stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Perusturvarikos
Perusturvarikos rikoslakiin

Vuonna 2001 astui voimaan Laki sosiaalihuollon asiakkaan asemasta ja oikeuksista, jota kutsutaan asiakaslaiksi.  Lain mukaan sosiaalihuollon asiakkaalla on oikeus hyvään palveluun ja kohteluun ilman syrjintää, ja se koskee koko kunnallista sosiaalihuoltoa ostopalveluineen sekä yksityisesti järjestettyjä sosiaalipalveluja. Lain tarkoituksena on edistää asiakaslähtöisyyttä ja asiakassuhteen luottamuksellisuutta. Pyrkimys on toimia perusoikeusmyönteisesti lain hengen mukaan siten, että asiakkaan etu tulee huomioitua kaikessa päätöksenteossa.
Lilli Auttin mielestä lait sinänsä ovat hyviä, ongelmia tulee useimmiten niiden tulkinnassa. Kaikilla päätöksenteon tasoilla lakeja on tulkittava asiakkaan edun mukaisesti, ei esimerkiksi siten, että minimistä tulee maksimi. Autti huomauttaa, että toisissa hallintokunnissa voidaan lisätä miljoonia eri projekteihin viittaamalla yleisen kustannustason nousuun, mutta puhuttaessa sosiaalihuollosta, rahaa ei tunnu löytyvän mistään, vaikka on kysymys yksilöiden hädästä, köyhyydestä ja myös voimattomuudesta yhteiskunnan ja kasvavan byrokratian edessä.
Eduskunnan oikeusasiamies on useasti todennut ratkaisuissaan, että jos virkamiehet tai luottamusmiehet tahallaan varaavat riittämättömästi varoja sosiaali- tai terveydenhuoltoon, he syyllistyvät perustuslain vastaiseen menettelyyn. Kuinka moni on kuitenkaan joutunut syytteeseen tällaisesta teosta, vaikka kunnissa on paljastunut tahallista alibudjetointia? Jos vastuujärjestelmää terävöitettäisiin erillisellä perusturvarikollisella tai perusturvavelvollisuuden rikkomisella, saataisiin päätöksentekoon todennäköisesti riittävästi ennalta ehkäiseviä elementtejä. Pykälä sopisi virkarikosten yhteyteen ja olisi ikään kuin virkarikosten yksi alalaji silloin, kun velvollisuuden rikkominen koskisi perusturvaa. Rikos edellyttäisi tahallisuutta.
Perusturvarikos rikoslakiin > Perusoikeustuomioistuin

Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan professorin J. P. Roosin mukaan kansalaisten perusoikeuksille on periaatteessa lain suoja, mutta järjestelmä ei toimi, koska kansalaiset joutuvat hakemaan oikeuksiaan kantelemalla esimerkiksi eduskunnan oikeusasiamiehelle tai oikeuskanslerille. Roos esittää Stakesin Dialogi -lehdessä, että Suomeen tarvitaan erityisiä perusoikeustuomioistuimia, sillä korkein oikeus ei ole riittävän kiinnostunut perusoikeuksien toteutumisesta. Eduskunnan perustuslakivaliokunta on puolestaan kuin pukki kaalimaan vartijana: jos perustuslakivaliokunnassa hallituksella on enemmistö, valiokunta tuskin toteaa hallituksen toimivan perustuslain vastaisesti. Näin ollen perustuslakivaliokunta ei Roosin mukaan voi toimia perustuslain ylimpänä turvaajana.
Erityisen kriittisesti Roos suhtautuu kuntien toimintaan, myös niiden valvonta on täynnä aukkoja. Roos syyttää kuntia sanoen, että niiden ensisijainen pyrkimys on selvittää ehdot, joilla ne voivat olla toteuttamatta velvoitteitaan. On valtava ero siinä, jos viranhaltijan lähtökohtana on torjua etuus aina, kun laki vain sen sallii, kuin jos viranomainen ilmoittaisi noudattavansa lain pääperiaatetta aina kun voi. Normien puuttuessa kansalaisten mahdollisuudet pitää puoliaan kuntaa vastaan ovat merkittävästi heikentyneet.
Suurin osa Dialogiin haastatelluista sosiaalipolitiikan ja oikeustieteen professoreista antoi kielteisen vastauksen kysymykseen "Tarvitaanko Suomeen perustuslakituomioistuin?" Pääsääntöisesti kielteistä kantaa perusteltiin ennakollisella, eduskunnassa tapahtuvalla perustuslainmukaisuuden kontrollilla.  Haastatelluista ainoastaan Tampereen yliopiston kunnallisoikeuden professori Aimo Ryynänen  kannattaa ideaa sanoen: "Olen tätä asiaa tarkastellut erityisesti kunnallisen itsehallinnon perustuslainsuojan kannalta aiemmin."
Aiheesta muualla

Asunnottomien yön kotisivu
Eapn-Fin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Dialogi 2/2008 - Stakes[vanhentunut linkki]
Toinen Vääryyskirja - KELA[vanhentunut linkki]
YLEn Radiouutiset - Lilli Auttin haastattelu 2.10.2006[vanhentunut linkki]
Tiedonantaja 38/2006 - Lainsäädäntöön saatava perusturvarikos[vanhentunut linkki]
Suomen Punaisen Ristin jäsenlehti - Avun maailma 1/2007[vanhentunut linkki]
Perilampi (Ähtäri)

| Perilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Ähtäri
Koordinaatit:  62°29′48″N, 24°15′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ähtärinjärven alue (35.43)
Laskuoja:  oja Virkapuroon 
Järvinumero:  35.439.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  183,9 m  
Rantaviiva:  1,203 km  
Pinta-ala:  4,483 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPerilampi 
Perilampi on Etelä-Pohjanmaalla Ähtärissä Myllymäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,5 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Myllyojan valuma-alueeseen (35.439) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 183,9 metriä mpy.
Pirkko Lindberg

| Pirkko Lindberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1942 (ikä 82) Vesilahti
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ruotsi
Palkinnot
 J. H. Erkon palkinto (1989) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Pirkko Lindberg (s. 12. maaliskuuta 1942 Vesilahti) on suomenruotsalainen kirjailija.
Koulutukseltaan Lindberg on humanististen tieteiden kandidaatti. Hän on työskennellyt radiotoimittajana, kasviskokkina, lumpunkerääjänä ja kirjastoapulaisena. Lindberg asuu Helsingissä.
Lindberg ryhtyi kirjailijaksi 1980-luvun lopussa. Hänen esikoisromaaninsa Byte (1989) sai J. H. Erkon palkinnon. Candida-romaani oli Finlandia-palkintoehdokkaana vuonna 1997. Lindberg kirjoittaa paljon ekologista aiheista.
Teokset

Byte (Schildts 1989, suom. Saalis, Otava 1990)
Tramp (Schildts 1993, suom. Maailmanmatka, Schildts 1994)
Candida (Schildts 1996, suom. Candida, Like Kustannus 1998)
Berenikes hår (Schildts 2000, suom. Bereniken hiukset, Kääntöpiiri 2001)
SOS Tuvalu (Schildts 2004, suom. SOS Tuvalu, Schildts 2005)
Hotell Hemlängtan (Schildts 2010, suom. Hotelli Kaipaus, Schildts 2010)
Fukushima för evigt (PQR 2015, suom. Fukushima ikuisesti, Savukeidas 2016)
Aiheesta muualla

Lindbergin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Pohjois-Jemen olympialaisissa

Pohjois-Jemen osallistui kesäolympialaisiin kahdesti, vuosina 1984 ja 1988. Talviolympialaisiin maa ei osallistunut. Maa ei saavuttanut mitaleja olympialaisista. Etelä- ja Pohjois-Jemenien yhdistyttyä 1990 maa jatkoi olympialaisissa Jemeninä.
Valtiot olympialaisissa
Pisama

Pisamia lapsen kasvoilla.
Pisamat (lat. ephelis) ovat vaaleanruskeita 2–3 millimetrin kokoisia läikkiä ihmisen ihossa. Pisamat ovat pigmenttihäiriö, jonka saattavat aiheuttaa muun muassa auringosta tuleva säteily. Siksi pisamia saattaa syntyä iholle erityisesti keväällä ja kesällä. Pisamat ovat myös perinnöllisiä. Niitä esiintyy usein kasvoissa, mutta myös muilla alueilla kehossa. Punahiuksisilla ihmisillä pisamia esiintyy useammin kuin muilla. Pisamille ominaista on se, että ne tummuvat auringossa ja taas talven tullessa alkavat haalentua ihossa. Pisamia ei lasketa luomiksi, sillä solujen määrä ihossa on normaali. Lapsuusiässä tulleet pisamat häipyvät lähes aina aikuisikään mennessä.
Kesakot (lat. lentigo) ovat pieniä tummia, usein mustia, pigmenttiläiskiä, joiden väri säilyy ympäri vuoden. Tavallisten kesakoiden lisäksi tunnetaan myös auringonvalon aiheuttamat eli aktiiviset kesakot, joita sanotaan myös vanhuusiän pisamiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta pisamat Wikimedia Commonsissa
Perth

Perth on seuraavien maantieteellisten paikkojen nimi:
Perth, skotlantilainen kaupunki, jonka mukaan muut Perth-nimiset kaupungit on joko suoraan tai epäsuorasti nimetty
Perth, paikka Australiassa:
Perth, Länsi-Australian osavaltion pääkaupunki, Australian neljänneksi suurin kaupunki
Perth, kaupunki Tasmaniassa, Australiassa
Perth, paikka Kanadassa:
Perth, kaupunki Ontarion provinssissa
Perth, aluekunta Ontariossa
Perth-Andover, kaupunki Victorian piirikunnassa New Brunswickissa
Perth, paikka Yhdysvalloissa:
Perth, kunta Fultonin piirikunnassa New Yorkin osavaltiossa
Perth, kaupunki Townerin piirikunnassa Pohjois-Dakotassa
Perth, kaupunkikunta Walshin piirikunnassa Pohjois-Dakotassa
Perth Amboy, kaupunki Middlesexin piirikunnassa New Jerseyn osavaltiossa.
HMAS Perth (1934), Perth-luokan risteilijä
HMAS Perth (D 38), Perth-luokan ohjushävittäjä
HMAS Perth (FFH 157), Anzac-luokan  fregatti
Perth-luokka, risteilijäluokka
Perth-luokka, hävittäjäluokka
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Perth”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Klaus Kinski

| Klaus Kinski |
| --- | --- |
 Klaus Kinski Cannesin elokuvajuhlissa 1980-luvun alkupuolella.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Klaus Günter Karl Nakszynski
Syntynyt: 18. lokakuuta 1926 Sopot, Danzigin vapaakaupunki (nykyinen Puola)
Kuollut: 23. marraskuuta 1991 (65 vuotta) Lagunitas, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Gislinde Kühbeck (1952–1955) Brigitte Ruth Tocki (1960–1971) Minhoi Geneviève Loanic (1971–1979)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Klaus Kinsky
Aktiivisena:  1948–1989
Aiheesta muualla
www.kinski.de
IMDb 
Elonet
AllMovie
Klaus Kinski (alk. Klaus Günter Karl Nakszynski; 18. lokakuuta 1926 – 23. marraskuuta 1991) oli saksalainen näyttelijä. Hänet muistetaan erityisesti ohjaaja Werner Herzogin kanssa tekemistään elokuvista.
Lapsuus

Klaus Kinski syntyi saksalaisperheeseen Zoppotissa, Danzigin vapaakaupungissa. Isä Bruno Nakszynski oli farmaseutti ja taustaltaan oopperalaulaja. Äiti Susanne Lutze oli sairaanhoitaja ja paikallisen evankelisen papin tytär. Klausilla oli kolme nuorempaa sisarusta: Inge, Arne ja Hans-Joachim.
Suuren laman aikana perhe ei enää tullut toimeen Danzigissa ja he muuttivat Berliiniin vuonna 1931. Myös Berliinissä elämä oli vaikeaa. Perhe asettui Schönebergin kaupunginosaan osoitteeseen Wartburgstraße 3, ja sai Saksan kansalaisuuden. Vuonna 1936 Kinski alkoi opiskella Schönebergissä sijaitsevassa Prinz-Heinrich-Gymnasiumissa.
Ura

Toisen maailmansodan aikana Kinski kutsuttiin asepalvelukseen 17-vuotiaana vuonna 1943. Hän palveli Luftwaffen eliittijoukkoina tunnetuissa laskuvarjojääkäreissä (Fallschirmjäger). Tositoimiin Kinski joutui vasta talvella 1944, kun hänen yksikkönsä siirrettiin Alankomaihin. Kinski joutui brittiarmeijan vangiksi toisena taistelupäivänä.
Sotavankileirillä hän huomasi näyttelijänlahjansa viihdyttäessään vankitovereitaan. Sodan jälkeen Kinski siirtyi Länsi-Saksaan ja aloitti näyttelijänuran. Hänestä tuli Saksassa pian tunnettu monologien pitäjä, minkä jälkeen hän siirtyi rahakkaampiin elokuviin.
Kinski tunnetaan erityisesti ohjaaja Werner Herzogin kanssa tekemistään viidestä elokuvasta. Kinski oli näyttelijänä eräänlainen äärimmäisyysihminen, joka paneutui rooleihinsa maanisesti ja riiteli usein ohjaajien kanssa. Kinski kärsi hysteerisistä raivonpurkauksista ja harjoitteli peilin edessä pitkiä aikoja. Kinski käsikirjoitti ja ohjasi itse yhden elokuvan, Kinski Paganini (1989), joka jäi hänen viimeisekseen. Kinski kuoli sydänkohtaukseen vuonna 1991. Herzog teki Kinskistä dokumentin 25. tunti (Mein liebster Feind - Klaus Kinski) vuonna 1999.
Kinski olisi saanut Arnold Tohtin roolin elokuvasta Kadonneen aarteen metsästäjät, mutta hän vihasi elokuvan käsikirjoitusta. Niinpä hänen tilalleen valittiin englantilainen näyttelijä Ronald Lacey.
Yksityiselämä

Kinskin tytär Pola Kinski kertoi 20 vuotta isänsä kuoleman jälkeen Kinskin hyväksikäyttäneen häntä seksuaalisesti hänen ollessaan 5–19-vuotias. Hän vaikeni aikoinaan isänsä kiellosta, mutta ei 60-vuotiaana enää kestänyt jatkuvaa isänsä nerouden ylistämistä ja kirjoitti hyväksikäytöstä kirjan. Polan sisarpuoli Nastassja Kinski kertoi isän yrittäneen kosketella häntä hänen ollessaan 4−5-vuotias ja kuvaili isäänsä arvaamattomaksi tyranniksi, jota hän pelkäsi koko ajan. Pola ja Nastassja ovat isänsä tavoin ammatiltaan näyttelijöitä.
Vuonna 2008 berliiniläinen psykiatrinen sairaala julkaisi Kinskin potilaskirjat. Niiden mukaan Kinski oli joutunut sairaalaan 23-vuotiaana vuonna 1950, koska hän oli vainonnut mesenaattinaan toiminutta naista, johon oli yksipuolisesti ihastunut. Kinski ei uskonut naisen kieltoja, vaan piilotteli salaa tämän asunnossa ja lopulta riehui siellä kuristaen häntä. Kinskillä epäiltiin ensin skitsofreniaa, mutta hänet diagnosoitiin psykopaatiksi. Kinski kuitenkin päästettiin menemään kolmen päivän tutkimusten ja insuliinishokkihoidon jälkeen.
Kirjallisuutta

Timonen, Lauri: ”Klaus Kinski – parodian partaalta mestaruuden taivaskosketuksiin”, Filmihullu 6/2003.
Aiheesta muualla

Klaus Kinski Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pisa (Kuopio)

Pisa
| --- | --- |
Tyyppi:  vaara
Sijainti:   Kuopio, Suomi
Korkeus merenpinnasta:  270,6 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pisa on vaara ja näköalapaikka Pohjois-Savossa Kuopiossa entisten Nilsiän  ja Juankosken kaupunkien rajalla. Pisan alue on valtakunnallisesti arvokas maisema-alue. Alueella on jylhää ja varsin koskemattomana säilynyttä järvisuomalaista vaaramaisemaa. Pisa ja melkoinen osa läheisten järvien rannoista kuuluvat Natura 2000 -suojelualueverkostoon.
Pisan vuori hallitsee aluetta. Sen korkeus on 270,6 metriä. Koska vaara oli tunnettu ja siirtymätön maamerkki, sen laelle hakattiin Täyssinän rauhan 1595 rajamerkki kiveen. Komeiden ja jylhien maisemiensa vuoksi Pisa on ollut kautta aikojen merkittävä nähtävyys ja retkeilykohde. Pisalle perustettiin jo vuonna 1963 puolentoista hehtaarin suuruinen rauhoitettu suojelualue. Vuonna 1993 perustettiin 280 hehtaarin laajuinen Metsähallituksen hallinnoima Pisan luonnonsuojelualue. Alueella on opastetut polkureitit ja näkötorni, josta avautuvat kauniit näkymät koillissavolaiseen järvi- ja maalaismaisemaan.
Metsähallitus kunnosti Pisavuoren reittejä 2013–2014. Aikaisempi puinen näkötorni purettiin ja tilalle rakennettiin 12 metriä korkea teräksinen näkötorni, joka on mäen historiassa jo neljäs torni. Kaksi ensimmäistä olivat kolmiomittaustorneja. Terästornin osat tuotiin paikalle helikopterilla. Kunnostustöiden yhteydessä myös luontopolkua uudistettiin korvaamalla puuportaita ja -kaiteita teräksisillä sekä vaihtamalla opastekylttejä teräksestä tehtyihin.
Pisa mainitaan myös Kalevalassa. Joukahainen sanoo eepoksen kolmannessa runossa, kilpalaulukohtauksessa: ”Tieän puut Pisan mäellä, hongat Hornan kalliolla: pitkät on puut Pisan mäellä, hongat Hornan kalliolla.”
Täyssinän rauhan rajamerkki.
Näkötorni Pisan huipulla.
Näköala näkötornista Syväri-järven yli Tahkovuoren laskettelukeskukseen.
Kämmenkivi Pisan vaaralla.
Aiheesta muualla

Metsähallituksen retkikohdesivusto
Ohtamaa, Jouni: Pitkät on puut Pisalla (video) youtube.com.  6.9.2012. YouTube, LLC.
Pisamaotsakutoja

| Pisamaotsakutoja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kutojat Ploceidae
Suku::  Suomuotsakutojat Sporopipes
Laji::  frontalis
Kaksiosainen nimi
 Sporopipes frontalis  (Daudin, 1802) 
Katso myös
   Pisamaotsakutoja Wikispeciesissä   Pisamaotsakutoja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pisamaotsakutoja (Sporopipes frontalis) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Pisamaotsakutojaa tavataan Afrikan länsi-, keski- ja itäosissa. Sitä on kuvattu paikallisesti yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Piirtoheinät

| Piirtoheinät |
| --- | --- |
 Rhynchospora colorata, koristekasvinakin käytetty floridalainen laji
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Piirtoheinät Rhynchospora  Vahl
Katso myös
   Piirtoheinät Wikispeciesissä   Piirtoheinät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piirtoheinät (Rhynchospora) on sarakasvien (Cyperaceae) heimoon kuuluva kasvisuku, johon kuuluu Suomessa kaksi luonnonvaraista lajia. Maailmanlaajuisesti sukuun kuuluu noin 250–350 lajia. Piirtoheinät ovat pieniä, ja niiden varret ovat karvattomia sekä kolmisärmäisiä. Suvun lajit ovat monivuotisia, vaikka niillä ei ole varsinaista juurakkoa, vaan sen sijaan talvehtimissilmu. Kukintona on kahdesta neljään pienehköä tähkää tai sarjamaista ryhmää. Suomessa tavattavat lajit ovat valkopiirtoheinä (Rhynchospora alba) ja sitä harvinaisempi ruskopiirtoheinä (Rhynchospora fusca).
Lajeja

Rhynchospora alba – valkopiirtoheinä
Rhynchospora capitellata
Rhynchospora colorata
Rhynchospora corniculata
Rhynchospora fusca – ruskopiirtoheinä
Rhynchospora inundata
Rhynchospora latifolia
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Piirtoheinät (Rhynchospora)
Den virtuella floran: Rhynchospora (ruotsiksi)
ITIS: Rhynchospora (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Rhynchospora (englanniksi)
Flora of China: Rhynchospora (englanniksi)
Peter Gabrian

Peter Gabrian (oik. Peter Karl Gabrian, 1. toukokuuta 1922 Offenbach, Saksa – 24. joulukuuta 2015) oli saksalainen taidemaalari. Gabrian harjoittaa etenkin maisema- ja muotokuvamaalausta.
Peter Gabrian (2007) ja omakuvansa
Elämä

Suomen jatkosodan (talvi 1941–1942) jälkeen Gabrian palasi vakavasti haavoittuneena Lapista Saksaan ja alkoi opiskella Bonnin mainoskoulussa, mistä hän sai perustat omalle taiteilijanuralleen. Seuraavat kaksikymmentä vuotta hän vietti suureksi osaksi omassa ateljeessaan Bonnin Holzlar-kaupunginosassa. Vuonna 1960 Gabrian liittyi Saksan kuvataiteilijoiden seuraan (BBK), jonka puitteissa hän järjesti delegaationjohtajana vuosina 1980–1984 taiteilijoille tarkoitettuja kohtaamisseminaareja Kuopiossa. Vuoteen 1993 asti Gabrian tuki edelleen kansainvälisiä seminaareja järjestäen suomalais-saksalaista kulttuurivaihtoa. Gabrian on neljän lapsen isä.
Gabriania on kutsuttu keskiyönauringon maalariksi hänen Lapin intohimonsa ja runsaiden Lappia kuvaavien maisemakuviensa takia. Vuonna 1993 Gabrian palkittiin Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan suurristillä. 1990-luvulla hänen haaveensa asumisesta Lapissa toteutui monena kesänä Livojärven rannalla. Myöhemmin Gabrian harjoitti akvarellimaalaustakin ja loi teoksia, jotka kuvasivat muun muassa Eifel-vuoristoa, Gabrianin kotiseutua.
Näyttelyitä

Peter Gabrianin teoksia on asetettu näytteille lukuisia kertoja varsinkin Saksassa, Suomessa ja Puolassa.
1978 Helsinki, "Kuvia Lapista – Lappland in Bildern"
1985 Castrop-Rauxel, Rathaus-Galerie "Lappland"
1986 Varkaus, "4 Künstler aus Bonn"
1990 Alvar Aalto-Kirjasto, Rovaniemi
1991 Siegburgin kuntatalo, "Jenseits des Polarkreises"
1991 Kulttuurikeskus 'Ehemalige Synagoge Ahrweiler' "Lappland"
1993 Spittelkolonnaden, Berlin, "Mitternachtssonne"
2002 Höllturm-Galerie, Radolfzell, "Ein Maler sieht Lappland"
2003 Bad Neuenahr-Ahrweiler, "Kontraste: Eifelgold – Lappland"
2004 Verbandsgemeinde Brohltahl, "Eifelgold – Aquarelle"
Teoksia

Peter Gabrianin teoksia on esillä monissa paikoissa Euroopassa, esimerkiksi Saksan liittopäivien taidekokoelmassa, Kuopion taidemuseossa sekä Gdańskin taidemuseossa.
Dunkle Wolke, Öl, 100 × 120 cm
Waldrand im Winter, Öl, 100 × 120 cm
Mitternachtssonne, Öl, 80 × 100 cm
Selbstporträt, 1982, Öl, 80 × 60 cm
Kuusamo, Waldlandschaft, Öl, 80 × 100 cm
Stromschnelle, Öl, 80 × 100 cm
Mondnacht - Stille, Öl, 80 × 100 cm
Am Kemijoki, Rohrfeder, 29 × 40 cm
Eifelgold, Aquarell, 32 × 42 cm
Kuvastot

"Peter K. Gabrian – 1922 bis 1992", Sankt Augustin, 1992
"80 Jahre – und kein bisschen leise", Radolfzell, 2002
"Kontraste: Lappland – Eifelgold", Bad Neuenahr-Ahrweiler, 2004
Aiheesta muualla

Peter Gabrianin virallinen kotisivu (saksaksi)
Perstorp (yritys)

| Perstorp Group |
| --- | --- |
Perustettu:  1881
Perustaja:  Wilhelm Wendt
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  kemianteollisuus
Tuotteet:  hienokemikaalit
Liikevaihto:  1,33 mrd. € (2021)
Henkilöstö:  1 450 (2021)
Omistaja:  Petronas
Kotisivu:  www.perstorp.com/en/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Perstorp Group on ruotsalainen kemianteollisuusyritys, joka on erikoistunut eri toimialojen tarvitsemiin hienokemikaaleihin. Vuoden 2021 paikkeilla sillä oli seitsemän tehdasta ja kolme tuotekehityskeskusta eri puolilla maailmaa. 1900-luvulla Perstorp tunnettiin muun muassa etikasta sekä muovi- ja laminaattituotteista.
Yritys toimi alun perin nimillä Stensmölla Kemiska Tekniska Industri ja Skånska Ättikfabrik. Wilhelm Wendtin eteläruotsalaiseen Perstorpin kuntaan vuonna 1881 perustama yritys tuotti aluksi etikkaa, tervaa ja puuhiiltä, joiden raaka-aine saatiin seudun pyökkimetsistä. Kemiantuotanto laajeni formaliiniin, etanoliin ja vuonna 1917 fenolihartsiin, joka oli varhaisen muoviteollisuuden tärkeä raaka-aine. Perstorp tuli tunnetuksi bakeliitin kaltaisesta isoliitista, monenlaisista muovituotteista sekä erilaisista paperia ja muovia yhdistävistä laminaateista. 1960-luvulla tuotenimestä Perstorpsplattan tuli Ruotsissa laminaattilevyjen yleisnimitys (samoin kuin Suomessa Iki-levystä), ja 1970-luvulla yritys kehitti maailman ensimmäisen laminaattilattian tuotemerkillä Pergo.
1960-luvun alussa 1 800 ihmistä työllistäneeseen tehdaskokonaisuuteen kuului muovituotetehtaiden lisäksi myös saha, lasitehdas ja huonekalutehdas. Nykyisin Perstorp on myynyt monia liiketoimintojaan pois ja keskittynyt teollisuuden erikoiskemikaaleihin. Etikkatuotanto myytiin ruotsalaiselle Kavlille, hartsit suomalais-ruotsalaiselle Dynealle, laminaattilevyt monikansalliselle Formica Groupille ja lattialaminaatit belgialaiselle Unilinille.
Vuoteen 2005 Perstorp Groupin omisti ruotsalainen Industri Kapital, sitten ranskalainen PAI Partners, kunnes vuonna 2022 sen osti malesialainen öljy- ja kaasujätti Petronas 1,54 miljardilla eurolla.
Piirtosauramot

| Piirtosauramot |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit
Suku::  Piirtosauramot Cota  J.Gay
Katso myös
   Piirtosauramot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piirtosauramot (Cota) on asterikasvien suku, jossa on 36 lajia. Niitä esiintyy alkuperäisenä Euraasiassa ja Pohjois-Afrikassa. Osa suvun lajeista on sijoitettu korosauramoihin (Anthemis) vielä ennen 2010-lukua.
Lajeja

isosauramo (Cota altissima, syn. Anthemis altissima)
itävallansauramo (Cota austriaca, syn. Anthemis austriaca)
johanneksensauramo tai bulgariankeltasauramo (Cota sancti-johannis tai C. tinctoria subsp. sancti-johannis, syn. Anthemis sancti-johannis)
keltasauramo eli värisauramo (Cota tinctoria, syn. Anthemis tinctoria)
vuonansauramo (Cota triumfettii)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Piirtosauramot – Cota
Pierre Soulages

| Pierre Soulages |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. joulukuuta 1919 Rodez, Ranska
Kuollut: 25. lokakuuta 2022 (102 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Taiteilija
Taidesuuntaus:  abstrakti taide, tasismi
Palkinnot
 Praemium Imperiale 
Aiheesta muualla
www.pierre-soulages.com
Pierre Soulages (24. joulukuuta 1919 Rodez, Ranska – 25. lokakuuta 2022) oli ranskalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä. Hän oli toisen maailmansodan jälkeisen ajan johtavia abstraktin taiteen edustajia ja yksi tärkeimpiä tasisteja. Soulages käytti töissään lähes yksinomaan mustaa väriä.