stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Assembly (ohjelmointikieli)
Assembly, symbolinen konekieli

Assembly on ohjelmointikielten alaluokka ja tarkoittaa symbolisia konekieliä. Tietokoneiden ymmärtämät konekielet koostuvat yleensä binäärimuotoisista käskyistä, jotka voidaan esittää esimerkiksi 1- ja 0-merkkien sarjoina.
Eräs Intelin 8086 suorittimen konekielen käsky siirtää luvun 97 rekisteriin AL:
10110000 01100001
Monesti tämä esitetään heksadesimaalilukuna lyhyemmän esitysmuodon vuoksi:
B0 61
Assemblyllä käsky näyttää vielä selkeämmältä:
MOV AL, 61h       ; Kommentti: Siirrä AL-rekisteriin luku 97 , mikä on heksadesimaalilukuna 61 h (61 hex)
Esimerkissä "MOV" on käsky ja 61h operandi. Kyseistä syntaksia käytetään esimerkiksi MASM:issa, jossa operandit ovat järjestyksessä kohde, lähde eli "al, 61h"
GNU Assemblerissa (GAS) käytetyllä AT&T:n syntaksilla operandit ovat järjestyksessä lähde, kohde.
movb    $0x61, %al
Symbolinen konekieli on konekielen havainnollisempi ja ihmisläheisempi esitysmuoto, joka määrittelee konekielen käskyille kirjoitetun kielen kaltaisen ulkoasun. Assembly-kielessä on siten lähes sama rakenne ja komennot kuin varsinaisessa konekielessä, mutta tekstimuotoisuus helpottaa ohjelman kirjoittamista ja ymmärtämistä. Lisäksi eri muistiosoitteisiin viitataan assemblyssa usein nimin ja itse muistiosoite voidaan antaa assemblerin määriteltäväksi. Konekieli ja siis myös assembly ovat sidonnaisia tiettyyn suoritinperheeseen.
Assembly-kielinen ohjelma muutetaan konekielelle assembleriksi nimetyllä kääntäjällä. Samaa laiteympäristöä varten voi olla useita eri syntakseja riippuen käytetystä assembler-ohjelmasta (esimerkiksi MASM, GAS). Muilla suorittimilla on omat eronsa ja ohjelmansa.
Esimerkiksi 32-bittisen kokonaisluvun, jonka arvo on "5" siirtäminen datarekisteriin d0 Motorola 68000 -sarjan suorittimella:
move.l    #5, d0
Inline-assembly

Assembleria on käytetty monesti korkean tason kielten ohella nopeuttamaan ohjelman ajoa joissain kohdissa.
Korkean tason kielen kääntäjät, esimerkiksi GCC, osaavat kääntää ns. inline-assemblyä, joka on korkeamman tason kielen joukossa olevia assembly-käskyjä.
Esimerkki C-kielen joukossa asm-lausekkeella:
int src = 1;
int dst;   

asm ("mov %1, %0\n\t"
    "add $1, %0"
    : "=r" (dst) 
    : "r" (src));

printf("%d\n", dst);
Eri kääntäjien tuki inline-assemblylle vaihtelee mutta muun muassa LLVM/Clang on pitkälti yhteensopiva GCC:n kanssa.
Assembly-esimerkkejä > Tekstin tulostaminen MS-DOS -käyttöjärjestelmällä

Alla on esimerkki Assembly-kielisestä ohjelmasta Intelin x86-suvun arkkitehtuureille. Ohjelmakoodissa on käytetty Intelin x86-merkintätapaa. Ohjelma on MS-DOS-käyttöjärjestelmässä suoritettava COM-tyyppinen ohjelma.
1  org 100h
2  section .text
3
4         mov ah,9h
5         mov dx,offset teksti
6         int 21h
7         ret
8
9 teksti: db 'Hei maailma!$'
Ohjelma kutsuu MS-DOS -käyttöjärjestelmän järjestelmäkutsua, joka tulostaa annetussa muistiosoitteessa olevan tekstin "Hei maailma!".
Rivien toiminta:
Rivi 1 määrittelee ohjelman alkuosoitteen segmenttinsä sisällä. Com-tyyppisissä ohjelmissa alkuosoite on aina 100h.
Rivi 2 ilmoittaa kääntäjälle, minkä tyyppistä aineistoa tässä kappaleessa on.
Rivi 4: heksaluku 9 siirretään rekisteriin AH.
Rivi 5: rekisteriin DX siirretään muistipaikan teksti osoite.
Rivi 6: Tulostamiseen käytetään PC:n DOS-käyttöjärjestelmien ohjelmistokeskeytystä 21h (h tarkoittaa heksalukua, luku on desimaalisena 33), jolle halutun toiminnon numero (9) annetaan rekisterissä AH. Rekisterissä DX on muistiosoite, josta haluttu $-merkkiin loppuva teksti alkaa datasegmentin ds sisällä.
Rivi 7: Rutiinin suorittamisen jälkeen palataan pääohjelmaan, mikä onnistuu com-tyyppisessä ohjelmassa pelkällä ret-käskyllä . Muuntyyppisessä ohjelmassa voi olla tarpeen käyttää ohjelmistokeskeytyksen 21h alaista toimintoa 4Ch.
Rivi 9: Tekstiin kuuluvat tavut on määritelty rivillä 9, joten ne alkavat heti ohjelmakoodin viimeisen tavun jälkeen. Tekstin alkuosoitteelle on annettu nimi (osoite) teksti. Lopussa oleva dollarin merkki päättää tulostuksen.
Yllä olevaa ohjelmaa vastaava ohjelma ylemmän tason kielellä, tässä Pascal-ohjelma on
program Hello;
begin
  writeln( 'Hello World' );
end.
Assembly-esimerkkejä > Fibonaccin lukujen laskeminen

Seuraava esimerkki on Fibonaccin lukujen laskija Motorola 68000 -sarjan suorittimille. Lasketaan  n:s Fibonaccin luku antamalla  n rekisterissä d0. Fibonaccin  n:s luku  f_{n} lasketaan silmukassa kaavalla:  f_{n}=f_{n-1}+f_{n-2}, ja  f_{0}=1 ja  f_{1}=1.
1  fibonacci:      cmp.l #1,d0
 2                  bgt.b overone
 3                  moveq #1,d0
 4                  rts
 5  overone:        moveq #1,d1
 6                  moveq #1,d2
 7                  moveq #1,d3
 8  loop:           move.l d2,d4
 9                  add.l  d3,d4
10                  move.l d3,d2
11                  move.l d4,d3
12                  addq.l #1,d1
13                  cmp.l  d0,d1
14                  bne.b  loop
15                  move.l d4,d0
16                  rts
Riveillä 1-4 tarkistetaan, onko d0  \leq  1, ja jos se on, lopetetaan aliohjelma ja palautetaan tuloksena 1. Rivillä 5 asetetaan silmukkalaskuri rekisterissä d1 arvoon 1. Riveillä 6 ja 7 asetetaan rekisterit d2 ja d3 arvoihin  f_{0} ja  f_{1}. Rivillä 8 alkaa silmukka. Rivit 8 ja 9 laskevat seuraavan Fibonaccin luvun rekisteriin d4 summaamalla kaksi edellistä lukua rekistereistä d2 ja d3. Riveillä 10 ja 11 tallennetaan muistiin 2 uusinta Fibonaccin lukua rekistereihin d2 ja d3 seuraavaa kierrosta varten. Rivillä 12 kasvatetaan silmukkalaskuria yhdellä. Riveillä 13 ja 14 vertaillaan silmukkalaskuria ja  n:ää. Mikäli  n on saavutettu, lopetetaan silmukka. Muuten hypätään takaisin riville 8. Rivillä 15 siirretään tulos rekisteristä d4 rekisteriin d0, ja rivillä 16 poistutaan aliohjelmasta.
Assembly-esimerkkejä > Esimerkeistä

Esimerkit antavat hyvän kuvan, miksi sovelluksia kehittäessä aikaa kuluu erittäin kauan ja työskentely puhtaalla assemblyllä on hankalaa. Korkeamman tason ohjelmointikielet on luotu helpottamaan tätä työtä, ja kääntäjiä käytetään muuntamaan selkeämpi kieli konekielimuotoon. Konekielet ovat kuitenkin yleensä hyvin suoraviivaisia, ja käskyjen suorittamat toiminnot ovat yksinkertaisia. Tämän vuoksi assembly-ohjelmointi on helppo opetella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Assembly (ohjelmointikieli) Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Kirjallisuutta

Jorgensen, Ed: x86-64 Assembly Language Programming with Ubuntu.  Ed Jorgensen, 2020.  Teoksen verkkoversio (PDF). (englanniksi)
Dennis Yurichev: Understanding Assembly Language (PDF) (englanniksi)
Randall Hyde: The Art of Assembly Language - eri versioita saatavilla (englanniksi)
Aiheesta muualla > Kirjallisuutta > Suomeksi

Link, Wolfgang: Assembler-ohjelmointi.  Suomentanut Reijo Lundahl. Vantaa:  Pagina, 1997.  ISBN 951-644-108-4  Finna:helka.9910346093506253
Maljugin, Vitaly; Izrailevich, Jacov; Lavin, Semyon; Sopin, Aleksandr: Inside assembler: ohjelmoijan käsikirja.  (Toimituksellinen neuvonantaja: Ivor Horton. Suomennetun laitoksen oikolukenut T. Eklin)  Helsinki:  IT Press, 1999.  ISBN 951-826-006-0  Finna:helmet.1039076
| n k Yleisimmät ohjelmointikielet |
| --- | --- |
Tuotantokäytössä:  Ada  APL  Assembly  AWK  C  C++  C#  COBOL  Dart  Delphi  Eiffel  Erlang  Forth  Fortran  Go  Java  JavaScript  Kotlin  Lisp  Lua  Objective-C  Pascal  Perl  PHP  PostScript  Python  R  Ruby  Rust  Smalltalk  Swift  Tcl  TypeScript  Visual Basic 
Akateemiset:  CLU  Haskell  Logo  ML  OCaml  Prolog  Scheme 
Historialliset:  ALGOL  BASIC  Modula-3  MUMPS  Plankalkül  PL/I  Simula 
Luettelo yleisimmistä ohjelmointikielistä
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Apple II:n konekieltä ja assembleria. Ensimmäinen sarake: muistiosoitteita. Seuraava sarakeryhmä: konekieltä heksadesimaalina.
Viimeiset kaksi saraketta: Assembly-kieltä. 3. sarake: käsky, 4. sarake: operandit.
Erkki Tuuli

Tuuli 1950-luvun alussa. Kuva: Pekka Kyytinen.
Erkki Viktor Tuuli (25. heinäkuuta 1914 Johannes – 19. tammikuuta 1994 Vantaa) oli suomalainen varatuomari. Hän oli patentti- ja rekisterihallituksen pääjohtaja 1963–1978. Tätä ennen hän toimi Kouvolan kauppalan- ja kaupunginjohtajana vuosina 1949–1963. Hänelle myönnettiin kaupunkineuvoksen arvonimi 1981. Hän oli kokoomuksen kansanedustajana 1954–1966.
Hänen vanhempansa olivat laivuri Joel Viktor Tuuli ja Hilja Maria Kaukiainen. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1941 Eeva Lyylikki Alonen.
Aiheesta muualla

.aspx Erkki Tuuli Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Haastattelu: Industrin borde satsa mera på uppfinningar. Affärsmagasinet Forum, 12.05.1971, nro 1971-09, s. 26–27.  ISSN 0533-070X  Artikkelin verkkoversio. (ruotsiksi)
Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1954–1958 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (24):  Forsius  Hakala (1954–1956)  Hallberg  Hamara  Hetemäki  Honkala  Huttunen (1954–1956†)  Innala  Junnila  Järvi  Koivisto  Kosola  Leikola  Pohjala  Raipala  Saariaho  Saikku (1956–1958)  A. Salminen  M. Salminen (1956–1958)  Saura  Seppä  Seppälä  Tuuli  Tuurna  Wiherheimo  Wirtanen 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1958–1962 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (29):  Airo  Ala-Kulju (1959–1962)  Asunta  Aulanko  Borg-Sundman  Forsius  Hallberg  Hara  Hetemäki  Hietala  Innala  Junnila  Kemppainen  Koivisto  Kosola  Lehtonen  Leikola  Lähteenmäki  Nieminen  Pohjala  Raipala  Rihtniemi  Saariaho  Salminen  Saukkonen  Saura  Seppä  Tuuli  Wiherheimo  Wirtanen (1958–1959†) 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1962–1966 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (32):  Airo  Ala-Kulju  Asunta  Aulanko (1962–1964†)  Borg-Sundman  Forsius  Hallberg  Hara  Hietala  Huurtamo  Häikiö  Ilaskivi  Kemppainen  Koivisto  Koppanen  Kosola  Kuoppala (1962–1963†)  Linkola  Lähteenmäki  Mäki (1964–1966)  Nieminen  Raipala  Rautkallio  Rihtniemi  Saariaho  Saukkonen  Saura  Seppälä  Sillantaus  Turunen  Tuuli  Valkama (1963–1966)  Wiherheimo 
1 2  Olli Aulanko kuoli kesken vaalikauden 30. huhtikuuta 1964.  1 2  Väinö Kuoppala kuoli kesken vaalikauden 2. syyskuuta 1963.  
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Pauli Uitto

Pauli Henrik Uitto (29. huhtikuuta 1932 Keuruu – 14. lokakuuta 2018 Hyvinkää) oli suomalainen ay-toimitsija ja poliitikko. Uitto toimi SKDL:n ja Vasemmistoliiton kansanedustajana (1975–1983 ja 1986–1991) ja kaupunginvaltuutettuna Hyvinkäällä (1965–1996). Ennen eduskuntauraansa, ja sen katkettua hetkeksi 1980-luvulla, Uitto työskenteli Suomen Rakennustyöläisten Liitossa.
Eduskunnassa Uitto toimi varsinaisena jäsenenä Toisessa lakivaliokunnassa, Eduskunnan palkkavaltuuskunnassa, Suuressa valiokunnassa ja Puolustusvaliokunnassa, jonka varapuheenjohtaja hän oli vuosina 1987–1990. Kotikuntansa Hyvinkään politiikkaan Uitto vaikutti vahvasti toimimalla neljästi (1965–1967, 1972–1976, 1980–1984, 1993–1995) valtuuston toisena ja kerran (1976–1980) ensimmäisenä varapuheenjohtajana.
Uitto valittiin SKDL:n listoilta presidentin valitsijamieheksi kolmesti vaaleissa 1978, 1982 ja 1988. Hän oli myös puolueensa liittoneuvoston jäsen sekä Uudenmaan piirijärjestön puheenjohtaja.
Nuoruudessaan Uitto harrasti aktiivisesti painia. Hyvinkään Pontevaa edustanut työläisurheilija voitti vapaapainin TUL:n mestaruuden vuosina 1957 ja 1958 sarjassa 62 kg. Vuonna 1986 Uitolle myönnettiin Suomen urheilun hopeinen ansiomitali.
Uitto avioitui vuonna 1958 Ritva Lepoahon kanssa. Pariskunta sai neljä lasta vuosina 1961–1966.
Tigrayn kriisi

Tigrayn kriisi oli Etiopiassa vuosina 2020-2022 aseellinen yhteenotto, jonka osapuolia ovat pääministeri Abiy Ahmedin johtama Etiopian keskushallinto, Etiopiaa tukeva Isaias Afwerkin johtama Eritrea ja heitä vastaan taisteleva Tigrayn kansan vapautusrintaman Debretsion Gebremichaelin johtama Tigrayn alueen hallinto.
Tigrayssa aluehallintoa johti Tigrayn kansan vapautusrintama, jolla oli ollut aikaisemmin myös huomattava vaikutus koko maan johdossa. Sen valta väheni Abiy Ahmedin noustua pääministeriksi vuonna 2018. Tigrayn välit keskushallinnon kanssa kiristyivät. Tigray järjesti luvattomat paikallisvaalit. Sen joukot valtasivat alueella olleen Etiopian tukikohdan. Marraskuussa 2020 Abiy määräsi alueelle hätätilan ja sotilasoperaatiot aluehallintoa vastaan.
Hallitus valtasi Tigrayn pääkaupungin Mekelen vuoden 2020 lopussa ja näytti voittaneen sodan. Taistelut jatkuivat silti. Sotaonni kääntyi äkkiä kesällä 2021. Kapinalliset valtasivat Tigrayn takaisin. He lähestyivät marraskuussa 2021 Etiopian pääkaupunki Addis Abebaa, mutta joutuivat vetäytymään seuraavan kuun puolella. 24. maaliskuuta 2022 julistettiin kapinallisten hyväksymä ja hallituksen ehdottama tulitauko, jonka tarkoitus oli mahdollistaa esimerkiksi ruoka-avun saapuminen alueelle. Tulitauko kuitenkin rikkoutui saman vuoden elokuussa, jonka jälkeen Eritreassa julistettiin yleinen liikellekannallepano.
Kriisin aikana on saanut surmansa tuhansia ja yli miljoona on joutunut jättämään kotiinsa. Kriisin aikana on tapahtunut useita joukkosurmia. Yhdistyneet kansakunnat varoitti uhkaavasta nälänhädästä.
Rauhansopimus allekirjoitettiin 2. marraskuuta 2022 Pretoriassa. Entinen Nigerian presidentti ja Afrikan unionin lähettiläs Olusegun Obasanjo sanoi tammikuussa 2023 haastattelussa että Tigrayn sodassa on kuollut 600 000 ihmistä.
Tausta

Tigray on alue Etiopian pohjoisosassa. Sen asukkaita ovat tigret ja pienemmät etniset vähemmistöt. Tigrayn kansan vapautusrintama (TKVR, englanniksi TPLF) alkoi kapinoida Etiopian sotilashallintoa vastaan vuonna 1975. Sen joukot valtasivat Tigrayn alueen vuonna 1989 ja ne osallistuivat sotilashallinnon vallasta syöksyyn vuonna 1991. TKVR oli sittemmin Tigrayn hallitseva puolue ja tärkeä osallinen myös maan hallituskoalitioissa. Se johti maata kovin ottein.
Tigrayn ja hallituksen riita

Abiy Ahmed nousi Etiopian pääministeriksi huhtikuussa 2018 maan ensimmäisenä oromotaustaisena johtajana TKVR-hallinnon vastaisten mielenosoitusten jälkeen. Abiy erotti monia TKVR:n virkamiehiä hallinnosta, mikä aiheutti kaunaa.
TKVR ja Etiopian hallitus ajautuivat riitaan. Hallitus halusi rauhan Eritrean kanssa, TKVR oli Eritrean vihollinen.
Abiyn hallituksen mielestä TKVR on laiton juntta, joka yrittää hajottaa Etiopian valtion. TKVR:n mielestä Abiuy Ahmed on itsevaltias, joka murentaa liittovaltiota ottamalla maakunnilta valtaa pois
Abiy pyrki vähentämään TKVR:n ja Tigrayn alueen poliittista valtaa.
Vuonna 2019 pääministeri Abiy hajotti vanhan valtakoalition EPDRF:n. TKVR kieltäytyi liittymästä sen seuraajaksi muodostettuun uuteen PP-puolueeseen.
Elokuussa piti järjestää ensimmäiset vapaat vaalit vuosikymmeniin. Mutta Abiy perui vaalit koronaviruspandemian takia. TKVR:n mukaan Abiy käytti pandemiaa tekosyynä valtansa pönkittämiseen.
Syyskuussa 2020 Tigrayssa järjestettiin paikallisvaalit vastoin keskushallinnon määräyksiä. Keskushallinnon mukaan äänestys oli laiton. Tigrayn hallinnon päämies Debretsion Gebremichael vihjaili puolestaan Tigrayn mahdollisesta irtautumisesta Etiopiasta.
Humanitaarinen tilanne

Tigrayn kriisi on johtanut tuhansien ihmisten surmiin. Toukokuussa 2021 jokseenkin varmasti tiedettiin kuolleen noin 2 500 henkilöä ja epävarmemmin esimerkiksi eri järjestöjen, sosiaalisen median ja uutisoinnin perusteella noin 8 500. Varmemmin kuolleiksi tiedetyistä suuri valtaosa (97 %) oli miehiä. Sen sijaan esimerkiksi seksuaaliväkivaltaa kohdistettiin lähes ainoastaan naisiin. Varmuutta, ei ole, kuinka suuri osa kuolleista on siviilejä. Tapauksissa joissa kuolinsyy tunnettiin, yleisin syy olivat erilaiset verilöylyt. Niistä vastuussa olivat puolestaan useimmiten eritrealaiset sotilaat (47 %), heidän jälkeensä etiopialaiset sotilaat (22 %) ja lopulta Amharalaiset puolisotilaalliset joukot (4 %). TKVR:n osuutta ei tunnettu. Huhtikuun lopussa vuonna 2021 sodan arvioitiin ajaneen kodeistaan noin 1,5 miljoonaa henkilöä. Suurin osa heistä oli asettunut Tigrayn alueen kaupunkeihin. Heidän lisäkseen yli 60 000 henkilöä oli ylittänyt rajan Sudaniin ja asettenut pakolaisleireille sen puolella. Leireillä olot ovat ahtaat, mutta kuitenkin verrattain paremmat, kuin Tigrayn alueen sisällä pakolaisiksi joutuneilla.
Amnestyn mukaan Etiopian armeija tappoi satoja siviilejä Aksumissa marraskuussa 2020. Eritrean joukot ryöstelivät ja polttivat rakennuksia. He myös tappoivat ja raiskasivat siviilejä joskus joukoittain auttaessaan Etiopian joukkoja kukistamaan kapinan.
Vaikka pääministeri Aiy väitti Tigrayn valtausta verettömäksi, Ghentin yliopiston tutkijat noteerasivat ainakin 10 000 tappoa ja 230 joukkosurmaa. Yli kaksi miljoonaa asukasta on paennut kodeistaan, reilu kolmannes.
Human Rights Watch raportoi joukkomurhista, mielivaltaisista teloituksista, siviilikohteiden pommittamisesta, raiskauksista ja koulujen, sairaaloiden ja pakolaisleirien tuhoamisesta. Niitä ovat tehneet sekä Etiopian ja Eritrean joukot että niitä tukevat asejoukot.
Humanitaarinen tilanne > Nälänhätä

YK varoitti myös uhkaavasta hyödyke- ja elintarvikepulasta alueella, jossa sadattuhannet saivat YK:n ruoka-apua. Nälänhätä uhkaa 300 000 lasta. Naiset ja tytöt eivät uskalla pelloille töihin; he pelkäävät uusia joukkoraiskauksia. Etiopian ja Eritrean joukot ovat takavarikoineet avustusjärjestöjen kuljetuksia ja väitetysti ryöstelleet ruokaa sieltä, minne kuljetukset on saatu perille. TPLF valtasi Tigrayn takaisin kesäkuussa 2021, mutta Etiopia ja Eritrea hallitsevat kuljetusreittejä.
Humanitaarinen tilanne > Verilöyly amharoita vastaan

Amnesty Internationalin mukaan 9. marraskuuta Mai Kadran kaupungissa Tigrayn lounaisosassa surmattiin "todennäköisesti satoja" siviilejä Mai Kadran verilöylyssä. Suurin osa murhatuista oli amharoita. Jotkin silminnäkijät syyttivät verilöylystä Tigrayn alueen joukkoja, jotka olivat hieman aikaisemmin kärsineet tappion taisteluissa Lugdin suunnalla liittovaltion joukkoja vastaan. TKVR kiisti osallisuutensa. Veritöiden tekijöinä olivat paikallinen nuorten ääriryhmä Samri, muita tigraylaisia siviilejä, Tigrayn erikoispoliiseja ja militioita. Poliisi ja militiat sulkivat muutamaa päivää ennen verilöylyä kaupungin ulosmenotiet.
Pogromi saattoi olla kosto Etiopian hallituksen joukkojen Humerassa tekemästä siviileihinkin kohdistuneesta joukkomurhasta. Hallitus päästi 2. joulukuuta 2020 avustusjärjestöt Tigrayn alueelle.
Alussa pogromin aloittajat murhasivat amharaviljelijän. Hän oli aiempi militiamies, joka nyt kieltäytyi yhteistyöstä Tigrayn joukkioiden kanssa. Hyökkääjät polttivat viljelijän kodin ja heittivät murhatun ruumiin tuleen. Sen jälkeen Samri-joukkiot poliisin tukemina kiersivät talosta taloon. Hyökkääjät hakkasivat ihmisiä pampuilla, kepeillä, puukoilla, viidakkoveitsillä ja kuristivat heitä köysillä kuoliaiksi. Joukko tuhosi ja ryösti omaisuutta. Jotkut onnistuivat piiloutumaan tai pakenemaan. Jotkut tigraylaiset auttoivat amharoita kätkemällä heitä koteihinsa. YK piti tapahtumia mahdollisena sotarikoksena. Siviilejä sai surmansa myös Etiopian ilmavoimien ilmaiskuissa Mekellessä ja Adigratissa.
Eri tahojen hallitsemat alueet Tigrayn kartalla huhtikuussa 2021.
TKVR:n kannattajia mielenilmauksessa Australiassa.
Euroopan patriootit -ryhmä

| Patriootit Euroopan puolesta> Patriots for Europe Patriotes pour l'Europe |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  30. kesäkuuta 2024
Puheenjohtaja:  Jordan Bardella
Ideologia:  suverenismi kansalliskonservatismi
Poliittinen kirjo:  laitaoikeisto
EU-parlamentti:  83 / 720
Infobox OKNimi-testi OK: 
Euroopan patriootit (toisinaan myös Patriootit Euroopan puolesta) on Euroopan parlamentissa toimiva poliittinen ryhmä. Ryhmä muodostettiin vuoden 2024 EU-vaalien jälkeen. Ryhmä edustaa ideologialtaan suverenismia ja kansalliskonservatismia.
Ryhmän taustalla toimii Unkarin pääministeripuolue Fidesz, jonka aloitteesta uutta ryhmää alettiin rakentamaan 30. kesäkuuta. Muita alusta asti mukana olleita puolueita olivat Itävallan vapauspuolue sekä ANO. Uuden parlamenttiryhmän perustamiseksi EU-parlamentissa vaaditaan vähintään 23 meppiä vähintään seitsemästä jäsenmaasta. Patrioottien ryhmä kertoi saavuttaneensa nämä vaatimukset 6. heinäkuuta.
Unkarin yhden mepin KDNP ja Portugalin 4 meppiä kattava Chega liittyivät uuteen ryhmään 1. heinäkuuta. Espanjalainen Vox ja alankomaalainen vapauspuolue liittyivät ryhmään 5. heinäkuuta. Seuraavana päivänä ryhmään liittyivät Tanskan kansanpuolue ja belgialainen Vlaams Belang.
Ranskalainen kansallisen liittouman puheenjohtaja Jordan Bardella valittiin ryhmän puheenjohtajaksi 8. heinäkuuta. Kansallisen liittouman liityttyä ryhmään siitä tuli tulevan parlamentin kolmanneksi suurin ryhmä 84 mepillä.
Ryhmä koostuu suurimmaksi osaksi Identiteetti ja demokratia -ryhmään kuuluneista puolueista. ID-ryhmä lakkautettiin patrioottien ryhmän perustamisen myötä.
Taavi Tainio

Taavi Tainio
David (Taavi) Tainio (25. kesäkuuta 1874 Keuruu – 17. maaliskuuta 1929 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja poliitikko. Hän oli ahkera työväen oikeuksien puolustaja sekä yksi Suomen Sosialidemokraattisen Puolueen perustajajäsenistä: Hänellä oli punainen jäsenkirja N:o 2.
Elämä

Tainion vanhemmat olivat mäkitupalainen Heikki Kaletoin ja Maria Kaletoin. Tainio jäi orvoksi, mutta kävi kansakoulun ja oppikoulua kolme luokkaa, minkä jälkeen hän työskenteli kirjakauppa-apulaisena Weilin & Göösillä Jyväskylässä 1889–1893, varastokirjanpitäjänä Helsingissä 1893–1896 sekä lankkumaalarina Suomessa, Ruotsissa ja Norjassa 1896–1899.
Tainio oli Länsi-Suomen Työmiehen toimitussihteerinä Turussa 1899–1900 ja toimi agitaattorina ja puhujana 1900–1903. Vuonna 1904 hänet pidätettiin kutsuntalakkoihin yllyttämisestä. Tainio siirtyi sitten Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi 1904–1906 Amerikan Suomalaisen Työmiehen, Pohjan Tähden ja Raivaajan toimittajana sekä luennoitsijana. Vuonna 1906 hän palasi Suomeen ja oli Länsi-Suomen Työmiehen (huhtikuusta 1906 Sosialisti) päätoimittajana Turussa 1906–1907 sekä 1908 ja tämän jälkeen kansankeittiön omistajana Turussa 1909–1914. Tänä aikana hän oli kahdesti vankilassa, 1909 sakramentin (uskonnon) pilkkaamisesta ja majesteettirikoksesta vuosina 1913–1914.
Tainio muutti taas Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi luennoitsijana 1914–1916. Suomeen paluun jälkeen hän oli Savon Työmiehen päätoimittajana Kuopiossa 1917–1918. Sosialidemokraattien marraskuun ylimääräisessä puoluekokouksessa hän edusti maltillista parlamentarismin puolella olevaa suuntaa. Hänet pidätettiin vuonna 1918 sisällissodan aikana ja tuomittiin neljäksi vuodeksi vankeuteen, mutta armahdettiin, ja hän vapautui jo saman vuoden aikana.
Tainio toimi Sosialidemokraattisen puolueen puheenjohtajana vuosina 1903–1905 ja sosialidemokraattien puoluesihteerinä vuosina 1918–1926. Hän oli SDP:n kansanedustaja 1907–1909 ja 1911–1914 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Suomen itsenäistyttyä hän oli uudelleen edustaja 1922–1927 Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä ja viimeksi 1927–1929 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Vuosina 1926–1929 hän toimi valtion tilintarkastajana.
Tainio suomensi runsaasti yhteiskunnallista ja valtiollista kirjallisuutta ja laati vuonna 1910 lentokirjasen Valtiokirkko säilytettävä. Postuumina ilmestyi vuonna 1929 kokoomateos Puheita ja kirjoituksia.
Tainion puoliso vuodesta 1901, Olga Tainio o.s. Johansson, oli sosialidemokraattisen naisliikkeen aktivisti. Heidän poikansa oli OTK:n sihteeri ja kirjallisuuden suomentaja Tauno Tainio.