stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Meidumin pyramidi

| Meidumin pyramidi |
| --- | --- |

Rakennustyyppi:  pyramidi
Valmistumisvuosi:  2613 − 2589 eaa.
Rakennuttaja:  Huni, Sneferu
Korkeus nykyisin:  65 m
Meidumin pyramidi on pyramidi, joka rakennettiin Egyptin faarao Sneferun aikana vuosina 2613 eaa.-2589 eaa. Sen korkeus on 65 metriä. Pyramidista oli tarkoitus tulla porraspyramidi, mutta myöhemmässä vaiheessa portaat täytettiin kalkkikivellä. Historioitsijat uskovat, että pyramidin ulkosivut romahtivat ja Sneferu rakensi siksi toisen pyramidin Dahshuriin. Pyramidi siis menetti muotonsa ja jäljelle on jäänyt vain rakennuksen ydinrakenne.
Mathieu Faivre

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mathieu Faivre |  Mathieu Faivre |  Mathieu Faivre |  |
Maa:  Ranska
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Peking 2022 | suurpujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sankt Moritz 2017 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Cortina 2021 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | Cortina 2021 | parisuurpujottelu |  |
Mathieu Faivre (s. 18. tammikuuta 1992 Nizza) on ranskalainen alppihiihtäjä, joka edustaa C.S. Isola -seuraa.
Vuoden 2010 nuorten MM-kilpailuissa Les Houchesissa Faivre voitti kultaa suurpujottelussa. Vuotta myöhemmin hän saavutti pronssia Crans Montanan suurpujottelussa. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja oli yhdeksäs suurpujottelussa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui suurpujottelussa seitsemänneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän voitti parisuurpujottelun ja suurpujottelun maailmanmestaruuden. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti suurpujottelussa pronssia.
Faivre kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Garmisch-Partenkirchenin suurpujottelussa maaliskuussa 2010 sijoittuen 15:nneksi. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Alta Badian suurpujottelussa joulukuussa 2012 oltuaan kymmenes. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Naeban suurpujottelussa helmikuussa 2016. Hän oli samalla kaudella vielä kolmas Sankt Moritzin suurpujottelussa. Suurpujottelucupissa hän sijoittui neljänneksi.
Kaudella 2016–2017 Faivre voitti Val d’Isèren suurpujottelun sekä oli samassa lajissa toinen Alta Badiassa ja kolmas Aspenissa. Suurpujottelucupissa hän sijoittui toiseksi. Kaudella 2018–2019 hän oli kolmas Saalbach-Hinterglemmin suurpujottelussa. Kaudella 2019–2020 Faivre sijoittui toiseksi Söldenin suurpujottelussa. Helmikuussa 2021 hän voitti Banskon jälkimmäisen suurpujottelun ja oli ensimmäisessä toinen. Maaliskuussa hän oli Lenzerheiden suurpujottelussa kolmas. Suurpujottelucupissa hän sijoittui viidenneksi.
Marta Brunet

Marta Brunet vuonna 1938
Marta Brunet (9. elokuuta 1897 Chillán, Chile – 27. lokakuuta 1967 Montevideo, Uruguay) oli chileläinen diplomaatti, toimittaja ja kirjailija. Hänen kerrontansa panosta pidetään merkittävänä chileläiselle lehtikulttuurille.
Elämä

Marta Brunetin elämän ensimmäiset vuodet kuluivat Chilen eteläosissa olevassa Pailahueque de Victoriassa. Hän oli varakkaan perheen tytär, joten hänelle tarjoutui mahdollisuus saada yksityisopetusta.
Asuessaan eteläisessä Chilessä hän alkoi myös omaksua ympäristön tarjoamia monia vaikutteita sekä sai runsaasti inspiraatiota, jota hän hyödynsi myöhemmin kirjailijan urallaan. Hän käytti näitä muistojaan mm. luodessaan hahmoja, maailmoja, ympäristöjä sekä paljon muuta mitä hänen teoksissaan esiintyy. Nämä yksityiset kokemukset noilta ajoilta mahdollistivat sen, että hänen kirjansa ovat edelleen hyvin värikkäitä ja viihdyttäviä.
Vuonna 1911 ollessaan 14-vuotias hän jätti opiskelunsa kesken Chilessä ja matkusti Eurooppaan vanhempiensa kanssa. Siellä ollessaan Brunet kiinnostui joistain eurooppalaisista kirjailijoista, mm. Proustista ja Ortegasta. Ensimmäisen maailmansodan alkaminen vuonna 1914 pakotti perheen palaamaan Chileen.
Hänen uransa politiikassa liittyi voimakkaasti Chilen presidentin Pedro Aguierre Cerdan nimitykseen, jossa Burnet nimitettiin maan konsuliksi vuonna 1939. Myöhemmin vuonna 1948 hän toimi Buenos Airesin lähetystön sihteerinä. Lisäksi hän toimi samaan aikaan Montevideon kulttuurillisena edustajana ja konsulina.
Ura kirjoittajana

Brunet julkaisi ensimmäisen teoksensa vuonna 1923, jota ennen hän ja hänen perheensä olivat radikalisoituneet Chillánissa. Montaña adentro -teos sai aikaan lievän skandaalin alueen yläluokan keskuudessa siinä esiintyvien teemojen vuoksi. Seuraavan vuonna hänen isänsä kuoli ja Brunet muutti pääkaupunki Santiagoon, jossa hän aloitti työt paikallisen lehden toimituksessa. Tänä aikana hän onnistui lähettämään myös omia kirjoituksiaan mm. Concepcióniin ja Buenos Airesiin.
Brunet on saanut neljä kirjallisuuden palkintoa työstään kirjallisuuden parissa. Nämä palkinnot ovat El Mercurio -lehden järjestämän kirjoituskilpailun ensimmäinen palkinto (1929), Chilen kirjoittajain yhdistyksen palkinto (1933), Chilen kirjallisuuden kansallispalkinto (1961) ja kuolemansa jälkeen hänelle myönnettiin jäsennyys Academia de Letras -akatemiaan (1967).
Teokset

Brunetin teoksia ei ole käännetty suomeksi ainuttakaan.
Montaña adentro (1923)
Don Florisondo (1926)
Bestia dañina (1926)
María Rosa, Flor del Quillén (1927)
Reloj de Sol (1930)
La hermanita hormiga (1931)
Cuentos para Marisol (1938)
Aguas abajo (1943)
Humo hacia el sur (1946)
La mampara (1946)
Raíz de sueño (1949)
María nadie (1957)
Aleluyas para los más chiquitos (1960)
Amasijo (1962)
Soledad de la sangre (1967)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marta Brunet Wikimedia Commonsissa
MF Doom

MF DOOM
MF DOOM (oik. Daniel Dumile; /ˈduːməleɪ/;  9. tammikuuta 1971 Lontoo, Iso-Britannia – 31. lokakuuta 2020 Leeds) oli Yhdysvalloissa New Yorkin Long Islandilla varttunut hiphop-artisti. Hän esiintyi uransa aikana useilla muillakin taiteilijanimillä, joista tunnetuimpia ovat Viktor Vaughn, King Geedorah ja Supervillain. Sooloalbumiensa lisäksi hän teki yhteisalbumeita muun muassa Danger Mousen ja Madlibin kanssa. Hän toimi sekä MC:nä että tuottajana, ja teki myös instrumentaali-hiphopia. Hän oli yksi underground-hiphopin tunnetuimpia artisteja.
Dumile käytti taiteilijanimellään esiintyessään aina naamiota. Hänen alter egonsa pohjautui Marvelin sarjakuvakonnaan Tohtori Doomiin. Hänen yksityiselämästään tiedetään varsin vähän, mutta vuonna 2006 hän kertoi MySpace-sivullaan olevansa naimisissa ja kahden lapsen isä. Vaikka brittiläissyntyinen Dumile asuikin lähes koko elämänsä Yhdysvalloissa, hän päätti pysyä Ison-Britannian kansalaisena.
Dumile kuului aikaisemmin hiphop-yhtye KMD:hen, joka hajosi vuonna 1993 hänen bänditoveri-veljensä kuoltua auto-onnettomuudessa. Onnettomuuden jälkeen Dumile vetäytyi musiikkibisneksestä vuosiksi, palaten vuonna 1999 uudella taiteilijanimellään sooloalbumilla Operation Doomsday.
MF DOOM kuoli 31. lokakuuta 2020 Leedsissä, Englannissa ollessaan 49-vuotias. Vuonna 2023 Dumilen leski kertoi julkisuuteen artistin kuolleen verenpainelääkkeen aiheuttamaan harvinaiseen allergiseen reaktioon, angioedeemaan. Vastikään käyttöönotettu verenpainelääke aiheutti Dumilelle vakavia hengitysongelmia, jonka takia hänet vietiin St. Jamesin yliopistolliseen sairaalaan. Viimeiset päivänsä hän oli hengityskoneessa. Dumile kärsi ylipainosta, munuaissairaudesta ja kohonneesta verenpaineesta.
Soolojulkaisut

Nimellä DOOM
Born Like This (2009)
Nimellä MF DOOM
Unicron (2008, yhdessä Trunksin kanssa)
Live from Planet X (2005)
MM..Food (2004)
Operation Doomsday (1999)
Nimellä Viktor Vaughn
Venomous Villain (2004)
Vaudeville Villain (2003)
Nimellä King Geedorah
Take Me to Your Leader (2003)
Nimellä Metal Fingers
Special Herbs: The Box Set 0-9 (2006)
Special Herbs, Vols 9 & 0 (2005)
Special Herbs, Vols. 7 & 8 (2004)
Special Herbs, Vols. 5 & 6 (2003)
Special Herbs, Vol. 4 (2003)
Special Herbs, Vol. 3 (2003)
Special Herbs, Vol. 2 (2002)
Special Herbs, Vol. 1 (2001)
Merkittävimmät yhteisprojektit

Madvillain (yhdessä Madlibin kanssa)
Madvillainy 2 (2008)
Madvillainy (2004)
DANGERDOOM (yhdessä Danger Mousen kanssa)
Occult Hymn (2006)
The Mouse and the Mask (2005)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta MF Doom Wikimedia Commonsissa
Mariano De Nicolò

Mariano De Nicolò (22. tammikuuta 1932 Cattolica – 11. huhtikuuta 2020 Montetauro) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 9. huhtikuuta 1955 ja nimitettiin Riminin sekä San Marino-Montefeltron piispaksi 8. heinäkuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 23. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Rosalio José Castillo Lara, jota avustivat Ersilio Tonini ja Pier Giacomo De Nicolò.
De Nicolò erosi San Marino-Montefeltron piispan tehtävistä 25. toukokuuta 1995 ja jatkoi ainoastaan Riminin piispana, kunnes jäi eläkkeelle 3. heinäkuuta 2007.
Mariano García

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mariano García vuonna 2022. |  Mariano García vuonna 2022. |  Mariano García vuonna 2022. |  |
Maa:   Espanja
Miesten yleisurheilu
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 2022 | 800 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | München 2022 | 800 m |  |
Mariano García (s. 25. syyskuuta 1997) on espanjalainen keskimatkojen juoksija.
García voitti 800 metrin juoksussa kultaa sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2022 ajalla 1.46,20 ja samana vuonna ulkoratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa ajalla 1.44,85.
García on voittanut Espanjan-mestaruuden 800 metrin juoksussa ulkoradoilla vuosina 2019–2020 sekä sisäradoilla vuonna 2019.
Garcían ennätys 800 metrin juoksussa ulkoradoilla on hänen EM-kilpailuissa 2022 juoksemansa 1.44,85. Sisäradoilla hänen ennätyksensä 1.45,12 helmikuulta 2022 on myös Espanjan-ennätys.
Maksim Šuvalov

| Maksim Šuvalov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1993 Rybinsk
Kuollut: 7. syyskuuta 2011 (18 vuotta) Jaroslavl
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  83 kg
Seurat:  Loko Jaroslavl (MHL)
KHL-varaus:  38. varaus, 2010 Lokomotiv Jaroslavl
Maksim Aleksejevitš Šuvalov (ven. Максим Алексеевич Шувалов) (23. huhtikuuta 1993 – 7. syyskuuta 2011) oli venäläinen jääkiekkopuolustaja, joka valittiin KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavliin kaudeksi 2011–2012. Šuvalov menehtyi lento-onnettomuudessa matkalla KHL-kauden ensimmäiseen otteluun Minskiin, Valko-Venäjälle.
Šuvalov oli HK Rybinskin kasvatti. Lokomotiv Jaroslavl varasi hänet KHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2010 ja hän siirtyi seuran juniorijoukkueeseen MHL-liigan Loko Jaroslavliin vuonna 2010. Šuvalovin oli tarkoitus pelata seuran edustusjoukkueessa kaudella 2011–2012. Maajoukkuetasolla Šuvalov voitti pronssia jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa 2011.
Aiheesta muualla

Maksim Šuvalov Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Marie Mäkinen

Marie Mäkinen (s. 28. tammikuuta 2001) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä tai keskikenttäpelaaja.
Hän pelasi juniorina FC Viikingeissä ja Pallokerho-35:ssä, joista jälkimmäisen edustusjoukkueessa hän pelasi Ykkösessä kausina 2018–2019. PK-35 nousi Liigaan kaudeksi 2020 ja Mäkinen pelasi ensimmäisellä liigakaudellaan 15 ottelua ja teki yhden maalin, Helsingin Jalkapalloklubia vastaan kesäkuussa ensimmäisessä liigaottelussaan.
Matthias Döschner

Matthias Döschner (oikealla) ottelussa Lokomotive Leipzigia vastaan.
Matthias Döschner (s. 12. tammikuuta 1958 Dohna) on entinen itäsaksalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Döschner pelasi suurimman osan urastaan DDR-Oberligassa Dynamo Dresdenissä. Hän voitti seurassa kolmesti DDR:n mestaruuden ja neljästi cupin. Vuonna 1990 Döscher siirtyi 2. Bundesligaan Fortuna Kölniin, jossa hän pelasi yhden kauden ennen kuin lopetti uransa.
Döschner edusti DDR:n maajoukkuetta 40 maaottelussa vuosina 1982–1989.
Pelaajauran jälkeen Döschner on toiminut valmentajana muun muassa VfL Pirna-Copitzissa, Fortuna Magdeburgissa ja Rostocker FC:ssa.
No Doubt

| No Doubt |
| --- | --- |
 No Doubtin jäsenet vuonna 2009, vasemmalta oikealle: Tom Dumont (kitara), Stephen Bradley (torvet ja koskettimet), Adrian Young (rummut), Gwen Stefani (laulu), Tony Kanal (basso) ja Gabrial McNair (torvet ja koskettimet).
Tiedot
Toiminnassa:  1986–
Tyylilaji:  ska punk, new wave, poprock, vaihtoehtorock
Kotipaikka:  Anaheim, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Gwen Stefani, laulu   Tony Kanal, basso   Adrian Young, rummut, lyömäsoittimet   Tom Dumont, kitara, koskettimet  
Entiset jäsenet:  John Spence, laulu (1986–1987)  Eric Stefani, koskettimet, kitara (1986–1995) 
Levy-yhtiö:  Atlantic Records   Interscope Records   Trauma Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
No Doubt on yhdysvaltalainen rockia, poppia ja skata yhdistävä yhtye. Yhtye tuli maailmanlaajuisesti tunnetuksi vuoden 1995 albumin Tragic Kingdomin ja sen hittien "Just a Girl" ja "Don't Speak" myötä. Muita yhtyeen hittejä ovat muun muassa "Hey Baby", "Hella Good" ja "It's My Life".
No Doubt jäi tauolle vuonna 2003, ja Gwen Stefani siirtyi soolouralle. Gwen Stefanin menestyksekkäiden sooloalbumien ja -kiertueiden jälkeen vuonna 2007 No Doubt alkoi jälleen aktivoitua. Stefani ilmoitti jo vuoden 2007 The Sweet Escape -kiertueellaan, että No Doubt aikoo tehdä lähiaikoina uutta musiikkia ja keikkoja. Maaliskuussa 2009 bändi ilmoitti kesän 2009 kiertueen aikataulun. Kiertueen innoittamana yhtye suuntasi myös studioon, ja uusi albumi Push And Shove julkaistiin yhdentoista vuoden jälkeen edellisestä julkaisusta vuonna 2012.
Historia

John Spence perusti vuonna 1986 ystävänsä Eric Stefanin kanssa yhtyeen, joka sai nimensä Spencen suosikki-ilmaisusta "no doubt" (suom. ei epäilystäkään). Spence lauloi, Eric Stefani soitti sähköpianoa ja sen lisäksi Eric pakotti pikkusiskonsa Gwen Stefanin liittymään yhtyeeseen taustalaulajaksi. Vuonna 1987 No Doubt esiintyi julkisella paikalla ensimmäistä kertaa. Yhtyettä kuuntelemassa ollut Tony Kanal liittyi No Doubtiin basistiksi. Myöhemmin hän ryhtyi yhtyeen manageriksi. John Spence teki itsemurhan vuonna 1987, ja No Doubt lopetti toimintansa. Myöhemmin yhtye kokoontui taas ja päätti Spencen muistoksi jatkaa, mutta nyt Gwen oli yhtyeen solisti. Vuonna 1987 heavy metal -kitaristi Tom Dumont liittyi No Doubtiin. Kaksi vuotta myöhemmin 1989 rumpali Adrian Young kuuli yhtyeen demon ja liittyi yhtyeen jäseneksi.
No Doubt allekirjoitti levytyssopimuksen Interscope Recordsin kanssa vuonna 1991. Alkuun Interscope Records tarjosi ainoastaan Gwenille sopimusta, mutta tämä ei suostunut soolouraan. No Doubtin esikoisalbumi julkaistiin 1992, mutta se ei menestynyt. Yhtye kuvasi myös videon kappaleelle "Trapped in a Box", mutta MTV ei suostunut näyttämään videota. No Doubt aloitti Tragic Kingdom -levyn työstämisen, mutta Eric Stefani jätti yhtyeen ja ryhtyi Simpsonit-sarjan piirtäjäksi. Vuonna 1995 No Doubt julkaisi itse The Beacon Street Collection -albumin, joka sisältää materiaalia, jota yhtyeen jäsenet eivät halunneet Tragic Kingdom -albumille. Albumi on saanut nimensä talosta, jossa melkein kaikki kappaleet nauhoitettiin.
Syksyllä 1995 No Doubt julkaisi Tragic Kingdom -albumin, joka on sekoitus pop-, ska-, punk- ja rockmusiikkia. Yhtye julkaisi singlen "Just a Girl" , joka menestyi hyvin. Vuonna 1996 Tragic Kingdom myi platinaa, ja yhtye valmistautui ensimmäiseen Euroopan-kiertueeseen. Vuoden loppupuolella No Doubt julkaisi singlen "Don't Speak", jota on kuunneltu pelkästään Spotifyssa 256 miljoonaa kertaa (lokakuuhun 2019 mennessä). Joulukuussa 1996 Tragic Kingdom pääsi Billboard 200 -listan ykköseksi. Vuonna 1998 yhtye jäi tauolle työstääkseen seuraavaa albumia. Vuonna 2000 Adrian meni naimisiin, ja samana vuonna myös yhtyeen seuraava albumi Return to Saturn julkaistiin. Sen tunnetuimmaksi kappaleeksi nousi "Ex-Girlfriend".
Vuonna 2001 julkaistiin albumi Rock Steady, joka on sekoitus disko-, dance-, hiphop- ja reggaemusiikkia. Levyltä julkaistiin neljä singleä: "Hey Baby", "Hella Good", "Underneath It All", "Running". 2003 yhtye jäi tauolle, mutta ehti vielä julkaista The Singles 1992-2003, Boom Box ja Rock Steady Live DVD:n. Samoihin aikoihin julkaistiin single ja musiikkivideo kappaleesta "It's My Life".
Vuonna 2012 No Doubt teki paluun ja julkaisi kuudennen studioalbuminsa Push And Shove. Albumilta julkaistiin kolme singleä: "Settle Down", "Push And Shove" ja "Looking Hot". Yhtye konsertoi uuden albumin julkaisuun liittyen seitsemän kertaa Los Angelesissa samalla lavalla.
Kokoonpano

Gwen Stefani - laulu
Tony Kanal – basso
Adrian Young – rummut
Tom Dumont – kitara
Kokoonpano > Kiertueella

Gabrial McNair – koskettimet, pasuuna
Stephen Bradley – koskettimet, trumpetti
Kokoonpano > Entiset jäsenet

Eric Stefani vuosina 1986–1994
John Spence vuosina 1986–1987
Diskografia > Studioalbumit

No Doubt (1992)
Beacon Street Collection (1995)
Tragic Kingdom (1995)
Return of Saturn (2000)
Rock Steady (2001)
Push and Shove (2012)
Diskografia > Kokoelma-albumit

The Singles 1992–2003 (2003)
Boom Box (2003)
Everything in Time (2004)
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Nimi | Albumi | U> S.  Hot 100 | U> S.  Adult Top 40 | U> S.  Modern Rock | U> S.  Dance | UK | CAN | AUS | GER |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1992 | "Trapped in a Box" | No Doubt | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1994 | "Squeal"1 | The Beacon Street Collection | – | – | – | – | – | – | – | – |

| 1994 | "Doghouse"1 | The Beacon Street Collection | – | – | – | – | – | – | – | – |
| 1995 | "Just a Girl" | Tragic Kingdom | 23 | – | 10 | – | 3 | 4 | 3 | 24 |

| 1995 | "Spiderwebs" | Tragic Kingdom | 18 | 29 | 5 | – | 16 | – | 46 | – |
| 1996 | "Don't Speak" | Tragic Kingdom | 1 | 1 | 3 | – | 1 | 1 | 1 | 2 |

| 1996 | "Excuse Me Mr." | Tragic Kingdom | – | – | 17 | – | – | – | – | – |
| 1997 | "Happy Now?"2 | Tragic Kingdom | – | – | – | – | – | – | 132 | – |

| 1997 | "Sunday Morning" | Tragic Kingdom | – | – | – | – | 50 | 68 | 21 | – |
| 1997 | "Hey You"3 | Tragic Kingdom | – | – | – | – | – | – | – | – |

| 1999 | "New" | Return of Saturn/GO! [Soundtrack] | – | – | 7 | – | 30 | – | 89 | – |
| 2000 | "Ex-Girlfriend" | Return of Saturn | – | – | 2 | – | 23 | 3 | 9 | 34 |

| 2000 | "Simple Kind of Life" | Return of Saturn | 38 | 18 | 14 | – | 69 | 13 | 94 | – |
| 2000 | "Bathwater"2 | Return of Saturn | – | 39 | – | – | – | – | 79 | 73 |

| 2001 | "Hey Baby" (featuring Bounty Killer) | Rock Steady | 5 | 10 | – | – | 2 | 4 | 7 | 8 |
| 2002 | "Hella Good"4 | Rock Steady | 13 | 9 | – | 1 | 12 | 25 | 8 | 46 |

| 2002 | "Underneath It All" (featuring Lady Saw) | Rock Steady | 3 | 2 | – | – | 18 | 35 | 21 | 42 |
| 2003 | "Running" | Rock Steady | 62 | 20 | – | – | – | – | – | 55 |

| 2003 | "It's My Life" | The Singles 1992-2003 | 10 | 3 | 32 | 16 | 20 | 18 | 7 | 9 |
| 2004 | "It's My Life"/"Bathwater" (re-release) | The Singles 1992-2003 | – | – | – | – | 17 | – | – | – |

| 2012 | "Settle Down" | Push And Shove | 34 | 14 | 19 |  ? | 85 | 23 | 41 | 31 |
Diskografia > Videojulkaisut

Live in the Tragic Kingdom (1997, uudelleenjulkaisu 2006)
Rock Steady Live (2003)
The Videos 1992–2003 (2003)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
No Doubtin viralliset sivut (englanniksi)
Gwen Stefanin kotisivut (englanniksi)
No Doubt esiintymässä Sacramentossa, Kaliforniassa maaliskuussa 2002.
Marie Minnaert

Marie Minnaert vuonna 2021.
Marie Minnaert (s. 5. toukokuuta 1999) on belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Belgian naisten maajoukkueessa 17. heinäkuuta 2022 mennessä 27 maaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Minnaert on pelannut Belgian eri nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Belgian naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran helmikuussa 2019 Slovakiaa vastaan. Hän on tehnyt maalin lokakuussa 2020 Liettuaa, helmikuussa 2021 Alankomaita vastaan ja huhtikuussa 2022 Kosovoa vastaan.
Minnaert edustaa kotimaassaan Anderlechtia.
Marta (jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 Marta vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi: Marta Vieira da Silva
Syntymäaika: 19. helmikuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Dois Riachos, Alagoas, Brasilia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 163 senttimetriä
Seura
Seura: Orlando Pride
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2002 | Vasco da Gama |  ? | (?) |
| 2002–2004 | Santa Cruz |  ? | (?) |
| 2004–2008 | Umeå | 103 | (111) |
| 2009 | Los Angeles Sol | 19 | (10) |
| 2009–2010 | → Santos | 24 | (19) |
| 2010 | FC Gold Pride | 15 | (28) |
| 2011 | Western NY Flash | 14 | (10) |
| 2012–2014 | Tyresö FF | 35 | (24) |
| 2014–2017 | FC Rosengård | 16 | (10) |
| 2017– | Orlando Pride |  |  |
Maajoukkue
| 2002– | Brasilia | 147 | (112) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. kesäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. heinäkuuta 2019.
| Mitalit> Maa: Brasilia .Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa: Brasilia .Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa: Brasilia .Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa: Brasilia > Naisten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Saksa 2007 | Jalkapallo |  |
| Kesäolympialaiset  | Kesäolympialaiset  | Kesäolympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2024 | Jalkapallo |  |
Marta Vieira da Silva eli Marta (s. 19. helmikuuta 1986 Dois Riachos, Alagoas, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa yhdysvaltalaista Orlando Pridea.
Marta on valittu maailman parhaaksi naisjalkapalloilijaksi viisi kertaa peräkkäin vuosina 2006–2010 sekä kuudennen kerran vuonna 2018. Vuonna 2004 hän saavutti äänestyksessä kolmannen sijan Saksan Birgit Prinzin ja Yhdysvaltain Mia Hammin jälkeen ja vuonna 2005 toisen sijan Prinzin jälkeen.
Seurajoukkueura

Marta aloitti peliuransa Vasco da Gamassa, jonka lakkautettua naisjoukkueensa hän pelasi pienessä minasgeraisilaisessa Santa Cruzissa. Marta kiinnitti kykyjenetsijöiden huomion vuonna 2003 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa, ja siirtyi vuonna 2004 Ruotsin Damallsvenskan-sarjan Umeå IK:hon, jonka kanssa hän saavutti Ruotsin liiga- ja cup-mestaruuden että UEFA Cupin.
Viiden menestyksekkään Ruotsin-kauden jälkeen Marta siirtyi tammikuussa 2009 Los Angeles Soliin, joka kuului Yhdysvaltain ammattilaisliigan WPS:n joukkueisiin. Sol voitti liigan runkosarjan, mutta seura päätti vetäytyä liigasta vain yhden kauden jälkeen. Toinen kalifornialaisseura FC Gold Pride varasi Martan pelaajaoikeudet helmikuussa 2010 järjestetyssä WPS Dispersal Draft -varaustilaisuudessa. WPS:n sarjatauon aikana Marta pelasi kotimaassaan Santosissa, jonka kanssa hän voitti Copa Libertadoresin ja Copa do Brasilin. Kaudeksi 2011 Marta siirtyi uutena joukkueena WPS-liigaan liittyneeseen Western New York Flashiin.
Vuonna 2012 Marta siirtyi Ruotsiin Tyresö FF:ään, mutta lähti seurasta kun se teki konkurssin. Hänelle jäi saamisia yli miljoona kruunua. Uusi seura oli FC Rosengård. Rosengårdin kauden päätyttyä Marta siirtyi pelaamaan Yhdysvaltoihin Orlandon joukkueeseen.
Maajoukkueura

Marta oli vuoden 2007 maailmanmestaruuskisojen supertähti, vaikka hänen johdattamansa Brasilia hävisikin loppuottelun Saksalle. Marta epäonnistui loppuottelussa rangaistuspotkussa. Hän on kuulunut maansa MM-kisajoukkueeseen myös vuosina 2003, 2011, 2015 ja 2019.
Marta on myös ainoa maajoukkuejalkapalloilija – myös miehet huomioiden – joka on onnistunut maalinteossa viidessä MM-turnauksessa. Ranskan MM-lopputurnauksessa 2019 Brasilian voitettua Italian 1–0 alkulohkonsa päätösottelussa, Marta ohitti Miroslav Klosen ja on nyt yksin eniten maaleja (17) MM-lopputurnauksissa tehnyt pelaaja. Yhteensä 112 maajoukkuemaalillaan Marta on seitsemänneksi paras maalintekijä naisten maajoukkueissa. Listan kärjessä on yhdysvaltalainen Abby Wambach 184 maalilla.
Yksityiselämä

Marta kihlautui hänen kanssaan samassa Orlando Priden joukkueessa pelaavan Toni Presleyn kanssa tammikuussa 2020.