stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Obdjoh
Joen kulku

Obdjohin joki alkaa Rogovon (ven. Рогово) kylässä Malskojen järven luoteispäästä. Järvi sijaitsee itsekin samassa laaksossa, jossa laskujoki virtaa. Joen virtaussuunta on aluksi neljän kilometrin matkalla luoteeseen ja sitten terävän käännöksen jälkeen kuusi kilometriä koilliseen, 3,5 kilometriä itään ja sitten se kaartuu kohti pohjois-koillista. Joki alkaa metsätaipaleella, jossa se virtaa kapealla tulva tasangolla, joka laajenee sitä mukaa kun joki lähestyy joensuutaan. Käännöskohdassa joen ylittää Petseristä Novyi Izboroskiin (ven. Новый Изборск) kulkeva tie ja uomaan yhtyy vasemmalta Bulovan sivu-uoma. Asutuksen merkit joenrannoilla loppuvat ja joenuoman rannat ovat jatkossa taas metsämaata. Maloja Gverstoniin (ven. Малая Гверстонь) tulee Sohan (ven. Соха) kautta joen ylittävä tie. Sohan itäpuolella kylän ohittaa etelästä pohjoiseen virtaava sivu-uoma Kolomenka. Se virtaa alavassa, leveässä ja kosteikkoisessa jokilaakossaan. Yhtymäkohdasta alkaen on myös Obdjohin jokilaakso voimakkaasti soistunut ja joensuuhun asti noin 400–700 metriä leveä . Maloja Gverstonin kohdalla on joen vedenpinnan korkeus sama kuin Pihkovanjärvelläkin. Viimeinen joen ylittävä silta kuuluu Kudina Gorasta (ven. Кудина Гора) kohti Petškiä (ven. Печки) johtavalle maantielle. Joensuu sijaitsee pienessä lahdessa, jonka ympäristön rannikko vaikuttaa ilmakuvista katsottuna olevan lietteistä ja matalaa.
Valuma-alue, sivujoet ja järviä > Valuma-alue

Obdjoh sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Joki laskee Peipsijärven eteläpäässä sijaitsevaan Pihkovanjärven järvenosaan, mistä Peipsijärven pohjoispäästä alkava Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen.
Obdjohin valuma-alue sijaitsee kokonaan Pihkovan alueella ja siellä kokonaan Petserin piirissä. Valuma-alueen pääuomaan on luettu Obdjohin lisäksi mukaan myös Malskoje ja siihen laskeva joki Smolka. Näiden uomien yhteispituus on noin 33 kilometriä ja valuma-alueen pinta-ala on 176 neliökilometriä .
Valuma-alue, sivujoet ja järviä > Sivujokia

Obdjohin sivu-uomia on esitelty alla taulukossa.
| yhtyy Obdjohiin  (km suusta) | nimi | nimi (ven>  ) | pituus (km) | valuma-alue (km²) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Kolomenka | Коломенка |  |  | 1 |
|  | Bulova | Булова |  |  | 1 |
|  | Smolka * | Смолка | 14 |  | 1, |

Tähdellä (*) merkitty on pääuoman jatke, joka laskee Malskoje -järveen. Lähteet: 1 =
Valuma-alue, sivujoet ja järviä > Järviä

Joen valuma-alueella on joitakin järviä. Järvistä Malskoje ja Gorodištšenskoje sijaitsevat Obdjohin ja Smolkan yhteisessä pääuomassa. Smolkan lähteitä ovat maanottoalueen vedellä täyttyneet kuopat, jotka muodostavat rikkomaisen 2 × 0,8 kilometrisen vesialueen. Ennen Malskojeta on pääuoman rinnalla kapea järvi Dreb.
Hallintoalue

Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (ven. Балтийский бассейновый округ). Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. Joen vesistörekisterin numero on 01030000312102000029545 .
Historiaa

Joen pohjoisosan ylitti muinoin kauppatie. Joen rannat toimivat luontaisena puolustusrajana lännestä tulevaa uhkaa vasten. Siksi joen rannoilta tunnetaan useita vartio- ja puolustuslinnoituksia. Tärkein niistä on Gorodištšenskoje rannalla sijaitseva Irboska.
Etymologiaa

Joen venäläisiä nimiä ovat Obdjohin lisäksi Abdjoha (ven. Абдёха). Joella on ollut historiallisella ajalla monia nimiä. Niitä ovat esimerkiksi Dbehe (ven. Дбехе, vuonna 1491), Bdehe (Бдеха, Бдехѣ, 1586–1587), Bdeh' (Бдехъ, 1656), Bdeh (Бдех, 1676), Isa Reha (1690), Issareha (Иссареха, 1745), Bdeha (Бдеха, 1773), Udoha (Удоха), Isse (Иссе, 1791), Avder (Авдег, 1800-luku), Bdjohoju (Бдёхою, 1825), Abder' (Абдегъ, noin 1866), Bdeh' (Бдехъ, 1882), Obdehi (Обдехи, 1914), Optjoki jõgi (noin 1920) ja Obdjoh (Обдёх, noin 1980).
Nimen ulkoasu on muuttunut koko ajan ja sillä on ollut samanaikaisesti käytössä rinnakkaisia ja erikielisiä nimiä. Joen nimelle on esietty eräitä etymologisia selityksiä nimen merkityksestä ja alkuperästä. J. Truusmann selittää nimen sanojen petäj tai pettäi sanoista johtuvaksi (mänty). Sekä A. Manakov että S. Vetrov johtavat venäjänkielisen nimen osista ob tai ab (vesi) ja tek, joka tulee liettuankielisistä teke tai takas (pieni joki, oja). M. Vasmeri johtaa merkityksen vanhan venäjän sanasta объдо, joka olisi nykyvenäjäksi обдо (aarrearkku). Nimitys Isajõgi sisältää alkuosassaan joko sanan iso (suuri) tai sanan isa (isä).
Huomautuksia

1 2 3 4  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Обдёх, jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
1 2 3  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu tai mitattu Internetin Keskonnaregistri, Google, Bing, ACME tai Yandex karttapalvelusta käyttäen annettuja koordinaatteja.
Aiheesta muualla

Michael Chikurov: Обдех 2007, riippuliitoretki joenvartta ylös
Matkaopas setomaalaisten alueelle (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: ru:Обдёх
Käännös suomeksi
Keltalaukka

| Keltalaukka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Narsissikasvit Amaryllidaceae
Alaheimo::  Allioideae
Suku::  Laukat Allium
Laji::  moly
Kaksiosainen nimi
 Allium moly  L. 
Katso myös
   Keltalaukka Wikispeciesissä   Keltalaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltalaukka (Allium moly) on koristekasvina käytettävä sipulikasvi, joka kukkii keltaisin kukin touko-kesäkuussa. Se kasvaa noin 30 cm korkeaksi.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Keltalaukan (Allium moly) levinneisyys Suomessa
United States Department of Agriculture (USDA): Allium moly (englanniksi)
Kawanishi

| Kawanishi (川西市) |
| --- | --- |
 Tabuto-jinja
 lippu:  Symboli
 Kawanishin sijainti Hyōgon prefektuurissa
 Kawanishi
 Koordinaatit: 34°49′48″N, 135°25′02″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Hyōgon prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  53,44 km²
Väkiluku (12/2019):  153 520
 – Väestötiheys:  2 872,8 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kirsikka
 – Kukka:  Amppelikatkero
 
 https://www.city.kawanishi.hyogo.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kawanishi (jap. 川西市, Kawanishi-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Hyōgon prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin kaakkoisosassa Inajoen varrella. Idässä se rajautuu Osakan prefektuuriin. Kaupungin eteläosassa on tasankoa, pohjoisosat ovat vuoristoisia. Kawanishissa on 153 520 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 53,44 neliökilometriä.
Kawanishi on pääosin Osakan asuinlähiötä, jonka kehitys alkoi 1900-luvun alkupuolella alueelle johtavien rautatielinjojen rakentamisen myötä. Kaupunkioikeudet Kawanishi sai vuonna 1954, kun silloiseen Kawanishin maaseutukaupunkiin liitettiin kaksi muuta kuntaa. Suuremman mittakaavan aluerakentamishankkeita golfkenttineen kaupungissa aloitettiin toisen maailmansodan jälkeen. Perinteisiä elinkeinoja seudulla olivat kankaiden yūzen-värjäys, puuvillan valkaisu ja hevosennahkojen parkitseminen. Kukkulaisilla alueilla harjoitetaan hedelmien ja vihannesten puutarhaviljelyä.
Kawanishissa sijaitseva Tadan alue tunnetaan Tada-genji-suvun, Minamoto-klaanin haaran, alkukotina. Siellä on säilynyt suvun historiaan kiinteästi liittyviä instituutioita, kuten Tadan pyhäkkö ja Mangan-jin temppeli. Luonnonnähtävyyksiä ovat muun muassa Inajoen laakso, joka kuuluu prefektuurin luonnonpuistoon, ja Chimyōjärvi patoineen. Kawanishia palvelevat JR Nishi-Nihonin Fukuchiyama-linja, Hankyū-rautateiden Takarazuka-päälinja sekä Nose-rautateiden Myōken-linja ja Nissei-linja.
Kuvia

Kyōdōkan-museo
Myōkenvuoren kaapelivaunu
Kawanishi-Noseguchin rautatieasema
Kawanishi vuoden 1985 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kawanishi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
O’Fallon (Missouri)

| O’Fallon |
| --- | --- |


Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Missouri
Piirikunta:  St. Charles
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  75,63 km²
 – Josta vettä:  0,03 km² 
Korkeus:  165 m
Väkiluku (2019):  88 673
 – Väestötiheys:  1 172,5 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6 (kesäaika UTC-5)
Motto::  Tradition with Vision
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
O’Fallon on kaupunki St. Charlesin piirikunnassa Missourin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 88 673. Vuosina 2010–2019 kaupungin väkiluku kasvoi 11,4 prosenttia. O’Fallon kuuluu Saint Louisin suurkaupunkialueeseen.
Pal (Andorra)

Pal on kylä Andorrassa La Massanan kunnassa. Vuoden 2018 arvioissa kylässä oli 256 asukasta.
Kerttu Aitola

Kerttu Aitola (s. 9. maaliskuuta 1979 Espoo) on suomalainen kirjailija ja tutkija. Hänen esikoisteoksensa, pääkaupunkiseudulle sijoittuva nuortenromaani Lisempää laiffia, ilmestyi 2000. Toinen romaani, 2004 ilmestynyt Lontoonrakeita, sijoittuu Lontooseen. Molempien kirjojen päähenkilöt ovat nuoria opiskelijoita.
Aitola on opiskellut kirjallisuustiedettä ja fysiikkaa Helsingin yliopistossa ja tiedotusoppia Tampereen yliopistossa. Hän väitteli 2012 Aalto-yliopiston perustieteiden korkeakoulussa tekniikan tohtoriksi väitöskirjalla ”Hiilinanomateriaalit väriaineaurinkokennon vastaelektrodeina”. Hän on työskennellyt väittelynsä jälkeen tutkijatohtorina Dalianin teknillisessä yliopistossa, Kungliga Tekniska Högskolanissa Tukholmassa ja Uppsalan yliopistossa.
Teokset

Lisempää laiffia.  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16895-9.
Lontoonrakeita.  Otava, 2004.  ISBN 951-1-19743-6.
Ostrakine

| Ostrakine> Ὀστρακίνη.Sijainti |
| --- | --- |
 Ostrakine
Koordinaatit:  31°07′05″N, 33°25′56″E
Valtio:  Egypti
Paikkakunta:  El-Felusiyat (El-Filusiyaat), Šamal Sina’
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Ptolemaiosten valtakunta(?) Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Ala-Egypti, Egypti
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ostrakine (m.kreik. Ὀστρακίνη, Ostrakinē; lat. Ostracina, Ostracena) oli antiikin aikainen kaupunki Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä Niilin suiston itäpuolella, ja sijoitetaan Serbonis-järvelle (nyk. Buḥayrat al-Bardawīl) nykyiselle El-Felusiyatin saarelle.
Ostrakine sijaitsi Pelusionin ja Rhinokoluran välisellä tiellä. Plinius vanhempi laski sen ja Pelusionin väliseksi etäisyydeksi 65 roomalaista mailia eli noin 96 kilometriä. Klaudios Ptolemaios sijoitti kaupungin Kassiotikseen Kassios-vuoren (nyk. Ras Kouroun) ja Rhinokoluran välille. Kaupungilla ei ollut omaa vesilähdettä, ja se sai vetensä kanavalla Niilistä.
Roomalaisella kaudella kaupunki oli sotilasasema, jossa oli varuskunta. Se mainitaan muun muassa, kun Vespasianus palasi joukkoineen Aleksandriasta Palestiinaan ensimmäisen juutalaissodan aikaan vuonna 69. Tuohon aikaan sitä ei ollut linnoitettu.
Myöhäisellä roomalaisella kaudella Ostrakine kuului Augustamnica priman provinssiin. Varhaisella kristillisellä kaudella kaupunki oli Pelusionin metropoliitan alainen piispanistuin. Kaupungin piispoista tunnetaan Theoktistos, Serapion ja Abraham 300- ja 400-luvuilla. Nykyisin se on katolisen kirkon titulaaripiispan istuin nimellä Ostracine (Ostracinensis).
Kawanishi (täsmennyssivu)

Kawanishi voi tarkoittaa:
Maantiede

Kawanishi, Japanin kaupunki Hyōgon prefektuurissa
Kawanishi, Japanin maaseutukaupunki Naran prefektuurissa
Kawanishi, Japanin maaseutukaupunki Yamagatan prefektuurissa
Kawanishi, Japanin entinen maaseutukaupunki Niigatan prefektuurissa
Henkilöt

Hide Kawanishi, japanilainen taiteilija
Takashi Kawanishi, japanilainen jalkapalloilija
Takehiko Kawanishi (s. 1938), japanilainen jalkapalloilija
Muuta

Kawanishi kōkūki, japanilainen lentokonevalmistaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kawanishi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
O’Dayne Richards

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  O’Dayne Richards vuonna 2015. |  O’Dayne Richards vuonna 2015. |  O’Dayne Richards vuonna 2015. |  |
Maa:  Jamaika
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Peking 2015 | kuulantyöntö |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Glasgow 2014 | kuulantyöntö |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Toronto 2015 | kuulantyöntö |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Kultaa | Shenzhen 2011 | kuulantyöntö |  |
O’Dayne Richards (s. 14. joulukuuta 1988 Halfway Tree, Jamaika) on jamaikalainen kuulantyöntäjä. Hänen ennätyksensä on Rabatissa heinäkuussa 2017 työnnetty 21,96. Tulos on myös Keski-Amerikan ja Karibian ennätys.
Hän voitti kultaa vuoden 2011 kesäuniversiadeissa Shenzhenissä, vuoden 2014 Kansainyhteisön kisoissa Glasgow'ssa silloisella ennätystuloksellaan 21,61 ja vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoissa Torontossa niin ikään silloisella ennätyksellään 21,69. Richards on myös kaksinkertainen Keski-Amerikan ja Karibian mestari. Hän oli mukana myös vuoden 2013 MM-kilpailuissa Moskovassa, mutta jäi siellä karsintaan. Hän karsiutui myös Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014. Richards sivusi omaa ennätystään 21,69 vuoden 2015 MM-kilpailuiden finaalissa, jossa hän saavutti pronssia.
Rion olympialaisissa 2016 Richards oli kahdeksas tuloksella 20,64. Hän karsiutui loppukilpailusta Lontoon MM-kilpailuissa 2017. Seuraavana vuonna hän sijoittui 11:nneksi Birminghamon MM-hallikilpailuissa ja neljänneksi Gold Coastin Kansainyhteisön kisoissa 2018. Hän oli 2019 viides Pan-Amerikan kisoissa ja karsiutui loppukilpailusta Dohan MM-kilpailuissa.
Henkilökohtaiset ennätykset

Ulkona
kuulantyöntö: 21,96 m (Rabat 2017)
Sisällä
kuulantyöntö: 20,68 m (Nehvizdy 2019)
Khalid Abdalla

Khalid Abdalla.
Khalid Abdalla (s. 1980 Glasgow, Skotlanti) on brittiläinen näyttelijä, jolla on egyptiläiset sukujuuret.
Abdalla on esiintynyt muun muassa elokuvissa Leijapoika (2007), Green Zone (2010), The Square (2013), Assassin’s Creed (2016) ja Hurmaava petturi (2016). Bafta-palkitussa elokuvassa United 93 (2006) hän näytteli lentokonekaappaajaa.
Netflix-sarja The Crownin viidennellä ja kuudennella tuotantokaudella Abdalla esittää Dodi Al-Fayedia.
Aiheesta muualla

Khalid Abdalla Elonetissä.
Khalid Abdalla Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Keltalemmikit

| Keltalemmikit |
| --- | --- |
 Piennarkeltalemmikki (Amsinckia lycopsoides)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Keltalemmikit Amsinckia  Lehm.
Katso myös
   Keltalemmikit Wikispeciesissä   Keltalemmikit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keltalemmikit (Amsinckia) on lemmikkikasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on 13 lajia.
Pohjoismaissa, samoin Suomessa, on tavattu harvinaisena tulokkaana Pohjois-Amerikasta levinneitä lajeja rikkakeltalemmikkiä ja piennarkeltalemmikkiä. Ne ovat yksivuotisia, keltakukkaisia, karheakarvaisia ruohoja.
Lajeja

ryhmykeltalemmikki (Amsinckia calycina)
rikkakeltalemmikki eli kurttukeltalemmikki (Amsinckia intermedia)
piennarkeltalemmikki (Amsinckia lycopsoides)
lännenkeltalemmikki (Amsinckia menziesii, syn. A. micrantha)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Keltalemmikit (Amsinckia)
Suomen Lajitietokeskus: Keltalemmikit – Amsinckia
ITIS: Amsinckia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Amsinckia (englanniksi)
Keravan työväentalo

| Keravan työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Kerava
Valmistumisvuosi:  1907
Purkuvuosi:  1983
Rakennuttaja:  Keravan työväenyhdistys
Runkorakenne:  puu/kivi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keravan työväentalo oli Keravan kaupungissa sijainnut työväentalo.
Historiaa

Keravan työväenyhdistys perustettiin vuonna 1904 aluksi Tuusulan työväenyhdistyksen alaosastoksi. Vuonna 1906 yhdistyksen käyttöön vuokrattiin huone. Samalla kuitenkin asetettiin rakennustoimikunta valmistelemaan työväentalon rakentamista. Tiilitehtaalta saatiin tontti lokakuussa vuonna 1906. Talolle ryhdyttiin heti kaivamaan perustuksia, muun muassa rautatieläiset tekivät töitä työvuorojensa lomassa. Talo valmistui vuonna 1907. Vuonna 1916 yhdistys sai ostaa hieman lisää maata. Kansalaissodan aikana talo oli ensin punaisten ja sitten valkoisten hallussa. Työväenyhdistys sai talon takaisin vuoden 1919 keväällä. Talo oli pakkohuutokaupassa, josta työväenyhdistys sai sen lunastettua itselleen. Johtokunnan jäsenet saivat tarvittavat varat lainaksi yksityishenkilöiltä. Työväenyhdistys osti neljä liiketonttia Keravan keskustasta. Niille rakennettiin liiketalo Aleksintori vuosina 1970–1971. Vanha työväentalo myytiin vuonna 1967 Osuusliike Elannolle, joka purki rakennukset vuonna 1983.
Rakennus

Vuonna 1907 valmistuneessa talossa oli tilava juhlasali, avara eteinen, parveke ja ravintola. Taloa laajennettiin vuosina 1911–1912. Taloa laajennettiin taas vuonna 1920, jolloin näyttämöä suurennettiin sekä rakennettiin leipomo ja pesula. Vuonna 1927 purettiin vuosina 1911–1912 tehty laajennusosa. Sen tilalle tehtiin kaksikerroksinen tiilirakennus. Rakentamista varten otettujen lainojen maksamisessa ei ollut ongelmaa, koska ravintolatoiminta tuotti edelleen hyvin.
Toimintaa työväentalolla

Työväenyhdistys alkoi harjoittaa ravintola- ja kahvilatoimintaa työväentalolla jo vuonna 1908. Toiminta sai suuren suosion. Työväenyhdistyksestä tuli näin myös merkittävä työnantaja. Vuonna 1917 yhdistys työllisti yhdeksän henkilöä. Talolla oli myös monipuolista valistus- ja kulttuuritoimintaa. Talossa oli kirjasto. Keravan työväenyhdistyksen torvisoittokunta Tarmo ja näytelmäseura olivat aloittaneet toimintansa vuonna 1907. Monet ammattiteatterit vierailivat työväentalolla, joka sijaitsi hyvien rautatieyhteyksien varrella. Vuonna 1917 järjestettiin kahdet suuret arpajaiset, joilla kerättiin varoja työväentalon laajennusta varten. Sotavuosinakin 1940-luvulla talolla oli toimintaa. Elokuvateatterin tulo työväentalolle syrjäytti työväennäyttämön toiminnan sotien jälkeen.
Kiimalammi (Nokia)

| Kiimalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Nokia
Koordinaatit:  61°31′34″N, 23°31′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue‎ (35.21)
Laskuoja:  suo-oja 
Järvinumero:  35.212.1.005 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  165,9 m 
Rantaviiva:  0,616 km 
Pinta-ala:  0,01166 km² 
 fiKiimalammi 
Kiimalammi  on Pirkanmaalla Nokialla sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Kiimalammi on osa Laajanojan valuma-aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 200 metriä, leveys 150 metriä ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Se sijaitsee 350 metriä Koukkujärvestä koilliseen. Järveen on kaivettu kolme suo-ojaa, mutta on epäselvää, mikä niistä toimii laskuojana. Koukkujärveen yhdistävä oja nousee keskikohtaansa lähestyttäessä ja itään tien ali johtava oja laskee vain pieneen suolampeen. Tämän vuoksi lampi ei näytä kuuluvan Laajanojan valuma-alueen verkostoon. Sen sijaan voidaan ajatella, että se on liitetty valuma-alueeseen pohjaveden kautta tapahtuvan suotumisen kautta. Lammen rantaviivan pituus on 600 metriä. Sen lähiympäristö on suota. Lampi on autio eikä sinne johda tietä. Lammen itäpuolella kulkee Koukkujärven kaatopaikan ohittava maantie.
O’Donnell

O’Donnell-nimisiä henkilöitä ovat:
O’Donnell, irlantilainen 1600-luvulla maasta paennut suku
Brendan O’Donnell (s. 1992), skotlantilainen jalkapalloilija
Chris O’Donnell (s. 1970), yhdysvaltalainen näyttelijä
Guillermo O’Donnell (1936–2011), argentiinalainen valtiotieteilijä
Keir O’Donnell (s. 1978), australialainen näyttelijä
Lawrence O’Donnell (s. 1951), yhdysvaltalainen näyttelijä
Leopoldo O’Donnell (1809–1867), espanjalainen kenraali, valtiomies ja Espanjan
Martin O’Donnell (s. 1955), yhdysvaltalainen säveltäjä
Peter O’Donnell (1920–2010), brittiläinen sarjakuvantekijä
Phil O’Donnell (1972–2007), skotlantilainen jalkapalloiija
Rosie O’Donnell (s. 1962), yhdysvaltalainen koomikko, näyttelijä ja kirjailija
Sean O’Donnell (s. 1971), kanadalainen jääkiekkoilija
Senan Louis O’Donnell (1927–2023), irlantilainen Nigeriassa toiminut katolinen piispa
Stephen O’Donnell (s. 1992), skotlantilainen jalkapalloilija
Kuvitteellisia henkilöitä

Wolf O’Donnell, palkkasoturiryhmän johtaja Star Fox -sarjan videopeleissä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kansallisbolševistinen puolue

| Kansallisbolševistinen puolue Национал-большевистская партия |
| --- | --- |
Perustettu:  1. toukokuuta 1993
Lopetti:  7. elokuuta 2007
Johtaja:  Eduard Limonov
Ideologia:  Kansallisbolševismi
Osoite:  Moskova
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kansallisbolševistinen puolue (ven. Национал-большевистская партия, Natsional-bolševistskaja partija, NBP) oli Venäjällä vuonna 1993 perustettu puolue, jonka maan lainsäädäntö kielsi lopullisesti vuonna 2007. Puolueen perustivat Eduard Limonov, Aleksandr Dugin ja Jegor Letov. Jälkimmäiset erosivat puolueesta 1990-luvulla.