stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ampumahiihdon maailmancup 2006–2007
Loppupisteet > Naiset > Takaa-ajocup

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Kati Wilhelm | 284 |
| 2. |  Magdalena Neuner | 283 |
| 3. |  Andrea Henkel | 267 |
| 4. |  Anna Carin Olofsson | 263 |
| 5. |  Linda Grubben | 232 |
Loppupisteet > Naiset > Normaalimatkacup

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Andrea Henkel | 140 |
| 2. |  Anna Carin Olofsson | 111 |
| 3. |  Martina Glagow | 109 |
| 4. |  Florence Baverel-Robert | 104 |
| 5. |  Tora Berger | 92 |
Loppupisteet > Naiset > Yhteislähtöcup

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Kati Wilhelm | 169 |
| 2. |  Oksana H’vostenko | 148 |
| 3. |  Jekaterina Jurjeva | 136 |
| 4. |  Kathrin Hitzer | 134 |
| 5. |  Helena Jonsson | 126 |
Loppupisteet > Naiset > Viesticup

| Sij>  |  | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Ranska | 189 |
| 2. |  Saksa | 188 |
| 3. |  Venäjä | 180 |
| 4. |  Norja | 166 |
| 5. |  Kiina | 157 |
Wiśniowiecki

Wiśniowiecki (Vyshnevetsky) oli Volyniasta kotoisin ollut Rurikin jälkeläisiin kuulunut ruhtinassuku, joka sammui Liettuan suurhetmaniin Michał Serwacy Wiśniowieckiin (1680–1744). Suvun tunnetuin jäsen oli Puola-Liettuan kuningas Michał Korybut Wiśniowiecki.
Ruhtinaallisen sukuhaaran jäsenistä merkittävimmät ovat:
Dymitr Wiśniowiecki, zaporogi-kasakkahetmani.
Jeremjasz Michał Wiśniowiecki (1612–1651), ruhtinas, sotapäällikkö, Rusin vojevoda, Kiovan kastellaanin Michał W:n poika, kääntyi katolilaisuuteen.
Michał Korybut Wiśniowiecki (1640–1673), edellisen poika, Puolan kuningas.
Michał Serwacy Wiśniowiecki (1680–1744), Liettuan hetmani ja Vilnan vojevoda.
Enel

| Enel S> p.A. |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
ISIN:  IT0003128367
Perustettu:  27.11.1962
Avainhenkilöt:  Francesco Starace tj. Maria Patrizia Grieco (hallituksen pj.)
Kotipaikka:  Rooma, Italia
Toimiala:  Energia, sähköntuotanto ja maakaasu
Henkilöstö:  71 394 (2013)
Kotisivu:  enel.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Enelin lämpövoimala Civitavecchia lähellä Rooma
Enel (ital. Ente Nazionale per lEnergia eLettrica) on 1962 perustettu italialainen energiayritys. Yritys on julkinen ja Italian pörssissä (Borsa Italiana). Suurin omistaja on Italian hallitus yli 25% osakeomistuksella. Enelillä on yli 70 000 työntekijää 40:sä eri maassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Enel Wikimedia Commonsissa
| n k  FTSE MIB |
| --- | --- |
 A2a  Amplifon  Azimut  Banca Generali  Banca Mediolanum  Banca Monte Paschi Siena  Banco Bpm  Bper Banca  Brunello Cucinelli  Campari  Diasorin  Enel  Eni  Erg  Ferrari  Finecobank  Generali Group  Hera Group  Interpump Group  Intesa Sanpaolo  INWIT  Italgas  Iveco Group  Leonardo  Mediobanca  Moncler  Nexi  Pirelli  Poste Italiane  Prysmian Group  Recordati  Saipem  Snam  Stellantis  STMicroelectronics  Telecom Italia  Tenaris  Terna Group  UniCredit  Unipol 
Päivitetty: 5. tammikuuta 2024
| n k  Euronext 100 -indeksi |
| --- | --- |
 Anheuser-Busch InBev  Aéroports de Paris  Adyen  Ahold Delhaize  AIB Group  Air Liquide  Airbus  Aker BP  AkzoNobel  Alstom  ArcelorMittal  Argenx  ASM International  ASML Holding  AXA  Bank of Ireland  BioMérieux  BNP Paribas  Bouygues  Bureau Veritas  Campari Group  Capgemini  Carrefour  Crédit Agricole  D'Ieteren Group  Danone  Dassault Systèmes  DNB Bank  DSM  Edenred  Energias de Portugal  Eiffage  Enel  Engie  Eni  Equinor  Essilor International  Eurofins Scientific  Ferrari  Flutter Entertainment  Galp Energia  Groupe Bruxelles Lambert  Generali Group  Heineken  ING Groep  Intesa Sanpaolo  INWIT  Ipsen  Jerónimo Martins  KBC Groep  Kering  Kerry Group  Kingspan Group  KPN  Legrand  Mediobanca  Michelin  Moncler  Mowi  NN Group  Norsk Hydro  Orange  Pernod Ricard  Philips  Poste Italiane  Prosus  Prysmian Group  Publicis Groupe  Randstad Holding  Recordati  Renault  Ryanair Holding  Safran  Saint-Gobain  Sanofi  Schneider Electric  Shell  Smurfit Kappa  Snam  Société Générale  Sodexo  Solvay  Stellantis  STMicroelectronics  Syensqo  Telenor  Teleperformance  Tenaris  Terna Group  Thales  TotalEnergies  UCB Group  UMG  UniCredit  Veolia Environnement  Vinci  Vivendi  Wolters Kluwer  Worldline  Yara International 
Päivitetty: 4. tammikuuta 2024
| n k  Euro Stoxx 50 |
| --- | --- |
 Adidas  Adyen  Ahold Delhaize  Air Liquide  Airbus  Allianz  Anheuser-Busch InBev  ASML Holding  AXA  BBVA  BASF  Bayer  BMW  BNP Paribas  Danone  Deutsche Börse  Deutsche Telekom  DHL Group  Enel  Eni  EssilorLuxottica  Ferrari  Flutter Entertainment  Hermès  Iberdrola  Inditex  Infineon Technologies  ING Group  Intesa Sanpaolo  Kering  L'Oréal  LVMH  Mercedes-Benz  Munich Re  Nokia  Nordea  Pernod Ricard  Prosus  Safran  Saint-Gobain  Sanofi  Santander  SAP  Schneider Electric  Siemens  Stellantis  TotalEnergies  Vinci  UniCredit  Volkswagen 
Päivitetty: 18. syyskuuta 2023
Gyula Gömbös

| Gyula Gömbös |
| --- | --- |
 Gyula Gömbös.
Unkarin pääministeri
 1. lokakuuta 1932 – 6. lokakuuta 1936  
Edeltäjä:  Gyula Károlyi
Seuraaja:  Kálmán Darányi
Unkarin ulkoministeri (väliaikainen)
 9. tammikuuta 1933 – 4. helmikuuta 1933  
Edeltäjä:  Endre Puky
Seuraaja:  Kálmán Kánya
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. joulukuuta 1886 Murga, Itävalta-Unkari
Kuollut: 6. lokakuuta 1936 (49 vuotta) München, Saksa
Ammatti:  sotilas, upseeri
Puoliso:  Greta Reichert (ensimmäinen) Erzsébet Szilágyi (toinen) Greta Reichert (kolmas)
Tiedot
Puolue:  Kansallinen pienviljelijäpuolue (1920–1922) Yhdistynyt puolue (1922–1924) Rotusuojelupuolue (1924–1928) MÉP (1928-1936)
Uskonto:  Luterilaisuus
Gyula Gömbös (26. joulukuuta 1886 Murga, Itävalta-Unkari – 6. lokakuuta 1936 München, Saksa) oli unkarilainen poliitikko, joka toimi Unkarin pääministerinä vuosina 1932–1936. Hänen politiikkansa oli jyrkän oikeistolaista ja juutalaisvastaista.
Mukana Unkarin vastavallankumouksessa nostamassa Horthya johtoon

Gömbös palveli ammattiupseerina Itävalta-Unkarin armeijassa ja esiintyi voimakkaan kansallismielisenä sekä Habsburgien vastustajana. Unkarin neuvostotasavallan aikana vuonna 1919 hän organisoi vastavallankumouksellista toimintaa ja oli sisäministerinä Szegedin kaupungissa toimineessa pakolaishallituksessa. Hänestä tuli amiraali Miklós Horthyn läheinen liittolainen. Gömbös järjesti vuonna 1921 sotilaallisen vastarinnan, jolla estettiin entisen Itävallan keisarin Kaarle I:n (Unkarin kuninkaana Kaarle IV) yritys palata Unkarin hallitsijaksi. Gömbösin johtama radikaali oikeistoryhmä erosi vuonna 1923 hallituksen johdossa olleesta Yhtenäisyyspuolueesta ja perusti Rodullisen puolustuksen puolueen. Gömbös oli sen jälkeen oppositiossa, kunnes hänet nimitettiin István Bethlenin hallituksen puolustusministeriksi lokakuussa 1929.
Unkarin pääministeriksi

Äärioikeistolaisen liikehdinnän lisääntyessä Unkarissa valtionhoitaja Horthy nimitti Gömbösin pääministeriksi 1. lokakuuta 1932. Gömbös halusi uudistaa Unkarin yhteiskuntaa keskiluokan, upseeriston ja hallintokoneiston tuella, ja hänen oikeistoradikalisminsa pyrki alempien yhteiskuntaluokkien joukkoliikkeeseen siinä missä Horthy ja Bethlen nojasivat lähinnä aristokratiaan. Gömbösin tavoitteena oli myös liittoutuminen natsi-Saksan ja fasistisen Italian kanssa sekä Unkarin kehittäminen diktatuurin suuntaan. Historiantutkija Jenö Erösin mukaan Gömbös olisi tehnyt Saksan johtoon kuuluneen Hermann Göringin kanssa salaisen sopimuksen, jonka mukaan Unkari ja Saksa ryhtyisivät sotilaalliseen ja poliittiseen yhteistyöhön ja Unkari siirtyisi kahdessa vuodessa samaan poliittiseen järjestelmään kuin Saksa, mutta Horthy ja muut konservatiivit torjuivat sopimuksen. Unkari solmi sen sijaan vuonna 1934 Rooman pöytäkirjana tunnetun ystävyyssopimuksen Italian ja Itävallan kanssa.
Gömbös ei saanut ohjelmaansa toteutetuksi, koska oppositio osoittautui liian vahvaksi. Hän myös menetti Horthyn luottamuksen, mikä vähensi hänen vaikutusvaltaansa. Gömbös kuoli yllättäen vain 49-vuotiaana lokakuussa 1936, jolloin valtaan palasivat pääosin samat vanhoilliset piirit kuin ennen hänen pääministerikauttaan. Saksalaismielinen äärioikeisto jäi kuitenkin vahvaksi suuntaukseksi Unkarissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gyula Gömbös Wikimedia Commonsissa
| n k Unkarin pääministerit |
| --- | --- | --- |
| Vallankumous 1848 |  Batthyány  (Récsey)  Kossuth  Szemere  |  |
| Kuningaskunta (1867–1918) |  Andrássy  Lónyay  Szlávy  Bittó  Wenckheim  K. Tisza  Szapáry  Wekerle  Bánffy  Széll  Khuen-Héderváry  I. Tisza  Fejérváry  Wekerle  Khuen-Héderváry  Lukács  I. Tisza  Esterházy  Wekerle  Hadik  |  |
| Ensimmäinen tasavalta |  M. Károlyi  Berinkey  |  |
| Neuvostotasavalta |  Garbai  Peidl Vastavallankumoukselliset G. Károlyi  Pattantyús-Ábrahám  |  |
| Tasavalta (1919–20) |  Friedrich  Huszár  |  |
| Kuningaskunta (1920–1946) |  Simonyi-Semadam  Teleki  Bethlen  G. Károlyi  Gömbös  Darányi  Imrédy  Teleki  Bárdossy  Kállay  Sztójay  Lakatos  Szálasi  Miklós  Tildy  |  |
| Toinen tasavalta |  F. Nagy  Dinnyés  Dobi  |  |
| Kansantasavalta |  Dobi  Rákosi  I. Nagy  Hegedüs  I. Nagy  Kádár  Münnich  Kádár  Kállai  Fock  Lázár  Grósz  Németh  |  |
| Kolmas tasavalta |  Antall  Boross  Horn  Orbán  Medgyessy  Gyurcsány  Bajnai  Orbán  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Kroatia  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef 
Gömbös (oik.) ja valtionhoitaja Miklós Horthy vuonna 1935.
Wellington Koo

Wellington Koo
Vi Kyuin Wellington Koo (29. tammikuuta 1887 – 14. marraskuuta 1985) oli kiinalainen diplomaatti ja  ensimmäisen maailmansodan päätteeksi pidetyn Pariisin rauhankonferenssin osanottaja.
Ura

Koo syntyi Shanghaissa, mutta muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1904 ja opiskeli länsimaista kulttuuria. Hän puhui täysin sujuvaa englantia ja kiinnostui Kiinan roolista kansainvälisessä yhteisössä.
Koo opiskeli Saint Jong’s Universityssä Shangaissa ja Columbia Collegessa, jossa hän oli kirjallisuus- ja väittelykerhon Philolexian Societyn jäsen.lähde? Vuonna 1912 Koo valmistui tohtoriksi Columbian yliopistosta pääaineenaan kansainvälinen oikeus ja diplomatia. Välittömästi tämän jälkeen hän palasi Kiinaan palvellakseen uutta Kiinan tasavaltaa presidentin englanninkielisenä sihteerinä. Vuonna 1915 Koo nimitettiin Kiinan Yhdysvaltain ministeriksi.
Koo tunnetaan parhaiten osallistumisestaan Pariisin rauhankonferenssiin vuonna 1919. Länsimaiden ja Japanin edustajien edessä hän vaati Japania palauttamaan Shandongin Kiinalle. Hän myös vaati Länsimaita lopettamaan imperialistiset instituutiot, kuten luopumaan siirtomaista ja vienti-/tuontitulleista sekä lähetystöjen vartioinnista ja lopettamaan varojen jäädyttämisen. Länsimaat eivät suostuneet Koon vaatimuksiin ja niinpä Kiina olikin ainoa Pariisin rauhankonferenssin osanottajista, joka ei allekirjoittanut Versailles’n rauhansopimusta.
Wellington Koo oli mukana muodostamassa Kansainliittoa ja oli Kiinan ensimmäinen edustaja vastamuodostetussa yhteisössä. Hän toimi Kiinan virkaatekevänä presidenttinä vuosina 1926–1927 Pekingissä vallinneen sekasorron aikana. Myöhemmin hän toimi Kiinan ulkoministerinä Zhang Zuolinin hallituksessa ja vastusti Kiinan edustajana Kansainliitossa Japanin miehitystä Mantšuriassa. Kiinan Ranskan-suurlähettiläänä hän toimi vuodesta 1936 vuoteen 1940, jolloin Saksa miehitti Ranskan. Tämän jälkeen hän siirtyi Kiinan Britannian-suurlähettilääksi ja toimi Lontoossa vuoteen 1946 saakka. Vuonna 1945 Koo oli yksi Yhdistyneiden kansakuntien perustavan kokouksen osallistujista. Toimiessaan Kiinan Yhdysvaltain-suurlähettiläänä hän pyrki ylläpitämään maiden välisiä hyviä suhteita aikana, jolloin Guomindang alkoi menettää suosiotaan kommunisteille ja joutui peräytymään Taiwaniin.
Koo lopetti diplomaatin uransa vuonna 1956 44 vuoden palveluksen ja kahden maailmansodan jälkeen. Vuonna 1956 hänestä tuli Haagin kansainvälisen tuomioistuimen tuomari ja hän toimi kolmena viimeisenä vuotenaan tuomioistuimen varapuheenjohtajana. Vuonna 1967 Koo viimein jäi eläkkeelle ja muutti New Yorkiin, missä vietti aikaansa perheensä ja ystäviensä kanssa. Koo kuoli 98 vuoden ikäisenä vuonna 1985.
Yksityiselämä

Koon ensimmäinen vaimo oli Pao-yu Tang, joka oli Kiinan entisen pääministerin Tang Shaoyiin nuorin tytär ja näyttelijä-taidemaalarin Mai-Mai Szen serkku. Ensimmäisen avioliiton aikana perheeseen syntyi kaksi poikaa, Wellington Koo Jr. (s. 1921) ja Freeman Koo (s. 1923).
Koon toinen vaimo oli Hui-Lan ”Juliana” Oei (s. 1889), joka oli aiemmin ollut naimisissa kreivi Hoey Stokerin ja diplomaatti Clarence Huangson Youngin kanssa. Hän oli yksi jaavalaislähtöisen sokerimagnaatin Oei Tiong-hamin 45 tunnustamasta lapsesta. Toisen vaimonsa kanssa Koo sai kaksi lasta pojan Teh-chang Koon ja tyttären Patricia Koon. Avioliiton myötä hän sai myös kolme lapsipuolta: Genevieven, joka avioitui afroamerikkalaisen valokuvaajan, kirjailijan ja säveltäjän Gordon Parksin kanssa; Shirley ja Francis Loretta Young.
Avioliitto päättyi jossain vaiheessa 1950-lukua, jolloin Koo asui toisen naisen kanssa, jonka hän esitteli vaimokseen. Pari ei kuitenkaan missään vaiheessa hakenut avioeroa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wellington Koo Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Wellington Koo
Käännös suomeksi
Kaukalopikaluistelu talviolympialaisissa 2002

Vuoden 2002 talviolympialaisten kaukalopikaluistelussa kilpailtiin yhteensä kahdeksassa tapahtumassa. Kilpailut järjestettiin Salt Lake Ice Centerissä.
Miehet > 500 metriä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mitali | Urheilija | Aika |
| Kultaa |  Marc Gagnon | 49,802 |
| Hopeaa |  Jonathan Guilmette | 49,994 |
| Pronssia |  Rusty Smith | 50,027 |
Miehet > 1000 metriä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mitali | Urheilija | Aika |
| Kultaa |  Steven Bradbury | 1.29,109 |
| Hopeaa |  Apolo Anton Ohno | 1.30,160 |
| Pronssia |  Mathieu Turcotte | 1.30,563 |
Miehet > 1500 metriä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mitali | Urheilija | Aika |
| Kultaa |  Apolo Anton Ohno | 2.18,541 |
| Hopeaa |  Li Jiajun | 2.18,731 |
| Pronssia |  Marc Gagnon | 2.18,806 |
Miehet > 5000 metrin viesti

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mitali | Urheilija | Aika |
| Kultaa | Kanada  (Éric Bédard, Marc Gagnon, Jonathan Guilmette, François-Louis Tremblay, Mathieu Turcotte) | 6.51,579 |
| Hopeaa | Italia  (Michele Antonioli, Maurizio Carnino, Fabio Carta, Nicola Franceschina, Nicola Rodigari) | 6.56,327 |
| Pronssia | Kiina  (Li Jiajun, An Yulong, Li Ye, Feng Kai, Guo Wei) | 6.59,633 |
Naiset > 500 metriä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mitali | Urheilija | Aika |
| Kultaa |  Yang Yang (A) | 41,187 |
| Hopeaa |  Jevgenija Radanova | 42,252 |
| Pronssia |  Wang Chunlu | 43,272 |
Naiset > 1000 metriä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mitali | Urheilija | Aika |
| Kultaa |  Yang Yang (A) | 1.36,391 |
| Hopeaa |  Ko Gi-Hyun | 1.36,427 |
| Pronssia |  Yang Yang (S) | 1.42,320 |
Naiset > 1500 metriä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mitali | Urheilija | Aika |
| Kultaa |  Ko Gi-Hyun | 2.31,581 |
| Hopeaa |  Choi Eun-Kyung | 2.31,610 |
| Pronssia |  Jevgenija Radanova | 2.31,793 |
Naiset > 3000 metrin viesti

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Mitali | Urheilija | Aika |
| Kultaa | Etelä-Korea  (Choi Min-Kyung, Joo Min-Jin, Park Hye-Won, Choi Eun-Kyung) | 4.12,793 |
| Hopeaa | Kiina  (Yang Yang (A), Yang Yang (S), Wang Chunlu, Sun Dandan) | 4.13,236 |
| Pronssia | Kanada  (Isabelle Charest, Marie-Eve Drolet, Amelie Goulet-Nadon, Alanna Kraus, Tania Vicent) | 4.15,738 |
Kaukalopikaluistelu olympialaisissa
1988
|
1992
|
1994
|
1998
|
2002
|
2006
|
2010
|
2014
|
2018
|
2022
Talviolympialaisten 2002 lajit ja kilpailutapahtumat
Alppihiihto | Ampumahiihto | Curling | Freestylehiihto | Jääkiekko | Kaukalopikaluistelu | Lumilautailu | Ohjaskelkkailu | Pikaluistelu | Pohjoismaiset hiihtolajit | Rattikelkkailu | Skeleton | Taitoluistelu
Talvisodan pommitukset Vaasassa

Vaasan pommitukset. Vasemmalla Vaasan vesitorni. Raastuvankatu, Vaasa
Talvisodan pommitukset Vaasassa oli osa Neuvostoliiton pyrkimystä painostaa paremmat rauhanehdot sodan päättyessä. Vaasa oli ainoana isona kaupunkina pommitusten pääkohde Etelä-Pohjanmaalla. Pommeja pudotettiin kuutena päivänä yhteensä 82 pommikoneella. Joulukuussa 1939 oli kolme pommitusta, tammikuussa 1940 kaksi ja helmikuussa yksi. Pommitusten yhteydessä pudotettiin noin 800 pommia.
Pommitukset > 19.12.1939

Pommituksiin osallistui kuusi Tupolev SB-2 konetta, jotka lähtivät Pohjois-Virosta Sinalepan tukikohdasta kohteena Vaasan satama.
Pommitukset > 29.12.1939

Seitsemän pommikonetta pudotti 1000 - 1500 metrin lentokorkeudelta kantakaupungin, Vöyrin kaupunginosan ja rautatieaseman alueelle 35 - 40 räjähdyspommia. Hyökkäyksessä kuoli 4 ihmistä.
Pommitukset > 31.12.1939

Uudenvuoden aattona 31 pommikonetta pudotti 260 pommia kohteenaan Vaasan tehtaat. Pommeista 22 oli  suutaria. Hyökkäyksessä kuoli 6 ihmistä. Pommitus aiheutti seitsemän tulipaloa ja 13 taloa sortui.
Pommitukset > 12.1.1940

Pommituksiin osallistui kymmenen konetta kahdessa aallossa. Kaksi päivää aikaisemmin saapunut ilmatorjuntajaos sai aikaan sen, että koneet pysyttelivät korkealla, ensimmäinen aalto 3500 metrin korkeudella ja toinen 5000 metrin. Pommeja tiputettiin 95 ja kuolleita oli yksi.
Pommitukset > 14.1.1940

Vaasan pahin pommitus koettiin 14.1.1940, jolloin 28 pommikonetta pudotti 220 pommia. Eniten pommeja tuli Kirkkopuistikon ja Koulukadun sekä ratapihan alueelle. Kuolleita oli 11.
Pommitukset > 17.2.1940

Viimeinen pommitus kolmella koneella suuntautui Vaskiluodon alueelle, jonne pudotettiin muutama pommi. Merkittäviä vahinkoa ei syntynyt.
Aiheesta muualla

Digitaaliarkisto - Ilmapuolustusaluekeskus Vaasa 1939-1945 digi.narc.fi. Arkistoitu 14.2.2021. Viitattu 6.2.2021.
Elvytys

Paineluelvytystä harjoitellaan nuken kanssa.
Elvytyksellä tarkoitetaan toimenpiteitä, jotka tehdään elottomaksi menneen ihmisen elintoimintojen eli hengityksen ja verenkierron ylläpitämiseksi. Toimenpiteisiin kuuluu puhalluselvytys, jonka tarkoituksena on puhaltaa ilmaa elottoman ihmisen keuhkoihin, ja paineluelvytys, joka suoritetaan rinnasta painamalla kaksin käsin niin, että painelusyvyys on noin yksi kolmasosa rinnan korkeudesta. Painelun tulee tapahtua noin 120 kertaa minuutissa, ja siinä tulee huomioida se, että jokaisella painelukerralla rinta palautuu ylös. Paineluelvytys on pääsääntöisesti huomattavasti tärkeämpää kuin puhalluselvytys, koska painelu ylläpitää keinotekoisesti sydämen veren pumppausta ympäri kehoa.
Elottomuus tarkoittaa käytännössä hengitys- ja sydänpysähdystä. Jos ihminen ei hengitä, tulee elvytys aloittaa. Elvytyksen pikainen aloittaminen merkitsee potilaan henkiinjäämismahdollisuuksien huomattavaa paranemista ja saattaa estää pysyvien vaurioiden syntymistä (erityisesti sydänlihas- ja aivokudoksessa). Elvytyksellä pyritään ylläpitämään keinotekoisesti keskeisiä elintoimintoja eli verenkiertoa tai hengitystä (ts. soluhengitystä).
Elvytyksellä voidaan tarkoittaa esimerkiksi puhallus-, painelu- tai puhallus-paineluelvytystä, tekohengitystä, sydänhierontaa, peruselvytystä tai neste-elvytystä. Puhalluselvytyksen tarkoitus on ylläpitää keuhkotuuletusta ja korvata näin normaali hengitys. Paineluelvytyksessä tarkoituksena on turvata kudosten hapensaanti ylläpitämällä verenkiertoa. Suomalaisessa terveydenhuoltojärjestelmässä elvytys jaotellaan yleisesti maallikon suorittamaan maallikkoelvytykseen sekä ammattilaisen toteuttamaan perus- tai hoitoelvytykseen.
Elvytys tulee aloittaa heti, kun potilaan elottomuus todetaan. Maallikkoauttajan ensimmäinen toimenpide elottomuuden toteamisen jälkeen tulee olla soitto yleiseen hätänumeroon 112. Tämän jälkeen tulisi asettaa potilas selälleen, paljastaa rintakehä ja aloittaa viipymättä paineluelvytys. Paikalle olisi hyvä pyytää lisää ihmisiä, antaa jollekin ohjeeksi opastaa ambulanssi ja muut ensihoito- ja pelastusyksiköt paikalle. Jos kohteessa on tarpeeksi ihmisiä, jonkun olisi syytä aloittaa paineluelvytys jo, kun joku toinen soittaa hätänumeroon. Jos lähistöllä on maallikkodefibrillaattori, se olisi hyvä tuoda potilaan luokse ja käynnistää se. Se kertoo ohjeet ääneen, joten se on helppokäyttöinen ja kaikki sitä varmasti tilanteen tullen osaavat käyttää. Maallikkodefibrillaattorin tunnistaa vihreätaustaisesta sydän-symbolista ja AED-tekstistä.
Elvytyssuositukset

Suurimmat elvytyssuosituksia julkaisevat järjestöt ovat yhdysvaltalainen American Heart Association (AHA) ja eurooppalainen European Resuscitation Council (ERC). Molemmat ovat jäseniä International Liaison Committee on Resuscitation -komiteassa, jonka konsensuskokouksessa vuonna 2005 käytiin läpi aiheesta kerääntynyt tutkimustieto ja tehtiin suositus uudistetuiksi elvytysohjeiksi. Tärkeitä muutoksia aiempiin ohjeisiin verrattuna olivat yleinen suositus painelu-puhallussuhteeksi (30:2) kaikille yli yksivuotiaille, sykkeen tunnustelun merkityksen vähentäminen ja pelkän puhalluselvytyksen poistaminen. AHA julkaisi suositukseen perustuvat omat elvytysohjeensa Circulation-lehdessä joulukuussa 2005. Aiemmat AHA:n elvytyssuositukset on tehty vuosina 1974, 1980, 1986, 1992 ja 2000. Suomessa Duodecim-seuran julkaisema elvytyksen tuorein käypä hoito -suositus on vuodelta 2022. Modernit elvytyssuositukset ovat sisällöltään oleellisesti samanlaisia ja perustuvat uusimpaan tutkimusnäyttöön. Euroopan elvytysneuvosto antoi uudet elvytysohjeet loppuvuovesta 2015. Uusien suositusten mukaan maallikot käyttävät ensisijaisesti paineluelvytystä ja mahdollisuuksien mukaan puoliautomaattista defibrillaattoria.
Elvytyksen suorittaminen

Jos elottomaksi mennyt henkilö ei herää puhutteluun tai ravisteluun, elvytyssuositusten mukaan tulisi paikalla olevan henkilön tehdä hätäilmoitus yleiseen hätänumeroon 112. Numerossa vastaa koulutettu hätäkeskuspäivystäjä, joka voi antaa puhelinelvytysohjeita. Elottomaksi mennyt henkilö käännetään varovasti selälleen ja hänen hengitystiensä avataan nostamalla alaleukaa ylöspäin esimerkiksi leuan kärjestä painamalla ja samalla taivuttamalla päätä taaksepäin. Hengitys on normaalia, jos suusta ja sieraimista tuntuu ilmavirta ja rintakehä kohoaa. Tällöin potilas käännetään kylkiasentoon. Jos potilas ei hengitä, aloitetaan painelu-puhalluselvytys. Sykettä voi tunnustella kaulavaltimosta, mutta sen tunteminen voi olla ammattilaisellekin vaikeaa eikä maallikkoauttajan tulisi suositusten mukaan käyttää siihen aikaa.