Nathalie Loiseau
Ura

Loiseau suoritti tutkinnon vuonna 1983 Institut d’études politiques de Paris -korkeakoulussa ja vuonna 1985 Institut national des langues et civilisations orientales -yliopistossa. Vuonna 1984 Loiseau oli ehdokkaana ylioppilaskunnan vaaleissa äärioikeistolaisen Union des étudiants de droite -järjestön (suom. Oikeiston opiskelijoiden liitto) listalla. Asian tultua julkisuuteen vuonna 2019 Loiseau myönsi ehdokkuutensa mutta kiisti tietäneensä järjestön ekstremismistä ja kutsui ehdokkuuttaan ”typeräksi virheeksi”, jonka hän oli ”kokonaan unohtanut”.
Vuonna 1986 Loiseau aloitti diplomaatin virassa Ranskan Eurooppa- ja ulkoasiainministeriössä. Hän muun muassa osallistui rauhanneuvotteluihin Kambodiassa ja Somaliassa sekä oli Alain Juppé kabinetissa tämän toimiessa Ranskan ulkoministerinä. Loiseau toimi Ranskan Washingtonin-suurlähetystön tiedottajana vuosina 2002–2007. Vuonna 2003 Yhdysvallat aloitti Irakin sodan, mitä Ranska vastusti. Ranskan vastustus johti Ranska-vastaisuuteen yhdysvaltalaisessa mediassa. Loiseau ja suurlähettiläs Jean-David Levitte kirjoittivat Washington Post -lehteen artikkelin, jossa he vetosivat Yhdysvaltojen kansalaisiin ja sanoivat, että heille valehdellaan. Washingtonista Loiseau siirtyi hallintovirkamieheksi ulkoministeriöön. Jälleen ulkoministeriksi noussut Alain Juppé nimitti hänet ulkoministeriön yleishallintopäälliköksi vuonna 2011. Hän oli tässä virassa elokuuhun 2012, jolloin Juppén seuraaja Laurent Fabius siirsi hänet pikaisesti pois tästä tehtävästä. Loiseaun aiemmin johtama järjestö Femmes et diplomatie (suom. Naiset ja diplomatia) syytti Fabiusta Loiseaun perusteettomasta siirrosta ilman varoitusta tai nimittämistä toiseen virkaan. Saman vuoden marraskuussa Loiseau sanoi, ettei hänellä ole halua palata virkaan.
Loiseau siirtyi ulkoministeriöstä johtamaan arvostettua Kansallista hallintokoulua vuonna 2012. Hän oli korkeakoulun toinen naisjohtaja. Loiseaun nimitys oli poikkeuksellinen hänen diplomaattitaustansa takia ja koska hän ei ollut korkeakoulun entinen opiskelija.
Vuonna 2017 Loiseau siirtyi Ranskan eurooppaministeriksi. Tässä virassa hänellä oli aktiivinen rooli neuvotteluissa Yhdistyneen kuningaskunnan erosta Euroopan unionista. Loiseau kehotti ripeyteen neuvotteluissa ja muun muassa varoitti, että Britannian ero ilman erosopimusta voi johtaa Britannian vastaisen mielialan lisääntymiseen Ranskassa. Loiseau sai mediahuomiota kirjoitettuaan Facebookissa, että hän on nimennyt kissansa Britannian EU-eron mukaisesti ”Brexitiksi”. Loiseaun mukaan kissa maukuu öisin, jotta sille avattaisiin ovi, mutta kieltäytyy sitten menemästä ovesta ulos, verraten kissan käyttäytymistä Britannian toimintaan neuvotteluissa. Myöhemmin Loiseau sanoi kyseessä olevan vitsi ja ettei hänellä ole oikeasti kissaa.
Maaliskuussa 2019 Loiseau ilmoitti asettuvansa ehdolle Ranskan vuoden 2019 europarlamenttivaaleihin. Ennen ilmoitustaan Loiseau oli useasti kiistänyt olevansa asettumassa ehdolle. Loiseau teki ilmoituksen televisioidussa väittelyssä myöhään 14. maaliskuuta Marine Le Penin kanssa, väitteän tehneensä päätöksen ehdokkuudesta väittelyn aikana vastareaktiona Le Penin puheisiin. LREM-puolue julkisti 26. maaliskuuta ehdokaslistansa, jonka mukaisesti Loiseau oli puolueen kärkiehdokas kansallisissa vaaleissa.
Tultuaan valituksi Euroopan parlamenttiin Loiseau oli ehdolla parlamentin Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmän puheenjohtajaksi. Loiseau kertoi belgialaisessa Le Soir -lehdessä kesäkuussa 2019 suunnittelevansa suuria muutoksia ryhmässä. Hän kritisoi artikkelissa ryhmän pitkäaikaista puheenjohtajaa Guy Verhofstadtia ja sanoi ryhmästä tulevan ”vähemmän pohjoismainen”. Artikkelin mukaan Loiseau myös vertasi Euroopan kansanpuolueen ryhmän kärkiehdokasta Manfred Weberiä ektoplasmaan. Lehti poisti artikkelin pian. Artikkeli aiheutti kuitenkin kohun ryhmän sisällä, jonka seurauksena Loiseau vetäytyi kilpailusta ryhmän puheenjohtajuudesta.
Joulukuussa 2021 Loiseau valittiin Euroopan parlamentin delegaation puheenjohtajaksi Euroopan unionin ja Yhdistyneen kuningaskunnan parlamenttien yhteiseen Brexit-toimikuntaan.