stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ruukki
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruukki Wikimedia Commonsissa
| n k Pohjois-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alavieska  Haapajärvi  Haapavesi  Hailuoto  Ii  Kalajoki  Kempele  Kuusamo  Kärsämäki  Liminka  Lumijoki  Merijärvi  Muhos  Nivala  Oulainen  Oulu  Pudasjärvi  Pyhäjoki  Pyhäjärvi  Pyhäntä  Raahe  Reisjärvi  Sievi  Siikajoki  Siikalatva  Taivalkoski  Tyrnävä  Utajärvi  Vaala  Ylivieska 
Entiset kunnat:  Haukipudas  Himanka  Kestilä  Kiiminki  Kuivaniemi  Oulujoki  Oulunsalo  Paavola  Pattijoki  Piippola  Pulkkila  Rantsila  Rautio  Revonlahti  Ruukki  Saloinen  Temmes  Vihanti  Yli-Ii  Ylikiiminki 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)
Tšikšino

Tšikšino (ven. Чикшино, komiksi Чикшин, Tšikšin) on maaseututaajama ja maalaiskunta Komin tasavallan Petšoran piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Tšikšina-joen varrella 50 kilometriä Petšorasta lounaaseen. Taajaman kautta kulkee Kotlasin ja Vorkutan välinen rautatie. Asukkaita on 700 henkeä (vuonna 2007).
Paikkakunta on saanut alkunsa 1930–1940-lukujen vaihteessa perustetusta rautatieasemasta ja sen lähelle rakennetusta metsätyökeskuksesta. Viime aikoihin saakka siellä toimi puunhankintaa harjoittanut vankisiirtola. Nykyään merkittävin tuotantolaitos on vuonna 2002 käyttöön otettu Transneftin öljyjohtoterminaali. Taajamassa on keskikoulu, kirjasto, posti, pankki ja poliklinikka.
Tsilma

Tsilma (ven. Ци́льма, komiksi Чилим, Čiĺim) on Petšoran sivujoki Arkangelin alueella ja Komin tasavallassa Venäjällä. Sen pituus on 374 kilometriä, valuma-alueen laajuus 21 500 neliökilometriä  ja keskimääräinen virtaus 54 kilometrin päässä joen suusta 228 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Timanin selänteeltä ja virtaa kohti itää. Sen suussa sijaitsee Ust-Tsilman piirikeskus. Nimitys perustuu venäläiseen murresanaan tšilma ’sammalsuo, suonsilmä’.
Rafael Tšimiškjan

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | Höyhensarja |  |
Rafael Tšimiškjan (23. maaliskuuta 1929 Tbilisi, Georgia – 25. syyskuuta 2022) oli Neuvostoliittoa urallaan edustanut painonnoston olympiavoittaja.
Tšimiškjan voitti olympiakultaa höyhensarjassa Helsingissä 1952. Hänen punnerrustuloksensa oli 97,5 kg, tempaustuloksensa 105 kg ja työntötuloksensa 135 kg. Yhteistuloksellaan 337,5 kg hän voitti hopealle sijoittuneen maanmiehensä Nikolai Saksonovin viidellä kilolla. Maailmanmestaruuden hän voitti Wienissä 1954 ja Münchenissä 1955, molemmissa  yhteistuloksella 350 kg..
Tryparsamidi

| --- | --- |

Tryparsamidi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
[4-[(2-amino-2-oksoetyyli)amino]fenyyli]arsonihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 618-25-7
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 12055
Kemialliset tiedot
Kaava: C8H11N2O4As 
Moolimassa: 274,108
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Intravenoosi
Tryparsamidi (C8H11AsN2O4) on arsonihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Se sisältää hiilen ja arseenin välisen sidoksen eli kuuluu arseenin organometalliyhdisteisiin. Tryparsamidia on käytetty lääketieteessä unitaudin hoitoon, mutta sen käytöstä on luovuttu haittavaikutusten ja resistenttiyden ilmenemisen vuoksi.
Käyttö

Tryparsamidia käytettiin yleensä sen natriumsuolana, joka on väritöntä ja veteen liukenevaa kiteistä ainetta. Se liukenee myös vähäisessä määrin etanoliin. Tryparsamidi pelkistyy elimistössä varsinaiseksi vaikuttavaksi yhdisteeksi. Yhdiste tehoaa Trypanosoma gambiense-alkueläimeen ja sitä käytettiin unitaudin hoitamiseen 1920- ja 1930-luvuilla. Yhdiste annettiin ruiskeena joko suoneen tai lihakseen. Tryparsamidi läpäisee veri-aivoesteen ja kävi sen vuoksi sairauden hoitoon myös silloin kuin alkueläimet olivat päässeet jo keskushermostoon. Loisiot alkoivat kehittää vastustuskykyä aineelle jo 1930-luvulla, minkä vuoksi sille alettiin etsiä korvaavia vaihtoehtoja. Tryparsamidin aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla vaikutukset silmän linssiin, mikä ilmenee näkökentän kaventumisena, huonovointisuus, kuumeilu, tinnitus ja allergiset reaktiot.
Tryparsamidia valmistetaan arsaniilihapon ja klooriasetamidin välisellä reaktiolla natriumhydroksidin ja natriumkarbonaatin toimiessa emäksisinä katalyytteinä.
Tšehov (Moskovan alue)

| Tšehov Чехов |
| --- | --- |
 Tšehovin piirihallinnon talo
 lippu:  vaakuna
 Moskovan alue Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Tšehov
 Koordinaatit: 55.1429°N, 37.4546°E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Moskovan alue
Piiri:  Tšehov
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18 km²
Väkiluku (2007):  73 400
 – Väestötiheys:  4 077 as./km²
 
 chekhov-city.ru/chehovo/ 
 Aikavyöhyke UTC+3 (MSK) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tšehov (ven. Че́хов) on kaupunki Moskovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Okaan laskevan Lopasnja-joen rannalla 77 kilometriä Moskovasta etelään. Kaupunki on Tšehovin piirin keskus. Sen läpi kulkee Moskovan ja Kurskin välinen rautatie sekä M2-valtatie. Asukkaita on 73 400 henkeä (vuonna 2007).
Kaupunki on saanut alkunsa Lopasnjan kylästä, joka 1700-luvulla oli huomattava kauppakeskus. Vuonna 1872 sinne rakennettiin tekstiilitehdas. Lopasnja alkoi kasvaa 1930-luvulla ja erityisen voimakkaasti suuren kirjapainon rakentamisen jälkeen vuonna 1966. Vuonna 1951 Lopasnja sai kaupunkimaisen taajaman statuksen ja vuonna 1954 siitä tuli kaupunki, joka nimettiin lähistöllä asuneen kirjailija Anton Tšehovin mukaan.
Nykyään kaupungissa on kone- ja laiterakennus-, elintarvike-, lääke-, muovi- ja rakennustarviketeollisuutta, kirjapaino ja logistiikkakeskus. Nähtävyyksiä ovat Lopasnja-joen rannalla sijaitsevat Zatšatjevskojen ja Sadkin kartanokokonaisuudet. 15 kilometrin päässä kaupungista sijaitsee Anton Tšehoville kuulunut Melihovon kartano, jossa hän asui vuosina 1892–1899. Kartanossa toimii kirjailijalle omistettu museo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tšehovin piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Moskovan alueen kaupungit
Tšaplygin

| Tšaplygin Чаплы́гин |
| --- | --- |
 vaakuna
Valtio:  Venäjä
Alue:  Lipetsk
Piiri:  Tšaplygin
Perustettu:  1600-luvun lopulla
Kaupungiksi:  1778
Väkiluku:  13 200
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tšaplygin (ven. Чаплы́гин) on kaupunki Lipetskin alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin vesistöön kuuluvien Rjasa-jokien yhtymäpaikassa 85 kilometriä Lipetskistä pohjoiseen. Kaupunki on Tšaplyginin piirin keskus. Siellä risteytyvät Bogojavlenskiin, Trojekurovoon ja Lev Tolstoihin johtavat rautatiet (Ranenburgin asema). Asukkaita on 13 200 henkeä (vuonna 2008).
1600-luvun loppupuolella paikalle syntyi Slobodskojen kylä. Vuonna 1695 sinne rakennettiin Pietari I:stä varten puinen matkapalatsi. 1700-luvun alussa pystytettiin pieni hollantilaistyyppinen linnoitus, joka sai nimen Oranienburg. Kansan suussa nimi muovautui muotoon Ranenburg. Vuonna 1702 Pietari I lahjoitti paikkakunnan Aleksandr Menšikoville, joka myöhemmin asui siellä karkotettuna. Vuonna 1778 Ranenburgista tuli kaupunki ja Rjazanin lääniin kuuluneen kihlakunnan keskus. Vuonna 1948 kaupunki sai nimen Tšaplygin siellä syntyneen akateemikko Sergei Tšaplyginin mukaan.
Nykyään Tšaplyginissa on elintarviketeollisuutta ja konepaja. Nähtävyyksiä ovat klassistinen Kolminaisuuden katedraali (1818), 1700-luvun lopussa rakennettu Kristuksen taivaaseen astumisen kirkko, entiset kymnaasi- ja opistorakennukset sekä kauppiastalot. Menšikovin talossa toimii kotiseutumuseo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tšaplyginin piiri Lipetskin alueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Kaupungin historialle omistettu sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Tšeptsa

Tšeptsajoki Glazovin lähellä.
Tšeptsa (ven. Чепца́, udmurtiksi Чупчи, Č́upč́i) on Volgan vesistöön kuuluvan Vjatkan sivujoki Permin aluepiirissä, Udmurtian tasavallassa ja Kirovin alueella Venäjällä. Sen pituus on 501 kilometriä ja valuma-alueen laajuus 20 400 neliökilometriä. Keskimääräinen virtaus 85 kilometrin päässä joen suusta on 130 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Ylä-Kaman ylängöltä, virtaa länteen ja laskee Vjatkaan 25 kilometriä Kirovin yläpuolella. Tärkeimmät sivujoet ovat Ljuk, Nižni Pyzep, Ljum, Pudem, Irymka, Loza, Kep, Junda, Sepytš, Ubyt, Lekma, Lema, Sada, Svjatitsa ja Kosa.
Tšeptsan varrella sijaitsevat Glazovin, Zujevkan ja Kirovo-Tšepetskin kaupungit sekä Debjosyn, Balezinon, Jarin ja Faljonkin piirikeskukset. Jokea käytetään vedenottoon, virkistyskalastukseen ja retkeilyyn.
Aiheesta muualla

Tšeptsa Venäjän vesistörekisterissä (venäjäksi)
Trumpettiahvenet

| Trumpettiahvenet |
| --- | --- |
 Latridopsis forsteri
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Trumpettiahvenet  Latridae  Gill, 1862
Suvut
 Latridopsis  Latris  Mendosoma 
Katso myös
   Trumpettiahvenet Wikispeciesissä   Trumpettiahvenet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Trumpettiahvenet (Latridae) on ahvenkaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan Australian ja Uuden-Seelannin, Chilen ja eteläisen Afrikan rannikolta trooppisista ja lämpimän lauhkeista vesistä. Monet trumpettiahvenista ovat suosittuja urheilukalastuksen kohteita ja arvostettuja ruokakaloja.
Taksonomia

Trumpettiahveniin kuuluu lähteestä riippuen 3–5 sukua ja 9–12 lajia. Trumpettiahvenet ovat läheistä sukua naamioahvenille (Cheilodactylidae) ja molekyylifylogeneettisten ja morfologisten tutkimusten perusteella osa naamioahveniin luokitelluista lajeista saattaa kuulua trumpettiahvenien heimoon. Esimerkiksi eräät tutkijat sijoittavat trumpettiahveniin suvut Acantholatris ja Nemadactylus, jotka usein luokitellaan naamioahveniin.
Anatomia

Ruumiinmuodoltaan trumpettiahvenet ovat pitkänomaisia kaloja. Kaloilla on pitkä ja hyvin piikikäs selkäevä ja selkäevän keskellä on syvä lovi, joka jakaa selkäevän piikikkääseen ja pehmytruotoiseen osaan. Pyrstöevä on lajeilla haarautunut ja vatsa- ja rintaevät ovat pienehköt. Trumpettiahventen suu on melko pienikokoinen ja hampaat ovat pienet ja terävät.
Tšernuška

Tšernuškan kaupungintalo.
Tšernuška (ven. Черну́шка) on kaupunki Permin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Kazanin ja Jekaterinburgin välisen rautatien varrella 231 kilometriä Permistä etelään. Kaupunki on Tšernuškan piirin keskus. Asukkaita on 36 300 henkeä (vuonna 2009).
Tšernuška sai kaupunginoikeudet vuonna 1966. Nykyään siellä on elintarvike-, metalli- ja rakennustarviketeollisuutta. Seudulla harjoitetaan öljynporausta. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tšernuškan kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Pääkaupunki: Perm

Aleksandrovsk |
Berezniki |
Gornozavodsk |
Gremjatšinsk |
Gubaha |
Dobrjanka |
Kizel |
Krasnokamsk |
Krasnovišersk |
Kudymkar |
Kungur |
Lysva |
Nytva |
Ohansk |
Osa |
Otšor |
Solikamsk |
Tšaikovski |
Tšerdyn |
Tšormoz |
Tšernuška |
Tšusovoi |
Usolje |
Vereštšagino
Permin aluepiiri
Ivan Tšernjahovski

Ivan Tšernjahovski, 1944
Ivan Tšernjahovski (ven. Ива́н Дани́лович Черняхо́вский, Ivan Danilovitš Tšernjahovski) (1906–1945) oli toisessa maailmansodassa puna-armeijan nuorin kenraali ja nuorin rintamakomentaja. Hän oli yksi harvoista juutalaisista, joiden annettiin toimia sen ylimmässä upseeristossa. Tšernjahovski johti itärintamalla Neuvostoliiton Valko-Venäjän rintamaa vuoden 1944 alusta alkaen.
Tšernjahovski komensi Kurskin taistelussa 60. Armeijaa heinäkuussa 1943. Sen jälkeen hänet nimitettiin 3. Valko-Venäjän rintaman komentajaksi, kun se oli aloittamassa operaatio Bagrationia. Suurhyökkäyksessä hän johti Minskiä kohti tehdyn pihtiliikkeen oikeaa kärkeä ja hyökkäsi Saksan 3. panssariarmeijan kimppuun Vitebskin lähellä. Myöhemmin hänen armeijansa vyöryivät Liettuaan, valtasivat Vilnan 13. heinäkuuta 1944 ja jatkoivat etenemistä kohti Itä-Preussia. Königsberg vallattiin tammikuussa 1945 ankarien taistelujen jälkeen. Helmikuussa 1945 Tšernjahovski kaatui saatuaan osuman kranaatinsirpaleesta lähellä Mehlsackia. Tšernjahovski haudattiin Vilnaan, hänen nimeään kantaneeseen puistoon, josta se siirrettiin vuonna 1992 Moskovaan. Tšernjahovskin kunniaksi entinen saksalainen Insterburgin kaupunki Kaliningradin alueella nimettiin Tšernjahovskiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ivan Tšernjahovski Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Puola
S-adenosyylimetioniini

| S-adenosyylimetioniini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2S)-2-amino-4-[[(2S,3S,4R,5R)-5-(6-aminopurin-9-yyli)-3,4-dihydroksioksolan-2-yyli]metyyli-metyylisulfonio]butanoaatti
CAS-numero:  29908-03-0
PubChem CID:  34755
SMILES:  C[S+](CCC(C(=O)[O-])N)CC1C(C(C(O1)N2C=NC3=C2N=CN=C3N)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C15H22N6O5S
Moolimassa:  398,456 g/mol
S-adenosyylimetioniini eli SAM (C15H22N6O5S) on metioniinin adenosyylijohdannainen. Yhdiste on ko-substraattina useissa biologisesti tärkeissä metylaatioreaktioissa. Muun muassa ihmisen elimistössä S-adenosyylimetioniini osallistuu ainakin 35 reaktioon.
Biosynteesi ja rooli eliöissä

Eliöt syntetisoivat S-adenosyylimetioniinia metioniinista ja ATP-molekyylistä ja reaktiota katalysoi metioniiniadenosyylitransferaasi eli S-adenosyylimetioniinisyntaasi. Kun metyylitransferaasit siirtävät metyyliryhmän S-adenosyylimetioniinia muodostuu S-adenosyylihomokysteiiniä, joka hydrolysoituu homokysteiiniksi. S-adenosyylimetioniinilta metyyliryhmän siirtävät entsyymit ovat läsnä useissa biologisesti merkittävissä reaktioissa. Näitä reaktioita ovat muun muassa fosfatidyylietanoliamiinin muuntaminen fosfatidyylikoliiniksi, arginiinin ja lysiinin metyloiminen DNA:n säätelyssä, glykosyamiinin metyloiminen kreatiiniksi, noradrenaliinin metyloiminen adrenaliiniksi, asetyyliserotoniinin metyloiminen melatoniiniksi ja DNA:n metyloiminen. S-adenosyylimetioniini toimii myös propyyliamiiniyksiköiden lähteenä polyamiinien biosynteesissä. Kasvit muodostavat S-adenosyylimetioniinista 1-aminosykropropaani-1-karboksylaattisyntaasin katalysiomana 1-aminosyklopropaani-1-karboksyylihappoa, josta muodostuu edelleen eteeniä.
Aiheesta muualla

DrugBank: S-Adenosylmethionine (englanniksi)
Savannikiipijä

| Savannikiipijä |
| --- | --- |
 Nuori yksilö
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Australiankiipijät Climacteridae
Suku::  Kiipijät Climacteris
Laji::  affinis
Kaksiosainen nimi
 Climacteris affinis  Blyth, 1864 

Katso myös
   Savannikiipijä Wikispeciesissä   Savannikiipijä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Savannikiipijä (Climacteris affinis) on australiankiipijöiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Savannikiipijää tavataan isossa osassa Australiaa. Sen on kuvattu olevan harvinainen ja sen kannankehitys on laskeva. Lajin levinneisyysalue on kuitenkin suuri eikä vähenemisen uskota vielä vaarantavan lajia, joten se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Revaz Tškheidze

Revaz Tškheidze vuonna 1966.
Revaz (Rezo) Tškheidze (georg. რევაზ (რეზო) ჩხეიძე, ven. Реваз (Резо́) Дави́дович Чхеи́дзе, Revaz (Rezo) Davidovitš Tšheidze; 8. joulukuuta 1926 Kutaisi – 3. toukokuuta 2015) oli georgialainen elokuvaohjaaja, näyttelijä, käsikirjoittaja ja tuottaja.
Revaz Tškheidze opiskeli Tbilisin teatteri-instituutissa vuosina 1943–1946 ja valmistui Neuvostoliiton elokuvakoulusta VGIK:istä vuonna 1953. Hän aloitti uransa dokumenttielokuvien ohjaajana. Vuonna 1955 hän ohjasi Tengiz Abuladzen kanssa lyhytelokuvan Magdanas Lurdža (ven. Lurdža Magdany), joka sai palkinnon Cannesin elokuvajuhlilla.
Tšhkeidzen ensimmäinen itsenäinen ohjaustyö oli neorealistissävyinen nuorisokuvaus Tšveni ezo (Naš dvor, 1957). Hänen suurimpia taiteellisia menestyksiään oli Sotilaan isä (Džariskatsis mama, ven. Otets soldata, 1965). Sen sankari on Sergo Zakariadzen esittämä nimihahmo, joka joutuu toisen maailmansodan rintamalle kadonnutta poikaansa etsiessään. Elokuvaa on pidetty yhtenä georgialaisen elokuvan parhaista saavutuksista. Taimet (Nergebi, ven. Sažentsy, 1973) sai yleisliittolaisen elokuvafestivaalin palkinnon. Opportunistinen puoluedraama Mšobliuro tšemo mitsav (Tvoi syn, zemlja, myös Povest o sekretare raikoma, 1980) sai yleisliittolaisen elokuvafestivaalin pääpalkinnon sekä vuonna 1986 Lenin-palkinnon, josta ohjaaja kieltäytyi vuonna 1991. Neuvostoliittolais-espanjalaista suurtuotantoa Tskhovreba Don Kikhotisa da Santšo Pantšosi (Žitie Don Kihota i Santšo, 1988) pidettiin aikanaan epäonnistuneena.
Tškheidze liittyi NKP:hen vuonna 1958. Hän työskenteli elokuvastudio Kartuli pilmin ja Rustavelin teatteri-instituutin elokuvaosaston johtajana. Hän oli myös Georgian kommunistipuolueen keskuskomitean jäsen vuodesta 1977 ja Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustaja vuosina 1974–1984. Ohjaaja sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1980.
Tsafirlukasti

| --- | --- |


Tsafirlukasti
Systemaattinen (IUPAC) nimi
Syklopentyyli-N-[3-[[2-metoksi-4-[(2-metyylfenyyli)sulfonyylikarbamoyyl]fenyyli]metyyli]-1-metyyli-indol-5-yyli]karbamaati
Tunnisteet
CAS-numero: 107753-78-6
ATC-koodi: R03DC01
PubChem CID: 5717
DrugBank: DB00549
Kemialliset tiedot
Kaava: C31H33N3O6S 
Moolimassa: 575,674
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 138–140 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 99 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 10 h
Ekskreetio: Ulosteiden mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  B1(AU) 
Reseptiluokitus:  Reseptilääke
Antotapa: Oraalinen
Tsafirlukasti on indoli- ja karbamaattijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä astman hoitoon.
Ominaisuudet ja käyttö

Tsafirlukasti sitoutuu kysteinyylileukotrieenireseptoreihin ja estää niiden toiminnan. Tällöin leukotrieenien hengityslihaksistoa supistavan vaikutuksen ilmeneminen estyy ja hengittäminen vaikeutuu. Tsafirlukastia voidaan käyttää lievien astmamuotojen hoitoon yksinkin, mutta se on kortikosteroideja tehottomampi. Yleensä sitä käytetäänkin yhdessä niiden kanssa.
Tsafirlukasti on hyvin siedetty lääkeaine ja aiheuttaa vain suhteellisen harvoin haittavaikutuksia. Tyypillisimpiä haittavaikutuksia ovat pääkipu, hengitysteiden infektiot ja flunssankaltaiset oireet. Harvinaisia haittavaikutuksia ovat huonovointisuus, ripuli ja vatsakivut.
Valmistus

Tsafirlukastin valmistuksen ensimmäisessä vaiheessa 3-metoksi-4-metyylibentsoehappo reagoi metanoliliuoksessa tionyylikloridin läsnä ollessa muodostaen metyyliesterin. Seuraavassa vaiheessa aromaattisen renkaan metyyliryhmä bromataan  1,3-dibromi-5,5-dimetyylihydantoiinin ja atsobisisobutyronitriilin avulla. Muodostuva välituote reagoi kupari(I)oksidin katalysoimana N-metyyli-5-nitroindolin kanssa. Nitroryhmä pelkistetään aminoryhmäksi vedyttämällä Raney-nikkelin toimiessa katalyyttinä. Muodostuva välituote reagoi syklopentyyliklooriformiaatin kanssa muodostaen karbamaatin. Seuraavaksi esteriryhmä hydrolysoidaan litiumhydroksidin avulla ja viimeisessä vaiheessa tapahtuu reaktio  o-tolueenisulfonamidin kanssa.
Lewis Trondheim

| Laurent Chabosy |
| --- | --- |
 Lewis Trondheim Delcourt-festivaaleilla 2006
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. joulukuuta 1964 (ikä 59) Fontainebleau, Ranska
Kansalaisuus:  Ranska
Kirjailija
Salanimi: Lewis Trondheim
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
[lewistrondheim.com Kotisivut]
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Lewis Trondheim (oik. Laurent Chabosy, s. 11. joulukuuta 1964 Fontainebleau) on ranskalainen sarjakuvataiteilija. Trondheimin tunnetuin sarjakuvasarja on Jussi Jäniksen ihmeelliset seikkailut (ransk. Les Formidables aventures de Lapinot).
Teoksia > Jussi Jäniksen ihmeelliset seikkailut

Jälkiä rinteessä.  ((Slalom, 1993/1997.) Suom. Heikki Kaukoranta)  WSOY, 2003.  ISBN 951-0-28272-3
Blacktown.  ((Blacktown, 1995.) Suom. Heikki Kaukoranta)  WSOY, 2004.  ISBN 951-0-29053-X
Epäonnen kivi.  ((Pichenettes, 1996.) Suom. Heikki Kaukoranta)  WSOY, 2004.  ISBN 951-0-29520-5
Professori Walterin hirviöt.  ((Walter, 1997.) Suom. Heikki Kaukoranta)  WSOY, 2005.  ISBN 951-0-30854-4
Rakkautta ja pätkätöitä.  ((Amour & intérim, 1998.) Suom. Heikki Kaukoranta)  WSOY, 2006.  ISBN 951-0-32200-8
Kevättä rinnassa.  ((Vacances de printemps, 1999.) Suom. Heikki Kaukoranta)  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-32877-4
Toden perässä.  ((Pour de vrai, 1999.) Suom. Heikki Kaukoranta)  WSOY, 2008.  ISBN 978-951-0-33935-0
La couleur de l’enfer, 2000
L’Accélérateur atomique, 2003
La vie comme elle vient, 2004
Slalom ilmestyi alun perin pienikokoisena mustavalkoisena albumina 1993. Vuonna 1997 se julkaistiin väritettynä versiona ja numeroituna sarjan osaksi 0. L’Accélérateur atomique (2003) numeroitiin sarjan osaksi 10, mutta julkaistiin ennen albumia La vie comme elle vient (2004).
Teoksia > Muut suomennetut teokset

Trondheim, Lewis: Minä Lewis Trondheim.  ((Approximativement, 1995.) Käännös: Kirsi Kinnunen. Isopulu 4)  Helsinki:  Asema, 2004.  ISBN 952-99407-0-X
Trondheim, Lewis &  Ranta, Ville: Julkimot.  ((Celebritz, 2006.) Suom. Heikki Kaukoranta)  WSOY, 2006.  ISBN 951-0-32201-6
Sarjakuvalehti Jysäyksessä julkaistiin joitakin muutaman sivun pituisia Risa ja Roiskis (ransk. Kaput et Zösky) -tarinoita, jotka kertovat humoristisesti kahden avaruuden valloittajamuukalaisen seikkailuista. Tarinoita on julkaistu myös Suuren Kurpitsan vuosialbumi 1994:ssä, Rojun toimittamassa Kani, hevonen ja shakaali -kirjasessa sekä Sarjainfo-lehdessä. Vuosina 2008–2010 ilmestyneessä Viivi ja Wagner -sarjakuvalehdessä julkaistiin Trondheimin yksisivuisia ”Pikkujuttuja”-tarinoita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lewis Trondheim Wikimedia Commonsissa
Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
WSOY:n kirjailijaesittely[vanhentunut linkki]
Otto Sinisalo: Minä Lewis Trondheim. Katuoja 9.11.2004.
Juha Mäkinen: Laiska työmyyrä. Jyväskylän ylioppilaslehti 11/2004. (PDF)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  RKD Artists 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef