stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kia Forte
Kia Forte TD (2008–2012)

| Kia Forte TD |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ecuador  Etelä-Korea  Iran  Kazakstan  Kiina  Malesia  Venäjä
Valmistaja:  Kia Motors
Valmistusvuodet:  2008–2012
Muut nimet:  Kia Cerato Kia Koup Kia Shuma
Korimalli:  2-ovinen coupé 4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Kia Cerato
Seuraaja:  Kia Forte (YD)
Teknisesti samankaltaisia:  Hyundai Elantra (HD) Hyundai i30 (FD) Kia cee’d (ED)
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Hyundai–Kia J4
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,4 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti 5-vaihteinen automaatti 6-vaihteinen automaatti
Ensimmäisen sukupolven Forte esiteltiin kesällä 2008 neliovisena sedanina. Sen muotoilu on saanut vaikutteita saman vuoden maaliskuussa järjestetyssä New Yorkin autonäyttelyssä esitellystä kaksiovisesta Kia Koup -konseptiautosta. Tuotantoversio coupé-mallista tuli markkinoille muutamaa kuukautta sedania myöhemmin. Kiinassa sen nimenä oli Kia Shuma, Chilessä Kia Koup. Forte perustuu samalle pohjalevylle kuin esimerkiksi ensimmäisen sukupolven Hyundai i30- ja Kia cee’d -mallit.
Bensiinimoottorivalikoimassa olivat 1,6-litrainen Gamma vapaasti hengittävänä tai turboahdettuna versiona sekä vapaasti hengittävät 2,0- ja 2,4-litraiset Theta-moottorit. Dieselmoottorina oli 1,6-litrainen CRDi.
New Yorkin autonäyttelyssä huhtikuussa 2010 esiteltiin kolmantena korimallina viisiovinen hatchback.
Kia Forte YD (2012–2018)

| Kia Forte YD |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Algeria  Etelä-Korea  Malesia  Meksiko  Venäjä
Valmistaja:  Kia Motors
Valmistusvuodet:  2012–2018
Muut nimet:  Kia Cerato Kia K3
Korimalli:  2-ovinen coupé 4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Kia Forte (TD)
Seuraaja:  Kia Forte (BD)
Teknisesti samankaltaisia:  Hyundai Elantra (MD) Hyundai i30 (GD) Kia Carens (RP) Kia cee’d (JD) Kia Soul (PS)
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Hyundai–Kia J5
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,0 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Toisen sukupolven Forte esiteltiin kesällä 2012. Se on edeltäjäänsä pidempi, leveämpi ja matalampi. Kasvaneen akselivälin ansiosta myös sisätilat olivat aiempaa suuremmat. Etelä-Koreassa mallia myytiin nimellä Kia K3. Auto perustuu samalle pohjalevylle kuin kahta vuotta aikaisemmin esitelty Hyundai Elantra.
Bensiinimoottoreina olivat 1,6-litrainen Gamma vapaasti hengittävänä tai turboahdettuna versiona sekä vapaasti hengittävät 1,8- ja 2,0-litraiset Nu-moottorit. Dieselmoottorina oli 1,6-litrainen CRDi.
Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2016 esiteltiin kasvojenkohotuksen kokeneet sedan- ja hatchback-koriset Forte-mallit. Auto sai uuden keulan ilmeen, joka vastasi aiemmin esiteltyä uutta Kia Optimaa. Sen sijaan kaksiovisen Forte Koup -mallin valmistus lopetettiin.
Kia Forte BD (2018–)

| Kia Forte BD |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Etelä-Korea  Meksiko
Valmistaja:  Kia Motors
Valmistusvuodet:  2018–
Muut nimet:  Kia Cerato Kia K3
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Kia Forte (YD)
Teknisesti samankaltaisia:  Hyundai Elantra (AD)
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Hyundai–Kia J6
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,0 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti 7-vaihteinen kaksoiskytkin CVT-automaatti
Kolmannen sukupolven Forte esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2018. Sen muotoilussa on piirteitä Kia Stingeristä. Etelä-Koreassa ja Kiinassa mallia myydään nimellä Kia K3. Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2019 esitelty Kiinassa myytävä versio eroaa hieman keulan ilmeeltään muilla markkina-alueilla myytävästä versiosta. Forte perustuu samalle pohjalevylle kuin esimerkiksi kolmannen sukupolven Hyundai i30- ja Kia Ceed -mallit.
Moottorivalikoimassa ovat 1,6-litrainen Gamma vapaasti hengittävänä tai turboahdettuna versiona sekä vapaasti hengittävä 2,0-litrainen Nu. Malliin on ensimmäistä kertaa saatavana valmistajan itse kehittämä portaaton automaattivaihteisto, jota valmistaja kutsuu nimellä IVT (Infinitely Variable Transmission).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kia Forte Wikimedia Commonsissa
Kia Forte Koup
Hatchback-korinen Kia Forte.
Sedan-korinen Kia Cerato.
Kia K3 Koup
Toisen sukupolven facelift-malli.
Kiinassa myytävä Kia K3.
Iso-Äiniö

Iso-Äiniö on kylä Asikkalassa. Se sijaitsee kunnan läntisissä osissa laajojen metsäalueiden ympäröimänä ja on yksi Äinään seudun muodostavista kylistä. Iso-Äiniön noin 3 800 hehtaarin pinta-alasta suurin osa on metsää. Kylän läpi kulkee valtatie 24, jonka ympärille sen asutus ja viljelys ovat keskittyneet.
Vanhin Iso-Äiniötä koskeva merkintä on säilynyt vuodelta 1488. Hämeen ensimmäisessä maakirjassa (1539) tunnetaan 19 Iso-Äiniössä sijainnutta taloa. Aiemmin alue oli tiheästi rakennettu, mutta nykyään se on lähinnä haja-asutusaluetta. Tilastokeskuksen mukaan vuonna 1998 Iso-Äiniön alueella oli 109 erillistä taloutta. Iso-Äiniön kylän keskellä sijaitsee luontokeskus, jonka Äinään seudun kyläyhdistys rakennutti vuosina 2011–2012. Keskus sai Asikkalan ympäristöpalkinnon vuonna 2015. Keskuksessa on 0,8 kilometrin pituinen luontopolku, ja siellä on uimapaikka Äiniönjoen varrella.
Iso-Ätämö

| Iso-Ätämö |
| --- | --- |
 Iso-Ätämö nähtynä luoteesta toukokuussa 2014
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Somerniemi, Somero
Koordinaatit:  60°30′52″N, 23°43′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Koskueenoja
Järvinumero:  23.077.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  109 m 
Rantaviiva:  3,05 km 
Pinta-ala:  0,3731 km² 
Suurin syvyys:  2 m 
Valuma-alue:  0,29 km² 
 fiIso-Ätämö 
Iso-Ätämö on Karjaanjoen vesistöön kuuluva järvi Somerniemellä Somerolla. Järvi kuuluu Somerniemen Oinasjärveen laskevan Ropakonjoen valuma-alueeseen (23.077) ja on Ropakonjoen valuma-alueen suurin järvi.
Ison-Ätämön pinta-ala on 37,31 hehtaaria ja korkeus merenpinnasta 109,0 metriä. Muodoltaan järvi on lähes pyöreä. Järvi on matala, ja sen suurin syvyys on vain noin kaksi metriä. Järvi on luontaisesti humushapan, karu ja ruskeavetinen. Kasviekologiselta järvityypiltään se on määritelty vähäravinteiseksi korteruokojärveksi (Equisetum-Phragmites-tyyppi).
Ison Ätämön lasku-uomana on Ropakonjoen sivuhaara Koskueenoja. Koskueenojan valuma-alueeseen kuuluvat myös Ropakonjoen valuma-alueen kaksi muuta yli yhden hehtaarin laajuista järveä: Pikku-Ätämö, joka laskee Isoon-Ätämöön Ätämönuiton suon poikki kulkevan suo-ojan kautta, sekä laskujoeton harjujärvi Pikku-Valkee, joka on yhteydessä Isoon- ja Pikku-Ätämöön kaikkien kolmen järven rantaan ulottuvan Ätämönuiton suon kautta.
Ison-Ätämön koko valuma-alue, johon sisältyvät myös sen yläpuolisten Pikku-Ätämön ja Pikku-Valkeen valuma-alueet on järven hoitosuunnitelmassa vuonna 2005 esitetyn arvion mukaan laajuudeltaan noin 287 hehtaaria. Valuma-alue on pääosin suota ja metsää, ja sen länsiosaan ulottuu laaja pohjavesialue. Ison-Ätämön lähivaluma-alue on noin 128,7 hehtaaria, missä on mukana myös järven oma pinta-ala. Valuma-alueella ei ole viljelystä eikä vakinaista asutusta. Vapaa-ajanasutusta sen sijaan on kaikkien kolmen järven rannoilla. Isoon-Ätämöön kaakosta laskeva noin 8 hehtaarin laajuinen suo on ojitettu, Ison- ja Pikku-Ätämön ja Pikku-Valkeen väliin jäävä Ätämönuiton mäntyräme on ojittamaton. Järven lähivaluma-alueen maaperä koostuu hiekkamoreenista, jossa paikoin on kalliopaljastumia, turvemaasta (sekä sara- että rahkasammalturvetta) ja karkeasta hiekasta koostuvista jäätikköjokimuodostumista.
Iso-Ätämö, samoin kuin Pikku-Ätämö ja Pikku-Valkee sijaitsevat Somerniemen Oinasjärven kylässä. Järville ulottuu Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -alue. Ison-Ätämön pinta-alasta kuuluu Natura-alueeseen noin 10 hehtaaria ja sen lähivaluma-alueesta noin 41 hehtaaria.
Iso Pirttilampi (Uurainen)

| Iso Pirttilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Uurainen
Koordinaatit:  62°30′05″N, 25°40′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Niiniveden valuma-alue (14.34)
Laskuoja:  oja Pieni-Hirvaseen 
Järvinumero:  14.342.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  140,8 m  
Pituus:  420 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,967 km  
Pinta-ala:  4,403 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Pirttilampi 
Iso Pirttilampi  on Keski-Suomessa Uuraisilla Hirvaskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,4 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Niiniveden valuma-alueella (14.34), jonka Hirvasjoen alueeseen (14.342) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 140,8 metriä mpy.
Iivari Halttu

Iivari (Kaarlo Isak Antinpoika) Halttu (1. tammikuuta 1894 Haukipudas – 8. heinäkuuta 1951 Alatornio) oli suomalainen itseoppinut taidemaalari.
Haltun vanhemmat olivat Kuivaniemen entinen kunnankirjuri Antti Halttu ja Iida Kustaava Halttu.
Iivari Halttu muutti 1917 Haukiputaalta ensin Alatorniolle ja sitten Kuivaniemelle. Hän asui yksin mökissään ja myi maalaamiaan tauluja lähiympäristön asukkaille sekä teki myös maataloustöitä taloissa. Haltun tunnetuin maalaus on 1941 valmistunut Kuivaniemen kirkon alttaritaulu Jeesus tyynnyttää myrskyn, joka on pienen kuvan pohjalta tehty jäljennös Pietarin Aleksanteri Nevskin luostarin kirkossa olevasta taulusta.
Halttu muutti 1940-luvun lopulla Alatorniolle, jossa hän sitten kuoli 57-vuotiaana.
Iván Cuéllar

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Iván Cuéllar Sacristán
Syntymäaika: 27. toukokuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Mérida, Badajoz, Espanja
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 185 senttimetriä
Lempinimi: Pichu
Seura
Seura: Sporting Gijón
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004–2005 2005–2007 2007–2008 2008– | Atlético Madrid B Atlético Madrid → Eibar Sporting Gijón | ? (?) 8 (0) 38 (0) 31 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. toukokuuta 2011.
Iván Cuéllar Sacristán tai Pichu (s. 27. toukokuuta 1984 Mérida, Badajozin maakunta, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Espanjan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa pelaavaa Sporting Gijónia.
Ura

Cuéllar on Atlético Madridin kasvatti. Vuodet 2004–2005 hän pelasi seuran B-joukkueessa. Edustusjoukkueessa hän teki debyyttinsä cup-kilpailu Copa del Reyn ottelussa Lorcaa vastaan 20. tammikuuta 2005. Ensiesiintyminen Espanjan pääsarjassa seurasi 29. toukokuuta 2–2-tasapeliin päättyneessä ottelussa Getafea vastaan. Cuéllarin osaksi jäi kuitenkin toimiminen joukkueen ykkösmaalivahdin Leo Francon varamiehenä. Hänen peliuransa Atléticossa päättyi kaudella 2006–2007 kärsittyyn nöyryyttävään 6-0 -kotitappioon Barcelonaa vastaan. Cuéllarin epävarmat otteet olivat yksi syy murskatappioon.
Kaudella 2007–2008 Cuéllar pelasi lainalla Segunda Divisiónin Eibarissa, jossa pelasi 38 ottelua. Kauden päätyttyä hän siirtyi juuri pääsarjaan nousseeseen Sporting Gijóniin, jonka kanssa hän teki neljävuotisen sopimuksen.
Koiran laulu

| Koiran laulu Timo Rautiainen & Neljäs Sektori |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 2012
 Julkaistu: 15. maaliskuuta 2013
 Tuottaja(t): Valtteri Tynkkynen
 Tyylilaji: rock, hard rock, aikuisrock
 Kesto: 22.50
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
Listasijoitukset
  Midprice-lista: 5.
Timo Rautiaisen & Neljännen Sektorin muut julkaisut
| Kunnes elämä meidät erottaa 2013 | Koiran laulu 2013 | Toinen varoitus 2014 |
Koiran laulu on Timo Rautiainen & Neljäs Sektori -yhtyeen viisi kappaletta sisältävä EP-levy, joka ilmestyi 15. maaliskuuta 2013. Samannimisen nimikkokappaleen lisäksi EP sisältää kaksi Jyväskylän Tanssisali Lutakossa joulukuussa 2012 äänitettyä live-kappaletta sekä kaksi cover -kappaletta.
Kappaleet

Koiran laulu – 4.12 (säv. Valtteri Tynkkynen, san. Jarkko Martikainen, sov. Neljäs Sektori)
Loppuun ajettu (live) – 4.08 (säv. Timo Rautiainen, san. Rautiainen, sov. Rautiainen)
Heikolla jäällä (live) – 3.48 (säv. Tynkkynen, san. Tynkkynen, sov. Neljäs Sektori)
Lintu – 5.59 (säv. Marja Mattlar, san. Mattlar, sov. Neljäs Sektori)
Tulkaa kotiin – 4.40 (säv. Perttu Hietanen – Taisto Wesslin, san. Eino Leino, sov. Neljäs Sektori)
Kokoonpano

Timo Rautiainen – laulu, kitara
Peter Engberg – kitara
Jussi Nikula – rummut, lyömäsoittimet
Jarkko Petosalmi – kitara
Valtteri Tynkkynen – basso, taustalaulu
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Mikko Karmila – kitara (’’Lintu’’)
Vesa Hyrskykari – saksofoni (’’Tulkaa kotiin’’)
Tommi Kolunen – trumpetti (’’Tulkaa kotiin’’)
Kokoonpano > Tuotanto

Simo Orpana – äänitys (Studio Bad Mama)
Mikko Karmila – äänitys (Drumforest- ja Sonic Pump-studiot), miksaus (Finnvox- ja Sonic Pump-studiot)
Risto Pohjonen – live-kappaleiden äänitys (Tanssisali Lutakko, Jyväskylä, 5. joulukuuta 2012)
Minerva Pappi – masterointi (Finnvox)
Riku Mattila – A&R
Kalle Pyyhtinen / Utudesign.net – kannet
Arvostelut

Imperiumi: 8½/10
Aiheesta muualla

Koiran laulu Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Koiran laulu Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Klusiakasvit

| Klusiakasvit |
| --- | --- |
 Kuristajaklusia (Clusia rosea)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Klusiakasvit Clusiaceae  Lindl.
Synonyymit
 Guttiferae 
Katso myös
   Klusiakasvit Wikispeciesissä   Klusiakasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Klusiakasvit (Clusiaceae) on Malpighiales-lahkoon kuuluva kaksisirkkaisten kukkivien kasvien heimo. Heimo tunnetaan varsinkin vanhemmissa lähteissä myös tieteellisellä nimellä Guttiferae.
Heimoon kuuluu 14 sukua ja noin 590 lajia. Suurimmat suvut ovat klusiat (yli 300 lajia) ja mangostanit (noin 240 lajia). Heimon lajit ovat yleensä ikivihreitä trooppisen ilmaston puita ja pensaita.
Kuvaus

Klusiakasvit ovat trooppisten ilmastoalueiden puuvartisia kasveja, useat lajit ovat puita, jotkut pensasmaisia, liaaneja tai päällyskasveja. Lehdet ovat yleensä soikeat ja laidoiltaan ehyet, vastakkaisesti oksiin kiinnittyneet. Klusiakasvit ovat yleensä kaksikotisia, eli hede- ja emikukat ovat eri yksilöissä. Kukkien rakenne vaihtelee heimon sukujen välillä; verholehtien ja terälehtien määrät vaihtelevat kolmesta viiteen, ja joillain lajeilla ne ovat yhteenkasvaneet, toisilla erilliset. Hedelmä on marja tai kuiva kota.
Luokittelu

Klusiakasvien heimossa on kolme tribusta:
Tribuksessa Clusieae on viisi sukua ja 390 lajia, joista osa on liaaneja tai epifyyttejä. Kasvit ovat kaksikotisia, kukat yksineuvoisia. Tribus kasvaa Uuden maailman tropiikissa. Suurimmat suvut ovat klusiat (Clusia, 300–400 lajia) ja Chrysochlamys (55 lajia).
Tribukset Garcinieae ja Symphonieae muodostavat heimon evoluutiopuussa sisarusparin, jonka ominaisuus on mm. marjamainen hedelmä.
Garcinieae käsittää kaksi sukua ja 270 lajia, jotka kasvavat tropiikissa erityisesti Vanhan maailman puolella. Mangostanien suku (Garcinia) käsittää lajeista valtaosan: 240 lajia. Tribuksen kasvit ovat kaksikotisia.
Tribukseen Symphonieae kuuluu seitsemän sukua ja 48 lajia tropiikissa, muttei juurikaan Afrikan mantereella. Runsaslajisin suku on Symphonia 23 lajillaan.
Luokittelu > Suvut

Suvut:
Allanblackia – sambut
Chrysochlamys
Clusia – klusiat
Dystovomita
Garcinia – mangostanit
Lorostemon
Montrouziera
Moronobea
Pentadesma
Platonia
Symphonia
Thysanostemon
Tovomita
Tovomitopsis
Levinneisyys

Klusiakasvit ovat lähes yksinomaan trooppisia, muutamia lajeja esiintyy myös subtrooppisilla alueilla. Suurin lajirunsaus on Etelä-Amerikassa, Afrikassa, ja eteläisessä Aasiassa, mutta lajeja löytyy myös Väli-Amerikasta ja Australiasta. Useimmat lajit kasvavat sademetsissä tai monsuunimetsissä, harvoin kuivemmilla alueilla.
Käyttö

Heimo sisältää joitakin trooppisia hedelmiä, kuten useat mangostanit (Garcinia), joista yleisimpänä punamangostani eli mangostani (G. mangostana), sekä myös bakuri-hedelmän (Platonia insignis). Eräiden mangostanilajien hedelmien kuorista valmistetaan myös mausteita Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Usambaransambun (Allanblackia stuhlmannii) ja muiden sambulajien siemenistä tehdään ruokaöljyä. Joidenkin mangostanilajien mahlasta saadaan oranssinkeltaista väriainetta. Lisäksi monia heimon lajeja käytetään puutavarana.
Kuvia

Brasilialainen klusialaji Clusia lanceolata
Intialainen mangostanilaji Garcinia indica
Keltamangostani (Garcinia xanthochymus)
Trooppinen puulaji Symphonia globulifera
Afrikkalainen mangostanilaji Garcinia livingstonei
Iso Peurajärvi

| Iso Peurajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°54′52″N, 23°41′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keihäsjoen valuma-alue (35.35)
Laskuoja:  oja Keihäsjärveen 
Järvinumero:  35.351.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,2 m  
Rantaviiva:  1,013 km  
Pinta-ala:  2,273 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Peurajärvi 
Iso Peurajärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Kurun kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,3 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Keihäsjoen valuma-alueella (35.35), jonka Keihäsjärven lähialueeseen (35.351) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 110,2 metriä mpy.
Kishiwada

| Kishiwada (岸和田市) |
| --- | --- |
 Kishiwadan linna
 lippu:  Symboli
 Kishiwadan sijainti Osakan prefektuurissa
 Kishiwada
 Koordinaatit: 34°27′37.9″N, 135°22′15.3″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Osaka
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  72,32 km²
Väkiluku (2017):  197 629
 – Väestötiheys:  2 732,7 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Ruusu
 – Puu:  Kamferipuu
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.kishiwada.osaka.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kishiwada (jap. 岸和田市, Kishiwada-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Osakan prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Osakanlahden rannalla prefektuurin eteläosassa Osakan ja Sakain eteläpuolella. Kaupungissa on 197 629 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 72,32 neliökilometriä. Kishiwada on nimitetty yhdeksi Japanin erityiskaupungeista.
Kishiwada on pitkänomaisen muotoinen kaupunki, joka ulottuu pohjoisen teollistuneelta ja tiheään asutetulta Osakanlahden rannikkoalueelta etelään korkealle vuoristoon Wakayaman prefektuurin rajalle. Kishiwada kehittyi 1600-luvulta alkaen Kishiwadan daimiokunnan linnanaluskaupunkina. Meiji-kaudella 1800-luvun lopulla sinne syntyi kehruuteollisuutta, myöhemmin muun muassa metalli- ja koneteollisuutta sekä Osakanlahden täyttömaalle 1960-luvulta lähtien puunjalostus- ja terästeollisuutta. Kaupunkioikeudet Kishiwadalle myönnettiin vuonna 1922. Se tunnetaan erityisesti Kishiwadan linnasta ja Danjiri-festivaalista. Kishiwadaa palvelevat JR Nishi-Nihonin Hanwa-linja ja Nankai-rautateiden Nankai-päälinja.
Kuvia

Kishiwadan keskusta-aluetta vuonna 1985
Kishiwadan Danjiri-festivaali
Gofusō-huvila nähtynä Kishiwadan linnasta
Dai’itoku-jin temppelin pagodi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kishiwada Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Iso (automerkki)

| Iso Rivolta  Iso Autoveicoli S> p.a. (1953-1973)  Iso Motors (1973-1974) |
| --- | --- |
Perustettu:  1939 (Genova, Italia)
Avainhenkilöt:  Renzo Rivolta (perustaja)
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  henkilöautot
Kotisivu:  https://www.isorivoltaofficial.com/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Iso Grifo oli tuotannossa 1963-1974.
Iso oli italialainen automerkki, joka valmisti pientä Isetta-kääpiöautoa sekä nopeita GT-autoja 1950-luvulta 1970-luvulle. Tätä ennen yhtiö valmisti moottoripyöriä ja skoottereita. 1960-luvun alkupuolella merkki esitteli Torinon autonäyttelyssä Iso Rivoltan, 2+2-paikkaisen Gran Turismo -tyyppisen urheiluauton. Pian tämän jälkeen esiteltiin toinen malli Iso Grifo. Kummassakin mallissa käytettiin Chevroletin V8-moottoria. Yhtiö ajautui myöhemmin 1970-luvulla konkurssiin urheiluautotuotannon jäädessä vain 1 700 kappaleeseen.
Autojen muotoilusta vastasivat italialaiset suuret muotoilijat Giorgetto Giugiaro, Bertone ja Ghia.
1990-luvulla on valmistettu kaksi prototyyppiä (Iso Grifo 90, Iso Grifo 96).
Aiheesta muualla

The history of Iso Rivolta (Arkistoitu – Internet Archive)
Iso Pintalammi

| Iso Pintalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Padasjoki
Koordinaatit:  61°19′02″N, 25°08′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kukkian reitin valuma-alue (35.78)
Laskujoki:  oja Vähään Pintalammiin 
Järvinumero:  35.786.1.034
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  134,2 m  
Rantaviiva:  4,091 km  
Pinta-ala:  25,454 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIso Pintalammi 
Iso Pintalammi Pintalammi on Päijät-Hämeessä Padasjoella  sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 25 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 600 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Kukkian reitin valuma-alueella (35.78), jonka Heinäjoen valuma-alueeseen (35.786) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 134,2 metriä mpy.
Iván Córdoba

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Iván Ramiro Córdoba Sepúlveda
Syntymäaika: 11. elokuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Rionegro, Kolumbia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 173 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993–1995 1997–1998 1998–1999 1999–2012 |  Deportivo Rionegro  Atlético Nacional  San Lorenzo  Inter | 42 (1) 69 (1) 57 (7) 323 (15) |
Maajoukkue
| 1995 1997–2009 |  Kolumbia U-20  Kolumbia | 11 (1) 71 (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Iván Ramiro Córdoba Sepúlveda (s. 11. elokuuta 1976, Medellín, Kolumbia) on kolumbialainen uransa lopettanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edusti seurajoukkuetasolla Deportivo Rionegroa, Atlético Nacionalia ja San Lorenzoa, sekä Internazionalea. Huolimatta lyhyestä koostaan (173 cm) Córdoba tunnettiin erinomaisena pääpelaajana ja nopeana juoksijana.
Córdoba toimi Kolumbian maajoukkueen kapteenina vuoden 2001 Copa América -turnauksessa. Hän teki myös loppuottelussa Meksikoa vastaan ottelun ainoan maalin ja Kolumbia voitti turnauksen. Córdoba pelasi myös vuoden 1998 MM-kilpailuissa.
Córdoballa on myös Italian kansalaisuus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iván Córdoba Wikimedia Commonsissa
Hopeagibboni

| Hopeagibboni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Haplorrhini
Osalahko::  Apinat Simiiformes
Yläheimo::  Ihmisapinat Hominoidea
Heimo::  Gibbonit Hylobatidae
Suku::  Hylobates
Laji::  moloch
Kaksiosainen nimi
 Hylobates moloch  (Audebert, 1798) 
 Hopeagibbonin levinneisyysalue
Alalajit
 H. m. moloch  H. m. pongoalsoni 
Katso myös
   Hopeagibboni Wikispeciesissä   Hopeagibboni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeagibboni (Hylobates moloch) on uhanalainen aasialainen apinalaji.