stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
G. G. Rosenqvist
Teokset > Ruotsiksi

Alkoholfrågan : ett svårlöst socialt problem, Söderström , 1925.
Civiläktenskapsfrågan förr och nu,  omak., 1907.
Filosofiska grundvalen för Albrecht Ritschls teologi med särskild hänsyn till förhållandet mellan Ritschl och Lotze, omak., 1902.
Folkblad och vår självständighetsfråga, Akad. bokh., distr ,1917.
Från lantdagen : ett föredrag jämte några uttalanden, (s.n.) 1917.
Guds förhållande till världen : med särskild hänsyn till det skapades själfständighet och lagbundna ordning,oma.,1893. (väitöskirja)
I regeringsformsfrågan : till mina valmän, (s.n.)1918.
I tidens religiösa frågor : uppsatser. 2, omak., 1903.
I tidens religiösa frågor : uppsatser. 3, omak., 1907.
I tidens religiösa frågor : uppsatser. 4, omak., 1912.
I tidens religiösa frågor : uppsatser 5, (s.n.), omak., 1917.
I tidens religiösa frågor : uppsatser, omak., 1899.
Kristendomens sociala värde, Söderström , 1908.
Lotzes religionsfilosofi framstäld och bedömd, [s.n.], 1889. (väitöskirja)
Moderna sträfvanden för etisk kultur, omak., 1904.
Nattvardstvånget historiskt och kritiskt belyst, Otava, 1903.
Några tankar nedskrifna under det röda barbariets dagar februari-mars 1918, Söderström,  1918.
Reformer på det religiösa området, Söderström, 1917.
Religionsfrihetskommitténs betänkande : dess förutsättningar, principer och innehåll samt den kritik, som kommit detsamma till del, omak., 1912.
Religionsproblemet : från livsåskådningens område. 1,Söderström, 1927.
Religiösa spörsmål. 1, Kristendom och humanitet, Söderström, 1895.
Religiösa spörsmål. 2, En kamp för sedlighet och rätt, Söderström, 1895.
Sociala frågan och socialismen : från den sociala etikens område. 2, Söderström, 1923.
Statskonst och människovärde : från den sociala etikens område. 1, 1919.
Statskyrka, frikyrka och folkkyrka, 1920.
Striden om en lärobok : några principiella tankar, Söderström, 1927.
Tro och tanke,1929.
Vår kungafråga år 1918, 1919.
Matti Saarinen

| Matti Saarinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. elokuuta 1947 Lohja
Kuollut: 12. heinäkuuta 2021 (74 vuotta) Lohja
Poliitikko
Puolue:  SDP
Asema:  kansanedustaja (1987–1991, 1995–2015)    kaupunginvaltuutettu (1983-1996)
Kotipaikka:  Lohja
Matti Kalervo Saarinen (16. kesäkuuta 1947 Lohja – 12. heinäkuuta 2021 Lohja) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi Suomen sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana vuosina 1987–1991 ja 1995–2015. Saarinen toimi Lohjan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana vuosina 1989–1996 ja kaupunginhallituksen puheenjohtajana vuosina 1987–1988. Sotilasarvoltaan hän oli alikersantti.
Saarinen ei asettunut enää ehdokkaaksi vuoden 2015 eduskuntavaaleissa.
Teokset

Sata tarinaa.  Vantaa:  Kellastupa, 2010.  ISBN 978-952-5787-10-8
Aiheesta muualla

.aspx Matti Saarinen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Matti Saarisen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Matti Saarisen muistokirjoitus Länsi-Uusimaassa 7.8.2021
Ojamolta eduskuntaan - Matti Saarinen, Muistelmateos 2021, Jaakko Puomila
Sosiaalidemokraattien kansanedustajat
| n k Sosiaalidemokraattien kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (45):  Ahde  Asell  Feldt-Ranta  Filatov  Gustafsson  Guzenina-Richardson  Haatainen (2007–11.9.2007)  Heinäluoma  Hiltunen  Huovinen  Hurskainen  Jaakonsaari (2007–2009)  Kallio  Kalliomäki  Kantola  Karhu  A. Kiljunen  K. Kiljunen  Kiuru  Koski  J. Koskinen  M. Koskinen  Kuisma (2010–)  Kumpula  Kuusisto  Kähkönen  Lahtela  Laitinen  Lipponen  Ojala-Niemelä  Paasio  Paatero  Peltonen  Piirainen (2009–)  Rajamäki  Rönni  Saarinen  Skinnari  Söderman (11.9.2007–)  Tabermann (2007–2010)  Taimela  Taiveaho  Tuomioja  Urpilainen  Viitamies  Viitanen  Vuolanne  Väätäinen 
1 2  Tuula Haatainen siirtyi Helsingin apulaiskaupunginjohtajaksi 11. syyskuuta 2007, tilalle tuli Jacob Söderman.  1 2  Liisa Jaakonsaari valittiin Euroopan parlamenttiin kesäkuussa 2009, tilalle tuli Raimo Piirainen.  1 2  Tommy Tabermann kuoli 1. heinäkuuta 2010, tilalle tuli Risto Kuisma.  
| n k Sosiaalidemokraattien kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (42):  Backman  Eloranta  Feldt-Ranta  Filatov  Gustafsson  Guzenina-Richardson  Heinäluoma  Hiltunen  Huovinen  Ihalainen  Jungner  Kantola  Karhu  Kari  Kiljunen  Kiuru  Koskinen  Kumpula-Natri (2011–2014)  Kuusisto  Kymäläinen  Kärnä  Lindtman  Lipponen  Myller  Mäkisalo-Ropponen  Ojala-Niemelä  Paasio  Paatero  Peltonen  Piirainen  Rajamäki  Saarinen  Salonen  Skinnari  Taimela  Tainio  Tuomioja  Tuppurainen  Urpilainen  Viitamies  Viitanen  Väätäinen  Wallin (2014–2015) 
1 2  Miapetra Kumpula-Natri valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi toukokuussa 2014, jolloin hänen tilalleen eduskuntaan nousi Harry Wallin.  
Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajat
| n k Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (34):  Akaan-Penttilä  Blomqvist  Feldt-Ranta  Forsius  Gestrin  Guzenina-Richardon  Harkimo  Hautala  Hemming  Pietari Jääskeläinen (2009–2011)  Kaikkonen  Kalliomäki  Karimäki  Karpela  Kasvi  Kiljunen  Kuusisto  Laakso  Lauslahti  Lehti  Matikainen-Kallström  J. Mäkelä (2007-2010)  O. Mäkelä  Mäkinen  Niinistö  Nylander  Ruohonen-Lerner  Saarinen  Soini (2007–2009)  Tabermann  Tallqvist  Uusipaavalniemi  Vahasalo  Vanhanen  Virén (2010–2011) 
| n k Uudenmaan vaalipiirin kansanedustajat 2011–2015 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (35):  Blomqvist  Brax  Feldt-Ranta  Gestrin  Guzenina-Richardson  Harkimo  Ihalainen  Jungner  Jurva  Juvonen  J. Jääskeläinen  P. Jääskeläinen  Kaikkonen  Karimäki  Katainen (2011–2014)  Kauma  Kuusisto  Lauslahti  Lehti  Lehtomäki  Lepomäki (2014-2015)  Lindtman  Matikainen-Kallström  Mäkelä  Mäkinen  Niikko  Niinistö  Nylander  Ruohonen-Lerner  Saarinen  Soini  Stubb  Toivola  Tolvanen  Uotila  Vahasalo 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Jussi Saukkonen

| Jussi Saukkonen |
| --- | --- |
 Jussi Saukkonen vuonna 1951.
Suomen opetusministeri
 Virolaisen hallitus 12.9.1964–26.5.1966  
Edeltäjä:  Reino Oittinen
Seuraaja:  Reino Oittinen
Kansallisen Kokoomuksen puheenjohtaja
 1955–1965  
Edeltäjä:  Arvo Salminen
Seuraaja:  Juha Rihtniemi
Kansanedustaja
 1.9.1949–20.7.1951 22.7.1958–4.4.1966  
Ryhmä/puolue:  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Helsingin kaupungin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. helmikuuta 1905 Oulu
Kuollut: 6. huhtikuuta 1986 (81 vuotta) Helsinki
Ammatti:  rehtori
Arvonimi: kouluneuvos (1973)
Puoliso:  Sylvi Emilia Hakkarainen (1930–)
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Koulutus:  filosofian maisteri (1933)
Jussi Jaakko Saukkonen (vuoteen 1948 Johan Jaakoppi, 17. helmikuuta 1905 Oulu – 6. huhtikuuta 1986 Helsinki) oli suomalainen poliitikko. Hän toimi Kansallisen Kokoomuksen puheenjohtajana kymmenen vuoden ajan vuosina 1955–1965 ja opetusministerinä Virolaisen hallituksessa 1964–1966. Hän oli eduskunnan toisena varapuhemiehenä 1962–1964. Hänet valittiin vuonna 1965 kokoomuksen kaikkien aikojen ensimmäiseksi kunniapuheenjohtajaksi.
Saukkonen opiskeli Helsingin yliopistossa Pohjoismaiden historiaa ja suomen kieltä. Opiskeluaikanaan hän kuului Akateemiseen Karjala-Seuraan, jonka yleissihteerinä hän toimi 1930–1931. Saukkonen valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1930 ja maisteriksi vuonna 1933. Valmistuttuaan hän toimi Karkkilan yhteiskoulun suomen kielen ja historian lehtorina sekä rehtorina vuosina 1931–1944. Saukkonen oli myös Karkkilan työväenopiston johtaja vuosina 1931–1942.
Ennen eduskuntaan nousemista Saukkonen oli toiminut Munkkiniemen yhteiskoulun historian lehtorina 1945–1949. Hän nousi eduskuntaan varasijalta, kun Arvi Oksala kuoli vuonna 1949. Saukkonen nimitettiin samana vuonna Munkkiniemen yhteiskoulun rehtoriksi, missä tehtävässä hän toimi vuoteen 1972 saakka.
Aiheesta muualla

Jussi Saukkonen Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
Rytkönen, Jorma: / Saukkonen, Jussi (1905–1986). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  9.10.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Reino Oittinen | Suomen opetusministeri 1964−1966 | Seuraaja: Reino Oittinen |
Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat
| n k Kansallisen kokoomuspuolueen kansanedustajat 1948–1951 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (33):  Ahmavaara  Ala-Mäyry  Antila  Borg-Sundman  Hakala  Hamara  Heikkilä  Heitto  Hetemäki  Honka  Honkala  Jalas  Kaukamaa  Koivisto  Koski  Kölli  Lappi-Seppälä  Lehtonen  Leikola  Mäkinen  Nuorsaari  Oksala (1948–1949†)  Paavolainen  Pohjala  Pusa  Saariaho  Saukkonen (1949–1951)  Seppälä  Turja  Turunen  Tuurna  Wiherheimo  Virkki  Wirtanen 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1958–1962 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (29):  Airo  Ala-Kulju (1959–1962)  Asunta  Aulanko  Borg-Sundman  Forsius  Hallberg  Hara  Hetemäki  Hietala  Innala  Junnila  Kemppainen  Koivisto  Kosola  Lehtonen  Leikola  Lähteenmäki  Nieminen  Pohjala  Raipala  Rihtniemi  Saariaho  Salminen  Saukkonen  Saura  Seppä  Tuuli  Wiherheimo  Wirtanen (1958–1959†) 
| n k Kansallisen Kokoomuksen kansanedustajat 1962–1966 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (32):  Airo  Ala-Kulju  Asunta  Aulanko (1962–1964†)  Borg-Sundman  Forsius  Hallberg  Hara  Hietala  Huurtamo  Häikiö  Ilaskivi  Kemppainen  Koivisto  Koppanen  Kosola  Kuoppala (1962–1963†)  Linkola  Lähteenmäki  Mäki (1964–1966)  Nieminen  Raipala  Rautkallio  Rihtniemi  Saariaho  Saukkonen  Saura  Seppälä  Sillantaus  Turunen  Tuuli  Valkama (1963–1966)  Wiherheimo 
1 2  Olli Aulanko kuoli kesken vaalikauden 30. huhtikuuta 1964.  1 2  Väinö Kuoppala kuoli kesken vaalikauden 2. syyskuuta 1963.  
| n k Kokoomusnuorten puheenjohtajat |
| --- | --- |
 Aarne Koskio (1928–1935)  Kaarlo Pitkäniemi (1935–1937)  V. A. M. Karikoski (1937–1945)  Jussi Saukkonen (1945–1953)  Leo Tujunen (1953–1955)  Mauri Seppä (1955–1963)  Esko Koppanen (1963–1969)  Ilkka Suominen (1969–1971)  Ilkka Kanerva (1972–1976)  Anders Blom (1977–1979)  Unto Hämäläinen (1980–1983)  Jukka Koivisto (1984–1985)  Harri Hiltunen (1986–1989)  Ilkka Oksala (1990–1991)  Pia Pohja (vt. 1991)  Mika Nykänen (1992–1993)  Juha Rintamäki (1994–1997)  Kalle Euro (1998–1999)  Jussi Kekkonen (2000)  Kai Mykkänen (2001)  Juho Romakkaniemi (2002–2003)  Tuomas Nurmela (2004–2007)  Teppo Leinonen (2008–2009)  Wille Rydman (2010–2011)  Antti Häkkänen (2012–2013)  Ville Sipiläinen (vt. 2013)  Susanna Koski (2013–2015)  Daniel Sazonov (2016–2017)  Henrik Vuornos (2018–2019)  Ali-Reza Abdali (vt. 2019)  Matias Pajula (2019–2021)  Ida Leino (2022–2023)  Binga Tupamäki (2024–) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Johan Strömberg (kansanedustaja)

Johannes (Johan) Strömberg (27. elokuuta 1868 Lapinjärvi – 11. maaliskuuta 1952 Lapinjärvi) oli suomalainen maanviljelijä ja Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja.
Strömbergin vanhemmat olivat maanviljelijä Herman Strömberg ja Lena Stina Karlsdotter. Hän kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä Lapinjärvellä vuodesta 1887 alkaen.
Strömberg oli kansanedustajana 1909–1910 ja 1911–1917 edustaen Uudenmaan läänin vaalipiiriä. Hän oli myös Lapinjärven kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan jäsenenä.
Johan Strömberg oli naimisissa vuodesta 1891 Amalia Johansdotterin kanssa.
Sami Suominen

Sami Suominen vuonna 1970.
Heikki Samuli (Sami) Suominen (28. helmikuuta 1922 Viipuri − 30. joulukuuta 1985 Playa de las Américas, Espanja) oli suomalainen diplomi-insinööri ja muovialan yrityksen Amerplastin perustaja. Suominen oli myös kokoomuksen kansanedustajana 1970-luvun alussa.
Suomisen vanhemmat olivat ylijunailija Juho Ilmari Suominen ja Ilma Selina Tuominen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1941 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1947. Suominen työskenteli Stockholms bryggerierin laboratoriokemistinä 1948 ja Yhdysvalloissa Seagramin kemistinä 1948–1949. Palattuaan Suomeen Suominen toimi Oy Pyynikin pääkemistinä Tampereella 1951–1962.
Vuonna 1952 Sami Suominen yhdessä vaimonsa Marjan kanssa perusti Amerplast-nimisen muovialan yrityksen jonka toimitusjohtajana Suominen toimi kuolemaansa saakka.
Suominen oli kokoomuksen kansanedustajana 1970–1975 Hämeen läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Hän oli presidentin valitsijamies vuoden 1968 vaaleissa ja mukana kunnallispolitiikassa Tampereen kaupunginvaltuuston ja kaupunginhallituksen jäsenenä. 1960- ja 1970-luvun vaihteessa hän oli vakiojäsen radion keskusteluohjelmassa Talouspoliittinen keskustelukerho.
Keväällä 1973 Sami ja Marja Suominen selviytyivät lähes vammoitta lento-onnettomuudessa, jossa Sami Suomisen ohjaama helikopteri putosi järveen Jaalassa. Sami Suominen kuoli liikenneonnettomuudessa Espanjan Teneriffalla 63 vuoden iässä vuonna 1985.
Johan Wilhelm Runeberg

J. W. Runeberg. Albert Edelfeltin maalaama muotokuva vuodelta 1902.
Johan Wilhelm (J. W.) Runeberg (8. helmikuuta 1843 Porvoo – 3. tammikuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen lääketieteen professori, moninkertainen valtiopäivämies, valtioneuvos ja RKP:n kansanedustaja ensimmäisessä eduskunnassa.
Henkilöhistoria

Runebergin vanhemmat olivat professori, runoilija Johan Ludvig Runeberg ja Fredrika Charlotta Tengström. Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lukiosta 1860 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1863 ja maisteriksi 1864. Runeberg suoritti lääketieteen kandidaatin tutkinnon 1866, lisensiaatin tutkinnon 1870 ja hänestä tuli lääketieteen ja kirurgian tohtori 1871.
Runeberg oli naimisissa vuodesta 1872 lähtien vaasalaisen kauppaneuvos August Aleksander Levónin tyttären Edith Alexandra Levónin (1853–1927) kanssa. Heillä oli kuusi lasta, joista Birger Runeberg (1875–1938) toimi myöhemmin Helsingin yliopiston kirurgian dosenttina ja professorina, Lars Runeberg (1881–1939) oli metsänhoitaja ja Einar Runeberg (1877–1938) kaupunginlääkäri; tytär Anne-Marie (1885–1976) avioitui taidehistorioitsija Tancred Boreniuksen kanssa.
Ammattiura

Runeberg toimi aluksi lääkärinä Vaasassa, Porvoossa ja Helsingissä. Hän oli Helsingin yleisen sairaalan assistentti 1873–1874 ja Suomen Lääkäriseuran sihteeri 1873–1875. Vuosina 1877–1907 Runeberg toimi Helsingin yliopiston sisätautiopin professorina ja oli lisäksi Henkivakuutusyhtiö Kalevan ylilääkäri 1881–1914. Runeberg toimi myös Suomen Lääkäriseuran ja Suomen Tiedeseuran puheenjohtajana. Hän sai valtioneuvoksen arvon 1907. Hänen mukaansa on nimetty suomalainen lääketieteellinen huomionosoitus J. W. Runebergin palkinto.
Toiminta poliitikkona

Runeberg osallistui säätyvaltiopäiville pappissäädyn jäsenenä  1882, 1885, 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905. Hän oli kansanedustajana 1907–1908 edustaen Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä. Runeberg oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä vuosien 1878–1903 välillä ja valtuuston puheenjohtajana 1888–1891.
Gösta Stenbäck

| Gösta Stenbäck> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Ernst Gustaf Stenbäck
Syntynyt: 4. joulukuuta 1865 Vaasa
Kuollut: 24. tammikuuta 1921 (55 vuotta) Kristiinankaupunki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  asianajaja
Arvonimi: varatuomari (1893)
Poliitikko
Puolue:  Suomen ruotsalainen kansanpuolue
Asema:  Kansanedustaja
Vaalipiiri:  Vaasan läänin eteläinen vaalipiiri
Vanhemmat:  Johan Josef Stenbäck Kristina Emilia Strandman
Ernst Gustaf (Gösta) Stenbäck (4. joulukuuta 1865 Vaasa – 24. tammikuuta 1921 Kristiinankaupunki) oli suomalainen oikeusneuvos ja kansanedustaja 1908–1910 ja 1914–1917.
Stenbäckin vanhemmat olivat Vaasan hovioikeuden asessori Johan Josef Stenbäck (1838–1892) ja Kristina Emilia Strandman. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan ruotsalaisesta lyseosta 1884 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1887, filosofian maisteriksi 1890 sekä molempien oikeuksien kandidaatiksi 1891. Stenbäck sai varatuomarin arvon 1893.
Stenbäck työskenteli Vaasan hovioikeudessa 1899–1920 ja korkeimman oikeuden jäsenenä 1920–1921. Hän oli hovioikeudenneuvoksena Vaasassa 1914–1920 ja Närpiön tuomiokunnan tuomarina 1920. Hänet valittiin Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajaksi Vaasan läänin eteläisestä vaalipiiristä toisissa eduskuntavaaleissa 1908 ja uudelleen 1909 ja 1913. Hän toimi myös Vaasan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana.
Yrjö R. Saarinen

Yrjö Reino Saarinen (oik. Yrjö Reinhold, myös: Yrjö R., 22. lokakuuta 1899 Hämeenlinna – 23. syyskuuta 1977 Kangasala) oli suomalainen diplomi-insinööri ja IKL:n poliitikko. Hän oli kansanedustajana vuodet 1936–1945. Elämäntyönsä hän teki maanviljelysinsinöörinä.
Saarisen vanhemmat olivat lehtori Otto Reinhold Saarinen ja Eedla Josefiina Lundahl. Saarinen avioitui vuonna 1928 Elli Linnea Rossanderin kanssa.
Poliitikko

Saarinen valittiin eduskuntaan Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä. Hän toimi eduskunnassa puolustusasiain- ja työväenasiainvaliokunnassa. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1937, 1940 ja 1943 vaaleissa. Kunnallispolitiikassa hän toimi Kokkolan ja Oriveden valtuustoissa.
Insinööri

Saarinen oli koulutukseltaan ensin ylioppilas vuodelta 1919, sitten diplomi-insinööri vuonna 1926. Vuonna 1928 hän suoritti Kadettikoulussa aktiivi-insinööriupseeritutkinnon. Hän oli sotilasarvoltaan insinöörimajuri (ylennettiin 1941). Saarinen oli ylimääräisenä maanviljelysinsinöörinä Vaasan piirissä 1924–1926 ja Sortavalan piirissä 1926–1928. Vuosina 1928–1943 hän oli apulaismaanviljelysinsinöörinä Turun piirissä. Piiri-insinöörinä hän oli Kokkolan piirissä 1943–1952 ja Tampereen piirissä 1952–1965. Lisäksi hän oli tilanhoitajana Orivedellä 1941–1977.
Muu yhteiskunnallinen toiminta

Saarinen toimi eri yhdistyksissä. Hän oli Isänmaallisen kansanliikkeen Varsinais-Suomen piirin ja Lainsuoja ry:n hallituksen puheenjohtajana. Hän oli myös Reserviupseeriliiton varapuheenjohtajana ja jäsenejä liiton liittoneuvostossa. Saarinen oli Pohjois-Pohjanmaan reserviupseeripiirin puheenjohtaja. Hän toimi myös Vapaussoturien huoltosäätiössä ja Sotahistoriallisen seuran johtokunnassa.
Mikko Suokas

Mikko Suokas (22. syyskuuta 1893 Kivennapa – 13. lokakuuta 1934 Kivennapa) oli suomalainen poliitikko. Hän kuului Suomen Sosialidemokraattiseen Puolueeseen.
Suokas toimi syyskuusta 1927 alkaen Viipurin läänin itäisen vaalipiirin kansanedustajana. Hän oli eduskuntavuosinaan jäsenenä sen pankkivaliokunnassa, perustuslakivaliokunnassa ja puolustusasiainvaliokunnassa. Hän kuoli lokakuussa 1934, kesken vaalikauden, jonka jälkeen hänen tilalleen eduskuntaan nousi Juho Kuittinen.
Suokas toimi poliittisella urallaan myös presidentin valitsijamiehenä vaaleissa 1925 ja 1931 sekä puolueensa Viipurin läänin itäisen vaalipiirin piirisihteerinä vuosina 1924–1928. Ammatiltaan hän oli maanviljelijä.
Suokkaan puoliso oli Aina Pussinen, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1927.
Kaarlo Saari

| Kaarlo Saari |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 1.3.1910–25.9.1918, 1.5.1924–25.2.1927  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Vaasan läänin eteläinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1857 Karjala Tl
Kuollut: 25. helmikuuta 1927 (69 vuotta) Helsinki
Ammatti:  kansakoulunopettaja
Kaarlo Saari (vuoteen 1878 Lystman, 20. kesäkuuta 1857 Karjala Tl – 25. helmikuuta 1927 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1910–1918 ja 1924–1927.
Elämä

Saaren vanhemmat olivat seppä Karl Lystman (s. 1827) ja Vilhelmiina Mäkelä (s. 1832). Hän työskenteli isänsä apulaisena, kunnes lähti 18-vuotiaana lukkarin ja urkurin oppiin Uusikirkkoon. Saari suoritti paikkakunnalla myös kansakoulun, jonka jälkeen hän kävi vuoden reaalikoulua Uudessakaupungissa. Vuonna 1878 Saari aloitti opinnot Jyväskylän seminaarissa, josta hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1882. Seuraavana kesänä Saari kävi vielä teollisuuskurssin Näsin käsityöseminaarissa Lerumissa.
Syksyllä 1883 Saari aloitti kansakoulunopettajana Kurikassa, jossa hän työskenteli ensin kirkonkylän kansakoulussa ja vuodesta 1909 lähtien Polvenkylän kansakoulussa. Virkansa ohella Saari toimi Kurikan seurakunnan kanttorina vuoteen 1912 saakka. Hän oli myös aktiivisesti mukana kunnallis- ja yhdistyselämässä. Saari oli Kurikan kunnanvaltuuston jäsen, sekä toimi muun muassa holhouslautakunnan puheenjohtajana vuodesta 1900 lähtien. Vuonna 1894 Saari oli mukana perustamassa Kurikan Nuorisoseuraa ja 1903 hän perusti Kurikan Käsityöläisten Osuuskassan, jonka tarkoituksena oli tukea nykyaikaista kotiteollisuutta. Saari toimi kassan esimiehenä vuoteen 1917 asti, jolloin siitä tuli osakeyhtiö.
Saari lähti työävenliikkeen toimintaan marraskuun 1905 suurlakon jälkeen. Vuonna 1906 Saari oli perustamassa Kurikan työväenyhdistystä, jonka puheenjohtajana hän toimi 1908–1909. Kansanedustajaksi Saari valittiin ensimmäisen kerran vuonna 1910. Kun eduskunta hajotettiin elokuussa 1917, osallistui Saari niin sanotun Mannerin eduskunnan kokouksiin. Sisällissodan käynnistyttyä Saari lähti helmikuussa 1918 kansanvaltuuskunnan palvelukseen, vaikkei kannattanut aseellista kapinaa. Hän työskenteli koulutoimen ylihallituksen tilalle perustetun kouluneuvoston kamreenina ja sihteerinä vastuullaan opettajien palkkakysymykset. Huhtikuun alussa Saari siirtyi muun kansanvaltuuskunnan tavoin Viipuriin, jossa hänet vangittiin Viipurin taistelun jälkeen 5. toukokuuta. Saari oli aluksi Viipurin vankileirillä, josta hänet parin viikon kuluttua siirrettiin Helsinkiin. Lokakuussa Saari sai 6 vuoden kuritushuonetuomion valtiopetoksesta. Hän vapautui presidentin armahduksen myötä elokuussa 1919.
Saari valittiin jälleen eduskuntaan vuonna 1924. Hän kuoli sydänkohtaukseen kotonaan Helsingissä kesken vaalikauden helmikuussa 1927. Saari on haudattu Kurikan hautausmaalle. Hänen tilalleen eduskuntaan nousi Isak Penttala.
Perhe

Saaren ensimmäinen puoliso oli Kokkolassa syntynyt Naima Matilda Heidenberg (1867–1920), jonka kanssa hän avioitui 1887. Pariskunnalle syntyi seitsemän lasta, joista tunnettuja olivat yritysjohtajat Armas Saari, Eero Saari ja Yrjö Saari. Vuonna 1922 Kaarlo Saari meni naimisiin ensimmäisen puolisonsa sisaren Helmi Hildur Heidenbergin (1869–1931) kanssa. Sisarusten isä oli ruotsalaissyntyinen kauppias Gustaf Napoleon Bernadotte Heidenberg (1836–1915).
Maximilian Sergelius

Maximilian (Max) Sergelius (ent. Sergejeff, 5. toukokuuta 1879 Turku – 20. tammikuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen diplomi-insinööri (1901), rehtori, teollisuusneuvos (1939) ja poliitikko, joka vaikutti Ruotsalaisessa Vasemmistossa. Hän oli RV:n puolueneuvoston puheenjohtaja vuosina 1931–1948.
Sergelius oli ylimääräisenä opettajana ja assistenttina Teknillisessä korkeakoulussa 1902–1916 ja sen jälkeen Helsingin teollisuuskoulussa lehtorina 1912–1925 ja rehtorina 1914–1922, Hän oli Helsingin teknillisen oppilaitoksen opettaja 1916–1954 ja oppilaitoksen rehtori 1916–1952. Lisäksi Sergelius toimi Virkamies-lehden päätoimittajana 1919–1920 ja Svenska veckotidning-lehden julkaisijana 1931–1933.
Sergelius jäi varasijalle vuoden 1924 eduskuntavaaleissa, mutta hän nousi kansanedustajaksi 12. maaliskuuta 1926 Hjalmar Procopén tilalle. Sergelius uusi paikkansa vaaleissa 1927, 1929, 1930, 1933 ja 1936. Vuoden 1939 vaaleissa tuli katkos, mutta hän palasi vielä kaudeksi 1945–1948. Presidentin valitsijamies hän oli 1937, 1940 ja 1943 ja Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1923–1947.
Sergelius  oli Suomen käyttöinsinöörien liiton puheenjohtaja ja Suomi–Neuvostoliitto-Seuran keskusjohtokunnan varapuheenjohtaja.
Sergeliuksen vanhempansa olivat kauppias, konsuli Georg Sergejeff ja Ellida Johanna Salvén. Hänen puolisonsa olivat Ragnhild Nyberg vuosina 1906–1916 ja Märta Helena Wasastjerna vuodesta 1925.