stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oheislaiteliitännät

HDMI-liitin
USB-liitin
Firewire-liitin
Rinnakkaisliitäntä kirjoitinta varten.
6-pinninen PS/2-liitin
Ethernet-liitäntä
9-pinninen sarjaliitäntä
VGA-Näyttöliitin
Mini-din liitin, 7-napaista käytetään kannettavien tietokoneiden S-Video liittimenä ulkopuoliselle monitorille tai videotykille.
DVI-Näyttöliitin
BNC-liitin videosiirtoon.
IrDA on yleensä tumman muovilevyn takana.
Oheislaiteliitännöillä liitetään lisälaitteita tietokonelaitteistoon. Lisälaitteita voivat olla esimerkiksi toiset tietokoneet, kirjoittimet, näytöt, kamerat ja hiiret tai ulkoiset kovalevyt.
Nykyään useat liitäntätyypit voidaan korvata USB-liittimeen hankittavalla sovittimella, joka muuntaa signaalin ja pistokkeen liitäntään sopivaksi. Kannettavien tietokoneiden telakat ovat lisälaitteita jotka mahdollistavat monien erilaisten liitäntäjohtojen helpon käytön, pöytäkoneesta kannettavaksi muuttaminen tapahtuu irrottamalla ainoastaan tietokone telakasta, kaikkien lisälaitteiden johdot ovat kiinni telakassa.
Yleisliitännät

USB on sarjamuotoiseen tiedonsiirtoon tehty yleisliitäntä johon liitetään useimmiten hiiri, tulostin, langaton modeemi tai USB-muisti.
FireWire: FireWire-liitännän avulla tietokoneeseen voidaan liittää esimerkiksi digitaalivideokamera tai ulkoinen kiintolevy.
Thunderbolt: Intelin ja Applen kehittämä tiedonsiirtostandardi. Ketjutettava ja sekä PCI Express että DisplayPort yhteensopiva.
Kirjoitin ja osoitinlaitteet

Rinnakkaisliitäntä: Rinnakkaisliitin on 25-nastainen D-liitin, jota käytetään yleensä kirjoittimen liittämiseen tietokoneeseen. Tiedonsiirto on rinnakkaisliitännän kautta nopeampaa kuin sarjaliitännän kautta. Rinnakkaisliitännästä käytetään lyhennystä LPT tai PRN. Liitin tunnetaan myös nimellä Centronics. USB on korvannut tämän liittimen.
Näppäimistö ja hiiriliitin: Näppäimistöliitin on emolevyllä oleva liitin, jonka avulla näppäimistö voidaan liittää tietokoneeseen. Näppäimistöliittimiä on kahdenlaisia. Isommat liittimet ovat 5 nastaisia DIN-liittimiä ja pienemmät 6 nastaisia PS/2-liittimiä. Näppäimistöliittimen värikoodi on violetti. PS/2 hiiriliitin on lähes samanlainen ja sen värikoodi vihreä. USB on korvaamassa tämän liittimen.
Näppäimistöille on ollut käytössä myös DIN-liitin
Tietokoneiden välinen liikenne

Verkkoliitäntä (Ethernet): Tietokoneen liittäminen lähiverkkoon tai esimerkiksi ADSL-modeemiin.
RS-232 sarjaliitäntä: Sarjaliittimiä on kahdenlaisia: 9-nastaisia ja 25-nastaisia D-liittimiä. Sarjaliitännästä käytetään alustasta riippuen lyhennettä COM tai ttyS. Sarjaliitäntää käytetään ulkoisten oheislaitteiden, kuten modeemin, liittämiseen tietokoneeseen. Hidas suurilla tietomäärillä, ei enää yleisessä käytössä.
Näyttölaiteliitännät

Näyttöliitännän avulla tietokonenäyttö, videoprojektori tai televisio voidaan liittää tietokoneeseen. Näyttöliittimen ulkonäkö ja nastamäärä riippuu siitä, minkä standardin mukainen näytönohjain tietokoneessa on. Ulkoinen näyttö on aktivoitava (laitettava päälle) näppäimistön tai asetusten kautta. Erilaisia näyttöliittimiä ovat:
VGA: 15-piikkinen D-liitin.
S-video: Liitin voi olla pyöreä Mini-DIN 4 (4 johdinta), Mini-DIN 7 (7-johdinta) tai 15-napainen D-liitin. Uusissa kannettavissa tietokoneissa yleisin on Mini-DIN 7.
DVI ja Mini-DVI: Digitaalinen kuvansiirto, VGA liitännän seuraaja.
Koaksiaali-liitin (BNC): Useampi pyöreä kaksinapainen liitin, harvoin enää käytössä tietokoneissa.
RCA: Kuvaa siirretään tietokoneen näyttökortilta näyttölaitteeseen myös keltaisella RCA-liittimellä komposiittivideo-muodossa.
Mini-VGA: Pienikokoinen näyttöliitin joka voi VGA-signaalin lisäksi kuljettaa komposiitti- ja S-video-signaaleja.
Apple Display Connector Vuosina 2000–2004 Apple-tietokoneissa käytetty näyttöliitäntä joka sisältää DVI:n, USB:n ja virran monitorille.
DisplayPort ja Mini DisplayPort: Tietokoneen ja digitaalisen näyttölaitteen tai kotiteatterijärjestelmän kanssa käytettävä liitäntä joka siirtää sekä kuvaa että ääntä.
HDMI: kuvan ja monikanavaäänen siirtämiseen suunniteltu digitaalinen näyttölaitteiden liitäntästandardi. Se tukee yleisimpiä resoluutioita: 480i:tä, 576i:tä, 720p:tä, 1080i:tä ja 1080p:tä. Tyypin A HDMI-liitin on taaksepäin yhteensopiva näytöissä ja näytönohjaimissa käytetyn DVI-liitännän kanssa.
Oheislaitteet

Peliportti engl. Game-port: 15-piikkinen D-liitin. Peleissä käytetty peliohjainten liitäntäväylä. USB-liitäntä on korvannut peliportin uusissa ohjaimissa ja tietokoneissa.
SCSI: Nopea liitäntä, johon on saatavilla sekä kiintolevyjä, kuvanlukijoita ja muita laitteita.
eSATA: Ulkoisten Serial ATA -laitteiden liittämiseen
PCMCIA: Lisälaitekorttien liitäntä, esimerkiksi langaton verkko, ethernetliitäntä, ulkoinen kovalevy tai modeemi.
Audioliitännät

Mikrofoniliitin: Yleensä 3,5 mm mono-jakkikosketin (plugi). Äänen sisäänsyöttö tietokoneelle mikrofonitasoisena. Yleensä vaaleanpunainen kehys.
Kaiutinliitin: Yleensä 3,5 mm stereo-jakkikosketin (plugi). Ulkopuolisten kaiutinten tai kuulokkeiden ulostulo. Yleensä vaaleanvihreä kehys.
Linjatulo (Line-in): Yleensä 3,5mm stereo-jakkikosketin (plugi). Musiikin sisääntulo tietokoneelle linjatasoisena. Yleensä sininen kehys.
RCA-liitäntä: Ääntä voidaan siirtää tietokoneesta sisään ja ulos myös (yleensä punaisella ja valkoisella) RCA-liittimillä.
S/PDIF: On tarkoitettu äänen siirtämiseen digitaalisessa muodossa optista johtoa pitkin tietokoneelta vahvistimeen, jolloin DA-muunnos tapahtuu vahvistimessa eikä tietokoneessa.
Langattomat yhteydet

Tietotekniset laitteet (tietokoneet, matkapuhelimet ja niin edelleen) voivat siirtää tietoa langattomilla yhteyksillä, jotka eivät tarvitse fyysisiä liittimiä.
Infrapuna, IrDA: Infrapunavaloa sarjamuotoiseen tiedonsiirtoon käyttävä langaton, näköyhteyden vaativa yhteysmuoto. Yleisimmin käytössä matkapuhelimen ja tietokoneen välisessä tiedonsiirrossa. IrDA kantama on maksimissaan 1 m ja 1.0 versio on hidas suurilla tietomäärillä. Tumma kantikas muovilevy tietokoneen kyljessä.
Bluetooth: Tietokoneiden, kirjoittimien ja mikrofoni/kuulokkeiden liittämiseen käytetty lyhyen kantaman langaton yleiskäyttöinen yhteys, jonka kantama on noin 10 m.
WLAN: nopea langaton verkkoyhteys tietokoneverkon (lähiverkon) tai oheislaitteen kuten tulostimen välillä.
Kirjallisuutta

Lähteinen, Olavi; Pietikäinen, Ville; Kosonen, Harri: Uusi PC-tekniikan käsikirja.  6. painos. Helsinki Media Erikoislehdet, 2000.  ISBN 951-832-051-9
Aiheesta muualla

pinouts.ru Kattava sivusto liitinsignaalien pinnijärjestyksistä ja kaapeleista(englanniksi)
Joulukalenteri (televisio-ohjelma)

Joulukalenteri on joulun aikaan esitettävä televisio-ohjelmien lajityyppi, joka on yleensä suunnattu lapsille. Joulukalenteri on yleensä sarja, jossa on yksi jakso jokaiselle päivälle joulukuun 1. päivästä aina jouluaattoon. Idea jäljittelee joulukalenteri-esineitä, joissa on luukku jokaiselle 24 päivälle. Erityisesti pohjoismaisilla julkisen palvelun televisiokanavilla on pitkä joulukalenteriohjelmien perinne. Suomessakin television varsinaiset joulukalenteriohjelmat aloitettiin vuonna 1963 Tähystäjätontun seikkailuilla.
Aiheesta muualla

Elävän arkiston joulukalenterit – Klippejä ja taustatietoa television joulukalentereista Ylen Elävässä arkistossa.
Lastenohjelmien historia: Joulukalenteri – Yleisradion joulukalenterit 1963–2002 (arkistoitu sivu).
Olga P. Postisen joulukalenteri (1987)
The Joulukalenteri (1997)
Tonttu Toljanteri toimi Yleisradion joulukalenterina kuudesti vuosina 1998–2013.
Jäätävä seikkailu (2016)
Tšekin piraattipuolue

| Tšekin piraattipuolue> Česká pirátská strana |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  17. kesäkuuta 2009
Johto:   Zdeněk Hřib (pj.) 
Ideologia:   piraattiliike  osallistuva demokratia  liberalismi  suora demokratia  progressivismi  ympäristönsuojelu  elektroninen demokratia 
Poliittinen kirjo:  keskusta
Toimisto:   Praha, Tšekki
Osoite:  Na Moráni 360/3
Edustajainhuone:  4 / 200
Senaatti:  1 / 81
Euroopan parlamentti:  1 / 21
Kansainväliset jäsenyydet:  – Piraattipuolueiden internationaali – Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä
Nuorisojärjestö:  Mladé Pirátstvo
Kotisivu:  www.pirati.cz
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tšekin piraattipuolue (tšek: Česká pirátská strana, lyhennettynä Piráti) on Tšekin tasavallassa 17. kesäkuuta 2009 perustettu liberaalinen puolue. Puolueen puheenjohtajana on marraskuusta 2024 alkaen toiminut Prahan entinen pormestari Zdeněk Hřib.
Historia

Tšekin piraattipuolue perustettiin vuonna 2009 reaktiona ruotsalaisen The Pirate Bay -verkkosivuston ylläpitäjien oikeudenkäynnille. Ensimmäiset vuotensa se korosti internetin mahdollisuuksia, joka näkyi muun muassa sen kotisivujen keskustelupalstalla, jonka rooli puolueen kantojen muodostajana oli tähän aikaan suuri. Vuonna 2012 se oli mukana organisoimassa ACTA-kauppasopimuksen vastaisia mielenosoituksia. Piraatit kokivat kohtuullista menestystä vuoden 2014 kunnallisvaaleissa, sekä vuoden 2016 aluevaaleissa.
Ennen vuoden 2017 edustajainhuoneen vaaleja piraatit lakkasivat järjestämästä katumielenosoituksia, ja pyrkivät näyttämään vakavastiotettavalta vaihtoehdolta äänestäjien silmissä. Vaaleissa se saikin 10,79 % äänistä päästen näin ensimmäistä kertaa parlamenttiin. Puolueen kampanja keskittyi valtavirtapuolueiden vastustamisen lisäksi erityisesti digitalisaation, luonnonsuojelun sekä hallinnon läpinäkyvyyden edistämiseen. Piraatit hyötyivät strategisesti sen kanssa samoista äänestäjistä kilpailleiden vihreiden, sosiaalidemokraattien sekä TOP 09:n heikosta tilasta. Puolue jäi oppositioon sen kieltäydyttyä yhteistyöstä tulevan pääministeripuolue ANO 2011:n kanssa.
Syksyn 2021 vaaleihin piraatit osallistuivat vaaliliitossa Pormestarit ja sitoutumattomat -puolueen (STAN) kanssa, jonka yhteiseksi pääministeriehdokkaaksi nimettiin piraattien puheenjohtaja Ivan Bartoš. Korkeista gallupluvuista huolimatta vaaliliitto jäi 15,62 prosenttiin, mikä piraattien kohdalla oikeutti vain neljään parlamentaarikkoon. Kannatuksen laskusta huolimatta puolueen jäsenistö tuki sen osallistumista Fialan hallitukseen, jossa se sai haltuunsa alueellisen kehityksen- sekä ulkoministerin salkut. Tšekin piraattipuolue oli ensimmäinen piraattipuolue maailmassa, joka osallistui kansallisen hallituksensa toimintaan. Marraskuussa 2021 STAN ilmoitti, ettei se enää tulevaisuudessa osallistu vaaleihin yhdessä piraattipuolueen kanssa vaaliliitossa, joka oli nimeltään Piraatit ja pormestarit (tšek. Piráti a Starostové).
Puolueen pitkäaikainen puheenjohtaja Ivan Bartoš erosi tehtävästään lokakuussa 2024, kun piraatit olivat kokeneet vaalitappiot kaikissa saman vuoden vaaleissa. Muutama päivä eron jälkeen pääministeri Petr Fiala erotti Bartošin tämän ministerinpaikaltaan, minkä johdosta piraattipuolue irtaantui hallituksesta lukuun ottamatta ulkoministeri Jan Lipavskýä, joka jatkoi puolueesta eroamisensa jälkeen tehtävässään sitoutumattomana. Marraskuun puoluekokouksessa piraattien uudeksi puheenjohtaksi valittiin Prahan entinen pormestari Zdeněk Hřib, joka valintansa jälkeen linjasi piraattipuolueen olevan ”vahvan liberaali keskustapuolue”. Samalla hän ajoi läpi uudistuksen, joka keskitti valtaa puolueen puheenjohtajistolle.
Poliittinen ohjelma

Puolueen ohjelmassa keskitytään kansalaisvapauksien turvaamiseen valtion tai yritysvallan kautta hallituksen avoimuuden ja yleisön osallistumisen kautta demokraattiseen päätöksentekoon. Sen tavoitteena on saavuttaa esityslistansa antamalla lakeja poliittisesta vastuusta, korruption torjunnasta, lobbauksen avoimuudesta, veronkierron ehkäisemisestä, valtion byrokratian yksinkertaistamisesta sähköisen hallinnon avulla tukemalla pieniä ja keskisuuria yrityksiä, rahoittamalla paikallista kehitystä, edistämällä ympäristönsuojelua, kuluttajansuojaa ja kestävyyttä. Puolueen tavoitteena on myös uudistaa tekijänoikeuksia, finanssimarkkinoita ja pankkitoimintaa sekä monikansallisten yritysten verotusta koskevia lakeja.lähde?
Työläisjunat

Työläisjunat olivat Suomessa valtion rautateillä Helsingin ja Tampereen seudulla työmatkaliikenteeseen tarkoitettuja matkustajajunavuoroja, joissa matkaliput olivat normaalia halvempia. Työläisjunien vaunut olivat yleensä III-luokan matkustajavaunuja, joissa oli puupenkit. 1950- ja 1960-luvuilla myös Dm6- ja Dm7-kiskobusseja oli käytössä työläisjunaliikenteessä. Työläisjunia oli liikenteessä 1900-luvun alusta noin vuoteen 1970 saakka. Vanhimmat työläisjunissa 1920- ja 1930-luvuilla käytetyt T-sarjan telimatkustajavaunut olivat harjakattoisia; ne oli tehty tavaravaunun alustalle. Kaksiakselisissa vanhoissa T-vaunuissa penkit olivat pitkittäin vaunun seinillä, ja vaunun ikkunat olivat pieniä.
Työläisjunien matkaliput eli T-liput oli tarkoitettu vain työpaikan ja asuinpaikan välisiin matkoin, ja ne kelpasivat vain T-merkinnällä varustetuissa työläisjunissa ja tavallisiin matkustajajuniin liitetyissä työläisvaunuissa. Vuoteen 1956 saakka työläisjunan matkalipun hinta oli puolet III-luokan matkustajalipun hinnasta. Vuoden 1955 jälkeen työläislippuja myytiin vain kuukausilippuina, jotka olivat hinnaltaan 40 % II-luokan kuukausilipun hinnasta.
Aiheesta muualla

Vaunut.org : Kuva vanhanmallisesta harjakattoisesta työläisvaunusta
Kuva työläisvaunun sisältä vuodelta 1961 (Kansan Arkisto, Finna)
Lapponia (juna)

Lapponia oli VR-Yhtymän edeltäjän, Valtionrautateiden, liikennöimä nimetty erikoispikajunavuoro, joka kulki reittiä Oulusta Helsinkiin. Vuoden 1974 aikatauluissa juna lähti Oulusta kello 7.00 ja saapui Helsinkiin kello 14.30. Paluujuna lähti Helsingistä noin kello 16.00 ja saapui Ouluun noin kello 23.29.
Erikoispikajunaliikenne nimellä Lapponia alkoi reitillä Oulu–Helsinki vuonna 1972. Junavuoron oli tarkoitus tarjota nopea, vaihdoton junayhteys Oulusta pääkaupunkiin.
Junan suurin sallittu nopeus oli aluksi 120 km/h. Nopeutta nostettiin 140 kilometriin tunnissa aina sähköistystöiden edetessä.
Oulu–Helsinki-erikoispikajunat liikennöivät nimellä Lapponia aina 15. elokuuta 1994 saakka, jolloin VR lopetti erikoispikajuna-nimikkeen käytön. Erikoispikajunat korvautuivat InterCity-junilla, mutta niille ei annettu erillisiä nimiä.
Pysähdyspaikat

Vuonna 1987 reitillä Helsinki–Oulu kulkenut EP 57:n pysähtyi Tampereen, Seinäjoen, Kauhavan, Pännäisten, Kokkolan, Kannuksen, Ylivieskan, Oulaisten sekä Vihannin asemilla.
Oulusta Helsinkiin matkanneen EP 50:n pysähdyspaikat olivat samat kuin EP 57:llä, ja niiden lisäksi juna pysähtyi myös Parkanon ja Hämeenlinnan asemilla.
Rallin maailmanmestaruussarja

| Rallin maailmanmestaruussarja |
| --- | --- |
  MM-rallikausi 2024 

Järjestäjä:  FIA
Luokka:  ralli
Maa:  kansainvälinen
Ensimmäinen kausi:  MM-rallikausi 1973
Kuljettajia:  12
Valmistajia:  M-Sport Ford Hyundai Toyota
Rengasvalmistaja(t):  H Hankook
Kuljettajien mestari:   Thierry Neuville
Kartanlukijoiden mestari:   Martijn Wydaeghe
Valmistajien mestari:   Toyota Gazoo Racing
Virallinen kotisivu
Rallin MM-sarja on kansainvälisen autoliiton FIA:n ralliautoilun kilpailusarja, joka koostuu eri puolilla maapalloa ajettavista etappikilpailuista. Sarjassa kilpaillaan sekä kuljettajien että autonvalmistajien MM-tittelistä. Tukisarjoja ovat WRC2 ja WRC3. Junior WRC on oma sarjansa.
Sarjan tuottajana toimii saksalainen WRC Promoter GmbH, joka on Red Bull Media Housen ja KW25 Beteiligungs GmbH:n yhteisomistuksessa.
Ensimmäinen virallinen MM-sarjan kausi ajettiin kaudella 1973 vain autonvalmistajien mestaruudesta ja kuljettajien mestaruus otettiin mukaan kaudella 1979. Vuosina 1977 ja 1978 vastaava kuljettajien mestaruuskilpailu tunnettiin nimellä FIA Cup, jonka Markku Alén voitti kaudella 1978.
Taustaa

Sarjassa ajetaan parhaasta ajasta erikoiskokeiksi nimitetyillä suljetuilla teillä, joiden välillä kilpailijat liikkuvat julkisilla tieosuuksilla. Kilpailut alkavat kahdella päivällä tutustumisella, jolloin kuljettaja ja kartanlukija tutustuvat reittiin rajoitetuilla nopeuksilla tehden nuottimerkintöjä. Tutustumista seuraa torstaina aamulla ajettava shakedown, joka on täydellä nopeudella ajettava testi auton hienosäätöön. Varsinainen kilpailu alkaa torstaina illalla ja kilpailu jatkuu seuraavana kolmena päivänä päättyen sunnuntaina lounasaikaan. Viimeinen ajettava erikoiskoe on Power Stage, josta voi saada lisäpisteitä.
Kilpailijat käyvät huoltoalueella ennalta määriteltyinä aikoina, jolloin mekaanikot voivat tehdä työtä autoille. Tyypillisesti päivän aikana on kolme huoltotaukoa: 15 minuutin vierailu päivän alussa, 40 minuutin jakso puolivälissä päivän kilpailua, sekä päivän päätteeksi 45 minuutin huoltotauko, jolloin auto valmistellaan seuraavalle päivälle. Huolto on tarkasti säädeltyä ja ajan ylittämisestä seuraa aikarangaistus. Huoltoalueen ulkopuolella vain kuljettaja ja kartanlukija saavat työskennellä auton parissa käyttäen vain autossa mukana olevia työkaluja ja varaosia.
Aikarangaistuksia käytetään myöhästymisestä kontrollipisteisiin, joita on erikoiskokeelle saavuttaessa ja huoltoalueelle tullessa sekä poistuttaessa.
Osakilpailut

Kaudella 2018 MM-sarjassa on 13 eri puolilla maapalloa ajettavaa sora-, asfaltti- ja lumikilpailua.
Osakilpailujen määrä vaihtelee eri kausilla. Rallit kuten Monte Carlon ralli, Ruotsin ralli ja Suomen ralli ovat olleet sarjassa lähes joka vuosi sarjan alusta alkaen.
Alkukausien perinteisiä ralleja olivat muun muassa Safari-ralli, Norsunluurannikon ralli, Sanremon ralli ja Uuden-Seelannin ralli. Sarjassa ovat lyhyesti olleet muun muassa Norjan ralli, Irlannin ralli, Jordanian ralli ja Turkin ralli. 2020-luvulla sarjaan ovat uusina tulleet Kroatian ralli, Viron ralli ja Ypresin ralli. Maakohtainen MM-arvon mukainen kilpailu on vaihdellut ja esimerkiksi Italiassa MM-arvo on ollut Monzan rallilla ja Sardinian rallilla ja Ranskassa MM-arvo on ollut Korsikan rallilla ja Alsacen rallilla. Tavallisesti kauden aikana vain yhdellä kilpailulla per maa on MM-arvo, mutta tästä poikkeuksena esimerkiksi kaudella 2020 Italiassa ajettiin kaksi MM-arvon mukaista kilpailua poikkeustilanteen vuoksi.
Vuonna 2024 tehtiin kymmenen vuoden sopimuksen Saudi-Arabian kanssa MM-rallin järjestämisestä siellä vuodesta 2025 alkaen.
Sarjan osakilpailut koostuvat tyypillisesti 15–25 erikoiskokeesta.
MM-sarjan kaudet ja maailmanmestarit

Kuljettajien MM-sarja on ollut virallinen vuodesta 1979. Sitä ennen kuljettajien sarja tunnettiin FIA Cupin nimellä.
Osakilpailuvoitot

Päivitetty 31.12.2023
| Sija | Kuljettaja | Voittoja |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Sébastien Loeb | 80 |
| 2. |  Sébastien Ogier | 58 |
| 3. |  Marcus Grönholm | 30 |
| 4. |  Carlos Sainz | 26 |
| 5. |  Colin McRae | 25 |
| 6. |  Tommi Mäkinen | 24 |
| 7. |  Juha Kankkunen | 23 |
| 8. |  Didier Auriol | 20 |
| 9. |  Markku Alén | 19 |
| 9. |  Ott Tänak | 19 |
| 9. |  Thierry Neuville | 19 |
| 12. |  Hannu Mikkola | 18 |
| 12. |  Jari-Matti Latvala | 18 |
| 14. |  Miki Biasion | 17 |
| 15. |  Björn Waldegård | 16 |
Kuljettajien mestaruustaulukko

| Kuljettaja | Mestaruudet | Kaudet |
| --- | --- | --- |
|  Loeb, SébastienSébastien Loeb | 9 | 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 |
|  Ogier, SébastienSébastien Ogier | 8 | 2013, 2014, 2015, 2016, 2017, 2018, 2020, 2021 |
|  Kankkunen, JuhaJuha Kankkunen | 4 | 1986, 1987, 1991, 1993 |
|  Mäkinen, TommiTommi Mäkinen | 4 | 1996, 1997, 1998, 1999 |
|  Röhrl, WalterWalter Röhrl | 2 | 1980, 1982 |
|  Biasion, MikiMiki Biasion | 2 | 1988, 1989 |
|  Sainz, CarlosCarlos Sainz | 2 | 1990, 1992 |
|  Grönholm, MarcusMarcus Grönholm | 2 | 2000, 2002 |
|  Rovanperä, KalleKalle Rovanperä | 2 | 2022, 2023 |
|  Munari, SandroSandro Munari | (1) | 1977 (FIA Cup) |
|  Alén, MarkkuMarkku Alén | (1) | 1978 (FIA Cup) |
|  Waldegård, BjörnBjörn Waldegård | 1 | 1979 |
|  Vatanen, AriAri Vatanen | 1 | 1981 |
|  Mikkola, HannuHannu Mikkola | 1 | 1983 |
|  Blomqvist, StigStig Blomqvist | 1 | 1984 |
|  Salonen, TimoTimo Salonen | 1 | 1985 |
|  Auriol, DidierDidier Auriol | 1 | 1994 |
|  McRae, ColinColin McRae | 1 | 1995 |
|  Burns, RichardRichard Burns | 1 | 2001 |
|  Solberg, PetterPetter Solberg | 1 | 2003 |
|  Tänak, OttOtt Tänak | 1 | 2019 |
|  Neuville, ThierryThierry Neuville | 1 | 2024 |
Valmistajien mestaruustaulukko (1973–2024)

| Valmistaja | Maailmanmestaruudet | Kaudet |
| --- | --- | --- |
|  Lancia | 10 | 1974, 1975, 1976, 1983, 1987, 1988, 1989, 1990, 1991, 1992 |
|  Citroën | 8 | 2003, 2004, 2005, 2008, 2009, 2010, 2011, 2012 |
|  Toyota | 8 | 1993, 1994, 1999, 2018, 2021, 2022, 2023, 2024 |
|  Peugeot | 5 | 1985, 1986, 2000, 2001, 2002 |
|  Volkswagen | 4 | 2013, 2014, 2015, 2016 |
| / Ford | 3 | 1979, 2006, 2007 |
|  Subaru | 3 | 1995, 1996, 1997 |
|  Fiat | 3 | 1977, 1978, 1980 |
|  Audi | 2 | 1982, 1984 |
|  Hyundai | 2 | 2019, 2020 |
|  Alpine-Renault | 1 | 1973 |
|  Talbot | 1 | 1981 |
|  Mitsubishi | 1 | 1998 |
|  M-Sport (Ford) | 1 | 2017 |
Mestaruudet kuljettajien maiden mukaan

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ranska | 18 | 6 | 7 | 31 |
| 2 |  Suomi | 16 | 15 | 17 | 48 |
| 3 |  Italia | 3 | 2 | 1 | 6 |
| 4 |  Iso-Britannia | 2 | 9 | 1 | 12 |
| 5 |  Espanja | 2 | 4 | 7 | 13 |
| 6 |  Ruotsi | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 7 |  Saksa | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 8 |  Belgia | 1 | 5 | 3 | 9 |
| 9 |  Norja | 1 | 3 | 4 | 8 |
| 10 |  Viro | 1 | 1 | 5 | 7 |
| Yhteensä (10 maata) | Yhteensä (10 maata) | 48 | 48 | 48 | 144 |
Suomalaiset

|  | Kuljettaja | Kilpailut | MM-1 | MM-2 | MM-3 | Pisteet | Voittoja | Palkintosijoja | EK-voitot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Juha Kankkunen | 161 | 4 | 1 | 3 | 1 136 | 23 | 75 | 700 |
| 2. | Tommi Mäkinen | 139 | 4 | 0 | 1 | 544 | 24 | 45 | 356 |
| 3. | Marcus Grönholm | 150 | 2 | 2 | 1 | 615 | 30 | 60 | 540 |
| 4. | Kalle Rovanperä | 66 | 2 | 0 | 0 | 749 | 11 | 21 | 169 |
| 5. | Ari Vatanen | 101 | 1 | 0 | 0 | 518 | 10 | 27 | 527 |
| 6. | Hannu Mikkola | 123 | 1 | 3 | 2 | 655 | 18 | 44 | 629 |
| 7. | Timo Salonen | 95 | 1 | 0 | 1 | 524 | 11 | 24 | 256 |
| 8. | Markku Alén | 129 | (1) | 2 | 4 | 840 | 19 | 56 | 774 |
| 9. | Jari-Matti Latvala | 210 | 0 | 3 | 2 | 1679 | 18 | 67 | 539 |
| 10. | Mikko Hirvonen | 163 | 0 | 4 | 2 | 1210 | 15 | 69 | 260 |
| 11. | Henri Toivonen | 40 | 0 | 0 | 0 | 194 | 3 | 9 | 185 |
| 12. | Harri Rovanperä | 111 | 0 | 0 | 0 | 171 | 1 | 15 | 77 |
Aiheesta muualla

Rallin maailmanmestaruussarjan virallinen sivusto
Rallin maailmanmestaruussarjan kaudet
1973
1974
1975
1976
1977
1978
1979
1980
1981
1982
1983
1984
1985
1986
1987
1988
1989
1990
1991
1992
1993
1994
1995
1996
1997
1998
1999
2000
2001
2002
2003
2004
2005
2006
2007
2008
2009
2010
2011
2012
2013
2014
2015
2016
2017
2018
2019
2020
2021
2022
2023
2024
2025
Ryhmä 4:n Lancia Stratos HF.
Sébastien Loeb ja hänen kartturinsa Daniel Elena.
Tommi Mäkinen on voittanut neljä rallin maailmanmestaruutta.
Lin–Itōn kokous

Lin–Itōn kokous (jap. 天津条約, Tenshin jōyaku, Tianjinin sopimus) oli vuonna 1885 pidetty kokous, jossa Japani ja Kiina sopivat molempien valtioiden vetävän joukkonsa pois Koreasta. Kokouksessa Kiinaa edusti Li Hongzhang ja Japania Itō Hirobumi. Sopimuksessa määriteltiin myös, että jos allekirjoittaneet valtiot siirtäisivät uudelleen joukkojaan Koreaan, oli toista sopimusosapuolta siitä informoitava. Käytännössä Koreasta tuli Lin–Itōn kokouksen jälkeen Japanin ja Kiinan välillä jaettu protektoraatti.