stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Formula Renault Eurocup
Mestarit

| Vuosi | Sarjan nimi | Kuljettajamestaruus | Tallimestaruus | Junior/Rookie -luokan mestarit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1991 | Rencontres Internationales de Formule Renault |  Jason Plato |  Duckhams Van Diemen | ei jaettu |
| 1992 | Rencontres Internationales de Formule Renault |  Pedro de la Rosa |  Racing for Spain | ei jaettu |
| 1993 | Eurocup Formula Renault |  Olivier Couvreur |  Synergie | ei jaettu |
| 1994 | Eurocup Formula Renault |  James Matthews |  Manor Motorsport | ei jaettu |
| 1995 | Eurocup Formula Renault |  Cyrille Sauvage |  Mygale | ei jaettu |
| 1996 | Eurocup Formula Renault |  Enrique Bernoldi |  Tatuus JD Motorsport | ei jaettu |
| 1997 | Eurocup Formula Renault |  Jeffrey van Hooydonk |  Tatuus JD Motorsport | ei jaettu |
| 1998 | Eurocup Formula Renault |  Bruno Besson |  Tatuus JD Motorsport | ei jaettu |
| 1999 | Eurocup Formula Renault |  Gianmaria Bruni |  Tatuus JD Motorsport | ei jaettu |
| 2000 | Formula Renault 2000 Eurocup |  Felipe Massa |  JD Motorsport | ei jaettu |
| 2001 | Formula Renault 2000 Eurocup |  Augusto Farfus |  Prema Powerteam | ei jaettu |
| 2002 | Formula Renault 2000 Eurocup |  Éric Salignon |  Graff Racing | ei jaettu |
| 2003 | Formula Renault 2000 Masters |  Esteban Guerrieri |  JD Motorsport | ei jaettu |
| 2004 | Formula Renault 2000 Eurocup |  Scott Speed |  Motopark Academy | ei jaettu |
| 2005 | Eurocup Formula Renault 2.0 |  Kamui Kobayashi |  SG Formula | ei jaettu |
| 2006 | Eurocup Formula Renault 2.0 |  Filipe Albuquerque |  JD Motorsport | ei jaettu |
| 2007 | Eurocup Formula Renault 2.0 |  Brendon Hartley |  Epsilon RedBull |  Brendon Hartley (Junior) |
| 2008 | Eurocup Formula Renault 2.0 |  Valtteri Bottas |  SG Formula |  Andrea Caldarelli (Junior) |
| 2009 | Eurocup Formula Renault 2.0 |  Albert Costa |  Epsilon Euskadi |  António Félix da Costa (Junior) |
| 2010 | Eurocup Formula Renault 2.0 |  Kevin Korjus |  Tech 1 Racing |  Kevin Korjus (Junior) |
| 2011 | Eurocup Formula Renault 2.0 |  Robin Frijns |  Koiranen Motorsport |  Carlos Sainz Jr. (Junior) |
| 2012 | Eurocup Formula Renault 2.0 |  Stoffel Vandoorne |  Josef Kaufmann Racing |  Daniil Kvjat (Junior) |
| 2013 | Eurocup Formula Renault 2.0 |  Pierre Gasly |  Tech 1 Racing |  Pierre Gasly (Junior) |
| 2014 | Eurocup Formula Renault 2.0 |  Nyck de Vries |  Koiranen GP |  Dennis Olsen (Junior) |
| 2015 | Eurocup Formula Renault 2.0 |  Jack Aitken |  Josef Kaufmann Racing |  Harrison Scott (Rookie) |
| 2016 | Eurocup Formula Renault 2.0 |  Lando Norris |  Josef Kaufmann Racing |  Lando Norris (Rookie) |
| 2017 | Formula Renault Eurocup |  Sacha Fenestraz |  R-ace GP |  Max Fewtrell (Rookie) |
| 2018 | Formula Renault Eurocup |  Max Fewtrell |  R-ace GP |  Christian Lundgaard (Rookie) |
| 2019 | Formula Renault Eurocup |  Oscar Piastri |  R-ace GP |  Caio Collet (Rookie) |
| 2020 | Formula Renault Eurocup |  Victor Martins |  ART |  Alex Quinn (Rookie) |
François Bourque

François Bourque
François Bourgue (s. 18. marraskuuta 1984 New Richmond, Quebec, Kanada) on kanadalainen alppihiihtäjä, joka on erikoistunut vauhtilajeihin.
Bourque voitti ensimmäisen suurkilpailunsa, kun hän voitti Super-G:n vuoden 2003 juniorien MM-kisoissa. Seuraavana vuonna menestys sai jatkoa, kun hän voitti alppiyhdistetyn samoissa kisoissa. Kaudella 2004–2005 Bourque tuli kolmanneksi Super-G:ssä Garmisch-Partenkirchenissä. Seuraavalla kaudella hän oli taas palkintopallilla, tällä kertaa hän oli kolmas Alta Badian suurpujottelussa. Talviolympialaisissa 2006 Bourque oli suurpujottelussa neljäs ja Super-G:ssä kahdeksas.
Formula Renault AsiaCup

| Formula Renault AsiaCup |
| --- | --- |
Ensimmäinen kausi:  2002
Moottoreiden valmistajat:  Renault
Rengasvalmistaja(t):  K Kumho
Kuljettajien mestari:   Daniel Cao
Valmistajien mestari:   BlackArts Racing Team
Virallinen kotisivu
Formula Renault AsiaCup (aiemmin Asian Formula Renault Challenge, AFR) on Aasiassa järjestettävä autourheilusarja. Sarja järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2002.
Sarja tunnettiin vuoteen 2019 saakka Aasian Formula Renault -sarjana ja muutti nimeä Formula Renault Asiacup -sarjaksi (Formula Renault Eurocupin mukaan), Formula Regional Asia Series -sarjaksi ja edelleen Alpine Formula Racing Asia -sarjaksi.
Sarjassa ajetaan Tatuusin valmistamilla autoilla, Renaultin moottoreilla ja Kumhon renkailla. Pisteitä jaetaan 14 parhaalle järjestyksessä 30, 24, 20, 17, 15, 13, 11, 9, 7, 5, 4, 3, 2 ja 1. Lisäksi 8 parasta tallin kuljettajaa saavat pisteitä järjestyksessä 10, 8, 6, 5, 4, 3, 2 ja 1.
Mestarit

| Kausi | Kuljettaja | Talli |
| --- | --- | --- |
| 2002 |  Cheng Congfu |  FRD Team |
| 2003 |  Rodolfo Ávila |  Asia Racing Team |
| 2004 |  Hideaki Nakao |  FRD Team |
| 2005 |  Hanss Lin |  Shanghai FRD Team |
| 2006 |  Pekka Saarinen |  Asia Racing Team |
| 2007 |  Pekka Saarinen |  M3 Racing Team |
| 2008 |  Jim Ka To |  PS Racing |
| 2009 |  Alon Day |  Asia Racing Team |
| 2010 |  Sandy Stuvik |  Asia Racing Team |
| 2011 |  Leopold Ringbom |  PS Racing |
| 2012 |  Yosuke Yamazaki |  Buzz Racing |
| 2013 |  Julio Acosta |  Champ Motorsport |
| 2014 |  Alice Powell |  FRD Team |
| 2015 |  Dan Wells |  BlackArts Racing Team |
| 2016 |  Josh Burdon |  BlackArts Racing Team |
| 2017 |  Charles Leong |  BlackArts Racing Team |
| 2018 |  Daniel Cao |  BlackArts Racing Team |
| 2019 |  Joey Alders |  BlackArts Racing Team |
2020: Ei järjestetty koronapandemian johdosta
2021: Ei järjestetty koronapandemian johdosta
Aiheesta muualla

http://www.frdsports.com/en/index.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Filminor

| Filminor Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  1962
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Filminor Oy (aikaisemmalta nimeltään Elokuvaosakeyhtiö Filminor) oli vuonna 1962 perustettu, elokuvaohjelmien levittämistä ja valmistamista toimialanaan harjoittava yritys. Filminorin perustivat Teknillisen korkeakoulun ylioppilaskunta sekä Risto Jarva, Juhani Kolehmainen ja silloinen Ylioppilasteatterin johtaja Jaakko Pakkasvirta.
Yhtiön tuottamia elokuvia

| Filminor Oy:n tuottamat pitkät elokuvat> Vuosi | Filminor Oy:n tuottamat pitkät elokuvat> Nimi | Filminor Oy:n tuottamat pitkät elokuvat> Ohjaaja | Filminor Oy:n tuottamat pitkät elokuvat>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1962 | Yö vai päivä | Risto Jarva ja Jaakko Pakkasvirta |  |
| 1964 | X-Paroni | Risto Jarva, Jaakko Pakkasvirta ja Spede Pasanen |  |
| 1965 | Onnenpeli | Risto Jarva |  |
| 1967 | Työmiehen päiväkirja | Risto Jarva |  |
| 1968 | Vihreä leski | Jaakko Pakkasvirta |  |
| 1969 | Ruusujen aika | Risto Jarva |  |
| 1970 | Kesäkapina | Jaakko Pakkasvirta |  |
| 1970 | Bensaa suonissa | Risto Jarva |  |
| 1971 | Kreivi (elokuva) | Peter von Bagh |  |
| 1972 | Kun taivas putoaa... | Risto Jarva |  |
| 1973 | Yhden miehen sota | Risto Jarva |  |
| 1975 | Mies, joka ei osannut sanoa ei | Risto Jarva |  |
| 1976 | Loma | Risto Jarva |  |
| 1977 | Jäniksen vuosi | Risto Jarva |  |
| 1979 | Ihmemies | Antti Peippo |  |
| 1980 | Aurinkotuuli | Timo Linnasalo |  |
| 1981 | Kiljusen herrasväki | Matti Kuortti |  |
| 1984 | Päivää, herra Kivi | Timo Linnasalo |  |
| 1986 | Ursula | Jaakko Pyhälä |  |
| 1987 | Lain ulkopuolella | Ville Mäkelä |  |
| 1988 | Kuutamosonaatti | Olli Soinio |  |
| 1989 | Kotia päin | Ilkka Järvi-Laturi |  |
| 1990 | Räpsy & Dolly eli Pariisi odottaa | Matti Ijäs |  |
| 1990 | Kiljusen herrasväen uudet seikkailut | Matti Kuortti |  |
| 1991 | Kuutamosonaatti 2: Kadunlakaisijat | Olli Soinio |  |
| 1991 | Viiva vinita - tavallisen ihmisen museo | Timo Linnasalo |  |
| 1992 | Balti armastuslood | Peeter Urbla |  |
| 1992 | Viimeinen kesä | Peter von Bagh |  |
| 1993 | Koloss | Witold Leszczynski |  |
| 1993 | Routasydän | Tuomas Sallinen |  |
| 1995 | Kosketa minua | Per-Olof Strandberg |  |
| 1995 | Viimeiset liiviläiset? | Mikko Piela |  |
| 1996 | Tomas | Raimo O. Niemi |  |
| 1999 | Armon aika | Jaakko Pyhälä |  |
| 2018 | Anjan lähes erinomainen elämä | Kimmo Hirvenmäki ja Heikki Takkinen |  |
Aiheesta muualla

Elonet
Fortunatus

Fortunatus. Ensimmäisen painoksen nimiösivu vuodelta 1509.
Fortunatus on saksalainen kansankirja, joka on sepitetty 1500-luvun alussa. Sen vanhin tunnettu painos ilmestyi Augsburgissa 1509. Se on luultavasti syntynyt ulkomaisen mallin mukaan, ainakin käyttämällä tunnettuja kertomusaineksia. Tekijä on tuntematon.
Kirjan sankari Fortunatus saa haltuunsa kukkaron, joka ei koskaan tyhjene, sekä taikalakin, jonka avulla hän silmänräpäyksessä voi siirtyä minne tahtoo. Hänen pojilleen nämä taikaperinnöt koituvat onnettomuudeksi.
Tarinan dramatisoi ensiksi Hans Sachs (1553) ja sittemmin englantilainen Thomas Dekker nimellä The pleasant comedie of old Fortunato (1600). Kiertelevät englantilaiset näyttelijät toivat sen 1600-luvulla Saksaan, missä se pysyi pitkään nukketeatterin ohjelmistossa. Vapaasti aihetta on käsitellyt Ludwig Tieck teoksessaan Phantasus (3. osa) ja Adelbert von Chamisso nuoruudenteoksessaan Fortunati Glücksäckel und Wunschhütlein (Kosemannin julkaisema 1895).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fortunatus Wikimedia Commonsissa
François Bouchard

François Bouchard voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
François Bouchard, kanadalainen vuonna 1973 syntynyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja
François Bouchard, kanadalainen vuonna 1988 syntynyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”François Bouchard”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
GP2 Ranskan Grand Prix

|  GP2 Ranskan Grand Prix |
| --- | --- |

Rata:  Circuit de Nevers Magny-Cours
Sijainti:  Magny-Cours, Ranska
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  4,411 km
Kilpailun pituus:  28 kierrosta, 123,324 km
Ensimmäinen tapahtuma:  2005
Viimeisin tapahtuma:  2008
Eniten voittoja
Kuljettajat:   Giorgio Pantano (3) 
Tallit:  Arden International Racing Engineering (2)
Viimeisin kilpailu (2008):
Voittaja:   Sébastien Buemi   (Trust Team Arden)
Voittoaika:  43.08,504
Toinen:   Yelmer Buurman   (Trust Team Arden)
Kolmas:   Luca Filippi   (ART Grand Prix)
Paalupaikka
Kuljettaja:   Bruno Senna   (iSport International)
Paaluaika:  1.22,250
Nopein kierros
Kuljettaja:   Kamui Kobayashi   (DAMS)
Kierrosaika:  1.23,550 (kierroksella 28) 
GP2 Ranskan Grand Prix oli GP2-sarjan osakilpailu, joka ajettiin vuosina 2005–2008 Magny Coursin moottoriradalla Ranskassa.
Voittajat

| Kausi | Lähtö | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | 1. lähtö |  Heikki Kovalainen | Arden International | Raportti |
| 2005 | 2. lähtö |  Nico Rosberg | ART Grand Prix | Raportti |
| 2006 | 1. lähtö |  Timo Glock | iSport International | Raportti |
| 2006 | 2. lähtö |  Giorgio Pantano | Petrol Ofisi FMS International | Raportti |
| 2007 | 1. lähtö |  Giorgio Pantano | Campos Grand Prix | Raportti |
| 2007 | 2. lähtö |  Javier Villa | Racing Engineering | Raportti |
| 2008 | 1. lähtö |  Giorgio Pantano | Racing Engineering | Raportti |
| 2008 | 2. lähtö |  Sébastien Buemi | Trust Team Arden | Raportti |
GP2-luokan Ranskan Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000-luku | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 |
Radat: Circuit de Nevers Magny-Cours (2005–2008)
Fritz Seitz

Fritz (Friedrich) Seitz (12. kesäkuuta 1848 – 22. toukokuuta 1918) oli saksalainen myöhäisromantiikan ajan säveltäjä.
Elämän vaiheet

Seitz oli saksalaisen Karl Wilhelm Uhlrichin oppilas. Myöhemmin hän meni naimisiin Uhlrichin tyttären kanssa.
Ura

Seitz oli viulisti ja hän kirjoitti kamarimusiikkia ja monia konserttoja viululle.
Hän on säveltänyt muun muassa:
5 konserttoa viululle ja pianolle
1 konserton alttoviululle ja pianolle.
Fritz Herkenrath

Fritz Herkenrath (9. syyskuuta 1928 Köln –  18. huhtikuuta 2016) oli saksalainen jalkapallomaalivahti.
Herkenrath pelasi Saksan maajoukkueessa 21 ottelua vuosina 1954−1958. Hän pelasi myös vuoden 1958 maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa Saksa sijoittui neljänneksi.
Herkenrath voitti Bundesliigan vuonna 1955 Rot-Weiss Essenissä, jossa hän pääsi pelaamaan seuraavalla kaudella Euroopan cupissa.
Seurat

1945-1951 Preussen Dellbrück
1951-1952 1. FC Köln
1952-1962 Rot-Weiss Essen
Aiheesta muualla

Fussballdaten (saksaksi)
Weltfussball (saksaksi)
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1958
1 Herkenrath |
2 Erhardt |
3 Juskowiak |
4 Eckel |
5 Wewers |
6 Szymaniak |
7 Stollenwerk |
8 Rahn |
9 Walter |
10 Schmidt |
11 Schäfer |
12 Seeler |
13 Klodt |
14 Cieslarczyk |
15 Kelbassa |
16 Sturm |
17 Schnellinger |
18 Hoffmann |
19 Peters |
20 Nuber |
21 Sawitzki |
22 Kwiatkowski |
Valmentaja Herberger
François Bourbotte

François Bourbotte vuonna 1938.
François Bourbotte (24. helmikuuta 1913 Loison-sous-Lens, Ranska – 15. joulukuuta 1972) oli ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Bourbotte edusti urallaan muun muassa SC Fivesiä, JA Armentièresia ja Lille OSC:ia. Hän voitti jälkimmäisen kanssa Ligue 1:n kaudella 1945–1946 sekä Ranskan cupin kausilla 1945–1946 ja 1946–1947. Hän pelasi urallaan yhteensä 73 liigaottelua. Bourbotte debytoi Ranskan A-maajoukkueessa helmikuussa 1937 ja pelasi joukkueessa yhteensä 17 ottelua. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1938 maailmanmestaruuskilpailuissa, mutta ei pelannut yhtään ottelua.
François Bonlieu

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  François Bonlieu vuonna 1964. |  François Bonlieu vuonna 1964. |  François Bonlieu vuonna 1964. |  |
Maa:   Ranska
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Innsbruck 1964 | suurpujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Åre 1954 | pujottelu |  |
|  Pronssia | Bad Gastein 1958 | suurpujottelu |  |
| Ranskan mestaruuskilpailut  | Ranskan mestaruuskilpailut  | Ranskan mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | 1958 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | 1959 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | 1959 | pujottelu |  |
|  Kultaa | 1959 | alppiyhdistetty |  |
François Bonlieu (21. maaliskuuta 1937 Juvincourt-et-Damary, Ranska – 18. elokuuta 1973 Nizza) oli ranskalainen alppihiihtäjä ja olympiavoittaja. Hän aloitti Ranskan maajoukkueessa jo 15-vuotiaana.
Bonlieu voitti kultaa suurpujottelussa Innsbruckin olympialaisissa 1964. Lisäksi hän voitti hopeaa ja pronssia MM-kilpailuista vuosina 1954 ja 1958.
Bonlieu joutui tappeluun Cannesissa vuonna 1973 riidan jälkeen ja kuoli vammoihinsa.
Käännös suomeksi
Fushimi-ku

| Fushimi-ku (伏見区) |
| --- | --- |
 Fushimi Inari-taisha
 Fushimin suuralueen sijainti Kioton kaupungissa
 Fushimi-ku
 Koordinaatit: 34°56′10″N, 135°45′41″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Kioton prefektuuri
Kaupunki:  Kioto
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Suuralue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  61,66 km²
Väkiluku (12/2020):  275 639
 – Väestötiheys:  4 470 as./km²
 
 https://www.city.kyoto.lg.jp/fushimi/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fushimi-ku (jap. 伏見区) on yksi Kioton kaupungin 11 suuralueesta. Se sijaitsee Kioton eteläosassa. Lännessä siihen kuuluu alueita Uji-, Katsura- ja Kamojokien varren tulvatasangolta, idässä se ulottuu Momoyaman kukkuloille ja niiden takana sijaitsevalle Daigon alueelle. Fushimin suuralueella on 275 639 asukasta (joulukuussa 2020) ja sen pinta-ala on 61,66 neliökilometriä.
Fushimin suuralue perustettiin vuonna 1931, kun Kioton kaupunkiin liitettiin Fushimin kaupunki ja kahdeksan muuta kuntaa. Myöhemmin suuralue on laajentunut muiden kuntaliitosten kautta: vuonna 1950, kun siihen yhdistettiin kaksi kyläkuntaa, ja vuonna 1957, kun siihen yhdistettiin Yodon maaseutukaupunki. Entinen Fushimin kaupunki kehittyi historiallisesti jokisatamana Kioton ja Osakan välisellä vesireitillä. 1500-luvun lopulla siitä tuli linnanaluskaupunki, kun Toyotomi Hideyoshi perusti sinne Fushimin linnan. Tärkeä perinteinen elinkeino on saken valmistus. Siihen hyödynnetään alueen runsaita pohjavesivaroja; paikkakunnan nimi kirjoitettiinkin alun perin Fushimizu (伏水), mikä viittaa maanalaiseen veteen. Meiji-kaudella rautateiden rakentamisen myötä Fushimi alkoi kehittyä Kioton esikaupunkina.
Uudelleenrakennetun Fushimin linnan lisäksi suuralueen nähtävyyksiä ovat lukuisista kirkkaanpunaisista torii-porteistaan kuulu Fushimi Inari-taishan šintolainen pyhäkkö ja useat buddhalaiset temppelit, kuten Hōkai-ji, Sekihō-ji ja Daigo-ji. Daigo-jin rakennukset ovat erityisen arvokkaita, ja ne onkin valittu Japanin kansallisaarteiksi ja Unescon maailmanperintöluetteloon osana kohdetta ”muinaisen Kioton historialliset monumentit”. Suuralueen historialliseen rakennusperintöön kuuluvat myös lähteestään tunnettu Gokōnomiya-jinjan pyhäkkö, jalohortensioistaan tunnettu Fujinomori-jinjan pyhäkkö ja vanhat sakepanimot varastorakennuksineen.
Fushimia palvelevat Kioton metro, JR Nishi-Nihonin Nara-linja, Keihan-rautateiden Keihan-päälinja ja Uji-linja sekä Kintetsu-rautateiden Kioto-linja.
Kuvia

Terada-ya-majatalo
Uudelleenrakennettu Fushimin linna
Biwajärven kanava Fushimissa
Inarin rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fushimi-ku Wikimedia Commonsissa
Suuralueen internetsivut (japaniksi)
GRE

Generic Routing Encapsulation (GRE) on Ciscon kehittämä IP-tunnelointiprotokolla. Sen sisällä tunneloidaan tavallisesti VPN-yhteyksiä ja aivan tavallisia IP-paketteja, mutta se osaa siirtää myös multicast- ja IPv6-liikennettä.
Protokolla sinällään on hyvä hyötysuhteeltaan ja monet sitä käyttävät toteutukset ovat nopeita ja tehokkaita. Protokollan tuki on kuitenkin edelleen monissa laitteissa keskeneräinen. Tämän takia GRE:tä käyttävät VPN-sovellukset saattavat toisinaan käyttäytyä verkosta riippuen hyvinkin ennalta-arvaamattomilla tavoilla. Yleisin ongelma on yhteyksien jumittuminen, jolloin VPN-palvelin tai asiakkaan ja palvelimen välissä oleva palomuuri voivat lakata sallimasta uusia yhteyksiä. Tällaiset virhetilanteet ovat hyvin kiusallisia ja ylläpitäjän on lähes mahdotonta havaita niitä, saati sitten korjata.
Standardeja

RFC 1701 Generic Routing Encapsulation (GRE) (informatiivinen)
RFC 1702 Generic Routing Encapsulation over IPv4 networks (informatiivinen)
RFC 2637 Point to Point Tunneling Protocol (informatiivinen)
RFC 2784 Generic Routing Encapsulation (GRE) (ehdotettu standardi, päivitetty RFC 2890:ssä)
RFC 2890 Key and Sequence Number Extensions to GRE (ehdotettu standardi)
Francis Gillot

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 9. helmikuuta 1960 (ikä 64)
Syntymäpaikka: Maubeuge, Ranska
Pelipaikka: Puolustaja
Seura
Seura: –
Tehtävä: Valmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1970–1974 1974–1982 1982–1988 1988–1989 1989–1993 1993 1993–1996 |  Villiers-Siré-Nicole  Valenciennes FC  RC Lens  RC Strasbourg  RC Lens  FC Mulhouse  Montauban FC |  ? (?) 93 (6) 158 (10) 20 (2) 90 (2) 5 (0) ? (?) |
Valmennusura
1996–2003 2003–2004 2004–2005 2005–2007 2008–2011 2011–2014 2015 2017:  FC Sochauxin nuorisojoukkue   Al Ain FC   RC Lens (apuv.)   RC Lens   FC Sochaux   Girondins Bordeaux  Shanghai Greenland  AJ Auxerre
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Francis Gillot (s. 9. helmikuuta 1960 Maubeuge, Ranska) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja.
Pelaajana

Gillot oli pelipaikaltaan puolustaja ja hän pelasi uransa aikana 287 ottelua korkeimmalla sarjatasolla Ranskassa tehden niissä 18 maalia.
Meriitit valmentajana

Coupe de France: 2013
Kiinan cup
Hopeaa: 2015
Finlandia-ajo

| Finlandia-ajo |
| --- | --- |
 Finlandia-ajon lähtö keväällä 2019.
Kilpailupaikka:  Vermon ravirata
Maa:   Suomi
Perustettu:  1980
Matka:  1609 metriä, autolähetys
Rotu:  Lämminveriset
Sukupuoli:  oriit/ruunat, tammat
Ikä:  4–12-vuotiaat
Kilpailuennätys:  09,6a (Cokstile 2022)
Voitokkain hevonen:  Napoletano, 2   Gieselo de Lou, 2
Voitokkain ohjastaja:   Jean-Michel Bazire, 4
Ensimmäinen palkinto:  110 000€
Finlandia-ajo on Vermon raviradalla vuosittain järjestettävä Suomen suuripalkintoisin ravikilpailu. Kilpailu perustettiin osaksi Euroopan mestaruus-ravisarjaa. Nykyään se kuuluu EM-sarjan tilalle vuonna 2012 perustettuun UET Trotting Masters -kiertueeseen.
Finlandia-ajo on kutsukilpailu, joka juostaan nykyään vappua lähimpänä olevana viikonloppuna. Kilpailumatkana on maili ja lähetystapana autolähetys. Vuoden 2012 pääpalkinto on edellisvuosien tapaan 110 000 euroa.
Historia

Finlandia-ajo tuli Vermon ohjelmistoon radan kolmantena toimintavuonna 1980. Uuden EM-osakilpailun taustalla oli muutamaa vuotta aikaisemmin toteutunut jäsenyys Euroopan Raviliitossa UET:ssa. Liitossa oli periaatteena, että jokainen jäsenmaa oli oikeutettu vähintään yhteen EM-osakilpailuun.
Vuoteen 1990 asti kilpailu ajettiin syyskuussa. Vuodesta 1993 lähtien se on ajettu suoraan loppukilpailuna ilman karsintalähtöjä.
Finlandia-ajon voittajat

Voimassa olevan kilpailuennätyksen ja samalla Vermon rataennätyksen 09,8a juoksi D.D.'s Hitman vuonna 2017.
Vuonna 2016 ensimmäisen maaliin tulleen Propulsionin Euroopan raveissa tehdyt suoritukset hylättiin jälkikäteen sille molempiin etujalkoihin tehdyn kielletyn hermojenkatkaisutoimenpiteen vuoksi.
| Vuosi | Hevonen | Maa | Ohjastaja | Valmentaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1980 | Ejakval |  | Jean Claude David | Jean Claude David |
| 1981 | Ideal du Gazeau |  | Eugene Lefevre | Eugene Lefevre |
| 1982 | Dartster F |  | Olle Hedin | Olle Hedin |
| 1983 | Speedy Magnus |  | Olle Goop | Olle Goop |
| 1984 | Shane T. Hanover |  | Per Henriksen | Per Henriksen |
| 1985 | Keystone Patton |  | Jorma Kontio | Antti Savolainen |
| 1986 | Davidia Hanover |  | Jorma Kontio | Per Eriksson |
| 1987 | Grades Singing |  | Olle Goop | Olle Goop |
| 1988 | Napoletano |  | Stig H. Johansson | Stig Enberg |
| 1989 | Napoletano |  | Stig H. Johansson | Stig Enberg |
| 1990 | Florida Jewel |  | William Fahy | John Holloway |
| 1991 | Atas Fighter L |  | Torbjörn Jansson | Torbjörn Jansson |
| 1992 | Otto-Mani |  | Antti Teivainen | Esa Aronen |
| 1993 | Born Quick |  | Tommy Hanné | Tommy Hanné |
| 1994 | Copiad |  | Erik Berglöf | Erik Berglöf |
| 1995 | SJ's Photo |  | David Wade | David Wade |
| 1996 | Isla J Brave |  | Aki Antti-Roiko | Petri Klemola |
| 1997 | Zoogin |  | Åke Svanstedt | Åke Svanstedt |
| 1998 | Dryade des Bois |  | Jos Verbeeck | Jean Baptiste Bossuet |
| 1999 | Giesolo de Lou |  | Pierre Vercruyesse | Jean-Etienne Dubois |
| 2000 | Giesolo de Lou |  | Jean-Etienne Dubois | Jean-Etienne Dubois |
| 2001 | BWT Magic |  | Ahti Antti-Roiko | Matti Salmi |
| 2002 | HP Paque |  | Trond Smedshammer | Trond Smedshammer |
| 2003 | Kiwi |  | Jos Verbeeck | Fabrice Souloy |
| 2004 | Rotation |  | Stig H. Johansson | Stig H Johansson |
| 2005 | Kart de Baudrairie |  | Jean-Michel Bazire | Franck Leblanc |
| 2006 | Hot Shot Knick |  | Thomas Uhrberg | Kari Lähdekorpi |
| 2007 | Opal Viking |  | Jorma Kontio | Nils Enqvist |
| 2008 | Oiseau de Feux |  | Jean-Michel Bazire | Fabrice Souloy |
| 2009 | Igor Font |  | Jean-Michel Bazire | Fabrice Souloy |
| 2010 | Quarcio Du Chene |  | Björn Goop | Olle Goop |
| 2011 | Commander Crowe |  | Jean-Michel Bazire | Fabrice Souloy |
| 2012 | Sebastian K. |  | Björn Goop | Lutfi Kolgjini |
| 2013 | Nesta Effe |  | Roberto Vecchione | Holger Ehlert |
| 2014 | Univers de Pan |  | Philippe Daugeard | Philippe Daugeard |
| 2015 | Bret Boko |  | Ari Moilanen | Markku Nieminen |
| 2016 | Tycoon Convay Hall |  | Steen Juul | Steen Juul |
| 2017 | D.D.'s Hitman |  | Ulf Ohlsson | Petri Puro |
| 2018 | Pastore Bob |  | Johan Untersteiner | Johan Untersteiner |
| 2019 | Readly Express |  | Björn Goop | Timo Nurmos |
| 2020 | Zarenne Fas |  | Santtu Raitala | Jerry Riordan |
| 2021 | Hickothepooh |  | Vidar Hop | Trond Anderssen |
| 2022 | Cokstile |  | Christoffer Eriksson | Erik Bondo |
| 2023 | Stoletheshow |  | Magnus A Djuse | Frode Hamre |
| 2024 | Stoletheshow |  | Magnus A Djuse | Frode Hamre |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Finlandia-ajo Wikimedia Commonsissa
Finlandia Ajo verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Vermon ravirata
Hippos
Vuoden 2019 Finlandia-ajon voittaja Readly Express Björn Goopin ohjastamana.