stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Madena Bozianu
Kilpaura > Aikuisten tasolla

Lokakuussa 2013 Bozianu saavutti Moldovan cupissa kultaa voittamalla loppuottelussa Marin Martsulevichin.
Huhtikuussa 2014 Bozianu oli mukana MM-kilpailuissa Japanissa, jossa hän putosi jatkosta alkukierroksella. Marraskuussa Bozianu voitti Mas Oyama International Cupin yli 55-kiloisten sarjassa. Hänet palkittiin myös turnauksen parhaana ottelijana.
Toukokuussa 2015 Bozianu oli mukana EM-kilpailuissa Berliinissä, jossa hän sijoittui viidenneksi. Kisojen jälkeen Bozianu saavutti ensin kesäkuussa Danube Delta Cupin mestaruuden ja heti perään Bucharest Challenge Cupin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Maria Bulain.
Toukokuussa 2016 Bozianu sijoittui neljänneksi EM-kilpailuissa Bulgariassa, jossa hän hävisi alle 65-kiloisten pronssiottelussa Aleksandra Matysiakille. Heinäkuussa hän saavutti Danube Delta Cupin mestaruuden voitettuaan loppuottelussa Roxana Marinescun Ipponilla. 10. syyskuuta Bozianu sen sijaan voitti Lupul Dadic turnauksen alle 60-kiloisten sarjassa. Lokakuussa Bozianu voitti jälleen Moldova Cupin. Tällä kertaa hän voitti yli 55-kilon sarjan loppuottelussa Anamaria Tarasovan. 15. lokakuuta Bozianu voitti myös Bucharest Challenge turnauksen avoimessa painoluokassa. Marraskuussa Bozianu saavutti Sibiussa järjestetyn Mas Oyama Memorial Cupin voiton. Hän voitti loppuottelussa Bujoranu Octavian.
Kilpaura > Aikuisten tasolla > EM- ja MM-pronssia (2017)

Bozianu siirtyi ottelemaan vuonna 2017 WKB-liittoon ja voitti huhtikuun alussa pronssia EM-kilpailuissa Espanjassa. Kuukautta myöhemmin hän saavutti myös pronssia IFK:n viidensissä MM-kilpailuissa. Syyskuussa Bozianu saavutti kotikaupungissaan järjestetyn Lupul Dacic turnausvoiton. Hän voitti loppuottelussa Karina Fagarasin tyrmäyksellä.
Marco Werner

Marco Werner vuonna 2007.
Marco Werner (s, 27. huhtikuuta 1966 Dortmund) on saksalainen kilpa-autoilija. Hän on kolminkertainen Le Mansin 24 tunnin ajon voittaja.
Vuonna 1990 Werner sijoittui Formula Opel -sarjassa hopealle Mika Häkkisen takana, ja seuraavana vuonna Saksan Formula 3 -sarjassa hopealle Pedro Lamyn takana. Kun Werner ei kyennyt tekemään läpimurtoa Formula ykkösiin, hän alkoi keskittyä urheilu- ja vakioautoihin. 1990-luvulla hän kiersi kotimaassaan Super Tourenwagen Cupia, DTM-sarjaa sekä Porsche Supercupia. Vuonna 1995 hän voitti Daytonan 24 tunnin ajon kölniläisen Kremerin Porschella. Vuodesta 2001 Werner on ajanut American Le Mans -sarjassa Joest-tallissa. Hän on voittanut Le Mansin 24 tunnin kilpailun kolmesti, vuosina 2005–2007.
Aiheesta muualla

Marco Wernerin virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Markku Peltonen

| Markku Peltonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. joulukuuta 1957 (ikä 66) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  yleisen historian professori, akatemiaprofessori (2014–2018)
Koulutus ja ura
Instituutti:  Helsingin yliopisto ja Suomen Akatemia
Tutkimusalue:  uuden ajan aatehistoria
Aiheesta muualla
Kotisivu
Markku Aimo Olavi Peltonen (s. 9. joulukuuta 1957 Helsinki) on uuden ajan aatehistoriaa tutkiva professori Helsingin yliopiston filosofian, historian, kulttuurin ja taiteiden tutkimuksen laitoksella. Hän on akatemiaprofessori kaudella 1.1.2014–31.12.2018.
Peltonen valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1984, lisensiaatiksi 1988 ja tohtoriksi vuonna 1992 pääaineenaan yleinen historia. Tutkijanuransa aikana hän on vieraillut myös Cambridgen ja Princetonin yliopistoissa. Vuosina 2007–2019 hän toimi aatehistorian professorina ja on vuodesta 2009 lähtien ollut yleisen historian professori Helsingin yliopistossa. Akatemiaprofessuurin vuoksi hän oli virkavapaalla professorin virasta 2014–2018. Tällöin hän tutki demokratian käsitettä 1600-luvulla.
Peltonen on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2009.
Maderan piirikunta

Maderan piirikunta (engl. Madera County) on Yhdysvaltojen Kalifornian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 150 865 vuonna 2010 ja sen pinta-ala on 5 580 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus Madera on myös sen suurin kaupunki.
Väestö

Piirikunnan asukkaista 56,2 prosenttia on latinalaisamerikkalaisia, 35,8 prosenttia valkoisia ja 3,05 prosenttia mustia. 45,1 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 84,3 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 33,5 vuotta.
Kuvia piirikunnasta

Piirikunnan oikeustalo.
Thousand Island Lake -järvi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maderan piirikunta Wikimedia Commonsissa
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
Manner (albumi)

| Manner Scandinavian Music Group |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. huhtikuuta 2011 (CD)  18. toukokuuta 2011 (LP)
 Formaatti: CD, LP, digitaalinen lataus
 Tyylilaji: pop rock, folk rock
 Kesto: 40.13
 Levy-yhtiö: Sony Music
Listasijoitukset
  1.
Scandinavian Music Groupin muut julkaisut
| Näin minä vihellän matkallani 2009 | Manner 2011 | Terminal 2 2014 |
Singlet albumilta Manner
 ”Hautojen yli” Julkaistu: helmikuu 2011  ”Kaunis Marjaana” Julkaistu: huhtikuu 2011  ”Omenakukan terälehtiä” Julkaistu: 2011
Manner on Scandinavian Music Groupin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 27. huhtikuuta 2011. Albumi julkaistiin CD:n lisäksi myös vinyyliformaatissa 18. toukokuuta 2011. Vinyyliversiota painettiin vain 500 kappaleen erä. Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan Suomen virallisen albumilistan toiselle sijalle, mutta jo seuraavalla viikolla albumi nousi listan kärkeen.
Albumin ensimmäisenä singlenä julkaistiin kappale Hautojen yli, joka kuultiin ensimmäisen kerran YleX-radiokanavan lähetyksessä. Toisena singlenä julkaistiin Kaunis Marjaana -niminen kappale, johon kuvattiin myös musiikkivideo.
Kappaleet

Hautojen yli – 4.33
Liian laiha rakkaani – 3.54
Kaunis Marjaana – 3.12
Mustarastas lauloi ooh la laa – 4.11
Ruotsiin ja takaisin – 3.51
Joet, korvet, niemet – 3.43
Montreal – 4.14
Omenankukan terälehtiä – 2.55
Liikaset – 4.23
Melkein kuin uusi – 5.13
Arvostelut

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Dome.fi : 
| Keskisuomalainen  | erittäin positiivinen |  |
| Nuorgam  | 42/100 |  |
Nyt.fi : 
Rumba : 
Soundi :
Marko Meerits

Marko Meerits pelaamassa VPS-joukkueessa vuonna 2018.
Marko Meerits (s. 26. toukokuuta 1992 Tallinna, Viro) on virolainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa Vaasan Palloseuraa sekä Viron jalkapallomaajoukkuetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marko Meerits Wikimedia Commonsissa
Marko Mustonen

Marko Mustonen (s. 5. maaliskuuta 1984 Vantaa[lähde? ]) on kansainvälisestikin menestynyt konserttipianisti. Hän on osallistunut useisiin pianokilpailuihin kotimaassa ja ulkomailla, joista hän on mm. voittanut Jyväskylän pianokilpailun 2007, Tanskan Nyborgin Pohjoismaisen pianokilpailun 2007 ja sijoittunut neljänneksi Maj Lind -pianokilpailussa 2007.
Kaudella 2017–2018 hän oli muun muassa Suomen Kansallisoopperan -baletin Kamelianaisen pianosolisti ja esitti Frédéric Chopinin piano- ja orkesteriteoksia. Mustonen on erikoistunut Chopiniin ja on esiintynyt muun muassa Chopinin synnyinkodissa sekä ulkoilmakonsertissa Chopin-patsaan juurella Puolassa 2006 edettyään edellisenä vuonna Varsovassa välieriin kansainvälisessä Chopin-pianokilpailussa. Sibelius-Akatemian lisäksi Mustonen on opiskellut pianonsoittoa Pariisissa sekä Yalen yliopistossa USA:ssa. Hän on esiintynyt muun muassa Radion sinfoniaorkesterin, Helsingin Kaupunginorkesterin ja Odensen Sinfoniaorkesterin pianosolistina. Hän on äänittänyt radioon muun muassa Rachmaninoffin pianomusiikkia sekä esiintynyt lukuisilla festivaaleilla muun muassa New Yorkin Steinway Hallissa, New Havenin Sprague Hallissa, Pariisin Salle Cortot ja Salle Gaveau-saleissa.
Vuodesta 2015 lähtien Mustonen on toiminut Kainuun Musiikkiopiston säestäjänä ja pianonsoiton opettajana.
Aiheesta muualla

Marko Mustosen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Maahockey kesäolympialaisissa 1920

| Maahockey kesäolympialaisissa 1920 |
| --- | --- |
Joukkueet:  6
Isäntämaa:   Belgia
Kaupungit:  Antwerpen
Ajankohta:  1.-.5 syyskuuta 1920
 
Mitalistit
–  Kulta:   Iso-Britannia
–  Hopea:   Tanska
–  Pronssi:   Belgia
 
  ← 1908 1928 →
Maahockey oli Antwerpenin olympialaisissa 1920 toista kertaa olympiakisoissa. Turnauksesta on saatavilla vain vähän kirjoitettua tietoa. Sarjamuotoisesti käydyn neljän joukkueen turnauksen voitti Iso-Britannia.
Sarjataulukko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Iso-Britannia | 3 | 3 | 0 | 0 | 18 | 2 | +16 | 9 |
|   Tanska  | 3 | 2 | 0 | 1 | 15 | 8 | +7 | 6 |
|   Belgia | 3 | 1 | 0 | 2 | 6 | 19 | -13 | 3 |
|   Ranska | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 13 | -10 | 0 |
Mitalistit

| --- | --- |
Kultaa::  Iso-Britannia (GBR)  Charles Atkin, John Bennett, Colin Campbell, Harold Cassels, Harold Cooke, Eric Crockford, Reginald Crummack, Harry Haslam, Arthur Leighton, Charles Marcon, John McBryan, George McGrath, Stanley Shoveller, William Smith, Cyril Wilkinson
Hopeaa::  Tanska (DEN)  Hans Bjerrum, Ejvind Blach, Niels Blach, Steen Due, Thorvald Eigenbrod, Frands Faber, Hans Jørgen Hansen, Hans Herlak, Henning Holst, Erik Husted, Paul Metz, Andreas Rasmussen
Pronssia::  Belgia (BEL)  André Becquet, Pierre Chibert, Raoul Daufresne de la Chevalerie, Fernand de Montigny, Charles Delelienne, Louis Diercxsens, Robert Gevers, Adolphe Goemaere, Charles Gniette, Raymond Keppens, René Strauwen, Pierre Valcke, Maurice van den Bemden, Jean van Nerom
Marko Mänttäri

Marko Juhani Mänttäri (s. 21. heinäkuuta 1980 Anjalankoski) on suomalainen ampumahiihtäjä ja uransa lopettanut maastohiihtäjä. Hän edusti Kouvolan Hiihtoseuraa. Kasvattajaseura on Sippolan Kunto.
Mänttäri kirjoitti ylioppilaaksi Inkeroisten lukiosta. Hän valmistui liikunnanopettajaksi Jyväskylän yliopistosta vuonna 2006. Gradun aiheena oli lukioikäisten nuorten koettu fyysinen pätevyys ja fyysinen kunto.
Aiheesta muualla

Marko Mänttäri Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU). (englanniksi)
Marko Mänttäri Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Matinkartanonsilta

| Matinkartanonsilta |
| --- | --- |

Ylittää:  Matinkartanontien
Sijainti:  Matinkylä, Espoo
Ylläpitäjä:  Espoon kaupunki
Siltatyyppi:  jännitetty betoninen jatkuva palkkisilta
Pituus:  162,5 m
Leveys:  4,0 m
Avattu liikenteelle:  2018
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Matinkartanonsilta on Matinkylässä Matinkartanontien ja kiertoliittymän ylittävä kevyen liikenteen silta. Sillan pituus on 162,5 metriä ja hyötyleveys 4,0 metriä. Vilkasliikenteisen risteysalueen ylittävän sillan käyttäjiä ovat muun muassa Mattlidenin koulukeskuksen oppilaat sekä läheisen urheilupuiston käyttäjät. Silta rakennettiin alueen laajemman rakennushankkeen yhteydessä, vaikka se ei kuulunut alkuperäiseen suunnitelmaan. Espoon kaupunki kuitenkin päätti sillan rakennuttamisesta liikenneturvallisuuden parantamiseksi. Rakennustyöt aloitettiin kesällä 2017 ja silta avattiin liikenteelle alkukesästä 2018.
Silta on tyypiltään betoninen jännitetty jatkuva palkkisilta. Sen on pääsuunnittelijana on toiminut A-Insinöörit Oy, arkkitehtisuunnittelijana Aihio Arkkitehdit ja urakoitsijana GRK Infra Oy. Silta valittiin Suomessa Vuoden sillaksi 2019.
Matinkartanonsilta Haukilahden suunnasta
Tukipilari
Näkymä sillalta koilliseen
Luettelo Taiskan kappaleista

Tämä on luettelo Taiskan levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä.
A

Aamulla yksin
Ajan hammas
Anna lämpösi loistaa
Arctic wedding
B

Boogie man
Boogie mies
Brasilo brasila
E

Ei voittajaa
Etsin tietä itseeni
H

Haltin häät
Hei pojat
Hetki tää
Hiroshima
Hyvin pyyhkii
I

Ihmemaa
J

Jos katsettain peittäisi yö
Joulukuu taivaassa
Jääprinsessa
K

Ken vois pelastaa
Kielletyt käskyt
Kolmentoista
Kotikaupunki
Kukkurinmäen joulupolkka
L

Lahjan sain
Loitsukannel
Lokki
Luotan huomiseen
Lähellä jokainen sydän
Lällärit pois
M

Maailman ääriin
Marenkiranta
Mielikuvitus
Miksi näin
Milloin etsit lastasi
Moi moi vain
Mombasa
Muisto
Mun Suomi-mies
N

Naisen muotokuva
Näin käy
O

Oma tie
Omin päin
On uusi päivä huominen
Ovensuu
P

Pieni musta kissa
Prinssi Hatasu
Prätkä ja tie
R

Rannalla
Rautalankamalli
Rinnallani aina
Ruusu
S

Saat saattaa minua
Sataa vain
Silmiesi meri
Sua jossain kaivataan
Sulle ainiaan
Systeemi
Sä vain tiedät mistä aloittaa
T

Tahdon rakastella sinua
Taikasukset
Takataan roos/Perjantai on mielessäin/Ei mittään (sikermä LP:llä Suomalaisia supertähtiä)
Tule
Tuli ja jää
Tähti lähenee
V

Vie vain
Viisi yötä jouluun
Viistoista siis
Villi vapaudenkaipuu
Y

Yhden kerran
Matinkylän urheilupuisto

| Matinkylän urheilupuisto |
| --- | --- |
 Matinkylän urheilupuiston uusi tekonurmi
Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Matinkartanontie 9-11, 02230 Espoo
Koordinaatit:  60°09′34″N, 24°45′07″E
Omistaja:  Espoon kaupunki
Kenttä:  Lämmitetty tekonurmi
Katsojakapasiteetti
 200 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Matinkylän urheilupuisto on Espoon Matinkylän koilliskulmassa sijaitseva alue, jossa on muun muassa jalkapalloseura Etelä-Espoon Pallon kotikentät, Matinkylän tekonurmet 1  ja 2 . Lisäksi alueella on jääkiekkohalli ja jääkiekon harjoitushalli. Matinkylän jäähalli "lato" toimi jääkiekkoseura Kiekko-Espoon kotihallina seuran noustessa SM-liigaan.
Tekonurmen reunalle rakennettiin istumakatsomo EsPan noustua Kakkoseen kaudella 2011.
Matinkylän uimahalli

Matinkylän uimahalli on Espoon Matinkylässä, osoitteessa Tynnyritie 6 sijaitseva uimahalli. Se avautui keväällä 2022. Uimahallissa on kahdeksanratainen uima-allas, opetusallas, monitoimiallas, kahluuallas sekä kylmävesiallas.
Maaselkä (lehti)

| Maaselkä |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  sanomalehti
Julkaisija:  Haapajärvi-Seura Ry
Levikki:  4964 (2006)
Perustettu:  1961
Lakkautettu:  2019
Päätoimittaja:  Tapani Pentikäinen
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Haapajärvi
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  torstaisin
Aiheesta muualla
maaselkalehti.fi
Maaselkä oli Haapajärvellä kerran viikossa ilmestynyt paikallislehti. Päätoimittajana toimi Tapani Pentikäinen ja hänen lisäkseen lehdessä työskenteli kaksi toimittajaa sekä neljä muuta työntekijää. Lehteä julkaissut Haapajärvi-Seura perustettiin 22. toukokuuta 1949 ja Maaselkä oli eräs harvoista kotiseutuyhdistysten julkaisemista lehdistä.
Maaselän julkaiseminen lopetettiin marraskuussa 2019 kannattavuusongelmien takia.
M/S Claudia M

| M/S Claudia M |
| --- | --- |
Tyyppi:  Rahtilaiva
Lippuvaltio:  Italia
IMO-numero:  6915881
MMSI-numero:  247226500
Tunnuskirjaimet:  ICHZ
Aiemmat nimet:  1969–1976: Finncarrier 1976–1984: Polaris 1984–1986: Scandinavia 1986–1990: Scandinavian Link 1990–1991: Stena Searider 1991–1992: Searider 1992: Stena Searider 1992–1995: Norse Mersey 1995–2007: Stena Searider 2007– Claudia M
Omistaja:  Ustica Lines
Aiemmat omistajat:  1969–1976: Merivienti Oy 1976–1984: Finska Ångfartygs Ab (FÅA) 1984–1990: Rederi Ab Nordö (myöh. Rederi Ab Nordö-Link) 1990–1995: Fernwood Inc 1995–1997: Stena Line Treasury Ab 1997–1998: Stena Line Ships BV 1998–2007: Stena Line Scandinavia Ab 2007– Ustica Lines
Rakennustelakka:  Wärtsilä Helsingin Telakka, Suomi
Rakennusnumero:  390
Vesillelasku:  26. maaliskuuta 1969
Luovutettu:  15. marraskuuta 1969
Tekniset tiedot
Pituus:  178,69 m
Leveys:  24,6 m
Syväys:  5,5 m
Bruttovetoisuus (GT):  21 019
Koneisto:  2 × Wärtsilä-Pielstick 14PC2-5V-400 diesel
Koneteho:  9 936 kW
Nopeus:  33,34 km/h
Nopeus:  18 kn
Hyttejä:  150
Lastikapasiteetti:  2 390
Lähteet:  
M/S Claudia M (IMO 6915881) on italialaisen Ustica Linesin omistama ro-ro-matkustajarahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1969 Oy Wärtsilä Ab:n Helsingin telakalla Suomessa. Claudia M on rekisteröity Italian lipun alle.
Claudia M:n sisaraluksia ovat M/S Mermaid II ja M/S Fellow.
Tekniset tiedot

Pituutta Claudia M:llä on 178,69 metriä, leveyttä 24,6 metriä ja syväys on 5,5 metriä. Laivan koko tilavuus (bruttovetoisuus) on 21 019 ja matkustus- ja lastitilojen tilavuus (nettovetoisuus) 6 305. Aluksen kuollut paino eli kantavuus on 14 800 tonnia. Aluksen lastikapasiteetti on 2 390 kaistametriä. Laivan huippunopeus on 18 solmua.
Laivan pääkoneina on kaksi Wärtsilä-Pielstick 14PC2-5V-400 dieselmoottoria, jotka yhdessä kehittävät 9 936 kilowatin tehon.
Tekniset tiedot > Alustyyppi

Claudia M on ro-ro-alus (roll on roll off), eli sen lastaus tapahtuu perästä pyörien päällä ilman nosturia. Ro-ro-alus on kaikkein kilpailukykyisin ratkaisu nopeutta vaativissa ja lyhyissä kuljetuksissa, sillä se on nopea lastata ja purkaa. Rahtitilaan jää aina paljon käyttämätöntä tilaa, minkä vuoksi aluksia ei juuri valtameriliikenteessä käytetä.
Käyttöhistoria > 1969–1989

26. maaliskuuta 1969 alus laskettiin vesille ja Alice Wartemann kastoi sen. Nimeksi tuli Finncarrier. 15. marraskuuta 1969 alus luovutettiin Merivienti Oy:n omistukseen, joka rekisteröi aluksen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Helsinki. Luovutuksen jälkeen alus aloitti Finnlinesin liikenteessä reitillä Helsinki–Lyypekki–Kööpenhamina. 16 kesäkuuta 1975 Finska Ångfartygs Ab (FÅA) ilmoitti ostavansa aluksen. Luovutus tapahtui vuonna 1976, jolloin alus sai nimen Polaris. Luovutuksen jälkeen alus siirtyi reitille Helsinki–Kotka–Lyypekki–Kööpenhamina. 19. huhtikuuta 1984 Rederi Ab Nordö osti aluksen ja rekisteröi sen Ruotsin lipun alle nimellä Scandinavia. Kotisatamaksi tuli Malmö. Toukokuussa 1984 alus meni Cityvarvetin telakalle Göteborgiin, jossa alukseen rakennettiin lisää hyttipaikkoja. Telakalta päästyään alus aloitti liikennöinnin reitillä Helsingborg–Malmö–Travemünde. Helmikuussa 1986 Rederi Ab Sea-Link osti aluksen omistajavarustamon ja aluksen siinä samassa. 21. lokakuuta 1986 omistaja vaihtoi nimekseen Rederi Ab Nordö-Link. Joulukuussa 1986 alus meni Wärtsilä Meriteollisuuden telakalle Turkuun, jossa alusta muun muassa pidennettiin. Joulukuussa alus sai myös nimen Scandinavian Link. Huhtikuussa 1987 alus palasi takaisin liikenteeseen reitille Malmö–Travemünde.
Käyttöhistoria > 1990–

9. toukokuuta 1990 Fernwood Inc osti Scandinavian Linkin. 17. toukokuuta alus sai nimen Stena Searider. 26. heinäkuuta 1991 alus aikarahdattiin Principal Lines Inc:in liikenteeseen nimellä Searider. 15. tammikuuta 1992 nimeksi tuli jälleen Stena Searider. Huhtikuussa 1992 alus aikarahdattiin Norse Irish Ferriesin Belfastin ja Liverpoolin väliseen liikenteeseen nimellä Norse Mersey. Tammikuussa 1995 Stena Line Treasury Ab osti aluksen ja nimesi sen jälleen Stena Searideriksi. Omistajanvaihdoksen jälkeen alus aloitti liikennöinnin Travemünden ja Göteborgin välillä. 19. huhtikuuta 1997 alus oli viimeistä päivää liikenteessä kyseisellä reitillä. 29. huhtikuuta alankomaalainen Stena Line Ships BV osti aluksen ja rekisteröi sen Yhdistyneen kuningaskunnan lipun alle. Kotisatamaksi tuli maan pääkaupunki Lontoo. Toukokuussa Stena Searider aloitti liikennöinnin Alankomaiden Hoek van Hollandin ja Britannian Harwichin välillä. Vuonna 1998 Stena Line Scandinavia Ab osti aluksen. 8. lokakuuta 2000 alus siirtyi reitille Hoek van Holland–Killingholme. 27. kesäkuuta 2007 Stena Searider saapui Damen Shipyardin telakalle Rotterdamiin, Alankomaihin.
6. marraskuuta 2007 italialainen Ustica Lines osti aluksen ja rekisteröi sen Italian lipun alle nimellä Claudia M. 4. joulukuuta 2007 alus lähti Rotterdamista kohti Italian Napolia. Myöhemmin joulukuussa Claudia M siirrettiin Cantieri del Mediterraneon telakalle Napoliin, koska Gaetan satama oli alukselle liian pieni. Claudia M:n oli tarkoitus käyttää kyseistä satamaa.
Aiheesta muualla

Fakta om Fartyg – M/S Finncarrier (ruotsiksi)
Mantronix

| Mantronix |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1984–1991
Tyylilaji:  hip hop (old school hip hop), elektro, house
Kotipaikka:  New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Kurtis Mantronik (1984–1991)   Jade Trini (1991)   Bryce ”Luvah” Wilson (1990–1991)
Entiset jäsenet:  MC Tee (1984–1988)    D.J. D (1990)
Levy-yhtiö:  Sleeping Bag Records   Capitol Records   EMI Records   Virgin / EMI Records (Euroopassa)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mantronix oli vaikutusvaltainen 1980-luvun hip hopin ja elektromusiikin yhtye New Yorkista, jonka perustivat DJ Kurtis Mantronik (Kurtis el Khaleel) ja räppäri MC Tee (Touré Emdben). Yhtyeessä tehtiin monia muutoksia genressä ja kokoonpanossa sen seitsenvuotisen olemassaolon aikana vuosina 1984–1991, old school hip hopista ja electro funkista house-musiikkiin, mutta Mantronix muistetaan ehkä parhaiten yhtyeen alkuperäisestä vahvasta hip hopin ja electro funkin sekoituksestaan.
Diskografia > Albumit

Mantronix: The Album (1985)
Music Madness (1986)
In Full Effect (1988)
This Should Move Ya (1990)
The Incredible Sound Machine (1991)
Diskografia > Kokoelmalevyt

The Best of Mantronix (1990)
The Best of Mantronix 1985–1999 (1999)
That’s My Beat (2002)
Remixed & Rare (2004)
The Ultra Selection (2005)
Diskografia > Singlet

”Fresh is the Word” (1985, vain Yhdysvalloissa)
”Needle to the Groove” (1985, vain Yhdysvalloissa)
”Ladies” (1986)
”Bassline” (1986)
”Who is It?” (1987)
”Scream” (1987)
”Sing a Song” (1988)
”Simple Simon” (1988)
”Join Me Please” (1988, vain Yhdysvalloissa)
”Got to Have Your Love” (feat. Wondress) (1989)
”Take Your Time” (feat. Wondress) (1990)
”Don’t Go Messin’ with My Heart” (1991)
”Step to Me (Do Me)” (1991)
”Flower Child” (1991)
”It’s Time to Party” (feat. Althea McQueen) (1996)