stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sonic X-treme
Aiheesta muualla

Sonic Retro (englanniksi)
Sonic the Hedgehog -pelisarja
| --- | --- |
Tasohyppelyt:  Sonic the Hedgehog |  Sonic the Hedgehog 2 |   Sonic CD | Sonic the Hedgehog 3 |  Sonic & Knuckles |  Sonic Adventure | Sonic Adventure 2 |  Sonic Heroes | Sonic the Hedgehog (2006) |  Sonic Unleashed | Sonic the Hedgehog 4: Episode I | Sonic Colours | Sonic Generations | Sonic the Hedgehog 4: Episode II | Sonic Lost World | Sonic Boom: Rise of Lyric | Sonic Mania | Sonic Forces | Sonic Frontiers | Sonic Superstars
Käsikonsolipelit:  Sonic the Hedgehog | Sonic the Hedgehog 2 | Sonic Chaos | Sonic the Hedgehog: Triple Trouble | Sonic Blast | Sonic Pocket Adventure | Sonic Advance | Sonic Advance 2 | Sonic Advance 3 | Sonic Rush | Sonic Rush Adventure | Sonic Colours  | Sonic Generations | Sonic Lost World | Sonic Boom: Shattered Crystal | Sonic Boom: Fire & Ice
Ajopelit:  Sonic Drift | Sonic Drift Racing | Sonic R | Sonic Riders | Sonic Riders: Zero Gravity | Sonic & Sega All-Stars Racing | Sonic Free Riders | Sonic & All-Stars Racing Transformed | Team Sonic Racing
Spinoff-pelit:  Sonic Spinball | Dr. Robotnik’s Mean Bean Machine | Knuckles’ Chaotix | Tails’ Skypatrol | Tails Adventure | Sonic Labyrinth | Sonic 3D: Flickies’ Island | Sonic Shuffle | Sonic Pinball Party | Sonic Battle | Shadow the Hedgehog | Sonic Jump | Sonic Rivals | Sonic and the Secret Rings | Mario & Sonic at the Olympic Games | Sonic Rivals 2 | Sonic Chronicles: The Dark Brotherhood | Sonic and the Black Knight | Mario & Sonic at the Olympic Winter Games | Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games | Sonic Dash | Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games | Sonic Runners | Sonic Jump Fever | Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games | Sonic Dash 2: Sonic Boom | Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games
Kolikkopelit:  SegaSonic the Hedgehog | Sonic the Fighters
Uudelleenjulkaisut:  Sonic Jam | Sonic Mega Collection | Sonic Gems Collection | Sega Mega Drive Collection | Sega Mega Drive Ultimate Collection | Sonic Classic Collection | Sega Mega Drive Classics Collection | Sonic Origins
Julkaisemattomat pelit:  Sonic Crackers | Sonic X-treme
Muut pelit:  Ristar | Super Smash Bros. Brawl | Super Smash Bros. for Nintendo 3DS & Wii U | Super Smash Bros. Ultimate
Televisio -ja elokuvat:  Adventures of Sonic the Hedgehog | Sonic SatAM | Sonic the Hedgehog: The Movie | Sonic Underground | Sonic X | Sonic Boom | Sonic the Movie | Sonic the Movie 2 | Sonic Prime | Knuckles | Sonic the Hedgehog 3
Katso myös:  Sega | Sonic Team | Luettelo pelisarjan peleistä | Luettelo pelisarjan hahmoista
Anjoun Maria

| Marie d'Anjou |
| --- | --- |
 Marie d'Anjou, Ranskan kuningatar. Bunelin piirros Jean Fouquet'n mukaan, osa Bourgesissa sijaitsevan Jacques Cœurin kaupunkipalatsin kappelin triptyykistä, noin 1450
Ranskan kuningatar

Syntynyt:  Marie d'Anjou 1404 Angers, Ranska
Kuollut:  1463 (ikä noin 58) Abbaye de Chateliers-en-Poitou Poitou, Ranska
Hautapaikka:  Saint-Denis'n basilika
Puoliso:  Kaarle VII
Lapset:  Ludvig XI Radegonde Catherine  Yolande Jeanne Madeleine Charles
Isä:  II, Anjoun herttua ja Sisilian kuningas
Äiti:  Jolanda Aragonialainen
Uskonto:  katolilaisuus
Nimikirjoitus:  
Marie d'Anjou (14. lokakuuta 1404 Angers – 29. marraskuuta 1463 Abbaye de Chateliers-en-Poitou, Nouvelle Aquitaine, Ranskan kuningaskunta) oli Ranskan kuningatar ja kuningas Kaarle VII:n puoliso.
Suku

Marien vanhemmat olivat Anjoun herttua Ludvig II ja Aragonian prinsessa Jolanda (1381–1442). Hänellä oli viisi sisarusta, joista veljet Louis III ja René I olivat molemmat vuorollaan Napolin kuninkaita.
Avioliitto

Yhdeksänvuotias Marie kihlattiin Kaarlen kanssa vuonna 1413, ja ajan tavan mukaisesti hän muutti äitinsä ja suuren seurueen kanssa Pariisiin. 14-vuotias Kaarle ihaili tulevaa anoppiaan Jolandaa suuresti. Lokakuussa 1422 Kaarlen isä Kaarle VI kuoli ja hän peri valtaistuimen, vaikka kruunajaisia lykättiin käynnissä olevan satavuotisen sodan takia. Marie ja Kaarle vihittiin joulukuussa 1422 Marien ollessa 18-vuotias.
Kuningatar

Kaarle kruunattiin kuninkaaksi vihdoin vuonna 1429 Reimsissä. Marie ei päässyt kruunajaisiin, koska paikkaa pidettiin liian vaarallisena naisille. Marie kruunattiin pienessä seremoniassa pari kuukautta myöhemmin Pariisissa. Joittenkin tietojen mukaan häntä ei koskaan kruunattu Ranskan kuningattareksi.
24 vuotta kestäneen avioliiton aikana syntyi 14 lasta, joista kuusi eli aikuisikään asti. Toisin kuin monet sen ajan kuningattaret, Marie otti henkilökohtaista vastuuta heidän koulutuksestaan. Hän teki myös hyväntekeväisyystyötä. Kaarle vietti suuren osan ajastaan rintamalla. Jolandan kuoltua vuonna 1442 Kaarle etääntyi vaimostaan entisestään.
Kaarle otti vuonna 1444 viralliseksi rakastajattarekseen vaimonsa hovinaisen Agnès Sorelin, ja tunnusti kolme tämän kanssa saamaansa aviotonta lasta. Sorelin kuoltua lavantautiin vuonna 1450 Kaarle otti uusia rakastajattaria.
Kaarlen kuoleman jälkeen kuninkaaksi tuli Marien ja Kaarlen poika Ludvig XI. Marie d'Anjou vetäytyi loppuiäkseen tiluksilleen Amboisen linnaan. Hän kuoli sisteriläisluostarissa paluumatkallaan pyhiinvaellukselta 1462-1463 Santiago de Compostelaan. Hänet haudattiin Saint-Denisin basilikaan aviopuolisonsa rinnalle.
Lapset

Louis, Ludvig XI (3. heinäkuuta 1423 – 30. elokuuta 1483), avioitui vuonna 1436 Skotlannin 12-vuotiaan prinsessa Margaret Stewartin kanssa (1424–1445), ei jälkeläisiä. Avioitui toisen kerran vuonna 1451 Savoijin prinsessa Charlotten (1441–1483) kanssa, heillä oli kahdeksan lasta.
Jean (k. 19. syyskuuta 1426), kuoli vastasyntyneenä
Radegnde (1425 tai elokuu 1428 – 19. maaliskuuta 1445), kihlattiin Itävallan arkkiherttua Sigismundille 1430, kuoli 17-vuotiaana keuhkoinfektioon
Catherine (1428 – 13. heinäkuuta 1446), avioitui Burgundin herttua Kaarle Rohkean kanssa, ei jälkeläisiä
Jacques (1432 – 2. maaliskuuta 1437), kuoli viisivuotiaana
Yolande (23. syyskuuta 1434 – 23.–29. elokuuta 1478), avioitui 1452 Savoijin herttua Amadeus IX:n kanssa, heillä oli jälkeläisiä. Puolison kuoleman jälkeen hän oli Savoijin sijaishallitsija.
Jeanne (4. toukokuuta 1435 – 4. toukokuuta 1482), avioitui Bourbonin herttua Jean II:n (1426–1488) kanssa
Philippe (4. helmikuuta 1436 – 11. kesäkuuta 1436), kuoli alle viiden kuukauden ikäisenä
Marguerite (toukokuu 1437 – 24 heinäkuuta 1438), kuoli vuoden ikäisenä
kaksoset Marie ja Jeanne (7. syyskuuta 1438) – 14. helmikuuta 1439; – 26. joulukuuta 1446)
Isabelle/Marie (k. 1441), kuoli alle vuoden ikäisenä
Madeleine (1. joulukuuta 1443 – 21. tammikuuta 1495), avioitui Vianan ruhtinas Gaston de Foix'n (1445–1470) kanssa, joka oli Blanka I Navarralaisen tyttärenpoika, heillä oli jälkeläisiä
Charles (12. joulukuuta 1446 – 24. toukokuuta 1472), kuoli 27-vuotiaana naimattomana tuberkuloosin ja sukupuolitaudin yhteisvaikutuksesta, hänellä oli aviottomia jälkeläisiä rakastajattarensa Colette de Chambes'n kanssa.
Ranskan kuningatar Marie d'Anjou, kopio Hans Holbein vanhemman työpajan maalauksesta
Titan (Blizzard Entertainment projekti)

Titan oli projektin nimi MMOG-lajityypin pelistä (myös MMO), jota kehitti Blizzard Entertainment. Spekulointi pelistä alkoi vuonna 2007. Yhtiö on julkaissut hyvin vähän informaatiota pelistä. Toistaiseksi on vahvistettu vain että peli on täysin uusi konseptitasolla ja se on ollut pelattavissa vuodesta 2011. Toukokuussa 2013 Blizzard kertoi suurista teknologia- ja suunnittelumuutoksista peliin ja siirsi 100:sta työntekijästä 70 muihin projekteihin, kunnes projektin ydinryhmä on saanut muutostyöt tehtyä.
Peli on peruttu vuonna 2014.
Kehitys

Vuonna 2007 käyttäjät Blizzardin Internet foruumilla spekuloivat että peli oli jo kehityksessä sen jälkeen, kun yhtiö olis julkaissut työpaikkailmoituksia hahmojen ja ympäristöjen kehitykseen osallistuvien taiteilijoiden avoimista paikoista, kuvaillen projektia "seuraavan sukupolven MMO peliksi", joka oli "huippusalainen". Blizzardin yhteisövastaava vahvisti että työpaikkailmoitukset liittyivät julkistamattomaan peliin, joka ei ole lisäosa maailman suosituimmalle MMO-pelille, World of Warcraftille. Activision Blizzardin toimitusjohtaja Bobby Kotick, Blizzardin operatiivinen johtaja Paul Sams ja Blizzardin toimitusjohtaja Mike Morhaime kaikki vahvistivat vuonna 2008 että kyseessä oli uusi peli. Luottamuksellinen projektiaikataulu julkistettiin ilman yhtiön hyväksyntää marraskuussa 2011. Se näytti projektin nimeltä "Titan" jolle oli annettu julkaisupäivämäärä vuoden 2013 viimeiselle neljännekselle. Blizzardin Kiinan yleismanageri joko erosi tai erotettiin tämän vuodon jälkeen.
Vuoden 2010 Spike Video Game Awards palkintojenjaossa, Blizzardin yhteisperustaja Frank Pearce kertoi peliblogi Destructoidille, että pelistudio oli aloittanut puhumaan uudesta pelistä rekrytointityökaluna.  Morhaime puhui pelistä suurmalkaisesti paneelikeskustelussa vuonna 2011 D.I.C.E. Summit tapahtumassa. Hän sanoi että yhtiön kaikkein kokeneimmat MMO-kehittäjät työskentelivät projektin parissa. Hän selitti että he käyttivät vuosien kokemuksia World of Warcraftin parista ja painotti pelaajien yhteistyön tärkeyttä tuntemiensa ihmisten kanssa tuntemattomien sijaan. Morhaime uskoi että World of Warcraft ja Titan, julkistuksessaan, tulevat elämään rinnakkaiseloa MMO-markkinoilla. Hän oli tehnyt samankaltaisen lausunnon jo vuonna 2008 kertoessaan yhdysvaltalaiselle Wired-lehdelle, että peli tulisi olemaan niin erilainen, että se ei kilpailisi toisen yhtiön MMO-pelin kanssa.
Maaliskuussa 2011 Sams antoi haastattelun Gamasutralle ja paljasti että peli oli pelattavissa ja kertoi visiosta, jonka mukaan projektin pelin olisi tarkoitus kasvaa vielä 10, 15 tai 20 vuodenkin kuluttua julkistuksestaan ja asettaa uusia ennätyksiä toimialalla. Syyskuuhun 2012 mennessä kehitystiimi oli kasvanut pienistä konseptikehitykseen erikoistuneista tiimeistä yli 100 hengen projektitiimiksi. Blizzardin pelisuunnittelun varatoimitusjohtaja Rob Pardo sanoi että peli oli "keskellä kehitystään tässä vaiheessa."
Rodrigo Ābols

| Rodrigo Ābols |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1996 (ikä 28) Riika, Latvia
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  Philadelphia Flyers
Sarja:  NHL
Pelinumero:  18
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Dinamo Riika (KHL) Portland Winterhawks (WHL) Acadie–Bathurst Titan (QMJHL) BIK Karlskoga (Allsv.) Springfield Thunderbirds (AHL) Greenville Swamp Rabbits (ECHL) Örebro HK (SHL) Rögle BK (SHL)
NHL-varaus:  184. varaus, 2016 Vancouver Canucks
KHL-varaus:  143. varaus, 2013 Dinamo Riika
Rodrigo Ābols (s. 5. tammikuuta 1996 Riika, Latvia) on latvialainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Philadelphia Flyersissa.
Hänen isänsä on entinen jääkiekkoilija Artis Ābols, joka toimii nykyisin Latvian jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana

Ābols pelasi lapsena juniorikiekkoa Ruotsissa, jossa hänen isänsä tuolloin pelasi.
Ābols liittyi MHL:ssä pelanneeseen Dinamo Riian juniorijoukkue HK Riikaan kaudella 2013–2014, kun joukkue oli varannut hänet vuoden 2013 varaustilaisuudessa numerolla 143. Hän pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa KHL:ssä isänsä valmentamassa Riian joukkueessa 27. joulukuuta 2014, jolloin Riika hävisi jatkoajalla Dinamo Minskille. Tammikuussa 2015 Ābols teki ensimmäisen pisteensä, kun sai syöttöpisteen Riian voittaessa Torpedo Nižni Novgorodin. Ensimmäisen maalinsa hän teki voitetussa ottelussa Severstal Tšerepovetsia vastaan.
Ura pelaajana > Maajoukkueura

Ābols pelasi Latvian alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa vuoden 2013 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa.
Aikuisten tasolla Ābols debytoi maajoukkueessa vuoden 2015 maailmanmestaruuskilpailuissa Prahassa.
Ābols toimii Latvian kapteenina vuoden 2022 maailmanmestaruuskilpailuissa Tampereella ja Helsingissä.
Tilastot

Käännös suomeksi
Anglards-de-Salers

| Anglards-de-Salers |
| --- | --- |
 Saint-Thyrsen kirkko
 vaakuna
 Anglards-de-Salers
 Koordinaatit: 45°12′20″N, 2°26′27″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Cantal
Arrondissementti:  Mauriac
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  48,4 km²
Väkiluku (2013):  802
 – Väestötiheys:  16,6 as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Anglards-de-Salers on kunta keskisessä Ranskassa Cantalin departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella.
Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on 1400-luvun keskiaikainen linna Château de la Trémolière. Linnassa on näytteillä harvinaisia 1500-luvulla kudottuja Aubussonin luontoaiheisia Verdure-seinävaatteita eli gobeliinejä. Linna kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anglards-de-Salers Wikimedia Commonsissa
Château de la Trémolière
Mārtiņš Dzierkals

| Mārtiņš Dzierkals |
| --- | --- |
 Mārtiņš Dzierkals, 2023
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1997 (ikä 27) Riika, Latvia
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Ogre/Sāga 97 (Latvia) Toronto Marlies (AHL) Orlando Solar Bears (ECHL) Dinamo Riika (KHL) HK Liepāja (Latvia) Jukurit (SML) HC Plzeň (ČEL) HC České Budějovice (ČEL) Skellefteå AIK (SHL)
NHL-varaus:  68. varaus, 2015 Toronto Maple Leafs
Mārtiņš Dzierkals (s. 4. huhtikuuta 1997 Riika, Latvia) on latvialainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura > Seuraura

Dzierkals on SK Sāgan kasvatti. Hän voitti kaudella 2012–2013 koko Latvian B-nuorten sarjan piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 28+31=59. Kaudella 2013–2014 Dzierkals voitti Latvian A-nuorten sarjan piste- ja maalipörssin tehoilla 35+33=68. Kaudella 2014–2015 hän debytoi Ogre/Sāga 97:n miesten joukkueessa Latvian pääsarjassa, jossa Dzierkals pelasi kuusi runkosarjaottelua tehopistein 5+5=10. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin Venäjän nuorten sarja MHL:ää latvialaisen HK Riian joukkueessa.
Toronto Maple Leafs varasi Dzierkalsin kolmannella kierroksella 68. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2015. Samana kesänä hänet varasi myös QMJHL-joukkue Rouyn-Noranda Huskies 22. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2015. Dzierkals siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Hän oli Huskiesin kolmanneksi paras pistemies tehoilla 24+43=67. Dzierkals voitti kauden päätteeksi QMJHL:n mestaruuden, President’s Cupin. Hän eteni Huskiesin kanssa Memorial Cup -finaaleihin, mutta mestaruuden vei kuitenkin OHL-joukkue London Knights jatkoajalla lukemin 3–2. Dzierkals pelasi joukkueessa myös kauden 2016–2017.
Elokuussa 2017 Dzierkals teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Toronto Marliesin kanssa. Hän siellä kaudella 2017–2018 lopulta vain neljä runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Suurin osa Dzierkalsin kaudesta eteni ECHL-joukkue Orlando Solar Bearsissa, joiden neljänneksi paras pistemies hän oli tehoilla 15+21=36.
Kesällä 2018 Dzierkals pyysi Maple Leafsilta siirtoa toiseen NHL-organisaatioon, koska hän oli tyytymätön seuran tarjoamaan sopimukseen. Lopulta Dzierkals päätti palata kaudeksi 2018–2019 kotimaahansa ja siirtyä vuoden mittaisella sopimuksella KHL-seura Dinamo Riikaan. Hänen tulokaskautensa toi 42 runkosarjaottelussa tehot 5+8=13. Dzierkals valittiin KHL:n tammikuun 2019 kuukauden tulokkaaksi sekä 31. joulukuuta 2018 ja 28. tammikuuta 2019 liigan viikon tulokkaaksi. Hän pelasi kauden aikana myös neljä ottelua Latvian pääsarjaa HK Liepājan joukkueessa.
Syyskuussa 2019 Dzierkals siirtyi loppukauden 2019–2020 kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Mikkelin Jukureihin. NHL:n siirtotakarajalla, helmikuussa 2020 Toronto Maple Leafs kauppasi hänen pelaajaoikeutensa Vegas Golden Knightsiin vaihdossa kesän 2020 viidennen kierroksen varausvuoroon.
Kaudeksi 2020–2021 Dzierkals palasi vuoden mittaisella sopimuksella kotimaahansa Dinamo Riian KHL-joukkueeseen. Hän oli tehoilla 10+14=24 joukkueen toiseksi paras pistemies Miks Indrašisin jälkeen. Kesäkuussa 2021 Dinamo kauppasi Dzierkalsin pelaajaoikeudet kiinalaisseura Kunlun Red Stariin. Dinamo vuorostaan oli aiemmin hankkinut Kunlunista hyökkääjä Hunter Shinkarukin. Dzierkals ei kuitenkaan siirtynyt Kunluniin, vaan syyskuussa 2021 hän teki vuoden mittaisen sopimuksen Tšekin Extraligassa pelaavan HC Plzeňin kanssa.
Ura > Maajoukkueura

Dzierkals edusti Latviaa MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2021. Jälkimmäissä turnauksessa hänet valittiin Suomea vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Dzierkals pelasi myös Pyeongchangin olympiakisojen 2018 ja Pekingin olympiakisojen 2022 karsinnoissa. Yhteensä hän on pelannut 31 A-maaottelua tehopistein 6+1=7. Dzierkals teki A-maajoukkuedebyyttinsä 30. elokuuta 2016 Riiassa Tanskaa vastaan. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa hän teki toisessa ottelussaan Pyeongchangin olympiakisojen karsintojen lopputurnauksessa 1. syyskuuta 2016 Riiassa Itävaltaa vastaan.
Dzierkals pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017. Valmennus valitsi hänet Latvian turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Dzierkals valittiin myös Kanadaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Latvian turnaus päättyi putoamiseen takaisin IA-divisioonan MM-kilpailuihin, jossa Dzierkals pelasi aiemmin vuosina 2015 ja 2016. Ensimmäinen turnaus päättyi pronssiin ja jälkimmäinen kultaan sekä sarjanousuun pääsarjatasolle. Vuoden 2016 turnauksessa Dzierkals oli kolmella syöttöpisteellään Latvian paras syöttäjä Frenks Razgalsin ja Kārlis Čuksten kanssa.
Dzierkals pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2015, jolloin hän oli tehoilla 3+6=9 Latvian paras pistemies ja maalintekijä sekä jakoi sisäisen syöttöpörssin voiton Filips Buncisin kanssa. Dzierkals valittiin ensimmäisen Saksaa vastaan pelatun karsintasarjan ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden IA-divisioonan turnauksessa vuonna 2014, joka päättyi kultaan ja sarjanousuun pääsarjatasolle. Dzierkals edusti myös Latvian alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2013.
Jānis Kalniņš (jääkiekkoilija)

| Jānis Kalniņš |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. joulukuuta 1991 (ikä 32) Limbaži, Latvia
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  87 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Liepājas Metalurgs (LAT/BXL)   Dunaújvárosi Acélbikák (MOL)  Fehérvár AV19 (MOL)   Dinamo Riika (KHL) Jokerit (KHL) Växjö Lakers (SHL) Tappara (SML) Amur Habarovsk (KHL)
Jānis Kalniņš (s. 13. joulukuuta 1991 Limbaži) on latvialainen jääkiekkomaalivahti.
Ura

Kalniņš on Liepājas Metalurgsin kasvatti. Hän pelasi seuran edustusjoukkueessa ensimmäisen kerran kaudella 2008–2009. Metalurgs pelasi sekä Latvian pääsarjassa että Valko-Venäjän Ekstraligassa. Kaudella 2010–2011 Kalniņš voitti Latvian mestaruuden ja hänet valittiin koko sarjan parhaaksi maalivahdiksi.
Kalniņš siirtyi kaudella 2013–2014 unkarilaiseen Dunaújvárosi Acélbikákiin, joka pelasi monikansallisessa MOL ligassa. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi saman sarjan Fehérvár AV19:iin.
Kaudeksi 2016–2017 Kalniņš siirtyi KHL-joukkue Dinamo Riikaan vuoden mittaisella sopimuksella. Hän vakiinnutti nopeasti joukkueen ykköstorjujan paikan ja pelasi lopulta kauden aikana 30 ottelussa. Keväällä 2017 Kalniņš teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Dinamon kanssa.
Kesäkuussa 2018 Kalniņš solmi vuoden mittaisen sopimuksen KHL-seura Jokereiden kanssa. Joulukuussa 2018 Kalniņš solmi 1+1-vuotisen jatkosopimuksen Jokereiden kanssa.
Huhtikuussa 2020 uutisoitiin Jokereiden ja Kalniņšin välisen sopimuksen optiovuoden käyttöönotosta. Kalniņš siis jatkoi Jokereissa kaudella 2020–2021. Maaliskuussa 2021 uutisoitiin Kalninsin jatkavan uraansa muualla. Kalnins on Jokereiden seurahistorian 5. eniten otteluita pelannut maalivahti.
Ura > Maajoukkueura

Latvialaismaalivahti on edustanut maataan neljissä MM-kilpailuissa vuosina 2015, 2016, 2017 ja 2018 sekä olympialaisissa 2022. Hän sai porttikiellon maajoukkueeseen syksyllä 2022 siirryttyään pelaamaan hyökkäyssotaa käyvän Venäjän KHL-liigaan.
Aiheesta muualla

Jānis Kalniņš The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Çamlıcan moskeija

| Çamlıcan moskeija |
| --- | --- |
 Çamlıcan moskeija
Sijainti:  Üsküdar, İstanbulin maakunta, Turkki
Koordinaatit:  41.0341°N, 29.0706°E
Rakennustyyppi:  moskeija
Valmistumisvuosi:  2019
Suunnittelija:  Bahar Mızrak ja Hayriye Gül Totu
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Çamlıcan moskeija (turk. Büyük Çamlıca Camii) on İstanbulin Bosporinsalmen itäpuoleisessa Üsküdarin piirikunnassa, Çamlıcanmäellä sijaitseva Turkin suurin moskeija. Se avasi ovensa yleisölle 7. maaliskuuta 2019.
Çamlıcan moskeijan pinta-ala on yli 57 500 neliömetriä. Moskeija on saanut nimensä Aasian-puoleisen Istanbulin Çamlıca-kukkulalta, jolla se sijaitsee. Moskeijan suunnittelivat arkkitehdit Bahar Mızrak ja Hayriye Gül Totu. Molemmat heistä katsoivat moskeijan ilmentävän kansallisylpeyttä, ja Çamlıcan moskeijaa onkin kutsuttu turkkilaisen kansallistunnon symboliksi. Moskeijaan otettiin mallia osmanien valtakunnan ajan tyylistä ja Sinanilta. Çamlıcan moskeijan rukoussaliin mahtuu 63 000 ihmistä. Tiloihin kuuluvat myös museo, galleria, kirjasto, konferenssitila ja taidetyöpajoille omistetut tilat.
Çamlıcan moskeijan pääkupoli sijaitsee 72 metrin korkeudessa, mikä symboloi Turkin 72 etnistä ryhmää. Pääkupoli on 34 metriä leveä, mikä on viittaus paikalliskoodiin 34. Moskeijalla on kuusi minareettia. Ne ulottuvat korkeimmillaan 107,1 metrin korkeuteen. Tällä viitataan Manzikertin taistelun voittoon vuonna 1071. Çamlıcan moskeija on vasta Turkin neljäs kuuden minareetin moskeija Sinisen moskeijan, Sabancın keskusmoskeijan ja Mersinin Muğdatin moskeijan ohella.
Moskeijaan tutustuminen on ilmaista, mutta hyviä tapoja ja käyttäytymissääntöjä tulee noudattaa. Islaminuskoiset saavat vierailla moskeijassa kaikkina aukioloaikoina. Muiden kuin islaminuskoisten tulee poistua rakennuksesta ennen päivittäisten rukoushetkien alkamista.
Moskeija Bosporinsalmelta nähtynä.
Moskeijassa on kuusi minareettia.
Etujulkisivua.
Sisänäkymä.
Sisänäkymä.
Keskuskupolin koristelua.
Mihrab.
Eräs moskeijan ikkunoista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Çamlıcan moskeija Wikimedia Commonsissa
Apistogramma velifera

| Apistogramma velifera> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Kirjoahvenkalat Cichliformes
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Apistogramma
Laji::  velifera
Kaksiosainen nimi
 Apistogramma velifera  Staeck, 2003 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Apistogramma velifera on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva makeissa, pääasiassa trooppisissa vesissä elävä kalalaji. Sitä tavataan Orinoco-joelta Venezuelasta.