  |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Lerumin piiri
Skallsjön piiri
Stora Lundbyn piiri
Östadin piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Lerum
Skallsjö
Stora Lundby
Östad
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Lerum
Skallsjö
Stora Lundby (Lundby)
Östad
Seurakunnat > Kirkot

Aspenkyrkan
Aspenäsin kirkko
Lerumin kirkko
Skallsjön kirkko
Stora Lundbyn kirkko
Östadin kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lerumin kunnan kotisivut
Lerums tidning (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Lerums kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Länsi-Götanmaan läänin kunnat
Kartta Lerumin kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Svenljungan kunta

| Svenljungan kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Keskustaajama:  Svenljunga
Kuntakoodi:  1465
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  919,68 km²
Väkiluku (31.12.2023)  ():  10 759
 – Väestötiheys:  11,8 as./km²
 
 www.svenljunga.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Svenljungan kunta (ruots. Svenljunga kommun) on Länsi-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Länsi-Götanmaahan. Kunnan keskustaajama on Svenljunga.
Kunnan maapinta-ala on 919,68 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 10 759 henkeä (31.12.2023).
Kunta on osa Sjuhäradin kulttuurimaantieteellistä aluetta.
Vuonna 2007 kunnassa oli 51,63 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 5,6 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuonna 1946 Svenljungan maalaiskunta muutettiin kokonaisuudessaan Svenljungan kauppalaksi. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa alueelle muodostettiin seuraavat "suurkunnat":
Axelfors (Redslared, Revesjö, Ullasjö ja Örsås)
Kindaholm (Håcksvik, Kalv, Mårdaklev ja Östra Frölunda)
Högvad (Holsljunga, Mjöbäck ja Älvsered)
Lysjö (Hillared, Ljushult, Roasjö ja Sexdrega)
Näistä Axelfors sai nimensä Axelforsin rautatieyhdyskunnan mukaan, Kindaholm taas Kindahusin linnanraunioiden mukaan, ja Lysjö otti nimensä Lysjön-nimisestä järvestä. Svenljungan kauppalaan uudistus ei vaikuttanut. Vuonna 1971 muodostettiin nykyinen Svenljungan kunta yhdistämällä Svenljungan kauppala, Axelforsin ja Kindaholmin maalaiskunnat sekä osia Högvadin (Holsljunga ja Mjöbäck) ja Lysjön (Hillared, Roasjö ja Sexdrega) maalaiskunnista. Högvadin maalaiskuntaan kuulunut Älvsered liitettiin Falkenbergin kuntaan ja Lysjöhön kuulunut Ljushult Dalsjöforsin kuntaan (osa nykyistä Boråsin kuntaa).