stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valko-Venäjä kesäolympialaisissa 2012
Joukkue

Valko-Venäjää edusti kisoissa 166 urheilijaa, joista 95 oli miehiä ja 71 naisia. Joukkueeseen sisältyi 22 henkinen Valko-Venäjän jalkapallomaajoukkue. Joukkueen nuorimmat osallistujat olivat voimistelijat Aljaksandra Narkevitš ja Natalija Leštšyk, joilla oli ikää vain 17 vuotta. Joukkueen vanhin urheilija oli 57-vuotias ampuja Andrei Kavalenka. Kavalenka on Valko-Venäjän olympiahistorian vanhin urheilija: ikää hänellä oli Lontoon olympialaisten alkaessa 57 vuotta ja 150 vuorokautta.
Joukkue > Jalkapallomaajoukkue

Päävalmentaja:  Georgi Kondratjev
| # | P | Pelaaja | Seura (2012) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | M | Alyaksandr Hutar |  BATE |
| 2 | K | Stanislau Drahun |  Dinamo Minsk |
| 3 | P | Ihar Kuzmyanok |  Homel |
| 4 | P | Syarhey Palitsevich |  Dinamo Minsk |
| 5 | K | Dzmitry Baha |  BATE |
| 6 | P | Alyaksey Hawrylovich |  Naftan Novopolotsk |
| 7 | P | Maksim Vitus |  Neman Grodno |
| 8 | H | Sergei Kornilenko |  Krylja Sovetov Samara |
| 9 | H | Uladzimir Khvashchynski |  Dinamo Brest |
| 10 | K | Renan Bressan |  BATE |
| 11 | H | Andrey Varankow |  Neman Grodno |
| 12 | P | Alyaksey Kazlow |  Torpedo Žodzina |
| 13 | K | Illya Aleksiyevich |  BATE |
| 14 | H | Yahor Zubovich |  Naftan Novopolotsk |
| 15 | K | Artsyom Salavey |  Torpedo Žodzina |
| 16 | K | Mikhail Gordeichuk |  Belšina Bobruisk |
| 17 | P | Dzyanis Palyakow |  BATE |
| 18 | M | Andrey Shcharbakow |  BATE |
Joukkue > Doping

Naisten kuulantyönnössä Valko-Venäjän Nadzeja Astaptšuk voitti tuloksella 21,36 metriä. Astaptšuk oli kuitenkin antanut 5. elokuuta positiivisen dopingnäytteen, joten kultaa sai lajin arvokisoja vuosien ajan hallinnut Uuden-Seelannin Valerie Adams tuloksella 20,70. Venäjän Jevgenija Kolodko otti hopeaa ja pronssille tuli Kiinan Gong Lijiao. Astaptšukin käyttämä dopingaine oli anabolinen steroidi metenoloni.
Kuvia

Maratoonari Stsiapan Rahautsou.
Tennispelaaja Viktoryja Azarenka yhdessä Yhdysvaltain Serena Williamsin ja Venäjän Marija Šarapovan kanssa.
Rytmisen voimistelun joukkue voitti kisoissa hopraa.
Wivi Nordberg

Antoinette Wivica (Wivi) Nordberg (20. elokuuta 1846 Turku − 1. huhtikuuta 1917 Kööpenhamina, Tanska) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Teoksia

Kokbok, nyttig i hvarje hem : praktiska råd samlade. Söderström, Borgå 1889, 2. painos Wilen, Åbo 1890, 3. painos 1893 (ilmestyi suomeksi nimellä Keittokirja kodin tarpeeksi: käytännöllisiä neuvoja, Grönlund, Turku 1890)
En finsk Sømands Levnetsløb. Aalborg 1899
Sparve-kvitter. Forfattare, Helsingfors 1908
Vihreät Valot – Väärät bileet

| Vihreät Valot – Väärät bileet |
| --- | --- |

Tyyli:  draama, jännitys
Kestoaika:  28 minuuttia
Pääosissa:   Kalle Ruusukallio  Siiri Partanen  Suvi Hurme  Valtteri Lehtinen  Heidi Lindén 
Alkuperämaa:  Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  1. helmikuuta 2016 –  17. helmikuuta 2016
Jaksoja:  9
Ikäraja:  
Sisältömerkintä:    
Tuotanto
Tuottaja(t):   Erna Vuorenmaa  Samu Reijonen (Yle) 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Ilkka Hyninen  Eero Hietala  Ilkka Rahkonen 
Ohjaaja(t):  Toni Laine
Käsikirjoittaja(t):  Hannu Kontturi
Leikkaaja(t):  Jussi Autio
Kuvaaja(t):  Harri Halonen
Tuotantoyhtiö(t):  Aito Media
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Elonet
Vihreät Valot – Väärät bileet on Yle TV2:lla esitetty nuorten rikosdraamasarja. Sarja on spin-off suomalaisesta draamasarjasta Uusi päivä. Sarjan kaikki jaksot julkaistiin Yle Areenassa 29. tammikuuta 2016. Televisiossa sitä esitettiin kolmen viikon ajan maanantaista keskiviikkoon 1. helmikuuta 2016 alkaen.
Sarja kertoo popyhtye Vihreistä Valoista, joille sarjan alussa levy-yhtiö tarjoaa riistosopimusta. Bändin tulevaisuus näyttää huonolta, kunnes Aapo kuulee huipputuottajasta, O-RIG:stä, ja yhtye päättää etsiä tuottajan käsiinsä. Koko yhtye joutuu pian osalliseksi rikollista toimintaa ja joutuvat poliisin pidättämiksi.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kalle Ruusukallio  | … |  Aapo Rönkkö   |
|  Siiri Partanen  | … |  Cicca Kallas   |
|  Suvi Hurme  | … |  Emmi Lukkari   |
|  Valtteri Lehtinen  | … |  Jani Hellemaa   |
|  Heidi Lindén  | … |  Niina   |
|  Outi Mäenpää  | … |  tutkijanainen   |
|  Jarmo Mäkinen  | … |  tutkijamies   |
|  Emma Hautala  | … |  Viveca   |
|  Lauri Nurkse  | … |  Mats Nyholm   |
|  Timo Willman  | … |  Mikko   |
|  Pekka Strang  | … |  Salminen   |
|  Jukka Puronlahti  | … |  Valjakkala   |
|  Joonas Paananen  | … |  Lempinen   |
|  Ville Majamaa  | … |  Jake Uusikuja   |
|  Teemu Potapoff  | … |  O-RIG   |
|  Matti Onnismaa  | … |  Johansson   |
|  Rosa Hautala  | … |  Vilma Haavisto   |
|  Ville-Veikko Airaniemi  | … |  Rasmus Nikko   |
Jaksot

| Jakso | Nimi | Esityspäivä |
| --- | --- | --- |
| 1 | Väärät bileet | 1. helmikuuta 2016 |
| 2 | O-RIG | 2. helmikuuta 2016 |
| 3 | Hahmo pimeydessä | 3. helmikuuta 2016 |
| 4 | Teflon | 8. helmikuuta 2016 |
| 5 | Mercedes | 9. helmikuuta 2016 |
| 6 | Texas Holdem | 10. helmikuuta 2016 |
| 7 | Iso paha susi | 15. helmikuuta 2016 |
| 8 | Raja | 16. helmikuuta 2016 |
| 9 | Hiostamo | 17. helmikuuta 2016 |
Yamato

Yamato voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Historia

Yamato-kansa, Japanin suurin etninen ryhmä
Yamato-kausi, Japanin historiassa aika 250-710
Yamaton provinssi, historiallinen provinssi Japanissa
Yamatotakeru, legendaarinen Yamato-dynastian prinssi
Yamaton valtio, historiallinen valtio Honshun saarella Japanissa
Paikkoja

Yamato, suurkaupunki Kanagawan prefektuurissa
Yamato, kaupunki Fukuokan prefektuurissa
Yamato, kaupunki Fukushiman prefektuurissa
Yamato, kaupunki Sagan prefektuurissa
Yamato, kaupunki Kumamoton prefektuurissa
Yamato, kylä Ibarakin prefektuurissa
Yamato, kylä Kagoshiman prefektuurissa
Yamato, kylä Yamanashin prefektuurissa
Yamato, entinen kaupunki Gifun prefektuurissa
Yamato, entinen kaupunki Niigatan prefektuurissa
Yamato, entinen kaupunki Yamaguchin prefektuurissa
Yamaton kaupunki, nykyään Wakō Saitaman prefektuurissa
Yamaton kylä, nykyinen Higashiyamato Tokion prefektuurissa
Laivoja

Yamato 1, prototyyppilaiva
Yamato-luokka, japanilainen taistelulaivojen luokka
Yamato, luokan lippulaiva
Yamato, Katsuragi-luokan alus
Henkilöitä

Waki Yamato, mangapiirtäjä
Yamato Gō, sumopainija
Muuta

Yamato Transport, japanilainen kuljetusyritys
Yamato, japanilainen rumpuyhtye
Yamato, japanilainen sotaelokuva
Uchū senkan Yamato, animesarja
Shiroi senshi Yamato, mangasarja
Yamato-e, maalaustaiteen tyylisuunta
Yamato-uta, Waka, japanilainen runouden tyylisuunta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Yamato”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Wiyot

| wiyot |
| --- | --- |
Muu nimi:  wishosk
Tiedot
Puhujia:  kuollut
Sija:  ei 100 suurinmman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  algilaiset kielet
Kieliryhmä:  wiyot
Kielikoodit
ISO 639-3:  wiy
 Ohje 
Wiyot on kuollut algilaiseen kielikuntaan kuuluva kieli, jota wiyotit puhuivat Humboldt Bayssa, Kaliforniassa. Kielen viimeinen puhuja, Della Prince, kuoli vuonna 1962 (Teeter 1975). Kieltä on kuitenkin pyritty tämän jälkeen elvyttämään.
Wiyotin ja yurokin kielten on joskus katsottu muodostavan yhdessä 'Ritwaniksi kutsutun kieliryhmän, nykyisin useimmat kielitieteilijät eivät kuitenkaan pidä näitä kahta sen läheisempänä sukulaisena toisiinsa kuin algonkin-kielten ryhmään (Campbell 1997:152).
Aiheesta muualla

Language Geek: Wiyot
Witold Pilecki

Witold Pilecki ennen vuotta 1939.
Witold Pilecki (13. toukokuuta 1901 Aunus, Venäjä – 25. toukokuuta 1948 Varsova, Puola) oli puolalainen vastarintataistelija ja sotilas.
Vuonna 1939 marraskuussa Pilecki perusti yhdessä useiden Puolan armeijan upseereiden ja siviilien kanssa maanalaisen sotilaallisen vastarintaryhmittymän nimeltä Tajna Armia Polska (TAP), eli Puolan salainen armeija.
Kun Puolan vastarintaliike sai tietää, että saksalaiset tekivät uutta vankileiriä, Pilecki ehdotti että hän soluttautuisi leirille, jotta voisi kerätä sieltä tietoja ja järjestää vastarintaa. Pilecki pidätettiin syyskuussa 1940, kun hän esiintyi vastarintaliikkeen jäsen Tomasz Serafinskina. Pilecki päätyi Auschwitzin vankileirille.
Leirillä Pileckin armeijan nimeksi tuli Zwiazek organizacji wojskowych, sotilaallisten organisaatioiden liitto, ZOW. Pilecki halusi lähettää tietoa Auschwitzista ja Birkenausta maailmalle. Hän onnistui rakentamaan radiolähettimen, joka oli toiminnassa puoli vuotta. Organisaation tarkoitus Auschwitzissa oli hankkia uutisia organisaation jäsenille ulkopuolelta, hankkia ruokaa ja muita tarvikkeita sekä lähettää raportteja ulkopuolelle. Yksi organisaation päätavoitteista oli myös kerätä ryhmä, joka olisi tarvittaessa valmis aseelliseen kapinaan ja valtaamaan leirin. Vaikka ryhmä oli Pileckin mukaan valmis valtaamaan leirin, se ei saanut ulkopuolelta tukea.
Pilecki pakeni Auschwitzista 26. huhtikuuta 1943 kahden muun vangin kanssa hankkimalla yövuoron leipomosta. Pakoa varten he olivat saaneet kopion leipomon takaoven avaimesta ja he olivat keksineet miten oven edessä ollut salpa saadaan pois. Mukanaan heillä oli myös siviilivaatteiden lisäksi sinihappoampullit kiinni jäämisen varalle.
Paettuaan Auschwitzista Pilecki toimi Puolan Kotiarmeijan tiedustelijana sekä osallistui Varsovan kansannousuun vuonna 1944.
Puolan kommunistihallinto vangitsi Pileckin länsimaiden vakoojana ja hänet teloitettiin vuonna 1948 Puolan pakolaishallitukselle työskentelemisestä. Pilecki oli kuollessaan 47-vuotias.
Hänen lapsensa saivat tietää vasta 1990-luvulla, että heidän isänsä oli sankari. Ennen sitä he olivat luulleet häntä valtion viholliseksi. Witoldin tarina on usein jäänyt pois kaikista muista paitsi Puolan historiankirjoista. Vasta viime vuosina hänen tarinansa on alkanut tulla tunnetuksi muualla Euroopassa.
Ruotsalaisen power metal -yhtye Sabatonin albumilla Heroes oleva kappale "Inmate 4859" kertoo Pileckistä.
Veli Taatila

Veli Juha Matti Taatila (s. 27. helmikuuta 1973 Kiukainen) on uransa päättänyt suomalainen koripalloilija. Hän oli pelipaikaltaan sentteri.
Ura

Taatilan kasvattajaseura on Loimaan Korikonkarit, mutta hän aloitti pääsarjauransa kaudella 1992–1993 Forssan Koripojissa. Hän edusti seuraa vuoteen 1996 asti. Kauden 1999–2000 Taatila pelasi BC Nokiassa. Vuonna 2002 hän muutti Ruotsiin ja vuodesta 2003 lähtien Taatila pelasi maan toisella sarjatasolla. Hän siirtyi vuonna 2005 Borås Basketiin, joka nousi kaudeksi 2007–2008 maan pääsarjaan.
Veli Verronen

Veli Antero Verronen (1941 Alavieska – 19. joulukuuta 2020 Somero) oli Jyväskylän yliopiston filosofian yliopistonlehtori ja dosentti. Verronen oli naimisissa, ja hänellä oli yksi lapsi.
Elämä

Verrosen perhe muutti Somerolle 1950-luvulla. Hän kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1960 Someron yhteiskoulusta. Verronen harrasti musiikkia ja soitti rumpuja M. A. Nummisen Viisi vierasta miestä -yhtyeessä. Hän esiintyy myös vinyylisinglellä Wittgenstein Pop, mitä filosofian opiskelijat myöhemmin osasivat arvostaa. Hän itse piti arvossa tilaisuuksia soittaa Unto Monosen orkesterissa.
Verronen opiskeli filosofiaa Turun yliopistossa ja teki vuonna 1979 Tampereen yliopistoon lisensiaatintyön Eräs ei-staattisen teoriakäsityksen tutkimuslinja. Thomas Kuhnin teoria: analyysi ja suhde muutamiin keskeisiin tieteenfilosofisiin virtauksiin. Verronen oli toimittamassa teosta Tieteen historia ja tieteen edistyminen (1985). Verrosen väitöskirja vuonna 1986 Jyväskylän yliopistoon oli nimeltään The Growth of Knowledge. An Inquiry into the Kuhnian Theory.
Verronen toimi yliopistonlehtorina Jyväskylän yliopistossa eläkeikään saakka. Kollegat julkaisivat hänen kunniakseen vuonna 2005 juhlakirjan Muoto ja metodi: juhlakirja Veli Verroselle (toim. Jussi Kotkavirta). Verronen oli tiukka opettaja, joka sai opiskelijansa innostumaan tieteenfilosofiasta.
York Boat

York Boat Fort Edmonton Park -museossa
York Boat on venetyyppi, jota on käytetty pohjoisen Kanadan vesireiteillä 1700-luvun puolivälistä tavaroiden, ihmisten ja elintarvikkeiden kuljetukseen. Pääasiassa veneillä kuljettiin suurilla joilla ja järvillä, kuten Nelson- ja Saskatchewanjoilla sekä Winnipegjärvellä. Kun höyryveneet syrjäyttivät York Boatin Winnipegjärven liikenteestä, palveli matalakulkuinen soutuvene vielä Nelsonjoella Norway Housen ja York Factoryn välisessä tavaraliikenteessä. Nykyisin perinneveneitä käytetään myös First Nations -intiaanireservaattien välisissä kilpailuissa.
Perinteinen York Boat on noin 14 metriä pitkä ja pystyi kantamaan lastia yli kolme tonnia. Veneet rakennettiin nopeasti perinteisin keinoin, ja jokimatkojen vaarojen vuoksi niiden keskimääräinen käyttöikä oli noin kolme vuotta. Airot olivat viisimetrisiä ja painoivat 11 kiloa.
York Boat -veneitä käyttivät paitsi alueen alkuperäisasukkaat, myös tutkimusmatkailijat sekä Hudson's Bay Companyn että North West Companyn turkiskauppiaat.
Norway House Cree Nation järjestää vuosittain Treaty & York Boat Days -perinnejuhlan, johon kuuluu myös soutukilpailu Nelsonjoella. Kilpailuun osallistuu useita alueen intiaanireservaattien joukkueita.
Aiheesta muualla

Norway House Cree Nation: Treaty & York Boat Days (Arkistoitu – Internet Archive)
Yhteisvaippakaksoistähti

Yhteisvaippakaksoistähti on tähtipari, jossa normaali tähti liikkuu punaiseksi jättiläiseksi laajenneen raskaamman tähden sisässä pudoten hitaasti punaisen jättiläisen keskustaa kohti. Punaisen jättiläisen keskusta on tiheä, heliumia sisältävä ydin. Kevyemmän pienen tähden liikettä raskaamman, isomman tähden sisällä kutsutaan englanniksi nimellä "spiralling in", sisään kiertyminen.
Yhteisvaippakaksoistähden pienempi osapuoli ei tietenkään näy ulospäin. Ajan kuluessa normaali tähti lähestyy punaisen jättiläisen tiheää ydintä kiihtyvällä vauhdilla kuorien lopulta ulomman kaasukerroksen pois. Jää jäljelle valkea kääpiö ja
pääsarjan tähti. Äärimmäinen kehityksen lopputulos voi olla valkea kaksoiskääpiö.
Yhdystie 2846

Näkymä Yhdystien 2846 yli Torajärvelle Saarnakiven luona.
Yhdystie 2846 on yhdystie Hämeessä, nykyään Pirkanmaalla ja Kanta-Hämeessä. Tie kulkee Valkeakosken, Hämeenlinnan ja Tammelan kuntien alueella.
Historia

Tie on Sääksmäen Tarttilasta Kalvolan Kuurilaan asti osa vanhaa Akaasta Hämeenlinnaan vienyttä tietä, jonka merkitys supistui silloisen Valtatie 3:n valmistuttua 1960-luvun alkupuolella. Tällöin Kuurilasta Tammelaan vienyt osuus oli vanha ja huonokuntoinen. 1960-luvulla tie kuitenkin peruskorjattiin ja siitä tuli seututie 286. 1990-luvulla luokitus liikenteen vähäisyyden ja tien huonokuntoisuuden vuoksi muutettiin yhdystieksi.
Maasto

Tie kulkee Valkeakosken puolella sääksmäkeläisessä maalaismaisemassa. Hämeenlinnan, entisen Kalvolan kunnan puolella kun tie poikkeaa Pirttikoskentielle, maisemat muuttuvat mäkisiksi ja metsäisiksi erämaamaisemiksi. Täällä Tammelan ylängöllä tie on varsinkin Tammelan Lautaporrasta kohden jo hyvin mäkinen ja mutkainen. Tien ajaminen vaatii talvella erityistä huomiokykyä.
Veli kuu

| Veli kuu Pepe Laaksonen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1988
 Tyylilaji: Suomirock
 Kesto: 35.18
 Levy-yhtiö: Bang Trax
Pepe Laaksosen muut julkaisut
|   | Veli kuu 1988 |   |
Veli kuu on Pepe Laaksosen ainoa soololevy. Se julkaistiin vuonna 1988 vinyylilevynä. Vuonna 2018 levy on julkaistu Spotify -suoratoistopalvelussa.
Kappaleet

Tulilientä – 3.39
Elämän tanssi – 4.14
Veli kuu – 3.31
Dc 10 – 3.09
Taivaaseen – 3.14
Irene – 2.37
Valkoinen lintu – 4.00
Valoa taskussa – 3.12
Kuutamolla maija – 3.33
Vierivä kivi – 4.05
Yhdystie 2831

Yhdystie 2831 on yhdystie Hämeenlinnan kaupungin ja Lopen kunnan alueella Kanta-Hämeessä. Tie alkaa valtatieltä 10 Rengon Nummenkylässä, kulkee Rengon Lietsan kautta, ylittää kantatien 54 ja päättyy yhdystielle 2824 Lopella.
Tie, samoin kuin sen jatkona Tammelan Portaan suuntaan oleva osuus yhdystiestä 2824, on osa valtakunnalliseksi matkailutieksi ja valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi nimetyn historiallisen Hämeen härkätien reittiä. Osuudella Nummenkylä–Lietsa valtatien 10 ja kantatien 54 välillä se on myös yksi Tiehallinnon määrittelemistä museoteistä, Porras–Renko-tie. Museotien varrelle jäävät vuonna 1936 tieoikaisun yhteydessä käytöstä jäänyt rauniotie ja seitsemän pitäjän rajaksi mainittu Palsankallion rajapaikka. Museotienä oleva osuus tiestä on päällystämätön.
Osoitenimenä tiellä on Hämeenlinnassa aiemman Rengon kunnan alueella Hämeen Härkätie  ja sen jälkeen Lopella Härkätie.
Ennen nykyisen valtatien 10 rakentamista 1960-luvun alussa tie oli osa silloista valtatietä 10.
Tien päällystämätöntä museotieosuutta
Vuonna 1936 käytöstä jäänyt rauniotie
Kilometripylväs museotieosuudella
Museotien opaste
Palsankallion rajakivi
Veimar–Outova-rata

Veimar–Outova-rata on Venäjän rataverkkoon kuuluva rataosuus Leningradin ja Pihkovan alueilla. Se erkanee Hatsina–Iivananlinna-radasta Veimarissa ja kulkee Peipsijärven rannalla sijaitsevaan Outovaan (ven. Gdov).
Historia

Rata on osittain entistä Pihkovan ja Narvan välistä 210 kilometriä pitkää rautatietä, jonka Venäjän sotilasviranomaiset rakennuttivat sotilaskäyttöön vuosina 1914–1915. Se liittyi Pietarin puolustukseen ja yhdistyi oleellisesti sotilasviranomaisten rakennuttamaan Kaprionlahden rataan (Koporskaja železnaja doroga), joka yhdisti Veimarin rautateitse Yhinmäen rannikkopatteriin (Krasnaja Gorka) Suomenlahden rannalla. Tämä sotilasrata valmistui vuonna 1915. Ensimmäisen maailmansodan seurauksena radan pohjoispää Narvasta etelään jäi Viron alueelle. Neuvostoliitto joutui rakentamaan radalle uuden linjauksen Slantsysta koilliseen Veimariin, ja alkuperäinen rataosa Slantsysta Viron rajalle purettiin.
Rata oli käytössä Pihkovaan asti vuoden 1944 tammikuuhun saakka. Toisessa maailmansodassa saksalaiset muuttivat radan vuonna 1942 eurooppalaiselle 1 435 millimetrin raideleveydelle. Perääntyessään tammikuussa 1944 saksalaiset tuhosivat pahoin radan eteläosan, jota ei enää korjattu Pihkovan ja Outovan väliltä, ja se purettiin vuosina 1946–1947. Muistona tästä Pihkovan ja Narvan välisestä sotilasradasta ovat ratakilometrit, jotka suurenevat Pihkovasta käsin.
Liikenne

Rataosan henkilöliikenne on hyvin vähäistä. Päivittäisiä junayhteyksiä on vain yksi edestakainen vuoro Outovasta Hatsinan kautta Pietarin Baltian asemalle.
Vietnamin tasavalta

Etelä-Vietnam (vietn. Miền Nam Việt-nam), virallisesti Vietnamin tasavalta (vietn. Việt-nam Cộng-hòa), oli vuodesta 1955 vuoteen 1975 olemassa ollut valtio. Ranskalaiset ja Ranskan siirtomaavaltaa tukeneet vietnamilaiset perustivat sen Vietnamin itsenäistyessä antikommunistiseksi valtioksi.
Valtion viralliset nimet olivat Vietnamin valtio (1949–1955), Vietnamin tasavalta (1955–1975) ja Etelä-Vietnamin tasavalta (1975–1976). Sen pääkaupunki oli Saigon, nykyinen Hồ Chí Minhin kaupunki. Vietnamin sodassa Yhdysvallat tuki voimakkaasti Etelä-Vietnamin hallitusta. Vuonna 1975 Etelä-Vietnam antautui sodassa Pohjois-Vietnamia vastaan ja sai kommunistihallinnon. Lopulta 1976 Vietnamit yhdistyivät.
Historia > Buddhalainen kriisi

Huolimatta siitä, että maan väestöstä 70–90 % oli buddhalaisia, Diệmin hallitus tuki voimakkaasti katolilaisia vietnamilaisia lähes kaikessa. Katolinen kirkko oli maan suurin maanomistaja, mutta sen maat olivat sivussa maauudistuksesta.
Toukokuussa 1963 syntyi niin sanottu buddhalainen kriisi, kun buddhalaisia kiellettiin liputtamassa buddhalaisilla lipuilla Gautama Buddhan syntymän kunniaksi. 8. toukokuuta turvallisuusjoukot ampuivat yhdeksän kieltoa vastaan protestoinutta siviiliä Huếssa. Diệm syytti ampumisista Vietkongia. Buddhalaiset munkit protestoivat istumalla joukolla julkisilla paikoilla. Turvallisuusjoukot kaatoivat protestoijien päälle syövyttäviä kemikaaleja, joista kymmenet joutuivat sairaalaan.
Kymmenen korkeinta kenraalia pyysi 20. elokuuta 1963 Diệmia säätämään hätätilan, johon hän suostuikin. Armeijan vartiot asetettiin strategisiin kohteisiin. Armeijan erikoisjoukot eversti Lê Quang Tungin alaisuudessa hyökkäsivät elokuun 21. päivän yönä useisiin luostareihin ja pidättivät noin 1 400 munkkia ja satoja ”katosi”. Kansainväliset lennot Saigoniin lakkautettiin ja lehdistön sensuuri asetettiin voimaan.
Historia > Sotilasvalta

Useiden kuukausien kiristymisen jälkeen Vietnamin tasavallan armeija teki 1. marraskuuta 1963 vallankaappauksen kenraali Dương Văn Minhin johdolla. Ngô Đình Diệm ja veljensä pidätettiin seuraavana päivänä ja teloitettiin. Dương nousi maan johtoon.
Kenraali Dươngin valta kesti vain kolme kuukautta, kun kenraali Nguyễn Khánh puolestaan kaappasi vallan 30. tammikuuta 1964.
Dương jäi henkiin ja pakeni Bangkokiin, josta hän palasi Yhdysvaltain tuella 1968.
Nguyễn Khánhin johtama hallinto kärsi tappioita Vietkongille Long Dinhin taistelussa. Elokuussa 1964 häntä kohtasi vallankaappausyritys, mellakointia pohjoisosassa maata ja yleislakko Saigonissa. Toisen kapinayrityksen kukisti ilmamarsalkka Nguyễn Cao Kỳn johtamat ilmavoimat.
Valtakautensa aikana Nguyễn Khánh ehti saattaa voimaan uuden perustuslain. Presidentinvirkaan nimitettiin Phan Khắc Sửu ja pääministeriksi Trần Văn Hương. Nguyễn Khánh piti kuitenkin asevoimien komentajan aseman.
Useat tyytymättömät kenraalit siirsivät 19. helmikuuta 1965 joukkonsa Saigoniin tavoitteenaan syrjäyttää Nguyễn Khánh.
Hän pakeni kuitenkin Nguyễn Cao Kỳn tuella Đà Lạtiin ja antoi määräyksen pommittaa Saigonia, jos kaappaajat eivät vetäydy.
Nguyễn Cao Kỳ yhdisti kuitenkin voimansa kenraali Nguyễn Văn Thiệun kanssa samassa kuussa ja Nguyễn Khánh syrjäytettiin. Nguyễn Cao Kỳsta tuli pääministeri ja Nguyễn Văn Thiệusta presidentti sotilasjuntan johdossa. 27. maaliskuuta 1966 noin 20 000 buddhalaista marssi Etelä-Vietnamissa sijaitsevan Huến yliopistokaupungin kaduilla osoittaen mieltään sotilasjunttaa vastaan. Buddhalainen kirkko julisti huhtikuun alussa 1966 sodan sotilashallitusta vastaan, koska hallitus ei ollut suostunut heidän vaatimuksiinsa. 12. huhtikuuta 1966 kokoontui uusi kongressi. Sotilashallitus julkaisi 14. huhtikuuta asetuksen, jossa taattiin vapaat vaalit 3–5 kuukauden kuluessa. Buddhalaiset olivat siten saaneet vaatimuksensa hyväksytyksi. Pääministeri Kỳ otti 6. kesäkuuta 1966 hallitukseensa kymmenen siviilihenkilöä, muttei onnistunut hiljentämään buddhalaisten hallituksen vastaista taistelua. 11. syyskuuta 1966 maassa pidettiin kansalliskokouksen vaalit, joihin osallistui 83 % äänioikeutetuista. Nguyễn Văn Thiệu säilytti asemansa maan kukistumiseen asti. Vuonna 1967 hänet valittiin vaaleilla presidentiksi ja vuonna 1971 uudelleen.
Poliittiset vastustajat pitivät kuitenkin Nguyễn Văn Thiệua korruptoituneena ja epäilivät vaalien rehellisyyttä, joten 1971 hänellä ei ollut vastaehdokkaita.
Tammikuussa 1973 solmittiin Pariisin rauhansopimus, jossa Yhdysvallat vetäytyi Vietnamista ja taistelut lakkasivat Etelän ja Pohjoisen välillä. Vietkong ja Pohjois-Vietnam aloittivat kuitenkin joulukuussa 1974 Ho Chi Minh -kampanjan, joka päättyi Etelä-Vietnamin tappioon. Nguyễn Văn Thiệu erosi asemastaan 21. huhtikuuta 1975 ja pakeni Taiwanille. Hänen varapresidenttinsä Dương Văn Minh antautui ehdoitta 30. huhtikuuta 1975.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vietnamin tasavalta Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain presidentti Dwight D. Eisenhower ja ulkoministeri John Foster Dulles tervehtimässä Ngô Đình Diệmiä Washington D.C:ssä 8. toukokuuta 1957.
Nainen äänestämässä vuoden 1967 presidentinvaaleissa.
Viheriäislampi

| Viheriäislampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  61°57′16″N, 25°31′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Päijänteeseen 
Järvinumero:  14.221.1.170
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  80,2 m  
Pituus:  180 m  
Leveys:  90 m  
Rantaviiva:  0,404 km  
Pinta-ala:  1,007 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiViheriäislampi 
Viheriäislampi , josta käytetään myös muotoa Viheriäislammi , on Keski-Suomessa Jyväskylässä Nakkerin kylän lähellä sijaitseva lampi.