stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eddie Hall

Edward Stephen Hall (s. 15. tammikuuta 1988 Newcastle-under-Lyme) on englantilainen voimamies. Hän on voittanut Maailman Vahvin Mies -kilpailun vuonna 2017, sekä lukuisia kertoja Britannian Vahvin Mies ja Englannin Vahvin Mies -kilpailuja. Hall tuli tunnetuksi tehdessään maastavedon maailmanennätyksen, nostaessaan 500 kilogrammaa voimamiessääntöjen mukaisesti vuonna 2016.
Voitettuaan Maailman Vahvin Mies -kilpailun, Hall päätti jättäytyä kyseisistä kilpailuista tulevaisuudessa ja osallistua enää alemman tason kilpailuihin. Nykyisin hän tekee aktiivisesti vlogisisältöä YouTubeen.
Hall taisteli Hafþór Júlíus Björnssonia vastaan Dubaissa "The Heaviest Boxing Match in History" -nyrkkeilyottelussa, mutta hävisi kuusi erää kestäneen ottelun tuomaripäätöksin 3–0. Eddiellä ja Hafþórilla on ollut kiistaa ja erimielisyyksiä jo vuodesta 2017 lähtien, ja ottelun tarkoitus oli selvittää kaikki kehän sisällä.
Hall on naimisissa Alexandra Hallin kanssa ja heillä on kaksi poikaa.
Eckerö IK

Eckerö IK (EIK) on jalkapalloseura ahvenanmaalaisesta Eckerön kunnasta. Seuran edustusjoukkue pelaa tällä hetkellä Ruotsin 7. divisioonan Upplannin sarjassa kolmatta kauttaan.
Aiheesta muualla

Seuran sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Corpse dog

| Corpse dog> Avaintiedot |
| --- | --- |
Alkuperämaa:   Tiibet
Määrä:  kuollut sukupuuttoon
Alkuperäinen käyttö:  ruumiiden hävitys
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  pienikokoinen
Väritys:  vaalea, musta
Corpse dog oli tiibetiläinen koirarotu.
Ulkomuoto

Corpse dogin pitkä häntä oli joko selän yli kiertynyt tai ylhäällä kannettu. Rodusta oli olemassa kaksi eri muunnosta: musta oli rakenteeltaan rotevampi ja sillä oli pyöreämmät korvat, kun taas vaalealla oli  teräväkärkiset korvat.
Luonne ja käyttäytyminen

Rodun käytöksessä oli paljon susimaisia piirteitä, ja toisinaan se metsästi laumoissa paikallista eläimistöä.
Alkuperä

Corpse dog oli tiibetinmastiffin äärimmäisen pieni jälkeläinen, joka oli kooltaan vain irlanninterrierin luokkaa. Se etsi villiintyneenä ruokaa maatilojen liepeiltä. Koska sitä oli vaikeasti saatavilla, se oppi pian syömään kuolleita ihmisiä. Usein se olikin kuvattu thangkoissa, uskonnollisissa seinäkoristeissa repimässä ruumiita tai luita.
Alkuperä > Etymologia

Nimitys juontaa juurensa siitä että Tiibetin ollessa vielä itsenäinen kuolleiden ihmisten ruumiit vietiin kummuille koirien syötäväksi, ja siellä jopa uskottiin sielun pääsevän nopeasti taivaaseen mikäli ne tekivät jäännöksistä nopeasti selvää.
Einari Kropsu

Johan Einari Kropsu (19. maaliskuuta 1930 Haukipudas – 24. helmikuuta 2017 Jyväskylä) oli suomalainen kuoronjohtaja, kapellimestari, säveltäjä, musiikkipedagogi ja musiikkineuvos.
Kropsu aloitti vuonna 1946 opintonsa Helsingin kirkkomusiikkiopistossa ja valmistui vuonna 1949 kanttori-urkuriksi. Hän työskenteli aluksi seurakunnassa Nilsiällä. 19. maaliskuuta 1950 Kropsu piti debyyttikonserttinsa, jonka aikana häntä kuultiin niin laulajana ja urkurina kuin kuoronjohtajanakin. Hän myös opetti Kemin työväenopistossa, kunnes siirtyi vuonna 1958 Sibelius-Akatemiaan suorittamaan Jussi Jalaksen johdolla kapellimestariopintoja. Näiden opintojensa aikana Kropsu toimi opettajansa Jalaksen kanssa kuoronjohtajana Suomen kansallisoopperassa. Hän sai kapellimestarin tutkinnon valmiiksi ja musiikinjohtajan arvonimen vuonna 1960.
Vuosina 1960–1990 Kropsu työskenteli kapellimestarin, vararehtorin ja säveltapailun yliopettajan tehtävissä Keski-Suomen konservatoriossa. Samanaikaisesti hän johti monia kuoroja, joista pitkäaikaisimmin – vuosina 1961–1986 – Mieskuoro Sirkkoja. Tähän ajanjaksoon mahtui yksitoista kansainvälistä konserttimatkaa, kuten vuonna 1983 tehty matka, jotka teki Mieskuoro Sirkoista ensimmäisen Kiinan kansantasavallassa esiintyneen länsimaisen mieskuoron. Kropsu ja Mieskuoro Sirkat tekivät yhteistyötä muun muassa Jyväskylän kaupunginorkesterin, Jyväskylän Naislaulajien ja Naiskuoro Vappujen kanssa. Vuosina 1978–1988 Kropsu oli myös Jyväskylän Naislaulajien johtajana. Kropsu toi kuorojen ohjelmistoihin suurimuotoisia teoksia, joihin kuuluivat Luigi Cherubinin Requiem ja Antonín Dvořákin Stabat Mater. Jyväskylässä Kropsu myös käynnisti konservatoriossa oopperatyön; hän johti yli kymmenen oopperan kokonaisesitykset Jyväskylässä ja istui Jyväskylän oopperayhdistyksen hallituksen jäsenenä. Hän oli yksi Jyväskylän Oopperan perustajajäsenistä.
Kropsu opetti musiikkia myös Jyväskylän yliopiston opettajankoulutuslaitoksessa ja oli Jyväskylän kaupunginteatterin kapellimestarin tehtävissä. Hän teki laajan sävellystuotannon.
Kropsu sai useita kunnianosoituksia Sulasolilta ja eri kuoroilta. Musiikkineuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1980. Kropsulla oli vaimo ja kaksi poikaa, joista Kari Kropsusta tuli myös kapellimestari.
Eckerö-konserni

Eckerö-konserni perustettiin vuonna 1961 vastaamaan Ahvenanmaan matkustusliikenteestä. Konsernin pääkonttori sijaitsee Maarianhaminassa. Ahvenanmaalainen laivayhtiö Viking Line omistaa 20 prosenttia Eckerö-konsernista
Konserniyhtiöt > Nykyiset yhtiöt

Rederiaktiebolaget Eckerö (konsernin emoyhtiö)
Eckerö Linjen (laivayhtiö)
Eckerö Line (laivayhtiö)
Ålandsresor (matkatoimisto)
Williamsbuss (linja-autoyhtiö)
Algots varv (telakka)
Konserniyhtiöt > Entiset yhtiöt

Birka Line (laivayhtiö)
D-AMPS

D-AMPS (Digital AMPS), josta käytetään myös nimiä US-TDMA tai pelkästään TDMA, on toisen polven digitaalinen matkapuhelinjärjestelmä, jota käytettiin lähinnä Pohjois-Amerikassa, mutta jossain määrin myös Etelä-Amerikassa ja Israelissa. Järjestelmä tunnetaan myös Telecommunication Industry Associationin tekemien standardien nimillä IS-54 ja IS-136, joka jäi päätepisteeksi kyseisen matkapuhelinjärjestelmän evoluutiopolulla. Sen jatkokehitys lopetettiin 2000-luvun alussa, ja nykyisinmilloin? näihin perustuvia järjestelmiä ollaan ajamassa alas verkko-operaattoreiden siirtyessä GSM- ja CDMA2000-tekniikoihin.
Vaikka järjestelmään viitataan sanalla TDMA, nimi on pelkästään lyhenne sanoista Time Division Multiple Access - aikajakokanavointi. D-AMPS ei kuitenkaan ole ainoa järjestelmä, joka käyttää tätä kanavointitekniikkaa, vaan se on käytössä myös muun muassa GSM:ssä.
IS-54

IS-54 oli ensimmäinen amerikkalainen 2G-matkapuhelinstandardi. Se perustui samaan taajuusalueeseen, jota analoginen AMPS-järjestelmä, IS-19, oli käyttänyt kaupallisesti vuodesta 1983 alkaen. IS-54 säilytti yhteensopivuuden taaksepäin vanhan analogisen järjestelmän kanssa, josta juontaa myös järjestelmän nimi D-AMPS.
| --- | --- |
Alalinkki (kiinteästä verkosta): 869,04 - 893,97 kHz
Ylälinkki (kiinteään verkkoon): 824,04 - 848,97 kHz
Kanavalukumäärä: 832 (kuusi aikajaksoa kanavaa kohti, yksi käyttäjä kahta aikajaksoa kohti)
Kanavanumerot: 991-1023, 1-799
Kanavaväli: 30 kHz
Modulaatio: π/4 DQPSK (digitaalinen), FM (analoginen)
IS-136

IS-136 lisäsi alkuperäiseen standardiin joukon uusia ominaisuuksia, kuten tekstiviestit, piirikytkentäisen tiedonsiirron, tehokkaamman vokooderin sekä kokonaan uuden taajuusalueen avatulle PCS-kaistalle (Personal Communication System). Järjestelmä oli edelleen taaksepäin yhteensopiva vanhan IS-54:n kanssa.
AMPS/TDMA800:
| --- | --- |
Alalinkki (kiinteästä verkosta): 869,04 - 893,97 kHz
Ylälinkki (kiinteään verkkoon): 824,04 - 848,97 kHz
Kanavalukumäärä: 832 (kuusi aikajaksoa kanavaa kohti, yksi käyttäjä kahta aikajaksoa kohti)
Kanavanumerot: 991-1023, 1-799
Kanavaväli: 30 kHz
Modulaatio: π/4 DQPSK (digitaalinen), FM (analoginen)

TDMA1900:
| --- | --- |
Alalinkki (kiinteästä verkosta): 1930,04 - 1989,92 kHz
Ylälinkki (kiinteään verkkoon): 1850,04 - 1909,92 kHz
Kanavalukumäärä: 1997 (kuusi aikajaksoa kanavaa kohti, yksi käyttäjä kahta aikajaksoa kohti)
Kanavanumerot: 2-1998
Kanavaväli: 30 kHz
Modulaatio: π/4 DQPSK (digitaalinen)

Matkapuhelinverkkostandardit
| --- | --- |
0G:  AMTS • ARP • Autotel/PALM • IMTS • MTD • MTS • OLT • PTT
1G:  CDPD • DataTAC • Hicap • Mobitex • NMT • TACS/ETACS
2G:  CSD • cdmaOne • D-AMPS • EDGE • Evolved EDGE • GPRS • GSM • HSCSD • iDEN • PDC • PHS • WiDEN
3G:  CDMA2000 • FOMA • HSDPA • HSPA • HSPA+ • HSUPA • Super-Charged • TD-CDMA • TD-SCDMA • UMTS • W-CDMA
3.5G:  E-UTRA • GAN (UMA) • HiperMAN • iBurst • WiBro
4G:  UMB • UMTS Revision 8 (LTE) • WiMAX
5G:  5G
Eckerön kirkko

| Eckerön kirkko |
| --- | --- |
 Eckerön kirkko vuonna 2019.
Sijainti:  Eckerö, Ahvenanmaa
Koordinaatit:  60°12′28″N, 019°36′45″E
Seurakunta:  Eckerö församling
Rakentamisvuosi:  noin 1380–1420
Materiaali:  Kivi
Istumapaikkoja:  275
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eckerön kirkko sisältä
Eckerön kirkko on Eckerössä Ahvenanmaalla sijaitseva keskiaikainen harmaakivikirkko, joka on uusimpien ajoitusten perusteella rakennettu vuosien 1380–1420 välillä. Katoliselta ajalta periytyy kirkon kutsumanimi Pyhän Laurentiuksen kirkko. Suorakaiteen muotoisen itä-länsisuuntaisen runkohuoneen pohjoisella sivustalla on sakaristo, eteläisellä sivustalla asehuone. Runkohuoneen läntisessä päädyssä on jykevä runkohuoneen levyinen kellotorni, jossa olevista kelloista vanhempi on ajoitettu 1200-luvulle.
Kirkossa on istumapaikat 275 ihmiselle. Alttaritauluna on Bernhard Reinholdin maalaama Syntinen vaimo Kristuksen edessä vuodelta 1876. Lisäksi kirkossa on keskiaikainen puinen kastemalja sekä neljä puista pyhimysveistosta. Saarnatuolin on suunnitellut arkkitehti Carl Ludvig Engel. Kirkon urut ovat seitsemänäänikertaiset Hans Heinrichin rakentamat vuodelta 1971.
Hammarlandin Signilskärissä on vanhan, luultavasti 1200-luvulta peräisin olevan kappelin rauniot.
Kirkkoa vastapäätä on pappila, jonka nykyinen ulkoasu on peräisin 1800-luvun lopusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eckerön kirkko Wikimedia Commonsissa
Huomattavia suomalaisia kirkkorakennuksia
| --- | --- |
Tuomiokirkkoja:  Espoo • Helsinki • Kuopio • Lapua • Mikkeli • Oulu • Porvoo • Turku • Tampere
Katedraaleja:  Uspenskin katedraali • Pyhän Nikolaoksen katedraali • Pyhän Kolminaisuuden katedraali • Pyhän Henrikin katedraali
Paikkamäärältään suuria:  Kerimäki • Lapväärtti • Johanneksenkirkko • Nurmes • Keski-Porin kirkko • Heinävesi
Vanhoja puukirkkoja:  Ulrika Eleonoran kirkko • Muhos • Petäjäveden vanha kirkko • Sammatti • Sodankylän vanha kirkko • Uudenkaupungin vanha kirkko • Vöyrin puukirkko
Vanhoja kivikirkkoja:  Eckerö • Hammarland • Hattulan Pyhän Ristin kirkko • Hollola • Jomala • Lemland • Nousiainen • Pernaja • Saltvik • Sund • Tyrvään Pyhän Olavin kirkko • Ulvila
Modernistisia:  Kannonkoski • Lakeuden Risti • Nakkila • Rajamäki • Temppeliaukion kirkko • Varkauden pääkirkko
Luovutettujen alueiden kirkkoja:  Sortavalan apostolien Pietarin ja Paavalin kirkko • Kristuksen kirkastumisen katedraali • Viipurin tuomiokirkko • Viipurin vanha tuomiokirkko • Terijoen ortodoksinen kirkko
Dokumentaatio

Dokumentaatioksi kutsutaan traditiota, joka yhdessä kirjastotieteen kanssa loi pohjan informaatiotutkimuksen kehittymiselle. Dokumentaatio pyrkii analysoimaan, tallentamaan ja hakemaan tietoa kaikissa muodoissaan. Se pyrkii myös mahdollisimman tehokkaasti ja aktiivisesti saattamaan tietoa käyttäjille. Vaikka termi dokumentaatio on periaatteessa vielä käytössä, on "informaatio" pitkälti korvannut sen.
Historia

Dokumentaation kehittäjinä pidetään belgialaisia Paul Otlet'ta (1868-1943) ja Henri La Fontainea (1854-1943). Vielä yleisemmin dokumentaatio liitetään Otlet'n nimeen.
Termi documentation esiintyi jo ennalta englantilaisessa ja ranskalaisessa lakikielessä, mutta Otlet laajensi dokumentaation sisällön kattamaan kaikki informaation kantajat. Ajatuksensa Otlet kokosi laajaan teokseensa Traité de documentation (1934), jossa hän muun muassa ennakoi nykyisiä tietoverkkoja.
Vuonna 1893 Otlet ja La Fontaine perustivat kansainvälisen bibliografisen instituutin, joka myöhemmin vuonna 1931 sai uuden nimen Institut International de Documentation (IID). Sen alkuperäisenä tehtävänä oli tiivistelmälehtien toimittaminen ja kirjallisuusviitteiden kerääminen kortistoon. Myöhemmin vuonna 1938 instituutti uudelleennimettiin ja siitä tuli Fédération Internationale de Documentation (FID). Järjestö toimi vuoteen 2002 asti, jolloin se sulautui vararikon tehtyään kansainväliseen kirjastoseurojen liittoon IFLA:an.
Yksi Otlet'n ja La Fontainen projekteista oli Melvil Deweyn kymmenluokitusjärjestelmän kehittäminen uudenlaiseksi yleismaailmalliseksi luokituskaavaksi. Heitä miellytti kymmenluokittelun joustavuus, joten he pyysivät Deweylta luvan kääntää sen ranskaksi ja kehittää sitä yhä pidemmälle. Yhteistyön tuloksena syntynyt yleinen luokitusjärjestelmä sai nimen Universal Decimal Classification (UDC), ja se on edelleen käytössä kirjastoissa ympäri maailman. Suomessa luokitus tunnetaan lyhenteellä UDK, joka tulee sen saksankielisestä nimestä Universale Dezimale Klassifikation.
Dokumentaation määritelmä kapeni 1930-40 luvuilla. Silloin se kattoi menetelmät, joiden avulla on mahdollista käyttää tietyn erikoisalan kirjallisuutta tehokkaasti. Teknisiä keksintöjä välineinään käyttävät liikeyritykset alkoivat hyödyntää dokumentaation tarjoamia menetelmiä. Myös kirjastojen palvelut alkoivat vaikuttaa dokumentaation rinnalla vanhanaikaisilta.
Amerikassa kiinnostus dokumentaatioon heräsi maailmansotien välissä. Vuonna 1931 perustettiin American Documentation Institute (ADI) edistämään dokumentaatiosta kiinnostuneiden laitosten ja henkilöiden välistä yhteistoimintaa. Sen tavoitteina oli muun muassa muodostaa kirjastoista yhtenäinen järjestelmä ja perustaa mikrofilmiarkisto. 1930-luvulla puhuttiin mikromuotojen mahdollisuuksista korvata perinteiset kirjat kokonaan, ja pyrkimyksenä olikin saada kehitettyä julkaisujen tallentamista mikrofilmeille ja –korteille. Vuonna 1936 American Library Associationiin perustettiin mikrokuvauksen erikoisryhmä siitä kiinnostuneille.
Dokumentaatio Suomessa

Dokumentaatio saapui Suomeen Ruotsin ja Saksan kautta. Ruotsissa perustettiin 1936 Tekniska litteratursällskapet edistämään dokumentaatiota. 1960-luvulla Ruotsissa käytettiin sekä termiä dokumentation ja litteraturtjänst. Suomen vastaavaksi termiksi vakiintui kirjallisuuspalvelu, joskin myös dokumentaatiota käytettiin sen rinnakkaisterminä.
Kirjallisuuspalvelu käsitettiin kirjallisuuteen perustuvaksi selvitystyöksi, kirjallisuustutkimukseksi, vastakohtana omaan kehitystyöhön ja kokeisiin perustuvalle tutkimukselle. Kirjastotutkimus oli esivaihe, jolla haluttiin selvittää mitä aiemmin oli kirjoitettu. Kyse oli henkisen työn rationalisoinnista, tutkijan työn helpottamisesta ja päällekkäisen työn välttämisestä.
Ensimmäinen kirjallisuuspalvelu Suomessa oli puunjalostusteollisuuden tutkimuslaitoksessa, Keskuslaboratorio – Centrallaboratoriumissa (KCL). Siellä dokumentaatiosta tuli yksi kirjaston palvelumuoto 1930-luvun jälkipuoliskolla. Käytännössä alalla työskentelivät koulutuksen saaneet kirjastoinsinöörit. Vaatimuksena alalle oli sekä erikoisalan itsensä että bibliografia-alan tuntemus.
Dokumentaatio edistyi kun aikakauslehtiartikkelien sisältöjä alettiin seurata ja viitteitä dokumentoitiin irtolehtiluetteloon. Tällaisesta aikakauslehden indeksistä alkoi muotoutua dokumentaation perustyökalu.
Alan aktiivisuuteen vetoamalla dokumentaation harrastajat erottivat sen passiivisista kirjastoista. Alalla työskentelevät informaatikot tekivät tiedon aktiivista analysointia, julkaisujen indeksointia ja tiedon tallennusta järjestelmiin, mahdollistaen näin kirjallisuushaut. He myös tiedottivat järjestelmien käyttäjille uusista julkaisuista.
Dokumentaation kehittyminen Suomessa oli sidoksissa myös sotakorvausteollisuuden rakentumiseen. Toisen maailmansodan seurauksena Suomella oli valtavat sotakorvaukset maksettavanaan, ja koska maan ainoa teknillis-tieteellinen kirjasto oli tuhoutunut täydellisesti pommituksissa, vain harvalla oli sotakorvausteollisuuden luomiseen tarvittavia tietoja. Kun Teknillisen korkeakoulun kirjaston uudelleenrakentaminen pääsi vauhtiin vuonna 1945, samalla kävi selväksi, että sen rinnalle kaivattiin myös uuden teknis-tieteellisen tiedon hankintatoimintaa, jolla teknillinen tutkimus ja sen opetus saataisiin vastaamaan muualla tapahtunutta kehitystä. Tämä tiedonhankinta muotoutui dokumentaatioksi, ja sille oli tarvetta erityisesti 1950-luvulla, kun sotakorvausteollisuutta alettiin muuttaa normaaliolojen teolliseksi tuotannoksi.
Dokumentaation käyttö nykyään

Dokumentaatio on terminä edelleen käytössä, mutta useissa tapauksissa "informaatio" on korvannut sen. Kuitenkin esimerkiksi Journal of Documentation -tiedejulkaisu käyttää sitä yhä nimessään. Toinen esimerkki termin säilyneestä käytöstä on Tromsøn yliopiston Institute of Documentation Science, jossa dokumentaatio on sisällytetty instituutin nimeen. American Documentation Institute muutti nimensä vuonna 1968, jolloin siitä tuli American Society for Information Science (ASIS). Tämä päätös oli yksi vahvimmista syistä siihen, että dokumentaation käsitteestä alettiin pikku hiljaa luopua ja se korvattiin informaatiotutkimuksella.
Eilina Gusatinsky

Eilina Gusatinsky (s. Moskova) on suomalainen toimittaja. Hän on Suomessa ilmestyneen venäjänkielisen lehden Spektrin päätoimittaja.
Gusatinskyn isä on syntynyt Neuvostoliitossa, äiti Suomessa. Hän on känyt koulunsa Moskovassa ja valmistunut toimittajaksi Moskovan yliopistosta. Hän muutti Suomeen 1990 ja työskenteli suomalaisessa vientifirmassa. Hän oli 1998 perustamassa Spektr-lehteä. Hänen veljensä Vladimir Gusatinsky on Spektrin kustannusyhtiön toimitusjohtaja. Nykyään Eilina Gusatinsky toimii Cultura-säätiössä, jonka tehtävänä on Suomen venäjänkielisten kotoutusmityö.
Eddie Harris

Eddie Harris vuonna 1972.
Eddie Harris (20. lokakuuta 1934 Chicago – 5. marraskuuta 1996 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen jazz- ja funk-muusikko ja -säveltäjä, jonka pääinstrumentti oli saksofoni. Hän tuli tunnetuksi 1960-luvun puolessavälissä sähköisesti vahvistettujen Varitone-saksofonien käytön pioneerina sekä muun muassa pianisti Les McCannin kanssa tekemistään soul jazz -levytyksistä. Hän soitti myös trumpettia, sähköurkuja ja sähköpianoa. Hänen tunnetuimpia sävellyksiään ovat Miles Davisin vuonna 1966 levyttämä ”Freedom Jazz Dance” sekä ”Listen Here”. Eklektisen kokeilunhalunsa ja kaupallisten menestystensä myötä häntä ei elinaikanaan aina arvostettu jazzpuristien piirissä. Vuonna 1961 julkaistu letkeä versio Ernest Goldin säveltämästä teemasta Otto Premingerin elokuvaan Exodus, yksi Harrisin ensimmäisistä levytyksistä, oli jo melkoinen hitti.
1970-luvulla Harris eteni yhä kauemmas perinteisestä jazzista ja teki Britanniassa albumin Eddie Harris in the UK yhdessä rockmuusikoiden Stevie Winwoodin ja Jeff Beckin kanssa. 1990-luvulla palasi nuoruusaikojen tyyliinsä, akustiseen bebopiin.
Aiheesta muualla

Eddie Harrisin virallinen sivusto (englanniksi)
Eddie Hassell

| Eddie Hassell> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. heinäkuuta 1990 Corsicana, Texas, Yhdysvallat
Kuollut: 1. marraskuuta 2020 (30 vuotta)
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Phil (Surface)
Aiheesta muualla
IMDb 
Eddie Hassell (16. heinäkuuta 1990 – 1. marraskuuta 2020) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän oli näytellyt muun muassa televisiosarjassa Surface. Hän menehtyi 2020 Texasissa epäselvissä olosuhteissa ampumahaavaan. Hassellin edustaja kertoi Varietylle, että näyttelijää ammuttiin vatsaan tilanteessa, joka vaikutti ajoneuvon ryöstöltä.
Aiheesta muualla

Eddie Hassell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Eddie Hassellin virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Darren Till

| Darren Till |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. joulukuuta 1992 (ikä 31) Liverpool, Englanti
Kansalaisuus:   Englanti
Vapaaottelija
Lempinimi:  The Gorilla
Aktiivisena:  2013–
Pituus:  188 cm
Paino:  84 kg
Painoluokka:  välisarja (2014–2019) keskisarja (2013–2014, 2019–)
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  Thainyrkkeily, Luta Livre
Seura:  Astra Fight Team Team Kaobon
Tilastot
Ottelut:  22
Voitot:  18
– tyrmäyksellä:  10
– luovutuksella:  2
– päätöksellä:  6
Tappiot:  3
– tyrmäyksellä:  1
– luovutuksella:  1
– päätöksellä:  1
Tasapelit:  1
Darren Till (s. 24. joulukuuta 1992 Liverpool) on englantilainen vapaaottelija ja entinen thainyrkkeilijä. Hän on otellut UFC:ssä vuodesta 2015 lähtien.
Alkuvuodet

Till aloitti harjoittelemaan thainyrkkeilyä 12-vuotiaana ja siirtyi 15-vuotiaana ammattilaiseksi. Voitettuaan K–1 Euroopan mestaruuden potkunyrkkeilyssä hän siirtyi 17-vuotiaana harjoittelemaan vapaaottelua Team Kaobon salille.
Vapaaottelu

Till muutti Brasiliaan aloittaakseen vapaaottelu-uransa, jossa hänen oli alun perin määrä olla vain puoli vuotta, mutta päätyi olemaan yli kolme vuotta.
Vapaaottelu > UFC

Till siirtyi ottelemaan UFC:hen 2015, jossa hän kohtasi Wendell de Oliveiran Brasiliassa. Till voitti ottelun toisessa erässä tyrmäyksellä kyynärpäälyönnein. Lokakuussa hän otteli toisen ottelunsa Nicolas Dalbya vastaan, joka päättyi tasapeliin. Kaksikon ottelu palkittiin Illan kamppailu bonuksella.
Till palasi takaisin ottelemaan 2017 kärsittyään olkapäävammasta. Hän kohtasi toukokuussa Jessin Ayarin. Ottelua ei käyty virallisessa välisarjan painoluokassa, koska Till painoi yli sallitun painorajan. Hän voitti ottelun tuomariäänin (30–27, 30–27, 29–27). Syyskuussa Till kohtasi Bojan Veličkovićin, jonka hän voitti myös tuomariäänin (30–27, 30–27, 30–27). Vain kuukautta myöhemmin Till otteli seuraavaksi Puolassa Donald Cerronea vastaan, jonka oli samalla ensimmäinen kerta kun hän oli illan pääotteluna. Till voitti ottelun ensimmäisen erän lopulla teknisellä tyrmäyksellä ja ansaitsi voitostaan Illan suoritus bonuksen.
2018 Till aloitti vuoden ottelemalla toukokuussa entistä välisarjan mestaruuden haastajaa Stephen Thompsonia vastaan. Ottelu jouduttiin käymään muussa painoluokassa, kun Till ei punnituksessa painanut välisarjaan vaadittavaa painoa. Till voitti Liverpoolissa käydyn kamppailun tuomariäänin (48–47, 49–46, 49–46).
Vapaaottelu > UFC > Välisarjan mestaruuden haastaminen ja siirtyminen keskisarjaan

Voiton jälkeen Till sai tilaisuuden otella välisarjan mestaruudesta hallitsevaa mestaria Tyron Woodleyta vastaan, joka puolusti mestaruuttaan neljättä kertaa. Ottelu käytiin UFC 228 -tapahtumassa 8. syyskuuta 2018, Dallasissa. Till hävisi kamppailun luovutuksella toisessa erässä, kun Woodley lyönti pudotti hänet mattoo, jossa Till jäi D'Arce kuristukseen.
2019 Till palasi pitkän tauon jälkeen takaisin ottelemaan kohdattuaan Jorge Masvidalin Lontoossa. Maaliskuussa käyty kamppailu päättyi toisen erän tyrmäys tappioon. Kaksikon välinen kamppailu palkittiin myös Illan kamppailu bonuksella. 26. elokuuta Till ilmoitti siirtyvänsä keskisarjaan, jossa hän kohtasi ensimmäisessä ottelussaan Kelvin Gastelumin. Till voitti kamppailun hajaäänin (27–30, 29–28, 30–27).
2020 Till otteli heinäkuussa entistä keskisarjan mestaria Robert Whittakeria vastaan Yas saarella, Abu Dhabissa. Hän hävisi tasaisen pääkamppailun tuomariäänin (47-48, 47-48, 47-48).
Saavutukset > Potkunyrkkeily

Euroopan mestaruus
Saavutukset > Vapaaottelu

Illan suoritus (kerran, vs. Donald Cerrone)
Illan ottelu (kerran, vs. Nicolas Dalby)
DiaLux

DiaLux, myös: DIALux on valaistussuunnittelussa käytettävä markkinoiden johtava valaistuslaskennan ja valaistuksen simuloinnin tietokoneohjelmisto. Sen on kehittänyt DIAL GmbH Lüdenscheidissä vuodesta 1994. Gui-ohjelmistolla voidaan luoda numeeristen tulosten lisäksi mallinnuksia siitä, miltä eri valaistukset näyttäisivät. Valaistuksenlaskentaohjelma osaa ottaa huomioon tilan muodot, pintojen ja objektien vaikutukseen, ja näiden pohjalta tekee laskelman.  DiaLux on freeware-ohjelmisto.
Kaikki suuret valaisinvalmistajat tarjoavat digitaalista tuotetietoa suunnittelua varten DiaLuxissa. Siellä on erillinen DIALux-yhteisö, jossa käyttäjien referenssiprojektit ovat erityisen mainitsemisen arvoisia.
Valmistajan ilmainen DiaLux Free Basic Course tarjoaa hyvän johdannon ohjelmaan ja sen toimintoihin.