stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vetysyanidi
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kemikaalikortti: Syaanivety, nesteytetty
PubChem: Hydrogen cyanide (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Hydrogen cyanide (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Hydrocyanic acid (englanniksi)
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Hydrogen cyanide (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Hydrogen cyanide (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - HCN (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Hydrogen cyanide (englanniksi)
Skandiumjodidi

| Skandiumjodidi> Tunnisteet |
| --- | --- |
CAS-numero:  14474-33-0
PubChem CID:  84464 ja 4420285
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  ScI3
Moolimassa:  425,66
Ulkomuoto:  Keltainen kiteinen aine
Sulamispiste:  953 °C
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Skandiumjodidi (ScI3) on skandium- ja jodidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää päivänvalolampuissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa skandiumjodidi on kellertävää tai väritöntä kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on romboedrinen ja rakenne muistuttaa rauta(III)jodidin rakennetta. Skandiumjodidi liukenee veteen ja myös etanoliin.
Skandiumjodidia voidaan valmistaa skandiumin ja jodin reaktiolla.
Skandiumjodidia lisätään elohopealamppuihin. Yhdessä natriumjodidin kanssa se muuttaa lampun tuottaman säteilyn spektriä siten, että se muistuttaa päivänvaloa.
Skandiumoksidi

| Skandiumoksidi> Tunnisteet |
| --- | --- |
CAS-numero:  12060-08-1
PubChem CID:  4583683
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Sc2O3
Moolimassa:  137,92
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  2489 °C
Tiheys:  3,864 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Skandiumoksidi (Sc2O3) on skandium- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää metallisen skandiumin ja skandiumyhdisteiden valmistamiseen sekä lasereissa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa skandiumoksidi on valkoista kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen Skandiumoksidi ei liukene veteen, mutta liukenee happoihin.
Skandiumoksidia muodostuu kuumennettaessa eräitä skandiumyhdisteitä. Skandiumoksidista valmistetaan metallista skandiumia ja skandiumyhdisteitä kuten skandiumfluoridia ja skandiumkloridia. Skandiumoksidiohutkalvoja käytetään voimakkaissa lasereissa, UV-sovellutuksissa ja elektroniikassa porttioksidina.
Vertigo – Punainen kyynel

| Vertigo – Punainen kyynel> Vertigo |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alfred Hitchcock
Käsikirjoittaja:  Alec Coppel Samuel A. Taylor
Perustuu:  Boileau-Narcejacin romaaniin D’entre les morts
Tuottaja:  Alfred Hitchcock
Säveltäjä:  Bernard Herrmann
Kuvaaja:  Robert Burks
Leikkaaja:  George Tomasini
Tuotantosuunnittelija:  Henry Bumstead
Pukusuunnittelija:  Edith Head
Pääosat:  James Stewart Kim Novak Barbara Bel Geddes Tom Helmore Henry Jones
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures Alfred Hitchcock Productions
Levittäjä:  Mokép UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:   9. toukokuuta 1958  19. joulukuuta 1958
Kesto:  128 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kohtaus, jossa ”Madeleine” heittäytyy mereen.
Vertigo – Punainen kyynel (Vertigo), ensi-iltanimeltään Punainen kyynel,  on Alfred Hitchcockin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1958. Sitä pidetään yleisesti Hitchcockin parhaana elokuvana, jonka maine on vain kasvanut sen uusintaensi-illan jälkeen 1983. Sitä pidetään myös yhtenä kaikkien aikojen parhaista elokuvista: Sight & Sound -lehden kaikkien aikojen kymmenen parhaan elokuvan listalle se kipusi ensimmäisen kerran 1982, ja vuoden 2002 listalla Vertigo oli jo toisella sijalla heti Citizen Kanen jälkeen. Vuoden 2012 äänestyksessä Vertigo oli ensimmäisellä sijalla.
Samuel A. Taylorin ja Alec Coppelin käsikirjoitus perustuu Boileau-Narcejacin romaaniin D’entre les morts. Sävellyksestä vastasi Bernard Herrmann. Saul Bassin suunnittelemat alkutekstit mainitaan usein, sillä jo niistä käy ilmi elokuvan teema vertigo eli huimaus.
James Stewartin esittämä päähenkilö John "Scottie" Ferguson on sairauseläkkeellä oleva poliisi, joka kärsii korkeanpaikan kammosta ja siitä johtuvasta huimauksesta. Kim Novakilla on kaksoisrooli Madeleinena ja Judyna. Varsinkin Novak sai kiitosta roolisuorituksestaan – vuonna 1958 harva kuvitteli hänen pystyvän näyttelemään näinkin hyvin.
Juoni

Heti alussa Scottie (James Stewart) joutuu eläkkeelle työtapaturman vuoksi. Tietoisena Scottien vammasta hänen vanha tuttunsa Gavin Elster (Tom Helmore) palkkaa tämän varjostamaan menneisyyden haamujen vainoamaa naista, jota väittää Madeleine-vaimokseen. Scottie rakastuu Madeleineen, mitä entinen tyttöystävä Midge (Barbara Bel Geddes) seuraa voimattomana sivusta.
Erinäisten vaiheiden kautta Madeleine (Kim Novak) saa Scottien houkutelluksi vanhalle lähetysasemalle. Lähetysasemalla Madeleine kiipeää torniin, mutta Ferguson ei pysty huimaukseltaan nousemaan perässä. Hän kuulee kirkaisun ja näkee Madeleinen putoavan maahan. Itse asiassa putoaja onkin Elsterin kuristetun vaimon ruumis.
Scottie-parka joutuu vuodeksi pahaan depressioon ja harhailee kaupungilla toivoen näkevänsä Madeleinen jokaisessa vastaantulijassa. Lopulta hänen silmänsä kiinnittyy kadulla naiseen, Judyyn, jota hän eteerisen oloisena seuraa hotellihuoneeseen. Ferguson yrittää epätoivoisesti muuttaa Judyn (Kim Novak) menettämänsä naisen kaltaiseksi tietämättä, että kyse on samasta henkilöstä. Judy päättää olla pakenematta, koska on itsekin rakastunut Scottieen. Hän tekee kuitenkin virheen pukemalla illallisille edesmenneen Madeleinen korun, josta Scottie tajuaa tulleensa höynäytetyksi.
Scottie pakottaa Judyn takaisin lähetysaseman torniin. Siellä Judy, tunnustettuaan osallistuneensa Elsterin suunnitelmaan, putoaakin yleisessä tunnekuohussa alas ja saa surmansa. Elokuva päättyy otokseen, jossa Scottie Ferguson seisoo dramaattisen musiikin soidessa tornin ikkuna-aukossa ja tajuaa menettäneensä jälleen kaiken.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  James Stewart  | … |  John "Scottie" Ferguson   |
|  Kim Novak  | … |  Madeleine Elster / Judy Barton   |
|  Barbara Bel Geddes  | … |  Marjorie "Midge" Wood   |
|  Tom Helmore  | … |  Gavin Elster   |
|  Raymond Bailey  | … |  Scottien lääkäri   |
|  Ellen Corby  | … |  Hotelli McKittrickin omistaja   |
|  Konstantin Shayne  | … |  Pop Leibel   |
Hitchcock tekee cameoroolinsa 11 minuuttia elokuvan alusta kävelemällä Gavin Elsterin telakan editse pukeutuneena tummaan pukuun.
Tuotanto > Alkuperäisteos ja käsikirjoitus

Boileau-Narcejac eli ranskalaiset jännityskirjailijat Pierre Boileau ja Thomas Narcejac kirjoittivat romaaninsa D’entre les morts (1958) varta vasten Hitchcockille. Kirjailijapari kuuli Hitchcockin olleen kiinnostunut heidän romaanistaan Celle qui n’était plus, jonka oikeudet Henri-Georges Clouzot kuitenkin ehti ostaa ja teki siitä elokuvan Pirulliset. Boileau ja Narcejac päättivät siis kirjoittaa romaanin, jonka Hitchcock varmasti huomaisi. Hitchcock itse sai kuulla asiasta vasta kun François Truffaut haastatteli häntä vuonna 1967.
Hitchcock aloitti käsikirjoituksen muokkaamisen Alec Coppelin kanssa, mutta työ ei edennyt toivotulla tavalla. Hitchcock palkkasi Samuel A. Taylorin pelastamaan käsikirjoituksen. Taylor ei ollut lukenut romaania eikä Coppelin käsikirjoitusta. Sen sijaan hän kuunteli Hitchcockia, joka selosti hänelle elokuvan tapahtumat. Taylor oli yllättynyt Hitchcockin ajatuksesta paljastaa sankarittaren henkilöys puolivälissä elokuvaa, ennen kuin päähenkilö itse saa sen selville. Taylorin – ja myöhemmin monien kriitikoidenkin – mielestä se tapahtui liian aikaisin elokuvassa. Hitchcock pysyi kuitenkin kannassaan: yhden šokkiefektin sijaan jännitys syntyisi siitä, että yleisö tietää enemmän kuin päähenkilö ja pystyisi siten paremmin ennakoimaan tapahtumia ja ymmärtämään kumpaakin päähenkilöä.
Tuotanto > Roolijako

Hitchcock oli palkannut 1957 pääosiin James Stewartin ja Vera Milesin. Juuri ennen kuvausten alkua Vera Miles tuli raskaaksi. Koska kuvauksia ei voinut siirtää, Hitchcock joutui tyytymään Kim Novakin. Alkuvaikeuksien jälkeen Novak kuitenkin ylsi sellaiseen roolisuoritukseen, että hänen tilalleen ei voisi kuvitella Vera Milesia tai ketään muutakaan näyttelijää.
Tuotanto > Tapahtumapaikat

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat San Franciscon kaupunkiin ja sen ympäristöön. Golden Gate -silta on taustana kohtauksessa, jossa Ferguson pelastaa Madeleinen hukkumasta tämän hypättyä mereen. Madeleinea riivaava Carlotta Valdes oli haudattu Mission Doloresin kirkon hautausmaalle. Tämän fiktiivisen henkilön hautakivi oli pitkään nähtävillä siellä turisteja varten, mutta se poistettiin hyvän maun vastaisena. Elokuvassa hänen muotokuvansa riippuu San Franciscon  Legion of Honor -taidemuseon seinällä.
Loppukohtaus kuvattiin 97 kilometrin päässä San Franciscosta sijaitsevalla historiallisella San Juan Bautistan lähetysasemalla. Aseman vanha torni jouduttiin lavastamaan studiolle ja liittämään trikkikuvana filmille, sillä se oli purettu sen jälkeen, kun Hitchcockin ulkotuotantoryhmä oli käynyt katsomassa paikkaa.
Tuotanto > Hitchcock Zoom

Tämän elokuvan perusteella Alfred Hitchcock tunnetaan myös niin sanotun Dolly Zoom -tekniikan keksijänä. Hitchcock käytti kyseistä kuvaustapaa esittääkseen korkeanpaikan kammoa, jota James Stewartin hahmo tuntee elokuvan alku- ja tornikohtauksissa. Tämän uuden kuvaustekniikan luoma illuusio toimikin niin hyvin, että sitä on myöhemmin usein kutsuttu Vertigo-zoomiksi tai Hitchcock-zoomiksi.
Restaurointi

Elokuvan kameranegatiivit olivat 1990-luvulle tultaessa pahasti rappeutuneet, ja ne restauroitiin perusteellisesti 1996. Restauroinnista vastasivat Robert A. Harris ja James C. Katz. Samalla elokuva siirrettiin 70 millimetrin filmille, joka vastaa alkuperäisen VistaVision-menetelmän kuvakokoa. Alkuperäisen monoääniraita korvattiin DTS-stereoäänellä. Restauroinnin lopputuloksesta on ollut eriäviä mielipiteitä puolesta ja vastaan. Jotkut väittävät, että Hitchcockin alkuperäisen elokuvan värimaailma ja tunnelma ovat muuttuneet uudessa versiossakenen mukaan?. Elokuva julkaistiin DVD:llä vuonna 1998, ja alkuperäinen monoääniraita on optiona joillakin DVD-julkaisuilla. Blu-raylla elokuva julkaistiin vuonna 2012 Alfred Hitchcock: The Masterpiece Collection -kokoelmassa.
Aiheesta muualla

Vertigo – Punainen kyynel Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elitisti: Vertigo -arvostelu
Mission Doloresin kirkko, jonka hautausmaalle oli haudattu Carlotta Valdes.
San Juan Bautistan lähetysasema, jossa Vertigon loppuhuipennus esitettiin tapahtuvaksi.
Verneri

| Verneri, Verner |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  Verneri, 17. elokuuta
– ruotsinkielinen:  Verner, 17. elokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Werneri, Venneri, Venni, Vänni, Vennu
Vastineita eri kielissä:  Verner, Werner, Warner
Nimen alkuperä:  Werner
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Verneri tai Verner on suomalainen miehen etunimi.
Verneri on lähtöisin muinaissaksalaisesta nimestä Werner, joka merkitsee 'varnilaissotajoukon johtajaa'. Varnit olivat germaaninen kansanheimo. Suomeen nimi Verneri tuli Ruotsin kautta.
Nimi on ollut käytössä 1800-luvulta lähtien ja varsinkin jälkimmäisenä etunimenä se nousi suosioon 1990-luvulla.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 6 806 miestä saanut nimekseen Verneri. Muodossa Verner nimi on annettu 6 901 miehelle ja muutamalle naiselle, muodossa Werneri noin 400 henkilölle sekä muodossa Werner 1 250 miehelle ja muutamalle naiselle.
Kuvitteellisia Vernereitä

Verneri, päähenkilö Pirkko Talvio-Jaatisen lastenkirjassa Vernerin matka maailmalle
Michel Sittow

| Michel Sittow> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1469 Tallinna
Kuollut: 1525 Tallinna
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  Early Netherlandish painting (käännä suomeksi)
Kuuluisimpia töitä:  muotokuvat
Michel Sittow (1469–1525) oli Tallinnassa syntynyt alankomaalaisen koulukunnan taidemaalari, joka tuli tunnetuksi erityisesti koulukunnalle tyypillisistä illusionistisen maalaustekniikan muotokuvistaan. Sittow työskenteli useille aikansa eurooppalaisille hallitsijoille. Sittow kuoli ruttoon kotikaupungissaan Tallinnassa vuonna 1525.
Elämäkerta

Michel Sittow syntyi Tallinnassa vuonna 1469. Hänen isänsä oli taustaltaan saksalainen ja äiti suomenruotsalainen. Michelin äidin nimi oli Margarethe Molnere ja hänen isänsä Clawes van der Sittow oli arvostettu maalari ja puunkaivertaja, jolta Michel oppi alaansa. Sittowin perhe asui hänen laspuudessaan Olevisten kirkon vieressä osoitteessa Lai 38.
Vuonna 1484 Sittow matkusti saksalaistaustaisen Hans Memlingin ateljeehen Bruggeen. Bruggessa Sittow omaksui tuolloiselle alankomaalaiselle koulukunnalle tyypillisen illusionistisen maalaustekniikan. Hänen on kuvailtu oppineen nopeasti ja olleen yksi Memlingin lahjakkaimmista oppilaista. Sittow tuli tunnetuksi etenkin muotokuvamaalaajana ja hän työskenteli useille aikansa eurooppalaisille hallitsijoille. Vuosien 1492 ja 1504 välillä Michel työskenteli Kastilian kuningatar Isabella Katolilaiselle ja myöhemmin Isabellan puoliso Ferdinand Katolilaiselle, Alankomaiden sijaishallitsija Filip Komealle, Margareeta Itävaltalaiselle ja Tanskan kuningas Kristian II:lle. Sittow asui ensin Kristian II:n kutsumana Kööpenhaminasa, sitten Espanjassa ja jälleen Alankomaissa.
Sittow vieraili Euroopan uransa aikana kotikaupungissaan tavallisesti keväisin ja meni siellä myös kahdesti naimisiin. Hansaliittoon kuuluneen Tallinnan kiltatapojen takia Euroopan kokemuksistaan huolimatta hänen oli työskenneltävä kisällinä vuoden, ennen kuin hänen sallittiin esittää mestariteos vuonna 1507. Mestariteoksesta ei kuitenkaan ole säilynyt sen enempää tietoja. Ennen kuolemaansa hän oli kuitenkin noussut Knutin killan vanhimmaksi eli Oldermanniksi. Vuonna 1518 hänelle maksettiin puolestaan Nigulisten kirkon sittemmin kadonneen kirkonkellon, sekä Pyhän Hieronymuksen, kuoleman ja narrin hahmojen veistämisestä, kultaamisesta ja maalaamisesta. Sittow teki myös kirkon Pyhän Antoniuksen alttarin maalaukset. Sittow ei enää palannut maailmalle vuoden 1518 jälkeen ja hän kuoli ruttoon vuonna 1525. Hautapaikan Sittow sai ehkäpä arvostettuna henkilönä Nigulisten kirkon sisältä.
Sittow kuului niihin suhteellisen harvoihin taiteilijoihin, joita arvostettiin jo omana aikanaan. Hän oli esimerkiksi Tizianin ohella Saksan keisari Kaarle V:n lempitaiteilijoita ja tämän luopuessa kruunustaan ja vetäytyessään San Geronimon luostariin hän otti mukaansa neljä Michelin teosta. Sttowin koko tuotanto on suhteellisen harvalukuinen ja se käsittää noin 20–25 maalausta. Sittow ei signeerannut teoksiaan ja monia Sittowin töitä on aikanaan luultu muiden taiteilijoiden tuotannoksi. Sittowin nimestä käytettiin lisäksi eri muotoja eri puolilla maailmaa eri kielten mukaan. Sittow esiintyi esimerkiksi nimillä Michel Zittoz, Michel Zyttow, Mignel Zyttow, Melchior Aleman ja Mychel Flamenco.
Teoksia

Diego de Guevara.
Katariina Aragonialainen Magdalan Mariana.
Miehen muotokuva.
Kristian II.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michel Sittow Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Alankomaat  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef 
Michelin isä Clawes van der Sittowin omistama talo Tallinnan vanhassakaupungissa (Rataskaevu 22). Michel muutti taloon vuonna 1518.
Vesijuoksu

Vesijuoksun harrastajia
Vesijuoksu on kuntoilumuoto, jossa kuntoilija liikkuu kelluen vesialtaassa juoksuliikettä muistuttavilla käsien ja jalkojen liikkeillä. Apuna vesijuoksussa käytetään nostetta luovaa vesivyötä, jonka kuntoilija pukee vyötärölleen. Tavoitteena on edetä hitaasti vedessä juoksuliikkein, koskettamatta kuitenkaan altaan pohjaa.
Vesijuoksussa veden luoma vastus mahdollistaa lihasten rasittamisen tavalla, jossa kehon paino ei lastaudu nivelille, eikä kehoon kohdistu samanlaisia iskuja kuin esimerkiksi juostessa. Tämä tekee vesijuoksusta erityisesti tuki- ja liikuntaelinvammoista toipuville sopivan liikuntamuodon.
Yleistä

Vesijuoksua voi harrastaa uimahalleissa mutta myös luonnonvesissä. Vedessä ollaan hartioita myöten ja liikutaan juosten tai kävellen. Pinnalla pysymisessä ja pystyasennossa liikkumisessa auttaa vyötärölle sidottava vesivyö. Vesivyö ei kuitenkaan kannattele pelastusliivin lailla, joten uimataidoton tarvitsee valvontaa. Vesivyön lisäksi voidaan käyttää nilkoissa vastusvälineitä, käsissä vesihanskoja ja jaloissa vesikenkiä.
Vesijuoksu on tehokasta liikuntaa, sillä vesi on tuhat kertaa tiheämpää kuin ilma. Vesijuoksu polttaa rasvaa ja kiinteyttää tehokkaasti. Laji lisää suosiotaan huimasti koko ajan. Kelluttava vesivyö antaa kuntoilijalle paljon lisätoimintamahdollisuuksia. Syvässä vedessä tehtävien liikevaihtoehtojen määrä kasvaa. Vesijuoksu tarjoaa uuden liikkumistavan vedessä niille, joille perinteinen uinti ei syystä tai toisesta sovi. Vesivyö kantaa vedessä niin, että liikkua voi pystyasennossa tai perinteisissä uintiasennoissa. Vesijuoksu soveltuu erityisesti alaraajojen nivelkivuista kärsiville, niska- ja selkäkipuja poteville, ylipainoisille, vammaisille, pitkäaikaissairaille, ikääntyneille ja lapsille, avantouimareiden kesäharjoitteluun, monenlaisille kuntoutujille sekä urheilijoille peruskuntoharjoitteluun ja korvaavaan harjoitteluun. Useimmiten vesijuoksu sopii uintia paremmin niska- ja hartiaseudun jännityksen vaivaamille, koska monet eivät hallitse oikeita uintitekniikoita.
Vesijuoksu luonnonvesissä

Esimerkiksi Suomessa vesijuoksua voi harrastaa ympärivuotisesti laajan uimahalliverkoston vuoksi. Joissakin uimahalleissa ja kylpylöissä on omia osastoja tai aikoja vesijuoksijoille.
Suomen erityispiirteenä ovat kuitenkin vaihtelevat vuodenajat, jolloin vesijuoksun harrastaminen luonnonvesissä on erityisen haastavaa. Luonnonvesissä vesijuoksua harrastavan on otettava huomioon myös seuraavaa:
Talvisin luonnonvedet saattavat olla jäässä, joten vesijuoksuun tarvitaan avantoa. Avantovesi on merkittävästi kylmempää kuin uimahallin vesi.
Kesäinen auringonpaiste voi altistaa vesijuoksijan ihosyövälle.
Silmiin saattaa tulla ultraviolettisäteilyn aiheuttamia haittoja.
Ukonilmalla saattaa joutua salaman iskemäksi.
Mikäli tulee kylmää, saattaa nopeuden kiihdyttäminen auttaa metaboliaa pitämään ruumiinlämmön lähempänä normaalia.
Kovalla tuulella saattaa olla vaikeaa päästä eteenpäin. Tämä johtuu sekä aallokon korkeudesta että tunteesta kasvoilla. Yleisesti ottaen 10 metriä sekunnissa puhaltava tuuli on jo liian kova lajille.
Aloittelijalle saattaa olla apua turvamiehestä tai turvaveneestä. Niistä ei kuitenkaan ole apua, elleivät henkilöt ole ensiaputaitoisia. Aloittelijan olisikin syytä pysyä rantavesissä. Tämä koskee myös lapsia.
Niin sanottu suonenveto eli alaraajaan iskevä kramppi on mahdollinen niin uimarilla kuin vesijuoksijallakin. Vesijuoksuvyö kannattaa pinnalla suonenvedosta huolimattakin, joten hätääntymisestä on vain haittaa.
Moottoriveneliikenne ei välttämättä ota huomioon vesijuoksijaa edes hassuista hatuista ja antenneista huolimatta.
Laivaväylille ei pidä lähteä vesijuoksemaan, vaikka mukana olisi turvavenekin.
Viinanjuonti ennen vesijuoksua on haitallista, vaikka se saattaakin lisätä rohkeutta ja lämmöntunnetta. Moni on hukkunut juuri alkoholin vaikutuksen alaisena.
Verenpaine nousee sympaattisen hermoston vaikutuksesta mentäessä kuumasta saunasta kylmään veteen. Pitkällä tähtäyksellä verenpainepotilas saattaa kuitenkin hyötyä vesijuoksusta.
Muutkin sairaudet saattavat rajoittaa vesijuoksun harrastamista, mainittakoon hoitamaton epilepsia. Sairauskohtauksen voi saada ensi kerran vedessäkin.
Virtaavat vedet voivat viedä vesijuoksijan arvaamattomaan paikkaan.
Petokalat hyökkäävät vesijuoksijoiden kimppuun vain harvoin, mutta esimerkiksi lonkeroiset vesikasvit voivat yllättää.
Välineet > Hyvän vesivyön kriteerit

Suomalaisen Vesiliikuntainstituutin selvityksen mukaan vesivyön tärkeimmät ominaisuudet toimivuuden kannalta ovat turvallisuus, kestävyys, istuvuus ja nostevaikutus. Väärin muotoiltu vesivyö aiheuttaa epäergonomista jännitystä, eikä vesijuoksija voi tehdä liikkeitä rennosti. Olennaista toimivalle vesivyölle on oikein sijoittuva hydrodynaaminen nostepiste.
Eri ihmiset arvostavat vesivyössäkin eri asioita: ulkonäkö, hinta, kestävyys, pakkaus, saatavuus, tunnettuus, istuvuus, toimivuus ja niin edelleen. Eri vesivöillä voi olla myös eri käyttötarkoituksia. Esimerkiksi uimaan opetteleville lapsille on vyötärökellukkeita, joiden tarkoitus on rohkaista heitä menemään lasten altaasta syvään altaaseen. Näitäkin vesivöitä voi käyttää vesijuoksussa, mutta niitä ei ole suunniteltu siihen.
Koska vesivöiden hinnat vaihtelevat paljon, niissä on myös laadullisia eroja. Turvallinen vesivyö ei rikkoonnu kesken syvän veden harjoittelun. Harvoissa vesivöissä on todettu niin huonoa kellukemateriaalia, että se voisi hajota kesken vesijuoksun. Se sijaan lukoissa on ollut joissakin malleissa ongelmia. Vaikka vesivyö olisi kuinka turvallinen, ei se ole kuitenkaan turvaväline. Vesivyöllä ei voi esimerkiksi veneessä korvata pelastusliiviä.
Umpisoluinen solumuovi on kestävämpää kellukemateriaalia kuin avosoluinen. Ristiinsilloitus valmistusmenetelmänä lisää vyön kestävyyttä. Kestävän vesivyön lukot ovat kestäviä, ja vyön kellukemateriaali ei haperru uimahallien kloorivedessä eikä luonnonvesiolosuhteissa.
Välineet > Vesivyön valinta

Vesivyötä valitessa merkitystä ei niinkään ole vesijuoksijan painolla vaan nosteella. Ongelmana vain on se, että ihmiset tietävät painonsa mutta eivät nostettaan tai tilavuuttaan, josta nosteen voisi laskea. Kelluvuudeltaan sopiva vesivyö on kuitenkin helppo löytää suurimmalle osalle ihmisiä. Ongelmia aiheuttavat sellaiset vesivyöt, jotka on muotoiltu väärin vesijuoksua ajatellen, tai sellaiset urheilijat, jotka tahtovat upota useimpia vesivöitä kokeillessaan. Toimivassa vesivyössä nostepiste ja vesijuoksijan painopiste ovat samalla pystysuoralla akselilla.
Sopivaa vesivyötä vesijuoksuun ei voi arvioida muualla kuin vedessä. Suurin osa vesivöistä toimii suhteellisen hyvin, mutta lopullisen varmuuden vesivyön kelluttavuudesta saa vasta, kun kokeilee sitä vedessä. Monissa uimahalleissa on mahdollisuus testata erilaisia vesivöitä. Kaupasta omaa vyötä hankkiessa sitä pitäisi voida kokeilla vyötärölle, jotta voisi sen istuvuuden vedessä voisi arvioida edes suurin piirtein.
Esimerkiksi urheilijat tarvitsevat huomattavasti isomman kellukemassan kuin vähemmän liikkuvat eläkeläiset. Kehon painolla ei ole merkitystä vesivyön valinnassa vaan kehon koostumuksella. Eri kudosmassojen suhde toisiinsa ratkaisee kehomme nosteen ja myös tarvittavan vesivyön massan suuruuden.
Välineet > Vesivyön käyttö ja hoito

Oikein kiinnitetty vesivyö on vyötärön kapeimmalla kohdalla tai vatsan alapuolella ruumiinrakenteesta riippuen eikä se saa puristaa niin, että sattuu tai ahdistaa. Liian löysällä oleva vesivyö nousee kainaloihin.
Kloorivedessä käytön jälkeen vesivyö pitäisi huuhdella ja sitten kuivattaa. Säilytys tapahtuu kuivassa ja ilmavassa paikassa, ei esimerkiksi muovipussissa auringossa. Vyötä ei saisi mielellään taittaa.
Suomi Vesijuoksee -kampanja

Suomessa järjestettiin kesällä 2010 valtakunnallisesti huomattava kansalaisten terveyden ja hyvinvoinnin lisäämiseen tähtäävä hanke: Suomi Vesijuoksee 2010. Tämä hanke ei ollut kilpailua vaan hyväntahtoista ja iloista liikkumista Suomen kauniissa luonnonvesissä. Vesijuoksua luonnonvesissä kutsutaan myös järvihölkäksi ja maisemavesijuoksuksi.
Suomen luonnonvesissä ovat ihanteelliset olosuhteet vesijuoksun harrastamiseen kesäisin. Uimahallien pitäessä kesälomaa voi aloittaa hölkkäämisen järvissä. Maisemavesijuoksua voi harrastaa niin yksin kuin ryhmässäkin. Monet tahot ovat järjestäneet kesävesijuoksuryhmiä Suomi Vesijuoksee -kampanjan puitteissa. Kampanjan on tarkoitus jatkaa toimintaansa myös tulevina vuosina.