stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Fens
Historia

Roomalaiset viljelivät maata sekä the Fensin saarilla että lietemailla. Anglosaksien aikana seutu oli harvaanasuttua erämaata, ja keskiajallakin sen maita hyödynnettiin vain vähän. Suot pysyivät koskemattomina 1600-luvun puoleenväliin saakka, jolloin Bedfordin jaarli Francis Russell palkkasi hollantilaisen insinöörin Cornelius Vermuydenin kuivattamaan eteläisimmät suot. Niitä alettiin myöhemmin kutsua Bedfordin tasangoksi.
Huomattavin laskuoja rakennettiin entisen Bedfordjoen paikalle. Joen vanha uoma oli 21 metriä leveä ja 34 kilometriä pitkä ja virtasi Earithin ja Salters Loden kylien välillä. Uusi uoma oli 30 metriä leveä ja virtasi noin 800 metriä idempänä. Laskuojista koitunut hyöty oli lyhytikäinen, sillä ne mataloittivat turvekerrosta 3–4 metrillä, jolloin jokivesi pääsi jälleen tulvimaan alueelle.
Painovoimaan perustuvaa ojitusta tehostettiin pumppaamalla vettä pois maaperästä tuulimyllyjen avulla, mikä esti seutua peittymästä uudelleen tulvaveteen. Turpeen pinta jatkoi kuitenkin laskemistaan, jolloin kertaalleen jo asutettuja alueita joutui jälleen veden valtaan 1800-luvun alkuun mennessä. Monia soita oli vielä myös kuivattamatta – niistä suurimpia olivat laajojen ruoikoiden ympäröimät järvet Whittlesey Mere ja Ramsey Mere. Valtaosa seudun asukkaista sai elantonsa kalastuksesta ja sorsastuksesta, ja malaria oli yleinen vaiva.
1810-luvulla tuulimyllyjä alettiin korvata höyrypumpuilla. Muutama tuulimylly säästettiin kuitenkin jälkipolville seudulle tunnusomaisina maamerkkeinä. Nykyään pumput toimivat dieselmoottorilla, mutta perimmäinen ongelma on yhä sama: miten estää jokivettä tulvimasta alaville maille. Vielä maaliskuussa 1947 tulviva vesi murtautui jokiuomista ja peitti laajoja alueita alleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Fens Wikimedia Commonsissa
Wicken Fen Nature Reserve (National Trust)
Visit Cambridgeshire Fens (matkailusivusto)
Yhä toimiva tuulimylly (n. 1912) Wicken Fenissä.
Stretham Old Engine on vuonna 1831 rakennettu höyrypumppu, jolla pumpattiin pois tulvavettä Strethamin kylän lähistöltä.
Teatteri Silmänkääntäjä

Teatteri Silmänkääntäjä on Tampereen yliopiston Teatterin ja draamantutkimuksen opiskelijoiden ylläpitämä ylioppilasteatteri. 
Teatteri Silmänkääntäjä on osa ainejärjestö Silmänkääntäjä ry:tä.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Teatteri Pesä

Teatteri Pesä on vuonna 1978 perustettu ammattimaisesti toimiva keravalainen teatteriryhmä, jolla ei ole omaa kotiteatteria. Teatteri toimii asiakkaan tarjoamissa tiloissa. Tilausesityksien ohella teatteri harjoittaa hyväntekeväisyystoimintaa.
Teatteri Pesän kesäteatteri, Kerava 1990
Teatteri Pesän kesäteatteri, Kerava 1990
Teatteri Pesän kesäteatteri, Kerava 1990
Teatteri Pesän kesäteatteri, Kerava 1990
Teatteri Pesä - Keravapäivä 1992, Keravan museo
Teatteri Pesä - Keravapäivä 1992
Teatteri Pesän kesäteatteri, Kerava 1992
Teatteri Pesän kesäteatteri, Kerava 1992
Aiheesta muualta

Teatteri Pesän kotissivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilona, Teattereiden esitystietokanta
Tenzin Gyatson kunnianosoitukset

Kongressin kultamitali, jossa dalai-lama on kuvattu
Tenzin Gyatso (s. 1935), eli nykyinen ja järjestyksessään 14. dalai-lama, on ottanut vastaan useampia palkintoja ja kunnianosoituksia.
Nobelin rauhanpalkinto

Dalai-lamalle myönnettiin Nobelin rauhanpalkinto vuonna 1989. Perusteiksi mainitaan hänen pyrkimyksensä ajaa rauhanomaisia ratkaisuja tiibetiläisten kulttuuriperinnön suojelemiseksi, joissa huomioitiin myös suvaitsevaisuus ja molemminpuolinen kunnioitus.
Muita kunnianosoituksia

Hymyn ritarikunta (Puola)
Ecce Homo -ritarikunta (Puola)
Philadelphian vapauden mitali (Philadelphia, USA, 2015)
Neljän vapauden palkinto (USA, 1994)
Tuvan tasavallan ritarikunta (Tuva, Venäjä)
Valkoisen lootuksen ritarikunta (Kalmukia, Venäjä)
Dalai-lama esiintyy myös useissa elokuvissa. Häntä itseään tai hänen toimintaansa käsitteleviä dokumentteja ovat muun muassa Dalai Lama Renaissance (2007) ja Dalai Lama Awakening (2014). Muita dalai-lamaa käsitteleviä elokuvia ovat muun muassa Seitsemän vuotta Tiibetissä (1997) ja Kundun (1997).
Kongressin kultamitalin dalai-lama sai vuonna 2006. Kyseessä on korkein mahdollinen Yhdysvaltain kongressin myöntämä huomionosoitus. Perusteluiksi mainittiin hänen useat tekonsa rauhan, väkivallattomuuden, ihmisoikeuksien ja uskontojenvälisen yhteisymmärryksen saralla. Hän otti mitalin vastaan kuitenkin vasta 17. lokakuuta 2007. Luovutustilaisuudessa oli läsnä myös Yhdysvaltain silloinen presidentti George W. Bush, jonka dalai-lama myöhemmin tapasi.
Dalai-lama on Kanadan kunniakansalainen, jonka hän sai vuonna 2006 vieraillessaan Vancouverissa. Kunniakansalaisuuden myötä hänellä ei kuitenkaan ole mitään Kanadan kansalaisen oikeuksia tai velvollisuuksia, vaan kyseessä on puhtaasti symbolinen ele.
Kaupungin avaimen dalai-lamalle ovat myöntäneet seuraavat kaupungit:
Ventimiglia di Sicilia (2017)
Isola delle Femmine (2017)
Messina (2017)
Livorno (2014)
Huy (2012)
Udine (2012)
Budapest (2010)
Memphis (2009)
Varsova (2009)
Venetsia (2009)
Rooma (2009)
Pariisi (2008)
Torino (2007)
Alessandria (2007)
Giaveno (2007)
Cologno Monzese (2007)
Lodève (2000)
Firenze (1999)
Lähde:
Taru kolmesta miekasta

Taru kolmesta miekasta (engl. Memory, Sorrow, and Thorn) on yhdysvaltalaisen Tad Williamsin kirjoittama fantasiakirjasarja, joka ilmestyi alun perin trilogiana vuosina 1988–1993. Kariston kustantama suomennos on kuitenkin jaettu 12 osaan. Englanniksikin sarjan nidottu laitos julkaistiin neljässä osassa niin, että trilogian viimeinen osa jaettiin kahdeksi niteeksi. Kirjasarjan on suomentanut Auli Hurme-Keränen.
Taru kolmesta miekasta on modernimpaa ja maanläheisempää fantasiaa kuin monet sen edeltäjät, kuten J. R. R. Tolkienin Sormusten herra. Williamsin kirjasarja innoitti esimerkiksi George R. R. Martinia aloittamaan oman fantasiaeepoksensa Tulen ja jään laulun kirjoittamisen.
Sarjan osat

The Dragonbone Chair (1988), suomennettu kolmessa osassa:
1. Velhon oppipoika (luvut 1–14). 1996.
2. Kruununperillinen (luvut 15–29). 1997.
3. Miekan mahti (luvut 30–44). 1997.
The Stone of Farewell (1991), suomennettu kolmessa osassa:
4. Myrskyn silmä (luvut 1–10). 1998.
5. Pimeyden käsi (luvut 11–17). 1998.
6. Jäähyväisten kivi (18–28). 1998.
To Green Angel Tower (1993; taskukirjana kahdessa osassa: Siege ja Storm ), suomennettu kuudessa osassa:
7. Piiritetty kivi (1. osan luvut 1–8). 1999.
8. Korppien tanssi (1. osan luvut 9–16). 1999.
9. Torven taika (1. osan luvut 17–26). 1999.
10. Liekkien loimu (2. osan luvut 1–10). 2000.
11. Varjojen vanki (2. osan luvut 11–20). 2000.
12. Vihreän enkelin torni (2. osan luvut 21–34). 2000.
Jatko

Huhtikuussa 2014 Williamsin ilmoitettiin jatkavan Tarun kolmesta miekasta tarinaa uudella trilogialla The Last King of Osten Ard. Se sijoittuu 30 vuotta ensimmäisen trilogian päätöksen jälkeiseen aikaan ja sisältää osittain samoja ja osin uusia päähenkilöitä. Sarjan kirjojen nimiksi ilmoitettiin The Witchwood Crown, Empire of Grass ja The Navigator’s Children. Uuden trilogian edellä julkaistiin tammikuussa 2017 lyhyempi kirja The Heart of What Was Lost, joka ei kuulu kumpaankaan trilogiaan ja jonka tarina sijoittuu niiden väliin. The Witchwood Crown julkaistiin kesäkuussa 2017.
Teatteri Quo Vadis

Teatteri Quo Vadis on vuonna 1985 perustettu, monessa yhteydessä palkittu ammattiteatteri. Perustamisestaan lähtien Quo Vadis on tuottanut Suomessa ja ulkomailla yli 50 produktiota kuten; draama-, tanssi-, luento-, musiikki-, ja lastenesityksiä. Produktioihin lukeutuu myös runoutta ja tarinateatteria. Quo Vadis on julkaissut myös videoita ja kirjallisia julkaisuja.
Jo perustamisestaan lähtien Quo Vadis on toiminut kiertävänä teatterina, ilman vakituista esitystilaa. Teatterilla on useita eurooppalaisia teattereita yhteistyökumppaneina ja tekee paljon esityksiä myös ulkomailla. Näytöksiä on tehty mm. Ranskassa, Espanjassa, Saksassa, Venäjällä, Ruotsissa ja Puolassa.
Toimintamallissa Quo Vadis luo ajallisesti pitkiä kaaria, joissa esittäminen ja jatkokehittely vuorottelevat. Tuotantotapa mahdollistaa tutkivan teatterin, jossa esitys itsessään tutkii ja kasvattaa ymmärrystä esityksellisin keinoin.
Kiertävän luonteensa takia Quo Vadis on esiintynyt useilla näyttämöillä, ulkotiloissa, festivaaleilla, teatterijurtassa, veneessä ja yksityisasunnoissa.
Aiheesta muualla

Teatteri Quo Vadiksen viralliset kotisivut
Teatteri Quo Vadiksen Facebook-sivu
The Other Side

(The) Other Side voi tarkoittaa:
The Other Side (lastenkirja), Jacqueline Woodsonilta
The Other Side (kirja), Bishop James Pikelta
Elokuva, televisio ja radio

Poltergeist II (engl. Poltergeist II: The Other Side), vuoden 1986 kauhuelokuva
The Other Side (vuoden 2006 elokuva), vuoden 2006 independent-toiminta-kauhuelokuva, ohjannut Gregg Bishop
The Other Side (vuoden 2010 elokuva), vuoden 2010 independent-komediaelokuva, ohjannut David Michaels
The Other Side, brittiläinen Channel 4 -kanavan televisiosarja
The Other Side, vuoden 2009 brittiläinen ITV1-kanavan televisiosarja
The Other Side With Steve Godfrey, yhdysvaltalainen radio-ohjelma
Musiikki

Albumit
The Other Side (Alastisin albumi) (1996)
The Other Side (Billy Ray Cyrusin albumi) (2003)
The Other Side (Charlie Majorin albumi) (1993)
The Other Side (Chris Hillmanin albumi) (2005)
The Other Side (Chuck Brownin ja Eva Cassidyn albumi) (1992)
The Other Side (Farmer Boysin albumi) (2004)
The Other Side (Godsmackin albumi) (2004)
The Other Side (The Outhere Brothersin albumi) (1998)
The Other Side (Wynonna Juddin albumi) (1997)
The Other Side (Nina Skyn EP) (2010)
Kappaleet
"The Other Side" (Aerosmithin kappale) (1989)
"The Other Side", kappale Sloanin albumilta Parallel Play (2008)
"The Other Side", kappale Afro Celt Sound Systemin albumilta Seed
"The Other Side", kappale Aleksander Denstad Withilta (2006)
"The Other Side" (Charlie Majorin kappale) (1994)
"The Other Side", kappale Clannadin albumilta Banba
"The Other Side (Bruno Marsin kappale)", kappale Bruno Mars  EP:lta It's Better If You Don't Understand (2010)
"The Other Side", kappale Feyn albumilta Vértigo (2002)
"The Other Side", kappale David Grayn albumilta A New Day at Midnight (2002)
"The Other Side", kappale From First To Lastin albumilta From First To Last (2008)
"The Other Side" (Paul Van Dykin kappale) (2005)
"The Other Side"  (Pendulumin kappale) (2008)
"The Other Side" (Sirenian kappale) (2007)
"The Other Side", kappale Toton albumilta Kingdom of Desire (1992)
"The Other Side", kappale The Dismemberment Planin albumilta Change (2001)
"Otherside", kappale Red Hot Chili Peppersin albumilta Californication (2000)
"Other Side", kappale the Scissor Sistersin albumilta Ta-Dah (2006)
"On the Other Side", kappale The Strokesin albumilta First Impressions of Earth
"The Other Side", kappale Tiny Timin albumilta God Bless Tiny Tim
"Other Side", kappale Rancidin albumilta Indestructible
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”The Other Side”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Teatteri Rujo

Teatteri Rujo on vuonna 2006 perustettu helsinkiläinen nuorten teatterintekijöiden ylläpitämä teatteriyhdistys. Teatteri Rujon nimellä ryhmä on tehnyt viisi näytelmää.
Teatteri Rujon näytelmät Woyzeck ja Kunnalliskertomus on palkittu Seinäjoen Harrastajateatterikesä-festivaalien kannustusrahapalkinnolla.
Teatteri Rujon esitys Kunnalliskertomus valittiin Helsingin Juhlaviikkojen Stage-festivaaleille 2009 ja esitys Mannerheim eli lapsistasi ei mitään Helsingin juhlaviikkojen Stage-festivaaleille 2010.
Teatteri Rujon näytelmät

Willy Russellin musikaali Veriveljet (The Blood Brothers) 2006
Georg Büchnerin Woyzeck 2007
Lauri Maijalan näytelmä Kunnalliskertomus 2009
Lauri Maijalan näytelmä Mannerheim eli lapsistasi ei mitään 2010
Dea Loherin näytelmä Tatuointi 2011
Aiheesta muualla

Teatteri Rujon kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Veriveljet-musikaalin arvostelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Teatteri Poleemi

Poleemin 10-vuotisjuhlagaala Kaapelitehtaalla 12.11.2011!
Teatteri Poleemi on vuonna 2001 Jyväskylässä perustettu poliittinen teatteri. Se on puoluepoliittisesti sitoutumaton yhteiskuntakriittinen teatteri. Vuonna 2003 Teatteri Poleemi laajensi toimintansa myös Helsinkiin.
Jyväskylän Poleemi järjestää esityksiään Vakiopaineessa ja Helsingin Poleemi vaihtuvissa tiloissa ympäri kaupunkia. Poleemi Helsinki esiintyi vuoden 2007 loppuun asti Oranssilla, mutta vuoden 2008 alusta ryhmä on ollut vailla tiloja. Teatteri Poleemi kiertää esiintymässä erilaisten kansalaisjärjestöjen järjestämissä tapahtumissa ympäri Suomea, sekä järjestää erilaisia työpajoja. Osa tuotoista käytetään hyväntekeväisyyteen.
Näytelmät

Surukeiju (2011) Helsinki
Lokki (2010) Helsinki
Kuningatar K (2009), Helsinki
Ei vain ne hyvät huumeet (2009), Helsinki
Tee tilaa! (2008), Helsinki
Sylvi (2007), Helsinki
Me olemme predikaatti ! (2007), Helsinki
Brändi (2006), Jyväskylä
Nevada (2006), Helsinki
Vallulle morsian (2005), Helsinki
Brändi (2005), Helsinki
Kohta kellään ei oo enää kivaa (sketsishow), (2005), Helsinki
Veitsen terällä (2005), Helsinki
Ihan kiva sketsishow
Kaikki rakastaa kettutyttöä (musikaali)
Haluatko katsojaksi (sketsishow), (2001), Jyväskylä
Aiheesta muualla

Teatteri Kulttuurikeskus Poleeni. Viitattu 18.4.2021.
Kulttuurikeskus Poleenin etusivu Kulttuurikeskus Poleeni. Viitattu 18.4.2021.
Etusivu Oranssi ry. Viitattu 18.4.2021.
The Last Sunset

| The Last Sunset Adastra |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Studio Dauntless
 Julkaistu: 6. kesäkuuta 2007
 Tuottaja(t): Adastra
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 51.14
 Levy-yhtiö: Violent Journey
Adastran muut julkaisut
| Eyes of the Night (EP) 2006 | The Last Sunset 2007 | Death or Domination 2008 |
The Last Sunset on suomalaisen heavy metal -yhtyeen Adastran esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007 levymerkillä Violent Journey Records.
Kappaleet

Visions of Armageddon – 4.53
Lady Pain – 6.34
Fight Against Time – 3.38
This Life – 5.15
Stood My Ground – 6.32
Get Back to the Ring – 4.48
Loving Me to Death – 5.35
Adastra – 3.49
The Sun – 10.10
Kokoonpano

Ville Siikamäki – laulu
Olli Anttila – kitara
Jari Hartman – kitara
Santeri Vauramo – bassokitara
Jussi Ruokolainen – rummut
Kokoonpano > Tuotanto

Santeri Salmi – äänittäjä, miksaaja
Jukka Hesus Jokikokko – masteroija
Riku Katainen – muu äänittäjä
Juha Vuorma – kansitaide, grafiikka, layout
Camilla Jakobson – valokuva
Arvostelut

Desibeli.net: 8-/10
Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Albumi The Last Sunset Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Last Sunset discogs.com -sivustolla
The Other Side (Billy Ray Cyrusin albumi)

| The Other Side Billy Ray Cyrus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2002
 Julkaistu: 2003
 Tyylilaji: country, gospel, kirkkomusiikki
 Kesto: 43.00
 Levy-yhtiö: Word
Billy Ray Cyruksen muut julkaisut
| Time Flies 2003 | The Other Side 2003 | 20th Century Masters - The Millennium Collection 2003 |
The Other Side on Billy Ray Cyrusin kahdeksas studioalbumi, joka sisältää gospel-, country- ja kirkkomusiikkia. Se on ainoa Word Recordsin julkaisema. Albumista julkaistiin kolme singleä, "Always Sixteen", "The Other Side", ja "Always Sixteen".
Kappaleet

Face of God – 3.47 (säv. Bob DiPiero, Tom Shapiro, Rivers Rutherford)
Wouldn't You Do This for Me? – 3.34 (säv. Kelly Shiver, Rusty Tabor)
Always Sixteen – 3.32 (säv. Marty Dodson, Brett James)
I Need You Now – 4.05 (säv. Shiver)
Love Has No Walls – 3.41 (säv. Sam Mizell, Matthew West)
Tip of My Heart – 4.21 (säv. Bebo Norman)
Did I Forget to Pray – 3.09 (säv. Del Gray, Bobby Taylor)
Holding On to a Dream – 3.23 (säv. Richard Marx, Richie McDonald, Victoria Shaw)
I Love You This Much – 3.26 (säv. Austin Cunningham, Neil Thrasher)
The Other Side – 3.58 (säv. Billy Ray Cyrus)
Amazing Grace – 5.48 (säv. John Newton)
Arvostelut

Allmusic:
Texas Instruments

| Texas Instruments |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  NASDAQ: TXN
ISIN:  US8825081040
Perustettu:  1930
Toimitusjohtaja:  Richard K. Templeton
Kotipaikka:  Dallas, Texas, Yhdysvallat
Toimiala:  puolijohdeteollisuus
Henkilöstö:  25 700
Kotisivu:  www.ti.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Texas Instruments (yleisesti TI) on yhdysvaltalainen puolijohdevalmistajayritys. Yritys on keskittynyt kehittämään ja kaupallistamaan puolijohde- ja tietokonetekniikkaa. Yhtiön pääkonttori sijaitsee Teksasin Dallasissa.
Historia

Yhtiö sai alkunsa vuonna 1924 rahoittajansa Amerada Petroleumin tytäryhtiönä ja sen alkuperäinen nimi oli Geophysical Research Corporation (GRC). Käytännössä yhtiön perustajat olivat Clarence Karcher ja Eugene McDermott.
Omana yrityksenään se kuitenkin perustettiin vasta vuonna 1930 Dallasiin erikoistuen öljyn etsintään seismisten signaalien avulla. Tuolloin yhtiö sai nimekseen Geophysical Service.
Toisen maailmansodan aikaan yritys sai Yhdysvaltain laivastolta sopimuksen sukellusveneiden havaitsemiseen käytettävään laitteistoon ja myöhemmin jatkoi laajentumista elektroniikkaan.
Vuonna 1951 nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa: Texas Instruments.
Vuonna 1952 yhtiö osti Western Electriciltä (AT&T:n tytäryhtiö) lisenssin germanium-pohjaisten transistorien valmistukseen.
Gordon Teal liittyi yhtiöön vuonna 1953 ja vuonna 1954 Teal esitteli julkisesti piihin perustuvaa transistoria.
Vuonna 1958 Jack Kilby esitteli mikropiiriä, jossa samalle sirulle oli integroitu vastus ja transistori. Sirulla esiteltiin pienentämisen konseptia oskilloskoopin avulla.
TI voitti Commodoren taskulaskimien markkinoilla ja myöhemmin hävisi Commodorelle kotitietokoneiden markkinoilla vuoden 1983 hintasodassa.
Vuonna 1997 yhtiö myi puolustusvälineteollisuutensa Raytheon-yhtiölle.
Vuonna 2011 TI osti National Semiconductor -yhtiön.
Tuotteita

74181 oli 4-bittinen ALU yhdellä mikropiirillä, joka oli käytössä useissa minitietokoneissa. 74181 on varhaisin ja tunnetuin yhdelle mikropiirille toteutettu ALU.
TMS 1000 oli Intel 4004 kanssa lähes samaan aikaan ensimmäisiä mikroprosessoreja.
TMX 1795 oli Datapoint 2200 -päätettä varten kehitetty varhainen mikroprosessori, jota ei koskaan myyty kaupallisesti.
Advanced Scientific Computer (ASC) oli TI:n valmistama supertietokone vuosina 1966–1973, joka käytti vektorisuorittimia.
TI-960, TI-980 ja TI-990 olivat TI:n valmistamia minitietokoneita.
TI-99/4A oli yksi varhaisista kotitietokoneista. TI-99/4 oli ensimmäinen 16-bittinen kotitietokone.
Erityisesti TI on erikoistunut digitaalisten signaaliprosessoreiden valmistamiseen, ja TI:n C5X-sarjan suorittimet lienevät maailman eniten käytettyjä digitaalisia signaaliprosessoreita.
Muita tunnettuja tuotteita Texas Instrumentsilta ovat TI-8x-sarjan graafiset laskimet kuten TI-86, OMAP-piirit sekä TMS320 DSP-sarja.
DLP-videoprojektio on TI:n tuote.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Texas Instruments Wikimedia Commonsissa
Yhtiön kotisivu
TI:n avaininnovaatiot
Texas Instrumentsin valmistama TI-86-laskin
Teruyoshi Itō

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 31. elokuuta 1974 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Shizuoka, Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1993-2010 2011-2013 2014-2015 2016 | Shimizu S-Pulse Ventforet Kofu AC Nagano Parceiro Blaublitz Akita |  |
Maajoukkue
| 1997-2001 | Japani | 27 (0) |
Teruyoshi Itō (jap. 伊東 輝悦; s. 31. elokuuta 1974 Shizuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Teruyoshi Itō edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1997-2001. Hän on osallistunut mm. Kesäolympialaisissa 1996, Maailmanmestaruuskilpailuihin 1998, Copa América 1999 ja Maanosaliittojen cupissa 2001.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1997 | 1 | 0 |
| 1998 | 1 | 0 |
| 1999 | 7 | 0 |
| 2000 | 7 | 0 |
| 2001 | 11 | 0 |
| Yhteensä | 27 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 1996
1 Kawaguchi |
2 Shirai |
3 Suzuki |
4 Hironaga |
5 Tanaka |
6 Hattori |
7 Maezono |
8 Itō |
9 Jō |
10 Endō |
11 Morioka |
12 Uemura |
13 Matsuda |
14 Nakata |
15 Akiba |
16 Matsubara |
17 Michiki |
18 Shimoda |
Valmentaja Nishino
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Kojima |
2 Narahashi |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Omura |
6 Yamaguchi |
7 Itō |
8 Nakata |
9 Nakayama |
10 Nanami |
11 Ono |
12 Lopes |
13 Hattori |
14 Okano |
15 Morishima |
16 Saitō |
17 Akita |
18 Jō |
19 Nakanishi |
20 Kawaguchi |
21 Narazaki |
22 Hirano |
Valmentaja Okada
Japanin joukkue – Copa América 1999
1 Kawaguchi |
2 Saitō |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Akita |
6 Hattori |
7 Itō |
8 Mochizuki |
9 Yoshihara |
10 Nanami |
11 Lopes |
12 Jō |
13 Fujita |
14 Suzuki |
15 Tasaka |
16 Oku |
17 Morioka |
18 Andō |
19 Miura |
20 Narazaki |
21 Okano |
22 Fukunishi |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2001
1 Kawaguchi |
2 Uemura |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Morishima |
9 Nishizawa |
10 Miura |
11 Nakayama |
12 Narazaki |
13 Yamashita |
14 Itō |
15 Fujita |
16 K. Nakata |
17 Myōjin |
18 Toda |
19 Kubo |
20 Hato |
21 Ono |
22 Suzuki |
23 Tsuzuki |
Valmentaja Troussier
Tievatupaskynsikäs

| Tievatupaskynsikäs |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Lyophyllaceae
Suku::  Kynsikkäät Lyophyllum
Laji::  shimeji
Kaksiosainen nimi
 Lyophyllum shimeji  (Kawam.) Hongo 
Katso myös
   Tievatupaskynsikäs Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tievatupaskynsikäs (Lyophyllum shimeji) on leveä tai kupera laakealakkinen harmaalakkinen sienilaji. Nuorten yksilöiden lakki kaartuu reunoilta alaspäin rullalle. Heltat ovat hermaanvalkoiset tai kermanväriset. Jalka on pullea, valkoinen tai harmaanvaalea. Jalan muoto muistuttaa herkkutattia ja onkin paras tuntomerkki tämän sienen erottamiseksi musta kynsikäs- tai malikkalajeista. Sieni kasvaa myös pienempinä ryhminä kuin lähisukulaisensa tuhkatupaskynsikäs ja tummatupaskynsikäs, ja sen heltat ovat harvemmassa kuin sukulaislajeilla. .
Sieni on Aasiassa suosittu ruokasieni, ja 2000-luvulla sitä löydettiin myös Ruotsin ja Suomen Lapista.
Tewfik pašša

| Tewfik pašša |
| --- | --- |
 
Egyptin kediivi
Valtakausi:  26. kesäkuuta 1879 – 7. tammikuuta 1892
Edeltäjä:  Ismail pašša
Seuraaja:  Abbas II

Syntynyt:  30. huhtikuuta 1852  Kairo, Egyptin eyalet
Kuollut:  7. tammikuuta 1892 (39 vuotta)  Hilwan, Egypti
Suku:  Muhammad Ali
Isä:  Ismail pašša
Äiti:  Shafaq Nur Hanim
Uskonto:  sunnilaisuus
Muhammad Tewfik pašša (myös muodossa Tawfiq; 30. huhtikuuta tai 15. marraskuuta 1852 Kairo – 7. tammikuuta 1892 Hilwan) oli Egyptiä vuosina 1879–1892 hallinnut kediivi. Hänen valtakautenaan Egypti päätyi vuonna 1882 Britannian miehitysvallan alle.
Varhaiset vuodet

Tewfik oli kediivi Ismail paššan vanhin poika. Suvun muista jäsenistä poiketen hän kävi koulunsa Egyptissä eikä Euroopassa. Tewfikistä tuli kruununperijä vuonna 1866, kun Osmanien valtakunnan sulttaani antoi Egyptille uuden kruununperimysperimysjärjestyksen, jonka mukaan kediivin asema periytyisi tämän vanhimmalle pojalle eikä aiempaan tapaan suvun vanhimmalle miehelle. Isänsä valtakaudella Tewfik toimi muun muassa valtakunnanneuvoston ja ministerineuvoston johtajana.