stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sauli Koivula

| Sauli Koivula> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1972
Muusikko
Taiteilijanimi:  Sakke, Sakkeus
Tyylilajit:  hard rock blues rock
Soittimet:  rummut kitara basso lyömäsoittimet laulu
Yhtyeet:  Peer Günt Hevinkelium Kapsaek Super Trouper Brazilian Aeroplane American Shöcking Blü
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sauli ”Sakke” Koivula (s. 1972) on turkulainen muusikko. Hänet tunnetaan parhaiten suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin rumpalina. Koivula on soittanut myös muun muassa Hevinkelium-, Kapsaek-, Super Trouper-, Brazilian Aeroplane- ja Shöcking Blü -yhtyeissä ja lukuisissa muissa orkestereissa sekä sessiosoittajana että konserteissa.
Koivula soittaa myös kitaraa, bassoa sekä lyömäsoittimia, sekä laulaa yhtyeessä American, joka tekee myös yhteistyötä Eero Raittisen kanssa. American soittaa The Band -yhtyeen tuotantoa.
Koivula on Pearl Drums -artisti. Hän harrastaa vintage-rumpuja ja käyttää keikoilla myös satunnaisesti mm. Slingerland- ja Ludwig-merkkisiä settejä.
Koivula on tehnyt 2020 myös yhteistyötä Jukka Salmen kanssa työnimellä Salmi & Koivula.
Aiheesta muualla

Sakke Koivula MySpace
Peer Günt
| --- | --- |
Albumit:   Peer Günt  Backseat  Good Girls Don’t...  Fire Wire  Don’t Mess with the Countryboys  Smalltown Maniacs  No Piercing, No Tattoo  Guts and Glory  Buck the Odds 
Kokoelmat:   Peer Günt 1 / Through the Wall  Years On The Road  Golden Greats  20 suosikkia – Liquire and Drugs  Bad Boys Are Here 
Livealbumit:   Live at Rockperry  Live Today, Gone Tomorrow 
DVD:t:   Live at Rockperry  Live at Tavastia 
EP:t:   Through the Wall  Bad Boys Are Here  Bartender
Scotty Lago

| Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Miesten lumilautailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Miesten lumilautailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.Miesten lumilautailu. Olympialaiset  | Maa:  Yhdysvallat> Miesten lumilautailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | halfpipe |  |
Scotty Lago (s. 12. marraskuuta 1987 Seabrook, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lumilautailija. Hän voitti olympiapronssia halfpipessä Vancouverissa 2010. Lago voitti myös X Gamesissa kultaa Best Methodissa Aspenissa vuonna 2011. Hänellä on tämän lisäksi kaksi X Games-hopeaa ja yksi pronssi. Lago aloitti lumilautailun vuonna 1996. Hänellä on myös kolme pronssia Winter Dew Tourilta.
Käännös suomeksi
Savio

| Savio |
| --- | --- |
 Savion rautatieasema
 Kaupungin kartta, jossa Savio korostettuna.
Kaupunki:  Kerava
Kaupunginosa nro:  6 
Väkiluku:  5 906 (31.12.2014)
Osa-alueet:  Koivikko Kannisto Savio
Postinumero(t):  04260
Savio on Keravan 6. kaupunginosa, joka sijaitsee Keravan Keskustan kaupunginosasta etelälounaaseen. Saviolla asui 5 906 ihmistä (31.12.2014) ja se on Keravan toiseksi väkirikkain kaupunginosa. Savion naapurikaupunginosia ovat idässä Alikerava ja pohjoisessa Sompio. Etelässä Savio rajoittuu Vantaan ja lännessä Tuusulan kunnanrajoihin.
Savio sijaitsee Helsingin–Riihimäen rautatien varrella 26 kilometriä Helsingistä pohjoiseen. Savion rautatieasema on pääkaupunkiseudun lähiliikenteen käytössä, ja sillä pysähtyvät K-junat ruuhka-aikoina 10 minuutin välein sekä hiljaisina aikoina T-junat. Asukasluku oli vuonna 2004 5 856. Melko väljästi rakennetulla alueella on kerrostaloja ja pienkerrostaloja sekä paljon rivi- ja omakotitaloja. Ympäristö on vehreää, ja alueella on runsaasti kevyen liikenteen väyliä, kuten Saviontaival. Saviolla sijaitsee myös Sielunrajankallio joka toimii alueen virkistysalueena, ja on kovassa käytössä. Kalliolla sijaitsi aiemmin mm. hyppytorni. Savion palvelut sijaitsevat pääasiassa aseman lähettyvillä ja niitä ovat mm. lähikauppa, R-kioski, asiamiesposti, eläinlääkäri, kolme kampaamoa, kaksi pizzeriaa, vapaaehtoinen palokunta, fysikaalinen hoitolaitos, baari, apteekki, tekonurmikenttä ja kuntosali. Saviolla on myös koulu, Savion ala-aste, sekä useita päiväkoteja ja leikkipuistoja.
Helsingin ja Hämeenlinnan välisen rautatien avaaminen 1862 toi alueelle teollisuutta. Nykyisin teollisuus on keskittynyt radan itäpuolelle Alikeravalle, jossa toimivat muun muassa Sinebrychoff, Ifolor ja Sairaalapesula, sekä erilaisten erikoisliikkeiden keskittymä. Alikeravan puolella, välittömästi rautatieaseman vieressä sijaitsee Klondyke-talo, suuri 30 000 kerrosneliömetrin tiiliverhoiltu teollisuusrakennus, jossa toimii nykyään muun muassa lukuisia eri pienyrityksiä.  Vuosina 1990–1995 talossa toimi ensin sisähuvipuisto Fanfaari, jonka toimintaa jatkoi mm. Renny Harlinin omistama Planet FunFun aina vuoteen 1995 saakka.
Uudenmaan liiton maakuntahallitus valitsi Savion vuoden uusmaalaiseksi kyläksi 2003.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Savion VPK:n kotisivut
Savion kyläyhdistyksen blogi
Scottsdale

Scottsdalella voidaan tarkoittaa ainakin  seuraavia asioita:
Scottsdale, Tasmania, kaupunki Australiassa
Scottsdale, Arizona, kaupunki Yhdysvalloissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Scottsdale”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Salzweg

| Salzweg |
| --- | --- |

 vaakuna
 Salzweg
 Koordinaatit: 48°37′N, 13°29′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Piirikunta:  Passau
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Josef Putz
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  31,91 km²
Korkeus:  450 m
Väkiluku (31.12.2020):  6 833
 – Väestötiheys:  214 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.salzweg.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Salzwegin sijainti Passaun piirikunnassa.
Salzweg on kunta Passaun piirikunnassa Ala-Baijerissa Saksassa. Se sijaitsee viisi kilometriä Passausta pohjoiseen. Kunnan pinta-ala on 31,91 km², ja sen asukasluku oli vuoden 2020 lopussa 6 833. Kunnan pormestarina toimii Josef Putz.
1900-luvun alussa kunnassa oli noin 200 asukasta. Vuonna 1910 sinne rakennettiin ensimmäinen koulu. 1950-luvun jälkeen kunnan väestömäärä on Passaun läheisyyden ansiosta kasvanut voimakkaasti, koska monet siellä työssäkäyvät asuvat Salzwegissa.
Asukasluvun kehitys

1939: 1 681
1950: 2 409
1961: 2 248
1970: 3 244
1987: 5 018
2000: 6 631
2010: 6 560
2015: 6 813
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salzweg Wikimedia Commonsissa
Kunnan verkkosivusto (saksaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Salzweg
Käännös suomeksi
Scott Lautanen

Scott Lautanen on sukujuuriltaan suomalainen yhdysvaltalainen televisio-ohjaaja ja tuottaja. Lautanen on ohjannut jaksoja muun muassa televisiosarjoihin CSI: Miami, CSI: New York, Sarah Connorin aikakirjat, Moonlight sekä Num3rot. Lautanen on naimisissa 20th Century Fox Film Corporationin televisiotuotannon varapuheenjohtajan Michelle Lautasen kanssa.
Aiheesta muualla

Scott Lautanen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sara La Fountain

Sara La Fountain (ent. Saara Kuronen, s. 22. huhtikuuta 1981, Santa Barbara, Yhdysvallat) on suomalainen ruokakolumnisti, -kirjailija ja televisiojuontaja. Hänen isänsä on amerikanranskalainen ja äiti suomalainen.
La Fountainin ensimmäinen ruokaohjelma, à la Sara, alkoi MTV3:lla syksyllä 2005. Hänen samanniminen keittokirjansa ilmestyi lokakuussa 2005. Toukokuussa 2006 kirja valittiin voittajaksi Gourmand World Cookbook Award -kilpailussa uuden tulokkaan luokassa.
Keväällä 2008 alkoi Suomessa MTV3:lla esitettävä, kansainväliseen levitykseen tehty ruokaohjelma Täydellinen päivä jossa ruokaa laittaa La Fountainin lisäksi kolme muuta tunnettua pohjoismaista kokkia.  Vuonna 2014 hän esiintyi 24Kitchen-televisiosarjassa.
La Fountain on opiskellut New Yorkissa Culinary Institute of Americassa (CIA).
Sara La Fountainin oli kihloissa ohjaaja Antti J. Jokisen kanssa. Pariskunnalla oli koti sekä Suomessa että Yhdysvalloissa. He erosivat lokakuussa 2011.
Marraskuussa 2016 La Fountain valittiin Suomen kuumimmaksi naiseksi hyvin aktiivisella Futisforum2-sivustolla. Kyseessä oli moniosainen äänestys, jossa alkujaan oli mukana jopa 300 suomalaiskaunotarta. Finaalissa tittelistä kisasi lopulta kahdeksan naista, joiden joukosta Sara La Fountain nappasi ykkössijan peräti 21,5 prosentilla äänistä. Asiasta uutisoi muun muassa Ilta-Sanomat. Myös La Fountain itse reagoi valintaansa sen tultua julki.
Keväällä 2010 La Fountain valittiin yhdysvaltalaisen veitsi- ja teräasearvosteluja keräävän blogisivuston järjestämässä äänestyksessä maailman viidenneksi seksikkäimmäksi julkkiskokiksi.
Teokset

À la Sara
Healthy kitchen
Sara’s Australia
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Iltalehden Julkkislista: Sara La Fountain
Scott Koziol

Scott Koziol on yhdysvaltalainen basisti. Hän soitti Linkin Park -yhtyeessä bassoa vuosina 1999–2001. Nykyään hänen sijassaan bassoa soittaa Dave Farrell.
Koziol soittaa bassoa yhtyeen ”One Step Closer” -musiikkivideolla. Hän toimi Linkin Parkissa väliaikaisena jäsenenä, ennen kuin Dave Farrell teki paluun yhtyeeseen.
Aiheesta muualla

Scott Koziol – credits allmusic.com (englanniksi)
Linkin Park Bio imdb.com (englanniksi)
Scotty Bowman

| Scotty Bowman |
| --- | --- |
 Scotty Bowman vuonna 2006
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1933 (ikä 91) Montreal, Québec
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Valmennusura
Vuodet:  1956–2002
Seurat:  Montreal Jr. Canadiens Sherbrooke Castors St. Louis Blues Montreal Canadiens Buffalo Sabres Pittsburgh Penguins Detroit Red Wings
Hockey Hall of Fame
 1992 
William Scott ”Scotty” Bowman  (s. 18. syyskuuta 1933 Montreal, Québec, Kanada) on kanadalainen entinen jääkiekkovalmentaja, joka valmensi useita NHL-joukkueita Stanley Cup -mestaruuteen, yhteensä ennätykselliset yhdeksän kertaa. Häntä pidetään yleisesti kaikkien aikojen parhaana jääkiekkovalmentajana.[lähde? ]
Bowman oli alkujaan itsekin jääkiekkoilija, mutta kärsittyään päävammasta hän joutui lopettamaan uransa. Kaksi vuotta myöhemmin, vuonna 1956 hän toimi Ottawa Junior Canadiensin valmentajana QMJHL:ssä. Kahden vuoden kuluttua joukkue voitti Memorial Cupin. Bowman siirtyi OHL:ään, ja sieltä vuonna 1966 NHL:n laajenemisen yhteydessä valmentamaan St. Louis Bluesia, joka pääsi jo ensimmäisellä kaudellaan Stanley Cup -finaaliin.
Bluesin jälkeen Bowman valmensi menestyksekkäästi myös Montreal Canadiensia, Buffalo Sabresia, Pittsburgh Penguinsia ja Detroit Red Wingsia, ja oli voittamassa valmentajana yhteensä yhdeksää Stanley Cupia (Montreal 1973, 1976, 1977, 1978 ja 1979; Pittsburgh 1992; Detroit 1997, 1998 ja 2002). Lisäksi Bowman on voittanut mestaruuden viisi kertaa muissa tehtävissä (Pittsburgh 1991, Detroit 2008 ja Chicago 2010, 2013 ja 2015). Bowman toimi myös Kanadan maajoukkuevalmentajana useassa turnauksessa voittaen 1976 Canada Cupin.
Bowman jäi eläkkeelle valmennustehtävistä voitettuaan Stanley Cupin 2002, mutta on toiminut sen jälkeen Chicago Blackhawksin neuvonantajana.
Scott Kelman

| Scott Kelman |
| --- | --- |
 Scott Kelman vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. toukokuuta 1981 (ikä 43) Winnipeg, Manitoba
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  89 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2009
Seurat:  San Antonio Rampage (AHL)   Laredo Bucks (CHL)   Manitoba Moose (AHL)   Hershey Bears (AHL)   Lowell Lock Monsters (AHL)   Albany River Rats (AHL)   Coventry Blaze (EIHL)
NHL-varaus:  15. varaus, 1999 Phoenix Coyotes
Scott Kelman (s. 7. toukokuuta 1981) on kanadalainen entinen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Phoenix Coyotes varasi Kelmanin NHL-liigaan ensimmäisen kierroksen viidentenätoista pelaajana vuoden 1999 varaustilaisuudessa.
Aiheesta muualla

Scott Kelman Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Sergio Obeso Rivera

Sergio Obeso Rivera (31. lokakuuta 1931 Jalapa – 11. elokuuta 2019) oli meksikolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Veracruz-Jalapan arkkihiippakuntaan (myöhempi nimi: Jalapa) 31. lokakuuta 1954. Hänet nimitettiin Papantlan hiippakunnan piispaksi 30. huhtikuuta 1971, ja hänet konsekroi 21. kesäkuuta Emilio Abascal y Salmerón, jota avustivat Manuel Pío López Estrada ja Guillermo Ranzahuer González.
Obeso Rivera sai 15. tammikuuta 1974 nimityksen Jalapan koadjuuttoriarkkipiispaksi ja Uppennan titulaariarkkipiispaksi. 12. maaliskuuta 1979 hänestä tuli Jalapan arkkipiispa, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 10. huhtikuuta 2007.
Scholl

Scholl voi tarkoittaa:
Sukunimenä

Andreas Scholl (s. 1967), saksalainen kontratenori
Aurélien Scholl (1833–1902), ranskalainen kirjailija ja toimittaja
Chiara Scholl (s. 1992), yhdysvaltalainen tennispelaaja
Mehmet Scholl (s. 1970), saksalainen jalkapalloilija
Sophie Scholl (1921–1943), saksalainen vastarintaryhmän jäsen
Muussa merkityksessä

Sophie Scholl – viimeiset päivät, Sophie Schollin elämäkertaelokuva vuodelta 2005
Scholl, aiemmin Dr. Scholl’s, jalkojenhoitoalan tuotemerkki.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Scholl”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Scott Derrickson

| Scott Derrickson |
| --- | --- |
 Scott Derrickson San Diegon Comic-Conissa 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. heinäkuuta 1966  Denver 
Ammatti:  elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  2000–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Scott Derrickson on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja, joka on keskittynyt erityisesti kauhuelokuviin. Hänen ohjaamiaan elokuvia ovat muun muassa Emily Rosen riivaaja (2005), Päivä jona maailma pysähtyi (2008), Sinister (2012) ja Doctor Strange (2016).
Derrickson opiskeli kalifornialaisessa Biola-yliopistossa ja sai B.A.-tutkinnot viestinnästä 1989 ja humanistiselta alalta 1990. Sen jälkeen hän opiskeli Etelä-Kalifornian yliopiston elokuvakoulussa.
Derricksonin esikoisohjaus oli vuonna 2000 suoraan videolle julkaistu Hellraiser: Inferno, jonka hän käsikirjoitti yhdessä Paul Harris Boardmanin kanssa. Samana vuonna sai ensi-iltansa myös Urban Legends: Kauhutarinoita 2, jonka Derrickson ja Boardman käsikirjoittivat. Derricksonin vuoden 2005 ohjaustyö Emily Rosen riivaaja osoittautui paljon odotuksia tuottoisammaksi. Sen ansiosta hän sai ohjattavakseen tieteiselokuvan Päivä jona maailma pysähtyi (2008), uudelleenfilmatisoinnin 1950-luvun klassikkoelokuvasta Uhkavaatimus Maalle. Sen jälkeen hänen oli tarkoitus ohjata elokuvasovitus John Miltonin runoelmasta Kadotettu paratiisi. Vuonna 2010 sen ohjaajaksi valittiin kuitenkin Alex Proyas, eikä liian kalliiksi todettua elokuvaa lopulta toteutettu ollenkaan.
Derricksonin seuraavia elokuvia olivat Sinister (2012) ja Deliver Us from Evil – Päästä meidät pahasta (2014). Sinisterin jatko-osassa Sinister 2 (2015) hän toimi vain käsikirjoittajana ja tuottajana. Kesäkuussa 2014 Derrickson kiinnitettiin ohjaamaan Marvel Studiosin supersankarielokuva Doctor Strange. Se sai ensi-iltansa marraskuussa 2016.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Scott Derrickson Wikimedia Commonsissa
SdKfz 6

| SdKfz 6 (Sonderkraftfahrzeug 6) |
| --- | --- |

Aseen tyyppi:  Puolitelavaunu
Alkuperämaa:   Saksa
Palvelushistoria
Valtion käytössä:   Saksa
Sodissa:  2. maailmansota
Tekniset tiedot
Paino:  9 tonnia
Pituus:  6,325 metriä
Leveys:  2,2 metriä
Korkeus:  2,48 metriä
Miehistö:  12/15
Panssarointi:  8 mm
Pääaseistus:  1x 7,92 mm MG34 tai MG42
Moottori:  Maybach NL 54 (115 hv)
Toimintasäde:  316 km
Huippunopeus:  50 km/h
SdKfz 6 (Sonderkraftfahrzeug 6) oli toisessa maailmansodassa sotilaskäyttöön tarkoitettu saksalainen puolitelavaunu. Se oli suunniteltu vetämään 105mm leFh haupitsia. Puolitelavaunu osoittautui kuitenkin liian kalliiksi vuonna 1941 ja se sai tehdä tilaa halvemmille ja paremmille puolitelavaunutyypeille.
Eri versiot

SdKfz 6 - Perusmallin puolitelavaunu, jota käytettiin tykkien ja jalkaväen kuljettamisessa.
37 mm FlaK36 auf Fahrgestell Zugkraftwagen 5t (SdKfz 6/2) - Asennettuna 37 mm FlaK 36 -ilmatorjuntatykki
76.2 mm FK36(r) auf Panzerjäger Selbstfahrlafette Zugkraftwagen 5t (SdKfz 6) - Asennettuna kaapattu neuvostoliittolainen 76 mm F-22 panssarintorjuntatykki.
Saksan asevoimien panssariajoneuvot toisessa maailmansodassa
| --- | --- |
Panssarivaunut:  Panzer I • Panzer II • Panzer III • Panzer IV • Panther • Tiger • Tiger II • Panzer 35(t) • Panzer 38(t)
Telatykistö:  Wespe • Hummel • Grille • Panzerwerfer • sIG 33 • Wurfrahmen 40
Rynnäkkötykit:  StuG III • StuG IV • StuIG 33 • StuH 42 • Brummbär • Sturmtiger
Panssarintorjuntavaunut:  Panzerjäger I • Marder I • Marder II • Marder III • Hetzer • Jagdpanzer IV • Jagdpanther • Nashorn • Jagdtiger • Elefant
Puolitelavaunut:  SdKfz 2 • SdKfz 4 • SdKfz 6 • SdKfz 7 • SdKfz 10 • SdKfz 11 • SdKfz 250 • SdKfz 251 • SdKfz 252 • SdKfz 253 • SdKfz 254
Panssariautot:  SdKfz 221/22/23 • SdKfz 234 • ADGZ
Ilmatorjuntavaunut:  Flakpanzer IV: Möbelwagen, Wirbelwind, Ostwind, Kugelblitz • Flakpanzer 38(t)
Prototyypit:  Maus • E-sarja • Panther II • Waffenträger • Neubaufahrzeug • Sturer Emil
Suunnitelmat:  Panzer VII Löwe • Panzer IX • Panzer X • Ratte • Monster
Rust Never Sleeps

| Rust Never Sleeps Neil Young |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : heinäkuu 1978
 Julkaistu: heinäkuu 1979
 Tuottaja(t): Neil Young, David Briggs, Tim Mulligan
 Tyylilaji: rock, folk
 Kesto: 32.16
 Levy-yhtiö: Reprise
Neil Youngin muut julkaisut
| Comes a Time 1978 | Rust Never Sleeps 1979 | Live Rust 1979 |
Rust Never Sleeps on kanadalaisen muusikon Neil Youngin Crazy Horse -yhtyeensä kanssa tekemä, vuonna 1979 julkaistu albumi. Albumi on nauhoitettu konsertissa, mutta yleisön ääniraidat on poistettu. Ensimmäinen puoli albumista on akustista folkia ja toinen rockia. Albumin tunnetuin kappale on "Hey Hey, My My (Into The Black)".
Kappaleet > A-puoli

My My, Hey Hey (Out Of The Blue) – 3.45 (säv. Blackburn/Young)
Thrasher – 5.38
Ride My Llama – 2.29
Pocahontas – 3.22
Sail Away – 3.46
Kappaleet > B-puoli

Powderfinger – 5.30
Welfare Mothers – 3.48
Sedan Delivery – 4.40
Hey Hey, My My (Into the Black) – 5.18
Kokoonpano

Neil Young – laulu, kitara, huuliharppu
Frank Sampedro – kitara
Joe Osborne – basso
Nicolette Larson – laulu
Singlet

Hey Hey, My My (Into The Black) (1980)
Arviot

Allmusic:
The Rolling Stone Album Guide:
Q:
Sergio Marchionne

| Sergio Marchionne |
| --- | --- |
 Sergio Marchionne
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. kesäkuuta 1952 Chieti, Italia
Kuollut: 25. heinäkuuta 2018 (66 vuotta) Zürich, Sveitsi
Kansalaisuus:   Italia
Ammatti:  Fiat Chrysler Automobilesin toimitusjohtaja Fiatin toimitusjohtaja Ferrarin pääjohtaja
Sergio Marchionne (17. kesäkuuta 1952 Chieti, Italia – 25. heinäkuuta 2018 Zürich, Sveitsi) oli italialainen yritysjohtaja, joka toimi Fiat Chrysler Automobilesin, Fiatin ja Chryslerin toimitusjohtajana sekä Ferrarin pääjohtajana. Hän toimi Fiatilla vuodesta 2003 alkaen, ja hänet tunnetaankin kenties parhaiten siitä, että hän teki täyskäännöksen Fiatin strategiassa sen oltua talousvaikeuksissa. Vuonna 2009 Marchionnesta tuli Chryslerin toimitusjohtaja ja Fiat Chrysler Automobilesin toimitusjohtaja vuonna 2014. Nuorempana Marchionne asui perheensä kanssa Kanadan Torontossa.
Syyskuussa 2014 selvisi, että Ferrarin pääjohtaja Luca di Montezemolo jättää tehtävänsä, ja näin Marchionne siirtyi hänen tilalleen. Hän aloitti työnsä Ferrarin pääjohtajana lokakuussa 2014. Hän oli myös sveitsiläisen SGS-logistiikkayhtiön hallituksen puheenjohtaja sekä kuului myös tupakkayhtiö Philip Morrisin johtajiin. Marchionne työskenteli pitkään johtotehtävissä myös rahoitusyhtiö UBS:n palveluksessa.
Sergio Marchionne kuoli 25. heinäkuuta 2018 Zürichin yliopistollisessa sairaalassa, jossa hänen oikea olkapäänsä oli leikattu runsas kuukausi aikaisemmin. Hän palasi sairaalaan 15. heinäkuuta leikkauksen jälkeisten komplikaatioiden vuoksi. Eräs italialaislehti kuitenkin uutisoi Marchionnen sairastaneen ketjupolttonsa takia myös keuhkosyöpää.
Käännös suomeksi
SdKfz 2

| SdKfz 2 Kettenkradkraft |
| --- | --- |
 Kettenkrad itärintamalla vuonna 1943
Aseen tyyppi:  kevyt traktori
Palvelushistoria
Valmistushistoria
Valmistajat:  NSU Motorenwerke AG, Neckarsulm, Saksa, vuodesta 1943 myös Stoewer Werke
Tekniset tiedot
Paino:  1 235 kg, kuorma 325 kg
Pituus:  3,00 m
Leveys:  1,00 m
Korkeus:  1,20 m
Miehistö:  Ajaja, 2 matkustajaa
Moottori:  Opel Olympian 4-sylinterinen rivimoottori
SdKfz 2 (tehtaan tyyppimerkki HK 101), joka tunnetaan paremmin nimellä Kettenkrad tai Kleines Kettenkraftrad, on NSU Motorenwerken valmistama kevyt traktori, joka tuli alun perin toisessa maailmansodassa kesäkuussa 1941 saksalaisten maahanlaskujoukkojen palveluskäyttöön. Niitä käytettiin muun muassa Kreetan valtauksen aikana.
Saksalaiset käyttivät Kettenkradeja paljon Pohjois-Afrikassa, Euroopassa ja itärintamalla niiden osoittauduttua hyödylliseksi muussakin kuin alkuperäisessä käyttötarkoituksessaan. Kettenkradiin voitiin myös kytkeä amfibinen perävaunu Sonderanhänger 1 tai 1/2, joka lisäsi kuljetustilaa. SdKfz. 2/1 "kleines Kettenkraftrad für Feldfernkabel" ja SdKfz. 2/2 "kleines Kettenkraftrad für schwere Feldfernkabel" -malleilla vedettiin yhteyskaapeleita. Niihin oli asennettu kaapelikelatelineet, ja lisäkelojen kuljettamiseen käytettiin Sonderanhänger-peräkärryä, Kun polttoaineesta tuli sodan lopulla pulaa, Kettenkradeja käytettiin erityisesti Me 262-suihkukoneiden vetämiseen lähtöpaikoilleen.
Telaketjujensa ansiosta Kettenkrad pystyi kiipeämään 45-asteisessa kulmassa hiekassa ja vielä jyrkemmin kovalla maalla. Sodan jälkeen Kettenkradeja valmistettiin vielä noin 550 kappaletta ja käytettiin enimmäkseen maataloustraktoreina, samoin kuin jäljelle jääneitä sodanaikaisia yksilöitä.
Peräkärryllinen Kettenkrad.
Kettenkrad NSU Kettenkrad Typ HK 101 vuodelta 1944.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tank Encyclopedia (englanniksi)
Saksan asevoimien panssariajoneuvot toisessa maailmansodassa
| --- | --- |
Panssarivaunut:  Panzer I • Panzer II • Panzer III • Panzer IV • Panther • Tiger • Tiger II • Panzer 35(t) • Panzer 38(t)
Telatykistö:  Wespe • Hummel • Grille • Panzerwerfer • sIG 33 • Wurfrahmen 40
Rynnäkkötykit:  StuG III • StuG IV • StuIG 33 • StuH 42 • Brummbär • Sturmtiger
Panssarintorjuntavaunut:  Panzerjäger I • Marder I • Marder II • Marder III • Hetzer • Jagdpanzer IV • Jagdpanther • Nashorn • Jagdtiger • Elefant
Puolitelavaunut:  SdKfz 2 • SdKfz 4 • SdKfz 6 • SdKfz 7 • SdKfz 10 • SdKfz 11 • SdKfz 250 • SdKfz 251 • SdKfz 252 • SdKfz 253 • SdKfz 254
Panssariautot:  SdKfz 221/22/23 • SdKfz 234 • ADGZ
Ilmatorjuntavaunut:  Flakpanzer IV: Möbelwagen, Wirbelwind, Ostwind, Kugelblitz • Flakpanzer 38(t)
Prototyypit:  Maus • E-sarja • Panther II • Waffenträger • Neubaufahrzeug • Sturer Emil
Suunnitelmat:  Panzer VII Löwe • Panzer IX • Panzer X • Ratte • Monster
Sergio Osvaldo Buenanueva

Sergio Osvaldo Buenanueva (s. 19. joulukuuta 1963) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Mendozan arkkihiippakuntaan 28. syyskuuta 1990 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Rusubbicarin titulaaripiispaksi 16. heinäkuuta 2008. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi José María Arancibia, jota avustivat Rafael Eleuterio Rey ja José Ángel Rovai.
Buenanueva sai 31. toukokuuta 2013 nimityksen San Franciscon piispaksi.