stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ateljeeopetus
Opetusmenetelmiä

Tavallisesti ohjenuorana on muustakin taidekoulutuksesta ja klassisista taiteilijaoppaista tuttuja periaatteita. Ensin opetellaan piirtämään, sitten maalaamaan ja ennen elävää mallia piirretään antiikin kipsivaloksia ja asetelmia. Asennot ovat alkuun eripituisia, sitten pidempiä. Maalaus aloitetaan usein grisaillena käyttäen vain harmaa-asteikkoa ja piirretään myös kolmea sävyä käyttäen, esimerkiksi hiilellä ja liidulla sävytetylle pohjalle. Värien käyttö aloitetaan grisaillen jälkeen rajoitetulla väripaletilla, josta edetään kohti laajempaa värivalikoimaa.
Piirustuksen opetuksessa käytetään havainnon ohella myös mallikuvien jäljentämistä, kuten Charles Barguen kokoelmaa. Mallikuvia käytetään tavallisesti alkuvaiheessa ennen kipsivalosten piirtämistä. Pääpaino on yleensä kuitenkin normaalissa havainto-opetuksessa ja kolmiulotteisten mallien piirtämisessä esimerkiksi Sight-Size-menetelmällä tai muuten harjoitellen mittasuhteiden mittaamista.
Sight-Size -menetelmässä kohde piirretään, muovaillaan tai maalataan sen kokoisena kuin opiskelija sen näkee siltä etäisyydeltä miltä hän on työskentelemässä. Mittausvälineiden, kuten tikkujen, luotilangan, peilien ja vesivaa'an avulla opiskelija piirtää kohteen niin, että piirustus määrätystä kohdasta katsottuna on saman kokoinen kuin malli ja piirustuksen mittasuhteet ovat samat kuin mallissa. Mallia tarkastellaan aina samalta etäisyydeltä. Mittoja suhteutetaan muihin mittoihin ja niitä verrataan pysty- ja vaakalinjoihin.
Samankokoisena piirtämisen menetelmä opettaa tarkkaa havainnointia ja on helpompi piirtää samaan kokoon kuin vaihtaa mittakaavaa suuremmaksi. Menetelmässä kiinnitetään yleensä huomiota suhteiden ohella yksityiskohtiin. Menetelmää nimitetään systemaattiseksi oppimiseksi. Oppilaan on saatava opettajan hyväksyntä piirustukselleen ennen kuin hän voi edetä tehtävissä.
Opiskelijat piirtävät kipsimalleja, asetelmia ja myöhemmin elävää mallia. Tavallisesti aloitetaan kipsimalleista, kuten muussakin taidekoulutuksessa. Ensimmäiset kipsimallit esittävät kasvoja, käsiä ja muita ihmisvartalon osia. Kipsimallien etuna on paikallaan pysymisen ohella varjojen luontevuus ja yksivärisyys, joka auttaa keskittymään valööreihin.
Mittaaminen ei varsinaisesti ole päätavoite, vaan työskentelyn tarkoituksena on oppia havaitsemisen filosofiaa ja saavuttaa havainnon ja piirtämisen varmuutta niin, että mittausvälineitä ei enää tarvita. Päämääränä on myös oppia piirtämään suoraan havainnosta ilman esimerkiksi valokuvien apua.
Toisessa menetelmässä, suhteellisessa mittaamisessa mittasuhteet pyritään havainnoimaan ja piirtämään tarkoin, mutta lopputuloksen kokoa voi esimerkiksi suurentaa tai pienentää tarpeen mukaan rajoittumatta yhteen kokoon. Tämä tapa onkin taiteen historiassa ollut runsaammin käytössä.
Yhtenä menetelmänä mainitaan myös illuusion luominen vähemmällä tarkkuudella muun muassa sumentaen. Opiskelijat tutustuvat eri taiteilijoiden tapoihin maalata niin, että riittävä illuusio säilyy, vaikka maalaukset eivät kuvaakaan kaikkea yksityiskohtaisesti.
Opetusmenetelmiä > Opetus eri kouluissa

Yhdysvaltalainen Grand Central Academy of Artissa ensimmäisenä vuonna piirretään ja maalataan käyttäen harmaa-asteikkoa, eli grisaille-tekniikalla. Mallina käytetään antiikin kipsivaloksia, asetelmia ja elävää mallia. Toisena vuonna siirrytään käyttämään värejä ja kolmantena vuonna tutustutaan myös eri taiteilijoiden tekniikoihin.
Varsinaiset opiskelijat työskentelevät päivittäin kahdeksan tuntia, pyrkimyksenä on työskennellä kattoikkunoista tulevassa luonnonvalossa. Havainnoinnin harjoittelussa käytetään suhteellista mittaamista Sight-Size-metodin sijaan.
Myös New Yorkissa sijaitseva The Water Street Atelier toimii opettaja Jacob Collinsin ateljeen yhteydessä. Koulussa opiskellaan neljä vuotta. Ohjelmassa on kipsien ja elävän mallin piirtämistä ja maalaamista eri pituisina poseerauksina.
Florence Academy of Artissa piirretään ensimmäisenä vuonna Barguen mallikuvien, antiikin kipsivalosten ja elävän mallin mukaan. Myöhemmin mukaan tulee maalausta, asetelmia ja muotokuvia. Piirustuksenopetuksessa käytetään usein Sight-Size-menetelmää ja myös nopeampaa ääriviivapiirustusta. Maalausopetuksessa sovelletaan Velasquezin käyttämiä väripaletteja ja tekniikoita.
Ateljee-menetelmää soveltavia kouluja

New York Academy of Art
National Academy of Design
Art Students League of New York
Florence Academy of Art (Firenze, perustettu 1991)
Grand Central Academy of Art (New York, perustettu 2006)
Water Street Atelier (New York)
Charles H. Cecil Studios
Atelier Stockholm
Angel Academy of Art
Academy of Realist Art
Imatran taidekoulu (kursseja Sight-Size-menetelmää käyttäen)
Aiheesta muualla

Sight-Size-menetelmästä
Michelangelon kuoleva orja on kipsivaloksena suosittu piirustusmalli taidekouluissa.
Luotilanka.
Vincent van Goghin maalaus kipsitorsosta, 1887-1888.
LineageOS

LineageOS on avoimeen lähdekoodiin perustuva Android-käyttöjärjestelmä älypuhelimille sekä tablet-tietokoneille. Se on seuraaja CyanogenModille, joka lopetti joulukuussa 2016, kun Cyanogen Inc ilmoitti lopettavansa CyanogenModin.
Projekti nimettiin LineageOS:iksi, sillä tekijät halusivat tehdä eron sen ja CyanogenModin välille.
Kehitys

CyanogenModin kehittäjä Steve Kondik joko erosi itse tai hänet erotettiin vuonna 2016. osana yrityksen rakennemuutosta, johon kuului toimitusjohtajan vaihto, projektien ja toimistojen sulkeminen ja palveluiden lakkauttaminen. CyanogenModin avoin lähdekoodi otettiin nopeasti mukaan LineageOS-projektiin.
Kuten CyanogenModissa, projekti käyttää Gerritiä sen koodin katselmointiin. Se säilytti myös vanhan versiointitavan (esimerkiksi Android 7.1 on LineageOS 14.1). Ennen virallista julkaisuja monet XDA-foorumin jäsenet olivat luoneet epävirallisia versioita lähdekoodista.
Ominaisuudet

LineageOS tarjoaa ominaisuuksia ja vaihtoehtoja, joita ei löydy valmistajien virallisista käyttöjärjestelmistä. Koska se perustuu CyanogenModiin, siinä on paljon samoja ominaisuuksia. LineageOS:n ominaisuuksiin kuuluu muun muassa natiivi teematuki, tuki FLAC-audiokoodekille, suuri Access Point Name -lista, Privacy Guard (sovelluskohtainen lupa järjestelmätoiminnoille), mahdollisuus suorittimen ylikellottamiseen ja muut suorituskyvyn parannukset, avattava bootloader, pull-down-valikossa ilmoitusten hallitseminen (esimerkiksi Wi-Fi, Bluetooth ja GPS). LineageOS-käyttöjärjestelmästä julkaistaan uusi versio joka viikko, ja kaikki versiot allekirjoitetaan LineageOS:in yksityisillä avaimilla.
LineageOS ei ole oletuksena rootattu, mutta sen voi rootata lataamalla erikseen asennettavan zip-tiedoston.
LineageOS tuki 193 laitetta 25. marraskuuta 2018.
Kuva versiosta 16.0.
Käännös suomeksi
Appe Vanajas

| Appe Vanajas> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Arja Ilona Elisabeth Vanajas
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1952 (ikä 72) Helsinki
Ammatti:  muusikko, toimittaja, tulkki, kielenkääntäjä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Appe, Sally Nette, Sally Nette Omani
Laulukielet:  suomi, englanti
Tyylilajit:  underground, rock, pop
Soittimet:  piano
Yhtyeet:  Sperm, Sikiöt, Those Lovely Hula Hands
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Arja Ilona Elisabeth ”Appe” Vanajas (s. 25. heinäkuuta 1952 Helsinki) on suomalainen muusikko, pianisti, säveltäjä ja laulaja. Hän aloitti uransa underground-taiteilijana ja siirtyi myöhemmin marginaalisen musiikin esittäjäksi. Hän oli 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa mukana Sperm-, Sikiöt- ja Those Lovely Hula Hands -yhtyeissä. Vanajas on myös näytellyt elokuvissa, säveltänyt musiikkia televisiodokumentteihin sekä työskennellyt toimittajana, tulkkina ja kielenkääntäjänä.
Vanajas levytti vuonna 1977 Love Recordsille singlen My Rock’N’Roll Star / Invention of Freedom. Hän on toimittanut Hasse Wallin vuonna 1996 ilmestyneen elämäkerran Hehkuva kitara: Suomalaisen muusikkokonkarin vaiheikkaat seikkailut.
Elämäkerta > Lapsuus ja nuoruus

Arja Ilona Elisabeth Vanajas syntyi Helsingissä 25. heinäkuuta 1952. Hän kasvoi seitsemänlapsisessa porvariperheessä, joka asui Vanhaa ylioppilastaloa vastapäätä. Vanajaksen molemmat vanhemmat olivat musiikin kanssa tekemisissä: isä kuului Laulu-Miehiin, kun taas äitiään Vanajas on kuvannut ”jonkinlaiseksi operetti- ja oopperadiivan välimuodoksi”. Vanajas aloitti pianotunnit 7-vuotiaana. Hän kävi ranskalaista koulua ja lauloi chansoneja. Vanajaksen koululuokka pääsi laulamaan palkkiota vastaan lastenohjelmissa Yleisradion studioilla Helsingin Fabianinkadulla.
Vanajas lopetti klassisen musiikin opiskelun 16-vuotiaana kiinnostuttuaan populaarimusiikista, kuten Beatlesista. Hän ryhtyi opettelemaan soittamaan pianoa uudella tyylillä sekä tekemään omia kappaleita.
Elämäkerta > Underground-vuodet

Isänsä kuoltua Vanajas muutti 16-vuotiaana kotoa hallitsevasta äidistään päästäkseen ja hakeutui Helsingin underground-anarkistipiireihin. Hän soitti ja esiintyi Sperm-yhtyeessä ja sen jälkeen Sikiöissä, jonka kanssa hän teki uransa ensimmäisen levytyksen vuonna 1969. Hän oli mukana myös Those Lovely Hula Handsissa, jonka toinen laulaja oli Inna Aarniala. Koska underground-toiminnassa mukana olleet olivat pääasiassa miehiä, Vanajas ja Aarniala tekivät musiikkiaan tarkoituksellisen feministisellä ja valtavirrasta poikkeavalla asenteella.
Vanhan valtauksessa marraskuussa 1968 Vanajas on kertonut rikkoneensa oven lasin ja olleensa ensimmäisenä rakennuksen sisällä myydäkseen anarkistista Ultra-underground-lehteä. Hän oli tuolloin individualistinen anarkisti ja pyrki säilyttämään saman filosofian myöhemminkin. Vanajas poistui underground-piireistä, kun hän koki suurimmasta osasta yhteistyökumppaneistaan kehkeytyneen ”taistolaisia kulttuurityöntekijöitä ja kiihkoilijoita”.
Elämäkerta > Undergroundin jälkeen

Vanajas kirjoitti ylioppilaaksi Mäkelänrinteen yhteiskoulusta vuonna 1973. Oman musiikin tekeminen hiipui, kun hän alkoi opiskella etnomusikologiaa Helsingin yliopistossa ja eli sitovassa parisuhteessa ja hoiti lasta. Hän opiskeli myös semiotiikkaa, filosofiaa ja naistutkimusta sekä ranskan ja italian kieliä.
Vanajas levytti vuonna 1977 Love Recordsille singlen My Rock’N’Roll Star / Invention of Freedom (LRS 2160). Musiikillisesti se on Janis Joplin -tyylistä soulrockia. Kappale ”My Rock’N’Roll Star” oli omistettu Dave Lindholmille. Vanajas oli tuohon aikaan harvoja rockmusiikkia levyttäneitä suomalaisia naisartisteja. Samana vuonna hän oli mukana vasemmistolaisen Ohjelmakeskuksen suurella Bob Dylan -kiertueella, jolla artistit esittivät Dylanin tuotantoa.
Vuonna 1978 Vanajas matkusti Damaskokseen ja Beirutiin tutkimaan palestiinalaista musiikkia. Beirutissa oli käynnissä sota, ja matkan myötä Vanajaksen näkemykset moniin asioihin muuttuivat, eikä hän enää pyrkinyt aktiivisesti hankkimaan levytyssopimusta. Hän kuitenkin jatkoi musiikin tekemistä ja esiintyi lähinnä sooloartistina muun muassa Hasse Wallin, Dave Lindholmin, Jukka Orman ja Hessu Hiekkalan kanssa.
Vanajas muutti 1980-luvun alussa puoleksi vuodeksi Amsterdamiin. Tuolloin hän koki kehittyneensä musiikillisesti ja tarjosi taas sävellyksiään levy-yhtiöille, mutta ei saanut levytyssopimusta. Vuonna 1989 kuitenkin ilmestyi Barock’n’Roll Recordsin julkaisema single Patarouvan tango / Midnight Wawe. ”Patarouvan tangon” Vanajas teki Kanerva Cederströmin ja Riikka Tannerin elokuvaan Rajamaa, joka kertoo Helvi Juvosesta. B-puolen kappaleen ”Midnight Wawe” Vanajas esittää nimimerkillä Sally Nette.
1990-luvulla Vanajas sävelsi musiikkia tv-dokumentteihin. Esimerkiksi Hjallis Harkimon veli, yrittäjä Roy Harkimo, tilasi häneltä musiikkia maailmanympäripurjehduksesta kertoviin tv-sarjoihin. Niihin hän sävelsi rockia ja balladeja. Vanajas perusti vuonna 1997 kokeellisen Särjen ääni -improvisaatioryhmän yhdessä ystäviensä kanssa. Mukana olivat esimerkiksi Cris af Enehielm, Hellen Willberg ja Sanna Salmenkallio. Vanajas oli siinä mukana vuoteen 2001 asti.
Musiikin ohella Vanajas on näytellyt muun muassa elokuvassa Elvis kissan jäljillä (1987). Vuonna 1996 ilmestyi Vanajaksen toimittama Hasse Wallin elämäkerta Hehkuva kitara: Suomalaisen muusikkokonkarin vaiheikkaat seikkailut. Hän on myös työskennellyt toimittajana, tulkkina ja kielenkääntäjänä, lukenut satoja äänikirjoja sekä tehnyt radio-ohjelmia, videoita ja valotaidetta. Hän asui vuonna 2022 Helsingin Kumpulassa.
Teokset

Walli, Hasse & Vanajas, Appe: Hehkuva kitara: Suomalaisen muusikkokonkarin vaiheikkaat seikkailut.  Helsinki:  Otava, 1996.  ISBN 951-1-13836-7.
Aiheesta muualla

Yle Elävä arkisto: Sperm, Vanha ja Vapaaniemen kommuuni – Appe Vanajaksen underground
Facebookin virallinen artistisivu
Ludovic Halévy

| Ludovic Halévy |
| --- | --- |
 Ludovic Halévy. Valokuva: Eugène Pirou.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1834
Kuollut: 1908 (73–74 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
 Nimikirjoitus
Muuta tietoa
 Ranskan akatemian jäsen 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ludovic Halévy (1834–1908) oli ranskalainen kirjailija. Hän on kirjoittanut, useimmiten yhdessä Henri Meilhacin kanssa, operettitekstejä Jacques Offenbachin musiikkiin sekä tapadraaman Froufrou (1869), humoreskin Monsieur et madame Cardinal (1880), romaanin L’abbé Constantin (1882) sekä sota-ajankuvaukset L’invasion (1872) ja Notes et souvenirs 1871–1872 (1889). Hän oli vuodesta Ranskan akatemian jäsen.
Halévyn setä oli säveltäjä Jacques Fromental Halévy.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ludovic Halévy Wikimedia Commonsissa
Atland

| Atland |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2000–
Tyylilaji:  power metal, heavy metal
Kotipaikka:  Zaragoza, Espanja
Laulukieli:  espanja, englanti, aragonia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Atland on espanjankielinen heavy/power metal -yhtye. Se perustettiin Zaragozassa vuonna 2000.
Jäsenet

Chusé Miguel Joven – laulu
José Ignacio Cavero – kitara
Cristian Ferrándiz – kitara
Alberto Serrano – basso
Chesus Monforte – rummut
Judith Ramón – koskettimet
Julkaisut > Wings of Tomorrow (2006)

Promised lie
Inquisition
Wings of tomorrow
Blind slaves
Let children play
Passion and hate
Helena dreams
Julkaisut > Opera Prima (2008)

Preludio
Madre Gaia
Un mundo perfecto
La leyenda del cielo y la tierra
En mis sueños
Requiem por un hermano
Liberación
Partorgan (instrumental)
Princesa
Un día de invierno
Mente de cristal
El Último canto del cisne
Julkaisut > Marboré (2011)

Fausto
Nuevo Amanecer
Las Alas del Mañana
Odio y Pasión
Marboré
Tempus Fugit
Burning the Night
Bonus Track - Marboré (aragonés)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Ludvig Nielsen

Ludvig Nielsen
Ludvig Nielsen (1906–2001) oli norjalainen säveltäjä ja urkuri. Hän työskenteli urkurina ensin Akershusissa ja sittemmin Oslossa. Lopulta hänet nimitettiin Trondheimin Nidarosin tuomiokirkon kanttoriksi ja kuoronjohtajaksi. Nielsen sävelsi kuoro- ja urkumusiikkia usein omaan käyttöönsä Trondheimissa työskennellessään.
Nielsen sai oppinsa Oslossa ja Leipzigissa. Hän debytoi Oslossa urkurina 1926 ja esiintyi myös pianistina, ensimmäisen kerran vuonna 1930. Hän toimi konservatorion opettajana Trondheimissa vuosina 1943–76. Hänelle myönnettiin Norjan kulttuurineuvoston musiikkipalkinto vuonna 1976. Nielsenin kuoroteosten joukkoon lukeutuvat Exultate Deo (1943), Guds rike (1944), Te Deum (1945), Messe på Olavsdagen (1949), Fagnadarsongar (1959), Draumkvedet, liturgisk oratorium (1963), Under Kirkehvelv (1975) ja Lilja (1979). Lisäksi hän sävelsi muun muassa konserton uruille ja jousiorkesterille (1965) sekä runsaasti muuta urkumusiikkia, kuten 150 urkukoraalia norjalaiseen virsikirjaan.
Ludvig Pyhän ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Ludvig Pyhän ritarikunta (ransk. Ordre de Saint-Louis) oli ranskalainen ritarikunta. Se perustettiin 5. huhtikuuta 1693 kuningas Ludvig XIV:n käskystä, ja se on nimetty Ludvig Pyhän mukaan. Ritarikunnalla palkittiin katolilaisia armeijan ansioituneita upseereita; myös niitä, jotka eivät kuuluneet aatelistoon. Ritarikunta lakkautettiin lopullisesti vuonna 1830, mutta elossa olevat jäsenet saivat käyttää sen tunnuksia.
Ritarikunnassa oli kolme luokkaa:
suurristi
komentaja
ritari
Lil Xan

| Lil Xan |
| --- | --- |
 Lil Xan esiintymässä vuonna 2018
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nicholas Diego Leanos
Syntynyt: 26. syyskuuta 1996 Redlands, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  rap-artisti, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Lil Xan
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2015-
Tyylilajit:  rap, hip hop, trap
Levy-yhtiöt:  Sumerian Records 
Aiheesta muualla
xanarchyco.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lil Xan (oik. Nicholas Diego Leanos, s. 6. syyskuuta 1996 Redlands, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen rap-artisti.
Hänet tunnetaan parhaiten kappaleestaan "Betrayed", joka myi platinaa. Kappale pääsi sijalle 64 Billboard Hot 100 -listalla. Huhtikuussa 2018 Lil Xan julkaisi Total Xanarchy -debyyttialbuminsa. Vuonna 2022 kesällä hän julkaisi uusimman albuminsa have a nice day yhdessä Chris Milesin kanssa.[lähde? ]
Ludomir Różycki

Ludomir Różycki, vuosien 1930 ja 1934 välisenä aikana.
Ludomir Różycki (18. syyskuuta 1883 Varsova – 1. tammikuuta 1953 Katowice) oli puolalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän kuului Mieczysław Karłowiczin, Karol Szymanowskin ja Grzegorz Fitelbergin kanssa Nuorena Puolana tunnettuun säveltäjien ryhmään.
Różycki opiskeli pianonsoittoa ja sävellystä Varsovan konservatoriossa, jossa hänen isänsä toimi professorina. Hän valmistui erinomaisin arvosanoin ja täydensi opintojaan Berliinissä Engelbert Humperdinckin johdolla. Hän aloitti uransa johtamalla oopperaa ja toimimalla Lvivissä pianonsoiton professorina.
Różyckin teos Pan Twardowski oli ensimmäinen suurimuotoinen puolalainen baletti, joka esitettiin Puolan ulkopuolella. Sen lisäksi, että teos esitettiin yli 800 kertaa Varsovassa, näytöksiä järjestettiin myös Kööpenhaminassa, Prahassa, Brnossa, Zagrebissa, Belgradissa ja Wienissä. Różyckin muihin teoksiin lukeutuu Jerzy Żuławskin librettoon sävelletty ooppera Eros i Psyche, joka kantaesitettiin Wrocławissa vuonna 1917.
Różycki saapui 16. kesäkuuta 1939 lyhyelle vierailulle Suomeen. Hän esiintyi täällä radiossa yhdessä laulajatar Maria Miloszewskan kanssa ohjelman käsittäessä Różyckin pianosävellyksiä ja lauluja sekä kävi radioesiintymisen jälkeen vierailulla säveltäjä Jean Sibeliuksen luona Järvenpään Ainolassa.
Aiheesta muualla

IMSLP: Ilmaisia nuotteja
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ludomir Różycki
Käännös suomeksi
Liljestrand

Liljestrand on ainakin seuraavien henkilöiden sukunimi:
A. W. Liljestrand (1829–1995), suomalainen juristi, professori, kanslianeuvos
Bengt Liljestrand (1919–2000), ruotsalainen kenraaliluutnantti ja sotakorkeakoulun komentaja
Holger Liljestrand (1908–1997), suomalainen laivanvarustaja
Parisa Liljestrand (s. 1983), ruotsalainen poliitikko ja ministeri
Arvo Lempiranta, ent. Liljestrand (1860–1919), suomalainen kruununnimismies ja kirjallisuuden suomentaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Loris Benito

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Loris Benito Souto
Syntymäaika: 7. tammikuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: Aarau, Sveitsi
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura: Bordeaux
Pelinumero: 23
Junioriseurat
–2009: Aarau
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2012 | Aarau | 47 | (2) |
| 2012–2014 | Zürich | 58 | (0) |
| 2014–2015 | Benfica | 2 | (0) |
| 2015 | → Benfica II | 3 | (0) |
| 2015–2019 | Young Boys | 71 | (2) |
| 2019– | Bordeaux | 54 | (1) |
Maajoukkue
|  | Sveitsi U18 | 4 | (0) |
| 2010–2011 | Sveitsi U19 | 13 | (1) |
| 2011–2012 | Sveitsi U20 | 6 | (0) |
| 2013–2014 | Sveitsi U21 | 7 | (0) |
| 2018– | Sveitsi | 13 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. kesäkuuta 2021 .  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. kesäkuuta 2021 .
Loris Benito Souto (s. 7. tammikuuta 1992 Aarau) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän on edustanut kaudesta 2019–2020 alkaen Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Bordeaux'ta. Hänellä on myös Espanjan kansalaisuus.
Seurajoukkueura

Benito edusti juniorina Aarauta, jonka edustusjoukkueeseen hän nousi kesällä 2009. Ensiesiintymisensä Sveitsin Superliigassa Benito teki 1. marraskuuta 2009, kun Aarau pelasi vieraissa 3–3-tasapelin Neuchâtel Xamaxia vastaan. Yhteensä hän pelasi putoamiseen päättyneen kauden aikana kahdeksan liigaottelua. Seuraavien puolentoista kauden ajan Benito lukeutui Aaraun runkopelaajiin sarjatasoa alempana Challenge Liigassa pelaten yhteensä 39 sarjaottelua. Kauden 2011–2012 talven siirtoikkunassa hän palasi Superliigaan siirtyessään Zürichiin. Ensimmäisen puolikkaan kautensa aikana Benito pelasi vain kaksi liigaottelua, mutta seuraavien kahden aikana hän oli osa vakioavausta ja pelasi 56 ottelua. Kaudella 2013–2014 hän oli voittamassa Sveitsin cupia.
Heinäkuussa 2014 Benito siirtyi 2,5 miljoonan euron siirtosummalla Portugalin pääsarjassa Primeira Ligassa pelaavaan Benficaan, jossa voitti pian tämän jälkeen Supertaça Cândido de Oliveiran. Hän pelasi kauden aikana vain kaksi Portugalin liigan ottelua ja yhden Mestarien liigan ottelun ja palasi kesällä 2015 Sveitsiin, tällä kertaa Young Boysin joukkueeseen. Hän voitti Sveitsin mestaruuden vuosina 2018 ja 2019. Neljän kauden aikana hän pelasi 71 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ja Eurooppa-liigassa kolme ottelua. Kesällä 2019 Benito siirtyi ranskalaisseura Bordeaux'hon. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Ligue 1:ssä 23 ottelua ja teki niissä yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän pelasi 31 Ligue 1 -ottelua.
Maajoukkueura

Benito on edustanut Sveitsiä kaikissa nuorisomaajoukkueissa alle 18-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin asti yhteensä noin 30 maaottelussa. Sveitsin A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen ottelunsa marraskuussa 2018 Qataria vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki viidennessä maaottelussaan marraskuussa 2019 Gibraltaria vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pääsi vaihdosta muutamaksi minuutiksi kentälle Sveitsin kolmannessa alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan. Hän on pelannut 13 A-maaottelua kesäkuun 27. päivään 2021 mennessä.
Saavutukset

Zürich:
Sveitsin cup: 2013–2014
Benfica:
Supertaça Cândido de Oliveira: 2014
Young Boys:
Sveitsin liiga: 2017–2018, 2018–2019
Liikennekartio

Liikennekartio.
Liikennekartio on tielle tai kadulle sijoitettava muodoltaan kartiomainen esine, joilla ohjataan liikennettä tilapäiselle reitille. Ne käyvät varoitusmerkiksi erilaisiin tilanteisiin, kuten tilanrajauksiin katutöitä tehdessä. Liikennekartioihin voi kiinnittää lisäketjun, jolla kartioita voidaan tehdä isommiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liikennekartio Wikimedia Commonsissa
Lev Šiško

Lev Šiško
Lev Petrovitš Šiško (ven. Лев Петрович Шишко; 1872 – 1943 Lahti, Pietari) oli venäläinen arkkitehti.
Šiško valmistui vuonna 1896 insinööri-instituutista. Hän oli 1900-luvun alussa Aleksanteri Nevskin luostarin arkkitehtina ja suunnitteli luostarille muun muassa uuden sakastin, asuntolan ja portteja. Hän suunnitteli useita rakennuksia myös Pietarin teknologiselle instituutille ja toimi sen rehtorina vuosina 1917–1920. Ennen ensimmäistä maailmansotaa Šiško suunnitteli Pietariin useita kouluja ja asuintaloja. Eräs Ulitsa Pravdylle vuosina 1914–1916 valmistunut koulu sisälsi Venäjän ensimmäisen sisätiloissa sijaitsevan uima-altaan. Helsinkiin Šiško suunnitteli kaksi vuonna 1913 valmistunutta rakennusta, Aleksanterin kimnaasin uusbarokkityylisen koulutalon (nyk. Luonnontieteellinen museo; toisena suunnittelijana Mihail Tšaiko) ja sittemmin puretun Rauhankappelin.
Šiško jatkoi arkkitehdin uraansa Neuvostoliitossa ja saattoi muun muassa loppuun Venäjän tiedeakatemian kirjaston rakennustyöt Pietarin Vasilinsaarella. Hän osallistui myös Bolšoi Dom -virastotalon suunnitteluun ja suunnitteli tuotantolaitoksia Krasnoje znamja -tehtaalle. Šiško kuoli ilmapommituksessa Leningradin piirityksen aikana vuonna 1943.
Kuvagalleria

Pietarin 2. kimnaasi
Luonnontieteellinen museo, ent. Aleksanterin kimnaasi, Helsinki (1913).