stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
My Vitriol

My Vitriol esiintymässä Lontoossa vuonna 2006.
My Vitriol on englantilainen vaihtoehtorock-yhtye. Yhtyeen perustivat laulaja-kitaristi Som Wardner ja rumpali Ravi Kesavaram vuonna 1998 Lontoossa. My Vitriolin nykykokoonpanoon kuuluvat kitaristi Seth Taylor ja basisti Tatia Starkey. Yhtyeen suurimpiin vaikuttajiin kuuluvat muun muassa The Smashing Pumpkins, My Bloody Valentine ja Nirvana. Yhtyeen nimi juontaa juurensa brittikirjailija Graham Greenen romaanista Kiveä kovempi.
My Vitriolin debyyttialbumi Finelines julkaistiin vuonna 2001. Albumi saavutti sijan 24. Britannian albumilistalla. Levystä miksattiin uusi versio Yhdysvaltojen markkinoille vuonna 2002. Levy kantoi nimeä "Finelines / Between the Lines", ja se sisälsi debyyttialbumin lisäksi toisen levyn b-puolia ja harvinaisuuksia. Yhtye jäi tauolle vuonna 2002 tarkoituksena äänittää seuraaja debyyttialbumille. My Vitriol julkaisi singlen "This Time" salannimellä "A Secret Society" vuonna 2007 sekä ep:n "A Pyrrhic Victory" samana vuonna, mutta uusi albumi antoi odottaa itseään.
Vuonna 2013 yhtye ilmoitti toisen levyn julkaisusta. Levy oli tarkoitus julkaista yhteisörahoitus PledgeMusic-palvelun kautta vuoden 2014 alussa, mutta julkaisua lykättiin useaan otteeseen. Keväällä 2014 yhtye tiedotti, että se ei julkaise toista albumiaan palvelun kautta. Levyä rahoittaneille luvattiin harvinaisuuksia sisältävä julkaisu, "The Secret Sessions". Albumi on vielä julkaisematta.
My Vitriol on peruuttanut kaksi Suomen-konserttia. Yhtyeen oli tarkoitus paikata toista englantilaisyhtyettä, Musea, Provinssirockissa vuonna 2001, mutta yhtye joutui lopulta myös itse perumaan esiintymisensä. Myös vuoden 2009 Helsingin Nosturin keikka peruuntui.
Diskografia > Studioalbumit

Finelines (2001)
Finelines / Between the Lines (2002)
The Secret Sessions (2016)
Diskografia > Livealbumit

Cast in Amber (2006)
Diskografia > EP:t ja singlet

"Always" / "Pieces" (1999)
"Losing Touch" (2000)
"Cemented Shoes" (2000)
"Pieces" (2001)
"Always: Your Way" (2001)
"Grounded" (2001)
"Moodswings" / "The Gentle Art Of Choking" (2002)
"This Time" (Yhtye julkaisi singlen salanimellä 'A Secret Society', 2007)
"A Pyrrhic Victory EP" (2007)
Odd Christian Eiking

| Odd Christian Eiking |
| --- | --- |
 Odd Christian Eiking Saksan ympäriajossa 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Odd Christian Eiking
Syntynyt: 28. joulukuuta 1994 (ikä 29)
Kansalaisuus:   Norja
Pyöräilijä
Pituus:  182 cm
Paino:  75 kg
Joukkue:  EF Education–EasyPost
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
–2014:  Bergen CK
Ammattilaisjoukkue(et)
2014–2015 2016–2017 2018–2021 2022–:  Team Joker FDJ Wanty-Gobert EF Education–EasyPost
 Tiedot päivitetty: 9. tammikuuta 2022 
Odd Christian Eiking (s. 28. joulukuuta 1994 Stord) on norjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Team Joker -joukkueessa 2014–2015, edusti seuraavat kaksi vuotta FDJ:tä, vuodet 2018–2021 Wanty-Gobert-tallia sekä vuoden 2022 alusta EF Education–EasyPostia.
Eiking johti 2021 Espanjan ympäriajoa etappien 10–16 jälkeen.
Olivos

Olivos tarkoittaa seuraavia asioita:
Olivos, kaupunki Argentiinassa
Los Olivosin piirikunta, piiri Liman maakunnassa, Perussa
Los Olivos, kunnallishallinnoton alue Santa Barbaran piirikunnassa, Kaliforniassa, Yhdysvalloissa
Quinta de Olivos, Argentiinan presidentin asuintalo
Olivosin metroasema, metroasema Mexíco Cityssä, Meksikossa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Olivos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nessos

Guido Renin maalaus Deianeiran sieppaus, 1620–21
Nessos (m.kreik. Νέσσος, lat. Nessus) oli kreikkalaisessa mytologiassa tunnettu kentauri, jonka Herakles tappoi jousellaan, ja jonka myrkytetty veri puolestaan tappoi myöhemmin Herakleen. Hän oli Iksionin ja Nefelen, pilven, jälkeläinen.
Nessos osallistui kentaurien ja lapiittien väliseen taisteluun, jonka aikana hänelle ennustettiin hänen oma kohtalonsa kuolla Herakleksen jousesta. Myöhemmin hänestä tuli lautturi Euenos-joelle.
Nessos tunnetaan parhaiten osuudestaan tarinasta Nessoksen viitasta. Ollessaan matkalla maanpakoon Herakles ja Deianeira saapuivat joelle. Herakles antoi vaimonsa Nessoksen kuljetettavaksi, mutta hän itse lähti kahlaamaan joen yli. Kesken matkaa Nessos kuitenkin yritti maata väkisin Deianeiran, ja Herakleksen kuultua huudon hän ampui Hydran vereen kastetun nuolen suoraan kentaurin sydämeen tämän noustua takaisin maalle. Kuoleva Nessos kertoi Deianeiralle, että mikäli tämä halusi valmistaa lemmenjuoman Heraklesta varten, tämän tulisi sekoittaa hänen siementään ja nuolen tekemästä haavasta valuvaa verta keskenään. Deianeira tekikin näin, ja myöhemmin, kun hän sai kuulla Herakleen ihastuneen Ioleen, hän sekoitti tekemänsä seoksen Herakleksen viittaan toivoen tämän elvyttävän miehensä rakkauden itseensä. Herakleen palvelijan Likhaan haettua paidan Deianeira huomasi maahan tippuneiden pisaroiden alkavan palaa auringon osuessa niihin. Tajutessaan Nessoksen valehdelleen hänelle hän kauhuissaan lähetti miehen estämään Heraklesta pukemasta viittaa päällensä. Herakles oli kuitenkin ehtinyt jo pukea sen ylleen, ja siinä oleva myrkky oli jo alkanut hitaasti vaikuttamaan ja polttamaan hänen ihoaan, jolloin hän tuskan käydessä sietämättömäksi heittäytyy hautarovioon polttaen itsensä mieluummin elävältä.
Nessoksen viitta, esikuvansa mukaisesti, merkitsee kielikuvana sitoutumista tuhoon johtavaan tavoitteeseen – mahdollisesti petoksen uhrina – josta on mahdotonta enää myöhemmin päästä irti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nessos Wikimedia Commonsissa
Theoi Project: Nessos (englanniksi)
Nivala (lehti)

| Nivala |
| --- | --- |

 Nivala-lehden näytenumero 28.4.1949
Lehtityyppi:  paikallislehti
Julkaisija:  Hilla Group Oyj
Levikki:  5 400 
Perustettu:  1949
Päätoimittaja:  Risto Puolimatka
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Nivala
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  Tabloid
Ilmestymistiheys:  joka torstai
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Nivala-lehden kansi 11.8.1976
Nivala-lehden nykyinen tunnus
Nivala-lehti on Nivalassa kerran viikossa ilmestyvä paikallislehti. Lehteä julkaisi vuodesta 1949 Nivala-seura 4.4.2008 asti, kunnes lehti siirtyi Keski-Pohjanmaan Kirjapaino-konsernin omistukseen.
Lehden päätoimittajana toimii Risto Puolimatka. Nivala-lehden levikki on 5 400 kappaletta.
Lehden toimitus sijaitsee Nivalassa. Lehti painetaan samaan konserniin kuuluvan, Art-Print Oy:n rotaatiopainossa Kokkolassa.
Nivala-lehti sai uutta ilmettä ja energiaa uudistamalla lehden uuteen uskoon vuoden 2013 alusta. Uudistettu lehti julkaistiin ensimmäisen kerran 3.1.2013, jossa mukana myös nuorten sivut, joihin kirjoittelevat nivalalaiset nuoret. Nivala-lehti siirtyi vuoden 2013 alusta kerran viikossa julkaistavaksi.
Aiheesta muualla

Lehden kotisivut
Keski-Pohjanmaan Kirjapaino Oyj (Arkistoitu – Internet Archive)
Nesta Carter

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nesta Carter ja Tyson Gay. |  Nesta Carter ja Tyson Gay. |  Nesta Carter ja Tyson Gay. |  |
Maa:   Jamaika
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|       Hylätty | Peking 2008 | 4×100 m viesti |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 4×100 m viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Daegu 2011 | 4×100 m viesti |  |
|  Kultaa | Moskova 2013 | 4×100 m viesti |  |
|  Kultaa | Peking 2015 | 4×100 m viesti |  |
|  Hopeaa | Osaka 2007 | 4×100 m viesti |  |
|  Pronssia | Moskova 2013 | 100 metriä |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Istanbul 2012 | 60 metriä |  |
Nesta Carter (s. 10. marraskuuta 1985) on jamaikalainen pikajuoksija.
Carter karsiutui Grosseton nuorten MM-kisoissa 2004 200 metrin juoksun välierissä ajalla 21,24. Osakan MM-kisoissa 2007 hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä ajalla 10,28. Samoissa kisoissa hän oli mukana Jamaikan joukkueessa, joka voitti 4 × 100 metrin viestijuoksussa MM-hopeaa.
Pekingin olympialaisissa 2008 Carter juoksi avausosuuden Jamaikan joukkueessa pikaviestin loppukilpailussa. Jamaika voitti olympiakultaa maailmanennätysajalla 37,10. Samana vuonna hän oli toinen IAAF:n yleisurheilufinaalissa ajalla 10,07. Dohan sisäratojen MM-kisoissa 2010 hän sijoittui seitsemänneksi 60 metrin juoksussa ajalla 6,72. Daegun MM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui 100 metrin juoksussa seitsemänneksi. Pikaviestissä hän juoksi avausosuuden maailmanennätysajalla 37,04 maailmanmestaruuden voittaneessa Jamaikan joukkueessa. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Carter sijoittui toiseksi 60 metrin juoksussa ajalla 6,54. Lontoon olympialaisissa hän juoksi avausosuuden Jamaikan pikaviestijoukkueessa, joka voitti kultaa maailmanennätysajalla 36,84.
Carter saavutti Moskovan MM-kilpailuissa 2013 pronssia 100 metrillä ajalla 9,95 sekä juoksi avausosuuden kultaa voittaneessa Jamaikan joukkueessa 4 × 100 metrin viestissä. Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 hän oli 60 metrillä seitsemäs. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän juoksi avausosuuden kultaa voittaneessa maansa pikaviestijoukkueessa.
Carter kärähti Pekingin olympialaisten uusintatesteissä piristeisiin lukeutuvasta metyyliheksaaniamiinista ja Jamaikan joukkue menetti olympiakullan.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metrin juoksu: 9,78 (2010)
200 metrin juoksu: 20,25 (2011)
60 metrin juoksu: 6,49 (2012)
Nancy Allen

Nancy Allen vuonna 1984.
Nancy Anne Allen (s. 24. kesäkuuta 1950 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpia elokuviaan ovat Carrie (1976), Tappava tunnustus (1980), Blow Out – viimeinen todistaja (1981) ja RoboCop-trilogia (1987, 1990, 1993).
Allen tuli tunnetuksi myös televisiosta. Hän oli naimisissa Brian De Palman kanssa vuosina 1979–1983. Hänellä on ollut sittemmin kaksi uutta avioliittoa Craig Shoemakerin (1992–1998) ja Randy Baileyn (1998–2005) kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nancy Allen Wikimedia Commonsissa
Nancy Allen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nenäpäivä (romaani)

| Nenäpäivä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Mikko Rimminen
Kansitaiteilija:  Johannes Nieminen
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Teos
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  330
ISBN:  978-951-851-327-1

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Nenäpäivä on Mikko Rimmisen vuonna 2010 ilmestynyt kolmas romaani, joka sai ilmestymisvuonnaan Finlandia-palkinnon.
Kirjan keskeisiä teemoja ovat yksinäisyys ja yhteisöllisyys. Tarinan päähenkilö on keski-ikäinen, Hakaniemessä yksin asuva Irma. Eräänä päivänä hän alkaa hetken mielijohteesta soitella vieraiden ihmisten ovikelloja tekeytyen kyselytutkijaksi. Irma ei kuitenkaan onnistu omituisilla kysymyksillään olemaan roolissa täysin vakuuttava ja lopulta ihmiset ilmoittavat hänen toimistaan poliisille.
Arvioissa kiiteltiin erityisesti Rimmisen elävää ja erikoista kieltä. Finlandia-palkinnon jakanut kulttuuritoimittaja Minna Joenniemi kuvasi kirjan kieltä ”ainutlaatuisen pursuavaksi”.
Nenäpäivästä tehtiin vuonna 2012 teatterisovitus Kansallisteatteriin. Sen dramatisoi Aina Bergroth ja ohjasi Arto af Hällström. Irman roolin esitti Sari Puumalainen.
Käännökset

Italia: La giornata del naso rosso, 2013
Ranska: Sondage au pif, 2013
Saksa: Der Tag der roten Nase, 2013
Venäjä: С носом, 2014
Norja: Nesedagen, 2014
Tanska: Næsedag, 2014
Latvia: Sarkanā degundiena, 2015.
Aiheesta muualla

Yle Elävä arkisto: Mikko Rimmisen Nenäpäivä kertoo humoristisesti yksinäisyydestä
Murha asuu sydämessä

| Murha asuu sydämessä> Hush… Hush, Sweet Charlotte |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Robert Aldrich
Käsikirjoittaja:  Henry Farrell Lukas Heller Tarina: Henry Farrell
Tuottaja:  Robert Aldrich
Säveltäjä:  Frank De Vol
Kuvaaja:  Joseph F. Biroc
Leikkaaja:  Michael Luciano
Pääosat:  Bette Davis Olivia de Havilland Joseph Cotten Agnes Moorehead Cecil Kellaway Mary Astor
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  The Associates & Aldrich Company 20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:   15. joulukuuta 1964 Los Angeles, Kalifornia 24. joulukuuta 1964 3. maaliskuuta 1965 New York City, New York  16. huhtikuuta 1965
Kesto:  133 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  $ 2 235 000
Tuotto:  $ 7 000 000
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Murha asuu sydämessä (engl. Hush… Hush, Sweet Charlotte) on vuonna 1964 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen psykologinen trilleri, jonka on ohjannut ja tuottanut Robert Aldrich. Trillerin pääosissa ovat Bette Davis, Olivia de Havilland, Joseph Cotten ja Agnes Moorehead. Sivuosissa ovat muun muassa Cecil Kellaway ja Mary Astor.
Henry Farrell ja Lukas Heller laativat käsikirjoituksen Farrellin julkaisemattoman What Ever Happened to Cousin Charlotte? -nimisen novellin pohjalta.
Murha asuu sydämessä sai ensi-iltansa kotimaassaan 15. joulukuuta vuonna 1964 Los Angelesissa ja maanlaajuinen ensi-ilta oli 24. joulukuuta vuonna 1964; New Yorkin ensi-illan trilleri sai 3. maaliskuuta vuonna 1965. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 16. huhtikuuta vuonna 1965 elokuvateatteri Gloriassa. The Associates & Aldrich Company ja 20th Century Fox tuottivat elokuvan.
Murha asuu sydämessä oli vuoden 1964 tuottoisimpia elokuvia (20th Century Fox -studion tuottoisin) ja sai seitsemän Oscar-ehdokkuutta ja voitti lisäksi muun muassa Golden Globen ja Edgar Allan Poe -palkinnon.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bette Davis  | … |  Charlotte Hollis   |
|  Olivia de Havilland  | … |  Miriam Deering   |
|  Joseph Cotten  | … |  Tohtori Drew Bayliss   |
|  Agnes Moorehead  | … |  Velma Cruther   |
|  Cecil Kellaway  | … |  Harry Willis   |
|  Mary Astor  | … |  Jewel Mayhew   |
|  Victor Buono  | … |  Big Sam Hollis   |
|  Bruce Dern  | … |  John Mayhew   |
|  George Kennedy  | … |  Työnjohtaja   |
Tuotanto

Ohjaaja Robert Aldrichin ohjaaman Mitä tapahtuikaan Baby Janelle? (1962) odottamattoman menestyksen johdosta Aldrich halusi Baby Janen pääosakaksikon Bette Davisin ja Joan Crawfordin näyttelemään myös Murha asuu sydämessä -elokuvaan. Crawford kuitenkin jättäytyi elokuvasta naisten keskinäisten erimielisyyksien takia kesken kuvausten. Crawford kertoi olevansa sairas, jotta pääsisi pois elokuvanteosta. Tämän jälkeen elokuvan tuotanto hetkeksi keskeytettiin, mutta tuotannon vakuutusyhtiö vaati, että joko Crawfordin tilalle palkataan toinen näyttelijä tai koko tuotanto lopetetaan.
Davis ehdotti hänen ystäväänsä Olivia de Havillandia Aldrichille Crawfordin korvaajana Katharine Hepburnin, Vivien Leighin, Loretta Youngin ja Barbara Stanwyckin kieltäydyttyä roolista. Vaikka Davis-Crawford-kumppanuus ei enää toistunut, Victor Buono Baby Janesta jälleenyhdistettiin Davisin kanssa elokuvaan. Näyttelijäkaartiin kuuluu myös Mary Astor, Davisin ystävä ja entinen työkaveri Warner Brothersilla. Murha asuu sydämessä jäi Mary Astorin viimeiseksi roolityöksi.
Murha asuu sydämessä oli toinen kahdesta elokuvasta vuonna 1964, joissa Olivia de Havillandin joutui astumaan rooleihin, jotka alun perin olisi pitänyt näytellä Joan Crawford. Ensimmäinen elokuva oli kauhutrilleri Kiikissä (1964).
Murha asuu sydämessä kuvattiin Louisianan Baton Rougessa ja Burnsidessa The Houmas -nimisellä kartanolla, Kalifornian Beverly Hillsissä ja studioilla Los Angelesin Century Cityssä kesäkuusta marraskuun loppuun 1964. Elokuvan vaikean tuotannon takia kuvaukset kestivät puoli vuotta.
Vastaanotto

Murha asuu sydämessä tuotti yli 7 miljoonaa dollaria maailmanlaajuisesti ja oli 20th Century Foxin vuoden 1964 tuottoisin elokuva. Murha asuu sydämessä sai laajalti positiivista ja kiitettävää kritiikkiä kriitikoilta.
Elokuvalla on Rotten Tomatoes -sivustolla 84 prosentin "tuore"-arvosana.
Patti Page teki "Hush... Hush, Sweet Charlotte" -laulusta tunnetun vuonna 1965; laulu otti 8. sijan Billboard Hot 100 -listalta.
Vastaanotto > Palkinnot ja palkintoehdokkuudet

| Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Vuosi | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Kenelle | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Voitto / ehdokkuus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1965 | Oscar-palkinto | Paras naissivuosa | Agnes Moorehead | Ehdokkuus |
| 1965 | Oscar-palkinto | Paras lavastus (mustavalkoelokuva) | William Glasgow Raphael Bretton | Ehdokkuus |
| 1965 | Oscar-palkinto | Paras kuvaus (mustavalkoelokuva) | Joseph F. Biroc | Ehdokkuus |
| 1965 | Oscar-palkinto | Paras puvustus (mustavalkoelokuva) | Norma Koch | Ehdokkuus |
| 1965 | Oscar-palkinto | Paras leikkaus | Michael Luciano | Ehdokkuus |
| 1965 | Oscar-palkinto | Paras laulu | Frank De Vol (sävellys) Mack David (sanat) Laulusta "Hush... Hush, Sweet Charlotte" | Ehdokkuus |
| 1965 | Oscar-palkinto | Paras musiikki | Frank De Vol | Ehdokkuus |
| 1965 | Edgar Allan Poe -palkinto | Paras elokuva | Henry Farrell Lukas Heller | Voitto |
| 1965 | Golden Globe | Paras naissivuosa | Agnes Moorehead | Voitto |
| 1965 | Golden Laurel -palkinto | Paras dramaattinen roolisuoritus | Bette Davis | Voitto |
| 1965 | Golden Laurel -palkinto | Paras leikkaus | Michael Luciano | Ehdokkuus |
| 1965 | Golden Laurel -palkinto | Paras laulu | Frank De Vol (sävellys) Mack David (sanat) Laulusta "Hush... Hush, Sweet Charlotte" | Ehdokkuus |
DVD-julkaisut

Murha asuu sydämessä julkaistiin ensimmäisen kerran DVD:lle 9. elokuuta vuonna 2005. Elokuva julkaistiin uudelleen 8. huhtikuuta vuonna 2008, joka on osana The Bette Davis Centenary Celebration Collectionia; kokoelma on viiden DVD:n boksi.
Aiheesta muualla

Murha asuu sydämessä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Murha asuu sydämessä Elonet.
Murha asuu sydämessä AllMoviessa. (englanniksi)
Murha asuu sydämessä TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Murha asuu sydämessä -elokuvan traileri
Naruto: Ultimate Ninja (pelisarja)

| Naruto: Ultimate Ninja |
| --- | --- |
Kehittäjä:  CyberConnect2
Julkaisija:  Namco Bandai
Alusta:  PlayStation 2 PlayStation 3
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Pelin Naruto: Ultimate Ninja 4 alkuperäinen kansi.
Naruto: Ultimate Ninja sarja (Japanissa Naruto: Narutimate Hero (ＮＡＲＵＴＯ－ナルト－ ナルティメットヒーローシリーズ, Naruto: Narutimetto Hīrō Shirīzu)) on CyberConnect2:n kehittämä ja Namco Bandain julkaisema sarja taistelupelejä PlayStation 2:lle. 
Sarja perustuu Masashi Kishimoton manga- ja anime-sarjaan Naruto.
Sarjassa on kolme Naruton ensimmäiseen osaan perustuvaa tarinaa, joiden jälkeen kaksi, jotka perustuvat Naruto Shippūdeniin.
Naruto: Ultimate Ninja 3

Naruto Ultimate Ninja 3, (Japanissa nimellä Naruto: Narutimate Hero 3 (ＮＡＲＵＴＯ－ナルト－ナルティメットヒーロー3, Naruto: Narutimetto Hīrō 3)) on kolmas osa Naruto: Ultimate Ninja -sarjassa. Tämä julkaistiin Japanissa 22. joulukuuta 2005, Pohjois-Amerikassa 26. maaliskuuta 2008, Australiassa ja Uudessa Seelannissa 18. syyskuuta 2008 ja Euroopassa 19. syyskuuta 2008. Pelissä on kolmanneksi suurin hahmovalikoima Ultimate Ninjassa, 42 hahmoa, ja seuraa tarinaa Sasuken palautukseen asti. Pelaaja voi käyttää jutsuja kuin toisessa pelissä. Kun kaksi yhtä voimakasta jutsua törmää, seuraa jutsujen taistelu, jossa pelaajien pitää näpyttää näppäintä, kunnes jompikumpi jutsu voittaa toisen. Tässä osassa, pelaaja voi käyttää väliaikaisia muodonmuutoksia(kuten Sasuken kirottu sinetti ja Rock Leen chakraportit) erikoisjutsun avulla, sekä pysyviä, jotka kestävät taistelun loppuun asti(kuten yhdeksänhäntäinen Naruto tai toisen asteen kirottu sinetti). Peli myös laajentaa aiempien osien roolipeliä, ja on ensimmäien sarjassa, joka käyttää CGI kohtauksia. Pelaaja voi myös kutsua toisia hahmoja, esimerkiksi Gamabuntan. Lisäksi, japanilaisessa versiossa tulee mukana bonus DVD, jossa erikoinen 26 minuuttinen anime-jakso. Siinä on monia hahmoja sarjasta, eläviä ja kuolleita. Juoni keskittyy Battle Royale turnaukseen, antaen vihjeitä pelin roolipeliosuuteen. DVD:tä ei julkaistu englanniksi lisenssiongelmien takia.
Tämä on ensimmäinen peli, joka esittelee japanilaisen ääniraidan.
Naruto Shippuuden: Ultimate Ninja 4

Naruto Shippuuden: Ultimate Ninja 4 (Japanissa nimellä Naruto Shippuuden: Narutimate Accel (ＮＡＲＵＴＯ－ナルト－ 疾風伝 ナルティメットアクセル, Naruto Shippūden: Narutimetto Akuseru)) on neljäs osa Ultimate Ninja -sarjaa, ja ensimmäinen Accel-sarjaa.  Se julkaistiin Japanissa 5. huhtikuuta 2007, julkaistiin Pohjois-Amerikassa 24. maaliskuuta 2009 ja Australiassa ja Euroopassa 15. toukokuuta 2009. Peli esittelee Naruto Shippūden -hahmoja ensimmäistä kertaa, mukana 52 pelattavaa hahmoa. Pelissä käydään läpi 17 ensimmäistä jaksoa Naruto Shippuuden -sarjasta. Muut muutokset sisältävät esittelyn parannelluista ultimate jutsuista, jotka muuttuvat elämän muuttuessa tai pelaajan muuttuessa toiseen muotoon. Graafistakin ulkoasua on muunneltu, (säilyttäen piirretyn ulkonäön. Jotkin jutsut täytyy saada löytämällä tiettyjä tavaroita yksinpelissä). Hero's History on täysin uudistettu ja kohtauksia Naruto Ultimate Ninja 3:sta on paranneltu.
Naruto Shippuuden: Narutimate Accel 2

Naruto Shippuuden: Narutimate Accel 2  (NARUTO－ナルト－ 疾風伝 ナルティメットアクセル2, Naruto Shippūden: Narutimetto Akuseru 2) on viides osa Ultimate Ninja -sarjasta ja toinen Accel-sarjasta. Peli julkaistiin Japanissa 20. joulukuuta 2007 ja Suomessa 27. marraskuuta 2009. Peli jatkaa Naruto Shippūdenin tarinaa, pääosassa ensimmäistä Naruton ja Sasuken tapaamista tässä aikajanassa. Peli jatkaa roolipeliä, jota on nähty aiemmissa peleissä, jossa pelaajat voivat taivaltaa osissa kylää ja nähdä ympäristöä sekä kyläläisiä.  Suurin pelilisäys liittyy apuhahmojen esittelyyn.  Apuhahmot valitaan hahmovalikosta mutteivät ole pelattavissa, mutta voidaan  kutsua taisteluun milloin vain ekstratuhon tuottamiseksi. Jotkin hahmoyhdistelmät voivat suorittaa ainutlaatuisia jutsuja; nämä yhdistelmät kuvastavat yhteistyötä jota nähdään animessa ja mangassa.
Pelattavat hahmot

| Hahmo | 1 | 2 | 3 | 4 | Accel 2 | Heroes 1 | Heroes 2 | Storm |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Anko Mitarashi |  |  |  |  |  |  |  | * |
| Asuma Sarutobi |  |  |  |  |  |  |  | * |
Chiyo: 
Chiyo ja nuket: 
Chōji Akimichi: 
Super-Chōji: 
Deidara: 
Doto Kazahana: 
Ensimmäinen hokage: 
Gaara: 
Yksihäntäinen Shukaku (Gaara): 
Haku: 

Hinata Hyuuga: 
Hinata (byakugan): 
Ino Yamanaka: 
Itachi Uchiha: 
Jiraiya: 
| Jirobo |  |  |  |  |  |  |  | * |
Jirobon toinen muoto: 
Kabuto Yakushi: 
Kakashi Hatake: 
Kakashi (ANBU): 
Kankuro: 
Kiba Inuzuka: 
| Kidomaru |  |  |  |  |  |  |  | * |
Kidomarun toinen muoto: 
Kimimaro: 
Kimimaron toinen muoto: 
Kisame Hoshigaki: 
Konohamaru: 
| Kurenai Yuuhi |  |  |  |  |  |  |  | * |
Might Guy: 
Neji Hyuuga: 
Naruto Uzumaki: 
Yhdeksänhäntäinen Naruto Uzumaki: 
Kaksihäntäinen Naruto Uzumaki: 
Vihreä peto: 
Neljähäntäinen Naruto Uzumaki: 
Orochimaru: 
Suljettu Orochimaru: 
Rock Lee: 
Rock Lee, juopunut tyyli: 
Sai: 
| Sakon |  |  |  |  |  |  |  | * |
Sakonin toinen muoto: 
Sakura Haruno: 
Sasori (Hirukon sisällä): 
Sasori (kazekage-nuken kanssa): 
Sasorin todellinen muoto: 
Sasuke Uchiha: 
Sasuken toinen muoto: 
Toinen hokage: 
Shino Aburame: 
| Shizune |  |  |  |  |  |  |  | * |
Shikamaru Nara: 

| Tayuya |  |  |  |  |  |  |  | * |
Tayuyan toinen muoto: 
Kolmas hokage: 
Temari: 
Tenten: 
Tsunade: 
Yamato: 
Keltainen salama: 
Zabuza Momochi: 
^  Merkitsee pelattavaa hahmoa jälkeen tai ennen aikaharppausta.
Doto Kazahana oli japanilaisessa versiossa Naruto: Ultimate Ninja 2:sta muttei US/PAL versioissa.
* Ladattu Play Station 3 online ilmaishahmona.