stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valosaaste
Vaikutus > Ihmisen toiminta ja terveys

Tähtitieteen harrastajat ja tähtitieteilijät ovat huomioineet valosaasteen lisääntymiseen jo varhain, sillä hohdevalo häiritsee taivaankappaleiden tarkastelua. Tavallisilta kaupunkilaisilta tähtitaivas on osittain jo kadonnut näkyvistä, sillä noin puolet eurooppalaisista (ja arviolta 72 % suomalaisista) asuu alueella, jossa Linnunrataa ei pysty näkemään paljain silmin. National Park Servicen mukaan kaupunkien valot häiritsevät vielä yli 300 kilometrin päässä tähtien tarkkailua. Observatorioiden rakentamisessa joudutaankin ottamaan huomioon valosaasteen vaikutukset. Jotkut tähtitieteen harrastajat mittaavat valosaasteesta koituvaa häiriötä Bortlen asteikolla.
Valosaaste vaikuttaa myös ihmisten terveyteen, sillä se voi lisätä unettomuutta ja muuttaa hormonitasapainoa. Käpyrauhasesta yöllä erittyvä melatoniini laskee kehon lämpötilaa ja vireyttä. Lisäksi se virittää ihmisen sisäistä kelloa. Jo heikkotehoinen valo vähentää melatoniinin tuotantoa, ja yli yhden luksin valo voi tyrehdyttää sen kokonaan. Melatoniini pitää lisäksi kurissa esimerkiksi estrogeeniä, jonka liikaeritys lisää riskiä sairastua rintasyöpään. Öisen valosaasteen onkin epäilty lisäävän myös rintasyöpäriskiä. Valoaltistus voi aiheuttaa myös liikalihavuutta.
Vaikutus > Luonto

Valosaasteen vaikutus ekosysteemiin lienee suurempi päiväntasaajalla kuin maapallon pohjois- ja eteläosissa, missä eliöt ovat tottuneet pimeän ja valoisan ajan suureen luontaiseen vaihteluun. Kasveihin valosaasteen vaikutus on todennäköisesti melko pieni, sillä valosaaste on liian heikkotehoista. Se voi silti periaatteessa myöhästyttää lehtipuiden valmistautumista talveen. Eläinten hormonitoimintaan valosaasteella on samantapaisia vaikutuksia kuin ihmisillä.
Valosaaste voi aiheuttaa paikallisia ongelmia eri eliölajeille ja niiden liikkumiselle. Esimerkiksi hiekkarannalla kuoriutuvat kilpikonnanpoikaset suunnistavat yöllä merta kohti avoimesta taivaanrannasta näkyvän valon avulla. Valosaaste saa kuitenkin kilpikonnanpoikaset eksymään kohti kaupunkia, vaikka niiden pitäisi pikaisesti päästä mereen. Tähtien mukaan suunnistavat linnut voivat myös eksyä reitiltään keinovalojen vuoksi ja törmäillä korkeisiin rakennuksiin ja mastoihin. Yksittäinen valaistu korkea piippu tai rakennus voi aiheuttaa yhdessä yössä tuhansien lintujen kuoleman. Valosaaste voi kuitenkin myös hyödyttää toisia eläimiä, kuten hämärässä saalistavia petoeläimiä. Saaliseläimien piiloutumista se kuitenkin vaikeuttaa.
Valot houkuttelevat hyönteisiä, joita öisin pyörii valonlähteiden ympärillä. Eräät lepakkolajit ovat oppineet saalistamaan katuvalojen lähistöllä lentäviä hyönteisiä. Valosaaste on todennäköisesti vaikuttanut myös kiiltomatojen harvinaistumiseen, sillä ne viestittävät valolla pariutumishalustaan, mutta valosaaste estää signaalien havaitsemisen.
Vaikutus > Energiahukka

Valosaasteen takia taivaalle karkaa runsaasti valoa. Maailmassa menee valosaasteen takia hukkaan miljardien eurojen arvosta energiaa joka vuosi. Valosaasteen tuottamiseenkin kuluu jatkuvasti energiaa, mistä syntyy kasvihuonekaasuja ja muita päästöjä. Lisäksi luonnonvaroja kuluttaa valaisimien ja sähkölinjojen asentaminen ja ylläpito.
Torjunta

Valosaasteen tärkein torjuntakeino on keinovalon käyttäminen vain, kun se on ehdottoman tarpeellista. Mainos- ja tievalot autioilla kaduilla tai palamaan unohdetut valot ovat tarpeetonta valonkäyttöä. Hämäräkytkinten, liiketunnistimien ja ajastinten avulla valonkäyttöä voi rajoittaa myös silloin, kun valoja ei muisteta tai pystytä sammuttamaan. Älyvalot, jotka sumentaisivat tai kirkastaisivat valoa liikenteen mukaan, auttaisivat ongelmaan.
Periaatteessa yksinkertaisin tapa vähentää valosaastetta onkin sammuttaa valot, kun niitä ei tarvita. Valosaastetta voidaan lisäksi vähentää tarkasti kohdistetuilla valoilla, jotka eivät suuntaa valoa turhaa ympäristöönsä. Lamput, jotka päästävät valoa myös vaakatason yläpuolelle, synnyttävät eniten valosaastetta. Tällaisia lamppuja ovat suurin osa tievaloista. Suunnatuilla ja suojatuilla lampuilla pystyy ehkäisemään valon siroamisen taivaalle.
Valosaasteen rajoittamiseen on olemassa myös jonkun verran lainsäädännöllisiä toimia. Ensimmäinen valtiollinen laki valosaasteen vähentämiseksi astui voimaan Tšekissä vuonna 2002. Alueellisia lakeja on lisäksi ainakin Italiassa, Espanjassa ja Yhdysvalloissa. Kanariansaarilla on ollut valosaasteen rajoittamiseen tähtäävä laki voimassa jo vuodesta 1988. Suomessa ei ole asiasta konkreettista lainsäädäntöä, vaikka valosaaste mainitaankin ympäristönsuojelulaissa ympäristöä pilaavana tekijänä.
Kirjallisuutta

Bogard, Paul: The End of Night. Searching for Natural Darkness in an Age of Artificial Light.  Lontoo:  Fourth Estate, 2014.  ISBN 978-0-00-742821-2  (englanniksi)
Johan Eklöf: Maailma ilman pimeää – Kuinka valosaaste uhkaa luonnon tasapainoa. Otava, 2022. ISBN 9789511423478
Aiheesta muualla

Aiheeseen liittyvää
ekotoksikologia
kulkeutuminen
Eliöt, maaperä ja vesistöt
aavikoituminen
luontokato
metsäkato
eroosio
happamoituminen
juomavesivarojen riittävyys
maaperän pilaantuminen
rehevöityminen
vesien saastuminen
Ilma ja ilmasto
ilman saastuminen
ilmaston lämpeneminen
otsonikato
Yhteiskunta
liikakansoitus
liikakulutus
valosaaste
melu
n
k
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta valosaaste Wikimedia Commonsissa
Anna Paljakka: Suojelkaa meitä liialta valolta Helsingin Sanomat 20.11.2006.
Pekka Helminen: Valo on saaste. Kansan Uutiset 9.11.2011.
Ecologists shed new light on effects of light pollution on wildlife (Arkistoitu – Internet Archive)
Maailman valosaastekartta väärävärikuvana.
Sama eteläinen tähtitaivas yöaikaan maaseudulla (ylh.) ja kaupunkiympäristössä (alh.).
Kärpäset hakeutuvat kuvassa 60 watin lampun ympärille.
Katulamppu, jossa on pyritty vähentämään valon karkaamista ylös ja sivuille.
Perhoangervot

| Perhoangervot |
| --- | --- |
 Enkeliperhoangervo (Gillenia trifoliata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Perhoangervot Gillenia  Moench
Katso myös
   Perhoangervot Wikispeciesissä   Perhoangervot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Perhoangervot (Gillenia) on ruusukasveihin kuuluva kasvisuku, jossa on kaksi monivuotista lajia. Ne esiintyvät luonnossa Pohjois-Amerikassa, Yhdysvaltojen itä- ja keskiosissa sekä Kanadan Ontariossa. Perhoangervoilla on valkoiset tai vaaleanpunaiset kukat harvakukkaisissa ilmavissa huiskiloissa. Kumpaakin perhoangervolajia viljellään perennana.
Perhoangervolajit

päiväperhoangervo (Gillenia stipulata)
enkeliperhoangervo (Gillenia trifoliata)
Enkeliperhoangervo.
Enkeliperhoangervo.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Perhoangervot (Gillenia)
Suomen Lajitietokeskus: Perhoangervot – Gillenia
ITIS: Gillenia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Gillenia (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q140300  Wikispecies: Gillenia  BioLib: 107681  BOLD: 436671  CoL: 4NJL  EPPO: 1GILG  FNA: 113550  GBIF: 3025430  GRIN: 4952  iNaturalist: 204213  IPNI: 33814-1  IRMNG: 1300996  ITIS: 836370  NCBI: 141001  Open Tree of Life: 840675  PLANTS: GILLE2  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:326976-2  Tropicos: 40014283  VASCAN: 1918  WFO: wfo-4000015649
Johann Sebastian Bach

| Johann Sebastian Bach |
| --- | --- |
 Elias Gottlob Haussmann, Johann Sebastian Bach.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1685 Eisenach
Kuollut: 28. heinäkuuta 1750 (65 vuotta) Leipzig
Kansalaisuus:  Saksi-Eisenach
Ammatti:  säveltäjä, kapellimestari, urkuri
Muusikko
Tyylilajit:  barokkimusiikki 
Soittimet:  urut, cembalo, viulu ja alttoviulu 
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Johann Sebastian Bach (31. maaliskuuta (J: 21. maaliskuuta) 1685 Eisenach – 28. heinäkuuta 1750 Leipzig) oli saksalainen säveltäjä, kapellimestari ja urkuri. Hän oli barokin ja samalla koko taidemusiikin historian merkittävimpiä säveltäjiä. Bach sävelsi kaikkia aikansa teostyyppejä oopperaa lukuun ottamatta.
Elämä > Thomasschule

Vuonna 1720 Bachin ollessa 35-vuotias hänen vaimonsa kuoli, ja vuotta myöhemmin hän meni naimisiin Anna Magdalena Wilcken kanssa, jonka kanssa hän sai 13 lasta. Wilckekin oli musikaalinen, ja hän tuki Bachin säveltämistä samoin kuin Bach vaimonsa laulu-uraa. Myös prinssi Leopold avioitui samoihin aikoihin. Koska prinssi Leopoldin vaimo ei pitänyt musiikista, alkoi Bachin ura Köthenissä vaikeutua. Hänen onnekseen vuonna 1722 avautui Tuomaskirkon vieressä sijainneessa Thomasschulessa Leipzigissa kanttorin virka, jota siihen saakka oli hoitanut Johann Kuhnau. Virkaa tarjottiin ensin Telemannille ja sitten Christoph Graupnerille, mutta nämä eivät voineet lähteä työnantajiensa palveluksesta. Bach otti paikan vastaan, muutti Leipzigiin vuonna 1723 ja vietti kaupungissa koko loppuelämänsä.
Bachin tehtäviin kuului opettamisen lisäksi kantaattien kirjoittaminen sunnuntain jumalanpalveluksiin ja kirkollisia juhlapäiviä varten. Koulun laulajien ja soittajien runsauden ansiosta hän pystyi säveltämään myös laajamittaisia teoksia, kuten Johannes-passio ja Matteus-passio, joka sai ensiesityksensä Tuomaskirkossa vuonna 1727 tai 1729. Huolimatta tuotteliaisuudestaan Bach ilmaisi vuonna 1730 tyytymättömyytensä työpaikkaansa kirjeessään eräälle diplomaatille. Myöhemmin hän koetti tuloksetta hakea töitä Dresdenistä. Hänen työmääränsä kasvoi entisestään, ja lopulta hän joutui olemaan poissa eräistä kirkollisista tehtävistä joko opettamisen tai sävellystyön takia.
Elämä > Viimeiset elinvuodet

Bach ei elinaikanaan käynyt kertaakaan saksankielisen alueen ulkopuolella. Pohjoisimpana hän kävi Lyypekissä, etelässä Karlsbadissa, lännessä Kasselissa ja idässä Dresdenissä. Elämänsä viimeisenä vuosikymmenenä Bach sävelsi monia fuugia sekä vuonna 1741 Goldberg-muunnelmat, joiden kerrotaan olleen tarkoitettu hänen oppilaansa, Johann Gottlieb Goldbergin, soitettaviksi.
Viimeisinä aikoina syntyivät myös Bachin pääteoksiin kuuluva h-mollimessu sekä kesken jäänyt Die Kunst der Fuge.
Kuolema

Bachilla oli ongelmia näkönsä kanssa. Maaliskuun lopulla vuonna 1750 hän pyysi apua Leipzigiin tulleelta englantilaiselta silmälääkäriltä John Taylorilta. Taylor leikkasi Bachin silmät. Tämän jälkeen hän sokeutui täysin ja kuoli neljä kuukautta myöhemmin.
Kuolema > Kuoleman jälkeen

Bachin perintö jäi elämään hänen lukuisissa musikaalisesti lahjakkaissa lapsissaan, joista Wilhelm Friedemann Bach, Johann Gottfried Bernhard Bach, Johann Christoph Friedrich Bach, Johann Christian Bach ja ehkä merkittävimpänä Carl Philipp Emanuel Bach, loivat itselleen ammattimuusikon uran. Myös Bachin tyttäret todennäköisesti lauloivat ja soittivat hänen esityksissään.
Bachin maine hänen elinaikanaan perustui sävellystaidon lisäksi hänen mestarilliseen soittotekniikkaansa uruilla. Osa hänen valtavasta tuotannostaan ei ole säilynyt nykyaikaan asti, sillä Bach itsekin suhtautui moniin sävellyksiinsä kertakäyttömateriaalina. Lisäksi monet Bachin teokset olivat aikansa soitin- ja soittotekniikan huomioon ottaen hyvin vaikeita ja niitä esitettiin sen vuoksi vähän.lähde?
Bachin kuoleman jälkeen hänen nuottikäsikirjoituksensa jaettiin hänen kahden poikansa Carl Philipp Emanuelin ja Wilhelm Friedemannin kesken. Wilhelm Friedemann oli jo isänsä elinaikana joutunut moniin  taloudellisiin vaikeuksiin, ja tämän kuoleman jälkeen hänen täytyi rahapulassa myydä monia isänsä käsikirjoituksia, joista osa katosi näin jäljettömiin. Carl Philipp Emanuelin huostaan jääneet käsikirjoitukset puolestaan säilyivät suurimmalta osaltaan. 1800-luvulla Felix Mendelssohn Bartholdy nosti esiin muun muassa Matteus-passion, joka esitettiin nyt ensimmäistä kertaa mestarisäveltäjän kuoleman jälkeen ja joka sai valtavan menestyksen. 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa monet Bachin sävellyksistä löytyivät uudestaan, ja Bachin musiikkia esitetään nykyisin enemmän kuin koskaan aikaisemmin. 1900-luvun jälkipuoliskolla heräsi kiinnostus myös Bachin musiikin esittämiseen autenttisin soittimin ja kokoonpanoin, ja lisäksi on yritetty rekonstruoida alkuperäistä barokki-ihanteiden mukaista esitystyyliä.
Musiikki > Yleistä

Yleisesti katsotaan, että barokkiajan musiikki huipentui häneen, ja sen voidaan myös katsoa päättyneen hänen kuoltuaan. Bach joutui elinaikanaan muun muassa Johann Adolph Scheiben arvostelemaksi musiikillisesta vanhakantaisuudestaan, koska ei seurannut orastavaa galanttia tyyliä.lähde? Hän oli Vivaldin ja Telemannin ohella yksi musiikkihistorian tuotteliaimmista säveltäjistä: yli tuhannen teoksen tiedetään syntyneen Bachin kynästä. Hän sävelsi paljon kirkollista musiikkia, kuten messuja, oratorioita, passioita ja ainakin 215 kantaattia; konserttoja eri soittimille kuten klaveerille, cembalolle ja viululle; teoksia yksittäisille soittimille kuten klaveerille, luutulle, viululle ja sellolle; urkumusiikkia kuten fuugia ja preludeja; sekä runsaasti kamarimusiikkia. Fuugan hän kehitti täydellisyyteen: hän loi hyvin monimutkaisia, mutta silti kauniita melodioita, jotka kehittyivät kappaleissa samanaikaisesti useamman melodian ryhmissä, kontrapunktisesti.
Kari Rydman on verrannut Bachia musiikin historiassa kahtaalle heijastavaan peiliin. Toisaalta Bach kokosi yhteen kaiken sen, mitä ennen häntä oli saatu aikaan, ja kohotti edeltäjiensä kehittämät muodot taiteellisesti ja teknisesti huippuunsa, jopa niin, että monessa tapauksessa ei enää ollut pääsyä eteenpäin. Toisaalta hän viitoitti musiikin tulevan kehityksen noin vuosisadan ajaksi ennakoiden ne tunnukset ja menetelmät, joiden mukaan Joseph Haydn, Wolfgang Amadeus Mozart, Ludwig van Beethoven ja muut myöhemmät säveltäjämestarit avasivat uusia näkymiä.
Musiikki > Kaudet

Musiikkitieteilijät ovat löytäneet Bachin tuotannosta karkeasti kolme tyylikautta.lähde?
Ensimmäisen kauden loppuna voidaan pitää vuotta 1713. Tälle ajalle sijoittuvissa teoksissa (jotka ovat lähinnä urku- ja klaveeriteoksia) kuuluu voimakkaana saksalaisen 1600-luvun loppupuolen sävellysperinteen vaikutus. Bachin esikuvana toimineet saksalaiset säveltäjät olivat saaneet vaikutteita Ranskasta ja Italiasta, mutta eivät olleet omaksuneet Napolin ja Venetsian uusia oopperatyylejä. Yhtään oopperaa Bach ei uransa luonteen vuoksi koskaan säveltänyt, joskin passiot ja jotkin maalliset kantaatit muistuttavat kuunneltuina pitkälti oopperoita resitatiivien viedessä juonta eteenpäin.
Vuodesta 1713 vuoteen 1739 ulottuvalla mestaruuden jaksolla Bach sai vaikutteita aikansa uusista italialaisista musiikkityyleistä, erityisesti italialaisesta konserttomuodosta. Tämän kauden tuotannossa italialaisen tyylin melodinen selkeys ja kadenssien määrittelemät rakenteet kohtaavat luterilaisten koraalien vakavuuden ja saksalaisen kontrapunktiperinteen.
Bachin viimeisen luomiskauden aloittaa Clavier-Übung III. Myöhäisen luomiskauden sävellyksissään Bach tuotti Ludwig van Beethovenin lailla enimmäkseen soitinmusiikkia (lukuun ottamatta h-mollimessua). Loppukauden sävellyksille oli ominaista, ettei niitä useinkaan sävelletty mitään tiettyä esitystä varten, vaan paremminkin ehkä eräänlaiseksi säveltäjämestarin musiikilliseksi testamentiksi.
Wolfgang Schmieder luetteloi Bachin tuotannon vuonna 1950, ja tämän luettelon pohjalta kaikille sävellyksille on olemassa BWV-luettelonumero (Bach-Werke-Verzeichnis).
Sävellyksiä

, Fuldan sinfoniaorkesteri, kapellimestari Simon Schindler, solisti Johannes Volker Schmidt
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Sävellyksiä > Orkesteriteoksia

Brandenburgilaiset konsertot nrot 1–6, BWV 1046–51
Sarja nro 1, C-duuri, BWV 1066
Sarja nro 2, h-molli, BWV 1067
Sarja nro 3, D-duuri, BWV 1068
Sarja nro 4, D-duuri, BWV 1069
Kaksoisviulukonsertto, d-molli, BWV 1043
Cembalokonsertto, d-molli, BWV 1052
Sävellyksiä > Kuoroteoksia

Messu, h-molli, BWV 232
Matteus-passio, BWV 244
Johannes-passio, BWV 245
Jouluoratorio, BWV 248
6 Motettia, BWV 225-230
Magnificat, BWV 243
n. 350 kantaattia joista n. 209 on säilynyt. Kantaateista tunnetuimpia ovat:
BWV 4, Christ lag in Todesbanden
BWV 8, Liebster Gott, wann werd ich sterben
BWV 78, Jesu, der du meine Seele
BWV 80, Eine feste Burg ist unser Gott
BWV 82, Ich habe genug
BWV 140, Wachet Auf ruft die Stimme
BWV 147, Herz und Mund und Tat und Leben
BWV 202, Weichet nur, Betruebte Scatten
BWV 208, Was mir behagt
Sävellyksiä > Teoksia kosketinsoittimille

Das Wohltemperierte Klavier I–II (48 preludia ja fuugaa), BWV 846–93
Goldberg-muunnelmat, BWV 988
Clavier-Übung
15 kaksiäänistä inventiota ja 15 kolmiäänistä sinfoniaa, BWV 772-801
Fantasia ja fuuga a-molli, BWV 904
Italialainen konsertto, BWV 971
Sävellyksiä > Urkuteoksia

Fantasia ja fuuga c-molli, BWV 537
Preludi ja fuuga a-molli, BWV 543
Toccata ja fuuga d-molli, BWV 565
Toccata ja fuuga E-duuri, BWV 566
Orgelbüchlein, BWV 599–644,
Sävellyksiä > Kamarimusiikkia

6 sonaattia viululle, huilulle ja pianolle, BWV 1020–1025
Die Kunst der Fuge, BWV 1080
Musikalisches Opfer, BWV 1079
Kuoroteosten alkusoitot
Kirjallisuutta

Boyd, Malcolm: Bach.  ((Bach, 1983.) Suomentanut Kati Hämäläinen)  Helsingissä:  Otava, 1991 (2. painos 2002).  ISBN 951-1-09991-4
Gardiner, John Eliot: Musiikkia taivaan holveissa: Johann Sebastian Bach – muotokuva.  ((Music in the Castle of Heaven: A Portrait of Johann Sebastian Bach, 2013.) Suomentanut Sampsa Laurinen)  Helsinki:  Fuga, 2015.  ISBN 978-952-93-5106-0
Rabe, Julius: Bach.  ((Bach, 1948.) Suomentaneet Anna Kerttu Wiik, Paavo Soinne)  Helsinki:  Fazerin musiikkikauppa, 1958.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johann Sebastian Bach Wikimedia Commonsissa
Vapaasti käytettävissä olevia Bachin partituureja Mutopia Project
Johann Sebastian Bach International Music Score Library Project (englanniksi) (englanniksi)
Heikki Poroila: Yhtenäistetty Johann Sebastian Bach: teosten yhtenäistettyjen nimekkeiden ohjeluettelo (pdf) syyskuu 2012. Suomen musiikkikirjastoyhdistys. ISBN 951-8903-99-9
Kuolemattoman sävelneron jälkiä seuraamassa. Bach-muistopaikat Saksassa, Aamulehti, 19.02.1935, nro 48, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| n k Johann Sebastian Bachin teokset |
| --- | --- | --- |
| Klaveerimusiikki |  Goldberg-muunnelmat  Das wohltemperierte Klavier  Clavier-Übung  Koraalit  Inventiot  |  |
| Vokaalimusiikki |  H-mollimessu  Passiot  Oratoriot  Magnificat  Motetit  Kantaatit  |  |
| Barokkisarjat |  Sellosarjat  Luuttumusiikki  Orkesterisarjat  Viulusarjat ja -sonaatit  |  |
| Muut |  Die Kunst der Fuge  Musicalisches Opfer  Brandenburgilaiset konsertot  Konsertot  Urkumusiikki  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Romania  Kroatia  Alankomaat  Puola 2  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  FID  KulturNav  MusicBrainz 
Henkilöt:  BMLO  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Yle 
Muut:  RISM  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand)  Hufvudstadsbladet 
Paikkakunnat, joissa Bach eli elämänsä aikana.
Bachin asunto sijaitsi Leipzigin Thomasschulessa sen vasemmassa kolmanneksessa. Valokuva vuodelta 1902 ennen rakennuksen purkamista.
Bach viimeisinä kuukausinaan.
Bachin muistopatsas.
Valtakunnanoikeus

Säätytalo, jossa valtakunnanoikeus on kokoontunut.
Valtakunnanoikeus (ruots. riksrätten) on Suomessa perustuslaissa säädetty erityistuomioistuin.
Valtakunnanoikeus käsittelee syytteen, joka nostetaan virkatoimessa lainvastaisesti menetellyttä valtioneuvoston jäsentä, oikeuskansleria, eduskunnan oikeusasiamiestä tai korkeimpien oikeuksien presidenttiä tai jäsentä vastaan. Syyttäjänä toimii valtakunnansyyttäjä, valtioneuvoston oikeuskansleri tai eduskunnan oikeusasiamies.lähde?
Lisäksi valtakunnanoikeus käsittelee tasavallan presidentin rikosoikeudellista vastuuta koskevan syytteen. Valtakunnanoikeuden päätös on lopullinen. Armahdus tuomiosta voidaan myöntää vain oikeuden itsensä esityksestä.lähde?
Eduskunta hyväksyi lain valtakunnanoikeudesta 25. marraskuuta 1922 ja samassa yhteydessä tähän liittyvän lain eduskunnan oikeudesta tarkastaa valtioneuvoston jäsenten ja oikeuskanslerin virkatoimien lainmukaisuutta (ns. ministerivastuulaki). Nykyiset valtakunnanoikeutta koskevat määräykset sisältyvät vuoden 2000 perustuslain lainkäyttöä ja laillisuusvalvontaa koskeviin 9. ja 10. lukuihin.lähde?
Suomen perustuslaki kieltää satunnaiset tuomioistuimet. Valtakunnanoikeus ei kuitenkaan loukkaa tätä kieltoa, sillä se on pysyvä tuomioistuin, jonka tuomarit on nimitetty ennen minkään jutun tuloa käsittelyyn. Valtakunnanoikeutta ei siis perusteta tiettyä juttua varten, se vain kokoontuu käsittelemään sitä. Kynnys valtakunnanoikeuden kutsumiseksi koolle on varsin korkealähde?, ja se onkin joutunut kokoontumaan vain neljästi.
Juho Niukkasen niin sanottu "raaputusjuttu" vuonna 1933
Salaputkijuttu vuonna 1953
Kätilöopiston juttu 1961
Kauko Juhantalon vuoden 1993
Istunnot on pidetty Säätytalossa.lähde?
Valtakunnanoikeuden kokoonpano

Valtakunnanoikeuteen kuuluvat korkeimman oikeuden presidentti puheenjohtajana sekä korkeimman hallinto-oikeuden presidentti ja kolme virkaiältään vanhinta hovioikeuden presidenttiä sekä viisi eduskunnan valitsemaa jäsentä, joiden toimikausi on neljä vuotta tai kunnes nämä täyttävät 67 vuotta. Tämä tarkoittaa, että asiaa käsittelemässä on yhtä monta parlamentaarisin perustein valittua ja tuomioistuintaustaista tuomaria. Kullakin eduskunnan valitsemalla jäsenellä on henkilökohtainen varajäsen. Korkeimpien oikeuksien presidenttien varajäseninä toimivat näiden tuomioistuinten virkaiältään vanhimmat jäsenet. Hovioikeuksien presidenttien varajäsenenä toimii vanhin hovioikeuden presidentti, joka ei ole valtakunnanoikeuden jäsen. Tuomioistuimen varapuheenjohtaja on korkeimman hallinto-oikeuden presidentti. Jos molemmat korkeimpien oikeuksien presidentit ovat estyneitä, valtakunnanoikeuden puheenjohtaja on vanhin hovioikeuden presidentti.
Ennen vuoden 1999 perustuslakiuudistusta valtakunnanoikeuteen kuului kuusi eduskunnan valitsemaa jäsentä, nykyiset oikeusoppineet jäsenet sekä yksi Helsingin yliopiston valitsema oikeustieteen professori.
Valtakunnanoikeus on tuomionvoipa eli kykenevä käsittelemään ja ratkaisemaan asioita, jos kahdeksan jäsentä on saapuvilla.
Valtakunnanoikeuden kokoonpano > Jäsenet

Virkansa puolesta valtakunnanoikeuden jäseniä ovat seuraavat henkilöt:
Puheenjohtaja, presidentti Tatu Leppänen, korkein oikeus
Varapuheenjohtaja, presidentti Kari Kuusiniemi, korkein hallinto-oikeus
Presidentti Asko Välimaa, Helsingin hovioikeus
Presidentti Antti Savela, Itä-Suomen hovioikeus
Presidentti Jyrki Kiviniemi, Rovaniemen hovioikeus
Eduskunnan valitsemat jäsenet ja varajäsenet vuosiksi 2024–2027.
kansanedustaja Pihla Keto-Huovinen, kok. (kansanedustaja Mari Kaunistola)
kansanedustaja Pekka Toveri, kok. (kansanedustaja Karoliina Partanen)
kansanedustaja Onni Rostila, ps. (kansanedustaja Juho Eerola)
kansanedustaja Tarja Filatov, sd. (kansanedustaja Mika Kari)
asianajaja, varatuomari Anssi Kyllönen (varatuomari Eeva-Maria Maijala)