stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ursula (vuoden 1986 elokuva)
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Heidi Kilpeläinen  | … |  Ursula   |
|  Petri Aalto  | … |  Harri, "Hara"   |
|  Ville Virtanen  | … |  Mårten   |
|  Cris af Enehielm  | … |  Ursulan äiti   |
|  Tomi Salmela  | … |  Samson   |
|  Reiska Nordin  | … |  Buster, Ursulan poika   |
|  Johan Donner  | … |  Nasse   |
|  Pekka Uotila  | … |  Pata   |
|  Ahmed Riza  | … |  vanha mies   |
|  Raine Salo  | … |  Ursulan muusikkoystävä   |
|  Sauli Poljakoff  | … |  Sauli, hoitolaitoksen potilas   |
|  Eija Vilpas  | … |  Marja-Liisa, Mårtenin vaimo   |
|  Esko Hukkanen  | … |  hoitolaitoksen lääkäri   |
|  Irma Taivainen  | … |  hoitolaitoksen osastonjohtaja   |
|  Saija Hakola  | … |  hoitolaitoksen toimistosihteeri   |
|  Eero Tuomikoski  | … |  huumekauppias Kööpenhaminassa   |
|  Timo Linnasalo  | … |  siviilipukuinen poliisi   |
|  Juha-Veli Äkräs  | … |  siviilipukuinen poliisi   |
|  Ilkka Tiivola  | … |  avioerojuristi   |
|  Nadja Pyykkö  | … |  juristinainen lentokoneessa   |
|  Pira Cousin  | … |  nainen lentoasemalla   |
|  Sami Garselius  | … |  pikkupoika lentoasemalla   |
|  Markku Olkkonen  | … |  2. ravintolan baarimikko   |
|  Elias Hyvönen  | … |  piccolo Kööpenhaminassa   |
|  Anssi Kuortti  | … |  pikkupoika lentoasemalla   |
|  Katja Kuortti  | … |  tyttö lentoasemalla   |
|  Aili Pallasmaa  | … |  nainen lentoasemalla   |
|  Riikka Peltomaa  | … |  nainen lentoasemalla   |
|  Rauno Peltonen  | … |  kodinkonekauppias   |
|  Aila Pervonsuo  | … |  Patan naisystävä   |
|  Sood Rajiv  | … |  Haran tuttava Berliinissä   |
|  Behiye Samaletdin  | … |  Haran tuttava Berliinissä   |
|  Sirkka Sandrén  | … |  Samsonin nainen, "Enkeli"   |
|  Sirkka Silin  | … |  huumekauppiaan vaimo Kööpenhaminassa   |
|  Erik Sjöholm  | … |  mies lentoasemalla   |
|  Aaro Toivonen  | … |  mies lentoasemalla   |
|  Juhani Lundberg  | … |  poliisi   |
|  Leena Hackman  | … |  lentokenttäemäntä   |
|  Antti Tanttu  | … |  poliisi   |
|  Rauni Liukko  | … |  hoitaja   |
|  Jaakko Pyhälä  | … |  taksikuskin käsi (sijaisnäyttelijä)   |
|  Alf Hemming  | … |  Samsonin pomo   |
|  Matti Kuortti  | … |  äänittäjä   |
|  Kirsti Otsamo  | … |  hoitaja käytävällä   |
|  Torsti Nyholm  | … |  poliisi   |
|  Marjatta Niiranen  | … |  hoitolaitoksen puhelinkeskus   |
Aiheesta muualla

Ursula Elonet.
| n k Jaakko Pyhälä |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Neljä miljardia silmänräpäystä (1980)  Jon (1983)  Ursula (1986)  Armon aika (1999) 
TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus):  Sokeri-Sakari (1981)  Me olemme viisi ystävää (1990)  Alhola (1991)
Emätin

Naisen sukupuolielimet. Emätin yhdistää naisen kohdun ja ulkoiset sukupuolielimet eli hävyn.
Emätin eli vagina on naisen ja muiden naaraspuolisten nisäkkäiden ulkoisia sukupuolielimiä ja kohtua yhdistävä putkimainen elin.
Emättimen päätarkoitukset ovat kuukautisveren poisto, siittimen ja siemennesteen ottaminen vastaan yhdynnässä sekä synnytyskanavana toimiminen.
Anatomia

Emätin alkaa naisen ulkoisten sukupuolielinten sisäpuolella olevasta emättimen eteisestä ja päättyy kohdunkaulaan. Emätin on yleensä 130 asteen kulmassa, mutta iän myötä kulma hiukan pienenee. Kohdun sijainnin vuoksi emättimen takaseinämä on pitempi kuin etuseinämä.
Emätin on normaalitilassa noin 6–12 cm pitkä, mutta se joustaa ja venyy huomattavasti yhdynnän ja synnytyksen yhteydessä. Synnytyksen jälkeen emätin palautuu normaaliin kokoonsa. Kun emätin on lepotilassa, sen lihakset ja limakalvo ovat supistuneet niin, että emättimen seinämät koskettavat toisiaan, eikä emättimeen mahdu ilmaa. Kun nainen kiihottuu seksuaalisesti, emätin kostuu ja laajenee, kun kohtu nousee ylöspäin. Mitä kauemmin esileikki kestää, sitä enemmän emättimellä on aikaa laajentua.
Emätin on muodoltaan putkimainen. Sen koko ja muoto vaihtelevat kuitenkin yksilöllisesti, mikä voi aiheuttaa esimerkiksi sen, että sama yhdyntäasento tuntuu eri naisista erilaiselta. Emättimessä on tunnistettu viisi perusmuotoa sen mukaan, millä tavoin emätin laajenee pohjukkaa kohti: tasalevyinen, kartiomainen, kurpitsansiemenen muotoinen, sydämen muotoinen ja etanan muotoinen.
Emättimen ja sen eteisen välissä voi olla immenkalvo, joka saattaa tukkia pääsyn emättimeen joko osittain tai kokonaan. Immenkalvo on muodostunut sidekudoksesta, joka on yleensä ohutta ja joustavaa. Joiltakin tytöiltä se puuttuu kokonaan. Jos immenkalvo peittää koko emättimen aukon, siihen voidaan tehdä reikä, jotta kuukautisveri pääsee poistumaan. Immenkalvo poistuu aikanaan yhdynnän tai muun rasituksen seurauksena lapsuudessa tai nuoruudessa, jolloin siitä saattaa tulla hiukan verta.
Emättimen pinnalla on limakalvo, joka peittää emättimen pinnan epätasaisina haitarimaisina poimuina. Limakalvo on paksuudeltaan vain noin 28 solua. Se kuluu herkästi pois, joten se uusiutuu pintakerrokseltaan neljän tunnin välein ja kokonaan 96 tunnin välein. Kuolleet limakalvon solut ravitsevat emättimen hyödyllisiä bakteereita ja kuljettavat huonot bakteerit pois emättimestä.
Koko häpy, jossa emättimen aukko numerolla 4.
Näkymä emättimen poimuiseen sisäpintaan.
Emättimen seinämän muodostaa sileä lihaskudos. Se supistuu tahdosta riippumatta ja muun muassa siirtää verta ja valkovuotoa kohti emätinaukkoa. Emättimen lihasta ympäröi tiheä verisuonten verkosto.
Suurin osa emättimestä on melko tunnotonta, sillä emättimessä on paljon vähemmän hermopäätteitä kuin esimerkiksi häpykielessä. Emättimen herkin alue on ulkosuun seutu ja emättimen etuseinämässä aivan emättimen aukon lähellä sijaitseva G-piste. Emättimen takaosa on melko tunnoton, eikä nainen aina tunne edes emättimen pohjukkaan asetettua tamponia. Emättimen tunnottomuus auttaa vähentämään synnytyskipuja.
Emätin on itsepuhdistuva elin, ja se erittää puhdistuakseen valkovuodoksi kutsuttua nestettä. Emättimen pintaa kostuttavat kohdunkaulan rauhaset ja epiteelikudoksen läpi tuleva vesi.
Emättimessä on usein mieto ominaishaju, joka muistuttaa kalaa, hiivaa tai hapanta maitoa. Tämä on yleensä normaalia eikä johdu mistään vaivasta.
Bakteerikanta

Emättimessä on bakteerikanta. Se aiheuttaa emättimeen happaman ympäristön, jossa taudinaiheuttajien on vaikea selviytyä. Happamuus hidastaa myös emättimeen tulleita siittiöitä, minkä vuoksi siemenneste sisältää puskuriliuosta. Eräs emättimen hyödyllisistä bakteereista on Lactobacillus. Se tuottaa maitohappoa, joka pitää emättimen pH-arvon sopivan happamana välillä 3,5–4,5 ja tuottaa proteiineja, jotka ehkäisevät haitallisten bakteerien kasvua.
Tarkoitus

Emättimellä on kolme päätarkoitusta. Emättimen kautta poistuu kuukautisveri. Yhdynnässä emätin ottaa siittimen vastaan ja säilyttää siemennesteen ennen kuin se päätyy kohtuun. Synnytyksessä emätin toimii synnytyskanavana, jota pitkin sikiö tulee ulos kohdusta.
Raskauden vaikutukset

Emättimessä tapahtuu erilaisia muutoksia raskauden ja synnytyksen aikana. Ensimmäiset muutokset alkavat jo neljän tai viiden viikon kuluessa raskauden alkamisesta. Emättimen verenkierto voimistuu, minkä seurauksena emättimen limakalvo voi saada sinertävän sävyn. Emättimen seinämä pehmenee, ja limakalvon solut levittäytyvät kohdunkaulalle. Emättimen hiivatulehdukset yleistyvät raskauden aikana.
Emätin venyy synnytyksen aikana huomattavasti ja saattaa vaurioitua väliaikaisesti. Emättimen repeämän todennäköisyys synnytyksessä vaihtelee 44–79 prosentin välillä. Joskus repeämä joudutaan korjaamaan tikeillä.
Joillakin naisilla on vielä kahdeksankin kuukautta synnytyksen jälkeen synnytyksestä johtuvia emättimen vaivoja, ja valkovuoto voi olla voimakasta. Nämä vaivat paranevat yleensä ajan mittaan. Jos synnytyksessä tapahtuu emättimen repeämistä, se voi lisätä yhdyntäkipujen todennäköisyyttä myöhemmin. Osa synnyttäneistä naisista ilmoittaa sukupuolisen halukkuutensa vähentyneen synnytyksen myötä, mutta moni kertoo nauttivansa seksistä entiseen malliin. Joillakin naisilla emätinyhdyntä tuntuu kuusi kuukautta tai yhden vuoden synnytyksen jälkeen samalta kuin ennenkin, mutta toisilla naisilla emätinyhdyntä muuttuu synnytyksen seurauksena pysyvästi erilaiseksi.
Toistuvat alatiesynnytykset voivat aiheuttaa naiselle erilaisia oireita, kuten virtsanpidätysvaikeuksia.
Emättimessä käytettäviä välineitä ja aineita

Kuukautisten aikana emättimeen voidaan laittaa tamponi, joka imee itseensä vuodon.
Yhdynnän aikana käytetty liukuvoide vähentää kitkaa ja samalla tuntoa. Emättimen kosteutta voi vähentää pyyhkeellä.
Emättimeen asennettavia ehkäisyvälineitä ovat ehkäisyrengas ja pessaari.
Emättimessä käytettäviä seksivälineitä ovat esimerkiksi hieromasauva ja geishakuulat.
Sairauksia

Emätintulehdusta aiheuttavat bakteerit, sienet ja virukset. Tavallisimpia emätintulehduksia ovat bakteerivaginoosi, hiivasienitulehdus ja vaihdevuosien jälkeinen estrogeenivajauksesta johtuva niin sanottu atrofinen vaginiitti.
Emätinkouristus tarkoittaa lantionpohjan lihasten tahatonta kouristusta, kun emättimeen työnnetään jotain.
Vulvodynia on emättimen suuaukolla ja muualla ulkosynnyttimissä esiintyvää kroonista kipua ja kirvelyä.
Emättimen syöpä on harvinainen, mutta yleistyy 60. ikävuoden jälkeen. Papilloomavirus nostaa sairastumisvaaraa.
Jotkin seksitaudit vaikuttavat emättimeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emätin Wikimedia Commonsissa
Emättimen sisäpintaa peittävä poimuinen limakalvo.
Citroën Jumper

Citroën Jumper on Citroënin vuodesta 1994 lähtien valmistama pakettiautomalli, joka korvasi Citroën C25:n. Jumper on lähes identtinen sisarmalliensa Fiat Ducaton ja Peugeot Boxerin kanssa. Ison-Britannian markkinoilla autoa myydään nimellä Citroën Relay. Kuten sisarmerkkienkin mallit, Jumper on erityisen suosittu matkailuautojen alustana. Jumperia valmistetaan sisarmalliensa kanssa Italian Atessassa Sevel Surin tehtaalla.
Citroën Jumper I (1994–2006)

| Citroën Jumper I |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Citroën
Konserni:  PSA Peugeot Citroën
Valmistusvuodet:  1994–2006
Muut nimet:  Citroën Relay
Korimalli:  pakettiauto pikkubussi lava-auto
Edeltäjä:  Citroën C25
Seuraaja:  Citroën Jumper II
Teknisesti samankaltaisia:  Fiat Ducato II Peugeot Boxer I
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,9–2,8 l
Teho:  68–144 hv
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
Fiatin ja PSA-konsernin yhteisen hyötyajoneuvomalliston siirtyessä alkuvuodesta 1994 uuteen sukupolveen, vaihtoi Citroën mallinsa nimen C25:stä Jumperiksi. Vastaavasti Peugeot J5:stä tuli Boxer. Kolmikosta ainoastaan Fiat säilytti mallinsa alkuperäisen nimen Ducaton. Kolmikko valittiin Vuoden pakettiautoksi 1994.
Valikoiman ainoa bensiinimoottori oli 2,0-litrainen (108 hv) kahdeksanventtiilinen SOHC, jossa oli monipisteruiskutus. Kaikki dieselmoottorit olivat SOHC-tyyppisiä. Jumperin valikoiman muodostivat 1,9 D (68 hv) ja TD (91 hv) sekä 2,5 D (85 hv) ja TD (102 hv). Viisivaihteisen manuaalivaihteiston lisäksi saatavana oli myös nelivaihteinen automaatti.
Lisävarusteina Jumperiin oli saatavilla muun muassa kuljettajan turvatyyny, ABS-jarrut ja ilmastointi. lähde?
2,5 TD muuttui vuonna 1998 suorasuihkutteiseksi, ja sen teho nousi 106 hevosvoimaan. Uusi moottori oli Ivecon 2,8 TD (120 hv), jossa siinäkin oli suorasuihkutus. Vanha 2,5 D poistui valikoimasta vuonna 1999. lähde?
Suurempia moottoriuudistuksia tehtiin vuonna 2000. Silloin kaikkiin moottoreihin tuli katalysaattorit ja 1,9 TD:n teho nousi 89 hevosvoimaan. Täysin uusia moottoreita olivat yhteispaineruiskutteiset 2,0 HDi (83 hv) ja 2,8 HDi (126 hv). 2,8 D poistettiin Jumperin ja Boxerin valikoimista, mutta Ducatoon se edelleen oli saatavana. 2,5 TD puolestaan poistui vuonna 2001. lähde?
Kuljettajan turvatyyny oli vakiovarusteena alkuvuodesta 2001 lähtien.
Keväällä 2002 kaikki kolme sisarmallia kävivät läpi perusteellisen kasvojenkohotuksen. Jumperin keulalle tuli korinvärinen etusäleikkö, jossa oli aiempaa suurempi Citroënin logo. Myös puskurit vaihtuivat uudenmallisiin ja ajovalot olivat aikaisempaa suuremmat ja kirkaslasiset. Ajovalot oli nyt toteutettu nelivalojärjestelmällä eli lähi- ja kaukovaloille oli omat erilliset valaisimet. Sivuvilkuista tuli kolmionmuotoiset ja peräosassa takavaloja muutettiin hieman. Ulkopuolen tavoin myös ohjaamoa nykyaikaistettiin uudistamalla kojelauta ja ohjauspyörä täysin.
ABS-jarrut olivat moottorista riippuen vakio- tai lisävarusteena. Uusia lisävarusteita olivat matkustajan turvatyyny ja suurempitehoisten moottorien yhteydessä luistonestojärjestelmä. 2,0-litraisen bensiinimoottorin teho nousi 110 hevosvoimaan. Kaikki dieselmoottorit olivat nyt yhteispaineruiskutteisia. Valikoiman muodostivat 2,0 HDi (83 hv), 2,2 HDi (100 hv) ja 2,8 HDi (126 hv). 2,8-litraisesta tuli vuonna 2004 tarjolle myös 144-hevosvoimainen versio. lähde?
Citroën Jumper II (2006–)

| Citroën Jumper II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Citroën
Konserni:  Groupe PSA
Valmistusvuodet:  2006–
Muut nimet:  Citroën Relay
Korimalli:  pakettiauto pikkubussi lava-auto
Edeltäjä:  Citroën Jumper I
Teknisesti samankaltaisia:  Fiat Ducato III Opel Movano C Peugeot Boxer II Ram ProMaster Toyota Proace Max
Tekniset tiedot
Kuormatila:  8–17 m³
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  2,2–3,0 l
Polttoaine:  diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali
Mitat
Pituus:  4 963–6 363 mm
Akseliväli:  3 000–4 035 mm
Korkeus:  2 254–2 764 mm
Kolmannen sukupolven mallistosta ensimmäisenä esiteltiin Jumper toukokuussa 2006, sitä seurasi kesäkuussa Boxer ja myöhemmin samana vuonna uusi Ducato. lähde? Vuoden 2013 alussa esiteltiin Pohjois-Amerikan markkinoille suunnattu Ram ProMaster, jota valmistaa Fiat Chrysler Automobilesin tytäryhtiö Ram Trucks. Auto on erilaista moottorivalikoimaa lukuun ottamatta muuten käytännössä sama kuin Euroopassa myytävät mallit. Vuonna 2021 esiteltiin uusi Opel Movano, joka on Ducaton, Jumperin ja Boxerin sisarmalli. Aiemmin Movano oli pohjautunut Renault Masteriin, mutta Opelin yhteistyöhanke pakettiautojen kehityksestä Renault’n kanssa päättyi valmistajan siirryttyä General Motorsilta ranskalaisen PSA-konsernin omistukseen.
Jumperiin on saatavana kolme eripituista akseliväliä, neljä kokonaispituutta ja kolme korikorkeutta. Kuormatilaa on korimallista riippuen 8–17 kuutiometriä.
Bensiinimoottoreista luovuttiin ja kaikki dieselmoottorit ovat DOHC-tyyppisiä ja 16-venttiilisiä. Aluksi saatavana oli 2,2- (100 hv), 2,3- (120/130 hv) ja 3,0-litraiset (155 hv) HDi:t. 2,2-litrainen moottori on peräisin Fordilta, muut ovat Ivecon valmistamia. lähde?
Vuonna 2011 kaikkia kolmea sisarmallia uudistettiin kevyesti. Ulkoasuun varsinaisia muutoksia ei tehty, mutta sisätiloissa kojelaudan keskikonsoli vaihtui uuteen ja materiaalien laatutasoa parannettiin. Moottorivalikoimassa 2,2 HDi:n tehovaihtoehdot muuttuivat 100-, 130- ja 150-hevosvoimaisiksi ja uuden 3,0-litraisen teho oli 175 hevosvoimaa. lähde?
Vuonna 2014 Jumperia sisarmalleineen nykyaikaistettiin uusilla ajovaloilla, etusäleiköllä ja -puskurilla, lisäksi myös takavaloihin tehtiin pieniä muutoksia. Uusien ajovalojen yhteyteen tuli saataville LED-päiväajovalot. Ohjaamon istuimia paranneltiin ja lisävarusteeksi tuli saataville viisituumainen kosketusnäyttö, jonka kautta ohjataan radiota ja peruutuskameraa. Vakionopeudensäädin tuli myös vakiovarusteeksi. Teknisinä parannuksina jarrut ovat valmistajan mukaan aikaisempaa tehokkaammat ja koriin lisättiin terästä vääntöjäykkyyden parantamiseksi.
Ducato sai vuonna 2021 lukuisia uudistuksia sisustaan ja uusia aktiivisia turvavarusteita, mutta muut sisarmallit jäivät paitsi näistä uudistuksista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Citroën Jumper Wikimedia Commonsissa
Ensimmäisen sukupolven facelift-malli.
Facelift-mallin Citroën Jumper -pikkubussi.
Toisen sukupolven facelift-malli.
Tiimari

| Tiimari Oyj Abp |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Markkina-arvo:  5,8 milj. € (4.9.2013)
Perustettu:  1975
Perustaja:  Kari Sulkanen
Lakkautettu:  2014
Toimitusjohtaja:  Niila Rajala
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toiminta-alue:  Suomi Pohjoismaat Baltia Puola
Toimiala:  Kulutustavarat ja -palvelut; erikoistuneet vähittäiskaupat
Tuotteet:  kirja-, paperi-, lelu-, muovi- ym. tuotteet; sisustus- ja toimistotarvikkeet
Liikevaihto:   62,1 milj. € (2012)
Liikevoitto:    –8,2 milj. € (2012) 
Henkilöstö:  551 (2012 keskimäärin)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tiimari oli 1970-luvulta vuoteen 2014 toiminut suomalainen kauppaketju, joka myi muun muassa koulu- ja askartelutarvikkeita sekä lahjatavaroita. Tiimarilla oli vuonna 2012 yhteensä 194 myymälää Suomessa ja Baltian maissa. Tiimarin pääkonttori sijaitsi Vantaalla, varasto ja logistiikka Lahdessa. Entisestä ketjusta on jäljellä yksi, Kouvolassa kauppakeskus Valtarissa sijaitseva myymälä, jota ylläpitää Tiimari-tavaramerkin itselleen hankkinut liikemies Petri Rantanen.
Yhtiö jätti konkurssihakemuksen 18. syyskuuta 2013, ja Vantaan käräjäoikeus asetti sen konkurssiin 20. syyskuuta 2013.
Historia

Kari Sulkanen, antikvariaatin pitäjän poika, perusti vaimonsa kanssa KarvaMarja-nimisen kirja- ja paperikaupan Lahden keskustaan vuonna 1971. Nimi tuli miehen lempinimestä ja vaimon etunimestä. Vuoteen 1975 mennessä liikkeitä oli jo kahdeksan ja nimeksi oli vaihtunut Tiimari. Saadakseen myyntiin erilaista tavaraa kuin muut samoja tukkuliikkeitä käyttävät kilpailijat Sulkaset alkoivat tehdä hankintamatkoja Eurooppaan ja Aasiaan.
1980-luvun puoleenväliin mennessä ketju oli kasvanut 50 liikkeen kokoiseksi, ja 1990-luvun puolessavälissä liikkeitä oli 150. Pienemmillä paikkakunnilla Tiimari myi tuotteitaan myymälän perustamisen sijasta kiertävästä autostaan. Vuonna 1990 omistajaksi tuli Rautakirja Oy, mutta Kari Sulkanen jäi alkuun toimitusjohtajaksi. Vuonna 1998 Sulkanen tuli takaisin omistajaksi yhdessä CapMan Oyj:n kanssa. Vuonna 2006 yritys sulautettiin mainoslahjabisneksessä toimineeseen pörssiyhtiö Leo Longlifeen, jonka nimeksi muutettiin Tiimari Oyj.
Tiimari oli edelläkävijä esimerkiksi halloween-kulttuurin Suomeen tuomisessa ja merkittävä hankintapaikka lasten syntymäpäiväkutsujen rekvisiitalle. 1980- ja 1990-luvun lapset, etenkin tytöt, ovat myöhemmin muistelleet Tiimarin olleen kauniiden tavaroidensa takia suuri elämys ja ensimmäisiä omien taskurahojen käyttökohteita makeisten ohella. 1990-luvulla Helsingin Sanomat kirjoitti ”tyttöjen tavaraparatiisin” Tiimarin olevan esimerkki ilmiöstä, jossa tyttöjen sallittiin asiallisten ja sukupuolten tasa-arvoa korostavien aikojen jälkeen olevan taas tyttöjä kauneuden ja ”söpöyden” kaipuineen.
Vuonna 2002 Tiimari ilmoitti aikeistaan laajentaa toimintaansa Ruotsissa ja Baltiassa ja edetä sitten Norjaan ja Tanskaan. Marraskuussa 2007 Tiimari hankki omistukseensa ruotsalaisen sisustustauluihin, kehyksiin ja piensisustamiseen erikoistuneen franchising-vähittäismyyntiketju Gallerixin, jonka se myi toimivalle johdolle 2012 ja vetäytyi samalla kokonaan Ruotsista.
Historia > Konkurssi

Yhtiö asetettiin konkurssiin syyskuussa 2013. Konkurssipesä irtisanoi ensin kaikki yhtiön työntekijät, mutta palkkasi lähes kaikki takaisin ja jatkoi yhtiön toimintaa etsien samalla toiminnoille ostajaa. Neuvotteluita käytiin noin kymmenen eri tahon kanssa, mutta ostajaa ei löytynyt, ja liikkeiden toiminta lopetettiin alkuvuodesta 2014.
Konkurssiin ajautuneen yhtiön liiketoiminnasta ostaja löytyi vain Tiimari-tuotemerkille, joka myytiin joillakin kymmenillä tuhansilla euroilla. Ostaja oli suomalainen liikemies Petri Rantanen, joka sittemmin avasi uudet Tiimari-nimellä toimivat myymälät Kouvolaan ja Lahteen. Lahdessa toimiva Tiimari kuitenkin suljettiin alkuvuodesta 2018.
Myöhemmin Tiimaria muistuttavalla liikeidealla ovat Suomessakin toimineet tanskalaisketjut Tiger ja Normal. Talouselämä-lehti arveli 2010-luvun alussa Suomessa nopeasti edenneen Tigerin olleen merkittävä syyllinen Tiimarin vaikeuksille.
Kuvia

Tiimarin myymälä Helsingin Kontulassa.
Tiimarin myymälä Tallinnan Viru Keskuksessa.
Tiimarin myymälä Kouvolan kauppakeskus Valtarissa.
Helka

| Helka |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  31. toukokuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Helga
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helka on suomalainen naisen etunimi. Se on suomalainen muoto nimestä Helga, joka tarkoittaa pyhää.
Suomessa nimi Helka on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 3823 henkilölle.
Tunnettuja Helkoja

Helka Hiisku (1912–1962), runoilija, toimittaja ja kääntäjä
Helka Hynninen (1930–2017), laulaja
Helka-Maria Kinnunen (s. 1959), näyttelijä, lausuja, käsikirjoittaja ja tutkija
Helka Riionheimo (s. 1967), kielitieteilijä, suomen kielen professori
Helka Ristolainen (1923–2005), alppihiihtäjä, pesäpalloilija ja urheiluvaikuttaja
Helka Satukangas (1917–1979), korkeushyppääjä
Kuvitteellisia Helkoja

Helka, Päähenkilön vaimo Wallun Mikrokivikausi-sarjakuvassa
U1 (Hampurin metro)

| U1 |
| --- | --- |



Perustiedot
Järjestelmä:  Hampurin metro
Reitti:  Norderstedt Mitte–Ohlstedt / Großhansdorf
Liikenne
Liikennöitsijä(t):  Hamburger Hochbahn
Tekniset tiedot
Pituus:  55,3 km
Asemia:  47
Raideleveys:  1435 mm
Sähköistys:  750 V DC virtakisko
U1 on Hampurin metron linja joka avattiin 1. joulukuuta 1914. Sillä on 47 asemaa ja 55,383 kilometriä pituutta. Se alkaa Norderstedt Mittestä ja johtaa Jungfernstiegin ja Hauptbahnhof Südin kautta Volksdorfiin, jossa se jakautuu kahteen haaraan, johtaen Ohlstedtiin ja Großhansdorfiin. Linjan tunnusväri on sininen.
U1 on Saksan pisin metroreitti. Linja on ollut nykyisessä muodossaan käytössä vuodesta 1966, mutta sen historia ulottuu vuoteen 1914, jolloin Ohlsdorfin haararata avattiin. U1 ulottuu Hampurin rajojen ulkopuolelle Norderstedtiin pohjoisessa sekä Ahrensburgiin ja Großhansdorfiin idässä. Asemien keskimääräinen etäisyys on noin 1 180 metriä, ja matka linjan päästä päähän kestää noin 76–84 minuuttia haarasta riippuen.
Reitin nopeusrajoitukset vaihtelevat osuuksittain 50–80 km/h välillä, ja liikenne on jaettu useisiin rataosuuksiin, kuten A-, C- ja D-reitit. Linjaa on laajennettu useaan otteeseen, viimeisimpänä Oldenfelde-aseman avaaminen vuonna 2019.
Aiheesta muualla

UrbanRail.net (Arkistoitu – Internet Archive)
Toyota Yaris

Toyota Yaris on Toyotan vuodesta 1998 lähtien valmistama pieni henkilöautomalli, joka korvasi Toyota Starletin ja Tercelin. Sitä myydään Japanissa nimellä Toyota Vitz.
Toyota Yaris XP10 (1998–2005)

| Toyota Yaris XP10 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani  Kiina  Ranska
Valmistaja:  Toyota
Valmistusvuodet:  1998–2005
Muut nimet:  Toyota Echo Toyota Vitz
Korimalli:  3-ovinen hatchback 5-ovinen hatchback
Luokka:  B-segmentti
Edeltäjä:  Toyota Starlet (P90) Toyota Starlet (L50)
Seuraaja:  Toyota Yaris (XP90)
Teknisesti samankaltaisia:  Scion xA Scion xB (XP30) Toyota bB (XP30) Toyota ist (XP60) Toyota Platz Toyota Porte (AP10) Toyota Probox Toyota Sienta (XP80) Toyota Vios (XP40) Toyota WiLL Cypha Toyota WiLL Vi Toyota Yaris Verso
Pohjalevy:  Toyota NBC
Iskutilavuus:  1,0–1,5 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen robotti 4-vaihteinen automaatti
Ensimmäisen sukupolven Yaris esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 1998. Se on Toyotan eurooppalaisen muotoiluosaston suunnittelema, ja auto suunnattiinkin erityisesti Euroopan markkinoita varten. Japanin kotimarkkinoilla autoa myytiin Toyota Vitz -nimisenä, Australaasiassa ja Kanadassa mallin nimenä oli Toyota Echo. Pohjois-Amerikan markkinoilla oli myytävänä Toyota Platz, joka oli Yarisin kaksiovinen coupé- ja neliovinen sedan-versio. Ensimmäisen sukupolven malliin perustui myös pieni tila-auto Toyota Yaris Verso.
Vuoden 2000 Euro NCAP -kolaritestistä Yaris sai tulokseksi neljä tähteä viidestä. Malli valittiin Vuoden autoksi Euroopassa 2000.
Vuonna 2003 Yaris sai uudet puskurit sekä kevyesti uudelleenmuotoillut ajovalot.