stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sergio Canales

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Sergio Canales Madrazo
Syntymäaika: 16. helmikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Santander, Kantabria, Espanja
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 179 senttimetriä
Paino: 65 kilogrammaa
Seura
Seura: Monterrey
Pelinumero: 10
Junioriseurat
2000–2008: Racing Santander
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2010 | Racing Santander B | 28 | (4) |
| 2008–2010 | Racing Santander | 32 | (6) |
| 2010–2012 | Real Madrid | 10 | (0) |
| 2011–2012 | → Valencia (laina) | 11 | (1) |
| 2012–2014 | Valencia | 32 | (2) |
| 2014–2018 | Real Sociedad | 135 | (10) |
| 2018–2023 | Betis | 164 | (30) |
| 2023– | Monterrey | 48 | (21) |
Maajoukkue
| 2019– | Espanja | 11 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. helmikuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. heinäkuuta 2023.
Sergio Canales Madrazo (s. 16. helmikuuta 1991 Santander, Kantabria, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa meksikolaista Monterreyta ja on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura > Racing Santander (2000–2010)

Canales on Racing Santanderin kasvatti. Hän liittyi seuraan vuonna 2000 pelattuaan aikaisemmin jalkapalloa koulunsa San Agustínin joukkueissa. Vuonna 2006 Deportivo La Coruña osti puolet Canalesin pelaajaoikeuksista osana kauppaa, jossa Pedro Munitis palasi Racingiin. Kauppaan kuuluivat myös Dudu Aouate ja Antonio Tomás, jotka matkasivat Deportivoon.
Canales teki ensiesiintymisensä Racingin edustusjoukkueessa 18. syyskuuta 2008 UEFA Cupin kotiottelussa Honkaa vastaan. Kaksi viikkoa myöhemmin hän pelasi ensimmäisen Primera Divisiónin ottelunsa Osasunaa vastaan. Kauden 2008–2009 aikana hän pelasi yhteensä kuudessa pääsarjaottelussa, mutta vietti suurimman osan kaudesta Segunda División B:ssä pelanneessa Racingin reservijoukkueessa.
Kaudella 2009–2010 Canales sai valmentaja Miguel Ángel Portugalin alaisuudessa enemmän vastuuta Racingin edustusjoukkueessa ja ratkaisi muun muassa 9. tammikuuta 2010 pelatun vierasottelun Sevillaa vastaan kahdella maalillaan. Seuraavana viikonloppuna hän onnistui ensimmäisen kerran maalinteossa El Sardinerolla ottelussa Valladolidia vastaan.
Seurajoukkueura > Real Madrid (2010–2012)

Kauden 2009–2010 jälkeen Canales siirtyi Real Madridiin, jonka kanssa hän teki kuusivuotisen sopimuksen helmikuussa 2010. Lehtitietojen mukaan madridilaisseura maksoi pelaajasta noin viiden miljoonan euron siirtokorvauksen. Alkuperäisten suunnitelmien mukaan hänen oli määrä palata kesällä 2010 Real Madridissa vietetyn harjoituskauden jälkeen lainasopimuksella kasvattajaseuraansa. Suunnitelmat kuitenkin muuttuivat, kun madridilaisseuran uusi päävalmentaja José Mourinho vakuuttui nuorukaisen taidoista ja halusi pitää hänet joukkueessaan.
Virallisen ensiesiintymisensä joukkueessa hän teki sarjakauden 2010–2011 avauskierroksella 29. elokuuta 2010 vieraissa Mallorcaa vastaan. Kokonaisuudessaan hänen ensimmäinen kautensa madridilaisseurassa sujui vähäisen vastuun merkeissä, saaden peliaikaa useimmiten vain otteluiden loppupuolella. Canales voitti ensimmäisen pokaalinsa ammattilaisurallaan, kun Real Madrid kaatoi Barcelonan Copa del Reyn loppuottelussa.
Seurajoukkueura > Real Madrid (2010–2012) > Lainalle Valenciaan (2011–2012)

Canales oli siirtymässä lehtitietojen mukaan Valenciaan kahden vuoden lainasopimuksella, jonka jälkeen hänen on tarkoitus palata takaisin omistajaseuraansa. Real Madrid olisi halunnut lainata hänet muualle Eurooppaan, mutta Canales itse halusi jäädä jatkamaan uraansa Espanjaan. Lainasopimus sisältää pykälän, mikä estää häntä pelaamasta omistajaseuraansa vastaan muissa kuin ystävyysotteluissa. Siirto sai lopulta vahvistuksen 4. elokuuta 2011.
Ensimmäisen maalinsa valencialaisseurassa hän teki 1. lokakuuta 2011 pelatussa ottelussa Granadaa vastaan. Myöhemmin saman kuukauden aikana pelatussa kotiottelussa Athletic Bilbaoa vastaan, Canales jouduttiin vaihtamaan pois kentältä kesken ottelun loukkaantumisen vuoksi. Ottelun jälkeen tehdyissä tutkimuksissa selvisi hänellä olleen polven eturistisiteen repeämä ja diagnoseissa hänen arvioitiin olevan poissa pelikentiltä seuraavat kuusi kuukautta. 26. maaliskuuta 2012 pitkän loukkaantumisjaksonsa jälkeen hän pääsi aloittamaan harjoittelun yhdessä muun joukkueen kanssa. Canales pelasi ensimmäisen ottelunsa tauon jälkeen 11. huhtikuuta 2012 Rayo Vallecanoa vastaan. Kuitenkin 26. huhtikuuta 2012 pelatussa Eurooppa-liigan ottelussa Atlético Madridia vastaan hän loukkasi polvensa uudelleen, ja joutui olemaan arvioiden mukaan sivussa uudet kuusi kuukautta.
Seurajoukkueura > Valencia (2012–2014)

19. heinäkuuta 2012 ilmoitettiin valencialaisseuran hankkineen Canalesin joukkueeseen pysyvällä siirrolla ja maksaneen hänestä 7,5 miljoonan euron siirtokorvauksen. Real Madridilla oli mahdollisuus ostaa hänet takaisin ensimmäisen kauden jälkeen 12,5 miljoonalla tai toisen kauden jälkeen 15 miljoonalla eurolla. 6. elokuuta 2012 hän solmi joukkueen kanssa kesään 2017 ulottuvan sopimuksen.
Toisen pitkän loukkaantumisjakson jälkeen Canales teki paluunsa pelikentille 23. tammikuuta 2013 pelatussa Copa del Reyn toisessa osaottelussa Real Madridia vastaan.
Seurajoukkueura > Real Sociedad (2014–2018)

Canales ei onnistunut pelaamaan itseään Valenciaan joulukuussa 2013 päävalmentajaksi tulleen Juan Antonio Pizzin suosioon. 30. tammikuuta 2014 Canales siirtyi nelivuotisella sopimuksella baskiseura Real Sociedadiin. Hänestä maksettiin 3,5 miljoonan euron siirtokorvaus. Hän teki ensiesiintymisensä joukkueessa 5. helmikuuta 2014 pelatussa Copa del Reyn välieräottelussa Barcelonaa vastaan.
Maajoukkueura

Canales on pelannut Espanjan nuorisomaajoukkueissa. Hän oli mukana muun muassa vuoden 2008 alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa, jossa Espanja voitti mestaruuden, sekä vuoden 2009 alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa.
Saavutukset

Real Madrid :
Copa del Rey: 2010–2011
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sergio Canales Wikimedia Commonsissa
Sergio Canalesin esittely Real Madridin virallisella sivustolla (espanjaksi)
Sergio Canalesin tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Arto Ikonen

Arto Tapani Ikonen (s. 27. huhtikuuta 1956 Hartola) on suomalainen pituushyppääjä. Kalevan kisoissa hän saavutti parhaimmillaan neljännen sijan. Tämä tapahtui Lappeenrannassa vuonna 1980. Lisäksi Ikoselle kertyi muutamia maaotteluedustuksia vuosina 1975–1979 parhaana saavutuksenaan Suomi–Ruotsi-maaottelun voitto 1979.
Ikonen on Heikki Mattilan ohella urheiluseura Joutsan Pommin menestyneimpiä pituushyppääjiä.. Pommia hän edusti vuodesta 1973 alkaen. Tätä ennen Ikonen edusti kasvattajaseuraansa Hartolan Voimaa.
22 (Taylor Swiftin kappale)

| ”22” Taylor Swift |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Red
 Studio : Conway Recording   (Los Angeles)   MXM   (Tukholma)
 Julkaistu: 22. lokakuuta 2012 (julkaisu albumilla)   12. maaliskuuta 2013 (single)
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tekijä(t): Taylor Swift   Max Martin   Shellback
 Tuottaja(t): Max Martin   Shellback
 Tyylilaji: pop, dancepop
 Kesto: 03.52
 Levy-yhtiö: Big Machine
Taylor Swiftin muut singlet
| ”I Knew You Were Trouble” 2012 | ”22” 2013 | ”Highway Don’t Care” 2013 |
22 on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale vuodelta 2012. Se on mukana studioalbumilla Red, joka julkaistiin 22. lokakuuta 2012. Kappaleen ovat säveltäneet Swift, Max Martin ja Shellback. Martin ja Shellback toimivat sen tuottajina.
”22” julkaistiin albumin neljäntenä singlenä 12. maaliskuuta 2013. Kappale menestyi hyvin kaupallisesti. Se oli Britannian singlelistan sijalla 9. Se oli listoilla 20 parhaan joukossa myös muun muassa Yhdysvalloissa, Irlannissa ja Kanadassa. Single on myynyt moninkertaista  platinaa Yhdysvalloissa, Australiassa ja Brasiliassa.
”22” on hyväntuulinen popkappale. Sanoitukset kertovat ystävyydestä ja elämästä 22-vuotiaana. Kappale on vaikuttanut siihen, että ihmiset ovat juhlineet 22. syntymäpäiväänsä aiempaa enemmän.
Swift julkaisi kappaleesta uuden levytyksen ”22 (Taylor’s Version)” vuonna 2021. Se julkaistiin  Red-albumin uudella versiolla Red (Taylor’s Version).
Tuotanto ja julkaisu

Swift kirjoitti kappaleen ruotsalaisten tuottajien Max Martinin ja Shellbackin kanssa. Martin ja Shellback toimivat sen tuottajina. He olivat mukana tekemässä myös albumin kappaleita ”We Are Never Ever Getting Back Together” ja ”I Knew You Were Trouble”.
”22” on hyväntuulinen ja nopeatempoinen popkappale. Kappale kertoo elämästä 22-vuotiaana. Swiftin mukaan tässä iässä tuntee epävarmuutta, mutta on samalla huoleton. Ihminen pystyy jo tekemään suunnittelemia, mutta elämässä on yhä paljon kysymysmerkkejä. Sanoituksissa lauletaan ”we’re happy, free, confused and lonely at the same time” (suom. ”olemme iloisia, vapaita, hämmentyneitä ja yksinäisiä samaan aikaan”).
Kappale kuvaa myös ystävyyttä ja toisen tukemista. Swift sai inspiraatiota kappaleeseen omista ystävistään, joiden kanssa hän vietti paljon aikaa.</ref>
”22” julkaistiin albumilla Red 22. lokakuuta 2012. Siitä tuli albumin neljäs virallinen radiosingle 13. maaliskuuta 2013. ”22” julkaistiin samalla rajoitetun painoksen CD-singlenä.
Swift julkaisi kappaleesta uuden levytyksen ”22 (Taylor’s Version)” vuonna 2021. Kappale on mukana  Red-albumin uudella versiolla Red (Taylor’s Version). Swift on levyttänyt vanhaa tuotantoaan uudelleen albumien oikeuksiin ja omistajuuteen liittyvän kiistan takia.
Musiikkivideo

Kappaleelle julkaistiin musiikkivideo, jonka ohjasi Anthony Mandler. Video kuvaa ystäväporukkaa juhlimassa ja hengailemassa rannalla. Myöhemmin Swift hyppää vaatteet päällä uima-altaaseen. Videossa esiintyy useita Swiftin tosielämän ystäviä. Rantakohtaukset kuvattiin Malibussa Kaliforniassa.
Live-esitykset

Swift esitti kappaleen useissa tapahtumissa markkinoidessaan albumia Red. Kappale oli osa vakituista ohjelmistoa The Red Tour -kiertueella 2013–2014 ja The Eras Tour -kiertueella 2023–2024. The Eras Tourin esitykseen kuului, että Swift antoi käyttämänsä hatun jollekin eturivin faneista, useimmiten lapselle.
Listasijoitukset

| Maa ja lista | Korkein sija |
| --- | --- |
 Australia (ARIA Charts): 21
 Brasilia (Billboard): 98
 Etelä-Afrikka (EMA, radio): 4
 Irlanti (IRMA) : 12
 Iso-Britannia (Britannian singlelista): 9
 Israel (Media Forest, radio): 4
 Japani (Billboard Japan Hot 100): 53
 Japani (Billboard Japan, Adult Contemporary Airplay): 45
 Kanada (Canadian Hot 100): 20
 Kanada (Canada CHR/Top 40): 16
 Kanada (Canada Hot AC): 11
 Libanon (Top 20): 14
 Skotlanti (OCC): 9
 Uusi-Seelanti (Recorded Music NZ): 23
 Yhdysvallat (Billboard Hot 100): 20

| Maa ja lista | Korkein sija |
| --- | --- |
 Australia (ARIA Charts): 27
 Iso-Britannia (suoratoisto): 49
 Kanada (Canadian Hot 100): 33
 Singapore (RIAS, Top Digital): 17
 Uusi-Seelanti (Recorded Music NZ): 36
 Yhdysvallat (Billboard Hot 100): 52
Global 200 (Billboard): 30
Myyntipalkinnot

| Maa | Sertifikaatti | Myöntäjä |
| --- | --- | --- |
|  Australia | 2x platinaa | Australian Recording Industry Association |
|  Brasilia | platinaa | Pro-Música Brasil |
|  Iso-Britannia | hopeaa | British Phonographic Industry |
|  Uusi-Seelanti | platinaa | Recorded Music NZ |
|  Yhdysvallat | 2x platinaa | Recording Industry Association of America |

| Maa | Sertifikaatti | Myöntäjä |
| --- | --- | --- |
|  Australia | platinaa | Australian Recording Industry Association |
|  Brasilia | kultaa | Pro-Música Brasil |
|  Iso-Britannia | hopeaa | British Phonographic Industry |
|  Uusi-Seelanti | kultaa | Recorded Music NZ |
Aiheesta muualla

22-musiikkivideo
22 (Taylor’s Version) -lyrikkavideo
| n k Taylor Swift |
| --- | --- |
 Diskografia  Palkinnot 
Studioalbumit:  Taylor Swift  Fearless  Speak Now  Red  1989  Reputation  Lover  Folklore  Evermore  Midnights  The Tortured Poets Department 
Uudelleen levytetyt albumit:  Fearless (Taylor’s Version)  Red (Taylor’s Version)  Speak Now (Taylor’s Version)  1989 (Taylor’s Version) 
Livealbumit:  Speak Now World Tour – Live  Lover (Live from Paris)  Folklore: The Long Pond Studio Sessions 
EP:t:  The Taylor Swift Holiday Collection  Beautiful Eyes 
Kappaleet:  Luettelo kappaleista  ”The 1”  ”22”  ”All Too Well”  ”Anti-Hero”  ”Back to December”  ”Bad Blood”  ”Begin Again”  ”Bejeweled”  ”Betty”  ”Blank Space”  ”Cardigan”  ”Carolina”  ”Change”  ”Christmas Tree Farm”  ”Coney Island”  ”Cruel Summer”  ”Delicate”  ”End Game”  ”Everything Has Changed”  ”Exile”  ”Eyes Open”  ”Fearless”  ”Fifteen”  ”Fortnight”  ”Getaway Car”  ”I Bet You Think About Me”  ”I Can Do It with a Broken Heart”  ”I Can See You”  ”I Don’t Wanna Live Forever”  ”I Knew You Were Trouble”  ”Is It Over Now?”  ”Karma”  ”The Lakes”  ”The Last Time”  ”Lavender Haze”  ”Look What You Made Me Do”  ”Love Story”  ”Lover”  ”The Man”  ”Me!”  ”Mean”  ”Message in a Bottle”  ”Mine”  ”New Romantics”  ”New Year’s Day”  ”No Body, No Crime”  ”Our Song”  ”Ours”  ”Out of the Woods”  ”Picture to Burn”  ”...Ready for It?”  ”Red”  ”Ronan”  ”Safe & Sound”  ”Shake It Off”  ”Should’ve Said No”  ”"Slut!"”  ”Sparks Fly”  ”The Story of Us”  ”Style”  ”Teardrops on My Guitar”  ”Tim McGraw”  ”Today Was a Fairytale”  ”We Are Never Ever Getting Back Together”  ”White Horse”  ”Wildest Dreams”  ”Willow”  ”You Belong with Me”  ”You Need to Calm Down” 
Kappaleet vierailevana artistina:  ”Highway Don’t Care”  ”The Joker and the Queen”  ”Renegade” 
Kappaleet muille artisteille:  ”This Is What You Came For” 
Videojulkaisut:  Speak Now World Tour – Live  City of Lover  Folklore: The Long Pond Studio Sessions  Taylor Swift: The Eras Tour 
Kiertueet ja konsertit:  Luettelo kiertueista  Fearless Tour  Speak Now World Tour  The Red Tour  The 1989 World Tour  Reputation Stadium Tour  The Eras Tour  City of Lover
Aleksandr Jerjomenko

| Aleksandr Jerjomenko |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1980 (ikä 44) Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Dinamo Moskova
Sarja:  KHL
Pelinumero:  20
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–
Aik. seurat:  HK Dynamo Moskova THK Tver HK Metšel Tšeljabinsk HK Amur Habarovsk HK Ak Bars Kazan HK Salavat Julajev Ufa
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kanada 2008 |  |  |
|  Kultaa | Sveitsi 2009 |  |  |
|  Hopeaa | Saksa 2010 |  |  |
|  Pronssia | Venäjä 2007 |  |  |
Aleksandr Vladimirovitš Jerjomenko (ven. Александр Владимирович Ерёменко, s. 10. huhtikuuta 1980 Moskova) on venäläinen jääkiekkomaalivahti. Hän on pelannut vuodesta 2011 KHL-joukkue Dinamo Moskovassa.
Jerjomenko oli voittamassa Venäjän maajoukkueen kahta peräkkäistä MM-kultaa vuosina 2008 ja 2009. Lisäksi hän voitti joukkueessa MM-hopeaa vuonna 2010 ja MM-pronssia vuonna 2007, jolloin hänellä oli myös turnauksen paras torjuntaprosentti (95,7).
Aiheesta muualla

Aleksandr Jerjomenko Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Aleksandr Jerjomenko Eurohockey.com. (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Andrei Markov (jääkiekkoilija)

| Andrei Markov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1978 (ikä 46) Voskresensk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  92 kg
Pelinumero:  79
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1995–2020
Aik. seurat:  Himik Voskresensk (RSL),   Dynamo Moskova (RSL),   Quebec Citadelles  (AHL)   Montreal Canadiens (NHL)   Ak Bars Kazan (KHL)
NHL-varaus:  162. varaus, 1998 Montreal Canadiens
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kanada 2008 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Venäjä 2007 | jääkiekko |  |
Andrei Viktorovitš Markov (ven. Андрей Викторович Марков, s. 20. joulukuuta 1978 Voskresensk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläis-kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän on pelannut NHL:ssä 990 peliä Montreal Canadiensin paidassa.
Maajoukkueura

Markov oli mukana Venäjän jääkiekkomaajoukkueessa vuoden 2008 MM-kilpailuissa, joissa joukkue voitti kultaa.
Ari Reunanen

| Ari Reunanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1984 (ikä 40) Huittinen, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  85 kg
Seurat:  TuTo Jukurit
Ari Reunanen (s. 28. huhtikuuta 1984 Huittinen) on entinen suomalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelasi mm. TuTossa. Nykyisin Reunanen toimii aktiivisesti politiikassa. Reunanen on toiminut muun muassa Demarinuorten liittohallituksessa ja työvaliokunnassa.
Reunanen oli ehdolla vuoden 2017 kunnallisvaaleissa. Reunanen sai 238 ääntä ja hänet valittiin Euran kaupunginvaltuutetuksi. Nykyisin Reunanen työskentelee Euran Yhteiskoulussa.
Ura

Juniorina Reunanen pelasi TPS:ssä. Juniorivuosien jälkeen hän siirtyi TuToon. Siellä hän pelasi kaksi kautta. Seuraavaksi Reunanen meni Jokipoikiin. Sielläkin hän pelasi kaksi kautta. Sitten tapahtui siirto Jukureihin. Seuraava kausi meni Hokissa. Kaudeksi 2008–2009 Reunanen palasi Jukureihin.
Akateemisen vapauden indeksi

Akateemisen vapauden indeksi (engl. Academic Freedom Index, AFi) on maailman eri maissa vallitsevaa akateemista vapautta kuvaava mittari. Indeksin rakenne ja periaatteet kuvattiin vuonna 2017. Pääosan maailman maista kattavan indeksin ensimmäisen version julkaisivat maaliskuussa 2020 saksalainen ajatuspaja Global Public Policy Institute (GPPi) yhteistyössä ruotsalaisen Göteborgin yliopiston puitteissa toimivan Varieties of Democracy (V-Dem) -instituutin kanssa. Laajassa yhteistyöverkostossa oli mukana myös saksalaisyliopisto FAU Erlangen-Nürnberg ja newyorkilainen Scholars at Risk -verkosto. Indeksin toinen versio julkistettiin maaliskuussa 2021, kolmas versio 2022, neljäs versio 2023 ja viides 2024.
Akateemisen vapauden maakohtainen indeksiarvo vaihtelee välillä 0–1. Indeksiluku 1 edustaa akateemisen vapauden teoreettista maksimia ja minimiarvo 0 akateemisen vapauden puuttumista. Vuonna 2022 julkaistun, vuoden 2020 tilannetta kuvaavan vertailun korkein indeksiarvo oli 0,972 (Uruguay) ja heikoin 0,011 (Pohjois-Korea).
Akateemisen vapausindeksin muodostaminen

Mittarin ensimmäisen, vuoden 2020 julkaisun luvut perustuvat kahdeksaan osatekijään, joista kolme perustuu dokumenttilähteisiin ja viisi on maakohtaisten asiantuntijoiden määrittelemää. Asiantuntija-arvioita tehtiin vuonna 2020 julkaistussa listauksessa 110 000 kappaletta, ja niiden laatimiseen osallistui 1 810 tyypillisesti korkeakoulutuksen piirissä toimivaa maakohtaista asiantuntijaa. Vuoden 2022 raportin tekemiseen osallistui 2 056 maakohtaista asiantuntijaa, jotka antoivat yhteensä 132 302 asiantuntija-arviota viidestä akateemisen vapauden osatekijästä. AFi-arvot on suunniteltu päivitettävän vuosittain.
Kirjallisisiin lähteisiin pohjautuvat osatekijät:
akateemisen vapauden suoja perustuslaissa
kansainvälinen laillinen sitoumus akateemiseen vapauteen (the International Covenant on Economic, Social and Cultural Rights)
yliopistojen olemassaolo tarkasteluvuonna
Asiantuntija-arviot koostuvat viidestä akateemisen vapauden osatekijästä, jotka kukin saavat pisteluvun 0-4. Vaikka oppilaitosten ja tieteenalojen välillä voi olla suuria eroja akateemisen vapauden kussakin osatekijässä, arvioijia pyydettiin pisteyttämään osatekijöitä keskimäärin koko maassa. Indeksiä varten arvioidut osatekijät ovat:
tutkimuksen ja opetuksen vapaus,
akateemisen vaihdon ja tietämyksen levittämisen vapaus,
yliopistojen institutionaalinen autonomia,
kampusten eheys (yliopistotilojen, oppimisympäristöjen ja tietojärjestelmien avoimuus/vapaus),
akateemisen ja kultturellisen ilmaisun vapaus.
Arviot yhdistetään bayesilaisella faktorianalyysimallilla maakohtaisiksi AFi-indeksiluvuiksi (asteikolla 0–1).
Akateemisen vapauden vuosimuutokset

Indeksijulkaisun ensimmäinen versio esittelee AFi:n yleismaailmallista kehitystä vuosina 1900–2019. Esimerkiksi toisen maailmansodan vuosina maailmanlaajuisen akateemisen vapauden  osatekijät heikkenivät merkittävästi. Maakohtaisia esimerkkejä annetaan joillekin valtioille (Irlanti, Turkki, Unkari, Egypti, Saksa) vuosille 1920–2019. Maiden välillä indeksin ajalliset muutokset poikkeavat huomattavasti toisistaan esimerkiksi 1930-luvun ja 1940-luvun alkuvuosina (Saksassa voimakas AFi:n heikkeneminen, Irlannissa rauhallista nousua, Egyptissä melko tasaista) ja muiden poliittisten päätösten ja tekijöiden seurauksena (AFin voimakas maailmanlaajuinen kasvu 1975–1990; maakohtaisesti tähän voi olla suuriakin poikkeamia).
Tuoreemmassa aineistossa näkyy esimerkiksi Intian ja Brasilian akateemisen vapauden huomattava heikkeneminen 2010-luvulla. Vuoden 2022 julkaisun mukaan akateeminen vapaus olisi heikentynyt vuosien 2011  ja 2021 välillä maailmassa hyvin laajalti. Raportin mukaan tämä on yhteydessä autokratian kasvuun ja sananvapauhden heikkenemiseen samana tarkastelujaksona. Huomattava akateemisen vapauden pudotus olisi tämän mittarin mukaan tapahtunut vuosikymmenessä esimerkiksi Hongkongissa (yli 0,5 indeksipistettä), Brasiliassa, Turkissa ja Thaimaassa (yli 0,4 pistettä) sekä Venäjällä (yli 0,2 pistettä). Tilastollisesti heikompaa akateemisen vapauden pienenemistä indeksi osoitti myös useiden länsimaiden, kuten Britannian ja Yhdysvaltojen akateemisessa vapaudessa.
Akateemisen vapauden maaindeksit

Akateemisen vapauden indeksit voidaan esittää luettelona (alla) tai maailmankartalla värikoodattuna esimerkiksi tasoluokittain. Akateemisen vapauden indeksit voidaan ryhmitellä esimerkiksi viiteen tasoluokkaan A-E, jossa suuren vapauden maat edustavat luokkaa A (AFi 0,8-1,0), tyydyttävän vapauden maat luokkaa B (AFi 0,6-0,8), välttävän vapauden maat luokkaa C (AFi 0,4-0,6), heikon vapauden maat luokkaa D (AFi 0,2-0,4) ja akateemista vapauden suurta puutetta E-luokan maat (AFi 0,0-0,2).
Maailman kymmenestä väkirikkaimmista maista - akateemisen vapauden parhaaseen A-luokkaan vuonna 2021 kuului Nigeria, tyydyttävään B-luokkaan Indonesia, Meksiko ja Yhdysvallat, välttävään C-luokkaan Pakistan, heikkoon D-luokkaan Bangladesh, Brasilia, Intia ja Venäjä sekä ala-arvoiseen E-luokkaan Kiina.
Aiheesta muualla > Kansainvälisiä sopimuksia akateemisesta vapaudesta, esimerkkejä

Recommendation concerning the Status of Higher-Education Teaching Personnel (11 Nov. 1997) (englanniksi) (unesco.org)
The Magna Charta Universitatum (englanniksi) (magna-charta.org)
Ari Kaperi

Ari Kaperi (s. 1. tammikuuta 1960 Tampere) on pitkäaikainen Nordean pankinjohtaja ja Nordean varatoimitusjohtaja 2008-2022. Kaperi jäi helmikuussa 2022 Nordeasta eläkkeelle. Tuolloin Kaperi oli Nordean varatoimitusjohtaja, Suomen toimintojen toimitusjohtaja ja johtokunnan jäsen,
Kaperi valmistui kauppatieteen maisteriksi Tampereen yliopistosta 1985. Hän työskenteli Suomen Yhdyspankissa eri tehtävissä vuodesta 1985. Vuosina 1998–2001 hän oli vakuutusyhtiö Pohjolan palveluksessa mutta palasi Nordeaan yritys- ja yhteisöasiakkaiden liiketoimintayksikköön. Vuodet 2006–2008 hän toimi keski- ja läntisen Suomen aluepankin johtajana. Nordea-konsernin johtokuntaan hänet nimitettiin 2008.
Kaperi on pelannut jääkiekkoa, ja hänet valittiin vuoden juniorijääkiekkoilijaksi 1978. Hän oli voittamassa nuorten EM-kultaa 1978.