Unescon maailmanperintökohteet Jordaniassa
Maailmanperintökohteet

| Paikka | Kuva | Sijainti | Kriteerit | Ala (ha) | Vuosi | Kuvaus | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| As-Salt |  | Al Balqa'n kuvernoraatti 32°2′33.4″N, 35°43′41.9″E | Kulttuurikohde II, III | 71,12 | 2021 | As-Salt sijaitsee kolmella kukkulalla Al Balqa'n alueella. Paikka on ollut pitkään kauppareitillä aavikoille idässä ja lännessä. Se alkoi kukoistaa etenkin Osmanien valtakunnan viimeisten 60 vuoden aikana ja paikalle muutti kauppiaita muualta valtakunnasta. Kaupungin arkkitehtuuria alkoivat leimata suuret paikallisesta keltaisesta kalkkikivestä tehdyt rakennukset. Kaupungin asukkaat käsittävät muslimeja ja kristittyjä, jotka ovat perinteisesti asuneet sekaisin keskenään. Kaupunki tunnettiin vierastalojen (dawaween) ja sosiaalisen turvaverkon (takaful ijtimai’) perinteistä. |  |
| Kastepaikka “Betania Jordanin tuolla puolen“ (Al-Maghtas) |  | Al Balqa'n kuvernoraatti 31°50′14″N, 35°33′10″E | Kulttuurikohde III, VI | 294,155 | 2015 | Al-Maghtas sijaitsee Jordanin itärannalla 9 kilometrin päässä Kuolleestamerestä. Paikalla oleva arkeologinen alue käsittää kaksi kohdetta, Tell Al-Kharrarin eli Elian kukkulan (Jabal Mar-Elias) ja Johannes Kastajan kirkon alueen. Al-Maghtasin on uskottu olleen paikka, jolla Johannes Kastaja kastoi Jeesuksen. Kohde tunnetaan kristittynä pyhiinvaelluskohteena. Paikalla on jäänteitä rakennuksista Rooman ja Bysantin valtakuntien kausilta. |  |
| Petra |  | Ma’anin kuvernoraatti 30°19′50.016″N, 35°26′35.988″E | Kulttuurikohde I, III, IV | 26 171 | 1985 | Petra on yksi maailman tunnetuimmista arkeologisista kohteista. Se oli nabatealainen kaupunki Arabiaan, Egyptiin ja Syyria-Foinikian kulkevien kulkureittien solmukohdassa. Monet kaupungin rakennuksita on rakennettu hakkaamalla ne kallioon. Arkkitehtuuri Petrassa yhdistelee itäisiä vaikutteita ja hellenismiä. |  |
| Quseir Amra |  | Az Zarqan kuvernoraatti 31°48′06.5″N, 36°35′14.3″E | Kulttuurikohde I, III, IV | 0,0445 | 1985 | 700-luvulla rakennettu Quseir Amran linna ja varuskunta toimi myös umaijadien kalifien oleskelupaikkana aavikolla. Sen huomattavimpia kohteita ovat vastaanottosali ja hammam, joita koristavat seinämaalukset. |  |
| Um er-Rasas (Kastrim Mefa'a) |  | Madaban kuvernoraatti 31°30′6.012″N, 35°55′14.06″E | Kulttuurikohde I, IV, VI | 23,928 | 2004 | Um er-Rasas on saanut alkunsa roomalaisena varuskuntana ja se kasvoi kaupungiksi 400-luvulla. Paikan arkeologiset kohteet sisältävät myös Bysantin ja varhaisen islamilaisen kauden kohteita 800-luvulle saakka. Niiden joukossa on esimerkiksi 16 kirkkoa, joista tunnetaan erityisesti Pyhän Stefanosin kirkko. Paikan kaksi tornia ovat ilmeisesti ainoat näihin päiviin saakka säilyneet esimerkit styliitta-askeettien torneista. |  |
| Umm al-Jimal |  | Al Mafraqin kuvernoraatti 32°19′37″N, 36°22′12″E | Kulttuurikohde III | 42,584 | 2024 | Umm al-Jimal on nykyinen kylä ja alkujaan roomalaiskautinen maaseutukeskus. Varhaisimmat merkit rakennelmista paikalta ovat ensimmäiseltä vuosisadalta jaa, jolloin aluetta hallitsivat nabatealaiset. Myöhemmin roomalaiset rakennuttivat paikkaa ja pystyssä on edelleen bysanttilaisia ja varhaisen islamilaisen kauden rakennelmia. Arkeologisten löytöjen kautta on saatu todisteita esimerkiksi paikallisen uskonnollisen elämän muutoksista vuosisatojen aikana. |  |
| Wadi Rumin suojelualue |  | Al 'Aqabahin kuvernoraatti 29°38′23″N, 35°26′2″E | Sekakohde III, V, VII | 59 176,9 | 2011 | Wadi Rumin luonto- ja kulttuurikohde käsittää 74 000 hehtaarin kokoisen alueen Jordanian eteläosassa. Alueella on monia pinnanmuodostelmia rotkoista kallioille ja luolille. Alueella on myös merkkejä ihmisasutuksesta 12 000 vuoden ajalta, niiden joukossa kalliopiirrustuksia ja kaiverruksia. |  |