stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
IIHF Development Cup

IIHF Development Cup on Kansainvälisen Jääkiekkoliiton järjestämä turnaus niiden jäsenmaiden kesken, jotka eivät osallistu jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuihin.
| IIHF Developmnet Cup |
| --- | --- |
Laji:  Jääkiekko
Perustettu:  2017
Joukkueita:  6
Hallitseva mestari:   Liechtenstein
Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2017 Andorrassa, jolloin turnauksen voitti Marokko. Vuonna 2018 turnaus järjestettiin Fussenissa, Saksassa, jolloin turnauksen voitti Pohjois-Makedonia. Vuosina 2019–2021 turnausta ei järjestetty koronaviruspandemian vuoksi. Vuonna 2022 turnaus järjestettiin jälleen neljän vuoden tauon jälkeen. Turnauksessa oli mukana kolme ensikertalaista. Ne olivat Algeria, Liechtenstein ja Kolumbia. Turnauksen voitti Kolumbia. Turnauksessa Algerian ja Kolumbian välisessä ottelussa tehtiin jääkiekkohistoriaa, kun Etelä-Amerikan ja Afrikan maa kohtasivat toisensa jääkiekossa ensimmäistä kertaa. Kolumbia voitti ottelun maalein 11–1.[lähde? ]
Joukkueet vuonna 2023

Argentiina
Liechtenstein
Irlanti
Kolumbia
Portugali
[lähde? ]
| Vuosi | 1 Kultaa | 2 Hopeaa | 3 Pronssia | Isäntämaa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 |  Marokko |  Irlanti |  Portugali |  Andorra |
| 2018 |  Pohjois-Makedonia |  Portugali |  Irlanti |  Saksa |
| 2019–2021 | Turnausta ei järjestetty. | Turnausta ei järjestetty. | Turnausta ei järjestetty. |  |
| 2022 |  Kolumbia |  Liechtenstein |  Irlanti |  Saksa |
| 2023 |  Liechtenstein |  Argentiina |  Kolumbia |  Slovakia |
[lähde? ]
Mitalitaulukko

| Nro | Maa | 1 Kultaa | 2 Hopeaa | 3 Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Liechtenstein | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2. |  Kolumbia | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3. |  Marokko | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3. |  Pohjois-Makedonia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 5. |  Irlanti | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 6. |  Portugali | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 7. |  Argentiina | 0 | 1 | 0 | 1 |
[lähde? ]
Bawshar

| Bawshar (بوشر) |
| --- | --- |
 Bawshar
 Koordinaatit: 23.584°N, 58.391°E 
Valtio:  Oman
Kuvernoraatti:  Masqat
Wilaya:  Bawshar
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  101,5 km²
Väkiluku (2010)  ():  187 871
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bawshar (arab. بوشر‎) on Omanin sulttaanikunnan pohjoisosassa, Omanin pääkaupunkialueella eli  Masqatin kuvernementissa, Omaninlahden ja Hajarvuoriston välissä sijaitseva kaupunki. Bawshar on myös yksi Omanin aluehallinnon 2. tason 61:stä piirikunnasta (wilaya).
Bawshar sijaitsee noin 10-30 kilometriä pääkaupunki Masqatin hallintopalatsista länteen, Seebin ja Matrahin piirikuntien välissä. Monet Omanin pääkaupunkiseudun nähtävyyksistä (esimerkiksi Sulttaani Qaboosin suuri moskeija ja oopperatalo), ministeriöstä ja muista hallintorakennuksista sekä kansainvälisten ketjujen laatuhotelleista sijaitsevat Bawsharissa.
Bawsharin kaupungin väkiluku on kehittynyt seuraavasti: 148 335 (VL 2003), 187 871 (VL 2010) ja 357 000 (ennuste 7/2013). Koko pinta-alaltaan 340 neliökilometrin laajuisen Bawsharin piirikunnan väkiluku oli 192 235 as. (VL 2010) ja 365 284 (2013), joista Omanin kansalaisten väestöosuus oli vain 22,2 prosenttia.
Sulttaani Qaboosin suurmoskeija, Bawshar.
Chedi Muscat -hotelli, Bawshar.
Omanin oikeusministeriö, Bawshar.
Asumisalue kantakaupungissa. Al-Khuiwar, Bawshar.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bawshar Wikimedia Commonsissa
Balmoralin linna

| Balmoralin linna |
| --- | --- |

Käyttäjä:  Yhdistyneen kuningaskunnan monarkki
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Balmoralin linna on suurehko linna Aberdeenshiressä, Skotlannissa. Se toimii Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijan kesäasuntona.
Kuningatar Viktoria alkoi vuonna 1848 vuokrata linnaa Fifen herttualta, ja vuonna 1852 hänen miehensä prinssi Albert osti sen lopulta kokonaan 30 000 sen aikaisella Englannin punnalla. Alkuperäinen Balmoralin linna oli rakennettu 1400-luvulla, mutta se oli käynyt pieneksi ja siksi rakennettiin uusi linna noin 90 metriä pohjoiseen vanhasta. Prinssi Albert avusti uuden linnan suunnittelussa ja se valmistui vuonna 1856.
Linna on kuningasperheen yksityisessä omistuksessa Sandringhamin kartanon tapaan. Kesäpalatsin pinta-ala on yli 26 000 hehtaaria ja linna työllistää vakituisesti 50 henkilöä.[lähde? ] Siellä käy vuosittain 85 000 matkailijaa. Linnan ylläpito maksaa vuosittain kolme miljoonaa puntaa ja turismista saadut tulot kattavat noin puolet laskuista.
Kuningatar Elisabet II kuoli Balmoralin linnassa 8. syyskuuta 2022.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Linnan kotisivut
Linnan esittely kuningashuoneen sivuilla (englanniksi)
Bancoumana

| Bancoumana |
| --- | --- |
 Bancoumana
 Koordinaatit: 12°12′13″N, 8°16′1″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Koulikoron alue
Piiri:  Katin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  23 600
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bancoumana on maalaiskunta ja sen keskuskylä Koulikoron alueen Katin piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 80 kilometriä Katista etelään. Kunnassa on 23 600 ja keskuskylässä 7 700 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Bancoumanan kunta rajoittuu pohjoisessa Katin piirin Sibyn, idässä Mandén, Dialakoroban, Niagadinan ja Kourouban, etelässä Kangaban piirin Minidianin ja lännessä Karanin ja Narénan kuntiin. Kunnan alueella virtaa Nigerjoki. Seutu kuuluu Guinean ilmastovyöhykkeeseen.
Kuntaan kuuluu 14 kylää. Asukkaista 90 % on mandinkoja. Lisäksi on fulbeja, bambaroita, soninkeja ja bozoja.
Bancoumanan kautta kulkee Bamakosta Kangabaan johtava maantie RN26. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, kalastus, keräily, käsityöammatit ja kaupankäynti. Nigerjoen tulvatasanko on tärkeä riisinviljelyalue. Office de la Haute Vallée du Nigerin organisoimat viljelijät kasvattavat puuvillaa ja tupakkaa.
Kunnassa toimii yhdeksän alakoulua, neljä yläkoulua, seitsemän koraanikoulua ja 18 lukutaitokeskusta. Terveyspalveluihin kuuluvat Bancoumanan terveyskeskus, neljä sairastupaa, viisi synnytyslaitosta ja kahdeksan lääkevarastoa. Vesihuolto käsittää kaivoja ja porakaivoja.
Awn Shawkat Al-Khasawneh

| Awn Shawkat Al-Khasawneh |
| --- | --- |

Jordanian 73. pääministeri
 24. lokakuuta 2011 – 2. toukokuuta 2012  
Edeltäjä:  Marouf al-Bakhit
Seuraaja:  Fayez Tarawneh
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. helmikuuta 1950 (ikä 74) Amman, Jordania
Awn Shawkat Al-Khasawneh (arab. عون شوكت رشيد الخصاونة‎, ʾAwn Šawkat Rašīd al-Ḫaṣāwana; s. 22. helmikuuta 1950) oli Jordanian pääministeri 24. lokakuuta 2011 – 2. toukokuuta 2012. Hän oli tätä ennen Kansainvälisen tuomioistuimen tuomari Haagissa vuodesta 2000.
Al-Khasawneh opiskeli Queens’ Collegessa Cambridgen yliopistossa historiaa ja lakia, sekä jatkotutkinnon kansainvälisestä oikeudesta. Hän oli vuodesta 1975 eri tehtävissä Jordanian ulkoministeriössä ja 1991–1994 rauhanneuvotteluissa Israelin kanssa.
Arnold J. Toynbee

Arnold J. Toynbee vuonna 1967.
Arnold Joseph Toynbee (14. huhtikuuta 1889 – 22. lokakuuta 1975) oli englantilainen historiantutkija ja historianfilosofi. Toynbee tunnetaan parhaiten 12-osaisesta teoksestaan A Study of History (1934–1961), jossa hän tavoittelee synteesiä maailmanhistoriasta sivilisaatioiden synnyn, kukoistuksen, luhistumisen ja hajoamisen kautta tarkasteltuna. D. C. Sommervell on laatinut teoksesta lyhennetyn version, joka on ilmestynyt myös suomeksi nimellä Historia uudessa valossa.
Toynbee toimi Lontoon yliopiston professorina vuosina 1925–1955.[lähde? ] Hänen poikansa oli kirjailija Philip Toynbee  ja setänsä taloushistorioitsija Arnold Toynbee.
Ajattelu ja historianfilosofia

Toynbeen työtä verrataan usein Oswald Spenglerin teoksen Länsimaiden perikato tuloksiin. Hän itse kuitenkin torjui Spenglerin deterministisen käsityksen historiallisesta kehityksestä luontaisena ja vastustamattomana kiertokulkuna.
Toynbeen mukaan maailmassa on nykyisin kuusi suurta kulttuuria, joista länsimainen kulttuuri on vain yksi, joskin sen vaikutusvalta on tullut maailmanlaajuiseksi. Muut ovat ortodoksinen, islamilainen ja intialainen kulttuuri sekä Kaukoidän kulttuurin kiinalainen ja japanilainen haara.  Nykyinen länsimainen kulttuuri syntyi hänen mukaansa Rooman valtakunnan hajoamista seuraavien vuosisatojen aikana, ja sitä edelsi eri kulttuuriksi katsottava antiikin kreikkalainen eli helleeninen kulttuuri. Kadonneet ja nykyiset kulttuurit yhteenlaskettuina hän tunnisti maailmanhistoriasta 21 kulttuuria, joista varhaisimpia olivat egyptiläinen, sumerilainen ja minolainen kulttuuri. Lisäksi hän mainitsee kirjassaan muutamia ”surkastuneita” ja ”kivettyneitä” kulttuureja. Surkastuneisiin kulttureihin hän luokitteli esimerkiksi viikinkiajan skandinaavisen kulttuurin, joka syrjäytyi jo varhaisessa vaiheessa länsimaisen kulttuuripiirin laajetessa. Toynbee arvosteli ankarasti aikansa useimpien historioitsijoiden tapaa samaistaa länsimaisen kulttuurin historia maailmanhistoriaan.
Suomennetut teokset

Historia uudessa valossa.  ((A study of history, 1946.) Vuosina 1934 ja 1939 ilmestyneestä kuusiosaisesta teoksesta toimittanut D. C. Somerwell)  Suomentanut Kai Kaila. Porvoo Helsinki:  WSOY, 1950.
Kristinusko ja maailman uskonnot.  (Christianity among the religions of the world, 1957)  Suomentanut Elvi Saari. Hämeenlinna:  Karisto, 1959.
Kulttuurimme koetuksella.  (Civilization on Trial, 1948)  Suomentanut J. A. Hollo. Helsinki:  Pellervo-seura, 1950.
Aiheesta muualla

Petri Kuokkasen väitöskirja (Tampereen yliopisto) (Arkistoitu – Internet Archive)
Toynbee bibliography
Large bibliography of secondary literature, German language
Site analysing passages in Toynbee's work
Aymen Ben Ayoub

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 22. lokakuuta 1984 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Tunisia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 187 cm
Seura
Seura: ES Sahel
Pelinumero: 22
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2005–2008 2008–2011 2011–2012 2012– | AS Djerba ES Zarzis Club Africain ES Sahel |  39 (0) 9 (0) 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. kesäkuuta 2014.
Aymen Ben Ayoub (arab. ‏أيمن بن أيوب‎, s. 22. lokakuuta 1984) on tunisialainen jalkapalloilija. Maalivahtina pelaava Ben Ayoub edustaa Tunisian pääsarjassa ES Sahelia.
Ura

Ben Ayoub edusti ES Zarzis vuosina 2007–2011. Hän oli nostamassa joukkuetta Tunisian pääsarjaan voitettuaan Ligue Professionnelle 2:n kaudella 2008–2009.
Heinäkuussa 2011 Ben Ayoub oli aikeissaan allekirjoittaa neljän vuoden sopimuksen Espérancen kanssa, mutta päätyi lopulta tekemään kolmivuotisen sopimuksen Club Africainin kanssa. Avauskaudellaan Ben Ayoub nousi joukkueen ykkösvahdiksi ja pelasi muun muassa CAF Confederation Cupin loppuottelussa MAS Fezia vastaan. Joukkue lopulta hävisi loppuottelun rankkareilla maalein 6–5. Kauden päätteeksi Kawarji.com internetsivuston lukijat äänestivät Ben Ayoubin kauden 2010–2011 Tunisian parhaaksi maalivahdiksi.
Kaudeksi 2012–2013 Ben Ayoub siirtyi ES Saheliin varamaalivahdiksi.
Saavutukset

Ligue Professionnelle 2: 2009
Afrikan Confederation Cup
Hopeaa: 2011
Aiheesta muualla

Kawarji.com (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Baltis Vallis

Magellan-luotaimen ottama kuva Baltis Valliksesta. Kuvassa näkyy noin 600 kilometrin mittainen osa laaksoa.
Baltis Vallis on suuri mutkitteleva uurrelaakso Venuksessa. Se on 1–3 kilometriä leveä ja yli 7000 kilometriä pitkä, ja se on pisin tunnettu uurrelaakso aurinkokunnassa. Sen uskotaan syntyneen laavavirran kovertamana.
Neuvostoliiton Venera 15 ja 16 -luotaimet löysivät Baltis Vallis -laakson vuonna 1983.
Balto

Balton kunniaksi on pystytetty patsas New Yorkin Central Parkiin.
Balto oli rekikoira, joka sai julkisuutta vetämällä kurkkumätälääkettä toimittavaa rekeä Alaskassa Pohjois-Amerikassa 1920-luvulla Gunnar Kaasenin valjakossa. Valjakkoajajien ja rekikoirien ansiosta pieni Nomen kaupunki pelastui pahalta kurkkumätäepidemialta. Balto toimitti lääkkeen perille, mutta valjakon johtokoirana toimi todistetusti toinen koira. Balto oli alaskanhusky, vaikka on myös virheellisesti luultu, että se olisi ollut joko siperianhusky tai alaskanmalamuutti.
Täytetty Balto on näytteillä Clevelandin luonnontieteellisessä museossa ja Balton muistoksi on myös pystytetty patsas New Yorkin Central Parkiin.
Rekikoira Baltoa käsitteleviä animaatioita on ilmestynyt kolme Universal Pictures -yhtiön tuottamana: Balto, Balto – pako yli suuren veden ja Balto – muutoksen tuulet. Animaatioissa Balto on puoliksi susi ja puoliksi siperianhusky.
I Am Easy to Find

| I Am Easy to Find The National |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 17. toukokuuta 2019
 Levy-yhtiö: 4AD
Listasijoitukset
  8. (albumilista)    4. (fyysinen albumilista)
The Nationalin muut julkaisut
| Sleep Well Beast 2017 | I Am Easy to Find 2019 | First Two Pages of Frankenstein 2023 |
I Am Easy to Find on yhdysvaltalaisen indie rock -yhtye The Nationalin kahdeksas studioalbumi vuodelta 2019.
Kappaleet

You Had Your Soul With You – 3.26
Quiet Light – 4.15
Roman Holiday – 3.34
Oblivions – 4.13
The Pull Of You – 3.58
Hey Rosey – 4.14
I Am Easy To Find – 4.30
Her Father In The Pool – 1.02
Where Is Her Head – 4.41
Not In Kansas – 6.44
So Far So Fast – 6.36
Dust Swirls In Strange Light – 3.18
Hairpin Turns – 4.27
Rylan – 3.43
Underwater – 1.21
Light Years – 3.33
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Soundi:
Iksatsomibi

| --- | --- |

Iksatsomibi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
[(1R)-1-[[2-[(2,5-diklooribentsoyyli)amino]asetyyli]amino]-3-metyylibutyyli]boronihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 1072833-77-2
ATC-koodi: L01XX50
PubChem CID: 25183872
DrugBank: DB09570
Kemialliset tiedot
Kaava: C14H19BN2Cl2O4 
Moolimassa: 361,022
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 60 %
Proteiinisitoutuminen: 99 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: 9,5 vuorokautta
Ekskreetio: virtsan mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Iksatsomibi (C14H19BN2Cl2O4) on boronihappojohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä myelooman hoitoon yhdessä muiden lääkeaineiden kanssa.
Ominaisuudet ja käyttö

Iksatsomibia käytetään usein aihiolääkkeenään iksatsomibisitraattina, josta muodostuu ihmiselimistössä iksatsomibia. Yhdiste sitoutuu kasvainten proteasomiin ja estää proteasomin toiminnan. Tällöin hajotettavaksi tarkoitetut ubikitiinillä leimatut proteiinit kertyvät kasvaimeen ja tämä käynnistää apoptoosin. Iksatsomibia käytetään multippelin myelooman hoidossa erityisesti silloin kun muut hoitomuodot eivät ole tehonneet tai sairaus on uusiutunut. Se annostellaan tablettina yhdessä lenalidomidin ja deksametasonin kanssa. Yhdistelmä hyväksyttiin käyttöön Yhdysvalloissa vuonna 2015 ja Euroopan unionin alueella vuonna 2016. Kaiken kaikkiaan se on hyväksytty käyttöön yli 60 maassa. Teholtaan yhdistelmä on hyvä.
Haittavaikutukset

Iksatsomibin, lenalidomidin ja deksametasonin yhdistelmän aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla vatsakivut, huonovointisuus, ripuli, ummetus sekä alhaiset verisolutasot.
Bioenergia (yhdistys)

Bioenergia ry on bioenergia-alan edunvalvoja. Yhdistys perustettiin 2011 ja siihen kuuluu yli 300 jäsenorganisaatiota ja henkilöjäsentä.
Bioenergia ry on useiden alan kansainvälisten verkostojen jäsen. Sillä on neljä säännöllisesti kokoontuvaa valiokuntaa, joiden aiheina ovat puuenergia, biopolttonesteet, kaasumainen bioenergia ja biojalosteet, hiilensidonta ja CCUS sekä turve ja kasvualustat. valiokuntien johtajat kommentoivat usein alansa uutisia tiedotusvälineissä.
Keväällä 2017 yhdistys toteutti mainostoimisto Hasan & Partnersin avulla laajan kampanjan, jossa puolustettiin kotimaista turvetuotantoa. Kampanjan räväkkä tyyli herätti huomiota, mutta siitä paljastui pian lukuisia vakavia asiavirheitä.
Baltin kieli

| Balti |
| --- | --- |
Oma nimi:  بلتی (baltī)
Muu nimi:  baltistani, sbalti
Tiedot
Alue:  Pakistan
Puhujia:  290 000
Kirjaimisto:  arabialainen, devanagari
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  sinotiibetiläiset kielet
Kieliryhmä:  tiibetiläis-burmalaiset kielet
ISO 639-3:  bft
 Ohje 
Balti eli baltistani on Pakistanin pohjoisosassa Baltistanissa puhuttu tiibetiläis-burmalainen kieli. Sitä puhuu äidinkielenään noin 290 000 ihmistä.
Baltilla on oma kirjaimistonsa, joka ei ole enää yleisessä käytössä. 700-luvulta 1600-luvulle baltia kirjoitettiin tiibetiläisillä kirjaimilla ja 1600-luvulta eteenpäin arabialaisilla kirjaimilla. 1970-luvulta lähtien myös devanagaria on käytetty baltin kirjoittamiseen.
Aslan Džarimov

Aslan Alijevitš Džarimov (ven. Аслан Алиевич Джаримов; s. 1939) on adygealainen poliitikko ja  Venäjän federaatioon kuuluvan Adygeian tasavallan ensimmäinen presidentti vuosina 1992–2002. Kansallisuudeltaan hän on adygei.
Džarimov toimi Adygeiden autonomisen alueen korkeimman neuvoston puheenjohtajana Neuvostoliiton hajotessa. Adygeiden autonomien alue julistautui 3. heinäkuuta 1991 Adygeian tasavallaksi ja Džarimov valittiin tasavallan ensimmäiseksi presidentiksi tammikuussa 1992. Džarimov valittiin toiselle kaudelle tammikuussa 1997. Hän sai tuolloin 57,9 prosenttia äänistä voittaen vastaehdokkaansa Aslanby Sovmizin (19,5 %) ja Kazbek Tsikun (15,7 %). Džarimov oli ehdolla myös kolmannelle kaudelle, mutta hävisi vaaleissa (13. tammikuuta 2002) vastoin ennakko-odotuksia Hazret Sovmenille. Džarimov sai vain 10,15 prosenttia äänistä, Sovmenin voittaessa 69 prosentin äänisaaliilla. Džarimovin toinen virkakausi päättyi 8. helmikuuta 2002.
Lähdeviittaukset

↑  Hallitsijat tammikuu 1997
↑  Gazeta (Arkistoitu – Internet Archive)
↑  Russian administrative divisions
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: ei ollut | Adygeian presidentti 17. tammikuuta 1992 – 8. helmikuuta 2002 | Seuraaja: Hazret Sovmen |
Axel Heinrichs

Axel Ossian Andreas Heinrichs (23. maaliskuuta 1864 Tenhola – 14. lokakuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, fysiikanopettaja ja meteorologi. Hänen vanhempansa olivat ruukin isännöitsijä Anders Heinrichs ja Amanda Charlotta Brunström. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1889 Johanna Matilda Rönnholmin kanssa.
Opiskelujensa lomassa hän toimi assistenttina Suomen Tiedeseuran Meteorologisessa Päälaitoksessa ja Keisarillisessa Aleksanterin yliopistossa fysiikan opettajana. Hän on myös toiminut säätyvaltiopäivien pikakirjoittajana. Vuosina 1882–1884 Heinrichs oli Sodankylässä napapiiritoimikunnan jäsenenä. Heinrichs toimi lähes koko työuransa Meteorologisessa Päälaitoksessa tutkijana. Hän tutki mm. Suomen lumi- ja jääolosuhteita. Lisensiaatintyönsä Heinrichs sai valmiiksi 1901. Vuonna 1907 hänet promovoitiin filosofian tohtoriksi. Heinrichs toimi vuosina 1908–1909 myös tilastoijana muissa valtion laitoksissa.
Axel Heinrichsin poika oli jalkaväenkenraali Axel Erik Heinrichs.
Axel Hager

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten lentopallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 | Rantalentopallo |  |
Axel Hager (s. 14. maaliskuuta 1969 Fehmarn) on saksalainen rantalentopalloilija ja olympiamitalisti. Hän voitti pronssia Sydneyn olympialaisissa 2000 yhdessä parinsa Jörg Ahmannin kanssa.
Axel Heiberg

| Axel Heiberg |
| --- | --- |
 Heiberg 1910-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1848 Kristiania, Norja
Kuollut: 4. syyskuuta 1932 (84 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  liikemies
Axel Heiberg (16. maaliskuuta 1848 Kristiania – 4. syyskuuta 1932 Oslo) oli norjalainen liikemies ja mesenaatti. Hän rahoitti muun muassa urheilua ja taidetta sekä Fridtjof Nansenin tutkimusretkiä. Hänen mukaansa on nimetty Kanadan pohjoisosassa sijaitseva Axel Heibergin saari sekä Axel Heibergin jäätikkö Etelämantereella.
Heibergin hauta Vår Frelsers -hautausmaalla Oslossa.
August Blanche

| August Blanche |
| --- | --- |
 August Blanche
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. syyskuuta 1811 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 30. marraskuuta 1868 (57 vuotta) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Esikoisteos:  Positivhataren
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
August Theodor Blanche (17. syyskuuta 1811 Tukholma, Ruotsi − 30. marraskuuta 1868 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hän oli 1800-luvun keskivaiheilla tunnetuimpia ruotsalaisia kaunokirjailijoita.
Blanche opiskeli Uppsalassa ja toimi lakitieteelliset opinnot suoritettuaan virkauralla, mutta harjoitti samalla tuotteliasta kirjailijatointa. Hän kirjoitti alkuun poliittisista aiheista ja herätti kirjoituksillaan huomiota mutta siirtyi sitten kaunokirjallisuuteen. Hän julkaisi esikoisteoksensa näytelmäkirjailijana 1843 (Positivhataren) ja sai suurta suosiota osakseen. Sen jälkeen hän kirjoitti noin 40 näytelmää, joiden arvo on kuitenkin varsin vaihteleva. Tunnettu on Kuljeksiva teatteriseurue (Ett resande teatersällskap, 1848). Blanche on kirjoittanut myös useita romaaneja ja kertomuksia, kuten Bilder ur verkligheten. Niihin kuuluu kokoelma Hyrkuskens berättelser. Ne julkaistiin ensin Blanchen toimittamassa Illustrerad tidningissä. Myöhemmin Blanche osallistui poliittiseen elämään.
Blanche toimitti 1839–1842 sanomalehteä Freja, johon J. V. Snellman oleskellessaan samoina vuosina Tukholmassa kirjoitti kirjallisista ja tieteellisistä kysymyksistä. Snellman solmi läheisen ystävyyden Blanchen kanssa ja osallistui tiiviisti Freja-ryhmän kaikkiin toimiin, joten näillä yhteyksillä on ollut huomattava merkitys Snellmanin omaan kirjailijakehitykseen.
Suomennetut teokset

Miten paholainen pelastaa kirkonhopeat, Tampere: Emil Hagelberg 1873. (27 s.)
Näytelmiä: I, 1868. Kala-tyttö , Wiipurin suomalainen kirjallisuusseura 1867 (71 s.)
Sisältää: Päivä koittaa, Kärsiwä kukka, Sovitettu, Radan vaihtaja
Kalle Saukko, suomentanut Theodolinda Hahnsson, Helsinki: K. E. Holm'in kustantama 1883. Sarja: Helppohintainen novelli- ja romani-jakso, 2 sarja, 4. (9 s.)
Tyttö Kaupunginkartanossa: kertomus, kolmannesta pain. suom. -r-r, 1847–1893. Tampere: Lang 1884
Lemmen näyttelijätär: romantillinen kuvaelma, suom. -r-r, Tampere: Lang 1884.
Rosvo, Suomennos neljännestä painoksesta O. R. Blom, Tampere: Enkvist 1897.
Kuljeksiva teaatteriseura: kaksinäytöksinen ilveily lauluineen, suom. Kust. Killinen, Kuopio: U. W. Telén ja K. 1902. Näytelmäkirjallisuutta, n:o 53. (46 s.) – Kansalliskirjaston tietokannassa myös nimellä Kuljeksiva teatteriseurue.
Löytölapsi: huvinäytelmä kahdessa näytöksessä, (ranskalainen aihe) suom. Eero Alpi, Kuopio: U. W. Telén ja K. 1905. Sarja: Näytelmäkirjallisuutta, n:o 69. (45 s.)
Rikas eno: laulunsekainen huvinäytelmä kahdessa näytöksessä, suom. Eero Alpi, Hamina: Alfred Lagerbom 1905. Sarja: Seuranäytelmä-kirjallisuutta, n:o 12. (61 s.)
Naapurit, suomeksi mukaillut Eero Alpi, Helsinki: Yrjö Weilin & Kumpp 1911. Sarja: Näytelmäkirjasto, n:o 66. (32 s.)
Kalle Utter, suomentanut Rieti Itkonen, Porvoo: Osuuskunta Visa r. l. 1913. 25 pennin kirjasarja, n:o 6 (34 s.)
Koston henki: romaani, suomentanut Eero Alpi, Hämeenlinna: Karisto 1916. Sarja: Kariston 50 p:nin romaaneja, n:o 71–74.
Kuolleistanoussut: romaani, suomentanut Eero Alpi, Hämeenlinna: Karisto 1917. Sarja: Kariston 1 markan romaaneja, n:o 7–9.
Kaupunginkartanon tyttö: romaani, suom. Siiri Siegberg. Hämeenlinna: Karisto 1927.
Suomennetut teokset > Novelleja antologioissa

Nowelleja ja kertomuksia 1. , [kustantaja tuntematon] 1878
sis. August Blanche: Kärsiwä kukka, digitoituna
Väriä ja viivoja , suom. Yrjö Sirola, Tampere: K. Kaatran kustannuksella 1907 – Tittelipainos: Tampere: Isak Julin 1912. Sarja: Neljänkymmenen pennin kirjasto, n:o 3 Verkossa
Kotiopettajatar
Kaksi sulhasta ja yksi morsian
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta August Blanche Wikimedia Commonsissa
Vapaasti ladattavia August Blanchen e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta