Montgomery (Alabama)
Historia

Nykyisen Montgomeryn alueen alkuperäisasukkaita olivat alabamat, joiden mukaan Alabaman osavaltio on saanut nimensä. Nykyisen kaupungin paikalla oli ennen siirtolaisten saapumista kaksi intiaanikylää nimeltä Ikanatchati ja Towasa. Ensimmäinen eurooppalainen alueella oli vuonna 1540 saapunut espanjalainen tutkimusmatkailija Hernando de Soto. Ensimmäinen eurooppalaistaustainen siirtolainen alueella oli puolestaan vuonna 1716 alueelle muuttanut skotlantilainen James McQueen. Seuraavana vuonna ranskalaiset rakennuttivat Fort Toulouse -nimisen linnakkeen hieman nykyisestä kaupungista pohjoiseen. Alue oli kuitenkin harvaan asuttua aina vuoteen 1814 saakka, jolloin Arthur Mooren johtama joukko siirtolaisia rakennutti taloja joen varrelle. Hieman myöhemmin paikalta alettiin myydä maata sijoittajille. Paikalle saapui vielä kaksi siirtolaisryhmää, jotka perustivat East Alabama ja Philadelphia-nimiset asutukset. Nämä kaksi keskusta yhdistettiin vuonna 1819 Montgomery-nimiseksi kaupungiksi. Paikka nimettiin Yhdysvaltain vapaussodan aikana kuolleen kenraali Richard Montgomeryn mukaan.
Kaupungin varhainen talous perustui puuvillan viljelylle. 1800-luvun alulla paikalle tuli ensimmäinen kaupallinen cotton gin. Suuret plantaasit omisti suhteellisen pieni väestönosa ja niiden työvoimana toimivat orjat ja köyhä valkoinen väestönosa. Jokea pitkin alkoi saapua myös höyrylaivaliikennettä. Vuonna 1840 kaupungin asukasluku oli 2 179. 10. tammikuuta 1846 Alabama äänesti pääkaupungin siirtämisestä Tuscaloosasta Montgomeryyn. Ensimmäisen kerran osavaltion edustajisto kokoontui Montgomeryssä joulukuussa 1847. Yhdysvaltain sisällissodan kynnyksellä 11. tammikuuta 1861 Alabama irtautui Yhdysvalloista Montgomeryn Alabama State Capitolilla järjestetyn äänestyksen jälkeen. 4. helmikuuta paikalla perustettiin Amerikan konfederaatio. Kaupungissa sijaitsee myös konfederaation presidentti Jefferson Davisin valkoinen talo. Montgomery toimi konfederaation pääkaupunkina, kunnes se siirrettiin Richmondiin Virginiaan. Pohjoisvaltioiden joukot valtasivat Montgomeryn vuonna 1865. Montgomeryn talous oli raunioina sisällissodan jäljiltä, mutta sotaa seurasi hidas elpymisen aika. Vuonna 1880 kaupungin asukasluku oli 16 713. Vuonna 1885 kaupungissa alkoi raitioliikenne ja vuonna 1890 avautui ensimmäinen suuri saha. Teollinen kehitys jatkui 1900-luvun alkupuoliskolla. Vuonna 1910 Orville ja Wilbur Wright avasivat lentokentän ja lentäjäkoulun Montgomeryyn.
1940-luvulla alkoivat Jim Crow -lakien vastaiset levottomuudet ja vuonna 1955 Rosa Parks kieltäytyi antamasta istuintaan bussissa valkoiselle. Yhdysvaltain korkein oikeus määräsi rotuerottelun lopettamisesta busseissa vuonna 1956. Kansalaisoikeusliikkeen levottomuudet jatkuivat edelleen 1960-luvulle ja Montgomerystä kehittyi yksi liikkeen keskuksista. Rotuerottelua kannattanut George Corley Wallace valittiin kuvernööriksi vuonna 1962 ja hän piti tunnetuksi tulleen rotuerottelun puolustuspuheensa Alabama State Capitolin portailla. Vuonna 1965 Martin Luther King johti tuhansien ihmisten mielenosoitusta Montgomeryssä, jonka poliisi hajotti väkivaltaisesti. Mielenosoitukset jatkuivat ja lopulta Montgomeryyn oli kerääntynyt 25 000 mielenosoittajaa. Muutama kuukausi mielenosoitusten jälkeen presidentti Lyndon B. Johnson allekirjoitti Voting Rights Act of 1965 -lain, jota pidettiin merkittävänä kansalaisoikeusliikkeen voittona. Vuonna 1971 Morris Dees perusti Southern Poverty Law Center -järjestön Montgomeryssä.