stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lauri Tukonen
Ura

Jääkiekko-oppinsa Tukonen sai kotikaupunkinsa Hyvinkään Ahmoissa, joiden Mestis-peleissä hän esiintyi jo kaudella 2001–2002. Kaudelle 2003–2004 Tukonen siirtyi harjoittelemaan Porin Ässiin, tarkoituksena pelata kausi sekä A-junioreissa että liigajoukkueessa. Tukonen siirtyi kuitenkin oma-aloitteisesti ennen yhtäkään ottelua Espoo Bluesiin. SM-liigassa hän debytoi kaudella 2003–2004 Bluesin riveissä. 17-vuotiaana hän oli tuolloin liigan nuorin pelaaja.
Tukonen varattiin 11:nä pelaajana vuoden 2004 NHL:n varaustilaisuudessa 26. kesäkuuta 2004. Hän oli Los Angeles Kingsille varaustilaisuuden ensimmäinen varaus.
Tukonen siirtyi Kingsin organisaatioon tulokassopimuksella kaudeksi 2005–2006, mutta hän pelasi NHL-pelinsä kausina 2006–2007 ja 2007–2008. NHL:ssä hän on pelannut yhteensä viisi ottelua. Tukonen vaihdettiin Dallas Starsin Richard Cluneen kesällä 2008. Hän teki elokuussa 2008 sopimuksen Tampereen Ilveksen kanssa, kun ei saanut vakiinnettua paikkaansa Starsin joukkueessa.
Dallas Stars kauppasi Tukosen oikeudet Tampa Bay Lightningille marraskuussa 2008. Vaihdossa Stars sai puolustaja Andrew Hutchinsonin. SM-liigassa Tukonen siirtyi vähän ennen tätä Ilveksestä Rauman Lukkoon, jossa hänen kautensa päättyi tammikuussa polvivammaan.
Huhtikuussa 2009 Tukonen teki neljän vuoden jatkosopimuksen Rauman Lukon kanssa, mutta hän siirtyi heinäkuussa Tampa Bay Lightningin harjoitusleirille. Hän palasi kuitenkin kesken leirin takaisin Lukkoon.
Tukonen pelasi Lukossa 2009–2014 ja TPS:ssä 2014–2016.
Kaudeksi 2016–2017 Tukonen palasi Rauman Lukkoon kolmivuotisella sopimuksella. Tukosen paluuta kuitenkin varjosti pitkäkestoinen loukkaantuminen. Syyskuun lopulla 2018 Lukko ilmoitti irtisanovansa Tukosen pelaajasopimuksen.
Lokakuun alussa Porin Ässät ilmoitti ottelukohtaisen pelaajasopimuksen syntymisestä Tukosen kanssa. Tukonen kiitti tästä jo ensimmäisessä patapaidassa tehdyssä pelissään, kun ratkaisi voiton jatkoaika-osumallaan. 22 lokakuuta 2018 Ässät ilmoitti Tukosen lähtevän seurasta omasta tahdostaan.
Kaudella 2018–2019 Tukonen pelasi vielä hajaotteluita Växjö Lakersissa Ruotsissa ja EHC Klotenissa Sveitsissä.
Pitkään ilman sopimusta ollut Tukonen kiinnitettiin Turun Palloseuraan tammikuussa 2020. Tukosen paluu takaisin liittyi vaiheeseen, jossa TPS nousi liigan hänniltä lähemmäs pudotuspelipaikkoja. Tukonen kuitenkin pelasi TPS:ssä vain viisi ottelua ennen kuin sopimus purettiin yhteisymmärryksessä. Tukonen ei TPS:n jälkeen enää jatkanut pelaajauraansa.
Myöhemmin Tukonen on toiminut kasvattajaseuransa Hyvinkään Jää-Ahmojen puheenjohtajana sekä NHL-seura Calgary Flamesin pelaajatarkkailijana.
Kansainväliset ottelut

Tukonen edusti Suomea useissa nuorten maailmanmestaruusturnauksissa, voittaen pronssimitalin sekä vuoden 2004 että 2006 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa.
Alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailussa vuonna 2004 hän jakoi kärkipaikan turnauksen pistepörssissä 11 pisteellään ja syöttöpörssissä kuudella syötöllä. Hän oli Suomen joukkueen paras pistemies yhdessä Lauri Korpikosken ja Petteri Nokelaisen kanssa.
Tukonen teki voittomaalin Suomen voitettua pronssia alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskisoissa vuonna 2006. Hän oli turnauksen kolmanneksi paras  pistemies, teki toiseksi eniten syöttöjä ja oli toiseksi paras plus-miinustilastoissa.
Palkinnot

2006 Valinta nuorten maailmanmestaruuskilpailujen All-Star-kentälliseen
Muuta

Tukosen isoveli Olli-Kristian pelasi urallaan parhaimmillaan Mestiksessä. Veljekset pelasivat yhdessä Ahmoissa vuosina 2001–2003.
Aiheesta muualla

Lauri Tukonen Eurohockey.com. (englanniksi)
Lauri Tukonen Eliteprospects-sivustolla
Manchester Monarchsin virallinen sivusto (englanniksi)
Manuel Alejandro

Manuel Alejandro
Manuel Alejandro (s. 1933) on espanjalainen viihdemusiikin säveltäjä, joka on säveltänyt erityisesti rakkaudesta kertovia balladeja. Hän oli aktiivisimmillaan 1960-luvulta 1990-luvulle. Hän on työskennellyt esimerkiksi Luis Miguelin, Plácido Domingon, Julio Iglesiasin, Raphaelin, Hernaldo Zúñigan, José Josén, José Luis Rodriguezin, Emmanuelin, Enrique Guzmánin, Isabel Pantojan, Rocío Juradon, Rudy Marquezin ja Jeanetten kanssa.
Alejandro on säveltänyt yli 500 kappaletta. Hänen tunnetuimpiin sävellyksiin kuuluvat Julio Iglesiasin esittämät "Lo mejor de tu vida" ja "Un hombre solo".
Alejandro sävelsi Espanjan vuosien 1966 ja 1967 euroviisuedustuskappaleet "Yo Soy Aquél" ja "Hablemos Del Amor" ja toimi vuonna 1967 myös Espanjan kapellimestarina kilpailussa. Molemmat kappaleet esitti Raphael.
Marco Friedl

Marco Friedl kesäkuussa 2017.
Marco Friedl (s. 16. maaliskuuta 1998 Kirchbichl) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Werder Bremeniä.
Friedl siirtyi Kufsteinin junioreista saksalaisseura Bayern Müncheniin kesällä 2008 ja pelasi seuran juniori- ja reservijoukkueissa. Bayernin edustusjoukkueessa hän pelasi vain yhden ottelun Mestarien liigassa ja yhden Bundesliigassa marraskuussa 2017. Hän siirtyi tammikuussa 2018 lainalle Werder Bremeniin, joka kesällä 2019 osti hänet pysyvästi. Hän on kauden 2022–2023 loppuun mennessä pelannut Werderissä 105 bundesliigaottelua ja tehnyt maalin syyskuussa 2019 vierastasapelissä Borussia Dortmundia vastaan. 2. Bundesliigassa hän on pelannut 27 ottelua ja tehnyt neljä maalia. Saksan cupissa hän teki maalin Heidenheimia vastaan Werderin voittaessa 4–1 lokakuussa 2019.
Friedl on pelannut Itävallan eri nuorisomaajoukkueissa yli 40 ottelua. Hän pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019. Hän pelasi Itävallan A-maajoukkueessa ensimmäisen pelinsä lokakuussa 2020 ystävyysottelussa Kreikkaa vastaan. Hän on elokuun 18. päivään 2023 mennessä pelannut viisi A-maaottelua, joista kolme ottelua avauskokoonpanossa.
Marco Parolo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Marco Parolo
Syntymäaika: 25. tammikuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Gallarate, Italia
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 184 cm
Seura
Seura:  Lazio
Pelinumero: 16
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004–2005 2005–2007 2007–2008 2008–2009 2009–2012 2012–2014 2014– |  Como  Pistoiese  Foligno  Hellas Verona  Cesena  Parma FC  Lazio | 31 (3) 52 (3) 29 (3) 32 (4) 104 (11) 72 (11) 181 (26) |
Maajoukkue
| 2011– |  Italia | 36 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. kesäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. kesäkuuta 2020.
Marco Parolo (s. 25. tammikuuta 1985 Gallarate, Italia) on italialainen jalkapalloilija. joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Laziota.
Parolo on edustanut ammattilaisurallaan myös Comoa, Pistoiesea, Folignoa, Hellas Veronaa, Cesenaa ja Parmaa. Italian A-maajoukkueessa hän on pelannut vuosina 2011–2018 yhteensä 36 ottelua.
Parolo on pelannut Serie A:ssa kaikkiaan 321 ottelua ja tehnyt niissä 43 maalia. Parhaiten hän onnistui maalinteossa ensimmäisellä Lazion-kaudellaan 2014–2015, jolloin hän teki kymmenen maalia.
Parolo pelasi MM-kilpailuissa 2014 kaksi ottelua, joissa molemmissa hän tuli vaihtopelaajana kentälle. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi neljä ottelua alusta loppuun; vain merkityksettömässä alkulohkon viimeisessä ottelussa hän oli vaihdossa.
Linda Gary

| Linda Gary |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Linda Gary Dewoskin
Syntynyt: 4. marraskuuta 1944  Kalifornia
Kuollut: 5. lokakuuta 1995 (50 vuotta)  Hollywood, Kalifornia
Puoliso:  Charles Howerton (1967–1995)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Lynda Gary Linda Grey
Aktiivisena:  1971–1995
Merkittävät roolit:  Evil-Lyn & Teela (He-Man) May Parker (Hämähäkkimies)
Aiheesta muualla
IMDb 
Linda Gary Dewoskin (4. marraskuuta 1944 – 5. lokakuuta 1995) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka esiintyi useissa rooleissa He-Manissa, jossa hän toimi Evil-Lynin, Teelan, kuningatar Marlenan ja Velhottaren ääninä. Lisäksi Garyn viimeiseksi äänirooliksi jäi May Parker animaatiosarjassa Hämähäkkimies 1990-luvulla. Hän oli jo aikaisemmin hahmon roolissa vuoden 1981 Hämäkkimies-animaatiosarjassa.
Gary kuoli aivokasvaimeen lokakuussa 1995 Hollywoodissa 50-vuotiaana.
Filmografia

Daughter of Frankenstein (1971)
Hämähäkkimies (1981)
Blackstar (1981)
Smurffit (1982–1989)
He-Man (1983–1985)
The Transformers (1985)
She-Ra: Mahdin prinsessa (1985–1987)
Ankronikka (1987)
Pilipalipilotit (1990)
Apua, olen muuttunut naiseksi (1991)
Varjoankka (1991)
The Pirates of Dark Water (1991–1993)
James Bond Junior (1991)
Pieni merenneito (1992)
Batman (1992–1994)
Maa aikojen alussa 2 (1994)
Maa aikojen alussa 3 – Ihmeiden aika (1995)
The Tick (1995)
Maa aikojen alussa 4 – Matka sumujen maahan (1996)
Aiheesta muualla

Linda Gary TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Linda Gary Voice Chasersissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Live in London (Steve Vain albumi)

| Live In London Steve Vai |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 2004
 Tuottaja(t): Steve Vai
 Tyylilaji: Instrumental Rock
 Levy-yhtiö: Epic
Steve Vain muut julkaisut
| The Infinite Steve Vai: An Anthology 2003 | Live In London 2004 | Real Illusions: Reflections 2005 |
Live In London on kitaristi Steve Vain live-CD. Levy löytyy myös DVD:nä. Levy julkaistiin vuonna 2004, mutta keikka nauhoitettiin jo joulukuussa 2001.
Kappaleet

Shy Boy – 4.08
Erotic Nightmares – 4.19
The Crying Machine – 4.33
Blue Powder – 6.56
The Animal – 6.54
Bad Horsie – 8.09
Down Deep into The Pain – 3.18
Fire – 6.03
Little Wing – 4.43
Jibboom – 6.29
Liberty – 2.05
The Attitude Song – 11.33
Marco Pappa

Marco Pappa
Marco Pablo Pappa Ponce (s. 15. marraskuuta 1987 Guatemala City) on guatemalalainen jalkapalloilija, joka edustaa Major League Soccerissa pelaavaa Seattle Sounders FC:tä. Pappan pelipaikka on laitahyökkääjä. Hän on kuulunut vuodesta 2008 myös Guatemalan jalkapallomaajoukkueeseen ja on yksi maan tämän hetken tunnetuimmista pelaajista. Hän on 178 senttimetriä pitkä.
Ura

Pappa aloitti jalkapalloilun kotimaansa CSD Municipalissa, josta hän siirtyi vuonna 2008 lainalle Major League Soccerin Chicago Fireen. Hän pelasi vuoteen 2008 lainalla seurassa, ennen kuin hyvien peliesitysten myötä seura osti Pappan omakseen. Kaudella 2010 Pappa oli Firen paras maalintekijä seitsemällä osumallaan. Syyskuussa 2011 Pappa valittiin viikon pelaajaksi hänen tehtyään hattutempun Real Salt Lakea vastaan. Vuonna 2012 Pappa siirtyi ensimmäistä kertaa urallaan Eurooppaan, kun hän siirtyi Alankomaiden Eredivisien SC Heerenveeniin. Pappa ei saanut Heerenveenissä paljoa peliaikaa kahden vuoden aikana, joten tammikuussa 2014 hän palasi takaisin MLS:ään, nyt Seattle Sounders FC:n riveihin, jossa hän sai numeron 10. Guatemalan jalkapallomaajoukkueessa Pappa debytoi vuonna 2008 Yhdysvaltoja vastaan MM-karsintaottelussa. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2011 Gold Cupissa, jossa hän teki yhden maalin Grenadaa vastaan. Nykyisin Pappa on yksi maajoukkueen tärkeimmistä pelaajista.
Käännös suomeksi
Manuel Alcalde

Manuel Alcalde Fornieles (31. joulukuuta 1956 Guadix – 23. huhtikuuta 2004 Guadix) oli espanjalainen kävelijä. Hän kilpaili 50 kilometrin kävelyssä vuoden 1984 kesäolympialaisissa Los Angelesissa sijoittuen yhdeksänneksi. Hän osallistui samaan tapahtumaan vuoden 1988 kesäolympialaisissa Soulissa jääden 25. sijalle.
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2002–2003

| Miesten 1-sarjan kausi 2002-2003 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  22
Mestari:  Vaasan Kiisto
Toinen sija:  Mutalan Riento
Pudonneet joukkueet:  Laihian Luja Mikkelin Passarit Vihdin Lentopallo
Ylempi sarjataso:  SM-liiga
Alempi sarjataso:  2-sarja
  ← 2001-2002 :  2003-2004 → 
Lentopallon miesten 1-sarjakausi 2002–2003 pelattiin kahdessa lohkossa. Kummankin lohkon kahdeksan parasta selvisi pudotuspeleihin.
Pudotuspelit > Ristikkäisvälierät

| Loimijoen Hurrikaani – Mutalan Riento  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Hurrikaani | Riento | 2–3 |  |
|  | Riento | Hurrikaani | 3–2 |  |
Riento jatkoon voitoin 2–0
| Vaasan Kiisto – Valkeakosken Isku-Veikot  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Kiisto | Isku-Veikot | 3–1 |  |
|  | Isku-Veikot | Kiisto | 3–2 |  |
Kiisto jatkoon jatkoerän voitolla
Pudotuspelit > Loppuottelut

| Vaasan Kiisto – Mutalan Riento  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Kiisto | Riento | 3–0 |  |
|  | Riento | Kiisto | 1–3 |  |
Kiisto liigakarsintaan voitoin 2–0
Vaasan Kiisto voitti ykkössarjan mestaruuden.
Pudotuspelit > Loppuottelut > Liigakarsinta

| Vammalan Lentopallo – Vaasan Kiisto  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 29. maaliskuuta | VaLePa | Kiisto | 3–1 | 25-17 , 25-16 , 18-25 , 25-21 |
| 30. maaliskuuta | Kiisto | VaLePa | 3–1 | 33-31 , 21-25 , 30-28 , 25-18 |
| 2. huhtikuuta | VaLePa | Kiisto | 3–2 | 23-25 , 25-23 , 19-25 , 25-23 , 15-12 |
Vammalan Lentopallo säilyi SM-liigassa otteluvoitoin 2–1
1-sarjan säilymiskarsinnoissa selvisivät voittajiksi Puijo Wolley ja Lauritsalan Kisa. Sarjasta putosivat Laihian Luja, Mikkelin Passarit ja Vihdin Lentopallo.
Manuel A. Odría

Manuel Arturo Odría Amoretti (26. marraskuuta 1897 – 18. helmikuuta 1974) oli perulainen kenraali, joka toimi maansa presidenttinä 1948–1956.
Lokakuussa 1948 Odría johti sotilasjunttaa, joka syrjäytti presidentti José Bustamenten. Odría asetettiin tilapäiseksi presidentiksi, lainsäädäntö sivuutettiin sotilasvallan alta. 1. kesäkuuta 1950 Odría astui virallisesti syrjään presidentin virasta osallituakseen presidentinvaaleihin ainoana ehdokkaana, ja Zenón Noriega Agüero oli muutaman kuukauden ajan presidenttinä. Vuonna 1956 hänen oli levottomuuksien takia pakko sallia vapaat vaalit, ja Odría lähti vapaaehtoiseen maanpakoon Yhdysvaltoihin.
Leena Iisakkila

Leena Iisakkila (s. 1927) on suomalainen maisema-arkkitehti, joka on vaikuttanut alan kehittymiseen Suomessa sekä opettajana että suunnittelijana. Hänellä keskeinen vaikutus yliopistotasoisen maisemasuunnitteluohjelman syntymiseen Suomessa.  Hän toimi 1960-luvulla Helsingin yliopiston vastaperustetun puutarhasuunnittelun opettajana sekä 1970-luvulla Teknillisessä korkeakoulussa virkaa toimittavana maisemasuunnittelun apulaisprofessorina. Hän on myös toiminut kirjoittajana Puutarha ja Viherympäristö-lehdissä ja julkaissut useita alan kirjoja. Iisakkilalla on ollut oma suunnittelutoimisto vuodesta 1962. Hänen tärkeimpiä töitään ovat muun muassa Itä-Pasilan maisemasuunnitelmat, Helsingin HYKS:n sairaala-alue, Porvoon Kevätkummun viherkaava ja Malmin hautausmaan laajennus.
Koulutus

Koulutukseltaan Iisakkila on maatalous- ja metsätieteiden kandidaatti ja valmistui maisema-arkkitehdiksi Kööpenhaminan taideakatemiasta 1965.
Tunnustuksia

Aalto-yliopiston kunniatohtori (2019)
Puutarhaneuvos (1994)
Puutarhaliiton ja Suomen maisema-arkkitehtiliiton kunniajäsen
Kirjallisuutta

Iisakkila, Leena: Maisema-arkkitehti ajan virrassa : maisema-arkkitehdin töitä ja ajatuksia neljän vuosikymmenen ajalta.  Puutarhaliitto, 2000.  ISBN 951-8942-45-5.
Iisakkila, Leena: Jotta emme unohtaisi.  (muistelmat) Määritä julkaisija!
Taipale, Aada: Maisema-arkkitehti Leena Iisakkila ja puistosuunnittelu Helsingissä 1960–1990-luvuilla.  (pro gradu)  Aalto yliopisto, 2021.  Teoksen verkkoversio.
Maranttipuut

| Maranttipuut |
| --- | --- |
 Maranthes polyandra
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Chrysobalanaceae
Suku::  Maranttipuut Maranthes  Blume
Katso myös
   Maranttipuut Wikispeciesissä   Maranttipuut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maranttipuut (Maranthes) on Chrysobalanaceae-heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu 12 lajia. Suomenkielisen nimensä perusteella maranttipuita ei tule sekoittaa merantipuihin (Shorea), jotka kuuluvat siipipuukasvien (Dipterocarpaceae) heimoon.
Maranttipuut kasvavat luonnossa Keski-Amerikan kannaksella Nicaraguassa, Costa Ricassa ja Panamassa, Afrikan keskiosissa Malista ja Guineasta Tansaniaan ja Mosambikiin ulottuvalla alueella, Thaimaassa, Malaijien saaristossa, Filippiineillä, Uudessa-Guineassa, Oseanian saariston länsiosissa (Karoliinit ja Salomonin saaristo) sekä Australian koillisosissa.
Lajeja

Maranthes aubrevillei
Maranthes chrysophylla
Maranthes corymbosa
Maranthes floribunda
Maranthes gabunensis
Maranthes glabra
Maranthes goetzeniana – marantti eli maranttipuu
Maranthes kerstingii
Maranthes panamensis
Maranthes polyandra
Maranthes robusta
Maranthes sanagensis
Marcus Patrick

Marcus Patrick (oikealta nimeltään Patrick Marcus Osbourne, s. 5. kesäkuuta 1974 Bath, Britannia) on brittiläinen näyttelijä, joka on ollut Yhdysvalloissa useita vuosia.
Patrickin isä oli englantilaista, irlantilaista ja ranskalaista sukua ja äiti jamaikalaista, kuubalaista ja cherokee-sukua. Hän on esiintynyt useissa yhdysvaltalaisissa ohjelmissa, kuten My Wife & Kids, CSI: Miami, Päivien viemää ja Passions. 29. kesäkuuta lähtien aina päivään 25. syyskuuta 2006 hän näytteli suositussa saippuaoopperassa All My Children esittäen Jamal Cudahyn roolia.
13. syyskuuta 2006 Patrick ilmoitti lähdöstään televisiosarjassa  All My Children. Hän on esiintynyt myös televisiosarjoissa Just Jordan ja Dancing With The Stars.
11. toukokuuta 2007 ilmoitettiin, että hän yrittää päästä Päivien viemää -televisiosarjaan Jett Carverin rooliin. Hänen ensimmäinen esityksensä sarjassa tapahtui 1. kesäkuuta. Hänet erotettiin kuitenkin jo viiden ensimmäisen kuukauden jälkeen. NBC vetosi katsojalukuihin, mutta Parick itse epäili syyksi Playgirlin rohkeita kuvia, joissa hän oli esiintynyt.
Näyttelemisen lisäksi hän kuului erääseen poikabändiin, Worlds Apartiin, mutta sai sittemmin soolouran.
Hän on ollut jo vuosia vegaani.
Marduk

Marduk voi tarkoittaa seuraavia:
Marduk, yksi Mesopotamian ja Babylonian jumalista
Marduk, ruotsalainen black metal -yhtye
Marduk, hypoteettisesta Nibiru-planeetasta joskus käytetty nimitys.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Marduk”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Marco Ferreri

Marco Ferreri Cannesissa vuonna 1991.
Marco Ferreri (11. toukokuuta 1928 – 9. toukokuuta 1997) oli italialainen elokuvaohjaaja, jonka töiden joukossa on muun muassa Suuri pamaus (La grande bouffe, 1973).
Ferreri myös käsikirjoitti ja näytteli. Hän voitti vuonna 1991 Kultaisen karhun Berliinin elokuvajuhlilla Saksassa. Hän menestyi myös Cannesin elokuvajuhlilla: hän oli kahdeksan kertaa ehdolla Kultaisen palmun saajaksi ja voitti vuonna 1978 Grand Prix’n elokuvallaan Alaston serkku (Ciao maschio, 1978).
Ferreri voitti kaksi David di Donatelloa vuonna 1982 ja oli jälleen ehdolla vuonna 1991. Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan saajaksi hän oli ehdolla vuoden 1984 elokuvallaan Il futuro è donna.
Milanossa syntynyt Ferreri kuoli sydänkohtaukseen Pariisissa 68 vuoden ikäisenä.
Aiheesta muualla

Marco Ferreri Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Marco Ferreri Elonetissä.
Leo Anttila

| Leo Anttila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1903 Tampere
Kuollut: 7. elokuuta 1967 (70 vuotta) Kotka
Ammatti:  kirjailija, juristi
Leo Otto Anttila (20. huhtikuuta 1903 Tampere – 7. elokuuta 1967 Kotka) oli suomalainen kirjailija ja lakimies. Hän kirjoitti vuonna 1948 sanat Kotkan ruusu -lauluun, joka esitettiin alun perin Kotkan Laulu -kabareen yhteydessä.
Anttilan vanhemmat olivat suomentaja Werner Anttila ja kirjailija Selma Anttila. Hänen sisarensa oli tekstiilitaiteilija Eva Anttila.
Teoksia

Salaoppeja, rahaa ja rakkautta : kotimainen rikos- ja rakkausromaani.  Kansanvalta 1925 (nimellä Tauno Sala yhdessä Olli Wuorisen kanssa)
Helsingin suomalainen klubi 1926-1936. Leo Anttila, Helsinki 1936
Kotkan laulu : näytelmä. 1942
Onnen kopla : näytelmä. 1943
Kaksi haaksirikkoa : näytelmä. 1945-1946
Kotkan historia 1-2 ; yksi kirjoittajista.  Suomen Punaisen Ristin Kymen piirihallitus, Kotka 1953–1955
Vieraana kuolema: salapoliisiromaani. Otava 1960
Kymenlaakson teollisuuden kuljetukset 1960-61. Kymenlaakson seutukaavayhdistys, Karhula 1966
Suomennoksia

Stephen Leacock : Naurua naamion takaa : uusia romaaniparodioja. Gummerus 1926
Leo Perutz : Viimeisen tuomion mestari : romaani. Karisto 1926 (alkuteos Der Meister des Jüngsten Tages)
Leo Perutz : Yhdeksästä yhdeksään : romaani. Karisto 1927 (alkuteos Zwischen Neun und Neun)
Leo Perutz : Bolibarin markiisi : romaani. Karisto 1928 (alkuteos Der Marques de Bolivar)
John Macy  : Maailman kirjallisuuden historia ; sovitellen suom. Leo Anttila ; kuvittanut Onorio Ruotolo. Karisto 1929
Paul Féval nuorempi ja M. Lassez : "Kolmen muskettisoturin" välivuodet : osa 5 Valtiosalaisuus : historiallinen seikkailuromaani. Karisto 1930 (alkuteos Le chevalier mystère, Secret d'état)
Paul Féval nuorempi ja M. Lassez : "Kolmen muskettisoturin" välivuodet : osa 6 Rautanaamion pako : historiallinen seikkailuromaani. Karisto 1930 (alkuteos Le chevalier mystère, L'évasion du Masque de fer)
Marco Pannella

Marco Pannella
Pannella Dalai-laman kanssa.
Giacinto eli Marco Pannella (2. toukokuuta 1930 Teramo – 19. toukokuuta 2016 Rooma) oli italialainen poliitikko ja väkivallatonta vastarintaa puolustanut aktivisti. Hän oli Italian radikaalipuolueen historiallinen puheenjohtaja. Nykyisin puolueen ideologiaa ajaa sen seuraaja Italian radikaalit, joka on perustettu vuonna 2001.
Pannella syntyi Teramossa italialaiselle isälle ja sveitsiläiselle äidille. Hän suoritti oikeustieteen loppututkinnon Urbinon yliopistossa 1955 ja istui Italian parlamentissa vuosina 1976–1992.
Pannella oli useiden italialaisten kaupungin- ja aluevaltuustojen jäsen. Hän oli vuosina 1979–1996 ja jälleen vuodesta 1999 jäsenenä Euroopan parlamentissa, jossa hän edusti Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marco Pannella Wikimedia Commonsissa
Margaret Skeete

Margaret Skeete (o.s. Seward, 27. lokakuuta 1878 Rockport, Texas − 7. toukokuuta 1994 Radford, Virginia) oli yhdysvaltalainen nainen, joka oli ennen kuolemaansa 115-vuotiaana vanhin elossa ollut yhdysvaltalainen. Skeete asui Texasissa vuoteen 1953, jolloin hän puolisonsa Renn Skeeten kuoleman jälkeen muutti Virginiaan.
Skeete sai paljon mediahuomiota 1990-luvulla, kun hänet hyväksyttiin Guinnesin ennätysten kirjaan Yhdysvaltain vanhimpana elossaolevana henkilönä.
Skeete kuoli 115 vuoden ja 192 vuorokauden iässä 7. toukokuuta 1994. Kuolema johtui Skeeten kaatumisesta muutamaa viikkoa aikaisemmin.
Margaret Ruthven Lang

Margaret Ruthven Lang
Margaret Ruthven Lang (27. marraskuuta 1867 – 30. toukokuuta 1972) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän aloitti pianonsoiton ja säveltämisen isänsä Benjamin Johnson Langin opastuksella. Myöhemmin hän sai opetusta viulunsoitossa Bostonissa ja viulunsoitossa sekä kontrapunktissa ja fuugassa Münchenissä.
Langin ensimmäiset julkisesti esitetyt teokset olivat viisi laulua, jotka Myron W. Whitney tulkitsi yleisölle Bostonissa 14. joulukuuta 1887. Laulu ”Ojalá” kuultiin myös Pariisin maailmannäyttelyssä vuonna 1889. Laulusta tuli erityisen suosittu, ja se sai esityksen myös Washington DC:n Lincoln Concert Hallissa 26. maaliskuuta 1890. Sopraano Gerrit Smith piti ensimmäisen tunnetun Langin soolokonsertin New Yorkissa pari vuotta myöhemmin. Muita tunnettuja Langin tulkitsijoita oli muun muassa Ernestine Schumann-Heink.
Vaikka Langin varhainen menestys perustuu ennen kaikkea lauluihin, hän kirjoitti myös orkesterille. Arthur Nikischin johtama Bostonin sinfoniaorkesteri piti hänen Dramaattisen alkusoittonsa kantaesityksen 7. huhtikuuta 1893. Muihin tunnettuihin orkesteriteoksiin kuuluu Witichis-alkusoitto op. 10. Victor Harris New Yorkin St Celicia Chorusista teetti tilaustyönä Langin sävellyksen Wind.
Lang lopetti sävellystyönsä verrattain varhain, vuonna 1919, mutta hänen maineensa säilyi. Bostonin sinfoniaorkesteri piti jopa konsertin hänen 100-vuotispäivänsä kunniaksi. Säveltäjä kuoli kotikaupungissaan Bostonissa 104-vuotiaana.