stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ignoramus et ignorabimus
Hilbertin vastaus

Matemaatikko David Hilbert ilmaisi vastaväitteensä 8. syyskuuta 1930 kuuluisassa puheessaan Saksan tiedemisten ja lääkärien yhdistykselle Königsbergissä seuraavasti:
Meidän ei pidä uskoa niistä, jotka tänään filosofisin perustein ja päättäväisin äänin ennustavat kulttuurin luhistumista ja hyväksyvät käsityksen ignorabimus. Sillä ei ole olemassa  mitään ignorabimusta, eikä käsitykseni mukaan mitään sellaista luonnon­tieteessä. Vastauksena typerälle ignorabimukselle isku­lauseemme olkoon: Wir müssen wiseen — wir werden wissen!' ('Meidän tulee tietää — me saamme tietää!')
Jo vuonna 1900 hän oli sanonut matemaatikkojen kansain­välisessä kongressissa Pariisissa: ”Matematiikassa ei ole mitään ignorabimusta.”
Hilbert työskenteli muiden formalistien kanssa 1900-luvun alussa luodakseen matematiikalle tukevan perustan. Kuitenkin vuonna 1931 Gödelin epätäydellisyysteoreema osoitti, että mikään äärellinen aksioomajärjestelmä, joka on tarpeeksi moni­mutkainen voidakseen esittää tavan­omaista aritmetiikkaa, ei voi koskaan saavuttaa Hilbertin ohjelman tarkoitusperää. Täten se osoitti monet Hilbertin tavoitteet mahdottomiksi ja täsmensi useimpien aksiomaattisten systeemien rajat.
Seitsemän maailman arvoitusta

Emil du Bois-Reymond käytti ilmaisua ignoramus et ignorabimus Preussin tiedeakatemiassa vuonna 1880 pitämässään puheessa, joka käsitteli seitsemää suurta "maailman arvoitusta".
Hän luettelo seitsemän ”maailman arvoitusta”, joista kolmesta hän julisti, ettei tiede eikä filosofia voisi niitä koskaan ratkaista, koska ne ovat trans­kendenttisia. Arvoituksista seuraavia hän piti transkendenttisina, ja arvio ignoramus et ignorabimus koski nimenomaan niitä:
”1. Aineen ja voiman perimmäinen luonne, 
2. liikkeen alkuperä,...
5. yksinkertaisten aistimusten alkuperä, täysin transkendenttinen kysymys.”
Sosiologisia vastauksia

Sosiologi Wolf Lepenies käsitteli ignorabimus-väitettä näkökannalta, joka poikkeaa siitä, mitä Bois-Reymond tarkoiti esittäessään väitteitä tieteen rajoista:
Tämä liittyi keskusteluun Friedrich Woltersista, yhdestä George-Kreis -kirjallisuuspiirin jäsenestä. Lepenies väitti, että Wolters ymmärsi väärin tieteen mahdolli­suuksista koskevan pessimismin asteen, mutta ymmärsi hyvin sen johto­päätöksen, että tiede­miehet itse voivat osoittaa itse­kriikkiä.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ignoramus et ignorabimus
David Hilbert vastasi, Wir müssen wissen — wir werden wissen! Meidän tulee tietää — me saamme tietää!)
Käännös suomeksi
Antiikin Kreikan tekniikka

Antikytheran kone edusti hammasrattaineen kehittynyttä mekaniikkaa.
Antiikin Kreikan tekniikka viittaa antiikin aikaisen Kreikan ja sen vaikutuspiirissä olleen hellenistisen maailman tekniikkaan ajanjaksolla alkaen noin 500 eaa. ja sulautuen sitten vähitellen antiikin Rooman tekniikkaan.
Antiikin Kreikan yhteiskunta ja tekniikka

Antiikin kreikkalaisten suhtautuminen tekniikkaan oli kaksinainen. Tuotannossa ja kaupankäynnissä tekniikkaa sovellettiin runsaasti. Tunnettuja ovat öljyjen ja viinien kuljetukseen kehitetyt amforat ja erityisen taidokkaasti tehty keramiikka. Maanviljelyssä otettiin käyttöön rautakärjellä varustettu aura. Tästä huolimatta arvostetuimmat kansalaiset olivat teoreetikoita, joita kiehtoi erilaisten ideoiden, teoreemojen ja matematiikan kehitys. Sen sijaan näiden soveltaminen käytäntöön ei heitä juurikaan kiehtonut. Syynä oli paljolti kreikkalaisen yhteiskunnan rakenne, jossa tuotantotyö kuului orjille. Luonnonfilosofia, jota toisinaan pidetään tieteen edeltäjänä, syntyi Kreikassa vuoden 1000 eaa. tienoilla. Silloin alettiin pohtia matematiikkaa, geometriaa ja tulen ominaisuutta. Aristoteles on tästä tunnettu, mutta hänkin hyödynsi Thaleen (600 eaa.) ja muiden esisokraatikkojen aikaisempia ajatuksia. Pythagoraan (582–500 eaa.) koulukunta kehitti geometrian perusteet, joiden jälkeen tulivat Eukleideen (noin 300 eaa.) työt. Demokritos (noin 470 eaa.) pohti aineen atomaarista olemusta.
Kauppa, merenkulku ja sodankäynti

Kreikan ja Egeanmeren alueen kulttuurille ominaista oli merkittävä kaupankäynti niin egyptiläisten kuin Kaksoisvirranmaan kanssa samoin kuin pohjoistenkin kansojen, josta merkkinä ovat Kreikasta löydetyt Itämeren meripihkasta tehdyt korut. Kaupankäyntiä edistämään lyötiin kolikoita. Sotamenestys persialaisia vastaan perustui paljolti laivastoon. Thales opetti merenkulkijoille suunnistusta tähtien avulla, ja Thaleen oppilas Anaksimandros piirsi ensimmäisen silloin tunnetun maailmankartan. 700-luvulla rakennettiin ensimmäiset kolmisoudut. Aleksanteri Suuren valloitusten jälkeen syntyi yhtenäinen helleeninen kulttuuri, jolla oli suoria vaikutuksia myöhempään länsimaiseen kulttuuriin.
Hellenistinen ajanjakso

Teknologinen edistys oli nopeimmillaan hellenistisellä ajalla. Heron Aleksandrialainen (noin 10–70) kehitti ensimmäisiä höyrykoneita (pyörivän höyryturbiinin), nostureita, dioptra-nimisen suorakulman mittalaitteen, puristimia, suihkulähteen ja monia muita laitteita. Näistä on säilynyt tietoja Heronin omissa kirjoituksissa, kuten Pneumatiká, jossa kuvataan muun muassa urut ja paloruisku. Automatopoietike-teoksessa (suom. 'Automaattinen valmistus') kerrotaan liikkuvista pienoismalleista ja nukeista. Mekhaniká-teoksessa kuvataan pylpyröitä, taljajärjestelyjä, vintturia, ruuvia, vipua ja kiilaa. Kreikkalaiset kehittivät jatkuvan sotimisensa myötä monenlaista sotateknologiaa, joista tunnettu on Arkhimedeen keksimä polttopeili. Arkhimedeen koneista tunnetuin on Arkhimedeen ruuvi.
Galenos (130–210) kehitti lääketieteen periaatteet, joita sovellettiin tuhat vuotta. Laskentamenetelmiä käytettiin muun muassa heittokoneiden kaliiberien laskentaa, mutta tämä kaava perustui enemmän kokemukseen kuin fysikaalisten suureiden ymmärtämiseen. Vaikka mekaanisten koneiden kehitys edistyi, näitä ei paljoakaan käytetty ihmisten elintason nostamiseen. Kreikkalaisen tieteen ja tekniikan merkitys myöhemmälle kehitykselle oli kuitenkin merkittävä, kun teoriat ja taidot siirtyivät roomalaisten kautta Eurooppaan.
Hellenistinen ajanjakso > Aleksandrian kirjaston järjestäminen

Aleksandriaan muodostui tieteen ja tekniikan keskittymä, kun kuningas Ptolemaios I perusti sinne Aleksandrian kirjaston 300-luvulla eaa. Se toimi osana tiedon luomiselle omistettua laitosta nimeltä Museion. Ptolemaios III määräsi kaikki kaupungissa vierailevat luovuttamaan kirjansa kopioitaviksi. Kirjaston ensimmäinen hoitaja Zenodotos Efesoslainen järjesti kirjat aakkosjärjestykseen. Tiedonhallinnan kannalta aakkostaminen oli tärkeä keksintö. Kiinalaisessa kirjoitusjärjestelmässä tiedon järjestäminen tehdään kirjoitusmerkkien sisältämien vaaka- ja pystyviivojen määrän mukaan. Zenodotoksen seuraaja Kallimakhos Kyreneläinen aloitti kirjaston luetteloinnin ja jakoi kirjoittajat kymmeniin aihepiireihin, joista laadittiin aakkostettu luettelo. Hän käynnisti näin indeksointimenetelmien kehityksen.
300-luvulla eaa. haaksirikkoutuneeseen laivaan lastattuja amforoita.
Arnex-sur-Nyon

| Arnex-sur-Nyon |
| --- | --- |
 vaakuna
 Arnex-sur-Nyon
 Koordinaatit: 46°22′31″N, 6°11′28″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Alue:  Nyon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,04 km²
Väkiluku (5.6.2024):  244
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arnex-sur-Nyon on Sveitsin kunta, joka sijaitsee Nyonin alueella Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2024 kesäkuussa kunnassa asui 244 asukasta.
Laihian lukio

Laihian lukio on lukio Laihian kunnassa. Se sijaitsee kunnan keskustassa, samalla tontilla Laihian yläkoulun kanssa.
Lukio on Laihian ainoa lukio ja siinä opiskelee laihialaisten lisäksi myös mm. vaasalaisia ja isokyröläisiä. Lukion rehtorina toimii Ari Puumala.
Arzier-Le Muids

| Arzier-Le Muids |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Arzier-Le Muids
 Koordinaatit: 46°27′31″N, 6°12′38″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Alue:  Nyon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  51,89 km²
Väkiluku (5.6.2024):  2 974
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arzier-Le Muids on Sveitsin kunta, joka sijaitsee Nyonin alueella Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2024 kesäkuussa kunnassa asui 2 974 asukasta.
Bogis-Bossey

| Bogis-Bossey |
| --- | --- |
 vaakuna
 Bogis-Bossey
 Koordinaatit: 46°21′08″N, 6°09′56″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Alue:  Nyon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,44 km²
Väkiluku (5.6.2024):  984
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bogis-Bossey on Sveitsin kunta, joka sijaitsee Nyonin alueella Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2024 kesäkuussa kunnassa asui 984 asukasta.
Timo Kenakkala

Timo Kenakkala (s. marraskuu 1957) on entinen lentopalloilija, urheiluvaikuttaja, tutkija ja poliitikko. Hän toimi Hämeenlinnan kaupunginjohtaja vuosina 2013-2021. Kenakkala jäi tehtävästä eläkkeelle ja hänen seuraajaksi valittiin Olli-Poika Parviainen. Kenakkala on koulutukseltaan filosofian tohtori. Aikaisemmin hän oli Oulun apulaiskaupunginjohtaja ja toimi sitä ennen usean vuoden ajan Kemiran tutkimuskeskuksen johtajana sekä tutkijana Oulun yliopistossa ja Tampellassa. Hänen puolueensa on SDP.
Kenakkala voitti lentopallon Suomen-mestaruuden vuonna 1988 Rantaperkiön Iskun joukkueessa. Hän pelasi SM-sarjassa 280 ottelua ja Suomen maajoukkueessa 80 ottelua. Hän oli pelipaikaltaan passari. Hänen kasvattajaseuransa oli Oulunsuun Heitto, ja hän edusti tamperelaisen Rantaperkiön Iskun lisäksi Oulun Kiskoa ja Oulun Ettaa.
Kenakkala toimi Suomen Olympiakomitean hallituksessa vuosina 2000–2004 ja Suomen Lentopalloliiton hallituksessa vuosina 2000–2007.
Bursinel

| Bursinel |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Bursinel
 Koordinaatit: 46°26′37″N, 6°18′24″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Alue:  Nyon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1,76 km²
Väkiluku (5.6.2024):  525
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bursinel on Sveitsin kunta, joka sijaitsee Nyonin alueella Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2024 kesäkuussa kunnassa asui 525 asukasta.
Chavannes-de-Bogis

| Chavannes-de-Bogis |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Chavannes-de-Bogis
 Koordinaatit: 46°20′56″N, 6°09′32″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Alue:  Nyon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,69 km²
Väkiluku (5.6.2024):  1 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chavannes-de-Bogis on Sveitsin kunta, joka sijaitsee Nyonin alueella Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2024 kesäkuussa kunnassa asui 1 400 asukasta.
Bernard Madoff

Bernard Madoff
Bernard "Bernie" Lawrence Madoff (29. huhtikuuta 1938 New York City, New York – 14. huhtikuuta 2021 Butner, Pohjois-Carolina) oli yhdysvaltalainen markkinatakaaja, sijoitusneuvoja, rahoittaja ja tuomittu huijari, joka suoritti liittovaltion vankeusrangaistusta massiiviseen Ponzi-järjestelmään liittyvistä rikoksistaan. Madoff oli vuonna 1960 perustamansa Bernard L. Madoff Investment Securities -sijoitusyhtiön hallituksen puheenjohtaja ja teknologiapörssi Nasdaqin entinen johtaja. Hänen yrityksensä oli Wall Streetin merkittävimpiä markkinatakaajia.
Madoffin pyramidihuijaus paljastui vuoden 2008 finanssikriisin yhteydessä; kriisin säikyttämät sijoittajat halusivat nostaa rahastoista rahojaan, joita ei ollut olemassakaan. Joulukuussa 2008 FBI pidätti Madoffin epäiltynä petoksesta hänen poikiensa tekemän ilmiannon perusteella. Pidätyksen yhteydessä Yhdysvaltojen arvopaperimarkkinoita valvova elin SEC jäädytti Madoffin varat. Petoksen on arvioitu olevan laajuudeltaan jopa 50 miljardia dollaria (37 miljardia euroa), ja se olisi siten kaikkien aikojen suurin yksityishenkilön suorittama sijoitushuijaus.
Ura

Madoff syntyi amerikanjuutalaiseen perheeseen. Hän perusti yrityksensä vuonna 1960 ja sijoitti siihen 5 000 dollaria. Ennen joulukuuta 2008 se väitti pääomansa suuruudeksi 700 miljoonaa dollaria ja kuuluvansa arvopaperiyritysten merkittävimpään yhteen prosenttiin.
Haastatteluissa Madoff kertoi sijoitusyhtiönsä ajautuneen talousvaikeuksiin 1990-luvulla, jolloin hän aloitti huijauksensa. Syyttäjien ja monien uhrien mielestä Madoff käynnisti huijauksensa jo paljon aiemmin. Monet hänen uhrinsa kuuluivat Yhdysvaltain juutalaisyhteisöön.
Washington Postin mukaan Madoff valikoi tarkoin asiakkaansa ja torjui monia halukkaita. Vain harvoille ja valituille suunnattu palvelu oli tietoinen houkuttelukeino. Madoff lupasi asiakkailleen 12 prosentin vuotuisia tuottoja, jotka olisivat toisaalta riittävän vaikuttavia mutta toisaalta tarpeeksi pieniä, jotta ne eivät herättäisi huomiota. Sijoitusasiantuntijoiden mukaan näin vakaiden tuottojen olisi jo sinänsä pitänyt herättää epäilyksiä.
Madoff on toiminut NASDissa (National Association of Securities Dealers), joka on Yhdysvaltojen arvopaperialan itsesäätelyelin. Hänen yrityksensä oli yksi viidestä aktiivisimmasta yrityksestä Nasdaqia kehitettäessä, ja hän toimi sen johtokunnan puheenjohtajana ja hallituksen jäsenenä.
Madoffin yrityksen tiedetään maksaneen ”toimeksiantovirrasta”, toisin sanoen maksaneen välittäjälle, jotta tämä järjestäisi asiakkaan toimeksiannon Madoffin kautta. Asiantuntijat ovat kyseenalaistaneet sellaisten maksujen eettisyyden ja verranneet niitä "voitelurahoihin". Madoff vakuutti, että maksu välittäjälle ei vaikuttanut asiakkaan saamaan hintaan.
Madoff oli Yeshivan yliopiston Sy Syms School of Businessin johtokunnan puheenjohtaja.
Oikeusjutut > Syytteet

FBI pidätti Madoffin 11. joulukuuta 2008 epäiltynä arvopaperihuijauksesta sen jälkeen kun hänen kerrottiin kuvailleen liiketoimiansa ”mahtavaksi Ponzi-huijaukseksi”. Väitettyyn toimintaan liittyi hänen yrityksensä sijoitustoimintayksikkö eikä paremmin tunnettu markkinatakausyksikkö.
Madoffia vastaan nostettiin syyte, jonka mukaan sijoittajat ovat menettäneet huijauksessa 50 miljardia dollaria. Madoff vapautettiin pidätyspäivänä 10 miljoonan dollarin takuita vastaan. SECin mukaan Madoff on tunnustanut FBI:n edustajalle, ettei hän voi perustella käytöstään tietämättömyydellä ja että hän ”maksoi sijoittajille rahalla, jota ei ollut olemassa”. Asianajajansa mukaan Madoff ”tekee kaikkensa selviytyäkseen näistä onnettomista tapahtumista”. Madoffin vaimo ja pojat kiistivät tiennensä mitään rikoksista, eikä heitä vastaan nostettu syytteitä.
Madoffin yhtiön suuret tuotot olivat herättäneet jo aiemmin ihmetystä. Todellinen tilanne paljastui, kun taantuman pelästyttämät sijoittajat alkoivat vetää rahojaan pois ja ilmeni, että rahasto oli käyttänyt uusien asiakkaiden rahoja vanhoille asiakkaille maksettuihin tuottoihin. Tapausta on pidetty erityisesti sääntelyn ja valvonnan epäonnistumisena. Esimerkiksi yhdysvaltalainen sijoitusanalyytikko Harry Markopoulos oli ensimmäisen kerran jo vuonna 1999 varoittanut Yhdysvaltain arvopaperimarkkinoita valvovaa SEC:iä siitä, että Madoffin rahaston tuotot vaikuttivat mahdottomilta. Madoff pyrki vierittämään vastuuta tapahtuneesta myös sijoittajille, jotka olivat olleet ”ahneita”.
Madoff ei joutunut vankilaan, vaan hänet vapautettiin takuuta vasten kotiarestiin luksusasuntoonsa. Joulun ja uudenvuoden aikana hän lähetti sukulaisilleen yli miljoonan dollarin arvosta koruja ja arvoesineitä. Syyttäjä vaati Madoffin vangitsemista velkojille mahdollisesti aiheutuneen vahingon vuoksi, mutta tuomari päätti 12. tammikuuta 2009 jättää hänet edelleen vapaalle jalalle.
Oikeusjutut > Tuomio

Madoff tunnusti 12. maaliskuuta 2009 oikeudessa syyllisyytensä kaikkiaan yhteentoista syytteeseen. Varsinainen tuomio luettiin 29. kesäkuuta 2009. Madoff tuomittiin 150 vuoden vankeusrangaistukseen. Hän joutuu mahdollisesti istumaan sen erityisen vaarallisille rikollisille tarkoitetussa tarkkaan vartioidussa vankilassa. Madoffin veli tuomittiin vuonna 2012 vankeuteen vyyhtiin liittyneistä talous- ja verorikoksista.
Teoriassa Madoff olisi vapautunut vankilasta vasta 1. huhtikuuta 2137.
Oikeusjutut > Siviilikanne

United States Securities and Exchange Commission nosti 11. joulukuuta 2008 Madoffia vastaan erillisen siviilikanteen.
Helmikuussa 2020 Madoffin asianajaja haki päämiehelleen ennenaikaista vapauttamista vankilasta terveyssyihin vedoten. Asianajaja sanoi Madoffin kärsivän munuaisvaivasta ja että hänellä on alle 1,5 vuotta elinaikaa. Liittovaltion tuomari hylkäsi pyynnön kesäkuussa 2020. Madoffin kerrottiin saaneen vankilassa sydänkohtauksen vuonna 2013. Viimeisinä elinvuosinaan Madoff oli palliatiivisessa hoidossa.
Madoff kuoli luonnollisista syistä 14. huhtikuuta 2021 Pohjois-Carolinassa Butnerin kaupungissa sijaitsevassa liittovaltion vankilassa. Viranomaistiedotteen mukaan Madoffin kuolinsyytä ei tiedetä, mutta lakimiestensä mukaan hän sairasti muun muassa parantumatonta munuaissairautta.
Madoffin poika Mark Madoff teki itsemurhan vuonna 2010, kahden vuoden kuluttua isänsä pidätyksestä, ja toinen poika Andrew Madoff kuoli syöpään vuonna 2014.
Vaikutuksia sijoittajille

Madoffin yhtiöön olivat tehneet sijoituksia monet pankit. Miljoona-, jopa miljarditappiota huijauksesta arvellaan koituneen ainakin espanjalaiselle Santanderille, ranskalaiselle BNP Paribasille ja japanilaiselle Nomuralle. Myös Nordealla oli Madoffin rahastoissa sijoituksia noin 40 miljoonan euron edestä epäsuorasti rahastojen kautta. Itävaltalainen Medici-pankki kaatui Madoff-sijoitusten seurauksena. Juutalaisiin hyväntekeväisyysorganisaatioihin huijaus iski erityisen pahasti, sillä juutalaisessa yhteisössä sijoittaminen Madoffin rahastoihin tapahtui verkostomarkkinoinnin tapaan.
Madoffin pyramidihuijauksella oli kymmeniätuhansia uhreja eri puolilla maailmaa. Huijauksen arvoksi laskettiin vuonna 2009 yli 60 miljardia dollaria eli vuoden 2021 valuuttakursseilla noin 50 miljardia euroa. Ainakin kaksi tappioita kärsinyttä henkilöä teki itsemurhan, ja yksi Madoffin suurimmista asiakkaista kuoli sydänkohtaukseen. Lisäksi useat muut uhrit menettivät kotinsa vyyhdin paljastuttua. Madoffin tunnettuja uhreja olivat muiden muassa elokuvaohjaaja Steven Spielberg, näyttelijät Kevin Bacon, Kyra Sedgwick, Zsa Zsa Gábor ja John Malkovich, televisiojuontaja Larry King, Walt Disney Studios -yhtiön hallituksen entinen puheenjohtaja Jeffrey Katzenberg, baseballpelaaja Sandy Koufax sekä vuoden 1986 Nobelin rauhanpalkinnon saanut kirjailija Elie Wiesel. Myös suomalainen pankkiiri Björn Wahlroos tunnusti menettäneensä rahaa Madoffin huijauksessa. Wall Street Journalin mukaan sijoittajille oli Madoffin kuolemaan mennessä saatu palautetuksi runsaat 14 miljardia dollaria.
Elokuva

HBO tuotti Madoffista kertovan televisioelokuvan The Wizard of Lies. Elokuvan pääroolissa näyttelee Robert De Niro, ja elokuvan ensi-ilta oli toukokuussa 2017.
Aiheesta muualla

CNN:n aikajana tapahtumista
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Crassier

| Crassier |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Crassier
 Koordinaatit: 46°22′28″N, 6°09′52″E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Vaud
Alue:  Nyon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,03 km²
Väkiluku (5.6.2024):  1 277
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Crassier on Sveitsin kunta, joka sijaitsee Nyonin alueella Vaud’n kantonissa Lounais-Sveitsissä. Vuoden 2024 kesäkuussa kunnassa asui 1 277 asukasta.
Vilho Manninen

Vilho Eelis Manninen (19. maaliskuuta 1913 Kangasniemi – 20. elokuuta 1990) oli suomalainen poliisi ja kirjailija.
Kangasniemen Hokassa syntynyt Manninen eli lapsuus- ja nuoruusvuotensa Kangasniemen kirkonkylällä kasvattilapsena kiertokoulunopettaja Henriikka Mannisen luona. Hän lähti 1930-luvun alussa Mikkeliin opiskelemaan kellosepäksi mutta palasi muutaman vuoden harjoittelun jälkeen takaisin Kangasniemelle.
Manninen oli vartiopalveluksessa talvisodan ensimmäisenä päivänä 30, marraskuuta 1939 Rajajoen rautatiesillalla ja joutui sotavangiksi. Hän oli vankina muun muassa Gornilovan sotavankileirillä. Suomeen palattuaan Manninen toimi poliisina Helsingissä. Eläkkeelle jäätyään hän muutti Janakkalaan ja aloitti myös kirjoittamisen.
Teoksia

Uunierakko : novelleja ; piirroskuvat Viljo Jääskeläinen. Akateeminen kustannusliike, Helsinki 1967
Rajamies – sotavankina, 11-osainen kertomus ilmestyi Kansa taisteli -lehden numeroissa 9/1966 – 8/1967
Rajajoki 30.11.1939–1969. Akateeminen kustannusliike, Helsinki 1969, 2. painos nimellä Rajajoki 30.11.1939. V. Manninen, Turenki 1979
Sodan ensimmäinen vanki Kannaksella. Kansa taisteli 2/1973
Kotipuolen raitit 1920 – 30-luvulla Kangasniemellä ja Mikkelissä. 1978
Aiheesta muualla

Rajamies - sotavankina-kertomuksen 1. osa Sota syttyi Rajajoella, Kansa taisteli 9/1966
Mannisen kertomus Sodan ensimmäinen vanki Kannaksella. Kansa taisteli 2/1973
Suomen kirjailijat 1945–1980, Manninen, Vilho Eelis, sivu 389, toimittaneet Maija Hirvonen,Hannu Launonen, Anna Nybondas, Inger Bäcksbacka, Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 402, 1985
Taking off – otetaan hatkat

| Taking off – otetaan hatkat> Taking Off |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Miloš Forman
Käsikirjoittaja:   Miloš Forman  John Klein  Jean-Claude Carrière  John Guare 
Tuottaja:  Alfred W. Crown
Säveltäjä:  Karel Mares
Kuvaaja:  Miroslav Ondříček
Leikkaaja:  John Carter
Pääosat:   Lynn Carlin  Buck Henry 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:   28. maaliskuuta 1971 (Yhdysvallat)  28. toukokuuta 1971 (Suomi) 
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taking off – otetaan hatkat on ensimmäinen Miloš Formanin Yhdysvalloissa ohjaama elokuva, satiirinen komedia vuodelta 1971. Elokuvassa porvarisperheen teinityttö karkaa kotoa ja vanhemmat yrittävät paitsi löytää tyttären, myös ymmärtää tämän karkaamisen syitä. Elokuvan keskiössä on sukupolvien välinen kuilu ja keskiluokkaisen aikuisten maailman ja nuorisokulttuurin törmäyskohdat.
Henkilöt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lynn Carlin  | … |  Lynn Tyne   |
|  Buck Henry  | … |  Larry Tyne   |
|  Georgia Engel  | … |  Margot   |
|  Tony Harvey  | … |  Tony   |
|  Audra Lindley  | … |  Ann Lockston   |
|  Paul Benedict  | … |  Ben Lockston   |
|  Vincent Schiavelli  | … |  Schiavelli   |
|  David Gittler  | … |  Jamie   |
|  Ike Turner  | … |  itse   |
|  Tina Turner  | … |  itse   |
|  Linnea Heacock  | … |  Jeannie Tyne   |
|  Rae Allen  | … |  rouva Divito   |
|  Frank Berle  | … |  Komitean mies   |
|  Philip Bruns  | … |  Poliisi   |
|  Gail Busman  | … |  Nancy Lockston   |
|  Carly Simon  | … |  laulukokelas   |
|  Kathy Bates  | … |  laulukokelas   |
|  Shellen Lubin  | … |  laulukokelas   |
Timo (Seitsemän veljestä)

| Timo |
| --- | --- |
 Timo Arno Virtasen näyttelemänä Turun kaupunginteatterin Seitsemässä veljeksessä.
Luoja(t):  Aleksis Kivi
Näyttelijä(t):  Arvo Lehesmaa Joel Rinne Kaarlo Saarnio Oke Tuuri Reino Valkama Pentti Viljanen Arno Virtanen
Ensi- esiintyminen:  Seitsemän veljestä
Viimeinen esiintyminen:  Seitsemän veljestä
Henkilötiedot
Status:  suuren maatilan perillinen
Ammatti:  maanviljelijä
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:  Toukola, Häme
Asuinpaikka:  Toukola, Häme
Luonteenpiirteet:  tunneihminen, leppeä, yksinkertainen, iloinen
Suhteet
Vanhemmat:  Juhani
Sisarukset:  Juhani, Tuomas, Aapo, Simeoni, Lauri, Eero
Puoliso(t):  Kuokkalan Ulla
Sisarusten lapset:  runsaasti, mm. Juhanin poika Juhannes
Muut sukulaiset:  Männistön Venla, Härkämäen tytär, Konkkalan Hindrikka, Kuokkalan toinen kaksostytär, Seunalan Anna (kälyjä)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Timo on Aleksis Kiven luoma kuvitteellinen henkilö. Hän on yksi päähenkilöistä Kiven 1870 julkaistussa romaanissa Seitsemän veljestä. Timo ja Lauri ovat kaksosia siten, että Timo syntyi ensin. Niinpä hän on veljessarjan viidenneksi vanhin. Häntä vanhempia ovat Juhani, kaksoset Tuomas ja Aapo sekä Simeoni. Timon ja Laurin jälkeen Jukolan emäntä synnytti vielä Eeron.