stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Caesar
Elämäkerta

Caesar työskenteli vuonna 1786 palvelijana St Paulin seurakunnassa Deptfordissa, Englannissa. 13. maaliskuuta samana vuonna hän jäi kiinni varkaudesta, varastettuaan 12£ eräästä asunnosta. Hänet tuomittiin 7 vuodeksi vankeuteen Australian rangaistussiirtolassa. Hänet laivattiin 6. tammikuuta 1787, ja laiva saavutti määränpäänsä Botany Bayn 19. tammikuuta 1788.
29. huhtikuuta 1789 Caesar jäi uudemman kerran kiinni varkaudesta, jonka seurauksena oikeus tuomitsi hänet elinikäiseen elämään Australiassa. Neljätoista päivää tuomion jälkeen hän varasti itselleen aseistusta ja pakeni erämaahan. Kesäkuun kuudentena Caesar jäi kuitenkin kiinni, jonka jälkeen hänet kuljetettiin raudoissa Garden Islandille.
22. joulukuuta Caesar, joka nyt sai työskennellä ilman rautoja, karkasi saarelta varastaen kanootin sekä aseen. Ryöstelemällä uudisasukkaita ja aboriginaaleja elämä osoittautui kuitenkin hankalaksi, ja Caesar palasi rangaistussiirtolaan 31. tammikuuta 1790, aboriginaalien keihäiden haavoittamana. Maaliskuun 4. 1790 Caesar lähetettiin Norfolkinsaarelle, jossa hän sai joitakin vapauksia. Tammikuussa 1792 hänelle annettiin eekkeri maata viljelykäyttöön, ja hänet määrättiin työskentelemään kolmena päivänä viikossa. Caesar sai lapsen 4. maaliskuuta 1972 yhdessä rangaistussiirtolassa rangaistusta kärsivän Anne Powerin kanssa. Vuonna 1793 Caesar kuitenkin siirtyi Port Jacksoniin, jättäen taakseen lapsensa ja tämän äidin.
1795 Botany Bayssa hän joutui joukkionsa kanssa Pemulwuyn johtamien aboriginaalien hyökkäyksen kohteeksi, jota seuranneessa taistelussa Caesar haavoitti aboriginaalijohtajaa. Joulukuussa 1795 Caesar pakeni viimeisen kerran, johtaen joukon kulkureita Port Jacksonin alueelle. Hänen päästään luvattiin viiden gallonan viinapalkkio 29. tammikuuta 1796. Caesarin elämä päättyi 15. helmikuuta 1796, kun John Wimbow ampui hänet Libery Plainseilla, Strathfieldin alueella.
Joanna Remes

Joanna Remes (s. 15. marraskuuta 1999 Vihti) on suomalainen cheerleader.
Remes urheilee Helsinki Athletics Cheerleadersin joukkue Elitessä, joka on Suomen menestynein naisten cheerleading-joukkue. Seuroja, joita hän on edustanut, ovat Helsinkiläinen Golden Spirit ja vihtiläinen liikuntaseura Vihti-Gym ry. Hän on kuulunut Suomen naisten cheerleadingmaajoukkueeseen vuosina 2017-2020 ja 2023. Naisten maajoukkue on voittanut neljä maailmanmestaruutta, joista Remes on ollut kahdessa mukana. Remes on rooliltaan takanostaja.
Suomen Cheerleadingliitto palkitsee vuosittain SM-kilpailujen yhteydessä vuoden aikana ansioituneita toimijoita vuosipalkinnoin. Remes valittiin Vuoden Esikuvaksi 2023 SM-kilpailuissa Helsingin Urhea-hallissa.
Remestä on haastateltu Tytöt jotka nostavat toisiaan -kirjaan. Naisten cheermaajoukkueen urheilijoista kertovat teos toi ensimmäistä kertaa laajasti esille cheerleadingin naisurheilijoiden näkökulmasta.
Vihdin kunta päätti MM-tason cheerleading menestyksestä 2019 istuttaa kirsikkapuun Pajuniityn puistoalueelle Etelä-Nummelassa sijaitsevaan Menestyjien puistoon. Kyseisen puun saajat ovat Remeksen lisäksi vihtiläiset Vilja Veikkolainen ja Vanessa Sohlberg.
Jim Stolze

Jim Stolze vuonna 2006.
Jim Stolze (s. 30. marraskuuta 1973) on Internet-strategian asiantuntija. Hän on perustanut useita alan yrityksiä, työskennellyt Hollannin suurimmilla verkkosivustoilla ja kirjoittanut aiheesta kolme kirjaa. TED.com valitsi Jim Stolzen yhdeksi kahdestatoista lähettiläästään ympäri maailmaa. Lisäksi hän on suosittu puhuja kansainvälisissä konferensseissa ja yritystilaisuuksissa.
Opiskelu

Stolze valmistui Amsterdamin VU-yliopistosta ja suoritti MBA:nsa Lemniscaat Business Schoolissa. Hänen pro gradu -työnsä internet-käytöstä ja onnellisuudesta toimi alkusysäyksenä tutkimushankkeelle Virtual Happiness Project. Usea tutkimus osoittaa että ihmiset joilla on mahdollisuus käyttää Internetiä ovat merkittävästi onnellisempia.
Kansainvälistä huomiota Stolze saavutti ihmiskokeella, jossa hän eli kuukauden ajan ilman verkkoyhteyksiä. Tämän jälkeen hän liittyi Lifehackers-liikkeeseen ja kirjoitti sähköpostikäyttäjän selviytymisoppaan How to Survive Your Inbox (suom. Näin selviydyt Saapuneet-kansiostasi). Ennen esikoisteostaan Stolze oli myös yksi DutchCowboys-blogin pääkirjoittajista.
Hänen tuoreinmilloin? kirjansa on nimeltään "Uitverkocht!" eli "Loppuunmyyty", jossa hän kuvailee huomiotalouden toimintaa. Kirja oli Hollannissa ehdolla vuodenmilloin? bisneskirjaksi.
TEDx

Jim Stolze on TEDx-yhteisön johtohahmo. Yhdessä tiiminsä kanssa hän on järjestänyt kolme TEDxAmsterdam-tapahtumaa, joissa ovat vierailleet puhujina muun muassa teknologiavisionääri Kevin Kelly, tanskalainen arkkitehti Bjarke Ingels, entinen astronautti Wubbo Ockels ja professori Barry Schwartz. Vuonna 2012 Jim Stolze muutti viideksi kuukaudeksi Dohaan (Qatar) perustamaan TEDin ja Dohan elokuvainstituutin uutta organisaatiota tukemaan TEDin tehtävää "levittämisen arvoisten ideoiden" jakamisesta.
John C. Stennis Space Center

Avaruussukkulan päämoottorin testausta A-2 -kompleksissa Stennis Space Centerissä.
John C. Stennis Space Center (SSC) on Hancockin piirikunnassa Mississippin ja Louisianan rajalla sijaitseva Nasan suurin rakettimoottorien testauskeskus.
Historia

55 km² laajuisen testikeskuksen rakentaminen alkoi lokakuussa 1964. Varsinaista testialuetta ympäröi 506 km² laajuinen akustinen puskurivyöhyke. Testiasemat rakennettiin Saturn V-rakettien testaamiseen ja sittemmin siellä on testattu avarussukkuloiden päämoottoreita.
Keskuksen sijaintipaikka valittiin, koska alue on harvaanasuttu ja sinne oli mahdollista luoda proomuyhteys, mikä on tärkeää sillä Saturn V:n moottorit olivat liian isoja maata myöten kuljetettaviksi. Alue oli myös sopivasti rakettien rakennuspaikan Michoud Assembly Facilityn  ja laukaisupaikan Cape Canaveralin välissä. Ennen rakentamisen aloittamista viisi pientä kylää (Gainesville, Logtown, Napoleon, Santa Rosa ja Westonia), joissa asui 700 perhettä, tuli uudelleensijoittaa.
Apollo-ohjelman loppumisen jälkeen keskuksen käyttö väheni, mikä vaikutti taloudellisesti läheisiin kuntiin. Keskukseen on siirretty sittemmin muita hallinnon toimintoja.
1990-luvulla rakennettiin uusi testikompleksi "E" uusien rakettimoottorikonstruktioiden testaamiseksi. Siellä testattiin muiden muassa hybridirakettien moottoreita. Näitä käytettiin ensimmäisessä yksityisesti rahoitetussa avaruusaluksessa, SpaceShipOnessa.
Keskuksen nimeä on vaihdettu vuosien varrella useaan otteeseen. Ensimmäinen nimi oli Mississippi Test Facility, National Space Technology Laboratories 1974 ja John C. Stennis Space Center 1988, Mississipin senattorin John C. Stennis muistoksi, sillä tämä oli aktiivinen Yhdysvaltain avaruustoiminnan kannattaja.
Hurrikaani Katrina vahingoitti keskusta elokuussa 2005.
Vuonna 2005 keskuksessa toimi yli 30 hallinnonyksikköä tai yksityistä yritystä. Ylivoimaisesti suurin näistä on Yhdysvaltain laivasto 3 500 hengen henkilökunnallaan.
Testialustat

A-1 suunniteltiin alun perin Saturn V:n toisen vaiheen S-II:n testaamiseen. Se kestää maksimissaan 7,6 MN työntövoimaa.
A-2 käytetään avaruussukuloiden päämoottorien testaukseen. Se kantaa maksimissaan 4,9 MN työntövoiman.
A-3 on vasta rakenteilla. Sitä tullaan käyttämään J-2X -moottorien testaamiseen tyhjiössä, suuren korkeuden lentojen simuloimiseksi. A-3 tulee toimimaan myös meren pinnan tason testipaikkana.
B-1/B-2 käytetään Delta V-rakettien moottorien testaamiseen. Se kestää maksimissaan 49 MN työntövoimaa.
E-kompleksia käytetään pienien moottorien testaamiseen.
Aiheesta muualla

Keskuksen verkkosivusto
National Data Buoy Center
Naval Meteorology and Oceanography Command (Arkistoitu – Internet Archive)
Nasan toimipisteet
NASA Ames Research Center
Dryden Flight Research Center
Glenn Research Center
Goddard Space Flight Center
Jet Propulsion Laboratory
Lyndon B. Johnson Space Center
John F. Kennedy Space Center
Langley Research Center
Marshall Space Flight Center
John C. Stennis Space Center
A-2 -testiaseman rakentaminen.
Avaruussukkulan päämoottorin testausta A-2 -kompleksissa Stennis Space Centerissä.
Jonatan Johansson (lumilautailija)

Jonatan Johansson (7. maaliskuuta 1980 Sollentuna – 12. maaliskuuta 2006 Lake Placid) oli ruotsalainen lumilautailija.
Johansson voitti maansa mestaruuden lumilautakrossissa kahdesti. Torinon olympialaisissa 2006 hän sijoittui samassa lajissa kahdenneksitoista. Maailmancupissa hänen parhaimmaksi sijoitukseksi jäi neljästoista tila niin ikään lumilautakrossissa Bad Gasteinissa tammikuussa 2006.
Johansson kuoli Lake Placidin maailmancup-kilpailussa maaliskuun puolivälissä 2006. Hän menehtyi epäonnistuneen hypyn jälkeisessä alastulossa saamiinsa vammoihin.
Juhani Vesanen

Juhani Ensio Vesanen (18. helmikuuta 1955 Viiala – 9. maaliskuuta 2017 Lempäälä) oli suomalainen lentopalloilija. Hän pelasi nuorena kotipaikkansa Viialan Pyryssä kakkossarjassa. Hän pelasi 350 pääsarjaottelua ja 77 A-maaottelua. Komea ura päättyi mestaruuteen keväällä 1988. Peliuran jälkeen Vesanen vaikutti suomalaisessa lentopallossa monin tavoin, seuratasolla Isku-Volleyn toiminnassa. Hän toimi Iskun managerina useita vuosia. Vesanen palkittiin opetusministeriön myöntämällä Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun ansioristillä ja -mitalilla työstään urheilun ja liikunnan hyväksi. Elämäntyönsä Vesanen omisti fysioterapialle hän toimi alan yrittäjänä yli 30 vuotta. Vesanen perusti 23-vuotiaana hämeenlinnalaisen Risto Kuitusen kanssa Suomen ensimmäisen urheiluvammojen hoitolaitoksen ja oli perustamassa Suomen urheilufysioterapeuttien yhdistystä 1980-luvulla.
Joanna Mary Boyce

Joanna Mary Boyce: Elgiva , vuodelta 1855, öljyvärit kankaalle, yksityiskokoelma.
Joanna Mary Boyce, avioliiton jälkeen sukunimeltään Wells (7. joulukuuta 1831 - 15. heinäkuuta 1861) oli englantilainen taidemaalari. Hänen veljensä oli prerafaeliitteihin kuulunut George Price Boyce.
Lyhyen uransa aikana Joanna Mary Boyce teki historiamaalauksia ja muotokuvia joista sai hyvää kritiikkiä. Hänen tiedetään maalanneen myös maisemaamalauksia.
Boyce opiskeli taidetta Pariisissa vuodet 1852- 1855. Hän solmi avioliiton Roomassa Henry Tanworth Wellsin kanssa vuonna 1857. Hänen töitään oli esillä Royal Academyn kesänäyttelyssä. Boyce menehtyi lapsivuoteeseen.
Omana aikanaan Boycea kutsuttiin suureksi lahjakkuudeksi ja jotkut pitivät häntä lähes nerona. Myöhemmin on kuultu kommentteja, että hänen maineensa taiteilijana perustuisi pelkästään varhaiseen traagiseen poismenoon.
Juhani Vellamo

Juhani Vilhelm Vellamo (myös aik. Wellamo)  (4. huhtikuuta 1912 Jämijärvi – 22. toukokuuta 2004 Tampere) oli suomalainen olympiatason painonnostaja.
Vellamo osallistui kaksiin olympiakisoihin sarjassa 82,5 kg. Lontoon kisoissa 1948 hän sijoittui seitsemänneksi yhteistuloksella 355 kg. Helsingissä 1952 hän epäonnistui avauslajissa punnerruksessa, jäi ilman tulosta ja keskeytti kilpailun.
Maailmanmestaruuskilpailuissa hän saavutti pronssia 1947 tuloksella 367,5 kg.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa hän saavutti seuraavat mitalisijat: 1947 hopeaa, 1948 ja 1949 pronssia.
Vellamo voitti Tukholman PM-kisoissa 1950 viidennen Pohjoismaiden-mestaruutensa. Hän voitti PM-kullan myös 1951 ja 1953.
Vellamo voitti useita Suomen mestaruuksia 1939 lähtien. Vuonna 1949 hän voitti Suomen-mestaruuden 82,5 kg sarjassa tuloksella 352,5 ja seuraavana vuonna tuloksella 345. SM-mitaleja myös yleisurheilusta.
Vellamo oli myös voittamassa pesäpallon Suomen mestaruutta 1942 Valtion lentokonetehtaan joukkueessa.
Kamux

| Kamux Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: KAMUX
Markkina-arvo:   173,3 milj. € (31.12.2022)
Perustettu:  2000, toiminta alkanut 2003
Perustaja:  Juha Kalliokoski
Toimitusjohtaja:  Tapio Pajuharju
Puheenjohtaja:  Terho Kalliokoski
Kotipaikka:  Hämeenlinna, Suomi
Toiminta-alue:  Suomi, Ruotsi, Saksa
Toimiala:  autokauppa
Tuotteet:  käytetyt autot, autotarvikkeet ja varaosat
Liikevaihto:   968,7 milj. € (2022)
Liikevoitto:   17,0 milj. € (2022)
Tilikauden tulos:   10,8 milj. € (2022)
Henkilöstö:  koko konsernissa 883 (keskim. 2022)
Kotisivu:  www.kamux.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kamux Oyj on suomalainen käytettyjen autojen vähittäiskauppaan erikoistunut yritys, joka toimii Suomen lisäksi myös Ruotsissa ja Saksassa.
Syksyyn 2023 mennessä se oli myynyt yli 500 000 autoa.
Vuonna 2022 konsernin liikevaihto oli noin 969 miljoonaa euroa. Yhtiön palveluksessa työskenteli keskimäärin 883 henkilöä.
Joulukuussa 2023 sillä oli verkkokauppojen lisäksi yhteensä 78 myymälää.
Historia > 2000–2009

Aiemmin poliisina ja autokauppiaana toiminut kauppateknikko Juha Kalliokoski  perusti Kamuxin vuonna 2000. Hän johti yhtiön nimen oman ja vaimonsa Marian nimien alkukirjaimista, "Ju-Ma-Ka" vääntyi muotoon "Kamuja" ja Kamux. Yhtiö aloitti toimintansa vuonna 2003 Hämeenlinnassa.
Vuonna 2005 Kamux alkoi toimittaa autoja asiakkaiden kotiin.
Vuonna 2006 yhtiöllä oli yksi toimipiste. Hämeenlinnan liikkeessä toimi omistajan lisäksi yksi myyjä. Kalliokoski päätti keskittyä keskihintaisiin autoihin, sillä kalliimpien autojen tuotto jäi suhteessa liian pieneksi.
Historia > 2010–2019

Vuonna 2010 liikevaihto oli yli 50 miljoonaa euroa.
Intera Partnersista tuli Kamuxin osakas vuonna 2011.
Joulukuussa 2012 avattiin ensimminen myymälä Ruotsiin. Yhtiön liikevaihto oli yli 100 miljoonaa euroa.
Vuonna 2014 liikevaihto oli yli 200 miljoonaa euroa.
Joulukuussa 2015 Kamux perusti ensimmäisen saksalaisen liikkeensä Elmshornin alueelle. 
Vuoden liikevaihto oli 310 miljoonaa euroa, se oli kasvanut vuosien 2005–2015 välillä keskimäärin 40 prosenttia joka vuosi.
Keväällä 2016 ketjuun kuului 33 liikettä Suomessa, 9 Ruotsissa ja yksi Saksassa. Toukokuussa listautumisannin yhteydessä kävi ilmi, että yhtiö oli maksanut joissain toimipaikoissa osalle autoläheteistä korvauksia bensana. "Bensapalkoista" ei ollut maksettu veroja tai työnantajamaksuja. Kuultuaan asiasta Kamuxin entiseltä työntekijältä yhtiön hallitus päätti keskeyttää listautumisen. Kamux otti itse yhteyttä verottajaan. Joulukuussa avattiin ketjun toinen saksalainen liike Nedderfeldiin, Hampurin talousalueelle. Konsernin liikevaihto oli noin 405 miljoonaa euroa ja sillä oli 343 työntekijää. Yrityksen suurin omistaja oli 57 prosentin osuudella pääomasijoitusyhtiö Intera Partners, Juha Kalliokosken osuus oli 18 prosenttia.
Kamux listautui Helsingin pörssin päälistalle toukokuussa 2017. Se oli ensimmäinen autoalalta listautunut yritys Suomessa. Marraskuussa Kamux kertoi perustavansa Helsingin Konalan myymälään oman osaston vähäpäästöisille autoille. Kamux Green -konseptilla kauppaan koottiin niin hybridi-, sähkö-, kaasu- kuin etanoliautojakin. Myymälässä myytiin niiden lisäksi myös bensiini- ja dieselautoja.
Joulukuussa 2019 Kamux osti espoolaisen Autosillan liiketoiminnan.
Historia > 2020–

Kamuxin tulos huhtikuun ja kesäkuun 2020 välillä oli sen siihenastisen historian paras. Syyskuussa Intera Partners myi loput omistamansa Kamuxin osakkeet. Ketju avasi seitsemän uutta liikettä.
Toukokuussa 2021 Kamux avasi kaikkien aikojen suurimman liikkeensä Göteborgiin. Yhtiö kertoi myös viiden miljoonan euron investoinnista Ouluun, jonne aiottiin rakentaa prosessointikeskus ja myymälä.
Tapio Pajuharju aloitti Kamuxin toimitusjohtajana kesäkuussa 2023 hänen edeltäjänsä Juha Kalliokosken siirtyessä hallitukseen. Muutoksesta oli tiedotettu jo marraskuussa 2022. Heinäkuu ja elokuu vuonna 2023 olivat Kamuxin kaikkien aikojen parhaat myyntikuukaudet autojen määrällä mitattuna. Yhtiöllä oli Suomessa 46 myymälää ja se kertoi avaavansa uuden lippulaivamyymälän Tampereen Lakalaivaan vuonna 2024. Marraskuussa tiedotettiin Ruotsin maajohtajan vaihtumisesta, Kerim Nielsenin seuraajan Andy Rietschelin kerrottiin aloittavan tammikuussa 2024.
Organisaatio

Joulukuussa 2020 yhtiöllä oli verkkokaupan lisäksi yhteensä 78 myymälää, joista 50 Suomessa, 20 Ruotsissa ja 8 Saksassa.  Kamuxin päätoimipiste sijaitsee Hämeenlinnassa, Ruotsin hallinnollinen keskus Tukholman Upplands Väsbyssä ja Saksan pääkonttori Hampurissa.
Liiketoiminta

Yritys hyödyntää kivijalkaliikkeiden lisäksi suomen-, ruotsin- ja saksankielisiä verkkosivuja. Asiakkaat voivat tilata verkosta kotiin tai työpaikalle toimitetun auton, jolla on kahden viikon palautusoikeus. Yrityksen liikeidea perustuu nopeaan varaston kiertoon. Vuonna 2016 varastonkierto oli hieman yli kuukausi, eli puolet nopeampaa kuin alalla yleensä.
Vuonna 2020 Kamuxin tuontiautoista noin neljännes oli muita kuin polttomoottoriautoja eli hybridi-, kaasu- ja sähköautoja.
Yrityskulttuuri

Vuonna 2021 Kamux kertoi palkkaavansa jopa 80 prosenttia myyjistään alan ulkopuolelta ja siksi yritys panostaa koulutukseen ja perehdytykseen. Työntekijät ovat voineet työskennellä aiemmin esimerkiksi terveydenhuollossa, kaupallisella alalla, kokkeina tai  opettajina.
Tunnustuksia

Vuonna 2016 Kamux-konserni voitti Suomen pääomasijoitusyhdistys ry:n järjestämän Vuoden kasvunrakentaja -kilpailun.
Kamux palkittiin tunnustuksella Suomen Paras Myyntiorganisaatio 2016 -kilpailussa. Tunnustus tuli erinomaisesta myyntihengestä seitsemättä kertaa järjestetyssä Suomen Paras Myyntiorganisaatio -kilpailussa.
Kritiikkiä

Kamuxin toiminnasta tuli Kilpailu- ja kuluttajavirastolle alkuvuonna 2022 kolmanneksi eniten valituksia, autoalan yrityksistä eniten. Kun otetaan huomioon valitusten määrä suhteessa myytyjen autojen määrään, Kamux oli 2020-luvun alun tilastoissa toisena Sakan jälkeen, ja seuraavina tulivat Jarmo Rinta-Jouppi Oy, Rinta-Joupin Autoliike Oy ja Delta Auto (nyk. Hedin Automotive).
Aiheesta muualla

Kamux Suomi
Kamuxin sijoittajasivut
Pörssipäivä: Vieraana Kamuxin toimitusjohtaja Juha Kalliokoski 30.12.2020
Kamuxin liike Oulussa
John C. Pemberton

John C. Pemberton
John Clifford Pemberton (10. elokuuta 1814 – 13. heinäkuuta 1881) oli Yhdysvaltain armeijan ammattisotilas ja etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa. Hänet muistetaan tappiostaan ja antautumisestaan kriittisessä Vicksburgin taistelussa.
Lapsuus ja nuoruus, sisällissodan aika

Pemberton syntyi Philadelphiassa Pennsylvaniassa. Hän valmistui USA:n sotilasakatemiasta 1837, palveli tykistössä ja sen jälkeen Meksikon-Yhdysvaltain sodassa.
Sisällissodan alussa Pemberton valitsi eron USA:n armeijasta ja liittyi konfederaation sotavoimiin, huolimatta pohjoisvaltalaisesta syntyperästään. Tämä oli ennen kaikkea hänen virginialaissyntyisen vaimonsa ja monien etelävaltioissa vietettyjen palveluvuosien seurausta, että hän tunsi uskollisuutta etelälle.
Vicksburgin taistelu

Pemberton ylennettiin kenraaliluutnantiksi 10. lokakuuta 1862, ja sijoitettiin puolustamaan Vicksburgin linnoituskaupunkia Mississippissä ja Mississippi-joella. Kohdatessaan entisen Meksikon kollegansa, aggressiivisen unionin komentajan Ulysses S. Grantin Vicksburgin sotaretkellä, Pemberton oli alivoimainen ja kenraalien vähyydestä kärsivä. Sen jälkeen kun Grant yllätti hänet ylittämällä Mississippi-joen kaupungista etelään, hän voitti Pembertonin ja kenraali Joseph E. Johnstonin useissa taisteluissa läpi Keski-Mississippin, viimein piirittäen Pembertonin Vicksburgiin. Vaikka häntä neuvottiin pakenemaan armeijansa kanssa uhraten kaupungin, Pemberton piti puoliaan kuusi viikkoa, kun sotilaat ja siviilit nääntyivät alistuvina. (Pembertoniin, hyvin tietoisena pohjoisvaltalaisesta alkuperästään, vaikutti luultavasti pelko julkisesta tuomitsemisesta petturiksi, jos hän hylkäisi Vicksburgin.) 4. heinäkuuta 1863, hän antautui kaupungin ja armeijansa mukana aiheuttaen suuren strategisen tappion etelävaltioille.
Myöhemmät vaiheet

Antautumisensa jälkeen Pemberton vaihdettiin vankina ja palautettiin palvelukseen, mutta hän luopui vapaaehtoisesti kenraalin nimityksestään ja palveli sodan loppuun tykistön everstiluutnanttina, todistuksena lojaaliudestaan etelälle.
Sodan jälkeen John Pemberton asui Virginiassa farmillaan ja muutti Pennsylvaniaan 1876. Hän kuoli Penllynissä Pennsylvaniassa ja on haudattu Laurel Hillin hautausmaahan Philadelphiaan.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:John C. Pemberton
Käännös suomeksi
Johannes Sundell

Johannes (Johan) Sundell (1. helmikuuta 1766 Kauhava – 2. huhtikuuta 1831 Kauhava) oli suomalainen ylioppilas ja arkkiveisujen kirjoittaja.
Sundellin vanhemmat olivat Kauhavan Alasompin talollinen, kirkonisäntä Henrik Tomasson ja Sofia Gustafsdotter. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua, pääsi ylioppilaaksi 1787 ja opiskeli sitten muutamia vuosia Turun akatemiassa. Palattuaan takaisin Pohjanmaalle hän oli jonkin aikaa majoittajana Oulun vapaajoukoissa. Sundell menetti näkönsä 1807 41-vuotiaana ja hän hankki sitten elantonsa muun muassa kirjoittamalla arkkiveisuja.
Sundellin arkkiveisuja

Yksi kaunis weisu, nuhtettomassa seurassa ja kokouksessa ylösajatellut pikaisesti yksi oikia ristin ja onnettomuuden osaweli Johan Sundell, entinen Subaltern Oulun ja Kajanin militain brigadissa. Kirjoitettu Kauhawalla sinä 24 p. kesäkuussa 1819
Yxi hengellinen wijsu, Kauhawan seurakunnasa luwallisesa tilasa, nuhtettomasa seurasa christillisisä harjoituxisa. Ylösajateldu ja weisattu yhdeldä studentildä, joka tähän saakka, kaxikymmendä kolme aijastaika, on sokeudesa elännyt [...] Kauhawalla sinä 3. p. tammi-kuus 1822  Johannes Sundell
Yxi uusi surullinen weisu  tapahtuneista ja tapahtuwaisista merkillisistä ja waari otettawista aijoista, kokoon pandu yhdeltä sokialta ristin ja onnettomuden osa welieltä: ennen tätä philosophiä studenti.  Johan Sundell Kauhawalla.
Surullinen weisu, nyt tuomituista Siperian. Kokoonpandu ajatuxisa, pikaisimmas tilas, yhdeldä ristin ja onnettomuden osa-weljeldä, joka jo wuonna 1800 on sokiaxi tullut. Ennen tätä philosophiä studenti, ja sota uppseri: Uppsalas ja Turus ollut Johan Sundell, Pohjan-maalla. Weisatan kuin: aamulla seisoin warhain. Vaasa, 1827
Surullinen weisu murhasta, joka tapahtui Kauhawalla Keräjä-paikalla ja Pernojan talosa sinä 12 p. helmä kuusa wuonna 1829, samana päivänä ylösajateldu, kokoonpandu ja weisattu nuorukaisillen neuwoxi ja waroituxexi.
Kolme hengellistä wirttä. Ensimmäinen. Nyt on aika suruinen, Suomen maassa kaikillen. Toinen. O sit' taiwaan kaunist' joukkoo, kuin ei tiedä murheesta. Kolmas. Neitseet joutukaat, lamput ottakaat.
Johannes Suhola

Johannes Suhola  (synt. Smirnov, 5. marraskuuta 1908 Salmi – 2. syyskuuta 1984 Kuopio) oli suomalainen rovasti. Hän toimi ortodoksisen pappisseminaarin opettajana vuodesta 1935 ja oli sen rehtori vuodesta 1942. Suhola oli myös Ortodoksisten Nuorten Liiton puheenjohtaja 1943–1957.
Julkaisuja

Askeesi ja sen ilmenemismuodot Valamossa, 1936
Suomen kreikkalaiskatolisen pappisseminaarin vaiheita 1918–1948 teoksessa Suomen kreikkalaiskatolinen pappisseminaari, 1948
Jo Schlesser

| Jo Schlesser> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. toukokuuta 1928 Liouville, Ranska
Kuollut: 7. heinäkuuta 1968 (40 vuotta) Grand-Couronne, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1968
Talli(t):  Honda
Kilpailuja:  3
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Ranskan GP 1968
Viimeinen kilpailu:  Ranskan GP 1968
Jo Schlesser (18. toukokuuta 1928 Liouville, Ranska – 7. heinäkuuta 1968 Grand-Couronne, Ranska) oli ranskalainen kilpa-ajaja. Hän kuoli ajaessaan ensimmäistä kertaa Formula 1 -sarjassa Ranskan GP:ssä 1968.
Ennen kohtalokasta Ranskan GP:tä Schlesser osallistui Formula 2 -luokassa 1966 ja 1967 Saksan Grand Prixeihin, jotka ajettiin F1:sten kanssa samaan aikaan.
Honda palkkasi uuden RA302-autonsa rattiin paikallisen sankarin Schlesserin 1968 Ranskan GP:ksi. Kuitenkin jo kolmannella kierroksella hän kadotti autonsa pidon mutkassa ja törmäsi seinään poikittain. Magnesiumrunkoinen Honda, jonka tankki oli täynnä polttoainetta, räjähti liekkeihin, eikä Schlesserillä ollut toivoakaan jäädä henkiin. Kauden jälkeen Honda vetäytyi F1-sarjasta.
Schlesserin ystävä, tuleva F1-tallipäällikö Guy Ligier nimesi kaikki autonsa alkamaan kirjainyhdistelmällä JS ystävänsä muistoksi. Schlesserin veljenpojasta Jean-Louis Schlesseristä tuli myöhemmin menestynyt kilpa-autoilija, joka ajoi Formula 1:ssä  ja voitti Dakar-rallin.