stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maastohiihto talviolympialaisissa 1932 – miesten 50 km

Miesten 50 kilometrin hiihto käytiin Lake Placidin talviolympialaisissa 1932 lauantaina 13. helmikuuta. 50 kilometrin maastohiihdossa oli kisattu talviolympialaisten alusta alkaen, joten matka oli mukana olympialaisten ohjelmassa kolmannen kerran. Osallistujia oli 32 yhdeksästä maasta.
Kilpailun voiton vei Suomen Veli Saarinen, joka oli ottanut pronssia kolme päivää aiemmin käydyltä 18 kilometrin matkalta. Saarisen kultamitali oli Suomelle ensimmäinen maastohiihdon olympiavoitto. Suomen kaksoisvoiton täydensi hopalle hiihtänyt Väinö Liikkanen, joka jäi maanmiehestään 20 sekuntia. Pronssimitalin sai norjalainen Arne Rustadstuen, joka hävisi voittajalle jo lähes neljä minuuttia.
Kilpailutapahtumat

Kisajärjestäjille tuotti ongelmia lumen puute, sillä alueella oli leuto talvi ja lunta ei ollut paljoa. Lumetusta ei vielä tuolloin ollut käytössä. Leutojen sääolosuhteiden vuoksi kilpalatu kiersi metsässä, jossa lunta oli tarpeeksi kilpailun järjestämiseksi. Kilpailijat lähtivät matkaan väliaikalähtönä minuutin välein, ja he kiersivät 25 kilometrin pituisen ladun kahdesti. Lämpötila kilpailun aikana oli nollan celsiusasteen paikkeilla. Kilpailu käytiin kolme päivää edellisen hiihtomatkan, 18 kilometrin, jälkeen.
Ensimmäisen kierroksen jälkeen suomalaisilla oli kaksoisjohto: 18 kilometrin pronssimitalisti Veli Saarinen johti Väinö Liikkasta noin minuutilla. Suomalaisten jälkeen puoleenväliin saapui ruotsalainen 18 kilometrin olympiavoittaja Sven Utterström, ja hänen jälkeensä tulivat kolme norjalaista: Arne Rustadstuen, Sigurd Vestad ja Ole Hegge. Heggen ero kisaa johtaneeseen Saariseen oli noin viisi minuuttia.
Toisella kierroksella Ruotsin Utterström väsähti, ja norjalaiskolmikko ohitti tämän. Suomalaisista Liikkanen tuli lopun hyvin, mutta uupuneen Saarisen onnistui pitää tähän 20 sekunnin ero, ja olla ensimmäinen suomalainen maastohiihdon olympiavoittaja. Norjalaisten pronssimitalikamppailussa voiton vei Arne Rustadstuen, joka piti kaikista kilpailijoista nopeimmin toisen kierroksen hiihtäneen Ole Heggen takanaan 11 sekunnilla. Rustadstuen oli lähtenyt matkaan kolme minuuttia Heggen jälkeen.
Lopputulokset

| Place | Competitor | Time |
| --- | --- | --- |
| 1 |  Veli Saarinen (FIN) | 4'28:00 |
| 2 |  Väinö Liikkanen (FIN) | 4'28:20 |
| 3 |  Arne Rustadstuen (NOR) | 4'31:53 |
| 4 |  Ole Hegge (NOR) | 4'32:04 |
| 5 |  Sigurd Vestad (NOR) | 4'32:40 |
| 6 |  Sven Utterström (SWE) | 4'33:25 |
| 7 |  Tauno Lappalainen (FIN) | 4'45:02 |
| 8 |  John Lindgren (SWE) | 4'47:42 |
| 9 |  Gustaf Jonsson (SWE) | 4'49:52 |
| 10 |  Antonín Bartoň (TCH) | 4'52:24 |
| 11 |  Vladimír Novák (TCH) | 4'52:44 |
| 12 |  Erminio Sertorelli (ITA) | 4'59:00 |
| 13 |  Jaroslav Feistauer (TCH) | 5'00:19 |
| 14 |  Jan Cífka (TCH) | 5'01:50 |
| 15 |  Richard E. Parsons (USA) | 5'13:59 |
| 16 |  Kaare Engstad (CAN) | 5'19:19 |
| 17 |  Iwao Ageishi (JPN) | 5'19:31 |
| 18 |  Saburo Iwasaki (JPN) | 5'21:40 |
| 19 |  Nils Backstrom (USA) | 5'25:40 |
| 20 |  Robert Reid (USA) | 5'26:06 |
| – |  Norton Billings (USA) | DNF |
| – |  Giovanni Delago (ITA) | DNF |
| – |  Francesco De Zulian (ITA) | DNF |
| – |  David Douglas (CAN) | DNF |
| – |  Heigoro Kuriyagawa (JPN) | DNF |
| – |  Martti Lappalainen (FIN) | DNF |
| – |  Sivert Mattsson (SWE) | DNF |
| – |  Zdzisław Motyka (POL) | DNF |
| – |  Walter Ryan (CAN) | DNF |
| – |  Stanisław Skupień (POL) | DNF |
| – |  Ole Stenen (NOR) | DNF |
| – |  Kinzo Tanguchi (JPN) | DNF |
Luka Elsner

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Luka Elsner
Syntymäaika: 2. elokuuta 1982 (ikä 42)
Syntymäpaikka: Ljubljana, Jugoslavia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 177 cm
Seura
Seura:  Le Havre
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2004 |  US Cagnes |  |  |
| 2004–2010 |  NK Domžale | 181 | (4) |
| 2010 |  Austria Kärnten | 15 | (0) |
| 2010 |  Al-Muharraq |  |  |
| 2010–2012 |  NK Domžale | 46 | (1) |
Maajoukkue
| 2008 |  Slovenia | 1 | (0) |
Valmennusura
2012–2013:  NK Domžale (apuv.)
2013–2016:  NK Domžale
2016–2017:  Olimpija Ljubljana
2017–2018:  Pafos
2018–2019:  Union SG
2019–2020:  Amiens SC
2021:  KV Kortrijk
2021–2022:  Standard Liège
2022–:  Le Havre

Luka Elsner (s. 2. elokuuta 1982) on slovenialainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Kesästä 2022 lähtien hän on toiminut Le Havren päävalmentajana.
Ura

Elsner syntyi Ljubljanassa jalkapalloperheeseen. Hänen isänsä Marko Elsner pelasi ammattilaisena Ranskassa ja Itävallassa ja isosisä Branko Elsner teki pitkän uran jalkapallovalmentajana. Myös Lukan nuorempi veli Rok Elsner on tehnyt uraa jalkapalloilijana.
Elsner aloitti uransa Ranskassa US Cagnesin joukkueessa vuonna 2000. Hän edusti joukkuetta neljä vuotta kunnes siirtyi Sloveniaan NK Domžalen joukkueeseen. Elsner edusti lähes koko uransa lopun slovenialaisseuraa lukuun ottamatta lyhyitä visiittejä SK Austria Kärntenissä ja Al-Muharraqissa kausilla 2009/10 ja 2010/11.
Elsner aloitti valmennusuransa huhtikuussa 2012 NK Domžalen apuvalmentajana. Elokuussa 2013 hän nousi seuran päävalmentajaksi ja luotsasi seuraa syyskuuhun 2016 saakka, kunnes siirtyi Olimpija Ljubljanan päävalmentajaksi. Hänet korvattiin Marijan Pušnikilla maaliskuun alussa 2017.
Olimpija-potkujensa jälkeen Elsner toimi kyproslaisen Pafosin päävalmentajana, kunnes siirtyi kaudeksi 2018/19 belgialaisen Union SG:n päävalmentajaksi. Elsner luotsasi Unionin Belgian 2. divisioonassa kolmanneksi. Kauden jälkeen hän jätti seuran ja siirtyi Ranskan liigan Amiensin päävalmentajaksi. Amiens oli liigassa toiseksi viimeisenä, kun koronapandemia keskeytti sarjan maaliskuussa 2020. Liigan päätöksellä Toulouse ja Amiens putosivat Ligue 2:een. Amiensin kausi sarjatasoa alempana alkoi kehnosti ja seura erotti Elsnerin syyskuussa 2020.
Helmikuun alussa 2021 Elsneristä tuli Belgian liigassa putoamiskamppailuun vajonneen KV Kortrijkin päävalmentaja. Elsnerin johdolla Kortrijk sijoittui kauden päätteeksi sijalle 14 ja säilytti sarjapaikkansa. Lokakuussa 2021 Standard Liège palkkasi hänet uudeksi päävalmentajakseen. Elsnerin johdolla Standardin tulokset jäivät heikoiksi ja joukkue oli Belgian liigan runkosarjassa 13:s. Seura erotti Elsnerin huhtikuussa 2022.
Kesäkuussa 2022 Elsneristä tuli Ligue 2:n Le Havren päävalmentaja.
Yksityiselämä

Hänen isoisäni myös oli valmentaja ja isänsä Marko sekä veljensä Rok myös olivat jalkapalloilijat.
Saavutukset > Pelaajana

Slovenian mestaruus (2): 2007, 2008
Slovenian cup: 2011
Slovenian supercup (2): 2007, 2011
Makuuni

| Makuuni Oy |
| --- | --- |

 Makuuni-myymälä Oulun Tuirassa vuonna 2012.
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1985
Perustaja:  Harri Ruohola
Lakkautettu:  2018
Toimitusjohtaja:  Hans Ehrnrooth
Kotipaikka:  Mikkeli
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  Videofilmien vuokraus, irtomakeiset
Huomioitavaa:  Konkurssi 2018
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Makuuni Oy oli suomalainen videovuokraamoketju ja irtomakeisten vähittäiskauppa vuosina 1985–2018. Ketjulla oli korkeimmillaan yli 80 liikettä ympäri Suomea vuonna 2009. Liikevaihto oli tuolloin 24 miljoonaa euroa.
Historia

Yrityksen perusti Harri Ruohola nimellä Videofirma Makuuni Ky vuonna 1985. Tammikuun lopussa 2006 Hans Ehrnrooth ja Juha Parkkinen allekirjoittivat sopimuksen selvitystilassa olevan Videofirma Makuunin koko liiketoiminnan hankkimisesta. Samalla ketjun nimi typistyi muotoon Makuuni Oy. Yrityksen toimitusjohtajana toimi Hans Ehrnrooth.
Ketjun liikkeiden määrä oli korkeimmillaan yli 80 vuonna 2009, jolloin liikevaihtoa oli 24 miljoonaa euroa. Verkossa toimivat tilausvideopalvelut kuitenkin vaikeuttivat Makuunin toimintaa videovuokrausmarkkinoilla. Yhtiö panosti irtomakeisiin. Se myös avasi oman verkossa toimivansa videovuokraamon vuonna 2012. Yhtiön liikevaihto oli seitsemän miljoonaa euroa vuonna 2016, ja tuolloin Makuuni työllisti 79 henkilöä. Tilikauden tulos oli 1,2 miljoonaa euroa tappiollinen.
Historia > Konkurssi

Vuonna 2018 ketjuun kuului enää noin 20 toimipistettä. Saman vuoden kesäkuussa 2018 Makuuni Oy hakeutui yrityssaneeraukseen. Saneeraus kuitenkin epäonnistui, ja jo elokuussa Makuuni hakeutui maksukyvyttömyyden perusteella konkurssiin. Liikkeet sulkivat ovensa viimeisen kerran 5. syyskuuta 2018.
Makuunin toimitusjohtaja Hans Petteri Ehrnrooth tuomittiin joulukuussa 2023 kahdeksi vuodeksi ehdolliseen vankeuteen törkeästä velallisen epärehellisyydestä ja törkeästä kirjanpitorikoksesta. Hän oli nostanut Makuunista ja sen tytäryhtiöstä M-Logisticsista varoja suoraan omalle tililleen yli 1,2 miljoonaa euroa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Makuuni Wikimedia Commonsissa
Myymälä Oulun Haukiputaalla vuonna 2013.
Marsbacken

Marsbacken on mäki Siuntiossa Uudellamaalla. Se sijaitsee Svartbäckin kylässä luoteeseen Tjusträsk -järvestä aivan Siuntion paloaseman lähistöllä. Mäki on tunnettu sen päällä sijaitsevasta pronssikautisesta hautaröykkiöstä ja rautakautisesta hautaröykkiöstä. Muinaisjäännösalue on Museoviraston lailla suojelema.
Ensimmäiset kirjalliset maininnat pronssikautisesta hautaröykkiöstä ovat jo vuodelta 1913. Vuonna 1927 sen halkaisijaksi on mitattu 17 metriä ja korkeudeksi runsas metri. Hautaröykkiön pohjoislaidalla on näkyvissä reunakehää.
Rautakautinen hautaröykkiö on rakennettu pienelle tasanteelle nimekkeen poikki maantielle johtavan metsätien eteläpuolelle. Röykkiö on kiven- ja maansekainen ja halkaisijaltaan noin 12 metriä ja korkeudeltaan noin metrin. On mahdollista että röykkiö ajoittaa myös pronssikaudelle.
Marianne Jelved

| Marianne Jelved |
| --- | --- |
 Jelved vuonna 2008.
Kansankäräjäedustaja
 1994– 1987–1993  
Tanskan kulttuuriministeri
 Helle Thorning-Schmidtin I ja II hallitus 6. joulukuuta 2012 – 28. kesäkuuta 2015  
Edeltäjä:  Uffe Elbæk
Seuraaja:  Bertel Haarder
Tanskan kirkollisministeri
 Helle Thorning-Schmidtin II hallitus 3. helmikuuta 2014 – 28. kesäkuuta 2015  
Edeltäjä:  Manu Sareen
Seuraaja:  Bertel Haarder
Tanskan talousministeri
 Poul Nyrup Rasmussenin I, II, III ja IV hallitus 25. tammikuuta 1993 – 27. marraskuuta 2001  
Edeltäjä:  Thor Pedersen
Seuraaja:  Bendt Bendtsen
Tanskan pohjoismaaministeri
 Poul Nyrup Rasmussenin II, III ja IV hallitus 27. marraskuuta 1994 – 27. marraskuuta 2001  
Edeltäjä:  Flemming Kofod-Svendsen
Seuraaja:  Bendt Bendtsen
Radikaalin Venstren poliittinen johtaja
 1990–2007  
Edeltäjä:  Niels Helveg Petersen
Seuraaja:  Margrethe Vestager
Henkilötiedot
Koko nimi:  Marianne Bruus Jelved
Syntynyt: 5. syyskuuta 1943 (ikä 81) Charlottenlund, Tanska
Ammatti:  opettaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Radikaali Venstre
Marianne Bruus Jelved (s. 5. syyskuuta 1943 Charlottenlund) on tanskalainen opettaja ja Radikaalin Venstren poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä liki yhtäjaksoisesti vuodesta 1987 ja toiminut Tanskan talousministerinä vuosina 1993–2001, pohjoismaaministerinä 1994–2001, kulttuuriministerinä 2012–2015 ja kirkollisministerinä 2014–2015. Vuosina 1990–2007 hän oli puolueensa poliittinen johtaja, eli käytännössä puheenjohtaja (Radikaalilla Venstrellä on erikseen maanlaajuisen organisaation puheenjohtaja ja kansankäräjäryhmän valitsema poliittinen johtaja, joista jälkimmäinen on käytännössä puolueen johtaja).
Aiheesta muualla

Marianne Jelved Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marianne Jelved Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Niels Helveg Petersen | Radikaalin Venstren poliittinen johtaja 1990–2007 | Seuraaja: Margrethe Vestager |
Marianne Heske

| Marianne Heske |
| --- | --- |
 Hesken veistos Torshovparkenissa Oslossa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1946 (ikä 78) Ålesund, Norja
Ammatti:  kuvataiteilija
Aiheesta muualla
www.marianneheske.no
Marianne Heske (s. 21. helmikuuta 1946 Ålesund) on kansainvälisesti arvostettu norjalainen kuvataiteilija. Hänet tunnetaan muun muassa tietokoneella tekemistään maisemamaalauksista.
Heske piti ensimmäisen näyttelynsä Pariisin Cité internationale des arts’ssa vuonna 1973. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa nepalilaisten, kiinalaisten, zimbabwelaisten ja eteläafrikkalaisten taiteilijoiden kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marianne Heske Wikimedia Commonsissa
Mariano José Parra Sandoval

Mariano José Parra Sandoval (s. 25. huhtikuuta 1947 Maracaibo) on venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 14. elokuuta 1971 ja nimitettiin San Fernando de Apuren hiippakunnan piispaksi 12. heinäkuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfredo José Rodríguez Figueroa, jota avustivat Roberto Lückert León ja Mario del Valle Moronta Rodríguez.
10. heinäkuuta 2001 Parra Sandoval sai nimityksen Ciudad Guayanan hiippakunnan piispaksi.
Mary Barnes

Mary Barnesin kuvataidetta
Mary Edith Barnes (9. helmikuuta 1923 – 29. kesäkuuta 2001) oli brittiläinen nainen, joka kärsi psykoottisesta häiriöstä, mutta loi huomattavan uran kuvataiteen alalla.
Barnes saapui Kingsley Halliin vuonna 1965. Hän muutti vuonna 1985 Skotlantiin ja vuonna 1993 Tomintouliin sekä julkaisi vuonna 1989 kirjan Something Sacred. Hän kuoli Tomintoulissa vuonna 2001.
Aiheesta muualla

Mary Barnesin elämälle ja työlle omistettu sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Matilda Holmström

Matilda Holmström (s. 25. maaliskuuta 2003) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on naisten Salibandyliigassa edustanut Porvoon Salibandyseuraa kaudesta 2020–2021 alkaen. Hän voitti vuonna 2021 Suomen-mestaruuden ja pelasi kauden aikana liigassa kuusi runkosarjaottelua, joissa hän sai yhden syöttöpisteen, sekä 15 pudotuspeliä, joissa hän teki yhden maalin ja antoi kolme maalisyöttöä. Kaudella 2021–2022 hän pelasi runkosarjassa 14 ottelua, joissa hän teki kolme maalia ja sai kaksi syöttöpistettä, sekä on pelannut ennen loppuottelusarjaa kahdeksan pudotuspeliä, joissa hän on tehnyt yhden maalin ja antanut kaksi maalisyöttöä.
Mandylion (albumi)

| Mandylion The Gathering |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Woodhouse Studios, Haag, Saksa, 1.–16. kesäkuuta 1995
 Julkaistu: 22. elokuuta 1995
 Tuottaja(t): Siggi Bemm, Waldemar Sorychta ja The Gathering
 Tyylilaji: doom metal, goottimetalli
 Kesto: 52.40
 Levy-yhtiö: Century Media
The Gatheringin muut julkaisut
| Almost a Dance 1993 | Mandylion 1995 | Nighttime Birds 1997 |
Mandylion on alankomaalaisen The Gathering -yhtyeen kolmas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995 Century Media Records -levy-yhtiön nimissä. Albumi on yhtyeen ensimmäinen, jossa laulaja Anneke van Giersbergen on mukana. Albumista on julkaistu myöhemmin vuonna 2005 erikoisversio, jossa on kaksi levyä. Lisälevy sisältää studioalbumin demonauhoituksia sekä alkuperäisalbumiin kuulumattomat demot ”Third Chance” ja ”Solar Glider”.
Kappalelista

Kaikki sanat Anneke van Giersbergen, kaikki sävellykset The Gathering.
| Alkuperäinen vuoden 1995 julkaisu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Strange Machines | 6.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Eléanor | 6.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | In Motion #1 | 6.56 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Leaves | 6.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Fear the Sea | 5.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Mandylion (instrumental)  | 5.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Sand & Mercury | 9.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | In Motion #2 | 6.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| Uudelleenjulkaistun vuoden 2005 albumin bonuslevy |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | In Motion #1 (Demo) | 7.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Mandylion (Demo) (instrumental)  | 4.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Solar Glider (Demo) | 4.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Eléanor (Demo) | 6.38 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | In Motion #2 (Demo) | 7.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Third Chance (Demo) | 5.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Fear the Sea (Demo) | 6.28 |  |  |  |  |  |  |  |
Esiintyjät

Anneke van Giersbergen – päävokalisti
René Rutten – kitarat/huilu
Jelmer Wiersma – kitarat
Frank Boeijen – syntikka
Hugo Prinsen Geerligs – basso
Hans Rutten – rummut
Aiheesta muualla

Mandylion (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Mandylion (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
The Gathering
| --- | --- |
Studioalbumit:   Always...  Almost a Dance  Mandylion  Nighttime Birds  How to Measure a Planet?  if_then_else  Souvenirs  Home  The West Pole  Disclosure  Afterwords  Beautiful Distortion 
Kokoelmat:   Downfall – The Early Years  Accessories – Rarities and B-Sides  Sand and Mercury  TG25: Diving Into the Unknown
MLS Supporters’ Shield

| MLS Supporters’ Shield |
| --- | --- |
Laji:  jalkapallo
Maa(t):  Yhdysvallat ja Kanada
Perustettu:  1998
Joukkueita:  19
Hallitseva mestari:  New York Red Bulls
Eniten mestaruuksia:  D.C. United Los Angeles Galaxy (4)
MLS Supporters’ Shield on Pohjois-Amerikan jalkapalloliigan Major League Soccerin runkosarjassa eniten pisteitä keränneelle joukkueelle annettava palkinto. Menestyneimmät seurat ovat D.C. United ja Los Angeles Galaxy neljällä runkosarjamestaruudellaan.
Historia

Pohjoisamerikkalaiseen tapaan MLS:n mestari on pudotuspelien loppuottelun MLS Cupin voittaja, ja alun perin runkosarjan voittaja sai vain paikan pudotuspeleihin. Vuosina 1997–1998 joukko North American Soccer -sähköpostilistalla keskustelleita kannattajia ideoi palkinnon, jolla muistetaan runkosarjan parasta joukkuetta. Palkinto luovutettiin ensimmäisen kerran vuonna 1999 kauden 1998 runkosarjan voittaneelle Los Angeles Galaxylle. Palkintoon kaiverrettiin myös kausien 1996 ja 1997 runkosarjan voittajien nimet.
Kaudesta 2000 lähtien MLS:ssä on käytetty kansainvälistä järjestelmää, jossa voitosta saa kolme pistettä ja tasapelistä yhden pisteen. Aiemmin tilanteen ollessa tasan varsinaisen peliajan jälkeen käytiin rangaistuspotkukilpailu, jonka voittaja sai yhden pisteen.
Supporters’ Shieldin voittaja saa myös paikan seuraavan kauden CONCACAF Champions Leaguesta.
Voittajat

| Kausi | Joukkue | O | V | H | T | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Tampa Bay Mutiny | 32 | 20 | 12 | – | 58 |
| 1997 | D.C. United | 32 | 21 | 11 | – | 55 |
| 1998 | Los Angeles Galaxy | 32 | 24 | 8 | – | 68 |
| 1999 | D.C. United | 32 | 23 | 9 | – | 57 |
| 2000 | Kansas City Wizards | 32 | 16 | 7 | 9 | 57 |
| 2001 | Miami Fusion | 26 | 16 | 5 | 5 | 53 |
| 2002 | Los Angeles Galaxy | 28 | 16 | 9 | 3 | 51 |
| 2003 | Chicago Fire | 30 | 15 | 7 | 8 | 53 |
| 2004 | Columbus Crew | 30 | 12 | 5 | 13 | 49 |
| 2005 | San Jose Earthquakes | 32 | 18 | 4 | 10 | 64 |
| 2006 | D.C. United | 32 | 15 | 7 | 10 | 55 |
| 2007 | D.C. United | 30 | 16 | 7 | 7 | 55 |
| 2008 | Columbus Crew | 30 | 17 | 7 | 6 | 57 |
| 2009 | Columbus Crew | 30 | 13 | 7 | 10 | 49 |
| 2010 | Los Angeles Galaxy | 30 | 18 | 7 | 5 | 59 |
| 2011 | Los Angeles Galaxy | 34 | 19 | 5 | 10 | 67 |
| 2012 | San Jose Earthquakes | 34 | 19 | 6 | 9 | 66 |
| 2013 | New York Red Bulls | 34 | 17 | 9 | 8 | 59 |
| 2014 | Seattle Sounders FC | 34 | 20 | 10 | 4 | 64 |
| 2015 | New York Red Bulls | 34 | 18 | 10 | 6 | 60 |
Aiheesta muualla

Supporters’ Shield Foundation (englanniksi)
Mansfeld-Südharz

Mansfeld-Südharz on piirikunta Saksi-Anhaltin osavaltiossa, Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on noin 1 448 neliökilometriä ja asukasluku 146 659 (2012). Sen pääkaupunki on Sangerhausen. Piirikunta luotiin 2007 yhdistämällä entiset Mansfelder Landin ja Sangerhausin piirikunnat.
Mansfeld-Südharzin sijainti Saksi-Anhaltin osavaltiossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mansfeld-Südharz Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) mansgeldsuedharz.de (saksaksi)
Saksi-Anhaltin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Altmarkkreis Salzwedel
Anhalt-Bitterfeld
Börde
Burgenlandkreis
Dessau-Roßlau
Halle
Harz
Jerichower Land
Magdeburg
Mansfeld-Südharz
Saalekreis
Salzlandkreis
Stendal
Wittenbergin piirikunta
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Landkreis Mansfeld-Südharz

Käännös suomeksi
Margot

| Margot |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Margaux, Margo, Margodt, Margoth 
Vastineita eri kielissä:  mm. Margret, Margit 
Nimen alkuperä:  Margareta; lähtömuotona on kreikan sana ’helmi’ (margarites) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Margot on naisen etunimi. Se on alun perin Margareta-nimen ranskalaiseen Marguerite-muotoon pohjautuva deminutiivi, jonka merkitys on ’pikku Margareta’.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on huhtikuuhun 2024 mennessä tilastoitu noin 500–510 Margot-nimistä naista.
Nimipäivät

Margot-nimi ei sisälly suomalaiseen, suomenruotsalaiseen eikä ortodoksiseen nimipäiväkalenteriin.
Ruotsin almanakan mukaan Margot viettää nykyään nimipäivää 15. kesäkuuta. Vuosina 1986–2000 nimipäivä oli 30. heinäkuuta.
Norjassa nimipäivä on 15. elokuuta.
Tunnettuja Margot-nimisiä

Margot Adler (1946–2014), yhdysvaltalainen kirjailija ja toimittaja
Margot Bailet (s. 1990), ranskalainen alppihiihtäjä
Margot Benacerraf (1926–2024), venezuelalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Margot Boer (s. 1985), alankomaalainen pikaluistelija ja olympiamitalisti
Margot Chevrier (s. 1999), ranskalainen seiväshyppääjä
Margot Dreschel (1908–1945), saksalainen keskitysleirivartija ja SS-nainen
Margot Eskens (1936–2022), saksalainen laulaja
Margot Fonteyn (1919–1991), brittiläinen balettitanssija
Margot Frank (1926–1945), saksanjuutalainen holokaustiuhri; Anne Frankin sisar
Margot van Geffen (s. 1989), alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja
Margot Hielscher (1919–2017), saksalainen näyttelijä ja laulaja
Margot Honecker (1927–2016), itäsaksalainen poliitikko; kommunistijohtaja Erich Honeckerin puoliso
Margot Kidder (1948–2018), kanadalais-yhdysvaltalainen näyttelijä
Margot Käßmann (s. 1958), saksalainen piispa
Margot Loyola (1918–2015), chileläinen kansanlaulaja
Margot Robbie (s. 1990), australialainen näyttelijä ja elokuvatuottaja
Margot Rödin (s. 1935), ruotsalainen oopperalaulaja
Margot Wallström (s. 1954), ruotsalainen poliitikko
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Margot (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Marcelo Martins Moreno

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Marcelo Martins Moreno
Syntymäaika: 18. kesäkuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Santa Cruz de la Sierra, Bolivia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 187 cm
Seura
Seura: Šah’tar Donetsk
Pelinumero: 99
Junioriseurat
2003–2004: Oriente Petrolero
2004–2005: Vitória
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2007 | Vitória | 30 | (12) |
| 2007–2008 | Cruzeiro | 14 | (7) |
| 2008– | Šah’tar Donetsk | 25 | (5) |
| 2009 | → Werder Bremen (loan) | 5 | (0) |
| 2010 | → Wigan Athletic  (laina) | 12 | (0) |
Maajoukkue
| 2007– |  Bolivia | 22 | (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Marcelo Martins Moreno (s. 18. kesäkuuta 1987 Santa Cruz de la Sierra) on bolivialainen jalkapalloilija, joka edustaa Ukrainan valioliigassa pelaavaa Šah’tar Donetskia.
Ura

Moreno aloitti uransa brasilialaisessa Vitóriassa, jossa hän pelasi Campeonato Brasileiro Série C:ssä ja teki 12 maalia. Hän siirtyi vuoden 2007 puolessa välissä Cruzeiroon, jossa hänestä tuli ykkösvalinta hyökkääjäksi. Hän teki kahdeksan maalia Copa Libertadoresissa ollen paras maalintekijä Salvador Cabañasin kanssa.
Toukokuussa 2008 Moreno teki viisivuotisen sopimuksen ukrainalaisen Šah’tar Donetskin kanssa, joka oli arvoltaan noin 9 miljoonaa euroa. Hän ei tehnyt seurassa läpimurtoa ja hänet lainattiin toukokuussa 2009 saksalaiseen Werder Bremeniin. Hän palasi Shakhtariin tammikuussa 2010. Tammikuun 2010 siirtorajan viimeisellä päivällä hän siirtyi Englannin valioliigassa pelaavaan Wigan Athleticiin. Hän teki seuran kanssa kuusikuukautisen lainasopimuksen helmikuussa.