stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viestintäneuvos

Viestintäneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 33 300 euroa tai 8 300 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 1991.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Nro | Päivämäärä | Henkilö | Ammatti tai arvo | Kotipaikka | Lähde |
|  1.  | 21.11.1991  | Erkki Ripatti | toimitusjohtaja, diplomi-insinööri | Tampere  |  |
|  2.  | 2.6.1995  | Jaakko Paavela | varatoimitusjohtaja, varatuomari | Helsinki  |  |
|  3.  | 28.5.1999  | Erkki Kytönen | toimitusjohtaja, diplomi-insinööri | Jyväskylä  |  |
|  4.  | 9.6.2000  | Pertti Vuorio | toimitusjohtaja, insinööri | Salo  |  |
|  5.  | 1.12.2000  | Veli Honkola | toimitusjohtaja, puhelininsinööri | Ylivieska  |  |
|  6.  | 23.11.2001  | Tauno Äijälä | varatoimitusjohtaja, valtiotiet. maist. | Helsinki  |  |
|  7.  | 25.11.2002  | Martti Ojares | varatoimitusjohtaja, kauppatiet. maist.  | Espoo |  |
|  8.  | 14.11.2003  | Pertti Laiho | toimitusjohtaja, DI | Kuopio  |  |
|  9.  | 19.5.2004  | Seppo Kievari | toimitusjohtaja | Helsinki  |  |
|  10.  | 20.5.2005  | Tapani Mikola | toimitusjohtaja, insinööri | Raisio |  |
|  11.  | 2.6.2006  | Erik Sjöberg | toimitusjohtaja, DI | Vaasa |  |
|  12.  | 30.11.2007  | Seppo Toivonen | toimitusjohtaja, DI | Espoo  |  |
|  13.  | 2.12.2011  | Jorma Miettinen | johtaja, valtiotieteen tohtori, dosentti | Helsinki  |  |
|  14.  | 30.11.2012  | Marja Karjalainen  | toimitusjohtaja, diplomi-insinööri | Kajaani |  |
|  15.  | 22.11.2024  | Stefan Möller | toimitusjohtaja | Helsinki |  |
Aiheesta muualla

Suomalaiset talouden alan arvonimellä palkitut – Viestintäneuvokset Biografiakeskus. Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura. Viitattu 11.3.2017.
Tuomas Suoniemi

| Tuomas Suoniemi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. huhtikuuta 2006 (ikä 18) Stavanger, Norja
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Sulpi
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  179 cm
Paino:  76 kg
Seura
Seura:  Kiekko-Espoo
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  29
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2025–
    
Tuomas Suoniemi (s. 16. huhtikuuta 2006 Stavanger, Norja) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Kiekko-Espoota. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä, mutta Suoniemi osaa pelata myös keskellä.
Ura > Seuraura

Suoniemi syntyi Norjan Stavangerissa, jossa hänen isänsä Tomi loi tuolloin pelaajauraa. Suoniemi kasvoi kuitenkin Forssassa ja hän on Forssan Palloseuran kasvatti. Suoniemi siirtyi 15-vuotiaana Kiekko-Espooseen kaudeksi 2021–2022, jolloin hän teki U16 SM-sarjan runkosarjassa 38 ottelussa peräti tehot 59+61=120, joilla Suoniemi voitti sarjan piste- (Reijo Leppänen -palkinto) maali- (Keijo Kuusela -palkinto) ja syöttöpörssin. Hänet palkittiin U16 SM-sarjan parhaana pelaajana Teppo Numminen -palkinnolla ja parhaana hyökkäjänä Sami Kapanen -palkinnolla sekä valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2022–2023 Suoniemi siirtyi Turun Palloseuran U20-joukkueeseen yhdessä maalivahti Petteri Rimpisen ja hyökkääjä Emil Hemmingin kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi U20 SM-pronssia. Suoniemi pelasi noin puolet kaudestaan TPS:n U18-joukkueessa.
Yhden TPS:ssä vietetyn kauden jälkeen Suoniemi teki kesäkuussa 2023 yhdessä maalivahti Petteri Rimpisen kanssa vuoden mittaiset Mestis-sopimukset Kiekko-Espoon kanssa. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Mestiksessä neljä runkosarjaottelua tehden yhden maalin, mutta suurimman osan kaudestaan Suoniemi vietti kuitenkin seuran U20-joukkueessa. Toukokuussa 2024 Kiekko-Espoo tiedotti hänen jatkavan seurassa vuoden mittaisella sopimuksella, kun joukkue nostettiin kaudeksi 2024–2025 SM-liigaan. Hän aloitti kautensa U20-joukkueessa. Suoniemi teki liigadebyyttinsä 24. tammikuuta 2025 vieraissa Turun Palloseuraa vastaan. Hänet merkittiin Kiekko-Espoon 13. hyökkääjäksi. Suoniemi sai ottelussa jääaikaa 4.32 minuuttia ja hänelle merkittiin teholukema –1.
Ura > Maajoukkueura

Suoniemi pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2024, jolloin hän jakoi tehoilla 3+4=7 Suomen sisäisen pistepörssin voiton Konsta Heleniuksen kanssa. Suoniemi pelasi myös Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2023, jolloin hän jakoi tehoilla 4+5=9 joukkueen sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin voiton Emil Hemmingin kanssa.
Suoniemi pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2022, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Suoniemi on pelannut kuusi nuorten ja 36 poikien maaottelua.
Muuta

Suoniemi pelasi juniorina myös salibandya Forssan Suuppareissa. Hänen isänsä Tomi Suoniemi pelasi omalla urallaan hyökkääjänä 25 SM-liigaottelua Hämeenlinnan Pallokerhossa ja hän loi pääsarjauraa myös Norjassa.
Energia Islannissa

Islannin energiasta suuri osa tuotetaan uusiutuvista energianlähteistä, kuten geotermisestä energiasta ja vesivoimasta. Toisaalta maan primaarienergian kulutus asukkaita kohti vuonna 2008 oli lähes yhdeksänkertainen maailman keskiarvoon ja lähes 2 ½ -kertainen suomalaisiin verrattuna (Maailma 6 688 milj.as. 142 665 TWh ja Suomi 5,3 milj.as. 410 TWh).
Erään arvion mukaan 1000 kilometrin pituisen HVDC-sähkökaapelin vetäminen Islannista Britteinsaarille maksaisi 3,5 miljardia euroa.
Energian kulutus

Energian kulutus Islannissa henkeä kohti on maailman suurimpia. Tärkein syy tähän on sähköä hyödyntävän teollisuuden suuri osuus. Muita syitä on kylmän ilmaston aiheuttama talojen lämmitystarve, liikenteen ja kalastuslaivaston osuus. 85% energiasta on kotimaista.
Energian tuotanto

Islannin energiantuotannossa geotermisen energian osuus on yli kaksinkertaistunut 2000-luvulla. Vuonna 2017 sitä tuotettiin 152 200 terajoulea, kun vesivoimalla tuotettiin 50 600 terajoulea  ja öljyllä 42 220 terajoulea.
Islannin energiantuotantokapasiteetista 71,7 % perustuu vesivoimaan, 24,1 % uusiutuviin energialähteisiin ja 4,3 % fossiilisiin polttoaineisiin. Maassa ei ole ydinvoimaa.
Energian tuotanto > Energiantuotantomäärät, tuonti ja  hiilidioksidipäästöt

| Energia Islannissa> . | Energia Islannissa> Väestö.milj.as. | Energia Islannissa> Prim. energia.TWh | Energia Islannissa> Tuotanto.TWh | Energia Islannissa> Tuonti.TWh | Energia Islannissa> Sähkö.TWh | Energia Islannissa> CO2-päästö.Mt |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | 0,29 | 40,7 | 29,3 | 12,6 | 8,2 | 2,26 |
| 2007 | 0,31 | 56,9 | 45,9 | 13,6 | 11,5 | 2,34 |
| 2008 | 0,32 | 61,1 | 50,7 | 12,4 | 15,9 | 2,20 |
| Muutos2004-2008 | 10 % | 50 % | 73 % | -1 % | 93 % | -3 % |
 Mtoe = 11,63 TWh, Tuonti= Nettotuonti-nettovienti
Tuonnin osuus primaarienergiasta vuonna 2008 oli  20 %. Islannin hiilidioksidipäästöt asukkaita kohti vuonna 2008 olivat 64 % suomalaisiin ja 138 % ruotsalaisiin verrattuna. (Ruotsi 46 Mt/9,3 milj as.Suomi 57 Mt/5,3 milj as. , Suomen CO2-päästöissä 20 % vuosivaihteluja 1990-2008, siten että 2004 ja 2007 edustavat ”huippuja” ja 2008 ”pohja-arvoa”).
Sähkö

Sähkönkulutus asukasta kohti oli Islannissa kolminkertainen suomalaisiin verrattuna vuonna 2008. Islanti tuottaa kaiken sähkönsä kotimaisella uusiutuvalla energialla.   Pääosa sähköstä käytetään alumiini- ja rautaseostuotannossa,
Islannin energiantuotannon lähteet 2017.
  Geoterminen energia
  Vesivoima
  Öljy
Islannin energiavarannot.
  Vesivoima
  Uusiutuvat
  Fossiiliset
Itseisarvo

Itseisarvo kuvaa matematiikassa luvun suuruutta riippumatta sen etumerkistä.
Reaaliluvun itseisarvo

Reaaliluvun itseisarvo on sen etäisyys lukusuoran nollasta riippumatta, onko luku positiivinen tai negatiivinen. Luvun  a itseisarvoa merkitään  |a|. Itseisarvon muodollinen määritelmä on
Positiivisen reaaliluvun ja nollan itseisarvo on luku itse, negatiivisen reaaliluvun itseisarvo on luvun vastaluku eli luku kerrottuna luvulla −1. Esimerkiksi luvun kolme itseisarvo merkitään  |3| ja se on 3. Miinus kahden itseisarvo puolestaan on kaksi,  |-2|=2. Helpoiten negatiivisen lukuarvon itseisarvon saa lasketuksi poistamalla miinusmerkin.
Kompleksiluvun itseisarvo eli moduuli

Kompleksiluvun  c=a+ib itseisarvo on
 |c|=|a+ib|={\sqrt {a^{2}+b^{2}}}. Tämä on sama kuin kompleksilukua c kompleksitasolla vastaavan pisteen etäisyys origosta. Kompleksilukujen itseisarvoa kutsutaan myös moduuliksi. Itseisarvo voidaan yhtäpitävästi esittää myös muodossa  |c|={\sqrt {c^{*}*c}}, missä c* on luvun c kompleksikonjugaatti.
Muita itseisarvoja

Vektorin itseisarvosta käytetään tavallisesti nimitystä normi ja se vastaa vektorin euklidista pituutta.  Tavallisen kolmiulotteisen vektorin v pituus on
Kvaternion itseisarvo määritellään analogisesti vektorien kanssa
Itseisarvon ominaisuuksia

Itseisarvolle voidaan todeta pätevän seuraavat laskusäännöt. Olkoon  a,b\in \mathbb {R} . Tällöin pätee
Kirjallisuutta

Kivelä, Simo K.: Algebra ja geometria.  Espoo:  Otatieto, 1989.  ISBN 951-672-103-6
Rikkonen, Harri: Matematiikan pitkä peruskurssi I: Vektorialgebra ja analyyttinen geometria.  Helsinki:  Otakustantamo, 1969.  ISBN 951-671-067-0
Itseisarvon kuvaaja origon läheisyydessä. Kuvaajasta ilmenee, ettei itseisarvo voi saada negatiivisia arvoja.
Pistetodennäköisyysfunktio

Pistetodennäköisyysfunktio  eli pistetodennäköisyys  on todennäköisyyslaskennassa diskreetin satunnaismuuttujan todennäköisyysfunktio, jolla saa nollasta eroavan arvon yksittäiselle perusjoukon  \Omega  alkeistapaukselle, tapahtumille tai satunnaismuuttujan arvolle.
Pistetodennäköisyysfunktion arvot saadaan kunkin arvon yleisyydestä, joka määritetään todennäköisyysmitan  P avulla
missä  x_{i}\in \Omega . Funktio saa todennäköisyysarvoja kaikille perusjoukon arvoille, mutta muille arvoille se määritellään nollaksi. Pistetodennäköisyysfunktio on siten diskreetti kuvaus
Nimityksiä ja merkintöjä

Sitä funktiota, joka määrittelee todennäköisyyslaskennassa satunnaisilmiön alkeistapauksien, tapahtumien tai satunnaismuuttujan arvojen todennäköisyydet, kutsutaan yleisesti todennäköisyysfunktioksi. Diskreettisessä tapauksessa sitä kutsutaan yleisimmin pistetodennäköisyysfunktioksi ja jatkuvassa tapauksessa tiheysfunktioksi. Esimerkiksi englannin kielisten käytäntöjen mukaisesti, molempia tapauksia ja niiden yhdistelmiä kutsutaan harvemmin myös samalla nimityksellä todennäköisyyden massafunktioksi (engl. probability mass function (pmf)), jonka viittaa fysiikan mekaniikkaan, kuten tekee myös käsite tiheysfunktio (engl. probability density function (pdf)), jota käytetään harvoin tässä samassa merkityksessä.
Tiheysfunktion mallin mukaisesti, pistetodennäköisyysfunktion tunnuksena voidaan käyttää myös latinalaista kirjainta  f(x) tai jopa kreikkalaista kirjainta  \phi (x).
Esimerkkejä

Yleensä, diskreettien satunnaismuuttujien tapauksessa, pistetodennäköisyysfunktion kaikkien arvojen esittämiseksi voidaan joutua luettelemaan ne taulukossa. Toisinaan, todennäköisyyksien arvot noudattavat tietyn lausekkeen arvoja. Esimerkiksi satunnaismuuttujan  Z (kuva) arvot ovat
Muilla arvoilla se on nolla  p(x_{i})=0.
Esimerkki diskreetistä satunnaismuuttujasta  X, jonka pistetodennäköisyysfunktion arvot voidaan lausua lausekkeena, saadaan nopanheitosta. Lasketaan todennäköisyys saada "kuutosia" viidestä nopanheitosta. "Kuutosen" esiintymisen todennäköisyys on  \scriptstyle P({\text{kuutonen}})={\tfrac {1}{6}} ja jonkin muun todennäköisyys on  \scriptstyle P({\text{muu kuin kuutonen}})={\tfrac {5}{6}}. Kombinatoristen sääntöjen mukaan todennäköisyys saada k "kuutosta" on
Lausekkeen avulla voidaan laskea kaikki todennäköisyydet eri määrille kuutosia (tässä likiarvoina):
Ominaisuudet

Kukin funktion saama arvo on  0\leq p(x_{i})\leq 1. Arvot vaihtelevat kuitenkin siten, että niiden summa on aina yksi:
Tämä sääntö pätee luonnollisesti edellisiin esimerkkeihin.
Kaikki perusjoukon arvojen todennäköisyydet muodostavat yhdessä niin sanotun todennäköisyysjakauman. Vain diskreettien ilmiöiden ja satunnaismuuttujien jakaumat muodostuvat pistetodennäköisyyksistä.
Kolmiarvoisen satunnaismuuttujan  Z pistetodennäköisyysfunktion kuvaaja.
Manse United

Manse United (lyh. ManU) on tamperelainen salibandyn erikoisseura, joka voitti lajin kaksi ensimmäistä miesten Suomenmestaruutta kausilla 1986–1987 ja 1987–1988. Nykyään seuralla on toimintaa salibandyn seniorisarjoissa.
Historia > Tampereen yliopiston kasvatteja

Manse United muodostettiin Tampereen yliopistossa jo vuosia pelatun kilpasählysarjan parhaiden joukkueiden pelaajista. Tampereen yliopiston sählysarjaa pelattiin 1980-luvun alkupuolella torstaisin (klo 8.00–13.00) yliopiston vanhassa jumppasalissa. Joukkueita oli 10-12. Sarjamuotona oli yksinkertainen runkosarja, jonka päätteeksi pelattiin  play off-pelit paras kahdesta järjestelmällä. Ainejärjestöillä oli harjoitusvuoroja, joissa tutustuminen uuteen lajiin tapahtui ja missä joukkueet organisoituivat. Esimerkiksi historianopiskelijoilla (Patina) oli maanantaisin yhteinen vuoro (klo 20.30–22.00) kanssa, ja toinen oma pelivuoro torstaisin (klo 18.00–19.00), mikä ajoittui tosin hankalasti ottelupäiville. Näillä vuoroilla tapahtui ryhmäytyminen joukkueisiin. Esimerkiksi historian opiskelijoilla oli kausilla 1984–1985 ja 1985–1986 kaksi joukkuetta, jotka oli aluksi mielikuvituksellisesti nimetty nimillä Patina I ja Patina II (Kaudella 1985–1986 nimellä St. Sararaa). Kaudella 1985-1986 runkosarja päättyi järjestykseen St. Sararaa, Emboys, Gurut ja Patina I. Kokenut Patina I löi välierissä runkosarjan voittaneet muutamalla hallintotieteilijällä vahvistetut nuoremmat historianopiskelijat ja Emboys voitti ekonomiopiskelijoiden keskinäisessä välien selvittelyssä Gurut. Mestaruuden voitti loppujen lopuksi Patina I kokeneen Ari Kuusiston johdolla. Patina ja Emboys osallistuivat vuosittain Opiskelijoiden Liikuntaliiton järjestämiin SM-sählykisoihin. Kahtena keväänä, 1986 ja 1987 Patina ja Emboys kohtasivat toisensa mitaliotteluissa. Jos Patina olikin ollut niskanpäällä Tampereella, voitti Emboys pronssiottelun vuonna 1986 ja loppuottelun 1987 Jyväskylässä.
Kun Manse Unitedia luotiin vuoden 1986 aikana, joukkueen runko muodostui edellä mainituista joukkueista. Historian opiskelijoiden Patinasta mukaan tulivat Kuusisto, Veirto, Pajunen, Peltola, Pitkänen ja Uutela. Ekonomi-opiskelijoiden joukkueissa (Emboys, Gurut ja Li-pojat) olivat pelanneet Haavisto, Jantunen, Jääskeläinen, Kivikangas, Löppönen, Loikkanen, Rantanen, Rinne, Mattila, Sjöman ja Telanne. Joukkueen nimi taisi muodostua lähinnä Pitkäsen ja Jantusen keskustelujen pohjalta. Varsinaista valmentajaa joukkeella ei ollut, mutta ketjukoostumukset ja muut suunnitelmat olivat pelaajavalmentaja Vesa Rinteen ja hänen apunaan toimineen Panu Pitkäsen käsialaa.
ManU:n pelaajia yhdisti opiskelu Tampereen yliopistossa. Monilla pelaajilla oli jalkapallo- ja jääkiekkotaustaa. Pekka Loikkanen oli pelannut jalkapallon mestaruussarjaa KuPSissa ja I-divisioonaa TPV:ssä, Pajunen ehti pelata yhden SM-ottelun Valkeakosken Hakassa, mutta Kuusiston (ToiP-49) , Kivikankaan ja Löppösen (molemmat STPS) tavoin Pajunen (ToiP-49) loisti II-divisioonassa. Jääkiekkoa pelanneet olivat suurimmaksi osaksi tamperelaisten jääkiekkojoukkueiden A- ja B-junioreissa pelanneita, kiekkouransa jo jättäneitä ennen opiskelemaan lähtemistä.
Historia > Students Mass Sport Games Tukholma

Ennen kuin yhtäkään virallista Salibandy-ottelua oli pelattukaan, ManU kävi voittamassa keväällä 1986 Tukholmassa Ruotsissa Students Mass Sport Games-tapahtuman sählysarjan. Matkalla loppuotteluun kaatui Helsingin kauppakorkeakoulun opiskelijoista koostunut Tyrvään Närhet, joka oli voittanut keväällä 1985 kauppakorkeakoulun sählymestaruuden. Välierissä kaatui ruotsalainen BBC, joka kaatui "jännittävien loppuvaiheiden jälkeen 2-1". Loppuottelussa ManU löi 3-0 Hämeenlinnan OKL:n joukkueen Ruunien Ruunat (RuRu). Tukholman turnauksen mieleen painuvin urheilullinen hetki oli Eero Mattilan puolesta kentästä RuRun alimman miehen ylitse laukoma kaaripallo pieneen sählymaaliin.
Ulkourheilullisista seikoista mukana olleet pelaajat muistavat matkustajaterminaalissa kuullun "ikävän uutisen": ruotsalaisen opiskelijajärjestön edustaja ”Stina” kävi valitellen ilmoittamassa, että majoitus onkin siirtynyt Tenstan kansakoululta harmittavan kaksoisbookkauksen vuoksi/ Hotel Plazan yhden hengen huoneisiin keskustaan. Matkan muistettavuutta lisäsi, että se tapahtui vain kuukausi Olof Palmen murhan jälkeen.
Historia > Kahden mestaruusvuoden aikana Manse Unitedissa pelasivat:

Maalivahti
Atte Rantanen
Puolustajat:
Timo Jantunen, 17
Ari Kuusisto (myös maalivahtina), 22
Jari Löppönen, 10, 13
Janne Sjöman (myös hyökkääjänä), 18
Kalle Veirto (myös hyökkääjänä), 19
Hyökkääjät:
Ari Haavisto
Esa Jääskeläinen, 14
Tapio Kivikangas, 20
Pekka Loikkanen, 8
Jari Pajunen, 11
Jarmo Peltola, 16
Panu Pitkänen, 15
Vesa Rinne, 12
Eero Mattila, 10
Kai Telanne, 9
Sakari Uutela, 7
Historia > Salibandymaajoukkueessa pelanneet

Pelaajista maajoukkueessa pelasivat Timo Jantunen, Jari Pajunen, Panu Pitkänen ja Vesa Rinne, joka toimi vuonna 1987 myös maajoukkueen kapteenina. Maajoukkuekutsun saivat jossain vaiheessa myös ainakin Ari Kuusisto, Jari Löppönen ja Kalle Veirto. Tuolloin pelaajat joutuivat maksamaan ainakin osan maajoukkuematkojen kustannuksista.
Historia > Manse City

Tampereen yliopistolla toimi vähän aikaa toinenkin seura, joka oli nimetty nerokkaasti Manse Cityksi. Sen pelaajat osallistuivat samoille harjoitusvuoroille Manse Unitedin pelaajien kanssa. Manse City tavoitteli SM-sarjapaikkaa Vuosaaressa järjestetyissä karsinnoissa kaudella 1986–1987, jääden karsintojen kakkoseksi, maalierolla SSV:n taakse. Manse Cityn ja SSV:n keskinäinen peli päättyi 1–1. Muut karsintaturnaukseen osallistuneet olivat VÅSC Ahvenanmaalta, joka sai Bolla Bollalta vapautuneen ahvenanmaalaisten sarjapaikan. Vuosaaren Viikingit jäivät karsinnan neljänneksi. Kaudella 1987–1988 Manse City pelasi I-divisioonaa, sijoittuen sarjan toiseksi, mestaruussarjaan nousseen BET:in jälkeen. Kun moni Manse Unitedin pelaaja lopetti peliuransa kahden mestaruuskauden jälkeen, siirtyi osa Manse Cityn pelaajista Manse Unitedin riveihin. Seurauksena oli Manse Cityn toiminnan päättyminen.
Historia > Myöhemmät vaiheet

Suomen mestareista ManU:n riveissä pelasivat 1990-luvun alussa vain Kuusisto, Pitkänen, Rinne, Mattila ja Uutela. Seura oli mukana miesten salibandyliigaa edeltäneessä SM-sarjassa sen perustamisesta lähtien aina kauteen 1995–1996, jolloin se putosi  I-divisioonaan. Miehet ehtivät pelata korkeinta sarjatasoa kahdeksan kautta ja I-divisioonaa kaksi kautta.
Historia > ManU-ladies

Toiminta laajeni, kun 1990 perustettiin myös naisten joukkue, joka aloitti suoraan SM-sarjasta. Pelaajilla oli kokemusta sählystä, maahockeystä, kaukalopallosta ja ringetestä, mutta salibandy oli monelle vieras.
Historia > Siirtyminen Kooveen jaostoksi

Viimeisellä aikuisten sarjakaudellaan miesten joukkue ja naisten joukkue pelasivat SM-sarjaa. Lisäksi seuralla oli parhaimmillaan miesten jalkapallon V-divisioonaa pelannut joukkue. Se oli pelannut 1980-luvun puolivälistä lähtien Tampereen pallopiirin alasarjoissa, aluksi nimellä PuSa, sittemmin nimellä ManU. Silloisen seuran puheenjohtajan Jussi Rajantin mukaan aloite yhdistymisestä tuli Koo-Veen puolelta Esa Koivistolta.
Sekä miesten että naisten salibandyjoukkueet kävivät tahoillaan keskustelua yhdistymisestä. Molempien joukkueiden päätös siirtymisestä tehtiin yksimielisesti. Varsinainen sopimus allekirjoitettiin 29. toukokuuta 1996, joka on samalla Koo-Veen salibandyjaoston perustamispäivä. Jalkapallojoukkue jatkoi vielä kesän 1996, jonka jälkeen se lopetti toimintansa. Yhteistyösopimuksessa yhtenä pykälänä sovittiin, että ManU:n nimellä ei saa aloittaa salibandytoimintaa kymmeneen vuoteen. Koovee on tällä hetkellä yksi Suomen suurimmista salibandyseuroista. Sekä miesten että naisten edustusjoukkueet pelaavat edelleen ylimmällä sarjatasolla.
Toiminta nykyään

Salibandyn seniorisarjoissa ManU on voittanut M35-sarjassa yhden kullan (2003–2004), yhden hopean ja kaksi pronssia, M40-sarjassa yhden kullan (2005–2006) ja kaksi hopeata, M45-sarjassa yhden hopean ja yhden pronssin. Naisten ManU–Koo-Vee -nimellä pelaava N30-joukkue voitti vuosina 2001–2006 ensiksi neljä perättäistä mestaruutta ja sitten kaksi hopeaa.
Manse United keväällä 1987 Ahvenanmaalla ensimmäisen Suomen mestaruuden ratkettua. Takarivissä (vas.) Vesa Rinne (C), Ari Kuusisto, Kai Telanne, Pekka Loikkanen, Sakari Uutela, Tapio Kivikangas ja Kalle Veirto. Eturivissä (vas.) Esa Jääkeläinen, Timo Jantunen, Jari Pajunen, Panu Pitkänen, Jari Löppönen ja Janne Sjöman. Pelaajien edessä maalivahti Atte Rantanen.
Yūki Tsunoda

| Yūki Tsunoda |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. toukokuuta 2000 (ikä 24) Sagamihara, Japani
Kansalaisuus:   Japani
Formula 1 -ura
Auton numero:  22
Aktiivivuodet:  2021–
Nykyinen talli:  RB (2024–)
Entiset tallit:  AlphaTauri (2021–2023)
Kilpailuja:  90 (87 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  1
MM-pisteitä:  91
Ensimmäinen kilpailu:  Bahrainin GP 2021
Sijoitus kaudella 2024:  12. (30 p.)
Aiheesta muualla
www.yukitsunoda.com
Yūki Tsunoda (jap. 角田 裕毅, Tsunoda Yūki; s. 11. toukokuuta 2000 Sagamihara, Japani) on japanilainen rata-autoilija.
Tsunoda kuuluu Hondan ja Red Bullin kuljettaja-akatemioihin. Hän ajoi FIA Formula 2 Championship -sarjassa kaudella 2020 sijoittuen sarjan kolmanneksi. Tsunoda teki Formula 1 -debyyttinsä kaudella 2021 Red Bullin omistamassa ja Hondan moottoreita käyttävässä AlphaTauri-tallissa.
Ura

Tsunoda aloitti karting-uransa vuonna 2010. Vuonna 2016 Tsunoda liittyi Hondan junioriohjelmaan ja siirtyi ajamaan Japanin F4-sarjaan. Tsunoda sijoittui toiseksi heti ensimmäisessä kilpailussaan. Vuonna 2017 Tsunoda voitti alueellisen mestaruuden ja sijoittui neljänneksi Japanin F4-sarjassa. Tsunoda jatkoi sarjassa vuoteen 2018, jolloin hän voitti mestaruuden voittaen seitsemän kilpailua.
Vuonna 2019 Tsunoda liittyi Hondan kautta myös Red Bullin junioriohjelmaan. Tsunoda siirtyi ajamaan FIA Formula 3 Championship -sarjaan Jenzer Motorsportille. Tsunoda sijoittui sarjassa yhdeksänneksi ajaen kolme kertaa palkintokorokkeelle ja voittaen yhden kilpailun.
Vuonna 2020 Tsunoda siirtyi Formula 2 -sarjaan Carlin Motorsportille. Avausvoittonsa hän sai Britannian osakilpailun sprinttikilpailussa. Kauden aikana Tsunoda voitti yhteensä kolme osakilpailua ja sijoittui sarjassa kolmanneksi. Marraskuussa 2020 hän pääsi testaamaan Toro Rosson (nykyisin AlphaTaurin) kauden 2018 F1-autoa Imolassa. Saman vuoden joulukuussa hänet palkittiin vuoden Anthoine Hubert -tulokaspalkinnolla.
Formula 1 -ura

Joulukuussa 2020 AlphaTauri ilmoitti Tsunodan korvaavan Daniil Kvjatin tallissa kaudella 2021. Samalla hänestä tuli ensimmäinen 2000-luvulla syntynyt Formula 1 -kuljettaja. Kauden avauskilpailussa Bahrainissa Tsunoda ajoi heti pisteille yhdeksänneksi ollen ensimmäinen tulokaskuljettaja sitten Stoffel Vandoornen, joka on ajanut pisteille debyyttikilpailussaan. Tsunoda ajoi pisteille myös Azerbaidžanin, Steiermarkin, Britannian, Unkarin ja Yhdysvaltain kilpailuissa. Kauden päättäneessä Abu Dhabin GP:ssä Tsunoda ajoi uransa parhaan sijoituksen ollen kilpailun neljäs. Tsunoda keräsi kauden aikana 32 pistettä sijoittuen sarjan 14:nneksi.
Tsunoda jatkoi tallissa kaudella 2022 parhaana tuloksenaan Emilia-Romagnan GP:n seitsemäs sija. Tsunoda keräsi kauden aikana 12 pistettä sijoittuen sarjan 17:nneksi. Kaudella 2023 Tsunoda keräsi 17 pistettä sijoittuen sarjan 14:nneksi parhaana tuloksenaan kahdeksannet sijat Yhdysvaltain ja Abu Dhabin GP:stä. Tsunoda saavutti myös uransa ensimmäisen nopeimman kierroksen Yhdysvaltain GP:ssä.
Kaudella 2024 Tsunoda jatkoi Racing Bulls -tallissa. Kesäkuussa 2024 Tsunoda teki Racing Bullsin kanssa jatkosopimuksen kaudesta 2025. Tsunoda keräsi kauden aikana 30 pistettä sijoittuen sarjan 12:ksi parhaana tuloksenaan kolme 7. sijaa Australian, Miamin ja São Paulon GP:stä.