stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Klingonin kieli

| Klingon |
| --- | --- |
 Qapla’ eli ”menestystä!” kirjoitettuna Star Trekissä käytetyillä pIqaD-merkeillä.
Oma nimi:  tlhIngan Hol
Tiedot
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen / pIqaD
Kielenhuolto:  Klingonin kielen instituutti
Kielikoodit
ISO 639-1:  –
ISO 639-2:  tlh
ISO 639-3:  tlh
 Ohje 
Klingonin kieli (klingoniksi tlhIngan Hol) on yhdysvaltalaisen kielitieteilijän Marc Okrandin 1980-luvun alussa kehittämä keinotekoinen kieli, joka sai alkunsa Star Trek -tieteissarjassa esiintyvän kuvitteellisen klingon-lajin äidinkielenä.
Näyttelijä James Doohan kehitti kielen perusääntämyksen ensimmäistä Star Trek -elokuvaa Star Trek: Avaruusmatka (1979) varten. Elokuvassa klingonien kuultiin ensimmäisen kerran puhuvan omaa kieltään, sillä alkuperäisessä 1960-luvun Star Trek -televisiosarjassa klingonit puhuivat aina englantia. Doohanin käyttämien äänteiden pohjalta Okrand suunnitteli Star Trek III: Spockin paluu -elokuvaa (1984) varten kokonaisen klingonin kielen.
Klingonin kielessä on paljon erikoisuuksia, kuten epätavallinen äännevalikoima ja objekti–verbi–subjekti- eli OVS-tyyppinen sanajärjestys. Kielellä voi käydä normaalia keskustelua, mutta koska sen viitekehys on hyvin Star Trek -vaikutteinen, siitä puuttuu monia arkikielen käsitteitä. Klingonissa ei esimerkiksi ole sanaa suvaitsevaisuuslähde? eikä nimityksiä maapallolla esiintyville todellisille kasveille tai eläimille.
Klingonin kieli on lähes säännöllinen mutta ei epärealistisessa määrin. Sen kieli- ja äänneopissa esiintyy amerikkalaisille intiaanikielille tyypillisiä piirteitä, esimerkiksi kielen nimen alussa esiintyvä konsonantti tlh on melko tavallinen pohjoisamerikkalaisissa alkuperäiskielissä. Intiaanikielille ominaista on myös se, että adjektiivin ja verbin raja ei ole selvä, kuten klingonissa. OVS-sanajärjestys sitä vastoin on erittäin epätavallinen myös Amerikan alkuasukaskielissä. Kielen kehittäjä Okrand on tutkinut erityisesti kadonnutta mutsun-intiaanikieltä.
Klingonin kielen ISO 639 -koodi on tlh. Klingon on saavuttanut sellaisen aseman, että esimerkiksi Googlen hakukonetta voi käyttää klingonin kielellä. Klingonin kielestä on sarjoissa ja kirjoissa käytetty englanniksi myös nimitystä Klingonese tai Klingonaase, mutta tämän on selitetty olevan toinen klingonien Qo'noS'- eli Kronos-kotiplaneetalla puhuttu kieli.
Historia

Vaikka klingonin kieli mainittiinkin alkuperäisessä Star Trek -sarjassa, sitä käytettiin ensimmäisen kerran vasta ensimmäisessä Star Trek -elokuvassa (1979) – kolmatta elokuvaa Star Trek III: Spockin paluu (1984) varten Marc Okrand laajensi kieltä ja kehitti sille kieliopin James Doohanin kehittämien äänteiden pohjalta. Kieltä käytettiin myöhemmissäkin elokuvissa sekä televisiosarjoissa.
Vuonna 1987 alkoi uusi Star Trek -televisiosarja, Star Trek – uusi sukupolvi, jossa yksi päähenkilöistä, Worf, oli klingoni. Hän siirtyi myöhemmin Star Trek: Deep Space Nine -sarjaan (1992), jossa vieraili monia muita klingoneja ja klingonin kieltä käytettiin useissa jaksoissa. Star Trek: Voyager -sarjassa (1995) U.S.S. Voyagerin käyttöpäällikkö B'Elanna Torres oli klingonin ja ihmisen hybridi.
Star Trek: Enterprise -sarjan pilottijaksossa (2001) kerrottiin klingonin kielessä olevan ”kahdeksankymmentä monikurkkuäänteistä mukautuvaan kielioppiin pohjautuvaa murretta”.
Kieli

Klingonin kieltä käsitteleviä kirjoja ja julkaisuja on ilmestynyt useita. Kielen perusteos on Pocket Booksin julkaisema Marc Okrandin The Klingon Dictionary (1985). Muita merkittäviä teoksia ovat The Klingon Way (sanontoja ja vertauskuvia klingoniksi) sekä kielikasetit Conversational Klingon ja Power Klingon.
Kielelle on myös käännetty kirjoja: ghIlghameS (Gilgameš), paghmo' tIn mIS (Paljon melua tyhjästä) ja The Klingon Hamlet (Hamlet). Kaksi viimeistä saivat vaikutteita kansleri Gorkonin kommentista ”Shakespearea on parasta lukea alkuperäisenä klingoninkielisenä laitoksena” elokuvassa Star Trek VI – Tuntematon maa.
Klingonin sanavarastosta ei juuri löydy kohteliaisuuksia, joten klingonia osaavien Star Trek -fanien voi kuulla tervehtivän toisiaan sanomalla nuqneH, jonka sanatarkka käännös on ”mitä haluat?” Toinen yleinen tervehdys on Qapla’ eli ”menestystä!”
Paramount Pictures omistaa tekijänoikeudet kielen viralliseen sanastoon ja muihin kieltä keskeisiin teoksiin. Yritys myös väittää omistavansa oikeudet kieleen itseensä, mutta joidenkuiden mielestä tämä on ristiriidassa Yhdysvaltain korkeimman oikeuden päätöksen kanssa, jonka mukaan kieltä ei voi suojata tekijänoikeudella.
On yleisesti arveltu, että monet klingonin kielen piirteet ovat peräisin oikeista kielistä, joita Okrand on tutkinut, erityisesti Pohjois-Amerikan intiaanien kielistä. On kuitenkin tiedossa, että kielen suunnittelun lähtökohta Okrandilla oli saada se kuulostamaan erilaiselta kuin olemassa olevat luonnolliset kielet.
Hyväksytyt lähteet

Olennaista puhutussa ja kirjoitetussa klingonissa on, että se perustuu Okrandin kehittämiin sääntöihin. Ainoastaan hänen laatimaansa sanastoon ja kielioppiin nojaava kieli on aitoa, virallista klingonia. Kielen harrastajien kesken on jonkin verran erimielisyyttä siitä, minkä verran tästä periaatteesta voidaan poiketa.
Lähteisiin viitatessa käytetään usein lyhenteitä, jotka on seuraavassa luettelossa ilmoitettu lähteen perässä.
Hyväksytyt lähteet > Kirjat

The Klingon Dictionary (TKD)
The Klingon Way (TKW)
Klingon for the Galactic Traveler (KGT)
Sarek, romaani jossa käytetään myös klingonia
Federation Travel Guide, Pocket Booksin julkaisema ”opaskirja”
paq'batlh, Marc Okrandin klingoniksi kääntämä runoeepos
Hyväksytyt lähteet > Kielikasetit

Conversational Klingon (CK)
Power Klingon (PK)
Hyväksytyt lähteet > Muut lähteet

tietyt artikkelit HolQeD:ssä (Klingon Language Instituten lehti) (HQ)
tietyt Skybox-keräilykortit (SKY)
Star Trek Bird of Prey -juliste (BoP)
Star Trek: Klingon -tietokonepeli (KCD, STK)
Marc Okrandin lausumat ja kannanotot aiheesta
Kielinäyte

”tlh’a’ HoD, nImbuS wej yIghoS. vubpu’ jonta’ HeSwI’. wa’ vub ghaH tlhIngan gharwI’’e’. wa’ ghaH tera’ngan’e’. mImQo’. DaH Heraj yIchoH. batlh tlhIngan Segh yIHub. Qapla’!”
Tarkoittaa:
”Kapteeni Klaa, menkää Nimbus III:lle. Rikollinen on ottanut panttivankeja. Yksi vangeista on klingon-diplomaatti. Yksi on maapallolainen. Älkää viivytelkö. Muuttakaa kurssianne heti. Puolustakaa klingonien lajia kunnialla. Onnea!”
(Star Trek V: The Final Frontier -elokuvan käsikirjoituksesta)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Klingon Language Institute
Grune, Dick: Is Klingon an Ohlonean Language? A Comparison of Mutsun and Klingon. (Artikkeli vertaa klingonin kieltä kuolleeseen mutsun-intiaanikieleen, jonka tutkijana Marc Okrandin tiedetään kunnostautuneen.)
Klingon as Linguistic Capital
Klingon Imperial Diplomatic Corps: Klingon Language Resources
Klingon–suomi-sanakirja klingonia.fi.  2024.
Hauhio, Iikka: Klingonin kielioppi (PDF) (104 s.) klingonia.fi.  2021.
Kalliokoski, Kaneli: Qapla' – Klingonia alakouluun (PDF) (54 s.) klingonia.fi.
Keinotekoiset kielet
afrihili
babm
basic english
borduuri
budinos
dothraki
dunia
ekspreso
esperanto
esperanto II
europanto
fasala
gestuno
glosa
hutt
ido
interlingua
interlingue
interslaavi
ithkuil
klingon
kotava
latino sine flexione
lingua franca nova
loglan
lojban
loxian
mondlango
neo
novial
pandunia
quenya
sindar
slovio
solresol
sona
syldaavi
talossa
toki pona
uuskieli
volapük
kansainvälinen apukieli
taidekieli
suunnitelmakieli
luettelo keinotekoisista kielistä
Adjektiivi

Adjektiivi eli laatusana on sanaluokka, joka kuuluu nomineihin eli sanoihin, jotka taipuvat sijamuodoissa. Adjektiivi ilmaisee asian tai esineen laatua. Se vastaa kysymykseen millainen. (Esim. auto on punainen, pallo on pyöreä, metsä on iso.)
Suomessa adjektiivi taipuu sijamuodon ja luvun mukaan. Muissa kielissä sitä voidaan taivuttaa myös esimerkiksi suvun eli genuksen mukaan.
Useimmista adjektiiveista voidaan muodostaa vertailuasteet. Adjektiivi sellaisenaan on positiivi eli perusaste. Suurempaa astetta ilmaisee komparatiivi eli voittoaste ja suurinta (tai erittäin suurta) astetta superlatiivi eli yliaste.
Suomen kielen komparatiivin tunnus on nominatiivissa -mpi ja muissa sijoissa astevaihtelullinen -mpA- : -mmA-. Kaksitavuisen vartalon loppuvokaalin a:n ja ä:n tilalla on komparatiivin tunnuksen edellä e (esimerkiksi paha : pahempi, kylmä : kylmempi mutta ei mahtava : *mahtavempi).
Superlatiivin tunnus on nominatiivissa ja partitiivissa -in, muissa sijoissa -impA- : -immA-.
Erikoistapaus on "hyvä"-adjektiivi, siinä taivutus menee hyvä, parempi, paras.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adjektiivi Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Nominit:  substantiivit • adjektiivit • numeraalit • pronominit
Verbit:  verbit
Vaillinaisesti taipuvat:  adverbit • adpositiot • partikkelit
Neal Adams

Neal Adams vuonna 2014
Neal Adams (6. kesäkuuta 1941 New York – 28. huhtikuuta 2022 New York) oli yhdysvaltalainen kuvittaja ja sarjakuvapiirtäjä, joka on tunnettu realistisesta piirrostyylistään. Adams uudisti Batmanin hahmon 1960-luvun loppupuolella ja muutti hahmon camp-henkisestä synkkiäkin piirteitä omaavaksi.
Adamsin ura sarjakuvien tekijänä alkoi vuonna 1959 Archie Comicsissa. Hän ei ollut tuolloin saanut paikkaa DC Comicsilta. Hän teki tämän jälkeen myös Tohtori Ben Casey -sarjaan perustuvaa sanomalehtistrippiä.
Adams alkoi vuonna 1967 piirtää freelancerina DC Comicsille ja oli mukana ensin Our Army at War -antologiasarjassa. Adams alkoi kaksi vuotta myöhemmin toimia freelancerina myös Marvel Comicslle, jolle piirsi Ryhmä-X-sarjakuvaa. Adamsin piirtämässä ja Dennis O’Neilin käsikirjoittamassa jatkumossa sarjakuvaan tuotiin takaisin muun muassa Professori X.
Adams ja O’Neil alkoivat vuonna 1969 tehdä yhteistyötä Batman-sarjakuvan parissa. He toivat Batmaniin takaisin synkkiä vivahteita camp-vaikutteisen Batman-televisiosarjan jälkeen. He uudistivat samalla Jokerin ja Kaksinaaman sekä loivat Ra’s al Ghulin ja Ihmislepakon. Batmanin jälkeen Adams ja O’Neil tekivät vielä yhteistyötä Vihreä Lyhty -sarjakuvassa ja loivat siihen John Stewartin, joka oli ensimmäisiä mustia sarjakuvien supersankareita.
Albumeja suomeksi

Batman: Tekijänä Neal Adams 1.  Tampere:  Egmont, 2005.  ISBN 952-469-358-5
Batman: Tekijänä Neal Adams 2.  Tampere:  Egmont, 2006.  ISBN 952-469-512-X
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Neal Adamsin omat kotisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali 
Taiteenala:  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Jens Adler

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jens Adler
Syntymäaika: 25. huhtikuuta 1965 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Halle, Saksan demokraattinen tasavalta
Pituus: 183 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1983–1992 1992–1995 1995–1997 1997–2001 |  Halleschen FC Chemie  FC Stahl Brandenburg  Hertha BSC  VfL Halle 1896 | 198 (0)  1 (0) |
Maajoukkue
| 1990 |  DDR | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jens Adler (s. 25. huhtikuuta 1965 Halle Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan maalivahti.
Ura

Adler aloitti ammattilaisuransa Halleschen FC Chemiessä vuonna 1983. Hän edusti seuraa 87 DDR-Oberliga-pelissä, jonka lisäksi hän pelasi alemmilla sarjatasoilla seuran paidassa. Vuonna 1992 Adler siirtyi FC Stahl Brandenburgiin kolmeksi kaudeksi, jonka jälkeen hän vaihtoi Herthaan. Hän jäi kuitenkin pieneen rooliin seurassa, eikä pelannut kuin yhden 2. Bundesliiga-ottelun. Uransa lopussa Adler siirtyi Vfl Halleen.
Adler pelasi yhden ottelun Saksan demokraattisen tasavallan jalkapallomaajoukkueessa. Hän oli myös maan viimeinen maajoukkuepelaaja.
Adytša

Adytša (ven. А́дыча, jakuutiksi Аадыча, Aadytša, yläjuoksulla Borong, Боронг) on Janan sivujoki Jakutiassa Venäjällä. Sen pituus on 715 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 89 800 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus on 500 kuutiometriä sekunnissa.
Adytša saa alkunsa Tšerskivuoriston länsirinteiltä ja virtaa leveässä laaksossa kohti luodetta. Suurimmat sivujoet ovat Delakag, Tšakry, Tuostah, Derbeke, Nelgese ja Borulah. Joki jäätyy lokakuusta lähtien pohjiaan myöten ja avautuu toukokuun lopussa valtavina lumensekaisina jäämassoina.
Adventtilauluja

| Adventtilauluja |
| --- | --- |
Kieli:  suomi
Genre:  hengellinen laulukokoelma
Kustantaja:  Suomen Adventtikirkko
Suomennos
Julkaistu:  1959
Sarja: Adventtikirkon laulukirja
Edeltävä:  Adventtisointuja 1–3
Seuraava:  Seurakunta laulaa
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Adventtilauluja on Suomen Adventtikirkon vuosina 1959–2011 käyttämä hengellinen laulukirja. Laulukirja ilmestyi vuonna 1959 ja se sisältää 663 laulua. Laulut ovat alkuperältään amerikkalaisia ja anglosaksisia hengellisiä lauluja sekä protestanttisia virsiä sekä pohjoismaisia ja suomalaisia sävelmiä. Laulujen säestyksissä on otettu huomioon myös niiden soveltuminen sekakuoroille.
Laulukirja korvattiin vuonna 2001 kokoelmalla Seurakunta laulaa.
Admittanssi

Sähköistä vaihtovirtajohtavuutta nimitetään admittanssiksi (tunnus Y). Vaihtovirtapiirin osan admittanssi riippuu konduktanssin G lisäksi kapasitanssin C ja induktanssin L aiheuttamasta suskeptanssista B. Admittanssin SI-järjestelmän mukainen yksikkö on siemens (S). Admittanssin käänteisluku on impedanssi (tunnus Z).
Admittanssin itseisarvo:
\left|Y\right|={\sqrt {G^{2}+B^{2}}}.
| --- | --- |
resistanssi, vastus (Ω): konduktanssi, johtavuus (S)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kompleksiluku (vaihekulma) | impedanssi (Ω) | admittanssi (S) |
| Reaaliosa (0°) | resistanssi | konduktanssi |
| Imaginaariosa (90°) | reaktanssi | suskeptanssi |
Kirjallisuutta

Voipio, Erkki: Sähkö- ja magneettikentät.  (Moniste 381)  Espoo:  Otakustantamo, 1987.  ISBN 951-672-038-2
Adolf von Beckerin yksityiskoulu

Adolf von Beckerin yksityiskoulu oli vuonna 1872 perustettu yksityinen taidekoulu Helsingissä, joka antoi aineksia monelle kultakauden taiteilijalle. Opiskelijoiden joukossa olivat muun muassa Helene Schjerfbeck, Maria Wiik, Gunnar Berndtson, Akseli Gallen-Kallela ja Elin Danielson-Gambogi. Oman koulun ohella von Becker opetti Helsingin yliopistossa.
Von Becker kouluineen oli merkittävä taideopetuksen uudistaja. Hän rohkaisi opiskelemaan Pariisissa ja toi maahan opettajansa Gustave Courbetin oppeja ja ranskalaista maalaustaidetta. Adolf von Becker itse oli opiskellut Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulun ohella Kööpenhaminan taideakatemiassa, sekä Düsseldorfissa ja Pariisissa. Suomalaisista taiteilijoista hän oli ensimmäinen Pariisissa opiskellut.
Oppilaat piirsivät aluksi, ja maalausta harjoiteltiin asetelmien ja yleensä havainnon pohjalta. Varsinaista elävän mallin piirustusta ei koulussa ehditty toteuttaa. Koulun toimintaa haittasi toisinaan von Beckerin runsas matkustelu.
Kirjallisuutta

Penttilä Tiina (toim.) Adolf von Becker - Pariisin tien viitoittaja -vägen till Paris. Museovirasto 2002. ISBN: 951-616-083-2
Carl Johan Adlercreutz

| Carl Johan Adlercreutz |
| --- | --- |
 Carl Johan Adlercreutz, Carl Wilhelm Nordgrenin tekemä kopio Carl Fredrik von Bredan maalaamasta muotokuvasta. Maalaus on Gripsholmin linnassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1757 Porvoo
Kuollut: 21. elokuuta 1815 (58 vuotta)
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Ruotsi
Palvelusvuodet:  1770–1815
Komentajuudet:  2. Prikaati (Suomen sota)
Taistelut ja sodat:  Kustaa III:n sota,  Suomen sota,  Leipzigin taistelu,  Norjan sotaretki (1814)
Sotilasarvo:  kenraali
Kunniamerkit:  Serafiimiritarikunnan ritari
Adlercreutz Siikajoen taistelun aikaan joen pohjoisrannalla. Albert Edelfeltin maalaus.
Carl Johan Adlercreutz (suomeksi joskus Kaarle Juhana; 27. huhtikuuta 1757 Pernaja – 21. elokuuta 1815 Tukholma) oli Suomessa syntynyt Ruotsin armeijan kenraali ja kreivi, joka muistetaan parhaiten Suomen sodassa voittamistaan taisteluista. Hän kuului Adlercreutzin aatelissukuun ja kasvoi Porvoossa.
Adlercreutz osallistui jo 15-vuotiaana varakorpraalina Kustaa III:n vallankaappaukseen Jakob Magnus Sprengtportenin johtamien rakuunoiden joukossa.
Adlercreutz taisteli Kustaa III:n sodassa vuosina 1788–1790. Hän toimi myös Suomen sodassa toisen prikaatin päällikkönä ja ylipäällikkö Klingsporin yliadjutanttina.
Adlercreutzin ansioksi on laskettu se, että armeija ryhtyi tekemään vastarintaa Siikajoella ja Revonlahdella ja saavutti voitot Lapuan ja Alavuden taisteluissa. Adlercreutz kuitenkin jätti armeijan Olkijoen sopimuksen jälkeen ja siirtyi Ruotsiin.
Sodan aikana Adlercreutz osallistui henkilökohtaisesti vallankaappaukseen, jossa hän vangitsi kuningas Kustaa IV Aadolfin Tukholmassa 13. maaliskuuta 1809. Palkkioksi hän sai kenraaliadjutantin arvon ja käytännössä koko armeijan johdon. Adlercreutz toimi Ruotsin armeijan esikuntapäällikkönä taisteluissa Napoleonia vastaan vuosina 1813–1814.
Adlercreutz korotettiin Ruotsissa 1808 vapaaherraksi ja 1814 kreiviksi. Hän avioitui 1792 vapaaherratar Henrietta Amalia Stackelbergin (1771–1796) kanssa. Tämä oli kenraaliluutnantti Bernt Fredrik Johan Stackelbergin tytär. Toisen kerran hän oli naimisissa vuodesta 1798. Vaimo oli vuorineuvoksen tytär Margareta von Engeström.
Hänet haudattiin Riddarholmin kirkkoon Siikajoen taistelun muistopäivänä 18.4.1816.
Kirjallisuus

Adlercreutzin sankarimainetta on luonut J. L. Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoiden toiseen osaan sisältyvä runo "Adlercreutz".
»Hän, Döbeln, aseveljen kutsun saatuaan
hän rientomarssiss´ehtii eellä ajan.

    Soi sävel tuttu, vastaan riemuin hurrataan;

    hän näkyy. - Rinnall´ Adlercreutz käy johtamaan,

    kuin tulta tuntis jumal-innoittajan.

    Ja vielä liekkii taisto tuokion,

    toist´enää lieskoill´ei, jo hiipyneillä

    taas Siikajoen tanner meidän on, 

    on maine verin uljain pesty, tahraton,

    on ensimmäinen, suuri voitto meillä.
» 
(J.L.Runeberg: Vänrikki Stoolin tarinat)
Adzva

| Adzva |
| --- | --- |
Alkulähde:  Bolšaja Zemlja
Laskupaikka:  Usa
Maat:   Venäjä
Pituus:  334 km
Virtaama:  110 m³/s
Valuma-alue:  10 600 km²
Adzva (ven. А́дзьва, komiksi Адзва) on Petšoran vesistöön kuuluvan Usan sivujoki Nenetsian autonomisessa piirikunnassa ja Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 334 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 10 600 neliökilometriä.
Adzva saa alkunsa Bolšaja Zemljan tundra-alueelta ja virtaa Tšernyševin harjanteen länsipuolella kohti lounasta. Alajuoksun leveä jokilaakso on soistunut. Virtaama vaihtelee voimakkaasti kevättulvien ja kesän kuivan kauden välillä. Keskimäärin se on 110 kuutiometriä sekunnissa. Joki jäätyy loka-marraskuussa ja vapautuu jäistä touko-kesäkuussa.
Joen nimitys perustuu komin kielen sanoihin adź ’jokiluhta, tulvaniitty’ ja va ’vesi’. Sen suussa sijaitsevat Adzvan ja Adzvavomin kylät.
Adrar (Mauritania)

Adrarin alue Mauritanian kartalla.

Adrarin ylängön maisemia.
Adrar on hallintoalue Mauritaniassa. Se on saanut nimensä maan luoteisosassa sijaitsevasta samannimisestä ylätasangosta. Alueen pinta-ala on 215 000 neliökilometriä. Sen hallinnollinen keskus on Atarin kaupunki. Asukkaita on 69 500 henkeä (vuonna 2000).
Adrarin alue rajoittuu pohjoisessa Länsi-Saharaan ja Mauritanian Tiris Zemmourin alueeseen, idässä Maliin ja Hodh El Charghin alueeseen, etelässä Tagantin ja  Trarzan alueisiin sekä lännessä Inchirin alueeseen. Se on etupäässä kuivaa Saharan autiomaata, jonka kasvillisuus on hyvin vähäistä. Alue käsittää neljä departementtia ja 11 kuntaa:
Atarin departementti
Aïn Ehel Taya
Atar
Choum
Tawaz
Aoujeftin departementti
Aoujeft
El Medah
Maaden
N’Terguent
Chinguettin departementti
Aïn Savra
Chinguetti
Ouadanen departementti
Ouadane
Adrarin ylängön kanta-asukkaita ovat berberit ja keitaiden mustat maanviljelijät. Lamtuna-heimon berberit valtasivat sen 900-luvulla. Kolmesataa vuotta myöhemmin makil-heimon arabit alistivat berberit. Ouadanen ja Chinguettin keitaat toimivat keskiajalla Marokon Sijilmasasta ja Marrakechista Senegal ja Niger -joille suuntautuneen karavaanikaupan pysähdyspaikkoina. 1700-luvulla alueelle syntyi Adrarin emiirikunta. Sen yhteiskuntarakenteen huipulla olivat hasan-arabiryhmään kuuluvat soturit, heidän alapuolellaan karjanhoitoa harjoittavat zenaga-berberit ja alinna maata viljelevät orjat. Ranskalaiset valloittivat alueen vuonna 1909, mutta Adrarin emiiri kapinoi heitä vastaan vielä 1930-luvun alussa. Nykyään berberit ovat sulautuneet arabeihin ja väestön enemmistön muodostavat mustien orjien jälkeläiset.
Seudun elinkeinoja ovat paimentolaisuuteen perustuva karjanhoito, taateleita, viljaa ja vihanneksia tuottava keidasviljely sekä perinteiset käsityöammatit. Atarissa on myös elintarviketeollisuutta. Suurin osa väestöstä on asettunut kuivuuden takia kaupunkeihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adrar (Mauritania) Wikimedia Commonsissa
Mauritanian alueet
Adrar
Assaba
Brakna
Dakhlet Nouadhibou
Gorgol
Guidimaka
Hodh El Gharbi
Hodh El Charghi
Inchiri
Nouakchott-Nord
Nouakchott-Ouest
Nouakchott-Sud
Tagant
Tiris-Zemmour
Trarza
Adrar (Algeria)

| Adrar أدرار, Adrār |
| --- | --- |
 Kaupungin perinteistä rakennustyyliä.
 Adrar
 Koordinaatit: 27°52′51″N, 0°17′22″W 
Valtio:  Algeria
Maakunta:  Adrar
Piirikunta:  Adrar
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  633 km²
Väkiluku (2021):  92 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Adrar (arab. أدرار‎, Adrār) on kaupunki ja Adrarin maakunnan hallinnollinen keskus Algerian Saharassa. Se sijaitsee Touatin keidasalueella 1 445 kilometriä Algerista lounaaseen. Adrarin kunnassa oli arviolta 92 800 asukasta vuonna 2021.
Adrarin kunnan pinta-ala on 633 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Sebaan, idässä ja kaakossa Tamantitin, lounaassa Ouled Ahmed Tammin ja lännessä Boudan kuntiin. Kaupunki on rakennettu Wadi Messaoudin varrelle. Vesi virtaa vadissa kahden-kolmenkymmenen vuoden välein. Adrarin ympärillä on perinteiseen foggara-keinokastelujärjestelmään perustuvia palmulehtoja ja puutarhaviljelmiä.
Seudulla vallitsee kuuma ja kuiva aavikkoilmasto. Tammikuun keskilämpötila on 15 ja heinäkuun 41 astetta. Vuotuinen sademäärä on alle 50 millimetriä.
Adrar on 135 linnoitettua kylää eli ksaria käsittäneen Touatin keidasalueen keskus. Sen asukkaat ovat osittain berberinkielisiä. Kaupunki on kasvanut voimakkaasti hallinto- ja liikennekeskuksena sekä lähiseudun öljy- ja kaasuteollisuuden ansiosta.
Adrarin kautta kulkee etelään johtava maantie RN6. Kaupungin itäpuolella sijaitsee Touat Cheikh Sidi Mohamed Belkebirin kansainvälinen lentoasema.
Kaupungissa on elintarviketeollisuutta. Maatalous tuottaa viljaa, vihanneksia, hedelmiä, taateleita ja varsinkin tomaattia. Käsityöläiset ovat tunnettuja punaisin geometrisin kuvioin koristelluista villa- ja puuvillakankaistaan.
Kaupunki on rakennettu punaisesta savesta sudanilaiseen tyyliin. Sen nähtävyyksiin kuuluu valtava Marttyyrien aukio riemukaarineen. Adrarissa on useita hotelleja ja muita matkailupalveluja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adrar (Algeria) Wikimedia Commonsissa
Adipamidi

| Adipamidi |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Heksaanidiamidi
CAS-numero:  628-94-4
PubChem CID:  12364
SMILES:  C(CCC(=O)N)CC(=O)N
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H12N2O2
Moolimassa:  144,176 g/mol
Sulamispiste:  225,9 °C
Liukoisuus veteen:  Veteen 4,4 g/l (12 °C)
Adipamidi eli heksaanidiamidi (C6H12N2O2) on amideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää polymeerien valmistuksessa monomeerina.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa adipamidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee suhteellisen niukasti veteen, mutta liukenee erittäin hyvin esimerkiksi etanoliin.
Valmistus ja käyttö

Adipamidia voidaan valmistaa kuumentamalla ammoniumadipaattia tai dimetyyliadipaatin ja väkevän ammoniakin vesiliuoksen eli ammoniumhydroksidin välisellä reaktiolla.
Adipamidi reagoi heksametyleenidiamiinin kanssa muodostaen polyamideihin kuuluvaa Nylon 6,6:ta. Yhdiste voidaan myös pelkistää vedyttämällä heksametyleenidiamiiniksi.