stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Colin Powell
Lapsuus ja nuoruus

Colin Luther Powell syntyi 5. huhtikuuta 1937 mustien asuinalueella Harlemissa, New Yorkissa. Hänen vanhempansa olivat jamaikalaiset siirtolaiset Maud Ariel (o.s. McKoy) ja Luther Theophilus Powell. Hänellä on myös skottijuuria.
Powell kasvoi Etelä-Bronxissa ja opiskeli Morris High Schoolissa, joka on entinen julkinen koulu Bronxissa. Lukiosta hän valmistui vuonna 1954. Kouluaikoinaan hän työskenteli vauvatarvikeliikkeessä, jonka omistajilta hän oppi jonkin verran jiddišin kieltä. Hän valmistui New Yorkin City Collegesta pääaineenaan geologia. George Washingtonin yliopistosta hän valmistui kauppatieteiden maisteriksi (MBA) vuonna 1971.
Powellin vanhemmat äänsivät tämän nimen /ˈkɑlɪn/, mutta itse hän alkoi käyttää muotoa /ˈkoʊlɪn/ lapsuudessaan toisen maailmansodan lentäjäsankari Colin P. Kelly Jr:n mukaan. Nykyään käytetään Powellin itse suosimaa ääntämistapaa.
Sotilasura

Powell kävi reserviupseerikurssin (ROTC) collegen yhteydessä ja on kuvaillut tätä aikaa yhdeksi elämänsä parhaimmista kokemuksista. Hän koki löytäneensä oman alansa ja "itsensä". Kadetti Powell liittyi Pershing Rifles -yhdistykseen, joka on reserviupseerikurssin oppilaiden veljeskunta ja sulkeisharjoitusjoukkue (drill team). Vielä kenraalina toimiessaan Powell piti pöydällään kynää, jonka hän oli voittanut sulkeiskilpailuissa. (Drilling on yhdysvaltalainen sulkeisharjoittelutapa, jossa kiväärin pyörittäminen ja käsittely yhdistetään rytmikkäästi voimistelun tapaisiin liikkeisiin.) Valmistuttuaan City Collegesta vänrikki Powell sai viran Yhdysvaltain armeijasta. Tästä alkoi 35 vuoden ammattisotilaan ura, jonka aikana hänellä oli useita komentajuuksia ja päällikkyyksiä eri osastoissa ja esikunnissa kohoten aina lopulta kenraalin arvoon.
Powell toimi Yhdysvaltain armeijassa kapteenina Vietnamin sodan aikana. Vuosina 1962-1963 hän toimi sotilasneuvonantajana Etelä-Vietnamin armeijassa. Powell haavoittui Vietkongin hallinnoimalla alueella astuttuaan punji-ansaan. Powell palasi Vietnamiin majurina vuonna 1968 palvellen 23. jalkaväkidivisioonassa esikuntapäällikön adjutanttina. Majuri Powell määrättiin selvittämään 11. kevyen jalkaväkirykmentin sotilaan Tom Glenin lähettämän kirjeen, jossa sivuttiin My Lain tapahtumia. (Glenn ei itse tiennyt tarkkaan My Lain tapahtumista.) Raportissaan Powell totesi, että kirjeen kuvaillut tapahtumista vain osoittavat sen, että "yhdysvaltalaisten sotilaiden ja vietnamilaisen väestön välit ovat erinomaiset". Myöhemmin jotkut ovat pitäneet tätä My Lain tapahtumien "valkopesuna" ja piilotteluna, mikä aiheutti huhuja siitä, että Powell olisi ollut osallisena My Lain verilöylyyn. Toukokuussa 2004 Larry Kingin haastattelussa Powell sanoi: "Tarkoitan, että olin yksikössä, joka oli vastuussa My Laista. Tulin sinne My Lain tapahtumien jälkeen. Sodassa tällaisia hirveyksiä on tapahtunut aina ja tulee jatkossakin tapahtumaan, mutta ne ovat aina valitettavia."
Hallintotehtävissä

Tuore everstiluutnantti ja kauppatieteiden maisteri pääsi mukaan vuonna 1972 Nixonin hallinnon alaisuudessa White House Fellowship-koulutukseen, joka on erittäin arvostettu ja valikoiva ohjelma lahjakkaille nuorille valkoisen talon tuleville virkamiehille. Se on hyvin tärkeä sisäänpääsyreitti Valkoisen talon hallintoon ja kansakunnan tulevien johtajien koulutusohjelma. Presidentin kanslian hallinto- ja budjettiosastolla (Office of Management and Budget) hän toimi vuoteen 1973 asti. Tämän jälkeen vuosina 1973-1974 hän palveli pataljoonan komentajana Etelä-Koreassa. Vuonna 1976 hän valmistui sotakorkeakoulusta (National War College) ja tämän jälkeen hän toimi 101. laskuvarjojääkäridivisioonan 2. prikaatin komentajana (the 2nd Brigade, 101st Airborne Division (Air Assault)) Fort Campbellissa Kentuckyssa sekä muissa päällikkötehtävissä Fort Carsonissa Coloradossa ja Fort Leavenworthissa Kansasissa.
Vuosina 1979-1981 Powell toimi presidentti Jimmy Carterin hallinnossa energiaministerin avustajana ja apulaispuolustusministerin vanhempana sotilasneuvonantajana. Tämän jälkeen hän toimi presidentti Ronald Reaganin hallinnossa puolustusministeriön alaisuudessa sotilasneuvonantajana ja vuosina 1983-1986 puolustusministeri Caspar Weinbergerin vanhempana sotilasneuvonantajana. Tänä aikana hän oli vuonna 1983 toteuttamassa Grenadan miehitystä ja vuonna 1986 Yhdysvaltain ilmaiskuja Libyaan.
Kenraaliluutnanttina Powell siirtyi vuonna 1987 Frankfurtiin Länsi-Saksaan Yhdysvaltain armeijan 5. armeijakunnan (U.S. Army's V Corps) komentajaksi. Komentajuus jäi lyhytaikaiseksi, kun 23. marraskuuta 1987 Powell nimitettiin Reaganin kansallisen turvallisuuden neuvonantajaksi, jona hän toimi 20. tammikuuta asti 1989. Saman vuoden huhtikuussa hänet ylennettiin George H. W. Bushin määräyksellä kenraaliksi ja hän ehti toimia lyhyen aikaa Yhdysvaltain asevoimien komentajana, kunnes 1. lokakuuta 1989 Powellista tuli puolustushaarakomentajien neuvoston puheenjohtaja. Tuona aikana Powellin viimeinen suuri operaatio oli Persianlahden sotatoimien johtaminen vuonna 1991. Kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1993 kenraali Powell jäi eläkkeelle armeijan palveluksesta.
Hallintotehtävissä > Ylennykset

vänrikki: 9. kesäkuuta 1958
luutnantti: 30. joulukuuta 1959
kapteeni: 2. kesäkuuta 1962
majuri: 24. toukokuuta 1966
everstiluutnantti: 9. heinäkuuta 1970
eversti: 1. helmikuuta 1976
prikaatikenraali: 1. kesäkuuta 1979
kenraalimajuri: 1. elokuuta 1983
kenraaliluutnantti: 26. maaliskuuta 1986
kenraali: 4. huhtikuuta 1989
Politiikassa

Vuoden 2000 presidentinvaalikampanjassa Powell oli George W. Bushin ulkopoliittinen neuvonantaja. Voittonsa jälkeen Bush nimitti Powellin ulkoministeriksi. Senaatti vahvisti valinnan yksimielisesti. Ulkoministeriaikanaan Powellista tuli vähiten matkustanut ulkoministeri 30 vuoteen.lähde? Syyskuun 11. päivän terroritekojen jälkeen Powellin roolista tuli tärkeä muiden maiden kanssa, ylläpitääkseen kestävän aseman terrorisminvastaisessa sodassa.
Yhdysvaltojen valmistautuessa hyökkäämään Irakiin Irakin sodan alkaessa Powell edusti Bushin hallintoa, ja koetti koota maansa rinnalle kansainvälistä liittoumaa esittäen myös virheellisiä väittämiä Irakin joukkotuhoaseista. Helmikuussa 2003 Powell kertoi YK:n turvallisuusneuvostolle, että Saddam Husseinilla on biologisia aseita ja että Irak valmistelee ydinaseita. YK ei lähtenyt mukaan hyökkäykseen, vaan Yhdysvallat eteni yksin. Powell ilmoitti luopuvansa ulkoministerin paikasta marraskuussa 2004, kun Bush oli valittu toiselle presidenttikaudelle.
Powell tuki demokraattien Barack Obamaa sekä vuoden 2008 että vuoden 2012 vaaleissa. Vuoden 2016 vaaleissa Powell sai kolme valitsijamiesääntä Washingtonin osavaltiosta.
Haastattelussa vuonna 2021 Powell ilmoitti, ettei ole enää republikaani.
Presidentti Ronald Reagan Powellin kanssa vuonna 1988.
Powell, kansallisen turvallisuuden neuvonantaja Condoleezza Rice ja puolustusministeri Donald Rumsfeld kuuntelemassa presidentti George W. Bushin puhetta.
1865

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

25. tammikuuta – tanskalainen räätäliyritys C.L. Seifert perustettiin.
6. helmikuuta – Suomessa annettiin Keisarillisen Majesteetin Armollinen Asetus kunnallishallituksesta eli vuoden 1865 kunnallisasetus.
8. helmikuuta – Gregor Mendel esitteli Brünnin luonnontieteellisessä yhdistyksessä risteytyskokeitaan.
9. huhtikuuta – Yhdysvaltojen sisällissota päättyi.
15. huhtikuuta – John Wilkes Booth ampui Yhdysvaltain presidentti Abraham Lincolnin.
10. kesäkuuta – Richard Wagnerin ooppera Tristan ja Isolde ensiesitettiin Münchenissä
5. heinäkuuta – William Booth perusti The Christian Mission -järjestön (nyk. Pelastusarmeijan).
19. elokuuta – Tampereella 18 puutaloa tuhoutui kaupungin keskustassa raivonneessa tulipalossa kokonaan ja kuusi taloa osittain. Yli 500 ihmistä jäi kodittomiksi. Palo alkoi kauppias Hildénin halkovajasta Kauppakatu 10:ssä ja levisi yli kadun aina Rantakadulle (nykyinen Satamakatu) saakka.
4. lokakuuta – Suomen tilastovirasto perustettiin. Virasto vakinaistettiin 1870 ja sen nimeksi tuli 1884 Tilastollinen Päätoimisto ja 1971 Tilastokeskus.
7. marraskuuta – Suomi siirtyi hopeakantaan ja ainoiksi laillisiksi rahoiksi tulivat hopeamarkka ja hopearupla. Suomen Pankin setelit voitiin tarvittaessa vaihtaa hopeaan mutta Venäjän paperiruplia ei Suomen Pankki vaihtanut hopeaan. Suomi siirtyi kultakantaan 1878.
24. marraskuuta – Tyrnävän vanha kirkko paloi tuhopolttajan sytyttämänä.
10. joulukuuta – Leopold II:sta tuli Belgian kuningas.
18. joulukuuta – Orjuus kiellettiin Yhdysvalloissa lopullisesti perustuslain 13. lisäyksellä.
24. joulukuuta – Yhdysvalloissa perustettiin salaseura Ku Klux Klan, jonka tavoitteena oli säilyttää valkoisten mahti etelävaltioissa.
Ranska, Italia, Belgia ja Sveitsi perustivat Latinalaisen rahaliiton.
Ensimmäinen mustaihoinen piispa valittiin Nigeriassa.
Alavuden, Huittisten, Hollolan, Iin, Iitin, Ilmajoen, Kalajoen, Kangasalan, Kankaanpään, Kortesjärven, Kuhmon, Kärkölän, Lappajärven, Lapuan, Merikarvian, Muhoksen, Oriveden, Oulaisten, Padasjoen, Pudasjärven, Pyhäjoen, Simon, Suonenjoen, Toholammin, Tyrnävän, Töysän, Utajärven, Vihannin ja Ylistaron kunnat perustettiin.
Syntyneitä > Tammikuu–maaliskuu

2. tammikuuta – William Lyon Phelps, yhdysvaltalainen kirjailija, kriitikko ja tutkija (k. 1943)
7. tammikuuta – Ernst Lampén, suomalainen opettaja, matkakirjailija ja toimittaja (k. 1938)
12. tammikuuta – Herman Schalin, suomalainen liikemies (k. 1954)
14. tammikuuta – Ingeborg Hymander, suomalainen pianopedagogi (k. 1938)
19. tammikuuta – Valentin Serov, venäläinen taidemaalari (k. 1911)
20. tammikuuta – Wilhelm Ramsay, suomalainen geologi, mineralogi ja professori (k. 1928)
25. tammikuuta – Elisabet Saksi-Altenburg, Venäjän suuriruhtinas Konstantin Konstantinovitš Romanovin puoliso (k. 1927)
26. tammikuuta – Axel Wallengren, "Falstaff, fakir", ruotsalainen runoilija ja toimittaja (k. 1896)
27. tammikuuta – Ferdinand Feyerick, belgialainen miekkailija ja olympiamitalisti (k. 1920)
28. tammikuuta – K. J. Ståhlberg, Suomen tasavallan ensimmäinen presidentti (k. 1952)
31. tammikuuta – Henri Desgrange, ranskalaisen sanomalehden päätoimittaja ja Tour de Francen perustaja (k. 1940)
31. tammikuuta – Tihon, alk. Vasili Ivanovitš Bellavin, Venäjän ortodoksisen kirkon patriarkka (k. 1925)
4. helmikuuta – Charles Bally, sveitsiläinen kielitieteilijä (k. 1947)
11. helmikuuta – Heikki Jalonen, suomalainen piirisihteeri ja SDP:n kansanedustaja (k. 1932)
13. helmikuuta – Dugald C. Jackson, yhdysvaltalainen sähköinsinööri (k. 1951)
13. helmikuuta – Lionel William Wiglesworth, englantilainen lintutieteilijä (k. 1901)
15. helmikuuta – Emil Kraepelin, saksalainen psykologi (k. 1926)
16. helmikuuta – Anastasio Alfaro, costaricalainen eläintieteilijä, geologi ja tutkimusmatkailija (k. 1951)
19. helmikuuta – Sven Hedin, ruotsalainen maantieteilijä ja tutkimusmatkailija (k. 1952)
19. helmikuuta – Ferdinand Löwe, itävaltalainen säveltäjä (k. 1925)
24. helmikuuta – Aino Malmberg, suomalainen kirjailija ja sosialistinen poliitikko (k. 1933)
27. helmikuuta – Timothée Jordan, brittiläinen kriketinpelaaja ja olympiamitalisti
27. helmikuuta – Jacques Mieses, saksalainen shakinpelaaja (k. 1954)
1. maaliskuuta – Hjalmar Meissner, suomalainen kapellimestari (k. 1940)
3. maaliskuuta – Hedvig von Schantz, suomenruotsalainen runoilija (k. 1942)
4. maaliskuuta – George Macdonogh, brittiläinen kenraali (k. 1942)
12. maaliskuuta – Edoardo Garbin, italialainen oopperalaulaja (k. 1943)
16. maaliskuuta – Elsa Pliekšāne (”Aspazija”), latvialainen runoilija ja näytelmäkirjailija (k. 1943)
17. maaliskuuta – Gabriel Narutowicz, Puolan presidentti (k. 1922)
22. maaliskuuta – Gustav-Adolf Sjöberg, ruotsalainen ampumaurheilija (k. 1937)
23. maaliskuuta – Paul Hymans, belgialainen poliitikko ja Kansainliiton yleiskokouksen puheenjohtaja (k. 1941)
24. maaliskuuta – Gustaf Adolf Lindberg, ruotsalainen arkkitehti (k. 1906)
27. maaliskuuta – Alessandro Verde, italialainen katolinen kardinaali (k. 1958)
30. maaliskuuta – Heinrich Rubens, saksalainen fyysikko (k. 1922)
Syntyneitä > Huhtikuu–kesäkuu

1. huhtikuuta – Richard Adolf Zsigmondy, vuoden 1925 Nobelin kemianpalkinnon saanut unkarilais-itävaltalainen kemisti ja vuorikiipeilijä (k. 1929)
8. huhtikuuta – Ernst Gråsten, suomalainen pankinjohtaja (k. 1942)
9. huhtikuuta – Erich Ludendorff, saksalainen kenraali (k. 1937)
10. huhtikuuta – Lilli Kurikka, suomalainen näyttelijä ja laulaja (k. 1928)
13. huhtikuuta – Gregorio Diamare, italialainen katolinen piispa (k. 1945)
15. huhtikuuta – Benjamin Guggenheim, yhdysvaltalainen kaivosmagnaatti (k. 1912)
16. huhtikuuta – Henry Chauvel, australialainen sotilaskomentaja ja kenraali (k. 1945)
23. huhtikuuta – Georg Wasastjerna, suomalainen arkkitehti (k. 1915)
26. huhtikuuta – Akseli Gallen-Kallela, suomalainen taidemaalari (k. 1931)
28. huhtikuuta – Charles W. Woodworth, yhdysvaltalainen entomologian professori (k. 1940)
1. toukokuuta – Erik Lindh, suomalainen kilpapurjehtija (k. 1914)
8. toukokuuta – Niilo Helander, suomalainen liikemies, valtiopäivämies ja kunnallisneuvos (k. 1930)
8. toukokuuta – Iisakki Saha, suomalainen kultaseppä, konsuli ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja (k. 1924)
11. toukokuuta – Tahvo Riihelä, suomalainen nuorsuomalaisten kansanedustaja (k. 1914)
16. toukokuuta – William Koskelin, suomalainen agronomi, pankinjohtaja, kunnallisneuvos ja nuorsuomalaisten kansanedustaja (k. 1957)
20. toukokuuta – Matti Oja, suomalainen Maalaisliiton kansanedustaja (k. 1934)
20. toukokuuta – William Kavanaugh Oldham, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko (k. 1938)
25. toukokuuta – Fredrik August II, Saksin kuningaskunnan viimeinen kuningas 1904–1918 (k. 1932)
25. toukokuuta – John R. Mott, vuoden 1946 Nobelin rauhanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen järjestöjohtaja (k. 1955)
25. toukokuuta – Pieter Zeeman, vuoden 1902 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut hollantilainen fyysikko (k. 1943)
28. toukokuuta – Oliver Eronen, suomalainen torppari, kyläkauppias ja SDP:n kansanedustaja (k. 1939)
31. toukokuuta – Heikki Lindroos, suomalainen prokuristi ja SDP:n kansanedustaja (k. 1915)
31. toukokuuta – Ernst Löfström, suomalainen kenraali (k. 1937)
6. kesäkuuta – Ernst Krogius, suomalainen lakimies, laivanvarustaja, kilpapurjehtija ja urheiluvaikuttaja (k. 1955)
6. kesäkuuta – Carl Metzger, saksalainen metsätieteilijä ja diplomaatti (k. 1950)
9. kesäkuuta – Albéric Magnard, ranskalainen säveltäjä (k. 1914)
9. kesäkuuta – Carl Nielsen, tanskalainen säveltäjä ja kapellimestari (k. 1931)
9. kesäkuuta – William Wilton, skotlantilainen jalkapallovalmentaja (k. 1920)
12. kesäkuuta – Anders Beer Wilse, norjalainen valokuvaaja (k. 1949)
13. kesäkuuta – William Butler Yeats, vuoden 1923 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut irlantilainen runoilija ja draamakirjailija (k. 1939)
19. kesäkuuta – Alfred Hugenberg, saksalainen yrittäjä ja poliitikko (k. 1951)
22. kesäkuuta – Julius Sundblom, ahvenanmaalainen toimittaja ja poliitikko (k. 1945)
28. kesäkuuta – Otto Julius Bierbaum, saksalainen kirjailija (k. 1910)
29. kesäkuuta – Shigechiyo Izumi, japanilainen aikoinaan maailman vanhin ihminen (k. 1986)
Syntyneitä > Heinäkuu–syyskuu

3. heinäkuuta – Yrjö V, Ison-Britannian kuningas ja Intian keisari 1910–1936 (k. 1936)
9. heinäkuuta – Thomas Kilby, yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko (k. 1943)
21. heinäkuuta – Robert Kahn, saksalainen säveltäjä (k. 1951)
21. heinäkuuta – Edmund Thormählen, ruotsalainen purjehtija (k. 1946)
25. heinäkuuta – Knut Tilgmann, suomenruotsalainen kirjailija ja kirjapainonjohtaja (k. 1934)
26. heinäkuuta – Philipp Scheidemann, saksalainen poliitikko (k. 1939)
1. elokuuta – Eugen, Ruotsin prinssi ja taidemaalari (k. 1947)
1. elokuuta – Eugen Ritter von Knilling, baijerilainen poliitikko (k. 1927)
3. elokuuta – Frederic Goudy, yhdysvaltalainen kirjainmuotoilija, typografi ja kustantaja (k. 1947)
5. elokuuta – Ivar Berendsen, tanskalainen poliitikko (k. 1939)
5. elokuuta – Jully Ramsay, suomalainen sukututkija ja historioitsija (k. 1919)
9. elokuuta – Augstín Barrere, argentiinalainen katolinen piispa (k. 1952)
10. elokuuta – Aleksandr Glazunov, venäläinen säveltäjä (k. 1936)
14. elokuuta – Dmitri Merežkovski, venäläinen kirjailija (k. 1941)
15. elokuuta – Mikao Usui, japanilainen liikemies, reikin perustaja (k. 1926)
24. elokuuta – Ferdinand I, Romanian kuningas 1914–1927 (k. 1927)
27. elokuuta – Charles Gates Dawes, vuoden 1925 Nobelin rauhanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen poliitikko ja varapresidentti (k. 1951)
27. elokuuta – Mimmi Lähteenoja, suomalainen näyttelijä (k. 1937)
29. elokuuta – Karl Ottelin, suomalainen lääninsihteeri ja RKP:n kansanedustaja (k. 1930)
1. syyskuuta – Edgar Aabye, tanskalainen köydenvetäjä ja olympiavoittaja (k. 1941)
1. syyskuuta – Matti Lassila, suomalainen opettaja ja SDP:n kansanedustaja (k. 1930)
3. syyskuuta – Carl von Bardolff, itävaltaunkarilainen ja saksalainen kenraali ja kirjailija (k. 1953)
3. syyskuuta – Valter Juva, suomalainen kirjailija ja kääntäjä (k. 1922)
11. syyskuuta – Jānis Pliekšāns, Rainis, latvialainen kirjailija, kääntäjä ja latvian kirjakielen kehittäjä (k. 1929)
12. syyskuuta – Ole Monsen Mjelde, norjalainen poliitikko (k. 1942)
23. syyskuuta – Pekka Halonen, suomalainen taidemaalari (k. 1933)
23. syyskuuta – Suzanne Valadon, ranskalainen taidemaalari (k. 1938)
26. syyskuuta – Archibald Butt, yhdysvaltalainen presidenttien sotilasavustaja (k. 1912)
28. syyskuuta – Anna Åkesson, suomenruotsalainen kirjailija (k. 1940)
Syntyneitä > Lokakuu–joulukuu

1. lokakuuta – Paul Dukas, ranskalainen säveltäjä (k. 1935)
7. lokakuuta – Lucjan Żeligowski, puolalainen kenraali (k. 1947)
12. lokakuuta – Arthur Harden, vuoden 1929 Nobelin kemianpalkinnon saanut brittiläinen biokemisti (k. 1940)
14. lokakuuta – Charles Lindley, ruotsalainen ammattiyhdistysmies ja sosiaalidemokraattinen poliitikko (k. 1957)
15. lokakuuta – Severi Nuormaa, suomalainen runoilija, sanoittaja, toimittaja ja kansansivistäjä (k. 1924)
17. lokakuuta – Sigrid Precht, suomalainen näyttelijä (k. 1938)
22. lokakuuta – Kristjan Raud, virolainen taidemaalari (k. 1943)
22. lokakuuta – Paul Raud, virolainen taidemaalari, Kristjan Raudin kaksoisveli (k. 1930)
26. lokakuuta – Benjamin Guggenheim, yhdysvaltalainen liikemies (k. 1912)
2. marraskuuta – Warren G. Harding, Yhdysvaltain presidentti (k. 1923)
12. marraskuuta – I. K. Inha, suomalainen valokuvaaja, kirjailija, suomentaja ja toimittaja (k. 1930)
19. marraskuuta – Madison Grant, yhdysvaltalainen lakimies, historioitsija, antropologi ja eugeenikko (k. 1937)
25. marraskuuta – Gustaf Söderström, ruotsalainen köydenvetäjä (k. 1958)
28. marraskuuta – Edvard Isto, suomalainen taidemaalari (Hyökkäys) (k. 1905)
29. marraskuuta – André-Maurice Bovet, sveitsiläinen katolinen piispa (k. 1915)
1. joulukuuta – Friend Richardson, Kalifornian 25. kuvernööri (k. 1943)
2. joulukuuta – Kaarle Mänty, suomalainen SDP:n kansanedustaja (k. 1937)
4. joulukuuta – Edith Cavell, englantilainen ensimmäisen maailmansodan aikana teloitettu sairaanhoitaja (k. 1915)
4. joulukuuta – Gösta Stenbäck, suomalainen oikeusneuvos ja kansanedustaja (k. 1921)
8. joulukuuta – Rüdiger von der Goltz, saksalainen kreivi ja kenraalimajuri (k. 1946)
8. joulukuuta – Jacques Hadamard, ranskalainen matemaatikko (k. 1963)
8. joulukuuta – Jean Sibelius, suomalainen säveltäjä (k. 1957)
12. joulukuuta – Juho Kautto, suomalainen maanviljelijä ja SDP:n kansanedustaja (k. 1942)
12. joulukuuta – Otto Thuneberg, suomalainen liikemies, kunnallisneuvos ja kansanedustaja (k. 1941)
15. joulukuuta – Paavo Tikkanen, suomalainen SDP:n kansanedustaja (k. 1914)
18. joulukuuta – Oskar Huttunen, suomalainen liikemies, kauppaneuvos ja Osk. Huttusen säätiön perustaja (k. 1955)
22. joulukuuta – Frank Merriam, Kalifornian 28. kuvernööri (k. 1955)
22. joulukuuta – Ina Rosqvist, suomalainen lääkäri (k. 1942)
22. joulukuuta – Charles Sands, yhdysvaltalainen golfin, tenniksen ja jeu de paumen pelaaja, olympiavoittaja (k. 1945)
23. joulukuuta – Albrecht, Württenbergin herttua, saksalainen sotamarsalkka (k. 1939)
28. joulukuuta – Olga Salo, suomalainen näyttelijä ja kirjallisuuden suomentaja (k. 1932)
29. joulukuuta – Oskar Hynén, suomalainen opettaja ja kirjailija (k. 1906)
30. joulukuuta – Rudyard Kipling, vuoden 1907 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut brittiläinen kirjailija (Viidakkokirja) (k. 1936)
Kuolleita > Tammikuu–kesäkuu

15. tammikuuta – Edward Everett, yhdysvaltalainen professori ja poliitikko (s. 1794)
19. tammikuuta – Pierre-Joseph Proudhon, ranskalainen ekonomisti, filosofi ja anarkisti (s. 1809)
21. tammikuuta – Johan Erik Lindh, ruotsalainen taide- ja koristemaalari (s. 1793)
23. tammikuuta – Arseni Zakrevski, venäläinen kenraali ja valtiomies, Suomen kenraalikuvernööri vuosina 1823–1831 (s. 1786)
24. tammikuuta – Stephen Allen Benson, Liberian presidentti 1856–1864 (s. 1816)
25. tammikuuta – Carl Henrik Anckarswärd, ruotsalainen sotilas ja poliitikko (s. 1782)
28. tammikuuta – Felice Romani, italialainen kirjailija (s. 1788)
10. helmikuuta – Heinrich Lenz, baltiansaksalainen fyysikko (s. 1804)
13. helmikuuta – Johan Bartram, suomalainen sotilas, merenkulkija, tutkimusmatkailija ja kartoittaja (s. 1809)
1. maaliskuuta – Anna Pavlovna, Alankomaiden kuningatar (s. 1795)
10. maaliskuuta – Charles de Morny, ranskalainen poliittinen vaikuttaja, keisari Napoleon III:n velipuoli (s. 1811)
18. maaliskuuta – Friedrich August Stüler, saksalainen rakennusmestari ja arkkitehti (s. 1800)
25. maaliskuuta – Feliks Jarocki, puolalainen eläintieteen professori (s. 1790)
1. huhtikuuta – Giuditta Pasta, italialainen oopperalaulaja (s. 1797)
2. huhtikuuta – A. P. Hill, Etelävaltioiden kenraali Yhdysvaltain sisällissodassa (s. 1825)
2. huhtikuuta – Richard Cobden, englantilainen tehtailija, valtiomies ja klassinen liberaali ajattelija (s. 1804)
13. huhtikuuta – Achille Valenciennes, ranskalainen eläintieteilijä ja parasitologi (s. 1794)
15. huhtikuuta – Abraham Lincoln, Yhdysvaltain presidentti (s. 1809)
19. huhtikuuta – Heinrich Agathon Bernstein, saksalainen tutkimusmatkailija ja luonnontieteilijä (s. 1828)
25. huhtikuuta – Carl Henrik Strandberg, suomalainen kirkkoherra ja kirjailija (s. 1780)
26. huhtikuuta – John Wilkes Booth, yhdysvaltalainen näyttelijä, Abraham Lincolnin murhaaja (s. 1838)
25. huhtikuuta – Charles-Joseph Sax, belgialainen soitinrakentaja (s. 1790)
28. huhtikuuta – Samuel Cunard, kanadalainen laivanvarustaja (s. 1787)
30. huhtikuuta – Robert FitzRoy, brittiläinen amiraali ja poliitikko (s. 1805)
21. toukokuuta – Henrik Borgström nuorempi, suomalainen liikemies ja taloustieteilijä (s. 1830)
21. toukokuuta – Christian Jürgensen Thomsen, tanskalainen arkeologi (s. 1788)
5. kesäkuuta – John Richardson, skotlantilainen tutkimusmatkailija, laivaston lääkäri ja luonnontieteilijä (s. 1787)
6. kesäkuuta – William Quantrill, Etelävaltioiden sissijohtaja Yhdysvaltain sisällissodan aikana (s. 1837)
8. kesäkuuta – Sir Joseph Paxton, brittiläinen puutarhuri, rautatieyrittäjä ja arkkitehti (s. 1803)
18. kesäkuuta – Antoine Wiertz, belgialainen taidemaalari ja kuvanveistäjä (s. 1806)
22. kesäkuuta – Ángel de Saavedra de Rivas, espanjalainen kirjailija ja poliitikko (s. 1791)