stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Day I Tried to Live

| ”The Day I Tried to Live” Soundgarden |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Superunknown
 Äänitetty : heinä–syyskuu 1993 Bad Animals Studio, Seattle
 Julkaistu: 18. huhtikuuta 1994
 Tuottaja(t): Michael Beinhorn, Soundgarden
 Tyylilaji: grunge
 Kesto: 05.19
 Levy-yhtiö: A&M
Listasijoitukset
  Hot Mainstream Rock Tracks: 13.
Soundgardenin muut singlet
| ”Spoonman” 1994 | ”The Day I Tried To Live” 1994 | ”Black Hole Sun” 1994 |
The Day I Tried to Live on Soundgardenin kappale, joka julkaistiin singlenä albumilta Superunknown vuonna 1994. Kappaleen on säveltänyt ja sanoittanut Chris Cornell.
Single on saatavilla CD:nä, kasettina, 12" vinyylinä sekä 7" vinyylinä.
Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Matt Mahurin. Se julkaistiin Alive In The Superunknown CD+-formaatissa.
Yhtye Between the Buried and Me teki kappaleesta oman versionsa. Se löytyy heidän kolmannelta albumiltaan The Anatomy Of.
Aiheesta muualla

Discogs
Albumi The Day I Tried to Live Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Soundgarden
| --- | --- |
Studioalbumit::   Ultramega OK  Louder Than Love  Badmotorfinger  Superunknown  Down on the Upside  King Animal 
EP:t::   Screaming Life  Fopp  Loudest Love  SOMMS  Songs from the Superunknown 
Kokoelma::   Screaming Life/Fopp  A-Sides  Telephantasm 
Videot::   Louder Than Live  Motorvision 
Singlet::   "Hunted Down"  "Flower"  "Loud Love"  "Hands All Over"  "Room a Thousand Years Wide"  "Jesus Christ Pose"  "Outshined"  "Rusty Cage"  "Spoonman"  "Black Hole Sun"  "Fell on Black Days"  "My Wave"  "The Day I Tried to Live"  "Superunknown"  "Pretty Noose"  "Burden in My Hand"  "Blow Up the Outside World"  "Ty Cobb"  "Bleed Together" 
Aiheeseen liittyvää::   Grunge  Audioslave  Hater  Temple of the Dog
Theodor Henrik August Wegelius

Theodor Henrik August Wegelius (30. marraskuuta 1908 Viipuri – 24. heinäkuuta 1970) oli Helsingin yliopiston metsäteknologian professori (ruotsinkielinen virka) vuosina 1948–1970.
Wegelius kirjoitti ylioppilaaksi 1928, valmistui metsänhoitajaksi 1932 ja väitteli maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi 1940. Hän työskenteli assistenttina Helsingin yliopiston metsänarvioimislaitoksessa 1934–1938 ja metsäteknologisessa laitoksessa 1938–1939, Metsäntutkimuslaitoksessa 1939–1948 sekä Teknillisen korkeakoulun paperiteknillisellä osastolla 1947–1948. Hän oli myös Helsingin yliopiston puuteknologian dosentti vuodesta 1942 ja Pihkatuote Oy:n toimitusjohtaja 1942–1944. Lisäksi Wegelius oli Yhtyneiden Paperitehtaiden hallintoneuvoston jäsen vuodesta 1952 ja Metsätyö Oy:n johtokunnan varapuheenjohtaja vuodesta 1951.
Professori Wegeliuksen isoisiä olivat senaattorit Theodor Wegelius ja R. A. Wrede. Hänen veljensä oli röntgenologian professori Carl Wegelius.
The Concert in Central Park

| The Concert in Central Park Simon & Garfunkel |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 19. syyskuuta 1981
 Julkaistu: 1981
 Tuottaja(t): Paul Simon Roy Halee Phil Ramone
 Tyylilaji: folk rock
 Kesto: 75.51
Simon & Garfunkelin muut julkaisut
| Greatest Hits 1973 | The Concert in Central Park 1981 | The Definitive Simon & Garfunkel 1991 |
The Concert in Central Park on Simon & Garfunkelin livetaltiointi vuodelta 1981. Duo esiintyi New Yorkin keskuspuistossa kaikkiaan noin 750 000 katsojalle. Se oli heidän ensimmäinen paluukonserttinsa varsinaisen yhdessäesiintymisen jälkeen. Siinä kuullaan paljon myös Simonin omaa, soolouralla luotua tuotantoa. Lisäksi hän esitti kyseisessä tapahtumassa silloisen uuden kappaleen ”The Late Great Johnny Ace” ensimmäisen kerran. Kappale leikattiin pois varhaisista VHS-julkaisuista, koska sen aikana eräs katsoja hyökkäsi lavalle, tosin ilman sen kummempia seurauksia. Konsertti on julkaistu DVD:llä, joka sisältää myös kyseisen laulun.
Kappaleet

Kappaleet ovat Paul Simonin ellei toisin olla mainittu.
Mrs. Robinson
Homeward Bound
America
Me and Julio Down by the Schoolyard
Scarborough Fair (Paul Simon ja Art Garfunkel)
April Come She Will
Wake Up Little Susie (Felice ja Boudleaux Bryant)
Still Crazy After All These Years
American Tune
Late in the Evening
Slip Slidin' Away
A Heart in New York (Benny Gallagher ja Graham Lyle)
The Late Great Johnny Ace
Kodachrome/Maybellene (Chuck Berry, Russ Fratto ja Alan Freed)
Bridge Over Troubled Water
50 Ways to Leave Your Lover
The Boxer
Old Friends
Bookends
The 59th Street Bridge Song (Feelin' Groovy)
The Sound of Silence
Late in the Evening
Orkesteri

Paul Simon – laulu, kitara, triangeli
Art Garfunkel – laulu
David Brown – kitara
Pete Carr – kitara
Anthony Jackson – basso
Richard Tee – koskettimet, piano
Steve Gadd – rummut, percussion
Grady Tate – rummut, percussion
Rob Mounsey – syntetisaattori
John Gatchell – trumpetti
John Eckert – trumpetti
Dave Tofani – saksofoni
Gerry Niewood – saksofoni
Simon & Garfunkel
| --- | --- |
Studioalbumit:   Wednesday Morning, 3 A.M. (1964)  Sounds of Silence (1966)  Parsley, Sage, Rosemary and Thyme (1966)  The Graduate (1967)  Bookends (1968)  Bridge over Troubled Water (1970) 
Konserttitallenteet:   Live from New York City, 1967 (1967)  Live 1969 (1969)  The Concert in Central Park (1981)  Old Friends: Live on Stage (2004) 
Kokoelmat:   Simon and Garfunkel’s Greatest Hits (1972)  The Definitive Simon & Garfunkel (1991)  Old Friends (1997)  The Best of Simon & Garfunkel (1999)  The Columbia Studio Recordings (1964–1970) (2001)  The Essential Simon & Garfunkel (2003) 
Kappaleita:   Simon & Garfunkelin kappaleet 
Tapahtumapaikka juuri ennen konsertin alkamista ilmasta kuvattuna.
The Happy Song

| ”The Happy Song” Poets of the Fall |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Temple of Thought
 Julkaistu: helmikuu 2012
 Formaatti: CD single
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 04.19
 Levy-yhtiö: Insomniac
Poets of the Fallin muut singlet
| ”Cradled in Love” 2012 | ”The Happy Song” 2012 | ”Kamikaze Love” 2012 |
The Happy Song on suomalaisen Poets of the Fall -yhtyeen single. Kappale on mukana yhtyeen vuoden 2012 albumilla Temple of Thought. Se esiintyy myös Alan Wake's American Nightmare -videopelissä.
Kappaleet

The Happy Song (American Nightmare Edit)
Aiheesta muualla

The Happy Song discogs.com -sivustolla
Thiele

Thiele tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Sukunimi

Alfonso Thiele (1920–1986), kilpa-autoilija, sekä Italian että Yhdysvaltojen kansalainen
Annekatrin Thiele (s. 1984), saksalainen soutaja, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Colin Thiele (1920–2006), australialainen kirjailija
Georg Thiele (1880–1914), saksalainen meriupseeri
Just Mathias Thiele (1795–1874), tanskalainen kirjastonhoitaja, folkloristi, runoilija, graafikko ja piirtäjä
Thorvald Thiele (1838–1910), tanskalainen tähtitieteilijä ja matemaatikko
William Thiele eli Wilhelm Thiele, alk. Wilhelm Isersohn (1890–1975), amerikanitävaltalainen elokuvaohjaaja
Muita

Thiele/Small-parametrit, kaiutinsuunnittelussa käytettäviä kaiutinelementin ominaisuuksia kuvaavia arvoja
Z2 Georg Thiele, Saksan laivaston tyypin 1934 hävittäjä toisessa maailmansodassa
Torspo

Torspo on alun perin suomalainen jääkiekkomaila- sekä jääkiekkovarustevalmistaja ja sen tuotemerkki.
Säynätsaloon perustettiin 1950-luvulla mailatehdas, jossa valmistettiin Toronto-mailoja. Tehdas meni kuitenkin konkurssiin vuonna 1971, minkä jälkeen sen raunioille perustettiin Torspo. Uuden tuotemerkin kulta-aikaa olivat 1970- ja 1980-luvut.
Nykyään Torspo-tuotemerkki on ulkomaisessa omistuksessa, ja sen tuotevalikoimaan kuuluvat muun muassa luistimet, mailat, jääkiekkohansikkaat, hartiasuojat, kyynär- ja polvisuojat, pelihousut sekä maalivahdin varusteet (patjat ja rintapanssarit).
Aiheesta muualla

Torspon kotisivut
Theodor Frithiof Blåfield

Theodor Frithiof Blåfield (5. joulukuuta 1847 Loppi – 1. marraskuuta 1902 Helsinki) oli suomalainen eversti ja valtiopäivämies.
Blåfieldin vanhemmat olivat Adolf Ulrik Blåfield ja Gustava Charlotta Wiander ja puoliso vuodesta 1877 Katarina Ivanoff. Blåfield oli kadetti Haminan kadettikoulussa  1859 ja palveli valmistuttuaan ensin vänrikkinä rakuunarykmentissä vuodesta 1867, luutnantiksi hän yleni 1869 ja alikapteeniksi 1872. Kapteeni ja ratsumestari Blåfieldista tuli 1877. Hän kävi sotilaskatemian kurssin Pietarissa 1882–1885 ja tuli komennetuksi kapteenin arvolla adjutantiksi suomalaiseen joukko-osastoon. Everstiluutnantiksi Blåfield ylennettiin 1886 ja everstiksi 1890, palveltuaan Varsovassa ja tultuaan sieltä takaisin kenraalikuvernöörin kanslian palvelukseen Suomeen. Kanslian johtaja hän oli 1892–1895 ja oli sotapalveluksessa vielä sen jälkeen aina vuoteen 1902 saakka.
Blåfield oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä  1888, 1891 ja 1894.
Thomas Arthur Connolly

Thomas Arthur Connolly (5. lokakuuta 1899 San Francisco – 18. huhtikuuta 1991) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi San Franciscon arkkihiippakuntaan 11. kesäkuuta 1926 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Silan titulaaripiispaksi 10. kesäkuuta 1939. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Joseph Mitty, jota avustivat Robert John Armstrong ja Thomas Kiely Gorman.
Connolly sai 28. helmikuuta 1948 nimityksen Seattlen koadjuuttoripiispaksi, joksi hänet asetettiin 21. huhtikuuta. Hänestä tuli 18. toukokuuta 1950 Seattlen piispa, ja 23. kesäkuuta 1951 hänet nimitettiin sen arkkipiispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 26. syyskuuta 1951. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen ja jäi eläkkeelle 13. helmikuuta 1975.
Theodor Gebre Selassie

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Theodor Gebre Selassie
Syntymäaika: 24. joulukuuta 1986 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Třebíč, Tšekkoslovakia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 183 senttimetriä
Junioriseurat
1992–1998: Velké Meziříčí
1998–2005: Vysočina Jihlava
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2007 | Vysočina Jihlava | 18 | (2) |
| 2005–2006 | →Velké Meziříčí (laina) | 8 | (0) |
| 2007–2008 | Slavia Praha | 11 | (0) |
| 2008–2012 | Slovan Liberec | 97 | (8) |
| 2012– | Werder Bremen | 237 | (20) |
Maajoukkue
| 2011– | Tšekki | 54 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. kesäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. kesäkuuta 2020.
Theodor Gebre Selassie (s. 24. joulukuuta 1986 Třebíč, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Tšekin Gambrinus ligan FC Slovan Liberecia. Hänen nykyinen seuransa on Saksan Bundesliigan Werder Bremen. Selassie kuului Tšekin joukkueeseen kesän 2012 EM-kilpailuissa. Hän on pelannut kaikkiaan 54 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Gebre Selassie on pelannut Werder Bremenin joukkueessa Bundesliigaa kahdeksan kautta ja tehnyt jokaisella kaudella vähintään yhden maalin, parhaalla kaudellaan 2016–2017 viisi maalia. Hän on pelannut kausittain 26–33 liigaottelua.
Tomoya Ugajin

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Tomoya Ugajin
Syntymäaika: 23. maaliskuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Saitama, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 171 cm
Seura
Seura: Urawa Reds
Pelinumero: 3
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2010– | Urawa Reds | 235 (14) |
Maajoukkue
| 2018 | Japani | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Tomoya Ugajin (jap. 宇賀神 友弥, Ugajin Tomoya; s. 23. maaliskuuta 1988 Saitama) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ugajin debytoi Japanin maajoukkueessa maaliskuussa 2018.
Torstein Dahle

| Torstein Dahle |
| --- | --- |
 Dahle vuonna 2009.
Punaisten puheenjohtaja
 2007–2010  
Edeltäjä:  puolue perustettu
Seuraaja:  Turid Thomassen
Punaisen vaaliliiton puheenjohtaja
 2003–2007  
Edeltäjä:  Aslak Sira Myhre
Seuraaja:  puolue lakkautettu
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. helmikuuta 1947 (ikä 77) Oslo, Norja
Ammatti:  ekonomisti, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Punaiset
Torstein Dahle (s. 20. helmikuuta 1947 Oslo) on norjalainen ekonomisti ja vasemmistopolitiikko, joka toimi Punainen vaaliliitto -puolueen viimeisenä puheenjohtajana 2003–2007, ja sen pohjalle perustetun Punaisten ensimmäisenä puheenjohtajana 2007–2010. Hän aloitti poliittisen uransa Arbeidernes Kommunistpartissa, jonka jäsen hän oli vuosina 1973–1997. Dahle on istunut Bergenin kaupunginvaltuustossa ja Hordalandin lääninkäräjillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Torstein Dahle Wikimedia Commonsissa
Touch

Touch voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Touch, joki Lounais-Ranskassa
Touch, brittiläinen kustantamo
Touch, vuonna 1978 perustettu yhdysvaltalainen rockyhtye
Touch, Eurythmicsin albumi vuodelta 1983
”Touch”, Natasha Bedingfieldin singlekappale vuodelta 2010
Kosketus (engl. Touch), yhdysvaltalainen trilleri- ja draamasarja
Kosketus (engl. Touch), Paul Schraderin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1997.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Touch”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tanska kesäolympialaisissa 2016

Tanska osallistui Rio de Janeiron olympialaisiin 2016 121 urheilijan joukkueella. Tanskan lipunkantajana toimi tennispelaaja Caroline Wozniacki. Tanska saavutti kisoissa 15 mitalia; kaksi kultaa, kuusi hopeaa ja seitsemän pronssia.
Uinti

| Urheilija | Matka | Alkuerät> Aika | Alkuerät> Sija | Välierät> Aika | Välierät> Sija | Loppukilpailu> Aika | Loppukilpailu> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jeanette Ottesen | Naisten 100 metrin perhosuinti | 57,15 | 7. | 57,47 | 6. | 57,17 | 7. |
| Anton Ipsen | Miesten 400 m vapaauinti | 3:48,31 | 20. | – | – | – | – |
| Mads Glæsner | Miesten 400 m vapaauinti | 3:52,59 | 36. | – | – | – | – |
| Pernille Blume Julie Kepp Jensen Sarah Bro Mie Ø. Nielsen | Naisten 4×100 metrin vapaauintiviesti | 3:39,45 | 12. | — | — | – | – |
Tommi Kitti & Co

Tommi Kitti & Co. on vuonna 2000 perustettu helsinkiläinen tanssiryhmä jonka taiteellisena johtajana toimii Tommi Kitti.
Tanssiseurue lopettaa toimintanta marraskuussa 2010 juhlavuoden kiertueen jälkeen.
Teokset

2009 tytöt ja pojat (ilta pitää sisällään teokset seuraus ja syy, A Trip, Credo ja pasos nuevos)
2008 riffi
2007 "darlings"
2006 du-dun-duu
2005 Hyppy
2004 Pienen näyttämön juttu
2004 Kilimanjaro
2003 Väärä Sävellaji...
2002 Kolme osaa joista kaksi huilulle
2002 Pieniä asioita hiljaisuudessa
2000 Asetelma neljälle tanssijalle
2000 Spiraali
Aiheesta muualla

Ryhmän verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tommi Kitti & Co. Twitterissä
Tommi Kitti & Co. YouTubessa
Tommi Kitti & Co. Vimeossa
Tommi Kitti & Co. Facebookissa
Terjo Markkanen

| Terjo Tapani Markkanen |
| --- | --- |
 Terjo Markkanen vuonna 1958.
Eteenpäin Osakeyhtiön hallituksen 13. puheenjohtaja
 1975–1988  
Edeltäjä:  Paavo Ropa
Seuraaja:  ?
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1934 Kotka
Kuollut: 24. heinäkuuta 2007 (73 vuotta) Kotka
Ammatti:  puhelinasentaja, radisti, poliitikko
Puoliso:  Seija Marita, o.s. Halm
Tiedot
Puolue:  SDP
Terjo Tapani Markkanen (24. maaliskuuta 1934 Kotka – 24. heinäkuuta 2007 Kotka) oli kotkalainen järjestöaktiivi ja paikallispoliitikko sekä Eteenpäin Osakeyhtiön hallituksen puheenjohtaja ennen eteläisen Kymenlaakson sanomalehtiuudistusta vuonna 1989, jolloin paikalliset lehdet Eteenpäin ja Etelä-Suomi yhdistyivät Kotkan Sanomiksi (myöh. Kymen Sanomat).
Markkanen toimi Kotkan kaupunginhallituksessa 1973–1981, Metallityöväen Liiton liittotoimikunnassa telepuolen edustajana vuosina 1975–1983 ja Eteenpäin Osakeyhtiön johtokunnan jäsenenä vuosina 1972–1974 sekä sen puheenjohtajana 1975–1988. Lisäksi Markkanen oli paikallisen Länsi-Kotkan sosiaalidemokraattisen työväenyhdistyksen johtokunnassa 1970–1983 sekä 1996–2003 ja toimi sen puheenjohtajana 1973–1976.
Sukutausta

Markkasen isänpuoleinen suku oli lähtöisin Pieksämäeltä, josta Markkasen isoisä Abel siirtyi Kotkaan 1900-luvun alussa. Abel Markkanen (1877–1948) oli köyhistä lähtökodista ja joutui elättämään itsensä jo pienestä lapsesta saakka, muun muassa renkinä ja paimenpoikana ja Kotkassa hän päätyi saha- ja lautatarhatyöhön. Kotkassa tästä työmiehestä muuntui ahkera paikallispoliitikko, järjestöaktiivi ja ennen kaikkea vankkumaton sosiaalidemokraatti. Eritoten osuuskauppatoiminta oli lähellä Abelin sydäntä ja hän kuului jäsenenä Kyminlaakson Osuusliikkeen keskeisiin hallintoelimiin kymmeniä vuosia, aina osuusliikkeen perustamisesta vuonna 1905 lähtien. Näin ollen Terjo Markkasen isä Arvo aloitti uransa varsin luontevasti Kyminlaakson Osuusliikkeen myymäläapulaisena vuonna 1920.
Abel Markkasta on kuvattu suorasukaiseksi ja työväestön etua tinkimättömästi valvovaksi aktiiviksi, ja hän toimikin useita vuosia Kotkan kaupunginvaltuutettuna sekä otti osaa useiden lauta- ja johtokuntien toimintaan. Abelin poliittista uraa tarkastelemalla voikin löytää useita yhtymäkohtia myöhemmin samassa kaupungissa vaikuttaneeseen pojanpoikaansa Terjo Markkaseen, merkittävimpänä huomattakoon molempien jäsenyydet useissa lautakunnissa. Suomen sisällissodan aikaan Abel Markkanen toimi hetkellisesti punaisen Kotkan rahatoimikamarin puheenjohtajana, kunnes pakeni Venäjälle huhtikuun lopussa 1918. Venäjällä hän oleskeli parisen vuotta, kunnes palasi itsenäiseen Suomeen ja nousi taustastaan huolimatta uudelleen kotkalaiseen paikallispolitiikkaan.
1930-luvulla Abel Markkanen valittiin Kotkan kauppahallin vahtimestariksi ja tässä tehtävässä hän toimi miltei parikymmentä vuotta, eläköityen vain muutama vuosi ennen kuolemaansa vuonna 1948.
Elämä > Lapsuus ja nuoruus

Terjo Markkasen vanhemmat olivat kotkalaissyntyinen osuuskauppamies, toimitusjohtaja Arvo Abelinpoika Markkanen (1904–1977) ja hänen vaimonsa Ida Rissanen (1907–1968). Terjon lisäksi perheeseen kuuluivat kuusivuotiaana kuollut isosisko Raija, Lahdessa 1939 syntynyt veli Ilpo ja Turtolassa, Lapissa 1947 syntynyt kuopus Arimo.
Isänsä ammatin takia nuori Terjo Markkanen joutui muuttamaan jo vuoden vanhana 1935 Lahteen, josta Arvo Markkanen oli saanut työn myymälänhoitajana. Lahdesta Arvo-isä siirtyi toimitusjohtajaksi Torniolaakson Osuusliikkeeseen sota-aikaan 1942, minkä takia perhe asui Pellossa aina vuoteen 1948. Terjo kuitenkin muutti isovanhempiensa Abel ja Venla Markkasen luokse Kotkaan heti jatkosodan päätyttyä syksyllä 1944 ja siirtyi Kotkan kaupungin kansakoulun oppilaaksi syyslukukaudella 1944.
Markkanen oli aloittanut koulutiensä Lahdessa, josta hän siirtyi Pellon kansakoulun oppilaaksi syksyllä 1942. Takaisin vanhempiensa luokse Markkanen muutti vuonna 1948, kun Arvo siirtyi Turtolasta Hämeenkyröön Osuusliike Oman toimitusjohtajaksi, ja keskikoulun päästötodistuksen Terjo saikin Ikaalisten yhteiskoulusta vuonna 1952. Keskikoulunsa hän oli aloittanut Kotkan Lyseossa vuonna 1945.
Asepalveluksen Markkanen suoritti 1953 Mikkelissä ja aliupseerikoulun käytyään hänen sotilasarvonsa oli alikersantti. Aina vuoteen 1956 Terjo työskenteli sähköasentajana Lahti-Tampere alueella ja aloitti tämän jälkeen radiosähköttäjän opinnot Helsingissä.
Elämä > Radiosähköttäjänä & avioliitto

Terjo Markkanen suoritti II luokan radiosähköttäjän tutkinnon 27. huhtikuuta 1957, ja pian tämän jälkeen hän pestautui valtamerilaiva s/s Hermeksen radistiksi. Markkanen työskenteli kolmella eri laivalla radiosähköttäjänä vuosina 1957–1960 ja kiersi maailmaa Venezuelasta Ranskan Länsi-Afrikkaan, kunnes hän 1960 palasi Suomeen ja nyt kotikaupunkiin Kotkaan.
Markkanen avioitui Seija Marita Halmin kanssa 10. tammikuuta 1959. Kasvava perhe veti Markkasen takaisin maihin ja työpaikka valtion Posti- ja lennätinlaitoksella mahdollisti pysyvän asettumisen Kotkaan. Markkasten omakotitalo valmistui Kotkan Lankilaan vuonna 1963. Talo oli Myyntiyhdistys Puutalon markkinoima Pähkinä-valmistalo, mutta sen kokosi kuitenkin Terjon vaimon Seijan kirvesmies-isä Eino Halm. Samoihin aikoihin tapahtui myös Terjo Markkasen poliittinen valveutuminen, kun hän 1963 liittyi SDP:n paikallisosastoon ja päätyi Metallityöväen Liiton jäseneksi telealan kautta.
Elämä > Poliittinen ura

Markkanen pääsi Länsi-Kotkan sosiaalidemokraattisen työväenyhdistyksen johtokuntaan 1970, ja sitä seuraavina vuosina hän otti vastaan useita poliittisia luottamustehtäviä. Vuodesta 1972 Terjo istui sosiaalidemokraattisesti sitoutuneen, Eteenpäin-sanomalehteä julkaisseen, Eteenpäin Osakeyhtiön johtokunnassa. Kolme vuotta myöhemmin, 15. tammikuuta 1975 hänet valittiin johtokunnan uudeksi puheenjohtajaksi, kun edellinen puheenjohtaja Paavo Ropa oli kutsuttu yhtiön toimitusjohtajaksi. Samana vuonna Terjo Markkanen valittiin myös Metallityöväen Liiton liittotoimikuntaan.
Kotkan kaupunginhallituksessa Markkanen oli vuodesta 1973 aina vuoteen 1981. Hän muun muassa johti peruskoulujärjestelmään siirtymiseksi määriteltyä suunnittelutoimikuntaa 1970-luvulla. Kaupunginhallituksen jäsenenä Markkanen osallistui myös muihin merkittäviin toimikuntiin, mukaan luettuna satamalautakunta, matkailulautakunta, sekä ammattioppilaitoslautakunta.
1970-luvun alussa Markkanen johti toimikuntaa, jonka tehtävänä oli yhdistää Kotkan sosiaali- ja terveyshallinnot yhdeksi organisaatioksi.
Terjo Markkasen puheenjohtajakaudella Eteenpäin Osakeyhtiössä Eteenpäin-lehti kasvoi levikiltään alueen suurimmaksi sanomalehdeksi. Vielä 1960-luvulla sen kilpailija Etelä-Suomi oli pitänyt selkeää johtoasemaa Kotkan alueen johtavana sanomalehtenä ja kilpailu oli näyttänyt jo lähes turhalta. Kuitenkin joukko mittavia uudistuksia muutti tilannetta, ja 1980-luvun lopulla Etelä-Suomi ja Eteenpäin olivat levikiltään lähes tasavertaisia ja Eteenpäin oli noussut alueellisesti johtavaksi 7-päiväiseksi sanomalehdeksi.
1978 oli Eteenpäin Osakeyhtiölle valmistunut uusi toimitalo Kotkan Hovinsaarelle vanhan ja auttamattoman ahtaaksi käyneen painotalon tilalle. Vuonna 1980 oli lehden julkaisu muuttunut seitsenpäiväiseksi, ja 1980-luvun puoliväliin mennessä osakeyhtiön toimintaa oli hajautettu tytäryhtiölle, jotka julkaisivat useita muita lehtiä (muun muassa Kotkansilmää ja PK-lehteä). Tämän lisäksi Eteenpäin Osakeyhtiön painettavaksi oli siirtynyt muita painotuotteita, joista merkittävimpinä mainittakoon Anjalankosken Sanomat ja AKT:n sekä Paperiliiton jäsenlehdet. 50-vuotishaastattelussaan Markkanen toteaa Eteenpäin-lehden kuitenkin olleen yhtiön päätuote ja että tästä lähtökohdasta oli pohdittu kaikkia suuria uudistuksia.
Kaikesta huolimatta 1980-luvun loppupuolella osakeyhtiön tulos kääntyi miinusmerkkiseksi, ja Kotkan päivälehdet päätyivät yhdistymään 1989 Kotkan Sanomiksi (joskin Eteenpäin työtä sosiaalidemokraattisena päivälehtenä jatkoi Viikko-Eteenpäin).
Elämä > Loppuelämä

Jo 1980-luvun puolivälissä huoli terveydestä astui Terjo Markkasen elämään, ja hän vetäytyi vähitellen poliittisista tehtävistään. Markkanen toimi kuitenkin SDP:n paikallisosaston johtokunnassa vielä 1996–2003.
Markkanen kuoli Kotkassa 73-vutiaana 24. heinäkuuta 2007. Hänet haudattiin Kotkassa sijaitsevalle Parikan hautausmaalle.
Tunnustukset

Keskuskauppakamari myönsi Terjo Markkaselle pronssisen ansiomerkkinsä 11. marraskuuta 1986 maan elinkeinoelämän tunnustuksena 15 vuotta jatkuneesta ansiokkaasta työstä Eteenpäin Osakeyhtiön hallituksen puheenjohtajana.
Entinen kansanedustaja ja Eteenpäin-lehdessä vuosina 1961–1988 toimittajana työskennellyt Risto Tuominen kirjoitti Markkasen muistokirjoituksen Kymen Sanomiin elokuussa 2007 tunnustuksena hänen pitkästä urastaan Eteenpäin Osakeyhtiössä ja kotkalaisessa paikallispolitiikassa. Lisäksi Markkasen 50-vuotispäivänä Eteenpäin julkaisi hallituksensa puheenjohtajasta Jouni Viitasen kirjoittaman haastattelun, jossa Markkanen kertoo poliittisen uransa kohokohdista.
Terjon isoisä, kaupunginvaltuutettu Abel Markkanen, kuvattuna toukokuussa 1928 Kotkan kaupungin 50-vuotisjuhlan yhteydessä.
Arvo Markkanen perheineen noin vuonna 1943. Vasemmalta oikealle: Ida, Arvo, Ilpo ja Terjo.