stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raivo (sarjakuvahahmo)
Historia

Elvin Haliday, 12-vuotias poika alistui valtavan myrkyllisten radioaktiivisten saasteiden vaikutuksen alle paetessaan kiusaajajoukkoa. Sairaalloisena Elvin palasi isoäitinsä Ednan  luokse, joka lempeästi hoiti Elvinin takaisin kuntoon. Kaikkien yllätykseksi Elvin alkoi kuitenkin kasvaa kemikaalien vaikutuksesta aikuisen miehen mittoihin - ja sen yli!
Lopulta Elvin näytti noin kolmekymmenvuotiaalta, suunnattoman lihaksikkaalta mieheltä. Isoäidin kannustaessa käyttämään Elvinin saamia voimia hyvän puolesta taistelemiseen, Elvin tekikin itselleen asun ja otti uuden nimen: Raivo.
Pian muutoksensa jälkeen Raivo kohtasi Kostajat ja vaati päästä mukaan joukkoon. Hän syyllisti Kapteeni Amerikan Kostajien mustien jäsenten puutteesta ja lyhyen sanaharkan jälkeen Raivo lähti pääsemättä Kostajiin. Raivo kuitenkin auttoi Kostajia näiden seuraavassa tehtävässä ja yhdessä parannuksen tehneen Hiekkamiehen kanssa Raivo hyväksyttiin Kostajiin koeajalle.
Voimat ja varusteet

Raivolla on valtavat yli-inhimilliset voimat (hän nostaa noin 90 tonnia) ja kestävyys. Tuntemattomasta syystä hänen voimansa kasvavat mikäli hän käyttää niitä väkivaltaisilla tai aggressiivisilla tavoilla. Raivon nopeus on yli-inhimillinen, hän kykenee juoksemaan pikajunan helposti kiinni.
Raivon refleksit ovat paremmat mitä ihmisellä, samaten hänen kykynsä parantua vammoista ja haavoista. Vaikuttaa myös siltä (tosin tästä ei ole varmuutta), että Raivolla on kyky lentää.
Koska Raivo on kuitenkin periaatteessa lapsi aikuisen miehen ruumiissa, hänellä ei ole sanottavampaa elämänkokemusta. Hän on kuitenkin älykkäämpi, mitä keskiverto ikätoverinsa.
Reaper

Reaper voi tarkoittaa seuraavia:
Reaper, viruksentorjuntaohjelma
Reaper, äänityöasemaohjelmisto
The Reaper, Grave Diggerin albumi vuodelta 1993
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Reaper”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rakastaja – vihdoinkin

| Rakastaja - vihdoinkin> Lover At Last |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  J. R. Ward
Kieli:  Englanti
Genre:  fantasia
Kustantaja:  Penguin Group (USA)
Julkaistu:  22. maaliskuuta 2013
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  620
Suomennos
Suomentaja:  Timo Utterström
Kustantaja:  Basam Books
Julkaistu:  31. joulukuuta 2013
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  640
Sarja: Mustan tikarin veljeskunta
Edeltävä:  Uudestisyntynyt rakastaja
Seuraava:  Kuningas
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Rakastaja - vihdoinkin (engl. Lover At Last) on Mustan tikarin veljeskunta -kirjasarjan yhdestoista osa, jonka on kirjoittanut J. R. Ward (eli Jessica Bird). Kirja julkaistiin englanniksi vuonna 2013, ja se ilmestyi suomeksi samana vuonna. Kirja kertoo Blaylockin ja Qhuinnin tarinan.
Juoni

Blay ja Qhuinn kiertävät toisiaan kuin kissa kuumaa puuroa. Vampyyrien maailmassa ei ole soveliasta, että kaksi saman sukupuolen edustajaa rakastuvat toisiinsa. Qhuinnin perhe on kieltänyt poikansa jo kauan ennen kuin tämä edes löysi tiensä Veljeskuntaan ja nyt hänen kunniatehtävänään on toimia John Matthewn henkivartijana. Sotureiden välit uhkaavat tulehtua tunteiden sekamelskassa samalla kun kuvioihin palaa vanha tuttu.
Pöljän työväentalo

| Pöljän työväentalo |
| --- | --- |

Osoite:  Seurantalontie 1, 71820 Pöljä
Sijainti:  Pöljä, Siilinjärvi
Koordinaatit:  63°08′34″N, 27°36′19″E
Rakennuttaja:  Pöljän Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Pöljän Eräveikot
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Korkeus:  4 m
Kerrosluku:  1
Kerrosala:  211 m²
Tilavuus:  641 m³
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pöljän työväentalo on Siilinjärven kunnan Pöljän kylässä sijaitseva työväentalo, jonka omistaa nykyään Pöljän Eräveikot. Pöljän kylä oli vuoteen 1925 osa Maaninkaa; tuolloin muodostettiin Siilinjärven kunta Kuopion maalaiskunnan, Nilsiän ja Maaningan sivukylistä.
Historiaa

Pöljän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906, ja yhdistys liittyi SDP:hen. Perustamisvuonna yhdistyksessä oli 30 jäsentä. Työväentalo valmistui vuonna 1913. Talo oli takavarikossa sisällissodan aikana ja palautui yhdistyksen käyttöön keväällä 1919. Pöljän suojeluskunta myös maksoi yhdistykselle 306 markkaa vuokraa siltä ajalta, kun talo oli ollut sen hallussa. Sisällissodan jälkeisessä työväenliikkeen sisäisessä hajaannuksessa yhdistys päätyi kommunistiselle linjalle.
Vuonna 1932 yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla, ja valtio myi talon Pöljän maamiesseuralle, joka käytti sitä omassa toiminnassaan reilun vuosikymmenen verran. Sotien jälkeen sosialidemokraattinen piiri sai lunastaa talon, vaikka SKDL oli Pöljällä sosialidemokraatteja suositumpi puolue. Piiri alkoi vuokrata taloa vuonna 1945 perustetulle Pöljän Sosialidemokraattiselle työväenyhdistykselle. Avajaiset pidettiin maaliskuussa 1949. Toiminta oli kuitenkin kannattamatonta, yhdistyksen toiminta hiipui nopeasti, ja vuonna 1954 (toisen lähteen mukaan 1956) talo myytiin jälleen Pöljän maamiesseuralle. Vuonna 1998 talo siirtyi maamiesseuralta Pöljän Eräveikkojen haltuun, ja on edelleen vuonna 2022 Eräveikkojen omistuksessa.
Toimintaa työväentalolla

Kun talo oli saatu sisällissodan aikaisesta takavarikosta, toiminta lähti uudelleen käyntiin vilkkaana. Iltamia ja kokouksia pidettiin kuukausittain, ja etenkin torppariosasto oli toimelias.
1930–1940-luvun takavarikon jälkeisissä avajaisissa vuonna 1949 puhumassa oli SDP:läinen valtiovarainministeri Onni Hiltunen. Avajaisia varten taloa siivottiin, korjailtiin ja tapetoitiin. Lisäksi se koristeltiin värikkäillä kreppipapereilla ja lipuilla. Tarjoiltavaksi kahvioon hankittiin täytekaramelleja, eukalyptuspastilleja, lakritsia, kolme koria olutta, kahvia yms. Kuopiolaiset ohjelmaryhmät esittivät ohjelmaa.
Avajaisten jälkeen keväällä 1949 talolla pidettiin heti vappujuhlat, ja tansseja järjestettiin kyseisenä vuonna kuusi kertaa avajaisjuhlan ja vappujuhlan lisäksi. Tuloja tansseista tuli 2 500-8 500 markkaa illalta. Lisäksi taloa vuokrattiin ulkopuolisille. Paikallisia kommunisteja ei suljettu talosta pois, sillä jo 17. huhtikuuta 1949 SKDL:n Pöljän osasto kokousti talolla ja vuokrasi sitä omiin tansseihinsa. Talolla oli muutenkin runsaasti vuokralaisia: Pöljän Pienviljelijäin osasto, Karvasalmen sosialidemokraattinen työväenyhdistys, Kuopion poliisiyhdistys, Kolmisopen sotainvalidien kyläosasto, Siilinjärven työväen Voimistelu- ja Urheiluseura Vesa, Kasurilan Nuorisoseura, Sotainvalidien Pöljän osasto, Hökösen Pienviljelijät ja Kuuslahden Nuorisoseura.
Lisäksi talolla esitettiin elokuvia. Vuosien 1949–1954 välillä talolla näytti elokuvia yhteensä yli 20 kiertävää elokuvayritystä. Monet niistä vierailivat Pöljällä useaan kertaan. Talolla vieraili myös kiertäviä teatteriryhmiä, ja Savon Maaseutunäyttämö ja Maaseututeatteri ry vuokrasivat näyttämöä esityksilleen.
Rakennus

Talo on hirsirakenteinen, yksikerroksinen, pinta-alaltaan ennen laajennusta 211 m² ja noin 4 metriä korkea. Talossa on juhlasali, johon mahtuu noin sata henkeä, sekä keittiö. Siinä on myös 29 m² käytettävää ullakkotilaa. Vuoden 1945 jälkeen talo katettiin uudelleen ja siihen tehtiin myös sisäremontteja. Talon siirryttyä 1950-luvulla takaisin maamiesseuralle sitä korjattiin jälleen. Pöljän Eräveikot on myös kunnostanut ja laajentanut taloa 2000-luvun puolella ja rakentanut tontille erillisen saunarakennuksen.
RD-170 (rakettimoottori)

RD-170
RD-170  on venäläinen nestemäistä ajoainetta käyttävä rakettimoottori. Se on maailman voimakkain nesterakettimoottori.[lähde? ] Siinä on neljä palokammiota ja suutinta. Se polttaa RP-1 kerosiinia ja nestehappea. RD-170 moottoria käytettiin raskaan Energija-kantoraketin neljässä lisäraketissa vuosina 1987 ja 1988.
Siitä edelleen kehitettä RD-171 mallia käytetään  Zenit-kantoraketeissa. Siitä on kehitetty kaksikammioinen versio RD-180 Atlas V-kantorakettiin. Myös yksikammioinen  RD-191 on kehitteillä uuteen Angara-rakettiperheeseen.
Teknisiä tietoja

4 palokammiota, 4 suutinta
Työntövoima(tyhjiössä): 7 903 kN
Työntövoima(meren pinnalla): 7 550 kN
Ominaisimpulssi(tyhjiössä): 337 s (3,30 km/s)
Ominaisimpulssi(meren pinnalla): 309 s (3,03 km/s)
Paino: 9 760 kg
Työntövoima-painosuhde: 82:1
Aiheesta muualla

RD-170 Encyclopedia Astronauticassa
Pátmoksen Chóran kylä, Johannes Teologin luostari ja Ilmestyskirjaluola

| Pátmoksen Chóran kylä, Johannes Teologin luostari ja Ilmestyskirjaluola |
| --- | --- |
 Johannes Teologin luostari.
Maailmanperintökohde
Sijainti:  Pátmos, Etelä-Egean saaret, Kreikka  37°18′33″N, 26°32′53″E
Kriteerit:  III, IV, V
Tunnusnumero:  942
Valintahistoria
Valintavuosi:  1999
 Pátmos
Pátmoksen Chóran kylä, Johannes Teologin luostari ja Ilmestyskirjaluola (kreik. Το Ιστορικό Κέντρο (Χώρα) με τη Μονή του Αγίου Ιωάννου του Θεολόγου και το Σπήλαιο της Αποκάλυψης, To Istorikó Kéntro (Chóra) me ti Moní tou Agíou Ioánnou tou Theológou kai to Spílaio tis Apokálypsis) on Unescon maailmanperintökohde, joka käsittää nimensä mukaiset kohteet Pátmoksen saarella Kreikassa.
Pátmoksen kohteet liittyvät erityisesti Johannes Teologiin, joka kirjoitti saarella Ilmestyskirjan. Kohde liitettiin maailmanperintöluetteloon vuonna 1999.
Kohteet

Maailmanperintökohde koostuu seuraavista kohteista:
Chóran kylä
Chóran kylä on Pátmoksen pääkylä ja sijaitsee kukkulalla noin kolme kilometriä satamakylä Skálasta etelään. Kylä on syntynyt linnoitusmaisen Johannes Teologin luostarin ympärille 1100-luvulta alkaen. Kylän rakennuskanta on hyvin perinteinen ja kylässä on pääluostarin lisäksi lukuisia pienempiä luostareita ja kirkkoja. 1500- ja 1600-luvuilla kylään rakennettiin useita rikkaiden sukujen kartanoita.
Johannes Teologin luostari
Johannes Teologille omistettu luostari sijaitsee Chóran korkeimmalla kohdalla. Sen perusti ja rakensi Johannes Khristodulos keisari Aleksios I Komnenoksen lahjoituksen ansiosta vuonna 1088. Luostari on linnoitettu korkeilla muureilla. Sen muurien sisäpuolella on pääkirkko (katholikon) sekä seitsemän kappelia. Pátmoksen luostarilla on suuri kirjasto, jonka kokoelmiin kuuluu 3 000 painettua nidettä, 900 käsikirjoitusta ja 13 000 historiallista dokumenttia.
Ilmestyskirjaluola
Ilmestyskirjaluola on paikka, jossa Johannes perimätiedon mukaan asui ollessaan Pátmoksella vankina vuosina 95–96, ja jossa hän sai ilmestyksensä, jotka muodostavat Ilmestyskirjan. Luola sijaitsee Skálan ja Chóran kylien puolessavälissä ylös Chóraan johtavan tien varressa. Luola on osana luostaria ja sen kappelia. Osa kappelin seinistä ja katosta on alkuperäistä luonnonkalliota.
Chóran kylä.
Johannes Teologin luostaria sisältä.
Ilmestyskirjaluolan luostari.
Rakkestadin kirkko

| Rakkestadin kirkko Rakkestad kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Rakkestad, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Borgin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1200-luku
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  260
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakkestadin kirkko (norj. Rakkestad kirke) on Rakkestadin kunnassa Østfoldin läänissä Norjassa sijaitseva kivinen pitkäkirkko 1200-luvulta. Torniosa valmistui vuonna 1875 kirkon muutostöiden yhteydessä.
Rakkestadin kirkko ennen 1870-luvun remonttia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rakkestadin kirkko Wikimedia Commonsissa
Rantapuntarpää

| Rantapuntarpää |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Puntarpäät Alopecurus
Laji::  aequalis
Kaksiosainen nimi
 Alopecurus aequalis  Sobol. 
Katso myös
   Rantapuntarpää Wikispeciesissä   Rantapuntarpää Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rantapuntarpää (Alopecurus aequalis) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon, puntarpäiden (Alopecurus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on matalakasvuinen ja yksivuotinen tai lyhytikäinen monivuotinen heinälaji. Rantapuntarpää muistuttaa paljolti polvipuntarpäätä (Alopecurus geniculatus), mutta lajit voi erottaa toisistaan kukinnon tähkylöiden ulkonäön sekä heteiden ponsien värityksen perusteella.
Rantapuntarpään varret on velttoja sekä polveilevia, ja lehdet ovat harmaanvihreitä. Kukinto on noin neljä senttimetriä pitkä, harmaanvihreä, tähkää muistuttava röyhy, jonka tähkylät ovat lyhyitä, leveitä ja vihneettömiä. Heteiden ponnet ovat pieniä ja lyhyitä sekä aluksi vaaleankeltaisia, mutta muuttuvat ajan myötä oransseiksi. Rantapuntarpää kukkii touko–elokuussa.
Rantapuntarpää kasvaa erilaisilla kosteilla kasvupaikoilla, kuten suonlaiteilla ja ojissa. Rantapuntarpää on heikko kilpailija, joten se kasvaa usein lähes paljaalla maalla ja häviää sitten, kun muu, korkeampi kasvillisuus valtaa paikan. Rantapuntarpäätä tavataan koko Suomessa, joskin Lapissa harvinaisempana kuin etelässä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Rantapuntarpää (Alopecurus aequalis)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Alopecurus aequalis (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Alopecurus aequalis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Alopecurus aequalis (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Alopecurus aequalis (Dent foxtail) (englanniksi)
Flora of North America: Alopecurus aequalis (englanniksi)
Flora of China: Alopecurus aequalis (englanniksi)
Rakastan

| ”Rakastan” Rife Paananen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”Police Special”
 Formaatti: 7” vinyyli
 Tyylilaji: pop
 Levy-yhtiö: Johanna
Risto Paanasen muut singlet
|   | ”Rakastan” 1980 |   |
Rakastan on Leevi and the Leavingsin kitaristi Risto Paanasen soolosingle vuodelta 1980. Sen B-puolena on kappale ”Police Special”.
Paananen on säveltänyt, sanoittanut ja sovittanut kappaleet. Niillä soittaa tuolloinen Leevi and the Leavingsin kokoonpano.
Aiheesta muualla

Rateyourmusic.com: Rife Paananen – Rakastan
Rakastajatar (elokuva)

| Rakastajatar> Casque d’or |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jacques Becker
Käsikirjoittaja:   Jacques Becker  Jacques Companéez 
Tuottaja:  Henri Baum
Säveltäjä:  Georges Van Parys
Kuvaaja:  Robert Le Febure
Leikkaaja:  Marguerite Renoir
Lavastaja:  Jean d´ Eaubonne
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:   Spéva Films  Paris Films Production 
Levittäjä:  The Criterion Collection Netflix
Ensi-ilta:  1952
Kesto:  98 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakastajatar (Casque d’or) on Jacques Beckerin ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1952. Se on romanttinen tarina tuhoon tuomitusta romanssista. Simone Signoret sai Rakastajattaresta parhaan naispääosan Bafta-palkinnon.
Vuonna 1980 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänestivät kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Rakastajatar oli mukana kuudentoista heistä listalla.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Simone Signoret  | … |  Marie   |
|  Serge Reggiani  | … |  Manda   |
|  Claude Dauphin  | … |  Leca   |
|  Raymond Bussières  | … |  Raymond   |
|  Gaston Modot  | … |  Danard   |
|  Paul Barge  | … |  komisario Juliani   |
|  Dominique Davray  | … |  Julie   |
|  Odette Barancey  | … |  Eugénie-täti   |
Puksoozero

| Puksoozero Пуксоозеро |
| --- | --- |
 Puksoozero
 Koordinaatit: 62°35′11″N, 40°36′17″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Arkangelin alue
Piiri:  Plesetskin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2 130,58 km²
Väkiluku (2012):  1 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Puksoozero (ven. Пуксоозеро) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Arkangelin alueen Plesetskin piirissä Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 26 kilometriä Plesetskistä kaakkoon. Kunnassa on 1 100 asukasta (vuonna 2012), joista lähes kaikki asuvat Puksoozeron taajamassa.
Maantiede ja asutus

Puksoozeron kunnan pinta-ala on 2 130,58 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Plesetskin piirin Plesetskin ja Mirnyin sekä pohjoisessa Tarasovskojen kuntiin, idässä Arkangelin alueen Šenkurskin ja etelässä Njandoman piireihin. Pinta-alasta 99,5 % on metsää.
Kunnan alue on kumpuilevaa tasankoa. Siellä on paljon soita ja karsti-ilmiöitä. Jokia ovat Jemtsaan laskeva Mehrenga ja sen sivujoet Puksa ja Šorda. Hyötykaivannaisiin kuuluvat karbonaattimineraalit, hiekka ja sora.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluu Beloje Ozeron asutus. Yli puolet väestöstä on vanhuksia. Vuosina 2009–2012 väkiluku laski yli kolmanneksella.
Taajaman asukasluvun kehitys
| 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 6 532 | 9 851 | 8 864 | 4 255 | 2 169 | 1 212 |
Historia

Puksoozero on saanut alkunsa vuonna 1930 Neuvostoliiton maatalouden kollektivisoinnin aikana karkotettujen ”kulakkien” asutuksesta. Vuonna 1936 sinne alettiin rakentaa vankityövoimalla rautatietä Puksan asemalta. Vuonna 1939 valmistui Oneglagin vankien rakentama selluloosatehdas. Vuodesta 1942 lähtien Puksoozero kuului Kargopollagin alaisuuteen ja vuodesta 1954 se toimi Mehrengan vankileirihallinnon (Mehrenlag) keskuksena. Vuonna 1944 Puksoozero sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.
Neuvostoliiton hajoamisen jälkeen kannattamattomaksi osoittautunut sellutehdas lopetti toimintansa vuonna 1994. Samalla suljettiin myös jäljellä olleet kolme vankisiirtolaa. Puksoozeron taajama jäi lähes kokonaan vaille työpaikkoja ja suurin osa sen asukkaista muutti pois. Puksoozerosta kauas itään ulottunut rautatieverkosto purettiin ja sen varrella sijainneet asutukset lakkautettiin. Mehrengan rautatie suljettiin lopullisesti vuonna 2002. Puksoozero menetti kaupunkimaisen taajaman aseman vuonna 2013.
Liikenne, talous ja palvelut

Puksoozeroon johtaa asfaltoitu maantie Plesetskistä. Taajamasta on linja-autoyhteys piirikeskukseen.
Seudun tärkein elinkeino on puunhankinta. Puksoozeron taajamassa toimii leipomo. Maataloutta edustavat yksityiset palstaviljelmät. Palveluihin kuuluvat koulu, kirjasto, pieni poliklinikka ja joukko kauppoja.
Aiheesta muualla

Puksoozeron kunnan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Puksoozeron kunta Plesetskin piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Rakkavuoripeippo

| Rakkavuoripeippo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Vuoripeipot Leucosticte
Laji::  brandti
Kaksiosainen nimi
 Leucosticte brandti  Bonaparte, 1851 
Katso myös
   Rakkavuoripeippo Wikispeciesissä   Rakkavuoripeippo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rakkavuoripeippo (Leucosticte brandti) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Rakkavuoripeippoa tavataan laajalla alueella Aasian keskiosissa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Quincy Jones III

| Quincy Jones III |
| --- | --- |
 Quincy Jones III heinäkuussa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. joulukuuta 1968 (ikä 55)
Ammatti:  musiikkituottaja elokuvatuottaja säveltäjä kirjailija
Muusikko
Taiteilijanimi:  QD3, QDIII, Snoopy
Tyylilajit:  hip hop
Levy-yhtiöt:  Qwest Records, Warner Bros. Records ja Reprise Records 
Aiheesta muualla
www.qd3.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Quincy Jones III (s. 23. joulukuuta 1968) (tunnataan myös nimillä QD3, QDIII ja Snoopy) on Ruotsin yhdysvaltalainen hip hop tuottaja, elokuvatuottaja, säveltäjä ja kirjailija.
Biografia

Quincy Jones III syntyi 23. joulukuuta 1968 Yhdysvalloissa. Hänen isänsä on yhdysvaltalainen elokuva -ja musiikkituottaja Quincy Jones ja hänen äitinsä ruotsalainen malli Ulla Andersson. Jones muutti neljävuotiaana äitinsä ja vanhemman siskonsa Martina Jonesin kanssa Ruotsiin.
Jones kasvoi etelä-Tukholmassa. Hänen vanhempansa erosivat myöhemmin. Jones näki harvoin isäänsä.
Ura

Jones aloitti nuorena break dancen. Hän on myös tuottanut kappaleita seuraaville artisteille: LL Cool J, Too Short, Ice Cube, Mack 10, Westside Connection, K-Dee, Lench Mob, Tech N9ne, Yo-Yo, Justin Warfield ja Tupac Shakur.
Yksityiselämä

Nykyään Jones asuu Los Angelesissa. Hän on eronnut vaimostaan Koa Jonesista, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, poika ja tytär.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Quincy Jones III Wikimedia Commonsissa
Pölkkylampi (Kouvola, Hartola)

| Pölkkylampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°09′01″N, 26°31′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Karijärven valuma-alue (14.94)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.942.1.016
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  80 m  
Pituus:  130 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,343 km  
Pinta-ala:  0,843 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPölkkylampi 
Pölkkylampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Hartolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 130 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 350 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Karijärven valuma-alueella (14.94), jonka Huhdasjärven alueeseen (14.942) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 80 metriä mpy.
Rantapuisto

Kuva Aurlahdesta, jonka ohi Rantapuisto kulkee.
Rantapuisto (ruots. Strandparken) on katu Lohjalla. Se kulkee Tytyristä, ABC-aseman luota Aurlahteen.
Reitti

Katu alkaa Tytyristä, Karstuntien liikenneympyrältä. Sitten se kulkee lukion paraakin ja Pitkäniemen tehdasalueen ohi. Sen jälkeen se saapuu Aurlahden rannalle, jossa se muuttuu Multapäänkaduksi ja kääntyy jyrkästi vasemmalle.
Historia

Sen alkupäässä, nykyisen lukion kohdalla, sijaitsi 60-luvulle asti läheisen selluloosatehtaan työväen asuinalue. Tällöin talot purettiin yhtä lukuun ottamatta ja alueelle valmistui kerrostaloja ja Rantapuisto linjattiin sen läpi. Viimeksi tien linjausta on muutettu vuonna 2009. Tätä ennen se alkoi Kiviniemenkadun alusta. Tällöin se linjattiin kulkemaan uudelta Karstuntieltä eteenpäin.
Rakastajia ja muita veijareita

| Rakastajia ja muita veijareita |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Cy Howard
Käsikirjoittaja:  Renée Taylor Joseph Bologna David Zelag Goodman
Perustuu:  Renée Taylorin ja Joseph Bolognan näytelmään
Tuottaja:  David Susskind
Säveltäjä:  Fred Karlin
Kuvaaja:  Andrew Laszlo
Leikkaaja:  David Bretherton
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Cinerama Releasing Corporation Netflix
Kesto:  100 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakastajia ja muita veijareita (Lovers and Other Strangers) on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, joka perustuu Renée Taylorin ja Joseph Bolognan näytelmään.
Elokuvan pääosissa nähdään Gig Young, Cloris Leachman, Anne Jackson, Beatrice Arthur, Richard Castellano, Bonnie Bedelia, Michael Brandon, Harry Guardino, Anne Meara, Bob Dishy, Marian Hailey, Joseph Hindy sekä nuori Diane Keaton ensimmäisessä elokuvaroolissaan. Elokuvan on ohjannut Cy Howard.
Elokuva voitti parhaan laulun Oscar-palkinnon (”For All We Know”) ja oli ehdolla Oscarin saajaksi kahdessa muussa kategoriassa.
Sylvester Stallone nähdään elokuvassa avustajana.
Arvioita

VideoHound’s Golden Movie Retriever sanoo Rakastajia ja muita veijareita hyväksi komediaksi, jossa on mainioita roolisuorituksia ja antaa sille kolme tähteä neljästä.
Aiheesta muualla

Rakastajia ja muita veijareita Internet Movie Databasessa (englanniksi)