stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kehäkankaan jätinkirkko
Aiheesta muualla

Okkonen, Jari: Jättiläisen hautoja ja hirveitä kiviröykkiöitä: Pohjanmaan muinaisten kivirakennelmien arkeologiaa.  (Väitöskirja, Oulun yliopisto. Acta Universitatis Ouluensis. Series B, Humaniora 52)  Oulu:  Oulun yliopisto, 2003.  ISBN 951-42-7169-6  Teoksen verkkoversio (pdf). (Arkistoitu – Internet Archive)
Okkonen, Jari: Jätinkirkot – Pohjanmaan arvoitukselliset muinaisjäännökset (Arkistoitu – Internet Archive), Arkeologia NYT! 2-3/2008, s.5–7
Suomen jätinkirkot
| --- | --- |
Pohjois-Karjala: Ison Mahosaaren jätinkirkko
Etelä-Pohjanmaa:  Korkeamäen jätinkirkko  Storbackenin jätinkirkot 
Pohjanmaa:  Bäckeshällornan jätinkirkko  Hembackenin jätinkirkko  Honkobackharjun jätinkirkko  Högryggenin jätinkirkko  Höysälänjärven jätinkirkko  Jäknabackenin jätinkirkko  Kejsmolandsbackenin jätinkirkko  Kåtabackenin jätinkirkko  Racklen jätinkirkko  Snårbackenin jätinkirkko  Svedjebackenin jätinkirkko  Tallbackharjun jätinkirkot  Tavoman jätinkirkko 
Keski-Pohjanmaa:  Hangaskankaan jätinkirkko  Honkiperän Hautakankaan jätinkirkko  Kiimanevan Hautakankaan jätinkirkko  Kirkkoharjun jätinkirkko  Korven jätinkirkko  Kämppäkankaan jätinkirkko  Pahikaisharjun jätinkirkko  Pikku Hautakankaan jätinkirkko  Tressunharjun jätinkirkot 
Pohjois-Pohjanmaa:  Hiidenlinna  Jätinlinna  Jättiläissaaren jätinkirkko  Kehäkankaan jätinkirkko  Keskimmäisenkankaan jätinkirkko  Kettukankaan jätinkirkko  Kivilammen jätinkirkko  Kiviojakankaan jätinkirkko  Kotakankaan jätinkirkko  Käyräkankaan jätinkirkot  Laivakankaan jätinkirkko  Linnamaan jätinkirkko  Linnakankaan jätinkirkko  Linnankankaan jätinkirkko  Linnansaaren jätinlinna  Luola-ahon jätinkirkko  Metelinkankaan jätinkirkko  Metelinkirkko  Miehennevan jätinkirkko  Mustosenkankaan jätinkirkko  Mäntyselän jätinkirkko  Pattijoen Kastelli  Pesuankankaan jätinkirkko  Pikku Jakenaron jätinkirkko  Pikku Liekokankaan jätinkirkot  Pirttihaudankankaan jätinkirkko  Pirttivaaran jätinkirkot  Rajakankaan kirkko  Tyrnävän Hautakankaan jätinkirkko 
Lappi: Jatulinlehdon jätinkirkko
Ghost (yhtye)

| Ghost |
| --- | --- |
 Ghost esiintymässä Wacken Open Air- festivaaleilla vuonna 2018
Tiedot
Toiminnassa:  2006–
Tyylilaji:  heavy metal, hard rock, doom metal (aikaisemmin)
Kotipaikka:  Linköping, Ruotsi
Laulukieli:  englanti, latina
Jäsenet:  Tobias Forge, laulu   Nameless Ghouls, kitara, bassokitara, rummut, kosketinsoitin  
Entiset jäsenet:  Simon Söderberg, soolokitara   Henrik Palm, bassokitara   Mauro Rubino, kosketinsoitin   Martin Hjertstedt, rummut   Martin Persner, rytmikitara   Linton Rubino, bassokitara  
Levy-yhtiö:  Metal Blade Records   Universal Republic Records   Rise Above Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ghost (aikaisemmin myös tunnettu nimellä Ghost B.C. Yhdysvalloissa) on ruotsalainen hard rock -yhtye, joka perustettiin vuonna 2006 Linköpingissä.
Yhtye tunnetaan satanismiin flirttailevasta tematiikastaan musiikissaan ja esiintymisessään. Yhtyeen keulakuva-laulaja Tobias Forgen mukaan kyse ei ole provosoinnista tai vastakkainasettelusta, vaan viihteestä.
Ghost käyttää kasvot peittäviä esiintymisasuja. Laulaja Tobias Forge on esiintynyt perustamisesta saakka paavin asussa, mutta vuonna 2018 hahmo vaihtui Cardinal Copiaksi, jonka jälkeen hänet nähtiin kardinaaliksi pukeutuneena. Forgen aikaisemmat paavihahmot olivat nimeltään Papa Emeritus I, Papa Emeritus II ja Papa Emeritus III. Maaliskuussa 2020 A Pale Tour Named Death -kiertueen viimeisessä esityksessä Forge otti jälleen Papan roolin Papa Emeritus IV:n muodossa. Muita yhtyeen jäseniä kutsutaan nimellä ”Nameless Ghouls”, ja he käyttävät keskenään varsin samannäköisiä esiintymisasuja ja naamareita. Vuonna 2022 Ghostin kiertueella soittivat muusikot Chris Catalyst, Per Eriksson, Cos Sylvan, Hayden Scott, Jutty Taylor, Laura Scarbourough, Mad Gallica ja Sophie Amelkin.
Historia

Ghostin kolmas studioalbumi Meliora julkaistiin 21. elokuuta 2015. Tobias Forgen hahmoksi päivittyi Papa Emeritus III, edeltäjäänsä kolme kuukautta nuorempi veli. Ghost palkittiin ”Cirice” -kappaleestaan parhaan metalliesityksen Grammy-palkinnolla helmikuussa 2016.
Toukokuussa 2016 yhtye ilmoitti saaneensa tulevan EP-levynsä valmiiksi. Popestar-EP julkaistiin 16. syyskuuta 2016.
Yhtyeen jäsenet varoivat tarkoin paljastamasta henkilöllisyyksiään julkisesti. Useiden jäsenten oikeat nimet kuitenkin paljastuivat yhtyettä koskevan oikeusjutun yhteydessä. Oikeusjutun julkitulon jälkeen kitaristi Simon Söderberg vahvisti henkilöllisyydet omalla Facebook-sivullaan. Oikeudenkäynnin yhteydessä vuonna 2017 Tobias Forgea lukuun ottamatta kaikki bändin jäsenet erosivat yhtyeestä.
Yhtyeen neljäs studioalbumi Prequelle julkaistiin 1. kesäkuuta 2018. Albumin ensimmäinen single ”Rats” julkaistiin 13. huhtikuuta 2018 ja toinen single ”Dance Macabre” 17. toukokuuta 2018. Nameless Ghoul on kuvaillut Prequellea edeltäjäänsä Melioraa synkemmäksi ja raskaammaksi.
Ghostin viides studioalbumi Impera julkaistiin 11. maaliskuuta 2022 ja se voitti samana vuonna American Music Awards -gaalan rock-kategoriassa.
Jäsenet

Tobias Forge - laulu, kitara, bassokitara, kosketinsoitin (2008–)
Papa V Perpetua (2025–)
Papa Emeritus IV (2020–2025)
Cardinal Copia (2018–2020)
Papa Emeritus III (2015–2018)
Papa Emeritus II (2012–2015)
Papa Emeritus I (2008–2012)
Nameless Ghouls – kitara, bassokitara, rummut, kosketinsoitin, taustalaulu (2010–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Simon Söderberg (Fire/Alpha)  - soolokitara
Henrik Palm (Water)  - bassokitara
Mauro Rubino (Wind)  - kosketinsoittimet
Martin Hjertstedt (Earth)  - rummut
Martin Persner (Ether/Omega)  - rytmikitara
Linton Rubino - bassokitara
Diskografia > Studioalbumit

Opus Eponymous (2010)
Infestissumam (2013)
Meliora (2015)
Prequelle (2018)
Impera (2022)
Skeletá (2025)
Diskografia > EP:t

If You Have Ghost (2013)
Popestar (2016)
Seven Inches of Satanic Panic (2019)
Phantomime (2023)
Diskografia > Livealbumit

Ceremony and Devotion (2017)
Rite Here Rite Now (Original Motion Picture Soundtrack) (2024)
Diskografia > Singlet ja demot

Demo 2010 (2010)
”Elizabeth” (2010)
”Secular Haze” (2012)
”Year Zero” (2013)
”Cirice” (2015)
”From the Pinnacle to the Pit” (2015)
”Majesty” (2015)
”Square Hammer” (2016)
”Rats” (13. huhtikuuta 2018)
”Dance Macabre” (18. toukokuuta 2018)
"Faith" (2018)
"Kiss the Go-Goat" (2019)
"Mary On a Cross" (2019)
"Hunter’s Moon" (2021)
"Call Me Little Sunshine" (2022)
"Twenties" (2022)
"Jesus He Knows Me" (2023)
"Stay" (2023)
"Absolution (Live at the Forum / 2023)" (2024)
"The Future Is A Foreign Land" (2024)
"Satanized" (2025)
Ghost Suomessa

Ghost on vieraillut Suomessa useita kertoja.  Ghost esiintyi 11. marraskuuta 2011 Helsingin Jäähallissa In Flamesin, Triviumin ja Rise To Remainin kera. Yhtye esiintyi Suomen Sonisphere-festivaaleilla 4. kesäkuuta 2012. Konsertin teki poikkeukselliseksi se, että yhtyeen jäsenet eivät pukeutuneet mustiin kaapuihin niin kuin yleensä, vaan pitivät päällään valkoisia kaapuja. Yhtye esiintyi Helsingin Olympiastadionilla 20. heinäkuuta 2013 Iron Maiden -yhtyeen lämmittelijänä. Joulukuussa 2013 Ghost kiersi Suomessa kolme paikkakuntaa esiintyen Oulun Teatrialla, Tampereen Pakkahuoneella ja Helsingissä The Circuksessa. Ghost esiintyi myös vuoden 2014 Sonisphere-festivaalissa. Kesällä 2015 Ghost nähtiin Ilosaarirockissa, Joensuussa 19. heinäkuuta. Ghost saapui jälleen Suomeen 9. marraskuuta 2015 esiintyen Helsingin The Circuksessa. Yhtye nähtiin Suomessa myös kesällä 2016 Tuska-festivaalien lauantain pääesiintyjänä 2. heinäkuuta 2016. Yhtyeen ensimmäinen oma jäähallikeikka nähtiin Helsingin Jäähallissa vappuaattona 30. huhtikuuta 2017. Ghost nähtiin myös esiintymässä Suomessa Tampereella South Park -festivaaleilla 8. kesäkuuta 2018, yhtyeen toimiessa tapahtuman pääesiintyjänä. Yhtye lämmitteli Metallicaa Hämeenlinnassa Kantolan tapahtumapuistossa 16. heinäkuuta 2019. Yhtye nähtiin Suomessa jälleen omalla keikallaan Hartwall Arenalla 28. marraskuuta 2019.
Ghost esiintyi 27. huhtikuuta 2022 Tampereen Nokia Arenalla. Kesällä 2023 yhtye nähtiin lauantaina 1. heinäkuuta Seinäjoen Provinssin sekä sunnuntaina 2. heinäkuuta Helsingin Tuska-festivaalin pääesiintyjänä. Yhtye palaa esiintymään Tampereen Nokia Arenalle 20. toukokuuta 2025. Kyseisessä konsertissa on käytössä poikkeuksellinen järjestely, sillä sen aikana puhelimien, kameroiden ja muiden tallentavien laitteiden käyttö on esitystilassa kielletty. Tapahtumapaikalla kaikki puhelimet suljetaan Yondr-pusseihin, jotka avataan konsertin päätyttyä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ghostin viralliset kotisivut
| n k Ghost |
| --- | --- |
 Cardinal Copia  Nameless Ghouls   Papa Emeritus  Papa Emeritus II  Papa Emeritus III 
Studioalbumit:  Opus Eponymous  Infestissumam  Meliora  Prequelle  Impera 
EP:t:  If You Have Ghost  Popestar  Seven Inches of Satanic Panic  Phantomime 
Livealbumit:  Ceremony and Devotion 
Singlet:  ”Elizabeth”  ”Secular Haze”  ”Year Zero”  ”Cirice”  ”From the Pinnacle to the Pit”  "Majesty”  ”Square Hammer”  ”Rats”  ”Dance Macabre”  ”Faith”  ”Kiss the Go-Goat”  ”Mary On a Cross”  ”Hunter’s Moon”  ”Call Me Little Sunshine”  ”Twenties”  ”Jesus He Knows Me”  ”Stay”  ”Absolution (Live at the Forum / 2023)”  ”The Future Is A Foreign Land” 
Promosinglet:  ”He Is” 
Kiertueet:  Heritage Hunter Tour  Popestar Tour 
Kolme "Nameless Ghouls" soittajaa South Park -festivaaleilla Tampereella 2018.
Emma-gaala 2021

| Emma-gaala 2021 |
| --- | --- |
Päiväys:  14. toukokuuta 2021
Paikka:  Helsingin messukeskus
Järjestäjä:  Musiikkituottajat
Kohokohtia
Eniten palkintoja:  Behm (7)
Eniten ehdokkuuksia:  Behm (6)
  ← 2020  Emma-palkinto  2022 → 
Vuoden 2021 Emma-gaala järjestettiin Helsingin Messukeskuksessa 14. toukokuuta 2021. Gaalassa jaettiin Emma-palkinnot vuoden 2020 menestyneimmille artisteille ja musiikkialan ammattilaisille. Ehdokkaat julkistettiin 21. tammikuuta 2021. Eniten ehdokkuuksia sai Behm, joka oli ehdolla kuudessa kategoriassa. Antti Tuisku, Arttu Wiskari sekä Maustetytöt olivat ehdolla viidessä eri kategoriassa.
Koronaviruspandemian vuoksi 35 vuotta täyttänyt gaala järjestettiin ilman yleisöä. Eniten palkintoja voitti Behm, seitsemän palkintoa, mikä oli Jenni Vartiaisen vuoden 2011 tuloksen kanssa Emma-gaalan ennätys yhden illan aikana. Hänet palkittiin jokaisessa kategoriassa, jossa hän oli ehdolla, minkä lisäksi yleisö äänesti Behmin vuoden kotimaiseksi artistiksi ja hänen albuminsa palkittiin vuoden myydyimpänä kotimaisena albumina.
Palkintoja jaettiin kaikkiaan 21 ehdokassarjassa, joista vuoden kotimainen artisti/yhtye valittiin yleisöäänestyksellä. Kategoriat olivat pääosin ennallaan, uusina mukana olivat Vuoden striimatuin ulkomainen biisi sekä Vuoden artisti, joka korvasi aiemmin olleet Vuoden naisartisti ja Vuoden miesartisti -kategoriat.
Voittajat ja ehdokkaat > Yleisöäänestys

| Kategoria | Voittaja |
| --- | --- |
Vuoden kotimainen artisti/yhtye: Behm
Voittajat ja ehdokkaat > Muut palkinnot

Vuoden myydyin kotimainen albumi: Behm – Draaman kaari viehättää
Vuoden striimatuin kotimainen biisi: William feat. Clever – Penelope
Vuoden striimatuin ulkomainen biisi: The Weeknd – Blinding Lights
Erikois-Emma: Risto Ryti
Kultainen-Emma: Riku Mattila
Behm voitti seitsemän Emma-palkintoa.
Algirdas Butkevičius

| Algirdas Butkevičius |
| --- | --- |
 Algirdas Butkevičius 2015
Liettuan pääministeri
 13. joulukuuta 2012 – 13. joulukuuta 2016  
Edeltäjä:  Andrius Kubilius
Seuraaja:  Saulius Skvernelis
Liettuan valtiovarainministeri
 3. toukokuuta 2004 – 14. toukokuuta 2005  
Liettuan liikenne- ja viestintäministeri
 18. heinäkuuta 2006 – 9. joulukuuta 2008  
Kansanedustaja
 25. marraskuuta 1996 – 2028  
Vaalipiiri:  Vilkaviškis
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. marraskuuta 1958 (ikä 66) Paežeriai, Liettuan sosialistinen neuvostotasavalta, Neuvostoliitto
Tiedot
Puolue:  Demokratų sąjunga Vardan Lietuvos (DSVL)
Muut puolueet:  Liettuan sosiaalidemokraattinen puolue (1992–2017),  Liettuan Vihreät (2020-2021),  Sitoutumaton (2017-2020, 2021-2022)
Koulutus:  Yhteiskuntatieteiden tohtorintutkinto (taloustiede)
Aiheesta muualla
www.lrs.lt/sip/portal.show?p_r=35299&p_k=2&p_a=498&p_asm_id=7194
Algirdas Butkevičius (s. 19. marraskuuta 1958) on liettualainen poliitikko, joka toimi maansa 15. pääministerinä vuosina 2012–2016. Hän toimi Liettuan sosiaalidemokraattisen puolueen puheenjohtajana vuosina 2009–2017. Hän on toiminut myös Liettuan valtionvarainministerinä ja Liettuan liikenne- ja viestintäministerinä.
Butkevičius on toiminut kansanedustajana Seimasissa vuodesta 1996 lähtien. Hän on toiminut Seimasissa seitsemän kautta ja on tällä hetkellä kahdeksannella kaudellaan. Kuuden ensimmäisen kauden ajan hänet valittiin Seimasiin Liettuan sosiaalidemokraattisesta puolueesta. Seitsemännellä kaudellaan hän nousi Seimasiin Liettuan vihreiden listoilta. Nykyisellä kaudellaan hän edustaa Demokratų sąjunga Vardan Lietuvos (DSVL) -puoluetta eli Demokraattien liittoa. DSVL-puolue on maltillisen sosiaalisesti konservatiivinen. Suurin osa puolueen jäsenistä on entisiä Liettuan talonpoikien ja vihreiden liiton jäseniä.
Butkevičius nimitettiin Liettuan pääministeriksi 26. marraskuuta 2012 presidentti Dalia Grybauskaitėn toimesta. Parlamentti hyväksyi hallitusohjelman, ja hallitus vannoi virkavalansa 13. joulukuuta 2012.  Pääministerikautensa aikana hän nousi uutisiin myös Suomessa, kun hän asetti virkansa pantiksi euron käyttöönotolle, eli uhkasi erota, jos euroon siirtyminen ei onnistu. Hänen pääministerikautensa päättyi 13. joulukuuta 2016.
Butkevičius osallistui Liettuan presidentinvaaleihin vuonna 2009, joissa hän sai toiseksi eniten ääniä eikä tullut valituksi.
Butkevičiusilla on yhteiskuntatieteiden tohtorin tutkinto taloustieteestä.Hänet on myös palkittu useilla eri palkinnoilla työstään politiikan parissa.
Yksityiselämä

Butkevičius on naimisissa ja hänellä on tytär. Hän puhuu liettuan lisäksi myös venäjää, saksaa ja englantia. Hän on maininnut harrastuksikseen kirjallisuuden, liikunnan ja vieraat kielet.
Viron pääministeri Andrus Ansip (vasemmalla), Latvian pääministeri Valdis Dombrovskis (keskellä) ja pääministeri Butkevičius Baltian kehitysfoorumin huippukokousessa Riikassa 2013.
Pääministeri Butkevičius (vasemmalla) Baltian kehitysfoorumin huippukokousessa Riikassa 2013.
Uskontokritiikki

Uskontokritiikki tarkoittaa uskonnon arvostelemista erilaisilla perusteilla. Länsimaista uskonnotonta ajattelua tunnetaan antiikista alkaen. Nykyaikaisen uskontokritiikin juuriin kuuluu erityisesti valistuksen ajattelu.
Historiaa

Erityisesti valistuksen ranskalaisten ajattelijoiden yhteinen piirre oli arvosteleva asenne uskontoa kohtaan. He asettivat perinnettä vastaan järjen ja kokemuksen, hylkäsivät ajatuksen yliluonnollisesta ja siten uskonnollisen ja poliittisen pakkovallan, joiden he näkivät tukevan toisiaan. Kuuluisa valistusajan teos on paroni d’Holbachin (Paul Thiry d’Holbach) vuonna 1770 ilmestynyt Système de la Nature (’luonnon järjestelmä’). Holbach tarkasteli ihmistä osana luontoa. Hän katsoi, että jos ihmiset ymmärtävät itsensä oikein luonnon osana, he voivat oppia että onnellisuus saavutetaan elämällä rauhassa ja sopusoinnussa toisten kanssa.
1800-luvulla Britanniassa uskonnottomuus levisi yhteiskunnassa ja järjestäytyi. Uskonnottomien yhdistykset kutsuivat itseään vapaa-ajattelijoiden, sekularistien, rationalistien tai humanistien yhdistyksiksi. Vapaa-ajattelu tarkoittaa uskonnosta vapaata ajattelua, joka suhtautuu kriittisesti kirkkoon ja sen yhteiskunnalliseen vaikutukseen ja pyrkii täydelliseen uskonnon ja ateismin vapauteen. Vapaa-ajattelulla tarkoitetaan usein samaa kuin ateismi.
Vapaa-ajattelijaliike järjestäytyi 1800-luvun loppupuolella Britanniassa, Yhdysvalloissa, Saksassa, Ranskassa ja muualla Länsi-Euroopassa. Vapaa-ajattelijain maailmanliitto, alkuaan Kansainvälinen vapaa-ajattelijaliitto perustettiin vuonna 1880. Kansainvälisten kongressien julkilausumien mukaan vapaa-ajattelijat pyrkivät totuuteen tieteen, hyvyyteen etiikan, kauneuteen taiteen ja oikeudenmukaisuuteen yhteiskunnallisen uudistustyön avulla. Liikkeen suuri hetki oli kirkon ja valtion ero Ranskassa 1905.
Uskonnon moraaliseksi vaihtoehdoksi esitetään usein sekulaari humanismi. Kansainvälisen humanistiliiton määritelmän mukaan ”humanismi on kansanvaltainen eettinen elämänkäsitys, joka väittää, että ihmisillä on oikeus ja velvollisuus antaa merkitys ja muoto omalle elämälleen. Se pyrkii nykyistä inhimillisempään yhteiskuntaan inhimillisten ja muiden luonnollisten arvojen sekä inhimillisten kykyjen kuten järjen ja vapaan tutkimuksen avulla. Se ei ole jumalauskoinen, eikä se hyväksy yliluonnollista todellisuuskäsitystä.”
Suomessa naturalistinen kehitysoppi innoitti 1880-luvulta alkaen muun muassa filosofi ja sosiologi Edvard Westermarckia. Työväenliike omaksui Suomessa marxilaisen uskontokritiikin ohjelman haasteena luterilaiselle valtionkirkolle. Vaatimus valtion ja kirkon erottamisesta ei kuitenkaan toteutunut. Vapaa-ajattelun ja uskontokritiikin ohjelmaa on Suomessa toteuttanut Vapaa-ajattelijain liitto.
Evan vuoden 2022 arvo- ja asennetutkimuksessa kolme neljästä suomalaisesta katsoi, että jokaisella tulee olla oikeus arvostella uskontoja. Vain 12 prosenttia ei olisi sallinut uskontojen arvostelua.
Tiedollinen uskontokritiikki > Vertauskuvallisen uskonnontulkinnan arvostelu

Uskontotieteilijä Ilkka Pyysiäinen on huomauttanut, että erityisesti kristilliset teologit välttävät rehellistä keskustelua uskontojen totuusväitteistä. Teologit torjuvat usein uskontokritiikin väittämällä, että kristinuskoon ei kuulu tieteen kanssa ristiriidassa olevia todellisuutta koskevia käsityksiä. Pyysiäisen mielestä ateistinen uskontokritiikki nostaa kuitenkin esiin vakavia ongelmia.
Joidenkin teologien mukaan uskonnot eivät väitä mitään todellisuudesta. Pyysiäinen huomauttaa, että mikäli tämä pitäisi paikkansa, ei evoluutioteorian ja luomisuskon välillä olisi ristiriitaa. Pyysiäisen mukaan uskovaisten enemmistö on aina ajatellut, että heidän uskonnolliset käsitteensä ja käsityksensä viittaavat todellisuuteen, vastaavat todellisuutta ja ovat tosia. Ateisteille nämä uskontojen väitteet ovat erehdyksiä, virheellisiä käsityksiä tai valheita. Teologien väitteet uskonnollisten oppien vertauskuvallisuudesta ovat Pyysiäisen mukaan seurausta tieteen edistymisestä, yritys pelastaa uskonto tieteen edessä. Tieteen edistyessä uskontoa muutetaan, koska on pakko. Pyysiäisen mielestä uskonnollisiin käsityksiin sisältyy selvästi todellisuutta koskevia käsityksiä, jotka ovat ristiriidassa tieteen kanssa. Uskonto on vanhempi kuin tiede ja tiede on edistynyt juuri korjaamalla aiempia kansanomaisia käsityksiä. Uskonto on osa arkiajattelua, joka on ristiriidassa tieteen kanssa. On eri asia, että jotkut teologit yrittävät rakentaa uskontoa, joka ei olisi ristiriidassa tieteen kanssa.
Pyysiäisen mukaan ainoa älyllisesti kestävä vaihtoehto on hyväksyä luonnontieteen käsitys kaikkeudesta ja sen kehityksestä. Kun kaikkeuden rakenteelle on tieteellinen selitys, siihen ei mahdu luojaa. Monet teologit ja uskonnolliset ajattelijat sanovat tällöin, että ”kaiken takana” on ”salattu” jumala. Tällöin on kuitenkin mahdotonta sanoa, mikä tällainen jumala on. Jos uskon kohteena on historiassa toimivan jumalan sijasta jonkinlainen periaate tai vertauskuva, siitä on vaikea tehdä mitään johtopäätöksiä eikä ole tiedossa, mistä edes puhutaan.
Pyysiäisen mukaan ihmislaji on kehittynyt ympäristössä, joka ei ole suosinut tieteellisen ajattelun kehitystä. Monien ihmisten on edelleen helpompi uskoa esimerkiksi ihmeisiin kuin suhtautua kriittisesti omiin käsityksiinsä. Siksi ateistien sanoma on puhutellut pitkään vain vähemmistöä. Nykyisin ihmisen ympäristö on kuitenkin erilainen. Kun tieteellinen tieto leviää hyvin laajalle ihmisten keskuuteen, siitä tulee sääntö: tietämättömien alkaa olla vaikeaa saada muiden luottamusta ja menestyä yhteisössä.
Moraalinen uskontokritiikki > Arvostelun pääpiirteet

Uskontoa vastaan on esitetty arvostelua myös moraalisin perustein: arvostelijoiden mielestä uskonnot saavat aikaan sotia, tappamista ja kärsimystä. Uskonnottomat moraalifilosofit ovat esittäneet, että monet uskonnolliset näkemykset uskonnon oppien mukaan elämisen palkitsemisesta ikuisessa elämässä edustavat itsekästä nautinnontavoittelua. Väitteen mukaan ruumiillisen kärsimyksen tuottaminen tai edes tappaminen eivät ole ikuiseen, ei-ruumiilliseen elämään uskovalle moraalisesti kauhistuttavimpia asioita. Sokea usko on arvostelijoiden mukaan johtanut liian usein siihen, että ihmiset ovat tuhonneet ja tappaneet. Historiallisista esimerkeistä tunnetuimpia ovat ristiretket, uskonnolliset sodat, inkvisitio ja noitavainot.
Nykyisissäkin yhteiskunnissa on arvostelijoiden mukaan uskonnollisen perinteen kielteisiä seurauksia. Uskonnot aivopesevät ihmisiä, riistävät heidän itsemääräämisoikeutensa, käyttävät heitä taloudellisesti hyväkseen, syrjivät toisuskoisia ja ateisteja, tukahduttavat ilmaisunvapautta ja tuhoavat alkuperäiskansojen elämäntapaa. Esimerkkejä ovat myös kirkoissa tapahtuva lasten seksuaalinen hyväksikäyttö, avioliittojen rikkoutuminen uskonnollisen heräämisen vuoksi, kirkkojen harjoittama sodanlietsonta ja juutalaisten osuus Lähi-idän selkkauksissa. Usein sanotaan, että kristinusko on vaikuttanut muun luonnon ja toisten eläinten alistamiseen sekä oppiin miesten ylempiarvoisuudesta naisiin nähden. Sanotaan myös, että uskonnollisella perinteellä voi olla kielteinen vaikutus ihmisten mieliin. Arvostelijoiden mukaan uskovainen voi kärsiä jatkuvista turhista syyllisyydentunteista, hän voi olla kohtalouskoinen ja nöyryys-käsitteen korostamisen vuoksi menettää vaikuttimensa toimia itsenäisesti, hän vaipua teeskentelyyn tai pelkotiloihin. Uskonto on puuttunut myös politiikkaan ja tukenut vallankäyttöä: uskovat ovat usein vastustaneet yhteiskunnallisia uudistuksia.
Moraalinen uskontokritiikki > Naisten asema ja ihmisen seksuaalisuus

Erityisesti suuria yksijumalaisia uskontoja, juutalaisuutta, kristinuskoa ja islamia, on syytetty naisten asettamisesta toisen luokan kansalaisiksi. Uskontojen on katsottu muun muassa osallistuneen naisten koulutuksen estämiseen ja heidän sulkemiseensa päätöksenteon ulkopuolelle, naisten hyväksikäytön, riiston ja heihin kohdistuvan väkivallan suvaitsemiseen, raiskausten, insestin ja naisten sukuelinten silpomisen hyväksymiseen, sekä naisten mielipiteiden jättämiseen huomiotta erityisesti heidän seksuaalisuuteensa ja lisääntymiseen liittyvissä kysymyksissä.
Monille uskonnoille on ominaista kielteinen suhtautuminen seksuaalisuuteen ja erityisesti homoseksuaalisuuteen. Kristinuskossa homoseksuaalisuuden harjoittamista on perinteisesti pidetty syntinä eli pahana tekona. Raamatussa Jumala antaa määräyksen, jonka mukaan homoseksuaalisuutta harjoittavat ihmiset on tapettava. Islamilaisissa maissa homoseksuaalisuudesta on määrätty kuolemantuomioita.