stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Superkondensaattori
Superkondensaattorityypit > Hiiliaerogeeli

Hiiliaerogeeli on erittäin huokoista, synteettistä, ultrakevyttä materiaalia, joka on johdettu orgaanisesta geelistä, jossa geelin nestemäinen komponentti on korvattu kaasulla ja jäljelle jää säikeinen silikaattirakenne.
Aerogeelielektrodit valmistetaan resorsinoliformaldehydin aerogeelin protolyysilla ja niiden johtavuus on parempi kuin useimpien aktiivihiilten. Aerogeelielektrodit mahdollistavat ohuet ja mekaanisesti vakaat, muutaman sadan mikrometrin paksuiset elektrodit, jotka ovat huokoskooltaan yhtenäisiä. Aerogeelielektrodit antavat mekaanista- ja tärinävakautta hankalien ympäristöjen superkondensaattoreille.
Tutkijat ovat luoneet hiiliaerogeelielektrodin, jonka gravimetrinen tiheys on n. 400–1200 m2/g ja tilavuuden kapasitanssi on 104 F/cm3. Tästä saadaan energiatiheys 325 kJ/kg (90Wh/kg) ja tehotiheys 20 W/g.
Standardiaerogeelielektrodeilla on pääasiassa kaksikerroksinen kapasitanssi. Aerogeelielektrodit, jotka sisältävät komposiittimateriaalia voivat lisätä pseudokapasitanssia suuresti.
Superkondensaattorityypit > Karbidi-pohjainen hiili

Karbidijohdannainen hiili on joukko hiilimateriaaleja, jotka on johdettu karbidin esiasteista, kuten kaksiosaisesta silikonikarbidista tai titaniumkarbidista ja jotka on puhdistettu hiileksi fysikaalisilla tai kemiallisilla prosesseilla.
Karbidijohdannaiset hiilet voivat ilmentää suuria pinta-alueita ja muuttuvia huokosten halkaisijoita, joilla maksimoidaan ionien sulkeutuminen, mikä puolestaan kasvattaa pseudokapasitanssia johtuen faradisten H2 molekyylien absorptiosta. Karbidijohdannaisten hiilten huokosrakenne tarjoaa niille jopa 75 prosenttia korkeamman energiatiheyden kuin perinteisillä aktivoiduilla hiilillä.
Vuonna 2015 karbidijohdannaisiin hiiliin perustuneet superkondensaattorit pystyivät tuottamaan 10,1 Wh/kg energiatiheyden, 3 500 F kapasitanssin ja yli miljoona lataus/purku sykliä.
Superkondensaattorityypit > Grafeeni

Grafeeni on yhden atomin paksuinen grafiittilevy, jossa atomit ovat järjestäytyneet heksagoniseen kaavaan. Grafeenia kutsutaan myös nanokomposiittipaperiksi . Grafeenille voidaan määrittää pinta-ala, joka voi tarjota kapasitanssille jopa 550 F/g teoreettisen arvon. Grafeenin etu aktivoituihin hiiliin nähden on sen korkeampi sähkönjohtokyky.
Yksi sovellusmuoto on grafeenipohjainen superkondensaattori, jossa käytetään limittäin pinottuja ja kaareutuneita grafeenilevyjä muodostaen saavutettavia ja kastuvia (engl. wettable) mesohuokosia. Ionisoidut elektrolyytit pystyvät hyödyntämään tällaisia huokosia 4,0 V saakka. 85,6 Wh/kg (308 kJ/kg) energiatiheys saavutetaan tällöin huoneen lämmössä, mikä vastaa perinteistä nikkelimetallihydridiakkua, mutta saavutettava tehotiheys on tällöin 100-1000 kertaa suurempi.
Grafeenin kaksiulotteinen rakenne helpottaa sen lataamista ja latauksen purkautumista. Vertikaalisissa levyissä varauksen kuljettajat pystyvät nopeasti liikkumaan elektrodin syvempään rakenteeseen tai sieltä pois, mikä kasvattaa sähkövirran suuruutta. Tällaiset kondensaattorit ovat soveltuvia 100/120 hertsin suodattimien sovelluksiin, joihin taas hiilipohjaiset superkondensaattorit eivät sovellu.
Superkondensaattorityypit > Hiilinanoputket

Hiilinanoputket ovat hiilimolekyylejä, joilla on sylinterimäinen nanorakenne. Ne ovat rakenteeltaan onttoja ja niiden seinät muodostuvat yhden atomin paksuisista grafeenilevyistä. Nämä levyt asettuvat tarkkaan, diskreettiin kulmaan, josta puhutaan myös kiraalisena kulmana. Kiraalinen kulma ja säde kontrolloivat eri ominaisuuksia, kuten sähkönjohtavuutta, elektrolyyttien kastumista ja ionien absorboitumista. Nanoputket voidaan luokitella yksi- tai moniseinäisiin nanoputkiin. Jälkimmäinen muodostuu yhdestä tai useammasta putkesta, jotka kapseloivat yksiseinäisen nanoputken muodostaen maatuskan tapaisen rakenteen. Yksiseinäisten nanoputkien halkaisija on suuruudeltaan yhdestä kolmeen nanometriä. Moniseinäisellä nanoputkella on paksummat koaksiaaliset seinät, joiden välissä 0,34 nanometrin välit.
Nanoputket voivat kasvaa kerääjäsubstraatissa, esimerkiksi silikonilevyssä. Tyypillinen pituus on tällöin 20-100 mikrometriä. Hiilinanoputket voivat myös merkittävästi parantaa kondensaattorin tehoa niiden kastuvan pinnan ja suuren johtavuuden ansiosta.
Ionikoon ja elektrodi-elektrolyytin kastuvuuden on tutkittu vaikuttavan merkittävästi sähkökemialliseen käyttäytymiseen. Niiden on tutkittu vaikuttavan myös joustaviin yksiseinäisiin hiilinanoputkiin perustuvissa superkondensaattoreissa, joissa erilaisissa yksimolaarisissa vesipohjaisissa elektrolyyteissä oli eri anioneja ja kationeja. Empiiriset tutkimukset ovat myös osoittaneet, että joustavien superkondensaattorien elektrodien väliin tulisi kohdistaa riittävästi painetta vesipohjaisen elektrolyytin tehostamiseksi.
Superkondensaattorityypit > Pseudokondensaattorien elektrodit

Pseudokapasitanssi syntyy faradisten elektrodireaktioiden kautta. Pseudokapasitanssia on aina myös hiilestä valmistetuissa kaksoiskerroselektrodeissa, mutta sen määrä on suhteellisen alhainen. Kaikille pseudokondensaattorielektrodeille on muodostunut myös kaksoiskerroskapasitanssia.
Superkondensaattorityypit > Metallioksidit

Siirtymämetallien jaksolliset ominaisuudet poikkeavat paikoin muista pääryhmistä, mikä mahdollistaa muun muassa korkean varaustiheyden. Korkea varaustiheys, eli atomin koon ja varauksen suhde, tekee siirtymämetalleista erittäin hyviä varauksen siirtäjiä. B. E. Conway tutki siirtymämetallioksidien elektrodeja, joiden pseudokapasitanssit olivat suuria. Tutkimus osoitti, että siirtymämetallien oksidit, mukaan lukien rutenium, iridium ja rauta, sekä sulfidit, kuten mangaani- ja titaanisulfidit, voivat synnyttää vahvoja faradisia elektronin siirtoreaktioita matalalla resistanssilla. Esimerkiksi ruteniumdioksidin ja rikkihappoelektrolyytin yhdistelmällä voidaan tuottaa 720 F/g kapasitanssi ja 26,7 Wh/kg energiatiheys
Varaamisen tai varauksen purkautumisen jänniteväli on noin 1,2 V per elektrodi. Näiden elektrodien 720 F/g:n pseudokapasitanssi on noin 100 kertaa korkeampi kuin aktiivihiilielektrodeilla saavutettava kaksoiskerroskapasitanssi. Nämä siirtymämetallioksidielektrodit tarjoavat erinomaisen palautuvuuden, noin muutama satatuhatta sykliä. Rutenium on kuitenkin kallista ja 2,4 V:n jänniteikkuna tälle kondensaattorille rajoittaa niiden soveltuvuutta armeija- ja avaruussovelluksissa.
Vuonna 2014 𝑅𝑢𝑂2 superkondensaattori saavutti 502,78 F/g:n ominaiskapasitanssin ja alueellisen 1,11 F/cm2 kapasitanssin johtaen 39,28 Wh/kg energiatiheyteen ja 128,01 kW/kg tehotiheyteen yli 8 000:lla tasaiseen tahtiin pyörivällä syklillä. Kondensaattori ankkuroitiin grafeenivaahtoelektrodiin, joka oli peitetty pinnanmyötäisesti hybridiverkostolla, joka puolestaan koostui 𝑅𝑢𝑂2 nanohiukkasista ja ankkuroiduista hiilinanoputkista.
Ruteniumoksideja halvempia raudan, vanadiinin, nikkelin sekä koboltin oksideja on testattu vesipohjaisilla elektrolyyteillä, mutta mitään ei ole testattu niin paljon kuin mangaanidioksidia. Mikään näistä oksideista ei kuitenkaan ole kaupallisessa käytössä.
Superkondensaattorityypit > Johtavat polymeerit

Johtavat polymeerit ovat mekaanisesti heikkoja, mutta niiden korkea johtavuus tarjoaa alhaisen vastaavaan sarjaresistanssin ja suhteellisen korkean kapasitanssin. Tällaisia johtavia polymeerejä ovat esimerkiksi polyaniliini, polytiofeeni, polypyrroli sekä polyasetyleeni. Tällaisissa elektrodeissa myös käytetään sähkökemiallista anionien ja kationien lisäämistä ja poistamista elektrodeista. Johtavista polymeereistä koostuvat tai sillä päällystetyt elektrodit ovat kustannusten puolesta verrattavissa hiilielektrodeihin. Johtavat polymeerielektrodit kärsivät yleisesti rajoitetusta syklien vakaudesta. Toisaalta polyaseenielektrodit tarjoavat jopa 10 000 sykliä eli paljon enemmän kuin paristot.
Superkondensaattorityypit > Hybridisuperkondensaattoreiden elektrodit

Kaikki kaupalliset hybridisuperkondensaattorit ovat asymmetrisiä. Niissä yhdistyvät elektrodi, jolla on suuri määrä pseudokapasitanssia sekä elektrodi, jolla on suuri määrä kaksoiskerroskapasitanssia. Tällaisissa systeemeissä faradinen elektrodi, jolla on suurempi kapasitanssi, tarjoaa korkean energiatiheyden, kun taas ei-faradinen kaksoiskerroskondensaattorielektrodi mahdollistaa korkean voimatiheyden. Hybridisuperkondensaattorin etu verrattuna symmetriseen kaksoiskerroskondensaattorielektrodiin on sen korkeampi ominaiskapasitanssiarvo sekä korkeampi jännite ja vastaavasti korkeampi ominaisenergia.
Superkondensaattorityypit > Komposiittielektrodit

Hybridisuperkondensaattoreissa olevat komposiittielektrodit rakentuvat hiilipohjaisista materiaaleista, jotka sisältävät pseudokapasiteettisesti aktiivisia materiaaleja kuten metallioksideita ja johtavia polymeerejä. Vuodesta 2013 suurin osa superkondensaattorien tutkimuksesta on keskittynyt komposiittielektrodeihin.
Nanoputket mahdollistavat metallioksidien tai sähköä johtavien polymeerien homogeenisen jakautumisen, kasvattamalla samalla pseudokapasitanssia sekä kaksoiskerroskapasitanssia. Nämä elektrodit saavuttavat korkeampia kapasitansseja kuin puhtaat hiili-, metallioksidi- tai polymeeripohjaiset elektrodit. Tämä johtuu nanoputkien rakenteesta, joka mahdollistaa yhtenäisen päällystämisen pseudokapasiteettisilla materiaaleilla sekä kolmiulotteisen varausten jakautumisen.
Superkondensaattorityypit > Paristotyyppiset elektrodit

Uudelleenladattavien paristojen elektrodit ovat vaikuttaneet uusien hybridityyppisten superkondensaattorien elektrodien kehitykseen. Yhdessä kaksoiskerroshiilikondensaattorielektrodin kanssa epäsymmetrinen kokoonpano tarjoaa korkeamman energiatiheyden, korkeamman tehon tiheyden, pidemmän eliniän, lyhemmän latausajan kuin tyypillisissä superkondensaattoreissa.
Superkondensaattorityypit > Elektrolyytit

Elektrolyytit koostuvat liuottimista ja liuenneista aineista, jotka hajoavat positiivisiksi kationeiksi ja negatiivisiksi anioneiksi, ja tekevät elektrolyytistä samalla sähköä johtavan. Mitä enemmän ioneja elektrolyytti sisältää, sitä parempi sen johtavuus on. Superkondensaattoreissa elektrolyytit ovat sähköisesti johtava yhteys kahden elektrodin välillä. Lisäksi elektrolyytit tarjoavat molekyylejä erottavaan yksöiskerrokseen Helmholtzin kaksoiskerroksessa.
Elektrolyytti määrittää kondensaattorin käyttöjännitteen, lämpöalueen, sarjaresistanssin ja kapasitanssin. Samalla aktivoidulla hiilielektrodilla vesiliukoisen elektrolyytin kapasitanssiarvo on 160 F/g, kun orgaaninen elektrolyytti saavuttaa vain arvon 100 F/g.
Elektrolyytin tulee olla kemiallisesti inertti eikä se saa reagoida muiden kondensaattorin materiaalien kanssa, jotta voidaan varmistaa kondensaattorien sähköisten parametrien pitkäaikainen ja vakaa käytös. Elektrolyytin viskositeetin tulee olla tarpeeksi alhainen kastellakseen elektrodien huokoisen, sienimäisen rakenteen. Ideaalia elektrolyyttiä ei ole olemassa, mikä pakottaa tekemään kompromisseja suorituskyvyn ja muiden vaatimusten välillä.
Superkondensaattorityypit > Separaattorit

Separaattorien tulee fyysisesti erottaa kaksi elektrodia estääkseen suoran kontaktin aiheuttama oikosulku. Se voi olla erittäin ohut (millimetrin pari sadasosaa) ja sen tulee olla erittäin huokoista, jotta vastaava sarjaresistanssi voidaan minimoida. Separaattorien tulee myös olla kemiallisesti inerttejä suojellakseen elektrolyyttien vakautta ja johtamista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Superkondensaattori Wikimedia Commonsissa
Flakstadin kirkko

| Flakstadin kirkko Flakstad kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2009.
Sijainti:  Flakstad, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1780
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  250
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Flakstadin kirkko (norj. Flakstad kirke) on Flakstadin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen ristikirkko vuodelta 1780.
Kuvia

Kirkkosali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Flakstadin kirkko Wikimedia Commonsissa
Third Mainland Bridge

| Third Mainland Bridge |
| --- | --- |
 Third Mainland Bridge Lagosissa
Sijainti:   Nigeria
Siltatyyppi:  maantiesilta
Pituus:  10500 m
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Third Mainland Bridge on silta Nigerian väkirikkaimmassa kaupungissa Lagosissa. Se on Lagos Islandin saaren manner-Nigeriaan yhdistävistä kolmesta sillasta pisin. Silta rakennettiin sotilasjohtaja Ibrahim Babangidan toimeksiannosta vuonna 1990 ja se on noin 10,5 kilometrin mittainen. Silta kuuluu maailman 20 pisimmän sillan joukkoon.
Tequila (kaupunki)

| Tequila |
| --- | --- |

 vaakuna
 Tequila
 Koordinaatit: 20°52′58″N, 103°50′12″W 
Valtio:  Meksiko
Osavaltio:  Jalisco
Korkeus:  1180 m
Väkiluku (2010):  29 203 (keskus) 40 697 (kunta)
Aikavyöhyke:  UTC-6
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Santiago de Tequila (Tequillan, Tecuila) on kaupunki ja kunta Meksikossa Jaliscon osavaltiossa noin 60 km:n päässä Guadalajarasta. Tequila tunnetaan parhaiten paikkana, jossa syntyi samanniminen juoma, "tequila", joka on valmistettu Tequila-agaave-kasvista, jota kasvaa tällä alueella. Kasvi sisältää sokereita ja alkuperäiskansoilla oli tapana valmistaa siitä juomaa käymisteitse. Kun espanjalaiset saapuivat, he tislasivat siitä nykyään tequilana tunnettua väkijuomaa. Juomaan liittyvän historian vuoksi kaupunki on Unescon maailmanperintökohde.
Santiago de Tequilan kylän perustivat vuonna 1530 fransiskaanimunkit.
Vuoden 2010 väestönlaskennassa Tequilan kunnassa oli noin 40 000 asukasta, joista 29 000 asui sen kaupunkimaisessa keskustassa.
Unescon maailmanperintökohteeksi on määritelty 34 658 hehtaarin alue Tequilan tulivuorta ympäröivien kukkuloiden ja Rio Granden jokilaakson välissä. Kohteeseen kuuluu agaavepeltoja ja Tequilan, Arenalin ja Amatitanin taajamat, joissa agavemehua käytetään tequilan tislauksen raaka-aineena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tequila (kaupunki) Wikimedia Commonsissa
Thaimaan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue

Thaimaan alle 20-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue edustaa Thaimaata alle 20-vuotiaiden kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Joukkuetta valmensi kaudella 2018–2019 suomalainen Juhani Ijäs ja kaudella 2021–2022 thaimaalais-suomalainen Kim Aarola. Joukkue osallistui vuonna 2019 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n järjestämään Challenge Cup of Asian alle 20-vuotiaiden 1. divisioonan turnaukseen, jossa se sijoittui ensimmäiseksi. Kaudella 2021–2022 joukkue voitti alle 20-vuotiaiden Aasian ja Oseanian -mestaruuden.
Tequila (The Champsin kappale)

"Tequila" on vuoden 1958 meksikolaistyyppinen rock and roll -soitinmusiikkikappale, jonka oli kirjoittanut Danny Flores ja esittänyt The Champs. Julkaisuaikanaan kappale nousi ykkössijalle pop- ja R&B-listoilla ja siihen viitataan vielä nykyäänkin monesti populaarikulttuurissa.
Historia

Vuonna 1957 Gene Autryn levy-yhtiö Challenge Records palkkasi Dave Burgessin (syntynyt vuonna 1934), kalifornialaisen rockabilly-laulaja-lauluntekijän joka esiintyi usein nimellä "Dave Dupree". Vuoden 1957 lopussa, kun levy-yhtiö ei ollut julkaissut yhtään hittiä, Challenge Records kääntyi Burgessin puoleen, joka järjesti levytyssession 23. joulukuuta Hollywoodissa. Studiossa olivat paikalla Burgess rytmikitarassa, Cliff Hills bassossa, Flores Trio (Danny Flores saksofonissa ja koskettimilla, Gene Alden rummuissa, ja ykköskitaristi Buddy Bruce) ja Huelyn Duvall laulaen taustalaulun. He olivat ensisijaisesti kokoontuneet äänittämään Burgesin kappaleen "Train to Nowhere", kuten myös kappaleet "Night Beat" ja "All Night Rock", joista jälkimmäistä ei koskaan julkaistu.
Viimeinen äänitetty kappale oli "Tequila", joka oli enimmäkseen vain Flores Trion jammailua. Se perustui kuubalaiseen mamborytmiin. Kappaleessa sanotaan sana "Tequila" kolme kertaa. Kappale äänitettiin kolmeen kertaan, ja sen kirjoittaja Danny Flores oli myös se joka sanoi sanan "Tequila". Flores soitti myös kuuluisan "likainen saksofoni" -soolon. Kappale toimi Challenge Recordsin 15. tammikuuta 1958 julkaiseman kappaleen "Train to Nowhere" B-puolena. Duvallin mukaan kappale ei aluksi menestynyt, mutta kun eräs DJ soitti B-puolta Clevelandissa, "Tequila" nousi Billboard-listan ykköseksi 28. maaliskuuta 1958.
Daniel Flores oli kirjoittanut kappaleen "Tequila", mutta koska hän oli töissä toisessa levy-yhtiössä, kappale pantiin hänen taiteilijanimensä "Chuck Rion" nimiin. 23. joulukuun äänityssessiossa mukana olleet kokoontuivat uudelleen levyttämään 20. tammikuuta 1958, nimellä The Champs; tarkkaan ottaen yhtye muodostui vasta kappaleen "Tequila" levyttämisen jälkeen. Kappaleessa on huomattu olevan sama rytmi kuin Bo Diddleyn vuoden 1958 kappaleessa "Dearest Darling".[lähde? ]
The Champs levytti kappaleelle myös jatko-osan "Too Much Tequila", joka julkaistiin Challengen singlenä viininpunaisella etiketillä päästen Billboard Hot 100 -listalle sijalle 30. Vuonna 2020 Dave Burgess kokosi The Champs -yhtyeen uudelleen ja levytti 12 uutta kappaletta LP-levylle nimeltään "Tequila Party". Albumilta löytyy myös kappaleen "Tequila" "party"-versio ja se löytyy osoitteesta http://www.thechampsofficial.com.
FK Baltika Kaliningrad

Vanha logo.
Baltika on vuonna 1954 perustettu jalkapalloseura Kaliningradista, Venäjältä. Seuran edustusjoukkue pelaa Venäjän toiseksi korkeimmalla sarjatasolla ykkösdivisioonassa.
Historia

Seura perustettiin 22. joulukuuta vuonna 1954 nimellä Pištševik, joka oli käytössä vuoteen 1958 saakka. Neuvostoliiton sarjoissa joukkue debytoi vuonna 1957. Vuosina 1957–1965 se pelasi toiseksi korkeimmalla sarjatasolla B-divisioonassa, 1966–1970 А-divisioonan kakkossarjassa ja 1971-1991 kolmanneksi korkeimmalla sarjaportaalla kakkosliigassa. Neuvostoliiton aikana joukkueen paras saavutus oli kakkosliigan oman aluesarjan voitto vuonna 1984.
Ensimmäisellä Venäjän itsenäistymisen jälkeisellä kaudella 1992 Baltika voitti oman kakkosdivisioonan lohkonsa ja nousi ykköseen, toiseksi korkeimmalle sarjatasolle. Joukkue hätyytteli parina vuonna nousua pääsarjaan, joka toteutui vuonna 1995. Kaudella 1996 Baltika saavutti historiansa parhaan sijoituksen, seitsemännen sijan Venäjän liigassa. Se pääsi 1998 Intertoto Cupiin, missä selvisi kolmannelle kierrokselle. Saman kauden päätteeksi seura putosi takaisin alemmalle sarjatasolle, missä se on säilynyt nykypäivään asti lukuun ottamatta yhden kauden mittaisia vierailuita kakkosessa vuosina 2002 ja 2005.
Stadion

Baltika pelaa kotiottelunsa samannimisellä vajaa 15 000 -paikkaisella stadionilla. Vuonna 2000 on määrä valmistua uusi 32 000 -paikkainen stadion.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Epävirallinen sivu
Finnish Army Simulator

| Finnish Army Simulator |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Please Be Patient
Julkaisija:  Please Be Patient
Jakelija:  Steam
Pelimoottori:  Unity 2021
Julkaistu:  2023-1-1313. tammikuuta 2023 (varhaisjulkaisu)
Lajityyppi:  simulaatiopeli, roolipeli, indie-videopeli, toimintapeli, kasuaalipeli, seikkailupeli, urheilupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Microsoft Windows
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Finnish Army Simulator on simulaatiopeli, joka simuloi suomalaista armeijakokemusta. Sen kehitti ja julkaisi Please Be Patient. Se varhaisjulkaistiin vuonna 2023 Microsoft Windowsille.
Tubettaja Pauli Matalamäki esiintyy pelissä ei-pelattavana hahmona osana pelaajan joukkuetta. Matalamäki myös ääninäyttelee itse itseään.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Niko Flang  | … |  Alikersantti Kailas, Jere Strandén, Kari Ritokari, Wind suit man   |
|  Otto Asikainen  | … |  Pentti Koikkalainen, Lord Apollyon, Kapteeni Mustikka, Kristian Helander, Kersantti Huikkavaara, Antti Järvenranta   |
|  Matias Lindgren  | … |  Pasi Nallukka, Luutnantti Karhunkoski   |
|  Emilia Joutsio  | … |  Liisa Jortikka, Luutnantti Latva, Kylli Lyllikki   |
|  Jeri Haapavuo  | … |  Herkko Suhakka, Upseerikokelas Salmela, Abu Shambhani, Uutistenlukija   |
|  Samuli Uotinen  | … |  Alikersantti Kannisto   |
|  Joona Niemi  | … |  Anders Westerlunden   |
|  Laura Heikkinen  | … |  Hoitaja   |
|  Petri "Petemies" Toropainen / P-Tech Production  | … |  Hermanni Huusko   |
|  Tomi "Moottoriturpa" Laitinen  | … |  Vääpeli Jalava, Spade, Sotilaspastori Pallero   |
|  Teemu Kuutila  | … |  Eversti Tornio, Sotilaspoliisi, Bussikuski   |
|  "Kontula"  | … |  Petri Ojamies   |
|  Teemu "Lepisetti" Rajala  | … |  Tuomas Kotala   |
|  Pauli Matalamäki  | … |  oma itsensä   |
|  Lasse Känsäkangas  | … |  Yliluutnantti Moukku   |
|  ?  | … |  Kimmo Koskenkorva   |
|  ?  | … |  Ylikersantti Kuori   |
|  ?  | … |  Vänrikki Kuppi   |
|  ?  | … |  Teemu Lampinen   |
|  ?  | … |  Raimo Möttönen   |
|  ?  | … |  Nuutti   |
|  ?  | … |  Timo Rousku   |
|  ?  | … |  Everstiluutnantti Saastamoinen   |
|  ?  | … |  Jooseppi Skitstorm   |
|  ?  | … |  Teemu Sorsakoski   |
|  ?  | … |  Tommi Säkkinen   |
Aiheesta muualla

Pelin verkkosivut
https://www.iltalehti.fi/pelitjaesports/a/894dad3c-1b62-4d9f-9610-5f6efca94358
https://respawn.fi/inttisimulaattori-finnish-army-simulator-tuli-ennakkomyyntiin/
https://www.tilt.fi/uutiset/tata-et-tiennyt-tarvitsevasi-inttikokemusta-mukaileva-finnish-army-simulator-marssii-steamiin-ensi-vuonna/
https://www.stara.fi/2021/04/07/suomalaispeli-finnish-army-simulator-simuloi-armeija-arkea-ennakkomyynnissa-nyt/
Flamant-luokka

| Flamant-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  300 t (standardi) 477 t (kuormattu)
Pituus:  54 m
Leveys:  10 m
Syväys:  2,2 m
Koneteho:  2 × 3 050 hv (2 274 kW Deutz-MWM TBD620 V16 -dieselmoottoria 2 × 930 hv (694 kW) Deutz-MWM TBD234 V12 -dieselmoottoria
Nopeus:  23 solmua
Miehistöä:  21
Aseistus
Meritorjunta:  2 × 12,7 mm konekivääriä
Flamant-luokka on Ranskan laivaston (merivartiolaitos) kolmen tyypin OPV54 ulkovartiolaivan muodostama alusluokka, jonka aluksia käytetään kalastusalueen valvontaan, etsintä- ja pelastuspalveluun sekä Ranskan talousalueen valvontaan aina 200 merimailin säteellä.
Suunnittelu

Niiden varustukseen kuuluu muun muassa kahdeksan kuutiometrin tankit saasteiden keräämiseen ja vesitykki palojen sammuttamiseksi. Alusten raikasvesitislaamo kykenee tuottamaan 15 tonnia juomavettä vuorokaudessa. Kullakin veneistä on 6,7 metrin Zodiac Hurricane -kumivene, jonka  200 hevosvoiman moottori yhdistettynä vesisuihkuvetolaitteeseen mahdollistaa 30 solmun nopeuden.
Alukset

Alukset tilattiin elokuussa 1993 ja saatiin palvelukseen lokakuusta joulukuuhun 1997. Ne on sijoitettu Cherbourgiin.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Flamant | Constructions Mécaniques de Normandie (CMN), Cherbourg | 16. maaliskuuta 1994 | 24. huhtikuuta 1995 | 18. joulukuuta 1997 |  |
| Cormoran | Leroux et Lotz Naval, Lorient | 25. toukokuuta 1994 | 15. toukokuuta 1995 | 29. lokakuuta 1997 |  |
| Pluvier | CMN | 7. maaliskuuta 1995 | 2. joulukuuta 1996 | 18. joulukuuta 1997 |  |

Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Flamant-class patrol vessel
Käännös suomeksi
Firebird

| Firebird |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Firebird Foundation
Kehityshistoria
Vakaa versio:  5.0.1 (2. elokuuta 2024)
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  tietokannan hallintajärjestelmä
Alusta:  Linux, Unix, Windows
Lisenssi:  IDPL
Aiheesta muualla
firebirdsql.org
Versiohallinta
Firebird (tai FirebirdSQL) on Firebird Foundationin kehittämä avoimen lähdekoodin relaatiotietokannan hallintajärjestelmä Linux-, Windows- ja Unix-käyttöjärjestelmille. Firebird perustuu Borlandin InterBase-tietokannan koodiin.
Historia > Firebird 1.0

Firebird 1.0 perustui täysin Borlandin InterBase 6.0 -tietokannan lähdekoodiin, lukuun ottamatta pieniä bugikorjauksia ja muutamaa lisättyä ominaisuutta. Sen viimeisin vakaa versio julkaistiin 4.6.2004.