stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ratamelonnan Euroopan-mestaruuskilpailut 2021
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Kanadalaisyksikkö 200 metriä |  Dorota Borowska |  Ljudmyla Luzan |  Olesja Romasenko |
| Kanadalaisyksikkö 500 metriä |  Ljudmyla Luzan |  Virág Balla |  Alena Nazdrova |
| Kanadalaisyksikkö 5 000 metriä |  Olha Klimava |  Dóra Horányi |  Ljudmyla Babak |
| Kanadalaiskaksikko 200 metriä |  Venäjä Irina Andrejeva Olesja Romasenko |  Unkari Virág Balla Kincső Takács |  Ukraina Ljudmyla Luzan Anastasija Tšetverikova |
| Kanadalaiskaksikko 500 metriä |  Ukraina Ljudmyla Luzan Anastasija Tšetverikova |  Saksa Lisa Jahn Sophie Koch |  Unkari Virág Balla Kincső Takács |
| Kajakkiyksikkö 200 metriä |  Emma Jørgensen |  Dóra Lucz |  Marta Walczykiewicz |
| Kajakkiyksikkö 500 metriä |  Emma Jørgensen |  Danuta Kozák |  Marija Povh’ |
| Kajakkiyksikkö 1 000 metriä |  Alida Gazsó |  Anamaria Govorčinović |  Mariana Petrušová |
| Kajakkiyksikkö 5 000 metriä |  Dóra Bodonyi |  Jelena Mirontšenko |  Sabrina Pradler |
| Kajakkikaksikko 200 metriä |  Slovenia Špela Ponomarenko Janić Anja Osterman |  Puola Dominika Putto Katarzyna Kołodziejczyk |  Unkari Anna Lucz Blanka Kiss |
| Kajakkikaksikko 500 metriä |  Unkari Danuta Kozák Dóra Bodonyi |  Puola Karolina Naja Anna Puławska |  Valko-Venäjä Volha H’udznka Maryna Litvintšuk |
| Kajakkikaksikko 1 000 metriä |  Unkari Tamara Csipes Erika Medveczky |  Espanja Laia Pelachs Begoña Lazkano |  Puola Martyna Klatt Sandra Ostrowska |
| Kajakkinelonen 500 metriä |  Unkari Dóra Lucz Tamara Csipes Anna Kárász Dóra Bodonyi |  Valko-Venäjä Marharyta Mah’neva Volha H’udznka Nadzeja Ljapeška Maryna Litvintšuk |  Tanska Emma Jørgensen Sara Milthers Julie Funch Bolette Iversen |
Ricardo Londoño

| Ricardo Londoño-Bridge> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Kolumbia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1981
Talli(t):  Ensign
Kilpailuja:  1 (0 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Brasilian GP 1981
Viimeinen kilpailu:  Brasilian GP 1981
Ricardo Londoño-Bridge (8. elokuuta 1949 Medellín, Kolumbia – 18. heinäkuuta 2009 San Bernardo del Viento, Kolumbia) oli kolumbialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän oli F1-historian ensimmäinen kolumbialaiskuljettaja. Hän yritti päästä Brasilian GP:n lähtöruudukkoon Ensign-tallin autolla kaudella 1981, mutta epäonnistui siinä FIAn evättyä hänen kilpailulupansa.
Londoñoa epäiltiin myöhemmin huumekaupasta ja vuonna 2000 häneltä takavarikoitiin omaisuutta, jonka uskottiin olevan hankittu huumekaupasta saaduilla rahoilla. Hänet ja kaksi muuta henkilöä ammuttiin San Bernardo del Vienton kaupungissa, Córdobassa 18. heinäkuuta 2009.
Ratalampi (Kouvola, Vainikka)

| Ratalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola
Koordinaatit:  61°06′20″N, 27°07′37″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskujoki:  Sarkasenjoki Kaisonlampeen 
Järvinumero:  14.982.1.037
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  87,8 m  
Pituus:  150 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,437 km  
Pinta-ala:  1,153 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRatalampi 
Ratalampi  on Kymenlaaksossa Kouvolassa  Vainikan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 150 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Naarajärven–Vääräojan valuma-alueeseen (14.982) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 87,8 metriä mpy.
Ruotsalaisten tulo Suomeen

Ruotsalaisten tulo Suomeen on 1100-luvun lopulta 1350-luvulle jatkunut ruotsalaisten vaiheittainen Suomen saariston ja rannikkoalueiden kolonisaatio ristiretkien yhteydessä. Se johti Suomen ruotsinkielisen asutuksen sekä suomenruotsalaisten syntymiseen. Nimistötutkimuksen perusteella lähtijät olivat kotoisin Keski-Ruotsista. On arvioitu, että siirtolaisia oli kaikkiaan tuhansia.
Sebastian Münster pani Suomen ruotsinkielisen väestön merkille vuonna 1544 julkaisemassaan teoksessa Cosmographia. Muuten Suomen ruotsinkielinen väestö oli jäänyt oppineiden pohdinnoissa vähälle huomiolle. 1600-luvulla Turun akatemian professorina toiminut Mikael Wexionius huomioi Ruotsin valtapiiriä käsittelevässä yleiskatsauksessaan Pohjanmaan ja Uudenmaan rannikkoalueen ruotsinkielisen väestön, joita hän piti ruotsalaisten jälkeläisinä, mutta esimerkiksi Turunmaan ruotsinkielistä väestöä hän ei maininnut. Kysymystä Suomen ruotsalaisen väestön alkuperästä alettiin pohtimaan merkittävässä määrin viimeistään 1700-luvulla ja tärkeäksi kysymykseksi se nousi 1800-luvulla, jolloin se oli kansallisen itseymmärryksen kannalta keskeinen kysymys.
Siirtolaisuuden syyt

Ruotsalaisten kolonisaatio Suomeen liittyy katolisen kirkon pyrkimykseen levittää kristinuskoa Itämeren piirissä. Tulokkaat olivat kristittyjä ja he saapuivat vielä suurelta osin muinaisuskoiseen maahan. Ruotsalaisten kolonisaatio oli ristiretkien ohella keino käännyttää suomalaisia kristinuskoon, ja sitä tuki katolisen kirkon ohella myös vielä kehittymässä ollut Ruotsin kuningaskunta. Kristinuskon levittämisen lisäksi siirtolaisuuden taustalla on vaikuttanut myös Ruotsin kuninkaan Maunu Eerikinpojan vuonna 1334 myöntämä neljän vuoden verovapaus Varsinais-Suomen, Uudenmaan, Ahvenanmaan, Hämeen ja Satakunnan siirtolaisille.
Kolonisaation taustalla oli myös varhaiskeskiajan suotuisa ilmastovaihe. Vuodet 980–1250 vallinnut lämpimän ilmaston vaihe oli johtanut väestönkasvuun, jonka seurauksena siirtolaisuuspaine oli kasvanut. Ilmiö oli yleiseurooppalainen ja myös siirtolaisuus Suomeen oli osa tätä laajempaa muuttoliikettä. Samaan aikaan ruotsalaisia siirtyi myös Pohjois-Ruotsin suuntaan sekä Länsi-Viroon. Ruotsalaiset asuttivat 1300-luvulla esimerkiksi Medelpadin ja Ångermanlandin.
Ruotsalaisten tulo Suomeen > Ahvenanmaan asuttaminen

Ensimmäisessä vaiheessa ruotsalaisten siirtolaisuus ulottui Ahvenanmaalle mahdollisen ensimmäisen ristiretken aikoihin 1150-luvulla. Ruotsinkieliset paikannimet näyttävät syntyneen yhtenä aaltona saariston asuttamisen yhteydessä. Ahvenanmaalla on kuitenkin säilynyt joitakin suomalaisperäisiä paikannimiä. On oletettavaa, että ulkosaaristo sai ruotsalaisen asujamistonsa myöhemmin kuin saariston suuret pääsaaret. Bolstad-liitteen sisältävistä paikannimistä on päätelty, että tulokkaat olivat mahdollisesti kotoisin Uplannista ja he kohtasivat alueella paikka paikoin autioita talonraunioita. Kalmistot katosivat Ahvenanmaalta vuoden 1000-tienoilla, minkä johdosta on pidetty mahdollisena että saari olisi autioitunut. Tämän tulkinnan mukaan alue olisi muuttunut Etelä-Suomen keskusseutujen eränkäyntialueeksi jossa käytiin satunnaisesti kauppaa.
Ruotsalaisten tulo Suomeen > Varsinais-Suomen ja Satakunnan asutus

Toisessa vaiheessa ruotsalainen siirtolaisuus eteni Varsinais-Suomen saaristoon ja Satakunnan rannikolle. Varsinais-Suomen saaristossa siirtolaisuus ulottui Iniön, Houtskarin, Nauvon, Korppoon, Paraisten, Hiittisten, Kemiön, Dragsfjärdin ja Västanfjärdin pitäjiin sekä myös Särkisalon alueelle. Kaikki Varsinais-Suomen ruotsinkieliset paikannimet ovat keskiaikaisia.
Siirtolaiset hakeutuivat ensin viljaville maille Paraisille ja Kemiöön, sitten Ahvenanmaan itäisille saarille sekä läntiseen Varsinais-Suomen saaristoon ja lopuksi Suomen mannermaalle kuninkaankartanoiden läheisyyteen, mikä johtui ilmeisesti sotilaallisista turvallisuussyistä. Kemiö oli asuttu ruotsalaisten tullessa alueelle ja on mahdollista, että seurauksena oli konflikti alkuperäisen suomalaisen väestön kanssa. Myös muilla siirtolaisuuden kohteena olevilla alueilla oli suomenkielistä väestöä päätelleen paikannimien osittaisesta jatkuvuudesta.
Ruotsalaisten tulo Suomeen > Uudenmaan kolonisaatio

Kolonisaation kolmannessa vaiheessa ruotsalaiset siirtyivät rannikkoa itäänpäin Uudellemaalle vaiheittain ensin siirtyen Länsi-Uudellemaalle. Gunvor Kerkkonen on esittänyt, että tanskalainen itineraario eli purjehdusopas olisi kuvannut ruotsalaisen asutuksen tilannetta joskus 1200-luvulla. Siinä paikannimet vaihtuvat suomalaisiksi hieman Hangon itäpuolella. Näin ollen ruotsalaisten kolonisaatio ei olisi ylettynyt Uudellemaalle vielä itineraarion kirjoittamisen aikoihin.
Uudenmaan asutus liittyy mahdollisesti vuosina 1249–1250 hämäläisiä vastaan tehtyyn niin sanottuun toiseen ristiretkeen. Ristiretken seurauksena Varsinais-Suomeen aiemmin siirtyneet ruotsalaiset levittäytyivät paikannimien perusteella myös Karjaan saaristoon. Uudenmaan rannikolla ruotsalaiset siirtolaiset kohtasivat alueella asuneita hämäläisiä ja varsinaissuomalaisia. Suurimmat määrät ruotsalaisia siirtolaisia asettui Pohjan pitäjään, Inkoon suurpitäjän sekä Helsingen ja Pernajan itäosiin, josta he jatkoivat Karjalohjan ja Lohjan eteläosiin sekä Tuusulaan, Askolaan ja Myrskylään.
Uudenmaan ruotsalaisen kolonisaation kunniaksi Johannes Bureus laati vuonna 1599 Uudenmaan ja Helsingin vaakunat, jotka esittävät meren aalloilla kulkevaa laivaa, näin kuvaten ruotsalaisten saapumista Uudellemaalle.
Ruotsalaisten tulo Suomeen > Uudenmaan kolonisaatio > Länsi-Uudenmaan asuttaminen

Länsi-Uudellamaalla ruotsalaiset tulivat ensin Tenholaan ja Karjaalle ja he asettuivat vanhan suomalaisasutuksen lomaan. Karjaan synty on ajoitettu vuoteen 1326, Kirkkonummen vuoteen 1330, Inkoon vuoteen 1337 ja Lohjan vuoteen 1382. Karjaan seutu vaikuttaa tulleen täydellisesti ruotsalaisten asuttamaksi vuoden 1400 tienoilla. 1300-luvulla muuttoliike kohdistui myös Raaseporiin jossa linnan rakennustyöt mahdollisesti vetivät paikalle väestöä Ruotsista.
Ruotsalaisten tulo Suomeen > Uudenmaan kolonisaatio > Itä-Uudenmaan asuttaminen

Itä-Uusimaa sai asutuksensa yhdestä järjestelmällisestä väestönsiirrosta Porvooseen. Se oli ylhäältäpäin johdettua ja siirtolaiset kuljetettiin Suomeen vankoilla aluksilla kaikilta Svean valtakunnan alueilta. Tulijat saivat palkinnoksi siemenviljaa ja pienkarjaa sekä neljän vuoden verovapauden. Heitä oli työvoimana kuninkaankartanoiden rakentamisessa ja heidän velvollisuutenaan oli ylläpitää sotaväkeä. Itä-Uudenmaan rannikon ja jokilaaksojen viljelyskelpoiset maat asutettiin ripeästi, mistä asutus myöhemmin levisi eri suuntiin. Itä-Uudenmaan vanhin historiallisissa lähteissä mainittu ruotsalaisesiintymä on maininta Porvoon Stensbölästä vuodelta 1327.
Ruotsalaisten tulo Suomeen > Kymijoen itäpuolen ruotsalaisasutus

Viimeinen ruotsalaisten kolonisaation vaihe liittyy karjalaisia vastaan vuonna 1293 tehtyyn kolmanteen ristiretkeen. Kymijoki oli aiemmin ilmeisesti toiminut hämäläisten ja karjalaisten rajana ja siirtolaisten asutus ylitti sen joskus 1200-luvun lopulla tai 1300-luvun alussa. Tästä ruotsalaisen maahanmuuton viimeisestä vaiheesta on jäänyt vain vähän tietoja. Sen jäljet ovat hävinneet jo 1500-luvulla useita paikannimiä lukuun ottamatta. Rannikolta tunnetaan useita satoja suomentuneita paikannimiä Vehkalahden ja Virolahden alueelta. Muuttoaallon on tulkittu olleen järjestäytynyttä ja ruotsalaisen yläluokan tukemaa. Mitä kauemmaksi Ruotsin keskusseuduilta tultiin, sitä vaikeampaa talonpoikien oli muuttaa alueelle omin voimin.
Ruotsalaisten tulo Suomeen > Pohjanmaa

Pohjanmaan ruotsinkielinen paikannimistö on kristillistä ja peräisin keskiajalta. On arveltu, että siirtolaisuus Pohjanmaalle alkoi samoihin aikoihin kuin Itä-Uudellemaalle ja Kymenlaaksoon 1200-luvun lopussa ja 1300-luvun alkupuolella. Pohjanmaan siirtolaisia tuettiin Ruotsista käsin ja sisämaassa asuneiden suomalaisten kalalahdet ja -satamat annettiin heidän käyttöönsä.
Ruotsalainen historiankirjoittaja Johannes Messenius oleskeli vuonna 1616 Vaasassa, tarkoituksenaan selvittää miten ruotsalaiset asukkaat olivat paikalle tulleet. Hän tutki vanhoja asiakirjoja ja tapasi paikallisia ruotsinkielisiä. Tutkimustensa perusteella hän näki Birger Jaarlin nousseen maihin Pohjanmaalla matkalla Hämeeseen samalla kukistaen vastarinnan ja asuttaen ruotsalaisia alueelle. Selvitystensä  perusteella hän totesi: "Sinne, mistä väki oli karkotettu pois asetettiin ruotsalaiset talonpojat suomalaisten sekaan asumaan. Joka toisen kylän asukkaina, siellä siksi yhä elää ruotsalaisia. Heidän pitäjänkirkkonsa rakennettiin Mustasaareen sekä Pietarsaareen eikä siellä sitten enää epäjumalia palvottu. On kirkonmäillä markkinoita, usein joka vuosi."
Yhteenotot suomalaisten kanssa

Ristiretkistä kertovien lähteiden lisäksi ruotsalaisissa tarinoissa ja perinnetiedoissa kuvataan taisteluita ja muita yhteenottoja siirtolaisten ja suomalaisten välillä. Tarinoissa pohjalaiset ovat kertoneet, että siirtolaisten avuksi tarvittiin sotaväkeä Ruotsista. Myös Mikael Agricola kirjoitti 1500-luvulla pakanallisten suomalaisten ahdistelleen kolonisaation aikoina ruotsalaisia siirtolaisia, mistä syystä he olivat pyytäneet apua sukulaisiltaan Ruotsista ja sitä myös saaneet. Eräs tarina kuvailee Ruotsista tulleen pääasiassa rikollisia ja pahantekijöitä, jotka tulivat maahan käydäkseen sotaa suomalaisia vastaan. Vuonna 1303 Kristiinankaupungin tienoille tulleet siirtolaiset saivat toisen ristiretken seurauksena luvan asettua "hämäläisten maahan". Helsingin pormestari Anders Larsson Ehredt kirjoitti Pietari Brahelle vuonna 1639, ettei Helsingin nimeä saanut vaihtaa kaupungin siirron yhteydessä koska nimi oli "muistuma meidän esi-isiemme voitokkaista aseista.". Kemiönsaaren alkuperäinen suomalaisasutus katosi kokonaan paikalta ruotsalaisten tultua alueelle, mikä voi kertoa yhteenotosta ryhmien välillä.
Selkkauksia suomalaisten ja siirtolaisten välillä syntyi myös koskien alueiden käyttöoikeuksia. Näitä riitoja koskevia kirjeitä tunnetaan useita. Esimerkiksi 1. kesäkuuta 1303 Satakunnan ruotsalaiset siirtolaiset olivat riitaantuneet alueen suomalaisten kanssa heidän tilojensa ollessa suomalaisten kaskimailla. Vuonna 1347 annettiin määräys Helsingin alueen kalastusoikeuksien siirrosta suomalaisilta rannikon ruotsalaisille. Ruotsin kuningas antoi lähtökohtaisesti kalastusoikeudet aina siirtolaisille, jolloin suomalaiset menettivät oikeutensa niihin.  Vuodelta 1348 tunnetaan piispa Hemmingin ja Turun linnanpäällikön suojelukirje, jonka tarkoituksena on suojella Pohjanlahden rannikon siirtolaisia suomalaisia vastaan.
Kristillisen ruotsalaissiirtolaisuuden seurauksena muun muassa Hämeestä ja Satakunnasta lähti väestöä kohti pohjoista, koska he eivät suostuneet ottamaan vastaan vanhoille kotiseuduilleen levittäytynyttä uutta uskontoa.
Keskiaikainen maalaus Uplannista, missä on kuvattuna Eerik Pyhä ja Uppsalan piispa Henrik matkalla Suomeen ensimmäiselle ristiretkelle.
Johannes Bureuksen vuonna 1599 suunnittelema Uudenmaan vaakuna. Se kuvaa ruotsalaisten saapumista Uudellemaalle, jota Bureus halusi vaakunallaan kunnioittaa. Myös Helsingin vaakuna juontaa juurensa Bureuksen alkuperäiseen vaakunaan.
Pöllöjen neuvosto

Pöllöjen neuvosto (eng. Court of Owls) on rikollisjärjestö ja salainen seura, joka esiintyy DC Comicsin jatkumossa supersankari Batmanin vastustajina. Salaseuraa kuvataan Gothamin kaupungin rikkaimpien ja vaikutusvaltaisimpien kansalaisten järjestöksi, joka on ollut olemassa kaupungin perustamisesta lähtien ja joka on ollut täysin tuntematon sen väestön keskuudessa, lukuun ottamatta kaupunkilegendaa, joka keskittyi heidän maineeseensa indoktrinoitujen agenttien, jotka tunnetaan nimellä Talons (Kynnet) tekemien kauhistuttavien salamurhien vuoksi. Vuosien 2015–2016 "Robin War" -tarina kertoo heidän kansainvälisestä laajentumisestaan, jolloin ryhmä nimesi itsensä uudelleen Pöllöjen parlamentiksi. Neuvoston loivat Scott Snyder ja Greg Capullo ja heidät mainitaan ensimmäisen kerran tarinassa Batman (vol. 2) #2 (2011), ja he esiintyvät ensimmäisen kerran Batmanissa (osa 2) #3, kun Batman löytää yhden heidän salaisista toimintakohteistaan ​​ja jossa heidät nähdään poseeraamassa jonkun heidän salamurhaajansa kanssa, William Cobbin, sarjassa vanhoja valokuvia, jotka vihdoin tarjoavat Batmanille todisteen heidän olemassaolostaan.
Muussa mediassa

Pöllöjen neuvosto esiintyi televisiosarjassa Gotham ihmisinä, jotka pukeutuvat työpukuihin ja domino-naamioihin; ja useita tuntemattomia ihmisiä pöllönaamioissa, joita Sensei niminen rikollinen johti salaa.
Pöllöjen neuvosto esiintyi animaatioelokuvassa Batman vs. Robin, jossa neuvoston salamurhaaja Talon yritti saada Damian Waynen ymmärtämään potentiaalinsa ja liittymään neuvostoon. Talon kuitenkin pettää heidät kieltäytyessään tappamasta kidnapattua Robinia ja ottaa haltuunsa neuvoston zombifioitujen Talonien armeijan. Kun Batman, Nightwing ja Alfred Pennyworth tuhosivat hänen armeijansa ja Robin kukistaa hänet, Talon tekee itsemurhan.
Pöllöjen neuvosto esiintyi Harley Quinn animaatiosarjan kolmannen kauden jaksossa  "A Thief, A Mole, An Orgy". Sarjassa tämä versio ryhmästä on orgiaan perustuva salainen seura, jota johtaa tuntematon High Owl (äänenä Andy Daly). Lisäksi ryhmään liittyy superpahiksia, kuten Bane, Killer Croc ja KGBeast.
Pöllöjen neuvosto tulee esiintymään Gotham Knights televisiosarjassa.
Videopeleissä

Pöllöjen neuvosto esiintyi vuoden 2022 Gotham Knights pelissä. Tätä versiota ryhmästä johtaa Bruce Waynen setä Jacob Kane ja he ovat riidoissa League of Shadows -järjestön kanssa. Lisäksi Kirk Langstrom oli Pöllöjen neuvoston jäsen ennen kuin hän työskenteli Varjojen liigan kanssa, ja Talonit tappoivat hänet petoksestaan.
Rauhantekijä

| Rauhantekijä> The Peacemaker |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mimi Leder
Käsikirjoittaja:  Michael Schiffer
Tuottaja:  Walter F. Parkes Branko Lustig
Säveltäjä:  Hans Zimmer
Kuvaaja:  Dietrich Lohmann
Leikkaaja:  David Rosenbloom
Pääosat:   Nicole Kidman  George Clooney 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  DreamWorks
Levittäjä:  DreamWorks Netflix
Ensi-ilta:  1997
Kesto:  118 minuuttia
Alkuperäiskieli:  venäjä englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rauhantekijä (The Peacemaker) on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1997. Se on toimintaelokuva, jonka tapahtumat sijoittuvat eri puolille maailmaa. Sitä kuvattiin Makedoniassa, New Yorkissa, Philadelphiassa ja Bratislavassa. Se kertoo terroristeista, jotka sieppaavat ydinkärkiä, ja heidän jäljittämisestään.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Nicole Kidman   | … |   Julia Kelly, ydinaseturvallisuusasiantuntija   |
|  George Clooney   | … |   Thomas Devoe, amerikkalainen erikoisjoukkojen eversti   |
|  Marcel Iures   | … |   Dušan Gavrić, jugoslavialainen terroristi   |
|  Rene Medvesek   | … |   Vlado Mirich, jugoslavialainen terroristi   |
|  Aleksandr Balujev   | … |   Alexsander Kodoroff, venäläinen luopiokenraali   |
Rauhanranta 12

| Rauhanranta 12 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  MTV
Esitetty:  1978 – 1981
Jaksoja:  35
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Pertti Melasniemi
Käsikirjoittaja(t):  Toini Vuoristo
Lavastaja(t):  Kristine Elo
Tuotantoyhtiö(t):  Oy Mainos-TV-Reklam Ab
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Rauhanranta 12 on vuosina 1979–1981 MTV:n tuotantona valmistunut suomalainen draamasarja. Sarjan on käsikirjoittanut Toini Vuoristo. Sarjasta on tallella useita jaksoja. Vuoden 1981 näyttelijälakko sekoitti sarjan tekemistä ja esittämistä. Jaksoja jäi ensin näyttämättä ja tekemättä, ja lopulta viimeiset jaksot esitettiin peräkkäisinä päivinä. ”Tarina jäi kesken, kun juoni oli jännittävimmillään”, totesi aikoinaan käsikirjoittaja Vuoristo.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eila Pehkonen  | … |  Agnes Alatupa   |
|  Sakari Jurkka  | … |  Johannes Alatupa   |
|  Raili Tiensuu  | … |  Saimi Meltomäki   |
|  Matti Varjo  | … |  Matti Meltomäki   |
|  Vesa Virtanen  | … |  Jarkko Meltomäki   |
|  Susanna Haavisto  | … |  Malla Meltomäki   |
|  Merja Linko  | … |  Riitta Saloneva   |
|  Ari Pöntinen, nyk. Artkivi  | … |  Heikki Saloneva   |
|  Aili Montonen  | … |  Mummi Saloneva   |
|  Kirsti Wallasvaara  | … |  Lissu   |
|  Ahti Jokinen  | … |  Leo Larkki   |
|  Ritva Oksanen  | … |  Marjatta Kauravesi   |
|  Markku Riikonen  | … |  Allan Luomaharju   |
|  Sanna-Kaisa Palo  | … |  Kati Luomaharju   |
|  Jari-Petri Kuisma  | … |  Viki Leppänen   |
|  Ville Salminen  | … |  Raffu Järvinen   |
|  Kaarina Turunen  | … |  Karin Hansen   |
|  Jenni Laine  | … |  Jenni   |
|  Pete Laine  | … |  Pete   |
|  Elis Sella  | … |  poliisi   |
|  Liisa Paatso  | … |  Mervi Jämsä   |
|  Johanna Corander  | … |  Johanna   |
|  Yrjö Tähtelä  | … |  talonmies   |
|  Martti Tschokkinen  | … |  Rissanen   |
|  Pauli Virtanen  | … |  Ahokainen   |
|  Juha Kandolin  | … |  Mika Kokkomaa   |
Sankari (lehti)

| Sankari |
| --- | --- |
 Numeron 16 kansikuva (2018)
Lehtityyppi:  lastenlehti
Aihealue:  videopelit
Kustantaja:  H-Town
ISSN:  ISSN 2489-3048
Perustettu:  2015
Lakkautettu:  2018
Kotimaa:  Suomi
Kieli:  suomi
Sankari oli vuosina 2015–2018 ilmestynyt 8–12-vuotiaille suunnattu videopelilehti. Lehteä kirjoittivat Pelaaja-lehden kirjoittajat ja sitä kustansi H-Town. Se korvasi saman kustantajan aiemmin ilmestyneen Pelaa!-lehden.
Lehti ilmestyi aluksi viisi kertaa vuodessa ja vuodesta 2017 alkaen kuudesti vuodessa. Lehteä ilmestyi yhteensä 18 numeroa.
Ricardo Guízar Díaz

Ricardo Guízar Díaz (26. helmikuuta 1933 Colonia del Valle – 4. joulukuuta 2015) oli meksikolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Puebla de los Angeles, Pueblan arkkihiippakuntaan 26. lokakuuta 1958. Hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi ja Nonan titulaaripiispaksi 30. toukokuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. elokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Octaviano Márquez y Tóriz, jota avustivat Emilio Abascal y Salmerón ja Luis Guízar y Barragán.
Guízar Díaz sai 9. joulukuuta 1977 nimityksen Aguascalientesin vihkipiispaksi, 3. marraskuuta 1984 Atlacomulcon piispaksi ja 14. elokuuta 1996 Tlalnepantlan arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 5. helmikuuta 2009.
Ramoji Film City

| Ramoji Film City రామోజీ ఫిలిం సిటీ |
| --- | --- |
Perustettu:  1996
Perustaja:  Ramoji Rao
Kotipaikka:  Hyderabad, Telangana, Intia
Toimiala:  elokuvateollisuus
Tuotteet:  elokuvat
Omistaja:  Ramoji Rao
Kotisivu:  Ramoji Film City
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ramoji Film Cityn portti.
Ramoji Film City (teluguksi రామోజీ ఫిలిం సిటీ) on vuonna 1996 perustettu maailman suurin elokuvastudio. Se sijaitsee Hyderabadissa, Intiassa.
Ramoji Film Cityssä tehdään vuosittain noin 150 elokuvaa. Puolellatoista miljoonalla vuosittaisella turistillaan se on myös yksi Intian suosituimmista turistikohteista.
Aiheesta muualla

Ramoji Film Cityn kotisivu (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ramoji Film City Wikimedia Commonsissa
San Fermo della Battaglia

| San Fermo della Battaglia |
| --- | --- |
 Cavallascan kylä
 San Fermo della Battaglia
 Koordinaatit: 45°48′35″N, 9°02′55″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Lombardia
Maakunta:  Como
Pinta-ala:  
 – Maa:  5,78  km²
Korkeus:  397 (min. 315 - maks. 575)  m
Väkiluku (2015):  7 682 
 – Väestötiheys:  1 329  as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Fermo della Battaglia on kunta Pohjois-Italiassa Comon maakunnassa Lombardian alueella.
Cavallascan kunta liittyi 1.1.2017 San Fermo della Battaglian kuntaan.