stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eurooppalainen mufloni
Alkuperä ja levinneisyys > Esiintyminen Suomessa

Ragnar Kreuger istutti Suomen ensimmäiset muflonit vuonna 1939 Inkoon Hättön saareen Korkeasaaren eläintarhasta, jonne ne oli tuotu Tanskasta. Vuonna 1949 kolme muflonia vietiin Hättöstä Luvian edustalle Säpin saareen. Säpin kantaa on myöhemmin täydennetty muutamilla Korkeasaaresta ja Ähtärin eläinpuistosta tuoduilla yksilöillä. Säpin ja Hätön kesken on myös vaihdettu pari eläintä kantojen perimän monipuolistamiseksi. Mufloneita esiintyy edelleen kummallakin saarella muutamia kymmeniä yksilöitä: talvella 2009 Hättössä oli 25 ja Säpissä 60 muflonia. Nykyään kummankin saaren muflonit ovat miltei luonnonvaraisia, mutta talvisin niitä joudutaan ruokkimaan, koska ne pyrkivät lumiseenkin aikaan syömään vain maassa kasvavaa ruohoa.
Nauvon Högsarin saarelle tuotiin 1980-luvulla seitsemän muflonia ja kolme muflonin ja maatiaislampaan risteymää, ja vuonna 2005 vielä kaksi muflonia. Sekarotuiset yksilöt poikkeavat ulkonäöltään aidoista mufloneista. Osa eläimistä on uinut istutuspaikaltaan Högsarin naapurisaariin Anisoriin, Bränskäriin ja Ängholmiin. 2000-luvun alussa Högsarista siirrettiin kaksi yksilöä Nauvon Lillandetin pohjoispuolella olevaan Svartö-nimiseen saareen, jossa ne ovat lisääntyneet. Näillä Paraisten viidellä saarella eli vuonna 2009 kaikkiaan noin 70 yksilöä.
Mufloni kuuluu Suomessa metsästyslaissa mainittaviin riistaeläimiin. Sen metsästysaika on 1.9.– 31.1. Suomessa on metsästetty vuosittain keskimäärin 40 yksilöä.
Elinympäristö

Mufloni elää ylänköjen ja vuoristojen pensaikkomaastossa ja metsissä. Se välttää aukeaa maastoa, mutta voi varsinkin keväisin käydä laiduntamassa pelloilla ja niityillä. Alkuperäiset Sardinian ja Korsikan muflonit suosivat kallioista vuoristomaastoa, mutta Keski-Euroopassa elävät yksilöt sen sijaan viihtyvät loivapiirteisemmässä, kivisessä ja kuivassa ympäristössä. Ne sopeutuvat helposti muunlaiseenkin ympäristöön.
Elintavat > Käyttäytyminen

Muflonit ovat lampaiden tavoin laumaeläimiä. Uuhet ja karitsat elävät ympäri vuoden samassa laumassa, jota johtaa yksi vanha uuhi. Syksyn ja alkutalven kiima-ajaksi uroksetkin lyöttäytyvät näihin naaraslaumoihin. Alkuperäiset Välimeren muflonit ovat liikkeellä hämärän aikaan ja kulkevat usein samoja, kapeita polkuja pitkin. Suomessa eläinten on havaittu liikkuvan myös päivisin.
Muflonit eivät ole petoeläimille ja metsästäjille helppoa saalista, sillä ne ovat arkoja ja niiden kuulo- ja hajuaisti ovat hyvin tarkat. Suomessa elävien muflonien luontaisia saalistajia ovat vain kotkat ja ketut. Irrallaan kulkevat koirat voivat olla uhka mufloneille.
Elintavat > Ravinto

Mufloni syö pääasiassa maassa kasvavaa ruohoa ja heinää. Pienemmissä määrin se hyödyntää myös puiden ja pensaiden oksia, marjoja, sammalia ja jäkälää. Jos ravinnosta on talvella pulaa, muflonit voivat aiheuttaa puustolle vahinkoa oksien ja kuoren kaluamisella. Kuorintajäljet eroavat hirvieläinten jyrsimistä siten, että hampaiden jäljet ovat rungolla vaakasuorassa tai vinossa kulmassa. Muflonit voivat olla haitallisia myös ruokaillessaan puutarhoissa.
Elintavat > Lisääntyminen ja elinikä

Muflonien kiima-aika on Etelä-Euroopassa lokakuusta joulukuun puoliväliin, Suomessa marras-joulukuussa. Synnytys tapahtuu keväällä huhti-toukokuussa, viiden kuukauden kantoajan jälkeen. Karitsoja on kerrallaan yleensä yksi, harvemmin kaksi.
Mufloni voi elää 15–20-vuotiaaksi.
Aiheesta muualla

Mouflon (Ovis orientalis). ARKive. Arkistoitu 2.5.2013. (englanniksi)
Encyclopedia of Life: Ovis orientalis (luettu 13.7.2010) (englanniksi)
Ojanperä, Päivi: Villit muflonit hämmentävät Högsarin asukkaiden elämää Turun Sanomat.  10.12.2006.
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q993274  Wikispecies: Ovis orientalis musimon  BioLib: 20922  CoL: 5K3WH  GBIF: 6165157  iNaturalist: 340942  ISC: 71353 
Uroksen sarvet voivat olla hyvin pitkät.
Nuorilla ja naarailla sarvet ovat lyhyet.
Mufloni viihtyy mäkisessä ja kallioisessa maastossa.
Emo ja karitsa.
Brunstadin kristillinen kirkko

| Brunstadin kristillinen kirkko |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  evankelikalismi
Kirkkokunta:  tunnustuskuntiin sitoutumaton
Perustettu:  1905
Johtaja:  Kåre Johan Smith
Jäseniä:  yli 20 000
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
BCC:n konferenssikeskus Norjassa
Brunstadin kristillinen kirkko tai seurakunta, (tai) Brunstad Christian Church (lyhenne BCC) tai aikaisemmin Kristillinen seurakunta, Den Kristelige Menighet (lyhenne DKM) on norjalaisen laivaston aliupseerin ja maallikkosaarnaajan Johan Oscar Smithin (1871–1943) toiminnasta alkanut maailmanlaajuinen kristillinen uskonyhteisö. Se on tunnettu myös nimellä Smithin ystävät.
Liike käyttää nimeä BCC kansainvälisestä uskonyhteisöstään ja siihen liittyvistä eri maiden seurakunnista sekä 2021 perustetusta keskusjärjestöstä, BCC-liitosta. Suomeen liike saapui 1960-luvun lopussa, ja se on nykyisin yleishyödyllinen yhdistys nimeltä BCC-Suomi ry.
Uskonyhteisöllä on Norjassa noin 9 000 jäsentä noin 20 paikallisseurakunnassa. Jäseniä on maailmanlaajuisesti noin 25 000, Suomessa muutama sata. Toimintaa ja seurakuntia on noin 50 maassa.
Seurakunnan juuret pohjautuvat samaan karismaattiseen perinteeseen kuin helluntaiherätyksen, josta se kuitenkin eroaa monin tavoin.
Seurakunta omistaa Norjassa Oslofjord Convention Center -konferenssikeskuksen, jossa se pitää mm. kesäkokouksensa.
Historia

Johan O. Smith luonnehti oman elämäntehtävänsä olleen ihmisten johtamista henkilökohtaiseen elämään Kristuksen kanssa, ja ettei hän ollut ikinä pyrkinyt perustamaan mahdollisimman suurta seurakuntaa, vaan sen sijaan johtamaan yksilöitä elämään opetuslapsen elämää.
Smith kääntyi vahtivuorossa merivoimien aluksella 1898. Hänen seuraavina vuosina saamansa ymmärrys Raamatusta loi pohjan uskonyhteisön opille. Hän keskusteli ihmisten kanssa, ja vähitellen Norjassa syntyi liikkeen ystäväjoukkoja eripuolille, erityisesti rannikkokaupunkeihin. 1930-luvulla liike levisi Ruotsiin ja Tanskaan ja sittemmin maailmanlaajuiseksi.
Ensimmäinen 250 hengen kokoussali rakennettiin Horteniin 1922. 1956 ostettiin Melsomvikista entinen pientila, jonne rakennettiin kokoussali, pystytettiin muutamia muualta purettuja parakkeja ja alettiin pitää kansainvälisiä konferensseja. Kesäisin pääosa tulijoista majoittui telttoihin. Kiinteistön ostaminen edellytti myös yhdistykseksi järjestäytymistä, jonka nimeksi tuli DKM, Den Kristelige Menighet.
Teologia

BCC:n teologia perustuu Raamattuun, erityisesti Uuteen testamenttiin, ja se voidaan luokitella kristillis-konservatiiviseksi. 2021 BCC julkaisi noin satasivuisen kuvauksen teologiastaan nimellä Trosgrunnlag.
Uskon perusasioita ovat usko Jeesukseen Jumalan poikana, Pyhään Henkeen, syntien anteeksisaamiseen, lihassa asuvan synnin voittamiseen, kasteeseen ja ehtoolliseen.
Pikkulapsia ei kasteta, ainoastaan riittävän varttuneita uskovia. Konfirmaatiota ei ole, useimmat paikallisseurakunnat antavat rippikouluikäisille raamattuopetuksen nimellä ”johdantoa uskon perusteisiin.
BCC uskoo, että kukaan ei pelastuisi ilman Jeesuksen sovitusuhria. Jeesus syntyi tavallisena ihmisenä, jolla oli Jumalan tahdon vastainen oma tahto kuten muillakin ihmisillä, mutta hänellä oli Pyhä Henki syntymästään asti. Hän ei  ikinä tehnyt tehnyt syntiä, eikä siis ole syntinen. Valitsemalla aina Jumalan tahdon noudattamisen omansa sijasta Jeesus tuli osalliseksi jumalallisesta luonnosta. Hänen ylösnousemuksensa kuolleista osoittaa, ettei hän ollut ikinä tehnyt syntiä. Jeesuksen seuraaminen tässä kehityksessä on BCC:n keskeisiä oppeja. BCC uskoo, että ihminen voi sovitetuksi tultuaan Pyhän Hengen voiman avulla seurata Jeesusta.
BCC ei katso, etteivät heidän yhteisönsä ulkopuoliset tai sen jättäneet uskovat voisi pelastua, eikä myöskään, että heidän yhteisönsä jäsenet pelastuisivat automaattisesti.
Seurakuntaelämä

Paikallisseurakunnilla on yleensä kokous sunnuntaisin. Lisäksi on nuortenkokouksia ja pyhäkoulu lapsille. Tämän lisäksi on paikallisseurakunnan tarpeiden ja voimavarojen mukaan monipuolista toimintaa lapsille ja nuorille, sekä talkoita, retkiä jne.
Tavallisten kokousten rakenne on kaikissa paikallisseurakunnissa samantapainen. BCC uskoo Pyhän Hengen vaikutuksiin eri jäsenissä, myös kokouksissa, ja kaikilla jäsenillä onkin mahdollisuus antaa oma panoksensa niissä. Kokouksen mittaan saattaakin parikymmentä jäsentä osallistua puhein, lauluin tai todistuksin.
BCC järjestää säännöllisiä konferensseiksi kutsuttuja kansainvälisiä kokoontumisia Oslofjord Convention Centerissä. Paikallisseurakuntien kokoussalit ovat vailla uskonnollisia symboleja, ja niitä voi ennemmin luonnehtia toimintakeskuksiksi kuin kokoussaleiksi saati kirkoiksi, koska tilat suunnitellaan lasten ja nuorten toiminta mielessä pitäen.
Seurakuntaelämä > Lasten ja naisten asema

BCC uskoo Raamatun sanaan, että ”lapset ovat Herran lahja”. Perhesuunnittelua ei ohjata mitenkään, mutta osassa perheitä lasten määrä on paljonkin tavanomaista suurempi. BCC:n jäsenet valitsevat itsenäisesti puolisonsa, perheensä koon, koulutuksensa, pukeutumisensa jne.
BCC katsoo, että molemmat sukupuolet ovat Jumalan edessä samanarvoiset. Johan O. Smith oli kirjallisen tuotantonsa ja aikalaiskuvausten perusteella aikaansa edellä käsityksessään naisten asemasta. Hän vastusti kaikkea yhteiskunnassa esiintynyttä sortoa eikä hyväksynyt naistenkaan alistamista yhteiskunnassa eikä kristillisissä piireissä. Smith huomautti myös, että Paavalin kirjeistä näemme, että tällä oli naispuolisia työtovereita, eikä siis nähnyt siinä mitään ihmeellistä. Hänen käsityksensä mukaan monessa seurakunnassa oli naisia, joilla oli eniten hengellistä näkemystä ja viisautta. Hänen veljensä Akselin kuoltua 1919 Dröbakin seurakunnan johtajana toimi jonkin aikaa nainen, Anna Kjärnet.
Lähetystyö

BCC uskoo Jeesuksen lähetyskäskyyn, ja on siksi harrastanut lähetystyötä alusta asti.
Lähetystyöntekijät ovat perinteisesti olleet Paavalin tavoin teltantekijöitä, toisin sanoen, he ovat tehneet tavallista työtä toimintapaikoillaan sen sijaan, että lähettäjäseurakunta olisi palkannut heidät. Esimerkiksi Johan O. Smith oli ensimmäisen maailmansodan aikana sotalaivalla valvomassa Norjan puolueettomuutta pitkin rannikkoa ja piti kokouksia satamakaupungeissa, joihin laiva pysähtyi. Näin sai alkunsa moni nykyisistä Norjan BCC:n seurakunnista. Tämä lähetystyön muoto on myös johtanut monen yrityksen perustamiseen lähetystyön kohdemaassa, ja näin on luotu lähetystyön taloudellinen pohja. Nykyisin lähetystyö on suurelta osin siirtynyt digitaaliseen ulottuvuuteen.
Lähetystyö on suuntautunut eri vuosikymmeninä seuraavasti: 1930 luvulla Skandinavia, 1950-luvulla Eurooppa, 1960-luvulla Itä-Eurooppa, USA, Kanada, 1970-luvulla Etelä-Amerikka, Australia, Afrikka, Intia, Suomi, 1980-luvulla Kiina, Neuvostoliitto, Indonesia, Israel, Yhdistyneet Arabitasavallat ym.
Humanitäärinen työ on myös ollut BCC:n perinteinen työmuoto. Saksassa toiminut lähetyskeskus välitti vuosikymmenet materiaaliapua ja kristillistä kirjallisuutta kymmeniin tuhansiin osoitteisiin viidessä maanosassa Afrikkaan, Itä-Eurooppaan, Neuvostoliittoon ja Venäjälle sekä Etelä-Amerikkaan. Monin paikoin on myös tuettu paikallisten yritysten perustamista "social entrepreneurship" -periaatteella. Uudempina aikoina on lähetetty merkittävää materiaalista ja työvoima-apua eri puolille maailmaa.
BCC aloitti oman televisiokanavan lähetysmuotona 1998. 2010 alkaen BCC:llä on ollut oma sisäinen kanavansa Brunstad-TV, joka lähettää pääosin itse tuotettua ohjelmaa päivittäin koko Eurooppaan, Lähi-itään ja Pohjois-Amerikkaan. Verkossa toimii viidelletoista kielelle käännetty lähetysverkko. 2020 mediatoiminta siirtyi omaan säätiöönsä BCC Media Foundationiin, joka on osa BCC-liittoa. BCC Media tuottaa muun muassa videoita, jotka ovat vapaasti saatavilla, ja tekeillä on raamattuaiheinen videopeli.
YEP eli Youth Exchange Program on BCC:n kansainvälinen nuorisonvaihto-ohjelma 18–25-vuotiaille BCC-seurakuntiin kuuluville nuorille eri maanosissa. Tarkoituksena on lisätä seurakunnan uskon perusteiden tuntemusta, antaa raamattuopetusta ja valmennusta lähetystyöhön ja seurakuntaelämään, opettaa norjan kieltä ja kulttuuria sekä järjestää mahdollisuus vapaaehtoistyöhön.
Organisaatio

BCC:n johto on kaksiosainen, johtajisto ja edustajisto. Johtajisto vastaa seurakunnan teologiasta ja julistuksesta, edustajisto vastaa käytännöllisistä, taloudellisista ja juridisista sekä muista johtajistolle kuulumattomista kysymyksistä. Edustajisto koostuu BCC paikallisseurakuntien siihen valitsemista henkilöistä.
Suhde muuhun Kristinuskoon

Kun Johan O. Smith kääntyi 27-vuotiaana, hän alkoi käydä erilaisissa kristillisissä seurakunnissa löytämättä kuitenkaan ihmisiä, jotka olisivat jakaneet hänen käsityksensä raamatullisista kysymyksistä. Vuoden 1910 vaiheilla hän teki yhteistyötä helluntailiikkeen Thomas Ball Barrattin kanssa, mutta oli eri mieltä osasta tämän julistusta, erityisesti tuolloin vallalla ollut käsityksestä, että synnin ruumis otettaisiin Hengen kasteen yhteydessä pois, mistä käsityksestä helluntailiike myöhemmin luopuikin. Etääntymisestä huolimatta nämä kaksi säilyttivät hyvät välit. Vähitellen välit kuitenkin kärjistyivät Barrattin kehotettua kaikkia kristittyjä ystäviä nousemaan taisteluun J. O. Smithin edustamaa hengellistä rikkaruohoa vastaan. Tämän jälkeen kristitty Norjaselvennä kirjoitti samansävyisiä kirjoja ja artikkeleita. Vielä vuonna 1990 Norjan kirkon piispa Håkon E. Andersen kielsi BCC:ltä paikallisen kirkon käyttämisen hautajaisiin. 2000-luvun mittaan BCC:n ja muiden kristillisten organisaatioiden välit ovat Norjassa lähentyneet, ja 2021 BCC hyväksyttiin Norjan Kristillisen Neuvoston täysjäseneksi.
Suhde muuhun Kristinuskoon > Kritiikki

Aina 1990-luvulle asti BCC:hen kohdistuneen teologisen arvostelun ytimenä oli väärinkäsitys siitä, että BCC julistaisi, ettei Jeesuksen sovitustyö riitä, ja että kristittyjen tulisi itse osallistua sovitukseensa. Monet ovat myös luulleet, että BCC:n käsitys siitä, että Jeesuksella oli ihmisluonto, olisi merkinnyt hänen olleen syntinen ja kieltänyt Jeesuksen jumalallisuuden.
1990-luvun alussa noin 450 jäsentä jätti BCC:n pääasiassa siksi, etteivät he hyväksyneet siihenastisen johtajan seuraajaa. Jotkut harvat poislähteneistä ovat arvostelleet BCC:tä. BCC on myös ollut 2010-luvulla paljon julkisuudessa kahden sen merkittävän jäsenen väitettyjen taloudellisten väärinkäytösten vuoksi. Norjan poliisin talousrikososasto Økokrim tutki asiaa julkisuudelta salassa kahden vuoden ajan ja luopui 2020 syytteiden nostamisesta todisteiden puutteessa, tutkinnassa käytiin lävitse 8400 sivua dokumentteja ja kuulusteltiin lukuisia henkilöitä. Norjan yleisradion NRK:n tutkivan journalismin yksikkö Brennpunkt esitti 2020 BCC:tä koskevan dokumentin sarjassaan "Guds utvalde", joka esitti väitteitä BCC:n taloudellisista väärinkäytöksistä. BCC:n ulkopuolinen kirjailija ja lehtimies Dag Christensen kirjoitti ohjelmasta ja sen taustalla olevista tapahtumista kirjan , joka ilmestyi 2023. YLE:n MOT esitti  2023  jaksossaan "Jumalan siunaamat rahat" samansuuntaisia väitteitä kuin Brennpunkt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brunstadin kristillinen kirkko Wikimedia Commonsissa
aktiivikristinusko Seurakunnan verkkoradio
BCC Media
Seurakunnan kansainväliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen paikallisyhdistyksen kotisivut
MOT:n ohjelma kirkon rahankäytöstä Yle Areena
Liikkeen norjalainen perustaja Johan O. Smith.
Konferenssisali täynnä ihmisiä
Suomen Lääkäriliitto

| Suomen Lääkäriliitto |
| --- | --- |
Perustettu:  1910
Toimiala:  Lääkärikunnan edunvalvonta
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  26 422 jäsentä
Puheenjohtaja:  Niina Koivuviita
Jäsenlehti:  Suomen Lääkärilehti
Aiheesta muualla
Suomen Lääkäriliitto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lääkäriliiton toimistotalo Helsingin Mäkelänkadulla.
Suomen Lääkäriliitto on ammattijärjestö, johon kuuluu yli 90 prosenttia maassa toimivista lääkäreistä. Vuoden 2018 alussa liitolla oli 26 422 jäsentä. Lääkäriliitto on perustettu vuonna 1910. Lääkäriliiton toimialaan kuuluvat muun muassa lääkärikunnan edunvalvonta, terveyspoliittiset kannanotot ja linjanvedot, lääketieteellisen koulutuksen seuraaminen, eettinen keskustelu ja ohjeistus sekä edustaminen kansainvälisissä lääkärijärjestöissä. Lääkäriliitto julkaisee Suomen Lääkärilehteä ja järjestää kerran vuodessa Lääkäripäivät yhteistyössä Lääkäriseura Duodecimin ja Finska Läkaresällskapetin kanssa. Lääkäripäivät on Suomen suurin lääkärien koulutustapahtuma.
Lääkäriliiton puheenjohtajana toimii Niina Koivuviita ja toiminnanjohtajana Janne Aaltonen. Lääkäriliiton toimisto sijaitsee Helsingissä osoitteessa Mäkelänkatu 2. Suomen Lääkäriliitto kuuluu Akavaan.
Suomen Lääkäriliitto on Vapaaehtoisen pelastuspalvelun toimintaa tukeva järjestö.
Historia

Suomen Lääkäriliitto perustettiin helmikuussa 1910, jolloin maassa oli noin 500 lääkäriä. Liiton tarkoituksena oli vahvistaa lääkärien yhteiskunnallista ja taloudellista asemaa, ja uusi liitto saikin heti jäsenikseen noin 95 prosenttia lääkärikunnasta. Lääkäriliitto on koko historiansa ajan toiminut aktiivisesti Suomen terveydenhuoltojärjestelmän kehittämiseksi. 1900-luvun alkupuolella keskeisiä epäkohtia olivat maaseudun väestön terveydenhuolto ja kunnanlääkärien asema. Sotien jälkeen alettiin kiinnittää huomiota kansalaisten terveydentilan kohentamiseen ja sosiaalisten ongelmien korjaamiseen. 1940-luvulla Suomeen rakennettiin neuvolajärjestelmä, ja 1950-luvulla kehitettiin keskussairaalajärjestelmä. 1970-luvun kansanterveyslain mukana kuntiin tulivat terveyskeskukset, joihin myöhemmin kotiutui nykyisinkin käytössä oleva omalääkärijärjestelmä. 1980-luvulla Lääkäriliitto oli eräs aloitteentekijöistä, kun Suomeen perustettiin yleinen potilasvakuutus. Asiaa koskeva laki säädettiin vuonna 1992.
Tehtävät

Suomen Lääkäriliitto määrittelee tehtävänsä seuraavasti:
Edistää lääkärin professiota
Yhdistää lääkärit ammattikuntana
Huolehtia lääkärien edunvalvonnasta
Edistää terveyttä ja potilaan parasta
Puolustaa ihmisyyttä ja eettisiä arvoja kotimaassa ja kansainvälisesti
Arvot

Suomen Lääkäriliitto on hyväksynyt seuraavat lääkärin perusarvot:
Elämän kunnioittaminen
Ihmisyys
Eettisyys
Korkea ammattitaito
Kollegiaalisuus
Kansainvälinen edustaminen

Suomen Lääkäriliitto edustaa Suomea mm. seuraavissa kansainvälisissä järjestöissä:
Maailman lääkäriliitto (World Medical Association, WMA)
Euroopan lääkärien pysyvä komitea (Comité Permanent des Médecins Européens, CPME)
Euroopan erikoislääkärijärjestö (Union Européenne des Médecins Spécialistes, UEMS)
Euroopan yleislääkärijärjestö (UEMO)
Nordiska Läkarrådet (pohjoismaisten lääkäriliittojen yhteistyöelin)
Kansallisesti Suomen Lääkäriliitto on mukana myös vapaaehtoisessa pelastuspalvelussa
Kritiikkiä > Lääkäripulan aiheuttaminen

Lääkäriliittoa on myös kritisoitu liiasta oman edun ajamisesta. Lääkärityöttömyydestä johtuen opetusministeriö vähensi vuonna 1993 lääketieteen alan opiskelijoiden yliopistotason aloituspaikkoja 500:sta 350:een. Tämä saattoi osaltaan lisätä terveyskeskuksissa vaikuttavaa lääkäripulaa, ja aloituspaikat nostettiinkin vuosituhannen alussa yli 600:aan. Myöhemmin liitto on ottanut kriittisen kannan aloituspaikkojen lisäämiseen, koska ikäluokasta jo joka sadas koulutetaan lääkäriksi. Vuoden 2001 lääkärilakko kesti yli viisi kuukautta, ja sen jälkeen julkinen sektori nosti lääkärien palkkoja. 2000-luvulla lääkärien palkat ovat nouseet selvästi verrattuna muihin ylemmän korkeakoulututkinnon suorittaneisiin.
Kardiologi Teemu Drews otsikoi Turun Sanomissa: "Lääkäriliiton osallistuminen lääkärikoulutustarpeen arviointiin tulee estää". Hän pitää järjettömänä sitä, että jo kandidaattina hän sai 2 400 euron korvauksen vuorokauden päivystyksestä vuokralääkärifirman avulla. Liitto on 1990-luvulta asti yrittänyt alimitoittaa koulutusmäärät, hän jatkoi. 00-luvun lopussa lääkäripula paheni, mutta liitto yhä vastusti koulutusmäärän lisäämistä, samoin myöhemmin. Vielä 2019 se vaati koulutusmäärän isoa vähennystä, vaikka lääkäripula paheni jälleen. Vasta syksyllä 2023 liiton puheenjohtaja myönsi Drewsille liiton syyllisyyden henkilöstöpulaan. Työttömyys on ollut jokseenkin alle prosentin jo 15 vuotta. Virkalääkärien ansiot nousivat 78 % 2000-2020 mutta 51 % muilla julkisen sektorin maistereilla, ja olivat jo sitä ennen puolet suurempia, nyt 90 000 euroa.
Vaikka koulutusmäärä nostettaisiin 825:stä 975:een, lääkäripula uhkaisi pahentua. Suomessa on paljon vähemmän lääkäreitä asukasta kohden kuin muissa Pohjoismaissa. Ruotsin taso vaatisi 4 000 lisälääkäriä heti, Norjan ja Tanskan enemmän.
Merkittäviä henkilöitä > Puheenjohtajat

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Lääkäriliiton hallituksen puheenjohtajina:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1910–1917: Max Oker-Blom  1917–1927: Arthur Toilet  1927–1933: Eino Suolahti  1933–1943: Arne Palmén  1943–1947: William Kerppola  1947–1951: Martti Kaila  1951–1952: Arno Saxén  1952–1953: Per Erik Aschan  1954–1962: Urpo Siirala  1963–1965: Martti Karvonen  |  1966–1968: Harri Nevanlinna  1969: Martti Karvonen  1970–1972: Pentti Rokkanen  1973–1975: Lauri Autio  1976–1978: Kaarlo Oravisto  1979–1981: Antti Louhija  1982–1985: Antti Jäättelä  1986–1988: Leo Strid  1989–1993: Kale Juva  1994–1996: Björn Eklund  |  1997–2000: Kati Myllymäki  2001–2003: Heikki Pälve  2004–2006: Pekka Anttila  2007–2008: Olli Meretoja  2009–2011 Timo Kaukonen  2012–2013: Raija Niemelä  2014–2015: Tuula Rajaniemi  2016–2018: Marjo Parkkila-Harju  2019: Samuli Saarni  2020–2021: Tuula Rajaniemi  2022– Niina Koivuviita  |
Merkittäviä henkilöitä > Valtuuskunnan puheenjohtajat

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Lääkäriliiton valtuuskunnan puheenjohtajina:
| --- | --- |
 1950–1959: Erkki Larmola  1959–1961: Sulo K. Elomaa  1962–1973: Matti V. Sulamaa  1974–1975: Kaarlo J. Oravisto  1976: Kosti Myllykoski  1977–1991: Eero Ikkala  1992–1994: Terttuliisa Ahokas  1995–2001: Jaakko Karvonen  2002–2003: Timo Kaukonen  2004–2009: Kari Pylkkänen :  2010–2018: Mikko Pietilä  2018: Jarkko Kirjavainen  2019–2021: Marjo Parkkila-Harju  2022– Matias Rantanen
Aiheesta muualla

Suomen Lääkäriliiton kotisivut
| n k Akava |
| --- | --- |
Jäsenliitot:  Agronomiliitto  Akavan Erityisalat  Akavan sairaanhoitajat ja Taja  Akavan Yleinen Ryhmä AYR  AKI-liitot  Ammattiliitto Ava  Diakoniatyöntekijöiden liitto DTL  DIFF – Ingenjörerna i Finland  Esimiehet ja Asiantuntijat YTY  Insinööriliitto  Kasvatuksen ja nuorisotyön asiantuntijat KNT  KTK Tekniikan Asiantuntijat  Kuntoutusalan Asiantuntijat  Luonnon-, ympäristö- ja metsätieteilijöiden liitto Loimu  Myynnin ja markkinoinnin ammattilaiset MMA  Opetusalan Ammattijärjestö OAJ  Professoriliitto  Päällystöliitto  Sosiaalialan korkeakoulutettujen ammattijärjestö Talentia  Suomen Arkkitehtiliitto SAFA  Suomen Ekonomit  Suomen Eläinlääkäriliitto  Suomen Farmasialiitto  Suomen Hammaslääkäriliitto  Suomen Lakimiesliitto  Suomen Lääkäriliitto  Suomen Poliisijärjestöjen Liitto  Suomen Psykologiliitto  Suomen Puheterapeuttiliitto  Suomen Terveydenhoitajaliitto  Suomen Työterveyshoitajaliitto  Tekniikan akateemiset TEK  Tieteentekijöiden liitto  Tradenomiliitto TRAL  Upseeriliitto  Yhteiskunta-alan korkeakoulutetut 
Lääkäritalon sisäänkäynti.
Marja Lahti

Marja Lahti
Ida Maria (Marja) Lahti (3. joulukuuta 1901 Kymi – 19. huhtikuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen Keskustapuolueen poliitikko ja maatalousministeri. Hän toimi kansanedustajana 29. maaliskuuta 1954 – 19. huhtikuuta 1967 ja  maatalousministerinä Johannes Virolaisen hallituksessa 12. syyskuuta 1964 – 27. toukokuuta 1966. Hän toimi myös kunnanvaltuutettuna Virolahdella.