stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Muuttuva tähti
Jaottelu

Muuttujien kirkkauden vaihteluista mitattavat valokäyrät ovat poikkeavia. Muuttuvat tähdet ryhmitellään sen mukaan, mikä kirkkauden muuttumisen aiheuttaa:
Sykkivät muuttujat
Purkautuvat muuttujat
Pimennysmuuttujat
Pyörivät muuttujat
Nimeäminen

Aluksi muuttujia nimettiin Argelanderin ehdotuksen mukaan ensin yksi- ja sitten kaksikirjaimisilla tunnuksilla (esim. T Tauri ja RR Lyrae). Nykyisin nimet annetaan uusille muuttujille eri tavalla. Niille lisätään nimeen kirjain V ja numero, joka kertoo monesko kyseisen tähdistön muuttuja on kyseessä (esim. V1057 Cygni).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ursan muuttuvien tähtien harrastusryhmän sivu
AAVSO (American Association of Variable Star Observers)
The names and catalogues of variable stars
Vapaakirkollisuus Ruotsissa

Ruotsalainen vapaakirkollisuus sai alkunsa 1800-luvun alkupuolella, kun protestanttiset yhteisöt saapuivat Ruotsiin siirtolaisuuden myötä. Ensimmäisen aallon siirtolaiset olivat usein uskonnollisia toisinajattelijoita ja he kiinnittyivät erilaisiin kirkollisiin yhteisöihin, jotka saivat jalan sijaa paluumuuttajien kautta myös Pohjoismaissa. Vapaakirkollisuus syntyi Ruotsissa George Scottin metodistisen ja C. O. Roseniuksen uusevankelisen herätyksen pohjalta. Heidän aloittamansa työn kautta Ruotsiin syntyi 1900-luvun vaihteeseen yli kymmenen vapaakirkkoliikettä. Vapaakirkkoliikkeellä oli yhteyksiä vastaaviin eurooppalaisiin ja amerikkalaisiin herätyksiin. Vapaakirkot kasvoivat aina jatkuvasti 1900-luvun puoliväliin saakka.
Historia > Tausta

Vapaakirkollisuuden taustalla vaikutti luterilaisen kirkon pietistiset herätykset. Maallikkosaarnaaja C. O. Roseniuksen kautta levisi uusevankelinen herätys, jonka piirissä syntyi kiertävien kirjakauppiaiden ja maallikkosaarnaajien herätys. Roseniolaista evankelista liikettä yhdisti Pietisten-lehti.
Historia > Vapaakirkollisten liikkeiden synty

Metodismi (1830) ja baptismi (1848) saapuivat Ruotsiin 1800-luvun alkupuolella. Uudet uskonnolliset ryhmät olivat herätysliikkeiden tavoin yhteiskunnallisesti konservatiivisia, mutta edistävät merkittävästi kirkko- ja uskontopolitiikan liberalisoimista. Liikkeet painottivat erityisesti yksilöllistä kokemusta ja vapaaehtoista yhteenliittymistä. Samalla ne haastoivat vanhaa, kollektiivista ja hierarkista järjestystä. Vapaakirkollisten liikkeiden nousulle on ominaista selkeät vaheet. 1850-luvulla perustettiin yhdistyksiä ja baptismi saapui Ruotsiin, 1860-luku oli metodismin aikaa ja 1870-luvulla perustettiin Ruotsin lähetysliitto. 1880-luvulla vapaakirkollisten liikkeiden määrä kasvoi.
Vantaan Kamppailukeskus

Vantaan Kamppailukeskus (vuoteen 1999 asti Vantaan Kickboxing) on Vantaan Koivuhaassa sijaitseva kamppailusali. Se on Suomen menestynein sali potkunyrkkeilyssä.lähde? Salilla voi harrastaa kickboxingia, Krav Magaa, vapaaottelua ja brasilialaista jujutsua. Salin omistaa Pasi Rantala, joka on valmentanut myös Suomen potkunyrkkeilymaajoukkuetta vuodesta 2000 lähtien.
Aiheesta muualla

Vantaan Kamppailukeskus
| n k Perustiedot Wikidatassa: Vantaan Kamppailukeskus (Q19710989)ohje |
| --- | --- |
valtio: Suomi
Belgian Grand Prix 1996

|  Belgian Grand Prix 1996  |
| --- | --- |
 13. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1996. 

Päivämäärä:  25. elokuuta 1996
Sijainti:  Spa-Francorchamps, Belgia
Ratatyyppi:  moottorirata
Radan pituus:  6,968 km
Kilpailun pituus:  44 kierrosta, 306,592 km
Sää:   aurinkoinen, kuiva
Paalupaikka
Kuljettaja:   Jacques Villeneuve   (Williams-Renault)
Paaluaika:  1.50,574
Palkintokoroke
Voittaja:   Michael Schumacher   (Ferrari)
Toinen:   Jacques Villeneuve   (Williams-Renault)
Kolmas:   Mika Häkkinen   (McLaren-Mercedes)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Gerhard Berger   (Benetton-Renault)
Kierrosaika:  1.53,067 (kierroksella 42)
Belgian Grand Prix 1996 oli Formula 1 -sarjan historian 594. osakilpailu, joka ajettiin 25. elokuuta 1996 Spa-Francorchampsin radalla. Kilpailun voitti Ferrari-kuljettaja Michael Schumacher.
Aika-ajo

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 6 |  Jacques Villeneuve | Williams-Renault | 1.50,574 |   |
| 2 | 5 |  Damon Hill | Williams-Renault | 1.50,980 | + 0,406 |
| 3 | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 1.51,778 | + 1,204 |
| 4 | 8 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 1.51,884 | + 1,310 |
| 5 | 4 |  Gerhard Berger | Benetton-Renault | 1.51,960 | + 1,386 |
| 6 | 7 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 1.52,318 | + 1,744 |
| 7 | 3 |  Jean Alesi | Benetton-Renault | 1.52,354 | + 1,780 |
| 8 | 12 |  Martin Brundle | Jordan-Peugeot | 1.52,977 | + 2,403 |
| 9 | 2 |  Eddie Irvine | Ferrari | 1.53,043 | + 2,469 |
| 10 | 11 |  Rubens Barrichello | Jordan-Peugeot | 1.53,152 | + 2,578 |
| 11 | 15 |  Heinz-Harald Frentzen | Sauber-Ford | 1.53,199 | + 2,625 |
| 12 | 14 |  Johnny Herbert | Sauber-Ford | 1.53,993 | + 3,419 |
| 13 | 19 |  Mika Salo | Tyrrell-Yamaha | 1.54,095 | + 3,521 |
| 14 | 9 |  Olivier Panis | Ligier-Mugen-Honda | 1.54,220 | + 3,646 |
| 15 | 10 |  Pedro Diniz | Ligier-Mugen-Honda | 1.54,700 | + 4,126 |
| 16 | 17 |  Jos Verstappen | Footwork-Hart | 1.55,150 | + 4,576 |
| 17 | 18 |  Ukyo Katayama | Tyrrell-Yamaha | 1.55,371 | + 4,797 |
| 18 | 16 |  Ricardo Rosset | Footwork-Hart | 1.56,286 | + 5,712 |
| 19 | 20 |  Pedro Lamy | Minardi-Ford | 1.56,830 | + 6,256 |
|   |   | karsinta-aika 107% |   | 1.58,314 | + 7,740 |
| 20 | 21 |  Giovanni Lavaggi | Minardi-Ford | 1.58,579 | + 8,005 |
Kilpailun tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierroksia | Aika/keskeytyssyy | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Michael Schumacher | Ferrari | 44 | 1.28.15,125 | 3 | 10 |
| 2 | 6 |  Jacques Villeneuve | Williams-Renault | 44 | + 5,602 | 1 | 6 |
| 3 | 7 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 44 | + 15,710 | 6 | 4 |
| 4 | 3 |  Jean Alesi | Benetton-Renault | 44 | + 19,125 | 7 | 3 |
| 5 | 5 |  Damon Hill | Williams-Renault | 44 | + 29,179 | 2 | 2 |
| 6 | 4 |  Gerhard Berger | Benetton-Renault | 44 | + 29,896 | 5 | 1 |
| 7 | 19 |  Mika Salo | Tyrrell-Yamaha | 44 | + 1.00,754 | 13 |   |
| 8 | 18 |  Ukyo Katayama | Tyrrell-Yamaha | 44 | + 1.40,227 | 17 |   |
| 9 | 16 |  Ricardo Rosset | Footwork-Hart | 43 | + 1 krs. | 18 |   |
| 10 | 20 |  Pedro Lamy | Minardi-Ford | 43 | + 1 krs. | 19 |   |
| Kesk. | 8 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 37 | Ulosajo | 4 |   |
| Kesk. | 12 |  Martin Brundle | Jordan-Peugeot | 34 | Moottori | 8 |   |
| Kesk. | 2 |  Eddie Irvine | Ferrari | 29 | Vaihdelaatikko | 9 |   |
| Kesk. | 11 |  Rubens Barrichello | Jordan-Peugeot | 29 | Jousitus | 10 |   |
| Kesk. | 10 |  Pedro Diniz | Ligier-Mugen-Honda | 22 | Sähköt | 15 |   |
| Kesk. | 17 |  Jos Verstappen | Footwork-Hart | 11 | Ulosajo | 16 |   |
| Kesk. | 15 |  Heinz-Harald Frentzen | Sauber-Ford | 0 | Kolari | 11 |   |
| Kesk. | 14 |  Johnny Herbert | Sauber-Ford | 0 | Kolari | 12 |   |
| Kesk. | 9 |  Olivier Panis | Ligier-Mugen-Honda | 0 | Kolari | 14 |   |
| DNQ | 21 |  Giovanni Lavaggi | Minardi-Ford |   | Karsiutui |  |   |
Merkkipaaluja

Damon Hill ylitti 300 MM-pisteen rajan
Merkkipaaluja > Johtokierrokset

| Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- |
|  Jacques Villeneuve | Williams-Renault | 1–14 |
|  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 15–21 |
|  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 22–23 |
|  Michael Schumacher | Ferrari | 24–29 |
|  Jacques Villeneuve | Williams-Renault | 30–32 |
|  Michael Schumacher | Ferrari | 33–44 |
MM-tilanne -kuljettajat

|  | Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1. |  Damon Hill | Williams-Renault | 81 |
|  | 2. |  Jacques Villeneuve | Williams-Renault | 68 |
|  | 3. |  Michael Schumacher | Ferrari | 39 |
|  | 4. |  Jean Alesi | Benetton-Renault | 38 |
|  | 5. |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 23 |
|  | 6. |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 18 |
MM-tilanne -kuljettajat > Valmistajien MM-tilanne

|  | Sija | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | 1. |  Williams-Renault | 149 |
|  | 2. |  Benetton-Renault | 55 |
|  | 3. |  Ferrari | 48 |
|  | 4. |  McLaren-Mercedes | 41 |
|  | 5. |  Jordan-Peugeot | 15 |
|  | 6. |  Ligier-Mugen-Honda | 14 |
Aiheesta muualla

Kuvia kilpailusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Formula 1 -luokan Belgian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Circuit de Spa-Francorchamps (1950–1956, 1958, 1960–1968, 1970, 1983, 1985–2002, 2004–2005, 2007–) Nivelles-Baulers (1972, 1974) Circuit Zolder (1973, 1975–1982, 1984)
Formula 1 -kausi 1996
Australia |  Brasilia |  Argentiina |  Eurooppa |  San Marino |  Monaco |  Espanja 
  Kanada |  Ranska |  Iso-Britannia |  Saksa |  Unkari |  Belgia |  Italia |  Portugali 
  Japani
Bernard Malivoire

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | perämiehellinen kaksikko |  |
Bernard Malivoire (s. 20. huhtikuuta 1938 Bergerac, Ranska) on ranskalainen entinen soutaja ja olympiavoittaja.
Malivoire voitti Helsingissä 1952 olympiakultaa perämiehellisessä kaksikossa yhdessä Gaston Mercier'n ja Raymond Sallesin kanssa. Malivoire toimi miehistön perämiehenä ja oli 14-vuotiaana kisojen nuorin olympiavoittaja.
Belgian Grand Prix 1993

|  Belgian Grand Prix 1993  |
| --- | --- |
 12. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1993. 

Päivämäärä:  29. elokuuta 1993
Sijainti:  Spa-Francorchamps, Belgia
Ratatyyppi:  maantierata
Radan pituus:  6,974 km
Kilpailun pituus:  44 kierrosta, 306,856 km
Sää:  aurinkoinen, kuiva
Paalupaikka
Kuljettaja:   Alain Prost   (Williams-Renault)
Paaluaika:  1.47,571
Palkintokoroke
Voittaja:   Damon Hill   (Williams-Renault)
Toinen:   Michael Schumacher   (Benetton-Ford)
Kolmas:   Alain Prost   (Williams-Renault)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Alain Prost   (Williams-Renault)
Kierrosaika:  1.51,095 (kierroksella 41)
Belgian Grand Prix 1993 oli Formula 1 -sarjan historian 544. osakilpailu ja 40. Belgian GP. Se ajettiin 29. elokuuta legendaarisella Spa-Francorchampsin maantieradalla 10. kerran. Kilpailun voitti Damon Hill.
Harjoituksissa Alex Zanardi ajoi rajusti ulos nopeassa Eau Rouge mutkassa (kts. ratapiirros), mutta selvisi ihmeen kaupalla hengissä. Hän ei kuitenkaan kyennyt osallistumaan aika-ajoihin.
Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Alain Prost | Williams-Renault | 1.47,571 |   |
| 2 | 0 |  Damon Hill | Williams-Renault | 1.48,466 | + 0,895 |
| 3 | 5 |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | 1.49,075 | + 1,504 |
| 4 | 27 |  Jean Alesi | Ferrari | 1.49,825 | + 2,254 |
| 5 | 8 |  Ayrton Senna | McLaren-Ford | 1.49,934 | + 2,363 |
| 6 | 10 |  Aguri Suzuki | Footwork-Mugen-Honda | 1.50,329 | + 2,758 |
| 7 | 9 |  Derek Warwick | Footwork-Mugen-Honda | 1.50,628 | + 3,057 |
| 8 | 6 |  Riccardo Patrese | Benetton-Ford | 1.51,017 | + 3,446 |
| 9 | 30 |  Jyrki Järvilehto | Sauber-Ilmor | 1.51,048 | + 3,477 |
| 10 | 12 |  Johnny Herbert | Lotus-Ford | 1.51,139 | + 3,568 |
| 11 | 25 |  Martin Brundle | Ligier-Renault | 1.51,350 | + 3,779 |
| 12 | 29 |  Karl Wendlinger | Sauber-Ilmor | 1.51,440 | + 3,869 |
| 13 | 14 |  Rubens Barrichello | Jordan-Hart | 1.51,711 | + 4,140 |
| 14 | 7 |  Michael Andretti | McLaren-Ford | 1.51,833 | + 4,262 |
| 15 | 26 |  Mark Blundell | Ligier-Renault | 1.51,916 | + 4,345 |
| 16 | 28 |  Gerhard Berger | Ferrari | 1.52,080 | + 4,509 |
| 17 | 4 |  Andrea de Cesaris | Tyrrell-Yamaha | 1.52,647 | + 5,076 |
| 18 | 19 |  Philippe Alliot | Larrousse-Lamborghini | 1.52,907 | + 5,336 |
| 19 | 20 |  Érik Comas | Larrousse-Lamborghini | 1.53,186 | + 5,615 |
| 20 | 15 |  Thierry Boutsen | Jordan-Hart | 1.53,465 | + 5,894 |
| 21 | 24 |  Pierluigi Martini | Minardi-Ford | 1.53,526 | + 5,955 |
| 22 | 23 |  Christian Fittipaldi | Minardi-Ford | 1.53,942 | + 6,371 |
| 23 | 3 |  Ukyo Katayama | Tyrrell-Yamaha | 1.54,551 | + 6,980 |
| 24 | 22 |  Luca Badoer | Lola-Ferrari | 1.54,978 | + 7,407 |
| 25 | 21 |  Michele Alboreto | Lola-Ferrari | 1.55,965 | + 8,394 |
Kilpailun tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierroksia | Aika/keskeytyssyy | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 0 |  Damon Hill | Williams-Renault | 44 | 1.24.32,124 | 2 | 10 |
| 2 | 5 |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | 44 | + 3,668 | 3 | 6 |
| 3 | 2 |  Alain Prost | Williams-Renault | 44 | + 14,988 | 1 | 4 |
| 4 | 8 |  Ayrton Senna | McLaren-Ford | 44 | + 1.39,763 | 5 | 3 |
| 5 | 12 |  Johnny Herbert | Lotus-Ford | 43 | + 1 krs. | 10 | 2 |
| 6 | 6 |  Riccardo Patrese | Benetton-Ford | 43 | + 1 krs. | 8 | 1 |
| 7 | 25 |  Martin Brundle | Ligier-Renault | 43 | + 1 krs. | 11 |   |
| 8 | 7 |  Michael Andretti | McLaren-Ford | 43 | + 1 krs. | 14 |   |
| 9 | 30 |  Jyrki Järvilehto | Sauber-Ilmor | 43 | + 1 krs. | 9 |   |
| 10 | 28 |  Gerhard Berger | Ferrari | 42 | Kolari (Blundell) | 16 |   |
| 11 | 26 |  Mark Blundell | Ligier-Renault | 42 | Kolari (Berger) | 15 |   |
| 12 | 19 |  Philippe Alliot | Larrousse-Lamborghini | 42 | + 2 krs. | 18 |   |
| 13 | 22 |  Luca Badoer | Lola-Ferrari | 42 | + 2 krs. | 24 |   |
| 14 | 21 |  Michele Alboreto | Lola-Ferrari | 41 | + 3 krs. | 25 |   |
| 15 | 3 |  Ukyo Katayama | Tyrrell-Yamaha | 40 | + 4 krs. | 23 |   |
| Kesk. | 20 |  Érik Comas | Larrousse-Lamborghini | 37 | Polttoainepumppu | 19 |   |
| Kesk. | 9 |  Derek Warwick | Footwork-Mugen-Honda | 28 | Moottori | 7 |   |
| Kesk. | 29 |  Karl Wendlinger | Sauber-Ilmor | 27 | Moottori | 12 |   |
| Kesk. | 4 |  Andrea de Cesaris | Tyrrell-Yamaha | 24 | Moottori | 17 |   |
| Kesk. | 23 |  Christian Fittipaldi | Minardi-Ford | 15 | Ulosajo | 22 |   |
| Kesk. | 24 |  Pierluigi Martini | Minardi-Ford | 15 | Ulosajo | 21 |   |
| Kesk. | 10 |  Aguri Suzuki | Footwork-Mugen-Honda | 14 | Vaihdelaatikko | 6 |   |
| Kesk. | 14 |  Rubens Barrichello | Jordan-Hart | 11 | Laakerit | 12 |   |
| Kesk. | 27 |  Jean Alesi | Ferrari | 4 | Ripustukset | 4 |   |
| Kesk. | 15 |  Thierry Boutsen | Jordan-Hart | 0 | Vaihdelaatikko | 20 |   |
| DNQ | 13 |  Alessandro Zanardi | Lotus-Ford |   |   |   |   |
Muuta

JJ-Lehdon 50. kilpailu
Williams varmisti 6. valmistajien mestaruuden
Williamsin 70. voitto
Renault’n 2. valmistajien mestaruus ja 50. voitto
Lotus-tallin viimeinen pistesijoitus
Muuta > Johtokierrokset

| Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- |
|  Alain Prost | Williams-Renault | 1–30 |
|  Damon Hill | Williams-Renault | 31–44 |
Kilpailun jälkeen > MM-tilanne -kuljettajat

|  | Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | 1. |  Alain Prost | Williams-Renault | 81 |
|  | 2. |  Ayrton Senna | McLaren-Ford | 53 |
|  | 3. |  Damon Hill | Williams-Renault | 48 |
|  | 4. |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | 42 |
|  | 5. |  Riccardo Patrese | Benetton-Ford | 18 |
|  | 6. |  Martin Brundle | Ligier-Renault | 11 |
|  | 7. |  Johnny Herbert | Lotus-Ford | 11 |
|  | 7. |  Mark Blundell | Ligier-Renault | 10 |
|  | 9. |  Gerhard Berger | Ferrari | 10 |
|  | 10. |  Jyrki Järvilehto | Sauber-Ilmor | 5 |
|  |  |  Christian Fittipaldi | Minardi-Ford | 5 |
Kilpailun jälkeen > Valmistajien MM-tilanne

|  | Sija | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | 1. |  Williams-Renault | 129 |
|  | 2. |  Benetton-Ford | 60 |
|  | 3. |  McLaren-Ford | 56 |
|  | 4. |  Ligier-Renault | 21 |
|  | 5. |  Ferrari | 14 |
|  | 6. |  Lotus-Ford | 10 |
Aiheesta muualla

Kuvia kilpailusta (Arkistoitu – Internet Archive)
Formula 1 -luokan Belgian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Circuit de Spa-Francorchamps (1950–1956, 1958, 1960–1968, 1970, 1983, 1985–2002, 2004–2005, 2007–) Nivelles-Baulers (1972, 1974) Circuit Zolder (1973, 1975–1982, 1984)
Formula 1 -kausi 1993
Etelä-Afrikka |  Brasilia |  Eurooppa |  San Marino |  Espanja |  Monaco |  Kanada 
  Ranska |  Iso-Britannia |  Saksa |  Unkari |  Belgia |  Italia |  Portugali 
  Japani |  Australia
Luulaja

| Luulaja |
| --- | --- |
 Luulajan ydinkeskustaa ilmasta kuvattuna.
 Luulaja
 Koordinaatit: 65°35′4″N, 22°9′14″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Norrbottenin lääni
Maakunta:  Norrbotten
Kunta:  Luulajan kunta
Luleå (taajaman nykyinen sijaintipaikka):  30. toukokuuta 1649
Pinta-ala:  
 – Maa:  29,09 km²
Väkiluku:  Noin 49 000
 – Väestötiheys:  1 602,2 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Luulajan uusi taajama (lat. Civitas Nova Luhlae) 1600–1700-lukujen vaihteessa. Kuva: Eric Dahlberg: Suecia antiqua et hodierna.
Näkymä kaupungintalolta. Kuvassa vasemmalla Luulajan tuomiokirkko.
Luulajan keskustaa eteläsataman suunnalta
Storgatan
Hertsönin kerrostaloja
Luulajan rautatieasema
Luulaja (ruots. Luleå) on Ruotsin kaupunki ja Luulajan kunnan keskustaajama. Luulaja sijaitsee Norrbottenin läänissä ja Norrbottenin maakunnassa, ja se on Norrbottenin läänin pääkaupunki. Luonnonmaantieteellisesti ilmaistuna kaupunki sijaitsee Luulajanjoen suulla Perämeren länsirannalla Pohjois-Ruotsissa. Vuonna 2020 Luulajan taajamassa oli noin 49 000 asukasta. Vuonna 2023 Luulajan kunnan alueella asuu noin 79 000 ihmistä.
Kaupungissa on kansainvälinen ja monipuolinen teknillinen yliopisto sekä Ruotsin viidenneksi suurin lentoasema. Eurooppatiet E4 ja E10 johtavat Luulajaan, joka on myös jälkimmäisen eteläinen alkupää.
Suurimmat työnantajat kaupungissa ovat SSAB:n terästehdas sekä Luulajan teknillinen yliopisto. Myös Luulajan satama on suuren kokonsa vuoksi merkittävä työllistäjä.
Historia > Nimi

Luulajan (ruots. Luleå, Lule, Lulu) tulee saamenkielisestä "itäistä vettä" tarkoittavasta sanasta. Nimi löytyy ensimmäistä kertaa vuodelta 1327 peräisin olevasta ruotsalaisesta dokumentista, jossa Uppsalan arkkipiispa Olof Björnssonin johtamalle neljän miehen ryhmälle myönnettiin suuria alueita Luulajanjoen laaksosta. Alue sijaitsi Novgorodin ja Ruotsin välisellä alueella ja valtioiden välinen raja Skellefteån pohjoispuolella oli ollut aiemmin määrittelemätön. Alueella oli kuitenkin ollut asutusta ja maanviljelystä jo esihistorialliselta ajalta lähtien ja Ruotsin kruunu halusi liittää sen selkeämmin osaksi valtakuntaa.
Historia > Luulajan uuden kaupungin perustaminen

Alkuperäinen Luulajan pitäjän, myöhemmin kaupungin, keskuspaikka sijaitsi nykyisessä Gammelstadin taajamassa, noin kymmenen kilometriä nykyisestä Luulajan kaupunkitaajamasta luoteeseen Luulajanjoen yläjuoksulla. Luulajan pitäjän pinta-ala kattoi 1400-luvulla yli 4 200 neliökilometriä, sisältäen muun muassa Jokimukkan ja Jällivaaran kylät pohjoisessa. Paikkakunnasta tuli merkittävä kauppapaikka, josta vietiin erityisesti kalaa Ruotsin eteläisiin satamiin. Luulaja oli saanut kaupunkioikeudet 12. heinäkuuta 1621. Alkuperäinen satama oli kuitenkin tullut kulkukelvottomaksi maankohoamisen vuoksi, ja Luulajan kaupunki sille kuuluvine kauppaoikeuksineen päätettiin siirtää nykyiselle paikalleen kuninkaallisilla päätöksillä 1. joulukuuta 1648 ja 30. toukokuuta 1649.
Historia > Hidas alkukehittyminen

Luulajan uuden kaupungin kehitys lähti hitaasti käyntiin ja vielä 1700-luvun lopulla Luulajan uudessa taajamassa asui ainoastaan virkamiehiä. Ruotsin sodat ja venäläisten ryöstöretket hidastivat kaupungin kehittymistä ja se koki myös vakavia tulipaloja.
Historia > Teollistuminen

Ruotsin suurvalta-ajan ja siihen liittyneiden sotien jälkeen kaupungin väkiluku alkoi kasvaa nopeasti. Suuri osa väestöstä oli kuitenkin riippuvaista maataloudesta ja katovuodet aiheuttivat vakavia ongelmia. Suuri osa kaupungin väestöstä näki nälkää 1830-luvulla ja useita avustustoimia tarvittiin. Telakkateollisuuden ensimmäisiä investoijia oli Karl Vredrik Liljevalch, jonka jälkeen useampiakin korkealaatuisia laivoja rakentaneita telakoita perustettiin. Telakoiden vanavedessä kaupunkiin tuli uutta osaamista, joka vaikutti positiivisesti myös maatalouden kehittämiseen ja alueen talous alkoi parantua.
Historia > Modernistuminen

Luulajan merkitys alkoi kasvaa 1800-luvun lopulla. Norrbottenin läänin hallinto ja maaherra muuttivat kaupunkiin 1856 ja muutamaa vuotta myöhemmin avattiin kaupungin ensimmäinen sairaala. Luulajaan rakennettiin kaupungintalo, ensimmäinen pankki avasi ovensa 1857 ja vuonna 1883 kaupunkiin tuli ensimmäinen puhelinlinja. Altappeniin rakennettiin saha ja rautatehdas, joista läänin suurteollisuus sai alkunsa. Malmirata Jällivaaraan avattiin 1888 ja kaupunki kytkettiin Ruotsin pohjoiseen päärataan 1894. Luulaja sai myös säännöllisen höyrylaivayhteyden Tukholmaan. Elinkeinoelämän muutokset muodostivat uusia sosiaaliluokkia, ammattiliitot organisoituivat, poliittinen tietoisuus lisääntyi ja kaupungissa koettiin myös lakkoja.
Teollisuus syrjäytti maataloutta elinkeinona yhä enemmän 1900-luvun aikana. Ruotsin lapin malmia opittiin jalostamaan ja malmbananin ansiosta Karlsvikiin avattiin rautatehdas 1906. Sen merkitys haipui kuitenkin 1940-luvulla rakennetun Norrbottens järnverkin vuoksi, josta myöhemmin kehittyi SSAB, eräs läänin tärkeimmistä teollisuusyrityksistä. Luulaja alettiin tuntea teräs- ja satamakaupunkina ja se kehittyi Norrbottenin läänin tärkeimmäksi kaupungiksi.
Historia > 1900-luvun lopulta nykypäivään

Luulajan kaupunki, Alaluulajan kunta ja Raunan kunta liitettiin yhteen vuoden 1969 kuntaliitoksessa nykyiseksi Luulajan kunnaksi. Luulajan teknillinen yliopisto avattiin 1971 ja sen merkitys kaupungin elinkeinoelämän kehittymisessä metallurgian, informaatioteknologian, koulutuksen, tutkimuksen, kaupan ja kommunikaation alueella on ollut suuri.
Väestönkehitys

| Luulajan taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 28 495 | 28 495 |
| 1965 | 1965 |    | 33 133 | 33 133 |
| 1970 | 1970 |    | 36 743 | 36 743 |
| 1975 | 1975 |    | 42 139 | 42 139 |
| 1980 | 1980 |    | 42 914 | 42 914 |
| 1990 | 1990 |    | 42 727 | 42 727 |
| 1995 | 1995 |    | 44 294 | 44 294 |
| 2000 | 2000 |    | 45 036 | 45 036 |
| 2005 | 2005 |    | 45 467 | 45 467 |
| 2010 | 2010 |    | 46 607 | 46 607 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Luulaja kasvoi yhteen Mjölkuddenin kanssa vuonna 1965 ja Notvikenin kanssa 1970.
Kaupunginosat > Keski-Luulaja

Innerstaden
Östermalm