stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lam Tsuenin toivomuspuut

Toinen kahdesta toivomuspuusta vuonna 2008.
Muovinen toivomuspuu vuonna 2010.
Lam Tsuenin toivomuspuut (kiin.: 林村許願樹; Jyutping: lam4 cyun1 heoi2 jyun6 syu6) ovat kaksi Hongkongissa olevaa banianipuuta, joiden uskotaan toteuttavan niille esitettyjä toiveita. Ne sijaitsevat Lam Tsuenissa Fong Ma Pon kylässä olevan, meren jumalatar Tin Haulle pyhitetyn temppelin lähellä. Ne ovat suosittu vierailukohde etenkin kiinalaisen uudenvuoden aikaan, jolloin alueella järjestetään hyvän onnen toivotusten juhla.
Toiveet on perinteisesti esitetty puulle kirjoittamalla toive ensin paperille. Sen jälkeen paperiin kiinnitetään naru, jonka toiseen päähän sidotaan painoksi appelsiini. Toive heitetään kohti puuta ja toivotaan, että se jää puun oksalle. Jos näin käy, toive toteutuu. Jos taas toive ei jää kiinni oksiin, se oli liian ahnas. Tapaan tuli muutos vuonna 2005, kun suurimmasta puusta tippui suuri oksa ja kaksi puun luona vieraillutta loukkaantui. Tämän jälkeen puut jätettiin toipumaan rauhassa. Paikalle tuotiin niiden korvikkeeksi puisia telineitä ja muovinen banianipuu toiveiden ripustamista varten.
Historia

Tin Haun temppeli Fong Ma Pon kylässä on tiettävästi rakennettu noin vuonna 1768. Alueen ensimmäinen toivomuspuu oli tavallinen kamferipuu, jonka luo oli tehty pyhäkkö Pak Kung -jumalalle. Ajan myötä puun oksat ja lehdet alkoivat kuihtua ja siitä tuli ontto. Tarinan mukaan eräällä pyhäköllä käyneistä oli oppimisvaikeuksista kärsivä poika, jolle hän toivoi apua puun luona vieraillessaan. Toiveen jälkeen pojan koulumenestys parani huimasti. Sanan levitessä yhä useampi alkoi käydä esittämässä toiveensa puulle, joka tarinan mukaan toteutti niitä anteliaasti. Myöhemmin toivomuspuuna toimi juudaksenpuu. Nykyisistä banianipuista vanhin on ainakin 200 vuoden ikäinen. Puista pienemmälle esitettiin raskaaksi tulemiseen ja avioliittoon liittyvät toiveet, kun taas suuremmalta puulta pyydettiin koulumenestystä, vaurautta ja terveyttä.
Liki

| Liki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Onttosarviset Bovidae
Alaheimo::  Vesiantiloopit Reduncinae
Suku::  Vesiantiloopit Kobus
Laji::  leche
Kaksiosainen nimi
 Kobus leche  Gray, 1850 
Alalajit 
 K. l. leche – punaliki  K. l. kafuensis – kafuenliki  †K. l. robertsi – kafuentasangonliki  K. l. smithemani – mustaliki 
Katso myös
   Liki Wikispeciesissä   Liki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Liki (Kobus leche) on Afrikassa elävä vesiantilooppilaji.
Liki on siro antilooppi, jolla on pitkät kaarevat sarvet. Uros on väritykseltään tummanruskea-musta. Naaras on puolestaan ruskea-punertava. Mahanpuoli on kummallakin sukupuolella vaalea. Ruumiin pituus 130–180 cm ja eläin painaa noin 65–130 kiloa. Sen säkäkorkeus on 85–110 cm ja hännän pituus 35–45 cm.
Likin levinneisyysalue kattaa saarekemaisesti kosteikkoalueita Kaakkois-Zairessa, Angolassa, Namibiassa, Sambiassa ja Botswanassa.
Pariutumisaikaan loka-tammikuussa laumat sekoittuvat. Likin kantoaika kestää 7–8 kuukautta.
Kyssäkaali

| Kyssäkaali |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Ristikukkaiskasvit Brassicaceae
Suku::  Kaalit Brassica
Laji::  oleracea
Muunnos::  gongylodes
Kolmiosainen nimi
 Brassica oleracea var. gongylodes  L. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kyssäkaali (Brassica oleracea var. gongylodes) eli kaalirapi on kaalin (Brassica oleracea) muunnos, joka on yleinen viljelykasvi Etelä- ja Keski-Euroopassa.
Kyssäkaalin viljely

Kyssäkaali on viljelykasvina varsin uusi, sillä sen viljely on aloitettu Euroopassa vasta 1500- ja 1600-luvun vaihteessa. Suomessa viljely on aloitettu paljon eteläisempää Eurooppaa myöhemmin, ja se on nykypäivänäkin vähäistä, vaikka kyssäkaali sopisikin käyttömahdollisuuksiensa ja kasvuvaatimuksiensa puolesta viljeltäväksi myös Suomessa. Suurin osa Suomen markkinoilla myytävistä kyssäkaaleista on peräisin Saksasta, missä kasvin viljely on yleistä. Kyssäkaali on nopeakasvuinen, ja siitä voidaan saada vuoden aikana jopa kolme satoa.
Ulkonäkö ja lajikkeet

Kyssäkaali muistuttaa ulkomuodoltaan lanttua ja naurista. Kyssäkaalin syötävä osa on sen mukula, ”kyssä”, tosin vartta käytetään yleisesti rehuna. Kyssäkaalin ulkomuoto vaihtelee lajikkeittain, joita on maailmassa muutamia kymmeniä. Yleisiä lajikkeita ovat muun muassa Lanro, Blavo, Kolibri ja Bocol.
Ravintosisältö

100 grammaa kyssäkaalia sisältää 90 grammaa vettä, 4,2 grammaa hiilihydraatteja sekä vitamiineista erityisesti C-vitamiinia, jota voi olla kyssäkaalissa jopa 60 mg. Tämä vastaa 80 prosenttia aikuisen päivittäisestä saantisuosituksesta. Edellisten lisäksi 100 grammassa kyssäkaalia on useita hivenaineita, kuten 320 mg kaliumia (10 % päivän saantisuosituksesta). Kyssäkaalin proteiinipitoisuus on varsin pieni – 100 grammassa kyssäkaalia on proteiinia vain 0,5 grammaa.
Kyssäkaali
Lampislampi

| Lampislampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°31′38″N, 26°47′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Tikkalampeen 
Järvinumero:  14.718.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,3 m  
Pituus:  480 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  1,114 km  
Pinta-ala:  4,817 ha  
Suurin syvyys:  15 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiLampislampi 
Lampislampi  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Myhinkosken lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 480 metriä pitkä, 180 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,8 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 102,3 metriä mpy.
Lars-Erik Wolfbrandt

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Wolfbrandt vuoden 1950 tienoilla. |  Wolfbrandt vuoden 1950 tienoilla. |  Wolfbrandt vuoden 1950 tienoilla. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | 4×400 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Bryssel 1950 | 400 m |  |
|  Pronssia | Bryssel 1950 | 4×400 m |  |
Lars-Erik Ragnar Wolfbrandt (8. joulukuuta 1928 Forshem – 23. maaliskuuta 1991 Örebro) oli ruotsalainen pika- ja keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti.
Wolfbrandt voitti 4×400 metrin viestijuoksussa olympiapronssia Lontoossa 1948. Hän kilpaili myös Helsingin kesäolympialaissa 1952 4×400 metrin viestijuoksussa, 400 metrillä ja 800 metrillä joista jälkimmäisessä sijoittui kahdeksanneksi. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 Wolfbrandt voitti pronssia 400 metrillä ja 4×400 metrin viestissä. Ruotsin-mestaruuskilpailuista Wolfbrandt voitti kolme mestaruutta 400 metrillä ja kaksi mestaruutta 200 metrillä.
Aiheesta muualla

Lars-Erik Wolfbrandt Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Kyseenalaisia totuuksia

| Kyseenalaisia totuuksia Reilukerho |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. toukokuuta 2007
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: rap, hip hop
 Kesto: 58.13
 Levy-yhtiö: 3rd Rail Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 28.
Kyseenalaisia totuuksia on hip hop -ryhmä Reilukerhon ensimmäinen studioalbumi. Albumin julkaisi 3rd Rail Music toukokuussa 2007.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 28, ja tippui seuraavalla listaviikollaan sijalle 38.
Kappaleet

Lupaava alku – 0.55 (tuottanut Reilukerho)
Oy Reilukerho Ab – 4.15 (tuottanut Reilukerho, skrätsit: DJ Skip-Pop)
Vielä kerran pojat – 3.28 (mukana Edu Kehäkettunen, tuottanut Edu Kehäkettunen & Reilukerho, skrätsit: Didier)
Aiemmin – 5.26 (tuottanut Jake the Break)
Mikä on pointtina? – 1.15 (tuottanut Reilukerho & Sami Kantelinen)
Melkein mukava – 4.31 (tuotanto Reilukerho)
Paikallispuudutus – 4.41 (tuottanut Reilukerho & Sami Kantelinen)
Perustoimintaa – 1.04 (tuottanut Reilukerho & Sami Kantelinen)
Tyyli on vapaa (Mut nauraa saa) – 4.13 (tuottanut Fresh-O-Lex, skrätsit: MTN)
Yhdistävä tekijä – 3.40 (tuottanut Reilukerho)
Kortit jaossa – 4.14 (tuottanut Reilukerho, skrätsit: Laineen Kasperi)
Sokerina pohjalla – 1.05 (tuottanut Reilukerho & Sami Kantelinen)
R&A – 5.21 (mukana Petos & Asa, tuottanut DJ Sacharias)
Ennen rospuuttoa – 0.33 (tuottanut Reilukerho & Seyed Ali)
Rospuuton jälkeen – 5.06 (tuottanut Reilukerho, Seyed Ali & Sami Kantelinen)
Katkera loppu – 3.15 (mukana Manageri el Gato, tuottanut Reilukerho)
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Levykauppa Äx
Le Mansin 24 tunnin ajo 2001

Circuit de la Sarthe vuonna 2001
Le Mansin 24 tunnin ajo 2001 oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 16.–17. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Frank Biela, Tom Kristensen ja Emanuele Pirro.
Laura Wilkinson

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uimahypyt. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uimahypyt. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uimahypyt. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten uimahypyt. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | 10 m kerroshypyt |  |
| Uinnin maailmanmestaruuskilpailut  | Uinnin maailmanmestaruuskilpailut  | Uinnin maailmanmestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Montreal 2005 | 10 m kerroshypyt |  |
Laura Ann Wilkinson (-Hulseman; s. 17. marraskuuta 1977 Houston, Texas) on yhdysvaltalainen uimahyppääjä. Hän voitti vuoden 2000 kesäolympialaisissa Sydneyssä kultaa kymmenen metrin kerroshypyissä. Lisäksi hän sijoittui kerroshyppyjen parikilpailussa viidenneksi Jenny Keimin kanssa.
Wilkinson sijoittui kerroshypyissä viidenneksi vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa ja yhdeksänneksi vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä.
15-vuotiaana uimahypyt aloittanut Wilkinson on lisäksi voittanut muun muassa kultaa kerroshypyissä uinnin maailmanmestaruuskilpailuissa 2005. Hän on naimisissa Eriek Hulsemanin kanssa, ja parin ensimmäinen lapsi syntyi toukokuussa 2011.
Laura Wienroither

Laura Wienroither Mestarien liigan ottelussa lokakuussa 2017.
Laura Wienroither (s. 1999) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Itävallan naisten maajoukkueessa kesäkuun 2022 loppuun mennessä 23 maaottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi maaliskuussa 2018 Walesia vastaan.
Wienroither siirtyi heinäkuussa 2018 kotimaansa St. Pöltenistä saksalaisseura TSG 1899 Hoffenheimiin. Tammikuussa 2022 hän siirtyi englantilaisseura Arsenaliin.
Leo Nanayakkara

Leo Nanayakkara (26. marraskuuta 1917 – 28. toukokuuta 1982) oli srilankalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin benediktiinien papiksi 10. helmikuuta 1950 ja nimitettiin Kandyn hiippakunnan johtoon 2. heinäkuuta 1959. Piispaksi vihkiminen seurasi 3. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernardo Regno, jota avustivat Ignatius Philip Trigueros Glennie ja Jerome Emilianus Pillai.
18. joulukuuta 1972 Nanayakkara sai nimityksen Badullan piispaksi, jona hän toimi loppuikänsä. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Lampistenlammi

| Lampistenlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Sysmä
Koordinaatit:  61°23′28″N, 26°09′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Joutjärveen 
Järvinumero:  14.174.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,7 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,688 km  
Pinta-ala:  1,809 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLampistenlammi 
Lampistenlammi  on Päijät-Hämeessä Sysmässä Peruveden kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Pajujärvien valuma-alueeseen (14.174) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,7 metriä mpy.
Jätteenpoltto

Arkkitehti Friedensreich Hundertwasserin suunnittelema jätteenpolttolaitos Wienissä.
Jätteenpoltto on energiantuotantomuoto, jossa jätettä poltetaan ja polttamisesta saatu energia hyödynnetään lämmöksi ja sähköksi. Poltettava jäte on tavallisesti sekajätettä, mutta jätettä voidaan myös lajitella niin sanotuksi RDF-polttoaineeksi, jolloin siinä on vähemmän epäpuhtauksia.
Jätettä voidaan polttaa yksinään tai sitä voidaan käyttää seospolttoaineena esimerkiksi hiilen, turpeen tai puun seassa.
Suomessa jätteenpolttoa on alettu hyödyntää suurissa määrin vasta 2010-luvulla EU:n säätämien jätteenpolttodirektiivin ja kaatopaikkadirektiivin myötä. Jätteiden sijoittamista kaatopaikalle rajoitettiin, jolloin oli siirryttävä jätteenpolttoon.
Jätteenpolton historiaa

Suomessa on perinteisesti poltettu erilaisissa uuneissa kaikkea palavaksi kelpaavaa. Roskia polttamalla säästettiin jätemaksuissa ja saatiin ilmaista energiaa jätteistä, jolloin muuta lämmitysenergiaa kului vähemmän. Helsingin kantakaupungilla oli vielä 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa järjestely, jossa jätepussit tiputettiin kerroksista jätekuiluun jäteluukkujen kautta, eikä niitä ollut tarvetta viedä pihan roskakatokseen. Talonmies poltti kerran viikossa kertyneet jätteet ja lämmöllä lämmitettiin kerrostaloja. Nykyään jätteenpoltto on kielletty kunnallisten jätehuoltomääräysten nojalla jätteenpolttolaitoksia lukuun ottamatta useissa osissa maata, mutta jätteenpolton perinne on silti säilynyt erityisesti maaseudun omakotitaloissa ja kesämökeillä kielloista huolimatta.
Jätteenpolton edut ja haitat > Hyödyt

Jätteen sisältämä energia saadaan hyödynnettyä.
Orgaanisesti hajoavan jätteen kaatopaikkasijoitus vähenee, mikä osaltaan vähentää kaatopaikkakuormitusta ja kaatopaikkakaasujen ja kaatopaikkapaloissa syntyvien dioksiinien syntyä.
Jätteenpoltolla tuotetaan lisäenergiaa teollisuuden ja asutuksen tarpeisiin.
Jätteenpolton edut ja haitat > Haitat

Sekajätteitä poltettaessa syntyy herkästi supermyrkyiksi luokiteltuja PCDD/F-dioksiineja ja furaaneja, joten savukaasujen puhdistukseen on kiinnitettävä huomiota Toisaalta kaatopaikkapalot ovat väistämättömiä, ja niissä syntyy runsaasti dioksiineja kontrolloimattomissa olosuhteissa.
Jätteenpolttolaitos tuottaa sähkön lisäksi lämpöä, joten kesäaikaan jätteenpolton lämmöntuotanto voi mennä hukkaan.
Vastustus

Toimittaja Jenny Jännärin mukaan vastaus siihen, mikä tapa käsitellä jätettä on taloudellisin ja järkevin, riippuu siitä, keneltä kysytään. Valistuksen merkityksestä ollaan kuitenkin yksimielisiä.
Suomessa Vihreä liitto on vastustanut sekajätteen massapolttoa, sillä puolueen mukaan se ei sovi suomalaiseen energiajärjestelmään, joka perustuu sähkön ja lämmön yhteistuotantoon. Lisäksi se vie pohjaa jätteen synnyn ehkäisyltä. Puolueen linjauksen mukaan jätteenpolttolaitokset olisi mitoitettava olemassa olevaa jätemäärää pienemmälle määrälle, mikä pakottaisi jätteiden synnyn ehkäisyyn ja kierrätykseen.
Vastustus > Vaihtoehdot

Suomen luonnonsuojeluliiton mukaan jätteenpolttolaitos tarvitsee jätettä. Tästä syystä jätteenpoltto pitää yllä jätteen syntymistä tulevaisuudessakin. Näin jätteenpoltto ehkäisee jätteiden synnyn ehkäisyä ja kierrätystä, mikä on jätelain hierarkian vastaista. Tämä jätteen tuottamisen jatkuminen johtaa itse polttolaitoksen päästöjä suurempiin ympäristöongelmiin.
Ympäristöministeriön neuvottelevan virkamiehen Klaus Pfisterin mukaan polttaminen ei vähennä jätteen kierrätyksen ja biologisen käsittelyn tarvetta eikä velvoitteita. Järkevä kierrätys kannattaa, mutta jos sen jälkeen vaihtoehto on kaatopaikka, polttaminen olisi edullisempaa.
Suomen luonnonsuojeluliiton tutkija Erja Heinon mukaan 70 % kaatopaikoille päätyvästä jätteestä on kierrätyskelpoista. Siitä 40 % on biojätettä, 20 % paperia ja kuitupakkauksia, 10 % lasia, metallia ja käyttökelpoisia tavaroita. Jätteistä 15 % on hänen mukaansa vain kaatopaikalle kelpaavaa.
YTV:n jätehuoltopäällikkö Petri Kouvon mukaan Suomen luonnonsuojeluliiton laskelmissa lähdetään siitä, että lajittelu tapahtuisi sataprosenttisesti. Kaikki kotitaloudet eivät kuitenkaan kehotuksista huolimatta lajittele eri jätelajikkeita ja siksi aina syntyy lajittelematonta sekajätettä. Muovien osalta kierrättäminen on vaikeaa, koska muovilaatuja on monia ja muovijäte usein hyvin likaista.
Ympäristöneuvos Esa Tommilan mukaan jätteenpoltto on ympäristölle parasta, koska tällöin kaatopaikkojen metaanipäästöt jäävät pois ja hiilipäästö putoaa verrattuna vaihtoehtoiseen kivihiili- tai maakaasuenergiaan. Luonnonsuojeluliikkeen vaatimaa huonolaatuisen sekajätteen kierrätystä hän pitää huonona vaihtoehtona ja sanoo Suomen luonnonsuojeluliiton piireineen vastustavan dogmaattisesti jätevoimaloita ja valittavan niiden ympäristöluvista.
Jätteenpolton tavat > Jätteenpoltto arinalaitoksessa

VTT:n mukaan arinatekniikka soveltuu yhdyskuntajätteen polttoon. Siinä poltettava jäte käsitellään polttokammiossa, jossa jäte palaa polttoarinan päällä. Jäte annostellaan syöttösuppilosta työntimillä arinalle, jolla jäte kuivuu, syttyy ja palaa sekoittuen kulkiessaan eteenpäin polttokammiossa. Polttoarinoita on erityyppisiä, ja niistä eniten käytettyjä ovat liikkuva porrasarina, mäntäarina, ketjuarina sekä pyörivä arina. Arinat voivat olla ilma- tai vesijäähdytteisiä. Vihreän liiton kansanedustaja Jyrki Kasvin mukaan arinapolton ongelmana on se, että arinauunissa voi polttaa vain jätteitä. Jos jätteenpoltto yleistyy Suomessa, edessä voi olla samanlainen tilanne kuin Ruotsissa eli jätepula. Esimerkiksi Uppsalan jätteenpolttolaitokseen tuodaan jätettä poltettavaksi Norjasta ja Ahvenanmaalta saakka, sillä kaukolämmön tuotanto ei saa keskeytyä.
Jätteenpolton tavat > Muita

Jätteitä voi polttaa myös leijukerroskattilassa, rumpu-uunissa (erityisesti ongelmajätteet) tai kaasuttamalla.
Yhdyskuntien, maatalouden ja teollisuuden energian tuotantoon soveltuvista orgaanisista jätteistä voidaan valmistaa biopolttoainetta.
Kiertopellettileijussa voidaan jätteen lisäksi polttaa puuta, turvetta, kivihiiltä ja kierrätyspolttoainetta.
Suomi

Vuonna 2015 Suomessa jätteistä noin 48 % hyödynnettiin energiana, kun Tanskassa lukema oli noin 23 % vuonna 2008 ja Ruotsissa noin 50 % vuonna 2013.  Ruotsissa on 33 jätteenpolttolaitosta, joista 27 tuottaa sähköä. Vuonna 2014 Ruotsin jätteenpolttolaitoksissa tuotettiin 2 terawattituntia sähköä ja 14,6 terawattituntia lämpöä.
Helsingissä oli 1960-luvulta 1980-luvulle huonomaineinen, ympäristöään pilannut Kyläsaaren jätteenpolttolaitos. Nykyään voimaloiden toiminta on kuitenkin aivan toisella tasolla. Vuonna 2017 Suomessa oli kahdeksan polttolaitosta, joista uusimmat ovat Riikinvoiman laitos Leppävirralla sekä Tammervoiman laitos Tampereella. Myös Saloon on suunniteltu polttolaitosta. Tampereen teknillisen yliopiston lehtori Simo Isoahon mukaan Suomeen mahtuisi noin 6–8, korkeintaan 10 jätevoimalaa, joissa poltettaisiin kuitenkin jätteen lisäksi muutakin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jätteiden energiahyödyntäminen Suomessa
Jätteenpoltto on tehostanut kotitalouksien kierrättämistä Yle Uutiset.  17.9.2014 (päivitetty 4.11.2015).
Energiantuotanto
Lasse Mårtenson (vuoden 1965 albumi)

| Lasse Mårtenson Lasse Mårtenson |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1965
 Tyylilaji: jazz, pop
 Kesto: 38.52
 Levy-yhtiö: Sävel / Fazer
Lasse Mårtensonin muut julkaisut
|   | Lasse Mårtenson 1965 | Lasse 1966 |
Lasse Mårtenson on Lasse Mårtensonin esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1965 levymerkillä Sävel.
Kappaleet > A-puoli

Hello, Dolly – 2.27 (säv. Jerry Herman, san. Reino Helismaa)
Pikku rumpalipoika (The Little Drummer Boy) – 2.50 (säv. Simeone, Onarati, Davis)
Varjojen yö (Jak To Dziewczyna) – 2.37 (säv. S. Rembowski, san. Helismaa)
Tien kuningas (King of the Road) – 2.20 (säv. R. Miller, san. Mårtenson)
Temppu - ja miten se tehdään (The Knack) – 2.00 (säv. J. Barry, san. T. Valkama)
Unityttö (Dreamgirl) – 2.10 (säv. L. Mårtenson, san. K. Tuomisaari)
Ehkä kerran (Qualcosa Di Mio) – 2.40 (säv. Rullini, De Paolis, Caradei, san. R. Helismaa)
Iltaisin – 3.05 (mukana Marjatta Leppänen, säv. Mårtenson, san. Tuomisaari)
Kappaleet > B-puoli

Nousevan auringon talo (House of the Rising Sun) – 4.15 (säv. A. Price, san. Mårtenson)
Mene nyt kertomaan hänelle, että rakastat vain minua – 2.17 (säv. ja san. Mårtenson)
Voin sanoa sen toisinkin (In Other Words) – 2.20 (säv. B. Howard, san. Helismaa)
Laiskotellen – 2.40 (säv. Mårtenson, san. S. Puhtila)
Et kai ymmärrä minua väärin (Don't Let Me Be Misunderstood) – 2.03 (säv. Benjamin, Caldwell, Marcus, san. Mårtenson)
Niin on! (Dream On, Little Dreamer) – 2.20 (säv. Burch, Crutchfield, san. Valkama)
Yeh, yeh! – 3.08 (säv. Henricks, Patrick, Grant, san. Saukki)
Aiheesta muualla

Lasse Mårtenson discogs.com -sivustolla
Merkinnän syy: Aivan minimaaliset tiedot
Le Mansin 24 tunnin ajo 1999

Circuit de la Sarthe vuonna 1999
Kilpailun voittanut auto BMW V12 LMR
Le Mansin 24 tunnin ajo 1999 oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 12.–13. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat BMW:llä ajaneet Joachim Winkelhock, Pierluigi Martini ja Yannick Dalmas
Tapahtumia

Torstaina Mercedes-Benz CLR otti ilmaa alleen, jolloin Mark Webberin ajama auto nousi aika-ajoissa ilmaan ja kiepsahti ympäri, mutta siitä ei saatu tuolloin kuvaa. Mercedeksen Norbert Haug kielsi väitteet, mutta lauantaina aamulla lämmittelyissä sama tapahtui uudelleen ja siitä saatiin kuva. Auto oli rakennettu uudelleen vara-auton osista ja ei saatu korjattua toistamiseen. Mercedes osallistui kilpailuun, jossa CLR nousi ilmaan televisiokatsojien nähtävillä. Tämän jälkeen Mercedes veti jäljellä olevan CLR-auton kilpailusta. Mercedes vetäytyi myös kestävyysajoista yleisesti ja muutoksia tehtiin sekä sääntöihin että itse rataan turvallisuuden parantamiseen. Syynä CLR:n käyttäytymiseen arvioidaan johtuvan sen lyhyestä akselivälistä ja pitkistä ylityksistä edessä ja takana, sekä pitovoiman puutteesta.
JJ Lehdon kilpailu päättyi ulosajoon, kun kaasu jumittui löystyneen liitoksen vuoksi.
Edellisenä vuonna BMW:n molemmat autot joutuivat keskeyttämään, mutta vuonna 1999 autoja ajatti Schnitzer-talli, joka voitti samana vuonna Sebringin 12 tunnin ajon.