stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raision Loimu
Historia > Suomen mestaruudet

Kaudella 1979–1980 Loimu etenikin jo SM-finaaleihin, joissa se kohtasi 1980-luvun mahtiseuran Pieksämäen NMKY:n. Finaalisarja meni lopulta kuitenkin Pieksämäelle eri vaiheiden jälkeen. Finaalisarjan jälkeisenä kautena eli 1980–1981 Loimu nousi jälleen finaalipeleihin asti, ja vastassa oli jälleen kuutena edelliskautena suomenmestaruuden vienyt NMKY. Loimu ei pystynyt riistämään vieläkään huippuseuralta suomenmestaruutta. Tarvittiin siis enemmän työtä tehtäväksi, että suomenmestaruus saataisiin Raisioon historian ensimmäisen kerran.
Kaudella 1981–1982 lopulta Loimun tinkimätön työ palkittiin, kun se eteni jälleen finaalisarjaan ja kohtasi nyt seitsemänkertaisen suomenmestarin NMKY:n. Nyt Pieksämäen NMKY:stä ei ollut vastusta vaan Loimu laittoi joukkueen ruotuun, ja otti historiansa ensimmäisen suomenmestaruuden. Mestaruusjuhlat Raisiossa olivat ennen näkemättömät. Mestaruuskauden jälkeen Raisiossa haluttiin lisää ja sitä saatiin jälleen kun Loimu eteni jälleen mitalipeleihin, ja finaaleihin asti. Pieksämäen NMKY ei voinut jälleen mitään kun Loimu otti toisen suomenmestaruuden Raisioon peräkkäin. Finaalisarjan Loimun ja NMKY:n välillä jäivät mestaruussarjan historiaan yhdeksi hienoimmista taistoista.
Kahden suomenmestaruuden jälkeen Loimu otti vielä kolmannenkin peräkkäin Raisioon kaatamalla Helsingin Hesan kauden 1983–1984 finaalisarjassa. Kaudella 1984–1985 Loimu joutui lopulta antamaan mestaruuspokaalin takaisin kiertoon, kun se putosi finaaleista ja jäi pronssipeleihin. Pronssipeleissä intoa kuitenkin vielä riitti, ja joukkue ottikin pronssimitalit. Peräti yhdeksän pääsarjakauden aikana Loimu oli ottanut kahdeksan mitalia peräkkäin. Nyt kuitenkin tuli historian ensimmäinen kausi kun joukkue jäi ilman mitaleja, kun se putosi mitalipeleistä kaudella 1985–1986. Tämän ei haluttu toistuvan vaan Loimu otti heti seuraavalla kaudella jälleen SM-pronssia ja palasi mitalikantaan. Mitalipelit jäivät haaveeksi kuitenkin kausilla 1987–1989, kun taas kaudella 1989–1990 Loimu otti suomenmestaruuden takaisin Raisioon.
Tämän jälkeen kohtasi muutama kuiva kausi joukkuetta, mutta kaudella 1992–1993 se otti jälleen SM-pronssia, ja myös seuraavalla kaudella toisti saman tempun ottamalla pronssit Raisioon. Kaudella 1997 Loimu nousi jälleen suomenmestaruuteen kovilla nimimiehillä. Joukkue pelasi lisäksi Lentopallon Mestareiden liigassa. Joukkueessa pelasi muun muassa Sami Heikkiniemi, muita liigakenttien tähtipelaajia. Lopulta toistaiseksi viimeinen Loimun mestaruuskausi nähtiin vuonna 2000–2001, kun joukkue otti suomenmestaruuden Pielaveden Sampon nenän edestä. Joukkue pelasi lisäksi Lentopallon Mestareiden liigassa, jossa se oli alkulohkovaiheessa.
Historia > Mestaruuksien jälkeen

Loistavien kausien jälkeen SM-liigassa Loimulla oli iso velkataakka maksettavanaan, jonka takia seura joutui karsimaan nimimiehiä Raisiosta. Vaikka huippupelaajia ei enää saatu, joukkue panosti huippuvalmentamiseen, ja hankki todellisia ammattilaismiehiä ruoriin. Seurassa ovat valmentaneet muun muassa kaikkien aikojen parhaimpiin valmentajiin laskettu Vjatsheslav Platonov sekä pelaajana olympiakultaa voittanut Vodek Sadalski. Tämä on tuottanut tulosta niin että Loimu on pysynyt liigan kärkitaisteluissa mukana edelleen ja ottanut muun muassa Suomen cupissa kerran kultaa sekä kerran hopeaa.
Joukkueessa ovat 2000-luvulla esiintyneet muun muassa Mikko Oivanen, Matti Oivanen, Eemi Tervaportti ja Simo-Pekka Olli, jotka nykyisin ovat maajoukkueen huippupelaajia. Lisäksi joukkueessa on ollut monia muita lahjakkaita pelaajia, joiden avulla Loimu voitti Suomen cupin kaudella 2004 ja sijoittui cupissa toiseksi kaudella 2005.
Kaudella 2006–2007 Loimusta olivat lähteneet kaksoisveljekset Mikko ja Matti Oivanen, sekä uransa lopettanut italialainen huippupassari Federico Pistolesi. Joukkue hankki riveihinsä Venezuelan maajoukkuepelaajat Enderwin Herreran ja Ismel Ramosin, sekä muutaman täsmähankinnan. Nuori joukkue yllätti lähes kaikki kun se sijoittui SM-liigan runkosarjassa neljänneksi. Pudotuspeleissä joukkue putosi lopulta viidennessä pelissä Salon Piivolleylle.
Kaudella 2007–2008 Loimussa pelasi peräti yhdeksän nuorten maajoukkueessa esiintynyttä pelaajaa. Nuorten maajoukkuetta edustivat Loimun pelaajista Eemi Tervaportti, Ossi Rumpunen, Tomi Rumpunen, Kaius Peltonen ja Henri Rajala, joka on nuorten maajoukkueen lisäksi osallistunut miesten maajoukkueen leirityksiin.
Ainoat pelaajat, jotka Loimun joukkueesta eivät olleet edustaneet Suomen nuorten maajoukkuetta, olivat venezuelalainen Enderwin Herrera ja serbialainen Bela Bunford. Herrera edustaa kotimaansa A-maajoukkuetta, joka selviytyi vuoden 2008 kesäolympialaisiin, Pekingiin.
Kauden 2007–2008 Loimu teki muun muassa huippusopimuksen maailmankovimman lentopalloliigan, Italian A1-liigan joukkueen Pallavolo Modenan kanssa. Modena on liigan menestynein joukkue kautta aikojen, ja saapui pelaamaan Loimun juhlaturnaukseen Raisioon syksyllä 2008. Sopimuksen sisältöön kuului muun muassa pelaajien vaihto joukkueesta toiseen vaivattomasti, sekä harjoittelun Italiassa, sekä otteluiden pelaamisen Modenan kanssa. Valitettavasti yhteistyösopimus kariutui jo saman kauden aikana kun italailaisseura erotti sekä päävalmentajansa että urheilutoiminjohtajansa, joiden kanssa yhteistyöstä oli sovittu. . Loimu osallistui kaudella 2007–2008 myös Pohjoismaiden mestaruusturnaukseen, jonka se voitti lopulta.
Joukkue > Sopimukset kaudelle 2023–2024

Passarit:
Tomi Saarinen, Janne Pyhäjärvi
Keskitorjujat:
Eetu Mäki, Aleksei Zhbankov, Felix Egharevba (USA)
Yleispelaajat:
Tomas Rordiguez (ARG), Aapeli Kouki, Aleksi Hänninen, Samuel Salminen
Hakkuri:
Ali Fazli (IRI), Veeti Nikkinen
Libero:
Esko Vuorinen, Roope Siliämaa
Muuta

Raision Loimu pelaa kotiottelunsa Kerttulan liikuntahallissa Raisiossa. Kerttulan hallissa on noin 1300 katsomopaikkaa. Kaudella 2014–2015 katsojakeskiarvo oli runkosarjaotteluissa 805 katsojaa peliä kohti.
Kaudella 2007 Loimu pelasi ennakkoluulottomasti itsensä puolivälieriin.
Tuoksusavikat

| Tuoksusavikat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Revonhäntäkasvit
Suku::  Tuoksusavikat Dysphania  R.Br.
Katso myös
   Tuoksusavikat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuoksusavikat (Dysphania) on revonhäntäkasveihin, aiemmin savikkakasveihin, kuuluva kasvisuku, jonka lajit ovat aiemmin kuuluneet savikoihin (Chenopodium). Tuoksusavikoihin kuuluu 46 lajia, joita esiintyy ympäri maailman.
Lajeja

sitruunasavikka (Dysphania ambrosioides)
kiekkosavikka (Dysphania atriplicifolia)
tammisavikka (Dysphania botrys)
liuskasavikka (Dysphania multifida)
australiansavikka (Dysphania pumilio)
afrikansavikka (Dysphania schraderiana)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Tuoksusavikat – Dysphania
Ren Zhengfei

| Ren Zhengfei |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. lokakuuta 1944 (ikä 79) Zhenning, Anshun, Guizhou, Kiina
Kansalaisuus:  Kiina
Ammatti:  Huawein perustaja ja toimitusjohtaja
Lapset:  Meng Wanzhou
Ren Zhengfei (yksink.:任正非, pinyin: Rén Zhèngfēi, synt. 25. lokakuuta 1944) on kiinalainen yrittäjä. Hän on Huawein perustaja ja toimitusjohtaja. Forbesin mukaan hän on Kiinan 106:nneksi rikkain henkilö.
Ennen uraansa liikemiehenä Ren toimi Kiinan armeijassa PLA:ssa insinöörinä. Hän oli kehittämässä armeijan omaa viestintäverkostoa.
Hänen tyttärensä, Huawein talousjohtaja Meng Wanzhou pidätettiin joulukuussa 2018 Kanadassa Yhdysvaltojen pyynnöstä. Taustalla on väite, että Huawein laitteet ovat turvallisuusuhka Yhdysvalloille.
Troll (pop-yhtye)

Troll oli ruotsalainen pop-yhtye. Sen muodosti seitsemän lapsuudenystävää Falunista. Yhtyeen läpimurtohitti oli single "Jimmy Dean" vuodelta 1989. Kappaleessa on hyvin yksinkertaiset sanat ja erittäin tarttuva kertosäe. Se oli säveltäjä–tuottajatrio Norell–Oson–Bardin kirjoittama. Yhtyeen ensimmäinen nimi Trollrock on peräisin uran alkuvaiheesta, jolloin he pukeutuivat peikoiksi esiintyessään.
Single "Jimmy Dean" nousi Ruotsin singlelistan ykköseksi tammikuussa 1990 ja piti paikan kaksi viikkoa. 20 parhaan joukossa se oli kahdeksan viikkoa. Albumi Troll (1989) saavutti parhaimmillaan sijan 10. "Jimmy Deanistä" on tehty suomennoskappale "Piirtelet mun sydämeen", jonka laulaa suomalainen naisduo CatCat.
Yhtyeen ensimmäinen albumi Stoppa Sabbet oli omakustanne, jota myytiin keikoilla. Yhtye sai sittemmin kaksi albumia kattavan levytyssopimuksen, ja päätti lopettaa toisen albuminsa jälkeen. He palasivat kuitenkin vielä vuonna 1995 albumilla Flashback #07, mutta sen jälkeen yhtyeestä on kuultu harvakseltaan. "Jimmy Dean" soi silti yhä joskus ruotsalaisilla klubeilla.
Jäsenet

Annika Larsson
Erica Bergman
Petra Norén Dahl
Helena Caspersson
Jenny Jons
Nina Norberg
Monica Blom
Diskografia > Albumit

Stoppa Sabbet, nimellä Trollrock (1986)
Troll (1989)
Put Your Hands In The Air (1990)
Flashback #07 (1995)
Diskografia > Singlet

It's A Miracle (1987)
Calling On Your Heart (1988)
On A Kangaroo (1988)
Jimmy Dean (1989)
It's Serious (1990)
Midsummer Night (1990)
Put Your Hands In The Air (1990)
The Greatest Kid In Town (1991)
Aiheesta muualla

Danceromance.se – Troll (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Tony Kanaan

| Tony Kanaan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Salvador 
Kansalaisuus:   Brasilia
Moottoriurheilija
IndyCar Series
Esikoiskausi:  2003
Nykyinen talli:  KV Racing Technology
Kilpailuja:  104
Voittoja:  13
Paalupaikkoja:  10
Paras sijoitus:  1.
Aikaisemmat sarjat
1991 1992 1993 1994 1995 1996–1997 1998–2002:  Brasilian Formula Ford Formula Chevrolet Championships Formula Opel European Championships Italian Formula Alfa-Boxer Italian Formula 3 Indy Lights CART
Mestaruudet
2004 1997 1994:  IndyCar Series Indy Lights Italian Formula Alfa-Boxer
Aiheesta muualla
www.tonykanaan.com.br
Antoine Rizkallah Kanaan Filho eli Tony Kanaan (s. 31. joulukuuta 1974 Salvador) on brasilialainen kilpa-ajaja. Hän ajoi IndyCar Series -sarjassa, jonka mestaruuden hän voitti vuonna 2004. Kanaan toimi myös vuonna 2005 Hondan testikuljettajana Formula ykkösissä. Vuonna 2013 hän voitti Indianapolis 500 -kilpailun. 2015 Kanaan voitti yhdessä australialaisen Scott Dixonin ja yhdysvaltalaisten Kyle Larsonin ja Jamie McMurrayn kanssa Daytonan 24 tunnin kilpailun Chip Ganassi Racingin Riley Fordilla.
Ura > Uran alku Brasiliassa

Kanaan aloitti uransa brasilialaisissa karting-sarjoissa, joissa hän voitti kuusi eri mestaruutta vuosina 1985–1990. Kartingista Kanaan siirtyi vuonna 1991 Brasilian Formula Ford -sarjaan, jossa sijoittui kuudenneksi. Seuraavaksi vuodeksi hän siirtyi paikalliseen Formula Chevrolet Championships -sarjaan, josta tuloksena oli viides sija. Tämän jälkeen Kanaan päätti alkaa rakentaa uraansa Euroopassa.
Ura > Euroopan pikkuformulat

Kanaan pääsi osallistumaan eurooppalaiseen Formula Opel -sarjaan vasta kesken kauden vuonna 1993, mutta onnistui sijoittumaan sarjassa lopulta seitsemänneksi. Seuraavat kaksi vuotta Kanaan ajoi Italiassa ensin Formula Alfa-Boxer -sarjaa, jonka mestaruuden hän voitti heti, ja sitten maan Formula 3 -sarjaa, jossa saavutti yhdeksän paalupaikkaa ja sijoittui neljänneksi. Yhdysvaltalainen talli Tasman Motorsports kiinnostui 21-vuotiaasta ajajasta, ja palkkasi hänet.
Ura > Pohjois-Amerikan Indy-sarjat

Kanaan siirtyi uuden tallinsa mukana Pohjois-Amerikkaan, jossa se osallistui Indy Lights -sarjaan. Hänen tulokaskautensa 1996 sarjassa oli vakuuttava. Hän voitti kaksi osakilpailua ja sijoittui sarjassa toiseksi, minkä vuoksi hänet palkittiin vuoden tulokkaana. Kanaan jatkoi vielä toisen kauden sarjassa saadakseen lisää kokemusta ja voitti mestaruuden kyseisenä vuonna.
Tasman Motorsportsin omistaja Steve Horne palkkasi vuonna 1998 jatkoaan empivän Kanaanin ajamaan ainoata autoaan CART-sarjaan. Kanaan yllätti kaikki vahvoilla esityksillään ja hänet palkittiin sarjan vuoden tulokkaan.
Kaudeksi 1999 Kanaan siirtyi Forsythe Racing -talliin, sillä Tasman Motorsport kaatui taloudellisiin vaikeuksiin. Kaudella hän saavutti ensimmäisen CART-sarjan voittonsa, ja sijoittui sarjassa lopulta yhdenneksitoista. Seuraavaksi kaudeksi Kanaan vaihtoi taas tallia. Hän liittyi Mo Nunn Racingiin, muttei voinut ajaa koko kautta sillä hän loukkaantui Detroitin osakilpailun aika-ajoissa. Tämän jälkeen hän ajoi vielä kaksi kautta CART-sarjassa vailla voittoja, kunnes teki vuoden sopimuksen sarjan jättäneen Andretti Green Racingin kanssa.
Andretti Green Racing siirtyi kilpailevaan sarjaan IndyCar Seriesiin Kanaan mukanaan ja jo tulokaskaudella Kanaan sijoittui sarjassa neljänneksi. Kanaan teki viiden vuoden jatkosopimuksen lupaavan tallin kanssa, ja seuraavana vuonna 2004 hän voitti sarjan mestaruuden.
Kaudella 2005 Kanaan sijoittui toiseksi tallikaverin Dan Wheldonin viedessä mestaruuden. Kausi 2006 oli vaisumpi ja sijoitukseksi jäi kuudes sija. Seuraavana kahtena kautena Kanaan oli jälleen mukana mestaruustaistelussa, mutta päätyi molempina vuosina lopulta kolmanneksi.
RTU

RTU tarkoittaa seuraavia asioita:
Rauman Työväen Urheilijat, suomalainen urheiluseura
Real Tamale United, ghanalainen jalkapalloseura
RTU/Inspecta, latvialainen salibandyseura
Rajasthan Technical University, intialainen yliopisto
Rīgas Tehniskā universitāte, latvialainen yliopisto
Rizal Technological University, filippiiniläinen yliopisto
etäterminaaliyksikkö (engl. remote terminal unit), elektroniikkalaite.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”RTU”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Resiliini

Kuvassa Kulkusirkka, eläin josta resiliiniä ensimmäisen kerran löydettiin
Resiliini on elastomeerinen proteiini, jota löytyy monista hyönteisistä ja muista niveljalkaisista. Se tarjoaa pehmeän kumielastisuuden mekaanisesti aktiivisille elimille ja kudoksille. Esimerkiksi resiliinin ansiosta monien lajien hyönteiset voivat hyppiä tai kääntää siipiään tehokkaasti. Resiliinin löysi ensimmäisen kerran Torkel Weis-Fogh.
Resiliini on tällä hetkellä tehokkain tunnettu elastinen proteiini. Kulkusirkan jänteestä eristetyn resilinin elastisuuden on raportoitu olevan 97 % (vain 3 % varastoidusta energiasta menetetään lämpönä). Resiliiniä onkin tutkittu kumin korvikkeeksi ja myös sen käyttömahdollisuuksia lääketieteessä tutkitaan.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Resilin
Raita-aratti

| Raita-aratti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Suku::  Vuoriaratit Bolborhynchus
Laji::  lineola
Kaksiosainen nimi
 Bolborhynchus lineola  (Cassin), 1853 
Katso myös
   Raita-aratti Wikispeciesissä   Raita-aratti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Raita-aratti (Bolborhynchus lineola) on vuoriarattien sukuun kuuluva amerikkalainen papukaijalaji, jonka esiintymisalue ulottuu Etelä-Meksikosta Keski- ja Etelä-Peruun. Lajista tunnetaan kaksi alalajia, lineola ja tigrinus, joista lineola elää Keski-Amerikassa. Lajin holotyypin kuvaili John Cassin Veracruzista Meksikosta vuonna 1853.
Resiprookki

Valokuvauksessa resiprookki on valon voimakkuuden ja keston välinen käänteinen suhde, joka määrää valoherkän materiaalin reaktion. Esimerkiksi filmin normaalin valotusalueen sisällä filmin vasteen vastavuoroisuuslaki  määritetään kokonaisvalotuksella, jonka määre on intensiteetti × aika.
Resiprookilla tai resiprookkivirheellä yleensä puhekielessä tarkoitetaan ilmiötä, jossa valokuvausfilmiä tarvitsee valottaa laskettua, normaalia valotusaikaa pidempään. Yleensä tämä on tehtävä yli sekunnin valotusajoilla. Filmivalmistajat julkaisevat filmien resiprookkikorjauksen ja tämä vaihteleekin eri filmien välillä.
Mikä resiprookki (käänt.)? - lyhyt yleistävä selitys  (englanniksi)
Dia- ja mustavalkoisten resiprookkikorjauksia (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Remy de Gourmont

| Remy de Gourmont |
| --- | --- |
 Rémy de Gourmont
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1858
Kuollut: 27. syyskuuta 1915 (57 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Remy de Gourmont (4. huhtikuuta 1858 – 27. syyskuuta 1915) oli ranskalainen kirjailija. Hän oli 1883–1891 Kansalliskirjaston palveluksessa, johti 1889 Mercure de France -aikakauskirjan elvytystä ja kirjoitti monen alan tekstejä, jotka osoittavat psykologista silmää, kiinnostusta alitajunnan tutkimiseen ja esitystavan  räväkkyyttä. Gourmontin kiinnostuksesta mystiikkaan on syntynyt Le latin mystique (1892). Kirjallisuudesta ja filosofiasta kirjoittavana kriitikkona hän on julkaissut useita esseekokoelmia ja laajat teokset Esthétique de la langue française (1899), Le problème du style (1902) ja Physique de l’amour (1903).
Gourmontin viimeiseksi teokseksi jäi Pendant l’Orange, josta Anna-Maria Tallgren kirjoitti seuraavana vuonna Valvojassa:
»Kuinka viileä ja hiljainen on [Pierre Lotin teoksen La hyène enragée] rinnalla Gourmontin pikku kirjanen! Sen lyhyet, pari-kolmekymmentä riviä käsittävät lastut ja mietelmät – – ovat yhtä ankaran tuskan ja paineen synnyttämät kuin konsanaan Lotin kuvaukset, mutta ne tuntee kirjoitetuiksi puolihämärässä työhuoneessa. Ne ovat paperille pantuja ajatelmia, muistelmia, kuvitelmia, milloin Lotin on puhuttua sanaa. Niiden kiihkoton puolueettomuus tekee hyvää.»
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Remy de Gourmont Wikimedia Commonsissa
USS Nashville (CL-43)

| USS Nashville |
| --- | --- |
 USS Nashville vuonna 1943

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  New York Shipbuilding Corporation, Camden, New Jersey
Kölinlasku:  24. tammikuuta 1935
Laskettu vesille:  2. lokakuuta 1937
Palveluskäyttöön:  6. kesäkuuta 1938
Poistui palveluskäytöstä:  25. kesäkuuta 1946
Loppuvaihe:  myyty Chilelle 1951 nimellä Capitan Prat romutettu 1985
Tekniset tiedot
Uppouma:  9 700 t
Pituus:  185,42 m
Leveys:  18,82 m
Syväys:  5,92 m
Koneteho:  100 000 hv
Nopeus:  32,5 solmua (60,2 km/h)
Miehistöä:  868
Aseistus
Aseistus:  15 x 6"/L47 -tykkiä 8 x 5"/L25 -tykkiä 20 x Bofors 40 mm 10 x Oerlikon 20 mm 4 x lentokonetta
USS Nashville (runkonumero CL-43) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1938 palvelukseenotettu Brooklyn-luokan kevyt risteilijä toisessa maailmansodassa, jolloin se suojasi saattueita sekä tuki tykistöllään maihinnousuja. Alus poistettiin palveluksesta 1946 ja myytiin 1951 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Capitan Prat. Alus oli Chilessä vuoteen 1984 ja romutettiin seuraavana vuonna.
Valmistus

Alus tilattiin New York Shipbuilding Corporationilta Camdenista New Jerseystä, missä köli laskettiin 24. tammikuuta 1935. Se laskettiin vesille 2. lokakuuta 1937 kummeinaan Ann ja Mildred Stahlman ja otettiin palvelukseen 6. kesäkuuta 1938 ensimmäisenä päällikkönään William W. Wilson.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 24. kesäkuuta 1946 ja myytiin Chilelle 1951.
Palvelus > Chilen laivaston Capitan Prat

Chile liitti 9. tammikuuta 1951 aluksen laivastoonsa nimellä Capitan Prat. Myöhemmin alus nimettiin uudelleen Chacabucoksi. Se poistettiin palveluksesta 1984 ja romutettiin vuotta myöhemmin.
Rafael Barraza Sánchez

Rafael Barraza Sánchez (24. lokakuuta 1928 Durango – 26. heinäkuuta 2020) oli meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Durangon arkkihiippakuntaan 28. lokakuuta 1951 ja nimitettiin Durangon vihkipiispaksi sekä Drivastumin titulaaripiispaksi 26. lokakuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. tammikuuta 1980. Pääkonsekraattorina toimi Antonio López Aviña, jota avustivat Miguel Garcia Franco ja Arturo Antonio Szymanski Ramírez.
Barraza Sánchez sai 19. lokakuuta 1981 nimityksen Mazatlánin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 3. maaliskuuta 2005.
Raholan kartano

Raholan kartano on kartano Tampereella. Ensimmäiset maininnat Raholan tilasta ovat 1500-luvulta. Kartano lahjoitettiin sotamarsalkka Carl Gustaf Wrangelille Vuonna 1650. Myöhemmin 1600-luvulla tila palautettiin valtiolle ja Rahola muutettiin sotilasvirkailijan alaiseksi ratsutilaksi. 1700-luvulla Rahola toimi kestikievarina. Gadd-suku omisti sekä Raholan kartanon. 1790-luvulla Raholasta tuli kruununvouti Anders Holmbergin virkatalo. Nykyinen päärakennus rakennettiin 1796. Raatimies Henrik Grönlund osti Raholan 1800-luvun alussa. Albert Lange oli Raholan kartanon viimeinen tilallinen. Lange myi kartanon Tampereen kaupungille vuonna 1935. Kartanon maita myytiin tonteiksi.
Talvi- ja jatkosodan aikana kartanossa toimi sairaala sekä mielisairaiden hoitopaikka. Sodan jälkeen kaupunki harjoitti alueella viljelystä ja karjankasvatusta. Kartanoon asutettiin myös Karjalan siirtolaisia, ja rakennuksiin tehtiin asuntoja, jotka myöhemmin toimivat kaupungin vuokra-asuntoina. Käräjätupa toimi siirtolapuutarhayhdistyksen kerhotilana vuodesta 1964.
Tuoksupoppeli

| Tuoksupoppeli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Pajukasvit Salicaceae
Suku::  Poppelit Populus
Laji::  suaveolens
Kaksiosainen nimi
 Populus suaveolens  Fisch. 
Katso myös
   Tuoksupoppeli Wikispeciesissä   Tuoksupoppeli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tuoksupoppeli (Populus suaveolens) on poppelien sukuun kuuluva puu. Lajia käytetään viljelypuuna sekä lajiketta ’Fastigiata’ (syn. ’Pyramidalis’) eli kartiopoppelia.
Ulkonäkö

Tuoksupoppeli on 8–16 metriä korkeaksi kasvava juurivesaton leveä- ja pyöreälatvuksinen puu. Edellisen vuoden kasvainranka on kellanruskean värinen. Silmut ovat paksuja, suippoja, vihertävänruskeita, karvaisia ja hyvin tahmeita. Lehtien ruodit ovat karvaisia. Lehtilapa on kooltaan viidestä seitsemään senttimetriä, puikea, tyvipuolelta pyöreä ja kärjestä suippo.
Levinneisyys

Tuoksupoppelia esiintyy luonnonvaraisena Venäjällä itäisessä Siperiassa, Mongoliassa ja Kiinassa Sisä-Mongoliassa. Itäisimmillään sitä esiintyy Venäjällä Tšukotkan seudulla. Laji kasvaa tulvaisissa joenvarsimetsissä.
Aiheesta muualla

Flora of China: Populus suaveolens (englanniksi)
Qatarin 1 812 kilometrin ajo

Qatarin Rata
Qatarin 1 812 kilometrin ajo on urheiluautojen kestävyyskilpailu, joka järjestetään Lusail International Circuitin radalla Lusailissa, Qatarissa. Kyseessä on FIA World Endurance Championship -sarjan kauden avauskilpailu.
12. joulukuuta 2022 ilmoitettiin, että Lusail International Circuit isännöi FIA World Endurance Championshipin avauskilpailun vuodesta 2024 alkaen kuuden vuoden sopimuksella. Kilpailu julistettiin 6 tunnin Qatarin kilpailuksi, ja sitä edelsi prologi, joka myös ajettiin radalla.
Automobile Club de l'Ouest nimesi kilpailun uudelleen ja se muutettiin nimeen Qatarin 1 812 kilometrin ajo. Kilpailun pituus 1812 km on johdettu Qatarin kansallispäivän päivämäärästä 18. joulukuuta, ja sen aikaraja on 10 tuntia.
Voittajat

| Vuosi | Kuljettajat | Talli | Auto | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2024 |  Kévin Estre  André Lotterer  Laurens Vanthoor | Porsche Penske Motorsport | Porsche 963 | Raportti |

Käännös suomeksi
Qatar kesäparalympialaisissa 2012

Qatar osallistui Lontoon kesäparalympialaisiin vuonna 2012 joukkueella, johon kuului vain yksi yleisurheilija, eli Abdulrahman Abdunqabir. Hän toimi myös maan lipunkantajana avajaisissa. Kyseessä oli maan viides esiintyminen paralympialaisissa, eikä se saavuttanut mitaleita.
Joukkue > Yleisurheilu

Abdulrahman Abdulqabir - Miesten kiekonheitto (Luokka:F32-34), keihäänheitto (Luokka:F33/34) ja kuulantyöntö (Luokka:F34)