stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Unter den Linden
Historia > Sosialistinen umpikuja

Unter den Lindenin rakennukset vaurioituivat pahoin toisen maailmansodan pommituksissa. Lisäksi katu menetti kaikki lehmuksensa, kun berliiniläiset hakkasivat ne polttopuiksi. Sodan jälkeisessä Berliinin jaossa historiallinen keskusta jäi Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeelle, josta myöhemmin muodostui Itä-Berliini, sosialistisen Saksan demokraattisen tasavallan eli DDR:n pääkaupunki. Itä-Berliinin ja Länsi-Berliinin välinen raja sijaitsi Unter den Lindenin länsipäässä Brandenburgin portin kohdalla. Aluksi portti toimi rajanylityspaikkana, mutta vuonna 1961 rakennetun Berliinin muurin myötä Unter den Lindenistä tuli länsipäästään umpikuja.
DDR pyrki hävittämään Berliinistä ”preussilaisen militarismin” muistot. Näkyvin teko oli Unter den Lindenin itäpäässä kohonneen, sodassa vaurioituneen kuninkaanlinnan hävittäminen vuonna 1950. Kadulta myös poistettiin Fredrik Suuren ratsastajapatsas ja viiden sotapäällikön patsaat. Valtaosa Unter den Lindenin itäpään historiallisesta rakennuskannasta kuitenkin säilytettiin ja restauroitiin. Kadun länsipää sai sen sijaan aivan uuden ilmeen: vanha, sodassa vaurioitunut rakennuskanta jyrättiin maan tasalle, ja tilalle rakennettiin moderneja liike- ja toimistorakennuksia. Ainoa poikkeus uuden rakennuskannan karuun ilmeeseen oli Neuvostoliiton suurlähetystö, Stalinin ajan sosialistista ”kermakakkuklassismia” edustava rakennus. Pariser Platzin ympäristö kadun länsipäässä jätettiin kokonaan rakentamattomaksi, sillä se jäi Berliinin muurin leveälle suojavyöhykkeelle: vain Brandenburgin portti jäi seisomaan yksinään keskelle vyöhykettä.
Schloßbrücke (2005)
Ote Berliinin kartasta vuodelta 1652. Alareunassa vastaistutettu Unter den Linden, jonka silta yhdistää Spreeinsel-saareen ja vaaliruhtinaan linnaan
Unter den Lindenin kuninkaallista itäpäätä, Eduard Gaertnerin maalaus (1853). Etualalla Fredrik Suuren ratsastajapatsas, taustalla oopperatalo ja kuninkaanlinnan kupoli.
Unter den Lindenin ja Friedrichstraßen risteys noin vuonna 1900. Vasemmanpuoleisessa talossa toimi Café Bauer, oikeanpuoleisessa Café Kranzler.
Josif Stalinin kuva raunioituneella Unter den Lindenillä kesäkuussa 1945.
Doaivu

Doaivu ja Doaivvot ovat miehen etunimiä. Ne ovat suomalais-virolaisen Toivon saamelaisia vastineita.
Doaivu- ja Doaivvot-nimet sisältyvät pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, joka on Oulun yliopiston professorin Pekka Sammallahden laatima. Nimipäivä on 4. kesäkuuta.
Aiheesta muualla

Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Doaivu, Tilastotietoa etunimestä Doaivvot (Digi- ja väestötietovirasto)
Jorma Eronen

Jorma Tapani Eronen (4. kesäkuuta 1950 Tampere – 10. joulukuuta 2019 Turku) oli suomalainen runoilija. Hän sai 1979 Kalevi Jäntin palkinnon esikoisteoksestaan Uigur.
Erosella oli opintoja Helsingin yliopistossa vuodesta 1970. Hän toimi tarkkailuluokan opettajana, toimintaterapeuttina, ja pienryhmäopettajana. Eronen sairastui 1980-luvulla skitsofreniaan, jonka takia hänen kirjallinen uransa jäi lyhyeksi. Jonimatti Joutsijärvi kirjoittaa Erosesta: Hän on eräs melko harvoista moderneista runoilijoista, joilla suhde kansanperinteeseen on elävä: häntä voi pitää varhaisena suomalaisena etnofuturistina, joka oli kiinnostunut alkuperäisperinteistä subjektiivis-globaalista näkökulmasta.
Erosen vanhemmat olivat kirjaltaja Heikki Ilmari Eronen ja Sirkka Vappu (o.s. Kuosa). Puoliso oli Suvi Kirsi Marjukka (o.s. Vepsäläinen) vuodesta 1973.
Teoksia

Juoksu yömaahan: tulkintoja intiaanirunoista.  Otava, 1977 - 288 sivua
Uigur, runoja.  WSOY 1978
Palkinnot

Kalevi Jäntin nuorten kirjailijain palkinto 1979
Meksikon naisten jääkiekkomaajoukkue

Meksikon naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Meksikoa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2022 maassa oli 270 rekisteröitynyttä naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2025 alussa 290. Vuonna 2024 joukkue oli sijoitettuna Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämällä maailmanrankinglistalla 25. sijalle. Se sijoitettiin listalle ensi kertaa huhtikuussa 2014, jolloin se oli 35. sijalla. Maa ei ole koskaan tippunut listalla yhtään sijaa.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

2014 – 2. divisioonan karsinnat, 1.
2015 – 2. divisioonan B-lohko, 2.
2016 – 2. divisioonan B-lohko, 4.
2017 – 2. divisioonan B-lohko, 1.
2018 – 2. divisioonan A-lohko, 6.
2019 – 2. divisioonan A-lohko, 4.
2020 – 2. divisioonan A-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2021 – 2. divisioonan A-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2022 – 2. divisioonan A-lohko, 5.
2023 – 2. divisioonan A-lohko, 3.
2024 – 2. divisioonan A-lohko, 3.
Sijoitukset > Maailmanranking

2014, huhtikuu – 35.
2015 – 35.
2016 – 32.
2017 – 29.
2018, helmikuu – 26.
2018, huhtikuu – 26.
2019 – 26.
2020 – 26.
2021 – 26.
2022, helmikuu – 25.
2022, syyskuu – 25.
2023 – 25.
2024 – 25.
Astro-H

| Astro-H |
| --- | --- |
 Astro-H:n osien kaavakuva.
Alkuperäinen nimi:  Astro-H (Hitomi)
COSPAR ID:  2016-012A
SATCAT №:  41337
Organisaatio:  JAXA, NASA
Laukaisu:  17. helmikuuta 2016 Tanegashiman avaruuskeskus, Japani
Laukaisualus:  H-2A -kantoraketti
Tehtävän kesto:  26. maaliskuuta 2016
Massa:  2 600 kilogrammaa
Kiertorata
Isoakselin puolikas:  6 949 kilometriä
Inklinaatio:  31,0 °
Kiertoaika:  96,1 minuuttia
Apoapsis:  587,1 kilometriä
Periapsis:  569,9 kilometriä
ASTRO-H rakenteilla.
Astro-H eli Hitomi oli japanilainen röntgenalueen avaruusobservatorio. Se laukaistiin avaruuteen 17. helmikuuta 2016 Tanegashiman avaruuskeskuksesta H-2A-raketilla 575 kilometrin korkeudessa olevalle LEO-kiertoradalle. Se kuitenkin tuhoutui 26. maaliskuuta 2016.
Tehtävä

Tehtävän kestoksi oli suunniteltu vähintään 10 vuotta. Astro-H toimikin odotetusti, kunnes 26. maaliskuuta 2016 yhteys siihen menetettiin. Sittemmin satelliitin ympäriltä on havaittu kappaleita mutta myös aluksen lähettämää jonkintasoista signaalia. Kuitenkaan täyttä varmuutta siitä, mitä tapahtui, ei ole, ja mahdollisuuksia on useita. Kooltaan Astro-H oli keskikokoinen röntgensatelliitti. Laukaisumassa oli noin 2 700 kilogrammaa. Astro-H:n pituus oli 14 metriä.
Tutkimus

Astro-H:lla oli tarkoitus tutkia olosuhteita, joita ei voida kokeellisesti tutkia Maassa, kuten erittäin korkeita lämpötiloja, voimakkaita gravitaatio- ja magneettikenttiä. Lisäksi tarkoitus oli tutkia alueita, joissa hiukkaset kiihtyvät lähes valonnopeuteen sekä muita kohteita, jotka synnyttävät röntgen- ja gammasäteilyä maailmankaikkeuden rajuimmissa ilmiöissä, kuten pulsareja, supernovajäänteitä, mustia aukkoja ja galaksijoukkoja.
Tutkimuslaitteet

Astro-H:ssa oli neljä röntgenalueen teleskooppia. Kaksi niistä oli pehmeän alueen 0,3–12 keV:n säteilyn havaitsemiseen, ja polttoväli oli 5,6 metriä. Kaksi taas oli kovan alueen 5–80 keV:n säteilyn havaitsemiseen 12 metrin polttovälillä. Kovan alueen polttoväliä pystyi kuitenkin pidentämään ulos työntyvällä mastolla 6 metriä, jolloin pystyttiin tekemään havaintoja 600 keV:n alueelle asti.
Observatorion tutkimuslaitteet olivat:
Hard X-ray Telescope (HXT)
Soft X-ray Telescope (SXT-S, SXT-I)
Hard X-ray Imager (HXI)
Soft X-ray Spectrometer (SXS)
Soft X-ray Imager (SXI)
Soft Gamma-ray Detector (SGD)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Hitomi Mission (formerly Astro-H) NASA – Goddard Space Flight Center. Viitattu 31.1.2019 (englanniksi).
JAXA abandons Hitomi/ASTRO-H telescope CBC/Radio-Canada. 29.4.2016. Viitattu 31.1.2019 (englanniksi).
ASTRO-H X-ray Observatory poised for launch PHYS.org. 5.2.2016. Viitattu 31.1.2019 (englanniksi).
Canada Partners on Japanese X-ray Space Observatory Canadian Space Agency (CSA). 17.2.2016. Viitattu 31.1.2019 (englanniksi).
Punakha

| Punakha (སྤུ་ན་ཁ་) |
| --- | --- |
 Punakha dzong
 Punakhan piirikunta
Valtio:  Bhutan
Piirikunta:  Punakha
Väkiluku (2001):  3 477
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Punakha (dzongkhaksi སྤུ་ན་ཁ་‎, Spu-na-kha) on itäisellä Himalajalla Bhutanissa noin 1 500 metrin korkeudessa sijaitseva, noin 3 500 asukkaan Punakhan piirikunnan pääkaupunki ja linnaluostari eli dzong. Sen sijaintikohdassa Mo Chhu- ja Pho Chhu -joet yhtyvät Sankosh-joeksi. Alueen ilmasto on subtrooppinen, mutta suotuisasta ilmastosta ja hedelmällisestä maasta huolimatta alueella harjoitetaan vain vähän maanviljelyä.
Historia

Bhutanin perustajan Shabdrung Ngawang Namgyalin vuonna 1637 perustama Punakha oli maan talvipääkaupunki vuoteen 1955, jolloin Thimphusta tuli ympärivuotinen pääkaupunki. Vuonna 1638 valmistunut dzong sai nimekseen Druk Pungthang Dechen Phodrang eli Suuren onnellisuuden palatsi; se on edelleen Bhutanin munkiston talviasunto.
Shabdrung Ngawang Namgyal hallitsi maata Punakhan dzongista käsin kuolemaansa asti vuonna 1651. Välttääkseen poliittisen kaaoksen, hänen lähimmät neuvonantajansa salasivat Shabdrungin kuoleman seuraavat 54 vuotta.
Hänen ruumistaan säilytetään Punakhan dzongin pyhässä sisimmässä kammiossa kahden korkea-arvoisen laman päättymättömässä vartiossa, joka on jatkunut hänen kuolemastaan asti. Tehtävää pidetään yhtenä kuningaskunnan pyhimmistä, eikä edes maan kuninkaalla ole pääsyä sisimpään kammioon.
Bhutanin ensimmäinen perintökuningas Ugyen Wangchuck kruunattiin Punakhassa 17. joulukuuta 1907.
Kuvagalleria

Punakha
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Punakha Wikimedia Commonsissa
Punakha Dzongkhag (Arkistoitu – Internet Archive)
Encyclopædia Britannica Online: Punakha
Brasilian väestö

| Väestötiedot |
| --- | --- |
 Brasilian väestönkehitys vuosina 1550-2005.
Väkiluku:  196 342 592 (2008)
Väentiheys:  21
Väestönkasvu:  1,228 % (2007) %
Elinajanodote:  71,71
 -miehet:  68,15
 -naiset:  75,45
Väestöryhmät
Suurin väestöryhmä:  eurooppalaiset
Kieli
Virallinen kieli:  portugalin kieli
Uskonto
Pääuskonto:  katolilaisuus
Brasilian asukasmäärä osavaltioittain. Mustissa osavaltioissa asukkaita on yli 10 miljoonaa, tummansinisissä yli 5 miljoonaa, sinisissä yli miljoona ja vaaleansinisissä yli 100 000.
Brasilian väestössä näkyy selvästi laajan siirtolaisuuden ja sulautumisen seuraukset. Väestöstä hieman yli puolet on eurooppalaisten jälkeläisiä ja lopuista useimmat ovat rodultaan sekoittuneita eurooppalaisia, afrikkalaisia ja intiaaneja. Osa uusimmista maahanmuuttajista on japanilaisia, puhdasverisiä intiaaneja on vähän, enimmäkseen Amazonian syrjäisimmissä kolkissa.
Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan Brasilian alkuperäiskansoihin kuului vajaat 900 000 ihmistä, eli noin 0,47 % Brasilian väestöstä.
Brasiliassa oli vuonna 2008 196 342 592 ihmistä, joista 0-14-vuotiaita oli 27 %, 15-64-vuotiaita 66,8 % ja yli 65-vuotiaita 6,3 %. Väestön mediaani-ikä oli 28,3 vuotta; miehillä 27,5 vuotta ja naisilla 29 vuotta. Edellisestä vuodesta väestö oli kasvanut 1, 228 %. Vuosien 1975-1985 välillä väestönlisäys oli noin 20-30 %. Eliniänodote oli 71,71 vuotta; naisilla 75,45 vuotta ja miehillä 68,15 vuotta. Brasilian väestötiheys on 21 ihmistä neliökilometriä kohden, eli se on 150 tihein maa.
Brasilian väestöstä noin 80 % asuu alle 320 kilometrin etäisyydellä rannikosta. Valtion hallitus on kuitenkin yrittänyt siirtää väestöä sisämaahan. Pääkaupunki siirrettiin vuonna 1960 sisämaahan, Brasíliaan, josta on matkaa rannikolle 960 kilometriä. Brasilia tarjosi ilmaista maata 1970-luvulla kaikille niille, jotka suostuivat muuttamaan Amazonin altaaseen. Kaupunkiväestöä on ollut enemmän kuin maaseudulla asuvia vuodesta 1970 saakka.
Brasilialaiset kuluttavat henkeä kohti 2 500–2 900 kaloria päivässä. Eläinvalkuaisia brasilialaiset kuluttavat 20–35 grammaa henkeä kohti päivässä, kun esimerkiksi Pohjoismaissa luku on yli 50.
Uskonto

Brasilian väestöä yhdistää uskonto: vuonna 2000 heistä 73,89 % oli katolilaisia, ja Brasiliassa onkin maailman eniten katolilaisia. Protestanttisiin kirkkoihin kuuluvien määrä on kuitenkin nousussa: vuonna 2000 protestantteja oli 15,41 % väestöstä. Ateisteja ja muita uskonnottomia ihmisiä on 7,4 % väestöstä ja spiritistejä 1,3 %. Vaikka Brasilia on maailman suurin katolinen maa, suuri osa brasilialaisista palvelee sekä afrikkalaisia jumalia että kristittyjen jumalaa.
Kieli

Uskonnon lisäksi brasilialaisia yhdistää portugalin kieli, joka on tosin muuttunut erilaiseksi kuin Euroopan portugali. Kielen muuttumiseen ovat vaikuttaneet intiaanien ja maahanmuuttaneiden omat kielet, joten sanasto on hyvin erilainen kuin Euroopassa, mutta eroja on myös ääntämyksessä ja lauserakenteessa. Brasiliassa käytetyssä kielessä on mukana myös muualla maailmassa vanhentuneita ilmaisuja. Intiaanikielet tupí ja guaraní, ja afrikkalaiset kielet, ovat luoneet brasilianportugaliin monia sanoja. Useiden maantieteellisten paikkojen nimet ovat intiaanikielisiä. Euroopan portugalin sanojen merkitys on muuttunut brasilianportugalissa, esimerkiksi ”lencol” tarkoittaa Euroopan portugalissa kylpypyyhettä ja brasilianportugalissa vuodepeitettä. Brasilialainen ääntämys on sointuvampaa kuin portugalilainen, esimerkiksi lopputavut –de ja –te äännetään Brasiliassa –dži ja –tži.
Koulutus

Noin 60-80 % Brasilian yli 15-vuotiaista on luku- ja kirjoitustaitoisia. Brasiliassa on oppivelvollisuus 7-12-vuotiaille. Peruskoulu kestää 4-5 vuotta, jonka jälkeiset yleissivistävät, ammatteihin valmistavat ja erikoisammattikoulut jakautuvat kahteen asteeseen. Ensimmäinen aste on neljävuotinen lukio ja toinen aste on kolmevuotinen college. Brasiliassa ei ollut yhtään yliopistoa ennen vuotta 1900; nykyisistä yliopistoista tärkeimmät ovat Rio de Janeiron (perustettu vuonna 1920), São Paulon (1934), Pôrto Alegren (1934), Curitiban (1912), Salvadorin (1946), Recifen (1946), Belo Horizonten (1927) ja Brasílian (1960) yliopistot. Pääosa yliopistoista on valtion yliopistoja, mutta maassa on myös yksityisiä katolisia yliopistoja.
Seksuaali- ja sukupuolivähemmistöt

Yhdistyneiden kansakuntien datan mukaan Brasiliassa on arviolta miljoona transsukupuolista ihmistä. Transsukupuolisten määrä on arvioitu siis noin 0,5 prosentiksi kokonaisväestöstä. Homoiksi tai biseksuaaleiksi brasilialaisista ilmoittaa itsensä 2,9 miljoonaa ihmistä. Vahvasti katolisessa maassa väestöosuus on siis yli 18-vuotiaiden keskuudessa itse ilmoittamalla aavistuksen alle kaksi prosenttia. Aineiston keruutavan uskotaan piilottavan varsinkin miesten biseksuaalisuutta.
Kaupungeissa homo- ja biseksuaalien osuus on maan yleiskatsausta korkeampi. Rio de Janeirossa homo- ja bimiehet ovat 19,3 prosenttia kaupungin miesväestöstä. Tämä lukema vetää vertoja Yhdysvaltojen San Franciscolle. Suurimmissa kaupungeissa homo- ja bi-ihmisten osuudet tietyssä sukupuolessa ovat noin neljää prosenttia ja kuutta prosenttia, vastaavasti. Seksuaalivähemmistöjen väestöosuus sukupuolta kohden nousee siis yhteenlaskettuna kymmenen prosentin lukemaan sukupuolen edustajista. Syynä on seksuaalivähemmistöjen pakkautuminen kaupunkeihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brasilian väestö Wikimedia Commonsissa
Brasilian väestötiheys osavaltioittain. Tummanpunaisilla alueilla väestötiheys on yli 300 ihmistä neliökilometrillä, punaisilla 100-299, vaaleanpunaisilla 50-99, tummanvihreillä 25-49, vaaleanvihreillä 10-24 ja keltaisilla 0-9.
Brasilian ikäpyramidi.
Uhudin taistelu

Uhudin taistelu oli islamilaisen perimätiedon mukaan vuonna 625 käyty taistelu Muhammedin johtamien Medinan muslimien ja Mekan Quraish-heimon välillä. Sitä edelsi muslimien voittoon päättynyt Badrin taistelu. Uhudissa muslimit vuorostaan kärsivät tappion. Uhudin taistelu mainitaan ensimmäisen kerran historian lähteissä vasta kahdensadan vuoden kuluttua. Sen takia on myös mahdollista, ettei sitä koskaan käyty, vaan kyseessä olisi keksitty tarina. Kertomus muslimien tappiosta Uhudissa olisi kehitetty selittämään niitä Koraanin jakeita, joissa puhutaan uskovien jossakin kärsimästä tappiosta ja kääntymisestä pakoon (3:153, 155, 165).
Islamilainen perimätieto

Islamilaisen perimätiedon mukaan Muhammed oli vuonna 622 paennut Mekasta Medinaan, josta oli tullut kaikkien Mekan muslimien turvapaikka. Medina oli keidaskaupunki, jossa vapaata viljelymaata oli vain rajallisesti. Niinpä muslimeilla ei Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan ollut juuri muuta mahdollisuutta kuin turvautua maantierosvoukseen. Ryöstöretkiä tehtiin etenkin Mekan valtaheimo Quraishin karavaaneja vastaan. Muslimit voittivat suuremman mekkalaisjoukon Badrin taistelussa vuonna 624 enkelien avulla. Mekkalaiset lähtivät vuonna 625 marssimaan kohti Medinaa Abu Sufyanin johdolla.
Islamilainen perimätieto > Taistelun kulku

Mekkalaiset olivat koonneet 3 000 miehen armeijan, johon kuului 200 ratsumiestä. Sitä vastassa oli muslimien ainoastaan 700 miestä käsittänyt armeija sen jälkeen, kun ibn Ubai, Medinan hallitsija ennen Muhammedia, oli vetänyt kesken kaiken omat joukkonsa pois. Kerrotaan, että tällöin ansarit kysyivät Muhammedilta: "Jumalan lähettiläs, emmekö pyytäisi juutalaisia liittolaisiamme apuun? Jumalan lähettiläs vastasi heille: "Me emme heitä tarvitse!"
Joidenkin lähteiden mukaan Medinassa Muhammed ja osa muslimeista halusi odottaa vihollisen saapumista Medinaan, mutta osa halusi edetä vihollista vastaan. Taistelu käytiin Uhud-vuorella. Muhammedin mainitaan myös ampuneen vihollista itse nuolilla. Taistelun kuluessa Muhammedin kasvoihin osui kivi. Profeetalta murtui yksi hammas ja hänen huulensa halkesi. Taistelukentälle lähti huhu profeetan kuolemasta ja muslimit vetäytyivät. Joukkojen vetäytyessä Muhammedin mainitaan haavoittaneen vielä yhtä vihollissotilasta keihäällä ja tämän kuolleen paluumatkalla Mekkaan.
Taistelussa kuoli 22 monijumalaista ja 65 tai 70 muslimia. Erikoisin tapaus oli Usairim, joka ei taistelupäivään mennessä ollut osoittanut  mitään kiinnostusta Muhammedin opetuksiin. Hän ryntäsi miekkoineen taistelun tiimellykseen ja haavoittui kuolettavasti. Kuolevalta kysyttiin: "Mikä toi sinut tänne, Amr?" Hän vastasi: "Mieltymys islamiin." Mies pääsi Paratiisiin, vaikkei ollut koskaan rukoillut.
Islamilainen perimätieto > Seuraukset

Uhudin taistelu oli ollut muslimien tappio ja Muhammedkin oli selviytynyt vain vaivoin. Mekkalaisten väitettiin silponeen taistelukentällä kaatuneiden muslimien ruumiita. Mekkalaiset eivät kuitenkaan hyödyntäneet voittoaan tehokkaasti ja muslimit saattoivat palata Medinaan. Yhteenotot mekkalaisten ja muslimien välillä jatkuivat pienimuotoisempina, mutta islamin asema vahvistui hiljalleen monien beduiinien omaksuessa uuden uskon. Mekkalaiset yrittivät tuhota muslimit vielä kerran vuonna 627 niin sanotussa vallihautasodassa.
Koraanin suuran 3 jakeet 121–179 käsittelevät Koraanin islamilaisen tulkinnan mukaan Uhudin taistelua. Koraani antaa kuvan tappiosta ihmisten tottelemattomuuden seurauksena sekä koettelemuksena, joka erotti vilpittömät ja välinpitämättömät toisistaan. Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan mekkalaisten hyökkäykset johtivat siihen, että "Profeetta Muhammadille annettiin ohjeet puolustautumiseen". Jumala antoi Muhammedille luvan puolustautua, mikä lupa kirjattiin myös Koraaniin.
Fretterat

Fretterat ja Fretteret ovat miehen etunimiä. Ne ovat Fredrik-nimen saamelaisia vastineita.
Fretterat- ja Fretteret-nimet sisältyvät pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, joka on Oulun yliopiston professorin Pekka Sammallahden laatima. Nimipäivä on 18. heinäkuuta.
Aiheesta muualla

Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Fretterat, Tilastotietoa etunimestä Fretteret (Digi- ja väestötietovirasto)
Duová

Duová on saamelainen naisen etunimi. Se on käännösnimi, joka pohjautuu skandinaaviseen Tove-nimeen ja sen suomalaiseen mukaelmaan Tuovi.
Professori Pekka Sammallahden laatimassa pohjoissaamelaisessa nimipäiväkalenterissa Duoválla on nimipäivä 12. joulukuuta.
Aiheesta muualla

Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Duová (Digi- ja väestötietovirasto)
Karhiot

| Karhiot |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Karhiot Jurinea  Cass.
Katso myös
   Karhiot Wikispeciesissä   Karhiot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karhiot (Jurinea) on asterikasvien heimoon kuuluva kasvisuku.
Sukuun kuuluu noin 240 lajia, jotka kasvavat Pohjois-Afrikassa, Euroopassa ja Aasiassa. Ne ovat joko monivuotisia ruohovartisia kasveja tai pieniä pensaita.
Karhiolajeja

seittikarhio (Jurinea arachnoidea)
kipsikarhio (Jurinea cretacea)
hopeakarhio (Jurinea mollis)
sirokarhio (Jurinea polyclonos)
Ánderijá

Ánderijá on saamelainen miehen etunimi, joka pohjautuu nimeen Andreas. Professori Pekka Sammallahden laatimassa pohjoissaamelaisessa nimipäiväkalenterissa Ánderiján nimipäivä on 30. marraskuuta.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on joulukuun 2024 loppuun mennessä tilastoitu alle 5 Ánderijá-nimistä miestä.
Emiliat

| Emiliat |
| --- | --- |
 Emilia (Emilia coccinea)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Asteroideae
Tribus::  Senecioneae
Suku::  Emiliat Emilia  Cass.
Katso myös
   Emiliat Wikispeciesissä   Emiliat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Emiliat (Emilia) on kasvisuku, joka kuuluu asterikasvien (Asteraceae) heimoon. Suvussa on 128 lajia, joita esiintyy tropiikissa ja subtropiikissa. Lajeihin sisältyy muun muassa yksivuotisena koristekasvina kasvatettu emilia (Emilia coccinea).
Emilialajeja

emilia (Emilia coccinea)
Emilia fosbergii
valvattiemilia (Emilia sonchifolia)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Emiliat (Emilia)
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Emilia
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q5371629  Wikispecies: Emilia  APDB: 190487  APNI: 66628  CoL: 4B9B  EoL: 86958  EPPO: 1EMIG  FloraBase: 22206  FNA: 111550  FoAO2: Emilia  FoC: 111550  GBIF: 3137995  GRIN: 4220  iNaturalist: 121288  IPNI: 329398-2  IRMNG: 1321388  ITIS: 37302  NBN: NHMSYS0000458374  NCBI: 189212  NZOR: 34f51ac2-d8ac-4046-9b10-3a492390625f  Open Tree of Life: 65663  PLANTS: EMILI  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:329398-2  Tropicos: 40002698  WFO: wfo-4000013312  WoRMS: 1076900
Hanna Sarén

| Hanna Sarén> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1965 (ikä 59–60) Imatra
Ammatti:  Muotisuunnittelija ja muotoilija
Muotisuunnittelija
Koulutus:  jalkinesuunnittelija, Hämeen ammattikorkeakoulu, 1995
Merkit:  éN Hats, Hanna Sarén, Seppälä, Ril's, Karhu, Iittala, Sony Ericsson, L’Oréal, Swarovski
Palkinnot
 Vuoden pohjoismainen suunnittelija 2005; tanskalaisen IN-muotilehden Ginen-palkinto, 2005 
Aiheesta muualla
Verkkosivu
Hanna Sarén (s. 1965 Imatra) on suomalainen muotoilija ja muotisuunnittelija, joka asuu ja työskentelee Helsingissä. Hän on éN Hats -hattubrändin perustaja.
Palkinnot

Sarén valittiin vuoden 2005 pohjoismaiseksi suunnittelijaksi. Samana vuonna hän sai myös tanskalaisen IN-muotilehden Ginen-palkinnon.
Näyttelyitä ja muotiesityksiä

Tree Your Mind, Nuuksio, Espoo (2005)
Tree Your Mind, Designmuseo, Helsinki (2005)
Tree Your Mind, Stockmann, Helsinki (2005)
Designmuseo, Helsinki (2006)
Crystallized by Swarovski, Kööpenhamina (2006)
Tree Your Mind, ASEM6, Helsinki (2006)
Finland Collection exhibition, Tokio (2006)
Tree Your Mind, Pro Puu -galleria, Lahti (2007)
Bridge of Fashion, Mecklenburg-Vorpommern (2007)
New Arrivals, Design Forum Finland, Helsinki (2007)
Nordic Look Honour Guest with SS11 collection, Riian muotiviikot (2010)
Helsinki Fresh, Berlin Direktorenhaus, Berliini (2012)
Helsinki Fashion Summit, Bio Rex, Helsinki (2012)
Pietarin muotiviikot, Pietari (2012)
Puusta jalkoihin, Pro Puu -galleria, Lahti (2013)
Hanna Sarén catwalk SS14, The Finnish–Vietnamese Innovation Forum, Hanoi (2013)
Tiinná

Tiinná on saamelainen naisen etunimi, joka vastaa suomalaista ja virolaista nimeä Tiina.
Professori Pekka Sammallahden laatimassa pohjoissaamelaisessa nimipäiväkalenterissa Tiinnán nimipäivä on 24. heinäkuuta.
Aiheesta muualla

Nimipalvelu: Tilastotietoa etunimestä Tiinná (Digi- ja väestötietovirasto)