stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nojatuoliunelmia

| Nojatuoliunelmia Seppo Tammilehto |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1996
 Julkaistu: 1996
 Tuottaja(t): Seppo Tammilehto J-P Järvinen
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 49.36
 Levy-yhtiö: AXR, Edel
Seppo Tammilehdon muut julkaisut
| Punainen kitara 1994 | Nojatuoliunelmia 1996 | Sähkövärinää 1997 |
Nojatuoliunelmia on suomalaisen laulajan Seppo Tammilehdon studioalbumi. Se julkaistiin 1996. Albumi on äänitetty MSL-studiossa Kihniöllä ja äänittäjänä oli Mika Sundqvist.
Kappaleet

Viileä käsi mutta lämmin sydän – 4.06
Pikku Belinda – 3.06
Pojat eivät itke milloinkaan – 3.44
Kolme kukkaa – 3.57
Nojatuoliunelmia – 3.26
Etkö uskalla mua rakastaa – 3.35
Pohjanmaan tyttö – 3.12
Maitolaituri – 3.37
Mustikkavuoren kuu – 4.27
Someron superman – 4.06
Hämeenpuiston yöt – 4.09
Hyvä haltia – 4.01
Sydämeen jäi soimaan blues – 4.10
Muusikot

Seppo Alajoki – kitara
Heikki Markkula – kitara
Pentti Hänninen – basso
Mika Sundqvist – basso, taustalaulut
Tommi Rautiainen – rummut
Masi Luoma – koskettimet
Jukka Hänninen – saksofonit
Pepe Ahlqvist – huuliharppu
Europe: Super Hits

| Super Hits Europe |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 27. tammikuuta 1998
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 43.03
 Levy-yhtiö: Columbia, Epic, Sony Music, Legacy
Europen muut julkaisut
| Definitive Collection 1998 | Super Hits 1998 | 1982-2000 2000 |
Europe: Super Hits on hard rock -yhtye Europen vuonna 1998 julkaistu kokoelmalevy.
Kappaleet

”The Final Countdown” – 5.08
”Sing Of The Times” – 4.14
”Carrie” – 4.30
”Cherokee” – 4.12
”Time Has Come” – 4.00
”Open Your Heart” – 4.08
”Let The Good Times Rock” – 4.03
”Halfway To Heaven” – 4.07
”Tomorrow” – 3.04
”Prisoners In Paradise” – 5.37
Kokoonpano

Joey Tempest – laulu, piano kappaleessa "Tomorrow", kosketinsoitin kappaleessa "Open Your Heart"
John Norum – kitara, taustalaulu (kappaleet 1, 3-6)
Kee Marcello – kitara, taustalaulu (kappaleet 2, 7-10)
John Levén – basso
Mic Michaeli – kosketinsoitin, taustalaulu (kappaleet 1-5, 7-10)
Ian Haugland – rummut, taustalaulu (kappaleet 1-5, 7-10)
Tony Reno – rummut (kappale 6)
Eino Linnala

Eino Linnala lukee partituuria.
Eino Mauno Aleksanteri Linnala, vuoteen 1906 Borgman, (19. elokuuta 1896 Helsinki – 8. kesäkuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen säveltäjä ja musiikinopettaja.
Henkilöhistoria

Linnalan vanhemmat olivat Nikolai Borgman ja Mathilda Maria Avellan. Hänen puolisonsa 1931–1946 oli laulaja ja kuoronjohtaja Taru Pellinen (1904–1986). Musiikinopettaja, opetusneuvos Marja Linnankivi (ent. Kekkonen, o.s. Linnala, 1932–2015) oli heidän tyttärensä. Linnalan veli oli sotilaskapellimestari, musiikkikapteeni Johan Leonard (Lenni) Linnala (1878–1947). Linnala tuli ylioppilaaksi 1915, valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi vuonna 1921 ja opiskeli yliopisto-opintojensa ohella musiikkia Helsingin musiikkiopistossa Erkki Melartinin johdolla 1915–1920. Wienissä Linnala jatkoi opintojaan 1924–1927. Hän toimi Viipurin musiikkiopiston opettajana 1921–1924, Helsingin Kirkkomusiikkiopiston opettajana 1928–1945, Sibelius-Akatemian opettajana 1934–1963 ja Helsingin yliopiston musiikinopettajana 1956–1965. Helsingin Työväenyhdistyksen naiskuoron johtajana Linnala toimi 1928–1934 ja sekakuoron johtajana 1929–1934. Lisäksi Linnala laati musiikkiarvosteluja ja -artikkeleita eri lehtiin ja julkaisi musiikkialan teoksia. Hän sai Pro Finlandia -mitalin 1953 ja professorin arvonimen 1958.
Tuotanto > Sävellyksiä ja sovituksia

Linnala sävelsi muun muassa kaksi sinfoniaa, orkesteriteoksen Suomalainen rapsodia, kantaatteja sekä monia yksin- ja kuorolauluja. Linnalan on arvioitu saaneen sinfonioihinsa voimakkaita vaikutteita Brucknerilta. Linnalan mieskuorotuotanto on huomattava, hän sijoittuu suurten kansallisromantikkojen rinnalle. Romantiikan alasajo 1950-luvulla merkitsi kuitenkin virallisten korvien sulkeutumista koko tyylikaudelle ja murroskaudella säveltäneen Linnalan hiottu äänenkuljetus ja viimeistelty kontrapunkti jäivät uuden polven avantgardistien varjoon. Linnala sai säveltäjänä tunnustusta erityisesti kuorolauluistaan, mutta itse hän piti pääteoksenaan toista sinfoniaansa. Linnalan sävellystyö on usein jäänyt hänen pedagogisen toimintansa varjoon. Linnalan sävellyksiä ovat muun muassa:
Jousikvartetto, 1925
Sinfonia I, 1927
Tanssisarja 1931
Suomalainen rapsodia, 1932
Alkusoitto, 1933
Sinfonia II, 1935
Kantaatit Maria, 1934, ja Hämeenlinna, 1938
Noin 40 yksin- ja yli 100 kuorolaulua
Piano- ja viulusävellyksiä
Kansanlaulusovituksia
Tuotanto > Julkaisuja

Yleinen musiikkioppi I–II,  1938–1940
Soinnutuksen perusteet, 1950
Kenraalibasso, 1947, (Martin Wegeliuksen kanssa, 6. muuttamaton painos 1993)
Esprit

Esprit tarkoittaa esimerkiksi seuraavia:
Esprit, ranskalainen lehti
Esprit, vaateyritys
Esprit-arena, nykyisin Merkur Spiel-Arena, monitoimiareena Düsseldorfissa
Sukunimi

Jacques Esprit (1611–1677), ranskalainen moralisti ja kirjailija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Esprit”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
FK Minsk

FK Minsk on jalkapalloseura Valko-Venäjän pääkaupungista Minskistä. Se pelaa maansa  pääsarjassa ja UEFAn Europa-liigassa.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (fcminsk.by)
Eurosport
UEFA
FK Metta

FK Metta, 2007-2018 FS METTA/Latvijas Universitāte on jalkapalloseura Riian kaupungista. Seura pelaa Latvian korkeimmalla sarjatasolla Virslīgassa. Seura on perustettu Latvian yliopiston ja jalkapallokoulu METTA:n yhteistyönä. Vuonna 2011 METTA voitti 1. līgan eli Latvian toiseksi korkeimman sarjatason mestaruuden, minkä jälkeen on pelannut pääsarjassa.
Norrlands Guld

| Norrlands Guld |
| --- | --- |

Tyyppi:  Olut
Oluttyyppi:  lager
Valmistaja:  Spendrups
Alkuperä:   Ruotsi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Norrlands Guld on Spendrups-panimon valmistama ruotsalainen lagertyyppinen olut. Sitä myydään Norrlands Guld Exportina seuraavilla alkoholipitoisuuksilla varustettuna: 2,1, 2,8, 3,5, 5,3 ja 7,0 tilavuusprosenttia. Lisäksi on alkoholiton versio. Norrlands Guld Ljusissa tilavuusprosentteja on 4,7.
Norrlands Guld Export oli vuonna 2008 Systembolagetin viidenneksi myydyin olut (myynti: 9,0 miljoonaa litraa).
Eino Leskinen

Eino Aulis Leskinen (21. helmikuuta 1904 Joensuu – 15. marraskuuta 1971 Helsinki) oli suomalainen kielitieteilijä ja yliopistonlehtori.
Ura

Leskinen kävi koulua Joensuun lyseossa ja sitten Mikkelin lyseossa. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa suomen kieltä ja suomen sukulaiskieliä ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1928. Vuodesta 1925 alkaen hän oli 12 kesänä kenttätyössä joko Suomen puoleisessa Raja-Karjalassa tai Suomeen muuttaneiden itäkarjalaisten pakolaisten keskuudessa.
Leskinen oli 1930–1940 Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran palveluksessa karjalaismurteiden sanakirjan toimittajana. Tänä aikana sanakirjasta valmistui käsikirjoitusta noin 350 foliosivua. Leskinen toimitti kolmiosaisen 1932–1936 julkaistun Karjalan kielen näytteitä -sarjan. Sotavuosina 1940–1945 Leskinen johti pääesikunnassa toiminutta Itä-Karjalan ja eräiden sen ääreisalueiden paikannimistön kodifioimista ja normaalistamista suorittanutta toimikuntaa. Sotien jälkeen hän oli suomen kielen lehtorina ensin Yhteiskunnallisessa Korkeakoulussa 1945–1957 ja sitten Helsingin yliopistossa aina eläkkeelle jäämiseensä saakka.
Leskinen keräsi karjalan kielen aineistoa yhteensä noin 10 000 lippua. Keruupaikkakuntia olivat Tulemajärvi, Impilahti, Paatenen Sellin kylä, Repola, Jyskyjärvi, Oulanka, Pistojärvi ja Kiestinki. Hän julkaisi artikkeleita murteiden keräämisestä, Tulemajärven murteesta ja kansatieteestä.
Helsingin yliopiston filosofinen tiedekunta myönsi Leskiselle kunniatohtorin arvon toukokuun viimeisenä päivänä 1969 pidetyssä promootiossa. Tasavallan presidentti myönsi hänelle professorin arvon 1969.
Julkaisuja

Tulemajärven murteen vokalismi. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1933
Metsästys ja kalastus ; eripainos Kansatieteellinen arkisto 1 ("Vanhaa Hauhoa"). Helsinki 1934
Jussi Turunen 5.6.1903-29.6.1936 ; muistokirjoitus, tekijät Eino Leskinen ja Yrjö Vuorjoki. Helsinki 1936
Suomen heimotyöstä vv. 1931-36 ja sen johtavista periaatteista : esitelmä V:n suomalais-ugrilaisen kulttuurikongressin heimotyön ja ulkokansalaisasian harrastuspiirin kokouksessa Tallinnassa 26. kesäkuuta 1936. Heimojärjestöjen keskusvaliokunta, Helsinki 1936
Karjalan kieleen kohdistuneesta tutkimuksesta ja harrastuksesta, eripainos AKS:n tie. Helsinki 1937
Karjalan kielen uusi kirjaimisto. Akateeminen Karjala-seura, Helsinki 1937
Vanhimmat tunnetut karjalan kielen sanastot. Helsinki 1937
Entisajan metsänkäynnistä ja kalastuksesta Ilomantsin itäosissa. Kansantieteellinen arkisto 3. Helsinki 1938
Karjalan kirjakielen oikeinkirjoituskysymys Neuvostovenäjällä ; eripainos Virittäjä n:o 3. Helsinki 1938
Itä-Karjalan historiaa kielentutkimuksen valossa teoksessa Karjalan historiaa. Historian aitta 8. Gummerus 1938
Karjalan kirjakielen ortografiakysymys Neuvosto-Venäjällä. Pyhän Sergein ja Hermanin veljeskunta, Sortavala 1938
Lisiä karjalankielisen kirjallisuuden historiaan : tietoja oikeauskoisen lähetysseuran Arkangelinkomitean julkaisutoiminnasta 1890-luvulla. Helsinki 1938
Kappale karjalankielisen kirjallisuuden historiaa ; eripainos Virittäjä n:o 1-2. Helsinki 1939, täyd. eripainos 1939
Tietoja v. 1820 Tverin-karjalan murteella ilmestyneen Matteuksen evankeliumin kääntäjästä (Grigorij Jefimof Védenskij) ; eripainos Virittäjä n:o 3. Helsinki 1939
Itäkarjalaismurteiden näytteitä. Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 1956
Toimitustöitä

Savo-karjalaisten lauluja ; toim. Taneli Kuusisto, Eino Leskinen ja Arvo Saikkonen. Savolainen ja Karjalainen osakunta, Helsinki 1928
Karjalan kielen näytteitä. 1, Tverin ja Novgorodin karjalaa ; Vihtori Alavan, K. F. Karjalaisen ym. keräelmiä. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 193. Helsinki 1932
Karjalan kielen näytteitä. 2, Aunuksen ja Raja-Karjalan murteita. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 193. Helsinki 1934
Karjalan kielen sanakirjan artikkelien luonnoksia. Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 1934
Karjalan kielen näytteitä. 3, Ent. Poventsan ja Kemin kihlakuntien karjalaismurteita. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 193. Helsinki 1936
Aiheesta muualla

Eino Leskinen 60-vuotias
Niger (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Niger voi viitata esimerkiksi seuraaviin:
Niger, valtio Afrikassa
Niger, joki Afrikassa
Niger, osavaltio Nigeriassa
8766 Niger, asteroidi
HMS Niger, usean brittiläisen sotalaivan nimi:
HMS Niger (J442), vuonna 1945 valmistunut miinanraivaaja
Henkilönnimenä

Pescennius Niger (n. 140–194), Rooman keisarin vastakeisari
Peter Georg Niger (1434–1481/1484), dominikaaninen teologi ja saarnaaja
Ralph Niger (n. 1140 – n. 1217), englantilais-ranskalainen teologi
Roger Niger, Lontoon piispa 1200-luvulla
Sextius Niger, Augustuksen aikainen roomalainen kirjailija
Norrlångvik

Norrlångvik on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön länsiosassa pitkän ja kapean Norrlångvikenin merenlahden pohjukassa.
Norrlångvikin asutus sijaitsee mereen laskevan Långvikbäckenin laaksossa. Laakso on tasaista peltomaata muun kyläalueen ollessa metsää ja kalliosaarekkeita. Kyläalueen etelälaidalla on myös hieman peltoa ja asutusta.
Norrlångvikin kuusi kantatilaa mainitaan jo vuoden 1566 kymmenysluettelossa. Alkuperäisellä kylätontilla sijaitsee enää Östergård. Muut talot ovat isojaon jälkeen siirretty omille mailleen. 1900-luvun alkuvuosikymmeninä kantatiloista lohkottiin useita pientiloja. Uudisrakentamista kylässä on ollut vähäisesti, mutta meren rannalle on rakennettu kesämökkejä.
Eta Sagittarii

Eta Sagittarii on kaksoistähti eteläisellä eläinradan puoliskolla jousimiehen tähdistössä.
Tähtipari sijaitsee noin 149 valovuoden päässä maapallosta. Ensisijainen tähti järjestelmässä on η Sagittarii A, joka on spektriltään luokkaan M III sijoittuva punainen jättiläinen. Tähden parin η Sagittarii B:n löysi vuonna 1879 amerikkalainen astronomi S. W. Burnham.
ORP Żbik

| ORP Żbik |
| --- | --- |
 ORP Żbik sekä koulupurjelaiva ORP Lwow

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Caen, Ranska
Kölinlasku:  1929
Laskettu vesille:  14. kesäkuuta 1930
Palveluskäyttöön:  20. helmikuuta 1932
Loppuvaihe:  romutettu 1956
Tekniset tiedot
Uppouma:  980 t (pinnalla) 1 250 t (sukellus)
Pituus:  78,5 m
Leveys:  5,9 m
Syväys:  4,2 m
Koneteho:  Vickers-dieselmoottori 1 800 hv (pinnalla) sähkömoottori 1 200 hv (sukellus)
Nopeus:  14,5 solmua (pinnalla) 9,5 solmua (sukellus)
Miehistöä:  46-54
Aseistus
Aseistus:  1 × 100 mm tykki 2 × Hotchkiss 13,2 mm -ilmatorjuntakonekivääriä 4 × 550 mm torpedoputkea, joihin 16 torpedoa 40 × miinaa
ORP Żbik (suom. Villikissa) oli Puolan laivaston Wilk-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Caenista Ranskasta, missä köli laskettiin 1929. Alus laskettiin vesille 14. kesäkuuta 1930 ja otettiin palvelukseen 20. helmikuuta 1932.
Palvelus

Toisen maailmansodan alkaessa 1. syyskuuta 1939 Żbik osallistui Worekin suunnitelmaan Puolan rannikon puolustamiseksi. Se laski 8. syyskuuta 20 miinaa Gdanskin lahdelle. Alus joutui 25. syyskuuta polttoainepulan vuoksi menemään satamaan Ruotsissa, jossa se internoitiin. Saksan laivaston miinanraivaaja M85 osui 1. lokakuuta todennäköisesti aluksen aiemmin laskemaan miinaan.
Żbik palasi sodan päätyttyä lokakuussa 1945 Puolaan, jossa se oli Puolan kansantasavallan laivastossa vuoteen 1955. Alus romutettiin 1956.
Eta Ophiuchi

Eta Ophiuchi (η Oph / η Ophiuchi) eli Sabik on tähti
Käärmeenkantajan tähtikuviossa. Sabik on kaksoistähti.
Molempien tähtien summattu kirkkaus 2,43, etäisyys 84 valovuotta, 
absoluuttinen kirkkaus 0,37. Tähti on sinivalkoinen, väri-indeksi B-V -0,05. Spektrityyppi A2.5Va, lämpötila 8920 K, säteilyntuotto 70 Aurinkoa. Säde 2 Aurinkoa, massa
3 Aurinkoa. Kaksoistähden komponenttien väli on 22 AU,  rata hyvin soikea, mikä tekee planeettojen muodostumisen ehkä mahdottomaksi.
Kaksoistähden tähtien A ja B kirkkaudet ovat 2,9 ja 3,4.
Kiertoaika on 88 vuotta. A:n tyyppi on A2V ja B:n A3V.
Näiden luminositeetit ovat 36 ja 23 Aurinkoa.
| --- | --- |
Tähdet:  α Oph, η Oph, ζ Oph, δ Oph, β Oph, κ Oph, ε Oph, θ Oph, ν Oph, 72 Oph, γ Oph, λ Oph, 67 Oph, 70 Oph, 44 Oph, χ Oph, 45 Oph, φ Oph, 36 Oph, σ Oph, ι Oph, ξ Oph, 68 Oph, ω Oph, ψ Oph, 47 Oph, ρ Oph, μ Oph, υ Oph, 20 Oph, 71 Oph, 41 Oph, τ Oph, 51 Oph, 66 Oph, 30 Oph, 74 Oph, 58 Oph, 24 Sco, HD 156681, 36 Oph, ο Oph, 23 Oph, τ Oph, 43 Oph, 37 Oph, 21 Oph, 24 Oph, 73 Oph, 14 Oph, 26 Oph, 12 Oph, 53 Oph, U Oph, ρ Oph, 16 Oph, 19 Oph, V986 Oph, 61 Oph, Y Oph, 29 Oph, 52 Oph, ο Oph, 18 Oph, Barnardin tähti, Wolf 1061, Gl 673, SN 1604
Eksoplaneetat:
ORP Ślązak (1942)

| ORP Ślązak |
| --- | --- |
 ORP Ślązak Dieppen maihinnousun jälkeen

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Hawthorn Leslie and Company, Hebburn
Kölinlasku:  25. toukokuuta 1940
Laskettu vesille:  23. heinäkuuta 1941
Palveluskäyttöön:  9. toukokuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  palautettu 1946 Intian laivastolle 1952 nimellä INS Godavari
Loppuvaihe:  romutettu 1979
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 050 t (standardi) 1 490 t (max)
Pituus:  85,34 m
Leveys:  9,62 m
Syväys:  2,51 m
Koneteho:  19000 hv
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  168
Aseistus
Aseistus:  6 x QF 4" Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 4 x QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 2 x 20 mm ilmatorjuntatykkiä
ORP Ślązak (viirinumero L26) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Puolan merivoimille luovuttama Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä HMS Bedale, joka palveli puolalaisella miehistöllä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 12. joulukuuta 1939 osana vuoden 1939 sotaohjelmaa Hawthorn Leslie and Companyltä Newcastlesta, missä köli laskettiin 25. toukokuuta 1940 työnumerolla J4202. Alus laskettiin vesille 23. heinäkuuta 1941 nimettynä Yorkshiressä North Ridingissä pidetyn ketunmetsästyksen mukaisesti HMS Bedalenaksi. Alus päätettiin lainata Puolan laivastolle huhtikuussa 1942 ja se valmistui 9. toukokuuta nimettynä ORP Ślązakiksi.
Palvelus

Euroopan sotatoimien päätyttyä alus jatkoi Puolan laivastossa liitettynä Noren paikallislaivueeseen. Alus palautettiin 27. heinäkuuta 1946 Britannian kuninkaalliselle laivastolle, joka palautti sen nimeksi Bedale. Se siirrettiin reserviin 28. syyskuuta Harwichissa. Alus lainattiin 1952 Cammell Lairdin telakalla Birkenheadissa tehdyn huollon jälkeen Intialle, joka nimesi sen 27. marraskuuta INS Godavariksi.
Alus aloitti palveluksensa 27. huhtikuuta 1953. Intia lunasti aluksen huhtikuussa 1959. Se palveli koululaivana aina huhtikuuhun 1979, jolloin se poistettiin alusluettelosta. Alus myytiin romutettavaksi.
Nanda (näyttelijä)

| Nanda |
| --- | --- |
 Nanda vuonna 1970.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nanda Karnataki
Syntynyt: 8. tammikuuta 1939 Kolhapur, Brittiläinen Intia
Kuollut: 25. maaliskuuta 2014 (75 vuotta) Mumbai, Maharashtra, Intia
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1948–1983
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Nanda Karnataki (8. tammikuuta 1939 Kolhapur, Brittiläinen Intia – 25. maaliskuuta 2014 Mumbai, Maharashtra, Intia), yleensä pelkästään Nanda, oli intialainen näyttelijä, joka työskenteli hindin- ja marathinkielisissä elokuvissa. Hän oli näyttelijä-elokuvaohjaaja Master Vinayakin tytär. Nanda aloitti näyttelemisen jo lapsena isänsä kuoleman jälkeen. Hän oli yli 30-vuotisella urallaan suosittu hindinäyttelijä ja hänet tunnettiin parhaiten muun muassa elokuvista Jab Jab Phool Khile (1965), Gumnaam (1965), Teen Deviyan (1965), The Train (1970) ja Prem Rog (1982).
Nanda kuoli sydäninfarktiin kotonaan Mumbaissa 75-vuotiaana.
Yksityiselämä

Keski-ikäinen Nanda kihlautui elokuvaohjaaja Manmohan Desain kanssa vuonna 1992, mutta tämä kuoli pudottuaan parvekkeelta vuonna 1994 ennen kuin he ehtivät naimisiin. Tämän jälkeen Nanda pysyi naimattomana.
Valikoitu filmografia

Bhabhi (1957)
Chhoti Bahen (1959)
Dhool Ka Phool (1959)
Aanchal (1960)
Kala Bazar (1960)
Kanoon (1960)
Hum Dono (1961)
Jab Jab Phool Khile (1965)
Teen Deviyan (1965)
Gumnaam (1965)
Ittefaq (1969)
The Train (1970)
Ahista Ahista (1981)
Prem Rog (1982)
Mazdoor (1983)
Palkinnot

Filmfare Awards
1961: Paras naissivuosa – Aanchal
Ehdokkuudet
1958: Paras naissivuosa – Bhabhi
1970: Paras naispääosa – Ittefaq
1982: Paras naissivuosa – Ahista Ahista
1983: Paras naissivuosa – Prem Rog
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nanda Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nanda Allmoviessa (englanniksi)
Euroopan neuvoston kulttuurireitit

Euroopan neuvoston kulttuurireitit on Euroopan neuvoston kulttuuriperinnön ja matkailun yhteistyöhanke. Ohjelma alkoi vuonna 1987, ja Suomi liittyi siihen vuonna 2018. Ohjelman päämääränä on lisätä tietoisuutta eurooppalaisista kulttuuriperinnöstä, edistää kulttuurien välistä vuoropuhelua ja kehittää kestävää kulttuurimatkailua. Euroopassa on 47 sertifioitua kulttuurireittiä, jotka kattavat teemoja kuten arkkitehtuuri, teollinen perintö ja taide. Suomen ensimmäinen kulttuurireitti on 2021 sertifikaatin saanut Alvar Aalto -reitti, ja maasta löytyy osia useissa valtioissa olevista kulttuurireiteistä.
Reitit aakkosjärjestyksessä

Reiteillä ei pääsääntöisesti ole suomenkielistä nimeä. Lihavoiduilla reiteillä on kohteita Suomessa.
Aeneas Route (2021)
Alvar Aalto Route – 20th Century Architecture and Design (2021)
Atrium - Architecture of Totalitarian Regimes of the 20th Century in Europe (2013)
Cluniac Sites in Europe (2005)
Cyril and Methodius Route (2021)
Destination Napoleon (2015)
European Cemeteries Route (2010)
European Fairy Tale Route (2022)
European Mozart Ways (2004)
European Route d’Artagnan (2021)
European Route of Ceramics (2012)
European Route of Historic Gardens (2020)
European Route of Historic Thermal Towns (2010)
European Route of Industrial Heritage (2019)
European Route of Jewish Heritage (2004)
European Route of Megalithic Culture (2013)
European Routes of Emperor Charles V (2015)
Fortified Towns of the Grande Region (2016)
Historic Cafés Route (2022)
Huguenot and Waldensian Trail (2013)
Impressionisms Routes (2018)
In the Footsteps of Robert Louis Stevenson (2015)
Iron Age Danube Route (2021)
Iron Curtain Trail – EuroVelo 13 (2019)
Iron Route in the Pyrenees (2003)
Iter Vitis Route (2009)
Le Corbusier Destinations : Architectural Promenades (2019)
Liberation Route Europe (2019)
Phoenicians' Route (2003)
Prehistoric Rock Art Trails (2010)
Réseau Art Nouveau Network (2014)
Roman Emperors and Danube Wine Route (2015)
Route of Saint Olav Ways (2010) (St. Olav Waterway (Turku – Åland – Stockholm))
Routes of El legado andalusí (1997)
Routes of Reformation (2019)
Routes of the Olive Tree (2005)
Saint Martin of Tours Route (2005)
Santiago de Compostela Pilgrim Routes (1987)
The Hansa (1991)
Transhumance trails (2022)
Transromanica – The Romanesque Routes of European Heritage (2007)
Via Francigena (1994)
Via Habsburg (2014)
Via Regia (2005)
Via Romea Germanica (2020)
Viking Route (1993)
Women Writers Route (2022)
Aiheesta muualla

Euroopan neuvoston kulttuurireittisivuston Suomi-osio
Aito maaseutu: Kulttuurimatkailureittiopas
Alvar Aalto -reitin kotisivut
Elisabet Gustafson

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten curling. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten curling. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Naisten curling. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Naisten curling. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Nagano 1998 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Garmisch-Partenkirchen 1992 |  |  |
|  Kultaa | Brandon 1995 |  |  |
|  Kultaa | Kamloops 1998 |  |  |
|  Kultaa | Saint John 1999 |  |  |
|  Pronssia | Geneve 1993 |  |  |
|  Pronssia | Oberstdorf 1994 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Perth 1992 |  |  |
|  Kultaa | Leukerbad 1993 |  |  |
|  Kultaa | Füssen 1997 |  |  |
|  Kultaa | Oberstdorf 2000 |  |  |
|  Hopeaa | Kööpenhamina 1996 |  |  |
|  Pronssia | Grindelwald 1995 |  |  |
Karin Elisabet Gustafson (o.s. Johansson, s. 2. toukokuuta 1964 Uumaja) on ruotsalainen kilpauransa päättänyt curlingpelaaja, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Elämä ja urheilu-ura

Gustafson voitti pronssia lajin historian ensimmäisessä naisten olympiaturnauksessa Naganossa 1998. Neljä vuotta myöhemmin Salt Lake Cityn talviolympialaisissa hänen edustamansa Ruotsi sijoittui kuudenneksi. MM-kilpailuista Gustafson voitti kuusi mitalia joista neljä kultaista, ja EM-kilpailuista hän voitti myös neljä mestaruutta sekä kaksi himmeämpää mitalia. Gustafson on nimetty curlingin kansainväliseen hall of fameen kahdesti, sekä henkilönä että kipparoimansa joukkueen jäsenenä. Hän on ammatiltaan kirurgi ja avioitui pikaluistelun olympiavoittaja Tomas Gustafsonin kanssa.
Aiheesta muualla

Elisabet Gustafson Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Nicole Uphoff

Nicole Uphoff (s. 25. tammikuuta 1967 Duisburg) on saksalainen kouluratsastaja. Hän on nelinkertainen olympiavoittaja ja kolminkertainen maailmanmestari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nicole Uphoff Wikimedia Commonsissa
Nicole Stoehr

Nicole Stoehr (s. 3. joulukuuta 1992) on yhdysvaltalaisen Devo 2.0-yhtyeen laulaja ja johtohahmo.
Hän on myös näyttelijä. Hän on näytellyt vuonna 2006 elokuvassa Little Miss Sunshine sivuosassa.
Aiheesta muualla

Nicole Stoehr Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
NonStop Games

Nonstop Games on Singaporessa toimiva suomalaislähtöinen pelitalo. Yhtiön perustivat vuonna 2011 Teemu Ikonen, Henrik Karlström, Juha Paananen ja Henric Suuronen. Candy Crush Saga -pelistä tunnettu pelitalo King kertoi elokuussa 2014 ostaneensa Nonstop Gamesin 75 miljoonalla eurolla.