stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olli Pöyliö

| Olli Pöyliö> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. elokuuta 1995 Rovaniemi
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Lempinimi:  Pölö
Pituus:  179 cm
Laji:  futsal
Seura:   Liikunnan Riemu
 Tietolaatikko päivitetty 11.3.2021 
Olli Pöyliö (s. 11. elokuuta 1995, Rovaniemi) on suomalainen futsalpelaaja ja jalkapalloilija. Pöyliö edustaa futsal-liigassa pelaavaa jyväskyläläistä Liikunnan Riemua sekä Suomen maajoukkuetta.
Pöyliö on pelaajaprofiililtaan puolustukseen ja pelin avaamiseen keskittyvä pohjapelaaja. Pöyliö toimii myös Riemun kapteenina kaudella 2020-2021. Maajoukkuedebyyttinsä Pöyliö teki EM-karsinnoissa keväällä 2021 Italiaa ja Belgiaa vastaan.
Jalkapallon puolella hän on pelannut Veikkausliigaa Rovaniemen Palloseuran ja kakkos divisioonaa jyväskyläläisen JJK:n riveissä. Jalkapallossa Pöyliön pelipaikkana on ollut keskikenttä. Debyyttinsä aikuisten peleissä liigatasolla hän teki vuonna 2013 ja kauden aikana hän pääsi pelaavaan kokoonpanoon kahdeksan kertaa.
Olavi Rimpiläinen

| Olavi Rimpiläinen> Oulun hiippakunnan piispa |
| --- | --- |
 1979–2000 
Edeltäjä:  Kaarlo Johannes Leinonen
Seuraaja:  Samuel Salmi
Henkilötiedot
Koko nimi:  Väinö Olavi Rimpiläinen
Syntynyt: 12. elokuuta 1937 Siilinjärvi
Kuollut: 3. joulukuuta 2019 (82 vuotta) Oulu
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  piispa, Kirkon koulutuskeskuksen johtaja
Arvonimi: dosentti
Vanhemmat:  Väinö Adolf Rimpiläinen Kaisa Matilda Järn
Puoliso:  Ritva Anneli Takala (vih. 1959)
Muut tiedot
Koulutus:  pappisvihkimys (1961) teologian tohtori (1971)
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Uskonto:  kristinusko
Väinö Olavi Rimpiläinen (12. elokuuta 1937 Siilinjärvi – 3. joulukuuta 2019 Oulu) oli suomalainen pappi. Hän toimi Oulun hiippakunnan piispana vuosina 1979–2000. Hän tuli tunnetuksi Suomen evankelis-luterilaisen kirkon viimeisenä piispana, joka kieltäytyi hyväksymästä naispappeutta.
Elämäkerta

Rimpiläinen valmistui teologian kandidaatiksi vuonna 1961 Helsingin yliopistosta. Hän väitteli teologian tohtoriksi 1971 väitöskirjalla Läntisen perinteen mukainen hautauskäytäntö Suomessa ennen isoavihaa ja julkaisi 1970-luvun aikana myös neljä muuta kirkkohistoriallista tutkimusta. Rimpiläinen työskenteli pappina Pielisensuun seurakunnassa Joensuussa sekä uskonnonopettajana Joensuun normaalilyseossa ennen valintaansa Kirkon koulutuskeskuksen johtajaksi vuonna 1974. Tästä tehtävästä hän siirtyi Oulun hiippakunnan piispaksi vuonna 1979.
Piispuuskaudellaan Rimpiläinen ajoi kirkolliskokouksessa monia hankkeita, joiden tavoitteena oli saamelaisten aseman parantaminen Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa. Tärkeä osa uudistusta olivat saamenkieliset kirkolliset kirjat. Rimpiläinen toimi vuodesta 1997 myös puheenjohtajana käsikirjakomiteassa, joka valmisteli kirkollisten toimitusten uudistuksen.
Oulun piispana Rimpiläinen profiloitui Suomen evankelis-luterilaisen kirkon näkyvimpänä ns. vanhan virkakäsityksen kannattajana. Vaikka kirkko hyväksyi naispappeuden virallisesti 1986, Rimpiläinen pitäytyi vanhaan virkakäsitykseen ja kieltäytyi kategorisesti vihkimästä naisteologeja papeiksi. Tämän vuoksi Oulun hiippakunnassa palvelleet naispapit vihittiin papeiksi muissa hiippakunnissa. Rimpiläisen seuraajaksi Oulun piispan virkaan valittiin vuonna 2000 naispappeuden hyväksyvä Samuel Salmi.
Nykyisin Oulun tuomiokirkkoseurakunnan kirkkoherrana eli tuomiorovastina toimiva Satu Saarinen on väitellyt naispappien kokemuksista Oulun hiippakunnassa piispa Rimpiläisen aikana. Väitöskirja hyväksyttiin Lapin yliopiston yhteiskuntatieteiden tiedekunnassa vuonna 2005.
Eläkkeelle jäämisensä jälkeen Rimpiläinen oli kirkon konservatiivisten järjestöjen, kuten Länsi-Suomen rukoilevaisten, Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen ja Lähetyshiippakunnan, toiminnassa mukana.
Teokset

Kun Jumala tuli ihmiseksi : piispa Olavin joulukirja.  Sley-Media, 2012.
Sanon enkä perruuta.  Sley-Media, 2011.
Seppo Sirkka: Nostan silmäni vuoria kohti.  Kirjapaja, 2004.
Oot vappaa : piispa Olavin puheita.  SLEY-kirjat, 2002.
Eppäilemättä : Oulun piispan opettavaisia lukuja.  SLEY-kirjat, 2000.
Heräävä toivo.  Kirjapaja, 1995.
Päiväjumalanpalvelus Viipurin hiippakunnassa puhdasoppisuuden aikana.  Suomalainen teologinen kirjallisuusseura, 1980.
In labore et aerumna : luterilaisten seurakuntien papinvirkojen hoito isonvihan aikana Suomessa.  Suomen kirkkohistoriallinen seura, 1978.
Kristillisen mietiskelyn aakkosia.  SLEY-kirjat, 1977.
Joensuun seudun uskonnollinen elämä 1848-1953.  Joensuun kaupunki, 1975.
Suomalainen hautauspuhe puhdasoppisuuden aikana.  Suomalainen teologinen kirjallisuusseura, 1973.
Läntisen perinteen mukainen hautauskäytäntö Suomessa ennen isoavihaa.  Suomen kirkkohistoriallinen seura, 1971.
Kirjallisuutta

Timo Junkkaala: Olavi Rimpiläinen: Viimeinen vanhauskoinen.  Perussanoma Oy, 2021.  ISBN 978-951-888-847-8.
Jouko M. V. Heikkinen & Veijo Koivula: Crux spes unica = risti, ainoa toivo: piispa Olavi Rimpiläinen 75 vuotta.  Aurinko, 2012.  ISBN 978-952-230-088-1.
Toimituskunta; Keijo Nissilä ja muita: Arpa lankesi ihanasta maasta : piispa Olavi Rimpiläisen juhlakirja.  Kirjapaja, 2000.  ISBN 951-625-684-8.
Olli Posti

Olli Posti (s. 1982/3) on suomalainen bloginpitäjä, hyvinvointivaikuttaja ja salaliittoteoreetikko.
Posti on sairastanut lapsesta asti astmaa, ja hänellä todettiin 19-vuotiaana MS-tauti. Posti omaksui vaikutteita muiden muassa Antti Heikkilän, Joseph Mercolan, Mike Adamsin ja David Wolfen ajatuksista. Nämä vaikuttajat hylkäävät viralliset ravinto- ja terveyssuositukset, eikä näkemysten tueksi ole tieteellistä näyttöä. Posti kiteytti ravintoideologiansa Nutrix-pamfletissaan vuonna 2006. Hän aloitti vuonna 2009 blogin pitämisen nimimerkillä Viidakkomies ja nousi superruoista kiinnostuneiden parissa kärkihahmoksi. Posti väitti parantuneensa MS-taudista ruokavaliomuutoksin. Tosiasiassa sairaus ei ole parannettavissa, mutta siinä voi esiintyä vähäoireisia kausia. Postin oireet palasivatkin 2010-luvun alkupuolella; hän kertoi oireidensa kuitenkin lievittyneen superruoan ansiosta.
Posti esiintyi muun muassa Maria!-ohjelmassa. Hän aloitti yhteistyön superruokayhtiöiden ja superruokien myyjien kanssa. Lisäksi Posti teki yhteistyötä Risto Pietilän kanssa Silverbank-hankkeessa. Hän kiersi eri puolilla Suomea puhujana superruoka-aiheista. Hänet valittiin vuoden 2016 some-terveysvaikuttajaksi.selvennä Vuonna 2019 Posti julkaisi teoksen Supermarket Survival: Rakkaudesta ruokaan ja hyvinvointiin (Readme, 2019).
Postin alkuperäinen suosio perustui toimintaan superruokavaikuttajana. Sittemmin hän tuli tunnetuksi salaliittoteorioiden edistäjänä. Postista tuli yksi tunnetuimmista rokotteiden vastustajista Suomessa. Hän vastusti aktiivisesti koronatoimia. Esimerkiksi syksyllä 2021 Posti kävi helsinkiläisen koulun luona vastustamassa lasten rokottamista. Venäjän aloitettua vuonna 2022 suurhyökkäyksensä Ukrainaan Posti esitti Venäjän hallinnosta peräisin olevia näkemyksiä Ukrainan natseista, bioaselaboratorioista ja Butšan verilöylyn lavastuksesta.
Posti oli vuoden 2023 eduskuntavaaleissa ehdokkaana Vapauden liiton listalla Helsingin vaalipiiristä. Hän sai 417 ääntä.
Otto Müller (painija)

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten vapaapaini. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten vapaapaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 1924 |  72 kg |  |
Otto Müller (s. 21. kesäkuuta 1899) oli sveitsiläinen vapaapainija ja olympiamitalisti.
Müller osallistui Pariisin olympialaisissa 1924 vapaapainin 72 kilogramman sarjaan. Hän sai olympiapronssia.
Olli Heikkilä

Olli Markus Heikkilä (s. 20. marraskuuta 1942 Kuusankoski) on suomalainen tuottaja, orkesterinjohtaja ja sovittaja. Hän on koulutukseltaan musiikinopettaja.
Heikkilä toimi levy-yhtiö Scandian sovittajana ja levytyskapellimestarina vuosina 1970–1980 ja tuotantopäällikkönä vuosina 1975–1980, sekä Musiikki-Fazerin palveluksessa samoissa tehtävissä vuosina 1980–1988. Vuodesta 1989 hän on toiminut omistamansa musiikkikustantamon Kokonuotti Oy:n toimitusjohtajana. Hän on sovittanut monien kevyen musiikin artistien kappaleita, muun muassa Katri Helenan, Kirkan ja Tapani Kansan levytyksiä. Hän on kuulunut Suuren toivelaulukirjan toimituskuntaan.
Hänelle myönnettiin valtion ylimääräinen taiteilijaeläke vuonna 2007.
Diskografia

Sisu-à-go-go (1974)
Aiheesta muualla

Olli Heikkilän sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Osku (maakunta)

Osku sijaitsee Āzārbāyjān-e Sharqīn länsiosassa.
Osku (pers. ‏شهرستان اسکو‎) on yksi Iranin maakunnista. Se sijaitsee Itä-Azerbaidžanin provinssissa, lähellä Tabrizia. Myös maakunnan pääkaupunki on nimeltään Osku. Maakunnassa sijaitsevat myös muun muassa Kandovanin ja Hellan kylät. Näistä jälkimmäinen on historiallinen maanalainen asutus, joka nykyään on asumaton. Vuoden 2006 väestönlaskennassa maakunnan väkiluvuksi todettiin 84 061 ja perheiden lukumääräksi 23 613. Maakunta on jaettu kahteen hallinnolliseen alueeseen: Keskiseen ja Ilḫtšin alueeseen.  Maakunnassa on kolme kaupunkia: Osku, Sahand ja Ilḫtši.
Olli Heikkinen

Olli Heikkinen
Olli-Pekka Heikkinen (20. toukokuuta 1961 Jyväskylä – 13. kesäkuuta 2020 Jyväskylä) oli suomalainen muusikko ja musiikin tutkija. Hän toimi Miljoonasade-yhtyeen kosketinsoittajana ja sävelsi ja sovitti sen kappaleita. Hänen tunnetuimmat kappaleensa ovat "506 ikkunaa", "Tulkoon rakkaus" ja "Rakkaus on lihaa".
Heikkinen soitti myös tanssiyhtyeessä ja Mestari Orikanto -yhtyeessä, joka voitti humpan suomenmestaruuden.
Ylioppilaaksi Heikkinen tuli Jyväskylän lyseosta vuonna 1980. Hän valmistui filosofian maisteriksi 1997, lisensiaatiksi 2008, ja tohtoriksi 2009 Jyväskylän yliopistosta. Hän työskenteli populaari- ja kansanmusiikin lehtorina Tampereen yliopiston musiikintutkimuksen laitoksessa sekä seinäjokelaisen Rytmimaisterit-hankkeen vastuuopettajana. Sen jälkeen hän toimi Suomen Akatemian tutkijatohtorina Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa. Heikkisen musiikkitieteellinen tohtorinväitöskirja Äänitemoodi: Äänite musiikillisessa kommunikaatiossa tarkastettiin Jyväskylän yliopistossa joulukuussa 2009. Suomen Musiikkitieteellisen Seuran hallituksen jäsen Heikkinen oli vuosina 2011–2015.
Heikkisen vanhemmat olivat postipäällikkö Reino Jalmari Heikkinen ja postivirkailija Anja Tuomikki Toivainen. Puoliso oli vuoteen 2012 saakka lehtori Anne Keippilä.
Julkaisuja

Heikkinen, Olli: Äänitemoodi: Äänite musiikillisessa kommunikaatiossa.  (Diss. Jyväskylä Studies in Humanities, 133)  Jyväskylä:  Jyväskylän yliopisto, 2010.  ISSN 1459-4331.  ISBN 978-951-39-3805-5.  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olli Heikkinen Wikimedia Commonsissa
Olli Heikkisen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Olli Heikkisen sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Radio-ohjelma Hitin kaava (2012–2014), jossa Olli Heikkinen toimi asiantuntijana
Nuijapää (sarjakuvahahmo)

| Nuijapää |
| --- | --- |
 Nuijapää
Luoja(t):  Gerry Conway ja John Romita
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Amazing Spider-Man #113
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Joseph
Status:  kuollut
Ryhmäsidokset:  Maggia, Kameleontti
Henkilöllisyydet:  Mr. H
Voimat:  Ei supervoimia, mutta miltei tuhoutumattomasta sekundäärisestä adamantiumista tehty kallo
Suhteet
Sukulaiset:  Antonia (sisar), nimettömäksi jäänyt vaimo
Nuijapää on kuvitteellinen rikollinen Marvel Comicsin sarjakuvissa ja hän on yksi Hämähäkkimiehen vihollisista. Hahmon ensiesiintyminen tapahtui Amazing Spider-Man #113 -lehdessä. Nuijapään loivat Gerry Conway ja John Romita.
Voimat ja varusteet

Nuijapää on erinomaisesti koulutettu atleetti. Hänellä on suuret fyysiset voimat (Nuijapää nostaa noin 250 kg) ja hän on mainio lähitaistelija huolimatta siitä, että hänen suosituin taistelutyylinsä on vastustajaa päin syöksyminen pää edellä.
Vaikka monet pitävät Nuijapäätä typeränä, hän on juonikas rikollinen ja osaa käsitellä sujuvasti tuliaseita, varsinkin konepistooleita. Hän kantaa mielellään mukanaan 1920-luvulla käytettyä rumpulippaallista Thompson-konepistoolia.
Nuijapään kallo ja osia luurangosta on korvattu miltei tuhoutumattomalla metalliseoksella. Tämä tekee Nuijapäästä äärimmäisen vastustuskykyisen fyysisiä vaurioita vastaan. Varsinkin hänen päänsä on hyvin kestävä.
Nuijapää muissa medioissa

Nuijapää esiintyi muutaman kerran Hämähäkkimies-animaatiosarjassa. Hän toimi aluksi Silvermanen kätyrinä, mutta siirtyi myöhemmin Kingpinin palvelukseen. Äänenä oli Nicky Blair.
Jaksot, jossa Nuijapää nähdään, ovat:
14 "Kavala Kuusikko 1/2"
15 "Kavala Kuusikko 2/2"
24 "Aikakivi"
25 "Ajan hammas"
26 "Korppikotkan liito" (takauma)
Nuijapää Hämähäkkimiehen animaatiosarjassa
Otto Niiranen

Otto Ilmari Niiranen (6. heinäkuuta 1878 Nurmes – 30. toukokuuta 1960 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi Viipurin hovioikeuden varapresidenttinä vuosina 1929–1934. Hän toimi Rannan tuomiokunnan tuomarina vuosina 1934–1937 ja Tuusulan tuomiokunnan tuomarina 1937–1948.
Niirasen vanhemmat olivat maanviljelijä Adolf Niiranen ja Fredrika Otteliana Partanen. Hänen puolisonsa oli Sylvia Adelaide Malmström.
Orca Inlet

Orca Inlet -salmi sijaitsee Hawkins Islandin etelä- ja itäpuolella yhdistyen koillisessa Orca Bay -lahteen.
Orca Inlet on merensalmi eteläisessä Alaskassa, Prince William Soundin itäosassa. Noin 26 kilometriä pitkä ja enimmillään  4,8 kilometriä leveä salmi sijaitsee Hawkins Islandin ja sen itäpuolisen mantereen välissä. Salmi yhdistää toisiinsa Alaskanlahden etelässä ja vuonomaisen Orca Bay -lahden koillisessa, joka kuuluu Prince William Soundiin. Salmen rannalla sijaitsee noin 2 500 asukkaan Cordovan kaupunki.
Galleria

Salmen sijainti Alaskassa. (klikkaamalla suuremmaksi)
Oulujoki (täsmennyssivu)

Oulujoki tarkoittaa seuraavia:
Oulujoki, Perämereen laskeva Oulujärven laskujoki
Oulujoki, Suomen entinen kunta
Oulujoki, energiantuotantoyhtiö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Oulujoki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Orchestra Baobab

Orchestra Baobab esiintymässä New Yorkissa.
Orchestra Baobab on senegalilainen maailmanmusiikkiyhtye. Se perustettiin vuonna 1970. Yhtye julkaisi seuraavan viidentoista vuoden aikana kaksikymmentä albumia. Orchestra Baobab hajosi vuonna 1987, mutta se perustettiin uudelleen vuonna 2001.
Jäsenet

Orchestra Baobabin kokoonpano on vaihdellut usein. Tässä on joitain pysyviä jäseniä.
Balla Sibide (laulu)
Rudy Gomis (laulu)
Laye Mboup (laulu)
Thione Seck (laulu) †
Baro N'Diaye (saksofoni)
Issa Cisskho (saksofoni)
Barthelemy Attisso (kitara)
Latfi Ben Geloune (kitara)
Charlie N'Diaye (basso)
Mountaga Koite (rummut)
Mapenda Seck
Ndiouga Dieng
Medoune Diallo
ORP Dzik (1942)

| ORP Dzik |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers Armstrong, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  30. joulukuuta 1941
Laskettu vesille:  11. lokakuuta 1942 nimellä P52
Palveluskäyttöön:  16. joulukuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  palautettu Britannialle 25. heinäkuuta 1947
Tekniset tiedot
Uppouma:  540 t (pinnalla) 730 t (sukelluksissa)
Pituus:  58,37 m
Koneteho:  615 hv (pinnalla) 825 hv (sukelluksissa)
Nopeus:  11,75 solmua (pinnalla) 9 solmua (sukelluksissa)
Miehistöä:  27
Aseistus
Aseistus:  3 × konekivääriä 6 × 21" (533 mm) torpedoputkea, joihin 10 torpedoa
ORP Dzik oli Puolan laivaston U-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. Se oli alunperin Britannian kuninkaallisen laivaston HMS P52, jonka Britannia lainasi Puolalle ORP Jastrząbin tuhouduttua 2. toukokuuta 1942 Norjan rannikolla.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen Puolan laivastossa. Se oli aluksi koulutettavana Holy Lochissa. Koulutuksen päätyttyä alus liitettiin Dundeehin sijoitettuun Britannian kuninkaallisen laivaston 7. sukellusvenelaivueeseen, jossa se aloitti operaatiot Norjan rannikolla. Alus siirrettiin vuoden 1943 alkupuolella Maltalle Välimeren laivaston 10. sukellusvenelaivueeseen.
Aluksen laukaisemat torpedot vaurioittivat 24. toukokuuta 1943 Cape Spartiventon edustalla Italian merivoimien suojaamaa tankkeri SS Carnaroa. Iskun jälkeen sukellusvene joutui suojana olleiden kahden korvetin syvyyspommien maaliksi, mutta se pääsi poistumaan alueelta.
Alus laukaisi 15. elokuuta neljän torpedon viuhkan italialaisiin kauppa-laivoihin SS Citta di Speziaan ja SS Goggiamiin 12 merimailia Barista itään. Jälkimmäiseen aluksista osui ja ajettiin rantaan uppoamisen estämiseksi. Alus laukaisi 21. syyskuuta torpedonsa Bastian satamaan ja upotti saksalaisen tankkerin SS Nikolausin sekä hinaajan SS Kraftin. Alus upotti vielä 17. marraskuuta tykkitulella purjealuksen Kreikan rannikolla.
Sukellusvene laukaisi tuloksetta torpedonsa 7. tammikuuta 1944 saksalaiseen tankkeriin Brunhildeen Tenedoksen eteläpuolella. Seuraavana päivänä alus upotti Lesboksen edustalla kreikkalaisen purjealuksen Elleniin tykkitulella. Alus palasi 8. huhtikuuta Plymouthiin suoritettuaan 12 partiomatkaa Välimerellä. Se siirrettiin telakalle huollettavaksi, jonka jälkeen alus siirrettiin koulutustehtäviin.
Palvelus > Aluksen päälliköt

Aluksen päälliköinä olivat:
Boleslaw Romanowski 12. joulukuuta 1942 – 12. joulukuuta 1944
Tadeusz Noworol 12. joulukuuta 1944 – 6. tammikuuta 1945
Andrzej Klopotowski 6. tammikuuta 1945 – 1. heinäkuuta 1946
Tanskan laivastossa

Puola palautti 25. heinäkuuta 1947 sukellusveneen Britannialle, joka siirsi sen vielä heinäkuun aikana Tanskalle. Alus nimettiin Tanskan laivaston sukellusveneenä KDM U 1:ksi ja edelleen 1950 KDM Springereniksi. Alus palautettiin Britannialle lokakuussa 1957. Se romutettiin huhtikuussa 1958.
Oulujärven lava

Oulujärven lava oli Vaalassa sijaitseva tanssilava. Lavan koko oli 1 500 neliömetriä ja se valmistui vuonna 1977. Lava rakennettiin urheiluseura Vaalan Karhun ja talkoolaisten voimalla. 1980-luku oli Oulujärven lavan kulta-aikaa, ja lähes kaikki huippuartistit ja yhtyeet nousivat estradille. Parhaimpina iltoina tansseissa oli yli 2 000 ihmistä.Lavalla järjestettiin myös TV-tansseja, kuten Kesäillan valssi -ohjelmaa.
Lavan huippuvuosien jälkeen tahti alkoi hiipua talkooinnon ja lipputulojen vähenemisen seurauksena. 2000-luvulle tultaessa lava ei ollut enää aktiivisesti käytössä, ja se alkoi vähitellen rapistua. Oulujärven lava tuhoutui tuhopolton seurauksena 4. elokuuta 2010.
Oh My God

| ”Oh My God” Guns N’ Roses |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: End of Days soundtrack
 Julkaistu: 1999
 Tuottaja(t): Axl Rose
 Tyylilaji: Hard Rock/Industrial
 Kesto: 03.42
 Levy-yhtiö: Geffen Records
Guns N’ Rosesin muut singlet
| ”Since I Don't Have You” 1993 | ”Oh My God” 1999 | ”Chinese Democracy (Single)” 2008 |
Oh My God on Axl Rosen ja Dizzy Reedin säveltämä Guns N’ Roses -single, siitä julkaistiin vain pieni painos. Kappale julkaistiin vuonna 1999, End of Days -elokuvan soundtrackille.
Kappaleen soundi eroaa rajusti yhtyeen aiemmasta tuotannosta. Se sijoittui Billboardin Mainstream Rock -listalla parhaimmillaan sijalle 26. Kappaleella soittavat Josh Freese, Dave Navarro, Gary Sunshine, Dizzy Reed, Chris Pitman, sekä Axl Rose.
Not Again

| ”Not Again” Sunrise Avenue |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Popgasm
 Julkaistu: kesäkuu 2009 (Radio)   29. heinäkuuta 2009 (Digitaalisesti)
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 03.52
 Levy-yhtiö: Bonnier Amigo Music
Sunrise Avenuen muut singlet
| ”The Whole Story” 2009 | ”Not Again” 2009 | ”Welcome to My Life” 2009 |
Not Again on Sunrise Avenuen toinen single toukokuussa 2009 julkaistulta Popgasm -nimiseltä albumilta. Single jaettiin radioille kesäkuussa 2009 ja digitaalisesti se julkaistiin heinäkuun lopussa.
Kappaleet

Not Again
Not Again – 3.50
Not Again (Acoustic) – 3.49
Not Again (Instrumental) – 4.06
6-0 (Acoustic) – 2.13
Musiikkivideo

Kappaleeseen kuvattu musiikkivideo julkaistiin elokuussa 2009. Video on kuvattu Islannissa. Koska samalla reissulla kuvattiin video myös "Welcome to My Life" -kappaleeseen, ei "Not Again" -videoon panostettu aivan sataprosenttisesti. Sunrise Avenuen laulajan, Samu Haberin, mukaan yhtye onkin saanut negatiivista palautetta; videota on mm. sanottu tylsäksi.
Aiheesta muualla

Not Again Discogsissa. (englanniksi)
Oululainen

Oululaisen Jälkiuunipaloja.
Oululainen on Fazer Leipomot Oy:hyn kuuluva yksikkö, jonka tuotteita on muun muassa 1947 markkinoille tullut Oululaisen jälkiuunileipä, Pullava -pullapitkot, Reissumies-palaleivät (1978) ja Oululaisen hapankorput (1955).
Oululaisen juuret ovat Kotileipomossa, jonka Kaarlo ja Vilhelmiina Helenius perustivat Lahteen 9. marraskuuta 1909. Oululainen-nimi tulee siitä, että Vilhelmiina oli saanut leipurin oppinsa oululaissyntyiseltä leipurilta. Oululainen on kuulunut Fazer-konserniin vuodesta 1958 lähtien.
Olli Heilimo

Olli Heilimo (8. tammikuuta 1918 Helsinki – 8. lokakuuta 2002) oli lääninrovasti ja tietokirjailija, joka julkaisi useita teoksia seurakuntien hallinnosta ja kirkkolainsäädännöstä.
Henkilöhistoria

Olli Heilimon vanhemmat olivat esittelijäneuvos Esko Heilimo ja Aino Lille ja puoliso vuodesta 1943 Kaija Karolina Repo. Heilimo tuli ylioppilaaksi 1939 ja suoritti teologian erotutkinnon 1946. Hän toimi nuorisopappina Ruokolahdella 1947, Mäntyharjulla 1947–1948, Lappeenrannassa 1948–1949 ja Imatralla 1949–1952. Rantasalmen kappalainen Heilimo oli 1953–1963, Heinolan maaseurakunnan kirkkoherra 1964–1968 ja Hämeenlinnan kirkkoherra vuodesta 1968. Hän oli Mikkelin tuomiokapitulin asessori 1960–1968 ja Hämeenlinnan tuomiorovasti vuodesta 1973. Heilimo oli useaan otteeseen kirkolliskokouksen ja sen asettamien toimikuntien jäsen. Helsingin yliopiston teologian kunniatohtoriksi hänen vihittiin 1973.
Julkaisuja

Suomen evankelis-luterilaisen kirkon oikeudellinen asema vuoden 1869 kirkkolain mukaan, 1958
Kirkkolaki: selityksiä ja tulkintoja, 1967
Kirkkoneuvoston tehtävät, 1968
Kirkkovaltuuston tehtävät, 1968
Kirkkohallintokunnan tehtävät, 1968
Kirkkoneuvoston ja kirkkovaltuuston jäsenten vaalit, 1970
Kirkkoneuvosto, yhteinen kirkkoneuvosto ja seurakuntaneuvosto, 1976
Kirkkovaltuusto, yhteinen kirkkovaltuusto ja edustajisto, 1978
Kirkkovaltuuston, yhteisen kirkkovaltuuston ja seurakuntaneuvoston jäsenten vaalit, 1978
Nõmme (Tallinnan asuinalue)

| Nõmme |
| --- | --- |
 Asuinalueen kartta.
 Asuinalueen sijainti Tallinnassa.
Valtio:  Viro
Maakunta:  Harjumaa
Kunta:  Tallinna
Kaupunginosa:  Nõmme
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  asuinalue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,80 km²
Väkiluku (1.1.2018):  6 768
 – Väestötiheys:  1 410,0 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nõmme on asuinalue (vir. asum) Nõmmen kaupunginosassa Tallinnassa. Sen pinta-ala on 480 hehtaaria ja väkiluku 6 768 henkeä (1.1.2018). Vuoden 2014 alussa asuinalueen väestöstä 88 prosenttia oli virolaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nõmme (Tallinnan asuinalue) Wikimedia Commonsissa
Onni (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Onni voi tarkoittaa seuraavia:
onni, onnellisuus
onni, jonkin toimijan kannalta edullinen, sattumanvarainen tapahtuma
moraalinen onni, etiikan pulmakysymys
Onni, suomalainen miehen etunimi
Onni (Happiness), yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1998
Onni, Aknestik-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1994
Onni, vuonna 1871 rakennettu purjelaiva.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Onni”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.