stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nadzeja Astaptšuk

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Astaptšuk Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010. |  Astaptšuk Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010. |  Astaptšuk Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010. |  |
Maa:   Valko-Venäjä
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|       Hylätty | Lontoo 2012 | kuulantyöntö |  |
|       Hylätty | Peking 2008 | kuulantyöntö |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|       Hylätty | Helsinki 2005 | kuulantyöntö |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2003 | kuulantyöntö |  |
|       Hylätty | Osaka 2007 | kuulantyöntö |  |
|       Hylätty | Daegu 2011 | kuulantyöntö |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|       Hylätty | Doha 2010 | kuulantyöntö |  |
|  Hopeaa | Lissabon 2001 | kuulantyöntö |  |
|  Hopeaa | Birmingham 2003 | kuulantyöntö |  |
|       Hylätty | Valencia 2008 | kuulantyöntö |  |
|       Hylätty | Istanbul 2012 | kuulantyöntö |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|       Hylätty | Barcelona 2010 | kuulantyöntö |  |
|       Hylätty | Göteborg 2006 | kuulantyöntö |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Madrid 2005 | kuulantyöntö |  |
Naisten kuulantyönnön vuoden 2005 MM-kisoissa ylivoimaisesti voittanut Astaptšuk hiljentyy Valko-Venäjän kansallishymnin ajaksi
Nadzeja Astaptšuk (valkoven. Надзея Астапчук, ven. Надежда Николаевна Остапчук, Nadežda Nikolajevna Ostaptšuk, s. 12. lokakuuta 1980 Stolin, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen kuulantyöntäjä. Hän saavutti useita arvokisamitaleita vuosina 2001–2012, mutta menetti näistä suurimman osan dopingin takia.
Urheilu-ura

Vuonna 1998 Astaptšuk voitti Ranskan Annecyssä nuorten maailmanmestaruuden silloisella ennätystuloksellaan[lähde? ] 18,23 m ja vuonna 1999 Latvian Riiassa nuorten Euroopan-mestaruuden tuloksella 18,20 m. Lissabonin halli-MM-kisoissa 2001 hän oli hopealla Larisa Pelešenkon takana, samoin kuin kaksi vuotta myöhemmin Birminghamin halli-MM-kisoissa Irina Koržanenkon voittaessa. Pariisin ulkoratojen MM-kisoissa 2003 hän työnsi silloisen ennätyksensä 20,12 m, mikä sekin riitti hopeasijaan, tällä kertaa kultamitalin mentyä Svetlana Kriveljovalle.
Ateenan olympialaisissa 2004 Astaptšuk oli neljäs tuloksella 19,01 m. Madridin halli-EM-kisoissa 2005 hän voitti kultaa tuloksella 19,37 m. Saman vuoden heinäkuussa hän työnsi Minskissä silloisen ennätyksensä 21,09 m, ja muutaman viikon kuluttua tästä Helsingin MM-kisoissa hän voitti kultamitalin tuloksella 20,51 m. Göteborgin EM-kilpailuissa 2006 hän voitti hopeaa, kuten myös seuraavan vuoden MM-kilpailuissa Osakassa. Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 hän sai hopeaa. Pekingissä 2008 Astaptšuk voitti ensimmäisen olympiamitalinsa, kun hän sijoittui kolmanneksi tuloksella 19,86 m. Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 hän voitti kultaa tuloksella 20,85 m. Saman vuoden EM-kilpailuissa Barcelonassa hän voitti kultaa tuloksella 20,48 m. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sai hopeaa tuloksella 20,05 m. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän voitti niin ikään hopeaa tuloksella 20,42 m. Lontoon olympialaisissa 2012 Astaptšuk voitti kultaa tuloksella 21,36 m., mutta hänen voittonsa mitätöitiin kun selvisi hänen antaneen positiivisen doping-näytteen 5. elokuuta.
Astaptšukin säilötyistä dopingnäytteistä Helsingin MM-kilpailuista 2005, Osakan MM-kilpailuista 2007 ja Pekingin olympialaisista 2008 löytyi vuosina 2014–2017 tehdyissä uusintatutkimuksissa merkkejä dopingin käytöstä. Hän sai vuonna 2014 neljän vuoden kilpailukiellon ajalle 15.8.2012–14.8.2016. Kaikki hänen suorituksensa 13.8.2005 lähtien on hylätty.
Yksityiselämä

Astaptšuk pidätettiin joulukuussa 2022 kotimaassaan. Hän on julkisesti asettunut tukemaan maan johtajaa Aljaksandr Lukašenkaa vastustavaa oppositiota. Hän on jopa huutokaupannut osan arvokisamitaleistaan auttaakseen mielenosoittajia.
Saavutukset

Lähde: IAAF
| Vuosi | Kilpailu | Kilpailupaikka | Sija | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Nuorten MM-kilpailut | Annecy, Ranska | kultaa | 18,23 |
| 1999 | Nuorten EM-kilpailut | Riika, Latvia | kultaa | 18,20 |
| 2000 | Halli-EM-kilpailut | Gent, Belgia | 6. | 18,65 |
| 2001 | Halli-MM-kilpailut | Lissabon, Portugali | hopeaa | 19,24 |
| 2001 | Maailmanmestaruuskilpailut | Edmonton, Kanada | 7. | 18,98 |
| 2001 | Grand Prix -finaali | Melbourne, Australia | 2. | 18,82 |
| 2002 | Euroopan-mestaruuskilpailut | München, Saksa | 5. | 19,07 |
| 2003 | Halli-MM-kilpailut | Birmingham, Iso-Britannia | hopeaa | 20,31 |
| 2003 | Maailmanmestaruuskilpailut | Pariisi, Ranska | hopeaa | 20,12 |
| 2003 | IAAF:n yleisurheilufinaali | Monte Carlo, Monaco | 3. | 19,51 |
| 2004 | Halli-MM-kilpailut | Budapest, Unkari | 7. | 18,33 |
| 2004 | Olympialaiset | Ateena, Kreikka | 4. | 19,01 |
| 2004 | IAAF:n yleisurheilufinaali | Monte Carlo, Monaco | 1. | 19,23 |
| 2005 | Halli-EM-kilpailut | Madrid, Espanja | kultaa | 19,37 |
| 2005 | Maailmanmestaruuskilpailut | Helsinki, Suomi | hylätty | 20,51 |
| 2005 | IAAF:n yleisurheilufinaali | Monte Carlo, Monaco | hylätty | 20,44 |
| 2006 | Halli-MM-kilpailut | Moskova, Venäjä | hylätty | 18,13 |
| 2006 | Euroopan-mestaruuskilpailut | Göteborg, Ruotsi | hylätty | 19,42 |
| 2006 | IAAF:n yleisurheilufinaali | Stuttgart, Saksa | hylätty | 19,50 |
| 2007 | Maailmanmestaruuskilpailut | Osaka, Japani | hylätty | 20,48 |
| 2007 | IAAF:n yleisurheilufinaali | Stuttgart, Saksa | hylätty | 20,45 |
| 2008 | Halli-MM-kilpailut | Valencia, Espanja | hylätty | 19,74 |
| 2008 | Olympialaiset | Peking, Kiina | hylätty | 19,86 |
| 2009 | Euroopan talviheittocup | Los Realejos, Espanja | hylätty | 18,80 |
| 2009 | IAAF:n yleisurheilufinaali | Thessaloniki, Kreikka | hylätty | 19,56 |
| 2010 | Halli-MM-kilpailut | Doha, Qatar | hylätty | 20,85 |
| 2010 | Euroopan-mestaruuskilpailut | Barcelona, Espanja | hylätty | 20,48 |
| 2010 | Maanosien cup | Split, Kroatia | hylätty | 20,18 |
| 2011 | Maailmanmestaruuskilpailut | Daegu, Etelä-Korea | hylätty | 20,05 |
| 2012 | Halli-MM-kilpailut | Istanbul, Turkki | hylätty | 20,42 |
| 2012 | Olympialaiset | Lontoo, Iso-Britannia | hylätty | 21,36 |
Auto GP World Series

| Auto GP World Series |
| --- | --- |

Luokka:  Formula-autot
Maa:   Eurooppa
Ensimmäinen kausi:  1999
Viimeinen kausi:  2016
Kuljettajia:  9
Valmistajia:  1 (talleja 5)
Moottoreiden valmistajat:   Zytek
Rengasvalmistaja(t):  K Kumho
Kuljettajien mestari:   Luis Michael Dörrbecker
Tallien mestari:   Torino Squadra Corse
Virallinen kotisivu
Auto GP (tunnettu aiemmin nimellä Euroseries 3000 ja Auto GP World Series) oli eurooppalainen moottoriurheilusarja. Sarjassa ajettiin Lolan valmistamilla autoilla ja Zytekin moottoreilla.
Sarjan perusti Pierluigi Corbari vuonna 1999, jolloin sarjan nimi oli Italian Formula 3000. Vuosina 2001–2003 sarjan nimi oli Euro Formula 3000. Vuonna 2004 Superfund-yhtymä siirtyi sarjan pääsponsoriksi. Vuosina 2006–2009 sarjan nimeksi vakiintui Euroseries 3000. Vuonna 2009 sarjan pääsponsoriksi tuli PartyPoker.it ja aikaisemmin A1GP:ssä käytetty Lola B05/52 sallittiin B02/50-F3000-auton lisäksi.
Vuonna 2010 sarjan nimi muuttui Auto GP:ksi ja Formula 3000 -luokan autot jäivät historiaan. Zytekin valmistamasta moottorista oli otettu jo 2008 käyttöön isompi 3,4-litrainen versio, mutta vielä kaudella 2009 käytettiin alun perin F3000-luokkaan rakennettuja autoja.
Kaudella 2012 kisaviikonloput ajettiin FIA WTCC-sarjan osakilpailujen yhteydessä.
Sarjan mestaruuden ovat voittaneet Giorgio Vinella, Ricardo Sperafico, Felipe Massa, Jaime Melo, Augusto Farfus, Nicky Pastorelli, Luca Filippi, Giacomo Ricci, Davide Rigon, Nicolas Prost, Will Bratt, Romain Grosjean, Kevin Ceccon, Adrian Quaife-Hobbs, Vittorio Ghirelli, Kimiya Sato ja Luis Michael Dörrbecker. Eniten tallimestaruuksia on Draco Junior Teamilla, FMS Internationalilla ja Super Nova Internationalilla, kolme kappaletta.
Säännöt

Kilpailuviikonloppu koostui kahdesta 35-40 minuutin tai 85 kilometrin pituisesta kilpailusta lauantaina ja sunnuntaina. Lauantain osakilpailuun lähtöjärjestys selvitettiin aika-ajolla. Sunnuntaina käytävään toiseen osakilpailuun lähtöjärjestys määräytyi edellispäivän kilpailun tulosten perusteella, jossa kahdeksan parasta lähtee käännetyssä järjestyksessä. 
Jokaisessa kilpailussa kunkin kuljettajan on suoritettava pakollinen varikkopysähdys.
Säännöt > Pistejärjestelmä

Pistejärjestelmä sarjan alkuvuosina erosi myöhemmin käytetystä.
Vuonna 2012 lauantain kilpailusta pisteet jaettiin kymmenelle ensimmäiselle seuraavasti:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus | 1. | 2. | 3. | 4. | 5. | 6. | 7. | 8. | 9. | 10. |
| Pisteet | 25 | 18 | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 2 | 1 |

Vuonna 2012 sunnuntain kilpailusta pisteet jaettiin kymmenelle ensimmäiselle seuraavasti:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus | 1. | 2. | 3. | 4. | 5. | 6. | 7. | 8. | 9. | 10. |
| Pisteet | 20 | 15 | 12 | 10 | 8 | 6 | 4 | 3 | 2 | 1 |

Lisäksi paalupaikasta ja nopeimmasta kierroksesta sai lisäpisteen.
Mestarit > Italian Formula 3000 / Euroseries 3000

| Kausi | Sarjan nimi | Kuljettajien mestaruus | Tallien mestaruus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Italian Formula 3000 |  Giorgio Vinella |  Team Martello |
| 2000 | Italian Formula 3000 |  Ricardo Sperafico |  Arden Team Russia |
| 2001 | Euro Formula 3000 |  Felipe Massa |  Draco Junior Team |
| 2002 | Euro Formula 3000 |  Jaime Melo Jr. |  Team Great Wall |
| 2003 | Euro Formula 3000 |  Augusto Farfus |  Draco Junior Team |
| 2004 | Euro Formula 3000 |  Nicky Pastorelli |  Draco Junior Team |
| 2005 | Italian Formula 3000 |  Luca Filippi |  FMS International |
| 2006 | Euroseries 3000 |  Giacomo Ricci |  FMS International |
| 2007 | Euroseries 3000 |  Davide Rigon |  Minardi by GP Racing |
| 2008 | Euroseries 3000 |  Nicolas Prost |  Bull Racing |
| 2009 | Euroseries 3000 |  Will Bratt |  FMS International |
Mestarit > Auto GP

| Kausi | Sarjan nimi | Kuljettajien mestaruus | Tallien mestaruus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Auto GP |  Romain Grosjean |  DAMS |
| 2011 | Auto GP |  Kevin Ceccon |  DAMS |
| 2012 | Auto GP World Series |  Adrian Quaife-Hobbs |  Super Nova International |
| 2013 | Auto GP |  Vittorio Ghirelli |  Super Nova International |
| 2014 | Auto GP |  Kimiya Sato |  Super Nova International |
| 2015 | Auto GP | Kausi "arkistoitiin". | Kausi "arkistoitiin". |
| 2016 | Auto GP Formula Open Championship |  Luis Michael Dörrbecker |  Torino Squadra Corse |
August Mau

August Mau.
August Mau (15. lokakuuta 1840 Kiel, Saksa – 6. maaliskuuta 1909 Rooma, Italia) oli saksalainen arkeologi. Hän tutki Pompejia ja sen seinämaalausten symboliikkaa ja tyylilajeja. Hänen teoksensa Pompeji in Leben und Kunst (Leipzig, 1900) oli merkittävä Pompejin tutkimuksen edistysaskel. Siinä jaoteltiin pompejilaiset maalaustyylit neljään kauteen. Tutkimukset auttoivat ymmärtämään antiikin Rooman ajan elämää laajemminkin.
Aiheesta muualla

August Maun teoksia Gutenberg-projektissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta August Mau Wikimedia Commonsissa
Noiduttu rakkaus

Noiduttu rakkaus (El amor Brujo), tanssijat Elza Galvez ja Hery Thomson.
Noiduttu rakkaus (esp. El amor brujo) on Manuel de Fallan balettiteos, joka ensiesitettiin vuonna 1915 flamencoesityksenä ja vuonna 1924 nykyisen kaltaisena balettina. Sen libreton kirjoitti Gregorio Martínez Sierra.
Andalusialainen romanityttö Candela rakastaa Carmeloa, mutta hänet on jo järjestetty petollisen ja ikävän miehen vaimoksi. Mies kuolee, mutta jatkaa leskensä vainoamista kummittelemalla. Candelaa pidetään hulluna, kun hän joka ilta tanssii miehensä karkottamiseksi. Hän saa selville, että mies kuoli tämän rakastajattaren, romanityttö Lucian, aviomiehen tappamana. Hän juonittelee Lucian tapaamaan kummittelevaa miestään, ja kuolleen miehen sielu tyyntyy rakastuessaankin taas Luciaan. Näin Candela ja Carmelo ovat lopultakin vapaita ja onnellisia.
Askøyn silta

| Askøyn silta |
| --- | --- |
 Askøyn silta mantereelta nähtynä
Ylittää:  Byfjorden-vuonon
Sijainti:  Bergenin ja Askøyn raja, Norja
Siltatyyppi:  riippusilta
Pisin jänneväli:  850 m
Pituus:  1 057 m
Leveys:  15,5 m
Korkeus:  152 m
Avattu liikenteelle:  1992
Koordinaatit:  60°23′45″N, 005°12′54″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Askøyn silta on Byfjordenin vuonon ylittävä riippusilta Vestlandin läänissä, Norjassa. Bergenin kaupungin ja Askøyn saaren välinen silta on valmistunut vuonna 1992 ja se avattiin liikenteelle saman vuoden joulukuussa. Silta on 1 057 metriä pitkä, sen pääjänne on 850 metriä ja teräsbetonisten pylonien korkeus vedenpinnasta on 152 metriä. Silta oli tullisiltana vuoden 2006 marraskuuhun asti.
Siltaa alettiin suunnitella 1960-luvulla. Ensimmäisenä ajatuksen toi esille Askøyn kunnanvaltuusto vuonna 1960 ja lopullinen rakennussuunnitelma vahvistettiin kuusi vuotta myöhemmin. Vuonna 1977 Hordalandin lääninvaltuusto hyväksyi siltaprojektin ja joulukuussa 1987 Norjan eduskunta hyväksyi päätöksen äänestyksessään.
Askøyn sillan rakennustyöt aloitettiin 24. huhtikuuta 1989. Liikenne- ja viestintäministeri Kjell Opseth ja tuhathenkinen yleisö olivat todistamassa sillan avausta vuonna 1992. Avaamishetkenään silta oli Pohjoismaiden suurin riippusilta. Nykyään muun muassa ruotsalainen vuonna 1997 avattu Höga kusten -silta on pidempi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Askøyn silta Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Avraám Papadópoulos

Avraám Papadópoulos.
Avraám Papadópoulos (kreik. Αβραάμ Παπαδόπουλος, s. 3. joulukuuta 1984 Melbourne, Australia) on kreikkalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Kreikan Superliigassa pelaavaa Olympiakosta. Hän on kotimaansa lisäksi pelannut Turkissa, Kiinassa, Japanissa sekä Australiassa, josta hän palasi Kreikkaan tammikuussa 2019.
Avrei voluto

|  Avrei voluto> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Anna Oxa, Fausto Leali
Säveltäjä(t):  Franco Fasano
Sanoittaja(t):  Franco Ciani Fabrizio Berlincioni
Euroviisutiedot
Vuosi:  1989
Maa:  Italia
Kieli:  italia
Sijoitus:  9.
Pisteet:  56
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Mario Natale
Avrei voluto on Anna Oxan ja Fausto Lealin esittämä kappale, joka edusti Italiaa vuoden 1989 Eurovision laulukilpailussa Sveitsin Lausannessa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa yhdeksänneksi 56 pisteellä.
Bamumit

Bamumilainen puuseppä.
Bamumit ovat Kamerunissa Mbam- ja Nun-jokien välisellä alueella asuva bantukieltä puhuva kansa. Vuonna 1978 heitä arvioitiin olevan 120 000 henkeä.
1600-luvulta lähtien bamumit muodostivat Bamumin valtakunnan. 1800-luvun lopulla sen hallitsija Ibrahim Njoya loi bamumin kieltä varten omaperäisen bamum-kirjoituksen. Bamumin kieltä puhuu noin 215 000 henkeä.[lähde? ]
Kansan pääelinkeino on maanviljely. Monet käyvät palkkatyössä kahvi- ja banaani-viljelmillä. Suurin osa on muslimeja tai kristittyjä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bamumit Wikimedia Commonsissa
Niéna

| Niéna |
| --- | --- |
 Niéna
 Koordinaatit: 11°25′33″N, 6°21′0″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Sikasson piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 500 km²
Väkiluku (2009):  37 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Niéna on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Sikasson piirissä Malissa. Se sijaitsee 80 kilometriä Sikassosta länteen. Kunnassa on 37 400 ja kylässä 8 600 asukasta (vuonna 2009).
Niénan kunnan pinta-ala on 1 500 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Sikasson piirin Watenin, Blendion ja Kofanin, idässä Kapolondougoun, etelässä Finkolo Ganadougoun, Minikon, Zaniénan ja Kolondiéban piirin Kolosson sekä lännessä Kolondiéban, Ménan ja Bougounin piirin Koumantoun kuntiin.
Kuntaan kuuluu 46 kylää.
Niénan kautta kulkee Bamakon ja Sikasson välinen maantie RN7. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kaupankäynti ja vähäisemmässä määrin kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi, riisi, maapähkinä ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja.
Niinku elokuvis

| ”Niinku elokuvis” Uniikki mukana Jimi Pääkallo |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Juokse poika juokse
 Julkaistu: 9. joulukuuta 2009
 Tuottaja(t): Coach Beats
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 04.07
 Levy-yhtiö: Rähinä Records
Uniikin muut singlet
| ”Myrskyn silmäs” 2009 | ”Niinku elokuvis” 2009 | ”Pojat on poikii” 2010 |
"Niinku elokuvis" on suomalaisen rap-artisti Uniikin 9. joulukuuta 2009 julkaistu toinen single albumilta Juokse poika juokse. Kappaleella vierailee Technicolour -yhtyeen laulaja Jimi Pääkallo.
Musiikkivideo

Kappaleesta on kuvattu myös musiikkivideo. Videossa esiintyy Uniikin ja Jimi Pääkallon lisäksi Timo Pieni Huijaus, tosin vain muutaman sekunnin ajan lopussa.
Kappaleet

Niinku elokuvis (mukana Jimi Pääkallo)
Redrama - Du (vain fyysisessä promosinglessä)
Aiheesta muualla

Niinku elokuvis -musiikkivideo YouTubessa
Uniikki
| --- | --- |
Albumit:   Aika ei venaa ketään  Juokse poika juokse  Suurempaa  Kiitorata  #kylänmies  Pienen miehen isot hitit  Pikku prinssi 
Mixtapet:   Nuor Tolppanen vol. 1  8190 
Singlet:   ”En pyydä muuta” (mukana Illi)  ”Vaik mitä tekis”  ”Sä et enää rakasta mua”  ”Tehdään tää näin” (mukana Wörlin & RZY)  ”Myrskyn silmäs” (mukana Mia)  ”Niinku elokuvis” (mukana Jimi Pääkallo)  ”Pojat on poikii” (mukana Elastinen & Spekti)  ”Suurempaa” (mukana Mia)  ”Kesäbaustaa”  ”Kunnon mestaan vetää” (mukana Elastinen & Spekti)  ”Ulkopuolelle” (mukana Tasis)  ”Paita pois”  ”Kotka” (mukana Hookki-Heikki & MG)  ”Pätkätöis”  ”Naiseni mun” (mukana Ike)  ”Niin hyvä on” (mukana Diandra)  ”Ota selfie”  ”Nunnuka-lai-laa”  ”Smäidätään” (mukana Heikki Kuula & Emma)  ”Tikis”  ”Itsenäinen” (mukana Mikael Gabriel)  ”Kuumaa”  ”Korkeemmalle” (mukana Nelli)  ”Himomamma”  ”Oispa kaljaa” (mukana STIG)  ”Seppo Räty”  ”Korkki kii” (mukana Archie Cruz)  ”Polttarit”  ”Ei kerrota”  ”Valitsen elämän” (mukana Jannika B)  ”Eiks nii” (mukana Antti Koivula)  ”SuomiLove” (mukana Diandra)  ”Hevosii”  ”Neljän seinän sisäl” (Uniikki & Roope Salminen)  ”Ehjää” (mukana Tuuli)  ”Museo” (mukana Nuppu Oinas)  ”Elä vähä” 
Musiikkivideot:   "Yks kierros" (mukana Iso H)  "Myrskyn silmäs" (mukana Mia)  "Niinku elokuvis" (mukana Jimi Pääkallo)  "Pojat on poikii" (mukana Elastinen & Spekti)  "Suurempaa" (mukana Mia)  "Kunnon mestaan vetää" (mukana Elastinen & Spekti)  "Tervetuloo Helsinkiin" (DJ RZY mukana Wögä, Tasis, Elastinen, Juno, Mikael Gabriel, Timo Pieni Huijaus, Spekti, Uniikki, Stig Dogg, Cheek & Davo)  "Paita pois"  "Susijengi 2.0" (mukana Timo Pieni Huijaus & Brädi)  "Kiitorata"  "Kotka" (mukana Hookki-Heikki & MG)  "Rahaa palaa" (Kristal mukana Uniikki)  "Elämäsi diili"  "Puita uuniin" (mukana Timo Pieni Huijaus & Elastinen)  "Boom Kah" (Robin mukana Mikael Gabriel & Uniikki)  "Pätkätöis"  "Naiseni mun" (mukana Ike)  "Niin hyvä on" (mukana Diandra)  "Lapiolla päähän" (mukana Cheek)  "Ota selfie"  "Nunnuka-lai-laa"  "Nollast sataan"  "Smäidätään" (mukana Heikki Kuula & Emma)  "Tikis"  "Itsenäinen" (mukana Mikael Gabriel)  "Kuumaa"  "Himomamma"  "Odotus" (Uniikki & Irina)  "Hevosii" 
Muuta:  Diskografia
Naea Bennett

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Naea Tommy Irving Bennett
Syntymäaika: 8. heinäkuuta 1977
Syntymäpaikka: , Tahiti
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 183 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1995-2002 |  AS Vénus |  |  |
| 2002-2014 |  AS Pirae |  |  |
Maajoukkue
| 1996-2010 |  Tahiti | 16 | (12) |
|  |  Tahiti beachfutis | - | (-) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. heinäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. heinäkuuta 2015.
| Mitalit> Maa:  Tahiti.Miesten beachfutis.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Tahiti.Miesten beachfutis.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Tahiti.Miesten beachfutis.MM-kilpailut  | Maa:  Tahiti> Miesten beachfutis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Espinho 2015 |  |  |
Naea Tommy Irving Bennett (s. 8. heinäkuuta 1977 Tahiti) on tahitilainen uransa jo päättänyt jalkapalloilija ja nykyinen beachfutispelaaja. Bennett oli jalkapallossa pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi myös Tahitin jalkapallomaajoukkueessa.
Bennettin isä Erroll Bennett oli urallaan myös jalkapalloilija, joka pelasi Tahitin maajoukkueessa. Bennettin serkku Marama Vahirua on pelannut myös Tahitin maajoukkueessa ja toinen serkku Pascal Vahirua Ranskan maajoukkueessa.
Ura jalkapallossa > Seurajoukkueura

Bennett edusti 19-vuotisella urallaan kahta seuraa, AS Vénusta vuodet 1995-2002 ja AS Piraeta. Vénuksen kanssa Bennett voitti viidesti Tahitin mestaruuden ja Piraen kanssa saman tittelin kolme kertaa. Piraen paidassa Bennett pelasi myös OFC Champions Leagueta. Bennett lopetti uransa vuonna 2014.
Ura jalkapallossa > Maajoukkueura

Bennett debytoi Tahitin jalkapallomaajoukkueessa vuonna 1996. Hän pelasi maajoukkueessa yhteensä 16 ottelua viimeistellen niissä hienot 12 maalia. Bennett pelasi viimeiset maaottelunsa vuonna 2010.
Ura beachfutiksessa

Bennett kuuluu nykyisin Tahitin beachfutismaajoukkueeseen. Hän on edustanut maajoukkuetta kolmissa MM-kilpailuissa, vuosina 2011, 2013 ja 2015. Vuoden 2015 MM-kilpailuista Bennett saavutti Tahitin kanssa hopeaa. Bennettin pelipaikka beachfutiksessa on hyökkääjä.
Saavutukset > Jalkapallo

AS Vénus
Tahitin jalkapalloliigan mestaruus 1997, 1998, 1999, 2000 ja 2002
Tahitin cup 1998, 1999 ja 2001
AS Pirae
Tahitin jalkapalloliigan mestaruus 2003, 2006, 2014
Saavutukset > Beachfutis

MM-kilpailut: hopeaa (2015)
No More Room in Hell

| No More Room in Hell |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Max Kazan
Julkaisija:  Lever Games
Jakelija:  Steam
Pelisarja:  No More Room in Hell
Pelimoottori:  Source
Julkaistu:  Microsoft Windows 30. lokakuuta 2011
Lajityyppi:  selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  Microsoft Windows
Lisenssi:  Ilmaisohjelma
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
No More Room in Hell on Matt "Max" Kazanin vuonna 2011 luoma ensimmäisen persoonan selviytymiskauhupelimodifikaatio Valve Corporationin Sourcelle. Pelissä enintään kahdeksan hengen tiimi yrittää selviytyä zombiapokalypsin keskellä joko suorittaen tehtäviä tai taistellen kuolemaan saakka.
Pelin nimi on lainattu Ken Foreen esittämän hahmon Peterin repliikistä elokuvasta Dawn of the Dead.
Pelaaminen

Peli sijoittuu zombiapokalypsin keskelle, jossa maksimissaan kahdeksan ihmistä yrittää selvitä koettelmuksesta elossa yhteistyön voimin. Siinä on objektimoodi (jossa pelaajat yrittävät hälyttää pelastusta eri esteiden sävyttämänä) sekä selviytymismoodi (jossa pelaajat rakentavat barrikaadeja alati kasvaville zombilaumoille).
Pelissä on käytettävissä useita eri ampuma - ja lyömäaseita sekä räjähteitä. Pelaajan tulee aika ajoin hyödyntää myös muita työkaluja ja tavaroita eri tarkoituksiin, kuten laudanpätkiä ja vasaroita teljetäkseen ovia ja ikkunoita kiinni. Pelaaja voi löytää myös ensiaputarvikkeita.
Pelaaja ei suoraan näe HUDista ammusten määrää, kantamuksiaan tai terveyspisteidensä tilaa vaan joutuu ne erikseen tarkistamaan. Tämän vahingoittuessa vakavasti ruutu tosin muuttuu mustavalkoiseksi tai siinä välkkyy veritahroja, ja hoitaessaan itseään pelaaja joutuu käyttämään tietyn ajan itsensä parantamiseen siteillä tai ensiapupakkauksella eikä voi esimerkiksi samalla puolustaa itseään. Pelaajan kantamusten kapasiteetti on rajattu. Pelaajan tulee myös tarkkailla hengästymistään, joka viivästyttää lyömäaseiden ja juoksemisen kulutusta.
Pelaajan on mahdollista muuttua zombiksi tullessaan purruksi. Tämän ruudussa näkyy pureman jälkeen verisuonia, ja lopulta näkyvyys sumenee ja pelaaja kuolee sekä muuttuu nopeaksi zombiksi. Zombiksi muuttumista voi pitkittää muutamiksi minuuteiksi Phalanx-pillereillä.