stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Redwoodin kansallispuistot
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Redwoodin kansallispuistot Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain kansallispuistot
Acadia
American Samoa
Arches
Badlands
Big Bend
Biscayne
Black Canyon of the Gunnison
Bryce Canyon
Canyonlands
Capitol Reef
Carlsbad Caverns
Channel Islands
Congaree
Crater Lake
Cuyahoga Valley
Death Valley
Denali
Dry Tortugas
Everglades
Gates of the Arctic
Glacier
Glacier Bay
Grand Canyon
Grand Teton
Great Basin
Great Sand Dunes
Great Smoky Mountains
Guadalupe Mountains
Haleakalā
Hawaii Volcanoes
Hot Springs
Isle Royale
Joshua Tree
Katmai
Kenai Fjords
Kings Canyon
Kobuk Valley
Lake Clark
Lassen Volcanic
Mammoth Cave
Mesa Verde
Mount Rainier
North Cascades
Olympic
Petrified Forest
Pinnacles
Redwood
Rocky Mountain
Saguaro
Sequoia
Shenandoah
Theodore Roosevelt
Virgin Islands
Voyageurs
Wind Cave
Wrangell-St. Elias
Yellowstone
Yosemite
Zion
Unescon maailmanperintökohteet Yhdysvalloissa
Cahokia
Carlsbad Caverns
Chacon kanjoni
Everglades
Grand Canyon
Great Smoky Mountains
Hawaii Volcanoes
Independence Hall
Kluane / Wrangell-St. Elias / Glacier Bay / Tatshenshini-Alsek (Kanadan kanssa)
La Fortaleza ja San Juan National Historic Site
Mammoth Cave
Mesa Verde
Monticello ja Virginian yliopisto
Olympic
Papahānaumokuākea
Pueblo de Taos
Redwood
Vapaudenpatsas
Waterton Glacier (Kanadan kanssa)
Yellowstone
Yosemite
Juutalaisiin kohdistuneet boikotit

Kristalliyönä 9.10. marraskuuta 1938 Natsi-Saksassa rikottuja juutalaisen omistaman kaupan ikkunoita.
Juutalaisiin kohdistuneet boikotit tarkoittavat järjestäytyneitä painostustoimia, joiden tarkoituksena on sulkea juutalaiset pois sosiaalisesta, taloudellisesta ja poliittisesta elämästä. Juutalaisiin kohdistuneet boikotit ovat olleet yksi antisemitismin yleisimpiä ja vaarallisimpia muotoja. Yhteyksiä juutalaisiin on vältetty eikä juutalaisia ole hyväksytty esimerkiksi yhdistysten tai kiltojen jäseniksi. Usein tällaiset boikotit ovat liittyneet jo olemassa olevaan juutalaisten vapauksia rajoittavaan lainsäädäntöön.
Israelin valtion perustaminen ja sen siirtokuntapolitiikka vuoden 1968 jälkeen on laajentanut juutalaisiin liittyviä boikotteja koskemaan myös Israelin valtiota ja juutalaissiirtokuntia Palestiinassa. Epäselväksi on voinut jäädä, milloin kyseessä on Israelin politiikan arvostelu ja milloin juutalaisvastaisuus, sillä juutalaisiin kohdistuneita ostoboikotteja on tyypillisesti perusteltu vetoamalla juutalaisten harjoittamaan politiikkaan, ei niinkään rotuun. Professori Hannu Juusolan mukaan Israelin arvostelun taustalla voi olla antisemitismiä, mutta kaikkea kritiikkiä ei automaattisesti voi luokitella sellaiseksi. André Swanströmin mukaan Israelin politiikkaa on luvallista arvostella, mutta mittasuhteiltaan kohtuuton ja Israelia demonisoiva arvostelu voi viitata jo antisemitismiin.
Boikotit Euroopassa 1800-luvun lopulla

1800-luvun lopulla juutalaisiin kohdistuneet boikotit yleistyivät Euroopassa. Ensimmäinen kansainvälinen juutalaisvastainen kongressi järjestettiin Dresdenissä vuonna 1882. Itä-Euroopassa etenkin kansallinen oikeistohenkinen porvaristo näki tilaisuuden sulkea ulos juutalaiset kilpailijat markkinoilta. Itävalta-Unkarissa kehitettiin iskulause "Älä osta juutalaisilta" (saks. Kauft nicht bei Juden). Kun se kiellettiin, tilalle otettiin "Osta vain kristityiltä". Böömissä ja Määrissä boikotti käytti iskulausetta "vie omallesi" (tšek. svúj k svému).
Boikotit Euroopassa 1900-luvulla

Vähän ennen ensimmäistä maailmansotaa ukrainalaista väestöä Galitsiassa yllytettiin boikottiin juutalaisia vastaan näiden väitetystä yhteistoiminnasta puolalaisten kanssa. Samaan aikaan myös jotkut Galitsian puolalaiset kehottivat boikotoimaan juutalaisia. Venäjällä boikottikehotuksia ei juuri tarvittu, sillä jo lainsäädännölliset rajoitukset estivät juutalaisten toimia. Suomessa jo Ruotsin vallan ajalta peräisin ollut lainsäädäntö kielsi juutalaisia asumasta Suomessa, mutta heitä oli silti 1800-luvun puolivälissä vajaa tuhat. Vuonna 1888 runsaat sata juutalaista karkotettiin Suomesta.
Tilanne oli Venäjää vastaava Romaniassa, missä juutalaisilla ei ollut kansalaisoikeuksia. Heidän pääsyään koulutukseen rajoitettiin, ja heidät velvoitettiin palkkaamaan yrityksiinsä kaksi kolmasosaa muita kuin juutalaisia. Heiltä kiellettiin myös maanviljelys. Venäjään kuuluneessa Puolassa boikotit olivat erityisen ankaria. Siellä juutalaisia syytettiin venäläismielisyydestä. Maailmansotien välissä juutalaisia koskenut boikotointi oli voimakasta etenkin Puolassa, missä talousvaikeudet pantiin juutalaisten syyksi.
Natsi-Saksa

Kun natsit tulivat valtaan Saksassa vuonna 1933 hallitus aloitti yleisen juutalaisiin kohdistuneen boikotin iskulauseena Kauft nicht bei Juden.  Sunnuntaina 1. huhtikuuta 1933 natsiunivormuihin pukeutuneet vartiot ilmestyivät juutalaisten omistamien kauppojen edustalle, hyökkäsivät asiakkaiden kimppuun ja kirjoittivat juutalaisvastaisia iskulauseita ikkunoihin. Myös juutalaisia lääkäreitä, lakimiehiä ja insinöörejä alettiin ahdistella. Tämä lisäsi myös Puolassa esiintyneiden juutalaisvastaisten boikottien voimaa, ja usein päädyttiin jopa veritekoihin.
Arabimaiden boikotit

Ajallisesti pisin esimerkki valtioon kohdistuneesta boikotista on arabimaiden boikotti Israelia vastaan. Se alkoi jo ennen Israelin perustamista. Jerusalemissa 27. lokakuuta 1929 yleisarabialainen konferenssi vaati juutalaisten tuotteiden boikottia kaikissa arabimaissa. Arabeja kiellettiin ostamasta juutalaisilta mitään paitsi maata, mutta heille sai myydä mitä tahansa muuta paitsi maata.  Juutalaiset maksoivat kuitenkin hyvin maasta, joten jopa arabien kansallisessa liikkeessä aktiivisesti toimivat myivät juutalaisille omia maitaan samalla, kun yrittivät estää muita myymästä. Israelin itsenäistyessä yksityisten juutalaisten omistuksessa oli vajaa kymmenen prosenttia maasta. Jerusalemissa boikottia edistämään perustettiin komitea, jonka toimesta arabien omistamista liikkeistä poistettiin hepreankieliset tekstit. Jaffassa boikotti johti kaupunginhallituksen toimesta katujen kaasuvalaistuksen sammuttamiseen, koska kaasu saatiin juutalaisen omistamasta tehtaasta.
Arabiliiton virallinen boikotti alkoi joulukuussa 1945, ja sitä tiukennettiin 1948 ja 1951. Vuoden 1948 jälkeen se toimi kolmella tasolla: 1) arabimaat eivät saa ostaa israelilaisia tuotteita, 2) kaupallisia suhteita ei saa pitää yllä israelilaisten yritysten kanssa, 3) boikotti ulottuu myös joukkoon muita yrityksiä, jotka ovat "mustalla listalla". Neljäs, epävirallinen taso oli Israelin boikotin kohdistaminen yrityksiin, joiden johtokunnissa oli näkyviä juutalaisia. Arabiliitto on kieltänyt tällaisen boikotin olemassaolon, mutta suomalaistaiteilijat ulottivat vuonna 2022 boikotin myös tälle tasolle Zabludowiczin ja Kiasman tapauksessa.
Siirtokuntia koskevat boikotit

Palestiinalainen Boycott, Divestment and Sanctions (BDS) -järjestö ajaa ostoboikotteja niille yrityksille, jotka toimivat Palestiinan Länsirannalla. Euroopan unioni rajasi siirtokunnat 16. heinäkuuta 2013 yhteistyöhankkeidensa ulkopuolelle.
Israelia tai juutalaisia vastaan kohdistuneet kampanjat Suomessa

"Mooseksenuskoiset" saivat Suomessa kansalaisoikeudet 18. tammikuuta 1918, kun Suomi oli itsenäistynyt.  Tämän jälkeen Suomessa on esiintynyt lähinnä Israeliin liittyneitä boikottihankkeita, jotka ovat liittyneet Israelin ja arabimaailman väliseen konfliktiin. Niiden suhteen on esiintynyt vaikeuksia täsmentää, milloin kyse on poliittisista ja milloin rodullisista perusteista.
Israelia tai juutalaisia vastaan kohdistuneet kampanjat Suomessa > Siirtokunnat

Suomalaisten kehitys- ammattiyhdistys- ja ympäristöjärjestöjen perustama yritystoiminnan globaaleja vaikutuksia tutkiva kansalaisjärjestö Finnwatch on tehnyt raportteja suomalaisyritysten kaupankäynnistä juutalaissiirtokuntien kanssa. Finnwatch pitää siirtokuntia laittomina. Myös Kirkon ulkomaanapu on ollut aktiivinen siirtokuntien kanssa tehdyn kaupan tuomitsemisessa.
Israelia tai juutalaisia vastaan kohdistuneet kampanjat Suomessa > Asekaupat

Vuonna 2010 toistasataa julkisuuden henkilöä vaatii Suomea lopettamaan asekaupan Israelin kanssa, koska he katsoivat, että kauppapolitiikka pitkittää Lähi-idän konfliktia. Vetoomustekstin mukaan "Suomi on kauppapoliittisilla valinnoillaan tukenut tuntuvasti Israelin aseteollisuuden suurimpia yhtiöitä, mikä edesauttaa Israelin valtion ja palestiinalaisten välisen konfliktin jatkumista." Ihmisoikeusjärjestö ICAHD Finlandin (Israeli Committee Against House Demolitions) vetoomuksen allekirjoitti yli 250 suomalaista eturivin kansanedustajaa, professoria, toimittajaa, näyttelijää, kirjailijaa ja ohjaajaa. Suomi vei sotatarvikkeita Israelin lisäksi muun muassa Turkkiin, Egyptiin, Saudi-Arabiaan, Jordaniaan ja Omaniin.
Israelia tai juutalaisia vastaan kohdistuneet kampanjat Suomessa > Chaim ”Poju” Zabludowicz

Vuonna 2022 yli 40 taiteilijaa kieltäytyi yhteistyöstä Kiasman kanssa juutalaisen Chaim ”Poju” Zabludowiczin takia, joka oli Kiasman tukisäätiön hallituksessa. Perusteena oli julkilausuman mukaan ”Zabludowiczin rahoittamien organisaatioiden pitkään jatkunut tuki Israelin valtion Palestiinaa ja palestiinalaisia kohtaan harjoittamalle apartheid-politiikalle”. Zabludowiczin vastaisen kampanjan antisemitistisiä piirteitä ovat nostaneet esiin piispa Teemu Laajasalo ja kansanedustaja Ben Zyskowicz. Zabludowiczin järjestö Britain Israel Communications and Research Centre (Bicom) kiisti väitteet Israelin syyllistymisestä apartheidiin.
Israelia tai juutalaisia vastaan kohdistuneet kampanjat Suomessa > Muuta

Vasemmistonuorten 32. liittokokous vaati 14.11.2023, että Suomi asettaa koko Israelin kauppasaartoon Gazaan kohdistettujen sotatoimien johdosta. Vasemmistonuorten mielestä Suomen tulee edistää koko EU:n laajuista kauppasaartoa, kunnes Gazan saarto lopetetaan ja Palestiinan miehitys päättyy, mikä olisi ensi askel pysyvämpään rauhaan.
Kirjallisuutta

Juusola, Hannu: Israelin historia.  Helsinki:  Gaudeamus, 2005, 2. p. 2014.  ISBN 951-662-920-2
Saksalaiset! Varokaa! Älkää ostako juutalaisilta!
Juutalaisia ei palvella täällä. Saksa 1935-1937
Boikottikehotus Malediiveilla 2014.
Israelin akateemista boikottia vaatinut mielenosoitus Helsingin yliopiston Porthania-rakennuksen edessä 2024.
Äʹvv

| Äʹvv Skoltesamisk museum   Äʹvv Saaʹmi muʹzei |
| --- | --- |

Tyyppi:  museo
Sijainti:  Neiden, Etelä-Varanki, Norja
Perustettu:  16. kesäkuuta 2017
Johtaja:  Honna Havas
Kotisivut:  www.skoltesamiskmuseum.no
Koordinaatit:  69°42′00″N, 29°22′41″E
 fiÄʹvv Skoltesamisk museum   Äʹvv Saaʹmi muʹzei 
    
Vene näytteillä Äʹvv-museossa
Äʹvv on Näätämön (koltansaam. Njauddâm, norj. Neiden) kylässä Etelä-Varangin kunnassa Norjassa sijaitseva kulttuurihistoriallinen kolttasaamelaismuseo. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Suomen rajalta. Museon tarkoituksena on kertoa kolttien elämäntavasta, historiasta ja kielestä. Museon nimi äʹvv tarkoittaa auringon kiloa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Äʹvv Wikimedia Commonsissa
Turpeinen

Turpeinen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Aarno Turpeinen (1971–2022), jalkapalloilija
Anu Turpeinen (s. 1967), pesäpalloilija
Erik Turpeinen, Talvi-Erkki (1800-luvulla), rahanväärentäjä
Helena Turpeinen, myöh. Haapakoski (s. 1947), pikajuoksija
Iida Turpeinen (s. 1987), kirjailija ja kirjallisuudentutkija
Isto Turpeinen (s. 1960), tanssitaiteen tohtori, tanssija, tutkija ja pedagogi
Johnny Lee Michaels, oik. Jouni Turpeinen (s. 1963), muusikko
Jussi Turpeinen, kitaristi, Yö-yhtyeen ent. jäsen
Kaisa Turpeinen (1911–2006), lääkäri
Leena Turpeinen (1941–2012), taidemaalari ja kuvanveistäjä
Oiva Turpeinen (s. 1942), väestöhistorioitsija ja tietokirjailija
Onni Turpeinen (1879–1928), apteekkari ja lääketehdas Orionin perustaja
Osmo Turpeinen (1908–1998), lääkäri, professori
Pekka Turpeinen (1874–1941), tuomari, Tornion ja Oulun pormestari
Pekka Turpeinen (1938–2008), radio Kajauksen perustaja
Pirkko Turpeinen-Saari (s. 1940), poliitikko, lääkäri
Timo Turpeinen (s. 1959), laulaja ja lauluntekijä
Tuija Turpeinen (s. 1967), korkeimman oikeuden oikeusneuvos
Unto Turpeinen (1909–1944), pesäpalloilija
Unto Turpeinen (s. 1945), jääkiekkoilija
Viola Turpeinen (1909–1958), amerikansuomalainen harmonikkataiteilija.
Muita

Turpeisen baari, Esa Kotilaisen säveltämä albumi vuodelta 2003
Pauli Antero Turpeinen, myös. P. A. Turpeinen, kuvitteellinen henkilö Maalaiskomedia-sarjoissa.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Vaala

| Vaala |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 

Sijainti:  64°33′35″N, 026°50′25″E
Maakunta:  Pohjois-Pohjanmaan maakunta
Seutukunta:  Oulunkaaren seutukunta
Kuntanumero:  785
Hallinnollinen keskus:  Säräisniemi (–1954) Vaalan kirkonkylä (1954–)
Perustettu:  1865 (Säräisniemi) 1954 (Vaala)
Kuntaliitokset:  Osa Puolankaan (1921)
Kokonaispinta-ala:  1 763,57 km² 56:nneksi suurin 2022 
– maa:  1 302,38 km²
– sisävesi:  461,19 km²
Väkiluku:  2 574 232:nneksi suurin 31.10.2024 
– väestötiheys:  1,98 as./km² (31.10.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  11,1 %
– 15–64-v.:  51,4 %
– yli 64-v.:  37,4 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  97,5 %
– muut:  2,5 %
Kunnallisvero:  8,30 % 231:nneksi suurin 2024 
Työttömyysaste:  18,0 % (2013) 
Kunnanjohtaja:  Minna Kärkkäinen
Kunnanvaltuusto:  17 paikkaa
  2021–2025   • Kesk.   • Vas.   • PS   • Kok.:   8 4 3 2
www.vaala.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vaala (vuoteen 1954 Säräisniemi) on Suomen kunta, joka sijaitsee Pohjois-Pohjanmaan maakunnan itäosassa. Kunnassa asuu 2 574 ihmistä ja sen pinta-ala on 1 763,57 km², josta 461,19 km² on vesistöjä. Väestötiheys on 1,98 asukasta/km². Vaalan naapurikunnat ovat Kajaani, Liminka, Muhos, Paltamo, Puolanka, Siikalatva ja Utajärvi. Entisiä naapurikuntia ovat Kajaanin kaupunkiin liitetty Kajaanin maalaiskunta ja Siikalatvan kuntaan liitetty Kestilä. Kunnan suurimpia työnantajia on Pelson vankila, jossa on vajaa sata työpaikkaa.
Oulujoki alkaa Vaalan keskustan länsipuolelta. Puolet maan viidenneksi suurimmasta järvestä, Oulujärvestä, sijaitsee Vaalassa. Järvessä oleva Manamansalon saari on nykyisin voimakas matkailukeskittymä. Rokuan kansallispuisto sijaitsee kunnan länsiosassa. Entisestä kuntakeskuksesta Säräisniemeltä löytyvät vanha Säräisniemen kirkko ja Säräisniemen kotiseutumuseo.lähde?
Historia

Vaalan seutu on Kainuun vanhimpia asuinalueita. Kivikautisia asuinpaikkoja on löydetty mm. Järvikylän ja Nimisjärven alueelta. Säräisniemen Sillankorvan asuinpaikan löydöt ovat antaneet nimen eräälle kampakeramiikan ryhmälle, Säräisniemen keramiikalle.
Alue asutettiin vakinaisesti 1500-luvun puolimaissa. Asutuksen etenemistä hidastivat 1500-luvun lopun sodat ja kylät alkoivat kasvaa vasta Täyssinän rauhan jälkeen 1595. Maanviljelys edistyi 1600-luvulla nopeasti ja vähitellen myös tervanpoltto alkoi yleistyä. 1700- ja 1800-luvulla taloudellinen kehitys oli vakaata. Uutta viljelyalaa saatiin mm. soita kuivaamalla. Karjatalouden kehitystä nopeutti 1904 perustettu Veneheiton osuusmeijeri.
Seutu kuului aluksi Paltamon seurakuntaan. Vuonna 1779 Säräisniemi perustettiin Paltamon kappeliksi ja omaksi seurakunnaksi se erotettiin 1864. Säräisniemen puukirkon rakensi Jaakko Suonperä 1779–1781. Vuoden 1865 kunnallisasetuksen yhteydessä perustettiin seurakunnan alueen kattanut Säräisniemen kunta. Säräisniemeen kuuluneet Saaresmäki ja Vuolijoki muodostivat yhdessä Vuottolahden kylän kanssa Vuolijoen seurakunnan vuonna 1907. Vuolijoen kunta perustettiin vuonna 1915. Samana vuonna osa Yli-Oterman kylästä liitettiin Säräisniemestä Puolankaan.
Vuonna 1954 Säräisniemeen liitettiin Niskan kylä Utajärveltä. Samana vuonna Vaalan kylä tuli uuden kunnan keskukseksi, jolloin myös kunnan ja seurakunnan viralliseksi nimeksi tuli Vaala. Seurakunnan pääkirkko valmistui kunnan keskustaan 1961.
Vaalan asukasluku kasvoi 1900-luvun alkupuolella nopeasti. Vuonna 1920 asukkaita oli 3 495 ja 1960 jo 7 493. 1960-luvulla väestönkehitys kääntyi laskuun, ja se pysähtyi hetkeksi vasta 1980-luvulla. Vuonna 1985 asukkaita oli 4 725. Kunnan asukasluku kääntyi laskusuuntaan uudelleen 1990-luvulla ja vuonna 2011 asukkaita oli 3 360.
Aiemmin Kainuun maakuntaan kuulunut Vaalan kunta siirtyi osaksi Pohjois-Pohjanmaan maakuntaa vuoden 2016 alusta lukien kunnan hakemuksesta 5. helmikuuta 2015 tehdyllä valtioneuvoston päätöksellä.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1. tammikuuta 2017 tilanteen mukainen.
| Vaalan väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 4 846 | 4 846 |
| 1985 | 1985 |    | 4 667 | 4 667 |
| 1990 | 1990 |    | 4 498 | 4 498 |
| 1995 | 1995 |    | 4 420 | 4 420 |
| 2000 | 2000 |    | 4 041 | 4 041 |
| 2005 | 2005 |    | 3 718 | 3 718 |
| 2010 | 2010 |    | 3 370 | 3 370 |
| 2015 | 2015 |    | 3 074 | 3 074 |
| 2020 | 2020 |    | 2 791 | 2 791 |
Lähde: Tilastokeskus.
Väestönkehitys > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Vaalassa oli 2 941 asukasta, joista 1 233 asui taajamassa, 1 687 haja-asutusalueilla ja 21:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Vaalan taajama-aste on 42,2 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Vaalan kirkonkylä.
Luonto

Vaala on maisemiltaan loivasti kumpuilevaa metsää ja suomaata, jolle antavat vaihtelua Oulujärvi ja Oulujoki.
Kallioperä on pääasiassa graniittia ja graniittigneissiä. Yleisimmät maalajit ovat moreeni ja hiekka, jotka ovat kuitenkin laajoilla alueilla turpeen peitossa. Kunnan länsiosaa hallitsee Rokua, joka jäätikköjokien, aallokon ja tuulen toiminnan tuloksena syntynyt muodostumakompleksi. Oulujoen eteläpuolelta saapuva harjujakso kaartuu Rokuan kautta Säräisniemelle ja edelleen Manamansalon saarelle. Korkeuserot ovat Vaalan alueella vähäiset, sillä maanpinnan keskimääräinen korkeus on vain 100–150 metriä. Rokuan korkeimmat kohoumat kunnan puolella yltävät runsaaseen 180 metriin. Suot peittävät noin puolet kunnan maa-alasta. Soista on laajin naapurikuntienkin alueelle ulottuva Pelsonsuo. Rumalan ja Kuvajan suoalue kuuluu Siikalatvan puolelle ulottuvaan soidensuojelualueeseen.
Kunnan kaakkois- ja itäosien maisemaa hallitsee Oulujärvi, jonka suurimpia Vaalan alueelle jääviä selkiä ovat Niskanselkä, Haiskinselkä, Ykspistonselkä ja Laiskanselkä. Suurimpia saaria Manamansalo ja Kuostonsaari. Tärkein joki Vaalankurkusta alkava Oulujoki. Oulujokeen yhtyy koillisesta Kutujoki, jonka suurimpia latvajärviä ovat Otermanjärvi ja Paatinjärvi. Rokuanjärven vedet virtaavat Rokuanojaa myöten Siikajoen sivujokeen Neittävänjokeen.
Liikenneyhteydet

Vaalan kirkonkylä sijaitsee Oulu–Kontiomäki-rautatien varrella ja valtatien 22 välittömässä läheisyydessä. Puolangalle ja Kestilään johtava seututie 800 risteää valtatien kanssa keskustaajaman koillispuolella, ja jatkuu luoteeseen ja lounaaseen aluksi pitkin Oulujärven länsirantaa. Toisin kuin muissa valtatien 22 varrella sijaitsevissa kuntakeskuksissa, valtatien liikenne ei kulje Vaalassa keskustaajaman lävitse.lähde?
Valtatietä 22 kulkevat linja-autovuorot pysähtyvät valtatien varressa Matkahuolto-pisteenä toimivalla ABC-huoltoasemalla sekä keskustaajamassa linja-autoasemalla. Pikavuoroyhteyksiä on Ouluun, Kajaanin kautta Joensuuhun ja Kajaanin sekä Kuopion kautta Helsinkiin.lähde?
Vaalan rautatieasemalla pysähtyvät kaikki Iisalmi–Oulu-reittiä kulkevat VR:n henkilöjunat. Junat kulkevat Oulun kautta Rovaniemelle sekä Kajaanin ja Pieksämäen kautta Kouvolaan, josta on yhteys Helsinkiin.lähde?
Aiemmin myös Oulujärvi sekä Oulujoki olivat merkittäviä liikenneväyliä. Koskenlaskijasuvun omistaman Lamminahon talon pihapiiri 1800-luvun alkupuolen päärakennuksineen, monine muine rakennuksineen ja irtaimistoineen kuvastaa Oulujokea tervaveneiden ja matkailijoidenkin reittinä.lähde?
Palvelut > Koulutus

Vaalassa toimii kaksi koulua, Vaalan yhtenäiskoulu ala- ja yläasteineen sekä Vaalan lukio. Monet vaalalaiset opiskelevat Oulujärven kansallisopistossa.lähde?
Palvelut > Terveys ja -sosiaalipalvelut

Vaalan terveydenhuollosta vastaa Pohjois-Pohjanmaan hyvinvointialue Pohde.lähde?
Palvelut > Turvallisuus

Vaala saa Oulusta poliiseja. Vaalassa on oma paloasema, samassa rakennuksessa päivystävät ambulanssit.lähde?
Palvelut > Vapaa-ajan palvelut

Vaalassa toimii nuortentila Vanu, koulujen tiloissa toimivat urheilupaikat, urheilutalo ja kirjasto.lähde?
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Vaalassa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Vaalan seurakunta (ent. Säräisniemen seurakunta)
Kirkon sisäisistä herätysliikkeistä paikkakunnalla toimii herännäisyys sekä vanhoillislestadiolaisuus, jolla on paikkakunnalla Vaalan rauhanyhdistys. Muita kirkkokuntia edustaa helluntaiherätykseen kuuluva Vaalan helluntaiseurakunta. Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Vaalan alueella toimii Pohjois-Suomen ortodoksiseen seurakuntaan kuuluva Kainuun ortodoksinen kappeliseurakunta.
Tunnettuja vaalalaisia

Kassu Halonen, lauluntekijä
Anne Huotari, poliitikko
Teuvo Juuvinmaa, yritysjohtaja, teollisuusneuvos
Risto Järvenpää, opettaja, muusikko, säveltäjä ja sanoittaja
Eero Kemilä, luontovalokuvaaja ja -kirjailija
Paavo Leinonen, kuvataiteilija
Maustetytöt, yhtye
Jarmo Moilanen, camelopardalidien meteoriparven löytäjä
Tytti Määttä, poliitikko ja kunnanjohtaja
Matti Nissinen, juristi ja entinen valtakunnansyyttäjä
Niilo Rikula, kuvanveistäjä
Olli Seppänen, kuvataiteilija
Tauno Seppänen, kuvanveistäjä
Kalervo Väänänen, professori
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vaala Wikimedia Commonsissa
Vaalan kunnan kotisivut
Tilastokeskus – Vaalan avainluvut
Vaalan koskenlaskijat, Seura, 02.11.1938, nro 44, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Vaala
| --- | --- |
Kylät ja alueet:   Enonlahti  Jaalanka  Jylhämä  Järvikylä  Kangaskylä  Kankari  Liminpuro  Manamansalo  Neittävä  Nimisjärvi  Nuojua  Oterma  Pelso  Salmenranta  Suutarinkylä  Säräisniemi  Veneheitto 
Muuta Vaalaan liittyvää:   Alassalmen lossi  Jylhämän vesivoimalaitos  Nuojuan rautatieasema  Nuojuan vesivoimalaitos  Rokua  Rokuan kansallispuisto  Rautatieasema  Siikajoen uittokanava  Säräisniemen kirkko  Säräisniemen kotiseutumuseo  Vaalankurkun rautatiesilta 
Järvet ja joet:   Järvenjärvi  Kutujoki  Nimisjärvi  Oulujärvi  Paatinjärvi  Neittävänjoki  Oulujoki 
| n k Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alavieska  Haapajärvi  Haapavesi  Hailuoto  Ii  Kalajoki  Kempele  Kuusamo  Kärsämäki  Liminka  Lumijoki  Merijärvi  Muhos  Nivala  Oulainen  Oulu  Pudasjärvi  Pyhäjoki  Pyhäjärvi  Pyhäntä  Raahe  Reisjärvi  Sievi  Siikajoki  Siikalatva  Taivalkoski  Tyrnävä  Utajärvi  Vaala  Ylivieska 
Entiset kunnat:  Haukipudas  Himanka  Kestilä  Kiiminki  Kuivaniemi  Oulujoki  Oulunsalo  Paavola  Pattijoki  Piippola  Pulkkila  Rantsila  Rautio  Revonlahti  Ruukki  Saloinen  Temmes  Vihanti  Yli-Ii  Ylikiiminki 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Säräisniemen kunta Suomen suuriruhtinaanmaan kartassa vuodelta 1908.
Vaalan keskustaa etelään päin nähtynä.
Lehdistökortti

Lehdistökortti.
Lehdistökortti on toimittajan tai yleensä tiedotusvälineissä työskentelevän henkilön kortti, jonka tarkoitus on osoittaa, että kortin haltija työskentelee tiedotusvälineessä ja näin helpottaa hänen toimitustyötään. Lehdistökorttia näyttämällä toimittaja pääsee sisään moniin yleisötapahtumiin tai vaikkapa viranomaisten eristämälle onnettomuuspaikalle (ellei tätä painavasta syystä estetä).
Suomessa yleisin lehdistökortti on Suomen journalistiliiton (SJL) jäsenilleen myöntämä lehdistökortti. Tiedotusvälineillä on myös omia lehdistökortteja.
SJL:n lehdistökortissa on haltijan valokuva, joka on painettu korttiin. Kortin kääntöpuolella on suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi teksti: "Tämän kortin haltija on Suomen Journalistiliiton jäsen. SJL on Kansainvälisen journalistiliiton (IFJ) jäsen."