stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Politiikka (Aristoteles)
Sisältö > Kirja I

Kirja I käsittelee valtion ja perheyhteisön luonnetta ja alkuperää sekä perheyhteisössä vallitsevia valtasuhteita. Valtion, jolla Aristoteles viittaa kaupunkivaltioon (polis), määritellään olevan täydellisin kaikista ihmisen muodostamista yhteisöistä. Aristoteles esittää valtioiden syntyneen niin, että mies-vaimo ja isäntä-orja -parit ovat liittyneet yhteen perhe- ja tilayhteisöiksi, nämä kyliksi, ja nämä edelleen valtioiksi.
Valtasuhteista Aristoteles käsittelee miehen ja vaimon, vanhempien ja lasten sekä isännän ja orjan välisiä suhteita. Aristoteles hyväksyy orjuuden välttämättömänä pahana ja määrittelee orjan eläväksi välineeksi, jolta puuttuu itsenäinen ajattelukyky. Isännän ja orjan suhde voi olla myös molemmille edullinen. Sivumennen hän kuitenkin kuvittelee yhteiskunnan jossa orjia ei tarvittaisi: tämä olisi mahdollista jos koneet ja työkalut voisivat ohjata itseään. Tämä on tiettävästi historian ensimmäinen kirjallinen viittaus robotiikkaan.
Tämän jälkeen Aristoteles käsittelee taloudenhoitoa sekä rikkauden hankkimisen taitoa. Ensin mainitun tehtävänä on ensisijaisesti omaisuuden hyvä käyttö, jolle viimeksi mainittu taito on alisteinen. Kirjan lopussa Aristoteles käsittelee jälleen tilayhteisön sisäisiä valtasuhteita.
Sisältö > Kirja II

Kirja II käsittelee filosofisia esityksiä ihannevaltioista, yleisesti hyvänä pidettyjä valtiomuotoja, sekä eräiden lainsäätäjien valtiomuotoihin tekemiä uudistuksia.
Aristoteles aloittaa laajalla Platonin Valtiossa esittämän ihannevaltion kritiikillä. Hän arvostelee Platonin kehitelmän eräänlaista kommunismia muun muassa siitä, ettei yhteisomistus synnytä ihmisissä samanlaista omistajuutta kuin yksityisomaisuus. Myös perheinstituution lakkautus aiheuttaisi monia ongelmia; Aristoteleen mukaan perhesiteet on säilytettävä yksityisinä. Tämän jälkeen Aristoteles arvostelee Platonin Lakeja. Muista valtiomuotoehdotuksista Aristoteles käsittelee Faleas Khalkedonilaisen ja Hippodamoksen ehdotuksia.
Seuraavaksi Aristoteles käsittelee monien ihanteellisina pitämiä valtiomuotoja. Näitä ovat hänen mukaansa Spartan, Kreetan ja Karthagon valtiomuodot. Hän näkee niissä paljon yhtäläisyyksiä, siinä missä ne eroavat yhdessä kaikista muista kreikkalaisista valtiomuodoista. Aristoteles kuvaa näitä valtiomuotoja lyhyesti keskittyen lähinnä osoittamaan niiden ongelmia ja epäkohtia. Hän suhtautuu tällaiseen valtiomuotoon hyväksyvästi, mutta arvostelee esimerkiksi spartalaista mallia liiasta militarismista.
Lopuksi Aristoteles käsittelee Solonin, Efialteen, Perikleen, Zaleukoksen, Kharondaan, Filolaoksen, Drakonin, Pittakoksen ja Androdamas Rhegionlaisen lakeja ja uudistuksia.
Sisältö > Kirja III

Kirja III käsittelee kansalaisuutta sekä luokittelee valtiomuotoja eri lajeihin sen mukaan, miten valta on niissä jaettu.
Aristoteles aloittaa palaamalla valtion määritelmään. Hän toteaa, ettei ole helppoa löytää yhtä määritelmää, joka sopisi kaikkiin erilaisiin valtiomuotojen lajeihin. Siksi hän valitsee kansalaisuuden käsitteen valtiota määrittäväksi tekijäksi. Tästä seuraa kuitenkin uusia käsittelyä vaativia ongelmia. Aristoteles käsittelee myös valtion säilymistä yhtenä ja samana eri tekijöiden muuttuessa. Valtion identiteetin määrää hänen mukaansa sen valtiomuoto, vaikka sen asukkaat ja alue säilyisivät samana. Tämän jälkeen käsitellään erilaisten ihmisten oikeutta kansalaisuuteen.
Aristoteles jakaa perustuslait kuuteen lajiin ja nämä edelleen toisaalta hyviin ja turmeltuneisiin, ja toisaalta sen perusteella, kuinka monella hallitsijalla päätösvalta on: yhdellä, muutamalla vai monella. Hyviin hallintomalleihin kuuluvat monarkia, aristokratia ja politeia, turmeltuneisiin puolestaan tyrannia, oligarkia ja demokratia eli ”väkijoukon” tai ”roskaväen valta”. Hyvät hallintomallit toimivat yhteiseksi hyväksi kun taas huonot vain niiden hyväksi, jotka hallitsevat.
| Hallitsijoiden lukumäärä | Hyvä hallintomalli | Huono hallintomalli |
| --- | --- | --- |
| Yksinvaltius | monarkia (basileia) yksi ajattelee kaikkien etua | tyrannia yksi ajattelee omaa etuaan |
| Harvainvalta | aristokratia vähemmistö ajattelee kaikkien etua | oligarkia vähemmistö ajattelee omaa etuaan |
| Enemmistönvalta | politeia eli kansalaisvalta enemmistö ajattelee kaikkien etua | demokratia eli kansanvalta enemmistö ajattelee enemmistön etua |
Tämän jälkeen Aristoteles käsittelee erilaisia vallanjakoon liittyviä seikkoja näissä eri valtiotyypeissä sekä ihanteellista kuningasta.
Sisältö > Kirja IV

Kirja IV käsittelee eri valtiomuototyyppejä sekä valtion tehtäviä. Aristoteles aloittaa käsittelemällä ihanteellista valtiota koskevaa tutkimusta yleisellä tasolla. Hänen mukaansa ihannevaltion muotoilu vaatii olemassaolevien valtiotyyppien, niiden syntymisen, toiminnan ja säilymisen edellytysten, sekä niiden valtiomuotojen kumoutumisten syiden tuntemusta.
Seuraavaksi Aristoteles käsittelee vertaillen harvainvaltaa ja kansanvaltaa sekä näiden eri tyyppejä; aristokratiaa; politeiaa eli kansalaisvaltaa harvainvallan ja kansanvallan yhdistelmänä; sekä tyranniaa. Tämän jälkeen hän käsittelee kultaisen keskitien ihanteeseen liittyvää keskiväliä poliittisessa yhteydessä, liittyen kansalaisvallan ja sen vallanjaon järjestämiseen: vallan tulisi olla maltillisella keskiluokalla, ei kaikkein rikkaimmilla tai köyhimmillä.
Lopuksi Aristoteles luokittelee eri tapoja valita valtion virkamiehet: valitsijoina ja virkoihin kelvollisina voivat olla joko kaikki tai osa kansalaisista, ja valinta voidaan suorittaa joko vaaleilla tai arpomalla, tai kummallakin tavalla virasta riippuen.
Sisältö > Kirja V

Kirja V käsittelee eri valtiomuotojen säilymistä ja kumoutumista erittelemällä empiiristä aineistoa eri kaupunkien valtiomuodoista. Aineistona Aristoteles käyttää lukuisia historiallisia esimerkkejä todennäköisesti kokoelmasta 158 kaupungin valtiomuodot.
Aristoteles aloittaa käsittelemällä yleisellä tasolla poliittisia levottomuuksia ja kapinoita sekä niihin johtavia yhteiskunnallista oikeudenmukaisuutta koskevia erimielisyyksiä. Tämän jälkeen hän käsittelee ensin kansanvallan, harvainvallan ja aristokratian kumoutumista, ja lopuksi yksinvaltiuden säilymistä ja kumoutumista. Valtiomuotojen säilymisen edellytyksenä hän näkee pääasiassa kumoutumiseen johtavien syiden vastakohdat. Yksinvaltiuden Aristoteles näkee kaikkein epävakaimpana valtiomuotona: tyranniat eivät yleensä ole pitkäikäisiä.
Sisältö > Kirja VI

Kirja VI jatkaa kirjan V aiheesta käsittelemällä kansanvallan ja harvainvallan säilymistä. Kansanvallan säilymistä edistää ylempien luokkien myötämielisyyden hankkiminen, samoin kuin harvainvallan säilymistä kansan enemmistön tarpeiden huomioon ottaminen. Lopuksi Aristoteles käsittelee erilaisten valtioiden tarvitsemia virkoja.
Sisältö > Kirja VII

Kirja VII aloittaa Aristoteleen oman ihannevaltion kuvauksen. Siinä ja kirjassa VIII hän pyrkii määrittelemään, miten valtiomuoto tulisi järjestää, jotta se olisi mahdollisimman hyvä. Jotkut tutkijat ovat katsoneet, että kirjat VII ja VIII saattaisivat kuulua sisältönsä puolesta alun perin kirjojen I–III ja IV–VI väliin.
Aristoteleen mukaan paras valtio on sellainen, joka luo edellytykset olosuhteisiin nähden parhaalle inhimillisellä elämälle siinä määrin kuin se on mahdollista ottaen huomioon ennakoimattomat ulkoiset sattumat. Aristoteleen mukaan yhden ihmisen ja valtion onnellisuus ovat samantyyppisiä. Eräitä keskeisiä kysymyksiä ovat, mikä on hyvän elämän ja valtion hallintoon osallistumisen suhde, toisin sanoen kysymys teoreettisen ja käytännöllisen elämän ihanteiden mahdollisesta ristiriidasta; sekä se, pitäisikö hallintoon osallistua kaikkien vai vain joidenkin.
Tämän jälkeen Aristoteles aloittaa ihannevaltionsa kuvailun. Aluksi hän käsittelee kaupungin kokoa ja sijaintia kiinnittäen huomiota maantieteellisiin ja ilmastollisiin seikkoihin. Aristoteles kuvaa myös ihanteellista asemakaavaa. Tämän jälkeen hän käsittelee kaupungin kansalaisuutta: kansalaisia voivat olla vain ne, joilla on mahdollisuus hyveen mukaiseen elämään ja riittävä varallisuus. Tämä sulkee pois ruumiillisen työn tekijät. Toisaalta yhteisateriajärjestelmä tasaa rikkaiden ja köyhien välistä eroa.
Teoksen loppuosa käsittelee kasvatuksen järjestämistä valtiossa. Kasvatuksen tehtävänä on opettaa valtiossa tarvittavia hyveitä, kuten oikeudenmukaisuus ja kohtuullisuus. Kasvatus on aloitettava ruumiillisesta kasvatuksesta. Tämän jälkeen edetään haluavan sielunosan ja siitä edelleen järkevän sielunosan kasvatukseen, kuitenkin niin että alemmat sielunosat palvelevat järkevää sielunosaa. Aristoteles käsittelee myös lasten hankkimista sekä sopivaa ikää avioliittoon, joka on miehillä 37 ja naisilla 18 vuotta.
Sisältö > Kirja VIII

Kirja VIII jatkaa ihannevaltiossa järjestettävästä kasvatuksesta. Aristoteleen mukaan kasvatus on järjestettävä valtiollisesti, koska sen on oltava valtiomuodon mukaista. Kasvatuksen on kohdistuttava ensisijassa vapaa-ajan käyttöön. Viimeisissä luvuissa Aristoteles käsittelee musiikki- ja urheilukasvatusta. Myös niiden tarkoituksena on kehittää luonnetta ja edistää hyveitä tasapuolisesti.
Kirjallisuutta > Suomennos

Aristoteles: Politiikka.  ((Politica.) Suomentanut A. M. Anttila. Selitykset laatinut Juha Sihvola. Teokset VIII)  Helsinki:  Gaudeamus, 1991.  ISBN 951-662-515-0
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Aristotle: Politics. Teoksessa Aristotle’s Works.  (Volume XXI. Loeb Classical Library 264)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  ISBN 0-674-99291-1  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aristotle: Politica.  (Toimittanut David Ross. Oxford Classical Texts)  Oxford:  Oxford University Press.  ISBN 9780198145158  Kreikankielinen alkuteksti.
Aristotle: The Politics.  (Englanninkielinen käännös ja johdanto Carnes Lord)  Chicago:  University of Chicago Press, 1984.
The Clarendon Aristotle Series, englanninkielinen käännös ja kommentaari neljässä osassa:
Saunders, Trevor J. (toim.): Aristotle: Politics I–II.  Oxford:  Oxford University Press, 1995.
Robinson, Richard (toim.): Aristotle: Politics III–IV.  Oxford:  Oxford University Press, 1995.
Keyt, David (toim.): Aristotle: Politics V–VI.  Oxford:  Oxford University Press, 1999.
Kraut, Richard (toim.): Aristotle: Politics VII–VIII.  Oxford:  Oxford University Press, 1997.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Aquinas, Thomas: Commentary on Aristotle’s Politics.  (Englanninkielinen käännös Richard J. Regan)  Indianapolis:  Hackett, 2007.
Keyt, David & Miller, Fred (toim.): A Companion to Aristotle’s Politics.  London:  Blackwell, 1991.
Kraut, Richard: Aristotle: Political Philosophy.  Oxford:  Oxford University Press, 2002.
Roberts, Jean: Routledge Philosophy Guidebook to Aristotle and the Politics.  London & New York:  Routledge, 2009.
Simpson, Peter: A Philosophical Commentary on the Politics of Aristotle.  Chapel Hill:  University of North Carolina Press, 1998.
Aiheesta muualla > Teos

Aristotle: Politics, käännös Harris Rackham. Perseus. (muinaiskreikaksi) (englanniksi)
Aristotle: Politics. Constitution.org. (englanniksi)
Aristotle: Politics. Project Gutenberg. (englanniksi)
Aiheesta muualla > Muuta

Clayton, Edward: Aristotle: Politics The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Miller, Fred: Aristotle’s Political Theory The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Port Chicagon onnettomuus

| Port Chicagon onnettomuus |
| --- | --- |
 Satamalaiturille aiheutuneita tuhoja räjähdyksen jälkeen 17. heinäkuuta 1944
Päivämäärä:  17. heinäkuuta 1944
Tapahtumapaikka:  Port Chicago Naval Magazine, Kalifornia,  Yhdysvallat
Kuolleita:  320
Loukkaantuneita:  390
Port Chicagon onnettomuus 17. heinäkuuta 1944 oli Port Chicagon satamassa Kaliforniassa tapahtunut ampumatarvikkeiden räjähdys, jonka seurauksena 320 merimiestä ja siviiliä sai surmansa ja 390 haavoittui. Useimmat kuolleista ja haavoittuneista olivat afroamerikkalaisia.
Kuukausi tapahtuman jälkeen sadat miehet kieltäytyivät lastaamasta ammuksia laivoihin huonojen työolojen vuoksi. 50 miestä tuomittiin kapinoinnista pitkiin vankeusrangaistuksiin. Tuomioiden saama julkisuus johti rotuerottelun purkamiseen laivastossa.
Vuonna 1994 Port Chicago Naval Magazine National Memorial perustettiin uhrien muistolle. Vierailijoiden on ilmoittauduttava vähintään 2 viikkoa etukäteen, koska muistomerkki sijaitsee käytössä olevalla sotilasalueella.
Tausta

Port Chicago sijaitsi San Franciscosta 30 mailia pohjoiseen. Tyynenmeren sodan aikana siellä lastattiin ammuksia ja räjähteitä rahtilaivoihin. Ahtaajat olivat yleensä afroamerikkalaisia, joita ei ollut koulutettu ammusten käsittelyyn, minkä lisäksi turvallisuudesta tingittiin kiireen vuoksi.
320:stä kuolonuhrista pystyttiin tunnistamaan vain 51. Kaksi kolmasosaa kuolleista oli afroamerikkalaisia, mikä oli yhteensä 15 % laivaston kaikista mustista kuolleista maailmansodan aikana.
Kapina

Kolme viikkoa räjähdyksen jälkeen 250 miestä kieltäytyi jatkamasta ammusten lastaamista työn vaarallisuuden vuoksi. Laivastosta erotettiin noin 200 kieltäytyjää ja 50 asetettiin syytteeseen sotaoikeudessa kapinasta.
Presidentti Bill Clinton armahti joulukuussa 1999 Freddie Meeksin, joka oli yksi viimeisistä elossa olleista hengissä selvinneistä.
Popeda (albumi)

| Popeda Popeda |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1978
 Julkaistu: lokakuu 1978
 Tuottaja(t): Timo Huovinen
 Tyylilaji: rock, uusi aalto
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  Suomi: Ei listasijoitusta.
Popedan muut julkaisut
|   | Popeda 1978 | Raswaa koneeseen! 1980 |
Popeda on suomalaisen Popeda-yhtyeen debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 1978. Albumin työnimi oli ”Ilikeesti kiitää”, mutta laulaja Pate Mustajärven mukaan ”sitä nimeä ei sitten käytetty, koska hienot kaupunkilaiset eivät ymmärtäneet meidän kieltä”. Seuraava ehdotus oli ”Päin lutaa”, mutta sitäkään ei hyväksytty.
Kappaleet > A-puoli

”Rock and Roll” – 3:20 (Säv: Arwo Mikkonen, San: Pate Mustajärvi, Sov: Arwo Mikkonen)
”Mauno soittaa stereoo” – 3:15 (Säv/San/Sov: Ilari Ainiala)
”Pikkustadin supermarket” – 1:56 (Säv/San/Sov: Ilari Ainiala)
"Kormus" – 2:03 (Säv: Ilari Ainiala, San: Pate Mustajärvi, Sov: Ilari Ainiala)
”Tarkkailuneliö” – 1:36 (Säv: Arwo Mikkonen, San: Pate Mustajärvi, Sov: Arwo Mikkonen)
”Pitseritsat” – 2:09 (Säv/San/Sov: Ilari Ainiala)
”Hei nainen” – 1:28 (Säv/San/Sov: Ilari Ainiala)
”Pehmeä kovis” – 1:29 (Säv/San/Sov: Ilari Ainiala)
Kappaleet > B-puoli

”Oodi Tom Robinsonille” – 2:57 (Säv/San/Sov: Ilari Ainiala)
”Soita Ilpo” – 2:20 (Säv/San/Sov: Pate Mustajärvi)
”Sun luonasi olleet” – 1:56 (Säv/San/Sov: Ilari Ainiala)
”Quo Vadis” – 1:55 (Säv/San/Sov: Ilari Ainiala)
”Villi yö” – 3:33 (Säv: Ilari Ainiala, San: Pate Mustajärvi, Sov: Ilari Ainiala)
”Kylmästi natsaa” – 2:28 (Säv/San/Sov: Ilari Ainiala & Arwo Mikkonen)
”1978” – 2:32 (Säv/Sov: Ilari Ainiala, San: Pate Mustajärvi)
Tekijät > Kokoonpano levyllä

Pate Mustajärvi: laulu
Ilpo Ainiala: basso, laulu
Arwo Mikkonen: kitara, soolokitara, laulu
Ari Puukka: kitara, akustinen kitara
Kai Holm: rummut
Tekijät > Muut

Äänitys: Mika Sundqvist, MSL-Studio, Tampere 14.–17.8.1978
Miksaus: Mika Sundqvist, Timo Huovinen ja Hannu Peltonen
Tuotanto: Timo Huovinen
Aleksandr Popov (uimari)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Aleksandr Popov vuonna 2008. |  Aleksandr Popov vuonna 2008. |  Aleksandr Popov vuonna 2008. |  |
Maa:   Venäjä
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 50 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Barcelona 1992 | 100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 50 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 100 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Sydney 2000 | 100 m vapaauinti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rooma 1994 | 50 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Rooma 1994 | 100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Perth 1998 | 100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Barcelona 2003 | 50 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Barcelona 2003 | 100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Barcelona 2003 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Rooma 1994 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Rooma 1994 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Hopeaa | Perth 1998 | 50 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Barcelona 2003 | 4 × 100 m sekauintiviesti |  |
|  Pronssia | Perth 1998 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | 21 kultamitalia |  |  |
Aleksandr Vladimirovitš Popov (ven. Александр Владимирович Попов, s. 16. marraskuuta 1971 Sverdlovsk) on venäläinen uimari, nelinkertainen olympiavoittaja, kuusinkertainen maailmanmestari ja 21-kertainen Euroopan mestari.
”Tsaari” Popov voitti sekä 50 että 100 metrin vapaauintimatkat Barcelonan olympialaisissa 1992 ja puolusti menestyksekkäästi voittojaan neljä vuotta myöhemmin Atlantan olympialaisissa. Samaan oli kyennyt aiemmin vain Johnny ”Tarzan” Weissmuller.
Kuukausi Atlantan kisojen jälkeen Popovia puukotettiin Moskovassa ja hän sai vaurioita moniin sisäelimiinsä, muun muassa munuaisiin ja keuhkoihin. Hänet leikattiin ja hän toipui vammoistaan kolme kuukautta. Vuoden 1997 EM-kisoissa Popov palasi jälleen voittajaksi. Vuonna 1998 hänet valittiin Kansainväliseen olympiakomiteaan.
Vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä Popov sijoittui sadan metrin vapaauinnissa hopealle hävittyään alankomaalaiselle Pieter van den Hoogenbandille 0,39 sekunnilla.
Vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa Popov karsiutui niukasti 100 metrin vapaauinnin finaalista hävittyään kahden sadasosasekunnin verran Australian Ian Thorpelle.
Saavutuksia > Olympialaiset

Barcelona 1992:
kultaa: 50 m vapaauinti
kultaa: 100 m vapaauinti
hopeaa:  4 × 100 m vapaauintiviesti
hopeaa:  4 × 100 m sekauintiviesti
Atlanta 1996
kultaa: 50 m vapaauinti
kultaa: 100 m vapaauinti
hopeaa:  4 × 100 m vapaauintiviesti
hopeaa:  4 × 100 m sekauintiviesti
Sydney 2000
hopeaa: 100 m vapaauinti
Saavutuksia > MM-kisat

Rooma 1994:
kultaa: 50 m vapaauinti
kultaa: 100 m vapaauinti
hopeaa:  4 × 100 m vapaauintiviesti
hopeaa:  4 × 100 m sekauintiviesti
Perth 1998:
kultaa: 100 m vapaauinti
hopeaa: 50 m vapaauinti
pronssia:  4 × 100 m vapaauintiviesti
Barcelona 2003:
kultaa: 50 m vapaauinti
kultaa: 100 m vapaauinti
kultaa:  4 × 100 m vapaauintiviesti
hopeaa:  4 × 100 m sekauintiviesti
Saavutuksia > EM-kisat

21 kultamitalia
Potopia

Potopian kylät vuoden 1885 kartalla.
Potopia (ven. По́ддубье, Poddubje) on kylä Leningradin alueen Hatsinan piirin Possatan kunnassa. Se sijaitsee 23,5 kilometriä Hatsinasta etelään ja kuusi kilometriä Possatasta pohjoiseen. Kylän ohi kulkee Pietarin ja Pihkovan välinen M20-valtatie. Asukkaita on 15 henkeä (vuonna 2010).
Potopia on syntynyt 1800-luvulla rakennetun Kaunasin maantien varteen. Sen asukkaat olivat venäläisiä maaorjia. Myöhemmin kylää kutsuttiin myös nimellä Hartševni. Nykyään se koostuu puutarhapalstojen ympäröimistä omakotitaloista. Lähistöllä on huoltoasema.
Portugalin Guinea

Portugalin Guinea (port. Guiné Portuguesa) oli Portugalin siirtomaa Afrikan länsirannikolla. Maa itsenäistyi vuonna 1974 ja muodosti Guinea-Bissaun tasavallan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Portugalin Guinea Wikimedia Commonsissa
Portugalin Guinean kartta vuodelta 1961 (portugaliksi)
Viktor Potapov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Viktor Potapov. |  Viktor Potapov. |  Viktor Potapov. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten purjehdus
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | München 1972 | Finnjolla |  |
Viktor Jakovlevitš Potapov (ven. Виктор Яковлевич Потапов, 29. maaliskuuta 1947 Dolgoprudnyi, Venäjän SFNT – 10. joulukuuta 2017 Dolgoprudnyi, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut purjehtija, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Potapov voitti Finjollassa olympiapronssia Münchenissä 1972. Hän kilpaili eri veneluokissa myös Montréalissa 1976 ja Moskovassa 1980 sijoittuen kummallakin kerralla neljänneksi.
Olympiapronssinsa lisäksi Potapov voitti Tornado-luokassa maailmanmestaruuden vuosina 1978 ja 1980 sekä Euroopan mestaruuden vuonna 1981. Hän kuoli Dolgoprudnyissä 70-vuotiaana 10. joulukuuta 2017.
Margareta

| Margareta, Margareeta |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  Margareeta: 20. heinäkuuta
– ruotsinkielinen:  Margareta: 20. heinäkuuta
– ortodoksinen:  Margareeta: 17. heinäkuuta
Muunnelmia:  Margaretha, Margareetta, Marketta, Margetta, Marke, Margit, Margita, Maarit, Maaret, Marita, Maritta, Merete, Merethe, Reeta, Reetta, Rita, Riitta
Vastineita eri kielissä:  Useissa kielissä Margaret(h), Margarethe, Margarita; saksassa Margret, Marga, Meta; ranskassa Marguérite, Margot; ranskassa ja englannissa Marjorie; englannissa Margery, Maggie, Maud, Meg(gy), Peg(gy), Mamie; skotissa Maisie; tanskassa Merete; ruotsissa Märta, Märit, Marit, Greta, Gretel; virossa Reet, Mare(t); Lapissa Magga, Máret; unkarissa ja skandinaavisissa kielissä Margit
Nimen alkuperä:  ’helmi’ (kreik. margarites)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Margareta on kansainvälinen naisen etunimi.  Nimestä on runsaasti erilaisia muunnelmia. Useissa kielissä käytetään kirjoitusasua Margaret, Margareth, Margarethe tai Margarita. Suomalaisessa almanakassa nimi on ollut vuodesta 1908 lähtien Margareeta. Nimestä tunnetaan myös suomalaistunut muoto Margareetta ja aikoinaan kalenterissakin ollut Margaretha.
Margaretan ja Margareetan nimipäivä on Suomessa 20. heinäkuuta.
Alkuperä ja merkitys

Margareta ja sen muunnelmat ovat lähtöisin kreikan kielen helmeä tarkoittavasta sanasta. Tämä taas saattaa olla johdos persian ”valon lasta” merkitsevästä sanasta. Espanjan kielessä Margarita merkitsee päivänkakkaraa.
Yleisyys Suomessa

Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity 21 850 Margareta-nimen, 3 438 Margaretha-nimen, 1 809 Margareeta-nimen ja 1 561 Margareetta-nimen saanutta naista. Vastaavasti on noin 870 naiselle annettu nimi Margaret ja 865 naiselle nimi Margarita; muut muodot ovat harvinaisempia.