stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peter Lindgren

| Peter Lindgren |
| --- | --- |
 Peter Lindgren esiintymässä Wackenissa vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. marraskuuta 1973 (ikä 50)
Muusikko
Aktiivisena:  1991–2007
Tyylilajit:  progressiivinen metalli   death metal
Soittimet:  kitara, basso
Yhtyeet:  Opeth
Levy-yhtiöt:  Candlelight Records   Music for Nations   Roadrunner Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Peter Sven Malcolm Lindgren (s. 6. marraskuuta 1973) on ruotsalainen muusikko, kitaristi. Parhaiten hänet tunnetaan ruotsalaisen progressiivisen metalliyhtye Opethin toisena kitaristina, jonka tehtävistä hän erosi toukokuussa 2007.
Lindgren käyttää soittaessaan PRS:n ja Gibsonin kitaroita, Laneyn vahvistimia sekä BOSSin efektipedaaleita.
Opeth

Lindgren liittyi Opethiin vuonna 1991. Vaikka hänen pääinstrumenttinsa oli kitara, hän liittyi yhtyeeseen keikkabasistiksi. Samana vuonna Lindgren sai kuitenkin Opethissa pysyvän aseman, kun silloinen kitaristi Kim Pettersson jätti yhtyeen ja Lindgren saattoi siirtyä omaan kitaristin rooliinsa. Lindgren on ollut myös mukana yhtyeen kappaleiden tekemisessä, vaikka pääpaino säveltämisessä onkin laulaja-kitaristi Mikael Åkerfeldtillä. Lindgren on soittanut Opethin jokaisella studioalbumilla vuoteen 2005 asti.
Opethin kitaristina Lindgren soitti yhdessä laulaja-kitaristi Åkerfeldtin kanssa kitarasoolot. Lindgren ja Åkerfeldt soittivat sooloja kappaleissaan jokseenkin yhtä paljon ja sen mukaan, kummalle tietyn kappaleen soolo milloinkin sopi.
Diskografia

Opeth
Orchid (1995)
Morningrise (1996)
My Arms, Your Hearse (1998)
Still Life (1999)
Blackwater Park (2001)
Deliverance (2002)
Damnation (2003)
Ghost Reveries (2005)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lindgren Opethin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Nuno Coelho

Nuno André da Silva Coelho (s. 7. tammikuuta 1986 Penafiel, Portugali) on portugalilainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. 192 senttimetriä pitkä Coelho edustaa Portugalin pääsarjassa pelaavaa Bragaa.
Coelho aloitti uransa FC Penafielissä, josta hän 18-vuotiaana siirtyi FC Portoon. Hän edusti seuraa kesään 2010 asti, kunnes siirtyi Sportingiin osana keskikenttäpelaaja João Moutinhon siirtoa vastakkaiseen suuntaan. Puolet Coelhon pelioikeuksista jäi kuitenkin Portolle. Porto-vuosinaan Coelho ehti lainasopimusten turvin edustaa myös Maiaa, belgialaista Standard Liègeä, Portimonensea ja Estrela Amadoraa. Kesällä 2011 hän siirtyi Bragaan.
Portugalin A-maajoukkueen mukaan Coelho kutsuttiin ensimmäistä kertaa syyskuun 2010 otteluihin Kyprosta ja Norjaa vastaan. Häntä ei kuitenkaan nimetty otteluissa kokoonpanoon.
Pertti Sveholmin filmografia

Pertti Sveholm loka­kuussa 2011
Tämä on Pertti Sveholmin filmografia.
Elokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1981 | Prinsessa joka nukkui sata vuotta | Groom |
| 1981 | Pölhölä | kyläläinen |
| 1983 | Loppu | — |
| 1983 | Yön sankari | — |
| 1984 | Päivää, herra Kivi | kansan­opiston rehtori |
| 1985 | Calamari Union | Frank |
| 1985 | Ylösnousemus | nuori menestynyt eko­nomi |
| 1986 | Huomenna | Nylund |
| 1986 | Kuningas lähtee Ranskaan | Böömin kuninkaan sotilas |
| 1986 | Kill City | — |
| 1986 | Tarmo Hynäsen onnellinen päivä | — |
| 1987 | Nonstop | isä |
| 1987 | Macbeth | Banquo |
| 1987 | Älä itke Iines | talon­mies |
| 1987 | Hamlet liikemaailmassa | — |
| 1988 | Onnea matkaan | pianisti |
| 1989 | Talvisota | nosto­mies Antti Jouppi |
| 1990 | Räpsy ja Dolly eli Pariisi odottaa | Börje |
| 1990 | Porttikielto taivaaseen | liikemies huvilalla |
| 1990 | Amor ampuu ohi | Sebastian Rosen­dahl |
| 1991 | Muuttolinnun aika | puoli­kalju mies |
| 1992 | Missä tukkani on? | — |
| 1992 | Mestari | valmentaja Tauno ”Tane” Haninen |
| 1992 | Takapihan sankarit | päämestari |
| 1993 | Harjunpää ja kiusantekijät | Mannelin |
| 1994 | Kaikki pelissä | kirjailija Pentti Töysä |
| 1994 | Paratiisin lapset | Antti Kirveli |
| 1995 | Lähtö | isä |
| 1995 | Siihen aikaan kun isä lipputangon osti | — |
| 1996 | Aatamin poika | Mäkelä |
| 1996 | Tie naisen sydämeen | Virtanen |
| 1999 | Force majeure | Asko Rajala |
| 1999 | Downhill City | Hemppa |
| 2000 | Pelon maantiede | Rainer Auvinen |
| 2000 | Levottomat | Pera |
| 2000 | Taivas tiellä | Puiston Pentti |
| 2001 | Klassikko | poliisi­komisario Vikström |
| 2002 | Mies vailla menneisyyttä | rikos­poliisi |
| 2003 | Raid | Reilu Masa |
| 2003 | Nousukausi | Antti Kuusisto |
| 2003 | Ilona | — |
| 2004 | Skene | huume­poliisi Koski |
| 2004 | Joensuun Elli | tohtori Laitinen (joka ei sylje lasiin) |
| 2004 | Ystäväni Henry | Kalervo Heikkilä |
| 2005 | Paha maa | Pertti Smo­lander |
| 2005 | Kotivideo | isä |
| 2005 | Menestyjä | Akin isä |
| 2005 | Lupaus | Helmer Moisio |
| 2006 | Laitakaupungin valot | etsivä |
| 2006 | Valkoinen kaupunki | lastenvalvoja |
| 2006 | Bodomin legenda | presidentti Kekkonen |
| 2007 | Elää, olla olemassa | isä |
| 2008 | Tummien perhosten koti | Erik Johans­son |
| 2008 | Kolme viisasta miestä | Matti |
| 2009 | Toinen jalka haudasta | Matti |
| 2009 | Haarautuvan rakkauden talo | palo­mestari |
| 2009 | Kukkulan kuningas | Pirinen |
| 2009 | Väärät juuret | Mikko |
| 2009 | Kuulustelu | Arvo Tuominen |
| 2009 | Posse | Urpo Taskinen |
| 2010 | Paha perhe | Jaakko |
| 2011 | Veljekset | Torsti |
| 2012 | Vuosaari | Antero |
| 2012 | Tie pohjoiseen | Keke |
| 2015 | Tyttökuningas | Kristiinan opettaja |
| 2016 | Jättiläinen | Eino Määttä |
| 2017 | Rakkaus ja laki: Seksuaalinen rakkaus | Erkki |
| 2018 | Hevi reissu | kunnanjohtaja |
Televisioelokuvat

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1980 | Näköalat | Eko |
| 1982 | Kuoleman hellä kosketus | Matti Tulli |
| 1983 | Isolde pakolainen | — |
| 1984 | Kevään ensimmäinen saalis | luutnantti Bertelsköd |
| 1985 | Tähti sumussa | — |
| 1988 | Vincent van Gogh | Paul Gauguin |
| 1989 | Terroristit | rikos­tarkastaja |
| 1989 | Likaiset kädet | Louis |
| 1991 | Petoksen kehät | — |
| 1992 | Kaupunkikomedia | — |
| 1992 | Uhri | — |
| 1993 | Liituraita Leo | Liitu­raita Leo |
| 1994 | Let’s play Zeus | Tapio Siira |
| 1994 | Kake 40v. | — |
| 1994 | Kesäyön unelma | Oderon |
| 1996 | Poikani | — |
| 1996 | Tuomioni | Risto Ryti |
| 1997 | Kersantin kunnia | nimis­mies Bergström |
| 1997 | Hotelli Voodoo | Rasva Rainer |
| 1998 | Jumalainen lahja | — |
| 1998 | Pala valkoista marmoria | Martti |
| 1998 | Vuoden viimeinen kesä | Krister Bergh |
| 2000 | Sotamies Jokisen vihkiloma | parturinmies Onni |
| 2001 | Kolme valhetta | Jorma Sutinen |
| 2001 | Valtapeliä elokuussa 1940 | Risto Ryti |
| 2004 | Miehen sydän | Harri Salo­maa |
| 2005 | Menestyjä | Akin isä |
| 2009 | Pääministeri | Jorma Melleri |
| 2010 | Mobile horror | Tarmo |
Televisio

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1986 | Doris | — |
| 1986–1987 | Tabu | useita |
| 1987 | Studio Studio | — |
| 1988 | Isku suoneen | Lasse |
| 1988 | Oudot jutut | posti­mies Laamainen |
| 1990 | Vaihtelu virkistää | — |
| 1990 | Pirunnyrkki | — |
| 1990 | Juudaspeli | Lare |
| 1991 | Nyhjää tyhjästä | useita |
| 1991 | Matkalaukkukostaja | Auvo Sulonen |
| 1993 | Hobitit | Samvais Gamgi |
| 1993 | Hunajan maku | Martti Lauronen |
| 1994 | Napaseutu | palomies |
| 1995 | Hyvä veli | — |
| 1995 | Akkaa päälle | Tapsa |
| 1995 | Jäähyväiset ilman suudelmia | — |
| 1995 | Tuomitut | Risto Ryti |
| 1995 | Yksinäiset sudet | — |
| 1996 | Herkku & Partanen | asian­ajaja Kaarlo Niemi |
| 1996 | Sergein totuus | Hani |
| 1996 | Lihaksia ja luoteja | Jarkko |
| 1996 | Peltiheikit | Purtsi |
| 1997 | Kun taivas repeää | sissi­kaveri |
| 1997 | Ota ja omista | Uffe |
| 1998 | Team Ahma | poliisi |
| 1998 | Presidentin mies | Aapo Mälkki, presidentin mies |
| 2001 | Peräkamaripojat | Arvo Sulander |
| 2001 | Korkeajännitystä – eli sähköä kotiin kuljetettuna | Mikko Suopanki |
| 2001 | Kaverille ei jätetä | Huhtamo / kala­kauppias |
| 2002 | Hämmentäjien kuningas | — |
| 2002 | Yhteinen huone | — |
| 2003 | Rikospoliisi Maria Kallio | yli­konstaapeli Markku Nyman |
| 2005 | Tahdon asia | Esko Tiutinen |
| 2005 | Pimeä puoli | asiantuntija |
| 2005 | Presidentit | Risto Ryti |
| 2006 | Jumalan kaikki oikut | Olli Grön­fors |
| 2006 | Läpiveto | useita |
| 2008 | Harvoin tarjolla | kiinteistön­välittäjä |
| 2008 | Katso ihmistä | Otavan asian­ajaja |
| 2009–2011 | Helppo elämä | Timppa Mikkonen |
| 2011 | Hiphop Hamlet | Petri |
| 2011 | Moska | Väinö Jauhiainen |
| 2012 | Tehdas | Härmälä |
| 2014 | Nymfit | Leo Degerman |
| 2014 | Syke | Saaristo |
| 2016–2020 | Ex-onnelliset | Arto Väinölä |
| 2018 | Sunnuntailounas | pankin­johtaja |
| 2018 | Keisari Aarnio | Keijo Karppi |
| 2019 | Invisible Heroes | Osmo Kock |
| 2020 | Onnela | Risto |
| 2020 | Karppi | Carl Sten |
| 2020– | Pohjolan laki | Vilho Arkivuo |
| 2021 | Sisäilmaa | Reijo |
| 2021 | Koskinen | Roine |
| 2022 | Kämppikset | Raimo |
| 2022 | Sininen enkeli | Kullervo Kuusisto |
| 2022 | Transport | Juhani Mäkelä |
| 2023 | Estonia | Pasi Toukola |
| 2023 | Lahti 2001 | Paavo M. Petäjä |
Aiheesta muualla

Pertti Sveholm Elonetissä.
Pertti Sveholm Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nina Rintala

Rintalan suunnittelema postimerkki "Pakkasyö".
Nina Rintala on turkulainen graafinen suunnittelija ja kuvittaja, joka on päätyökseen mainostoimisto Zeelandissa. Hän on suunnitellut muun muassa kirjankuvituksia ja postimerkkejä. Hän on suunnitellut viisitoista postimerkkiä.
Rintala on valmistunut Lahden muotoiluinstituutista vuonna 1989 graafiseksi suunnittelijaksi. Vuoden 2002 vuoden kaunein postimerkki oli Rintalan Kirkkoreki. Vuoden 2008 kaunein postimerkki on hänen suunnittelemansa Pakkasyö. Samoin vuoden 2013 vuoden kaunein postimerkki Tallilyhty. Hän suunnitteli muun muassa koko postimerkkiarkin ja keräilijöille tarkoitetun ensipäiväkuoren ja -leiman.
Muita Rintalan postimerkkejä ovat vuoden 2012 joulumerkki, jonka aihe on kolmiomainen joulukuusi, sekä pääsiäisaiheinen postimerkki, sirkusaiheinen Eurooppa-merkki sekä tuunattavat vihannesmerkit.
Rintala on suunnitellut myös postikortteja, kuten Joulusydän, Pääsiäistipua ja Jääkarhuemo ja poikaset.
Rintala on suunnitellut Wäinö Aaltosen museon museomaskotti Wampulan.
Kirjakuvituksia

Pupu Tupuna: Tutti hukassa.
Nuno Gonçalves

Nuno Gonçalves: pyhä Fransiskus'
Nuno Gonçalves oli portugalilainen renessanssin ajan taidemaalari. Hänen elinvuotensa eivät ole tiedossa, mutta hän vaikutti vuosien 1450 ja 1490 välillä. Gonçalvesin teoksia on muiden muassa polyptyykki Paineis de São Vicente de Fora, jota säilytetään nykyään Vanhan taiteen kansallisessa museossa Lissabonissa.
Petra Vlhová

| Petra Vlhová |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1995 (ikä 29) Liptovský Mikuláš, Slovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Uran tiedot
Seura:  Ski Team VLHA Liptovský Mikuláš
Laji:  alppihiihto
Maailmancup
Kaudet:  2012-
Paras sijoitus:  1.
Voitot:  31
Palkintokorokkeella:  73
 Tietolaatikko päivitetty 16. tammikuuta 2024 
Aiheesta muualla
Kotisivu
| Mitalit> Maa:  Slovakia.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Slovakia.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Slovakia.Naisten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:  Slovakia> Naisten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2022 | pujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Åre 2019 | suurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Sankt Moritz 2017 | Joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Åre 2019 | alppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Cortina d'Ampezzo 2021 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Cortina d'Ampezzo 2021 | alppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Åre 2019 | pujottelu |  |
Petra Vlhová (s. 13. kesäkuuta 1995 Liptovský Mikuláš) on slovakialainen alppihiihtäjä. Hän on pujottelun olympiavoittaja, suurpujottelun maailmanmestari sekä maailmancupin kokonaiskilpailun ja pujottelucupin voittaja. Hän edustaa Ski Team VLHA Liptovský Mikulášia.
Arvokilpailut

Innsbruckin nuorten talviolympialaisissa 2012 Vlhová voitti kultaa pujottelussa. Nuorten MM-kilpailuissa Roccarasossa 2012 hän saavutti pujottelussa pronssia. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän sai joukkuekilpailussa hopeaa sekä oli pujottelussa neljäs ja suurpujottelussa kahdeksas. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui alppiyhdistetyssä viidenneksi sekä pujottelussa ja suurpujottelussa 13:nneksi. Vuoden 2019 MM-kilpailuissa Åressa Vlhová voitti suurpujottelun maailmanmestaruuden, alppiyhdistetyn hopeaa sekä pujottelun pronssia. Cortina d’Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän sai alppiyhdistetyssä ja pujottelussa hopeaa sekä oli supersuurpujottelussa yhdeksäs ja suurpujottelussa kahdestoista. Pekingin olympialaisissa 2022 hän voitti kultaa pujottelussa ja sijoittui 14:nneksi suurpujottelussa. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän oli pujottelussa viides ja suurpujottelussa seitsemäs.
Maailmancup > Maailmancupin osakilpailuvoitot

| Päivämäärä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 13. joulukuuta 2015 |  Åre | Pujottelu |
| 18. maaliskuuta 2017 |  Aspen | Pujottelu |
| 11. marraskuuta 2017 |  Levi | Pujottelu |
| 28. tammikuuta 2018 |  Lenzerheide | Pujottelu |
| 28. joulukuuta 2018 |  Semmering | Suurpujottelu |
| 1. tammikuuta 2019 |  Oslo | Paripujottelu |
| 8. tammikuuta 2019 |  Flachau | Pujottelu |
| 1. helmikuuta 2019 |  Maribor | Suurpujottelu |
| 8. maaliskuuta 2019 |  Špindlerův Mlýn | Suurpujottelu |
| 15. joulukuuta 2019 |  Sankt Moritz | Paripujottelu |
| 4. tammikuuta 2020 |  Zagreb | Pujottelu |
| 14. tammikuuta 2020 |  Flachau | Pujottelu |
| 18. tammikuuta 2020 |  Sestriere | Suurpujottelu |
| 16. helmikuuta 2020 |  Kranjska Gora | Pujottelu |
| 21. marraskuuta 2020 |  Levi | Pujottelu |
| 22. marraskuuta 2020 |  Levi | Pujottelu |
| 26. marraskuuta 2020 |  Lech/Zürs | Parisuurpujottelu |
| 3. tammikuuta 2021 |  Zagreb | Pujottelu |
| 7. maaliskuuta 2021 |  Jasná | Suurpujottelu |
| 12. maaliskuuta 2021 |  Åre | Pujottelu |
| 20. marraskuuta 2021 |  Levi | Pujottelu |
| 21. marraskuuta 2021 |  Levi | Pujottelu |
| 29. joulukuuta 2021 |  Lienz | Pujottelu |
| 4. tammikuuta 2022 |  Zagreb | Pujottelu |
| 9. tammikuuta 2022 |  Kranjska Gora | Pujottelu |
| 11. maaliskuuta 2022 |  Äre | Suurpujottelu |
| 10. tammikuuta 2023 |  Flachau | Pujottelu |
| 18. maaliskuuta 2023 |  Soldeu | Pujottelu |
| 11. marraskuuta 2023 |  Levi | Pujottelu |
| 21. joulukuuta 2023 |  Courchevel | Pujottelu |
| 7. tammikuuta 2024 |  Kransjka Gora | Pujottelu |
Aiheesta muualla

Petra Vlhován kotisivut
Nokia 230

| Nokia 230 |
| --- | --- |
 Nokia 230 mustakuorisena
Julkaistu:  marraskuu 2015
Käyttöverkot:  2.5G
Mitat:  124,0 × 53,4 × 10,9 mm
Paino:  91,8 g
Näyttö:  2,8" LCD
Näytön kuvatarkkuus:  240 × 320 px
Kamera:  VGA
Radio:  FM-radio
Musiikkisoitin:  MP3
Liitännät:  Micro-USB
Muistikorttipaikka:  microSD
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 230 on Microsoft Mobilen marraskuussa 2015 esittelemä matkapuhelin.
Puhelimesta on kaksi versiota, Nokia 230 yhdellä SIM-korttipaikalla ja Nokia 230 Dual SIM, jossa paikkoja on kaksi.
Ominaisuudet

Puhelimessa on 2,4 tuuman LCD-näyttö, VGA-kamera salamavalolla ja Nokia Series 30+ -käyttöjärjestelmä.
Series 30+ on MediaTek yhtiöltä lisensoitu ohjelmistoalusta ja käyttöliittymä, joka ei liity Nokian aiempaan Series 30 alustaan.
Nokia 230:n takaosa
Nina Repeta

| Nina Repeta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. syyskuuta 1967 Shelby, Pohjois-Carolina
Puoliso:  Mike Repeta
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994–
Merkittävät roolit:  Bessie Potter (Dawson's Creek)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Nina Repeta (s. 10. syyskuuta 1967) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Bessie Potterin roolista televisiosarjassa Dawson's Creek, jossa hän esiintyi vuosina 1998–2003. Lisäksi hänet on nähty muun muassa Matlockissa.
Repeta syntyi Pohjois-Carolinassa Shelbyn kaupungissa ja opiskeli East Carolinan yliopistossa. Hän harrastaa taidetta monipuolisesti: hän on paitsi näytellyt, myös tehnyt musiikkia, kirjoittanut runoutta ja maalannut.
Aiheesta muualla

Nina Repeta Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kotisivut (englanniksi)
Pottalampi

| Pottalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Petäjävesi
Koordinaatit:  62°18′40″N, 25°27′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ala-Kintauksen valuma-alue (14.55)
Laskujoki:  suo-oja Ylä-Kintaukseen 
Järvinumero:  14.553.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  204,5 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,45 km  
Pinta-ala:  0,932 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPottalampi 
Pottalampi tai pohjoisempi Humalalampi on Keski-Suomessa Petäjävedellä Liisalanperän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 190 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 0,9 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Ala-Kintauksen valuma-alueella (14.55), jonka Ylä-Kintauksen alueeseen (14.553) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 204,5 metriä mpy.
Nuno Delgado

| Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Portugali.Miesten judo. Olympialaiset  | Maa:   Portugali> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 | 81 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bratislava 1999 | 81 kg |  |
|  Hopeaa | Düsseldorf 2003 | 81 kg |  |
Nuno Miguel Delgado (s. 27. elokuuta 1976 Santarém) on portugalilainen judon Euroopan-mestari ja olympiamitalisti.
Delgado saavutti Sydneyn olympialaisissa 2000 pronssia 81 kg:n painoluokassa. Hävittyään välierissä eteläkorealaiselle Cho In-Chulille hän kukisti pronssiottelussa Uruguayn Alvaro Paseyron. Ateenan olympialaisissa 2004 hän karsiutui samassa painoluokassa ensimmäisen ottelun jälkeen.
Delgado voitti Euroopan-mestaruuden 81 kg:n sarjassa Bratislavassa 1999. Loppuottelussa hän kukisti alankomaalaisen Maarten Arensin. Hän sai samassa painoluokassa EM-hopeaa Düsseldorfissa 2003 hävittyään finaalissa Sveitsin Sergei Aschwandenille. Hän sijoittui 81-kiloisissa lisäksi viidenneksi Birminghamin MM-kilpailuissa 1999 ja Mariborin EM-kilpailuissa 2002.
Delgado saavutti hopeaa EM-joukkuekilpailussa 2001.  Hän saavutti opiskelijoiden MM-kilpailuissa pronssia 81-kiloisissa 1998. Hän saavutti maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa kolme turnausvoittoa, kaksi kakkossijaa ja neljä kolmossijaa. Hän voitti aikuisten tasolla kuusi Portugalin-mestaruutta.
Parhaan ohjauksen Golden Globe -palkinto

Parhaan ohjauksen Golden Globe on yksi palkinnoista, joita Hollywood Foreign Press Association jakaa vuosittain. Palkinto jaettiin ensimmäisen kerran vuonna 1943.
Voittajat ja ehdokkaat > 1940-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1943 | Henry King | Bernadetten laulu |  |
| 1944 | Leo McCarey  | Kulje tietäni |  |
| 1945 | Billy Wilder  | Tuhlattuja päiviä |  |
| 1946 | Frank Capra | Ihmeellinen on elämä |  |
| 1947 | Elia Kazan  | Hiljainen sopimus |  |
| 1948 | John Huston  | Sierra Madren aarre |  |
| 1949 | Robert Rossen | Kaikki kuninkaan miehet |  William Wyler – Perijätär |
Voittajat ja ehdokkaat > 1950-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1950 | Billy Wilder | Auringonlaskun katu |  Joseph L. Mankiewicz  – Kaikki Eevasta  John Huston – Asfalttiviidakko  George Cukor – Eilen syntynyt |
| 1951 | László Benedek | Kauppamatkustajan kuolema |  Vincente Minnelli – Pariisin lumoissa  George Stevens  – Paikka auringossa |
| 1952 | Cecil B. DeMille | Suuri maailmansirkus |  Richard Fleischer – Kauhujen juna n:o 63  John Ford  – Vaitelias mies |
| 1953 | Fred Zinnemann  | Täältä ikuisuuteen |  |
| 1954 | Elia Kazan  | Alaston satama |  |
| 1955 | Joshua Logan | Rakkauden huviretki |  |
| 1956 | Elia Kazan | Nukkevaimo |  Michael Anderson – Maailman ympäri 80 päivässä  George Stevens  – Jättiläinen  Vincente Minnelli – Hän rakasti elämää  King Vidor – Sota ja rauha |
| 1957 | David Lean  | Kwai-joen silta  |  Sidney Lumet – Valamiesten ratkaisu  Fred Zinnemann – Kourallinen lunta  Joshua Logan – Sayonara  Billy Wilder – Todistaja |
| 1958 | Vincente Minnelli  | Gigi |  Richard Brooks – Kissa kuumalla katolla  Stanley Kramer – Kahle  Robert Wise – Antakaa minun elää!  Delbert Mann – Eri pöydissä |
| 1959 | William Wyler  | Ben-Hur |  Otto Preminger – Erään murhan anatomia  George Stevens – Anne Frankin päiväkirja  Fred Zinnemann – Nunnan tarina  Stanley Kramer – Viimeisellä rannalla |
Voittajat ja ehdokkaat > 1960-luku

| Vuosi | Voittaja | Elokuva | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1960 | Jack Cardiff | Poikia ja rakastajia |  Billy Wilder  – Poikamiesboksi  Richard Brooks – Huijarisaarnaaja  Stanley Kubrick – Spartacus  Fred Zinnemann – Maankiertäjät |
| 1961 | Stanley Kramer | Nürnbergin tuomio |  William Wyler – Huhu  Anthony Mann – El Cid – kuninkaan soturi  J. Lee Thompson – Navaronen tykit  Jerome Robbins  ja Robert Wise  – West Side Story |
| 1962 | David Lean  | Arabian Lawrence |  Martin Ritt – Nuoren miehen seikkailut  Ismael Rodríguez – Los Hermanos Del Hierro  George Cukor – Tri Chapmanin raportti  Blake Edwards – Viinin ja ruusujen aika  John Huston – Freud – salatut intohimot  Mervyn LeRoy – Gypsy, striptease-kuningatar  Stanley Kubrick – Lolita  John Frankenheimer – Mantshurian kandidaatti  Morton DaCosta – Musiikkimies  Robert Mulligan – Kuin surmaisi satakielen |
| 1963 | Elia Kazan | America, America! |  Otto Preminger – Kardinaali  Hall Bartlett – Näkymättömät kahleet  Joseph L. Mankiewicz – Kleopatra  Robert Wise – Yö kauhujen talossa  Martin Ritt – Hud – Lännen kapinallinen  George Englund – Vaarallinen amerikkalainen  Tony Richardson  – Tom Jones – hulivilihurmuri |
| 1964 | George Cukor  | My Fair Lady |  Peter Glenville – Becket  John Huston – Liskojen yö  John Frankenheimer – Toukokuun 7 päivää  Michael Cacoyannis – Kerro minulle, Zorbas |
| 1965 | David Lean | Tohtori Živago |  William Wyler – Neitoperho  John Schlesinger – Kultaseni  Guy Green – Kosketus onneen  Robert Wise  – Sound of Music |
| 1966 | Fred Zinnemann  | Kunnian mies |  Lewis Gilbert – Alfie – naisten viettelijä  Claude Lelouch – Mies ja nainen  Robert Wise – Tykkivene Jangtse-joella  Mike Nichols – Kuka pelkää Virginia Woolfia? |
| 1967 | Mike Nichols  | Miehuuskoe |  Arthur Penn – Bonnie ja Clyde  Mark Rydell – Kettu – miehen symboli  Stanley Kramer – Arvaa kuka tulee päivälliselle  Norman Jewison – Yön kuumuudessa |
| 1968 | Paul Newman | Rachel, Rachel – haluan rakastaa |  Anthony Harvey – Leijona talvella  Carol Reed  – Oliver!  William Wyler – Funny Girl  Franco Zeffirelli – Romeo ja Julia |
| 1969 | Charles Jarrott  | Tuhannen päivän kuningatar |  Gene Kelly – Hello, Dolly!  John Schlesinger  – Keskiyön cowboy  Stanley Kramer – Santa Vittorian salaisuus  Sydney Pollack – Ammutaanhan hevosiakin |