stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tarjoustalo
Aiheesta muualla

Laakso, Antti: Seitsemän myymäläketjua saman Tokmanni-nimen alle Yle Uutiset.  28.8.2013.
Halpaketju Tarjoustalo tuli Maskuun Turun Sanomat.  8.10.2004. Arkistoitu 7.8.2020.
Tarjoustalot siirtyvät historiaan Helsingin Uutiset.  28.8.2013. Arkistoitu 6.12.2013.
Anttila, Kitte - Mainonnan merkitys Tarjoustaloissa Espoon talousalueella
Tokodede

| Tokodede |
| --- | --- |
 Tokodeden puhuma-alue
Tiedot
Puhujia:  39 500
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  Malaijilais-polynesialaiset kielet Timorilaiset kielet
ISO 639-3:  tkd
 Ohje 
Tokodede on Itä-Timorissa puhuttava malaijilais-polynesialainen kieli. Kielellä on noin 39 500 puhujaa Liquiçán alueella, erityisesti Lois-joen varrella. Puhujien määrä on laskenut viime vuosina. Sen katsotaan kuitenkin olevan edelleen elinvoimainen.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
The Mooney Suzuki

| The Mooney Suzuki |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1996–
Tyylilaji:  Rock, Garage Rock, Glam Rock
Kotipaikka:  New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Sammy James Jr.   Graham Tyler   Will Rockwell-Scott   Reno Bo  
Levy-yhtiö:  Estrus Records   Columbia Records   V2 Records   Elixia Records  
Aiheesta muualla
TheMooneySuzuki.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Mooney Suzuki on rock and roll -yhtye, joka perustettiin vuonna 1996. Heiltä on ilmestynyt neljä albumia: The Mooney Suzuki, People Get Ready, Electric Sweat ja Alive & Amplified. Yhtyeen nimi tulee ensimmäisiltä kahdelta 1970 -luvun saksalaiselta laulajilta: Krautrock-yhtyeeltä Can, Malcolm Mooney ja Damo Suzuki.
Diskografia > Studioalbumit

People Get Ready (5. syyskuuta 2000)
Electric Sweat (12. toukokuuta 2003)
Alive & Amplified (20. syystkuuta 2004)
Have Mercy (19. kesäkuuta 2007)
Diskografia > Kokoelmat

Now We Are 5 (1998, Sonic Unyon Records)
New Wave Explosion (1999, Super 8)
A Fistful of Rock 'n' Roll (2000, Tee-Pee)
Estrus 100% Apeshit Rock Sampler Vol. 2 (2000, Estrus)
Fields and Streams (2002, Kill Rock Stars)
New Blood the New Rock and Roll Vol. 2 (2002, Artrocker)
School of Rock Soundtrack (2003, Atlantic Records)
The New Indie Alive and Amplified For 2005 (2005, Universal)
Have Mercy (2007, Elixia Records)
Diskografia > EP:t

The Mooney Suzuki (elokuu 1999)
Maximum Black (18. syyskuuta 2006)
Diskografia > Singlet

Taking Me Apart (1998)
Love Is Everywhere (1998)
Turn My Blue Sky Black (1999)
Your Love Is a Gentle Whip (2000)
Hot Shitter (2002)
Oh Sweet Susanna (29. huhtikuuta 2002)
Hey Joe (2003)
In a Young Man's Mind (14. heinäkuuta 2003)
Shake That Bush Again (2004)
Alive & Amplified (17. tammikuuta 2005)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivusto
The Mooney Suzuki Myspacessa (englanniksi)
interview with The Mooney Suzuki Gearwire.com:issa
PUNKCAST#179 Live-video
Tarkastusmaksu

Tarkastusmaksu on joukkoliikenteessä perittävä maksu. Sen määrää lipuntarkastaja henkilölle, joka matkustaa kulkuvälineessä matkustusoikeudetta. Oikeudettomuus voi tarkoittaa joko liputta matkustamista, leimaamatonta, vanhentunutta tai väärää lippua, matkustusalueen ylittämistä tai matkustamista toisen henkilön haltijakohtaisella lipulla.
Tarkastusmaksu Suomessa

Tarkastusmaksu on Suomessa enintään 40 kertaa alimman aikuisen kertamaksun suuruus. Tampereen seudun joukkoliikenteessä tarkastusmaksun suuruus on ollut 80 euroa vuodesta 2007 lähtien. 
Myös Helsingin seudun joukkoliikenteessä tarkastusmaksu oli aikaisemmin 80 euroa, kunnes se 1. tammikuuta 2024 korotettiin 100 euroon. Tarkastusmaksun lisäksi peritään normaalin lipun hinta. Pääkaupunkiseudulla ja Tampereella maksun voi hoitaa myös käteisellä. Tarkastusmaksuista määrää Suomessa liikenne- ja viestintäministeriö.
Liputta matkustamisesta koituu Helsingin seudun liikenteelle eli HSL:lle noin 15–25 miljoonan euron vuotuiset tappiot. Vuonna 2016 HSL tarkasti yli kolme miljoonaa matkustajaa ja määräsi tarkastusmaksuja lähes 70 000 kappaletta. Vuonna 2018 kuitenkin uutisoitiin, että lippujen tihentynyt tarkastaminen on vähentänyt liputonta matkustamista pääkaupunkiseudulla. Tammi–maaliskuussa 2018 HSL suoritti 370 000 tarkastusta, joissa liputtomia matkustajia todettiin 10 000, joka oli 1 200 vähemmän kuin edeltävänä vuonna. Vähentymisen syyksi on epäilty myös lähijunien konduktööreille annettua oikeutta katsoa lippuja ja tarvittaessa poistaa liputon matkustaja junasta.
HSL:n tarkastajat aloittivat tarkastustoiminnan Tampereen linja-autoissa vuodesta 2016 alkaen, ja sittemmin toiminta on siirretty paikallisille pysäköinninvalvojille. Tampereella tarkastusten kuukausittaiset kustannukset ylittävät kymmenen tuhatta euroa. Liputta matkustamista on kuitenkin havaittu hyvin vähän: vuoden aikana yli 26 000 tarkistetusta tamperelaisesta matkustajasta vain 95 sai tarkastusmaksun, joista suuri osa annettiin joko tarkoituksella tai epähuomiossa ostetusta vääränlaisesta lipusta. Lähes kolme tuhatta euroa tappiota tuottanutta tarkastustoimintaa pidettiin silti tärkeänä keinona lipputulojen turvaamiselle, minkä lisäksi sitä on perusteltu kokemuksen kartuttamisena tulevan varalle – vuonna 2021 liikennöintinsä aloittanut Tampereen raitioliikenne toimii avorahastuksella, minkä on uskottu vaativan lipuntarkastustoiminnan lisäämistä entisestään.
Tarkastusmaksu Suomessa > Seuraukset

Tarkastusmaksu perustuu lakiin joukkoliikenteen tarkastusmaksusta (469/1979). Maksu ei ole rikosoikeudellinen sakko, vaan niin sanottu hallinto-oikeudellinen kurinpitomaksu. Tarkastusmaksu on maksettava viikon kuluessa sen määräämisestä, joskin Helsingin seudun liikenteessä maksuaikaa on 30 vuorokautta. Maksamaton maksu on suoraan ulosottokelpoinen ilman oikeuden päätöstä. Tarkastusmaksu ei ole kuitenkaan rikosoikeudellinen seuraamus. Ulosottoperuste on täytäntöönpanokelpoinen viiden vuoden ajan maksuunpanovuotta seuraavan vuoden alusta lukien, minkä jälkeen se vanhentuu. Mikäli velkaa joudutaan perimään ulosotossa toistuvaistulosta vähintään puolentoista vuoden ajan, ulosotto ei saa henkilöön yhteyttä, tai ulosotto toteaa henkilön varattomaksi, tarkastusmaksusta seuraa myös maksuhäiriömerkintä.
Matkustaja, jolle on määrätty tarkastusmaksu, saa vaatia tarkastajan päätökseen oikaisua 14 päivän kuluessa tarkastusmaksun määräämisestä tarkastusmaksun perimiseen oikeutetun julkisyhteisön tai viranomaisen tähän tehtävään määräämältä toimielimeltä tai virkamieheltä. Oikaisuvaatimuksesta annettuun päätökseen saa edelleen hakea muutosta valittamalla hallinto-oikeuteen. Jos oikaisuvaatimus tai valitus hyväksytään, maksu palautetaan.
Aiheesta muualla

Laki joukkoliikenteen tarkastusmaksusta
Helsingin seudun liikenne (Arkistoitu – Internet Archive)
Thomas Stangassinger

| Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Itävalta.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:   Itävalta> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lillehammer 1994 | pujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Saalbach 1991 | pujottelu |  |
|  Pronssia | Morioka 1993 | pujottelu |  |
Thomas Stangassinger (s. 15. syyskuuta 1965 Hallein, Salzburg, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä. Hän oli yksi parhaita pujottelijoita 1990-luvulla. Stangassinger voitti olympiakultaa pujottelussa vuoden 1994 talviolympialaisissa Lillehammerissa. Lisäksi hän voitti hopeaa alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa vuonna 1991 ja pronssia vuonna 1993.
Stangassinger voitti pujottelun maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1998–1999 ja sijoittui lisäksi kolme kertaa toiseksi ja kerran kolmanneksi. Maailmancupin osakilpailun hän voitti pujottelussa 10 kertaa, oli 16 kertaa toinen ja 11 kertaa kolmas. Lisäksi hän saavutti yhden kakkossijan alppiyhdistetyssä.
Saavutuksia

Olympialaiset:
Calgary 1988: alppiyhdistetty 13.
Albertville 1992: pujottelu yhdeksäs
Lillehammer 1994: pujottelu kultaa
Nagano 1998: pujottelu kuudes
MM-kilpailut:
Vail 1989: pujottelu yhdeksäs
Saalbach 1991: pujottelu hopeaa
Morioka 1993: pujottelu pronssia
Sestriere 1997: pujottelu kuudes
Vail 1999: pujottelu kuudes
Maailmancup:
Kausi 1990–1991: pujottelucupissa viides
Kausi 1992–1993: pujottelucupissa kolmas
Kausi 1993–1994: pujottelucupissa toinen
Kausi 1996–1997: kokonaiskilpailussa yhdeksäs, pujottelucupissa toinen
Kausi 1997–1998: pujottelucupissa toinen
Kausi 1998–1999: pujottelucupissa voitto
Kausi 1999–2000: pujottelucupissa viides
Maailmancup-voitot

| Päivä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 3. joulukuuta 1989 |  Mont Sainte-Anne | Pujottelu |
| 24. tammikuuta 1993 |  Veysonnaz | Pujottelu |
| 28. marraskuuta 1993 |  Park City | Pujottelu |
| 16. tammikuuta 1994 |  Kitzbühel | Pujottelu |
| 9. maaliskuuta 1997 |  Shigakogen | Pujottelu |
| 22. marraskuuta 1997 |  Park City | Pujottelu |
| 18. tammikuuta 1998 |  Veysonnaz | Pujottelu |
| 25. tammikuuta 1998 |  Kitzbühel | Pujottelu |
| 28. marraskuuta 1998 |  Aspen | Pujottelu |
| 13. maaliskuuta 1999 |  Sierra Nevada | Pujottelu |
The Life of Joseph W. McVey

| The Life Of Joseph W>  McVey Z-Ro |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2004
 Julkaistu: 24. helmikuuta 2004
 Tuottaja(t): J. Prince
 Tyylilaji: Rap
 Kesto: 59.40
 Levy-yhtiö: Asylum / Rap-a-Lot Records
Muut kannet

Z-Ron muut julkaisut
| Z-Ro Tolerance 2003 | The Life of Joseph W. McVey 2004 | Let the Truth Be Told 2005 |
The Life of Joseph W. McVey on Z-Ron kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2004. Levyltä ilmestyneen  "I Hate U Bitch" -singlen paras listasijoitus Hot R&B/Hip-Hop Songs -listalla oli sija #75
Kappaleluettelo

On My Grind – 1.39
Z-Ro – 3.07
These Niggaz – 4.00 (mukana Scarface)
King of the Ghetto – 4.32
II Many Niggaz – 4.16
I Hate U Bitch – 4.32
Hey Lil' Mama – 4.16
So Much – 3.50
That'z Who I Am – 3.52 (mukana Trae)
Everyday – 3.22 (mukana Trae)
Crooked Officer – 3.34
Why? – 4.02 (mukana Tanya Herron)
Happy Feelingz – 3.43
Z-Ro (screwed) – 5.35
I Many Niggaz (screwed) – 5.13
Choppedd & Screwed -levyn kappaleluettelo

"On My Grind"	 (Choppedd & Screwed)
"Z-Ro" (Choppedd & Screwed)
"These Niggaz" (Choppedd & Screwed)
"King of the Ghetto" (Choppedd & Screwed)
"Crooked Officer" (Choppedd & Screwed)
"So Much" (Choppedd & Screwed)
"Everday" (Choppedd & Screwed)
"Why?" (Choppedd & Screwed)
"Hey Lil' Mama" (Choppedd & Screwed)
"I Hate U Bitch" (Choppedd & Screwed)
"II Many Niggaz" (Choppedd & Screwed)
"That'z Who I Am" (Choppedd & Screwed)
"Happy Feelings" (Choppedd & Screwed)
"Freestyle
"Freestyle
Tero Määttälä

| Tero Määttälä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. toukokuuta 1988 (ikä 36)
Jääpallon pelaaja
Pituus:  171 cm
Paino:  61 kg
Seura:   Botnia
Pelinumero:  71
Pelipaikka:  Hyökkääjä
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
–2004:  Botnia-69
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2009 |  Botnia-69 | – | (–) |
| 2009–2011 |  Akilles | 36 | (20) |
| 2011–2012 |  Botnia-69 | 5 | (8) |
| 2012–2013 |  Veiterä | 20 | (42) |
| 2013–2014 |  HT Bandy | 22 | (31) |
| 2014 |  Veiterä | 17 | (12) |
| 2015–2017 |  Botnia-69 | – | (–) |
| 2017–2018 |  Örebro SK | – | (–) |
Maajoukkue
| 2013– |  Suomi | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 20.1.2018.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22.11.2014.
Tero Määttälä (s. 2. toukokuuta 1988) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Bandyliigassa pelaavaa Botniaa.
Pelaajaura

Tero Määttälä on helsinkiläispelaaja, joka aloitti Bandyliigauransa Botnia-69:n riveissä, jossa hän pelasi kuusi kautta kevääseen 2009 asti. Sen jälkeen hän pelasi kaksi kautta Porvoon Akilleksessa, kauden vielä Botnia-69:ssä ja kauden Veiterässä. Sen jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2013 Ruotsin Allsvenskanissa pelanneeseen haaparantalaiseen HT Bandyyn.
Määttälä on tehnyt ennen Haaparannan HT Bandyyn siirtymistään kahdeksalla Bandyliiga-kaudellaan 119 runkosarjamaalia. Veiterä-kautenaan 2012–2013 hän oli Bandyliigan maalikuningas 40 maalillaan.,
Yhden Allsvenskan-kauden jälkeen Määttälä palasi takaisin Lappeenrannan Veiterään. Allsvenskan-kaudella hän teki 22 ottelussa 31 maalia ja maalintekijätilaston kuudes Allsvenskanin Pohjoisessa lohkossa. Määttälän ura Veiterässä oli vain kauden mittainen. Hän oli voittamassa pronssia Veiterässä. Sen jälkeen hän palasi kahdeksi kaudeksi kasvattajaseuraansa Botnia-69:ään, jossa hän oli ensimmäisenä kautena voittamassa Suomen mestaruutta.,
Syksyllä 2017 Määttälän tie vei takaisin Ruotsiin. Tällä kertaa seura oli Allsvenskanin Örebro SK.
Maajoukkueura

Tero Määttälä on pelannut vuosia eri juniorimaajoukkueasteissa ja pelasi ensimmäiset maaottelunsa lokakuussa 2013.
Saavutukset

SM-kultaa: 2016
SM-pronssia: 2015
Bandyliigan maalinkuninkuus 2012–2013
The Light (elokuva)

| The Light |
| --- | --- |
 Elokuvan mainoskuva
Ohjaaja:  J. Gordon Edwards
Käsikirjoittaja:   Adrian Johnson  Charles Kenyon 
Perustuu:  Luther Reedin ja Brett Pagen novelliin
Tuottaja:  William Fox
Pääosat:   Theda Bara  Eugene Ormonde  Robert Walker 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Fox Film Corporation
Ensi-ilta:  Yhdysvallat 12. tammikuuta 1919
Kesto:  52 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä (välitekstit englanniksi)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Light on vuonna 1919 ensi-iltansa saanut J. Gordon Edwardsin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä romanttinen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Theda Bara, Eugene Ormonde ja Robert Walker. Elokuvan nykyään oletetaan olevan kadonnut.
The Light perustuu Luther Reedin ja Brett Pagen novelliin, minkä pohjalta Adrian Johnson ja Charles Kenyon laativat käsikirjoituksen. Elokuva kuvattiin Louisianan New Orleansissa, ja sen tuotanto- ja jakeluyhtiönä oli Fox Film Corporation. The Light sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 12. tammikuuta vuonna 1919. The Light oli ilmestyessään yleisö- ja arvostelumenestys.
Juoni

Blanchette Dumond tunnetaan "Pariisin häijyimpänä naisena", koska hän pelehtii ennemmin varakkaan rakastajansa Chabinin kanssa kuin liittyy sotaponnistuksiin. Halpamaisen maineensa takia Blanchette ei edes pääse sairaanhoitajaksi ensimmäiseen maailmansotaan, joten hänestä tulee tanssija. Blanchette tapaa nuoren kuvanveistäjän, Etienne Desechetten, joka pyytää Blanchettea tulemaan hänelle malliksi. Kuitenkaan rakastaja Chabin ei anna Blanchetten tehdä sitä. Blanchette liikuttuu Etiennen sanoista ennen kuin tämä lähtee sotaan ja päättää tulla sairaanhoitajaksi, mutta Blanchette saa vain nuhtelut sairaalaviranomaiselta. Raivostunut Blanchette kostaa Chabinille flirttailemalla Auchat’n kanssa ja jättämällä Chabinin Auchat’n takia. Kun Blanchette näkee Etiennen tulevan sodasta, hän jättää Auchat’n Etiennen takia. Etienne tulee sodasta takaisin sokeana, ja Blanchette mielellään hoitaa häntä. Etienne ja Blanchette lähtevät maaseudulle sijaitsevalle huvilalle, missä Blanchette hoivaa miestään ja poseraa hänelle, kun Etienne veistää Blanchettesta veistosta kosketusten kautta. Molemmat entiset Blanchetten miesystävät jäljittävät hänet, ja kun Auchat on tappamassa Etienneä, Blanchette tappaa hänet. Kun vuorostaan Chabin saapuu paikalle, ja näkee Blanchetten onnellisuuden, hän kertoo poliisille tappaneen itse Auchat’n, joka oli ryöstämässä taloa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Theda Bara  | … |  Blanchette Dumond / madame Lefresne   |
|  Eugene Ormonde  | … |  Chabin   |
|  Robert Walker  | … |  Etienne Desechette   |
|  Georges Renavent  | … |  Auchat   |
|  Florence Martin  | … |  Jeanette   |
Timothy J. Corbett

Timothy J. Corbett (10. heinäkuuta 1858 Mendota – 20. heinäkuuta 1939) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän sai pappisvihkimyksensä 12. kesäkuuta 1886 Saint Paulin hiippakunnassa. 9. huhtikuuta 1910 hänet nimitettiin Crookstonin piispaksi, ja 19. toukokuuta hän sai piispanvihkimyksensä. Pääkonsekraattorina toimi John Ireland, jota avustivat James McGolrick ja James Trobec.
Corbett jäi eläkkeelle 25. kesäkuuta 1938, jolloin hänet nimitettiin Vitan titulaaripiispaksi. Hän kuoli vuoden kuluttua.
Thomas Greiss

| Thomas Greiss |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. tammikuuta 1986 (ikä 38) Füssen, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  87 kg
Pelinumero:  29
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–2023
Aik. seurat:  Kölner Haie (DEL)   Eisbären Regensburg (2. Bund.)   Worcester Sharks (AHL)   Fresno Falcons (ECHL)   San Jose Sharks (NHL)   Brynäs IF (SEL)   Hannover Scorpions (DEL)   Phoenix Coyotes (NHL)   Pittsburgh Penguins (NHL)   New York Islanders (NHL)   Detroit Red Wings (NHL)
NHL-varaus:  94. varaus, 2004 San Jose Sharks
Thomas Greiss (s. 26. tammikuuta 1986 Füssen, Länsi-Saksa) on saksalainen entinen jääkiekkomaalivahti, joka edusti viimeisimpänä NHL:ssä pelaavaa Detroit Red Wingsia. San Jose Sharks varasi Greissin vuoden 2004 NHL:n varaustilaisuudessa kolmannella kierroksella varausvuorolla 94.
Varhainen ura DEL-liigassa

Kaudella 2003–2004 Greiss pelasi ensimmäisen ammattilaisottelunsa Saksan DEL-liigan Kölner Haien maalilla. Hän pelasi Haien maalinsuulla vain yhden erän, mutta päästi kuitenkin 20 minuutin aikana neljä maalia. Kaudella 2004–2005 vastuuta Haiessa tuli jo kahdeksan ottelun verran. Nuori 18-vuotias Greiss kiitti luottamuksesta torjuen kiekot 93,6% varmuudella. Kaudella 2005–2006 Greiss oli seuran ykkösvahti. Hän pelasi 27 ottelua prosentilla 92,6%. San Jose Sharks varasi hänet vuonna 2006 NHL:ään varausvuorolla 94.
NHL-ura

Greiss avasi uransa Pohjois-Amerikassa kaudella 2006–2007 AHL:ssä, Sharksin farmiseuran Worcester Sharksin ykkösvahtina. Greiss pelasi 42 ottelua torjuntaprosentilla 91,2%. Greiss pelasi ensimmäiset NHL-pelinsä kaudella 2007–2008, torjuen San Josen Sharksin maalilla kolme ottelua, heikolla torjuntaprosentilla 86,0%. Kausi 2008–2009 sujui jälleen kokonaan farmissa. Kaudella 2009–2010 Greiss oli San Jose Sharksin kakkosvahti. Sharks kauppasi entisen kakkosvahtinsa Martin Bironin Philadelphiaan tehden näin tilaa Greissille. Kokenut venäläinen Jevgeni Nabokov kuitenkin hoiti pääasiallisesti torjuntatehtävät Sharksin maalilla, mutta Greiss pääsi maalinsuulle 16 ottelussa, joissa torjuntaprosentiksi tuli 91,2%. Kauden jälkeen Nabokov lähti KHL:ään, ja Sharks hankki kaudelle 2010–2011 maalivahdeikseen suomalaiset Antti Niemen Chicago Blackhawksista ja Antero Niittymäen Tampa Bay Lightningistä. Lisäksi organisaation maalivahteihin kuuluivat Harri Säteri, Alex Stalock, Tyson Sexsmith sekä Greiss. Sharksilla oli liikaa maalivahteja, joten GM Doug Wilson lainasi Greissin Ruotsin Elitserieniin Brynäsiin. Kausi Brynäsissä sujui hyvin ja Greiss palasi kaudeksi 2011–2012 Sharksin organisaatioon ja suoraan kakkosvahdiksi, Antti Niemen taakse. Niemi oli kuitenkin alkukaudesta loukkaantunut joten Greiss oli tuolloin Sharksin ykkösvahti, Harri Säterin istuessa Sharksin penkillä ja Niemen ollessa toipilaana. Greiss pelasi kaudella yhteensä 19 ottelua, torjuntaprosentilla 91,5 ja pelasi ajoittain paremmin kuin epävarma ykkösvahti Niemi.
Lokakuussa 2020 Greiss teki vapaana agenttina Detroit Red Wingsin kanssa kaksivuotisen sopimuksen jonka cap hit on 3,6 miljoonaa dollaria.
Työsulku ja paluu Saksaan

Kauden 2011–2012 jälkeen NHL:ää uhkasi työsulku ja lokakuussa 2012 se toteutui. Greiss siirtyi työsulun takia takaisin kotimaahansa Hannover Scorpionsin joukkueeseen. Greiss palasi kuitenkin San Joseen samantien kun työsulku päättyi sillä Greissin sopimus kattoi kauden 2012–2013 Sharksin kanssa. Heinäkuussa 2013 Greiss teki yksivuotisen sopimuksen Phoenix Coyotesin kanssa.
Maajoukkueura

Greiss edusti Saksan maajoukkuetta vuoden 2006 talviolympialaisissa Torinossa, jossa hän oli 20-vuotiaana koko turnauksen nuorin maalivahti. Greiss oli kakkosvahti kokeneen Washington Capitalsissa pelanneen Olaf Kölzigin takana. Hän sai pelata Olympialaisissa yhden ottelun, jolloin hän päästi viisi maalia selkänsä taakse. Vuonna 2010 Vancouverin Olympialaisissa Greiss oli Saksan ykkösmaalivahti ja hän pelasi kahdessa Saksan alkulohko-ottelussa Ruotsia ja Valko-Venäjää vastaan, sekä yhden karsintasarja-ottelun. Alkulohko-ottelun Suomea vastaan Greiss huilasi Dimitri Pätzöldin ollessa torjuntavuorossa. Greissin torjuntaprosentti turnauksessa kolmessa ottelussa oli heikko 81,5%. Greiss edusti Saksaa myös jääkiekon MM-kilpailuissa vuonna 2017.
Timothy Keller

| Tim Keller |
| --- | --- |
 Tim Keller vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. syyskuuta 1950 Allentown, Pennsylvania
Kuollut: 19. toukokuuta 2023 (72 vuotta) New York City
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  pastori, kirjailija
Puoliso:  Kathy Kristy Keller
Lapset:  3
Muut tiedot
Järjestö:  Presbyterian Church in America
Aiheesta muualla
Kotisivu
Timothy James Keller (23. syyskuuta 1950 – 19. toukokuuta 2023) oli yhdysvaltalainen presbyteeripastori, teologi ja kirjailija. Hän toimi useita vuosia New Yorkin Manhattanilla sijaitsevan Redeemer Presbyterian Church -seurakunnan johtavana pastorina. Hän oli yksi seurakunnan perustajajäsenistä.
Keller on kirjoittanut useita kirjoja, kuten Prodigal God (suom. Tuhlaaja-Isä); King's Cross (suom. Kuninkaan risti) sekä Reason for God (suom. Mihin Jumalaa tarvitaan). Hänet tunnettiin mm. sosiaalisen oikeudenmukaisuuden puolestapuhujana. Hänellä oli Kathy-vaimonsa kanssa kolme lasta.
Keller sairasti haimasyöpää ja menehtyi lopulta siihen.
Thomas Steen

| Thomas Steen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1960 (ikä 64) Grums, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  78 kg
Pelinumero:  25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1976–1999
Seurat:  Leksands IF (SEL) Färjestads BK (SEL) Winnipeg Jets (NHL) Frankfurt Lions (DEL) Eisbären Berlin (DEL)
NHL-varaus:  103. varaus, 1979 Winnipeg Jets
Thomas Steen (s. 8. kesäkuuta 1960 Grums, Ruotsi) on ruotsalainen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija ja Elitserien-joukkue MODO Hockeyn nykyinen apuvalmentaja. Keskushyökkääjä edusti 14 kauden mittaisella NHL-urallaan vain Winnipeg Jetsiä, jossa Steen pelasi yhteensä 950 runkosarjaottelua tehoin 264+553=817. Jäähyminuutteja hän keräsi 753.
Winnipeg Jets on jäädyttänyt Steenin pelinumeron 25.
Ura

Steen oli Grums IK:n kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä Ruotsin I-divisioonassa kaudella 1975–1976. Kaudeksi 1976–1977 hän siirtyi Elitserien-joukkue Leksands IF:ään, jossa hän pelasi tuolla kaudella kolme ottelua tehoin 1+1=2. Varsinainen tulokaskausi 1977–1978 toi Steenille 35 ottelussa tehot 5+5=10. Winnipeg Jets varasi hänet numerolla 103 NHL:n varaustilaisuudessa 1979. Vuotta aikaisemmin kanadalaisjunioriliiga OHL:n Sudbury Wolves varasi Steenin. Hän ei kuitenkaan siirtynyt joukkueeseen. Steen siirtyi kaudeksi 1980–1981 Färjestad BK:hon, jossa hän teki tehoilla 16+23=39 läpimurtonsa Elitserienissä. Steen voitti joukkueen sisäisen pistepörssin ja oli Elitserienin pistepörssin neljäs. Keväällä 1981 hän voitti Ruotsin-mestaruuden, ja hänet valittiin Ruotsin tähdistökentälliseen. Steen valittiin siihen myös vuosina 1985 ja 1986.
Kaudeksi 1981–1982 Steen siirtyi pelaamaan Winnipeg Jetsiin. Tulokaskausi toi hänelle 73 ottelussa tehot 15+29=44. Parhaimmillaan Steen teki tehot 27+61=88 kaudella 1988–1989. Kauden 1989–1990 päätteeksi Steen palkittiin NHL:n parhaana ruotsalaispelaajana Viking Awardilla. Hän pelasi Jetsissä yhteensä 14 kautta ja lopetti uransa keväällä 1995. Joukkue jäädytti Steenin pelinumeron 25 6. toukokuuta 1995. Vuonna 2005 National Post -lehti listasi hänet Winnipeg Jetsin kaikkien aikojen toiseksi parhaimmaksi pelaajaksi. Steenin edellä oli vain Dale Hawerchuk. Keväällä 1996 hän palasi kaukaloihin ja siirtyi Saksaan DEL-joukkue Frankfurt Lionsin riveihin. Kolme seuraavaa kautta Steen pelasi samaa liigaa Eisbären Berlinin joukkueessa. Hän lopetti uransa huhtikuussa 1999. Erikoista on, että Steen lopetti uransa samana päivänä kuin Wayne Gretzky.