stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leonid Kravtšuk
Elämäkerta > Nuoruudesta politiikkaan

Kravtšuk syntyi Velykyi Žytynissä (puol. Żytyń Wielki; nykyisin Rivnen alueella), joka oli tuolloin osa Puolaa.
Kravtšuk valmistui vuonna 1958 Kiovan kansallisesta yliopistosta ja liittyi samana vuonna kommunistiseen puolueeseen. Hän opetti vuodet 1958–1960 poliittista taloutta Tšernivtsissä.
Kravtšuk aloitti vuonna 1960 täysaikaisen uran kommunistisen puolueen virkamiehenä. Hän aloitti koulutusupseerina mutta nousi vuonna 1988 agitprop-osaston johtoon. Hänestä tuli kesäkuussa 1990 UKP:n politbyroon jäsen ja seuraavassa kuussa Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) keskuskomitean jäsen. Kravtšuk tuki maltillista linjaa ja sopeutui Mihail Gorbatšovin perestroika-uudistuksiin. Hän ei kuitenkaan ollut varsinaisesti liberaali ja vastusti Ukrainan kansanliikkeen toimintaa.
Elämäkerta > Ukrainan johdossa itsenäisyyteen

Maaliskuussa 1990 käytiin Ukrainan korkeimman neuvoston (Verh’ovna Rada) vaalit, jonka UKP voitti. Kravtšuk johti puolueen uudistusmielisiä kommunisteja, ja hänet valittiin heinäkuussa 1990 korkeimman neuvoston puhemieheksi Moskovaan NKP:n varapääsihteeriksi siirtyneen Vladimir Ivaškon seuraajana. Hänestä tuli käytännössä pian Ukrainan johtaja, kun Neuvostoliiton keskusvalta alkoi heikentyä. Korkein neuvosto hyväksyi jo heinäkuussa julistuksen Ukrainan suvereniteetista, joka kuitenkin vielä tarkoitti käytännössä vain laajempaa autonomiaa. Täydellä itsenäisyydellä ei vielä ollut laajaa kannatusta. Maaliskuussa 1991 Neuvostoliitossa järjestettiin Neuvostoliiton säilyttämisestä kansanäänestys, jossa 70,5 prosenttia Ukrainassa äänestäneistä kannatti Neuvostoliiton säilyttämistä. Kravtšukin aloitteesta oli lisätty myös kysymys Ukrainan kuulumisesta Itsenäisten valtioiden yhteisöön, mitä kannatti 80,5 prosenttia äänestäneistä.
Kravtšuk ja muut uudistusmieliset kommunistit eivät valinneet puolia Neuvostoliiton elokuun 1991 vallankaappausyrityksen aikana. Sen jälkeen Kravtšuk antoi kuitenkin tukensa Ukrainan täydelle itsenäisyydelle, ja samassa kuussa hän erosi kommunistisesta puolueesta. Hän toi 26. elokuuta korkeimman neuvoston käsittelyyn Ukrainan itsenäisyysjulistuksen. Vain yksi edustajista vastusti sen läpivientiä, mutta ehdotuksen mukaisesti julistus astui voimaan vasta joulukuussa järjestettävän kansanäänestyksen jälkeen. 1. joulukuuta 90 prosenttia äänestäneistä kannatti Ukrainan itsenäisyyttä. Samassa yhteydessä järjestettiin myös presidentinvaalit. Kravtšuk sai 61,6 prosenttia äänistä ja toiseksi tullut Vjatšelav Tšornovil 23 prosenttia.
Elämäkerta > Presidenttikauden jälkeen

Kravtšuk pyrki toiselle kaudelle vuoden 1994 vaaleissa. Vaalit olivat kaksivaiheiset, ja toisella kierroksella vastakkain olivat Kravtšuk ja venäläismielisenä markkinatalouden kannattajana tunnettu Leonid Kutšma. Kutšmalla oli kannatusta etenkin Itä-Ukrainassa, kun taas Länsi-Ukrainassa kannatettiin Kravtšukia. Kutšma voitti niukasti vaalien toisen kierroksen 52,15 prosentin äänisaaliilla. Vaaleja pidettiin rehellisinä ja vapaina.
Kravtšuk valittiin vuonna 1994 parlamenttiin, ja vuonna 1998 hän liittyi  Ukrainan yhdistyneeseen sosiaalidemokraattisen puolueeseen (SDPU(o)), jota johtivat ukrainalaiset oligarkit. Nimestään huolimatta SDPU(o) yhdistetään yleisesti suurpääomaan, järjestäytyneeseen rikollisuuteen, korruptioon ja presidentti Leonid Kutšman tukemiseen. Oligarkkiryhmän johtoon kuuluneelta Hryhoriy Surkisilta kiellettiin vuonna 2004 pääsy Yhdysvaltoihin vuoden 2004 presidentinvaaleihin liittyneiden epäselvyyksien vuoksi. Ryhmä on myös venäläismielinen ja Yhdysvaltojen ja Naton vastainen.[lähde? ]
Kravtšuk toimi parlamentissa huhtikuuhun 2006 asti. Häntä ei valittu enää vuoden 2006 parlamenttivaaleissa. Hän johti vaaleissa Ne tak! -nimistä liittoumaa, joka jäi kokonaan parlamentin ulkopuolelle. Ukrainan vuoden 2014 vallankumouksen aikana Kravtšuk varoitteli sisällissodasta, mutta samalla hän myös vastusti neuvotteluja Venäjän tukemien Donbassin alueen kapinallisten kanssa. Presidentti Petro Porošenko nimitti Kravtšukin vuonna 2015 perustuslakikomissioon, jonka työ jäi kuitenkin kesken.
Kravtšukin vaimo Antonina opetti poliittista talousiedettä Kiovan yliopistossa. Heillä oli poika ja lapsenlapsia.
Kravtšuk kuoli 88-vuotiaana Münchenissä, Saksassa pitkän sairauden jälkeen. Kravtšuk kuoli viikko sen jälkeen, kun Stanislav Šuškevitš, toinen Belavežan sopimuksen allekirjoittaja, kuoli Minskissä.
Kravtšukin hautajaiset pidettiin 17. toukokuuta Ukraina-talossa Kiovassa johon osallistui Ukrainan nykyinen presidentti Volodymyr Zelenskyi ja hänen puolisonsa  Olena Zelenska sekä kolme Ukrainan entistä presidenttiä: Leonid Kutšma, Viktor Juštšenko ja Petro Porošenko. Lisäksi hautajaisiin osallistui myös Kravtšukin puoliso Antonina sekä Kiovan pormestari Vitali Klitško. Kravtšuk haudattiin Baikoven hautausmaalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leonid Kravtšuk Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: - | Ukrainan presidentti 1991–1994 | Seuraaja: Leonid Kutšma |
Ukrainan presidentit
Leonid Kravtšuk | Leonid Kutšma | Viktor Juštšenko | Viktor Janukovytš | Petro Porošenko | Volodymyr Zelenskyi
Kravtšuk (vas.), Stanislav Šuškevitš ja Boris Jeltsin Belavežan sopimuksen allekirjoitustilaisuudessa 8. joulukuuta 1991.
Aisne (joki)

| Aisne |
| --- | --- |
 Aisne Soupirissa.
Alkulähde:  Argonne, Rembercourt-Sommaisne
Laskupaikka:  Oise, Compiègne
Maat:   Ranska
Pituus:  353,3 km
Virtaama:  65,4 m³/s
Valuma-alue:  7 920 km²
 Aisnen sijainti paksulla sinisellä Ranskan kartalla.
Aisne [ɛːn] on Oisejoen sivujoki Pohjois-Ranskassa. Se laskee Oisejokeen Compiègnessa. Joki on antanut nimensä Aisnen departementille.
Alueella käytiin ensimmäisessä maailmansodassa kolme suurta taistelua, Aisnen ensimmäinen taistelu syksyllä 1914,  Aisnen toinen taistelu keväällä 1917 ja Aisnen kolmas taistelu kevätkesällä 1918. Lisäksi Aisnen alkulähteillä tapahtui sodan loppuvaiheessa 1918 Meusen-Argonnen taistelu.
1274

| --- | --- |
Vuosisadat: 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku
Vuosikymmenet: 1190-luku · 1200-luku · 1210-luku · 1220-luku · 1230-luku · 1240-luku 1250-luku · 1260-luku · 1270-luku · 1280-luku · 1290-luku · 1300-luku
Vuodet: 1190 · 1191 · 1192 · 1193 · 1194 · 1195 · 1196 · 1197 · 1198 · 1199 1200 · 1201 · 1202 · 1203 · 1204 · 1205 · 1206 · 1207 · 1208 · 1209 1210 · 1211 · 1212 · 1213 · 1214 · 1215 · 1216 · 1217 · 1218 · 1219 1220 · 1221 · 1222 · 1223 · 1224 · 1225 · 1226 · 1227 · 1228 · 1229 1230 · 1231 · 1232 · 1233 · 1234 · 1235 · 1236 · 1237 · 1238 · 1239 1240 · 1241 · 1242 · 1243 · 1244 · 1245 · 1246 · 1247 · 1248 · 1249 1250 · 1251 · 1252 · 1253 · 1254 · 1255 · 1256 · 1257 · 1258 · 1259 1260 · 1261 · 1262 · 1263 · 1264 · 1265 · 1266 · 1267 · 1268 · 1269 1270 · 1271 · 1272 · 1273 · 1274 · 1275 · 1276 · 1277 · 1278 · 1279 1280 · 1281 · 1282 · 1283 · 1284 · 1285 · 1286 · 1287 · 1288 · 1289 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309
Tapahtumia

Mongolivaltakunnan hallitsija Kublai-kaanin (n. 1215–1294) Japania valloittamaan lähettämä laivasto tuhoutui rajumyrskyssä. (Samalla tavalla kävi toisen kerran vuonna 1281.) Japanilaiset kutsuivat myrskyä nimellä kamikaze, 'jumalan tuuli'. Toisessa maailmansodassa kamikaze tarkoitti itsemurhalentäjää.
Syntyneitä

4. lokakuuta - Rudolf I, Baijerin herttua
Robert Bruce, Skotlannin kuningas
Kuolleita

7. maaliskuuta - Tuomas Akvinolainen, italialainen filosofi ja teologi (s. 1226).
15. elokuuta - Robert de Sorbon, ranskalainen teologi ja Sorbonnen oppilaitoksen, sittemmin Pariisin yliopiston, perustaja.
Aison

Aison (m.kreik. Αἴσων, Aisōn, lat. Aeson) voi viitata seuraaviin:
Aison, kreikkalaisen mytologian hahmo
Aison (toimi n. 440–420 eaa.), attikalainen vaasimaalari
Aison, antiikin aikainen kaupunki Magnesiassa
Aison, antiikin aikainen kaupunki Traakiassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aison”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Live Bait for the Dead

| Live Bait for the Dead Cradle of Filth |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 2001
 Julkaistu: 2002
 Tuottaja(t): Cradle of Filth
 Tyylilaji: Dark metal
 Levy-yhtiö: Abracadaver
Cradle of Filthin muut julkaisut
| Lovecraft and Witch Hearts 2002 | Live Bait for the Dead 2002 | Damnation and a Day 2003 |
Live Bait for the Dead (COF006DD) on Cradle of Filthin yhdeksäs julkaisu, ja toinen julkaisu omalla levymerkillä Abracadaver. Levyn sisällöstä puolet on live-esiintymisestä Rock Cityssä, Nottinghamissa vuonna 2001, ja puolet lähinnä vanhojen kappaleiden uusia versioita. Levyn kappaleet ovat kokonaisuudessaan yhtyeen omaa käsialaa. Kappaleet sävellettiin yhtyeen yhteistyönä, ja sanoituksista vastasi laulaja Dani Filth. Poikkeuksena kappaleet "No Time To Cry", joka on alun perin The Sisters of Mercyn julkaisema kappale, ja "The Fire Still Burns", joka on alun perin Twisted Sisterin julkaisema kappale.
Levy on nauhoitettu vuonna 2001 ja julkaistu seuraavana vuonna 2002.
Kappaleet > CD 1

Intro, The ceremony opens (Live) – 02.45
Lord Abortion (Live) – 06.33
Ebony Dressed For Sunset (Live) – 02.55
The Forest Whispers My Name (Live) – 04.55
Cthulhu Dawn (Live) – 04.31
Dusk And Her Embrace (Live) – 06.24
The Principal Of Evil Made Flesh (Live) – 05.42
Cruelty Brought Thee Orchids (Live) – 07.54
Her Ghost In The Fog (Live) – 07.33
Summer Dying Fast (Live) – 05.43
Interlude, Creatures That Kissed In Cold Mirrors (Live) – 03.56
From The Cradle To Enslave (Live) – 05.59
Queen Of Winter, Throned (Live) – 10.04
Kappaleet > CD 2

Born In A Burial Gown (The Polished Coffin Mix) – 05.18
No Time To Cry (Sisters Of Mercy Mix) – 04.20
Funeral In Carpathia (Soundcheck recording) – 08.22
Deleted Scenes Of A Snuff Princess – 05.37
Scorched Earth Erotica (Original Demo-version) – 04.57
Nocturnal Supremacy (Soundcheck recording) – 06.03
From The Cradle To Enslave (Under Martian Rule Mix) – 06.04
The Fire Still Burns – 04.08
Kokoonpano

Dani Filth – laulu
Paul Allender – kitara
Gian Pyres – kitara
Robin Eaglestone – basso
Martin Powell – koskettimet
Adrian Erlandsson – rummut
Kokoonpano > Vierailijat

Sarah Jezebel Deva – laulu
Audionäytteitä saatavilla

Cradle of Filthin virallisilla kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Live Bait for the Dead Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Live Bait for the Dead Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
1644

| --- | --- |
Vuosisadat: 1400-luku · 1500-luku · 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku
Vuosikymmenet: 1590-luku · 1600-luku · 1610-luku · 1620-luku · 1630-luku · 1640-luku 1650-luku · 1660-luku · 1670-luku · 1680-luku · 1690-luku · 1700-luku
Vuodet: 1590 · 1591 · 1592 · 1593 · 1594 · 1595 · 1596 · 1597 · 1598 · 1599 1600 · 1601 · 1602 · 1603 · 1604 · 1605 · 1606 · 1607 · 1608 · 1609 1610 · 1611 · 1612 · 1613 · 1614 · 1615 · 1616 · 1617 · 1618 · 1619 1620 · 1621 · 1622 · 1623 · 1624 · 1625 · 1626 · 1627 · 1628 · 1629 1630 · 1631 · 1632 · 1633 · 1634 · 1635 · 1636 · 1637 · 1638 · 1639 1640 · 1641 · 1642 · 1643 · 1644 · 1645 · 1646 · 1647 · 1648 · 1649 1650 · 1651 · 1652 · 1653 · 1654 · 1655 · 1656 · 1657 · 1658 · 1659 1660 · 1661 · 1662 · 1663 · 1664 · 1665 · 1666 · 1667 · 1668 · 1669 1670 · 1671 · 1672 · 1673 · 1674 · 1675 · 1676 · 1677 · 1678 · 1679 1680 · 1681 · 1682 · 1683 · 1684 · 1685 · 1686 · 1687 · 1688 · 1689 1690 · 1691 · 1692 · 1693 · 1694 · 1695 · 1696 · 1697 · 1698 · 1699 1700 · 1701 · 1702 · 1703 · 1704 · 1705 · 1706 · 1707 · 1708 · 1709
Tapahtumia

24. huhtikuuta – Kiinan Ming-dynastian viimeinen keisari Chongzhen teki itsemurhan maassa puhjenneiden kapinoiden vuoksi.
27. toukokuuta – Kiinassa käytiin Shanhaiguanin taistelu Ming-kenraali Wu Sanguin ja Li Zichengin johtamien kapinallisten välillä. Wi Sangui pyysi apua mantšuilta, jotka taistelun jälkeen valloittivat koko Kiinan.
15. syyskuuta – Giovanni Battista Pamphili valittiin paaviksi, joka otti nimen Innocentius X.
8. marraskuuta – Mantšujen perustama Qing-dynastia tuli valtaan Kiinassa, kun Shunzhi kruunattiin dynastian ensimmäiseksi keisariksi.
Syntyneitä

10. tammikuuta – Louis François Boufflers, ranskalainen kenraali ja Ranskan marsalkka (k. 1711)
7. helmikuuta – Nils Bielke, ruotsalainen vapaaherra, sotamarsalkka, diplomaatti ja poliitikko (k. 1716)
12. helmikuuta – Jakob Ammann, sveitsilälissyntyinen teologi, amissien uskonlahkon perustaja (k. 1730)
21. huhtikuuta – Carl Falkenberg, ruotsalainen eversti ja maaherra (k. 1697)
14. kesäkuuta – Godard van Reede, hollantilaissyntyinen Englannin armeijan kenraali (k. 1703)
16. kesäkuuta – Henrietta Englantilainen, englantilainen prinsessa ja Orléansin herttuatar (k. 1670)
17. kesäkuuta – Johann Wolfgang Franck, ranskalainen säveltäjä (k. 1710)
6. elokuuta – Louise de La Vallière, ranskalainen aatelisnainen, kuningas Ludvig XIV:n rakastajatar (k. 1710)
12. elokuuta – Heinrich Ignaz Franz Biber, böömiläis-itävaltalainen säveltäjä ja viulisti (k. 1704)
5. syyskuuta – Gillis Schey, hollantilainen amiraali (k. 1703)
25. syyskuuta – Ole Rømer, tanskalainen tähtitieteilijä, ensimmäinen valonnopeuden mittaaja (k. 1710)
14. lokakuuta – William Penn, englantilainen kveekari ja uskonnonvapauden puolustaja, Pennsylvanian perustaja (k. 1718)
Daniel Achrelius, suomalainen runoilija ja kaunopuheisuuden professori (k. 1692)
Matsuo Bashō, japanilainen runoilija (k. 1694)
Märet Jonsdotter, (”Iso-Märet”) ruotsalainen noitavainojen uhri (k. 1672)
Tomás de Torrejón y Velasco, espanjalais-perulainen säveltäjä (k. 1728)
Kuolleita

31. tammikuuta – Kemankeş Kara Mustafa pašša, Osmanien valtakunnan suurvisiiri ja suuramiraali (s. 1592)
21. huhtikuuta – Torsten Stålhandske, suomalainen ratsuväen kenraali (s. 1593)
25. huhtikuuta – Chongzhen, Kiinan Ming-dynastian viimeinen keisari (s. 1611)
19. kesäkuuta – Gabriello Puliti, italialainen säveltäjä, urkuri ja kuoromestari (s. 1583)
2. heinäkuuta – William Gascoigne, englantilainen tähtitieteilijä (s. 1612)
26. heinäkuuta – Klas Larsson Fleming, suomalainen amiraali ja maaherra (s. 1592)
29. heinäkuuta – Urbanus VIII, paavi (s. 1568)
22. elokuuta – Maria Cunitz, sleesialainen matemaatikko ja tähtitieteiijä (s. 1604/1610)
8. syyskuuta – Antonio Mira de Amescua, espanjalainen runoilija (s. 1577)
8. syyskuuta – Francis Quarles, englantilainen runoilija (k. 1592)
6. lokakuuta – Elisabet Ranskalainen, ranskalainen prinessa ja Espanjan kuningatar, kuningas Filip IV:n puoliso (s. 1602)
13. lokakuuta – Francisco de Santiago, portugalilainen säveltäjä (s. 1578)
30. joulukuuta – Jan Baptist van Helmont, flaamilainen kemisti, fysiologi ja lääkäri, kaasujen tutkimuksen uranuurtaja (s. 1579)
Georg Marggraf, saksalainen luonnontieteilijä ja tutkimusmatkailija (s. 1610)
Aisone

| Aisone |
| --- | --- |

 vaakuna
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Cuneo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  36,7 km²
Väkiluku:  236
Postinumero:  12010
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aisone on Luoteis-Italiassa, Piemonten hallinnollisella alueella Cuneon maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnan asukasluku oli 236 vuonna 2017.
101 tapaa tappaa aviomies

| 101 tapaa tappaa aviomies |
| --- | --- |

Kirjailija:  Laura Lindstedt ja Sinikka Vuola
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Siltala
Julkaistu:  2022
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  202 sivua
ISBN:  978-952-234-806-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
101 tapaa tappaa aviomies: menetelmällinen murhamysteeri on Laura Lindstedtin ja Sinikka Vuolan kirjoittama teos. Teoksessa varioidaan samaa tarinaa 101 erilaisella tavalla. Tarinan pohjana on Alibi-lehdessä vuonna 1983 kerrottu murhatapaus, jossa nainen ampui aviomiehensä. Naista ei kuitenkaan tuomittu, vaan syylliseksi todettiin aviomies, joka oli pitkään ollut väkivaltainen vaimoaan kohtaan.
Teoksen alkusanoissa kirjoittajat kertovat, että lähtökohtana kirjan tekemiselle oli eräässä illanvietossa herännyt ihmettely, kuinka bestsellerit rakennetaan usein nuoren naisen väkivaltaisen kuoleman ympärille. Samaa aihetta suositaan muussakin kulttuurissa, kuten kuvataiteessa ja televisiosarjoissa. He toteavat, että "kuoleman pornografia ja 'nekroromantismi' kukoistavat". "Kuoleman pornografia" -käsitteen on luonut Geoffrey Gorer (1905–1985) vuonna 1955 kirjoittamassaan artikkelissa "The Pornography of Death", ja selittää kuoleman suosiota aiheena sillä että luonnollinen kuolema on länsimaissa siirretty piiloon ja siksi väkivaltainen kuolema pulpahtaa esiin fantasioina, joita erilainen viihde tarjoaa yleisölle. Tätä pohdittuaan Lindstedt ja Vuola halusivat kääntää asetelman ympäri: väkivallan tekijä on nainen ja uhri mies.
Kirjan muodon idea tuli Raymond Queneaun teoksesta Tyyliharjoituksia (Otava 1991), jossa Queneau toistaa 99 kertaa pikku tarinan eri tyylilajeissa. Aihetta kehitellessä heille tuli eteen Simon Bondin makaaberi kuvakirja Satayksi tapaa käyttää kuollutta kissaa (Kustannus-Mäkelä 1982), jossa kissanraatoa varioidaan 101 tavalla. Kirjan aihetta he eivät vastoin ennakko-oletuksia löytäneet amerikkalaisista sanomalehdistä vaan Alibista.
Kirjassa sovelletaan menetelmällisen kirjallisuuden keinoja. Sovellettavia oulipolilaisia rajoituksia ovat muiden muassa lipogrammi ja homoleksikaalinen käännös. Teos sisältää myös muunnelmia, kuten pastisseja, historiallisia runomuotoja (tanka, sonetti, balladi), vitsejä ja ja puhetapojen parodiaa (mansplainaus, intersektionaalinen feminismi, urheiluselostus). Kirjoittajien mukaan kirjoittamiseen liittyy aina rajoitteita ja kirjoittaja tekee valintoja ja rajauksia tiedostaen tai tietämättään. Esimerkiksi runous on perustunut sääntöihin ja rajoitteisiin, kuten runomuotoihin ja -mittoihin. Tottumuksen vuoksi kaavamaisuutta ei kuitenkaan aina havaita.
Arviot

Helsingin Sanomien kulttuuritoimittaja Antti Majander esittää arviossaan aluksi näkemyksensä: "En luullut tietäväni kirjallisuudesta kaikkea. Mutta silti, auts!" ja luettelee muutaman eteen tulleen termin, joiden selityksiä hän on kirjasta lukenut. Hän arvioi että kirjaa tuskin jaksaa lukea yhdellä istumalla kannesta kanteen, sieltä täältä luetut makupalat sivistävät lukijaa huomaamatta. Lopuksi hän toteaa, että alkuperäisen tarinan mies lienee saanut ansionsa mukaan, kun vaimo pääsi ilman tuomiota.
Aiheesta muualla

101 tapaa tappaa aviomies Siltala
1983–2011

| 1983–2011 Yö |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1983–2011
 Julkaistu: 2012
 Formaatti: 2CD
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 147.12
 Levy-yhtiö: Valitut Palat
Yön muut julkaisut
| Pelko ja rakkaus 2012 | 1983–2011 2012 | Klassikot 2013 |
1983–2011 on vuonna 2012 ilmestynyt Yön kokoelma-albumi. Valittujen Palojen julkaisema kokoelma sisältää 36 yhtyeen tunnetuimpiin kuuluvaa kappaletta. Sen mukana tulevan kirjasen tekstin on laatinut Ilpo Rantanen, joka on kirjoittanut myös Yön 30-vuotishistoriikin sekä Olli Lindholmin elämäkerran.
Kappaleet

Likaiset legendat I – 3.34
Särkynyt enkeli – 2.44
Yhden illan varietee – 4.15
Pieni ihminen suuressa maailmassa – 3.56
En saanut sua pilviin – 4.22
Laulu meille kahdelle – 4.18
Joutsenlaulu – 5.27
Kuorotyttö – 4.39
Niin paljon me teihin luotettiin – 4.59
Lasisilmä – 4.15
Tia-Maria – 3.46
Laulu rakkaudelle – 2.53
Täältä tulee yö – 2.50
Angelique – 2.50
Koska sydän sanoi niin – 2.57
Mustat päivät jäädä saa – 3.45
Ihmisen poika – 3.29
Yötä vastaanottamaan – 3.32
Kultasiipi – 4.13
Särkyvää – 4.40
Hän tanssi kanssa enkeleiden – 4.06
Sunnuntaisin kuolee kuninkaat – 4.16
Rakkaus on lumivalkoinen – 5.00
Kaksintaistelu – 4.01
Se kerran kirpaisee – 4.10
Sano että jäät – 4.31
Jäämeren tuulet – 4.31
Rakkauden vahvistama – 5.02
Tie sydämeeni – 4.48
Pettävällä jäällä – 4.32
Oikee enkeli – 4.23
Satukirjan sankari – 3.57
Taikasanat – 4.08
Yö – 4.15
Kiitos ja kunnia – 3.47
Tällaisina aikoina – 4.21
Aiheesta muualla

1983-2011 discogs.com -sivustolla (englanniksi)
101 tapaa olla vapaa

| 101 tapaa olla vapaa Maj Karma |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 4. toukokuuta 2018
 Formaatti: CD, LP, digitaalinen
 Tuottaja(t): Häiriö, Maj Karma, Rake Eskolin
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Sakara
Listasijoitukset
  3.
Maj Karman muut julkaisut
| Peltisydän 2016 | 101 tapaa olla vapaa 2018 |   |
Singlet albumilta 101 tapaa olla vapaa
 ”Lama lama lama” Julkaistu: 26. tammikuuta 2018  ”101 tapaa olla vapaa” Julkaistu: 6. huhtikuuta 2018
101 tapaa olla vapaa on Maj Karman 10. studioalbumi, joka julkaistiin 4. toukokuuta 2018 levymerkillä Sakara Records.
Kappaleet

Osa minusta kuolee – 4.27
Lama lama lama – 3.47
101 tapaa olla vapaa – 3.59
Voimanlähde – 4.17
Paniikki – 3.40
Ei paholaisii oo – 4.06
Johnny Deppin näköinen nainen – 3.47
Äänivalli – 4.17
Onko pakko antaa? – 3.00
Mustavalkoista melankoliaa – 7.51
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Kaaoszine: 6/10
Rumba: 4,6/10
Soundi:
3.33.33

| 3> 33.33 Jussi Hakulinen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1998
 Julkaistu: 1998
 Tyylilaji: poprock
 Kesto: 42.04
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 34.
Jussi Hakulisen muut julkaisut
| Minun lauluni 1983–96 1996 | 3.33.33 1998 | Tähtipölyä 2010 |
3.33.33 on suomalaisen muusikon Jussi Hakulisen viides studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1998.
3.33.33 on Jussi Hakulisen sukunimikaiman Veikko Hakulisen voittoaika vuoden 1952 talviolympialaisten 50 kilometrin hiihdossa.
Albumi ylsi Suomen virallisen listan sijalle 34.
Kappaleet

Kaikki sävellykset ja sanoitukset Jussi Hakulinen.
Katumuspillerit – 3.04
Fredriksson – 4.37
Mary Mary – 4.37
Suden hetki – 3.42
Syvä joki – 4.58
Kymmenes planeetta – 5.26
Bonnie ja Clyde – 3.16
Hasta siempre – 3.50
Kun Suomessa valot sammuu – 4.37
3.33 – 3.33
Aiheesta muualla

3.33.33 discogs.com -sivustolla
Akiva Goldsman

Akiva Goldsman vuonna 2011.
Akiva Goldsman (s. 7. heinäkuuta 1962) on yhdysvaltalainen elokuvakäsikirjoittaja ja -tuottaja. Hänen filmografiaansa kuuluu tunnettuja elokuvia kuten I, Robot ja Kaunis mieli. Hän on myös kirjoittanut Da Vinci -koodin elokuvakäsikirjoituksen ja on vastuussa myös vähemmän menestyksekkäistä elokuvista Batman & Robin sekä Lost in Space – matkalla avaruuteen.
Goldsman sai Golden Globe-palkinnon vuonna 2002 Kaunis mieli -elokuvan käsikirjoituksesta.
Absorboida

| --- | --- |
:  Määritelmä: (fysiikka) imeä itseensä, sitoa 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Absorboida. Katso absorboida Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
488 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 500-luku eaa. · 400-luku eaa. · 300-luku eaa.
Vuosikymmenet: 500-luku eaa. · 490-luku eaa. · 480-luku eaa. · 470-luku eaa. · 460-luku eaa. · 450-luku eaa. · 440-luku eaa. · 430-luku eaa. · 420-luku eaa. · 410-luku eaa. · 400-luku eaa. · 390-luku eaa.
Vuodet: 500 eaa. · 499 eaa. · 498 eaa. · 497 eaa. · 496 eaa. · 495 eaa. · 494 eaa. · 493 eaa. · 492 eaa. · 491 eaa. · 490 eaa. · 489 eaa. · 488 eaa. · 487 eaa. · 486 eaa. · 485 eaa. · 484 eaa. · 483 eaa. · 482 eaa. · 481 eaa. · 480 eaa. · 479 eaa. · 478 eaa. · 477 eaa. · 476 eaa. · 475 eaa. · 474 eaa. · 473 eaa. · 472 eaa. · 471 eaa. · 470 eaa. · 469 eaa. · 468 eaa. · 467 eaa. · 466 eaa. · 465 eaa. · 464 eaa. · 463 eaa. · 462 eaa. · 461 eaa. · 460 eaa. · 459 eaa. · 458 eaa. · 457 eaa. · 456 eaa. · 455 eaa. · 454 eaa. · 453 eaa. · 452 eaa. · 451 eaa. · 450 eaa. · 449 eaa. · 448 eaa. · 447 eaa. · 446 eaa. · 445 eaa. · 444 eaa. · 443 eaa. · 442 eaa. · 441 eaa. · 440 eaa. · 439 eaa. · 438 eaa. · 437 eaa. · 436 eaa. · 435 eaa. · 434 eaa. · 433 eaa. · 432 eaa. · 431 eaa. · 430 eaa. · 429 eaa. · 428 eaa. · 427 eaa. · 426 eaa. · 425 eaa. · 424 eaa. · 423 eaa. · 422 eaa. · 421 eaa. · 420 eaa. · 419 eaa. · 418 eaa. · 417 eaa. · 416 eaa. · 415 eaa. · 414 eaa. · 413 eaa. · 412 eaa. · 411 eaa. · 410 eaa. · 409 eaa. · 408 eaa. · 407 eaa. · 406 eaa. · 405 eaa. · 404 eaa. · 403 eaa. · 402 eaa. · 401 eaa. · 400 eaa. · 399 eaa.