stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Polttoainevero
Verotuksesta vapaat

Metaani ja nestekaasu eivät Suomen lainsäädännön mukaan kuulu valmisteveron alaisuuteen ja siten niistä ei makseta myöskään polttoaineveroa. Lentoliikenne, osin puhtaasti kilpailullisista syistä ei maksa veroa käyttämästään lentopetrolista eikä vähäisemmissä määrin käytetystä lentobensiinistä. Huvi-ilmailussa käytettävät polttoaineet ovat kuitenkin veronalaisia. Yksityisten huviveneiden moottoripetrolin verovapaus päättyi 2008. Sen sijaan ammattimaisessa käytössä olevien vesialusten polttoaineet ovat verovapaita.
Usein erityistarpeisiin tuotettua sähköä, jota tuotetaan nestemäisellä polttoaineella, ei veroteta. Tämä sähkö on usein ns. varavoimaa ja sen tarkoituksena on tasata kulutushuippuja.
Yhtenä lain erityispiirteenä voidaan pitää polttoaineveron yhteydessä kerättävää huoltovarmuusmaksua.
Tämän osuus eri polttoainemaksuista on:
moottoribensiini 0,68 snt/l
dieselöljy 0,35 snt/l
kevyt polttoöljy 0,35 snt/l
raskas polttoöljy 0,28 snt/kg
Verot polttoaineessa

Polttoainevero on Suomessa korkea sekä muihin Länsi-Euroopan maihin verrattuna että maailmanlaajuisestilähde?. Oheisessa laskelmassa  95E-polttoaineen hinnaksi oletetaan 1,70 €.
| Verollinen hinta> Veroton hinta | 1,70 €> 0,720 € |
| --- | --- |
Energiasisältövero: 0,5036 €
Hiilidioksidivero: 0,14 €
Huoltovarmuusmaksu: 0,0068 €
Arvonlisävero 24%: 0,329 €
Vero yhteensä josta valmisteveroja: 0,9794 € 0,6504 €
Veroa hinnasta jossa valmisteveroja kokonaishinnasta Veroa hintaan lisätty : 56,94 % n. 38 % n. 136 %
1990-luvulla, jolloin raakaöljy oli halpaa, veron osuus hinnasta oli lyhyen aikaa yli 75 prosenttiakin, mutta sen jälkeen raakaöljyn hinta on moninkertaistunut, jolloin veron suhteellinen osuus on vähentynyt.
Polttoaineveron tuotto valtiolle oli moottoribensiinin, dieselin sekä näitä korvaavien biopolttoaineiden osalta ja :
Polttoaineverojen tuotto valtiolle ei myöskään kasva bensiinin hinnan noustessa, sillä polttoaineen valmistevero on kiinteä, siis laissa kiinteänä senttimääränä litraa kohti asetettava, maksu. Sen ajantasainen määrä löytyy FINLEX-pavelusta.. Hinnat on ilmoitettu sentteinä, esimerkiksi dieselöljyn polttoainevero vuonna 2012 on 30,70 snt (energiasisältövero) + 15,90 snt (hiilidioksidivero) + 0,35 snt (huoltovarmuusmaksu) = 46,95 snt. Vain arvonlisävero on asetettu prosenttimääräisenä, se on 19,35 % myyntihinnasta, eli 24% arvonlisäverottomasta hinnasta (v.2013) . Prosenttimääräisenä asetettu osuus on siis alle puolet polttoaineverosta. Liikennepolttoaineitten verojen tuotto valtiolle ei olekaan juuri kasvanut vuosiin, vuonna 1999 olleesta 1,99 miljardin euron tasosta se on kasvanut viime vuosien 2,4 miljardin euron tasolle, siis hyvin vähän verrattuna muitten verojen määrien kasvuun tai polttoaineen litrahinnan nousuun.
Sähköajoneuvojen tekemä lovi veron tuottoon

Vuonna 2018 Elinkeinoelämän tutkimuslaitos Etla on ehdottanut, että polttoaineveron tuoton alenema paikataan tienkäyttömaksuilla ja kiinteistöveron korotuksella. Etla mainitsee että paikannusteknologian avulla tien käytön hintaa voitaisiin säännellä ruuhkan mukaan.
Polttoainepumppu kanadalaisella asemalla
Poliisiopisto

Elokuvasarjan ylikomisario Harris, Tackleberry ja Proctor promotoimassa sarjan kuudetta osaa vuonna 1989.
Poliisiopisto (engl. Police Academy) on yhdysvaltalainen komediaelokuvasarja, jonka seitsemän osaa valmistuivat vuosina 1984–1994. Lisäksi aiheesta on tehty televisiosarja sekä piirrossarja. Elokuvissa on usein nähty asetelma, jossa joukko surkimuksia (tässä tapauksessa poliisialokkaat) yrittävät todistaa olevansa jotain ja stereotyyppiset auktoriteettihahmot pyrkivät lyttäämään heidät.
Elokuvien näyttelijäkatras vaihteli vuodesta toiseen. Eräs suosituimmista hahmoista oli Larvell Jones, jota näytteli Michael Winslow. Hahmon suosio perustui Winslow’n uskomattomaan kykyyn tehdä mitä ihmeellisimpiä ääniefektejä suullaan. Helsingin Sanomien Helena Ylänen nosti esiin George Gaynesin esittämän rehtori Lassardin, ”kiltin, riettaan vanhan herrasmiehen, hauraan unissakävelijän”. Hahmo ei Yläsen mielestä koskaan käske eikä moiti vaan on aina ihastunut, korkeintaan hivenen kiusaantunut, ja tuo näin uskottavuutta tarinan perusasetelmalle, poliisioppilaiden merkilliselle kunnioitukselle rehtoriaan ja opinahjoaan kohtaan.
Elokuvat

Poliisiopisto (Police Academy, 1984)
Poliisiopisto 2: Eka komennus (Police Academy 2: Their First Assignment, 1985)
Poliisiopisto 3: Jatkokoulutuksessa (Police Academy 3: Back in Training, 1986)
Poliisiopisto 4: Korttelipoliisit (Police Academy 4: Citizens on Patrol, 1987)
Poliisiopisto 5: Tehtävä Miami Beach (Police Academy 5: Assignment: Miami Beach, 1988)
Poliisiopisto 6: Suuri rikosaalto (Police Academy 6: City Under Siege, 1989)
Poliisiopisto 7: Moskovan keikka (Police Academy 7: Mission to Moscow, 1994)
Televisiosarjat

Poliisiopisto, animaatiosarja (1988–1989)
Poliisiopisto, televisiosarja (1997)
Päähenkilöt

Carey Mahoney – Steve Guttenberg (1–4)
Moses Hightower – Bubba Smith (1–6)
Eugene Tackleberry – David Graf
Larvell Jones – Michael Winslow
Zed McGlunk – Bob Goldthwait (2–4)
Carl Sweetchuck – Tim Kazurinsky (2–4)
Thomas "House" Conklin – Tab Thacker (4–5)
Eric Lassard – George Gaynes
Thaddeus Harris – G. W. Bailey (1, 4–7)
Carl Proctor – Lance Kinsey (2–6)
Laverne Hooks – Marion Ramsey (1–6)
Debbie Callahan – Leslie Easterbrook (1, 3–7)
Ernie Mauser – Art Metrano (2–3)
Nick Lassard – Matt McCoy (5–6)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Poliisiopisto Wikimedia Commonsissa
| n k Poliisiopisto-elokuvat |
| --- | --- |
Elokuvat:  Poliisiopisto (1984)  Poliisiopisto 2: Eka komennus (1985)  Poliisiopisto 3: Jatkokoulutuksessa (1986)  Poliisiopisto 4: Korttelipoliisit (1987)  Poliisiopisto 5: Tehtävä Miami Beach (1988)  Poliisiopisto 6: Suuri rikosaalto (1989)  Poliisiopisto 7: Moskovan keikka (1994) 
Televisio:  Poliisiopisto (animaatiosarja)
Porisuhdeneuvoja Luukkone

Porisuhdeneuvoja Luukkone, myös The Porisuhdeneuvoja Show, oli sosiaalisessa mediassa keväällä 2022 toteutettu mainoskampanja. Porin silloista kaupunginjohtajaa Aino-Maija Luukkosta muistuttava asiantuntijahahmo antaa "porisuhdeneuvoja". Joonas Nordmanin luoman ja esittämän terapeutin sketsit saivat positiivisia arvioita ja yli kahdeksan miljoonaa katselua. Se oli myös vuoden palkituin kampanja, joka voitti muun muassa Grand Prix -pääpalkinnon sekä Effie-, Grand One- että Vuoden huiput -markkinointikilpailussa.
Pari minuuttia kestävät sketsivideot hyödyntävät sanaleikkejä ja Porin murretta. Kaksikautisen videosarjan ensimmäisessä kaudessa oli viisi osaa, joissa Porisuhdeneuvoja vastaili ihmisten puheluihin. Kampanjan taustalla ovat mainostoimistot Staart ja ALL CAPS. Tuotantoyhtiönä toimi Koju Film Company.
Kampanjan jälkeen toteutetussa laskennassa Porin kaupungin nettomuuttovoitto nousi suurimmileen sitten vuoden 1980. Porin kaupunki maksoi mainoskampanjasta 160 000 euroa.
Palkintoja

Finnish Comms Awards, “Vuoden Lanseeraus tai repäisy” -kategorian voitto
Effie Finland -kilpailun pääpalkinto Grand Effie sekä kultaa tuotteet ja palvelut -sarjassa ja erikoissarjassa
Pori-palkinto Staart-toimistolle.
Kuukauden kamppis, Sanoma Oy, 2022
Vuoden huiput 2022: Grand Prix sekä Kultahuiput markkinointistrategiasta ja kampanjateksteistä, Grafia ry.
Aiheesta muualla

Rakastuporiin.fi-verkkosivut
Staartin verkkosivut
Koju Film Companyn verkkosivut
Qaraózekin piiri

| Qaraózekin piiri |
| --- | --- |
 Piiri Karakalpakstanin kartalla.
Valtio:  Uzbekistan
Tasavalta:  Karakalpakstan
Perustettu:  1928
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Qaraózek
Pinta-ala:  5 890 km²
Väkiluku (2024):  54 400
 
Piirin sivusto
Qaraózekin piiri (karakalpakiksi Qaraózek rayonı, uzb. Qoraoʻzak tumani) on paikallishallintoalue Uzbekistaniin kuuluvan Karakalpakstanin tasavallan keskiosassa. Sen pinta-ala on 5 890 neliökilometriä ja asukasmäärä 54 400 henkeä (vuonna 2024). Piirin hallinnollinen keskus on Qaraózekin taajama.
Qaraózekin piiri rajoittuu pohjoisessa Moynaqin, idässä Taxtakópirin, etelässä Beruniyn, Amudarjan ja Xojelin sekä lännessä Nukusin, Kegeylin ja Shımbayn piireihin. Alue on etupäässä tasankoa, jonka koillisosassa kohoavat Beltawin kukkulat ja etelässä Sultan Wáyis -vuoret. Piirin etelärajalla virtaa Amudarjajoki, jonka vettä käytetään maatalouden keinokasteluun.
Vuonna 1928 ja uudelleen vuonna 1975 perustettuun piiriin kuuluu yksi taajama, 8 maaseudun itsehallintoaluetta ja 97 maaseutuasutusta. Kaupunkiväestön osuus on 30 prosenttia (vuonna 2024). Asukkaat ovat etupäässä karakalpakkeja, uzbekkeja ja kazakkeja.
Piirin maatalous tuottaa puuvillaa, vehnää, riisiä, vihanneksia, perunaa, meloneja, lihaa, maitoa ja vuotia. Lisäksi on puuvilla-, rakennustarvike- ja elintarviketeollisuutta. Tebinbulaqin rautamalmikaivoksen yhteyteen on rakenteilla metallitehdas, jonka ensimmäisen vaiheen on määrä valmistua vuonna 2024.
Aiheesta muualla

Piirin sivusto
Saturn IB

Saturn IB päällään Apollo 5, joka oli pelkkä kuumoduuli
Saturn IB oli kehitysversio Saturn I -kantoraketista. Saturn IB:tä käytettiin Apollo-avaruusohjelmassa sen avaruusaluksen kantorakettina, Skylab-lennoilla ja Apollo–Sojuz-testiohjelmassa.
Saturn IB:n laukaisut

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sarjanumero | Lento | Laukaisupäivä | Huom. |  |
| AS-201 | AS-201 | 26. helmikuuta 1966 | Ensimmäinen testilento, komento- ja huoltomoduulin testi. |  |
| AS-203 | AS-203 | 5. heinäkuuta 1966 | SIV-B-vaiheen testi. |  |
| AS-202 | AS-202 | 25. elokuuta 1966 | Toinen komento- ja huoltomoduulin testi. |  |
| AS-204 | Apollo 5 | 22. tammikuuta 1968 | Ensimmäinen kuumoduulin testi. |  |
| AS-205 | Apollo 7 | 11. lokakuuta 1968 | Apollo-avaruusohjelman ensimmäinen miehitetty lento. |  |
| AS-206 | Skylab 2 | 25. toukokuuta 1973 | Ensimmäinen miehitetty Skylab-lento. |  |
| AS-207 | Skylab 3 | 28. heinäkuuta 1973 |  |  |
| AS-208 | Skylab 4 | 16. marraskuuta 1973 | Kolmas ja viimeinen Skylab-lento. |  |
| AS-209 | Skylab Rescue | 1973, 1974 | Skylab pelastuslento. Ei käytetty. |  |
| AS-210 | Apollo–Sojuz-testiprojekti ASTP | 15. heinäkuuta 1975 |  |  |
AS-211: Ei käytetty
AS-212: Ei käytetty.
AS-213: Vain ensimmäinen vaihe rakennettiin. Ei käytetty.
AS-214: Vain ensimmäinen vaihe rakennettiin. Ei käytetty.
Pony Ride

| Pony Ride The Crash |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 27. syyskuuta 2006
 Tuottaja(t): The Crash
 Tyylilaji: rock, pop
 Kesto: 37.36
 Levy-yhtiö: Suomen Musiikki
Listasijoitukset
  2.
The Crashin muut julkaisut
| Selected Songs 1999–2005 2005 | Pony Ride 2006 |   |
Pony Ride on The Crashin neljäs ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin 27. syyskuuta 2006. Albumi nousi julkaisuviikollaan Suomen virallisen listan toiselle sijalle, ja se myi kultaa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Teemu Brunila.
Pony Ride – 3.39
Big Ass Love – 3.31
Grace – 3.46
Stay – 4.04
Thorn In My Side – 3.59
Stalker – 3.58
Filthy Flower – 3.30
Backstage – 3.57
Reasons to Sing – 3.13
These Days – 3.59
Kokoonpano

Teemu Brunila – laulu, kitara, kosketinsoitin
Samuli Haataja – basso
Erkki Kaila – rummut
Samuli ”JJ” Jokinen – kosketinsoitin
Arvostelut

Dome.fi: positiivinen
PopMatters:
Soundi:
Hypokalemia

Hypokalemia tarkoittaa epänormaalin alhaista kaliumpitoisuutta veressä. Aikuisilla ihmisillä hypokalemiana voidaan pitää tilaa, jossa kaliumia on alle 3,4 millimoolia litrassa veriseerumia (mmol/l) eli alle 13,3 milligrammaa desilitrassa (mg/dl). Aikuisilla normaali seerumin kaliumpitoisuus on noin 3,5–5,0 mmol/l (13,7–19,5 mg/dl).
Lievä hypokalemia on usein oireeton. Vakavan hypokalemian (kaliumpitoisuus seerumissa on alle 2,5 mmol/l) oireina voi olla lihasheikkous, krampit, ummetus, rytmihäiriö, rabdomyolyysi, sydänhalvaus tai hengityskatko.
Diureetit ovat eräitä yleisimpiä hypokalemian aiheuttajia, vaikka monia muitakin syitä on. Noin 80 % diureetteja käyttävistä alkaa potea lievää hypokalemiaa. Noin 20 % sairaalapotilaista potee hypokalemiaa, mutta vain noin 4–5 prosentilla se on terveyden kannalta merkittävää.
Oireet

Aikuisilla ihmisillä hypokalemiaa voidaan pitää
lievänä, jos kaliumia on veriseerumissa alle 3,4 mmol/l (<13,3 mg/dl)
keskivakavana, jos pitoisuus on alle 2,9 mmol/l (<11,3 mg/dl)
vakavana, jos pitoisuus on alle 2,5 mmol/l (<9,8 mg/dl)
Lievä ja keskivakava hypokalemia ovat usein oireettomia. Kuitenkin eritoten vanhuksilla, tiettyjä sydänsairauksia ja munuaissairauksia potevilla voi ilmetä oireita jo lievässä tai keskivakavassa hypokalemiassa.
Vakavan hypokalemian munuaisiin liittyviä oireita voivat olla asidoosi, rabdomyolyysi tai harvemmin munuaisongelmat, kuten munuaistulehdus ja vesitystauti. Hermostoon liittyviä oireita voivat olla krampit, lihasheikkous tai alaraajoista alkava välillinen halvaus. Sydämeen liittyviä oireita voivat olla rytmihäiriö, sydänhalvaus tai sydänkäyrän muutokset, kuten U-aaltojen muutokset, T-aaltojen madaltuminen tai ST-välin muutokset. Muita oireita voivat olla ummetus, suolihalvaus ja hengityskatko. Hypokalemian oireet parantuvat usein täysin normaalien kaliumpitoisuuksien palautuessa.
Hypokalemian oireet syntyvät eri tavoin. Lihassupistuksen aikana lihaksen verisuonistoon vapautuu nopeasti kaliumia suonten seinämän sileiden lihassolujen ionikanavien kautta. Tämä saa sileät lihassolut hyperpolarisoitumaan ja laajentamaan suoniston paikallisesti. Hypokalemiassa laajeneminen ei ilmene tehokkaasti ja lihaskudokseen virtaa liian vähän verta. Tällöin lihakset voivat kärsiä hapenpuutteesta ja krampata tai jopa vaurioitua nopeasti eli käydä läpi rabdomyolyysin.
Sydämen supistuminen taas tapahtuu sydänlihassolujen solukalvojen eri puolten välisten kalium- ja muiden ionipitoisuuserojen avulla. Sydänlihassolut ottavat sisäänsä NKAα2-isoformin ja muiden natrium-kaliumpumppujen kautta. Pieni solunulkoinen kaliumpitoisuus hypokalemiassa aiheuttaa normaalia isomman hyperpolarisaation. Tämä johtaa lihassolun ennenaikaiseen jännitepurkaukseen ja siten supistumiseen. Myös NKAα2:n kaliumia sisään ottava ja samalla natriumia solusta poistava antiportteritoiminta hidastuu hypokalemiassa. Tämän aiheuttama natriumin kertyminen soluun heikentää natriumia soluun ottavan ja samaan aikaan kalsiumia poistavan natrium-kalsiumvaihtimen (NCX) toimintaa. Lihassupistukset tapahtuvat kalsiumvälitteisesti, joten NCX:n toiminnan heikentymisen aiheuttama kalsiumylimäärä altistaa supistuksille. Hyperpolarisaatiovälitteinen ennenaikainen supistuminen ja eritoten NKAα2-välitteinen kalsiumkertymä altistavat muun muassa kammiovärinälle ja siten myös sydänhalvaukselle.
Syyt

Nesteenpoistolääkitys on yleisin syy hypokalemiaan. Myös kaliumin suolistollinen imeytymishäiriö voi johtaa hypokalemiaan. Häiriöitä voivat aiheuttaa esimerkiksi jatkuva ripuli, toistuva oksentelu (esimerkiksi bulimia), adenomatoottinen (eng. villous) paksusuolen syöpä tai bentoniittisaven syönti.
Kaliumin siirtyminen solujen sisälle voi johtaa hypokalemiaan. Siirtymistä voivat aiheuttaa esimerkiksi insuliinin tai sen johdannaisten lääkekäyttö, tyreotoksikoosia aiheuttava runsas kilpirauhasen liikatoiminta tai hypokaleeminen periodinen paralyysi.
Kaliumin liiallinen poistuminen munuaisten kautta voi johtaa hypokalemiaan. Poistumista voivat aiheuttaa esimerkiksi Cushingin oireyhtymä, primäärinen hyperaldosteronismi, harvinaiset reniiniä erittävät kasvaimet, Bartter-oireyhtymä (Henlen lingon epämuodostuma), Gitelman-oireyhtymä (distaalisen kiemuratiehyen epämuodostuma), Liddlen oireyhtymä, Fanconin oireyhtymä, hypomagnesemia, CYP11B1:n vajaatoiminta, CYP17A1:n vajaatoiminta, Geller-oireyhtymä (mineralokortikoidireseptorin toimintaa tehostava mutaatio) ja glukokortikoidiresistenssi (glukokortikoidireseptorin toimintaa heikentävä mutaatio).
Hypokalemialle altistavia aineita ovat muun muassa diureetit, lakritsihappo (lisää kaliumin menetystä virtsaan), laksatiivit (ripulin takia), amfoterisiini B, karbenisilliini, penisilliini (suurina annoksina), teofylliini ja β2-agonistit (esimerkiksi salbutamoli ja terbutaliini).
Hoito

Hypokalemian hoitoon kuuluvat kaliumin menetyksen esto, menetetyn määrän palauttaminen kaliumlisin ja hypokalemiaa aiheuttavan tekijän poisto tai parantaminen. Lievän tai keskivakavan hypokalemian (2,5–3,5 mmol/l kaliumia veriseerumissa) korjaamiseen voivat riittää suun kautta annetut kaliumlisät. Ainakin vakavan hypokalemian (alle 2,5 mmol/l) korjaaminen voi vaatia kaliumia sisältävän infuusion ja tämän antamisen jälkeen tulee seurata muun muassa potilaan sydänkäyrää ja seerumin kaliumpitoisuuksia tulee mitata. 1 mmol/l kaliumpitoisuuden lasku seerumissa vastaa noin 200–400 mmol (780–1 560 g) kaliumin menetystä. Munuaisten vajaatoimintaa potevilla liian nopeasti annetut kaliumlisät voivat kuitenkin kohottaa veren kaliumpitoisuuksia liikaa (katso hyperkalemia).
Jos potilaan sairashistoriasta, lääkityksestä tai oireista ei ilmene selkeää syytä hypokalemialle, voidaan virtsaan erittyvän kaliumpitoisuuden avulla määrittää, että onko syy kaliumin menetykselle esimerkiksi ruuansulatuselimistö- tai munuaisperäinen. Suuri virtsan kaliumpitoisuus kertoo munuaisperäisestä ongelmasta, jolloin voidaan mitata verenpaine. Korkea verenpaine voi kertoa hormoniperäisestä syystä, jolloin voidaan mitata vaikkapa aldosteronin ja reniinin pitoisuuksia verestä. Korkea aldosteronipitoisuus voi kertoa esimerkiksi primäärisestä hyperaldosteronismista, jonka syy voidaan määrittää tarkemmin muilla keinoin ja hoitaa sopivalla tavalla.
Aiheesta muualla

Terveyskirjasto: hypokalemia
Hypokalemia: eMedicine Emergency Medicine
Katso

| Katso |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  Aikakauslehti
Julkaisija:  Aller Media Oy
ISSN:  ISSN 0355-2969
Levikki:  27 979 (LT 2011)
Perustettu:  1960
Päätoimittaja:  Jyrki Huotari
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  207 x 280 mm
Ilmestymistiheys:  To, 55 vuosittain
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Katso on suomalainen aikakauslehti, jonka sisältöä ovat televisio-ohjelmiin ja elokuviin liittyvät ohjelmatiedot ja artikkelit. Lehteä julkaisee Aller Media Oy. Vuonna 2004 se uudistui julkaisemaan artikkeleita laajemmin viihteen maailmasta, mutta palasi takaisin puhtaaksi tv-lehdeksi vuonna 2008.
Vuoden 2004 uudistumisen jälkeen Katso ilmestyi hetkellisesti kaksi kertaa viikossa. Katso oli alun perin A-lehtien kustantama, mutta siirtyi vuonna 2006 Aller Julkaisut Oy:lle.
Vuoteen 2008 asti Katso jakoi vuosittain Telvis-palkintoja parhaille tv-esiintyjille ja -ohjelmille sekä parhaalle radioäänelle.
Katson ensimmäinen päätoimittaja oli Pentti Pirhonen. Muita päätoimittajia ovat olleet muun muassa Reijo Telaranta, Hannu Karpo, Matti Saari, Tarja Hurme, Juha Heiskanen, Marja Aarnipuro ja Markku Veijalainen. Nykyinen vastaava päätoimittaja on Jyrki Huotari.
Aiheesta muualla

Katso-lehden kotisivu
Katso Allerin sivuilla
↑  Määritä nimeke! Aller. Viitattu 15.11.2024.
Pontiac-kuume

Pontiac-kuume on äkillinen, henkeä uhkaamaton hengitysteiden sairaus, jota aiheuttavat useat gram-negatiiviseen Legionella-sukuun kuuluvat bakteerit. Tauti ilmenee ylempien hengitysteiden tulehduksena, joka muistuttaa oireiltaan lievää influenssaa. Pontiac-kuume paranee itsestään ja jää lievyytensä takia usein diagnosoimatta. Pontiac-kuumeella on aiheuttajana sama bakteeri kuin vakavammalla legioonalaistaudilla. Erona on, että Pontiac-kuume ei aiheuta keuhkokuumetta.
Pontiac-kuumeen nimi viittaa Michiganin osavaltiossa, Yhdysvalloissa sijaitsevaan Pontiacin kaupunkiin, missä tauti ensimmäisen kerran havaittiin. Vuonna 1968 useat paikallisen terveysviraston työntekijät sairastuivat kuumeeseen ja lievän flunssan kaltaisiin oireisiin, mutta eivät keuhkokuumeeseen. Vuonna 1976 Philadelphiassa puhjenneen legioonalaistautiepidemian jälkeen osavaltion terveysvirasto tutki muutaman vuoden takaiset verinäytteet uudelleen, ja havaitsi työntekijöiden sairauden aiheuttajan olleen vastalöydetty Legionella pneumophila. Vuonna 1988  Legionella micdadei aiheutti Isossa-Britanniassa epidemian, joka sai nimekseen Lochgoilhead-kuume. Sen jälkeen on tunnistettu muitakin Pontiac-kuumetta aiheuttavia Legionella-suvun lajeja, joista merkittävin on vuonna 2007 Uudessa-Seelannissa löydetty Legionella longbeachae. Tämä epidemia oli ensimmäinen, jossa aiheuttaja oli levinnyt maaperästä.
Aiheuttaja

Pontiac-kuumetta aiheuttavia Legionella-lajeja ovat ainakin Legionella pneumophila, Legionella longbeachae, Legionella feeleii, Legionella micdadei ja Legionella anisa.
Aiheuttaja > Tartunnanlähteet

Taudinaiheuttajat viihtyvät vedessä ja maaperässä. Ensimmäinen maaperän käsittelystä aiheutunut tapaus havaittiin Uudessa-Seelannissa tammikuussa 2007, jolloin kaikkiaan 10 taimiston työntekijää sairastui Pontiac-kuumeeseen. Tapaus oli myös ensimmäinen, jonka aiheuttajaksi tunnistettiin L. longbeachae.
Aiheuttaja > Tartunta

Pontiac-kuume ei tartu ihmisestä toiseen. Tartunta edellyttää aerosoloituneen veden tai maaperän sisältämän Legionella-bakteerin läsnäoloa.
Epidemiologia

Pontiac-kuumeen itämisaika on vain 1–3 päivää. Kuolemantapauksia ei ole raportoitu eikä taudin paraneminen ole vaatinut hoitoa. Tautitapaukset jäävät useasti raportoimatta. Toisin kuin legioonalaistaudissa, ei iällä, sukupuolella tai tupakoinnilla ole havaittu merkitystä riskitekijöinä. Pontiac-kuume vaikuttaa tarttuvan herkimmin 29–32-vuotiaisiin nuoriin aikuisiin. Taudin patogeneesi on toistaiseksi heikosti tunnettu.
Tuija Helander

| Tuija Helander> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. toukokuuta 1961 (ikä 63) Eura
Kansalaisuus:   Suomi
Yleisurheilija
Laji:  aitajuoksu
Seura:  Turun Urheiluliitto
Ennätykset:  200 m: 23,98 (1989) 400 m: 52,32 (1985) 400 m aj: 54,62 (1987)
Tuija Helander (ent. Helander-Kuusisto, s. 23. toukokuuta 1961 Eura) on suomalainen pikajuoksija. Hän on voittanut henkilökohtaisilla matkoilla ulkoradoilla 12 Suomen mestaruutta. Päälajissaan 400 metrin aitajuoksussa hän on kymmenkertainen mestari, ja hänen ennätysaikansa 54,62 vuodelta 1987 oli Suomen ennätys vuoteen 2022 asti.
Helander on jatkanut urheilemista keuhkosairauden ja hänelle vuonna 2000 tehdyn keuhkojensiirron jälkeen. Hänet valittiin vuoden vammaisurheilijaksi vuonna 2005. Seuratasolla hän on edustanut Euran Raikua ja Turun Urheiluliittoa.
Helander valmistui ekonomiksi Turun Kauppakorkeakoulusta 1990. Helander on mukana Sydän- ja keuhkosiirrokkaat – Syke ry:n toiminnassa, ja hän on toiminut yhdistyksen Syke-lehden vastaavana toimittajana vuodesta 2013 alkaen.
Saavutukset

400 metrin aitajuoksu
7. sija Los Angelesin kesäolympialaisissa 1984
5. sija Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa Roomassa 1987
Suomen mestari: 1977, 1980, 1982, 1983, 1984, 1985, 1986, 1987, 1989, 1990
SM-hopea: 1978, 1979
SM-pronssi: 1981
400 metrin juoksu
Suomen mestari: 1985, 1987
SM-hopea: 1989
100 metrin juoksu
SM-hopea: 1985
Viisiottelu
SM-hopea: 1978
Esa Palosaari

| Esa Palosaari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. tammikuuta 1968 Oulu
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  192 cm
Paino:  96 kg
Pelinumero:  28
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1983–1994
Seurat:  Huddinge IK (I-div.)   Kärpät (SML, I-div.) GrIFK (I-div.) HJK (I-div.) Bracknell (BLN) Billingham (BLR) TuusKi (II-div.)
NHL-varaus:  50. varaus, 1986 Winnipeg Jets
Esa Palosaari (s. 16. tammikuuta 1968 Oulu) on entinen suomalainen jääkiekkoilija ja Porvoo Golfin toimitusjohtaja vuodesta 2009.
Winnipeg Jets varasi Palosaaren kolmannella kierroksella NHL:n varaustilaisuudessa vuonna 1986 numerolla 50. Kyseisessä varaustilaisuudessa Jets varasi myös Teppo Nummisen numerolla 29.
NHL:ssä Palosaari ei koskaan pelannut, ja SM-liigassakin hänelle kertyi vain 53 ottelua. Palosaari pelasi Yhdistyneen kuningaskunnan pääsarjassa, British National Leaguessa yhteensä viisi ottelua kaudella 1992–1993. Palosaaren ura päättyi II divisioonan TuusKissa kauden 1993–1994 päätteeksi.
Palosaari voitti kaudella 1985–1986 alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa kultamitalin. Palosaari pelasi yhteensä seitsemän nuorten- ja 12 poikien maaottelua.