stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carina Vogt

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Carina Vogt |  Carina Vogt |  Carina Vogt |  |
Maa:   Saksa
Naisten mäkihyppy
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | normaalimäki |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Falun 2015 | normaalimäki |  |
|  Kultaa | Falun 2015 | sekajoukkuemäki |  |
|  Kultaa | Lahti 2017 | normaalimäki |  |
|  Kultaa | Lahti 2017 | sekajoukkuemäki |  |
|  Kultaa | Seefeld 2019 | joukkuemäki |  |
|  Pronssia | Val di Fiemme 2013 | sekajoukkuemäki |  |
Carina Vogt (s. 5. helmikuuta 1992 Schwäbisch Gmünd) on saksalainen mäkihyppääjä, olympiavoittaja ja viisinkertainen maailmanmestari. Hänen seuransa on SC Degenfeld.
Vogt saavutti nuorten MM-kilpailuissa hopeaa joukkuekilpailussa ja pronssia henkilökohtaisessa kilpailussa Erzurumissa 2012. Hän sijoittui viidenneksi 2013 MM-kilpailuissa. Sekajoukkuemäestä hän voitti pronssia Saksan joukkueen kanssa. Sotšin olympialaisissa 2014 hänestä tuli ensimmäinen naisten mäkihypyn olympiakultamitalisti voitettuaan normaalimäen ennen Daniela Iraschko-Stolzia. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän voitti kultaa sekä normaalimäessä että sekajoukkuekisassa. Lahdessa 2017 hän uusi normaalimäen ja sekajoukkuekilpailun maailmanmestaruutensa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui viidenneksi. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 Vogt oli mukana voittamassa historian ensimmäistä naisten joukkuemäkeä. Normaalimäessä hän oli kymmenes.
Vogt hyppäsi maailmancupissa palkintopallille ensimmäisen kerran 9. helmikuuta 2013 sijoituttuaan kolmanneksi Japanin Zaōssa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui seitsemänneksi. Seuraavalla kaudella hän oli toinen Tšaikovskin molemmissa kilpailuissa, Sapporossa ja Zaōn jälkimmäisessä kilpailussa sekä kolmas Hinterzartenissa, Zaōn ensimmäisessä kilpailussa ja Planican molemmissa kilpailuissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui toiseksi. Tammikuussa 2015 hän oli toinen Sapporon jälkimmäisessä osakilpailussa. Ensimmäisen osakilpailuvoittonsa hän saavutti viikkoa myöhemmin Zaōssa. Oberstdorfin molemmissa kilpailuissa sekä Hinzenbachin ensimmäisessä osakilpailussa hän oli toinen ja voitti Hinzenbachin jälkimmäisen kilpailun. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli kolmas. Helmikuussa 2017 hän oli Hinzenbachin kilpailuissa kolmas ja toinen sekä Ljubnossa kerran toinen. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi. Joulukuussa 2017 hän oli Lillehammerissa kolmas. Maaliskuussa 2018 hän oli Râşnovissa kolmas. Kauden 2017–2018 kokonaispisteissä hän sijoittui kuudenneksi. Kaudella 2018–2019 hän oli kolmas Zaōssa ja toinen Râșnovissa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui yhdeksänneksi.
Maailmancupin osakilpailuvoitot

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Nro | Päivä | Kilpailupaikka | Mäki |
| 1. | 18. tammikuuta 2015 |  Zaō | HS100 |
| 2. | 1. helmikuuta 2015 |  Hinzenbach | HS94 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carina Vogt Wikimedia Commonsissa
Carina Vogt Bio, Stats, and Results | Olympics at Sports-Reference.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Damasti

Italialaisia silkkidamasteja 1300-luvulta
Lehtiaiheinen damastiliina
Damasti (arab. دمشق‎‎, damasq) on yksi- tai kaksivärinen kudos, johon kuvio syntyy satiinisidoksen loimi- ja kudevaltaisuuden vaihtelulla.
Materiaalit ja kuviointi

Damastin materiaalina käytetään silkkiä, pellavaa, puuvillaa ja villaa. Nimi juontuu Damaskuksen kaupungista, joka on ollut aikoinaan itämaisen silkkikudonnan keskus. Kankaita tuotiin sieltä Eurooppaan, mutta 1400- ja 1500-luvulla alettiin Alankomaissa kutoa damastitekniikalla myös pellavaa. Damastia ruvettiin kutomaan 1600-luvulla myös Suomessa.
Damastiliinoissa on usein hyvin monimutkaisia kuvioaiheita. Drellissä eli kilpikankaassa on yksinkertaisempi geometrinen kuviointi. Kankaan suuri kuviointi syntyy kudottaessa jacquard-koneella ja kuviot muodostuvat yleensä toistuvista kukka- ja lehtiaiheista, damastikuvioista. Kuvio on kankaan molemmin puolin samanlainen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Damasti Wikimedia Commonsissa
Aarne Viljava

Aarne Aleksanteri Viljava (10. kesäkuuta 1899 Helsinki – 11. tammikuuta 1973) oli suomalainen fagotisti. Hänelle myönnettiin vuonna 1952 ansioistaan director musiceksen arvonimi.
Viljava oli lähtöisin vaatimattomista oloista ja asui vuodesta 1908 lähtien Nurmijärvellä Karl Viljavan ja Amalia Sofia Lindströmin kasvattilapsena. Hän palasi Helsinkiin 1916 ja elätti itsensä aluksi metallitöitä tekemällä. Hän kuitenkin myös soitti maan ainoassa senaikaisessa ammattimaisessa puhallinorkesterissa, Helsingin torvisoittokunnassa, jonka oli perustanut ja jota johti Alexei Apostol. Suomen sisällissodan (1918) jälkeen Viljava toimi Suomen Valkoisen Kaartin soittokunnassa (myöhemmin Helsingin varuskuntasoittokunta). Hän myös aloitti muodolliset fagotinsoiton opinnot. Vuosina 1921–1926 hän oli Helsingin konservatorion (sittemmin Sibelius-Akatemia) opiskelijana. Tämän jälkeen Viljava sai vakituisen työpaikan Helsingin kaupunginorkesterin kolmantena fagotistina. Hän myös teki vielä kaksi opintomatkaa Roomaan vuosina 1928 ja 1936. Hän sai opetusta G. Maestrilta ja Gino Barabaschilta.
Vuonna 1935 Viljava perusti Hanns Alvaksen, Friedrich Wagnerin, Cosimo Sgobban ja Holger Fransmanin kanssa Crusell-kvintetin. Perustajat olivat Suomen merkittävimpiin kuuluneita puhallinsoittajia, ja kokoonpano esiintyi kansainvälisestikin. Crusell-kvintetin jäsenenä Viljava soitti vuoteen 1959 saakka. Lisäksi hän osallistui muihin kamarimusiikkihankkeisiin ja teki esiintymisiä orkesterien solistina. Viljava eteni Helsingin kaupunginorkesterissa fagotin äänenjohtajaksi vuonna 1941. Hän toimi tässä tehtävässä eläkkeelle jäämiseensä (1959 tai 1960) saakka. Sibelius-Akatemiassa Viljava opetti fagotinsoittoa ja puhallinsoitinten yhteissoittoa vuosina 1928–1964. Hän vieraili myös opettajana Klemetti-Opiston orkesterikurssilla kesällä 1961.
Aarne Viljava meni naimisiin Anni Viljavan (o.s. Puhjo, 1886–1967) kanssa 23. joulukuuta 1928. Pariskunta ei saanut yhteisiä lapsia, mutta vaimolla oli kaksi lasta aiemmasta avioliitosta. Viljavan testamentissaan antaman lahjoituksen pohjalta perustettiin puupuhaltimien soitonopintoja tukeva Aarne ja Anni Viljavan rahasto.
362

| --- | --- |
Vuosisadat: 100-luku · 200-luku · 300-luku · 400-luku · 500-luku
Vuosikymmenet: 290-luku · 300-luku · 310-luku · 320-luku · 330-luku · 340-luku 350-luku · 360-luku · 370-luku · 380-luku · 390-luku · 400-luku
Vuodet: 290 · 291 · 292 · 293 · 294 · 295 · 296 · 297 · 298 · 299 300 · 301 · 302 · 303 · 304 · 305 · 306 · 307 · 308 · 309 310 · 311 · 312 · 313 · 314 · 315 · 316 · 317 · 318 · 319 320 · 321 · 322 · 323 · 324 · 325 · 326 · 327 · 328 · 329 330 · 331 · 332 · 333 · 334 · 335 · 336 · 337 · 338 · 339 340 · 341 · 342 · 343 · 344 · 345 · 346 · 347 · 348 · 349 350 · 351 · 352 · 353 · 354 · 355 · 356 · 357 · 358 · 359 360 · 361 · 362 · 363 · 364 · 365 · 366 · 367 · 368 · 369 370 · 371 · 372 · 373 · 374 · 375 · 376 · 377 · 378 · 379 380 · 381 · 382 · 383 · 384 · 385 · 386 · 387 · 388 · 389 390 · 391 · 392 · 393 · 394 · 395 · 396 · 397 · 398 · 399 400 · 401 · 402 · 403 · 404 · 405 · 406 · 407 · 408 · 409
Tapahtumia

Keisari Julianus antoi suvaitsevaisuusediktin ja palautti Rooman valtakuntaan uskonvapauden. Hän pyrki korvaamaan kristinuskon jälleen pakanallisuudella.
Aarne Välimäki

Aarne Henrik Välimäki (5. tammikuuta 1904 Alavus – 17. maaliskuuta 1982 Tampere) oli suomalainen osuustoimintaliikkeen vaikuttaja ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Välimäen vanhemmat olivat pakettimestari Juho Kustaa Välimäki ja Kaisu Otilia Louvesniemi ja puoliso vuodesta 1928 Hilja Ruottinen. Välimäki kävi keskikoulun 1919 ja suoritti Kulutusosuuskuntien Keskusliiton kirjeopiston ja Osuuskauppakoulun erikoiskursseja 1921–1933 sekä Osuuskauppakoulun 1927. Hän oli Kulutusosuuskuntien Keskusliiton liikkeenjohdon harjoittelulinjalla 1933–1934 ja teki opintomatkoja useisiin eri maihin.
Välimäki oli Seinäjoen Työväen Osuuskaupan myyjä 1921–1922, Suupohjan Kuluttajain Osuusliikkeen kirjanpitäjä 1923–1925, Pielisjärven Yleisen Osuusliikkeen kirjanpitäjä ja varastonhoitaja Lieksassa 1925–1927, Osuusliike Oma-Avun konttoripäällikkö Joensuussa 1927–1932, Työväen Osuusliike Lapinmaan, vuodesta 1936 Osuusliike Lapinmaa, kaupallinen johtaja Rovaniemellä 1934–1935 ja toimitusjohtaja 1935–1950, Osuustukkukaupan rautaosaston osastopäällikkö 1950–1952, Osuusliike Imatran toimitusjohtaja 1952–1956 ja Osuusliike Voiman toimitusjohtaja Tampereella 1957–1968.
Asuntokeskuskunta Rovaniemen Hakan toimitusjohtaja Välimäki oli 1939–1950 ja Rovaniemen kauppalanhallituksen jäsen 1940–1950, minkä lisäksi hänellä oli lukuisia osuustoiminnallisia ja muita luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan Välimäki oli reservin korpraali. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1963. Taiteilija Into Linturi maalasi hänen muotokuvansa 1968.
Medjidie-ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Medjidie-ritarikunta (osmaniksi نشانِ مجیدیه‎, Nişan-ı Mecidiye) oli Osmanivaltakunnassa jaettu kunnianosoitus. Sen perusti sulttaani Abd-ul-Mejid vuonna 1852. Sitä myönnettiin tunnustuksena valtion hyväksi tehdyistä teoista niin siviileille kuin sotilashenkilöillekin. Merkittävä osa kunnianosoituksen saaneista oli ulkomaalaisia, etenkin brittejä ja ranskalaisia, jotka osallistuivat Krimin sotaan.
Kunnianosoitusta jaettiin viidessä luokassa, joista kahta ylintä jakoi yksinomaan sulttaani:
I luokka
II luokka
III luokka
IV luokka
V luokka
Marko Siurua

Marko Tapio Siurua (s. 24. joulukuuta 1977 Haukipudas) on suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edustaa Oulun Pyrintöä ja hänen valmentajanaan toimivat Matti Suorsa ja Pentti Kuukasjärvi. Kalevan kisoista Siurua on saavuttanut kaksi kolmiloikan pronssia, vuosina 2000 ja 2004.
Medium access control

Medium access control eli MAC (myös media access control) on IEEE 802 -verkoissa (esimerkiksi Ethernet) verkon varaamisen ja itse liikennöinnin hoitava osajärjestelmä.
OSI-mallissa siirtoyhteyskerros koostuu LLC-kerroksesta (Logical Link Control) ja verkkotyypistä riippuvasta MAC-kerroksesta.
MAC-kerros kapseloi tiedon lisäämällä 14 tavun pituisen otsikon ja neljän tavun pituisen CRC-summan tiedon jälkeen.
Ethernetin MAC-kerroksella huolehditaan myös verkkokortin MAC-osoitteista.
Afgooye

| Afgooye Afgoye, Afgoi |
| --- | --- |
 Afgooye sijaitsee aivan Somalian pääkaupungin Mogadishun länsipuolella
 Koordinaatit: 2°7′N, 45°7′E 
Valtio:  Somalia
Alue:  Shabeellaha Hoose
Väkiluku (2008):  18 625
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Afgooye, Afgoye tai Afgoi on 18 625 asukkaan kaupunki Somaliassa, Shabeellaha Hoosen alueella noin 30 kilometrin päässä Mogadishusta. Kaupunki sijaitsee Shebelejoen varrella.
Somalian historiassa Afgooyen kaupungista tuli merkittävä, kun alueelle perustettiin Geledin sulttaanikunta 1600-luvulla. Afgooye oli sulttaanikunnan keskuspaikka.
Vuonna 2007 Somalian sodan aikana Mogadishusta pakeni noin 200 000 ihmistä Afgooyen alueelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Afgooye Wikimedia Commonsissa
Nooa Laine

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 22. marraskuuta 2002 (ikä 21)
Syntymäpaikka: Jyväskylä, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 177 cm
Seura
Seura: Selangor (lainalla SJK:sta)
Pelinumero: 6
Junioriseurat
–2017: JJK
2019–2021: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2018–2021 | JJK | 15 | (1) |
| 2018 | → JJK/2 | 3 | (0) |
| 2019–2021 | Klubi 04 | 23 | (4) |
| 2021– | SJK | 62 | (3) |
| 2021–2022 | → SJK Akatemia | 7 | (2) |
| 2024– | → Selangor (laina) | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2017 | Suomi U15 | 2 | (1) |
| 2017 | Suomi U16 | 5 | (0) |
| 2018–2019 | Suomi U17 | 9 | (2) |
| 2022 | Malesia U23 | 1 | (0) |
| 2023– | Malesia | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 11. helmikuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 11. helmikuuta 2024.
Nooa Laine (s. 22. marraskuuta 2002 Jyväskylä) on malesialais-suomalainen jalkapalloilija, joka pelaa keskikenttäpelaajana Malesian Superliigan Selangorissa, lainasopimuksella Seinäjoen Jalkapallokerhosta. Laine on myös Malesian maajoukkuepelaaja.
Varhainen elämä

Laine syntyi Jyväskylässä suomalaiselle äidille ja malesialaiselle isälle. Tämän seurauksena hänellä on Suomen ja Malesian kaksoiskansalaisuus. Hänen isänsä on kotoisin Batu Lautista, Selangorista, Malesiasta. Laine aloitti jalkapalloilun kuusivuotiaana kotikaupungissaan Jyväskylässä.
Seurajoukkueet

Nooa Laine teki ensiesiintymisensä aikuisten tasolla JJK:ssa kaudella 2018 pelaten 15 sarjaottelua, joissa hän onnistui kertaalleen maalinteossa. Huhtikuussa 2019 hän siirtyi HJK:n reservijoukkue Klubi 04:ään pelaten 23 liigaottelua ja tehden 4 maalia. Veikkausliigan SJK:hon Laine siirtyi tammikuussa 2021.
Matti Sundberg

Jorma Matti Sundberg (s. 8. heinäkuuta 1942 Pietarsaari) on suomalainen yritysjohtaja ja suomalaisen talouselämän pitkäaikainen vaikuttaja.
Sundberg valmistui vuonna 1969 kauppatieteiden maisteriksi Åbo Akademista. Vuonna 1978 hänet nimettiin Metsä-Botnian toimitusjohtajaksi, josta hän siirtyi Ruotsiin ja Ovako Steelin toimitusjohtajaksi vuonna 1985. Naapurimaassa Sundberg törmäsi suomalaisen ja ruotsalaisen yrityskulttuurin eroihin, jotka hankaloittivat yrityksen toimintaa.
Sundberg siirtyi Valmetin toimitusjohtajaksi vuonna 1991. Yhtenä tavoitteena oli kasvattaa Valmetin toiminta maailmanlaajuiseksi ja siksi yhtiö suuntasi Aasian ja Etelä-Amerikan markkinoille. Valmetin yhdistyttyä Rauma Oy:n kanssa Sundbergista tuli uuden Metso Oyj:n pääjohtaja vuonna 1999.
Sundbergille myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi vuonna 1995. Vaasan yliopisto nimitti Sundbergin kauppatieteiden kunniatohtoriksi vuonna 1998.
Vuonna 2000 Sundberg ryhtyi Luoman Puutuotteen hallituksen puheenjohtajaksi ja osaomistajaksi.
Sundberg on toiminut useissa luottamustehtävissä talouselämän ulkopuolella, muun muassa Suomen Hiihtoliiton puheenjohtajana.
Sundberg on kirjoittanut urastaan ja kokemuksistaan kertovan kirjan Omin silmin, joka julkaistiin vuonna 2020. Kirja on julkaistu myös ruotsiksi, nimellä Med egna ögon.
Ura

Outokumpu Oy:n tutkimusekonomi 1969–1970
Kokkolan tehtaiden konttoripäällikkö 1970–1974
Outokumpu Oy:n projektitehtävissä 1974–1975, talous- ja hallintojohtaja 1975–1976
Tervakoski Oy:n hallintojohtaja 1976–1978
Oy Metsä-Botnia Ab:n toimitusjohtaja 1978–1986
Ovako Steel Ab:n (Ruotsi) toimitusjohtaja 1986–1991
Valmet Oy:n toimitusjohtaja, hallituksen vpj. 1991–1992, pääjohtaja 1992–1999, hallituksen puheenjohtaja 1992–1997, hallituksen jäsen 1997–1999
Metso Oyj:n pääjohtaja 1999, neuvonantaja, hallituksen jäsen 1999–2000
Scania Ab:n Pohjois-Euroopan aluejohtaja
Suomen Hiihtoliiton puheenjohtaja 2009–2013.
Marko Simić

Marko Simić toukokuussa 2014.
Marko Simić (s. 16. kesäkuuta 1987) on montenegrolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen. Hän on pelannut kotimaansa lisäksi Bulgariassa, Serbiassa, Unkarissa, Valko-Venäjällä, Turkissa, Israelissa, Venäjällä, Uzbekistanissa ja Latviassa. Hän on kesästä 2022 alkaen edustanut kotimaassaan Budućnost Podgoricaa. Hän voitti Valko-Venäjän liigamestaruuden BATE Borisovin joukkueessa vuosina 2011 ja 2012.
Simić on pelannut Montenegron maajoukkueessa 25. syyskuuta 2022 mennessä 50 maaottelua elokuusta 2013 alkaen. Hän on ollut avauskokoonpanossa 46 kertaa. Hän teki maalin syyskuussa 2017 MM-karsintaottelussa Kazakstania vastaan ja maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Gibraltaria vastaan.
Marko Salo

Marko Salo (8. elokuuta 1964 – 23. maaliskuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen oopperalaulaja (tenori) ja yksi suomalaisen musiikkiteatterin uranuurtajista.
Salo aloitti opinnot Sibelius-akatemiassa vuonna 1986. Oopperalaulajaksi Salo kouluttautui 1990-luvun alussa opettajinaan muun muassa Matti Tuloisela, Peter Lindroos sekä hänen oma isänsä Jorma Hynninen.
Kansallisoopperassa Salo esiintyi erityisesti lapsille suunnatuissa tuotannoissa. Hän esiintyi lisäksi muun muassa Ilmajoen Musiikkijuhlilla sekä Savonlinnan oopperajuhlilla. Salo oli mukana perustamassa kahta suomalaista musiikkiteatteria, Ooppera Skaalaa sekä Musiikkiteatteri Kapsäkkiä.
Marko Salo menehtyi aivokalvontulehdukseen 40-vuotiaana maaliskuussa 2005. Hän sairasti AIDS -tautia.
Afiéroma ston Míki Theodoráki

| Afiéroma ston Míki Theodoráki Αφιέρωμα στον Μίκη Θεοδωράκη A Tribute to Mikis Theodorakis María Farantoúri |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Julkaistu: 2009
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: kreikkalainen taidemusiikki
 Levy-yhtiö: Legend
María Farantoúrin muut julkaisut
| Mýthoi gynaikón 2008 | Afiéroma ston Míki Theodoráki Αφιέρωμα στον Μίκη Θεοδωράκη A Tribute to Mikis Theodorakis 2009 | Maria Farantouri Sings Taner Akyol 2011 |
Afiéroma ston Míki Theodoráki (kreik. Αφιέρωμα στον Μίκη Θεοδωράκη) on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin livealbumi vuodelta 2009. Albumilla Farantoúri laulaa Míkis Theodorákisin säveltämiä kappaleita.
Kappaleet

Tin pórta anoígo to vrády (Την πόρτα ανοίγω το βράδυ)
Antonio Torres Herredia I
I pólis (Η πόλις)
Káto ap' ta roúcha mou (Κάτω απ’ τα ρούχα μου)
Déntra neroú (Δέντρα νερού)
Prodoméni agápi (Προδομένη αγάπη)
Cháthika (Χάθηκα)
Chrysoprásino fýllo (Χρυσοπράσινο φύλλο)
Sto parathýri stékosoun (Στο παραθύρι στέκοσουν)
Méra Magioú mou mísepses (Μέρα Μαγιού μου μίσεψες)
Vasílepses astéri mou (Βασίλεψες αστέρι μου)
Epouránioi potamoí (Επουράνιοι ποταμοί)
O Antónis (Ο Αντώνης)
Aftoktonía efédrou minós (Αυτοκτονία εφέδρου μηνός)
1374

| --- | --- |
Vuosisadat: 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku
Vuosikymmenet: 1290-luku · 1300-luku · 1310-luku · 1320-luku · 1330-luku · 1340-luku 1350-luku · 1360-luku · 1370-luku · 1380-luku · 1390-luku · 1400-luku
Vuodet: 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309 1310 · 1311 · 1312 · 1313 · 1314 · 1315 · 1316 · 1317 · 1318 · 1319 1320 · 1321 · 1322 · 1323 · 1324 · 1325 · 1326 · 1327 · 1328 · 1329 1330 · 1331 · 1332 · 1333 · 1334 · 1335 · 1336 · 1337 · 1338 · 1339 1340 · 1341 · 1342 · 1343 · 1344 · 1345 · 1346 · 1347 · 1348 · 1349 1350 · 1351 · 1352 · 1353 · 1354 · 1355 · 1356 · 1357 · 1358 · 1359 1360 · 1361 · 1362 · 1363 · 1364 · 1365 · 1366 · 1367 · 1368 · 1369 1370 · 1371 · 1372 · 1373 · 1374 · 1375 · 1376 · 1377 · 1378 · 1379 1380 · 1381 · 1382 · 1383 · 1384 · 1385 · 1386 · 1387 · 1388 · 1389 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409
Syntyneitä

italialainen kuvanveistäjä Jacopo della Quercia (k. 1438)
Kuolleita

18. heinäkuuta: Francesco Petrarca, runoilija ja humanisti
1371

| --- | --- |
Vuosisadat: 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku
Vuosikymmenet: 1290-luku · 1300-luku · 1310-luku · 1320-luku · 1330-luku · 1340-luku 1350-luku · 1360-luku · 1370-luku · 1380-luku · 1390-luku · 1400-luku
Vuodet: 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309 1310 · 1311 · 1312 · 1313 · 1314 · 1315 · 1316 · 1317 · 1318 · 1319 1320 · 1321 · 1322 · 1323 · 1324 · 1325 · 1326 · 1327 · 1328 · 1329 1330 · 1331 · 1332 · 1333 · 1334 · 1335 · 1336 · 1337 · 1338 · 1339 1340 · 1341 · 1342 · 1343 · 1344 · 1345 · 1346 · 1347 · 1348 · 1349 1350 · 1351 · 1352 · 1353 · 1354 · 1355 · 1356 · 1357 · 1358 · 1359 1360 · 1361 · 1362 · 1363 · 1364 · 1365 · 1366 · 1367 · 1368 · 1369 1370 · 1371 · 1372 · 1373 · 1374 · 1375 · 1376 · 1377 · 1378 · 1379 1380 · 1381 · 1382 · 1383 · 1384 · 1385 · 1386 · 1387 · 1388 · 1389 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409
Tapahtumia

Maunu Eerikinpoika vangittiin Gatan taistelussa
Syntyneitä

Fredrik I (Brandenburg), Brandenburgin vaaliruhtinas
Zheng He, kiinalainen tutkimusmatkailija
Markus Nutivaara

| Markus Nutivaara |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. kesäkuuta 1994 (ikä 30) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Nuti, Mape, Nutty
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  85 kg
Pelinumero:  65
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–2023
Aik. seurat:  Ahmat (II-div.) Kärpät (SML) Cleveland Monsters (AHL)   Columbus Blue Jackets (NHL)  Florida Panthers (NHL)
NHL-varaus:  189. varaus, 2015 Columbus Blue Jackets
KHL-varaus:  26. varaus, 2016 Jokerit
Markus Nutivaara (s. 6. kesäkuuta 1994 Oulu) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelasi vuodesta 2016 lähtien NHL:ssä. Hän lopetti uransa vuonna 2023 loukkaantumisen takia. The Sports Forecaster -sivuston mukaan hän on hyvin kiekkoa liikuttava puolustaja, joka pelaa itsevarmasti ja pyrkii välttämään virheitä. Nutivaaralla on myös kohtalaisen hyvät hyökkäyspään taidot. Hän ei ole kuitenkaan kovin isokokoinen, ja hänellä on kehitettävää fysiikassa.
Ura > Seuraura > Juniorivuodet

Nutivaara on Haukiputaan Ahmojen kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Oulun Kärpissä ja Nutivaara palkittiin D1-junioreista Oulun Kärpät 46 ry:n tammikuun 2008 kuukauden juniorina. Kaudella 2009–2010 Nutivaara toimi Kärppien C-nuorten varakapteenina ja oli runkosarjassa joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 1+17=18. Kaudella 2010–2011 hän ei mahtunut Kärppien B-nuoriin ja palasi kasvattajaseuraansa Ahmoihin, joissa Nutivaara pelasi pääasiassa B-nuorten I-divisioonan karsintasarjaa ja III-divisioonaa. Hän pelasi myös vain 16-vuotiaana kolme ensimmäistä miesten peliään Ahmojen II-divisioonajoukkueessa. Kaudeksi 2011–2012 Nutivaara palasi taas Kärppiin, joiden B-nuorten tehokkain puolustaja hän oli runkosarjassa tehoilla 9+16=25 ja pudotuspeleissä tehoilla 2+4=6.
Kauden 2012–2013 Nutivaara pelasi Pelicansin A-nuorissa, jonka tehokkain puolustaja hän oli tehoilla 4+11=15. Kaudeksi 2013–2014 hän palasi 2+1-vuotisella SM-liigasopimuksella Kärppiin. Hän pelasi joukkueessa kuusi European Trophy -ottelua ilman tehopisteitä, mutta ei tehnyt kuitenkaan vielä liigadebyyttiään. Miesten pelit tulivat Nutivaaralle kuitenkin tutuksi Mestis-joukkue Jokipojista, jonne Kärpät lainasi hänet marraskuussa 2013. Helmikuussa 2014 Nutivaara palasi loppukaudeksi Kärppiin, jonka A-nuorissa hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.