Serik Konakbajev
Nyrkkeilyura

Kazakstailaissyntyinen Serik Konakbajev nousi Neuvostoliiton nyrkkeilymaajoukkueeseen vuonna 1978. Hän esiintyi ensimmäisen kerran tässä maajoukkueessa helmikuussa 1979 Lafayettessa, Yhdysvaltain Ilinoissa USA-Neuvostoliitto -maaottelussa Hän hävisi pisteillä keskisarjassa Donald Bowersille. Toisessa saman matkan aikaisessa maaottelussa Troyssa Yhdysvaltain Indianassa hän voitti pistein Don Curryn.
Vuonna 1979 Serik Konakbajev nousi Neuvostoliiton kevyen keskisarjan (alle 63,5 kg) edustajaksi vuoden 1979 EM-kisoihin Kölniin, vaikka ei ollut vielä Neuvostoliiton mestari. Hän eteni loppuotteluun pistevoitoilla puolalaisesta Kazimierz Szczerbasta, irlantilaista Peter Davittista ja välierässä Itä-Saksan Karl-Heinz Krügeristä. Loppuottelussa hän voitti tuomariäänin 4-1 italialaisen Patrizio Olivan nousten Euroopan mestariksi. EM-kisojen jälkeen pidetyissä Neuvostoliiton mestaruuskilpailuissa tuore Euroopan mestari koki  pistetappion välierässä armenialaiselle Israel Akopkohjanille ​​ja sijoittui siten 3. sijalle. Tappiosta huolimatta hänet lähetettiin New Yorkin Nyrkkeilyn maailmancupiin, jossa hän voitti kuubalaisen Hugo Hernandezin ja ghanalaisen Azumah Nelsonin ja voitti loppuottelussa yhdysvaltalaisen Lemuel Steeplesin ​​pistein. Vuoden 1979 lopulla hän voitti vielä Belgradin kansainvälisen turnauksen, jossa loppuottelussa oli vastassa isäntämaan Mirko Puzović.
Vuonna 1980 hän voitti Neuvostoliiton kevyen keskisarjan mestaruuden ensimmäistä kertaa voitolla Israel Akopkohjanista ja pääsi siten Neuvostoliiton edustajaksi Moskovan olympialaisiin. Siellä Konakbajev voitti pisteillä romanialaisen Simion Cuțovin, toisella kierroksella unkarilaisen Imre Bacskain, luovutuksella Puerto Ricon José Angel Molinan ja semifinaalissa kuubalaisen José Aguilarin tuomariäänin 4-1. Finaalissa hän kohtasi Italian Patrizio Olivan, jonka hän oli voittanut edellisen vuoden EM-finaalissa. Tällä kertaa teknisesti taitava Oliva kuitenkin otti Konakbajevista pistevoiton, joten Konakbajev saavutti olympiahopeaa.
Vuonna 1981 Serik Konakbajev voitti Neuvostoliiton keskisarjan mestaruuden pudotusturnauksen, joka käytiin Neuvosto-Latvian Riiassa. Tällöin hän voitti Peter Galkinin, Valeri Laptevin ja Israel Akopkohjanin. Hän ei kuitenkaan voinut osallistua varsinaisiin Neuvostoliiton mestaruuskilpailuihin loukaannuttuaan ennen mestaruusturnausta. Hän oli kuitenkin Neuvostoliiton edustajana Tampereen EM-kisoissa, joissa hän nyrkkeili keskisarjassa. Hän voitti aluksi Irlannin Joseph Fenlonin, sitten Jugoslavian Sreten Mirkovicin Jugoslaviasta, välierässä Unkarin Tibor Molnarin ja loppuottelussa Itä-Saksan Krügerin. Näin Konakbajev saavutti toisen Euroopan mestaruutensa. Syksyllä 1981 Konakbajev otteli toisen kerran maailmancupissa Montrealissa ja voitti turnauksen kolmella voitolla; ensin Venezuelan Antonio Guerran, sitten Yhdysvaltain Louis Howardin ja loppuottelussa Bulgarian Ruschko Lomskin.
Vuoden 1982 Münchenin MM-kisoissa hän voitti aluksi kolmessa ottelussa pistein kuubalaisen Jose Louis Hernandezin, israelilaisen Ganem Mahrumin ja nigerialaisen Roland Omoruyin. Loppuottelussa tuli vastaan Yhdysvaltain Mark Breland, jolle hän hävisi selvästi tuomariäänin 5-0. Saman vuoden syksyllä Konakbajev osallistui neuvostoliittolaisjoukkueessa Tammer-turnaukseen Suomessa. Siinä hän kohtasi välierässä Etelä-Korean An Young-Sun, jonka hän voitti keskeytyksellä 3. erässä. Anista tuli vajaa kahta vuotta myöhemmin Los Angelesissa olympiahopeamitalisti Brelandin voittaessa kultaa.
Vuosina 1983 ja 1984 Serik Konakbajev voitti Neuvostoliiton keskisarjan mestaruuden. Hän ei kuitenkaan esiintynyt vuoden 1983 EM-kisoissa. Vuonna 1984 Los Angelesissa järjestettiin olympialaiset, joita Neuvostoliitto liittolaisineen boikotoi. Olympialaisten sijaan boikotoivat valtiot järjestivät Havannassa nyrkkeilyn "Ystävyyden kisat". Niissä Konakbajev hävisi välierissä Kuuban Jose Louis Hernandezille. Serik Konakbajev päätti tämän turnauksen jälkeen nyrkkeilyuransa.