stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taulajärvi (Nokia)
Historiaa

Vuosina 1855–1856 valmistuneessa Kalmbergin kartastossa on Taulajärvi merkitty erämaajärveksi vailla mitään merkkejä ihmistoiminnasta. Vuoden 1930 Tyrvään seudun taloudellisessa kartassa on järven lähelle rakennettu nykyinen maantie ja sen varressa on maatila ja peltomaita, jotka ulottuvat luoteisrantaan asti. Maatilaa ei näy vuoden 1953 peruskartassa, mutta peltomaista on vielä puolet jäljellä. Muut pellot ovat niittyinä.
Aiheesta muualla

Kokemäenjoen vesistön vedensuojeluyhdistys: Taulajärvi, 5.1.2015
Kokemäenjoen alue (35.1)
Nokian järvet
Pyhäjärvi
Kulovesi
Jokisjärvi
Teernijärvi
Vihnusjärvi
Tottijärvi
Alinenjärvi
Järvenjärvi
Ylinenjärvi
Tuulosjärvi
Hätikkäjärvi
Sanasjärvi
Otajärvi
Kalliojärvi
Taulajärvi
Ruokejärvi
Juojärvi
Kivikesku
Toivasjärvi
Porrasjärvi
Kyynijärvi
Murtoonjärvi
Kirstuanjärvi
Iso-Ahvenisto
Iso-Tappuri
Launiasjärvi
Koukkujärvi
Oksilammi
Ruutana
Siukolanjärvi
Juottojärvi
Hangaslammi
Ylinenjärvi
Heinijärvi
Haukijärvi
Korpijärvi
Heinijärvi
Pitkälammi
Jouttijärvi
Ylisenjärvenlammi
Hangaslammi
Vähäjärvi
Lilträskinjärvi
Iso Kakkurijärvi
Kahtalammi
Haukijärvi
Pieni Porrasjärvi
Pieni-Tappuri
Kiimalammi
Paskolampi
Pieni Koukkujärvi
Ylisenlammi
Jänninjärvi
Pikku-Matalus
Pannukakko
Valta kuuluu kansalle

| Valta kuuluu kansalle r> p. |
| --- | --- |
Perustettu:  11. kesäkuuta 2021
Puheenjohtaja:  Antti Asikainen (2024–)
Puoluesihteeri:  Anssi Mutka
Varapuheenjohtajat:   1. vpj. Esa Pietikäinen  2. vpj. Tuukka Mäkiranta  3. vpj. Anssi Mutka 
Ideologia:   kansalliskonservatismi  arvokonservatiivinen kristinusko  oikeistopopulismi  maahanmuuttokriittisyys  EU-kriittisyys  sotilaallinen liittoutumattomuus  omavaraistalous  suora demokratia  pakkorokotusten ja koronarajoitusten vastustus 
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto tai äärioikeisto
Osoite:  Iisalmi
Värit:       vihreä      kulta
Kansanedustajia:  0 / 200 (2023)
Aluevaltuustot:  10 / 1 379 (2022)
Kotisivu:  vkkpuolue.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Valta kuuluu kansalle r.p., lyhyemmin VKK, on suomalainen kansalliskonservatiivinen puolue. Puolue on perustettu vuonna 2021. Sen puheenjohtajana toimii Antti Asikainen. VKK putosi eduskunnasta vuoden 2023 vaaleissa.
Puolueen arvoja ovat puolueettomuus ja suomalaisen kansallisaatteen, maaseudun ja yrittäjyyden tukeminen. Lisäksi arvoihin kuuluvat vahvasti perustuslailliset sekä ihmisoikeudelliset teemat.
Puolue suhtautuu kielteisesti Euroopan unioniin, eurovaluuttaan ja sotilasliitto Natoon.
Politiikka

Aluksi VKK profiloitui koronatoimien vastaisena liikkeenä. Sillä oli herätyskristillinen tyyli, ja puoluejohtaja Turtiainen puhui lopun ajoista. VKK vastustaa Suomen Nato-jäsenyyttä, ja puoluetta on mediassa kutsuttu Venäjä-mieliseksi.
VKK kuvailee itseään keskustaoikeistolaiseksi ja suoraa demokratiaa ajavaksi puolueeksi. Puolueen korostamia arvoja ovat sananvapaus, omistamisen vapaus, yhtäläinen ihmisarvo, henkilökohtainen koskemattomuus, aito demokratia, avoimuus, rehellisyys, reiluus ja hyväntahtoisuus. VKK korostaa kristinuskon roolia länsimaisten yhteiskuntien syntymisessä ja arvopohjassa. Poliittisesti puolue on korostanut konservatismia ja rohkeaa uudistamista. Vasemmistoliiton äänenkannattaja Kansan Uutiset puolestaan kuvaa puoluetta selvän äärioikeistolaiseksi, kun taas Keskipohjanmaan mukaan puolueen ulostuloja ”voi nimittää radikaaliksi” ja samanlaiseksi kuin ”äärioikeistolla ja jyrkän linjan oikeistopopulisteilla”.
VKK:n tavoitteisiin kuuluu suoran demokratian lisäämisen lisäksi parlamentarismin uudistaminen siten, että jokainen eduskuntapuolue kuuluisi hallitukseen kannatuksensa mukaisessa suhteessa, eikä olisi olemassa oppositiota. VKK ajaa myös tasaveromallia sekä yritysten arvonlisäveron verottoman alarajan nostoa 60 000 euroon. Puolue on jyrkän maahanmuuttovastainen. Esimerkiksi Jyväskylän puheenjohtajat ovat Kansallismielisten liittouman entisiä vaikuttajia ja ainakin toinen heistä kuului Soldiers of Odinin ydinhahmoihin. VKK:n puolueohjelma vastustaa ”yhteiskuntarauhaa uhkaavaa ohjelmallista väestönvaihtoa”.
Helsingin Sanomien mukaan puolue on Venäjä-myönteinen, mikä on ”täysin poikkeuksellista 2020-luvun Suomen poliittisella kartalla, ja ylipäätään harvinaista sitten 1970-luvun kiihkeimpien taistolaisvuosien”. Useat puolueen johtohahmot kuten Turtiainen ja Hirvisaari ovat tehneet Venäjä- ja Putin-myönteisiä lausuntoja.
Ano Turtiainen ja puoluesihteeri Marko Hiltunen uskovat vuoden 2023 eduskuntavaaleissa tapahtuneen vaalivilppiä. Heidän omien laskujensa mukaan vaaleissa olisi kadonnut yli 150 000 ääntä. Turtiainen uskoo Yhdysvaltain avaruushallintovirasto Nasan laskeneen vaalien tuloksen. Turtiainen on YouTube-videoillaan esittänyt näkemyksiä, joissa hän haaveilee Venäjän miehittävän osan Suomesta, mikä Turtiaisen mielestä mahdollistaisi VKK:n paluun eduskuntaan.
Jäsenet ja kannattajat

Äänioikeuden omaavia varsinaisia jäseniä puolueella on rajattu joukko, keväällä 2023 heitä oli kahdeksan. Puolueeseen voi liittyä suoraan ainoastaan äänioikeudettomaksi tukijäseneksi; varsinaiset äänivaltaiset jäsenet valitsee puoluehallitus.
Tammikuun alussa 2022 puolueella oli 27 paikallisosastoa ja puolueen mukaan äänioikeutta vailla olevia kannatusjäseniä oli yli 3 000. Ano Turtiaisen mukaan kannattajista merkittävä osa tulee perussuomalaisista ja kristillisdemokraateista, mutta suurimmalla osalla ei ole aiemmin ollut puoluekantaa. Turtiaisen mukaan tukijäsenistä noin 70 prosenttia olisi ollut naisia. Mukana on paljon koronarokotekriittistä ja naisvaltaista terveydenhuollon alan väkeä.
Aiheesta muualla

VKK:n verkkosivusto
Yle: Selvitimme, millainen on Valta kuuluu kansalle -puolue, joka nappasi kymmenen aluevaltuustopaikkaa – politiikan tutkijat ja edustajat itse kertovat
Yle: Ano Turtiaisen VKK-puolueessa kuohuu: varapuheenjohtajat ja puoluesihteeri jättivät paikkansa
Epilepsia

| Epilepsia |
| --- | --- |
 Yleistynyt 3 Hz piikki.
Ala:  neurologia
Syyt:  poikkeava aivosähkötoiminta
Oireet:  tajuttomuus-kouristuskohtaukset, tajunnan hämärtymiskohtaukset
Esiintyvyys:  n. 1 %
Hoito:  lääkkeet, vagusstimulaattori, ketogeeninen ruokavalio, leikkaus
Luokitus
ICD-10:  G40-G41
ICD-9:  345
MedlinePlus:  000694
MeSH:  D004827
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Epilepsia on krooninen neurologinen sairaus, jolle on tunnusomaista toistuvat, ennalta arvaamattomat epileptiset kohtaukset.
Epilepsiakohtaus johtuu aivoihin tulleesta hallitsemattomasta sähköisestä purkauksesta. Epileptinen kohtaus saattaa levitä pahimmassa tapauksessa koko aivojen alueelle. Epilepsiaa tavataan myös eläimillä.
Joka kymmenes suomalainen saa yksittäisen epileptisen kohtauksen kerran elämänsä aikana, mutta yksittäinen kohtaus ei yleensä riitä tautidiagnoosiin. Yksittäinen kouristelukohtaus voidaan periaatteessa aikaansaada kenelle tahansa..
Epileptinen kohtaus on yleisin aivokasvaimen aiheuttama alkuvaiheen oire, jota esiintyy puolella aivokasvainpotilaista.
Kansainvälisen terveysjärjestö WHO:n mukaan epilepsia on yksi tärkeimmistä vakavista aivosairauksista ja muodostaa noin prosentin sairauksien maailmanlaajuisesta sairaustaakasta. Suomessa epilepsiasta kärsii noin yksi prosentti koko väestöstä eli noin 56 000, joista lapsia noin 4 000–5 000. Suomessa on toiminut vuodesta 1969 lähtien epilepsiapotilaiden ja heidän omaistensa etuja ajava valtakunnallinen Epilepsialiitto.
Epilepsiaa tutkiva tieteenala on epileptologia.
Luokittelu

Epilepsia voidaan luokitella
sairauden aiheuttajan mukaan
oireiden mukaan
aivoissa olevien kohtauksen aiheuttajien sijainnin mukaan
oireyhtymän mukaan (esimerkiksi myoklonusepilepsia, kuten Unverricht-Lundborgin tauti)
kohtauksia aiheuttavien tilanteiden mukaan.
Syyt

Häiriö aivojen hermosolujen sähköisessä toiminnassa voi johtua aivokuoren kehityshäiriöstä, aivojen rakennevauriosta, aineenvaihduntahäiriöstä tai tulehduksesta.
Muita syitä ovat aivosolujen vaurioituminen, geneettisestä aivosolujen toimintahäiriö ja aivokasvain. Aivosolujen vaurioituminen on voinut tapahtua esimerkiksi sikiöaikana tai synnytyksessä. Aivosolut ovat voineet tietyllä aivojen alueella kehittyä tai järjestyä toisiinsa nähden poikkeavasti. Myös alkoholin liikakäyttö saattaa aiheuttaa epileptisiä kohtauksia. Jos taustalla ei ole aivovammaa tai runsasta alkoholinkäyttöä, noin viidenneksellä aikuisiällä alkaneista epileptisistä kohtauksista kärsivillä löytyy aivon tai keskushermoston syöpä..
Epilepsia voi olla myös seurausta päähän kohdistuneesta voimakkaasta, usein tajuttomuuteen johtavasta iskusta. Myös aivokasvaimet, aivoverisuonimuutokset, aivoveren­kiertohäiriöt, hydrokefalia tai aineenvaih­dunnan häiriöt voivat olla epilepsian syynä.
Valvominen, stressi, päihteiden tai lääkkeiden käyttö, tulehdustila ja  vilkkuvat valot altistavat epileptisille kohtauksille.
On olemassa viitteitä siitä, että epilepsia olisi yhteydessä autismin kirjon genotyyppeihin. Epilepsia on tavallista yleisempää autisteilla ja epilepsiaa sairastavilta löytyy selvästi muuta väestöä enemmän Aspergerin ja Kannerin oireyhtymään viittaavia oireita.
Oireet

Epileptinen kohtaus kestää sekunneista useisiin minuutteihin. Kohtausten tyyppi vaihtelee paljon ihmisten välillä. Kohtaukset ilmenevät useimmin muutaman sekunnin mittaisina toimintojen pysähtymisinä tai toimintakyvyn alentumina. Vakavammissa tapauksissa oireita ovat esimerkiksi kaatuminen, koko vartalon ja raajojen kouristelu minuuttien ajan tai kirkuminen. Usein suusta erittyy myös vaahtoa. Joskus epilepsiaa sairastava ihminen voi satuttaa itsensä kohtauksen aikana esimerkiksi kaatuessaan yllättäen.
Jossain tapauksissa epilepsiaa sairastava pystyy muutamia sekunteja tai aikaisemmin ennen kohtausta ennustamaan tapahtuvan, tuntemalla ns. auran (esimerkiksi silmät eivät tottele, silmien ollessa kiinni näkyy erilaisia valoilmiöitä jne). Epilepsiakohtauksen sattuessa kohtausta ei saa estellä. Kohtauksen saaneen päätä pitää suojata. Riski vammautua tai kuolla on merkittävä, kun kohtaus on kestänyt enemmän kuin 30 minuuttia.
Pitkittynyt epileptinen kohtaus eli status epilepticus on hengenvaarallinen tila. Sen kehittymisen riski kasvaa epilepsiakohtauksen kestäessä yli 5 minuuttia. On arvioitu, että noin 30–60 prosenttia status epilepticukseen joutuvista on jo aiemmin todettuja epileptikkoja. Keskimäärin 20 prosenttia status epilepticus -potilaista kuolee kuukauden kuluessa kohtauksen päättymisestä. Kuolleisuus vaihtelee merkittävästi eri ikäryhmien välillä, ja monilla status epilepticukseen joutuneilla on ilmennyt myöhemmin erilaisia jälkioireita. Status epilepticus saattaa ilmetä myös poissaolokohtauksina, jotka kestävät muutamasta tunnista vuorokausiin.
Oireet > Oireiden laukaisijat

Oireiden laukaiseva tekijä vaihtelee yksilöittäin. Sairauskohtauksen voivat laukaista erilaiset välkkyvät valot tai tietokoneen ruudulla näkyvät graafiset efektit. Japanissa Pokémon-piirrossarjassa ollut graafinen efekti Porygon-jaksossa aiheutti 685 lapselle samanaikaisesti epilepsiakohtauksen. Kaikille soitettiin ambulanssi, mutta vain 150 vietiin sairaalaan. Muut toipuivat ambulanssimatkan aikana. Kaksi lapsista joutui viettämään sairaalassa kaksi viikkoa. Tämän jälkeen Pokémon oli neljän kuukauden ajan tauolla Japanissa.
Epileptiset kohtaukset ovat mahdollisia myös henkilöillä, jotka eivät sairasta epilepsiaa. Tällöin niiden aiheuttajana saattaa olla esimerkiksi pitkäaikainen valvominen, stressi, eräät lääkkeet tai runsas alkoholin kulutus.
Oireet > Hoito

Oireita voidaan hoitaa lääkkein, vagusstimulaattorilla, ketogeenisen ruokavalion tai toisinaan myös leikkauksen avulla.
Epilepsian lääkehoidossa voidaan oireista riippuen käyttää muun muassa seuraavia lääkkeitä: karbamatsepiini, okskarbatsepiini, valproaatti, pregabaliini, lamotrigiini, gabapentiini, tiagabiini, topiramaatti, levetirasetaami, fenytoiini, klonatsepaami, klobatsaami.
Valtaosa saadaan hoidetuksi lääkkein kohtauksettomiksi. Noin viidesosalle sairastavista lääkkeistä ei ole kuitenkaan apua. Epilepsialääkkeet aiheuttavat lisäksi osalle potilaista esimerkiksi väsymystä, muistivaikeuksia, raivokohtauksia tai käsien tärinää.
Epilepsialääkkeiden on todettu lisäävän myös riskiä saada sydänkohtaus sekä sairastua Alzheimerin tautiin tai muunlaiseen dementiaan. Epilepsialääkkeiden pitkäaikaiskäyttö saattaa aiheuttaa myös hormonitoimintaan, sidekudokseen ja luustoon liittyviä ongelmia. Levetirasetaamin, tiagabiinin, topiramaatin ja vigabatriinin on myös havaittu kolminkertaistavan riskin tehdä itsemurha tai saada itsetuhoisia ajatuksia.
Jo 1920-luvulla kehitetty ketogeeninen eli vähähiilihydraattinen dieetti auttaa monia epilepsiapotilaita. Kyseiselle ruokavaliolle siirtyneistä lapsista 10–15 prosentilla kohtaukset loppuvat kokonaan ensimmäisen vuoden aikana ja vähentyvät 90 prosenttia 30 prosentilla. Ketogeenisestä dieetistä on löytynyt myös apu silloin, kun lääkkeet eivät ole auttaneet ollenkaan.
Vaikeahoitoisen epilepsian hoidossa on käytössä myös elektroniikkaa. Aivojen sähkötasapainoa tasoittamaan on kehitetty kehoon implantoitava niin sanottu vagusstimulaattori, joka lähettää hetkittäin sähköimpulsseja vagushermoon.
Osaa potilaista voidaan auttaa leikkauksella, jossa kohtauksia aiheuttava aivoalue poistetaan.
Liitännäissairaudet

Epilepsiaa sairastavilla esiintyy tavallista enemmän psykiatrisia sairauksia.
Muuta

Yksittäisen epileptisen kohtauksen jälkeen määrätään Euroopan unionissa 3–6 kuukauden ajokielto, jos tehtyjen selvitysten perusteella epilepsiadiagnoosia ei aseteta, lääkitykselle ei nähdä tarvetta eikä kohtauksen voida arvioida olleen sekundaarinen aivojen sairaudelle tai vammalle. Kohtauksien toistuvuuden tai muiden stabiilien aivosairauksien (esimerkiksi aivoinfarkti tai kontuusioarpi) seurauksena kiellon pituus on 12 kuukautta, ja etenevän aivosairauden löydyttyä kielto on lääkärin harkinnan mukaan tätä pidempi. Kansainvälinen epilepsialiitto eli IBE perustettiin 1961 ja suomalainen Epilepsialiitto 1969.
Historia > Antiikin aika

Vanhimmat kirjalliset kuvaukset epilepsiasta ovat Assyriasta ja Babyloniasta noin vuodelta 2000 eaa. Epilepsiaa pidettiin henkien aiheuttamana sairautena. Ensimmäinen tämän käsityksen kiistänyt henkilö oli Hippokrates.
Antiikin roomalaiset eivät juoneet samasta astiasta, josta epileptikko oli juonut.
Historia > Moderni aika

Vuonna 1897 julkaistun Kodin Lääketieteellisen Käsikirjan mukaan epilepsia voisi johtua itsetyydytyksestä.
Epilepsia luokiteltiin psykiatriseksi sairaudeksi vielä 1950-luvulla, jolloin epilepsiaa sairastavia saatettiin jopa sulkea laitokseen. Terapeutit väittivät 1950-luvulla parantaneensa epilepsiapotilaita psykoanalyysin avulla. Suomessa epilepsia, joka ei johtunut ulkoisesta syystä, oli vielä 1960-luvulla este avioliitolle, mutta tasavallan presidentti saattoi antaa epileptikolle poikkeusluvan avioliiton solmimiseen. Ruotsissa epilepsiaa sairastavat pääsivät naimisiin vain jos suostuivat steriloitaviksi.
Tunnettuja epileptikkoja

Kuuluisista henkilöistä esimerkiksi Paavalin on epäilty sairastaneen epilepsiaa. Fjodor Dostojevskillä oli epilepsia, ja hän käsittelee aihetta useimmissa tunnetuimmista romaaneistaan.
Eläinten epilepsia

Epilepsiaa esiintyy myös eläimillä. Koiralla se on yleisin hermostollinen ongelma, ja sitä on keskimäärin noin yhdellä prosentilla koirista, mutta osuus vaihtelee roduittain ja sukulinjoittain, ja muun muassa suomenpystykorvalla sitä esiintyy keskimääräistä yleisemmin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Epilepsia Wikimedia Commonsissa
Epilepsialiitto – Tietoa epilepsiasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Käypä hoito -suositus Aikuisten epilepsiat
Käypä hoito -suositus Pitkittynyt epileptinen kohtaus
Terveyskirjasto.fi – Epilepsia
Therapiafennica: Epilepsia (Internet Archive)
Erehdys

Erehdys on epähuomiossa tai ajattelemattomuuttaan tehty virhe.
Oikeudellinen merkitys

Oikeustoimi voi perustua erehdykseen, jos on tapahtunut motiivierehdys tai ilmaisuerehdys. Motiivierehdys tarkoittaa, että oikeustoimen osapuolet ovat erehtyneet joko tosiasioista tai oikeustoimeen sovellettavasta lainsäädännöstä tai muusta sääntelystä. Jos tahdonilmaisu saapuu vastaanottajalle eri muodossa kuin antaja on tarkoittanut, puhutaan joko ilmaisuerehdyksestä tai ilmaisua välitettäessä tapahtuneesta virheestä.
Oikeusjärjestystä tulkitaan niin, että osapuolten on itse huolehdittava siitä, että oikeustoimen sisältö vastaa heidän tarkoittamaansa sisältöä. Näin asia on periaatteessa, mutta käytännössä voidaan esimerkiksi testamentti julistaa pätemättömäksi testamenttaajan erehdyksen perusteella. Tahdonilmaisun vaikuttimia koskeva erehdys ei saa oikeudellista suojaa. Ilmaisuerehdyksessä kiinnitetään huomiota siihen havaitsiko vastapuoli tai olisiko tämän pitänyt havaita tahtonsa ilmaisseen henkilön erehdys. Jos ilmaisun vastaanottaja ei tiennyt tai hänen ei olisikaan pitänyt tietää erehdyksestä, on tahdonilmaisu antajaansa sitova erehdyksestä huolimatta. Jos tahdonilmaisun sisältö on muuttunut sen siirtyessä antajalta vastaanottajalle, ei ilmaisu sido antajaansa, mikäli hän kohtuullisessa ajassa ilmoittaa asiasta vastaanottajalle erehdyksestä tiedon saatuaan.
Urpo Leppänen

| Urpo Leppänen |
| --- | --- |
 Leppänen vuonna 1984
Suomen työvoimaministeri
 Sorsan IV hallitus 6.5.1983–30.4.1987  
Edeltäjä:  Veikko Helle
Seuraaja:  Matti Puhakka
Kansanedustaja
 24.3.1979–21.3.1991  
Vaalipiiri:  Kymen läänin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. helmikuuta 1944 Polvijärvi
Kuollut: 14. maaliskuuta 2010 (66 vuotta) Forssa
Puoliso:  Ansa Sisko Nykänen (1966–1974) Marja-Leena Kaartinen (1975–1983) Ulla Sinikka Hurskainen (1984–1990)  Ana Risquet Ribalta (1990–2010)
Tiedot
Puolue:  SMP, Vade, LKP, PS, Kesk
Urpo Olavi Leppänen (10. helmikuuta 1944 Polvijärvi – 14. maaliskuuta 2010 Forssa) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1979–1991 ja Kalevi Sorsan IV hallituksen työvoimaministerinä 1983–1987.
Leppänen toimi SMP:ssä puoluesihteerinä (1972–1977 ja 1979–1984) ja varapuheenjohtajana. Koulutukseltaan hän oli valtiotieteen maisteri.
Varhaiset vaiheet

Leppänen syntyi Polvijärvellä Hukkalan kylässä jatkosodan aikana. Sodan päätyttyä perhe asettui asumaan kylään. Perheen isä Reino Leppänen oli autonkuljettajana paljon poissa kotoa, ja äiti Tyyne Kiiskinen hoiti kodin käytännön järjestelyt. Vuonna 1956 Reino Leppänen ryhtyi pitämään Esso-huoltoasemaa, jossa myös Urpo Leppänen aloitti työnteon 12-vuotiaana. Hän harrasti aktiivisesti liikuntaa Polvijärven Urheilijoissa.
Leppänen aloitti koulunkäynnin vuonna 1951 Hukkalan vastaperustetussa kyläkoulussa, josta hän jatkoi Polvijärven kunnalliseen keskikouluun ja vuonna 1960 Joensuun lyseoon. Hän valmistui ylioppilaaksi vuonna 1963. Leppänen pääsi opiskelemaan Helsingin yliopiston matemaattis-luonnontieteelliseen tiedekuntaan, mutta kiinnostui tilastotieteestä ja vaihtoi valtiotieteelliseen tiedekuntaan. Tilastotiedettä opetti professori Leo Törnqvist, ja Leppänen opiskeli myös filosofiaa akateemikko G. H. von Wrightin ja professori Jaakko Hintikan johdolla sekä kansantaloustiedettä muun muassa professori Pentti Pöyhösen oppilaana. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1967.
Yliopistovuosinaan Leppänen oli aktiivisesti mukana Karjalaisen Osakunnan (KO) toiminnassa. Vuonna 1965 hän nousi HYY:n edustajistoon KO:n listoilta ja vuonna 1967 HYY:n hallitukseen.
Leppänen työskenteli Tapaturmantorjunta-yhdistyksen tutkijana 1966–1969 ja tutkimuspäällikkönä vuosina 1969–1970 sekä Helsingin yliopiston tilastotieteen laitoksen assistenttina 1967–1968.
Ura SMP:ssä > Nousu kansanedustajaksi

Leppänen valitsi poliittisen kantansa vuoden 1968 presidentinvaalien yhteydessä. John Kenneth Galbraithia ja Herbert Marcusea luettuaan hän päätyi Veikko Vennamon kannattajaksi. Syksyllä 1967 Leppänen liittyi SMP:n jäseneksi. Vuoden 1970 eduskuntavaaleissa Leppänen oli ensi kertaa SMP:n ehdokkaana Helsingissä saaden 252 ääntä. Pian vaalien jälkeen Vennamo pyysi Leppästä puolueen palvelukseen, mihin hän suostui ja jätti tutkijan uran. Vuosina 1970–1972 Leppänen oli SMP:n tiedotuspäällikkö ja vuosina 1972–1977 ja 1979–1984 puoluesihteeri. Hän oli myös SMP:n äänenkannattaja Suomen Uutisten vastaava päätoimittaja vuosina 1975–1984.
Leppänen nousi eduskuntaan Kymen läänin vaalipiiristä 10 219 äänellä vuonna 1979. Eduskuntavaaleissa 1983 hän sai viidenneksi eniten ääniä koko maassa (16 959 ääntä) ja teki vaalipiirin (edelleen voimassa olevan) ääniennätyksen. SMP:n vaalivoitto nosti puolueen hallitukseen ja Leppäsestä tuli työvoimaministeri. Hänen ministerikaudellaan säädettiin niin sanottu Lex Leppänen, jonka mukaan kuntien tuli järjestää työtä tietyn ajan työttöminä olleille. Laki perustui Rauman työvoimatoimiston johtajan Heikki Rinteen luomaan työllisyysmalliin, jota kutsutiin Rinteen malliksi. Laista luovuttiin 1990-luvun alun laman aiheuttaman suurtyöttömyyden vuoksi.
Vuosina 1976–1990 Leppänen vaikutti Polvijärven (1976–1978), Luumäen (1980–1984) ja Imatran (1984–1990) valtuustoissa.
Ura SMP:ssä > Riidat ja paluu

Vaalikaudella 1987–1991 Leppänen riitautui Pekka Vennamon kanssa ja lähti SMP:stä vuonna 1989. Helmikuussa 1989 Leppänen perusti oman Vapaat demokraatit (Vade) -eduskuntaryhmän. Keväällä perustettiin tulevaa vaaliyhteistyötä varten myös Vapaa vaalirengas, jota johti Peter Fryckman. Vaalirengaskuviossa oli mukana myös Liberaalisen Kansanpuolueen (LKP) puheenjohtajana vuosina 1984–1990 toiminut Kyösti Lallukka. Joulukuussa 1989 Leppänen kävi yhteistyöneuvotteluja Uudistuspuolue Liberaalien kanssa. Niiden kariuduttua hän liittyi helmikuussa 1990 LKP:hen ja muodosti puolueen yhden hengen eduskuntaryhmän. Vade liittyi LKP:n osastoksi. Vuoden 1991 vaaleissa Leppänen putosi eduskunnasta. Hän sai vain 170 ääntä Uudellamaalla.
1980-luvun lopulla Leppänen meni mukaan yritystoimintaan. Hän perusti tietokonekaupan Imatralle ja ryhtyi kiinteistösijoittajaksi veljiensä kanssa. Lisäksi hänellä oli SKDL:n silloisen kansanedustaja Arvo Kemppaisen kanssa turistihotellihanke Kuubassa, joka jäi lopulta toteutumatta rahoittajien vetäytymisen vuoksi. Hotellihankkeessa oli mukana myös liikemies Peter Fryckman. Hankkeet kuitenkin kariutuivat ja konkursseista jäi Leppäselle kymmenien miljoonien markkojen velat.
Leppänen palasi SMP:hen heinäkuun 1993 puoluekokouksen alla. Hän olisi halunnut puoluesihteeriksi, mutta luopui ehdokkuudesta huomattuaan kannatuksen vähäisyyden. Vuoden päästä Leppänen valittiin varapuheenjohtajaksi. SMP:n toisena varapuheenjohtajana toimi samanaikaisesti Leppäsen entinen vaimo Marja-Leena Kaartinen. Eduskuntavaaleissa 1995 Leppänen sai 526 ääntä Helsingissä.
SMP:n jälkeen

SMP:n konkurssin jälkeen Leppänen oli muun puoluejohdon tavoin perustamassa Perussuomalaisia keväällä 1995. Hän toimi aluksi järjestön sihteerinä, ja marraskuun puoluekokouksesta lähtien ohjelmasihteerinä. Europarlamenttivaaleissa 1996 Leppänen sai 1 874 ääntä ja vuoden 1999 eduskuntavaaleissa 319 ääntä. Timo Soinin mukaan Leppänen oli puolueen merkittävä taustavaikuttaja, jonka näkemyksiä kuunneltiin tarkasti. Hän keksi muun muassa puolueen nimen ja vaikutti vuoden 2009 eurovaalien strategiaan ja vaaliliittoon kristillisdemokraattien kanssa. Leppänen jätti Perussuomalaiset koettuaan puheenjohtaja Soinin vieneen puoluetta oikeistolaisempaan ja puritanistisempaan suuntaan.
Kunnallisvaaleissa 2000 Leppänen valittiin Nummi-Pusulan valtuustoon sitoutumattomana ehdokkaana keskustan listalta. Hän liittyi puolueen jäseneksi myöhemmin. Eduskuntavaaleissa 2003 Leppänen oli Liberaalien ehdokkaana Uudellamaalla saaden 221 ääntä.
Leppäsen valittiin Forssan kaupunginvaltuustoon keskustan listalta vuoden 2004 vaaleissa 146 äänellä. Lokakuussa 2007 Leppänen loikkasi Perussuomalaisiin, ja kunnallisvaaleissa 2008 hän uusi paikkansa PS:n ehdokkaana 92 äänellä. Eduskuntavaaleissa 2007 Leppänen oli ehdolla Perussuomalaisten listoilta ja sai 1 975 ääntä Pohjois-Karjalan vaalipiirissä.