stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kill Arman

| Kill Arman |
| --- | --- |
 Ohjelman logo
Tyyli:  matkailu / kamppailulajit
Kestoaika:  n. 24 min
Luoja(t):  Tuukka Tiensuu Arman Alizad
Pääosissa:  Arman Alizad
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Jim
Esitetty:  23. maaliskuuta 2009 – 22. marraskuuta 2010
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  20
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Kill Arman on suomalainen tositelevisio-ohjelma, jota esittää Jim-kanava. Arman Alizad on iranilaissyntyinen suomalainen vaatturi ja elämännautiskelija, joka haluaa parantaa elämäntapojaan ja tutustua vieraisiin kulttuureihin. Hän lähtee maailmalle treenaamaan taistelulajeja ja jokaisen jakson lopussa hän taistelee eri lajien mestareita vastaan. Armanilla on neljä kuukautta aikaa treenata itsensä huippukuntoon, sillä hänellä on vastassaan kymmenen eri taistelulajin mestarit. Televisiosarjassa Arman treenaa mm. Kiinassa Shaolinin kungfua ja tutustuu Kambodžan slummialueella bokatoriin, joka on muinaisen Khmer-valtakunnan taistelulaji. Sarjan esitysoikeudet on myyty 135 maahan, mutta joissakin maissa ohjelmaa näytetään dubattuna.
Kill Arman -sarjan toisella tuotantokaudella nähdään paremmassa taistelukunnossa oleva Arman Alizad. Toisella tuotantokaudella edessä on entistä suurempia haasteita ja eksoottisempia matkakohteita.
1. kausi

| Jakso | Maa | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Suomi | Arman käy läpi neljän kuukauden treenikauden ja valmentautuu maailmalle lähtöään varten | 23. maaliskuuta 2009 |
| 2. | Kiina | Shaolinin kungfu, 1500 vuotta vanha taistelulaji | 31. maaliskuuta 2009 |
| 3. | Kambodža | Bokator, Khmer-valtakunnan oma taistelulaji | 7. huhtikuuta 2009 |
| 4. | Yhdysvallat | Jon Rister on kehittänyt oman lajin kadulla selviämistä varten. Arman haastattelee Crips- ja Bloods-jengien jäseniä | 14. huhtikuuta 2009 |
| 5. | Japani, Tokio | Kendoa Armanille opettaa Iwatate Saburō-sensei (kendo hanshi 8.dan) | 21. huhtikuuta 2009 |
| 6. | Malesia | Pencak silat, tappavan vaarallinen kamppailulaji | 28. huhtikuuta 2009 |
| 7. | Korea | Taekwondo | 5. toukokuuta 2009 |
| 8. | Japani, Okinawa | Karate | 13. toukokuuta 2009 |
| 9. | Hongkong | Wing tsun,  alun perin naisen kehittämä kamppailulaji, kungfun muunnelma | 20. toukokuuta 2009 |
| 10. | Lontoo ja paluu Suomeen | Nyrkkeily. Arman ottaa mittaa Amin Asikaisesta. | 27. toukokuuta 2009 |
2. kausi

| Jakso | Maa | Nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Etiopia | Suri-kansan keppitaistelu. Aseena parimetrinen kokopuinen paimensauva | 20. syyskuuta 2010 |
| 2. | Filippiinit | Veitset ovat vaarallisia | 27. syyskuuta 2010 |
| 3. | Taiwan | Arman matkaa Taiwaniin opiskelemaan ikivanhaa apina-kungfua | 4. lokakuuta 2010 |
| 4. | Venäjä | Venäläisten kehittämä sambo | 11. lokakuuta 2010 |
| 5. | Thaimaa | Arman tutustuu thai-nyrkkeilyyn ja sen vanhempiin kantamuotoihin | 18. lokakuuta 2010 |
| 6. | Brasilia | Brasilialainen jujutsu | 25. lokakuuta 2010 |
| 7. | Intia | Kalarippayattu, yksi vanhimmista taistelulajeista | 1. marraskuuta 2010 |
| 8. | Ranska | Savate, ranskalainen potkunyrkkeily. Arman tutustuu myös la canneen, keppitaisteluun | 8. marraskuuta 2010 |
| 9. | Japani | Kyokushin karate, maailman kovin kontaktikarate | 15. marraskuuta 2010 |
| 10. | Yhdysvallat | Vapaaottelua Las Vegasissa | 22. marraskuuta 2010 |
Aiheesta muualla

Kill Arman Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Taipale (täsmennyssivu)

Taipale tarkoittaa seuraavia:
taipale, taival, välimatka, etäisyys
Kyliä ja kaupunginosia

Taipale, Alastaro
Taipale, Eurajoki
Taipale, Halsua
Taipale, Haukivuori
Taipale, Humppila
Taipale, Heinola
Taipale, rautatieliikennepaikka Iisalmessa
Taipale, Isokyrö
Taipale, Juva
Taipale, Jämsä
Taipale, Kitee
Taipale, Kuivaniemi
Taipale, kylä Kuolan piirissä
Taipale, Kuopio
Taipale, Kuusamo
Taipale, Kylmäkoski
Taipale, Lapinlahti
Taipale, Lemi
Taipale, Liperin Viinijärvi
Taipale, Masku
Taipale, kylä entisen Metsäpirtin kunnassa luovutetussa Karjalassa
Taipale, Miehikkälä
Taipale, Mikkeli
Taipale, Perho
Taipale, Pielavesi
Taipale, Riihimäki
Taipale, Sastamala
Taipale, Suomusjärvi
Taipale, Taivassalo.
Vesistöjä

Taipaleenjoki eli Taipale, Vuoksen laskujoki Laatokkaan
Taipaleenjoki, Liperi, laskee Viinijärvestä Saimaaseen
Henkilöt

Antti Taipale, teatteriesiintyjä, ohjaaja ja drag-aristi
Armas Taipale (1890–1976), kiekonheiton olympiavoittaja, kuulantyöntäjä, liikemies ja varatuomari
Emil Taipale (1869–1945), musiikkipedagogi ja kuoronjohtaja
Erkki-Juhani Taipale (s. 1937), oikeusneuvos
Hannu Taipale (s. 1940), hiihdon olympiamitalisti
Heikki Taipale (1963–2017), suomalainen yrittäjä ja ravihevosten kasvattaja
Ilkka Taipale (s. 1942), lääkäri ja poliitikko (SDP)
Ilmari Taipale (1928–2008), keskimatkojen juoksija
Jorma Taipale (s. 1949), nyrkkeilijä
Jussi Taipale (s. 1968), lääketieteen akatemiaprofessori
Kaarin Taipale (s. 1948), arkkitehti, kestävän kehityksen ja kaupunkitutkimuksen asiantuntija
Kalle Taipale, geologi ja projektijohtaja
Konstantin Taipale (1882–1937), suomalainen Venäjällä ja Neuvostoliitossa asunut kemisti ja orgaanisen kemian professori
Kuisma Taipale (s. 1970), maastohiihtäjä
Lauri Taipale (1889–1946), lääkäri
Lauri Taipale (1911–1950), jalkapalloilija
Lenni-Kalle Taipale (s. 1978), pianisti
Martta Taipale (1893–1966), tekstiilitaiteilija
Matti Taipale (1834–1854), mäkitupalaisen poika ja vaivaisakan veistäjä
Mikko Taipale, rumpali
Mikko Taipale (1899–1987), kirjallisuuden suomentaja
Nina Taipale (s. 1988), pesäpalloilija
Reijo Taipale (1940–2019), iskelmälaulaja
Sakari Taipale (s. 1979), yhteiskuntatieteilijä ja teknologiatutkija
Tero Taipale (s. 1972), jalkapalloilija
Vappu Taipale (s. 1940), poliitikko ja ministeri, STAKESin ent. pääjohtaja.
Muita

Taipale, kuopiolainen instrumentaaliyhtye
Stor-Taipale, asuintalo Naantalissa
Taipaleen taistelu, talvisodan ratkaisevia taisteluita.
Taipaleen kanava, vesiväylä Varkaudessa, yhdistää Unnukan ja Haukiveden
Taipaleen museokanava, vanha kanava Varkaudessa nykyisen Taipaleen kanavan vierellä
Taipaleen kanava, kanava Savonlinnassa
Taipaleen seurakunta, Lemin, Taivalsaaren ja Savitaipaleen alueella toimiva luterilainen seurakunta
Taipaleen ortodoksinen seurakunta, keskuspaikka Liperin Viinijärvellä
taipaleentakaiset tsuudit, kansa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Taipale”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Emmi Peltonen

| Emmi Peltonen |
| --- | --- |
 Emmi Peltonen taitoluistelun EM-kilpailuissa 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. marraskuuta 1999 (ikä 24) Nashville, Tennessee, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Suomi  Yhdysvallat
Taitoluistelija
Pituus:  162 cm
Valmentaja(t):  Sirkka Kaipio
Entiset valmentajat:  Virpi Horttana  Rafael Arutunian
Koreografi(t):  Mark Pillay
Luisteluseura:  Helsingin Taitoluisteluklubi ry HTK
Aloittanut:  2002
Henkilökohtaiset parhaat pisteet (ISU)
Pisteet yhteensä:  181,79 Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2020
Lyhytohjelma:  66,49 Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2020
Vapaaohjelma:  115,30 Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 2020
Emmi Peltonen (s. 29. marraskuuta 1999 Nashville, Tennessee, Yhdysvallat) on suomalainen taitoluistelija. Hän edustaa Helsingin Taitoluisteluklubia ja häntä valmentaa Sirkka Kaipio.
Peltonen on voittanut taitoluistelun Suomenmestaruuden vuosina 2017, 2018 ja 2020. Hän on osallistunut neljä kertaa taitoluistelun EM-kilpailuihin (2017, 2018, 2019, 2020) sijoittuen parhaimmillaan viidenneksi vuonna 2020 ja kahdesti MM-kilpailuihin (2017, 2019) parhaana sijoituksenaan 28:s. Talviolympialaisissa 2018 hän oli 20:s.
Peltonen valittiin helmikuussa 2018 Vantaan vuoden urheilijaksi 2017.
Ura > SM-kilpailut

Vuonna 2014 Peltonen oli junioritason SM-kilpailuissa toinen. Hän kilpaili ensimmäistä kertaa aikuisten SM-kilpailuissa vuoden 2015 kisoissa ollen neljäs. Vuoden 2017 SM-kilpailuissa Peltonen voitti ensimmäisen suomenmestaruutensa pistein 147,70. Seuraavana vuonna hän uusi mestaruutensa pistein 164,11. Vuoden 2019 SM-kilpailuissa Peltonen oli toinen. Joulukuussa 2019 hän voitti kolmannen mestaruutensa pistein 174,29.
Arvokilpailut > EM-kilpailut

Peltonen kilpaili ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan vuoden 2017 EM-kisoissa Tšekin Ostravassa. Hän saavutti lyhyt- ja vapaaohjelmistaan ennätyspisteet 160,57 sijoittuen 11. sijalle.
Moskovassa järjestetyissä EM-kisoissa 2018 Peltonen oli yhdeksäs tuloksella 159,48. Peltonen sai lyhyohjelmastaan pisteet 52,68 ja oli 11. ennen sijoitustaan nostanutta vapaaohjelmaa.
Vuoden 2019 EM-kisoissa Peltonen oli kahdeksas pistein 170,03. Hän paransi sijoitustaan edelleen EM-kisoissa 2020 ollen viides ennätyspisteillään 181,79.
Arvokilpailut > MM-kilpailut

Helsingin MM-kilpailuissa 2017 Peltonen sai lyhytohjelmasta 50,74 pistettä eikä edennyt vapaaohjelmaan. Hänen lopullinen sijoituksensa oli 29:s. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Peltonen ei edennyt vapaaohjelmaan lyhytohjelman pistein 53,22 ollen 28:s.
Arvokilpailut > Olympialaiset

Peltonen osallistui vuoden 2018 talviolympialaisiin, joissa hän sai lyhytohjelmasta kautensa parhaat pisteet 55,28 ja eteni vapaaohjelmaan. Ennen vapaaohjelmaosuutta Peltonen oli sijalla 18. Hän sai vapaaohjelmasta 101,86 pistettä, ja hänen yhteispisteensä 157,14 riittivät lopputuloksissa 20. sijalle.
Muut kansainväliset kilpailut > Lombardia Trophy

Kauden avauskilpailuissa Italiassa 15. syyskuuta 2017 Peltonen oli 11:s yhteispisteillä 138,21. Lyhytohjelman jälkeen Peltonen oli 18:s eli paransi vapaaohjelmalla sijoitustaan.
Muut kansainväliset kilpailut > Finlandia Trophy

Peltonen sijoittui yhdenneksitoista 8. lokakuuta 2017 Espoossa käydyssä Finlandia Trophyssa yhteispistein 152,23.
Muut kansainväliset kilpailut > Santa Claus Cup

Peltonen sijoittui neljänneksi Unkarin Budapestissa 8. joulukuuta 2017 käydyssä taitoluistelun kansainvälisessä Santa Claus Cupissa. Mainiosti lyhytohjelman ykköseksi luistellut Peltonen ei pystynyt parhaimpaansa vapaaohjelmassaan ja sai kokonaispisteiksi 154,39.
Muut kansainväliset kilpailut > FBMA Trophy

Peltonen luisteli ylivoimaisen voiton 8. tammikuuta 2018 kansainvälisessä FBMA-taitoluistelukilpailussa Abu Dhabissa pisteillä 149,24.
Yksityiselämä

Peltonen syntyi Nashvillessa, Yhdysvalloissa. Hän kävi kolme ensimmäistä kouluvuottaan Yhdysvalloissa, sen jälkeen kolme seuraavaa englanninkielisessä koulussa. Yläasteen hän kävi suomenkielisessä koulussa. Peltonen lopetti koulunkäyntinsä yläasteen jälkeen ja on keskittynyt huippu-urheiluun.
Jääkiekkoilija Ville Peltonen on Emmi Peltosen isä. Peltosen isoisä Esa Peltonen pelasi Suomen miesten jääkiekkojoukkueessa neljä olympiaturnausta 1968–1980. Peltosen äiti Hanna Peltonen sekä isoäiti Seija Viitanen ovat olleet SM-tason taitoluistelijoita. Peltosen isoveljet Aleksi ja Jesper pelaavat jääkiekkoa Sveitsin pääsarjassa NLA:ssa. Pikkusisko Nelli harrastaa muodostelmaluistelua.
We Want More

| We Want More |
| --- | --- |

Tyyli:  viihde
Kestoaika:  58 min
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  13. syyskuuta 2014 –  8. marraskuuta 2014
Jaksoja:  9
Tuotanto
Tuottaja(t):  Heidi Räihä (ITV), Tarja Haapala-Easton (Yle)
Vastaava(t) tuottaja(t):  Aram Aflatuni, Suvi Valkonen-Laine
Ohjaaja(t):  Jussi Korva
Käsikirjoittaja(t):  Heli Lekka
Leikkaaja(t):  Olli Horttana
Kuvaaja(t):  Eppu Kärki, Jussi Korva, Martti Niskanen
Tuotantoyhtiö(t):  ITV Studios Finland
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
We Want More on 13. syyskuuta 2014 Yle TV2:lla alkanut yhdeksänosainen viihdeohjelma, jossa viisi aikanaan lopettanutta yhtyettä teki paluun lavoille. Ohjelmassa paluun tehneet yhtyeet olivat Don Huonot, Kwan, Miljoonasade, Mascara ja Neon 2. Ohjelma perustuu brittiläiseen The Big Reunion -formaattiin.
Sarjan jaksoissa tutustuttiin yhtyeisiin ja syihin miksi ne lopettivat. Yhtyeet palasivat myös studioon äänittämään uutta musiikkia, jota esitettiin Kristiina Komulaisen ja Sebastian Rejmanin juontamassa yhteiskonsertissa Barona-areenalla 8. marraskuuta 2014. Yhtyeiden uusista kappaleista ja uudelleen äänitetyistä versioista heidän vanhoista hiteistä julkaistiin kokoelmalevy 7. marraskuuta 2014.
Sarjan ensimmäistä osaa seurasi 179 000 katsojaa, joka oli sarjan tilaajan Arttu Nurmen mukaan alle sarjalle asetettujen odotusten. 11. lokakuuta 2014 esitetyn viidennen jakson katsojaluvut putosivat alle 96 000 katsojan, eikä se mahtunut Yle TV2:n kahdenkymmenen katsotuimman jakson joukkoon. Katsojalukujen putoamiseen saattoi vaikuttaa samaan aikaan MTV3-kanavalla alkanut Putous-ohjelman kuudes tuotantokausi, jota seurasi yli miljoona katsojaa.
Jaksot

| Jakso | Yhtye | Ensiesitys | Katsojaluvut |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Neon 2 | 13. syyskuuta 2014 | 179 000  |
| 2. | Don Huonot | 20. syyskuuta 2014 | 114 000  |
| 3. | Mascara | 27. syyskuuta 2014 | 141 000  |
| 4. | Miljoonasade | 4. lokakuuta 2014 | 156 000  |
| 5. | Kwan | 11. lokakuuta 2014 | alle 96 000  |
| Jakso | Tapahtumat | Ensiesitys | Katsojaluvut |
| --- | --- | --- | --- |
| 6. | Bändileiri alkaa | 18. lokakuuta 2014 | 116 000  |
| 7. | Bändileiri jatkuu | 25. lokakuuta 2014 | alle 91 000  |
| 8. | Ennen keikkaa | 1. marraskuuta 2014 | alle 92 000  |
| 9. | Yhteiskonsertti | 8. marraskuuta 2014 | 153 000  |
Aiheesta muualla

Ohjelman kotisivut
We Want More Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ilkka Mattila: Miljoonasateen paluusta tuli katkera keskustelu tosi-tv:stä (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomat 28.8.2014.
Sing along

| Sing along |
| --- | --- |

Tyyli:  Viihde
Kestoaika:  44 min
Pääosissa:  Johanna Koivu (juontaja)   Eero Ritala (joukkueenjohtaja)   Tuomas Uusitalo (joukkueenjohtaja)
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  MTV3
Esitetty:  6. syyskuuta – 29. marraskuuta 2012
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  12
Tuotanto
Tuottaja(t):  Laura Ahola
Vastaava(t) tuottaja(t):  Jaana Besmond Anssi Rimpelä Hanna Kortti (MTV3)
Ohjaaja(t):  Taku Kaskela
Käsikirjoittaja(t):  Yasir Gaily
Leikkaaja(t):  Jari Perho
Tuotantoyhtiö(t):  Zodiak Finland
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Sing along on MTV3-kanavalla syksyllä 2012 esitetty musiikkiaiheinen viihdeohjelma, jossa joka viikko neljä julkisuudesta tuttua henkilöä kisasi laulutaitoa, näyttelijänlahjoja ja nokkeluutta vaativissa tehtävissä.
Ohjelman juontajana toimi Elonkerjuu-yhtyeen viulisti Johanna Koivu. Joukkueiden johtajina olivat näyttelijä Eero Ritala sekä näyttelijä-muusikko Tuomas "Tume" Uusitalo. Ohjelmassa kuultua bändiä johti Varre Vartiainen.
Jaksot

| Jakso | Ensiesitys | Katsojaluvut | Eero Ritalan joukkue | Tuomas Uusitalon joukkue | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 6. syyskuuta 2012 | 441 000 | Sami Hedberg Arttu Wiskari | Mato Valtonen Joona Kortesmäki | Tumen joukkue |
| 2. | 13. syyskuuta 2012 | 376 000 | Krisse Salminen Jussi Lampi | Nina Tapio Hanna-Riikka Siitonen | Tumen joukkue |
| 3. | 20. syyskuuta 2012 | 276 000 | Jenna Bågeberg Juha Metsäperä | Juho Markkanen Meiju Suvas | Eeron joukkue |
| 4. | 27. syyskuuta 2012 | - | Kaisa Mattila Sami Pitkämö | Irina Markku Haussila | Tumen joukkue |
| 5. | 4. lokakuuta 2012 | 279 000 | Mica Ikonen Lauri Karo | Janne Ravi Laura Voutilainen | Eeron joukkue |
| 6. | 18. lokakuuta 2012 | - | Marzi Nyman Zarkus Poussa | JP Leppäluoto Malla Malmivaara | Tumen joukkue |
| 7. | 25. lokakuuta 2012 | 234 000 | Sami Saari Ushma Karnani | Johanna Försti Chike Ohanwe | Tumen joukkue |
| 8. | 1. marraskuuta 2012 | - | Ville Pusa Mikko Sipola | Diandra Flores Saija-Reetta Kotirinta | Eeron joukkue |
| 9. | 8. marraskuuta 2012 | - | Anne Mattila Tommi Läntinen | Saara Aalto Hannu Lepola | Tumen joukkue |
| 10. | 15. marraskuuta 2012 | - | Minna Kivelä Aija Puurtinen | Iikka Forss Ilpo Kaikkonen | Eeron joukkue |
| 11. | 22. marraskuuta 2012 | - | Maria Sid Marko Lehtosalo | Annika Eklund Veeti Kallio | Eeron joukkue |
| 12. | 29. marraskuuta 2012 |  | Jippu Aleksi Sariola | Anna-Maija Tuokko Mikael Konttinen | Tumen joukkue |
Miinafregatti Ladoga

| Minin Ladoga |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Itämeren telakka, Pietari
Kölinlasku:  1866
Laskettu vesille:  12. syyskuuta 1867
Palveluskäyttöön:  1878
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 15. elokuuta 1915
Loppuvaihe:  hylky
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 136 t
Pituus:  89,91 m
Leveys:  15,09 m
Syväys:  7,75 m
Koneteho:  5 290 ihp
Propulsio:  1-akselinen, 12-sylinterinen höyrykone
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  545
Aseistus
Aseistus:  4 × 8"/22 tykkiä 12 × 6"/23 tykkiä 4 × 3,4" tykkiä 8 × 1 naulan tykkiä 2 × 15" torpedoputkea 150 miinaa
Minin (ven. Минин) oli Venäjän keisarikunnan laivaston panssarifregatti.
Palvelus

Seuraavina vuosina Minin oli maailman merillä edustamassa Venäjän laivastoa. Vuonna 1887 asennettiin alukseen uudentyyppiset Belville-vesiputkikattilat vanhojen tuliputkikattiloiden tilalle.
Lokakuussa 1891 fregatti vieraili Brestissä, Ranskassa. Seuraavana vuonna alus teki viimeisen kaukopurjehduksensa eikä enää sen jälkeen poistunut Itä­mereltä. Vuonna 1898 alukselle vaihdettiin 4 000 hv kaksoispaisuntakone ja kevyemmät mastot entisten pyöröpuisten tilalle. Aluksesta tehtiin 1894 erikoiskoululaiva ja sitten 1900 tykistökoululaiva.
Kasematit poistettiin ja niiden paikalle rakennettiin kansitasolle hiukan kyljestä ulkonevat tykkilavat, joille alkuperäiset neljä 203 mm 30-kaliiperista tykkiä asennettiin  kääntyville jalustoille. Tällöin kaksi 64 mm tykkiä jäivät paikoilleen, mutta muut vaihdettiin kuuteen 152 mm/45 ja kuuteen 75 mm/50 tykkiin, kahdeksaan 47 mm ja neljään 37 mm yksiputkiseen tykkiin ja neljään konekivääriin.
Palvelus > Miinalaiva

Lopulta vuonna 1908 alus muutettiin miinalaivaksi. Alukselle  asennettiin kaksi 47 mm tykkiä keskilaivaan, kaksi 75 mm tykkiä keulaan ja aivan keulaan kaksi konekivääriä. Perälle asennettiin miinakiskot ja entiseen kadettimessiin rakennettiin miinavarasto 800 miinalle. Keskimasto poistettiin ja kattiloiden tilalle asennettiin uudet, joilla alus pystyi kehittämään 12,2 solmun nopeuden. Tässä yhteydessä alkuperäiset kaksi savupiippua korvattiin yhdellä huomattavasti korkeammalla. Hiilivarasto supistui 365 tonniin, mutta toimintasäde 10 solmun nopeudella säilyi 1 520 merimailina.
Syksyllä 1909 alus nimettiin uudelleen Ladogaksi. Vuonna 1914 ensimmäisen maailmansodan alkaessa se oli Venäjän keisarikunnan laivaston vanhin palveluksessa oleva alus.
Elokuussa 1915 alus laski 540 kosketusmiinaa. Se oli palaamassa tukikohtaansa Örössä, kun alus ajoi Saksan keisarikunnan laivaston sukellusvene SM UC 4:n laskemaan miinaan. Se pääsi satamaan, jossa huomattiin hylyn tukkivan koko sataman. Alus onnistuttiin hinaamaan ennen uppoamistaan niin kauas merelle, ettei hylky haitannut tukikohdan käyttöä.
Hylky

Hiittisläiset ammattisukeltajat löysivät hylyn 1920-luvulla ja nostivat kaksi 47 mm Obuhov-tykkiä, konekiväärit ja erinäisiä muita painavia metalliesineitä. Merivoimat takavarikoi tykit  omaan käyttöönsä.
Syyskesällä 1975 urheilusukeltajat saivat ensimmäiset havainnot hylystä. Alkukesällä 1976 turkulainen sukelluskerho Marlin Club löysi hylyn ja naarasi kiinni mastoon. Hylkyä tutkinut sukeltaja kertoi, että se oli iso ja näytti sotalaivalta. Aluksen nimi varmistui jo ensimmäisillä sukelluksilla, kun perästä löydettiin pronssisin kirjaimin tehty nimikilpi. Hylystä nostettiin huomattava määrä tavaraa Sotamuseolle.
Erikoisimpia olivat vanhat 78 kierroksen äänilevyt sekä täysin säilyneet umpioituihin lasipurkkeihin pakatut etikkavihannekset ja posliinikorkkisiin pulloihin pakatut virvoitusjuomat. Aluksen varsinaisista varusteista huomattavimpia ovat hyvin säilynyt sekstantti, konetelegrammi sekä yksi höyrypilleistä.
Aluksen molemmat mastot olivat vielä tuolloin pystyssä. Etumastossa oli märssykori, jonka yläpuolella erillisessä telineessä ollut kaarivalolla toiminut valonheitin oli jo löydettäessä niin huonossa kunnossa, että siihen ei voinut kajota. Kuvissa hyvin näkyvät etumaston kaksi raakapuuta ja perämaston puomi olivat jo irronneet, kun hylky löydettiin uudelleen.
Hylyn läheltä löytyi myös höyrybarkassi, jota oli ilmeisesti käytetty apuna hinattaessa miinaan ajanutta alusta pois väylältä. Se osoittautui olevan liian huonossa kunnossa muuten kuin piirrettäväksi ja kuvattavaksi. Lisäksi se on huomattavasti syvemmällä eli 45 metrissä. Barkassin kuuluminen Ladogaan tuli heti selväksi, koska aluksen oikeassa kyljessä on kaksi suurta venekurkea eli taavettia, joiden sijoittelu ja koko vastaavat barkassin mittoja. Alemmat miehistökannet ovat edelleen tutkimatta, samoin konetilat.
Merivoimien sukeltajat nostivat aluksesta sen kompassikaapin, joka on museoitu, sekä kannelle kiinnitetyn varppiankkurin, jonka Sotamuseo lahjoitti Merivoimien sukeltaja­kurssille ja joka on sijoitettu Upinniemen varuskunnan Kuntotalon luokse. Lisäksi samalla aluksesta nostettiin toinen sen jäljellä olleista keulatykeistä.
Hylky on ainoa säilynyt lajissaan eli ns. välikausialus, joka liikkui sekä purjeilla että koneilla. Hylky asetettiin sittemmin sukelluskieltoon siihen kohdistuneen ilkivallan takia. Vuonna 2006 sukelluslupia alettiin jälleen myöntää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miinafregatti Ladoga Wikimedia Commonsissa
Fregatti Minin
Ladoga, Onega, Amur, Jenisei ja Hoper Helsingin edustalla.
Ladoga Helsingin edustalla joskus vuoden 1912 jälkeen.
Ladogan konetelegrammi, hylystä nostanut Marlin Club
Ladogan höyryvihellin, hylystä nostanut sukeltaja Seppo Roininen
Meidän perheen tähdet

| Meidän perheen tähdet |
| --- | --- |

Kestoaika:  60 minuuttia
Pääosissa:  Sanna Stellan
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  TV5
Esitetty:  25. elokuuta 2014 – 19. lokakuuta 2016
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  15
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  ITV Studios Finland
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Meidän perheen tähdet on suomalainen viihdeohjelma, joka perustuu brittiläiseen Big Star's Little Star -formaattiin. Ohjelmassa julkisuuden henkilöt ja heidän lapsensa vastaavat henkilökohtaisiin kysymyksiin.
Jokaisessa jaksossa kilpailee kolme lasta ja heidän vanhempansa (tai isovanhempansa) tavoitteenaan päästä finaaliin ja voittaa palkinto hyväntekeväisyyskohteelle.
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi

| Jakso | Ensiesitys | Katsojaluvut | Vieraat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 25.8.2014 | 188 000 | Toni Nieminen Sinuhe Wallinheimo Sari Tamminen |
| 2. | 1.9.2014 | 121 000 | Petri ”Mauno” Ahonen Saija Lentonen Jussi Rainio |
| 3. | 8.9.2014 | 107 000 | Noora Karma Lasse Norres Marjo Niittyviita |
| 4. | 15.9.2014 | 101 000 | Saija Palin Antti Hakala Heidi Pakarinen |
| 5. | 22.9.2014 | 92 000 | Wilson Kirwa Johanna Rusanen-Kartano Mikko Ahti |
| 6. | 29.9.2014 | 69 000 | Rinna Paatso Abdirahim ”Husu” Hussein Elina Rintala |
| 7. | 6.10.2014 | 93 000 | Jethro Rostedt Heidi Kyrö Jupe Tuomola |
| 8. | 13.10.2014 | 79 000 | Esko Eerikäinen Anu Raipia Pertti ”Nipa” Neumann |
Jaksot > Toinen tuotantokausi

| Jakso | Ensiesitys | Katsojaluvut | Vieraat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 24.8.2016 | 87 000 | Claudia Eve Mauri Pekkarinen Ilona Rauhala |
| 2. | 31.8.2016 | 124 000 | Aira Samulin Tino Singh Marika Fingerroos |
| 3. | 7.9.2016 | 56 000 | Mika Pohjonen Virpi Kätkä Merikukka Forsius |
| 4. | 14.9.2016 | alle 43 000 | Sirkka-Liisa Anttila Jyrki Anttila Danita Westphal |
| 5. | 21.9.2016 | 44 000 | Risto Autio Susanna Indren Mikko Sipola |
| 6. | 28.9.2016 | 56 000 | Jenni Höijer Nina Mikkonen Satu Paavola |
| 7. | 5.10.2016 | 43 000 | Antti Majanlahti Saija-Reetta Kotirinta Iikka Forss |
| 8. | 12.10.2016 | 53 000 | Sakari Kuosmanen Jenni Ahola Olavi Tikka |
| 9. | 19.10.2016 | 54 000 | kooste-/kertausjakso |