stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bread

David Gates ja Bread 1973.
Bread on yhdysvaltalainen soft rock -yhtye, joka perustettiin Los Angelesissa 1969. Kappale "Make It With You" sijoittui ensimmäiseksi Billboard-listalla 1970. Vuonna 1971 "If" oli hitti kaikkialla maailmassa. Yhtye päätettiin lopettaa vuonna 1978, mutta koottiin uudelleen vuosiksi 1996 –1997. Yhtyeen johtaja on David Gates.
Yhtyeen materiaalia sävelsivät David Gates, Robb Royer ja James (Jimmy) Griffin. Heistä Gates sävelsi yhtyeen tunnetuimmat laulut. Yhtyeen tyyli on melodinen, toisinaan kevyesti orkesteroitu soft-rock.
Bread-yhtyeen alku oli The Pleasure Fair -niminen yhtye, jossa soittivat Los Angelesissa jo nimeä saaneet muusikot. James Griffin ja Robb Royer olivat kirjoittaneet Oscarilla palkitun laulun “For All We Know” Cy Howardin elokuvaan Rakastajia ja muita veijareita, ja Royer oli vuonna 1967 levyttänyt Reprise Recordsille albumin, jonka oli tuottanut David Gates. Kun Gates päätti liittyä Griffinin ja Royerin yhtyeeseen, sen nimeksi otettiin Bread. Ensialbumi ei päässyt Top 100 -listalle, mutta trio ei luovuttanut vaan vahvisti kokoonpanoaan rumpali Mike Bottsilla. Toinen albumi On the Waters tuotti ykköseksi nousseen hitin ”Make It with You”. Bread alkoi saada yhä suurempaa suosiota hitailla, pehmeillä kappaleillaan kuten “If”, joka nousi listoilla neljännelle tilalle 1971 ja saavutti suurta suosiota paitsi häämusiikkina myös muun muassa Frank Sinatra ja Johnny Mathisin versiomana. Sitä seurasivat ”It Don’t Matter to Me” (1970) ja ”Baby I’m-a Want You” (kultalevy 1971).
Robb Royer jätti Breadin vuonna 1971 ja ryhtyi elokuvakäsikirjoittajaksi. Hänen tilalleen otettiin monipuolinen muusikko Larry Knechtel, joka tunnettiin muun muassa Simon & Garfunkelin jättihitin ”Bridge over Troubled Water” pianistina. Breadin hittiputki jatkui: “Everything I Own” (sija 5, 1972), “Diary” (sija 15, 1972), “The Guitar Man” (sija 11, 1972), “Sweet Surrender” (sija 15, 1972) ja “Aubrey” (sija 15, 1973). Vähitellen Griffinin ja Gatesin välit huononivat ja yhtye hajosi.
Gates ryhtyi sooloartistiksi ja sai jonkin verran menestystä laululla “Never Let Her Go” (1975), mutta Bread laitettiin uudelleen kokoon 1976, tuloksena sijalle yhdeksän noussut ”Lost without Your Love” Pian rumpali Botts kuitenkin lähti Linda Ronstadtin taustayhtyeeseen ja Bread hajosi taas. Vuonna 1997 se koottiin uudelleen vuoden kestänyttä 25-vuotiskiertuetta varten.
Jäsenet

David Gates laulu, kitara, basso, kosketinsoittimet, jousisoittimet
James Griffin laulu, kitara, kosketinsoittimet
Robb Royer basso, kitara, kosketinsoittimet, huilu, laulu
Mike Botts rummut
Larry Knechtel basso, kitara, kosketinsoittimet. Hän korvasi Royerin 1971.
Albumit

Bread (1969)
On The Waters (1970)
Manna (1971)
Baby I'm-A Want You (1972)
Guitar Man (1972)
The Best Of Bread (1973)
The Best Of Bread Vol.2 (1974)
Lost Without Your Love (1977)
Boris Berian

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Boris Berian vuonna 2016. |  Boris Berian vuonna 2016. |  Boris Berian vuonna 2016. |  |
Maa:  Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Portland 2016 | 800 metriä |  |
Boris Berian (s. 19. joulukuuta 1992 Colorado Springs, Colorado) on yhdysvaltalainen keskimatkojen juoksija. Berian on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 71 kilogrammaa. Hän edustaa Big Bear Track Clubia.
Berian saavutti kultaa vuoden 2016 sisäratojen MM-kilpailuista Portlandista omalla sisäratojen ennätysajallaan 1.45,83.
Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradoilla
| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 metrin juoksu | 1.43,34 | Monaco | 17. heinäkuuta 2015 |
Sisäradoilla
| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 800 metrin juoksu | 1.45,83 | Portland | 19. maaliskuuta 2016 |
Caroline Link

Caroline Link vuonna 2020.
Caroline Link (s. 2. kesäkuuta 1964 Bad Nauheim) on saksalainen elokuvaohjaaja. Linkin ohjaus Jossain Afrikassa (Nirgendwo in Afrika, 2001) palkittiin parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnolla vuonna 2003. Viisi vuotta aiemmin vuonna 1998 hänen ensimmäinen kokopitkä elokuvansa Jenseits der Stille oli ehdokkaana samassa palkintokategoriassa.
Link opiskeli vuosina 1986–1990 müncheniläisessä HFF München -televisio- ja elokuvakorkeakoulussa (Münchner Hochschule für Fernsehen und Film).
Bevan Docherty

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bevan Docherty (toinen vasemmalta) oli 12. Lontoon olympialaisissa 2012. |  Bevan Docherty (toinen vasemmalta) oli 12. Lontoon olympialaisissa 2012. |  Bevan Docherty (toinen vasemmalta) oli 12. Lontoon olympialaisissa 2012. |  |
Maa:  Uusi-Seelanti
Miesten triathlon
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | triathlon |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | triathlon |  |
| MM-kilpailut   | MM-kilpailut   | MM-kilpailut   |  |
|  Kultaa | Madeira 2004 | triathlon |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2008 | triathlon |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Hopeaa | Melbourne 2006 | triathlon |  |
Bevan John Docherty (s. 29. maaliskuuta 1977 Taupo) on uusiseelantilainen uransa jo päättänyt triathlonin olympiamitalisti ja maailmanmestari. 187 senttimetriä pitkän ja 70 kilogrammaa painavan Dochertyn valmentajana toimi Mark Elliot.
Docherty saavutti olympiahopeaa vuoden 2004 kesäolympialaisista Ateenasta. Seuraavista kesäolympialaisista vuonna 2008 Pekingistä hän saavutti pronssia. MM-kilpailuista Docherty on saavuttanut kultaa vuodelta 2004 ja hopeaa vuodelta 2008. Vuoden 2006 Kansainyhteisön kisoissa Melbournessa hän oli hopealla. Docherty päätti uransa vuonna 2015.
Docherty tunnetaan lempinimillä BeeDoc ja The Quiet Kiwi (suom. Hiljainen kiivi).
Seesjärven piiri

Seesjärven piiri (ven. Сегозерский район, Segozerski raion) on entinen piiri Karjalan tasavallan alueella. Piiri perustettiin vuonna 1927, jolloin siihen yhdistettiin aiemmista volosteista eli kunnista koko Maaselän asema, lähes koko Seesjärvi, osa Rukajärvestä ja hyvin pieni osa Repolasta.
Piirin pinta-ala oli 8 002 km², ja siihen kuului 60 kylää ja 1 taajaväkinen yhdyskunta. Piirissä oli 6 kyläneuvostoa: Laasarin, Särkijärven, Sellin, Paatenen, Karjalan Maaselän ja Kauppalan kyläneuvostot. Piirin keskuksena toimi Paatenen kylä. Neuvostoliiton vuoden 1926 väestönlaskennan mukaan piirissä oli 6 557 asukasta, joista 1 067 oli venäläisiä, 5 176 karjalaisia, 118 suomalaisia ja 107 muita kansallisuuksia. Vuoden 1939 väestönlaskennan mukaan piirissä asui 8 750 asukasta, joista karjalaisia oli 5 469 (62,5%), venäläisiä 2 451 (28,0%), valkovenäläisiä 231 (2,6%), suomalaisia 166 (1,9%) ja ukrainalaisia 118 (1,3%).
Vuoteen 1933 tultaessa Kauppalan kyläneuvoston alue oli liitetty Maaselän kyläneuvostona Karhumäen piiriin. Piiri lakkautettiin 1950-luvun puolivälissä, josta lähtien alue on kuulunut Karhumäen piiriin.
Bjarne Axelsen

| Bjarne Axelsen |
| --- | --- |
 Axelsen vuonna 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 1974
Kansalaisuus:   Tanska
Uran tiedot
Laji:  pöytäjääkiekko
Seura:  Katran
Saavutukset
Paras sijoitus maailmanrankingissa:  23.
Bjarne Axelsen (s. 1974) on tanskalainen pöytäjääkiekkoilija ja Kansainvälisen pöytäjääkiekkoliiton ITHF:n presidentti. Hän edustaa Katran-nimistä seuraa. Axelsen on tällä hetkellä pöytäjääkiekon maailmanrankingissa sijalla 56.
Ura

Axelsen aloitti pelaamisen vuonna 1989. Ensimmäisen virallisen turnauksensa hän pelasi ollessaan 15 vuoden ikäinen. Vuonna 2007 hän voitti Swiss Openin. Vuotta myöhemmin Axelsen voitti Aarhus Openin finaaleissa tanskalaisen Anette Engelin. Vuoden 2009 Slovenia Open-kilpailuista Axelsen voitti hopeaa hävittyään finaalin kroatialaiselle Kristijan Curkovicille. Slovania Open 2010 oli puolestaan edellisen vastakohta; Axelsen pokkasi kullan Curkovicin jäädessä toiselle sijalle. Ruotsinmestaruuskilpailuissa vuonna 2011 Axelsen pääsi kymmenen parhaan joukkoon. Axelsen voitti Slovenia Openin jo toisen kerran perätysten vuonna 2011, tällä kertaa finaalissa tšekkiläisen Michal Zunkan. Vuonna 2012 Axelsen voitti Istra Openin, kun finaalissa kaatui Bernard Rjavec. Axelsenin kenties tunnetuin vastustaja Kristijan Curcovic voitti kilpailuista pronssia. Curcovic voitti Axelsenin jälleen kerran Slovenia Openissa 2012 Anze Bozicin voittaessa pronssia. Norway Openissa 2013 Axelsen voitti pronssia. Vuotta myöhemmin Axelsen voitti samaisesta kilpailusta hopeaa. Eniten pisteitä Axelsen on saanut vuoden 2011 ruotsinmestaruuskilpailuista (815).
Saavutukset

| Järjestysmaa | Saavutus | Vuosi |
| --- | --- | --- |
| Sveitsi | Swiss Openin voitto | 2007 |
|  Tanska | Aarhus Openin voitto | 2008 |
|  Slovenia | Slovenia Openin voitto | 2010, 2011 |
|  Kroatia | Istra Openin voitto | 2012 |
Ruotsi kylmässä sodassa

Toisen maailmansodan lopussa Ruotsin ulkopoliittisen linjan tarkoitus oli liittoutumattomuuden avulla taata maan puolueettomuus mahdollisessa sotatilanteessa. Tämän linjan toivottiin pitävän Ruotsi suurvaltaristiriitojen ulkopuolella myös kylmän sodan aikana. Virallisen puolueettomuuspolitiikan lisäksi Ruotsilla oli salainen yhteistyösopimus Naton kanssa.
Balttien luovutus 1945–1946

Balttien luovutus vuosina 1945–1946 oli ensimmäinen Ruotsin kokema ulkopoliittinen kriisi toisen maailmansodan jälkeen. Toisen maailmansodan lopussa Ruotsissa oli noin 2 500 saksalaista ja 167 balttia, jotka olivat taistelleet sodassa Saksan puolella. Neuvostoliitto lähetti 2. kesäkuuta 1945 Ruotsin hallitukselle nootin, jossa se vaati Ruotsia luovuttamaan saksalaiset ja baltit. Ruotsin hallitus päätti taipua vaatimukseen, sillä se ei halunnut asettua vastustamaan Baltian maat juuri itseensä liittänyttä Neuvostoliittoa.
Saksalaisten luovutus ei herättänyt Ruotsissa kovin vahvaa vastustusta kesällä 1945, sillä todisteet saksalaisten tekemistä sotarikoksista olivat juuri levinneet maailmalle. Sen sijaan karkotettavia baltteja kohtaan tunnettiin sympatiaa. Balttien, jotka väittivät olleensa pakotettuja liittymään Saksan armeijaan, pelättiin joutuvan Neuvostoliitossa teloitetuksi tai vankileireille.
Päätös tuli ajankohtaiseksi jälleen syksyllä 1945. Uusi sosiaalidemokraattinen hallitus kieltäytyi pyörtämästä päätöstä protesteista huolimatta. Ruotsin kuningas Kustaa V kääntyi henkilökohtaisesti Stalinin puoleen ja pyysi asiaa lykättävän, mutta turhaan. Monet balteista protestoivat nälkälakolla päätöstä, yrittivät itsemurhaa tai pyrkivät muuten vahingoittamaan itseään. Joitain henkilöitä jouduttiin poliisin toimesta viemään väkivalloin laivaan. Viimeinen kuljetus Neuvostoliittoon lähti Ruotsista 25. tammikuuta 1946. Monet karkotetuista joutuivat moniksi vuosiksi vankileireille Neuvostoliitossa.
Ruotsin puolustus

Neuvostoliiton kasvava merkitys Itä-Euroopassa huolestutti ruotsalaisia 1940-luvun lopulla. Esimerkiksi YYA-sopimuksen solmiminen vuonna 1948 herätti ruotsalaisissa huolta siitä, kuinka tiukasti Suomi lopulta asettuisi osaksi Neuvostoliiton valtapiiriä. Ruotsin Moskovan-suurlähettiläs Rolf Sohlman sanoi Neuvostoliiton edustajille, että Ruotsin puolueettomuutta harkittaisiin uudelleen, mikäli Suomi jäisi rautaesiripun taakse.
Useimmat ruotsalaisista kannattivat puolueettomuuslinjaa, mutta jotkut kannattivat vahvempaa suuntautumista länteen. Vuonna 1948 syntyi ajatus kolmannesta vaihtoehdosta: pohjoismaisesta puolustusyhteistyöstä. Ajatus liittyi Euroopan kiristyneeseen tilanteeseen, johon kuului muun muassa Tšekkoslovakian vallankaappaus 1948 ja Berliinin saarto. Puolustusyhteistyötä ei saanut kytkeä länsivaltoihin, sillä se olisi kasvattanut Ruotsin riskiä tulla vedetyksi mahdolliseen suursotaan. Syyskuussa 1948 Ruotsin, Norjan ja Tanskan ulkoministerit keskustelivat mahdollisesta yhteistyöstä.
Maiden välistä puolustusyhteistyötä oli kuitenkin vaikea saada toimimaan käytännössä, sillä maiden suuntautuminen länteen oli hyvin erilaista. Norja ja Tanska olivat kiinnostuneita kehittämään puolustusyhteistyötä länsivaltojen kanssa, mistä Ruotsi taas ei ollut kiinnostunut. Erilaiset intressit johtuivat paljolti siitä, että Norjan ja Tanskan puolustusvoimien suorituskyky oli Ruotsin puolustusvoimia heikompi.
Pysyäkseen puolueettomana Ruotsin tuli kehittää yksin puolustusvoimat, jotka olisivat sotatilanteessa pystyneet kamppailemaan mahdollista hyökkääjää vastaan. 1950-luvulla Ruotsi käytti muutamana vuotena Yhdysvaltojen, Neuvostoliiton ja Israelin jälkeen maailman eniten rahaa puolustukseen asukasta kohden.
Ruotsi aloitti 1950-luvun alussa tietojen vaihdon ja puolustushenkilöstön koulutusohjelman Englannin kanssa ja hankki sieltä sotamateriaalia. Ruotsi ja Yhdysvallat solmivat vuonna 1952 sotilasteknistä tietovaihtoa, tiedustelua, ilmavalvontaa, puolustussuunnittelua ja pakotepolitiikkaa koskeneen sopimuksen. Ruotsi sai oikeuden hankkia aseita Nato-hinnoilla, mutta oikeus ei koskenut ydinasekelpoisia ohjuksia. Ruotsi pidensi ja vahvisti lentokenttien kiitoratoja ja loi yhteyden Yhdysvaltojen ilmavoimien päämajaan Länsi-Saksassa. Ruotsi myös luovutti lännelle täydelliset puolustussuunnitelmansa, varautui yhteistyöhön sodan aikana ja harjoitti elektronista tiedustelua lännen tuella. Ruotsin strategia nojasi siihen, että, jos Neuvostoliitto käyttäisi ydinasetta Ruotsia vastaan, Yhdysvallat reagoisi ydinasevastaiskulla.
1950-luvulla heräsi myös keskustelu siitä, pitäisikö Ruotsin kehittää oma ydinase. Sotilasjohto suhtautui asiaan positiivisesti, mutta hallitus torjuvasti. Ydinaseen kehitysohjelma oli valmis vuonna 1957, ja mahdollinen ydinase olisi voinut olla valmis 1960-luvun alussa. 1960-luvun alussa kävi kuitenkin selväksi, ettei tarvittavaa tukea ydinaseelle ollut. Asia katosikin lopulta poliittisesta keskustelusta.
Ruotsi ja kansainväliset järjestöt

Ruotsilla oli jo alusta lähtien optimistinen näkemys Yhdistyneiden kansakuntien mahdollisuuksista vaikuttaa maailmaan, ja se sai jäsenyyden vuonna 1946. YK:n puitteissa eri maiden kanssa harjoitettava aktiivinen yhteistyö sopi hyvin yksiin Ruotsin puolueettomuuspolitiikan kanssa. Vuonna 1953 ruotsalainen Dag Hammarskjöld valittiin YK:n pääsihteeriksi.
Vuonna 1957 perustettuun Euroopan talousyhteisöön liittyi Länsi-Euroopan Nato-maita, ja talousyhteisön puitteissa suunniteltiin jopa sotilaallista toimintaa. Ruotsi katsoi, että se ei puolueettomuuspolitiikkansa vuoksi voinut liittyä Euroopan talousyhteisöön, mutta se pyrki syventämään yhteistyötä esimerkiksi EFTAn kanssa.
Sen jälkeen, kun suunnitelmat Ruotsin omasta ydinaseesta olivat hautautuneet, Ruotsista tuli aktiivinen toimija ydinaseriisunnan saralla. Vuonna 1958 perustettu AMSA (Aktionsgruppen mot svensk atombomb) alkoi 1960-luvun alussa toimia kansainvälisellä tasolla. Vuonna 1961 YK hyväksyi niin sanotun Undénin suunnitelman, joka tähtäsi atomiaseista vapaiden alueiden ja maiden luomiseen. Suunnitelma oli nimetty Ruotsin ulkoministeri Östen Undénin mukaan.
Moraalinen suurvaltapolitiikka

1960-luvun alussa Yhdysvallat vahvisti sotilaallista läsnäoloaan Vietnamissa. Ruotsi tuomitsi Yhdysvaltojen toiminnan, mikä johti Yhdysvaltojen viralliseen protestiin.
Vietnamin sodan jatkuessa Ruotsi harjoitti niin kutsuttua moraalista tai aktiivista suurvaltapolitiikkaa. Vuonna 1968 Ruotsin silloinen opetusministeri Olof Palme marssi rinta rinnan Pohjois-Vietnamin Moskovan-suurlähettilään kanssa mielenosoituksessa Tukholmassa. Yhdysvallat vastasi tähän kutsumalla Tukholmasta suurlähettiläänsä kotiin. Palmen kritiikki kuitenkin jatkui, ja hän tuomitsi selkeästi esimerkiksi jouluna 1972 suoritetut Hanoin pommitukset.
Palmen käytös kasvatti Ruotsin kansainvälistä mainetta erityisesti kolmannen maailman maiden keskuudessa. Hän arvosteli julkisesti myös esimerkiksi Tšekkoslovakian kommunistihallitusta ja diktaattori Francisco Francoa.
1980-luvun sukellusvenejahdit

Vuoden 1981 syksyllä neuvostoliittolainen sukellusvene ajoi karille Ruotsin vesillä Karlskronan edustalla. Kylmän sodan ilmapiiri oli kiristynyt entisestään Ronald Reaganin aloitettua Yhdysvaltojen presidenttinä samana vuonna ja Neuvostoliitto koki Ruotsin alueen yhä tärkeämmäksi oman turvallisuutensa kannalta.
Sukellusvene U 137 oli karilla noin 10 kilometrin päässä Ruotsin suurimmasta laivastotukikohdasta puoli vuorokautta, kunnes paikallinen kalastaja teki huomiostaan poliisille ilmoituksen. Sukellusvene oli ollut matkalla hakemaan eliittisotilaista koostuvaa Spetsnaz-ryhmää. Sukellusveneessä oli vielä ruotsalaisten viranomaisten paikalle saapuessa neuvostoliittolaista miehistöä.
Tapauksen jälkeen Tukholman saaristossa aloitettiin lokakuussa viikon kestäneet etsinnät sukellusveneiden löytämiseksi syvyyspommien ja helikopterien avulla. Ruotsin rannikolla aloitettiin etsinnät atomimiinojen löytämiseksi. Mitään ei kuitenkaan etsintöjen tuloksena löydetty.
Ruotsi syytti Neuvostoliittoa alueloukkauksista ja kutsui lähettiläänsä pois Moskovasta neuvotteluja varten. Neuvostoliitto ei kuitenkaan myöntänyt alueloukkauksia. Tapauksen jälkeen useampi ruotsalaisista alkoi pitää Neuvostoliittoa uhkana, mikä näkyi myös haluna kasvattaa puolustusmäärärahoja.
Kylmän sodan sotilasliitot  Euroopassa.
Olof Palme Vietnamin sodan vastaisella marssilla 1968.
Brendan Green

| Brendan Green |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. marraskuuta 1986 (ikä 37) Hay River, Kanada
Uran tiedot
Pituus:  183 cm
Seura:  Hay River Nordic
Laji:  ampumahiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2008-
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 27. helmikuuta 2015 
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Holmenkollen 2016 | viesti |  |
Brendan Green (s. 4. marraskuuta 1986 Hay River) on kanadalainen ampumahiihtäjä. Hän edustaa Hay River Nordic -seuraa.
Holmenkollenin MM-kisoissa 2016 Green hiihti ankkuriosuuden Kanadan pronssia voittaneessa joukkueessa. Hän on osallistunut kaikkiaan neljästi MM-kilpailuihin, vuosina 2009, 2011, 2015 ja 2016 sijoittuen henkilökohtaisilla matkoilla parhaimmillaan 16:nneksi takaa-ajokilpailussa 2015.. Greenillä on nuorten MM-hopeaa ja -pronssia viestistä.
Green on osallistunut kaksiin talviolympialaisiin vuosina 2010 ja 2014. Hänen paras sijoituksensa on vuoden 2014 kilpailuiden yhteislähdön yhdeksäs tila.
Green debytoi ampumahiihdon maailmancupissa joulukuussa 2008 Hochfilzenissä ollen normaalimatkan kilpailussa 91:s. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti tammikuussa 2010 sijoituttuaan Anterselvan normaalimatkalla sijalle 19. Greenin paras sijoitus maailmancupin osakilpailussa on viides sija, jonka hän saavutti tammikuussa 2015 niin ikään Anterselvasta sprintistä.
Käännös suomeksi
Seututie 413

Seututie 413 on Hartolan ja Sysmän kirkonkylien välillä kulkeva seututie. Sen pituus on noin 20 kilometriä. Tie alkaa Hartolan kirkonkylästä valtatien 4 risteyksestä. Se kulkee länsilounaaseen ja kulkee Valittulan ja Tikkalan kylien kautta. Tie päättyy Sysmän kirkonkylässä seututien 410 risteykseen. Vuonna 2021 seututien 413 liikennemäärät olivat 900–1 300 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Cambes-en-Plaine

Cambes-en-Plainen kirkko, joka on rakennettu 1000–1400-luvuilla.
Cambes-en-Plaine on kunta Calvadosin departementissa Basse-Normandien hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli vuoden 1999 väestönlaskennan mukaan 1 493 asukasta. Cambes-en-Plainen pinta-ala on kolme neliökilometriä. Cambes-en-Plaine kuuluu Caenin kaupunkiseutuun Communauté d'agglomération Caen la Mer.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cambes-en-Plaine Wikimedia Commonsissa
Bevasitsumabi

Bevasitsumabi on humanisoitu monoklonaalinen vasta-aine ja angiogeneesin estäjä, jota käytetään edenneiden syöpien hoidossa. Sen vaikutus kohdistuu VEGF:ään. Sen kauppanimi on Avastin.
Bevasitsumabi pidentää merkittävästi edennyttä suolistosyöpää sairastavien elinikää. Vuonna 2004 julkaistussa tutkimuksessa osoitettiin, että bevasitsumabin ja solunsalpaajien käyttö hidastaa taudin etenemistä keskimäärin neljällä kuukaudella verrattuna pelkkien solunsalpaajien käyttöön. Lääkettä käytetään myös edenneen ei-pienisoluisen keuhkosyövän sekä edenneiden rinta- ja munuaissyöpien hoidossa.
Bevasitsumabin kemiallinen kaava on C6638H10160N1720O2108S44 ja CAS-numero 216974-75-3.
Aiheesta muualla

PubChem: Bevacizumab (englanniksi)
DrugBank: Bevacizumab (englanniksi)
KEGG: Bevacizumab (englanniksi)
Breach (vuoden 1987 videopeli)

| Breach |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Omnitrend Software
Julkaisija:  Omnitrend Software
Suunnittelija:  Thomas R. Carbone, William G. M. Leslie III
Julkaistu:  1987
Lajityyppi:  vuoropohjainen taktiikkapeli
Alusta:  Amiga, Atari ST, DOS, Macintosh
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Breach on Omnitrend Softwaren kehittämä ja julkaisema vuoropohjainen taktiikkapeli. Peli on julkaistu vuonna 1987 Amigalle, Atari ST:lle, DOS:lle ja Macintoshille.
Pelille on julkaistu seuraajat Breach 2 (1990) ja Breach 3 (1995).
Pelaaminen

Peli on vuoropohjainen ryhmän ohjaamiseen keskittyvä taktiikkapeli. Pelissä on ryhmäkohtaiset tehtävät ja roolipelin kaltainen hahmokehitys.
Vastaanotto

Peli on saanut ACE-lehden arvostelussa arvosanaksi 761/1000.
Peli on saanut INFO-lehden arvostelussa arvosanaksi 3.5/5 tähteä.
Aiheesta muualla

Breach MobyGamesissa (englanniksi)
Breach Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Schwarzmönch

Schwarzmönch
Schwarzmönch (oikealla) sekä Jungfrau (vasemmalla)
| --- | --- |
Sijainti:  Bern, Sveitsi
Vuoristo:  Bernin Alpit
Korkeus merenpinnasta:  2 649 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Schwarzmönch on 2 649 metriä korkea vuori Sveitsissä, Bernin Alpeilla.
Beveren

| Beveren |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Beverenin sijainti.
 Beveren
 Koordinaatit: 51°12′N, 4°15′E 
Valtio:  Belgia
Maakunta:  Itä-Flanderi
Arrondissementti:  Sint-Niklaas
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Marc Van de Vijver
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  150.18 km²
Väkiluku (1.1.2008):  45 887
 – Väestötiheys:  306 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  9120 Beveren 9120 Haasdonk 9120 Melsele 9120 Vrasene 9120, 9130 Kallo 9130 Doel 9130 Kieldrecht 9130 Verrebroek
Suuntanumero(t):  03
 
 www.beveren.be 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Beveren on kunta Itä-Flanderissa, Belgiassa. Kunnassa on 45 887 (1.1.2008) asukasta 150,18 km² kokoisella alueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Beveren Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (hollanniksi)
Itä-Flanderin provinssin kunnat
Ydinvoimala ja tuulimylli Doelin kylässä, Beverenissä.
Caroline Lucas

| Caroline Lucas |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 1999–2010  
Kansanedustaja
 2010-  
Ryhmä/puolue:  Vihreät
Vaalipiiri:  Brighton Pavilion
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1960 (ikä 63) Malvern, Britannia
Aiheesta muualla
www.carolinelucas.com
Caroline Lucas (s. 9. joulukuuta 1960) on brittiläinen  vihreä poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuosien 1999, 2004 ja 2009 vaaleissa.  Hän oli Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsen. Vuonna 2010 hänet valittiin Britannian parlamentin alahuoneeseen Englannin ja Walesin vihreän puolueen ensimmäisenä ehdokkaana kautta aikojen parlamentin alahuoneeseen. Hän tuli valituksi Brighton & Hoven Pavilionin vaalipiiristä, ja hänet valittiin uudelleen vuonna 2015.
Lucasilla on filosofian tohtorin tutkinto Exeterin yliopistosta vuodelta 1989. Hän on opiskellut myös Kansasin yliopistossa. Hän on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Caroline Lucas Wikimedia Commonsissa
Saint-Denis (Italia)

| Saint-Denis |
| --- | --- |

 vaakuna
 Saint-Denis
 Koordinaatit: 45°45′0.87″N, 7°33′32.52″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Aostan laakso
Maakunta:  
Pinta-ala:  
 – Maa:  11,37 km²
Korkeus:  (min 500 - max 1500)  m
Väkiluku:  370 
 – Väestötiheys:  32  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saint-Denis on kunta Italiassa Aostan laaksossa. Tämän pienen kunnan tunnus on sen alueella sijaitseva linna Castello di Cly.
Castello di Cly