stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Buron

Buron Cantalissa.
Buron Puy-de-Dômessa.
Buron on kivestä rakennettu matala rakennustyyppi Ranskan keski- ja eteläosien vuoristoalueella.
Buroneja rakennettiin juuston valmistusta ja säilöntää varten karjan kesälaitumille Aveyronin, Cantalin, Lozèren ja Puy-de-Dômen departementtien alueella. Buronit rakennettiin alun perin puusta, mutta maanviljelijöiden vaurastuessa suositummaksi tuli palkata muurari rakentamaan buron kivestä. Kivi on puuta vankempaa, mutta se mahdollistaa myös tasaisemman lämpötilan rakennuksen sisällä. Kiviset buronit yleistyivät etenkin 1800-luvulla.
Karjapaimenilla oli tapana viedä lehmänsä korkealla sijaitseville laitumille toukokuun lopulla, ja takaisin alas ne tuotiin lokakuun puolivälissä. Lehmät lypsettiin kahdesti päivässä, ja maidosta valmistettiin juustoa. Juusto kypsyi viileissä kivirakennuksissa, kunnes se vietiin karjan mukana alas laidunkauden lopussa. Tähän tapaan valmistettiin esimerkiksi cantal-, laguiole- ja Saint-Nectaire-juustot. Nykyisin vain pieni osa buroneista on edelleen juustonvalmistuksen käytössä. Niitä on kuitenkin edelleen pystyssä satoja. Osaan on perustettu esimerkiksi ravintoloita tai museoita, ja muutamia käytetään myös autiotupina.
Carl Friedrich August Meisner

Carl Friedrich August Meisner (6. tammikuuta 1765 Ilfeld, Hannover – 12. helmikuuta 1825 Bern) oli saksalainen lintutieteilijä.
Meisnerin isä oli Karl Friedrich Meisner, Ilfeldin keisarillisen pedagogin johtaja. Meisner avioitui ensimmäisen kerran 1799 Rosina Elisabetha von Steigerin kanssa, toistamiseen 1805 Margaritha Fueterin kanssa. Meisner opiskeli luonnonhistoriaa ja filologiaa Göttingenissä 1782–1784. Vuosina 1786–1792 hän toimi kotiopettajana ja opettajana Bremenissä. 1799–1824 hän oli berniläisen yksityiskoulun johtaja. 1805 alkaen hän toimi luonnontutkimuksen ja maantieteen professorina Bernin akatemiassa.
1804 hän julkaisi linnustoselvityksen Systematisches Verzeichniss der Vögel der Schweiz. 1815 hän julkaisi yhdessä Heinrich Rudolph Schinzin (1777–1861) kanssa kirjan Sveitsin linnuista Die Vögel der Schweiz.
Meisner tutki myös kasveja ja nimesi Gunnera-suvun Gunneruksen kunniaksi. Linnuista Meisner nimesi ainakin kivikkopyyn (Alectoris graeca).
Teoksia

Systematisches Verzeichniss der Vögel der Schweiz (1804)
Die Vögel der Schweiz (1815, yhdessä Schinzin kanssa)
Lehrbuch der Naturgeschichte (1806)
Museum der Naturgeschichte Helvetiens (1820)
Kleine Reisen in der Schweiz (1820–1825).
Burray

Burray
| --- | --- |
Sijainti:  Orkneysaaret, Skotlanti Yhdistynyt kuningaskunta
Merialue:  Atlantti
Korkein kohta:  80 m
Pinta-ala:  9,03 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  357
Suurin kaupunki:  Burray Village
Asutuskeskukset:  Northtown, Southtown, Hillside
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Burray on Orkneysaarten saaristoon kuuluva saari. Se sijaitsee itään Scapa Flow:sta. Saari on kooltaan 9,03 km² ja sen korkein kohta on 80 metriä.
Saarella oli vuonna 2001 357 asukasta.[lähde? ] Keskuspaikka, Burray Village, on entinen kalastussatama saaren lounaisrannikolla. Muita asutuspaikkoja ovat Northtown, Southtown ja Hillside.
Chris Pitman

Chris Pitman esiintymässä Guns N' Rosesin kanssa vuonna 2006.
Chris Pitman (s. 16. marraskuuta 1961 Kansas City, Missouri) on kosketinsoittaja ja säveltäjä. Hän soitti koskettimia ja toimi taustalaulajana hard rock -yhtye Guns N' Rosesissa vuosina 1998–2016. Chris loi myös joissain kappaleissa tietokonesoundeja Guns N' Rosesille. Melissa Reese korvasi hänet vuonna 2016. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Toolin kanssa.
Charlotte von Kalb

Johann Friedrich August Tischbein: Charlotte von Kalb, 1785.
Charlotte von Kalb (1761–1843) oli saksalainen nainen, joka on tunnettu etenkin Friedrich Schillerin rakastettuna. Hänet oli vastoin tahtoaan naitettu Heinrich von Kalbille, joka palveli upseerina Ranskan sotaväessä. Eräällä matkalla Kalb tutustui Mannheimissa Schilleriin ja muutti sittemmin Mannheimiin. Hän rakastui Schilleriin, jonka silloisia tunteita tulkitsevat muun muassa runot Freigeisterei der Leidenschaft ja Resignation. Vuonna 1787 Schiller lähti Dresdenistä Weimariin, missä tapasi Kalbin uudestaan. Schillerin avioliitto katkaisi suhteen, joka myöhemmin taas uudistui. Schillerin suosituksesta runoilija Friedrich Hölderlin asui 1793–1794 Kalbin talossa tämän pojan kotiopettajana. Tällöin Kalb rakastui Hölderliniin ja Hölderlinin jälkeen kirjailija Jean Pauliin, joka otti Kalbin teoksessaan Titan esiintyvän Lindan esikuvaksi. Kalb jäi 1806 leskeksi ja oli silloin jo menettänyt omaisuutensa. Hän sokeutui vanhemmiten ja asui viimeiset vuotensa Berliinissä, jossa Preussin prinsessa Marianne huolehti hänen toimeentulostaan. Henkevä ja monipuolisesti sivistynyt Kalb ei itse kirjoittanut mitään vaan saneli toisille muistelmiaan, ajatelmiaan, runoteoksiakin, joista hänen tyttärensä Edda (1790–1874) julkaisi kirjan nimeltä Charlotte ja omintakeisen romaanin Cornelia. Hänen kirjeensä Jean Paulille julkaistiin 1882.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charlotte von Kalb Wikimedia Commonsissa
Charlotte Turner Smith

George Romney, Charlotte Smithin muotokuva (1792).
Charlotte Turner Smith (4. toukokuuta 1749 – 28. lokakuuta 1806) oli englantilainen prosaisti ja runoilija. Hänen ansiostaan elpyi englanninkielinen sonettien kirjoittaminen. Hän oli yksi goottilaisen romaanin konventioiden vakiinnuttajista.
Hän oli ensimmäisiä englantilaisia runoilijoita, joiden voidaan katsoa kuuluvan romantiikkaan. Hän kirjoitti teoksen Elegiac Sonnets 1783 ollessaan velkavankeudessa miehensä ja lastensa kanssa. Sen tuloilla hän maksoi vapauteen pääsyn. William Wordsworth on kirjoittanut Smithista, että tämä oli runoilija "jolle englantilainen runous on suuremmassa kiitollisuudenvelassa kuin todennäköisesti myönnetään tai muistetaankaan".
Aiheesta muualla

Tuotantoa
Collatia

Collatian ja Via Collatinan sijainti Gustav Doysenin historiallisen kartaston (1886) mukaan.
Collatia oli antiikinaikainen kaupunki Latiumissa, noin 15 kilometriä Roomasta itään, Anienejoen ja Gabiin kaupungin välimaastossa. Sekä Vergiliuksen että Dionysioksen mukaan se oli latinalaisen Alba Longan perustama siirtokunta. Siksi on outoa, että Livius kirjoittaa sen kuuluneen alun perin sabiineille.
Tarquinius Priscuksen valtakaudella Collatia menetti itsenäisen asemansa sabiinien antauduttua roomalaisille 13. syyskuuta 585 eaa. Tarquinius perusti kaupunkiin varuskunnan ja nimitti sen kuvernööriksi veljenpoikansa Egeriuksen, joka muutti sukunimensä muotoon Collatinus nimityksen jälkeen. Myös Egeriuksen poika Tarquinius Collatinus asui Collatiassa vaimonsa Lucretian kanssa. Liviuksen mukaan kuninkaan pojan häpäistyä Lucretian kunnian kaupungista alkoi kansannousu, joka johti Rooman viimeisen etruskikuninkaan syrjäyttämiseen ja tasavallan perustamiseen 509 eaa.
Pian tämän jälkeen Collatia alkoi ilmeisesti menettää merkitystään. Ciceron elinaikana (106 eaa. – 43 eaa.) se oli enää vähäpätöinen kaupunki, jonka talot olivat jo pahoin rapistuneita. Strabonin Geografian (noin 7 eaa. – 23 jaa.) mukaan se oli pieni kylä, ja Pliniuksen Naturalis historiassa (77 jaa.) se nimetään yhdeksi Latiumin kadonneista kaupungeista. Tämän jälkeen Collatiaa ei enää mainita historian kirjoituksissa, mutta tieto kaupungin olemassaolosta on säilynyt kaupunkiin johtaneen Via Collatinan nimessä.
Collatian tarkkaa sijaintia ei ole koskaan pystytty varmuudella osoittamaan. Uskottavimpana vaihtoehtona on pidetty Anienejoen etelärannalla kohoavaa yksinäistä kukkulaa, jonka laelle rakennettiin keskiajalla Castello di Lunghezzan linnoitus. Vuodesta 2009 lähtien tehdyissä arkeologisissa kaivauksissa on kuitenkin löydetty viitteitä siitä, että Collatia olisi sijainnut Rooman esikaupunkialueella, nykyisellä La Rustican asuinalueella.
Bauska

| Bauska |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Bauska
 Koordinaatit: 56°24′N, 24°11′E 
Valtio:   Latvia
Kunta:  Bauska
Kaupunginoikeudet:  1609
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  72,5 km²
Väkiluku (2016):  9 348
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  LV-3901, LV-3902
Suuntanumero(t):  +371 639
 
 www.bauska.lv 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bauska (liett. Bauske) on kaupunki Zemgalen alueella eteläisessä Latviassa. Kaupunki sijaitsee Mūša- ja Mēmelejoen välissä. Bauskasta on maanteitse 67 kilometriä Riikaan ja 19 kilometriä Liettuan rajalle. Kaupunki on myös Bauskan kunnan keskus.
Vuonna 2009 Bauska täytti 400 vuotta. Rundāles pilsin barokkilinna sijaitsee Bauskasta 12 kilometriä länteen.[lähde? ]
Historia

1400-luvulla suuri osa väestöstä kuoli kulkutauteihin. Kalparitaristo toi alueelle Inkerinmaalta vatjalaisia sotavankeja, joita alettiin nimittää kreevineiksi. Kreevinejä asui alueella vielä 1800-luvulla, mutta vuosisadan loppuun mennessä he sulautuivat latvialaisiin. Bauskassa oli 1800-luvulla myös melko suuri juutalaisyhteisö. Brittiläisen Palestiinan ensimmäinen päärabbi Abraham Isaac Kook oli kotoisin Bauskasta. Juutalaishteisö alkoi kuitenkin harveta maastamuuton seurauksena, ja 1920-luvulle tultaessa siitä oli jäljellä enää kuudesosa. Loput kuolivat holokaustissa.[lähde? ].
Liikenne

Bauska on merkittävä maantieliikenteen kauttakulkupaikkakunta. Kaupungin läpi kulkee vilkasliikenteinen, niin henkilö- kun rahtiliikenteenkin käyttämä Latvian A7 valtatie, joka muodostaa osan Via Baltica-valtatieyhteyttä ja eurooppatietä  . Bauskasta etelään johtava eurooppatie jakautuu Liettuan Panevėžysin eteläpuolella Kaunasiin ja edelleen Puolaan vievään sekä Vilnaan (ja edelleen esimerkiksi Valko-Venäjälle ja Ukrainaan) johtaviin valtateihin. Näistä suunnista Riikaan ja Tallinnaan kulkeva maantieliikenne ajaa suurelta osin Bauskan kautta.
Via Balticaa käyttävien autoilijoiden joukossa Bauska on tunnettu aktiivisesti valvottuna Latvian poliisin tieliikenteen seurantapaikkana.[lähde? ]
Väestö

Vuoden 2012 alussa kaupungissa arvioitiin asuvan 9 796 henkeä ja koko Bauskan kunnassa 27 259 henkeä.
Nykyisestä väestöstä 77 prosenttia on latvialaisia, 11% venäläisiä, 6 prosenttia liettualaisia, 3 prosenttia valkovenäläisiä, ja 1,5 prosenttia puolalaisia. Loppuosa väestöstä koostuu ukrainalaisista, baltiansaksalaisista ja virolaisista.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bauska Wikimedia Commonsissa
Roads in Latvia: State Main Roads (A) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (lvceli.lv)
Bauskan linnoitus
Candace Brown

| Candace Brown> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1980 (ikä 44)  Los Angeles, Kalifornia
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Candace Dean Brown
Aktiivisena:  1995–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Candace Brown (s. 15. kesäkuuta 1980 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt enimmäkseen televisiosarjoissa, kuten Kaikki on suhteellista, Head Case, Punk'd ja Waverly Placen velhot. Hän aloitti televisiossa esiintymisen jo vuonna 1995, mutta on sittemmin esiintynyt vakituisesti 2000-luvulta lähtien.
Aiheesta muualla

Candace Brown Hollywood.comissa (englanniksi)
Collazo Sotomayor

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   Collazo Sotomayor Rion olympialaisissa 2016. |   Collazo Sotomayor Rion olympialaisissa 2016. |   Collazo Sotomayor Rion olympialaisissa 2016. |  |
Maa:  Azerbaidžan
Miesten nyrkkeily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rio 2016 | kevyt välisarja |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Kultaa | Baku 2015 | kevyt välisarja |  |
Collazo Sotomayor (tunnetaan myös nimellä Lorenzo Sotomayor Collazo, s. 16. helmikuuta 1985) on kuubalaissyntyinen azerbaidžanilainen amatöörinyrkkeilijä ja olympiamitalisti. 185 senttimetriä pitkä Sotomayor edustaa Gabala-seuraa ja kilpailee kevyessä välisarjassa.
Kuubalaissyntyinen Sotomayor voitti Kuuban mestaruuden amatöörinyrkkeilyssä vuonna 2010. Kaudella 2012-2013 hän kuitenkin muutti Azerbaidžaniin ja sai maan edustusoikeuden. Sotomayor voitti maan mestaruuden vuosina 2013 ja 2014. Kesäkuussa 2015 Sotomayor voitti kultaa kevyestä välisarjasta vuoden 2015 Euroopan kisoista Bakusta. Finaalissa kaatui Italian Vincenzo Mangiacapre. Vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta Sotomayor saavutti hopeaa kevyestä välisarjasta häviten finaalissa Uzbekistanin Fazliddin Gaibnazaroville.
Sotomayorin setä on korkeushypyn olympiavoittaja ja maailmanennätyksen haltija Javier Sotomayor.
Brusiitti

| Brusiitti |
| --- | --- |

Luokka:  oksidimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  Mg(OH)2
Molekyylipaino:  58,32 g/mol
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  valkoinen, vaaleanvihreä, harmaa tai harmaansininen
Asu:  levyinä, harvoin neulasina, myös lehtimäinen, kuituinen, suomuinen tai hienoina rakeina
Lohkeavuus:  täydellinen suuntaan {0001}
Murros:  epätasainen
Kovuus Mohsin asteikolla:  2,5–3
Ominaispaino:  2,39
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  lasikiilto tai helmiäiskiilto
Viiru:  valkoinen
Läpinäkyvyys:  läpinäkyvä
Lähteet
  
Aiheesta muualla
  Brusiitti Commonsissa 
Brusiitti on magnesiumhydroksidin mineraalimuoto. Sen kemiallinen kaava on Mg(OH)2. Se on periklaasin muuntumistulos marmorissa, esiintyy osana metamorfista kalkkikiveä sekä kloriittiliuskeissa. Sitä löytyy usein serpentiinin, kalsiitin, aragoniitin, dolomiitin, magnesiitin, artiniitin, talkin ja krysotiilin yhteydessä.
Nimi

Brusiitti kuvattiin tieteelle ensi kertaa vuonna 1824, ja se on nimetty löytäjänsä, amerikkalaisen mineralogin Archibald Brucen (1777–1818) mukaan. Kuituista brusiittia kutsutaan nimellä nemaliitti.
Käyttö

Brusiittia käytetään magnesiumin ja magnesiumoksidin lähteenä. Sitä käytetään myös jonkin verran palonsuoja-aineena, koska kuumetessaan se vapauttaa vettä samaan tapaan kuin alumiinihydroksidi.
Haitat betonille

Betonissa ja sementissä voi muodostua brusiittia Mg2+-ionien vaikutuksesta. Laajentuessaan brusiitti voi aiheuttaa rasituksia kuivuneessa sementissä tai hidastaa betonin kovettumista. Samasta syystä dolomiittia ei pitäisi käyttää betonin kiviaineksena.
Kuvia

Brusiittikiteitä Sverdlovskin alueelta Uralilta (koko: 10,5 × 7,8 × 7,4 cm)
Levymäistä, sinertävää brusiittia kaivoksesta Etelä-Afrikan Pohjois-Kapista
Paksulevyistä, lähes läpinäkyvää brusiittia Woodsin kromikaivoksesta Pennsylvaniasta (koko: 19,5 × 14,5 × 3,2 cm)
Keltainen brusiitti
Magnesiumhydroksidin kiderakenne
Chesterin piirikunta

Chesterin piirikunta (Chester County) on usean piirikunnan nimi Yhdysvalloissa:
Chesterin piirikunta, Etelä-Carolina
Chesterin piirikunta, Pennsylvania
Chesterin piirikunta, Tennessee.
Carl Fredrik von Burghausen

Carl Fredrik von Burghausen (20. maaliskuuta 1811 Kirkkonummi – 17. helmikuuta 1844 Tukholma) oli suomalainen sanomalehtimies ja kirjailija.
Von Burghausenin vanhemmat olivat kapteeni Karl Gustaf von Burghausen (k. 1812) ja hänen toinen puolisonsa Fredrika Nordberg. Von Burghausen kävi Helsingin triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1832. Hän oli maanmittausoppilaana 1832.
Von Burghausen työskenteli Helsingfors Morgonblad-lehden toimituksessa. Hän julkaisi yhdessä H. G. Piponiuksen kanssa vuonna 1840 kirjallista lehteä Wanadis. Dikt och sanning, joka ilmestyi kuitenkin vain puolen vuoden ajan.
Von Burghausen muutti Ruotsiin 1841. Ruotsissa hän julkaisi salanimellä Paavo Suomalainen kaksi pamflettia, jotka käsittelivät Suomen asemaa Venäjän yhteydessä. Hän alkoi julkaista myös Tukholman kaupungin historiaa käsittelevää teossarjaa, josta ehti kuitenkin ilmestyä vain ensimmäinen osa ennen von Burghausenin kuolemaa.
Teoksia

Ett och annat om Finland. Stockholm 1842 (salanimellä Paavo Suomalainen)
Stockholm, dess historia och topografi samt beskrifning etc. 1842
Ett och annat om Finland : tillökt med censuren, Sveriges ställning till Ryssland och thronföljarens besök. Stockholm 1843 (salanimellä Paavo Suomalainen)
Bruno : novell. 1853, kirjoitettu yhdessä A. G. Ingeliuksen kanssa.
Aiheesta muualla

Von Burghausenin elämäkerta Kansallisbiografiassa
Budjettipääosasto

| --- | --- |
 
Rooli:  Komission pääosasto
Virkakunta
Komissaari:  Johannes Hahn
Pääjohtaja:  Stéphanie Riso
Varapääjohtaja(t):  Maria Rosa Aldea Busquets Iliyana Tsanova
Hallinto
Sijainti:  Avenue d'Auderghem 19 1040 Bryssel Belgia
Verkkosivusto
 Pääosaston sivut
n k 
Budjettipääosasto (DG-BUDG) on Euroopan komission pääosasto, joka vastaa komission talousarvioesitysten valmistelusta. Pääosaston tehtävänä on hallinnoidan EU:n menoja, osoittaa varoja komission eri yksiköille, kerätä EU-maiden talousarvioon suorittamat maksut, huolehtia EU:n rahaliikenteestä, julkaista vuotuiset tilinpäätökset, tehdä ehdotukset ja vastata budjetin sääntelykehyksen täytäntöönpanosta, koordinoida vastuuvapausmenettelyä, raportoida talousarvion toteuttamisesta sekä hallinnoida komission ABAC-kirjanpitojärjestelmää.
Pääosaston poliittisena johtajana toimii Von der Leyenin komission budjetista ja hallinnosta vastaava komissaari Johannes Hahn. Pääosaston pääjohtajana toimii Stéphanie Riso ja varapääjohtajina espanjalainen Maria Rosa Aldea Busquets sekä bulgarialainen Iliyana Tsanova.
Pääosaston johtajat > Komissaarit

2019–2024: Johannes Hahn
Pääosaston johtajat > Pääjohtajat

2023– Stéphanie Riso
2018–2023: Gert Jan Koopman
2014–2018: Nadia Calviño
2009–2014: Hervé Jouanjean
2002–2009: Luis Romero Requena
Pääosaston johtajat > Varapääjohtajat

2021– Iliyana Tsanova
2018– Maria Rosa Aldea Busquets
2016–2020: Silvano Presa
Chesterfieldsaaret

| Chesterfieldsaaret |
| --- | --- |
 Chesterfieldsaarten sijainti
Merialue:  Tyynimeri
Valtio
Valtio:  Ranska
Territorio:  Uusi-Kaledonia
Väestö
Väkiluku:  0
Chesterfieldsaaret on 11 metsittyneestä korallisaaresta koostuva saariryhmä Ranskalle kuuluvassa Uuden-Kaledonian erityisyhteisössä. Saariryhmän merkittävimmät saaret ovat Longinsaari, Bamptoninsaari, Reynardinsaari, Loopinsaari ja Avoninsaari. Saaret ovat kooltaan pieniä, eikä minkään pituus ylitä 2,5 kilometriä. Saarilla on suuret guanovarannot, joita ei ole hyödynnetty vuoden 1921 jälkeen. Saarilla ei ole pysyvää asutusta.
Cancúnin ilmastokokous

Earth Summit, 1992
YK:n ilmastonmuutos­konventti
COP11: Montreal, 2005
COP13: Bali, 2007
COP15: Kööpenhamina, 2009
COP16: Cancún, 2010
Vihreä ilmastorahasto
COP21: Pariisi, 2015
Pariisin ilmastosopimus
COP26: Glasgow, 2021
COP27: Sharm el-Sheikh, 2022
COP28: Dubai, 2023
COP29: Baku, 2024
Raportit ja vetoomukset
Kioton pöytäkirja
Sternin raportti, 2006
Oregonin vetoomus

Cancúnin ilmastokokous (engl. United Nations Climate Change Conference COP 16) järjestettiin  Cancúnissa, Meksikossa 29. marraskuuta – 10. joulukuuta 2010.
Kokouksessa perustettiin Vihreä ilmastorahasto, jonka konseptista oli sovittu vuotta aikaisemmin Kööpenhaminan ilmastokokouksessa.
YK:n ympäristöjärjestö UNEPin mukaan kokousta voi pitää menestyksenä, huolimatta Kööpenhaminassa ja sen jälkeen havaitusta valtioiden jakautumisesta blokkeihin. Sopimukset pelastavat UNFCCC-prosessin ja parantavat asioiden etenemisvauhtia ja  ilmapiiriä, mutta niillä saavutetaan vain vähän itse ilmastonmuutoksen torjunnan alalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cancúnin ilmastokokous Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto
Ilmastonmuutos ja ilmaston lämpeneminen
| --- | --- |
Syyt:   Kasvihuoneilmiö  Kasvihuonekaasu  Hiilidioksidi  Metaani  Auringon aktiivisuus  Ilmaston viileneminen  Milankovićin jaksot  Vulkanismi  Laattatektoniikka  Termohaliinikierto 
Vaikutukset:   Ilmastopakolaisuus  Merien happamoituminen  Merenpinnan nousu  Tulvat  Sadannan muutokset  Kuivuuskaudet  Lämpöaallot  Äärimmäiset sääilmiöt  Trooppiset hirmumyrskyt 
Tiede:   Hallitustenvälinen ilmastopaneeli IPCC  Ilmastoherkkyys  Ilmastomalli  Palautekytkennät  Kaupunkisaarekeilmiö  Keskiajan lämmin kausi  Pieni jääkausi  Hiilinielu  Otsonikato  Historialliset vaikutukset 
Keskustelu ja politiikka:   Hillitseminen  Hinku-verkosto  Sopeutuminen  Kioton sopimus  Kööpenhaminan ilmastokokous  UNFCCC  Päästökauppa  Sternin raportti  Uusiutuva energia  Energiansäästö  Oregonin vetoomus  Energiapolitiikka  Euroopan unionin energiapolitiikka  Suomen energiapolitiikka  Kiinan energiapolitiikka
Burntisland

Burntisland
Burntisland on noin 5700 asukkaan pikkukaupunki Fifen alueella Skotlannissa. Sen tunnetuimpia maamerkkejä ovat The Blinn -kukkula sekä 1400-luvulta peräisin oleva Rossendin linna. Se on myös Fifen hallintoalueen ensimmäinen Reilun kaupan kaupunki.
Burntislandin kesän kohokohta ovat ylämaan kisat heinäkuussa, jotka houkuttelevat kaupunkiin 30 000 vierailijaa .
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Burntisland Wikimedia Commonsissa
Chesterin linna

| Chesterin linna> Chester Castle |
| --- | --- |

Sijainti:  Chester
Koordinaatit:  53°11′7.08″N, 2°53′32.28″W
Rakennustyyppi:  linna
Suunnittelija:  Thomas Harrison
Haltija:  Cheshire West and Chester Council
Tyylisuunta:  uusklassinen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Chesterin linna on Chesterin kaupungissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa sijaitseva linna, jonka rakensi alun perin Vilhelm Valloittaja 1069–1070 ja jota laajennettiin 1700-luvun lopulla. Agricolan torni, joka on yksi linnan vanhimmista kivirakennelmista ja sisäänkäynti sisäpihalle, on edelleen hyvässä kunnossa.
Body and Soul

| ”Body and Soul” |
| --- | --- |
 Coleman Hawkinsin singlen kansilehti vuodelta 1939.
Säveltäjä:  Johnny Green
Sanoittaja:  Edward Heyman, Robert Sour ja Frank Eyton
Julkaistu:  1930
Kieli:  Englanti
”Body and Soul” on Johnny Greenin säveltämä ja Edward Heymanin, Robert Sourin ja Frank Eytonin sanoittama musiikkikappale vuoden 1930 Broadway-musikaalista Three’s a Crowd. Kappaleesta tuli heti ilmestyessään hitti huolimatta uskaliaana pidetystä sanoituksesta, ja sen levyttivät useat artistit jo sen ilmestymisvuonna. Jazzsaksofonisti Coleman Hawkins levytti vuonna 1939 improvisoidun instrumentaaliversion, jonka ansiosta kappaleesta on tullut yksi tyylilajin suosituimmista standardeista.
Historia

Kappale sisältyi suosittuun Broadway-musikaaliin Three’s a Crowd, jossa sen esitti Libby Holman. Kappale oli hylätty aiemmasta Broadway-musikaalista, ja Three’s a Crowdin Philadelphiassa pidetyissä ennakkonäytöksissä Holmanilla oli vaikeuksia löytää kappaleelle sopivaa esitystapaa. Greenin useista uudelleensovituksista huolimatta näyttelijättären soolokappaleesta ei saatu tämän mieleistä; hermostunut Holman uhkasi jopa näytelmän kirjoittaja Howard Dietzille lähtevänsä näytelmästä. Loppuvuodesta 1930 Dietz tapasi New Yorkin rautatieasemalla säveltäjä Ralph Raingerin ja pakotti tämän mukaansa Philadelphiaan auttamaan kappaleen sovittamisessa. Rainger valmensi Holmania kokeillen useita erilaisia laulutyylejä, ja viimeisessä ennakkonäytöksessä toimiva esitystapa lopulta löytyi. Broadwayn ensiesityksessä lokakuussa 1930 kappale oli menestys ja sai suuret suosionosoitukset.