stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Starscream
Beast Wars

Transformers: Beast Wars -sarjassa hän palasi ja otti Decepticonien kaltaisten Predacon-taistelijoiden Waspinatorin ruumiin valtaansa. Hän sai myös Predaconien johtajan Megatronin luottamuksen auttamalla heitä voittamaan Autoboteista kehittyneet Optimus Primalin johdon alla olevat Maximalit. Kuitenkin pian Starscream näytti todellisen luontonsa kun toinen petturuuten taipuvainen Predacon Blackarachnia liittyi hänen puolelleen ja otti Maximalit hallintaansa uhkaamalla tappaa heidät jos he eivät hyökkäisi Predacon-tukikohtaan. Mutta suunnitelmat menivät sekaisin kun Optimus Primal vapautui ja hän pakeni jättämällä parinsa pulaan. Blackarachnia tajusi tulleensa petetyksi ja vannoi kostoa Starscreamille. Starscream oli pian pulassa kun sekä Optimus Primal ja Megatron olivat häntä vastaan. Optimus Primal löi hänet taistelussa, ja tajuttuaan ettei voinut voittaa hän yritti sovitella, mutta Blackarachnia saapui paikalle ja ampui Starscreamin vieressä olevaa Energon-kristallia joka myös esti häntä liikkumasta ja tuhosi hänen ruumiinsa, mutta jälleen hänen kipinänsä jäi jäljelle ja lensi avaruuteen. Waspinator koottiin uudelleen eikä hän muistanut mitään tapahtuneesta.
Unicron-trilogia

Unicron-trilogian suomenkielisessä käännöksessä Starscreamia esitti Pauli Virta.
Unicron-trilogia > Transformers: Armada

Tämän universumin Starscreamilla ei aluksi ollut aikomustakaan pettää ketään, ennen kuin Megatron alkoi kohdella häntä huonosti ja antoi hänelle viimeisenä Mini-conin. Hän ja Megatron taistelivat muutaman kerran mutta hänestä ei ollut vastusta Megatronille. Lopulta hän sai tarpeekseen ja liittyi Autobotteihin. Vaikka hän oli muodostanut siteen Autobotteihin varsinkin lapsiin ja Optimus Primeen hän petti heidät kun tilaisuus tuhota Megatron aukeni. Matkalla Cybertronille hän vaurioitui pahasti ja hänet korjattiin ja värjättiin siniseksi. Vaikka häntä kutsuttiin yhä Starscreamiksi virallisesti hänen nimekseen tuli Thundercracker. Cybertonilla Transformereiden vastina demonille ilmestyi. Se oli planeetan kokoinen transformeri nimeltä Unicron. Kun uhka oli liian suuri kummankaan puuolen yksin hoidettavaksi Optimus Prime ehdotti Galvatronille yhteistyötä. Kumminkaan Galvatron ei uskonut Unicronin olevan uhka eikä suostunut vaan haastoi Optimuksen kaksintaisteluun. Kumminkin kesken taistelun Starscream vaati saada otella johtajaansa vastaan. Kun hän ja Galvatron taistelivat, he olivat täsmälleen tasaveroisia, kunnes hänet lävistettiin miekalla. Kuitenkin hän vielä pystyi puhumaan ja kertoi johtajalleen hänen virheistään ja miksi näin tapahtui. Sen jälkeen hän repi miekan irti itsestään ja ampui Unicronia kaikella voimalla protonitykeillään mutta Unicron tuhosi hänet vaivattomasti ennen kuin säde ehti kohteeseensa. Hänen kuolemansa ei kuitenkaan ollut turha, vaan Galvatron näki Unicronin tuhovoiman ja teki liiton Optimuksen kanssa.
Unicron-trilogia > Transformers: Energon

Alpha Q:n luotua Starscreamin uudelleen, hän käski Starscreamia tuhoamaan Optimus Primen, koska hän oli esteenä Energonin saamiseen ja Unicronin herättämiseen. Toinen syy oli Starscreamin konkreettinen olemattomuus. Mutta Optimuksen tuhoamisena esteenä oli Megatron ja Alpha Q käski tuhoamaan Megatronin. Mutta kun Starscream luuli tuhonneensa Megatronin, Megatron otti Starscreamin kiinni ja vangitsi hänet tyhjiöön. Megatron antoi hänen valita ikuisen tyhjyyden ja pimeyden ja Decepticonina olon. Starscream valitsi Decepticonina olon, mutta hän menetti kaikki menneet muistonsa. Tämän jälkeen Starscreamista tuli Megatronin oikea käsi jokaisessa taistelussa, joka ei halunnut pettää johtajaansa. Sarjan lopussa Starscream ja muut Decepticonit, vangittiin Cybertronille. Mutta he pääsivät pakenemaan Megatronin avulla ja sieltä Demolishor ja Sixshot pääsivät Autobottien tarkkaamoon ja sieltä he pystyivät valtaamaan Cybertronin. Ytimessä Megatron oli tavannut Bruticus, Constructicon ja Superion Maximuksen, jotka olivat Superenergonaltaan vartijoita vuosisatoja. Bruticus ja Constructicon Maximus olivat samaa mieltä Megatronin kanssa, että Superenergon kuuluu Decepticoneille. Superion Maximus vastusti tätä ja liittyi Autobotteihin. Megatron hyppäsi Superenergonaltaaseen ja hänestä tuli tuhoutumaton Galvatron. Starscream hyppäsi ja hänestäkin tuli tuhoutumaton. Myöhemmin Starscream selviää muiden Decepticonien kanssa siitä, kun Galvatron tuhoaa itsensä lentämällä Superenrgonaurinkoon.
Unicron-trilogia > Transformers: Cybertron

Starscream alkoi jälleen havitella itselleen Megatronin asemaa Decepticonien johtajana. Hän vapautti Crosswisen ja Evacin kauan sitten vangitsemat Decepticonit (joihin kuuluivat myös Thunderblast ja Lugnutz). Hän onnistui väliaikaisesti saamaan haltuunsa Omegalukon sekä kolme Cyberplaneettavainta. Imettyyään niistä voimaa itseensä, hän kasvoi valtavan kokoiseksi taistelijaksi ja alkoi myös pitää päässään eräänlaista kruunua. Starscream kukistui, kun Galvatron voitti hänet kaksintaistelussa vangiten hänet Sidewaysin ja Soundwaven ohella toiseen ulottuvuuteen. Starscreamistä jäi jäjelle vain kruunu, jonka Galvatron löysi pian sen jälkeen, kun Primus oli tuhonnut Unicronin kipinästä syntyneen mustan aukon.
Elokuvasarja > Transformers (2007)

Starscream on mukana elokuvassa vain lyhyesti elokuvan loppupuolella. Elokuvassa Starscream johtaa kadonneen Megatronin ja Allsparkin etsintää. Decepticon Frenzyn löydettyä Megatronin, Starscream komentaa ihmisten joukkoon soluttautuneet Decepticonit liikkeelle. Megatronin vapauduttua Starscream on lyhyesti mukana taistelussa Autobotteja vastaan ja pudottaa useita ihmisten taisteluhävittäjiä ja katoaa sitten elokuvasta ja ilmestyy mukaan vasta lopputeksteissa. Starscream on myös ainoa Decepticon, joka varmasti selviää elokuvan lopputaistelusta elossa.
Starscream muuntautuu F-22 Raptor -hävittäjäksi.
Elokuvasarja > Transformers (2007) > Transformers: The Game

Transformers: The Game -pelissä Starscreamin rooli oli merkittävämpi kuin elokuvassa. Hän oli Autobottikampanjassa pomovastus Blackoutin kanssa Jazzia vastaan. Starscreamilla voi pelata Decepticonkampanjassa vain kolmannessa tasossa on siinäkin ainoa pelattava hahmo.
Elokuvasarja > Transformers: Kaatuneiden kosto

Transformers: Kaatuneiden kostossa Starscream oli merkittävämmässä roolissa kuin edellisessä elokuvassa. Hän oli koonnut uusia Decepticon-joukkoja Megatronin ollessa kuolleena. Palatessaan Megatron ei ollut tähän tyytyväinen, vaikka Starscream oli vain toiminut Fallenin käskyjen mukaisesti. Tässä elokuvassa nähtiin muutenkin edeltäjäänsä enemmän G1-sarjasta lähtien tutuksi tullutta kinastelua ja kahakointia valtaan havittelevan Starscreamin ja Megatronin välillä. Starscream erosi ulkonäöltään edelliseen elokuvaan verrattuna siten, että tällä kertaa hänen robottikehonsa oli koristeltu mustilla cybetronilaisilla symboleilla. Starscream oli Megatronin lisäksi ainoa Egyptissä käydystä taistelusta hengissä selvinnyt Decepticon.
Elokuvasarja > Transformers: Kaatuneiden kosto > Transformers: Revenge of the Fallen -videopeli

Transformers: Revenge of the Fallen -pelissä Starscream on yksi viidestä Decepticonkampanjan pelihahmosta. Starscream käyttää aseenaan sarjatulikanuunaa ja seurantaohjuksia. Erikoiskykynä hänellä on nollareaktori, jonka seurauksena aina, kun Starscream vahingoittuu, vastustajat kärsivät saman vahingon.
Elokuvasarja > Transformers: Kuun pimeä puoli

Elokuvassa Transformers: Kuun pimeä puoli kommentoi yhä jatkuvasti sarkastisella puhetyylillä Megatronin suunnitelmia. Autobottien lähtiessä Maasta Xantiumilla, hän odotti heitä jo ylemmässä osassa ilmakehää ja tuhosi aluksen. Mutta epäonnistui Autobottien tuhoamisessa, koska Autobotit olivat piiloutuneet Xantiumin kantoraketteihin ja laskeutuneet niillä takaisin Maahan. Chicagossa käydyssä taistelussa Sam käytti Quelta saamaansa tarttumahansikasta (engl. Grapple Glove) ja kiipesi sen avulla Starscreamin pään päälle ja asensi häneen Quelta saadun Pum-kepin (engl. Boomstick). Räjähdettyään keppi vaurioitti pahasti Starscreamin päätä ja lopulta alkoi vaurioittaa hetki hetkeltä yhä enemmän Stascreamia, tappaen hänet.
Transformers: Animated

Megatronin juonitteleva oikeankädenmies, joka pyrkii vain syrjäyttämään johtajansa pois hänen tieltään tullakseen Decepticonien uudeksi johtajaksi, kuten aikaisemmissa sarjoissa. Starscream on aina elänyt Megatronin varjossa ja kokee tehneensä yhtä paljon ellei enemmänkin Decepticonien hyväksi, kuin Megatron. Starscreamillä ei kuitenkaan ole tarpeeksi karismaa innoittaakseen muita kannattamaan häntä johtajana. Tämän vuoksi Starscream usein valehtelee, manipuloi ja pettää liittolaisiaan. Hän on ensimmäinen Decepticon joka saa käsiinsä Ikikipinän. Starscream muuntautuu F/A-18 Hornet -hävittäjäksi.
Aligned-jatkumo > War for Cybertron

Starscream on entinen Taivaskomentaja, joka johtaa tehdasta, jossa tuotetaan pimeää energonia. Hän yritti alun perin estää Megatronia pääsemästä käsiksi pimeään energoniin, kunnes huomasi miten Megatron osasi hallita sitä. Starscream ja hänen luutnanttinsa, Thundercracker ja Skywarp liittyivät Decepticoneihin lupaamalla auttaa heitä tuottamaan lisää pimeää energonia Energonsillan avulla. Starscream käyttää aseinaan nollasädettä ja energonpiikkinuijaa.
Aligned-jatkumo > Transformers: Prime

Starscream on Megatronin oikeankädenmies ja yllättää mieluummin vihollisensa kuin hyökkää suoraan. Vaikka Starscream osoitti kunnioitusta Megatronia kohtaan(mikä saattaa johtua pelosta megatronia kohtaan) hän alkoi Megatronin haavoituttua avaruussillan räjähdyksessä käyttää tämän heikkoa tilaa hyväksi noustakseen tämän tilalle. Megatron kuitenkin parantui ja Soundwave paljasti Starscreamin petturuuden. Starscream yritti liittyä Autobotteihin, mutta nämäkään eivät häntä hyväksyneet.
Toisen kauden aikana Starscream menettää oman T-Coginsa (mekanismin, joita transformerit tarvitsevat muuntautuakseen) M.E.C.H.:n haltuun ja piileskelee Decepticon-alus Harbingerin hylyssä. Lopulta Starscream sai kaikki neljä Omega-avainta, jotka tarvittiin Cybertroniin elvyttämiseen. Mutta hän oli menettänyt kaikki resurssinsa yksin työskentelemiseen, joten hän ei nähnyt muuta mahdollisuutta, kuin palata takaisin Decepticoneihin ja sai samalla uuden T-Cogin.
Starscream muuntautuu F-16 Fighting Falconia muistuttavaksi hävittäjäksi.
Aligned-jatkumo > Robots in Disguise (2015)

Transformers: Robots in Disguisessa Starscreamin luultiin kuolleen Predaconien toimesta, mutta hän tuhosi Predaconit Darkmountista löytyneillä aseilla. Sen jälkeen hän löysi laboratorion, jonka testiputkissa oli seitsemän Weaponizer Mini-Conia, jotka oli kaapattu nuorina ja geneettisesti muokattuna. Hän löysi Megatronin tiedostoista teorian, jota Megatron ei ehtinyt kokeilla. Jos kaikki seitsemän Mini-Conia antaisivat voimaa yhdelle isännälle, niin hänen voimansa vetäisi vertoja jopa Primelle. Kun hän vapautti Mini-Conit, niin he karkasivat häneltä. Ja niin hän palkkasi Shadelockin ja hänen palkkionmetsästäjä-kätyrit etsimään heidät. Ja jos hän saisi Mini-Conit käsiinsä, hän käyttäisi niiden antamaa voimaa Megatronin tuhoamiseen. Mutta Bumblebeen ryhmä ja Optimus estivät hänen aikeensa.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1984–1987 | Chris Latta | The Transformers | The Transformers: The Movie |  |
| 1997 | Doug Parker | Beast Wars |  |  |
| 2002–2006 | Michael Dobson | Transformers: Armada Transformers: Energon Transformers: Cybertron |  |  |
| 2004 | Matt Hetherington |  |  | Transformers |
| 2007 | Daniel Ross |  |  | Transformers: The Game |
| 2007 2009 2011 | Charlie Adler |  | Transformers Transformers: Kaatuneiden kosto Transformers: Kuun pimeä puoli | Transformers: Revenge of the Fallen |
| 2009 | Tom Kenny | Transformers: Animated |  |  |
| 2010, 2012, 2014 | Sam Riegel |  |  | Transformers: War for Cybertron Transformers: Fall of Cybertron Transformers: Rise of the Dark Spark |
| 2010 | Bronco D. Jackson | Transformers: Cyber Missions |  |  |
| 2010–2013, 2016 | Steve Blum | Transformers: Prime Transformers: Robots in Disguise | Transformers Prime Beast Hunters: Predacons Rising | Transformers: Dark of the Moon Transformers: Prime – The Game |
| 2017 | Frank Todaro | Transformers: Titans Return |  |  |
| 2024 | Steve Buscemi |  | Transformers One |  |
Aiheesta muualla

Lisätietoa Starscreamista TFWIKI.Netissä, Transformers-aiheisesta wikiassa
Transformers
Starscream Transformers: Armadassa.
Starscream robottimuodossaan, elokuvassa Transformers (2007).
Starscream Transformers: Animatedissa.
Starscream sarjassa Transformers: Prime.
Storsteinnes

| Storsteinnes |
| --- | --- |
 Taajamaa vuonna 2013.
 Storsteinnes
 Koordinaatit: 69°14′26″N, 19°14′03″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Tromssa
Kunta:  Paatsivuono
Pinta-ala:  
 – Maa:  1,2 km²
Väkiluku (2022):  1 100
 – Väestötiheys:  916,7 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Storsteinnes on Paatsivuonon kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva taajama ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 1,2 neliökilometriä ja asukasluku 1 100 vuonna 2022. Storteinnesissä on muun muassa Tine-yhtymään kuuluva Norjan suurin vuohenjuustoa valmistava tehdas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Storsteinnes Wikimedia Commonsissa
Ilkka Ranta

| Ilkka Ranta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. tammikuuta 1938 (ikä 86) Kouvola
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Komentajuudet:  Jääkäripatteristo/PsPr (1984–85) Satakunnan Tykistörykmentti (1985–88)
Sotilasarvo:  Kenraaliluutnantti
Ilkka Jorma Juhani Ranta (s. 5. tammikuuta 1938 Kouvola) on suomalainen kenraaliluutnantti evp, joka teki uransa pääasiassa tykistössä.
Rannan vanhemmat olivat luutnantti Jorma Ranta ja Sirkka Palmlöf ja hänen puolisonsa vuodesta 1973 on Gudrun Freia Gisela Stoll. Ranta tuli ylioppilaaksi 1958 ja suoritti Kadettikoulun 1961, Sotakorkeakoulun 1973, maanpuolustuskurssin 1976, ylemmän päällystökurssin 1986 ja ylimmän johdon kurssin 1988. Hän toimi kouluttajana Hämeenlinnassa 1961–1963 ja Reserviupseerikoulussa 1963–1969. Hän vietti myös vuoden opiskelemassa tykistökoulussa Yhdysvalloissa 1968–1969. Hän opetti Tykistökoulussa 1969–1971 ja työskenteli Pääesikunnan tykistötoimistossa 1973–1975. Puolustusvoimain komentaja Lauri Sutelan adjutanttina hän oli 1975–1980, minkä jälkeen hänet nimitettiin Lontooseen sotilasasiamieheksi 1980–1984. Kotimaahan palattuaan hän komensi Panssariprikaatin jääkäripatteristoa 1984–1985, Satakunnan tykistörykmentin komentajana hän toimi 1985–1988. Pääesikunnan henkilöstöpäällikkönä Ranta toimi 1988–1993 ja uransa päätteeksi Läntisen maanpuolustusalueen komentajana 1993–1998.
Ranta  ylennettiin vänrikiksi 1959, luutnantiksi 1962, yliluutnantiksi 1964, kapteeniksi 1968 majuriksi 1973, everstiluutnantiksi 1979, everstiksi 1986, kenraalimajuriksi 1990 ja kenraaliluutnantiksi 1993.
Steven N’Zonzi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Steven N’Kemboanza Mike Christopher N’Zonzi
Syntymäaika: 15. joulukuuta 1988 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Colombes, Ranska
Pelipaikka: puolustava keskikenttä
Pituus: 197 cm
Seura
Seura: Galatasaray (lainalla AS Romasta)
Junioriseurat
1998–1999: Racing Paris
1999–2002: Paris Saint-Germain
2002–2003: CA Lisieux
2003–2004: Caen
2004–2005: Beauvais
2005–2007: Amiens
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2009 | Amiens | 37 | (1) |
| 2009–2012 | Blackburn Rovers | 86 | (5) |
| 2012–2015 | Stoke City | 109 | (6) |
| 2015–2018 | Sevilla | 90 | (6) |
| 2018– | Roma | 30 | (1) |
| 2019– | → Galatasaray |  |  |
Maajoukkue
| 2009–2010 | Ranska U21 | 6 | (0) |
| 2017– | Ranska | 14 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. elokuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. elokuuta 2019.
Steven N’Kemboanza Mike Christopher N’Zonzi (s. 15. joulukuuta 1988) on ranskalais-kongolainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2019–2020 turkkilaista Galatasarayta lainalla italialaisesta AS Romasta. Hän on pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja. N’Zonzi on pelannut Ranskan alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa ja hänet kutsuttiin mukaan Kongon demokraattisen tasavallan jalkapallomaajoukkueeseen, jota hän olisi myös voinut edustaa, mutta hän päätyi pelaamaan aikuisten tasollakin Ranskan maajoukkueessa.
Seurajoukkueura

Amiens SC:ssä ammattilaisuransa aloittanut ja peräti kuudessa eri seurassa juniorina pelannut N’Zonzi siirtyi Valioliigassa pelanneeseen Blackburn Roversiin vuonna 2009. Häntä alettiin Amiensin aikoina kutsumaan ”uudeksi Patrick Vieiraksi”. N’Zonzi pelasi neljä kautta Roversissa, ennen kuin joukkue tippui Englannin Mestaruussarjaan vuonna 2012. Samana vuonna N’Zonzi siirtyi Valioliigan Stoke Cityyn. Hän on ollut molemmilla Stoke-kausilla yksi joukkueen tärkeimmistä pelaajista. Stoken aikoina N’Zonzi on myös joutunut poliisin kuulusteluun ajettuaan kolarin autollaan.
Maajoukkueura

Ranskan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa pelannut N’Zonzi kutsuttiin toisen kotimaansa Kongon demokraattisen tasavallan jalkapallomaajoukkueeseen vuonna 2011. Hän kieltäytyi tuolloin, mutta ei vielä sulkenut pois mahdollisuutta pelata tulevaisuudessa Kongon demokraattisen tasavallan maajoukkueessa. Hän valitsi lopulta kuitenkin Ranskan ja kuului miehistöön vuoden 2018 MM-kilpailuissa, joissa Ranska voitti maailmanmestaruuden.
Käännös suomeksi
IRS

IRS tai I.R.S. voi viitata johonkin seuraavista:
Indian Remote Sensing, intialaisia kaukokartoitussatelliitteja
Internal Revenue Service (IRS), Yhdysvaltain verotuksesta huolehtiva virasto
I.R.S. Records, yhdysvaltalainen levy-yhtiö
I.R.S., Guns N’ Rosesin musiikkikappale
L1489 IRS, nuori tähti, jolla on ympärillään esiplanetaarinen kiekko
IRS-1, insuliinireseptorisubstraatti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”IRS”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Suolampi (Saarijärvi)

| Suolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°47′48″N, 25°09′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Mahlunjärven alue (14.62)
Laskuoja:  oja Mätäsjärveen 
Järvinumero:  14.629.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  191,2 m  
Pituus:  180 m  
Leveys:  100 m  
Rantaviiva:  0,481 km  
Pinta-ala:  1,384 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSuolampi 
Suolampi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä  Mäkikylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 180 metriä pitkä, 100 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Mahlunjärven alueella (14.62), jonka Iso-Löytänän valuma-alueeseen (14.629) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 191,2 metriä mpy.
Iilinjärvi

| Iilinjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°37′08″N, 25°23′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.311
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  131,5 m  
Pituus:  120 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,363 km  
Pinta-ala:  1,024 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiIilinjärvi 
Iilinjärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Ruolahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 100 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 350 metriä ja rannat ovat soistunutta metsämaata. Järven itäpuolelta kulkee metsäautotie.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 131,5 metriä mpy. Laskuoja lähtee järven kaakkoispäästä ja laskee 2,0 kilometrin päässä Päijänteen Soukkionlahteen. Laskuojan pudotus on 53,2 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli merkitty, mutta se oli nimetön. Vuoden 1966 peruskartassa järveä ympäröivä maasto oli ojittamatonta, mutta vuoteen 1986 se oli ojitettu.
Informaatiotutkimus (lehti)

| Informaatiotutkimus |
| --- | --- |
Entiset nimet:  Kirjastotiede ja informatiikka
Lehtityyppi:  Aikakauslehti
Julkaisija:  Informaatiotutkimuksen yhdistys ry
ISSN:  ISSN 1797-9129
Perustettu:  1996
Päätoimittaja:  Sanna Kumpulainen
Kotikunta:  Tampere
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  neljästi vuodessa
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Informaatiotutkimus on aikakauslehti, joka julkaisee informaatiotutkimuksen ja siihen läheisesti liittyvien tieteenalojen kirjoituksia kuten artikkeleita, katsauksia, kirjallisuusesittelyitä ja -arviointeja sekä tiivistelmiä opinnäytteistä.
Lehteä julkaisee Informaatiotutkimuksen yhdistys ry ja se ilmestyy neljästi vuodessa. Lehti ilmestyy verkossa open access -julkaisuna sekä painettuna vuosikirjana. Aikakauslehden tieteellisten artikkelien hyväksymisessä sovelletaan vertaisarviointia.
Lehden edeltäjä, Kirjastotiede ja informatiikka aloitti ilmestymisensä vuonna 1981.
Päätoimittajat

1981–1994 Marjatta Okko
1995 Mirja Iivonen
1996 Hannele Koivunen
1997–1998 Oili Kokkonen
1999 Riitta Kärki
2000–2004 Jarmo Saarti
2005–2009 Kai Halttunen
2010–2015 Kristina Eriksson-Backa
2017–2019 Susanna Nykyri
2020–2022 Mikael Laakso
2023–2025 Sanna Kumpulainen
Ibrahim Afellay

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 2. huhtikuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Utrecht, Alankomaat
Pelipaikka: laitalinkki
Pituus: 184 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2011 2011–2015 2012–2013 2014–2015 2015–2019 2019– |  PSV Eindhoven  Barcelona →  Schalke 04 →  Olympiakos  Stoke City  PSV Eindhoven | 159 (36) 20 (1) 10 (2) 19 (4) 49 (2) 0 (0) |
Maajoukkue
| 2007–2016 |  Alankomaat | 53 (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 5. marraskuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. marraskuuta 2019.
| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Etelä-Afrikka 2010 | Jalkapallo |  |
Ibrahim Afellay (arab. ابراهيم أفيلاي‎) (s. 2. huhtikuuta 1986 Utrecht) on alankomaalainen marokkolaiset sukujuuret omaava jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on keskikenttäpelaaja. Afellay on pituudeltaan 184 senttiä.
Afellay pelasi nuoresta asti PSV:ssä. Debyyttinsä edustusjoukkueessa hän teki helmikuussa 2004 Alankomaiden cupin ottelussa NAC Bredaa vastaan. Kaudella 2005–2006 Afellay murtautui lopullisesti PSV:n kokoonpanoon monen runkopelaajan (mm. keskikenttäpelaajat Johann Vogel ja Mark van Bommel) lähdettyä joukkueesta. Afellay pelasi kauden aikana 23 liigaottelua ja teki kaksi maalia.
Afellay siirtyi tammikuussa 2011 Espanjan liigaan FC Barcelonan riveihin. Sittemmin hän on pelannut saksalaisseura Schalke 04:ssä, kreikkalaisessa Olympiakosissa ja englantilaisseura Stoke Cityssä, jossa hän kärsi useista loukkaantumisista. Kesällä 2019 hän palasi PSV Eindhoveniin.
Afellay pelasi Alankomaiden maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2007 EM-karsintaottelussa Sloveniaa vastaan. Hän pelasi kolme ottelua EM-kilpailuissa 2008, kolme ottelua MM-kilpailuissa 2010 ja kolme ottelua EM-kilpailuissa 2012. Kaikkiaan hän pelasi 53 maaottelua ja teki niissä seitsemän maalia, joista neljä EM-karsinnoissa ja kolme ystävyysotteluissa.
Saavutukset > PSV Eindhoven

Eredivisien voitto: (4) 2004–2005, 2005–2006, 2006–2007 ja 2007–2008
KNVB-cupin voitto: 2004–2005
Alankomaiden supercupin voitto: 2008
Saavutukset > FC Barcelona

Primera Divisiónin voitto: 2010–2011
Mestarien liigan voitto: 2010–2011
Supercopa de Españan voitto: 2011
Saavutukset > Olympiakos

Kreikan Superliigan voitto: 2014–2015