stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Billy West
Elämä > Ääninäyttelijänä

Lyhyeksi jääneen stand up -koomikon uransa loppuvaiheessa West pääsi samaan aikaan työskentelemään ensimmäistä kertaa ääninäyttelemisen parissa Bostonin WBCN-radioasemalle, jossa hän teki eri äänirooleja lauantaisin esitettävään Charles Laquidaran radio-ohjelmaan ”Big Mattress”. Saatuaan vuosia myöhemmin töitä New Yorkista Westille annettiin potkut ennen viimeisiä työviikkoja. Hän muutti vuonna 1985 New Yorkiin, missä hän työskenteli muun muassa Howard Sternin kanssa radiossa. West oli myös vuosien 1989–1995 aikana eräässä radiokomediassa, jossa ei ollut minkäänlaista käsikirjoitusta.
Animaatioiden pariin West pääsi vuonna 1988, kun hänet valittiin Cecilin rooliin 1960-luvun uudistetussa Beany and Cecil -animaatiosarjaversiossa. Vuonna 1991 hän sai ensimmäisen merkittävän roolinsa animaatiosarjasta Ren ja Stimpy, jossa hän äänitti molempien päähahmojen äänet. Westin roolisuoritus huomioitiin Annie-ehdokkuudella vuonna 1994. Pian sarjan jälkeen West muutti Hollywoodiin, jossa hän nousi varsinaisesti tunnetuksi ääninäyttelijäksi saadessaan vuonna 1999 Philip J. Fryn ääniroolin Futuramassa. Hän ääninäytteli päähahmon Fryn lisäksi Farnsworthia, Zoidbergia ja Zapp Brannigania sekä useita sivuhahmoja. Sitä ennen vuonna 1996 West oli Väiski Vemmelsäären äänenä elokuvassa Space Jam. Lisäksi hän oli Shaggyn roolissa animaatioelokuvassa Scooby-Doo ja saaren zombiet, sekä viides henkilö, joka toimi Nakke Nakuttajan äänenä vuosien 1999–2003 aikana esitetyssä animaatiosarjassa The New Woody Woodpecker Show. West palasi takaisin Futuraman pariin vuonna 2007, kun Matt Groening päätti luoda formaatistaan elokuvia suoraan DVD:lle. Elokuvia tuotettiin yhteensä neljä aina vuoteen 2009 asti. Samaan aikaan myös itse sarja palasi takaisin televisioon 23. maaliskuuta 2008 Comedy Central -kanavan myötä. Jaksot koostuivat elokuvien noin 30 minuutin mittaisiksi leikatuista versioista.
Elämä > Yksityiselämä

West tunnetaan myös erittäin suorapuheisena ja hän on ilmaissut epämieltymyksensä elokuvanäyttelijöihin, jotka tekevät äänirooleja erityisesti animaatioelokuviin. Hänen mielestään he eivät osaa ääninäytellä kuin normaalilla äänellä ja saavat silti todella suuren palkan, vieden samalla pelkästään äänirooleja tekeviltä näyttelijöiltä merkittäviä rooleja.
4. lokakuuta 2006 West paljasti The Adam Carolla Show’ssa sairastavansa eturauhassyöpää. Hän kävi myöhemmin leikkauksessa poistamassa syövän.
West on vegaani.
Ääniroolit > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2009 | Futurama: Vihreän ajan tuolle puolen | Philip J. Fry, professori Farnsworth, tri. Zoidberg, sivuäänet |
| 2008 | Futurama: Benderin peli | Philip J. Fry, professori Farnsworth, tri. Zoidberg, sivuäänet |
| 2008 | Futurama: Moniniskainen monsteri | Philip J. Fry, professori Farnsworth, tri. Zoidberg, sivuäänet |
| 2007 | Futurama – Benderin jättikeikka | Philip J. Fry, professori Farnsworth, tri. Zoidberg, sivuäänet |
| 2007 | TMNT | uutisankkuri |
| 2007 | Billy & Mandy's Big Boogey Adventure | sivuäänet |
| 2006 | Bah Humduck!: A Looney Tunes Christmas | Väiski Vemmelsääri, Elmeri |
| 2006 | Casper's Scare School | Fatso, Figurehead |
| 2006 | The Jimmy Timmy Power Hour 3: The Jerkinators! | Sam |
| 2006 | Queer Duck: The Movie | Bi-jääkarhu, sivuäänet |
| 2006 | Utelias Vili | manageri |
| 2005 | Tom and Jerry: The Fast and the Furry | Biff Buzzard, Hollywoodin presidentti, Squirty |
| 2005 | The Proud Family Movie | Board Member, taksin kuljettaja |
| 2004 | Tom ja Jerry: Raketilla Marsiin | majuri Biff Buzzard, sivuäänet |
| 2004 | Popeye's Voyage: The Quest for Pappy | Kippari-Kalle |
| 2004 | Jimmy Neutron: Win, Lose and Kaboom | Sam, Corky Shumatsu |
| 2004 | Creature Unknown | Olennon ääni |
| 2003 | Looney Tunes: Taas kehissä  | Elmeri, Peter Lorre |
| 2003 | Looney Tunes: Stranger Than Fiction | Elmeri |
| 2003 | Looney Tunes: Reality Check | Elmeri |
| 2003 | Aero-Troopers: The Nemeclous Crusade | sivuäänet |
| 2001 | Jimmy Neutron - neropatti | sivuäänet |
| 2001 | Kuin kissat ja koirat | ninjakissa |
| 2001 | Tom & Jerry: Taikasormus | Freddie |
| 2000 | Ipanat Pariisissa | sumo laulaja |
| 2000 | Dinosaurus | sivuäänet |
| 1999 | Olive, the Other Reindeer | herra Eskimo |
| 1998 | Scooby-Doo ja saaren zombiet | Shaggy Rogers |
| 1997 | Pako Atlantikselta | äänten luonnehtiminen |
| 1996 | Space Jam | Väiski Vemmelsääri, Elmeri |
| 1996 | Joen kämppä | Ralph Roach |
| 1995 | Phobophilia: The Love of Fear |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Billy West TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Billy West Voice Chasersissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Chill

| ”Chill” The Rasmus |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Into
 Julkaistu: 2001
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Playground Music
The Rasmuksen muut singlet
| ”F-F-F-Falling” 2001 | ”Chill” 2001 | ”Madness” 2001 |
Chill on suomalaisen The Rasmus -yhtyeen kappale, joka julkaistiin singlenä yhtyeen vuoden 2001 albumilta Into. Kappale nousi parhaimmillaan Suomen virallisen listan toiselle sijalle. Sitä myytiin Suomessa yli viisi tuhatta kappaletta.
Kappaleet

Chill – 4.14
F-F-F-Falling (Acoustic Live) – 3.28
Aiheesta muualla

Chill discogs.com -sivustolla
Virallinen musiikkivideo (YouTube)
Convair XFY Pogo

| Convair XFY Pogo |
| --- | --- |

Tyyppi:  hävittäjä, koelentokone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Convair
Ensilento:  1954
Poistettu käytöstä:  1956
Tila:  National Air and Space Museum -museossa
Valmistusmäärä:  1 
Valmistusvuodet:  1954
Convair XFY-1 ja koelentäjä James F. "Skeets" Coleman vuonna 1954.
Convair XFY-1 Pogo on yhdysvaltalainen VTOL/STOVL-koelentokone, joka kehitettiin kylmän sodan alkuvuosina. Se oli tarkoitettu hävittäjäksi, joka voisi toimia pieniltä sotalaivoilta. Lockheed ja Convair saivat sopimukset kokeellisten VTOL-hävittäjien rakentamiseen. Convair tuottama XFY-1 oli yhtiön yritys luoda käytännöllinen V/STOL-lentokone.
XFY-1 on deltasiipinen ja sen voimanlähteenä on Allison YT-40-turbiinimoottori kolmilapaisilla vastakkaisiin suuntiin pyörivillä potkureilla. Koelennot alkoivat vuonna 1954. Lentäjän haasteina olivat vaikeudet hidastaa ja laskeutua suurista nopeuksista sekä koneen monimutkaiset käsittelyominaisuudet. Koneella laskeutuminen oli vaikeaa, koska lentäjän piti katsoa olkapäänsä yli ja samalla hallita tarkasti moottorin tehoa laskeutuessaan.
Lopulta koneen tekniset ja toiminnalliset haasteet, sekä suihkumoottorihävittäjien kehitys johtivat hankkeen keskeyttämiseen vuonna 1955. XFY-1 Pogo on nykyään näytteillä National Air and Space Museum -museossa, johon se siirrettiin vuonna 1973.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Convair XFY Pogo Wikimedia Commonsissa
Convair F2Y Sea Dart

| Convair F2Y Sea Dart |
| --- | --- |

Tyyppi:  torjuntahävittäjä
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Convair
Ensilento:  14. tammikuuta 1953
Poistettu käytöstä:  1957
Valmistusmäärä:  5 prototyyppiä 
Convair F2Y Sea Dart on Yhdysvaltain laivaston 1950-luvulla kokeilema lentovene-torjuntahävittäjän prototyyppi. Deltasiipisen koneen voimanlähteenä oli kaksi Westinghouse J34-WE-32–suihkumoottoria.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Convair F2Y Sea Dart Wikimedia Commonsissa
CIELAB

CIE L*a*b* -väriavaruus on CIE:n vuonna 1976 julkaisema väriavaruusmalli. Se on rakennettu käyttämällä pohjana CIE 1931 XYZ -väriavaruutta.
CIE 1976 -väriavaruudet

CIE esitteli vuonna 1976 kaksi uutta väriavaruutta, CIELUV ja CIELAB, joita se suositteli käytettäväksi värierojen mittauksiin. Uudet väriavaruudet oli suunniteltu olemaan  havainnoitavasti yhtenäisempiä kuin CIEXYZ-väriavaruus. CIEXYZ-väriavaruuden avulla voidaan määrittää värille numeeriset tristimulusarvot, mistä on hyötyä teollisuudelle esimerkiksi värieromittauksissa tai värin uudelleentuottamisessa. Pääongelmana oli kuitenkin x,y-kromaattisuusdiagrammin ja xyY–väriavaruuden huomattava epäyhtenäisyys. David MacAdamin vuonna 1942 tekemässä värierotutkimuksessa ilmeni, että samansuuruinen x,y–arvojen ero kromaattisuusdiagrammin eri osissa on epäsuhteessa silmillä havaittavaan eroon. Tutkimustuloksena syntyi MacAdamin ellipsit, jotka kuvaavat xy-kromaattisuusdiagrammissa värien visuaalista jakaantumista. MacAdamin tuloksia käytettiin pohjana havainnoitavasti yhtenäisempien väriavaruuksien suunnittelussa ja käytetään nykypäivänäkin uusissa väriavaruuksiin ja värieroihin liittyvissä tutkimuksissa.
Rakenne

CIELAB on värioppontentti- eli käänteisväriavaruus ja sillä on kolme akselia: L* (valoisuus), sekä a* (punainen−vihreä) ja b* (sininen−keltainen), jotka ovat käänteisvärien koordinaattisuunnat. L* saa arvoja väliltä 0.0–100.0, kun taas a*- ja b*-arvot ovat sekä positiivisia että negatiivisia. Arvot lasketaan XYZ–arvoista alla näkyvillä kaavoilla.
jossa
Xn, Yn ja Zn ovat kohteen valkoisen tristimulusarvot, jotka riippuvat käytetystä valaisintyypistä, esimerkiksi A tai D65. Yn-arvo tässä tapauksessa olisi 100.0, koska Y kuvaa valoisuutta ja valkoisen kohteen valoisuus on suurin. XYZ-tristimulusarvot normalisoidaan jakamalla ne valkoisen tristimulusarvoilla. Tätä kutsutaan "vääräksi" von Kries -transformaatioksi, koska normalisointia ei tehdä LMS-avaruudessa. Muut L*a*b*-kaavojen kertoimet ovat lähinnä skaalauskertoimia, jotka vaikuttavat väripisteiden kokonaissijoittumiseen väriavaruudessa.
Väriavaruus voidaan esittää myös sylinterin muotoisena:
jossa sylinterin säde C*ab kuvaa kylläisyyttä, jolloin 0.0 tarkoittaa värittömyyttä. Sävykulma hab, alkaa 0°:sta liikkuen vastapäivään positiiviselta a*-akselilta. L*-akseli on luonnollisesti sama kuin aiemmin.
Värieron mittaaminen

Värierojen mittaaminen L*a*b*-väriavaruudessa on mahdollista laskemalla kahden väripisteen euklidinen etäisyys. Siis kahden pisteen välille piirretyn suoran pituus. CIE julkaisi CIE76-värieromittarin, joka toimii edelläkuvatulla periaatteella. Otetaan kaksi väripistettä  ({L_{1}^{*}},{a_{1}^{*}},{b_{1}^{*}}) ja  ({L_{2}^{*}},{a_{2}^{*}},{b_{2}^{*}}), jolloin ero saadaan:
Myöhemmin julkaistiin CIE94-, CMC(l:c)- ja CIEDE2000-värieromittarit, joista jälkimmäistä käytetään pääasiallisesti värierojen mittaukseen nykypäivänä.
Catedral Metropolitana de Buenos Aires

| Catedral Metropolitana de Buenos Aires |
| --- | --- |

Sijainti:  Buenos Aires, Argentiina
Koordinaatit:  34°36′27″S, 58°22′24″W
Kirkkokunta:  roomalaiskatolinen
Rakentamisvuosi:  1791
Suunnittelija:  Antonio Masella
Tyylisuunta:  uusklassismi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dagerrotypia kirkosta vuodelta 1854.
Catedral Metropolitana de Buenos Aires on katolinen kirkkorakennus Argentiinan pääkaupungissa Buenos Airesissa. Sen suunnittelusta on alun perin vastannut arkkitehti Antonio Masella, ja rakennus edustaa arkkitehtoonisesti uusklassista tyylisuuntaa. Sen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1753, ja vaikka se valmistui vasta noin sata vuotta myöhemmin, se vihittiin kirkoksi jo vuonna 1791. Fasadin rakentaminen aloitettiin vuonna 1802, ja sen suunnittelivat ranskalaiset arkkitehdit Catelin ja Benoit.
Nykyinen paavi Franciscus, silloinen arkkipiispa  Jorge Bergoglio osallistui jumalanpalveluksiin tässä kirkossa, ja siksi kirkossa on pieni näyttely häneen liittyen.
Catahya-palkinto

Catahya-palkinto on kirjallisuuspalkinto, jonka ruotsalainen fantasiayhdistys Catahya myöntää vuosittain. Palkinto on jaettu vuodesta 2007, ja se myönnetään edellisen vuoden aikana julkaistusta alun perin ruotsiksi  julkaistusta novellista, joka kuuluu science fictioniin, fantasia- tai kauhukirjallisuuteen. Palkintosumma on tuhat kruunua.
Palkitut

2007 "Gården", Yvonne Hoffman
2008 "Endast jag är vaken", Johan Theorin
2009 "Den brända jorden", C.J. Håkansson
2010 "Mormors resa", Anders Fager
Bundesverdienstkreuz

Ritarikunnan tunnuksia
Bundesverdienstkreuz (virallisesti Verdienstorden der Bundesrepublik Deutschland, suom. "Saksan liittotasavallan ansioritarikunta") on ainoa yleinen Saksan valtion jakama kunniamerkki. Sitä on jaettu vuodesta 1951 ja joka vuosi 3 000–5 200 henkilö saa kunniamerkin.
Kunniamerkin myöntää yleensä ministeri, aluejohtaja tai pormestari. Liittopresidentti myöntää mitalin harvoissa tapauksissa joko Saksan yhtenäisyyden tai Kansainvälisenä vapaaehtoistoiminnan päivänä. Mitalin voi myöntää sekä saksalaiselle että ulkomaalaiselle henkilölle, ja sitä on jaettu tähän mennessä noin 240 000 kappaletta. Kunnimerkki on tunnustus mm. sosiaalisista, poliittisista tai taloudellisista ansioista Saksan tai ihmiskunnan hyväksi.
Kunniamerkkiä jaetaan yhdeksässä luokassa:
Suurristin erikoisluokka
Suurristin 1. luokan erikoismerkki
Suurristin 1. luokka
Suurristi
Ritarikomentaja
Komentaja
Upseeri
Ritari
Mitali
Suurristin 1. luokan erikoismerkki on korkein mahdollinen kunnianosoitus Saksan kansalaisille ja sen on saanut huhtikuuhun 2023 mennessä vain kolme henkilöä, jotka kaikki ovat toimineet liittokanslerina: Angela Merkel, Helmut Kohl ja Konrad Adenauer.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bundesverdienstkreuz Wikimedia Commonsissa
Belgian Grand Prix 1998

|  Belgian Grand Prix 1998  |
| --- | --- |
 13. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 1998. 
 vaalea osa radasta oli käytössä
Päivämäärä:  30. elokuuta 1998
Sijainti:  Circuit de Spa-Francorchamps, Francorchamps, Belgia
Ratatyyppi:  maantierata
Radan pituus:  6,968 km
Kilpailun pituus:  44 kierrosta, 306,577 km
Sää:   kylmä, sateinen, sade lisääntyi
Paalupaikka
Kuljettaja:   Mika Häkkinen   (McLaren-Mercedes)
Paaluaika:  1.48,682
Palkintokoroke
Voittaja:   Damon Hill   (Jordan-Mugen-Honda)
Toinen:   Ralf Schumacher   (Jordan-Mugen-Honda)
Kolmas:   Jean Alesi   (Sauber-Petronas)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Michael Schumacher   (Ferrari)
Kierrosaika:  2.03,766 (kierroksella 9)
Belgian Grand Prix 1998 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. elokuuta 1998 Circuit de Spa-Francorchamps'n radalla Belgiassa. Kilpailun voitti Damon Hill ja toiseksi sijoittui hänen tallikaverinsa Ralf Schumacher. Sää oli kilpailun aikana sateinen, minkä vuoksi vain kahdeksan kilpailijaa ajoi maaliin saakka.
Kilpailussa sattui kaksi merkittävää kolaria. Ensimmäisellä kierroksella sattuneeseen joukkokolariin joutui 13 autoa ja se onkin F1-historian suurin kolari. Hieman kilpailun puolenvälin jälkeen Michael Schumacher törmäsi johtopaikalta David Coulthardin perään kierroksella ohituksen yhteydessä.
Ennakkotunnelmia

Kauden neljänneksi viimeisen kilpailun lähestyessä oli tilanne MM-pisteissä vielä avoin. Mika Häkkinen johti 77 pisteellä ja seitsemän pistettä jäljessä oli hänen kovin vastustajansa Michael Schumacher. Häkkisen tallikaveri David Coulthard oli kolmantena, mutta hänen mestaruusmahdollisuutensa olivat melko pienet; hänen tulisi voittaa vähintään kolme kilpailua neljästä jäljellä olevasta. Schumacherin tallikaveri Eddie Irvine sen sijaan oli jo pudonnut mestaruustaistelusta. Hänellä oli pisteitä 32. Koska jäljellä olevista kilpailuista voisi saada maksimissaan 40 pistettä, ei hänellä olisi mahdollisuutta ohittaa Häkkistä pisteissä.
Valmistajien puolella oli tiukempaa. McLaren johti 125 pistettä keränneenä ja Ferrari oli toisena 102 pisteellä. Kolmannesta sijasta taistelleet Williams ja Benetton olivat kaukana kärjestä: Benetton oli kerännyt 32 ja Williams 30 pistettä.
Vapaat harjoitukset > Perjantain harjoitusjaksot

Belgian GP-viikonloppu käynnistyi perjantaina 28. elokuuta ajetuilla vapailla harjoituksilla. Harjoitussessioita ajettiin kaksi, klo 11.00–12.00 ja 13.00–14.00. Tuloksissa on molemmat harjoitusjaksot yhdistettynä.
Sää harjoitusten aikana oli kylmä ja poutainen. Myöhemmän harjoitusosion lopussa alkoi aurinko kuitenkin paistaa.
Nopeinta vauhtia piti Ferrarin Michael Schumacher, joka oli vain runsaan sekunnin sadasosan McLarenin Mika Häkkistä nopeampi. Jordanin Damon Hill onnistui, positiivisesti yllättäen, ajamaan neljänneksi nopeimman ajan. Hän jäi kuitenkin yli sekunnin Schumacherin kärkiajasta.
Williams-tallin Jacques Villeneuve kolaroi Eau Rouge -mutkan jälkeisessä ylämäessä. Hän menetti autonsa hallinnan ja törmäsi rengasvalliin. Kolarin takia harjoitukset keskeytettiin 20 minuutiksi. Villeneuve selvisi kuitenkin loukkaantumatta ja sanoi kolarin olleen hänen siihenastisen F1-uransa "paras".
Vapaat harjoitukset > Perjantain harjoitusjaksot > Perjantain harjoitusten tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 3 |  Michael Schumacher | Ferrari | 1.51,895 |   |
| 2 | 8 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 1.51,906 | +0,011 |
| 3 | 7 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 1.52,629 | +0,734 |
| 4 | 9 |  Damon Hill | Jordan-Mugen-Honda | 1.53,100 | +1,205 |
| 5 | 2 |  Heinz-Harald Frentzen | Williams-Mecachrome | 1.53,534 | +1,639 |
| 6 | 1 |  Jacques Villeneuve | Williams-Mecachrome | 1.53,589 | +1,694 |
| 7 | 4 |  Eddie Irvine | Ferrari | 1.53,601 | +1,706 |
| 8 | 14 |  Jean Alesi | Sauber-Petronas | 1.53,660 | +1,765 |
| 9 | 10 |  Ralf Schumacher | Jordan-Mugen-Honda | 1.54,116 | +2,221 |
| 10 | 15 |  Johnny Herbert | Sauber-Petronas | 1.54,130 | +2,235 |
| 11 | 6 |  Alexander Wurz | Benetton-Playlife | 1.54,158 | +2,263 |
| 12 | 5 |  Giancarlo Fisichella | Benetton-Playlife | 1.54,171 | +2,276 |
| 13 | 18 |  Rubens Barrichello | Stewart-Peugeot | 1.54,433 | +2,538 |
| 14 | 12 |  Jarno Trulli | Prost-Peugeot | 1.54,878 | +2,983 |
| 15 | 11 |  Olivier Panis | Prost-Peugeot | 1.55,182 | +3,287 |
| 16 | 19 |  Jos Verstappen | Stewart-Ford | 1.55,263 | +3,368 |
| 17 | 17 |  Mika Salo | Arrows | 1.55,730 | +3,835 |
| 18 | 21 |  Toranosuke Takagi | Tyrrell-Ford | 1.56,080 | +4,185 |
| 19 | 16 |  Pedro Diniz | Arrows | 1.56,431 | +4,536 |
| 20 | 23 |  Esteban Tuero | Minardi-Ford | 1.57,014 | +5,119 |
| 21 | 22 |  Shinji Nakano | Minardi-Ford | 1.57,682 | +5,787 |
| 22 | 20 |  Ricardo Rosset | Tyrrell-Ford | 1.58,178 | +6,283 |
Vapaat harjoitukset > Lauantain harjoitusjakso

Lauantain harjoitukset ajettiin 29. elokuuta kylmässä ja kuivassa kelissä.
Harjoitusten kärjessä olivat McLaren-kuljettajat Häkkinen ja Coulthard, vaikka molemmat pyörähtivät radalla. Coulthard kuitenkin vältti seinään törmäämisen, koska hän pyörähteli niin kutsutun bussipysäkin kohdalla. Häkkinen taas pyörähti La Source -mutkassa harjoitusten lopussa eikä päässyt enää jatkamaan, joten ratavirkailijat veivät hänen autonsa pois.
Jordanin Damon Hillin vauhti oli taas kohdallaan, sillä tällä kertaa hän ylsi kolmanneksi. Hän käytti Goodyearin renkaista kovempaa seosta. Hänen tallikaverinsa Ralf Schumacher sen sijaan valitti auton aliohjautuvuudesta tietyillä osilla rataa.
Villeneuve ajoi vara-autolla, koska hän oli romuttanut alun perin kisa-autoksi tarkoitetun Williams FW20 -autonsa perjantaina. Villeneuven mukaan kolari ei ollut jättänyt huonoja tuntemuksia eikä se häirinnyt hänen ajamistaan ollenkaan. Hän sijoittui harjoituksissa neljänneksi. Hänen tallikaverinsa Frentzen oli kahdeksas. Frentzenin ajat kuluivat pääosin auton tasapainon löytämiseen.
Ferrari-kaksikko Schumacher ja Irvine olivat viides ja kuudes. He keskittyivät kilpailusäätöjen löytämiseen ja sisäänajoivat moottorit, joilla osallistuisivat aika-ajoihin. Lisäksi molemmat kokeilivat uusia renkaita harjoitusten loppuvaiheilla.
Prostin Jarno Trullin Prost AP01 -autoon oli onnistuttu löytämään hyvät säädöt, joiden ansiosta auto oli ajettavuudeltaan hyvä. Autoon tuli kuitenkin odotettuja voimansiirto-ongelmia juuri ennen harjoitusten jälkipuoliskon alkamista. Tallikaveri Olivier Panis tuli varikolle harjoitusten lopussa, sillä myös hän kärsi voimansiirto-ongelmista.
Arrowsin Mika Salo kolaroi rajusti Eau Rougessa. Hän menetti autonsa hallinnan ja törmäsi kovalla vauhdilla rengasvalliin aivan kuten Villeneuve perjantaina. Salo selvisi tilanteesta päänsäryllä, mutta hän joutui vaihtamaan romuttuneen autonsa vara-autoon.
Vapaat harjoitukset > Lauantain harjoitusjakso > Lauantain harjoitusjakson tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 8 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 1.50,319 |   |
| 2 | 7 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 1.50,702 | +0,083 |
| 3 | 9 |  Damon Hill | Jordan-Mugen-Honda | 1:51.368 | +1,049 |
| 4 | 1 |  Jacques Villeneuve | Williams-Mecachrome | 1.51,859 | +1,540 |
| 5 | 4 |  Eddie Irvine | Ferrari | 1.51,972 | +1,653 |
| 6 | 3 |  Michael Schumacher | Ferrari | 1.52,058 | +1,739 |
| 7 | 14 |  Jean Alesi | Sauber-Petronas | 1.52,102 | +1,783 |
| 8 | 2 |  Heinz-Harald Frentzen | Williams-Mecachrome | 1.52,136 | +1,817 |
| 9 | 10 |  Ralf Schumacher | Jordan-Mugen-Honda | 1.52,346 | +2,027 |
| 10 | 5 |  Giancarlo Fisichella | Benetton-Playlife | 1.52,346 | +2,223 |
| 11 | 6 |  Alexander Wurz | Benetton-Playlife | 1.53,020 | +2,701 |
| 12 | 15 |  Johnny Herbert | Sauber-Petronas | 1.53,379 | +3,060 |
| 13 | 21 |  Toranosuke Takagi | Tyrrell-Ford | 1.53,898 | +3,579 |
| 14 | 11 |  Olivier Panis | Prost-Peugeot | 1.53,933 | +3,614 |
| 15 | 18 |  Rubens Barrichello | Stewart-Ford | 1.54,071 | +3,752 |
| 16 | 17 |  Mika Salo | Arrows | 1.54,814 | +4,495 |
| 17 | 12 |  Jarno Trulli | Prost-Peugeot | 1.55,049 | +4,730 |
| 18 | 16 |  Pedro Diniz | Arrows | 1.55,302 | +4,983 |
| 19 | 19 |  Jos Verstappen | Stewart-Ford | 1.55,451 | +5,123 |
| 20 | 22 |  Shinji Nakano | Minardi-Ford | 1.56,329 | +6,010 |
| 21 | 20 |  Ricardo Rosset | Tyrrell-Ford | 1.56,604 | +6,285 |
| 22 | 23 |  Esteban Tuero | Minardi-Ford | 1.57,000 | +6,681 |
Aika-ajot

Aika-ajot ajettiin lauantaina 29. elokuuta.
McLaren-kuljettajat Mika Häkkinen ja David Coulthard valtasivat eturivin, mikä oli McLarenille jo kauden yhdeksäs kerta. Damon Hill saavutti aika-ajoissa parhaan lähtöpaikkansa Jordan-urallaan. Hän jäi kuitenkin yli sekunnin Häkkisestä. Hill kertoi olleensa iloinen, sillä hän oli koko viikonlopun työskennellyt insinööriensä kanssa, jotta auto saataisiin hyväksi.
Michael Schumacher ajoi neljänneksi nopeimman ajan, mutta hänen nopein aikansa 1.49,797 hylättiin, koska hän jätti keltaiset liput huomioimatta. Schumacher ei ollut niinkään pettynyt sijoitukseensa vaan suureen eroon kärkeen nähden. Hän luotti silti siihen, että pystyisi kilpailemaan McLareneja vastaan itse kilpailussa. Lisäksi hän sanoi hidastaneensa vauhtia keltaisten lippujen aikana. Vaikka hänen paras aikansa hylättiin, hän ei kuitenkaan menettänyt yhtään sijoitusta.
Aika-ajot > Aika-ajojen tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 8 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 1.48,682 |   |
| 2 | 7 |  David Coulthard | McLaren-Mercedes | 1.48,845 | +0,163 |
| 3 | 9 |  Damon Hill | Jordan-Mugen-Honda | 1.49,728 | +1,046 |
| 4 | 3 |  Michael Schumacher | Ferrari | 1.50,027 | +1,345 |
| 5 | 4 |  Eddie Irvine | Ferrari | 1.50,189 | +1,507 |
| 6 | 1 |  Jacques Villeneuve | Williams-Mecachrome | 1.50,204 | +1,522 |
| 7 | 5 |  Giancarlo Fisichella | Benetton-Playlife | 1.50,462 | +1,780 |
| 8 | 10 |  Ralf Schumacher | Jordan -Mugen-Honda | 1.50,501 | +1,819 |
| 9 | 2 |  Heinz-Harald Frentzen | Williams-Mecachrome | 1.50,686 | +2,004 |
| 10 | 14 |  Jean Alesi | Sauber-Petronas | 1.51,189 | +2,507 |
| 11 | 6 |  Alexander Wurz | Benetton-Playlife | 1.51,648 | +2,966 |
| 12 | 15 |  Johnny Herbert | Sauber-Petronas | 1.51,851 | +3,169 |
| 13 | 12 |  Jarno Trulli | Prost-Peugeot | 1.52,572 | +3,890 |
| 14 | 18 |  Rubens Barrichello | Stewart-Ford | 1.52,670 | +3,988 |
| 15 | 11 |  Olivier Panis | Prost-Peugeot | 1.52,784 | +4,102 |
| 16 | 16 |  Pedro Diniz | Arrows | 1.53,037 | +4,355 |
| 17 | 19 |  Jos Verstappen | Stewart-Ford | 1.53,149 | +4,467 |
| 18 | 17 |  Mika Salo | Arrows | 1.53,207 | +4,525 |
| 19 | 21 |  Toranosuke Takagi | Tyrrell-Ford | 1.53,237 | +4,555 |
| 20 | 20 |  Ricardo Rosset | Tyrrell-Ford | 1.54,850 | +6,168 |
| 21 | 22 |  Shinji Nakano | Minardi-Ford | 1.55,084 | +6,402 |
| 22 | 21 |  Esteban Tuero | Minardi-Ford | 1.55,520 | +6,838 |
|   |   | karsinta-aika 107 % |   | 1.56,290 | +7,608 |