stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paul Pogba
Seurajoukkueura

Pogba aloitti uransa juniorina ranskalaisissa amatöörijoukkueissa Roissy-en-Brie ja Torcy. Vuonna 2007 hän siirtyi ammattilaisjoukkue Le Havreen, josta hän siirtyi kaksi vuotta myöhemmin englantilaisen Manchester Unitedin junioriakatemiaan. Pogba nousi edustusjoukkueeseen kaudella 2011–2012 ja hän teki debyyttinsä ammattilaisena Liigacup-ottelussa Leeds Unitedia vastaan 20. syyskuuta 2011. Pogban sopimus päättyi kauteen 2011–2012, jonka jälkeen hän siirtyi italialaiseen Juventukseen.
Pogba voitti Juventuksessa neljä peräkkäistä Serie A -mestaruutta 2013–2016, kaksi Italian cupia (2015, 2016) ja kaksi Italian supercupia (2013, 2015). Hän pelasi Mestarien liigan loppuottelussa kaudella 2014–2015, jolloin Juventus hävisi Barcelonalle. Pogba voitti lahjakkaimmalle alle 21-vuotiaalle jalkapalloilijalle jaettavan Golden Boy -palkinnon vuonna 2013. Hänet valittiin Serie A:n kauden joukkueeseen 2013–2014, 2014–2015 ja 2015–2016. Hän pelasi Juventuksessa kaikkiaan 124 Serie A-ottelua, joissa sekä teki että syötti 28 maalia.
Pogba siirtyi takaisin Manchester Unitediin elokuussa 2016 maailmanennätyksen rikkoneella 89 miljoonan punnan (105 miljoonaa euroa) siirtosummalla. Hän voitti Englannin liigacupin ja Eurooppa-liigan mestaruudet 2017. Hänet valittiin Valioliigan kauden joukkueeseen 2018–2019, jolloin hän teki 13 ja syötti yhdeksän maalia. Hän pelasi Unitedissa kaikkiaan 157 valioliigaottelua, joissa hän teki 29 ja syötti 41 maalia. Mestarien liigan 25 ottelussa hän on tehnyt kaksi ja Eurooppa-liigan 25 ottelussa viisi maalia.
Pogba siirtyi takaisin Juventukseen heinäkuussa 2022. Hän pystyi loukkaantumisten vuoksi pelaamaan vain kymmenessä ottelussa kaudella 2022–2023.
Pogba antoi elokuussa 2023 dopingnäytteen, jossa oli merkkejä testosteronin käytöstä. Hän sai tästä dopingrikkeestä neljän vuoden kilpailukiellon. Pogba valitti tuomiosta urheilun kansainväliseen välitystuomioistuimeen, joka lyhensi dopingpannan 18 kuukauden pituiseksi.
Maajoukkueura

Pogba palasi kolme ottelua alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2012. Hän pelasi kuusi ottelua Ranskan voittaessa alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden 2013. Ensimmäisen ottelunsa Ranskan jalkapallomaajoukkueessa hän pelasi MM-karsintaottelussa Georgiaa vastaan maaliskuussa 2013. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän viimeisteli MM-karsinnassa Valko-Venäjää vastaan saman vuoden syyskuussa.
Pogba pelasi MM-kilpailuissa 2014 Ranskan kaikissa viidessä ottelussa. Hän teki maalin ensimmäisen pudotuspelikierroksen ottelussa Nigeriaa vastaan. Hän pelasi kaikki seitsemän ottelua Ranskan saavuttaessa EM-hopeaa 2016. Hän onnistui maalinteossa puolivälieräottelussa Islantia vastaan. Hän pelasi kuusi ottelua Ranskan voittaessa maailmanmestaruuden 2018. Loppuottelussa Kroatiaa vastaan hän teki voittomaaliksi jääneen 3–1-osuman. Vuodelle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa hän pelasi Ranskan kaikki neljä ottelua.
Pogba on pelannut 91 maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia.
Pogban veljet Florentin ja Mathias Pogba ovat edustaneet Guinean jalkapallomaajoukkuetta.
James Ward-Prowse

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
 James Ward-Prowse vuonna 2024.
Henkilötiedot
Koko nimi: James Michael Edward Ward-Prowse
Syntymäaika: 1. marraskuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Portsmouth, Englanti
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 173 cm
Seura
Seura: Nottingham Forest (lainalla West Ham Unitedista)
Pelinumero: 18
Junioriseurat
2003–2012: Southampton
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2023 | Southampton | 344 | (49) |
| 2023– | West Ham United | 38 | (7) |
| 2024– | → Nottingham Forest | 4 | (0) |
Maajoukkue
| 2010–2011 | Englanti U17 | 7 | (0) |
| 2012–2013 | Englanti U19 | 4 | (0) |
| 2013–2014 | Englanti U20 | 7 | (1) |
| 2014–2017 | Englanti U21 | 31 | (6) |
| 2017– | Englanti | 11 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. lokakuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. lokakuuta 2024.
James Ward-Prowse (s. 1. marraskuuta 1994 Portsmouth) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Nottingham Forestia lainalla saman sarjan West Ham Unitedista. Oikeajalkainen Ward-Prowse on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Ura > Seurajoukkueura

Ward-Prowse edusti pienestä lähtien Southamptonia. Debyyttinsä seuran edustusjoukkueen paidassa Valioliigassa hän teki elokuussa 2012 Manchester Cityä vastaan, ja kaudella 2013–2014 Ward-Prowse vakiinnutti asemansa yhtenä seuran avainpelaajista, kun hän pelasi Valioliigassa 34 ottelua. Avausmaalinsa seuran paidassa Ward-Prowse teki huhtikuussa 2015 Hull Cityn verkkoon. Kaudella 2014–2015 Ward-Prowse teki 25 pelaamassaan ottelussa tuon yhden maalin. Tämän jälkeen hän pelasi Valioliigassa kausittain 33, 30, 30, 26 ja kaikki 38 ottelua sekä teki vastaavasti kaksi, neljä, kolme, seitsemän ja viisi maalia. Kaudella 2016–2017 hän pelasi kuusi ottelua Eurooppa-liigassa. Kauden 2019–2020 jälkipuolesta lähtien hän on ollut Southamptonin joukkueen kapteeni. Kaudella 2020–2021 hän pelasi täyden ajan kaikissa 38 valioliigaottelussa. Hän teki kahdeksan maalia ja antoi seitsemän maalisyöttöä. Seuraavan kauden 36 liigaottelussa hän teki kymmenen ja syötti viisi maalia. Southamptonin Valioliigasta putoamiseen päättyneellä kaudella 2022–2023 hän teki 38 ottelussa yhdeksän maalia.
Pelattuaan Southamptonissa elokuussa 2023 vielä yhden Englannin mestaruussarjan ottelun hän siirtyi Valioliigan West Hamiin 34,8 miljoonan euron siirtosummalla. Hän pelasi kaudella 2023–2024 kaikkiaan 37 valioliigaottelua, joista 34 avauskokoonpanossa. Hän sekä teki että syötti seitsemän maalia. Eurooppa-liigan kymmenessä ottelussa hän antoi neljä maalisyöttöä.
Elokuussa 2024 Ward-Prowse siirtyi West Hamista Nottingham Forestiin kauden 2024–2025 loppuun kestävällä lainasopimuksella.
Ward-Prowse on tunnettu vapaapotkumaaleistaan. Hän teki helmikuussa 2023 Chelseaa vastaan uransa 17. vapaapotkumaalin Valioliigassa, ja nousi vain maalin päähän David Beckhamin nimissä olevasta Valioliigan ennätyksestä.
Ura > Maajoukkueura

Ward-Prowse on pelannut Englannin paidassa eri ikäluokissa. Hän pelasi avauskokoonpanossa kaikki kolme Englannin ottelua alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuissa Turkissa 2013. Englanti putosi jatkosta jo alkulohkovaiheessa. Alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän on toiminut kapteenina ja pelannut vuosien 2015 ja 2017 EM-kilpailuissa. Englannin miesten maajoukkueessa hän pääsi muutamiksi minuuteiksi kentälle maaliskuussa 2017 ystävyysottelussa Saksaa vastaan ja maaliskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Montenegroa vastaan. Täydet minuutit Ward-Prowse pelasi ensi kerran syyskuussa 2020 Kansojen liigan ottelussa Islantia vastaan. Lokakuussa 2020 hän pääsi jälleen vaihdosta kentälle ystävyysottelussa Walesia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki viidennessä maaottelussaan maaliskuussa 2021, kun Englanti voitti MM-karsinnassa San Marinon. Toisen maalinsa hän teki MM-karsintaottelussa Andorraa vastaan lokakuussa 2021. Hän on pelannut 11 maaottelua, joista kolme on ollut MM-karsintaotteluita ja yksi EM-karsintaottelu. Viimeksi hänet on valittu maajoukkueeseen syyskuussa 2022.
Kurt Zouma

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Kurt Happy Zouma
Syntymäaika: 27. lokakuuta 1994
Syntymäpaikka: Lyon, Ranska
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 191 cm
Seura
Seura: West Ham United
Junioriseurat
2003–2009: Vaulx-en-Velin
2009–2011: AS Saint-Étienne
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2013 | Saint-Étienne B | 10 | (2) |
| 2011–2014 | Saint-Étienne | 51 | (4) |
| 2014–2021 | Chelsea | 99 | (6) |
| 2014 | → Saint-Étienne | 12 | (0) |
| 2017–2018 | → Stoke City | 34 | (1) |
| 2018–2019 | → Everton | 32 | (2) |
| 2021– | West Ham | 82 | (6) |
Maajoukkue
| 2010 | Ranska U16 | 6 | (0) |
| 2010–2011 | Ranska U17 | 17 | (1) |
| 2012 | Ranska U19 | 1 | (0) |
| 2013 | Ranska U20 | 9 | (1) |
| 2013–2014 | Ranska U21 | 7 | (1) |
| 2015– | Ranska | 11 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. kesäkuuta 2024.
Kurt Happy Zouma (s. 27. lokakuuta 1994 Lyon) on ranskalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Valioliigassa pelaavaa West Ham Unitedia. Zouman pelipaikka on keskuspuolustaja. Zouman isoveli Lionel ja pikkuveli Yoan ovat myös jalkapalloilijoita. Zouman vanhemmat ovat kotoisin Keski-Afrikan tasavallasta.
Ura > Seurajoukkueura

AS Saint-Étiennen kasvatti Zouma aloitti ammattilaisuransa seuran kakkosjoukkueessa vuonna 2010. Debyytti ykkösjoukkueessa Ligue 1:ssä tuli 17-vuotiaana vuonna 2011. Zouma oli Saint-Étiennen yksi tärkeimmistä pelaajista ja saavutti Saint-Étienne-urallaan yhden Ranskan liigacupin voiton kaudelta 2012–2013. Tammikuussa 2014 hän siirtyi Valioliigan Chelseaan, josta hänet lainattiin välittömästi takaisin Saint-Étienneen kevätkaudeksi. Kevätkauden jälkeen Zouma palasi Lontooseen ja teki myös avausmaalinsa joukkueessa harjoitusottelussa slovenialaista Olimpijaa vastaan heinäkuussa 2014. Kaudella 2014–2015 Zouma pelasi 15 liigaottelua ja juhli kauden päätteeksi Valioliigan mestaruutta. Hän voitti myös liigacupin mestaruuden pelattuaan viisi ottelua. Seuraavalla kaudella hän pelasi 23 valioliigaottelua ja teki yhden maalin, syyskuussa kotiottelussa Arsenalia vastaan. Toisen valioliigamestaruutensa Zouma voitti kaudella 2016–2017, jolloin hän pelasi vain yhdeksän liigaottelua. Kauden 2017–2018 hän pelasi lainalla Stoke Cityssä (34 valioliigaottelua, yksi maali) ja kauden 2018–2019 Evertonissa (32 liigaottelua, 2 maalia). Kaudella 2019–2020 hän pelasi Chelseassa 28 ottelua Valioliigassa ja seitsemän peliä Mestarien liigassa. Kaudella 2020–2021 hän oli voittamassa Mestarien liigaa, jossa pelasi viisi ottelua, mutta ei päässyt enää kentälle neljännesvälierien jälkeen. Valioliigan 24 ottelussa hän viimeisteli viisi maalia. Elokuussa 2021 hän oli voittamassa UEFA Super Cupia.
Zouma siirtyi Valioliigan West Hamiin 35 miljoonan euron siirtosummalla elokuussa 2021. Avauskaudellaan hän pelasi 24 valioliigaottelua ja teki yhden maalin. Eurooppa-liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Kaudella 2022–2023 hän teki kaksi maalia pelaamissaan 25 liigaottelussa. West Hamin voittamassa Konferenssiliigassa hän pelasi kuusi pudotuspeliottelua, ja oli avauskokoonpanossa myös loppuottelussa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 33 valioliigaottelua ja teki kolme maalia. Eurooppa-liigassa hän pelasi neljä ottelua.
Ura > Maajoukkueura

Zouma on edustanut Ranskaa viidessä eri nuorisomaajoukkueessa. Alle 17-vuotiaissa hän on osallistunut sekä ikäluokan MM- että EM-kisoihin. Vuonna 2013 hän oli mukana voittamassa alle 20-vuotiaiden MM-kultaa Turkissa. Zouma teki turnauksessa yhden osuman. Zouma debytoi A-maajoukkueessa maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Tanskaa vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki viidennessä maaottelussaan kesäkuussa 2019 EM-karsintaottelussa Andorraa vastaan. Hän kuului Ranskan joukkueeseen vuodelle 2021 siirretyissä EM-kilpailuissa, muttei päässyt pelaamaan. Viimeksi hänet on valittu maajoukkueeseen saman vuoden marraskuussa.
Muuta

Zouma tuomittiin eläinsuojelulain rikkomisesta yhdyskuntapalveluun 180 tunniksi vuonna 2022. Hän oli veljensä kuvaamalla ja julkaisemalla videolla pahoinpidellyt lemmikkikissaansa.
Käännös suomeksi
Herrasmieshuijarit

| Herrasmieshuijarit> Dirty Rotten Scoundrels |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Frank Oz
Käsikirjoittaja:  Dale Launer ja Charles Hirschhorn
Tuottaja:  Bernard Williams
Säveltäjä:  Miles Goodman
Kuvaaja:  Michael Ballhaus
Leikkaaja:  Stephen A. Rotter
Pääosat:  Steve Martin, Michael Caine
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Orion Pictures Corporation
Levittäjä:  Orion Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1988
Kesto:  110 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herrasmieshuijarit (Dirty Rotten Scoundrels) on vuonna 1988 ensi-iltansa saanut Frank Ozin ohjaama komediaelokuva, joka on uudelleenfilmatisointi vuoden 1964 elokuvasta Kuin kukot orrella (Bedtime Story, 1964).
Elokuvassa kaksi Ranskan Rivieralla asuvaa ammattihuijaria yrittää päästä kilpailijastaan eroon lyömällä keskenään vedon, jonka häviäjä joutuu lähtemään pois paikkakunnalta.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Herrasmieshuijarit vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steve Martin  | … |  Freddy Benson   |
|  Michael Caine  | … |  Lawrence Jamieson   |
|  Glenne Headly  | … |  Janet Colgate   |
|  Anton Rodgers  | … |  komisario Andre   |
|  Barbara Harris  | … |  Fanny Eubanks   |
|  Ian McDiarmid  | … |  Arthur   |
|  Dana Ivey  | … |  rouva Reed   |
|  Aïna Walle  | … |  Krista Knudsen   |
|  Nathalie Auffret  | … |  Marion   |
Blow-Up – erään suudelman jälkeen

| Blow-Up – Erään suudelman jälkeen> Blowup |
| --- | --- |
 Elokuvan suomalaisjuliste
Ohjaaja:  Michelangelo Antonioni
Käsikirjoittaja:  Michelangelo Antonioni Tonino Guerra Edward Bond
Perustuu:  Julio Cortázarin novelliin ”Las babas del diablo”
Tuottaja:  Carlo Ponti
Säveltäjä:  Herbie Hancock   The Yardbirds
Kuvaaja:  Carlo Di Palma
Leikkaaja:  Frank Clarke
Tuotantosuunnittelija:  Assheton Gorton
Pääosat:  David Hemmings Sarah Miles Vanessa Redgrave
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Britannia Italia
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Mokép Netflix
Ensi-ilta:  1966
Kesto:  111 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Blow-Up – erään suudelman jälkeen (Blowup) on palkittu 1966 ensi-iltansa saanut brittiläis-italialainen elokuva. Se oli Michelangelo Antonionin ensimmäinen englanninkielinen ohjaustyö. Elokuva pohjautuu argentiinalaisen Julio Cortázarin novelliin ”Las Babas del Diablo”.
Pääosissa näyttelevät David Hemmings, Vanessa Redgrave, Sarah Miles, John Castle ja Jane Birkin.
British Film Instituten valitsemat asiantuntijat äänestivät Blow-Upin vuonna 1999 mukaan kaikkien aikojen sadan parhaan brittielokuvan listalle. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Blow-Up – erään suudelman jälkeen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Marco Parnela

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 5. tammikuuta 1981 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Orivesi, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 189 cm
Seura
Seura: FC RDC
Junioriseurat
1996–1999: Atletico Catania
1999–2000: ESV Freilassing
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2003 | FC Thun | 52 | (1) |
| 2003–2004 | FC Zwolle | 8 | (0) |
| 2004–2010 | Go Ahead Eagles | 161 | (14) |
| 2011–2012 | SVZW | 37 | (0) |
| 2012–2013 | CJV'ers |  |  |
| 2013– | FC RDC |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 258 | (15) |
Maajoukkue
| 2000 | Suomi U19 | 3 | (0) |
| 2000–2002 | Suomi U20 | 6 | (0) |
| 2001–2003 | Suomi U21 | 14 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Marco Parnela (s. 5. tammikuuta 1981 Orivesi) on italialais-suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Parnela on suomalaissyntyinen, mutta hän muutti Italiaan jo yhden vuoden ikäisenä, sillä hänen isänsä oli italialainen. Lapsuutensa Parnela vietti Barcellona Pozzo di Gotton kaupungissa lähellä Messinaa. Hän on pelannut juniorina Italiassa Atletico Catanian riveissä ja Saksassa ESV Freilassingissa. Ensimmäisen ammattilaissopimuksen hän teki FC Thunin kanssa, jossa hän pelasi kolme kautta. Vuonna 2003 hän siirtyi Alankomaihin FC Zwolleen, jossa hän pelasi yhden kauden ajan esiintyen kahdeksassa pääsarjaottelussa. Kaudeksi 2004–05 Parnela siirtyi Go Ahead Eaglesiin, jota hän edusti ammattilaisuransa loppuun saakka seitsemän kauden ajan.
Parnela ilmoitti ammattilaisuransa lopettamisesta vuonna 2010. Hän kuitenkin palasi heti tammikuussa jalkapallon pariin ja siirtyi amatöörisarjoissa pelanneen SVZW:n riveihin. Hän edusti SVZW:tä puolentoista kauden verran ja siirtyi kaudeksi 2012–13 Hollannin kuudennella sarjatasolla pelanneeseen CJV'ersiin.
Hän on pelannut myös Suomen alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa ja oli mukana nuorten MM-lopputurnauksessa Argentiinassa vuonna 2001. Yhteensä poikamaajoukkueissa Parnela esiintyi yhdeksän kertaa ja nuorten maajoukkueessa 14 kertaa.
Leandro Romagnoli

Leandro Romagnoli vuonna 2013.
Leandro Atilio "Pipi" Romagnoli (s. 17. maaliskuuta 1981, Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen entinen jalkapalloilija. Hyökkäävänä keskikenttäpelaajana pelaava, 172 senttimetriä pitkä Romagnoli lopetti pelaajauransa San Lorenzo de Almagrossa vuonna 2018. Lopettamisen jälkeen hän jatkoi seurassa valmennustehtävissä.
Romagnolin uran ensimmäinen kausi ammattilaisena oli kausi 1998/1999, jonka hän pelasi San Lorenzossa. Hän edusti seuraa kuuden ja puolen kauden ajan, kunnes siirtyi Veracruziin kaudella 2004/2005. Seurajoukkueurallaan Romagnoli on voittanut kerran Argentiinan mestaruuden.
Argentiinan maajoukkueessa Romagnoli on pelannut kaksi ottelua, joista ensimmäisen vuonna 2003 Yhdysvaltoja vastaan. Hän oli mukana myös vuonna 2001 nuorten maailmanmestaruuden voittaneessa maajoukkueessa.
Romagnolilla on myös Italian passi.
Aiheesta muualla

Romagnoli FootballDatabase-tietokannassa (englanniksi)
Xorazmin alue

| Xorazmin alue |
| --- | --- |
 Hivan vanhaakaupunkia.
 Alueen sijainti Uzbekistanin kartalla.
Valtio:  Uzbekistan
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Urganch
Pinta-ala:  6 050 km²
Väkiluku (2024):  1 995 600
Xorazmin alue (uzb. Xorazm viloyati) on hallintoalue Uzbekistanin länsiosassa Amudarjajoen varrella. Sen keskus on Urganchin kaupunki. Alueen pinta-ala on 6 050 neliökilometriä. Asukasmäärä oli 1 995 600 vuonna 2024.
Maantiede ja ilmasto

Xorazmin alue rajoittuu pohjoisessa ja idässä Karakalpakiaan, kaakossa Buharan alueeseen sekä etelässä ja lännessä Turkmenistaniin. Se on pinnanmuodostukseltaan alavaa tasankoa, jonka pääosan muodostaa Amudarjan vasemman rannan muinainen suistoalue. Lännessä ja lounaassa on Karakumin hiekka-aavikko. Hyötykaivannaisia ovat kalkkikivi ja muut rakennusaineet.
Alueella vallitsee mantereinen aavikkoilmasto. Talvet ovat melko kylmiä ja vähälumisia, kesät kuumia ja kuivia. Tammikuun keskilämpötila on –5 ja heinäkuun 30 astetta. Vuotuinen sademäärä on alle 80 millimetriä. Sateita saadaan etupäässä maalis-huhtikuussa.
Ainoa joki on matalassa ja leveässä laaksossa virtaava Amudarja, jonka tulvien estämiseksi on rakennettu suojapatoja. Joen vettä käytetään keinokasteluun kanavien avulla. Suurin osa pinta-alasta on maatalousmaata. Etelässä on pieniä suolajärviä ja suoalueita.
Luonnonvarainen kasvillisuus koostuu etupäässä heinäkasveista ja pensaista. Amudarjan varrella on rantametsiä. Eläimistöön kuuluvat jyrsijät, matelijat, rantametsien viidakkokissat ja kultasakaalit sekä monet lintulajit. Alueelle on tuotu piisami ja nutria. Kaakkoisosassa Amudarjan oikealla rannalla sijaitsee osa Kyzylkumin luonnonpuistosta.
Hallinnollinen jako ja asutus

Vuonna 1938 perustettuun alueeseen kuuluvat Urganchin ja Hivan aluetasoiset kaupungit sekä 11 piirikuntaa: Boʻgʻot, Gurlan, Hazorasp, Hiva, Qoʻshkoʻpir, Shovot, Tuproqqaʻla, Urganch, Honqa, Yangiariq ja Yangibozor. Kolmas kaupunki on Pitnak. Taajamia on 56, maaseudun itsehallintoalueita yksi ja maaseutuasutuksia 550.
Asukkaista 98 prosenttia on uzbekkeja. Lisäksi on muun muassa kazakkeja, turkmeeneja, venäläisiä, korealaisia ja tataareja. Kaupunkiväestön osuus oli 33 prosenttia vuonna 2024.
Talous ja liikenne

Xorazmin alueen pääelinkeinot ovat maatalous ja teollisuus. Maatalous on erikoistunut puuvillan ja viljan viljelyyn. Xorazmin alue on Uzbekistanin suurin riisin tuottaja. Lisäksi viljellään vehnää, perunaa, vihanneksia ja hedelmiä sekä tuotetaan raakasilkkiä. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet ja siipikarja.
Alueella on puuvilla-, tekstiili-, elintarvike-, auto- ja konepajateollisuutta. Hivassa toimii mattotehdas.
Alueelta on maantie- ja rautatieyhteydet Taškentiin ja naapurimaihin. Niitä paransi vuonna 2004 valmistunut Amudarjan ylittävä Hazoraspin rautatiesilta. Urganchissa on kansainvälinen lentoasema. Paikallinen erikoisuus on Urganchin ja Hivan yhdistävä maailman toiseksi pisin (33 kilometriä) johdinautoreitti.
Kulttuuri

Urganchin yliopisto on perustettu aikaisemman opettajakorkeakoulun pohjalta vuonna 1992. Alueella toimii myös Taškentin lääketieteellisen korkeakoulun osasto ja maatalouden tutkimusasemia. Kulttuurilaitoksia ovat teatteri, taidekoulu ja kirjakustantamo. Hivan Ichan qalʼan museoalue on Unescon maailmanperintökohde. Alueella on myös muita islamilaisen rakennustaiteen muistomerkkejä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Xorazmin alueen kotisivut
Uzbekistanin hallinnolliset alueet
Andijon
Buxoro
Fargʻona
Jizzax
Karakalpakia (tasavalta)
Namangan
Navoiy
Qashqadaryo
Samarkand
Sirdaryo
Surxondaryo
Taškent (pääkaupunki)
Taškent (alue)
Xorazm
Kleopatra (vuoden 1963 elokuva)

| Kleopatra> Cleopatra |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joseph L. Mankiewicz
Käsikirjoittaja:   Carlo Mario Franzero  Sidney Buchman  Ben Hecht  Ranald MacDougall  Joseph L. Mankiewicz 
Tuottaja:  Walter Wanger
Säveltäjä:  Alex North
Kuvaaja:   Leon Shamroy  Jack Hildyard 
Leikkaaja:   Dorothy Spencer  Elmo Williams 
Tuotantosuunnittelija:  Herman A. Blumenthal
Pukusuunnittelija:  Vittorio Nino Novarese
Pääosat:   Elizabeth Taylor  Richard Burton  Rex Harrison  Roddy McDowall  Martin Landau  Hume Cronyn  George Cole 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix Disney+
Ensi-ilta:   12. kesäkuuta 1963  11. lokakuuta 1963
Kesto:  243 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  44 000 000 $
Tuotto:  57 777 778 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kleopatra (engl. Cleopatra) on Joseph L. Mankiewiczin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1963. Elokuva kuvaa Egyptin nuoren kuningattaren Kleopatra VII:n pyrkimyksiä vastustaa Rooman valtakunnan laajentumista Egyptiin. Elokuva sai neljä Oscar-palkintoa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Elizabeth Taylor  | … |  Kleopatra VII   |
|  Richard Burton  | … |  Marcus Antonius   |
|  Rex Harrison  | … |  Julius Caesar   |
|  Carroll O'Connor  | … |  Servilius Casca   |
|  Roddy McDowall  | … |  Octavianus eli Augustus   |
|  Martin Landau  | … |  Rufio   |
|  Hume Cronyn  | … |  Sosigenes   |
|  Andrew Keir  | … |  Agrippa   |
|  Kenneth Haigh  | … |  Brutus   |
|  George Cole  | … |  Flavius   |
|  Pamela Brown  | … |  Papitar   |
|  Cesare Danova  | … |  Apollodorus   |
|  Francesca Annis  | … |  Eiras   |
|  Richard O'Sullivan  | … |  faarao Ptolemaios XIII   |
|  Gregoire Aslan  | … |  Potheinos   |
|  Martin Benson  | … |  Ramos   |
Aiheesta muualla

Kleopatra (vuoden 1963 elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kleopatra (vuoden 1963 elokuva) Wikimedia Commonsissa
Richard Burton ja Elizabeth Taylor elokuvan trailerissa
Suomalainen naisliitto

Suomalainen naisliitto on vuonna 1907 perustettu poliittisesti sitoutumaton naisjärjestö. Se julkaisee Minna-lehteä, joka on nimetty kirjailija Minna Canthin mukaan. Liitto on ylläpitänyt vuodesta 2015 alkaen Naisten Ääni -tietokantaa, johon on 10 vuoden aikana kerätty yli 1200 naisten pienoiselämäkertaa.
Järjestön ilmoituksen mukaan sen tehtävänä on "edistää tasa-arvoa, yhdenvertaisuutta ja oikeudenmukaisuutta, aktivoida naisia osallistumaan yhteiskunnalliseen toimintaan, korostaa yhteisöllisyyttä sekä kannustaa naisia kasvamaan henkisesti ja kehittämään itseään". Järjestö laatii toiminnalleen viisivuotissuunnitelman, ja sillä on vuosittain vaihtuva teema.
Järjestön historian alkuvaiheissa poliittinen sitoutumattomuus ei ollut selvä, vaan järjestö oli lähellä Nuorsuomalaista puoluetta. Riippumattomuudesta kuitenkin päätettiin.