stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gamma Ethniki
Joukkueet kaudella 2021-2022 > Lohko 6

A.O. Karavas
A.O. Pyli Kos
Aias Salamina
Aiolikos
Aittitos Spata
Ethnikos Piraeus
Keratsini
Kyanos Asteras Vari
Panelefsiniakos
Proodeftiki
Thyella Rafina
Joukkueet kaudella 2021-2022 > Lohko 7

A.E. Neapoli
Anagennisi Ierapetra
AO Agios Nikolaos
AO Poros
Aris Souda
Atsalenios
G.P.S. Almyros Gazi
Giouchtas
P.A.O. Rouf
Panionios
Aiheesta muualla

Γ Εθνικής Κατηγορίας (kreikaksi)
Kreikan jalkapallo
Lajiliitto: Kreikan jalkapalloliitto 

Sarjat: Kreikan Superliiga (1. sarjataso) | Football League (2. sarjataso) | Football League 2 (3. sarjataso)

Cup-kilpailut: Kreikan cup | Kreikan supercup

Maajoukkueet: Kreikan maajoukkue | Kreikan naisten maajoukkue | Alle 21-vuotiaiden maajoukkue
Pablo Estensoro

| Pablo Estensoro> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1974
Kansalaisuus:   Espanja
Kyokushin-ottelija
Pituus:  189 cm
Paino:  88 kg
Painoluokka:  Raskassarja
Vyöarvo:  3. dan
| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Maa:   Espanja> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Uzhgorod 2003 | -90 kg |  |
|  Hopeaa | Barcelona 2006 | -90 kg |  |
|  Pronssia | Varna 2002 | -90 kg |  |
|  Pronssia | Riesa 2004 | -90 kg |  |
|  Pronssia | Vitoria 2008 | -90 kg |  |
|  Pronssia | Kiova 2009 | -90 kg |  |
|  Pronssia | Padova 2011 | -90 kg |  |
| European Open  | European Open  | European Open  |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2009 | avoin |  |
| Espanjan mestaruuskilpailut  | Espanjan mestaruuskilpailut  | Espanjan mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 2006 | +80 kg |  |
KWF kyokushin
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Legnicia 2013 | -90 kg |  |
|  Pronssia | Świnoujście 2017 | -90 kg |  |
Rengokai kyokushin
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Lloret de Mar 2014 | -95 kg |  |
Pablo Pedro Estensoro (s. 1974) on espanjalainen karateka. Hän saavutti parhaimmillaan Kyokushinin Euroopan-mestaruuden Rengokai-liitossa 2014. Sitä ennen hän saavutti IKO-liitossa raskaansarjan EM-hopeaa 2003, 2006 ja 2013. Kotimaassaan Estensoro voitti kerran Espanjan mestaruuden.
Kilpaura

Estensoro saavutti ensi kerran isompaa menestystä 2002 EM-kilpailuissa Bulgariassa voitettuaan pronssia. Seuraavissa kilpailuissa hän eteni ensimmäistä kertaa loppuotteluun, jossa hän hävisi Krzysztof Habraszkalle. Estensoro voitti vielä EM-pronssia 2004 raskaassasarjassa. Hän saavutti EM-hopeaa 2006 kotikisoissaan Espanjassa ja voitti samana vuonna myös Espanjan raskaansarjan mestaruuden. Estensoro hävisi tuolloin loppuottelussa Lucian Gogonelille. Loppuottelun jälkeen Estensoro voitti EM-pronssia 2008 ja 2009 raskaassarjassa. Marraskuussa 2009 hän saavutti kolmannen EM-hopeamitalinsa, joka oli samalla ensimmäinen avoimessasarjassa. Estensoro hävisi tällä kertaa loppuottelussa maamiehelleen Alejandro Navarrolle.
2010 hän oli mukana EM-kilpailuissa Romaniassa, jossa Estensoron kisat päättyivät välieriin.
Hän saavutti vielä viidennen EM-pronssimitalin Italiassa 2011.
Kilpaura > KWF ja Euroopan mestaruus

Estensoro siirtyi sittemmin ottelemaan Kyokushinin KWF-liittoon, jossa hän saavutti menestystä EM-kilpailuissa Puolassa 2013. Estensoro saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Aleksander Komanoville. Välissä hän otteli myös Rengokai liitossa, jossa Estensoro saavutti Euroopan-mestaruuden 2014 kotikisoissaan. Hän voitti loppuottelussa maamiehensä Sergio Lopezin. 2017 Estensoro voitti EM-pronssia toistamiseen Puolassa järjestetyissä kilpailuissa.
China Everbright Bank

| China Everbright Bank |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  SSE: 601818;  SEHK: 06818
Markkina-arvo:  25,7 mrd USD (5/2016)
Perustettu:  1992 
Toimitusjohtaja:  Jinliang Zhang, toisen lähteen mukaan Hao Cai
Avainhenkilöt:  hallituksen pj. Shuangning Tang
Kotipaikka:   Everbright Center, 25 Taipingqiao Avenue, Xichengin piirikunta, Peking 100033, Kiina
Toimiala:  pankki
Liikevaihto:  27,06  mrd. USD (2015)
Liikevoitto:  4,71 mrd. USD (2015)
Henkilöstö:  40 319 (2015)
Kotisivu:  www.cebbank.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
China Everbright Bank (kiin. 中国光大銀行) on suuri kiinalainen liikepankki. Pankin kotipaikka on Peking.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla China Everbright Bank oli vuonna 2016 sijalla 139 ollen samalla 21. suurin kiinalainen pörssiyritys. Pankin markkina-arvo oli 25,7 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2016) ja liikevaihto 27,1 miljardia USD (2015). Vuoden 2015 lopussa pankin henkilökuntaan kuului runsas 40 000 ihmistä. Pankin osake noteerataan Shanghain ja Hongkongin pörsseissä.
Taseensa perusteella (487,87 mrd. USD) pankki luokiteltiin vuonna 2016 maailman 52. suurimmaksi julkisesti noteeratuksi pankiksi. Tällä mittarilla se oli tanskalaisen Danske Bankin kokoluokkaa.
China Everbright Bankin rakennus.
Pankin Liaoningin konttorin sisäänkäynti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta China Everbright Bank Wikimedia Commonsissa
Paappanen

Paappanen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Otto Aleksanteri (O. A.) Paappanen (1884–1927), kirjaltaja ja päätoimittaja
Päivi Paappanen (s. 1965), suomentaja, kustannustoimittaja
Tero Paappanen (s. 1980), jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Paappala

Paappala on kylä Liedon Yliskulmalla. Savijoen varrella oleva Paappala oli 1500-luvulla yksinäistalo, joka jaettiin kahdeksi taloksi 1700-luvulla.
Paappalassa on risteys, josta pääsee Vanhalle Hämeentielle. Paappalaan on suunnitteilla tuulipuisto.
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 2020 – miesten 69 kg

Miesten 69 kg painoluokka nyrkkeilyssä Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin 24. heinäkuuta – 3. elokuuta 2021 Kokugikan Arenalla. Kilpailuun osallistui 24 nyrkkeilijää. Olympiakultaa voitti kuubalainen Roniel Iglesias, joka voitti loppuottelussa brittiläisen Pat McCormackin.
Karsinnat

Eri maanosille myönnettiin eri määrä paikkoja olympiaturnaukseen. Euroopan karsintaturnauksesta olympialaisiin pääsi kuusi urheilijaa, Afrikasta kolme, Amerikasta neljä ja Aasian ja Oseanian yhteisestä turnauksesta viisi urheilijaa. Yhdestä maasta sai osallistua vain yksi nyrkkeilijä. Neljä paikkaa jaettiin rankingpisteiden perusteella siten, että jokaisen maantieteellisen alueen paras urheilija, jonka maalla ei ollut vielä edustusta kyseisessä painoluokassa, pääsi kisoihin. Isäntämaa Japanille oli taattu neljä paikkaa miesten turnauksissa pois lukien kaksi suurinta painoluokkaa. Jos Japani sai urheilijat jo muiden karsintojen kautta, ei Japani saanut ylimääräistä urheilijaa painoluokkaan. Tämän lisäksi olympiaturnaukseen kutsuttiin yksi urheilija.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Nyrkkeilijä(t) |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 0 |  |
| Afrikka | 20.–29. helmikuuta 2020 | 3 |  Stephen Zimba (ZAM)    Albert Mengue (CMR)    Shadiri Bwogi (UGA) |
| Aasia/Oseania | 3.–11. maaliskuuta 2020 | 5 |  Zeyad Ishaish (JOR)    Vikas Krishan Yadav (IND)    Bobo-Usmon Baturov (UZB)    Ablaikhan Zhussupov (KAZ)    Sewon Okazawa (JPN) |
| Amerikka | 6.–13. toukokuuta 2021 | 4 |  Roniel Iglesias (CUB)    Rohan Polanco (DOM)    Delante Johnson (USA)    Gabriel Maestre (VEN) |
| Eurooppa | 14.–16. maaliskuuta 2020   4.–8. kesäkuuta 2021 | 6 |  Pat McCormack (GBR)    Aidan Walsh (IRL)    Lorenzo Sotomayor (AZE)    Andrey Zamkovoy (OAR)    Eskerkhan Madiev (GEO)    Aliaksandr Radzionau (BLR) |
| Ranking | 14. kesäkuuta 2021 | 4 |  Wyatt Sanford (CAN)    Merven Clair (MRI)    Marion Faustino Ah Tong (SAM)    Necat Ekinci (TUR) |
| Kutsu |  | 1 |  Thabiso Selby Dlamini (SWZ) |
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 2020 – miesten 52 kg

Miesten 52 kg painoluokka nyrkkeilyssä Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin 28. heinäkuuta – 7. elokuuta 2021 Kokugikan Arenalla. Kilpailuun osallistui 28 nyrkkeilijää. Olympiakultaa voitti brittiläinen Galal Yafai, joka voitti loppuottelussa filippiiniläisen Carlo Paalamin.
Karsinnat

Eri maanosille myönnettiin eri määrä paikkoja olympiaturnaukseen. Euroopan karsintaturnauksesta olympialaisiin pääsI kahdeksan urheilijaa, Afrikasta kolme, Amerikasta viisi ja Aasian ja Oseanian yhteisestä turnauksesta kuusi urheilijaa. Yhdestä maasta sai osallistua vain yksi nyrkkeilijä. Neljä paikkaa jaettiin rankingpisteiden perusteella siten, että jokaisen maantieteellisen alueen paras urheilija, jonka maalla ei ollut vielä edustusta kyseisessä painoluokassa, pääsi kisoihin. Isäntämaa Japanille oli taattu neljä paikkaa miesten turnauksissa pois lukien kaksi suurinta painoluokkaa. Jos Japani sai urheilijat jo muiden karsintojen kautta, ei Japani saanut ylimääräistä urheilijaa painoluokkaan. Tämän lisäksi olympiaturnaukseen kutsuttiin yksi urheilija.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Nyrkkeilijä(t) |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Tanaka Ryōmei (JPN) |
| Afrikka | 20.–29. helmikuuta 2020 | 3 |  Mohamed Flissi (ALG)    Patrick Chinyemba (ZAM)    Sulemanu Tetteh (GHA) |
| Aasia/Oseania | 3.–11. maaliskuuta 2020 | 6 |  Hu Jianguan (CHN)    Thitisan Panmot (THA)    Amit Panghal (IND)    Shakhobidin Zoirov (UZB)    Alex Winwood (AUS)    Saken Bibossinov (KAZ) |
| Amerikka | 6.–13. toukokuuta 2021 | 5 |  Yosvany Veitía (CUB)    Yuberjen Martínez (COL)    Yankiel Rivera (PUR)    Rodrigo Marte (DOM)    Ramón Quiroga (ARG) |
| Eurooppa | 14.–16. maaliskuuta 2020   4.–8. kesäkuuta 2021 | 8 |  Billal Bennama (FRA)    Sakhil Alakhverdovi (GEO)    Brendan Irvine (IRL)    Gabriel Escobar (ESP)    Galal Yafai (GBR)    Koryun Soghomonyan (ARM)    Cosmin Girleanu (ROU)    Batuhan Çiftçi (TUR) |
| Ranking | 14. kesäkuuta 2021 | 4 |  Carlo Paalam (PHI)    Rajab Otukile Mahommed (BOT)    Yoel Finol (VEN)    Daniel Asenov (BUL) |
| Kutsu |  | 1 |  Ramish Rahmani (AFG) |
Charlie Bewley

| Charlie Bewley |
| --- | --- |
 Charlie Bewley vuonna 2009
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. tammikuuta 1981 (ikä 43)  Lontoo
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2008-
Aiheesta muualla
charliebewley.com
IMDb 
Charlie Bewley (s. 25. tammikuuta 1981) on englantilainen näyttelijä, joka asuu Los Angelesissa. Hän näyttelee Demetriä vuonna 2009 ilmestyneessä elokuvassa Twilight – Uusikuu. Rooli on Bewleyn ensimmäisiä.
Ura

Twilight – Uusikuu, joka julkaistiin marraskuussa 2009 on toinen osa Twilight-elokuvasarjaa. Elokuvasarja perustuu Stephenie Meyerin kirjoittamaan, neliosaiseen Houkutus-kirjasarjaan. Elokuvassa hän näyttelee Demetriä, joka on yksi Volturien jäsenistä. Bewley sanoo, että Demetrillä "on voimakkaat jäljityskyvyt ja mahdoton voima ja nopeus; hän elää Toscanassa, maanalla; hengailee kauniin Heidin kanssa, joka tuo Voltureille ruokaa; hänellä on punaiset silmät ja hän kimaltelee auringossa... Se on rankkaa, näytellä hänen kaltaistaan 'legendaa'. Pystyn samaistumaan hahmoon: hän on jäljittäjä, itse olen matkustelija; hän on diplomaattinen ja minä spiritualisti; hän on cool ja tyylikäs, minä olen... Meissä on paljon samaa." Hän jatkaa rooliaan Demetrinä elokuvissa Twilight – Epäilys (2010) ja Twilight – Aamunkoi osa 2 (2012).
Filmografia

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Huomioita |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Twilight – Aamunkoi   osa 2 | The Twilight Saga: Breaking Dawn   part 2 | Demetri |  |
| 2011 | Soldiers of Fortune | Soldiers of Fortune | Vanderber |  |
| 2010 | Twilight – Epäilys | The Twilight Saga: Eclipse | Demetri |  |
| 2010 | Ecstasy | Ecstasy | David Lancer |  |
| 2009 | Twilight – Uusikuu | The Twilight Saga: New Moon | Demetri |  |
| 2013 | Vampyyripäiväkirjat | The Vampire Diaries | Galen Vaughn |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charlie Bewley Wikimedia Commonsissa
Charlie Bewley Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Daisy (yhtye)

| Daisy> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1999– 
Kotipaikka:  Turku, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Thomas Lilley, laulu, kitara   Heikki Vesa, laulu, kitara   Jukka Tamminen, rummut   Tomi Lehtola, basso, laulu    Matti Ikonen, koskettimet   Skele, laulu, kitara  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Daisy on turkulainen pop-yhtye, joka soittaa kevyehköä retrohenkistä pop-rockmusiikkia. Yhtye nousi toisella albumillaan It's About Time Suomen Top-40-listalle helmikuussa 2008 ollen 22:ksi myydyin albumi.[lähde? ]
Daisy on soittanut vuodesta 1999. Yhtye julkaisi esikoisalbuminsa A Girl's Best Friend vuonna 2003 Warner Music Finlandin kustantamana. Toisen albumin tekeminen viivästyi yhtyeen menetettyä tulipalossa suurimman osan soittimistaan, laitteistaan ja jo tehdyistä tallenteistaan. Uusi levy lopulta valmistui Elements Musicille helmikuussa 2008 nimellä It's About Time.[lähde? ]
Daisy säveltää ja sanoittaa musiikkinsa itse. Kappaleet ovat pääasiassa vokalistien Thomas Lilleyn ja Heikki Vesan käsialaa.
Yhtyeen kolmas pitkäsoitto "Daydream" ilmestyi marraskuussa 2009. Neljäs albumi "Ornament & Crime" julkaistiin pitkän tauon jälkeen toukokuussa 2017.[lähde? ]
Julkaisut > Singlet

From Me To You (Warner Music 2003)
01: From Me To You
02: America
Masterplan (Warner Music 2003)
01: Masterplan
02: Oh Mother
Someone's Got It In For Me (Warner Music 2004)
01: Someone's Got It In For Me
02: Spit It Out
03: Ivan and I
Julkaisut > Pitkäsoitot

A Girl's Best Friend (Warner Music 2003)
01: Someone's Got It In For Me
02: Shallow
03: Masterplan
04: Can You Feel It Happening?
05: When We Were Young
06: From Me To You
07: Human Race
08: Impossible
09: 5 Days
10: Shoeshine
11: Main Man
It's About Time (Elements Music 2008)
01: Go!
02: Invincible
03: Message
04: Habit
05: It Takes Time (To Travel Back In Time)
06: My Heart Is Adrift
07: Die For You
08: Heartbeat
09: Options
10: Need You
11: Endlessly
12: Magic Ride
Daydream (Elements Music 2009)
01: Annie's Lips
02: Best I Can Do
03: Church of Tone
04: Suck on the Bosom
05: Rude Awakening
06: Long Time Gone
07: Weight
08: Machine of Nature
09: Real Love
10: In a Dream
11: Modern Times
Ornament & Crime (Karhuvaltio Records 2017)
01: Little Love
02: Haven't Always Been This Way
03: I Just Can't Relate to All of Your Problems
04: Strangers Yesterday
05: Another Dawn
06: Two Of Us
07: Bridget
08: Everything's Falling Apart
09: I Just Don't Believe It
10: Bound to Fall
11: Beggars & Hangers-on
12: Helping Hand
Aiheesta muualla

Daisy-yhtyeen omat kotisivut (englanniksi)
Daisyn musiikkia kuunneltavissa MySpace-palvelussa
Charlie Buchan

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Charles Murray Buchan
Syntymäaika: 22. syyskuuta 1891
Syntymäpaikka: Lontoo, Englanti
Kuolinaika: 25. kesäkuuta 1960 (68 vuotta)
Kuolinpaikka: Monte Carlo, Monaco
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1909–1910 | Woolwich Arsenal | 0 | (0) |
| 1910–1911 | Leyton Orient |  ? | (?) |
| 1911–1925 | Sunderland | 370 | (209) |
| 1925–1928 | Arsenal | 102 | (49) |
Maajoukkue
| 1913–1924 | Englanti | 6 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Charlie Buchan (22. syyskuuta 1891 – 25. kesäkuuta 1960) oli englantilainen jalkapalloilija ja toimittaja. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä.
Buchan pelasi valtaosan urastaan Sunderlandissa, jossa hän voitti mestaruuden 1913. Buchan on myös Sunderlandin kaikkien aikojen paras maalintekijä Englannin sarjoissa. Pelaajauran jälkeen Buchan ryhtyi toimittajaksi, oli mukana perustamassa Football Writers' Associationia ja julkaisi omaa jalkapalloaikakauslehteä, Charles Buchan's Football Monthlya.
Pelaajaura

Buchanin pelaajaura alkoi Woolwich Arsenalissa 1909. Hän pelasi muutaman reserviottelun, mutta jätti pian seuran, koska se ei suostunut maksamaan hänen matkakustannuksiaan. Buchan pelasi loppukauden amatöörinä Northfleet Unitedissa ja siirtyi sitten Leyton Orientiin. Pelaamisen ohella hän jatkoi opettajan opintojaan. Buchan pelasi hyvin ja pian suuremmat seurat kiinnostuivat hänestä. Maaliskuussa 1911 1. divisioonan Sunderland maksoi hänestä ennätyksellisen 1 200 punnan siirtosumman.
Buchanin ura Sunderlandissa alkoi takkuisesti ja hän oli jo valmis jättämään seuran, mutta lopulta yhteistyö Buchanin ja toisen hyökkääjän George Holleyn välillä alkoi sujua. Kaudella 1912–1913 Sunderland voitti mestaruuden ja pääsi FA Cupin loppuotteluun, jonka se hävisi Aston Villalle. Buchan oli Sunderlandin kauden paras maalintekijä. Helmikuussa 1913 Buchan pelasi ensimmäisen maaottelunsa Englannin paidassa Irlantia vastaan. Ottelun jälkeen riiteli valintakomitean jäsenen kanssa ja seuraavan kerran hänet valittiinkin maajoukkueeseen vasta 1920.
Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä Buchan liittyi armeijaan, jossa hän yleni pian kersantiksi. Hän osallistui länsirintaman taisteluihin Sommessa, Cambraissa ja Passchendaelessa. Buchan sai Military Medalin ja kotiutui vänrikkinä. Sodan jälkeen hän jatkoi myös työskentelyään opettajana kunnes sen yhdistäminen jalkapallon kanssa kävi liian hankalaksi ja hän lopetti opettamisen 1920.
Sodan jälkeen Buchan jatkoi pelaamista tehokkaasti ja hän oli muun muassa 1. divisioonan paras maalintekijä kaudella 1922–1923. Vuonna 1925 Buchan siirtyi Arsenaliin. Hän ehti pelata Sunderlandissa yhteensä 411 ottelua, joissa hän teki 222 maalia. Buchan on kahdeksanneksi eniten otteluita seurassa pelannut pelaaja ja hänellä on eniten sarjamaaleja seuran historiassa. Kaikki maalit mukaan lukien Buchan on seuran tilastossa toisena Bobby Gurneyn jälkeen.
Sunderland vaati Arsenalilta Buchanista 4 000 punnan siirtosummaa, mutta lopulta summaksi sovittiin 2 000 puntaa ja 100 puntaa jokaisesta ensimmäisellä kaudella tehdystä maalista. Buchan teki 21 maalia, joten summa oli lopulta suurempi kuin alkuperäinen pyyntö. Kapteenina toiminut Buchan pelasi Arsenalissa kolme kautta ja teki niiden aikana 49 liigamaalia. Hän pelasi jälleen FA Cupin loppuottelussa 1927, mutta Arsenal hävisi ottelun. Maaliensa ohella Buchan uudisti Arsenalin pelitapaa yhdessä valmentaja Herbert Chapmanin kanssa. Paitsiosääntöä uudistettiin 1925 ja Buchan ja Chapman kehittivät sitä hyödyntäneen WM-taktiikan, josta tuli Arsenalin 1930-luvun menestyksen kulmakivi.
Buchan päätti pelaajauransa 1928, ja hän on 257 maalillaan kaikkien aikojen viidenneksi paras maalintekijä Englannin pääsarjatasolla. Hänet on valittu englantilaisen jalkapalloilun Hall of Fameen. Buchanin maajoukkueura jäi vain kuuden ottelun mittaiseksi ensimmäisen maailmansodan ja riidan rajoitettua hänen mahdollisuuksiaan. Maaleja hän teki maaotteluissa yhteensä neljä.
Myöhempi elämä

Lopetettuaan pelaamisen Buchan ryhtyi urheilutoimittajaksi Daily News -lehteen. Hän toimi samalla myös BBC:n radiokommentaattorina ja kirjoitti yhden ensimmäisistä valmennuskirjoista 1930. Vuonna 1947 hän oli mukana perustamassa jalkapallotoimittajien liittoa, Football Writers' Associationia.
Vuonna 1951 Buchan perusti oman jalkapallon aikakauslehden, Charles Buchan's Football Monthlyn. Hän toimi sen päätoimittajana kuolemaansa saakka. Lehti saavutti parhaimmillaan 250 000 levikin. Buchan julkaisi myös omaelämäkerran, A Lifetime in Football, vuonna 1955.
Buchan kuoli 25. kesäkuuta 1960 sydänkohtaukseen ollessaan lomalla Monte Carlossa.
Saavutukset

Englannin 1. divisioonan mestaruus: 1912–13
FA Cupin toinen sija: 1913, 1927
Oliver Tambon seuralaisten ritarikunta

Ritarikunnan tunnus
Oliver Tambon seuralaisten ritarikunta (engl. Order of the Companions of O. R. Tambo) on eteläafrikkalainen ritarikunta, joka perustettiin 6. joulukuuta 2002. Sitä myönnetään yksinomaan ulkomaalaisille tunnustuksena kansainvälisten suhteiden parantamisesta, Etelä-Afrikan intressien edistämisestä tai maan arvojen jakamisesta. Ritarikunta on nimetty Oliver Tambon mukaan, joka toimi näkyvänä apartheidin vastustajana. Ritarikunnan näkyvin tunnus on puusta valmistettu kävelykeppi, joka kuvaa kunniamerkin saajan saamaa arvostusta sekä tukea, jota hän kunniamerkin saatuaan saa.
Kunniamerkkiä jaetaan kolmessa luokassa (kultainen, hopeinen ja pronssi), mutta ritarikunnan nauha on yhtenäinen kaikissa luokissa:
ritarikunnan nauha
Oliver Twist (täsmennyssivu)

Oliver Twist voi tarkoittaa seuraavia:
Oliver Twist, Charles Dickensin romaani ja sen päähenkilö, orpopoika
Oliver!, romaanin pohjalta tehty musikaali, jota on esitetty suomeksi myös nimellä Oliver Twist
Oliver Twist, romaanin pohjalta tehty televisiosarja vuodelta 2007
Dickensin romaaniin perustuvia elokuvia:
Oliver Twist, ensimmäinen elokuvasovitus, mykkäelokuva
Oliver Twist, mykkäelokuva vuodelta 1922
Oliver Twist, elokuva vuodelta 1933
Oliver Twist, David Leanin  ohjaama elokuva vuodelta 1948
Oliver!, musikaaliin perustuva Carol Reedin elokuva vuodelta 1968
Oliver Twist, vuoden 1982 elokuva
Oliver Twist, televisioelokuva vuodelta 1982
Oliver Twist, televisioelokuva vuodelta 1997
Oliver Twist, Roman Polanskin ohjaama elokuva vuodelta 2005
Oliver Twist, suomalainen pop rock -yhtye
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Oliver Twist”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nyrkkeily kesäolympialaisissa 2020 – miesten 63 kg

Miesten 63 kg painoluokka nyrkkeilyssä Tokion olympialaisissa 2020 kilpailtiin 27. heinäkuuta – 6. elokuuta 2021 Kokugikan Arenalla. Kilpailuun osallistui 28 nyrkkeilijää. Olympiakultaa voitti kuubalainen Andy Cruz, joka voitti loppuottelussa Yhdysvaltain Keyshawn Davisin.
Karsinnat

Eri maanosille myönnettiin eri määrä paikkoja olympiaturnaukseen. Euroopan karsintaturnauksesta olympialaisiin pääsi kahdeksan urheilijaa, Afrikasta kolme, Amerikasta viisi ja Aasian ja Oseanian yhteisestä turnauksesta kuusi urheilijaa. Yhdestä maasta sai osallistua vain yksi nyrkkeilijä. Neljä paikkaa jaettiin rankingpisteiden perusteella siten, että jokaisen maantieteellisen alueen paras urheilija, jonka maalla ei ollut vielä edustusta kyseisessä painoluokassa, pääsi kisoihin. Isäntämaa Japanille oli taattu neljä paikkaa miesten turnauksissa pois lukien kaksi suurinta painoluokkaa. Jos Japani sai urheilijat jo muiden karsintojen kautta, ei Japani saanut ylimääräistä urheilijaa painoluokkaan. Tämän lisäksi olympiaturnaukseen kutsuttiin yksi urheilija.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Nyrkkeilijä(t) |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Daisuke Narimatsu (JPN) |
| Afrikka | 20.–29. helmikuuta 2020 | 3 |  Jonas Junius (NAM)    Richarno Colin (MRI)    Abdelhaq Nadir (MAR) |
| Aasia/Oseania | 3.–11. maaliskuuta 2020 | 6 |  Elnur Abduraimov (UZB)    Zakir Safiullin (KAZ)    Baatarsükhiin Chinzorig (MGL)    Obada Al-Kasbeh (JOR)    Manish Kaushik (IND)    Bakhodur Usmonov (TJK) |
| Amerikka | 6.–13. toukokuuta 2021 | 5 |  Andy Cruz (CUB)    Leonel de los Santos (DOM)    Wanderson Oliveira (BRA)    Leodan Pezo (PER)    Alston Ryan (AHO) |
| Eurooppa | 14.–16. maaliskuuta 2020   4.–8. kesäkuuta 2021 | 8 |  Luke McCormack (GBR)    Gabil Mamedov (OAR)    Damian Durkacz (POL)    Enrico Lacruz (NED)    Dzmitry Asanau (BLR)    Javid Chalabiyev (AZE)    Sofiane Oumiha (FRA)    Yaroslav Khartsyz (UKR) |
| Ranking | 14. kesäkuuta 2021 | 4 |  Harrison Garside (AUS)    Fiston Mbaya Mulumba (COD)    Keyshawn Davis (USA)    Hovhannes Bachkov (ARM) |
| Kutsu |  | 2 |  John Ume (PNG)    Wessam Salamana (EOR) |