stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ötökät

Kultakuoriainen (Cetonia aurata)
Ötökät ovat pieniä selkärangattomia eläimiä, kuten hyönteisiä, hämähäkkieläimiä ja nilviäisiä. Ötökät ei ole taksonominen ryhmä tai biologinen termi, vaan arkikielinen nimitys, joka on kielenkäytössä yleistynyt. Suomessa esiintyy yli 25 000 ötökkälajia.
Aiheesta muualla

Ötökkätieto, luettelo ötökkäryhmistä
Ällitälli

| Ällitälli |
| --- | --- |
 Sarjan tunnus siihen aikaan, kun värikuvalähetykset yleistyivät televisio-ohjelmissa.
Tyyli:  sketsisarja
Kestoaika:  30–40 min
Pääosissa:  Heikki Kinnunen Leo Lastumäki Olavi Ahonen Pirjo Viitanen
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  6. helmikuuta 1971 –
Jaksoja:  16
Tuotanto
Tuottaja(t):  Vesa Nuotio
Ohjaaja(t):  Pertti Reponen
Käsikirjoittaja(t):  Kari Kyrönseppä Raimo Meltti Jouni Lompolo
Tuotantoyhtiö(t):  YLE Viihdetoimitus
Palkinnot
Voitetut:  Montreux'n Kultainen ruusu 3. sija 1972
Aiheesta muualla
IMDb 
Ällitälli oli Yleisradion vuonna 1971 esittämä sketsiviihdeohjelma, jonka pääosissa olivat Heikki Kinnunen ja Leo Lastumäki. He jatkoivat tämän jälkeen yhteistyötä erilaisissa viihdesarjoissa aina vuoteen 1976 saakka. Alun perin ohjelmasta suunniteltiin musiikkiohjelmaa, jota Kinnunen olisi juontanut Lasse Mårtensonin kanssa. Tämä ajatus kuitenkin kariutui Mårtensonin tuntemukseen, että hän on enemmän muusikko kuin näyttelijä. Toiseksi esiintyjäksi löydettiin Ilkamat-sarjassa hieman aiemmin läpimurtonsa tehnyt Lastumäki. Muut näyttelijät sarjassa olivat muun muassa Pirjo Viitanen ja Olavi Ahonen, minkä lisäksi jokaisessa jaksossa oli vieraileva laulaja. Ällitälliä tehtiin 16 jaksoa, joista 13 oli mustavalkoisia ja kolme värillisiä.
Ällitällin ohjasivat ja tuottivat Pertti Reponen ja Vesa Nuotio. Käsikirjoittajina toimivat heidän lisäkseen Kari Kyrönseppä (salanimellä Erkki Tolkku), Raimo Meltti ja pakinoitsija Jouni Lompolo (salanimellä Laina Pultti). Nuotion mukaan yksi sarjan innoittajista oli vuosina 1968–1969 tehty brittiläinen televisiosarja Broaden Your Mind. Ällitällin kymmenennestä jaksosta muokattu kansainvälinen versio voitti pronssiruusun Montreux'n Kultainen ruusu -kilpailussa vuonna 1972. Tämän jakson musiikkivieraana oli M. A. Numminen, joka esitti oman tulkintansa Giuseppe Verdin aariasta La donna è mobile. Montreux'n palkinnon jälkeen sarjaa myytiin myös ulkomaille.
Aiheesta muualla

Ällitälli Ylen Elävässä arkistossa
Älvdalen

| Älvdalen |
| --- | --- |
 Älvdalenin kirjasto.
 Älvdalen
 Koordinaatit: 61°13′39″N, 14°2′21″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Taalainmaan lääni
Maakunta:  Taalainmaa
Kunta:  Älvdalenin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  3,02 km²
Väkiluku:  1 810
 – Väestötiheys:  599,3 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Älvdalen on samannimisen Älvdalenin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Taalainmaan läänissä ja Taalainmaan historiallisessa maakunnassa Keski-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 1 810 asukasta.
Väestönkehitys

| Älvdalenin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 1 771 | 1 771 |
| 1965 | 1965 |    | 1 675 | 1 675 |
| 1970 | 1970 |    | 1 691 | 1 691 |
| 1975 | 1975 |    | 1 697 | 1 697 |
| 1980 | 1980 |    | 1 868 | 1 868 |
| 1990 | 1990 |    | 2 032 | 2 032 |
| 1995 | 1995 |    | 1 980 | 1 980 |
| 2000 | 2000 |    | 1 858 | 1 858 |
| 2005 | 2005 |    | 1 812 | 1 812 |
| 2010 | 2010 |    | 1 810 | 1 810 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Mä lähden maalle

Mä lähden maalle on Juice Leskisen ja Mikko Alatalon kappale vuodelta 2004. Se sisältyy albumiin Senaattori ja boheemi. Laulu alkaa sanoilla Mä lähden maalle / jos vain lupaat kyydin kaupunkiin. Siinä on nähty ironista maalaisnostalgiaa ja huumoria: maalle olisi ihana päästä, kunhan pääsee yöksi takaisin sivistyksen pariin.
Amroy Europe

Amroy Europe Oy on Lahdessa toimiva yhtiö, joka valmistaa ja kehittää komposiittimateriaaleja.
Yhtiön päätuotteet ovat Hyptoniitti, hiilinanoputkivahvisteinen komposiittimateriaali, sekä Epobiox, epoksimateriaali jonka aineosasista 70% on luonnon öljyjä.
Historia

Yhtiön juuret ovat Jyväskylän yliopiston nanotekniikkaosastolla.
Vuonna 2004 professori Jorma Virtanen ja nanotutkija Pasi Keinänen kehittivät menetelmän liittää hiilinanoputket epoksiin vahvojen kovalenttisten sidosten avulla. Tämän tutkimustyön pohjalta kehitettiin materiaali, joka nimettiin hyptoniitiksi (eng. hybtonite).
Tutkijoiden perustama Nanolab Systems Oy jatkoi tuotekehitystä. Yhtiön varsinaisena tavoitteena oli kehittää nanopartikkelisynteesin tekniikkaa ja välineitä lääketutkimusta varten.
Amroy Europe Oy perustettiin vuonna 2005 Nanolab Systems Oy:n spin-off yhtiönä.
Ensimmäinen hyptoniittia hyödyntävä kaupallinen tuote oli Montreal Nitro-jääkiekkomaila.
Se valittiin vuoden nanotuotteeksi Nanotechnology 2006 show’ssa Tokiossa.
Joulukuussa 2009 Amroy sai Frost & Sullivan European Technology Innovation Award -palkinnon hyptoniitin kehittämisestä.
Yhteistyökumppanit

Amroy käyttää Bayerin valmistamia hiilinanoputkia.
Amroyn valmistaa hyptoniittia omassa tuotantolaitoksessaan Suomessa. 
Sen lisäksi hyptoniittia valmistetaan lisenssillä Kiinassa ja USA:ssa.
Hyptoniittia käytetään mm. tuulivoimaloiden roottoreissa. Pieniä, kotikäyttöön soveltuvia tuulivoimaloita valmistaa lahtelainen Eagle tuulivoima, suurien tuulivoimaloiden roottoreita Evergreen (Kiina) and LM Glassfiber (Tanska).
Yksi hyptoniitin tärkeimmistä käyttökohteista ovat urheiluvälineet.
Hyptoniittia käyttäviä urheiluvälineiden valmistajia ovat mm.
Montreal Sports Oy (jääkiekkomailat),
Peltonen Sports (murtomaasukset ja rullasukset),
Karhu (pesäpallomailat),
Easton (nuolet),
Entropy Surfboards (lainelaudat),
ja Sport Lettmann (kajakit).
Meriteollisuudessa hyptoniittia käytetään laminointiin sekä epoksimaaleihin ja pinnoitteisiin.
Käyttäjiä mm. Baltic Yachts Oy and Cathay Yachts.
Övergranin kirkko

| Övergranin kirkko Övergrans kyrka |
| --- | --- |

Sijainti:  Övergran, Uppsalan lääni,  Ruotsi
Koordinaatit:  59°37′50″N, 17°29′09″E
Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Uppsalan hiippakunta
Seurakunta:  Övergrans församling
Rakentamisvuosi:  1100-luku
Materiaali:  luonnonkivi, valkoiseksi kalkittu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Övergranin kirkko (ruots. Övergrans kyrka) on keskiaikainen luterilainen kirkko Håbon kunnan Övergranissa, Uppsalan hiippakunnassa.
Kirkon vanhimmat osat on rakennettu 1100-luvun lopulla. Nykyisen muotonsa se sai 1200-luvulla, jolloin päälaivaa jatkettiin itään ja sakaristo rakennettiin Asehuone ja tiiliholvi lisättiin noin 1460-luvulla. Kirkkoa kunnostettiin 1700-luvulla moneen kertaan.
Kirkossa on Albertus Pictorin varhaisia maalauksia. Ne maalattiin peittoon 1700-luvulla ja otettiin esille 1972.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Övergranin kirkko Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Övergrans kyrka
Käännös suomeksi
Övedsklosterin linna

Övedsklosterin linna.
Övedsklosterin linna (ruots. Övedsklosters slott) on linna Sjöbon kunnassa, Skånen läänissä. Se rakennettiin vuosina 1765–1776. Rakennuttaja oli Hans Ramel. Linnan suunnittelusta vastasi puolestaan ruotsalainen arkkitehti Carl Hårleman. Päärakennus edustaa ranskalaista rokokoo-tyyliä, ja se on rakennettu punaisesta hiekkakivestä.
Övedsklosterin tilan edeltäjä oli 1100-luvun puolivälissä perustettu premonstratenssien luostari, joka siirtyi Tanskan valtiolle uskonpuhdistuksen yhteydessä ja muutettiin sen jälkeen läänitilaksi. Hans Ramelin aikana vanhat rakennukset purettiin ja sitten rakennettiin linna C. Hårlemanin piirustusten mukaan J. E. Rehnin johdolla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Övedsklosterin viralliset sivut
Linnan esittely Sjöbon kunnan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Mä silmät luon ylös taivaaseen

Mä silmät luon ylös taivaaseen (ruots. Jag lyfter ögat mot himmelen) ovat alkusanat virressä numero 490 Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa. Virsi tunnetaan myös säkeestä "Mä taimi olen sun tarhassas", joka aloittaa virren neljännen säkeen. Virren on säveltänyt Rudolf Lagi, ruotsiksi sanoittanut Johan Ludvig Runeberg ja sanat suomentanut Julius Krohn.  Virren vanhin suomennos on vuodelta 1863 ja suomenkieliseen Virsikirjaan se on tullut 1886.
Runebergin virsi on myös Ruotsin kirkon virsikirjoissa. Ruotsinkielisessä kirjassa Den svenska psalmboken se on  210. Suomenkielisessä virsikirjassa Ruotsin kirkon virsikirja virrestä on kaksi käännöstä, osastossa "Rukous" numerolla 210 Anna-Mari Kaskisen 1998 uudistama teksti "Nyt kohti taivasta katselen" ja numerolla 647, osastossa "Virsiä muilla pohjoismaisilla kielillä" Niilo Rauhalan vuonna 1984 uudistama teksti.
Mesilillukka

| Mesilillukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Vatukat Rubus
Laji::  × castoreus
Kaksiosainen nimi
 Rubus × castoreus  Laest. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mesilillukka eli lapinlillukka (Rubus × castoreus) on mesimarjan (Rubus arcticus) ja lillukan (Rubus saxatilis) välinen risteymä.
Mesilillukka muodostaa rönsyjä ja sillä on kalvaan vaaleanpunaiset kukat. Mesilillukkaa tavataan toisinaan kasvupaikoilla, joilla kasvaa lähekkäin kumpaakin kantalajia. Suomessa mesilillukkaa on tavattu monin paikoin, lähinnä Vaasa–Joensuu-linjan pohjoispuolelta.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Mesilillukka (Rubus ×castoreus)
Michel Adanson

| Michel Adanson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1727 Aix-en-Provence, Ranska
Kuollut: 3. elokuuta 1806 (79 vuotta) Pariisi, Ranska
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Kasvitiede ja kansatiede
   
Michel Adanson (7. huhtikuuta 1727 Aix-en-Provence, Ranska – 3. elokuuta 1806 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kasvitieteilijä, luonnontutkija ja Senegambian tutkimusmatkailija, joka tunnetaan kasvien luokittelujärjestelmän uudistustyöstään.
Ura

Adanson sai aluksi kirkollisen koulutuksen, mutta omistautui pian tieteellisille opinnoille ja teki 21-vuotiaana matkan Senegaliin, joka oli tuohon aikaan vielä luonnontieteilijöille terra incognita. Epäsuotuisasta ilmastosta huolimatta hän viipyi siellä viisi vuotta ja keräsi valtavia kasvi- ja eläinkokoelmia, joiden kanssa hän palasi kotimaahansa, ja teki arvokkaita meteorologisia, tähtitieteellisiä ja kielitieteellisiä tutkimuksia. Pian paluunsa jälkeen vuonna 1755, hän esitti Ranskan Itä-Intian kauppakomppanialle suunnitelman siirtokunnan perustamisesta Afrikan rannikolle. Kun englantilaiset miehittivät Senegalin vuonna 1760, he tekivät hänelle tarjouksia saada tutustua tämän suunnitelman yksityiskohtiin, joista Adanson kuitenkin kieltäytyi isänmaallisista syistä. Vuonna 1757 hän julkaisi teoksen Histoire naturelle du Sénégal.
Adansonin kasvitieteelliset teokset pyrkivät uudistamaan siihen aikaan vallitsevaa luokittelujärjestelmää, ja ne muodostivat vastakohdan tuolloin vallinneelle linneläiselle luokittelujärjestelmälle. Hän julkaisi Familles des plantes -teoksen (1763), joka sisältää monia nerokkaita havaintoja kasviryhmien suhteista ja järjestyksestä, jotka vasta myöhemmin tunnustettiin laajemmin. Hän aikoi myös julkaista täydellisen luonnontieteellisen tietosanakirjan ja toivoi turhaan saavansa tälle työlle kuningas Ludvig XV:n ja Ranskan akatemian tuen. Ranskan vallankumouksen aikana hän joutui suureen ahdinkoon. Hänet kutsuttiin Ranskan instituutin jäseneksi, mutta hän sanoi, ettei hän voinut hyväksyä kutsua, koska hänellä ei ollut varaa kenkiin. Hänen säilyneistä kirjoituksistaan on myöhemmin julkaistu muun muassa Histoire de la botanique et plan des familles naturelles des plantes (1864).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michel Adanson Wikimedia Commonsissa
America’s Choice

| America’s Choice Hot Tuna |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syys–lokakuussa 1974 Wally Heider Studios, San Francisco
 Julkaistu: toukokuussa 1975
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Mallory Earl
 Tyylilaji: folk rock, blues rock
 Levy-yhtiö: Grunt Records
Hot Tunan muut julkaisut
| The Phosphorescent Rat 1973 | America’s Choice 1975 | Yellow Fever 1975 |
America’s Choice on Hot Tunan viides albumi vuodelta 1975.
Kappaleet > A-puoli

Sleep Song – 4.23 (säv. Jorma Kaukonen)
Funky #7 – 5.27 (säv. Jack Casady, Kaukonen)
Walkin’ Blues – 5.22 (säv. Robert Johnson)
Invitation – 6.50 (säv. Kaukonen)
Kappaleet > B-puoli

Hit Single #1 – 5.10 (säv. Kaukonen)
Serpent Of Dreams – 6.25 (säv. Kaukonen)
I Don’t Wanna Go – 4.56 (säv. Kaukonen)
Great Divide: Revisited – 5.16 (säv. Kaukonen)
Kokoonpano

Jorma Kaukonen – kitara, laulu
Jack Casady – basso
Bob Steeler – rummut, lyömäsoittimet
Arviot

Allmusic:
Abu Bakr al-Baghdadi

| Abu Bakr al-Baghdadi |
| --- | --- |
 Abu Bakr al-Baghdadin pidätyskuva vuodelta 2004, jolloin hän oli yhdysvaltalaisjoukkojen vankina
Henkilötiedot
Syntynyt: 1971 Samarra, Irak
Kuollut: 26. lokakuuta 2019 (ikä 47–48) Idlibin maakunta, Syyria
Titteli:  Kalifi
Muut tiedot
Järjestö:  Isis
Abu Bakr al-Baghdadi (arab. أبو بكر البغدادي‎, ’Abū Bakr al-Baġdādī; oik. Ibrahim Awwad Ibrahim al-Badri, arab. إبراهيم عواد إبراهيم علي البدري‎, ’Ibrāhīm ‘Awād ’Ibrāhīm ‘Alī al-Badrī; 1971 Samarra, Irak – 26. lokakuuta 2019 Idlibin maakunta, Syyria ) oli irakilainen jihadistijohtaja ja Isis-järjestön Irakiin ja Syyriaan perustaman islamilaisen kalifaatin kalifi. Hän käytti myöhemmin nimeä kalifi Ibrahim. Ennen Isisiä hän toimi Irakin al-Qaida -terroristijärjestössä. Hän toimi Isisin emiirinä 2010–2014 ja kesäkuun lopusta 2014 lähtien sen ylimpänä johtajana.
Abu Bakrin menneisyydestä tiedetään vain vähän varmaa. Hänestä tunnetaan vain kaksi varmennettua valokuvaa, ja hänen kerrotaan naamioituvan tavatessaan vankeja. Ulkopuoliset eivät tienneet hänen olinpaikkaansa.
Yhdysvaltain ulkoministeriö tarjosi Abu Bakr al-Baghdadin vangitsemiseen johtavista tiedoista 25 miljoonan Yhdysvaltain dollarin arvoisen palkkion. Time-lehti nimesi Abu Bakrin "maailman vaarallisimmaksi mieheksi" ja ranskalainen Le Monde "uudeksi bin Ladeniksi". Yhdysvaltojen viranomaiset lupasivat Abu Bakrista vuonna 2011 yli 7 miljoonan euron löytöpalkkion.
Abu Bakrin oli jo aiemmin useaan otteeseen väitetty kuolleen. Yhdysvaltain presidentti Donald Trump vahvisti 27. lokakuuta 2019 hänen kuolleen Syyriassa Yhdysvaltojen sotilasoperaatiossa. Abu Bakr räjäytti itsensä lyhyen tulitaistelun jälkeen.
Elämäkerta > Tausta

Ibrahim Awwad Ibrahim al-Badri syntyi 1. heinäkuuta 1971 keskiluokkaiseen viljelijäperheeseen Samarrassa, joka sijaitsee Bagdadista 50 kilometriä pohjoiseen. Hänen suvussaan on saarnaajia ja arabian kielen, retoriikan ja logiikan professoreita. Kaksi hänen sedistään palveli Saddam Husseinin turvallisuuskoneistossa, ja hänen toinen veljensä oli Saddamin armeijan upseeri. Ibrahim ei huonon näkönsä vuoksi ollut itse armeijassa. Hänet nuorena tunteneiden mukaan hän oli vakava lapsi ja hyvin uskonnollinen.
Bahrainilaisen ideologin Turki al-Binalin julkaiseman al-Baghdadin elämäkerran mukaan Abu Bakr kuuluu al-Bu Badri-heimoon, joka puolestaan polveutuu Quraiš-heimosta, johon profeetta Muhammed kuului. Islamilaisessa historiassa polveutumista tästä nimenomaisesta heimosta on pidetty yhtenä kalifiksi tulemisen ehtona. Abu Bakrin salafijihadististen seuraajien mukaan hänen sukunsa kuului salafeihin, mutta joidenkin mukaan hänet kasvatettiin suufiksi ja salafi hänestä tuli vasta yliopistossa.
Elämäkerta > Opinnot

Ibrahim sai lukiossa keskinkertaisia arvosanoja. Matematiikassa hän oli hyvä mutta englannissa heikko. Hän ei päässyt opiskelemaan lakia Bagdadin yliopistoon, joten hän kirjautui islamin tutkimuksen opistoon, missä hän opiskeli shariaa ja Koraania. Hän suoritti alemman tutkinnon vuonna 1996 ja kirjoittautui jatko-opiskelijaksi islamin tutkimuksen Saddam-yliopistoon. Lisensiaatin tutkielmanaan hän toimitti Koraanin lukemista käsittelevän keskiaikaisen kirjan. Hänet hyväksyttiin tohtorikoulutusohjelmaan vuonna 1999, ja hän jatkoi Koraanin lukemisen tutkimista. Hän väitteli tohtoriksi maaliskuussa 2007 arvosanalla "erittäin hyvä".
Elämäkerta > Toiminta

Ibrahim liittyi Muslimiveljeskuntaan 1990-luvun puolivälissä. Vallankumouksellisen jihadistisen salafismin hän omaksui viimeistään vuonna 2000. Yhdysvaltojen miehitettyä Irakin Irakin sodan jälkeen vuonna 2003 hän oli mukana perustamassa Jamaat Jaysh Ahl al-Sunnah wa-l-Jamaah eli JJASJ-nimistä vastarintajärjestöä, joka toimi pääasiassa Samarran, Diyalan ja Bagdadin alueella. Yhdysvaltojen johtaman koalition joukot pidättivät hänet, ja hän oli vangittuna helmikuusta joulukuuhun vuonna 2004. Häntä ei kuitenkaan pidetty suurena uhkana, joten hänet vapautettiin. Vuonna 2006 JJASJ liittyi Irakin al-Qaidan kanssa Mujahideenien Shura-neuvosto -nimiseen kattojärjestöön. Myöhemmin samana vuonna järjestö nimettiin uudestaan Irakin islamilaiseksi valtioksi. Siihen aikaan järjestö taisteli Irakin šiioja vastaan ja Ibrahim toimi järjestön silloisen johtajan Abu Omar al-Baghdadin tärkeänä neuvonantajana. Abu Omarin kuoltua Yhdysvaltojen iskussa vuonna 2010 hän nousi järjestön johtoon ja otti Isisin tavoitteeksi sunnikalifaatin perustamisen Irakin ja Syyrian alueelle. Hän oli tällöin ottanut salanimen Abu Bakr al-Baghdadi.
Huhtikuussa 2013 Abu Bakr julisti Irakin islamilaisen valtion ja Syyriassa toimivan Al-Nusran rintaman liittyvän yhteen nimellä Irakin ja Levantin islamilainen valtio. Al-Nusran johtaja Abu Mohammed al-Julani ja al-Qaidan johtaja Aiman al-Zawahri eivät kuitenkaan hyväksyneet liitosta, ja al-Zawahri tunnusti Al-Nusran rintaman ainoaksi al-Qaidan Syyrian edustajaksi. Sittemmin Isis alkoi tehdä iskuja Syyriassa kapinallisryhmiä vastaan, ja alkuvuodesta 2014 al-Qaida irtisanoutui järjestön tekemisistä.
Julistettuaan Irakiin ja Syyriaan kalifaatin Isis julkaisi heinäkuun alussa 2014 videon, jossa kalifiksi julistautunut Abu Bakr al-Baghdadi käski kaikkien muslimien totella häntä. Video kuvattiin Isisin hieman aiemmin valtaaman kaupunki Mosulin al-Nurin moskeijassa. Abu Bakrin julkisista esiintymisistä vuoden 2014 video on tiettävästi ensimmäinen ja viimeinen. Abu Bakrin silloinen olinpaikka jäi tuntematomaksi, mutta hänen epäiltiin olleen Irakin ja Syyrian välisellä raja-alueella, jota Isis kutsuu nimellä Wilayat al-Furat ja jolla sijaitsevat irakilainen al-Qa’im ja syyrialainen Abu Kamal.
Huhtikuussa 2019 Isis julkaisi videon, jolla puhuvan miehen se väittää olevan al-Baghdagi. Videolla mies julistaa kostoa Isisin tappioista.
Elämäkerta > Väitetyt kuolemat

Abu Bakrin on useaan otteeseen väitetty kuolleen. Marraskuussa 2014 kerrottiin, että Abu Bakr oli heimolähteiden mukaan haavoittunut tai mahdollisesti kuollut Yhdysvaltojen ilmaiskussa al-Qaimin kaupungissa Irakin länsirajalla. Muutamaa päivää myöhemmin Isis kuitenkin julkisti ääninauhan, jossa puhuu Abu Bakriksi oletettu henkilö.
Kesäkuussa 2016 Isisin ”tietotoimisto” al-Amaq ilmoitti al-Baghdadin kuolleen ilmaiskuissa Syyrian Raqqassa, ja sen jälkeen al-Baghdadia ei nähty eikä hänestä kuultu mitään.
Heinäkuussa 2017 Britanniasta johdettu järjestö Syrian Observatory for Human Rights ja irakilainen televisioasema Al Sumaria väittivät al-Baghdadin saaneen surmansa. Toisaalta hänen olinpaikastaan esitettiin arvailuja, joiden mukaan hän joko oli lähtenyt Syyriasta tai piileskeli Badian aavikolla, jossa hänen poikansa Hudhayfa al-Badrin kerrotaan kuolleen Venäjän iskussa kesällä 2018.
Kuolema

26. lokakuuta 2019 yhdysvaltalaiset mediat kertoivat Abu Bakr al-Baghdadin kuolleen Yhdysvaltain terrorismin vastaisten joukkojen iskussa. CIA, kurdien tiedustelu ja al-Baghdadin lähipiirissä ollut ilmiantaja onnistuivat antamaan tiedot tämän olinpaikasta. Yhdysvaltain armeijan eliittiyksikkö Delta Force käytti kahdeksaa helikopteria, jotka lensivät matalalla.
Al-Baghdadi pakeni tunneliin, minne sotakoirat seurasivat häntä. Kun tunneli päättyi umpikujaan, al-Baghdadi räjäytti pommiliivin tappaen itsensä ja kolme lastaan samalla romahduttaen tunnelin. Al-Baghdadin henkilöllisyys varmistettiin DNA-testien avulla. Yhdysvaltain lentokoneet pommittivat talon hajalle, jotta siitä ei tulisi pyhiinvaelluspaikkaa. Samantapaisesta syystä al-Baghdadin jäänteet haudattiin mereen. Operaatiossa kuoli myös kaksi al-Baghdadin vaimoa ja muutamia korkea-arvoisia Isisin johtajia. Trump vahvisti al-Baghdadin kuoleman, ylisti operaatiota ja kiitti siinä auttaneita muita maita. Isis vahvisti kalifinsa kuoleman, nimitti uuden johtajan ja vannoi kostavansa.
Baghdadin toinen pidätyskuva.
Alkaloosi

Alkaloosi on tapahtuma, jossa jotkin solujen ulkoiset nesteet muuntuvat emäksisemmiksi. Nesteiden vetyioni- eli protonipitoisuudet (H+) siis alenevat. Protonipitoisuuden mitta on pH-arvo. Neste voi olla veri ja kyseessä on alkalemia, jos puhe on vain veren emäksöitymisestä. Alkalemia ei ole tapahtuma vaan tila, johon alkaloosi voi johtaa, ja jossa laskimoveren pH-arvo on aikuisilla yli 7,44. Veriplasman normaali pH on 7,38–7,42. Merkittävä alkaloosi on haitallista, eikä sitä ilmene terveillä, joilla kehon happo-emästasapaino on tarkoin säädelty.
Alkaloosia aiheuttaa happojen poistuminen kehon nesteistä tai happamoitumista estävien emäksisten puskuriaineiden, kuten veren vetykarbonaatin, kertyminen kehoon. Alkaloosit voidaan jakaa
hengitysalkaloosiin eli respiratoriseen alkaloosiin, joka johtuu liian kiivaasta hengittämisestä eli hyperventilaatiosta
metabolisiin eli aineenvaihduntaperäisiin alkalooseihin, jotka eivät johdu hengityksestä, vaan muihin elimiin liittyvistä aineenvaihduntahäiriöistä
Metabolisen alkaloosin yleisin syy on toistuva oksentelu tai diureettien käyttö, mutta alkaloosiin voivat johtaa monet muutkin tekijät. Hengitysalkaloosia voivat aiheuttaa muun muassa hengityskoneessa oleminen, astma, sydämen vajaatoiminta tai salisylaattien yliannostus.
Oireet

Metabolisissa alkalooseissa voi aiheuttajasta riippuen ilmetä hengityksen merkittävää hidastumista eli hypoventilaatiota. Keho pyrkii tämän avulla vähentämään hiilidioksidin poistumista uloshengityksessä, sillä hiilidioksidi estää alkaloosia liukenemalla vereen sitä happamoivaksi hiilihapoksi. Sekavuus, apatia ja rytmihäiriöt ovat muita vakavassa metabolisessa alkaloosissa usein ilmeneviä oireita.
Hengitysalkaloosi

Hengitysalkaloosissa eli respiratorisessa alkaloosissa muun muassa veren vetyioni- (H+) ja vetykarbonaattipitoisuudet (HCO3–) kasvavat. Liian kiivas hengittäminen eli hyperventilaatio aiheuttaa hengitysalkaloosin. Syy on se, että aineenvaihdunnassa muodostuva hiilidioksidikaasu (CO2) liukenee veren veteen (H2O) verta happamoivaksi hiilihapoksi (H2CO3). Hiilihappo hajoaa vetykarbonaatiksi:
Veri virtaa keuhkoihin, joissa yllä olevat tasapainoreaktiot etenevät hiilidioksidin suuntaan. Tällöin uloshengitysilmassa poistuu hiilidioksidia ja veren happamuus laskee. Normaalisti yllä olevat reaktiot ovat kudoskohtaisesti terveyden kannalta sopivassa tasapainossa. Hyperventilaatiossa hiilidioksidin poistuminen on kuitenkin liian nopeaa ja hiilidioksidia poistuu liikaa ja veri emäksöityy.
Hengitysalkaloosiin voi johtaa
tahallinen hyperventilaatio
liian tehokkaasti toimivassa hengityskoneessa oleminen
hypoksia, jonka syy voi olla sydämen vajaatoiminta, syanoottinen sydänvika tai vuoristotauti
hengityselinsairaudet, kuten keuhkokuume, keuhkoveritulppa, astma, keuhkoparenkyymisairaudet tai keuhkoödeema
aivosairaudet, kuten aivoverenvuoto tai aivokasvain
tiettyjen aineiden yliannostus, joista esimerkkejä ovat salisylaatit, katekoliamiinit, teofylliini tai progesteroni
muut tekijät, kuten ahdistus, kipu, psykoosi, maksavaurio, kuume, Gram-negatiivisten bakteerien aiheuttama verenmyrkytys tai raskaus