stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Päijänteen pohjoisosa
Vesistösuhteet > Päijänteen pohjoisosan lähialueen vesistöjä

Muita laskuojia ei ole luetteloitu erikseen, vaan ne on sisällytetty viranomaistiedoissa Ristiselän–Murtoselän alueeseen. Niistä merkittävimmät on mainittu tässä alla. Jyväskylän kaupunkialue ulottuu monissa paikoissa rantaan asti, joten kaupunkialueella on järviä ja lampia, jotka laskevat Päijänteeseen. Niistä tunnetuin on Jyväsjärvi, joka on mainittu jo aiemmin. Lisäksi siihen laskee Kangasvuorelta pieni Vuorilampi ja myös Köyhälampi Hippokselta. Jyskän pohjoispuolella sijaitsee Asmalampi (3 hehtaaria, ha), joka laskee Haapalahteen. Sinne laskee myös pieni Haapalampi (2 ha) Savonmäeltä ja valtatien taakse jäänyt lampimainen Haapalahdenpohjukka (2 ha). Jyväsjärven eteläpuolella sijaitsevat Pohjanlampi (1 ha), joka laskee Nenäinniemen viereen Pohjanlahteen, ja hyvin kapea Niemijärvi, joka laskee Keljonlahteen. Samaan lahteen laskee Etelä-Keljosta myös Myllyoja eli Jokipakanjoki. Sen valuma-alueella sijaitsevat Kaijanlampi (3 ha), Härköjärvi (2 ha), Huhtalampi (1 ha), Kolmisoppinen (14 ha), Vuorilampi (1 ha) ja eräs tekolampi (2 ha). Keljonkankaan Sarvivuorella sijaitsee isompi Sääksjärvi (60 ha), joka virtaa ensin Hinkanlammen (1 ha) ja Ahvenlammen (5 ha) läpi ja laskee sitten Säynätsalon eteen. Samalla valuma-alueella on vielä Raudanjärvi (4 ha) ja Päijänteen rannassa Kinkomaalla Kangaslampi (1 ha).
Jyväskylän itäpuolella Vaajakosken Laajarannan eteläpuolella sijaitsee Lepäslampi (22 ha), joka laskee Vuoritsalon viereen Turanlahteen. Sen lähellä sijaitseva Onkilampi (1 ha) laskee etelämmäksi Teerilahteen. Toivakan Haukanmaalla laskevat Ristinselälle Piililänlampi (6 ha), Vääräjärvi (10 ha) ja Kolmaslampi (2 ha), sekä etelämpänä Haukkalampi (15 ha) erikseen omaa ojaa myöten. Saman Rutalahden eteläpuolella sijaitsee Kivijärvi (43 ha), jonka lähellä on pieni Närhilampi (1 ha). Synsiänlahteen valuvat seuraavat järvet: Punalampi (19 ha), Sonnamanlampi (1 ha), Vaarunjärvi (10 ha), Myllylampi (1 ha) ja Myllyjärvi (18 ha). Viereiseen Syvälahteen laskee Mutalampi (10 ha) ja Lauttalampi (1 ha).
Päijänteen länsipuolella ja Muuramen eteläpuolella sijaitsee Heinosniemi, jonka rannat kuuluvat pohjoispään alueeseen. Siellä laskee Mäkijärvi (14 ha) korkealta Ristinselän lahteen ja etelämpää laskee Mustajärvi (1 ha) samaan lahteen. Heinosniemen valuma-alueisiin kuuluu myös Ison Niinijärven (4 ha) Niinioja. Sen valuma-alueeseen kuuluvat Vähä Niinijärvi (1 ha) ja Mustalampi. Etelämpänä on toinen valuma-alue, johon luetaan Alainen Vehkajärvi (13 ha), Keskinen Vehkajärvi (4 ha) ja Yläinen Vehkajärvi (4 ha).
Päijänteen pohjoisosan suuret saaret sisältävät muutaman järven. Vuoritsalossa on pieni lampi (1 ha) ja Muuratsalossa on Ojasenlampi (5 ha), Velakallionlampi (3 ha), Pieni-Sikonen (1 ha) ja Iso-Sikonen (2 ha).
Historiaa

Järven kaikkien järvenosien yhteistä historiaa esitellään Päijänteen historian osiossa.
Huomioita

1 2 3  Mitattu Karttapaikasta pinta-alatyökalulla!
Näkymä Jyväskylästä Nenäinniemestä kohti etelää suurten saarien suuntaisesti.
Näkymä Hauhonselällä Muuratsalon rannasta tammikuussa 2015.
Näkymä Säynätsalosta kohti pohjoista.
Mökki Tiirinsaaressa.
Säynätsalo ja Lehtisaari Louhunsalmen sillalta nähtynä.
Kärkisten silta.
Røldalin sauvakirkko

| Røldalin sauvakirkko Røldal stavkyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2005.
Sijainti:  Ullensvang, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1200-luku
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Røldalin sauvakirkko (norj. Røldal stavkyrkje) on Ullensvangin kunnassa Norjassa sijaitseva sauvakirkko 1200-luvulta.
Kuvia

Kirkkosali
Urut
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Røldalin sauvakirkko Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Maantieteelliset:  Structurae 
Taiteenala:  KulturNav
Kissan kouluttaminen

Tämä artikkeli kertoo kissojen kouluttamisesta. Yleisin tarkoitus kouluttaa kissa on saada siitä hyvin käyttäytyvä seuraeläin tavalliseen talouteen. Myös elokuviin tai muuhun viihdeteollisuuteen käytettävät kissat pitää kouluttaa. Tavallisesti kissoille ei opeteta juurikaan uusia temppuja, vaan niiltä vain kitketään huonot tavat pois. Viihdeteollisuudessa esiintyville kissoille pitää yleensä myös opettaa uusia temppuja ja tapoja.
Kissoja kouluttaessa kannattaa välttää liian pitkäkestoisia koulutushetkiä, jotta kissa ei pitkästy. Tärkeää on myös opettaa kissalle tottelemisen ja palkinnon syy-seuraus-suhde.
Kotikissojen kouluttaminen > Hiekkalaatikolle totuttaminen

Yleensä kissat on helppo totuttaa pentuna tekemään tarpeensa hiekkalaatikkoon, sillä se on lähellä niiden luontaista käyttäytymismallia, miten ne houkuttelevat luonnossa vähemmän saalistajia jäljilleen.  Monille kissoille tätä ei edes tarvitse erikseen opettaa, koska niiden luontainen vaisto kehottaa tekemään tarpeensa hiekkaan tai soraan. Tällaisten pentujen kanssa uuden omistajan on yleensä vain näytettävä kissalle, missä hiekkalaatikko sijaitsee ja miten sinne päästään sisälle. Toisinaan uusien kissojen kanssa tarvitaan hieman koulutusta, mutta useimmat kissanpennuista aloittaa hiekkalaatikon itsestään noin 3 viikon ikäisenä. Jos kissa tekee laatikon ulkopuolelle, jätös kannattaa siivota ja desinfioida välittömästi hajun poistamiseksi. Pentu kannattaa myös viedä välittömästi hiekkalaatikolle, jotta se yhdistäisi ulostamisen hiekkalaatikkoon. Jos asunnossa on useampi kerros, kannattaa sijoittaa jokaiseen yksi hiekkalaatikko jotta kissa varmasti löytää hiekkalaatikolle.
Kotikissojen kouluttaminen > Naksutinkoulutus

Kissoja voidaan kouluttaa tarkoitusta varten valmistetuilla naksuttimilla. Aina kun kissa tekee oikein, voi naksuttimen avulla ilmaista sen vaikkei ehtisikään antaa herkkua samalla hetkellä. Näin kissa yleensä oppii yhdistämään oikean menettelyn naksutukseen ja naksutuksen herkkupalaan. Kun kissa on oppinut, että yhdellä tempulla saa yhden naksauksen ja herkun, siltä voi vaatia tekemään useamman tempun ennen kuin naksauttaa. Naksutinkoulutuksen avulla kissa voi esimerkiksi oppia istumaan tai antamaan tassua.
Haapavesi (Ruokolahti)

| Haapavesi  (Saimaan järvenosa) |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Ruokolahti, Imatra
Koordinaatit:  61°19′N, 28°43′E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Valuma-alue:  Ala-Saimaan lähialue (04.112)
Tulouomat:  Virmutjoki, Käringinjoki, Lanjoki, Suuroja
Taajamat:  Rasila
Järvinumero:  ei omaa numeroa (sisältyy 04.112.1.001)
Mittaustietoja (järvenosa)
Pinnankorkeus:  75,7 m  
Pituus:  20 km  
Leveys:  12 km  
Pinta-ala:  noin 46 km²  
Keskisyvyys:  7,1 m  
Suurin syvyys:  31 m  
Valuma-alue:  403 km²  
Saaria:  160 
 fiHaapavesi 
Haapavesi on järvenosa varsinaisen Saimaan itäpuolella Ruokolahdella ja Imatralla Etelä-Karjalan maakunnassa.
Maantietoa

Haapaveden rajaus on tulkinnanvarainen asia. Tässä on seurattu erään vesistöhoidollisen projektin rajausta, joka perustuu sen hydrologiseen valintaan. Siihen on vaikuttanut vesistöalueella sijaitsevat pitkät pengerpadot ja vesistöalueen kapeat salmensuut, jotka kaikki eristävät järvenosan tehokkaasti niin kutsutusta Suur-Saimaasta. Järvenosan asiat käsitellään tässä yhteydessä Haapaveden pääselän ja sivuselkien aihekokonaisuuksina.
Maantietoa > Sivuselät

Haapaveden pääselän luoteispuolella sijaitsee toisen Salpausselän eteläpuolella Karonniemen ja Kyhyränsaaren jakama järvialue. Sen pituus on seitsemän ja leveys viisi kilometriä. Kartalta arvioiden sen pinta-ala on noin 15 neliökilometriä. Se on Kurenvirran kautta yhteydessä Haapaveden Ihalansalmeen. Kurenvirta aukeaa lännessä Raaniemenselkään, joka jatkuu kaakkoon päin kaventuen lopuksi Soinilanlahdeksi. Selän toinen suuri lahti on Mustalahti. Raaniemenselkä päättyy Veikonniemen ja Kyhyränsaaren väliseen kapeikkoon, josta aukeaa luoteeseen Tuomalanlahti. Kyhyränsaaren lounaispuolella aukeaa Kauvonselkä. Se saa sopivien tuulien vallitessa Suur-Saimaalta vettä ahtaan Vuosalmen läpi. Salmen kaakkoisranta kuuluu Härskiänsaarelle, joka seuraa pitkänä saarena kaakon suuntaan Soinilansalmeksi muuttuvaa Kauvonselkää. Salmen koillisrannat kuuluvat Äitsaarelle ja salmi päättyy Korosniemenselkään. Ennen sitä on salmi katkaistu 0,6 kilometrin pituisella pengertiellä, jonka länsipäähän on jätetty silta-aukko. Sivuselkien järvenpohja on hyvin tasaineneikä siinä esiinny merkittäviä syvänteitä. Sen syvyys on yleensä noin 3 metriä .
Haapaveden sivuselillä on yli 60 saarta ja luotoa. Selkäveden keskivaiheella sijaitsevat suurimmat saaret Kyhkyränsaari ja Lammassaari. Niiden ympärillä sijaitsee vielä Anterussaari, Oritsaari sekä Kotkatluoto ja Kukkoluoto. Raaniemenselällä sijaitsee saariryhmä, joka muodostuu esimerkiksi Kalliosaarista, Rahasaaresta, Koirasaaresta ja Oritsaaresta. Lahden pohjukassa sijaitsee Jussinsaari, jossa on vapaa-ajan asunto. Vuosalmen tukkii Kalmasaari, jossa on kaksi kummelia. Soimilansalmen suulla on toinen saariryhmä. Siihen kuuluu esimerkiksi Nuottasaari, Likoluodot, Kuusikko, Iso-Vastari, Pieni-Vastari, suurempi Vuosaari ja Haamaa.
Maantietoa > Asutus ja liikenne

Haapavesi sijaitsee lähes kokonaan Ruokolahden kunnassa lukuun ottamatta Kaljaniemenselän itäpuoliskoa, joka kuuluu Imatran kaupungille. Samaisen selän itärannassa sijaitsee pieni Saarlammen asuinalue. Se sijaitsee aivan Rasilan eli Ruokolahden kirkonkylän vieressä. Rasilaan voidaan lukea myös Salosaaren asuinalueet Matikkala, Ukonsalmi, Ravalinmäki ja Vaittila. Salosaaressa on rantojen lähellä myös Pulkinniemen, Jaakkolan ja Suikkilan kulmakunnat. Pääselän itärannoilla sijaitsevat seuraavaksi ensin Haloniemi ja sitten Kitisenlahdella Alakylä ja Virmutjoensuussa Virmutjoen kylä. Syyspohjanlahdella Kotaniemi ja Ihalankylä eivät näy järvelle, vaikka ovatkin lähellä rantaa. Vastarannalla Äitsaarella suurimmat rantakylät ovat Lempiälä ja Ravali. Ihalansalmessa on viimeisenä Suolahden kulmakunta.
Sivuselkien suurin kylä on Utula, jossa on Alakylän ja Yläkylän asutuskeskittymät. Yhdessä Lahdenpohjan kanssa näiden peltoaukeat hallitsevat täällä järvenselän näkymiä. Vain Raaniemenselän Hännilä vetää koossa vertoja näille, mutta se ei näy hyvin järvelle.
Seudun liikenne on rakennettu Mikkelistä Imatralle johtavan kantatien 62 varaan. Tie yhtyy valtatiehen 6 Imatran Petsamossa. Tie seuraa järveä aluksi lähellä Haapaveden rantaa ja se haarautuu Syyspohjassa Kyläniemeen johtavaksi kylätieksi. Täältäkään suurille saarille johda tietä, vaan sinne pyrkivän on otettava ensin joko tie Rasilasta Ukonsalmen yli tai Kaljaniemen pengertie Imatralta päästäkseen Salosaarelle. Sieltä jatkuu tie Kouvolanlahti kiertäen Suikkalanniemeen, jossa ylitetään Suikkalansalmen silta Äitsaaren puolelle. Äitsaarella kulkee rengastie kylien kautta ympäri. Lisäksi Äitsaaresta on kiinteä tieyhteys Härskiänsaarelle Soinilansalmen ylitävältä pengertiltä. Äitsaaren eteläosasta pääsee edelleen Mietinsaarelle Karhusalmen lossilla.
Haapaveden järvenselälle on merkitty 2–5 metriä syvä veneväylä. Se alkaa etelästä Kaljaniemen pengertien veneaukosta, joka on kahdeksan metriä leveä ja 1,8 metriä syvä. Väylä on viitoitettu pohjoiseen päin ja se kääntyy ensin Ihalansalmeen ja tulee sitten ulos Kurenvirrasta Raaniemenselälle. Sieltä väylä jatkaa Kyhkyränsaaren ja Karonniemen välistä Kauvonselälle ja se poistuu Haapaveden alueelta Suur-Saimaaseen Vuosalmen kautta.
Historiaa

Entisen Enso Gutzeitin eli nykyisen Stora Enson Kaukopään tehtaiden jätevedet alkoivat vaikuttamaan myös Haapaveden vedenlaatuun 1930–1940-luvuilla. Jätevedet pilasivat tehtaalta sen tarvitsemaa raakavettä, joten suojaksi rakennettiin 1960-luvulla Kaljaniemen pengertie Kaljaniemenselän ylitse. Tehtaan raakavesi otetaan vielä nykyäänkin padon pohjoispuolelta . Suikkalansalmen muutenkin ahtaaseen kapeikkoon rakennettiin 1950-luvulla tieyhteys Salosaaresta Äitsaareen ja salmeen rakennettava silta lyheni pengertien ansiosta. Silta-aukko on vain kolme metriä leveä. Vuonna 1994 valmistui Soinilansalmen 600 metriä pitkä pengertie. Tämän silta-aukon leveys on noin 20 metriä ja syväys pari metriä. Vapaan veden virtaaminen Haapavedessä on vähentynyt merkittävästi ja se on myös vaikuttanut sen vedenlaatuun.
Vielä vuonna 1980 oli Haapaveden vedenlaatu erinomainen. Järvenosaa pidettiin oligotrofisena ja kirkasvetisenä. Sen valtakalalajina olivat muikku ja siika eikä vesikasvillisuutta esiintynyt merkittävästi. Vedenlaatua kuvattiin 1970-luvulla mittaustiedoilla: vedenväri 20–25 mg Pt/l, typpipitoisuus 310–410 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l), fosforipitoisuus 3–14 μg/l, sähkönjohtavuus 5,4–5,7 mS/m ja happamuustaso pH 6,9–7,4. Järvenosan saaliskaloja olivat muikku (pääsaalis), ahven, särki, lahna, hauki, made, kuore sekä vähän siikaa, säynettä ja taimenta. Siika, taimen ja hauki olivat myös istutuskaloja. Vuoden 2005 jälkeen on esiintynyt rehevyyttä ilmaisevia sinilevän kukintoja. Vuonna 2010 alettiin huolestuneina vaatia toimia rehevöitymisen katkaisemiseksi.
Luontoarvoja > Vedenlaadun arviointia

Haapaveden pääselkä on syvänteistä johtuen talvella ja kesäisin lämpötilakerrostunut. Matalissa sivuselissä ei kerrostumista esiinny. Eräs järvenosan vedenlaadun mittauspiste sijaitsee Kaljaniemenselällä pengertien pohjoispuolella. Siellä on kesäisin hapeton vyöhyke, joka merkitsee rehevöitymisen aiheuttamaa happikatoa ja lisäksi sisäisen kuormituksen kasvua. Samaa on havaittu pääselän muissakin syvänteissä.
Haapavedellä ei ole pistekuorittajia. Vesistöä kuormittaa haja-asutus sekä metsä- ja maatalouden kuormitus. Virmutjoki lienee suurin kuormittaja, sillä sen valuma-alueelta laskee järveen humuspitoista vettä. Rasilan taajama-alueen hulevedet ohjataan ojiin, josta ne laskevat järveen. Toimenpiteitä niiden keräämiseksi talteen on kuitenkin aloitettu. Ruokolahden kunnan jätevedet johdetaan Imatran Meltolan jätevedenpuhdistamolle, jonka puhdistetut vedet päästetään Vuokseen.
Vuonna 2013 heinä- ja elokuussa tutkittiin vedenlaatua, josta ilmeni seuraavaa. Suur-Saimaan puolella α-klorofyllipitoisuudet olivat 1,7 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l). Samat arvot Syyspohjanlahdella olivat 5,1 μg/l, Haapaveden pääselän pohjoisosissa 5,0 μg/l ja Tuomalanlahdella 3,9 μg/l. Nämä arvot ilmentävät karujen vesistöjen arvoja. Syyspohjanlahden arvot osoittavat alkavaa rehevöitymistä eli mesotrofista vedenlaatua. Aiempien tutkimuksien mukaan rehevyystaso on ollut laskussa, mutta oli vuonna 2013 edelleen akuutti. Vedessä esiintyi tuolloin limalevää, joka haittaa jonkin verran uimista.
Luontoarvoja > Kalasto

Koekalastuksia suoritettiin erikseen Haapaveden pääselällä ja sivuselillä. Tutkijoiden käytössä oli aiempia kalastuskyselyjen ja koekalastuksien tuloksia vuosilta 1983 ja 1993 ja niitä verrattiin tutkimusvuoden 2012 tuloksiin. Kotitarvekalastajien, veneiden ja pyydysvälineiden määrät ovat tänäaikana säännönmukiasesti vähentyneet. Poikkeuksen tekivät kalastusvälineinä uistinten, pilkkien ja onkien määrät. Tämä selittänee myös saaliiden määrien vähentymisen. Erityisesti muikun kohdalla ammattikalastuksen loppuminen näkyy selkeästi.
Vuonna 2013 suoritetun koekalastuksen yleisin saaliskala oli ahven (75 % kaloista ja 81 % biomassasta) ja särki (11 % kaloista ja 11 % biomassasta). Muita saalislajeja olivat kiiski, kuha, lahna, salakka, made, kuore ja muikku. Petokaloja olivat kuha, made ja ahven, joiden osuus kalastosta teki 17 %.
Raaniemen- ja Kauvonselän saaliit koostuivat ahvenesta (72 % kaloista ja 61 % biomassasta) ja särki (10 % kaloista ja 10 % biomassasta). Muita saalislajeja olivat kiiski, kuha, lahna, salakka ja hauki. Petokaloja olivat kuha, made ja ahven, joiden osuus kalastosta teki 26 %.
Hydrologiaa

Artikkelissä käsitellyn Haapaveden ja sen sivuselkien yhteenlaskettu pinta-ala on noin 45 km² ja pääselän ja sivuselkien yhteenlaskettu valuma-alue on 403 km² . Pengertiet ovat eristäneet Haapaveden muusta Suur-Saimaasta niin, että vain Vuosalmesta tulee Saimaalta merkittäviä vesimääriä Haapavedelle. Pääosan tulovirtaamasta jäävät kuitenkin järvenosaan laskevien jokien ja -ojien varaan. Tuulisina päivinä Vuosalmen kautta virtaava vesi pyörii Härskiänsaaren ympärillä. Luoteistuulilla vesi kiertää myötäpäivään ja kaakkoistuulilla vastapäivään. Tulovirtaukset poistuvat vapaasti pengerteiden silta-aukoista, mutta Kaukopään tehtaiden vedenottamo imee raakavetenä 2,3 kuutiometriä sekunnissa (m³/s). Tulovirtaamat kuitenkin vaihtelevat vuodenaikojen mukaan. Huhtikuussa tulee keskimäärin 5,8 m³/s ja toukokuussa 6,6 m³/s (arvoja 1970-luvulta). Virmutjoen, Lanjoen ja Käringinjoen tulovedet ovat yhdessä vuoden aikana keskimäärin 1–3 m³/s, josta Virmutjoen vastuulle tulee siitä yli puolet. Kolmen joen yhteinen valuma-alue on noin 200 km². Pengertien vaikutus virtaamiin selviää Soinilansalmesta, jossa vapaan virtaaman 34,8 m³/s lukemat laskivat pengertien vuoksi arvoon 9,7 m³/s. Samaan aikaan veden viipymä salmessa kasvoi 6 vuorokaudesta 20 vuorokauteen.
Vesistösuhteita

Haapavesi kuuluu Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Suur-Saimaan alueella (04.1) Ala-Saimaan alueeseen (04.11), johon Ala-Saimaan lähialue (04.112) kuuluu. Se on tulkinnasta riippuen Saimaan järvenselkä tai järvenosa. Haapaveden pinta-ala 31 km² muodostaa 2,3 % eteläisen Saimaan 1 377 km² suuruisesta pinta-alasta. Kun mukaan luetaan myös sivuselät, on Haapaveden osuus 3,3 %. Vaikka Haapavesi sijaitsee eteläisen Saimaan kaakkoisosassa, ei sen valuma-alue ole kovin suuri. Se sijaitsee syrjässä Saimaan vesireitin päävirtaamasta, joka kulkee Äitsaaren ja Salosaaren toisella puolella.
Haapaveteen Virmutjoensuuhun laskee Virmutjoen valuma-alueen (04.118) laskujoki Virmutjoki, joka alkaa Nauksenjärvestä (24 ha) ja Vääräjärvestä (212 ha). Sen sivujoki on Laamalanjoki, joka alkaa Pitkäjärvestä (53 ha). Joen valuma-alueella on runsaasti toistensa lähellä sijaitsevia järviä. Rasilan eteläpuolelle Pappilanlahteen laskee Käringistä (499 ha) alkava Käringin valuma-alueen (04.119) laskujoki Käringinjoki (myös Myllyoja ), joka on 850 metriä pitkä ja jossa on pudostusta 10,4 metriä. Joensuussa sijaitsee myllyrakennus. Lanjoki laskee Särkijärvestä (39 ha) ja virtaa Rasilan pohjoispuolelta Hovinlahteen. Äitsaaressa sijaitseva Oininki (267 ha) laskee Suurojaa myöten Soinilanlahden Mäkrälahteen. Toinen Salpausselkä laskee myös Haapaveteen lähinnä pohjaveden ja lähteiden muodossa.
Haapavedellä ei ole erityistä lasku-uomaa, sillä sen virtaamat ovat pienet ja niiden suunta riippuu tuuliolosuhteista. Voidaan kuitenkin ajatella, että eteläisen Saimaan virtaamat osoittavat kohti Vuoksea, joka sijaitsee neljän kilometrin päässä Kaljaniemen penertien silta-aukosta ja kuusi kilometriä Suikkalansillasta. Sinne vedet lopulta päätyvät. Vuoksi laskee Laatokan kautta ja Nevaa myöten Suomenlahteen.
Aiheesta muualla

Heinonen, Pertti & Kettunen, Ilppo: Etelä-Saimaan vedenlaatututkimus kesällä 1970.  (Tiedotus 16)  Helsinki:  Vesihallitus, 1972.  Teoksen verkkoversio (PDF).
Heinonen, Pertti & al.: Saimaan tilan kehittymisestä vuosina 1962–1972.  (Tiedotus 89)  Helsinki:  Vesihallitus, 1975.  ISBN 951-46-1736-3  Teoksen verkkoversio (PDF).
Tvärskog

| Tvärskog |
| --- | --- |
 Tvärskog
 Koordinaatit: 56°37′16″N, 16°02′39″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kalmarin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Kalmar
Väkiluku (31.12.2023):  396
Tvärskog on taajama Kalmarin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 396 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tvärskog Wikimedia Commonsissa
Vassmolösa

| Vassmolösa |
| --- | --- |
 Vassmolösa
 Koordinaatit: 56°35′29″N, 16°08′58″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kalmarin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Kalmar
Väkiluku (31.12.2023):  530
Vassmolösa on taajama Kalmarin kunnassa Kalmarin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 530 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vassmolösa Wikimedia Commonsissa
Rastasviheltäjät

| Rastasviheltäjät |
| --- | --- |
 Rastasviheltäjä (Colluricincla harmonica)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Viheltäjät Pachycephalidae
Suku::  Rastasviheltäjät Colluricincla  Vigors & Horsfield, 1827
Katso myös
   Rastasviheltäjät Wikispeciesissä   Rastasviheltäjät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rastasviheltäjät (Colluricincla) on Australaasiassa tavattava varpuslintusuku, jonka taksonomia on epäselvä. Osa tutkijoista sijoittaa sen omaksi heimokseen osa osaksi viheltäjiä. Sukuun kuuluu 5 lajia.
Rastasviheltäjät ovat rastaiden kokoisia, melko huonosti tunnettuja varpuslintuja. Ne elävät Australiassa, Papua-Uudessa-Guineassa ja Indonesiassa.
Lajit

Maarastasviheltäjä, Colluricincla woodwardi
Nokiviheltäjä, Colluricincla tenebrosa
Pikkurastasviheltäjä, Colluricincla megarhyncha
Rastasviheltäjä, Colluricincla harmonica
Viirurastasviheltäjä, Colluricincla boweri
Musta ori (televisiosarja)

| Musta ori> The Black Stallion |
| --- | --- |
Tyyli:  Seikkailu
Kestoaika:  30 min
Pääosissa:  Mickey Rooney Richard Ian Cox
Alkuperämaa:   Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Family  MTV3
Esitetty:  15. syyskuuta 1990 – 16. toukokuuta 1993
Jaksoja:  78
Tuotanto
Tuottaja(t):  Jonathan Hackett Richard Schlesinger
Ohjaaja(t):  Laurent Brégeat Nicholas Kendall
Käsikirjoittaja(t):  Walter Farley Dawn Ritchie Brad Wright
Tuotantoyhtiö(t):  Alliance Communications Corporation
Palkinnot
Voitetut:  Young Artist (1992)
Ehdokkuudet:  Young Artist (1991, 1992, 1993) Gemini (1992)
Aiheesta muualla
IMDb 
Musta ori (engl. The Black Stallion myöhemmin engl. The Adventures of the Black Stallion) on Young Artistilla palkittu kanadalainen televisiosarja perustuu löyhästi elokuviin Musta ori (1979) ja Mustan orin paluu (1983), jotka puolestaan pohjautuvat Walter Farleyn romaanisarjaan Musta orhi (1941–). Televisiosarjasta tuotettiin 78 jaksoa, jotka esitettiin alun perin Family-kanavalla vuosien 1990–1993 aikana. Suomessa sarjaa esitettiin ensi kerran MTV3:lla vuonna 1993lähde?.
Tarina

Sarjassa seurataan 15-vuotiaan kilparatsastajan Alec Ramsayn elämää ja hänen villiä oriaan, sekä heidän valmentajaansa Henry Dailya. Ramsayn isän kuoltua hän asuu äitinsä kanssa maatilalla, jossa he hoitavat erityisesti hevosiaan. Sarjan aikana käy myös ilmi, että Ramsay on ainut henkilö joka voi ratsastaa mustalla orilla ja että se häviää kilpailuja todella harvoin. Hevosella on myös erittäin voimakas temperamentti, paitsi poikaa kohtaan. Useimmat kilpailut ensimmäisellä kaudella ovat epävirallisia, kun taas toisella kaudella Ramsay saa kilparatsastajan paperit, ja voi osallistua rahakkaisiinkin kilpailuihin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mickey Rooney  | … |  Henry Dailey   |
|  Richard Ian Cox  | … |  Alec Ramsay   |
|  Marianne Filali  | … |  Nicole Berthier (kaudella 2–3)   |
|  Michele Goodger  | … |  Belle Ramsey (1. kaudella)   |
|  Virginie Demains  | … |  Catherine Varnier (1. kaudella)   |
|  Jean-Paul Solal  | … |  Pierre Chastel (1. kaudella)   |
|  David Taylor  | … |  Nate MacKay (3. kaudella)   |
Social Burgerjoint

| Social Burgerjoint |
| --- | --- |

 Social Burgerjoint -ravintola Kauppakortteli Pekurissa.
Perustettu:  2013
Perustaja:  Mika Tuomonen Herkko Volanen
Toimitusjohtaja:  Heidi Stirkkinen
Liikevaihto:  1,02 milj. € (Q4 2018)
Emoyhtiö:  Kotipizza Group
Kotisivu:  burgerjoint.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Social Burgerjoint on suomalainen hampurilaisravintolaketju. Se on osa Kotipizza Groupia. Vuonna 2021 ketjuun kuului yhdeksän ravintolaa Suomessa. Ravintolan sisustus muistuttaa pohjoisamerikkalaisisia burgerravintoloita. Ruokalistalla on useita kasvis- ja vegaanivaihtoehtoja. Ruokaa valmistetaan hiiligrillillä.