stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Imogen (D44)
Palvelus

Imogen sijoitettiin palvelukseen otettaessa Välimeren laivaston 3. hävittäjälaivueeseen, ja se osallistui Espanjan rannikon valvontaan maassa käydyn sisällissodan aikana.
Toisen maailmansodan alla huollossa ollut hävittäjä palasi käyttöön 3. syyskuuta 1939, kun se purjehti Maltalle liittyen laivueeseensa. Alus määrättiin samalla siirtymään laivueen mukana kotimaahan läntisen reitin (engl. Western Approaches Command) saattueiden suojaksi. Imogen lähti 5. syyskuuta laivueen mukana Maltalta kotimatkalle, ja saapui 10. syyskuuta uuteen sijoituspaikkaansa Plymouthiin, missä siitä tuli samalla laivueenjohtaja HMS Inglefieldin tilalle.
Imogen upotti yhdessä HMS Ilexin kanssa Saksan laivaston sukellusveneen U-42, kun ne suojasivat rahtialus SS Stonepoolia. Uponneen sukellusveneen miehistöstä 17 saatiin pelastettua alukselle, ja heidät asetettiin sotavankeuteen. Alus pelasti sukellusveneiden Fastnetin edustalla upottamien rahtialusten SS Lousianen ja SS Bretagnen eloonjääneet, sen ollessa saattamassa rahtialus SS Stoneboxin Barryyn 15. syyskuuta.
Imogen siirrettiin lokakuun lopulla Liverpooliin telakalle, mistä se pääsi jälleen liikkeelle 7. marraskuuta. Alus purjehti tämän jälkeen Scapa Flow’hun, missä se liitettiin 8. marraskuuta laivueeseensa. Alus sai tehtäväkseen joulukuun lopulla suojata Clydeen purjehtinutta taistelulaiva HMS Barhamia, jota oli vaurioittanut saksalainen sukellusveneen U-30 laukaisema torpedo.
Imogen, HMS Escort, HMS Inglefield ja sukellusvene HMS Narwhal suojasivat 25. tammikuuta 1940 saattuetta HN14 Norjaan. Narwhal havaitsi sukellusvene U-63:n, joka pakotettiin Shetlannin edustalla syvyyspommein pintaan. Sukellusveneen miehistö jätti uppoavan aluksensa, minkä jälkeen hävittäjät pelastivat 24 eloonjäänyttä koordinaateissa 48°40′N, 00°10′W.
Muutamaa kuukautta myöhemmin maaliskuussa 1940 Imogen sai tehtäväkseen apumiinalaiva HMS Teviot Bankia suojaamiseen HMS Inglefieldin, Ilexin ja Isisin kanssa. Teviot Bank oli rakentamassa miinakenttää Norjan rannikolle Stadtlandetin edustalle. Suojausosasto siirtyi 5. huhtikuuta Scapa Flow’sta tehtäväänsä. Operaatio peruutettiin kuitenkin jo kahta päivää myöhemmin, kun oli saatu tieto Saksan laivaston merellä olosta.
Alus liittyi 8. maaliskuuta Kotilaivastoon tukemaan Norjan maihinnousuoperaatioita, ja palasi Plymouthiin Norjan operaatioiden päätyttyä. Se suojasi 18. kesäkuuta koulutukseen siirtyvää HMS Illustriousia alkumatkasta Bermudalle. Alus liittyi tehtävästä palattuaan takaisin Kotilaivastoon.
Imogen suojasi Kylestä 1. miinalaivueen apumiinalaivoja HMS Port Napieria, HMS Port Quebecia, HMS Southern Princeä ja HMS Menestheusia näiden rakentaessa pohjoisen sulun ensimmäistä miinanlaskua Orkneyn eteläkärjen ja Färsaarten väliin (operaatio SN1). Suojaustehtävän päätyttyä palasi Scapa Flowhun.
Hävittäjän loppu tuli 16. heinäkuuta 1940, kun se törmäsi risteilijä HMS Glasgow’hun tiheässä sumussa Duncansby Headin edustalla. Imogen kärsi törmäksessä merkittäviä vaurioita, joiden seurauksena aluksella syttyi tulipalo. Miehistö joutui jättämään palavan ja uppoavan aluksen, ja eloonjääneet pyrittiin pelastamaan risteilijälle.
Demokritoksesta

Demokritoksesta (m.kreik. Περὶ Δεμοκρίτου, Peri Demokritū) oli Aristoteleen kirjoittama teos, joka käsitteli nimensä mukaisesti esisokraatikkoihin luetun filosofi Demokritoksen ajattelua. Teos ei ole säilynyt nykyaikaan, mutta se tunnetaan muiden antiikin aikaisten lähteiden kautta.
Teos ei esiinny Diogenes Laertioksen Aristoteleen teosten luettelossa; sen sijaan siinä mainitaan kaksi muuta Demokritokseen liittyvää teosta, kaksi kirjaa käsittänyt Demokritokselta poimittuja ongelmia (Προβλήματα ἐκ τῶν Δημοκρίτου, Problēmata ek tōn Dēmokritū) ja yhden kirjan käsittänyt (Kirje) Demokritokselle (Πρὸς Δημόκριτον, Pros Dēmokriton).
Teoksesta on säilynyt vain yksi Simplikiokselta peräisin oleva, suhteellisen pitkä katkelma. Se kuvaa Demokritoksen atomiopin perusteita.
Aristoteles kirjoitti Demokritosta käsittelevän teoksen lisäksi myös useita muita teoksia, jotka olivat keskittyneet aiempien filosofien oppeihin. Näistä on säilynyt katkelmia myös kahdesta muusta teoksesta, teoksista Arkhytaan filosofiasta ja Pythagoralaisista.
Kirjallisuutta

Rose, Valentinus: Aristotelis qui ferebantur librorum Fragmenta ed. 2.  Berlin:  Teubner, 1870; kolmas painos Leipzig 1886.  Teoksen verkkoversio.
Ross, W. D.: Aristotelis Fragmenta selecta.  Oxford:  Oxford University Press, 1955.  Teoksen verkkoversio.
Demchugdongrub

| Demchugdongrub |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. helmikuuta 1902
Kuollut: 23. toukokuuta 1966
Muut tiedot
Lempinimet:  Ruhtinas De
Demchugdongrub (mong. ᠳᠡᠮᠴᠣᠭᠳᠣᠨᠷᠤᠪ, Demčugdongrub, 8. helmikuuta 1902 – 23. toukokuuta 1966) oli Sisä-Mongoliassa sijainneen Japanin vasallivaltio Mengjiangin hallitsijaksi nostettu mongoliruhtinas. Hänet tunnetaan myös nimillä Ruhtinas De tai Teh.
Elämäkerta > Nuoruus ja nousu valtaan

Demchugdongrub syntyi nykyisessä Sonidin oikeassa lippukunnassa Shiliin Golissa Sisä-Mongoliassa vuonna 1902. Alue tunnettiin konservatiivisimpana Sisä-Mongolian mongolialueista. Hänen isänsä oli kuollut vähän ennen hänen syntymäänsä. Demchugdongrub kruunattiin ruhtinaaksi alueen tapojen mukaan äänestyksen jälkeen vuonna 1919. Nuorena hän oli aktiivinen Qing-dynastian kannattaja ja vastusti alueen mongolinationalisteja. Guomindangin eli nationalistien noustua valtaan Kiinassa hän puolestaan vastusti mongolipoliitikko Wu Helingin ajamia aluehallintouudistuksia. Kiinan ja Japanin ajauduttua sotaan ja Japanin vallattua Mantšurian ja osia Sisä-Mongoliasta vuoteen 1933 mennessä Demchugdongrub alkoi johtaa vielä nationalistien käsissä olleille Sisä-Mongolian alueille autonomiaa vaatinutta liikettä. Nationalistien johtohahmo Tšiang Kai-šek suostuikin vaatimuksiin vuonna 1934, mutta japanilaisten ja paikallisten sotalordien toiminta esti autonomian käytännön toteuttamisen. Hankkeen kaatumisen takia Demchugdongrub alkoi hakea tukea japanilaisilta. Heidän avullaan hän loikin oman armeijansa ja pystytti sotilashallinnon vuonna 1936. Armeija oli kuitenkin vain nimellisesti hänen komennossaan ja tosiasiassa sitä johtivat japanilaiset neuvonantajat. Heidän komennossaan armeija kärsi suuren tappion taisteluissa Fu Zuoyita vastaan syys-marraskuussa 1936. Tappio oli kova isku Demchugdongrubin arvovallalle, mutta Japanilaisten hyökkäys Pohjois-Kiinassa elokuussa 1937 ajoi Fu Zuoyin joukot kauemmaksi ja suurin osa läntisestä ja keskisestä Sisä-Mongoliasta päätyi hänen haltuunsa.
Elämäkerta > Vallankahvassa ja kukistuminen

Lokakuussa 1937 Demchugdongrub perusti autonomisen hallituksen, jonka keskuksena toimi Hohhot. Syyskuussa 1939 johtava japanilainen neuvonantaja Kanai Shoji pakotti kuitenkin alueen yhdistymään kahden kiinalaisten johtaman japanilaismielisen alueen kanssa ja alueista muodostettiin Mengjiang, jonka keskukseksi tuli Kalgan. Kanai Shoji siirrettiin myöhemmin muihin tehtäviin ja Demchugdongrubin valta kasvoi. Elokuussa 1941 Mengjiang nimettiinkin uudelleen Mongolien autonomiseksi valtioksi. Tämän jälkeen Mengjiang keskittyi pitkään lähinnä talouden ja koulutuksen uudistamiseen alueella. Neuvostoliiton aloittaessa hyökkäyksen Sisä-Mongoliaan Mongolian kautta Demchugdongrub pakeni Pekingiin. Hänen neljä lastaan eivät lähteneet mukaan vaan neuvostojoukot veivät heidät Mongoliaan, jossa he saivat myöhemmin koulutuksensa. Pekingiä hallinneet nationalistit eivät kohdelleet Demchugdongrubia japanilaisten liittolaisena, mutta hänellä ei ollut enää poliittista valtaa. Vuoden 1949 tammikuussa hän yritti kuitenkin jälleen johtaa autonomialiikettä Alashanissa, joka ei vielä tuolloin ollut kommunistien käsissä. Kommunistien edetessä alueelle hän pakeni rajan yli Mongoliaan, jossa hänet pidätettiin ja palautettiin Kiinaan 18. syyskuuta 1950.
Kiinassa Demchugdongrub tuomittiin vastavallankumouksellisena pakkotyöhön, jota hän suoritti Fushunin hiilikaivoksilla. Hänen tuomionsa päättyi 9. huhtikuuta 1963. Hän kuoli 23. toukokuuta 1966 vähän ennen kulttuurivallankumouksen alkua. Hänen kuolemanjälkeinen maineensa oli huono Mongolian, Kiinan ja Venäjän kommunistien keskuudessa, mutta Sisä-Mongolian mongolit arvostavat häntä edelleen.
Demchugdongrub valokuvassa toisena vasemmalla.
Mengjang ja Japanilaisten hallitsemat alueet Kiinassa vuonna 1939.
Implacable-luokka (lentotukialus)

| Implacable |
| --- | --- |
 luokan nimikkoalus HMS Implacable (R86) vuonna 1944

Tekniset tiedot
Uppouma:  23 460 t (kuiva) 28 968 t (kuormattu)
Pituus:  233,40 m
Leveys:  29,18 m
Syväys:  7,9 m
Koneteho:  148 000 shp (82 MW)
Nopeus:  32,5 solmua
Miehistöä:  1 800
Aseistus
Meritorjunta:  jopa 81 lentokonetta
Ilmatorjunta:  16 × 4,5" QF-tykkiä kaksiputkisina asennuksina 6 kahdeksanputkista kaksinaulaista ilmatorjuntatykkiä 38 × 20 mm:n ilmatorjuntatykkiä
Implacable-luokka oli toisessa maailmansodassa Britannian Kuninkaallisen laivaston tukialusluokka, johon kuului kaksi lentotukialusta.
Luokan alusten rakentaminen aloitettiin 1939, ja ne laskettiin vesille joulukuussa 1942. Alukset otettiin paveluskäyttöön kesällä 1944. Kummankin operaatiohistoria jäi lyhyeksi, ja sodan jälkeen alukset olivat koulutuskäytössä ennen romuttamista 1955.
Alukset olivat Illustrious-luokasta kehitettyjä aluksia, joissa oli 50 jalkaa vedenpinnan yläpuolella oleva 760 jalan lentokansi. Aluksiin asennetuilla katapulteilla kyettiin lähettämään 16 000 paunan lentokone 66 solmun nopeudella tai 20 000 paunan lentokone 56 solmun nopeudella. Aluksessa oli kaksi hissiä, joista kummankin nostokyky oli 20 000 paunaa. Etummaisen hissin koko oli 45 × 33 jalkaa ja takimmaisen 45 × 22 jalkaa.
Alusten ylähangaarin pituus oli 458 jalkaa ja perään sijoitettu alahangaari oli 208 jalkaa. Kummankin hangaarin leveys oli 62 jalkaa ja korkeus 14 jalkaa. Hangaarin korkeus esti Vought Corsairien sijoittamisen aluksille. Aluksiin oli varastoitu 94 650 gallonaa lentokerosiinia, mikä oli riittämätön määrä 81 lentokoneelle. Alusten normaali lentokonemäärä oli 60.
Alusten panssarivyö ei noussut alakannen yläpuolelle ja monin paikoin jäi alemmas. Aluksen lentokannen panssarointi oli 3 tuumaa ja alempi hangaarikansi oli 1,5–2,5 tuumaa paksu konehuoneiden yläpuolella. Alusten ammusvarastot oli erillissuojattu 2–3 tuuman panssarein. Vedenalainen runko oli rakenteeltaan vastaava kuin edeltävässä Illustrious-luokassa.
Alukseen sijoitettiin neljään konehuoneeseen ja neljään kattilahuoneeseen neliakselinen moottori ja savupiiput oikeanpuoleisista kattilahuoneista oli viety ylemmäs kuin aiemmin.
Alusten ilmatorjunta-aseistuksena oli 8 4,5 tuuman 45 kaliiperin QF Mk III HA -kaksoistykkitornia (8x2) ja viisi kahdeksanputkista ja yksi neliputkinen 2-paunaista.
Aiheesta muualla

Implacable luokka (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
HMS Indefatigablen operaatiohistoria
Implacable-luokan lentotukialukset
Britannian Kuninkaallisen laivaston alusluokat II maailmansodassa
| --- | --- |
Lentotukialukset:  Courageous • HMS Argus • HMS Hermes • HMS Eagle • HMS Ark Royal • Illustrious • HMS Unicorn • Implacable • ColossusC • MajesticC • AudaciousC • MaltaX • CentaurC
Saattuetukialukset:  HMS ArcherA • HMS Audacity • AvengerA • AttackerA • RulerA • HMS Activity • HMS Pretoria Castle • Nairana
Taistelulaivat:  HMS Centurion • HMS Iron Duke • Queen Elizabeth • Revenge • Nelson • King George V • LionX • HMS VanguardC
Taisteluristeilijät:  Renown • HMS Hood
Raskaat risteilijät:  Hawkins • County • York
Kevyet risteilijät:  C • Danae • Emerald • Leander • Arethusa • Town • Dido • Crown Colony • Minotaur
Miinalaivat:  HMS Adventure • Abdiel-luokka
Laivueenjohtajat:  Shakespeare • Scott
Hävittäjät:  R • S • V&W • TownA • HMS Ambuscade • HMS Amazon • A • B • C • D • E • F • G • H • I • Tribal • J • Hunt • K • L • M • N • O • P • Q • R • S • T • U • V • W • Z • Ca • C • Battle • Weapon • GX • DaringC
Fregatit:  River • CaptainA • ColonyA • Loch • Bay
Korvetit:  Flower • Castle
Sluupit:  24 • Bridgewater • Hastings • BanffA • Shoreham • Grimsby • Bittern • Egret • Black Swan
Miinanraivaajat:  Hunt • Halcyon • Bangor • AukA • Algerine
Sukellusveneet:  H • L • Odin • Parthian • Rainbow • S • River • Grampus • T • U • P.611 • V • Amphion • X • XE
Monitorit:  Erebus • Roberts
Vesilentokoneiden emälaivat:  HMS Pegasus • HMS Albatross
Troolarit:  Isles • Strath • Tree
Muut:  MAC-alukset • Katapulttialukset • AMC-alukset • Maihinnousualukset • Moottoritorpedoveneet • Moottoritykkiveneet
In the Cool, Cool, Cool of the Evening

”In the Cool, Cool, Cool of the Evening” on Hoagy Carmichaelin säveltämä ja Johnny Mercerin sanoittama musiikkikappale vuoden 1951 elokuvasta Poikamiesisä. Elokuvassa sen lauloivat duettona Bing Crosby ja Jane Wyman. Carmichaelin ja Mercerin viimeiseksi yhteiseksi teokseksi jäänyt kappale voitti vuoden 1951 parhaan laulun Oscar-palkinnon.
Crosbyn ja Wymanin lisäksi kappaleen ovat nauhoittaneet muun muassa Frankie Laine ja Jo Stafford.
Imperator Nikolai I (1894)

| Imperator Nikolai I |
| --- | --- |
 Imperator Nikolai I

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kaleeritelakka, Pietari
Kölinlasku:  4. elokuuta 1886
Laskettu vesille:  1. kesäkuuta 1889
Palveluskäyttöön:  heinäkuu 1891
Poistui palveluskäytöstä:  vallattu 27. toukokuuta 1905 Tsusiman taistelussa
Loppuvaihe:  keisarillisen Japanin laivaston Iki upotettu maalilaivana 1915
Tekniset tiedot
Uppouma:  9 748 t
Pituus:  105,61 m
Leveys:  20,40 m
Syväys:  7,39 m
Koneteho:  7 842 ihp
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  616
Aseistus
Aseistus:  2 × 305 mm tykkiä kaksoistorneissa 4 × 229 mm tykkiä 8 × 152 mm tykkiä 10 × 47 mm tykkiä 8 × 37 mm tykkiä 6 × 381 mm torpedoputkea
Imperator Nikolai I (ven. Император Николай I) oli Venäjän keisarikunnan laivaston vuonna 1889 vesillelaskettu Imperator Aleksandr II -luokan taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 1. tammikuuta 1886 Kaleeritelakalta Pietarista, missä köli laskettiin 4. elokuuta 1886. Alus laskettiin vesille 1. kesäkuuta 1889 ja valmistui heinäkuussa 1891.
Palvelus

Alus siirrettiin vuoden 1904 lopulla telakalle, missä se varustettiin kontra-amiraali Nikolai Nebogatovin Tyynenmeren laivaston 3. laivueen lippulaivaksi. Se lähti laivueen mukana Liepājasta 15. tammikuuta 1905 Tyynellemerelle. Alus vaurioitui lievästi Tsushiman meritaistelussa, kun siihen osui yksi 12 tuuman, kaksi kahdeksan tuuman ja kaksi kuuden tuuman kranaattia. Aluksella sai surmansa viisi ja haavoittui 35 miestä. Alus antautui laivueen pääosan mukana seuraavana päivänä.
Alus liitettiin 6. kesäkuuta 1905 keisarillisen Japanin laivastoon, joka nimesi sen Ikiksi. Alus palveli tykistökoululaivana 12. joulukuuta 1910 saakka, jolloin alus luokiteltiin 1. luokan rannikkopuolustuslaivaksi ja koululaivaksi. Osa aluksen kuuden tuuman tykeistä poistettiin vuonna 1910 ja ne korvattiin kuudella 120 millimetrin 45 pituuskaliiperin tykeillä ja muutamalla 76,2 millimetrin 12 naulan tykillä.
Alus poistettiin alusluettelosta 1. toukokuuta 1915 ja se upotettiin maalilaivana.
Käännös suomeksi
Inarin alue

Inarin alue (vesistöaluetunnus 71.1) on Paatsjoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen alue, jonka pinta-ala on 4 943,64 neliökilometriä, ja josta 4 923,00 neliökilometriä kuuluu Suomen puolelle ja 20,64 neliökilometriä kuuluu Norjan ja Venäjän puolelle. Alueen järvisyys on 29,69 %. Suomen puolisen vesistöalueen alarajana on valtakunnanraja, jonka yläpuolisen valuma-alueen pinta-ala on 14 491,60 neliökilometriä. Koko vesistön pinta-ala on 14 512,34 neliökilometriä ja sen järvisyys on 12,38 %.
Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Inarinjärven alue (71.11)
Nellimön valuma-alue (71.12)
Sarmijärven valuma-alue (71.13)
Nangujärven valuma-alue (71.14)
Niipijoen valuma-alue (71.15)
Siuttajoen valuma-alue (71.16)
Nitsijärven valuma-alue (71.17)
Kyyneljärven valuma-alue (71.18)
Surnujoen valuma-alue (71.19)
Imatinibi

| --- | --- |


Imatinibi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
4-[(4-metyylipiperatsin-1-yyli)metyyli]-N-[4-metyyli-3-[(4-pyridin-3-yylipyrimidin-2-yyli)amino]fenyyli]bentsamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 152459-95-5
ATC-koodi: L01XE01
PubChem CID: 5291
DrugBank: DB00619
Kemialliset tiedot
Kaava: C29H31N7O 
Moolimassa: 493,608
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 98 %
Proteiinisitoutuminen: 95 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 18 h(imatinibi)   40 h (aktiivinen metaboliitti)
Ekskreetio: Ulosteiden mukana, renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Imatinibi (C29H31N7O) on tyrosiinikinaasientsyymin inhibiittoreihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä syöpien, erityisesti kroonisen myelooisen leukemian hoidossa. Imatinibi on ensimmäinen markkinoille tullut myelooman hoitoon tarkoitettu tyrosiinikinaasin estäjä.
Vaikutusmekanismi ja käyttö

Imatinibi on tyrosiinikinaasin inhibiittori. Tyrosiinikinaasi liittää fosfaattiryhmän ATP-molekyyliltä eräiden proteiinien tyrosiiniaminohappoon ja näistä fosforyloituneita proteiineja tarvitaan solujen jakaantumisessa, kasvussa ja erikoistumisessa. Imatinibi sitoutuu spesifisesti voimakkaasti jakaantuviin valkosoluihin, jotka sisältävät niin sanotun Philadephia-geenimutaation. Imatinibi sitoutuu tyrosiinikinaasiin lähelle ATP:n sitoutumiskohtaa jolloin sekä ATP:n että tyrosiinikinaasin substraattiproteiinin sitoutuminen tyrosiinikinaasiin estyy ja proteiini ei fosforyloidu. Tällöin syöpäsolu ei myöskään pääse jakaantumaan.
Imatinibia käytetään eräiden syöpien kuten kroonisen myelooisen leukemian ja pahanlaatuisten gastrointestinaalisten stroomakasvaimien hoidossa. Imatinibin teho näiden sairauksien hoidossa on hyvä ja lähes kaikki sillä hoidetut potilaat elävät yli 10 vuotta hoidon aloittamisen jälkeen. Lääkettä käytetään pääasiassa mesylaattisuolana ja sen annostus myelooman hoidossa on kiihtyvässä vaiheessa 600 mg/vrk ja kroonisessa vaiheessa 400 mg/vrk. Imatinibin toi markkinoille Novartis vuonna 2001 ja vuonna 2012 sen maailmanlaajuinen myynti oli 46 miljardia Yhdysvaltain dollaria.
Haittavaikutukset ja resistenssi

Tyypillisimmät imatinibin haittavaikutukset ovat suhteellisen lieviä. Niitä ovat ihottuma, huonovointisuus, turvotus ja lihaskouristukset. Lääkeaine voi aiheuttaa myös maksan entsyymiarvojen kasvua, muutoksia veressä, anemiaa ja voi olla sydäntoksinen. Imatinibihoidon aikana syöpäsolut saattavat kehittää resistenssin sitä kohtaan. Näissä tapauksissa potilasta voidaan hoitaa niin kutsutun toisen sukupolven lääkkeillä kuten dasatinibilla tai nilotinibilla
Synteesi

Imatinibin synteesin lähtöaineet ovat 3-asetyylipyridiini ja o-toluidiini. 3-asetyylipyridiini reagoi dimetyyliformamidin dimetyyliasetaalin kanssa muodostaen 3-(dimetyyliamino)-1-(3-pyridinyyli)-2-propenonia. o-Toluidiini nitrataan 2-amino-4-nitrotolueeniksi, joka reagoi syanamidin kanssa guanidiinijohdannaiseksi. Guanidiinijohdannainen reagoi 3-(dimetyyliamino)-1-(3-pyridinyyli)-2-propenonin kanssa ja nitroryhmä pelkistetään vedytyksellä aminoryhmäksi. Näin syntyneen tuotteen reaktio 4-(4-metyylipiperatsinometyyli)bentsoyylikloridin kanssa muodostaa imatinibiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Imatinibi Wikimedia Commonsissa
Imatinibin vaikutusmekanismi
FS Implacable (1864)

| Implacable |
| --- | --- |
 Implacable

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chantiers Gouin, Nantes
Kölinlasku:  1. lokakuuta 1861
Laskettu vesille:  21. tammikuuta 1864
Palveluskäyttöön:  22. marraskuuta 1867
Poistui palveluskäytöstä:  1884
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 412 t
Pituus:  40,00 m
Leveys:  14,76 m
Syväys:  2,70 m
Koneteho:  470 ihp
Nopeus:  6,7-7 solmua
Miehistöä:  190
Aseistus
Aseistus:  9 × 6,4" Mle 1864 -tykkiä
Implacable oli Ranskan laivaston vuonna 1864 vesillelaskettu Arrogante-luokan uiva patteri.
Valmistus

Alus tilattiin Nantesista Chantiers Gouinilta ja sen köli laskettiin 1. lokakuuta 1861. Alus laskettiin vesille 21. tammikuuta 1864 ja se otettiin palvelukseen 22. marraskuuta 1867.
Palvelus

Alus korvasi Dévastationin tykistön koululaiva Louis XIV:n apualuksena Toulonissa vuonna 1871. Uudessa tehtävässä aluksen aseistuksena oli kaksi 24 cm M1870, kaksi 19 cm M1870, yksi 19 cm M1864, yksi 16 cm M18160, kaksi 16 cm M1864 ja kuusi 14 cm M1870 tykkiä sekä yksi 22 cm rihlattu tykki ja yksi 12 cm tykki. Alus jatkoi palvelustaan tykistön koululaivana liitettynä Alexandreen vuosina 1874-1877 ja edelleen Souverainiin huhtikuussa 1879. Alus oli teknikkojen koululaivana 3. kesäkuuta 1880 - 1881. Alus poistettiin alusluettelosta 30. joulukuuta 1884 ja siitä tehtiin torpedojen testausalusta Touloniin. Alus romutettiin vuonna 1908.
Demo (musiikki)

Demo on musiikissa termi, joka voi tarkoittaa joko artistin tai yhtyeen näytettä esittämästään musiikista tai varhaista versiota, jolla esitetään kappaleen pääpiirteet tai keskeinen idea, jonka ympärille kappale rakentuu. Demon laatu voi vaihdella ammattimaisessa studiossa tehdystä nopeaan, saatavilla olevaan välineeseen tehtyyn tallenukseen idean saamiseksi talteen.
Musiikkinäytteet
The Police -yhtyeen kappaleen demoversio ja levytetty versio, ensin demo.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Käyttötarkoitus

Demon tarkoitus voi olla  oman musiikillisen tyylin esittely, jonka tarkoitus on antaa mahdollisimman hyvä kuva yhtyeestä tai artistista uran edistämiseksi. Demoja käytetään yhtyeissä sävellyksien esittelemiseen jäsenille, ja niiden avulla voi myös luonnostella kappaleita yhdessä ilman, että jokaisen täytyy kokoontua samaan harjoittelutilaan. Demot mahdollistavat kappaleiden opettelemisen ilman varsinaista nuotinlukutaitoa.
Lauluntekijöiden ja kustantajien heiltä tilaamat demot sisältävät usein vain vähän soittimia, yleensä vain akustista kitaraa tai pianoa sekä laulajan, joka voi olla säveltäjä itse tai demoja varten palkattu laulaja. Muun muassa Elton John hankki studiokokemusta uransa aikaisessa vaiheessa nauhoittamalla demoja muille artisteille. Tällainen sävellys on usein jo rakenteellisesti valmis, ja lopullisen tuloksen muodostaa sovitus sekä tuotanto. Esimerkiksi The Police -yhtyeen laulu "Every Little Thing She Does Is Magic" oli olemassa akustisella kitaralla ja bongorummuilla säestettynä vuodesta 1976.. Hittiversio julkaistiin yhtyeelle ominaiseen tyyliin soitettuna ja sovitettuna 1981.
Yhtyeiden sisäiset demot voivat sisältää vain riffin ja melodiapätkän sekä jonkinlaisen idean sanoituksesta, joita lähdetään kehittämään. Tunnettu esimerkki tällaisesta on The Rolling Stones -yhtyeen (I Can't Get No) Satisfaction. Demona voidaan myös pitää ensimmäisiä valmiin kappaleen läpisoittoja, joissa on raakaversio sanoituksesta melodiaa varten.
Hurriganes-yhtyeen Get On on esimerkki kappaleesta, jossa valmiin taustan päälle laulettu tekstin raakaversio julkaistiin sellaisenaan.
Huomionarvoisia demoja

Mayhem – Pure Fucking Armageddon
Nirvana – With the Lights Out
PJ Harvey – 4-Track Demos
The Beatles – Anthology
Emperor – Wrath of the Tyrant
Metallica – No Life 'Till Leather
Christina Aguilera – Just Be Free
Michael Jackson – Starlight