stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dana Andrews
Valikoitu filmografia

Kit Carson - seikkailija (Kit Carson, 1940)
Lännen mies (The Westerner, 1940)
Tupakkatie (Tobacco Road, 1941)
Rosvojen kuningatar (Belle Starr, 1941)
Suursuon salaisuus (Swamp Water, 1941)
Jään tänne yöksi (Ball of Fire, 1941)
Merten vinttikoirat (Crash Dive, 1943)
Kuolemantuomiopaikka (The Ox-Bow Incident, 1943)
Pohjantähti (The North Star, 1943)
Laivalastillinen kaunottaria (Up in Arms, 1944)
Purppurasydän (The Purple Heart, 1944)
Kummituslaiva (Wing and a Prayer, 1944)
Laura (Laura, 1944)
Kevättä ilmassa (State Fair, 1945)
Langennut enkeli (Fallen Angel, 1945)
He vaelsivat auringossa (A Walk in the Sun, 1945)
Liekehtivä erämaa (Canyon Passage, 1946)
Parhaat vuodet (The Best Years of Our Lives, 1946)
Saarroksissa (Boomerang!, 1947)
Hänen rakastajattarensa (Daisy Kenyon, 1947)
Yön sävel (Night Song, 1948)
Syvillä vesillä (Deep Waters, 1948)
Katselen ihmisiä (No Minor Vices, 1948)
Kielletty katu (Britannia Mews, 1949)
Miekka erämaassa (Sword in the Desert, 1949)
Hupsu sydämeni (My Foolish Heart, 1949)
Missä jalkakäytävä loppuu (Where the Sidewalk Ends, 1950)
Tuomion miekka (Edge of Doom, 1950)
Kummituslaiva (Sealed Cargo, 1951)
Haluan sinut! (I Want You, 1951)
Tapahtui Pariisissa (Assignment: Paris, 1952)
Norsupolku (Elephant Walk, 1954)
Kaksintaistelu viidakossa (Duel in the Jungle, 1954)
Kostajan paluu (Three Hours to Kill, 1954)
Savumerkkejä vuorilla (Smoke Signal, 1955)
Nainen tulee kaupunkiin (Strange Lady in Town, 1955)
Mihin hintaan tahansa (Comanche, 1956)
Huulipunamurhaaja (While the City Sleeps, 1956)
Sähkötuoli odottaa (Beyond a Reasonable Doubt, 1956)
Keväinen jälleentapaaminen (Spring Reunion, 1957)
Kuoleman kynnyksellä (Zero Hour!, 1957)
Paholaisen palvelija (Night of the Demon, 1957)
Korkeata peliä (The Fearmakers, 1958)
Rakkaus on valttia (Madison Avenue, 1962)
Kalmankoura (The Satan Bug, 1965)
Ensi voitto (In Harm's Way, 1965)
Operaatio maansisus (Crack in the World, 1965)
Paholaisen aivot (Brainstorm, 1965)
Operaatio silmä (Berlino - Appuntamento per le spie, 1965)
Rakastettu - kaivattu (The Loved One, 1965)
Taistelu Ardenneilla (Battle of the Bulge, 1965)
Savuavat revolverit (Johnny Reno, 1966)
Hot Rods - seikkailijat (Hot Rods to Hell, 1967)
Paholaisen prikaati (The Devil's Brigade, 1968)
Tappakaa hyeenat! (Innocent Bystanders, 1972)
Jättiläinen taivaalla (Airport 1975, 1974)
Veriset ratsastajat (Take a Hard Ride, 1975)
Viimeinen valtias (The Last Tycoon, 1976)
Mustat tiikerit (Good Guys Wear Black, 1978)
Lentäjä (The Pilot, 1980)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dana Andrews Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dana Andrews NNDB:ssä
Dana Andrews elokuvassa Kevättä ilmassa.
Dana Andrews elokuvassa Parhaat vuodet.
Irene Molloy

Irene Molloy (s. 13. joulukuuta 1978 Pennsylvania) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja ja lauluntekijä. Molloy on esiintynyt televisiosarjoissa, elokuvissa sekä musikaaleissa.
J. Paul Getty Museum

| J>  Paul Getty Museum |
| --- | --- |

Tyyppi:  Taidemuseo 
Sijainti:  Los Angeles 
Perustettu:  1974  
Johtaja:  John Walsh (1983–2000)  
Kotisivut:  getty.edu/museum 
Koordinaatit:  34°04′41″N, 118°28′30″W
 fiJ. Paul Getty Museum 
  
Getty Villan suuri puutarhapiha.
Getty Centerin suihkulähde.
J. Paul Getty Museum on Los Angelesissa, Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa, sijaitseva taidemuseo. Se koostuu kahdesta eri osamuseosta, Getty Centeristä ja Getty Villasta.
Museoilla on erilaiset kokoelmat: Getty Villa esittelee etruskien, antiikin Rooman ja Kreikan taidetta.  Getty Center taas esittelee eurooppalaista ennen 1900-lukua tehtyä taidetta. Sen kokoelmissa on maalauksia, veistoksia ja käsikirjoituksia. Lisäksi sillä on laaja valokuvakokoelma alkaen vuodesta 1839.
Ensimmäinen J. Paul Getty Museum avattiin maatilalla Pacific Palisadesissa vuonna 1954. Koska kokoelmat jatkoivat kasvuaan J. Paul Getty avasi vuonna 1974 Getty Villan museon. Se on kopio Herculaneumissa olevasta Papyrusten huvilasta. Vuonna 1982 siitä tuli maailman rikkain museo, kun se peri 1,2 miljardia dollaria perustajansa varoja.
Museo sai huonoa julkisuutta kun paljastui, museon kuraattori, Jiří Frei, oli tehnyt veropetoksen, jolla kertyneillä varoilla hän oli kartuttanut museon kokoelmia. Lisäksi paljastui, että osa hankinnoista oli väärennöksiä. Frei hyllytettiin vuonna 1984 ja hän erosi lopulta vuonna 1986. Myös seuraava kuraattori, joutui huonoon valoon, kun Italian viranomaiset syyttivät häntä vuonna 2005 antiikkiesineiden salakuljetuksesta.
Museon toinen rakennus, Getty Center, avattiin joulukuussa vuonna 1997.  Museorakennus tunnetaan arkkitehtuuristaan, puutarhoistaan ja hyvistä näköaloista Los Angelesiin. Rakennus on kukkulan huipulla, sen pysäköintialue on sen juurella ja museovieraat kuljetetaan museoon omalla raitiovaunulla. Rakennuksen suunnitteli yhdysvaltalainen arkkitehti Richard Meier vuonna 1984 ja sen rakentaminen alkoi elokuussa vuonna 1989. Projektin monimutkaisuuden vuoksi valmistuminen pitkittyi.
Getty Centerissä on myös Getty tutkimusinstituutti, jonka tehtävänä on lisätä taiteen ymmärtämistä. Lisäksi siellä on entisöintiin keskittynyt Getty Conservation institute.
Museon kokoelmat

Tizian:  Alfonso d’Avalosin, Vaston markiisin muotokuva, vuodelta 1533.
Peter Paul Rubens: Kristuksen hautaaminen, vuodelta 1612.
Rembrandt:  Naurava omakuva, vuodelta 1628.
J.M.W. Turner:  Nykyajan Rooma - Campo Vaccino, vuodelta 1839
Paul Cézanne: Omena-asetelma, vuodelta 1893.
Gian Lorenzo Bernini: Paavi Paavali V:n muotokuva, vuodelta 1621.
Aiheesta muualla

http://www.getty.edu/museum
http://www.theartnewspaper.com/j-paul-getty-museum
Istunmäki

| Istunmäki |
| --- | --- |
 Istunmäki
 Koordinaatit: 62.7030°N, 26.4602°E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Keski-Suomi
Kunta:  Konnevesi
Postinumero:  44350
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Istunmäki, paikallisesti myös Varismäki, on kylä Konnevedellä. Se sijaitsee kunnan itäosassa Konneveden ja Keiteleen välisellä alueella. Kylän keskus sijaitsee kantatien 69 varrella.
Konneveden kunnan koulu- ja vaalipiirien perusteella Istunmäen osiksi saatetaan lukea ainakin Aholankylä, Alakylä, Jouhtikylä, Kivisalmi, Leskelänkylä ja Mäkäräniemi. Kaikki näistä eivät ole kuitenkaan kuuluneet Istunmäen rekisterikylään, esimerkiksi Mäkäräniemi on ollut virallisesti erillinen kylä ja Leskelänkylä on kuulunut Siikakoskeen.
Nimi

Istunmäen nimen taustalla on todennäköisesti etunimen Israel (Istrael) kansanomainen muoto Istu. Alun perin mäelle annettu nimi on ilmeisesti ollut jo käytössä ennen ensimmäisten asukkaiden saapumista, ja saattaa viitata johonkuhun eränkävijään. Paikallisesti Istunmäen ja tienhaarassa sijaitsevan Istunkiven nimet on yhdistetty 'istumiseen', sillä kiveä on käytetty pysähdyspaikkana. Samaan nimiryppääseen kuuluu myös Istunlampi.
Historiaa

Istunmäen alue oli Särkisalon tapaan Saarioisten erämaata ennen asutuksen syntymistä. Ensimmäinen uudisasukas Istunmäellä oli Olli Varis, joka saapui alueelle vuonna 1552. Istunmäki oli yksinäistalo vuoteen 1628 asti, jolloin talon silloisen isännän Pauli Variksen veljenpoika Olli perusti Kuhjon talon. Muita uusia taloja ei perustettu ennen isonjaon alkamista, tosin kantatalolle perustettiin jo torppia lähinnä isännän pojille ja sukulaisille. 1600-luvulta lähtien Istunmäki oli Rautalammin vauraimpien talojen joukossa ainakin isoonvihaan asti.
Isossajaossa Istunmäelle perustettiin viisi uudistilaa. Istunmäen kantatilasta erotettiin vuotten 1720-1770 välisenä aikana Aittomäki, Uusitalo (myöhempi Heikkilä), uusi Istunmäki ja Kansanaho, kun taas kantatalon nimeksi tuli Vanhatalo. Kuhjosta puolestaan erotettiin Mäkrämäen (Suonperän) talo. Istunmäen kantatalon lohkotiloista kolme jäi vanhalle paikalle, mutta Kansanaho ja Aittomäki siirrettiin kauemmaksi. Vuonna 1798 Rautalammin kylään kuuluneen kirkkoherranvirkatalon Konneveden länsipuolisille maille perustettiin Katajamäen uudistalo, joka liitettiin lähempänä sijaitsevaan Istunmäen kylään. Isojako kylässä valmistui vuonna 1804.
Vuonna 1815 kylässä oli seitsemän taloa ja seitsemän torppaa, vuoteen 1850 mennessä talojen määrä oli noussut jo kahteentoista, kun taas torppia oli yksitoista. Vuonna 1895 taloja oli kolmetoista ja torppia 23, kun taas vuonna 1920 talojen määrä oli kasvanut kolmella ja torppien määrä vähentynyt kahdeksaantoista. Torppien vapautus Istunmäellä alkoi vuonna 1922.
Päätös Konneveden seurakunnan perustamisesta tehtiin vuonna 1919, jolloin Istunmäki määrättiin siirrettäväksi siihen. Seurakunnan toiminta alkoi seuraavana vuonna, mutta täysin itsenäinen kunnallishallinto ja seurakunnallinen toiminta alkoivat vasta vuonna 1922. Istunmäen kylän nykyinen keskusalue eli Variskylä alkoi muodostua 1920- ja 1930-lukujen aikana, kun Vanhantalon, Kansanahon, Uudentalon ja Istunmäen maille alettiin perustaa asuintaloja sekä kauppoja. Aholankylä muodostui lähinnä Kuhjon ja Valvatinniemen talojen lähettyville, Alakylä taas Suonperän ja Mattilan talojen alueelle. Istunmäen eteläpuolinen Leskelänkylän ja Hinkkalan (Kangasharjun) alue oli kulkuyhteyksien takia suuntautunut Rautalampiin, kunnes 1930-luvun yhdistystoiminta lähensi aluetta Istunmäkeen ja muuhun Konneveteen.
Palvelut

Kylässä toimii Istunmäen koulu, joka on yksi kunnan kahdesta nykyisestä alakoulusta. Koulu perustettiin Kansanahon maille vuonna 1893. Rakennusta laajennettiin ensimmäisen kerran jo vuonna 1898 ja seuraavan kerran vuonna 1935. Koulupiiri laajeni vuonna 1965, kun vuonna 1921 perustettu Hinkkalan koulu lakkautettiin.
Intian perustuslaki

Intian perustuslaki (engl. Constitution of India, hindiksi भारतीय संविधान, Bhāratīya Saṃvidhāna) on Intian korkein laki. Siinä muun muassa määritellään liittovaltion ja osavaltioiden suhde ja eri valtioiden instiuutioiden oikeudet sekä taataan perusoikeudet ja kansalaisten velvollisuudet. Perustuslaki julistaa Intian suvereeniksi, sosialistiseksi, sekulaariksi ja demokraattiseksi tasavallaksi, takaa sen kansalaisille oikeudenmukaisuuden, tasa-arvon ja vapauden sekä pyrkii edistämään veljeyttä. Se on pisin kirjoitettu kansallinen perustuslaki maailmassa ollen 30 kertaa pidempi kuin Yhdysvaltain perustuslaki.
Aiheesta muualla

Intian perustuslaki (PDF) (englanniksi)
It Happens All the Time

| It Happens All the Time Megan Hilty |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2012–2013
 Julkaistu: 12. maaliskuuta 2013
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 38.03
 Levy-yhtiö: Sony Music Entertainment
It Happens All the Time on yhdysvaltalaisen näyttelijä-laulaja Megan Hiltyn 12. maaliskuuta 2013 julkaistu ensimmäinen studioalbumi. Albumilla on alkuperäisten kappaleiden lisäksi coverkappaleita.
Albumilta julkaistiin singlenä kappale ”No Cure”.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | It Happens All the Time | 4.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Be a Man | 3.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | No Cure | 3.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Walk Away | 3.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Safe and Sound | 3.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Blower's Daughter | 4.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Hopin' | 3.20 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Wise Up | 3.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The Heart of the Matter | 4.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Dare You to Move | 3.51 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 38.03 |  |  |  |  |  |  |  |
Itä-Yhdysvaltain Grand Prix

|  Itä-Yhdysvaltain Grand Prix  |
| --- | --- |

Rata:  Detroitin katurata
Sijainti:  Detroit, Michigan, Yhdysvallat
Ratatyyppi:  Katurata
Radan pituus:  4,023 km
Kilpailun pituus:  63 kierrosta, 259,560 km
Eniten voittoja
Kuljettajat:   James Hunt,  Ayrton Senna (2) 
Tallit:  McLaren (3)
Viimeisin kilpailu (1986):
Voittaja:   Ayrton Senna   (Lotus-Renault)
Voittoaika:  1:51.12,847
Toinen:   Jacques Laffite   (Ligier-Renault)
Kolmas:   Alain Prost   (McLaren-TAG)
Paalupaikka
Kuljettaja:   Ayrton Senna   (Lotus-Renault)
Paaluaika:  1.38,301
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nelson Piquet   (Williams-Honda)
Kierrosaika:  1.41,233 (kierroksella 41)
Itä-Yhdysvaltain Grand Prix oli Yhdysvalloissa järjestetty Formula 1 -sarjan osakilpailu, jota ajettiin 1976–1980, 1982 sekä 1984–1986.
Nimitystä käytettiin alun perin erottamaan Watkins Glenissä ajettu Yhdysvaltain Grand Prix uudesta Länsi-Yhdysvaltain Grand Prix’sta, joka ajettiin Long Beachin katuradalla. Itä-Yhdysvaltain Grand Prix ajettiin Watkins Glenissä kauteen 1980 saakka. Nimi palautettiin käyttöön, kun Detroit sai oman kilpailun 1982. Vuoden 1983 Detroitin kilpailu ajettiin Yhdysvaltain Grand Prix’n nimellä, mutta nimi muutettiin takaisin Itä-Yhdysvalloiksi kausiksi 1984–1986, vaikka kausilla 1985 ja 1986 ajettiinkin vain yksi kilpailu Yhdysvalloissa. Kaudeksi 1987 Detroitin kilpailu nimettiin jälleen Yhdysvaltain Grand Prix’ksi, eikä Itä-Yhdysvaltain Grand Prix nimeä ole sen jälkeen käytetty.
Voittajat

| Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Rata | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1976 |  James Hunt | McLaren-Ford | Watkins Glen | Raportti |
| 1977 |  James Hunt | McLaren-Ford | Watkins Glen | Raportti |
| 1978 |  Carlos Reutemann | Ferrari | Watkins Glen | Raportti |
| 1979 |  Gilles Villeneuve | Ferrari | Watkins Glen | Raportti |
| 1980 |  Alan Jones | Williams-Ford | Watkins Glen | Raportti |
| 1982 |  John Watson | McLaren-Ford | Detroit | Raportti |
| 1984 |  Nelson Piquet | Brabham-BMW | Detroit | Raportti |
| 1985 |  Keke Rosberg | Williams-Honda | Detroit | Raportti |
| 1986 |  Ayrton Senna | Lotus-Renault | Detroit | Raportti |
Jager

Jager tai de Jager on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Cornelis de Jager (1921–2021), alankomaalainen tähtitieteilijä
Evan Jager (s. 1989), yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija
Nikkie de Jager, NikkieTutorials (s. 1994), alankomaalainen meikkitaiteilija ja kauneudenhoitaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Intian piirikunnat

Intiassa on 640 piirikuntaa.
Piirikunnat alueittain

Andamaanien ja Nikobaarien piirikunnat
Andhra Pradeshin piirikunnat
Arunachal Pradeshin piirikunnat
Assamin piirikunnat
Biharin piirikunnat
Chandigarhin piirikunnat
Chhattisgarhin piirikunnat
Dadran ja Nagar Havelin piirikunnat
Damanin ja Diun piirikunnat
Delhin pääkaupunkiterritorion piirikunnat
Goan piirikunnat
Gujaratin piirikunnat
Haryanan piirikunnat
Himachal Pradeshin piirikunnat
Jammun ja Kashmirin piirikunnat
Jharkhandin piirikunnat
Karnatakan piirikunnat
Keralan piirikunnat
Lakkadiivien piirikunnat
Länsi-Bengalin piirikunnat
Madhya Pradeshin piirikunnat
Maharashtran piirikunnat
Manipurin piirikunnat
Meghalayan piirikunnat
Mizoramin piirikunnat
Nagalandin piirikunnat
Odishan piirikunnat
Puducherryn piirikunnat
Punjabin piirikunnat
Rajasthanin piirikunnat
Sikkimin piirikunnat
Tamil Nadun piirikunnat
Telanganan piirikunnat
Tripuran piirikunnat
Uttar Pradeshin piirikunnat
Uttarakhandin piirikunnat
Ivan Kolev

Ivan Kolev on seuraavien henkilöiden nimi:
Ivan Kolev (1930–2005), bulgarialainen jalkapalloilija ja olympiamitalisti
Ivan Kolev (1957–), bulgarialainen jalkapallovalmentaja
Ivan Kolev (1951–), bulgarialainen painija ja olympiamitalisti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ivan Kolev”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jacob Lorhard

Ogdoas Scholastica (1606)
Jacob Lorhard (lat. Jacobus Lorhardus) (1561, Münsingen – 19. toukokuuta 1609) oli saksalainen filosofi, joka toimi St. Gallenissa kymnaasin rehtorina vuodesta 1603.
Lorhardin nimiin on laitettu Rudolf Gocleniuksen ohella termin ’ontologia’ kehittäminen. Sana esiintyy hänen teoksessaan Ogdoas Scholastica vuodelta 1606. Termi esiintyi myös teoksen uudessa painoksessa Theatrum philosophicum vuonna 1613, eli samana vuonna kuin Gocleniuksen teoksessa Lexicon philosophicum. Goclenius on mahdollisesti saanut termin Lorhardilta tämän käydessä Marburgin yliopistossa. Lorhard tarkoitti termillä ’ontologia’ kaikkea metafysiikkaa.
Teokset

Disputatio de vera et Aristotelica methodo demonstrandi, Dissertation. Tubingae: Gruppenbach, 1595.
Liber de adeptione veri necessarii seu apodictici ..., Tubingæ, 1597.
Ogdoas Scholastica, continens Diagraphen Typicam artium: Grammatices (Latinae, Graecae), Logices, Rhetorices, Astronomices, Ethices, Physices, Metaphysices, seu Ontologiae (1606)
Theatrum philosophicum, continens Grammaticen Latinam, Graecam, et Hebraeam, Logicen, Rhetoricen, Arithmeticen, Geometriam, Musicen, Astronomicen, Ethicen, Physicen, Metaphysicen seu Ontologiam (toinen laajennettu painos teoksesta Ogdoas Scholastica, postuumisti 1613)
Irene Paredes

Irene Paredes
| Mitalit> Maa:   Espanja.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Espanja> Naisten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Australia & Uusi-Seelanti 2023 | Jalkapallo |  |
Irene Paredes (s. 4. heinäkuuta 1991) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Espanjan naisten maajoukkueessa vuoden 2019 MM-kilpailujen päättyessä 68 maaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Espanjan kaikki neljä ottelua alusta loppuun.
Paredes edusti seuratasolla viisi kautta (2016–2021) ranskalaista Paris Saint-Germainia. Hän siirtyi kesällä 2021 FC Barcelonaan.
Itä-Yhdysvallat

Itä-Yhdysvaltoihin lasketaan Ison-Britannian vuonna 1783 Yhdysvalloille luovuttamat alueet (vaaleanruskealla), sekä Florida (vaaleanvihreällä).
Itä-Yhdysvallat (engl. Eastern United States) on Yhdysvaltojen alue, johon perinteisesti lasketaan Mississippijoen itäpuoliset alueet.
Vuonna 2011 Itä-Yhdysvalloissa oli 179 948 346 asukasta, joka on noin 58,28 prosenttia koko maan asukasluvusta.
Suurimmat kaupungit vuonna 2010

New York City, 8 175 133 asukasta
Chicago, 2 695 598 asukasta
Philadelphia, 1 526 006 asukasta
Jacksonville, 821 784 asukasta
Indianapolis, 820 445 asukasta
Columbus, 787 033 asukasta
Charlotte, 731 424 asukasta
Detroit, 713 777 asukasta
Memphis, 646 889 asukasta
Boston, 617 594 asukasta
New York City.
Chicago
Philadelphia.
Jacksonville.
Indianapolis.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itä-Yhdysvallat Wikimedia Commonsissa
Ivan Kostin

Ivan Aleksejevitš Kostin (ven. Иван Алексеевич Ко́стин; 4. marraskuuta 1931 Hašezero – 28. lokakuuta 2015) oli venäläinen runoilija. Hän asui ja työskenteli enimmäkseen Petroskoissa.
Kostin palveli kolmen vuoden ajan maahanlaskujoukoissa Kostromassa. Hänen asepalveluksensa päättyi vuonna 1954, minkä jälkeen hän asettui Petroskoihin. Kostin opiskeli Moskovan Maksim Gorki -kirjallisuusinstituutissa. Hän valmistui sieltä vuonna 1965. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa oli julkaistu jo vuonna 1962. Valmistumisensa jälkeen Kostin työskenteli toimittajana. Vuonna 1971 hän pääsi kirjailijaliiton ja vuonna 1973 toimittajaliiton jäseneksi. Kostin julkaisi uransa aikana yli kaksikymmentä runokokoelmaa. Monet hänen runoistaan liittyivät Äänisniemen alueeseen, jossa hän oli varttunut. Kostin keräsi alueen kansanrunoutta ja -tarustoa sekä esineistöä, jonka hän lahjoitti valtiolliseen museoon Kižiin.
Vuonna 1993 Kostin sanoitti Armas Mišinin kanssa Karjalan tasavallan hymnin. Kostin oli aktiivinen Karjalan kirjailijaliitossa, jossa hän edisti varsinkin nuorten kirjoittajien luovaa kehitystä. Lisäksi hän oli perustamassa Zemlja Zaonežja -aluejärjestöä ja toimi sen puheenjohtajana. Kostinille myönnettiin Ystävyyden kunniamerkki vuonna 2007 ja Karjalan tasavallan kansankirjailijan arvonimi vuonna 2015. Lisäksi hän sai Puškin-mitalin. Kostin haudattiin Petroskoissa Suolusmäen hautausmaalle.
Kostinin sanoihin ovat tehneet lauluja useat säveltäjät, kuten Boris Naprejev ja Aleksandr Šemrjakov.
Ivan Kolev (painija)

| Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:   Bulgaria> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montréal 1976 | 82 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Teheran 1973 | 74 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1973 | 74 kg |  |
|  Kultaa | Madrid 1974 | 74 kg |  |
|  Pronssia | Leningrad 1976 | 82 kg |  |
Ivan Kolev (bulg. Иван Колев, s. 17. huhtikuuta 1951 Tširpan) on bulgarialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja maailman- sekä Euroopan mestari.
Kolev saavutti painiurallaan yhden olympiamitalin, kun hänet palkittiin Montréalissa 1976 pronssimitalilla. Münchenin kesäolympialaisissa 1972 Kolev oli sarjan 74 kg neljäs.
MM-kilpailuissa Kolev voitti sarjan 74 kg mestaruuden vuonna 1973. Euroopan mestariksi hän paini Helsingissä 1973 ja Madridissa 1974. Lisäksi Kolev saavutti EM-pronssia vuonna 1976.
Kolev oli naimisissa yleisurheilija Svetla Zlatevan kanssa, mutta pari erosi.
Irrelevanttiusteoreema

Irrelevanttiusteoreema on yritysrahoituksen teorian keskeisiä käsitteitä, joka tunnetaan myös Modigliani-Millerin irrelevanttiusteoreemana. Teoreeman mukaan rahoitettavan projektin arvo ei riipu siitä, miten se rahoitetaan. Rahoitusmuotojen käyttö ei myöskään vaikuta siihen, mitä toimintaa yrityksen kannattaa harjoittaa. Rahoitusrakenne on siis pohjimmiltaan merkityksetön, irrelevantti.
Perusajatus on pohjimmiltaan helppo ymmärtää. Yrityksen taloudellinen tuotos ennen rahoituskustannuksia jaetaan luotottajien ja osakkeenomistajien kesken. Suotuisissa oloissa omistajien saamat voitot kasvavat, mutta luotottajat saavat sekä lainasumman että korot ilman mitään lisiä. Vaikeuksien koittaessa omistajat eivät saa edes sijoituksiaan takaisin. Joka tapauksessa omistajat ja velkojat jakavat keskenään ylijäämää, joka muodostuu tuotoksen myynnistä saatujen tulojen ja toiminnan kulujen (palkat, toimitilojen vuokrat, raaka-aineiden hinnat ym) erotuksena. Irrelevanttiusteoreema on voimassa vain, jos tietyt olettamukset ovat voimassa. Näitä olettamuksia ovat:
Verojärjestelmä ei suosi mitään rahoitusmuotoa. Useimmat todellisen elämän verojärjestelmät suosivat velkarahoitusta: yritys voi vähentää maksamansa korot verotettavasta tuloksesta mutta ei omistajillé maksettuja osinkoja.
Konkurssikustannuksia ei ole: jos yrityksen varat ovat velkoja pienemmät, varallisuutta ei tuhoudu esimerkiksi sen takia, että yrityksen omaisuus myydään pakkohuutokaupalla todellista arvoa alemmalla hinnalla.
Kaikki mahdolliset rahoittajat ovat yhtä hyvin asioista perillä - esimerkiksi osakkeenomistajilla ei ole mitään tiedon saantiin liittyvää etulyöntiasemaa.
Irrealismi

Irrealismi on filosofian käsite, joka on luonut Nelson Goodman. Idea irrealismista syntyi, kun käytiin keskustelu epistemologiasta ja siihen liittyvästä fenomenalismista ja fysikalismista. Goodman esitti fenomenalimissa ja fysikalismissa ikään kuin kaksi versiota maailmasta. Hänen ajattelutavalleen oli tyypillistä kaikkia tieteitä koskeva moniarvoisuus, joka oli epistemologista. Irrealismin mukaan totuus on suhteellista asiayhteyksistä riippuen. Näin ollen irrealismin suhteen on hyväksytty useita realistisia ja antirealistisia kantoja, eikä niiden kesken ole nähty merkittävää ristiriitaa.
Moraalisissa seikoissa irrealismi yhdistyy  tiedostamattomiin asioihin liittyviin näkemyksiin. Moraalisissa kannanotoissa nähdään paitsi tiedostettuja seikkoja, myös ihmisen luonteesta johtuvia tiedostamattomia seikkoja.tarvitaan parempi lähde