stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Daniel Salonen
Ura > Seuraura

Salonen on Grankulla IFK:n kasvatti. Hän siirtyi juniorina sittemmin Kiekko-Espooseen. Kaudella 2020–2021 Salonen palkittiin U16 SM-sarjan parhaana maalivahtina Jukka Tammi -palkinnolla ja valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi Rauman Lukkoon, kun valmennuspäällikkö Timo Elo otti Saloseen yhteyttä. Salonen pelasi lähes koko kauden seuran U18-joukkueessa, mutta myös yhden ottelun U20-joukkueessa. Myös kauden 2022–2023 hän pelasi suurimmaksi osaksi Lukon U18-joukkueesta, jossa Salonen pelasi alkukaudella kolme peräkkäistä nollapeliä. Hän voitti kauden päätteeksi U18 SM-hopeaa. Salonen nostettiin U18-joukkueesta suoraan SM-liigajoukkueen kokoonpanoon ensimmäisen kerran vain 16-vuotiaana 7. lokakuuta 2022 pelattuun otteluun Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan, kun Lukko lainasi toisen maalivahtinsa Samuel Jukurin Mestikseen. Hän puki neljään runkosarjaotteluun, mutta Salonen ei saanut kuitenkaan peliaikaa. Hän pelasi kauden aikana myös yhdeksän ottelua U20-joukkueessa.
Kaudella 2023–2024 Salonen nousi Lukon U20-joukkueen pääasialliseksi vastuunkantajaksi. Hän puki SM-liigajoukkueen paidan kuuteen runkosarja- ja neljään Mestarien liigan otteluun. Salonen sai ensimmäiset ja kauden ainoaksi jääneet peliaikansa SM-liigassa 13. helmikuuta 2025 vieraissa JYPiä vastaan. Hän lähti otteluun kakkosmaalivahtina Daniel Lebedeffille, kunnes Lukko vaihtoi Salosen maalinsuulleen ajassa 44.28, kun JYP siirtyi ottelussa 5–2-johtoon. Hän pelasi vain 2.18 minuuttia, jonka aikana Salosta kohti ei lauottu kertaakaan. Lukko teki kuitenkin kaksi kavennusmaalia, joiden jälkeen Lebedeff vaihdettiin takaisin joukkueen maalille.
Myös kauden 2024–2025 Salonen aloitti Lukon U20-joukkueessa. Hänet valittiin U20 SM-sarjan syyskuun kuukauden pelaajaksi. Tammikuussa 2025 Lukko vuokrasi Salosen kuukauden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Kajaanin Hokkiin. Hän torjui nollapelin heti Mestis-debyytissään 17. tammikuuta 2025 Kiekko-Vantaata vastaan, kun Hokki voitti ottelun lukemin 3–0. Salonen torjui ottelussa 28 kertaa. Hän torjui voiton myös seuraavassa ottelussa, jonka jälkeen Salonen valittiin Mestiksen viikon pelaajaksi. Hän pelasi Hokissa neljä ottelua, kunnes tammikuun lopulla Lukko kutsui Salosen SM-liigavahvuuteensa John Lethemonin loukkaannuttua. Salonen palasi Hokin maalinsuulle 1. helmikuuta pelattuun otteluun.
Ura > Maajoukkueura

Salonen on pelannut yhden nuorten maaottelun.
Señorita (Shawn Mendesin ja Camila Cabellon kappale)

| ”Señorita” Shawn Mendes & Camila Cabello |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Shawn Mendes (Deluxe) Romance
 Äänitetty : huhtikuu 2019
 Julkaistu: 21. kesäkuuta 2019
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tekijä(t): Andrew Wotman   Benjamin Levin   Alexandra Tamposi   Charlotte Aitchison   Jack Patterson   Magnus Høiberg   Shawn Mendes   Camila Cabello
 Tuottaja(t): Andrew Watt   Benny Blanco   Cashmere Cat
 Tyylilaji: latinopop
 Kesto: 03.11
 Levy-yhtiö: Island Records  Epic Records
Shawn Mendesin muut singlet
| ”If I Can’t Have You” 2019 | ”Señorita” 2019 | ”Lover”  |
Camila Cabellon muut singlet
| ”Find U Again” 2019 | ”Señorita” 2019 | ”South of the Border” 2019 |
Señorita on Shawn Mendesin ja Camila Cabellon yhteinen kappale, joka julkaistiin 21. kesäkuuta 2019. Se on Shawn Mendesin albumilla Shawn Mendes (Deluxe) ja Camila Cabellon albumilla Romance. Kappale on päässyt listojen kärkeen useissa maissa, kuten Yhdysvalloissa ja Suomessa.
Viikottaiset listat

| Lista (2019–2020) | Sijoitus |
| --- | --- |
Argentiina (Argentiina Hot 100): 7

Bolivia (Monitor Latino): 3
Brasilia (União Brasileira de Compositores): 1
Bulgaria (PROPHON): 1

Chile (Monitor Latino): 2
Kiina Airplay/FL (Billboard): 1

Columbia (National-Report): 12
Costa Rica (Monitor Latino): 1
Kroatia (HRT): 1

Dominikaaninen tasavalta (Monitor Latino): 10
Ecuador (Monitor Latino): 3
El Salvador (Monitor Latino): 13
Viro (Eesti Tipp-40): 2
Euro digital songs (Billboard): 1

Kreikka (IFPI): 1
Guatemala (Monitor Latino): 10
Honduras (Monitor Latino): 11

Islanti (Tonlist): 1

Japani (Japan Hot 100): 38
Latvia (LAIPA): 1
Lebanon (OLT20 Combined Chart): 1
Liettua (AGATA): 1
Malesia (RIM): 1
Meksiko (Monitor Latino): 2

Nicaragua (Monitor Latino): 1

Panama (Monitor Latino): 1
Paraguay (Monitor Latino): 10
Paraguay (SGP): 32
Peru (Monitor Latino): 6

Puerto Rico (Monitor Latino): 6
Romania (Airplay 100): 1

Singapore (RIAS): 1

Slovenia (SloTop50): 1
Etelä-Korea (Gaon): 19

Uruguay (Monitor Latino): 3

Yhdysvallat Rolling Stone Top 100: 2
Venezuela (Monitor Latino): 13
Bubble Bobble

| Bubble Bobble |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Taito
Julkaisija:  Romstar
Jakelija:  Romstar
Suunnittelija:  Fukio Mitsuji
Pelisarja:  Bubble Bobble
Julkaistu:  1986
Lajityyppi:  toimintapeli, tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  kolikkopeli, Amiga, Amstrad CPC, Apple II, Atari ST, Commodore 64, FM Towns, Game Boy Color, IBM PC, MSX, NES, Sega Master System, Sega Game Gear, Sharp X68000, ZX Spectrum ja matkapuhelimelle
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Bubble Bobble on Taiton kehittämä tasohyppelypeli, joka on julkaistu vuonna 1986 kolikkopelinä. Peli on käännetty lukuisille tietokoneille ja pelikonsoleille.
Peli on 1980-luvun tunnetuimpia tietokone- ja videopelejä.
Pelaaminen

Pelin päähenkilöt ovat kaksi lohikäärmettä, vihreä Bub ja sininen Bob. Pelaajien lohikäärmeet puhaltavat kuplia, joihin kiinni jääneet viholliset voidaan tuhota puhkaisemalla kupla.
Peli koostuu sadasta yhden ruudun kokoisesta jaksosta. Jaksoissa on tasoja, joilla pelihahmot voivat kulkea. Pelaajien hahmot voivat myös hypätä tasolta toiselle tai alhaalta päin tason läpi. Joissakin jaksoissa on ruudun pohjalla aukko, josta pudottuaan hahmo putoaa välittömästi ruudun ylälaidasta takaisin peliin. Pelaajien puhaltamien kuplien lisäksi ruudun lävitse virtaa muita kuplia, jotka sisältävät esimerkiksi vettä tai kirjaimia. Vesikuplan puhkaisu aiheuttaa virtauksen, joka vie eteen sattuneet vihollisia mukanaan, kuuden eri kirjaimen keräämisestä (”extend”) pelaaja saa uuden elämän. Lisäksi ruudulle ilmestyy lukuisia bonus-esineitä, joiden kerääminen auttaa jakson ratkaisemisessa esimerkiksi nopeuttamalla lohikäärmeen liikkumista.
Kuplat puhkeavat, kun lohikäärme hyppää sen päälle tai jos kupla osuu dinosauruksen selän piikkeihin tai jos kupla jää lohikäärmeen ja seinän väliin. Lohikäärmeet voivat myös hyppiä kuplien päällä. Jokaisessa kentässä kuplilla on oma määrätty ajautumisratansa, ja ne liikkuvat jollain tietyllä nopeudella. Ruudusta toiseen vaihtelee myös se aika, jonka verran viholliset ovat kuplien vankina ennen kuin ne vapautuvat vihaisina (jolloin ne ovat punaisia ja nopeampia). Jos ruudussa viettää liian pitkän ajan, viholliset ensin suuttuvat (”hurry up!”) ja myöhemmin ruudulle ilmaantuu voittamaton vihollinen, valkoinen kalan pääkallo, joka hakeutuu pelaajaa kohti. Kolikkopelin kotilaitteille tehdyissä käännöksissä kuplien virtausnopeus ja vihollisten vankinapysymisaika eivät välttämättä vaihtele ollenkaan.
Peliä on kutsuttu ”yhden huoneen tasohyppely-pulmapeliksi” (SRPP, Single Room Platformer-Puzzle), joista peli on tunnetuin. Peli on pidetty myös seuraajana Chack'n Pop -pelille.
Kehitys

Pelin suunnittelija on Fukio Mitsuji (MTJ), joka kehitti myös Rainbow Islandsin.
Musiikki on Zuntata-nimisen ryhmän ja Tadashi Kimijiman tekemä.
Vaikutus

Pelin aikana kuultava ylipirteä musiikki on jäänyt ihmisten päähän ja siitä on myöhemmin tehty lukuisia remiksauksia. Siitä liikkuu Internetissä myös oikeilla soittimilla esitettyjä versioita, kuten erään hampshirelaisen peruskoulun puhallinorkesterin tekemä nauhoitus.
Vastaanotto

Pelin Commodore 64 -versio sai arvosanaksi 97 % Zzap!-lehden arvostelussa.
Pelin Amiga-versio sai arvosanaksi 84 % CU Amiga -lehden arvostelussa.
Jatko-osat

Rainbow Islands - The Story of Bubble Bobble 2, (1987), kolikkopeli, käännetty lukuisille laitteille
Final Bubble Bobble, (1988), Sega Master System
Parasol Stars, (1991), alun perin PC-Engine, käännetty muutamille muille laitteille
Bubble Bobble Part 2, (1993), NES
Bubble Bobble II, toiselta nimeltään Bubble Symphony, (1994), kolikkopeli, käännetty Sega Saturnille
Bubble Memories - The Story of Bubble Bobble III, (1996), kolikkopeli
Rainbow Islands - Putty's Party, (2000), Bandai Wonderswan
Lisäksi Bubble Bobblen päähenkilöt ovat myös Puzzle Bobble -sarjan pääosassa.
Aiheesta muualla

Bubble Bobble Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
Bubble Bobble Arcade History -sivustolla (englanniksi)
Bubble Bobble MobyGamesissa (englanniksi)
Bubble Bobble Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Bubble Bobble FAQ (Arkistoitu – Internet Archive)
Category at ODP (Arkistoitu – Internet Archive)
BUBBLE BOBBLE by Taito Instruction manual.
Remiksauksia pelin musiikista
Lisää remiksauksia (Arkistoitu – Internet Archive) (mukana Hampshire Regional Schoolissa tehty liveversio)
Kuvakaappaus pelistä.
True Beauty

True Beauty on televisio-ohjelma, jossa kilpailee kymmenen ihmistä maan kauneimman ihmisen tittelistä. Ohjelmassa punnitaan sisäistä ja ulkoista kauneutta. Tuomareina ohjelmassa toimivat Nolé Marin, ex-supermalli Cheryl Tiegs sekä Vanessa Minnillo, joka myös juontaa sarjaa. Kisan voittaja saa 100 000 dollaria ja pääsee People-lehden 100 kauneimman ihmisen listalle.
Aiheesta muualla

True Beauty Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Jalkapallon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2001

Jalkapallon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2001 olivat 13. nuorten maailmanmestaruuskilpailut. Kisat järjestettiin Argentiinassa 17. kesäkuuta – 8. heinäkuuta. Ottelut pelattiin Buenos Airesissa, Córdobassa, Mendozassa, Rosariossa, Saltassa ja Mar del Platassa. Loppu- ja pronssiottelun pelipaikkana oli José Amalfitani Stadium Buenos Airesissa. Turnaukseen osallistui 24 joukkuetta, joista Argentiina pääsi turnaukseen kisaisäntänä ja muista joukkueista kuusi tuli Euroopasta, neljä Etelä-Amerikasta, neljä Pohjois- ja Keski-Amerikasta, neljä Aasiasta, neljä Afrikasta ja yksi Oseaniasta.
Mestaruuden voitti Argentiina, joka voitti loppuottelussa Ghanan maalein 3–0. Pronssia sai Egypti, joka voitti pronssiottelussa Paraguayn maalein 1–0. Puolivälierissä karsiutuivat Alankomaat, Brasilia, Ranska ja Tšekki. Paras maalintekijä oli 11 maalia tehnyt Argentiinan Javier Saviola.
Adolf Ogi

Adolf Ogi heinäkuussa 2000
Adolf Ogi (s. 18. heinäkuuta 1942 Kandersteg, Bern) on Sveitsin kansanpuolueen poliitikko, liittoneuvoston jäsen 9. joulukuuta 1987 – 31. tammikuuta 2000 sekä liittopresidentti vuosina 1993 ja 2000. Helmikuussa 2001 hänet nimitettiin Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteerin neuvonantajaksi. Liittoneuvostossa Ogi toimi ensin liikenne-, viestintä- ja energiaministerinä 1988-1995 ja sitten puolustusministerinä 1995-2000.
Ogi on ollut vuodesta 1972 lähtien naimisissa Katrin Ogin (o.s. Marti) kanssa ja heillä on kaksi lasta: Mathias (k. 2009) ja Caroline. Pariskunta asuu nykyisin Fraubrunnenissa.
Linkit

Historischen Lexikon der Schweizin artikkeli (saksaksi)
Sveitsin liittopresidentit
Furrer | Druey | Munzinger | Furrer | Naeff | Frey-Herosé | Furrer | Stämpfli | Fornerod | Furrer | Stämpfli | Frey-Herosé | Knüsel | Stämpfli | Fornerod | Dubs | Schenk | Knüsel | Fornerod | Dubs | Welti | Dubs | Schenk | Welti | Cérésole | Schenk | Scherer | Welti | Heer | Schenk | Hammer | Welti | Anderwert | Droz | Welti | Bavier | Ruchonnet | Welti | Schenk | Deucher | Droz | Hertenstein | Hammer | Ruchonnet | Welti | Hauser | Schenk | Frey | Zemp | Lachenal | Deucher | Ruffy Müller | Hauser | Brenner | Zemp | Deucher | Comtesse | Ruchet | Forrer | Müller | Brenner | Deucher | Comtesse | Ruchet | Forrer | Müller | Hoffmann | Motta | Decoppet | Schultess | Calonder | Ador | Motta | Schultess | Haab | Scheuer | Chuard | Musy | Häberlin | Motta | Schultess | Haab | Musy | Häberlin | Motta | Schultess | Pilet-Golaz | Minger | Meyer | Motta | Baumann | Etter | Pilet-Golaz | Wetter | Etter | E. Celio | Stampfli | von Steiger | Kobelt | Etter | E. Celio | Nobs | Petitpierre | von Steiger | Kobelt | Etter | Rubattel | Petitpierre | Feldmann | Streuli | Holenstein | Chaudet | Petitpierre | Wahlen | Chaudet | Spühler | von Moos | Tschudi | Schaffner | Bonvin | Spühler | von Moos | Tschudi | Gnägi | N. Celio | Bonvin | Brugger | Graber | Gnägi | Furgler | Ritschard | Hürlimann | Chevallaz | Furgler | Honegger | Aubert | Schlumpf | Furgler | Egli | Aubert | Stich | Delamuraz | Koller  | Cotti | Felber | Ogi | Stich | Villiger | Delamuraz | Koller | Cotti | Dreifuss | Ogi | Leuenberger | Villiger | Couchepin | Deiss | Schmid | Leuenberger | Calmy-Rey | Couchepin | Merz | Leuthard | Calmy-Rey | Widmer-Schlumpf | Maurer | Burkhalter | Sommaruga |  Schneider-Ammann | Leuthard | Berset | Maurer | Sommaruga
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Belgia  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse  IdRef
Mies astui junasta

| Mies astui junasta> Bad Day at Black Rock |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Sturges
Käsikirjoittaja:  Alkuperäistarina: Howard Breslin Elokuvasovitus: Don McGuire Millard Kaufman
Tuottaja:  Dore Schary
Säveltäjä:  André Previn
Kuvaaja:  William C. Mellor
Tuotantosuunnittelija:  Millard Kaufman
Pääosat:  Spencer Tracy Robert Ryan Anne Francis Dean Jagger Walter Brennan
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:  7. tammikuuta 1955 (Yhdysvallat)
Kesto:  81 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mies astui junasta  (Bad Day at Black Rock) on yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka ohjasi John Sturges. Elokuvan pääosissa ovat Spencer Tracy, Robert Ryan, Anne Francis, Dean Jagger, Walter Brennan, John Ericson, Ernest Borgnine ja Lee Marvin.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Mies astui junasta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hevoslampi (Jyväskylä)

| Hevoslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62°04′25″N, 25°20′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saajoen valuma-alue (14.27)
Laskuoja:  oja Syväjärveen 
Järvinumero:  14.274.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  172,6 m  
Pituus:  260 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,659 km  
Pinta-ala:  0,967 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHevoslampi 
Hevoslampi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Hirvimäen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Saajoen valuma-alueella (14.27), jonka Kattilaojan valuma-alueeseen (14.274) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 172,6 metriä mpy.
José María Giménez

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: José María Giménez de Vargas
Syntymäaika: 20. tammikuuta 1995 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Toledo, Uruguay
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: Atlético Madrid
Pelinumero: 2
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2013 | Danubio | 16 | (0) |
| 2013– | Atlético Madrid | 241 | (6) |
Maajoukkue
| 2013 | Uruguay U20 | 9 | (0) |
| 2013– | Uruguay | 92 | (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. tammikuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. tammikuuta 2025.
José María Giménez de Vargas (s. 20. tammikuuta 1995 Toledo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan pääsarjassa pelaavaa Atlético Madridia. Giménez on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura

Giménez aloitti ammattilaisuransa kaudella 2012–2013 kotimaansa pääsarjassa pelaavassa Danubiossa. Huhtikuussa 2013 hän solmi viisivuotisen sopimuksen Atlético Madridin kanssa. Ensimmäisen Atlético-kautensa aikana Giménez pelasi vain yhden liigaottelun ja yhden cup-ottelun. Kausi päättyi Atléticon liigamestaruuteen.
Seuraavien neljän kauden aikana Giménez pelasi 17−27 Primera Divisionin ottelua kaudessa. Kaudella 2015−2016 hän pelasi Mestarien liigassa vielä molemmissa välierissä täydet minuutit mutta ei päässyt kentälle tappiollisessa loppuottelussa Real Madridia vastaan. Giménez oli voittamassa Eurooppa-liigaa kaudella 2017−2018 pelaten kaikkiaan seitsemän ottelua mukaan lukien loppuottelu Marseillea vastaan. Kausina 2018−2021 Giménez pelasi kullakin kaudella 21 Espanjan liigan ottelua. Kaudella 2020−2021 hän voitti toisen Espanjan-mestaruutensa. Kaudella 2021−2022 hän pelasi Espanjassa 24 liigaottelua ja teki toukokuussa liigauransa neljännen maalin.
Maajoukkueura

Giménez edusti maataan heinäkuussa 2013 Turkissa pelatussa alle 20-vuotiaiden MM-turnauksessa, jossa Uruguay sijoittui toiseksi. Hän pelasi Uruguayn kaikissa seitsemässä ottelussa.
Giménez esiintyi ensimmäistä kertaa maansa A-maajoukkueessa syyskuussa 2013 Kolumbiaa vastaan pelatussa MM-karsintaottelussa. Hänet valittiin myös vuoden 2014 Brasilian maailmanmestaruuskilpailuihin, jossa hän pelasi kolmessa ottelussa. Häntä pidettiin yhtenä kisojen parhaista nuorista pelaajista.
Giménez teki ensimmäiset maaottelumaalinsa ystävyysotteluissa Etelä-Koreaa vastaan syyskuussa 2014 ja Costa Ricaa vastaan marraskuussa 2014. Hän pelasi Uruguayn kaikki ottelut Copa Américassa 2015 ja 2016 ja teki ensin mainitussa maalin alkulohko-ottelussa Paraguayta vastaan. Kesäkuussa 2017 Giménez teki maalin ystävyysottelussa Irlantia vastaan ja vuotta myöhemmin ystävyysottelussa Uzbekistania vastaan. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi neljä ottelua ja teki voittomaalin avausottelussa Egyptiä vastaan.
Syyskuussa 2018 Giménez teki maalin ystävyysottelussa Meksikoa vastaan. Copa Américassa 2019 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa neljässä ottelussa ja teki maalin alkulohko-ottelussa Japania vastaan. Copa Américassa 2021 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa viidessä ottelussa mutta epäonnistui joukkueensa toisena laukojana Kolumbian voittoon päättyneen puolivälieräottelun päättäneessä rangaistuspotkukilpailussa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täydet minuutit joukkueensa kaikissa kolmessa ottelussa.
Diego Laxalt

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Diego Sebastián Laxalt Suárez
Syntymäaika: 7. helmikuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Montevideo, Uruguay
Pelipaikka: vasen keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: Dynamo Moskova
Junioriseurat
: Defensor Sporting
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2013 | Defensor Sporting | 15 | (1) |
| 2013–2016 | Internazionale | 0 | (0) |
| 2013–2014 | → Bologna | 15 | (2) |
| 2014–2015 | → Empoli | 4 | (0) |
| 2015–2016 | → Genoa | 43 | (3) |
| 2016–2018 | Genoa | 68 | (4) |
| 2018–2021 | Milan | 20 | (0) |
| 2019–2020 | → Torino | 16 | (0) |
| 2020–2021 | → Celtic |  |  |
| 2021– | Dynamo Moskova |  |  |
Maajoukkue
| 2013 | Uruguay U20 | 16 | (1) |
| 2016– | Uruguay | 24 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. kesäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. elokuuta 2022.
Diego Sebastián Laxalt Suárez (s. 7. helmikuuta 1993 Montevideo, Uruguay) on uruguaylainen jalkapalloilija. Laxalt edustaa Venäjän Valioliigassa pelaavaa Moskovan Dynamoa. Pelipaikaltaan Laxalt on vasen keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Uruguaylainen Defensor Sporting nosti Laxaltin junioreistaan edustusjoukkueeseen kesällä 2012. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Primera Divisiónissa 1. syyskuuta 2012, kun Defensor Sporting voitti Montevideo Wanderersin vierasottelussa 4–0. Yhteensä Laxalt pelasi 15 pääsarjaottelua kaudella 2012–2013. Ensimmäisen ja kauden ainoan maalinsa hän teki 24. helmikuuta 2013 Nacionalia vastaan 1–0-vierasvoitossa. Elokuussa 2013 Italian Serie A:ssa pelaava Internazionale hankki Laxaltin 2,8 miljoonalla eurolla.
Kauden 2013–2014 Laxalt pelasi lainalla Bolognassa. Hän pelasi ensimmäisen Serie A -ottelunsa 25. syyskuuta 2013 joukkueen pelatessa kotonaan 3–3-tasapelin Milanin kanssa ja onnistui heti maalinteossa kahdesti. Yhteensä Laxalt pelasi kauden aikana 15 sarjaottelua, joissa hän teki nuo kaksi maalia. Syyskaudeksi 2014 Laxalt lainattiin toiseen Serie A -seuraan, Empoliin, jossa hän pelasi neljä sarjaottelua. Tammikuussa 2015 Laxalt siirtyi kolmanteen lainaseuraansa samassa sarjassa, Genoaan. Kevätkauden aikana hän pelasi seurassa kahdeksan pääsarjaottelua. Kaudella 2015–2016 hän pelasi Genoassa lainalla 35 liigaottelua, joissa teki kolme maalia.
Laxalt siirtyi puolentoista vuoden lainapestin jälkeen Genoaan pysyvästi 5,8 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2016. Hän pelasi seuraavalla kaudella 36 Serie A -ottelua ja teki yhden maalin. Seuraavalla kaudella hän viimeisteli kolme maalia 32 pelaamassaan liigaottelussa.
Maajoukkueura

Laxalt on edustanut Uruguayta alle 20-vuotiaiden maajoukkuetasolla. Hän oli mukana alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa Argentiinassa 2013 ja saman ikäluokan MM-kilpailuissa Turkissa samana vuonna. MM-turnauksessa Uruguay saavutti hopeaa. Laxalt pelasi Etelä-Amerikan-mestaruuskilpailuissa yhdeksän ja MM-kilpailuissa seitsemän ottelua. Etelä-Amerikan-mestaruusturnauksessa hän onnistui myös maalinteossa Brasiliaa vastaan.
Laxalt valittiin Uruguayn jalkapallomaajoukkueeseen ensimmäisen kerran MM-karsintaotteluun Brasiliaa vastaan maaliskuussa 2016. Hän ei kuitenkaan saanut peliaikaa, kuten ei saman vuoden Copa América Centenariossakaan, vaikka kuuluikin joukkueeseen. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Venezuelaa vastaan saman vuoden lokakuussa. Ensimmäisen arvokilpailujen lopputurnauksen ottelunsa hän pelasi MM-kilpailuissa 2018 tultuaan vaihdosta kentälle ottelussa Saudi-Arabiaa vastaan.
Paul Pogba

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Paul Labile Pogba
Syntymäaika: 15. maaliskuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Lagny-Sur-Marne, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 191 cm
Seura
Seura: Juventus
Pelinumero: 10
Junioriseurat
1999–2006: Roissy-en-Brie
2006–2007: Torcy
2007–2009: Le Havre
2009–2011: Manchester United
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2012 | Manchester United | 3 | (0) |
| 2012–2016 | Juventus | 124 | (28) |
| 2016–2022 | Manchester United | 154 | (29) |
| 2022– | Juventus | 8 | (0) |
Maajoukkue
| 2008–2009 | Ranska U16 | 17 | (1) |
| 2010 | Ranska U17 | 10 | (2) |
| 2010–2011 | Ranska U18 | 6 | (1) |
| 2011–2012 | Ranska U19 | 12 | (4) |
| 2012–2013 | Ranska U20 | 13 | (3) |
| 2013–2022 | Ranska | 91 | (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. joulukuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. toukokuuta 2022.
| Mitalit> Miesten jalkapallo.Maa:   Ranska.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten jalkapallo.Maa:   Ranska.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten jalkapallo.Maa:   Ranska.MM-kilpailut  | Miesten jalkapallo> Maa:   Ranska. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Venäjä 2018 | Jalkapallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ranska 2016 | Jalkapallo |  |
| Kansojen liiga  | Kansojen liiga  | Kansojen liiga  |  |
|  Kultaa | Kansojen liiga 2020–2021 | jalkapallo |  |
| U-20 MM-kilpailut  | U-20 MM-kilpailut  | U-20 MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Turkki 2013 | Jalkapallo |  |
Paul Labile Pogba (s. 15. maaliskuuta 1993 Lagny Sur Marne) on ranskalainen jalkapalloilija, joka edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Juventusta. Hän kärysi dopingista elokuussa 2023, josta hän sai 18 kuukauden pelikiellon. Hänen pelipaikkansa on keskikenttä, jossa Pogba pystyy pelaamaan sekä hyökkäävässä että puolustavassa roolissa. Pogban vanhemmat ovat kotoisin Guineasta.