stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nuggets
Alkuperäinen tupla-albumi ja Rhino-boksin ensimmäinen cd > Rhino-boksin kolmas cd

The Hombres: "Let It Out (Let It All Hang Out)"
The Golliwogs: "Fight Fire"
New Colony Six: "At the River's Edge"
The Daily Flash: "Jack of Diamonds"
Lyme & Cybelle: "Follow Me"
The Choir: "It's Cold Outside"
The Rare Breed: "Beg, Borrow and Steal"
Sir Douglas Quintet: "She's About a Mover"
The Music Explosion: "Little Bit o' Soul"
The "E" Types: "Put the Clock Back on the Wall"
The Palace Guard: "Falling Sugar"
The Gestures: "Run, Run, Run"
Rationals: "I Need You"
The Humane Society: "Knock, Knock"
The Groupies: "Primitive"
The Sonics: "Psycho"
The Lyrics: "So What!!"
The Lollipop Shoppe: "You Must Be a Witch"
The Balloon Farm: "A Question of Temperature"
Mouse & the Traps: "Maid of Sugar - Maid of Spice"
The Uniques: "You Ain't Tuff"
The Standells: "Sometimes Good Guys Don't Wear White"
The Mojo Men: "She's My Baby"
Unrelated Segments: "Story of My Life"
The Third Bardo: "I'm Five Years Ahead of My Time"
We the People: "Mirror of Your Mind"
The Shadows of Knight: "Bad Little Woman"
The Music Machine: "Double Yellow Line"
The Human Expression: "Optical Sound"
The Amboy Dukes: "Journey to the Center of the Mind"
Alkuperäinen tupla-albumi ja Rhino-boksin ensimmäinen cd > Rhino-boksin neljäs cd

The Chocolate Watchband: "Are You Gonna Be There (At the Love-In)"
The Leaves: "Too Many People"
The Brigands: "(Would I Still Be) Her Big Man"
The Barbarians: "Are You a Boy or Are You a Girl"
Sam the Sham & the Pharaohs: "Wooly Bully"
The Strangeloves: "I Want Candy"
The Kingsmen: "Louie Louie"
The Knickerbockers: "One Track Mind"
The Wailers: "Out of Our Tree"
Harbinger Complex: "I Think I'm Down"
The Dovers: "What Am I Going to Do"
The Charlatans: "Codine"
The Mystery Trend: "Johnny Was a Good Boy"
Clefs of Lavender Hill: "Stop - Get a Ticket"
The Monks: "Complication"
The Sonics: "The Witch"
The Electric Prunes: "Get Me to the World on Time"
The Other Half: "Mr. Pharmacist"
Richard & the Young Lions: "Open Up Your Door"
Paul Revere & the Raiders: "Just Like Me"
We the People: "You Burn Me Up and Down"
The Lemon Drops: "I Live in the Springtime"
Fenwyck: "Mindrocker"
The Rumors: "Hold Me Now"
The Underdogs: "Love's Gone Bad"
The Standells: "Why Pick on Me"
The Zakary Thaks: "Bad Girl"
Gonn: "Blackout of Gretely"
The Bees: "Voices Green and Purple"
Davie Allan & the Arrows: "Blues' Theme"
Lähde:

↑  SPIN Staff: History Personified: Lenny Kaye’s Life in Music  1.11 2021. Spin. Viitattu 10.8.2024.
Olli Soinio

| Olli Soinio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. marraskuuta 1948 Helsinki
Kuollut: 29. marraskuuta 2018 (70 vuotta) Porvoo
Ammatti:  Elokuvaohjaaja
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Kuutamosonaatti (1988)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Olli Pekka Soinio (27. marraskuuta 1948 Helsinki – 29. marraskuuta 2018 Porvoo) oli suomalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, äänittäjä ja leikkaaja. Hänen ohjaustöistään tunnetuin on kauhuelokuva Kuutamosonaatti (1988).
Äänittäjänä

Soinio valmistui ohjaajaksi Taideteollisen korkeakoulun elokuva- ja TV-linjalta. Hän aloitti uransa äänittäjänä 1970-luvun puolivälissä muun muassa Ere Kokkosen Viu-hah hah-tajassa 1974, Professori Uuno D. G. Turhapurossa 1975 ja Jaakko Pakkasvirran elokuvassa Jouluksi kotiin 1975 sekä Runoilijassa ja muusassa 1978.
Ohjaajana ja käsikirjoittajana

Soinio toimi 1970- ja 1980-lukujen taitteessa yhtenä käsikirjoittajana Matti Kassilan elokuvassa Natalia (1979), Risto Jarvan vakiokuvaajan Antti Peipon ainoaksi jääneessä pitkässä elokuvateatterielokuvassa Ihmemies (1979) sekä suomalais-unkarilaisessa yhteistyöelokuvassa Tullivapaa avioliitto (1980).
Vuonna 1982 valmistui Soinion ensimmäinen oma elokuvaohjaus. Aidankaatajat eli heidän jälkeensä vedenpaisumus on tragikoominen tarina kolmesta syöpää sairastavasta vanhasta miehestä, jotka karkaavat hoitolaitoksesta toteuttamaan elämänsä viimeisiä toiveitaan. Pääosissa ovat Erkki Pajala, Martti Kainulainen ja Topi Tuomainen. Elokuva sai osakseen kohtuullisen vastaanoton sekä yleisöltä että kriitikoilta.
Soinion toinen ohjaus Kuutamosonaatti (1988) on kauhukomediana harvinainen suomalaisen elokuvan aluevaltaus. Se on makaaberi tarina Suomen syrjäseudulla asuvasta Kyyrölän perheestä. Soli Labbart näyttelee uskonnollista ja tiukkaa äitiä, jolla oli kaksi poikaa. Heistä toinen, Sulo (Mikko Kivinen), on hyväntahtoinen, kielellisesti ja mielellisesti jälkeenjäänyt jättiläinen, joka elää eristäytynyttä elämää suljetussa kellarissa. Kari Sorvali puolestaan näyttelee toista veljestä, omien sairaiden seksuaalisten viettiensä vallassa toimivaa miestä, joka ryhtyy ahdistelemaan naapurimökkiin muuttanutta valokuvamallia (Tiina Björkman). Soinio sai elokuvasta Elokuvataiteen valtionpalkinnon, jonka perusteena oli "uusi aluevaltaus". Soinio teki elokuvalle myös jatko-osan Kuutamosonaatti II: Kadunlakaisijat (1991).
Soinion kolmas ohjaustyö Rölli – hirmuisia kertomuksia (1991) oli Allu Tuppuraisen luomaan Rölli-hahmoon perustuva lastenelokuva. Se on tarina Röllimetsään saapuvista roskaajista, joita vastaan Rölli yhdessä Maahiskeijun (Sari Mällinen) ja metsän muiden eläimien sekä keijukaisten kanssa ryhtyy taisteluun. Soinion kädenjälki näkyy elokuvassa jo Kuutamosonaatista tutussa visuaalisessa näyttävyydessä ja ajoittaisissa kauhuelementeissä, joiden vuoksi Rölli – hirmuisia kertomuksia ei sovellu muiden Rölli-elokuvien tapaan aivan pienimmille lapsille.
Rölli-elokuva jäi Soinion viimeiseksi pitkäksi elokuvateatterielokuvaksi. Sen jälkeen hän ohjasi elokuvia etupäässä televisioon. Yötuuli (1991) sijoittuu nimeltä mainitsemattoman ympäristökatastrofin jälkeiseen Suomeen. Pako punaisten päämajasta (2000) on Suomen sisällissotaan sijoittuva tarina punapäällikkö Ali Aaltosesta.
Viimeisenä elokuvanaan Soinio käsikirjoitti Jörn Donnerin ohjaustyön Kuulustelu (2009), joka kertoo jatkosodan aikana vangitusta desantista ja vakoojasta Kerttu Nuortevasta. Elokuva oli ehdolla parhaan käsikirjoituksen Jussipalkintoon.
Leikkaajana

Elokuvaohjaajan uransa ohessa Soinio on toiminut myös ansioituneena leikkaajana muiden ohjaajien elokuvissa. Hän on leikannut muun muassa Päivi Hartzellin elokuvan Lumikuningatar (1986) yhdessä Anne Lakasen kanssa, Lauri Törhösen elokuvan Insiders (1989) ja Rauni Mollbergin elokuvat Tuntematon sotilas (1985) ja Paratiisin lapset (1994). Tuntemattomasta sotilaasta Soinio sai valtion elokuvapalkinnon.
Suomen elokuvasäätiö

Soinio toimi Suomen elokuvasäätiön tuotantoneuvojana vuosina 2001–2007. Hänelle myönnettiin valtion taiteilijaeläke 2013.
Aiheesta muualla

Olli Soinio Elonetissä.
Kuutamosonaatin ohjaaja Olli Soinio täyttää tänään 70 vuotta Niko Jutila, Elokuvauutiset.fi, 27.11.2018.
Suomen ammattiliittojen solidaarisuuskeskus SASK

| Suomen ammattiliittojen solidaarisuuskeskus SASK |
| --- | --- |

Perustettu:  1986
Toimiala:  ihmisoikeudet
Kotipaikka:  Sörnäinen, Helsinki
toiminnanjohtaja:  Juska Kivioja
Aiheesta muualla
[www.sask.fi Sivusto]
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomen Ammattiliittojen Solidaarisuuskeskus SASK on työntekijöiden oikeuksiin keskittyvä kehitysyhteistyöjärjestö. Se on perustettu vuonna 1986, ja sen jäseniä ovat suurin osa suomalaisista ammattiliitoista sekä keskusjärjestöt SAK ja STTK.
SASK tukee kehittyvien maiden työntekijöitä, jotta työelämän ihmisoikeudet toteutuisivat kaikkialla maailmassa. Sen hankkeissa tuetaan kehittyvien maiden työntekijöitä heidän pyrkimyksissään saavuttaa elämiseen riittävä palkkataso ja inhimillinen työelämä. Tavoitteena on, että Kansainvälisen työjärjestön ILOn määrittelemiä työelämän perusoikeuksia kunnioitetaan kaikkialla.
SASK toimiii Aasiassa, Afrikassa ja Latinalaisessa Amerikassa. Sen päätoimisto on Sörnäisissä, Helsingissä. Lisäksi sillä on kolme aluetoimistoa Mosambikissa, Indonesiassa ja Brasiliassa. Kumppaneina SASKin toiminnassa ovat pääasiassa kehittyvien maiden ammattiliitot, kansainväliset ammattijärjestöt sekä muutamat koulutus- ja tutkimuslaitokset. SASK tukee koulutusta, jossa vahvistetaan paikallisten liittojen neuvottelutaitoja, jäsenhankintaa ja yhteiskunnallista vaikuttamista. Siten ne pystyvät takaamaan maansa työntekijöille mahdollisimman reilut työehdot.
SASKin toiminta rahoitetaan pääosin ulkoministeriön kehitysyhteistyövaroin. Loput tulevat jäsenjärjestöiltä ja yksityisiltä rahoittajilta. Myös monet jäsenliittojen ammattiosastot ja yhdistykset tukevat SASKin työtä. Valtion osuus rahoituksesta on noin 78 % ja jäsenjärjestöjen 17 %.
Olli Sinivaara

Olli Juhani Sinivaara (s. 1980 Tampere) on suomalainen runoilija, prosaisti, kääntäjä ja René Girardin ajattelun tutkija.
Sinivaara on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri sosiologiasta. Hän on opisekellut myös käytännöllistä filosofiaa. Sinivaara on kääntänyt René Girardia sekä toiminut Girardin mimeettisen teorian parissa seminaarien järjestäjänä, tutkijana ja luennoitsijana. Sinivaara toimi kulttuurilehti Nuoren Voiman päätoimittajana vuosina 2007–2008, jolloin ilmestyi lehden Girard-teemanumero (Nuori Voima 6/2008).
Sinivaaran esikoisrunokokoelma Hiililiekki ilmestyi keväällä 2005. Keväällä 2006 ilmestyi Sinivaaran yhdessä Antti Arnkilin kanssa toimittama esseeantologia Kirjoituksia Väinö Linnasta. Vuonna 2007 Sinivaaralta ilmestyi toinen runokokoelma, Palava maa, josta hänelle myönnettiin Kalevi Jäntin kirjallisuuspalkinto. Syksyllä 2009 ilmestyi Sinivaaran kolmas runoteos Valonhetki, joka päätti Hiililiekin ja Palavan maan aloittaman trilogian. Runokokoelma Lokakuun päivä ilmestyi 2012 ja Purkautuva satama 2018.
Sinivaaran kuudes runokokoelma Puut ilmestyi 2021. Se palkittiin 2022 Tanssiva karhu -runopalkinnolla. Kokoelman keskiössä on mänty, joka esiintyy varsinkin kokoelman toisessa osassa. Mänty on Sinivaaralle tärkeä puu, ja kokoelman nimirunon hän kirjoitti kohdattuaan rauhoitetun männyn Helsingin Laajasalossa. Runot sisältävät paljon värein kuvailua. Eija Komu löytää pienestä nelikymmensivuisesta kokoelmasta yleisesti viittauksia ranskalaiseen runouteen, lisäksi Eeva-Liisa Mannerin nimi mainitaan. Manner on ollut aiemminkin esillä, kokoelman Palava maa mottovalinnoissa. 1950-luvun modernistinen perintö näkyykin kuvavalinnoissa: ei minä ja maailma vaan minä-maailma. Komu toteaa Sinivaaran ilmaisun keventyneen kokoelma kokoelmalta. Hän luonnehtii kokoelmaa vastakohtaisuuksien kautta: "keveydessään painava, suppeudessaan avara, hetkeä tavoittaessaan ajaton".
Sinivaaran runoja on käännetty englanniksi, ranskaksi, saksaksi, italiaksi, unkariksi, tšekiksi ja ruotsiksi. Sinivaara runoja on mukana Jenni Haukion toimittamassa antologiassa Katso pohjoista taivasta (Otava, 2017).
Sinivaara on myös suomentanut ranskalaista filosofiaa ja runoutta. Hänen kääntämiään ovat muun muassa René Girardin Väkivalta ja pyhä (Tutkijaliitto, 2004) sekä Jean Baudrillardin Terrorismin henki (Tutkijaliitto, 2006).
Teokset > Runokokoelmat

Hiililiekki (Teos, 2005)
Palava maa (Teos, 2007)
Valonhetki (Teos, 2009)
Lokakuun päivä (Teos, 2012)
Purkautuva satama (Teos, 2018)
Puut (Teos, 2021)
Pionit, runosarja, lehdessä Parnasso 5/2023 s. 26–30
Teokset > Toimitetut teokset

Kirjoituksia Väinö Linnasta (Teos, 2006)
Muistikuvia 00-luvusta (Nuorisotutkimusseura, 2010)
Teokset > Käännökset

Girard, René: Väkivalta ja pyhä.  (Alkuteos La violence et le sacré)  Tutkijaliitto, 2004.  ISBN 952-5169-33-2.
Baudrillard, Jean: Terrorismin henki.  (Alkuteos L'esprit du terrorisme)  Tutkijaliitto, 2006.  ISBN 952-5169-45-6.
Palkinnot

Pikku-Finlandia 2000
J. H. Erkon kirjoituskilpailu 2001, 2. sija
Kalevi Jäntin palkinto 2007
Tanssiva karhu 2022
Aiheesta muualla

Olli Sinivaara Kirjasampo.fi-sivustolla
Tanssiva karhu: Olli Sinivaara kirjoittaa puiden viisaudesta Yle Areena. 2.8.2022.
Koskelainen, Jukka: Sanavyöry kuin silkkaa barokkia – Olli Sinivaaran runokokoelma kuvaa ja kyseenalaistaa kaiken HS.fi.  24.2.2007.
Kantola, Janna: Tässä on runoutemme valonkantaja – Olli Sinivaaran Valonhetki on runotrilogian huipennus HS.fi.  20.9.2009.
PPO-Yhtiöt

| PPO-Yhtiöt Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1914
Lakkautettu:  31. joulukuuta 2013
Toimitusjohtaja:  Pauli Korpi-Tassi  (1.5.2013 alkaen Ari Punkkinen)
Kotipaikka:  Ylivieska
Liikevaihto:   40,7 milj. EUR (2008) 
Liikevoitto:   7,2 milj. EUR (2008)
Henkilöstö:  284 (2008)
Emoyhtiö:  Elisa Oyj
Tytäryhtiöt:  BCC Finland Oy, Oulutel Oy, Pohjanmaan Verkkopalvelu Oy, PPO Palvelut Oy, Telekarelia Oy, Viske Oy
Omistaja:  Elisa Oyj
Kotisivu:  www.ppo.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
PPO-Yhtiöt Oy (PPO) oli Elisan omistama puhelinyhtiö, joka toimi Keski- ja Pohjois-Pohjanmaalla, pohjoisessa Keski-Suomessa sekä Pohjois-Karjalassa. Lankapuhelinliittymien lisäksi se tarjosi mobiili- ja laajakaistapalveluja.
Vuonna 2008 yrityksen liikevaihto oli 40,7 miljoonaa euroa ja liikevoitto 7,2 miljoonaa euroa. Se työllisti keskimäärin 284 henkeä ja tarjosi 36011 puhelinliittymää, 30527 laajakaistaliittymää ja 9011 kaapelitelevisioliittymää.
Historiaa

Vuonna 1914 perustettu yritys oli alkujaan nimeltään Pohjanmaan Puhelin Oy. Vuonna 2010 Pohjanmaan Puhelin Oy:n nimi muuttui PPO-Yhtiöt Oy:ksi. Vuonna 2012 Elisa osti PPO-Yhtiöt Oy:n. Vuoden 2013 viimeisenä päivänä PPO-Yhtiöt Oy, Telekarelia Oy ja Kymen Puhelin Oy fuusioituivat Elisaan. PPO-Yhtiöiden emoyhtiö vaihtoi alaa ja toimii nykyään nimellä Arvo Sijoitusosuuskunta.
Tytäryhtiöt

PPO-Yhtiöt Oy:n tytäryhtiöitä vuonna 2008 olivat:
BCC Finland Oy
Oulutel Oy
Pohjanmaan Verkkopalvelu Oy
PPO Palvelut Oy
Telekarelia Oy
Viske Oy
Aiheesta muualla

PPO:n verkkosivut
Organism 12

| Per Johan Hellqvist |
| --- | --- |
 Organsim 12 Riddarholmsfestenin aikaan.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1980 (ikä 44) Uppsala, Ruotsi
Muusikko
Taiteilijanimi:  Organsim 12
Laulukielet:  ruotsi
Aktiivisena:  1990-
Tyylilajit:  hip hop
Yhtyeet:  Mobbade Barn Med Automatvapen
Aiheesta muualla
www.myspace.com/organism12
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Per Johan Hellqvist tunnetaan paremmin taiteilijanimellä Organsim 12 (myös Organismen) (syn. 7. maaliskuuta 1980, Uppsala, Ruotsi) on ruotsalainen rap -artisti. Hän on tullut tunnettuksi Mobbade Barn Med Automatvapen - hip hop -yhtyeen jäsenenä. Organism 12 -nimi tulee The Cat from Outer Space -elokuvan Org 12 -nimisestä henkilöstä.
Diskografia

1998: Full och förvirrad
1999: Den där Herr Ågren
2001: Bakom kulisserna
2002: Ett hund
2004: Petar på döda saker med pinnar
2005: Garotta Di Ansjovis
2006: Versioner vol. 1
2007: Versioner vol. 2
2009: Bill & Bull
2009: Om gud vill och vädret tillåter
Muut nimet

Organism 12 tunnetaan myös seuraavilla nimillä:
Organismen
Ågren
Floyd forward
Gudfadern från Luthagen
Herr Ågren
Påvel Rammel J.r
Flow Labero
Organismen
Kebne Kaiser
Organist Tom
Organisten Tomb
Organisten
Pahan voima

| Pahan voima -87 Terveet Kädet |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : elokuussa 1987
 Julkaistu: 1995
 Tuottaja(t): Ahti Kortelainen & Terveet Kädet
 Tyylilaji: hardcore punk
 Levy-yhtiö: Alternative Action Records
Terveiden Käsien muut julkaisut
| Bizarre Domination 1992 | Pahan voima -87 1995 | Ihmisen poika, pedon poika 2009 |
Pahan voima (myös Pahan voima -87) on Terveiden Käsien vuonna 1987 levyttämä EP, jonka julkaisi Alternative Action Records vuonna 1995. Se nauhoitettiin Tico-Tico-studiolla elokuussa 1987. EP:llä on kuusi kappaletta ja se on tyyliltään hardcore punkia.
Kappaleet

Pahan voima – 2.15
Kipeä pääni – 1.57
Uhri – 2.38
Syvältä sisältäni – 2.47
Harmaat seinät – 1.53
Ihmisvihaaja – 1.46
Muusikot

Läjä – laulu
A. W. Yrjänä – kitara
Piäsky – basso
Tilli – rummut
Paini kesäolympialaisissa 1924

Pariisin kesäolympialaisten 1924 painissa kilpailtiin kreikkalais-roomalaisessa painissa kuudessa sarjassa ja vapaapainissa seitsemässä sarjassa. Kaikki olivat miehille.
Mitalistit > Kreikkalais-roomalainen

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 58 kg | Eduard Pütsep  Viro | Anselm Ahlfors  Suomi | Väinö Ikonen  Suomi |
| 62 kg | Kalle Anttila  Suomi | Aleksanteri Toivola  Suomi | Erik Malmberg  Ruotsi |
| 67,5 kg | Oskari Friman  Suomi | Lajos Keresztes  Unkari | Kalle Westerlund  Suomi |
| 75 kg | Edvard Westerlund  Suomi | Arthur Lindfors  Suomi | Roman Steinberg  Viro |
| 82,5 kg | Carl Westergren  Ruotsi | Rudolf Svensson  Ruotsi | Onni Pellinen  Suomi |
| yli 82,5 kg | Henri Deglane  Ranska | Edil Rosenqvist  Suomi | Rajmund Badó  Unkari |
Mitalistit > Vapaapaini

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| 56 kg | Kustaa Pihlajamäki  Suomi | Kaarlo Mäkinen  Suomi | Bryan Hines  Yhdysvallat |
| 61 kg | Robin Reed  Yhdysvallat | Chester Newton  Yhdysvallat | Katsutoshi Naito  Japani |
| 66 kg | Russell Vis  Yhdysvallat | Volmar Wikström  Suomi | Arvo Haavisto  Suomi |
| 72 kg | Hermann Gehri  Sveitsi | Eino Leino  Suomi | Otto Müller  Sveitsi |
| 79 kg | Fritz Hagmann  Sveitsi | Pierre Ollivier  Belgia | Vilho Pekkala  Suomi |
| 87 kg | John Spellman  Yhdysvallat | Rudolf Svensson  Ruotsi | Charles Courant  Sveitsi |
| yli 87 kg | Harry Steel  Yhdysvallat | Henri Wernli  Sveitsi | Andrew McDonald  Yhdistynyt kuningaskunta |
Paavo Saarikoski

| Paavo Saarikoski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. tammikuuta 1904 Kiestinki
Kuollut: 2. marraskuuta 1948 (44 vuotta) Helsinki
Ammatti:  pastori, kääntäjä, päätoimittaja
Paavo Saarikoski, sukunimi aik. Miinin (10. tammikuuta 1904 Kiestinki – 2. marraskuuta 1948) oli vienankarjalaista syntyperää ollut Suomen ortodoksisen kirkon pastori, suomentaja ja päätoimittaja.
Kiestingissä talonpoikaisperheeseen syntynyt Paavo Saarikoski siirtyi Suomen ensimmäisen maailmansodan jälkeisinä levottomina vuosina. Hän opiskeli ortodoksisessa pappisseminaarissa ja valmistui papiksi vuonna 1927. Saarikoski opiskeli sitten ensimmäisenä ortodoksisena pappina Helsingin yliopiston teologisessa tiedekunnassa suorittaen kasvatusopin tutkinnon ja kirkkohistorian ja käytännöllisen teologian arvosanat. Hän jatkoi sitten opintojaan Ateenan yliopiston teologisessa tiedekunnassa 1929–1930 ja vieraili tällöin myös Thessalonikissa ja Athoksen luostarissa. Hän opiskeli vielä 1936–1937 Romaniassa Cernautin yliopiston teologisessa tiedekunnassa suorittaen I vuosikurssin, Saarikoski joutui keskeyttämään opintonsa Romaniassa keuhkotaudin vuoksi. Saarikoski aloitti kuitenkin romanialais-suomalaisen sanakirjan laatimisen, mutta tämä työ jäi keskeneräiseksi Saarikosken kuoltua.
Saarikoski toimi puolustuslaitoksen ortodoksisena matkasaarnaajana 1930–1934. Hän oli Kitelän seurakunnan esimiehenä ja Salmin seurakunnan kolmantena pappina kunnes hän tuli vuonna 1940 kolmanneksi papiksi Helsingin ortodoksiseen seurakuntaan. Vuonna 1942 Saarikoski toimi ortodoksisen pappisseminaarin vt. rehtorina.
Saarikoski oli Suomen ortodoksisen kirkon jumalanpalvelus- ja oppikirjain suomennos- ja toimituskomitean tekstintarkastajana vuodesta 1936 ja päätoimittajana vuodesta 1939. Hän suomensi ortodoksista kirjallisuutta ja toimi Ortodoksia-lehden päätoimittajana.
Teoksia

Ateena - Saloniki - Athos.  Pyhän Sergein ja Hermannin veljeskunta, Sortavala 1931
Aiheesta muualla

Paavo Saarikoski : Joulu Ateenassa, Suomen Kuvalehti, 20.12.1930, nro 51-52, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Onset of Putrefaction

| Onset of Putrefaction Necrophagist |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu 1998 – huhtikuu 1999
 Julkaistu: 14. syyskuuta 1999
 Tuottaja(t): Muhammed Suiçmez
 Tyylilaji: tekninen death metal
 Kesto: 35.51
 Levy-yhtiö: Noise Solution Records Willowtip Records (2004)
Necrophagistin muut julkaisut
|   | Onset of Putrefaction 1999 | Epitaph 2004 |
Onset of Putrefaction on saksalaisen teknisen death metalin yhtyeen Necrophagistin esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Noise Solution Records. Albumin äänitti lähes yksinomaan yhtyeen perustaja, kitaristi-laulaja Muhammed Suiçmez.
Albumi uudelleenjulkaistiin vuonna 2004 levymerkillä Willowtip Records.
Kappaleet

Foul Body Autopsy – 1.53
To Breathe in a Casket – 5.41
Mutilate the Stillborn – 3.43
Intestinal Incubation – 4.12
Culinary Hyperversity – 5.04
Advanced Corpse Tumor – 5.27
Extreme Unction – 4.46
Fermented Offal Discharge – 4.43
Kappaleet > Uusintapainoksen bonuskappaleet

Dismembered Self-Immolation – 3.57
Pseudopathological Vivisection – 2.36
Kokoonpano

Muhammed Suiçmez – laulu, kitara, bassokitara, rumpukone
Kokoonpano > Muut muusikot

Jochen Bittmann – bassokitara
Bjoern Vollmer – kitarasoolo kappaleessa "Extreme Unction"
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Albumi Onset of Putrefaction Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Onset of Putrefaction discogs.com -sivustolla
Paavo Sainio

Paavo Sainio (16. heinäkuuta 1899 – 23. joulukuuta 1982) oli suomalainen Turussa asunut graafikko ja taidemaalari.
Paavo Sainio opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa Teodor Schalinin ja Ragnar Ungernin johdolla 1924–1928 sekä Tukholmassa Ruotsin Kuninkaallisessa taideakatemiassa 1941. Hän osallistui Suomen Taiteilijain näyttelyihin vuosina 1934, 1935, 1936, 1939, 1941, 1942 ja 1943 sekä Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton näyttelyyn vuonna 1970. Sainion teoksia oli esillä ulkomailla Lontoossa 1938 sekä Leningradissa ja Bulgarian Varnassa 1970. Sainio tallensi maisemia ja kaupunkinäkymiä Turusta ja Turun saaristosta sekä grafiikan että maalausten muodossa. Hän maalasi myös muotokuvia turkulaisista ja varsinaissuomalaisista vaikuttajista.
Teoksia

Näkymä Turusta : guassi. 1961
Ravintola Pinella : öljymaalaus. 1965
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Paavo Sainio
Svenska Diabetesförbundet

Svenska Diabetesförbundet on ruotsalainen diabetestietoutta välittävä, diabetologista tutkimusta tukeva ja diabeetikoiden etujen edistämiseen pyrkivä järjestö.
Svenska Diabetesförbundet perustettiin vuonna 1943. Sen alkuperäinen nimi oli Riksförbundet för sockersjuka, jolla se toimi vuoteen 1962 saakka. Svenska Diabetesförbundetin jäsenmäärä on noin 22 000 (2023), mikä tekee siitä Ruotsin suurimman diabetesjärjestön. Se on samalla ainoa ruotsalainen International Diabetes Federationin jäsenjärjestö. Svenska Diabetesförbundet jakautuu noin yhdeksäänkymmeneen eri puolilla Ruotsia toimivaan paikallisjärjestöön. Sille valitaan hallitus kolmen vuoden välein. Svenska Diabetesförbundetin alaisuudessa toimii nuorten diabeetikkojen Ung Diabetes -neuvosto.
Svenska Diabetesförbundetin lehti Allt om Diabetes ilmestyy kuusi kertaa vuodessa.
Stromeferryn rautatieasema

Stromeferryn rautatieasema on rautatieasema Skotlannissa Stromeferryn kylässä Ylämaan hallintoalueella. Se sijaitsee Kyle of Lochalshin radan varrella.
Asema avattiin 19. elokuuta 1870. Kaudella 2017–2018 sitä käytti 1 378 matkustajaa.
St. John Commandaria

St. John Commandaria -viinipullon etiketti.
St. John Commandaria (kreik. Κουμανταρία, Koumantaría) on Kyproksella valmistettava väkevä viini ja ilmeisesti yksi maailman vanhimmista viineistä.