stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Markkinatutkimus

Markkinatutkimuksen avulla hankitaan tietoja markkinatilanteista ja niiden muutoksista.
Usein virheellisesti luullaan, että markkinatutkimus ja markkinointitutkimus ovat sama asia. Markkinatutkimuksen ja markkinointitutkimuksen erona on kootun ja analysoidun tiedon käyttötarkoitus: Markkinatutkimuksen avulla pyritään ymmärtämään paremmin markkinaa ja siellä vaikuttavia tekijöitä kun taas markkinointitutkimuksella tyypillisesti pyritään vertailemaan tehtyjen toimenpiteiden vaikutuksia.
Nykyaikaisessa markkinatutkimuksessa nidotaan yhteen kerätty tutkimustieto, järjestelmät sekä toimenpide-ehdotukset.
Markkinatutkimuksen käyttötarkoitukset:
Päätöksenteon laadun ja luotettavuuden parantaminen
Päätöksenteon prosessin tehostaminen
Riskinoton rajaaminen ja minimointi
Ajankohtaisen ja luotettavan tiedon selvittäminen
Uusien markkinamahdollisuuksien hahmottaminen
Markkinatutkimuksen tyypillinen toteutusprosessi:
Ongelman tai tavoitteen määrittäminen
Tutkimuskonseptin luominen
Tiedonkeruu
Analysointi
Käytäntöön soveltaminen
Markkinatutkimuksen tiedonkeruu toteutetaan tyypillisesti kysymällä kohderyhmän ihmisiltä kysymyksiä. Saadut vastaukset analysoidaan, minkä perusteella voidaan tehdä johtopäätöksiä. Markkinatutkimusta toteuttaessa on huomioitava kerättävän tiedon sisältö sekä kerätyn tiedon käyttötarkoitus, jonka perusteella laaditaan tutkimuskonsepti ja tiedonkeruun kysymysasettelu. Erityistä huomiota on kiinnitettävä myös tiedonkeruun kohderyhmään, jonka perusteella tyypillisesti valitaan tiedonkeruun kanavat.
Tiedonkeruun kanavia voivat olla esimerkiksi:
Kirjepostitus, jossa tutkimuslomake
Sähköpostikysely
Web-lomake
SMS-kysely
Kasvotusten tapahtuva haastattelu
Puhelinhaastattelu
Tablet-tutkimus
Markkinatutkimuksen luotettavuuden kannalta olennaista on varmistua kysymysasettelun validiteetista sekä otannan ja otoksen reliabiliteetista. Perusajatus on, mitä enemmän vastaajia, sen luotettavammin voidaan tehdä johtopäätöksiä. Validiteetin varmistamiseksi syytä on kääntyä tutkijan tai muun tutkimusammattilaisen puoleen. Markkinatutkimuksia Suomessa toteuttavat esimerkiksi yliopistot, ammattikorkeakoulut sekä markkinatutkimusalan yritykset.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
SMTL (Suomen Markkinatutkimusliitto) (Arkistoitu – Internet Archive)
ESOMAR (European Society for Opinion and Marketing Research) (englanniksi)
Marco Mangia

| Marco Mangia> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. syyskuuta 1986 (ikä 38)
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  maalivahti
Seura:   Jona Uznach Flames
Pelinumero:  98
Pituus:  168 cm
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
|  |  Jona Uznach Flames |  |  |
Maajoukkue
| 2008– |  Italia | 14 (0+0=0) | 14 (0+0=0) |

Marco Mangia (s. 21. syyskuuta 1986) on sveitsiläis-italialainen salibandymaalivahti, joka edustaa sveitsiläistä Jona Uznach Flamesia. Hän on pelannut Italian maajoukkueessa vuodesta 2008 lähtien.
Maorin kielen komissio

Maorin kielen komissio (maoriksi Te Taura Whiri i te Reo Māori, engl. Māori Language Commission)  on uusiseelantilainen organisaatio, jonka tarkoitus on toimia maorin kielen kielenhuoltajana. Se pyrkii myös elvyttämään kieltä maorien keskuudessa. Se on perustettu vuonna 1987, jolloin maorista tuli virallinen kieli englannin rinnalle.
Virallisesti komissio on autonominen kruunun entiteetti, mutta se tekee työtä Uuden-Seelannin hallituksen kanssa. Vuodesta 2015 komission toiminnanjohtajana on toiminut muusikko ja kääntäjä Ngahiwi Apanui.
Komissio on asettanut tavoitteekseen saada Uuteen-Seelannin maorin puhujien määrä miljoonaan vuoteen 2040 mennessä. Vuoden 2018 tilastojen mukaan maorin puhujia oli 185 955 eli neljä prosenttia Uuden-Seelannin väestöstä. Maori onkin siten englannin jälkeen Uuden-Seelannin toiseksi puhutuin kieli.
Maorin kielen aakkoset

| Maorin kielen aakkoset |
| --- | --- |
 Kyltti, joka ilmaisee tupakointikieltoa
Tyyppi:  aakkoset
Kielet:  maorin kieli
Kehitetty:  1800-luvulla
Kirjoitussuunta:  vasemmalta oikealle
Maoria kirjoitetaan latinalaisin aakkosin. Maorin kielen aakkosia (maoriksi Te Pū Taka Māori) alkoivat kehittää länsimaalaiset lähetyssaarnaajat kristiunuskon levittämiseksi. Ensimmäinen maorinkielinen kirja oli vuonna 1815 julkaistu ja Thomas Kendallin kirjoittama E korao no New Zealand.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Isot kirjaimet
| A | E | H | I | K | L | M | N | NG | O | P | R | T | U | W | WH |
Pienet kirjaimet
| a | e | h | i | k | l | m | n | ng | o | p | r | t | u | w | wh |
Lähde:
Pitkiä vokaaleita merkitään macron-viivalla (maoriksi tohutō).
Marco Marchionni

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Marco Marchionni
Syntymäaika: 22. heinäkuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Monterotondo, Italia
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 173 cm 
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1998–2001 2001–2006 2003 2006–2009 2009–2012 2012–2014 2014–2015 2015–2017 2017–2018 | Empoli Parma → Piacenza Juventus Fiorentina Parma Sampdoria Latina Carrarese | 55 (7) 112 (13) 16 (1) 63 (3) 60 (7) 61 (2) 1 (0) 6 (0) 6 (0) |
Maajoukkue
| 2000–2002 2003–2009 | Italia U21 Italia | 18 (2) 6 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. joulukuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 12. joulukuuta 2022.
Marco Marchionni (s. 22. heinäkuuta 1980 Monterotondo) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. 
Hän edusti urallaan muun muassa Empolia, Parmaa, Piacenzaa, Juventusta ja Fiorentinaa. Hän lopetti pelaajauransa vuonna 2018.
Marchionni pelasi Serie A:ssa yhteensä 289 ottelua ja teki niissä 25 maalia. Yhden kauden aikana hän teki parhaimmillaan kuusi maalia, kaudella 2009–2010 Fiorentinan pelaajana 28 ottelussa. Serie B:ssä hän pelasi 85 ottelua ja teki kahdeksan maalia. Hän voitti Parman joukkueessa Italian cupin vuonna 2002. Hän teki tuolloin maalin ensimmäisessä puolivälierässä Udinesea vastaan ja ensimmäisessä välierässä Bresciaa vastaan. Hän pelasi myös kaksiosaisen loppuottelun ensimmäisessä osassa Juventusta vastaan ja syötti joukkueensa ainoan maalin mutta ei ollut mukana enää toisessa osaottelussa.
Marchionni pelasi Italian alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 18 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Ikäluokan EM-kilpailuissa 2002 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki neljä ottelua. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa kuusi ottelua: kaksi ystävyysottelua marraskuussa 2003, yhden EM-karsintaottelun syyskuussa 2006, yhden MM-karsintaottelun syyskuussa 2009 ja kaksi ystävyysottelua marraskuussa 2009. Hän pelasi avauskokoonpanossa kolme kertaa.
MSC Cruises

MSC Opera Trondheimissä 2009.
MSC Magnifica Hampurissa 2010.
MSC Preziosa Saint-Nazairessa 2013.
MSC Cruises on vuonna 1987 perustettu sveitsiläinen risteily-yhtiö. Yhtiön pääoma on kokonaan Euroopassa ja se työllistää 12 000 henkilöä eri puolilla maailmaa. MSC Cruisesilla on toimistoja 43 maassa. Yhtiö kuuluu sveitsiläiseen Mediterranean Shipping Company S.A. (MSC) -nimiseen konserniin. Yhtiöllä on 12 alusta, jotka risteilevät pääasiassa Välimerellä ja Karibianmerellä. Kotipaikka on Geneve, Sveitsissä. 12 aluksellaan MSC Cruises on Euroopan toiseksi suurin risteilyvarustamo italialaisen Costa Cruisesin jälkeen. Kesällä 2018 Suomeen saapuu MSC Preziosa, MSC Orchestra sekä MSC Meraviglia. Kesällä 2009 Suomessa käyneet laivat olivat MSC Lirica, MSC Opera ja MSC Orchestra. Kaikki MSC Cruisesin laivat on rakennettu STX Europen telakalla, Saint-Nazairessa, Ranskassa.
MSC Cruises on maailman neljänneksi suurin risteilyoperaattori Carnival Corporation & plc:n, Royal Caribbean Cruises Ltd.:n ja Norwegian Cruise Linesin jälkeen. Vuonna 2012 yhtiöllä matkusti 6% kaikista risteilymatkustajista.
Historia

Alun perin perustettiin Lauro Lines, yritys tuli risteilytoimintaan vuonna 1960 ja toimi kahdella alukksella, Angelina Lauro ja Achille Lauro. Molempia aluksia kohtasi tulinen loppu, kun Angelina Lauro poltettiin St.Thomasin satamassa vuonna 1979. Tämän jälkeen Lauro Lines, joka tunnetaan myös Flotta Laurona, jatkoi huonoina aikoina risteilyliikennettä vain yhdellä aluksella, Achille Laurolla. Vuonna 1985 Achille Lauron kaappasi palestiinalainen Liberation Front. Tapaus sai paljon julkisuutta ja matkustjamäärät laskivat. Vuonna 1989 Mediterranean Shipping Company osti Lauro Linesin ja nimesi sen uudelleen StarLauro Cruises nimiseksi. 30 marraskuuta 1994 Achille Lauro syttyi tuleen ja upposi 2 joulukuuta. Vuonna 1995 yhtiön nimi muutettiin nykyiseksi MSC Cruiseksi.
Lirica-luokka

MSC Armonia 2001
MSC Sinfonia 2002
MSC Lirica 2003
MSC Opera 2004
Musica-luokka

MSC Musica 2006
MSC Orchestra 2007
MSC Poesia 2008
MSC Magnifica 2010
Fantasia-luokka

MSC Fantasia 2008
MSC Splendida 2009
MSC Divina 2012
MSC Preziosa 2013
Tulevat alukset

MSC Meraviglia (Project Vista I) - 2017 - STX Europe (St. Nazaire)
Project Seaside  - marraskuu 2017 - Fincantieri
Projects Seashore - toukokuu 2018 - Fincantieri
Project Vista II - 2019 - STX Europe (St. Nazaire)
Project Vista III - 2019 STX Europe (St. Nazaire)
Project Vista IV - 2020 STX Europe (St. Nazaire)
Project World Europa - 2022 STX Europe (St. Nazaire)
Project World II - 2024 STX Europe (St. Nazaire)
Entiset alukset

MSC Symphony (1994–2000)
MSC Monterey (1995-2006)
MSC Rhapsody (1995–2009)
MSC Melody (1997–2013)
Aiheesta muualla

MSC Cruisesin nettisivut(englanniksi)
Webcam laivoilla
Maria Ailio

Arkkitehti Maria Ailio.
Maria Karola Sofia Ailio (s. 26. tammikuuta 1964 Helsinki) on suomalainen arkkitehti, joka on erikoistunut korjausrakentamiseen. Hänen laajimpia töitään ovat vuonna 2016 valmistunut Helsingin Luther-kirkon palautus kirkoksi tilan oltua pitkään ravintolana ja Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistyksen Kokkolan-toimintakeskuksen peruskorjaus. Lisäksi hän on suunnitellut pientaloja.
Ailio on valmistunut arkkitehdiksi vuonna 1991 Teknillisestä korkeakoulusta, ja työskenneltyään useissa toimistoissa hän perusti  vuonna 2000 nimeään kantavan toimiston.
Marko Laine (muusikko)

Marko Laine on suomalainen underground-konemuusikko, joka on julkaissut tekno-vinyyleitä. Levy-yhtiöinä ovat olleet esimerkiksi hollantilainen Djax-Up-Beats ja yhdysvaltalainen Drop Bass Network.
1990-luvulla Laine perusti Mind Records levykaupan, jolla oli liikkeitä Helsingissä ja Turussa. Mind Recordsin toiminta loppui, kun sen käyttämä eurooppalainen jakelija lopetti. Vuonna 2016 Laine perusti avasi uuden kaupan Helsingin Hämeentien Stidilään, joka tuo jälleen suomeen tyyliltään marginaalisempia tekno- ja house-levyjä Euroopasta. Kaupassa DJ:t soittavat levyjään ja se on tarkoitus toimia musiikkiharrastajien kohtaamispaikkana.
Vuonna 1991 Laine oli perustamassa Suomen ensimmäisiä teknotapahtumien organisaattoriryhmiä F-Clef.
YleX:n äänestykseen parhaasta suomalaisesta elektronisen musiikin kappaleesta valittiin vuonna 2016 ehdokkaiksi Marko Laineen kappaleet "Mosaic" ja "Read & Write" ja Kaktus -nimellä tehty "B1 Untitled" .
Osittainen diskografia

Mosaic (1996)
Shuffled (1996)
Above the Law (1997)
Cold (1997)
Drive EP (2000)
Kaktus (2005)
Station 7 / Vacation (2006)
MTL One (2006)
Get Things Done / Cybernetic Sputnik (2006)
Time to Say Goodbye (2006)
Raw EP (2016)
Mario Busquets Jordá

Mario Busquets Jordá
Mario Busquets Jordá (s. 3. maaliskuuta 1935) on espanjalainen, Perussa toimiva roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Geronan/Gironan hiippakunnassa Espanjassa 19. maaliskuuta 1958. Hän sai nimityksen Chuquibamban prelaatiksi Peruun 25. tammikuuta 2001, ja piispaksi konsekroinnin suoritti 24. maaliskuuta Luis Sánchez-Moreno Lira, jota avustivat Rino Passigato ja Juan Antonio Ugarte Pérez.
Busquets Jordán edeltäjä Chuquibamban prelaattina oli vuonna 1999 kuollut Felipe María Zalba Elizalde.
Marco Marin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marco Marin vuonna 2013. |  Marco Marin vuonna 2013. |  Marco Marin vuonna 2013. |  |
Maa:   Italia
Miesten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1984 | säilän joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | säilä |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | säilä |  |
|  Pronssia | Soul 1988 | säilän joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Haag 1995 | säilän joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Rooma 1982 | säilän joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Essen 1993 | säilän joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Wien 1983 | säilän joukkuekilpailu |  |
Marco Marin (s. 4. heinäkuuta 1963 Padova) on italialainen miekkailija ja olympiavoittaja. Marinin ase oli säilä.
Marin voitti olympialaisissa yhden kullan, kaksi hopeaa ja yhden pronssin. MM-kisoista hänellä on yksi kulta, kaksi hopeaa ja yksi pronssi.
Aiheesta muualla

Marin olympic.org:ssa
Marko Laiho

| Marko Laiho> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1972 (ikä 52)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Nuclear Holocausto Vengeance
Aktiivisena:  1989–
Tyylilajit:  black metal
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  Beherit
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Marko Laiho (s. 19. kesäkuuta 1972 Rovaniemi) suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten black metal -kulttiyhtye Beheritin laulajana ja kitaristina. Hän muutti Kuopioon henkilökohtaisten ja Beheritin kokoonpano-ongelmien takia.
Beheritin hajoamisen jälkeen Laiho tunnettiin Helsingin hardcore techno ja house piireissä nimillä DJ Gamma, Gamma-G, KMA ja kM4. DJ Gammana hän perusti Function Recordings -levymerkin vuonna 1994. Vuonna 1999 Spinefarm julkaisi Laihon "Suuri Shamaani" -nimellä tuottaman albumin Mysteerien Maailma, joka sisältää minimalistista dark ambientia, ”metamusiikkia”. Laiho oli töissä Spinefarmin Ambient-osastolla vuosina 1993–1999.[lähde? ]
Laihoa on haastateltu vuonna 2011 julkaistussa suomalaista black metal -musiikkia käsittelevässä dokumenttielokuvassa Loputon Gehennan liekki.
Aiheesta muualla

Beheritin fanisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
DJ Gamma (Arkistoitu – Internet Archive)
Suuri Shamaani (Arkistoitu – Internet Archive)
Function Recordings
Marko Laitinen

| Marko Laitinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1983 (ikä 41)
Jääpallon pelaaja
Pituus:  170 cm
Pelipaikka:  Hyökkääjä
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
–2001:  Kampparit
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2002, 2004– |  Kampparit | – | (–) |
Maajoukkue
| 2012– |  Suomi | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Marko Laitinen (s. 8. heinäkuuta 1983) on suomalainen jääpalloilija. Hän on koko uransa ajan edustanut Bandyliigassa pelaavaa kasvattajaseuraansa Mikkelin Kamppareita.
Laitinen pelasi uransa ensimmäiset A-maaottelut joulukuussa 2012 Venäjän Abakanissa järjestetyssä Russian Government Cupissa. Hän on mukana Suomen joukkueessa myös vuoden 2013 MM-kisoissa.
Saavutukset

SM-kultaa: 2012, 2015 (Kampparit)
SM-hopeaa: 2011
Marc-René de Montalembert

Marc-René de Montalembert, Maurice Quentin de La Tourin maalaama muotokuva noin vuodelta 1753.
Marc-René de Montalembert (16. heinäkuuta 1714 Angoulême – 29. maaliskuuta 1800 Pariisi) oli ranskalainen markiisi, kenraali ja sotilasinsinööri, joka uudisti linnoitusten suunnittelussa käytettyjä periaatteita. Montalembertin oppien mukainen linnoitusjärjestelmä oli Euroopassa yleisessä käytössä 1800-luvun alkupuolella.
Ura

Montalembert liittyi Ranskan ratsuväkeen vuonna 1732. Hän osallistui muun muassa Puolan perimyssotaan (1733–1738), Itävallan perimyssotaan (1740–1748) ja seitsenvuotiseen sotaan (1756–1763). Viimeksi mainitun sodan aikana hän oli vuosina 1757–1758 Ranskan sotilasedustajana Ruotsin sekä vuosina 1759–1760 Venäjän armeijassa. Ollessaan Ruotsissa Montalembert tutustui vuonna 1758 Erik Dahlberghin suunnittelemiin linnoitusrakennelmiin kuten torneihin ja kasematteihin, jotka mahdollisesti vaikuttivat hänen myöhempään työhönsä. Montalembert sai vuonna 1761 kenraalimajurin (maréchal de camp) arvon. Hänet valittiin Ranskan tiedeakatemian jäseneksi.
Montalembert alkoi kehitellä ideoitaan linnoitusten suunnittelusta 1750-luvulla. Linnoitussuunnittelua hallitsivat tuolloin Sébastien de Vaubanin oppien mukaiset tähdenmuotoiset linnoitukset. Montalembert näki linnoitukset periaatteessa vain hyökkäävän vihollisen tulittamiseen tarkoitettuina valtavina kiinteinä pattereina, joten hän pelkisti Vaubanin monimutkaiset linnoitusmallit yksinkertaisiksi monikulmioiksi. Ulostyöntyvien bastionien sijasta Montalembert kannatti päälinnoituksen ympäröimistä erillisten sivulinnoitusten ketjulla. Linnoituksen tykistön hän suositteli keskitettäväksi donjon-keskustornien tapaisiin korkeisiin ja järeisiin kasematteihin, kun taas vallihautoja tulisi puolustaa sivustasta kaponieereilla. Tärkeimmät Montalembertin suunnittelemat linnoitukset sijaitsivat Anklamissa, Stralsundissa, Aix-en-Provencessa ja Île d’Oléronilla. Vuosina 1779–1783 hän johti île-d’Aixin rannikkolinnoituksen rakentamista ja puolusti sitä englantilaisia vastaan.
Ranskan armeijan vanhoillinen insinöörikunta vastusti pitkään Montalembertin ajatuksia ja jarrutti hänen teorioidensa julkistamista. Kun Montalembert esitteli kehittämiään periaatteita ensi kerran vuonna 1761, sotaministeri Étienne François de Choiseul kehotti häntä olemaan julkaisematta niitä, jotta Ranska voisi hyötyä uusista innovaatioista ennen muita maita. Kun vuodet kuluivat eikä Ranskan armeija osoittanut kiinnostusta uusien periaatteiden käyttöönottoon, päätti Montalembert julkaista teoriansa. Hänen 11-osainen pääteoksensa La Fortification perpendiculaire ilmestyi vuosina 1776–1794. Vuonna 1777 julkaistiin myös Montalembertin kolmiosainen kirjeenvaihto, jossa hän kuvaa muun muassa Ruotsin osuutta seitsenvuotisessa sodassa. Ranskan suuren vallankumouksen aikana Montalembert pakeni joksikin aikaa ulkomaille, mutta palasi myöhemmin kotimaahansa ja toimi Lazare Carnot’n neuvonantajana. Montalembertin linnoitusmenetelmät otettiin 1800-luvun alussa käyttöön ympäri Eurooppaa.
Ranskalainen historioitsija ja kreivi Charles Forbes de Montalembert oli markiisi Montalembertin veljenpojan poika.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marc-René de Montalembert Wikimedia Commonsissa
Luke Jordan

Luke Jordan (28. tammikuuta 1892, Appomattoxin piirikunta tai Campbellin piirikunta, Virginia tai Bluefield, West Virginia – 25. kesäkuuta 1952, Lynchburg, Virginia) oli yhdysvaltalainen Piedmont blues -muusikko, kitaristi ja laulaja.
Jordan äänitti 12 kappaletta Victor Recordsille kahdessa sessiossa vuosina 1927 ja 1929, näistä kymmenen on säilynyt mukaan lukien klassiset "Church Bell Blues," "Pick Poor Robin Clean" ja "Cocaine Blues". Jordan oli merkittävä hahmo musiikkipiireissä elinympäristössään Virginian Lynchburgissa ja hänelle on pystytetty muistomerkki kaupunkiin.
Jordanin hautakiven mukaan hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa. Hänet on haudattu Forest Hillin hautausmaalle Lynchburgiin.
Jordanin säilynyt tuotanto löytyy Documentin albumeilta The Songster Tradition: Complete Works, 1927-1935 ja "Too Late, Too Late": Newly Discovered Titles, Alternate Takes &  Supplements, Vol. 8..
Kaikki tunnetut äänitteet > Äänitetty tiistaina 16. elokuuta 1927, Charlotte, Pohjois-Carolina

39819-1. "Church Bells Blues." Vi julkaisematon
39819-2. "Church Bells Blues." Vi 21076
39820-1. "Pick Poor Robin Clean." Vi julkaisematon
39820-2. "Pick Poor Robin Clean." Vi 20957
39821-2. "Cocaine Blues." Vi 21076
39822-1. "Traveling Coon." Vi 20957
Kaikki tunnetut äänitteet > Äänitetty maanantaina 18. marraskuuta 1929, New York City

57703-1. "My Gal's Done Quit Me." Vi V38564
57704-3. "Won't You Be Kind?" Vi V38564
Kaikki tunnetut äänitteet > Äänitetty tiistaina 19. marraskuuta 1929, New York City

57705- . "If I Call You Mama." Vi 23400
57706-2. "Look Up, Look Down." Vi julkaisematon
57707- . "Tom Brown Sits in His Prison Cell." Vi 23400
57708-2. "That's A Plenty." Vi julkaisematon
Aiheesta muualla

Luke Jordan  AllMusicissa (englanniksi)
Kuvitettu diskografia
http://facstaff.unca.edu/sinclair/piedmontblues/jordan.html (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.deadbluesguys.com/dbgtour/jordan_luke.htm
Ainoa tunnettu valokuva Jordanista (englanninkielinen Wikipedia)
Maksim Votinov

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 29. elokuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Leningrad, Venäjän SNT, Neuvostoliitto
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 190 cm
Seura
Seura: Arsenal Tula
Pelinumero: 99
Junioriseurat
1996–2006: Zenit
2007–2008: Yverdon-Sport
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005 | SDJuŠOR Zenit | 4 | (0) |
| 2008 | FC Kuusankoski | 21 | (14) |
| 2009–2011 | MYPA | 68 | (22) |
| 2009 | → MP (laina) | 3 | (3) |
| 2012–2014 | Baltika Kaliningrad | 72 | (20) |
| 2014– | Arsenal Tula | 9 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 177 | (59) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. joulukuuta 2014.
Maksim Andrejevitš Votinov (ven. Максим Андреевич Вотинов, s. 29. elokuuta 1988 Leningrad, Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija, joka edustaa Venäjän jalkapalloliigassa pelaavaa Arsenal Tulaa. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Ura

Votinov sai jalkapallo-oppinsa Pietarissa ja pelasi juniorivuotensa Zenitin akatemiassa. Hän siirtyi Suomeen kaudeksi 2008, jolloin hän pelasi Kuusankosken riveissä Kakkosta ja teki 14 maalia.
Kaudeksi 2009 Votinov siirtyi Suomen korkeimman sarjatason Veikkausliigan Myllykosken Palloon, jonka kanssa hän solmi kolmevuotisen sopimuksen. Hän debytoi liigassa Interiä vastaan 23. huhtikuuta 2009 ja teki ensimmäisen maalinsa seuraavassa ottelussa Tampere Unitedia vastaan 29. huhtikuuta. Hän oli kahdeksalla ja yhdeksällä maalillaan joukkueensa paras maalintekijä kausilla 2009–2010. Vuonna 2010 Votinov pelasi MYPAn kanssa myös Eurooppa-liigan karsinnoissa, jossa hän onnistui maalinteossa viidesti.
Votinovin yhteistyö MYPAn kanssa päättyi kauteen 2011. Helmikuussa 2012 hän teki sopimuksen Venäjän 1. divisioonassa pelanneen Baltika Kaliningradin kanssa.
Aiheesta muualla

Maksim Votinovin esittely Baltika Kaliningradin sivustolla (venäjäksi)
Maksim Votinovin esittely Veikkausliigan sivustolla
Marib

| Marib |
| --- | --- |
 Vanhaa Maribia.
 Marib
 Koordinaatit: 15°28′12″N, 45°19′22″E 
Valtio:  Jemen
Maakunta:  Marib
Väkiluku (2004):  13 863
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Marib (arab. مأرب‎, Maʾrib) on kaupunki Jemenin sisämaassa Maribin maakunnassa. Vuonna 2004 Maribin piirikunnan asukasluku oli 13 863. Historiallisesti kaupunki tunnettiin sabalaisten pääkaupunkina huomattavana keskuksena Etelä-Arabiassa. Viereen rakennettiin tunnettu Maribin pato.
Maantiede

Marib sijaitsee Arabian niemimaan lounaisosassa Jemenissä noin 135 kilometriä maan pääkaupunki Sanaasta itään. Sen vanhakaupunki on tasangolla, jonka korkeus merenpinnasta on  1 160–1 200 m metriä. Tasanko muodostaa Wadi Dhanan kuivan suiston. Wadi Dhanalla kulkee vettä vain keväisin ja kesän lopulla. Alue on aivan aavikon rajalla ja vuotuinen sadanta on alle 100 mm.