stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1915
Syntyneitä > Heinäkuu–syyskuu

1. heinäkuuta – Birger Kaipiainen, suomalainen keramiikkataiteilija (k. 1988)
12. heinäkuuta – Otto Steinert, saksalainen valokuvaaja (k. 1978)
14. heinäkuuta – John W. Mitchell, yhdysvaltalainen sotilaslentäjä (k. 1995)
15. heinäkuuta – Olavi Siippainen, suomalainen kirjailija (k. 1963)
28. heinäkuuta – Charles Hard Townes, vuoden 1964 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen fyysikko (k. 2015)
3. elokuuta – Knut Getz Wold, Norjan keskuspankin pääjohtaja (k. 1987)
17. elokuuta – Augustin Mannerheim, ruotsalainen vapaaherra, metsänhoitaja ja kirjailija (k. 2011)
18. elokuuta – Birgit Rodhe, ruotsalainen poliitikko (k. 1998)
23. elokuuta – Antonio Innocenti, italialainen kardinaali (k. 2008)
27. elokuuta – Norman Foster Ramsey, vuoden 1989 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen fyysikko (k. 2011)
29. elokuuta – Ingrid Bergman, ruotsalainen Oscar-palkittu näyttelijätär (k. 1982)
30. elokuuta – Lilian, Ruotsin prinsessa ja Hallandin herttuatar (k. 2013)
1. syyskuuta – Heikki Marttila (”Arijoutsi”), suomalainen kirjailija ja toimittaja (k. 1993)
6. syyskuuta – Franz Josef Strauß, saksalainen poliitikko (k. 1988)
7. syyskuuta – Regina Linnanheimo, suomalainen näyttelijä (k. 1995)
14. syyskuuta – Mack Hellings, yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja (k. 1951)
15. syyskuuta – Hilde Güden, itävaltalainen oopperalaulaja (k. 1988)
23. syyskuuta – Clifford Glenwood Shull, vuoden 1994 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen fyysikko (k. 2001)
25. syyskuuta – Ethel Rosenberg, yhdysvaltalainen kommunisti (k. 1953)
26. syyskuuta – Leo Meller, suomalainen radiojohtaja (k. 1990)
Syntyneitä > Lokakuu–joulukuu

1. lokakuuta – Pekka Vilmi, suomalainen kunnallisneuvos ja Maalaisliiton/Keskustapuolueen kansanedustaja (k. 1999)
3. lokakuuta – Sigrid Johansson, ruotsalainen jousiampuja (k. 2010)
17. lokakuuta – Arthur Miller, yhdysvaltalainen näytelmäkirjailija (k. 2005)
22. lokakuuta – Camma Larsen-Ledet, tanskalainen poliitikko (k. 1991)
23. lokakuuta – Simo Puupponen (”Aapeli”), suomalainen kirjailija ja pakinoitsija (Siunattu hulluus) (k. 1967)
24. lokakuuta – Robert Kahn (”Bob Kane”), yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä (k. 1998)
8. marraskuuta – Lamberto Gardelli, italialainen kapellimestari (k. 1998)
12. marraskuuta – Roland Barthes, ranskalainen kirjallisuudentutkija ja semiootikko (k. 1980)
19. marraskuuta – Earl Wilbur Sutherland Jr., vuoden 1971 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut yhdysvaltalainen farmakologi ja biokemisti (k. 1974)
25. marraskuuta – Augusto Pinochet, Chilen sotilasjohtaja ja presidentti (1974–1990) (k. 2006)
26. marraskuuta – Joe Fry, brittiläinen Formula 1 -kuljettaja (k. 1950)
28. marraskuuta – Konstantin Simonov, neuvostoliittolainen kirjailija (k. 1979)
30. marraskuuta – Henry Taube, vuoden 1983 Nobelin kemianpalkinnon saanut kanadalais-yhdysvaltalainen kemisti (k. 2005)
2. joulukuuta – Marais Viljoen, Etelä-Afrikan presidentti (1979–1984) (k. 2007)
3. joulukuuta – Toivo Kärki, suomalainen säveltäjä, muusikko, pianotaiteilija, tuotantopäällikkö ja sovittaja (k. 1992)
9. joulukuuta – Elisabeth Schwarzkopf, saksalainen oopperalaulaja (k. 2006)
12. joulukuuta – Francis Albert Sinatra (”Frank Sinatra”), yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä ja laulaja (Täältä ikuisuuteen) (k. 1998)
13. joulukuuta – Ross Macdonald, yhdysvaltalais-kanadalainen rikoskirjailija (k. 1983)
15. joulukuuta – Odd Aukrust, norjalainen taloustieteilijä (k. 2008)
17. joulukuuta – André Claveau, ranskalainen laulaja ja näyttelijä (k. 2003)
19. joulukuuta – Édith Giovanna Gassion (”Édith Piaf”), ranskalainen laulaja (k. 1963)
25. joulukuuta – Per Hækkerup, tanskalainen poliitikko (k. 1979)
Kuolleita > Tammikuu–maaliskuu

2. tammikuuta – Karl Goldmark, unkarilais-itävaltalainen säveltäjä ja pedagogi (s. 1830)
2. tammikuuta – Bertha Tammelin, ruotsalainen näyttelijä, muusikko ja näyttämötyön opettaja (s. 1836)
3. tammikuuta – James Elroy Flecker, brittiläinen kirjailija ja näytelmäkirjailija (s. 1884)
4. tammikuuta – Anton von Werner, saksalainen taidemaalari ja kuvittaja (s. 1843)
8. tammikuuta – Sandy Cowan, kanadalainen haavipalloilija ja olympiavoittaja (s. 1879)
8. tammikuuta – Wilhelm Lindstedt, suomalainen pappi ja opettaja (s. 1838)
13. tammikuuta – Hilma Nyström, Suomen ensimmäinen naispuolinen pankkivirkailija (s. 1846)
17. tammikuuta – Ida Aalberg, suomalainen näyttelijä (s. 1857)
26. tammikuuta – Akaki Tsereteli, georgialainen kirjailija ja Georgian itsenäisyysliikkeen johtohenkilö (s. 1840)
31. tammikuuta – Gustav Bang, tanskalainen historioitsija ja poliitikko (s. 1871)
31. tammikuuta – Edvin Hedman, suomalainen kasvattaja, Perttulan keskuslaitoksen perustaja (s. 1863)
12. helmikuuta – Fanny Crosby, yhdysvaltalainen laulunsanoittaja ja virsirunoilija (s. 1820)
12. helmikuuta – Émile Waldteufel, ranskalainen säveltäjä ja pianisti (s. 1837)
15. helmikuuta – Liina Kahma, suomalainen kansankirjailija ja yhdistysaktiivi (s. 1840)
18. helmikuuta – Frank James, yhdysvaltalainen lainsuojaton (s. 1843)
18. helmikuuta – Stojan Novaković, serbialainen kielitieteilijä, historioitsija, poliitikko ja pääministeri (1895–1896 ja 1909) (s. 1842)
27. helmikuuta – Hans von Berlepsch, saksalainen kreivi ja lintutieteilijä (s. 1850)
10. maaliskuuta – August Wilhelm Brunou, suomalainen hovioikeudenneuvos (s. 1863)
11. maaliskuuta – Wyndham Wentworth Knatchbull-Hugessen, englantilainen lintutieteilijä (s. 1885)
12. maaliskuuta – Edith Polón, suomalainen kirjailija (s. 1869)
13. maaliskuuta – Tuomas Taittonen, suomalainen lääkäri, kasööri ja kanavapäällikkö (s. 1817)
13. maaliskuuta – Sergei Witte, venäläinen kreivi ja poliitikko (s. 1849)
18. maaliskuuta – Otto Weddigen, saksalainen sukellusvenekapteeni (s. 1882)
21. maaliskuuta – Frederick Winslow Taylor, yhdysvaltalainen teknikko, tieteellisen liikkeenjohdon eli taylorismin kehittäjä (s. 1856)
24. maaliskuuta – Morgan Robertson, yhdysvaltalainen kirjailija (s. 1861)
25. maaliskuuta – Knut Sonck, suomalainen kirkkoherra (s. 1822)
26. maaliskuuta – Konstantin Ivanov, tšuvassirunoilija (s. 1890)
27. maaliskuuta – Marty Walsh, kanadalainen jääkiekkoilija (s. 1883)
31. maaliskuuta – Wyndham Halswelle, skotlantilainen juoksija ja olympiavoittaja (s. 1882)
Kuolleita > Huhtikuu–kesäkuu

1. huhtikuuta – Johann Joseph Abert, saksalainen säveltäjä (s. 1832)
9. huhtikuuta – Raymond Whittindale, brittiläinen rugbynpelaaja (s. 1883)
13. huhtikuuta – Johan Kock, suomalainen vallankumouksellinen aktivisti (s. 1861)
16. huhtikuuta – Heikki Lindroos, suomalainen prokuristi ja SDP:n kansanedustaja (s. 1865)
17. huhtikuuta – Philip Webb, englantilainen arkkitehti ja muotoilija (s. 1831)
23. huhtikuuta – Rupert Brooke, englantilainen runoilija (s. 1887)
25. huhtikuuta – Nicola d’Arienzo, italialainen säveltäjä (s. 1842)
26. huhtikuuta – Oskari Söderholm, suomalainen lehtimies (s. 1854)
27. huhtikuuta – Aleksandr Skrjabin, venäläinen pianisti ja säveltäjä (s. 1872)
30. huhtikuuta – Charles Walter De Vis, englantilainen eläin- ja lintutieteilijä (s. 1829)
1. toukokuuta – Gustaf Heinricius, suomalainen lääkäri, professori ja kulttuurihistorioitsija (s. 1853)
3. toukokuuta – Arvid Genetz (”Arvi Jännes”), suomalainen kielentutkija ja runoilija (s. 1848)
7. toukokuuta – Nikolai von Essen, venäläinen amiraali (s. 1860)
9. toukokuuta – François Faber, luxemburgilainen maantiepyöräilijä (s. 1887)
9. toukokuuta – Anthony Wilding, uusiseelantilainen tennispelaaja (s. 1883)
10. toukokuuta – Karl Lamprecht, saksalainen historianfilosofi (s. 1856)
11. toukokuuta – Arthur Hussey, yhdysvaltalainen golfaaja (s. 1882)
14. toukokuuta – Herman Donners, belgialainen vesipalloilija (s. 1888)
24. toukokuuta – Francis Octavius Grenfell, englantilainen sotilaskapteeni (s. 1880)
26. toukokuuta – Emil Lask, saksalainen uuskantilainen filosofi (s. 1875)
29. toukokuuta – J. R. Aspelin, suomalainen arkeologi (s. 1842)
30. toukokuuta – Marcelo Azcárraga Palmero, espanjalainen kenraali, poliitikko ja pääministeri (1897 ja 1904–1905) (s. 1832)
2. kesäkuuta – Olof Arborelius, ruotsalainen taidemaalari (s. 1842)
4. kesäkuuta – Henrik Nissen, norjalainen arkkitehti (s. 1848)
11. kesäkuuta – Gustaf Gideon Forsman, suomalainen rovasti, valtiopäivämies ja kirjailija (s. 1841)
15. kesäkuuta – Eugène Jansson, ruotsalainen taidemaalari (s. 1862)
16. kesäkuuta – Scotty Davidson, kanadalainen jääkiekkoilija (s. 1892)
19. kesäkuuta – Sergei Tanejev, venäläinen säveltäjä, pianisti ja musiikkipedagogi (s. 1856)
22. kesäkuuta – Kyösti Kanniainen, suomalainen päätoimittaja ja nuorsuomalaisten kansanedustaja (s. 1871)
Kuolleita > Heinäkuu–syyskuu

1. heinäkuuta – Maria Ramstedt, ”Martti Humu”, suomalainen teosofi ja kirjailija (s. 1852)
2. heinäkuuta – Porfirio Díaz, Meksikon presidentti (1876–1880 ja 1884–1911) (s. 1830)
7. heinäkuuta – William Lundström, suomalainen kirjailija ja SDP:n kansanedustaja (s. 1880)
10. heinäkuuta – Luka Razikašvili, ”Važa-Pšavela”, georgialainen runoilija (s. 1861)
16. heinäkuuta – Ellen G. White, yhdysvaltalainen kristillinen kirjailija ja adventistien uskonnollinen johtaja (s. 1827)
18. heinäkuuta – Ozra Amander Hadley, yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko (s. 1826)
3. elokuuta – André-Maurice Bovet, sveitsiläinen katolinen piispa (s. 1865)
9. elokuuta – Richard Bernard Heldmann, ”Richard Marsh”, brittiläinen kirjailija (s. 1857)
12. elokuuta – Haakon Ditlef Lowzow, norjalainen upseeri ja poliitikko (s. 1854)
14. elokuuta – Hugo Rosenlew, suomalainen liikemies ja toimitusjohtaja (s. 1862)
16. elokuuta – James Isbister, kanadalainen métis-johtaja (s. 1833)
17. elokuuta – Leo Frank, ainoa Yhdysvalloissa lynkattu juutalainen (s. 1884)
19. elokuuta – Serafino Vannutelli, italialainen katolinen arkkipiispa ja kardinaali (s. 1834)
20. elokuuta – Paul Ehrlich, vuoden 1908 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut saksalainen lääkäri ja professori (s. 1854)
20. elokuuta – Carl Synnerberg, suomalainen kouluhallituksen ylitarkastaja ja filologi (s. 1837)
21. elokuuta – Vilho Salo, suomalainen taidemaalari (s. 1869)
22. elokuuta – Augustin Barié, ranskalainen urkuri ja säveltäjä (s. 1883)
2. syyskuuta – Elling Holst, norjalainen matemaatikko ja lastenkirjailija (s. 1849)
7. syyskuuta – Miina Lönnrot, Elias Lönnrotin veljentytär ja taloudenhoitaja (s. 1827)
13. syyskuuta – Andrew L. Harris, yhdysvaltalainen poliitikko ja Ohion kuvernööri (s. 1835)
17. syyskuuta – Henry Biaudet, suomalainen historioitsija ja sortovuosien aktivisti (s. 1869)
18. syyskuuta – Johannes Schwartzberg, suomalainen pappi, tuomiorovasti, rehtori ja valtiopäiväedustaja (s. 1846)
23. syyskuuta – Juho Laakso, suomalainen torppari ja SDP:n kansanedustaja (s. 1854)
24. syyskuuta – Pjotr Durnovo, venäläinen virkamies ja ministeri (s. 1842 tai 1845)
26. syyskuuta – Keir Hardie, brittiläinen työväenpuolueen poliitikko (s. 1856)
27. syyskuuta – John Kipling, brittiläinen upseeri (s. 1897)
30. syyskuuta – Konstantin Makovski, venäläinen taidemaalari (s. 1839)
Kuolleita > Lokakuu–joulukuu

1. lokakuuta – Matti Kurikka, suomalainen lehtimies, kirjailija ja utopisti (s. 1863)
2. lokakuuta – Kalle Kustaa Pykälä, suomalainen Maalaisliiton kansanedustaja (s. 1864)
4. lokakuuta – Karl Staaff, ruotsalainen poliitikko ja pääministeri (1905–1906 ja 1911–1914) (s. 1860)
6. lokakuuta – José María Usandizaga, espanjalainen säveltäjä (s. 1887)
7. lokakuuta – Anders Auvinen, suomalainen kauppias, laivanvarustaja, sahanomistaja ja kauppaneuvos (s. 1843)
7. lokakuuta – Friedrich Hasenöhrl, itävaltalainen fyysikko (s. 1874)
11. lokakuuta – Jean-Henri Fabre, ranskalainen hyönteistieteilijä ja kirjailija (s. 1823)
12. lokakuuta – Edith Cavell, englantilainen sairaanhoitaja (s. 1865) (teloitettiin)
12. lokakuuta – August Fabritius, suomalainen rautatievirkamies ja ruotsinkielisen pikakirjoitusjärjestelmän kehittäjä (s. 1844)
13. lokakuuta – Béla Las-Torres, unkarilainen uimari ja olympiamitalisti (s. 1890)
20. lokakuuta – Heikki Häyrynen, suomalainen SDP:n kansanedustaja (s. 1875)
20. lokakuuta – Emma Mäkinen, suomalainen kansakoulunopettaja ja siveellisyystyön uranuurtaja (s. 1849)
22. lokakuuta – Wilhelm Windelband, saksalainen uuskantilainen filosofi (s. 1848)
2. marraskuuta – Isaac Rice, yhdysvaltalainen keksijä, shakkimesenaatti, shakinpelaaja ja kirjailija (s. 1850)
3. marraskuuta – Wilhelm Olssøn, norjalainen poliitikko (s. 1844)
4. marraskuuta – Booker T. Washington, yhdysvaltalainen pedagogi, puhuja ja kirjailija (s. 1856)
12. marraskuuta – Benjamin Ståhlberg, suomalainen lehtori, luonnontieteilijä ja museomies (s. 1859)
17. marraskuuta – Heikki Kiiskinen, suomalainen Maalaisliiton kansanedustaja (s. 1868)
19. marraskuuta – Joel Emmanuel Hägglund, ”Joe Hill”, ruotsalais-yhdysvaltalainen lauluntekijä ja ammattiyhdistysvaikuttaja (s. 1879)
[[28. marraskuuta] – Henry Eeles Dresser, englantilainen liikemies ja lintutieteilijä (s. 1838)
28. marraskuuta – Ferdinand Sarrien, ranskalainen poliitikko ja pääministeri (1906) (s. 1840)
30. marraskuuta – Mutaga IV Mbikije, Burundin kuningas (1908–1915) (s. 1892)
1. joulukuuta – Georg Wasastjerna, suomalainen arkkitehti (s. 1865)
3. joulukuuta – Benjamin Jamieson, kanadalainen haavipalloilija ja olympiavoittaja (s. 1874)
3. joulukuuta – Lewis F. Muir, yhdysvaltalainen säveltäjä ja ragtime-pianisti (s. 1884)
4. joulukuuta – Lajos Gönczy, unkarilainen korkeushyppääjä (s. 1881)
9. joulukuuta – Simeon Hirvonen, suomalainen runoilija ja suomentaja (s. 1848)
11. joulukuuta – Anton Bezenšek, slovenialainen opettaja ja pikakirjoittaja (s. 1854)
11. joulukuuta – Hugo Lund, suomalainen opettaja ja sinologi (s. 1872)
18. joulukuuta – Édouard Vaillant, ranskalainen sosialistipoliitikko (s. 1840)
19. joulukuuta – Alois Alzheimer, saksalainen psykiatri ja neuropatologi (s. 1864)
22. joulukuuta – Daniel Giraud Elliot, yhdysvaltalainen eläintieteilijä (s. 1835)
30. joulukuuta – Joel Naaralainen, suomalainen SDP:n kansanedustaja (s. 1867)
Kuolleita > Tuntematon päivämäärä

Karl Adolf Appelberg, suomalainen teologi ja professori (s. 1851)
Johan Antero Cederberg, suomalainen pappi ja kirkkohistorioitsija (s. 1852)
Gustaf Richard Idestam, suomalainen senaattori ja valtiopäivämies (s. 1832)
Léon Lécuyer, ranskalainen ampuja ja olympiamitalisti (s. 1855)
Petri Shemeikka, karjalainen runoilija (s. 1821 tai 1825)
Nobelin palkinnot

Nobelin fysiikanpalkinto: Sir William Bragg ja Sir William Lawrence Bragg
Nobelin kemianpalkinto: Richard Willstätter
Nobelin kirjallisuuspalkinto: Romain Rolland
Muuta

Kirjallisuusvuosi 1915
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 1915 Wikimedia Commonsissa
Nigga

Nigga on  afroamerikkalaisten afrikanamerikkalaisessa englannissa käyttämä, heitä itseään tarkoittava termi. Se on muunnelma sanasta nigger, mutta sitä pidetään joskus rasistisen nigger-sanan kevyempänä, tuttavallisena versiona. Termin rasistisuudesta ja sen käytöstä käydään silti kiivasta keskustelua.
Nigga-sanaa käytettiin alkujaan mustien amerikkalaisten yhteisöissä, mutta se on levinnyt Yhdysvalloissa jonkin verran myös muiden etnisten ryhmien, mukaan lukien valkoisten, sanavarastoon. Sanan merkitys vaihtelee erittäin paljon riippuen kontekstista ja sitä käyttävät eniten nuoret ikäpolvet. Nigga-termin on popularisoinut nuorisolle lähinnä valtavirtaviihde, kuten rap-musiikki ja elokuvat.
Jotkut mustat amerikkalaiset pitävät rasistisena, jos valkoihoinen puhuttelee heitä ”nigga”-termillä, mutta hyväksyvät puhuttelun muilta afroamerikkalaisilta tai mahdollisesti muuhun etniseen vähemmistöön kuuluvalta. Tässä tapauksessa termi symboloi ”veljeyttä”, kuten esimerkiksi englannin kielen muut slangitermit dude ja bro, sekä lad. Sen käyttö määrätyn sosiaalisen ryhmän ulkopuolella koetaan halventavaksi.
Systemaattinen analyysi

Systemaattinen analyysi on analyysin muoto, jossa analyysit ovat muodostettu samankaltaisella logiikalla, jonka ansiosta analyysejä voidaan käyttää synteesin muodostuksessa. Synteesin muodostuminen on onnistuneen systemaattisen analyysin tulos. Systemaattista analyysia käytetään yleisemmin systemaattisen teologian tutkimuksessa, sekä  kasvatustieteen, filosofian, historian ja varhaiskasvatustieteen tutkimuksissa. Systemaattista analyysiä on kehitetty monialaisesti eri tieteenalojen lähtökohdista sekä poikkitieteellistä tutkimusta varten. Systemaattisella analyysillä ja systeemianalyysillä on omat tutkimuksen tavat ja näitä menetelmiä käytetään monesti erilaisilla aihealueilla. Systemaattinen analyysi pohjautuu filosofisempaan laadulliseen muotoon, kun taas systeemianalyysi perustuu faktorianalyyseihin ja erilaisiin mixed method näkökulmiin.
Systemaattinen analyysi sisällön analyysissä

Systemaattista analyysiä ovat yleisesti muotoilleet Juhani Jussila, Kaisu Montonen ja Kari E. Nurmi 1992. Teologian alueella käytetty muoto systemaattisesta analyysistä taas on kirjoitettu Seppo A. Teinosen vanhemmista materiaaleista, joista Jari Jolkkonen on koonnut metodioppaan 2007. Systemaattisen analyysin aiemmin 1992 julkaistu versio Jussilan, Montosen ja Nurmen esittämässä muodossa perustuu pitkälle systemaattisen ajattelun historialle filosofiassa ja muissa tieteissä. Heidän kantavana ajatuksena on systemaattisen analyysin menetelmällinen vaiheistus sekä laaja-alaiset menetelmälliset kriteerit systemaattisen analyysin suorittamiselle.
Systemaattinen analyysi sisällön analyysissä > Systemaattisen analyysin vaiheet

Yleisesti Juhani Jussila, Kaisu Montonen ja Kari E. Nurmi ovat luonnehtineet menetelmää laadulliselta toteutukseltaan viimeiseen asti avoimeksi pyrkimykseksi, jossa parhaimmillaan aiheen analyyseistä voidaan muodostaa synteesi. Systemaattisessa analyysissä on siten kaksi tehtävää analyyttinen asioiden purkaminen ja argumentaation looginen kerääminen synteesin muotoon. Synteesin muodostamiselle on menetelmän kannalta olennaista, että aiheen taustaoletuksia, argumentaation sisältöjä, arvoja tai muita analyysiin vaikuttaneita tekijöitä voidaan vaihtaa ja hioa analyysien aikana koko tutkimuksen ajan. Tämä tarkoittaa, että menetelmä on hyvin avonainen mutta toteutustavaltaan raskas ja sen soveltuvuus riippuu täysin analysoitavasta aiheesta. Kari E. Nurmi on myöhemmin 2014 koonnut systemaattisen analyysin tekovaiheita. Osa vaiheiden järjestyksistä voi poiketa analyysissä, ja monesti tutkimuksessa joudutaan palaamaan eri vaiheisiin, mikäli analyysin tai synteesin sisältö muuttuu olennaisesti.
Systemaattinen analyysi teologian tutkimuksessa

Metodioppaassaan Jari Jolkkonen jakaa systemaattisen analyysin neljään eri tasoon, yksittäisten käsitteiden analyysiin, yksittäisten väitelauseiden analyysiin, argumentaation analyysiin, sekä edellytysten analyysiin.
Yksittäisten käsitteiden analyysissa pureudutaan sananmukaisesti käsitteisiin. Huomiota kiinnitetään muun muassa:
Kuinka usein tiettyjä käsitteitä lähteessä esiintyy.
Kuinka niitä painotetaan.
Kuinka käsitteet toimivat käsitepareissa.
Onko käsitettä käytetty "arkipäiväisessä" merkityksessä vai vertauskuvallisesti.
Kuinka perinteisiä teologisia ja filosofisia käsitteitä käytetään.
Kuinka käsitteet suhteutuvat toisiin samankaltaisen merkityssisällön omaaviin käsitteisiin.
Yksittäisten väitelauseiden analyysissa huomio kohdistuu siihen, mitä tekstissä varsinaisesti väitetään. Tarkastelussa katsotaan, onko esitetty väite:
Suora (eksplisiittinen) vai epäsuora (implisiittinen).
Onko väite kirjoittajan kynästä vai kuvataanko väitteellä jonkin toisen käsityksiä.
Onko väite esim. poleeminen tai ristiriitainen.
Mitä väitteessä ei oteta huomioon.
Kuvaillaanko väitteellä yleisiä "tosiasioita" vai kirjoittajan henkilökohtaisia näkemyksiä.
Kuinka väite on yhteensovitettavissa perinteisiin teologis-filosofisiin perusratkaisuihin.
Argumentaation analyysissa huomio kiinnittyy käsitteiden ja väitteiden pohjalle rakentuviin perusteluihin. Argumentaation analyysissa tarkastellaan muun muassa seuraavia asioita:
Onko argumentin pohjalla eksplisiittinen vai implisiittinen väite.
Kuinka väitteiden perustelut on dokumentoitu.
Millaisiin asioihin kirjoittaja argumentoinnissaan vetoaa (esim. kokemus, järki)
Ovatko argumentit deduktiivisia vai induktiivisia.
Kuinka kestäviä argumentit ovat (premissien paikkansapitävyys, johdonmukaisuus)
Muodostavatko argumentit sisäisesti johdonmukaisen kokonaisuuden.
Edellytysten analyysissa tutkitaan sitä, mille teologisille ja filosofisille taustaoletuksille analysoitava teksti rakentuu. Huomiota voidaan kiinnittää seuraavanlaisiin asioihin:
Mihin filosofiseen/teologiseen koulukuntaan tekstin kirjoittaja kuuluu (esim. vapautuksen teologia, eksistentialismi).
Millaisen todellisuuskäsityksen kirjoittaja allekirjoittaa (esim. idealismi, materialismi)
Millaisia epistemologisia käsityksiä kirjoittajan näkemyksiin liittyy. (esim. fideismi, nihilismi, evidentialismi).
Millainen on kirjoittajan jumalakäsitys.
Miten ilmoitus ymmärretään tekstissä (oppina, kokemuksena, historiana, läsnäolona)
Millaista ihmiskäsitystä teksti heijastaa.
Miten teksti soveltuu perinteisiin teologisiin kysymyksiin (esim. uskon ja järjen suhde)
Näiden neljän tason lisäksi systemaattiseen analyysiin kuuluu vielä kaksi kokoavaa käsitettä, joita kutsutaan systeemi-immanenttisuudeksi, sekä strukturoitavaksi prinsiipiksi.
Systeemi-immanenttisuudella tarkoitetaan lähtökohtaa, jonka mukaan, jossa tekstiä tarkastellaan sen omilla ehdoilla, sisältä käsin. Menetelmä on läheinen Grounded Theory:n (GT) kanssa.
Strukturoivalla prinsiipillä puolestaan pyritään löytämään niitä johtolankoja, joiden perusteella voitaisiin selittää kirjoittajan koko ajattelua sekä selventää yksityiskohtia.
Systemaattisen analyysin lähteitä

2025 Tervashonka, Ari J. Systematic analysis method for complex problem solving – balance of intuition and methodological procedurality
2024 Tervashonka, Ari J. (ed.) Systematic Analysis Methodological Perspectives
2021 Tervashonka, Ari J., Meta-analysis of five systematic analysis papers from Finland
2020 Heikkilä, Ida Systemaattisen teologian metodi Saksassa ja Suomessa. Teologinen Aikakauskirja, Vol. 125, No. 1, 2020, p. 68-74.
2020 Nuopponen, Anita, ’Systemaattinen käsiteanalyysi tutkijan työssä
2020 Tervashonka, Ari J., Suominen, Vesa, Systemaattisen analyysin hermeneuttinen teoria.
2019 Ohly, Lukas, Arbeitsbuch Systematische Theologie: Techniken – Methoden – Übungen. UTB Taschenbuch. Tübingen: Narr Francke Attempto Verlag.
2014 Nurmi,Kari E. Systemaattinen tekstianalyysi Metodix.
2009 Outi Törmänen & Leena Paasivaara, systemaattinen analyysi tutkimusmenetelmänä — sovellus tekstiaineistoon terveyshallinto-tieteellisessä tutkimuksessa
2008 Hannula, Aino, 'Systemaattinen tekstianalyysi' Kirjassa Syrjänen Eija & Eronen Ari & Veli-Matti Värri Avauksia Laadulliseen Tutkimuksen Analyysiin
2007 Jolkkonen, Jari, Systemaattinen analyysi tutkimusmetodina
1992 Jussila, Juhani, & Montonen, Kaisu, & Nurmi, Kari, E.  Luku ’Systemaattinen analyysi kasvatustieteiden tutkimusmenetelmänä’. Kirjassa Gröhn, Terttu & Jussila, Juhani (ed.) Laadullisia lähestymistapoja koulutuksen tutkimuksessa.