Paul Poiret
Yksityiselämä ja sen vaikutus muotisuunnitteluun

Vuonna 1905 Poiret, pahamaineinen naistenmies, hämmästytti kaikki ystävänsä avioitumalla maalta kotoisin olevan, lapsuudestaan asti tuntemansa Denise Boulet'n (1886–1982) kanssa. Heille syntyi viisi lasta: Rosine (1906), Perrine (n. 1910), Martine (1911), Colin (1912) ja Gaspard (n. 1913).
Denise oli hänen ihanteensa ruumiillistuma, omalla tavallaan yhtä voimakas muotia luova voima kuin mikä tahansa kuulu salonginpitäjä. "Kaikki ne, jotka ovat ihailleet häntä sen jälkeen, kun tein hänestä vaimoni, eivät varmasti olisi valinneet häntä siinä tilassa, jossa hänet löysin", Poiret kirjoitti ilkeästi vuonna 1928 tapahtunutta avioeroa seuranneissa muistelmissaan nimeltä King of Fashion. "Mutta minulla oli suunnittelijan silmä ja näin hänen kätketyt sulonsa ... Hänestä piti tulla yksi Pariisin kuningattarista."
Denise muusanaan Poiret ryhtyi mullistamaan muotia. Hän poisti alushamekerrokset vuonna 1903 ja vuonna 1906 pienensi tiimalasikorsetit nauhaksi, joka oli vahvistettu lyhyillä valaanluukaistaleilla ja ommeltu itse vaatteeseen. Samalla kun hän vapautti naiset korseteista, hän rajoitti heidän liikkumistaan kapeilla, nilkasta kiristetyillä hameilla ja epäkäytännöllisillä haaremihousuilla.
"Denise Poiret ei ole koskaan käyttänyt korsettia ..." kirjoitti Vogue vuonna 1911. "Hän ei ole koskaan käyttänyt korkeaa kaulusta ...  pukua ei ole tehty hänen vartalonsa mukaiseksi, eikä siinä ole yhtään turhaa koristetta." Rouva Poiret kuvattiin Vogueen Yhdysvaltojen matkallaan vuonna 1913 samettihameessa, jonka halkion alta näkyivät venäläisen kuskin saappaat, joita hän aina käytti päivisin, ja lepäilemässä tyynyillä hyvin yksinkertaisessa paitapuvussa, joka oli leikattu nilkkoihin asti kuin silkkinen t-paita.
Poiretin omaelämäkerta vähättelee vaimon roolia hänen omassa menestyksessään, mutta Denise Boulet'n vaikutus hänen elämäänsä ja työhönsä oli poikkeuksellinen. Hän oli Paul Poiret'n muotitalon taiteellinen johtaja, ja hänen vapaamielinen lähestymistapansa pukeutumiseen edelsi Gabrielle "Coco" Chanelin, Poiretin vihollisen lähestymistapaa. Poiretin väitettiin tavanneen Chanelin, joka oli pukeutunut yhteen kuuluisaksi tulleista vaatimattomista pikkumustistaan, täysi vastakohta hänen omalle ylenpalttiselle tyylilleen, ja kysyneen häneltä: "ketä surette, neiti?" Coco Chanel oli vastannut: "Teitä, monsieur."
Poiretin legendaarisessa Tuhannen ja yhden yön juhlassa Pariisissa vuokratussa yksityispalatsissa osoitteessa 109 Rue du Faubourg Saint Honoré vuonna 1911 Denise oli pukeutunut sulttaanin suosikkina kullanväriseen lampunvarjostimen muotoiseen tunikaan, jossa helma oli tuettu vanteella ja haaremihousuihin. Tapahtuma oli muotitalon ensimmäisen tuoksun Nuit Persane lanseeraustilaisuus. Sheban kuningattarena toisessa pukugaalassa Denise Poiret käytti lantioon asti leikattua pukua paljastaen jalkansa koko mitaltaan, mikä oli järkyttävä ele vuonna 1914 jopa boheemin pariisilaisen yläluokan piirissä.
Huolimatta heidän kitkerastä, aviomiehen jatkuvasta uskottomuudesta johtuvasta avioerostaan vuonna 1928, Denise Poiret piti edelleen arvossa entisen aviomiehensä työtä ja huolehti vaatekokoelmastaan museotutkijan tavoin. Poika Colin Poiret antoi osan äitinsä upeista vaatteista Pariisin Musée de la Modelle. Hän ompeli pukujen vuoreihin kangaslaput, joihin hän merkitsi luomispäivämäärän, teoksen nimen ja joskus tilaisuuden, jota varten se oli tehty. Colin Poiret käsitteli isänsä Paul Poiret'n työtä tämän oman väitteen mukaisesti: "olen taiteilija enkä ompelija".