Suomen talous

| Suomen talous |
| --- | --- |
 Mäntän paperitehdas
Valuutta:  euro
Jäsenyydet:  Euroopan unioni (EU) Euroopan talousalue (ETA) Maailman kauppajärjestö (WTO) Taloudellisen yhteistyön ja kehityksen järjestö (OECD)
Tilastot
BKT:  224 mrd. € (2017)
- per asukas:  40 600  € (2017)
- kasvu:  2,7 % (2017)
- toimialoittain:  alkutuotanto 2,8 % jalostus 28,2 % palvelut 69,1 % (2017)
Inflaatio:  0,4 % (2016)
Köyhyysrajan alle jäävien määrä:  1 170 €/kk; 635 000 (2012)
Gini-kerroin:  26,1 (2012)
Työvoima:  2 685 000 (2016)
Työttömyys:  8,8 % (2016)
Ulkomaankauppa ja -investoinnit
Vienti:  51,9 mrd. € (2016)
Vientituotteet:  kemian teollisuuden tuotteet, metsäteollisuuden tuotteet, metallit ja metallituotteet
Merkittävimmät vientimaat:  Saksa (13,1 %) Ruotsi (10,7 %)  Yhdysvallat (7,6 %) Alankomaat (6,7 %) Venäjä (5,7 %)
Tuonti:  55,0 mrd. € (2016)
Tuontituotteet:  kemian teollisuuden tuotteet, kaivostoiminnan ja louhinnan tuotteet, sähkö- ja elektroniikkateollisuuden tuotteet
Merkittävimmät tuontimaat:  Saksa (14,9 %) Ruotsi (11,2 %) Venäjä (11,2 %) Kiina (7,4 %)
Julkinen talous
Julkinen velka:  136,0 mrd. € (2016, EDP) / 63,1 % BKT:sta (2016)
Budjetin tulot:  52,0 mrd. € (2016)
Budjetin menot:  54,4 mrd. € (2016)
Sininen: EU28 Vihreä: Suomi. Reaalisen bruttokansantuotteen vuosimuutos.
Suomen talous tarkoittaa Suomen kansantalouden muodostamaa kokonaisuutta, jonka merkittävin osa on yksityinen elinkeinoelämä. Suomi on teollisuusmaa, joka kuuluu Euroopan talousalueeseen ja käyttää yhteisvaluutta euroa sekä noudattaa Euroopan keskuspankin rahapolitiikkaa. Suomen bruttokansantuote on noin 234 miljardia euroa. Bruttokansantuote asukasta kohti on 42 340 euroa.
Suomen talous on avoin eli maa käy kauppaa ulkomaiden kanssa, ja vienti muodostaa bruttokansantuotteesta merkittävän osan. Suomen talous on sekatalous, jossa osa hyödykemarkkinoista toimii markkinatalouden mukaan, mutta julkinen valta on mukana merkittävässä osassa palvelutuotantoa ja tukemassa hyödyketuotannon edellytyksiä. Suomen valtio omistaa pääasiassa rautatiet ja suuria teollisuusyrityksiä, joita kutsutaan valtionyhtiöiksi. Suomen valtiolla on myös alkoholin vähittäiskauppa- (Alko) sekä veikkaus- ja rahapelimonopolit (Veikkaus).
Suomessa toteutetaan niin kutsuttua pohjoismaista mallia, eli hyvinvointivaltiota, jossa verotus on kireää, mutta kaikki saavat verovaroin kustannettuja julkisia palveluita edullisesti tai maksutta. Vain osa kansalaisista on järjestelmän nettomaksajia. Suomalaista politiikkaa leimaavat hyvinvointivaltion kannatus ja koko maan asuttuna pitämisen merkitys, jotka huomioidaan talouspolitiikassa. Suomessa kunnat vastaavat merkittävästä osasta palvelutuotantoa. Suomessa on vahvat työmarkkinajärjestöt, joilla on itsenäistä valtaa sopia palkoista ja työehdoista, mutta valtio on ollut mukana suomalaisessa työmarkkinaneuvottelujen erikoisuudessa: tupo-ratkaisussa.
Suomella on merkittävät metsävarat, jotka johtivat metsäteollisuuden kehittymiseen. Metalli-, konepaja- ja öljynjalostusteollisuudet kehittyivät sotakorvausten maksamisen ja Neuvostoliiton bilateraalikaupan myötä. 1990-luvun alussa Suomi koki merkittävän laman, joka johtui Neuvostoliiton romahduksesta ja epäonnistuneesta rahapolitiikasta. Suomi elpyi tuhansia yrityksiä kaataneesta lamasta ja suurtyöttömyydestä erityisesti uusien kasvualojen vetämänä: informaatioteknologia, matkapuhelimet ja telekommunikaatiopalvelut siivittivät Suomen talouskasvua. Suomi liittyi Euroopan unioniin 1995 ja euroon 2001.
Talouselämä-lehden kokoaman listan mukaan viime vuosina Suomen liikevaihdoltaan suurimpien yritysten joukossa ovat viime vuosina toistuvasti olleet: tietoliikenneteknologiayhtiö Nokia, öljynjalostaja Neste, sekä metsäyhtiöt Stora Enso ja UPM-Kymmene. Suomen kymmenen suurinta yritystä muodostavat noin 7 % Suomen bruttokansantuotteesta. Helsingin pörssi on maan arvopaperipörssi.