stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mike Green (jääkiekkoilija, 1985)

| Mike Green (jääkiekkoilija, 1985) |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. lokakuuta 1985 (ikä 39) Calgary, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Game Over
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  186 cm
Paino:  94 kg
Pelinumero:  27
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–2020
Seurat:  Washington Capitals (NHL) Hershey Bears (AHL) Detroit Red Wings (NHL) Edmonton Oilers (NHL)
NHL-varaus:  29. varaus, 2004 Washington Capitals
Aiheesta muualla
www.mikegreen52.com
Michael David "Mike" Green (s. 12. lokakuuta 1985 Calgary, Alberta) on kanadalainen peliuransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Greenin lempinimi "Game Over" sai alkunsa hänen lukuisista ratkaisumaaleistaan kolmannen erän lopulla sekä jatkoajalla. Greenillä on myös oma faniryhmä, "Gang Green", joka kannusti miestä kotiotteluissa. Ryhmän jäsenillä on tummanvihreät t-paidat, joissa etupuolella teksti "Gang Green" ja selässä nimi "Game Over" sekä Greenin pelinumero 52.
Ura

Green liittyi 15-vuotiaana WHL-seura Saskatoon Bladesiin. Greenin erinomaisista esityksistä WHL:ssä huolimatta häntä ei ikinä valittu edustamaan maataan ikäkausimaajoukkueissa, koska hänen pelityyliään pidettiin liian riskialttiina.[lähde? ] Nuoresta Greenistä haluttiin tehdä hyökkääjä, mutta itse hän halusi pysyä puolustajana, joka tuo kiekkoa vastustajan päätyyn. Washington Capitals varasi Greenin vuoden 2004 varaustilaisuudessa, mutta hän jatkoi vielä kauden 2004–2005 WHL-sarjassa.
Kaudeksi 2005–2006 Green teki Capitalsin kanssa kolmen vuoden tulokassopimuksen. Hän pelasi suurimman osan kaudesta AHL-liigan Hershey Bearsissa ja voitti joukkueen kanssa Calder Cupin. Kaudesta 2006–2007 lähtien Green kuului Capitalsin vakiokokoonpanoon. Samalla kaudella Green valittiin NHL:n tähdistöottelun nuorten tähtien otteluun, jossa hän syötti kolme maalia.
Greenin lopullinen nousu tähteyteen alkoi, kun liigan viimeisenä majaillut Capitals erotti 22. marraskuuta 2007 päävalmentaja Glen Hanlonin ja nosti hänen tilalleen farmijoukkueesta Bruce Boudreaun. Boudreau oli valmentanut AHL-liigassa Greeniä, tiesi tämän kyvyt ja antoi vapaat kädet toteuttaa itseään.[lähde? ] Kaudella 2007–2008 Green teki 18 maalia ja 38 syöttöä. Kausi 2008–2009 on ollut tilastojen varjossa Greenin paras kausi. Hän teki puolustajana peräti 31 maalia. Green sai pelata Aleksandr Ovetškinin, Aleksandr Sjominin, Nicklas Bäckströmin ja Sergei Fjodorovin kanssa, joille antoi suuren osan tehokkuuttaan koskevasta kunniasta.
Green allekirjoitti uuden sopimuksen Capitalsin kanssa 1. heinäkuuta 2008. Sopimuksen pituus oli neljä vuotta ja arvo 21 miljoonaa dollaria. Green ei yltänyt kauden 2009–2010 jälkeen enää entiselle tasolleen ja loukkaantumiset vaivasivat häntä. Hän ei pelannut kauden 2007–2008 yhtään kokonaista kautta. Kausi 2015–2016 jäi hänen viimeiseksi Capitalsissa kun hänen sopimuksensa päättyi.
Kaudeksi 2015–2016 Green teki kolmivuotisen sopimuksen Detroit Red Wingsin kanssa.
Helmikuussa 2020 Red Wings kauppasi Greenin Edmonton Oilersiin. Elokuussa 2020 Green ilmoitti uransa lopettamisesta.
Ennätykset

Eniten peräikkäisiä maaleja peräkkäisissä otteluissa puolustajana: 8, kaudella 2008–2009.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mike Green (jääkiekkoilija, 1985) Wikimedia Commonsissa
Megaminx

Kuusivärinen Megaminx
Megaminx on Rubikin kuution tapainen pulmapeli, jossa ratkaistavia tahkoja on 12, eli se on dodekaedri. Pulmapelin tarkoituksena on ensiksi saada tahkoja kääntämällä sen 50 (20 kulma- ja 30 särmäpalaa) liikkuvaa palaa sattumanvaraisiin asentoihin (sekoittaa) ja sitten yrittää palauttaa se samanlaiseen asentoon kuin ennen sekoittamista (selvittää).
Keskuspalat ovat yksivärisiä ja samalla määräävät kyseisen sivun värin. Kulmapaloissa värejä on kolme ja särmäpaloissa kaksi. Megaminxiä myydään sekä 12- että kuusivärisenä, jossa vastakkaiset sivut ovat samanväriset. Jokaisella sivulla on siis keskuspala, 5 kulmapalaa ja 5 särmäpalaa. Keskuspalat eivät vaihda paikkaa toistensa suhteen, mutta kiertyvät keskipisteensä ympäri.
Megaminxin ratkaisun virallinen maailmanennätys on 27.81 s. Megaminxin virallinen suomenennätys on Amos Nordmanin nimissä ajalla 30.81 s.
Useat ihmiset keksivät dodekaedrisen pulmapelin samoihin aikoihin ja siitä tuotettiin useita erilaisia versioita, kunnes Uwe Mèffert osti oikeudet ja alkoi myydä tuotetta nimellä Megaminx. Unkarilainen Dr. Cristoph Bandelow toi markkinoilleen oman versionsa hieman ennen Meffertiä. Malleissa on hieman eroja.
Ratkaiseminen

Megaminxin ratkaiseminen ei eroa suuresti Rubikin kuution ratkaisusta; osaa algoritmin osista voi soveltaa siihen suoraan. Sen sijaan siirtosarjat, jotka vaativat kuution keskitason liikuttamista, eivät suoraan sovellu. Jossakin määrin ratkaiseminen on jopa helpompaa, sillä ainoa mahdollinen siirtotapa on tahkonpyörittäminen, mikä ei vaikuta läpi kappaleen.
Matemaattisesti ratkaiseminen perustuu permutaatioryhmiin. Megaminxin siirroista voidaan nimittäin tehdä algebrallinen ryhmä, johon pätevät kaikki ryhmiä koskevat lauseet. Jokainen siirto on parillinen permutaatio, sillä paloja tarkastellessa saadaan kahden erillisen 5-syklin tulo ja ruutuja tarkastellessa viiden erillisen 5-syklin tulo. Kaikki siirrot ovat siis parillisia permutaatioita.
Ratkaiseminen voidaan suorittaa ratkaisemalla kappale ikään kuin etenemällä alhaalta ylös. Algoritmilla sama voidaan suorittaa siirtämällä ensin kaikki särmäpalat paikoilleen ja kääntää sitten ne oikein päin. Tämän jälkeen voidaan tehdä sama kulmapaloille.
Megaminx voidaan sekoittaa 100 669 616 553 523 347 122 516 032 313 645 505 168 688 116 411 019 768 627 200 000 000 000, eli undekiljoonaan erilaiseen asentoon. Mitä tahansa muutoksia monitahokkaassa ei silti voi tehdä, sillä seuraavat säännöt pätevät aina:
Särmäpalojen ja kulmien permutaatio on aina parillinen.
Särmäpaloilla kierto on aina parillinen (jos yksi on väärinpäin, on toinenkin).
Kulmapalojen kokonaiskierto on aina sama.
Tästä seuraa, että kuusiväristä Megaminxiä tehdessä saatetaan päätyä tilanteeseen, jossa ei näennäisesti ole ratkaisua. Siellä jokaista särmäpalaa on kaksi kappaletta ja tässä ongelmatilanteessa täytyy vaihtaa kahden samanlaisen palan paikkaa.
Mikko Kolehmainen (vapaaottelija)

Mikko Kolehmainen on suomalainen romanitaustainen kamppailu-urheilija. Kolehmaisen lajeihin kuuluvat vapaaottelu ja lukkopaini.
Mikko Kolehmainen on esiintynyt myös Arman Alizadin Arman Pohjantähden alla -nimisen dokumenttisarjan jaksossa nimeltä Suomen Romanit.
Toukokuussa 2017 Kolehmainen sai 37-vuotiaana neljän vuoden kilpailukiellon anabolisen steroidin käytöstä.
Mojmír Trličík

Mojmír Trličík (s. 20. maaliskuuta 1964 Ostrava, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja. Hän edusti Tšekkoslovakian liigan HC Vítkoviceä vuosina 1982–1987. Nykyään hän toimii seuran valmentajana.
Aiheesta muualla

Mojmír Trličík Eurohockey.com. (englanniksi)
Hamza Barhoumi

| Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten judo.Arabian kisat  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten judo.Arabian kisat  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten judo.Arabian kisat  | Maa:   Tunisia> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Doha 2011 | alle 73 kg |  |
| Tunisian mestaruuskisat  | Tunisian mestaruuskisat  | Tunisian mestaruuskisat  |  |
|  Hopeaa | Tunis 2010 | alle 73 kg |  |
|  Hopeaa | Tunis 2011 | alle 81 kg |  |
Hamza Barhoumi (s. 10. toukokuuta 1991) on tunisialainen judoka. Hän saavutti menestystä nuorten kisoissa voittamalla muun muassa kultamitalin nuorten Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2010. Kansallisella tasolla Barhoumi on saavuttanut kaksi hopeamitalia Tunisian mestaruuskisoissa. Kansainvälisissä kisoissa aikuisten tasolla Barhoumin toistaiseksi paras saavutus on pronssimitali Arabian kisoista vuodelta 2011.
Maustetyttöjen diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Maustetytöt Kampin kauppakeskuksessa kesäkuussa 2019.
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 3 |  |
| ↙EP:t | 1 |  |
| ↙Singlet | 9 |  |
| ↙Musiikkivideot | 8 |  |
Maustetytöt on julkaissut kolme studioalbumia, EP:n, yhdeksän singleä ja kahdeksan musiikkivideota.
Albumit > Studioalbumit

| Nimi> Nimi.Nimi | Julkaisutiedot> Julkaisutiedot.Julkaisutiedot | Listasijoitukset>  FIN .Albumilista | Listasijoitukset>  FIN .Fyysinen albumilista | Myynti> Myynti.Myynti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kaikki tiet vievät Peltolaan |  Julkaistu: 25. lokakuuta 2019  Formaatti: CD, LP, kasetti, digitaalinen lataus, striimaus  Levy-yhtiö: Is This Art! | 1 | 1 | kultaa |
| Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä |  Julkaistu: 13. marraskuuta 2020  Formaatti: CD, LP, kasetti, digitaalinen lataus, striimaus  Levy-yhtiö: Is This Art! | 2 | 2 | kultaa |
| Maailman onnellisin kansa |  Julkaistu: 17. maaliskuuta 2023  Formaatti: CD, LP, kasetti, digitaalinen lataus, striimaus  Levy-yhtiö: Is This Art! | 1 | 1 | – |
EP:t

| Nimi> Nimi.Nimi | Julkaisutiedot> Julkaisutiedot.Julkaisutiedot | Listasijoitukset>  FIN .Albumilista | Listasijoitukset>  FIN .Fyysinen albumilista | Myynti> Myynti.Myynti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maustetytöt X Agents (Agentsin kanssa) |  Julkaistu: 22. huhtikuuta 2022  Formaatti: LP, digitaalinen lataus, striimaus  Levy-yhtiö: Is This Art!, Vallila Music House | – | – | – |
Singlet

| Nimi> Nimi.Nimi | Formaatti> Formaatti.Formaatti | Vuosi> Vuosi.Vuosi | Listasijoitukset>  FIN .Radiolista | Myynti > Myynti .Myynti  | Albumi> Albumi.Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Tein kai lottorivini väärin” | digitaalinen lataus, striimaus | 2019 | – | platinaa | Kaikki tiet vievät Peltolaan |
| ”Se oli SOS” | 7", digitaalinen lataus, striimaus | 2019 | 79 | kultaa | Kaikki tiet vievät Peltolaan |
| ”Viidestoista päivä” | digitaalinen lataus, striimaus | 2019 | – | kultaa | Kaikki tiet vievät Peltolaan |
| ”Jos mulla ei ois sua, mulla ei ois mitään” | 7", digitaalinen lataus, striimaus | 2019 | – | kultaa | Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä |
| ”Tee se itse” | digitaalinen lataus, striimaus | 2020 | – | – | (julkaistu vain singlenä) |
| ”Ne tulivat isäni maalle” | 7", digitaalinen lataus, striimaus | 2020 | – | – | Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä |
| ”Salattu suru” (Agentsin kanssa) | digitaalinen lataus, striimaus | 2022 | – | – | Maustetytöt X Agents |
| ”Näkymätön Anna” | digitaalinen lataus, striimaus | 2023 | – | – | Maailman onnellisin kansa |
| ”Ei niin kovin suuri city” | digitaalinen lataus, striimaus | 2023 | – | – | Maailman onnellisin kansa |
Muut listasijoitukset ja myyntiluvut

| Nimi> Nimi.Nimi | Vuosi> Vuosi.Vuosi | Listasijoitukset>  FIN .Radiolista | Myynti > Myynti .Myynti  | Albumi> Albumi.Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä” | 2020 | – | kultaa | Eivät enkelitkään ilman siipiä lennä |
| ”Maailman onnellisin kansa” | 2023 | 77 | – | Maailman onnellisin kansa |
Musiikkivideot

| Nimi | Vuosi | Katselukerrat> YouTube  | Ohjaaja |
| --- | --- | --- | --- |
| ”Tein kai lottorivini väärin” | 2019 | yli 3 100 000 | Aki Roukala |
| ”Se oli SOS” | 2019 | yli 800 000 | Aki Roukala |
| ”Viidestoista päivä” | 2019 | yli 1 300 000 | Aki Roukala |
| ”Tee se itse” (singleversio) | 2020 | yli 700 000 | Aki Roukala |
| ”Ne tulivat isäni maalle” | 2020 | yli 500 000 | Aki Roukala |
| ”Salattu suru” (Agentsin kanssa) | 2022 | yli 900 000 | Aki Roukala |
| ”Näkymätön Anna” | 2023 | yli 200 000 | Aki Roukala |
| ”Ei niin kovin suuri city” | 2023 | yli 100 000 | Aki Roukala |
Mega Man 2

| Mega Man 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Jakelija:  Nintendo eShop, Google Play ja App Store
Tuottaja:  Tokuro Fujiwara
Pelisarja:  Mega Man
Julkaistu:  JP 24. joulukuuta 1988NA 11. heinäkuuta 1989EU 14. joulukuuta 1990
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 7 
Alusta:  NES
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Mega Man 2 on Capcomin vuonna 1988 julkaisema toiminta–tasohyppelypeli, joka on suoraa jatkoa ensimmäiselle Mega Man -pelille. Peli on hyvin suosittu retropelaajien keskuudessa ja sitä pidetäänkin yleensä NES:lle julkaistun pelisarjan parhaana pelinä.
Kehitys

Capcom ei pitänyt ensimmäisen Mega Man -pelin myyntilukuja erityisen vaikuttavina. Kehitystiimi sai luvan jatko-osan kehitykseen sillä ehdolla, että he tekivät sitä muiden projektien ohessa. Lopulta pelistä tuli silti suurempi menestys kuin edeltäjästään.
Pelin musiikit sävelsi Takashi Tateishi, ja soundtrack sai hyvän vastaanoton.
Pelaaminen

Mega Man 2 on toiminnallinen tasohyppely kuten edeltäjänsäkin. Pelin alussa voi valita vaikeustason normaalin ja vaikean välillä. Peli myös esitteli lukuisia elementtejä, joita käytettiin sarjan myöhemmissä osissa. Näitä olivat:
kahdeksan robottimestaria (ensimmäisessä pelissä oli vain kuusi)
salasanat
energiatankit
kolme muuta apuvälinettä erikoisaseiden ohelle
pelin viimeisten kenttien välissä nähtävä kartta tohtori Wilyn linnasta
Ensimmäisessä pelissä nähty pistelaskin on poistettu täysin.
Juoni ja hahmot

Kun Mega Man voitti Tohtori Wilyn ensimmäisessä pelissä, Wily päätti kostaa tämän ja rakensi kahdeksan omaa robottiaan tuhotakseen Mega Manin.
Pelin robottimestarit nähtiin myöhemmin sarjan Game Boy -peleissä. Flash Man, Quick Man, Bubble Man ja Heat Man nähtiin ensimmäisessä Game Boyn Mega Man -pelissä samana vuonna. Air Man, Wood Man, Metal Man ja Crash Man nähtiin puolestaan GB-pelissä Mega Man 2 vuonna 1992.
Aiheesta muualla

Mega Man 2 MobyGamesissa (englanniksi)
Mega Man 2 MMHP.net-sivustolla (englanniksi)
Mega Man 2 OverClocked Remix -pelimusiikkisivustolla (englanniksi)
| --- | --- |
 Klassinen -sarja: : Mega Man • 2 • 3 • 4 • 5 • 6 • 7 • 8 • &Bass • 9 • 10 • 11
 Game Boy -sarja: : I • II • III • IV • V
 X -sarja: : Mega Man X • X2 • X3 • X4 • X5 • X6 • X7 • X8 • Xtreme • Xtreme 2 • Command Mission
 Legends -sarja: : Mega Man Legends • Mega Man Legends 2 • Misadventures of Tron Bonne
 Zero -sarja: : Mega Man Zero • Zero 2 • Zero3 • Zero 4
 ZX -sarja: : Mega Man ZX • ZX Advent
 Battle Network -sarja: : Battle Network • Battle Network 2 • Battle Network 3: Blue & White • Battle Network 4: Red Sun & Blue Moon • Battle Network 5: Team ProtoMan & Team Colonel • Battle Network 6: Cybeast Gregar & Cybeast Falzar • Rockman EXE Operate Shooting Star
 Muut pelit: : Mega Man Soccer • Super Rockman Adventure • Mega Man: Battle & Chase
 Hahmot: : Mega Man • Luettelo hahmoista
Uudelleenjulkaisut: : Rockman Complete Works • Mega Man Anniversary Collection • Mega Man X Collection • Mega Man Zero Collection • Mega Man Legacy Collection • Mega Man Legacy Collection 2 • Mega Man X Legacy Collection • Mega Man X Legacy Collection 2
 Elokuva- ja televisiosarjat: : Mega Man • Mega Man: Battle Network • Mega Man: Star Force • Mega Man: Fully Charged • Mega Man
Hamza Katan

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hamza Katan Aasian kisojen mitalistina 2018. |  Hamza Katan Aasian kisojen mitalistina 2018. |  Hamza Katan Aasian kisojen mitalistina 2018. |  |
Maa:  Jordania
Miesten taekwondo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Manchester 2019 | +87 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Pronssia | Jakarta 2018 | +80 kg |  |
Hamza Katan (s. 19. huhtikuuta 1997) on jordanialainen taekwondon MM-mitalisti.
Katan saavutti MM-pronssia yli 87 kg:n painoluokassa Manchesterissa 2019. Aasian kisoissa hän sai pronssia yli 80 kg:n sarjassa Jakartassa 2018. Nuorten arvokilpailuissa hän saavutti yli 78-kiloisissa MM-hopeaa 2014 ja Aasian-mestaruuskilpailujen pronssia 2013.
Mir Sultan Khan

Mir Sultan Khan vuonna 1932.
Mir Sultan Khan (urduksi ‏میاں سلطان خان‎, Mīr Sultān Xān; 1905–1966) oli intialainen shakinpelaaja. Hän oli yksi Aasian vahvimmista pelaajista omana aikanaan. Hän oli myös ensimmäinen huomattava aasialainen pelaaja Euroopassa sitten Abu-Bakr Muhammad ben Yahya as-Sulin.
Sultan Khan muutti Intiasta Britanniaan, jossa hän voitti shakin britannianmestaruuden vuosina 1929, 1932 ja 1933 sekä pelasi Englannin joukkueessa shakkiolympialaisissa vuosina 1930, 1931 ja 1933.
Sultan Khan oli myös yksi harvoista pelaajista, joilla oli positiivinen tulos José Raúl Capablancaa vastaan.
Aiheesta muualla

Mir Sultan Khan ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Hamza Hakimzoda Niyoziy

Hamza Hakimzoda Niyoziy neuvostoliittolaisessa postimerkissä.
Hamza Hakimzoda Niyoziy (1889–1929) oli uzbekistanilainen runoilija. Hän tuki bolševikkivallankumousta. Hänet tappoi ääri-islamistinen kiihkoilija hänen uskonnon vastaisten mielipiteidensä takia. Maan myöhempi kommunistinen hallinto nosti hänet sankariksi, ja hänet julistettiin modernin uzbekkirunouden isäksi.
Mira-tähti

Mira-tyypin tähdet ovat sykkiviä punaisia jättiläistähtiä.
Omikron "Mira" Ceti.
Mira-tyyppisen R Andromeadae-tähden valokäyrä.
khi Cygnin kirkkaus, lämpötila, säde ja säteilyntuotto vaihtelevat tähden sykkimisen tahdissa.
Mira-tähti on punertava, pitkäjaksoisesti sykkivä jättiläistähti. Tähden sykkiminen aiheuttaa jaksollisia kirkkauden muutoksia. Mira-tähdet ovat hyvin punaisia, spektriluokkiin M, C tai S kuuluvia tähtiä. Mira-tähdillä on ympärillään pöly- ja kaasuvaippa. Mira-tähtien perustyyppi on Omikron Ceti eli Mira.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mira-tähti Wikimedia Commonsissa
Hamza Abdi Barre

| Hamza Abdi Barre> Xamse Cabdi Barre |
| --- | --- |

Somalian pääministeri
 25. kesäkuuta 2022 alkaen  
Edeltäjä:  Mohamed Hussein Roble
Kansanedustaja
 28.12. 2021 alkaen  
Vaalipiiri:  Afmadow, Ala-Juba
Henkilötiedot
Syntynyt: 1972 tai 1973 Kismayo
Ammatti:  opettaja
Tiedot
Puolue:  Union for Peace and Development Party,  UPD eli XMNH)
Koulutus:  maisteri
Tutkinnot:  Malesian islamilainen yliopisto
Hamza Abdi Barre on somalialainen poliitikko, joka on Somalian pääministeri kesäkuusta 2022 alkaen. 
Hän oli nimityksensä aikaan 48-vuotias ja kotoisin Jubamaasta. Ennen politiikkaan siirtymistään hän toimi akateemisella uralla ja kuului Kismayon yliopiston perustajiin.
Ensimmäisessä puheessaan parlamentille Barre lupasi keskittyä poliittiseen vakauteen, turvallisuuteen, sovintoon ja vuoropuheluun Somalimaan kanssa.
Gurjevsk

Gurjevsk-nimisiä paikkakuntia on Venäjällä useita:
Gurjevsk, kaupunki Kaliningradin alueella
Gurjevsk, kaupunki Kemerovon alueella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gurjevsk”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hamza Alić

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hamza Alić |  Hamza Alić |  Hamza Alić |  |
Maa:   Bosnia ja Hertsegovina
Miesten yleisurheilu
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Göteborg 2013 | kuulantyöntö |  |
| Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  | Välimeren kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tarragona 2018 | Kuulantyöntö |  |
|  Hopeaa | Pescara 2009 | Kuulantyöntö |  |
|  Pronssia | Almería 2005 | Kuulantyöntö |  |
|  Pronssia | Mersin 2013 | Kuulantyöntö |  |
Hamza Alić (s. 20. tammikuuta 1979 Srebrenica) on bosniahertsegovinalainen yleisurheilija, joka kilpailee kuulantyönnössä. Hän edustaa seuratasolla AK Zenicaa.
Alić osallistui aikuisten arvokisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 2002, jolloin hän oli mukana EM-kisoissa Münchenissä. Hän karsiutui finaalista. Alić ei päässyt karsinnasta läpi myöskään Helsingin MM-kisoissa 2005, mutta sai saman vuoden Välimeren kilpailuista pronssia tuloksellaan 19,49. Hän karsiutui 2006 loppukilpailusta sekä Moskovan MM-hallikilpailuissa että Göteborgin EM-kisoissa.
Alić karsiutui loppukilpailusta Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008. Hän osallistui samana vuonna olympialaisiin, joissa hän karsiutui oltuaan seitsemästoista. Hän karsiutui myös Torinon EM-hallikilpailuissa 2009.
Alić pääsi ensimmäistä kertaa arvokisafinaaliin Berliinin MM-kisoissa 2009, joissa hän sijoittui alun perin yhdeksänneksi työnnettyään tasan 20 metriä. Sijoitus parani myöhemmin yhdellä Andrei Mih’nevitšin dopinghylkäyksen jälkeen. Alić sai samana vuonna hopeamitalin Välimeren kilpailuista. Hän karsiutui loppukilpailusta 2011 Pariisin EM-hallikisoissa ja Daegun MM-kilpailuissa sekä 2012 Istanbulin MM-hallikilpailuissa ja Helsingin EM-kisoissa.
Alić sai Göteborgin EM-hallikilpailuissa 2013 hopeaa sisäratojen ennätystuloksellaan 20,34. Mersinin Välimeren kisoissa hän oli samana vuonna kolmas. Moskovan MM-kilpailuissa 2013, Zürichin EM-kilpailuissa 2014, Pekingin MM-kilpailuissa 2015, Amsterdamin EM-kilpailuissa ja Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 sekä Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän karsiutui loppukilpailusta. Hän voitti kultaa Tarragonan Välimeren kilpailuissa 2018 tuloksella 20,43. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän karsiutui loppukilpailusta.
Alićin ennätys ulkoradoilla on 20,82 m vuodelta 2017 ja sisäradoilla 20,34 m vuodelta 2013.
Mikko Innanen (jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 8. syyskuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Tampere, Suomi
Pelipaikka: vasen laitahyökkääjä
Pituus: 172 cm
Junioriseurat
1993–1999: TPV
2000–2001: Haka
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1999 | TPV | 2 | (0) |
| 2000–2010 | Haka | 221 | (45) |
| 2003 | → PS-44 (laina) | 1 | (2) |
| 2011 | MyPa | 33 | (5) |
| 2012–2013 | JJK | 62 | (13) |
| 2014–2015 | Haka | 24 | (0) |
| 2016–2017 | TPV | 26 | (2) |
| Yhteensä | Yhteensä | 369 | (67) |
Maajoukkue
| 1999 | Suomi U17 | 3 | (0) |
| 2000 | Suomi U18 | 7 | (2) |
| 2001 | Suomi U19 | 7 | (1) |
| 2002–2003 | Suomi U21 | 9 | (0) |
| 2008 | Suomi B | 1 | (0) |
Valmennusura
2018–2019: TPV (apuv.)
2020–2021: TPV
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. tammikuuta 2020.
Mikko Innanen (s. 8. syyskuuta 1982 Tampere) on entinen suomalainen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja.
Innanen on TPV:n kasvatti ja debytoi Veikkausliigassa seuran edustusjoukkueessa kaudella 1999. Seuraavat 11 kautta hän edusti Valkeakosken Hakaa, jossa hän pelasi yli 200 liigaottelua ja saavutti muun muassa sekä kaksi Suomen mestaruutta että Suomen cupin voittoa. Kauden 2011 Innanen edusti Myllykosken Palloa, ja kaudeksi 2012 hän siirtyi Jyväskylän Jalkapalloklubiin.
Kaudeksi 2014 Innanen palasi Hakaan, josta siirtyi kaudella 2016 kasvattajaseuraansa Tampereen Pallo-Veikkoihin. Innanen lopetti peliuransa Kauden 2017 päätteeksi ja siirtyi TPV:n edustusjoukkueen apuvalmentajaksi ja joukkueenjohtajaksi. Innanen toimi TPV:n päävalmentajana kaudet 2020 ja 2021.
Saavutukset

Suomen mestaruus: 2000, 2004
Suomen-mestaruushopea: 2003, 2007
Suomen-mestaruuspronssi: 2002, 2006
Suomen cup: 2002, 2005
Aiheesta muualla

Innasen profiili Veikkausliigan sivustolla