stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Demon’s Souls
Kehitys > Playstation 3 julkaisu

Demon’s Souls julkistettiin ensi kertaa vuoden 2008 lopussa, jonka yhteydessä puhuttiin ainoastaan japanilaisesta versiosta. Sieltä se leviäisi muihin osiin Itä-Aasiaa, kuten Taiwaniin ja Etelä-Koreaan. Pelin julkaisi Aasiassa 5. helmikuuta 2009 Sony Computer Entertainment, jolla ei ollut suunnitelmia jakaa peliä muihin valtioihin. Aasian versiota ja positiivista vastaanottoa seurasi Atlusin ilmoitus vuoden 2009 E3-messuilla, jossa he kertoivat aikeistaan julkaista pelin Pohjois-Amerikassa saman vuoden lopulla. Yhdysvaltalainen versio käyttää erillisiä palvelimia verkkopelaamista varten, joten japanilaisten kanssa pelaaminen ei ole mahdollista. Sama alueellinen rajoitus koskee lisäksi tallennuksien ja trophy-saavutuksien yhteensopimattomuutta. Atlus julkaisi pelistä myös opaskirjalla varustetun Deluxe Edition -keräilypainoksen.
Eurogamer otti yhteyttä Atlusiin ja tiedusteli mahdollisesta Euroopan julkaisusta. Heidän puhemiehensä Aram Jabbari antoi lausunnon, jossa hän kertoi: ”En ole tällä hetkellä varautunut Euroopan julkaisuun liittyvistä suunnitelmista. Toivottavasti peli jatkaa menestyksekkäällä linjallaan ja eurooppalaiset julkaisijat huomaisivat sen.” Myös muut From Softwaren tuotteita julkaisseet yhtiöt, kuten Tecmo Koei ja Ubisoft vastasivat kyselyyn kieltävästi. Huhtikuussa 2010 Namco Bandai kuitenkin ilmoitti tuovansa Demon’s Soulsin Eurooppaan 25. kesäkuuta erikoisversion muodossa. Keräilyversio kantaa nimeä Black Phantom Edition ja se sisältää äänilevyn, taidekirjan sekä läpipeluuoppaan. PlayStation 3 -pelien aluekoodittomuuden seurauksena halukkaat ovat kuitenkin jo voineet tilata pelin Pohjois-Amerikasta tai Aasiasta.
Enterbrain julkaisi Japanissa 2009 rajoitetun strategiaoppaan, Demon’s Souls Official Perfect Guiden, joka sisälsi 192 sivua perinpohjaista tietoa pelin aseista, panssareista, tarvikkeista, kartoista ja salaisuuksista. Japanilaiseen PlayStation Home -palveluun julkaistiin myös pelissä esiintyvien hahmojen varustesettejä.
Kehitys > Playstation 5 uusintaversio

Pelistä on julkaistu uusintaversio Playstation 5 pelikonsolille 12. marraskuuta 2020. Uusintaversion kehittäjä on pelien uusintaversioihin erikoistunut Bluepoint Games, eikä alkuperäinen kehittäjä FromSoftware.  Tässä versiossa pelin grafiikat, ja sen taiteellinen tyyli on luotu uudelleen ja pelin grafiikat tukevat uutta teknologiaa, kuten 4K kuvalaatua ja Ray tracing valaistusta.
Remakessa on kaksi eri grafiikka asetusta eri kuvalaaduille: toinen vaihtoehto parantaa pelin kuvalaatua, ja toinen parantaa pelin suorituskykyä, sekä kuvataajuutta.
Kehitys > Musiikki

| Demon’s Souls Soundtrack Shunsuke Kida |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Julkaistu: NA 6. lokakuuta 2009
 Tyylilaji: videopelin soundtrack
 Kesto: 72.14
Demon’s Soulsin musiikit on säveltänyt japanilainen Shunsuke Kida, joka on työskennellyt useita vuosia televisio- ja elokuvakappaleiden parissa. Hänen luoma äänilevynsä julkaistiin alkujaan vain Pohjois-Amerikassa, mutta keräilyversion myötä se saapui myös Eurooppaan. Soundtrackia markkinoitiin GameStopin ennakkotilaustarjouksen yhteydessä.
RPGFan-sivuston Patrick Gann vertasi kappaleiden sävyä 1970-luvun elokuviin ja huomasi selkeitä yhtäläisyyksiä entisajan barokkiin. Hän nosti esille japanilaisten vokalistien ja orkesterin kyvykkyyden sekä täydellisesti hyödynnetyt tauko-osuudet. Gann päätti arvostelunsa toteamukseen: ”Jos minun täytyisi valita yksi adjektiivi kuvaamaan Demon’s Soulsin soundtrackia, se olisi ’lumoava’.”
| Demon’s Souls kappaleluettelo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Demon’s Souls | 2.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | The Beginning | 2.19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Tales of Old | 2.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Maiden in Black | 4.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Nexus | 4.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Phalanx | 2.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Tower Knight | 3.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Penetrator | 3.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Old King Allant | 3.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Adjudicator | 2.10 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Old Hero | 1.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Storm King | 2.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Fool's Idol | 3.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Maneater | 2.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Old Monk | 2.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Leechmonger | 3.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Dirty Colossus | 2.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Maiden Astraea | 2.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Armor Spider | 2.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Flamelurker | 3.15 |  |  |  |  |  |  |  |
| 21. | Dragon God | 2.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 22. | The Old One | 2.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 23. | One Who Craves Souls | 4.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 24. | Return to Slumber | 4.23 |  |  |  |  |  |  |  |
Vastaanotto

| Vastaanotto> Yhteispisteet.Kerääjä | Vastaanotto> Yhteispisteet.Pisteet |
| --- | --- |
GameRankings: 89.96 %
Metacritic: 90/100
Arvostelupisteet
Julkaisu: Pisteet
Edge: 9/10
Eurogamer: 9/10
GameSpot: 9/10
IGN: 9.4/10
Pelit: 93/100
Peli on otettu hyvin vastaan ulkomaalaisten pelilehtien ja sivustojen keskuudessa. Peliä on kehuttu ja haukuttu nykypäivän peleihin poikkeuksellisen korkean vaikeustasonsa takia. Pelin arvosanojen keskiarvo on Metacriticin mukaan 90/100. Playstation 5 uusintaversion on myös otettu hyvin vastaan. Uusintaversion keskiarvo on Metacriticin mukaan 92/100.
Peli sai julkaisunsa jälkeen paljon positiivista palautetta.[lähde? ] Se voitti useita eri palkintoja ja keräsi kehuja muun muassa osuvasta visuaalisesta suunnittelusta, taisteluvaihtoehtojen laajuudesta ja integroidusta moninpelistä.[lähde? ] Peli on myös tunnettu sen huomattavasta vaikeusasteesta, jota pidettiin todellisena haasteena.[lähde? ] Peliä ei ole kuitenkaan tehty vaikeaksi sen takia että peli olisi kokemuksena sietämätön, vaan pelin vaikeusaste on luotu korostamaan Demon's Soulsin synkkää maailmaa, jossa ihmiset epätoivoisesti yrittävät taistella valtavia demoneita vastaan päätyen usein kuolemaan.[lähde? ] Pelistä tulee huomattavasti helpompi, mikäli pelaaja pelaa sitä varoen, liikkuen hitaasti tuntemattomilla alueilla, sekä tarkkaillen jatkuvasti ympäristöään demonien ja ansojen varalta.
Aiheesta muualla

Demon's Souls MobyGamesissa (englanniksi)
Demon’s Souls Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Demon’s Souls VGMdb-sivustolla (englanniksi)
Demon's Souls Soundtrack VGMdb-sivustolla (englanniksi)
Virallinen amerikkalainen kotisivusto (englanniksi)
Virallinen japaninkielinen kotisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Virallinen keskustelufoorumi (englanniksi)
Demon's Souls wiki (englanniksi)
Pelaaja haastamassa lohikäärmettä
Einar Sissener

| Einar Sissener |
| --- | --- |
 Sissener 1950-luvulla.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Einar Rasmus Krag Schnitler Sissener
Syntynyt: 21. syyskuuta 1897 Oslo, Norja
Kuollut: 4. maaliskuuta 1968 (70 vuotta) Oslo, Norja
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Einar Rasmus Krag Schnitler Sissener (21. syyskuuta 1897 Oslo – 4. maaliskuuta 1968 Oslo) oli norjalainen näyttelijä. Hän esiintyi muun muassa Centralteatretissa, Norjan kansallisteatterissa, Det Nye Teaterissa ja Chat Noirissa. Lisäksi hän näytteli valkokankaalla, muun muassa ensimmäisessä norjalaisessa äänielokuvassa Den store barnedåpen (1931).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Einar Sissener Wikimedia Commonsissa
Erik Lundberg

Erik Lundberg (s. 20. maaliskuuta 1994) on suomalainen jalkapalloilija, joka on edustanut Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia vuodesta 2012 lähtien. Pelipaikaltaan hän on puolustaja ja hänen pelinumeronsa MIFK:issä on 26. Lundberg on päässyt pelaamaan myös Suomen poikamaajoukkueissa.
Erik Lund

Erik Lund vuonna 2013
Erik Lund (s. 3. heinäkuuta 1979 Fredrikstad) on norjalainen rugbynpelaaja, joka pelaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Biarritz Olympiquen joukkueessa, sekä Norjan maajoukkueessa. Lundin pelipaikka on tavallisesti lukko.
203 senttimetriä pitkä Lund on yksi Norjan historian ainoita rugbyammattilaisia, ja tärkeä vahvistus maajoukkueelle aina hänen kyetessä edustamaan maataan.
Lundin veli Magnus Lund on myös rugbynpelaaja, mutta hän on syntynyt Manchesterissa ja edustaa kansainvälisellä tasolla synnyinmaataan Englantia.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Epic Armageddon

Epic Armageddon (Epic) on Warhammer 40,000 maailmaan sijoittuva miniatyyripeli. Pelissä komennetaan kokonaisen armeijan kokoisia joukkoja miniatyyrien mittakaavan ollessa 6 mm. Pieni mittakaava mahdollistaa Warhammer 40,000 -peliä laajemmat taistelut peliajan pysyessä 1-3 tunnissa. Epic sisältää elementtejä, joita isomman mittakaavan joukkuetason peleissä ei voi helposti mallintaa, kuten panssarivaunujoukkueet tai suuret sotakoneet.
Alkuperäisen version pääsuunnittelija oli Jervis Johnson ja sen julkaisi Games Workshop vuonna 1988 nimellä Adeptus Titanicus. Syyskuussa 2013 Games Workshop lopetti pelin jakelun ja miniatyyrien valmistamisen. Specialist Games, Games Workshopin osasto joka loppuvaiheessa huolehti Epicistä, oli jo aiemmin avannut pelikehitystä faniyhteisölle julkaisemalla viimeistelemättömiä versioita säännöistä kuluttajien kommentoitavaksi. Lakkauttamisen jälkeen ilmestyi useita yhteisöjä, jotka jatkavat sääntöjen kehittämistä ja jakelua. Epic on edelleen Games Workshopin omaisuutta, mutta miniatyyriharrastuksen luonteen ja yhtiön avoimen politiikan nojalla sääntöjen jakelu on laillisesti mahdollista.
Nykyiset versiot

Viimeinen Games Workshopin julkaisema versio pelistä on nimeltään Epic:Armageddon. Epic:Armageddon-perussääntökirjan ja Epic:Swordwind-lisäosan voi ladata ilmaiseksi esimerkiksi Miniwars-yhteisön sivuilta. Miniwars jakelee myös Epic: Armageddonin pohjalta kehitettyjä versioita pelistä, joista suurimmat ovat NetEA ja EpicUK, sekä Space Marine -version pohjalta kehitettyä NetEpic-sääntöpakettia.
Epic:Armageddon ja Epic:Swordwind
NetEA, Epic:Armageddoniin pohjautuva versio
EpicUK, Epic:Armageddonin versio erityisesti turnauskäyttöön
NetEpic, Space Marineen pohjautuva versio
Armeijat

Viralliset armeijat tällä hetkellä:
Black Legion (Chaos)
Lost and the Damned (Chaos)
Eldar
Imperial Guard Baran Siegemasters
Imperial Guard Steel Legion
Orks
Feral orks
Speed Freek orks
Space Marines
White Scar Space Marines
Aikaisemmissa versioissa esiintyneet armeijat, joita ei enää valmisteta:
Squats
Tyranids
Aikaisemmat versiot

Adeptus Titanicus (1988)
Space Marine (1991)
Epic 40,000 (1997)
Aiheesta muualla

Sotavasara.net suomenkielinen keskustelufoorumi (Arkistoitu – Internet Archive)
Tactical Command Forums englanninkielinen keskustelufoorumi
Games Workshop
Miniwars
Eeli J. Hakala

Eeli Johannes Hakala (24. huhtikuuta 1886 Veteli – 20. maaliskuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen rovasti, evankelisen herätysliikkeen vaikuttaja ja kristillinen kirjailija.
Hakalan vanhemmat olivat maanviljelijä Henrik Kustaa Hakala ja Maria Laasanen. Hän pääsi ylioppilaaksi Kokkolan suomalaisesta yhteiskoulusta 1906 ja suoritti teologian erotutkinnon 1909 sekä pastoraalitutkinnon 1912. Hakala vihittiin papiksi 1909. Hän teki vuonna 1916 kolme kuukautta kestäneen opintomatkan Amerikassa asuneiden suomalaisten siirtolaisten keskuuteen.
Hakala oli Haapaveden kirkkoherran apulaisena 1909, Suomen Merimieslähetyksen siirtolaissaarnaajana 1909–1912, matkasaarnaajana kotimaassa 1912, Janakkalan vt. kappalaisena ja kirkkoherran apulaisena 1912–1913, Mouhijärven kappalaisena 1913–1917 sekä Huittisten kappalaisena 1917–1923. Hän toimi viimeksi Suomen Lähetysseuran pappina 1923–1933, Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen pappina 1933–1946 ja Kurikan kirkkoherrana 1946–1955. Hakala sai rovastin arvon 1944. Hän toimitti myös 10 vuoden ajan Sanansaattaja-lehteä.
Eeli Hakala oli naimisissa vuodesta 1909 Eeva Katariina Ulénin kanssa. Heidän tyttärensä oli opettaja ja kirjailija Mirja Suomela.
Teoksia

Jumalan armoneuvo. Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1917
"Kallio jok' aukesit". Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1917
Kotiin. Tekijä, Hämeenlinna 1918, 2. painos Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1934, 7. uus. ja tark. painos SLEY-kirjat, Helsinki 1986
Jumala kutsuu. Suomen luth. evank.-yhdistys, Oulunkylä 1919
Pelastus uskosta. Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1920
Taivaan valtakunnan nuotta : tutkistelu Matt. 13: 47-50 johdolla. Tekijä, Hämeenlinna 1920
Me näimme Herran : kaksi raamatuntutkistelua. Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1921
Eläväksi tekijä : kolme saarnaa.  Suomen luth. evank.-yhdistys, Helsinki 1922
Pelto on maailma. Suomen Lähetysseura, Helsinki 1925
Etsikää Herraa. Suomen Lähetysseura, Helsinki 1926
Kasteen merkitys kristityn elämässä. Suomen Lähetysseura, Helsinki 1926
Erämaa riemuitsee. Suomen lähetysseura, Helsinki 1929
Kylväjä lähti kylvämään : hengellisten puheiden jäsennyksiä. WSOY 1929
Muista lepopäivää : saarnoja ensimmäisen vuosikerran evankeliumiteksteistä. Suomen Lähetysseura, Helsinki 1932, 2. uudistettu painos Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1938
Syntisten ystävä : saarnoja toisen vuosikerran evankeliumiteksteistä. Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1933, 1945
Pelastuksen päivä : saarnoja kolmannen vuosikerran evankelimiteksteistä. Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1934, 3. painos 1947
Iankaikkinen tie : saarnoja sunnuntai- ja juhlapäivien Vanhan testamentin teksteistä. Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1935
Kuka voi meidät erottaa?. Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1935
Jumalan lapsi. Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1937, 5. uud. painos SLEY-kirjat, Helsinki 1991
Nuotta. Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1939, 2. painos 1943
Päivä valkenee : saarnoja toisen vuosikerran epistolateksteistä. Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1939, 2. painos 1946
Sanomaton lahja : saarnoja ensimmäisen vuosikerran epistolateksteistä. Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1942
Minä tulen pian : saarnoja kolmannen vuosikerran epistolateksteistä. Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1943, 2. painos 1946
Vieraita taivaasta. Orpokotiyhdistys Siunauksela - Jaakkolan pysäkki, Vammala 1943
Autuaita ovat .... Tekijä, Helsinki 1945
"Me saamme nähdä hänet". Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1950
Te myös todistatte. Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1955
Muistelen menneitä. Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1957
Tänään auttaa Herra. Suomen luterilainen evankeliumiyhdistys, Helsinki 1958, 2. painos 1962
Toimitustöitä

Varjele lastamme, Herra! ; toim. Eeli J. Hakala. Evankelisten ylioppilaitten liiton julkaisu 2. Suomen lut. evank.-yhdistys, Helsinki 1934
Suomennoksia

A. G. Joelsson : Lasten aamuhartaus ; tekijän luvalla suomeksi toimittanut ja järjestänyt E. J. Hakala. Gummerus 1930 (alkuteos Barnens morgonandakt)
Andrew Murray : Esirukous : kehoitus ahkerampaan rukoukseen ; suom. E. J. Hakala. Suomen Lähetysseura, Helsinki 1932
Eric Temple Bell

Eric Temple Bell
Eric Temple Bell (7. helmikuuta 1883 Peterhead, Skotlanti – 21. joulukuuta 1960 Watsonville, Kalifornia, Yhdysvallat) oli skotlantilais-amerikkalainen matemaatikko ja tieteiskirjailija. Hän julkaisi useita teoksia lähinnä matematiikan historiasta. Proosaa hän julkaisi toistakymmentä teosta salanimellä John Taine. Tunnetuin Bellin teoksista on Men of Mathematics, joka on suomennettukin vuonna 1963 nimellä Matematiikan miehiä. Teoksessa on lähinnä henkilöhistoriaan keskittyviä artikkeleita ennen 1900-lukua vaikuttaneista matemaatikoista Zenonista Georg Cantoriin. Lisäksi siinä käsitellään matematiikan filosofisia kysymyksiä.
E. T. Bell opiskeli Lontoossa, mutta siirtyi lähinnä kokeellisen fysiikan tuntijan Robert Andrews Millikanin houkuttelemana Yhdysvaltoihin, jossa hän toimi muun muassa matematiikan professorina California Institute of Technologyssa. Hänen matemaattinen suuntautumisensa oli lukuteoria.
Emy Storm

| Emy Storm |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Emmy Karolina Storm
Syntynyt: 20. toukokuuta 1925 Alfta, Hälsingland, Ruotsi
Kuollut: 24. marraskuuta 2014 (89 vuotta) Malmö, Skåne, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Puoliso:  Göte Fyhring (1958—2014)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1948–2005
Merkittävät roolit:  Alma, Eemelin äiti Vaahteramäen Eemeli
Aiheesta muualla
IMDb 
Emy Storm (synt. Emmy Karolina Storm, 20. toukokuuta 1925 Alfta, Hälsingland, Ruotsi – 24. marraskuuta 2014 Malmö) oli ruotsalainen näyttelijä, joka tunnettiin erityisesti roolistaan Vaahteramäen Eemeli -elokuvien Alma-äitinä.
Tausta

Emmy Karolina Storm varttui metsätyöläisperheessä ja muutti Tukholmaan viisitoistavuotiaana. Hän työskenteli aluksi kotiapulaisena ja tarjoilijana. NK:n johtaja Ragnar Sachs löysi näyttelemisestä jo pitkään kiinnostuneen Stormin illanvietosta, jossa tämä oli viihdyttämässä illallisyleisöä.
Ura

Sachs auttoi Stormin ensimmäiseen työpaikkaansa Gösta Terserusin studiolla Munkbronissa. Hän sai vuonna 1950 pienen roolin Ingmar Bergmanin Tolvskillingsoperanissa Intima Teaternissa. Tätä ennen hän oli jo esiintynyt pikkurooleissa muun muassa elokuvissa Juhlapäivälliset (1948) ja Anderssonskans Kalle (1950). Storm jatkoi vuosina  1951-1953 teatteriopintoja Kuninkaallisen draamateatterin oppilaskoulussa, josta hänet kiinnitettiin Riksteaterniin ja myöhemmin vuonna 1956 Norrköping-Lnköpingin kaupunginteatteriin. Esiinnyttyään jonkin aikaa Dramatenilla hän siirtyi vuonna 1962 Malmön kaupunginteatteriin, jossa hän pysyi aina vuoteen 1983 saakka.
Stormia on kutsuttu ruotsalaisen teatterin mesta morsaksi ("useimmin mutsi"), koska hän sai omien sanojensakin mukaan heti esitettäväkseen kypsiä naishahmoja.  Tärkeimpinä rooleinaan hän on itse pitänyt Federico García Lorcan näytelmiä. Elokuva- ja televisioyleisö tuntee hänet puolestaan parhailleen äitirooleistaan elokuvissa Korppikortteli (1963), Vaahteramäen Eemeli -elokuvasarjassa 1970-luvulla sekä Hedebyborna-televisiosarjassa vuosina 1978, 1980 ja 1982. Storm toimi sittemmin myös yhdistyselämässä Kulturarbetarnas Socialdemokratiska föreningenissä. Hänet palkittiin vuonna 1979 Kvällspostenin Thalia-palkinnolla ja vuonna 1997 Teaterförbundetin Gösta Ekman -stipendillä.
Yksityiselämä

Storm oli avioliitossa näyttelijä Göte Fyhringin kanssa vuodesta 1951 aina kuolemaansa saakka. Hän kuoli 89-vuotiaana aivoverenvuotoon hoivakodissa Malmössä.
Aiheesta muualla

Luettelo Emy Stormin elokuvarooleista Svensk Filmdatabasin sivustolla
Faijum

Faijum tai Fayyum (arab. الفيوم‎, al-Fayyūm) voi viitata seuraaviin:
Faijumin keidas, keidas Egyptissä
Al-Fayyum, kaupunki Faijumin keitaalla Egyptissä
Al-Fayyumin kuvernementti, Egyptin kuvernementti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Faijum”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Esther Arroyo

| Esther Arroyo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Esther Arroyo Bermúdez
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1968 (ikä 56) Cádiz, Andalusia, Espanja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1990–
Aiheesta muualla
IMDb 
Esther Arroyo Bermúdez (s. 29. maaliskuuta 1968 Cádiz, Andalusia, Espanja) on espanjalainen näyttelijä.
Arroyo on näytellyt monissa espanjalaisissa televisiosarjoissa kuten vuoden 2007 kahdessa osassa Serranon perhe -televisiosarjassa, jossa hän esitti Miriam-nimistä naista.
Yksityiselämä

Arroyo on ollut kolmesti naimisissa. Vuonna 2003 hän meni naimisiin Antonio Navajasin kanssa. Hänellä on aikaisemmista avioliitoista yksi lapsi Francisco Mayorin kanssa. Arroyo valittiin Miss Espanjaksi vuonna 1990. Hänellä on vuonna 2006 syntynyt Ainhoa-tytär. Arroyo on 177 senttimetriä pitkä.
Faija

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Faija tarkoittaa seuraavia asioita:
faija, isää tarkoittava slangisana
Faija, suomalainen moderni iskelmäartisti
Faija, ruotsalainen elokuva vuodelta 2010.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Faija”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Erijärvi (Tampere)

| Erijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Tampere
Koordinaatit:  61°41′02″N, 24°05′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pukalan valuma-alue (35.39)
Laskuoja:  oja Iso-Viljamoiseen 
Järvinumero:  35.392.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  155,5 m  
Rantaviiva:  0,766 km  
Pinta-ala:  2,597 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiErijärvi 
Erijärvi  on Pirkanmaalla Tampereella Savonkylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,6 hehtaaria ja se on 300 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Pukalan valuma-alueella (35.39), jonka Lauttajärven–Hankajärven alueeseen (35.392) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 155,5 metriä mpy.
Engela

| Engela |
| --- | --- |
 Engela
 Koordinaatit: 17°27′2″S, 15°52′00″E 
Valtio:   Namibia
Alue:  Ohangwenan alue
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Engela on entinen Suomen Lähetysseuran lähetysasema Oukwanyamassa, entisen Ambomaan pohjoisosassa Namibiassa. Se on vuodesta 2004 ollut osa Helao Nafidin kaupunkia.
Lähetysaseman historiaa

Suomalaiset olivat aluksi vierailleet Oukwanyamassa Omafo-nimisessä paikassa, jonne englantilainen majuri Fairlie oli vuonna 1918 rakentanut pienen kirkon. Omafoon kuljettiin Ondongan Oshigambosta käsin, matkaa oli kuusi peninkulmaa, joka härkäkärryillä vei 12 tuntia, pysähdyksiä lukuun ottamatta.
Vuonna 1920 Oukwanyamassa oli ollut jo 40 opettajaa ja 1300 oppilasta, ja tuon alueen hoitaminen Ondongasta käsin oli käynyt työlääksi. Tämän vuoksi sinne päätettiin perustaa varsinainen lähetysasema. Lupa siihen saatiin hallitukselta 8.12.1920. Lähetysaseman paikan osoitti suomalaisille Simson Shituwa. Paikka oli Omafon länsipuolella olevan laajan laakson (oshanan) vastarannalta, jossa maa on hieman ylevämpää kuin ympäristössä. Paikan hyväksyi sinne tullut August Hänninen. Tämä oli tuohon aikaan hoitanut Oukwanyaman työtä Oshigambosta käsin. Uuden aseman paikan nimi oli Engela, joka sijaitsi pari kilometriä Omafosta länteen. Rakennustöihin lähti mukaan Eetu Järvinen, ja marraskuussa 1921 uusi asema vihittiin käyttöön. Seuraavana vuonna sinne lähetettiin sairaanhoitaja Linda Helenius Hännisen ja tämän vaimon avuksi. Myöhemmin myös Valde Kivinen saapui Engelaan. Hän perusti sinne poikakoulun.
Kirkon rakentaminen

Engelan seurakuntalaiset olivat innokkaimpia kirkonrakentajia Ambomaalla. Vuonna 1923, kun Omafon kirkko kahden kilometrin päässä oli pahasti ränsistynyt, seurakuntalaiset rakensivat Engelaan komean savitiilikirkon kustantaen sen suurimmaksi osaksi itse.
Lähetystyö ei Engelassa ollut raivaus- tai kylvötyötä, vaan siellä sanottiin suoritetun valtavaa elonkorjuuta. Kirkko täyttyi joka sunnuntai sanankuulijoista, ja juhlapäivinä ehtoollisella kävijöitä saattoi olla kaksikin tuhatta. Myös kerätyt kolehdit olivat huomattavia.
Suomalaisten ja anglikaanien kiista

1920-luvun alussa suomalaiset joutuivat anglikaanien kanssa kiistaan työstä Ambomaalla. Anglikaanit halusivat Oukwanyaman itselleen, mutta lopulta asia ratkaistiin siten, että suomalaiset, anglikaanit ja katoliset saivat tehdä työtä koko Lounais-Afrikan alueella, ja muilta kirkoilta tämä alue oli suljettu. Vaikka kiista saatiin sovittua, ei Oukwanyamaan voitu kuitenkaan perustaa uusia suomalaisia lähetysasemia. Sen vuoksi kaukanakin olleita seurakuntia jouduttiin hoitamaan Engelasta käsin. Näitä olivat Endola 30 kilometrin päässä lounaaseen, jonne vihittiin v. 1927 kirkko, ja Edundja 19 km Engelasta itään.