stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aiboland

Kartta Viron rannikkoalueesta.
Aiboland on vironruotsalaisten käyttämä termi, jolla viitataan heidän historialliseen asuma-alueeseensa Viron länsiosien rannikolla ja saarilla. Joissakin yhteyksissä alueesta käytetään myös nimitystä Svenskestland. Nykyisin vanhan Aibolandin alueella ei asu merkittäviä määriä vironruotsalaisia vaan asukkaat ovat lähinnä virolaisia, valtaosa ruotsalaisista lähti alueelta kun Neuvostoliitto valloitti sen vuonna 1944.
Elinvoimaisimpia vironruotsalaisyhteisöjä historiallisen Aibolandin alueella on Noarootsissa, jonka 900 asukkaasta 50 on ruotsalaisia. Noarootsin kunnassa on vuodesta 1997 lähtien ollut virallisena kielenä sekä viro että ruotsi. Lisäksi Tallinnassa on noin 200 vironruotsalaista.
Tärkeimpiä Aibolandin keskuksia olivat:
Vormsi (Årmse)
Riguldi (Rickul)
Tallinna (Reval)
Noarootsi (Nuckö)
Ruhnu (Runö)
Haapsalu (Hapsal)
Aiheesta muualla

Den Andra Stranden (Arkistoitu – Internet Archive)
Alain Portes

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alain Portes |  Alain Portes |  Alain Portes |  |
Maa:   Ranska
Miesten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | joukkuekilpailu |  |
Alain Portes (s. 31. lokakuuta 1961 Béziers) on ranskalainen entinen käsipalloilija. Hän kilpaili vuoden 1992 kesäolympialaisissa Barcelonassa ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Aholanvaaran hiidenkirnut

Juomapata, Suomen suurin hiidenkirnu.
Aholanvaaran hiidenkirnut on hiidenkirnuryhmä, joka sijaitsee Sallan kuntaan kuuluvassa Aholanvaaran kylässä Lapin maakunnassa. Ryhmään kuuluu tiettävästi Suomen suurin hiidenkirnu, jonka paikalliset ovat nimenneet Juomapadaksi, sekä kolme pienempää hiidenkirnua.
Vuonna 1996 Geologian tutkimuskeskus yhteistyössä Lapin ympäristökeskuksen kanssa tyhjensi Juomapadan vedestä ja tutki hiidenkirnua. Juomapata on soikea: sen halkaisija vaihtelee kolmestatoista metristä 15,5 metriin. Tarkkaa syvyyttä ei saatu selville, koska kirnun pohjalla oli lohkareikkoa. Lohkareikon reunasta on hiidenkirnun reunalle 9,5 metriä. Geologian tutkimuskeskus arvioi, että kirnun todellinen syvyys voi olla jopa yli 13 metriä. Joka tapauksessa Juomapata on tilavuudeltaan Suomen suurin hiidenkirnu. Se sijoittuu oletettavasti myös hyvin korkealle vertailtaessa maailman suurimpia hiidenkirnuja.
Juomapadan lisäksi Aholanvaarassa on kolme muuta hiidenkirnua, joiden halkaisijat vaihtelevat viidestä metristä kahteentoista metriin.
Aiheesta muualla

Visit Salla: Geologiset kohteet
Aled Jones

Aled Jones vuonna 2007.
Aled Jones MBE (s. 29. joulukuuta 1970) on walesilainen laulaja ja televisio- ja radiojuontaja. Aled Jones oli nuorena kuoropoika ja tuli tunnetuksi poikasopraanona. Jones vetäytyi laulamisesta 16-vuotiaana äänenmurroksen alkaessa. Jones levytti Walking in the Air -kappaleen ja single kipusi musiikkilistalla viidenneksi vuonna 1985. Vuonna 2016 Jonesin uusi One Voice -musiikkialbumi kipusi musiikkilistalle. Albumilla on duettoja vanhojen tallenteiden kanssa. Klassisen musiikin listalla albumi kipusi ykkössijalle. Jones on tiettävästi ainoa henkilö joka on julkaissut duettolevyn teini-ikäisen itsensä kanssa.
Albumit

Diolch â Chân (1983)
Ave Maria (1984)
Voices from the Holy Land (1985)
All Through The Night (1985)
Carols for Christmas (Christmas Album) (1985)
Aled Jones with the BBC Welsh Chorus (1985)
The Best of Aled Jones BBC Records (1985)
Faure: Requiem Bernstein: Chichester Psalms (1986)
Aled - Music from the TV Series (1986)
Where E'er You Walk (1986)
Pie Jesu (1986)
An Album of Hymns (1986)
Handel: Athalia (1986)
Sailing (1987)
The Best of Aled Jones 10 Records (1987)
The Very Best of Aled Jones (1988)
From the Heart (2000)
Aled (2002)
Hear My Prayer (2003)
Higher (2003)
The Christmas Album (2004)
A Journey with Aled Jones (2005)
Aled (Re-issue) (2005)
New Horizons (2005)
You Raise Me Up: The Best of Aled Jones (2006)
Reason to Believe (2007)
Aled Jones – The Ultimate Collection (2009)
Aled's Christmas Gift (2010)[21]
Forever (2011)
The Heart of It All (2014)
One Voice (2016)
One Voice at Christmas (2016)
One Voice: Believe (2017)
In Harmony (2018, Russell Watsonin kanssa)
Back in Harmony (2019)
Aibo

Aibo-robotti seuraamassa lapsen kädessään pitämää palloa
AIBO (Artificial Intelligence roBOt, tarkoittaa myös ”rakkaus” tai ”kiintymys” japaniksi) on Sonyn valmistama robottikoira. Ensimmäinen Aibo esiteltiin vuonna 1999, ja sen jälkeen siitä on valmistettu useita eri malleja. Aibo kykenee kävelemään, ”näkemään” kameran avulla, tunnistamaan puhuttuja käskyjä sekä oppimaan ja toimimaan toisten Aibojen kanssa.
Uusimmat robottikoiran versiot ovat avoimia kehittäjille, joten niille voi esimerkiksi opettaa uusia temppuja tai yhdistää ne älykodin muihin laitteisiin.
Aiheesta muualla

Sony AIBO Europe Official Website (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
AIBOnet (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Aksun prefektuuri

| Aksun prefektuuri (kiin>  阿克苏地区, Ākèsū Dìqū uiguuriksi ئاقسۇ ۋىلايىتى, Aqsu Wilayiti) |
| --- | --- |
 Aksun prefektuurin sijainti (punaisella) Sinkiangissa (oranssilla)
 Koordinaatit: 41°10′N, 80°15′E 
Valtio:  Kiina
Autonominen alue:  Sinkiang
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  128 099 km²
Väkiluku (2010):  2 370 809
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  843000
Suuntanumero(t):  0997
Rekisterikilpi:  新N
 
 www.aksu.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aksun prefektuuri (kiin. 阿克苏地区, Ākèsū Dìqū, uiguuriksi ئاقسۇ ۋىلايىتى, Aqsu Wilayiti) on prefektuuri Kiinan Sinkiangin uiguurien autonomisen alueen keskilänsiosassa. Prefektuurin pinta-ala on 128 099 neliökilometriä ja väkiluku 2,37 miljoonaa (2010). Prefektuurin päähallintopaikka on piirikuntatason kaupunki Aksu, jonka keskusta sijaitsee linnuntietä noin 670 kilometriä autonomisen alueen pääkaupunki Ürümqistä lounaaseen.
Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla prefektuuri jaetaan yhteen piirikuntatason kaupunkiin ja kahdeksaan piirikuntaan (numerointi kuten oheisessa kuvassa):
Galleria

Kumturan luolat Kuqan piirikunnassa.
Subashin temppelin rauniot Kuqan piirikunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aksun prefektuuri Wikimedia Commonsissa
Aksun prefektuurin hallinnollinen jako.
Adygeian lippu

Adygeian lippu
Adygeian lippu on Venäjään kuuluvan Adygeian tasavallan tunnus. Se hyväksyttiin Adygeian tasavallan viralliseksi lipuksi 23. maaliskuuta 1992. Lippu on kuitenkin paljon vanhempi, sillä se on peräisin jo 1830-luvulta.
Lipussa on vihreällä pohjalla 12 kultaista tähteä ja kolme kultaista nuolta. Tähdistä yhdeksän on kaaressa, joka kaartuu lipun reunoilta sen yläosaan ja loput kolme ovat kaaren alapuolella. Tähdet kuvaavat adygeiden 12 pääheimoa. Tähtikuvion alapuolella on kolme nuolta ristissä, jotka symboloivat rauhaa (toisen version mukaan 12 adygeiheimon liittoa). Vihreä taustaväri puolestaan symboloi islamia ja vapautta. Adygeian lipusta säädetyssä laissa on taustaväriksi määritelty akvamariinin vihreä (sinivihreä). Lipun leveyden suhde pituuteen on 1:2.
Tšerkessien kansallislippu on asettelultaan samanlainen kuin Adygeian lippu, mutta väritys on erilainen. Tšerkessien lipun tausta on keltainen ja tähdet ja nuolet ovat puolestaan punaisia.
Historia

Lähes nykyisenlaista lippua käytettiin jo 1830-luvulla. Tuolloin adygei-tšerkessit kävivät taistelua Venäjää vastaan, joka yritti valloittaa heidän kotimaansa. Britit tukivat jonkin verran adygei-tšerkessejä ja lähettivät maahan muun muassa skotlantilaisen opiskelijan David Urquhartin, joka suunnitteli Venäjän miehitystä vastaan taistelevan kansan symboliksi lipun vuonna 1834. Tässä lipussa oli vihreällä pohjalla seitsemän kultaista tähteä ja kolme kultaista nuolta ristissä. Lipun leveyden suhde pituuteen oli 2:3. Myöhemmin lippuun lisättiin viisi tähteä.
Vuosina 1917–1920 adygeillä oli käytössään lippu, joka jakaantui kahteen vaakakenttään, joista ylempi oli punainen ja alempi vihreä. Lipun keskellä oli valkoinen kuun sirppi ja tähti.
Saksan puolella Venäjää vastaan taistelleet kaukasialaiset käyttivät 1940-luvulla symbolinaan nykyisenlaista 12-tähtistä vihreäpohjaista lippua.
Aiheesta muualla

Maailman liput
Aasianhiirihaukka

| Aasianhiirihaukka |
| --- | --- |
 Aasianhiirihaukka Ukishimagaharan luonnonpuistossa Japanissa.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Alaheimo::  Hiirihaukat Buteoninae
Suku::  Hiirihaukat Buteo
Laji::  japonicus
Kaksiosainen nimi
 Buteo japonicus  Temminck & Schlegel, 1844 
 Aasianhiirihaukan levinneisyys
Alalajit
 B. j. burmanicus Hume, 1875  B. j. japonicus Temminck & Schlegel, 1844  B. j. oshiroi Nagahisa Kuroda, 1971  B. j. toyoshimai Momiyama, 1927 
Katso myös
   Aasianhiirihaukka Wikispeciesissä   Aasianhiirihaukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Aasianhiirihaukka (Buteo japonicus) on hiirihaukkojen sukuun kuuluva pienikokoinen haukkalaji, jota tavataan nimensä mukaisesti Aasiassa. Sitä on pidetty ja pidetään toisinaan edelleenkin yleisemmän hiirihaukan alalajina. Aasianhiirihaukasta itsestäänkin tunnetaan neljä alalajia, jotka eroavat toisistaan sekä ulkonäöltään että levinneisyydeltään.
Tuntomerkit > Koko ja ruumiinrakenne

Aasianhiirihaukka on pienikokoinen ja tanakka haukka; täysikasvuisena sen pituus vaihtelee 40 senttimetristä 59 senttimetriin. Koiraan paino on 630–810 grammaa ja naaraan 515–970 grammaa. Alalajit B. j. toyoshimai ja B. j. oshiroi ovat B. j. japonicusta pienikokoisempia ja lyhytsiipisempiä. Aasianhiirihaukan nokka on pieni ja hento ja pyrstö leveä ja lyhyt. Myös sen siivet ovat suhteellisen lyhyet ja leveät, ja sen siipiväli on 109–136 senttimetriä.
Tuntomerkit > Väritys

Täysikasvuisen aasianhiirihaukan väritys vaihtelee, mutta tyypillisesti yläpuoli on tummanruskea ja alapuoli luonnonvalkoinen tummanruskeilla laikuilla, jotka ulottuvat kyljistä tai reisistä alarintaan. Rinnassa on tyypillisesti vaihtelevia juovia ja pää on muita yläosia vaaleampi. Aasianhiirihaukalla on keltainen nokka, jonka kärki on harmaa. Täysikasvuisen haukan silmät ovat ruskeat, ja nuorella haukalla niiden väri vaihtelee vaaleanharmaasta vaaleanruskeaan. Kyljet ja reidet ovat tummat ja nilkat keltaiset.
Siiven alapuolen lentosulat ovat vaaleat ja peitinhöyhenet vaaleanruskeat. Käsisiiven sulat ovat valkeat ja kärjistään mustat. Pyrstön väritys vaihtelee harmaanruskeasta harmahtavan valkoiseen ja sen alaosa on vaalea harmailla juovilla. Nuori aasianhiirihaukka muistuttaa täysikasvuista, mutta sillä on vaaleampi iiris ja juovikkaampi pyrstö. Alalaji B. j. toyoshimai on yleensä B. j. japonicusta vaaleampi ja B. j. oshiroi tummempi sekä punertavampi.
Tuntomerkit > Samannäköiset lajit

Aasianhiirihaukka muistuttaa ulkonäöltään hyvin paljon hiirihaukkaa, jonka alalajinakin sitä on pidetty. Luonnossa voikin olla mahdotonta erottaa lajit varmasti toisistaan. Hiirihaukka on kuitenkin aasianhiirihaukkaa ruskeampi ja pyöreäsiipisempi. Lisäksi aasianhiirihaukalla on pidempi pyrstö.
Aasianhiirihaukka voidaan nopealla silmäyksellä sekoittaa myös hyvin samankokoiseen haarahaukkaan, varsinkin sen istuessa hiljaa sähköpylvään päällä vaanimassa saalista. Lajeilla on kuitenkin merkittäviä eroja, esimerkiksi haarahaukan pyrstö on pidempi ja lovipäinen. Lennossa aasianhiirihaukan siivet ovat leveät ja pyöreät kärjestä, haarahaukan taas pitkät ja leveät. Samannäköinen laji on myös piekana, jolla on aasianhiirihaukan tavoin vaalea alaosa ja tummat kyljet. Se on kuitenkin aasianhiirihaukkaa suurempi ja vaaleampi. Lisäksi aasianhiirihaukalta puuttuu piekanan höyhenten harmaus ja valkoinen pyrstön tyvi. Muita samannäköisiä lajeja ovat arohiirihaukka, mongolianhiirihaukka, idänmehiläishaukka, isotöyhtöhaukka sekä jalokotka.
Tuntomerkit > Lentäminen

Aasianhiirihaukka lentää hitain ja raskain siiveniskuin. Lennossa sen siivet ovat pyöreät kärjestä. Aasianhiirihaukka liitää siivet suorina poiketen muista hiirihaukoista, joiden siivet ovat liitäessä V-asennossa. Toisinaan se myös leijuu ilmassa lyhyitä aikoja.
Tuntomerkit > Ääntely

Aasianhiirihaukka ääntelee usein ja kaikkina vuodenaikoina. Sen kutsuääni on kovaääninen ”kiiii-kiiii” tai ”piijuu”, jota kuulee enimmäkseen lennossa. Aasianhiirihaukan ääntely kuulostaa samalla tavalla naukuvalta kuin hiirihaukan ääntely, mutta on sitä kovaäänisempää.
Levinneisyys, elinympäristö ja elintavat

Aasianhiirihaukkaa tavataan pesivänä itäisestä Siperiasta (Sahalin mukaan lukien) Japanin Hokkaidoon asti sekä talvehtivana Etelä- ja Kaakkois-Aasiassa. Alalaji B. j. toyoshimai on kotoperäinen Ogasawarasaarilla ja alalaji B. j. oshiroi Daitosaarilla. B. j. oshiroi saattaa olla hävinnyt. Aasianhiirihaukan elinympäristöä ovat metsät sekä metsäiset mäet ja laaksot. Se pesii yleensä havupuissa, mutta myös metsäisillä kallioilla.
Levinneisyys, elinympäristö ja elintavat > Ravinto

Aasianhiirihaukka käyttää ravinnokseen pikkunisäkkäitä, lähinnä jyrsijöitä, ja sille kelpaavat myös raadot. Aasianhiirihaukka vaanii usein saalistaan puiden tai sähköpylväiden päällä. Toisinaan sillä on myös tapana pysyä paikallaan ilmassa saalista tähyillen.
Taksonomia ja alalajit

Aasianhiirihaukan taksonomia on epäselvä. Laji luokiteltiin pitkään hiirihaukan (Buteo buteo) alalajiksi, kunnes se erotettiin omaksi lajikseen molekyylifylogeneettisten tutkimusten perusteella. Osa tutkijoista pitää aasianhiirihaukkaa edelleen hiirihaukan alalajina. Taksonomisia epäselvyyksiä on myös aasianhiirihaukan ja himalajanhiirihaukan (Buteo refectus) välillä. Himalajanhiirihaukan tieteellinen nimi oli alun perin B. burmanicus, mutta nykyisin burmanicus-nimi kuuluu yhdelle aasianhiirihaukan alalajeista.
Aasianhiirihaukasta tunnetaan neljä alalajia:
| --- | --- |
 B. j. burmanicus Hume, 1875  B. j. japonicus Temminck & Schlegel, 1844 :  B. j. oshiroi Nagahisa Kuroda, 1971  B. j. toyoshimai Momiyama, 1927 
Aasianhiirihaukan pää
Aasianhiirihaukka lennossa
Aasianhiirihaukka sähköpylvään päällä.
Aleksi Laine (jääkiekkoilija)

| Aleksi Laine> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. helmikuuta 1995 (ikä 29) Pori, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  80 kg
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Ässät (SM-liiga)
Aleksi Laine (s. 23. helmikuuta 1995 Pori) on suomalainen jääkiekkopuolustaja.
Ura

Laine on Porin Ässien oma kasvatti. Hän voitti C-nuorten SM-pronssia vuonna 2011 ja A-nuorten SM-pronssia kaudella 2013-2014. Laine debytoi Ässien SM-liigajoukkueessa kaudella 2013–2014. Hän pelasi ensimmäisen liigaottelunsa runkosarjan viimeisellä kierroksella 13. maaliskuuta 2014 vieraissa Pelicansia vastaan. Laine pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kaksi ottelua lainalla II-divisioonajoukkue Karhu HT:ssä. Noissa otteluissa hän hankki pistetililleen yhden syöttöpisteen.
Alexander Hacks

Alexander Hacks (n. 1705 Turku – 1. kesäkuuta 1740 Turku) oli suomalainen asianajaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija.
Hacksin vanhemmat olivat tulliylitarkastaja Johan Hacks (k. 1735) ja hänen toinen puolisonsa Margareta Wärdh. Hacks pääsi ylioppilaaksi 1722. Hän toimi Turun hovioikeudessa auskultanttina ja asianajajana.
Hacks kirjoitti ruotsin kielellä tilapäisrunoutta. Näissä runoissaan hän kuvasi humoristiseen sävyyn tunnettuja turkulaisia käyttäen parodioivaa suomen ja ruotsin sekakieltä. Runoja julkaistiin kahdessa kokoelmassa vuosina 1732 ja 1735 nimellä Eskolagubbens visor. Runot olivat hyvin suosittuja Suomessa ja niistä otettiin uusi painos vielä 1887.
Hacks oli naimisissa vuodesta 1739 Margareta Helena Rosenmüllerin kanssa.
Aiheesta muualla

SKS Biografiakeskus : Hacks, Alexander (k. 1740)
Eskolagubbens visor 1
Eskolagubbens visor 2
Ahvenjärvi (Orivesi, Talviainen)

| Ahvenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°44′58″N, 24°37′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  oja Äväntäjärveen 
Järvinumero:  35.724.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  145,2 m  
Rantaviiva:  1,045 km  
Pinta-ala:  3,396 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiAhvenjärvi 
Ahvenjärvi  on Pirkanmaalla Oriveden Talviaisissa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 3,4 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Kukkovuoren, Lautavuoren ja Huutikankaan välisessä painaumassa yhdessä Pienen Ahvenjärven kanssa. Järven länsirannoilla on jyrkkiä rinteitä, mutta muuten rannat ovat melko alavia. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Sen rannoille on rakennettu kaksi vapaa-ajan asuntoa, joille tulee tiet Talviaisista.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Äväntäjärven valuma-alueeseen (35.724) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 145,2 metriä mpy. Ahvenjärven ja Pienen Ahvenjärven välillä ei ole vesiyhteyttä. Ahvenjärveen on johdettu kaksi lyhyttä metsäojaa. Sen laskuoja lähtee lammen eteläpäästä kohti kaakkoa ja kuljettuaan Ahvensuon läpi se yhtyy 25 metriä alempana poikittaiseen johto-ojaan. Tämä laskee Äväntäjärven Isoon Kukkopohjaan.
Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa ei järvillä ollut vielä laskuojia eikä koko metsäalueelle ollut merkitty yhtään kaivettua ojaa. Mäen päällä sijaitsi pieni maatila, jota ei enää ole olemassa.
Alec Martinez

| Alec Martinez |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. heinäkuuta 1987 (ikä 37) Rochester, MI, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  Chicago Blackhawks
Sarja:  NHL
Pelinumero:  25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Manchester Monarchs (AHL) TPS (SML)   Los Angeles Kings (NHL)   Vegas Golden Knights (NHL)
NHL-varaus:  95. varaus, 2007 Los Angeles Kings
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Los Angeles Kings | 2012  |
|  | Los Angeles Kings | 2014  |
|  | Vegas Golden Knights | 2023  |
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tanska 2018 | jääkiekko |  |
Alec Martinez (s. 26. heinäkuuta 1987 Rochester, Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilja. Hän on pelipaikaltaan puolustaja ja edustaa NHL-joukkue Chicago Blackhawksia.
Martinez on voittanut Stanley Cupin kaksi kertaa Los Angeles Kingsin kanssa kausina 2011–2012 ja 2013–2014 sekä myöskin kerran Vegas Golden Knightsin riveissä kaudella 2022–2023.
Ura

Martinez syntyi Michiganin Rochesterissä, mutta pelasi varhaiset juniorivuotensa Kaliforniassa Santa Clara Blackhawksin ja San Jose Jr. Sharksin joukkueissa. Hän palasi sittemmin Rochesteriin ja kävi siellä Stoney Creek High Schoolia. Kauden 2004–2005 Martinez pelasi USHL-joukkue Cedar Rapids RoughRidersin riveissä, jossa hän voitti Clark Cupin keväällä 2005. Vuodet 2005–2008 Martinez kävi Miamin yliopistoa. Hän voitti siellä ensimmäisen kautensa 2005–2006 päätteeksi CCHA:n mestaruuden. Kahdella jälkimmäisellä kaudellaan Martinez oli Miamin yliopistojoukkueen tehokkain puolustaja. Viimeisen yliopistokautensa 2007–2008 päätteeksi hänet palkittiin CCHA:n parhaana puolustavana puolustajana ja valittiin sarjan ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Los Angeles Kings varasi Martinezin neljännellä kierroksella 95. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2007. Hän pelasi tämän jälkeen vielä yhden kauden Miamin yliopistojoukkueessa, kunnes siirtyi Kingsin organisaatioon kaudeksi 2008–2009. Martinez pelasi kauden kokonaan sen farmijoukkue Manchester Monarchsissa, AHL:ssä. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja Vjatšeslav Voinovin kanssa tehoilla 8+15=23. Kauden 2009–2010 Martinez pääsi aloittamaan Kingsin NHL-joukkueessa, missä hän näin ollen teki NHL-debyyttinsä kauden avausottelussa 3. lokakuuta 2009 vieraissa Phoenix Coyotesia vastaan. Martinez pelasi kauden aikana lopulta vain neljä NHL-ottelua ja suurin osa kaudesta kului Monarchsissa.
Kauden 2010–2011 Martinez aloitti Monarchsissa. Hänet kutsuttiin Kingsiin vierasotteluun 24. marraskuuta 2010 Montréal Canadiensia vastaan, jossa Martinez teki NHL-uransa avausmaalin Carey Pricen taakse. Yhteensä hänen NHL-tulokaskautensa toi 60 runkosarjaottelussa tehot 5+11=16 ja kuudessa playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Heinäkuussa 2011 Martinez teki kaksivuotisen jatkosopimuksen ja 1,475 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen Kingsin kanssa.
Martinez voitti kauden 2011–2012 päätteeksi Stanley Cupin. Lokakuussa 2012 hän teki NHL:n työsulun loppuun kattavan sopimuksen SM-liigajoukkue Turun Palloseuran kanssa.
Martinez voitti Stanley Cupin toisen kerran kaudella 2013–2014 Kingsin paidassa. Hän laukoi reboundista ratkaisevan jatkoaikamaalin Henrik Lundqvistin vartioimaan maaliin 5. finaaliottelussa.
Helmikuussa 2020 Kings kauppasi Martinezin Vegas Golden Knightsiin vaihdossa kahteen toisen kierroksen varausvuoroon.
Heinäkuussa 2021 Martinez teki Golden Knightsin kanssa kolmevuotisen ja arvoltaan 15,75 miljoonan dollarin jatkosopimuksen jonka cap hit on 5,25 miljoonaa dollaria.
Heinäkuussa 2024 Martinez teki vapaana agenttina Chicago Blackhawksin kanssa yksivuotisen ja neljän miljoonan d9llarin arvoisen sopimuksen.
Alleganyn piirikunta

Alleganyn piirikunta on kahden Yhdysvaltojen piirikunnan nimi
Alleganyn piirikunta, Maryland
Alleganyn piirikunta, New York
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Alleganyn piirikunta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Alexander Gustafsson

| Alexander Gustafsson |
| --- | --- |
 Gustafsson vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. tammikuuta 1987 (ikä 37) Arbogan kunta
Kansalaisuus:   Ruotsi
Vapaaottelija
Lempinimi:  The Mauler
Aktiivisena:  2007–
Pituus:  193 cm
Paino:  109 kg
Painoluokka:  alempi raskassarja (2007–2019) raskassarja (2020–)
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  nyrkkeily, paini, brasilialainen jujutsu
Seura:  Allstars Training Center (2013–) Alliance MMA
Tilastot
Ottelut:  25
Voitot:  18
– tyrmäyksellä:  11
– luovutuksella:  3
– päätöksellä:  4
Tappiot:  7
– tyrmäyksellä:  2
– luovutuksella:  3
– päätöksellä:  2
Aiheesta muualla
www.themauler.com
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten nyrkkeily.KP Cup  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten nyrkkeily.KP Cup  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten nyrkkeily.KP Cup  | Maa:   Ruotsi> Miesten nyrkkeily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Uppsala 2008 | +91 kg |  |
|  Kultaa | Uppsala 2009 | +91 kg |  |
Nuorten nyrkkeily
| Ruotsin mestaruuskilpailut  | Ruotsin mestaruuskilpailut  | Ruotsin mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | 2003 | alempi raskassarja |  |
Alexander Gustafsson (s. 15. tammikuuta 1987 Arbogan kunta) on ruotsalainen raskaansarjan vapaaottelija ja entinen amatööritason nyrkkeilijä. Hän otteli kahdesti UFC:n alemman raskaansarjan mestaruudesta. Ensin Jon Jonesia vastaan 2013 ja toisen kerran Daniel Cormieria vastaan 2015, mutta hävisi molemmilla kerroilla tuomariäänin. Nyrkkeilyssä Gustafsson voitti muun muassa Ruotsin nuorten mestaruuden ja KP Cupin kahdesti.
Muualla

Gustafsson on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä EA Sports UFC (2014), EA Sports UFC 2 (2016), EA Sports UFC 3 (2018) ja EA Sports UFC 4 (2020). Hän on myös ensimmäisen EA Sports UFC -pelin kansikuvassa yhdessä Jon Jonesin kanssa.