stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
RollerCoaster Tycoon (pelisarja)
Pelit > Spin-offit

RollerCoaster Tycoon 3D (2012), Atari
RollerCoaster Tycoon 4 Mobile (2014), Atari
RollerCoaster Tycoon Classic (2016), Atari
RollerCoaster Tycoon Touch (2017), Atari
RollerCoaster Tycoon Adventures (2018), Atari
RollerCoaster Tycoon: Joyride (2018), Atari
RollerCoaster Tycoon Story (2020), Atari
Saint-Pierre (järvi)

| Saint-Pierre |
| --- | --- |

Valtiot:   Kanada
Paikkakunta:  Quebec
Koordinaatit:  46°12′15″N, 72°49′56″W
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Saint Lawrence
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  1  m 
Pituus:  32  km
Leveys:  14  km 
Pinta-ala:  500 km² 
Tilavuus:  1,5 km³ 
Keskisyvyys:  3 m 
Suurin syvyys:  11 m
Keskivirtaama:  10 000 m³/s (MQ) 
 fiSaint-Pierre 
Saint-Pierre on Saint Lawrence -jokeen kuuluva matala järvi, joka sijaitsee noin 120 kilometriä Montrealista alavirtaan ja 10 kilometriä Trois-Rivièresistä ylävirtaan. Se on 35 kilometriä pitkä ja 15 kilometriä leveä ja enimmäkseen alle 3 metriä syvä lukuun ottamatta sen pohjaan ruopattua laivaväylää, joka ulottuu keskimäärin 11 metrin syvyyteen. Järveä ympäröi laaja tulvatasanko ja tulva-aikana sen pinta-ala voi kasvaa jopa 600 neliökilometrillä.
Saint-Pierre on vielä 90-prosenttisesti luonnontilassaan, ja se nimettiin vuonna 2001 Unescon biosfäärialueeksi. Sen länsireunalla sijaitsee sadoista pienistä saarista ja salmista muodostunut saaristo, joka käsittää 40 prosenttia Saint Lawrencen vesistöön kuuluvista kosteikoista. Järvessä tavataan lähes 80 kalalajia ja yli 280 lintulajia ja se on tärkeä pysähdyspaikka vesilinnuille. Siellä elää myös Pohjois-Amerikan suurin haikarayhdyskunta.
Suurin uhka Saint-Pierren luonnolle ovat maatalouden ja teollisuuden päästöt. Latvajokien kautta huuhtoutuu järveen maataloudessa käytettyjä torjunta-aineita ja lannoitteita, ja saariston alueelta on löydetty PCB- ja elohopeajäämiä, jotka ovat peräisin ylävirran asutuskeskuksista ja teollisuuslaitoksista.
Aiheesta muualla

Réserve mondiale de la biosphère du Lac-Saint-Pierre (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Sanjō (Niigata)

| Sanjō (三条市) |
| --- | --- |
 Sanjōn keskustaa
 lippu:  symboli
 Sanjōn sijainti Niigatan prefektuurissa
 Sanjō
 Koordinaatit: 37°38′12″N, 138°57′42″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Hokuriku tai Kōshin’etsu
Prefektuuri:  Niigatan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  431,97 km²
Väkiluku (06/2020):  96 274
 – Väestötiheys:  222,9 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Perhoneidonmänty
 – Kukka:  Lilium rubellum
 – Lintu:  Shibajidori-kana
 
 https://www.city.sanjo.niigata.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sanjō (jap. 三条市, Sanjō-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Hokurikun alueella Niigatan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Shinano- ja Igarashijokien yhtymäkohdassa. Kaupungin alue ulottuu Niigatan tasangolta Echigovuorille ja rajautuu kaakossa Fukushiman prefektuuriin. Sanjōssa on 96 274 asukasta (kesäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 431,97 neliökilometriä.
Sanjō kehittyi Muromachi-kaudelta lähtien linnanaluskaupunkina Uesugi-klaanin vasallien, Sanjō-Nagao-klaanin hallinnassa. 1600-luvun alussa valtaan nousseen Tokugawa-sotilashallinnon daimio siirtyi kuitenkin läheiseen Nagaokaan, minkä myötä Sanjōn linna hylättiin. Edo-kaudella Sanjōsta tuli yksi maan tärkeimmistä metalliesineiden ja työkalujen valmistus- ja markkinapaikoista Mikin ja Sakain kaupunkien ohella. Pienimittakaavainen metalliteollisuus on myöhemminkin säilynyt merkittävänä elinkeinona. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Sanjō sai vuonna 1934. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Sakaen maaseutukaupunki ja Shitadan kyläkunta. Kaupunkiin kuuluvilla maaseutualueilla tuotetaan esimerkiksi riisiä ja vihanneksia.
Sanjōn rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu Honjō-jin buddhalainen temppeli, Hokke-koulukunnan päätemppeli, joka tunnetaan Oni-odori-tanssistaan. Eräs vuosittainen tapahtuma on Sanjōn leijafestivaali leijataisteluineen. Osa kaupungin alueesta kuuluu Echigo-sanzanin–Tadamin puolikansallispuistoon. Sanjōta palvelevat suurnopeusjunayhteys Jōetsu Shinkansen sekä JR Higashi-Nihonin Shin’etsu-päälinja ja Yahiko-linja.
Kuvia

Echigo Nagano-onsenin Rankeisō-huvila
Sanjō-matsuri
Sanjō vuoden 1975 ilmakuvassa
Higashi-Sanjōn rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sanjō Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Tourniquet

| Tourniquet |
| --- | --- |

 Tourniquetin alkuperäisjäsen ja rumpali Ted Kirkpatrick vuonna 2007.
Tiedot
Toiminnassa:  1989–2022
Tyylilaji:  tekninen thrash metal speed metal progressiivinen metalli hard rock (1994–1999)
Kotipaikka:  Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ted Kirkpatrick, rummut   Luke Easter, laulu   Aaron Guerra, sähkökitara, taustalaulu   Steve Andino, bassokitara, taustalaulu  
Entiset jäsenet:  Gary Lenaire, sähkökitara, laulu (1989–1996)  Guy Ritter, laulu, kosketinsoitin (1989–2004)  Victor Macias, bassokitara (1990–1996)  Eric Mendez, sähkökitara (1990–1993)  Marty Friedman, sessiokitaristi (2003)  Bruce Franklin, sessiokitaristi (2003)  Vince Dennis, sähkökitara (1990)  Mark Lewis, sähkökitara (1990) 
Levy-yhtiö:  Metal Blade Records, 2000–   Intense Records, 1990–1999  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tourniquet oli yhdysvaltalainen, Los Angelesissa, Kaliforniassa vuonna 1989 perustettu kristillinen thrash metal -yhtye. Yhtye julkaisi seitsemän albumia, kokoelmalevyn, ep:n, livealbumin, akustisen albumin, viisi musiikki-vhs:ää ja kolme musiikki-dvd:tä. Tourniquetin singlet saavuttivat ensimmäisen sijan tietyillä radiokanavilla, ja vuoden 2008 lehdistötiedotteensa mukaan yhtye oli myynyt yli 300 000 levyä.
Yhtyeen koko uran ajan sen ainoa alkuperäisjäsen oli rumpali Ted Kirkpatrick, joka myös kirjoitti suurimman osan yhtyeen materiaalista. Hän saavutti usein kärkisijoituksia äänestyksissä, joissa valittiin parhaat metallimusiikin rumpalit. Yhtyeen viimeisessä kokoonpanossa oli hänen lisäkseen kitaristi Aaron Guerra. Marty Friedman (ex-Megadeth) ja Bruce Franklin (Trouble) soittivat soolokitaraosuuksia Tourniquetin albumilla Where Moth and Rust Destroy. Yhtye tunnettiin kannanotoistaan eläinten kaltoinkohtelua vastaan, ja jäseniä haastatteltiin tästä lehdissä kuten The Vegetarian Times, United Animal Nations ja Animals Agenda.
Yhtyeen nimi tarkoittaa kiristyssidettä eli "kirurgista laitetta, joka pidättää verenvuotoa puristamalla verisuonta". Yhtyeen mukaan kiristysside on vertauskuva "eliniän kestävälle hengelliselle kehitykselle, jonka kautta Jumala voi ainoan poikansa Jeesuksen Kristuksen verisovituksella, kuolemalla ja ylösnousemuksella alkaa pysäyttää elämän läpi virtaamista tuntematta ja palvelematta Luojaamme. Hän on meidän Kiristyssiteemme."
Historia > Hard rock -kausi (1994–1999)

Vuonna 1994 Tourniquet hylkäsi lääketieteelliset sanoitusteemansa ja yhtyeen tyyli vaihtui rennompaan hard rockiin – yhtyeen aiempia julkaisuja nimittäin yhdistää synkeä ja ilkeä tunnelma, joka vetosi moniin metalliharrastajiin. Tourniquet äänitti pian albumin Vanishing Lessons, jonka kappaleesta tuli "Twilight" pieni listasuosikki valtavirran radiokanavilla. Vuoteen 1997 saakka yhtyeellä oli levytyssopimus ainoastaan Intense Recordsin kanssa. Erik Mendez jätti yhtyeen ennen albumin äänityksiä keskittyäkseen työhön perheyrityksessään. Kappaleesta "Bearing Gruesome Cargo" tuotettiin musiikkivideo, joka julkaistiin myöhemmin video-vhs:llä Pushin' Broom (1995).
Vanishing Lessonsin jälkeen yhtye julkaisi ep:n Carry the Wounded (1995), jonka kevyisiin rockballadeihin oli monen ihailijan vaikea suhtautua. Levyllä soitti myös ensimmäistä kertaa uusi kitaristi Aaron Guerra, joka oli liittynyt yhtyeeseen vuonna 1994. Samoihin aikoihin julkaistiin myös kokoelmalevy The Collected Works of Tourniquet, jolle Tourniquet myös äänitti uudet kappaleet "The Hand Trembler" ja "Perfect Night for a Hanging". Ne olivat monien mielestä yhtyeen raskaimmat kirjoittamat kappaleet. "The Hand Tremblerillä" Marty Friedman teki ensimmäisen kerran yhteistyötä Tourniquetin kanssa soittamalla osan kitarasooloista.
Vuonna 1996 Gary Lenaire jätti Tourniquetin perustaakseen Guy Ritterin kanssa hard rock -yhtyeen Echo Hollow. Yhtyeen uusista raskaista kappaleista huolimatta Tourniquet äänitti vuonna 1997 kevyimmän albuminsa Crawl to Chinan, joka julkaistiin Benson Records -levymerkillä. Albumi jakoi runsaasti mielipiteitä yhtyeen ihailijoiden sekä kriitikoiden joukossa. Ted Kirkpatrick oli tullut tunnetuksi tavastaan soittaa lähes jokaisessa Tourniquetin konsertissa rumpusoolon. Näistä suorituksista kootuista videotallenteista julkaistiin vhs The Unreleased Drum Solos of Ted Kirkpatrick. Lopulta Victor Maciaskin jätti basistin paikan, ja Kirkpatrick jäi ainoaksi alkuperäisjäseneksi. Vuonna 1998 yhtye äänitti akustisia sovituksia kappaleistaan, jotka julkaistiin itsenäisesti albumilla Acoustic Archives. Levyllä oli mukana myös uusi kappale "Trivializing the Momentous, Complicating the Obvious", joka ei ollut akustinen, vaan yksi yhtyeen raskaimmista tähän astisista kappaleista. Samana vuonna Tourniquet julkaisi musiikki-vhs:t Guitar Instructional Video ja Tourniquet Live in California.
Historia > Yhtyeen loppu

Tourniquetin rumpali ja ainoa jäljellä oleva alkuperäisjäsen Ted Kirkpatrick kuoli 62-vuotiaana 19.8.2022 idiopaattiseen keuhkofibroosiin. Yhtyeen kitaristi Aaron Guerra kertoi, että yhtyeen viimeistä, tekeillä ollutta albumia ei koskaan julkaista, koska vain Kirkpatrick olisi voinut saattaa projektin loppuun.
Tyyli

Tourniquetin varhaiset albumit ovat tyyliltään teknistä thrash metalia ja tunnelmaltaan synkeitä. Soitto on teknisesti tarkkaa, sillä rumpali Ted Kirkpatrick tunnetusti soittaa itsekin kitaraosuuksia silloin, kun hänen mielestään muiden jäsenten soitto ei ole tarpeeksi tarkkaa. Kirkpatrick luo rumputyöskentelyllään usein polyrytmejä ja erikoisia, teknisiä kaavoja. Tourniquetista sanotaan, että sen tyypillisellä kappaleella on enemmän kitarariffejä, kuin mitä muut yhtyeet tavallisesti kirjoittavat koko uransa aikana. Vaikka ensimmäisen albumin tyylissä on vaikutteita 1980-luvun speed metalista, jo sillä on kuultavissa yhtyeen tavaramerkiksi muodostunutta tyyliä, joka yhdistää taidemusiikkivaikutteita kitarariffeihin. Tämä vaikutus kuuluu erityisen selkeästi albumeilla Psycho Surgery ja Pathogenic Ocular Dissonance. Pääasiallinen lauluntekijä Kirkpatrick mainitsee Beethovenin, Bachin sekä muita taidemusiikinsäveltäjiä vaikuttajikseen. Vaikka varhaisella tuotannolla on myös progressiivisia aineksia, esimerkiksi Pathogenicin kappaleella "The Skeezix Dilemma", myöhemmillä julkaisuilla Microscopic View of a Telescopic Realm ja Where Moth and Rust Destroy on enemmän vaikutteita progressiivisesta metallista. Alun perin Guy Ritter lauloi melodisemmat kohdat ja Gary Lenaire taas hyökkäävät huutolaulut. Vaikka Luke Easteria pidetään pätevänä laulajana, hänellä on kapeampi ääniala kuin monioktaavilla Guy Ritterilla. Hard rock -kaudellaan yhtyeen tyyli oli rennompaa, ja vuoden 1994 Vanishing Lessons esitteli vaikutteita ajalle suositusta groove metal -tyylistä. Crawl to Chinan tyyli on kokeellista, ja siinä on vaikutteita vaihtoehtorockista.
Tourniquetin sanoitusten aiheet ovat laaja-alaisia: Teemat vaihtelevat Vanhan testamentin vertauskuvista ja opetuksista lääketietellisiin kielikuviin ja Edgar Allan Poe -tyyppiseen kuvaavaan kauhukirjallisuuteen. Taidemusiikin ja kauhuvaikutteiden vuoksi yhtye on kehittänyt itselleen sloganin "Beethoven kohtaa Frankensteinin". Lääketieteellisillä kielikuvilla käsitellään usein yhteiskunnallisia ongelmia. Kappale "Ark of Suffering" albumilta Stop the Bleeding sai huomiota ottamalla kantaa eläinten kaltoinkohteluun raamatullisesta näkökulmasta. "Ruminating Virulence" albumilta Pathogenic Ocular Dissonance tarjoaa toivoa pahasti vammautuneille. "Twilight" albumilta Vanishing Lessons taas puhuu vanhusten halveksunnasta.
Saavutukset ja vastaanotto

Yhtye on myynyt yli 300 000 albumia. Tourniquet on esiintynyt Yhdysvalloissa, Kanadassa, Norjassa, Alankomaissa, Tanskassa, Ruotsissa, Brasiliassa ja Puerto Ricossa. Osa yhtyeen musiikista on saanut huomiota viestimissä. Musiikkivideo "Ark of Suffering" -kappaleesta sai lähetysaikaa Music Televisionilla ja sai huomiota kannanotostaan eläinten kaltoinkohtelua vastaan. Yhtye on tuonut kantansa esiin julkisesti, ja on tehnyt haastatteluja aiheesta lehdissä kuten Vegetarian Times, Journal of the United Animal Nations, Animal’s Agenda, PETA (People for the Ethical Treatment of Animals) ja monissa muissa eläinsuojelua käsittelevissä julkaisuissa. Tourniquet tunnetaan musiikillisesti taitavana ryhmänä, ja tietyt kriitikot pitävät yhtyettä taitavampana kuin monia muita alansa esittäjiä. Yhtyeen jäsenistä on kirjoitettu eri musiikkilehdissä. Esimerkiksi Kirkpatrickista on kirjoitettu lehdissä Modern Drummer sekä Drums ja Aaron Guerraa on haastateltu lehdissä Guitar World sekä Guitar for the Practicing Musician.
Yhtye on saanut yleisten viestimien kriitikoilta kiitosta "älykkäästä musiikistaan" ja siitä, että se käsittelee kristilliä aiheita "arvokkaasti" ja "ilman väsyttävää hihhulointia". Soundi-lehden arvostelija Antti Mattila kirjoitti Microscopic View of a Telescopic Realm -albumista, että "Tourniquet ei julista, vaikka se uskovaiseksi tunnustautuukin. Se ei ole ilosanoman soihdunkantaja valmiiden oppien muodossa, vaan sen tarkoituksena on saada ihmiset ajattelemaan. Siinä se onnistuukin kiihkottomilla, älykkäillä sanoituksillaan." Yhtyeen musiikki on saanut myönteisen vastaanoton. Korroosio.fi-sivuston kriitikko Jukka Korkiamäki kirjoitti, että "bändi on julkaissut monta laadukasta levyä, jotka mielestäni edustavat tämän lyriikallisen suuntauksen (kristillisen metallin) parhaimmistoa, ainoana poikkeuksena kaoottinen kolmas kiekko, joka kantaa nimeä Pathogenic Ocular Dissonance." Where Moth and Rust Destroyn Korkiamäki sanoi olevan "Tourniquetin hiotuin ja tasaisin levy sitten Vanishing Lessonsin", kun taas Microscopic View of a Telescopic Realm oli hänen mielestään "ihan hyvä albumi, mutta kärsi kovasti hajanaisuudesta, kemian puutteesta ja soundien satunnaisesta köykäisyydestä".
Jäsenet > Nykyiset

Ted Kirkpatrick – rummut (1989-)
Aaron Guerra – kitara, laulu (1994-)
Jäsenet > Entiset

Gary Lenaire – kitara, laulu (1989–1996)
Guy Ritter – laulu (1989–1993)
Luke Easter – laulu (1993-2015)
Tim "Ripper" Owens – sessiolaulaja (2018)
Deen Castronovo – sessiolaulaja (2018)
Les Carlsen – sessiolaulaja (1993, 2018-)
Victor Macias – basso (1990–1996)
Steve Andino – basso (2000-2008)
Erik Mendez – kitara (1990–1993)
Marty Friedman – sessiokitaristi Where Moth and Rust Destroy -albumilla (ex-Megadeth)
Bruce Franklin – sessiokitaristi Where Moth and Rust Destroy -albumilla (Trouble)
Vince Dennis – kitara
Diskografia > Albumit

Stop the Bleeding (1990)
Psychosurgery (1991)
Pathogenic Ocular Dissonance (1993)
Vanishing Lessons (1994)
Carry the Wounded EP (1995)
Crawl to China (1997)
Microscopic View of a Telescopic Realm (2000)
Where Moth and Rust Destroy (2003)
Antiseptic Bloodbath (2012)
Onward to Freedom (2014)
Gazing at Medusa (2018)
The Slow Cosmic Voyage to Wisdom (2020)
Diskografia > Livealbumit

Intense Live Series, Vol. 2 (1993)
Live in California - 1998 (2010)
Diskografia > Kokoelmat

The Collected Works of Tourniquet (1996)
Acoustic Archives (1998)
The Epic Tracks (2019)
Diskografia > Videot

Ark of Suffering (1991) musiikkivideo
Video Biopsy (1992) VHS
Pushin' Broom Video (1995) VHS
The Unreleased Drum Solos of Ted Kirkpatrick (1997) VHS
Guitar Instructional Video (1998) VHS
Tourniquet Live in California (1998) VHS
Video Biopsy (re-release) (2000) VHS
Circadian Rhythms – The Drumming World of Ted Kirkpatrick (2003) DVD
Ocular Digital (2003) DVD
Till Sverige Med Kärlek (2006) DVD
Palkinnot ja ehdokkuudet

2003, 1999, 98, 97, 96, 95, 94, 93, 92, 91, 90 - HM Magazine's Favorite Drummer of the Year (Ted Kirkpatrick)
2003 - HM Magazine's Favorite Lyricist of the Year (Ted Kirkpatrick)
HM Magazine's Favorite Band of the 90's
HM Magazine's Favorite Album of the 90's (Pathogenic Ocular Dissonance)
1999 - HM Magazine's Favorite Band of the Year
1999 - HM Magazine's Favorite Song of the Year ("Trivializing the Momentous...")
1999 - HM Magazine's Favorite Lyricist of the Year (Ted Kirkpatrick)
1995 - GMA Dove Award nomination for Metal Album of the Year for Vanishing Lessons
1995 - GMA Dove Award nomination for Metal Recorded Song of the Year for "Bearing Gruesome Cargo"
1997- 95,92, 91, 90 - HM Magazines Favorite Band/Thrash Band/New Band of the Year
1994 - HM Magazines Favorite Lyricist of the Year (Ted Kirkpatrick)
1994 - HM Magazines Favorite Album of the Year for Vanishing Lessons
1992 - GMA Dove Award nomination for Metal Album of the Year for Psycho Surgery
1992 - GMA Dove Award nomination for Metal Recorded Song of the Year for "Psycho Surgery"
1992 - HM Magazines Favorite Video of the Year for "Ark of Suffering"
1991 - GMA Dove Award nomination for Metal Recorded Song of the Year for "You Get What You Pray For"
1991 - GMA Dove Award nomination for Metal Album of the Year for Stop the Bleeding
1991 - Christian News Forum Contemporary Christian Music Award for Rock Video of the Year "Ark of Suffering"
1991 - HM Magazines Favorite Album of the Year (Psycho Surgery)
1991 - HM Magazines Favorite Album of the Year (Stop the Bleeding)
Aiheesta muualla

Tourniquetin viralliset kotisivut (englanniksi)
Tourniquet Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Tourniquet Myspacessa (englanniksi)
Tourniquet Last.fm:ssä (englanniksi)
Tourniquetin haastattelu Imperiumi.Netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Tourniquetin No Life 'til Metal -sivut (englanniksi)
Tourniquet haastattelu Lords of Metal -sivulla (englanniksi)
Psychosurgery-albumin arvostelu Imperiumi.Netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Luke Easterin haastattelu Guitar6.Com-sivulla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Should I Stay or Should I Go

| ”Should I Stay or Should I Go” The Clash |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Combat Rock
 B-puoli: ”Inoculated City”
 Julkaistu: 10. kesäkuuta 1982
 Formaatti: 7" vinyyli, kasetti
 Tekijä(t): Mick Jones
 Tuottaja(t): The Clash
 Tyylilaji: punk stadionrock
 Kesto: 03.06
 Levy-yhtiö: Epic
Muut kannet
 Yhdysvaltain painos
Listasijoitukset
  4. (maaliskuu 1991)
The Clash muut singlet
| ”Know Your Rights” 1982 | ”Should I Stay or Should I Go” 1982 | ”Rock the Casbah” 1982 |
Should I Stay or Should I Go on brittiläisen punkyhtye The Clashin vuonna 1982 julkaistu kappale. Se julkaistiin alun perin albumilla Combat Rock. Kappale on The Clashin ainoa Britannian singlelistan ensimmäiselle sijalle noussut kappale; tämänkin se saavutti vasta uudelleenjulkaisunsa yhteydessä vuonna 1991 Levi's-farkkumerkin käytettyä sitä mainoksessaan. Suomessa se nousi virallisen singlelistan sijalle 4.
Marraskuussa 2004 Rolling Stone -lehti arvosti kappaleen sijalle 228 The 500 Greatest Songs of All Time -listallaan.
Listasijoitukset

Käännös suomeksi
Sinetän hautausmaa

| Sinetän hautausmaa |
| --- | --- |

Sijainti:  Kittiläntie 2177, Rovaniemi
Koordinaatit:  66°39′24.1″N, 25°26′31.9″E
Seurakunta:  Rovaniemen seurakunta
Avattu:  1951
Pinta-ala:  2,9 hehtaaria
Kotisivu:  Sinetän hautausmaa
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinetän hautausmaata.
Sinetän hautausmaa on Rovaniemen seurakunnan hautausmaa Ounasjokivarressa Rovaniemen Sinetän kylässä. Hautausmaa on noin 23 kilometrin päässä Rovaniemen keskustasta. Se on vihitty käyttöön 1951, samana päivänä myös siunattiin hautausmaan ensimmäinen vainaja, kolmen kuukauden ikäisenä kuollut lapsi.
Ounasjokivarren kylissä alettiin 1940-luvulla kaivata hautausmaita pääasiassa pitkien matkojen takia, lisäksi tuolloiset hautausmaat alkoivat täyttyä. Maijasen vuonna 1948 ja Meltauksen vuonna 1950 vihittyjen hautausmaiden jälkeen toteutui hautausmaa Sinetän Suvannonkankaalle. Päätös rakentamisesta oli tehty 1948, maapala ostettu Lindrothin perikunnalta, ja hautausmaa voitiin vihkiä ja ottaa käyttöön 2. joulukuuta 1951. Hautausmaalla on tilaa liki 2 500 vainajalle. Hautauksia on vuosittain noin kaksikymmentä.
Hautausmaalle rakennettiin vaatimaton suoja ja myös kello saatiin vuonna 1956. Siunauskappelin paikasta päättäminen kesti vuosia. Paikaksi päätettiin lopulta hautausmaan vierusta, ja rakennusmestari Toivo Lukkariniemen suunnittelema rakennus valmistui 1965. Kappelia laajennettiin 1980-luvun puolivälissä, suunnitelmat laati arkkitehti Jukka Teppo. Kappelilaajennuksen yhteydessä valmistui hautausmaalle portti-kellotorni -yhdistelmä, joka sai nimekseen Rukoilevat kädet. Laajennettu kappeli vihittiin käyttöön elokuussa 1986.
Sinetinvartija

Sinetinvartija on virkamies tai muu julkisen vallan palveluksessa oleva henkilö, jonka hallintaan valtion sinetti  on annettu. Tällaisena henkilönä toimi alkuaan usein hallitsijan kansleri. Näin oli esimerkiksi Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa, jossa Mainzin vaaliruhtinas oli sinetinvartija, koska hän oli myös arkkikansleri. Ranskassa sinetinvartija oli 1500-luvulta lähtien tietty virka (ransk. Garde des sceaux) ja myöhemmin oikeusministerin ministeriyteen liittyvä arvo. Näin on myös Italiassa. Englannissa sinetinvartijaksi oli määrätty erityinen henkilö, jonka nimityksenä oli Lord Keeper of the Great Seal. Vuonna 1760 tämän työt yhdistettiin lordikanslerin virkatehtäviin. Englannissa on ollut sinetinvartijan lisäksi hallitsijan salaisen sinetin vartija (engl. Lord Privy Seal). Tämä nimitys on ollut vuodesta 1884 lähtien vain tietyn salkuttoman ministerin arvonimi.
Should've Known Better

| Should've Known Better> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Soluna Samay
Kesto:  3:04
Säveltäjä(t):  Chief 1, Remee
Sanoittaja(t):  Chief 1, Remee, Isam B
Albumilta:  Soluna Samay
Euroviisutiedot
Vuosi:  2012
Maa:  Tanska
Kieli:  englanti
Sijoitus:  23.
Pisteet:  21
Sijoitus semifinaalissa:  9.
Pisteet semifinaalissa:  63
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Should've Known Better on Soluna Samayn esittämä kappale, jolla hän edusti Tanskaa vuoden 2012 Eurovision laulukilpailussa. Kappale valikoitui Tanskan edustuskappaleeksi sen voitettua tanskalaisen Melodi Grand Prix 2012 -laulukilpailun 21. tammikuuta. Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 22. toukokuuta ja pääsi 26. toukokuuta pidettyyn finaaliin, jossa se sijoittui 23:ksi 26 kilpailijan joukosta.
Listasijoitukset

| Lista (2012) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Belgia (Ultratip Flanders): 66
Irlanti (IRMA): 98
Itävalta (Ö3 Austria Top 40): 51
Saksa (Offizielle Deutsche Charts): 51
Sveitsi (Schweizer Hitparade): 67
Tanska (Tracklisten): 1
Slavomír Kňazovický

| Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten melonta. Olympialaiset  | Maa:   Slovakia> Miesten melonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | C-1 500 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Szeged 1998 | C-1 200 m |  |
|  Pronssia | México 1994 | C-4 500 m |  |
|  Pronssia | Milano 1999 | C-1 200 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Plovdiv 1997 | C-1 200 m |  |
|  Hopeaa | Plovdiv 1997 | C-4 200 m |  |
|  Pronssia | Zagreb 1999 | C-1 200 m |  |
Slavomír Kňazovický (s. 3. toukokuuta 1967 Piešťany, Tšekkoslovakia) on slovakialainen ratamelonnan olympia- ja MM-mitalisti sekä Euroopan-mestari. Hän kilpaili kanoottimelonnassa ja edusti Dukla Trenčíniä. Hän on pituudeltaan 191 cm.
Kňazovický saavutti Atlantan olympialaisissa 1996 hopeaa kanadalaisyksikön 500 metrillä. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän sijoittui samassa lajissa Tšekkoslovakian edustajana neljänneksi. Sydneyssä 2000 hän oli 500 metrillä viides.
Kňazovický saavutti MM-kilpailuissa kanadalaisyksikön 200 metrillä hopeaa 1998 ja pronssia 1999 sekä kanadalaisnelosen 500 metrillä pronssia 1994. EM-kilpailuissa hän sai kanadalaisyksikön 200 metrillä kultaa 1997 ja pronssia 1999 sekä kanadalaisnelosen 200 metrillä hopeaa 1997.