stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Super Smash Bros. Melee
Hahmot

Pelissä voi taistella seuraavilla hahmoilla:
Bowser Mario-sarjasta
Captain Falcon F-Zero -sarjasta
Donkey Kong Donkey Kong -sarjasta
Fox McCloud Star Fox -sarjasta
Popo ja Nana Ice Climber -pelistä
Kirby Kirby-sarjasta
Link The Legend of Zelda -sarjasta
Mario Mario-sarjasta
Ness pelistä EarthBound (Japanissa Mother 2)
Pikachu Pokémon-sarjasta
Prinsessa Peach Mario-sarjasta
Samus Aran Metroid-sarjasta
Yoshi Mario- ja Yoshi-sarjoista
Prinsessa Zelda/Sheik Legend of Zelda-sarjasta
Lisäksi pelissä on useita piilotettuja hahmoja. Jotta näillä voisi pelata, tiettyjen ehtojen pitää täyttyä, ja heitä vastaan pitää taistella.
Dr. Mario Dr. Mario -sarjasta
Falco Lombardi Star Fox-sarjasta
Ganondorf The Legend of Zelda -sarjasta
Jigglypuff Pokémon-sarjasta
Luigi Mario-sarjasta
Marth Fire Emblem -sarjasta
Mewtwo Pokémon-sarjasta
Mr. Game & Watch Game & Watch -elektroniikkapeleistä
Pichu Pokémon-sarjasta
Roy Fire Emblem-sarjasta
Young Link Legend of Zelda-sarjasta
Vastaanotto

Peli sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9.6/10.
Palkinnot

Super Smash Bros. Melee sijoittui kuudenneksi GameFAQ’sin ”Best. Game. Ever.” -äänestyksessä.
Nintendo Powerin toimitus nimesi pelin kuudenneksitoista parhaaksi peliksi, joka on ilmestynyt Nintendon konsolilla. Lehden lukijoiden äänestämänä peli oli sijalla neljä.
Filter nimesi pelin toiseksi parhaaksi taistelupeliksi ja kaikkien aikojen parhaaksi party-peliksi.
X-Play antoi pelille viidenneksi parhaan GameCube-pelin tittelin.
Aiheesta muualla

Super Smash Bros. Melee Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Super Smash Bros. Melee MobyGamesissa (englanniksi)
Thayatalin kansallispuisto

Rehevää kasvillisuutta Thaya-joen varrella.
| --- | --- |
Sijainti:  Ala-Itävalta, Itävalta
Lähin kaupunki:  Wien
Pinta-ala:  1 330 ha
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Nationalpark Thayatal
Perustettu:  1. tammikuuta 2000, 1999 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Hardeggin kaupunki ja Burg Hardeggin linna.
Thayatalin kansallispuisto on luonnonsuojelualue Ala-Itävallan osavaltiossa Itävallan pohjoisosassa, Tšekin vastaisella rajalla. Puiston pinta-ala on 1 330 ha. Sen alueella on 80 asukkaan Hardeggin kaupunki, joka on Itävallan pienin kaupunki. Rajan takana suojelualue jatkuu Podyjín kansallispuistona; yhteensä kahdessa kansallispuistossa on n. 7700 ha suojeltua aluetta.
Luonto

Puiston alueella kuiva Pannonian ilmasto kohtaa kostean Waldviertelin ilmaston. Siksi siellä on pienellä alueella suuri määrä lajeja. Kahdessa kansallispuistossa on havaittu yhteensä 1 288 kasvilajia ja yli 150 lintulajia, 29 lajia lepakoita sekä yli 900 lajia perhosia.
Puiston pinta-alasta 92% on metsää, 4% niittyjä, 3% vesistöjä, ja 1% kallioita ja kuivaa ruohoaroa.
Thayatalin metsissä kasvaa tammia, valkopyökkejä, lehmuksia, vuorivaahteroita ja euroopanpyökkejä. Näiden lisäksi siellä on mm. punamarjakanukkaa, isohelmikkää, taatankurjenmiekkaa ja laukkaneilikoita.
Eläimistöstä mainittavimpia ovat harvinaiset ja erittäin ujot euroopanvillikissat.
Thaya-jokea puiston alueella.
Euroopanvillikissa Thayatalin kansallispuistossa
Tapiolan kirjasto

| Tapiolan kirjasto |
| --- | --- |
 Espoon kulttuurikeskus, jossa Tapiolan kirjasto sijaitsee
Sijainti:  Tapiola, Espoo
Tyyppi:  Aluekirjasto
Perustettu:  1958
Kokoelman koko:  420 695 (2006)
Kotisivut
Tapiolan kirjaston aikuistenosasto
Tapiolan kirjasto on Espoon kulttuurikeskuksen yhteydessä toimiva kirjasto. Tapiolan kirjasto on osa Espoon kaupunginkirjastoa ja HelMet-kirjastoa.
Tapiolan kirjasto on Tapiolan alueen aluekirjasto. Tapiolan alueeseen kuuluvat muut kirjastot ovat Haukilahden ja Laajalahden kirjastot.
Kirjaston pinta-ala on 1 150 m². Rakennus saneerattiin 2006, ja uudistettu kirjasto avattiin muutaman kuukauden tauon jälkeen saman vuoden lokakuussa. Uudistusten yhteydessä kirjastosta tuli kaksikerroksinen. Kirjastossa on musiikkiosasto, lehtisali sekä mahdollisuus ilmaiseen internetin käyttöön. Vuonna 2008 kirjastoon saatiin myös langaton verkko.
Tapiolan kirjaston kokoelmissa oli vuonna 2006 aineistoa yhteensä 420 695 kappaletta, joista
269 437 kirjaa
11 162 nuottia
70 478 musiikkiäänitettä
26 018 dvd:tä
Tapiolan kirjasto on maanlaajuisesti tunnettu lastenkirjastokokeiluistaan. Parikymmentä kirjastoammattilaista työllistävälle kirjastolle myönnettiin vuonna 1997 Espoossa vuosittain jaettava Hyvän työyhteisön palkinto.
Historiaa

Tapiolan suomenkielinen piirikirjasto aloitti toimintansa 1958 Tapiolan kansakoulun aulassa, ruotsinkielinen puolestaan kirkkoherranviraston kansliassa. Kun kirjastot yhdistettiin 1963, Tapiolassa elettiin voimakasta rakentamisen aikaa. Uusi sivukirjasto sai tilansa (96 m²) Tapiontorin ostoskeskuksesta. Kirjoja oli n. 10 000 ja kävijöitä 3 000.
Kirjasto kaksinkertaisti tilansa 1967, edelleen kuitenkin Tapiontorilla. Kirjasto oli sokkeloisessa paikassa, jossa oli seitsemän huonetta. Päätoimisen kirjastonhoitajan ja tuntiavun turvin kirjasto oli auki peräti kuutena päivänä viikossa. Kirjoja oli kolminkertainen määrä ja asiakkaita kuutisentuhatta.
Tämä "lopullinen väliaikaisratkaisu" oli kuitenkin kestämätön lainauksen ja kävijöiden lisääntyessä huimasti ja kulttuurikeskusta odotellessa seuraavat tilat löytyivät Merituulentien toiselta puolelta Juva-talosta. Vuonna 1978 tilaa oli noin 800 m2, mutta tämäkään lisäys ei riittänyt. Kirjojen määrä oli noussut lähes sataantuhanteen, lainaukset kolmeensataantuhanteen ja lainaajia rekisteröitiin jo reilusti yli kymmenentuhatta. Kun kirjasto vihdoin pääsi muuttamaan 15.3.1989 uuteen kulttuurikeskukseen, lisääntyivät niin kävijämäärät kuin toiminnotkin edelleen.
Seuraavan kerran remontoitiin koko kirjaston alakerta 2006 uusiksi asiakastiloiksi. Edelleenkään tila ei kuitenkaan tahdo riittää.
Tapiolan kirjaston vetäjinä ovat toimineet aikojen kuluessa Hilja Sederholm, Erik Dahla, Saga Rosen, Kari Turunen (ensimmäisenä päätoimisena kirjastonhoitajana), Tuula Niemelä, Elsbet Keto, Anneli Perälä, Kari Vaijärvi ja Outi Melen.
Aiheesta muualla

HelMet-kirjastojen kotisivu
Tapiolan kirjaston kotisivu[vanhentunut linkki]
Tapiolan kirjaston Facebook-sivu
Tapiolan kirjasto kartalla Google Maps.
Tanskan kuninkaallinen tiedeakatemia

| Tanskan kuninkaallinen tiedeakatemia Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab |
| --- | --- |

Perustettu:  1742
Perustaja:  kuningas Kristian VI
Tyyppi:  tieteellinen akatemia
Päämaja:  H. C. Andersens Boulevard 35, DK-1553 København V, Tanska
Jäsenet:  noin 250 tanskalaista ja 250 ulkomaista jäsentä (2016)
puheenjohtaja (præsident):  prof. Marie Louise Nosch (2020-)
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tanskan kuninkaallinen tiedeakatemian toimitila Kööpenhaminassa (H. C. Andersens Boulevard 35).
Tanskan kuninkaallinen tiedeakatemia (tansk. Det Kongelige Danske Videnskabernes Selskab, lyhennys KDVS, lyhyesti Videnskabernes Selskab; engl. Royal Danish Academy of Sciences and Letters) on vuonna 1742 kuningas Kristian VI:n antamalla asetuksella perustettu Tanskan kansallinen tiedeakatemia. Sen kotipaikka on Kööpenhamina.
Vuonna 1876 panimonomistaja ja hyväntekijä J. C. Jacobsen perusti Carlsberg-säätiön tieteen edistämiseksi. Säätiö hallitsee enemmistöä Carlsberg-panimoiden osakekannasta. Säätiön johdossa on viisi Tanskan kuninkaallisen tiedeakatemian jäsenistön joukosta valittua edustajaa; he ovat mukana myös panimon hallituksessa, samoin kuin siihen liittyvien säätiöiden, rahastoiden ja museoiden hallinnossa (mm. Luonnonhistoriallinen museo Frederiksborgin linnassa). Carlsberg-säätiö liitännäisineen on Tanskan tärkeimpiä tieteen, taiteen ja kulttuurielämän rahoittajia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tanskan kuninkaallinen tiedeakatemia Wikimedia Commonsissa
Talataye

| Talataye |
| --- | --- |
 Talataye
 Koordinaatit: 16°32′0″N, 1°31′47″E 
Valtio:  Mali
Alue:  Gao
Piiri:  Ansongo
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
Väkiluku (2009):  13 900
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Talataye on maalaiskunta ja sen keskuspaikka Gaon alueen Ansongon piirissä Malissa. Se sijaitsee piirin pohjoisosassa 180 kilometriä Ansongosta koilliseen. Kunnassa on 13 900 asukasta (vuonna 2009).
Talatayen kunnan pinta-ala on 5 313 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja idässä Ménakan piiriin, etelässä Ansongon piirin Tin-Haman ja Baran kuntiin sekä lännessä Gaon piiriin. Seutu kuuluu Saharan ja Sahelin siirtymäalueeseen.
Kunta käsittää kymmenen paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat songhaikieltä puhuvia dawsahakeja, tuaregeja ja arabeja. Vallitseva uskonto on islam.
Seudun pääelinkeino on karjanhoito. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit ja aasit. Lisäksi harjoitetaan maanviljelyä (hirssi, durra, lehmänpapu), käsityöammatteja ja kaupankäyntiä.
Kunnassa on kolme alkeiskoulua. Indélimanessa on terveyskeskus ja Talatayessa terveysasema.
Tanja Szewczenko

| Tanja Szewczenko |
| --- | --- |
 Tanja Szewczenko vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1977 (ikä 47) Düsseldorf
Kansalaisuus:   Saksa
Taitoluistelija
Pituus:  161 cm
Valmentaja(t):  Hugo Dümler  Peter Meyer  Peter Jonas
Luisteluseura:  Düsseldorfer EG
Lopettanut:  2000
| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tanja Szewczenko vuonna 1993. |  Tanja Szewczenko vuonna 1993. |  Tanja Szewczenko vuonna 1993. |  |
Maa:  Saksa
Naisten taitoluistelu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Chiba 1994 | yksinluistelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Milano 1998 | yksinluistelu |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Soul 1993 | yksinluistelu |  |
Tanja Szewczenko (s. 26. heinäkuuta 1977 Düsseldorf) on saksalainen taitoluistelija, joka kilpaili yksinluistelussa. Hän voitti urallaan muun muassa kaksi aikuisten arvokisamitalia, MM-pronssia vuonna 1994 ja EM-pronssia vuonna 1998. Luistelu-uran jälkeen hän on luonut uraa näyttelijänä.
Kilpaura

Düsseldorfer EG:tä seuratasolla edustanut Szewczenko aloitti luisteluharrastuksen vuonna 1979 ja kilpaili ensimmäisen kerran vuonna 1984. Hän harrasti lapsena taitoluistelun lisäksi balettia.
Juniorina Szewczenkon paras saavutus oli pronssimitali vuoden 1993 nuorten maailmanmestaruuskilpailuista. Aikuisten maailmanmestaruuskilpailuissa hän kilpaili urallaan neljästi (vuosina 1993, 1994, 1996 ja 1998) ja Euroopan-mestaruuskilpailuissa viidesti (vuosina 1993, 1994, 1995, 1996 ja 1998) sijoittuen joka kerta kärkikymmenikköön. Hän voitti vuonna 1994 MM-pronssia ja vuonna 1998 EM-pronssia. Talviolympialaisissa Szewczenko kilpaili urallaan kerran, Lillehammerissa 1994. Hän sijoittui tuolloin kuudenneksi.
Szewczenkon oli tarkoitus kilpailla myös Naganon olympialaisissa 1998, mutta joutui flunssan vuoksi vetäytymään viime hetkillä. Aiemmin häneltä jäi väliin koko kausi 1996–1997 vakavan virusinfektion vuoksi.
Szewczenko voitti Saksan-mestaruuden kolmesti, vuosina 1994, 1995 ja 1998. Vuoden 1994 Saksan-mestaruuskilpailut saivat huomiota kaksinkertaisen olympiavoittajan Katarina Wittin palattua kilpajäille kuuden vuoden tauon jälkeen. Witt sijoittui kilpailussa hopealle. Muista kilpailuista Szewczenko voitti muun muassa Nations Cupin vuosina 1993 ja 1997 sekä NHK Trophyn vuonna 1997.
Kilpauran jälkeen

Szewczenko lopetti kilpauransa taitoluistelijana vuonna 2000. Hän on tämän jälkeen jatkanut lajin parissa esiintymällä luistelunäytöksissä, muun muassa Holiday on Icessa. Hän on myös ollut tuomarina Saksan Dancing on Ice -televisio-ohjelmassa vuonna 2006.
2000-luvun alussa Szewczenko aloitti uran näyttelijänä. Hän on muun muassa näytellyt Kati Ritteriä saippuasarjassa Unter uns vuosina 2002–2005 ja Diana Sommeria toisessa saippuasarjassa Alles was zählt vuosina 2006–2009 sekä 2016–2018.
Vuonna 2014 Szewczenko oli kilpailijana televisio-ohjelmassa Let’s Dance, Saksan versiossa Tanssii tähtien kanssa -formaatista. Hän sijoittui kilpailussa toiseksi parinsa Willi Gabalierin kanssa.
Yksityiselämä

Szewczenko on ollut vuodesta 2020 naimisissa taitoluistelija Norman Jeschken kanssa. Pari oli ollut ennen avioliittoa yhdessä jo vuodesta 2008. Heillä on kolme lasta, vuonna 2011 syntynyt tytär sekä vuonna 2021 syntyneet kaksospojat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tanja Szewczenko Wikimedia Commonsissa
Tapani Karvinen

Tapani Karvinen
Janne Asko Tapani Karvinen (s. heinäkuu 1981[lähde? ]) on suomalainen poliitikko. Hän toimi Piraattipuolueen puheenjohtajana vuosina 2014–2016 sekä varapuheenjohtajana vuosina 2016-2018. Karvinen on ammatiltaan datanomi mutta kertoo myös opiskelleensa journalistiikkaa Alkio-opistolla ja medianomiopintoja ammattikorkeakoulussa. Karvinen on kotoisin Heinävedeltä ja asuu Turussa.
Tanskan kuninkaallinen baletti

Grethe Ditlevsen Napoli-baletin 1. näytöksessä. Tanskan kuninkaallinen baletti 1905.
Tanskan kuninkaallinen baletti (tansk. Den Kongelige Ballet) on yksi maailman vanhimmista balettiseurueista. Se perustettiin Tanskan kuninkaallisen teatterin pysyväksi tanssiryhmäksi vuonna 1748. Se on sijainnut alusta asti samalla paikalla Kongens Nytorvilla Kööpenhaminassa.
Baletin alkuvuosina sitä kehittivät ranskalaiset ja italialaiset johtajat ja koreografit: Pierre Laurent, Vincenzo Galeotti ja varsinkin August Bournonville.
1800-luvun alamäen jälkeen baletti nousi uuteen kukoistukseen 1930-luvulta alkaen Harald Landerin ja hänen seuraajiensa johdolla. Lander tuotti Kööpenhaminaan kuuluisia ulkomaalaisia koreografeja kuten George Balanchine, Frederick Ashton ja Birgit Cullberg.
Nykyisin baletin taiteellisena johtajana on toiminut vuodesta 2008 Nikolaj Hübbe.
Aiheesta muualla

About us (Arkistoitu – Internet Archive) The Royal Danish Ballet
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tanskan kuninkaallinen baletti Wikimedia Commonsissa
Suomen estetiikan seura

| Suomen estetiikan seura – Finlands förening för estetik – Finnish Society for Aesthetics |
| --- | --- |
Perustettu:  1972
Tyyppi:  tiedeseura
Päämaja:  Helsinki
Jäsenet:  n. 100
Viralliset kielet:  suomi, ruotsi, englanti
Puheenjohtaja:  Harri Mäcklin 2022–
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen estetiikan seura ry (SES) on 2. maaliskuuta 1972 perustettu suomalainen järjestö, joka toimii filosofisen ja soveltavan estetiikan tutkijoiden, opiskelijoiden ja alan harrastajien yhteistyöfoorumina. Sen tavoitteena on toiminnallaan edistää estetiikan tutkimusta, luoda taiteiden ja tieteiden välisiä kontakteja ja herättää keskustelua esteettisistä arvoista. Seura on Tieteellisten seurain valtuuskunnan sekä estetiikan alan kansainvälisen kattojärjestön International Association of Aestheticsin (IAA) jäsen. SES:n jäsenyys on avoin kaikille alasta kiinnostuneille.
Perustaminen

Seura perustettiin 2. maaliskuuta 1972 Helsingissä. Perustamiskokoukseen osallistuivat Yleisen kirjallisuustieteen ja estetiikan professori Irma Rantavaara, -josta tuli seuran ensimmäinen puheenjohtaja- apulaisprofessori Aarne Kinnunen, Päivi Huuhtanen, Markku Envall ja Yrjö Sepänmaa. Seuran ensimmäiseen hallitukseen kuului edellä mainittujen lisäksi professori Johan Wrede. Sen lisäksi seuran varhaisiin aktiiveihin kuuluivat mm. Ossi Naukkarinen, Tom Simons, Jouko Mykkänen, Martti Honkanen sekä Marco Mäkinen. Siinä missä tavallisesti tieteelliset seurat kokoavat yhteen jo olemassa olevia alan tutkijoita, Suomen estetiikan seuran tarkoituksena oli luoda tiedeyhteisö yhdistämällä yksin toimineet estetiikan harrastajat.
Toiminta

Suomen Estetiikan Seura toimi vuosina 1996–2013 osana Synteesi-lehden julkaisijakuntaa yhdessä Suomen Semiotiikan Seuran ja Suomen Taidekasvatuksen Tutkimusseuran kanssa. Viime vuosina seura on tehnyt yhteistyötä mm. Kansainvälisen soveltavan estetiikan instituutin sekä Nuoren Voiman Liiton kanssa.
Palkinnot

SES jakaa vuosittain Vuoden esteettinen teko -palkinnon. Sen lisäksi seura jakaa Yrjö Hirn -palkintoa ansioituneesta tutkimuksesta estetiikan alalla, Globaali vuoden esteettinen teko -palkintoa (vuodesta 2015 lähtien) sekä Vuoden estetiikan alan artikkeli -palkintoa.
Palkinnot > Vuoden esteettinen teko

1997: Jali Wahlsten Suomen Lontoon-instituutin kulttuurisihteeri
1998: Helsingin kaupungin projektityöryhmä: arkkitehti Aki Davidsson, kehittämispäällikkö Harri Kauppinen, taiteilija Henri Pulla
1999: Mäntän kuvataideviikot ja kuvataideviikkojen edustaja toiminnanjohtaja Sampo Linkoneva
2000: Teatteri Avoimet Ovet ja sen taiteellinen johtaja Liisi Tandefelt
2001: Metsähallitus ja sen korpisoiden ennallistamisohjelma
2002: Helsingin Sanomien kaupunkisivut ja toimittaja Antti Manninen: Puretut talot -kirjoitussarja
2003: Arkkitehti ja pilapiirtäjä Kari Kuosma ja pilapiirroskokoelma “Arkkitehtuuri – mitä se on?”
2004: Vammalan seurakunnan Tyrvään Pyhän Olavin kirkon kunnostajat
2005: Arkkitehti ja ympäristötaiteilija Stuart Wrede: Kesämonumentti
2006: Sata suomalaista äänimaisemaa -hanke ja Suomen Akustisen Ekologian Seura
2007: Mimosa Palelle teoksesta Mobile Female Monument
2008: Ympäristöjärjestö Dodo ry
2009: Arkeoastronominen projekti
2010: Lens Politica ry
2011: Esitystaiteilija Meiju Niskala
2012: Harmonikkataiteilija Kimmo Pohjonen
2013: Taiteilija Viva Granlund
2014: Koreografi Sonya Lindfors
2015: Kaupunkiaktivisti Timo Santala ja Minäkin olen Lenni -tapahtuma
2016: Kapellimestari Susanna Mälkki ja Helsingin kaupunginorkesteri
2017: Kontula Electronic -festivaali
2018: Amos Rex -rakennushankkeen pääsuunnittelija Asmo Jaaksi
2019: Rakennustaiteen Seura ry Itäkeskuksen kauppakeskuksen vanhan osan suojelemisesta
2020: Valokuva- ja videotaiteilija Marja Helander
2021: Metsähallitus, kansallispuistojen hoito
2022: Jukka Haavisto, albumi September Song
Lähde
Palkinnot > Yrjö Hirn -palkinto

1988: Yrjö Sepänmaa
1992: Aarne Kinnunen
1997: Päivi Huuhtanen-Somero
1999: Veikko Rantala
2003: Arto Haapala
2009: Risto Pitkänen
2012: Kimmo Sarje
2014: Oiva Kuisma
2021: Helsingin yliopiston estetiikan opiskelijoiden ainejärjestö Aistimus ry
2022: Martta Heikkilä
Palkinnot > Globaali vuoden esteettinen teko

2015: The Association of Art Museum Directors -järjestö ”Protocols for Safe Havens for Works of Cultural Significance from Countries in Crisis” -protokollasta
2017: The Billion Tree Tsunami Afforestation -projekti
2018: (jaettu alkuvuonna 2019) Wienin taidehistoriallisen museon Brueghel -retrospektiivinäyttely
2019: Maailman terveysjärjestön Euroopan osasto sekä International Association of Art (IAA) -järjestön Euroopan osasto
2020: Black Lives Matter -liike
2021: Architects! Climate Action Network -verkoston Climate Curriculum -kampanja
2022: Swiss Artistic Research Network (SARN)
Palkinnot > Vuoden estetiikan alan artikkeli

2015: Eileen John artikkelista  ”Meals, Art, and Artistic Value" ” (Estetika, 51(2), 2014)
2017: Kevin Melchionne artikkelista "Aesthetic Choice" (British Journal of Aesthetics (BJA 57 (3), pp. 283–298)
2018–2019: Mark Windsor artikkelista “What is the Uncanny?” (British Journal of Aesthetics (59/1, s. 51–65), 2018)
2020: Maria Puig de la Bellacasa artikkelista "Re-animating soils: Transforming human–soil affections through science, culture and community" (The Sociological Review Monographs (67/2, s. 391–407), 2019)
2021: Marguerite La Caze artikkelista "Becoming a Victim: A Dry White Season" (Philosophy Today 65, no. 4 (2021), s. 899–916)
2022: Simon Høffding, Carlos Vara Sanchez ja Tone Roald artikkelista ”Being Moved by Art: A Phenomenological and Pragmatist Dialogue”
Puheenjohtajat

Seuran puheenjohtajia ovat olleet:
Irma Rantavaara (1972–1974)
Aarne Kinnunen (1975–1982)
Maija Lehtonen (1983–1984)
Eero Tarasti (1985–1987)
Veikko Rantala(1988–1992)
Yrjö Sepänmaa (1993–1995)
Arto Haapala (1996–2001)
Risto Pitkänen (2002–2004)
Pauline von Bonsdorff (2005–2008)
Arto Haapala (2009–2014)
Max Ryynänen (2015–2018)
Sanna Lehtinen (2019–2021)
Harri Mäcklin (2022–)
Tanskan kuninkaallinen teatteri

Det Kongeligen talo Kongens Nytorvin varrella on peräisin vuodelta 1874.
Tanskan kuninkaallinen teatteri (tansk. Det Kongelige Teater, alun perin Komediehuset) on merkittävin teatterilaitos Tanskassa. Se sijaitsee maan pääkaupungissa Kööpenhaminassa. Nykyisessä osoitteessaan, teatteri on sijainnut vuodesta 1748 lähtien. Teatteri on Tanskan kansallisnäyttämö teatterille, oopperalle, baletille ja orkesterille. Kokonaisuuteen kuuluvat Kongens Nytorvilla sijaitsevan vanhan teatteritalon (1874) lisäksi vuonna 2005 valmistunut Kööpenhaminan ooppera ja vuonna 2008 valmistunut kolmen näyttämön puheteatterirakennus Skuespilhuset, molemmat omilla sataman alueen merenrantatonteillaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tanskan kuninkaallinen teatteri Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut
Taneli Tiilikainen

| Taneli Tiilikainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. helmikuuta 1978
Salibandyn pelaaja
Lempinimi:  Tane
Pelipaikka:  Puolustaja
Seura:  RyRa
Pelinumero:  33
Pituus:  175
Paino:  72
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
|  | Nurmon Jymy   Gunners |  |  |

Taneli Tiilikainen (s. 3. helmikuuta 1978) on peliuransa lopettanut suomalainen salibandyn pelaaja. Kaudella 2009–2010 hän edusti Seinäjoen Peliveljiä. Tiilikainen edusti pääsarjaurallaan myös Nurmon Jymyä ja Gunnersia. Tiilikainen pelasi pääsarjaurallaan 273 runkosarjaottelussa ja teki niissä 30 maalia ja 99 syöttöä. Jäähyminuutteja kertyi 78. Pudotuspeleissä Tiilikainen pelasi 43 ottelua tehoin 6+12.
Tiilikainen lopetti pääsarjauransa kauden 2009–2010 mitalijuhliin, kun SPV voitti pronssia.
Tiilikainen pelaa salibandya RyRassa eli Rystyraivareissa miesten 6. divarissa.
Thomas Chipman McRae

Thomas Chipman McRae
Thomas Chipman McRae (21. joulukuuta 1851 – 2. kesäkuuta 1929) oli yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko, joka toimi Arkansas’n kuvernöörinä vuosina 1921–1925. Hän istui Yhdysvaltain edustajainhuoneessa 1885–1903.
McRae oli joulukuusta 1874 naimisissa Amelia Ann Whiten kanssa ja sai kuusi tytärtä sekä kolme poikaa.
TheFatRat

| TheFatRat> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Christian Friedrich Johannes Büttner
Syntynyt: 1. kesäkuuta 1979 (ikä 45) Göttingen, Saksa
Ammatti:  Muusikko, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  TheFatRat 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2011–
Tyylilajit:  Elektroninen tanssimusiikki, Glitch hop
Levy-yhtiöt:  Universal Music Group, Spinnin' Records, Tasty, Seeking Blue, Monstercat Independent
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
TheFatRat (oikealta nimeltään Christian Friedrich Johannes Büttner, s. 1. kesäkuuta 1979 Göttingen, Saksa) on saksalainen musiikkituottaja ja muusikko. Hänen lajityyppiään kutsutaan usein "glitch hopiksi". Hän nousi suuren yleisön tietoon vuonna 2014 julkaistuaan musiikkikappaleen nimeltään "Unity", joka on kerännyt videopalvelu YouTubessa yli 208 miljoonaa näyttökertaa. Lisäksi hänen vuonna 2016 julkaistu Jackpot EP saavutti listasijan 23 Yhdysvaltain Billboard Dance/Electronic albums-listalla. Hänen YouTube-kanavallaan on yli 5,55 miljoonaa seuraajaa sekä yli miljardi näyttökertaa.
Diskografia > EP-levyt

Do Be Do Be Do (2011)
Jackpot (2016)
Warrior Songs (Dota 2:sta) (2018)
Classics (2020)