stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isopentaani
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Isopentaanin kansainvälinen kemikaalikortti
PubChem: 2-Methylbutane (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Isopentane (englanniksi)
ChemBlink: Isopentane (englanniksi)
Kaija Isosaari

Katri (Kaija) Elisabet Jortikka (o.s. Isosaari; 23. marraskuuta 1923 Halsua – 1. maaliskuuta 2013 Valkeakoski) oli suomalainen yleisurheilija, joka voitti kiekonheitossa yhden Suomen mestaruuden. Hän edusti Tampereen Pyrintöä.
Jortikka, silloisella tyttönimellään Isosaari, voitti kiekonheitossa Suomen-mestaruuden vuonna 1950 tuloksella 33,67 m sekä sijoittui SM-kilpailuissa neljänneksi vuonna 1948, viidenneksi vuosina 1951 ja 1954 sekä kuudenneksi vuonna 1952.
Jortikan kiekonheittoennätys oli 36,54 m, jonka hän teki Tampereella elokuussa 1958.
Jortikka muutti Halsualta Tampereelle vuonna 1946 ja sen jälkeen Valkeakoskelle vuonna 1961, jossa asui loppuikänsä. Pyrinnössä Jortikka oli mukana vuodet 1947–1959 sekä yleisurheilussa että pesäpallossa. Valkeakosken Hakassa hän oli vuodet 1970–1978 A-valmentajana, palkintotuomarina, ja johtokunnan jäsenenä. Keilailun Jortikka aloitti vuonna 1970 keilaseura Pottissa ja veteraaniyleisurheilun vuonna 1980 Kunto-Pirkoissa.
Vuoteen 2002 saakka Jortikka oli osallistunut veteraanien yleisurheilun EM- ja MM-kisoihin 21 kertaa, joista hän oli saanut kaikkiaan 84 mitalia. Tuolloin hänellä oli hallussaan 75-vuotiaiden maailmanennätykset sekä moukarissa, kiekonheitossa, että heittoviisiottelussa. Vuonna 1999 Jortikka voitti viisi maailmanmestaruutta Gatesheadissa Englannissa käydyissä veteraanien yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa. Voittolajit olivat kuula, kiekko, keihäs, moukarinheitto, ja heittoviisiottelu. Tuona vuonna ensimmäistä kertaa myös veteraanien MM-kisoissa menestyneitä yleisurheilijoita kutsuttiin mukaan tasavallan presidentin itsenäisyyspäivän vastaanotolle. Kutsun saivat Kaija Jortikka ja Erik Eriksson. Jortikan ura jatkui vuoteen 2004 Århusin EM-kisoihin ja Sindelfingenin halli MM-kisoihin saakka. Århusista Jortikka sai kaikkiaan kahdeksan mitalia.
Jortikan isä oli Halsuan Toivossa urheillut Albert Isosaari. Jortikan veli Erkki Aleksanteri Isosaari (1919–1970) oli maaotteluedustaja ja SM-tason keilaaja.
Pirjo Lehti

Pirjo Tuulia Lehti (s. 24. huhtikuuta 1953 Lahti) 
on suomalainen iskelmälaulaja, joka osallistui vuoden 1980 Syksyn sävel -kilpailuun kappaleella ”Portit”. Vaikka hän on laulanut Syksyn ja Kevään sävel -ohjelmissa ja julkaissut kuusi albumia, on hän jäänyt kuitenkin suurelle yleisölle melko tuntemattomaksi. 1990–2000-luvuilla Pirjo Lehti on levyttänyt muutamia lyhyitä levyjä laulaen suomenkielisiä versioita ulkomaisista kappaleista, kuten Patricia Kaasin ”Hotel Normandy” -kappaleen suomenkielinen versio ”Kun mentiin hotelliin”.
Vuonna 1967 Lehti osallistui Lahdessa laulukilpailuun, jonka hän voitti ja sai levtyssopimuksen. Hän levytti vuonna 1969 ensisinglensä "Auringon pistos / Jos vielä kohdataan". Hän ryhtyi 17-vuotiaana Pekka Nurmikallion orkesterin laulusolistiksi. Hän keikkaili myös Saksassa unkarilaisen orkesterin laulusolistina ja he tarjosivat Lehdelle esiintymiskiertuetta myös Yhdysvaltoihin, jonne hän ei kuitenkaan lähtenyt. Lehti opiskeli 1980-luvulla Päijät-Hämeen konservatoriossa (nykyisin Lahden konservatorio) laulunopettajaksi ja toimi myös kuoron johtajana. 1980-luvun alussa lehti keikkaili runsaasti Suomessa keikkaorkesterinsa kanssa, kunnes lopetti ne ja toimi sen jälkeen vuosina 1983–2019 taksiyrittäjänä Lahdessa.
Diskografia

Auringon pistos / Jos vielä kohdataan (single, 1969)
Etkö uskalla mua rakastaa (1975)
Pirjo Lehti (1981)
Mua älä jätä yöhön (1985)
Se on rakkautta oikeaa (1985)
Pirjo Lehti (1999)
Kasvot tuulilasissa (2003)
Aiheesta muualla

Pirjo Lehden esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Pirjo Lehden sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Pirjo Lehden sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Isonikotiinihappo

| Isonikotiinihappo |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Pyridiini-4-karboksyylihappo
CAS-numero:  55-22-1
PubChem CID:  5922
SMILES:  C1=CN=CC=C1C(=O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H5NO2
Moolimassa:  123,11 g/mol
Sulamispiste:  319 °C
Liukoisuus veteen:  Veteen 5,2 g/l (20 °C)
Isonikotiinihappo (C6H5NO2) on aromaattisiin karboksyylihappoihin kuuluva pyridiinijohdannainen. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa lääkeaineiden valmistamiseen. Isonikotiinihappo on nikotiini- ja pikoliinihappojen isomeeri.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa isonikotiinihappo on värittömiä neulasmaisia kiteitä. Yhdiste liukenee hieman veteen, mutta ei juurikaan orgaanisiin liuottimiin. Isonikotiinihappo on heikko happo, ja sen happovakion arvo on 1,1·10-5
Valmistus ja käyttö

Isonikotiinihappoa valmistetaan hapettamalla 4-metyylipyridiiniä kaliumpermanganaatilla. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä ja siitä valmistetaan muun muassa lääkkeinä käytettäviä isoniatsidia ja iproniatsidia sekä maatalouskemikaalina käytettävää inabenfidiä.
Learjet 35

Sveitsin ilmavoimien Learjet 35A.
Suomen ilmavoimat Learjet 35A
Japanin meri-itsepuolustusvoimat Learjet U-36A
Learjet 35 on kaksimoottorinen, kahdeksanpaikkainen yhdysvaltalainen liikelentokone. Se on Learjet 25 -koneen Garrett Airesearch TFE 731-2-2B -suihkumoottoreilla varustettu edelleenkehitetty versio, joka lensi ensilentonsa 22. elokuuta 1973. Yhdysvaltain ilmavoimat osti vuonna 1984 rahti- ja henkilökuljetuskoneiksi 84 Learjet 35:ttä, jotka saivat tunnuksen C-21A.
Learjet 36 on Learjet 35:n kuusipaikkainen, pidemmän kantaman malli. Vuonna 1976 koneisiin tehtiin suuremman lentoonlähtöpainon mahdollistavia parannuksia ja mallinimiksi tulivat 35A ja 36A, joita valmistettiin vuoteen 1994 asti. Yhteensä Learjet 35/36-koneita on valmistettu 676 kappaletta.
Learjet 31:ssä on yhdistetty 35/36:n runko ja moottorit 55/60 modernimpaan siipeen ja pyrstön alla oleviin siivekkeisiin. 31:n kehitysmalli lensi ensimmäisen kerran toukokuussa 1987 ja sai lentokelpoisuustodistuksensa elokuussa 1988.
Nykyiset tuotantomallit ovat Learjet 31A ja 31A/ER.
Koneita valmistava Learjet Inc. on ollut vuodesta 1990 kanadalaisen Bombardier Inc:n omistuksessa.
Käyttö Suomessa

Suomen ilmavoimien tukilentolaivueessa on kolme Learjet 35A/S -konetta, joita käytetään muun muassa merivalvontaan, kartoituskuvauksiin, ilmanäytteenottoon, maalinhinaukseen ja henkilökuljetuksiin. Ensimmäinen koneista saapui Suomeen syyskuussa 1982.
Tekniset tiedot (Learjet 35A/S) > Yleiset ominaisuudet

kärkiväli 12 m
pituus 14,8 m
korkeus 3,7 m
siipipinta-ala 23,5 m²
8-paikkainen liikesuihkukoneesta modifioitu erikoisversio
kahden hengen miehistö
2 × 1 588 kp puhallinturbiinimoottoria
tyhjäpaino 4 500 kg
suurin lentoonlähtöpaino 8 345 kg
Tekniset tiedot (Learjet 35A/S) > Suoritusarvot

suurin matkalentonopeus 860 km/h
suurin nopeus korkealla 0,8 machia
pisin lentomatka 4 488 km
lakikorkeus 13 700 m
Tekniset tiedot (Learjet 35A/S) > Varustus

merivalvontatutka
siipiripustimet
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen ilmavoimat: Learjet 35 A/S (LJ) (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilmavoimat päivittää Learjet-kalustoa – elinkaari jatkuu 2020-luvulle
Airliners.net: Learjet 35, 36 & 31
Ken¨’s Aviation: Learjet 35/36
C-21A Learjet
Air Force Fact Sheets: C-21A (Arkistoitu – Internet Archive)
C-21A Learjet
Isosiilikala

| Isosiilikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Jäykkäleukakalat Tetraodontiformes
Heimo::  Siilikalat Diodontidae
Suku::  Diodon
Laji::  hystrix
Kaksiosainen nimi
 Diodon hystrix  Linnaeus, 1758 
Katso myös
   Isosiilikala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isosiilikala (Diodon hystrix) on jäykkäleukalojen lahkon siilikalojen heimon kalalaji, joka on kuuluisa puolustuskeinostaan: se imee vettä sisäänsä ja paisuu palloksi, jolloin ihoa vasten painautuneet piikit ponnahtavat pystyyn ja tekevät kalan nielemisestä mahdotonta. Isosiilikala on heimonsa suurimpia lajeja ja voi suurimmillaan kasvaa 90 cm pitkäksi.
Isosiilikalaa tavataan subtrooppisten alueiden koralliriutoilla ympäri maapallon. Sitä tavataan usein riuttojen luolissa ja koloissa 50 metrin syvyyteen asti. Alle 20 cm pitkät nuoret yksilöt liikkuvat avovedessä myös kauempana riutoista, mutta aikuistuessaan kalat siirtyvät riuttojen läheisyyteen.
Isosiilikalan kuivattuja, ilmalla täytettyjä nahkoja on myyty matkamuistoiksi.
Isonightingalensirkku

| Isonightingalensirkku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tangarat Thraupidae
Suku::  Nightingalensirkut Nesospiza
Laji::  wilkinsi
Kaksiosainen nimi
 Nesospiza wilkinsi  Lowe, 1923 
Katso myös
   Isonightingalensirkku Wikispeciesissä   Isonightingalensirkku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isonightingalensirkku (Nesospiza wilkinsi) on tangaroihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Tristan da Cunhalta.
Koko ja ulkonäkö

Isonightingalensirkku voi kasvaa 18–22 cm pitkäksi. Sukupuolet muistuttavat toisiaan ulkonäöltään. Isonightingalensirkku on ruumiinrakenteeltaan tukevahko ja väriltään selästään oliivinvihreä. Naama, kurkku ja silmäkulmajuova ovat keltaiset, ja vatsa on kellanvihreä. Lajin nokka on kookas ja tukeva.
Levinneisyys ja elinympäristö

Isonightingalensirkkua tavataan ainoastaan Nightingale Islandilta. Lajin elinympäristöä ovat matalia Phylica-suvun puita kasvavat pensaikkoalueet, mutta sitä voidaan tavata myös ruohikkoalueilta. Linnun ravintoa ovat hedelmät, siemenet ja selkärangattomat eläimet. Isonightingalensirkun pesimäkausi on lokakuulta helmikuulle ja se rakentaa kuppimaisen pesän maanrajaan. Munia on yksi tai kaksi.
Isonightingalensirkku luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kannan kooksi arvioitiin vuonna 2021 alle 50 täysikasvuista yksilöä. Kantaa uhkaavat vieraslajit kuten petonisäkkäät sekä Phylica-puita uhkaavat kirvat ja niiden levittämät sienet. Myös ilmastonmuutoksen aiheuttamat myrskyt ovat uhka.
Lea (nimi)

| Lea |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  5. tammikuuta
– ruotsinkielinen:  5. tammikuuta
– ortodoksinen:  12. joulukuuta
Muunnelmia:  Leea
Vastineita eri kielissä:  Leah
Nimen alkuperä:  heprealainen, lehmä
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lea on naisen etunimi.
Lea on heprealaisperäinen nimi ja tarkoittaa 'lehmää'. Näin ollen se ei ole Leon sisarnimi, vaikka nimen asun perusteella niin voisi päätellä. Raamatussa Lea (Leea) oli Laabanin tytär, patriarkka Jaakobin ensimmäinen puoliso ja Raakelin vanhempi sisar. Euroopassa nimi yleistyi vasta uskonpuhdistuksen jälkeisinä vuosina.
Suomen almanakassa Lea esiintyi väliaikaisesti 1738 päivällä 22. maaliskuuta Pyhän Lean päivänä. Pysyvän paikan nimi sai 1908 nykyiseltä päivältään, 5. tammikuuta. Suosituimmillaan Lea on ollut 1930–1950-luvuilla. Nimestä on käytössä myös muunnos Leea.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 19 358 naista ja alle 15 miestä saanut nimekseen Lea.
Tunnettuja Lea-nimisiä

Lea Ahlborn, ruotsalainen kaivertaja ja mitalitaiteilija
Léa Caurla, ranskalainen pikajuoksija
Lea Danilson-Järg, virolainen poliitikko ja ministeri
Lea De Mae, tšekkiläinen pornonäyttelijä
Lea Einfalt, slovenialainen maastohiihtäjä
Lea Foli, kanadalainen viulisti
Lea Giunchi, italialainen elokuvanäyttelijä
Lea Hakala, suomalainen koripalloilija
Lea Hilokoski, suomalainen keilaaja
Lea Hyvönen, suomalainen eläinlääkäri ja elintarviketeknologian professori
Lea Ignatius, suomalainen taidegraafikko
Lea Joutseno, suomalainen näyttelijä
Lea Kauppi, limnologi, Suomen ympäristökeskuksen ent. pääjohtaja
Lea Kauppi, suomalainen naivistinen taidemaalari
Lea Kärhä, suomalainen poliitikko (Kokoomus)
Lea Laitinen, suomen kielen professori
Lea Lampila, ruotsinsuomalainen muistelmakirjailija
Lea Laven, suomalainen iskelmälaulaja
Léa Lemare, ranskalainen mäkihyppääjä
Lea Lumme, suomalainen agronomi ja järjestöjohtaja
Lea Lyytikäinen, Lea Leksi, suomalainen kirjailija
Lea Massari, italialainen näyttelijä
Lea Meyer, saksalainen estejuoksija
Lea Michele, yhdysvaltalainen näyttelijä ja laulaja
Lea Müller, sveitsiläinen suunnistaja
Lea Mäkipää, suomalainen Sininen tulevaisuus -puolueen poliitikko
Lea Nikel, israelilainen nykytaiteilija
Lea Padovani, italialainen näyttelijä
Lea Pennanen, suomalainen lastenkirjailija ja radiotoimittaja
Lea Piltti, suomalainen oopperalaulaja
Lea Pulkkinen, suomalainen psykologian professori
Lea Pyykkö, suomalainen venäläisen kirjallisuuden suomentaja
Lea Salonga, filippiiniläinen näyttelijä ja laulaja
Lea Sarasto, suomalainen kirjailija
Lea Saukkonen, suomalainen meteorologi
Lea Savolainen, suomalainen SDP:n kansanedustaja
Lea Schüller, saksalainen jalkapalloilija
Léa Seydoux, ranskalainen näyttelijä
Lea Sirk, slovenialainen laulaja ja lauluntekijä
Lea Sistonen, solu- ja molekyylibiologian professori
Lea Sutinen, suomalainen keskustalainen poliitikko
Lea Sölkner, itävaltalainen alppihiihtäjä
Lea Thompson, yhdysvaltalainen näyttelijä
Lea Valtasaari, suomalainen polymeerikemian tutkija
Lea Wermelin, tanskalainen poliitikko ja ministeri
Lea Whittington, yhdysvaltalainen kuvataiteilija
Kuvitteellisia Lea-nimisiä

Lea, Aleksis Kiven samannimisen näytelmän päähenkilö
Lea salanimenä

Lea Helo, kirjailija Topias Huttarin salanimi
Lea Karvonen, useiden kustannusosakeyhtiö Tammen kääntäjien yhteinen salanimi
Nimen muita merkityksiä

Lea, Lea Lavenin albumi
Lea, Mäntyluodon edustalle vuonna 1999 uponnut troolari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lea (nimi) Wikimedia Commonsissa
Leevi (nimi)

| Leevi, Levi |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  Leevi: 18. elokuuta
– ruotsinkielinen:  Levi: 18. elokuuta
– ortodoksinen:  30. kesäkuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Lévi, Lewi, Lewis, Louis
Nimen alkuperä:  hepreaa, "uskollinen"
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Leevi tai Levi on heprealaisperäinen miehen etunimi, joka tarkoittaa uskollista. Nimi periytyy Raamatusta, jossa Leevi oli Jaakobin kolmas poika. Pohjois-Suomessa nimen on tehnyt suosituksi erityisesti Lars Levi Laestadius. Leevi on nimen suomenkielinen muoto, monessa muussa kielessä nimi esiintyy muodossa Levi. Leevin nimipäivä on 18. elokuuta. Vuodesta 2020 lähtien sama päivä on myös suomenruotsalaisen kalenterin mukaan Levin nimipäivä. Suomalaiseen almanakkaan nimi ilmestyi 1950, mutta sitä on käytetty jo paljon aikaisemmin.   Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut 12 236 Leevi-nimistä henkilöä, joista enemmistö on 2000-luvulla syntyneitä. Levi-nimisiä on ollut 832.
Tunnettuja Leevejä

Leevi Aaltonen (s. 2001), jääkiekkoilija
Leevi Antinaho (s. 2002), jalkapalloilija
Leevi Haapala (s. 1972), Taideyliopiston Kuvataideakatemian professori, Kiasman museonjohtaja
Leevi Karjalainen (s. 2000), jääkiekkoilija
Leevi Karsikas (1933–2016), eräkirjailija
Leevi Kauppi (1920–2005), meijerialan yritysjohtaja ja maanviljelysneuvos
Leevi Kauranne (1927‒2011), geologi ja professori
Leevi Kekkonen (1908‒1993), jalkapalloilija
Leevi Keronen (s. 2000), kestävyysjuoksija
Leevi Kinnunen (1905–1988), rovasti ja kirjailija
Leevi Kuismanen (1930‒2016), kajakkimeloja
Leevi Kuuranne (1915–1965), näyttelijä
Leevi Kääriäinen (s. 1935), lääkäri, virologi ja professori
Leevi Laakso (s. 1998), jääkiekkomaalivahti
Leevi K. Laitinen (s. 1931), kauppaneuvos ja entinen lapsisaarnaaja
Leevi Launonen (s. 1955), kristillinen kirjailija, lauluntekijä ja sanoittaja, Ristin Voiton päätoimittaja
Leevi Lehtisyrjä, DeejaVu (s. 2002), elektronisen tanssimusiikin tuottaja ja DJ
Leevi Lehto (1951–2019), runoilija, kääntäjä, ohjelmoija ja kustantaja
Leevi Lehto (s. 1998), pesäpalloilija
Leevi Linko (1908–1995), näyttelijä
Leevi Loippo (s. 1997), salibandyn pelaaja
Leevi Madetoja (1887–1947), säveltäjä
Leevi Meriläinen (s. 2002), jääkiekkomaalivahti
Leevi Moisander (1907–1997), Mannerheim-ristin ritari
Leevi Mutru (s. 1995), yhdistetyn hiihtäjä
Leevi Mäittälä (1914–1998), kirjallisuuden tutkija
Leevi Rantalaiho (1915‒1991), kapellimestari ja näyttelijä
Leevi Salonen (s. 2001), taiteilija, laulaja ja lauluntekijä
Leevi-Matias Taimela (s. 2002), koripalloilija
Leevi Teissala (s. 2001), jääkiekkoilija
Leevi Tukiainen (s. 2000), jääkiekkoilija
Leevi Valkama (1915‒2000), yleisen kirjallisuustieteen professori
Leevi Viitala (s. 2001), jääkiekkoilija
Leevi (s. 1993), Särkänniemen delfinaarion delfiini
Tunnettuja Levi-nimisiä

Levi Colwill (s. 2003), englantilainen jalkapalloilija
Levi Eshkol (1895–1969), Israelin pääministeri 1963–1969
Levi ben Gershon, Gersonides (1288–1344), ranskanjuutalainen rabbi, filosofi, matemaatikko ja astrologi
Levi Henriksen (s. 1964), norjalainen kirjailija ja muusikko
Levi Jern (1893–1973), suomenruotsalainen kunnallisneuvos ja RKP:n kansanedustaja
Levi LaVallee (s. 1982), yhdysvaltalainen moottorikelkkailija
Levi Leipheimer (s. 1973), yhdysvaltalainen maantiepyöräilijä
Levi Miller (s. 2002), australialainen näyttelijä
Levi P. Morton (1824–1920), Yhdysvaltain varapresidentti, kongressiedustaja ja kuvernööri
Lewi Pethrus (1884–1974), ruotsalainen helluntailainen saarnaaja
Levi Sherwood (s. 1991), uusiseelantilainen freestyle-motocross-ajaja
Levi Shubert, Lee Shubert (1875–1953), yhdysvaltalainen teatterinjohtaja
Levi Sjöstrand (1920–1994), suomenruotsalainen kirjailija
Levi Strauss (1829–1902), saksalais-yhdysvaltalainen tekstiilitehtailija
Kuvitteellisia Leevejä

Leevi, Lauri Viidan romaanissa Entäs sitten, Leevi (1965)
Leevi, kuvitteellinen henkilö yhtyeessä Leevi and the Leavings
Leevi, leijona lastenkirjassa Leevi, lauhkea leijona
Leevi, tiikeri sarjakuvassa Lassi ja Leevi
Leevi Letkutsalo, Retuperän WBK:n letkumestari
Laura (vuoden 1944 elokuva)

| Laura |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Otto Preminger
Käsikirjoittaja:  Jay Dratler Samuel Hoffenstein Betty Reinhardt
Perustuu:  Vera Casparyn romaaniin Laura (1943)
Tuottaja:  Otto Preminger
Säveltäjä:  David Raksin
Kuvaaja:  Joseph LaShelle
Leikkaaja:  Louis R. Loeffler
Tuotantosuunnittelija:  Leland Fuller
Lavastaja:  Leland Fuller Lyle Wheeler Thomas Little
Pääosat:  Gene Tierney  Dana Andrews  Clifton Webb  Vincent Price  Judith Anderson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox Otto Preminger Productions
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:  11. lokakuuta 1944 Suomi: 30. marraskuuta 1945
Kesto:  90 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laura on Otto Premingerin ohjaama yhdysvaltalainen film noir -klassikko vuodelta 1944. Elokuva perustuu Vera Casparyn samannimiseen romaaniin ja pääosia esittivät Gene Tierney, Dana Andrews ja Clifton Webb.
Juoni

Newyorkilainen poliisietsivä Mark McPherson (Dana Andrews) tutkii kauniin ja menestyneen mainospäällikkö Laura Huntin (Gene Tierney) murhaa. Hän kuulustelee kyynistä kolumnistia Waldo Lydeckeriä (Clifton Webb), joka kertoo kuinka hän tapasi Lauran, ryhtyi tämän ohjaajaksi ja käytti vaikutusvaltaansa ja mainettaan edistääkseen Lauran uraa. McPherson kuulustelee myös Lauran kihlattua Shelby Carpenteria (Vincent Price), varakasta tätiä Ann Treadwelliä (Judith Anderson) ja uskollista taloudenhoitajaa Bessie Claryä (Dorothy Adams).
Ystävien lausuntojen ja Lauran kirjeiden avulla McPherson oppii tuntemaan Lauran ja Laurasta tulee hänelle vähitellen pakkomielle. Lydecker jopa syyttää häntä siitä, että hän on rakastumassa kuolleeseen naiseen. Eräänä yönä etsivä nukahtaa Lauran muotokuvan alle ja herää, kun joku tulee asuntoon. Järkyttyneenä hän tajuaa, että se on Laura. McPherson saa selville, että murhan uhri onkin Diane Redfern, malli, jonka Carpenter toi sinne Lauran ollessa maalla. Nyt murhaajan paljastaminen on entistäkin tärkeämpää.
McPherson on ilahtunut, että Laura on niin ihastuttava kuin mitä hän oli kuvitellut. Hän epäilee, että Lydecker on myös rakastunut Lauraan ja tappoi Redfernin erehdyksessä. McPherson varoittaa Lauraa, ettei hän saa päästää ketään asuntoonsa sen jälkeen, kun hän on lähtenyt. Lydecker pääsee kuitenkin sisälle ja on juuri tappamassa Lauraa, kun McPherson palaa ja ampuu hänet. Lydeckerin viimeiset sanat ovat: ”Hyvästi, Laura. Hyvästi, rakkaani.”
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gene Tierney  | … |  Laura Hunt     |
|  Dana Andrews  | … |  Mark McPherson     |
|  Clifton Webb  | … |  Waldo Lydecker     |
|  Vincent Price  | … |  Shelby Carpenter     |
|  Judith Anderson  | … |  Ann Treadwell     |
|  Dorothy Adams  | … |  Bessie Clary     |
|  James Flavin  | … |  McAvity     |
|  Clyde Fillmore  | … |  Bullitt     |
|  Ralph Dunn  | … |  Fred Callahan     |
|  Grant Mitchell  | … |  Corey     |
|  Kathleen Howard  | … |  Louise     |
|  Dutch Schlickenmeyer  | … |  etsivä     |
|  Harry Strang  | … |  etsivä   |
|  Lane Chandler  | … |  etsivä   |
Vastaanotto

The New York Timesin Thomas M. Pryor kirjoitti: ”Kun rikoselokuvassa on niin paljon jännitystä, hyviä näyttelijöitä ja sarkastista vuoropuhelua kuten Laurassa ... voi vaikuttaa hiustenhalkomiselta ehdottaa, että se olisi voinut olla parempikin. Koska tarina kertoo äärimmäisen kiehtovasta naisesta, joka kiemurtelee kolmen hyvin ’maallisen’ miehen elämään, niin paljon riippuu tietenkin itse naisesta... Vaikka vaikuttaisin epäkohteliaalta, sanoisin, että kun kyseessä oleva nainen ilmaantuu näyttämölle tragediaan johtavien tapahtumien takaumassa, niin hän on pettymys. Gene Tierney ei yksinkertaisesti vastaa sitä kuvaa, mitä muut ovat kertoneet Laurasta ihmisenä. Kaunis, kyllä, mutta tuskin sellainen nainen, jonka olisimme odottaneet tapaavamme. Sillä Tierney näyttelee älykästä ja hienostunutta mainospäällikköä kuten sinisilmäinen lukiolainen. Siitä huolimatta Laura on kiehtova melodraama ... Vain Gene Tierney näyttää olevan väärässä elokuvassa. Ehkäpä jos Laura Huntiin kohdistuvat odotukset eivät olisi olleet niin suuret, asia olisi ollut toinen. Elokuva on kuitenkin kokonaisuudessaan lähes huippuluokkaa.”
Varietyssa kirjoitettiin: ”Elokuva alkaa pettävän leppoisalla rytmillä ja sen kevyt ja huoleton ilmapiiri vain korostaa jännitystä ilman, että yleisö huomaisi jännityksen kasvamista. Yleisö huomaa kuitenkin tarinaa seuratessaan ... miten taitavaa tarinan kerronta on. Tilanteet seuraavat hyvin toisiaan ja ovat aina uskottavia. Juonenkulku – joskus yllättävä – on looginen. Vuoropuhelu on rehellistä, aitoa ja aikuismaista.”
Roger Ebert kirjoitti 2002 Chicago Sun-Timesissa: ”Film noir on tunnettu monimutkaisista juonistaan ja yllättävistä käänteistään, mutta jopa lajityypissä, joka toi meille Maltan haukan kaltaisia elokuvia, tämän elokuvan täytyy voittaa jonkinlainen palkinto... Se että Laura yhä edelleen kiehtoo – ja se todellakin kiehtoo – on tyylin riemuvoitto järjestä... Elokuvan epäjohdonmukaisuudet ja epäuskottavuudet eivät himmennä elokuvan vetovoimaa. Ne ehkä jopa lisäävät sitä... Koko elokuva on kuin yhdestä muotista: suunniteltu ja keinotekoinen, joka silti saavuttaa täydellisen tasapainon alhaisten motiivien ja korkean tyylin välillä. Elokuvasta tekee suuren ehkä sen roolijako. B-luokan rikostarinan aiheet lunastaa vapaaksi Waldo Lydecker, joka kävelee kohtausten läpi ikään kuin pelkäisi astuvansa jonkin päälle.”