stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leikkauspolitiikan vastainen liike
Liikkeen synty ja laajeneminen

Leikkauspolitiikan vastainen liike sai alkunsa Kreikasta keväällä 2010, jolloin maassa nähtiin suuria mielenosoituksia EU:n ja Kansainvälisen valuuttarahaston vaatimia budjettileikkauksia vastaan. Protesteihin osallistui kymmeniätuhansia ihmisiä ja ajoittain ne laajenivat myös väkivaltaisiksi yhteenotoiksi poliisin kanssa. Marraskuussa 2010 Irlannin pääkaupungissa Dublinissa järjestettiin yksi maan kaikkien aikojen suurimmista mielenosoituksista, johon osallistui yli 100 000 ihmistä. Ammattiliittojen koollekutsumassa mielenosoituksessa vastustettiin leikkauksia ja pankkien pelastuspaketteja. Myös Dublinin mielenosoitus muuttui mellakaksi, kun anarkistit yrittivät tunkeutua parlamentin alahuoneeseen. Vuotta myöhemmin Irlannissa aloitettiin kampanja, joka vastusti maassa vallinneen talouskriisin johdosta tehtyjä veronkorotuksia.
Marras–joulukuussa 2010 myös Britanniassa nähtiin laajoja opiskelijoiden mielenosoituksia, jotka saivat alkunsa lukukausimaksujen korotuksista. Samaan aikaan perustettiin veronkorotuksia ja leikkauksia vastustava UK Uncut -verkosto, joka yhdisti lukuisia maassa syntyneitä protestiliikkeitä. Vuoden 2011 aikana protestit jatkuivat edelleen Kreikassa ja samana keväänä uusia mielenosoituksia nähtiin myös Espanjassa. Spontaanisti muodostunut 15M-protestiliike vaati ”aitoa demokratiaa” ja sanoutui samalla irti korruptoituneena pitämistään valtapuolueista. Syyskuussa 2011 puolestaan Yhdysvalloissa syntyi antikapitalistinen Occupy Wall Street -liike, joka levisi nopeasti myös Eurooppaan.
Vuosien 2012–2015 aikana leikkauspolitiikan vastaiset mielenosoitukset ovat edelleen jatkuneet erityisesti Kreikassa ja Espanjassa ja niitä on nähty myös lähes kaikissa muissa Länsi-Euroopan maissa. Yksi suurimmista protestiliikkeistä on Saksassa vuonna 2012 perustettu Blockupy, joka on järjestänyt suuria mielenosoituksia muun muassa Frankfurtissa sijaitsevan Euroopan keskuspankin pääkonttorin edustalla. Blockupy on ilmoittanut tavoitteekseen luoda koko Euroopan laajuinen kansanliike, joka rakentaa demokratiaa alhaalta ylöspäin. Euroopan ulkopuolelle protestiliikkeitä on syntynyt Yhdysvaltain lisäksi ainakin Kanadaan.
Poliittiset puolueet

Merkittävin leikkauspolitiikan vastaisen liikkeen myötä syntynyt puolue on keväällä 2014 perustettu espanjalainen Podemos. Vuoden 2014 eurovaaleissa saavutti lähes kahdeksan prosentin ääniosuuden ja viisi europarlamenttipaikkaa, jonka jälkeen gallupit ovat nostaneet Podemoksen jopa Espanjan suurimmaksi puolueeksi. Myös Kreikan tammikuussa 2015 järjestettyjen parlamenttivaalien voittajapuolueen Syrizan menestys perustui talouskurin vastustamiseen. Muista eurooppalaisista puolueista esimerkiksi Skotlannin kansallispuolue sekä irlantilainen Sinn Féin ovat asemoineet itsensä osaksi leikkauspolitiikan vastaista liikettä. Lähes kaikki talouskuria ja leikkauspolitiikkaa vastustavat puolueet ovat vasemmistolaisia, mutta joukossa on myös joitakin oikeistopopulistisia ryhmiä, kuten Italian Viiden tähden liike sekä Puolan Laki ja oikeus -puolue.
Suomessa

Ensimmäinen merkittävämpi leikkauspolitiikkaa vastustava protesti Suomessa oli huhtikuussa 2014 Helsingissä järjestetty Nyt saa riittää! -mielenosoitus, joka keräsi noin tuhat mielenosoittajaa. Maaliskuussa 2015 noin tuhat opiskelijaa kokoontui Helsinkiin vastustamaan opintukeen suunniteltuja leikkauksia ja myöhemmin kesäkuussa puolestaan pidettiin seitsemässä eri kaupungissa varhaiskasvatukseen kohdistuvia leikkauspäätöksiä vastustavia mielenosoituksia. Suurin tapahtuma oli Helsingissä, johon poliisin arvioiden mukaan osallistui noin 3 000–4 000 ihmistä.
Varsinaisesti leikkauspolitiikan vastaisen liikkeen katsotaan kuitenkin rantautuneen Suomeen vasta elokuun lopussa 2015, jolloin Helsingissä järjestettiin suuri Joukkovoima hallituspolitiikkaa vastaan! -mielenosoitus. Ihmisiä arvioitiin paikalla olleen noin 12 000. Mukana oli lukuisia eri kansalaisjärjestöjä, kuten Helsingin yliopiston ylioppilaskunta, Kepa ja Vailla vakinaista asuntoa ry. Lisäksi mielenosoitukseen osallistui muun muassa ammattiyhdistyksiä sekä vammais-, eläkeläis- ja lapsijärjestöjä. Mielenosoitukseen järjestettiin kuljetuksia eri puolilta Suomea ja joillakin paikkakunnilla oli myös pienempiä tukimielenosoituksia.
Aiheesta muualla

Joukkovoima hallituspolitiikkaa vastaan -verkoston kotisivut
Blockuby-liikkeen mielenosoittajia EKP:n päämajan edustalla.
Mielenosoitus Madridissa vuonna 2011.
Lylyjärvi (Karstula)

| Lylyjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  62°56′48″N, 25°03′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Enonjärven valuma-alue (14.46)
Laskupuro:  Leikkarinpuro Vastinginjärveen 
Järvinumero:  14.466.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  168 m  
Pituus:  2,1 km  
Leveys:  1,2 km  
Rantaviiva:  8,286 km  
Pinta-ala:  96,655 ha  
Tilavuus:  0,00313517 km³ 
Keskisyvyys:  3,24 m  
Suurin syvyys:  10,2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiLylyjärvi 
Lylyjärvi  on Keski-Suomessa Karstulassa  Lylyperän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,1 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 97 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 3,14 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00314 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,2 metriä ja suurin syvyys on 10,2 metriä. Sen rantaviivan pituus on 8,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Enonjärven valuma-alueella (14.46), jonka Enonjoen valuma-alueeseen (14.466) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 168 metriä mpy.
Lumimaasara

| Lumimaasara |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  rufina
Kaksiosainen nimi
 Carex rufina  Drejer 
Katso myös
   Lumimaasara Wikispeciesissä   Lumimaasara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lumimaasara (Carex rufina) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on monivuotinen ja tavallisesti hyvin pienikokoinen saralaji. Lumimaasara muistuttaa paljolti pienikokoista tunturisaraa (Carex bigelowii), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan kukintojen sekä pullakoiden ulkonäön perusteella. Lumimaasara muistuttaa jonkin verran myös kerosaraa (Carex norvegica), mutta siitä lumimaasara on erotettavissa muun muassa emikukkien luottien lukumäärän, tähkäsuomujen ulkonäön sekä lehtien pituuden perusteella.
Lumimaasara on kasvutavaltaan maanmyötäinen tai koheneva ja sen varret ovat tavallisesti vain noin 5 cm pitkiä. Varret ovat rentoja sekä kaartuvia ja kasvavat pieninä mättäinä. Lehtien tyvitupet ovat kalvaanruskeita. Lehdet ovat vaaleanvihreitä ja suunnilleen samanpituisia kuin varretkin. Lumimaasara on yhtäläistähkäinen saralaji ja sen kukinto koostuu 2–4 tähkästä, jotka sijaitsevat tiiviisti yhdessä varren kärjessä. Tähkät ovat lyhyitä ja hedekukat sijaitsevat ylimmän tähkän tyvellä. Tähkäsuomut ovat violetinmustia ja niissä on vaalea keskisuoni. Pullakot ovat vaaleanvihreitä, mutta yleensä tummakärkisiä ja niissä on lyhyt suuota. Emikukat ovat kaksiluottisia.
Lumimaasara kasvaa märillä lumenviipymäpaikoilla. Lumimaasaraa kasvaa Skandien vuoristossa, Islannissa sekä Grönlannin rannikoilla. Lumimaasaraa ei kasva Suomessa.
Lumimaasaran tieteellinen lajinimi (rufina) tulee latinan sanasta rufinus (suom. mustanpunainen) ja viittaa yleensä tummakärkisten pullakoiden väriin.
Aiheesta muualla

ITIS: Carex rufina (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Carex rufina (englanniksi)
Flora of North America: Carex rufina (englanniksi)
Liivantajärvi

| Liivantajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°40′38″N, 23°31′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Näsijärven alue (35.31)
Laskuoja:  oja Särkijärveen 
Järvinumero:  35.311.1.055
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,6 m  
Rantaviiva:  0,533 km  
Pinta-ala:  1,458 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLiivantajärvi 
Liivantajärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Huhkaankylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,5 hehtaaria ja se on 200 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Näsijärven lähialueeseen (35.311) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 107,6 metriä mpy.
Luka Magnotta

| Luka Magnotta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Luka Rocco Magnotta (syntymänimeltään Eric Clinton Newman)
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1982 (ikä 42) Toronto
Aiheesta muualla
IMDb
Luka Rocco Magnotta (syntymänimeltään Eric Clinton Kirk Newman; s. 24. heinäkuuta 1982) on kanadalainen pornonäyttelijä ja -malli, joka murhasi ja paloitteli 33-vuotiaan kiinalaisopiskelija Jun Linin. Linin ruumiinosia oli murhan jälkeen postitettu Kanadan konservatiivipuolueelle ja Kanadan liberaalipuolueelle. Murha oli kuvattu videolle, jota levitettiin Internetissä nimellä 1 lunatic 1 ice-pick. Videolla näytetään muun muassa, kuinka Magnotta puukottaa sänkyyn sidottua Liniä jääpiikillä ja veitsellä ja leikkaa elottoman Linin pään irti asettaen sen piironkilaatikkoon. Videon loppupuolella hän myös irrottaa hänen kätensä ja käyttää sitä itsetyydytykseen ja lopulta harrastaa anaaliseksiä silvotun ruumiin kanssa syöttäen palasia siitä koiralle. Magnottaa oli aiemmin epäilty Internetissä levitettyjen kissantappovideoiden tekijäksi.
Magnotta pakeni Kanadasta Eurooppaan ja Interpol julkaisi hänestä etsintäkuulutuksen. Hänet pidätettiin 4. kesäkuuta 2012 berliiniläisessä internetkahvilassa, jossa hän oli etsinyt kuvia ja uutisia itsestään.
Oikeus tuomitsi Magnottan joulukuussa 2014 murhasta elinkautiseen vankeuteen, josta on mahdollista anoa ehdonalaiseen pääsyä 25 vuoden istumisen jälkeen. Hän sai lisäksi 19 vuoden vankeusrangaistuksen muista rikoksista.
Aiheesta muualla

Video paljastaa sarjamurhaajan kammottavat mieltymykset Iltalehti.  6.6.2012. Viitattu 3.6.2023.
MIRC

| mIRC |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Khaled Mardam-Bey
Kehityshistoria
Vakaa versio:  7.77 (11. kesäkuuta 2024)
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  IRC-asiakasohjelma
Alusta:  Windows
Lisenssi:  omisteinen ohjelmisto
Aiheesta muualla
www.mirc.com
mIRC on IRC-keskusteluohjelma Windows-käyttöjärjestelmille. Ohjelman on kehittänyt syyrialaissyntyinen Khaled Mardam-Bey ja se julkaistiin alun perin vuonna 1995. Useimpien muiden suosittujen IRC-asiakasohjelmien tavoin se tukee myös tiedostojen jakoa ja skriptikielipohjaisia laajennuksia.
mIRC on shareware-ohjelma, jonka saa ladata vapaasti ja käyttää periaatteessa 30 päivän ajan, jonka jälkeen on käyttöehtojen mukaan maksettava rekisteröintimaksu. Ohjelmaan sai myös rekisteröidä kertamaksulla elinikäisen lisenssin. Joulukuussa 2022 mIRC päätti peruttaa lisenssit yli 10 vuotta sitten ohjelman rekisteröineiltä ja nykyisin lisenssin voi ostaa vain kolmeksi vuodeksi kerrallaan.
Ohjelmaa on kritisoitu tietoturva-ongelmista, jotka on sittemmin korjattu. Keskustelua on herättänyt myös se, että muut asiakasohjelmat ovat joutuneet ottamaan käyttöön mIRC:in kehittämän, IRC-protokollaan kuulumattoman tekstin värityksen. mIRC:in uusissa versioissa on parannettu tietoturvaa poistamalla oletuksena käytöstä mIRC:in omia, tietoturvan kannalta ongelmallisia komentoja.
Aiheesta muualla

mIRCin virallinen sivusto
Liperin kirkko

| Liperin  kirkko |
| --- | --- |
 Liperin kirkko
Sijainti:  Liperi
Koordinaatit:  62°31′41″N, 029°23′16″E
Seurakunta:  Liperin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1854–1858
Suunnittelija:  Georg Theodor Chiewitz
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  1 500
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Liperin kirkon saarnastuoli
Liperin kirkko on Liperin evankelis-luterilaisen seurakunnan pääkirkko. Se sijaitsee Liperin kunnan keskustaajamassa Pohjois-Karjalassa.
Historiaa

Liperin seurakunta on erotettu omaksi pitäjäkseen 1630 Kiteen pitäjästä. Ensimmäinen, puinen kirkkorakennus valmistui 1640-luvulla, mutta venäläiset polttivat sen jo 1656 ruptuurisodan aikana. Seuraava puinen ristikirkko, Pyhän kolminaisuuden kirkko rakennettiin 1669. Se jäi pois käytöstä ränsistyneenä 1760-luvulla ja purettiin 1774. Uusi, puinen ristikirkko oli valmistunut jo muutamaa vuotta aikaisemmin 1760. Se oli tyypiltään kaksoisristikirkko ja sen oli rakentanut Eskil Collenius. Tämä kirkko purettiin pois 1836, sillä Indententinkonttorissa oli valmistunut jo 1828 piirustukset uutta kirkkoa varten. Tämä neljäs puukirkko valmistui 1838-39, se oli Carl Ludvig Engelin suunnittelema  kirkko, jossa oli tilaa 3 000 seurakuntalaista varten, mutta se paloi pian valmistumisensa jälkeen vuonna 1842. Sen rakenusmestarina oli Axel Magnus Tolpo, nykyisen kirkon rakennusmestarin isä. Kirkko oli nelisakarainen ristikirkko, jossa oli sakaroiden sisäkulmissa matalammat, runkohuoneeseen liittyvät laajennukset. Runkohuoneen keskikohdalla oli nelikulmainen kupupäätteinen keskustorni. Kirkossa oli erillinen kellotapuli.
Viides kirkko

Seurakunnan nykyinen kirkko on viides kirkko. Punatiilikirkon on suunnitellut ruotsalainen arkkitehti Georg Theodor Chiewitz ja se on rakennettu vuosina 1854–1858. Kirkon rakennustöistä vastasi Theodor Johan Tolpo, kirkonrakentaja kolmannessa polvessa. Seurakuntalaiset toivoivat uutta kirkkoa suunniteltaessa siitä puurakenteista ja mahdollisimman edullista. Senaatti ei kuitenkaan antanut lupaa puisen kirkon rakentamiseen ja niin Liperiin valmistui Pohjois-Karjalan ensimmäinen tiilikirkko. Arkkitehtuuriltaan kirkko edustaa uusgotiikan varhaista vaihetta. Kirkko on peittämättömästä punatiilestä rakennettu tornillinen pitkäkirkko. Runkohuoneen päädyistä erkanevat lyhyet poikkisakarat, jotka toimivat porrashuoneina. Korkea torni on kahdeksankulmainen. Kirkkosali on kolmilaivainen. Sisäkatto on puurakenteinen. Kirkkoa on korjattu useaan otteeseen, viimeksi 1960 ja 1972.
Liperin kirkon alttaritaulun on vuonna 1842 maalannut Pietarissa asunut suomalainen taidemaalari Berndt Godenhjelm. Alttaritaulussa on kuvattuna Kristus ristillä. Kirkko on koristeltu sisältä runsailla taiteilija Emil Ruokolaisen maalaamilla sisämaalauksilla ja sen urkuparvelle on sijoitettu vuonna 1879 hankitut 16-äänikertaiset Zachariassen-urut, ensimmäiset laatuaan Pohjois-Karjalassa. Kirkon tornissa on kaksi Ruostissa vuonna 1843 valettua kelloa, jotka oli hankittu kirkkoherra Anders Josef Europaeuksen toimesta. Kirkon tornissa sijaitsee pieni kirkkomuseo. Kirkkoon mahtuu noin 1 500 henkilöä.
Liperin seurakunnan muut kirkot

Liperin seurakunnalla on nykyisin pääkirkkonsa lisäksi käytössään vuonna 1953 valmistunut Viinijärven kirkko sekä seurakuntatalo 1970-luvulla valmistunut Ylämyllyn taajamassa. Ensimmäinen seurakuntatalo, joka oli 1970-luvulta korvattiin vuonna 2008 valmistuneella uudella rakenuksella. Seurakuntakodissa vietetään säännöllisesti myös jumalanpalveluksia. Heinäveden seurakunta liitettiin Liperin seurakuntaan vuoden 2022 alusta ja siten Heinäveden kirkko on myös Liperin seurakunnan kirkko.
Liperin seurakunta

Liperin seurakunta on perustettu vuonna 1631, pian vuonna 1617 solmitun Stolbovan rauhan jälkeen, jolloin Pohjois-Karjala oli yhdistetty Ruotsin alaisuuteen. Alkuperäisestä Liperin seurakunnasta on eronnut vuosisatojen saatossa viitisentoista eri seurakuntaa, eli kaikki Joensuun seudun nykyiset seurakunnat. Viinijärven seurakunta, joka toimi itsenäisenä seurakuntana vuodesta 1959, sulautettiin takaisin Liperin seurakuntaan 1995.
Liperin seurakunnassa oli vuonna 2006 noin 9 600 jäsentä, Seurakunnan väkimäärä on noussut, sillä 31. joulukuuta 2009 jäseniä oli 9 763.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liperin kirkko Wikimedia Commonsissa
Liperin kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Liperin seurakunnan virallinen verkkosivu
Liperin kirkko, sisäkuva urkuparvelle päin
MIPI

MIPI (MIPI Alliance, Mobile Industry Processor Interface) on yritysten allianssi, joka julkaisee määrittelyjä äänen ja virrankäsittelyyn. Allianssin ovat perustaneet heinäkuussa 2003 ARM, Nokia, STMicroelectronics ja Texas Instruments. MIPI:n tavoitteena on laskea kustannuksia ja monimutkaisuutta, ja parantaa joustavuutta mobiililaitteissa. MIPI:n määrittelyjä käytetään lähes kaikissa älypuhelimissa.
Esimerkkejä MIPI:n määrittelyistä ovat MIPI SoundWire ja System Power Management Interface (SPMI).
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut (englanniksi)
Latakian taistelu

Latakian taistelu (arab. معركة اللاذقية‎) oli jom kippur -sodassa käyty pieni meritaistelu Israelin ja Syyrian välillä Latakian edustalla 7. lokakuuta 1973.
Taistelu oli historian ensimmäinen meritaistelu, jossa molemmilla puolilla oli käytössään ohjuksia ja siinä hyödynnettiin elektronista sodankäyntiä. Israelilaiset alukset käyttivät silppuheitteitä (engl. chaff) ja tutkahäirintää osana puolustusta.
Syyrian Komar- ja Osa-luokan ohjusveneet olivat varustettu neuvostoliittolaisilla P-15 Termit -ohjuksilla, jolla oli jo kuusi vuotta aiemmin upotettu Israelin hävittäjä Eilat. Israelin Gabriel-ohjusta ei ollut vielä käytetty taistelussa, ja sen kantama oli vain puolet Termitistä.
Israelin viisi Sa'ar 3 -luokan ohjusvenettä syöksyivät kohti syyrialaisia hämäten vihollisen ohjuksia, ja upottivat viisi syyrialaisten alusta. Lopun sodan ajan syyrialaiset pysyivät satamissaan.
Maailmankisat 1961

Toiset Maailmankisat järjestettiin vuonna 1961 Helsingissä 5.–6. heinäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät ja päätukijana oli alkuvaiheessa Apu-lehti. Kilpailut järjestettiin miehille. Toisten kisojen ensimmäisenä kilpailupäivänä oli 23 942 maksanutta katselijaa, ja kahtena kilpailupäivänä oli kaikkiaan 46 000 katselijaa.
| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Seraphino Antao | 10,6 |  David Jones | 10,8 |  David Ejoke | 10,8 |
| 200 m |  David Jones | 21,3 |  Abdul Amu | 21,3 |  Seraphino Antao | 21,4 |
| 400 m |  Robbie Brightwell | 46,6 |  Ulis Williams | 46,7 |  Adolph Plummer | 46,7 |
| 800 m |  Peter Snell | 1.47,6 |  Manfred Matuschewski | 1.48,4 |  Olavi Salonen | 1.48,7 |
| 1500 m |  Jim Beatty | 3.42,4 |  Olavi Salonen | 3.44,4 |  István Rózsavölgyi | 3.44,6 |
| 5000 m |  Murray Halberg | 13.57,4 |  Gordon Pirie | 14.02,2 |  Reijo Höykinpuro | 14.05,0 |
| 10 000 m |  Barry Magee | 28.50,8 |  David Power | 28.56,6 |  Arere Onentia | 29.14,0 |

| 110 m aidat |  Valentin Tšistjakov | 14,3 |  Jacobus Malan | 14,3 |  Bo Forssander | 14,6 |
| 400 m aidat |  Jussi Rintamäki | 51,6 |  Manfred Wagner | 53,0 |  Hannu Ehoniemi | 53,7 |
| 3000 m estejuoksu |  Herman Buhl | 8.39,8 (Stad.enn.) |  Zdzisław Krzyszkowiak | 8.41,6 |  Lage Tedenby | 8.50,4 |

| Korkeushyppy |  Bob Avant | 2,10 m |  Henrik Hellen  Colin Ridgeway | 1,95 m | - | - |
| Seiväshyppy |  Peter Laufer | 4,45 m |  Manfred Preussger | 4,45 m |  Risto Ankio | 4,35 m |
| Pituushyppy |  Józef Szmidt | 7,66 m |  Jorma Valkama | 7,60 m |  John Oladipo Oladitan | 7,51 m |
| Kolmiloikka |  Józef Szmidt | 16,26 m (Stad.enn.) |  Kari Rahkamo | 15,57 m |  Vilhjálmur Einarsson | 15,57 m |
| Kuulantyöntö |  Jay Silvester | 18,26 m (Stad.enn.) |  Alfred Sosgornik | 17,88 m |  M.T.Lucking | 17,65 m |
| Kiekonheitto |  Jay Silvester | 59,28 m (Stad.enn.) |  Elfranco Malan | 57,15 m |  Bob Humphreys | 56,45 m |
| Moukarinheitto |  Olgierd Cieply | 63,81 m |  Juri Nikulin | 62,28 m |  Gyula Zsivótzky | 61,66 m |
| Keihäänheitto |  Gergely Kulcsar | 76,19 m |  Väinö Kuisma | 76,19 m |  Mikko Paananen | 75,20 m |
Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai amerikkalainen Jay Silvester, joka teki stadionennätykset niin kuulantyönnössä kuin kiekonheitossa. Hän sai itselleen palkinnosta 30 cm:n suuruisen pienoisveistoksen näköiskappaleen.
Maailmankisat 1965

Neljännet Maailmankisat järjestettiin vuonna 1965 Helsingissä 30. kesäkuuta–1. heinäkuuta. Kilpailupaikkana oli Olympiastadion. Kansainväliset yleisurheilukilpailut olivat Helsingin Kisa-Veikkojen järjestämät ja päätukijana oli alkuvaiheessa Apu-lehti; tällöin viimeistä kertaa. Kilpailut järjestettiin miehille. Neljänsien kisojen kahtena kilpailupäivänä oli kaikkiaan 47 881 katselijaa.
| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |  Gaoussou Koné | 10,3 (siv. Stad.enn.) |  Enrique Figuerola | 10,4 |  David Jones | 10,7 |
| 200 m |  Theron Lewis | 21,0 |  Andrzej Badeński | 21,3 |  David Jones | 21,7 |
| 400 m |  Andrzej Badeński | 46,3 |  Wilson Kiprugut | 46,6 |  Theron Lewis | 46,7 |
| 800 m |  Wilson Kiprugut | 1.51,0 |  Manfred Matuschewski | 1.51,2 |  Harri Jansson | 1.51,3 |
| 1500 m |  Jim Grelle | 3.40,8 |  Dyrol Burleson | 3.41,4 |  John Davies | 3.42,2 |
| 5000 m |  Michel Jazy | 13.27,6 (EE) |  Kipchoge Keino | 13.28,2 |  Ron Clarke | 13.29,4 |
| 10 000 m |  Mohammed Gammoudi | 28.56,2 |  Bruce Tulloh | 29.05,4 |  Tetsuay Koizumi | 29.37,6 |

| 110 m aidat |  Blaine Lindgren | 14,2 (siv. Stad.enn.) |  Marcel Duriez | 14,2 (siv. Stad.enn.) |  Ralph Boston | 14,3 |
| 400 m aidat |  Ron Whitney | 52,0 |  Tapani Ilkka | 53,3 |  Pertti Pyrrö | 55,2 |
| 3000 m estejuoksu |  Maurice Herriot | 8.48,8 |  Esko Sirén | 8.51,8 |  Jouko Kuha | 8.51,8 |

| Korkeushyppy |  Otis Burrell | 2,06 m |  Kuniyosi Sugioka | 2,01 m |  Henrik Hellén | 2,00 m |
| Seiväshyppy |  Bob Seagren | 4,90 m |  Wolfgang Nordwig | 4,90 m |  Aulis Kairento | 4,80 m |
| Pituushyppy |  Ralph Boston | 7,83 m |  Rainer Stenius | 7,70 m |  Pentti Eskola | 7,63 m |
| Kolmiloikka |  Stig Bäcklund | 15,28 m |  Luis-Felipe Areta | 15,25 m |  Pertti Pousi | 15,23 m |
| Kuulantyöntö |  Vilmos Varju | 18,14 m |  Raimo Leino | 17,16 m |  Seppo Simola | 17,10 m |
| Kiekonheitto |  Ludvík Daněk | 59,44 m |  Pentti Repo | 55,56 m |  Lars Haglund | 55,22 m |
| Moukarinheitto |  Gyula Zsivótzky | 67,44 m |  Josef Matousek | 65,72 m |  Tagea Sugahara | 62,42 m |
| Keihäänheitto |  Jorma Kinnunen | 85,02 m |  Terje Pedersen | 81,28 m |  Gergely Kulcsár | 81,10 m |
Kisojen parhaalle urheilijalle jaettava Timo Sarpanevan suunnitteleman kiertopalkinnon sai Ranskan 5 000 metrin juoksija Michel Jazy, joka teki 5 000 metrillä Euroopan ennätyksen. Hän sai itselleen palkinnosta 30 cm:n suuruisen pienoisveistoksen näköiskappaleen.