stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Percy Jackson: Hirviöidenmeri

| Percy Jackson: Hirviöidenmeri> Percy Jackson: Sea of Monsters |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Thor Freudenthal
Käsikirjoittaja:  Scott Alexander Larry Karaszewski
Perustuu:  Rick Riordanin romaaniin
Tuottaja:  Chris Columbus Michael Barnathan
Säveltäjä:  Andrew Lockington
Kuvaaja:  Shelly Johnson
Leikkaaja:  Mark Goldblatt
Pääosat:  Logan Lerman Sean Bean Nathan Fillion Stanley Tucci Jake Abel Alexandra Daddario
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  InterCom Netflix Disney+
Ensi-ilta:   2013-8-77. elokuuta 2013 (Yhdysvallat)  2013-8-1616. elokuuta 2013 (Suomi)  
Kesto:  107 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, kreikka
Budjetti:  90 000 000 dollaria
Tuotto:  199 850 315 dollaria
Edeltäjä:  Percy Jackson: Salamavaras
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Percy Jackson: Hirviöidenmeri (Percy Jackson & the Olympians: The Sea of Monsters) on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen fantasiaelokuva, jonka on ohjannut Thor Freudenthal. Elokuva on jatko-osa elokuvalle Percy Jackson: Salamavaras (2010). Elokuva perustuu Rick Riordanin romaaniin Hirviöidenmeri, jossa on paljon kreikkalaisesta mytologiasta peräisin olevia aiheita.
Viisiosaisesta kirjasarjasta filmatisoitiin lopulta vain kaksi osaa, ja Titaanien kirous -kirjan pohjalta suunniteltu kolmas elokuva peruttiin. Disney+-palvelua varten käsikirjoitetaan kuitenkin uutta Percy Jackson -televisiosarjaa, joka ei ole yhteydessä vuoden 2010 ja 2013 elokuviin. Rick Riordan on mukana käsikirjoittamassa sarjaa. Sarja julkaistaan aikaisintaan vuonna 2022.
Juoni

Elokuva alkaa, kun neljä nuorta puoliveristä, Luke, Annabeth ,Grover ja Thailea pakenevat hirviöitä puoliveristen leirille. Thailea uhraa itsensä pelastaakseen ystävänsä ja hänen isänsä Zeus muuttaa hänet Thaleia petäjäksi joka suojaa leiriläisiä. Nykyhetkessä Percy Jackson kilpailee muita puoliverisiä vastaan leirin turnauksessa. Percy on lähellä voittoa mutta pelastaa toisen kilpailijan ja näin Clarissa De Rue vie voiton. Turnauksen jälkeen Percy tuntee itsensä "vain yhden retken ihmeeksi". Pian Chiron ja Herra D tapaavat kykloopin joka on tullut maagisen rajan läpi. Kyklooppi kertoo olevansa Poseidonin poika. Percylle paljastuu Tyson-nimisen kykloopin olevan hänen velipuolensa. Kun leiriläiset ovat ruokailemassa, pronssinen härkä rikkoo maagisen rajan ja tekee tuhoja leirillä. Percy onnistuu tuhoamaan sen Tysonin, Annabethin ja Clarissen avulla. Luke Castellan saapuu, vihjaa Percylle ennustuksesta ja katoaa. Leiriläiset tajuavat Thaleia petäjän olevan myrkytetty ja sen, että he ovat alttiita hyökkäyksille. Percy kysyy Chironilta ennustuksesta, joka kehottaa häntä menemään oraakkelin puheille. Oraakkeli kertoo Percylle ennustuksesta, jossa vanhimpien jumalten puoliverinen poika joko pelastaa tai tuhoaa Olympoksen. Percy kertoo Chironille ennustuksesta, ja Chiron kertoo Percyn olevan ainoa elossa oleva vanhimpien jumalten jälkeläinen, joten ennustus voi tarkoittaa itse Percya. Elokuvan lopussa, kun petäjä on parannettu kultaisella taljalla, herää Thaleia joka on toinen Hadeksen, Poseidonin ja Zeuksen perillinen Percyn lisäksi. Joten ennustuksessa esiintynyt jälkeläinen voikin olla Thaleia eikä Percy. Mutta onko Thaleia kenen tytär?
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Logan Lerman  | … |  Percy Jackson   |
|  Brandon T. Jackson  | … |  Grover Underwood   |
|  Alexandra Daddario  | … |  Annabeth Chase   |
|  Leven Rambin  | … |  Clarisse La Rue   |
|  Jake Abel  | … |  Luke Castellan      |
|  Nathan Fillion  | … |  Hermes   |
|  Douglas Smith  | … |  Tyson   |
|  Paloma Kwiatkowski  | … |  Thalia Grace   |
|  Anthony Head  | … |  Kheiron   |
|  Missi Pyle  | … |  Harmaa sisar   |
Aiheesta muualla

Percy Jackson: Hirviöidenmeri Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Percy Jackson: Hirviöidenmeri Elonet.
Elokuvan arvostelu xtv.fi:ssä
A Better Tomorrow (albumi)

| A Better Tomorrow Wu-Tang Clan |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2011–2014
 Julkaistu: 2. joulukuuta 2014
 Formaatti: CD-levy, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): RZA, Mathematics, 4th Disciple, Adrian Younge, Rick Rubin
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 66.39
 Levy-yhtiö: Warner Bros
Listasijoitukset
  Billboard 200: 29.
Wu-Tang Clanin muut julkaisut
| 8 Diagrams 2007 | A Better Tomorrow 2014 | Once Upon a Time in Shaolin 2015 |
Singlet albumilta A Better Tomorrow
 ”Keep Watch” Julkaistu: 18. maaliskuuta 2014  ”Ron O’Neal” Julkaistu: 7. elokuuta 2014  ”Ruckus in B Minor” Julkaistu: 4. marraskuuta 2014
A Better Tomorrow on yhdysvaltalaisen hip hop -ryhmä Wu-Tang Clanin kuudes studioalbumi. Se julkaistiin Warner Brothers Recordsin alaisuudessa 2. joulukuuta 2014.
Kappaleet "Keep Watch", "Ron O'Neal" ja "Ruckus in B Minor" julkaistiin erikseen omilla singleillä.
Albumin julkaisun jälkeen se kipusi sijalle 29 Billboard 200 -listalla.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Tuottaja(t) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Ruckus in B Minor | RZA, Rick Rubin | 5.25 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Felt | RZA | 3.51 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | 40th Street Black / We Will Fight | Mathematics, RZA | 4.26 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Mistaken Identity (featuring Streetlife)  | RZA | 5.44 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Hold the Heater | RZA | 4.08 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Crushed Egos | RZA, Adrian Younge | 2.26 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Keep Watch (featuring Nathaniel)  | Mathematics | 4.25 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Miracle | 4th Disciple, RZA | 5.03 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Preacher's Daughter | RZA | 5.13 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Pioneer the Frontier | RZA | 3.59 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Necklace | 4th Disciple | 4.11 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Ron O'Neal (featuring Nathaniel)  | RZA | 4.28 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | A Better Tomorrow (featuring Tekitha)  | RZA | 4.24 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Never Let Go | RZA | 5.22 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Wu-Tang Reunion | RZA | 3.34 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 66.39 |  |  |  |  |  |  |
| Boombotix Rex bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Tuottaja(t) Producer(s) | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Big Horn | RZA | 3.34 |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

Allmusic:
The A.V. Club: D
Pitchfork Media: 5.9/10
Rolling Stone:
Hahn

Hahn tai von Hahn on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
André Hahn (s. 1990), saksalainen jalkapalloilija
Archie Hahn (1880–1951), yhdysvaltalainen pikajuoksija ja olympiavoittaja
Birgit Hahn (s. 1958), saksalainen maahockeypelaaja
Canutus Hahn (1633–1687), ruotsalainen piispa, logiikan ja metafysiikan professori
Derek Hahn (s. 1977), kanadalainen jääkiekkoilija
Emily Hahn (1905–1977), yhdysvaltalainen kirjailija ja journalisti
Erwin Hahn (1921–2016), yhdysvaltalainen fyysikko
Friedrich von Hahn (1742–1805), saksalainen filosofi ja tähtitieteilijä
Hans Hahn (1879–1934), saksalainen matemaatikko
Helena von Hahn, H. P. Hlavatsky (1831–1891), venäläissyntyinen spiritualisti, okkulttinen kirjailija ja Teosofisen seuran perustajajäsen
Henrike Hahn (s. 1970), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Hilary Hahn (s. 1979), yhdysvaltalainen viulisti
Ida Hahn-Hahn (1805–1880), saksalainen kirjailija
Jelena Hahn (1814–1842), venäläinen kirjailija
Jochen Hahn (s. 1974), saksalainen autourheilija
Joe Hahn (s. 1977), yhdysvaltalainen Linkin Park -yhtyeen DJ ja ohjaaja
Johannes Hahn (s. 1957), itävaltalainen poliitikko
Kathryn Hahn (s. 1974), yhdysvaltalainen näyttelijä
Kenneth Hahn (s. 1928), yhdysvaltalainen vesipallomaalivahti
Kurt Hahn (1886–1974), saksalaissyntyinen pedagogi
Lisa Hahn (s. 1989), saksalainen maahockeypelaaja
Michael Hahn (k. 1689), virolainen kanttori ja säveltäjä
Otto Hahn (1879–1968), saksalainen fyysikko ja kemisti, fissioreaktion tutkija, Nobelin kemianpalkinnon saaja
Petter Hahn (1650–1719), ruotsalainen fyysikko, Turun akatemian professori ja rehtori
Reynaldo Hahn (1875–1947), venezuelalais-ranskalainen säveltäjä
Svenja Hahn (s. 1989), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Walter Hahn, Gunther (s. 1987), itävaltalainen showpainija.
Kuvitteellisia henkilöitä

Erica Hahn, kirurgi tv-sarjassa Greyn anatomia
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Bertil Nordlund

Bertil Valter Nordlund (1. toukokuuta 1907 Helsinki – 4. tammikuuta 1973 Tukholma) oli suomalainen juristi, upseeri ja matkailun edistäjä.
Bertil Nordlundin vanhemmat olivat esittelijäsihteeri Valter Filip Nordlund ja Anna Armida Orell ja puoliso vuodesta 1937 Rachel Signhild Ståhl. Nordlund tuli ylioppilaaksi 1924 ja suoritti Kadettikoulun 1927, sotateknisen koulun 1933, alemman oikeustutkinnon 1938, ylemmän oikeustutkinnon 1947 ja lakitieteen lisensiaatin tutkinnon 1948. Hän palveli ennen sotia upseerina useissa eri joukko-osastoissa, kouluttajana kadettikoulussa, yleisesikunnan päällikön adjutanttina sekä sotilasasiamiehen apulaisena Tukholmassa. Talvisodassa Nordlund toimi pataljoonan komentajana ja ulkomaalaisen vapaaehtoisjoukon komentajana. Hän oli päämajan vapaaehtoistoiminnan päällikkö 1940–1941 ja kolmen tasavallan presidentin, Risto Rytin, Carl Gustaf Emil Mannerheimin ja Juho Kusti Paasikiven adjutantti 1941–1948. Vuodesta 1948 Nordlund toimi sotilas-, laivasto- ja ilmailuasiamiehenä Tukholmassa. Hänet ylennettiin luutnantiksi 1929, kapteeniksi 1935, majuriksi 1941 ja everstiluutnantiksi 1946.
Toimittuaan Tukholmassa sotilasasiamiehenä vuoteen 1952 Nordlund oli siellä vuodesta 1954 vuoteen 1969 Suomen matkailutoimiston johtaja ja sitten Suomen matkailuneuvoston kansliapäällikkö.
Aiheesta muualla

Muukalaislegionan vieraana, Hakkapeliitta, 30.10.1934, nro 44, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Bertil Nordlund : Murjaanien ja muukalaislegioonalaisten parissa Marokossa, Helsingin Sanomat, 07.04.1935, nro 94, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Chichimeekit

Chichimeekkisoturi.
Chichimeekit (kikimeekit) olivat asteekkien valtakaudella Pohjois-Meksikon tienoilla elänyt, kiertelevä nomadimainen nahua-sukuinen metsästäjä-keräilijäkansa.
Chichimeekeiksi kutsutaan ihmisiä, jotka saapuivat ajoittain aaltoina pohjoisesta Meksikon laaksoon, jossa oli merkittävä kulttuurikeskittymä. He lienevät lähteneet liikkeelle kuivuuden takia. Ensimmäinen chichimeekkien aalto saattaa liittyä Coyotlatelcon keramiikan leviämiseen Meksikon keskiylängöllä noin 600–650 jaa. alkaen. Tämä keramiikka muistuttaa ehkä klassisen ajan Jaliscon, Zacatecasin, Bajian, Guanajuaton ja Queretaron keramiikkaa. Nämä alueet ovat Meksikon laaksosta luoteeseen. Tämä keramiikka kesti vuoteen 950 jaa. asti.
Espanjalaisten valloittajien aikaan chichimeekkiheimoja olivat Pames, Guachichiles, Guamari ja Zacatecos  La Gran Chichimecassa nykyisten Jaliscon, Aguascalientesin, Nayaritin, Guanajuaton ja Zacatecasin alueella. Nahuatlin sana Chīchīmēcah tarkoittaa Chichimanin eli maidon maan asukkaita, joskus väitetään että chichi tarkoittaa koiraa, mutta i:t ovat chichimeekeistä käytetyssä nimessä pitkiä, koiraa tarkoittavassa sanassa lyhyitä. Chichimeekki-nimityksellä oli asteekien kielessä sekä positiivinen ylhäistä villiä tarkoittava merkitys, että negatiivinen barbaaria tarkoittava sävy.
Asteekkien perimätiedon mukaan chichimeekit kukistivat tolteekkien valtakunnan ryöstäen sen pääkaupungin Tulan. Chichimeekkien imperiumi oli huipussaan 1200–1250, ja sen keskus oli Tenayuca. Heidän valtansa Meksikon laaksossa kesti Azlapotzalcon tepaneekkien nousuun asti eli noin 950–1300 jaa. Asteekit kutsuivat chichimeekeiksi alueen paimentolaisia. Teo-chichimeekit olivat alkuperäinen liikkuva metsästäjä-keräilijäjoukko, joka asui luolissa, mutta myöhemmin tamimet asettuivat paikoilleen viljelemään maata ja asumaan ruohotaloissa.
Kikimeekkijohtaja Xolotl ("hirviö") kukisti tolteekkivaltakunnan vallaten Tulan noin 1200 ja perustaen Tenayucan pääkaupungikseen. Noin 1246 chichimeekit kukistivat Culhua-tolteekkiliiton ja valtasivat Tlaxcalan, Huexatzincon, Totomihuacanin ja Cuauhtichanin. Tolteekit olivat tällöin chichimeekkien kanssa liitossa.
Meksikonlaaksoa hallitsevat chichimeekit rakensivat Tenayucan pyramidin 1304. Sitten chichimeekit valtasivat Texcocon, mutta tepaneekit kuninkaansa Tezozomocin johdolla ja Acolhua ajoivat heidät pois sieltä 1337. Acolhua oli pieni nahuatlia puhuva ryhmä, joka saapui Meksikonlaaksoon noin 1168–1260.
Per Eriksson

| Per Eriksson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1982 (ikä 42)
Muusikko
Tyylilajit:  doom metal, death metal, alternative metal
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Katatonia, Bloodbath, Ghost
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Per "Sodomizer" Eriksson (s. 2. huhtikuuta 1982lähde?) on ruotsalainen muusikko, joka on soittanut kitaraa mm. yhtyeessä Bloodbath, Katatonia ja Ghost . Alun perin Eriksson toimi kyseisten yhtyeiden kitarateknikkona.
Diskografia > Katatonia

Dead End Kings (2012)
Buildings' 7" EP (2012)
Diskografia > Bloodbath

Unblessing the Purity (2008)
The Fathomless Mastery (2008)
Bloodbath over Bloodstock (2011, DVD)
Grand Morbid Funeral (2014)
Diskografia > 21 Lucifers

In the Name of (2007)
Diskografia > Genocrush Ferox

Glory Glory Strangulation (2003)
Feministiteologia

Feministiteologia on 1980-luvulla syntynyt vapautuksen teologian suuntaus. Feministiteologinen liike kehitti naisten vapautusliikkeen vaikutuksesta sukupuolitietoisuutta käsittelevän teologian ja näkemyksen. Käsite alkoi levitä yleiseen käyttöön vuonna 1985.
Kuvaus

Feministiteologia pyrkii tarkastelemaan Raamattua ja perinteistä kristillistä teologiaa miesvaltaisen yhteiskunnan ja sen instituutioiden aiheuttaman sorron naiskokemusten näkökulmasta.
Jotkut feministiteologit katsovat Raamatun edistävän ahdistavia partiarkaalisia, mieskeskeisiä rakenteita ja vaativat teologian uutta, miehisistä vinoumista vapaata uudelleenrakentamista. Feministiteologian piirissä on myös näkemyksiä, joissa vaaditaan joko naisen täydentävää roolia tai tasa-arvoista teologiaa. Feministiteologit ovat pyrkineet tuomaan esiin myös Jumalaa koskevien käsitteiden patriarkaalisuutta. Äärimmilleen menevässä tulkinnassa Raamatun Jumala isänä pyritään korvaamaan Äiti-jumalalla.
Feministiteologien mukaan erityisesti ortodoksinen teologia on jättänyt naiset huomioimatta ja että kristillisen teologian patriarkaalinen luonne on ollut vahingollista naisille. Tämän vuoksi feministiteologit nostavat naisten kokemukset teologian lähteeksi ja normiksi. Monet feministiteologit ovat kannattaneet myös klassisten jumalakuvausten ja kolminaisuusopin (Isä, Poika ja Pyhä Henki) hylkäämistä ja suosivat naisille myötämielisempiä kuvauksia.
Vaikuttajia

Katolistaustaista feministiteologeja ovat muun muassa Mary Daly ja Rosemary Radford Reuther. Ortodoksinen feministiteologi on muun muassa Frederica Mathewes-Green. Myös Sally McFague, Elisabeth Johnson ja Elisabeth Shüssler Fiorenza ovat korostaneet ei-patriarkaalista, ei-seksististä ja feminististä teologista työtä.
Kirjallisuutta

Kainulainen, Pauliina & Mäkinen, Aulikki (toim.): Näen Jumalan toisin. Kristinuskon feministisiä tulkintoja.  Kirjapaja, 2006.
Kainulainen, Pauliina: Maan viisaus. Ivone Gebaran ekofeministinen käsitys tietämisestä ja teologiasta.  (Väitöskirja)  Joensuun yliopiston teologisia julkaisuja, 2005.
Ahola, Minna. Antikainen, Marjo-Riitta & Salmesvuori, Päivi (toim.): Eevan tie alttarille.  Edita, 2002.
Koivunen, Hannele: Madonna ja huora.  Otava, 1995.
Almusa, Pirjo. Manérus, Anna-Liisa & Parttimaa, Maria (toim.): Kirkon Martat ja Mariat.  SKSK-Kustannus OY, 1987.
Helander, Eila: Naiset eivät vaienneet. Naisevankelistainstituutio Suomen helluntailiikkeessä.  Suomen kirkkohistoriallinen seura, 1988.
Ahonen, Johanna & Vuola, Elina (toim.): Uskonnon ja sukupuolen risteyksiä.  SKS, 2015.
Hovi, Tuija. Nenola, Aili. Sakaranaho, Tuula & Vuola, Elina (toim.): Uskonto ja sukupuoli.  Helsinki University Press, 2000.
Aiheesta muualla

Naisteologit (Arkistoitu – Internet Archive)
Valtonen, Anni: Maria – tuki vai taakka? (Arkistoitu – Internet Archive) Maailman kuvalehti 1.12.2010.
Villa, Janne: Feministit näkevät Jumalan toisin Kirkko ja kaupunki  9.5.2006.
8 Diagrams

| 8 Diagrams Wu-Tang Clan |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007
 Julkaistu: 11. joulukuuta 2007
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): RZA, Easy Mo Bee, George Drakoulias, Mathematics
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 71.05
 Levy-yhtiö: SRC, Universal Motown
Listasijoitukset
  Billboard 200: 25.
Wu-Tang Clanin muut julkaisut
| Iron Flag 2001 | 8 Diagrams 2007 | A Better Tomorrow 2014 |
Singlet albumilta 8 Diagrams
 ”The Heart Gently Weeps” Julkaistu: 3. lokakuuta 2007  ”Take It Back” Julkaistu: 2007
8 Diagrams on yhdysvaltalaisen hip hop -ryhmä Wu-Tang Clanin viides studioalbumi. Se julkaistiin 11. joulukuuta 2007 SRC Recordsin kautta.
Albumi nousi Yhdysvalloissa Billboard 200 -listan sijalle 25.
Kappaleet

Campfire – 3.59
Take It Back – 4.13
Get Them Out Ya Way Pa – 4.18
Rushing Elephants – 3.00
Unpredictable – 4.11
The Heart Gently Weeps – 5.37 (feat. Erykah Badu, Dhani Harrison jaJohn Frusciante)
Wolves – 4.14 (feat. George Clinton)
Gun Will Go – 4.16
Sunlight – 3.22
Stick Me for My Riches – 6.08 (feat. Gerald Alston)
Starter – 4.13
Windmill – 4.32
Weak Spot – 3.58
Life Changes – 7.21
Kappaleet > Bonuskappaleet

Tar Pit – 4.56 (feat. George Clinton)
16th Chamber – 3.40
Arvostelut

Allmusic:
Robert Christgau: A–
Rolling Stone:
Rishirin–Rebunin–Sarobetsun kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Hokkaidō, Japani
Pinta-ala:  212,22 km²
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  利尻礼文サロベツ国立公園
Tyyppi:  Japanin kansallispuisto 
Perustettu:  20. syyskuuta 1974
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kansallispuistossa sijaitseva Rishirin vuori.
Rishirin–Rebunin–Sarobetsun kansallispuisto (jap. 利尻礼文サロベツ国立公園, Rishiri–Rebun–Sarobetsu kokuritsukōen) on 20. syyskuuta 1974 perustettu kansallispuisto Hokkaidōn luoteisosissa Japanissa. Sen pinta-ala on 212,22 neliökilometriä.
Rishirin–Rebunin–Sarobetsun kansallispuisto koostuu Rishirin ja Rebunin saarista, Wakkanain ja Wakkasakanain rannikoista sekä Sarobetsun tasangosta. Pyöreän Rishirin saaren keskellä kohoaa 1 721 metriä korkea Rishiri-tulivuori. Saari sijaitsee Japaninmeressä, noin 20 kilometriä Hokkaidōlta. Rishirin saaresta 10 kilometriä luoteeseen sijaitsee Rebunin saari, jonka korkein kohta on 490-metrinen Rebun-vuori. Molempien saarien tunnusomainen piirre ovat alppikasvit.
Wakkanain ja Wakkasakanain rannikoilla on pitkiä hiekkadyynejä, soita ja lampia. Sarobetsun kosteikko on yksi Japanin suurimmista kosteikoista.
Aiheesta muualla

Rishirin–Rebunin–Sarobetsun kansallispuisto Japanin ympäristöministeriön sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Pericut

Pericujen alueen varhaiset espanjalaisten lähetysasemat.
Pericut (myös corat, edut) olivat aivan Kalifornian niemimaan kärjessä asuneita intiaaneja. Nykyisin heidän asuinalueensa kuuluu Meksikon Baja California Surin osavaltioon suunnilleen Meksikon Kalifornian La Pazista etelään Los Cabosin alueella. Pericuja on väitetty joskus hyvin varhaisiksi intiaaneiksi, koska he asuvat aivan niemimaan kärjessä ja alue on Tyynenmeren rannalla. Tyynenmeren rannikkoa pidetään monesti eräänä intiaanien mahdollisena muinaisena muuttoreittinä Amerikkaan ja Amerikassa.
Wayne Kramer

| Wayne Kramer |
| --- | --- |
 Wayne Kramer
Henkilötiedot
Koko nimi:  Wayne Stanley Kambes
Syntynyt: 30.4.1948
Kuollut: 2.2.2024
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Wayne Kramer
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  punk rock garage rock blues rock protopunk hard rock free jazz
Soittimet:  Kitara
Yhtyeet:  MC5, Was (Not Was), Pere Ubu, Johnny Thunders, Alice Cooper,
Levy-yhtiöt:  Epitaph Records 
Aiheesta muualla
www.waynekramer.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Wayne Kramer (30. huhtikuuta 1948 Detroit, Michigan – 2. helmikuuta 2024) oli yhdysvaltalainen kitaristi ja laulaja, joka vaikutti MC5-yhtyeessä vuosina 1964–1972. 1990-luvulta eteenpäin Kramer jatkoi uraansa sooloartistina. Hän toimi myös Johnny Thundersin ja Alice Cooperin kitaristina. Wayne Kramer oli myös tunnettu poliittinen aktivisti, joka järjesti vangeille kuntoutusta vankiloihin.
Lapsuus

Kramer syntyi nimellä Wayne Stanley Kambes Detroitissa keväällä 1948. Hänen isänsä oli merijalkaväen sotilas toisen maailmansodan aikana. Palattuaan kotiin sotapalveluksesta Kramerin isä oli emotionaalisesti etäinen, kamppaili alkoholismin kanssa ja erosi lopulta perheestä, jättäen äidin työskentelemään kahdessa työssä kasvattaakseen lapsensa.
Äidin uusi miesystävä käytti Wayne Krameria seksuaalisesti hyväksi. ”Hän oli aikuinen mies. Minä olin poika”, hän muisteli traumaattista asiaa myöhemmin. Voisi sanoa, että musiikki pelasti Kramerin – hän lumoutui etenkin Duane Eddyn ja Chuck Berryn kitaran äänestä, joka soi radiosta. 15-vuotiaana hän tapasi kitaristi Fred ”Sonic” Smithin, ja kaksikko alkoi jammailla yhdessä. He perustivat yhtyeen, jonka nimeksi tuli Motor City 5 eli MC5.
MC5

MC5 keräsi seuraajia Detroitissa jo Kramerin lukioaikoina esittäen cover-kappaleita, jotka olivat peräisin The Rolling Stonesilta, The Kinksiltä ja The Who, sekä lisäten omia kappaleitaan. Vuosien 1967 ja 1968 aikana bändi asui yhdessä, soitti yhdessä ja kirjoitti yhdessä. Yhtyeestä tuli myös poliittisesti aggressiivisempi. Se vastusti epäoikeudenmukaisuutta ja asetti itsensä siihen asemaan, jossa he uskoivat olevansa sukupolvensa ääni. Detroitin mellakat vuonna 1967 olivat käännekohta Kramerin elämässä. Kokemus siitä, että hän näki kaupungin palavan ja tullessaan epäoikeudenmukaisesti pidätetyksi, radikalisoi hänen poliittisia näkemyksiään. MC5 kuvaili myöhemmin Detroitin mellakoita kappaleessa ”Motor City is Burning”. Elektra Recordsin edustaja Danny Fields huomasi yhtyeen ja se sai levytyssopimuksen, minkä jälkeen bändi äänitti debyyttialbuminsa Kick Out the Jams (1969).
Sen jälkeen yhtye julkaisi kaksi albumia Atlantic Recordsille, Back In The USA (1970) ja kriitikoiden ylistämän High Time (1971) albumin. MC5-yhtyeestä tuli myöhemmin poliittisen radikalismin ja vasemmistolaisen protestiliikkeen symboli. Se soitti raakaa, feedback-painotteista protopunkkia ja saivat mainetta villistä esiintymisestään. Yhtyeen kaupallinen menestys oli kuitenkin vaatimatonta.
Lexingtonin vankila

MC5-yhtyeen hajoaminen oli Kramerille kova isku, ja hän oli pitkään avoimen katkera koko musiikkiteollisuudelle. ”Meidät poltettiin, ahdisteltiin, hakattiin, pidätettiin, vangittiin ja lopulta potkittiin ulos musiikkibisneksestä poliittisten näkemyksiemme vuoksi”, Kramer sanoi. Hänestä tuli taloudellisesti vararikossa oleva huumeaddikti, rikollinen muusikko. Hän myi varastettua tavaraa, huumeita sekä murtautui taloihin – mikä johti hänen pidätykseensä useammin kuin kerran. Lopulta hän päätyi Lexingtonin vankilaan yritettyään myydä kokaiinia peitepoliisille.
Lexingtonin vankila tunnettiin huumeidenkäyttäjien sijoituspaikkana. Vuosina 1975–1978 Kramer soitti vankilabändissä. Kramerin mukaan aika vankilassa paransi hänen kitaransoittoaan – hän tapasi vankilassa jazz-trumpetisti Red Rodneyn, joka oli aiemmin soittanut Charlie Parkerin kanssa ja oli myös päihderiippuvainen. Rodney ryhtyi opettamaan Kramerille musiikin teoriaa. Kramer kuuli vankila-aikanaan punk-liikkeestä ja yhtyeistä, kuten Ramones ja The Clash, joista jälkimmäinen kirjoitti Wayne Kramerista kappaleen ”Jail Guitar Doors”, ja Patti Smithistä, joka omisti Radio Ethiopia -albuminsa Wayne Kramerille. Patti Smithin levyn kannessa luki ”Free Wayne Kramer” -iskulause Kramerin ollessa yhä vangittuna.