stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viherrakentaminen

Viherrakentaminen on puistojen, koristepuutarhojen ja pihojen sekä muiden istutettujen viheralueiden rakentamista ja hoitoa. Sen tavoitteena on tehdä alueista sekä viihtyisiä, kauniita että toimivia. Viherrakentamisella on olennainen osa nykyaikaisessa ekologisessa rakentamisessa. Esimerkiksi lehtipuun avulla voidaan varjostaa ikkuna kesäkuumuudelta. Talvella puu päästää lämmittävän auringonpaisteen sisään. Viherrakentaminen on monipuolistunut viime vuosina ja siihen sisältyvät muun muassa betoni- ja luonnonkivityöt, vesirakenteet, puurakentaminen, monipuolista konetyötä maanrakentamisesta lähtien.
Viherrakentamista voi opiskella käsi- ja taideteollisuusalalla artesaanikoulutuksessa. Myös puutarhurin perustutkintoon kuuluu viherrakentamista, ja puutarhuriopinnoissa voi suuntautua viheralan osaamisalalle. Tutkinnonperusteiden mukaan viheralan puutarhuri "osaa rakentaa ja ylläpitää turvallisia ja viihtyisiä ympäristöjä". Lisäksi viheralan puutarhuri tuntee viherrakentamisessa käytetyt materiaalit ja osaa lukea viherrakentamisen ja viheralueiden kunnossapidon asiakirjoja (esim. istutussuunnitelmat ja viheralueiden ylläpitosuunnitelmat ja hoito-ohjeet). Hän osaa myös käyttää viheralueiden rakentamisessa ja ylläpidossa käytettäviä työvälineitä, koneita ja laitteita.
Aiheesta muualla

Viherympäristöliitto
Viher- ja ympäristörakentajat
Viheraluerakentajien sivu puutarhan suunnittelusta ja rakentamisesta
Daly City

| Daly City |
| --- | --- |

 vaakuna

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  San Mateo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  19,78 km²
 – Josta vettä:  0 km² 
Väkiluku (2020):  104 901
 – Väestötiheys:  5300 as./km²
Lempinimi::  Gateway to the Peninsula
 
 https://www.dalycity.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Daly City on kaupunki Yhdysvalloissa Kalifornian osavaltiossa. Sen väkiluku oli 104 901 vuonna 2020. Kaupunki sijaitsee San Mateon piirikunnan pohjoisosassa. Kaupunkia rajaa pohjoisesta San Franciscon kaupunki. Daly City kuuluu San Franciscon esikaupunkialueeseen.
Väestö

Vuonna 2020 Daly Cityn 104 901 asukkaasta aasialaisia oli 59,1 %, valkoisia 18,8 %, mustia 3,5 % ja alkuperäisasukkaita 0,8 %. Asukkaista 65,7 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia, ja 51,3 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daly City Wikimedia Commonsissa
Kjell-Olof Feldt

Kjell-Olof Feldt 1960-luvun alussa.
Kjell-Olof Feldt (18. elokuuta 1931 Holmsund – 8. tammikuuta 2025) oli ruotsalainen sosiaali­demokraatti­poliitikko, joka toimi Ruotsin kauppaministerinä 1970–1975 ja valtiovarainministerinä 1982–1990.
Feldt tuli ministeriaikoinaan tunnetuksi omaperäisistä lausunnoistaan, jotka eivät aina olleet pääministeri Olof Palmen mieleen. Feldt muun muassa ei valtiovarainministerinä kannattanut sosiaalidemokraattien ajamia palkansaajarahastoja eikä aggressiivista devalvaatiopolitiikkaa Ruotsin kilpailukyvyn ylläpitämiseksi.
Feldtin vuonna 1991 ilmestynyt muistelmakirja Dessa dagar aiheutti Ruotsissa poliittisen myrskyn, koska se asetti kyseenalaiseksi sosiaalidemokratian pyhät arvot. Sittemmin Feldt on kirjoittanut puolen tusinaa muutakin kirjaa. Syksyllä 2016 julkaistiin Kjell-Olof Feldtin ja hänen vaimonsa, toimittaja-kirjailija Birgitta von Otterin kirja alkoholismista nimeltä Vägen ut.
Nuoruus ja uran alku

Feldt syntyi työläisperheeseen Uumajan lähellä. Vanhemmat erosivat pian, ja äiti kasvatti poikaansa aluksi yksinhuoltajana Skellefteåssa. Kun hän avioitui yrittäjämiehen kanssa, Kjell-Olof sai mahdollisuuden käydä lukion ja valmistui Uppsalan yliopistosta valtiotieteen maisteriksi 1956. Hän työskenteli toimittajana Libertas- ja Tiden-lehdissä 1958–1964, osin samaan aikaan kun oli jo aloittanut virkamiesuran. Hän oli Ruotsin valtiovarainministeriössä budjettisihteerinä 1962–1964 ja toimistopäällikkönä 1964–1965, sitten budjettipäällikkönä vuoteen 1967 ja valtiosihteerinä vuoteen 1970 asti, jolloin hänet kutsuttiin Ruotsin kauppaministeriksi.
Teoksia

Dessa dagar, i regeringen 1982–1990. Norstedt, 1991.
Rädda välfärdstaten. Norstedt, 1994.
Det blev ingen storväst : min barndom och uppväxt. Ekerlid, 2002.
I cancerns skugga : ett år av förtvivlan och hopp. Yhdessä Birgitta von Otterin kanssa. Ekerlid, 2003.
Min väg till politiken. Ekerlid, 2005.
En kritisk betraktelse. Bonniers, 2012.
Barnläkarfallet. En förnekad rättsskandal. Yhdessä Birgitta von Otterin kanssa. Bonniers, 2012. ISBN 9789100141134.
Vägen ut. En loggbok om alkoholism och medberoende. Yhdessä Birgitta von Otterin kanssa. Bonniers, 2016. ISBN 9789100166724.
Käännös suomeksi
V – Hävitetty

| V: Hävitetty Moonsorrow |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Touko–heinäkuussa 2006
 Julkaistu: 2007
 Tuottaja(t): Henri Sorvali
 Tyylilaji: folk metal viikinkimetalli black metal sinfoninen black metal dark metal
 Kesto: 56.29
 Levy-yhtiö: Spinefarm Records 
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 16. (3/2007) 
Moonsorrow'n muut julkaisut
| Verisäkeet 2005 | V: Hävitetty 2007 | Tulimyrsky 2008 |
V: Hävitetty on suomalaisen Moonsorrow-yhtyeen viides albumi, joka julkaistiin 10. tammikuuta 2007. Albumi sisältää vain kaksi erittäin pitkää kappaletta, jotka sulautuvat yhdeksi kokonaisuudeksi. Levyn lauluosuudet on miksattu alemmas kuin edellisillä albumeilla ja ne jäävät soittimien varjoon, joten sanoista saattaa olla hieman vaikea saada selvää.
Kappaleet

Jäästä syntynyt / Varjojen virta – 30.10 (säv. Henri Sorvali, Marko Tarvonen, san. Ville Sorvali)
Tuleen ajettu maa – 29.16 (säv. Henri Sorvali, Marko Tarvonen, san. Ville Sorvali, Thomas Väänänen)
Kokoonpano

Marko Tarvonen – rummut, lyömäsoittimet, 12-kielinen akustinen kitara, mandoliini, taustalaulu, kuoro
Mitja Harvilahti – soolo- ja rytmikitara, taustalaulu, kuoro
Henri Sorvali – soolo- ja rytmikitara, kosketinsoittimet, akustinen kitara, harmonikka, munniharppu, taustalaulu, kuoro
Markus Eurén – kosketinsoittimet, kuoro
Ville Sorvali – laulu, taustalaulu, basso, kuoro
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Janne Perttilä – kuoro
Jukka Varmo – kuoro
Thomas Väänänen – laulu, taustalaulu
Kokoonpano > Muut tekijät

Ahti Kortelainen – äänitys ja miksaus
Mika Jussila – masterointi
Arvostelut

Allmusic:
Imperiumi.net:
Rumba: positiivinen
Soundi:
Aiheesta muualla

V – Hävitetty Discogsissa. (englanniksi)
Albumi V – Hävitetty Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Moonsorrow
|  Henri Sorvali  Ville Sorvali  Mitja Harvilahti  Marko Tarvonen  Lord Eurén  |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Suden uni  Voimasta ja kunniasta  Kivenkantaja  Verisäkeet  V: Hävitetty  Varjoina kuljemme kuolleiden maassa  Jumalten aika 
EP:t: Tulimyrsky
Demot:  Thorns of Ice  Promo '97  Metsä  Tämä ikuinen talvi 
Katso myös: Lakupaavi
Crypto.com Arena

| Crypto> com Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  1111 South Figueroa Street, Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Koordinaatit:  34°02′35″N, 118°16′02″W
Avattu:  13. lokakuuta 1999
Aiemmat nimet:  Staples Center (1999–2021)
Käyttäjät
 Los Angeles Kings (NHL), Los Angeles Clippers (NBA), Los Angeles Lakers (NBA) 
Katsojakapasiteetti
 - 19 079 (koripallo)  - 18 118 (jääkiekko)  - n. 20 000 (muut) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Crypto.com Arena (aiemmin Staples Center) on Los Angelesissa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa sijaitseva monitoimihalli. Se avattiin 13. lokakuuta 1999. Halli tunnetaan NBA:ssa pelaavien Los Angeles Clippersin ja Los Angeles Lakersin, sekä NHL-joukkue Los Angeles Kingsin kotihallina.
Hallissa järjestetään myös paljon konsertteja, minkä lisäksi Crypto.com Arena on toiminut myös WWE:n Wrestlemania -tapahtuman päänäyttämönä. Siellä järjestetään myös X Games - kilpailuja motocrossissa, skeittauksessa sekä BMX- pyöräilyssä.
Hallin rakentaminen maksoi 375 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Sen kapasiteetti vaihtelee järjestettävien tapahtumien välillä. Jääkiekko-otteluihin mahtuu katsojia noin 18 118 ihmistä kun taas konsertteihin 20 000 henkilöä. 7. heinäkuuta 2009 Staples Centerissä järjestettiin edesmenneen pop-ikoni Michael Jacksonin muistotilaisuus, josta lähetettiin suoraa kuvaa internetiin. Hallissa järjestettiin myös vuoden 2010 NHL:n varaustilaisuus.
Hallin ulkopuolella on jääkiekkoilija Wayne Gretzkyn ja koripalloilija Magic Johnsonin patsaat.
Staples Center ilmoitti 17. marraskuuta 2021 nimimuutoksesta Crypto.com Arenaksi, kun singaporelainen kryptovaluuttojen välittämiseen keskittyvä Crypto.com osti nimioikeudet 700 miljoonalla dollarilla hallin omistajalta AEG:lta. Muutos astuu voimaan 25. joulukuuta 2021.
Staples Center panoraamakuvassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Crypto.com Arena Wikimedia Commonsissa
Staples Centerin kotisivut
NHL-joukkueiden kotiareenat
| Läntinen konferenssi |  | Itäinen konferenssi |
| --- | --- | --- |
| Dallas Stars: American Airlines Center | Colorado Avalanche: Ball Arena | Nashville Predators: Bridgestone Arena | Winnipeg Jets: Canada Life Centre | Seattle Kraken: Climate Pledge Arena | Los Angeles Kings: Crypto.com Arena | St. Louis Blues: Enterprise Center | Anaheim Ducks: Honda Center | Arizona Coyotes: Mullett Arena | Vancouver Canucks: Rogers Arena | Edmonton Oilers: Rogers Place | San Jose Sharks: SAP Center at San Jose | Calgary Flames: Scotiabank Saddledome | Vegas Golden Knights: T-Mobile Arena | Chicago Blackhawks: United Center | Minnesota Wild: Xcel Energy Center |  | Tampa Bay Lightning: Amalie Arena | Ottawa Senators: Canadian Tire Centre | Washington Capitals: Capital One Arena | Montreal Canadiens: Centre Bell | Florida Panthers: FLA Live Arena | Buffalo Sabres: KeyBank Center | Detroit Red Wings: Little Caesars Arena | New York Rangers: Madison Square Garden | Columbus Blue Jackets: Nationwide Arena | Carolina Hurricanes: Lenovo Center | Pittsburgh Penguins: PPG Paints Arena | New Jersey Devils: Prudential Center | Toronto Maple Leafs: Scotiabank Arena |  Boston Bruins: TD Garden | New York Islanders: UBS Arena | Philadelphia Flyers: Wells Fargo Center |
Ilmaston lämpeneminen
Käsitteistö

Käsite ilmaston lämpeneminen on erityistapaus yleisemmästä termistä ilmastonmuutos, jolla voidaan viitata myös jääkausien yhteydessä tapahtuneeseen ilmaston viilenemiseen. Periaatteessa ilmaston lämpeneminen on neutraali käsite ajanjakson suhteen, mutta sitä käytetään yleisesti viime aikoina tapahtuneesta ihmisen aiheuttamasta maapallon ilmaston lämpenemisestä. Myös käsitettä ilmastonmuutos käytetään ihmisen aiheuttamasta muutoksesta.
Syyt

Ihmisen toiminta on johtanut ilmastoa lämmittävien kasvihuonekaasujen pitoisuuksien kohoamiseen ilmakehässä. Kaasupitoisuuden kasvu vähentää maapallolta avaruuteen poistuvan lämpösäteilyn määrää. Tästä aiheutuu positiivinen eli lämmittävä säteilypakote. Ihmisen vaikutus on havaittavissa selvimmin 1900-luvun puolivälin jälkeen.
US National Oceanic and Atmospheric Administration (NOAA) mukaan kesäkuut 1998, 2015, 2016 ja 2017 olivat neljä mittaushistorian lämpimintä. Lämpimyys on selitettävissä vain ihmisen ilmakehää lämmittävällä vaikutuksella etenkin fossiilisista polttoaineista. Vuonna 2017 maapallon luonnonsyklin La Niña laski lämpötiloja.
Syyt > Palautekytkennät

Ilmastoon suoraan lämmittävästi vaikuttavilla pakotetekijöillä, kuten kasvihuonekaasujen lisääntyneillä pitoisuuksilla, voi olla seurannaisvaikutuksia eli palautekytkentöjä, jotka monimutkaistavat pakotetekijöiden vaikutuksia ilmastoon. Positiivisista palautekytkennöistä, kuten Siperian turvesoiden ikiroudan sulamisesta, aiheutuvat mahdollisesti jopa 70 000 miljoonan tonnin metaanipäästöt, jotka voivat johtaa merkittäviin lisäyksiin sellaisten kasvihuonepäästöjen lähteissä, joita ei ole otettu huomioon IPCC:n ilmastomalleissa.
Tärkein palautekytkentä liittyy veden höyrystymiseen. Ilmakehään vapautettu hiilidioksidi lämmittää ilmakehää ja maanpintaa, mistä seuraa, että ilmakehään höyrystyy lisää vettä. Koska vesihöyry itsessään toimii kasvihuonekaasuna, tästä seuraa edelleen lisää lämpenemistä ja vesihöyryn vapautumista ilmakehään. Näin jatkuu, kunnes ilmasto saavuttaa uuden dynaamisen tasapainon, jossa kasvihuoneilmiö on kohonneen vesihöyrypitoisuuden vaikutuksen johdosta noin kaksi kertaa voimakkaampi kuin mitä kohonneesta hiilidioksidipitoisuudesta yksin seuraisi.
Pilvistä johtuvat palautekytkennät ovat meneillään olevan tutkimuksen ja keskustelun aihe. Pilvet säteilevät lämpöä takaisin maanpinnalle aiheuttaen lämmittävän vaikutuksen, mutta samalla heijastavat auringonvaloa ja säteilevät lämpöä avaruuteen aiheuttaen viilentävän vaikutuksen. Kasvanut vesihöyrypitoisuus saattaa lisätä tai vähentää pilviä eri alueilla ja eri korkeuksissa. Useimmissa ilmastomalleissa pilvisyyden muutos vahvistaa ilmastonmuutosta, mutta eri mallien tulokset poikkeavat toisistaan varsin paljon.
Toinen tärkeä palautekytkentä on albedo eli heijastavuus. Ilmaston lämmetessä sulavan jään ja lumen alta paljastuu maata tai vesialueita. Sekä maan että veden albedo on matalampi kuin jään ja lumen, eli ne heijastavat auringon säteilyä vähemmän ja imevät sitä itseensä enemmän. Tämä aiheuttaa lisää lämpenemistä, mikä puolestaan aiheuttaa lisää jäätikköjen sulamista, ja niin edelleen.
Valtamerten lämpeneminen ja jäätiköiden sulaminen aiheuttavat viiveen ilmakehän lämpenemiskehityksessä. Syynä on se, että veden lämpeneminen ja jään sulaminen sitovat suuren ominaislämpökertoimensa vuoksi enemmän energiaa kuin ilman lämpeneminen. Yli 80 prosenttia ilmastonmuutoksen aiheuttamasta lisääntyneestä lämpöenergiasta onkin varastoitunut valtameriin, jotka ovat lämmenneet keskimäärin 3 000 metrin syvyyteen asti. Vaikka kasvihuonekaasujen päästöt pysäytettäisiin heti, ilman keskilämpötila tulee nousemaan kauemmin kuin seuraavat sata vuotta, joskin nykyistä huomattavasti hitaammin.
Ikiroudan sulaminen altistaa arktisten alueiden maaperässä olevan hiilen mikrobien vaikutukselle, mikä voi vapauttaa ilmakehään hiilidioksidia ja metaania ja näin synnyttää positiivisen palautekytkennän, joka edistää ilmaston lämpenemistä. Arktisen merijään sulamisella voi myös olla positiivinen palautekytkentä metaanin vapautumiseen maa-alueilta. Myös merien kyvyn säilöä hiiltä odotetaan laskevan lämpenemisestä aiheutuvan eliötasapainon muuttumisen myötä.
Syyt > Pienhiukkaset viilentävät ilmastoa

Maapallon lämpeneminen olisi ollut vielä voimakkaampaa ilman ihmistoiminnasta syntyvien pienhiukkasten eli aerosolien viilentävää vaikutusta. Pienhiukkaset ovat pitäneet piilossa merkittävän osan kasvihuonekaasuista johtuvasta lämpenemisestä. Tulevaisuudessa tämän ilmiön varaan ei kuitenkaan voida enää laskea, koska vain päiviä tai viikkoja ilmakehässä viipyvien pienhiukkasten kokonaismäärä ei voi kasvaa samaa vauhtia kuin pitkäikäisten kasvihuonekaasujen kokonaismäärä.
Mikrometrin kokoluokkaa olevia hiukkasia syntyy, kun poltetaan fossiilisia polttoaineita, puuta tai turvetta. Pienhiukkasia syntyy myös luonnossa: valtameristä vapautuu suolahiukkasia, tulivuorten purkauksista syntyy sulfaattihiukkasia, tuuli nostattaa maasta pölyä, ja kasvit tuottavat orgaanisia hiukkasia. Hiukkasia syntyy paljon myös metsäpaloissa. Pienhiukkaset pysyvät ilmassa vain muutamasta päivästä muutamaan kuukauteen.
Pienhiukkasten kokonaisvaikutus ilmastoon on viilentävä, koska ne heijastavat auringon säteilyä takaisin avaruuteen. Hiukkaset myös muuttavat pilviä siten, että niissä on enemmän mutta pienempiä vesipisaroita. Tällaiset saastuneen ilman pilvet heijastavat auringon säteilyä tehokkaammin. Lisäksi pienet vesipisarat eivät kovin helposti kasva sadepisaroiksi, joten hiukkaset pidentävät pilvien elinikää, mikä myös viilentää ilmastoa.
Pohjoisessa mustat nokihiukkaset lämmittävät ilmastoa, kun ne laskeutuvat lumen tai jään pinnalle ja imevät tehokkaasti auringon säteilyä.
Syyt > Auringon aktiivisuuden osuus ilmaston lämpenemisessä

Mittausten mukaan auringon säteilyvoimakkuus ei ole kasvanut 1950-luvun jälkeen, joten ilmaston lämpeneminen ei johdu auringon aktiivisuuden muutoksista. Toinen todiste asialle on stratosfäärin viileneminen. Kasvihuoneilmiö lämmittää ilmakehän alaosaa eli troposfääriä mutta viilentää yläosaa eli stratosfääriä. Auringon säteilyvoimakkuuden kasvu taas lämmittäisi koko ilmakehää. Mittausten mukaan stratosfääri on viilentynyt huomattavasti, joten auringon aktiivisuus ei selitä 1900-luvun puolivälin jälkeen tapahtunutta ilmaston lämpenemistä.
Vaikka ilmasto olisi moninkertaisesti arvioitua herkempi aurinkopakotteille, viimeaikainen lämpeneminen johtuisi silti kasvihuonekaasupitoisuuksien kasvusta.
Syyt > Tieteellinen konsensus

Ilmastonmuutoksen syistä vallitsee tieteellinen konsensus, ja lähes kaikki ilmastotieteilijät pitävät ihmisen toimintaa (kuten fossiilisten polttoaineiden käyttöä) lämpenemisen pääasiallisena syynä. Vuonna 2016 tehdyn tutkimuksen (Cook ym.) mukaan 97 % ilmastotieteilijöistä oli tätä mieltä. James Powellin tutkimuksessa (2019) käytiin läpi 11 602 vuonna 2019 julkaistua vertaisarvioitua artikkelia, jotka käsittelivät ilmastonmuutosta tai ilmaston lämpenemistä. Artikkeleista 100 % katsoi ilmaston lämpenemisen johtuvan ihmisen toiminnasta. Powellin mukaan tämä kertoo siitä, että ilmastotieteilijöiden konsensus on nyt täydellinen. Vuonna 2021 julkaistussa artikkelissa (Lynas ym.) käytiin läpi vuonna 2012 tai sen jälkeen julkaistuja ilmastotieteellisiä artikkeleja. Yli 99 % artikkeleista katsoi ilmastonmuutoksen johtuvan ihmisen toiminnasta; 3 000 satunnaisesti valitun artikkelin aineistosta vain 28 kiisti tämän. Niin ikään 2021 julkaistussa tutkimuksessa (Myers ym.) haastateltiin 153 ilmastotieteilijää, joista 98,7 % katsoi ilmaston lämpenemisen johtuvan ihmisen toiminnasta. Sekä Cookin että Myersin mukaan pätevimmät tutkijat ovat asiasta kaikkein yksimielisimpiä.
Ilmastohistoria > Ilmasto ihmisen aikakaudella

Vuoteen 2020 mennessä maan ja valtamerien keskimääräinen pintalämpötila on noussut 1,09 °C verrattuna 1800-luvun lopun esiteolliseen aikaan. Maa-alueet ovat lämmenneet nopeammin kuin meret. Lämpenemisvauhti on saavuttanut 0,2 astetta vuosikymmenessä. Viimeiset kolme vuosikymmentä (1982–2012) ovat olleet lämpimimmät 1 400 vuoteen. Mittaushistorian kuusi lämpimintä vuotta osuvat kaikki välille 2015–2020.
Parin tuhannen vuoden aikana ennen vuotta 1850 lämpötilat pysyivät maailmanlaajuisesti suhteellisen vakaina, joskin paikallisia muutoksia, kuten keskiajan lämmin kausi ja pieni jääkausi, on ollut. Tämä lämpötilavaihtelu tunnetaan Pohjois-Atlantin oskillaationa ja sitä on tutkittu verraten tarkasti. IPCC:n analyysin mukaan jäähtyminen oli pienen jääkauden aikana alle 1 °C eikä sitä voitu havaita maailmanlaajuisesti. Kylmimmät kesät 1800-luvulla olivat 0,6–0,7 °C tavallista viileämpiä.
Maapallon ilmasto on pysynyt melko vakaana koko holoseenin eli edellisen jääkauden jälkeisen ajan. Pidemmällä aikavälillä ilmakehän kasvihuonekaasujen pitoisuudet ovat vaihdelleet huomattavasti, mikä on aiheuttanut kylmän ja trooppisen ilmaston vaihtelua. Nykyihmisen arvellaan syntyneen 200 000 vuotta sitten, mikä tarkoittaa, että se on selvinnyt monen jääkauden läpi.
Paleoklimatologi William Ruddiman on esittänyt, että ihminen alkoi vaikuttaa ilmastoon noin 8 000 vuotta sitten hakkaamalla metsiä viljelytilaksi. Myös 5 000 vuotta sitten Aasiassa alkaneella riisinviljelyllä on ollut vaikutuksia. Ruddimanin tulkinta historiallisesta tilastosta metaaniin liittyvään aineistoon liittyen on kuitenkin asetettu kyseenalaiseksi.
Ilmastohistoria > Esihistorialliset ilmastonmuutokset

Maa on lämmennyt ja viilennyt useaan otteeseen menneisyydessä. Etelämantereelta otetusta EPICA-jääkairausnäytteestä on saatu tietoa lämpötilojen vaihtelusta viimeisten 800 000 vuoden ajalta. Tänä aikana maapallolla on ollut kahdeksan jääkautta ja jääkausien väliin jäävää lämmintä kautta, jolloin vallinneet lämpötilat ovat verrattavissa nykyisiin lämpötiloihin. Niin kutsutut Milankovićin jaksot eli muutokset maapallon kiertoradassa ovat rytmittäneet jääkausien ja lämpimien kausien esiintymistä.
Jääkausisyklit ovat seurausta monen tekijän summasta: Milankovićin jaksoista, hiilidioksidipitoisuudesta ja vesihöyrykuvioista. Ihmistoiminnan seurauksena hiilidioksidipitoisuus on muuttunut niin paljon, että se saattaa katkaista aikaisempen jääkausien syklin. Viimeisen 800 000 vuoden aikana kahden asteen muutos ilmakehässä on vienyt tuhansia vuosia, nyt sama muutos ollaan saavuttamassa vain muutamassa vuosisadassa. Tutkijoiden mukaan maapallo ei ole kokenut nykyisen kaltaista ilmastonmuutosta viimeiseen 420 miljoonaan vuoteen.
Kasvihuonekaasujen nopea kertyminen ilmakehään aiheutti varhaisella jurakaudella noin 180 miljoonaa vuotta sitten tapahtuneen lämpenemisen, jolloin maapallon keskilämpötila kohosi 5 °C. Britannian Open Universityssa tehdyn tutkimuksen mukaan lämpenemisen seurauksena rapautuminen kiihtyi viisinkertaiseksi. Rapautuminen sitoi hiiltä ilmakehästä maan kalsiittiin ja dolomiittiin, minkä johdosta hiilidioksidipitoisuudet laskivat entiselle tasolleen noin 150 000 vuodeksi.
Äkillisten klatraattiyhdisteisiin liittyvien metaanipäästöjen on ehdotettu aiheuttaneen muita kaukaisen menneisyyden lämpenemistapahtumia, kuten noin 251 miljoonaa vuotta sitten tapahtuneen permi-triaskauden joukkotuhon ja 55 miljoonaa vuotta sitten olleen paleoseeni-eoseenin lämpöhuipun.
Ilmastomallit

Ilmastomallit ovat keskeinen tapa tutkia ilmastonmuutoksen mekanismeja, ennustettuja vaikutuksia sekä ehdotettujen hillintätoimien vaikutuksia. Mallit perustuvat matemaattisiin yhtälöihin, jotka muodostetaan fysiikan lakien perusteella. Yhtälöt kuvaavat ilmakehän, valtamerien ja maaperän käyttäytymistä, ja ne ratkaistaan tietokoneilla. Suurin osa ilmastomalleista keskittyy ennustamaan ilmaston muuttumista seuraavan sadan vuoden aikana. Mallit eroavat toisistaan laskennallisesti ja tuloksiltaan. Silloinkin, kun hiilidioksidipäästöt oletetaan malleissa samoiksi, ennustetun lämpenemisen määrä vaihtelee malleittain ja tuloksiin jää merkittävä epävarmuus.
Nykyiset ilmastomallit vastaavat hyvin lämpötilavaihteluista 1900-luvulla tehtyjä havaintoja. Mallit ennustavat, että ilmasto lämpenee, kun kasvihuonekaasujen määrä ilmakehässä kasvaa. Vuoden 2021 raportissa IPCC esittää viisi skenaariota päästöjen kehityksestä seuraavien 80 vuoden aikana. Kaikissa skenaarioissa ilmasto lämpenee 2030-luvulla noin 1,5 astetta verrattuna esiteolliseen aikaan. Vuosisadan loppuun mennessä lämpenemisen ennustetaan olevan 1,4–4,4 °C päästöjen suuruudesta riippuen.
Malleja on myös käytetty apuvälineenä viimeaikaisen lämpenemisen syiden löytämiseen vertaamalla havaittuja muutoksia mallien ennusteisiin. Mallit osoittavat, että 1900-luvun alkupuolella tapahtunut lämpeneminen johtui suurelta osin luonnollisista tekijöistä, mutta 1900-luvun puolivälin jälkeen tapahtunut lämpeneminen johtuu valtaosin ihmisen aiheuttamista kasvihuonekaasupäästöistä.
Odotettavissa olevan ilmastonmuutoksen tarkka voimakkuus ja erityisesti vaikutukset eri alueilla ovat aktiivisen tutkimuksen kohteena. Ilmastomallien ennusteet voivat vastata maailmanlaajuisten lämpötilojen havaittuja muutoksia hyvin, mutta ne eivät vielä kykene mallintamaan kaikkia ilmaston ominaisuuksia. Ilmastomalleihin liittyy useita epävarmuustekijöitä, joista tärkeimmät koskevat palauteilmiöitä, jotka vahvistavat tai heikentävät lämpenemistä, ilmastoherkkyyttä sekä pilvisyyden kuvaamista. Lisäksi ilmastomallinnuksessa käytettyjen tietokoneiden laskentatehon rajoitukset edellyttävät joitakin yksinkertaistuksia.
Pilvisyyden esittäminen ilmastomalleissa on yksi pääsyistä tämänhetkisten ilmastomallien epävarmuuteen, joskin kehitystä ongelman suhteen tapahtuu.
Ongelmista huolimatta ilmastomalleja pidetään hyvinä työkaluina ilmastoa koskevien ennustavien laskelmien tekemiseen. IPCC:n mukaan mallien ennusteet muodostavat kokonaisuutena uskottavan kuvan ilmaston kehityksen suunnasta.