stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joseph Iléo

| Joseph Iléo |
| --- | --- |

Kongon demokraattisen tasavallan pääministeri
 5. – 20. syyskuuta 1960 9. helmikuuta – 2. elokuuta 1961  
Edeltäjä:  Patrice Lumumba
Seuraaja:  Justin Marie Bomboko Cyrille Adoula
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. syyskuuta 1921
Kuollut: 19. syyskuuta 1994 (ikä 73)
Tiedot
Puolue:  Mouvement National de Congo
Joseph Iléo (15. syyskuuta 1921 – 19. syyskuuta 1994) tunnettu myöhemmin nimellä Sombo Amba Ileo, oli Leopoldvillen Kongon pääministeri pari viikkoa syyskuussa 1960 ja uudelleen helmikuusta elokuuhun 1961.
Filosofian ja sosiologian opettajana ja journalistina toiminut Iléo liittyi 1958 Patrice Lumumban johtamaan Kongon kansallisliikkeeseen (MNC). Seuraavana vuonna hän oli mukana epäonnistuneessa vallankaappauksessa Lumumban syrjäyttämiseksi. Sen jälkeen Iléo liittoutui Joseph Kasa-Vubun johtaman ABAKO-järjestön kanssa. Kongon itsenäistyessä 1960 Iléo nousi senaatin puheenjohtajaksi. Lumumban tultua murhatuksi presidentti Kasa-Vubu olisi halunnut  Iléosta pääministeriä, mutta sekavassa tilanteessa valta keskittyi pääesikuntapäällikkö Mobutu Sese Sekolle. Helmikuussa 1961 Iléo nimitettiin uudelleen pääministeriksi, mutta siirtyi elokuussa kulttuuri- ja tiedotusministeriksi.
Maaliskuusta joulukuuhun 1979 Iléo toimi parlamentin puhemiehenä. Huhtikuussa 1990 hän perusti uuden puolueen, Democratic Social Christian Party (PDSC), ja toimi sen puheenjohtajana kuolemaansa 1994 saakka.
Käännös suomeksi
Jodi Albert

Jodi Albert puolisonsa Kian Eganin kanssa.
Jodi Albert (s. 22. heinäkuuta 1983) on englantilainen näyttelijä ja laulaja. Hän esiintyi vuosina 2002–2004 Hollyoaks-sarjassa Debbie Deanin roolissa. Hän aloitti uransa jo varhain – kymmenvuotiaana hän esiintyi Kurjat-näytelmässä Lontoon Palace Theatressa. Musikaalisella urallaan hän oli jäsenenä Girl Thing -yhtyeessä, joka vuonna 2000 nousi Top 10 -listalle hitillään "Last One Standing".
Vuonna 2005 Albert voitti seksikkäimmän naisen British Soap Awardin. Hän myös oli FHM-lehden sadan seksikkäimmän naisen listalla vuosina 2003, 2004 ja 2005.
Jodi Albert meni toukokuussa 2009 naimisiin Westlife-yhtyeen jäsenen Kian Eganin kanssa.
Aiheesta muualla

Jodi Albert Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jouko Linjama

Jouko Sakari Linjama (4. helmikuuta 1934 Kirvu – 12. tammikuuta 2022 Hyvinkää) oli suomalainen säveltäjä. Hänen isänsä oli Jaakko Linjama.
Linjama toimi Tuusulan seurakunnan kanttori-urkurina vuosina 1964–1997, ja hän on säveltänyt soittimelleen muun muassa konserton (1971). Hänen tuotantoonsa kuuluu myös kuoromusiikkia, kuten Missa de Angelis (1969) ja Suomalainen requiem (1998).
Linjaman 70-vuotissyntymäpäivän aikoihin vuonna 2004 sai kantaesityksensä hänen lastenoopperansa Suomalainen Tapiiri.
Elämä ja ura

Jouko Linjama opiskeli Sibelius-Akatemiassa kirkkomusiikkiaineiden lisäksi sävellystä Aarre Merikannon ja Joonas Kokkosen johdolla. Helsingin yliopistossa hän opiskeli samoihin aikoihin musiikkitiedettä ja kirjallisuutta. Sävellysopintojaan hän jatkoi 1962–1964 Kölnin musiikkikorkeakoulussa opettajinaan Bernd Alois Zimmermann ja Gottfried Michael Koenig. Syksyllä 1963 hän osallistui Karlheinz Stockhausenin sävellysseminaariin Kölner Kurse für Neue Musik.
Jouko Linjama toimi vt. kanttorina Nummi-Pusulassa 1960–1961, naapurikunnassa Nummella 1961–1962 ja ulkomaanopintojen jälkeen yli kolme vuosikymmentä Tuusulan seurakunnan kanttorina.
Musiikki

Jouko Linjaman teokset ovat syntyneet usein sävellyskilpailujen innoittamina. Hän on voittanut ensimmäisen palkinnon seitsemässä Suomen ja Pohjoismaiden sävellyskilpailussa. Linjaman kirkkomusiikkituotanto on palkittu Suomen kirkon sävellyspalkinnolla.
Kölnissä Linjama vieraantui vallitsevasta sarjallisuudesta ja löysi Anton Webernin musiikin yhteydet renessanssin polyfoniaan. Toimiessaan opiskeluaikana Helsingin katolisen kirkon urkurina Linjama kiinnostui gregoriaanisesta koraalista. Gregoriaanisia vaikutteita on kuultavissa esimerkiksi kuoromessussa Missa de Angelis ja urkumessussa Missa Cum jubilo.
Urkuteosten lisäksi Linjama on säveltänyt oratoriomaisia teoksia, kuten Suomen Kansallisoopperan tilaama kamariooppera Suomalainen Tapiiri. Linjaman tuotantoon kuuluu myös kuoro- ja yksinlaulusarjoja sekä kaksi jousikvartettoa.
Aiheesta muualla

Linjama, Jouko hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Jouko Linjaman muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Joukokylän-Kempasvaaran maisema-alue

Puolangan kunta Suomen kartalla.
Joukokylän-Kempasvaaran maisema-alue on Valtakunnallisesti merkittävä maisema-alue Puolangan kunnan pohjoisosassa. Alue on hyvin edustava esimerkki kainuulaisesta vaara-asutusmaisemasta, jossa kumpuilevia metsäerämaita laikuttavat siellä täällä järvenselät, avoimet rinneviljelykset ja talorykelmät.
Erityisesti Kempasvaara edustaa aidosti eristyksissä elävää pientä vaarakylää. Kempasvaaralla sijaitsee myös puinen näkötorni, josta näkymät aukeavat hyvin pohjoinen-itä-etelä-suuntiin. Lounais-luoteissuunnassa näkyvyyden peittää pieni metsäkaistale.
Alue kuuluu Kainuun vaaraseudun jylhään vaarajaksoon, jossa pinnanmuodot voimakkaasti vaihtelevat. Moreenipeitteisten mäkien luonnehtiman maaston pinnan­muodot vaihtelevat voimakkaasti. Vaarojen laet ovat supra-akvaattisia eli ne ovat jääkauden aikana jääneet huuhtoutumatta. Nämä lakialueet ovat ympäristöään viljavampia, siksi niitä on vuosisatojen ajan muovannut melko vauras maanviljely. Laidunniittyjä ja peltoja hoidetaan edelleen hyvin.
Alueen rakennuskanta on tyyliltään ja ajallisesti kerrostunutta. Joukokylässä ja Heinävaarassa tilat sijaitsevat tyypillisesti hajallaan vaarojen rinteillä, kun taas Kempasvaaran asutus on tiiviinä rykelmänä. Kempasvaarassa olevaa vanhempaa rakennuskantaa uhkaa rapistuminen. Jotkut vanhat ladot ja aitat on pidetty hyvässä kunnossa. Oman leimansa antavat sodanjälkeiset puolitoistakerroksiset asuinrakennukset, joista osa on peruskorjattu. Joukossa on myös ympäristöön hyvin sopeutuvia uusia asuin- ja ulkorakennuksia.
Panoraamanäkymä Kempasvaaran näkötornilta Joukokylän-Kempasvaaran maisema-alueelle.
Jouni Kemppainen

Jouni Kemppainen  on suomalainen toimittaja ja viestintäalan ammattilainen, koulutukseltaan filosofian maisteri. Vuodesta 2016 hän on toiminut Maaseudun Tulevaisuuden päätoimittajana.
Kemppainen on kotoisin Huittisista. Äitinsä puolelta hänellä on karjalaisia sukujuuria Viipurin läänin Pyhäjärveltä, isänsä kautta puolestaan Savosta. Hän aloitti vuonna 1983 historian opinnot Turun yliopistossa ja luki myös viestintää ja kasvatustiedettä. Nykyään hän asuu Kirkkonummella.
Kemppainen on aiemmin työskennellyt toimittajana  vuodesta 1984 lähtien, ensin Turun Sanomissa, sitten 20 vuotta Yleisradiossa, televisiouutisten taloustoimittajana 1994–1999, sen jälkeen Yle Uutisten toimituspäällikkönä ja 2006–2014 uutispäätoimittajana. Marraskuusta 2014 Kemppainen työskenteli Elinkeinoelämän keskusliiton viestintäjohtajana. Hänelle on myönnetty pitkästä media-alan työstään Suomen Valkoisen ruusun ritarimerkki joulukuussa 2018 sekä Sotaveteraaniliiton ansiomitali sotaveteraanityön hyväksi tehdystä työstä maaliskuussa 2019.
Kemppainen oli vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa sitoutumattomana ehdokkaana Keskustan listalta. Hän kertoi ehdokkuutensa perusteeksi halun puolustaa maaseutua ja vastustaa populismia. Kemppainen on ottanut kantaa myös kotimaisen ruoantuotannon, ilmastonmuutoksen torjunnan sekä maaseudun elinvoimaisuuden puolesta. Hän myös kannattaa metsänomistajille hiilensidonnasta maksettavia korvauksia ja tahtoo Euroopan unionilta toimia fossiilisten polttoaineiden käytön vähentämiseksi. Kemppainen sai 9107 ääntä ja ei tullut valituksi.
Italian kuningas

Italian kuningas oli titteli, jota käyttivät monet hallitsijat Rooman valtakunnan hajoamisen jälkeen. Ennen vuotta 1861, jolloin Italian kuningaskunta syntyi, kukaan Italian kuningas ei hallinnut koko Apenniinien niemimaata. Viimeinen Italian kuningas -titteliä käyttänyt oli vuonna 1946 kuukauden vallassaolon jälkeen Italian kruunusta luopunut Umberto II.
Italian kuningaskunta (476–493)

Odovakar
Ostrogoottien kuninkaat

Teoderik Suuri (493–526)
Atalarik (526–534)
Theodahad (534–536)
Vitiges (536–540)
Ildibad (540–541)
Eraric (541)
Totila (541–552)
Teja (552–553)
Langobardien kuninkaat

Alboin (565–572)
Klef (572–574)
interregnum
Authari (584–590)
Agilulf (591–616)
Adaloald (616–626)
Arioald (626–636)
Rothari (636–652)
Rodoald (652–653)
Aripert I (653–661)
Perctarit ja Godepert (661–662)
Grimoald (662–671)
Garibald (671)
Perctarit (671–688)
Alahis (688–689)
Cunincpert (688–700)
Liutpert (700–701)
Raginpert (701)
Aripert II (701–712)
Ansprand (712)
Liutprand (712–744)
Hildeprand (744)
Ratchis (744–749)
Aistulf (749–756)
Desiderius (756–774)
Karolingien dynastia

Kaarle Suuri (774–781)
Pipin (781–810)
Bernard (810–818)
Ludvig Hurskas (818–822)
Lothar I (822–855)
Ludvig II (844–875)
Kaarle Kaljupää (875–877)
Kaarloman (877–879)
Kaarle Paksu (879–887)
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarit, jotka olivat myös Italian kuninkaita > Saksilainen dynastia

| Järjestys | Keisari | Keisari | Syntynyt-Kuollut | Valtakausi alkoi | Kruunattu | Valtakausi loppui | Kruununperimys | Sinetti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Otto I Suuri | 23. marraskuuta 912 - 7. toukokuuta 973 | - | 2. helmikuuta 962 | 7. toukokuuta 973 | Ludvig I:n pojanpojanpojanpojanpoika |  |
| 2 |  | Otto II | 955 - 7. joulukuuta 983 | 961 | 25. joulukuuta 967 | 7. joulukuuta 983 | Otto I:n poika |  |
| 3 |  | Otto III | 980 - 23. tammikuuta  1002 | .kesäkuuta  983 | 21. toukokuuta  996 | 23. tammikuuta  1002 | Otto II:n poika |  |
| 4 |  | Henrik II Pyhä  Saksan kuningas  | 6. toukokuuta 973 - 13. heinäkuuta 1024 | 7. kesäkuuta 1002 | 14. helmikuuta 1014 | 13. heinäkuuta 1024 | Otto III:n serkku. Ludvig I:n pojanpojanpojanpojanpojanpojan poika |  |
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarit, jotka olivat myös Italian kuninkaita > Saalilainen dynastia

| Järjestys | Keisari | Keisari | Syntynyt-Kuollut | Valtakausi alkoi | Kruunattu | Valtakausi loppui | Kruununperimys | Sinetti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 5 |  | Konrad II Saksan kuningas | 990 - 4. kesäkuuta 1039 | 1024 | 26. maaliskuuta 1027 | 4. kesäkuuta 1039 | Otto I:n pojanpojanpojanpoika |  |
| 6 |  | Henrik III | 29. lokakuuta 1017 - 5. lokakuuta 1056 | 1028 | 25. joulukuuta 1046 | 5. lokakuuta 1056 | Konrad II:n poika |  |
| 7 |  | Henrik IV | 11. marraskuuta 1050 - 7. elokuuta 1106 | 1053 | 31. maaliskuuta 1084 | .joulukuuta 1105 | Henrik III:n poika |  |
| 8 |  | Henrik V | 8. marraskuuta 1086 - 23. toukokuuta 1125 | 6. tammikuuta 1099 | 13. huhtikuuta 1111 | 23. toukokuuta 1125 | Henrik IV:n poika |  |
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarit, jotka olivat myös Italian kuninkaita > Supplinburgin dynastia

| Järjestys | Keisari | Keisari | Syntynyt-Kuollut | Valtakausi alkoi | Kruunattu | Valtakausi loppui | Kruununperimys | Vaakuna |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9 |  | Lothar III Saksan kuningas | 9. kesäkuuta 1075 - 4. joulukuuta 1137 | 1125 | 4. kesäkuuta 1133 | 4. joulukuuta 1137 | Otto I:n kaukainen sukulainen 9 polvessa. Kaarle II:n kaukainen sukulainen 11. sukupolvessa |  |
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarit, jotka olivat myös Italian kuninkaita > Staufen (tai Hohenstaufen) dynastia

| Järjestys | Keisari | Keisari | Syntynyt-Kuollut | Valtakausi alkoi | Kruunattu | Valtakausi loppui | Kruununperimys | Vaakuna |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 |  | Fredrik I Barbarossa | 1122 - 10. kesäkuuta  1190 | 4. maaliskuuta  1152 | 18. kesäkuuta  1155 | 10. kesäkuuta  1190 | Henrik IV:n lapsenlapsenlapsi |  |
| 11 |  | Henrik VI | . marraskuuta  1165 - 28. syyskuuta  1197 |  ?. huhtikuuta  1169 | 14. huhtikuuta  1191 | 28. syyskuuta  1197 | Fredrik I Barbarossan poika |  |
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarit, jotka olivat myös Italian kuninkaita > Welf dynastia

| Järjestys | Keisari | Keisari | Syntynyt-Kuollut | Valtakausi alkoi | Kruunattu | Valtakausi loppui | Kruununperimys | Vaakuna |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12 |  | Otto IV | 1175 tai 1176 - 19. toukokuuta  1218 | 9. kesäkuuta  1198 | 4. lokakuuta  1209 | 1215 | Lothar III:n pojanpojanpoika |  |
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarit, jotka olivat myös Italian kuninkaita > Staufen (tai Hohenstaufen) dynastia

| Järjestys | Keisari | Keisari | Syntynyt-Kuollut | Valtakausi alkoi | Kruunattu | Valtakausi loppui | Kruununperimys | Vaakuna |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 13 |  | Fredrik II | 26. joulukuuta  1194 - 13. joulukuuta  1250 | 1196 1215 uudelleenvalinta | 22. marraskuuta  1220 | 13. joulukuuta  1250 | Henrik VI:n n poika |  |
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarit, jotka olivat myös Italian kuninkaita > Luxemburgien dynastia

| Järjestys | Keisari | Keisari | Syntynyt-Kuollut | Valtakausi alkoi | Kruunattu | Valtakausi loppui | Kruununperimys | Vaakuna |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 |  | Henrik VII Luxemburgilainen | 1275/1279 - 24. elokuuta 1313 | 1308 | 29. kesäkuuta 1312 | 24. elokuuta 1313 | Ludvig III:n jälkeläinen 13 sukupolvessa |  |
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarit, jotka olivat myös Italian kuninkaita > Wittelsbachin dynastia

| Järjestys | Keisari | Keisari | Syntynyt-Kuollut | Valtakausi alkoi | Kruunattu | Valtakausi loppui | Kruununperimys | Vaakuna |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 |  | Ludvig IV Baijerilainen | 1. huhtikuuta 1282 - 11. lokakuuta 1347 | .lokakuuta  1314 | 17. tammikuuta 1328 | 11. lokakuuta 1347 | Lothar III:n jälkeläinen 6 sukupolvessa. Henrik IV:n jälkeläinen 7 sukupolvessa |  |
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarit, jotka olivat myös Italian kuninkaita > Luxembourgien dynastia

| Järjestys | Keisari | Keisari | Syntynyt-Kuollut | Valtakausi alkoi | Kruunattu | Valtakausi loppui | Kruununperimys | Vaakuna |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 16 |  | Kaarle IV  | 14. toukokuuta 1316 - 29. marraskuuta 1378 | 11. heinäkuuta 1346/ 17. kesäkuuta 1349 uudelleenvalinta | 5. huhtikuuta 1355 | 29. marraskuuta 1378 | Henrik VII:n pojanpoika |  |
| 17 |  |  Sigismund Luxemburgilainen | 14. helmikuuta  1368 - 9. joulukuuta  1437 | 10. syyskuuta 1410/ 21. heinäkuuta 1411 uudelleenvalinta | 31. toukokuuta 1433 | 9. joulukuuta 1437 | Kaarle IV:n poika |  |
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarit, jotka olivat myös Italian kuninkaita > Habsburgien dynastia

| Järjestys | Keisari | Keisari | Syntynyt-Kuollut | Valtakausi alkoi | Kruunattu | Valtakausi loppui | Kruununperimys | Vaakuna |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18 |  | Fredrik III | 21. syyskuuta 1415 - 19. elokuuta 1493 | 1440 | 19. maaliskuuta 1452 | 19. elokuuta 1493 | Lothair III:n jälkeläinen 10 sukupolvessa |  |
| 19 |  | Maximilian I | 22. maaliskuuta 1459 - 12. tammikuuta 1519 | 16. helmikuuta 1486 | valittu vaaleilla | 12. tammikuuta 1519 | Fredrik III:n poika |  |
| 20 |  | Kaarle V | 24. helmikuuta 1500 - 21. syyskuuta 1558 | 28. kesäkuuta 1519 | .helmikuuta 1530 | 16. tammikuuta 1556 | Maximilian I:n pojanpoika |  |
Italian kuningaskunnan kuninkaat

| Kuningas | Kuningas | Syntynyt | Kuollut | Vallassa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Viktor Emanuel II | 14. maaliskuuta 1820 | 9. tammikuuta 1878 (57 vuotta) | 17. maaliskuuta 1861–9. tammikuuta 1878 (murhattiin) |
|  | Umberto I | 14. maaliskuuta 1844 | 29. heinäkuuta 1900 (56 vuotta) | 9. tammikuuta 1878–29. heinäkuuta 1900 (murhattiin) |
|  | Viktor Emanuel III | 11. marraskuuta 1869 | 28. joulukuuta 1947 (78 vuotta) | 29. heinäkuuta 1900–9. toukokuuta 1946 (luopui kruunusta) |
|  | Umberto II | 15. syyskuuta 1904 | 18. maaliskuuta 1983 (78 vuotta) | 9. toukokuuta 1946–12. kesäkuuta 1946 (monarkia lakkautettiin) |
José Nunes

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: José Carlos de Araújo Nunes
Syntymäaika: 7. maaliskuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Castelo de Paiva, Portugali
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 185 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1996–1997 | Ovarense | 26 | (1) |
| 1997 | Braga | 0 | (0) |
| 1998–2001 | Maia | 104 | (3) |
| 2001–2002 | Salgueiros | 20 | (0) |
| 2002–2004 | Gil Vicente | 61 | (1) |
| 2004–2006 | Braga | 48 | (1) |
| 2006– | Mallorca | 220 | (13) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. maaliskuuta 2013.
José Carlos de Araújo Nunes (s. 7. maaliskuuta 1977 Castelo de Paiva, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän pelasi kotimaansa lisäksi vuosina 2006–2014 espanjalaisseura Mallorcassa.
Kesällä 2004 Nunes siirtyi Gil Vicentestä Sporting Bragaan. Bragassa hän pelasi puolentoista kauden ajan, jonka jälkeen hän siirtyi tammikuussa 2006 espanjalaiseen Mallorcaan. Nunen teki ensiesiintymisensä Mallorcassa 29. tammikuuta 2006 kotiottelussa Barcelonaa vastaan. Seuraavalla kokonaisella kaudella 2006–2007 Nunes onnistui maalinteossa neljästi.
Aiheesta muualla

José Nunesin esittely Mallorcan virallisella kotisivustolla
José Nunesin tilastot BDFutbol-sivustolla
Jug K. Marković

Jug K. Marković (s. 25. joulukuuta 1987 Belgrad) on serbialainen säveltäjä.
Marković valmistui filosofian ja musiikin tiedekunnista Belgradissa. Hänen pääasiallinen opettajansa oli Vlastimir Trajković. Lisäksi hän on opiskellut Michael Finnissyn johdolla ja osallistunut mestarikursseille, joita ovat pitäneet Enno Poppe, Georges Aperghis, Mark Andre, John Corigliano, Fabien Levy, Raphael Cendo ja Richard Barret.
Marković sai vuonna 2019 ISCM:n nuorten säveltäjien palkinnon sekakuorolle säveltämästään teoksesta Nirvana (2017), joka perustuu Vladislav Petković Disin samannimiseen runoon. Kaspars Ādamsonsin johtama Latvian radion kuoro esitti teoksen Tartossa ISCM:n World Music Daysilla vuonna 2019. Marković on saanut useita muitakin palkintoja. Hänen yhteistyökumppaneidensa joukossa ovat olleet Ensemble InterContemporain ja Klangforum Wien.
Jonathan Carlsson

| Jonathan Carlsson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. elokuuta 1988 (ikä 36) Uppsala, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2021
Seurat:  Brynäs IF (SEL) IF Björklöven (Allsv.) Toledo Walleye (ECHL) Rockford IceHogs (AHL) Södertälje SK (Allsv.) Evansville Icemen (ECHL) Indy Fuel (ECHL) HC Banská Bystrica (SloEL) Graz 99ers (EBEL) HC Innsbruck (EBEL) Mora IK (SHL) Timrå IK (Allsv.)
NHL-varaus:  162. varaus, 2008 Chicago Blackhawks
Jonathan Carlsson (s. 5. elokuuta 1988 Uppsala, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi urallaan Ruotsin pääsarjassa ja Allsvenskanissa, Slovakian pääsarjassa ja monikansallisessa EBEL-liigassa sekä Pohjois-Amerikan AHL- ja ECHL-sarjoissa. Carlssonin vahvuudet olivat joukkuepelaaminen, fyysisyys ja luistelu. Hän laukoi oikealta.
Ruotsin pääsarjassa Carlsson pelasi seitsemän ja Allsvenskanissa viisi kautta. Brynäsissä hän oli voittamassa vuonna 2012 Ruotsin- ja HC Banská Bystricassa vuonna 2017 Slovakian-mestaruutta. Hän oli mukana myös Ruotsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa, kun joukkue sai MM-hopeaa vuonna 2008.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tšekki 2008 | jääkiekko |  |
Carlsson pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin hän voitti hopeaa.
Jokileppälinnut

| Jokileppälinnut |
| --- | --- |
 Jokileppälintu (Rhyacornis fuliginosa)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Siepot Muscicapidae
Suku::  Jokileppälinnut Rhyacornis  Blanford, 1872
Katso myös
   Jokileppälinnut Wikispeciesissä   Jokileppälinnut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jokileppälinnut (Rhyacornis) on sieppojen heimoon kuuluva lintusuku.
Jokileppälintuihin (Rhyacornis) kuuluvia lajeja

Jokileppälintu (Rhyacornis fuliginosa)
Luzoninleppälintu (Rhyacornis bicolor)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Rhyacornis (englanniksi)
Jordanian ja Pyhän Maan evankelisluterilainen kirkko

| Jordanian ja Pyhän Maan evankelisluterilainen kirkko |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  Luterilaisuus
Hallinto:  Episkopaalisuus
Johtaja:  piispa Ibrahim Azar
Yhteistyötahoja:  Luterilainen maailmanliitto
Toiminta-alue:  Israel, Jordania
Perustettu:  1959
Hiippakuntia:  1
Seurakuntia:  6
Jäseniä:  2 500
Kotisivu:  http://www.elcjhl.org/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jordanian ja Pyhän Maan evankelisluterilainen kirkko (engl.  Evangelical Lutheran Church of Jordan and the Holy Land, ELCJHL) sai alkunsa 1800-luvun puolivälissä, kun saksalaiset ja englantilaiset lähetyssaarnaajat saapuivat Palestiinaan. Theodor Fliedner ja saksalainen diakoniajärjestö Kaiserswerther Diakonissen perustivat 1851 luterilaisen tyttöjen sisäoppilaitoksen Talitha Kumi Jerusalemiin. 1860 Theodor Schneller perusti sinne 'syyrialaisen orpokodin', joka oli tarkoitettu Libanonista tulleille kristityille orpolapsille. Lapset perheineen olivat joutuneet Libanonissa kristittyihin kohdistuneen joukkomurhan uhreiksi.
Jerusalemiin syntyi luterilaisia palestiinalaisia seurakuntia Jerusalemiin, Beetlehemiin, Beit Jalaan ja Beit Sahouriin. Tämän lisäksi seurakuntia toimii Ramallahissa ja Ammanissa. Seurakunnat yhdistyivät Jordanian ja Pyhän Maan evankelisluterilaiseksi kirkoksi, kun Länsiranta kuului Jordaniaan. Tästä juontaa kirkon nimessä nimi Jordania.
Kirkko perustettiin virallisesti 17. toukokuuta 1959, jolloin Jordanian kuningas  Hussein I tunnusti sen. Vuoteen 1979 kirkkoa johdettiin Saksasta käsin. Tämän jälkeen kirkon johdossa on ollut paikallisväestöä edustava piispa. Kirkon piispana toimi vuoteen 2017 Munib Younan, joka oli myös Luterilaisen maailmanliiton presidentti 2010-2017. Younan on valmistunut Helsingin yliopiston teologisesta tiedekunnasta teologian maisteriksi. 14 tammikuuta 2005 kirkko muutti nimeään lisäten siihen tarkennuksen 'ja Pyhän Maan...', joka kattaa Jordanian lisäksi kirkon toiminta-alueen Israelissa ja palestiinalaisalueilla.
Kirkon jäsenistö edustaa Pyhän Maan kristittyä vähemmistöä. Toiminta-alueella Palestiinalaisalueilla ja Itä-Jerusalemissa sen jäsenten osuus on kaksi prosenttia.
Pääkirkkona toimii saksalaisten rakentama Vapahtajan kirkko Jerusalemissa. Kuva vuodelta 1900.
Kansainväliset yhteydet

Kirkko tekee yhteistyötä  Luterilaisen maailmanliiton,  Amerikan evankelisluterilaisen kirkon ja saksalaisten kirkkojen kanssa. Suomessa sen yhteistyökumppaneita ovat Kirkon ulkomaanapu ja Suomen Lähetysseura. Kuopion hiippakunta ja Jordanian ja Pyhän Maan evankelisluterilainen kirkko solmivat 17.2. 2009 yhteistyösopimuksen, joka koskee työntekijä- ja harjoittelijavaihtoa, koulutusta ja seurakuntavierailuja. Kuopion hiippakunta haluaa sopimuksen kautta konkreettista tuntumaa globalisaatioon, lähetystyöhön, suvaitsevaisuuskasvatukseen sekä rauhan rakentamiseen.
Verkossa

Virallinen verkkosivu (englanniksi)
Pyhä Maa: Palestiinalaiskristityt ja kristillinen rauhantyö
Käännös suomeksi