stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Martin (taidemaalari)

| John Martin |
| --- | --- |
 John Martin. Henry Warrenin maalaus.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1789
Kuollut: 17. helmikuuta 1854 (64 vuotta)
Taiteilija
Taidesuuntaus:  romantiikka
John Martin (19. heinäkuuta 1789 – 17. helmikuuta 1854) oli englantilainen taidemaalari, kaivertaja ja kuvittaja. Hänet tunnetaan suurista ja dramaattisista uskonnollisista maalauksistaan. Martinin maalauksilla ja niiden pohjalta tehdyillä kaiverruksilla oli laaja menestys suuren yleisön keskuudessa.
John Martin oli nuorena heraldikon oppipoikana Newcastlessa ja sen jälkeen posliinimaalarin apulaisena. Lontooseen muutettuaan Martin alkoi osallistua Royal Academy of Artsin ja British Institutionin näyttelyihin vuodesta 1811 alkaen, ja voitti niistä palkintoja vuosina 1817 ja 1821. Martin tunnetaan parhaiten uskonnollisten aiheiden sekä suurten, mielikuvituksellisten ja mahtipontisten näkyjen maalarina. Hänen teoksissaan on  yleensä laajat maisemat ja runsaasti ihmisiä. Hänen tärkeimpiä maalauksiaan ovat muun muassa Belsazarin juhla, Viimeinen tuomio, Taivaan tasangot ja Hänen vihansa suuri päivä. Martin halvaantui vuonna 1853 ja kuoli seuraavana vuonna Douglasissa, Mansaarella.
Thomas Lawrence kutsui Martinia hieman ironisesti "aikansa suosituimmaksi taidemaalariksi".
Maalauksia

Belsazarin juhla, 1820
Seitsemäs vitsaus, 1823
Pandemonium, 1841
Taivaan tasangot, noin 1851
Hänen vihansa suuri päivä, 1851
Viimeinen tuomio, 1853
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Martin (taidemaalari) Wikimedia Commonsissa
John Martin (englanniksi)
Jeesuksen pilkkaaminen Raamatussa

Kristuksen kiusaaminen, Gerrit van Honthorst, maalaus vuodelta 1617.
Jeesuksen pilkkaaminen Raamatussa on Raamatusta löytyvät tapahtumat, jotka liittyvät Jeesuksen pilkkaamisiin. Uusi testamentti mainitsee, että Jeesusta pilkattiin ristillä.
Evankeliumeiden mukaan Jeesus oli ennustanut, että häntä pilkataan, hänen päälleen syljetään, häväistään, ruoskitaan ja hänet ristiinnaulitaan. Uuden testamentin Jeesuksen pilkkaamiset ovat täynnä ironiaa, samalla kun pilkkaaminen keskittyy Jeesuksen profetaalisuuteen ja kuninkaalliseen olemukseen.
Kristuksen kärsimyskertomus kertoo Jeesuksen kokemasta väkivallasta ja kärsimyksistä Juudaksen kavalluksesta lähtien ja ennen ristiinnaulitsemista.
Vanhassa testamentissa

Vanha testamentti sisältää useita profetioita Jeesuksen elämän eri vaiheista, myös kiusauksista ja kärsimyksistä, ja Uudessa testamenttissa näihin profetioihin viitataan joko suoraan tekstin sisällöllä tai joissakin käännöksissä on käytössä viittauksia kulloisenkin jakeen profetaaliseen tai samankaltaiseen edeltävään tekstiin.
Jesajan kirjassa viitataan Messiaan kokemaan väkivaltaan ja kidutukseen:
»Niinkuin monet kauhistuivat häntä-sillä niin runneltu, ei enää ihmisenkaltainen, oli hänen muotonsa, hänen hahmonsa ei ollut ihmislasten hahmo...Hän oli ylenkatsottu, ihmisten hylkäämä, kipujen mies ja sairauden tuttava, jota näkemästä kaikki kasvonsa peittivät, halveksittu, jota emme minäkään pitäneet. Mutta totisesti, meidän sairautemme hän kantoi, meidän kipumme hän sälytti päällensä. Me pidimme häntä rangaistuna, Jumalan lyömänä ja vaivaamana, mutta hän on haavoitettu meidän rikkomustemme tähden, runneltu meidän pahain tekojemme tähden. Rangaistus oli hänen päällänsä, että meillä rauha olisi, ja hänen haavainsa kautta me olemme paratut. Me vaelsimme kaikki eksyksissä niinkuin lampaat, kukin meistä poikkesi omalle tielleen. Mutta Herra heitti hänen päällensä kaikkien meidän syntivelkamme. Häntä piinattiin, ja hän alistui siihen eikä suutansa avannut; niinkuin karitsa, joka teuraaksi viedään, niinkuin lammas, joka on ääneti keritsijäinsä edessä, niin ei hän suutansa avannut. Ahdistettuna ja tuomittuna hänet otettiin pois, mutta kuka hänen polvikunnastaan sitä ajatteli? Sillä hänet temmattiin pois elävien maasta; minun kansani rikkomuksen tähden kohtasi rangaistus häntä. Hänelle annettiin hauta jumalattomain joukossa; mutta rikkaan tykö hän tuli kuoltuansa, sillä hän ei ollut vääryyttä tehnyt eikä petosta ollut hänen suussansa. Mutta Herra näki hyväksi runnella häntä, lyödä hänet sairaudella. Jos sinä panet hänen sielunsa vikauhriksi, saa hän nähdä jälkeläisiä ja elää kauan, ja Herran tahto toteutuu hänen kauttansa. Sielunsa vaivan tähden hän saa nähdä sen ja tulee ravituksi. Tuntemuksensa kautta hän, minun vanhurskas palvelijani, vanhurskauttaa monet, sälyttäen päällensä heidän pahat tekonsa. Sentähden minä jaan hänelle osan suurten joukossa, ja väkevien kanssa hän saalista jakaa; sillä hän antoi sielunsa alttiiksi kuolemaan, ja hänet luettiin pahantekijäin joukkoon, hän kantoi monien synnit, ja hän rukoili pahantekijäin puolesta.» 
(Jes. 52:14, 53:3-12, Raamattu 33/38)
Myös Psalmien kirja on kohtia, joiden on tulkittu profeetallisesti viittaavan ristiinnaulitsemisen tapahtumiin:
»Jumalani, Jumalani, miksi minut hylkäsit?...mutta minä olen mato enkä ihminen, ihmisten pilkka ja kansan hylky. Kaikki, jotka minut näkevät, pilkkaavat minua, levittelevät suutansa, nyökyttävät ilkkuen päätään: "Jätä asiasi Herran haltuun. Hän vapahtakoon hänet, hän pelastakoon hänet, koska on häneen mielistynyt. » 
(Ps. 22:1,7-9, Raamattu 33/38)
Uudessa testamentissa

Tunnetuimmat kiusaamiseen liittyvät tapahtumat Jeesuksen elämässä lienevät olleen neljänkymmenen päivän erämaavaelluksen aikana kokemat kiusaukset, jolloin Saatana kiusasi Jeesusta siteeraamalla itse Raamattua Jeesukselle, fariseusten syytökset ja juonittelut, Juudaksen suudelma ja myöhemmin koettu väkivalta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pihkala, Jorma: Jeesus kiusausten voittaja (pdf) pihkala.net.
Brander, Jori: Saarna 22.1.2010: Jeesuksen kiusaukset (mp3) Tampereen metodistiseurakunta. Arkistoitu 5.4.2015. Viitattu 9.4.2015.
Jill Goodacre

Jill Goodacre Connick (s. 29. maaliskuuta 1965) on malli, joka esiintyi laajalti 1990-luvun Victoria's Secretin katalogeissa. Ohjattuaan yhden Harry Connick Jr:in musiikkivideon vuonna 1994, he avioituivat eikä Jill ole tehnyt paljoa mallin töitä sen jälkeen. Jill on kuvanveistäjä Glenna Goodacren tytär.
Jillillä on kolme tytärtä Harry Connick, Jr:n kanssa: Georgia Tatom (17. huhtikuuta 1996), Sarah Kate (12. syyskuuta 1997) sekä Charlotte (26. kesäkuuta 2002).
Hän on myös ollut vieraana Frendit-televisiosarjassa jaksossa Sähkökatko ("The One With the Blackout") vuonna 1994.
Jevgenija Debrjanskaja

Jevgenija Jevgenjevna Debrjanskaja (ven. Евгения Евгеньевна Дебрянская, o.s. Grišina; s. 10. kesäkuuta 1953 Kamensk-Uralski) on venäläinen yhteiskunnallinen vaikuttaja. Hän oli toisinajattelija Neuvostoliiton myöhäisvaiheissa ja ajoi sitten seksuaalivähemmistöjen oikeuksia, libertarismia sekä feminismiä. Vuonna 2015 hän kertoi Radio Free Europe/Radio Libertylle luopuneensa aktivismista ja pyrkimyksistä poliittiseen vaikuttamiseen.
Debrjanskaja järjesti Moskovassa mielenosoituksia Neuvostoliiton viimeisinä aikoina ja tuli usein pidätetyksi. Hänelle määrättiin suuria sakkoja. Debrjanskaja oli muun muassa Moskovan eläintarhassa osoittamassa mieltään sloganilla ”Vapauttakaa eläimet, lukitkaa häkkeihin kommunistit”. Sanojensa mukaan Debrjanskaja kannatti Euroopan lähentymistä. 1980-luvun lopussa hän perusti Valerija Novodvorskajan kanssa antikommunistisen Demokraattinen liitto -puolueen. Debrjanskaja perusti Roman Kalininin kanssa Venäjän ensimmäisenä HLBT-oikeusjärjestönä pidetyn Seksuaalivähemmistöjen liiton vuonna 1989 tai 1990. Hän perusti myös libertaristisen puolueen ja toimi Masha Gessenin kanssa seksuaalivähemmistöjen oikeuksien puolustamiseen tarkoitetun Triangle-järjestön johdossa.
Debrjanskajan perustama libertaristinen puolue vaati armeijan lakkauttamista sekä samaa sukupuolta olevien avioliittojen ja kannabiksen laillistamista. Sanojensa mukaan Debrjanskaja alkoi vuonna 2000 vetäytyä poliittisesta vaikuttamisesta mielenkiinnon puutteesta. Hänet pidätettiin homojen oikeuksien puolesta protestoimisesta Moskovassa toukokuussa 2006. Debrjanskaja kertoi vuonna 2015, etteivät hänen näkemyksensä olleet muuttuneet. Hän kertoi ajatelleensa aikoinaan armeijan lakkauttamisen, turvallisuuspalvelun kieltämisen, rajojen avaamisen ja samaa sukupuolta olevien avioliittojen olevan mahdollisia. Sitten hän kertoi ymmärtäneensä, että tällaisia mahdollisuuksia ei Venäjällä ollut, mitä hän piti surullisena.
Debrjanskaja on lesbo. Hän oli kuitenkin homoseksuaalisuutta ”lännen rappiona” pitävän Aleksandr Duginin ensimmäinen vaimo ja tämän pojan äiti. Debrjanskajan aikoinaan tavannut neuvostoliittolaissyntyinen toimittaja, kirjailija Cathy Young kertoi keväällä 2014 tyrmistyneensä Debrjanskajan Facebookissa esittämästä näkemyksestä, jonka mukaan Venäjä on ainoa fasisminvastaisuuden takaaja. Young koki Debrjanskajaan ”tarttuneen” ultranationalismin.
Jeesuksen syntymäkirkon piiritys

Jeesuksen syntymäkirkon piiritys oli Israelin asevoimien toteuttama Jeesuksen syntymäkirkon piiritys Betlehemissä Palestiinan Länsirannalla 2. huhtikuuta–10. toukokuuta 2002. Israelilaiset sotilaat olivat edenneet kaupunkiin palestiinalaisen itsemurhaiskun jälkeen Israelissa ja kirkon valtasivat joukkoja pakenevat palestiinalaiset asemiehet. Alkoi 38 päivää kestänyt piiritys, joka päättyi lopulta palestiinalaisten maastakarkotuksiin Euroopan maihin ja Gazan kaistalle.
Tausta

Israelin puolustusvoimien 310. jalkaväkiprikaati ja 445. panssaripatalijoona etenivät Betlehemin pohjoisosiin 29. maaliskuuta 2002 osana operaatiota, jonka tarkoituksena oli kostaa itsemurhapommittajan tekemä isku Netanyassa pari päivää aikaisemmin. 2. huhtikuuta kaupungin kaduilla syttyi kiivaita taisteluja israelilaisten etsiessä palestiinalaisia militantteja tieltä talosta taloon. Noin 200 Fatahin asemiestä ja Palestiinalaishallinnon poliisia pakenivat etenevien joukkojen tieltä Jeesuksen syntymäkirkkoon. Kirkossa olleet noin 60 munkkia ja nunnaa jäivät loukkuun. Kirkossa oli myös noin 200 muuta siviiliä.
Palestiinalaiset asemiehet uskoivat, että Israelin asevoimat eivät tohtisi tunkeutua pyhänä pidetyn kirkon tiloihin. Asemiesten joukossa olivat esimerkiksi al-Aksan prikaatien jäsenet Jihad Ja'arie ja Ibrahim Abayat.
Seuraukset

Euroopan unioni välitti lopullisen sopimuksen 13 palestiinalaisen kohtalosta 22. toukokuuta. Kolme lähti Italiaan, kolme Espanjaan, kaksi Kreikkaan, kaksi Irlantiin, yksi Belgiaan ja yksi Portugaliin. Palestiinalaiset saivat kohdemaissaan vuoden oleskeluluvan. Kolmastoista palestiinalainen jäi Kyprokselle. Piirityksen aikana israelilaiset tarkka-ampujat olivat surmanneet 8 henkilöä ja haavoittaneet 22. 2 israelilaista sotilasta oli haavoittunut. Piiritys oli kestänyt yhteensä 38 päivää. Joitakin tunteja piirityksen jälkeen Israelin asevoimien joukot poistuivat Betlehemistä. Itse kirkko oli kärsinyt olosuhteet huomioon ottaen suhteellisen lievät vauriot.
Israelilaiset evakoivat pappeja.
Sotilas Betlehemissä.
John Marston

| John Marston |
| --- | --- |
 John Marston videopelissä Red Dead Redemption.
Näyttelijä(t):  Rob Wiethoff
Ensi- esiintyminen:  Red Dead Redemption (2010)
Viimeinen esiintyminen:  Red Dead Redemption 2 (2018)
Kustantaja:  Rockstar Games
Henkilötiedot
Koko nimi:  John Marston, Sr.
Status:  kuollut
Ammatti:  lainsuojaton palkkamurhaaja maanviljelijä
Sukupuoli:  mies
Ikä:  38 (1911)
Asuinpaikka:  Beecher’s Hope, West Elizabeth, Yhdysvallat
Luonteenpiirteet:  taitava aseenkäsittelijä ja metsästäjä taidokas nyrkkikamppailija
Kuolinsyy:  liittovaltion agentit surmasivat
Suhteet
Puoliso(t):  Abigail Marston (kuollut)
Lapset:  John ”Jack” Marston, Jr. (poika) tytär (kuollut, nimeä ei tiedossa)
Tutut:  Dutch van der Linde Bill Williamson Javier Escuella Uncle Edgar Ross Irish Seth Briars Nigel West Dickens Bonnie McFarlane Landon Ricketts Vincente de Santa Professori McDougal Abraham Reyes Luisa Fortuna Leigh Johnson Archer Fordham Arthur Morgan
Infobox OKNimi-testi OK: 
John Marston Sr. on protagonisti videopeleissä Red Dead Redemption ja Red Dead Redemption: Undead Nightmare. Hän esiintyy myös pelissä Red Dead Redemption 2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Marston Wikimedia Commonsissa
John Rutledge
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Rutledge Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtajat
Jay
Rutledge
Ellsworth
Marshall
Taney
Chase
Waite
Fuller
White
Taft
Hughes
Stone
Vinson
Warren
Burger
Rehnquist
Roberts
Jill Evans

| Jill Evans |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 1999–2020  
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. toukokuuta 1959 (ikä 65) Rhondda, Wales
Aiheesta muualla
www.jillevans.net
Jill Evans (s. 8. toukokuuta 1959) on walesiläinen poliitikko ja entinen kansallismielisen Plaid Cymrun puheenjohtaja. Evans edusti Plaid Cymrua ja Walesia Euroopan parlamentissa vuosina 1999–2020 eli Ison-Britannian EU-eroon asti. Hän oli vuosina 2009–2014 Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmän jäsen ja varapuheenjohtaja, ja EFA:n varapuheenjohtaja 2014–2019.  Vuonna 2004 Evans oli ensimmäinen europarlamentaarikko, joka puhui kymriksi EU-parlamentissa.
John Trump

| John G>  Trump.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. elokuuta 1907  New York City, NY, USA
Kuollut: 21. helmikuuta 1985 (77 vuotta)  Boston, MA, USA
Kansalaisuus:   yhdysvaltalainen
Ammatti:  keksijä, professori
Titteli:  tohtori
Puoliso:  Elora Trumpin
Lapset:  3
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
John George Trump (21. elokuuta 1907 New York, New York – 21. helmikuuta 1985 Boston, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen fyysikko, insinööri, National Academy of Engineeringin (NAE) jäsen ja keksijä. Hän toimi Massachusetts Institute of Technologyssä professorina vuosina 1936-1973 ja vuodesta 1973 hän oli emeritusprofessori. Hän oli Frederick Trumpin poika, Fred Trumpin veli ja Donald Trumpin setä.
Trump toimi nuoruudessaan jonkin aikaa Elizabeth Trump & Son -yhtiössä, mutta lopetti yhteistyön veljensä kanssa ja aloitti uran sähkötekniikan parissa.
Hän palveli myös toisessa maailmansodassa. Hän oli naimisissa Elora Trumpin kanssa. Parille syntyi kolme lasta.
Kunnianosoituksia

King's Medal for Service in the Cause of Freedom (Iso-Britannia)
National Medal of Science (USA)
Lähde:
John Two-Hawks

John Two-Hawks on yhdysvaltalainen muusikko.
Two-Hawks on julkaissut lukuisia albumeja ja on haluttu luennoitsija, mutta suuri yleisö tuntee hänet luultavasti parhaiten vierailustaan suomalaisyhtye Nightwishin Once-albumilla, jolla hän soittaa huilua ja tulkitsee runon kappaleessa "Creek Mary's Blood". Two-Hawks oli mukana myös yhtyeen esittäessä kappaleen ensimmäistä kertaa livenä konsertissa Helsingin Hartwall Areenalla syksyllä 2005. Konsertti on julkaistu livealbumina ja -DVD:nä nimellä End of an Era. Two-Hawks on sittemmin esiintynyt Nightwishin mukana myös Dark Passion Play -kiertueella.
Aiheesta muualla

John Two-Hawksin virallinen sivusto
Johan Lorentz Lagus

Johan Lorentz Lagus (10. lokakuuta 1805 Turku – 20. syyskuuta 1881 Iisalmi) oli suomalainen kirkkoherra ja lääninrovasti.
Laguksen vanhemmat olivat Turun akatemian teologisen siveysopin professori Anders Johan Lagus ja Sigrid Helena Hoffrén. Hän kävi Turun katedraalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1821. Lagus opiskeli Turun akatemiassa ja hän suoritti venäjän kieliopintoja Moskovassa valtion apurahalla 1827–1828. Lagus valmistui filosofian kandidaatiksi Moskovassa 1829 ja hänet vihittiin papiksi Porvoon hiippakunnassa 1837.
Lagus oli Viipurin lukion venäjän kielen lehtorina vuodesta 1829 alkaen. Hänestä tuli Lammin kirkkoherra vuonna 1842 ja Iisalmen kirkkoherra vuonna 1854. Lagus sai rovastin arvon 1846. Hän oli vt. lääninrovastina vuodesta 1851 ja vakinaisena lääninrovastina vuodesta 1854. Lagus oli Kuopion tuomiokapitulin jäsenenä 1876–1879.
Lagus oli naimisissa vuodesta 1842 Karjalan laamannikunnan laamannin Bror Adam Tamelanderin tyttären Amalia Karolina Augusta Tamelanderin (k. 1869) kanssa. Heidän poikiaan olivat maanviljelysneuvos, valtiopäivämies Johannes Lagus (1846–1922), Varkauden tehtaansaarnaaja Wilhelm Lagus (1856–1896) ja lyseon lehtori Lars Reinhold Hirvensalo, ent. Lagus (1858–1918).
Aiheesta muualla

Johan Lorentz Laguksen elämäkerta Kansallisbiografiassa
Joakim Bonnier

| Joakim Bonnier |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Karl Joakim Jonas Bonnier
Syntynyt: 31. tammikuuta 1930 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 11. kesäkuuta 1972 (42 vuotta) Le Mans, Ranska
Kansalaisuus:   Ruotsi
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1956–1971
Talli(t):  Maserati, Scuderia Centro Sud, Joakim Bonnier Racing Team, BRM, Porsche, Rob Walker Racing Team, Lotus, Brabham, Anglo-Suisse Racing/Ecurie Bonnier ja Honda
Kilpailuja:  108
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  1
Palkintosijoja:  1
Paalupaikkoja:  1
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  39
Ensimmäinen kilpailu:  Italian Grand Prix 1956
Ensimmäinen voitto:  Hollannin Grand Prix 1959
Viimeinen voitto:  Hollannin Grand Prix 1959
Viimeinen kilpailu:  Yhdysvaltain Grand Prix 1971
Jo Bonnier (Karl Joakim Jonas Bonnier, 31. tammikuuta 1930 Tukholma, Ruotsi – 11. kesäkuuta 1972 Le Mans, Ranska) oli ruotsalainen kilpa-autoilija, joka osallistui myös Formula 1 -sarjaan.
Ura

Bonnier syntyi Djurgårdenissa, Tukholmassa, varakkaaseen perheeseen. Vuonna 1956 hän siirtyi kilpailemaan F1-sarjaan ajamaan Maserati-tallin riveihin. Hänen suurin saavutuksensa Formuloissa oli tyypin 25 BRM:lla ajettu voitto kauden 1959 Hollannin Grand Prix'sta, automallin alkaessa olla vihdoinkin Grand Prix -kisoihin riittävän luotettava. Hän voitti myös Saksassa vuonna 1960 ajetun kilpailun Porsche 718 -autolla, mutta kilpailu ei kuulunut F1-sarjaan.
Bonnierilla oli jopa oma Formula 1 -talli, joka kilpaili nimillä Jo Bonnier, Anglo-Suisse Racing Team, Joakim Bonnier Racing Team ja Ecurie Bonnier.
Voitostaan huolimatta Bonnier ei ajanut eri talleissa kovinkaan kauan. Maseratilla ajon jälkeen hän ajoi omassa Joakim Bonnier Racing Team -tallissaan ja Mimmo Dein Scuderia Centro Sud -tallissa 1950-luvun lopulla, ennen kuin hän päätyi ajamaan BRM:lla ja Porschella.
Porschen poistuttua sarjasta kauden 1962 jälkeen Bonnier vaihtoi Bob Walker Racing Team -talliin, joka oli ainoa yksityistä autoa ajattanut talli, joka oli onnistunut voittamaan MM-sarjaan kuuluneen kilpailun. Talli ajatti Cooperin ja Brabhamin autoja. Bonnier onnistui keräämään vain muutaman pisteen.
Kaudeksi 1966 Bonnier muodosti Anglo-Suisse Racing Team -tallin (myöhemmin uudelleennimetty Ecuer Bonnieriksi), mutta hänen mielenkiintonsa F1:een vähitellen hiipui. Viimeisen kokonaisen kautensa hän ajoi vuonna 1968, jolloin hän vaihtoi vanha Cooper T86:nsa myös vanhaan McLaren M5A:an. Hän kilpaili satunnaisesti Formuloissa aina kauteen 1971 asti.
F1:n ohella Bonnier osallistui myös moniin urheiluautokilpailuihin. Hän voitti vuonna Targa Florion Porsche 718 -autolla yhdessä Hans Herrmannin kanssa. Vuonna 1962 hän voitti yhdessä Lucien Bianchin kanssa Sebringin 12 tunnin ajon ajaen Ferrari 250 TR -autoa. Vuonna 1963 hän voitti Targa Florion uudestaan, mutta tällä kertaa Carlo Mario Abaten kanssa. Tälläkin kerralla autona oli Porsche 718.
Bonnierin paras vuosi urheiluautoilussa oli vuosi 1964, jolloin hän ajoi Graham Hillin kanssa Maranello Concessionaires -kilpailussa Ferrari P -autolla toiseksi. Tämän lisäksi hän ajoi toiseksi Le Mansin 24 tunnin ajossa ja voitti Montlheryssa, kuten myös Reimsin 12 tunnin ajoissa.
Hän voitti 1000 kilometrin kilpailun Nürburgringillä (yhdessä Phil Hillin kanssa) ajaen Chaparrallia. Tämä oli hänen viimeinen merkittävä autokilpailuvoitto, mutta hän onnistui myös nappaamaan voiton 1000 kilometrin kilpailusta Barcelonasta (yhdessä Ronnie Petersonin kanssa) ja Le Mansin 4 tunnin ajosta vuonna 1972 (yhdessä Hughes de Fierlandtin kanssa).
Joakim Bonnier joutui onnettomuuteen Le Mansin 24 tunnin ajossa vuonna 1972 Circuit De La Sarthen radalla kolaroituaan Scuderia Filipinetti -tallin auton kanssa, jota ajoi sveitsiläinen Florian Vetsch. Bonnierin auto syöksyi osuman jälkeen puihin ja Bonnier sai surmansa.
Muuta

Bonnier kirjoitti myös omaelämäkerran Fort - fortare! Fortast? vuonna 1961, ja esiintyi elokuvissa Linje sex, För tapperhet i tält ja Het snö.
Bonnier oli vuodesta 1962 aina kuolemaansa asti aktiivinen GPDA:n (Grand Prix Driver's Association) jäsen. Hän teki töitä turvallisuuden parantamiseksi urheilussa.
Formula 1 -sarjan MM-kilpailujen tulokset

(lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa)
| Vuosi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1956 | Maserati | ARG  | MON  | INDY  | BEL  | FRA  | GBR  | GER  | ITA Kesk. |  |  |  |  |  | - | 0 |
| 1957 | Scuderia Centro Sud | ARG 7 | MON  | INDY  | FRA  | GBR Kesk. | GER  | PES Kesk. | ITA Kesk. |  |  |  |  |  | - | 0 |
| 1958 | Jo Bonnier | ARG  | MON Kesk. | DUT 10 | INDY  | BEL 9 | FRA 8 | GBR Kesk. | GER Kesk. | POR Kesk. | ITA Kesk. | MOR 4 |  |  | 18. | 3 |
| 1959 | BRM | MON Kesk. | INDY  | DUT 1 | FRA Kesk. | GBR Kesk. | GER 5 | POR Kesk. | ITA 8 | USA  |  |  |  |  | 8. | 10 |
| 1960 | BRM | ARG 7 | MON 5 | INDY  | DUT Kesk. | BEL Kesk. | FRA Kesk. | GBR Kesk. | POR Kesk. | ITA  | USA 5 |  |  |  | 18. | 4 |
| 1961 | Porsche | MON Kesk. | DUT 11 | BEL 7 | FRA 7 | GBR 5 | GER Kesk. | ITA Kesk. | USA 6 |  |  |  |  |  | 15. | 3 |
| 1962 | Porsche | DUT 7 | MON 5 | BEL  | FRA 10 | GBR Kesk. | GER 7 | ITA 6 | USA 13 | RSA  |  |  |  |  | 15. | 3 |
| 1963 | Walker | MON 7 | BEL 5 | DUT 11 | FRA NC | GBR Kesk. | GER 6 | ITA 7 | USA 8 | MEX 5 | RSA 6 |  |  |  | 11. | 6 |
| 1964 | Walker | MON 5 | DUT 9 | BEL Kesk. | FRA  | GBR Kesk. | GER Kesk. | AUT 6 | ITA 12 | USA Kesk. | MEX Kesk. |  |  |  | 15. | 3 |
| 1965 | Walker | RSA Kesk. | MON 7 | BEL Kesk. | FRA Kesk. | GBR 7 | DUT Kesk. | GER 7 | ITA 7 | USA 8 | MEX Kesk. |  |  |  | - | 0 |
| 1966 | Anglo-Suisse | MON NC | BEL Kesk. | FRA NC | GBR Kesk. | DUT 7 | GER Kesk. | ITA Kesk. | USA NC | MEX 6 |  |  |  |  | 17. | 1 |
| 1967 | Joakim Bonnier | RSA Kesk. | MON  | DUT  | BEL Kesk. | FRA  | GBR Kesk. | GER 5 | CAN 8 | ITA Kesk. | USA 6 | MEX 10 |  |  | 15. | 3 |
| 1968 | Joakim Bonnier | RSA Kesk. | ESP  | MON DNQ | BEL Kesk. | DUT 8 | FRA  | GBR Kesk. | GER  | ITA 6 | CAN Kesk. | USA Kesk. | MEX 5 |  | 22. | 3 |
| 1969 | Lotus | RSA  | ESP  | MON  | DUT  | FRA  | GBR Kesk. | GER Kesk. | ITA  | CAN  | USA  | MEX  |  |  | - | 0 |
| 1970 | Ecurie Bonnier | RSA  | ESP  | MON  | BEL  | DUT  | FRA  | GBR  | GER  | AUT  | ITA DNQ | CAN  | USA Kesk. | MEX  | - | 0 |
| 1971 | Ecurie Bonnier | RSA Kesk. | ESP  | MON  | DUT  | FRA  | GBR  | GER DNQ | AUT DNS | ITA 10 | CAN  | USA 16 |  |  | - | 0 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Chicane F1 - Jo Bonnier (Arkistoitu – Internet Archive)
Bonnier vuonna 1966.
José Ignacio Alemany Grau

José Ignacio Alemany Grau (s. 27. tammikuuta 1934 Madrid) on Perussa toiminut espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu redemptoristeihin. Hänet vihittiin papiksi 11. tammikuuta 1959 ja nimitettiin Chachapoyasin hiippakunnan johtoon 17. elokuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 15. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ángel Francisco Simón Piorno, jota avustivat Fortunato Baldelli ja Oscar Rolando Cantuarias Pastor.
Alemany Grau erosi tehtävistään piispana 18. toukokuuta 2000.
Jesse Laine

Jesse Laine (s. 4. maaliskuuta 1992) on suomalainen moottoriurheilija. Hän aloitti uransa karting-sarjoissa. Vuonna 2008 hän kilpaili Formula Renault NEZ-, Formula Renault NEC-, Viron Formula Renault- ja Suomen Formula Renault -sarjoissa vaihtelevalla menestyksellä. Vuonna 2009 Laine kilpaili Formula Renault NEC sarjassa sijoittuen 12:nneksi. Vuonna 2010 Laine kilpaili Formula Renault UK sarjassa sijoittuen 17:nneksi. Hän ajoi myös yksittäisiä kilpailuja Formula Renault NEC- ja Eurocup Formula Renault -sarjoissa. Vuonna 2011 Laine sijoittui kolmanneksi Suomen Camaro Cup -sarjassa. Vuonna 2012 Laine ajoi kaksi kilpailua FIA GT3 European Championship -sarjassa.
Aiheesta muualla

http://www.driverdb.com/drivers/jesse-laine/career/