Esko Roine
Ura > Tampereen Työväen Teatterin johtajana 1998–2006

Esko Roine aloitti Tampereen Työväen Teatterin johtajana vuonna 1998, ja alettiin levittää huhua, että hän olisi liittynyt SDP:hen paikan saadakseen. Lopulta huhu muuttui "varmaksi tiedoksi". Roineelta ei kuitenkaan udeltu hänen puoluekantaansa rekrytointivaiheen aikana. Tosin hän myöhemmin kampanjoi Tarja Halosen hyväksi, mutta pääasiassa siksi, että tämä oli innokas teatterin ystävä. Roine ei pidä kunnallisesta byrokratiasta, hän inhoaa siihen kuuluvaa "jähmeää momenttiajattelua". Hän kritisoi sitä, että kerran luoduista työpaikoista on miltei mahdoton päästä eroon, vaikka teatterin kävijämäärät ja lipputulot olisivat laskusuunnassa.
Roinetta kritisoitiin hänen henkilöstö- ja rekrytointipolitiikastaan, jonka nähtiin pilaavan teattereiden ensemble-perinteitä. Roineen mielestä ensemble "syntyy vain jos on syntyäkseen". Nykyajan suurilla teattereilla on näyttämöitä ympäri kaupunkia, jolloin kollegat eivät välttämättä näe toisiaan pitkiin aikoihin. Roine määritteli ensemblen "hetkelliseksi taiteilijaryhmäksi", joka hajaantuu viimeisen esityksensä jälkeen. Hänen mukaansa ensemble kehittyy kutakuinkin aina ainoastaan kesäteatterissa.
Roine summasi Työväen Teatterin johtajuuttaan "turhaksi kiepiksi". Hän ei omasta mielestään onnistunut tehtävässään. Hän koetti pienentää kiinteitä kuluja, jotta varsinaiseen ohjelmistoon olisi liiennyt enemmän rahaa, mutta teatterin hallitus halusi jatkaa vanhaan malliin.
Roine jatkoi näyttelijän työtään myös Työväen Teatterissa. Hän antoi ensimmäisen ja ainoaksi jääneen monologinsa maaliskuussa 1999, monologin nimi oli Adolf. Esitys ei onnistunut ja sairastumisensa jälkeen Roine päätti lopettaa sen esittämisen. Adolf sai vain neljä esityskertaa ja vaatimattomat 210 katsojaa. Syyskaudella 1999 Roine näytteli nimiosan Miguel De Cervantesin tekstiin perustuvassa musikaalissa Don Quijote - Mies La Manchasta. Esityksessä kokeiltiin uudenlaista katsomoratkaisua, jonka Työväen Teatterin tekniikka mahdollisti, mutta suurta kassamenestystä musikaalista ei kehkeytynyt. Syinä olivat katsomoratkaisu ja Roineen mukaan huumorin vähäisyys. Teos esitettiin 31 kertaa ja katsojia se sai runsaat 16 000.
Syyskauden 2000 alussa sai ensi-iltansa Neil Hardwickin ohjaama farssi Munaako herra ministeri, joka toteutettiin Tampereen Työväen Teatterin ja Helsingin Kaupunginteatterin yhteisproduktiona. Sitä esitettiin yhteensä 240 kertaa Työväen Teatterissa ja Kaupunginteatterin suurella näyttämöllä. Farssi sai teattereiden kassakoneet käymään kuumina. Sen tulot olivat moninkertaiset menoihin nähden. Roine aloitti näytökset ajankohtaisella huumorilla. Kun paljastui, että Tanja Karpela seurusteli ministeri Sauli Niinistön kanssa, Roine letkaisi "sen lähemmäksi ministerin pallia hän ei ikinä pääsekään". Muissa päärooleissa olivat Asko Sarkola ja Mari Vainio. Roine painotti komediallisten näytelmien merkitystä kassakappaleina, jotka mahdollistivat taiteellisesti vaativampien näytelmien tuottamisen.
Syyskuussa 2001 Tampereen Työväen Teatteri vietti 100-vuotisjuhlaansa. Tapahtumaa juhlistavaa näytelmää mietittiin kauan, ja lopulta päädyttiin Maiju Lassilan klassiseen komediaan Tulitikkuja lainaamassa, joka on myös filmatisoitu elokuvaksi vuosina 1938 ja 1980. Kalle Holmberg ohjasi näytelmän. Roine näytteli Jussi Vatasta ja hänen aisapariaan Antti Ihalaista näytteli Ilkka Heiskanen. Roineen sukuun liittyvistä ihmisistä mukana oli myös Tommi Auvisen puoliso Teija Auvinen. Näytelmän rakenne poikkesi totutusta, millä pyrittiin hakemaan uusia näkökulmia. Samalla kenties menetettiin jotain, Roine arvioi elämäkerrassaan. Tulitikkuja lainaamassa esitettiin 32 kertaa ja sen katsojaluku kohosi yli 18 000:een.
Roineen ja Sarkolan yhteistyö sai jatkoa syksyllä 2005 Neil Hardwickin ohjaamassa komediassa Diivat. Näytelmässä kaksi työtöntä näyttelijää halajaa suurta perintöä - naisten vaatteissa. Roineen roolina oli Leo, jonka naispuolisen version nimi oli Maxine. Diivojen kohdalla Roine mainitsee mielipiteenään, että näyttelijöitä on kahta lajia. Toinen tyyppi näyttelee vuorosanoja ja toinen puolestaan tilanteita. Roine määrittelee itsensä jälkimmäiseen. Diivat esitettiin Helsingin Kaupunginteatterissa kahden esityskauden ajan lähes 90 kertaa ja se oli menestys noin 78 000 katsojallaan. Yhteistyö jatkui syyskaudella 2006 mustaksi komediaksi kuvatussa näytelmässä Mestariluokka, jossa Roine näytteli Prokofjevia ja Sarkola Sostakovitsia. Keskushahmona on Stalin, jota tulkitsi Lasse Pöysti. Nimi viittaa oppituntiin, jonka diktaattori Stalin pitää muusikoille. Hän syyttää näitä kansanvastaisten teosten luomisesta ja vaatii tekemään musiikkia juuri diktaattorin itsensä mielen mukaisesti. Mestariluokka menestyi verraten hyvin, mitä työryhmä ei osannut odottaa. Sitä näyteltiin 64 kertaa ja katsojia Helsingin Kaupunginteatterin Suureen näyttämöön se veti yli 51 000.
Lokakuussa 2005 Työväen Teatterin Eino Salmelaisen näyttämölle tuli ensi-iltaan Tapio Parkkisen ohjaama Eila, Rampe ja likka. Eila Roine oli Eilana, Esko Roine Rampena ja Heidi Kiviharju likkana. Tekstin elokuvamaisuus asetti omat ongelmansa, teatterilavalla kun ei voi siirtyä paikasta toiseen yhtä näppärästi kuin elokuvassa. Tampereen murteella toteutettu näytelmä esitettiin kolmen esityskauden ajan kaikkiaan 160 kertaa. Se keräsi yli 43 000 katsojaa katsomoon, johon kerralla mahtuu enintään 390 henkeä.
Roineen viimeinen näytelmä Työväen Teatterissa oli Arthur Millerin Kauppamatkustajan kuolema, joka sai ensi-iltansa 29. maaliskuuta 2006. Roineen tulkinta Willy Lomanista oli hänen uransa huippukohtia. Loman on roolina vaikea, ja Roineen piti lukea sitä aina ennen esitystä. Helsingin Sanomien kriitikko arvioi Roineen jäähyväisroolin poikkeuksellisen onnistuneeksi: "Hänen riuskasta orista kaakiksi kuluneessa kaupparatsussaan ei ole mitään liioiteltua ---". Biffin roolissa oli Tommi Raitolehto. Näytelmässä on muutama kohta, jossa Willy ja Biff ottavat kunnolla yhteen. Sirkku Peltolan ohjaama draama jäi Roineen mieleen kenties siksi, että tämä oli tehnyt vakavaa draamaa suhteellisen vähän. Kauppamatkustajan kuolema keräsi noin 9 000 katsojaa.