stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Adalbert Stifter

| Adalbert Stifter |
| --- | --- |
 Adalbert Stifter
Henkilötiedot
Syntynyt: 1805 Oberplan, Böömi
Kuollut: 1868 (62–63 vuotta) Linz, Itävalta
Kansalaisuus:  Itävalta
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: saksa
Pääteokset:  Nachsommer, trilogia
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Adalbert Stifter (1805 Oberplan, Böömi – 1868 Linz, Itävalta) oli itävaltalainen kirjailija ja taidemaalari. Hän opiskeli eri aineita Wienissä mutta keskeytti opinnot. Hän suuntautui alkuun romantiikkaan mutta kääntyi sitten klassismiin. Hän sai vaikutteita J. W. von Goethelta ja yhdisti tämän kosmiseen luonnonkäsitykseen kristillisyyttä. Stifterin pääteos on trilogia Nachsommer, jossa hän kuvaa yksilön kehitystä. Hän on julkaissut novelleja kokoelmissa Studien ja Bunte Steine.
Suomennetut teokset

Ruskea tyttö (Katzensilber), suom. J. E. Salomaa, Hämeenlinna: Karisto 1921 Sarja: Kariston nuorisonkirjoja, n:o 27
Seikkailu jouluaattona, suom. Siiri Teirilä, Hämeenlinna: Karisto 1921 Sarja: Kariston nuorisonkirjoja, 31
Abdias (Abdias), suom. ja johdannolla varustanut A. J. Sarlin, Hämeenlinna: Karisto 1926 Sarja: Kariston klassillinen kirjasto, 30
Auringonpimennys Wienissä 8. heinäkuuta 1842, julkaisussa Demeter 1999 : 2, s. 15–18
kirje teoksessa: Rakkaudella, Sinun : historian merkkihenkilöiden kirjeitä rakastetuilleen, toim. ja suom. Pirkko Jurvelin.  Kirjastudio 2005 ISBN 952-482-010-2
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adalbert Stifter Wikimedia Commonsissa
Adalbert Stifter, Britannica (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  BMLO  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef
Kauppalehti

| Kauppalehti |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  Talouslehti
Kustantaja:  Alma Media Finland Oy
Julkaisija:  Alma Media Finland Oy
ISSN:  ISSN 0451-5560
Levikki:   26 740 (LT 2019)
Kokonaislevikki:  104 594 (LT 2015)
Perustettu:  1898
Päätoimittaja:  Riina Nevalainen
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  ma–pe
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Kauppalehti on suomalainen taloussanomalehti. Se perustettiin Suomen Liikemies-Yhdistyksen puheenjohtajan K. G. Göösin idean pohjalta. Ensimmäinen numero julkaistiin vuonna 1898, ja säännöllinen ilmestymisaikataulu saatiin vuonna 1899, jolloin lehti alkoi ilmestyä kerran viikossa. Kauppalehti on osa Alma Media -konsernia.
Kauppalehden vastaavana päätoimittajana aloitti toukokuussa 2023 ensimmäisenä naisena Riina Nevalainen.
Kauppalehti ilmestyy viitenä päivänä viikossa, maanantaista perjantaihin. Lehden painettu levikki vuonna 2019 oli 26 740 kappaletta ja kokonaislevikki 104 594. Lukijoita sillä oli 126 000 (KMT 2019). Lehteä jaetaan Suomen Ekonomien jäsenetuna kauppatieteiden opiskelijoille.
Kauppalehden liiketoiminta koostuu painetun ja digitaalisen median yhdistelmästä sekä digitaalisista yrityspalveluista. Kauppalehden verkkopalveluissa, osoitteessa kauppalehti.fi, käy eri selaimilla mitattuna viikoittain noin 1 000 000 kävijää.
Monimediaan kuuluvat Kauppalehti, Kauppalehti Optio sekä digitaaliset sisältöpalvelut. Digitaalisten yrityspalvelujen merkitys Kauppalehden liiketoiminnassa kasvaa jatkuvasti Kauppalehti Tietopalvelujen myötä.
Alma News Media lopettaa marraskuussa 2024 päättyneiden muutosneuvottelujen tuloksena Kauppalehti Option ja Kauppalehti Faktan.
Historia

Suomen Liikemies-Yhdistys perusti vuonna 1898 liike-elämän tarpeisiin kerran viikossa ilmestyvän Kauppalehti-nimisen aikakauslehden. Lehden tarkoituksena oli edistää suomalaista talouselämää ja toimia sen yhdyssiteenä. Ensimmäinen numero ilmestyi 23. joulukuuta 1898, ja lehden päätoimittajaksi valittiin Kauppakoulun johtaja Kaarlo Brofeldt, kirjailija Juhani Ahon veli.
Vuonna 1918 Kauppalehti alkoi ilmestyä viisi kertaa viikossa, ja talousuutisoinnin merkitys lehdessä kasvoi. 1930-luvulla Kauppalehti muuttui enemmän yleislehden suuntaan. Yleislehtenä Kauppalehti ei pärjännyt, ja levikki pieneni, niin että se oli vuonna 1956 virallisesti vain noin 6 000 kappaletta. Uusi Suomi osti lehden julkaisuoikeudet vuonna 1958.
Suomen teollistuminen ja lehden uudistukset käänsivät levikin nousuun 1960-luvulta alkaen. Kova talouskasvu vaikutti Kauppalehteen suotuisasti, ja vuonna 1988 levikki ylitti jo 80 000 kappaleen rajan. Samana vuonna Uusi Suomi ja Tampereen kirjapaino yhdistyivät Aamulehti-yhtymäksi, joka alkoi julkaista myös Kauppalehteä.
Aamulehti-yhtymä ja MTV Oy fuusioituivat vuonna 1998 Alma Mediaksi. Lehden toimittama Kauppalehden talousuutiset aloitti MTV3-kanavalla alun perin vuonna 1993, ja vuonna 1999 Kauppalehti alkoi toimittaa talousuutisia. Talousuutisten viimeinen lähetys esitettiin syksyllä 2009.
Historia > Päätoimittajia

Kaarlo Brofeldt 1897–
Otto Engelbrekt Jaatinen 1911–
Paavo Korpisaari 1916–1917
Einar Inkeroinen 1931–1951
Ale-Einari Riipinen 1951–1957
Pentti Poukka 1957–1964
Arto Tuominen 1977–1989
Hilkka Kunnas, 2. päätoimittaja
Pekka Ritvos, 2. päätoimittaja
Hannu Olkinuora 1987–1995
Lauri Helve 1989–
Hannu Leinonen 2003–2012
Arno Ahosniemi 2013–2023
Jussi Kärki (väliaikainen) 2023
Riina Nevalainen (2023–)
Liitteet

Vuonna 1981 perustettiin toimialakohtainen Kauppalehden Vip-liite, joka muuttui vuonna 2006 Kauppalehti Extraksi. Vuonna 1987 alettiin julkaista talousaikakauslehti Optiota. Optio ilmestyi sittemmin joka toinen torstai. Pääkaupunkiseudulla lauantaisin vuodesta 2004 ilmestyneen Kauppalehti Presson julkaiseminen lopetettiin 17. marraskuuta 2007.
Kauppalehti Blogit

Kauppalehti Blogit on Kauppalehden verkkosivustolla oleva talouteen, sijoittamiseen, liike- ja työelämään keskittyvä blogiyhteisö, joka kokoaa yhteen toimituksellisia blogeja ja yritysblogeja.
Palvelu julkistettiin 2010-luvun alkupuolella, ja se oli ensimmäinen blogiyhteisö, joka käsitteli talouden ilmiöitä sekä toimituksellisesta että yrityksellisestä näkökulmasta. Keväällä 2014 Kauppalehden blogeihin tehtiin päivitys, jonka myötä ennen erillään olleet toimituksen blogit ja yritysblogit tuotiin samaan kokonaisuuteen. Yritysblogeista käytetään palvelussa termiä kumppaniblogit erottamaan ne toimituksellisesta sisällöstä.
Toimitilat Kauppalehti

Toimitilat Kauppalehti on toimitilojen kysynnän ja tarjonnan kohtauspaikka verkossa. Yli kymmenvuotisen historiansa aikana Toimitilat Kauppalehdestä on kasvanut Suomen johtava toimitilojen markkinapaikkakenen mukaan?, jossa on myytävänä tai vuokrattavana olevia toimitiloja noin 200 kiinteistönomistajalta ja kiinteistönvälittäjältä.
Kauppalehti Tietopalvelut

Kauppalehti Tietopalvelut -liiketoiminnan nimi muuttui Alma Talent Tietopalveluiksi 15. maaliskuuta 2018. Myös Balance Consultingin palvelut ovat nykyisin osa Alma Talent Tietopalveluita.
Aiheesta muualla

Kauppalehden kotisivut
Tietoa Kauppalehti Osakeyhtiön historiasta Pörssisäätiön sivuilla
| n k Alma Media Oyj |
| --- | --- |
Alma Career:  Jobs.cz  Prace.cz  CVOnline  Profesia.sk  MojPosao.net  MojPosao.ba  Jobly 
Alma Consumer:  Iltalehti  Ampparit.com  Autojerry.fi  Autotalli.com  Gofinland  Etua.fi  Etuovi.com  Katsastushinnat.fi  Konepörssi  Kotikokki.net  NettiX  OviPro  Rantapallo.fi  Telkku.com  Urakkamaailma.fi  Vuokraovi.com 
Alma Talent:  Arvopaperi  Kauppalehti  Mediuutiset  Mikrobitti  SM Mega  Talouselämä  Tekniikka&Talous  Tivi  Uusi Suomi
Al-Mursalat

Suura Al-Mursalat
Al-Mursalat (arab. المرسلات‎, Al-Mursalāt, suom. Lähetettyjen suura) on Koraanin 77. suura. Theodor Nöldeken luokituksessa se on "mekkalainen"  saaden järjestysnumeroksi 32. Suurassa on 50 jaetta. Nimensä suura on saanut ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta.
Suura uhkaa tuomiopäivällä ja muistuttaa kahta edellistä (75 ja 76) ja kahta seuraavaa (78 ja 79) suuraa. Günter Lüling on tulkinnut suuraa kristillisenä hymninä.
Suura 77 resitaationa
Sisältö

Valaformula (1–7): Aloitusjakeissa vannotaan aktiivin partisiippimuotoisten verbien kautta, joilla ei ole pääsanaa. Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan tämä on tavallista Koraanin vanhimmissa suurissa, mutta myöhemmin kirjaviittaukset tai mystiset kirjaimet tulevat niiden tilalle.
Uhkaus tuomiopäivästä (8–19): "Kieltäjiä" ja syntisiä uhataan erotuksen päivällä.
Jumalan tunnusmerkit (20–27): Jumalan luomistyöt (ihminen, maa, vuoret, raikas vesi) todistavat Jumalasta.
Uhkauksia tuomiopäivästä (28–50): kieltäjiä pilkataan ja uhataan "erotuksen päivällä". Heidän vastakohtanaan hurskaat saavat palkkansa lähteen partaalla varjossa. Suura kehottaa pilkallisesti kieltäjiä menemään "kolmihaaraiseen varjoon", joka ei varjosta eikä suojaa. Kyse on Helvetin kolmesta savupatsaasta.
Woldemar Stjerncreutz

Woldemar Stjerncreutz (3. tammikuuta 1874 Pietari – 4. toukokuuta 1947) oli suomalainen kenraalimajuri.
Venäjän keisarillisessa armeijassa tykistöluutnanttina palvellut Stjerncreutz osallistui vuonna 1900 boksarikapinan kukistamiseen Mantsuriassa. Ensimmäisen maailmansodan aikana everstiluutnantiksi ylennyt Stjerncreutz palveli Puolan rintamalla Siperian 9. divisioonan tykistöprikaatissa. Stjerncreutzista tuli Venäjän keisarillisen armeijan eversti helmikuussa 1917 ja Suomen armeijan palvelukseen hän tuli everstinä maaliskuussa 1918. Hän palveli Suomen sisällissodan aikana valkoisten päämajan ase-esikunnassa.
Stjerncreutz oli linnoitustykistön komentajana Viipurissa toukokuusta elokuuhun 1918. Hän oli sitten rannikkotykistön komentajan apulaisena helmikuuhun 1919 saakka ja toimi viimeksi kenttätykistörykmentti 3:n komentajana. Stjerncreutz erosi armeijan palveluksesta 19. elokuuta 1919 ja hänet ylennettiin samalla kenraalimajuriksi.
Kirjallisuutta

Veli-Matti Syrjä : Itsenäisen Suomen kenraalikunta 1918-1996. WSOY 1998 ISBN 9510232750
Mirko Harjula : Ryssänupseerit. Books on Demand 2014 ISBN 9789522861429
Stoikiometria

Stoikiometria (aiemmin myös stökiometria) on kemian osa-alue alkuaineiden ja kemiallisten yhdisteiden koostumuksista ja suhteista kemiallisessa reaktiossa. Stoikiometria perustuu massan säilymislakiin, joten kemiallisessa reaktiossa ei atomaarista massaa voi hävitä tai muodostua tyhjästä ja lähtöaineiden kokonaismassa on oltava yhtä suuri kuin lopputuotteiden kokonaismassa. Stoikiometrinen kemiallinen reaktioyhtälö ilmaisee lähtöaineet ja reaktiotuotteet kokonaislukusuhteissa. Stoikiometrisessa yhdisteessä, kuten H2SO4, atomit ovat sitoutuneena kokonaislukusuhteissa.
Stoikiometria sai alkunsa englantilaisen kemistin John Daltonin huomatessa, että alkuaineet reagoivat keskenään määrällisissä suhteissa.
Aiheesta muualla

TV: Stoikiometria
Sininenpesukarhukoira

| Sininen pesukarhukoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:  Louisiana,  Yhdysvallat
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Rodun syntyaika:  1900-luvun alku
Alkuperäinen käyttö:  pesukarhun metsästys - puuhun ajava koira
Nykyinen käyttö:  metsästyskoira
Elinikä:  11–12 vuotta
Muita nimityksiä:  Bluetick Coonhound, Bluetick-English, Blue Tick
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu SKL: ryhmä 6 Ajavat ja jäljestävät koirat alaryhmä 1.1 Suuret ajavat koirat #912
Ulkonäkö
Paino:  uros 55–80 paunaa, narttu 45–65 paunaa
Säkäkorkeus:  uros 63,5-68,5 cm, narttu 58-63,5 cm
Väritys:  sinitäplikäs tan-merkein, joko mustin laikuin tai ilman
Sininen pesukarhukoira (engl. Bluetick Coonhound) on yhdysvaltalainen koirarotu. Se kuuluu pesukarhukoiriin ja sitä kasvatetaan tyypillisesti eteläisissä osavaltioissa. Vaikkei sillä ole FCI:n tunnustusta, se on Suomen Kennelliiton hyväksymä.
Ulkonäkö

Sininen pesukarhukoira on lihaksikas ja nopea, ei tanakka eikä kömpelö. Se kantaa päänsä korkealla ja häntänsä selän yllä näyttämättä pelon tai hermostumisen merkkejä. Sinitäplikkään karvapeitteen tulee olla kohtalaisen karheaa ja kiiltävää. Sinisen pesukarhukoiran sininen väritys muodostuu mustavalkoisesta läikityksestä joka antaa vaikutelman laivastonsinisestä väristä. Tämä läikitys peittää rungon ja selässä, korvissa ja sivuilla voi olla vaihtelevan muotoisia mustia laikkuja. Sinivoittoisuus on toivottavampaa kuin mustavoittoisuus. Mustan pitäisi olla vallitseva väritys päässä ja korvissa. Sinisellä pesukarhukoiralla tulee olla punaruskeat (tan) merkit silmien yllä ja poskissa sekä tummanpunainen täplitys käpälissä ja alaraajoissa runkolinjan alapuolella, rinnassa ja hännän alla. Rungon sinisen läikityksen on suositeltavaa olla vaaleammin täplittynyt. Rungossa sinisen täplityksen tulee olla valkoista vallitsevampi. Muut värit eivät ole sallittuja, mutta lähes kokomusta vain muutamalla täplällä käpälissä ja rinnassa hyväksytään. Myös suurimmassa osassa hännänpään sinisiä täpliä voi olla harmaata.
Sinisellä pesukarhukoiralla on alaskiinnittyneet korvat jotka ulottuvat vähintään kirsuun. Kuonon pitäisi olla neliömäinen, ei kapea vaan hieman kallon syvyyttä lyhyempi. Kuononlinjan tulee olla erottuva ja kallon pitäisi olla hieman kupolimainen. Huulet peittävät kokonaan alaleuan. Silmien tulee olla suuret ja toisistaan erille asettuneet. Niiden väri vaihtelee vaaleanruskeasta tummanruskeaan ja silmäluomet ovat tiiviit. Niska on kaareutunut ja lihaksikas, keskipituinen eikä siinä ole liiallista kaulanahkaa.
Uros on 63,5–68,5 cm korkea ja painaa 55–80 paunaa. Narttu on huomattavasti pienempi, 58–63,5 cm korkea ja 45–65 paunaa painava. Rungon tulee olla olkavarsista korkeampi kuin lonkista, ja säästä hännäntyveen mitattuna rungon pitäisi olla korkeuttaan hieman pidempi. Rintakehä on syvä ja kylkiluut koholla, pikemminkin vatsaa kohden kaartuvat kuin äärimmäisen ylöspistävät.
Käpälät ovat kissamaiset, pyöreät ja niissä on kaareutuneet varpaat. Ne ovat suuremmat kuin lähes millään muulla rodulla. Takaraajojen kintereissä on kohtalainen taive. Kaikkien raajojen tulee olla edestä ja takaa katsottuna suorat.
Amerikangascognenajokoira on kookkaampi kuin keskikokoinen sininen pesukarhukoira, vaikka ne toisiaan muistuttavatkin. Myös isogascognenajokoira on ulkonäöltään hyvin samantyyppinen.
Luonne ja käyttäytyminen

Sininen pesukarhukoira on hellä lasten kanssa ja uskollinen, rakastava lemmikki, mutta se voi olla haastava koulutettava. Se on vähiten ihmisaggressiivinen rotu, mutta siihen ei tule luottaa kissojen tai muiden pienten eläinten kohdalla. Kuten sen ajokoirasukulaiset, se on hyvin älykäs rotu ja sillä on hämmästyttävä taito ratkaista ongelmia. Tämä voi olla erityisen ongelmallista jos sitä pidetään pienessä pihassa, koska sille tulee antaa paljon tilaa. Koulutettuna rotu on hyvin tietoinen omistajastaan. Se kuolaa silloin tällöin, varsinkin jos sille annetaan ihmisten ruokaa. Se on hyvin äänekäs, kestävä ja ulvova haukkuja. Se on jalostettu työskenteleväksi metsästyskoiraksi ja voi olla haaste laiskalle omistajalle.
Normaaleissa olosuhteissa koira on erinomainen perheen ja lasten kanssa. Koulutettuna se on ymmärtäväinen, ystävällinen koira. Sen kirsu kuitenkin voi saattaa sen hankaluuksiin, joten ruokaa ja roskia ei koskaan pitäisi jättää sen ulottuville. Rotu tervehtii vieraita merkittävällä ulvonnallaan, mikä usein virheellisesti tulkitaan aggressiivisuudeksi, ja se nuuskii esineet läpikotaisin, kunnes on tyytyväinen. Yleensä tämä on vain tapa, jolla rotu oppii tuntemaan esineitä. Koska sinisellä pesukarhukoiralla on vahva hajuaisti, siitä saa erinomaisen metsästys- tai jäljestyskoiran.
Rotu kuuluu amerikkalaisiin ns. "puuhun ajaviin koiriin" (treeing dogs). Kun riista on paennut puuhun, koira ilmoittaa sen sijainnin metsästäjälle haukkumalla puun juurella. Sininen pesukarhukoira ajaa mitä tahansa pientä eläintä puuhun ja käsittelee niitä pesukarhuroduista parhaiten.
Alkuperä

Sininen pesukarhukoira jalostettiin 1900-luvun alun Louisianassa lounaisranskalaisesta isogascognenajokoirasta, englanninkettukoirasta ja englanninpesukarhukoirasta. Alun perin United Kennel Club rekisteröi rodun englanninkettukoiran ja pesukarhukoiran nimien alle, mutta luokitteli sen omaksi rodukseen vuonna 1946. Myös Suomen Kennelliitto, American Kennel Club, Australian National Kennel Council ja Uuden-Seelannin kennelklubi ovat tunnustaneet rodun.. Amerikangascognenajokoira on rodun alamuunnos, joka on kookkaampi, painavampi ja ajokoiramaisemman näköinen.
Käännös suomeksi
Puolanminttu

| Puolanminttu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit Lamiaceae
Suku::  Mintut Mentha
Laji::  pulegium
Kaksiosainen nimi
 Mentha pulegium  L. 
Katso myös
   Puolanminttu Wikispeciesissä   Puolanminttu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Puolanminttu (Mentha pulegium) eli vuoriminttulähde? on aromaattisen tuoksuinen ruohokasvi minttujen suvussa. Sitä viljellään maustekasvina.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Puolanminttu (Mentha pulegium)
Kasviatlas: Puolanminttu (Mentha pulegium) Suomessa.
ITIS: Mentha pulegium (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Mentha pulegium (englanniksi)
Flora of China: Mentha pulegium (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Mentha pulegium (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q161235  Wikispecies: Mentha pulegium  APDB: 117477  APNI: 76996  ARKive: mentha-pulegium  Calflora: 5414  Cal-IPC: mentha-pulegium  CoL: 3ZS7B  Ecocrop: 7707  eFloraSA: Mentha_pulegium  EoL: 579696  EPPO: MENPU  EUNIS: 174284  FloraBase: 6883  FNA: 200019818  FoC: 200019818  FoIO: MENPUL  GBIF: 2927189  GRIN: 24079  iNaturalist: 57116  IPA: 6011  IPNI: 451022-1  IRMNG: 10663981  ISC: 115572  ITIS: 32270  IUCN: 164256  NatureServe: 2.152545  NBN: NBNSYS0000004194  NCBI: 294739  NSWFlora: Mentha~pulegium  NZOR: a8982fac-40a8-4028-bce9-1e627392a3ce  NZPCN: 3173  Observation.org: 2624  Open Tree of Life: 830100  Plant List: kew-125243  PLANTS: MEPU  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:451022-1  RHS: 59137  Tropicos: 17601507  VASCAN: 6404  VicFlora: d68a6c49-9295-426e-a4a7-a98fb560a2b1  WoI: 388  WFO: wfo-0000241235  Laji.fi: MX.41222
Brampton Steelheads

| Brampton Steelheads |
| --- | --- |

Perustettu:  1906
Entiset nimet:  Toronto St. Michael's Majors (1906–1962) Toronto St. Michael's Majors (1996–2007) Mississauga St. Michael's Majors (2007–2012) Mississauga Steelheads (2012–2024) 
Kaupunki:   Brampton, Ontario
Kotiareena:  Paramount Food Centre
– kapasiteetti:  5 800
Sarjataso:  OHL
Konferenssi:  Itäinen
Divisioona:  Keskinen
Värit:                
Toimitusjohtaja:   James Richmond
Puheenjohtaja:   Elliott Kerr
Päävalmentaja:   James Richmond
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brampton Steelheads on kanadalainen jääkiekkoseura, joka pelaa Ontarion junioriliigan Itäisen konferenssin keskidivisioonassa. 
Seuran kotikaupunki on Brampton, Ontario.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
| 31 |  | Brayden Gillespie | L | 2005 | Oakville, Ontario, Kanada |
| 32 |  | Anthony Paolini | L | 2006 | Cookstown, Ontario, Kanada |
| 38 |  | Jacob Gibbons | L | 2006 | Whitby, Ontario, Kanada |
| 72 |  | Jack Ivankovic | L | 2007 | Mississauga, Ontario, Kanada |
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
| 2 |  | Alexander Stephen | L | 2005 | Brampton, Ontario, Kanada |
| 4 |  | Stevie Leskovar (A) | L | 2004 | Cambridge, Ontario, Kanada |
| 5 |  | Jakub Fibigr | L | 2006 | Uničov, Tšekki |
| 6 |  | Parker Von Richter | R | 2006 | Mississauga, Ontario, Kanada |
| 7 |  | Finn Harding (A) | R | 2005 | Toronto, Ontario, Kanada |
| 8 |  | Reed Gee | L | 2006 | Kingston, Ontario, Kanada |
| 22 |  | Spencer Sova (A) | L | 2004 | Windsor, Ontario, Kanada |
| 24 |  | Jared Harding | L | 2007 | Toronto, Ontario, Kanada |
| 26 |  | Graeme MacAuley | L | 2005 | Milton, Ontario, Kanada |
| 44 |  | Owen Cartwright | R | 2008 | Holland Landing, Ontario, Kanada |
| 84 |  | Konnor Smith | L | 2004 | Windsor, Ontario, Kanada |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Syntymävuosi | Syntymäpaikka |
| 9 |  | Julian Demiglio | L | KH | 2006 | Concord, Ontario, Kanada |
| 11 |  | Aiden Lane | R | OLH | 2007 | Mississauga, Ontario, Kanada |
| 12 |  | Thomas Kuipers | R | OLH | 2006 | Carrying Place, Ontario, Kanada |
| 13 |  | Kieran Witkowski | L | VLH | 2007 | Toronto, Ontario, Kanada |
| 14 |  | Jack Van Volsen | L | KH | 2006 | Brooklin, Ontario, Kanada |
| 16 |  | Carson Rehkopf (A) | L | KH | 2005 | Vaughan, Ontario, Kanada |
| 17 |  | Angus MacDonell (A) | L | KH | 2005 | Toronto, Ontario, Kanada |
| 18 |  | William Eggleton | L | VLH | 2006 | Toronto, Ontario, Kanada |
| 19 |  | Mason Zebeski (A) | L | VLH | 2005 | Oakville, Ontario, Kanada |
| 20 |  | Gabe Chiarot | R | OLH | 2006 | Hamilton, Ontario, Kanada |
| 25 |  | Vilmer Alriksson | L | VLH / KH | 2005 | Enebyberg, Ruotsi |
| 27 |  | Lucas Karmiris | R | KH | 2006 | Brantford, Ontario, Kanada |
| 33 |  | Luke Misa | L | KH | 2005 | Oakville, Ontario, Kanada |
| 71 |  | Chase Lefebvre | L | KH | 2004 | Kapuskasing, Ontario, Kanada |
| 73 |  | MacGregor Richmond | R | OLH | 2006 | Richmond Hill, Ontario, Kanada |
| 77 |  | Troy Patton | L | KH | 2008 | Mulmur, Ontario, Kanada |
| 91 |  | Adam Židlický | L | KH | 2005 | Praha, Tšekki |
| 94 |  | Porter Martone (C) | R | OLH | 2006 | Peterborough, Ontario, Kanada |
Lähde: EliteProspects
Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja & Toimitusjohtaja: James Richmond
Apuvalmentaja: Matthew Chiarantano
Apuvalmentaja: Stephon Thorne
Maalivahtivalmentaja: Chris Beckford-Tseu
Videovalmentaja: David Ciss
Fysiikkavalmentaja: Binne Brouwer
Kehitysvalmentaja: Jake Wood
Huoltopäällikkö: Brad Tillger
Puheenjohtaja: Elliott Kerr
Apulaistoimitusjohtaja: Michael Doyle
Henkilöstöjohtaja: Lino Dixon
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Mississauga Steelheadsin verkkosivut (englanniksi)
Mississauga Steelheadsin EliteProspects-sivut
| Itäinen konferenssi | Itäinen konferenssi | Läntinen konferenssi | Läntinen konferenssi |
| --- | --- | --- | --- |
| Itäinen | Keskinen | Keskilänsi | Läntinen |
| Belleville Bulls | Barrie Colts | Erie Otters | Flint Firebirds |
| Kingston Frontenacs | North Bay Battalion | Guelph Storm | Saginaw Spirit |
| Oshawa Generals | Mississauga Steelheads | Kitchener Rangers | Sarnia Sting |
| Ottawa 67's | Niagara IceDogs | London Knights | Sault Ste. Marie Greyhounds |
| Peterborough Petes | Sudbury Wolves | Owen Sound Attack | Windsor Spitfires |
Birgitta Stenberg

| Birgitta Stenberg |
| --- | --- |
 Birgitta Stenberg Göteborgin kirjamessuilla 2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1932 Tukholma
Kuollut: 23. elokuuta 2014 (82 vuotta) Gullspång
Kansalaisuus:  Ruotsi
Puoliso:  Håkan Lagergren 1974–1991   Kerstin Bjärkstedt 2013–2014
Kirjailija
Esikoisteos:  Mikael och Poeten (1956)
Pääteokset:  Kenties (1961)   Appelsinmannen (1983)   Perttu-lastenkirjat (1989–2009)
Palkinnot
 Aniara-palkinto 1999   Piratenpriset 1999   Selma Lagerlöfin kirjallisuuspalkinto 2005 
Aiheesta muualla
[www.birgittastenberg.se Kotisivut]
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Birgitta Alma Sofia Stenberg (26. huhtikuuta 1932 Tukholma – 23. elokuuta 2014 Gullspång) oli ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja käsikirjoittaja. Hänen tuotantonsa käsittää romaanien lisäksi runoja ja esseitä sekä lastenkirjoja, joista tunnetuin on 15-osainen Perttu-sarja. Stenberg sai Selma Lagerlöfin kirjallisuuspalkinnon vuonna 2005.
Vuonna 2009 Stenbergin omaelämäkerrallinen romaani Kärlek i Europa (1981) pääsi mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon koottiin tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.