stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuolematon peli

Animaatio pelistä.
Kuolemattomaksi peliksi kutsutaan shakkipeliä, jonka Adolf Anderssen ja Lionel Kieseritzky pelasivat 21. kesäkuuta 1851. Se on yksi kuuluisimmista peleistä kautta aikojen.
Adolf Anderssen oli yksi oman aikansa parhaista pelaajista, ja monet pitivät häntä maailmanmestarina Lontoon 1851 shakkiturnauksen voiton jälkeen. Lionel Kieseritzky asui suurimman osan elämästään Ranskassa, missä hän antoi shakkitunteja ja pelasi pariisilaisessa kahvilassa rahasta. Kieseritzky tunnettiin siitä, kuinka hän voitti heikompia pelaajia antamalla jopa kuningattaren verran tasoitusta.
Peli pelattiin Simpson’s-in-the-Strand-ravintolassa Lontoossa virallisen turnauksen tauolla. Kieseritzky oli todella vaikuttunut pelin päätyttyä ja lähetti siirrot välittömästi pariisilaiseen shakkiklubiinsa. Ranskalainen shakkilehti La Régence julkaisi pelin heinäkuussa 1851. Peli sai myöhemmin lempinimen ”Kuolematon peli” (engl. The Immortal Game) 1855 itävaltalaiselta Ernst Falkbeerilta.
Pelin on sanottu kuvaavan hyvin 1800-luvun shakkityyliä, jossa nopea kehitys ja hyökkäys olivat suuressa arvossa. Gambiitit ja vastagambiitit olivat tavallisia, ja niistä kieltäytymistä pidettiin epäherrasmiesmäisenä tekona [lähde? ]. Materiaalin merkitystä pidettiin vähässä arvossa. Kuolemattomassa pelissä Anderssen voittaa pelin uhraamalla lähettinsä siirrolla 11, molemmat torninsa siirron 18 jälkeen ja lopulta kuningattarensa tehden vastustajasta matin. Hän sanoi pitävänsä kahta aktiivista nappulaa parempana kuin tusinaa kotona nukkuvaa.
Kivennapa (Viipurin piiri)

| Kivennapa  Первомайское, Pervomaiskoje |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Kivennapa Viipurin piirin kartalla
Valtio:  Venäjän federaatio
Alue (oblasti):  Leningradin alue
Piiri:  Viipurin piiri
Perustettu:  1. 1.2006
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  579 km²
Väkiluku (2010):  8 400
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kivennapa eli Pervomaiskoje (ven. Первомайское) on maalaiskunta ja sen samanniminen keskustaajama Karjalankannaksella Leningradin alueen Viipurin piirissä Luoteis-Venäjällä. Kivennavan naapurikuntia ovat lännessä Raivolan kaupunkikunta, pohjoisessa Käkisalmen piirin kuuluvat Punnuksen ja Mäkrälän maalaiskunnat, idässä Seuloskoin piirin puolella Jukin, Kuivaisin ja Ohalatvan maalaiskunnat sekä etelässä Pietarin kaupungin Kurortin piirin puolella Terijoen kaupunki sekä Kuokkalan ja Kellomäen taajamat. Ennen sotia nykykunnan keskustaajama oli Suomen Kivennavan kunnan kirkonkylä.
Kunnan pinta-ala on 579 neliökilometriä ja asukasluku 8400 (2010). Kivennapa on maatalousvaltainen. Siellä sijaitsee maan suurimpiin kuuluva broilerituotantolaitos "ZAO Ptitsefabrika Roskar", joka vuonna 2010 tuotti 17,5 miljoonaa kiloa broilereita ja 756 miljoonaa kananmunaa, ja joka työllistää toista tuhatta henkeä. "Niva"-osuustoimintatilalla on yli 1500-päinen karja ja 740 lypsävää.
Taajamat

| --- | --- |
 Ahjärvi – Olšaniki  Gorki  Haapala – Leninskoje  Jalkala – Iljitševo  Joutselkä – Simagino  Kivennapa – Pervomaiskoje  Lintula – Ogonki :  Mainila – Mainilo  Patrikki – Ozerki  Puhtula – Rešetnikovo  Riihisyrjä – Krasnoznamenka  Seppälä – Podgornoje  Tšaika (ent. Polviselkä ja Mattila)  Kirovskoje – Kirovskoje 
Suurimmat, yli 1 000 asukkaan taajamat ovat Kivennapa, Haapala ja Jalkala.
Haapalan (Leninskoje) taajamassa on 2000-luvulla perustettu ortodoksinen nunnaluostari. Jalkalassa on Kannaksen suomalaishistoriaa esittelevä historiallis-etnografinen museo. Se perustettiin alun perin Lenin-museoksi Leninin piilopaikkanaan käyttämään suomalaistaloon. Jalkalassa on myös soidensuojelualue. Lintulassa on jäänteitä Suomen aikaisesta, venäläisten nunnien Lintulan luostarista. Valtatie kulkee nykyisin luostarin hautausmaan yli. Kuuluisa Lintulan lehtikuusimetsä puolestaan on nykyisin Raivolan kunnan puolella. Puhtula (Rešetnikovo) on varuskuntapaikkakunta. Ahijärvellä (Olšaniki) on lomakyliä ja loma-asutusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kivennapa (Viipurin piiri) Wikimedia Commonsissa
Hallinnollinen keskus: Viipuri

Kunnat:
Antrea (Kamennogorsk) |
Enso (Svetogorsk) |
Johannes (Sovetski) |
Kivennapa (Pervomaiskoje) |
Koivisto (Primorsk) |
Kyyrölä (Krasnoselskoje) |
Kähäri (Gontšarovo) |
Makslahti (Glebytševo) |
Raivola (Roštšino) |
Tienhaara (Seleznjovo) |
Uuras (Vysotsk) |
Uusikirkko (Poljany) |
Viipuri (Vyborg)
Leningradin alueen sijainti
Kristine Jepson

Kristine Jepson (1962–2017) oli yhdysvaltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän tulkitsi viisitoista eri roolia yli sadassa esityksessä Metropolitan-oopperassa luomansa kaksitoistavuotisen uran aikana. Jepson esiintyi myös monissa muissa oopperataloissa, kuten San Franciscon oopperassa. Hänen ohjelmistoonsa kuului muiden muassa Wolfgang Amadeus Mozartin, Charles Gounod'n ja Richard Straussin rooleja.
Jepson oli lähtöisin Iowasta ja opiskeli Indianan yliopistossa.
Aiheesta muualla

AllMusic.com: Kristine Jepson (englanniksi)
Naxos Records: Kristine Jepson (englanniksi)
Kuterlampi

| Kuterlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°33′56″N, 25°53′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Nuoramoisen alue (14.81)
Laskujoki:  Kuterjoki Tainionvirtaan 
Järvinumero:  14.812.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  94,2 m  
Pituus:  550 m  
Leveys:  400 m  
Rantaviiva:  1,889 km  
Pinta-ala:  17,726 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKuterlampi 
Kuterlampi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä  Valittulan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 550 metriä pitkä, 400 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 17,7 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,9 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Nuoramoisen alueella (14.81), jonka Joutsjärven–Tainionvirran alueeseen (14.812) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 94,2 metriä mpy.
Kotiseudun tarinoita

| Kotiseudun tarinoita |
| --- | --- |
Kirjailija:  Lauri Simonsuuri (toim.)
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura
Julkaistu:  1951, 3. painos 2006
Sivumäärä:  432
ISBN:  951-746-733-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kotiseudun tarinoita on vuonna 1951 julkaistu teos, joka sisältää suomalaisena kansanperinteenä kerrottuja historiallisia ja kotiseututarinoita.
Teoksen toimitustyö

Teos ilmestyi vuonna 1951 Lauri Simonsuuren toimittamana, kolmannen painoksen Suomalaisen Kirjallisuuden Seura julkaisi vuonna 2006 sarjassa "Suomen kansan henkinen perintö". Siihen sisältyvät tarinat koottiin pääosin 1. marraskuuta 1937 ja 1. maaliskuuta 1938 välisenä aikana järjestetyn paikallisten tarinoiden ja muistojen keruukilpailusta, johon osallistui 436 henkilöä kaikkialta Suomesta ja jota varten Martti Haavio oli laatinut opasvihkon Kotiseudun aarreaitta. Kirja muodostaa yhdessä Simonsuuren vuonna 1947 toimittaman teoksen Myytillisiä tarinoita ja vuonna 1950 toimittaman artikkelikokoelman Kansa tarinoi kanssa suomalaisten kansantarinoiden trilogian, jolla on ollut suuri merkitys paitsi kansanperinteen tutkijoille, myös laajemmin kotiseututyölle.
Sisältö

Paikallis- ja historiallisten tarinoiden ohella teoksessa on myytillisiä uskomustarinoita, joilla on silti liityntä tiettyyn paikkaan tai paikallisesti muistettuihin tapahtumiin ja henkilöihin. Teoksen sisältö on jaoteltu "kansan kronologian" eli Suomen kansan vuosisataisten vaiheiden mukaisesti, joskin sota- ja vainolaistarinat on sijoitettu yhtenäisenä kokonaisuutena kokoelman loppuun. Varhaisimmat tarinat ovat lappalaisia koskevia muistoja, uusimmat taas kertomuksia Ruotsin kuninkaista ja Venäjän keisareista.
Teoksen sisältö jakaantuu seuraavasti:
Lappalaisia etelän mailla
Vanhan asutuksen vaiheita
Paikat saavat nimensä
Vanhaa uskoa ja palvontaa, mukaan lukien uhrikivet, -puut ja -lähteet
Piispa Henrikin muisto
Kirkko ja toiminta sen suojissa
Entisaikojen elämä, kuten kaskiviljely ja tervahaudat, mutta myös ensimmäiset kokemukset kahvista
Kaskuja kylistä ja kyläläisistä
Herroja ja taksvärkin tekijöitä
Nälkävuosia
Rangaistuksia, mukaan lukien piiskaaminen, mestaus, roviolla polttaminen ja elävältä hautaaminen
Merkillisiä paikkoja ja tapahtumia, kuten aarrelöydöt
Merkillisiä miehiä, kuten karhunkaatajat, mutta myös Ilmajoen Könnit
Suurvarkaat ja junkkarit, kuten Matti Haapoja, Hallin Janne ja Rosvo-Perttunen
Voimamiehet
Hengelliset ja maalliset herrat, mukaan lukien Knut Posse, Pietari Brahe, Laiska-Jaakko, Simo Hurtta ja Elias Lönnrot
Kuninkaita ja keisareita
Vainolaiset liikkeellä
Vainolaisia vastaan
Sissejä, mukaan lukien Juho Vesainen ja Olli Tiainen
Karkureita
Ryöstösodista Turkin sotaan, muun muassa isoviha, Kustaa III:n sodat Suomessa, Suomen sota ja Oolannin sota
Aiheesta muualla

Esimerkkejä tarinoista (KirjastoVirma) (Arkistoitu – Internet Archive) (Viitattu 21.2.2016)
Kylpeviä tyttöjä ulkosalla

| Kylpeviä tyttöjä ulkosalla |
| --- | --- |

Nimi:  Kylpeviä tyttöjä ulkosalla
Tekijä:  Anders Zorn
Valmistumisvuosi:  1890
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  69,00  cm
Leveys:  101,50  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum, Suomi
Kylpeviä tyttöjä ulkosalla on ruotsalaisen taiteilijan Anders Zornin vuonna 1890 maalaama öljyvärityö kankaalle. Kooltaan se on 69×101,5 cm. Työ kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Ateneumin taidemuseon hallussa oleva öljyvärityö on tilaustyö, jonka suomalainen taiteenkeräilijä H. F. Antell tilasi. Edellisenä vuonna Zorn oli palkittu Pariisin Salongissa mitalilla alkuperäistyöstään.
Anders Zorn tuli kuuluisaksi alastomia naisia ulkosalla kuvaavista teoksistaan, jopa siinä määrin että monet muut hänen tuotantonsa ominaisuudet jäivät varjoon. Zornin tapa oli tehdä alastonhahmoista osa maisemakuvausta. Niissä tärkeä elementti oli myös vesi ja valon leikittely veden pinnalla.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kylpeviä tyttöjä ulkosalla.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuivasjärvi (täsmennyssivu)

Kuivasjärvi on usean paikan tai vesialueen nimi:
Kuivasjärvi, järvi Alavudella
Kuivasjärvi, kaupunginosa Oulussa
Kuivasjärvi, järvi Oulussa
Kuivasjärvi, järvi Parkanossa
Kuivasjärvi, kylä Parkanossa
Kuivasjärvi, rautatieliikennepaikka Parkanossa
Kuivasjärvi, järvi Suomussalmella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kuivasjärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Korteslampi (Kouvola)

| Korteslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°04′18″N, 26°58′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Torasjoen valuma-alue (14.99)
Laskuoja:  Myllyoja Torasjokeen 
Järvinumero:  14.992.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,6 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,607 km  
Pinta-ala:  1,547 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKorteslampi 
Korteslampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Uudenkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 260 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Torasjoen valuma-alueella (14.99), jonka Torasjoen yläosan valuma-alueeseen (14.992) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 88,6 metriä mpy.
Kuuvantaka

Kuuvantaka on Uudessakaupungissa sijaitseva kylä. Sen korkein kohta tunnetaan nimellä Kuuanvuori.
Kuuanvuori on seudun korkeimpia kallioita (52 m merenpinnan yläpuolella) ja sieltä avautuvat avarat näköalat peltojen ja metsien yli. Siellä on kalliokirjoitusta vuodelta 1797.
Kylpyankka

Kylpyankkoja
Kylpyankka tai kumiankka on uivan ankan muotoinen kelluva leikkikalu. Nykyään kylpyankat valmistetaan yleensä muovista, aiemmin myös kumista. Kylpyankkoja käytetään verrattomasti yleisimmin kylpiessä mutta myös koirien ja pikkulasten leikkikaluina. Vaikka kylpyankkoja valmistetaan kaiken kokoisia ja -värisiä, on tavallisin mielikuva kylpyankasta pieni ja keltainen, oranssinokkainen ankka.
Kylpyankka saattaa puristettaessa päästää vinkuvan tai vaakkuvan äänen. Joskus ankassa on reikä, jotta sitä voitaisiin käyttää veden ruiskuttamiseen. Kylpyankat ovat myös pienen harrastajajoukon keräilykohde. Guinness World Records mainitsee maailman suurimman kumiankkakokoelman käsittävän 2 583 yksilöä (vuonna 2007).
Kylpyankan historia on hämärän peitossa, mutta sen syntyvaiheet ovat epäilemättä vahvasti kytköksissä kumiteollisuuden alkuun sekä kumisten ja vinkuvien lelujen kehitykseen 1800-luvun loppupuolella.
Vuonna 2001 The Sun -lehti uutisoi, että jopa kuningatar Elisabet II käyttää kylpyankkaa kylpyhuoneessaan Buckinghamin palatsissa. Ankan huomasi kylpyhuonetta maalannut työmies, jonka mukaan sen päässä oli pieni puhallettava kruunu.
Kylpyankkakisa
Kiinasta Seattleen matkalla olleesta rahtialuksesta joutui vuonna 1992 myrskyn aiheuttamassa onnettomuudessa Tyyneen valtamereen 29 000 Friendly Floatees -merkkistä kylpylelua, joukossa muun muassa kilpikonnia, ankkoja, majavia ja sammakoita. Tuulet ja merivirrat kuljettivat niistä tuhansia Alaskaan, mutta osa kulkeutui Beringinsalmen lävitse. Lelut oli suunniteltu kestämään taaperoikäisten kylpyleikkejä, ja osa niistä selvisikin jäiden läpi Atlantille. Niiden kulkureitit ja -nopeudet ovat antaneet tutkijoille lisätietoa merivirroista.
Kylpyankoilla on järjestetty myös kilpailuja, usein hyväntekeväisyystarkoituksessa. Kylpyankkakisassa osanottajat ostavat ankkoja, jotka merkitään ja lasketaan esimerkiksi jokeen. Ensimmäinen maaliviivan ylittänyt ankka voittaa. Esimerkiksi Turun päivänä vuonna 2013 Turussa laskettiin veteen 5 000 ankkaa, joiden tuotto lahjoitettiin Itämeren suojeluun.
Aiheesta muualla

Duckplanet.com: kylpyankistien sivusto (englanniksi)
Kylpyamme

Jalallinen kylpyamme.
Kylpyamme on kylpemiseen eli veteen upottautumalla tapahtuvaan peseytymiseen tarkoitettu kaluste, allas. Kylpyjä voidaan ottaa myös terveydellisistä syistä tai huvin vuoksi.
Useimmiten kylpyamme on nykyisin kiinteä ja sijoitettu kylpyhuoneeseen, mutta on olemassa myös siirrettäviä ammeita. Jälkimmäiset on voitu säilyttää muualla ja tuoda kylvyn ajaksi esimerkiksi keittiöön.
Kylpyamme on yleensä mitoitettu siten, että siihen mahtuu yksi aikuinen lähes makaavaan asentoon tai istumaan (istuma-amme).
Nykyaikaiset kylpyammeet voidaan valmistaa akryylimuovista tai lasikuidusta, emaloidusta teräksestä tai puusta. Aiemmin ammeita valmistettiin myös valuraudasta ja galvanoidusta teräksestä. Yleensä amme sijoitetaan lähelle vesipistettä ja viemäriä, jolloin se voidaan täyttää ja tyhjentää vaivattomasti. Amerikassa ja Englannissa käytetään paljon kylpyammeita saunojen sijaan.
Kylpyammeeseen voi kuulua myös pore- ja vesihierontalaitteita. Tällöin puhutaan poreammeesta. Tällainen amme voi olla tarkoitettu useammalle kuin yhdelle kylpijälle.
Kylpyammeesta käytetään myös nimitystä vanna, joka tulee venäjänkielisestä sanasta vanna (ванна). Venäjällä kylpyamme löytyy lähes jokaisesta kodista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kylpyamme Wikimedia Commonsissa
Korsumaanlampi

| Korsumaanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Hirvensalmi
Koordinaatit:  61°35′00″N, 26°58′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Lahnajärveen 
Järvinumero:  14.922.1.022
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  112,2 m  
Pituus:  330 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  1,028 km  
Pinta-ala:  4,512 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKorsumaanlampi 
Korsumaanlampi  on Etelä-Savossa Hirvensalmella  Saikkolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 330 metriä pitkä, 200 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Liekuneen–Ryökäsveden alueeseen (14.922) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 112,2 metriä mpy.
Kuivasjärvi (kylä)

Kuivasjärvi on kylä samannimisen järven pohjoisrannalla Pirkanmaalla Parkanon keskustan pohjoispuolella valtatien 3 varrella ja Tampere–Seinäjoki -oikoradan välittömässä läheisyydessä. Kylä sijaitsee noin 19 kilometriä Parkanon keskustasta pohjoiseen ja noin 11 kilometriä länteen Kihniön keskustaajamasta. Kuivasjärven rautatieasema sijaitsee kylän itäpuolella. Kylässä järjestetään vuosittain kesän lopussa Kuivasjärven maalaismarkkinat.
Kvanttifourier’n muunnos

Kvantti-Fourier-muunnos kolmelle kubitille.
Kvanttifourier'n muunnos tai kvantti-Fourier-muunnos on kvanttitietokoneella toteutettava Fourier-muunnos. Menetelmän keksi Peter Shor vuonna 1994. Sitä käytetään esimerkiksi Shorin algoritmissa.
Kuutäpläpirkko

| Kuutäpläpirkko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Härömäiset Cucujoidea
Heimo::  Leppäkertut Coccinellidae
Alaheimo::  Chilocorinae
Tribus::  Chilocorini
Suku::  Chilocorus
Laji::  renipustulatus
Kaksiosainen nimi
 Chilocorus renipustulatus  (Scriba, 1791) 
Katso myös
   Kuutäpläpirkko Wikispeciesissä   Kuutäpläpirkko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuutäpläpirkko (Chilocorus renipustulatus) on leppäkerttujen heimoon kuuluva hyönteislaji. Se on kooltaan noin 4–5 mm. Kuutäpläpirkko on väriltään musta ja sen peitinsiivissä on kaksi punaista pistettä. Laji on Suomessa yleinen suunnilleen Oulun korkeudelle saakka ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi lajiksi. Lajia esiintyy pääasiassa Euroopassa ja sen lähialueilla.
Kuutäpläpirkon toukka.
Kuutäpläpirkkoja ja sen koteloja voi löytää puiden ja pensaiden rungoilta ja oksilta. Kuutäpläpirkon aikuiset ilmestyvät keväällä ja toukkia näkee keskikesällä. Syksyllä aikuiset ruutupirkot hakeutuvat talvehtimispaikkoihin.
Kuutäpläpirkko on peto ja se saalistaa monia hyönteisiä, erityisesti kilpikirvoja (Coccidae) ja punkkeja (Acari).
Aiheesta muualla

Ötökkätieto: Kuutäpläpirkko (Chilocorus renipustulatus)
iNaturalist: Kuutäpläpirkko (Chilocorus renipustulatus)
UniProt: Taxonomy - Chilocorus renipustulatus (kidney-spot ladybird beetle) (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Chilocorus renipustulatus (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Chilocorus renipustulatus, the Kidney-spot ladybird (englanniksi)
Kuivasjärvi (Suomussalmi)

| Kuivasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:   Suomi
Paikkakunta:  Suomussalmi
Koordinaatit:  64°50′50″N, 29°10′30″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  199,3 m
 fiKuivasjärvi 
Kuivasjärvi on järvi Suomussalmen kunnassa Kainuussa. Järvi sijaitsee noin kymmenen kilometriä kaakkoon Suomussalmen kirkonkylältä, ja se on Kiantajärven itäisin lahti. Järvi on yhteydessä Kiantajärveen kapean Kuivassalmen kautta. Järven pinta-ala on noin 3,2 neliökilometriä, ja sen pinta on 199,3 metriä merenpinnan yläpuolella.
C-kirjaimen muotoisen järven suurin pituus on noin kolme kilometriä ja suurin leveys noin kilometri. Järven syvin kohta on 19,5 metriä, ja se sijaitsee järven eteläisimmässä osassa, Kuivalahdessa. Pohjoisosan eli Haukilanlahden suurin syvyys on 14 metriä. Järven suurin saari on pohjoisosassa sijaitseva Tuliniemi. Lisäksi järven länsiosassa Kuivassalmen vieressä on kaksi pientä saarta.
Rannat ovat pääosin metsämaata. Järvellä on noin 10 taloa tai vapaa-ajan asuntoa. Kuomanjärvestä lähtevä Kuomanjoki laskee Kuivasjärven pohjoisosaan.
Kuivasjärveen laskevan Kuomanjoen suulla sijaitsee Kuivasjärvi – Kuomasjärvi taistelulinjan muistokivi, ns. mänttäläisten kaatuneiden kivi. Kivessä on teksti: ”Mänttäläiset aseveljet Sulo Aalto 26.12.39 ja Erkki Huttunen 4.1.40”. Muistokivi on vuodelta 1965.
Kutnon taistelu

Kutnon taistelu (saks. Schlacht an der Bzura, puol. Bitwa nad Bzurą tai Bitwa pod Kutnem) käytiin Saksan ja Puolan joukkojen välillä Kutnon kaupungin ja Bzurajoen lähellä keski-Puolassa 9.–22. syyskuuta 1939. Se oli Saksan Puolan offensiivin suurin yksittäinen taistelu.
Adolf Hitlerin johtama Saksa aloitti toisen maailmansodan hyökkäämällä Puolaan 1. syyskuuta 1939. Operaatio käynnistyi hurjalla nopeudella verrattuna ensimmäisen maailmansodan juoksuhautasodankäyntiin. Saksalaisten kehittelemä salamasota osoittautui menestykseksi. Yllätyshyökkäyksen kohteeksi joutuneet puolalaiset yrittivät taistella vastaan, mutta saksalaisten kaluston määrä ja laatu eivät antaneet mahdollisuuksia puolustajille. Merkittävin taistelu käytiin Bzurajoen ja Kutnon kaupungin lähellä Varsovasta länteen.
Kutnon taistelu

Kutnon taistelu voidaan jakaa kolmeen vaiheeseen:
Puolalaisten hyökkäys kohti Strykówia 9.–12. syyskuuta
Puolalaisten hyökkäys kohti Łowiczia 13.–16. syyskuuta
Saksalaisten vastahyökkäys ja puolalaisten häviö, puolalaisten vetäytyminen kohti Varsovaa ja Modlinia
Poznań-armeijan komentaja Tadeusz Kutrzeba huomasi 9. syyskuuta, että itään päin etenevän Johannes Blaskowitzin johtaman Saksan 8. armeijan pohjoinen sivusta on heikosti puolustettu. Kutrzeba hyökkäsi pohjoisesta kohti Strykówin aluetta. Hänen jalkaväkidivisionansa ja ratsuväkiprikaatinsa aiheuttivat saksalaisille tappioita ja pakottivat armeijan osia vetäytymään. Toisessa vaiheessa Władysław Bortnowskin johtama kevyesti varustettu Pomorze-armeija aloitti hyökkäyksen kohti Łowiczia, mutta joutui keskeyttämään, kun kävi ilmi, että saksalaiset olivat siirtämässä alueelle panssarijoukkoja. Saksalaiset onnistuivat saartamaan armeijat ja aloittivat vastahyökkäyksen joka suunnalta 16. syyskuuta. Vain osa puolalaisista joukoista pystyi murtautumaan saarroksista.
Saksan ilmavoimilla oli taistelun nopean ratkaisun kannalta ratkaisevin merkitys. Puolalaiset onnistuivat viivyttämään pääkaupunkiaan kohti edenneitä saksalaisia ja saivat näin ostettua vähän lisäaikaa Varsovan puolustuksen järjestämiselle.
Puolalainen 18. jalkaväkirykmentti hyökkää Bzurajoella.
Kristinan kirkko

| Kristinan kirkko Kristina kyrka |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Västeråsin hiippakunta
Seurakunta:  Salan seurakunta
Rakentamisvuosi:  1641
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kristinan kirkko Salassa
Kristinan kirkko (ruots. Kristina kyrka) on kirkkorakennus Salan kaupungissa keski-Ruotsissa. Se kuuluu Salan seurakunnalle.
Kirkko rakennettiin vuosina 1635 - 1641 sen jälkeen kun Sala oli saanut kaupunkioikeudet vuonna 1624. Kirkon suunnittelijaa ei tunneta. Kirkko vihittiin käyttöön 18. joulukuuta vuonna 1641.
Kirkon rakentamiseen osallistui satakunta vasta perustetun kaupungin asukasta. Se nimettiin kuningatar Kristiinan mukaan. 1600-luvun taiteellisesta koristelusta ovat jäljellä enää hiekkakiviportaalit pohjoisessa ja etelässä. Tornin kupoli on peräisin Salan palon jälkeiseltä ajalta vuodelta 1749. Sen on tiettävästi suunnitellut Lars Larsson Steinholz, Salan hopeakaivoksen taidemestari.
Torniin asennettiin ensimmäinen kellokoneisto vuonna 1750. Se toimi 1800-luvun lopulle saakka, uusi koneisto asennettiin vuonna 1900. Vuonna 1970 se korvatiin sähköistetyllä koneistolla.