stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yhdysvaltain avoin tennisturnaus 2013 – miesten kaksinpeli
Sijoitetut pelaajat > Kaavion alaosa > Lohko 7

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 | 33 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros |   |   | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros |   |   | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros |   |   | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros |

| 7 |   R Federer | 6 | 6 | 7 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   G Žemlja | 3 | 2 | 5 |  |  |   |   | 7 |   R Federer | 6 | 6 | 6 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   S Giraldo | 3 | 6 | 78 | 4 | 2 |   |   |  |   C Berlocq | 3 | 2 | 1 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   C Berlocq | 6 | 3 | 66 | 6 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 7 |   R Federer | 6 | 6 | 6 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   H Zeballos | 6 | 4 | 2 | 1 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   A Mannarino | 3 | 0 | 2 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   A Mannarino | 4 | 6 | 6 | 6 |  |   |   |  |   A Mannarino | 77 | 77 | 65 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   G Pella | 63 | 6 | 1 | 2 |  |   |   | 26 |   S Querrey | 64 | 65 | 77 | 4 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 26 |   S Querrey | 77 | 4 | 6 | 6 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 7 |   R Federer | 63 | 3 | 4 |  |  |
| 19 |   T Robredo | 6 | 66 | 6 | 6 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 19 |   T Robredo | 77 | 6 | 6 |  |  |
|  |   M Matosevic | 3 | 78 | 3 | 2 |  |   |   | 19 |   T Robredo | 6 | 6 | 6 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   R Haase | 65 | 6 | 5 | 63 |  |   |   | Q |   F Dancevic | 4 | 4 | 1 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Q |   F Dancevic | 77 | 3 | 7 | 77 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 19 |   T Robredo | 78 | 6 | 4 | 7 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   A Ramos | 3 | 6 | 6 | 61 | 3 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | Q |   D Evans | 66 | 1 | 6 | 5 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   B Tomic | 6 | 3 | 4 | 77 | 6 |   |   |  |   B Tomic | 6 | 3 | 64 | 3 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Q |   D Evans | 6 | 6 | 6 |  |  |   |   | Q |   D Evans | 1 | 6 | 77 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 11 |   K Nishikori | 4 | 4 | 2 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Sijoitetut pelaajat > Kaavion alaosa > Lohko 8

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 | 33 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros |   |   | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros |   |   | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros |   |   | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros |

| 13 |   J Isner | 6 | 6 | 6 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   F Volandri | 0 | 2 | 3 |  |  |   |   | 13 |   J Isner | 7 | 6 | 4 | 77 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   A Ungur | 1 | 2 | 0 |  |  |   |   |  |   G Monfils | 5 | 2 | 6 | 64 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   G Monfils | 6 | 6 | 6 |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 13 |   J Isner | 4 | 6 | 5 | 65 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   A Montañés | 3 | 2 | 4 |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 22 |   P Kohlschreiber | 6 | 3 | 7 | 77 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   É Roger-Vasselin | 6 | 6 | 6 |  |  |   |   |  |   É Roger-Vasselin | 3 | 2 | 7 | 2 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| WC |   C Altamirano | 1 | 3 | 1 |  |  |   |   | 22 |   P Kohlschreiber | 6 | 6 | 5 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 22 |   P Kohlschreiber | 6 | 6 | 6 |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 22 |   P Kohlschreiber | 77 | 4 | 3 | 1 |  |
| 27 |   F Verdasco | 3 | 5 | 6 | 6 | 3 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 2 |   R Nadal | 64 | 6 | 6 | 6 |  |
|  |   I Dodig | 6 | 7 | 1 | 4 | 6 |   |   |  |   I Dodig | 6 | 6 | 6 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| WC |   R Williams | 3 | 6 | 6 | 5 | 0 |   |   |  |   N Davydenko | 1 | 4 | 4 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   N Davydenko | 6 | 4 | 1 | 7 | 6 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   I Dodig | 4 | 3 | 3 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Q |   R Dutra da Silva | 4 | 3 | 711 | 6 | 712 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 2 |   R Nadal | 6 | 6 | 6 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   V Pospisil | 6 | 6 | 69 | 2 | 610 |   |   | Q |   R Dutra da Silva | 2 | 1 | 0 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| WC |   R Harrison | 4 | 2 | 2 |  |  |   |   | 2 |   R Nadal | 6 | 6 | 6 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2 |   R Nadal | 6 | 6 | 6 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Frans Kulmala

| Frans Kulmala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. toukokuuta 2002 (ikä 22) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Tuto
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  62
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2023–
Aik. seurat:  TPS (SML)
Frans Kulmala (s. 6. toukokuuta 2002 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka edustaa Mestis-joukkue Tutoa.
Ura

Kulmala on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti kauden 2017–2018 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Sekä kauden 2021–2022 että kauden 2022–2023 päätteeksi Kulmala voitti U20 SM-pronssia.
Kaudeksi 2023–2024 Kulmala nimettiin TPS:n U20-joukkueen varakapteeniksi. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 5+25=30, joilla Kulmala jakoi U20 SM-sarjan puolustajien pistepörssin neljännen sijan JYPin Roni Jokisen ja Ässien Topi Vuoren kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi U20 SM-hopeaa. Kulmala debytoi samalla kaudella myös TPS:n SM-liigajoukkueessa, jossa hän pelasi kymmenen runkosarjaottelua tehden yhden maalin ja yhden playoff-ottelun tehden yhden syöttöpisteen. Kulmala teki liigadebyyttinsä 28. marraskuuta 2023 Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan, kun Oliver Lauridsen oli pelikiellossa. Hänet merkittiin TPS:n seitsemänneksi puolustajaksi. Kulmala sai ottelussa jääaikaa 12.26 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki yhdeksännessä ottelussaan 9. helmikuuta 2024 Mikkelin Jukureita vastaan. Tom Koivisto valitsi Kulmalan ottelun Alumnien tähtien kolmostähdeksi.
Kaudeksi 2024–2025 Kulmala siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Tuton riveihin. Hänen runkosarjansa jäi kuitenkin vain 11 ottelun mittaiseksi loukkaantumisen vuoksi. Kulmala teki niissä kaksi syöttöpistettä. Pudotuspeleissä hän pelasi kolme ottelua ilman tehopisteitä.
Kivivaara-Peuravaaran tuulivoimapuisto 2

| Kivivaara−Peuravaaran tuulivoimapuisto 2 |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Hyrynsalmi, Suomussalmi
Koordinaatit:  64°43′30″N, 28°48′43″E
Rakentaminen alkoi:  2016 
Valmistunut:  2017
Perustaja:  Metsähallitus, Laatumaa 
Rakennuttaja:  Taaleri Energia
Omistaja:  Kivivaara−Peuravaaran Tuulipuisto 2A, Kivivaara−Peuravaaran Tuulipuisto 2B
Operaattori:  Taaleri Energia
Tuulivoimapuisto
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Sähköasema:  1 
Puistojännite:  20 kV 
Liittymisjännite:  110 kV 
Korkeus:  215–242 m 
Pinta-ala:  11 km² 
Tuulivoimalat:  20 × Nordex N131 (3 MW) 
Kapasiteetti:  60 MW  
 fiKivivaara−Peuravaaran tuulivoimapuisto 2 
Kivivaara-Peuravaaran tuulivoimapuisto 2 on Kainuussa Suomussalmella, ja hieman Hyrynsalmellakin, Peuravaaran ympäristössä sijaitseva tuulivoimapuisto, jossa toimii 20 tuulivoimalaitosta. Niiden kokonaiskapasiteetti on 60 megawattia. Tuulivoimapuiston on rakentanut Taaleri Energia, sen omistavat Kivivaara−Peuravaaran Tuulipuisto 2A ja 2B, jotka ovat Taaleri Energian ja Loiste Energian yhteisyrityksiä, ja sitä operoi Taaleri Energia.
Tuulivoimapuiston nimessä oleva luku erottaa tämän Kivivaara-Peuravaaran tuulivoimapuistosta 1, joka on rakennettu 2016.
Yleistä

Tuulivoimapuisto sijaitsee Suomussalmen eteläosassa Peuravaaran ympäristössä 18 kilometriä Suomussalmen kirkolta etelään. Tuulivoimaloista muut sijaitsevat Suomussalmella paitsi yksi, joka on sijoitettu kuntarajan läheisyyteen Hyrynsalmen puolelle. Tuulipuistoon johtaa useita teitä, joista tärkein tulee lännestä valtatieltä 5. Yhteyksiä on myös paikallisteille yhdystie 19247 ja yhdystie 19313. Tuulipuiston pituus on 10,5 kilometriä, leveys 3,5 kilometriä, ja kaikki voimalaitokset sisällensä sulkevan alueen pinta-ala on 11 neliökilometriä. Voimala-alueen sisälle jäävät Peuravaaran lisäksi esimerkiksi Iso Palovaara, Kauniskangas, Vapunkangas, Peurasuo, Pieni Piirtolehto, Kuljunkalliot ja Suksisuo. Tuulivoimalaitokset ovat saksalaisen Nordexin valmistamaa N131-mallia, jonka napakorkeus on 144 metriä , tuuliturbiinin halkaisija 131 metriä, ja jonka kapasiteetti on 3,0 megawattia. Voimalat sijaitsevat 215–242 metrin korkeudella mpy.
Voimaloiden tuottama sähkö johdetaan maakaapeleissa 20 kilovoltin jännitteellä Peuravaaran eteläpuolella sijaitsevalle sähköasemalle. Sieltä tuotettu sähkö johdetaan 110 kilovoltin siirtolinjaa myöten Aittokosken vesivoimalaitoksen sähköasemalle, jossa sähkö kytketään kantaverkkoon. Peuravaaran sähköasema on yhdistetty toiseen Kivivaara-Peuravaaran sähköasemaan, joka sijaitsee kahdeksan kilometrin päässä Leenanaholla. Sieltä alkaa oma siirtolinja Seitenoikean vesivoimalaitoksen sähköasemalle.
Historiaa > Suunnittelu

Hankkeen oli käynnistänyt Metsähallituksen Laatumaa yhdessä Pöyry Finland Oy kanssa. Tuulivoimapuiston hankealue oli varsin laaja, sillä se ulottui Hyrynsalmen ja Suomussalmen kuntien alueille. Tuulivoimaloita oli suunnitelmissa sijoitettu Hyrynsalmen Kivivaaran ja Suomussalmen Peuravaaran ympäristöihin alueiden korkeimmille paikoille. Hankkeesta esiteltiin kolme toteuttamisvaihtoehtoa. Ensimmäisessä suunnitelmassa olisi rakennettu 50 tuulivoimalaitosta, joista 28 olisi tullut Hyrynsalmelle ja 22 Suomussalmelle. Toisessa vaihtoehdossa olisi rakennettu vain 27 tuulivoimalaitosta Hyrynsalmelle. Kolmanteen vaihtoehtoon olisi tullut 39 tuulivoimalaa, joista 17 Hyrynsalmella ja 22 Suomussalmella. Voimaloiden tornit olisivat olleet korkeintaan 160 metriä ja tuuliturbiinin halkaisija noin 140 metriä.
Tuulivoimapuiston YVA-menettelyn arviointiohjelma saapui Kainuun ELY-keskukselle heinäkuussa 2012. Kuulutuksien jälkeen hanke esiteltiin yleisötilaisuuksissa elokuun lopulla. Yleisön reaktioita kuultiin ja yhteysviranomaiselta pyydettiin hankkeesta lausunto, joka annettiin lokakuussa 2012. Hankevastaavat laativat sen pohjalta arviointiselostuksen, joka saapui ELY-keskukselle maaliskuussa 2013. Selostuksesta järjestetyt kuulemiset tapahtuivat huhtikuussa 2013 ja niistä pyydettiin sidosryhmien lausunnot toukokuussa. Yhteysviranomainen antoi niistä kokoavan lausuntonsa heinäkuussa 2013.
Hanke myytiin Taalerille ja Loiste Energialle. Samaan kauppaan sisältyi myös Tolpanvaaran tuulivoimapuisto Pudasjärvellä. Loiste Energian toimenkuvaan kuului tekninen suunnittelu ja Taalerille kuului rahoitusjärjestelyt. Yhteistyösopimuksessa kahden yhteisen yrityksen Kivivaara−Peuravaaran Tuulipuisto 2A ja 2B (Ky ) Taalerin omistusosuus oli neljä viidesosaa ja Loiste Energian yksi viidesosa. Myyntihetkellä myyntisopimuksessa oli kuitenkin ehto, että Metsähallitus toimittaa valmiiksi luvitetun hankkeen. Tästäkin hankkeesta oli jo tehty valitus Pohjois-Suomen hallinto-oikeuteen, jonka ratkaisu viivästytti kaupan syntymistä lähtökohtaisesti yli vuoden. Tällä välin Taaleri kokosi vuosina 2014 ja 2016 sijoittajien avulla rahastoja tuulivoimapuiston rakentamiseksi. Rahastosta Taaleri Tuulitehdas II rahoitettiin sekä ensimmäinen (Kivivaara-Peuravaara 1, 39 MW) että toinen rakentamisvaihe (Kivivaara-Peuravaara 2A, 18 MW), ja rahastosta Taaleri Tuulitehdas III pelkästään kolmas loppuun saattava rakentamisvaihe (Kivivaara-Peuravaara 2B, 33 MW).
Historiaa > Rakentaminen

Rakentaminen pääsi alkuun, kun ensin Pohjois-Suomen hallinto-oikeus ja sen päätöksestä Korkeimmassa hallinto-oikeudessa käsitellyt valitukset hylättiin vuonna 2016. Tuulivoimapuiston infrarakenteet ja sähkötyöt annettiin NCC Rakennus Oy:n tehtäväksi vuonna 2015 solmitulla noin 60 miljoonan euron sopimuksella, johon tämäkin tuulipuisto sisältyi . Maanrakennustyöt aloitettiin vuoden 2016 alussa.  Tarkempaa tietoa siitä kuinka tuulivoimapuistot rakennettiin, ei tässä ole tietoa. Tämä tuulivoimapuisto valmistui kuitenkin vuoden etelästä puistoa myöhemmin vuonna 2017. Tuulipuiston voimalaluvustakin on hieman epäselvyyttä. Voimaloiden rakentamisesta on vaihtelevia tietoja esimerkiksi Windpower-sivustolla ja Suomen Tuulivoimayhdistyksen sivuilla. Windpower-sivustolle on ilmoitettu tähän puistoon ensin 8 ja myöhemmin 5 tuulivoimalaitosta , ja pohjoisempaan tuulivoimapuistoon 17 tuulivoimalaitosta . Tuulivoimayhdistyksen tiedoissa valmistui vuonna 2016 kahdeksan tuulivoimalaitosta ja seuraavana vuonna 22 voimalaa lisää . Kummassakin tapauksessa voimaloita olisi 30. Karttapaikan kartoissa ja ilmakuvissa (vuonna 2024) erottui tämän tuulipuiston kentältä 10 tuulivoimalaa ja pohjoisen tuulipuiston maastossa 20 tuulivoimalaa. Tässä artikkelissa käytetään lukumääränä 20 tuulivoimalaitosta.
Wilhem Belocian

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Wilhem Belocian vuonna 2013.  |  Wilhem Belocian vuonna 2013.  |  Wilhem Belocian vuonna 2013.  |  |
Maa:  Ranska
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Amsterdam 2016 | 110 m aitajuoksu |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Toruń 2021 | 60 m aitajuoksu |  |
|  Pronssia | Praha 2015 | 60 m aitajuoksu |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Hopeaa | Napoli 2019 | 110 m aitajuoksu  |  |
Wilhem Belocian (s. 22. kesäkuuta 1995 Les Abymes, Guadeloupe) on guadeloupelaissyntyinen ranskalainen pika-aitajuoksija, joka kilpailee 110 metrin aitajuoksussa. 179 senttimetriä pitkä ja 70 kilogrammaa painava Belocian edustaa Stade Lamentiniä.
Belocian saavutti pronssia 60 metrin aidoista vuoden 2015 sisäratojen EM-kilpailuista Prahasta ajalla 7,52. Hän sai pronssia 110 metrin aitajuokussa Amsterdamin EM-kilpailuissa 2016 ajalla 13,33. Rio de Janeiron olympialaisissa hänet hylättiin alkueräjuoksussa. Glasgow'n EM-hallikilpailuissa 2019 hän oli seitsemäs. Napolin universiadeissa 2019 hän sai 110 metrin aitajuoksussa hopeaa. Saman vuoden Dohan MM-kilpailuissa hän karsiutui välierissä. Hän voitti 60 metrin aitajuoksun sisäratojen Euroopan-mestaruuden Toruńissa 2021 ennätyksellään 7,42. Samana vuonna käydyissä Tokion olympialaisissa hänet hylättiin alkuerissä. Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 hän oli 60 metrin aitajuoksussa kahdeksas. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui 110 metrin aitajuoksussa niin ikään kahdeksanneksi. Vuonna 2024 hän karsiutui välierissä sekä Glasgow'n MM-hallikilpailuissa että Pariisin olympialaisissa.
Vuoden 2014 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa Eugenessä Belocian voitti kultaa nuorten maailmanennätysajalla 12,99 s. Alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuista hänellä on myös yksi pronssi vuodelta 2012. Alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuista hänellä on kaksi pronssia ja alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuista yksi kulta. Vuoden 2011 Euroopan nuorten olympiafestivaaleilta Belocian saavutti kultaa viestistä ja hopeaa 110 metrin aidoista.
Belocian on edustanut Guadeloupea Karibian alueen CARIFTA Gameseissa.
Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkoradoilla
110 metrin aitajuoksu: 13,07 (La Chaux-de-Fonds 2023)
Sisäradoilla
60 metrin aitajuoksu: 7,42 (Toruń 2021)
Jan Shikera

| Jan Shikera> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. joulukuuta 2002 (ikä 22) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  TUTO Hockey
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  67
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2023–
Aik. seurat:  TPS (SML) EHC Lustenau (AlpsHL)
Jan Shikera (s. 21. joulukuuta 2002 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue TUTO Hockeyssa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Shikera pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.
Ura

Shikera on TuTon kasvatti. Hän siirtyi kaudeksi 2018–2019 Turun Palloseuran B-nuoriin. Kaudella 2019–2020 Shikera oli joukkueen paras syöttäjä 31 syöttöpisteellään. Kaudella 2021–2022 hän voitti U20 SM-pronssia. Kaudella 2022–2023 Shikera oli TPS:n kolmanneksi paras pistemies tehoilla 16+18=34. Hän voitti päätteeksi U20 SM-pronssia.
Kaudella 2023–2024 Shikera debytoi TPS:n SM-liigajoukkueessa. Hän teki liigadebyyttinsä 30. joulukuuta 2023 JYPiä vastaan. Shikera merkittiin TPS:n kolmosketjun vasempaan laitaan Vili Munkin ja Aaron Hakalan viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 8.57 minuuttia. Shikera pelasi TPS:ssä kaksi SM-liigaottelua. Tammikuussa 2024 hän siirtyi kuitenkin loppukauden kattavalla sopimuksella monikansallisessa Alps Hockey Leaguessa pelaavan itävaltalaisjoukkue EHC Lustenaun riveihin.
Shikera siirtyi kauden 2024–2025 kynnyksellä syyskuussa 2024 vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue TUTO Hockeyn riveihin. Hän pelasi siellä tulokaskaudellaan 39 runkosarjaottelua tehopistein 2+3=5. Shikera ei kuitenkaan pelannut otteluakaan pudotuspeleissä.
Hannu Salmi

Hannu Salmi Turun kirjamessuilla 2010.
Hannu Juhani Salmi (s. 14. toukokuuta 1961 Turku) on suomalainen filosofian tohtori, yleisen historian dosentti ja kulttuurihistorian professori Turun yliopistossa. Hänet tunnetaan laaja-alaisena historioitsijana, joka on erikoistunut 1800-luvun kulttuurihistoriaan sekä audiovisuaalisen kulttuurin historiaan.
Elämä ja ura

Salmi valmistui Turun yliopistosta yleisestä historiasta filosofian maisteriksi 1987 ja lisensiaatiksi 1990. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1993 saksankielisellä väitöskirjalla ”Die Herrlichkeit des deutschen Namens...” Die schriftstellerische und politische Tätigkeit Richard Wagners als Gestalter nationaler Identität während der staatlichen Vereinigung Deutschlands. Samana vuonna ilmestyi teos Elokuva ja historia, joka oli pioneerityö elokuvan haasteesta historiantutkimukselle.
Salmi on toiminut Turun yliopistossa kulttuurihistorian apulaisprofessorina vuodesta 1997, määräaikaisena professorina vuodesta 1999 ja vakituisena professorina vuodesta 2012. Akatemiaprofessuuri (Suomen Akatemia) hänelle on myönnetty kaudeksi 2017-2021.
Salmi on kirjoittanut laajasti wagnerilaisuuden historiasta, populaari- ja mediakulttuurista, suudelman kulttuurihistoriasta sekä suomalaisen mykkäelokuvan historiasta. Elokuvahistorian dosentti Veijo Hietala on pitänyt tutkimusta Kadonnut perintö. Näytelmäelokuvan synty Suomessa 1907–1916 (2002) ”suomalaisen elokuvakulttuurin kannalta Suomen kansallisfilmografiaan vertautuvana kulttuuritekona”.
Salmi oli International Institute for Popular Culturen johtaja vuosina 2006–2012.
Lokakuussa 2013 Salmi palkittiin Tietokirjailijapalkinnolla. Salmen, Marjo Kaartisen ja Marja Tuomisen toimittama teos Maamme – itsenäisen Suomen kulttuurihistoria (2016) valittiin ilmestymisvuonnaan Tieto-Finlandia-palkintoehdokkaaksi. Vuonna 2018 Salmi sai Suomen tiedeseuran myöntämän Theodor Homénin isänmaan historian palkinnon. Samana vuonna hänelle myönnettiin  Alfred Kordelinin palkinto. Vuonna 2022 Salmi oli toistamiseen tietokirjallisuuden Finlandia-ehdokkaana, tällä kertaa teoksella Tunteiden palo. Turku liekeissä 1827. Sittemmin kirja voitti Historian Ystäväin Liiton myöntämän Vuoden 2022 historiateos -palkinnon.
Salmi johtaa yhdessä puolisonsa Heli Paalumäen kanssa kustannusyhtiö Faros-kustannusta.
Kirjat

”Die Herrlichkeit des deutschen Namens...” Die schriftstellerische und politische Tätigkeit Richard Wagners als Gestalter nationaler Identität während der staatlichen Vereinigung Deutschlands.  (Annales Universitatis Turkuensis, Ser. B Tom. 196)  Turku:  Turun yliopisto, 1993.  ISBN 951-880-899-6
Elokuva ja historia.  Helsinki:  Suomen elokuva-arkisto & Painatuskeskus, 1993.  ISBN 951-37-1017-3
Kallioniemi, Kari & Salmi, Hannu: Porvariskodista maailmankylään. Populaarikulttuurin historiaa.  Turku:  Turun yliopiston täydennyskoulutus, 1995.  ISBN 951-29-0522-1
”Atoomipommilla kuuhun!” Tekniikan mentaalihistoriaa.  Helsinki:  Edita, 1996.  ISBN 951-37-1874-3
Imagined Germany. Richard Wagner's National Utopia.  (German Life and Civilization, Vol. 29)  New York:  Peter Lang, 1999.  ISBN 082-044-4162-
Tanssi yli historian. Tutkielmia suomalaisesta elokuvasta.  Turku:  Turun yliopisto, 1999.  ISBN 951-29-1534-0
Kadonnut perintö. Näytelmäelokuvan synty Suomessa 1907–1916.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2002.  ISBN 951-746-346-4
Vuosisadan lapset. 1800-luvun kulttuurihistoria.  Turku:  Turun yliopisto, 2002.  ISBN 951-29-2256-8
Suudelma.  Turku:  Faros, 2004.  ISBN 951-98968-5-6
Wagner and Wagnerism in Nineteenth-Century Sweden, Finland, and the Baltic Provinces: Reception, Enthusiasm, Cult.  (Eastman Studies in Music)  Rochester, NY:  University of Rochester Press, 2005.  ISBN 158-046-207-3
Nineteenth-Century Europe. A Cultural History.  Cambridge:  Polity Press, 2008.  ISBN 978-074-564-359-5
Nukahteleva kulttuuri ja muita kolumneja.  (Kolumnit ilmestyneet aiemmin Turun Sanomat -sanomalehdessä)  Turku:  Faros, 2009.  ISBN 978-952-5710-12-0
Europa XIX wieku. Historia kulturowa.  Kraków:  Wydawnictwo Uniwersytetu Jagiellonskiego, 2010.  ISBN 978-83-233-2995-4
Historical Comedy on Screen: Subverting History with Humour.  Bristol:  Intellect, 2011.  ISBN 978-18-415-0367-7
Heiskanen, Benita & Salmi, Hannu (toim.): Kiekkokansa.  Helsinki:  Teos, 2015.  ISBN 978-951-851-642-5
Kaartinen, Marjo; Salmi Hannu & Tuominan, Marja (toim.): Maamme – itsenäisen Suomen kulttuurihistoria.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura (SKS), 2016.  ISBN 978-952-222-686-0
Rospocher, Massimo; Salman, Jeroen; Salmi, Hannu (eds.): Crossing Borders, Crossing Cultures: Popular Print in Europe 1450-1900. Oldenbourg: De Gruyter, 2019. ISBN 9783110639513.
Arcangeli, Alessandro; Rogge, Jörg; Salmi, Hannu (eds.): The Routledge Companion to Cultural History in the Western World. New York: Routledge, 2020. ISBN 9781138649460.
What is Digital History? Cambridge: Polity, 2020. ISBN 9781509537020.
Oiva, Mila, Salmi, Hannu & Johnson, Bruce: Yves Montand in the USSR; Cultural Diplomacy and Mixed Messages. Palgrave Macmillan, 2021. ISBN 978-3-030-69047-2.
Tunteiden palo. Turku liekeissä 1827. Helsinki: Otava, 2022. ISBN 9789511445869.
Aiheesta muualla

Hannu Salmen kotisivu
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Kreikka  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  ORCID 2  Publons  ResearcherID  Scopus 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Ritva 
Muut:  IdRef