stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Obi-Wan Kenobi (minisarja)

| Obi-Wan Kenobi |
| --- | --- |

Tyyli:   avaruusooppera  draama 
Kestoaika:  37–54 minuuttia
Perustuu:  George Lucasin luomaan maailmaan ja hahmoihin
Showrunner(it):  Joby Harold
Pääosissa:  Ewan McGregor
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Disney+
Esitetty:  2022-5-2727. toukokuuta 2022 – 2022-6-2222. kesäkuuta 2022
Jaksoja:  6
Tuotanto
Tuottaja(t):   Thomas Hayslip  Katterli Frauenfelder 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Deborah Chow  Ewan McGregor  Kathleen Kennedy  Michelle Rejwan  Joby Harold 
Ohjaaja(t):  Deborah Chow
Säveltäjä(t):   John Williams (teemat)  Natalie Holt (sävellykset) 
Leikkaaja(t):   Nicholas de Toth  Kelley Dixon  Josh Earl 
Kuvaaja(t):  Chung Chung-hoon
Tuotantoyhtiö(t):  Lucasfilm
Levittäjä:  Disney Media Distribution
Aiheesta muualla
IMDb 
Obi-Wan Kenobi on yhdysvaltalainen Joby Haroldin luoma Disney+-tilausvideopalvelussa julkaistu avaruusoopperasarja, joka keskittyy Tähtien sota -universumin elokuvissa nähtyyn samannimiseen hahmoon. Sarjan tapahtumat sijoittuvat 10 vuotta Sithin koston (2005) tapahtumien jälkeen. Esiosatrilogiassa näytellyt Ewan McGregor palasi Kenobin rooliin. Deborah Chow ohjasi sarjan, Haroldin toimiessa sarjan pääkäsikirjoittajana ja showrunnerina, sekä Chow’n, McGregorin, Haroldin, Kathleen Kennedyn ja Michelle Rejwanin toimiessa sarjan vastaavina tuottajina.
Projektin oli alun perin tarkoitus olla elokuva, jonka Stephen Daldry ohjaisi ja Hossein Amini käsikirjoittaisi. Solo: A Star Wars Storyn (2018) huonon taloudellisen menestyksen vuoksi se muutettiin yhden tuotantokauden mittaiseksi televisiosarjaksi. McGregorin paluu rooliin vahvistettiin elokuussa 2019 ja Chow palkattiin kuukausi myöhemmin sarjan ohjaajaksi. Tuotannon oli alun perin tarkoitus alkaa heinäkuussa 2020, mutta projekti viivästyi tammikuussa 2020, koska Lucasfilm ei ollut tyytyväinen sarjan alkuperäisiin käsikirjoituksiin. Harold palkattiin huhtikuussa 2020 uudeksi pääkäsikirjoittajaksi. Sarjan kuvaukset alkoivat toukokuussa 2021 ja päättyivät syyskuussa.
Obi-Wan Kenobi koostuu kuudesta jaksosta, jotka julkaistiin Disney+:aan 27. toukokuuta – 22. kesäkuuta 2022.
Juoni

Oppilaansa, Anakin Skywalkerin, käännyttyä Voiman pimeälle puolelle ja tultua Darth Vaderiksi, jedimestari Obi-Wan Kenobi on kymmenen vuoden ajan piileskellyt Tatooinella ja tarkkaillut Anakinin poikaa, Lukea. Mutta pian hän joutuu kohtaamaan menneisyyteensä, kun Vader ja tämän inkvisiittorit houkuttelevat hänet esiin piilostaan.
Näyttelijät > Pääroolissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ewan McGregor  | … |  Obi-Wan ”Ben” Kenobi   |
Näyttelijät > Sivurooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rupert Friend  | … |  Suurinkvisiittori   |
|  Sung Kang  | … |  inkvisiittori Viides veli   |
|  Moses Ingram  | … |  Reva Sevander / inkvisiittori Kolmas sisar   |
|  Benny Safdie  | … |  Nari   |
|  Joel Edgerton  | … |  Owen Lars   |
|  Bonnie Piesse  | … |  Beru Whitesun Lars   |
|  Simone Kessell  | … |  kuningatar Breha Organa   |
|  Vivien Lyra Blair  | … |  Leia Organa   |
|  Flea  | … |  Vect Nokru   |
|  Jimmy Smits  | … |  senaattori Bail Organa   |
|  Kumail Nanjiani  | … |  Haja Estree   |
|  Marisé Álvarez  | … |  Nyche Horn   |
|  Rya Kihlstedt  | … |  inkvisiittori Neljäs sisar   |
|  Zach Braff  | … |  Freck (ääni)   |
|  Indira Varma  | … |  Tala Durith   |
|  O’Shea Jackson Jr.  | … |  Kawlan Roken   |
|  Maya Erskine  | … |  Sully Stark   |
|  Ian McDiarmid  | … |  keisari Sheev Palpatine / Darth Sidious   |
|  Hayden Christensen  | … |  Anakin Skywalker / Darth Vader   |
|  James Earl Jones  | … |  Darth Vaderin ääni   |
Näyttelijät > Vierailevat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ming Qiu  | … |  Minas Velti   |
|  Ayaamii Sledge  | … |  nuori Reva Sevander   |
|  Hossein Mardani  | … |  Dardin Shull   |
|  Grant Feely  | … |  Luke Skywalker   |
|  Anthony Daniels  | … |  C-3PO   |
|  Temuera Morrison  | … |  kloonisotilasveteraani Nax   |
|  Esther Rose McGregor  | … |  Tetha Grig   |
|  Indie Desroches  | … |  Corran Horn   |
|  Dustin Ceithamer  | … |  NED-B   |
|  Ryder McLaughlin  | … |  Wade Resselian   |
|  Liam Neeson  | … |  Qui-Gon Jinn   |
Tuotanto > Tausta

Stephen Daldry osallistui elokuussa 2017 neuvotteluihin Obi-Wan Kenobiin keskittyvän elokuvan ohjaamisesta. Ewan McGregor, joka näytteli Kenobia esiosatrilogiassa, ilmaisi halunsa palata rooliinsa. Vuoden 2017 lopulla Hossein Amini palkattiin elokuvan käsikirjoittajaksi. Elokuvan juonen raportoitiin keskittyvän Kenobin pyrkimyksiin suojella nuorta Luke Skywalkeria aavikkoplaneetta Tatooinella maanviljelijöiden ja Tuskenin ratsastajien väliseltä selkkaukselta. Disney perui useimmat tulevista spin-off-elokuvistaan, mukaan lukien Kenobi-elokuvan, Solo: A Star Wars Storyn (2018) huonon taloudellisen menestyksen vuoksi. Lucasfilm päätti keskittyä enimmäkseen Disney+-sarjojen, kuten The Mandalorianin, toteuttamiseen.
Tuotanto > Kehitys

McGregor osallistui neuvotteluihin Kenobiin keskittyvästä Disney+-sarjasta elokuussa 2019. Myöhemmin saman kuukauden aikana D23 Expo -messuilla Lucasfilmin johtaja Kathleen Kennedy ja McGregor virallisesti julkistivat sarjan, jolloin sen tapahtumien ilmoitettiin alun perin sijoittuvan kahdeksan vuotta elokuvan Star Wars: Episodi III – Sithin kosto (2005) tapahtumien jälkeen. Kuvausten oli tarkoitus alkaa heinäkuussa 2020, ja Amini oli jo tehnyt käsikirjoitukset sarjan kuudelle jaksolle. Kuukausi myöhemmin Kennedy paljasti Deborah Chow’n ohjaavan sarjan, koska Chow oli tehnyt häneen vaikutuksen ohjattuaan kaksi The Mandalorianin jaksoista. Chow’n, Aminin, McGregorin, Kennedyn, Tracey Seawardin ja John Swartzin paljastettiin myös tulevan tulevat olemaan myös sarjan vastaavat tuottajat.
Esituotanto oli jo käynnissä Pinewood Studiosin tiloissa Lontoossa tammikuussa 2020, ja koekuvauksia oli jo järjestetty McGregorin mahdollisille vastanäyttelijäehdokkaille. Kuun lopussa sarjan huhttiin olevan peruttu, mutta todellisuudessa sarjan tuotanto oli vain keskeytetty väliaikaisesti. Kennedyn sanottiin olleen tyytymätön sarjan käsikirjoituksiin, koska Obi-Wanin ja Luken tarina elokuvassa oli liian samanlainen kuin The Mandalorianin juoni, jossa nimikkohahmo suojeli ”Lasta”. Lucasfilm alkoi etsiä sarjalle uutta käsikirjoittajaa, mutta Chow’n odotettiin jatkavan yhä ohjaajana. McGregor kertoi Lucasfilmin päättäneen viettää enemmän aikaa käsikirjoitusten parissa Star Wars: The Rise of Skywalkerin (2019) ensi-illan jälkeen, ja että kuvausten aloitus viivästyisi tammikuulle 2021.
Joby Harold palkattiin Aminin tilalle uudeksi käsikirjoittajaksi huhtikuussa 2020. Kuvausten suunniteltiin alkavan Lontoossa ja Lincolnshiressa 4. tammikuuta 2021, mutta lokakuussa 2020 McGregor paljasti kuvausten viivästyneen maaliskuulle 2021 koronaviruspandemian vuoksi. Joulukuussa Disneyn Investor Day -virtuaalitapahtumassa Kennedy paljasti sarjan viralliseksi nimeksi Obi-Wan Kenobi.
Tuotanto > Roolijako

Kun sarja julkistettiin D23 Expo -messuilla elokuussa 2019, McGregorin vahvistettiin näyttelevän sarjan pääosaa. Kennedy paljasti Investor Day -tapahtumassa Hayden Christensenin palaavan esiosatrilogiasta Darth Vaderin näyttelijäksi. McGregor kuvaili jälleentapaamista Christensenin kanssa ”kauneimmaksi asiaksi koskaan” ja Kennedy kuvaili sitä ”vuosisadan uusintaotteluksi”. Maaliskuussa 2021 Moses Ingram, Joel Edgerton, Bonnie Piesse, Kumail Nanjiani, Indira Varma, Rupert Friend, O'Shea Jackson Jr., Sung Kang, Simone Kessell ja Benny Safdie liittyivät sarjan näyttelijäkaartiin, ja Edgerton ja Piesse palasivat Owen ja Beru Larsin rooleihin. Seuraavan kuukauden aikana Maya Erskine valittiin tuntemattomaan rooliin.
Tuotanto > Kuvaukset

Kuvaukset alkoivat 4. toukokuuta 2021, Deborah Chow ohjatessa sarjan jaksot, ja Chung Chung-hoonin kuvatessa ne. Sarja käyttää samaa StageCraft-videoseinäteknologiaa, jota käytettiin The Mandalorianin toteuttamiseen. McGregor kokeili uutta rooliasuaan The Mandalorianin kuvausten aikana Los Angelesissa, ja uskoi StageCraft-teknologian antavan hänelle mahdollisuuden nauttia sarjassa näyttelemisestä vielä enemmän kuin esiosatrilogiassa näyttelemisestä, jossa käytettiin chromakey-taustakankaita. McGregor vahvisti 19. syyskuuta kuvausten päättyneen.
Tuotanto > Musiikki

Helmikuussa 2022 John Williams äänitti Los Angelesissa orkesterin kanssa sarjan pääteeman. Williams on säveltänyt kaikkien yhdeksän Skywalker-saagan Tähtien sota -elokuvan musiikit. Williams kirjoitti alkuperäiseen Tähtien sotaan (1977) Obi-Wan Kenobille oman teemamusiikkinsa, joka myöhemmin tunnetaan kuitenkin Voiman teemamusiikkina. Obi-Wan Kenobi on Williamsille ensimmäinen kerta sitten elokuvan Solo: A Star Wars Story (2018), kun Williams säveltää musiikkia Tähtien sota -projektiin, jossa hän itse ei ole pääsäveltäjänä, sekä ensimmäinen kerta sitten televisiosarjan Hämmästyttävät tarinat (1985-1987), kun hän on säveltänyt teemamusiikkia televisiosarjoihin. Sarjan vielä paljastamatta oleva säveltäjä ehti äänittää Lontoossa musiikkia elokuvaan jo usean kuukauden ajan ennen tietoa Williamsin kiinnityksestä projektiin. Huhtikuussa 2022 paljastettiin, että kyseinen säveltäjä on Natalie Holt.
Julkaisu

Obi-Wan Kenobi koostuu kuudesta jaksosta, joista kaksi ensimmäistä tulivat katsottavaksi Disney+:aan 27. toukokuuta 2022. Sarjan loput neljä jaksoa julkaistiin viikoittain joka keskiviikko 1. kesäkuuta 2022 alkaen ja 29. kesäkuuta 2022 asti.
Aiheesta muualla

Obi-Wan Kenobi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Obi-Wan Kenobi Jedipediassa
Obi-Wan Kenobi Wookieepediassa (englanniksi)
Sarjan traileri YouTubessa (englanniksi)
Hanafi

Hanafi-koulukunnan alueita ovat Irak, Keski-Aasia, Afganistan, Pakistan, Bangladesh, Turkki, Syyria, Jordania ja Egypti.
Hanafi (arab. حنفي‎, ḥanafī) on yksi sunnalaisen islamin neljästä lakikoulukunnasta (madhhab). Nimensä se on saanut Irakin Kufassa vaikuttaneelta imaamilta Abu Hanifalta (699–767). Abu Hanifa edisti islamilaisen lain teoreettista systematisointia ja sai aikaan huomattavaa kehitystä teknisessä lakiajattelussa. Abu Hanifan opit saivat Kufassa jatkajan hänen oppilaassaan Abu Yusufissa ja tämän oppilaassa Shaybanissa.
Levinneisyys

Koulukunta syntyi Irakissa ja levisi jo varhain Afganistaniin, Intiaan ja turkkilaiseen Keski-Aasiaan. Siitä tuli seldžukkien suosima koulukunta ja edelleen Osmanien valtakunnan virallinen, qadi-tuomioistuinten soveltama suuntaus myös Egyptissä, jossa väestö oli maliki-koulukunnan kannattajia.
Aljaksandr Lukašenka

| Aljaksandr Lukašenka> Аляксандр Лукашэнка Александр Лукашенко |
| --- | --- |
 Lukašenka helmikuussa 2022
Valko-Venäjän presidentti
 20. heinäkuuta 1994 –  
Pääministeri:  Vjatšaslau Kebitš Mih’ail Tšyhir Sjarhei Linh Uladzimir Jarmošyn Henadz Navitski Sjarhei Sidorski Mih’ail Mjasnikovitš
Edeltäjä:  Mjetšyslau Hryb
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. elokuuta 1954 (ikä 70)  Kopys, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto (nykyään osa Oršan piiriä, Vitsebskin alue, Valko-Venäjä)
Ammatti:  ekonomisti poliitikko
Puoliso:  Halina Radzivonauna Lukašenka (os. Žaunjarovitš)
Tiedot
Puolue:  Neuvostoliiton kommunistinen puolue (ennen 1991) Kommunistit demokratian puolesta (1991–1992) itsenäinen (1992–2007) Belaja Rus (2007–)
Uskonto:  ateisti
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
president.gov.by
Aljaksandr Ryhoravitš Lukašenka (valkoven. Алякса́ндр Рыго́равіч Лукашэ́нка, ven. Алекса́ндр Григо́рьевич Лукаше́нко, Aleksandr Grigorjevitš Lukašenko, s. 30. elokuuta 1954 Kopys, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on Valko-Venäjän presidentti. Hän on toiminut maansa presidenttinä yhtäjaksoisesti viran perustamisvuodesta 1994 lähtien. Vuonna 1996 hänen ensimmäistä kauttaan pidennettiin seitsemään vuoteen ja hänet on vaaleissa uudelleenvalittu kuusi kertaa. Presidentinvaaleja on maailmalla pidetty vilpillisinä.
Valko-Venäjää on kutsuttu Euroopan viimeiseksi diktatuuriksi. Kun Lukašenka nousi valtaan, Valko-Venäjällä oli heikko kansallisidentiteetti vailla demokraattista perinnettä. Lukašenkan mukaan Yhdysvallat on halunnut demokratisoida Valko-Venäjän, mutta ei esimerkiksi Saudi-Arabiaa. Syyksi Lukašenka näkee sen, että Saudi-Arabia on Yhdysvaltojen puolella. Lukašenka on myöntänyt, että hänellä on paljon valtaa, mutta 1990-luvulla hänen mukaansa maalla ei ollut vaihtoehtoa, vaan sen täytyi yhdentyä jonkin tai jonkun ympärille selvitäkseen.
Elokuun 2020 presidentinvaalien jälkeen Valko-Venäjällä puhkesi mielenosoituksia ilmeisen väärennetyn vaalituloksen vuoksi. Syksyllä 2020 Lukašenka kertoi Venäjän valtiolliselle medialle antamassaan haastattelussa saattaneensa jatkaa presidenttinä hieman liian kauan. Hän kuitenkin väitti olevansa ainoa henkilö, joka toistaiseksi pystyy suojelemaan maataan. Euroopan unioni ja Yhdysvallat eivät ole tunnustaneet Lukašenkaa Valko-Venäjän laillisena presidenttinä kiistanalaisten vaalien jälkeen.
Nuoruus

Lukašenka syntyi virallisen vuoden 1997 elämäkertansa mukaan Kopysin kylässä Vitsebskin alueella. Vuoden 1994 presidentinvaalikampanjan aikana hän sanoi vielä syntyneensä viereisessä Aleksandrian kylässä Mahiljoun alueella. Lukašenka kasvoi ilman isää ja sai sukunimensä äidiltään.lähde? Isättä kasvanutta Lukašenkaa kiusattiin koulussa, ja on esitetty, että hänen isänsä voisi olla alkuperältään romani. Arviota ei ole vahvistettu.
Vuonna 1975 Lukašenka valmistui Mahiljoun pedagogisen instituutin historianlaitokselta. Hän nai opiskelijatoverinsa Halinan, ja heillä on kaksi poikaa.
Lukašenka työskenteli lukuisissa alemmissa valtion tehtävissä: kommunistisen nuorisojärjestön Komsomolin ohjaajana koulussa Škloussa vuosina 1975–1977, upseerinarvoisena poliittisen työn tekijänä rajavartiojoukoissa ja Neuvostoliiton armeijassa 1975–1977 ja 1980–1982, Komsomolin kouluttajana Mahiljoussa, kolhoosin varajohtajana Škloun piirissä 1983–1985, rakennusmateriaaleja tuottavassa tehtaassa varajohtajana ja puoluesihteerinä kollektiivitilalla 1985–1987.lähde?
Vuonna 1985 Lukašenka valmistui Valko-Venäjän valtiollisesta maatalousakatemiasta Horkista kolmen vuoden kurssien jälkeen.
Poliittisen uran alkuvuodet

Vuonna 1990 Lukašenka valittiin Valko-Venäjän sosialistisen neuvostotasavallan korkeimpaan neuvostoon. Hän perusti Kommunistit demokratian puolesta -ryhmän kommunistipuolueen sisälle, joka ajoi kommunismin periaatteita kunnioittavaa demokratiaa Neuvostoliittoon ja puolusti maan saavuttamaa suvereniteettia. Hän sanoo olleensa ainoa korkeimman neuvoston jäsen, joka äänesti joulukuussa 1991 Neuvostoliiton hajottavaa sopimusta vastaan. Neuvostoliiton hajottua Lukašenka palasi vähäksi aikaa valtion maatilan johtoon.lähde?
Saatuaan mainetta korruption vastustajana, Lukašenka valittiin vuonna 1993 parlamentin korruption vastaisen komitean johtoon. Vaikka hän piti yhteyttä vasemmistolaisiin kommunisteihin, hän joutui kommunistipuolueen epäsuosioon hyökkäyksillään puolueen nomenklatuurin korruptiota ja etuoikeuksia vastaan. Joulukuussa hän syytti 70 korkeaa virkamiestä, mukaan lukien Stanislav Šuškevitšia, parlamentin puhemiestä ja virkaatekevää presidenttiä valtion varojen kavalluksesta. Šuškevitšista tehtiin syntipukki noin sadan Yhdysvaltain dollariin kirjaamisesta jättämättä huvilansa rakennuksessa. Hän hävisi luottamusäänestyksen ja joutui eroamaan.lähde?
Valko-Venäjän presidentti > Ensimmäinen kausi (1994–2001)

Uuden perustuslain jälkeisissä presidentinvaaleissa heinäkuussa 1994 sitoutumaton ehdokas Lukašenka voitti vaalin populistisella kampanjalla. Lukašenka sai ensimmäisellä kierroksella 45 prosenttia äänistä, Vjatšeslav Kebitš 15 prosenttia ja Šuškevitš vain 10 prosenttia. Toisella kierrokselle 10. heinäkuuta Lukašenka sai yli 80 prosenttia äänistä. Nuoren ja kokemattoman Lukašenkan voitto tuli monille yllätyksenä. Hän julisti puhdistavansa hallinnon korruptiosta, kannatti palkkojen ja työolojen säilyttämistä ennallaan ja Neuvostoliiton hajotessa menetettyjen säästöjen palauttamista ja yhteistyön vahvistamista Venäjän kanssa.lähde?
Lukašenka vastusti markkinatalousuudistuksia ja "ryöstöyksityistämistä". Hänen tullessaan valituksi vain kaksi prosenttia Valko-Venäjän taloudesta oli yksityistetty, ja riippuvuus Neuvostoliiton taloudesta johti 50 prosentin pudotukseen tuotannossa vuosina 1991–1994. Lukašenka kaksinkertaisti vähimmäispalkat ja määräsi tiukan hintasäännöstelyn. Valko-Venäjä on riippuvainen Venäjän kaupasta muun muassa kaasun- ja öljyntuonnissaan, jota oli mahdoton maksaa ilman valuuttaa. Tämä teki talousliitosta Venäjän kanssa välttämättömyyden.lähde?
Kahden ensimmäisen vuoden aikana Lukašenkan vastaiset äänet voimistuivat sekä koti- että ulkomailla. Vuonna 1995 Maailmanpankki ja Maailman kauppajärjestö (WTO) kieltäytyivät lainaamasta lisää rahaa Valko-Venäjälle talousuudistusten viipyessä.lähde?
Syyskuussa 1995 kaksi amerikkalaista siviililentäjää ajautui naapurimaassa järjestetyn kilpailun aikana kuumailmapallolla Valko-Venäjän ilmatilaan. Ilmavoimat ampui heidät alas vaikka kilpailusta ja siihen liittyvistä mahdollisista rajanylityksistä oli ilmoitettu ja sovittu hyvissä ajoin ennakkoon. Joulukuussa 1995 Lukašenka pääsi otsikoihin sanomalla saksalaisen Handelsblattin haastattelussa, ettei Hitlerin hallinto ollut pelkästään pahaksi Saksalle. Tämä tulkittiin niin että hänen mielestään vahvan johtajan malli voisi auttaa Valko-Venäjääkin.lähde?
Lukašenka järjesti 1995 kansanäänestyksen, jossa kysyttiin, pitäisikö yhteistyötä Venäjän kanssa vahvistaa, tehdä venäjästä virallinen kieli, palauttaa neuvostoaikaiset kansalliset symbolit pienin muutoksin ja antaa presidentille oikeus hajottaa parlamentti, jos se on rikkonut perustuslakia. Noin 75 prosenttia äänestäjistä vastasi kyllä kaikkiin neljään kysymykseen, mikä oli kova isku nationalisteille.lähde?
Valko-Venäjän presidentti > Ensimmäinen kausi (1994–2001) > Jatkoaika

Vuoden 1996 kansanäänestys jatkoi Lukašenkan presidenttikautta vuoteen 2001. Yhdysvallat ja Euroopan unioni pitivät kansanäänestyksen avoimuutta kyseenalaisena.lähde?
Valko-Venäjän presidentti > Toinen kausi (2001–2006)

Lukašenka kampanjoi syyskuun 2001 vaaleissa samankaltaisella pohjalla kuin edellisissäkin vaaleissa 1994; valtionomistuksen säilyttämisellä, liitolla Venäjän kanssa, mutta ilman šokkiterapiaa, vahvalla presidentinvallalla järjestyksen säilyttämiseksi, Naton laajenemisen estämisellä ja yleisellä länsivastaisuudella. Hänen merkittävimpänä vastaehdokkaanaan oli Uladzimir Hantšaryk. Lukašenka voitti vaalit ylivoimaisesti jo ensimmäisellä kierroksella, mutta Etyjin tarkkailijoiden mukaan vaalit eivät olleet hyväksyttävästi järjestetyt, vastaehdokkaita häirittiin järjestelmällisesti eikä heille annettu puheenvuoroa valtion mediassa.lähde?
Arvostelusta huolimatta Lukašenka sanoi hallintonsa olevan ainoa vaihtoehto epävakaudelle. Hän korostaa itseään kansan ihmisenä, ja häntä kutsutaan usein epävirallisesti termillä baćka, joka merkitsee isää, mutta on kannaltaan muinainen slaavien heimopäällikköä merkitsevä sana.lähde?
Syksyllä 2002 Valko-Venäjä karkotti Etyjin tarkkailijat, jolloin EU ja Yhdysvallat laittoivat Lukašenkan ja joukon korkeita valkovenäläisiä virkamiehiä viisumikieltoon. Yhdistyneiden kansakuntien ihmisoikeusjärjestö UNCHR ilmaisi päätöslauselmassaan huhtikuussa 2003 vakavan huolensa Valko-Venäjän ihmisoikeustilanteesta.lähde?
17. lokakuuta 2004 järjestettiin parlamenttivaalien yhteydessä kansanäänestys perustuslain muuttamisesta, jotta Lukašenka voisi asettua ehdolle kolmannelle kaudelle. Virallisten tulosten mukaan 79,42 prosenttia äänestäjistä kannatti muutosta. Valtion TV-kanavia syytettiin ehdotusta kannattavan materiaalin esittämisestä vaalipäivänä, vaikka se on lain mukaan kiellettyä. Liettualainen Baltic Surveys sai ehdotuksen kannatukseksi vain 48 prosenttia, mutta kysely oli vääristynyt pienen otannan ja sen kaupunkeihin keskittymisen vuoksi.lähde?
Lukašenkan hallitus on joutunut Venäjän ja muiden maiden painostuksen kohteeksi talouden vapauttamiseksi. Vaikka hallinto on vähitellen vapauttanut taloutta, pienyritykset kärsivät edelleen epäselvästä lakijärjestelmästä ja valtionyritysten yksityistämisiä vastustetaan ankarasti. Muun muassa yhteisyritys Ford Motorsin kanssa kaatui tähän. Talouskasvu on jatkunut vakaana ja korkeana ja Valko-Venäjä on palkkojen osalta yksi maailman tasa-arvoisimmista maista, mutta esimerkiksi Maailmanpankin mukaan kasvu on keskittynyt tietyille sektoreille ja palkkojen korotukset ovat syöneet tuottavuuden kasvun.lähde?
Valko-Venäjän presidentti > Kolmas kausi (2006–2010)

Presidentinvaali järjestettiin 19. maaliskuuta 2006. Vaalikomission mukaan Lukašenka sai äänistä 82,6 prosenttia, kun opposition yhteinen ehdokas Aljaksandr Milinkevitš jäi kuuteen prosenttiin. Äänestysprosentti oli 92,6. Oppositio ilmoitti jo hyvissä ajoin, ettei hyväksy vaalitulosta. Mielipidemittauksissa ennen vaaleja Lukašenkalle ennustettiin 75–80 prosentin äänisaalista. Tsjom-mielipidetutkimuslaitoksen mukaan Lukašenkaa kannatti 40 prosenttia. Mielipidemittausten mukaan Lukašenka olisi voittanut vaalit joka tapauksessa ilman tuloksen vääristelyä.lähde?
Vaalien jälkeen EU kielsi Lukašenkalta ja noin 40 hänen hallintonsa jäseneltä pääsyn EU:n alueelle ja jäädytti näiden varat. Myös välit Venäjän kanssa viilenivät loppuvuodesta 2006 Venäjän nostettua Valko-Venäjälle toimittamansa maakaasun hintaa. Tässä tilanteessa Valko-Venäjän vaali suhteitaan lähinnä samoin kansainvälisen yhteistyön ulkopuolelle joutuneeseen Iraniin ja eräisiin Yhdysvaltoihin kielteisesti suhtautuviin Etelä-Amerikan maihin.lähde?
Suhteet EU:hun paranivat vuoden 2008 syksyllä, kun Valko-Venäjä vapautti mielipidevangit ja pyrki järjestämään mallikelpoisesti vuoden 2008 parlamenttivaalit. Liennytystä johti Etyjin puheenjohtaja Alexander Stubbin vierailu Minskissä 7. lokakuuta 2008. Pian tämän jälkeen EU kumosi väliaikaisesti viisumikiellot. EU:n ja Valko-Venäjän suhteiden lämpiämisen syyksi on mainittu se, että maa ei ole tunnustanut Abhasiaa ja Etelä-Ossetiaa, kuten Venäjä on toivonut.
Huhtikuussa 2009 Lukašenka vieraili Italiassa, jossa hän tapasi Silvio Berlusconin ja paavi Benedictus XVI:n. Kyseessä oli ensimmäinen Länsi-Eurooppaan suuntautunut vierailu kymmeneen vuoteen. Toukokuussa 2009 Venäjä kielsi valkovenäläisten maitotuotteiden tuonnin terveyssyistä sekä autojen ja traktorien tuonnin. Lukašenka haukkui Vladimir Putinin kovin sanoin, mutta pyysi välittömästi Venäjältä lisää lainaa. Lukašenka jättäytyi protestiksi pois Moskovassa järjestetystä kokouksesta, jossa olisi perustettu Kollektiivisen turvallisuusjärjestön nopean toiminnan joukot ja kutsui kokouksessa tehtyjä päätöksiä laittomiksi.
Vuonna 2010 Lukašenka jatkoi vierailujaan Etelä-Amerikassa ja suhteiden solmimista Venezuelan ja Brasilian kanssa. Tuolloin Lukašenka sopi öljytoimituksista Venezuelan Hugo Chávezin kanssa Ukrainan Odessa-Brody-putkiston kautta. Maaliskuussa 2010 Kiinan varapresidentti Xi Jinping sopi vierailullaan Valko-Venäjän kanssa noin 10 miljardin dollarin arvoisista yhteistyöhankkeista.
Venäjän ja Valko-Venäjän suhteiden huononeminen jatkui, kun Lukašenka syytti heinäkuussa 2010 Venäjän NTV:tä ja muuta mediaa maan vastaisesta propagandasta etupäässä NTV:n esittämän "Kummisetä"-dokumentin (ven. "Крестный батька") vuoksi. Vastineeksi Lukašenka tapasi Georgian johtaja Mikheil Saakašvilin Ukrainassa 12. heinäkuuta, ja tämä asettui puolustamaan Lukašenkaa.
Valko-Venäjän presidentti > Neljäs kausi (2010–2015)

Vuoden 2010 presidentinvaaleissa Lukašenka sai riippumattoman ovensuukyselyn mukaan 35 prosenttia ja Andrei Sannikov 24 prosenttia äänistä, mikä vastaa aika hyvin puolueettomia arvioita heidän todellisista vaalituloksistaan. Viranomaisten ilmoituksen mukaan Lukašenka sai lähes 80 prosenttia ja Sannikov vain reilut kaksi prosenttia äänistä. Lehtori Timo Laineen arvion mukaan koko oppositio olisi äänestänyt Sannikovia toisella kierroksella ja näin tästä olisi tullut presidentti, ellei vaalituloksia olisi väärennetty.