stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Beyblade: Metal Fusion

| Beyblade: Metal Fusion |
| --- | --- |
メタルファイトベイブレード   (Metal Fight Beyblade)
Genre: seikkailu, komedia, urheilu 
Manga: Metal Fight Beyblade
Tekijä: Takafumi Adachi
Julkaisija: Shogakukan
Sarjajulkaisulehti: CoroCoro
Ensimmäinen painatus: 2008 – 2012
Kirjojen lukumäärä: 11 
TV-anime: Beyblade: Metal Fusion
Ohjaaja: Kunihisa Sugishima
Studio: Tatsunoko SynergySP
Lisensoijat: Hasbro Studios Nelvana
Lähetyskanavat:  TV Tokyo  ABS-CBN
Alkuperäinen lähetyskierros: 5.4.2009 – 28.3.2010
Jaksojen määrä: 51 
TV-anime: Beyblade: Metal Masters
Ohjaaja: Kunihisa Sugishima
Studio: Tatsunoko SynergySP
Lisensoijat: Hasbro Studios Nelvana
Lähetyskanavat:  TV Tokyo  ABS-CBN  MTV3
Alkuperäinen lähetyskierros: 4.4.2010 – 27.3.2011
Jaksojen määrä: 51 
TV-anime: Beyblade: Metal Fury
Ohjaaja: Kunihisa Sugishima
Studio: Tatsunoko SynergySP
Lisensoijat: Hasbro Studios Nelvana
Lähetyskanavat:  TV Tokyo  ABS-CBN  MTV3
Alkuperäinen lähetyskierros: 3.4.2011 – 1.4.2012
Jaksojen määrä: 52 (japanilainen versio) 39 (kansainvälinen versio) 
Beyblade: Metal Fusion, tunnettu myös nimellä Metal Fight Beyblade (jap. メタルファイトベイブレード, Metaru Faito Beiburēdo), on Takafumi Adachin luoma mangasarja. Manga inspiroi myös luomaan animekokonaisuuden nimeltä Beyblade Metal Saga, johon kuului neljä sarjaa: Metal Fusion, Metal Masters, Metal Fury ja Shogun Steel.
Manga

Metal Fusion -mangan piirsi ja kirjoitti Takafumi Adachi. Se julkaistiin alun perin Shogakukanin kuukausittaisessa CoroCoro Comic -lehdessä syyskuusta 2008 helmikuuhun 2012., kunnes se tiivistettiin 11 shinshōban-albumiksi. Mangan juoni seuraa nouren bleidaajan Gingka Haganen seikkailuja. Pegasus-nimistä Beybladea mukanaan kantava Gingka tapaa pojan nimeltä Kenta Yumiya ja ystävystyy tämän kanssa puolustettuaan häntä Face Hunters -nimiseltä bleidaajajoukolta, jota johtaa Kyoya Tategami. Myöhemmin Kyoyasta kuitenkin tulee Gingkan liittolainen tämän todellista vihollista vastaan: Dark Nebula -organisaatio sekä poika nimeltä Ryuga, jolla on hallussaan legendaarinen Beyblade nimeltä L-Drago.
Anime

TV Tokyo esitti ensimmäisen animesarjan 5. huhtikuuta 2009 – 28. maaliskuuta 2010. Se sai ensiesityksenä Yhdysvalloissa syksyllä 2010. Vuonna 2010 Nelvana ilmoitti etsivänsä studioita, jotka olisivat kiinnostuneita viidennestä Beyblade-sarjasta sekä Metal Sagan toisesta osasta nimeltä Metal Masters. Sarja esitettiin Japanissa 4. huhtikuuta 2010 – 27. maaliskuuta 2011. Shogakukanin CoroCoro Comic -lehdessä ilmoitettiin kuudennesta sarjasta sekä Metal Sagan kolmannesta osasta, joka sai Japanissa nimen Metal Fight Beyblade 4D. Nimen osa ”4D” viittaa Metal Sagassa esiintyneeseen samannimiseen järjestelmään. Sarja esitettiin televisiossa 3. huhtikuuta 2011 – 1. huhtikuuta 2012 ja Pohjois-Amerikassa se esitettiin nimellä Metal Fury.
Anime > Sarja 1: Metal Fusion

Sarjan päähenkilö Gingka Hagane vaeltaa Japanin halki tullakseen vahvemmaksi bleidaajaksi, jotta voisi kukistaa ilkeän organisaation nimeltä Dark Nebula, jota johtaa mies nimeltä Doji. Hän kantaa mukanaan kiekkoa nimeltä Storm Pegasus saadakseen takaisin kielletyn kiekon, Lightning L-Dragon, jota Dark Nebula aikoi käyttää pahoihin tarkoituksiin. Ensin hän ystävystyy Kenta Yumiyan ja Madoka Amanon kanssa sekä kohtaa ilkeän Face Hunters -ryhmän ja näiden johtajan Kyoya Tategamin. Kyoyasta tulee Gingkan toiseksi suurin vastustaja, mutta hän ja Benkei Hanawa kuitenkin päätyvät yhteistyöhön Gingkan kanssa Dark Nebulan pysäyttämiseksi. Gingkan suurin vastustaja on Ryuga, Dark Nebulan jäsen, joka kantaa L-Dragoa. Lisäksi Gingka ystävineen tapaa salaperäisen naamioita käyttävän bleidaajan nimeltä Phoenix, joka paljastuu myöhemmin Gingkan kuolleeksi luulluksi isäksi Ryo Haganeksi. Ratkaiseva taistelu Dark Nebulaa vastaan käydään Battle Bladers -turnauksessa, jonka aikana L-Drago alkaa imeä itseensä muiden bleidaajien voimia ja lopulta ottaa valtaansa itse Ryugan.
Anime > Sarja 2: Metal Masters

Storm Pegasuksen uhrattua itsensä Ryugan ja Lightning L-Dragon pysäyttämiseksi, Gingka etsii käsiinsä legendaarisen kiekon nimeltä Galaxy Pegasus. Sitten hän kohtaa pojan nimeltä Masamune Kadoya ja tämän kiekon Ray Striker. Lopulta Gingka, Madoka ja Masamune muodostavat Dark Nebulaan aiemmin kuuluneiden Yu Tendon ja Tsubasa Otorin kanssa joukkueen nimeltä Gan Gan Galaxy edustamaan Japania maailmanmestaruusturnauksessa. Heidän vastustajajoukkueitaan ovat kiinalainen Wang Hu Zong, venäläinen Lovushka, eurooppalainen Excalibur, brasilialaiset Garcian sisarukset, afrikkalainen Wild Fang (johon Kyoya ja Benkei liittyivät) sekä amerikkalainen Star Breaker (johon kuului Masamunen entinen ystävä Zeo Abyss). Lopulta kuitenkin selviää, että Star Breakerin managerina toiminut HD-akatemian ja Hades Oy:n johtaja sekä Dark Nebulan toimeksiantaja, tohtori Ziggurat, oli vahvistanut bleidaajiaan "tehostukseksi" kutsutulla menetelmällä ja samalla käyttänyt turnausta hyväksi kerätäkseen tietoa kiekoista luodakseen maailmaan uuden tehokkaan, mutta tuhoisan energiantuotantomenetelmän: Spiraaliytimen. Spiraaliytimen lataamista varten hän oli luonut kiekon nimeltä Twisted Tempo, jota käyttää bleidaaja nimeltä Faust (todellisuudessa Masamunen ja Zeon aivopesty ystävä Toby).
Anime > Sarja 3: Metal Fury

Tohtori Zigguratin Spiraaliytimen pysäyttämisen jälkeen Gingka ystävineen tapaa pojan nimeltä Yuki Mizusawa, jonka he pelastavat ilkeältä bleidaajalta nimeltä Johannes. Yuki on astronomi, jolla on myös kiekko nimeltä Mercury Anubius. Hän kertoo Gingkalle ystävineen Tähtisirpaleista, joiden voimaa on Legendojen bleidaajiksi valittujen henkilöiden kiekoissa. Legendojen bleidaajia on kymmenen: neljä Vuodenaikojen bleidaajaa (Gingka, Kyoya, Ryuga ja Chris), viisi aurinkokunnan bleidaajaa (Yuki, King, Aguma, Tithi ja Dynamis) sekä yksi (Rago), jolle on tarkoitettu Mustana Aurinkona ja Tuhon Jumalana tunnetun Nemesiksen voima, jonka voimaa muinainen kuningas Hades aikoinaan yritti käyttää maailman valloittamiseen ja peittääkseen sen pimeyteen. Johanneksen toimeksiantaja ja Hadeksen jälkeläinen Pluto yhdessä Dojin avustuksella vapauttaa Ragon ja muut Nemesis-bleidaajat herättääkseen Nemesiksen, jolloin yhdeksän muun Legendojen bleidaajan on kokoonnutta yhteen estääkseen se.
Anime > Sarja 4: Shogun Steel

Beyblade: Shogun Steel sijoittuu seitsemän vuotta Nemesis-kriisin jälkeen. Bleidauksessa on alkanut uusi aika. Uuden tulevaisuuden luomiseen pyrkii myös poika nimeltä Zyro Kurogane, joka käyttää Gingkan antamaa kiekkoa nimeltä Samurai Ifrit. Hän saapuu Gingkan kotikaupunkiin, jossa hän tapaa Shinobu Hiryuinin, Ren Kuranin sekä Unabaran veljekset Eightin ja Kiten. Hän saa kuulla myös Syncromesta, bleidaustavasta, jossa kaksi kiekkoa yhdistetään toisiinsa.
Anime > Äänirooleissa > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aki Kanada  | … |  Gingka Hagane   |
|  Emiri Katō  | … |  Kenta Yumiya   |
|  Kei Shindō  | … |  Madoka Amano   |
|  Satoshi Hino  | … |  Kyoya Tategami   |
|  Kenjirō Tsuda  | … |  Ryuga   |
|  Miyu Irino  | … |  Tsubasa Otori   |
|  Kaori Nazuka  | … |  Yu Tendo   |
|  Yuuko Sanpei  | … |  Masamune Kadoya   |
|  Kenta Miyake  | … |  Benkei Hanawa   |
|  Marina Inoue  | … |  Hikaru Hasama   |
|  Tetsuya Kakihara  | … |  Hyoma   |
|  Shō Hayami  | … |  Ryo Hagane   |
|  Nobuhiko Okamoto  | … |  Teru Saotome   |
|  Machiko Kanawa  | … |  Sora Akatsuki   |
|  Atsushi Abe  | … |  Zeo Abyss   |
|  Kōki Miyata  | … |  Toby/Faust   |
|  Mutsumi Tamura  | … |  King   |
|  Tatsuhisa Suzuki  | … |  Chris   |
|  Mayuki Makiguchi  | … |  Yuki Mizusawa   |
|  Satomi Arai  | … |  Tithi   |
|  Hikaru Midorikawa  | … |  Dynamis   |
|  Takuma Terashima  | … |  Bao   |
|  Susumu Chiba  | … |  Aguma   |
|  Takehito Koyasu  | … |  Doji   |
|  Toshiyuki Toyonaga  | … |  Pluto   |
|  Toshiyuki Morikawa  | … |  Rago   |
|  Akira Ishida  | … |  Tobio Oike   |
|  Akeno Watanabe  | … |  Reiji Mizuchi   |
|  Yūki Hiro  | … |  Ryutaro Fukami, Django   |
|  Wataru Hatano  | … |  Dashan Wang   |
|  Mitsuki Saiga  | … |  Chi-Yun Li   |
|  Hiroki Takahashi  | … |  Chao Xin   |
|  Mai Nakahara  | … |  Mei-Mei   |
|  Akio Suyama  | … |  Nile   |
|  Tsubasa Yonaga  | … |  Demure   |
|  Daisuke Kirii  | … |  Julian Konzern   |
|  Eri Kitamura  | … |  Sophie   |
|  Yoshimasa Hosoya  | … |  Wales   |
|  Hisao Egawa  | … |  Klaus   |
|  Kōki Uchiyama  | … |  Jack   |
|  Isshin Chiba  | … |  Johannes   |
|  Junji Majima  | … |  Cycnus   |
|  Masami Iwasaki  | … |  Keyser   |
Anime > Äänirooleissa > Englanninkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Tinkler  | … |  Gingka Hagane   |
|  Lisette St. Louis  | … |  Kenta Yumiya   |
|  Barbara Mamabolo  | … |  Madoka Amano   |
|  Peter Cugno  | … |  Kyoya Tategami   |
|  Carman Melville  | … |  Ryuga, Chris, Pluto, Klaus   |
|  David Reale  | … |  Tsubasa Otori, Aleksei   |
|  Denise Oliver  | … |  Yu Tendo, Nowaguma   |
|  Cameron Ansell  | … |  Masamune Kadoya   |
|  Jason Deline  | … |  Benkei Hanawa   |
|  Katie Griffin  | … |  Hikaru Hasama, Mei-Mei   |
|  Lyon Smith  | … |  Hyoma   |
|  Ron Pardo  | … |  Ryo Hagane   |
|  Scott Gorman  | … |  Teru Saotome, Wales, Jack   |
|  Bill Houston  | … |  Sora Akatsuki   |
|  M. Christan Heywood  | … |  Zeo Abyss   |
|  Benjamin Israel  | … |  Toby/Faust   |
|  Brad Swaile  | … |  King   |
|  Taylor Abrahamse  | … |  Yuki Mizusawa   |
|  Amera Atiyeh  | … |  Tithi   |
|  Dan Petronijevic  | … |  Dynamis, Dashan Wang, Blader DJ   |
|  Peter Cugno  | … |  Bao   |
|  Jeff Nimoy  | … |  Aguma   |
|  Juan Chioran  | … |  Doji (Metal Fusion jaksot 1–35)   |
|  Andrew Jackson  | … |  Doji (alkaen Metal Fusion jaksosta 36), Rago, Anton   |
|  Richard Waugh  | … |  tohtori Ziggurat   |
|  Matthew Hawkins  | … |  Tobio Oike   |
|  Scott McCord  | … |  Tetsuya Watarigani   |
|  Brian Froud  | … |  Reiji Mizuchi   |
|  Shawn Meunier  | … |  Ryutaro Fukami, Julian Konzern   |
|  Susan Roman  | … |  Chi-Yun Li, Selen Garcia   |
|  Drew Nelson  | … |  Chao Xin   |
|  Emilie-Claire Barlow  | … |  Lera   |
|  Shawn Korson  | … |  Nile   |
|  Jason Spisak  | … |  Demure   |
|  Onalea Gilbertson  | … |  Sophie   |
|  Jeff Teravainen  | … |  Argo Garcia   |
|  Zachary Bennet  | … |  Ian Garcia   |
|  Lisette St. Louis  | … |  Enzo Garcia   |
|  Carter Hayden  | … |  Damian Hart   |
|  Amos Crawley  | … |  Johannes   |
Anime > Äänirooleissa > Suomenkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Petrus Kähkönen  | … |  Gingka Hagane   |
|  Katja Sirkiä  | … |  Kenta Yumiya, Hikaru Hasama, Tithi, sivuäänet   |
|  Saara Lehtonen  | … |  Madoka Amano   |
|  Peter Kanerva  | … |  Kyoya Tategami, Hyoma, King, Yuki Mizusawa (Metal Fury jaksot 14–39), Chao Xin, Damian Hart, Nowaguma   |
|  Mikko Maukonen  | … |  Ryuga, Rago, Klaus, Argo Garcia, Cycnus, sivuäänet   |
|  Jarkko Miettinen  | … |  Tsubasa Otori   |
|  Jenni Sivonen  | … |  Yu Tendo, Chi-Yun Li, Enzo Garcia, sivuäänet   |
|  Aksu Palmén  | … |  Masamune Kadoya, Aguma (Metal Fury jaksot 18–39), sivuäänet   |
|  Oskari Tamminen  | … |  Benkei Hanawa, Toby/Faust, sivuäänet   |
|  Markus Blom  | … |  Ryo Hagane, Zeo Abyss, Chris, Dashan Wang, Aleksei, Demure, Julian Konzern   |
|  Samuel Harjanne  | … |  Yuki Mizusawa (Metal Fury jaksot 1–13)   |
|  Tero Koponen  | … |  Dynamis, Pluto   |
|  Antti Pääkkönen  | … |  Doji, Hokuto, Anton, sivuäänet   |
|  Aku Laitinen  | … |  tohtori Ziggurat, Blader DJ, Aguma (Metal Fury jaksot 9–14), Gasur   |
|  Emma Louhivuori  | … |  Mei Mei, sivuäänet   |
|  Peter Pihlström  | … |  Nile, Wales, Ian Garcia, Jack, Johannes, Keyser, sivuäänet   |
Byttering

Byttering oli englantilainen renessanssin ajan säveltäjä. Hän vaikutti 1400-luvun alkupuolella. Häneltä on säilynyt viisi sävellystä: kolme messua ja kaksi motettia. Bytteringin on arveltu olevan sama henkilö kuin Thomas Byteryng, joka toimi kirkkoherrana Lontoossa 1400-luvun alussa.
Champion (auto)

Champion Automobilwerke GmbH on vuosina 1949–1955 toiminut saksalainen autonvalmistaja. Champion-autot olivat pieniä ja yksinkertaisia ja niissä oli hyvin pieni moottori. Tehdas myi tuotteitaan merkillä Champion.
Champion 250 vuodelta 1950
Champion 250 -mallissa oli 250-kuutioinen Triumph-moottoripyörän moottori. Lyhyt 285 senttimetriä pitkä kääpiöauto painoi vain 220–250 kiloa. Huippunopeus oli noin 60 km/h. Mallia valmistettiin noin 200 kappaletta.
Champion 400 vuodelta 1952
Hieman isompia olivat 400- ja 500-mallit, jotka olivat samassa hintaluokassa isojen autonvalmistajien pienimpien mallien kanssa. Niiden huippunopeus oli yli 80 km/h. Painoa oli yli 500 kiloa. Vuosina 1951–1952 näitä myytiin pari tuhatta kappaletta.
Champion ajautui konkurssiin vuonna 1953. Eri yrittäjät kuitenkin jatkoivat 400- ja 500-mallien valmistusta pitkin 1950-lukua. Merkittävin näistä oli Maico, joka valmisti Championin malleihin perustuvia Maico-autoja 5 000–7 000 kappaletta vuoteen 1958 mennessä.
Frankfurtin kaupungin Goethe-palkinto

Frankfurtin kaupungin Goethe-palkinto (saks. Goethe-Preis der Stadt Frankfurt am Main) on vuonna 1927 perustettu saksalainen kulttuurialan palkinto. Palkinto myönnetään taiteen alalla ansioituneelle henkilölle Johann Wolfgang von Goethen muistoksi. Palkinto jaetaan kolmen vuoden välein Goethen syntymäpäivänä 28. elokuuta. Se koostuu pergamentille kirjoitetusta asiakirjasta ja 50 000 euron rahapalkinnosta. Vuoteen 1949 saakka palkinto myönnettiin vuosittain.
Palkitut

1927 Stefan George
1928 Albert Schweitzer
1929 Leopold Ziegler
1930 Sigmund Freud
1931 Ricarda Huch
1932 Gerhart Hauptmann
1933 Hermann Stehr
1934 Hans Pfitzner
1935 Hermann Stegemann
1936 Georg Kolbe
1937 Erwin Guido Kolbenheyer
1938 Hans Carossa
1939 Carl Bosch
1940 Agnes Miegel
1941 Wilhelm Schäfer
1942 Richard Kuhn
1945 Max Planck
1946 Hermann Hesse
1947 Karl Jaspers
1948 Fritz von Unruh
1949 Thomas Mann
1952 Carl Zuckmayer
1954 Theodor Brugsch
1955 Annette Kolb
1958 Carl Friedrich von Weizsäcker
1960 Ernst Beutler
1961 Walter Gropius
1964 Benno Reifenberg
1967 Carlo Schmid
1970 György Lukács
1973 Arno Schmidt
1976 Ingmar Bergman
1979 Raymond Aron
1982 Ernst Jünger
1985 Golo Mann
1988 Peter Stein
1991 Wislawa Szymborska
1994 Ernst Gombrich
1997 Hans Zender
1999 Siegfried Lenz
2002 Marcel Reich-Ranicki
2005 Amos Oz
2008 Pina Bausch, koreografi
2011 Adonis
2014 Peter von Matt
2017 Ariane Mnouchkine, ohjaaja ja teatterinjohtaja
2020 Dževad Karahasan, kirjailija, esseisti
Kirjallisuutta

Schaal, Björn: In Goethes Namen, von Goebbels Gnaden: Der Frankfurter Goethepreis 1933–45. Frankfurter Rundschau 24.8.2006, s. 19.
Carl-Heinrich von Stülpnagel

| Carl-Heinrich von Stülpnagel |
| --- | --- |
 Carl-Heinrich von Stülpnagel
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. tammikuuta 1886  Berliini, Saksa
Kuollut: 30. elokuuta 1944 (58 vuotta)  Plötzenseen vankila, Saksa
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksan keisarikunta  Weimarin tasavalta  Natsi-Saksa
Palvelusvuodet:  1904–1944
Taistelut ja sodat:  Ensimmäinen maailmansota  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  Jalkaväenkenraali
Kunniamerkit:  Rautaristin ritariristi
Carl-Heinrich Rudolf Wilhelm von Stülpnagel (2. tammikuuta 1886 Berliini – 30. lokakuuta 1944 Plötzenseen vankila, Berliini) oli saksalainen jalkaväenkenraali toisen maailmansodan aikana. Stülpnagel osallistui heinäkuun 20. päivän salaliittoon, jonka tarkoituksena oli tappaa Adolf Hitler ja kaapata valta natsihallinnolta vuonna 1944.
Sotilasura

Kirjoitettuaan ylioppilaaksi Stülpnagel liittyi armeijaan vuonna 1904. Ensimmäisen maailmansodan aikana hän toimi esikuntaupseerina. Sodan jälkeen hän jäi upseeriksi Weimarin tasavallan armeijaan Reichswehriin.
Sotilasura > Toinen maailmansota

Stülpnagel oli ottanut etäisyyttä natsismiin jo vuoden 1938 tapahtumista alkaen. Toisen maailmansodan syttyessä Stülpnagel toimi maavoimien päämajoitusmestarina. Hän vastusti voimakkaasti Hitlerin suunnitelmaa hyökätä länteen vuonna 1940. Kun Ranska antautui Saksalle hävittyään kuusi viikkoa kestäneen taistelun Ranskasta, Stülpnagel oli mukana komissiossa, joka otti vastaan antautumisen ja allekirjoitti aselevon.
Stülpnagel osallistui operaatio Barbarossaan Saksan 17. armeijan komentajana. Hänen johdollaan armeija oli mukana piirittämässä puna-armeijaa Umanilla ja voittamassa Kiovan taistelua. Venäjällä Stülpnagel oli vastuussa myös sotarikoksista, sillä hän allekirjoitti summittaisia siviilien teloitusmääräyksiä kostona partisaanien toimista sekä teki yhteistyötä juutalaisia metsästävien Einsatzgruppen-osastojen kanssa.
Salaliitto

Stülpnagel nimitettiin Ranskan sotilashallinnon johtajaksi helmikuussa 1942. Toimiessaan tässä tehtävässä hän osallistui Hitlerin ja kansallissosialistisen puolueen vastaiseen salaliittoon yhdessä sotilasneuvonantajansa Caesar von Hofackerin kanssa. Hän keskusteli Hitlerin syrjäyttämisestä sotamarsalkka Gerd von Runstedtin kanssa, mutta tämä kieltäytyi osallistumasta siihen. Toukokuussa 1944 Stülpnagel keskusteli sotamarsalkka Erwin Rommelin mahdollisuuksista solmia rauha länsivaltojen kanssa. Salaliiton aloittaessa toimintansa Hofacker toimi yhteysupseerina Stülpnagelin ja salaliiton keskushahmon Claus von Stauffenbergin välillä.
Stülpnagelin rooli heinäkuun 20. päivän salaliitossa oli vangita SS:n upseerit ja Gestapon virkailijat Pariisissa. Kun kävi ilmi, että Hitler olikin jäänyt henkiin, osa salaliittolaiskenraaleista alkoi epäröidä. Stülpnagel yritti houkutella sotamarsalkka Günther von Klugea jatkamaan suunnitelman mukaisesti, mutta tämän kieltäydyttyä Stülpnagel joutui vapauttamaan vankinsa.
Stülpnagel kutsuttiin Pariisista Berliiniin. Matkalla hän pysähtyi Verdunissa ja ampui itseään päähän Maas-joen rannalla. Laukaus ei ollut kuolettava, mutta hän haavoittui pahasti menettäen näkönsä. Hänet vangittiin. Stülpnagel huusi sotamarsalkka Erwin Rommelin nimeä kipujen ja lääkityksen aiheuttamien harhojen aikana. Tämä seikka saattoi myös Rommelin epäilyksen alaiseksi.
Kansantuomioistuin tuomitsi Stülpnagelin kuolemaan lyhyen istunnon jälkeen 30. elokuuta 1944. Useiden salaliittolaisten lailla hänet hirtettiin metallivaijeriin Plötzenseen vankilassa Berliinissä. Teloitus kuvattiin Hitlerin katseltavaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Carl-Heinrich von Stülpnagel Wikimedia Commonsissa
Champion Hillin taistelu

Champion hillin taistelu (engl. Battle of Champion Hill) eli Bakers Creekin taistelu oli 16. toukokuuta 1863 käyty Yhdysvaltain sisällissodan taistelu. Taistelussa kohtasivat Unionin armeijan kenraalimajuri Ulysses S. Grantin johtamat 32 000 miestä sekä Konfederaation armeijan kenraaliluutnantti John C. Pembertonin 23 000 miestä. Taistelu päättyi Unionin voittoon ja Konfederaation vetäytymiseen kohti Vicksburgia.
GTPlanet

| GTPlanet |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  www.gtplanet.net
Kaupallinen:  Ei
Tyyppi:  Videopelisivusto
Rekisteröinti:  Vaihtoehtoinen
Omistaja:  Jordan Greer
Kehittäjä:  Jordan Greer
Avattu:  25. tammikuuta 2001
Nykyinen tila:  Aktiivinen
GTPlanetin vanha logo
GTPlanet on vuonna 2000 perustettu Gran Turismo pelisarjaan erikoistunut verkkoyhteisö. Sivusto tarjoaa rekisteröityneille käyttäjilleen käyttäjäprofiilin, keskustelupalstan, turnauksia ja liigoja. Sivustolla rekisteröityneitä käyttäjiä on yli 260 000 tuhatta ja viestejä yli 11 miljoonaa.
Aiheesta muualla

Kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:GTPlanet
Käännös suomeksi
Carmo de Souza

| Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Brasilia> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rooma 1960 |  |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Chile 1959 |  |  |
|  Kultaa | Brasilia 1963 |  |  |
|  Hopeaa | Jugoslavia 1970 |  |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Hopeaa | São Paulo 1963 |  |  |
|  Pronssia | Chicago 1959 |  |  |
Carmo ”Rosa Branca” de Souza (16. heinäkuuta 1940 Araraquara – 22. joulukuuta 2008 São Paulo) oli brasilialainen koripalloilija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
De Souza osallistui Brasilian miesten maajoukkueessa kolmiin kesäolympialaisiin: Roomassa 1960 ja Tokiossa 1964 Brasilia voitti pronssia, ja Méxicossa 1968 maa oli neljäs. De Souza voitti Brasilian maajoukkuepelaajana myös maailmanmestaruuden Chilessä 1959 ja Brasilian kotikisoissa 1963, MM-hopean ja kaksi mitalia Pan-Amerikan kisoista. Hän voitti mitaleita myös Etelä-Amerikan mestaruuskilpailuista.
De Souza kuoli 68-vuotiaana 22. joulukuuta 2008.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Brasilian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1959
3 Algodão |
4 Pasos |
5 Marques |
6 Boccardo |
7 Senra |
8 de Freitas |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Nóbrega |
13 Fonseca |
14 Blatskauskas |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 1960
3 Algodão |
4 Pasos |
5 Marques |
6 Blás |
7 Massoni |
8 de Freitas |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Sucar |
13 Boccardo |
14 Blatskauskas |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Koripallon MM-kilpailut 1963
4 Pasos |
5 Marques |
6 Ubiratan |
7 Massoni |
8 Paulista |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Menon |
12 Sucar |
13 Mirshauswka |
14 Blatskauskas |
15 Braun |
Valmentaja Kanela
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 1964
4 Pasos |
5 Marques |
6 Ubiratan |
7 Massoni |
8 Braun |
9 de Souza |
10 Schall |
11 Edson Bispo |
12 Sucar |
13 Mirshauswka |
14 Machado |
15 Simões |
Valmentaja Brito Cunha
Billy Bishop

| William Bishop |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. helmikuuta 1894 Owen Sound, Ontario, Kanada
Kuollut: 11. syyskuuta 1956 (62 vuotta) Florida, Yhdysvallat
Sotilashenkilö
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen maailmansota * Länsirintama * Vimyn harjanteen taistelu toinen maailmansota
Sotilasarvo:  kenraaliluutnantti
Kunniamerkit:  Viktorian risti Bathin ritarikunnan jäsenyys Distinguished Service Order Military Cross Distinguished Flying Cross Canadian Efficiency Decoration Mentioned in Despatches
Joukko-osasto:   Kanadan ilmavoimat
William Avery ”Billy” Bishop (8. helmikuuta 1894 – 11. syyskuuta 1956) oli kanadalainen ensimmäisen maailmansodan aikainen hävittäjä-ässä. Hänellä oli virallisesti 72 pudotusta, ja hän on siten parhain kanadalainen ässä ja joidenkin lähteiden mukaan myös Britannian parhain. Hän yleni myöhemmin ilmavoimien kenraaliksi.
Elämäkerta

Bishop syntyi Owen Soundissa Ontariossa 8. helmikuuta 1894. Hänen vanhempansa olivat William A. ja Margaret Bishop. Perheessä oli yhteensä neljä lasta, joista Bishop oli toiseksi nuorin. Perheen isä oli lakimies ja oli saanut Greyn piirikunnan maistraatin tehtävän tuettuaan vuoden 1896 parlamenttivaaleissa voittajaehdokasta.
Bishop kiinnostui jo nuorena ampumisesta, kun hänen isänsä antoi hänelle joululahjaksi kiväärin ja lupauksen, että hän maksaisi neljännesdollarin jokaisesta oravasta, jonka tämä saisi ammutuksi. Bishop osoittautui ampumisessa lahjakkaaksi ja sai isältään säännöllisesti yli dollarin päivässä, kunnes oravat ehtyivät alueelta.
Koulussa Bishop joutui toistuvasti tappeluihin, osittain siksi, että hänen äitinsä puki hänet yleensä koulunkäyntiä varten muita oppilaita paremmin. Bishop myös pyrki puolustamaan nuorempia oppilaita silloin, kun nämä joutuivat vanhempien oppilaiden kiusaamiksi. Koulunkäynti häneltä ei kuitenkaan sujunut erityisen hyvin, sillä hän menetti yleensä kiinnostuksensa kaikkeen, mitä ei pystynyt hallitsemaan täydellisesti lyhyessä ajassa – kerran hän ilmoittautui mukaan juoksukilpailuun, mutta hänen kiinnostuksensa lopahti, kun hän jäi kilpailussa toiseksi.
15-vuotiaana Bishop sai kuulla lentokoneiden olemassaolosta. Hän päätti yrittää oman lentokoneensa rakentamista, mihin hän käytti pahvia, puulaatikoita ja narua. Hän hyppäsi lentokoneessaan vanhempiensa katolta kymmenen metrin korkeudesta, jolloin lentokone tuhoutui täydellisesti. Bishop itse ei loukkaantunut, ja hän oli enemmän huolissaan siitä, että hänen vanhempansa saisivat kuulla tapauksesta.