stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jääleinikki
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Jääleinikin (Ranunculus glacialis) levinneisyys Suomessa
Luontoportti: Jääleinikki (Ranunculus glacialis)
Suomen Lajitietokeskus: Jääleinikki (Ranunculus glacialis)
Jääleinikin kukkia.
Jääleinikkikasvusto Sveitsissä.
Kommunikatiivisuus

Kommunikatiivisuus on argumentaation avulla yhteisymmärrykseen pyrkivää toimintaa vastakohtana toista ihmistä välineenä käyttävälle toiminnalle.
Aiheesta muualla

Heikki Suominen: Kommunikatiivisuus ja hyvinvointivaltio (Arkistoitu – Internet Archive)
Kulhia MK 1b

| Kulhia MK 1b |
| --- | --- |

Tyyppi:  urheilukone
Alkuperämaa:   Suomi
Suunnittelija:  Mikko Kulhia
Ensilento:  helmikuu 1930
Kehitetty mallista:  Kulhia MK 1a
Muunnelmat:  Kulhia MK 2
Kulhia MK 1b oli Mikko Kulhian ja hänen veljestensä Yrjön ja Sakarin sekä vänrikki G. Ekholmin 1920- ja 1930-lukujen taitteessa rakentama sarjassaan toinen lentokone.
Historia

Mikko Kulhia lähti suunnittelemaan uutta lentokonetta opiskelujensa ohessa talven 1929–1930 aikana. Aiempaan MK 1a -malliin pohjautuneessa koneessa oli uusi, kevyempi Göttingen 430 -siipiprofiilia käyttänyt vapaasti kantava siipi. Uusi kolmisalkoinen siipi painoi vain 60 kilogrammaa, ja oli pinta-alaltaan 2/3 MK 1a:n siiven alasta. Uuden siiven lisäksi aiemman MK 1a:n runko uusittiin ja pinnoitettiin vanerilla. MK 1b sai koelentoja varten suksilaskutelineen, koneeseen suunniteltiin myös halkaisijaltaan 50-senttimetrisiä pyöriä. Teline asennettiin 20 asteen kulmaan nokilleen menon estämiseksi. [lähde? ]
MK 1b:n ensilento tehtiin helmikuun 1930 lopulla, minkä jälkeen koneen koelentoja jatkettiin ensin matalilla, muutamien metrien lentokorkeuteen nousseilla hypyillä. Korkeudet kasvoivat vähitellen, ja MK 1b:llä lennettiin lopulta jopa 30 metrin korkeudessa. Laskuteline vaurioitui koelentojen yhteydessä, mutta korjattiin nopeasti. Lennot päättyivät lopulta koneen potkurin hajottua sen osuttua jäällä olleeseen loskaan lopputalvesta 1930. [lähde? ]
Koneen vaurioitumisen jälkeen Mikko Kulhia suunnitteli uuden MK 2 -lentokoneen, joka rakennettiin seuraavana kesänä koulujen päätyttyä.
Tekniset tiedot

Yleiset ominaisuudet
Pituus: 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”~”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”~”.~5,5 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&010.&&&&0010,0 m
Siipipinta-ala: 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton sana ”m”.0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton sana ”m”12,5 m² m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&&0230.&&&&00230 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&&0330.&&&&00330 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × British Anzani Summit -V2-moottori; &&&&&&&&&&&&&025.&&&&0025 kW (&&&&&&&&&&&&&033.&&&&0033 hv)
Suoritusarvot
Sakkausnopeus: &&&&&&&&&&&&&065.&&&&0065 km/h
Koitonjärvi (Suistamo)

| Koitonjärvi Койтонярви |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Suojärven piiri
Koordinaatit:  61°56′51″N, 31°14′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Nevan vesistö
Valuma-alue:  Jänisjoen vesistöalue Ulmosenjoen valuma-alue
Laskuoja:  Haukioja Haukilampeen
Järvinumero:  01040300211102000013469
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  107,2 m  
Pituus:  1,7 km  
Leveys:  1 km  
Pinta-ala:  1,1 km²  
Saaria:  3–4 
 fiKoitonjärvi 
Koitonjärvi (ven. Ко́йтонъя́рви, Койтон-ярви) on Venäjällä Karjalan tasavalta Suojärven piiri sijaitseva järvi, jonka laskujoki Haukioja ja sitten Armajoki yhtyy Sarkajokeen.
Maantietoa

Koitonjärvi on 1,7 kilometriä pitkä, 1,0 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on noin 110 hehtaaria. Vanhoissa suomalaisissa kartoissa järven itärannan keskellä sijaitsee lyhyt Petjukanniemi. Niemi kaventaa järven kaaren muotoiseksi. Lounaisosassa kaksi saarta ja koillisosassa kaksi saarta niin, että suurin saari sijaitsee pohjoisessa aivan rannan tuntumassa katveeseen. Rannoista osa on soistuneita, mutta metsäiset rannat ovat hiekkapohjaisia ja kivikkoisia. Järven ympärillä on suomalaisaikana ollut maatiloja, joiden peltomaat on satelliittivalokuvien perusteella jätetty paljon myöhemmin viljelemättä. Nykyään järvi on autio metsäjärvi. Lähin kylä sijaistee Suistamolla noin viiden kilometrin päässä. Suistamolta tulee tie, joka ohittaa järven lähempänä Haukilampea ja katoaa pohjoiseen.
Vesistösuhteita

Koitonjärvi kuuluu Nevan vesistöalueessa Laatokan valuma-alueen Jänisjoen vesistöalueeseen, jossa Ulmosenjoen valuma-alue sijaitsee Jänisjärven lähialueella. Jänisjärvi laskee vuorostaan Laatokkaan, jonka laskujoki Neva laskee Pietarissa Itämeren Suomenlahteen.
Koitonjärvi muodostaa Armajoen valuma-alueen latva-alueen. Siihen laskee neljä oja, jotka tuovat vettä metsäisiltä soilta. Koitonjärvi sijaitsee Sarkajoen sivujoen Aramajoen valuma-alueella. Koitonjärven lasku-uoma laskee Haukilampeen, josta Haukioja jatkaa Äimäjärveen, josta Armajoki virtaa Aramajärven läpi. Sarkajoki laskee Suistamonjärven läpi Jänisjärveen. Lasku-uoman osuudella Haukilampeen on pudotusta 15,2 metriä, mutta Haukilammesta Äimäjärveen vain metrin.
Lähteitä > Huomioita

1 2 3 4  Asia on luettu venäjänkielisen Wikipedian artikkelista ru:Койтонъярви.
1 2 3 4  Asia katsottu ja mitattu Internetin karttapalveluista kuten esimerkiksi Google Earth, GeoMixer tai ACME.
Käännös suomeksi
Kommunikatiivinen rationalismi

Kommunikatiivinen rationalismi on teoria tai joukko teorioita, joka pyrkii selittämään inhimillistä järjellisyyttä onnistuneen kommunikaation tuloksena. Teoriat yhdistetään Karl-Otto Apeliin ja Jürgen Habermasiin, heidän kehittämäänsä universaalipragmatiikkaan sekä johdannaisteorioihin diskurssietiikasta ja järjellisestä jälleenrakennuksesta.
Näiden teorioiden mukaan järjellisyyden mahdollisuus on sisäänrakennettuna kommunikaatiossa. Tämän väitteen mukaisesti Habermas on muodostanut käsityksen kommunikatiivisesta järjellisyydestä, joka johtuu tästä epäsuorasta potentiaalista ja muotoutuu selkeäksi tiedoksi. Tavoitteena on muuntaa epäsuora taitotieto suoraksi tietotaidoksi. Ilmiöt, joita pyritään selventämään, ovat intuitiiviseti hallittuja sääntöjä ymmärryksen saavuttamiseksi ja keskustelun käymiseksi. Lopputulos on monimuotoinen konsepti perusteista, jotka Habermasin mukaan pätevät suurimpaan osaan 1900 -luvun merkittävistä filosofisista suuntauksista, samalla välttäen postmodernismille luonteenomaisen suhteellisuuden ja jotka tuottavat normeja kriittiselle arvioinnille. (Habermas, 1992)
Aiheesta muualla

Information, Éthique Rationnelle et Intelligence Collective
Kultakylkiviiripyrstö

| Kultakylkiviiripyrstö> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Kehittyneet luukalat Neopterygii
Lahko::  Hammaskarppikalat Cyprinodontiformes
Alalahko::  Aplocheiloidei
Heimo::  Vanhanmaailmankillit Nothobranchiidae
Suku::  Aphyosemion
Laji::  congicum
Kaksiosainen nimi
 Aphyosemion congicum  (Ahl, 1924) 
Katso myös
   Kultakylkiviiripyrstö Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kultakylkiviiripyrstö (Aphyosemion congicum) on Afrikasta kotoisin oleva Nothobranchiidae-heimon hammaskarppikala. Se kasvaa 4,5 cm pitkäksi. Sitä tavataan Kwango- ja Gambajokien välisellä alueella sekä Kasaijoen vesistössä Kongon demokraattisessa tasavallassa. Levinneisyysalue saattaa olla laajempikin, ja siksi lajin uhanalaisuudesta ei ole tietoa.
Kaarlo Hildén

Kaarlo Hildén voi tarkoittaa seuraavia:
Kaarlo Hildén (1886–1963), suomalainen taidegraafikko
Kaarlo Kaiharju (ent. Hildén, 1891–1960), suomalainen jääkäri
Kaarlo Hildén  (1893–1960), suomalainen maantieteilijä ja antropologi, talousmaantieteen professori ja Kauppakorkeakoulun rehtori
Kaarlo Hildén (1902–1984), suomalainen yritysjohtaja ja kauppaneuvos
Kaarlo Hildén, Taideyliopiston rehtori, Sibelius-akatemian klassisen musiikin osaston dekaani.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kaarlo Hildén”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Koitelaisenkaira

Näkymä Koitelaisenkairaan Koitelainen-tunturin pohjoispäästä.
Koitelaisenkaira (joskus myös "Koitelaiskaira" tai "Koitelainen") on pääasiassa aapasuoalue Sodankylän kunnassa, Lapin maakunnassa. Suoalueen keskellä kohoaa alueen nimikkotunturi Koitelainen, jolla on korkeutta 407 metriä. Koitelaisenkaira kuuluu Natura 2000 -verkostoon sekä kosteikkoja suojelevan Ramsar-sopimuksen piiriin, ja on luokiteltu kansainvälisesti merkittäväksi IBA-lintualueeksi. Koitelaisenkairan Natura-alueen pinta-ala on 439 neliökilometriä.
Kansallispuistokomitea ehdotti Koitelaisenkairaa luonnonpuistoksi vuonna 1976, ja luonnehti aluetta seuraavasti:
"Lokan altaan rakentamisen aiheuttaman Posoaavan ja sen lähisoiden menetyksen jälkeen Koitelaisenkairan seutua voidaan perustellusti pitää Peräpohjolan aapasoiden ja niiden eläimistön edustavimpana suojelualueena. Alue on soita koskevalle tutkimukselle korvaamattoman arvokas. Juuri täällä A.K. Cajander kuvasi ensimmäisenä maailmassa aapasoiden perustyypin vuonna 1913. Nykyään aapa-sana on kansainvälisessä suoterminologiassa. Koitelaisenkaira on maamme paras joutsenen pesimäalue."
Natura 2000 -ohjelmassa Koitelaisenkairaa kuvataan seuraavasti:
"Alue on laaja soinen vedenjakaja-alue Luiron ja Kitisen välissä. Suot ovat pääasiassa aapasoita. Pääasiassa eteläiseen osaan sijoittuvat monipuoliset letot kattavat n. 3 % pinta-alasta. Paikoin on jänteettömiä hyvin vetisiä rimpiä ja koivikkoisia aapoja. Puroja reunustavat pajukot ja kuusikkokorvet. Alueella on lähes sata km pieniä puroja. Metsät kasvavat saarekkeina. Koitelaisen (tunturin) rinteillä ovat edustettuina kaikki Pohjois-Suomen metsätyypit. Metsät ovat pääasiassa luonnontilaisia yli 200-vuotiaita tuoreiden kankaiden kuusikoita. Lahopuuta on kattavasti. Alueella on ultraemäksisiä kallioita.

Koitelaiskaira on edustavimpia aapasuoalueita. Se on säilynyt erämaisena. Alue on erittäin merkittävä uhanalaisten lintujen ja nisäkkäiden pesimä- ja elinalue. Lintulajisto on monipuolinen. Kohde on kansainvälisesti merkittävien kosteikkojen luettelossa eli ns. Ramsar-kohde sekä kansainvälisesti tärkeä lintualue (IBA)."
Koitelaisenkairan lounaiskolkassa sijaitsee ruotsalaisen Boliden-konsernin omistama Kevitsan kaivos, joka on tuotantomäärältään Suomen suurin avokaivos. Kaivoksen tieltä hävitettiin saamelaisten pyhä paikka eli seita. Samuli Paulaharju kuvaa Sompio-kirjassaan Kevitsan (Keivitsan, Keevitsan) pyhää paikkaa seuraavasti:
"Täällä ikuisissa erämaissa, suurien väärtien seurassa, vanhanlapin oli hyvä elää. Täällä asuivat isien jalot jumalatkin, jotka auttoivat, kun heitä lähestyi uhrilahjoin. [--] Suuri oli Keevitsan jumalainen Keevitsanvaaralla, kahden järven, Saivelin ja Satojärven, kainalossa. Mustasta savimaasta oli kaavailtu ihmisenhaamuinen jumalankuva, kuin mies polvipuolelleen, käsi viitaten kohti pohjoista, missä oli kaukana toinen suurjumala, Kitisen latvoilla, Taatsijärvellä."
Kirjallisuutta

Laaksonen, Jouni: Erämaat - Pohjoisen lapin vaelluskohteet. Edita Publishing, 2010.
Luhta, Jorma: Tansseja aavalla. Kirjapaino Osakeyhtiö Kaleva, 1994.
Paulaharju, Samuli: Sompio. Luiron korpien vanhaa elämää. WSOY, 1939. Linkki teoksen sähköiseen versioon: https://www.doria.fi/handle/10024/59694
Aiheesta muualla

Karttalinkki Koitelainen-tunturille
Kaarlo Hildén (dekaani)

Kaarlo Hildén on suomalainen Taideyliopiston rehtori. Hänen kautensa kestää 1. joulukuuta 2020 – 30. marraskuuta 2025.
Koulutukseltaan Hildén on musiikin maisteri Sibelius-Akatemiasta. Hän on aiemmin työskennellyt Taideyliopiston Sibelius-Akatemian dekaanina 2017–2020 ja klassisen musiikin osaston dekaanina 2010–2017. Tätä ennen Hildén työskenteli ohjelmajohtajana Hanasaaren ruotsalais-suomalaisessa kulttuurikeskuksessa, koulutusjohtajana Metropolia Ammattikorkeakoulussa ja lehtorina Helsingin ammattikorkeakoulu Stadiassa. Hän on toiminut myös pianonsoiton, vapaan säestyksen ja musiikinteorian opettajana Sibelius-Akatemiassa ja Helsingin konservatoriossa.
Hildén on toiminut myös Norjan valtiollisen musiikkikorkeakoulun hallituksen jäsenenä ja Suomen säveltaiteen tukisäätiön hallituksen puheenjohtajana.
Jyrki Palo

Yleisradion Espanjan kirjeenvaihtaja Jyrki Palo.
Jyrki Palo (s. 17. heinäkuuta 1958 Tampere) on suomalainen toimittaja, joka toimii Yleisradion Espanjan kirjeenvaihtajana. Palo aloitti työnsä Helsingin Sanomien ulkomaantoimittajana Wienissä vuonna 1988. Vuonna 1996 hän siirtyi Madridiin. Vuonna 2003 yhteistyö Helsingin Sanomien kanssa päättyi. Siitä lähtien Palo on työskennellyt freelancer-toimittajana Madridissa tehden juttuja pääasiallisesti Yleisradiolle.
Teoksia

Jugoslavia – kansakunta, jota ei ollut, (yhdessä Yrjö Lautelan kanssa, VAPK-kustannus 1992)
Itävalta – kappale mennyttä suuruutta, (yhdessä Yrjö Lautelan kanssa, Edita 2005)
Jukka Viljanen

Jukka Viljanen on seuraavien henkilöiden nimi:
Jukka Viljanen (s. 1963), seikkailujuoksija
Jukka Viljanen, julkisoikeuden professori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jukka Viljanen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kolibrinmaljat

| Kolibrinmaljat |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Ratamokasvit Plantaginaceae
Suku::  Kolibrinmaljat Lophospermum  D.Don
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolibrinmaljat (Lophospermum) on ratamokasvien heimoon kuuluva suku. Yksi siihen kuuluva laji on purppurakolibrinmalja (Lophospermum purpusii). Sukuun kuuluu myös joitakin risteymälajikkeita, kuten 'Wine Red'.
Koivikko

Koivikko voi tarkoittaa seuraavia:
Yleisnimi

Koivikko, koivuvaltainen metsä. Tähän liittyy:
tunturikoivikko, tunturien kasvillisuusvyöhyke
Paikannimi

Koivikko, Keravan kaupunginosa
Oppilaitoksen nimi

Koivikon karjatalouskoulu Muhoksella, aiemmin karjakko- ja karjanhoitokoulu, nyttemmin OSAOn yksikkö
Koivikon meijeri- ja karjanhoitokoulu Kiteellä 1877–1965, sitä ennen Lieksassa
Sukunimi

Aapeli Koivikko (s. 2008), suomalainen poplaulaja, Eino ja Aapeli -duon jäsen
Eino Koivikko (s. 2008), suomalainen poplaulaja, Eino ja Aapeli -duon jäsen, edellisen kaksoisveli
Pentti Koivikko (1944–2021), suomalainen taidemaalari, piirtäjä ja graafikko
Stefan Koivikko (s. 1975), suomalainen pikajuoksija
Kultakäpinkäinen

| Kultakäpinkäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Käpinkäiset Campephagidae
Suku::  Campochaera
Laji::  sloetii
Kaksiosainen nimi
 Campochaera sloetii  (Schlegel, 1866) 
Katso myös
   Kultakäpinkäinen Wikispeciesissä   Kultakäpinkäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kultakäpinkäinen (Campochaera sloetii) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kultakäpinkäistä tavataan Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Jouttijärvi (Juupajoki)

| Jouttijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Juupajoki
Koordinaatit:  61°49′31″N, 24°15′33″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Leppähampaanjoen valuma-alue (35.75)
Laskujoki:  oja Vähään Haukijärveen 
Järvinumero:  35.754.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  163,5 m  
Rantaviiva:  1,685 km  
Pinta-ala:  7,451 ha  
Suurin syvyys:  13,6 m  
Saaria:  1 
 fiJouttijärvi 
Jouttijärvi  on Pirkanmaalla Juupajoen Hyytiälässä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 7,5 hehtaaria ja se on 550 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee Kuhajärven kaakkoispuolella ja Välikankaan mäen eteläpuolella. Järvellä on kartan mukaan yksi nimetön saari ja järvellä on neljä lahtea. Sen rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja sen metsät ovat metsämaata, joka on paikoin soistunutta. Järvi on autio, mutta sen läheltä kulkee ohitse metsäautotie.
Vedenlaatu

Järveen johdetuista ojista tulee siihen humuspitoista vettä. Järven vettä on tutkittu vain kerran vuonna 1996. Sen mukaan järvi on perusluonteeltaan hapan ja runsashumuksinen. Järven virkistyskäyttökelpoisuus on tyydyttävää tasoa.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Huikonjoen valuma-alueeseen (35.754) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 163,5 metriä mpy. Siihen on johdettu viisi metsä- tai suo-ojaa. Sen laskuoja lähtee sen koillispäästä ja se laskee Vähään Haukijärveen. Ojalla on pudotusta metrin verran. Vesireitti jatkaa vielä Isoon Haukijärveen ja Vähäjärveen ennen yhtymistään Jouttijokeen etelässä.
Juhani Sjöström

Otto Juhani Sjöström (16. syyskuuta 1871, Käkisalmi – 23. lokakuuta 1909, Sortavala) oli suomalainen kirjailija. Sjöström kuvasi karjalaista kansanelämää näytelmissään Mari, Irja ja Salmin tyttö. Hän kirjoitti myös tarunäytelmän Päivän tyttö (1900, esitetty 1901 Oskar Merikannon musiikin kera, julkaisematon) ja kertomuskokoelman Korpien povesta.
Sjöströmin vanhemmat olivat vanginvartija Kustaa Aadolf Sjöström ja Margareta Rapo. Hänne isänsä kuoli jo Juhanin ollessa nelivuotias ja perhe jäi suureen köyhyyteen. Sjöström kävi kansakoulua mutta hän joutui vapaa-aikoinaan toimimaan kadunlakaisijana hankkiakseen tuloja perheelleen. Kansakoulun käytyään hän meni maalarin- ja puusepän oppiin ja pääsi neljän vuoden kuluttua kisälliksi. Sjöström oli saanut huomiota piirustustaidoillaan ja vuonna 1890 hän lähti opiskelemaan Helsinkiin Taideteolliseen Keskuskouluun Käkisalmen kaupungin myöntämän pienen apurahan turvin. Opintojen ohella Sjöström toimi Helsingissä ammattimaalarina. Tohtori Theodor Schvindtin aloitteesta ja matka-apurahan turvin Sjöström teki Kalevalan kuvitusretken 1894–1895 Raja-Karjalaan Salmin kihlakunnan pohjoisosiin. Retken tuloksena syntyi myös kaunokirjallinen kertomuskokoelma Korpien povesta, kuvauksia itäisestä Karjalasta, joka sisälsi runsasti kansatieteellistä aineistoa. Sjöström kirjoitti myös useita Raja-Karjalaan sijoittuneita näytelmiä, joissa kuvattiin kansanelämää ja tapoja. Sjöström oli mukana 22. toukokuuta 1897 hotelli Kämpissä pidetyssä kokouksessa perustamassa Suomen Kirjailijaliittoa, silloiselta nimeltään Kaunokirjailijaliitto.
Sjöström alkoi opiskella yksityisesti ja hän valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista vuonna 1905. Hän toimi opettajana pari vuotta Tohmajärvellä ja Viipurissa mutta siirtyi sitten 1907 sanomalehtialalle Laatokka-lehden toimitukseen Sortavalassa. Hän oli lehden toimitussihteerinä lähes kuolemaansa saakka. Sjöström kuoli lokakuussa 1909 tuberkuloosiin. Viimeisinä vuosinaan Sjöström kärsi alkoholismista.
Teokset

Korpien povessa: kuvauksia itäisestä Karjalasta.  Otava 1896
Salmin tyttö: 2-näytöksinen laulun ja tanssin sekainen kansanelämän kuvaus, sävellykset tehnyt Emil Sivori. Viipuri 1899
Irja: 4-näytöksinen näytelmä viisi kuvaelmaa.  Yrjö Weilin, Helsinki 1906
Lesken kanssa naimisiin: 1-näytöksinen huvinäytelmä.  Karisto 1907
Mari: 4-näytöksinen näytelmä: 5 kuvaelmaa.  Osmo, Helsinki 1907
Kultakärsämö

| Kultakärsämö |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Asteroideae
Suku::  Kärsämöt Achillea
Laji::  filipendulina
Kaksiosainen nimi
 Achillea filipendulina  Lam. 
Katso myös
   Kultakärsämö Wikispeciesissä   Kultakärsämö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kultakärsämö eli angervokärsämö (Achillea filipendulina) on kukanväriltään kullankeltainen asterikasvi, joka kukkii keskikesän aikoihin. Se on kotoisin Kaukasiasta ja Vähästä-Aasiasta.
Kasvilla on kohtalaisen matalalle ulottuva maavarsi. Varret ovat voimakkaita, eivätkä tarvitse tukea. Väriltään harmaanvihreät lehdet ovat hienoliuskaisia. Mykeröt ovat pieniä ja kasvavat tiheissä huiskiloissa. Kasvi tuoksuu voimakkaasti niin kukkien kuin lehtien alueelta.
Kooltaan kasvi on lajikkeesta riippuen yleensä vajaat 90 senttimetriä. Kasvi voi kasvaa jopa yli metrin pituiseksi. Laji kasvaa aurinkoisella paikalla hiekkaisella ja kuivalla alustalla.
Aiheesta muualla

Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kultakärsämö (Achillea filipendulina)
Finto: Kassu - Kasvien suomenkieliset nimet: kultakärsämö eli angervokärsämö (Achillea filipendulina)
United States Department of Agriculture (USDA): Achillea filipendulina (englanniksi)
Jérémy Lauzon

| Jérémy Lauzon |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1997 (ikä 27) Val-d'Or, Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  Nashville Predators
Sarja:  NHL
Pelinumero:  3
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  Boston Bruins (NHL) Seattle Kraken (NHL)
NHL-varaus:  52. varaus, 2015 Boston Bruins
Jérémy Lauzon (s. 28. huhtikuuta 1997 Val-d'Or, Quebec) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka edustaa NHL-seura Nashville Predatorsia. Boston Bruins varasi puolustajana pelaavan Lauzonin vuoden 2015 varaustilaisuuden toisella kierroksella. Hän laukoo vasemmalta. Lauzonin pelinumero on 3. Kesäkuussa 2022 Lauzon solmi neljän vuoden ja arvoltaan 8 miljoonan dollarin sopimuksen Predatorsin kanssa.
Kristopher Van Varenberg

| Kristopher Van Varenberg> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. toukokuuta 1987 (ikä 37)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Kris Van Damme
Aktiivisena:  1992–
Aiheesta muualla
IMDb 
Kristopher Van Varenberg (s. 20. toukokuuta 1987) on yhdysvaltalais-belgialainen näyttelijä, joka aloitti uransa lapsinäyttelijänä. Hänen isänsä on näyttelijä Jean-Claude Van Damme.
Alkuvuodet

Van Varenberg syntyi Yhdysvalloissa. Hänen isänsä Jean-Claude Van Damme on Belgiasta ja äitinsä yhdysvaltalainen entinen kehonrakentaja Gladys Portugues, jolla on puertoricolaiset sukujuuret. Van Varenbergilla on nuorempi sisar Bianca Van Varenberg ja velipuoli Nicholas Van Varenberg. Kristopher aloitti kamppailulajien harrastamisen viisivuotiaana. Hän on harjoitellut taekwondoa viisivuotiaasta lähtien ja viisi vuotta shotokania , josta hän omaa vihreän vyön. Lisäksi Van Varenberg harrastaa klassista balettia ja tanssia.
Näyttelijäura

Van Varenberg aloitti näyttelemisen vuonna 1992 Täydellinen sotilas -elokuvan myötä, jossa hänellä oli pieni rooli. Hänen nimeään ei kuitenkaan mainittu lopputeksteissä. Elokuvassa Vaara kulkee kiskoilla Van Varenbergilla oli hieman näkyvämpi rooli esittäessään elokuvan päähahmon poikaa Ethan Kristoffia. Vuoden 2009 elokuvassa Universal Soldier: Regeneration Van Varenberg esitti tiedemiestä, joka oli yksi vastuuhenkilöistä pitämään NGU-sotilasta toimintakykyisenä. Vuonna 2010 Van Varenberg kertoi Assassination Games elokuvan kuvausten aikana, ettei hän aio seurata isänsä jalanjälkiä ja ryhtyä toimintanäyttelijäksi. Samaisessa elokuvassa Assassination Gamesissa Van Varenberg esitti Interpol-agenttia. Hän oli myös mukana elokuvan tuottajana. Van Varenberg teki sittemmin kaksi elokuvaroolia After Dark Filmsille. Hän esitti toistamiseen korruptoitunutta poliisia elokuvassa Dragon Eyes (2012) ja teki sittemmin lyhyen roolin draamaelokuvassa The Philly Kid. Myöhemmin 2012 Van Varenberg uusi roolinsa tiedemies Milesina elokuvassa Universal Soldier: Day of Reckoning.