Michael Jackson
Elämä ja ura > Lapsuus ja The Jackson 5 (1958–1975)

Michael Jackson syntyi 29. elokuuta 1958 Garyssä, Indianassa, Chicagon esikaupunkialueella. Hän oli kymmenlapsisen afroamerikkalaisen työväenluokan perheen kahdeksas lapsi. Hänen äitinsä, Katherine Esther Scruse, oli harras Jehovan todistaja ja isä, Joseph Walter ”Joe” Jackson, oli paikallisen terästehtaan työntekijä, joka esiintyi R&B-yhtyeessä nimeltä The Falcons. Jacksonilla oli kolme siskoa, Rebbie (s. 1950), La Toya (s. 1956) ja Janet (s. 1966), ja viisi veljeä: Jackie (s. 1951), Tito (s. 1953), Jermaine (s. 1954), Marlon (s. 1957) ja Randy (s. 1961). Kuudes lapsi, Marlonin kaksoisveli Brandon, kuoli pian syntymän jälkeen.
Michaelin suhde isäänsä Josephiin oli vaikea. Michael on kertonut, että isä loukkasi häntä jatkuvien harjoitusten aikana sekä fyysisesti ja psyykkisesti mutta toisaalta tiukka kuri auttoi häntä menestymään. Marlon Jacksonin mukaan hän riiputti erään riidan aikana Michaelia toisesta jalasta pää alaspäin ja hakkasi tätä selkään ja pakaroihin. Joseph myös kävi usein kiinni poikiinsa ja työnsi heidät voimalla seinää vasten. Eräänä iltana, kun Michael oli nukkumassa, Joseph kiipesi ikkunasta sisään halloween-naamari kasvoillaan ja huusi pelästyttääkseen Michaelin. Hän sanoi haluavansa opettaa lapsille, etteivät he jättäisi ikkunaa auki mennessään nukkumaan. Vuosia myöhemmin Michael kertoi kärsivänsä painajaisista, jossa hänet kaapataan makuuhuoneestaan. Joseph myönsi vuonna 2003 lyöneensä Michaelia säännöllisesti.
Michael Jackson puhui ensimmäisen kerran väkivaltaisesta lapsuudestaan haastattelussa Oprah Winfreylle 1993. Hän myönsi, että oli itkenyt usein yksinäisyyttään ja oksentanut nähdessään isänsä. Joseph myös oli arvostellut Michaelin ulkonäköä moneen otteeseen, erityisesti hänen nenäänsä, joka oli Josephin mielestä iso. Michael Jacksonin tyytymättömyys ulkonäköönsä, painajaiset, jatkuvat uniongelmat, taipumus käyttäytyä liiallisen alistuvasti isänsä edessä ja aikuisikään kestänyt lapsenomaisuus juontunevatkin väkivaltaisesta lapsuudesta. Martin Bashirin haastattelussa vuonna 2003 Jackson totesi, että vaikka hän olikin kärsinyt paljon lapsuudessaan hän piti isäänsä nerona, sillä tiukalla kurinalaisuudella oli suuri merkitys pojan menestyksessä. Kun Bashir kyseli pahoinpitelystä, Michael peitti kasvonsa käsillään eikä halunnut vastata. Hän muisteli, että Joseph istui tuolilla vyö kädessään, kun Michael ja hänen sisaruksensa harjoittelivat, ja ”jos sitä ei tehty oikealla tavalla, hän hakkasi, todella hakkasi”.
Michaelin lahjakkuus ilmeni jo varhain hänen esittäessään joululaulun lastentarhassa. Vuonna 1964 Michael ja Marlon liittyivät Jackson Brothers -yhtyeeseen, jonka perustivat veljekset Jackie, Tito ja Jermaine sekä taustamuusikot, jotka soittivat congarumpuja ja tamburiinia. Michael alkoi myöhemmin esiintyä taustalaulajana ja tanssijana. Kun hän oli kahdeksanvuotias, hänestä tuli pääsolisti yhdessä vanhemman veljensä Jermainen kanssa ja yhtyeen nimi muutettiin The Jackson 5:ksi. Yhtye kiersi Keskilänttä laajasti vuodesta 1966 vuoteen 1968. Vuonna 1966 yhtye voitti paikallisen kykyjenetsintäkilpailun, jossa he esittivät Michaelin johdolla Motownin hittejä ja James Brownin ”I Got You (I Feel Good)” -kappaleen.
The Jackson 5 levytti vuonna 1967 useita kappaleita, muun muassa ”Big Boyn”, paikalliselle yhtiölle Steeltown Recordsille, kunnes siirtyi Motown Recordsille vuonna 1968. Rolling Stone -lehti kuvaili myöhemmin Michaelia ihmelapseksi, jolla oli ”ylivertaiset musiikilliset lahjat”, ja kirjoitti, että hän ”nousi nopeasti pinnalle päätähtenä ja -laulajana”. Yhtye teki ennätyksen, kun sen neljä ensimmäistä singleä (”I Want You Back”, ”ABC”, ”The Love You Save” ja ”I’ll Be There”) nousivat ykkösiksi Yhdysvaltain singlelistalla. Vuosien 1969–1975 aikana yhtye julkaisi Motownilla kymmenen studioalbumia sekä useita hittisinglejä. Lisäksi Michael julkaisi vuosina 1972–1975 neljä sooloalbumia (Got to Be There, Ben, Music & Me ja Forever, Michael), tosin The Jackson 5 -brändin alaisuudessa, ja menestyksekkäitä singlejä kuten ”Got to Be There”, ”Ben” ja uusittu versio Bobby Dayn kappaleesta ”Rockin’ Robin”. Yhtyeen levymyynti alkoi laskea vuonna 1973 ja yhtyeen jäseniä vaivasi se, ettei heillä ollut mahdollisuutta vaikuttaa albumien sisältöön. Vaikka yhtye sai vielä useita top 40 -hittejä, muun muassa top 5 -diskosinglen ”Dancing Machine” ja top 20 -hitin ”I Am Love”, The Jackson 5 jätti Motown Recordsin vuonna 1975.