stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Väkivaltainen ekstremismi

Väkivaltainen ekstremismi on ekstremismiä, jossa väkivaltaa käytetään, sillä uhataan, siihen kannustetaan tai se oikeutetaan aatemaailmalla perustellen.
Kaikki terrorismi on väkivaltaista ekstremismiä mutta kaikki väkivaltainen ekstremismi ei ole terrorismia.
Väkivaltainen ekstremismi vaikuttaa usein paikallisesti ja alueellisesti. Se kohdistuu yksilöihin ja ryhmiin, aiheuttaa pelkoa ja turvattomuutta.
Aiheesta muualla

YLE MOT, Terrorin varjot Suomen yllä
Sittard-Geleen

| Sittard-Geleen |
| --- | --- |
 Aukio Sittardissa

 Koordinaatit: 51°0′N, 5°51′E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Limburg
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Sjraar Cox
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  80.62 km²
 – Maa:  79.09 km²
 – Josta vettä:  1.53 km² 
Väkiluku (30.6.2008):  95 687
 – Väestötiheys:  1210 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  6120-6167
 
 www.sittard-geleen.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sittard-Geleen on kunta Limburgin provinssissa, Alankomaissa. Asukkaita kunnassa on 95 687 (30.6.2008) ja väestötiheys on 1 210 as./km². Kunnan pinta-ala on 80,62 neliökilometriä, josta vettä on 1,53  km². Sittard-Geleenin pormestarina toimii Sjraar Cox.
Sittard-Geleenin naapurikunnat ovat Echt-Susteren pohjoisessa, Selfkant (Saksassa) idässä, Schinnen kaakossa, Beek etelässä, Stein lounaassa, Dilsen-Stokkem (Belgiassa) lännessä ja Maaseik (Belgiassa) luoteessa.
Kunnan alueella kulkevat muun muassa tiet A2, A76, N276, N294 ja N297.
Nykyinen Sittard-Geleenin kunta muodostui 1. tammikuuta 2001, kun Sittard, Geleen ja Born yhdistyivät.
Sittard-Geleenin yhteistyökaupunki on Böblingen Baden-Württembergin osavaltiossa, Saksassa.
Asutuskeskukset

Lisäksi Sittard-Geleenin kuntaan kuuluvat seuraavat kylät (holl. buurtschap) (holl. gehucht):
Abshoven
Daniken
Graetheide
Schipperskerk
Wintraak
Kuuluisia asukkaita

| --- | --- |
 Charles Beltjens, runoilija  Eddy Beugels, pyöräilijä  Rob Bontje, lentopalloilija  Willy Dullens, jalkapalloilija  Jo Erens, limburgilainen trubaduuri  Toon Hermans, kabaretisti  Jan Krekels, pyöräilijä  Danny Nelissen, pyöräilijä:  Jan Nolten, pyöräilijä  Nicolaas Reubsaet, muusikko  Felix Rutten, kirjailija ja toimittaja  Marijn Simons, viulisti ja säveltäjä  Jacques Schreurs, kirjailija  Lori Spee, laulaja ja lauluntekijä  Huub Stevens, jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja  Pim Rietbroek, käsipallovalmentaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sittard-Geleen Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (hollanniksi)
| n k Limburgin provinssin kunnat |
| --- | --- | --- |
|  Beek  Beesel  Bergen  Brunssum  Echt-Susteren  Eijsden-Margraten  Gennep  Gulpen-Wittem  Heerlen  Horst aan de Maas  Kerkrade  Landgraaf  Leudal  Maasgouw  Maastricht  Meerssen  Mook en Middelaar  Nederweert  Nuth  Onderbanken  Peel en Maas  Roerdalen  Roermond  Schinnen  Simpelveld  Sittard-Geleen  Stein  Vaals  Valkenburg aan de Geul  Venlo  Venray  Voerendaal  Weert  |  Beek  Beesel  Bergen  Brunssum  Echt-Susteren  Eijsden-Margraten  Gennep  Gulpen-Wittem  Heerlen  Horst aan de Maas  Kerkrade  Landgraaf  Leudal  Maasgouw  Maastricht  Meerssen  Mook en Middelaar  Nederweert  Nuth  Onderbanken  Peel en Maas  Roerdalen  Roermond  Schinnen  Simpelveld  Sittard-Geleen  Stein  Vaals  Valkenburg aan de Geul  Venlo  Venray  Voerendaal  Weert  |  |
Kartta Sittard-Geleenin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).
Kirkko Limbrichtissä
W Virginis -tähti

W Virginis -tähti on tavallista kefeidiä himmeämpi sykkivä tähti. W Virginis -tähdet ovat vähämetallisia vanhoja populaatio II:n sykkiviä tähtiä.
Aiheesta muualla

W Virginis -tähdet (Arkistoitu – Internet Archive) Zubenelgenubi. Hannu Karttunen
Mustapaku

| Mustapaku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Tetrakalat Characiformes
Heimo::  Piraijat Serrasalmidae
Suku::  Colossoma
Laji::  macropomum
Kaksiosainen nimi
 Colossoma macropomum  (Cuvier, 1816) 
Synonyymit
 Myletes macropomus Cuvier, 1816  Myletes oculus Cope, 1872  Myletes nigripinnis Cope, 1878  Melloina tambaqui Amaral Campos, 1946 
Katso myös
   Mustapaku Wikispeciesissä   Mustapaku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mustapaku (Colossoma macropomum) on alun perin eteläamerikkalainen Serrasalmidae-heimon tetrakalalaji. Sitä pidetään toisinaan myös akvaarioissa. Etelä-Amerikassa se on myös tärkeä ruokakala.
Koko ja ulkonäkö

Mustapaku on hyvin suurikokoinen tetrakala ja voi kasvaa jopa 108 senttimetrin pituiseksi ja saavuttaa 40 kilogramman painon. Yleensä se jää kuitenkin pienemmäksi, noin 70 senttiä pitkäksi. Muodoltaan mustapaku on korkea ja litteä. Kalan suomut ovat suuret ja hieman sahalaitaiset. Selästään se on väriltään tumman harmaa ja kylkien väri vaihtelee oliivinvihreästä mustaan. Rintaevien luona suomut ovat punertavat. Nuorilla mustapakuilla on kolmiomaiset ulokkeet alaleuassa.
Levinneisyys ja vesiolot

Mustapakun alkuperäistä luonnollista levinneisyysaluetta ovat Amazon- ja Orinocojoet Etelä-Amerikassa. Sitä tavataan myös Yhdysvalloista Havaijin, Mississipin, Kalifornian, Texasin ja Floridan osavaltioiden joista sekä Keski-Amerikasta. Nämä kannat ovat todennäköisesti kehittyneet akvaarioista vapaaksi päästetyistä kaloista. Mustapakua kasvatetaan Brasiliassa, Venezuelassa, Kolumbiassa, Panamassa, eräillä Karibianmeren saarilla sekä Aasiassa.
Mustapaku elää makeissa vesissä, joiden lämpötila on 22–28 °C ja pH on välillä 5–8. Laji tulee toimeen myös vesissä, joissa on vain vähän mineraaleja ja liuennutta happea. Mustapakun kidukset kuuluvat pinta-alaltaan suurimpiin makeassa vedessä elävillä kaloilla.
Elintavat

Mustapakut liikkuvat yleensä yksittäin. Kuivalla kaudella kalat elävät suurissa joissa ja siirtyvät sadekaudella pienempiin jokiin ja tulviviin metsiin. Koiraat tulevat sukukypsiksi kolmen vuoden ja naaraat neljän vuoden ikäisinä. Mustapakun ravintoa ovat erityisesti sadekaudella hedelmät, pähkinät ja suuret siemenet ja tällöin ne syövät hyvin vähän eläinravintoa. Erityisesti mustapaku syö kumipuiden ja palmujen hedelmiä. Kuivan kauden aikana mustapakun ravinto koostuu joen pohjan orgaanisesta aineksesta ja mätänevistä kasveista, eläinplanktonista, pienistä kaloista, nilviäisistä ja hyönteisten toukista.
Ylikalastuksen vuoksi mustapakun Amazonian kanta on taantunut, ja laji luokitellaan silmälläpidettäväksi.
Västanfjärdin uusi kirkko

| Västanfjärdin uusi kirkko Västanfjärds nya kyrka |
| --- | --- |
 Västanfjärdin vuonna 1912 valmistunut uusi kirkko.
Sijainti:  Kirkkokaari 25, Västanfjärd
Koordinaatit:  60°02′55″N, 022°39′49″E
Seurakunta:  Kemiönsaaren seurakunta
Rakentamisvuosi:  1912
Suunnittelija:  Helge Rancken
Materiaali:  harmaakivi
Tyylisuunta:  kansallisromanttinen tyyli
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Västanfjärdin uusi kirkko (ruots. Västanfjärds nya kyrka) on kirkkorakennus Västanfjärdissä, Kemiönsaarella Turunmaan seutukunnassa. Se edustaa kansallisromanttista tyylisuuntaa, ja se on rakennettu karkeahakatusta harmaakivestä vuosina 1910–1912. Suunnittelijana toimi arkkitehti Helge Rancken.
Vuonna 1956 kirkon sisätilat uudistettiin hyvin perusteellisesti Kaj Englundin johdolla. Vuonna 1960 asennettiin kirkkoon sen nykyiset, dresdeniläisen Gebrüder Jehmlichin rakentamat 15-äänikertaiset urut. Kirkon alttaritaulu on peräisin vuodelta 1864, ja sen on maalannut A. F. Ahlstedt.
Västanfjärdin vanha kirkko sijaitsee muutaman sadan metrin päässä uudesta kirkosta. Yhdessä ne muodostavat yhden Museoviraston määrittelemistä Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Västanfjärdin uusi kirkko Wikimedia Commonsissa
Kuvia kirkosta Muuka.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Perustiedot Wikidatassa: Västanfjärdin uusi kirkko (Q13570914)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kirkko
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kemiönsaari
katuosoite: Kimiton saari
koordinaatit: 60°02′55″N 22°39′49″E﻿ / ﻿60.0486°N 22.6636°E﻿ / 60.0486; 22.6636
Västersundoms skola

| Västersundoms skola |
| --- | --- |
 Västersundoms skola on perinteikäs ruotsinkielinen alakoulu.
Sijainti:  Hetbackantie (Hetbackavägen) 3, 01200 Vantaa
Koordinaatit:  60.2553°N, 25.1400°E
Tyyppi:  ruotsinkielinen alakoulu
Rehtori:  Mia Förars-Pöytäniemi, vararehtori Patrik Karlsson
Luokat:  1–6
Oppilaita:  61 (2019)
Verkkosivut
Västersundoms skola (taustalla) ja sen kupeessa punainen sauna-/varastorakennus.
Västersundoms skola on Vantaan Hakunilan suuralueen Länsisalmen kaupunginosassa sijaitseva pieni ruotsinkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6). Syksyllä 2019 koulua kävi 61 oppilasta.
Koulu osallistuu Liikkuva koulu -hankkeeseen. Merkkinä koulun panostuksesta  ympäristökasvatukseen Västersundoms skola sai vuonna 2011 Vihreän lipun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Västersundoms skola Wikimedia Commonsissa
Västersundom skola kan räddas (2009+ 2011) (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi) (hbl.fi)
"Västersundoms skola bör bevaras" (6.3.2009) (ruotsiksi) (svenska.yle.fi)
Vähätkylät

| Vähätkylät Småbönders (ruots> ) |
| --- | --- |

 Vähätkylät
 Koordinaatit: 63°25′48″N, 23°36′04″E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Pohjanmaa
Kunta:  Kruunupyy
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku:  244
Postinumero:  68750
 Väkiluku koskee postinumeroaluetta ja sen lähde on Tilastokeskus. Tieto on ajankohdan 31.12.2020 mukainen. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vähätkylät eli Småbönders on kylä Kruunupyyn kunnassa entisen Teerijärven kunnan alueella Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee kunnan itäosan kapeassa kiilassa Evijärven ja Vetelin välissä. Suomenruotsalaisista kylistä Vähätkylät sijaitsee kauimpana rannikosta.
Kylä kuuluu omaan postinumeroalueeseensa 68750 Småbönders.
Vähienkylien tiloja ja kulmakuntia ovat Furu, Haltas, Kvarnbacka, Långbacka, Myngels, Manderbacka, Papas, Storbacka ja Vistbacka.
Vähätkylät valittiin Pohjanmaan vuoden kyläksi vuonna 2008. Tämä oli toinen kerta kun kyseinen kunniamaininta myönnettiin Kruunupyyn Teerijärven kylälle.
Palvelut

Kylässä toimi Småböndersin koulu vuoteen 2018 ja esikoulu 2021 saakka. Nykyään koulurakennuksessa on iltapäiväkerho ja kyläyhdistyksen muuta toimintaa. Päiväkoti Småbo toimii kylässä edelleen. Vähienkylien kyläkauppa on vuonna 1921 perustettu Småbönders Handelslag.
Vähienkylien nimestä

Ruotsinkielisen nimen alkuperäinen ääntöasu oli smooböndra, mikä vastasi yleiskielen nimitystä småbönderna, suomennettuna "pientilalliset". Kylän nimitys johtuu siitä, kun Teerijärven syrjäseudulla maatilat ovat aikoinaan olleet pitäjän suurtalonpoikien tiloja pienempiä.
Suomenkieliset naapurit käyttävät kylästä lempinimeä Pönteri, joka juontuu ruotsalaisnimen jälkiosasta.
Waterfall (Stargaten kappale)

| ”Waterfall” Stargate ft>  Pink & Sia |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Julkaistu: 10. maaliskuuta 2017
 Tuottaja(t): Stargate
 Tyylilaji: electropop, dancepop, dancehall
 Kesto: 03.20
 Levy-yhtiö: RCA Records
Stargaten muut singlet
| ”Easier Said Than Done” 2002 | ”Waterfall” 2017 | ”Carry You Home” 2018 |
Pinkin muut singlet
| ”Setting the World on Fire” 2016 | ”Waterfall” 2017 | ”What About Us” 2017 |
Sian muut singlet
| ”Living Out Loud” 2017 | ”Waterfall” 2017 | ”To Be Human” 2017 |
Waterfall on norjalaisen musiikkituottajaduo Stargaten kappale, joka sisältää yhdysvaltalaislaulaja Pinkin sekä australialaislaulaja Sian esittämiä sanoja. Kappaleen julkaisi RCA Records singlenä 10. maaliskuuta 2017. Kappaleen ovat sanoittaneet Stargate, Diplo, Sia ja Jr. Blender, joista ensimmäinen myös tuotti sen. Kappaleelle on toteutettu myös musiikkivideo, joka julkaistiin 16. maaliskuuta 2017. Videolla nähdään suomalainen Inka Henriikka Tiitto sekä norjalainen Amalie Hegland Lauritzen suorittamassa ilmatanssia vertikaalisessa tuulitunnelissa.
Käännös suomeksi
Náfpaktoksen linna

| Náfpaktoksen linna> Κάστρο Ναυπάκτου |
| --- | --- |
 Náfpaktoksen linna.
Sijainti:  Náfpaktos, Nafpaktía, Aitolia-Akarnania, Länsi-Kreikka, Kreikka
Koordinaatit:  38°23′47″N, 21°49′29″E
Rakennustyyppi:  linna
Valmistumisvuosi:  n. 1407
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Náfpaktoksen linna (kreik. Κάστρο Ναυπάκτου, Kástro Nafpáktou) on linna Náfpaktoksen kaupungissa Kreikassa. Se sijaitsee kukkulalla heti kaupungin luoteispuolella. Linnaan yhdistyvät kaupungin ja sen sataman linnoitteet.
Historia

Náfpaktoksen linnan kukkula oli antiikin aikana Naupaktoksen kaupungin akropolis eli linnoitettu yläkaupunkikukkula. Kaupunki säilyi merkittävänä linnoituspaikkana läpi bysanttilaisen keskiajan. Bysanttilaisen ajan linna todennäköisesti uusittiin 900- tai 1000-luvulla, jolloin kaupunki oli Nikopoliin theman pääkaupunkina.
Nykyinen linna rakennettiin vuonna 1407 alkaneen venetsialaisvallan alussa. Sen tarkoitus oli suojata paikkaa osmaneja vastaan. Vuonna 1499 linna tuli osmanien valtaan, ja tätä kesti vuoteen 1687, jolloin venetsialaiset saivat sen takaisin haltuunsa. Toinen turkkilaiskausi alkoi vuonna 1699 ja kesti siihen saakka, kun kreikkalaiset valtasivat linnan Kreikan vapaussodan aikana 18. huhtikuuta 1829.
Rakennelmat

Varsinainen Náfpaktoksen linna on rakennettu kukkulalle, jonka korkeus on noin 170 metriä merenpinnasta laskettuna. Sijaintipaikastaan linna hallitsi Korintinlahden sisäänkäyntiä yhdessä Ríon linnan ja Antírrion linnan kanssa.
Kukkulan huipulla oleva varsinainen linna on ympäröity omilla muureillaan. Ne yhdistyvät muureihin, jotka laskeutuvat linnan kummaltakin sivulta etelään kaupunkiin ja merenrantaan ja päättyvät kaupungin satamaan. Koko linnoitetun alueen suurin pituus pohjois-eteläsuunnassa on noin 750 metriä ja suurin leveys itä-länsisuunnassa noin 365 metriä, ja pinta-ala noin 17,5 hehtaaria. Muurien yhteispituus on noin 2,25 kilometriä. Muurien paksuus vaihtelee 2,5 ja 3,5 metrin väliltä.
Yhteensä neljä itä-länsisuuntaista poikkimuuria jakaa linnoitetun alueen viiteen osaan. Ylin eli akropolis (osa 1) tunnettiin myös nimellä Áno Perívolo(n). Toiseksi ylimmän (osa 2) nimi oli Peritório(n) ja keskimmäisen (osa 3) nimi Ouromázio(n) tai Ouramásio(n). Toiseksi alimman osan (osa 4) nimi oli Niókastro(n) (”Uusi linna”) ja alimman (osa 5) Vrontólaka eli Káto Póli (”Alakaupunki”). Kaksi alinta tunnettiin myös yhteisnimityksellä Káto Perívolo(n).
Muureihin yhdistyy joitakin antiikin ajalle palautuvia muurien osia, mutta antiikin aikaisen kaupungin muuri ympäröi sisäänsä keskiaikaisia muureja suuremman alueen. Bysanttilaisen ajan linna taas rajoittui kukkulan yläosaan. Alemmat osat ovat pääosin venetsialaista muuria. Osmaniaikaisia rakennusvaiheita ja korjauksia on eniten sataman muureissa.
Muureja vahvistavat tornit ja bastionit. Tornit ovat pääosin neliskulmaisia ja bysanttilaisaikaisia, kun taas bastionit ovat kolmiomaisia ja venetsialaisaikaisia. Yksi puoliympyränmuotoinen bastioni, jossa nykyisin on Náfpaktoksen kellotorni, on osmaniaikainen. Sataman suulla sen kummallakin puolella on bastionit.
Uloimmissa muureissa oli viisi porttia, joista yksi oli etelänpuoleinen meriportti. Alemman kaupungin länsiportti on säilynyt nykyisen pääkadun varrella, kun taas idänpuoleinen portti purettiin vuonna 1937. Linnoituskokonaisuuden ylemmässä osassa oli myös portit lännen ja idän puolilla. Sisäpuolen poikkimuureissa oli omat porttinsa, jotka mahdollistivat osien välillä liikkumisen. Huomattavin on niin kutsuttu Rautaportti, joka yhdisti osia 4 ja 5.
Linnoitteet ovat säilyneet nykyaikaan poikkeuksellisen hyvässä kunnossa. Muurit ovat säilyneet useimmissa kohdissa alkuperäisessä korkeudessa, lukuun ottamatta kohtia, joista niitä on purettu nykykaupungin katuverkon tarpeisiin. Linnassa on Profeetta Elialle (Profítis Ilías) omistettu kirkko. Sen paikalla oli osmanivallan aikana moskeija, joka puolestaan oli rakennettu bysanttilaisen kirkon paikalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Náfpaktoksen linna Wikimedia Commonsissa
Náfpaktoksen linnan muureja.
Linnan portti.
Náfpaktoksen alemman kaupungin venetsialaisaikaisia muureja.
Walesin kansalliskirjasto

| Walesin kansalliskirjasto> The National Library of Wales Llyfrgell Genedlaethol Cymru |
| --- | --- |

 Walesin kansalliskirjaston vanhaa osaa Aberystwythissa.
Osoite:  Aberystwyth, Ceredigion, Wales SY23 3BU, Yhdistynyt kuningaskunta
Sijainti:  Aberystwyth, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta
Koordinaatit:  52.4144°N, 4.0684°W
Valmistumisvuosi:  1916
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Walesin kansalliskirjasto (kymriksi Llyfrgell Genedlaethol Cymru, engl. The National Library of Wales, lyh. NLW) on Aberystwythin kaupungissa sijaitseva Walesin kansalliskirjasto. Kansalliskirjasto sijaitsee mäellä Aberystwythin yliopiston Penglaisin kampuksen lounaispuolella; paikalta on hyvät näkymät Aberystwythiin ja lännessä sijaitsevalle merialueelle (Cardigan Bay). Kirjasto on yksi Britannian kolmesta kansalliskirjastosta (British Libraryn ja Skotlannin kansalliskirjaston ohella) ja eräs Britannian vapaakappalekirjastoista.
Walesin kansalliskirjasto perustettiin 19. maaliskuuta 1907 annetulla asetuksella, jolla perustettiin myös Walesin kansallismuseo. Kansalliskirjaston rakennustyöt aloitettiin vuonna 1911 ja rakennus otettiin käyttöön vuonna 1916. Kirjastoa on sittemmin laajennettu useasti. Kevällä 2013 raportoitiin erästä kirjaston laajennusosaa koskevasta kattopalosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Walesin kansalliskirjasto Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki 2  Australia  Kroatia  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  ISIL GB-WlAbNL  Trove 
Muut:  IdRef
Mustamulperi

| Mustamulperi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Mulperikasvit Moraceae
Suku::  Mulperipuut Morus
Laji::  nigra
luokitusjärjestelmä::  APG III
Kaksiosainen nimi
 Morus nigra  L. 
Katso myös
   Mustamulperi Wikispeciesissä   Mustamulperi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mustamulperin kuvaus.
Mustamulperi (Morus nigra) on mulperikasvien heimoon kuuluva kesävihanta puu. Sitä kasvatetaan hedelmäpuuna, koristekasvina sekä silkkiä tuottavan mulperiperhosen ravinnoksi.
Kuvaus

Mustamulperi on pienehkö puu tai suuri pensas kasvaen 6–9 metriä korkeaksi. Lehtien muoto vaihtelee jopa samalla puuyksilöllä: osa lehdistä on soikeita, toiset sormijakoisia. Lehdet ovat yleensä 7–12,5 cm pitkät, karheat yläpinnalta ja nukkaiset alapinnalta. Lehdet ovat sahalaitaiset. Mustamulperi on tuulipölytteinen, ja puut voivat olla joko yksi- tai kaksikotisia. Kukinto on norkko, jonka jokaisesta emikukasta kehittyy erillinen hedelmä. Norkon pienet hedelmät kasvavat kehittyessään yhteen ja muodostavat 1,3–2,5 senttimetriä pitkän kerrannaishedelmän.
Levinneisyys ja elinympäristö

Mustamulperi kasvaa nykyisellään luonnonvaraisena läntisen ja eteläisen Aasian alueella Iranissa, Afganistanissa, Pakistanissa ja Intiassa, joskin alkuperäinen levinneisyysalue ilman ihmisen vaikutusta on todennäköisesti ollut suppeampi. Sitä esiintyy merenpinnantasosta aina 2 000 metrin korkeuteen. Puu kestää hyvin kuivia kausia sekä kylmiä talvia mutta kasvaa parhaiten rannikkoseuduilla tuulelta suojatuilla paikoilla.
Puuta on kasvatetaan nykyään laajalti ympäri maailmaa sekä hyöty- että koristekasvina.
Käyttö

Mustamulperin kerrannaishedelmiä käytetään ravinnoksi sekä tuoreena että kuivattuna. Niistä myös tehdään piirakoita, hilloja ja muita jälkiruokia. Hedelmistä tehdään käyttämällä myös alkoholijuomia. Mustamulperin hedelmää pidetään usein mulpereista parhaan makuisena.
Puusta saadaan puutavaraa, sen kaarnasta tekstiilikuituja ja lehdistä väriainetta. Mustamulperia on myös käytetty silkkiä tuottavan mulperiperhosen ravintona, vaikka valkomulperin (Morus alba) ajatellaankin sopivan paremmin tähän tarkoitukseen. Lisäksi puun eri osia on käytetty lääkekasvina antipyreettisten, laksatiivisten ja adstringoivien vaikutusten vuoksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Mustamulperi (Morus nigra)
ITIS: Morus nigra (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Morus nigra (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Black mulberry (Morus nigra) (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Morus nigra (black mulberry) (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q161040  Wikispecies: Morus nigra  APDB: 149019  APNI: 116548  BioLib: 3495  BOLD: 254202  CoL: 44FTD  Ecocrop: 2349  EoL: 596202  EPPO: MORNI  EUNIS: 175309  FNA: 220008839  FoAO2: Morus nigra  FoC: 220008839  GBIF: 5361888  GRIN: 24619  iNaturalist: 126741  IPNI: 854688-1  IRMNG: 10690822  ISC: 34830  ITIS: 19069  NatureServe: 2.135318  NBN: NBNSYS0000034365  NCBI: 85232  NZOR: c8eb5a49-d395-4ef3-83ba-2c93d173a173  Observation.org: 7069  Open Tree of Life: 299656  PalDat: Morus_nigra  PfaF: Morus nigra  PFI: 291  Plant List: kew-2501426  PLANTS: MONI  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:854688-1  Tropicos: 21300470  WoI: 1472  WFO: wfo-0000447931
Palaiókastro (Pýlos)

| Palaiókastro> Παλαιόκαστρο |
| --- | --- |
 Palaiókastro.
Sijainti:  Zógkloksen niemi, Pýlos-Néstoras, Messenia, Peloponnesos, Kreikka
Koordinaatit:  36°57′30″N, 21°39′25″E
Rakennustyyppi:  linna
Valmistumisvuosi:  1278
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Palaiókastro (kreik. Παλαιόκαστρο) eli Palionavaríno (Παλιοναβαρίνο) eli Navarínon vanha linna (Παλαιόκαστρο Ναβαρίνου), myös Giálovan linna (Κάστρο Γιάλοβας) tai Petrochórin linna (Κάστρο Πετροχωρίου), on linna Zógkloksen niemellä Messeniassa lähellä Pýloksen kaupunkia.