stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pihlajisto
Historiaa

Pihlajisto oli aikakaudelleen tyypillinen aluerakentamisen filosofialla toteutettu tiivis, yhtenäinen ja kerralla rakennettu asuinalue. Vuonna 1969 Helsingin kaupunki asetti tavoitteeksi saavuttaa 600 000:n asukasmäärä vuoteen 1974 mennessä, eli kasvua tarvittiin 25 000 asukkaan verran. Tämä vaikutti realistiselta, koska edellisten neljän vuoden aikana asukasmäärä oli kasvanut 30 tuhannella, mutta myöhemmin ilmeni että kasvu pysähtyi ja väkimäärä pysyi lähes samana vuoteen 1975 asti. Joka tapauksessa tavoitteen toteutumiseksi päätettiin rakentaa Pihlajiston lähiö Pihlajamäen kupeeseen, ja hankkeeseen tulivat mukaan yritykset Sato ja Polar, jotka halusivat vaihtaa Kirkkonummella ja Vantaalla omistamiaan maita rakennusoikeuteen Pihlajistossa. Pentti Riihelän johdolla alue kaavoitettiin nopeasti huhtikuun ja heinäkuun 1969 välillä paljon Pihlajamäkeä tiiviimmäksi, ja perusteellisen arkkitehtisuunnittelun sijaan otettiin käyttöön Saton jo valmiiksi piirretyt lamellitaloratkaisut.
Rakentaminen alkoi marraskuussa 1969, ja ensimmäiset asukkaat pääsivät muuttamaan taloihin jo lokakuussa 1970. Alueen keskelle talot nousivat 6–9-kerroksisina ja laidoille 3–4-kerroksisina. Ostoskeskuksen rakentaminen viivästyi kiistaan nuorisotilojen sijainnista; niitä ei lopulta rakennettu lainkaan, mikä myöhemmin kostautui häiriöongelmina. Yli kolmannes asukkaista muutti Pihlajistoon Helsingin kantakaupungista ja vain 10 prosenttia muualta Suomesta.
1990-luvun puolivälissä asukkaiden yhteistoiminta virisi ja alueen viihtyisyyttä alettiin parantaa osin talkoovoimin. Muun muassa Montuksi kutsuttu keskusaukio sai viihtyisämmän ilmeen ja lapsille tehtiin seikkailupuisto. Pihlajisto otettiin myös Myllypuron, Kontulan ja vanhan Vuosaaren rinnalla Valtion asuntorahaston lähiöprojektin pilottikohteeksi.
Helsingin nimikkopuu, vaahtera, kasvoi Pihlajiston ala-asteen pihalla. Kaupunki omisti puun ja se oli Ympäristölautakunnan vuonna 1998 (§453) nojalla rauhoitettu. Vaahtera valittiin Helsingin kauneimmaksi vaahteraksi vuonna 2000, kaupungin 450-vuotisjuhlan kunniaksi. Puu vaurioitui voimakkaiden tuulten seurauksena kesällä 2017. Tuuli repi ison halkeaman puun runkohaarojen välille ja puu kaadettiin pian vaurioitumisen jälkeen.
Taide

Pihlajistossa sijaitsee Helsingin kaupungin taidemuseon julkinen veistos Alkumuna, joka kuvaa Kalevalan ensimmäisen runon säettä. Budapestin kaupunki lahjoitti Helsingille teoksen 1971. Veistos tunnetaan myös nimellä Maailman synty. Se sijaitsee Salpausseläntiellä keskeisellä paikalla. Teoksen veistäjä, unkarilainen taiteilija Tamás Ortutay, oli teoksen paljastushetkellä 13. syyskuuta 1971 Suomessa stipendiaattina.
Alkumunan vieressä sijaitsevat Salpausseläntien mutkan veistosmaiset valopylväät ovat taiteilija Rea Pennasen vuonna 1998 suunnittelemat Pihlajiston asukkaiden toimeksiannosta.
Pihlajiston asukasyhdistys pyrkii parantamaan lähiön ulkonäköä eri projektein. Esimerkiksi vuonna 1999 Helsingin kaupungin kulttuuriasiainkeskus myönsi 10 000 markan määrärahan Pihlajiston Kalevala-aiheiselle mosaiikkiprojektille. Pihlajistolaiset tekivät talkootyönä betonielementtejä koristamaan savimosaiikkiteoksia, jotka kuvaavat Kalevalan eri tapahtumia.
Alueen sähkökaapit ovat osa Helen Sähköverkon Taidetta sähkökaapeissa -projektia. Sähkökaappien teokset ovat osa Työväenopiston Lähiökuvaus-kurssia, jolla käsiteltiin lähiötä visuaalisena kokemuksena. Kurssi on saanut alkunsa tutkija Päivi Leinosen Turun yliopistoon tekemästä lähiömaiseman kokemiseen liittyvästä tutkimuksesta. Kuvat on kuvattu lähiympäristössä, ja tulostettu alumiinilevyille, jotka on liimattu kaappeihin.
Vuonna 2024 Hattelmalantien katutaidepromenadille teipattiin lähiökuvauskurssista erillinen sähkökaappiteos, tien liikennemerkkien pylväisiin perustettiin ympäristöä elävöittävä teossarja, ja tien päähän perustettiin teos Kultainen ja hopeinen kivi.
Palvelut

Pihlajiston ostoskeskus valmistui vuonna 1973, kun asuinalueen rakentaminen oli puolivälissä. Pihlajiston keskustassa, niin sanotun montun ympärillä, on keskittymä palveluita: apteekki, pizzeria, kukkakauppa, ruokakauppa, baari, parturi-kampaamo, kuntosali, muita pieniä yrityksiä, Aulangon päiväkoti ja leikkipuisto Salpausselkä. Pihlajiston Pihlajamäen puoleisella rajalla sijaitsee vuonna 1978 valmistunut Pihlajiston ala-aste. Syksyllä 2007 alueen välittömään läheisyyteen avattiin hypermarketti Prisma Viikki. Helmikuussa 2021 Pihlajistoon avattiin K-kauppa, joka valittiin vuoden 2022 pääkaupunkiseudun parhaaksi K-Marketiksi.
Palvelut > Julkiset liikenneyhteydet

Pihlajiston läpi kulkevat bussilinjat 71 ja 506, yölinja 77N ja lähibussi 701. Lisäksi Pihlajiston ja Viikinmäen rajalla kulkee pikaraitiotie 15.
Palvelut > Kierrätys

Ongelmajätettä ja paristoja ottaa vastaan[lähde? ] ABC-liikennemyymälä lähellä Pihlajiston rajaa Viikin tiedepuistossa, ja lähin Lassila & Tikanojan pienmetallinkeräyspiste on Johtokiventiellä Pihlajamäessä. Viikin Prisman pysäköintihallin pohjoisseinämällä on kierrätyspiste, jossa voi kierrättää keräyspaperin, kartongin, sekavärisen lasin, metallipakkaukset, paristot ja vaatteet.
Viikissä kauempana on Latokartanonkaarella K-marketin pysäköintitasanteella myös keräyspiste. Tässä pisteessä kerätään lasia, paperia, kartonkia, paristoja, pienmetallia ja vaatteita.
Väkiluvun kehitys

| Vuosi | Väkiluku |
| --- | --- |

2003: 2 836
2005: 2 758
2008: 2 682
2010: 2 639
2011: 2 718
2012: 2 708
2013: 2 689
2014: 2 644
2015: 2 486
2016: 2 682
2017: 2 639
2018: 2 570
2019: 2 627
2020: 2 424
2021: 2 470
2022: 2 411
2023: 2 711
2024: 2 796
Kuvia

Pihlajisto kuvattuna kaukaa Pihlajamäen kallioilta.
Veistosmaiset katuvalaisimet ja Alkumuna-veistos Salpausseläntiellä.
Salpausseläntietä ostoskeskuksen kohdalla.
Tiirismaantie
Hattelmalantie
Aulangontie
K-Market Pihlajisto
Osa Kalevala-aiheisesta mosaiikkiprojektista.
Sähköjakokaappi Hattelmalantiellä
Kultainen ja hopeinen kivi Hattelmalantien päässä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pihlajisto Wikimedia Commonsissa
Pihlajisto-Viikinmäki asukasyhdistys PNV ry (Arkistoitu – Internet Archive)
Pihlajisto-Viikinmäki asukasyhdistys PNV ry
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pihlajistolle tyypillisiä 1970-luvulla rakennettuja kerrostaloja.
Pihlajisto luoteesta eli nykyisen Savelanpuiston suunnasta vuonna 1978. Taustalla Lahdenväylä.
Pihlajiston Monttu
Unkarilaisen Tamás Ortutayn veistos Alkumuna.
Pihlajiston ostoskeskus
Pikaraitiotie 15 Pihlajiston ja Viikinmäen rajalla.
ERT World

| ERT World |
| --- | --- |

Omistaja:  ERT
Maa:  Kreikka
Kieli:  kreikka
Rinnakkaiskanava(t):  ERT1 ERT2 ERT3 ERT Sports
Internet
Internet-lähetys:  www.ertflix.gr/ertworld-live
Infobox OKNimi-testi OK: 
ERT World (kreik. ΕΡΤ World), aiemmin ERT SAT, on kreikkalainen julkisen palvelun televisiokanava, jonka omistaa maan yleisradioyhtiö Ellinikí Radiofonía Tileórasi (ERT). Sen ohjelmisto on kokoelma ERT:n ohjelmista satelliittilähetyksenä, ja se on tarkoitettu pääasiassa ulkomailla asuville kreikkalaisille.
Aiheesta muualla

ERT World Live. Kanavan internet-lähetys. (kreikaksi)
Cry Wolf

| Cry Wolf |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jeff Wadlow
Käsikirjoittaja:   Beau Bauman  Jeff Wadlow 
Tuottaja:  Beau Bauman
Säveltäjä:  Michael Wandmacher
Kuvaaja:  Romeo Tirone
Leikkaaja:  Seth Lewis Gordon
Pääosat:   Julian Morris  Lindy Booth  Jared Padalecki  Jesse Janzen  Paul James  Sandra McCoy  Ethan Cohn  Kristy Wu  Jon Bon Jovi 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Rogue Pictures
Levittäjä:  Eagle Pictures Netflix
Ensi-ilta:  2005
Kesto:  86 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cry Wolf on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Sen on ohjannut Jeff Wadlow, joka voitti elokuvantekoa varten miljoona dollaria Chryslerin järjestämässä kilpailussa.
Elokuva kertoo nuoresta Owenista, joka aloittaa uudessa koulussa ja tutustuu siellä porukkaan, joka kokoontuu öisin pelaamaan outoa peliä koulun kappeliin. Pian Owenin tulon jälkeen metsästä löydetään raa’asti murhattu nuori nainen. Owen keksii ystävineen huhun, jonka mukaan koulussa on The Wolf -niminen sarjamurhaaja. He myös listaavat internetiin tämän seuraavat uhrit. Sen jälkeen koululta alkaa kadota listalla olleita ihmisiä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Julian Morris  | … |  Owen   |
|  Lindy Booth  | … |  Dodger   |
|  Jared Padalecki  | … |  Tom   |
|  Jesse Janzen  | … |  Randall   |
|  Paul James  | … |  Lewis   |
|  Sandra McCoy  | … |  Mercedes   |
|  Ethan Cohn  | … |  Graham   |
|  Kristy Wu  | … |  Regina   |
|  Jon Bon Jovi  | … |  Rich Walker   |
Duque de Terceira (1864)

| Duque de Terceira |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Lissabonin laivastontelakka
Laskettu vesille:  1864
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 406 t
Pituus:  54,86 m
Koneteho:  660 ihp
Nopeus:  9 solmua
Aseistus
Aseistus:  13 tykkiä myöh: 8 x RML 6" tykkiä
Duque de Terceira oli Portugalin laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu puurunkoinen siirtomaasluuppi eli aviso.
Valmistus

Alus tilattiin Lissabonin laivastontelakalta. Alus laskettiin vesille 1864.
Palvelus

Alus ei ole enää palveluksessa vuonna 1905.
Diya

Diya (arab. دية‎) on islamilaisessa oikeudessa uhrille tai uhrin läheisille maksettava taloudellinen korvaus jonka syytetyn tulisi maksaa, kun rikoksessa on kyse murhasta, vammantuottamuksesta tai vahingonteosta. Se on vaihtoehtoinen rangaistus qisallelle. Arabian kielessä sana merkitsee lunnaita, ja kirjoitetaan joskus myös diyah tai diyeh. Diya-menetelmää sovelletaan vain silloin, kun uhrin perhe haluaa tehdä kompromissin syyllisen kanssa.
Diya-korvaukset ovat historian aikana vaihdelleet uhrin sukupuolen ja uskonnon mukaan.    Nykyään diya on käytössä Iranin, Pakistanin, Saudi-Arabian ja Yhdistyneiden arabiemiirikuntien oikeusjärjestelmissä.
Islamilainen laki kohtelee murhaa uskovien välisenä siviilioikeudellisena riitana . Rikoksentekijän on joko kohdattava samanlainen vastatoiminta, joka tunnetaan nimellä Qisas (henki hengestä, silmä silmästä, nenä nenästä, korva korvasta, hammas hampaasta), tai maksettava uhrille diyat .
Diyan arvo vaihtelee uhrin uskonnon, sukupuolen ja laillisen aseman mukaan (vapaa vai orja).  Vapaan muslimimiehen osalta hänen elämänsä diyah-arvo asetettiin perinteisesti 100 kamelin arvoksi. Tämä oli arvoltaan 1000 dinaaria tai 12000 dirhamia, mikä vastaa 4,25 kilogrammaa kultaa tai 29,7–35,64 kilogrammaa hopeaa.
Diyah ei ole sama musliminaisille ja muslimimiehille šaria-tuomioistuimissa, sillä musliminaisen elämän diyah-arvo on puolet muslimimiehen elämästä perinteisessä islamilaisessa laissa.
Soveltaminen nykyään muslimimaissa > Saudi-Arabia

Kun Saudi-Arabiassa henkilö tappaa toisen tahallisesti tai tahattomasti, šaria-tuomioistuimen on päätettävä määrätystä rahasta.
Korvauksen määrä perustuu vastuun prosenttiosuuteen. Rahaa ei makseta vain murhasta, vaan myös luonnottomasta kuolemasta, joka tulkitaan siten, että esimerkiksi kuoleman sattuessa tulipalossa tai liikenneonnettomuudessa vastuu kuuluu syytetylle. Diyah- korvauksen määrä riippuu myös uhrin uskonnosta.
Human Rights Watch ja Yhdysvaltojen uskonnonvapauden raportti toteavat, että Saudi-Arabian šaria-tuomioistuimissa korvaus on syrjivää. Jos tuomioistuin tekee tuomion sellaisen uhrin hyväksi, joka on juutalainen tai kristitty mies, uhrilla on oikeus saada vain 50 prosenttia korvauksesta, jonka miespuolinen muslimi saisi. Buddhalaiset, hindut ja ateistit taas saavat vain yhden kuudestoistaosan määrästä, jonka miespuolinen muslimi saisi.
Soveltaminen nykyään muslimimaissa > Iran

Neljän haramin kuukauden aikana (Dhu al-Qi'dah, Dhu al-Hijjah, Muharram ja Rajab) diya-rahan määrä nousee kolmanneksella.
Iranin vuoden 1991 islamilainen rikoslaki määritteli alun perin korvauksen olevan saatavilla vain muslimimiehelle. Vuonna 2003 Ayatollah Khamenei muutti vuoden 1991 lakia, joka johti siihen, että muslimeille ja muille kuin muslimeille myönnettiin sama diya.   Vuoden 2006 Yhdysvaltain ulkoministeriön uskonnonvapausraportin mukaan Iranissa naiset ja Bahai-uskontoon kuuluvat jätettiin vuoden 2003 tasoitusmääräysten ulkopuolelle.
Käännös suomeksi
Duvergerin laki

Politiikan tutkimuksessa Duvergerin laki ilmaisee, että vaaleissa, joissa jokaista vaalipiiriä kohden valitaan vain yksi ehdokas, on todennäköistä, että syntyy kahden puolueen järjestelmä.
Craig Rivet

| Craig Rivet |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. syyskuuta 1974 (ikä 50) North Bay, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Rico
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Elmira Jackals
Sarja:  ECHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1994–
Aik. seurat:  Montreal Canadiens Turun Palloseura (SML) San Jose Sharks Buffalo Sabres   Columbus Blue Jackets (NHL)
NHL-varaus:  68. varaus, 1992 Montreal Canadiens
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Suomi 2003 | jääkiekko |  |
Craig A. Rivet (s. 13. syyskuuta 1974 North Bay, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura

Rivet pelasi vuodet 1991–1994 OHL-joukkue Kingston Frontenacsissa. Ensimmäinen OHL-kautensa jälkeen Montreal Canadiens varasi Rivetin 3. kierroksella numerolla 68. Ensimmäiset aikuisten pelinsä Rivet pelasi kauden 1993–1994 aikana AHL-joukkue Fredericton Canadiensissa, mutta pelasi vielä suurimman osan kaudestaan OHL:ssä. Heti seuraavalla kaudella 1994-1995 Rivet pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa Montreal Canadiensissa. Montrealin vakio kokoonpanoon hän nousi kaudella 1997–1998. Kaudella 2000–2001 hän loukkasi olkapäänsä ja pelasi kaudella vain 26 ottelua. Hän pelasi Montrealissa kauteen 2006–2007 saakka, yhteensä 12 kauden ajan.
Työsulkukaudella 2004–2005 Rivet siirtyi tammikuussa 2005 joukkuetoverinsa Saku Koivun perässä SM-liigaseura TPS:ään loppukaudeksi.
Kaudella 2006–2007 Rivet siirtyi San Jose Sharksiin kesken kauden. Vaihdossa Montreal sai puolustaja Josh Gorgesin ja ensimmäisen kierroksen varausoikeuden. Rivetin yhden kauden piste-ennätys on kaudelta 2007–2008, jolla hän teki San Jose Sharksissa 74 ottelussa tehot 5+30=35. Kaudeksi 2008–2009 Rivet siirtyi Buffalo Sabresiin, jota hän edusti helmikuuhun 2011 asti. Hän siirtyi kesken kauden 2010–2011 Columbus Blue Jacketsiin waiver-listan kautta. Rivet pelasi kauden loppuun Blue Jacketsissa ja siirtyi seuraavaksi kaudeksi ECHL:ssä pelaavaan Elmira Jackalsiin.
Maajoukkueura

Rivet on pelannut toistaiseksi yhdet MM-kisat vuonna 2003. Hän voitti kultaa Kanadan paidassa.
Aiheesta muualla

Craig Rivet Jatkoaika.comissa (Internet Archive)
DuuniExpo

DuuniExpo on Lahden ammattikorkeakoulun ja 2020 alkaen LAB-ammattikorkeakoulun, opiskelijoiden järjestämä vuosittainen rekrytointi- ja verkostoitumismessu. Se on isoin vuosittainen rekrytointimessu Päijät-Hämeen alueella sekä yksi isoimmista vuosittaisista rekrytointimessuista koko Suomessa. Tapahtuma on suunnattu erityisesti opiskelijoille ja työnhakijoille.
Messut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2008, ja vuodesta 2010 lähtien ne on järjestetty Lahden messukeskuksessa. Messukävijöitä tapahtumassa vierailee vuosittain keskimäärin 4 000 – 5 000.[lähde? ] Näytteilleasettajia paikalla on yleensä noin 70–90.[lähde? ]
Messuilla on ollut tapana esiintyä myös monia puhujia. Puhujina ovat olleet muun muassa Matti Vanhanen, Pekka Haavisto, Sipe Santapukki, Bruce Oreck, Anni Sinnemäki ja Lauri Ihalainen.
Duque de Tetuán (1874)

| Duque de Tetuán |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Reales Astilleros de Esteiro, Ferrol
Palveluskäyttöön:  1874 1898
Poistui palveluskäytöstä:  1897 1900
Loppuvaihe:  romutettu 1900
Tekniset tiedot
Uppouma:  703 t
Pituus:  43 m
Leveys:  9,5 m
Syväys:  2,15 m
Koneteho:  190 ihp
Nopeus:  6 solmua
Miehistöä:  60
Aseistus
Aseistus:  1 × 16 cm tykkiä 4 × 12 cm tykkiä
Duque de Tetuán oli Espanjan laivaston vuonna 1874 vesillelaskettu uiva patteri.
Valmistus

Alus tilattiin Ferrolista. Alus otettiin palvelukseen vuonna 1874.
Palvelus

Aluksen tehtävänä oli suojata Ferrolin laivastotukikohtaa. Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1897, mutta jo seuraavana vuonna se palautettiin palvelukseen sodan Yhdysvaltoja vastaan alkaessa. Alus suojasi jälleen Ferrolia ja sille asennettiin sähköisesti ohjattujen merimiinojen ohjauslaitteet. Sodan päätyttyä alus poistettiin jälleen palveluksesta ja romutettiin vuonna 1900.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish ship Duque de Tetuán
Käännös suomeksi
Destructoid

| Destructoid> com |
| --- | --- |

Perustettu:  2006
Perustaja:  Niero Gonzalez
Toimitusjohtaja:  Niero Gonzalez
Kotipaikka:  San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Emoyhtiö:  Enthusiast Gaming
Kotisivu:  www.destructoid.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Destructoid on  Yanier ”Niero” Gonzalesin vuonna 2006 perustama verkkosivusto, joka julkaisee teknologiaan sekä videopeleihin liittyviä uutisia ja arvosteluita. Lokakuussa 2017 Enthusiast Gaming ilmoitti ostaneensa Destructoid.com sivuston.
Dupuynseisoja

| Dupuynseisoja |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Ranska
Määrä:  monissa lähteissä sukupuuttoon kuollut
Rodun syntyaika:  1800-luku
Alkuperäinen käyttö:  metsästys
Nykyinen käyttö:  todennäköisesti kuollut sukupuuttoon
Muita nimityksiä:  Braque du Puy, Dupuy Pointing Dog, Dupuy-Vorstehhund, braco Dupuy
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu aiemmin ryhmä 7 Kanakoirat alaryhmä 1.1 Mannermaiset seisojatyyppiset kanakoirat #178
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 67 cm narttu 65 cm
Väritys:  mantteli tai valkoinen ruskein merkein
Dupuynseisoja (ransk. braque du Puy) on ranskalainen koirarotu.
Ulkomuoto

Dupuynseisoja oli keskikokoisesta kookkaaseen, lyhytkarvainen ja elegantti. Vaikka se oli seisoja, sillä oli selkeästi erotettavia vinttikoiran piirteitä, kuten otsapenkereen puuttuminen ja kapea ja pitkä pää. Se oli ohut- ja pitkäkorvainen, kapea- ja syvärintainen ja pitkäkaulainen. Ruskeiden tai kullankeltaisten silmien katse oli surumielinen ja lempeä. Häntä, raajat ja käpälät olivat pitkät. Väritys oli joko mantteli (musta vähäisin valkoisin merkein) tai valkoinen kastanjanruskein, oranssein tai maksanvärisin merkein. Karvapeitteen valkoinen osa saattoi olla myös täplikäs. Uroksen säkäkorkeus oli 67 cm ja nartun 65 cm.
Alkuperä

Du Puyn veljekset jalostivat rodun Poitoussa 1800-luvulla risteyttämällä keskenään ranskanseisojan ja englanninvinttikoiran (toisen tarinan mukaan ranskalaisen sotilaan Afrikasta kotimaahansa mukanaan tuoman sloughin). Se sopi paitsi maariistan, myös vesilintujen metsästykseen. Se metsästi alangoilla ja se tunnettiin nopeudestaan ja joustavuudestaan. Rotu on nykyisin joko kadonnut sukupuuttoon tai kadonnut alkuperäisessä muodossaan, vaikka se voikin olla uudelleen luotu muista samankaltaisista roduista ja sitä voidaan kutsua dupuynseisojaksi maailman harvinaisten rotujen lemmikkimarkkinoilla.
Mustavalkopiirros vuodelta 1915.
Väripiirros vuodelta 1907.
David Faustino

David Faustino Children Uniting Nationsin ja Billboardin järjestämillä vuoden 2007 Oscar-tilaisuuden jatkoilla.
David Faustino (s. 3. maaliskuuta 1974 Los Angelesissa, Kaliforniassa) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja, joka esitti Bud Bundya komediasarjassa Pulmuset koko sarjan olemassaolon ajan vuosina 1987–1997. Sarjan alussa hän oli pikkupoika ja vuosien varrella kasvoi nuoreksi mieheksi. Jo aikaisemmin hän oli esiintynyt lukuisissa televisioelokuvissa.
Faustino kokeili siipiään myös rap-artistina taiteilijanimellä D L'il, mutta ei menestynyt erityisen hyvin. Sarjan päätyttyä hän on esiintynyt tosi-tv-ohjelmassa, tehnyt vierailuja erilaisiin televisiosarjoihin ja näytellyt pienen budjetin elokuvissa. Faustino meni naimisiin vuonna 2003 Andrea Elmerin kanssa mutta pari erosi helmikuussa 2007. Myöhemmin samana vuonna David pidätettiin riitelystä ex-vaimonsa kanssa ja marihuanan hallussapidosta. Hän pääsi takuita vastaan vapaaksi.
Aiheesta muualla

David Faustino Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
David Strathairn

| David Strathairn |
| --- | --- |
 Strathairn vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  David Russell Strathairn
Syntynyt: 26. tammikuuta 1949 (ikä 75) San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Puoliso:  Logan Goodman
Näyttelijä
Aktiivisena:  1980–
Merkittävät roolit:  Hyvää yötä ja onnea Temple Grandin
Palkinnot
 Toivon kaupunki (Independent Spirit Award) Temple Grandin (Emmy-palkinto) 
Aiheesta muualla
www.david-strathairn.com
IMDb 
Elonet
David Russell Strathairn ([strəˈθɛərn], s. 26. tammikuuta 1949 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Strathairn on isänsä puolelta skotlantilaista ja äitinsä puolelta havaijilaista sukua. Hän opiskeli Williams Collegessa Massachusettsin osavaltiossa (tutkinto vuonna 1970) sekä Ringling Brothers and Barnum & Baileyn sirkustaiteilijakoulussa ja työskenteli jonkin aikaa klovnina kiertävässä sirkuksessa, ennen kuin aloitti näyttelijänuransa teatterissa, televisiossa ja elokuvissa.
Strathairnin varhaisiin elokuvatöihin kuuluvat Tapaus Silkwood (1983), Toivon kaupunki (1991, Independent Spirit Award sivuosasta), Sneakers (1993) ja Dolores Claiborne (1995). Myöhempiä menestyselokuvia ovat olleet Hyvää yötä ja onnea (2005), Medusan sinetti (2008), Medusan perintö (2012) ja Godzilla (2014). Hän sai roolistaan Edward R. Murrow’na elokuvassa Hyvää yötä ja onnea Oscar-ehdokkuuden. Strathairn on tehnyt useasti yhteistyötä opiskelutoverinsa John Saylesin kanssa, ja esiintynyt esimerkiksi tämän ohjaamissa elokuvissa Lahjotut (1988) ja Ennen kuolemaa (1999).
Näyttämöllä Strathairn on esiintynyt useissa Nobel-kirjailija Harold Pinterin näytelmissä sekä vieraillut muun muassa televisiosarjoissa Monk ja House.
Strathairnin puoliso on Logan Goodman. He asuvat Poughkeepsien lähellä New Yorkin osavaltiossa. Heillä on kaksi poikaa: Tay Strathairn on näyttelijä ja muusikko, ja Ebberly Strathairn on arkkitehti.
Duunarin humppa – Kootut levytykset 1980–1981

| Duunarin humppa – Kootut levytykset 1980–1981 Topi ja Toivottomat |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1980–1981
 Julkaistu: 25. tammikuuta 2012
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Rocket Records
Topin ja Toivottomien muut julkaisut
| Iloinen mies 1995 | Duunarin humppa – Kootut levytykset 1980–1981 2012 |   |
Duunarin humppa - Kootut levytykset 1980–1981 on suomalaisen Topin ja Toivottomien kokoelma-albumi vuodelta 2012.
Kappaleet

Duunarin humppa
Täysihoitoon
Ensi kerran
Yksinäisen tie
Unelma
Kultalankaa
On hetki
Tikkalikka
Ei onni suosi pettäjää
Mä luulen vain
Mun on niin hyvä näin
Valhehuulet
Oot tyttö mun
Nainen
Kerran saapui ilta
Viimeinen erakko
Mikä mikä svengaa
Usko mua
Muistoja Oulujoelta
Muistoja takkavalkealla
Kierrän kehää
Oma kulta
Karjalan helmi
Menneitä muistellen
Kuivia kyyneleitä
Muistot liittyy iltaan eiliseen
Dixieland

Original Dixieland Jazz Band
Dixieland Jubilee -yhtyeen LP-levy
Dixieland on eräs jazzmusiikin tyylilajeista, joka kehittyi 1900-luvun alussa New Orleansissa. Sitä soittivat sekä musta- että valkoihoiset muusikot. Sen katsotaan olevan ensimmäinen oikea jazzin tyylilaji.