stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Club Atlético River Plate

Club Atlético River Plate on vuonna 1901 perustettu argentiinalainen urheiluseura, jonka joukkueista tunnetuin on jalkapallojoukkue.
"River Plate" -nimeä käytetään joskus englannin kielessä Rio de la Plata -joesta, jonka varrella Buenos Aires sijaitsee. Kerrotaan, että seuran alkuaikoina yksi perustajista (Martínez) näki merimiesten pelaavan jalkapallopelejä Buenos Airesin satamassa korien vieressä, joissa luki "The River Plate", siitä seuran nimi.
River Plate pelaa kotiottelunsa Nuñezin asuinalueella Buenos Airesissa Monumental Antonio Vespucio Liberti -stadionilla. Seuran historiallinen paikallisvastustaja on Boca Juniors. Seurojen kohtaamiset ovat argentiinalaisen jalkapalloilun seuratuimpia. Paikallisottelu tunnetaankin nimellä Superclásico (suom. superklassikko).
Historia

Club Atlético River Plate perustettiin 25. toukokuuta 1901, lähellä La Bocan asuinaluetta, josta myöhemmin tuli paikallisvastustaja Boca Juniors. Tarina väittää, että River Plate ja Boca Juniors olisivat pelanneet ottelun ratkaistakseen kumpi saa jäädä alueelle, ja River Plate olisi joutunut hävittyään siirtymään. Seura siirtyi ensin Palermon alueelle ja sen jälkeen Nuñeziin kaupungin pohjoisosaan vuonna 1923.
1930-luvun alkupuolella River hankki Bernabé Ferreyran Tigrestä siihen aikaan ennenkuulumattomaan  hintaan ja maksoi summan pääosin kultana. Seura tunnettiin siitä lähtien nimellä Los Millonarios ("Miljonäärit").
1940-luvulla Alfredo Di Stéfano ja 1950-luvulla Eduardo Omar Sivori pelasivat River Platessa ennen kuin heistä tuli tähtiä Euroopassa. Sivori siirtyi Juventukseen ja Di Stéfano Real Madridiin. Jotkut Riverin pelaajat, heidän joukossaan Di Stéfano, pelasivat joitakin jaksoja Kolumbian Eldorado-liigassa, kun siellä maksettiin parhaiten maailmassa. Liiga ei ollut kuitenkaan FIFA:n tunnustama.
Riverin hyökkäävän pelityylin vuoksi joukkue sai 1940-luvun alkupuolella lempinimen La Máquina ("Kone"). Joukkueen viiden hyökkääjän nimet (Muñoz, José Manuel Moreno, Pedernera, Labruna, Lusteau) ovat tuttuja vielä tämänkin päivän argentiinalaisille jalkapallofaneille.
Vuosien 1952 ja 1957 välillä River voitti viisi kuudesta tarjolla olleesta liigavoitosta ennen 18 vuoden kuivaa kautta. River palasi voittokantaan vuonna 1975 ja voitti useita peräkkäisiä mestaruuksia valmentaja Angel Labrunan alaisuudessa. Silloisessa joukkueessa pelasivat mm. Daniel Passarella ja Norberto Alonso.
Vuonna 1983 Enzo Francescoli hankittiin uruguaylaisesta Montevideo Wanderersista täyttämään Alonson paikan. Hän pelasi kahdessa jaksossa Riverissä saavuttaen jälleen kansainvälistä nimeä ja sai lempinimen "Prinssi".
Vuonna 1986, juuri Francescolin lähdettyä Racing Club Parisiin Ranskaan, River voitti ensimmäisen kerran Copa Libertadoresin. Uusi sukupolvi kotimaisia pelaajia, johtohahmonaan Claudio Caniggia, saavutti menestystä Riverissä ja ulkomailla.
River Plate on voittanut 35 Argentiinan mestaruutta, Intercontinental Cupin vuonna 1986, Copa Libertadoresin kahdesti (1986 ja 1996 (lyöden molemmilla kerroilla finaalissa saman joukkueen - America de Calin), Copa Interamericanan vuonna 1987 ja Supercopan vuonna 1997. River oli ensimmäinen argentiinalainen joukkue, joka voitti kansainvälisen kilpailun (Supercopan) ja maan mestaruuden samana vuonna (1997). Tämä saavutusten ketju johti seuran IFFHS:n seurarankingin kärkeen maailmassa kuudeksi kuukaudeksi ensimmäisenä argentiinalaisena seurana. River Plate on myös ainoa argentiinalainen seura, joka on valittu kauden parhaaksi seuraksi maailmassa (1997–1998).
Kesällä 2011 River Plate putosi ensimmäisen kerran historiansa aikana pääsarjasta, kun se hävisi karsintaottelun Club Atlético Belgranoa vastaan. 2014 River Plate palasi Etelä-Amerikan huipulle voittamalla maanosan toiseksi arvokkaimman kilpailun Copa Sudamericanan. 2015 voitti 19 vuoden tauon jälkeen Etelä-Amerikan arvostetuimman kilpailun Copa Libertadoresin.
Saavutukset > Argentiinan mestaruudet

36
1920, 1932, Campeonato 1936, Oro 1936, 1937, 1941, 1942, 1945, 1947, 1952, 1953, 1955, 1956, 1957, Metropolitano 1975, Nacional 1975, Metropolitano 1977, Metropolitano 1979, Nacional 1979, Metropolitano 1980, Nacional 1981, 1985/86, 1989/90, Apertura 1991, Apertura 1993, Apertura 1994, Apertura 1996, Clausura 1997, Apertura 1997, Apertura 1999, Clausura 2000, Clausura 2002, Clausura 2003, Clausura 2004, Clausura 2008, Final 2014
Saavutukset > Kotimaan Cupit

10
Copa Argentina – 2 (2016, 2017)
Copa de Competencia Jockey Club – 1 (1914)
Copa de Competencia – 1 (1932)
Copa Dr. Carlos Ibarguren – 4 (1937, 1941, 1942, 1952)
Copa Escobar – 1 (1941)
Copa Campeonato – 1 (2013/14)
Saavutukset > Argentiina-Uruguay-turnaukset

1914
1936
1937
1941
1945
1947
1955
yhteensä: 7 voittoa
Pelattiin molempien maiden mestareiden välillä. Kilpailu lopetettiin vuonna 1959.
Saavutukset > Kansainväliset turnausvoitot

Copa Libertadores: 3
1986, 1996, 2015
Copa Sudamericana: 1
2014
Intercontinental Cup: 1
1986
Copa Interamericana: 1
1987
Supercopa: 1
1997
Recopa Sudamericana: 2
2015, 2016
Copa Suruga Bank: 1
2015
Kuvasto > Merkittäviä pelaajia

Carlos Peucelle edusti seuraa kymmenen vuoden ajan.
Bernabé Ferreyra teki River Platelle 187 maalia 185 ottelussa.
Norberto Yácono esiintyi kentällä 393 kertaa; edusti seuraa 16 perättäisen kauden ajan.
Ángel Labruna, toi seuralle eniten maaleja (293).
José Manuel Moreno
Uruguaylainen hyökkääjä Walter Gómez
Alfredo Di Stéfano edusti River Platea ennen kuin matkusti Espanjaan.
Amadeo Carrizo
Ermindo Onega
Oscar Mas, kaikkien aikojen toiseksi eniten maaleja tehnyt pelaaja
Norberto Alonso
Enzo Francescoli pelasi seurassa kahteen otteeseen ja voitti seitsemän kertaa mestaruuden pääsarjassa.
Hernán Crespo aloitti uransa River Platessa, voittaen neljä mestaruutta.
Ariel Ortega, seitsenkertainen Argentiinan mestari.
Peliasu > Kehitys

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|            }}   1901–05  |            }}   1905–09  |            }}   1909–32  |            }}   1932–present  |
Peliasu > Harvinaiset mallistot

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|            }}   1950  |            }}    |            }}   1980 away  |            }}   1985 away  |            }}    |            }}   2016 third  |            }}   2016 special  |
Muut lajit

River Plate pelaa kansallisessa mestaruussarjassa koripalloa. Sillä on myös ammattilaisjoukkueet lentopallossa sekä miehissä että naisissa. Molemmat pelaavat ensimmäisessä divisioonassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen seuran sivusto (espanjaksi)
Epävirallinen seuran sivusto (espanjaksi)
Epävirallinen seuran sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Epävirallinen seuran sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Porvoon seurakuntayhtymä

Porvoon seurakuntayhtymä on kahden Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnan, Porvoon suomalaisen seurakunnan ja Porvoon ruotsalaisen tuomiokirkkoseurakunnan muodostama seurakuntayhtymä. Yhtymän yhteisiä toimintoja ovat hautaustoimi, kiinteistö- ja talousasiat, sairaalasielunhoito, perheneuvonta sekä yhteinen henkilöstö- ja muu hallinto.
Jo ennen Porvoon kaupungin ja Porvoon maalaiskunnan kuntaliitosta kaupungin ja kunnan alueella toimi yhteinen evankelis-luterilainen seurakunta. Näin ollen Porvoon suomalaisessa seurakuntaan ei sisälly kuntaliitosta edeltävää kolmatta seurakuntaa, Porvoon maalaiskunnan evankelis-luterilaista seurakuntaa.
Karijärven kurssikeskus purettiin 2021. Vuotta myöhemmin peruskorjattiin kurssikeskukseen liittynyt rantasauna sekä ylempänä mäellä olevat talous- ja hartaustilat.
Porvoon seurakuntayhtymällä on myös Pellingin kurssikeskus. Lähellä on Pyhän Olavin kappeli, missä pitää kuukauden toisina sunnuntaina jumalanpalveluksen.
Aiheesta muualla

Porvoon seurakuntayhtymä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Kovat kaverit

| Kovat kaverit> Ocean’s 11 |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lewis Milestone
Käsikirjoittaja:  Harry Brown Charles Lederer Billy Wilder
Tuottaja:  Lewis Milestone
Säveltäjä:  Nelson Riddle
Kuvaaja:  William H. Daniels
Leikkaaja:  Philip W. Anderson
Pukusuunnittelija:  Howard Shoup
Pääosat:  Joey Bishop Sammy Davis, Jr. Angie Dickinson Peter Lawford Dean Martin Frank Sinatra
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:  10. elokuuta 1960 (Yhdysvallat)
Kesto:  127 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kovat kaverit (alkuperäinen englanninkielinen nimi Ocean’s 11) on yhdysvaltalainen ryöstöelokuva vuodelta 1960, jonka on ohjannut Lewis Milestone. Elokuvan päärooleissa esiintyvät viisi Rat Packin jäsentä: Peter Lawford, Frank Sinatra, Dean Martin, Sammy Davis Jr. ja Joey Bishop.
Aiheesta muualla

Kovat kaverit Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kovat kaverit Wikimedia Commonsissa
Tarja Knuuttila

Tarja Tellervo Knuuttila on suomalainen tieteenfilosofi, joka toimii filosofian professorina Wienin yliopistossa vuodesta 2018. Hän tutkii erityisesti tieteellistä mallintamista, representaatiota ja tieteidenvälisyyttä. Viime vuosina Knuuttila on keskittynyt synteettisen biologian tieteenfilosofiaan.
Knuuttila valmistui maisteriksi taloustieteestä Helsingin yliopistosta vuonna 1985 ja filosofiasta 2001. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa vuonna 2005 aiheella ”Models as Epistemic Artefacts: Towards a Non-Representationalist Account of Scientific Representation”.
Vuosina 2003–2014 Knuuttila toimi erilaisissa tutkimus- ja opetustehtävissä Helsingin yliopistossa. Lukuvuoden 2009–2010 hän oli vierailevana tutkijana California Institute of Technologyssä ja vuosina 2013–2018 hän toimi apulaisprofessorina (associate professor) Etelä-Carolinan yliopistossa.
Euroopan tiedeneuvosto myönsi Knuuttilalle arvostetun viisivuotisen Consolidator Grant -tutkimusrahoituksen vuonna 2018. Hänet kutsuttiin Academia Europæan jäseneksi vuonna 2021.
Kirjallisuutta

Models as Epistemic Artefacts: Towards a Non-Representationalist Account of Scientific Representation Knuuttilan väitöskirja. Helsingin yliopisto 2005.
Knuuttila, Tarja & Lehtinen, Aki Petteri (toim.): Representaatio : tiedon kivijalasta tieteiden työkaluksi.  Helsinki:  Gaudeamus, 2010.  ISBN 978-952-495-137-1
Aiheesta muualla

Tarja Knuuttila Wienin yliopiston sivuilla
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Tieteilijät:  ORCID
Walther von Brauchitsch

| Walther von Brauchitsch |
| --- | --- |
 Walther von Brauchitsch
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. lokakuuta 1881  Berliini, Saksa
Kuollut: 18. lokakuuta 1948 (67 vuotta)  Hampuri, Yhdistyneen kuningaskunnan vyöhyke, Saksa
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksan keisarikunta  Weimarin tasavalta  Natsi-Saksa
Palvelusvuodet:  1900–1941
Taistelut ja sodat:  Ensimmäinen maailmansota  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Sotamarsalkka
 Nimikirjoitus
Heinrich Alfred Hermann Walther von Brauchitsch (4. lokakuuta 1881 – 18. lokakuuta 1948) oli saksalainen sotamarsalkka ja maavoimien komentaja toisen maailmansodan alussa.
Uran alkuaika

Brauchitsch syntyi Berliinissä vuonna 1881. Hänen isänsä oli ratsuväenkenraali Bernhard von Brauchitsch. Walther värväytyi Saksan keisarillisen armeijan 3. kaartinkrenatöörirykmenttiin maaliskuussa 1900. Loppuvuonna hän sai siirron kaartin tykistörykmenttiin ja hänestä tuli tykistönupseeri. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän palveli lähinnä esikuntaupseerina länsirintamalla olleissa yksiköissä. Weimarin tasavallan aikana Brauchitsch toimi esikuntatehtävien lisäksi muun muassa pataljoonan komentajana ja sotaministeriön palveluksessa. Hänet ylennettiin kenraalimajuriksi 1930.
Toisessa maailmansodassa

Brauchitsch sai Saksan armeijan (saks. Wehrmacht) komentajan tehtävän vuonna 1938 ja hänet ylennettiin sotamarsalkaksi 1940. Hitler katsoi hänet sopivan lojaaliksi tehtävään. Itä-Euroopan sotaretkeä suunniteltaessa Brauchitsch ja kenraali Franz Halder varoittivat Hitleriä, että huoltoyhteydet venyisivät liian pitkiksi, mutta tätä ei otettu huomioon, vaan Brauchitsch sai Hitleriltä vakavan varoituksen. Hitler ei kuitenkaan hyväksynyt hänen eronpyyntöään. Brauchitsch pyysi toisen kerran eroa 19. joulukuuta 1941 hänen saatuaan vakavan sydänkohtauksen kesken Moskovan valtausyrityksen. Ero myönnettiin ja Hitler otti maavoimat henkilökohtaisesti komentoonsa. Brauchitsch siirrettiin Wehrmachtin komentajareserviin, eikä hän saanut enää tehtäviä sodan aikana. Sodan jälkeen Brauchitsch pidätettiin ja häntä syytettiin sotarikoksista, mutta hän kuoli ennen kuin hänet ehdittiin asettaa syytteeseen.
Aiheesta muualla

Brauchitsch. Island Farm POW Camp. Prisoners of War. Minibiography]
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
| n k Hitlerin hallitus |
| --- | --- |
Kansleri: Hitler Varakansleri: von Papen Varajohtaja: Hess Valtiopäivien puhemies: Göring
 Backe  von Blomberg  Bormann  von Brauchitsch  Darré  Dorpmüller  Dönitz  von Eltz-Rübenach  H. Frank  K. H. Frank  Frick  von Fritsch  Funk  Goebbels  Gürtner  Göring  Hess  Hierl  Himmler  Hugenberg  Keitel  Kerrl  von Krosigk  Lammers  Meissner  Muhs (vt.)  von Neurath  Ohnesorge  Raeder  von Ribbentrop  Rosenberg  Rust  Röhm  Seldte  Schacht  Schlegelberger (vt.)  Schmitt  Seyss-Inquart  Speer  Thierack  Todt 
Reichsführer SS: Himmler Stabchef SA: Röhm
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Okazakin linna

| Okazakin linna> (jap. 岡崎城, Okazaki-jō) |
| --- | --- |

Sijainti:  Okazaki Aichin prefektuuri Honshū, Japani
Rakennustyyppi:  Linna
Valmistumisvuosi:  1455
Tuhoutui:  1873 (jälleenrakennus 1959)
Rakennuttaja:  Saigo Tsugiyori
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Okazakin linna (jap. 岡崎城, Okazaki-jō) on japanilainen linna, jonka Saigo Tsugiyori rakennutti Okazakiin vuonna 1455. Matsudaira Kiyoyasu valloitti linnan vuonna 1524, ja laaajensi sitä käyttäen jokea luonnollisena vallihautana. Vuonna 1543 linnassa syntyi Kiyoyasun lapsenlapsi Tokugawa Ieyasu. Linnasta kehittyi yksi Japanin neljästä merkittävimmästä linnasta.
Linna tuhoutui vuonna 1873 Meiji-restauraation myötä, mutta se jälleenrakennettiin vuonna 1959.
Nykyään linnaa ympäröivä alue toimii puistona, ja esittelee paikallista historiaa. Sen alueella sijaitsee muun muassa museoita, teehuoneita sekä Ieyasun patsas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Okazakin linna Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Okazaki Castle
Käännös suomeksi
Elsa Norring-Clever

Elsa Norring-Clever (1871 – 20. elokuuta 1929 Tallinna) oli suomalainen oopperalaulaja ja laulunopettaja.
Elsa Norring-Cleverin vanhemmat olivat pakkahuoneentarkastaja Alfred Norring ja Hanna Forstén. Hän aloitti lauluopintonsa tätinsä Anna Forsténin johdolla ja hän täydensi niitä sitten enonsa professori Filip Forsténin oppilaana Wienissä. Elsa Norring-Clever opiskeli vielä Artot'n ja Pauline Luccan laululuokilla sekä Italiassa, jossa hän myöskin vieraili oopperassa. Hän asui ennen Venäjän vallankumousta Pietarissa ja oli myös siellä tunnettu laulajana esiintyen mm serkkunsa, hovioopperalaulaja  Hjalmar Freyn kanssa Pietarissa sekä kiertueilla eri puolilla Suomea. Sittemmin Elsa Norring-Clever toimi laulupedagogina Viipurissa, lähinnä opettajana Viipurin musiikkiopistossa ja myös yksityisopettajana.
Elsa Norring-Clever oli naimisissa vuodesta 1900 kauppias ja konsuli Ferdinand Cleverin (1870–1948) kanssa.
Tim Berners-Lee

| Tim Berners-Lee |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1955 (ikä 69) Lontoo
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  professori, tietotekniikka-asiantuntija
Arvonimi: Sir
Muut tiedot
Tunnustukset:  Millennium-teknologiapalkinto (2004) Japani-palkinto Lovelace-mitali Turing-palkinto
Aiheesta muualla
Kotisivu
Tim Berners-Lee TED 2009 -konferenssissa Kaliforniassa.
Timothy ”Tim” John Berners-Lee (s. 8. kesäkuuta 1955 Lontoo, Iso-Britannia) on englantilainen tietojenkäsittelytieteilijä, joka tunnetaan parhaiten World Wide Webin (WWW) kehittäjänä. Keksinnöstään hänet on palkittu useita kertoja. Hän vastaanotti ensimmäisenä 15. kesäkuuta 2004 miljoonan euron suuruisen Millennium-palkinnon. Tim Berners-Lee sai myös toisen merkittävän kunniapalkinnon, kun 16. heinäkuuta 2004 kuningatar Elisabet II aateloi hänet myöntämällä hänelle Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon. Berners-Lee on saanut myös Turing-palkinnon vuonna 2016. Berners-Lee on valittu Internet Hall of Fameen vuonna 2012.
Berners-Lee työskentelee nykyään Massachusetts Institute of Technologyn yhteydessä toimivan World Wide Web Consortiumin johtajana. Berners-Lee on koulutustaustaltaan fyysikko, mutta hän on työskennellyt jo ennen WWW:n kehittämistä lähinnä tietotekniikan parissa.
Vuonna 2009 Berners-Lee pyysi anteeksi internetosoitteiden kauttaviivojen internetinkäyttäjille aiheuttamaa vaivaa ja ylimääräisten viivojen kuluttaman paperin ja musteen määrää.
Berners-Lee esiintyi Lontoon olympialaisten 2012 avajaisissa: hän istui 1990-luvun Next Cube -tietokoneen ääressä ja tviittasi "This is for everyone" eli "Tämä on kaikille".
Lauri Kela

Lauri Veikko Kela (11. heinäkuuta 1913 Oulunsalo – 6. heinäkuuta 1989 Oulu) oli suomalainen Oulussa ja Raahessa vaikuttanut kauppias ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen (1969).
Kelan vanhemmat olivat maallikkosaarnaaja Hans Erik Kela ja Jenny Kuivala ja puoliso vuodesta 1941 Eeva Maria Maikkula. Kela kävi kansakoulun ja valmistui diplomikauppiaaksi Suomen Vähittäiskauppiasopistosta 1961.
Kela aloitti uransa auto- ja traktorimyyjänä. Hän perusti autoliike Vinhan, Urheiluliike Syte Oy Kelankulman sekä toimi myös tekstiilikaupan alalla. Vuonna 1956 Kela perusti Ouluun tekstiileitä ja jalkineita myyneen Tavaratalo L. Kela Oy:n. Yhtiöllä oli tavaratalo ja kaksi ostoskeskusmyymälää Oulussa sekä toinen tavaratalo Raahessa. Tavaratalo Kela toimi myös Rovaniemellä 1976–1981. Vuonna 1967 Kela perusti Ouluun vaateteollisuusyritys Ruskatex Oy:n jonka valmistama Olga-mallisto oli tekstiilitaiteilija Oili Mäen suunnittelema. Ruskatex valmisti lasten ja naisten vaatteita sekä miesten vapaa-ajan vaatteita. Tuotannosta meni noin 20 prosenttia vientiin, kohdemaita olivat Ruotsi, Norja, Itävalta ja Neuvostoliitto. Vuonna 1972 Ruskatex laajensi toimintaansa Raaheen ja se fuusioitiin Kelan Raahen tavaratalon kanssa Vakuutusyhtiö Aura hankki vuonna 1982 omistukseensa Tavaratalo L. Kelan koko osakekannan ja Kelan Oulussa sijainneen liikekiinteistön.  Tavaratalo L. Kelan toimintaa jatkoi Muotitalo Kela joka oli vuokralla Kelan liikekiinteistössä. Raahen tavaratalo myytiin ja Muotitalo Kelan toiminta päättyi vuonna 1984, kun Aura irtisanoi vuokrasopimuksen.
Oulun kunnallispolitiikassa Lauri Kela toimi Liberaalisen kansanpuolueen riveissä Oulun kaupunginvaltuustossa vuosina 1969–1976.
Lauri Kelan sisar, opettaja ja kirjailija Iines Myllyoja, kirjoitti Kelasta henkilökuvauksen nimellä Patsaaseen piirretty nimi (Viestintätieto Jouko Hannula, Oulunsalo 1995).
Kai Telanne

| Kai Telanne> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1964 (ikä 60) Tampere
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  yritysjohtaja
Siviilisääty:  naimisissa
Lapset:  kolme lasta
Kai Markus Telanne (s. 23. maaliskuuta 1964 Tampere) on suomalainen yritysjohtaja. Hän on toiminut Alma Median toimitusjohtajana vuodesta 2005. Hän työskenteli vuosina 1990–2005 Aamulehdessä, vuosina 2001–2005 toimitusjohtajana.
Telanne oli STT:n hallituksen puheenjohtaja vuosina 2008–2010.
Ura

Telanne valmistui ylioppilaaksi vuonna 1983 ja kauppatieteiden maisteriksi Tampereen yliopistosta vuonna 1989. Vuosina 1989–1990 hän työskenteli Nokian Paperin tuotepäällikkönä.
Aamulehdessä Telanne aloitti vuonna 1990. Hän työskenteli vuosina 1990–1991 tutkimuspäällikkönä, 1991–1993 myyntipäällikkönä, 1993–1996 markkinoinnin suunnittelupäällikkönä ja 1999–2000 markkinointijohtajana. Varatoimitusjohtaja hän oli vuosina 2000–2001 ja toimitusjohtaja vuosina 2001–2005. Vuosina 1996–1999 Telanne oli Suomen Paikallissanomat Oy:n markkinointijohtaja. Vuosina 2000–2005 hän oli myös Kustannus Oy Otsikon toimitusjohtaja.
Vuonna 2005 Telanne aloitti Alma Median toimitusjohtajana.
Ura > Johanna Korhosen työsyrjintätapaus

Lokakuun 2008 alussa Telanne nousi uutisiin purettuaan Lapin Kansan päätoimittajaksi valitun Johanna Korhosen työsuhteen. Korhosen mukaan erottamisen syynä oli hänen rekisteröity parisuhteensa naisen kanssa, kun taas Telanteen mukaan kyse oli luottamuspulasta johtuen Korhosen työhaastattelussa antamasta valheellisesta tiedosta liittyen puolisonsa poliittiseen aktiivisuuteen. Korhonen oli kertonut, ettei hänen puolisonsa ole mukana politiikassa, vaikka tämä oli samassa kuussa ehdolla kuntavaaleissa. Telanteen mukaan tästä seurasi luottamuspula, sillä viestintäalalla on tärkeää ettei perheen sisällä ole puolueellista vaikutusta ja mikäli on, työsuhdetta olisi harkittava uudelleen, varsinkin jos työhaastattelussa annetaan valheellista tietoa.
Alma Median sanomalehtien toimitusosastot katsoivat 3. lokakuuta Telanteen toimineen julkisuudessa harkitsemattomasti ja aiheuttaneen toimillaan vahinkoa koko konsernille ja sen lehdille. Myös Suomen Journalistiliitto paheksui Alma Median johdon toimintaa asiassa ja ilmoitti sen vahingoittaneen sekä yhtiötä että henkilöstön työskentelyedellytyksiä. Alma Median johto ilmoitti Telanteen nauttivan hallituksen täyttä luottamusta edelleen.
Toukokuussa 2011 Helsingin käräjäoikeus hylkäsi Telannetta vastaan nostetun työsyrjintäsyytteen. Korhonen valitti päätöksestä ja Helsingin hovioikeuden ratkaisussa Alman tytäryhtiö tuomittiin maksamaan Korhoselle yli 80 000 euroa korvauksia. Alma Media haki korkeimmalta oikeudelta valituslupaa kiistassa. Korkein oikeus ei myöntänyt valituslupaa ja hovioikeuden päätöksellä Korhonen voitti jutun 1. helmikuuta 2011 ja sai Alma Medialta 80 000 euroa korvauksia työsuhteen laittomasta purkamisesta.
Tammikuussa 2013 Helsingin hovioikeus tuomitsi Telanteen maksamaan 15 päiväsakkoa eli noin 6 800 euroa työsyrjinnästä. Telanne valitti päätöksestä korkeimpaan oikeuteen. Korkein oikeus kovensi tuomiota 40:een päiväsakkoon (18 040 euroa) kesäkuussa 2015.
Ura > Toinen työsyrjintäsyyte

Telannetta vastaan nostettiin lokakuussa 2019 syyte työsyrjinnästä. Päivi Anttikoski haki päätoimittajan tehtävää. Epäiltiin että häntä ei valittu perhesyistä, toisin sanoen siksi, että perhe ei olisi muuttanut Tampereelle. Syytteen sai myös henkilöstöjohtaja Virpi Juvonen, joka osallistui valintaprosessiin. Saman valintaprosessin toisesta epäilyksen alla olleesta tapauksesta ei nostettu syytettä. Pirkanmaan käräjäoikeus hylkäsi Telanteen ja Juvosen syytteet.
Ura > Luottamustoimet ja hallitusjäsenyydet

Vuodesta 2010 Telanne oli mediayhtiö Talentumin hallituksen jäsen ja puheenjohtaja. Telanne on myös teknologiakonserni Telesten hallituksen jäsen vuodesta 2008. Vuodesta 2009 Telanne on ollut Keskinäisen työeläkevakuutusyhtiö Varman hallituksen jäsen.
Telanne on ollut myös Viestinnän Keskusliiton hallituksen puheenjohtaja ja Keskuskauppakamarin hallituksen jäsen.
Yksityiselämä

Telanne on naimisissa ja hänellä on kolme lasta.. Telanne on kaksinkertainen salibandyn Suomen mestari lajin alkuajoilta Manse Unitedin riveistä.