stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
JWH-018

| JWH-018 |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-pentyyli-3-(1-naftoyyli)indoli
CAS-numero:  209414-07-3
PubChem CID:  10382701
PubChem:  CID 10382701
ChemSpider:  8558143
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C24H23NO
Moolimassa:  341,45 g/mol
Liukoisuus veteen:  rasvaliukoinen
Jauhemaista JWH-018:ta.
JWH-018 on synteettinen päihde, jonka vaikutukset ovat kannabiksen vaikutusten kaltaisia. JWH-018 on tutkimuskemikaali, ja sen vaikutuksista ihmiselimistöön on niukasti kliinistä tutkimustietoa. Se on puhtaana vaaleaa tai kellertävää jauhetta. Yhdistettä kutsutaan Suomessa myös nimellä ”Jehova” tai ”Jehowa”. Kuten päihteenä käytettävät synteettiset kannabinoidit yleensäkin, JWH-018 muistuttaa rakenteeltaan kannabiskasvin huumaavinta ainesosaa, tetrahydrokannabinolia (THC).
Clemsonin yliopiston John W. Huffman kollegoineen kehitteli JWH-018:ta 1990-luvulla, osana National Institute on Drug Abuse:n, Yhdysvaltojen liittovaltion  hallituksen huumeidentutkimuslaitoksen rahoittamia tutkimuksia, joissa kehiteltiin lähes 500 kannabinoidia, tarkoituksena ymmärtää elimistön endokannabinoidijärjestelmää paremmin. Samalla pyrittiin löytämään kannabinoidireseptoreihin sitoutuvia molekyylejä, joilta puuttuisivat lääkekäyttöä rajoittavat päihdyttävät vaikutukset. Muita tutkimuksissa luotuja yhdisteitä oli esimerkiksi JWH-073, JWH-122 ja JWH-201. Numerot viittaavat erilaisiin molekyylirakenteisiin ja JWH-etuliite John W. Huffman nimikirjaimiin. Vuonna 2005 Huffman julkaisi tutkimuksen, joka sisälsi yksityiskohtaiset ohjeet JWH-kannabinoidien syntetisoimiseksi. Julkaisemisesta vuoden sisällä Euroopassa käytettiin JWH-yhdisteitä päihteinä.
Käyttö ja vaikutukset

JWH-018:aa käytetään usein polttamalla tupakkaan sekoitettuna. Poltettuna vaikutukset alkavat nopeasti, jopa muutamassa minuutissa. JWH-018:aa voidaan käyttää sellaisenaan suun kautta nautittuna. Suun kautta nautittuna vaikutusten alkamiseen menee noin tunti ja ne kestävät pidempään kuin poltettuna, mutta ovat myös lievempiä. JWH-018:ta käytetään 1–5 mg annoksina poltettuna ja 3–20 mg syötynä. JWH-018:n toivottuja vaikutuksia ovat rentoutuminen, astien herkistyminen ja mielihyvä. Lisäksi käyttäjät ovat kuvanneet esimerkiksi ruokahalun lisääntymistä.
Myös Spice-valmisteet voivat sisältää JWH-018:aa. Yhdiste oli 2000-vuosikymmenen loppupuolella yksi niiden keskeisimmistä ainesosista, mutta lainsäädäntömuutosten myötä valmistajat ovat siirtyneet muihin kannabinoidijohdoksiin.
Haittavaikutukset

Ei-toivottuina vaikutuksina esiintyy annoksesta riippuen hermostuneisuutta, paniikkikohtauksia, kohonnutta verenpainetta, limakalvojen kuivumista, silmien punoitusta ja sydämentykytystä (takykardia). Myös pahoinvointia, tokkuraisuutta, liikkumisvaikeuksia ja mielialamuutoksia voi esiintyä. Selkeä ajattelu voi vaikeutua ja olo voi olla välinpitämätön. Käytön jälkeen saattaa vielä seuraavana päivänä esiintyä lieviä haittavaikutuksia. On huomioitavaa, että kannabiskasvi sisältää päihdyttävän tetrahydrokannabinolin lisäksi muita kannabinoideja, jotka saattavat suojata käyttäjää joiltakin haitoilta. Tätä mekanismia ei ole JWH-018:aa käytettäessä, mikä saattaa voimistaa vaikutuksia. Yhdisteen myrkyllisyydestä tiedetään varsin vähän.
Mikäli taustalla on mielenterveysongelmia, aineen toistuva käyttö on erityisen haitallista. Koska kannabis voi aiheuttaa käyttäjälleen ohimenevän psykoottisen kohtauksen tai edistää muun pysyvän sairauden kuten skitsofrenian kehittymistä, JWH-018:lla voi mahdollisesti olla samanlaisia terveyshaittoja.
Haittavaikutukset > Yliannostus

Yliannostuksen oireina ilmenevät sekavuus, hallusinaatiot, kouristukset ja vaikeus ajatella selkeästi. Kirjallisuudesta ei löydy pelkästään JWH-018:n yliannostuksesta johtuneita kuolemia. JWH-018:n yliannostus on vienyt muutamia nuoria sairaalaan Suomessa. Yliannostuksen välttämiseksi annoskoko suositellaan pidettäväksi erittäin alhaisena. Useat käyttäjät ovat raportoineet ottaneensa seuraavan annoksen liian pian edellisen jälkeen, mikä on johtanut yliannostukseen. Tämän vuoksi vaikutusten on syytä antaa kunnolla alkaa ennen uuden annoksen ottamista.
Haittavaikutukset > Riippuvuus ja vieroitusoireet

JWH-018 voi aiheuttaa fyysistä ja psyykkista riippuvuutta. Säännöllisessä käytössä toleranssi aineelle ilmeisesti kasvaa nopeasti, jonka vuoksi annoskokoa on kasvatettava toivottujen vaikutusten saavuttamiseksi. Herkkyys palautuu tauon jälkeen. Vieroitusoireet pitkäaikaisen käytön jälkeen ilmaantuvat vuorokauden kuluttua käytön lopettamisesta, kestävät muutamista päivistä viikkoon ja ovat samankaltaisia kuin kannabiksen käytön lopettamisen aiheuttamat vieroitusoireet. Vieroitusoireita ovat esimerkiksi hikoilu, levottomuus, painajaiset, unihäiriöt, pahoinvointi, vapina, ripuli ja päänsärky, lihasnytkähdyksiä, pistelyä ja raajojen tunnottomuutta saattaa esiintyä.
Vaikutusmekanismi

JWH-018 sitoutuu CB1- ja CB2-kannabinoidireseptoreihin. Päihdyttävien vaikutusten kannalta sitoutuminen CB1-reseptoriin on olennaisempaa. JWH-018 sitoutuu neljä kertaa helpommin CB1-reseptoriin ja kymmenen kertaa helpommin CB2-reseptoriin kuin kannabiskasvin sisältämä tetrahydrokannabinoli (THC). JWH-018 kykenee aktivoimaan CB1- ja CB2-reseptorit täysin eli on niiden täysagonisti, toisin kuin THC. Käytännössä JWH-018 vähentää keskushermoston välittäjäaineiden vapautumista, mistä voi seurata vaikutusten monimuotoisuutta. Aineen jäämiä elimistöstä voidaan havaita vielä seuraavana päivänä. Aineen on rasvaliukoisuutensa vuoksi epäilty voivan kertyä elimistöön pitkäaikaisessa käytössä.
Lainsäädäntö

Suomessa JWH-018 lisättiin huumausaineluetteloon 1. maaliskuuta 2012 ja sen kielto astui voimaan 12. maaliskuuta 2012. Myös jotkin muut maat, kuten Ruotsi, Viro, Ranska ja Yhdysvallat, ovat luokitelleet JWH-018:n laittomaksi.
Aikaisemmin JWH-018 luokiteltiin Suomessa lääkeaineeksi. JWH-018:n käyttöön, myyntiin ja hallussapitoon ei sovellettu huumausainelakia. Suomessa ulkomailta tilatut JWH-yhdisteet kuitenkin luokiteltiin lääkelain perusteella lääkkeiksi, joten niiden tilaaminen ilman asianmukaista lupaa oli laitonta. Joillakin käyttäjillä saattoi olla matalampi kynnys tilata ”laillista” kemikaalia kuin ostaa laitonta huumetta, kuten kannabista.
Aiheesta muualla

World Health Organization (WHO): JWH‐018 Critical Review Report, Expert Committee on Drug Dependence, Thirty‐sixth Meeting, Geneva, 16‐20 June 2014 (pdf) (englanniksi)
Jehovan kehittäjä haluaa marihuanan lailliseksi (Arkistoitu – Internet Archive). Turun seudun kannabisyhdistys 27.06.2011.
1-Pentyl-3-(1-naphthoyl)indole. ChemBlink. (englanniksi)
László II Kán

| László II Kán> Transilvanian voivodi |
| --- | --- |
 1294–1315  
Edeltäjä:  Roland Borșa
Seuraaja:  László III Kán
Henkilötiedot
Kuollut: vuoden 1315 aikana
    
László II Kán (romaniaksi Ladislau Kán al II-lea) oli unkarilainen aatelinen, joka toimi Transilvanian voivodina vuosina 1294–1315. Hänet nimitti tehtäväänsä Unkarin kuningas Andreas III. Hänen valtakautensa kesti neljän kuninkaan kauden ylitse: Andreas III:n, Venceslaus III:n, Otto Wittelsbachin sekä Kaarle Robertin. Hän ei osallistunut valtakunnan valtataisteluihin, mutta laajensi jatkuvasti valtaansa Transilvanian lähialueilla. Hän loi lämpimät suhteet alueen saksivähemmistöön.
Lászlón isä Kánin László toimi Transilvanian voivodina vuosina 1261–1264 kuningas Béla IV:n aikakaudella. Lászlón poika László III Kán nimesi itse itsensä voivodiksi 1315, mutta kuningas Kaarle Robert ei sitä koskaan vahvistanut.
László Jeney

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  László Jeney (vasemmalla) vuonna 2004. |  László Jeney (vasemmalla) vuonna 2004. |  László Jeney (vasemmalla) vuonna 2004. |  |
Maa:   Unkari
Miesten vesipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | Vesipallo |  |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | Vesipallo |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | Vesipallo |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | Vesipallo |  |
László Jeney (30. toukokuuta 1923 Cluj-Napoca – 24. huhtikuuta 2006 Budapest) oli unkarilainen vesipalloilija, joka osallistui kesäolympialaisiin vuosina 1948 Lontoossa, 1952 Helsingissä, 1956 Melbournessa ja 1960 Roomassa. Hän kuului kahdesti (1952 ja 1956) kultaa voittaneeseen joukkueeseen; vuonna 1948 hän kuului hopeaa ja vuonna 1960 pronssia saaneeseen joukkueeseen.
László Gellér

László Gellér (s. 5. elokuuta 1944 Tótkomlós, Békés) on unkarilainen mäkihyppääjä. Hän edusti aktiiviurallaan Budapest Honvéd -seuraa.
Gellér sijoittui Innsbruckin olympialaisissa 1964 normaalimäessä 42:nneksi ja suurmäessä 34:nneksi. Grenoblessa 1968 hän oli normaalimäessä 34:s ja suurmäessä 19:s. Hän osallistui Keski-Euroopan mäkiviikolle vuodenvaihteesta 1961–1962 vuodenvaihteeseen 1971–1972. Hän sijoittui yhdeksänneksi Bischofshofenissa 1968 ja 16:nneksi Innsbruckissa 1964.
Myös hänen veljensä Mihály Gellér on olympiatason mäkihyppääjä.
Luis Prieto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Luis Prieto Zalbidegoitia
Syntymäaika: 19. helmikuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Bilbao, Espanja
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 181 senttimetriä
Seura
Seura: Valladolid
Pelinumero: 17
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1995–1997 1997–1998 1998–1999 1999–2000 2000–2002 2002–2008 2008– | Arratia Basconia → Barakaldo (laina) Athletic Bilbao B → Eibar (laina) Athletic Bilbao Valladolid |  61 (2) 27 (1) 34 (2) 63 (0) 134 (5) 42 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. tammikuuta 2010.
Luis Prieto Zalbidegoitia (s. 19. helmikuuta 1979 Bilbao, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Primera Divisiónissa pelaavaa Valladolidia ja on pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura

Prieto edusti vuoteen 1997 asti piskuista Arratiaa, jonka riveissä hän debytoi miesten otteluissa kaudella 1995–1996 Vizcayan aluesarjassa. Arratiasta hän siirtyi Athletic Bilbaon organisaatioon ja pelasi seuran kolmosjoukkueessa Basconiassa, kakkosjoukkueessa Bilbao Athleticissa sekä lainalla Barakaldossa ja Eibarissa ennen nousemistaan seuran edustusjoukkueeseen kaudeksi 2002–2003. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa kauden avauskierroksella Baskimaan paikallisottelussa Real Sociedadia vastaan.
Kaudella 2003–2004 Prieto pelasi 29 sarjaottelussa, kun Athletic sijoittui viidenneksi ja saavutti paikan UEFA Cupiin seuraavaksi kaudeksi. UEFA Cupissa hän pelasi joukkueensa kaikissa kahdeksassa ottelussa. Kaudella 2005–2006 Prieto pelasi 36 sarjaottelussa ja teki henkilökohtaisen maaliennätyksensä, neljä maalia. Kaudella 2007–2008 hänen peliaikansa väheni huomattavasti uuden valmentajan Joaquín Caparrósin alaisuudessa ja otteluita kertyi vain kolme.
10. heinäkuuta 2008 Prieto siirtyi Valladolidiin, jota valmensi Arratiasta ja Athleticin eri joukkueista tuttu José Luis Mendilibar. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi sekä keskuspuolustajana että oikeana laitapuolustajana.
Aiheesta muualla

Esittely Real Valladolidin sivustolla (espanjaksi)
Tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Jeanne Lanvin

Jeanne Lanvin, Clémentine-Hélène Dufaun maalaama muotokuva 1925
Jeanne Lanvin (1. tammikuuta 1867 Pariisi, Ranskan toinen keisarikunta – 6. heinäkuuta 1946 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen muotisuunnittelija. Lanvin oli yksi 1920- ja 1930-lukujen vaikutusvaltaisimmista muotisuunnittelijoista. Jeanne Lanvin johti luomaansa ja omistamaansa muotitaloa sekä kosmetiikkaa ja tuoksuja valmistanutta Lanvin Parfumes'ia puoli vuosisataa.
Uran alkuvaiheet ja koulutus

Jeanne Lanvin oli vähävaraisen 11-lapsisen perheen vanhin lapsi. Hänen vanhempansa olivat lehtimies Bernard-Constant Lanvin ja Sophie-Blanche Lanvin. Jeanne oli jo pienestä pitäen itsenäinen ja vahva luonne, mikä auttoi häntä tekemään poikkeuksellisen uran.
Jeanne Lanvin aloitti työuransa 13-vuotiaana muotisuunnittelijan palveluksessa rue du Faubourg Saint-Honorélla. Hän vastasi hattujen toimittamisesta omnibussilla ympäri Pariisia ja keksi näppärän tavan säästää bussilipun hinnan: hän seurasi ajoneuvoa jalkaisin. Lempinimellä ”Pikku Omnibus” tunnettu Jeanne eteni urallaan nopeasti.
16-vuotiaana hän pääsi oppisopimuskoulutukseen Felixin muotitaloon ja siirtyi sen jälkeen Barcelonaan espanjalaiseen Cordeaun muotitaloon. Hän palasi takaisin Pariisiin ja 18-vuotiaana loi ja myi omia hattujaan vähittäiskauppoihin. Mademoiselle Jeannen luomat hatut saivat suuren suosion, ja Jeanne alkoi haaveilla oman myymälän avaamisesta.
Muotitalo Lanvin

Unelma omasta myymälästä muuttui todeksi 22-vuotiaana vuonna 1889 osoitteessa 16 rue Boissy d’Anglas. Monien uhrauksien ja sinnikkyytensä ansiosta hän onnistui saamaan muodikkaimmat pariisilaiset käyttämään luomuksiaan, jotka oli nimetty ”Lanvin (Mademoiselle Jeanne) Modesiksi”.
Lanvinin vaatteiden suunnittelu alkoi oman tyttären Margueriten vaatteista. Varakkaat ihmiset ihailivat niitä ja pyysivät samanlaisia omille lapsilleen. Pian Lanvin suunnitteli jo lasten äideille ja perusti vuonna 1909 liikkeen Pariisiin rue du Faubourg Saint-Honorélle. Hän liittyi samana vuonna muotialan järjestö Chambre Syndicale de la Couture'en, ja siitä alkoi hänen uransa muotisuunnittelijana.
Tytär Margueriten syntymä vuonna 1897 muutti täysin Jeanne Lanvinin maailman. Jeannen ja tyttären välille muodostui tiivis side. Margueritesta tuli hänen muusansa, ja Jeanne käytti ylellisiä kankaita luodakseen jokaisen pienen tytön unelmapuvuston. Hänen ystäviensä äidit huomasivat elegantisti puetun Margueriten, ja heistä tuli Lanvin-muotitalon asiakkaita. Tämän uuden kaupallisen menestyksen siivittämänä nyt jo taitavaksi liikenaiseksi tullut Jeanne Lanvin avasi lastenvaateosaston vuonna 1908 ja varasi osan myymälästään tälle uudelle kukoistavalle tuoteryhmälle.
Muotitalo Lanvin > Kansainvälinen muotiyritys

Jeanne Lanvinille ei riittänyt, että hän omisti arvostetun pariisilaisen muotitalon. Suunnittelija lähti valloittamaan maailmaa vuonna 1915 ja esitteli mallejaan ympäri maailmaa: vuonna 1915 San Franciscon maailmannäyttely, vuonna 1925 Pariisin kansainvälinen koristetaiteen näyttely, vuonna 1937 Pariisin maailmannäyttely, vuonna 1939 San Franciscon maailmannäyttely ja vuonna 1945 Le théâtre de la mode.
Muotitalo Lanvin > Lifestyle Lanvin

Muotisuunnittelija Paul Poiretin vuonna 1920 järjestämässä tapahtumassa Jeanne Lanvin tapasi tunnetun arkkitehti-sisustussuunnittelija Armand-Albert Rateaun, joka oli juuri valmistunut kuuluisasta École Boullesta. Yhdessä he päättivät perustaa kodinsisisustusmyymälän osoitteeseen 15 rue du Faubourg Saint-Honoré. Myynnissä oli art deco huonekaluja, mattoja, verhoja, lasimaalauksia, tapetteja ja muuta tyyliin sopivaa.
Muotitalo Lanvin > Parfumes Lanvin

Vuonna 1924 perustettiin Parfumes Lanvin. Entiselle muotisuunnittelijalle oli selvää, että hajuvesi oli välttämätön lisävaruste naisen pukeutumispöydällä.
Vuoteen 1925 mennessä Lanvin oli työskennellyt salaperäisen venäläisen emigrantin Madame Zedin kanssa hyvin pienessä mittakaavassa ja tuonut markkinoille peräti 14 tuoksua, joista yksikään ei osoittautunut mieleenpainuvaksi tai kaupallisesti menestyksekkääksi. Vuonna 1926 Zed kuitenkin loi Lanvinille Mon Peché (”Minun syntini”) tuoksun. Vihdoinkin Jeanne Lanvinilla oli hajuvesi, joka toi rahaa. Mon Pechén menestyksen varassa Lanvin perusti oman laboratorion lähelle työpaikkaansa Nanterreen, josta parfymööri André Fraysse sai päävastuun. Ensimmäinen tuoksu oli My Sin, jonka pakkauksen muotoili Maria Zèden ja joka lanseerattiin Yhdysvalloissa vuonna 1925. Tuoksu oli välitön menestys.
Vuonna 1927 parfymööri Fraysse loi yhteistyössä toisen hajustevalmistajan Paul Vacherin kanssa Lanvinille Arpégen, joka oli valtava menestys. Sitä valmistetaan edelleen ja kehitetään muihin Lanvin-tuotteisiin. Legendaarinen Arpége tuoksu syntyi Ranskassa vuonna 1927. Jeanne Lanvin halusi antaa tyttärelleen Margueritelle 30-vuotislahjaksi ainutlaatuisen hajuveden. Tästä oli naimisiin mentyään tullut kreivitär Marie-Blanche de Polignac. Tuoksun loi bulgarialaisesta ruususta, Grassen jasmiinista, kuusamasta ja kielosta kuuluisa parfyymööri André Fraysse. Kun Marie-Blanche haistoi tuoksua ensimmäistä kertaa, hän huudahti: ”Se on kuin arpeggio.” Vuonna 1933 Lanvin toi markkinoille L'eau de Lanvinin, hajuvesimaailman kaikkein ensimmäisen unisex tuoksun sekä miehille että naisille.
Muotitalo Lanvin > Muotia miehille

Vuonna 1926 Lanvinista tuli ensimmäinen pariisilainen suunnittelija, joka toi markkinoille mittatilaustyönä tehdyn vaatemalliston miehille.
”Lanvin puku- ja paita miestenvaatehtimo” oli ainoa paikka Pariisissa, joka myi sekä miesten että naisten vaatekokoelmia kuten pukuja, solmioita, pyjamia, päivävaatteet ja urheiluasuja. Miesasiakkaidensa tyydyttämiseksi Jeanne Lanvin palkkasi kolme erinomaista vaatturia ja uskoi osaston johtamisen veljenpojalleen Maurice Lanvinille.
Yksityiselämä

Vuonna 1895 Jeanne Lanvin meni naimisiin italialaisen aatelismiehen, kreivi Emilio di Pietron kanssa. Kaksi vuotta myöhemmin hän synnytti tyttären Margueriten (Marie-Blanche) (1897–1958). Marguerite di Pietro oli ainoa lapsi ja hänestä tuli oopperalaulaja. Hän meni naimisiin kreivi Jean de Polignacin (1888–1943) kanssa. Äitinsä kuoltua hänestä tuli Lanvin-muotitalon johtaja. Lanvin ja di Pietro erosivat vuonna 1903. Jeanne Lanvin meni naimisiin Xavier Meletin kanssa vuonna 1907, joka toimi Les Temps -sanomalehden toimittajana ja Ranskan konsulina Englannissa.
Perintö

Jeanne Lanvin kuoli 79-vuotiaana 6. heinäkuuta 1946. ”Madame”, kuten hänen henkilökuntansa kutsui, jätti jälkeensä muotivaltakunnan. Tytär Marie-Blanchesta tuli yrityksen toimitusjohtaja ja hän jatkoi mallistojen suunnittelua vuoteen 1950 saakka. Vuonna 1990 Group L’Oreal osti Lanvinin. Nykysin se on jälleen itsenäinen yritys uudessa omistuksessa. Lanvin jatkaa uusien tuoksujen luomista, joita jakelee Inter Parfums lisenssillä.
Kuuluisa Lanvin-tavaramerkki, joka esiintyy kaikissa Lanvinin tuotteissa, perustuu taiteilija Paul Iriben vuonna 1907 tekemään luonnokseen naisesta ja pikkutytöstä. Se symboloi Jeanne Lanvinin rakkautta tyttärtään Margueritea (Marie-Blanche) kohtaan.
Lanvinin logo, syksy/talvi kokoelma 1926–1927
Kuvassa toisena vasemmalta Lanvinin ulkoiluasu, Gazette du Bon Ton 1915
Arpége parfyymin mainoskuva, valokuvaaja Willem van de Poll 1936
Lanvinin logo, suunnitellut Paul Iribe 1907
László Hammerl

| Mitalit> Maa:   Unkari. Olympialaiset .Miesten ammunta | Mitalit> Maa:   Unkari. Olympialaiset .Miesten ammunta | Mitalit> Maa:   Unkari. Olympialaiset .Miesten ammunta | Maa:   Unkari> .Miesten ammunta |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tokio 1964 | 50 m pienoiskivääri (makuu) |  |
|  Hopeaa | México 1968 | 50 m pienoiskivääri (makuu) |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 | 50 m pienoiskivääri (asennot) |  |
László Hammerl (15. helmikuuta 1942 Budapest – 3. toukokuuta 2024) oli unkarilainen ampuja. Hän voitti kultamitalin 50 metrin pienoiskiväärissä (makuu) vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa. Samoissa kisoissa hän sai lisäksi pronssia 50 metrin pienoiskiväärissä (asennot).
Vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa Hammerl sai hopeaa 50 metrin pienoiskiväärissä (makuu). Hän kilpaili myös kesäolympialaisissa 1972 (München) ja 1976 (Montréal).
Myös Hammerlin puoliso Éva Fórián on olympiaurheilija.
Jerry Cantrell

| Jerry Cantrell |
| --- | --- |
 Jerry Cantrell esiintymässä vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1966 (ikä 58)
Ammatti:  Kitaristi Muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  1987–
Tyylilajit:  Grunge Alternative metal
Soittimet:  Kitara Laulu
Yhtyeet:  Alice In Chains Cardboard Vampyres
Levy-yhtiöt:  Roadrunner Records Columbia Records
Aiheesta muualla
jerrycantrell.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jerry Fulton Cantrell (s. 18. maaliskuuta 1966 Tacoma, Washington, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaisen grunge/metal-yhtye Alice In Chainsin kitaristi ja toinen laulaja. Cantrell tekee suurimman osan Alice In Chainsin kappaleista. Cantrell on ollut mukana yhtyeessä sen perustamisvuodesta 1987 alkaen. Vuonna 2005 yhtye aloitti toimintansa pitkän tauon jälkeen, ja mukana oli uusi laulaja Layne Staleyn kuoltua vuonna 2002.
Ura > Sooloura

Alice In Chains uhkasi hajota lähinnä laulaja Layne Staleyn päihdeongelmien vuoksi vuosina 1995–1996, joten Cantrell keskittyi vuonna 1997 enemmän soolo-uraansa. Hän julkaisi ensimmäisen studioalbuminsa Boggy Depot (Sony) seuraavana vuonna. Albumilla soittivat Alice In Chains -rumpali Sean Kinney sekä Primus-basisti Les Claypool. Kesäkuussa 2002 Cantrell julkaisi toisen studioalbuminsa Degradation Trip (Roadrunner Records), jolla soittivat Mike Bordin (Faith No More) ja Robert Trujillo (Ozzy Osbourne, Metallica, Suicidal Tendencies ja Black Label Society). Albumista julkaistiin myös kahden levyn erikoisversio, joka sisältää 11 bonusraitaa. Albumi julkaistiin pian Layne Staleyn kuoleman jälkeen ja omistettiin hänelle. Albumin kappale ”She Was My Girl” julkaistiin myös Spider-Man – hämähäkkimies -elokuvan (2002) soundtrackillä.
Ura > Uusi Alice In Chains

18. helmikuuta 2005 Cantrell ja muut Alice In Chainsin jäljelle jääneet jäsenet esiintyivät hyväntekeväisyyskonsertissa tsunamin uhrien hyväksi The Premier Clubilla Seattlessä. Vierailevina laulajina olivat Ann Wilson, Pat Lachman, Wes Scantlin ja Maynard James Keenan. Cantrell ja muut Alice In Chainsin jäsenet esiintyivät jälleen yhdessä musiikkikanava Vh1:n ohjelmassa Decades Rock Live 10. maaliskuuta 2006. Suomessa yhtye on 2000-luvulla esiintynyt vuonna 2006 Provinssirockissa ja elokuussa 2010 Porin Sonispheressä sekä 2014 Ilosaarirockissa.
Ura > Muita projekteja

Jerry Cantrell on ollut vierailevana kitaristina Danzigin albumilla Blackacidevil sekä Metallican albumilla Garage Inc. Lisäksi hän on esiintynyt elokuvassa Singles (1992; kappaleet ”It Ain’t Like That” ja ”Would?”) muiden Alice In Chainsin jäsenten kanssa sekä elokuvassa Jerry Maguire – elämä on peliä' (1996).
Cantrellilla on meneillään myös sivuprojekti nimeltään Cardboard Vampyres, joka koostuu lähinnä muista vanhemmista rocktähdistä (muun muassa The Cultin Billy Duffy). Kokoonpano soittaa lähinnä edellä mainittujen yhtyeiden kappaleita live-keikoilla. Uutta materiaalia heiltä ei ole toistaiseksi ilmestynyt.
Muuta tietoa

Jerry Cantrell tunnetaan siitä, että hän käyttää G & L:n kitaroita, vaikka on välillä käyttänyt myös Gibson Les Paul -kitaroita. Hän on myös Mesa Boogien vahvistimien pitkäaikainen käyttäjä, vaikka hän on käyttänyt viime aikoina paljon Bognerin vahvistimia. Cantrell käyttää Bognerin Shiva-vahvistinmallia lähinnä keikoilla. Hän omistaa myös Peaveyn 5150:n, jonka hänelle lahjoitti Eddie Van Halen. Hän on myös neuvotellut Dean Guitarsin kanssa omasta signature-mallista, joka pohjautuisi hänen Les Pauliinsa. Lisäksi Cantrell valmistelee signature-vahvistinta Bognerin kanssa.
Cantrell omistaa asunnon Los Angelesissa ja Oklahomassa Double-J Ranchillä.
Julkaisut > Albumit ja EP:t > Alice In Chains

We Die Young EP -  heinäkuu 1990
Facelift -  20. elokuuta 1990
Sap EP -  21. maaliskuuta 1992
Singles - Original Motion Picture Soundtrack - 1992
Dirt -  29. syyskuuta 1992
Last Action Hero - Original Motion Picture Soundtrack - 8. kesäkuuta 1993
Jar of Flies EP -  25. tammikuuta 1994
Alice In Chains - 7. marraskuuta 1995
Unplugged - 30. heinäkuuta 1996
Nothing Safe: Best Of The Box - 29. kesäkuuta 1999
Music Bank - 26. lokakuuta 1999
Live - 5. joulukuuta 2000
Greatest Hits - 28. elokuuta 2001
The Essential Alice In Chains - 5. syyskuuta 2006
Black Gives Way to Blue - 2009
The Devil Put Dinosaurs Here - 2013
Rainier Fog - 2018
Julkaisut > Albumit ja EP:t > Sooloura

The Cable Guy - Original Motion Picture Soundtrack (kappale ”Leave Me Alone”) - toukokuu 1996
Boggy Depot - huhtikuu 1998
Spider-Man Soundtrack (kappale ”She Was My Girl”) - huhtikuu 2002
Degradation Trip - kesäkuu 2002
Degradation Trip Volumes 1 & 2 - marraskuu 2002
The Punisher Soundtrack (kappale ”Ashes to Ashes”) - maaliskuu 2004
Brighten - 2021
I Want Blood - 2024
Julkaisut > Musiikkivideot

Leave Me Alone (The Cable Guy Soundtrack)
Anger Rising (Degradation Trip)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu
Epävirallinen fanifoorumi (Arkistoitu – Internet Archive)
Roadrunner Records