stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gabriele Wohmann
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gabriele Wohmann Wikimedia Commonsissa
Freestylehiihto talviolympialaisissa 2018 – miesten slopestyle

| Freestylehiihto talviolympialaisissa 2018   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hypyt |  | miehet | naiset |  |  |  |  |
| Halfpipe |  | miehet | naiset |  |  |  |  |
| Kumparelasku |  | miehet | naiset |  |  |  |  |
| Skicross |  | miehet | naiset |  |  |  |  |
| Slopestyle |  | miehet | naiset |  |  |  |  |

| n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  |  |  |  |  |
Freestylehiihdon miesten slopestyle talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 18. helmikuuta 2018 Bogwang Phoenix Parkissa, Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Tulokset > Karsinta

Kaksitoista parasta urheilijaa eteni loppukilpailuun.
| Sija | Nro>  | Nimi | Maa | Lasku 1 | Lasku 2 | Paras | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 3 | Oscar Wester |  Ruotsi | 40,60 | 95,40 | 95,40 | Q |
| 2 | 1 | Andri Ragettli |  Sveitsi | 95,00 | 27,40 | 95,00 | Q |
| 3 | 28 | Alex Beaulieu-Marchand |  Kanada | 48,20 | 94,20 | 94,20 | Q |
| 4 | 2 | Øystein Bråten |  Norja | 83,20 | 93,80 | 93,80 | Q |
| 5 | 12 | Nick Goepper |  Yhdysvallat | 92,80 | 85,00 | 92,80 | Q |
| 6 | 7 | Teal Harle |  Kanada | 88,00 | 91,20 | 91,20 | Q |
| 7 | 30 | Gus Kenworthy |  Yhdysvallat | 88,60 | 90,80 | 90,80 | Q |
| 8 | 6 | James Woods |  Iso-Britannia | 90,20 | 19,60 | 90,20 | Q |
| 9 | 18 | Elias Ambühl |  Sveitsi | 89,60 | 67,40 | 89,60 | Q |
| 10 | 4 | Ferdinand Dahl |  Norja | 46,60 | 89,00 | 89,00 | Q |
| 11 | 5 | Evan McEachran |  Kanada | 74,80 | 87,80 | 87,80 | Q |
| 12 | 11 | Jonas Hunziker |  Sveitsi | 85,80 | 64,80 | 85,80 | Q |
| 13 | 19 | Finn Bilous |  Uusi-Seelanti | 24,80 | 85,00 | 85,00 |  |
| 14 | 14 | Felix Stridsberg-Usterud |  Norja | 14,60 | 84,20 | 84,20 |  |
| 15 | 9 | McRae Williams |  Yhdysvallat | 81,60 | 26,40 | 81,60 |  |
| 16 | 16 | Alex Hall |  Yhdysvallat | 69,80 | 77,80 | 77,80 |  |
| 17 | 13 | Henrik Harlaut |  Ruotsi | 18,00 | 75,80 | 75,80 |  |
| 18 | 22 | Oliwer Magnusson |  Ruotsi | 73,20 | 69,20 | 73,20 |  |
| 19 | 27 | Russ Henshaw |  Australia | 72,60 | 64,00 | 72,60 |  |
| 20 | 21 | Taisei Yamamoto |  Japani | 56,00 | 70,40 | 70,40 |  |
| 21 | 24 | Benoit Buratti |  Ranska | 67,00 | 62,00 | 67,00 |  |
| 22 | 15 | Alex Bellemare |  Kanada | 64,20 | 26,20 | 64,20 |  |
| 23 | 8 | Jesper Tjäder |  Ruotsi | 60,60 | 56,00 | 60,60 |  |
| 24 | 10 | Fabian Bösch |  Sveitsi | 8,20 | 55,00 | 55,00 |  |
| 25 | 20 | Jackson Wells |  Uusi-Seelanti | 52,80 | 42,00 | 52,80 |  |
| 26 | 26 | Joona Kangas |  Suomi | 47,80 | 48,80 | 48,80 |  |
| 27 | 25 | Robert Franco |  Meksiko | 21,60 | 36,00 | 36,00 |  |
| 28 | 29 | Christian Nummedal |  Norja | 27,00 | 29,20 | 29,20 |  |
| 29 | 23 | Tyler Harding |  Iso-Britannia | 20,00 | 21,00 | 21,00 |  |
| 30 | 17 | Antoine Adelisse |  Ranska | 10,00 | 17,60 | 17,60 |  |
Tulokset > Loppukilpailu

Loppukilpailu järjestettiin kello 14.11.
| Sija | Nro>  | Nimi | Maa | Lasku 1 | Lasku 2 | Lasku 3 | Paras | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01  | 2 | Øystein Bråten |  Norja | 95,00 | 46,40 | 24,00 | 95,00 |  |
| 02  | 12 | Nick Goepper |  Yhdysvallat | 59,00 | 69,00 | 93,60 | 93,60 |  |
| 03  | 28 | Alex Beaulieu-Marchand |  Kanada | 81,60 | 92,40 | 82,40 | 92,40 |  |
| 4 | 6 | James Woods |  Iso-Britannia | 29,20 | 91,00 | 90,00 | 91,00 |  |
| 5 | 7 | Teal Harle |  Kanada | 22,80 | 25,60 | 90,00 | 90,00 |  |
| 6 | 5 | Evan McEachran |  Kanada | 89,40 | 4,40 | 32,60 | 89,40 |  |
| 7 | 1 | Andri Ragettli |  Sveitsi | 85,80 | 73,20 | 65,40 | 85,80 |  |
| 8 | 4 | Ferdinand Dahl |  Norja | 42,20 | 76,40 | 41,80 | 76,40 |  |
| 9 | 18 | Elias Ambühl |  Sveitsi | 18,80 | 71,60 | 73,20 | 73,20 |  |
| 10 | 11 | Jonas Hunziker |  Sveitsi | 5,20 | 66,20 | 46,40 | 66,20 |  |
| 11 | 3 | Oscar Wester |  Ruotsi | 7,60 | 62,00 | 12,60 | 62,00 |  |
| 12 | 30 | Gus Kenworthy |  Yhdysvallat | 35,00 | 20,00 | 32,00 | 35,00 |  |
Gasellit (yhtye)

| Gasellit |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2008–
Tyylilaji:  rap
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Hätä-Miikka, räp   Päkä, räp   Thube Hefner, räp   Musajusa, tuotanto  
Levy-yhtiö:  Monsp, 2011–2014   Johanna Kustannus, 2014–2020   Sony Music Finland, 2020–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gasellit on loppuvuodesta 2008 Helsingin Oulunkylässä perustettu rap-yhtye. Yhtyeeseen kuuluvat räppärit Hätä-Miikka (oik. Miikka Niiranen, s. 1988), Päkä (oik. Pekka Salminen, s. 1989) ja Thube Hefner (oik. Tuomas Pietikäinen, s. 1989) sekä tuottaja/DJ MusaJusa (oik. Jussi Mikkonen, s. 1989). Yhtyeen artistit keikkailevat usein myös eri aliaksilla ja kokoonpanoilla.
Yhtye on julkaissut yhden EP:n ja seitsemän pitkäsoittoa. Gaselleiden levy-yhtiönä toimii Sony Music Finland ja sen keikkamyynnistä vastaa All Day Entertainment.
Gasellit palkittiin Emma-gaalassa helmikuussa 2019 Vuoden yhtye -palkinnolla ja toukokuussa 2022 Vuoden rap/R&B -palkinnolla.
Musiikin lisäksi yhtyeen jäsenet Hätä-Miikka ja Päkä ovat myös kirjoittaneet syyskuussa 2017 julkaistun esikoisromaaninsa Sä maksat.
Päkä on myös kirjoittanut vuonna 2021 julkaistun Matka-nimisen kirjan, joka kuvaa yhtyeen matkaa alusta lähtien. Kirjalla kuullaan myös yhtyeen muiden jäsenien kommentteja. Kirjan on kustantanut Johnny Kniga.
Historia

Gasellien esikoisjulkaisu Gasellit EP julkaistiin omakustanteena huhtikuussa 2010. EP:n kappaleesta "Silmäpussit" julkaistiin musiikkivideo tammikuussa 2010. Yhtyeen debyyttialbumi Kiittämätön julkaistiin Monsp Recordsin kautta 4. huhtikuuta 2012, ja se nousi Suomen virallisen albumilistan 26. sijalle. Albumilta on julkaistu musiikkivideot kappaleista "Ime huiluu", "Pillist kii", "Hiki" ja "Kiittämätön nilkki".
Gasellien toinen kokopitkä albumi Aina julkaistiin Monsp Recordsin kautta 25. lokakuuta 2013. Albumin kappaleista "Jäniksen vuosi", "Mä meen naimisiin", "2006", "Heimo" ja "Millennium" on julkaistu musiikkivideot. Aina nousi Suomen virallisen albumilistan 16. sijalle.
Vuonna 2014 Gasellit solmi levytyssopimuksen Universal Music Finlandin alla toimivan levy-yhtiö Johanna Kustannuksen kanssa ja Gasellien kolmas albumi Seis julkaistiin sen kautta 30. lokakuuta 2015. Albumilla vierailevat Gracias, Kasmir, Iisa ja JV.
Diskografia > Albumit

Kiittämätön (2012)
Aina (2013)
Seis (2015)
Veli (2017)
Jano (2018)
Zen (2021)
Gasellin kyynel (2023)
Aiheesta muualla

Gasellit Facebookissa
Gasellit Instagramissa
Gasellit All Dayn sivuilla
Gasellit Myspacessa (englanniksi)
Gasellit SoundCloud -sivustolla
http://www.raminvalitys.fi/artistit/gasellit (Arkistoitu – Internet Archive)
Goya

Goya voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Francis Goya (s. 1946), belgialainen kitaristi
Francisco de Goya (1746-1828), espanjalainen maalari ja graafikko
Goya-palkinto, Espanjan arvostetuin elokuva-alan palkinto
Goya, kaupunki Argentiinassa
Goya, Neuvostoliiton toisessa maailmansodassa upottama saksalainen rahtilaiva.
Goya, elokuva vuodelta 1999.
Goya Foods, yhdysvaltalainen ruokamerkki
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Goya”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gunnar Lange

Gunnar Lange (oikealla) vuonna 1957.
Nils Gunnar Lange (9. maaliskuuta 1909 Tukholma – 17. syyskuuta 1976 Bromma) oli ruotsalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko, joka toimi Ruotsin kauppaministerinä 1955–1970.
Gunnar Lange syntyi Tukholmassa kanslianeuvos Nils Langen poikana. Agronomiksi opiskellut Lange nimitettiin 1935 Ruotsin maataloushallituksen virkamieheksi, minkä lisäksi hän opetti yliopistossa. Vuonna 1941 hän suoritti lisensiaatin tutkinnon ja lähti Pohjois-Carolinan yliopistoon Yhdysvaltoihin maatalouden ja kansantaloustieteen apulaisprofessoriksi. Palattuaan Ruotsiin 1943 hän ryhtyi elintarvikekomission toimistopäälliköksi ja palasi 1946 maatalousministeriöön valtiosihteeriksi. Vuonna 1950 hän siirtyi valtiovarainministeriöön. Hän toimi useiden ministeriöiden virkamiehenä kunnes hänet 1955 nimitettiin kauppaministeriksi. Hän toimi valtiopäiväedustajana 1953–1976, josta kaksikamarisen järjestelmän aikana vuoteen 1970 asti toisessa kamarissa.
Kauppaministerinä Langella oli tärkeä rooli Euroopan vapaakauppajärjestön luomisessa ja myös Suomen Efta-liitännäisjäsenyydessä.
Furman vastaan Georgia

Furman vastaan Georgia (engl. Furman v. Georgia) on Yhdysvaltain korkeimman oikeuden vuonna 1972 antama päätös. Äänin 5–4 oikeus päätti Georgian ja Texasin osavaltioiden kuolemanrangaistusta koskevien lakien olleen Yhdysvaltain perustuslain vastaisia. Oikeuden mukaan kuolemantuomion saaminen oli niin sattumanvaraista, että se oli ”julma ja epätavallinen rangaistus” ja siten vastoin perustuslain kahdeksatta lisäystä. Päätös mitätöi käytännössä kaikkien osavaltioiden lait. Neljä vuotta myöhemmin tapauksessa Gregg vastaan Georgia korkein oikeus hyväksyi Georgian laatimat uudet lait, ja näin maassa pystyttiin jatkamaan kuolemantuomioiden langettamista. Kesäkuusta 1967 alkaen Yhdysvalloissa oli noin kymmenen vuoden ajan epävirallinen moratorio, jolloin teloituksia ei tehty, koska alemmat oikeusistuimet odottivat korkeimman oikeuden käsittelyjä.
Tausta

Korkein oikeus oli aiemminkin käsitellyt kuolemanrangaistusta ja kumonnut joitakin kymmeniä tuomioita. Näissä tapauksissa se oli katsonut esimerkiksi, että syytetyllä ei ollut ollut riittävää oikeusapua, mutta oikeus ei ollut ottanut kantaa itse kuolemanrangaistukseen.
Vuonna 1972 korkeimman oikeuden käsittelyssä oli kolme oikeustapausta, jotka koskivat kuolemanrangaistusta Georgian ja Texasin osavaltioissa. William Henry Furman oli kouluja käymätön afroamerikkalainen mies, joka oli ampunut miehen kuoliaaksi asuntomurron yhteydessä. Kun Furman oli tuomittu kuolemaan, hänen tapaustaan alkoi hoitaa kansalaisoikeusjärjestö NAACP Legal Defense and Educational Fund.  Kaksi muuta tapausta koskivat raiskauksia, joista kaksi afroamerikkalaista miestä oli tuomittu kuolemaan, toinen Georgiassa ja toinen Texasissa.
Päätös

Korkein oikeus katsoi, etteivät osavaltioiden lait antaneet valamiehistölle tarpeeksi ohjeita siitä, minkälaisissa tapauksissa tuomitulle voidaan antaa kuolemanrangaistus. Oikeus päätti äänin 5–4, että kuolemantuomion saaminen oli siis liian sattumanvaraista, ja näin ollen se oli ”julma ja epätavallinen rangaistus” ja vastoin perustuslain kahdeksatta lisäystä.
Jokainen enemmistössä ollut tuomari kirjoitti oman lausuntonsa. Päätöksen puolesta äänestivät William O. Douglas, William J. Brennan, Potter Stewart, Byron White ja Thurgood Marshall. Heidän käyttämiään perusteluja olivat muun muassa se, että liian sattumanvaraisena kuolemanrangaistus oli julmaa ja epätavallista, eikä sillä samasta syystä ollut rikoksia ehkäisevää vaikutusta, ja että köyhiä ja huonon sosiaalisen aseman omaavia tuomittiin kuolemaan useammin kuin muita. Stewart vertasi kuolemanrangaistuksen sattumanvaraisuutta salamaniskuun. Tuomarit Brennan ja Marshall olivat sitä mieltä, että kuolemanrangaistus itsessään on julma ja epätavallinen rangaistus eli vastoin perustuslakia.
Päätöstä vastustaneet tuomarit perustelivat, että oli lainsäätäjien eikä oikeuden asia ottaa kantaa kuolemanrangaistuksen suotavuuteen tai tehokkuuteen, ja lisäksi mielipidetiedustelujen mukaan kansalaiset kannattivat rangaistusta. Päätöstä vastaan äänestivät oikeuden puheenjohtaja Warren E. Burger, sekä tuomarit Harry Blackmun, Lewis F. Powell ja William Rehnquist.
Seuraukset

Päätöksen aikana Yhdysvalloissa oli 39 osavaltiota, joissa oli kuolemanrangaistus käytössä, ja yli 600 tuomion täytäntöönpanot pysäytettiin. Jotkut tahot uskoivat jo, että päätös tarkoitti kuolemanrangaistuksen loppumista Yhdysvalloissa kokonaan. Osavaltiot kuitenkin vastasivat päätökseen muuttamalla lakejaan, ja neljä vuotta myöhemmin Georgian osavaltion uudistettua lakia testattiin korkeimmassa oikeudessa tapauksessa  Gregg vastaan Georgia. Oikeus hyväksyi uuden lain, ja kuolemanrangaistuksia pystyttiin taas antamaan.
William Henry Furman pääsi vankilasta vuonna 1984.
Aiheesta muualla

Furman v. Georgia LII / Legal Information Institute. (englanniksi) Alkuperäinen päätös.
Georgetownin piirikunta

Georgetownin piirikunta (engl. Georgetown County) on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 62 680 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Georgetownin kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1769.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georgetownin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Hachikō-linjan junaonnettomuus

| Hachikō-linjan junaonnettomuus |
| --- | --- |
 Raiteilta suistuneita vaunuja
Päivämäärä:  25. helmikuuta 1947
Paikka:  Saitaman prefektuuri
Valtio:  Japani
Rataosa:  Hachikō-linja
Liikennöitsijä(t):  Japanin valtionrautatiet
Turman kuvaus:  raiteilta suistuminen
Turman syy:  huonokuntoinen kalusto, ylikuorma
Tiedot
Junia osallisena:  1
Kuolleita:  184
Loukkaantuneita:  495
Hachikō-linjan junaonnettomuus tapahtui 25. helmikuuta 1947 Saitaman prefektuurissa Komagawan ja Higashi-Hannōn asemien välillä, kun Hachikō-linjalla kulkenut matkustajajuna suistui raiteilta. Onnettomuudessa kuoli 184 ihmistä ja 495 loukkaantui.
Onnettomuus tapahtui, kun juna kulki ylinopeutta alamäkeen. Se suistui raiteilta mutkassa ja putosi alas viisimetriseltä sillalta. Onnettomuuden syyksi todettiin huonokuntoinen ja kulunut kalusto, joka oli rakennettu sodan aikana heikkolaatuisista materiaaleista. Lisäksi juna oli ylikuormattu eikä sen kuljettaja ollut saanut riittävää koulutusta.
Hachikō

Hachikō (jap. ハチ公, 10. marraskuuta 1923 – 8. maaliskuuta 1935) oli akita-koira, joka tuli tunnetuksi omistajalleen osoittamastaan uskollisuudesta. Sana hachi tarkoittaa "kahdeksan" (numero viittaa koiran syntymään kahdeksantena pentuna), ja kō puolestaan tarkoittaa prinssiä tai ruhtinasta.
Hachikō syntyi maatilalla lähellä kaupunkia paikassa nimeltään Odate Japanissa 10. marraskuuta 1923. Hachikō tuli joka päivä odottamaan isäntäänsä, Tokion yliopiston professori Eisaburo Uenoa, töistä kotiin Shibuyan rautatieasemalle.
Kun Ueno kuoli aivoverenvuotoon työpaikallaan toukokuussa 1925, Hachikō palasi siitä huolimatta Shibuyan rautatieasemalle uskollisesti seuraavana päivänä ja seuraavina yhdeksänä vuotena odottamaan isäntänsä paluuta töistä.
Professori Uenon kuoltua Hachikō annettiin pois, mutta se palasi aina etsimään isäntäänsä juna-asemalta. Ihmiset alkoivat tuoda Hachikōlle herkkuja ja ruokaa, jottei sen tarvitsisi olla nälissään. Tätä jatkui yhdeksän vuotta.
Hachikō kuoli 8. maaliskuuta 1935, ja se löydettiin Shibuyan kadulta. Hachikōn täytettyä ruumista säilytetään Japanin luonnontieteellisessä museossa Uenossa Tokiossa.
Hachikōsta on tehty kolme patsasta, jotka on sijoitettu Japaniin ja joista kuuluisin on huhtikuussa 1934 Shibuyan rautatieaseman eteen pystytetty pronssipatsas. Patsas sijaitsee paikassa, jossa Hachikō istui odottamassa isäntäänsä.
Gianluca Vialli

Gianluca Vialli vuonna 2017.
Gianluca Vialli (9. heinäkuuta 1964 Cremona, Italia – 6. tammikuuta 2023 Lontoo, Iso-Britannia) oli italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Ura

Viallin ammattilaisura alkoi vuonna 1980. Hän pelasi Cremonesessa, Sampdoriassa ja Juventuksessa voittaen Italian mestaruuden kahdessa jälkimmäisistä. Hän voitti myös Mestarien liigan Juventuksessa vuonna 1996. Vialli siirtyi Englannin Valioliigan Chelseaan 1997 ja vietti siellä pelaajauransa kolme viimeistä vuotta tehden 40 maalia 83 ottelussa.
Viallista tuli Chelsean pelaajamanageri vuonna 1998 ja hän oli seurassa vuoteen 2000 saakka. Viallista tuli yksi Chelsean menestyneimmistä managereista. Hänen alaisuudessaan seura voitti Englannin Liigacupin ja Cup-voittajien Cupin vuonna 1998 sekä FA Cupin vuonna 2000. Joukkue sijoittui myös kolmanneksi Valioliigassa vuonna 1999 vain neljä pistettä mestari Manchester Unitedia jäljessä. Kyseessä oli Chelsean paras sijoitus liigassa 29 vuoteen. Seuraavalla kaudella Chelsea selvisi puolivälieriin Mestarien liigassa. Vialli erotettiin Chelsean managerin tehtävästä yllättäen viiden ottelun jälkeen kaudella 2000–01.
Erottamisensa jälkeen Vialli ryhtyi Championshipin Watford FC:n manageriksi kaudella 2001–02. Vaikka hän teki merkittäviä ja kalliita muutoksia pelaajistoon ja valmennukseen, seura jäi sarjassa neljänneksitoista ja Vialli sai potkut. Hän kiisteli erottamisen jälkeen pitkään seuran kanssa saamatta jääneistä korvauksistaan.
Vialli kuului Italian jalkapallomaajoukkueeseen, kun se sijoittui kolmanneksi vuoden 1990 MM-kisoissa. Yhteensä hän pelasi 59 maaottelua ja teki niissä 16 maalia. Vialli pelasi myös vuoden 1986 MM-kisoissa ja vuoden 1988 EM-kisoissa.
Viimeisimpänä Vialli toimi jalkapallokommentaattorina televisiossa Sky Italia -kanavalle.
Vialli kuoli haimasyöpään tammikuussa 2023.
Freestylehiihto talviolympialaisissa 2018 – miesten halfpipe

| Freestylehiihto talviolympialaisissa 2018   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hypyt |  | miehet | naiset |  |  |  |  |
| Halfpipe |  | miehet | naiset |  |  |  |  |
| Kumparelasku |  | miehet | naiset |  |  |  |  |
| Skicross |  | miehet | naiset |  |  |  |  |
| Slopestyle |  | miehet | naiset |  |  |  |  |

| n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  | n · k ·  |  |  |  |  |
Freestylehiihdon miesten halfpipekilpailu talviolympialaisissa 2018 järjestettiin 20.–22. helmikuuta 2018 Bogwang Phoenix Parkissa, Pyeongchangissa, Etelä-Koreassa.
Tulokset > Karsinta

Kaksitoista parasta urheilijaa eteni loppukilpailuun.
| Sija | Nro>  | Nimi | Maa | Lasku 1 | Lasku 2 | Paras | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 3 | Aaron Blunck |  Yhdysvallat | 63,20 | 94,40 | 94,40 | Q |
| 2 | 1 | Alex Ferreira |  Yhdysvallat | 92,60 | 43,40 | 92,60 | Q |
| 3 | 7 | Torin Yater-Wallace |  Yhdysvallat | 89,60 | 33,60 | 89,60 | Q |
| 4 | 27 | Byron Wells |  Uusi-Seelanti | 88,60 | 42,00 | 88,60 | Q |
| 5 | 16 | Beau-James Wells |  Uusi-Seelanti | 86,20 | 88,20 | 88,20 | Q |
| 6 | 5 | Kevin Rolland |  Ranska | 87,80 | 37,80 | 87,80 | Q |
| 7 | 9 | Mike Riddle |  Kanada | 6,40 | 82,20 | 82,20 | Q |
| 8 | 2 | David Wise |  Yhdysvallat | 24,80 | 79,60 | 79,60 | Q |
| 9 | 6 | Noah Bowman |  Kanada | 43,00 | 77,20 | 77,20 | Q |
| 10 | 8 | Thomas Krief |  Ranska | 74,40 | 25,80 | 74,40 | Q |
| 11 | 15 | Nico Porteous |  Uusi-Seelanti | 51,20 | 72,80 | 72,80 | Q |
| 12 | 19 | Andreas Gohl |  Itävalta | 68,60 | 31,60 | 68,60 | Q |
| 13 | 4 | Simon d'Artois |  Kanada | 66,60 | 40,40 | 66,60 |  |
| 14 | 21 | Murray Buchan |  Iso-Britannia | 66,00 | 65,40 | 66,00 |  |
| 15 | 12 | Peter Speight |  Iso-Britannia | 3,80 | 64,60 | 64,60 |  |
| 16 | 20 | Lukas Müllauer |  Itävalta | 17,00 | 63,60 | 63,60 |  |
| 17 | 22 | Miguel Porteous |  Uusi-Seelanti | 40,40 | 62,60 | 62,60 |  |
| 18 | 10 | Joel Gisler |  Sveitsi | 59,80 | 9,80 | 59,80 |  |
| 19 | 14 | Rafael Kreienbühl |  Sveitsi | 55,20 | 22,20 | 55,20 |  |
| 20 | 24 | Mao Bingqiang |  Kiina | 53,00 | 54,60 | 54,60 |  |
| 21 | 18 | Marco Ladner |  Itävalta | 54,20 | 39,40 | 54,20 |  |
| 22 | 23 | Brendan Newby |  Irlanti | 53,80 | 53,80 | 53,80 |  |
| 23 | 26 | Kong Xiangrui |  Kiina | 47,40 | 50,80 | 50,80 |  |
| 24 | 13 | Pavel Chupa |  Venäläiset olympiaurheilijat | 46,80 | 25,80 | 46,80 |  |
| 25 | 11 | Robin Briguet |  Sveitsi | 23,00 | 29,40 | 29,40 |  |
| 26 | 17 | Alexander Glavatsky-Yeadon |  Iso-Britannia | 10,80 | 15,00 | 15,00 |  |
| 27 | 25 | Lee Kang-bok |  Etelä-Korea | 5,80 | 13,00 | 13,00 |  |
Tulokset > Loppukilpailu

Loppukilpailu järjestettiin 22. helmikuuta kello 12.22.
| Sija | Nro>  | Nimi | Maa | Lasku 1 | Lasku 2 | Lasku 3 | Paras | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01  | 2 | David Wise |  Yhdysvallat | 17,00 | 6,40 | 97,20 | 97,20 |  |
| 02  | 1 | Alex Ferreira |  Yhdysvallat | 92,60 | 96,00 | 96,40 | 96,40 |  |
| 03  | 15 | Nico Porteous |  Uusi-Seelanti | 82,40 | 94,80 | 30,00 | 94,80 |  |
| 04 4 | 16 | Beau-James Wells |  Uusi-Seelanti | 87,40 | 52,20 | 91,60 | 91,60 |  |
| 05 5 | 6 | Noah Bowman |  Kanada | 89,40 | 19,20 | 11,20 | 89,40 |  |
| 06 6 | 9 | Mike Riddle |  Kanada | 85,40 | 26,00 | 27,40 | 85,40 |  |
| 07 7 | 3 | Aaron Blunck |  Yhdysvallat | 81,40 | 5,60 | 84,80 | 84,80 |  |
| 08 8 | 19 | Andreas Gohl |  Itävalta | 14,60 | 46,00 | 68,80 | 68,80 |  |
| 09 9 | 7 | Torin Yater-Wallace |  Yhdysvallat | 65,20 | 28,80 | 12,20 | 65,20 |  |
| 10 | 8 | Thomas Krief |  Ranska | 9,80 | DNS | DNS | 9,80 |  |
| 11 | 5 | Kevin Rolland |  Ranska | 6,40 | 6,40 | 5,60 | 6,40 |  |
| 12 | 27 | Byron Wells |  Uusi-Seelanti | DNS | DNS | DNS | DNS |  |
Garoua

| Garoua |
| --- | --- |
 Garoua
 Koordinaatit: 9°18′N, 13°24′E 
Valtio:  Kamerun
Alue:  Nord
Departementti:  Bénoué
Väkiluku (2005):  236 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Garoua on Kamerunin pohjoisen provinssin pääkaupunki. Se sijaitsee Benuejoen rannikolla ja siellä on tärkeä jokisatama. Kaupungin arvioitu väkiluku on noin 236 000.
Garoua on maatalousvaltaisen alueen kaupan keskus ja kaupungissa on tekstiiliteollisuutta. Se on myös Kamerunin ensimmäisen presidentin Ahmadou Ahidjon syntymäpaikka. Tästä syystä se on kokenut positiivista kehitystä ja kaupungissa on esimerkiksi kansainvälinen lentokenttä, joka tarjoaa suoria lentoja Pariisiin Cameroon Airlinesin kautta.
Garouan lähettyvillä sijaitsee useita kansallispuistoja, joten se on suosittu turistikohde ja välietappi.
Garouan keskilämpötila vaihtelee talven 25 celsiusasteesta maalis-huhtikuun 32 celsiusasteeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Garoua Wikimedia Commonsissa
Georgi Babakin

| Georgi Babakin> Гео́ргий Никола́евич Баба́кин |
| --- | --- |
 Babakin vuonna 2014 julkaistussa postimerkissä.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Georgi Nikolajevitš Babakin
Syntynyt: 13. marraskuuta 1914
Kuollut: 3. elokuuta 1971 (56 vuotta)
Insinööri
Työnantajat:  Lavotškin
Georgi Nikolajevitš Babakin (ven. Гео́ргий Никола́евич Баба́кин; 13. marraskuuta 1914 – 3. elokuuta 1971) oli neuvostoliittolainen insinööri, joka oli Lavotškinin suunnittelutoimiston pääsuunnittelija vuodesta 1965 kuolemaansa asti.
Babakin aloitti radiotekniikasta toimien vuodesta 1930 alkaen Moskovan puhelinyhtiön palveluksessa. Vuodet 1943–1949 Babakin kehitti tutkaohjausta ilmatorjuntatykeille toimien Automaatioinstituutissa (VSNITO), jossa nousi pääinsinööriksi.
Babakin liittyi Neuvostoliiton avaruusohjelmaan – tuolloin vielä ohjusohjelma – vuonna 1949 toimien Boris Tšertokin divisioonassa NII-88-instituutissa, joka kehitti ilmatorjuntaohjuksia ja niiden maalinohjausta. Vuonna 1952 hän toimi ryhmässä, joka siirrettiin Lavotškinin toimistoon (OBK-301) kehittämään mannertenvälistä risteilyohjusta ja V-300-ilmatorjuntaohjusta.
Vuonna 1960 Semjon Lavotškin kuoli ilmailunäyttelyssä Babakinin viereen. Toimiston johtoon tuli Vladimir Tšelomei. Siitä tuli itsenäinen yksikkö jälleen vuonna 1965, jolloin Babakin nousi sen johtoon. Sergei Koroljov luovutti Babakinille miehittämättömien kuu- ja planeettaluotainten kehittämisen, koska tarvitsi omat resurssinsa N-1-kuurakettiin.
Babakinin uusi "NPO Lavotškin" kehitti muun muassa Venera-luotaimet. Babakin kuoli juuri ennen Mars 2- ja Mars 3 -avaruusalusten valmistumista. Suunnittelutoimisto jatkoi menestyksellä: Lunohod-kuuajokit, laskeutuja Venukseen, kuukivien hakua robottialuksella. NPO Lavotškinin tutkimuskeskus on Babakinin avaruuskeskus.
Yksi Kuun ja Marsin kraatteri on nimetty Babakinin mukaan.
Aiheesta muualla

Babakinin elämäkerta venäjäksi
Hannu Pyykkönen

Hannu Pyykkönen voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Hannu Pyykkönen (s. 1950), rehtori
Hannu Pyykkönen (s. 1961), sarjakuvapiirtäjä
Hannu Pyykkönen, arkkitehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hannu Pyykkönen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.