stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Powerpuff Girls: Mojo’s Pet Project
Aiheesta muualla

The Powerpuff Girls: Mojo’s Pet Project Internet Movie Databasessa (englanniksi)
MobyGames (Arkistoitu – Internet Archive)
Tehotytöt
| --- | --- |
Hahmot:  Papu • Pipa • Poppana • Muut hahmot
Elokuva:  Powerpuff Girls – elokuva
Jaksot:  Luettelo Tehotyttöjen jaksoista
Videopelit:  Paint the Townsville Green • Mojo's Pet Project • Mojo Jojo A-Go-Go • Chemical X-Traction • Relish Rampage • Bad Mojo Jojo • Him and Seek • Battle Him!
Muuta:  Craig McCracken • Cathy Cavadini • Tara Charendoff •  E.G. Daily • Demashita! Powerpuff Girls Z
Terence Winter

| Terence Winter |
| --- | --- |
 Winter vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. lokakuuta 1960 (ikä 64)  New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  käsikirjoittaja, ohjaaja, tuottaja
Terence Winter (s. 2. lokakuuta 1960 Brooklyn, New York) on Emmy-palkittu yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten televisiosarja Boardwalk Empiren tekijänä. Ennen tätä hän työskenteli muun muassa Sopranosin parissa. Hän käsikirjoitti vuoden 2013 elokuvan The Wolf of Wall Street.
Taustaa

Winter kasvoi työväenluokkaisessa perheessä Marine Parkin naapurustossa Brooklynissa New Yorkissa. Hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 1984 ja neljä vuotta myöhemmin hän valmistui lakikoulusta. Työskenneltyään lakialalla hän kiinnostui käsikirjoittamisurasta, jonka perässä hän muutti Los Anglesiin.
Aiheesta muualla

Terence Winter Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hans Dittmar

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 1924 | 12 jalan jolla |  |
Hans Erik Dittmar (14. marraskuuta 1902 Helsinki – 20. kesäkuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Pariisin kesäolympialaisissa 1924 12 jalan jolla -luokassa. Se oli Suomen olympiahistorian neljäs purjehdusmitali. Hän osallistui myös Helsingin olympialaisissa 5.5m-purjehdukseen. Siviiliammatiltaan hän oli varatuomari.
Dittmar oli vuosina 1934-1957 Espoolaisen pursiseuran ESF:n kommodori ja toi seuralle lukuisat palkintopokaalit, niistä yli 300 kpl Zorn-veneensä kipparina. Ansioittensa johdosta purjehduksen parissa hänelle myönnettiin vuoron perään kaikki seuran ansiomerkit sekä 1962 seuran kunniakommodorin asemaa loppuiäkseen.
Hammasharja

Hammasharja on väline, jolla hampaat harjataan. Mekaanisen hammasharjan lisäksi on myös sähkökäyttöisiä sähköhammasharjoja, joita suositellaan niiden tehokkaamman puhdistuskyvyn takia.
Historia

Hammasharjan varhaisimmat mallit olivat eräänlaisia rispaantuneita hammastikkuja, joilla egyptiläiset ja babylonialaiset puhdistivat hampaita jo noin 3500 eaa. Tikkuina on käytetty oksia, lintujen höyheniä, luunkappaleita ja eläinten piikkejä. Eri kulttuureissa on myös käytetty muita puhdistusvälineitä, kuten purtavia oksia ja lääkekasveja.
Nykyisenkaltaisen hammasharjan esi-isä on peräisin Kiinasta aivan 1400-luvun lopulta. Harjassa oli oikeat harjakset sian niskakarvoista. Ensimmäinen nailonhammasharja valmistettiin Yhdysvalloissa vuonna 1938, jolloin DuPontin nailonharjaksilla varustettu hammasharja tuli markkinoille (Doctor West's Miracle Toothbrush).
Suomessa hammasharjoja on ollut myynnissä 1800-luvulta lähtien.
Harjatyyppejä

Yleisin harjatyyppi on käsikäyttöinen, yksinkertainen harja, jossa varren päässä olevat harjakset poistavat mekaanisesti likaa hampaiden pinnalta ja väleistä. Näistä harjoista on markkinoilla hyvin erilaisia malleja, joilla eri valmistaja pyrkivät antamaan kuvan erityisistä teknisistä ominaisuuksista. On olemassa myös erikoishammasharjoja.
Sähköhammasharjassa koko harjaa pidetään paikallaan kunkin hampaan kohdalla ja sähkömoottori liikuttaa harjasosaa hampaan pinnalla. Moottorilla on mahdollista saada huomattavasti käsikäyttöistä harjaa nopeampi liike, tuhansia harjausliikkeitä minuutissa ja näin tehokkaampi puhdistus. Hammaslääkärit suosittelevatkin sähköhammasharjan käyttöä sen puhdistustehon vuoksi. Sähköhammasharjan ja sen varaosien hinta on kuitenkin usein huomattavan korkea verrattuna käsikäyttöiseen harjaan. Sähköhammasharjojen erityistyyppinä ovat sonic-harjat. Harjan liike on entistä nopeampi ja tuntuma suussa hyvin erilainen. Jotkut voivat kokea harjasten liikkeen tai laitteen äänen ainakin osassa laitteissa epämiellyttäväksi.
Aikuisten hammasharjoja.
Alakouluikäisten hammasharjoja.
Sähköhammasharja lataustelineessään.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuningaskuluttaja: Liika on liikaa sähköhammasharjassakin (10/2011) (yle.fi)
Hammasharja sähköllä vai ilman? (1/2010) (iltalehti.fi)
Puhtaammat hampaat ja suu (2/2013)[vanhentunut linkki] (energiaviesti.fi)
Anne Rikama: Lapsen hampaiden pesu (2/2012) (Arkistoitu – Internet Archive) (vauva.fi)
Suuhygienistit: Nämä konstit varmistavat lapsen hampaiden hyvinvoinnin (8/2012) (Arkistoitu – Internet Archive) (helsinginuutiset.fi)
Neuvola-ikäisen lapsen hampaiden hoito (Arkistoitu – Internet Archive) (hel.fi)
1800-luvun hammasharja.
Thomas C. Goodwin

Thomas C. Goodwin (k. 11. joulukuuta 1992) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja kameramies.
Goodwin voitti vuoden 1993 Oscar-gaalassa parhaan lyhytdokumentin palkinnon yhdessä Gerardine Wurzburgin kanssa elokuvasta Educating Peter. Goodwin kuoli vajaat kolme kuukautta ennen gaalaa, joten Wurzburg vastaanotti molemmat palkinnot.
Harmaatapakulo

| Harmaatapakulo> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tapakulot Rhinocryptidae
Suku::  Tapakulot Scytalopus
Laji::  unicolor
Kaksiosainen nimi
 Scytalopus unicolor  Salvin, 1895 
Katso myös
   Harmaatapakulo Wikispeciesissä   Harmaatapakulo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaatapakulo (Scytalopus unicolor) pienikokoinen on eteläamerikkalainen varpuslintu. Laji jaettiin eli splitattiin kolmeksi lajiksi vuonna 2005: harmaatapakulo, mustatapakulo (Scytalopus latrans) ja livertäjätapakulo (Scytalopus parvirostris).
Esiintyminen

Harmaatapakulot elävät Etelä-Amerikan luoteisosassa Boliviassa, Perussa, Ecuadorissa, Kolumbiassa ja Venezuelassa noin 4 900 neliökilometrin alalla.
Thomas Carlzon

Thomas Carlzon (1955 tai 1956 – 2022) oli ruotsalainen yritysjohtaja ja virkamies.
Carlzon teki 45-vuotisen työuran huonekaluyhtiö Ikeassa, jonka aikana hän työskenteli muun muassa kymmenen vuotta ruotsalaisyhtiön toimitusjohtajana. Jätettyään Ikean Carlzon toimi vuosina 2017–2019 Kalmarin läänin maaherrana.
Carlzon kuoli vuonna 2022 pitkäaikaisen sairauden jälkeen.
Haapalampi (Petäjävesi, Metsäkulma)

| Haapalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Petäjävesi
Koordinaatit:  62°11′00″N, 25°15′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Laskujoki:  Hyötyoja Hyötylampeen 
Järvinumero:  14.524.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  133,1 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,571 km  
Pinta-ala:  1,324 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaapalampi 
Haapalampi  on Keski-Suomessa Petäjävedellä Metsäkulman lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 260 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,3 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Suoliveden alueeseen (14.524) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 133,1 metriä mpy.
Haapalampi (Konnevesi, Varuskunta)

| Haapalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Konnevesi
Koordinaatit:  62°41′00″N, 26°21′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Konneveteen 
Järvinumero:  14.711.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,1 m  
Pituus:  480 m  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  1,598 km  
Pinta-ala:  9,116 ha  
Saaria:  1 
 fiHaapalampi 
Haapalampi  on Keski-Suomessa Konnevedellä  Varuskunnan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 480 metriä pitkä, 220 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,1 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Konneveden lähialueeseen (14.711) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,1 metriä mpy.
The Powerpuff Girls: Paint the Townsville Green

| The Powerpuff Girls: Paint the Townsville Green |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Sennari Interactive
Julkaisija:  BAM! Entertainment
Julkaistu:   5. joulukuuta 2000
Lajityyppi:  tasohyppely
Alusta:  Game Boy Color
Jakelumuoto:  Pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
The Powerpuff Girls: Paint the Townsville Green on Tehotytöt -animaatiosarjaan perustuva videopeli. Pelin kehitti Sennari Interactive vuodelle 2000 ja se on saatavilla vain Game Boy Colorille.
Juoni

Pelissä Poppanan on saatava Kalmankopla kiinni. Pelaajan on näin tutkittava Tuusvilleä ja suoritettava erilaisia tehtäviä saadakseen selville kunkin päävastuksen olinpaikan. Pelissä voi lennellä ja lyödä vihollisia saadakseen ne kiinni.
Aiheesta muualla

MobyGames
Gamespot (Arkistoitu – Internet Archive)
Tehotytöt
| --- | --- |
Hahmot:  Papu • Pipa • Poppana • Muut hahmot
Elokuva:  Powerpuff Girls – elokuva
Jaksot:  Luettelo Tehotyttöjen jaksoista
Videopelit:  Paint the Townsville Green • Mojo's Pet Project • Mojo Jojo A-Go-Go • Chemical X-Traction • Relish Rampage • Bad Mojo Jojo • Him and Seek • Battle Him!
Muuta:  Craig McCracken • Cathy Cavadini • Tara Charendoff •  E.G. Daily • Demashita! Powerpuff Girls Z
Gunnarsbyträsket

| Gunnarsbyträsket |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Norrbottenin lääni
Maakunnat:  Norrbotten
Kunnat:  Boden
Koordinaatit:  66°04′37″N, 21°49′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Rånejoen vesistö
Valuma-alue:  pääuoma
Järveen tulevat joet:  Rånejoki
Laskujoki:  Rånejoki 
Järvinumero:  SE734300-177228
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  27 m  mpy. 
Pituus:  2,58 km  
Leveys:  1,134 km  
Rantaviiva:  9,55 km  
Pinta-ala:  1,383 km²  
Valuma-alue:  3 465,87 km²  
Keskivirtaama:  37,1 m³/s  
Saaria:  10
 fiGunnarsbyträsket 
Gunnarsbyträsket on Ruotsissa Norrbottenissa Bodenin kunnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Rånejoen vesistöön.
Maantietoa

Gunnarsbyträsket on 2,6 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 138 hehtaaria eli 1,38 neliökilometriä. Se sijaitsee Gunnarsbyn taajamassa Rånejokilaaksossa, jossa joki virtaa vuolaana laakson järvien läpi. Järven yläpuolella sijaitsee Överstbyträsket, jonka vedenpinta on lähes samalla korkeudella 27 metriä mpy.,  ja alapuolella sijaitsee Degerselet (21 metriä mpy.). Ympäröivä maasto on täynnä lähekkäin sijaitsevia moreenikumpuja, jotka aiheuttavat järven rantaviivan mutkittelua niemien ja lahtien vaihtuessa toisiinsa. Myös järven saaret ovat moreenikumpuja, jotka pilkistävät esiin järven pohjasta . Niemistä pisin on Långnäset, mutta vastarannalla on lisäksi lyhyempiä Långnäsudden, Halsudden ja Norriudden. Niemien edustalla on usein niiden jatkeena suuria saaria. Niitä ovat Trollholmen, Högholmen, Storholmen, Snöholmen, Furuholmen, Töre-Nickeholmen, Börstholmen ja pieni Haraskäret. Niemet ja saaret rikkovat järven yhtenäisyyden niin, ettei järvelle muodostu kunnollista järvenselkää. Pieneen järveen jää pohjoispäähän suurempi saareton aukko. Niemien ja saarien väliin jää Storviken, joka näyttää saarien ympäröimänä isolta lahdelta. Suurin lahti on kuitenkin Långnäsetin taakse jäävä Rörviken, josta Rånejoki jatkaa Lindalsholmenin jokisaaren ohitse Degerseletiin.
Järven länsirannan pohjoisosa on taajama-alueen reunaa. Taajamasta alkaa tie, joka ylittää järvien välisen salmen kaarisiltaa pitkin. Järven koillis- ja kaakkoispuolella on parikymmenta taloa hajallaan rantojen tuntumassa. Råneån suunnalta joen kummallakin rannalla sitä seuraa tiet, jotka ylittävät jokilaakson Gunnarsbynissä ja järven eteläpuolella Lassbynissä.Seudun korkein mäki on järven itäpuolella 170 metrin korkeuteen järvestä kohoava Gunnarsbyberget. Vuori luon vaikuttavan näkymän järvelle.
Luontoarvoja

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (49,2 %), turve (6,5 %), hiekka tai sora (1,4 %), siltti (2,8 %) ja kallio (10,0 %). Muut alueet ovat erilaisia vesistöjä.
Vesistösuhteet

Gunnarsbyträsket kuuluu Rånejoen vesistössä (päävesistötunnus 7) Rånejoen pääuomaan lähialueeseen . Se on pääuomansa läpivirtausjärvi, jonka valuma-alueen pinta-ala on 3 466 km². Järven keskivirtaaman arvioidaan olevan 37 m³/s , mutta kevättulvan aikana virtaamat kasvavat suuresti. Niiden suurimpien virtaamien keskiarvo (MHQ) on 355 m³/s . Suurin osa järvestä purkautuvasta vedestä on peräisin Rånejoen yläjuoksulta. Järven omaa lähialuetta on vain 9,83 km² suuruinen alue. Siihen sisältyy kolme ojaa, jotka laskevat koillisrantaan. Lähelle Överstbyträsketin Kosundetin salmea laskee kaivettu suon kuivatusoja ja vähän matkan päähän Majavikeniin toinen kuivatusoja. Järven kaakkoispäähän laskee vuorelta tuleva Kvarnträskbäcken. Puron lähteenä on Kvarnträsket korkealla vuorella. Järven vedenpinta noin 126 metrin korkeudella Gunnarsbyträsketin pinnasta. Rånejoki laskee Selkämereen Råneåssa Luulajassa.
Lähteitä > Huomautuksia

↑  Järven ympäristön pinnanmuotoja on katsottu Internetissä julkaistun Lantmäterietin karttapalvelussa käyttäen Terrängskuggning-työkalua.
↑  Järven virtaamana luusuassa on käytetty vesistöviranomaisten vuosina 1981–2010 julkaisemien kuukausittain laskettujen keskivirtaamien keskiarvoa.
Aiheesta muualla

Fiskeområdet - Niemisel till Råneträsk (Arkistoitu – Internet Archive)
Haapalampi (Joutsa, Mankki)

| Haapalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°43′05″N, 26°26′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ylä-Suonteen valuma-alue (14.85)
Laskujoki:  Rapionjoki Suonteeseen 
Järvinumero:  14.851.1.024
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,3 m  
Pituus:  540 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  1,198 km  
Pinta-ala:  3,997 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaapalampi 
Haapalampi  on Keski-Suomessa Joutsassa  Mankin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 540 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ylä-Suonteen valuma-alueella (14.85), jonka Ylä-Suonteen lähialueeseen (14.851) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,3 metriä mpy.
Grand Hotel

Grand Hotel tai Grand Hôtel voivat viitata ainakin seuraaviin asioihin:
Hotelleja:
Grand Hôtel, hotelli Monte Carlossa
Grand Hotel, hotelli Oslossa
Grand Hôtel, hotelli Tukholmassa
Grand Hotel Europe, hotelli Pietarissa
Taidetta:
Grand Hotel, Procol Harumin albumi
Grand Hotel, yhdysvaltalainen elokuva
Grand Hotel, Laila Hirvisaaren romaani.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Grand Hotel”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hankasalmen saha

Saha 1920-luvulla
Hankasalmen saha on Hankasalmella sijaitseva Versowoodin omistama mänty- ja kuusisaha.  Vuonna 1916 perustettu saha toimii Hankasalmen rautatieaseman läheisyydessä. Sahalla käytettävästä puusta on 90 % mäntyä ja 10 % kuusta. Sahan pääkone on pelkkahakkuri-pyörösahalinja. Tuotantokapasiteetti on 300 000 kuutiometriä vuodessa, josta vientiin menee 80 %. Saha työllistää 70 henkeä, ja se on Hankasalmen suurin teollinen työllistäjä.
Sahan perusti 1900-luvun alussa sahateollisuusmies Vilho Pietiläinen. Vuoden 1916 tilaston mukaan sahalla oli yksi kehyssaha. Rautatie mahdollisti tuotteiden kuljettamisen kylän ulkopuolelle ja tuotanto kasvoi noin 500 standartin tasolle vuodessa. Höyläämön valmistuminen monipuolisti tuotevalikoimaa vuonna 1923. Saha sijaitsi Kuuhankaveden rannalla, joten puun uitto sahalle oli mahdollista. Vuonna 1946 yritys siirtyi Valtionrautateiden omistukseen ja edelleen 1962 toiselle valtionyhtiölle eli Vapolle. Vuonna 2013 sahan osti Kopran suvun omistama Versowood.
Thomas Campbell Eyton

Thomas Campbell Eyton (1809–1880)
Thomas Campbell Eyton (10. syyskuuta 1809 Eyton Hall, Shropshire – 25. lokakuuta 1880 Eyton Hall) oli englantilainen luonnontieteilijä.
Eyton opiskeli Cambridgen yliopistossa yhdessä ystävänsä Charles Darwinin kanssa. 1855 hän rakennutti laajan luonnonhistoriallisen museon Eyton Halliin, jonka kokoelmat koostuivat pääasiassa hänen itsensä kotimaasta hankkimista ja kaukomailta saaduista ja hänen itsensä preparoimista linnuista ja eräistä muista selkärankaisista. 1858 hän painatti luettelon museon näytteistä. Kokoelma katosi hänen kuolemansa jälkeen, paitsi simpukkakokoelma, joka toimitettiin Shrewsburyn museoon.
Teoksessa Osteologia Avium on runsas piirroskuvitus, joka on tehty hänen museonsa lintujen luurangoista.
Eyton kuvaili ja nimesi lukuisia eläimiä, linnuista muun muassa pikkulapasotkan (Aythya affinis).
Eyton oli jäsenenä Linnean Society ja Zoologial Society of London nimisissä yhdistyksissä.
Teoksia

Osteologia avium. Williams & Norgate, Lontoo 1873–75.
Notes on Scent. Hobson, Wellington 1870.
Supplement to Osteologia avium. Wellington 1869.
A synopsis on the Anatidæ or Duck tribe. Hobson, Wellington 1869.
A history of the oyster and the oyster fisheries. van Voorst, Lontoo 1858.
A catalogue of the skeletons of birds in his possession. Lontoo 1858.
Osteologia avium. Hobson, Wellington 1858–67.
A catalogue of the species of birds in his possession. Hobson, Wellington 1856.
Some account of a dredging expedition on the Coast of the Isle of Man during the months of May, June, July and August 1852. Lontoo 1852.
The Herd book of Hereford Cattle. Lontoo 1846–53.
A lecture on artificial or condensed manures. Wellington 1843.
A monograph on the Anatidæ or Duck tribe. Lontoo 1838.
A history of the rarer British birds. Longmans, Rees, Orme, Brown, Green & Houlstons, Lontoo 1836.
The Archers

The Archers on BBC:n esittämä radiokuunnelmasarja, jota on esitetty vuodesta 1950 alkaen. Alkujaan ohjelma oli kuultavissa BBC Light Programmen kautta, ja nykyään lähetyksistä vastaa BBC Radio 4. The Archers on tiettävästi maailman pitkäikäisin saippuaooppera, ja kaikkiaan jaksoja on esitetty yli 15 000. Sarja kertoo maalaiselämästä kuvitteellisessa Borsetshiren piirikunnassa Englannissa.
Kuunnelmassa on näyttelijöitä noin 60, ja viikoittain 20-30 heistä on puherooli. Kuunnelmassa esiintyvät tai ovat esiintyneet muun muassa June Spencer 1950-2022), Norman Painting (1950-2009), Patricia Greene (yhtäjaksoisesti vuodesta 1957 edelleen [2024] jatkuen, maailman pitkäaikaisin puherooli) , Mary Wimbush (1992-2005), Tamsin Greig (vuodesta 1991) ja Louiza Patikas (vuodesta 2000).
Aiheesta muualla

Ohjelman kotisivut (englanniksi)
Ohjelman podcast (englanniksi)
Thomas C. Kinkaid

Thomas Kinkaid vuonna 1945.
Thomas Cassin Kinkaid (3. huhtikuuta 1888 Hanover, New Hampshire – 17. marraskuuta 1972 Washington) oli yhdysvaltalainen amiraali, joka toimi komentajana toisen maailmansodan Tyynenmeren sodassa.
Kinkaid valmistui Yhdysvaltain laivastoakatemiasta vuonna 1908. Hän palveli ensimmäisen maailmansodan aikana taistelulaivan upseerina ja yhteysupseerina Britannian amiraliteetissa. Myöhemmin hän oli muun muassa teknisenä asiantuntijana Geneven aseidenriisuntakonferenssissa 1931–1932, ristelijä USS Indianapolisin kapteenina 1937–1938 sekä laivastoattaseana Yhdysvaltain suurlähetystöissä Roomassa ja Belgradissa vuosina 1938–1941. Yhdysvaltain liittyessä toiseen maailmansotaan Kinkaid oli hävittäjälaivueen komentajana. Vuoden 1942 alussa hänet ylennettiin kontra-amiraaliksi ja nimitettiin risteilijädivisioonan komentajaksi. Hän sai suorittaa iskuja Gilbertsaarille ja osallistui voitokkaisiin Korallimeren ja Midwayn taisteluihin, joissa hänen risteilijänsä suojelivat lentotukialuksia. Sen jälkeen Kinkaid sai komentoonsa lentotukialus USS Enterprisen ympärille kootun taisteluosaston, joka osallistui Salomonsaarten taisteluihin. Lokakuussa 1942 käydyssä Santa Cruz -saarten taistelussa Kinkaid komensi kahta yhdistettyä taisteluosastoa. Hän menetti lentotukialus USS Hornetin ja myös Enterprise vaurioitui, mutta japanilaisten tappiot olivat vielä suuremmat.
Tammikuussa 1943 Kinkaid nimitettiin Pohjois-Tyynenmeren ryhmän komentajaksi. Hän suunnitteli ja toteutti Aleuttien takaisinvaltauksen, joka huipentui Attun taisteluun toukokuussa 1943. Kinkaid sai kesäkuussa 1943 ylennyksen vara-amiraaliksi. Marraskuussa 1943 hän siirtyi takaisin eteläiselle Tyynellemerelle Yhdysvaltain 7. laivaston komentajaksi, missä asemassa hän oli koko lopun sodan ajan. Kinkaidin laivasto tuki Filippiinien valtausta ja sodan loppuvaiheessa Borneon valtausta. Se pelasti tilanteen Leytenlahden taistelussa lokakuussa 1944, kun amiraali William F. Halseyn 3. laivasto jätti San Bernardinon salmen suojattomaksi. Kinkaid ylennettiin amiraaliksi huhtikuussa 1945. Sodan päätyttyä hänen laivastonsa tuki vielä operaatioita Kiinan ja Korean rannikoilla. Vuosina 1946–1950 Kinkaid oli Yhdysvaltain itäisen rannikkopuolustuksen komentajana. Eläkevuosinaan hän oli aktiivinen kansallisista turvallisuusharjoituksista ja sotamuistomerkeistä vastanneissa komissioissa.
Thomas Kinkaidin mukaan nimettiin vuonna 1976 käyttöön otettu hävittäjä USS Kinkaid.
Kinkaid oli amiraali Husband E. Kimmelin lanko.
Tampereen yliopiston tekniikan ja luonnontieteiden tiedekunta

Tampereen yliopiston Hervannan kampus
Tekniikan ja luonnontieteiden tiedekunta (engl. Faculty of Engineering and Natural Sciences, ENS) on yksi Tampereen yliopiston seitsemästä tiedekunnasta. Tiedekunnan tutkinto-ohjelmissa opiskelee noin 2 040 opiskelijaa, lisäksi tiedekunnassa on noin 450 jatko-opiskelijaa. Vuositasolla tiedekunnassa julkaistaan noin 450 tieteellistä julkaisua ja suoritetaan 30 tohtorintutkintoa ja tehdään 20 keksintöä. Tiedekunnan budjetti on noin 50 miljoonaa euroa vuodessa.
Tiedekuntaan kuuluvat automaatio- ja konetekniikan, fysiikan sekä materiaalitieteen ja ympäristötekniikan yksiköt.
Historia

Tiedekunta aloitti toimintansa vuoden 2019 alusta, kun aikaisemmat Tampereen yliopisto (TaY) ja Tampereen teknillinen yliopisto (TTY) yhdistyivät uudeksi Tampereen yliopistoksi. Tiedekunta muodostettiin yhdistämällä entiset TTY:n teknisten tieteiden ja luonnontieteiden tiedekunnat.
Tutkimus

Tiedekunnassa tehdään tutkimusta luonnontieteellisestä perustutkimuksesta tekniikan alojen soveltavaan tutkimukseen. Automaatio- ja konetekniikan yksikön tutkimus keskittyy automatiikkaan, hydrauliikkaan, koneensuunnitteluun ja tuotekehitykseen, mekatroniikkaan, robotiikkaan, säätö- ja systeemiteoriaan, teollisuuden informaatiotekniikkaan sekä tuotantotekniikkaan.
Fysiikan yksikön tutkimuksen tieteenaloja ovat aerosolifysiikka, fotoniikka sekä laskennallinen fysiikka.
Materiaalitiede ja ympäristötekniikan yksikön tutkimuksen tieteenaloina ovat bio- ja kiertotalous, kemia ja uudet materiaalit sekä materiaalioppi.