stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pohjanmerenmaksaruoho

| Pohjanmerenmaksaruoho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Maksaruohokasvit Crassulaceae
Suku::  Suomumaksaruohot Sedum
Laji::  anglicum
Kaksiosainen nimi
 Sedum anglicum  Huds. 
Katso myös
   Pohjanmerenmaksaruoho Wikispeciesissä   Pohjanmerenmaksaruoho Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pohjanmerenmaksaruoho (Sedum anglicum) on Euroopan länsirannikolla esiintyvä maksaruoholaji. Se on monivuotinen, 2–10 senttimetriä korkea ja mattomaisina kasvustoina kasvava. Lehdet ovat harmaanvihreät, usein punasävyiset, 2–4 millimetriä pitkät, puikeat ja miedonmakuiset. Kukkaversot ovat rentoja-kohenevia, niukkakukkaisia; niiden päässä kasvaa viuhkokukinto. Kukan terälehdet ovat 3–5 mm pitkiä, suippoja, valkeita ja punajuovaisia. Hedelminä on pystyjä tuppiloita. Kasvi kukkii kesä-heinäkuussa.
Pohjoismaissa pohjanmerenmaksaruohoa esiintyy Etelä-Norjan ja -Ruotsin länsirannikoilla melko yleisenä. Se kasvaa kallioilla ja
somerikoilla.
Oliivimesikko

| Oliivimesikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Oliivimesikot Timeliopsis
Laji::  fulvigula
Kaksiosainen nimi
 Timeliopsis fulvigula  (Schlegel, 1871) 
Katso myös
   Oliivimesikko Wikispeciesissä   Oliivimesikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Oliivimesikko (Timeliopsis fulvigula) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Oliivimesikkoa tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin ei uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Pohjanmustamuurahainen

| Pohjanmustamuurahainen |
| --- | --- |
 Pohjanmustamuurahaisen työläinen
Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Pistiäiset Hymenoptera
Alalahko::  Hoikkatyviset Apocrita
Yläheimo::  Ampiaismaiset pistiäiset Vespoidea
Heimo::  Muurahaiset Formicidae
Alaheimo::  Suomumuurahaiset Formicinae
Suku::  Formica
Laji::  lemani
Kaksiosainen nimi
 Formica lemani  Jean Bondroit, 1758 
Katso myös
   Pohjanmustamuurahainen Wikispeciesissä   Pohjanmustamuurahainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pohjanmustamuurahainen eli pohjanmustahainen (Formica lemani) on Formica-sukuun kuuluva ruumiiltaan kokonaan ruskea muurahaislaji. Työläisen koko on 4,5–7 millimetriä. Lajia esiintyy koko Suomessa, mutta se on yleisempi maan keski- ja pohjoisosissa. Etelä-Suomessa yleisempi laji on hyvin samannäköinen ja elintavoiltaan samankaltainen mustamuurahainen (Formica fusca). Lajit erottaa toisistaan pohjanmustamuurahaisen karvaisemman selkäkilven ja jalkojen perusteella.
Pohjanmustamuurahainen ei rakenna kekoja, vaan pesii maan alla, kannossa, mättäässä tai lahopuussa. Pesässä on yleensä joitakin satoja tai muutamia tuhansia työläisiä. Pesissä saattaa olla useita kuningattaria, tyypillisesti 1-10. Laji elää monenlaisissa elinympäristöissä, kuten hakkuuaukioilla, teiden penkoilla ja metsien ja soiden reunoilla.
Piiritys (televisiosarja)

| Piiritys |
| --- | --- |

Tyyli:  rikosdraama
Kestoaika:  44 minuuttia
Pääosissa:   Elias Salonen  Jussi Vatanen 
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:   Ruutu+  Nelonen 
Julkaistu:  2023
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  6
Ikäraja:   
Sisältömerkintä:    
Tuotanto
Tuottaja(t):   Erna Aalto  Laura Ahola 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Ella Piesala  Jussi Lipponen 
Ohjaaja(t):  Petri Kotwica
Käsikirjoittaja(t):  Pääkäsikirjoittaja: Hannu Kontturi  Käsikirjoittajat: Hannu Kontturi  Antti Pesonen 
Leikkaaja(t):  Jussi Autio
Lavastaja(t):  Päivi Kettunen
Kuvaaja(t):  Heikki Färm
Tuotantoyhtiö(t):  Mediawan Finland
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Piiritys on Ruutu+-suoratoistopalvelussa vuonna 2023 julkaistu, tositapahtumiin perustuva kuusiosainen suomalainen rikosdraamasarja. Sarjan on ohjannut Petri Kotwica ja sen pääkäsikirjoittajana toimi Hannu Kontturi.
Sarjan päähenkilönä on Elias Salosen esittämä taksikuski Ilpo Larha, joka teki 1990-luvulla Suomen ensimmäisen palkkamurhan ja karkasi vankilasta. Vankilapako johti yli 50 tuntia kestäneeseen panttivanki- ja piiritystilanteeseen. Piiritystilannetta neuvottelemalla päätökseen yrittää saada Jussi Vatasen esittämä rikoskomisario Esko Heinonen, joka esiintyy sarjassa oikealla nimellään. Heinoselle myönnettiin tilanteen hoitamisesta poliisin ansioristi.
Sarja on kuvattu kesällä 2022. Ensimmäinen jakso julkaistiin Ruutu-suoratoistopalvelussa 6. tammikuuta 2023.
Taustaa

Sarjan pääkäsikirjoittaja Hannu Kontturia kiinnosti tapahtumaketju miten Larha oli päätynyt rikolliselle uralle. Larha oli tapahtumien aikaan parikymppinen ja hyvistä lähtökohdista tuleva.
Larhan roolin näyttelevä Elias Salonen aloitti tutusmisen Larhan tarinaan syksyllä 2021. Hän on kertonut tehneensä perusteellista pohjatyötä ja lukeneensa kaiken käsiinsä saaneen materiaalin Larhasta. Hän luki lisäksi lehtijuttuja ja kirjoja suomalaisista rikollisista, rikollisten kirjoittamia kirjoja sekä kirjoja, joita Ilpo Larhan tiedettiin lukeneen. Salonen opetteli myös ampumaan ja harjoitteli 1990-luvun manuaalivaihteisen auton ajamista. Salonen opetteli myös Larhan äänenpainoja ja puheen rytmiä Larhan lahtelaiseen paikallisradioon soittaman puhelun nauhoitteesta.
Jaksot

| Jakso | Nimi | Julkaisu Ruutu+:ssa | Julkaisu Ruudussa | Ensiesitys Nelosella |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Taksikuski | 6. tammikuuta 2023 | 6. tammikuuta 2023 | 6. tammikuuta 2023 4. huhtikuuta 2023 |
| 2 | Räjähteet | 6. tammikuuta 2023 |  | 11. huhtikuuta 2023 |
| 3 | Palkkamurha | 13. tammikuuta 2023 |  | 18. huhtikuuta 2023 |
| 4 | Oikeudenkäynti | 20. tammikuuta 2023 |  | 25. huhtikuuta 2023 |
| 5 | Pako | 27. tammikuuta 2023 |  | 2. toukokuuta 2023 |
| 6 | 30 minuuttia | 3. helmikuuta 2023 |  | 9. toukokuuta 2023 |
Aiheesta muualla

Piiritys Ruutu-suoratoistopalvelussa
Piiritys Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pikku-Valkee

| Pikku-Valkee |
| --- | --- |
 Pikku-Valkee lokakuussa 2014.
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Somerniemi, Somero
Koordinaatit:  60°30′09″N, 23°43′31″E
Järvinumero:  23.077.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110 m 
Rantaviiva:  2,07 km 
Pinta-ala:  0,159 km² 
Valuma-alue:  noin 0,987 km² 
 fiPikku-Valkee 
Pikku-Valkee (myös Moron Valkee) on Karjaanjoen vesistöön kuuluva järvi Somerniemellä Somerolla. Sen pinta-ala on 15,9 hehtaaria, korkeus merenpinnasta 110,0 metriä ja rantaviiva 2,07 kilometriä. Järvi kuuluu Somerniemen Oinasjärveen laskevan Ropakonjoen valuma-alueeseen (23.077). Siellä se on osa Ropakonjoen sivuhaaran Koskueenojan valuma-aluetta, johon kuuluvat myös Ropakonjoen valuma-alueen kaksi muuta yli yhden hehtaarin laajuista järveä Iso-Ätämö ja Pikku-Ätämö.
Pikku-Valkee on tämän valuma-alueen järvistä ylimpänä sijaitseva laskujoeton harjujärvi, joka saa vetensä pohjavedestä ja kuuluu pohjavesialueeseen. Se on yhteydessä alapuolisiin Pikku- ja Isoon-Ätämöön vain ojittamattoman Ätämönuiton suon kautta.
Vesi järvessä on kirkasta ja hapanta. Kasvillisuudeltaan järvi kuuluu Lobelia-järvityyppiin, jossa kasvillisuuden valtalajina on tyypin nimilaji nuottaruoho. Lähinnä runsaimpia lajeja ovat ulpukka ja palpakot. Vuonna 2005 järven pinta oli alhaalla mutta järven kunto kasvillisuuden perusteella oli hyvä eikä muutoksia ollut tapahtunut verrattuna 50 vuotta aikaisempiin havaintoihin. Järvessä esiintyviä kaloja ovat ahven, hauki ja särki.
Pikku-Valkee, samoin kuin viereiset Iso-Ätämö ja Pikku-Ätämö sijaitsevat Somerniemen Oinasjärven kylässä. Järville ulottuu Hyyppärän harjualueen Natura 2000 -alue. Pikku valkee kuuluu Natura-alueeseen kokonaan, mutta sen valuma-alueesta sisältyy Naturaan vain länsiosa. Järven itäranta ja valuma-alueen itäpuoli sen sijaan jää Naturan ulkopuolelle. Järven koko valuma-alue on pohjavesialuetta.
Lähimpiä muita järviä ovat Karjaanjoen vesistössä ja Ropakonjoen valuma-alueella pieni laskujoeton harjulampi Kalaton (myös Herakkaan Kalaton) Oinasjärven kylässä Pikku-Valkeen eteläpuolella ja Uskelanjoen vesistöön kuuluva laskujoeton harjujärvi Iso-Valkee (myös Mäyrämäen Valkee) Somerniemen Mäyrämäen kylässä Pikku-Valkeen länsipuolella. Lähelle Pikku-Valkeeta jää myös Uskelanjoen vesistöön kuuluva Herakkaanlähde lounaassa.
Pikku-Torkkeli

| Pikku-Torkkeli |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°42′09″N, 24°33′01″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Leppähampaanjoen valuma-alue (35.75)
Laskujoki:  oja Karttiminjärveen 
Järvinumero:  35.751.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,2 m  
Rantaviiva:  0,746 km  
Pinta-ala:  2,392 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPikku-Torkkeli 
Pikku-Torkkeli  on Pirkanmaalla Orivedellä Karttimin ja Torkkelin välissä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,4 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Se sijaitsee Pentinvuoren juurella sen luoteispuolella ja vuori kohoaa yli 60 metriä korkealle. Vuoren ja lammen välistä kulkee Orivesi–Jyväskylä-rata. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä ja sen pohjoisrannalla on talo, jonne tulee tie valtatieltä 9.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Laasojärven alueeseen (35.751) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,2 metriä mpy. Idästä lampeen laskee Ison Torkkelinjärven laskuoja. Lammen oma laskuoja laskee lännessä olevaan Karttiminjärveen.
Katso artikkelin keskustelua lammen vedenpinnan korkeusarvosta.
Polynomimatriisi

Polynomimatriisi eli λ-matriisi on neliömatriisi, jonka alkiot ovat polynomeja. 
Esimerkiksi:
on polynomimatriisi. Polynomimatriisien yhteen- ja kertolasku sekä kertominen polynomilla määritellään samalla tavalla kuin tavallisille lukumatriiseille ja n×n-polynomimatriisien joukko  {\mathcal {M}}_{n}(K[\lambda ]) muodostaakin renkaan ja jos mukaan otetaan myös skalaarilla ( c\in K) kertominen, ne muodostavat K-algebran. Polynomimatriiseilla on merkittävä asema matriisilaskennan teoriassa.
Oliiviorneero

| Oliiviorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Latvusorneerot Philydor
Laji::  erythrocercum
Kaksiosainen nimi
 Philydor erythrocercum  (Pelzeln, 1859) 
Katso myös
   Oliiviorneero Wikispeciesissä   Oliiviorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Oliiviorneero (Philydor erythrocercum) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Oliiviorneeroa tavataan laajalla alueella Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ove Christensen

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ove Christensen
Syntymäaika: 26. maaliskuuta 1950 (ikä 74)
Syntymäpaikka: Tanska
Seura
Seura: -
Tehtävä: Päävalmentaja
Valmennusura
1982 1983–1984 1985–1988 1989–1993 1994–1995 1995–1999 1999–2000 2000–2001 2001–2003 2003–2006 2007–2009 2009–2011 2011 2011–2014 2014–2016:  Brønderslev IF  Vrå IF  Fortuna Hjørring  Nørresundby BK  Fortuna Hjørring  Viborg FF  Tanska U17/U18  Aarhus GF  Akademisk Boldklub  Viborg FF  Vejle BK  Randers FC  FC Hjørring  Viborg FF  Vendsyssel FF
Ove Christensen (s. 26. maaliskuuta 1950) on tanskalainen jalkapallovalmentaja. Hän on tehnyt pitkän uran tanskalaisessa jalkapallossa. Viimeksi hän on valmentanut Vendsysseliä.
Ura

Christensen on tehnyt pitkän valmennusuran niin miesten kuin naistenkin jalkapallossa. Hän aloitti 1982 Brønderslevin päävalmentajana. Parin miesten alasarjojen seuroissa vietetyn vuoden jälkeen hän siirtyi 1985 naisten pääsarjaseura Fortuna Hjørringin peräsimeen. Hän valmensi seuraa kolme vuotta, kunnes siirtyi Nørresundby BK:hon. Hän palasi Fortunan päävalmentajaksi 1994 ja luotsasi seuran kahteen naisten Tanskan mestaruuteen.
Viggo Jensenin saatua potkut Viborg FF:stä 1995 jatkoi Christensen uraansa jälleen miesten jalkapallon parissa. Hän valmensi seuraa neljä vuotta ja sai pitää paikkansa, vaikka VFF putosikin Tanskan superliigasta kaudella 1996/97. Visiitti ykkösdivisioonassa jäi kuitenkin yhteen kauteen ja Christensen valmensi seuran jälleen pääsarjassa kahdeksanneksi 1998/99. Tämän jälkeen hän siirtyi Tanskan jalkapalloliiton palvelukseen ja toimi vuoden alle 17- ja 18-vuotiaiden maajoukkuevalmentajana.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Christensen valmensi pääsarjassa Aarhus GF:ää ja Akademisk Boldklubia kunnes palasi 2003 Viborgin peräsimeen. Toisella yrittämällä parhaaksi sijoitukseksi jäi kauden 2005/06 neljäs sija Tanskan liigassa. Maaliskuussa 2007 Christensen palasi valmennustehtäviin Vejle BK:n päävalmentajana.  Christensenin ensimmäinen ottelu Vejle-valmentajana oli hänen uransa 307. pääsarjaottelu valmentajana ja näin Christensenistä tuli eniten liigaotteluita Tanskassa valmentanut valmentaja. Hän ei onnistunut pelastamaan Vejleä putoamiselta liigasta, mutta sai jatkaa tehtävissään. Visiitti ykkösdivisioonassa jäikin yhteen kauteen. Paluu pääsarjaan ei kuitenkaan sujunut seurajohdon mielestä riittävän menestyksekkäästi ja Christensen sai potkut maaliskuussa 2009.
Lokakuussa 2009 Christensen palasi valmennustehtäviin allekirjoitettuaan loppukauden kattavan sopimuksen liigan hännille juuttuneen Randers FC:n kanssa.  Christensen piiskasi Randersin hyvään vauhtiin ja ennätyksellisen 16 ottelun tappiottoman putken myötä joukkue säilytti lopulta paikkansa Tanskan liigassa. Toukokuussa 2010 hän allekirjoitti vuoden jatkosopimuksen seuran kanssa.  Kaudella 2010/11 Randers hyytyi jälleen liigan häntäpäähän ja lopulta Christensen sai potkut huhtikuun lopulla 2011.
Kesäkuussa 2011 Christensen palasi Viborg FF:n päävalmentajaksi tavoitteena nostaa seura takaisin Tanskan pääsarjatasolle.  Nousutavoite täyttyi kauden 2012/13 päätteeksi, kun Viborg voitti Tanskan 1. divisioonan mestaruuden. Christensenin johdolla Vibrog taisteli sijoituksista Tanskan liigan häntäpäässä kaudella 2013/14. Christensen erosi yllättäen seuran peräsimestä tammikuun alussa 2014.
Kesällä 2014 Christensenistä tuli 1. divisioonassa pelanneen Vendsysselin päävalmentaja. Kokeneen Christensenin johdolla seura sijoittui kaudella 2014/15 sarjassa neljänneksi, mikä on seuran historian paras sijoitus. Kaudella 2015/16 joukkue taisteli jopa noususta pääsarjaan, mutta kevätkauden heikot esitykset johtivat lopulta Christensenin lähtöön seurasta huhtikuussa 2016.
Meriitit

Tanskan naisten mestaruus (2): 1994, 1995
Tanskan naisten cup: 1995
Tanskan 1. divisioona (3): 1998, 2008, 2013
Vuoden valmentaja Tanskassa: 2010
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Paholaisen meri

Paholaisen meri (myös Aaveiden meri tai Lohikäärmeen kolmio) on populaarikirjallisuudessa Japanin kaakkoispuolella oleva merialue, jossa sanotaan katoavan normaalia useammin laivoja ja lentokoneita.
Paholaisen meri on kolmio, joka rajoittuu lännessä Ogasawarasaariin, idässä Minami-Torishimaan ja etelässä Mariaaneihin. Siellä sanotaan häviävän normaalia enemmän laivoja ja lentokoneita ja esiintyvän häiröitä kompasseissa ja sähkölaitteissia, outoja kuoppia ja mäkiä meren pinnassa, sekä valkoista vettä. Katoamisia on väitetty sattuvan paljon nimenomaan Iwo Jiman ja Minami-Torishima välillä ja Izusaarilla Miyake-jiman ympärillä.
Alueella on syvä Japanin hauta ja runsasta maanjäristysaktiivisuutta. Alueen läpi sanotaan kulkevan niin sanotun agonisen linjan, jossa kompassisuunta ja maantieteellinen ilmansuunta ovat samoja, eli kompassin eranto on nolla. Paholaisen merellä eranto on kuitenkin todellisuudessa 6 astetta.
Osmo Ala-Honkola

Osmo Juhani Ala-Honkola (12. toukokuuta 1939 Kuortane – 14. marraskuuta 2020 Vaasa) oli suomalainen urheiluampuja. Hän kilpaili vuoden 1968 kesäolympialaisissa ja vuoden 1972 kesäolympialaisissa. Hän sijoittui 300 metrin vapaakiväärin kolmiasentokilpailussa 19:nneksi Méxicossa 1968 ja 25:nneksi Mûnchenissä 1972.
Ala-Honkola saavutti MM-kilpailuissa kuusi joukkuemitalia. Phoenixissa 1970 hän sai vapaakiväärin 300 metrin makuuasentokilpailussa joukkuepronssia. Soulissa 1978 hän sai saman lajin joukkuekilpailuissa makuuasentokilpailussa hopeaa sekä kolmiasentokilpailussa, polviasennosta ja pystyasennosta joukkuepronssia. Lisäksi hän sai pronssia vakiokiväärin 300 metrin kolmiasentokilpailun joukkuekilpailusta.
Aiheesta muualla

Osmo Ala-Honkola Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Paholaisen kiireet

| Paholaisen kiireet |
| --- | --- |
Kirjailija:  Markku Ropponen
Kieli:  suomi
Genre:  rikosromaani
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  1993

Edeltävä:  Mies katoaa sateeseen
Seuraava:  Viimeinen auringonnousu
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Paholaisen kiireet on Markku Ropposen vuonna 1993 ilmestynyt rikosromaani. Nuori mies surmaa itsepuolustukseksi kimppuunsa käyneen poliisimiehen. Samoihin aikoihin toisella puolella Suomea keski-ikäinen mies tappaa vahingossa vanhuksen, jonka kotiin hän oli mennyt ajettuaan kolarin autollaan. Molemmat alkavat pakoilla, ja myöhemmin heidän tiensä kohtaavat.
Paholaisen kirjeopisto

| Paholaisen kirjeopisto> The Screwtape Letters.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  C. S. Lewis
Kieli:  englanti
Kustantaja:  Geoffrey Bles
Julkaistu:  1942
Sivumäärä:  175
Suomennos
Suomentaja:  Tyyni Tuulio
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1950
Sivumäärä:  157 s.
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
| Suomennos |
| --- | --- |
Suomentaja:  Taneli Junttila (2007)
Kustantaja:  Kirjapaja
Julkaistu:  2007
Sivumäärä:  213 s.
ISBN:  978-951-607-297-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Paholaisen kirjeopisto (The Screwtape Letters) on brittiläisen kirjailijan C. S. Lewisin kaunokirjallinen läpimurtoteos, joka ilmestyi 1942. Se on ilmestynyt kahtena suomennoksena. Tyyni Tuulion suomennos ilmestyi 1950, Taneli Junttilan 2007.
Teos on kirjekokoelma, jossa demonien hallinto-osaston kansliapäällikkö Pora (engl. Screwtape) luennoi harhaanjohtamisen taidosta nuorelle veljenpojalleen Koiruoholle (Tuulion käännöksessä Mali). Suomennoksen loppuun on liitetty Lewisin The Saturday Evening Post -lehdessä julkaisema Poran poliittisesti värittynyt tervehdyspuhe Nuorten pirujen korkeakoulussa Screwtape Proposes a Toast.
Ateistista kristityksi kääntyneen Lewisin toi laajemman yleisön tuntemaksi toisen maailmansodan aikana juuri Paholaisen kirjeopisto, jossa paholaisen kiusaama romaanihenkilö menee Englannin kodinturvajoukkoihin ja pommitusten raivaajaksi. Tuonaikaisten lukijoiden oli helppo samastua häneen ja pelkuruuteen, joka on yksi teoksen avaimia moraalisen maailman löytämiseen.
Teoksessa käydään sotaa kahdella tasolla, toisaalta konkreettista sotaa Saksaa vastaan, toisaalta sotaa käyvät keskenään jumalalliset ja demoniset henkivallat.
Lewis kirjoittaa teoksen myöhempien painosten alkusanoissa, kuinka hän ahdistui äärimmilleen kirjoitusvaiheessa Poran ja Koiruohon maailmasta ja ajatuksista eikä siksi voinut silloin ajatella jatko-osan kirjoittamista. Teoksen lyhyt jatko, Screwtape Proposes a Toast, ilmestyi kuitenkin Saturday Evening Postissa vuonna 1959.
Pjotr Durnovo

Pjotr Durnovo 1900-luvun alussa.
Pjotr Nikolajevitš Durnovo (ven. Пётр Николáевич Дурновó; 6. joulukuuta (J: 24. marraskuuta) 1842 Tver – 24. syyskuuta (J: 11. syyskuuta) 1915 Pietari) oli venäläinen juristi ja virkamies, joka toimi Venäjän keisarikunnan sisäministerinä vuosina 1905–1906 ja tukahdutti voimakeinoin vuoden 1905 vallankumouksen.
Durnovo syntyi vuonna 1842 tai 1845. Hän palveli Venäjän laivastossa, jossa sai luutnantin arvon. Kouluttautuduttuaan sotilasjuristiksi hän sai vuonna 1870 viran sotaministeriön oikeusosaston alaisesta Kronstadtin merisotaoikeudesta. Hän toimi 1872–1873 Vladimirin ja 1873–1875 Moskovan piirioikeuden prokuraattorin apulaisena sekä 1875 Rybinskin ja 1875–1880 Vladimirin piirioikeuden prokuraattorina. Hänet nimitettiin vuonna 1883 sisäministeriön poliisidepartementin apulaispäälliköksi ja seuraavana vuonna päälliköksi. Poliisijohtajana hän vastasi valtakunnan sisäisestä turvallisuudesta pääosan Aleksanteri III:n valtakaudesta. Hän muun muassa nujersi keisari Aleksanteri II:n murhasta vastuussa olleen maanalaisen Narodnaja volja -järjestön. Durnovo joutui eroamaan poliisin johdosta vuonna 1893 skandaalin vuoksi. Hän oli ylittänyt valtuutensa määrämällä poliisit tunkeutumaan ulkomaisen diplomaatin asuntoon ja takavarikoimaan sieltä hänen oman rakastajattarensa lähettämiä kirjeitä. Durnovo nimitettiin samana vuonna hallitsevan senaatin jäseneksi.
Durnovo nimitettiin Venäjän apulaissisäministeriksi Nikolai II:n valtakaudella vuonna 1900. Keskellä vallankumouksellista yleislakkoa pääministeri Sergei Witte määräsi Durnovon lokakuun lopussa 1905 virkaatekeväksi sisäministeriksi. Witteä oikeistolaisempi Durnovo ryhtyi heti taltuttamaan vallankumousta: Hän kukisti verisesti merisotilaiden kapinan Pietarissa ja kansannousun Moskovassa, pidätytti tuhansia sekä määräsi joulukuussa 1905 vangittaviksi Pietarin työläisneuvoston ja vastaavan Moskovan neuvoston edustajat. Hän pääsi tehokkailla vastavallankumouksellisilla toimillaan keisari Nikolai II:n suosioon. Durnovo joutui eroamaan ministerin tehtävistä yhdessä Witten kanssa toukokuussa 1906. Hänet nimitettiin parlamentin ylähuoneeksi muutettuun Venäjän valtakunnanneuvostoon, jossa hänestä tuli konservatiivisen oikeiston johtohahmo. Hän sai myös todellisen salaneuvoksen arvonimen.
Durnovo tunnetaan myös helmikuussa 1914 laatimastaan kaukonäköisestä muistiosta, jossa hän arvioi maailman olevan maailmansodan partaalla ja Venäjän imperiumin romahtamaisillaan. Hän suositteli Venäjää liittoutumaan Saksan kanssa sodan välttämiseksi.
Overijssel

| Overijssel (hollanti) Oaveriessel (alasaksa) |
| --- | --- |
 Overijsselin provinssin kunnat vuonna 2018.
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Overijssel
Kuntia:  25
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Zwolle
 – Komissaari:  Andries Heidema (CU)
Pinta-ala:  3 420,86 km²
 – maa:  3 325,62 km²
 – sisävesi:  95,24 km² 
Väkiluku:  1 137 057
 – väestötiheys:  342 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NL-OV
 
Provinssin viralliset kotisivut
Overijssel on yksi Alankomaiden provinsseista. Maan keskiosassa sijaitsevan provinssin pinta-ala on 3 327 neliökilometriä ja vuonna 2010 siellä asui 1 130 345 henkeä.
Provinssin pääkaupungin on Zwolle.
Kunnat (2018)

| --- | --- |
 Almelo  Borne  Dalfsen  Deventer  Dinkelland  Enschede  Haaksbergen  Hardenberg  Hellendoorn  Hengelo  Hof van Twente  Kampen  Losser :  Oldenzaal  Olst-Wijhe  Ommen  Raalte  Rijssen-Holten  Staphorst  Steenwijkerland  Tubbergen  Twenterand  Wierden  Zwartewaterland  Zwolle
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Overijssel Wikimedia Commonsissa
Provinssin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)
Ormstan rautatieasema

Ormstan rautatieasema on Tukholman Roslagsbananiin kuuluva rautatieasema. Asema sijaitsee Vallentunassa lähellä kunnan keskustaa. Asemaa ylläpitää SL eli Storstockholms lokaltrafik. Ormstan edeltävä asema on Vallentuna ja Ormstan jälkeinen asema on Molnbyn seisake. Ormstan asema kuuluu linjaan 27, joka liikennöi Tukholman ja Kårstan välillä.