stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Puolivälinkankaan suuralue
Kaupunginosat Puolivälinkankaan suuralueella

Isko
Puolivälinkangas
Pyykösjärvi
Takalaanila
Välivainio
Merkittävät liikenneyhteydet

Valtatie 4 (Pohjantie)
Seututie 847 (Haukiputaantie)
René Cattarinussi

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Italia> Miesten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Brezno-Osbrlie 1997 | sprintti |  |
|  Hopeaa | Pokljuka 2001 | sprintti |  |
|  Pronssia | Ruhpolding 1996 | sprintti |  |
|  Pronssia | Brezno-Osbrlie 1997 | viesti |  |
|  Pronssia | Holmenkollen 2000 | sprintti |  |
René Cattarinussi (s. 12. huhtikuuta 1972 Tolmezzo) on italialainen entinen ampumahiihtäjä.
Cattarinussi saavutti ensimmäisen arvokisamitalinsa saavutettuaan pronssia sprintistä Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 1996. Ampumapaikat puhtaasti selvittänyt Cattarinussi hävisi yhden sakon pystypaikalta ampuneelle Vladimir Dratševille 38,7 sekuntia. Hopealle sijoittunut Viktor Maigurov selvitti ammunnan puhtaasti - kukisti Cattarinussin 29 sekunnilla ja hävisi Dratšoville 9,7 sekuntia.
Seuraavissa MM-kilpailuissa Brezno-Osbrliessä hän saavutti hopeaa Ruhpoldingin tapaan sprinttikilpailusta. Cattarinussi ampui yhden sakon makuupaikalta - hän hävisi ampumapaikat puhtaasti selvittäneelle voittajalle, maanmiehelleen Wilfried Pallhuberille 16,8 sekuntia. Pronssimitalisti Oleg Rytšenkov ampui kaksi ohi pystypaikalta - hävisi voittaja Pallhuberille 18,3 sekuntia ja Cattarinussille 1,5 sekuntia. Samoissa kisoissa hän hiihti avausosuuden Italian viestijoukkueessa, joka sai pronssia.
Holmenkollenin MM-kilpailuissa 2000 Cattarinussi saavutti pronssia, tälläkin kertaa sprintistä. Puhtaasti ampunut Cattarinussi hävisi yhden sakon ampuneelle voittajalle Frode Andresenille 19,2 sekuntia - hopealle sijoittunut Pavel Rostovtsev ampui Cattarinussin tapaan ampumapaikat puhtaasti - voitti Cattarinussin 9,7 sekunnilla ja hävisi voittajalle 9,5 sekuntia.
Seuraavana vuonna Pokljukan MM-kisoissa hän saavutti jälleen sprinttihopeaa. Hän hävisi maailmanmestari Pavel Rostovtseville 46,6 sekuntia - molemmat selvittivät ampumapaikat ilman sakkokierroksia. Yhden sakon makuupaikalta ampunut pronssimitalisti Halvard Hanevold hävisi voittajalle 47,9 sekuntia - Cattarinussille vain 1,3 sekuntia.
Olympialaisiin Cattarinussi osallistui kahdesti: Naganoon 1998 ja Salt Lake Cityyn 2002 - parhaana sijoituksensa Naganon viestikisan yhdeksäs sija - henkilökohtaisesti Salt Lake Cityn takaa-ajokilpailun kahdeskymmenes sija.
Maailmancupissa Cattarinussi voitti urallaan kaksi osakilpailua: sprinttikilpailun Anterselvassa kaudella 1998–1999 ja yhteislähtökilpailun Hanti-Mansijskissa kaudella 1999-2000. Neljän henkilökohtaisen MM-mitalin lisäksi hän sijoittui maailmancupin palkitosijalle viisi kertaa. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1993-1994.
RDRAM

RDRAM18-NUS Nintendo 64 -konsolissa.
RDRAM on Rambusin kehittämä DRAM-tekniikkaan perustuva muistityyppi. Muistityyppiä käyttivät Nintendo Nintendo 64- ja Sony PlayStation 2 -konsolissa. PlayStation 2 kykeni 3,2 GB/s kaistanleveyteen käyttämällä kahta 16 MB RDRAM-muistia. Nintendo 64:ään oli saatavilla myös 4 megatavun Expansion Pak -laajennus.
Suoritinvalmistaja Intel päätti loppuvuodesta 1996 RDRAM:ista tulevan PC-koneiden uuden muististandardin.
Se oli tarkoitus ottaa käyttöön vuoden 1999 keskivaiheilla valmistuvan ensimmäisen Intel Pentium III (koodinimeltään Katmai) ja niitä tukevien piirisarjojen kanssa.
RDRAM hävisi kuitenkin kilpailijalleen DDR SDRAM:lle ja Intel luopui RDRAMin tukemisesta PC-koneissa kokonaan vuoteen 2003 mennessä.
RDRAM:n ensimmäinen myyntiin tullut versio toimi 400 MHz:n kellotaajuudella ja DDR-periaatteella, jolloin sen teoreettinen kaista oli 1600 MB/s. 2×400 MHz:n toimintanopeuden vuoksi standardin nimeksi tuli PC800. Tämä nimeäminen oli myös syynä SDRAM-moduulien nimeämismuutokseen edeltävän PC133:n ja DDR:n PC1600:n välillä.
Rambus-muisti pakattiin RIMM-muistimoduuliin. Muistin rakenteen vuoksi yhtään muistikampapaikkaa ei voinut jättää tyhjäksi, vaan ne oli täytettävä CRIMM-moduuleilla.
Muistityypin seuraaja on XDR DRAM.
Tekniikka

Rambus DRAM eli RDRAM eroaa perinteisemmästä DRAM-muistista merkittävästi. RDRAM käyttää kapeampaa väylää ja se ei käytä väylässä dedikoituja osuuksia osoitteelle, ohjaukselle, datalle ja piirivalinnalle. Näiden sijaan väylä on täysin multipleksoitu ja nämä kaikki tiedot kulkevat samoilla johtimilla, mutta eri aikaan. Väylä voi siirtää tietoa kellopulssin nousevalla ja laskevalla reunalla. Tapahtumat muistuttavat tietokoneverkkojen käyttämiä pyyntö-/vastauspaketteja. Ensin lähetettävää osoite-/ohjauspakettia seuraa varsinainen datapaketti.
RIMM ja CRIMM

RIMM on Rambusin tavaramerkki muistimoduulille, joka on tarkoitettu käyttöön Rambusin RDRAM-muistin kanssa. RIMM muistuttaa DIMM-moduuleja, mutta siinä on eroja pinnien määrässä virheenkorjaustuessa. RIMM-moduuleja on käytetty Pentium 4 -emolevyillä.
CRIMM-moduuleja (Continuity RIMM) käytetään täyttämään tyhjiksi jääneet paikat, joihin RIMM-muistimoduulia ei asenneta.
CRIMM ei ole terminaattori, jonka tarkoitus on pysäyttää signaaleja vaan CRIMM jatkaa signaaleja seuraavalle moduulille, jotta Rambusin sarjamuotoinen tekniikka toimisi.
Aiheesta muualla

RDRAM Memory Architecture (englanniksi)
Muistimoduulit
CAMM
DIMM
SO-DIMM
CDIMM
CUDIMM
RDIMM
DIP
RIMM
SIMM
SIPP
RDRAM ja CRIMM.
Rakastaa – ei rakasta

| > ..Rakastaa, ei rakasta... Hausmylly |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Dromen mesta & Finnvox
 Julkaistu: 1993
 Formaatti: CD, LP, MC
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 38.30
 Levy-yhtiö: EMI Finland
Listasijoitukset
  12.
Hausmyllyn muut julkaisut
| Sä oot jees 1991 | ...Rakastaa, ei rakasta... 1993 | Peilipallo 1994 |
...rakastaa, ei rakasta... on Hausmyllyn neljäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1993.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 12, ja pysyi listalla yhteensä 10 viikkoa.
Kappaleet

Kai sinut saan – 3.26
En voi sua unohtaa – 3.27
Mennyttä aikaa – 3.25
Kuiskauksia ja kosketuksia – 3.29
Jos vielä muistat – 3.27
Tavallinen tarina – 3.27
Kaipaan – 4.10
Aika kaiken parantaa – 3.27
Eron hetki – 3.27
Jotain suurempaa – 3.33
En voi pyytää – 3.24
Aiheesta muualla

Rakastaa – ei rakasta discogs.com -sivustolla
René Chocat

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Egypti 1949 |  |  |
|  Pronssia | Ranska 1951 |  |  |
|  Pronssia | Neuvostoliitto 1953 |  |  |
René Chocat (28. marraskuuta 1920 Santranges – 18. heinäkuuta 2000 Montpellier) oli ranskalainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Chocat voitti olympiahopeaa Lontoosta 1948. EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa Egyptistä 1949 ja pronssia Ranskasta 1951 sekä Neuvostoliitosta 1953. Olympialaisissa hän oli lisäksi mukana Helsingissä 1952, jolloin Ranska sijoittui kahdeksanneksi.
Osmo’s Cosmos

Osmo's Cosmos on suomalainen yhtye, joka soittaa glam rock-hengessä pääosin 1970-, 1980- ja 1990-luvun ulkomaisia ja kotimaisia hittejä.
Tuorein albumi "Half 'N' Half" on vuodelta 2021, jossa puolet on omia kappaleita ja puolet cover-versioita. Levyltä oma biisi "Hauskaa" valittiin samana vuonna ilmestyneen Renny Harlinin ja Markus Selinin "Luokkakokous 3 - Sinkkuristeily" -elokuvan tunnusbiisiksi. Vuonna 2022 Osmo's Cosmos teki Suomen jääkiekkomaajoukkue Leijonille tsemppibiisin "Voimaa", josta julkaistiin myös englanninkielinen versio "Power". Biisit löytyvät videona bändin YouTube Osmo's-TV -kanavalta, josta löytyy myös bändin muu videotuotanto.
Yhtyeen perustajajäsenet Pete Kiisseli ja Ville Soininen omistavat vuonna 1987 perustetun musiikkialan tuotantoyhtiö Music-Bros Ay:n, joka hoitaa Osmo's Cosmoksen keikkamyynnin sekä ääni- ja videotuotannon.
Ville ja Pete ovat myös vuonna 2009 kotikaupungissaan Imatralla avatun Osmo's Cosmos Barin pääomistajat ja toimivat yhtiön toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana.
Historia > Vuodet 1988 - 1999

Osmo’s Cosmos on saanut alkunsa Pete Kiisselin ja Ville Soinisen vuonna 1988 perustamasta yhtyeestä Screamer. Samana vuonna Marko Siira ja Jaska Miikki tulivat mukaan yhtyeeseen. Jussi Honka liittyi joukkoon vuonna 1994. Screamer ehti levyttää yhden omakustannesinglen, EP:n, mini-CD:n ja tehtyään Atte Blomin Megamanian kanssa levytyssopimuksen CD:stä Liskojen Yö, joka julkaistiin vuonna 1995.
Vuonna 1994 Screameria kyseltiin soittamaan 1970-luvun bileisiin teemaan liittyvää musiikkia. Keikkoja tehtiin ensin nimellä Screamer plays 70’s. Matti Muhosen avustuksella Imatran teatteriin alettiin suunnitella suurempaa 70’s show’ta. Ensimmäinen esitys oli maaliskuussa 1996, ja CD Screamer plays 70’s: Osmo’s Cosmos soundtrack ilmestyi samana vuonna.
Sama levy julkaistiin seuraavana vuonna parilla lisäkappaleella nimellä Osmo's Cosmos 70's Rock 'n' Roll Show, ja samalla yhtyeen nimi muutettiin Screamerista Osmo's Cosmos Bandiksi. Yhtye teki samana vuonna musikaaliryhmän kanssa kiertueen Suomen teattereissa.
Vuonna 1997 Osmo's Cosmos sovitti kitaristi Jarmo Nikun ideasta SaiPan maalilaulun Lätkä Lentää uuden version.
Vuonna 1999 ilmestyi yhtyeen toinen albumi Coveria Ei Jätetä, joka sisälsi covereiden lisäksi muutaman vanhan Screamer-kappaleen sekä suomen- että englanninkielisinä versioina ("Laivaan" / "Duke Of The Dukes", "Mitä ne tietää" / "Sense Of Things" ja "Pieni hetki" / "Little Song") ja uuden alkuperäiskappaleen Miitri Aaltosen Grace Of Your Love. Samana vuonna Music-Bros sai Vuoden yrittäjä -palkinnon Imatralla. Keikkamyyjäksi vaihtui Rocktopsin Rami Räsänen.
Historia > 2000 - 2010

Vuosituhannen vaihteen aikoihin OC:n keikoilla oli usein vierailevia solisteja kuten Remu Aaltonen, Kirka, Danny, Muska, Pave Maijanen, Linda Lampenius, Pandora, Laura Voutilainen ja myöhemmin mm. Ari Koivunen, Jarkko Ahola, Saska Helmikallio, Mato Valtonen, Petra (Tik Tak), Ismo Leikola, Aarne Tenkanen, Konsta Hietanen, Heikki Pöyhiä. Myös Imatra Big Bandin kanssa tehtiin yhteiskeikkoja nimellä Osmo's Cosmos Orchestra.
Syyskuussa 2001 Etelä-Karjalan Messukeskuksessa sai ensi-iltansa ensimmäinen Osmo's Cosmos Lideo Show. Show'ssa esiintyivät videovierailijoina mm. Kirka, Laura Voutilainen, Jam Rock Band, Twist Twist Erkinharju, Annica, Don Carlos ja Imatra Big Bandin puhallinsektio.
Vuonna 2003 OC:n levy-yhtiöksi vaihtui Ilkka Vainion Edel Records ja samana vuonna ilmestyi yhtyeen kolmas albumi Just For You. Yhtye teki samana vuonna myös Lideo Tour 2003 -kiertueen, jossa em. lisäksi videovierailijana mm. Jukka Puotila ja Juha Laitila. Keikkamyyjänä toimi niihin aikoihin Dex Viihde / Seppo Kahilainen.
Kesällä 2005 yhtyeen kuudenneksi jäseneksi tuli kitaristi Matti Kähkönen. Kiisseli ja Soininen  keskittyivät enemmän toiminnan pyörittämiseen ja kehittämiseen. Saman vuoden syksyllä julkaistiin yhtyeen neljäs albumi Omat, Vieraat ja Käännetyt, jossa covereiden lisäksi kaksi Miitri Aaltosen kappaletta englannin- että suomenkielisinä versioina Angels Cry / Jos anteeksi mä saan (suom. sanat Heikki Salo) ja Anybody Out There / Hakekaa mut häkkiin (suom. sanat Ilkka Vainio). Samana vuonna julkaistiin Music-Brosin tuottama ja toteuttama DVD-taltiointi 70's Rock 'n' Roll Show, joka kuvattiin Imatran Teatterissa maaliskuussa 2005. Show oli sama kuin vuoden 1996 alkuperäisversio.
Alkuvuodesta 2007 yhtye julkaisi viidennen albuminsa Hulluna Huomiseen. Levyn nimikkokappale on yhtyeen omaa tuotantoa, mutta muuten levy sisältää ulkomaisia glamrock-covereita ja kotimaisia kappaleita. Levyn myötä myös keikkasetti uudistui ja kaikille keikoille tuli mukaan videonäytöt, joilta tulee vierailevia artisteja ja videoanimaatioita livemusiikkiin tahdistettuna → Osmo’s Cosmos Lideo Show. Yhtye käyttää videotekniikkaa edelleen kaikilla keikoillaan.
Loppuvuodesta 2007 rumpali Marko Siira lopetti soittamisen ja hänen tilalleen tuli imatralainen Mikko Kupiainen.
Toukokuussa 2008 yhtye julkaisi kokoelmalevyn Toisten Parhaat, jossa bonuksena on karaoke-DVD. Niihin aikoihin keikkamyyntiä alkoi hoitamaan Music-Bros, joka oli koko ajan jo hoitanutkin yritystilaisuuksien myynnin. Samana vuonna SaiPan maalilaulusta Lätkä Lentää tehtiin versio, jossa vierailevina solisteina on Kotiteollisuuden Jouni Hynynen, Mokoman Tuomo Saikkonen ja Stam1nan Hyrde Hyyrynen.
Historia > 2011 - 2015

Keväällä 2012 Osmo's Cosmos julkaisi ensimmäisen vain omaa musiikkiaan sisältävän albuminsa nimeltään SHOW. Levyn kappaleella Seven Years esiintyy vierailevana solistina mm. ex-Rainbow -solisti Graham Bonnet ja koskettimissa Mikko Rintanen.
Marraskuussa 2013 Ylen suorassa Nenäpäivä-show -hyväntekeväisyyslähetyksessä sai ensi-iltansa Osmo's Cosmos & Friends musiikkivideo Hei maailma, jolla esiintyi lukuisia vierailevia artisteja: Laura Voutilainen, Pave Maijanen, Remu Aaltonen, Jarkko Ahola, Mato Valtonen, Ismo Leikola, Saska Helmikallio, Aarne Tenkanen, Konsta Hietanen, Ari Koivunen, Miitri Aaltonen, Heikki Pöyhiä sekä Imatran Linnalan koulun musiikkiluokkien kuoro.
2014 bändi soitti ja sovitti Suomen jalkapallomaajoukkue Huukajien kannustusbiisin Pohjoiskaarre, jonka sävelsi ja sanoitti Jari Haapala. Biisistä videon tuotti Same-eYes. Samalla porukalla tehtiin vuotta aiemmin 2013 jalkapallojoukkue FC Lahdelle kannustusbiisi Kuhnurit Saalistaa, jossa laulusolistina toimii Konsta Hietanen.
Vuonna 2015 Etelä-Karjalan liitto ja Pohjois-Karjalan maakuntaliitto järjesti kilpailun Karjalaisten Laulu -kappaleen uudelleen sovittamisesta. Osmo's Cosmos voitti kilpailun ja kappaleesta julkaistiin alkuvuodesta 2016 video, jonka toteutti joensuulainen Korpipaja yhteistyössä Music-Brosin kanssa.
Historia > 2016 ->

Kevättalvella 2016 yhtyeeltä ilmestyi 20-vuotisjuhlavuotensa kunniaksi albumi Osmo's Cosmos: Twenty Years On The Road, joka sisälsi mm. Kiisselin ja Soinisen suomentaman version Deep Purplen kappaleesta Soldier Of Fortune / Varjot vain tekee seuraa (kappaleesta julkaistiin ensimmäinen versio alun perin jo Screamerin Liskojen Yö -levyllä) sekä kaksi yhtyeen omaa kappaletta It's You ja I Don't Need Much. Yhtye teki samana vuonna albumin nimellä juhlakiertueen halki Suomen ja esiintyi mm. Helsingin Savoy-teatterissa ensimmäistä kertaa vuoden 1997 jälkeen.
Loppuvuodesta 2016 basisti Jussi Honka ja rumpali Mikko Kupiainen lopettivat yhtyeessä. Heidän tilalleen tulivat imatralaiset basisti Henri "Henkka" Putto sekä rumpali Henry "Henkka" Siira, joista jälkimmäinen on yhtyeen alkuperäisen rumpali Marko Siiran poika.
Alkuvuodesta 2017 laulusolisti Jaska Miikki ja kitaristi Matti Kähkönen lopettivat yhtyeessä. Heidän tilalleen tulivat laulajaksi amerikan-suomalainen Richard ”Tipe” Johnson ja kitaristiksi Aleksi Koukonen. Johnson on toiminut solistina mm. yhtyeissä Gringos Locos, Leningrad Cowboys sekä Apocalyptican kiertuesolistina. Aleksin isä Ilkka ”Ile” Koukonen toimii Osmo's Cosmoksen toisena solistina.
Uuden kokoonpanon ensimmäinen julkaisu oli maaliskuussa 2017 julkaistu single Runnin' Down a Dream. Tom Pettyn alun perin levyttämästä kappaleesta julkaistiin myös musiikkivideo. Syksyllä 2017 julkaistiin digisingle ja video Ace of Base -yhtyeen kappaleesta All That She Wants. Suomen sadannen itsenäisyyspäivän alla julkaistiin myös Osmo's Cosmos -versio Jean Sibeliuksen Finlandiasta, jossa soittavat ja videolla esiintyivät yhtyeen nykyinen ja entinen kokoonpano sekä Imatran musiikkiluokkien kuoro. Huhtikuussa 2018 julkaistiin digisingle ja video Patti Smithin alun perin levyttämästä kappaleesta Because The Night. Kesällä 2019 julkaistiin digisinkku ja video Ricky Martinin kappaleesta Livin' La Vida Loca ja alkuvuodesta 2020 video T. Rex. / Marc Bolanin glam rock -kappaleesta Get It On.
Vuonna 2021 julkaistiin tupla-albumi Half 'N' Half, jossa puolet on omia kappaleita ja puolet cover-versioita. Levyltä oma biisi "Hauskaa" valittiin samana vuonna ilmestyneen Renny Harlinin ja Markus Selinin Luokkakokous 3 - Sinkkuristeily -elokuvan tunnusbiisiksi. Vuonna 2022 Osmo's Cosmos teki Suomen jääkiekkomaajoukkue Leijonille tsemppibiisin Voimaa, josta julkaistiin myös englanninkielinen versio Power. Biisit löytyvät videona bändin YouTube Osmo's-TV6 -kanavalta.
Osmo's Cosmos on tehnyt myös muutaman ulkomaankeikan. Suomen itsenäisyyspäivänä 2008 yhtye esiintyi Dallasissa Finnish American Business Guild'in vuosittaisessa juhlatilaisuudessa, helmikuussa 2013 Pietarin Jagger-klubilla ja elokuussa 2019 Pietarin Harley Days -tapahtumassa.
Vuonna 2024 Osmo's Cosmoksen rocksinfonia Whitewater Symphony oli Imatrankosken launtaikoskinäytösten musiikkina.
Kokoonpano > Nykyinen kokoonpano

Richard ”Tipe” Johnson (laulu) 2017–
Henri Putto (basso) 2017–
Henry Siira (rummut) 2017–
Aleksi Koukonen (kitara) 2017–
Ville Soininen (kitara, koskettimet)
Pete Kiisseli (kitara)
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Jaska Miikki (laulu) 1988–2017
Matti Kähkönen (kitara) 2005–2017
Jussi Honka (basso) 1994–2016
Mikko Kupiainen (rummut) 2008–2016
Marko Siira (rummut) 1988–2007
Julkaisut

CD:t
70’s Rock’n’Roll Show (1997)
Coveria ei jätetä (1999)
Just For You (2003)
Omat, vieraat & käännetyt (2005)
Hulluna huomiseen (2007)
Show (2012)
Twenty Years On The Road (2016)
Half 'N' Half (2021)
Kokoelma
Toisten parhaat (bonuksena karaoke-DVD) (2008)
DVD:t
Osmo’s Cosmos 70’s Rock’n’Roll Show
Kirjat
I Wanna Show, kirjailija Nestori Lönngrén. Dokumentaarinen valokuvakirja yhtyeen kiertue-elämästä. (2012)
Aiheesta muualla

Osmo’s Cosmoksen kotisivut
Music-Bros
https://www.facebook.com/OsmosCosmosBand/ (Osmo's Cosmoksen virallinen Facebook-sivu)
https://www.youtube.com/user/mbocay (Osmo's - TV, yhtyeen virallinen YouTube-kanava)
René Coicaud

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | floretti, joukkuekilpailu |  |
René Coicaud (25. elokuuta 1927 – 1. lokakuuta 2000) oli ranskalainen miekkailija. Hän kilpaili kesäolympialaisissa 1956 Melbournessa ja oli siellä mukana saamassa hopeaa floretin joukkuekilpailussa.
René Caillié

René Caillié
René Caillié (19. marraskuuta 1799 – 17. toukokuuta 1838) oli ranskalainen tutkimusmatkailija ja tiettävästi ensimmäinen eurooppalainen, joka saavutti myyttisen Timbuktun kaupungin Malissa.
René Caillié oli lähtöisin vaatimattomista olosuhteista ja jäi orvoksi jo lapsena. Hänellä oli kova kaukokaipuu ja hän lähti maailmalle 16 vuoden ikäisenä. Vuosina 1824–1825 hän vietti aikaa Pohjois-Afrikassa maurien parissa ja perehtyi heidän tapoihinsa, arabian kieleen ja islaminuskoon.
Saatuaan kuulla Ranskan maantieteellisen seuran ensimmäiselle eurooppalaiselle Timbuktun-kävijälle lupaamasta palkinnosta Caillié päätti matkata sinne. Timbuktua oli pidetty myyttisenä kaupunkina jo keskiajan arabialaisten tarinankertojien ajoista lähtien. Caillié pukeutui pohjoisafrikkalaisiin vaatteisiin ja lähti kulkemaan jalan, aseitta ja lähes rahatta halki Saharan. Hän uskoi, että tekeytymällä vaatimattomaksi islaminuskoiseksi oppineeksi hän voisi välttää monet hankaluudet. Matka oli silti vaikea ja vaarallinen. Caillié sairastui ja joutui viettämään viisi kuukautta Tiémén kaupungissa. 20. huhtikuuta 1828 hän kuitenkin löysi Timbuktuun, mutta kohtasi vain kovin raunioituneen kaupungin, jonka menneestä loistosta ei ollut enää kovin paljon nähtävissä.
Kun Caillié palasi vuonna 1830 Ranskaan 16 vuoden poissaolon jälkeen, vastaanotto oli yllättynyt. Hänen ei ollut uskottu enää palaavan. Maantieteellinen seura kuitenkin palkitsi hänet lupaamillaan 10 000 frangilla.
Vuonna 1830 Caillié julkaisi matkastaan kertomuksen Journal d’un voyage à Temboctou et à Jenné dans l’Afrique centrale.
RDN Allstars

| RDN Allstars Rockin da North |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. toukokuuta 2002
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Pauli Rantasalmi, Wretch, Tiedemies, Jukka Immonen, Joniveli, Elastinen, Falk aka Hawkeye, Larry Lavish, Oispa, Lex Luthor, Rocketboy, Juhani
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 69.02
 Levy-yhtiö: BMG
Listasijoitukset
  5.
Rockin da Northin muut julkaisut
|   | RDN Allstars 2002 | Star Warz 2003 |
RDN Allstars on hip hop -ryhmä Rockin da Northin esikoisalbumi, joka julkaistiin 21. toukokuuta 2002. Levyllä esiintyy useita suomalaisia hip hop -artisteja sekä vierailijoilta ulkomailta.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 5.
Kappaleet

Intro – 1.07
Saundaa – 3.18  (Trilogia & Tasapaino)
Täällä taas – 4.03  (Flegmaatikot, Pikku G, YOR123 & Ezkimo)
Kingsize – 5.11  (B.O.W, Lord Est, YOR123 & Ezkimo)
Tuu mun uniin – 3.56  (Janina Frostell, Ezkimo, YOR123, Skandaali & Lord Est)
Pelkkää viihdettä – 3.43  (Elastinen, Jurassikki & YOR123)
Fake No More Skit – 1.37  (Skandaali)
Till the Last Day – 6.29  (Warlocks, Eye N’ I, Curse & Samir, Outlandish, YOR123 & Ezkimo)
F-F-F (Fuck-for-Fame) – 3.52  (Skandaali, Sophie & YOR123)
Rockin' da Planet – 4.05  (Paleface, Jinx, YOR123 & Ezkimo)
Operaatio RDN – 3.27  (Ritarikunta, Skandaali, YOR123 & Ezkimo)
Rock n Roll – 4.22  (Redrama & Critical)
6 kuoleman syntiä – 3.55  (Mikrofonistit & Second Class Citizens)
Sosiaalipokea – 3.42  (Tulenkantajat & Ritarikunta)
Antidote – 4.29  (Yavis, Taipan Circle & Hosni)
My Crime Is Hip Hop – 3.52  (Avain, TTC, Ezkimo, YOR123, Paleface  & Skandaali)
Välispiikkien kuninkaat – 3.29  (Juhani & Jus Aname)
Älä nuku tän yli – 4.25  (Urbaanilegenda & Fabio)
Kappaleet > Kappaleiden tuottajat

Pauli Rantasalmi: 1
Wretch: 2
Tiedemies: 3
Jukka Immonen: 4, 10
Joniveli: 5, 7, 9, 11, 16, 18
Elastinen: 6
Falk aka Hawkeye: 8
Larry Lavish: 12
Oispa: 13
Lex Luthor: 14
Rocketboy: 15
Juhani: 17
Kappaleet > Sanoitukset

Levyn kansilehdissä on sanoitukset kappaleisiin "Kingsize", "Pelkkää viihdettä", "Fake No More", "F-F-F (Fuck-for-Fame)" ja "Sosiaalipokea".
René Clemencic

René Clemencic vuonna 2017.
René Clemencic (27. helmikuuta 1928 Wien – 8. maaliskuuta 2022) oli itävaltalainen säveltäjä, muusikko ja musikologi. Hän oli vanhan musiikin tulkinnan asiantuntija.
Clemencic sai kaksikielisen kasvatuksen; hän puhui isänsä kanssa italiaa ja äitinsä kanssa saksaa. Hän opiskeli filosofiaa ja musiikkitiedettä Wienin ja Pariisin yliopistoissa. Lisäksi hän opiskeli nokkahuilun- ja cembalonsoittoa sekä musiikin teoriaa Wienissä, Berliinissä ja Nijmegenissä. Clemencic aloitti uransa säveltäjänä teoksen Maraviglia III kantaesityksellä Europäisches Forum Alpbachin tapahtumassa vuonna 1968. Clemencicin keskeisiin teoksiin kuuluvat hepreankielinen oratorio Kabbala (kantaesitys 1992), pianotrio Jeruschalajim (kantaesitys 1998), kamariooppera Der Berg (kantaesitys 2003) ja lyhytooppera Monduntergang (kantaesitys 2007). Clemencic sävelsi myös teatteri- ja elokuvamusiikkia, esimerkiksi Ariane Mnouchkinen elokuvan Molière musiikin.
Clemencic perusti vuonna 1957 vanhan musiikin Musica Antiqua Wien -kokoonpanon. Vuonna 1968 hän perusti uuden yhtyeen, josta sittemmin kehittyi Clemencic Consort. Clemencicille myönnettiin vuonna 1997 Wienin kaupungin musiikkipalkinto.
Rahko (täsmennyssivu)

Rahko tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Rahko, suomalainen taruolento
Sukunimi

Antti Kataja-Rahko (s. 1980), pesäpalloilija
Kauko Rahko (1933–2020), diplomi-insinööri, tekniikantutkija ja puhelintekniikan professori
Raija Alestalo-Rahko, pianotaiteilija
Tapani Rahko (s. 1942), lääkäri ja audiologian dosentti
Timo Rahko (s. 1939), eläinlääkäri ja professori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rahko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.