stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaroslav Askarov
Pelityyli

NHL Central Scoutingin analyysin mukaan Askarov on teknisesti varma maalivahti, jolla on hyvät kiekkovaistot. Hän lukee peliä hyvin, kommunikoi hyvin kenttäpelaajien kanssa, reagoi tilanteisiin nopeasti ja napsii kiekot nopealla oikean käden hanskallaan.
Askarov torjuu perhostyylillä. Hänen maalivahtivalmentajanaan SKA Pietarissa toiminut Marko Torenius on luonnehtinut Askarovia:
»Hän omaa nykystandardin mukaisen maalivahdin taitotason ja täyttää ne tekniset ja fyysiset vaatimukset. Hän pystyy myös liikkumaan hyvin pelin mukana. Jokaisella on kehitettävää, mutta hän on mielestäni ominaisuuksiltaan maalivahtina yllättävän kypsä ikäisekseen – puhutaan sitten henkisestä, pelillisestä, fyysisestä tai teknisestä osaamisesta. Hän on räpylä oikeassa kädessä torjuva veskari. He näyttävät muihin maalivahteihin verrattuna aina vähän erilaisilta ja oikeakätisiä ei muutenkaan juuri pelaamassa näe. Sellainen näyttää siis jo lähtökohtaisesti silmään aika poikkeukselliselta.»
Askarovia on verrattu pelityyliltään Pekka Rinteeseen ja Jonathan Quickiin, mutta NBC:n asiantuntija Pierre Maguiren mukaan hänessä on samoja elementtejä kuin Martin Brodeurissa.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | U18 | 6 | 2 | 3 | 364 | 14 | 1 | 2.31 | 91,6 |  |
| 2020 | JMM | 5 | 2 | 1 | 221 | 10 | 0 | 2.71 | 87,7 |  |
| 2021 | JMM | 6 | 3 | 3 | 360 | 15 | 0 | 2.50 | 91,4 |  |
Pollock

| Pollock |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ed Harris
Käsikirjoittaja:  Barbara Turner   Susan Emshwiller
Tuottaja:  Fred Berner   Ed Harris   Jon Kilik   James Francis Trezza
Säveltäjä:  Jeff Beal
Kuvaaja:  Lisa Rinzler
Leikkaaja:  Kathryn Himoff
Pääosat:  Ed Harris   Marcia Gay Harden
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Pollock Film
Levittäjä:  TriStar Pictures Netflix
Ensi-ilta:  2000
Kesto:  122 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pollock on elämäkertaelokuva, joka kertoo taiteilija Jackson Pollockin tarinan. Elokuvan on ohjannut Ed Harris, joka myös näyttelee pääosaa. Pollockin vaimoa esittää Marcia Gay Harden. Elokuva pohjautuu kirjaan Jackson Pollock: An American Saga.
Elokuva on Harrisin pitkäaikainen unelma. Saatuaan isältään Pollockin elämäkerran hän alkoi miettiä projektia, joka lopulta vei melkein 10 vuotta toteuttaa. Pollock on Harrisin debyyttiohjaus.
Marcia Gay Harden voitti roolistaan Oscar-palkinnon parhaasta naissivuosasta. Ed Harris oli myös ehdolla parhaasta miespääosasta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ed Harris  | … |  Jackson Pollock   |
|  Marcia Gay Harden  | … |  Lee Krasner   |
|  Tom Bower  | … |  Dan Miller   |
|  Jennifer Connelly   | … |   Ruth Kligman   |
|  Bud Cort  | … |  Howard Putzel   |
|  John Heard  | … |  Tony Smith   |
|  Val Kilmer  | … |  Willem De Kooning   |
Kirjallisuutta

Moilanen, Harri-Ilmari: ”Kahden tulivuoren juurella”, Ed Harrisin elokuva Pollock Jackson Pollockista ja John Mayburyn elokuva Rakkaus on paholainen Francis Baconista. lähde tarkemmin?
Aiheesta muualla

Pollock Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Wakonen, Juha: Pollock Film-O-Holic.com.  1.1.2002. Viitattu 16.4.2021.
Ebert, Roger: Pollock RogerEbert.com.  16.2.2001. Viitattu 16.4.2021. (englanniksi)
Bradshaw, Peter: Pollock The Guardian.  24.5.2002. Viitattu 16.4.2021. (englanniksi)
Pollock (2000) British Film Institute – BFI. Viitattu 16.4.2021. (englanniksi)[vanhentunut linkki]
Pollock, 2000 Letterboxd. Viitattu 16.4.2021. (englanniksi)
Spin-off (yritys)

Spin-off-yritys syntyy, kun liiketoiminta-alue irtoaa yrityksestä uudeksi yritykseksi. Spin-offeja syntyy myös tutkimuslähtöisesti esimerkiksi korkeakoulujen tai tutkimuslaitosten kautta. Myös yhteishankkeista (Joint venture) voi syntyä spin-offeja.
Syntytapoja

Spin-offeille tyypillistä on, että olemassa olevan organisaation työntekijä tai ryhmä työntekijöitä on perustanut yrityksen  työssään saamansa liike-idean pohjalle. Esimerkiksi korkeakoulujen tai tutkimuslaitosten tutkimuksista voi muodostua uutta liiketoimintaa.
Spin-off-yrityksiä voi syntyä, kun yrityksestä irrotetaan liiketoiminta-alue uudeksi yritykseksi, esimerkiksi julkisesta terveydenhuoltojärjestelmästä erkanee yksityinen lääkäriasema tai pizzaravintolasta jokin uusi ravintola.  The Economist -lehden mukaan spin-offeja syntyy esimerkiksi silloin, kun yritykset haluavat myydä jonkin liiketoimintansa eivätkä löydä sille ostajaa tai kun eri toimialoilla toimiva yritys saa osakemarkkinoilla osiaan pienemmän arvostuksen.
Usein uusi yritys tekee ainakin aluksi yhteistyötä lähtöorganisaationsa kanssa, esimerkiksi asiakkaana, alihankkijana, tutkimuspartnerina tai yhteisyrityksenä. Lähtöyritys on toiminut eräänlaisena yrityshautomona uudelle yritykselle. Lähtöyritys voi perustaa spin-offin joko ulkoistamalla tai organisoimalla uudelleen toimintoja. Yrittäjävetoinen spin-off -yritys haluaa itsenäiseksi ja alkaa kilpailla lähtöyrityksensä kanssa.
Spin-offit Suomessa

Vuonna 2003 Pohjoismaissa tehdyn tutkimuksen mukaan spin-off-yritykset säilyivät hengissä pidempään ja kasvoivat muita uusia yrityksiä useammin.
Vuonna 2014 VersoVentures perusti 50 miljoonan euron pääomasijoitusrahaston, joka oli keskittynyt rakentamaan yritysten osista spin-off-kasvuyhtiöitä. Perustamisvaiheessa rahastoon sijoittivat Euroopan Investointirahasto EIF, Kasvurahastojen Rahasto II, Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen, Suomen Teollisuussijoitus ja AI-­Partners Oy.
Vuonna 2015 VTT:stä oli syntynyt noin 25 spin-offia, esimerkiksi Spinnova.
Esimerkkejä

Esimerkkejä spin-off-yhtiöistä:
DreamWorks Animation irtosi DreamWorks Studioista vuonna 2004.
Viacom irrotettiin CBS: stä vuonna 1971.
Intel on yksi Fairchildin spin-off-yrityksistä
Aiheesta muualla

Nordnet: Yhtiön irtaantumisesta (spinoff) lisäarvoa
Pikkukuovi

| Pikkukuovi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Kuovit Numenius
Laji::  phaeopus
Kaksiosainen nimi
 Numenius phaeopus  (Linnaeus, 1758) 

Katso myös
   Pikkukuovi Wikispeciesissä   Pikkukuovi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkukuovi (Numenius phaeopus) on runsaslajiseen kurppien (Scolopacidae) lintuheimoon kuuluva kahlaaja.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 37–45 cm, siipien kärkiväli 78–88 cm ja paino 270–600 g. Pikkukuovi on isokuovia pienempi kahlaajalintu. Pikkukuovin selkeimpänä erona isokuoviin on sen erilainen ääntely ja päässä olevat selvät, vaaleat juovat. Ääni on kuuluva pulina ’pylylylyly’. Laulu muistuttaa isokuovin laulua, mutta on haikeampi eikä niin rytmikäs.
Vanhin suomalainen rengastettu pikkukuovi on ollut nelivuotias. Euroopan vanhin on ollut brittiläinen 16 vuoden 1 kuukauden ikäinen yksilö.
Levinneisyys

Pikkukuovi on kuovien (Numenius) suvun laajimmalle levinneitä lajeja. Pääasiallinen pesimisalue on Euroopan, Aasian ja Pohjois-Amerikan subarktiset alueet, eteläisimmillään laji pesii Skotlannissa. Maailman populaation kooksi on arvioitu 1,8–2,65 miljoonaa yksilöä. Euroopan pesimäkannaksi on arvioitu 337 000 – 387 000 paria, joista Islannissa 71 prosenttia, Suomessa 13 prosenttia ja Venäjällä 11 prosenttia. Suomessa pikkukuovi on Pohjois-Suomen ja Pohjanmaan pesimälintu. Eteläisimmät vakituiset ja huomattavan suuret populaatiot sijaitsevat Kauhajoen korkeudella. Suomen pesimäkannan kooksi on arvioitu 38 800 – 51 900 paria.
Pikkukuovi on muuttolintu, joka muuttaa talveksi Afrikan, Etelä-Amerikan, eteläisen Pohjois-Amerikan sekä eteläisen Aasian ja Australaasiaan rannikoille. Pesimisajan ulkopuolella laji viihtyy parvissa. Suomeen laji saapuu huhtikuun lopussa ja toukokuussa. Syysmuutto käynnistyy juhannuksen tienoilla ja päättyy yleensä elokuun aikana.
Elinympäristö

Suomessa laji pesii tavallisimmin karuilla avosoilla, mutta etenkin Pohjanmaalla pikkukuovista on tullut myös peltolintu. Muuttoaikoina viihtyy aukeilla rannoilla.
Lisääntyminen

Pesä on painanne maassa. Naaras munii kesäkuussa neljä munaa, joita molemmat puolisot hautovat, naaras kuitenkin aktiivisemmin, noin 3,5 viikkoa. Poikaset ovat pesäpakoisia ja oppivat lentämään runsaan kuukauden ikäisinä. Molemmat vanhemmat huolehtivat poikasista. Pikkukuovi on sukukypsä kaksivuotiaana.
Ravinto

Pikkukuovi syö maassa eläviä selkärangattomia. Se saattaa syödä myös marjoja, pikkukaloja ja sammakoita. Rannikoilla se syö monia rapuja, katkoja, äyriäisiä, merimatoja ja pieniä nilviäisiä.
Aiheesta muualla

Pikkukuovi Lintukuva-verkkopalvelussa
LuontoPortti: Pikkukuovi (Numenius phaeopus)
ITIS: Numenius phaeopus (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q18858  Wikispecies: Numenius phaeopus  ABA: whimbr  ADW: Numenius_phaeopus  AFD: Numenius_(Phaeopus)_phaeopus  Avibase: 082F3A63  BioLib: 8654  BirdLife: 22693178  BirdLife-Australia: whimbrel  BOLD: 10227  BOW: whimbr  BTO: bob5380  CoL: 483T6  CMS: numenius-phaeopus  eBird: whimbr  EoL: 45509190  EUNIS: 1159  EURING: 5380  Fauna Europaea: 96838  Fauna Europaea (new): 319af5e1-cac1-4d9d-b20b-071685be6561  GBIF: 2481784  GNAB: whimbrel  IBC: whimbrel-numenius-phaeopus  iNaturalist: 3901  IRMNG: 10839591  ITIS: 176599  IUCN: 22693178  NatureServe: 2.105017  NBN: NBNSYS0000000144  NCBI: 161676  Neotropical: whimbr  NZBO: whimbrel  NZOR: b9e3e846-3158-4067-ba37-bc54fd082249  Observation.org: 163  OBIS: 159040  Open Tree of Life: 1080871  Paleobiology Database: 368552  Paleobiology Database: 368552  SeaLifeBase: 163893  TSA: 12041  WoRMS: 159040  Xeno-canto: Numenius-phaeopus  Laji.fi: MX.27610 
Pikkukuovi metsässä.
Pikkukuovin muna.
Pitkäpyrstömedestäjä

| Pitkäpyrstömedestäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Medestäjät Nectarinia
Laji::  johnstoni
Kaksiosainen nimi
 Nectarinia johnstoni  Shelley, 1885 

Katso myös
   Pitkäpyrstömedestäjä Wikispeciesissä   Pitkäpyrstömedestäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pitkäpyrstömedestäjä (Nectarinia johnstoni) on Afrikassa elävä medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Koiraan pyrstö on jopa 30 cm pitkä, naaraan 15 cm. Molemmilla sukupuolilla on rinnassa kirkkaanpunainen läikkä.
Lajia tavataan ylänköalueilla vyöhykkeellä, joka ulottuu päiväntasaajan tienoilla Kongosta Keniaan. Levinneisyysalueeseen kuuluvat Kongon ja Kenian lisäksi Malawi, Ruanda, Tansania, Uganda ja Sambia. Sitä on kuvattu neljä alalajia, joiden levinneisyysalueet eroavat toisistaan.
Nimensä mukaisesti pitkäpyrstömedestäjät käyttävät ravinnokseen kukkien mettä.
NRP Aldebaran (P1152)

| NRP Aldebaran |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal do Alfeite, Lissabon
Laskettu vesille:  16. helmikuuta 1968
Palveluskäyttöön:  17. toukokuuta 1968
Poistui palveluskäytöstä:  1974
Tekniset tiedot
Uppouma:  35,20 t (standardi) 40 t (kuormattu)
Pituus:  20,72 m
Leveys:  5,05 m
Syväys:  1,81 m
Koneteho:  2 × Cummins-dieselmoottoria
Nopeus:  14,1 solmua
Miehistöä:  7
Aseistus
Aseistus:  1 × Oerlikon 20 mm 2 × konekivääriä
NRP Aldebaran (runkonumero P1152) oli Portugalin laivaston Bellatrix-luokan partioalus.
Valmistus

Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 16. helmikuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 17. toukokuuta 1968.
Palvelus

Alus on poistettu palveluksesta 1974.
Heavy Rotation

| Heavy Rotation Anastacia |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. lokakuuta 2008
 Tuottaja(t): Anastacia, David Massey, Guy Chambers , Andrew Frampton, Chuck Harmony, The Heavyweights, Rodney "Darkchild" Jerkins, Lester Mendez, Ne-Yo, REO, J.R. Rotem
 Kesto: 42.06
 Levy-yhtiö: Mercury, Island Def Jam
Listasijoitukset
  30.
Anastacian muut studioalbumit
| Pieces of a Dream 2005 | Heavy Rotation 2008 | It’s a Man’s World 2012 |
Singlet albumilta Heavy Rotation
 ”I Can Feel You” Julkaistu: 10. lokakuuta 2008  ”Absolutely Positively” Julkaistu: 28. helmikuuta 2009  ”Defeated” Julkaistu: 5. toukokuuta 2009
Heavy Rotation on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Anastacian neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2008.
Kappaleet

I Can Feel You – 3.49
The Way I See It – 3.28
Absolutely Positively – 4.20
Defeated – 3.55
In Summer – 4.05
Heavy Rotation – 3.26
Same Song – 3.56
I Call it Love – 3.37
All Fall Down – 3.06
Never Gonna Love Again – 3.32
You’ll Be Fine – 3.49
NRP Procion (P1153)

| NRP Procion |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal do Alfeite, Lissabon
Laskettu vesille:  22. maaliskuuta 1968
Palveluskäyttöön:  17. toukokuuta 1968
Poistui palveluskäytöstä:  1974
Tekniset tiedot
Uppouma:  35,20 t (standardi) 40 t (kuormattu)
Pituus:  20,72 m
Leveys:  5,05 m
Syväys:  1,81 m
Koneteho:  2 × Cummins-dieselmoottoria
Nopeus:  14,1 solmua
Miehistöä:  7
Aseistus
Aseistus:  1 × Oerlikon 20 mm 2 × konekivääriä
NRP Procion (runkonumero P1153) oli Portugalin laivaston Bellatrix-luokan partioalus.
Valmistus

Alus tilattiin Arsenal do Alfeitelta Lissabonista. Alus laskettiin vesille 22. maaliskuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 17. toukokuuta 1968.
Palvelus

Alus on poistettu palveluksesta 1974.
Viinintuotanto Kreikassa

Santorínin viinejä.
Kreikka on yksi maailman vanhimpia viinintuotantoalueita. Varhaisin todistusaineisto viininviljelystä on noin ajalta 4500 eaa. Viini oli merkittävä osa antiikin kreikkalaista kulttuuria. Se oli jo varhain myös merkittävä kauppatavara, ja monilla alueilla tuotetut viinit olivat hyvin arvostettuja eri puolilla antiikin maailmaa. Kreikan myöhempien, usein levottomien vuosisatojen aikana viininviljely ei päässyt kukoistamaan vaan taantui. Nykyaikaiset vaatimukset täyttävälle tasolle kreikkalainen viininvalmistus on päässyt jälleen 1900-luvun jälkimmäisen puoliskon aikana.
Kreikassa kasvatetaan useita kotoperäisiä viinirypälelajikkeita sekä punaviinin että valkoviinin tuotantoon, ja myös yleisiä ulkomailta tuotettuja lajikkeita. Arvostetuimpiin kreikkalaisiin lajikkeisiin kuuluvat muun muassa Agiorgítiko, Asýrtiko, Mavrodáfni ja Xinómavro. Merkittävimmät viinintuotantoalueet sijaitsevat Peloponnesoksella, Makedoniassa, eräillä Egeanmeren saarilla sekä Kreetalla. Tunnetuimpia perinteisiä viinejä on pihkalla maustettu retsína.
Historia > Esihistoria ja antiikki

Viininviljelyn arvellaan saaneen alkunsa Mustanmeren, Kaspianmeren ja Mesopotamian välisellä alueella viimeistään noin 5000 eaa. Sieltä se levisi Lähi-itään, Egyptiin ja lopulta Kreikkaan sekä muualla Välimeren alueelle, jossa viininviljely alkoi kukoistaa, koska sen olosuhteet sopivat lajin viljelyyn paremmin. Varhaisimmat viininviljelyyn ja -tuotantoon liittyvät löydöt Kreikan alueelta, Itä-Makedoniasta läheltä Fílippoita, ajoittuvat noin ajalle 4500 eaa. Tämä tekee Kreikasta koko Euroopan varhaisimman viinintuotantoalueen ja toiseksi vanhimman tunnetun alueen koko maailmassa Armenian jälkeen.
Pronssikaudella Kreetan ja Manner-Kreikan varhaisilla korkeakulttuureilla minolaisilla ja mykeneläisillä oli tiiviit kauppayhteydet Foinikiaan ja Egyptiin, ja heidän arvellaan omaksuneen viininviljelyn tätä kautta. Vanhin tunnettu viininpuristin on löydetty Kreetalta Vathýpetron minolaisesta asutuksesta.
Antiikin Kreikassa viini oli keskeinen osa kulttuuria ja erityisesti pitokulttuuria. Viini nautittiin aina sekoitettuna eli laimennettuna vedellä. Sekoittamattoman viinin juomista pidettiin barbaarisena. Viini yhdistettiin Dionysos-jumalaan ja oli keskeinen osa tämän kulttia. Kreikkalaiset olivat ensimmäiset, jotka keksivät ikääntyneen viinin arvon. Viiniä maustettiin usein eri tavoin, muun muassa pihkalla, mikä on periytynyt nykyiseen retsínan valmistukseen. Viini oli merkittävä kauppatavara, ja sitä vietiin Kreikasta ympäri Välimeren aluetta. Monien paikkojen viinit olivat erityisen arvostettuja: tällaisia olivat muun muassa Thasos, Lesbos, Lemnos, Ikaria, Samos ja Kos. Alkuperämerkintöjä sinetein säädeltiin jo tuolloin. Roomalaiset perivät viinikulttuurin kreikkalaisilta Suur-Kreikan siirtokuntien kautta.
Historia > Bysantista nykyaikaan

Antiikin ajan päätyttyä ja bysanttilaiselle ajalle tultaessa viininviljely ja -tuotanto taantuivat. Dionysoksen palvonta kiellettiin. Usein levottomien olojen keskellä luostarit ja munkit ylläpitivät viinikulttuuria, samoin kuin Länsi-Euroopassa, sillä viiniä tarvittiin eukaristiassa. Keskiajalla Kreikka tunnettiin erityisesti Malvázia (Malvasia) -viinistä, joka sai nimensä läntisellä Peloponnesoksella sijaitsevasta Monemvasiásta. Viinin suojelyspyhäksi ortodoksisessa kirkossa tuli Tryfon Lampsakoslainen (myös Campsadalainen). Osmanivallan aika ei suosinut viininviljelyä, ja viljelmiä hävitettiin tai ne rappeutuivat. Jäljelle jäänyttä viinintuotantoa verotettiin raskaasti.
Kreikan vapaussota, joka alkoi vuonna 1821, aiheutti jälleen viininviljelyn taantumisen. Viljely alkoi uudestaan olojen rauhoituttua, ensimmäisenä Peloponnesoksella. Kreikka säästyi pääosin muun Euroopan viinisatoja 1800-luvun lopulla hävittäneeltä viinikirva-epidemialta, minkä seurauksena kreikkalaiset viinit saivat uutta huomiota. Viininviljelyyn käytetty maa-ala kasvoi edelleen 1900-luvulle tultaessa samalla, kun Kreeta, Thessalia ja Makedonia liitettiin Kreikkaan. 1900-luvun alkupuolella kreikkalaisten viinien maine oli kuitenkin vielä enimmäkseen huono tai olematon, ja vuosisadan ensimmäisellä puoliskolla sodat aiheuttivat jälleen takapakkia tuotantoon.
Nykyaikaiselle tasolle kreikkalainen viininviljely ja -tuotanto on noussut 1900-luvun jälkimmäisen puoliskon aikana, kun viljelyssä on hyödynnetty uusimpia tietoja ja tekniikkaa, ja viljelyä ovat kehittäneet uudet ulkomailla oppinsa saaneet yrittäjäsukupolvet. Samalla kreikkalaiset viinit ovat jälleen alkaneet saada mainetta ja arvostusta sekä palkintoja.
Viinin alkuperää ja laatua suojelevat lait tulivat Kreikassa voimaan vuonna 1971. Ne perustuivat ranskalaisiin ja italialaisiin esikuviin. Nykyisin tuotanto noudattaa EU:n asettamaa laadunsääntelykehikkoa.
Viinit ja viinialueet > Viinien luokittelu

Viinit on luokiteltu seuraavalla tavalla:
Alkuperäsuojatut viinit (Oínoi Onomasías Proélefsis , Οίνοι Ονομασίας Προέλευσης) eli viinit, joilla on EU:n suojattu alkuperänimitys (SAN) (Prostatefómenis Onomasías Proélefsis , Προστατευόμενης Ονομασίας Προέλευσης, ΠΟΠ). Tällöin viinit on tuotettu kokonaisuudessaan tietyllä alueella ja ne kantavat alueen nimeä. Jaetaan kahteen luokkaan:
OPAP (Onomasías Proélefsis Anóteris Poiótitas, Ονομασίας Προέλευσης Ανώτερης Ποιότητας, ΟΠΑΠ) - Ylempi taso, kuiville viineille, merkitty sinisellä nauhalla.
OPE (Onomasía Proeléfseos Elenchómeni, Ονομασία Προελεύσεως Ελεγχόμενη, ΟΠΕ) - Kontrolloitu alkuperä, makeille viineille, merkitty punaisella nauhalla.
Viinit, joilla on EU:n suojattu maantieteellinen merkintä (SMM) (Prostatefómeni Geografikí Éndeixi , Προστατευόμενη Γεωγραφική Ένδειξη, ΠΓΕ). Sen alle kuuluu useita erilaisia viinejä:
Paikalliset viinit (Topikós Oínos, Τοπικός Οίνος, vrt. Ranskan Vin de pays) - Tuotettu perinteisin menetelmin tietyllä alueella; merkitty usein paikan, tilan tai esim. luostarin nimi.
Pöytäviinit (Epitrapézios Oínos , Επιτραπέζιος Οίνος, vrt. Ranskan Vin de table ) - Muut suojatut viinit, joita yllä annetut luokittelut eivät kata.
Perinteiset viinit (Onomasía katá Parádosi , Ονομασία κατά Παράδοση)
Retsína - Perinteinen pihkalla maustettu valkoviini, jota tuotetaan vain Kreikassa.
Verntéa (Verdéa) - Makea viini, jota tuotetaan vain Zákynthoksella.
Muut viinit
Kaupalliset pöytäviinit - Tavalliset pöytäviinit, joilla on vain tuotenimi; yleensä kierrekorkilla varustetuissa pulloissa.
Káva (Cava, Κάβα) - Arvostetummat, ikääntyneemmät paikalliset tai pöytäviinit (vähintään kaksi vuotta valko- ja kolme vuotta punaviineille).
Viinit ja viinialueet > Viinialueet

Kreikan aurinkoinen ja vähäsateinen ilmasto sekä maaperä sopivat erinomaisesti viininviljelyyn, ja viiniä viljellään lähes joka puolella maata. Ilmasto on enimmäkseen välimerellinen, mutta vuoristoalueilla balkanilainen manner-ilmasto. Lämpötilan puolesta Kreikka on yksi maailman kuumimmista viinintuotantoalueista.
Kreikan merkittävimmät viinintuotantoalueet, joista useimmilla on OPAP-suojaus, ovat (maantieteellisten alueiden mukaan ryhmiteltynä):
Egeanmeren saaret
Límnos - Tärkein lajike on Muscat.
Páros - Tärkeimmät lajikkeet ovat Malvázia ja Mandilariá.
Ródos - Tärkeimmät lajikkeet ovat Athíri ja Mandilariá. Ródoksella tuotetaan myös CAIR-kuohuviiniä.
Sámos - Tärkein lajike on Muscat. Tunnetaan erityisesti makeista Samos Nectar -viineistä.
Santoríni (Thíra) - Tärkein lajike on saarelta kotoisin oleva Asýrtiko.
Epeiros
Zítsa - Tärkein lajike on Ntempína.
Jooniansaaret
Kefaloniá - Tärkein lajike on saarelta kotoisin oleva Rompóla.
Zákynthos - Tärkein lajike on Rompóla ja merkittävin viini paikallinen, suojattu Verntéa.
Keski-Kreikka
Attika - Erityisesti retsínan valmistusta. Tärkein lajike on Savvatianó.
Kreeta
Archánes - Tärkeimmät lajikkeet ovat Kotsifáli ja Mandilariá.
Dafnés - Tärkein lajike on Liátiko.
Pezá - Kreetan tärkein ja suurin viinintuotantoalue, jossa kasvatetaan erityisesti Vilánaa sekä Kotsifália ja Mandilariáa.
Siteía - Tärkeimmät lajikkeet ovat Liátiko, Mandilariá ja Vilána.
Makedonia
Amýntaio - Tärkein lajike on Xinómavro.
Chalkidikí - Erityisesti Plagiés Melítona (Porto Carras) Sithoníalla, Epanomí sekä Áthos. Tärkeimmät lajikkeet seudulla ovat Asýrtiko, Limnió, Malagouziá, Xinómavro ja Cabernet Sauvignon.
Gouménissa - Tärkein lajike on Xinómavro.
Náousa - Tärkein lajike on Xinómavro.
Peloponnesos
Mantíneia, Arkadia - Tärkein lajike on alueelta kotoisin oleva Moschofílero.
Neméa, Korinthia - Peloponnesoksen tärkein ja suurin (yli 5 500 ha) viinintuotantoalue. Tärkein lajike on alueelta kotoisin oleva Agiorgítiko. Alueella tuotetaan myös paljon korintteja (rusinoita).
Patras, Akhaia - Tärkeimmät lajikkeet ovat Mavrodáfni ja Rodítis.
Thessalia
Mesenikólas - Tärkeimmät lajikkeet ovat Mávro Mesenikóla, Carignan ja Syrah.
Néa Anchíalos - Tärkeimmät lajikkeet ovat Rodítis ja Savvatianó.
Rapsáni - Ólympos-vuoren kaakkoisrinteellä. Tärkein lajike on Xinómavro.
Kirjallisuutta

Lambert-Gócs, Miles: The Wines of Greece.  London:  Faber, 1990.  ISBN 0-571-15388-7
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Viinintuotanto Kreikassa Wikimedia Commonsissa
All about Greek wine (englanniksi)
Esihistoriallinen, minolaisaikainen viininpuristin Vathýpetrossa, n. 1580–1470 eaa.
Viinipoika pidoissa. Kuvitusta attikalaisessa punakuviotekniikalla koristellussa kyliksissä, n. 490–480 eaa.
Viinikauppias. Kolindróksen museo.
Kreikan tärkeimmät viinintuotantoalueet. OPAP-alueet merkitty punaisella.
Viiniviljelmiä Náousassa Keski-Makedoniassa.
Viiniviljelmiä Thíran saarella Santorínilla.
Agiorgítiko-lajikkeen tummia rypäleitä.
Asýrtiko-lajikkeen vaaleita rypäleitä.