stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Temple Balls
Historia

Yhtyeen ensimmäinen single ”Hell And Feelin’ Fine” näki päivänvalon syyskuussa 2016. Karma Sound -studioilla Thaimaassa äänitetty esikoisalbumi Traded Dreams (2017) julkaistiin Suomen lisäksi Saksassa ja Japanissa. Levyn tuottanut Tobias Lindell tunnetaan yhteistyöstään muun muassa Europen, Mustaschin ja H.E.A.T:in kanssa. Syksyllä 2017 yhtye kiersi ensin Suomea Battle Beastin kanssa ja jatkoi sitten ensimmäiselle keikalleen Japaniin ja minikiertueelle Ukrainaan. Kevään 2018 ohjelmassa oli kahden viikon kiertue Baltiassa ja Itä-Euroopassa.
Ensimmäisen Japanin keikan jälkeen Burrn-lehden lukijat äänestivät Temple Ballsin ”2. kirkkaimmaksi toivoksi” ja se valittiin myös ”vuoden tulokkaaksi” Masa Iton Rock TV:ssä.
Toisen albumin ensimmäinen single ”Kill The Voice” julkaistiin marraskuussa 2018 ja se sai hyvän vastaanoton. Untamed-nimeä kantavan toisen albumin seuraava single ”Distorted Emotions” julkaistiin helmikuussa 2019.
Untamedin julkaisun siivittämänä yhtye kiersi Eurooppaa Sonata Arctican lämmittelijänä sekä teki festivaaleja Suomessa ja ulkomailla. Sonata Arctica -kiertuetta seurasi toinen kiertue Euroopassa Shiraz Lanen ja Block Busterin kanssa. Kiertueiden jälkeen yhtye solmi kansainvälisen levytyssopimuksen Frontiers Musicin kanssa. Vuonna 2021 yhtye julkaisi kolmannen albuminsa Pyromide, jonka julkaisun jälkeen yhtyre kiersi Eurooppaa H.E.A.T-yhtyeen lämmittelijänä. Kiertuetta seurasi festivaalikesä Suomessa.
Marraskuussa 2023 yhtye julkaisi neljännen studioalbuminsa Avalanche.
Jäsenet > Nykyiset

Arde Teronen – laulu
Jiri Paavonaho – kitara, taustalaulu
Niko Vuorela – kitara, taustalaulu
Jimi Välikangas – basso, taustalaulu
Antti Hissa – rummut
Jäsenet > Entiset

Santeri Sirviö – kitara, taustalaulu
Julkaisut > Studioalbumit

Traded Dreams (2017)
Untamed (2019)
Pyromide (2021)
Avalanche (2023)
Julkaisut > Singlet & EP:t

”Hell and Feelin’ Fine” (2016)
”Off the Grid” (2016)
”Whole Lotta Rosie” (2017)
”Leap of Faith” (2017)
”Kill the Voice” (2018)
”Distorted Emotions” (2019)
”Thunder from the North” (2021)
”T.O.T.C.” (2021)
”The Studio Session 2021” (2021)
”Strike Like A Cobra” (2022)
”No Reason” (2023)
”Trap” (2023)
”Dead Weight” (2023)
Aiheesta muualla

Temple Ballsin kotisivu
Super Smash Bros. Brawl

| Super Smash Bros>  Brawl |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Sora
Julkaisija:  Nintendo
Ohjaaja:  Masahiro Sakurai
Tuottaja:  Kensuke Tanabe
Suunnittelija:  Masahiro Sakurai
Säveltäjä:  Nobuo Uematsu
Pelisarja:  Super Smash Bros.
Pelimoottori:  Havok
Julkaistu:  JP 31. tammikuuta 2008NA 9. maaliskuuta 2008EU 27. kesäkuuta 2008AUS 26. kesäkuuta 2008
Lajityyppi:  Taistelupeli
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 12 OFLC: PG
Alusta:  Wii
Jakelumuoto:  Wiin optinen levy
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Super Smash Bros. Brawl (jap. 大乱闘スマッシュブラザーズX, Dairantō Sumasshu Burazāzu X), lyhennettynä usein SSBB tai Brawl, on Super Smash Bros. -taistelupelisarjan kolmas osa. Pelin on kehittänyt Sora, ja se on julkaistu Wii-pelikonsolille. Satoru Iwata julkisti Brawlin vuonna 2005. Masahiro Sakurai, pelisarjan aiempien osien ohjaaja, päätti vastata myös Brawlin ohjauksesta.
Brawl tukee Wiin verkkopeliominaisuuksia. Se julkaistiin Amerikassa 9. maaliskuuta 2008 ja Euroopassa 27. kesäkuuta.  Pelin nimi ja traileri paljastettiin vuoden 2006 E3-messuilla After Hours Press -konferenssissa. Traileri paljasti muun muassa uusia taistelutyylejä, kuten Final Smash -liikkeitä, joita saa käyttöönsä poimiessaan uuden Smash Ball -esineen. Shigeru Miyamoto ja Sakurai ilmoittivat vuoden 2006 E3-messuilla, että peli ei hyödynnä Wii Remoten liikkeentunnistusta. Peliä voi pelata kaikilla Wiihin käyvillä ohjaimilla: Wii Remotella, Wii Remoten ja Nunchukin yhteiskäytöllä, Wii Classic -ohjaimella sekä Nintendo GameCuben ohjaimella.
Peli saavutti miljoonan kappaleen myynnin rajan jo kahdessa viikossa Japanissa. Japanilaiset pelilehtien arvostelut ovat antaneet pelille lukuisia täysiä pisteitä. Jopa Famitsū-lehti antoi täydet pisteet – Brawl on tällä hetkellä seitsemäs peli, joka on saanut täydet pisteet lehdeltä.
Pelilevyllä on myös mukana Wiin päivitys, joka päivittää konsolin versioon 3.1. Syy tähän on se, että peli vaatii aina uusimman päivityksen pelin pelaamista varten.
Hahmot > Alussa pelattavat hahmot

Mario (Mario-pelisarjasta)
Link (The Legend of Zelda -pelisarjasta)
Kirby (Kirby-pelisarjasta)
Pikachu (Pokémon-pelisarjasta)
Fox McCloud (Star Fox -pelisarjasta)
Samus Aran (Metroid-pelisarjasta)
Zero Suit Samus (Metroid -pelisarjasta))
Prinsessa Zelda (The Legend of Zelda -pelisarjasta)
Sheik (The Legend of Zelda: Ocarina of Time -pelistä)
Bowser (Mario-pelisarjasta)
Donkey Kong (Mario- ja Donkey Kong -pelisarjoista)
Yoshi (Mario- ja Yoshi-pelisarjoista)
Prinsessa Peach (Mario-pelisarjasta)
Ice Climbers (Ice Climber -pelistä)
Pit (Kid Icarus -pelisarjasta)
Wario (Mario- ja Wario-pelisarjoista)
Ike (Fire Emblem -pelisarjasta)
Pokémon-kouluttaja (käyttää Ivysauria, Charizardia ja Squirtlea) (Pokémon-pelisarjasta)
Diddy Kong (Donkey Kong -pelisarjasta)
Meta Knight (Kirby-pelisarjasta)
Lucas (Mother 3 -pelistä)
Kuningas Dedede (Kirby-pelisarjasta)
Olimar, apunaan pikminit (Pikmin-pelisarjasta)
Hahmot > Salaiset hahmot

Jotta näillä hahmoilla voi pelata, tiettyjen ehtojen pitää täyttyä.
Solid Snake (Konamin Metal Gear -pelisarjasta)
Sonic (Segan Sonic the Hedgehog -pelisarjasta)
Ness (EarthBound-pelistä)
Marth (Fire Emblem -pelisarjasta)
Falco Lombardi (Star Fox -pelisarjasta)
Luigi (Mario-pelisarjasta)
Jigglypuff (Pokémon-pelisarjasta)
Captain Falcon (F-Zero-pelisarjasta)
Mr. Game & Watch (Game & Watch -elektroniikkapeleistä)
Ganondorf (The Legend of Zelda -pelisarjasta)
Lucario (Pokémon-pelisarjasta)
Wolf O'Donnell (Star Fox -pelisarjasta)
Toon Link (The Legend of Zelda -pelisarjasta)
R.O.B. (NES lisälaite)
Hahmot > Tarinapeli

Super Smash Bros. Brawlin suurin uudistus on The Subspace Emissary -tarinapeli, jossa pelaaja selvittää skrollaavia kenttiä taistellen vihollisia vastaan. Useimmat pelin salatuista hahmoista on mahdollista avata etenemällä tarpeeksi pitkälle tässä moodissa.
Hahmot > Taistelumoodi

Pelin taistelumoodissa enintään neljä pelaajan tai tietokoneen ohjaamaa hahmoa mittelee kentällä toisiaan vastaan. Toisin kuin useimmissä mätkintäpeleissä, Super Smash Bros. Brawlissa hahmot eivät normaalisti kukistu elämämittarin pudottua nollaan. Suorien vammojen asemesta onnistuneet iskut kasvattavat vahinkoa kärsivän hahmon prosenttilaskuria, joka voi nousta aina 999 prosenttiin asti. Mitä suurempi on mittarin lukema, sitä pidemmälle hahmo osumasta lentää. Hahmot päihitetään lyömällä ne ulos pelikentän reunoista.
Asetuksista riippuen kullakin pelaajalla on taistelumoodissa käytössään tietty määrä elämiä, joiden loppuessa pelaaja on ulkona pelistä. Vaihtoehtoisesti peli voidaan säätää ratkeamaan ennaltamäärätyn ajan kuluttua. Lisäksi valittavana on kolikkomoodi, jossa osuneet iskut lennättävät ilmaan kolikoita, joita eniten keräävä pelaaja lopulta voittaa.
Aiheesta muualla

Smash Bros. Dojo!! - Super Smash Bros. -pelin virallinen sivusto (englanniksi)
GameSpot: Super Smas Bros. Brawl (englanniksi)
Toivi Kokkola

| Toivi Kokkola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. joulukuuta 1912 Helsinki
Kuollut: 30. huhtikuuta 1973 (60 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  maantiepyöräily
Seura:  Helsingin Pyöräilyseura (HP)
Saavutukset
Voitot:  1935 maantieajon SM-kultaa 1936 maantieajon SM-hopeaa
Toivi Veli Edvard Kokkola (14. joulukuuta 1912 Helsinki – 30. huhtikuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen kilpapyöräilijä, joka edusti urallaan Helsingin Pyöräilyseuraa ja Idrottsklubben-32:ta. Vuonna 1935 hän saavutti maantiepyöräilyn Suomen mestaruuden ja vuonna 1936 toisen sijan.
Toivionlampi

Toivionlampi voi tarkoittaa seuraavia:
Toivionlampi, lampi Rautalammilla
Toivionlampi, lampi Vesannolla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, jolla luetellaan useita samannimisiä järviä.
Temple Church

| Temple Church |
| --- | --- |

Sijainti:  City, Lontoo
Kirkkokunta:  Englannin kirkko
Rakentamisvuosi:  1163
Tyylisuunta:  gotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Temple Church on temppeliherrojen 1100-luvulla rakentama pyörökirkko Lontoon Cityssä. Se on mahdollisesti Englannin ensimmäinen goottilainen rakennus. Paavin lakkautettua Temppeliherrain ritarikunnan vuonna 1307 kirkko ja sitä ympäröivä Templen alue päätyivät kahdelle lakimiesten ammattikunnalle Inner ja Middle Templelle, joiden yhteishallinnassa se yhä on. Rakennusta muokattiin voimakkaasti 1600- ja 1800-luvuilla, ja se kärsi pahoja vaurioita toisen maailmansodan pommituksissa mutta korjattiin sodan jälkeen. Kirkko suojeltiin Grade I -luokan kohteena vuonna 1950.
Historia > Temppeliherrojen aika 1100–1200-luku

Champagnelainen ritari Hugo Paynsilainen perusti Temppeliherrain ritarikunnan Jerusalemissa vuosina 1118–1119.  Järjestö levisi apotti Bernhard Clairvaux’laisen tuella kaikkialle Eurooppaan, mukaan lukien Lontooseen 1140-luvulla. Temple Church oli temppeliherrojen käytössä varmuudella vuonna 1163, luultavasti kuitenkin jo toukokuussa 1161, jolloin he myivät edellisen talonsa Holbornissa.
Ritarikunta rakensi Temple Churchistä pyörökirkon Jerusalemin Pyhän haudan kirkon mallin mukaisesti. Kirkko oli mahdollisesti Englannin ensimmäinen goottilainen rakennus, ja siihen kuului suuren pyöreän laivan lisäksi nykyistä pienempi kuori. Sisterssiläisyyden hengen mukaisesti kirkon sisustus oli koruton. Seinillä oli värikkäitä kivipäitä ja maalattuja ruutuja, pylväistä roikkui lippuja ja sisäkatto oli päällystetty metallilevyillä, jotka heijastivat kynttilöiden valoa. Kuori oli erotettu laivasta kuoriaidalla ja sinne pääsivät vain papit; ritarikunnan maallikkoveljet osallistuivat jumalanpalveluksiin päälaivassa, joka toimi myös heidän kokouspaikkanaan.
Jerusalemin patriarkka Heraclius pyhitti Temple Churchin Marialle kynttilänpäivänä 1186. Heraclius oli saapunut Eurooppaan etsimään uutta johtajaa Jerusalemin kuningaskunnalle, jota uhkasivat hajaantuminen ja muslimihallitsija Saladin. Hän yritti mahdollisesti suostutella tehtävään myös Henrik II:ta mutta joutui palaamaan Jerusalemiin tyhjin käsin. Ristiretkeläisten hävittyä Hattinin taistelun Saladin valtasi Jerusalemin 2. lokakuuta 1187.
Temple Church oli Towerin ohella kuningas Juhanan toinen päämaja Lontoossa vuosina 1213–1215, kun hän kohtasi vakavia sisä- ja ulkopoliittisia haasteita. Hänen uskollisena neuvonantajanaan toimi ritari William Marshal, joka oli palvellut jo kolmea aikaisempaa kuningasta ennen Juhanaa. Juhanan kuoltua 19. lokakuuta 1216 hänen alaikäisestä pojastaan tuli kuningas Henrik III, ja William valittiin toimimaan hänen sijaishallitsijanaan ja neuvonantajanaan. William kuoli Cavershamissa 14. toukokuuta 1219 liityttyään hieman aikaisemmin kuolinvuoteellaan Temppeliherrain ritarikuntaan. Canterburyn arkkipiispa hautasi hänet Temple Churchin pyörölaivan lattian alle 20. toukokuuta 1419. Hänen poikansa, joka oli myös nimeltään William Marshal, haudattiin hänen rinnalleen vuonna 1231.
Kuningas Henrik III:n ja kuningatar Eleonoran ilmoitettua testamenttaavansa ruumiinsa temppeliherroille päätti ritarikunta laajentaa Temple Churchin kuoria, jotta kuningasparin hauta mahtuisi sinne. Uusi Early English -tyylinen kuori vihittiin käyttöön helatorstaina 1240 kuninkaan kunnioittaessa tilaisuutta läsnäolollaan. Kuningasta tai hänen puolisoaan ei kuitenkaan koskaan haudattu Temple Churchiin vaan Westminster Abbeyhyn (Henrik) ja Amesburyyn (Eleonora).
Historia > Kruunun ja johanniittojen omistuksessa 1300–1500-luku

Paavi Klemens V lakkautti Temppeliherrain ritarikunnan Ranskan kuningas Filip IV:n painostuksesta vuonna 1307. Noudattaen paavin antamaa määräystä kuningas Edvard II kielsi temppeliherrojen toiminnan Englannissa ja otti Temple Churchin haltuunsa. Hän päätyi luovuttamaan sen johanniitoille, jotka olivat pitkään tehneet yhteistyötä temppeliherrojen kanssa. Johanniitat vuokrasivat Templen alueen kahdelle lakimiesten ammattikunnalle, joista alettiin käyttää nimitystä Inner ja Middle Temple. Ammattikunnat sopivat Temple Churchin käytöstä keskenään.
Vuonna 1540 kuningas Henrik VIII kielsi johanniittojen toiminnan Englannissa ja takavarikoi heidän omaisuutensa. Temple Church päätyi jälleen kruunulle ja kuningas nimitti sille johtajan, josta alettiin käyttää arvonimeä temppelimestari (Master of Temple).
Temple Churchistä tuli talvella 1586 näyttämö erikoiselle oppiriidalle, joka on jäänyt historiankirjoihin nimellä ’saarnastuolisota’ (Battle of the Pulpit). Sen osapuolia olivat kirkon apupappina vuodesta 1581 toiminut kalvinisti Walter Travers ja vuonna 1585 temppelimestariksi nimitetty Richard Hooker, joka suhtautui katolilaisuuteen Traversia kiihkottomammin. Neljänä peräkkäisenä sunnuntaina Hooker saarnasi aamulla Jumalan armosta katolilaisia kohtaan ja Travers tyrmäsi hänen väitteensä omassa saarnassaan iltapäivällä. Lopulta Canterburyn arkkipiispa John Whitgift kielsi Traversilta saarnaamisen kokonaan.
Traversista tuli myöhemmin Dublininin Trinity Collegen rehtori. Hooker irtisanoutui temppelimestarin tehtävästä vuonna 1591. Näkemykselliset erot Traversin kanssa olivat tehneet häneen syvään vaikutuksen ja toimivat alkusysäyksenä teologiselle tutkielmalle Of the Laws of Ecclesiastical Polity, jonka ansiosta hänestä tuli vaikutusvaltainen teologi ja filosofi Englannissa. Jopa paavi Klemens VIII antoi Hookerille tunnustusta tämän näkemyksistä.
Inner ja Middle Temple olivat rakentaneet useita merkittäviä rakennuksia Templen alueelle 1500-luvun loppuun mennessä, mutta niiden asema vuokralaisina oli yhä varsin epävarma. Niinpä ammattikunnat pyysivät turvatumpaa sopimusta kuningas Jaakko I:ltä, joka myönsi niille 13. elokuuta 1608 erioikeuden käyttää Templen aluetta ikuisesti. Kuninkaan erioikeuskirjaan sisältyi ehto, että ammattikuntien täytyi huolehtia Temple Churchistä.
Historia > Kirkkoa uudistetaan 1600–1800-luku

Temple Church pelastui täpärästi Lontoon suuresta palosta 1666, vaikka pyöröosa kärsikin pintavaurioita. Lakimiesten ammattikunnat palkkasivat Christopher Wrenin muokkaamaan kirkon sisätiloja vuonna 1682. Wrenillä oli kirkkoon läheinen suhde, sillä hän oli solminut siellä ensimmäisen avioliittonsa 1669. Hän pyrki muokkaamaan kirkosta parhaan taitonsa mukaan klassisen rakennuksen.
Pyörölaiva erotettiin kuorista kuoriaidalla, jota vasten kuorin puolelle tuli urut. Tämän jälkeen laivaan ei päässyt enää valoa kuorista ja se muuttui hämäräksi mausoleumin kaltaiseksi tilaksi, jonka keskellä ritarien hautapatsaat olivat säntillisessä rivissä (patsaiden paikkaa muutettiin vasta vuonna 1702). Lakimiehet olivat jo pitkään käyttäneet laivaa ammatillisiin keskusteluihin, joita he kävivät keskenään ja asiakkaidensa kanssa.
Wren käytti kuorin mallina Jerusalemin temppeliä niin kuin muissakin Cityyn suunnittelemissaan kirkoissa. Itäseinälle ripustettiin kaksiosainen puusta kaiverrettu alttarikaappi, johon oli kuvattu Mooseksen saamat laintaulut sekä tähkiä, hedelmiä ja kukkia. Sen edessä oleva alttari toimi kirkon armonistuimena, jonka molemmilla puolilla oli siipensä levittänyt kerubi. Kuorin seiniä peittivät puiset paneelit, joihin oli kaiverrettu kerubeja, palmuja ja kukkia.
Urkujen hankkimisesta kirkkoon kehkeytyi Inner ja Middle Templen välille riita, josta on myöhemmin alettu käyttää nimitystä ’urkusota’ (Battle of the Organs). Ammattikunnat sopivat keskenään urkujen hankkimisesta mutta eivät niiden rakentajasta. Helmikuussa 1683 Middle Templen taloudenhoitaja tilasi urut Bernhard Smithiltä ja Inner Templen taloudenhoitaja Renatus Harrisilta. Urkurakentajat joutuivat esittelemään toistuvasti taitojaan ammattikuntien jäsenille useiden vuosien ajan, koska ammattikunnat eivät päässeet yhteisymmärrykseen siitä, kumman urut olivat paremmat. Lopulta vuonna 1688 tuomari Jeffreys päätti, että kirkkoon valittaisiin Smithin urut. Ne olivat Englannin ensimmäiset urut, joissa oli kolme sormiota. Temple Churchin urkurina toimi myöhemmin monia kuuluisia soittajia, kuten Francis Pigott ja John Stanley, jonka soittoa myös Händel kävi kuuntelemassa.
Temple Church kunnostettiin perusteellisesti ja muutettiin tyyliltään goottilaiseksi 1840-luvulla. Rakennustöitä johti aluksi James Savage, mutta kustannusten ylityttyä hänen tilalleen tulivat Sydney Smirke ja Decimus Burton. Kunnostuksen yhteydessä Wrenin 1600-luvulla lisäämät puiset sisustuselementit poistettiin ja myytiin huutokaupassa. Lisäksi kuoriaita poistettiin ja urut siirrettiin nykyiselle paikalleen. Juhlistaakseen kirkon uudistamista Inner ja Middle Temple perustivat pienen mies- ja poikakuoron, joka on jatkanut toimintaansa siitä pitäen. Kirkkoa muokattiin seuraavan kerran 1860-luvulla, jolloin pyöreän osan katto muutettiin kartiomaiseksi Pyhän haudan kirkon mallin mukaisesti.
Historia > Tuhoutuminen ja jälleenrakentaminen 1900–2000-luku

Vuonna 1923 Temple Churchin urkuriksi ja kuoronjohtajaksi nimitettiin George Thalben-Ball, joka palveli tehtävässä vuoteen 1982 saakka. Thalben-Ballin johdolla kirkossa äänitettiin vuonna 1927 Mendelssohnin O, for the Wings of a Dove, joka keräsi laajaa suosiota ja houkutteli kirkkoon kävijöitä kaikkialta maailmasta.
Saksalaiset pommittivat Lontoota yöllä 10. toukokuuta 1941. Temple Churchin kuorin kaakkoiskulmalle osui palopommi, joka sytytti katon tuleen. Tuli tuhosi kirkon puiset sisäosat mukaan lukien Smithin urut. Kuumuus oli niin kova, että kuorin kivipylväät halkeilivat. Pyöreän osan puukatto romahti ritarien hautapatsaiden päälle. Monia muita rakennuksia Templen alueella paloi maan tasalle. Kirkon korjaaminen kesti seitsemäntoista vuotta. Halkeilleet pylväät korvattiin uusilla, jotka veistettiin samasta Isle of Purbeckilta louhitusta kivestä kuin keskiajalla.
Temple Churchissa 5. huhtikuuta 1927 tehty äänite
Esittäjinä poikasopraano Ernest Lough ja Temple Churchin kuoro
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Canterburyn arkkipiispa vihki kunnostetun kuorin uudelleen käyttöön kuningataräidin läsnäollessa 23. maaliskuuta 1954. Tilaisuudessa otettiin käyttöön myös uudet urut, jotka lordi Glentanar oli lahjoittanut kirkolle. Kunnostettu pyöröosa vihittiin käyttöön marraskuussa 1958.
Vuonna 2008 kuningatar Elisabet II vahvisti 400 vuotta voimassaolleen erioikeuskirjan uudelleen juhlallisella julistuksella. Tapauksen kunniaksi Inner ja Middle Temple tilasivat Temple Churchiin lasimaalauksen, johon on kuvattu ammattikuntien ja Jaakko I:n vaakunat sekä useita muita symboleita. Temple Churchissa on käynnistynyt 2020-luvulla uusi korjausprojekti, jonka tavoitteena on kunnostaa läntisestä asehuoneesta kirkon pääsisäänkäynti ja rakentaa kuorin yläpuolelle uudet tilat kuorotoiminnalle.
Arkkitehtuuri

Temple Churchia on muutettu alkuperäisestä voimakkaasti, viimeksi toisen maailmansodan jälkeen. Nykyään se on verhottu lähes kauttaaltaan kiviharkoilla ja suojattu lyijykatolla. Kirkon vanhin osa on vuonna 1185 käyttöön vihitty pyöreä keskilaiva, jonne saavutaan länsisivulla sijaitsevasta asehuoneesta. Keskilaivaa ympäröi sivulaiva, jonka yläpuolisen klerestorion ikkunoista lankeaa kirkon sisätiloihin valoa. Länsiovessa on säilynyt joitakin merkkejä kirkon yhteydestä ristiretkiin: sitä reunustavissa pylväissä on mahdollisesti kuvattu turbaaneja ja napillisia takkeja käyttäviä muslimeja, joita vastaan ritarit kävivät taisteluja (nappeja ei käytetty Euroopassa ennen 1200-lukua).
Laivan lattialle on sijoitettu yhdeksän keskiaikaista patsasta, jotka esittävät ritareita makuuasennossa. Patsaista kuuluisin esittää William Marshalia, Pembroken 1. jaarlia, jota usein luonnehditaan ”suurimmaksi koskaan eläneeksi ritariksi”. Patsaat oli alun perin maalattu kirkkain värein: niillä oli ihonväriset kasvot, karmiininpunainen asetakki sekä kullattu rengaspanssari, napit ja kannukset.
Keskilaivasta päästään sivulaivojen reunustamaan kuoriin, joka vihittiin käyttöön vuonna 1240. Kuoriin pääsee myös eteläisen sivun asehuoneen kautta, ja siihen kuuluu pohjoiselle sivulle rakennettu laajennos. Itäseinällä on 1600-luvun lopulla tehty puinen alttarikaappi. Suurin osa viktoriaanisella ajalla tehdyistä muutoksista on poistettu kunnostuksen yhteydessä lukuun ottamatta enkaustisia koristelaattoja triforiumissa.
Kirkon päälaiva lattialla makaavine ritaripatsaineen.
William Marshalin hautapatsas.
Näkymä kuoriin pyöröosan läpi.
Temple Churchin pyöröosaan lisättiin 1800-luvulla kartiomainen katto, joka tuhoutui toisessa maailmansodassa. Postikortti vuodelta 1904.
Jaakko I:n myöntämää erioikeuskirjaa juhlistava lasimaalaus (2008).
Temple Churchin länsiovi.
Viktoriaanisia koristelaattoja triforiumissa.
The Whale

| The Whale |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Darren Aronofsky
Käsikirjoittaja:  Samuel D. Hunter
Perustuu:  Samuel D. Hunterin näytelmään The Whale
Tuottaja:   Jeremy Dawson  Darren Aronofsky  Ari Handel 
Säveltäjä:  Rob Simonsen
Kuvaaja:  Matthew Libatique
Leikkaaja:  Andrew Weisblum
Pääosat:   Brendan Fraser  Sadie Sink  Hong Chau  Ty Simpkins  Samantha Morton 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Protozoa Pictures
Levittäjä:  A24
Ensi-ilta:   2022-9-44. syyskuuta 2022 (Venetsia)  2022-12-99. joulukuuta 2022 (Yhdysvallat)  2023-3-33. maaliskuuta 2023 (Suomi)  
Kesto:  117 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  3 miljoonaa dollaria
Tuotto:  42,8 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Whale on vuonna 2022 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen psykologinen draamaelokuva, jonka on ohjannut Darren Aronofsky ja käsikirjoittanut Samuel D. Hunter. Se perustuu Hunterin samannimiseen vuoden 2012 näytelmään. Elokuvan pääosia esittävät Brendan Fraser, Sadie Sink, Hong Chau, Ty Simpkins ja Samantha Morton.
Elokuva kertoo lähes 300-kiloisesta opettajasta (Fraser), joka yrittää saada uudelleen yhteyden 17-vuotiaaseen tyttäreensä (Sink).
The Whale sai maailmanensi-iltansa Venetsian elokuvajuhlilla 4. syyskuuta 2022. Suomessa se sai ensi-iltansa 5. maaliskuuta 2023.  Elokuva sai pääosin positiivisia arvosteluja kriitikoilta, ja erityisesti Fraserin, Sinkin ja Chaun roolisuoritukset saivat ylistystä. Elokuva palkittiin kahdella Oscar-palkinnolla vuoden 2023 gaalassa: paras miespääosa (Fraser) ja paras maskeeraus. Hong Chau sai myös roolistaan parhaan naissivuosan Oscar-ehdokkuuden.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Brendan Fraser  | … |  Charlie, sairaalloisen lihava englanninopettaja   |
|  Sadie Sink  | … |  Ellie, Charlien vieraantunut teini-ikäinen tytär   |
|       Jacey Sink  | … |  nuori Ellie   |
|  Hong Chau  | … |  Liz, Charlien sairaanhoitajaystävä   |
|  Ty Simpkins  | … |  Thomas, lähetyssaarnaaja   |
|  Samantha Morton  | … |  Mary, Charlien ex-vaimo ja Ellien äiti   |
|  Sathya Sridharan  | … |  Dan, pizzalähetti   |
Aiheesta muualla

The Whale Internet Movie Databasessa (englanniksi)