stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nara
Historia

Naran alueella on säilynyt lukuisia muinaisjäännöksiä Yayoi- ja kofun-kausilta. Kaupungista on löydetty esimerkiksi monia erikokoisia kofun-hautakumpuja. Muinaisina aikoina kaupungin alueella vaikuttivat Kasuga- ja Haji-klaanit.
Naran kaupungin historia alkaa vuodesta 710, kun keisarinna Genmei siirsi sinne maan pääkaupungin läheisestä Fujiwara-kyōsta. Uudelle pääkaupungille annettiin nimi Heijō-kyō, ja se suunniteltiin Kiinan silloisen pääkaupungin Chang’anin mukaan. Ruutukaavaan rakennettu kaupunki käsitti noin 4,3 x 4,8 kilometrin laajuisen alueen, ja keisarillinen palatsi sijoitettiin sen pohjoisreunalle. Heijō-kyōhon kehittyi kukoistava buddhalainen kulttuuri, joka huipentui kaupungin suuren buddhapatsaan valmistumiseen vuonna 752. Heijō-kyō toimi pääkaupunkina 74 vuoden ajan vuoteen 784 saakka, kunnes pääkaupunki siirrettiin jälleen, tällä kertaa Nagaoka-kyōhon.
Pääkaupungin siirron jälkeen Heijō-kyō taantui, ja suurin osa sen alueesta otettiin viljelyskäyttöön, mutta kaupungin reunamille rakennetut pyhäköt ja temppelit, etenkin Tōdai-ji, Kōfuku-ji ja Kasuga-taisha, jatkoivat toimintaansa. Nara kehittyikin niiden portineduskaupungiksi. Kōfuku-ji ja Kasuga-taisha olivat vaikutusvaltaisen Fujiwara-klaanin suojeluksessa, ja Kōfuku-ji piti läänityksinä hallussaan suurta osaa Yamaton provinssista. 1400-luvulla Nara oli maan toiseksi suurin kaupunki Kioton jälkeen noin 25 000 asukkaallaan.
Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla Nara kehittyi paikallisena hallintokeskuksena suoraan Tokugawa-sotilashallinnon alaisuudessa. Osa nykyisen kaupungin alueesta kuului myös Yagyūn daimiokuntaan. Aiempien elinkeinojen, kuten musteen, saken ja viuhkojen tuotannon lisäksi kaupunkiin kehittyi aluksi elinvoimaista tekstiilien tuotantoa, mutta näitä käsityöteollisuuden aloja tärkeämmäksi nousi jo varhain turismi. Meiji-restauraation jälkeen buddhalaisvastainen liikehdintä (haibutsu kishaku) aiheutti tuhoa kaupungin temppeleille, mutta vuonna 1871 Narasta tehtiin uuden Naran prefektuurin pääkaupunki. Se yhdistettiin lyhyeksi aikaa Sakain prefektuuriin, mutta lopullisesti Nara sai pääkaupunkiasemansa takaisin vuonna 1887.
Japanin nykyisen kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889 Narasta tehtiin maaseutukaupunki. Kaupunkioikeudet sille myönnettiin kuitenkin jo 1898. Silloin Narassa oli noin 30 000 asukasta ja kaupungin pinta-ala oli 23,4 neliökilometriä. 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa kaupunkiin valmistuneet rautatieyhteydet vauhdittivat sen kehitystä, ja parantuneiden yhteyksien myötä myös kaupungissa vierailevien turistien määrä kasvoi. Kaupunki säästyi toisen maailmansodan pommituksilta. Sodan jälkeen sen pinta-ala moninkertaistui 1950-luvun puolivälin suurissa kuntaliitoksissa. Sen alueelle rakennettiin myös suurimittakaavaisia lähiöitä, joiden myötä sen asukasluku kasvoi voimakkaasti. Vuonna 2005 Naraan liitettiin Tsugen ja Tsukigasen kyläkunnat.
Naramachi 1700-luvun alkupuolella
Naran turistikartta vuodelta 1941
Turisti ja kauris vuonna 1970
Talous

Naran merkittävimpiä elinkeinoja ovat erilaiset palvelut sekä vähittäis- ja tukkukauppa. Palveluelinkeinojen merkitys on kasvanut voimakkaasti 1960-luvulta lähtien, samalla kun valmistavan teollisuuden osuus on taantunut. Kaupungissa on edelleen muun muassa elintarvikkeiden, metalliesineiden, muovin, väriaineiden ja elektroniikan tuotantoa sekä painoteollisuutta. Vuonna 2012 noin 50 prosenttia kaupungissa toimivista yrityksistä oli alle 10 hengen pienyrityksiä.
Narassa vierailevien turistien määrä on toisen maailmansodan jälkeen kasvanut huomattavasti. Nara nimitettiin kansainväliseksi kulttuuri- ja turistikaupungiksi vuonna 1950. Vuonna 2010 kaupungissa vieraili yli 18 miljoonaa turistia. Heistä lähes 90 prosenttia ei yöpynyt kaupungissa, ja merkittävin osa oli kotimaanmatkailijoita.
Narassa valmistettavia perinteisiä käsityötuotteita ovat muste, siveltimet, veistetyt puuesineet, viuhkat, lakkatyöt ja Akahada-keramiikka. Musteen tuotanto alkoi jo Muromachi-kaudella; sen huippukautta oli Edo-kausi, jolloin kaupungissa oli yli 50 mustetta tuottavaa yritystä. Kaupunki tunnetaan myös hyvälaatuisesta sakestaan ja pikkelseistään (narazuke).
Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla viljellään riisin lisäksi vihanneksia, mansikoita, teetä ja siitakesieniä. Merkittävä osa viljelijöistä on sivutoimisia yrittäjiä.
Japaninkauriita Narassa
Heijō-palatsin uudelleenrakennettu Daigokuden
Naramachin kaupunkikuvaa
Liikenne

Naraa palvelevat JR Nishi-Nihonin Kansai-päälinja (eli Yamatoji-linja) ja Sakurai-linja sekä Kintetsu-rautateiden Nara-linja, Kioto-linja ja Kashihara-linja. Erityisesti Kintetsun rautatielinjojen käyttäjämäärät ovat suuria.
Naraan johtavat esimerkiksi pohjois–eteläsuuntainen valtatie 24 ja itä–länsisuuntainen valtatie 369. Osakaan kaupungin yhdistää Hanna-moottoritie. Nara-kōtsū-yhtiö harjoittaa kaupungin sisäistä linja-autoliikennettä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nara Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Naran rautatieasema
Nerantzián linna

| Nerantzián linna> Κάστρο Νεραντζιάς |
| --- | --- |
 Nerantzián linna.
Sijainti:  Kosin kaupunki, Kos, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Koordinaatit:  36°53′47″N, 27°17′25″E
Rakennustyyppi:  linna
Valmistumisvuosi:  1300–1500-luku
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nerantzián linna (kreik. Κάστρο Νεραντζιάς, Kástro Nerantziás, ”Pomeranssilinna”) eli Kosin linna (Κάστρο Κω, Kástro Ko) on linna Kosin kaupungissa Kosin saarella Kreikassa.
Historia

Nerantzián linnan rakennutti Johanniittain ritarikunta. Se oli osa saaren linnoitteita yhdessä Antimácheian linnan ja Palaió Pylín linnan kanssa. Linnan vanhin osa on rakennettu oletettavasti 1300-luvun loppuun mennessä. Vanhimmat säilyneet osat ovat kuitenkin noin vuosilta 1437–1461, ja linnan myöhempiä osia rakennettiin vielä vuosina 1495–1514. Nerantzián linna hallitsi yhdessä vastapäisen, nykyisen Bodrumin puolen Bodrumin linnan eli Pyhän Pietarin linnan (Ágios Pétros) kanssa Kosin ja Bodrumin välistä salmea ja merireittiä Pyhälle maalle.
Rakennus

Linna sijaitsee Kosin kaupungin sataman suulla olevalla niemellä. Se oli alun perin saari, joka oli yhteydessa pääsaareen sillan kautta. Linna koostuu kahdesta osasta, sisälinnasta ja ulkolinnasta. Sisälinna on neliskulmainen ja sen kulmissa on suuret pyöreät tornit. Ulkolinna on suurempi ja pitää sisälinnan sisällään lukuun ottamatta merenpuoleista koillissivua, jossa muurit yhtyvät toisiinsa. Ulkolinnan muureissa on suuret bastionit. Sisä- ja ulkolinnan välissä on vallihautaa, ja ne yhdistyvät toisiinsa sillan välityksellä. Linnan rakenteissa on käytetty uudelleen paljon antiikin Kosin kaupungin rakennusten osia.
Linnan ulointa muuria.
Linnan sisäosia.
Panoraamakuva linnan sisäosista.
Näkymä satamaan linnalta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nerantzián linna Wikimedia Commonsissa
Mäntsälän työväentalo

| Mäntsälän työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Mäntsälä
Valmistumisvuosi:  1908
Purkuvuosi:  myyty 1960-luvulla
Rakennuttaja:  Mäntsälän työväenyhdistys
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mäntsälän työväentalo oli Mäntsälän kunnassa sijainnut työväentalo.
Historiaa

Mäntsälän työväenyhdistys perustettiin vuonna 1895. Työväenyhdistyksen perustamisesta kuulutettiin kirkossa. Perustajat olivat työläisiä, käsityöläisiä ja talollisia. Ensimmäisinä vuosinaan yhdistys oli hengeltään wrightiläinen ja voimakkaasti raittiushenkinen. Tämän innoittamana järjestettiin muun muassa viidensadan juomalakkolaisen vappukulkue. Yhdistyksellä oli johtokunnan lisäksi huvi-, arpajais-, valistus-, lukutupa- ja kirjastotoimikunnat. Vuonna 1898 perustettiin rakennusrahasto työväentalon hankkimista varten.
Vuonna 1902 vuokrattiin Sevanderin mäeltä pieni mäkitupa, jossa voitiin aloittaa kokous- ja huvitoiminta. Vuonna 1906 vuokrattiin Katinhännän mutkasta tontti, joka saatiin myöhemmin ostaa omaksi. Yhdistys osti huutokaupasta 2 000 markkalla vanhan pappilan työväentalon rakennustarpeiksi. Mäntsälän kartanon omistaja ryhtyi takaajaksi ja järjesti myös lainan seurakunnan virkatalorahastosta. Samalla muodostettiin rakennusosuuskunta, jonka osuus maksoi 10 markkaa, ja lisämaksuvelvollisuus oli 20 markkaa. Työväentalo valmistui vuonna 1908. Työväentalo oli kaksikerroksinen. Siinä oli suurehko sali ja parveke, ravintolatilat ja vahtimestarin asunto.
Työväenyhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen 1920-luvun alussa. Työväenyhdistys lakkautettiin vuonna 1931. Myös työväentalo takavarikoitiin ja suljettiin. 1920-luvulla tontti, jolla työväentalo sijaitsi, oli siirretty varotoimenpiteenä puuseppä Ahtiolle ja hänen vaimolleen. Tontti myytiin vuonna 1933 takaisin Sosialidemokraattisen puolueen omistamalla Kiinteistö Oy Karihaaralle, joka osti samana vuonna myös takavarikoituna olleen työväentalon pakkohuutokaupasta. Sosialidemokraattien toiminta Mäntsälässä oli heikkoa, ja työväentalo vuokrattiin vasta vuonna 1935 Mäntsälän Sos.dem. työväenyhdistykselle. Huonoon kuntoon mennyt työväentalo myytiin, ja talon paikalle rakennettiin asuinkerrostalo vuonna 1973. Työväenyhdistys sai taloon 80 m²:n kerhotilan, jonka nimi oli Sopu.
Toimintaa työväentalolla

Työväentalolla oli vilkasta huvitoimintaa ja arpajaisia, joista saatiin tuottoja yhdistykselle. Tammikuussa 1918 talolla pidettiin mielenosoitus rauhan puolesta. Vuonna 1919 ehdittiin pitää 12 iltamaa talon vapautumisen jälkeen. Vuoden 1950 jälkeen toiminta työväentalolla oli vähäistä. Vuonna 1960 ainoa tilaisuus oli SKDL:n vappujuhla.
Nunzio Gallo

| Nunzio Gallo |
| --- | --- |
 Nunzio Gallo vuonna 1956
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. maaliskuuta 1928 Napoli, Italia
Kuollut: 22. helmikuuta 2008 (79 vuotta) Telese Terme, Beneventon maakunta, Italia
Ammatti:  laulaja, näyttelijä
Muusikko
Tyylilajit:  popmusiikki 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nunzio Gallo (25. maaliskuuta 1928 – 22. helmikuuta 2008) oli italialainen laulaja ja näyttelijä. Gallo voitti vuoden 1957 San Remon musiikkifestivaalit kappaleella Corde della mia chitarra ja tuli samalla valituksi Italian edustajaksi saman vuoden Eurovision laulukilpailuun. Kansainvälisessä kilpailussa Gallo sijoittui kuudenneksi. Gallo esiintyi uransa aikana yli 20 elokuvassa.
Gallo sai syyskuussa 2007 vakavan aivoverenvuodon, josta ei enää toipunut. Gallo kuoli 22. helmikuuta 2008.
Osallistumiset San Remon musiikkifestivaaliin

| Vuosi | Kappale | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1957 | "Corde Della Mia Chitarra" | 1. |
| 1957 | "Per una volta ancora" | 8. |
| 1957 | "Non ti ricordi più?" | Karsiutui semifinaalissa |
| 1962 | "Inventiamo la vita" | 12. |
| 1962 | "L'ultimo pezzo di terra" | Karsiutui semifinaalissa |
Diskografia > Albumit

"Le Canzoni Della Fortuna" (1957)
16 Anni (1961)
Studio 12 (1977)
Souvenir De Naples
Napule Ca Se Ne Va
Night Electric Night

| Night Electric Night Deathstars |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marraskuu 2007 – 2008, New York ja Ruotsi
 Julkaistu: 30. tammikuuta 2009
 Tuottaja(t): Emil Nödtveidt
 Tyylilaji: industrial metal, goottimetalli
 Kesto: 03.12
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Muut kannet
 Gold Edition
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 32.
Deathstarsin muut julkaisut
| Termination Bliss 2006 | Night Electric Night 2009 | The Perfect Cult 2014 |
Night Electric Night on ruotsalaisen industrial metal -yhtye Deathstarsin kolmas studioalbumi. Levyllä julkaistiin yksi single, Death Dies Hard, josta on tehty myös musiikkivideo. Albumi piti ensin julkaista nimellä Deathglam, mutta yhtyeen laulajan mukaan se olisi ollut liian 'ilmeinen' nimi.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 32.
Kappaleet

Chertograd – 4.45
Night Electric Night – 4.04
Death Dies Hard – 3.21
The Mark of the Gun – 4.02
Via the End – 4.07
Blood Stains Blondes – 3.15
Babylon – 4.18
The Fuel Ignites – 4.00
Arclight – 4.35
Venus in Arms – 4.02
Opium – 3.43
Kappaleet > Gold Edition

Night Electric Night – 3.04 (The Night Ignites Remix)
Via the End – 3.27 (Piano Version)
Night Electric Night – 4.04 (feat. Adrian Erlandsson)
Arvostelut

Imperiumi.net: 7–/10
Soundi:
Sputnikmusic:
No Cigar

| ”No Cigar” Millencolin |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Pennybridge Pioneers
 Julkaistu: 8. toukokuuta 2001
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Brett Gurewitz, Millencolin
 Tyylilaji: punk rock
 Levy-yhtiö: Burning Heart
Millencolinin muut singlet
| ”Fox” 2000 | ”No Cigar” 2001 | ”Kemp” 2002 |
No Cigar on Millencolinin kappale, joka julkaistiin yhtyeen albumilla Pennybridge Pioneers. No Cigarista tehtiin myös EP, joka julkaistiin vain Australiassa ja Yhdysvalloissa.
Kappaleet

No Cigar – 2.43
Penguins & Polarbears – 2.54
Queen`s Gambit – 2.39
Dinner Dog – 1.45
Fox – 2.02
Kemp – 3.14
Penguins & Polarbears (live) – 3.08
No Cigar (live) – 2.38
Nokia 9300i

| Nokia 9300i |
| --- | --- |

Käyttöverkot:  900/1800/1900 MHz
Mitat:  132 × 51 × 21 mm
Paino:  172 g
Näytön kuvatarkkuus:  640 × 200 pikseliä
Värien lukumäärä:  65 536
Muisti:  80 Mt
Kamera:  ei
Radio:  ei
Musiikkisoitin:  on, tukee MP3, AAC, WAV
Valmiusaika:  170–230 tuntia
Puheaika:  3,5–8 tuntia
Käyttöjärjestelmä:  Symbian OS 7.0s, Series 80 2nd Edition
Tiedonsiirto:  GPRS, EDGE, WLAN
Liitännät:  Pop-Port,Bluetooth,IrDA
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 9300i on Nokia 9300:n vuonna 2005 markkinoille tullut seuraajamalli. Merkittävin ero on edellisestä mallista puuttunut langaton lähiverkko, WLAN. Puhelimen muoto ja toiminnot kunnioittavat kaikista kommunikaattoreista tutuksi tullutta kaavaa, jossa ulospäin laite muistuttaa kookasta, mutta tavanomaista Nokian puhelinta, ja sisältä löytyy täydellinen qwerty-näppäimistö ja iso graafinen näyttö.
Markkinoille tullessaan se oli noin 850 euron hintainen .
Tekniset tiedot

Käyttöjärjestelmä: Symbian OS 7.0s + Series80 2nd Edition
80 Mt sisäinen muisti + MultiMediaCard korttipaikka
XHTML/HTML-selain
Java/Symbian-sovellukset
Tuetut tiedostot: Word/PowerPoint/Excel
GSM-taajuudet: 900/1 800/1 900 MHz
GPRS: luokka 10
EDGE (EGPRS): luokka 10
WLAN: IEEE-standardein 802.11b ja 802.11g
Bluetooth
Infrapuna
Datakaapelituki
Näyttö: TFT, 65 536 väriä, 640 × 200 pikseliä
Toinen näyttö: TFT, 65 536 väriä, 128 × 128 pikseliä
Videosoitin ja musiikkisoitin: MP3, AAC, WAV
HF-kaiutin
MMS, sähköposti
Puheaika: 3,5–8 tuntia
Valmiusaika: 170–230 tuntia (riippuu merkittävästi käytetäänkö Wlania)
Paino: 172 g
Mitat: 132 × 51 × 21 mm
Aiheesta muualla

Käyttöohjeet (Arkistoitu – Internet Archive)
Nokia 9300i - Tuki
Nuo silmät

| Nuo silmät Marion Rung |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1994
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Bluebird
Marion Rungin muut julkaisut
| Iskelmäkansio 1989 | Nuo silmät 1994 | Aarteet 1994 |
Nuo Silmät on Marion Rungin vuonna 1994 julkaistu albumi.
Kappaleet

Tanssi poika – 2.43 (säv. Timo Kosonen, san. Timo Kosonen)
Nuo silmät – 3.02 (säv. Timo Kosonen, san. Timo Kosonen)
Sydämeni tulivuori – 3.05 (säv. Timo Kosonen, san. Timo Kosonen)
Missä sydän asustaa – 3.24 (säv. Timo Kosonen, san. Timo Kosonen)
Haavemaa (Liberta) – 4.25 (säv. Joachim Horn-Bernges, Howard Victor Carpendale, san. Turkka Mali)
Paina jäljet kasteeseen (Ci Sara) – 3.24 (Mukana Reijo Taipale, säv. Cristiano Minellono, Dario Farina, san. Timo Konen)
Mua pidä lähelläs – 3.26 (säv. Nico Gargano, san. Aappo I. Piippo)
Tää kylä jos nukkuu – 3.36 (säv. Timo Kosonen, san. Timo Kosonen)
Mistä unet saapuu – 3.09 (säv. Kari Litmanen, san. Jorma Toiviainen)
Yön hiljaisuus – 3.38 (säv. Kari Litmanen, san. Aappo I. Piippo)
Ethän kiiruhda pois – 3.10 (säv. Timo Kosonen, san. Timo Kosonen, Kari Litmanen)
Nään peilin särkyneen – 3.35 (säv. Hillel Tokazier, san. Jorma Toiviainen)
Aiheesta muualla

Nuo silmät discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Mäkihypyn maailmancup 2011–2012

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Mäkihypyn maailmancup 2011–2012
| Laji | Miehet | Naiset |
Voittaja
| Kokonaiscup |  Anders Bardal |  Sarah Hendrickson |
| Keski-Euroopan mäkiviikko |  Gregor Schlierenzauer | – |
| Lentomäkicup |  Robert Kranjec | – |
| Maiden välinen cup |  Itävalta |  Yhdysvallat |
| Team Tour |  Itävalta | – |
Kilpailut
| Kilpailupaikat | 19 | 7 |
| Henkilökohtaiset kilpailut | 26 | 13 |
| Joukkuekilpailut | 6 |  |
| Perutut kilpailut | 1 | 3 (joista 2 siirretty |
← 2010–2011 2012–2013 →
Mäkihypyn maailmancup 2011–2012 oli ensimmäinen maailmancup-kausi, jolloin naisille järjestettiin oma sarja: aiemmin naisten korkein sarjataso oli Continental Cup. Miesten kausi alkoi 27. marraskuuta 2011 Kuusamossa ja päättyi 18. maaliskuuta 2012 Planicassa. Naisten kausi alkoi 3. joulukuuta Lillehammerissa ja päättyi 9. maaliskuuta Oslossa. Miesten kalenterissa on 26 henkilökohtaista osakilpailua ja viisi joukkuekilpailua, naisilla oli 12 osakilpailua.
Anders Bardal varmisti miesten kokonaiskilpailun voiton kauden päätösosakilpailussa ja Sarah Hendrickson naisten kokonaiskilpailun voiton kauden kolmanneksi viimeisessä kilpailussa Zaōssa.
Osakilpailut > Naiset

|  | Päivä | Paikkakunta | Mäki | Muuta | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 3. joulukuuta 2011 |  Lillehammer | Lysgårdsbakken HS100 |  |  Sarah Hendrickson |  Coline Mattel |  Melanie Faißt |
| 2 | 7. tammikuuta 2012 |  Hinterzarten | Rothaus-Schanze HS108 | Siirrettiin Schonachista, käytiin yhden kierroksen mittaisena |  Sabrina Windmüller |  Lindsey Van |  Lisa Demetz |
| 3 | 8. tammikuuta 2012 |  Hinterzarten | Rothaus-Schanze HS108 |  |  Sarah Hendrickson |  Sara Takanashi |  Jessica Jerome |
| 4 | 14. tammikuuta 2012 |  Val di Fiemme | Trampolino dal Ben HS106 |  |  Sarah Hendrickson |  Daniela Iraschko |  Anette Sagen |
| 5 | 15. tammikuuta 2012 |  Val di Fiemme | Trampolino dal Ben HS106 |  |  Sarah Hendrickson |  Daniela Iraschko |  Ulrike Gräßler |
|  | 28. tammikuuta 2012 |  Szczyrk | Skalite HS106 |  | Peruttu | Peruttu | Peruttu |
|  | 29. tammikuuta 2012 |  Szczyrk | Skalite HS106 |  | Peruttu | Peruttu | Peruttu |
| 6 | 4. helmikuuta 2012 |  Hinzenbach | Aigner-Schanze HS94 |  |  Daniela Iraschko |  Sarah Hendrickson |  Katja Pozun |
| 7 | 5. helmikuuta 2012 |  Hinzenbach | Aigner-Schanze HS94 |  |  Daniela Iraschko |  Sarah Hendrickson |  Lindsey Van |
| 8 | 11. helmikuuta 2012 |  Ljubno | Logarska Dalina HS95 |  |  Sarah Hendrickson |  Sara Takanashi |  Daniela Iraschko |
| 9 | 12. helmikuuta 2012 |  Ljubno | Logarska Dalina HS95 |  |  Sarah Hendrickson |  Sara Takanashi |  Jacqueline Seifriedsberger |
| 10 | 3. maaliskuuta 2012 |  Yamagata | Zaō HS100 |  |  Sarah Hendrickson |  Sara Takanashi |  Daniela Iraschko |
| 11 | 3. maaliskuuta 2012 |  Yamagata | Zaō HS100 | Siirrettiin Szczyrkistä. |  Sara Takanashi |  Sarah Hendrickson |  Ulrike Gräßler |
| 12 | 4. maaliskuuta 2012 |  Yamagata | Zaō HS100 |  |  Sarah Hendrickson |  Sara Takanashi |  Daniela Iraschko |
| 13 | 9. maaliskuuta 2012 |  Oslo | Midtstubakken HS106 |  |  Sarah Hendrickson |  Sara Takanashi |  Anette Sagen |
Maailmancupin loppupisteet > Miehet

| # | Hyppääjä | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | Pist>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Anders Bardal | 24 | 16 | 80 | 60 | 50 | 100 | 60 | 40 | 29 | 50 | 80 | 60 | 100 | 0 | 60 | 80 | 18 | 50 | 60 | 100 | 22 | 80 | 50 | 26 | 22 | 8 | 1325 |
| 2. |  Gregor Schlierenzauer | 80 | 40 | 50 | 100 | 32 | 24 | 50 | 100 | 100 | 80 | 60 | 36 | 1 | 13 | 100 |   |   | 100 | 80 | 13 | 36 | 40 | 22 | 15 | 45 | 50 | 1267 |
| 3. |  Andreas Kofler | 100 | 100 | 100 | 13 | 45 | 50 | 100 | 80 | 80 | 100 | 4 | 18 | 5 | 60 | 50 | 29 | 60 | 40 | 15 | 0 | 12 | 5 | 32 | 29 | 40 | 36 | 1203 |
| 4. |  Daiki Itō |   | 11 | 18 | 80 | 15 | 0 | 12 | 45 | 60 | 4 | 45 | 50 | 80 |   |   | 100 | 100 | 24 | 32 | 60 | 80 | 100 | 100 | 50 | 50 | 15 | 1131 |
| 5. |  Kamil Stoch | 50 | 60 | 0 | 16 | 20 | 22 | 80 | 8 | 50 | 29 | 29 | 40 | 60 | 100 | 36 | 60 | 80 | 36 | 100 | 45 | 40 | 0 | 40 | 24 | 29 | 24 | 1078 |
| 6. |  Richard Freitag | 29 | 80 | 45 | 40 | 100 | 14 | 40 | 26 | 6 | 22 | 26 | 0 | 26 | 80 | 80 | 32 | 40 | 29 | 50 | 36 | 13 | 20 | 80 | 40 | 32 | 45 | 1031 |
| 7. |  Thomas Morgenstern | 60 | 22 | 40 | 29 | 80 | 60 | 45 | 60 | 40 | 40 | 100 | 80 | 50 | 0 | 24 | 15 | 29 | 60 | 40 | 20 | 16 | 36 | 36 | 0 | 10 | 22 | 1014 |
| 8. |  Severin Freund | 40 | 3 | 80 | 26 | 60 | 45 | 15 | 50 | 36 | 10 | 1 | 22 | 29 | 26 | 45 | 4 | 0 | 80 | 45 | 29 | 26 | 0 | 29 | 80 | 36 | 40 | 857 |
| 9. |  Robert Kranjec | 4 | 15 | 24 | 45 | 40 | 20 | 24 | 29 | 13 | 3 | 50 | 100 | 45 | 45 | 15 | 40 | 22 | 0 | 0 | 16 | 50 | 0 | 9 | 60 | 100 | 60 | 829 |
| 10. |  Roman Koudelka | 45 | 50 | 22 |   |   | 36 | 26 | 36 | 32 | 45 | 40 | 1 | 40 | 40 | 16 | 45 | 50 | 32 | 20 | 80 | 45 | 12 | 45 | 0 | 20 | 18 | 796 |
Maailmancupin loppupisteet > Miehet > Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset

| # | Hyppääjä | Pisteet | 1>  | 2>  | 3>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18. | Anssi Koivuranta | 283 |  |  |  |
| 31. | Janne Happonen | 152 |  |  |  |
| 49. | Matti Hautamäki | 51 |  |  |  |
| 59. | Olli Muotka | 21 |  |  |  |
| 69. | Sami Niemi | 4 |  |  |  |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset

| # | Hyppääjä | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | Pist>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Sarah Hendrickson | 100 | 29 | 100 | 100 | 100 | 80 | 80 | 100 | 100 | 100 | 80 | 100 | 100 | 1169 |
| 2. |  Daniela Iraschko | 50 | 18 | 45 | 80 | 80 | 100 | 100 | 60 | 45 | 60 | 36 | 60 | 45 | 779 |
| 3. |  Sara Takanashi | 45 | 14 | 80 |   |   |   |   | 80 | 80 | 80 | 100 | 80 | 80 | 639 |
| 4. |  Ulrike Gräßler | 24 | 15 | 32 | 29 | 60 | 50 | 50 | 50 | 50 | 40 | 60 | 50 | 36 | 546 |
| 5. |  Lindsey Van |   | 80 | 36 | 50 | 40 | 36 | 60 | 32 | 26 | 24 | 32 | 16 | 50 | 482 |
| 6. |  Anette Sagen | 32 | 12 | 50 | 60 | 24 | 45 | 36 | 29 | 40 | 0 | 26 | 40 | 60 | 454 |
| 7. |  Katja Pozun | 36 | 26 | 40 | 45 | 36 | 60 | 40 | 36 | 29 | 26 | 13 | 29 | 6 | 422 |
| 8. |  Melanie Faißt | 60 | 9 | 29 | 24 | 45 | 24 | 24 | 40 | 40 | 50 | 18 | 20 | 26 | 409 |
| 9. |  Jessica Jerome | 22 | 4 | 60 | 40 | 32 | 6 | 20 | 45 | 32 | 29 | 40 | 45 | 20 | 395 |
| 10. |  Coline Mattel | 80 | 36 | 24 | 26 | 29 | 0 | 0 | 18 | 9 | 9 | 45 | 36 | 16 | 328 |
Maailmancupin loppupisteet > Naiset > Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset

| # | Hyppääjä | Pisteet | 1>  | 2>  | 3>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 29. | Julia Kykkänen | 80 |  |  |  |
Niittystenjärvi

| Niittystenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Valkeakoski
Koordinaatit:  61°14′57″N, 23°53′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Vanajaveden alaosan alue‎ (35.22)
Laskuoja:  oja Mudinojaan 
Järvinumero:  35.221.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  82,6 m 
Rantaviiva:  0,446 km 
Pinta-ala:  0,01005 km² 
 fiNiittystenjärvi 
Niittystenjärvi  on Pirkanmaalla Valkeakosken Metsäkansassa Mutin kylässä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Vanajaveden alaosan alueeseen. Niittystenjärvi on osa Vuolteen aluetta.
Maantietoa

Järvi on 200 metriä pitkä, 100 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,0 hehtaaria. Se sijaitsee peltojen keskellä ja on Ylenjoen valuma-alueen pääuoman läpivirtausjärvi. Siihen laskee valtaoja koillisesta ja toinen idästä. Ojien valuma-alueisiin kuuluu peltoja, metsää ja soita. Järven laskuoja on Mudinoja, joka muuttuu Ylenjoeksi Ylenjärven jälkeen. Ylenjoki laskee Vanajaveden Liponselän alkupäähän. Mudinojaan yhtyy oikealta pohjoisesta virtaavan Kaukamaanojan valuma-alueen vedet. Järven rantaviivan pituus on 450 metriä. Se on luhtamaata ja pensaikkoa. Järven pohjoispuolella on kaksi kiinteistöä, jotka hyödyntävät järveä omiin tarpeisiinsa. Järvi on muuten autio.