stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuomas Lius
Tuotanto > Novellit

Suden tunti, Tykki -antologia (Crime Time 2011)
Yön reunalla, Taksi -antologia (Crime Time 2012)
Nurkkajussi, Keikka -antologia (Crime Time 2013)
Varma nakki, Helsinki Noir -antologia Douglas Robinsonin englannintamana otsikolla Dead Cinch (Akashic Books/Like 2014/2015)
Siskot kuin raakalaiset (julkaistu Kotiseutu uutiset -sanomalehdessä 2015)
Talo Pispalanharjulla, Rikospaikka Tampere -antologia (Crime Time 2016)
Ihmeellisiä asioita (julkaistu Karjalainen-sanomalehdessä 2022)
Tuotanto > Jatkosarjat

Simon Lindgrenin seikkailuja (Karjalan Maa -sanomalehti 1985–1986)
Nina Lindgrenin tulikoe (Me Naiset -aikakauslehti 2020)
Rakastan sinua sen jälkeen (Me Naiset -aikakauslehti 2021)
Tuotanto > Sarjakuvat

Jadesoturi Sangfu (Like 2006)
Aiheesta muualla

Tuomas Lius Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lius LIKE Kustannuksen sivuilla
Stuart Townsend

| Stuart Townsend |
| --- | --- |
 Stuart Townsend Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. joulukuuta 1972 (ikä 51) Dublin, Irlanti
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Charlize Theron (2001–2010)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1993–
Merkittävät roolit:  Kadotettujen kuningatar Herrasmiesliiga Head in the Clouds Chaos Theory
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Stuart Townsend (s. 15. joulukuuta 1972 Dublin) on irlantilainen näyttelijä.
Townsendin menestynein ja tunnetuin elokuva on Anne Ricen romaaniin perustuva Kadotettujen kuningatar (2002), jossa hän esittää vampyyri Lestatia. Muita hänen tunnettuja elokuviaan ovat esimerkiksi Ansassa (2002) ja Herrasmiesliiga (2003).
Townsend oli ohjaaja Peter Jacksonin alkuperäinen valinta Aragornin näyttelijäksi Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogiassa, vaikka hän oli roolihahmoonsa verrattuna huomattavan nuori ja studio suhtautui valintaan alusta alkaen epäillen. Lopulta kuvausten jo alettua lokakuussa 1999 Jackson päätyi itsekin pitämään roolitusta virheenä, ja Townsend erotettiin kolmantena kuvauspäivänä. Hänen korvaajakseen valittiin Viggo Mortensen.
Townsend seurusteli pitkään näyttelijä Charlize Theronin kanssa, johon hän tutustui Ansassa-elokuvan kuvauksissa. He erosivat vuonna 2010.
Filmografia

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli |
| 1995 | Trojan Eddie | Trojan Eddie | Dermot |
| 1997 | Shooting Fish – huijareita kuten me | Shooting Fish | Jez |
| 1997 | Ihon alla | Under the Skin | Tom |
| 1998 | Resurrection Man | Resurrection Man | Victor Kelly |
| 1999 | Simon Magus | Simon Magus | Dovid Bendel |
| 1999 | Wonderland | Wonderland | Tim |
| 1999 | The Venice Project | The Venice Project | Lark |
| 1999 | Seuralainen | Mauvaise passe | Tom |
| 2000 | Ihana Adam | About Adam | Adam |
| 2002 | Kadotettujen kuningatar | Queen of the Damned | Lestat de Lioncourt |
| 2002 | Ansassa | Trapped | Will |
| 2003 | Shade | Shade | Vernon |
| 2003 | Herrasmiesliiga | The League of Extraordinary Gentlemen | Dorian Gray |
| 2004 | Rakkauden ja vihan tuulet | Head in the Clouds | Guy Malyon |
| 2005 | The Best Man | The Best Man | Olly Pickering |
| 2008 | Chaos Theory | Chaos Theory | Buddy Endrow |
| 2009 | Maggie Hill | Maggie Hill | Terrence James |
| 2013 | A Stranger in Paradise | A Stranger in Paradise | Paul |
Filmografia > Televisio

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Nimi | Rooli | Jaksot |
| 2005 | Will & Grace | Edward | ”The Fabulous Baker Boy” |
| 2005–2006 | Night Stalker | Carl Kolchak | 10 jaksoa |
| 2005–2011 | Robot Chicken | useita rooleja | 5 jaksoa |
| 2011–2012 | XIII: The Series | XIII / Tesla | 26 jaksoa |
| 2013 | Betrayal | Jack McCutchen | ”Pilot” |
Aiheesta muualla

Stuart Townsend Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Stuart Townsend Elonetissä.
Stuartin fanisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  IdRef
Florenin kappeli

| Florenin kappeli Floren kapell |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2013.
Sijainti:  Stjørdal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1902
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  165
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Florenin kappeli (norj. Floren kapell) on Stjørdalin kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1902.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Florenin kappeli Wikimedia Commonsissa
MacMahon (ranskalainen aatelissuku)

MacMahon on irlantilaista alkuperää oleva ranskalainen aatelissuku. Suku muutti Irlannista pian Stuartin kuningashuoneen kaatumisen jälkeen 1600-luvun lopulla. Ranskassa suvusta tuli avioliiton kautta suurien tiluksien omistaja, joista osa on edelleen sen hallussa. Sukuun kuuluu muun muassa valtiomies Marie Edmé Patrice Maurice de MacMahon (1808–1893), Magentan herttua, joka oli Ranskan valtionpäämies (vuodesta 1875 presidentin arvonimellä) vuosina 1873–1879.
Ruuvit löysällä

Ruuvit löysällä tarkoittaa seuraavia:
Ruuvit löysällä, television komediasarja
Ruuvit löysällä, elokuva
Ruuvit löysällä, Aku Ankan taskukirja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ruuvit löysällä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Malmin kirkko

| Malmin kirkko |
| --- | --- |
 Malmin kirkko elokuussa 2009
Sijainti:  Malmi, Helsinki
Koordinaatit:  60°15.19′N, 25°00.14′E
Seurakunta:  Malmin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1981
Suunnittelija:  Kristian Gullichsen
Materiaali:  punatiili
Istumapaikkoja:  300
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Malmin kirkko on Kristian Gullichsenin suunnittelema kirkkorakennus Helsingin Malmilla. Se kuuluu Malmin seurakuntaan ja on sen pääkirkko. Kirkon vihki käyttöön piispa Aimo T. Nikolainen 13. syyskuuta 1981.
Rakennuksen kirkkosaliin mahtuu 300 henkeä, mutta tämä nousee 800 henkeen mikäli kirkkosali, seurakuntasali ja musiikkisali yhdistetään tilaan.  Kirkkosalin lattia, saarnatuoli ja alttarikoroke ovat Nunnalahden vuolukiveä, katto mäntypaneelia ja penkit oregonmäntyä. Alttari ja kastemaljan alusta on Lapin marmoria.
Kosteusvaurioista kärsinyt kirkko korjataan perusteellisesti vuosina 2023–2025. Rakennuksen talotekniikka uusitaan, ulkoseinien tiiliverhous vaihdetaan, sisätiloista tehdään muunneltavia, kirkkosalin äänentoistoa ja valaistusta parannetaan sekä osa kiinteistä penkeistä korvataan irrallisilla tuoleilla.
Samalla paikalla sijaitsi aiemmin Malmin vanha kirkko, joka purettiin nykyisen tieltä vuonna 1980.
Kuvia

Näkymä kohti alttaria
Kirkon eteissali
Saarnastuoli
Raamattu Malmin kirkossa
Malmin kirkon remonttia syyskuussa 2023
Remontissa uusittua ulkoseinää kesäkuussa 2024
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malmin kirkko Wikimedia Commonsissa
Malmin seurakunnan sivut
| n k Helsingin kirkot ja kappelit |
| --- | --- |
Kirkot:  Mikael Agricola  Alppila  Andreaskirkko  Diakonissalaitoksen kirkko  Hakavuori (ei enää käytössä)  Herttoniemi  Huopalahti  Itäkeskus  St. Jacobs kyrka  Jakomäki (purettu 2023)  Johanneksenkirkko  Kallio  Kannelmäki  Karunan kirkko  Konala (ei enää seurakuntakäytössä)  Kontula  Koskelan kirkko  Kristuskyrkan  Kulosaari  Käpylä  Laajasalo  Lauttasaari  Luther-kirkko  Lähetyskirkko  Malmi  Maunula  Meilahti  Merimieskirkko  Munkkiniemi  Munkkivuori  Myllypuro  Olaus Petrin kirkko  Oulunkylä  Oulunkylän puukirkko  Paavali  Pakila  Pasila (purettu 1978)  Pihlajamäki  Pitäjänmäki  Puistola  Pyhän Henrikin katedraali  Pyhän Kolminaisuuden kirkko  Pyhän Marian kirkko  Pyhän Nikolauksen kirkko  Roihuvuori  Saalem-temppeli  Saksalainen kirkko  Suomenlinna  Tammisalo  Tapanila  Temppeliaukio  Tuomaankirkko  Tuomiokirkko  Töölö  Uspenskin katedraali  Vanha kirkko  Vartiokylä  Viikki  Vuosaari  Östersundom 
Kappelit:  Herttoniemenranta  Jätkäsaari  Kamppi  Katukappeli (Vuosaari)  Leposaari (Kulosaari)  Länsi-Pasila (ei enää seurakunnan käytössä)  Malminkartano  Merirasti-kappeli  Puotila  Pyhän Laurin kappeli  Pyhän Sydämen kappeli  Ruoholahti  Vankilahotellin kappeli 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Malmin kirkko (Q11880708)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kirkko
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Helsinki
sijainti: Ylä-Malmi
katuosoite: Kunnantie 1
koordinaatit: 60°15′12″N 25°00′08″E﻿ / ﻿60.2532°N 25.0023°E﻿ / 60.2532; 25.0023
Kanelipyrstöorneero

| Kanelipyrstöorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Cichlocolaptes
Laji::  leucophrus
Kaksiosainen nimi
 Cichlocolaptes leucophrus  (Jardine & Selby, 1830) 

Katso myös
   Kanelipyrstöorneero Wikispeciesissä   Kanelipyrstöorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kanelipyrstöorneero (Cichlocolaptes leucophrus) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kanelipyrstöorneeroa tavataan Brasiliassa. Lajia on kuvattu harvinaiseksi, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja laji on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Annette Bening

| Annette Bening |
| --- | --- |
 Annette Bening Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Annette Francine Bening
Syntynyt: 29. toukokuuta 1958 (ikä 66) Topeka, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  J. Steven White (1984–1991) Warren Beatty (1992–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1986–
Palkinnot
 Bafta (2000)   Golden Globe (2005, 2011)   Satellite (2005) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Annette Carol Bening (s. 29. toukokuuta 1958 Topeka, Kansas) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on voitanut kahdesti Golden Globen ja ollut viidesti ehdolla Oscariin, 11 kertaa Golden Globen, kahdesti Tonyyn ja kerran Emmyyn. Hän on tullut tunnetuksi rooleistaan Merteuilinä elokuvassa Valmont (1989), Virginia Hillinä elokuvassa 
Bugsy (1991) ja Carolyn Burnhamina elokuvassa American Beauty (1999). Hän on näytellyt myös elokuvissa Huijarit (1990), Tapaus Henry (1991), Amerikan presidentti (1995), Poikkeustila (1998), Armoton maa (2003), Mrs. Harris (2005), Being Julia (2005), Juoksee saksien kanssa (2006), The Kids Are All Right (2010), Filmitähdet eivät kuole Liverpoolissa (2017) ja Nyad (2023).
Nuoruus ja opiskelu

Annette Bening syntyi 1958 Topekassa. Hän on nuorin vakuutusmyyjä A. Grant Beningin ja kirkkolaulaja Shirley Beningin neljästä lapsesta. Perhe muutti isän työn takia Kansasista San Diegoon, missä Annette kasvoi ja kävi koulunsa.
Bening valmistui 1975 high schoolista, ja hän oli näytellyt ensimmäisen kerran jo koulunäytelmissä. Hän työskenteli tämän jälkeen vuoden kokkina ja jatkoi opintojaan San Diego Mesa Collegessa. Bening kävi collegessa teatterikursseilla ja esiintyi kahdessa San Diegon repertuaariteatterin näytelmässä. Hän suoritti teatteritaiteen alemman korkeakoulututkinnon 1980 San Franciscon osavaltionyliopistosta.
Ura > Teatterista elokuvin

Bening liittyi valmistumisensa jälkeen San Franciscossa American Conservatory Theaterin riveihin ja näytteli muun muassa Lady Macbethin roolin. Hän mutti 1987 New Yorkiin ja sai osan Broadway-näytelmästä Coastal Disturbances. Ensimmäinen rooli toi heti Tony-ehdokkuuden ja debyyttiroolin Clarence Derwent -palkinnon.
Beningin ensimmäinen elokuva oli Great Outdoors (1988). Huomiota hän herätti markiisi de Merteuilin roolista Miloš Formanin elokuvasta Valmont. Stephen Frears huomasi Beningin taidot ja valitsi hänet nuoren huijarin osaan film noiriin Huijarit (1990). Julkisuudessa keskusteltiin runsaasti Beningin alastomuudesta elokuvassa, mutta hän sai kuitenkin myös tunnustusta osaamisestaan. National Society of Film Critics palkitsi hänet parhaasta naissivuosasta, ja hän sai myös naissivuosan Oscar-ehdokkuuden.
Beningin suoritus Huijareissa vakuutti myös Warren Beattyn, joka valitsi hänet elokuvaansa Bugsy (1991). Elokuva oli kokonaisuutena pettymys, mutta Bening sai Golden Globe -ehdokkuuden. Lisäksi Beatty ja Bening rakastuivat kuvauksissa. He näyttelivät yhdessä rakastavaisia elokuvassa Kutsuvat sitä rakkaudeksi (1994). Se menestyi heikosti, mutta parempaa suosiota sai romanttinen elokuva Amerikan presidentti, jossa Bening näytteli Michael Douglasin näyttelemän Yhdysvaltain presidentin rakkauden kohdetta.
Bening näytteli kuningatar Elisabet I:stä William Shakespearen näytelmään perustuvassa elokuvassa Richard III (1995). Sitten hän esiintyi hullussa komediassa Mars hyökkää! (1996). Bening oli pääosassa elokuvissa Poikkeustila (1998) ja heikosti menestyneessä elokuvassa Painajaisissa (1999). Bening oli ehdolla parhaan naispääosan Oscariin elokuvasta American Beauty (1999), jossa hän näyttelee Kevin Spaceyn statuksesta kiinnostunutta ja kontrolloivaa vaimoa.
Ura > 2000-luvun hiljaisesta alusta uusiin palkintoehdokkuuksiin

Mike Nicholsin ohjaama Seksitutkija ulkoavaruudesta (2000) sai kielteisen vastaanoton, ja sen jälkeen Annette Bening vietti enemmän aikaa neljän lapsensa kanssa. Hän palasi merkittävään päärooliin lännenelokuvassa Armoton maa (2003) ja teki sen jälkeen M. Somerset Maughamin teokseen perustuvan Being Julian (2004). Hän näytteli siinä menestyvää diivaa, ja hän voitti siitä Golden Globen ja sai Oscar-ehdokkuuden parhaasta naispääosasta.
Bening näytteli televisioelokuvassa Mrs. Harris murhasta tuomittua naista ja oli siitä Emmy-ehdokkaana. Hänen seuraavia elokuviaan olivat Juoksee saksien kanssa (2006), Naiset (2008), Äidit & lapset (2009) ja The Kids Are All Right (2010). Viimeksi mainitusta hän voitti Golden Globen sai neljännen Oscar-ehdokkuutensa.
Beningin seuraavia elokuvia olivat Ruby Sparks (2012), The Face of Love (2013), The Search (2014) ja Danny Collins (2015). Hän oli ehdokkaana Golden Globeen elokuvasta Vuosisadan naiset (2016), jossa hän näytteli yksinhuoltajaa. Samana vuonna hänellä oli rooli miehensä Warren Beattyn ohjaamassa elokuvassa Rules Don’t Apply. Bening näytteli ikääntyvää Gloria Grahamea elokuvassa Filmitähdet eivät kuole Liverpoolissa (2017) sekä oli mukana Anton Tšehov -filmatisoinnissa The Seagull (2018).
Bening on elokuvien ohella tehnyt silloin tällöin myös teatterirooleja. Los Angelesin Geffen Playhousessa hän näytteli komediassa The Female of the Species (2010) ja New Yorkin Shakespeare in the Park -festivaalissa näytelmässä Kuningas Lear (2014). Bening palasi Broadwaylle 2019 näytelmässä All My Sons (2019), josta hän sai toisen Tony-ehdokkuutensa.
Beningin vuoden 2019 elokuvia olivat The Report ja supersankarielokuva Captain Marvel. The Reportissa hän näytteli senaattori Dianne Feinsteinia Yhdysvaltojen kidutusohjelmatutkimusten aikana syyskuun 2011 terroritekojen jälkimainingeissa.
Beningin uran viides Oscar-ehdokkuus tuli elämäkertaelokuvasta Nyad (2013), jossa hän näytteli 60-vuotiasta uimaria, joka suunnittelee uintia Kuubasta Floridaan.
Annette Bening sai tähden Hollywood Walk of Famelle vuonna 2006.
Yksityiselämä

Bening on ollut naimisissa näyttelijä Warren Beattyn kanssa vuodesta 1992. Heillä on neljä lasta (s. 1992, 1994, 1997 ja 2000).
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Palkinnot |
| --- | --- | --- | --- |
| 1988 | The Great Outdoors | Kate Craig |  |
| 1989 | Valmont | Merteuil |  |
| 1990 | Terveisiä unelmien reunalta | Evelyn Ames |  |
| 1990 | Huijarit | Myra Langtry | Ehdokkuus - Parhaan naissivuosan Oscar |
| 1991 | Väärä totuus | Ruth Merrill |  |
| 1991 | Tapaus Henry | Sarah Turner |  |
| 1991 | Bugsy | Virginia Hill | Ehdokkuus - Parhaan naispääosan Golden Globe |
| 1994 | Kutsuvat sitä rakkaudeksi | Terry McKay |  |
| 1995 | Richard III | Kuningatar Elizabeth |  |
| 1995 | Amerikan Presidentti | Sydney Ellen Wade | Ehdokkuus - Parhaan naispääosan Golden Globe |
| 1996 | Mars hyökkää! | Barbara Land |  |
| 1998 | Poikkeustila | Elise Kraft/Sharon Bridger |  |
| 1999 | In Dreams | Claire Cooper |  |
| 1999 | American Beauty | Carolyn Burnham | Parhaan naispääosan Bafta   Parhaan naispääosan SAG   Ehdokkuus - Parhaan naispääosan Oscar   Ehdokkuus - Parhaan naispääosan Golden Globe |
| 2000 | Seksitutkija ulkoavaruudesta | Susan Anderson |  |
| 2003 | Armoton maa | Sue Barlow |  |
| 2004 | Being Julia | Julia Lambert | Parhaan naispääosan Golden Globe   Parhaan naispääosan Satellite   Ehdokkuus - Parhaan naispääosan Oscar |
| 2005 | Mrs. Harris | Jean Harris | Ehdokkuus - Parhaan naispääosan Golden Globe |
| 2006 | Juoksee saksien kanssa | Deirdre Burroughs | Ehdokkuus - Parhaan naispääosan Golden Globe |
| 2008 | The Women | Sylvie Fowler |  |
| 2009 | Mother and Child | Karen |  |
| 2010 | The Kids Are All Right | Nic | Parhaan naispääosan Golden Globe   Ehdokkuus - Parhaan naispääosan Oscar   Ehdokkuus - Parhaan naispääosan Satellite |
| 2012 | Ruby Sparks | Gertrude |  |
| 2012 | Ginger & Rosa | May Bella |  |
| 2013 | Look of Love | Nikki |  |
| 2013 | Girl Most Likely | Zelda |  |
| 2017 | Filmitähdet eivät kuole Liverpoolissa | Gloria Grahame | Ehdokkuus – Bafta-palkinto |
| 2019 | Captain Marvel | Korkein Äly, Mar-Vell / Wendy Lawson |  |
| 2022 | Kuolema Niilillä | Euphemia Bouc |  |
| 2023 | Nyad | Diana Nyad | Ehdokkuus - Parhaan naispääosan Oscar-palkinto   Ehdokkuus - Golden Globe parhaasta naispääosasta draamaelokuvassa   Ehdokkuus - Parhaan naispääosan SAG-palkinto |
Palkinnot

Board of the Covernors Award (2008)
Hollywood Walk of Fame (2006)
Golden Globe (2005, 2011)
Golden Satellite Award (2005)
Golden Kinnaree Award (2005)
Bronze Wrangler (2004)
Donostia Lifetime Award (2004)
SEFCA Award (2004)
NBR Award (2004)
Hollywood Film Award (2004)
BAFTA Film Award (2000)
Screen Actors Guild Award (2000)
American Comedy Award (2000)
ShoWest Award (2000)
Career Achievement Award (2000)
OFCS Award (2000)
Peter J. Owens Award (2000)
SDFCS Award (2000)
ALFS Award (1992,2000)
Film Exellence Award (1999)
NSFC Award (1991)
Palkinnot > Ehdokkuudet

Golden Globe (1992, 1996, 2000, 2007, 2007, 2017, 2020, 2024)
Prism Award (2007)
Screen Actors Guild Award (2005, 2007, 2011, 2011, 2024)
Primetime Emmy -palkinto (2006)
Oscar-palkinto (1991, 1999, 2004, 2010, 2024)
Critics Choice -palkinto (2005, 2011, 2016)
Blockbuster Entertainment Award (1999, 2000)
CFCA Award (1990, 1992, 2000, 2010)
Chlotrudis Award (2000)
OFCS Award (2000, 2011)
American Comedy Award (1996)
MTV Movie Award (1992)
Bafta-palkinto (1992, 2011, 2018)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Annette Bening Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef 
Bening vuonna 1999
Minne tuuli kuljettaa (kappale)

| ”Minne tuuli kuljettaa” Katri Helena |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Katri Helena
 Äänitetty : 12. huhtikuuta 1965
 Julkaistu: 1965
 Formaatti: 7” vinyyli
 Tyylilaji: letkajenkka
 Levy-yhtiö: Parlophone
Minne tuuli kuljettaa on Toivo Kärjen säveltämä ja Juha Vainion sanoittama kappale, jolla Katri Helena osallistui Eurovision laulukilpailun Suomen karsintaan 1965 . Suosittuun letkajenkka-rytmiin sovitettu laulu oli kansan suosikki, mutta raati päättää lähettää kilpailufinaaliin Viktor Klimenkon esittämän laulun ”Aurinko laskee länteen”, jonka Kärki kirjoitti Reino Helismaan kanssa . Kärki oli vakuuttunut siitä, että ”Minne tuuli kuljettaa” olisi menestynyt kilpailussa Klimenkolle säveltämäänsä laulua paremmin. Myös suuren yleisön samanlainen käsitys vain vahvistui loppukilpailun jälkeen, kun voittajaksi selviytyi monien mielestä hyvin ”letkajenkkamainen”  ”Poupée de cire, poupée de son”.
Reino Helismaan piti alun perin kirjoittaa sanat ”Aurinko laskee länteen” -kappaleen lisäksi myös tähän Kärjen sävellykseen, mutta hän ehti kuolla eikä ehtinyt kirjoittaa lauluun juuri muuta kuin otsikon ”Minne tuuli kuljettaa”. Vainio otti paikan Kärjen sanoittajana ja viimeisteli sanoitukset.
Ragni Malmstén levytti kappaleen 1. helmikuuta 1965, Katri Helena 12. huhtikuuta 1965. Tämä julkaistiin singlenä, ja b-puolella oli niinikään Katri Helenan laulama Kärjen-Sauvo Puhtilan ”Helsinki-letkis”.
Laulun julkaisuaikoina lehdistö piti laulua muiden silloin suosittujen letkajenkkojen tapaan hyvin suomalaisena. Laulun sanojen katsottiin kuvaavan suomalaista sisua ja luonnon karuutta. Mikko S. Lehtonen katsoo laulun tarinan liittyvän topeliaaniseen suomalaisuuskäsitykseen, jossa pohjoisella luonnolla on ollut keskeinen merkitys. Hänen mukaansa sekä laulussa että topeliaanisessa puhetavassa luonto on feminiininen ankara ”äiti” (”tuuli tuutii lastaan”) ja suomalainen subjekti yleensä miespuolinen selviytyjä, mutta tässä laulussa naispuolinen. Laulun sanoitus onkin ensimmäisiä ilmentymiä Suomessa suositun kulkuriromantiikan laajentumisesta myös naissukupuolelle sopivaksi.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Katri Helena: Minne tuuli kuljettaa
Isoruoko-orneero

| Isoruoko-orneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Limnornis
Laji::  curvirostris
Kaksiosainen nimi
 Limnornis curvirostris  Gould, 1839 

Katso myös
   Isoruoko-orneero Wikispeciesissä   Isoruoko-orneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isoruoko-orneero (Limnornis curvirostris) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Isoruoko-orneeroa tavataan Argentiinassa, Brasiliassa ja Uruguayssa. Lajia on kuvattu melko yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Tuominopsasiipi

| Tuominopsasiipi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
  
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Sinisiipiset Lycaenidae
Alaheimo::  Nopsasiivet Theclinae
Suku::  Satyrium
Laji::  pruni
Kaksiosainen nimi
 Satyrium pruni  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Fixsenia pruni  Strymonidia pruni  Nordmannia pruni 
Katso myös
   Tuominopsasiipi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuominopsasiipi (Satyrium pruni) on sinisiipisten heimoon ja nopsasiipien alaheimoon kuuluva pieni päiväperhonen. Laji esiintyy palearktisella alueella.
Koko ja ulkonäkö

Tuominopsasiiven siipiväli on yleensä 30–35 mm. Suomessa on mitattu siipien kärkiväliksi 25–36 mm ja naaraat ovat keskimäärin koiraita kookkaampia. Siipien yläpuolen pääväri on koiraalla ruskeanmusta. Etusiiven yläpuolella on koiraalla pieni koirastäplä ja naaraalla postdiskaalialassa epämääräinen kellertävä täplä. Takasiiven yläpuolella on koiraalla submarginaalialassa oranssinvärisiä täpliä, jotka ovat naaraalla yhtyneet lähes yhtenäiseksi juovaksi. Siipien yläpinnan pääsee luonnossa näkemään yleensä vain lentävällä yksilöllä. Takasiiven ulkoreunassa lähellä siiven takanurkkaa on kaksi kannusta, joista taaempi on pitempi. Siipien alapinnat ovat harmaanruskeat. Etusiiven alapinnalla on ohut valkoinen poikkijuova ja sen ulkopuolella muutama pieni musta täplä. Takasiiven alapuolella on molemmilla sukupuolilla submarginaalialassa oranssinvärinen juova ja sen sisäpuolella rivi mustia valkoreunaisia täpliä. Siipien alapuolella on siipisuonten kohdilla katkeileva valkoinen poikkiviiru, joka ei muodosta selvää W-kirjaimen muotoista kuviota.
Samannäköinen laji on jalavanopsasiipi (Satyrium w-album), jolla on takasiiven alapinnalla selkeä valkoinen W-kuvio.