stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taye Taiwo
Seurajoukkueura

Taiwo siirtyi vuonna 2005 nigerialaisesta Lobi Starsista Ranskan pääsarjassa Ligue 1:ssä pelaavaan Marseilleen. Kauden 2004–2005 aikana hän ehti pelata seurassa vain neljä sarjaottelua, mutta seuraavien kuuden kauden ajan kuului joukkueen runkopelaajiin niiden aikana yhteensä 187 sarjaottelua. Maalinteossa Taiwo onnistui Ranskan pääsarjassa 17 kertaa. Kaudella 2009–2010 Marseille voitti sarjan mestaruuden.
Kaudeksi 2011–2012 Taiwo siirtyi Italian pääsarjassa Serie A:ssa pelaavaan Milaniin, jossa hän kuitenkin pelasi vain neljä sarjaottelua. Suurimman osan Milan-ajastaan Taiwo oli lainattuna muualle – hän pelasi kevätkaudella 2012 Englannin Valioliigassa 15 ottelua Queens Park Rangersissa ja kaudella 2012–2013 Ukrainan valioliigassa 20 ottelua edustaen Dynamo Kiovaa. Kaudeksi 2013–2014 Taiwo siirtyi Turkin Superliigassa pelaavaan Bursasporiin, jossa pelasi kauden aikana 27 sarjaottelua. Kauden 2014–2015 Taiwo oli pelaamatta.
Elokuussa 2015 Taiwo siirtyi Suomen pääsarjassa Veikkausliigassa pelaavaan HJK:hon loppukauden kattavalla sopimuksella, jossa on optio myös kaudesta 2016. Taiwo pelasi myös optiokauden HJK:ssa. Kahden kauden aikaan HJK:ssa pelatessaan Taiwo voitti Veikkausliigan pronssia (2015) ja hopeaa (2016).
30. tammikuuta 2017 Taiwo siirtyi Sveitsin Superliigassa pelanneeseen Lausanneen loppukauden kestävällä sopimuksella. Taiwo pelasi Sveitsin liigassa 13 ottelua ja Lausanne sijoittui kymmenen joukkueen sarjassa yhdeksänneksi.
9. elokuuta 2017 Taiwo siirtyi Ruotsin pääsarjassa, Allsvenskanissa, pelanneeseen AFC Eskilstunaan loppukauden ajaksi. Taiwo pelasi Askilstunassa lopulta yhdeksän ottelua.
7. maaliskuuta 2018 Rovaniemen Palloseura uutisoi seuran tehneen yksivuotisen sopimuksen Taiwon kanssa.
Maajoukkueura

Taiwo pelasi Nigerian maajoukkueessa 53 A-maaottelua ja teki viisi maalia vuosina 2004–2012. Hän edusti Nigeriaa Afrikan-mestaruuskilpailuissa 2006, 2008 ja 2010 sekä MM-kilpailuissa 2010. Taiwo saavutti AM-pronssia vuosina 2006 ja 2010.
Saavutukset

Marseille
Ligue 1: 2009–2010
Ranskan liigacup: 2009–2010, 2010–2011
Trophée des Champions: 2010
Milan
Italian supercup: 2011
Nigerian maajoukkue
Afrikan-mestaruuskilpailut: pronssia 2006, pronssia 2010
Aiheesta muualla

Taiwon tilastot LFP.fr-sivustolla
HJK – Veikkausliiga
3 Saksela |
4 Halsti |
5 O'Shaughnessy |
7 Luís Henrique |
8 Bubacar |
9 Ri. Riski |
10 Lingman |
11 Ro. Riski |
12 Tånnander |
13 Murillo |
14 Dahlström |
15 Tenho |
16 Moren |
17 Rogerson |
18 Murnane |
19 Terho |
21 Väänänen |
22 Kouassivi-Benissan |
24 Browne |
27 Valenčič |
29 Olusanya |
31 Keto |
33 Untersee |
37 Tanaka |
47 Peltola |
Valmentaja Koskela
Nigerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2006
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Odiah |
6 Enakarhire |
7 Utaka |
8 Mikel |
9 Martins |
10 Okocha |
11 Lawal |
12 Ejide |
13 Yussuf |
14 Obinna |
15 Obiefule |
16 Oruma |
17 Aghahowa |
18 Obodo |
19 Makinwa |
20 Odemwingie |
21 Nwaneri |
22 Kaita |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Eguavoen
Nigerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Nwaneri |
6 Shittu |
7 Utaka |
8 Yakubu |
9 Martins |
10 Mikel |
11 Odemwingie |
12 Ejide |
13 Afolabi |
14 Olofinjana |
15 Uche |
16 Etuhu |
17 Makinwa |
18 Obinna |
19 Emeghara |
20 Okonkwo |
21 Eromoigbe |
22 Apam |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Vogts
Nigerian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2010
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Nwaneri |
6 Shittu |
7 Obasi |
8 Yakubu |
9 Martins |
10 Mikel |
11 Odemwingie |
12 Ejide |
13 Yussuf |
14 Olofinjana |
15 Kaita |
16 Uche |
17 Odiah |
18 Obinna |
19 Mohamed |
20 Etuhu |
21 Echiéjilé |
22 Apam |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Amodu
Nigerian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Enyeama |
2 Yobo |
3 Taiwo |
4 Kanu |
5 Afolabi |
6 Shittu |
7 Utaka |
8 Yakubu |
9 Martins |
10 Ideye |
11 Odemwingie |
12 Uche |
13 Yussuf |
14 Kaita |
15 Haruna |
16 Ejide |
17 Odiah |
18 Obinna |
19 Obasi |
20 Etuhu |
21 Echiéjilé |
22 Adeleye |
23 Aiyenugba |
Valmentaja Lagerbäck
Jalapahartsi

Ipomoea purga, kuva kirjasta Köhler's Medizinal-Pflanzen.
Jalapahartsi on Ipomoea purga -nimisen kasvin juuresta saatavaa hartsia, jonka CAS-numero on 9000-35-5. Se on ollut käytössä ulostuslääkkeenä 1600-luvun alusta. Kasvi on kotoisin Meksikon vuoristosta, mutta sitä viljellään Intiassa ja Jamaikalla.
Jalapaa saadaan myös toisesta kasvista Ipomoea simulans, ja sitä sanotaan tampicojalapaksi.
Johan Frosterus (Kalajoen kirkkoherra)

Johan Frosterus (26. lokakuuta 1751 Haukipudas – 24. tammikuuta 1838 Kalajoki) oli suomalainen kirkkoherra.
Frosteruksen vanhemmat olivat Haukiputaan kappalainen Erik Frosterus ja hänen ensimmäinen puolisonsa Sofia Elisabet Patkull. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1767. Turun akatemiassa opiskellut Frosterus vihittiin papiksi 1771. Hänestä tuli teologian kunniatohtori 1827.
Frosterus toimi isänsä apulaisena Haukiputaalla 1771 ja hän oli Kärsämäen kappalaisena vuodesta 1774 alkaen. Frosterus oli Pudasjärven kirkkoherrana 1786–1809 ja Kalajoen kirkkoherrana 1809–1838. Hän sai rovastin arvon 1805 ja hän oli Raahen lääninrovastina vuodesta 1824 alkaen. Venäjän keisari Aleksanteri I vieraili Suomen-matkansa aikana Frosteruksen luona Kalajoen pappilassa syyskuussa 1819.
Frosterus oli naimisissa 1774–1792 Maria Westzynthiuksen (k. 1792) kanssa ja 1794-1837 Anna Beata Humblen (k. 1837) kanssa. Hänen poikiaan olivat Ilmajoen kirkkoherra Erik Johan Frosterus (1776–1826), Vaasan ja Mustasaaren kirkkoherra, professori, teologian tohtori Benjamin Frosterus (1792–1856) ja Kuopion piispa Robert Valentin Frosterus (1795–1884).
Teoksia

Muutamia kristillisiä virsiä. Hjelt, Turku 1826
Käsikirja kristillisyyden opissa. 1829
Thank You for Smoking

| Thank You for Smoking |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Jason Reitman
Käsikirjoittaja:  Jason Reitman
Tuottaja:  David O. Sacks
Säveltäjä:  Rolfe Kent
Kuvaaja:  Jim Whitaker
Leikkaaja:  Dana E. Glauberman
Pukusuunnittelija:  Danny Glicker
Pääosat:  Aaron Eckhart Maria Bello Cameron Bright Adam Brody Sam Elliott Katie Holmes Rob Lowe J. K. Simmons
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Fox Searchlight
Levittäjä:  Fox Searchlight Pictures Netflix Disney+
Ensi-ilta:  17. maaliskuuta 2006
Kesto:  92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  7 milj. USD
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Thank You for Smoking on vuonna 2006 julkaistu yhdysvaltalainen satiirielokuva, joka on palkittu muun muassa Golden Globella. Elokuvan ohjasi Jason Reitman ja tuotti David O. Sacks. Elokuva perustuu samannimiseen, Christopher Buckleyn kirjoittamaan romaaniin. Vuoteen 2007 mennessä Thank You for Smoking tuotti yli 39 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. 24. marraskuuta 2006 televisioyhtiö NBC ilmoitti kehittävänsä televisiosarjaa, joka perustuisi kyseiseen elokuvaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aaron Eckhart  | … |  Nick Naylor   |
|  Maria Bello  | … |  Polly Bailey   |
|  Cameron Bright  | … |  Joey Naylor   |
|  Adam Brody  | … |  Jack Bein   |
|  Sam Elliott  | … |  Lorne Lutch   |
|  Katie Holmes  | … |  Heather Holloway   |
|  Rob Lowe  | … |  Jeff Megall   |
|  J. K. Simmons  | … |  BR  |
Aiheesta muualla

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Elokuvan viralliset kotisivut (englanniksi)
Elokuvan soundtrack MySpacessä (englanniksi)
Thank You for Smoking Elonet.
MTV3 Viihteen arvostelu elokuvasta
Jason Reitmanin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
2000-luku: Thank You for Smoking (2006) · Juno (2007) · Up in the Air (2009)
2010-luku: Young Adult (2011) · Labor Day (2013)
Jalasjoki

| Jalasjoki |
| --- | --- |
 Jalasjoki Kannontien sillalta pohjoiseen
Laskupaikka:  Kyrönjoki, Kurikka
Maat:  Suomi
Pituus:  58 km
Jalasjoki on Kurikassa virtaava 58 kilometriä pitkä joki. Jalasjoki kuuluu Kyrönjoen vesistöalueeseen ja Jalasjärven valuma-alueeseen. Sen haarajokia ovat Hirvijoki ja Mustajoki. Joen vesi on humuspitoista ja sen happamuusaste vaihtelee välillä 5,5–7,0. Jalasjoen kalalajit ovat salakka, ahven, hauki, särki, lahna, särkilahna, pasuri ja kiiski, ja myös taimen on nähty.
Jalasjoki saa alkunsa Mustajärven ja Mustalammin alueen vedenjakajalta ja on aluksi nimeltään Mustajoki, kunnes muuttuu Hirvijärvellä Jalasjoeksi. Se virtaa läpi Jalasjärven keskustan ja Jokipiin kylän ja yhtyy Kurikassa Kauhajokeen, josta eteenpäin joki tunnetaan nimellä Kyrönjoki.
Johan Ihre

Johan Ihre, Magnus Hallmanin maalaus.
Johan Ihre (1707–1780) oli ruotsalainen kielitieteilijä. Hän oli Uppsalan yliopiston professori vuodesta 1737. Hän oli uranuurtaja kielitieteen alalla, sillä hän vastusti mielivaltaisia tutkimusmenetelmiä ja epähistoriallisia näkemyksiä. Hänen pääteoksensa on etymologinen sanakirja Glossarium suiogothicum (2 osaa, 1769). Hän tekee siinä esimerkiksi sanavertailuja germaanisten kielten ja suomen välillä sekä esittää havaintoja germaanisten kielten äänteensiirrosta. Hän julkaisi myös tutkimuksia gootin kielestä.
Julkaisuja

De mutationibus linguae suaegothicae, 1742
Swenskt dialectlexicon, 1766
Glossarium suiogothicum (2 osaa, 1769)
Aiheesta muualla

Ihren käsikirjoituskokoelma Uppsalan yliopiston kirjastossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Skagerrakin taistelu

Skagerrakin taistelu (saks. Skagerrakschlacht, engl. Battle of Jutland) oli ensimmäisen maailmansodan laajin meritaistelu. Se oli myös sodan ainoa taistelu, jossa käytettiin taistelulaivoja täysimittaiseen sodankäyntiin toisiaan vastaan. Taistelu käytiin Pohjanmerellä Skagerrakin salmen suulla Jyllannin länsipuolella yhden vuorokauden aikana alkaen 31. toukokuuta 1916. Siihen osallistuivat Saksan avomerilaivasto (Hochseeflotte, 99 alusta) amiraali Reinhard Scheerin johdolla ja Britannian taistelulaivasto (Grand Fleet, 151 alusta) laivastoamiraali Sir John Jellicoen johdolla. Taistelun taustalla oli saksalaisten suunnitelma, jolla yritettiin houkutella brittiläinen taisteluristeilijäosasto Saksan laivaston sukellusveneiden ja päävoimien tuhottavaksi. Seurauksena kuitenkin oli Grand Fleetin ja Hochseeflotten päävoimien yhteenotto.
Molemmat osapuolet väittivät voittaneensa taistelun. Britit menettivät selvästi enemmän laivoja ja miehiä, mutta saksalaisten harhautussuunnitelma epäonnistui. Taistelu päättyi saksalaisten perääntymiseen brittien ylivoiman tieltä. Taistelu myös osoitti, että Saksan laivasto ei kykenisi karkaamaan brittien sulkemalta Pohjanmereltä Pohjois-Atlantille, joten strategisessa mielessä taistelua on usein päädytty pitämään brittien voittona.
Tausta

Saksan Hochseeflotte oli brittiläiseen vastustajaansa verrattuna pahasti alivoimainen. Tästä syystä saksalaiset yrittivät heikentää vihollisensa laivastoa sukellusvenesodalla ja harhautusoperaatioilla. Royal Navyn perinteenä oli erittäin aggressiivinen sodankäynti, joten saksalaiset uskoivat voivansa provosoida vihollisensa lähettämään aluksiaan huolellisesti valmisteltuun ansaan. Britit puolestaan yrittivät pitää Hochseeflotten Pohjanmerelle pussitettuna, jotta se ei pääsisi Atlantille brittiläisen merenkulun kimppuun.
Saksalaisten suunnitelmana oli lähettää omat taisteluristeilijät suorittamaan harhautushyökkäys Pohjanmerellä. Tarkoitus oli houkutella amiraali David Beattyn johtamat brittiläiset taisteluristeilijät saksalaisten sukellusveneiden ja taistelulaivojen tuhottavaksi. Tämä olisi Royal Navylle suuri menetys, joka tasoittaisi laivastojen voimasuhteita. Menetettyään nopeat taisteluristeilijänsä brittien olisi myös vaikeampi seurata Saksan laivaston liikkeitä, ja Hochseeflottella olisi tällöin ehkä mahdollisuuksia livistää Pohjois-Atlantille. Saksan laivaston johto ei aavistanut, että Royal Navyn tiedustelupalvelu ”Room 40” oli saanut haltuunsa saksalaisia koodikirjoja, joiden avulla se tulkitsi vaivattomasti 28. toukokuuta sieppaamansa koodatun radioviestin. Viesti paljasti, että saksalaiset valmistelivat suurta merioperaatiota. Operaatiota torjumaan lähetettiin välittömästi sekä amiraali Beattyn taisteluristeilijät tukikohdastaan Edinburghin läheltä, että Sir John Jellicoen komentama, taistelulaivoista koostuva Grand Fleetin päävoima pohjoisemmasta Scapa Flow'n tukikohdasta. Molemmilla osastoilla oli mukanaan myös suuri määrä kevyempiä aluksia. Britit ohittivat tappioita kärsimättä saksalaisten sotasuunnitelmaan kuuluneet sukellusvenelinjat ennen kuin sukellusveneet olivat edes ehtineet paikalle.
Väärinymmärrettyjen tiedustelutietojen vuoksi britit alkoivat kuitenkin kuvitella, että amiraali Scheer taistelulaivoineen oli vielä satamassa, josta hän todellisuudessa oli lähtenyt jo 30. toukokuuta. Beattyn taisteluristeilijät etenivät etelään tiedusteluosastona. Perässä tulevat Jellicoen taistelulaivat hidastivat vauhtia polttoainetta säästääkseen, ja odottivat uusia tietoja vihollisen liikkeistä. Samaan aikaan saksalaiset etenivät pohjoiseen. Heidänkin taisteluristeilijänsä, joita komensi amiraali Franz von Hipper, kulkivat pääjoukon edellä harhautussuunnitelman mukaisesti. Saksan ja Britannian laivastot olivat törmäyskurssilla toisistaan tietämättä.
Tapahtumat > Epäselvä voitto

Saksassa Skagerrakin taistelua juhlittiin voittona, koska kolme brittien taisteluristeilijää, kolme risteilijää sekä kahdeksan hävittäjää upposivat saksalaisten menettäessä vain yhden vanhentuneen taistelulaivan, yhden taisteluristeilijän, neljä kevyttä risteilijää ja viisi hävittäjää.
Taistelua juhlittiin voittona myös Britanniassa, jossa järjestettiin suuret valtakunnalliset juhlallisuudet. Jo 2. kesäkuuta Britannian laivasto ilmoitti olevansa taas toimintavalmis Skagerrakin taistelusta huolimatta. Alustappioistaan huolimatta Britannian laivasto oli yhä iskukykyinen ja se pystyi varmistamaan Saksan avomerilaivaston pysymisen eristyksissä kotisatamissaan. Brittien toimintaa taistelun aikana tosin pidettiin huonona, vaikka Jellicoe olikin vähällä aiheuttaa Scheerille suuria tappioita.
Menetykset > Britannia

Taisteluristeilijät: HMS Indefatigable, HMS Queen Mary, HMS Invincible
Panssariristeilijät: HMS Black Prince, HMS Warrior, HMS Defence
Laivueenjohtajat: HMS Tipperary
Hävittäjät: HMS Shark, HMS Sparrowhawk, HMS Turbulent, HMS Ardent, HMS Fortune, HMS Nomad, HMS Nestor
Menetykset > Saksa

Taisteluristeilijät: SMS Lützow
Vanhentuneet taistelulaivat: SMS Pommern
Kevyet risteilijät: SMS Frauenlob, SMS Elbing, SMS Rostock, SMS Wiesbaden
(Raskaat torpedoveneet) hävittäjät: V48, S35, V27, V4, V29
Aiheesta muualla

Beattyn virallinen raportti (englanniksi)
Jellicoen raportti (englanniksi)
Otteita taistelua käsittelevästä Jellicoen teoksesta The Grand Fleet, julkaistu 1919
Scheer: Germany's High Seas Fleet in the World War, julkaistu 1920
Hochseeflotte Pohjanmerellä noin 1911–1914.
Alkuperäinen saksalainen kuvateksti kertoo: Englantilaisen taisteluristeilijä HMS Queen Maryn tuhoutuminen Skagerrakin taistelussa 31.5.1916 kello 4.26 ip.
Saksalainen taisteluristeilijä SMS Seydlitz vaurioitui pahoin taistelussa. Siihen osui 21 järeätä ja kaksi raskasta laivatykin kranaattia sekä yksi torpedo. Aiheutuneiden vuotojen seurauksena alus otti sisäänsä 5 300 tonnia vettä ja miltei upposi. 98 miestä kaatui ja 55 haavoittui.
The Shadow of Your Smile (albumi)

| The Shadow of Your Smile Astrud Gilberto |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 21. lokakuuta 1964 – 27. toukokuuta 1965
 Studio : A&R Studios, New York / Los Angeles ja RCA Studios, New York
 Julkaistu: 1965
 Tuottaja(t): Creed Taylor
 Tyylilaji: bossa nova
 Kesto: 25.28
 Levy-yhtiö: Verve
Listasijoitukset
  Billboard 200: 66.
Astrud Gilberton muut julkaisut
| The Astrud Gilberto Album 1965 | The Shadow of Your Smile 1965 | Look to the Rainbow 1966 |
The Shadow of Your Smile on brasilialaisen bossa nova -laulajan Astrud Gilberton albumi, jonka Verve Records -levy-yhtiö julkaisi vuonna 1965. Albumi sijoittui Billboard 200 -musiikkilistan sijalle 66.
Kappaleet

The Shadow of Your Smile (Johnny Mandel, Paul Francis Webster) – 2.31
(Take Me to) Aruanda (Norman Gimbel, Carlos Lyra, Geraldo Vandre) – 2.30
Manhã de Carnaval (Luiz Bonfá, Antonio Maria) – 1.57
Fly Me to the Moon (Bart Howard) – 2.22
The Gentle Rain (Bonfá, Matt Duby) – 2.26
Non-Stop to Brazil (Bonfá, Duby, Gimbel) – 2.27
O Ganso (Bonfá) – 2.09
Who Can I Turn To? (Leslie Bricusse, Anthony Newley) – 2.10
Day by Day (Sammy Cahn, Axel Stordahl, Paul Weston) – 2.09
Tristeza (Bonfá, Maria Toledo) – 2.23
Funny World (Alan Brandt, Ennio Morricone) – 2.24
Jerry L. Ross

| Jerry Lynn Ross |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1948 (ikä 76) Crown Point, Indiana
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  lentoinsinööri
Ura
Tyyppi:  NASAn astronautti
Sotilasarvo:  eversti, USAF
Aika avaruudessa:  58 päivää 52 minuuttia
Lennot

:  STS-61-B
 
:  STS-27
 
:  STS-37
 
:  STS-55
 
:  STS-74
 
:  STS-88
 
:  STS-110
 
Jerry Lynn Ross (s. 20. tammikuuta 1948 Crown Point, Indiana) on entinen Yhdysvaltain ilmavoimien upseeri ja NASAn astronautti. Hän on seitsemän avaruussukkulalennon veteraani. Rossilla on avaruuslentojen lukumäärän ennätys yhdessä Franklin Chang-Diazin kanssa.
Ross on naimisissa indianalaisen Karen S. Pearsonin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Koulutus

Crown Point High School, Crown Point, Indiana, 1966
bachelor of science (1970) ja master of science (1972), koneenrakennus, Purdue University
Ura Yhdysvaltain ilmavoimissa

Ross opiskeli Purduessa ilmavoimien stipendillä. Valmistuttuaan Purduesta 1972 hän astui Yhdysvaltain ilmavoimien palvelukseen. Hän työskenteli ilmavoimien ramjet-projektin parissa. Ross valmistui ilmavoimien koelentokoulun  koelentoinsinöörikurssilta1976. Hän työskenteli B-1-pommittajan koelento-ohjelmassa johtavana koelentoinsinöörinä. Ross on lentänyt yli 21 lentokoneella, hänellä on yksityislentäjän lupakirja ja hän on lentänyt yli 3,900 tuntia, joista valtaosa sotilaskoneissa. Hän jäi eläkkeelle ilmavoimista 31. maaliskuuta 2000.
Ura NASAssa

Ross sijoitettiin helmikuussa 1979  Johnsonin avaruuskeskukseen hyötykuormaupseeriksi/lennonvalvojaksi vastuualueenaan hyötykuormien integrointi avaruussukkulaan. Ross valittiin astronauttikoulutukseen toukokuussa 1980. Hän on toiminut useissa tehtävissä Nasassa, mm. astronauttitoimiston johtotehtävissä.
Ross lensi tehtäväspesialistina avaruussukkulalennoilla STS-61-B (1985), STS-27 (1988) ja STS-37 (1991), oli hyötykuormasta vastaavana lennolla STS-55/Spacelab-D2 (1993), ja toimi jälleen tehtäväspesialistina toisella  Miriin telakoituneella avaruussukkulalennolla STS-74 (1995), ensimmäisellä kansainvälisen avaruusaseman kokoonpanolennolla STS-88 (1998) ja STS-110 (2002). Seitsemän avaruussukkulalennon veteraanina Ross on viettänyt 1 393 tuntia avaruudessa, joista 58 tuntia 18 minuuttia yhdeksällä avaruuskävelyllä.
Ross oli ensimmäinen ihminen joka laukaistiin avaruuteen seitsemättä kertaa ja hän piti nimissään Yhdysvaltain avaruuskävelyjen ennätystä (yhdeksän) ja avaruuskävelyllä vietettyä aikaa (58 tuntia 18 minuuttia) kunnes hänet ohitti  kansainvälisen avaruusaseman Retkikunta 14:n komentaja Michael Lopez-Alegria (kymmenen avaruuskävelyä, kokonaiskesto 67 tuntia 40 minuuttia). Joidenkin spekulaatioiden mukaan Ross osallistui lisäksi myös yhdelle avaruuskävelylle salaiseksi luokitellulla STS-27 sukkulalennolla NROn Lacrosse 1 satelliitin laukaisun yhteydessä.
Ross työskentelee edelleen NASAn hallinnossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jerry L. Ross Wikimedia Commonsissa
NASA:n elämäkerta (englanniksi)
spacefacts.de: Elämäkerta (englanniksi)
Encyclopedia Astronautica: Elämäkerta (englanniksi)
Space Today Online: Elämäkerta (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ross, Jerry Lynn
Käännös suomeksi
Taran vaeltaja

| Taran vaeltaja> Taran Wanderer |
| --- | --- |
 Suomennoksen kansikuva.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Lloyd Alexander
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia
Kustantaja:  Henry Holt and Company
Julkaistu:  1967
Sivumäärä:  222
ISBN:  0-8050-1113-7
Suomennos
Suomentaja:  Ritva-Liisa Pilhjerta
Kansitaiteilija:  Eki Laakkonen, Anne Peränen
Kustantaja:  Gummerus
Julkaistu:  1990
Sivumäärä:  254
ISBN:  951-36-0032-7
Sarja: Prydainin kronikka
Edeltävä:  Llyrin linna
Seuraava:  Suurkuningas
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Taran vaeltaja (engl. Taran Wanderer) on yhdysvaltalaisen kirjailijan Lloyd Alexanderin vuonna 1967 julkaisema nuorten fantasiakirja, joka on viisiosaisen Prydainin kronikka -sarjan neljäs osa. Gummerus julkaisi Ritva-Liisa Pilhjertan suomennoksen vuonna 1990.
Eräässä vaiheessa Prydainin kronikoiden luomisen yhteydessä päätösosan Suurkuninkaan piti toimi kirjasarjan neljäntenä kirjana, mutta Alexanderin kustannustoimittaja vihjasi Llyrin linnan valmistumisen jälkeen jotain oleellista sisältöä puuttuvan kolmannen ja neljännen osan väliltä, minkä johdosta Alexander kirjoitti Taran vaeltajan vain kuukausi Llyrin linnan ilmestymisen jälkeen.
Juoni

Palattuaan prinsessa Eilonwyn pelastusretkeltä takaisin kotiinsa Caer Dallbeniin Taran huomaa uudella tavalla tunteitaan Eilonwyniä kohtaan, mutta samalla hän huomaa miettivänsä entistä painavammin omaa ikuisuuskysymystään: omaa tuntematonta syntyperäänsä. Koska Taranin suurin toive olisi olla perimältään prinsessan arvoinen, hän päättää aloittaa pitkän matkan kohti Prydainin itäisiä alueita omien juuriensa löytämiseksi, ainoana matkakumppaninaan uskollinen Gurgi. Matkan varrella hän tapaa monia ihmisiä, oppii uusia taitoja käsitöiden saralla ja kohtaa monia pahantahtoisia hahmoja – kuten misantrooppisen Morda-noidan – samalla kun hän lähestyy mahdollista kaipaamaansa vastausta ja uudenlaisen minuutensa löytymistä. Kaiken kokemansa myötä Taran on oppiva muotoilemaan elämänsä uudelleen omien sisäisten resurssiensa avulla, sillä "lapsuuden loppumisen lisäksi täytyy olla myös miehisyyden alku".
Aiheesta muualla

Taran vaeltaja Kirjasampo-sivustolla
Thank You (vuoden 2011 elokuva)

| Thank You |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Anees Bazmee
Käsikirjoittaja:  Anees Bazmee Nisar Akhtar Ikram Akhtar
Tuottaja:  Ronnie Screwvala Twinkle Khanna
Säveltäjä:  Pritam
Kuvaaja:  Ravi Yadav
Leikkaaja:  Steven H. Bernard
Pääosat:  Akshay Kumar Sonam Kapoor Bobby Deol Suniel Shetty Rimi Sen Celina Jaitley Irrfan Khan
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Intia
Tuotantoyhtiö:  UTV Motion Pictures Hari Om Entertainment
Levittäjä:  UTV Motion Pictures Netflix
Ensi-ilta:  8. huhtikuuta 2011
Kesto:  140 min
Alkuperäiskieli:  hindi
Budjetti:  INR 500 milj.
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Thank You on vuonna 2011 ilmestynyt intialainen romanttinen komedia, jonka on ohjannut Anees Bazmee ja pääosia näyttelevät Akshay Kumar, Bobby Deol, Suniel Shetty, Sonam Kapoor, Irrfan Khan, Rimi Sen ja Celina Jaitley. Elokuva kertoo kolmesta naimisissa olevasta miehestä, jotka haluavat pitää hauskaa avioliittojensa ulkopuolella. Akshay Kumar näyttelee avioliiton ulkopuolisiin suhteisiin erikoistunutta etsivää.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Akshay Kumar  | … |  Kishan   |
|  Suniel Shetty  | … |  Yogi Mathur   |
|  Bobby Deol  | … |  Raj Malhotra   |
|  Sonam Kapoor  | … |  Sanjana Malhotra   |
|  Rimi Sen  | … |  Shivani Chopra   |
|  Celina Jaitley  | … |  Maya Mathur   |
|  Irrfan Khan  | … |  Vikram Chopra   |
|  Chahat Khanna  | … |  Kuku   |
|  Shilpi Sharma  | … |  Kammo   |
|  Mukesh Tiwari  | … |  King   |
|  Rakhee Tandon  | … |  Kingin vaimo   |
|  Ranjeet  | … |  TT   |
|  Jaya Mathur  | … |  Kishanin äiti   |
|  Vidya Balan  | … |  Kishanin vaimo (erikoisesiintyminen)   |
|  Mallika Sherawat  | … |  Razia (erikoisesiintyminen laulussa ”Razia”)   |
|  Danny Jovanoski  | … |  Kukkapoika   |
|  Rakesh Dangi  | … |  Rakesh   |