stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oleksandr Krykun

| Mitalit> Miesten yleisurheilu.Maa:   Ukraina. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten yleisurheilu.Maa:   Ukraina. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten yleisurheilu.Maa:   Ukraina. Olympialaiset  | Miesten yleisurheilu> Maa:   Ukraina. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | Moukarinheitto |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Hopeaa | Fukuoka 1995 | Moukarinheitto |  |
Oleksandr Volodymyrovitš Krykun (ukr. Олександр Володимирович Крикун; s. 1. maaliskuuta 1966 Leipzig, Saksan demokraattinen tasavalta) on ukrainalainen entinen moukarinheittäjä ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Kolos Umania.
Krykun sijoittui kymmenenneksi MM-kisoissa 1995 tuloksellaan 75,52 metriä ja voitti samana vuonna universiadeista hopeaa heitettyään tuloksen 77,06. Hän osallistui seuraavana vuonna uransa ensimmäisiin olympialaisiin Atlantassa, jossa hän voitti pronssia 80,02 metriä kantaneella heitollaan. Krykun sijoittui kahdeksanneksi Ateenan MM-kisoissa 1997 ja oli yhdestoista EM-kilpailuissa 1998.
Krykun karsiutui 2000-luvulla kaikissa käymissään arvokisoissa: hän oli karsintakierroksen 20. Sydneyn olympialaisissa 2000, karsintaryhmänsä yhdestoista vuoden 2001 MM-kisoissa ja karsinnan kahdeksastoista Ateenan olympialaisissa 2004, joiden lisäksi hän karsiutui myös EM-kisoissa 2002 ja MM-kilpailuissa 2003.
Krykunin ennätys on 81,66 metriä, jonka hän heitti Kiovassa 2004.
North Little Rock

| North Little Rock |
| --- | --- |
 Arkansasjoki North Little Rockin kohdalla.

 Koordinaatit: 34°46′51″N, 92°15′25″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Arkansas
Piirikunta:  Pulaski
Hallinto:  
 – Pormestari:  Joe Smith
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  143,71 km²
 – Josta vettä:  8,16 km² 
Korkeus:  81 m
Väkiluku (2010):  62 304
 – Väestötiheys:  486,26 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6 (kesäaika UTC-5)
 
 www.northlittlerock.ar.gov/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
North Little Rock on kaupunki Pulaskin piirikunnassa, Arkansas’n osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 62 304. Vuonna 2017 sen arvioitiin olleen 65 911,  joka teki siitä osavaltion seitsemäksi suurimman kaupungin.
Kuvia kaupungista

North Little Rockin keskustaa syyskuussa 2011.
T. R. Pugh Memorial Park.
Yhdysvaltain laivaston seremonia Arkansas Inland Maritime -museolla.
Ystävyyskaupungit

Uiwang, Etelä-Korea
Samsun, Turkki
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta North Little Rock Wikimedia Commonsissa
Novomoskovsk (täsmennyssivu)

Novomoskovsk voi viitata muun muassa seuraaviin:
Novomoskovsk (ven. Новомоско́вск), noin 130 000 asukkaan kaupunki Venäjän Tulan alueella.
Novomoskovsk (ukr. Новомосковськ), noin 70 000 asukkaan kaupunki Ukrainan Dnipropetrovskin alueella.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Novomoskovsk”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Oinoússes (kunta)

| Oinoússes Oinoússeen kunta Οινούσσες Δήμος Οινουσσών |
| --- | --- |
 Oinoússeen kylä mereltä.
 Kunnan sijainti
 Oinoússes
 Koordinaatit: 38°31′N, 26°13′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Pohjois-Egean saaret
Alueyksikkö:  Chíos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Kallikrates-koodi:  5702
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  17,427 km²
Väkiluku (2011):  826
 – Asutus:  792
 – Väestötiheys:  47,40 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  821 01
Suuntanumero(t):  22710
Rekisterikilpi:  ΧΙ
 
 www.oinousses-municipality.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oinoússes (kreik. Οινούσσες) on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Οινουσσών, Dímos Oinoussón), joka sijaitsee Chíoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnan pinta-ala on 17,427 neliökilometriä ja väkiluku 826. Oinoússeen kylän väkiluku on 792 (vuonna 2011).
Oinoússeen kunta käsittää koko Oinoússeen saaren. Sen lisäksi kuntaan kuuluu Pasáksen saari sekä seuraavat pienemmät saaret: Ágios Panteleímonas, Archontóniso, Gádros, Gaïdourónisos, Malliarópetra, Monáftis, Nisí Panagiás, Nisí Píttas, Papapontikádiko, Pateróniso, Pontikonísi, Prasonísia, Sánta Panagiá ja Vátos.
Kunnan osat

Oinoússeen kunta muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |  |
| --- | --- | --- |
| Ágios Panteleímonas (saari) | 0 |  |
| Archontóniso (saari) | 0 |  |
| Aspalathrókampos | 5 |  |
| Gádros (saari) | 0 |  |
| Gaïdourónisos (saari) | 0 |  |
| Kástro | 29 |  |
| Malliarópetra (saari) | 0 |  |
| Monáftis (saari) | 0 |  |
| Nisí Panagiás (saari) | 0 |  |
| Nisí Píttas (saari) | 0 |  |
| Oinoússes | 792 |  |
| Papapontikádiko (saari) | 0 |  |
| Pateróniso (saari) | 0 |  |
| Pontikonísi (saari) | 0 |  |
| Prasonísia (saaret) | 0 |  |
| Sánta Panagiá (saari) | 0 |  |
| Vátos (saari) | 0 |  |
Yhteensä: 826
Aiheesta muualla

Δήμος Οινουσσών. Oinoússeen kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Pohjois-Egean saarten alue
| --- | --- |
Chíoksen alueyksikkö:   Chíos  Oinoússes  Psará 
Ikarían alueyksikkö:   Foúrnoi Korseón  Ikaría 
Límnoksen alueyksikkö:   Ágios Efstrátios  Límnos 
Lesboksen alueyksikkö:   Länsi-Lesbos (Dytikí Lésvos)  Mytilíni 
Sámoksen alueyksikkö:   Anatolikí Sámos  Dytikí Sámos
Night of Hunters Tour

Night of Hunters Tour oli yhdysvaltalaisen laulaja-pianisti Tori Amosin konserttikiertue, joka mainosti hänen 11. studioalbumiaan Night of Huntersia. Kiertue kiersi Eurooppaa ja Pohjois-Amerikkaa vuonna 2011. Amos konsertoi myös Johannesburgissa ja Kapkaupungissa Etelä-Afrikassa. Kiertue alkoi 28. syyskuuta Helsingin jäähallista.
Muusikot

Amosin säestäjänä kiertueella toimi Apollon Musagète -jousikvartetti. Night of Hunters oli Amosin ensimmäinen kiertue, jolla häntä säestivät jousisoittajat. Euroopan-kiertueella lämmittelijänä soitti brittiläinen laulaja-pianisti Mark Hole.
Aikataulu

| Päivämäärä | Kaupunki | Maa | Paikka |
| --- | --- | --- | --- |
| 28. syyskuuta 2011 | Helsinki |  Suomi | Helsingin jäähalli |
| 30. syyskuuta 2011 | Pietari |  Venäjä | Oktyabrsky Hall |
| 2. lokakuuta 2011 | Moskova |  Venäjä | Crocus Hall |
| 4. lokakuuta 2011 | Luxemburg |  Saksa | Den Atelier |
| 5. lokakuuta 2011 | Pariisi |  Ranska | Le Grand Rex |
| 7. lokakuuta 2011 | Milano |  Italia | Teatro Arcimboldi |
| 8. lokakuuta 2011 | Rooma |  Italia | Auditorium Parco della Musica |
| 10. lokakuuta 2011 | Hampuri |  Saksa | Laieszhalle |
| 11. lokakuuta 2011 | Berliini |  Saksa | Tempodrom |
| 13. lokakuuta 2011 | Varsova |  Puola | Sala Kongresowa |
| 17. lokakuuta 2011 | Amsterdam |  Alankomaat | Carre |
| 20. lokakuuta 2011 | Oslo |  Norja | Sentrum Scene |
| 21. lokakuuta 2011 | Kööpenhamina |  Tanska | Kuninkaallinen teatteri |
| 24. lokakuuta 2011 | Luzern |  Sveitsi | KKL |
| 25. lokakuuta 2011 | Wien |  Itävalta | Stadthalle F |
| 26. lokakuuta 2011 | Wien |  Saksa | Alte Oper |
| 28. lokakuuta 2011 | Antwerpen |  Belgia | QEH |
| 29. lokakuuta 2011 | Bryssel |  Belgia | Bozar |
| 31. lokakuuta 2011 | Essen |  Saksa | Philharmonie |
| 31. lokakuuta 2011 | Essen |  Saksa | Philharmonie |
| 2. marraskuuta 2011 | Lontoo |  Iso-Britannia | Royal Albert Hall |
| 3. marraskuuta 2011 | Lontoo |  Iso-Britannia | Hammersmith Apollo |
| 4. marraskuuta 2011 | Manchester |  Iso-Britannia | Royal Concert Hall |
| 6. marraskuuta 2011 | Glasgow |  Iso-Britannia | Apollo |
| 8. marraskuuta 2011 | Belfast |  Pohjois-Irlanti | Waterfront |
| 9. marraskuuta 2011 | Dublin |  Irlanti | Grand Canal Theatre |
| 12. marraskuuta 2011 | Johannesburg |  Etelä-Afrikka | Theatre of Marcelius at Emperors Casino |
| 13. marraskuuta 2011 | Johannesburg |  Etelä-Afrikka | Theatre of Marcelius at Emperors Casino |
| 14. marraskuuta 2011 | Johannesburg |  Etelä-Afrikka | Theatre of Marcelius at Emperors Casino |
| 14. marraskuuta 2011 | Kapkaupunki |  Etelä-Afrikka | Grand Arena and Grand West Casino |
| 1. joulukuuta 2011 | Philadelphia |  Yhdysvallat | Academy of Music |
| 2. joulukuuta 2011 | New York |  Yhdysvallat | Beacon Theatre |
| 3. joulukuuta 2011 | New York |  Yhdysvallat | Beacon Theatre |
| 5. joulukuuta 2011 | Washington |  Yhdysvallat | Constitution Hall |
| 6. joulukuuta 2011 | Boston |  Yhdysvallat | Orpheum Theatre |
| 8. joulukuuta 2011 | Toronto |  Kanada | Massey Hall |
| 10. joulukuuta 2011 | Chicago |  Yhdysvallat | Chicago Theatre |
| 13. joulukuuta 2011 | Vancouver |  Kanada | Orpheum Theatre |
| 14. joulukuuta 2011 | Seattle |  Yhdysvallat | Paramount Theatre |
| 16. joulukuuta 2011 | Oakland |  Yhdysvallat | Paramount Theatre |
| 17. joulukuuta 2011 | Los Angeles |  Yhdysvallat | Orpheum Theatre |
| 18. joulukuuta 2011 | Los Angeles |  Yhdysvallat | Orpheum Theatre |
| 21. joulukuuta 2011 | Austin |  Yhdysvallat | Bass Concert Hall |
| 22. joulukuuta 2011 | Dallas |  Yhdysvallat | Verizon Theatre at Grand Prairie |
Aiheesta muualla

Tori Amos - Tours (Arkistoitu – Internet Archive)
Apollon Musagète
Mark Hole - Music (Arkistoitu – Internet Archive)
Olivier Derivière

| Olivier Derivière> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. joulukuuta 1978 (ikä 45)
Muusikko
Tyylilajit:  länsimainen taidemusiikki 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Olivier Derivière (s. 26. joulukuuta 1978) on ranskalainen videopelien säveltäjä, joka tunnetaan parhaiten työstään pelien Alone in the Dark (2008), ObsCure (2004) ja Remember Me (2013) ääniraidoissa. Viimeisestä pelistä Derivière voitti IFMCA:n palkinnon kategoriassa Best Score for a Video Game or Interactive Media.
Diskografia

ObsCure (2004)
Championsheep Rally (2006)
My Little Flufties (2006)
Obscure II (2007)
Alone in the Dark (2008)
The Fall Trilogy (2009)
Might and Magic: Heroes Kingdoms (2009)
Tangled: The Video Game (2010)
Cardboard Castle (2011)
Of Orcs and Men (2012)
Harold (2013)
Remember Me (2013)
Assassin’s Creed IV: Black Flag – Freedom Cry (2013)
Bound by Flame (2014)
Supernova (2015)
Subject 13 (2015)
The Technomancer (2016)
Get Even (2017)
Vampyr (2018)
11-11: Memories Retold (2018)
A Plague Tale: Innocence (2019)
Greedfall (2019)
Dying Light 2 (2022)
Vampire: The Masquerade – Swansong (2022)
A Plague Tale: Requiem (2022)
Oleksandr Kornijenko

| Oleksandr Kornijenko> Олександр Корнієнко |
| --- | --- |

Verh’ovna Radan 1. varapuhemies
 19. lokakuuta 2021–  
Edeltäjä:  Ruslan Stefantšuk
Kansan palvelija -puolueen puheenjohtaja
 10. marraskuuta 2019 – 15. marraskuuta 2021  
Edeltäjä:  Dmytro Razumkov
Seuraaja:  Olena Šuljak
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1984 (ikä 40) Kiova, Ukrainan SNT
Kansalaisuus:  Ukraina
Tiedot
Puolue:  Kansan palvelija
Aiheesta muualla
korniyenko.in.ua
Oleksandr Serhijovytš Kornijenko (ukr. Олександр Сергійович Корнієнко; s. 12. toukokuuta 1984) on ukrainalainen poliitikko, joka on toiminut Verh’ovna Radan 1. varapuhemiehenä lokakuusta 2021 lähtien. Vuosina 2019–2021 hän toimi Kansan palvelija -puolueen puheenjohtajana.
Kornijenko opiskeli Kiovan polyteknisessä instituutissa ja Wiesbadenin psykoterapia-akatemiassa Saksassa. Hän on työskennellyt journalistina, rockyhtye Kryh’itka Tsah’esin managerina sekä nuorisojärjestöjen puheenjohtajana. Vuosina 2010–2019 hän toimi bisnesvalmentajana ja kehityskonsulttina. Vuoden 2015 paikallisvaalien aikana hän toimi Mykolajivin pormestariksi valitun Oma apu -puolueen Oleksandr Senkevytšin kampanjan taustajoukoissa.
Vuoden 2019 presidentinvaalissa Kornijenko oli presidentiksi valitun Volodymyr Zelenskyin kampanjatiimissä. Saman vuoden parlamenttivaaleissa hänet valittiin Verh’ovna Radaan Kansan palvelija -puolueen maanlaajuisen listan seitsemäntenä. Marraskuussa 2019 hänet valittiin puolueen puheenjohtajaksi.
Lokakuussa 2021 Kornijenko valittiin Verh’ovna Radan 1. varapuhemieheksi 256 äänellä. Hänen seuraajakseen Kansan palvelija -puolueen puheenjohtajana valittiin marraskuussa 2021 Olena Šuljak.
Oleksandr Kutšer

Oleksandr Kutšer
Oleksandr Kutšer (s. 22. lokakuuta 1982 Kiova, Neuvostoliitto) on ukrainalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi Ukrainan pääsarjassa ensimmäisen kerran huhtikuussa 2003 ja viimeisen kerran joulukuussa 2019. Hän edusti pisimpään Šah’tar Donetskia, 11 kautta vuosina 2006–2017. Kaudet 2017–2019 hän edusti turkkilaista Kayserisporia.
Kutšer voitti Šah’tar Donetskin joukkueessa Ukrainan liigamestaruuden seitsemän kertaa ja Ukrainan Cupin kuusi kertaa. Kaudella 2008–2009 hän oli voittamassa UEFA Cupia, jossa hän pelasi neljässä ottelussa täydet minuutit, muun muassa loppuottelussa Werder Bremeniä vastaan. Toisesta välieräottelusta toista ukrainalaisjoukkuetta Dynamo Kiovaa vastaan hän oli poissa saatuaan ensimmäisessä välierässä varoitustilinsä täyteen.
Kutšer pelasi Ukrainan maajoukkueessa 57 maaottelua vuosina 2006–2017. Hän oli EM-kilpailuissa 2012 vaihtopelaajana ja pelasi EM-kilpailuissa 2016 joukkueensa viimeisen alkulohko-ottelun Puolaa vastaan. Hän teki maaotteluissaan kaksi maalia: lokakuussa 2006 toisessa maaottelussaan EM-karsinnassa Skotlantia vastaan ja marraskuussa 2012 ystävyysottelussa Bulgariaa vastaan.
Oliver Baumann

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 2. kesäkuuta 1990
Syntymäpaikka: Breisach, Saksa
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 187 cm
Seura
Seura: TSG Hoffenheim
Pelinumero: 1
Junioriseurat
: FC Bad Krozingen
2002–2009: SC Freiburg
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2010 | SC Freiburg II | 22 | (0) |
| 2010–2014 | SC Freiburg | 131 | (0) |
| 2014– | TSG Hoffenheim | 330 | (0) |
Maajoukkue
| 2008 | Saksa U18 | 1 | (0) |
| 2008–2009 | Saksa U19 | 7 | (0) |
| 2010 | Saksa U20 | 2 | (0) |
| 2010–2013 | Saksa U21 | 10 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. kesäkuuta 2024.
Oliver Baumann (s. 2. kesäkuuta 1990) on saksalainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Bundesliigassa pelaavaa TSG Hoffenheimiä. Molempijalkainen Baumann on pelannut Saksan nuorisomaajoukkueissa.
Ura > Seurajoukkueura

Baumann aloitti ammattilaisuransa SC Freiburgissa. Hän teki debyyttinsä Bundesliigassa kauden 2009–2010 viimeisellä kierroksella, josta asti hän oli joukkueen ykkösmaalivahti. Lokakuussa 2013 Baumann pelasi huonon ottelun Hamburger SV:tä vastaan, ollen syyllinen jokaiseen kolmeen hampurilaisten maaleista. Hän pelasi Freiburgissa kaikkiaan 131 bundesliigaottelua, joissa hän päästi 198 maalia ja piti vastustajat maaleitta 35 ottelussa. Eurooppa-liigan kuudessa ottelussa hän päästi kahdeksan maalia ja pelasi yhden nollapelin.
Kesällä 2014 Baumann siirtyi toiseen bundesliigaseuraan TSG Hoffenheimiin. Hän pelasi joukkueen jokaisessa ottelussa täydet minuutit kaudella 2014–2015, ja sama toistui kausilla 2016–2017, 2017–2018, 2022–2023 ja 2023–2024. Kauden 2023–2024 loppuun mennessä hän on pelannut Hoffenheimissa 330 liigaottelua, joissa hän on pelannut 69 nollapeliä sekä päästänyt 521 maalia. Mestarien liigan kuudessa ottelussa hän on päästänyt 14 ja Eurooppa-liigan 12 ottelussa 15 maalia. Kauden 2020–2021 Eurooppa-liigan alkulohkossa hän pelasi neljä nollapeliä.
Ura > Maajoukkueura

Baumann on pelannut Saksan nuorisomaajoukkueissa. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän oli pitkään kakkosmaalivahti Bernd Lenon takana. Hän pelasi yhden ottelun alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013. Baumannia pidettiin aikoinaan yhtenä mahdollisena Saksan tulevaisuuden maajoukkuemaalivahdeista yhdessä esimerkiksi Lenon, Kevin Trappin ja Marc-André ter Stegenin kanssa. Hän on ollut useissa A-maaotteluissa varamaalivahtina vuodesta 2020 alkaen mutta ei ole päässyt kertaakaan pelaamaan.
Käännös suomeksi
Noir Fleurir

Noir Fleurir oli japanilainen yhtye, joka toimi vuosina 1998-2001.
Jäsenet

Teru - Laulu (1999-2001)
Karen - Kitara (1998-2001)
Kengo - Basso, laulu (1998-2001)
Sôshi - Rummut (1998-2001)
Mast - Kitara (   -2001)
Sei - Laulu (1998)
Tomo - Kitara (1998)
Aiheesta muualla

JaME:n profiili (Arkistoitu – Internet Archive)
NFL-kauden 2021 tilastot ja palkinnot

Tämä artikkeli sisältää NFL-kauden 2021 tilastoja ja palkintoja.
Tilastot

Tilastot sisältävät vain runkosarjaottelut.
Tilastot > Pelinrakentajat

Heitetyt jaardit
| # | Nimi | Juokkue | yd | yd/ottelu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Tom Brady | Tampa Bay Buccaneers | 5 316 | 312,7 |
| 2. | Justin Herbert | Los Angeles Chargers | 5 014 | 294,9 |
| 3. | Matthew Stafford | Los Angeles Rams | 4 886 | 287,4 |
| 4. | Patrick Mahomes | Kansas City Chiefs | 4 839 | 284,6 |
| 5. | Derek Carr | Las Vegas Raiders | 4 804 | 282,6 |
| 6. | Joe Burrow | Cincinnati Bengals | 4 611 | 288,2 |
| 7. | Dak Prescott | Dallas Cowboys | 4 449 | 278,1 |
| 8. | Josh Allen | Buffalo Bills | 4 407 | 259,2 |
| 9. | Kirk Cousins | Minnesota Vikings | 4 221 | 263,8 |
| 10. | Aaron Rodgers | Green Bay Packers | 4 115 | 257,2 |
Lähde:
Päivitetty runkosarjan päättymisen jälkeen

Syötetyt touchdownit
| # | Nimi | Juokkue | TD:t |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Tom Brady | Tampa Bay Buccaneers | 43 |  |
| 2. | Matthew Stafford | Los Angeles Rams | 41 |  |
| 3. | Justin Herbert | Los Angeles Chargers | 38 |  |
| 4. | Dak Prescott | Dallas Cowboys | 37 |  |
| 4. | Aaron Rodgers | Green Bay Packers | 37 |  |
| 4. | Patrick Mahomes | Kansas City Chiefs | 37 |  |
| 7. | Josh Allen | Buffalo Bills | 36 |  |
| 8. | Joe Burrow | Cincinnati Bengals | 34 |  |
| 9. | Kirk Cousins | Minnesota Vikings | 33 |  |
| 10. | Carson Wentz | Indianapolis Colts | 27 |  |
Lähde:
Päivitetty runkosarjan päättymisen jälkeen
Tilastot > Puolustajat

Taklaukset
| # | Nimi | Juokkue | Taklaukset |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Foyesade Oluokun | Atlanta Falcons | 192 |  |
| 2. | Jordyn Brooks | Seattle Seahawks | 184 |  |
| 3. | Bobby Wagner | Seattle Seahawks | 170 |  |
| 4. | C.J. Mosley | New York Jets | 168 |  |
| 5. | Roquan Smith | Chicago Bears | 163 |  |
| 6. | Denzel Perryman | Las Vegas Raiders | 154 |  |
| 7. | De'Vondre Campbell | Green Bay Packers | 146 |  |
| 8. | Kyzir White | Los Angeles Chargers | 144 |  |
| 9. | Eric Kendricks | Minnesota Vikings | 143 |  |
| 10. | Cole Holcomb | Washington Football Team | 142 |  |
Lähde:
Päivitetty runkosarjan päättymisen jälkeen

Säkitykset
| # | Nimi | Juokkue | Säkitykset |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | T. J. Watt | Pittsburgh Steelers | 22,5 |  |
| 2. | Robert Quinn | Chicago Bears | 18,5 |  |
| 3. | Myles Garrett | Cleveland Browns | 16 |  |
| 4. | Nick Bosa | San Francisco 49ers | 15,5 |  |
| 5. | Trey Hendrickson | Cincinnati Bengals | 14 |  |
| 6. | Micah Parsons | Dallas Cowboys | 13 |  |
| 7. | Aaron Donald | Los Angeles Rams | 12,5 |  |
| 7. | Cameron Jordan | New Orleans Saints | 12,5 |  |
| 7. | Matt Judon | New England Patriots | 12,5 |  |
| 10. | Harold Landry | Tennessee Titans | 12 |  |
Lähde:
Päivitetty runkosarjan päättymisen jälkeen

Syötönkatkot
| # | Nimi | Juokkue | Syötönkatkot |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Trevon Diggs | Dallas Cowboys | 11 |  |
| 2. | J. C. Jackson | New England Patriots | 8 |  |
| 3. | Amani Oruwariye | Detroit Lions | 6 |  |
| 4. | Jordan Poyer | Buffalo Bills | 5 |  |
| 4. | Micah Hyde | Buffalo Bills | 5 |  |
| 4. | Justin Simmons | Denver Broncos | 5 |  |
| 4. | Rasul Douglas | Green Bay Packers | 5 |  |
| 4. | Xavien Howard | Miami Dolphins | 5 |  |
| 4. | Xavier McKinney | New York Giants | 5 |  |
| 4. | Quandre Diggs | Seattle Seahawks | 5 |  |
| 4. | Kevin Byard | Tennessee Titans | 5 |  |
Lähde:
Päivitetty runkosarjan päättymisen jälkeen
Oijustie

| Oijustie |
| --- | --- |

Nimi:  Oijustie
Tekijä:  Pekka Halonen
Valmistumisvuosi:  1892
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  145  cm
Leveys:  92  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Oijustie on taiteilija Pekka Halosen öljyvärityö kankaalle vuodelta 1892. Kooltaan tämä Halosen merkittäviin töihin kuuluva Oijustie on 145×92 cm ja se on hankittu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin vuonna 1955.
Oijustie on maalattu Ruskealassa Myllykylän naapurissa. Siinä kaksi naista on lankkuja pitkin kävellen ylittämässä kapeaa joenuomaa. He ovat suuntaamassa kohti rakennusryhmää, joka näkyy diagonaalisena kokonaisuutena horisonttia alempana. Sieltä Halonen on itse kommentoinut näkyvän yhden muita rakennuksia vaaleamman uudisrakennuksen. Maalauksessa lähempänä näkyvät pätkityt tukit saattavat myös liittyä rakentamiseen.
Näkymällä on hetkellisyyden leima, kun maalauksessa etualalla näkyvä nainen on kantamuksineen kääntynyt kohti läsnäolevaa taiteilijaa. Päivä on pilvinen ja ulkotakeissaan, huivit päissään kulkevat naiset marssivat rauhallisesti kohti rakennuksia. Etualan naisen kasvot ovat epätarkat, mikä on melkein tavallista Haloselle, joka joskus muulloinkin vältti mallin katseen tarkkaa kuvaamista. Maalauksen ilmanala on selkeästi kostea ja taivas on kauttaaltaan pilvessä.
Pekka Halonen oli palannut keväällä 1892 Pariisista Suomeen ja lähtenyt monen muun taiteilijan tapaan matkalle Karjalaan. Nouseva karelianismi oli saanut taiteilijoita vuodesta 1890 alkaen lähtemään tänne. Karjalassa Halonen asusti veljensä luona Sortavalan Myllykylässä. Tätä seutua hän kuvasi elämänsä aikana myöhemmissäkin töissään. Osin asiaan vaikutti varmaan se, että hän löysi myös tulevan vaimonsa Myllykylästä.
Aiheesta muualla

Maalaus Suomen Kansallisgallerian sivuilla: Kokoelmat: Oijustie.  (Arkistoitu – Internet Archive)
Oijusluoma

| Oijusluoma |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kuusamo
Koordinaatit:  65°52′00″N, 29°03′40″E
Järvinumero:  61.342.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  301,1 m 
Rantaviiva:  40,01 km 
Pinta-ala:  6,62 km² 
Tilavuus:  0,035 km³ 
Keskisyvyys:  5,3 m 
Suurin syvyys:  26 m 
 fiOijusluoma 
Oijusluoma on rannoiltaan epäsäännöllinen järvi Kuusamossa noin kymmenen kilometriä Kuusamon kuntakeskuksesta lounaaseen. Sen pinta-ala on 6,6 neliökilometriä.
Maantiede

Oijusluoman pituus kaakosta luoteeseen on noin 6,5 kilometriä, järven keskiosan leveys lounaasta koilliseen on yli kaksi kilometriä. Järvi koostuu kolmesta selästä: Säkkisenselkä, Juusolanselkä ja Myllyselkä. Niemiä on paljon, kuten myös lahtia. Järven pohjoisimman osan muodostaa pitkä ja kapea Sarviperä, jonka keskivaiheilla sijaitsee järven syvin kohta, 26 metriä. Juusolanselällä on 18 metriä syvä kohta ja Säkkisenselällä 16 metriä syvä kohta. Oijusluoman itäosa on matalaa ja aivan itäisin kolkka jakautuu useiksi lahdiksi.
Oijusluoman keskiosassa sijaitsee noin viidentoista hehtaarin laajuinen Isosaari. Sen kaakkoispuolella sijaitsee useita saaria, joista laajin on Iso Kumpusaari.
Oijusluoman vesitilavuus on 34 963 000 kuutiometriä.
Oijusluoman rannoilla on haja-asutusta. Syvän Sarviperän eteläpuolella sijaitsee Sarvivaara, joka kohoaa 360 metriä merenpinnan yläpuolelle, eli noin 60 metriä järven pintaa korkeammalle.
Oijusluoman luusua sijaitsee järven itäosan Myllylahdessa, josta vedet virtaavat Niskakosken kautta Ylimmäiseen Jokilampeen (292,6 metriä mpy) ja edelleen Alimmaisen Jokilammen (291,3 metriä mpy) kautta Oijusjokea Petäjälampeen (268,1 metriä mpy), josta ne virtaavat  koskien kautta Iijärven (254,2 metriä mpy) Oijuslahteen. Iijärvi sijaitsee seitsemisen kilometriä Oijusluomalta kaakkoon, järvien korkeusero on noin 47 metriä.
Aivan Oijusluoman itäpuolella sijaitsee Kutulampi (301,3 metriä mpy), joka laskee noin 200 metrin pituista Kutupuroa Oijusluoman matalaan Kutulahteen. Oijusluoman eteläpuolinen Naapurilampi (306,3 metriä mpy) laskee Oijusluomaan, kuten myös länsipuolinen Pieni Sarvilampi (307,3 metriä mpy). Oijusluoman länsipuoliset järvet, kuten Kurkijärvi ja Soilu, kuuluvat Kostonjoen valuma-alueeseen.
Oijusluoma (61.342.1.006) kuuluu Oijusluoman valuma-alueeseen (61.342), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Iijärven valuma-alue (61.34) ja ensimmäinen jakovaihe Iijoen yläosan valuma-alue (61.3). Oijusluoma on Oijusluoman valuma-alueen laajin järvi. Valuma-alueeseen kuuluu yksitoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista neljä on vailla virallista nimeä.