stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Public Image: First Issue
Kokoonpano

John Lydon – laulu, piano
Keith Levene – kitara
Jah Wobble – bassokitara, laulu kappaleessa ”Fodderstompf”
Jim Walker – rummut, laulu kappaleessa ”Fodderstompf”
Páll Ragnar Pállsson

Páll Ragnar Pálsson (s. 1977) on islantilainen säveltäjä. Hän sai filosofian tohtorin arvon Viron musiikki- ja teatteriakatemiasta, jossa opiskeli sävellystä Helena Tulven johdolla. Väitöskirjassaan, jonka tekoa ohjasi Urve Lippus, Páll tutki islantilaista varhaisen luterilaisen musiikin käsikirjoitusta 1600-luvulta. Hänen musiikkiaan leimaavat lineaarisuus, itäeurooppalainen taidemusiikki ja jossain määrin sen ajan vaikutus, jonka nuori Páll vietti indie rock -yhtye Mausin jäsenenä. Usein teoksissa näkyy luonnonvoimista saatu innoitus, ja työssä on monesti ollut henkinen ulottuvuus.
Vuonna 2013 Pállin viulukonsertto Nostalgia valittiin "vuoden sävellykseksi" vuoden 2013 Islannin musiikkipalkintojen jakamisen yhteydessä. Hän on säveltänyt myös sellokonserton Quake, jonka tilasivat Elbphilharmonie sekä Los Angelesin filharmonikot ja joka omistettiin Sæunn Þorsteinsdóttirille. Sæunn toimi solistina teoksen kantaesityksessä, jonka Jonathan Stockhammer johti Hampurissa. Tämän jälkeen teos esitettiin myös Los Angelesissa Daníel Bjarnasonin johdolla.
Páll on opettanut sävellystä Islannin taideyliopistossa.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
RBL Posse

| RBL Posse> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1991–2003
Tyylilaji:  gangsta rap
Kotipaikka:   San Francisco, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Black C  
Entiset jäsenet:  Mr. Cee, 1991–1996   Hitman, 1991–2003  
Levy-yhtiö:  In-a-Minute Records   Big Beat Records   Atlantic Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
RBL Posse eli Ruthless by Law Posse oli yhdysvaltalainen gangsta rap -yhtye, joka perustettiin San Franciscon Hunters Pointissa vuonna 1991.
Historia

Yhtyeen perustivat Black C (Christopher Matthews) ja Mr. Cee (Kyle Church). Heidän ensimmäinen omakustannealbuminsa "Don't Give Me No Bammer" julkaistiin In-a-Minute Recordsin kautta ja se pääsi Billboard-lehden Hot Rap Singles -listan sijalle 16. Yhtyeen kaksi seuraavaa albumia "A Lesson to Be Learned" ja "Ruthless by Law" nousivat korkeille sijoille Billboardin Top R&B/Hip-Hop Albums -listalla sekä jälkimmäinen Billboardin Top 200 -listalle sijalle 199.
Atlantic Recordsin alaisuudessa toiminut Big Beat -levy-yhtiö solmi yhtyeen kanssa levytyssopimuksen, mutta ennen albumin valmistumista Mr. Cee murhattiin ampumalla yhdeksän kertaa kotinsa lähellä uudenvuodenpäivänä 1996 ja siitä alkoi useita ihmisuhreja vaatinut kostoiskujen sarja alueella.
1997 julkaistulla "An Eye for an Eye" albumilla Mr. Ceen poissaoloa paikattiin nimekkäillä artisteilla kuten esimerkiksi 2Pacille, Spice-1:lle ja E-40:lle taustoja tuottanut Rick Rock ja räppäri MC Eiht. Albumi saavutti 14. sijan Billboardin Top R&B/Hip-Hop Albums -listalla.
2000 julkaistun "Bootlegs & Bay Shit: The Resume" albumin jälkeen Hitman sai luodin jalkaansa ampumavälikohtauksessa.
Vuoden 2001 "Hostile Takeover" jäi yhtyeen viimeiseksi julkaisuksi Hitmanin kuoltua tultuaan ammutuksi autoonsa ajaessaan San Fransiscon Hunters Pointissa vuonna 2003.
Black C on jatkanut levyttämistä omalla nimellään.
Julkaisut

A Lesson to Be Learned (1992)
Ruthless by Law (1994)
An Eye for an Eye (1997)
Bootlegs & Bay Shit: The Resume (2000)
Hostile Takeover (2001)
Julkaisut > Muut julkaisut

Hitman - Solo Creep (1995)
RBL Posse Presents N.O.H. Mafia - Niggaz on High (1996)
Hitman - H2O Volume One (1999)
Black C & 11/5|TayDaTay - Prime Factorz (2000)
RBL Posse Presents Prime Minister - No Compromise (2002)
RBL Posse Presents Military Minded - Ghetto Vietnam (2002)
RBL Posse Presents The Rightway Malitia - Malitia Muzik (2003)
RBL Posse Presents Young Thugg - Thugg Livin (2003)
Black C - Last Man Standing (2003)
Black C - The City of Gods (2007)
Black C - 70's Baby (2010)
Black C - Still Ruthless (2012)
Aiheesta muualla

RBL Possen kotisivut (englanniksi)
RBL Posse Allmusic-sivustolla (englanniksi)
Punaisen kallion taistelu

Punaisen kallion taistelu eli Chibin taistelu oli vuonna 208 käyty taistelu kiinalaisten sotapäälliköiden välillä. Han-dynastia oli romahtamaisillaan ja maata käytännössä johtivat sotapäällikköt. Cao Cao oli jo liittänyt suuren osan maan pohjoisaa omaan hallintaansa ja hänen entiset liittolaisensa Sun Quan ja Liu Bei kävivät häntä vastaan. Taistelu käytiin Jangtsejoella ja sen rannalla, jossa Cao Cao lyötiin selvästi. Punaisen kallion taistelu on yksi Kiinan historian käännekohdista, sillä se sinetöi Han-dynastian hajoamisen ja valtakunnan jakautumisen kolmeen osaan.
Tausta

Han-dynastiassa nousi 100-luvulla useita kapinoita tehotonta hallintoa vastaan. Vakavimpia näistä oli keltaisten turbaanien kapina. Keisari Lingdi joutui antamaan maaherroilleen laajemman autonomian ja vapauden kukistaa kapina alueillaan parhaaksi katsomallaan tavalla. Maaherrat kokosivat omat armeijansa ja lopulta kukistivat kapinan alueittain.
Lingdi kuoli vuonna 189 ja valtaan nousi hänen 12-vuotias poikansa Liu Bian. Tämä käynnisti hovissa valtataistelun, minkä seurauksena maaherrat Dong Zhuo ja Yuan Shao marssivat maan pääkaupunkiin  Luoyangiin ja teloittivat valtaa pitäneet hovieunukit. Dong Zhuo otti Liu Bianin vangiksi ja nosti valtaistuimelle tämän nuoremman veljen Liu Xien.
Muut maaherrat muodostivat liittouman Dong Zhuon valtaa vastaan, joka poltti Luoyangin ja siirsi maan pääkaupungin Chang'aniin. Sotaherrat voittivat Dong Zhuon, minkä jälkeen aloittivat keskinäisen valtakamppailun. Liu Xie pakeni vuonna 195 Pohjois-Kiinaan, jossa Cao Cao oli noussut voimakkaimmaksi sotaherraksi. Vuoteen 208 menneessä Cao Cao onnistui kasvattaa valtaansa entisestään ja alkoi suunnitella koko Kiinan valloittamista.
Cao Cao kokosi valtavan armeijan ja marssi sen kanssa etelään. Häntä vastaan asettuivat sotaherrat Sun Quan ja Liu Bei. Cao Caon armeijan kooksi on väitetty aikalaislähteissä jopa 800 000 miestä, minkä todenperäisyyttä historiantutkijat epäilevät. Todennäköisesti Cao Cao sai kokoon noin 250 000 miestä, mikä sekin oli suuri määrä, sillä hänen vastustajillaan oli 10 000–50 000 sotilasta. Liu Bein armeija lyötiin ensin Changbanin taistelussa syksyllä 208, mutta hänen lyöty armeija pääsi pakenemaan.
Taistelu

Cao Cao marssitti armeijansa Jianglingiin, joka oli tärkeä satama Jangtsejoella. Armeija oli väsynyt ja huonosti huollettu sekä useat sotilaista sairastui. Vihollisten armeija oli joen toisella puolella, joten armeija laivoihin Jianglingissa ja purjehti myötävirtaan. Merenkäyntiin tottumattomat sotilaat kärsivät merisairaudesta eivätkä osanneet kunnolla ohjata laivoja, joten Cao Cao käski köyttää laivat yhdeksi suureksi lautaksi.
Cao Cao leiriytyi rannalle ja ankkuroitui laivansa odottamaan vastustajiensa liikettä, jolloin vihollisarmeijan yksi komentajista ilmoitti haluavansa antautua ja loikata Cao Caon puolelle. Cao Cao jäi odottamaan komentajan antautumista, mutta tämä kokosikin omiin veneisiinsä palavia materiaaleja ja sytytti ne ja lähetti kohti Cao Caon lauttaa. Yhteen köytetyt laivat eivät voineet väistää palavia veneitä, jotka törmätessään levittivät tulen koko lautalle. Suuri osa lautalla olleista sotilaista kuoli.
Samalla vihollisarmeija yllätti leiriytyneet joukot, jotka lyötiin ja ajettiin Cao Caon kanssa perääntymään. Cao Caon armeijan rippeet marssivat takaisiin pohjoiseen ja paluumatkalla Liu Bein ja Sun Quanin toistuvat hyökkäykset rokottivat joukkoja lisää. Suurempi osa Cao Caon armeijasta kuoli kuitenkin paluumatkan nälkään ja tauteihin kuin taisteluihin.
Seuraukset

Taistelu pysäytti Cao Caon vallan kasvun. Etelä-Kiinan valta jakautui lopulta Sun Quanin ja Liu Bein kesken. Cao Cao julistautui kuninkaaksi ja perusti Wein valtion. Pian Liu Bei perusti alueelleen valtion Shu Han ja Sun Quan alueelleen valtion Wu.
Han-dynastian valtakunta oli jo käytännössä loppunut, mutta dynastian lopuksi katsotaan kun Cao Caon poika Cao Pi pakotti Liu Xien luopumaan kruunusta vuonna 220, mistä alkoi Kiinan historiassa kolmen kuningaskunnan kausi, jossa Wei, Shu Han ja Wu hallitsivat Kiinaa.
Public Image Ltd

| Public Image Ltd |
| --- | --- |
 Public Image Ltd vuonna 2013
Tiedot
Toiminnassa:  1978–1992, 2009–
Tyylilaji:  Post-punk, alternative rock, alternative dance
Kotipaikka:   Lontoo, Englanti
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  John Lydon Bruce Smith Lu Edmonds Scott Firth
Entiset jäsenet:  Keith Levene Jah Wobble Jim Walker Vivian Jackson David Humphrey Richard Dudanski Karl Burns Martin Atkins Steve New Ken Lockie Pete Jones John McGeoch Allan Dias Russell Webb
Levy-yhtiö:  Virgin Records, Warner Bros. Records, Elektra Records, PiL Official
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Public Image Ltd eli PiL on brittiläinen rockyhtye, joka toimi vuosina 1978–1993 ja jatkaa vuodesta 2009 alkaen. PiL:in perusti aiemmin Sex Pistols yhtyeestä tunnettu laulaja John Lydon alias Johnny Rotten, joka lauloi ja sanoitti myös PiL:in kappaleet. Lydonin oli tarkoitus ottaa Sex Pistolsissa bassoa soittanut kaverinsa Sid Vicious mukaan suunnitellessaan yhtyeen perustamista, mutta aikomus kaatui Sex Pistolsin Amerikan kiertueen jälkeen Sidin saadessa jälleen lisää heroiinia ja tämän bändärityttökaverin Nancy Spungenin palatessa kuvioihin.
PiL:iä ei voi tarkemmin määritellä mihinkään genreen, koska yhtye on tehnyt monenlaista musiikkia. Yleensä sitä kuitenkin nimitetään post punkiksi.
Nimen Public Image Lydon sai skotlantilaisen Muriel Sparkin kirjoittaman kirjan Public Image mukaan, joka kertoi äärimmäisen itsekeskeisestä näyttelijättärestä. Limited tuli siitä, että Lydon halusi rajoittaa olemistaan esillä yhtyeessä. Monet, erityisesti levy-yhtiö Virgin Records, olisivat halunneet PiL:istä Sex Pistolsille jatkon. He halusivat Lydonin työskentelevän Sex Pistolsin rumpalin Paul Cookin ja kitaristi Steve Jonesin kanssa, mutta hän kieltäytyi.
Yhtyeen kaksi ensimmäistä albumia valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Vuonna 2023 yhtye pyrkii Irlannin euroviisuedustajaksi kappaleella ”Hawaii”.
Jäsenet

John Lydon - laulu (1978-1992, 2009-)
Bruce Smith - rummut, taustalaulu (1986-1990, 2009-)
Lu Edmonds - kitarat, saz, banjo, koskettimet, taustalaulu (1986-1988, 2009-)
Scott Firth - basso, kosketinsoittimet, taustalaulu (2009-)
Keith Levene - kitara, koskettimet (1978-1983)
Jah Wobble - basso (1978-1980)
Jim Walker - rumpu (1978)
Vivian Jackson - rummut (varhainen 1979)
David Humphrey - rummut (helmikuu 1979)
Richard Dudanski - rummut (huhti-syyskuu 1979)
Karl Burns - rummut (syyskuu 1979)
Martin Atkins - rummut (1979-1980, 1982-1985)
Steve New - kitara (1980 lyhyesti)
Ken Lockie - koskettimet (1982)
Pete Jones - basso (1982-1983)
John McGeoch - kitara (1986-1992)
Allan Dias - basso (1986-1992)
Studioalbumit

Public Image: First Issue, 1978
Metal Box, 1979
The Flowers of Romance, 1981
This Is What You Want...This Is What You Get', 1984
Album, 1986
Happy?, 1987
9, 1989
That What Is Not, 1992
This is PiL, 2012
What the World Needs Now..., 2015
End of World, 2023
Ralph Guldahl

Ralph J. Guldahl (22. marraskuuta 1911 – 11. kesäkuuta 1987) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän voitti Yhdysvaltain avoimen golfturnauksen kahdesti vuosina 1937 ja 1938 sekä The Masters Tournamentin vuonna 1939. Hän kuului myös vuoden 1937 Ryder Cup -joukkueeseen. Hän pääsi World Golf Hall of Fameen vuonna 1981.
Pukara (Ikaalinen)

Pukara on yksi Ikaalisten kylistä. Pukaran kylä on Myllykartun ja Mansoniemen naapurikylä, mutta sen raja ulottuu Jämijärven rajalle saakka. Sana Pukara muotoutuu ruotsin kielen sanasta puckar, joka tarkoittaa riitaa/riitapukaria. Pukara on saanut nimensä Pukaralammin talon mukaan, joka sijaitsee Pukaran keskellä. Kylässä sijaitseva Pukaralammikin on vielä olemassa, mutta kovin ruohottuneena ja pusikkoisena. Uurasjärvestä laskee vesi Noro-ojaa pitkin Pukaralammin ja Suurniemenlammin kautta Kyrösjärveen.
Historia

Pukaran kylän kerrotaan syntyneen kolmen veljeksen tultua seudulle ensin kalastamaan ja metsästämään, mutta lopulta vakituisesti asumaan. Tarinalla on kaksi versiota, joista toinen kertoo yhden veljistä asettuneen Uurasjärven rannalle, toinen Pukaralammille ja kolmas Suuriniemeen. Toisen tarinan mukaan kaikki kolme veljestä asuivat Uurasjärven rannalla samassa talossa ja ajan kuluessa hajaantuivat seudulle edellisen tarinan mukaan. Pukaran kylästä on käytetty ennen nimitystä Uurasjärven kylä. Pukaran koulukin toimi aluksi Uurasjärven koulun nimellä, mutta 1920-luvulla siitä alettiin virallisesti käyttää nimitystä Pukaran koulu.
Yleisiä rakennuksia

Pukarassa on pienviljelijäyhdistyksen talo Toimela, joka oli hyvässä kunnossa peruskorjauksen jälkeen. Toimela paloi pahasti 12.12.2010. Pukaran koulu on yksityisomistuksessa, joista alakoulun puolella asutaan, ja vanhempi, yläkoulu (rak. 1908) on varastokäytössä. Pukarassa on ollut ainakin kolme kauppaa, yksi/uusin aivan koulun vieressä ja toinen, vanhempi kauppa sijaitsi Uurasjärven lähellä kolmas kauppa sijaitsi näiden kahden välillä, ns. Uurasjärven kylän ja Pukaran kylän rajalla.
Pukaran yritys

Pukaran oma urheiluseura Pukaran yritys on toiminut tiettävästi jo ennen sotaa. Vireimmillään seuran toiminta oli 1950-1960-luvuilla. Pukaran yritys on pärjännyt joskus myös Kyrösjärven ympärihiihdossa. Pukaran koulun urheilukenttä kunnostettiin alkukesästä 2009.
Aiheesta muualla

Ikaalisten kylät – Pukara (Arkistoitu – Internet Archive)
Puuluodon järjestötalo

| Puuluodon järjestötalo> Puuluodon Järjestötalo |
| --- | --- |
Osoite:  Puuluoto
Sijainti:  Tornio
Valmistumisvuosi:  1963
Rakennuttaja:  Puuluodon Järjestöyhdistys ry
Omistaja:  Puuluodon Järjestöyhdistys ry
Runkorakenne:  lauta
Kerrosluku:  1
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Puuluodon järjestötalo sijaitsi Torniossa Puuluodon kyläkeskuksessa.
Historia

Talo on rakennettu talkoilla ja rahoitettu lainalla ja keräyksillä. Talon piirustukset on KTK:n Lapin piirijärjestön arkistossa.
Rakennus

Vuonna 1963 rakennettu talo on lautarakenteinen. Katteena on huopaa. Talo on maalattu punaiseksi. Sisäseinät ovat lautaa ja sisäkatto on paneelia. Talossa on uunilämmitys. Talossa ei ole vesijohtoa, viemäriä eikä wc:tä.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola ja eteinen.
Toimintaa työväentalolla

1980-luvun alussa talossa on järjestetty kokouksia, nuorisotoimintaa ja juhlia.
Postilaatikko

Postilaatikoita telineessä.
Postilaatikko on rakennuksen ulkopuolella, yleensä tien varressa oleva laatikko, johon vastaanottajan posti jaetaan.
Rakenne

Postilaatikot sijaitsevat usein teiden varsilla, postilaatikkotelineeseen, tolppaan tai johonkin muuhun niitä varten tehtyyn rakennelmaan kiinnitettynä. Laatikot ovat yleensä muovisia, metallisia tai joskus puisiakin. Tyypillisessä muovisessa laatikossa on kaksiosainen kansi, ulompi sateensuojana ja sisempi varustettu postiluukulla. Metalliset laatikot ovat usein lukittavia. Postilaatikon tärkeä osa on postinsaajan nimi ja osoite, tavallisesti laatikon kannessa tai etuseinässä. Erityisesti omakotitaloalueilla on toisinaan laatikoita, joissa ei ole minkäänlaisia merkintöjä, mikä vaikeuttaa postinjakelua.
Sijoittelu

Omakotitaloalueilla postilaatikot ovat usein tontin rajalla tai erikokoisissa laatikkoryhmissä tien varrella. Rivitaloalueilla ne ovat yleensä aina laatikkoryhmissä esimerkiksi parkkipaikkojen alueella. Kerrostaloissa postit jaetaan ovessa sijaitsevan postiluukun kautta asuintilaan tai alakerrassa oleviin postilaatikoihin. Postilaatikoiden sijoittelusta ja malleista on olemassa Viestintäviraston ohjeet, mutta niiden rakentamisessa voi kuitenkin käyttää myös mielikuvitustaan. Aikoinaan yleisimpiä postilaatikoita oli ns. heittopostilaatikko, johon posti heitettiin ohi ajavasta postiautosta.
Sähköpostilaatikko

Postilaatikko-termi on otettu käyttöön myös sähköpostin yhteydessä, tarkoittamaan saatujen ja lähetettävien viestin talletukseen käytettäviä tiedostorakenteita. Tässä yhteydessä postilaatikot usein nimetään ja ryhmitellään esimerkiksi viestien päivämäärän, lähettäjien tai sisältöjen perusteella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta postilaatikko Wikimedia Commonsissa
Postilaatikoiden sijoittaminen Posti.
Moottorisahalla tehty karhuveistos postilaatikkotelineenä maaseututalossa.
Päiväys

Päiväys eli päivämäärä (lyhenne pvm.) on vakiintunut tapa ilmaista tietty päivä jonkin ajanlaskukäytännön mukaisesti. Päiväyksellä viitataan käytetyn kielen tai kulttuuripiirin valta-ajanlaskuun, länsimaissa gregoriaaniseen kalenteriin.
Gregoriaanisen ajanlaskun päiväys

Gregoriaanisessa ja juliaanisessa kalenterissa päiväyksessä ilmoitetaan yleensä päivä, kuukausi ja vuosi. Seuraavassa on lueteltu erilaisia päiväyksen merkitsemistapoja (p = kuukauden päivän järjestysnumero, k = vuoden kuukauden järjestysnumero, v = kuluva vuosi):
Suomessa päiväyksen muotoja ovat:
p. kuukausi + -ta v — esimerkiksi 23. toukokuuta 2004 (luetaan: kahdentenakymmenentenäkolmantena toukokuuta kaksituhattaneljä)
p.k.v — esimerkiksi 21.5.2004
p.k. — esimerkiksi 23.5. (kahdeskymmeneskolmas viidettä)
Numeroin ilmaistu päivämäärä kirjoitetaan koodinluonteisuutensa takia kokonaan ilman välilyöntejä (ei: ”23.5. 2004” eikä: "23. 5. 2004"). Päiväyksissä ei käytetä etunollia: ”04.08.2013” (pitää olla: 4.8.2013).
Päivämäärän numeerisessa muodossa piste on tulkittava järjestysluvun osoittavaksi merkiksi, ei lukuerottimeksi. Nykyään näkee varsin usein käytettävän väärää merkintätapaa, esimerkiksi "23.5" ilman kuukauden jäljessä olevaa pistettä. Tämä lienee omaksuttu amerikkalaisten tietokoneohjelmien tavasta merkitä päivämääriä ottamatta huomioon kansallisia standardeja.
Amerikkalainen päiväys on muotoa:
k/p/v — esimerkiksi 5/23/2004
kuukausi p, v — esimerkiksi May 23, 2004
kuuk. p, v — esimerkiksi Nov 21, 2004 (November, marraskuu)
Kansainvälinen ISO 8601 -standardi määrittelee päiväyksen muotoon:
v-k-p  — vakiomäärä numeroita, eli käyttäen aina tarvittaessa etunollia — esimerkiksi 2004-05-23
Aiheesta muualla

Miten päiväys merkitään? – Kotimaisten kielten keskus.
Punavatsalivertäjä

| Punavatsalivertäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Käpinkäiset Campephagidae
Suku::  Livertäjät Lalage
Laji::  aurea
Kaksiosainen nimi
 Lalage aurea  (Temminck, 1827) 
Katso myös
   Punavatsalivertäjä Wikispeciesissä   Punavatsalivertäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punavatsalivertäjä (Lalage aurea) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Punavatsalivertäjää tavataan Indonesiassa. Lajin on raportoitu olevan suhteellisen yleinen Halmaheralla. Se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi, mutta laji on luokiteltu elinvoimaiseksi, koska sen ei uskota olevan vaarassa.
Punavatsakutoja

| Punavatsakutoja> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kutojat Ploceidae
Suku::  Punakutojat Malimbus
Laji::  erythrogaster
Kaksiosainen nimi
 Malimbus erythrogaster  Reichenow, 1893 
Katso myös
   Punavatsakutoja Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punavatsakutoja (Malimbus erythrogaster) on kutojien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Punavatsakutojaa tavataan Afrikan keskiosissa. Sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Päänvientiköysi

Päänvientiköysi (engl. carrier rope) on köysi, joka kulkee paperikoneen kuivatusosassa kuumien, paperia kuivattavien, höyryllä kuumennettujen, sylintereiden reunoihin muotoillussa urassa. Asettamalla köyden väliin paperiradan auttaa köysi paperiradan päälle laittamisessa käyvässä koneessa. Raskasta kartonkirataa koneelle laittavilla kartongintekijöillä on aikaisempina aikoina ollut riskinä menettää peukalonsa.
Aiheesta muualla

Pöyhönen, Saku: Pääviennin kehittäminen kartonkikoneen alkukuivatusosalla.  (opinnäyte)  Tampereen ammattikorkeakoulu, 2014.  Teoksen verkkoversio (viitattu 21.4.2017).[vanhentunut linkki]
Päivätär, Valotar ja Tähdetär

Päivätär, Valotar ja Tähdetär (eng. Flora, Fauna and Merryweather) ovat Disneyn vuoden 1959 Prinsessa Ruusunen -elokuvassa esiintyvät kolme hyvää haltijakeijua. Päivättärellä on punaiset vaatteet, Valottarella vihreät ja Tähdettärellä siniset vaatteet, ja heillä kaikilla on keskiaikaistyyliset asut ja suippokärkiset hatut.
Rooli animaatioelokuvassa

Elokuvan alussa Päivätär, Valotar ja Tähdetär osallistuvat prinsessa Auroran ristiäisiin, ja jokainen heistä antaa Auroralle siunauksen. Päivätär antaa Auroralle kauneuden lahjan ja Valotar laulamisen lahjan, mutta Pahattaren yllättävä saapuminen keskeyttää Tähdettären. Pahatar luo Auroraan kirouksen, jonka mukaan tämä tulisi kuolemaan värttinän pistoon 16-vuotispäivänään. Tähdetär lieventää kirousta muuttamalla kuoleman syväksi unitilaksi, josta ensirakkauden suudelma herättäisi prinsessan. Haltiakeijut piilottavat Auroran Pahattarelta kasvattaen tämän mökissä metsän keskellä omana kummilapsenaan väittäen Auroralle olevansa hänen tätejään. Kun Auroran 16-vuotissyntymäpäivä lähestyy, Päivätär, Valotar ja Tähdetär joutuvat käyttämään taikuutta tehdäkseen Auroralle kakun ja puvun heidän ollessa kyvyttömiä leipomaan ja kutomaan ilman taikuutta. Tähdetär kinastelee Päivättären kanssa puvun väristä ja heidän jatkuvasti loitsiessa puvun joko punaiseksi tai siniseksi, taikasäteet karkaavat savupiipusta, mikä paljastaa Pahattaren lemmikkikorpille Diablolle Auroran sijainnin.
Aurora kertoo keijuille metsässä kohtaamastaan miehestä, ja Päivätär, Valotar ja Tähdetär kieltävät Auroraa tapaamasta miestä uudelleen. He tietävät miehen olleen prinssi Philip, ja joutuvat paljastamaan Auroralle totuuden tämän alkuperästä. He vievät Auroran takaisin linnaan ja yrittävät lohduttaa tätä tuloksetta.
Myöhemmin Pahatar huijaa Auroran koskemaan rukin värttinää, ja Päivätär, Valotar ja Tähdetär kauhukseen huomaavat Auroran makaavan maassa. Tuntien syyllisyyttä he suunnittelevat nukuttavansa koko linnan väen, kunnes Aurora herää. Päivätär saa tietää kuninkaan puheiden perusteella prinssi Philipin olleen se mies, jonka Aurora kohtasi metsässä ja he lähtevät etsimään tätä, jotta tämä voi kumota kirouksen. Päivätär, Valotar ja Tähdetär vapauttavat prinssin Pahattarelta ja antavat tälle aseiksi Hyvyyden taikakilven ja Totuuden miekan. Diablo huomaa heidät ja hälyttää asiasta Pahattaren apulaisille, minkä jälkeen Tähdetär muuttaa Diablon kiveksi. Päivätär torjuu Pahattaren apulaisten ampumat nuolet, kivet ja kuuman öljyn muuttamalla ne kupliksi, kukiksi ja sateenkaariksi. Lopputaistelussa Pahatarta vastaan Päivätär, Valotar ja Tähdetär voimistavat Totuuden miekan loitsuillaan ja Philip surmaa Pahattaren heittämällä miekan tämän sydämeen ja Pahatar putoaa alas kallionkielekkeeltä kuolemaansa. Päivätär, Valotar ja Tähdetär todistavat kuinka Philip herättää Auroran suudelmallaan ja ovat läsnä Philipin ja Auroran tanssiessa keskenään Valottaren itkiessä ilosta. Päivätär huomaa Auroran puvun olevan sininen ja muuttaa sen punaiseksi, mutta Tähdetär muuttaa puvun välittömästi takaisin siniseksi.