stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koillismaan rautatiesuunnitelmat
Nykyaika

Vuonna 1939 avattiin liikenteelle Valtionrautateiden rataosuus Kontiomäki–Hyrynsalmi. Se oli ensimmäinen osuus Kontiomäen–Taivalkosken välisestä rataosuudesta, joka kokonaisuudessaan avattiin liikenteelle vuonna 1961. Suomussalmen Ämmänsaareen rata saatiin vasta vuonna 1955.lähde?
Taivalkosken–Ämmänsaaren ratana tunnettu rataosa kiskotettiin alun alkaen kevyesti. Kiskoina käytettiin käytettyjä kiskoja, jotka painoivat vain 30 kg metrille. Nykyisin tämän painoluokan kiskot ovat keveimpiä valtion rataverkolla käytössä olevia kiskoja, ja ne asettavat liikenteelle sekä paino- että nopeusrajoituksia. Junien suurimmat sallitut nopeudet Taivalkosken radalla olivat rataosan loppuun saakka 50 km/h, vaikka käytännössä suurin nopeus oli 40 km/h. Vain lättähatut saattoivat kulkea nopeammin, jopa 70 km/h.lähde?
Hidas rata ei kuitenkaan estänyt kokeilemasta Helsinki–Taivalkoski-autopikajunaliikennettä. Muutaman vuoden kokeilu ei kuitenkaan kannattanut pitkän matka-ajan vuoksi, ja pikajunaliikenne lopetettiin 1990-luvun alussa. Taivalkosken radan juniksi jäivät raakapuu- ja malmijunat: raakapuun kuljetus siirtyi kuitenkin radan hitauden ja suoran Taivalkoski–Oulu-yhteyden vuoksi maanteille, ja Taivalkosken kaivoksen lopetettua toimintansa radalle jäi kulkuun yksi malmijuna viikossa. Tämä juna ajoi kaivoksen varastoja pois, ja varastojen ehtyessä viimeinen malmijuna ajettiin 18. elokuuta 2001. Radalle jäi vain satunnaista liikennettä, kun Transtechin Taivalkosken tehtaalta hinattiin Sr2-sähkövetureita etelään.lähde?
Kesällä 2004 Ratahallintokeskus päätti lopettaa rataosan Pesiökylä–Taivalkoski kunnossapidon. Ämmänsaarelta lähtevät raakapuukuljetukset pitävät radan eteläpään hengissä, mutta rataosa kokonaisuudessaan on lakkautettavien rataosien listalla.lähde?
Sepon koulu

Koulurakennus elokuussa 2015.
Sepon koulu oli Pohjois-Tapiolassa Espoossa toiminut ala-asteen koulu. Koulussa oli lukuvuonna 2021–2022 noin 415 oppilasta.
Vuonna 1964 valmistuneen koulurakennuksen on suunnitellut Matti Hakuri. Espoon koulurakennusten inventointiraportissa vuodelta 2017 kokonaisuutta kuvataan ajalleen tyypilliseksi selkeäpiirteiseksi koulurakennukseksi, jossa on samoja piirteitä kuin 1961 valmistuneessa Heikki ja Kaija Sirénin Aarnivalkean koulussa.
Sepon koulu siirtyi Pohjois-Tapiolan koulun entisiin tiloihin evakkoon helmikuussa 2020. Sepon koulu ja Pohjois-Tapiolan koulu yhdistyivät Pohjois-Tapiolan kouluksi elokuussa 2022. Pohjois-Tapiolan uusi yhtenäiskoulu aloitti toimintansa uudessa koulurakennuksessa, joka valmistui kesällä 2022.
Hösmärinpuiston koulu

Hösmärinpuiston koulu Espoon keskuksessa.
Hösmärinpuiston koulu oli pienten lasten koulu Espoon keskuksen alueella. Koulurakennus valmistui syksyksi 2005. Rakennuksessa toimii päiväkoti, esikoulu sekä peruskoulun vuosiluokat 1–2. Koulun rehtorina toimi Marjut Tenkanen, Eeva Lumiaro sekä Hanna Mikkonen. Hösmärinpuiston koulussa korostettiin koulun ja päiväkodin tiivistä yhteistyötä.
Hösmärinpuiston koulurakennus on puurakenteinen koulurakennus, joka on saanut kansainvälistä huomiota. Se on valikoitunut OECD-maiden arkkitehtuuriltaan 50 parhaan koulurakennuksen joukkoon. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Yrjö Suonto.
Espoon kaupunki lakkautti koulun kevätlukukauden 2023 lopussa. Entiset koulun puolen tilat remontoidaan Espoon varhaiskasvatuksen käyttöön.
Kastun koulu

Olavi ja Kauko Reiman suunnittelema, vuonna 1970 valmistunut Kastun koulu purettiin vuonna 2016.
Kastun koulu oli Turun Vätin kaupunginosassa vuosina 1970–2016 sijainnut koulukiinteistö, jossa alun perin toimi vuonna 1963 perustettu Raunistulan yhteislyseo. Peruskoulun tulon myötä vuonna 1976 tämä valtion oppikoulu muuttui kaupungin ylläpitämäksi oppilaitokseksi nimeltä Kastun koulu ja lukio. Kastun koulussa toiminut peruskoulun yläkoulu yhdistyi vuoden 2007 paikkeilla Raunistulan kouluun. Kastun lukio sai vuonna 1994 opetusministeriöltä luonnontiedelukion erityistehtävän, jota se toteutti yhteistyössä Turun yliopiston, Turun ammattikorkeakoulun, Turun ammatti-instituutin ja eri teollisuuslaitosten kanssa. Kastun lukio yhdistyi Turun Suomalaisen Yhteiskoulun lukioon vuonna 2012.
Vuonna 1970 valmistuneen koulun olivat suunnitelleet Olavi ja Kauko Reima. Punatiilipintaiset, U-muotoon koulupihan ympärille sommitellut kaksikerroksiset koulurakennukset purettiin vuonna 2016, koska niiden saneeraaminen kosteuden ja homeen aiheuttamien sisäilmaongelmien korjaamiseksi olisi tullut liian kalliiksi. Paikalle on rakennettu vuoden 2019 alussa toimintansa aloittanut Kastun päiväkoti.
Pavel Juráček

| Pavel Juráček> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. elokuuta 1935 Příbram, Tšekkoslovakia
Kuollut: 20. toukokuuta 1989 (53 vuotta) Praha, Tšekkoslovakia
Ammatti:  elokuvaohjaaja, elokuvakäsikirjoittaja
Ohjaaja
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Pavel Juráček (2. elokuuta 1935 Příbram – 20. toukokuuta 1989 Praha) oli tšekkoslovakialainen elokuvaohjaaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän käsikirjoitti useita 1960-luvun tšekkoslovakialaisen elokuvan uuden aallon elokuvia ennen ryhtymistään ohjaajaksi. Juráčekin ohjausta Nuoren pyövelin tapaus vuodelta 1970 pidetään yhtenä uuden aallon keskeisistä elokuvista.
Kun Prahan keväänä tunnettu kulttuurisesti ja poliittisesti vapaa ajanajakso päättyi Neuvostoliiton miehityksen jälkeen,  Nuoren pyövelin tapaus ja Josef Kilián (1963) joutuivat kiellettyjen elokuvien listalle. Juráček sai potkut Barrandov-elokuvastudioilta, eikä saanut enää ohjata tai käsikirjoittaa elokuvia.
Filmografia

Jan Schmidt: Černobílá Sylva (suom. Mustavalkoinen Sylva), 1961, käsikirjoittaja, lyhytelokuva
Věra Chytilová: Strop (suom. Katto), 1962, käsikirjoittaja, lyhytelokuva
Hynek Bočan: Hlídač dynamitu (suom. Dynamiitin vartija), 1963, käsikirjoittaja, lyhytelokuva
Jindřich Polák: Ikaria XB 1, 1963, käsikirjoittaja
Josef Kilián, 1963, ohjaus yhdessä Jan Schmidtin kanssa, lyhytelokuva
Karel Zeman: Kaksi muskettisoturia, 1964, käsikirjoittaja
Každý mladý muž (suom. Kaikki nuoret miehet), 1965, ohjaus
Hynek Bočan: Nikdo se nebude smát (suom. Kukaan ei naura), 1966, käsikirjoittaja
Věra Chytilová: Tuhatkaunokit , 1966, käsikirjoittaja
Jan Schmidt: Konec srpna v Hotelu Ozon (suom. Elokuun loppu hotelli Ozonissa), 1967, käsikirjoittaja
Radúz Činčera: Člověk a jeho dům (suom. Ihminen ja hänen talonsa), 1967, käsikirjoittaja
Nuoren pyövelin tapaus, 1970, ohjaus
Särkilahden koulu (Turku)

Särkilahden koulu oli Turun Hirvensalossa, Särkilahden kaupunginosassa vuosina 1959–2007 toiminut alakoulu, alun perin Särkilahden kansakoulu.
Särkilahden kansakoulu valmistui vuonna 1959. Aluksi sinne ei ollut hyvää tieyhteyttä, ja esimerkiksi Pikisaaresta lapset joutuivat kulkemaan Lauttarannan kautta viiden kilometrin matkan, vaikka kouluun oli linnuntietä matkaa vain kilometrin verran.
Särkilahden koulu lakkautettiin vuonna 2007. Loppuaikoina sitä kävi 30 oppilasta. Osoitteessa Häppiläntie 18 sijaitsevan koulukiinteistön osti Matti Myöhänen, joka siirsi Orikedolta sinne Ekomatti-nimisen rakennusosien ja -tarvikkeiden kirpputorinsa.
Mansikka-ahon koulu

| Mansikka-ahon koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Pikku-Palomäki
Valmistumisvuosi:  1972
Purkuvuosi:  2014
Suunnittelija:  Olavi Soukka
Pituus:  73,6 m
Leveys:  54,7 m
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mansikka-ahon koulu oli peruskoulu Kouvolan Pikku-Palomäellä. Se tarjosi vuosina 1972–2014 opetusta vuosiluokkien 1–9 oppilaille. Samassa koulurakennuksessa toimi sekä ala- että yläaste. Mansikka-Ahon kansakoulu toimi vuosina 1972–1975, ja sen jälkeen se nimettiin Huovihongan peruskoulun ala-asteeksi. Yläasteen nimi oli Mansikka-ahon peruskoulun yläaste. Koulun rehtorina toimivat mm. Urpo Haimi, Pekka Leinonen, Kalevi Räikkönen ja Pekka Lipiäinen sekä vararehtorina mm. Annamari Pakarinen.
Vuonna 1972 valmistuneeseen koulurakennukseen kuului opetustilojen lisäksi erillisissä rakennuksissa toimivat Kouvolan keskuskeittiön ruokala sekä Mansikka-ahon urheiluhalli, jossa luokat pitivät liikuntatunnit, sekä kevät- ja joulujuhlat. Rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Olavi Soukka. Koulurakennus oli 76,6 metriä pitkä ja 54,7 metriä leveä halli, joka perustui 10,8 metrin x 10,8 metrin moduuliverkkoon sijoitettujen teräspilareiden kannattamiin ulkopuolisiin teräsristikoihin. Näin mahdollistettiin suuri joustavuus sisätilojen järjestelyssä. Koulurakennuksen arkkitehtuuri oli kuuluisa muun muassa siitä, että rakennuksen ikkunat sijaitsivat katolla, viistojen kolmiomaisten kattoelementtien tasaisella puolella. Tiheä kattoikkunaverkosto takasi valonsaannin. Erikoisen kattomuotonsa vuoksi rakennus kärsi lähes koko ajan vesikaton vuodoista.lähde?
Koulun kummeina toimivat Kouvolan koripallojoukkue Kouvot ja kouvolalainen rallikuski Toni Gardemeister, joka on myös käynyt Mansikka-ahon koulua.lähde? Mansikka-ahossa opetettiin myös A-ryhmiä eli autistisia lapsia.
Koulurakennuksen toiminta loppui vuonna 2014, kun uusi Mansikkamäen koulu avattiin Mansikka-ahon koulun viereen. Vanha rakennus purettiin kesällä 2014.
Kouvolan keskuskeittiö

Vuonna 1976 Mansikkka-ahon koulun itäpuolelle valmistui Kouvolan keskuskeittiö, jonka suunnitteli arkkitehti Eeva Keppo. Sen lännenpuoleisessa julkisivussa on käytetty samoja materiaaleja, värejä ja muotokieltä kuin viereisessä koulussa. Rakennuksen länsipuolella sijaitsee ruokala, joka toimi sekä puretun Mansikka-ahon koulun että nyt uuden Mansikkamäen koulun käytössä. Keittiörakennuksen idänpuoleinen osa on teollisen oloinen teräsrakenteineen, katoksineen, lastauslaitureineen ja ovineen.
Tulevien vuosien aikana keskuskeittiö on tarkoitus purkaa ja rakentaa tilalle uusi ruokala uuden koulurakennuksen laajennusosana. Kouvolan uusi keskuskeittiö rakennetaan Katajaharjuun.
Ortodoksisten Nuorten Liitto

| Ortodoksisten Nuorten Liitto ONL ry |
| --- | --- |
 ONL 
Perustettu:  1944
Toimiala:  Kasvatus ja koulutus
Jäsenlehti:  Tuohustuli
Aiheesta muualla
onl.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ortodoksisten nuorten liitto ONL ry on valtakunnallinen, kirkollista nuorisotyötä tekevä keskusjärjestö. Toiminnan pääalueina ovat seurakuntien lapsi- ja nuorisotyön tukeminen, julkaisutoiminta, leirien, kurssien ja tapahtumien järjestäminen sekä kansainvälinen toiminta. Liiton toiminnan päärahoittajat ovat Suomen ortodoksinen kirkko sekä opetus- ja kulttuuriministeriö.
Liiton toimisto sijaitsee Joensuussa Kirkkokadulla.
Talous > Rahoitus

| Rahoituksen lähde | 2018 | 2017 | 2016 | 2015 | 2014 | 2013 | 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustus nuorisojärjestöille | 50 000 € | 52 500 € | 52 500 € | 52 200 € | 53 000 € | 53 000 € | 53 000 € |
Aiheesta muualla

Ortodoksisten Nuorten Liitto
Tornionmäen koulu

| Tornionmäen koulu |
| --- | --- |
 Tornionmäen koulu syksyllä 2019
Osoite:  Hongistontie 4
Valmistumisvuosi:  1951
Suunnittelija:  Arkkitehtitoimisto Blomstedt & Stenbäck
Omistaja:  Kouvolan kaupunki
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tornionmäen koulu oli Kouvolan Tornionmäessä sijainnut peruskoulun ala-aste. Se lakkautettiin vuonna 2014 ja oppilaat siirtyivät uuteen, muutaman sadan metrin päähän rakennettuun Mansikkamäen koulun. Koulussa oli noin 200 oppilasta luokilla 1–6. Koulurakennus oli tyhjillään kevääseen 2019 saakka, vaikkakin rakennus oli ennen sitä joidenkin yhdistysten käytössä. Keväällä 2019 Sarkolan koulu siirrettiin väistötiloihin entisen Tornionmäen koulun rakennukseen. Sarkolan koulu toimi väistötiloissa kesään 2022 saakka, jolloin Sarkolan uusi koulu valmistui.
Koulun historia

Tornionmäessä on annettu kouluopetusta vuodesta 1938 lähtien, jolloin perustettiin Valkealan ja Kouvolan kauppalan raja-alueelle Tornionmäen kansakoulu. Vuonna 1950 Tornionmäen alue liitettiin Kouvolaan ja vuonna 1951 valmistui uusi arkkitehtitoimisto Blomstedt & Stenbäckin suunnittelema koulurakennus, jossa Tornionmäen koulu toimi lakkauttamiseen asti. Koulu jakautuu korkeampaan luokkaosaan ja matalampaan saliosaan, joita yhdistää sisääntuloaula. Vanha koulurakennus toimi sittemmin nuorisotalona ja on vuodesta 2002 lähtien ollut partiolaisten, taiteilijaryhmä Tajun ja Kouvolan Radiokerhon radioamatöörien käytössä.
Rolando Illa

Rolando Illa (6. syyskuuta 1880 New York – 3. toukokuuta 1937 Buenos Aires) oli kuubalais-argentiinalainen shakinpelaaja. Illa syntyi New Yorkissa kuubalaiseen perheeseen, mutta muutti myöhemmin Argentiinaan. Hän osallistui useisiin eteläamerikan- ja argentiinanmestaruuskilpailuihin, mutta ei voittanut kertaakaan.
Albert Popwell

Albert Popwell (s. 15. heinäkuuta 1926 - k. 9. huhtikuuta 1999) oli Yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka ura kesti noin kuusi vuosikymmentä. Hänet tunnetaan erityisesti Clint Eastwoodin neljässä ensimmäisessä Likainen Harry elokuvasarjassa.  Vuonna 1988 Popwellille tarjottiin roolia The Dead Pool -elokuvassa, sarjan viimeisessä elokuvassa, mutta hän ei päässyt esiintymään muiden aikataulukiireiden vuoksi.
Popwell kuoli 72-vuotiaana sydänleikkauksen aiheuttamiin komplikaatioihin perjantaina 9. huhtikuuta 1999.
Ristinarkun koulu

Ristinarkun koulu oli 7–9 vuosiluokkien oppilaille perusopetusta antava koulu Ristinarkun kaupunginosassa Tampereella. Koulussa toimi rehtorina lukuvuotena 2009–2010 Kirsi Ranta. Koulussa opiskeli lukuvuotena 2009–2010 noin 380 oppilasta ja opettajia koulussa oli 42. Samassa rakennuksessa toimi myös viestinnänopetusta tarjoava Messukylän lukio vuosina 1960–2010. Rakennuksessa toimii edelleen Messukylän kirjasto. Ristinarkun koulu ja Takahuhdin koulu muodostivat yhtenäiskoulun 1. elokuuta 2010 alkaen ja sen nimeksi tuli Takahuhdin koulu. Lukuvuosina 2010–2011 Ristinarkun koululle tulivat opiskelemaan myös 5–6 luokkalaiset.
Sampolan koulu

Sampolan koulu toimi Sampolassa.
Sampolan koulu oli 7–9 vuosiluokille opetusta antava koulu Tampereen Kalevassa Liisankallion kaupunginosassa. Siellä opiskeli noin 600 oppilasta ja työskenteli 60 opettajaa. Koulun painotusalueet olivat matematiikka ja tietotekniikka. Sampolan koulussa oli myös valmistavaa maahanmuuttajaopetusta. Tampereen työväenopisto ja Sampolan kirjasto toimivat myös samassa rakennuksessa. Rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Timo Penttilä ja Kari Virta ja se on valmistunut vuonna 1962. Sampolan koulun rehtorina toimii Timo Vehmasaho. Sampolan koulu lopetti toimintansa 31.7.2011.
Oskar Lindblom

| Oskar Lindblom |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. elokuuta 1996 (ikä 28) Gävle, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  187 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  Brynäs IF
Sarja:  SHL
Pelinumero:  23
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Lehigh Valley Phantoms (AHL) Philadelphia Flyers (NHL) San Jose Sharks (NHL) San Jose Barracuda (AHL)
NHL-varaus:  138. varaus, 2014 Philadelphia Flyers
KHL-varaus:  163. varaus, 2013 Lokomotiv Jaroslavl
Oskar Lindblom (s. 15. elokuuta 1996 Gävle, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ruotsin pääsarjassa SHL-joukkue Brynäs IF:ssä. Lindblom on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Hän on pelityyliltään kahden suunnan hyökkääjä, joka viihtyy myös maalinedustatilanteissa.
Lindblomilla diagnosoitiin joulukuussa 2019 Ewingin sarkooma eli harvinainen luusyöpä. Vuoden 2020 kesäkuun alussa Lindblom kävi viimeisissä syöpähoidoissaan ja palasi NHL-kaukaloon 3. syyskuuta 2020.
Ura > Maajoukkueura

Lindblom pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2015 ja 2016. Hän oli ensimmäisessä turnauksessa neljällä osumallaan Ruotsin paras maalintekijä Adrian Kempen ja Lucas Wallmarkin kanssa. Lindblom valittiin alkulohkossa Sveitsiä vastaan pelatun ottelun jälkeen Ruotsin joukkueen ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä hän on pelannut 31 nuorten maaottelua.
Lindblom pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2013 ja 2014 sekä Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013, jolloin hän jakoi Ruotsin sisäisen tehotilaston voiton neljän muun pelaajan kanssa lukemalla +4. Lindblom pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2013, jolloin hän voitti kultaa. Lindblom voitti koko turnauksen piste- ja maalipörssin tehoilla 8+5=13. Hän on kuulunut myös Ruotsin alle 17-vuotiaiden maajoukkueen kapteenistoon. Yhteensä Lindblom on pelannut 49 poikien maaottelua.
Ruotsin A-maajoukkueessa Lindblom on pelannut kolme ottelua tehden yhden maalin. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Channel One Cupissa 15. joulukuuta 2016 Moskovan VTB-jääpalatsissa turnauksen isäntäjoukkue Venäjää vastaan. Lindblom merkittiin heti Ruotsin ykkösketjuun Johan Rynon ja Linus Omarkin viereen. Hän teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa.
Muuta

Lindblomin isoveli Marcus pelaa Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Hockeyettan-joukkue Valbo HC:ssä. Hän esiintyi myös Brynäsin SHL-joukkueessa Oskarin kanssa kaudella 2014–2015. Veljesten isä Johan Lindblom on entinen alempien sarjojen kiekkoilija.
Olha Stefanišyna

| Olha Stefanišyna |
| --- | --- |

Ukrainan eurooppalaisen ja euroatlanttisen integraation varapääministeri
 4. kesäkuuta 2020–  
Edeltäjä:  Vadym Prystaiko
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. lokakuuta 1985 (ikä 38) Odessa, Ukrainan SNT
Kansalaisuus:  Ukraina
Tiedot
Puolue:  Kansan palvelija
Olha Vitalijivna Stefanišyna (ukr. Ольга Віталіївна Стефанішина; s. 29. lokakuuta 1985) on ukrainalainen lakimies ja virkamies, joka on toiminut Ukrainan eurooppalaisen ja euroatlanttisen integraation varapääministerinä kesäkuusta 2020 lähtien.
Stefanišyna syntyi Odessassa. Hän opiskeli Kiovan kansallisessa yliopistossa kansainvälistä oikeutta ja valmistui vuonna 2008. Vuosina 2010–2015 hän työskenteli Ukrainan oikeusministeriön kansainvälisen oikeuden ja eurooppalaisen integraation osaston varajohtajana. Vuosina 2017–2019 hän toimi Ukrainan hallituksen eurooppalaisen ja euroatlanttisen integraation osaston johtajana. Vuoden 2019 parlamenttivaaleissa hän oli ehdolla Ukrainan parlamenttiin eli Verh’ovna Radaan Hroismanin ukrainalainen strategia -puolueen listan 25:ntenä, muttei tullut valituksi. Kesäkuussa 2020 hänet nimitettiin eurooppalaisen ja euroatlanttisen integraation varapääministeriksi.
Runosmäen koulu

Runosmäen koulu, Pekka Pitkänen 1977–1979.
Runosmäen koulu oli Turun Runosmäessä vuodesta 1975 vuoteen 2015 toiminut peruskoulu. Koulurakennus suljettiin sisäilmaongelmien vuoksi joulukuussa 2014, jolloin lapset ja henkilökunta siirtyivät Lyseon ja Pallivahan koulurakennuksiin sekä Kaerlantiellä ja Paltankadulla oleviin päiväkoteihin. Jo 2013 oli tehty päätös Runosmäen koulun lakkauttamisesta 2016, mutta koulun sulkeminen aikaisti lakkautuspäätöstä vuodella niin, että koulun viimeiseksi lukuvuodeksi jäi 2014–2015.
Rakennus

Arkkitehti Pekka Pitkäsen suunnittelemassa, vuosina 1977–1979 valmistuneessa koulurakennuksessa toimi myös päiväkoti. Siinä toimii yhä Turun kaupunginkirjaston sivukirjasto. Betonielementeistä tehtyä harmaata rakennusta piristävät kirkkaan väriset puuosat ikkunoiden alapuolella.
Syksyllä 2015 koulun tiloihin kaavailtiin tilapäisiä hätämajoitustiloja turvapaikanhakijoille, mutta hanke herätti vihamielistä vastarintaa. Joulupäivänä 2015 koulu yritettiin polttaa.
Satu Aaltonen

Satu Aaltonen (3. elokuuta 1948 Rovaniemi – 29. joulukuuta 1993 Riihimäki) oli ”syntymän ja kuoleman kuvaajaksi” luonnehdittu valokuvataiteilija.
Elämä ja tuotanto

Aaltonen valmistui vuonna 1977 Taideteollisesta korkeakoulusta valokuvaajaksi. Hän oli naimisissa ja hänellä oli kaksi lasta. Aaltonen toimi Taideteollisen korkeakoulun tuntiopettajana 1976–1981. Hän oli freelancer-valokuvaaja, joka toimi etenkin teatterikuvaajana. Hän teki kuvausmatkoja useille mantereille.
Aaltonen tunnettiin lapsiaiheistaan. Oman isän kuolema ja hänelle itselleen 1989 Espanjassa sattunut vaikea auto-onnettomuus saivat hänet pohtimaan syntymän ohella myös kuolemaan liittyvää kuvastoa.
Satu Aaltosen omien näyttelyjen ja kirjojen lisäksi hänen töitään oli esillä teemanäyttelyissä. Aaltonen järjesti 13 yksityisnäyttelyä ja osallistui neljään yhteisnäyttelyyn. Hän teki myös kaksi lyhytelokuvaa ja kirjankuvituksia.
Tunnustukset

Valtion taiteilija-apuraha 1980 ja 1990–1992
Valtion kuvataidepalkinto 1982
Riihimäen kaupungin kulttuuripalkinto 1989
Aaltosen pakolaisuutta käsittelevä lyhytelokuva Tietämättömyys on pelon äiti sai erikoispalkinnon Pärnun elokuvafestivaaleilla 1992.
Teoksia

Syntymä (valokuvakirja 1980)
Lemminkäisen lapset. Tammi 1980 (valokuvakirja, työryhmä)
”Matkan pituus” (valokuvanäyttely 1991–1992)
”Tietämättömyys on pelon äiti” (lyhytelokuva 1992)
Tämä elämä. Syntymän ja kuoleman välissä (valokuvakirja 1999)
Tammerkoski-klassillinen koulu

Tammerkoski-Klassillinen koulu oli vuonna 2012 perustettu perusopetuksen vuosiluokat 7–9 sisältävä koulu. Se syntyi Tammerkosken koulun ja klassillisen koulun yhdistyessä. Se tarjosi mahdollisuudet kuvataide- ja latinapainotuksiin. Koulu yhdistyi vuonna 2013 Johanneksen koulun kanssa Juhannuskylän kouluksi.
Tesomajärven koulu

| Tesomajärven koulu> Tesomajärven kansakoulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Raiskionkatu 7
Tyyppi:  peruskoulu
Perustettu:  1967
Lakkautettu:  2018
Rehtori:  Mika Haavisto
Verkkosivut
Tesomajärven koulu oli Tampereen Tesomajärven kaupunginosassa sijaitseva 1.–6. vuosiluokkien koulu, joka oli osa Tesoman koulua. Itäpuolella koulun ja Tesomajärven välissä on urheilukenttä, joka on rakennettu koulun perustamisen yhteydessä, sekä puu- ja metallityöluokille pieni lisärakennus. Tesomajärven koulu lakkautettiin vuoden 2018 alussa ja oppilaat siirtyivät Tesoman koulun Tesoman koulutaloon Ristimäkeen.
Eduardo López de Romaña

Eduardo López de Romaña (1847–1912) oli Perun presidentti 1899–1903. Hän oli yksi konservatiivisen Partido Civilin presidenteistä "aristokraattisen tasavallan"selvennä aikana.lähde?
López de Romaña syntyi Arequipassa. Nuorena hän lähti opiskelemaan Eurooppaan, hän valmistui insinööriksi. Palattuaan takaisin Peruun hän alkoi kiinnostua politiikasta.lähde?
López de Romaña nousi presidentiksi myös Partido Demócratanselvennä tuella, joka aluksi tuki hänen veljeään Alejandro López de Romañaa, mutta hänen kieltäydyttyään presidentinvirasta Eduardo López de Romaña valittiin.lähde?
López de Romañan presidentiviran ajan demokraatit hallitsivat edustajainhuonetta ja civistatselvennä senaattia. Pian demokraatit siirtyivät kuitenkin oppositioon ja López de Romaña täytti hallituksen omilla miehillään. Häntä vastaan tehtiin lukuisia vallankaappausyrityksiä, mutta hän selvisi presidentinkautensa loppuun 1903. Hänen kautensa aikana alkoi Partido Civilin hegemonia ja otettiin käyttöön termi "República Aristocrática", jonka katsotaan jatkuneen Augusto B. Leguía toiseen hallitukseen asti.lähde?
Perun presidentit
San Martín
Luna Pizarro
La Mar
Bernardo de Tagle
Riva Agüero
Sucre
Bernardo de Tagle
Bolívar
Santa Cruz
Salazar y Baquíjano
La Mar
Gutiérrez de la Fuente
Gamarra
Luna Pizarro
Orbegoso
Bermúdez
Salaverry
Santa Cruz
Gamarra
Menéndez
Torrico
Vidal
Figuerola
Vivanco
Nieto
Castilla
Elías
Menéndez
Figuerola
Menéndez
Castilla
Echenique
Castilla
San Román
Castilla
Diez Canseco
Pezet
Diez Canseco
Prado
Diez Canseco
Balta
Gutiérrez
Diez Canseco
Zevallos
Pardo
Prado
Piérola
García Calderón
Montero
Iglesias
Arenas
Cáceres
Morales Bermúdez
Borgoño
Cáceres
Piérola
Romaña
Candamo
S. Calderón
Pardo y Barreda
Leguía
Ponce
Sánchez Cerro
Elías Arias
Jiménez
Samanez Ocampo
Sánchez Cerro
Benavides
Prado Ugarteche
Bustamante y Rivero
Odría
Noriega
Odría
Prado Ugarteche
Pérez Godoy
Lindley
Belaúnde
Velasco
Morales Bermúdez
Belaúnde
García
Fujimori
Paniagua
Toledo
García
Humala
Kuczynski
Vizcarra
Merino
Sagasti
Castillo
Boluarte
Gustaf-Adolf Lundell

Gustaf-Adolf Lundell (9. marraskuuta 1874 Turku – 14. huhtikuuta 1944 Helsinkii) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Teoksia

Solglim och Månevit : saga. Schildts ungdomsböcker 29.          Schildt, Helsingfors 1938
En gammal herrgård : en diktcykel.     Författaren, Borgå 1939