stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kanavalogo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kanavalogo Wikimedia Commonsissa
Nostalgia-TV: Kanavalogo
Kalevi Wiik

| Kalevi Wiik |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1932 Turku
Kuollut: 12. syyskuuta 2015 (83 vuotta) Turku
Koulutus ja ura
Instituutti:  Turun yliopisto
Tutkimusalue:  fonetiikka
Kaino Kalevi Wiik (2. elokuuta 1932 Turku – 12. syyskuuta 2015 Turku) oli suomalainen kielitieteilijä ja Turun yliopiston fonetiikan professori vuosina 1968–1997. Wiik sai Alfred Kordelinin säätiön tieteen tunnustuspalkinnon 1992. Hän oli Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen.
Ura

Wiik väitteli filosofian tohtoriksi Turun yliopistossa 1965. Hän työskenteli Turun yliopistossa vuodesta 1959 lähtien ja toimi professorina Helsingin yliopistossa 1966–1968. Vuonna 1968 hän aloitti Turun yliopiston fonetiikan professorina ja toimi tässä virassa eläkkeellejäämiseensä saakka 1997.
Varsinaisen työnsä ohella hän vieraili muun muassa Texasin yliopistossa lingvistiikan määräaikaisena professorina ja Joensuun yliopistossa fonetiikan ja kielitieteen dosenttina.
Wiik aktivoi 1970-luvulla voimakkaasti suomalaisia kielentutkijoita. Hänen aloitteestaan järjestetään yhä vuosittaiset fonetiikan päivät, ja yhdessä professori Paavo Siron kanssa hän käynnisti kielitieteen päivät. Wiik oli perustamassa sekä Suomen kielitieteellistä yhdistystä että Suomen soveltavan kielitieteen yhdistystä. Vuonna 1997 Wiik kutsui Turkuun parikymmentä eurooppalaisten kansojen kielten juurien etsijää kahdeksasta maasta. Näin sai alkunsa kansainvälisten Roots-symposiumien sarja.
Wiik oli murteiden, erityisesti kotikaupunkinsa Turun murteen tuntija ja julkaisi aihepiiristä sekä tietokirjoja että lukuisia lehtikirjoituksia. Wiikin oppilaisiin kuului murrerunoilija Heli Laaksonen, jonka esikoisrunokokoelmaan Wiik kirjoitti esipuheen.
Teoria suomalaisten alkuperästä

Wiik tuli 1990-luvulla suuren yleisön tietoisuuteen suomalaisten ja eurooppalaisten esihistoriasta kertovien teosten kirjoittajana. Hänen näissä teoksissa esittämät käsitykset erityisesti kielellisestä substraatista eivät kuitenkaan ole saaneet laajempaa kannatusta. Aleksis Kiven Seura myönsi hänelle Eskon puumerkin vuonna 2003. Palkinnon perusteluissa todetaan: ”Professori Kalevi Wiik on ollut talttumaton puolustaessaan menneisyyttämme selittävää kontaktiteoriaa. Hän on maalannut Euroopan kartalle leveällä pensselillä vyöhykkeen, jota suomalais-ugrilaisen kielen puhujat ovat hallinneet jääkauden jälkeen Atlantilta Uralille, alkukodin kannattajat ovat jääneet Volgan mutkaansa.”
Wiikiä on syytetty huuhaa-tutkimuksen harjoittamisesta. Kun hänen teoksensa Eurooppalaisten juuret vuonna 2001 nostettiin Tieto-Finlandia-ehdokkaaksi, arvosteli joukko tunnettuja suomalaisia kielentutkijoita ehdokkuutta näennäistieteen suosimiseksi. Viimeksi Wiikin teoriaan kohdistunutta arvostelua on tarkasteltu kootusti Itä-Suomen yliopistossa vuonna 2012 valmistuneessa pro gradussa. Opinnäytetyön loppupäätelmä on, että Wiikin teoria perustuu piittaamattomuuteen tieteellisestä menetelmästä ja kuuluu näennäistieteen piiriin.
Yksityiselämä

Kalevi Wiikin puoliso oli arkkitehti Kirsti Wiik (o.s. Tavio) vuodesta 1960. Lapset Marikki (s. 1965), Ville (s. 1968).
Teoksia

Fonetiikan perusteet.  Helsinki:  WSOY kurssikirjat, 1981.  ISBN 951-0-10324-1.
Suomen kielen morfofonologian historia 1: Nominien taivutus 1649–1820.  Turku:  Turun yliopisto, fonetiikka, 1989.  ISBN 951-880-378-1.
Suomen kielen morfofonologian historia 2: Nominien taivutus 1820–1845.  Turku:  Turun yliopisto, fonetiikka, 1990.  ISBN 951-880-390-0.
Suomen kielen morfofonologian historia 3: Nominien taivutus 1845–1850.  Turku:  Turun yliopisto, fonetiikka, 1991.  ISBN 951-880-600-4.
Viron vokaalisointu.  (Suomi 140)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 1988.  ISBN 951-717-514-0.
Fonetiikan peruskurssi (1998)
Tämmöttös: Turun murteen kielioppi ja harjoituskirja (1998)
Eurooppalaisten juuret.  Jyväskylä:  Atena, 2002.  ISBN 951-796-250-9.
Suomen murteet: Kvantitatiivinen tutkimus.  (Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 987)  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2004.  ISBN 951-746-618-8.
Sano se murteella: Minkälaisia suomen murteet ovat ja missä niitä puhutaan?.  Tampere:  Pilot-kustannus, 2006.  ISBN 952-464-447-9.
Mistä suomalaiset ovat tulleet?.  Tampere:  Pilot-kustannus, 2007.  ISBN 978-952-464-579-9.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto – Kalevi Wiikin haastattelu.
Laine, Risto: Suomen murteet punniten ja numeroiden karttalehdille. Turun Sanomat 4.6.2004.
Harju-Autti, Marketta: Kaksi teosta Suomen murteista. Virittäjä 4/2009. (PDF)
Kalevi Wiikin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kadonnutta aikaa etsimässä (elokuva)

| Kadonnutta aikaa etsimässä> Remembrance of Things Fast: True Stories Visual Lies |
| --- | --- |
Ohjaaja:  John Maybury
Käsikirjoittaja:  John Maybury
Tuottaja:  Chiara Menage
Säveltäjä:  Marvin Black
Kuvaaja:  John Mathieson
Leikkaaja:   Gavin Burridge  James Bygrave  Daniel Goddard 
Lavastaja:  Alan MacDonald
Pääosat:   Tilda Swinton  Rupert Everett 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:   Arts Council of Great Britain  Channel Four Films 
Ensi-ilta:  helmikuussa 1994 (Saksa) maaliskuussa 1994 (Britannia)
Kesto:  60 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kadonnutta aikaa etsimässä (engl. Remembrance of Things Fast: True Stories Visual Lies; myös lyhemmin Remembrance of Things Fast) on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut John Mayburyn ohjaama ja käsikirjoittama brittiläinen kokeellinen tragikoominen taide-elokuva, jonka pääosissa ovat Tilda Swinton ja Rupert Everett. Kadonnutta aikaa etsimässä tarkastelee homoseksuaalien elämäntapaa niin homo- kuin heteroseksuaalien näkökulmasta ja ivaa median vaikutusta nyky-yhteiskuntaan.
Kadonnutta aikaa etsimässä tehtiin noin 37 000 dollarin budjetilla, ja sen rahoittivat Arts Council of Great Britain ja Channel Four Films. Chiara Menage oli elokuvan tuottajana. Kadonnutta aikaa etsimässä sai ensi-iltansa Berliinin elokuvajuhlilla Saksassa helmikuussa 1994. Elokuva kiersi monia elokuvajuhlia, etenkin HLBT-elokuvajuhlia, muun muassa Lontoossa, New Yorkissa, Los Angelesissa ja Chicagossa. John Maybury voitti Berliinin elokuvajuhlilla Teddy-palkinnon ja Los Angeles Film Critics Associationin parhaan kokeellisen tai independent-elokuvan Douglas Edwards -palkinnon vuonna 1994.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tilda Swinton  | … |     |
|  Rupert Everett  | … |     |
|  Aiden Shaw  | … |     |
Aiheesta muualla

Kadonnutta aikaa etsimässä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kadonnutta aikaa etsimässä Elonet.
Kadonnutta aikaa etsimässä AllMoviessa. (englanniksi)
Kadonnutta aikaa etsimässä TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Kathrine Kühl

Kathrine Møller Kühl (s. 5. heinäkuuta 2003) on tanskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Tanskan naisten maajoukkueessa elokuun 2024 loppuun mennessä 42 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin, marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi huhtikuussa 2021 ystävyysottelussa Walesia vastaan.
Kühl edusti seuratasolla kotimaassaan FC Nordsjællandia. Hän siirtyi tammikuussa 2023 Englannin Superliigassa pelaavaan Arsenaliin. Vuoden 2024 alkupuoliskon hän pelasi lainalla saman liigan Evertonissa.
Kansas City Current

Kansas City Current on yhdysvaltalainen naisten ammattilaisjalkapalloseura Kansas Citysta, Missourista. Seura pelaa NWSL-sarjassa. Seuran kotikenttä on CPKC Stadium ja päävalmentaja Vlatko Andonovski.
Kappa Crucis

Kappa Crucis sijaitsee NGC 4755:ssä
Kappa Crucis (κ Cru, HD 111973) on kaksoistähti joka sijaitsee avoimessa tähtijoukossa NGC 4755, joka tunnetaan myös nimellä Jalokivirasia.
Kamjanets-Podilskyin linnoitus

| Kamjanets-Podilskyin linnoitus> Кам'янець-Подільська фортеця |
| --- | --- |
 Kamjanets-Podilskyin linnoitus.
Sijainti:  Kamjanets-Podilskyi, Hmelnytskyin alue, Ukraina
Koordinaatit:  48.6735°N, 26.5629°E
Rakennustyyppi:  historiallinen linnoitus
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kamjanets-Podilskyin linnoitus (ukr. Кам'янець-Подільська фортеця, Kamjanets-Podilska fortetsja) on Ukrainan Hmelnytskyin alueen Kamjanets-Podilskyin kaupungissa sijaitseva historiallinen linnoitus. Se on luokiteltu maan keskeisimpiin nähtävyyksiin, yhdeksi Ukrainan seitsemästä historiallis-arkkitehtonisesta ihmeestä.
Rakenteeltaan linna on pitkänomainen, sitä rajaa monikulmion muotoinen muuri, jossa on seitsemän kokotornia, kaksi lieriömäistä puolitornia ja yksi niin sanottu cavalier-torni.
Kiovan Rusin aikana rakennettu puinen linnoitus korvattiin Liettuan suuriruhtinaskunnan aikana, 1300-luvun puolivälistä lähtien, liettualaista alkuperää olevan rusilaisen ruhtinassuvun johdolla vaiheittain rakennetulla kivisellä linnoitteella 1300–1600-lukujen aikana. Linnoitus kuvastaa 1300-1400 -luvun ukrainalaista linnoitusrakentamista. Länsiosan kaksi tornia samoin kuin itäpuolen kaksi tornia ovat Liettuan Rusin ajalta. Torneissa on kapea sylinterimäinen runko, jonka päällä on leveämpi goottilainen kaide. Ikkunoin varustetun tornin yläosan yllä on telttamainen katto. Vuosina 1374-1434 Kamianets-Podilskyi oli osin itsenäisen Podillian ruhtinaskunnan keskus. Mutta 1400-luvun puolivälissä kaupunki ja linna siirtyi Puolan vaikutuspiiriin. Linnoituksesta ja kaupungista tuli Puola-Liettuan valtioliiton rajalinnoitus. 1500-luvun puolivälissä linnaan lisättiin neljä lisätornia (Папська, Ляська, Денна & Мала Західна). 1600-luvun alussa kokonaisuuteen liitettiin Uusi linna tykistöä vastaan; tällöin nousivat myös uusi läntinen ja uusi itäinen torni.
Vuonna 1672 Turkin armeija valloitti kaupungin. Kun kaupunki sittemmin palasi Puolan yhteyteen, sen puolustusrakenteita ei enää käytetty entiseen tapaan.
Linnoitus on rakennettu Smotrytšjoen varren mutkaan strategiselle paikalle, jossa se on voinut suojata Kamjanets-Podilskyin vanhaa kaupunkia.
Ranskakielinen kartta vuodelta 1691, joka esittää linnoituksen vanhaan kaupunkiin johtavan tien vierellä.
Linnoitusta on muokattu useaan otteeseen sen historian aikana.
Linnan sisäpihaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kamjanets-Podilskyin linnoitus Wikimedia Commonsissa
Кам’янець-Подільська фортеця (ukrainaksi) (karpatium.com.ua)
Кам’янець-Подільська фортеця (sis. Youtube-video) (ukrainaksi) (7chudes.in.ua)
Становлення Національного історико-архітектурного заповідника «Кам’янець» (6-11-2021)  (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi) (niazkamenec.org.ua)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kamianets-Podilskyi Castle
Käännös suomeksi
Kaira (jazz-yhtye)

Kaira on vuonna 2017 perustettu suomalainen jazzyhtye.
Kaira-albumi

Yhtyeen ensimmäinen levy Kaira (Svart Records, 2017) julkistettiin April Jazzissa vuonna 2017. Levy yhdistelee jazzin, soulin ja funkin aineksia. Levyllä ovat mukana Markus Niittynen (piano), Sampo Tiittanen (basso), Jussi Lehtonen (rummut ja perkussiot), Joonatan Rautio (saksofoni) sekä vokalistit Nina Mya ja Sam Huber.
Soundin arviossa Juha Seitz piti tulkintoja kohtuullisen irtonaisina, joskin ajoittain yökerhomaisina. Hän olisi kaivannut jamitteluja tai kulmikkuutta virkistämään äänitettä.
Tuleva albumi Air

Kairan on määrä julkaista uusi levy nimeltä Air vuodenvaihteessa 2022–2023. Uusi albumi on instrumentaalista mainstream-jazzia. Air-albumilla soittavat Markus Niittynen (piano), Timo Lassy (saksofoni ja huilu), Heikko Remmel (basso), Jussi Lehtonen (rummut), Abdissa Assefa (perkussiot), Kalevi Louhivuori (trumpetti ja flyygelitorvi) sekä Kasperi Sarikoski (pasuuna).
Sävellykset ja sanoitukset

Kairan levyjen kappaleet on säveltänyt parivaljakko Lauri Kaira ja Markus Niittynen. Osan sanoituksista on tehnyt New Yorkissa asuva ruotsalainen jazz-artisti ja säveltäjä Emma Larsson ja osan Lasse Kurki.
Karilampi (Ylitornio)

| Karilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°17′48″N, 24°21′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  67.918.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  127,8 m  
Rantaviiva:  0,431 km  
Pinta-ala:  1,095 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKarilampi 
Karilampi  on Lapissa Ylitorniolla Kivilompolon kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 150 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Portimojärven alueella (67.91), jonka Kallijoen valuma-alueeseen (67.918) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 127,8 metriä mpy.
Kasvukipuja

Kasvukipuja viittaa seuraaviin teoksiin:
Kasvukipuja, Garry Marshallin ohjaama elokuva
Kasvukipuja, rap-artisti Cheekin albumi
Kasvukipuja, Neljä Ruusua -yhtyeen albumi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kasvukipuja”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kalle Valtola

| Kalle Valtola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. joulukuuta 1995 (ikä 28) Turku, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Unia Oświęcim
Sarja:  Polska Hokej Liga
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  TUTO Hockey (Mestis) KooKoo (SML) Mora IK (Allsv.) HK 32 Liptovský Mikuláš (SloEL) HK Dukla Michalovce (SloEL) GKS Katowice (Puola) STS Sanok (Puola)
Kalle Valtola (s. 21. joulukuuta 1995 Turku) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Puolan Polska Hokej Ligan Unia Oświęcimissa. Hänellä on hallussaan Mestiksen puolustajien yhden kauden runkosarjan piste-ennätys (14+32=46) kaudelta 2017–2018.
Ura > Maajoukkueura

Valtola on pelannut yhden poikien maaottelun Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän toimi joukkueensa varakapteenina.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston mukaan Valtola on hyökkäävä puolustaja, joka tykkää pitää kiekkoa ja tukea hyökkäyksiä. Hänen suurimpiin vahvuuksiinsa kuuluu laukaus, mikä tekee Valtolasta käyttökelpoisen pelaajan ylivoimalla. Hänellä on kuitenkin parannettavaa puolustuspään pelaamisessa. Valtola on maininnut suosikkipelaajakseen Keith Yandlen, jonka hän on maininnut myös hyvin samantyyliseksi pelaajaksi itsensä kanssa.
Muuta

Valtola valmistui ylioppilaaksi Kerttulin lukiosta keväällä 2014.
Muuta > Perhe

Valtolan pikkuveli Olli pelaa hyökkääjänä monikansallisen Erste Ligan unkarilaisjoukkue Dunaújvárosi Acélbikákissa. Heidän pikkusiskonsa Ulla pelaa salibandya puolustajana KAIS Mora IF:ssä.
Kalle Aaltosen morsian

| Kalle Aaltosen morsian |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Ossi Elstelä
Käsikirjoittaja:  Tatu Pekkarinen Ossi Elstelä
Perustuu:  Aino Pekkarisen romaaniin Perämies Kalle Aaltonen ja hänen morsiamensa (1944)  sekä Tatu ja Aino Pekkarisen näytelmään Kalle Aaltosen morsian
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Alvar Kosonen
Kuvaaja:  Kalle Peronkoski
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Koreografi:  Eugenia Rönnqvist
Pääosat:  Rolf Labbart Hillevi Lagerstam Pentti Viljanen Ossi Elstelä
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus SF Oy
Ensi-ilta:  1948
Kesto:  91 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalle Aaltosen morsian on Ossi Elstelän ohjaama elokuvakomedia vuodelta 1948. Elokuva perustuu Aino Pekkarisen romaaniin ja hänen yhdessä Tatu Pekkarisen kanssa siitä sovittamaan näytelmään sekä J. Alfred Tannerin kuplettiin.
Tarina kertoo suomalaisten merimiesten laivamatkasta. Perämies (Rolf Labbart) hurmaa laivan siivoojaksi ryhtyneen merenkulkuneuvoksen tyttären (Hillevi Lagerstam). Osa näyttelijöistä ja tanssijat ja orkesteri olivat Punaisen Myllyn väkeä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rolf Labbart  | … |  toinen perämies Kalle Aaltonen   |
|  Hillevi Lagerstam  | … |  Kaarina Hallermaa   |
|  Pentti Viljanen  | … |  merimies Sutinen   |
|  Ossi Elstelä  | … |  Amanda Saarnila, salapoliisi   |
|  Thure Bahne  | … |  ensimmäinen perämies Yrjö Kourula   |
|  Elna Hellman  | … |  Sutiska   |
|  Olavi Virta  | … |  merimies   |
|  Laila Rihte  | … |  Marja Niittylä   |
|  Kauko Andersson  | … |  merimies Kaukola, soolotanssija Aleksandrian kahvilassa  |
|  Helge Ranin  | … |  merenkulkuneuvos Hallermaa   |
|  Anna-Liisa Hämeensalo  | … |  neekerityttö, soolotanssija Aleksandrian kahvilassa   |
|  Kauko Käyhkö  | … |  tarjoilija Kahvila Kleopatrassa   |
|  Armas Jokio  | … |  merimies   |
|  Veikko Linna  | … |  kokki   |
|  Toppo Elonperä  | … |  kapteeni   |
|  Uljas Kandolin  | … |  neekeri haaremissa   |
|  Aarne Laine  | … |  fetsipäinen roisto   |
Tuotanto

Tarina kertoo suomalaisten merimiesten laivamatkasta Välimerellä, tosin taustalla pilkottaa Helsingin tuomiokirkko. Elokuvassa oli alun perin alastontanssikohtaus egyptiläiskahvilassa, mutta Elokuvatarkastamo poisti sen.
Arviot

Aikalaisarvioissa elokuvaa kiitettiin hauskaksi, vain joku kriittisempi kommentoija totesi sen kiireessä hutiloiden tehdyksi. Myöhempien televisioesitysten yhteydessä eräs kriitikko toteaa, että seikkailu alkaa lupaavan nasevasti mutta loppupuoli on tolkutonta viihdettä. Toinen toteaa, ettei aika ole kohdellut kertakäyttöelokuvaa erityisen lempeästi.
Karvajuorut

| Karvajurorut |
| --- | --- |
 Afrikankarvajuoru (Cyanotis somaliensis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Alaluokka::  Commelinidae
Lahko::  Commelinales
Heimo::  Soljokasvit Commelinaceae
Suku::  Karvajuorut Cyanotis  D.Don
Katso myös
   Karvajuorut Wikispeciesissä   Karvajuorut Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karvajuorut (Cyanotis) on soljokasveihin (Commelinaceae) kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu noin 50 lajia, joita tavataan trooppisessa sekä subtrooppisessa Afrikassa ja Aasiassa aina Australian pohjoisosiin asti.
Karvajuorut ovat yksi- tai monivuotisia ruohovartisia kasveja, jotka voivat olla kasvutavaltaan pystyjä tai maanmyötäisiä. Lehtiasento on kierteinen. Kukat ovat aktinomorfisia, ja kukkien terälehdet ovat sinisiä, violetteja tai valkoisia. Kukissa on kuusi hedettä, jotka ovat kaikki keskenään samannäköisiä sekä toimivia. Hedelmänä on leveänpuikea kota.
Lajeja

Cyanotis axillaris
Cyanotis cristata
Cyanotis kewensis – intiankarvajuoru
Cyanotis lanata – villakarvajuoru
Cyanotis longifolia
Cyanotis repens – keniankarvajuoru
Cyanotis somaliensis – afrikankarvajuoru
Cyanotis speciosa
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Cyanotis
Suomen Lajitietokeskus: Karvajuorut – Cyanotis
Kasvumuoto

Kasvumuoto on kasvien ulkonäköön, kokoon ja varren puutuneisuuteen perustuva luokittelutapa, jota käytetään etenkin (kasvi)ekologiassa. Jaottelu erilaisiin kasvumuotoihin ei ole mikään taksonominen luokittelutapa, vaan ennemminkin ekologinen tapa tyypitellä kasveja.
Maalla kasvavat voidaan jakaa kasvumuodoiltaan tavallisesti viiteen tai kuuteen "perustyyppiin", joista useimpia voidaan jakaa edelleen pienemmiksi tyypeiksi. Lisäksi voidaan erottaa tarpeen mukaan erilaisia erityisempiä kasvumuototyyppejä, kuten patjakasvit tai mehikasvit. Vesikasveista erotellaan tavallisesti kolme tai neljä kasvumuotoa sen mukaan, miten kasvien lehdet sijaitsevat veteen nähden. Kasvumuotojen määrä riippuu kuitenkin tarkastelijasta ja tarpeesta.
Maalla kasvavien kasvien kasvumuotoja:
puu
monivuotinen, yleensä suurikokoinen, puuvartinen kasvi, jolla on yksi päärunko
voidaan jakaa edelleen havupuihin ja lehtipuihin tai ainavihantiin ja kausivihantiin puihin
pensas
monivuotinen, yleensä pienempikokoinen, puuvartinen kasvi, jolla on useita runkoja
voidaan jakaa edelleen havupensaisiin ja lehtipensaisiin tai ainavihantiin ja kausivihantiin pensaisiin
varpu
alle puoli metriä korkea, puuvartinen kasvi
ruoho
ruohovartinen kasvi
voidaan jakaa edelleen yksi-, kaksi- ja monivuotisiin ruohoihin
köynnös
ruohovartinen tai puuvartinen, kasvutavaltaan köynnöstävä kasvi
voidaan jakaa edelleen ruohovartisiin köynnöksiin ja liaaneihin
epifyytti
toisten kasvien pinnoilla kasvava kasvi
Vesikasvien kasvumuotoja:
ilmaversoinen kasvi
kelluslehtinen kasvi
kelluslehtiset kasvit voidaan jakaa pohjasta kasvaviin kelluslehtisiin kasveihin ja irtokellujiin
uposlehtinen kasvi
uposlehtisiistä kasveista voidaan erottaa vielä pohjalehtiset kasvit omaksi tyypikseen
Kari Kallonen (teollisuusneuvos)

Kari Markku Kallonen (s. 26. elokuuta 1961 Lohja) on suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Kari Kallonen syntyi toimitusjohtaja Aulis Kalevi Kallosen ja Seija-Maija Linnamäen perheeseen. Hänen puolisonsa on Tiina Susanna Sarajuuri. Kallonen valmistui merkonomiksi Lohjan kauppaoppilaitoksesta 1980. Hän oli Oy Orthex Ab:n myyntimies, myyntipäällikkö, markkinointijohtaja, varatoimitusjohtaja 1981–1992, toimitusjohtaja 1993–2010 ja hallituksen jäsen 1992–2012 sekä osakas. Kallonen on ollut myös Oy Orthex Group Ab:n osakas ja hallituksen jäsen sekä Orthex-Plast Ab:n hallituksen puheenjohtaja ja Oy Orthex Finland Ab:n hallituksen jäsen, samoin kuin useiden muiden yhtiöiden omistaja ja toiminut niiden johtoelimissä. Hänellä on lisäksi ollut monia liike-elämän ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen hän sai 2011.
Karpo

Karpo voi viitata seuraaviin:
Hannu Karpo (s. 1942), suomalainen radio- ja televisiotoimittaja
Liisa Karpo, o.s. Juntunen (s. 1980), elokuvatuottaja
Raita Karpo (o.s. Marila) (1941–2023), suomalainen laulaja, Hannu Karpon entinen puoliso
Sampo Karpo (s. 1976), suomalainen toimittaja ja elokuvaohjaaja, Hannu ja Raita Karpon poika
Karpo, Ari Matikaisen ohjaama dokumenttielokuva vuodelta 2020
Karpolla on asiaa, televisio-ohjelma
Karpo, karakteristinen polynomi matematiikassa
Karpo, yksi kolmesta horasta kreikkalaisessa mytologiassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Karpo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jälkiehkäisy

Jälkiehkäisy on raskauden ehkäisyä ennen kuin alkio kiinnittyy kohtuun. Jälkiehkäisyä käytetään suojaamattoman yhdynnän jälkeen, tai jos käytetty ehkäisymenetelmä on pettänyt esimerkiksi kondomin hajoamisen tai unohtuneen ehkäisypillerin vuoksi. Suomessa jälkiehkäisyyn käytetään kahta hormonaalista jälkiehkäisymenetelmää tai kuparikierukkaa.
Jälkiehkäisyn toiminta ja käyttö

Jälkiehkäisyssä alkion kiinnittyminen kohtuun estetään hormonaalisesti tai kuparikerukalla. Jälkiehkäisy on sitä tehokkaampaa, mitä nopeammin yhdynnän jälkeen sitä käytetään. Valmisteesta riippuen jälkiehkäisyä tulisi käyttää korkeintaan 3–5 päivän kuluttua suojaamattomasta yhdynnästä. Jos alkio ehtii kiinnittymään, jälkiehkäisy on tehoton.
Jälkiehkäisyä käytetään, jos ehkäisyä ei ole käytetty lainkaan tai jos käytetty ehkäisymenetelmä on pettänyt. Ehkäisy voi pettää esimerkiksi, kun kondomi rikkoutuu tai luiskahtaa paikoiltaan yhdynnän aikana. Muita syitä voivat olla ehkäisypillerin unohtuminen, kierukan poistuminen paikoiltaan tai ehkäisylaastarin irtoaminen.