stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sir Tom Jones lähikuvassa

| Sir Tom Jones lähikuvassa> Arise Sir Tom Jones |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Gwen Russell
Sivumäärä:  288
ISBN:  9781844543229
Suomennos
Suomentaja:  Taina Wallin
Kustantaja:  Minerva Kustannus
Sivumäärä:  201
ISBN:  978-952-492-089-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sir Tom Jones lähikuvassa on Tom Jonesista kertova kirja. Se kattaa hänen uransa vuoteen 2006 asti, jolloin hänet aateloitiin ritariksi. Kirja perustuu Tom Jonesin, hänen perheensä ja ystävien haastatteluihin.
Naisten pituushyppy yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2010

| YleisurheilunEuroopan-mestaruuskilpailut 2010 > Juoksu- ja kävelylajit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |   | Miehet |   | Naiset |
| 200 m |   | Miehet |   | Naiset |
| 400 m |   | Miehet |   | Naiset |
| 800 m |   | Miehet |   | Naiset |
| 1 500 m |   | Miehet |   | Naiset |
| 5 000 m |   | Miehet |   | Naiset |
| 10 000 m |   | Miehet |   | Naiset |
| Maraton |   | Miehet |   | Naiset |
| 100 m aidat |   |  |   | Naiset |

| 110 m aidat |   | Miehet |   |  |
| 400 m aidat |   | Miehet |   | Naiset |
| 3 000 m esteet |   | Miehet |   | Naiset |
| 4 × 100 m viesti |   | Miehet |   | Naiset |
| 4 × 400 m viesti |   | Miehet |   | Naiset |
| 20 km kävely |   | Miehet |   | Naiset |
| 50 km kävely |   | Miehet |   |  |
Kenttälajit
| Pituushyppy |   | Miehet |   | Naiset |
| Kolmiloikka |   | Miehet |   | Naiset |
| Korkeushyppy |   | Miehet |   | Naiset |
| Seiväshyppy |   | Miehet |   | Naiset |
| Kuulantyöntö |   | Miehet |   | Naiset |
| Kiekonheitto |   | Miehet |   | Naiset |
| Moukarinheitto |   | Miehet |   | Naiset |
| Keihäänheitto |   | Miehet |   | Naiset |
Moniottelut
| Seitsenottelu |   |  |   | Naiset |
| Kymmenottelu |   | Miehet |   |  |
Naisten pituushyppy yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2010 kilpailtiin Estadi Olímpic Lluís Companys -stadionilla 27. – 28. heinäkuuta.
Mitalistit

| --- | --- |
Kulta:  Ineta Radeviča Latvia (LAT)
Hopea:  Naide Gomes Portugali (POR)
Pronssi:  Olga Kutšerenko Venäjä (RUS)
Ennätykset

| Ennätykset ennen EM-kisoja 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maailmanennätys |  Galina Tšistjakova | 752 | Leningrad, Neuvostoliitto | 11. kesäkuuta 1988 |
| Euroopan ennätys |  Galina Tšistjakova | 752 | Leningrad, Neuvostoliitto | 11. kesäkuuta 1988 |
| Kisaennätys |  Heike Drechsler | 730 | Split, Jugoslavia | 28. elokuuta 1990 |
| Maailman kauden kärkitulos |  Olga Kutšerenko | 713 | Sotši, Venäjä | 27. toukokuuta 2010 |
| Euroopan kauden kärkitulos |  Olga Kutšerenko | 713 | Sotši, Venäjä | 27. toukokuuta 2010 |
Ohjelma

| Päivä | Aika (Paikallista aikaa) | Kierros |
| --- | --- | --- |
| 27. heinäkuuta 2010 | 12.30 | Karsinta |
| 28. heinäkuuta 2010 | 20.00 | Finaali |
Tulokset > Karsinta

Kaikki vähintään 665 hypänneet (Q) tai vähintään 12 parasta finaaliin.
| Sija | Karsintaryhmä | Nimi | Maa | #1 | #2 | #3 | Tulos | Huomiot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | A | Ljudmila Koltšanova |  Venäjä | x | 687 |  | 687 | Q |
| 2 | A | Naide Gomes |  Portugali | 681 |  |  | 681 | Q, SB |
| 3 | A | Anna Jagaciak |  Puola | 642 | 674 |  | 674 | Q, PB |
| 4 | A | Viktorija Rybalko |  Ukraina | 672 |  |  | 672 | Q |
| 4 | B | Ineta Radeviča |  Latvia | 672 |  |  | 672 | Q |
| 6 | B | Jana Velďáková |  Slovakia | x | 669 |  | 669 | Q |
| 7 | B | Margrethe Renstrøm |  Norja | x | 668 |  | 668 | Q, NR |
| 8 | A | Renáta Medgyesová |  Slovakia | 653 | 666 |  | 666 | Q |
| 9 | B | Nastassja Mirontšyk |  Valko-Venäjä | 666 |  |  | 666 | Q |
| 10 | B | Olga Kutšerenko |  Venäjä | 665 |  |  | 665 | Q |
| 11 | A | Ivana Španović |  Serbia | 661 | 663 | 649 | 663 | q |
| 12 | A | Carolina Klüft |  Ruotsi | 662 | x | 651 | 662 | q, SB |
| 13 | B | Irène Pusterla |  Sveitsi | 637 | 662 | 647 | 662 |  |
| 14 | B | Nadja Käther |  Saksa | x | 631 | 661 | 661 |  |
| 15 | A | Lauma Griva |  Latvia | 623 | 641 | 660 | 660 | PB |
| 16 | B | Ksenija Balta |  Viro | 634 | 653 | x | 653 |  |
| 17 | A | Bianca Kappler |  Saksa | 646 | 629 | 650 | 650 |  |
| 18 | A | Tatjana Kotova |  Venäjä | 648 | 648 | 647 | 648 |  |
| 19 | B | Cornelia Deiac |  Romania | 646 | 646 | 634 | 646 |  |
| 20 | B | Nina Kolaric |  Slovenia | x | 643 | 639 | 643 |  |
| 21 | B | Lina Andrijauskaite |  Liettua | 551 | 631 | 635 | 635 | PB |
| 22 | A | Concepción Montaner |  Espanja | 634 | x | — | 634 |  |
| 23 | B | Viorica Tigau |  Romania | 621 | x | x | 621 |  |
| 24 | B | Rebecca Camilleri |  Malta | 582 | 593 | 581 | 593 |  |
|  | A | Kelly Proper |  Irlanti | x | x | x | NM |  |
Tulokset > Finaali

| Sija | Nimi | Maa | #1 | #2 | #3 | #4 | #5 | #6 | Tulos | Huomiot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Ineta Radeviča |  Latvia | 673 | 687 | 679 | 692 | x | x | 692 | NR |
| 2. | Naide Gomes |  Portugali | 664 | 668 | x | 692 | x | 500 | 692 | SB |
| 3. | Olga Kutšerenko |  Venäjä | 655 | 674 | x | 684 | x | 634 | 684 |  |
| 4. | Viktorija Rybalko |  Ukraina | x | 678 | x | x | 674 | 665 | 678 | SB |
| 5. | Ljudmila Koltšanova |  Venäjä | 660 | 667 | 657 | 671 | x | 675 | 675 |  |
| 6. | Nastassja Mirontšyk |  Valko-Venäjä | 648 | x | 656 | x | x | 675 | 675 |  |
| 7. | Renáta Medgyesová |  Slovakia | 655 | 600 | 658 | 665 | 671 | 603 | 671 | SB |
| 8. | Ivana Španović |  Serbia | x | 660 | 637 | 636 | 652 | x | 660 |  |
| 9. | Jana Velďáková |  Slovakia | 654 | 480 | 630 |  |  |  | 654 |  |
| 10. | Anna Jagaciak |  Puola | 452 | x | 636 |  |  |  | 636 |  |
| 11. | Carolina Klüft |  Ruotsi | 628 | 633 | x |  |  |  | 633 |  |
| 12. | Margrethe Renstrøm |  Norja | x | x | 618 |  |  |  | 618 |  |
Sinfonia nro 8 (Mahler)

Mahlerin kahdeksannen sinfonian ensiesityksen harjoitus Münchenissä vuonna 1910.
Mahlerin kahdeksannen sinfonian Yhdysvaltain ensiesitys vuonna 1916. Philadelphian orkesteria johtaa Leopold Stokowski.
Sinfonia nro 8 Es-duuri on Gustav Mahlerin sinfonia, joka on sävelletty suurimmaksi osaksi vuonna 1906. Teoksen lopullinen orkestrointi valmistui vuonna 1907 ja kantaesitys oli 12. syyskuuta 1910 Münchenissä. Sinfoniasta käytetään lisänimeä "Tuhannen sinfonia" sen vaatiman erityisen suuren esittäjistön vuoksi. Se on sävelletty kolmelle sopraanolle, kahdelle altolle, tenorille, baritonille, bassolle, kaksinkertaiselle sekakuorolle, poikakuorolle, laajennetulle orkesterille ja uruille.
Mahlerin kahdeksas sinfonia on poikkeuksellinen monessa mielessä: se vaatii suuremmat resurssit kuin mikään muu taidemusiikin teos, vähintään noin 300 esittäjää, tavoitellun vaikutelman aikaansaamiseksi.
Sinfoniassa on vain kaksi osaa, joista ensimmäinen kestää noin 25 minuuttia ja jälkimmäinen lähes tunnin. Osissa on käytetty kahta tyystin erilaista ja erikielistä tekstiä, ensimmäisessä osassa keskiaikaista latinankielistä hymniä "Veni, creator spiritus" ("Tule, luomishenki") ja toisessa osassa Goethen Faustin toisen osan loppukohtausta.
Sävellaji on Mahlerille epätyypillisesti suurelta osin duurissa. Ensimmäinen osa on jatkuvaa orkesterin pauhun ja valtavien kuorojen huimien osuuksien vuoristorataa; toisen osan aloittaa pitkä hiljainen adagio ja päättää torvifanfaarien säestämä finaali.
Mahler kuvaili sinfoniaansa kirjeessään Willem Mengelbergille:
»Kuvittele, että maailmankaikkeus räjähtää lauluksi. Emme enää kuule ihmisten ääniä, vaan planeettojen ja aurinkojen, jotka kiertävät radoillaan.»
Levytyksiä

Jascha Horenstein, Lontoon sinfoniaorkesteri (BBC, 1959)
Sir Georg Solti, Chicagon sinfoniaorkesteri (Decca, 1971)
Claudio Abbado, Berliinin filharmonikot (DG, 1995)
Linda Fredriksson

| Linda Fredriksson |
| --- | --- |
 Muusikko Linda Fredriksson Raahen Rantajatseilla 30.7.2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1985
Ammatti:  Muusikko
Muusikko
Tyylilajit:  jazz 
Soittimet:  baritonisaksofoni, alttosaksofoni, bassoklarinetti, kitara ja saksofoni 
Levy-yhtiöt:  We Jazz Records 
Palkinnot
 Teosto-palkinto 2022 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Linda Fredriksson (s. 1985) on suomalainen saksofonisti ja säveltäjä. Hän on soittanut muun muassa Mopo-triossa, The Northern Governorsissa ja Valtteri Pöyhösen johtamassa Ricky-Tick Big Bandissa. Hän on soittanut myös saamelaismuusikko Niillas Holmbergin yhtyeessä.
Fredriksson valmistui muusikoksi Helsingin Pop & Jazz Konservatoriosta vuonna 2007. Hän on opiskellut myös Amsterdamin konservatoriossa sekä musiikkikasvatusta Sibelius-Akatemiassa.
Fredriksson julkaisi debyyttisooloalbuminsa Juniper 29. lokakuuta 2021 We Jazz -levymerkillä.
Palkinnot

Vuonna 2010 Fredriksson sai Nuoren solistin palkinnon Suomen Big Band -mestaruuskilpailuissa ja voitti Mopo-yhtyeen kanssa Young Nordic Jazz Cometsin Suomen osakilpailun.
Vuonna 2013 Suomen arvostelijain liitto myönsi Fredriksonille Kritiikin Kannukset -palkinnon.
Vuonna 2022 Linda Fredriksson voitti 15.000 euron arvoisen Teosto-palkinnon sävellyksistään jazzlevylleen Juniper.
Lisäksi hän on saanut Suomen Jazzliiton jakaman Yrjö-palkinnon vuonna 2023.
Fredriksson nimettiin vuoden 2024 Pohjoismaiden neuvoston musiikkipalkinnon toiseksi Suomen ehdokkaaksi.
Ninja Cheerleaders

| Ninja Cheerleaders |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Presley
Käsikirjoittaja:  David Presley
Tuottaja:  Frank Desmarais Christopher Roosevelt
Säveltäjä:  Christopher Goins
Kuvaaja:  Richard Briglia
Leikkaaja:  Dan Prussmann
Pääosat:  Trishelle Cannatella Ginny Weirick Maitland McConnell
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Hi-Fidelity Films Mercurybar Productions NCS Productions
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  12. elokuuta 2008
Kesto:  81 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ninja Cheerleaders on vuonna 2008 suoraan DVD:lle julkaistu yhdysvaltalainen komediaelokuva. Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti David Presley. Pääosaa esittävät Trishelle Cannatella, Ginny Weirick ja Maitland McConnell.
Juoni

April, Courtney ja Monica ovat kolme kaunista, älykästä ja kovia collegen ensimmäisen vuoden oppilaita. He ovat juuri saamassa päätökseen ensimmäistä lukukautta Los Lomas Malasin collegessa. Kolmikon täytyy pärjätä todella hyvin kokeissa päästäkseen Ivy League yliopistoon. Lisäksi he toimivat strippareina saadakseen rahaa yliopistoa varten. Kaikki tämä vaikeutuu, kun vapaaksi päässyt mafiapomo Victor Lazzaro vaatii nyt Hiroshin omistuksessa olevaa pientä strippausklubia takaisin, joka oli hänen isänsä perustama perheyritys. Tyttöjen täytyy nyt pelastaa senseinsä, jonka aikana heidän täytyy vältellä uteliaita poliiseja, vanhempia ja pervoja collegen valmentajia, sekä taistella tiensä kummallisten rikollisten läpi.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Trishelle Cannatella  | … |  Courtney   |
|  Ginny Weirick  | … |  April   |
|  Maitland McConnell  | … |  Monica   |
|  George Takei  | … |  Hiroshi   |
|  Michael Paré  | … |  Victor Lazzaro   |
|  Omar J. Dorsey  | … |  Manny   |
|  Max Perlich  | … |  Jimmy   |
|  Natasha Chang  | … |  Kinji   |
|  Larry Poindexter  | … |  etsivä Harris   |
|  Richard Davalos  | … |  Don Lazzaro   |
|  Beverly Hotsprings  | … |  etsivä Foxey   |
|  Lateef Crowder  | … |  punavöinen karate-oppilas   |
Aiheesta muualla

Ninja Cheerleaders Myspacessa (englanniksi)
Loimaan vesitorni

Loimaan vesitorni voi viitata seuraaviin:
Juvankallion vesitorni, vesitorni Loimaalla
Kirkkokallion vesitorni, vesitorni Loimaalla.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Loimaan vesitorni”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ilo irti!

| Ilo irti! HattiWatit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Airstudio 2-11. lokakuuta 1999
 Julkaistu: 1999
 Formaatti: CD-levy
 Tuottaja(t): HattiWatit
 Tyylilaji: lastenmusiikki
 Levy-yhtiö: HattiWatit Group
HattiWattien muut julkaisut
| HattiWatit 1998 | Ilo irti! 1999 | Ipanoiden platta 2002 |
Ilo irti! on HattiWatit-yhtyeen kolmas äänite, joka  sisältää viisi HattiWattien omaa rock-henkistä kappaletta, sekä  lainakappaleen Viisi Pientä Ankkaa. Ilo irti! äänitettiin Hyvinkäällä 2-11. lokakuuta 1999.
Kappaleet

Ilo irti - (säv. ja san. T. Ahonen)
Viisi pientä ankkaa - (trad.)
Mies joka kulkee omia polkujaan - (säv. ja san. T. Ahonen)
Postinkantaja (hauska heppu) - (säv. ja san. T. Ahonen)
Anna mulle rahaa - (säv. ja san. T. Ahonen)
Lällätyslaulu - (säv. ja san. T. Ahonen)
Kaikkien kappaleiden sovituksesta vastaa HattiWatit
Kokoonpano

Pirkka "Inkku" Lindholm - laulu ja kazoo
Timo "Timppa" Ahonen - kitara ja taustalaulu
Jari "Jarkka" Ahonen - basso ja taustalaulu
Raimo "Rampe" Kela - lyömäsoittimet
Risto "Upi" Lunkka - piano (3)
Inka Ahonen, Janica Ahonen, Ulla Marjoniemi ja Milla Riutta - taustalaulu (2 ja 6)
Äänitys / Tuotanto / Kansi

Äänitys ja Miksaus - Seppo Airisto (Airstudio)
Tuotanto - HattiWatit Group
Kansi - Hannu Lindholm
Takakannen valokuva - K.P. Juurikkala
Aiheesta muualla

HattiWatit - Viisi Pientä Ankkaa (Hyvinkää, Sundance day 11.8.2007) (youtube)
HattiWatit
| --- | --- |
Albumit::  Purkkaa ja jytää  •  HattiWatit  • Ilo irti!  • Ipanoiden platta
Kokoelmat::  Salossa Soi 5 - Vuoden uudet Lastenlaulut  • Pääsiäisnoidan Keitokset
Longfordin kreivikunta

| Longfordin kreivikunta County Longford Contae an Longfoirt |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Kreivikunnan sijainti Irlannissa
Valtio:  Irlanti
Provinssi:  Leinster
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Longford
Pinta-ala:  1 039,55 km²
Väkiluku (2016):  40 810
 – väestötiheys:  39,3 as./km²
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  LD
 – ISO 3166:  IE-LD
 
Kreivikunnan internetsivut
Longfordin kreivikunta (iiriksi Contae an Longfoirt) on Irlannin tasavallan kreivikunta Leinsterin historiallisessa provinssissa Irlannin saaren keskiosassa. Kreivikunnassa on 40 810 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 1 039,55 neliökilometriä. Sen pääkaupunki on Longford, jolta se on saanut nimensä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Longfordin kreivikunta Wikimedia Commonsissa
Kreivikunnan internetsivut
Irlannin kreivikunnat
| --- | --- |
Connacht:   Galway  Leitrim  Mayo  Roscommon  Sligo 
Leinster:   Carlow  Dublin Dún Laoghaire–Rathdown  Etelä-Dublin  Fingal  Kildare  Kilkenny  Laois  Longford  Louth  Meath  Offaly  Westmeath  Wexford  Wicklow 
Munster:   Clare  Cork  Kerry  Limerick  Tipperary  Waterford 
Ulster:   Antrim†  Armagh†  Cavan  Derry†  Donegal  Down†  Fermanagh†  Monaghan  Tyrone† 
kreivikunnilla ei ole hallinnollista merkitystä • †Kreivikunta kuuluu Pohjois-Irlantiin
Leonora Carrington

Leonora Carrington: Ulu’s pants vuodelta 1952.
Leonora Carrington (6. huhtikuuta 1917 Clayton Green, Lancashire, Englanti – 25. toukokuuta 2011 México, Meksiko) oli brittiläinen kuvataiteilija ja kirjailija.
Carrington syntyi Lancashiressä, Englannissa, perheensä toiseksi lapseksi ja ainoaksi tyttäreksi. Hänen äitinsä oli irlantilainen. Hän tutustui surrealismiin jo lapsena, ja tälle taiteenalalle hän suuntautui myös ammattiurallaan. Hänellä ja Max Ernstillä oli 1930-luvun lopulla rakkaussuhde. Hän asui pitkään Meksikossa, jonka kansalaisuus hänelle myönnettiin vuonna 1942. Hän muutti vuonna 1985 Yhdysvaltoihin.
Carrington meni Meksikossa naimisiin Emericko Weiszin kanssa ja sai kaksi lasta. Häntä pidetään yhtenä keskeisimmistä surrealismin edustajista. Hänen teoksiaan ovat muun muassa Self-Portrait (1936), The Inn of Down Horse (1936–1937), Green Tea (1942), Down Below (1944) ja Big Badger Meets the Domino Boys (1986).
Carrington loi myös menestyksekkään uran kirjailijana; tuotantoon kuuluu muun muassa romaani The Hearing Trumpet, joka kirjoitettiin alun perin jo 1960-luvulla.
Down Belown ensimmäistä versiota Carrington tarjosi 1946 Janet Flannerille, joka työskenteli kustantajana, mutta ei ollut teoksesta kiinnostunut. Lopulta 1944 Jeanne Megnenille ranskaksi saneltu versio julkaistiin lopulta englanniksi käännettynä surrealistisessä VVV-lehdessä.
Carrington kärsi toisen maailmansodan alussa Madridissa voimakkaan henkisen luhistumisen, joka aiheutti hänen joutumisensa sairaalahoitoon. Hän oli katolinen, ja häntä väitettiin viimeiseksi elossa olevaksi surrealistiksi, vaikka samanlainen väite oli tehty hänen lisäkseen mm. Enrico Donatista (s. 1909). Carrington jatkoi taiteellista uraansa vanhuutensa päiville saakka.
Ninja (striimaaja)

| Tyler Blevins |
| --- | --- |
 Ninja Lollapalooza-festivaaleilla Chicagossa, elokuussa 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1991 (ikä 33)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  Striimaaja
Muut tiedot
Lempinimet:  Ninja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Richard Tyler Blevins (s. 5. kesäkuuta 1991), joka tunnetaan myös käyttäjänimellä Ninja, on yhdysvaltalainen striimaaja. Toukokuusta 2018 alkaen hän on ollut Twitchin suosituin striimaaja: hänellä on yli yksitoista miljoonaa seuraajaa ja keskimäärin yli 60 000 katsojaa per striimi. Heinäkuussa 2018 Tylerillä oli yli 15 miljoonaa tilaajaa YouTubessa.
Elokuussa 2019 ilmoitettiin että Ninja jättää Amazonin omistaman Twitch.tv -palvelun ja siirtyy käyttämään Microsoftin omistamaa Mixer -striimaus-palvelua. Sopimuksen hintaa ei julkistettu.
Ura

Blevins osallistui ensimmäiseen Halo 3-turnaukseensa vuonna 2009. Ammattilaiseksi hänen katsotaan nousseen vasta Halo: Reach:issa, jossa hän sijoittui jokaisessa turnauksessa vähintään 16 parhaan joukkoon. Ensimmäisen turnauksensa Blevins voitti kuitenkin vasta Halo 4:ssä. Noin 8 vuotta kestäneen Halo-uransa aikana hän pelasi useissa eri joukkueissa, mukaan lukien Cloud9:ssä, Renegadesissa, Team Liquidissa sekä viimeisimpänä Luminosity Gamingissa. Ninja tunnettiin Halo-uransa aikana aggressiivisesta pelityylistään.
Blevins aloitti striimaamisen vuonna 2011 ensin Justin.tvssä, joka sittemmin muuttui Twitchiksi. Ensimmäisinä vuosinaan Ninja striimasi lähinnä Haloa, mutta myöhemmin hän alkoi pelaamaan myös H1Z1:iä. Hän teki pelissä lukuisia tappoennätyksiä, joiden seurauksena hänen striimausuransa lähti nousuun. Blevins pelasi sekä H1Z1:ä että Haloa samaan aikaan ammattilaisena Luminosity Gamingin riveissä, ja myöhemmin lista kasvoi kolmeen peliin PUBG:n tultua markkinoille. Hän voitti PUBG Gamescom Invitationalin kolmannella henkilöiden luokalla. Vuonna 2017 hän ilmoitti pitävänsä määrittämättömän pituisen tauon Halosta .
Blevins alkoi striimaamaan Fortnitea säännöllisesti ja hänen katsojamääränsä alkoi kasvaa, mikä nosti samanaikaisesti pelin suosion kasvua. Syyskuussa 2017 hänellä oli 500 000 seuraajaa, ja kuuden kuukauden kuluttua määrä kasvoi 250 prosenttia.
Blevins ansaitsee yli 500 000 dollaria kuukaudessa striimaamalla Fortnitea. Tulonsa hän saa muun muassa maksavilta Twitch-tilaajilta sekä YouTube-kanavansa mainoksista.
Alkuvuodesta 2019 EA maksoi Ninjalle miljoona dollaria Apex Legends -pelin striimaamisesta.
Hyväntekeväisyys

Helmikuussa 2018 Blevins striimasi hyväntekeväisyysstriimin. Blevins sai striimillä kerättyä yli 110 000 dollaria, jotka hän luovutti American Foundation for Suicide Preventionille. Ensimmäisen Fortnite Battle Royale Esports -tapahtuman aikana huhtikuussa 2018 Blevins luovutti 50 000 dollarin palkintorahaa, ja 2500 dollaria Alzheimer's Associationille. Myöhemmin huhtikuussa Ninja osallistui #Clips4Kids -tapahtumaan muiden kollegoidensa DrLupon ja Timthetatmanin kanssa. Hän auttoi keräämään yhteensä yli 340 000 dollaria.
Aiheesta muualla

Twitch
YouTube-kanava
Ljudmyla Josypenko

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ljudmyla Josypenko. |  Ljudmyla Josypenko. |  Ljudmyla Josypenko. |  |
Maa:   Ukraina
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|       Hylätty | Helsinki 2012 | seitsenottelu |  |
Ljudmyla Josypenko (ukr. Людмила Йосипенко, s. 24. syyskuuta 1984) on ukrainalainen seitsenottelija.
Hän oli viides 6 416 pisteellä Berliinin MM-kilpailuissa 2009 voittaen maannaisensa Hanna Melnytšenkon kahdella pisteellä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui kuudenneksi ja Daegun MM-kilpailuissa 2011 kymmenenneksi. Helsingin EM-kilpailuissa 2012 hän saavutti alun perin hopeaa pistein 6387. Lontoon olympialaisissa hän sijoittui neljänneksi ennätyksellään 6618 pistettä.
Syyskuussa 2013 Josypenko sai biologisen dopingpassin perusteella neljän vuoden kilpailukiellon ajalle 27.3.2013–26.3.2017 ja samalla kaikki hänen tuloksensa 25.8.2011 alkaen hylättiin takautuvasti. Täten hän menetti muun muassa hopeansa Helsingin EM-kilpailuista 2012.
Henkilökohtaiset ennätykset

| --- | --- |
 Ulkoradat 200 m 23,68 (2009)  800 m 2.12,51 (2011)  100 m aj 13,64 (2009)  Korkeus 188 (2009)  Pituus 640 (2009)  Kuula 13,15 (2009)  Keihäs 51,30 (2009)  7-ottelu 6 423 (2009) :  Sisäradat 800 m 2.19,90 (2007)  60 m aj 8,40 (2008)  Korkeus 183 (2007)  Pituus 590 (2007)  Kuula 12,47 (2007)  5-ottelu 4 298 (2007)
Inex Partners

| Inex Partners Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Toimitusjohtaja:  Petteri Pelkonen
Kotipaikka:  Sipoo
Toimiala:  logistiikka ja kuljetus
Liikevaihto:  331 miljoonaa euroa (vuonna 2016)
Henkilöstö:  1 200 (vuonna 2020)
Omistaja:  S-ryhmä
Kotisivu:  www.inex.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Inex Partners Oy on S-ryhmän logistiikka- ja kuljetusyritys. Se on Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnan (SOK) tytäryhtiö. Inex Partners Oy työllistää kaikki toimipaikat mukaan lukien noin 1 200 henkilöä.
Historia

1990-luvun alussa S-ryhmä ja Tradeka perustivat Inex Partnersin hoitamaan kummankin kaupparyhmän (vuosina 1996–2003 lisäksi Tradekan kanssa yhteistyössä toimineen Elannon) logistiikkapalveluita. Kumpikin ryhmä omisti puolet Inexistä. Tradekan uudelleenjärjestelyiden seurauksena (Wihurin päivittäistavarakauppaketjujen yhdistyessä Tradekan ketjuihin) Tradeka myi elokuussa 2005 osuutensa Inexistä S-ryhmälle ja siirtyi käyttämään Tuko Logisticsin palveluita.
Toimitilat

Inexin päivittäis- ja käyttötavaroiden logistiikkakeskukset sijaitsevat Sipoon Bastukärrissä. Sipoon päivittäistavaroiden logistiikkakeskuksen 1. vaihe otettiin käyttöön 2016 ja Espoon Kilossa sijaitsevan vanhan logistiikkakeskuksen toiminnot siirtyivät kokonaisuudessaan Sipooseen vuosien 2016–2018 välisenä aikana. Sipoon logistiikkakeskus on Suomen suurin logistiikkakeskus ja se on toiminnoiltaan pitkälle automatisoitu. Kilon toimipisteessä on ollut toimintaa 1960-luvulta alkaen ja tontille on aiemmin ollut rautatieyhteys ja oma veturi.  Kilon toimipisteen maamerkki, suuri pallon muotoinen öljysäiliö rakennettiin öljykriisin aikaan 1970-luvulla. Säiliöitä oli alkujaan kaksi, mutta toinen niistä on purettu.
Käyttötavaroiden logistiikkakeskus otettiin käyttöön vuonna 2012.  Sitä ennen käyttötavaroita käsiteltiin ja toimitettiin Vantaan Hakkilan toimipisteestä.
Sipoon logistiikkakeskuksen lisäksi Inexillä on alueterminaalit Lempäälässä, Kuopiossa sekä Oulussamilloin?.
Aiheesta muualla

Inex Partners Oy
S-kanava
Google Maps satelliittikuva Inex Partnersin Espoon logistiikkakeskuksesta
Google Maps satellittikuva Inex Partnersin Sipoon logistiikkakeskuksista