Sparta
Väestö

Spartan kansa koostui monesta eri kansanryhmästä. Spartan kansalaisia kutsuttiin nimellä homoioi (tasavertaiset) tai spartiatai. Nämä muodostivat doorilaisen yläluokan, joka oli tullut maahan valloittajina, ja olivat ainoina täysivaltaisia kansalaisia. He saivat toimeentulonsa maatiloiltaan. Spartan valtiojärjestyksen nojalla oli kansalaisten kesken jaettu viljelysmaat yhtä suuriksi palstoiksi, joita ei saanut ostaa eikä myydä.
Maanviljelyssä kaiken työn tekivät valtion omistamat helootit (heilōtes), maaorjat. Tämä sorrettu ryhmä muodostui Lakonian ja Messenian alkuperäisistä asukkaista. Helootteja käytettiin myös miehistönä armeijassa. Spartalaiset joutuivat pelkäämään koko ajan heloottien kapinaa. Toisaalta heloottien olemassaolo vapautti kansalaiset omistautumaan elämänmittaiselle sotilaskoulutukselle.
Kolmas tärkeä ryhmä olivat perioikit (perioikoi), jotka olivat vapaita, mutta joilla ei ollut Spartan kansalaisoikeuksia. Perioikit asuivat muissa Lakonian kaupunkivaltioissa; myös ryhmän nimi viittaa siihen, että he ”asuivat (Spartan) ympärillä”. He olivat kauppiaita, käsityöläisiä ja maanviljelijöitä, ja toimivat näin ammateissa, joita ei pidetty vapaille spartalaisille soveltuvana. Spartan armeijassa oli yhtä paljon spartalaisia ja perioikkeja.
Muita väestöryhmiä olivat muun muassa mothakes, jotka olivat köyhien spartalaisten lapsia tai spartalaisen isän ja heloottiäidin lapsia, jotka olivat saaneet spartalaisen kasvatuksen; skiritai, joka oli perioikkeihin verrattava ryhmä, jonka jäsenet asuivat Pohjois-Lakoniassa Arkadian rajalla; sekä neodamodeis, jotka olivat vapautettuja helootteja, jotka olivat palvelleet Spartan armeijassa hopliitteina. Heitä esiintyi erityisesti peloponnesolaissodan ja Agesilaoksen Persian sotaretken aikana. Spartan kansalaisten alapuolella oli muita alempiarvoisia ryhmiä kuten hypomeiones (alempiarvoiset), tresantes (pelkurit) ja nothoi (äpärät). Eräs toinen ryhmä olivat trofimoi, jotka olivat ulkomaalaisten lapsia, jotka olivat saaneet spartalaisen koulutuksen. Spartassa asui muualta muuttaneita (ksenoi), mutta varsinkaan myöhemmin nämä eivät olleet yhtä tervetulleita kuin muualla Kreikassa, ja näihin suhtauduttiin hyvin epäluuloisesti.
Spartan kansalaisten määrä väheni historiallisella ajalla merkittävästi. Naisten osuutta kansalaisista on vaikea arvioida, mutta heitä on saattanut olla enemmistö, koska miehiä kuoli aina taistelussa ja spartalaisilla oli tapana tappaa poikalapset, jotka eivät vastanneet lain määräämiä kriteerejä. Arkaaisella ajalla Spartan kansalaisista miehiä oli 9 000. Vuonna 479 eaa. heitä oli noin 8 000, joista 5 000 otti osaa Plataiain taisteluun. Herodotoksen mukaan jokaisella taisteluun osaa ottaneella spartalaisella oli mukanaan seitsemän heloottia palvelijoina. Tätä voi pitää osoituksena spartalaisten ja heloottien suhteellisesta määrästä.
Erään arvion mukaan Lakoniassa ja Messeniassa asui 400-luvulla eaa. 55 000 ihmistä, joista 18 000 oli vapaita kansalaisia ja heidän perheidensä jäseniä. Lakonia ja Messenia olisivat näin olleet Peloponnesoksen vähiten asutettu alue. Vuonna 371 eaa. Sparta pystyi lähettämään vielä noin 7 000 sotilasta Thebaa vastaan. 400 heistä kaatui Leuktran taistelussa. Aristoteleen mukaan spartalaisia oli noin vuonna 330 eaa. enää tuhat. Vuonna 244 eaa. spartalaisia oli enää vain 700. Yhtenä Spartan ongelmien syynä voidaan pitää sitä, että tiukka yhteiskuntajärjestys ja sodat johtivat kansalaisten ja samalla sotilaiden määrän vähenemiseen. Seurauksena sotilaita tuli palkata muista yhteiskuntaluokista, mikä johti kuitenkin lojaalius- ja muihin ongelmiin, kun yhteiskunnassa ei ollut tarjota näille sotilaille muuta sosiaalista liikkuvuutta.
Spartan kansalaiset jaettiin eri ikäryhmiin seuraavasti:
paides – 7–17-vuotiaat
paidiskoi – 18–19-vuotiaat
hebontes – 20–29-vuotiaat
gerontes – yli 60-vuotiaat