stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sinfonia nro 5 (Mahler)

Esittäjä Peabody Symphony Orchestra
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Gustav Mahlerin sinfonia nro 5 cis-molli on säveltäjän tunnetuimpia teoksia. Alkuperäislaitos syntyi vuosina 1901–1902, mutta säveltäjä työsti teosta lähes kuolemaansa saakka. Sävellyksen ensiesitys oli säveltäjän johdolla Kölnissä vuonna 1904, ja se sai heti suuren suosion. Teos on viisiosainen, ja sen esityskesto on noin 65 minuuttia:
Trauermarsch (surumarssi), noin 14 minuuttia – alun trumpettifanfaari lainattu 4. sinfoniasta.
Stürmisch bewegt (myrskyisästi), noin 15 minuuttia.
Scherzo, noin 18 minuuttia – sisältää tunnetun käyrätorvisoolon.
Adagietto, noin 10 minuuttia – käytetty esimerkiksi elokuvassa Kuolema Venetsiassa.
Rondo – finaali, noin 17 minuuttia.
Viides sinfonia aloittaa Mahlerin instrumentaalisinfonioiden trilogian. Se on hänen helpoimmin lähestyttäviä sinfonioitaan ja siten myös yksi suosituimmista neljännen ja kahdeksannen ohella.
Kaksi ensimmäistä ja kaksi viimeistä osaa muodostavat niin ikään omat kokonaisuutensa, joten teos voidaan hahmottaa myös kolmiosaiseksi. Ensimmäisenä on surullisen torvifanfaarin aloittama hautajaismarssi ja toisena myrskyinen, brutaali osa. Nämä kaksi osaa muodostavat kokonaisuuden, ja niissä käytetään osin samoja teemoja. Molemmissa osissa voimakkaat kohdat katkaisevat toistuvasti rauhalliset ja kauniit vaiheet.
Kolmantena osana on lähes kaksikymmentä minuuttia pitkä leikkisä scherzo, jossa melodiaa soitetaan monessa kohdassa kellopelillä. Eloisien kohtien lisäksi mukana on pizzicaton ja vaimeiden torvien leimaamia suvantovaiheita. Scherzon puolivälistä eteenpäin nopeammat kohdat yltyvät usein voimakkaaksi. Neljäntenä osana on kuuluisa Adagietto, jonka kesto on noin kymmenen minuuttia. Se on tunnettu elokuvasta Kuolema Venetsiassa, ja lisäksi se soitettiin John F. Kennedyn hautajaisissa. Adagietton äänimaisemaa leimaavat jousisoittimet sekä harppu. Puhaltimia eikä lyömäsoittimia käytetä. Viimeisenä osana on suoraviivainen ja iloinen rondo, joka lainaa melodiassaan adagietton huipentumaa.
Levytyksiä

Sir John Barbirolli, New Philharmonia Orchestra (EMI, 1968)
Herbert von Karajan, Berliinin filharmonikot (DG, 1973)
Leonard Bernstein, Wienin filharmonikot (DG, 1987)
Simon Rattle, Berliinin filharmonikot (EMI, 2002)
Sassafrasit

| Sassafrasit |
| --- | --- |
 Amerikansassafras (Sassafras albidum).
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Magnoliids
Lahko::  Laurales
Heimo::  Laakerikasvit Lauraceae
Suku::  Sassafrasit Sassafras  J.Presl
Katso myös
   Sassafrasit Wikispeciesissä   Sassafrasit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sassafrasit (Sassafras) on laakerikasveihin kuuluva suku. Siinä on kolme lajia, joita kasvaa luontaisesti itäisessä Pohjois-Amerikassa ja Itä-Aasiassa Kiinan ja Vietnamin alueella. Sassafraseihin sisältyy mauste- ja lääkekasvina käytetty amerikansassafras (Sassafras albidum).
Lajit

amerikansassafras (Sassafras albidum)
Sassafras randaiense
Sassafras tzumu
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Sassafrasit – Sassafras
Shulamit Aloni

Shulamit Aloni vuonna 2002.
Shulamit Aloni (hepr. ‏שולמית אלוני‎; o.s. Adler; 29. marraskuuta 1928 Tel Aviv, Brittiläinen Palestiina – 24. tammikuuta 2014 Kfar Shmaryahu, Israel) oli israelilainen poliitikko ja kansalaisaktivisti. Hänet tunnettiin liberaalina naisten ja vähemmistöjen oikeuksien puolustajana, joka arvosteli Israelin Palestiinan-miehitystä sekä vanhoillisten uskonnollisten ryhmien vaikutusvaltaa Israelin politiikassa ja yhteiskunnassa. Hän oli edustajana Israelin parlamentissa eli knessetissä vuosina 1965–1969 ja 1974–1996, ja toimi ministerinä vuosina 1974 ja 1992–1996. Alonin on sanottu olleen sukupolvensa vaikutusvaltaisin israelilainen naispoliitikko.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shulamit Aloni Wikimedia Commonsissa
Aloni knessetin istunnossa vuonna 1965.
Siulasirvikäs

| Siulasirvikäs |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Vesiperhoset Trichoptera
Heimo::  Isosirvikkäät Phryganeidae
Suku::  Jalosirvikkäät Semblis
Laji::  atrata
Kaksiosainen nimi
 Semblis atrata  JF Gmelin, 1789 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siulasirvikäs (Semblis atrata) on harvinainen, jopa Suomessa uhanalaiseksi (VU) luokiteltu vesiperhonen. Se muistuttaa sukulaistaan jatulisirvikästä (Semblis phalaenoides). Sitä on tavattu harvakseltaan ympäri maata, esimerkiksi Sipoonkorven Natura 2000 -alueelta. Toisaalta se on löydetty myös Kajaanin Pohjajoelta lehtikuuselta 2013.
Pohjois-Suomesta tavattu siulasirvikäsyksilö väinönputken lehdellä
Herman Solovetskilainen

Herman Solovetskilainen
Pyhittäjä Herman Solovetskilainen oli erakkomunkki, joka yhdessä pyhittäjäisien, munkki Savvati Solovetskilaisen ja hänen kuoltuaan munkki Sosima Solovetskilaisen kanssa perustivat Solovetskin luostarin Vienameren saarelle 1400-luvulla.
Vuonna 1479 matkalla Novgorodiin pyhittäjä Herman Solovetskilainen kuoli Antonievin luostarissa.
Ortodoksinen kirkko muistaa pyhittäjä Hermania hänen muistopäivänään 30. päivänä heinäkuuta.
Aiheesta muualla

Pyhittäjä Herman Solovetskilainen / Ortodoksi.net
Hazza Al Mansouri

| Hazza Al Mansouri |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. joulukuuta 1983 (ikä 40)
Kansalaisuus:   arabiemiirikuntalainen
Ammatti:  Hävittäjälentäjä
Hazza Ali Abdan Khalfan Al Mansouri (arab. هزاع علي عبدان خلفان المنصوري‎, Hazzāʿ ʿAlī ʿAbdān Ḫalfān al-Manṣūrī; s. 13. joulukuuta 1983 Abu Dhabi, UAE) on Yhdistyneiden arabiemiirikuntien Mohammed Bin Rashid Space Centren (MBRSC) avaruuslennolle osallistuja -avaruuslentäjä.
Lentohistoria

| Laukaisu | Laukaisualus | Nimi | Tehtävä | Laskeutuminen | Laskeutumisalus | Kesto | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25. syyskuuta 2019 | Sojuz MS-15 |  | avaruuslennolle osallistuja | 3. lokakuuta 2019 |  Sojuz MS-15 |  |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hazza Al Mansouri Wikimedia Commonsissa
Sinfonia nro 15 (Šostakovitš)

Sinfonia nro 15  (A-duuri, op. 141) on Dmitri Šostakovitšin viimeinen sinfonia. Se valmistui vuonna 1971, ja se kantaesitettiin säveltäjän pojan Maksim Šostakovitšin johdolla 8. tammikuuta 1972.
Šostakovitšin 15. sinfonia on puhtaasti soittimellinen toisin kuin sitä edeltäneet sinfoniat nro 13 ja 14. Monista Šostakovitšin myöhäisistä sinfonioista poiketen 15. sinfoniassa ei tiedetä esiintyvän viittauksia historian, sodan ja politiikan aiheisiin. Teosta pidetään laajalti omaelämäkerrallisena, säveltäjän omaa urakehitystä reflektoivana. 15. sinfoniassa onkin viittauksia sekä Šostakovitšin omiin aiempiin teoksiin että muiden säveltäjien teoksiin. Ensimmäisessä osassa lainataan Gioacchino Rossinin Wilhelm Tell -oopperan alkusoittoa. Sinfoniassa on lainattu myös Richard Wagnerin motiiveja sekä muunneltuina Pjotr Tšaikovskin ja Gustav Mahlerin sävellyksiä. Orkestraatio 15. sinfoniassa on Šostakovitšin sinfonisen tuotannon joukossa erityisen kevyttä.
15. sinfonian ensimmäinen osa on tyyliltään leikillinen. Sillä olikin alun perin lisänimi "Lelukauppa". Toinen osa on pitkä ja arvoituksellinen, kolmas osa puolestaan satiirinen ja teoksen osista lyhyin. Finaalin musiikkia on kuvailtu sinfonian kryptisimmäksi ja syvällisimmäksi; sen onkin arveltu ilmentävän säveltäjän ajatuksia lähestyvästä kuolemasta.
Osat

Allegretto
Adagio – Lento – Adagio
Allegretto
Adagio – Allegretto
Herman Sohlberg

Herman Leonard Sohlberg (17. joulukuuta 1887 Oulu – 25. heinäkuuta 1962 Helsinki) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Teoksia

Malua : en berättelse från Söderhavet.     Schildt, Helsingfors 1947
Hieros gamos

Mahdollisesti pyhää yhdyntää esittävä kalliopiirros Ruotsista
Mosaikki Pompeiijista. Heran hieros gamos Zeuksen kanssa.
Hieros gamos (kreikkaa ιερός γάμος, "pyhä avioliitto") tai hierogamia (kreikkaa ιερογαμία, taas "pyhä avioliitto") tarkoittaa pariutumista ja usein myös avioliittoa jumalan ja ihmisnaisen tai -miehen välillä, joka tapahtui yleensä keväällä. Se on useiden muinaisten kansojen myytti ja rituaali, jonka osanottajat uskoivat voivansa saavuttaa uskonnollisia kokemuksia olemalla yhdynnässä. Osanottajat saattoivat esittää tai uskoa edustavansa jumalia. Rituaalin uskottiin symbolisesti tai kirjaimellisesti parantavan niin osanottajien, kansan kuin maaperänkin hedelmällisyyttä. Rituaaliin otti usein osaa paikallinen päällikkö, joka saattoi yhtyä esimerkiksi paikalliseen papittareen.
Joissain tapauksissa, kuten pyhässä avioliitossa Sumerin kuninkaan ja Inannan ylipapittaren välillä, oli tällä myös käytännöllistä merkitystä. Myös tavalliset ihmiset ottivat mallia ja yhtyivät juuri tuolloin, minkä seurauksena paljon lapsia syntyi talvella, jolloin niiden hoitamiseen oli eniten aikaa.
Joskus hieros gamos oli insestinen yhdyntä esimerkiksi toisilleen sukua olevien jumalten välillä.
Heikki Annala

Lauri Heikki ”Heepe” Annala (28. kesäkuuta 1934 Lapua – 23. heinäkuuta 1995 Nurmijärvi) oli suomalainen basisti, säveltäjä ja sovittaja.
Annalan tunnetuimpia sävellyksiä ovat muun muassa ”Elämän valttikortit”, ”Viimeinen tukkilainen” ja ”Yön syliin”. Hän toimi säveltäjänä ja sovittajana useilla 1970–1980-lukujen iskelmäalbumeilla (mm. Reijo Kallio, Jamppa Tuominen, Reijo Taipale ja Matti ja Teppo). Ennen tätä Annala toimi kontrabasistina muun muassa Erik Lindströmin, Lasse Mårtensonin ja Herbert Katzin yhtyeissä. 1970-luvun alussa Annala perusti Soitinyhtye Liisa -studiokokoonpanon, joka julkaisi vuoteen 1978 mennessä neljä LP-levyä; yhdellä niistä oli laulusolistina Eino Grön. Yhtyeen nimi viittasi Yleisradion Liisankadun studioon, jossa sen ensimmäiset esitykset nauhoitettiin. Samalla vuosikymmenellä Annala aloitti Yleisradiossa radiosarjan Musiikkia maakunnista, joka kuului ohjelmistoon 1980-luvun lopulle saakka. Ohjelman tarkoituksena oli tuoda esiin kevyen musiikin esittäjiä ja kappaleita eri puolilta Suomea.
Annala on haudattu Nurmijärven hautausmaalle.
Salanimet

Lauri Peura – Annala yhdisti tämän nimimerkin toisesta etunimestään Laurista sekä silloisesta asuinpaikastaan Peurantiestä.
Niilo Pollari
Aiheesta muualla

Heikki Annalan sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Heikki Annalan sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Haydn Fleury

| Haydn Fleury |
| --- | --- |
 Haydn Fleury vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1996 (ikä 28) Carlyle, SK, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  100 kg
Seura
Seura:  Winnipeg Jets
Sarja:  NHL
Pelinumero:  24
Pelaajaura
Pääsarjaura:  -–
Aik. seurat:  Red Deer Rebels (WHL) Charlotte Checkers (AHL) Carolina Hurricanes (NHL) Anaheim Ducks (NHL) Seattle Kraken (NHL)
NHL-varaus:  7. varaus, 2014 Carolina Hurricanes
Haydn Fleury (s. 8. heinäkuuta 1996 Carlyle, Saskatchewan) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa NHL-seura Winnipeg Jetsissä. Carolina Hurricanes varasi Fleuryn ensimmäisellä kierroksella seitsemäntenä pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Hänen vahvuuksiinsa kuuluu luistelu, pelikäsitys, oman pään pelaaminen, voima ja koko. Fleury kykenee tekemään myös pisteitä, mutta hän ei ole tästä huolimatta kovin hyvä ylivoimapelaaja, eikä luontainen hyökkäävä puolustaja. Fleuryn tulisi lisätä myös hieman aggressiivisuutta.
Ura > Seuraura

Fleury aloitti jääkiekkoilun Leducin kaupungissa. Hän pelasi juniorina sittemmin Camrose Kodiaksissa, josta Fleury siirtyi Notre Dameen kaudeksi 2010–2011, jolloin Fleury pelasi paikallisten Notre Dame Houndsin joukkueessa SSMHL-sarjaa jaa Notre Dame Argosin joukkueessa SMHL-sarjaa. Red Deer Rebels varasi hänet 43. pelaajana WHL:n varaustilaisuussa 2011. Fleury teki kesäkuussa 2011 sopimuksen joukkueen kanssa, mutta hän ei kuitenkaan ollut 15-vuotiaana vielä edustuskelpoinen pelaamaan siellä koko kautta 2011–2012, vaan Fleuryn kausi eteni vielä suurimmaksi osaksi Argosissa.
Varsinaisella WHL:n tulokaskaudellaan 2012–2013 Fleury teki 66 runkosarjaottelussa tehot 4+15=19 sekä yhdeksässä playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Kaudella 2013–2014 hän nousi Rebelsin varakapteeniksi. Fleury oli tehoilla 8+38=46 joukkueen tehokkain puolustaja ja kolmanneksi paras pistemies. Hän voitti myös Rebelsin sisäisen tehotilaston lukemalla +15. Fleury pelasi kauden aikana myös CHL Top Prospects Gamessa. Carolina Hurricanes varasi hänet koko NHL:n varaustilaisuuden seitsemäntenä pelaajana ja toisena puolustajana kesällä 2014. Fleury teki saman vuoden elokuussa kolmivuotisen tulokassopimuksen joukkueen kanssa. WHL-kauden 2014–2015 jälkeen hän pelasi yhden ottelun AHL-joukkue Charlotte Checkersissa. Ottelussa hän teki AHL-uransa avausmaalin.
Fleury pelasi vielä kauden 2015–2016 Red Deer Rebelsissä WHL-juniorisarjassa. Hänen ensimmäinen kokonainen ammattilaiskautensa oli 2016–2017, jolloin hän edusti Hurricanesin farmiseuraa Charlotte Checkersiä. Fleury pelasi kauden aikana 69 runkosarjaottelua.
Lokakuussa 2020 Fleury teki Hurricanesin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 2,6 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Huhtikuussa 2021 Hurricanes kauppasi Fleuryn Anaheim Ducksiin vaihdossa Jani Hakanpäähän ja kuudennen kierroksen varausvuoroon.
Heinäkuussa 2021 Seattle Kraken varasi Fleuryn joukueeseensa vuoden 2021 laajennusvaraustilaisuudessa.
Heinäkuussa 2024 Fleury teki vapaana agenttina Winnipeg Jetsin kanssa vuoden mittaisen ja 775 000 dollarin arvoisen kaksisuuntaisen sopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Suomi 2014 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Kultaa | Břeclav 2013 | jääkiekko |  |
Fleury pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti pronssia. Fleury palkittiin turnauksen parhaana puolustajana ja Kanadan top-3-pelaajana. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013, jolloin Fleury voitti kultaa. Hän edusti myös Canada Westernin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013.
Muuta

Fleuryn pikkuveli Cale pelaa NHL-joukkue Seattle Krakenissa.
Sinfonia nro 5 (Schubert)

Franz Schubert sävelsi viidennen sinfoniansa B-duurissa (D. 485) vuonna 1816. Se valmistui tuon vuoden lokakuun 3. päivänä. Teoksen tyylissä on monesti huomioitu Wolfgang Amadeus Mozartin vaikutus Schubertiin; Schubert oli myös päiväkirjamerkinnöissään kirjoittanut Mozartin vaikutuksesta ennen teoksensa valmistumista.
Schubertin viidennen sinfonian kantaesitti yksityinen harrastajaorkesteri fagotisti Otto Hattwigin kotona pian teoksen valmistumisen jälkeen. Vuonna 1867 englantilaiset Arthur Sullivan ja George Grove matkustivat Wieniin etsimään Schubertin unohdettuja teoksia. Tämän myötä julkisuuteen saatettiin muun muassa säveltäjän viides sinfonia. Sen julkinen kantaesitys pidettiin Lontoossa 1. helmikuuta 1873.
Schubertin viides sinfonia on kamarimusiikkityyppinen sekä ulottuvuudellisesti että soitinnuksensa osalta. Orkesteriin ei kuulu klarinetteja, trumpetteja eikä patarumpuja. Teoksen ensimmäisessä osassa ei ole perinteistä hidasta johdanto-osiota (kuten ei Mozartin 40. sinfoniassakaan); hitaassa toisessa osassa kuuluvat myös Schubertin tyylille ominaiset romanttiset piirteet. Kolmas osa yhdistää klassisen menuetin ja Ländlerin piirteet. Finaali on sinfonian lyhyin osa.
Osat

Allegro
Andante con moto
Menuetto: Allegro molto
Allegro vivace
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Siukola

Siukola on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Eino Siukola (1894–1918), punakaartin päällikkö Suomen sisällissodassa
Heikki Siukola (s. 1943), oopperalaulaja
Raimo Siukola (1932–2015), pika-aitajuoksija
Kuvitteelliset henkilöt

Aarne Siukola, Väinö Linnan romaanin Täällä Pohjantähden alla hahmo.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hazmat Modine

Hazmat Modine esiintymässä Tukholmassa vuonna 2009. Kuvassa Wade Schuman, takana Joseph Daly.
Hazmat Modine on yhdysvaltalainen kahdeksanhenkinen maailmanmusiikkiyhtye. New Yorkia kotipaikkanaan pitävän yhtyeen perustaja on myös kuvataiteilijana ansioitunut Wade Schuman. Hazmat Modinen ensilevy Bahamut julkaistiin vuonna 2007 ja seuraava, Cicada, vuonna 2011. Yhdysvalloissa levyn julkaisi Barbès Records, Euroopassa JARO.
Musiikki

Ryhmän musiikki perustuu pohjoisamerikkalaisen musiikin traditioon; bluesiin, swingiin, jazziin, klezmeriin ja rhythm and bluesiin, mutta on saanut voimakkaasti vaikutteita myös kauempaa, jamaikalaisista,  afrikkalaisista, havaijilaisista ja Lähi-idän musiikkityyleistä. Yhtyeen levyillä ovat vierailleet kurkkulauluyhtye Hun-Huur-Tu, Kronos Quartet ja beniniläinen puhallinorkesteri Gangbe Brass Band.
Yhtyeen jäsenet

Wade Schuman — laulu, huuliharppu, kitara
Erik Della Penna — laulu, banjo, kitara
Joseph Daley — tuuba, sousafoni
Pamela Fleming — trumpetti, käyrätorvi
Steve Elson — baritonisaksofoni, tenorisaksofoni, klarinetti, huilu
Reut Regev — pasuuna
Patrick Simard — rummut
Daisy Castro — viulu
Levyarviointeja

Gunder Wåhlberg: Hazmat Modine – Bahamut (Arkistoitu – Internet Archive). Lira.se 2011 (ruotsiksi)
Bengt Edqvist: Hazmat Modine – Cicada (Arkistoitu – Internet Archive). Lira.se 2011 (ruotsiksi)
Robin Denselow: Hazmat Modine: Cicada – review . The Guardian 2011 (englanniksi)
Hazmat Modine esiintymässä Stuttgartissa vuonna 2013
Sarah Bernhardt

| Sarah Bernhardt |
| --- | --- |
 Sarah Bernhardt Nadarin kuvaamana
Henkilötiedot
Koko nimi:  Henriette-Rosine Bernard
Syntynyt: 22./23. lokakuuta 1844 Pariisi, Ranska
Kuollut: 26. maaliskuuta 1923 (78 vuotta) Pariisi, Ranska
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Ambroise Aristide Damala
Lapset:  Maurice
Näyttelijä
Aktiivisena:  1862–1922
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Sarah Bernhardt (22./23. lokakuuta 1844 Pariisi – 26. maaliskuuta 1923 Pariisi) oli ranskalainen näyttelijä. Häntä pidetään 1800-luvun loppupuolen merkittävimpänä ranskalaisena näyttelijänä ja yhtenä näyttämötaiteen historian suurimmista nimistä.
Tausta

Benhardt syntyi Pariisissa vuonna 1844 Henriette Rosine Bernard -nimisenä hollantilaiselle juutalaiselle kurtisaanille Judith Van Hardille, joka tunnettiin myös nimellä ”Youle”. Lapsen isä oli Edouard Bernard, ranskalainen juristi, ja Henriette koulutettiin ranskalaisissa katolisissa sisäoppilaitoksissa. Elättääkseen itsensä hän yhdisti varhaiseen näyttelijänuraansa kurtisaanina toimimisen – noina aikoina molempia aloja pidettiin paheksuttavina.
Ura

Bernhardtin näyttelijänura alkoi vuonna 1862, lähinnä komedianäytelmissä. Kuuluisa hänestä tuli Euroopan näyttämöillä 1870-luvulla, ja pian hän oli haluttu esiintyjä kaikkialla Euroopassa ja Yhdysvalloissa, ollen mahdollisesti 1800-luvun kuuluisin näyttelijä. Bernhardt tunnettiin vakavana draamanäyttelijänä.
Vaikka Bernhardt olikin pääasiallisesti teatterinäyttelijä, hän teki useita äänitteitä erilaisiin produktioihin. Eräs varhaisimmista oli Jean Racinen Faidran lukeminen Thomas Edisonin kotona New Yorkin -vierailulla 1880-luvulla. Monialaisena Benhardt harrasti teatterin lisäksi taiteista myös kuvataiteita, kuten maalausta ja kuvanveistoa, sekä poseerasi mallina Antonio de La Gandaralle. Lisäksi hän julkaisi kirjoja ja näytelmiä.
Tšekkiläinen taiteilija Alfons Mucha teki useita ikonisia art nouveau -suuntausta edustavia mainoksia ja julisteita Bernhardtista. Suomalaissyntyinen pianisti ja kirjailija Ina Lange haastatteli häntä 1883 Tukholmassa. Haastattelu julkaistiin 22.6.1883 Helsingfors Dagblad -lehdessä kirjailijanimellä Daniel Sten.
Viimeiset vuodet

Vuonna 1915 Benrhardtin oikea jalka amputoitiin sen vahingoituttua vakavasti kymmenen vuotta aiemmin. Hän joutui pyörätuoliin useiksi kuukausiksi. Siitä ja puisen jalkaproteesin tarpeesta huolimatta hän jatkoi uraansa.
Bernhardt kuoli poikansa Mauricen käsivarsille vuonna 1923 ja on haudattu Pariisiin La Père Lachaisen hautausmaalle.
Kirjallisuutta

Aston, Elaine: Sarah Bernhardt. A French Actress on the English Stage.  Berg, 1989.  ISBN 978-0-854960194.  (englanniksi)
Brandon, Ruth: Being Divine. A Biography of Sarah Bernhardt.  Secker & Warburg, 1991.  ISBN 978-0-436199950.  (englanniksi)
Emboden, William A.: Sarah Bernhardt.  Studio Vista, 1974.  ISBN 978-0-289705049.  (englanniksi)
Garans, Louis: Sarah Bernhardt. Itinéraire d’une divine.  Editions Palantines, 2005.  ISBN 978-2911434433.  (ranskaksi)
Gold, Arthur & Fizdale, Robert: The Divine Sarah. A Life of Sarah Bernhardt.  Knopf, 1991.  ISBN 978-0-394528793.  (englanniksi)
Gottlieb, Robert: Sarah. The Life of Sarah Bernhardt.  Yale University Press, 2013.  ISBN 978-0-300192599.  (englanniksi)
Lorcey, Jacques: Sarah Bernhardt. l’art et la vie.  Seguier Editions, 2005.  ISBN 978-2840494171.  (ranskaksi)
Menefee, David W.: Sarah Bernhardt in the Theatre of Films and Sound Recordings.  McFarland & Company Incorporated Pub, 2003.  ISBN 978-0-786416363.  (englanniksi)
Taranow, Gerda: Sarah Bernhardt. The Art Within the Legend.  Princeton University Press, 1972.  ISBN 978-0-691061818.  (englanniksi)
Verneuil, Louis: The Fabulous Life of Sarah Bernhardt.  Greenwood Publishing Group, 1972.  ISBN 978-0-837157078.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sarah Bernhardt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sarah Bernhardtin teokset Gutenberg-projektissa.
Sarah Bernhardt – Internet Broadway Database. (englanniksi)
Sarah Bernhardtin Edisonin fonografisylintereille tallennettuja tekijänoikeuksista vapautuneita äänityksiä vuodelta 1910. (University of California, Santa Barbara) (englanniksi)
Eino Leinon raportti Sarah Bernhardtin Dresdenin esityksistä vuodelta 1908.
Sarah Bernhardt. Suomen Kuvalehti, 21.04.1923, nro 16, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot.
Shujinko

| Shujinko |
| --- | --- |

Esiintynyt:  MK: Deception   MK: Unchained   MK: Armageddon
Henkilötiedot
Kotimaa:  Earthrealm
Laji:  Ihminen
Taistelulajit:  Mantis (MK:D, MK:A)   Shaolin Fist (MK:D)
Aseet:  Dan Tien Dao (MK:D, MK:A)
Liittoumat:  ei ole
Shujinko on kuvitteellinen henkilö Mortal Kombat -tappelupelisarjassa. Hänet tavattiin ensimmäisen kerran Mortal Kombat: Deception -pelissä.