stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Päätön ratsumies (elokuva)

| Päätön Ratsumies> Sleepy Hollow |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tim Burton
Käsikirjoittaja:  Kevin Yagher  Andrew Kevin Walker
Tuottaja:  Francis Ford Coppola  Scott Rudin  Adam Schroeder
Säveltäjä:  Danny Elfman
Kuvaaja:  Emmanuel Lubezki
Leikkaaja:  Chris Lebenzon  Joel Negron
Tuotantosuunnittelija:  Rick Heinrichs
Pukusuunnittelija:  Colleen Atwood
Lavastaja:  Peter Young
Pääosat:  Johnny Depp  Christina Ricci  Michael Gambon  Miranda Richardson  Christopher Walken
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:  1999
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  Englanti
Budjetti:  80 000 000 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Päätön ratsumies (Sleepy Hollow) on vuonna 1999 ensi-iltansa saanut Tim Burtonin ohjaama kauhuelokuva. Sen pääosissa ovat Johnny Depp, Christina Ricci, Miranda Richardson, Michael Gambon ja Christopher Walken. Elokuva perustuu Washington Irvingin kertomukseen The Legend of Sleepy Hollow.
Päätön ratsumies noudattaa Burtonille tyypillistä, visuaalisesti rikasta goottilaista tyyliä ja omalaatuista huumoria. Elokuvan innoittajana ovat brittiläisen Hammer-yhtiön vanhat kauhuelokuvat, joista elokuvassa pienen roolin tekevä Christopher Lee muistetaan.
Juoni

Elokuvassa konstaapeli Ichabod Crane määrätään vuonna 1799, hiukan ennen vuosisadan vaihtumista pieneen Sleepy Hollow'n kylään tutkimaan raakoja murhia, joissa uhrien päät on katkaistu. Asialla uskotaan olevan paikallisen kummituksen, Yhdysvaltain vapaussodassa surmatun julman ratsumiehen (saksalainen palkkasoturi nimeltä Hesseniläinen). Cranen selvitellessä kylän tapahtumia, hän tutustuu Katrina Van Tasseliin, menestyneen maanviljelijän tyttäreen, johon Crane rakastuu. Cranen ainoa apu tutkinnoissa on nuori Masbath, jonka isä on yksi ratsumiehen uhreista, joten nuori Masbath haluaa kostaa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Johnny Depp   | … |  Konstaapeli Ichabod Crane    |
|  Christina Ricci   | … |  Katrina Anne Van Tassel   |
|  Miranda Richardson   | … |  Lady Mary Van Tassel    |
|  Michael Gambon   | … |  Baltus Van Tassel   |
|  Casper Van Dien   | … |  Brom Van Brunt    |
|  Jeffrey Jones   | … |  Pastori Steenwyck   |
|  Christopher Lee   | … |  Tuomari    |
|  Richard Griffiths   | … |  Maistraatti Samuel Philipse   |
|  Ian McDiarmid   | … |  Tohtori Thomas Lancaster   |
|  Michael Gough   | … |  Notaari James Hardenbrook    |
|  Marc Pickering   | … |  Nuori Masbath   |
|  Lisa Marie   | … |  Ichabodin äiti    |
|  Steven Waddington   | … |  Rouva Killian   |
|  Christopher Walken   | … |  Päätön ratsumies   |
|  Claire Skinner   | … |  Kätilö Elizabeth Killian    |
Aiheesta muualla

Markku Soikkeli: Päätön ratsumies.
Sanna Kiertonen: Päätön ratsumies. Film-o-holic.com 1.1.2000.
Helena Ylänen: Ratsastaja haudan takaa. Helsingin Sanomat 14.4.2000.
Jyrki Laelma: Päätön ratsumies. Iltalehti 7.3.2008.
Tim Burtonin ohjaamat elokuvat
| --- | --- |
1980-luku:  Pee-wee's Big Adventure (1985)  Beetlejuice (1988)  Batman (1989) 
1990-luku:  Saksikäsi Edward (1990)  Batman – paluu (1992)  Ed Wood (1994)  Mars hyökkää! (1996)  Päätön ratsumies (1999) 
2000-luku:  Apinoiden planeetta (2001)  Big Fish (2003)  Jali ja suklaatehdas (2005)  Corpse Bride (2005)  Sweeney Todd – Fleet Streetin paholaisparturi (2007) 
2010-luku:  Liisa Ihmemaassa (2010)  Dark Shadows (2012)  Frankenweenie (2012)  Big Eyes (2014)  Neiti Peregrinen koti eriskummallisille lapsille (2016)  Dumbo (2019)
Heidi Airaksinen

Heidi Airaksinen (s. 1980) on suomalainen kirjailija. Hän on julkaissut kaksi kirjaa.
Airaksisen ensimmäinen romaani Vierge Moderne kertoo diakonissasisar Kerstinistä, joka alkaa 1930-luvun Helsingissä selvittää, miksi ja miten Kumpulan kartanossa sijaitsevan sukupuolitautien sairaalassa hoidettavana ollut Ulrika kuoli. Aluksi Kerstin ei ymmärrä epämääräisiä vihjauksia homoseksuaalisuuteen Ulrikan elämässä, mutta tapahtumien edetessä hän tutustuu ihmisiin, jotka saavat hänet ymmärtämään, että elämässä on vaihtoehtoja, joita hän ei pappilan tyttärenä osannut aiemmin kuvitella. Airaksinen on kirjoittanut, että aloitti teoksen työstämisen paikallishistoriasta, mutta queer-ihmisten historian tavoittaminen lähteistä oli haasteellisempaa.
Toinen romaani Maa jota ei ole on Vierge Modernen itsenäinen jatko-osa, joka sijoittuu Berliiniin ennen Vierge Modernen tapahtumia. Romaanin päähenkilöt Freddy ja Harriet olivat mukana myös Vierge Modernessa.
Molempien romaanien nimet tulevat Edith Södergranin runoista.
Tuotanto

Vierge Moderne. Helsinki: Arktinen banaani 2021. ISBN 978-952-270-438-2
Maa jota ei ole. Helsinki: Siltala 2022. ISBN 978-952-388-141-9
Palviainen

Palviainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Eero Palviainen (s. 1964), luuttusolisti ja soitinrakentaja
Ilkka Palviainen (s. 1979), koripallovalmentaja,
Jukka-Pekka Palviainen (s. 1967), kirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
César Aira

| César Aira |
| --- | --- |
 César Aira 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. helmikuuta 1949 (ikä 76) Coronel Pringles, Argentiina
Kansalaisuus:  Argentiina
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: espanja
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
César Aira (23. helmikuuta 1949 Coronel Pringles, Argentiina) on argentiinalainen kirjailija. Hän on opettanut kirjallisuutta Buenos Airesin yliopistossa ja Rosarion yliopistossa. Hän on kääntänyt ja toimittanut kirjoja. Hän on Argentiinan tuotteliaimpia kirjailijoita, ja hänen tuotantoaan on käännetty runsaasti. Hän kirjoittaa säännöllisesti espanjalaiseen sanomalehteen El Paísiin.
Suomennetut teokset

Varamo ; Maisemamaalari: kaksi pienoisromaania (Varamo; Un episodio en la vida del pintor viajero) suom. Anu Partanen.  Helsinki: Siltala, 2012 ISBN 978-952-234-097-9
Aaveet ; Kirjailijakokous: kaksi pienoisromaania (Los fantasmas; El congreso de literatura). suom. Anu Partanen. Helsinki: Siltala, 2013 ISBN 978-952-234-099-3
Miten muutuin nunnaksi ; Syntymäpäivä (Cómo me hice monja; Cumpleaños) suom. Pentti Saaritsa, Helsinki: Siltala, 2015 ISBN 978-952-234-226-3
Todiste ; Illallinen: kaksi pienoisromaania (La prueba; La cena). suomentanut Sari Selander. Helsinki: Siltala, 2018 ISBN 978-952-234-509-7
Tohtori Aira, ihmeparantaja ; Lehmus: kaksi pienoisromaania (Doctor Aira; El tilo). suom. Anu Partanen. Helsinki: Siltala, 2024 ISBN 978-952-388-067-2
Franz Kafka

| Franz Kafka |
| --- | --- |
 Kafka vuonna 1923
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. heinäkuuta 1883 Praha, Böömin kuningaskunta, Itävalta-Unkari
Kuollut: 3. kesäkuuta 1924 (40 vuotta) Kierling (nykyisin osa Klosterneuburgia), Itävalta
Kansalaisuus:  Itävalta-Unkari, myöhemmin Tšekkoslovakia
Ammatti:  kirjailija, vakuutusvirkailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tyylilajit:  romaani, novelli
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Franz Kafka (3. heinäkuuta 1883 Praha, Itävalta-Unkari – 3. kesäkuuta 1924 Kierling, Itävalta) oli saksankielinen böömiläinen kirjailija, jota pidetään yhtenä 1900-luvun tärkeimmistä kirjailijoista. Kafkan tyyli edustaa modernismia ja monille hänen teoksilleen on tunnusomaista synkkyys, ahdistus ja unenomaisuus. Suuri osa Kafkan merkittävimmästä tuotannosta julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen.
Elämä > Varhaiset vuodet

Kafka syntyi vuonna 1883 keskiluokkaiseen juutalaisperheeseen Prahassa, Böömin pääkaupungissa, joka kuului silloin Itävalta-Unkariin, ensimmäisen maailmansodan jälkeen Tšekkoslovakiaan. Hänen isänsä Hermann Kafka oli kauppias, ja saksankielinen äiti Julie autteli miestään kaupassa. Kafkalla oli kaksi pikkuveljeä, jotka kuolivat lapsena, sekä kolme pikkusiskoa. Kafkat itse olettivat aina sukunimensä tulevan tšekinkielisestä sanasta kavka, ’naakka’.
Kafkat asuivat Prahan juutalaisghetossa vaihdellen uusien lasten myötä suurempaan asuntoon. Kafka kuvasi myöhemmin lapsuuttaan ahdistavaksi, sillä hänen isänsä oli hyvin dominoiva, henkisesti aggressiivinen ja vaativa, ja äitikin oli lapsille melko etäinen työskennellessään miehensä liikkeessä. Lasten kasvatuksesta vastasivat etupäässä palvelustytöt ja kotiopettajattaret.
Kafkan perhe ei harjoittanut uskontoa kovin aktiivisesti, mutta aikuistuttuaan Kafka kiinnostui juutalaisuudesta.
Kafka oppi äidinkielenään saksan mutta oli varsin sujuva myös tšekin kielessä ja opetteli myöhemmällä iällään myös ainakin ranskaa ja hepreaa.
Elämä > Kouluvuodet

Kafka kävi saksankielisen kansakoulun ja kahdeksanvuotisen saksankielisen lyseon, joiden oppilaista suurin osa oli juutalaisia. Koulunkäyntiä hän kertoi vihanneensa vaikka menestyikin kohtalaisen hyvin. Lyseossa Kafka luki paljon humanistisia aineita kuten latinaa ja klassista kreikkaa sekä saksankielistä kirjallisuutta. Luonnontieteiden ja matematiikan opinnot olivat lyseossa suppeita, ja matematiikassa Kafka ei ollut erityisen vahva.
Kafka kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1901. Hän jatkoi opintojaan Prahan saksankielisessä Ferdinand-Karl-yliopistossa ensin kemiassa mutta vaihtoi sen pian lakitieteeseen. Kafka kuului opiskelijoiden kirjallisuusryhmään, joka järjesti kirjallisuustapahtumia. Hän tutustui muun muassa Max Brodiin, josta tuli hänen elinikäinen paras ystävänsä ja myöhemmin elämäkertansa kirjoittaja sekä jäämistönsä hoitaja. Muita Kafkalle merkittäviä opiskeluaikojen läheisiä ystäviä olivat kirjailijat Felix Weltsch ja Oskar Baum.
Järjestäytyneeseen opiskelijatoimintaan Kafka ei juurikaan osallistunut. Hän kävi säännöllisesti teatterissa ja piti etenkin kiertelevien jiddišinkielisten teatteriseurueiden esityksistä. Musiikista hän ei ollut kiinnostunut.
Elämä > Sosiaalinen asema ja ideologia

Kafka oli monella tavalla juureton ja ulkopuolinen. Hän eli aikuisikäänsä saakka pääasiassa juutalaisten piirissä, vaikka olikin vieraantunut juutalaisesta perinteestä. Kulttuurisesti hän oli saksalainen, mutta juutalaisena hän ei kuulunut Prahan saksalaisten yhteisöön. Hän tunsi hiljaista myötätuntoa tšekkien kulttuurisia ja poliittisia pyrkimyksiä kohtaan mutta saksalaisena ei korostanut tätä.
Sionismi alkoi saavuttaa Prahan juutalaisten keskuudessa suosiota Kafkan kouluvuosien aikana, ja myös Kafka kiinnostui myöhemmin kiihkeästi ajatuksesta muuttaa joskus Palestiinaan. Nuorena hän osoitti kiinnostusta myös darvinismiin ja sosialismiin.
Elämä > Valmistuminen tohtoriksi

Kafka hyväksyttiin loppukokeiden jälkeen oikeustieteen tohtoriksi kesäkuussa 1906. Kafka ei ollut suunnitellut asianajajan uraa, vaan lakitutkinto oli vain edellytys keskitason virkoihin. Valmistumisensa jälkeen Kafka oli valtion virkoihin vaaditussa palkattomassa auskultoinnissa vuoden ajan konttoriharjoittelijana kihlakunnanoikeudessa ja rikosoikeudessa.
Elämä > Työura

Kafka sai ensimmäisen työpaikkansa marraskuussa 1907 italialaisen vakuutusyhtiö Assicurazioni Generalin Prahan-toimipisteestä. Hän sai paikan Madridissa asuvan menestyneen enonsa yhteyksien avulla ja toivoi pääsevänsä myöhemmin töihin ulkomaille. Kafka ei kuitenkaan ollut tyytyväinen huonoon palkkaan ja pitkiin työpäiviin, jotka estivät häntä kirjoittamasta, joten vuoden kuluttua hän irtisanoutui löydettyään pitkän etsimisen jälkeen uuden työpaikan.
Kafka aloitti heinäkuussa 1908 työt Prahassa Työväen tapaturmavakuutuslaitoksessa. Työpäivä loppui iltapäivisin jo kello kahdelta, mikä jätti Kafkalle paljon aikaa kirjoittamiseen. Kafka aloitti laitoksen tilasto- ja korvausosastolla mutta sai pian vastuulleen laitoksen tapaturmatorjunnan. Hänen työhönsä kuului paljon työmatkoja, ja hän käsitteli työssä esimerkiksi loukkaantuneiden tai kuolleiden työläisten invaliditeetti- ja kuolinkorvauksia. Kafka sai kirjoittaa myös laitoksen vuosikertomuksia ja lehdistötiedotteita. Hänen artikkelinsa tekivät vaikutuksen hänen esimiehiinsä tekstien poikkeuksellisen selkeyden ansiosta.
Kafka menestyi töissään hyvin, oli ihmisenä hyvin pidetty ja sai vuosien varrella useita ylennyksiä. Laitos ei päästänyt häntä ensimmäiseen maailmansotaan, koska häntä pidettiin olennaisen tärkeänä työntekijänä. Tammikuussa 1920 Kafka nimitettiin oikeusasiain sihteeriksi, mikä teki hänestä osastonsa päällikön ja suoraan pääjohtajan alaisen. Tämä laajensi hänen vastuutaan mutta kevensi työtaakkaa. Vuonna 1922 vähän ennen työkyvyttömyydestä aiheutunutta eroaan Kafka sai viimeisen ylennyksensä vanhemmaksi sihteeriksi.
Vuosien 1911–1917 aikana Kafka auttoi iltapäivisin lankonsa asbestitehtaan valvonnassa isänsä vaatimuksesta.
Elämä > Kirjallinen ura

Kafka luki paljon jo nuoresta iästä alkaen. Hänen suosikkejaan olivat esimerkiksi Goethe, Thomas Mann, Hamsun, Hesse, Flaubert, Dickens, Dostojevski, Kierkegaard sekä monet 1800-luvun saksalaiset klassikot.
Kafka oli ryhtynyt kouluvuosinaan kirjoittamaan vapaa-ajallaan mutta piti harrastuksensa salassa ystäviltään 19-vuotiaaksi asti. Kafkan vanhin säilynyt kertomus ja ensimmäinen julkaistu työ on vuosina 1903–1904 kirjoitettu ”Erään taistelun kuvaus”, jonka osia julkaistiin Hyperion-nimisessä kirjallisuuslehdessä vuodesta 1908 alkaen.
Vuonna 1912 saksalainen kustantaja Ernst Rowohlt tarjoutui kustantamaan Kafkan kirjoituksia. Rowohltin yhtiöstä vähän myöhemmin irtautuneesta Kurt Wolffista tuli Kafkan ainoa kustantaja tämän elinaikana. Novellikokoelma Betrachtung (1912) sai hyvät arvostelut mutta myi vain 400 kappaletta viiden vuoden aikana.
Ensimmäistä täysimittaista romaaniaan Kafka alkoi kirjoittaa maaliskuussa 1912. Kertomus nimeltä ”Lämmittäjä” ilmestyi vuonna 1913, ja Kafkan kuoleman jälkeen se julkaistiin romaanin Amerikka eli Mies joka katosi alkuosana. Vuosien 1912–1914 aikana Kafka kirjoitti Amerikka-romaaninsa ohella samanaikaisesti myös kertomuksiaan ”Tuomio”, ”Rangaistussiirtolassa”, ”Muodonmuutos” sekä romaaniaan Oikeusjuttu.
Kafkan päivärutiiniin kuuluivat iltapäivänokoset töiden jälkeen, iltapala sekä päiväkirjan kirjoittaminen myöhään yöhön. Työpaikan antamasta taloudellisesta riippumattomuudestaan huolimatta Kafka asui edelleen yhdessä vanhempiensa ja siskojensa sekä kahden palvelijan kanssa, mikä pakotti hänet kirjoittamaan yön hiljaisuudessa. Joitain hänen kertomuksiaan julkaistiin lehdissä, mutta suurin osa hänen päiväkirjaansa näinä vuosina kirjoittamistaan tarinoista julkaistiin vasta hänen kuoltuaan.
Talvella 1917, muutettuaan väliaikaisesti hiljaiseen asuntoon, Kafka kirjoitti useita lyhyitä novelleja, jotka julkaistiin jo hänen elinaikanaan.
Vuonna 1920 Kafka kirjoitti sarjan aforismeja, jotka tunnetaan otsikolla Hän. Kafka alkoi kirjoittaa kolmatta romaaniaan, omaelämäkerrallista ainesta sisältävää Linnaa talvella 1922. Pahenevan tuberkuloosin riuduttama Kafka kirjoitti ja julkaisi kuolemaansa asti. Hänen viimeisten vuosiensa novelleja ovat esimerkiksi ”Pesä” ja ”Nälkätaiteilija”, ja hänen viimeinen kertomuksensa oli ”Josefine, laulajatar, eli hiirien kansa”.
Elämä > Yksityiselämä

Kafka ei koskaan ollut kovin seurallinen, mutta hänestä pidettiin ja hän sai ystäviä. Kafka tunsi nuorena voimakasta vastenmielisyyttä fyysistä seksiä kohtaan. Hänellä oli kuitenkin seksuaalisia kokemuksia 20-vuotiaasta alkaen työläistyttöjen ja prostituoitujen kanssa.
Vuosien 1912–1917 aikana Kafka kävi aktiivista kirjeenvaihtoa berliiniläisen Felice Bauerin kanssa, mutta kahdesta kihlauksesta huolimatta he eivät koskaan menneet naimisiin. Hänen kaksi muuta vakavaa naissuhdettaan olivat journalisti Milena Jesenskán ja itäjuutalaisen lastentarhanopettajan Dora Diamantin kanssa. Kafka tutustui Diamantiin ollessaan lomailemassa Itämeren rannikolla Üritzin lomakaupungissa, jossa Diamant oli kesätöissä berliiniläiskoululaisten leirillä. Viimeisen vuotensa Kafka asui Berliinissä Diamantin kanssa.
Elämä > Sairaudet ja kuolema

Kafka kärsi toisinaan masennuksesta, päänsäryistä, unettomuudesta ja erilaisista fyysisistä vaivoista. Hän oli myös yliherkkä äänille. Päiväkirjojen ja kirjeiden perusteella on epäilty, että hän olisi sairastanut lisäksi anoreksiaa.
Kafka alkoi kärsiä tuberkuloosin oireista vuonna 1917 ja sai keuhkoverenvuodon, joskin hänellä oli myös taustalla työskentely asbestiteollisuudessa. Seuraavan vuoden syksyllä hän sairasti espanjalaisen influenssan. Keuhkotauti paheni vuosien mittaan, ja Kafka vietti paljon aikaa parantoloissa. Hän kuoli parantolassa Wienin lähellä 3. kesäkuuta 1924, ja hänet haudattiin Prahan uudelle juutalaiselle hautausmaalle.
Jälkimaine

Kuolemansa aikaan Kafka oli tunnettu vain pienessä kirjallisessa piirissä. Hänen maineensa kasvoi vasta kun Max Brod alkoi julkaista hänen teoksiaan postuumisti. Ensin Kafka sai tunnustusta Ranskassa ja englanninkielisessä maailmassa, ja toisen maailmansodan jälkeen myös Saksassa ja Itävallassa. 1960-lukuun mennessä hän oli jo yleismaailmallisesti tunnettu, ja hänen vaikutuksensa ulottui nyt myös hänen synnyinmaansa, sosialistisen Tšekkoslovakian kulttuurilliseen ja poliittiseen elämään.
Kafka on kuolemansa jälkeen kiinnostanut kirjallisuudentutkijoita huomattavan paljon. Vuoteen 1998 mennessä hänestä oli julkaistu jo yli 15 000 kirjaa, ja häntä on kutsuttu vaikutusvaltaisimmaksi ja tulkituimmaksi kaikista moderneista kirjailijoista.
Kirjallinen tyyli

Kriitikko Martin Esslinin mukaan Kafkan tuotannosta on tullut nykyihmisen tilanteen ylimmäinen ilmentymä. Kirjailija Alan Bennettin mukaan Kafka on edelleen ajankohtainen osittain siksi, että hänen tuotantonsa ennakoi tulevaisuutta.
Kafkan tuotanto käsittelee pelon, syyllisyyden ja hämmennyksen valtaan joutuneita ihmisiä. Adjektiivilla kafkamainen viitataankin hänen tuotantonsa pohjalta painajaismaisen ja ihmisarvon kadottaneen maailman aiheuttamaan ahdistukseen ja vieraantumiseen. Koska Kafkan hahmot taistelevat usein näkymätöntä, kuten ulkoista auktoriteettia tai sisäistä sekaannusta, vastaan, monet eri ideologioiden ja filosofisten suuntausten edustajat ovat ottaneet hänet omakseen. Esimerkiksi juutalaiset tutkijat ovat nostaneet hänet juutalaisen kulttuurin vainojen tunnukseksi, eksistentialistit näkevät hänessä kamppailun identiteetistä, ja politiikassa hän edustaa osattomien kamppailua totalitaarista hallintoa vastaan. Kirjailija Jorge Luis Borgesin mukaan Kafka on uskonnollinen kirjoittaja, jolla on ”enemmän tekemistä Jobin kirjan kuin ’modernin kirjallisuuden’ kanssa”.
Kafkan tekstit eivät ole suoraviivaista kerrontaa, vaan tärkeimmissä töissään Kafka ottaa jonkin keskeisen idean ja ryhtyy laajentamaan ja syventämään sitä. Hänen romaaninsa loppuvat yleensä hiipuen. Koska Kafka ei viimeistellyt useimpia teoksiaan, hänen tyylinsä on melko fragmentaarista. Vaikka Kafkan tuotanto on täynnä synkkyyttä, pelkoa ja itseinhoa, siinä on nähty myös hilpeyttä, absurdiutta ja huumoria, jollainen on tyypillistä juutalaisille.
Tuotanto > Romaanit

Oikeusjuttu (Der Prozess, 1925)
Linna (Das Schloß, 1926)
Mies joka katosi (Amerika, 1927, suom. myös nimellä Amerikka)
Tuotanto > Tunnetuimpia novelleja

Tuomio (Das Urteil, 1913)
Muodonmuutos (Die Verwandlung, 1915)
Rangaistussiirtolassa (In der Strafkolonie, 1919)
Maalaislääkäri (Ein Landarzt, 1920)
Nälkätaiteilija (Ein Hungerkünstler, 1924)
Metsästäjä Gracchus (Der Jäger Gracchus, 1917)
Aviopari (Das Ehepaar)
Hiilisangolla ratsastaja (Der Kübelreiter)
Selonteko akatemialle (Ein Bericht für eine Akademie)
Silta (Die Brücke)
Kun Kiinan muuria rakennettiin (Beim Bau der Chinesischen Mauer)
Josefine, laulajatar, eli hiirien kansa (Josephine, die Sängerin oder Das Volk der Mäuse, 1924)
Tuotanto > Kokoelmia > Novellikokoelmia

Kootut kertomukset.  Suomentanut Aarno Peromies, Eeva-Liisa Manner, Kristiina Kivivuori, Markku Mannila, Hannu-Pekka Lappalainen. Helsinki:  Otava, 1997.  ISBN 9511145673
Tuotanto > Kokoelmia > Mietelausekokoelmia

Tuberkuloosifragmentit.  Suomentanut Ville-Juhani Sutinen. Turku:  Savukeidas, 2012.  ISBN 978-952-268-045-7
Tuotanto > Kokoelmia > Kirjekokoelmia

Kirjeitä Milenalle.  Suomentanut Aarno Peromies. Helsinki:  Otava, 1971.  ISBN 951-1-03290-9
Kirjeitä Felicelle.  Suomentanut Aarno Peromies. Helsinki:  Otava, 1976.  ISBN 951-1-03290-9
Kirjeitä perheelle 1922–1924.  Suomentanut Markku  Mannila. Helsinki:  Otava, 1990.  ISBN 951-1-11392-5
Tuotanto > Päiväkirjoja

Päiväkirjat 1909–1923. Suom. Panu Turunen. Sammakko 2024 ISBN 978-952-483-434-6
Tuotanto > Kirjallinen jäämistö

Kafka antoi ystävälleen Max Brodille ohjeet, että kaikki hänen kirjoituksensa muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta on poltettava hänen kuolemansa jälkeen. Brod ei kuitenkaan totellut Kafkan ohjeistusta, vaan järjesti sekalaisessa järjestyksessä olleet paperit toimituskelpoisiksi; monet Kafkan kertomuksista ovat Brodin jälkikäteen nimeämiä ja puhtaaksikirjoittamia. Sen sijaan Kafkan seurustelukumppanin Dora Diamantin haltuun jätetty osa kirjoituksista hävisi Gestapon tehtyä ratsian Diamantin asuntoon Berliinissä vuonna 1933.
Israeliin vuonna 1939 muuttaneen Brodin kuoleman jälkeen vuonna 1968 osa hänen hallussaan olleista Kafkan julkaisemattomista kirjoituksista joutui Saksaan. Israelin kansalliskirjasto alkoi vuonna 2008 vaatia varastetuiksi kutsuttuja papereita takaisin Israeliin, minne paperit palautettiin oikeuden päätöksellä lopulta vuonna 2019. Muita osia kokoelmasta on löytynyt Tel Avivista ja Sveitsistä, mistä ne myös palautettiin oikeuden päätöksellä. Vielä julkaisemattomiin kirjoituksiin kuuluu Kafkan kirjeenvaihtoa, muistiinpanoja, päiväkirjamerkintöjä ja mietelmiä.
Kirjallisuutta

Mairowitz, David Zane & Crumb, Robert: Kafka vasta-alkaville ja edistyville.  ((Kafka for beginners, 1993.) Suomentanut Jukka Heiskanen)  Helsinki:  Jalava, 1995 (3. painos 2007).  ISBN 978-951-887-382-5
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kafkan kirjeitä ja päiväkirjoja (saksaksi)
Kafkan teoksia Gutenberg-projektissa (saksaksi) (englanniksi)
The Kafka Project (Arkistoitu – Internet Archive) – projekti, jonka tarkoituksena on julkaista Kafkan koko tuotanto saksan kielellä.
Kafka's works – text, concordances and frequency list
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Taiwan  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Romania  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Yle 
Muut:  RISM  SNAC 2  IdRef 
Kafkan vanhemmat Hermann ja Julie Kafka.
Kafka vuonna 1906
Työväen tapaturmavakuutuslaitos, jossa Kafka teki työuransa vakuutusvirkailijana.
Kafkan ja hänen vanhempiensa hauta Prahassa.
Franz Kafkan patsas Prahassa