stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mikonsaari (Lappeenranta)
Maantietoa

Mikonsaari on 2,5 kilometriä pitkä, 1,2 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on kartasta mitattuna noin 1,3 neliökilometriä . Saaren keskiosassa on matala ja kapea saarenosa, joka muodostuu kahden lahden Suurlahden ja Pienlahden seurauksena. Niiden väliin jää Väliniemi. Saaren mäet kohoavat muutamassa kohtaa yli 90 metrin ja korkein mäki sijaitsee saaren luoteisosassa ja Kotaniemessä. Saari sijaitsee itäisellä Pien-Saimaalla pienen saariston keskellä. Saaren koillispuolella aukeaa Niemisenselkä ja lounaispuolella Mikonsaarenselkä. Niemisenselän takana näkyy Vehkataipaleensaaren niemimaa Nieminen. Lounaispuolella sijaitsee Voisalmensaari. Pienempiä lähisaaria ovat luoteessa Kanisaari, Kuuluodot, Ronko, Heposalo, Tupasalo, Niittusaari ja Nautasaaret, etelässä Suuri- ja Pieni Kaijansaari, kaakossa Suuri Mustasaari, ja koillisessa Kuuluoto ja Rajaluoto. Metsäisessä saaressa ei ole järviä tai kosteikkoja.
Saaren kiinteä asutus on neljän tilan muodostamaa haja-asutusta. Vapaa-ajan asuntoja on noin 30. Pieniä peltopalstoja on vain kuusi. Saarelle tulee Lappeenrannan Lauritsalasta maantie. Se alkaa Luukkaansalmen siltana, joka liittyy yhdystiehen 4081. Siitä haarautuu Hyötiönsaaressa Pieneen Lamposaareen johtava tie, joka haarautuu ennen sitä Kotasaaren, Kotaliesisaaren, Pienen Mustasaaren ja Suuren Mustasaaren kautta kulkevaksi kylätieksi. Saarien väliset vesiosuudet ovat ehjää pengertietä, joka katkeaa lyhyeen siltaan juuri ennen Mikonsaarta. Matkaa mantereelta tulee noin neljä kilometriä. Saaren lounaispuolelle on merkitty Saimaan syväväylä, jonka syväys on 4,2 metriä.
Luontoarvoja

Saarelle on merkitty lyhyt 2,5 kilometriä pitkä luontopolku, jossa on laavu ja nuotiopaikka.
Historiaa

Tarinan mukaan äiti ja poika Mikko pelastautuivat Lappeenrannassa riehuvia taisteluita vuonna 1741 piiloutuen kelluvaan tervatynnyriin. Tynnyri rantautui saareen, jota kutsuttiin tämän jälkeen Mikonsaareksi.
Mikonsaaren etelärannassa on jo 1930-luvulta asti tiedetty olevan kivikauteen liittyvä asuinpaikka. Vuonna 2006 suoritetuissa koekaivauksissa löytyi turvekerroksen alta tumman värinen kulttuurimaakerros, josta tavattiin tyypillistä kampakeramiikkaa, Uskelan keramiikkaa ja ohutseinäistä asbestikeramiikkaa. Kuoppaliesiä ei löytynyt.
Mt

Mt tarkoittaa seuraavia:
Luonnontieteet

meitnerium, kemiallinen merkki Mt, alkuaine
millitesla, tunnus mT, magneettivuon tiheyden yksikkö
megatesla, tunnus MT, magneettivuon tiheyden yksikkö
megatonni, tunnus Mt, räjähdysvoimakkuuden ja massan yksikkö
Muut

Kalliovuorten aika, lyh. MT, aikavyöhyke Pohjois-Amerikassa
konekäännös, MT, englannin ilmauksesta machine translation, koneella tehtävä tekstin kääntäminen kielestä toiseen
maantie, lyhenne mt
Maaseudun Tulevaisuus, MT, suomalainen sanomalehti
mainittu teos, mt., teos, johon on viitattu aikaisemmassa tekstinkohdassa
Malta, ISO 3166-1 -koodi MT, valtio tai muu maantieteellinen alue
malta, ISO 639-1 -koodi mt, kieli
Mariestads-Tidningen, ruotsalainen sanomalehti
markkinatuomioistuin, MT, markkinaoikeudellisia, kilpailuoikeudellisia ja julkisia hankintoja koskevia asioita käsittelevä erityistuomioistuin
megatavu, tunnus Mt, tallennuskapasiteetin yksikkö
Messerschmitt Bf 109, Suomen ilmavoimien konetunnus MT, torjuntahävittäjä.
Montana, postilyhenne MT, Yhdysvaltain osavaltio
moottori, mt, kone, joka muuttaa muuta kuin mekaanista energiaa mekaaniseksi energiaksi
Myrtillus-tyyppi, MT, metsätyyppi
säiliöalus, mt, englannin ilmauksesta motor tanker, alustyyppi
thainyrkkeily, MT, thain sanoista muay thai, kamppailulaji
Thomas Cook Airlines, IATA-koodi MT, lentoyhtiö
Moosacher St.-Martin-Platzin metroasema

| Moosacher St> -Martins Platz |
| --- | --- |

 Münchenin metro 
Perustiedot
Lyhenne:  MM
Metrolinjat:  U3
Osoite:  Moosach
Paikkakunta:  München
Avattu:  11. joulukuuta 2010
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Moosacher St.-Martins-Platz on Münchenin metron U3-linjan asema, se avattiin 11. joulukuuta 2010.
Mstislav Rostropovitš

Mstislav Rostropovitš esiintymässä vuonna 1978.
Mstislav Leopoldovitš Rostropovitš (ven. Мстислав Леопольдович Ростропович, ääntämys: [rəstrɐˈpovʲɪtɕ]; 27. maaliskuuta 1927 Baku – 27. huhtikuuta 2007 Moskova) oli venäläinen, Yhdysvalloissa asunut sellisti ja kapellimestari. Häntä pidetään yhtenä aikansa merkittävimmistä soittimensa taitajista[lähde? ].
Rostropovitš opiskeli sellonsoittoa aluksi muusikkoisänsä ohjauksessa ja piti ensikonserttinsa jo 1942. Moskovan konservatoriossa hän opiskeli muun muassa Dmitri Šostakovitšin ja Sergei Prokofjevin oppilaana 1943–1948. Edellinen omistikin sellokonserttojaan Rostropovitšille.
Hän oli kirjailija Aleksandr Solženitsynin ystävä ja antoi tälle turvapaikan kodissaan. Tämä ärsytti viranomaisia, ja Rostropovitšin ja hänen vaimonsa matkustamista rajoitettiin. Poliittisten mielipiteidensä vuoksi hän lähti maanpakoon 1974 ja sai Yhdysvaltojen kansalaisuuden, ilmoittaen palaavansa kotimaahansa vasta kun saa täyden taiteellisen vapauden toimia siellä. Neuvostoliiton romahdettua hän sai sitten Venäjän kansalaisuuden. Rostropovitš oli tunnettu ihmisoikeusaktivisti, joka muun muassa esiintyi Berliinin muurilla sen murtuessa.
Rostropovitš työskenteli vuosina 1977–1994 Washingtonissa Yhdysvaltain kansallisorkesterin kapellimestarina ja musiikillisena johtajana. Orkesterinjohtamisessa hän ei saanut samanlaista menestystä kuin solistina. Parhaiten hän onnistui Prokofjevin, Šostakovitšin ja Schnittken teosten johtamisessa. Samalla hän jatkoi uraansa solistina ja esiintyi muun muassa Svjatoslav Richterin ja Vladimir Horowitzin kanssa.
Rostropovitš oli naimisissa venäläisen sopraanon Galina Višnevskajan kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Palkintoja ja huomionosoituksia

Grammy-palkinto parhaasta kamarimusiikkiesityksestä
Polar Music Prize (1995)
Azerbaidžanin tasavallan kunniapalkinto
Vilnan kunniakansalainen (2000)
Venäjän presidentti Vladimir Putin myönsi Mstislav Rostropovitšille 26. helmikuuta 2007 ensimmäisen luokan Order of Service to the Fatherland -palkinnon
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mstislav Rostropovitšin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Konserttoja jotka Rostropovitš on kantaesittänyt; hänelle omistetut työt on merkitty tähdellä
Moorensaari

Moorensaari
| --- | --- |
Sijainti:  Moorensaari Bahama
Saariryhmä:  Bahamasaaret
Merialue:  Atlantti
| --- | --- |
Asukasluku:  950
Suurin kaupunki:  Hard Bargain
Asutuskeskukset:  The Bight
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Moorensaari (engl. Moore's Island) on yksi Bahaman saarista ja saarivaltion hallintoalueista. Se sijaitsee Bahaman pohjoisosassa lähellä Abacon saarta. Moorensaarta ympäröi kymmenkunta pienempää luotoa, jotka kuuluvat samaan hallintoalueeseen. Näistä ainoastaan Moorensaarella on asutusta. Saaren asukasluku on 950.
Mikael Kuronen

| Mikael Kuronen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1992 (ikä 32) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kurdi
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  182 cm
Paino:  77 kg
Pelinumero:  78
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  LeKi (Mestis) Ilves (SML) KooKoo (Mestis) SaiPa (SML) IK Oskarshamn (Allsv.) HC Vsetín (Tšekki2) GKS Katowice (Puola) Aigles de Nice (Ranska)
Mikael Kuronen (s. 14. maaliskuuta 1992 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Kuronen osaa pelata myös keskellä. Jatkoaika.com -sivuston mukaan hän pelaa useimmiten "energiapelaajana" alemmissa ketjuissa.
Ura > Seuraura

Kuronen on Tampereen Ilveksen kasvatti. Hän voitti kaudella 2007–2008 joukkueen C-nuorten sisäisen pistepörssin sekä SM-karsinnoissa tehoilla 6+8=14, runkosarjassa tehoilla 8+13=21 että pudotuspeleissä tehoilla 6+9=15. Kuronen voitti A-nuorten SM-pronssia vuosina 2010 ja 2011. Kaudella 2010–2011 hän pelasi myös ensimmäiset miesten pelinsä esiintyesään yhteensä viidessä Mestis-ottelussa Lempäälän Kisan ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Toukokuussa 2011 Kuronen teki kaksivuotisen SM-liigasopimuksen Ilveksen kanssa. Hän teki liigadebyyttinsä kauden 2011–2012 avausottelussa 16. syyskuuta 2011 paikallisvastustaja Tapparaa vastaan ja sai ottelussa jääaikaa 7.28 minuuttia. Kuronen liigauran avausmaali syntyi 13. tammikuuta 2012 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Hänet palkittiin ottelun Ilta-Sanomien kahden tähden tähtipelaajana. Yhteensä Kurosen SM-liigan tulokaskausi toi 23 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2. Helmikuussa 2012 hänet lainattiin loppukaudeksi LeKiin, jossa Kuronen pelasi lainalla aiemminkin samalla kaudella.
Kaudella 2012–2013 Kuronen teki SM-liigassa 40 runkosarjaottelussa tehot 4+5=9. Hän pelasi myös kahdeksan ottelua lainalla LeKissä. Kaudella 2013–2014 Kuronen jatkoi uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue KooKoossa, jossa hän voitti Mestiksen mestaruuden. Kaudeksi 2014–2015 Kuronen palasi taas SM-liigaan ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Saimaan Pallon paitaan. Hän teki kaudella 2015–2016 SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+10=18. Huhtikuussa 2016 Kuronen teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen SaiPan kanssa. Kaudella 2016–2017 Kuronen oli 12 osumallaan joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Hänen kautensa päättyi kuitenkin loukkaantumiseen helmikuussa 2017.
Kuronen palasi kaudeksi 2017–2018 kaksivuotisella sopimuksella kasvattajaseuraansa Tampereen Ilvekseen. Hän teki liigauransa ensimmäisen kypärätempun 17. lokakuuta 2017 vieraissa KooKoota vastaan. Kurosen ensimmäinen maali hyväksyttiin videotarkistuksen jälkeen. Hänen kolmas maalinsa ratkaisi Ilvekselle 6–7-jatkoaikavoiton ajassa 62.23. Kuronen sai ottelussa myös syöttöpisteen oltuaan kakkossyöttäjänä Juuso Pullin tekemään 6–6-tasoitusmaaliin. Ali Räisänen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Kuronen teki 30 ottelussa tehot 5+5=10, kunnes tammikuussa 2018 hänen sopimuksensa Ilveksen kanssa kuitenkin purettiin yhteisymmärryksessä. Pian tämän jälkeen Kurosen vahvistettiin siirtyvän loppukauden sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue IK Oskarshamniin.
Kaudeksi 2018–2019 Kuronen siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tšekin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. česká hokejová ligan VHK Vsetíniin. Marraskuussa 2018 hän palasi SM-liigaan ja Saimaan Palloon kevääseen 2020 asti ulottuvalla sopimuksella. Marraskuussa 2020 Kuronen siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella Puolan Polska Hokej Ligan GKS Katowiceen oltuaan alkukauden ilman sopimusta.
Ura > Maajoukkueura

Kuronen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2009. Kuronen edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla ja World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2009. Yhteensä hän on pelannut 22 nuorten ja 31 poikien maaottelua.
Muuta

Kuronen on toisen polven liigapelaaja; hänen isänsä Hannu kuului Ilveksen vuoden 1985 Suomenmestarijoukkueeseen. Myös Mikaelin isoveli Markus ja pikkuveli Elias ovat pelanneet jääkiekkoa.
Mondo-dokumentti

Mondo-dokumentti on usein seksiin, väkivaltaan ja šokeeraavaan sisältöön keskittyvä dokumenttielokuva tai dokumenttielokuvan rakennetta noudattava muuntyyppinen eksploitaatioelokuva, joka saattaa sisältää lavastettuja kohtauksia. Yleensä se mainostaa itseään ennennäkemättömän rohkealla sisällöllään. Tyypillisiä mondo-elokuvan aiheita ovat muun muassa alastomuus, eläinten ja ihmisten kärsimys sekä luonnonkansojen raakalaismaisina pidetyt tavat. Usein elokuvat sisältävät uutis- ja dokumenttipaloja eri puolilta maailmaa.
Ensimmäisenä mondo-elokuvana pidetään IMDb:n mukaan vuonna 1949 valmistunutta ranskalaista elokuvaa Le Sang des bêtes. Nimen mondo-dokumentti tyylilaji sai italialaisista 1960-luvun šokkidokumenteista Mondo Cane – kova maailma (ohj. Gualtiero Jacopetti, Paolo Cavara ja Franco Prosperi, 1962) ja Mondo cane n. 2 (1963). Jacopetti ja Prosperi tekivät vielä rajumman šokkidokumentin Hyvästi Afrikka (Africa addio, 1966), joka kiellettiin Suomessa aluksi kokonaan, mutta tuotiin sitten leikattuna ensi-iltaan 1968. Yle Teema esitti sen leikkaamattomana Kino Into -sarjassaan 2003. Heidän seuraava saman tyylin elokuvansa oli Hyvästi ihminen (Addio zio Tom, 1971).
Erityisen pahamaineinen mondo on Faces of Death (1978). Se tuotti ohjaaja John Schwartzin mukaan yli 30 miljoonaa dollaria siitä huolimatta, että levisi videokopioina tyypillisesti nuoren katsojakunnan piirissä ympäri maailmaa.
Mondo-dokumenttien tyyliä jatkoivat 1970- ja 1980-lukujen taitteessa nähdyt Romano Vanderbesin Amerikka-dokumenttielokuvat Tämä on Amerikka (This is America, 1977) ja Tämä on Amerikka, osa 2 (This is America part 2, 1980). Ne nousivat 159 367 ja 130 180 katsojallaan kaikkien aikojen katsotuimpien elokuvateattereissa esitettyjen dokumenttielokuvien joukkoon Suomessa. Niidenkin, kuten useimpien mondo-elokuvien, dokumenttimaisuus on kuitenkin kyseenalainen, koska mondo-elokuvissa monet dokumentaarisiksi väitetyt kohtaukset vaikuttavat näytellyiltä ja lavastetuilta.
Aiheesta muualla

Killing for Culture – Death Movie Database (englanniksi)
Murikit (kasvisuku)

| Murikit |
| --- | --- |
 Nukkamuriki (Byrsonima verbascifolia)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Rosanae
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Akerolakasvit Malpighiaceae
Suku::  Murikit Byrsonima  Rich. ex Kunth
Katso myös
   Murikit (kasvisuku) Wikispeciesissä   Murikit (kasvisuku) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Murikit (Byrsonima) on amerikkalaisten puuvartisten kasvien suku.
Siihen kuuluu puita, pensaita ja varpuja, joita tavataan etenkin Etelä-Amerikassa, mutta myös Keski-Amerikassa ja Pohjois-Amerikan eteläosissa. Joitakin suvun lajeja on käytetty kansanlääkinnässä rohdoskasveina vatsa- ja iho-oireiden sekä astman hoitoon. Niissä on fenoleita, jotka toimivat antioksidantteina.
Aiheesta muualla

ITIS: Byrsonima (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Byrsonima (englanniksi)
Most

| Most |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin.
 lippu:  vaakuna
 Most
 Koordinaatit: 50°30′11″N, 13°38′12″E 
Valtio:  Tšekki
Lääni:  Ústí nad Labem
Piirikunta:  Most
Mainittu:  1040
Hallinto:  
 – Pormestari:  Vlastimil Vozka
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  86.94 km²
Korkeus:  233 m
Väkiluku (2009):  67 438
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.mumost.cz/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Most (saks. Brüx, lat. Pons) on kaupunki Tšekissä Ústín läänissä Böömin altaassa Bílinan varrella. Kaupungin asukasluku on 67 438 (2009).
Kaupungin nimi tarkoittaa 'siltaa'. Se tuli alueella 900-luvulla olleiden soiden yli johtavista silloista. Soiden läpi johti kauppareitti Prahasta Freibergiin Saksiin. Kaupunki on mainittu 1040 slaavien asuinpaikkana Hněvínin linnan alapuolella. 1300-luvulta lähtien kaupunki oli pääasiassa saksankielinen. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana sitä miehittivät ruotsalaiset. Kaupunki alkoi kasvaa vasta 1800-luvun jälkipuoliskolla teollistumisen myötä. Vuonna 1870 kaupunkiin rakennettiin rautatie.
1960-luvulla kaupungin historiallinen keskusta tuhottiin täysin ruskohiilikaivosten tieltä. Tuho jatkui vuoteen 1970. Siltä säästyi vain yksi rakennus: vuosina 1517–1594 rakennettua Neitsyt Marian taivaaseen ottamisen kirkkoa (Kostel Nanebevzetí Panny Marie) siirrettiin kokonaisena 841,1 metriä kaivoksen tieltä lokakuussa 1975.
Kirkon ja Hněvínin linnan lisäksi kaupungissa ei ole juuri muuta nähtävyyksiä. Suurin osa siitä on itäeurooppalaistyylisiä betonielementtikerrostaloja. Toisaalta kaupunkiin rakennettiin runsaasti vapaa-ajanvietto- ja urheilumahdollisuuksia. Kaivosten sulkemisen myötä kaupungin työttömyys oli 25 prosenttia vuonna 2005.
Tunnettuja mostilaisia

Marek Zidlicky, SM-liigassakin esiintynyt jääkiekkoilija, puolustaja
Petr Svoboda, NHL:ssä yli 1 000 ottelua pelannut puolustaja
Lukas Kaspar, NHL:ssä, KHL:ssä ja SM-liigan Oulun Kärpissä pelannut hyökkääjä
Vladimír Růžička, NHL:ssä, voittanut mm- ja olympia kultaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Most Wikimedia Commonsissa
Město Most
Mourad Melki

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 9. toukokuuta 1975 (ikä 49)
Syntymäpaikka: Tunisia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 senttimetriä
Junioriseurat
1993 1994–1995:  Djerissa FC  Olympique de Béja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1995–1999 1999–2007 2007 |  Olympique de Béja  Espérance  Ajman Club |  80 (5) |
Maajoukkue
| 1998–2003 |  Tunisia | 14 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Mourad Melki (arab. مراد ملكي‎‎, s. 9. toukokuuta 1975) on tunisialainen  entinen jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut Melki edusti suurimman osan urastaan Espérancessa, jonne Melki siirtyi Olympique de Béjasta. Hän edusti Tunisiaa vuoden 1998 ja 2002 jalkapallon MM-kisoissa.
Saavutukset

Tunisian cup: 2006, 2007
Tunisian liigamestaruus: 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2006
Aiheesta muualla

National Football Teams (englanniksi)
Weltfussball (saksaksi)
Transfermarkt (saksaksi)
Tunisian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 el-Ouaer |
2 Ben Younes |
3 S. Trabelsi |
4 Boukadida |
5 H. Trabelsi |
6 Chouchane |
7 Thabet |
8 Baya |
9 Jelassi |
10 Ghodhbane |
11 Sellimi |
12 Melki |
13 Bouazizi |
14 Chihi |
15 Souayah |
16 Salhi |
17 Clayton |
18 Ben Slimane |
19 Ben Ahmed |
20 Jaballah |
21 Badra |
22 Boumnijel |
Valmentaja Kasperczak
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2002
1 el-Ouaer |
2 Badra |
3 Baya |
4 Boukadida |
5 Nafti |
6 Trabelsi |
7 Mhedhebi |
8 Gabsi |
9 Zabi |
10 Ghodhbane |
11 Boujelbene |
12 Bouzaiene |
13 Bouazizi |
14 Marzouki |
15 Jaïdi |
16 Bejaoui |
17 Azaiez |
18 Benachour |
19 Mkademi |
20 Melki |
21 Daassi |
22 Jaouachi |
Valmentaja Michel
Tunisian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Boumnijel |
2 Badra |
3 Baya |
4 Mkacher |
5 Jaziri |
6 Trabelsi |
7 Mhedhebi |
8 Gabsi |
9 Jelassi |
10 Ghodhbane |
11 Sellimi |
12 Bouzaiene |
13 Bouazizi |
14 Marzouki |
15 Jaïdi |
16 Bejaoui |
17 Thabet |
18 Benachour |
19 Mkademi |
20 Zitouni |
21 Melki |
22 Jaouachi |
23 Clayton |
Valmentaja Souayah
Moorian vuori

Jerusalemin kartta jossa keskellä näkyy Moorian vuori jolla on kahdeksankulmainen Kalliomoskeija.
Moorian vuori on Vanhassa testamentissa esiintyvä paikannimi, joka todennäköisimmin tarkoittaa Jerusalemin Temppelivuorta. Salomo rakensi vuorelle ensimmäisen temppelin. Juutalaisen perimätiedon mukaan Moorian maalla olevalla vuorella Abrahamin oli uhrattava Iisak. Samarialaiset ovat sanoneet sillä tarkoitetun Gerizim-vuorta.
Aiheesta muualla

Moria Raamatun ymmärtämisen opas, 2. osa – JW.org. Viitattu 23.8.2020.
Mooren piirikunta (Texas)

Mooren piirikunta (engl. Moore County) on Yhdysvaltojen Texasin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 20 940 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Dumasin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1892.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mooren piirikunta (Texas) Wikimedia Commonsissa
Muriel Hurtis-Houairi
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metrin juoksu: 10,96 (2002)
150 metrin juoksu: 17,35 (1999)
200 metrin juoksu: 22,31 (1999)
400 metrin juoksu: 51,41 (2010)
NF

Nf tarkoittaa seuraavia asioita:
NF, lentoyhtiö Air Vanuatun IATA-koodi
NF, Norfolkinsaaren ISO 3166-1-koodi
nF, nanofaradi, kapasitanssin yksikkö
NF, Nathan John Feuerstein, yhdysvaltalainen rap-artisti, laulaja ja lauluntekijä
Norsk Flygerforbund, NF, norjalainen lentäjien ammattiliitto
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nf”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Myllypukinvehnä

| Myllypukinvehnä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Kladi::  Commelinids
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Pukinvehnät Aegilops
Laji::  cylindrica
Kaksiosainen nimi
 Aegilops cylindrica  Host 
Synonyymit
 Triticum cylindricum (Host) Ces., Pass. & Gibelli 
Katso myös
   Myllypukinvehnä Wikispeciesissä   Myllypukinvehnä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Myllypukinvehnä (Aegilops cylindrica) (aikaisemmin pukinvehnä) on vehnien lähisukuinen yksivuotinen heinäkasvilaji. Se kasvaa 15–40 senttimetriä korkeaksi. Heinän tähkä on kapea, viidestä kymmeneen senttimetriä pitkä. Tähkylät ovat tiiviisti painautuneet kukintorankaa vasten. Alimmat tähkylät ovat martoja ja ylimmät kaksineuvoisia. Kaikkein ylimmässä tähkylässä on useita pitkiä vihneitä.
Levinneisyys

Myllypukinvehnää esiintyy luontaisesti monissa Kaakkois-Euroopan maissa: Romania, Bulgaria, Unkari, Slovakia, Ukraina, Kreikka ja Balkanin maat, lisäksi Lähi-idässä, Kaukasiassa ja muualla Länsi- ja Keski-Aasiassa. Laji on levinnyt Euroopassa useisiin maihin ja Pohjois-Amerikkaan. Suomessa myllypukinvehnä on havaittu yli kymmenestä paikasta 1900-luvulla. Pohjoismaissa se kasvaa satunnaiskasvina joutomailla.
Aiheesta muualla

ITIS: Aegilops cylindrica (englanniksi)
Flora of Pakistan: Aegilops cylindrica (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Aegilops cylindrica (englanniksi)
Murielle Ahouré

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Murielle Ahouré |  Murielle Ahouré |  Murielle Ahouré |  |
Maa:   Norsunluurannikko
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Moskova 2013 | 100 m |  |
|  Hopeaa | Moskova 2013 | 200 m |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Birmingham 2018 | 60 m |  |
|  Hopeaa | Istanbul 2012 | 60 m |  |
|  Hopeaa | Sopot 2014 | 60 m |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Marrakech 2014 | 200 m |  |
|  Kultaa | Durban 2016 | 100 m |  |
|  Hopeaa | Marrakech 2014 | 100 m |  |
|  Pronssia | Durban 2016 | 4 × 100 metriä |  |
Murielle Ahouré (s. 23. elokuuta 1987 Abidjan) on norsunluurannikkolainen pikajuoksija.
Sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Ahouré sijoittui 60 metrin juoksussa toiseksi. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui 100 metrillä seitsemänneksi ja 200 metrillä kuudenneksi. Moskovan MM-kisoissa 2013 Ahourésta tuli ensimmäinen afrikkalainen 100 metrin MM-mitalisti sijoittumalla hopealle. Lisäksi hän täydensi mitalisaldoaan olemalla toinen myös 200 metrin loppukilpailussa. Hän sai hopeaa Sopotin MM-hallikilpailujen 2014 60 metrillä ja saman vuoden Afrikan-mestaruuskilpailuissa hän sijoittui 100 metrillä toiseksi ja voitti 200 metrin juoksun.
Ahouré karsiutui 100 metrin välierissä Pekingin MM-kilpailuissa 2015. Hän saavutti Durbanin Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2016 kultaa 100 metrillä ajalla 10,99 ja pronssia 4 × 100 metrin viestissä. Rio de Janeiron olympialaisissa hän karsiutui 100 ja 200 metrin välierissä. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 100 metrillä neljänneksi ajalla 10,98.
Ahouré voitti 60 metrin maailmanmestaruuden Birminghamin sisäratojen MM-kilpailuissa 2018 Norsunluurannikon ennätysajalla 6,97. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui 100 metrillä viidenneksi ajalla 11,02. Vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa hän karsiutui 100 metrin välierissä, samoin Eugenen MM-kilpailuissa 2022. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 100 metrin alkuerissä.
Ahouré juoksi 100 metrin juoksussa uuden Afrikan ennätyksen 10,78 s Montverdessä Yhdysvalloissa 11. kesäkuuta 2016. Edellinen ennätys, 10,79 s, oli Blessing Okagbaren nimissä.
Henkilökohtaiset ennätykset

100m juoksu: 10,78 AR (Montverde, 2016)
200m juoksu: 22,24 (Monaco, 2013)