stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilpo Kyllönen

Ilpo Kyllönen (27. syyskuuta 1961 – 8. lokakuuta 2024) oli suomalainen urheiluvalmentaja ja kilpapyöräilijä. Koiviston Iskua edustanut Kyllönen saavutti urallaan 34 maantie- ja ratapyöräilyn SM-mitalia, ja voitti maantiepyöräilyn Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 2003. Porissa asunut Kyllönen työskenteli prosessinhoitajana ja valmentajana ja toimi myös Koiviston Iskun puheenjohtajana. Vuoden 2012 kesäolympialaisissa hän oli Suomen maantiepyöräilyn lajijohtajana.
Porin urheilutoimittajien kerho myönsi hänelle vuonna 2022 Martti Laippala -palkinnon porilaisen urheilun hyväksi tehdystä työstä.
Kyllönen oli SKP:n ehdokkaana eduskuntavaaleissa 2019 ja europarlamenttivaaleissa 2019.
Aiheesta muualla

Ilpo Kyllösen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
IJsselmeer

IJsselmeer on suurempi kuin sen eteläpuolella sijaitseva Markermeer-järvi.
IJsselmeer satelliittikuvassa.
IJsselmeerin rantaa De Venin kylän kohdalla.
IJsselmeer [ɛisəlˈmeːr] on matala, keskimäärin 5–6 metrin syvyinen merenlahdesta padottu keinotekoinen murtovesiallas Alankomaiden keskiosissa. IJsselmeerin pinta-ala on noin 1 250 neliökilometriä ja se on nimetty siihen laskevan IJsseljoen mukaan, joka on Reinjoen sivuhaara. Nimen kaksi ensimmäistä kirjainta kirjoitetaan molemmat isolla, koska yhdistelmä IJ katsotaan hollannin kielen aakkostossa yhdeksi kirjaimeksi.
IJsselmeer on eräänlainen keinotekoinen järvi. Se luotiin vuonna 1932 Zuiderzeen sisämerestä katkaisemalla yhteys Pohjanmereen 32 kilometriä pitkällä Afsluitdijkin padolla. Järvestä on sen jälkeen kuivatettu maa-alueita, joten sen pinta-ala on vuosikymmenten saatossa huvennut. Tällaista merestä kuivaamalla anastettua maata kutsutaan Alankomaissa polderiksi. Vuonna 1975 lähtien IJsselmeerin on jakanut kahtia Houtribdijkin penger ja järven eteläosasta tuli erillinen Markermeer. Vuonna 1986 perustettiin Flevolandin provinssi IJsselmeeristä kuivatetulle polderille.
IJsselmeer on Alankomaille tärkeä makean veden lähde, sillä sen vettä käytetään maatalouden tarpeisiin ja juomavedeksi. Järvi tarjoaa myös paljon vapaa-ajanviettomahdollisuuksia.
Historia

Nykyisen IJsselmeerin paikalla oli aikoinaan järvi, jonka nimi oli Flevo. Sen erotti Pohjanmerestä dyynivyöhyke.
Päinvastoin kuin Pohjois-Itämeren ympärillä, jossa maa kohoaa, Alankomaissa maa on aikojen kuluessa hitaasti vajonnut. Nykyisin noin puolet Alankomaiden alueesta on merenpinnan keskimääräisen tason alapuolella ja olisi muuttunut meren pohjaksi, ellei sitä olisi vuosisatojen ajan keinotekoisesti patojen ja pumppujen avulla pidetty kuivana. Tulvat ovat kuitenkin huomattava vaara, ja varsinkin aikaisemmin ne aiheuttivat usein suurta hävitystä. Jokien uomat ja lahdet ulottavat tulvavaaran syvälle sisämaahan. Suuria tulvia tapahtui varsinkin 1100- ja 1200-luvuilla, ja tällöin entinen Flevojärvi ympäristöineen muuttui laajaksi merenlahdeksi, joka sai nimen Zuiderzee.
Zuiderzeen rannoilla oli vilkkaita kauppasatamia ja kalastajakyliä. 1700-luvulla kauppa hiljeni ja satamat alkoivat rappeutua. Zuiderseen kuivattamista ehdotettiin ensimmäisen kerran 1660-luvulla, mutta sen ajan tuulimyllyille hanke oli liian haastava.
Zuiderzee oli kymmeniä kilometrejä leveä ja yli sata kilometriä pitkä. Sen rannoilla tulvat olivat yleisiä, mutta vuonna 1916 poikkeuksellisen suuri tuhotulva koetteli Zuiderzeen rantoja. Alankomaiden hallitus päätti panna toimeen pitkään suunnitellun patohankkeen.
Hanke on jatkunut siitä asti monivaiheisena. Koepatojen jälkeen ensimmäinen suuri rakennusvaihe oli sulkupadon (holl. Afsluitdijk) pystyttäminen lahden suulle. Padon pituus on yli 30 kilometriä ja leveys 90 metriä. Rakentamiseen kului 32 miljoonaa kuutiometriä hiekkaa ja 14 miljoonaa kuutiota savea. Nykyisin sulkupadon päällä kulkee E22-moottoritie.
Vuonna 1932 meri muuttui IJsselmeerjärveksi. Viidessä paikassa järven alueella entinen merenpohja oli todettu sopivaksi kuivattamiselle. Ensimmäisenä päätettiin kuivata Wieringermeerin alue aivan padon länsipäässä.
Kuivattaminen on pitkällinen prosessi: polderi ympäröidään aluksi padoilla, mikä kestää kuukausista jopa vuosiin. Sitten pumppuasemat tyhjentävät polderin vedestä, mikä vie yleensä useita kuukausia. Lisäkuivatusta tehdään ojituksella.
Samalla aluetta valmistellaan viljelykseen levittämällä kasvillisuutta. Ensimmäiseksi kylvetään ruokokasveja lentokoneesta. Ruo’ot kasketaan ja näin saadaan ensimmäinen pohja pellolle. Seuraavana kylvetään rapsia, lopuksi viljaa.
Wieringermeeriä seurasi kolme muuta polderia etelämpänä järvellä, joilla on vallattu yhteensä tuhansia neliökilometrejä uutta maata. Entiselle merenpohjalle on rakennettu useita kaupunkeja, joista suurin on 70 000 asukkaan Lelystad. Kaikkiaan alueella asuu yli 300 000 ihmistä ja vuonna 1986 siitä tuli Alankomaiden 12. maakunta, Flevoland.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta IJsselmeer Wikimedia Commonsissa
Ilkka Kannelkoski

Ilkka Kannelkoski (s. 22. toukokuuta 1953) on entinen suomalainen pesäpalloilija ja jääkiekkoilija.
Kannelkoski pelasi Pesäpallon mestaruussarjassa 1971–1982 yhteensä 9 kautta edustaen Kouvolan Pallonlyöjiä, pois lukien kausi 1978, jolloin hän edusti Helsinki-Pesistä. Suomen mestaruuden Kannelkoski saavutti 1976 pelatessaan kopparina. Seuraavalla kaudella KPL oli kolmas, mutta Kannelkoski pelasi vain yhdessä ottelussa. Mestaruussarja otteluita Kannelkoskelle kertyi 160. Liitto-Lehdistö-ottelussa Kannelkoski oli mukana 1975 ja 1976.
Pesäpallon ohella Kannelkoski pelasi jääkiekkoa KooKoon riveissä Divarissa, jossa sijoittui kaudella 1976–1977 pistepörssissä kuudennelle sijalle tehoilla 32+22.
Saavutukset > Pelaajana

1 Pesäpallon, SM-kulta: 1976
1 Pesäpallon, SM-pronssi: 1977
Immortal (täsmennyssivu)

Immortal voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Immortal, norjalainen 1980-luvulla perustettu black metal -yhtye
Immortal, Immortal-yhtyeen vuonna 1991 julkaistu EP-levy
Immortal, Neolith-yhtyeen albumi vuodelta 2004
Immortal, Pyramaze-yhtyeen albumi vuodelta 2008
Immortal, Michael Jackson -albumi vuodelta 2011
Immortal, AlterBeastin albumi vuodelta 2014
”Immortal”, The Rasmuksen kappale vuoden 2005 albumilta Hide from the Sun
Immortal, Enki Bilalin ohjaama ranskalainen tieteiselokuva vuodelta 2004.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Immortal”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Härmän Liikenne

Härmän Liikenne Oy:n linja-auto Oulussa.
Härmän Liikenne Oy on vuonna 1965 perustettu linja-autoyritys Etelä-Pohjanmaalla Kauhavan Alahärmässä. Yritys harjoittaa tilausliikennettä kotimaahan ja ulkomaille, kaukoliikennettä ja paikallisliikennettä Seinäjoella aputoiminimellä Komia Liikenne.  Kaukoliikennettä yritys ajaa lähinnä Pohjanmaan maakuntien alueella. Vuonna 2024 yrityksellä oli liikenteessä 100 linja-autoa. Syksyllä 2014 toimiala laajentui autopesulaan, kun Alahärmän toimipisteeseen rakennettiin täysimittainen raskaan kaluston pesuhalli. Uusi kolmiharjapesulaite mahdollisti myös asiakkaiden autojen pesut aina henkilöautoista rekkoihin.
Vuodesta 1985 lähtien yritystä on johtanut perustajan poika Vesa Salo. Vuonna 2014 toimitusjohtajaksi nimitettiin Sami Heinimäki, Salon jatkaessa hallituksen puheenjohtajana.
Härmän Liikenteen imagoa on rakennettu omaan erottuvaan suuntaansa jo vuosia. Tässä keskeinen henkilö on ollut paikkakunnan kuuluisin puukkojunkkari Isoo-Antti, joka on kuvattu yhtiön logossa.
Vuonna 2024 yrityksellä on neljä toimipistettä: Alahärmässä, Alajärvellä, Seinäjoella ja Ylistarossa ja se työllistää yli 100 henkilöä.
Historiaa

Yhtiön perustaja Aarne Salo (1928–1993) aloitti kuorma-autoliikenteen vuonna 1949. Seuraavalla vuosikymmenellä toiminta laajentui taksiin, mutta Salo ehti vuosiksi myös metsurin töihin Amerikan mantereelle lukuisten muiden aikalaistensa tavoin.
Seuraavalla vuosikymmenellä perhe pyöritti kuljetustoiminnan ohella paikallista Essoa vuosien 1964-69 aikana. Vuonna 1965 Aarne Salo osti ensimmäisen bussinsa, jonka omistivat Lapuan ammattikoulun 200 opiskelijaa. Tällöin alkoi Härmän Liikenteen toiminta. Omistajat saivat  olla kyydissä ilman liikennelupaa, mutta järjestelyä kesti kuitenkin vain muutaman kuukauden.
Syrjäkylien koulujen lakkautukset laajensivat linja-autoliiketoimintaa nopeasti 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa. Samoihin aikoihin aloitettiin myös tilausajot. Tilausajoja sekä matkoja tehtiin paljon Norjaan ja Neuvostoliittoon. Pisin tilausajo Härmän Liikenteeltä on ajettu 1990-luvun alusta, jolloin kuljetettiin asiakkaita Uralin vuoristolle asti. Kilometriä matkalla kertyi 25 000 ja aikaa kului puolitoista kuukautta.
Härmän Liikenteen vaikeimmat vuodet osuivat 1990-luvun alkuun. Lama iski erityisen pahasti yhtiön matkatoimistoliiketoimintaan, mutta ei niinkään linja-autotoimintaan. Yhtiön oma, 1985 perustettu matkatoimisto Jokamatkat jouduttiinkin lopettamaan 1993.
Vuodesta 1965 alkaen yritys tunnettiin toiminimellä Aarne Salo. Vuonna 1982 nimeksi tuli Härmän Liikenne Ky ja vuonna 2000 Härmän Liikenne Oy. Vuosina 1986-1989 yritys omisti Sakun Linjat Oy:n Vaasasta. Ylistarossa yhtiön liikenne alkoi yhdellä kaukoliikennevuorolla 1999. Seinäjoelle toiminta laajeni 2010 aluksi tilaus- ja kaukoliikenteellä ja 2013 paikallisliikenteellä. Joulukuussa 2016 yritys osti seinäjokisen Mustajärven Liikenne Oy:n liiketoiminnan. Heinäkuussa 2018 myös peräseinäjokisen Myllärin Liikenne Oy:n liiketoiminta siirtyi Härmän Liikenteelle.
Aiheesta muualla

Yrityksen kotisivut
Ilkka Kares

| Ilkka Kares> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. lokakuuta 1962 Eurajoki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  80 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1982–1989
Seurat:  Ässät (SML) FoPS (I-div.) Lukko (SML) Kiekko-67 (I-div.) TuTo (I-div.)
Ilkka Kares (s. 4. lokakuuta 1962 Eurajoki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän on I-divisioonan/Mestiksen kaikkien aikojen yhdeksänneksi paras pistemies ja neljänneksi paras syöttäjä tehoilla 190+295=485, jotka Kares on tehnyt 338 ottelussaan. Hän on pelannut urallaan myös 124 SM-liigaottelua tehoin 22+34=56. Jäähyminuutteja tuli 36.
Ura

Kares aloitti uransa Porin Ässissä kaudella 1982–1983, jolloin hän pelasi 13 ottelua tehoin 2+3=5. Kares voitti toisella kaudellaan Ässissä SM-hopeaa keväällä 1984. Hän siirtyi kaudeksi 1984–1985 sarjatasoa alemmas Forssan Palloseuran riveihin ja teki heti ensimmäisellä kaudellaan hyvät tehot 27+29=56. Kaudella 1985–1986 Kares oli tehoilla 42+49=91 I-divisioonan pistepörssin toinen KalPan Wayne Thompsonin jälkeen. Hänen laidoillaan pelasivat lähinnä Mika Helkearo ja Pasi Vuorela. Kauden päätteeksi Kares valittiin ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kaudella 1986–1987 Kares teki tehot 33+47=80 ja hänet valittiin I-divisioonan toiseen tähdistökentälliseen. Hän voitti myös sarjan syöttöpörssin ja oli pistepörssin kolmas.
Kaudeksi 1987–1988 Kares siirtyi pelaamaan SM-liigaan Rauman Lukkoon. Hän oli joukkueen viidenneksi paras pistemies tehoilla 14+20=34 ja hän voitti SM-hopeaa keväällä 1988. Kaudella 1988–1989 Kares teki 38 ottelussa tehot 5+9=14. Hän palasi kaudeksi 1989–1990 pelaamaan I-divisioonaa FoPSiin. Kares oli tehoilla 22+38=60 joukkueen neljänneksi paras pistemies. Kaudella 1990–1991 hän teki tehot 17+27=44, mutta oli kuitenkin FoPSin toiseksi paras pistemies Mikko Laaksosen jälkeen. Kares pelasi koko loppu-uransa I-divisioonassa. Hän siirtyi kaudeksi 1991–1992 turkulaiseen Kiekko-67:ään ja oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä sekä kolmanneksi paras pistemies tehoilla 21+26=47. Kaudella 1992–1993 Kares oli tehoilla 15+46=61 I-divisioonan pistepörssin yhdeksäs, mutta syöttöpörssin toinen TuTon Tero Toivolan jälkeen. Kaudeksi 1993–1994 hän siirtyi TuToon ja oli tehoilla 11+32=43 joukkueensa kolmanneksi paras pistemies. Keväällä 1994 TuTo nousi seuraavaksi kaudeksi SM-liigaan, mutta Kares lopetti uransa.
Monimuotoisuuden johtaminen

Monimuotoisuuden johtamisella viitataan laajasti niihin systemaattisiin ja suunniteltuihin organisatorisiin käytäntöihin, joiden tarkoituksena on rekrytoida, säilyttää, palkita ja kunnioittaa heterogeenista työntekijöiden joukkoa sekä parantaa vähemmistöryhmiin kuuluvien työntekijöiden asemaa. Lainsäädäntöön ja moraalisiin näkökohtiin perustuvista syrjimättömyys- ja yhdenvertaisuuspyrkimyksistä poiketen painottuvat monimuotoisuuden johtamisessa usein enemmän yritysten liiketoiminnalliset tarpeet. Strategiana työntekijöiden monimuotoisuuden johtamisen uskotaan tuottavan yrityksille kilpailuetua ja parantavan tuottavuutta luomalla kulttuurista diversiteettiä arvostavan työilmapiirin, jossa ihmiset voivat toimia luovasti kykyjensä mukaan. Erään määritelmän mukaan monimuotoisuuden johtamisen tavoitteena on "[...] parantaa työntekijöiden työhyvinvointia ja jaksamista sekä hyödyntää henkilöstön olemassa olevaa osaamista ja henkilöstövoimavaroja mahdollisimman monipuolisesti ja tehokkaasti".
Monimuotoisuus

Alun perin elollisen luonnon monipuolisuutta luonnehtivasta biodiversiteetin käsitteestä johdettu ihmistieteiden monimuotoisuuden käsite viittaa erilaisuuden kautta ihmisten välillä vallitsevaan moninaisuuteen.  Laajimmassa merkityksessään monimuotoisuuden osa-alueiksi voidaan lukea kaikki ne piirteet ja ominaisuudet, joiden suhteen ihmiset eroavat toisistaan, kuten esimerkiksi erot fyysisissä kyvyissä, arvoissa, asenteissa tai työtehtävissä. Perinteisesti monimuotoisuudella on kuitenkin viitattu eroavaisuuksiin ihmisten sukupuolessa, iässä tai etnisessä taustassa, mutta viimeaikaisessa yhteiskunnallisessa keskustelussa huomiota on kiinnitetty myös muihin monimuotoisuuden ulottuvuuksiin, kuten seksuaaliseen suuntautuneisuuteen, uskontoon, sosiaaliseen luokkaan ja vammaisuuteen.
Tutkimuksessa monimuotoisuuden osa-alueet jaetaan usein näkyviin ja näkymättömiin sen perusteella, kuinka helppo ulkopuolisten on tehdä eroavaisuuksia koskevia havaintoja ja päätelmiä. Näkyviin monimuotoisuuden osa-alueisiin on helposti havaittavina kiinnitetty myös organisaatioiden toiminnassa ja johtamiskäytännöissä enemmän huomiota ja ne siten usein muodostuvat työelämässä merkityksellisemmiksi. Tällaisina näkyvinä ominaisuuksina mainitaan usein esimerkiksi ikä, sukupuoli, fyysinen ulkomuoto sekä etninen tausta. Usein vähemmälle huomiolle havaitsemisen haasteellisuuden vuoksi jääviä näkymättömiä monimuotoisuuden osa-alueita ovat esimerkiksi henkilön uskonto, arvot, koulutus sekä poliittinen ja taloudellinen asema.
Monimuotoisuuden johtamisen määritelmä

Hyvin kattavan määritelmän mukaan "[...] monimuotoisuuden johtamisella voidaan tarkoittaa monimuotoisuuden hallintaa, monimuotoisuuteen kannustamista, sen arvostamista tai monimuotoisuuteen suhtautumista". Eräät organisaatiotutkijat ovat nostaneet esiin näkemyksen, jonka mukaan itsessään moniselitteistä monimuotoisuutta ei olisi mahdollista lähestyä vain yhdestä, universaalista, näkökulmasta.. Monimuotoisuuden johtamista onkin lähestytty organisaatioiden toiminnassa sekä asiaa käsittelevässä kirjallisuudessa hyvin erilaisin painotuksin. Aulikki Sippola on väitöskirjassaan tunnistanut kolme toisistaan poikkeavaa lähestymistapaa monimuotoisuuden johtamiseen: 1) syrjimättömyys- ja yhdenvertaisuuspyrkimykset, 2) monimuotoisuusjohtaminen ja 3) oppimiseen tähtäävä lähestymistapa.
Monimuotoisuuden johtamisen määritelmä > Syrjimättömyys- ja yhdenvertaisuuspyrkimykset

Syrjimättömyys- ja yhdenvertaisuuspyrkimykset ovat useimmiten lakiin perustuvia velvoitteita, joiden tarkoituksena on edistää vähemmistöryhmiin kuuluvien työllistymismahdollisuuksia ja kohtelua työelämässä sekä yhtäläisiä mahdollisuuksia uralla etenemiseen esimerkiksi erilaisin kiintiöin ja syrjintäkielloin. Pyrkimyksenä on suojata työelämässä tosiasiallisesti erityisen epäedullisessa asemassa olevia ryhmiä (muun muassa naiset, etniset vähemmistöt ja iäkkäät) epäoikeudenmukaiselta, syrjivältä tai epätasa-arvoiselta kohtelulta.
Monimuotoisuuden johtamisen määritelmä > Monimuotoisuusjohtaminen

Monimuotoisuusjohtaminen viittaa organisaatioiden tarpeeseen käyttää eri syistä monimuotoistuvia henkilöstöresursseja organisaatioita hyödyttävällä tavalla. Tämä näkemys perustuu käsitykseen, jonka mukaan erilaisia ihmisiä arvostava ja heidän erilaista osaamistaan täysimittaisesti hyödyntävä työilmapiiri johtaa organisaatioiden tavoitteiden kannalta tuottaviin lopputuloksiin. Monimuotoisuusjohtamisessa diversiteetti ymmärretään liiketoiminnan kannalta keskeisenä strategisena voimavarana, jonka johtamisen tavoitteena on mitään yksittäistä ryhmää suosimatta saavuttaa organisaatiolle kilpailuetua. Tämä perustuu monimuotoisuuden suunnitelmallisella johtamisella saavutettaviin kustannussäästöihin (työpoissaoloja ja työpaikan vaihtohalukkuutta vähentämällä), työnantajakuvan kirkastamiseen (osaavan työvoiman hankinta ja rekrytointi) ja (erityisesti kansainvälisillä markkinoilla) markkinointietuihin sekä organisaation luovuuden, ongelmanratkaisukyvyn ja joustavuuden kehittämiseen.
Monimuotoisuuden johtamisen määritelmä > Oppimiseen tähtäävä lähestymistapa

Kolmas ja tuorein lähestymistapa monimuotoisuuden johtamiseen on nostanut uusia teemoja monimuotoistuvan henkilöstön johtamisesta käytyihin keskusteluihin. Tämän näkemyksen mukaan organisaatioiden tulisi oppia monimuotoisuudesta uusia näkökulmia ja työn tekemisen tapoja. Lähestymistapa korostaa myös ihmisarvon merkitystä sekä organisaatioiden eettistä velvoitetta mahdollistaa jokaisen henkilön toimiminen potentiaalinsa edellyttämällä tavalla. Tämä tapahtuu luomalla kiintiöperusteisten yhdenvertaisuusmekanismien sijaan yksilön kyvyt tunnustava sekä valinnan mahdollisuuksia ja vapauksia vaaliva työympäristö. Näkemyksen mukaan eettisten perusteiden laiminlyöminen johtaa todennäköisesti organisaation epäonnistumiseen monimuotoisuuden johtamisen moraalisten, juridisten ja taloudellisten päämäärien tavoittelussa.
Monimuotoisuuden johtamisen historia

Ilmiönä monimuotoisuuden johtaminen alkoi kehittyä lähtökohdiltaan monikulttuurisissa yhteiskunnissa jo 1960-1970-luvuilla. Käsitteenä monimuotoisuusjohtaminen kehittyi 1980-luvulla Yhdysvalloissa naisten ja vähemmistöryhmien työmarkkinaosuuden kasvaessa ja seuraavalla vuosikymmenellä myös Euroopassa erityisesti Euroopan unionin työmarkkinoiden avautuessa. Viime vuosina kiinnostusta monimuotoisuuden johtamiseen ovat lisänneet erityisesti väestön ikääntyminen jälkiteollisissa länsimaisissa yhteiskunnissa sekä kasvanut maahanmuutto ja globaalin talouden avautumiseen liittyvä työperäinen liikkuvuus. Vuosikymmenten kuluessa on monimuotoisuuden johtamisessa nähty erilaisia suuntauksia ja monikulttuurisuuteen ja monimuotoisuuteen liittyvät teemat ovat nousseet yhä selvemmin esiin työyhteisöissä. Alun perin lähtökohtina olivat organisaatioiden lainsäädäntöön perustuvat syrjimättömyys- ja yhdenvertaisuuspyrkimykset (equal opportunities). Käytännössä toteutettiin erilaisia positiivisen syrjinnän välineitä, kuten kiintiöt työyhteisössä aliedustettujen ryhmien hyväksi. Nykyisin keskustelu on siirtynyt yritysten tai organisaatioiden sosiaaliseen vastuuseen, jossa monimuotoisuusjohtamisen tavoitteena on, että yhteiskunnan odotukset ja tarpeet huomioidaan organisaatioissa ennakoiden sekä strategian että toiminnan tasolla (diversity management).
Monimuotoisuuden johtamisen historia > Monimuotoisuuden johtaminen Suomessa

Kansainvälisesti monimuotoisuutta on tutkittu jo vuosikymmeniä organisaatioiden henkilöstön ja osaamisen näkökulmasta, mutta Suomessa tutkimuksia ja tapauskuvauksia on vielä suhteellisen vähän. Ilmiönä monimuotoisuutta ei ole vielä laajasti tunnistettu organisaatioissa, etenkään johtamisen näkökulmasta. Monimuotoisuuden johtaminen on siten Suomessa melko uusi asia ja on tullut maahan etenkin eurooppalaisen lainsäädäntöpohjan ja suurten kansainvälisten yritysten toiminnan myötä. Koska monimuotoisuusosaaminen ei vielä läpäise useimpien organisaatioiden toimintaa, on asiaa edistetty erilaisten kansainvälisten ja kansallisten hankkeiden kautta erityisesti pienten ja keskisuurten yritysten piirissä. Hankkeiden tavoitteena on ollut lisätä työelämässä aliedustettuina olevien ryhmien mahdollisuuksia ja siihen liittyvää osaamista yrityksissä siten, että kyse ei ole vain sosiaalisesta vastuullisuudesta vaan myös liiketoimintahyödyistä.
Aiheesta muualla

ValoDi-hanke (Arkistoitu – Internet Archive) (LdV 2009-2011)
Immortal (The Rasmuksen kappale)

| ”No Fear (Immortal)” The Rasmus |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Hide from the Sun
 Julkaistu: elokuu 2005 (No Fear)   lokakuussa 2006 (video)
 Tuottaja(t): Mikael Nord Andersson ja Martin Hansen
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 04.57
 Levy-yhtiö: Playground Music
The Rasmuksen muut singlet
| ”Guilty” 2004 | ”No Fear (Immortal)” 2005 | ”Sail Away” 2005 |
”Immortal” on suomalaisen rockyhtye The Rasmuksen kappale. Sen tuottivat Mikael Nord Andersson ja Martin Hansen ja se nauhoitettiin Nord Studiosilla Tukholmassa. Kappale löytyy yhtyeen kuudennelta albumilta, Hide from the Sunilta, ja se on albumin tyylin mukaisesti synkkä. Yhtye teki kappaleelle musiikkivideon, joka julkaistiin Hide from the Sunin Yhdysvaltain-painoksen mukana 10. lokakuuta 2006. Video sisältää kuvia neljältä eri esiintymislavalta Etelä-Afrikasta, Etelä-Amerikasta, Japanista ja Suomesta Hide from the Sun -kiertueen aikana, sekä lyhyitä pätkiä yleisöstä ja kiertueen maisemista. Videosta huolimatta kappaleesta ei julkaistu singleä.
Lauri Ylönen on kertonut haastattelussa, että kappale lähti improvisaationa soundcheckissä ja kaikki lisäsivät siihen jotakin. Hän sanoi sen olevan hänen mielestään paras kappale Hide from the Sunilla.
”Immortal” löytyy yhtyeen aiemmalta No Fear -singleltä.
Imperator Alexander II (vuoden 1864 fregatti)

Imperator Alexander II oli suomalainen puinen fregatti joka rakennettiin 1864 Uudessakaupungissa. Laiva oli valmistuessaan suurin siihen mennessä Suomessa rakennettu alus ja se sai nimensä Venäjän silloisen keisarin Aleksanteri II:n mukaan. Laiva sai 22. marraskuuta 1872 vuodon kovassa myrskyssä Atlantilla ja kallistui pahoin. Bremeniläinen parkkilaiva La Plata pelasti fregatin miehistön joulukuun alussa 1872.
Fregatti rakennettiin laivanrakennusmestari Hans Henrik Kjäldströmin (1830-1877) johdolla Hartmanin ja Kräkin veistämöllä Uudessakaupungissa 1864. Honkapuisen, tasasaumaisen, rautavahvisteisen laivan pohja oli peitetty kuparilevyillä. Laivan vetoisuus oli 1 021 bruttorekisteritonnia ja 920 nettorekisteritonnia. Laivan pituus oli 52,06 metriä, leveys 11,95 metriä ja syväys 6,09 metriä. Laivan varustajina olivat uusikaupunkilaiset Johan Frans Oskar Hartman (1824-1875) ja Gabriel Leonard Kräki (1830-1911).
Laiva teki ensimmäisenä uusikaupunkilaisena laivana matkan Itä-Intiaan ja takaisin Eurooppaan noutaessaan sokerilastin Jaavan Bataviasta Amsterdamiin vuosina 1866-1867. Vuonna 1868-1869 se kuljetti kivihiililastin Cardiffista Japanin Jokohamaan ja 1870-1871 kivihiililastin Liverpoolista Point de Galleen Ceylonille. Fregatti sai myrskyssä vuodon ja kallistui pahoin Atlantilla 22. marraskuuta 1872 ollessaan matkalla maissilastissa New Yorkista joko Queenstowniin tai Falmouthiin. Bremeniläinen parkkilaiva La Plata pelasti fregatin miehistön 3. joulukuuta 1872 ja pahoin kallistunut laiva jätettiin merelle ajelehtimaan.
Raumalaiset laivanvarustajat omistivat 1899-1918 rautafregatti Imperator Alexander II:n. Tämä laiva oli rakennettu Englannissa 1885 nimellä Grassendale. Fregatti myytiin syyskuussa 1918 Ruotsiin jossa sen nimeksi tuli Ernst. Fregatti upposi ajettuaan Hertha Flackin miinakenttään Tanskan rannikolla 25. huhtikuuta 1920. Fregatin keulakuvan kopio on Rauman merimuseossa.
Inger Ehrström

Inger Margareta Ehrström  (9. heinäkuuta 1919 Helsinki – 13. syyskuuta 2010 Ekerö, Ruotsi) oli suomalainen diplomiekonomi ja Mercantor-lehden päätoimittaja.