stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hvitträsk
Historia > Asuntona

Gesellius, Lindgren ja Saarinen, joilla oli yhteinen ja menestyvä arkkitehtitoimisto, ostivat vuonna 1901 palstan Vitträsk-järven rannalta Kirkkonummelta. Vuosina 1901–1903 alueelle nousi kaksiosainen päärakennus sekä erillinen piharakennus eli Lilla Villan (Pikku huvila). Eliel Saarinen vaimoineen muutti päärakennuksen eteläsiipeen, Armas Lindgren perheineen päärakennuksen pohjoissiipeen ja poikamies Herman Gesellius sisarensa Lojan kanssa Pikku huvilaan. Eliel ja Mathilda Saarinen erosivat 1904, ja Mathilda meni naimisiin Herman Geselliuksen kanssa. Eliel Saarinen puolestaan otti uudeksi vaimokseen Loja Geselliuksen.
Vain kaksi vuotta Hvitträskin valmistumisen jälkeen arkkitehtitoimisto Gesellius, Lindgren & Saarinen hajosi, ja Armas Lindgren perheineen muutti pois Hvitträskistä vuonna 1905. Geselliukset siirtyivät heidän tilalleen päärakennuksen pohjoissiipeen. Päärakennus toimi sekä Saarisen että Geselliuksen perheiden asuntona vuoteen 1916. Herman Geselliuksen kuoltua 1916 koko Hvitträsk jäi Eliel Saariselle ja hänen perheelleen. Saariset muuttivat vuonna 1923 Yhdysvaltoihin. Tämän jälkeen Hvitträsk palveli heidän kesäasuntonaan vuoteen 1949 saakka. Eliel Saarisen hautamuistomerkki on Hvitträskissä. Pohjoissiipi tuhoutui tulipalossa vuonna 1922, ja se rakennettiin uudistettuna vuosina 1929–1936 Eliel Saarisen pojan, arkkitehti Eero Saarisen suunnitelmien mukaan.
Hvitträskin ateljeessa syntyivät suunnitelmat muun muassa Suomen kansallismuseon rakennuksesta ja Helsingin rautatieasemasta.
Hvitträskin omistivat vuosina 1949–1968 Anelma ja Rainer Vuorio, jotka käyttivät sitä edustusasuntonaan. He tekivät rakennuksessa joitakin muutostöitä, joista osa on sittemmin palautettu ennalleen. Vuonna 1968 rakennus päätyi Vuorioiden konkurssin jälkeen Kansallis-Osake-Pankille. Pankki myi Hvitträskin irtaimiston huutokaupalla. Jopa pihalla sijainnut karhuveistos irrotettiin ja kaupattiin pois. Rakennukset osti Gerda ja Salomon Wuorion säätiö.
Historia > Museona

Hvitträsk avattiin vuonna 1971 yleisölle Wuorion säätiön kunnostamana, ja se on Kirkkonummen merkittävimpiä matkailukohteita. Vuodesta 1981 Hvitträsk on kuulunut Suomen valtiolle, ja nykyään se toimii Suomen Kansallismuseon alaisuudessa (Museovirasto). Tiloissa tehtiin peruskorjauksia vuosina 1992–2000. Suuri osa alkuperäisestä irtaimistosta on palautettu museoon. Suomalaisen taideteollisuuden helmiin kuuluvina pidetään muun muassa Eliel Saarisen suunnittelemia huonekaluja ja Akseli Gallen-Kallelan kuuluisaa Liekki-ryijyä.
Alueen hallinnointi siirrettiin Museovirastolta Senaatti-kiinteistöille vuoden 2014 alussa. 2015 alueelta avohakattiin vanhaa kuusimetsää Museoviraston ohjeen mukaan. Esimerkiksi Luonnonvarakeskuksen tutkija Marja-Leena Päätalo piti hakkuiden kokoa ylilyöntinä paikan luonnetta ajatellen. — Hvitträsk oli kuva-aiheena vuoden 1978 Europa-postimerkissä, jonka oli suunnitellut Paavo Huovinen.
Galleria

Ulkopuoli
Järvimaisema
Museorakennus järven puolelta
Museorakennuksen sivu ja oikealla näkyvä kahvilarakennus
Kahvilarakennus
Museorakennus nähtynä kahvilalta
Tie pohjoisesta/koilisesta, kahvilan toinen puoli
Kahvilan etupuoli, josta museorakennus on nyt oikealla puolella
Piharakennelma
Eliel Saarisen, hänen vaimonsa Lojan ja  Herman Geseliuksen hautapaikka
Sisäpuoli
Tupa
Ruokasali
Olga Gummerus-Ehrströmin lasimaalaus Kilpakosijat, 1905
Kirjasto
Ateljee
Géza Marótin reliefi Ylösnousemuksen enkeli ateljeessa
Leikkihuone
Kirjallisuutta

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pallasmaa, Juhani (toim.): Hvitträsk: Koti taideteoksena.  (Julkaistu yhteistyössä Suomen rakennustaiteen museon kanssa)  Helsinki:  Otava, 1987 (7. painos 2006).  ISBN 951-1-09180-8
| n k Perustiedot Wikidatassa: Hvitträsk (Q3609412)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: taiteilijakoti, taiteilijakotimuseo, päärakennus, museo, condominium
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kirkkonummi
koordinaatit: 60°10′53″N 24°31′11″E﻿ / ﻿60.18133°N 24.51975°E﻿ / 60.18133; 24.51975

Postimerkki vuodelta 1978
Suomen urheilu 2004

Suomen urheilu 2004 käsittelee vuoden 2004 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Marko Yli-Hannuksela | Paini |
| 2. | Janne Ahonen | Mäkihyppy |
| 3. | Marko Kemppainen | Ampumaurheilu |
| 4. | Kalle Palander | Alppihiihto |
| 5. | Hannu Manninen | Yhdistetty |
| 6. | Leo-Pekka Tähti | Vammaisurheilu |
| 7. | Miesten jääkiekkomaajoukkue | Jääkiekko |
| 8. | Miikka Kiprusoff | Jääkiekko |
| 9. | Juha Salminen | Moottoripyöräily |
| 10. | Tanja Poutiainen | Alppihiihto |
Lähde: 
Vuoden naisurheilijaksi valittiin alppihiihtäjä Tanja Poutiainen ja vuoden valmentajaksi jääkiekkovalmentaja Raimo Summanen.
Olympialaiset

Ateenan kesäolympialaisissa 13.–29.8. Suomi saavutti kaksi hopeamitalia ja neljä pistesijaa, mikä oli ennen vuotta 2016 Suomen olympiahistorian heikoin saavutus. Suomen olympiajoukkueen kisapappina toimi ensi kertaa Leena Huovinen Göran Hellbergin jäätyä talvella syrjään pitkään hoitamastaan tehtävästä.
Ateenan kesäparalympialaisissa 17.–28.9. Suomi sai neljä kultamitalia, yhden hopean ja kolme pronssia.
Aerobic

FISAF-liiton maailmanmestaruuskilpailuissa 28.–30.5. Adelaidessa, Australiassa Tiia Piili voitti naisten kilpailussa kultaa ja Jouni Viitanen saavutti miesten sarjassa hopeaa. Turun Urheiluliiton Team Spirit voitti fitness aerobicissa kultaa ja Vihti Gymin BicStar sijoittui fitness stepissä pronssille.
FISAF-liiton Euroopan-mestaruuskilpailuissa 11.–14.11. Rotterdamissa, Alankomaissa Tiia Piili ja Jouni Viitanen voittivat sarjoissaan kultaa.
Alppihiihto

Maailmancupissa 2003–2004 Kalle Palander sijoittui sekä pujottelu- että suurpujottelucupissa toiseksi ja yhteispisteissä kuudenneksi. Tanja Poutiainen oli pujottelucupissa neljäs, suurpujottelucupissa viides ja yhteispisteissä yhdeksäs.
Ammunta

Ateenan kesäolympialaisissa Marko Kemppainen saavutti skeetissä hopeaa. Juha Hirvi sijoittui pienoiskiväärin makuuammunnassa yhdeksänneksi, kuten myös Maarit Lepomäki skeetissä.
Ateenan kesäparalympialaisissa Minna Leinonen voitti kultaa SH2-luokan ilmakivääriammunnan makuukilpailussa.
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailuissa 6.–15.2. Oberhofissa, Saksassa Paavo Puurunen sijoittui takaa-ajossa seitsemänneksi ja 10 kilometrillä kahdeksanneksi. Naisten paras henkilökohtainen sijoituks oli Sanna-Leena Perungan 19. sija pikamatkalla.
Autourheilu

Rallin maailmanmestaruussarjassa Peugeotilla ajanut Marcus Grönholm sijoittui viidenneksi, Subaru-kuljettaja Mikko Hirvonen seitsemänneksi ja Peugeot-kuski Harri Rovanperä kahdeksanneksi. Grönholm ajoi voittoon elokuussa Jyväskylän Suurajoissa.
Formula 1:n maailmanmestaruussarjassa McLarenilla ajanut Kimi Räikkönen sijoittui seitsemänneksi. Hän voitti 29.8. Belgian Grand Prix'n.
Freestylehiihto

Maailmancupissa Janne Lahtela oli kumparelaskucupissa ykkönen ja yhteispisteissä neljäs. Jenni Kilpinen sijoittui skicrosscupissa neljänneksi.
Golf

Minea Blomqvist sijoittui 29.7.–1.8. Sunningdalessa pelatussa naisten British Openissa kahdeksanneksi. Kilpailun kolmannella kierroksella hän löi kenttäennätyksen 62. Hän voitti maalis-huhtikuussa kaksi kilpailua Etelä-Afrikassa, ja heinäkuussa Unkarin Tatassa hän voitti ensimmäisenä suomalaisena Euroopan kiertueen kilpailun. Hänet valittiin Euroopan kiertueen vuoden tulokkaaksi.
Hiihtosuunnistus

Maailmanmestaruuskilpailuissa 11.–15.2. Åsarnassa ja Östersundissa, Ruotsissa Suomen naisten joukkue Hannele Valkonen, Erja Jokinen ja Liisa Anttila voitti viestissä kultaa. Anttila saavutti hopeaa sprintissä ja Valkonen pitkällä matkalla. Miehistä Arto Lilja saavutti pronssia normaalimatkalla sekä Teemu Könkään, Jukka Lankin ja Matti Keskinarkauksen kanssa viestissä.
Jalkapallo

Suomen naisten maajoukkue varmisti ensi kertaa paikkansa arvokilpailujen lopputurnaukseen, kun se voitti vuoden 2005 Euroopan-mestaruuskilpailujen jatkokarsinnassa Venäjän 16.10. Pietarsaaressa 1–0 ja 20.10. Moskovassa 1–3. Vuoden aiemmissa EM-karsintaotteluissaan Michael Käldin valmentama Suomi oli voittanut kotikentällään Serbia ja Montenegron ja vieraskentällä Sveitsin sekä pelannut tasan vieraskentällä Italiaa ja kotikentällä Ruotsia vastaan.
Suomen miesten maajoukkue voitti vuoden viidessä MM-karsintaottelussaan Andorran kotikentällä ja Armenian sekä vieras- että kotikentällä mutta hävisi vierasottelut Romaniaa ja Alankomaita vastaan.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti valkeakoskelainen FC Haka, hopeaa sai vantaalainen AC Allianssi ja pronssille sijoittui Tampere United. Jari Litmanen palasi kotikaupunkinsa Lahden pääsarjajoukkueeseen yli kymmenen vuoden tauon jälkeen, ja hänen paluutaan 7.5. FC Lahden ja Tornion Pallo -47:n ottelussa oli seuraamassa 12 850 katsojaa.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti pietarsaarelainen FC United, hopeaa sai Helsingin Jalkapalloklubi ja pronssille sijoittui FC Espoo.
Pekka Lagerblom voitti voitti ensimmäisenä suomalaisjalkapalloilijana Saksan bundesliigamestaruuden Werder Bremenin joukkueessa.
Jousiammunta

Ateenan kesäolympialaisissa Suomen ainoa edustaja Mari Piuva sijoittui 25:nneksi.
Judo

Ateenan kesäolympialaisissa Suomen ainoa edustaja Timo Peltola sijoittui alle 100-kiloisten sarjassa 16:nneksi.
Jääkiekko

Naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 30.3.–6.4. Kanadassa Suomi saavutti pronssia voitettuaan pronssiottelussa Ruotsin 3–2.
Miesten maailmanmestaruuskilpailuissa 24.4.–9.5. Ostravassa ja Prahassa, Tšekissä Suomi sijoittui kuudenneksi hävittyään puolivälierissä Kanadalle jatkoajalla 4–5. Ville Peltonen valittiin kisojen tähdistöjoukkueeseen.
Miesten maailmancupissa 30.8.–14.9. Raimo Summasen valmentama Suomi eteni loppuotteluun voittamalla Euroopan lohkon, puolivälierissä Saksan 2–1 ja välierissä Yhdysvallat samoin lukemin. Torontossa pelatussa loppuottelussa Suomi hävisi Kanadalle 2–3. Turnauksen tähdistökentälliseen valittiin suomalaisista hyökkääjä Saku Koivu ja puolustaja Kimmo Timonen.
Suomalaisista Miikka Kiprusoff, Ville Nieminen ja Toni Lydman olivat Stanley Cupin loppuotteluissa häviävänä osapuolena, kun Tampa Bay Lightning voitti Calgary Flamesin otteluvoitoin 4–3. Kiprusoffilla oli NHL:n maalivahtien paras päästettyjen maalien keskiarvo 1,69 maalia ottelua kohden.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti Oulun Kärpät, hopeaa sai Turun Palloseura ja pronssille sijoittui Helsingin IFK.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti espoolainen Blues, hopeaa sai Tampereen Ilves ja pronssille sijoittui Oulun Kärpät.
Jääpallo

Maailmanmestaruuskilpailuissa 1.–8.2. Ruotsissa Suomi voitti ensimmäisen kerran maailmanmestaruuden voittamalla loppuottelussa Ruotsin jatkoajalla 5–4. Välierissä Suomi voitti Venäjän 4–3. Ari Holopainen oli kisojen paras maalintekijä ja hänet valittiin parhaaksi hyökkääjäksi. Mestarijoukkueen valmentajana toimi Esko Tammilehto. Syyskuussa hänen seuraajakseen nimitettiin ruotsalainen Sören Persson.
Miesten Suomen-mestaruuden vei Tornion Palloveikot, joka voitti 13.3. Oulussa pelatussa loppuottelussa Oulun Luistinseuran 8–7. Pronssille sijoittui Warkauden Pallo -35.
Koripallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti kouvolalainen Kouvot, hopeaa sai Namika Lahti ja pronssille sijoittui kotkalaisseura KTP.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Pantterit, hopeaa sai Espoo Basket Team ja pronssille sijoittui Vantaan Pussihukat. Lea Hakala voitti 16. Suomen-mestaruutensa.
Käsipallo

Miesten Suomen-mestaruuden vei turkulainen HC Dennis, joka voitti loppuotteluissa karjaalaisen BK-46:n otteluvoitoin 3–2. Pronssille sijoittui kauniaislainen HC West.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen HIFK/Comets, hopeaa sai BK-46 ja pronssille sijoittui Sjundeå IF.
Lentopallo

Miesten Suomen-mestaruuden vei kaikki kolme loppuottelua voittanut Pielaveden Sampo, hopeaa sai Salon Piivolley ja pronssille sijoittui vantaalainen Korson Veto.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Reino Kososen valmentama Pieksämäki Volley, hopeaa sai hämeenlinnalainen Vanajan Racing Club ja pronssille sijoittui Oriveden Ponnistus.
Melonta

Ateenan kesäolympialaisissa Jenni Honkanen sijoittui kajakkiyksiköiden 500 metrillä kahdeksanneksi.
Moottoripyöräily

Enduron maailmanmestaruussarjassa Juha Salminen voitti kultaa Enduro 2 -luokassa ja yleiskilpailussa sekä Samuli Aro Enduro 3 -luokassa. Suomi voitti syyskuussa Puolassa joukkueiden maailmanmestaruuden, ja miehistöön kuuluivat Salmisen ja Aron lisäksi Petteri Silván, Mika Ahola, Jani Laaksonen ja Mika Saarenkoski.
Ratamoottoripyöräilyn maailmanmestaruussarjan alle 125-kuutioisten luokassa Mika Kallio sijoittui kymmenenneksi.
Nyrkkeily

Naisten Euroopan-mestaruuskilpailuissa 3.–10.10. Riccionessa, Italiassa Eva Wahlström saavutti hopeaa alle 60-kiloisten sarjassa.
Paini

Ateenan kesäolympialaisissa Marko Yli-Hannuksela saavutti kreikkalais-roomalaisen painin alle 74-kiloisten sarjassa hopeaa.
Kreikkalais-roomalaisen painin Euroopan-mestaruuskilpailuissa 8.–11.4. Haaparannalla, Ruotsissa Ari Härkänen saavutti pronssia alle 66-kiloisten sarjassa.
Pikaluistelu

Sprinttimaailmanmestaruuskilpailuissa 17.–18.1. Naganossa, Japanissa Janne Hänninen sijoittui kahdeksanneksi, Pekka Koskela 12:nneksi ja Mika Poutala 18:nneksi.
Matkakohtaisissa maailmanmestaruuskilpailuissa 12.–14.3. Soulissa, Etelä-Koreassa parhaiten suomalaisista sijoittuivat Pekka Koskela 500 metrillä kuudenneksi ja 1 000 metrillä kymmenenneksi sekä Janne Hänninen 1 000 metrillä yhdeksänneksi.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 9.–11.1. Heerenveenissä, Alankomaissa Mika Poutala sijoittui yhteispisteissä 17:nneksi ja Risto Rosendahl 18:nneksi. Yksittäisistä matkoista Poutala oli 500 metrillä nopein.
Maailmancupissa Pekka Koskela voitti ensimmäisenä suomalaisena osakilpailun 11.12. Harbinissa, Kiinassa 500 metrin matkalla.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa 20.–21.2. Planicassa, Sloveniassa Janne Ahonen saavutti hopeaa ja Tami Kiuru pronssia. Matti Hautamäki sijoittui seitsemänneksi ja Veli-Matti Lindström kahdeksanneksi.
Maastohiihdon maailmancupissa 2003–2004 Virpi Kuitunen sijoittui yhteispisteissä kuudenneksi.
Mäkihypyn maailmancupissa 2003–2004 Janne Ahonen saavutti ensimmäisen kokonaiskilpailuvoittonsa kymmenen pisteen erolla Norjan Roar Ljøkelsøyhin. Matti Hautamäki oli yhteispisteissä seitsemäs. Ahonen voitti kauden aikana kolme osakilpailua ja Hautamäki yhden. Maailmancupkauden 2004–2005 alussa Ahonen oli ylivoimainen: hän voitti marras-joulukuussa hypätyistä yhdeksästä ensimmäisestä osakilpailusta kahdeksan ja sijoittui kerran toiseksi. Voittoputki piteni vielä vuoden 2005 puolella.
Yhdistetyn maailmancupissa 2003–2004 Hannu Manninen voitti kokonaiskilpailun ja Samppa Lajunen sijoittui kolmanneksi. Lajunen lopetti menestyksekkään uransa tähän kauteen.
Keski-Euroopan mäkiviikolla 2003–2004 Janne Ahonen sijoittui kokonaiskilpailussa viidenneksi.
Purjehdus

Ateenan kesäolympialaisissa Sari Multala sijoittui E-jollissa viidenneksi sekä Thomas Johanson ja Jukka Piirainen 49er-luokassa kahdeksanneksi.
E-jollien Euroopan-mestaruuskilpailuissa heinäkuussa Cagliarissa, Italiassa Sari Multala saavutti hopeaa.
Pyöräily

Maastopyöräilyn maailmanmestaruuskilpailuissa 6.–12.9. Les Getsissä, Ranskassa Matti Lehikoinen sijoittui alamäkiajossa 14:nneksi.
Ringette

Maailmanmestaruuskilpailuissa 23.–27.11. Tukholmassa, Ruotsissa Suomi voitti kultaa voitettuaan loppuottelussa Kanadan 9–3.
Rullakiekko

Maailmanmestaruuskilpailuissa 10.–17.7. Bad Tölzissä, Saksassa Suomi saavutti hopeaa voitettuaan välierissä Ruotsin 5–2 mutta hävittyään loppuottelussa Yhdysvalloille 5–9. Alkulohkossa Suomi oli voittanut Ruotsin 8–6.
Salibandy

Miesten maailmanmestaruuskilpailuissa 16.–23.5. Klotenissa ja Zürichissä, Sveitsissä Suomi saavutti pronssia hävittyään välierissä Ruotsille 3–5 ja voitettuaan pronssiottelussa Sveitsin rangaistuslaukauskilpailun jälkeen 8–7. Suomalaisista turnauksen tähdistökentälliseen valittiin maalivahti Henri Toivoniemi, puolustaja Jari-Pekka Lehtonen ja hyökkääjä Mika Kohonen.
Miesten Suomen-mestaruuden vei kaikki kolme loppuottelua voittanut helsinkiläinen Salibandyseura Viikingit, hopealle sijoittui joensuulainen Josba ja pronssia sai runkosarjan voittanut Espoon Oilers.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti vantaalainen VFT, hopealle sijoittui helsinkiläinen Tapanilan Erä III ja pronssia sai tamperelainen Classic.
Soutu

Kevyiden luokkien maailmanmestaruuskilpailuissa 27.7.–1.8. Banyolesissa, Espanjassa Minna Nieminen saavutti kevyessä yksikössä pronssia.
Sulkapallo

Ateenan kesäolympialaisissa Suomea edustivat kaksinpelissä Kasperi Salo, Antti Viitikko ja Anu Weckström, joiden kaikkien urakka päättyi tappioon ensimmäisessä ottelussa.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 16.–24.4. Genevessä, Sveitsissä Suomi sijoittui joukkuekilpailussa 12:nneksi.
Suunnistus

Maailmanmestaruuskilpailuissa 12.–19.9. Västeråsissa, Ruotsissa Suomen naisten joukkue Marika Mikkola, Minna Kauppi ja Heli Jukkola saavutti viestissä hopeaa. Jukkola ylsi pronssille keskimatkalla ja Mikkola normaalimatkalla. Miesten joukkue sijoittui viestissä neljänneksi.
Taekwondo

Ateenan kesäolympialaisissa Suomen ainoa edustaja Teemu Heino karsiutui ensimmäisellä kierroksella yli 80-kiloisten sarjassa.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 5.–9.5. Lillehammerissa, Norjassa Raina Leetberg sijoittui yli 72-kiloisten sarjassa viidenneksi.
ITF-taekwondon Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin 14.–16.5. Tampereella. Ismo Mäkinen voitti kultaa 1. danin liikesarjakilpailussa. Suomi voitti joukkuekultaa naisten erikoistekniikoissa ja voimamurskauksessa. Kaikkiaan suomalaiset saivat 18 mitalia.
Taitoluistelu

Maailmanmestaruuskilpailuissa 22.–28.3. Dortmundissa, Saksassa Susanna Pöykiö sijoittui naisten yksinluistelussa 12:nneksi. Miesten kilpailussa Ari-Pekka Nurmenkari sijoittui 26:nneksi ja jäätanssissa pari Jessica Huot / Juha Valkama 28:nneksi.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2.–8.2. Budapestissa, Unkarissa Susanna Pöykiö sijoittui kuudenneksi ja Alisa Drei seitsemänneksi naisten yksinluistelussa. Jäätanssissa pari Jessica Huot / Juha Valkama oli 18:s ja miesten kilpailussa Ari-Pekka Nurmenkari 22:s.
Muodostelmaluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa 1.–4.4. Zagrebissa, Kroatiassa Suomen ykkösjoukkue Marigold IceUnity voitti kultaa ja kakkosjoukkue Rockettes saavutti pronssia.
Tennis

Jarkko Nieminen ylsi ATP-kiertueella kaksinpelissä kolme kertaa välieriin: tammikuussa Adelaidessa, maaliskuussa Dubaissa ja syyskuussa Pekingissä. Huhtikuussa Monte Carlon turnauksessa tullut rannemurtuma pilasi hänen kauttaan. Ateenan kesäolympialaisissa hän putosi jatkosta toisella kierroksella.
Uinti

Ateenan kesäolympialaisissa suomalaisista välieriin ylsivät Jarno Pihlava 100 metrin rintauinnissa, Hanna-Maria Seppälä 100 metrin vapaauinnissa ja Joona Puhakka kolmen metrin ponnahduslautahypyissä.
Lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailuissa 7.–11.10. Indianapolisissa, Yhdysvalloissa Hanna-Maria Seppälä sijoittui 100 metrin sekauinnissa neljänneksi ja 100 metrin vapaauinnissa viidenneksi, Jarno Pihlava 200 metrin rintauinnissa kuudenneksi sekä Jere Hård 100 metrin vapaauinnissa seitsemänneksi.
Pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 7.–16.5. Madridissa, Espanjassa Joona Puhakka voitti yhden metrin ponnahduslautahypyissä kultaa, saavutti kolmen metrin kilpailussa hopeaa ja sijoittui parikilpailussa Ville Vahtolan kanssa seitsemänneksi. Hän oli ensimmäinen suomalainen uimahyppyjen Euroopan-mestari. Jani Sievinen saavutti hopeaa 200 metrin sekauinnissa. Jere Hård sijoittui 50 metrin perhosuinnissa neljänneksi, Jarno Pihlava 50 metrin rintauinnissa viidenneksi ja Hanna-Maria Seppälä 100 metrin vapaauinnissa seitsemänneksi. Miesten 4 × 100 metrin sekauintiviestissä Suomi (Sievinen, Pihlava, Hård, Matti Rajakylä) sijoittui viidenneksi.
Lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 9.–12.12. Wienissä, Itävallassa Jere Hård saavutti hopeaa 50 metrin perhosuinnissa sekä Tero Rädyn, Jarno Pihlavan ja Matti Rajakylän kanssa pronssia 4 × 50 metrin sekauintiviestissä.
Voimistelu

Telinevoimistelun miesten Euroopan-mestaruuskilpailuissa 15.–18.4. Ljubljanassa, Sloveniassa Jani Tanskanen sijoittui rekillä kymmenenneksi. Kuusiottelussa Tanskanen oli 13:s ja Sami Aalto 16:s. Joukkuekilpailussa Suomi sijoittui 15:nneksi.
Telinevoimistelun naisten Euroopan-mestaruuskilpailuissa 29.4.–2.5. Amsterdamissa, Alankomaissa Suomi sijoittui joukkuekilpailussa 18:nneksi. Neliottelussa paras suomalainen oli 27:nneksi sijoittunut Annukka Almenoksa.
Joukkuevoimistelun maailmanmestaruuskilpailuissa 25.–26.6. Sofiassa, Bulgariassa Olarin Voimistelijoiden Dynamot-joukkue voitti kolmannen kerran kultaa ja Vantaan Voimisteluseuran Frida sijoittui kuudenneksi.
Yleisurheilu

Ateenan kesäolympialaisissa Tero Pitkämäki sijoittui keihäänheitossa kahdeksanneksi. Muista keihäänheittäjistä Matti Närhi ja Taina Kolkkala sijoittuivat kymmenenneksi sekä Esko Mikkola 11:nneksi.
Sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 5.–7.3. Budapestissa, Unkarissa yksikään Suomen kuudesta urheilijasta ei yltänyt loppukilpailuun.
Euroopan cupin ykkösliigan B-ryhmässä 19.–20.6. Istanbulissa, Turkissa Suomen joukkue sijoittui sekä miesten että naisten kilpailussa toiseksi eikä kumpikaan siten noussut superliigaan.
Ateenan kesäparalympialaisissa Leo-Pekka Tähti voitti kultaa ratakelauksen T54-luokassa sekä 100 metrillä että 200 metrillä. Marjaana Väre voitti kultaa F42-luokan keihäänheitossa.
Luettelo Formula 1 -sarjan sprinttikilpailuista

Tämä on luettelo Formula 1 -sarjan sprinttikilpailuista, joka sisältää tilastoja Formula 1 -sarjan kuljettajista, valmistajista ja radoista. Sprinttikilpailu on järjestetty Formula 1 -sarjassa kaudesta 2021, jolloin muutamien osakilpailuviikonloppujen aikana ajettiin myös kilpailupituudeltaan lyhyempi kilpailu lauantaipäivän aikana. Kaudella 2021 sprinttikilpailun lähtöjärjestys ratkaistiin perjantaipäivälle siirretyissä aika-ajoissa, mutta perinteisistä osakilpailuista poiketen kuljettaja ei saanut virallista paalupaikkatilastomerkintää. Sprinttikilpailun kolme parhaiten sijoittunutta kuljettajaa saivat lisäpisteitä järjestelmän 3-2-1 mukaisesti ja voittajalle annettiin lisäksi paalupaikkatilastomerkintä varsinaiseen sunnuntain kilpailuun. Ensimmäinen sprinttikilpailu ajettiin kauden aikana Britannian osakilpailussa.
Kaudella 2022 sprinttikilpailun järjestelmä muuttui, kun perjantain aika-ajoissa paalupaikalle ajanut kuljettaja sai edellisestä kaudesta poiketen virallisen paalupaikkamerkinnän  ja hän lähti sprinttikilpailuun kärkipaikalta. Sprinttikilpailun voittaja lähti varsinaiseen kilpailuun kärkipaikalta, mutta hän ei saanut enää virallista paalupaikkamerkintää. Myös lisäpisteitä saavien kuljettajien määrä nousi kolmesta kahdeksaan järjestelmällä 8-7-6-5-4-3-2-1. Kaudella 2023 järjestelmää uudistettiin jälleen, kun sprinttikilpailuja varten järjestettiin omat aika-ajot (engl. Sprint Shootout). Pistelaskujärjestelmä pysyi samana kuin kaudella 2022.
Luetteloiden tilastot on päivitetty Abu Dhabin GP:n 2024 jälkeen.