stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ernest Jones
Ura > Elämäkerturina

Toisen maailmansodan jälkeen Jones vetäytyi vähitellen julkisista tehtävistään mutta jatkoi psykoanalyyttisen vastaanoton pitämistä ja luennointia. Tuolloin valmistui muun muassa hänen laaja, 1500-sivuinen Freud-elämäkertansa, joka julkaistiin kolmiosaisena (1953–1957). Teosta pidetään merkittävänä tietolähteenä, ja Jones sai hyödyntää yksityistä, julkaisematonta aineistoa (muun muassa perheen kirjeenvaihtoa).
Yksityiselämä

Ernest Jonesin ensimmäinen puoliso oli walesilainen säveltäjä ja laulaja (mezzosopraano) Morfydd Llwyn Owen (1891–1918). He avioituivat helmikuussa 1917, mutta vaimo kuoli 1½ vuotta myöhemmin umpilisäkkeen tulehduksen aiheuttamiin komplikaatioihin. Vuonna 1919 Jones avioitui Määrin juutalaisen Katherine Jokl’in (1892–1983) kanssa, joka kuului Freudien perheystäviin. Pariskunnalle syntyi neljä lasta.
Teoksia

1912. Papers on Psycho-Analysis. London: Balliere Tindall & Cox. Laajennettuja laitoksia 1918, 1923, 1938, 1948 (5. laitos).
1920. Treatment of the Neuroses. London: Balliere Tindall & Cox
1923. Essays in Applied Psycho-Analysis. London: International Psycho-Analytical Press. Tarkistettu ja laajennettu laitos 1951. Julkaistu vuonna 1974 nimellä Psycho-Myth, Psycho-History.
1924 (toim.). Social Aspects of Psycho-Analysis: Lectures Delivered under the Auspices of the Sociological Society. London: Williams and Norgate.
1928. Psycho-Analysis. London: E. Benn.
1931. On the Nightmare. London: Hogarth Press and Institute of Psycho-Analysis.
1931. The Elements of Figure Skating. London: Methuen. Tarkistettu ja laajennettu laitos 1952.
1949. Hamlet and Oedipus. London: V. Gollancz.
1953. Sigmund Freud: Life and Work. Volume 1: The Young Freud 1856–1900. London: Hogarth Press.
1955. Sigmund Freud: Life and Work. Volume 2: The Years of Maturity 1901–1919. London: Hogarth Press.
1957. Sigmund Freud: Life and Work. Volume 3: The Last Phase 1919–1939. London: Hogarth Press.
1956. Sigmund Freud: Four Centenary Addresses. New York: Basic Books
1959. Free Associations: Memories of a Psycho-Analyst. Epilogue by Mervyn Jones. London: Hogarth Press.
Kirjallisuutta

Brome, V. 1982: Ernest Jones: Freud’s Alter Ego. London: Caliban Books.
Davies, T. G. 1979: Ernest Jones: 1879–1958. Cardiff: University of Wales Press.
Maddox, B. 2006: Freud’s Wizard: The Enigma of Ernest Jones. London: John Murray.
Paskauskas, R. Andrew (toim.) 1993: The Complete Correspondence of Sigmund Freud and Ernest Jones, 1908–1939. Introduction by Riccardo Steiner. Cambridge, Mass.: Belknap Press.
Aiheesta muualla

Ernest Jones. International Dictionary of Psychoanalysis.
Esko Niinikorpi

Esko Niinikorpi (s. 15. maaliskuuta 1959) on suomalainen tuotesuunnittelija ja kuvataiteilija. Hän on työskennellyt Kaani-tuotemerkin  pääsuunnittelijana vuodesta 1991 alkaen.
Kaanin tunnetuimpia tuotteita ovat esimerkiksi Jazz-tuoteperhe, Daydream-säkkituoli, Mobile-tuoteperhe ja Sointu-tuoli. Uusimpiin tuotteisiin kuuluu PoP-lepotuoli.
Niinikorpi on työskennellyt aktiivisesti kuvataiteen parissa.
Niinikorpi on jäsen Teollisuustaiteen Liitto Ornamo ry:ssä, Valokuvakeskus Peri ry:ssä, Runoyhdistys Nihil Interit ry:ssä.
Fernand Guillou

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Egypti 1949 |  |  |
Fernand Guillou (16. tammikuuta 1926 Montoire-sur-le-Loir – lokakuu 2009) oli ranskalainen koripalloilija.
Guillou kuului Ranskan olympiahopeaa Lontoon kesäolympialaisissa 1948 saavuttaneeseen joukkueeseen. EM-kilpailuista hän saavutti hopeaa Egyptistä 1949.
Feliksas Bajoras

Feliksas Romualdas Bajoras (s. 7. lokakuuta 1934 Alytus) on liettualainen säveltäjä, joka aloitti musiikinopintonsa Vincas Bacevičiusin johdolla Kaunasissa.
Bajoras opiskeli myöhemmin Vilnassa ja suoritti diplominsa viulunsoitosta 1957 ja sävellyksestä 1963. Vuonna 1966 hän pääsi vilnalaisen nuorisoteatterin musiikilliseksi johtajaksi. Vuodet 1984–1988 säveltäjä asui Yhdysvalloissa, ja nykyään hän luennoi Liettuan musiikkiakatemiassa Vilnassa.
Bajorasin tuotantoon kuuluu mm. sinfonioita, kamarimusiikkia, laulumusiikkia ja kolminäytöksinen ooppera. Vuonna 1968 hänen muunnelmansa jousikvartetolle ja kontrabassolle voitti Napolin kansainvälisen Alfredo Casella -kilpailun toisen palkinnon. Myös muita hänen teoksiaan on palkittu.
Hänelle on myönnetty esimerkiksi Liettuan valtionpalkinto, Liettuan hallituksen taidepalkinto ja vuonna 2007 Gediminaksen ritarikunnan upseerin risti.
Felipe Almeida Wu

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Felipe Almeida Wu vuonna 2016  |  Felipe Almeida Wu vuonna 2016  |  Felipe Almeida Wu vuonna 2016  |  |
Maa:  Brasilia
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Rio 2016 | 10 m ilmapistooli |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Toronto 2015 | 10 m ilmapistooli |  |
| Etelä-Amerikan kisat  | Etelä-Amerikan kisat  | Etelä-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Medellín 2010 | 10 m ilmapistooli |  |
|  Kultaa | Santiago 2014 | 10 m ilmapistooli |  |
Felipe Almeida Wu (s. 11. kesäkuuta 1992 São Paulo) on brasilialainen pistooliammunnan olympiamitalisti. Wu on 169 senttimetriä pitkä ja painaa 65 kilogrammaa.
Wu saavutti hopeaa 10 metrin ilmapistoolista vuoden 2016 kesäolympialaisista Rio de Janeirosta. Vuoden 2015 Pan-Amerikan kisoista Torontosta hän saavutti kultaa samasta lajista. Etelä-Amerikan kisoista Wulla on kaksi kultaa. Maailmancupissa hän on saavuttanut kaksi osakilpailuvoittoa.
Wu saavutti hopeaa vuoden 2010 nuorten kesäolympialaisista Singaporesta 10 metrin ilmapistoolista.
Erik Schinegger

Erik Schinegger 2014
Erik Schinegger, alun perin Erika Schinegger (s. 19. kesäkuuta 1948) on entinen itävaltalainen alppihiihtäjä.
Schinegger kasvatettiin naisena, mutta hän oli kuitenkin ulkonäöltään melko maskuliininen. Schineggerille selvisi yllättäen 19-vuotiaana vuonna 1967, että hän on kromosomeiltaan mies ja että hänellä on sisään kasvaneet miehen sukuelimet. Hän oli harjoitellut vuoden 1968 talviolympialaisia varten, mutta hän ei saanutkaan osallistua kisoihin. Alkujärkytyksen jälkeen hän päätti elää miehenä eli Erikasta tuli Erik, ja hänelle suoritettiin sukupuolenkorjausleikkaukset.
Schinegger oli naisten maailmanmestari syöksylaskussa Portillon MM-kisoissa 1966. Schinegger luovutti kultamitalinsa Portillossa toiseksi tulleelle Ranskan Marielle Goitschelille sen jälkeen, kun hänen elämäkertansa oli julkaistu vuonna 1988. Kaudella 1968–1969 Schinegger kilpaili miesten Eurooppa cupissa ja voitti kolme kilpailua.
Schinegger on naimisissa, kahden lapsen isä ja myös isoisä. Hänellä on Itävallassa oma laskettelukoulu. Häneltä on julkaistu omaelämäkerta Mein Sieg über mich. Der Mann, der Weltmeisterin wurde (1988), ja hänen elämästään on tehty dokumenttielokuva Erik(A) vuonna 2005.
Ennen intersukupuolisuuden paljastumista Erikaa vierastettiin naisten pukuhuoneissa ja miespuoliset kilpailijat valittivat, että ei ole luonnollista että tyttö voittaa heidät kilpailuissa. Schineggeriä kiinnostivat enemmän tytöt kuin pojat, joten hän arveli olevansa homoseksuaali. Hänellä oli myös poikaystäviä, mutta seksi ei oikein ottanut onnistuakseen. Intersukupuolisuuden selviäminen aiheutti Schineggerille alkuun kriisin: Kuka olen jos en olekaan nainen? Sukuelinkirurgian jälkeen Erik seurusteli naisten kanssa. "Minun oli helppo löytää tyttöystäviä, koska he arvelivat minun olevan entisenä naisena todella herkkä ja ymmärtäväinen – tai sitten heitä kiinnosti, millainen olen alastomana."
Aiheesta muualla

Erika Schinegger Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Ensimmäinen vuosisata eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 100-luku eaa. · Ensimmäinen vuosisata eaa. · Ensimmäinen vuosisata
Vuosikymmenet: 100-luku eaa. · 90-luku eaa. · 80-luku eaa. · 70-luku eaa. · 60-luku eaa. · 50-luku eaa. · 40-luku eaa. · 30-luku eaa. · 20-luku eaa. · 10-luku eaa. · Ensimmäinen vuosikymmen eaa. · Ensimmäinen vuosikymmen
Vuodet: 100 eaa. · 99 eaa. · 98 eaa. · 97 eaa. · 96 eaa. · 95 eaa. · 94 eaa. · 93 eaa. · 92 eaa. · 91 eaa. · 90 eaa. · 89 eaa. · 88 eaa. · 87 eaa. · 86 eaa. · 85 eaa. · 84 eaa. · 83 eaa. · 82 eaa. · 81 eaa. · 80 eaa. · 79 eaa. · 78 eaa. · 77 eaa. · 76 eaa. · 75 eaa. · 74 eaa. · 73 eaa. · 72 eaa. · 71 eaa. · 70 eaa. · 69 eaa. · 68 eaa. · 67 eaa. · 66 eaa. · 65 eaa. · 64 eaa. · 63 eaa. · 62 eaa. · 61 eaa. · 60 eaa. · 59 eaa. · 58 eaa. · 57 eaa. · 56 eaa. · 55 eaa. · 54 eaa. · 53 eaa. · 52 eaa. · 51 eaa. · 50 eaa. · 49 eaa. · 48 eaa. · 47 eaa. · 46 eaa. · 45 eaa. · 44 eaa. · 43 eaa. · 42 eaa. · 41 eaa. · 40 eaa. · 39 eaa. · 38 eaa. · 37 eaa. · 36 eaa. · 35 eaa. · 34 eaa. · 33 eaa. · 32 eaa. · 31 eaa. · 30 eaa. · 29 eaa. · 28 eaa. · 27 eaa. · 26 eaa. · 25 eaa. · 24 eaa. · 23 eaa. · 22 eaa. · 21 eaa. · 20 eaa. · 19 eaa. · 18 eaa. · 17 eaa. · 16 eaa. · 15 eaa. · 14 eaa. · 13 eaa. · 12 eaa. · 11 eaa. ·  10 eaa. · 9 eaa. · 8 eaa. · 7 eaa. · 6 eaa. · 5 eaa. · 4 eaa. · 3 eaa. · 2 eaa. · 1 eaa. · 1 jaa.
Nykyisen länsimaisen ajanlaskun mukainen ensimmäinen vuosisata eaa. tarkoittaa vuosia 100 eaa. – 1 eaa.
Tärkeitä tapahtumia

Julius Caesar kaappaa vallan Roomassa
Korean kolme kuningaskuntaa irtautuvat Kiinan Han-dynastiasta
Julius Caesar murhataan 44 eaa.
Leijonat kuolivat sukupuuttoon Länsi-Euroopassa.
Tärkeitä henkilöitä

Julius Caesar, roomalainen valtiomies, sotilas ja kirjailija
Augustus, Rooman keisari
Cicero, roomalainen poliitikko, puhuja, filosofi ja kirjailija
Kleopatra VII
Lucretius
Marcus Antonius
Marcus Junius Brutus
Ptolemaios XIII
Ovidius
Vergilius
Spartacus
Francisco Rodríguez (puertoricolainen judoka)

Francisco Rodríguez (s. 20. toukokuuta 1970) on puertoricolainen judoka. Hän kilpaili vuonna 1996 Atlantan olympialaisissa, joissa hän oli jaetulla 21. sijalla. Rodríguez oli voittanut samana vuonna alle 71-kiloisten Karibianmeren-mestaruuden.
Francisco Rodríguez (meksikolainen pyöräilijä)

Francisco Rodríguez Ledesma (10. lokakuuta 1915 Amealco de Bonfil – 1. kesäkuuta 1998 México) oli meksikolainen maantiepyöräilijä. Hän osallistui Lontoon olympialaisissa 1948 sekä maantie- että aika-ajoon, mutta joutui keskeyttämään molemmissa lajeissa.
Exit Wounds

| Exit Wounds |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Andrzej Bartkowiak
Käsikirjoittaja:  Ed Horowitz Richard D'Ovidio
Tuottaja:  Joel Silver Dan Cracchiolo
Säveltäjä:  Damon Blackman Jeff Rona
Kuvaaja:  Glen MacPherson
Pääosat:  Steven Seagal DMX
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:   13. maaliskuuta 2001  8. kesäkuuta 2001
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  50 000 000 dollaria
Tuotto:  79 958 599 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Exit Wounds on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen toimintaelokuva. Elokuvan ohjasi Andrzej Bartkowiak ja pääosassa ovat Steven Seagal ja DMX.
Juoni

Elokuva kertoo kovaotteisesta poliisista Orin Boydista ja salaperäisestä kulmien kundista Latrell Walkerista, jotka joutuvat keskelle huumekaupan ja laajalle levinneen korruption ahneita lonkeroita. Keneenkään ei voi luottaa, mutta yksi asia on varma: Detroitilaisen poliisiasemaniturvasäilöön lukittu 50 kilon heroiinilasti ei lähtenyt kävelemään itsestään. Huumerahoista tulisi hyvä lisä jonkun työhönsä leipääntyneen poliisin eläkerahastoon...
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steven Seagal  | … |  Orin Boyd   |
|  DMX  | … |  Latrell Walker   |
|  Isaiah Washington  | … |  George Clark   |
|  Anthony Anderson  | … |  T.K. Johnson   |
|  Michael Jai White  | … |  Lewis Strutt   |
|  Bill Duke  | … |  Chief Hinges   |
|  | … |  |
|  Tom Arnold  | … |  Henry Wayne  |
|  Bruce McGill  | … |  Frank Daniels  |
|  David Vadim  | … |  Matt Montini  |
|  Eva Mendes  | … |  Trish  |
|  Jennifer Irwin  | … |  Terapeutti  |
Palkinnot > Ehdokkuudet

MTV Movie Awards
2002 Läpimurto miesesiintyjä: DMX
Ferdinand Uhde

Ferdinand Uhde.
Ferdinand Uhde (1795 Breslau – 2. tammikuuta 1876 Berliini)  oli Finlaysonin puuvillatehtaan johtaja eli isännöitsijä Tampereella vuosina 1836–1860.
Nuoruus

Ferdinand Uhde syntyi Preussin Breslaussa. Euroopassa käytiin 1800-luvun alussa Napoleonin sotia, joihin Preussikin ajautui vuonna 1813. Uhde oli tuolloin 18-vuotias ja hänet julistettiin asevelvolliseksi, kuten kaikki Preussin 17–40-vuotiaat miehet. Lopulta Preussi löi liittolaisineen Napoleonin joukot Leipzigin taistelussa vielä samana vuonna. Uhde sai hengellisen herätyksen Johann Heinrich Jungilta, jonka seurauksena hän muutti Pietariin vuonna 1818. Pietariin muutti 1800-luvun vaihteessa runsaasti erilaisia vapaakirkollisia yrittäjiä.
Finlaysonin osto

James Finlayson julkaisi Pietarissa ilmestyvässä saksankielisessä St. Petersburger Zeitung -lehdessä tehtaansa myynti-ilmoituksen vuonna 1833. Vuonna 1835 Uhde matkusti Pietarista Tampereelle brittiläisen liikemiehen William Wheelerin kanssa neuvottelemaan tehtaan ostosta. Lopulta vuonna 1836 tehtaan kaupoista sovittiin, ja sen osti kolme osakasta: William Wheeler, Georg Adolf Rauch ja Carl Samuel Nottbeck. Uhde ei ollut uuden Finlayson & Co:n osakas, mutta hänet palkattiin isännöitsijäksi johtamaan tehdasta Tampereelle. Tehtaan omistajat jäivät Pietariin jatkamaan liiketoimiaan.
Tehtaan johtajana

Uhde ja Wheeler olivat tehneet jo tehtaanoston tarjousvaiheessa uudistussuunnitelman, jota Uhde alkoi heti toteuttaa. Ensimmäisenä työnään hän aloitti uuden kutomatehtaan rakennustyöt. Tämä nykyään Kuusivooninkisena tunnettu rakennus nousi viisikerroksisena jo kesäkuussa 1837, ja koneet siellä käynnistyivät vuonna 1839. Apunaan hänellä oli vuonna 1838 tehtaalle palkattu konemestari, englantilainen John Barker. Tehtaan uudistaminen vei paljon rahaa, mutta 1840-luvulle tultaessa tehdas alkoi tuottaa omistajilleen voittoa.
Ferdinand Uhde perusti myös Finlaysonin tehtaankoulun vuonna 1839, jossa pikkulapsille opetettiin lukemista ja kirjoittamista. Uhde johti tehdasta 24 vuotta, vuoteen 1860 saakka. Hänen jälkeensä tehtaan isännöitsijän tehtävän otti Carl Samuel Nottbeckin poika Wilhelm von Nottbeck, joka oli ollut Uhden opissa. Tehtaan työntekijät pitivät Uhdesta ja he nimittivät häntä Uti-Matiksi. Työnsä ohella Uhde levitti Raamattuja Suomessa, ja hänellä oli läheiset välit herännäisten ja rukoilevaisten johtaja Henrik Renqvistiin. Uhdetta pidettiin salaperäisenä. Hän oli naimaton ja pukeutui aina mustiin. Uhde myös lobbasi  Suomen valtiopäiväin koollekutsumista Suomen kenraalikuvernööri Friedrich Wilhelm Rembert Bergin kanssa. Tätä auttoi se, että Berg oli baltiansaksalainen. Vuonna 1860 tunsi Uhde itsensä vanhentuneeksi ja muutti Berliiniin. Siellä hän jatkoi lähetystyötä. Suomen suurina nälkävuosina 1866–1868 Uhde lähetti rahaa Berliinistä Tampereen kaupungille.
Aiheesta muualla

Historian pro gradu-tutkielma:  ”Per angusta ad augusta.”Ferdinand Uhde Finlaysonin tehtaan johtajana 1836-1844
Francisco Sanchez

Francisco Sanchez tai on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Francisco Sánchez, portugalilainen filosofi
Paco de Lucía, oik. Francisco Sánchez Gómez, espanjalainen kitaristi
Francisco Sanchez, yhdysvaltalainen poliitikko
Francisco Sánchez Betancourt, venezuelalainen uimari
Francisco Sánchez Vargas, espanjalainen yleisurheilija
Francisco Sánchez Parra, espanjalainen painija
Francisco Sanchez d'Avolio, belgialainen jalkapalloilija
Francisco Sánchez González, meksikolainen jalkapalloilija
Francisco Sánchez Silva, chileläinen jalkapalloilija
Francisco Sanchez Chamuscado, espanjalainen konkistadori
Francisco Sánchez, espanjalainen purjehtija
Joaquin Francisco Sanchez, filippiiniläinen laulaja
Francisco Sánchez, dominikaanilainen nyrkkeilijä
Francisco Sánchez, meksikolainen nyrkkeilijä
Francisco Sánchez Jover, espanjalainen lentopalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Francisco Sanchez”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Francisco Polti Santillán

Francisco Polti Santillán (s. 17. marraskuuta 1938 Santiago del Estero) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Opus Dein papiksi 11. elokuuta 1963 ja nimitettiin Santo Tomén hiippakunnan piispaksi 13. heinäkuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Quarracino, jota avustivat Edgardo Gabriel Storni, Fortunato Antonio Rossi, Domingo Salvador Castagna ja Alfonso Delgado Evers. Polti Santillán asetettiin virkaansa 11. syyskuuta.
Polti Santillán sai 17. toukokuuta 2006 nimityksen Santiago del Esteron hiippakunnan piispaksi, joksi hänet asetettiin 22. heinäkuuta.
Francisco Ramírez Navarro

Francisco Ramírez Navarro (s. 24. heinäkuuta 1939 Tepatitlán) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Tlalnepantlan hiippakuntaan 15. elokuuta 1969. Vuonna 1989 Tlalnepantla korotettiin arkkihiippakunnaksi, ja 27. joulukuuta 2000 Ramírez Navarro nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Tlosin titulaaripiispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. helmikuuta 2001. Pääkonsekraattorina toimi Ricardo Guízar Díaz, jota avustivat Manuel Samaniego Barriga ja Javier Navarro Rodríguez.
Espanjan jääkiekkomaajoukkue

| Espanja |
| --- | --- |

Liitto:  Espanjan jääkiekkoliitto (esp. Federación Española de Deportes de Hielo)
Valmentaja:   Luciano Basile
Eniten otteluita:  Salvador Barnola (88)
Eniten maaleja:  Iñaki Salegui (53)
Eniten pisteitä:  Iñaki Salegui (88)
IIHF-ranking:  30. (27.5.2024)
Ensimmäinen ottelu
  Espanja 6–4 Belgia  (Bagnères-de-Luchon, Ranska; 21. joulukuuta 1923) 
Suurin voitto
  Espanja 28–0 Turkki  (Johannesburg, Etelä-Afrikka; 27. maaliskuuta 1992) 
Suurin tappio
  Alankomaat 19–0 Espanja  (Las Palmas, Espanja; 13. maaliskuuta 1978) 
Espanjan jääkiekkomaajoukkue edustaa Espanjaa kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Espanja liittyi Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n jäseneksi jo vuonna 1923. Joukkue oli alkuvuonna 2022 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n maailmanrankingissa 32. sijalla. Espanja pelasi IIHF:n 2. divisioonan A-lohkossa vuonna 2019 ja sijoittui 4. sijalle.
Vuonna 2021 maassa oli 120 rekisteröitynyttä miesjääkiekkoilijaa ja 11 jäähallia.
Historiaa

Joukkue on ottanut osaa myös jääkiekon Euroopan-mestaruuskilpailuihin, ensimmäistä kertaa vuonna 1924 ja vuoden tauon jälkeen vuonna 1926. Vuonna 1977 joukkue otti osaa ensi kertaa maailmanmestaruuskilpailuihin, silloiseen C-sarjaan. Turnaus järjestettiin Kööpenhaminassa Tanskassa. Joukkueen kapteenina toimi tuolloin Frank Gonzales, joka on myöhemmin toiminut 2010-luvulla Espanjan jääkiekkoliiton johtajistossa.
Sijoitukset > Olympialaisissa

2010 – 30. (karsiutui)
2014 – 27. (karsiutui)
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  1977 – C-sarja; 5.  1978 – C-sarja; 7.  1979 – C-sarja; 6.  1981 – ei osallistunut  1982 – C-sarja; 7.  1983 – C-sarja; 7.  1985 – C-sarja; 8.  1986 – C-sarja; 8.  1987 – ei osallistunut  1989 – D-sarja; 4.  1990 – D-sarja; 3.  1991 – ei osallistunut  1992 – C2-sarja; 1.  1993 – C-sarja; 10. |  |  1994 – C2-sarja; 2.  1995 – C2-sarja; 3.  1996 – D-sarja; 3.  1997 – D-sarja; 3.  1998 – C-sarja; 8.  1999 – D-sarja; 1.  2000 – C-sarja; 7.  2001 – 2. div., A-lohko; 2.  2002 – 2. div., B-lohko; 3.  2003 – 2. div., A-lohko; 3.  2004 – 2. div., A-lohko; 4.  2005 – 2. div., B-lohko; 5.  2006 – 2. div., A-lohko; 5.  2007 – 2. div., A-lohko; 3. |  |  2008 – 2. div., B-lohko; 3.  2009 – 2. div., B-lohko; 3.  2010 – 2. div., A-lohko; 1.  2011 – 1. div., A-lohko; 5.  2012 – 2. div., A-lohko; 2.  2013 – 2. div., A-lohko; 6.  2014 – 2. div., B-lohko; 1.  2015 – 2. div., A-lohko; 4.  2016 – 2. div., A-lohko; 2.  2017 – 2. div., A-lohko; 6.  2018 – 2. div., B-lohko; 1.  2019 – 2. div., A-lohko; 4.  2022 – 2. div., A-lohko; 4. |
Sijoitukset > IIHF:n maailmanranking

2003 – 34.
2004 – 34.
2005 – 37.
2006 – 37.
2007 – 36.
2008 – 36.
2009 – 34.
2010 – 30.
2011 – 29.
2012 – 29.
2013 – 30.
2014 – 30.
2015 – 31.
2016 – 30.
2017 – 31.
2018 – 31.
2019 – 31.
2020 – 31.
2021 – 31.
2022, helmikuu – 32.
Peliasu

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|            Kotipeliasu   |            Vieraspeliasu   |            Toinen vieraspeliasu   |
Käännös suomeksi
Esko Nevalainen

Esko Ilmari Nevalainen (10. toukokuuta 1925 Kittilä – 23. heinäkuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen elokuvaaja. Hän aloitti kuvaajana 1953 ja kuvasi kymmeniä kameratyön puolesta hyvin jäsenneltyä pitkää elokuvaa ja muutamia televisiosarjoja.
Nevalainen sai Jussi-palkinnon Matti Kassilan ohjaaman elokuvan Elokuu (1956) kuvauksesta ja kolmesta muusta elokuvasta. Hän teki Kassilan kanssa yhteistyössä useita elokuvia.
Aiheesta muualla

Esko Nevalainen Elonetissä.
Esko Nevalainen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
For You (Filipp Kirkorovin albumi)

| For You Filipp Kirkorov |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2007
 Tyylilaji: pop, power pop
 Levy-yhtiö: Melodia
Filipp Kirkorov muut julkaisut
| Dueti 2004 | For You 2007 | DruGoy 2011 |
For You (Sinulle) on venäläisen pop-laulaja Filipp Kirkorovin kuudestoista studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2007
Kappaleet

Я эту жизнь тебе отдам
Полетели
Холодно в городе (feat. Alla Pugatšova)
История
Странник
Поцелуй
Жиголо
Он твоя иллюзия
Любовь сияет ярче
Твои глаза, как море
Сердце в 1000 свечей
Кайф
Обычная история
Яна
Стоп!
Карнавал - 2
Я верю в любовь
Feroz Khan Noon

| Feroz Khan Noon |
| --- | --- |

Pakistanin pääministeri
 16. joulukuuta 1957 – 7. lokakuuta 1958  
Edeltäjä:  Ibrahim Ismail Chundrigar
Seuraaja:  Nurul Amin (vuonna 1971)
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. toukokuuta 1893
Kuollut: 9. joulukuuta 1970 (77 vuotta)
Feroz Khan Noon (7. toukokuuta 1893 – 9. joulukuuta 1970) oli pakistanilainen poliitikko, joka toimi maansa pääministerinä 1957–1958.
Hän oli koulutukseltaan juristi ja työskenteli Lahoren korkeimmassa oikeudessa 1917–1926 ennen kuin lähti politiikkaan. Hän oli Intian suurlähettiläänä Lontoossa vuosina 1936–1941.
Vuosina 1942–1945 Khan oli Intian puolustusministeri, tässä tehtävässä hän oli ensimmäinen syntyperäinen intialainen.
Itsenäisessä Pakistanissa Khan  oli ensin puolustusministeri vuodesta 1956, ja seuraavana vuonna hänet valittiin pääministeriksi. Presidentti Iskander Mirza oli aluksi tukenut häntä, mutta koki Khanin olevan valtapyrkimyksiensä tiellä. Sotilasvallan nousun myötä Khan menetti asemansa.
Flemming Flindt

Flemming Ole Flindt (30. kesäkuuta 1936 – 3. maaliskuuta 2009) oli tanskalainen nykytanssija ja koreografi.
Flindt syntyi Kööpenhaminassa ja aloitti uransa 19-vuotiaana. Hän oli ennättänyt niittää mainetta jo Lontoota ja Pariisia myöten ennen kiinnitystään solistitanssijaksi Pariisiin (1960–1965).
Flindt toimi vuosina 1966–1978 Tanskan kuninkaallisen baletin johtajana. Monet hänen koreografioistaan ovat syntyneet Eugène Ionescon näytelmiin pohjautuen.