stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kreikka yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa
Kreikan MM-mitalit kisoittain

| Kisavuosi ja -paikka>  | Miehet> Kulta | Miehet> Hopea | Miehet> Pronssi | Naiset> Kulta | Naiset> Hopea | Naiset> Pronssi | Yhteensä> Kulta | Yhteensä> Hopea | Yhteensä> Pronssi | Yhteensä | Yhteensä> Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 Helsinki | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 21. |
| 1987 Rooma | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1991 Tokio | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1993 Stuttgart | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1995 Göteborg | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1997 Ateena | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 2 | 29. |
| 1999 Sevilla | 0 | 1 | 0 | 2 | 1 | 2 | 2 | 2 | 2 | 6 | 4. |
| 2001 Edmonton | 1 | 0 | 1 | 0 | 2 | 1 | 1 | 2 | 2 | 5 | 15. |
| 2003 Pariisi | 0 | 0 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | 1 | 3 | 5 | 10. |
| 2005 Helsinki | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2007 Osaka | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2009 Berliini | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2011 Daegu | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2011 Daegu | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2015 Peking | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 32. |
| 2017 Lontoo | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 23. |
| 2019 Doha | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 31. |
| 2022 Eugene | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 33. |
| 2023 Budapest | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 1 | 2 | 15. |
| Yhteensä | 2 | 2 | 3 | 4 | 5 | 9 | 6 | 7 | 12 | 25 | 32. |
Kreikan MM-mitaliurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mirela Maniani | 2 | 1 | 0 | 3 | 1999–2003 |
| Miltiádis Tentóglou | 1 | 1 | 0 | 2 | 2022–2023 |
| Aikateríni Stefanídi | 1 | 0 | 1 | 2 | 2017–2019 |
| Paraskevi Tsiamita | 1 | 0 | 0 | 1 | 1999 |
| Konstantinos Kenteris | 1 | 0 | 0 | 1 | 2001 |
| Anastasia Kelesidu | 0 | 2 | 1 | 3 | 1999–2003 |
| Konstadinos Gatsioudis | 0 | 1 | 2 | 3 | 1997–2001 |
| Ekaterini Thanou | 0 | 1 | 2 | 3 | 1999–2003 |
| Niki Ksanthu | 0 | 1 | 0 | 1 | 1997 |
| Anna Veruli | 0 | 0 | 1 | 1 | 1983 |
| Olga Vasdeki | 0 | 0 | 1 | 1 | 1999 |
| Periklis Iakovakis | 0 | 0 | 1 | 1 | 2003 |
| Ekateríni Vóggoli | 0 | 0 | 1 | 1 | 2003 |
| Nikoléta Kiriakopoúlou | 0 | 0 | 1 | 1 | 2015 |
| Antigoni Ntrismpioti | 0 | 0 | 1 | 1 | 2023 |
Hermes

Niin kutsuttu Sandaalinnyörejä sitova Hermes. Roomalaisaikainen kopio kreikkalaisesta alkuperäisveistoksesta 300-luvulta eaa.
Hermes (m.kreik. Ἑρμῆς, Hermēs) oli kreikkalaisessa mytologiassa alkujaan luonnon ja paimenten jumala. Myöhemmin hän oli jumalten sanansaattaja. Hermestä palvotaan muun muassa matkustajien, paimenten, kirjallisuuden, runoilijoiden, urheilijoiden, kauppiaiden ja varkaiden suojelijana sekä jumalten viestinviejänä. Hermestä vastasi roomalaisessa mytologiassa Mercurius. Hermes oli Zeuksen ja Maia-nymfin poika.
Hermeksellä oli kultaiset siivekkäät sandaalit, joiden avulla hän kuljetti viestejä jumalilta toisille. Vain hänen oli lupa kulkea tämän maailman ja manalan välillä. Toinen tunnusmerkki on hänen käärmevaltikkansa, jota hän kantaa mukanaan. Koska Hermes oli matkustavaisten suojelija, hänet esitettiin usein matkahattu päässään. Hermeen äly oli vertaansa vailla: hän keksi muun muassa aakkoset, tähtitieteen, sävelasteikon, noppa- ja korttipelit, mitat sekä tulevaisuuden ennustamisen. Tässä suhteessa Hermes oli saanut piirteitä viisaudesta vastanneelta egyptiläiseltä Thot-jumalalta (kreikkalaisten Hermes Trismegistos, josta hermetismi on saanut nimensä). Myös slaavien Veles- sekä kelttien Lugus-jumalia on verrattu Merkuriukseen eli Hermekseen.
Hermes on Kreikan postin symboli.
Herakleia (Siris)

| Herakleia> Ἡράκλεια |
| --- | --- |
 Herakleian arkeologista aluetta.
Sijainti
 Herakleia
Koordinaatit:  40°13′12″N, 16°40′11″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Policoro, Matera, Basilicata
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 433/432 eaa.–400-luku jaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Suur-Kreikka
Aiheesta muualla
  Herakleia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herakleia (m.kreik. Ἡράκλεια (Λευκανία), Hērakleia (Leukania), myös Heraklea, Ἡρακλέα, lat. Heracle(i)a Lucania) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Sen arkeologinen alue sijaitsee heti nykyisen Policoron pohjoispuolella.
Herakleia oli alun perin kreikkalainen siirtokunta. Se perustettiin vuonna 433/432 eaa. varhaisemman Siriin kaupungin paikalle, ja se oli alueen viimeisenä perustettu kreikkalaiskaupunki. Herakleia tuli Rooman liittolaiseksi 200-luvulla eaa. ja kehittyi tavalliseksi roomalaiskaupungiksi ensimmäisellä vuosisadalla eaa.
Maantiede

Herakleia sijaitsi Leukaniassa eli myöhemmässä Lucaniassa lähellä Tarantonlahden rantaa ja Akiris (nyk. Agri) -joen suuta. Joki virtasi kaupungin pohjoispuolelta, kun taas etelämpänä virtasi Siris-joki. Kaupungin ydin sijaitsi matalalla luoteis-kaakkoissuuntaisella kukkulalla nykyisen Policoron pohjoispuolella, noin viiden kilometrin päässä merenrannasta.
Eräiden antiikin aikaisten lähteiden mukaan Herakleia olisi sijainnut 24 stadioninmitan eli vajaan viiden kilometrin päässä varhaisemmasta Siriin kaupungista, jonka seuraaja se oli. Myös Barrington Atlas of the Greek and Roman World sijoittaa kaupungit eri paikkoihin. Arkeologiset löydöt eivät kuitenkaan tue tätä käsitystä, ja nykyisin ne sijoitetaan yleensä samalle paikalle.
Herakleian kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 350 neliökilometriä, ja alueella on ollut varsinaisen kaupungin lisäksi useita kyliä. Pohjoisessa Herakleian alue rajautui Akalandros (nyk. Cavone) -joelle ja Metapontionin alueeseen. Kaupungin ympäristö tunnettiin hedelmällisestä maaperästään. Maanviljely keskittyi Akiris- ja Siris-jokien varsille.
Historia > Klassinen kausi

Herakleian paikalla on ollut kreikkalaista asutusta jo arkaaisella kaudella 700-luvulla eaa. Aiemmin kyseistä asutusta pidettiin joonialaisen Siriin kaupungin liitännäisenä, nykyisin Siriin kaupunkina itsenään. Siriin tuhon noin 550–510 eaa. jälkeen kaupungin vallassa ollut alue eli Siritis jäi lähikaupunkien kiistelyn kohteeksi. Ateenalaiset vaativat aluetta itselleen, ja todennäköisesti samasta syystä sitä vaativat itselleen Ateenan siirtokunnan Thurioin asukkaat heti kaupungin perustamisen jälkeen.
Doorilainen Taras kuitenkin vastusti joonialaisten vaatimuksia, minkä seurauksena sen ja Thurioin välille syttyi pitkäkestoinen sota. Se päättyi lopulta kaupunkien sopimukseen perustaa alueelle yhteinen siirtokunta, joka sopimuksen mukaan kuitenkin luettaisiin Taraksen siirtokunnaksi. Kaupunkiin muutti myös Siriin alkuperäisten asukkaiden jäljellä olleita jälkeläisiä. Perustaminen ajoitetaan vuosiin 433–432 eaa. Näin Herakleia oli perustettu huomattavasti muita suurkreikkalaisia kaupunkeja myöhemmin, ja noin 14 vuotta Thurioita myöhemmin.
Antiikin aikaisten lähteiden mukaan kaupunki perustettiin alun perin Siriin paikalle, mutta siirrettiin myöhemmin Akiris-joelle, ja sai nimen Herakleia vasta tässä vaiheessa. Kuten mainittua, arkeologia ei kuitenkaan tue näkemystä kaupungin siirtymisestä. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Hērakleios (Ἡράκλειος/Ἡράκληιος) ja Hērakleōtēs (Ἡρακλεώτης), myöhemmin latinaksi Heracliensis ja Heracleensis.
Diodoros Sisilialainen ja Livius kutsuvat Herakleiaa yksinkertaisesti Taraksen siirtokunnaksi. Antiokhos Syrakusalainen on ainoa, joka mainitsee myös thuriolaiset perustajina. Plinius piti ilmeisesti Herakleiaa ja Siristä samana kaupunkina. Sama virhe mahdollisesti sai Liviuksen mainitsemaan kaupungin anakronistisesti yhtenä paikoista, joissa Pythagoras oli vaikuttanut.
Herakleia vaikuttaa nousseen suhteellisen nopeasti kukoistavaksi kaupungiksi Taraksen suojeluksessa. Taras muun muassa soti jossakin vaiheessa paikallista ei-kreikkalaista heimoa messapeja vastaan puolustaakseen kaupunkia. Taraksen johtoaseman vuoksi Herakleiasta tehtiin Suur-Kreikan kaupunkien yhteisen kansankokouksen paikka aiemman Krotonin sijalle. Kokouksen luonne oli alun perin uskonnollinen, mutta sitä sovellettiin luonnollisesti myös politiikkaan. Herakleia säilyi suurkreikkalaisten kaupunkien kokoontumispaikkana aina 330-luvulle eaa. saakka.
Herakleia löi omaa hopearahaa sen perustamisesta lähtien. Kaupungin tunnetuimpiin asukkaisiin luetaan yleensä taidemaalari Zeuksis, joskin hän on todellisuudessa saattanut olla kotoisin jostakin muusta samannimisestä kaupungista, joita oli antiikin aikana useita.
Historia > Hellenistinen ja roomalainen kausi

Herakleian historiaa tunnetaan antiikin lähteistä muutoin suhteellisen huonosti, ja paremmin vasta ajalta, jolloin se alkoi jo taantua. Kaupungin oletetaan ottaneen osaa Taraksen sotiin messapeja ja lukaaneja vastaan. Ajan kuluessa siitä tuli käytännössä Taraksen alainen, vaikkakin se säilyi nimellisesti itsenäisenä.
330-luvulla eaa. taraslaiset kutsuivat Epeiroksen kuningas Aleksanterin tämän sotaretkelle Italiaan tarkoituksena sotia barbaareja vastaan. Aleksanterin ja Taraksen välien rikkouduttua Aleksanteri kosti valtaamalla Herakleian. Hän myös siirsi suurkreikkalaisten kaupunkien kokoukset Thurioihin heikentääkseen Taraksen valtaa. Epeiroksen kuningas Pyrrhoksen sodassa Roomaa vastaan Herakleia päätyi näiden kahden vallan ensimmäisen taistelun paikaksi vuonna 280 eaa. Roomalaiset, joita kohti konsuli Laevinus, kärsivät täydellisen tappion epeiroslaisia vastaan kaupungin ja Siris-joen välisellä alueella.
Sodassa Herakleia oli aluksi liitossa Taraksen ja lukaanien kanssa Roomaa vastaan. Roomalaiset saivat kuitenkin rikottua liiton vuonna 278 eaa. lupaamalla Herakleialle poikkeuksellisen hyvät ehdot liitosta Rooman kanssa. Näin kaupungista tuli ensin Rooman liittolainen ja ajan kuluessa roomalainen kaupunki. Herakleia säilytti etuoikeutetun asemansa Rooman tasavallan loppuaikoihin saakka. Kun kaupungin asukkaille luvattiin vuonna 89 eaa. Rooman täydet kansalaisoikeudet Lex Plautia Papirian myötä, herakleialaiset epäröivät ensin, koska heidän asemansa oli jo niin hyvä.
Herakleia ilmeisesti kärsi suuria vahinkoja liittolaissodassa, koska Cicero mainitsee Puheessa runoilija Archiaan puolustukseksi kaupungin arkistojen tuhoutuneen tulipalossa sen aikana. Muutoin hän kuitenkin osoittaa kaupungin, jonka kansalaisiin hänen puolustamansa runoilija Archias kuului, olleen edelleen olemassa ja kukoistaneen. Herakleia kärsi myös kolmannessa orjasodassa. Kaupunki vaikuttaa säilyneen olemassa ainakin 400-luvulle jaa. saakka.
Herakleian järjestelmälliset arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1959.
Rakennukset ja löydökset

Herakleian alue jakaantui kahteen osaan, akropoliihin eli yläkaupunkiin sekä sen eteläpuoleiseen alempaan kukkulatasanteeseen eli ”alakaupunkiin”. Alueiden välissä oli painautuma, jossa sijaitsivat muun muassa agora sekä joukko pyhäköitä. Varsinaisen kaupunkialueen kooksi on arvioitu noin 140 hehtaaria.
Kaupunki oli ympäröity kaupunginmuurein, joista on löytynyt osia eri puolilta kaupunkia, ja joiden reitti on pääosin voitu jäljittää ilmakuvista. Kaupungissa oli ruutuasemakaava, ja sen kortteleista useita on kaivettu esiin. Kaupungista on löydetty myös muun muassa yhden, 300-luvulle eaa. ajoitetun temppelin rauniot. Sen kohdetta ei tunneta. Kaupunkialueen muita pyhäköitä ovat olleet ilmeisesti ainakin Artemiin (Soteira ja Bendis) ja Athenen (Polias) pyhäköt. Kaupunginmuurien ulkopuolelta on löydetty Demeterille ja Korelle omistetun pyhäkön jäänteet sekä suuri joukko siihen liittyneitä votiivilahjoja, kuten pieniä vaaseja ja terrakotasta tehtyjä pienoispatsaita. Kaupungin pohjoispuolella ovat ilmeisesti sijainneet Athenen ja Dionysoksen pyhäköt.
Varhainen ja tunnettu löytö on kahteen Tabulae Heracleenses -nimellä tunnettuun pronssitauluun tehdyt piirtokirjoitukset, jotka sisältävät vuonna 45 eaa. säädetyn Lex Julia Municipalis -lain tekstin. Laki säätelee Italian kaupunkien julkisia instituutioita. Taulujen toisella puolella on puolestaan varhaisempi kreikankielinen piirtokirjoitus. Taulujen tekstit julkaistiin jo vuonna 1754.
Muihin löytöihin lukeutuu muun muassa useita hautausmaita kaupungin ympäristöstä sekä haudoista löydettyä keramiikkaa. Kaupungin alueelta kaivauksissa tehdyt esinelöydöt ovat alueen arkeologisessa museossa nimeltä Museo Nazionale Della Siritide.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Herakleia Wikimedia Commonsissa
Herakleian lyömä raha, n. 420–390 eaa. Kuvituksessa Athene ja Herakles.
Patroklos surmaa Sarpedonin. Kuvitusta haudasta Herakleiasta löydetyssä punakuviotekniikalla koristellussa hydriassa, n. 400 eaa.
Herakleian raunioita.
Herakleian raunioita.
Herakleiasta löydettyjä koruja. Museo Nazionale Della Siritide, Policoro.
Vera Krepkina

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Vera Krepkina |  Vera Krepkina |  Vera Krepkina |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | pituus |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bern 1954 | 4×100 m |  |
|  Kultaa | Tukholma 1958 | 4×100 m |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1958 | 100 m |  |
Vera Samuilovna Krepkina (o.s. Kalašnikova; ven. Вера Самуиловна Крепкина (Калашникова), ukr. Віра Самуїлівна Крепкіна (Калашникова), Vira Samujilivna Krepkina (Kalašnykova); 15. huhtikuuta 1933 – 25. huhtikuuta 2023) oli neuvostoliittolainen ja ukrainalainen pikajuoksija ja pituushypyn olympiavoittaja.
Krepkina voitti naisten pituushypyn olympiakultaa Roomassa 1960 olympiaennätystuloksella 637 cm, jolla hän kukisti hallitsevan mestarin, Puolan Elżbieta Krzesińskan kymmenellä senttimetrillä.
Ennen olympiavoittoaan Krepkina oli tunnettu paremminkin pikajuoksijana, ja parhaimmillaan hän sivusi 100 metrin juoksun maailmanennätystä 11,3 s syyskuussa 1958. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän oli voittamassa kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa ajalla 45,8 s. Neljä vuotta myöhemmin Tukholman EM-kilpailuissa hän sai 100 metrin juoksussa hopeaa ajalla 11,7 s ja 4 × 100 metrillä toistamiseen kultaa ajalla 45,3 s. Olympialaisten viestijuoksuissa hän oli mukana neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa niin Helsingissä 1952, Melbournessa 1956 kuin myös Roomassa 1960.
Hermeliinikani

| Hermeliinikani |
| --- | --- |

Ulkonäkö ja terveys
Turkki::  pitkäkarvainen (fuchs) tai  lyhytkarvainen (rex) tai villakarvainen (angora):
Väritys::  Kaikki
Silmät::  Valkoinen hermeliini esiintyy punasilmäisenä ja sinisilmäisenä muunnoksena.
Paino::  0,8–1 kg
Rotumääritelmä
Hermeliini on lemmikkikanirotu. Hermeliinin ihannepaino 0,81–1,30 kilogrammaa. Ulkomuodoltaan hermeliinit ovat pieniä ja pyöreitä.  Runko on vanttera ja lyhyt, tasapaksu ja sylinterinmuotoinen. Niillä on pystykorvat, suuret silmät ja sirot tassutlähde?. Pää on vartaloon nähden suuri. Nenäosa on lyhyt, otsa ja kuono ovat leveitä. Hermeliinejä on myös pitkäkarvaisina, jolloin niiden turkkimuunnos on nimeltään fuchs. Värimahdollisuuksia on useita.
Hermeliinit elävät keskimäärin viidestä kymmenvuotiaiksi kuten kanit normaalistikin. Poikkeuksia saattaa kuitenkin olla, ja jotkut kanit voivat elää vanhemmiksi, jopa 12-vuotiaiksi.
Hermeliinit kuuluvat kääpiökaneihin ja ovatkin pienin kanirotu kääpiöjäniksen jälkeen. Muita kääpiökaneihin luokiteltavia rotuja ovat kokojärjestyksessä kääpiöjänis, hermeliini, leijonanharjas, kääpiöluppa ja kääpiöscheck. Kuten muutkin kanit on hermeliinikin kasvinsyöjä. Hermeliinin ruokavalioon kuuluu esim. kuivattu sekaheinä, raikas vesi, kanipelletti ja erilaiset vihannekset. Kanin hampaiden kunnossapitoon suositellaan, että kanille tarjottaisiin oksia järsittäväksi. Häkin on oltava tarpeeksi suuri, oli kani miten pieni tahansa. Yleinen suositus on 120 cm × 60 cm.
Aiheesta muualla

Hermeliini petsiessä (Arkistoitu – Internet Archive)
Kääpiörotuiset kanit (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Kaniyhdistys ry
Suomen Kääpiökanit ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Vitold Krejer

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Krejer vuonna 1960. |  Krejer vuonna 1960. |  Krejer vuonna 1960. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | kolmiloikka |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | kolmiloikka |  |
Vitold Anatoljevitš Krejer (ven. Витольд Анатольевич Креер, 12. marraskuuta 1932 Krasnodar, Venäjän SFNT – 1. elokuuta 2020) oli neuvostoliittolainen kolmiloikkaaja ja kaksinkertainen olympiamitalisti.
Krejer saavutti olympiapronssia Melbournessa 1956 tuloksella 16,02 m sekä Roomassa 1960 tuloksella 16,43 m. Molemmilla kerroilla paras yhdysvaltalainen jäi neljänneksi: Melbournessa William Sharpe hävisi Krejerille 14 ja Roomassa Ira Davis kaksi senttimetriä. Krejer kilpaili myös Tokion kesäolympialaisissa 1964 missä karsiutui loppukilpailusta. Krejer kuoli 87-vuotiaana 1. elokuuta 2020.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vitold Krejer Wikimedia Commonsissa
Vitold Krejer Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  World Athletics  Tilastopaja 🔒
Václav Král

| Václav Král |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. syyskuuta 1936 Ostrava, Tšekkoslovakia
Kuollut: 26. lokakuuta 2005 (69 vuotta) Praha, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekkoslovakia  Tšekki
Taiteilija
Ala:  teollinen muotoilu
Palkinnot
 Erinomainen tuote lelut (1986, 1987) Hyvä muotoilu Jawa Athena (1991) MTX Tatra V8 (Král osallisena; 1991) Havel Buggy (yhdessä M. Havelin kanssa; 1992) laminointikone (2002) NG-hissi (yhdessä L. Dufekin kanssa; 2004) Tšekin tasavallan muotoilukeskuksen kansallinen palkinto Mysterro-urheiluauto (yhdessä Z. Mrkvičkan kanssa; 1993) 
Václav Král (27. syyskuuta 1936 Ostrava, Tšekkoslovakia  – 26. lokakuuta 2005 Praha, Tšekki) oli tšekkiläinen teollinen muotoilija, kuvittaja, opettaja ja kilpa-ajaja.
Nuoruus ja opinnot

Králin kiinnostus tekniikkaan periytyi hänen kotitaustastaan, sillä hänen isänsä oli kiinnostunut moottoripyöristä ja koneista sekä niiden suorituskyvyn ja muotoilun kehittämisestä. Toisen maailmansodan jälkeen kilpamoottoripyörien hankkiminen oli liki mahdotonta, joten monet rakensivat niitä itse. Král rakensi ensimmäisen moottoripyöränsä 16-vuotiaana isänsä ja veljensä avustuksella. Voimanlähde oli otettu ČZ 125:stä, ja pyörässä oli jousitetut etu- ja takahaarukka. Jousielementit olivat täysin kotitekoiset.
Král opiskeli vuosina 1952–1956 auto- ja ilmailutekniikan instituutissa Mladá Boleslavissa. Vuodesta 1954 alkaen hän laati kuvia ja teknisiä piirustuksia moottoripyöristä, autoista ja koneista tšekkoslovakialaislle yrityksille ja tekniikan alan julkaisijoille. Samaan aikaan hän aloitti motocross-harrastuksensa. Sopivien erikoisosien saanti oli edelleen hankalaa, joten oli täysin tavallista, että tarvittavat komponentit valmistettiin umpiraudasta viilapenkin ja käsityökalujen avulla.
Uran alkuvaiheet

Králin valmistuttua vuonna 1956 hän meni töihin AZNP:lle Mladá Boleslaviin, jossa oli töissä vuoteen 1962, kunnes sai työpaikan energiatekniikan instituutin laboratorion turvallisuuspäällikkönä.
Ensimmäiset kilpa-autot

Vuonna 1969 hän alkoi laatia suunnitelmia urheilu- ja kilpa-autoista juuri perustetun Metalex-yhtiön nimissä. Ensimmäinen Metalex-auto oli Králin suunnittelema maastokilpa-auto, jota pidetään merkittävänä, sillä sen rakenne ei ollut muunnelma olemassa olleista autoista, vaan suunniteltu alusta alkaen maastoajoon.
Autosta saatujen kokemusten perusteella Král innostui suunnittelemaan erilaisia kilpa-autoja. Hän suunnitteli ja rakensi seuraavaksi Škodan tekniikkaan perustuneen kilpa-auton. Tätä seurasi vastaavan kaltainen Tatra Baghira, jonka voimanlähteenä oli Tatran ilmajäähdytteinen V8-moottori. Králin autoissaan käyttämä Baghira-nimi tuli hänen partiolaisvuosiltaan periytyneestä lempinimestä, joka puolestaan oli peräisin Kiplingin Viidakkokirjan Bagheera-pantterista. Vuonna 1973 Králista tuli Tšekkoslovakian edustaja autocrossissa ja tällöin hänen Baghira-muunnelmassa oli Tatran tehdasviritteinen, 147-hevosvoimainen moottori. Král jakoi piirustuksia muille kilpailijoille, ja vuoden loppuun mennessä oli valmistettu jo kahdeksan Baghira-autoa.
Seuraavan Metalex-auton Král suunnitteli yhdessä kilpa-autoilija Hošekin kanssa. Auto menestyi hyvin, ja niitä myytiin myös Ranskaan. Král alkoi vuonna 1975 ajaa kilpaa Formula Škoda- ja Formula Easter -luokissa ja osallistui myös autojen rakentamiseen. Vuonna 1976 hän saavutti viisi autocross-voittoa ja sijoittui yhdeksänneksi Ecce Homo -kilpailussa, jossa jätti taakseen myös Formula 3 -luokan autoja.
Pian Král alkoi kuitenkin saavuttaa mainetta ennen kaikkea suunnittelijana. Eräs hänen projekteistaan oli KIN-niminen järjestelmä, jolle hän haki myös patentin. Järjestelmässä kilpa-auton alle syntyvä nostovoima poistettiin auton alle syntyneellä alipaineella, joka toimi pakokaasujen paineella toimineen ejektorin avulla. Tätä hyödynnettiin Metalexin Formula Easter -luokan MTX 1-04 -autossa. Järjestelmää alettiin käyttää myös Formula 1 -autoissa, mutta pian FIA kuitenkin kielsi tämän kaltaiset aerodynamiikan parantamiseen tähtäävät keinot.
Tatra-projektit

Vuosina 1985–1990 Král suunnitteli leluja yhteistyössä GAMA-yhtiön kanssa. Vuonna 1986 hän alkoi työstää kaksiovista Tatra T613:een pohjautunutta superautoa, jonka suunnitelmat valmistuivat kaksi vuotta myöhemmin. Tuloksena syntynyt MTX Tatra V8 esiteltiin Prahassa vuonna 1991.
Král siirtyi teolliseksi muotoilijaksi 1990, jolloin hän alkoi muotoilla tietokoneita ja erilaisia laitteita. Samana vuonna hän laati Tatralle suunnitelmat kahdesta uudesta mallista, joiden tarkoituksena oli pelastaa yrityksen pulaan joutunut henkilöautotuotanto. Suunnitelmat saatiin päätökseen, mutta ne eivät koskaan toteutuneet. Vuonna 1990 hän suunnitteli uuden Tatra Prezident -mallin, joita valmistettiin vain yksi prototyyppi vuonna 1994. Loppuaikoinaan Tatran henkilöautotuotanto teki jatkuvasti tappiota ja lopulta se päättyi virallisesti vuonna 1998. Hukkaan valuneet yritykset tuotannon pelastamiseksi turhauttivat Krália.
Kilpakuorma-autot

Král suunnitteli kilpakuorma-autojen koreja Martin Kolocin kuljettamiin Sisu-, Praga- ja Tatra-malleihin. Králin mielestä kilpakuorma-auton tuli olla samaan aikaan sekä "kaunotar että hirviö".
Jawa-prototyypit

Vuonna 1990 Král suunnitteli Jawalle uuden moottoripyörämallin, Jawa Athenan. Malliin oli tarkoitus laittaa Jawan uusi nelitahtinen 420 OHC -moottori, joka oli suunniteltu sekä kilparadoille että katukäyttöön. Taloudellisista syistä yritys kuitenkin päätyi käyttämään olemassa olevaa, vesijäähdytettyä 250-kuutioista moottoria. Král valmisti suunnitelmiensa pohjalta 1:1-mallin, jota Jawa käytti esittelyssään. Siitä odotettiin suurta menestystä, mutta tuotantoa ei kuitenkaan lopulta aloitettu.
Muotoilun opettajana ja edistäjänä

Vuodesta 1994 lähtien Král luennoi Prahan yliopiston kone- ja liikennetekniikan osastolla ja vuodesta 2002 hän toimi Tšekin tasavallan muotoilijoiden liiton puheenjohtajana.
Krália kutsuttiin ”tšekkiläisen automuotoilun guruksi” ja hänen töidensä sanottiin olleen edellä aikaansa. Monien syiden takia hänen työnsä jäivät kuitenkin usein paperille. Lisäksi käytettävissä olleiden komponenttien rajallinen valikoima asetti tiukkoja reunaehtoja luovuudelle. Králin suunnittelemista moottoripyöristä sarjatuotantoon eteni vain Rotax-moottorilla varustettu Jawa 650 OHC.
Tunnetut työt

Lelut
Urheilu- ja kilpa-autot
Avoautot
Tatran toimeksiannot
Škodan toimeksiannot
Raskas kalusto ja joukkoliikennevälineet
Kolmipyörät
Moottoripyörät
Sähköautot
Muu liikenne
Muu teollinen muotoilu
Škoda Baghira -kilpa-auto.
Autocrossia varten suunniteltu Tatra Baghira.
MTX Tatra V8.
Tatra Prezident.