stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pål Skjønberg

Pål Eugen Bucher Skjønberg (20. lokakuuta 1919 Stavanger – 3. helmikuuta 2014) oli norjalainen näyttelijä. Myös hänen vanhempansa Henny ja Eugen Skjønberg olivat näyttelijöitä. Hänen veljensä Espen Skjønberg on näyttelijä, ja hän meni vuonna 1946 naimisiin näyttelijä Elisabeth Bangin kanssa.
Skjønberg teki lavadebyyttinsä toisen maailmansodan aikana. Hän työskenteli vuosina 1945–1989 Det Norske Teatretille lukuun ottamatta vuosia 1951–1952, joiden aikana hän työskenteli Den Nationale Scenelle. Hän teki elokuvadebyyttinsä vuonna 1946. Hän oli Riksteatretin johtokunnan jäsen vuosina 1968–1976. Hänelle myönnettiin muun muassa Kuninkaan ansiomitali.
Elokuvia

Stevnemøte med glemte år (1957)
Ut av mørket (1958)
Nälkä (1966)
Aiheesta muualla

Pål Skjønberg Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pål Skjønberg
Käännös suomeksi
Pöytätennis kesäolympialaisissa 1996

Pelipaikkana toimi Georgian kongressikeskus.
Atlantan 1996 olympialaisten pöytätenniksessä kilpailtiin neljässä kilpailutapahtumassa – sekä miehillä että naisilla oli kaksi lajia. Kiina oli paras maa kahdeksalla mitalillaan, joista neljä oli kultaisia, kolme hopeisia ja yksi pronssinen.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Miesten kaksinpeli |  Liu Guoliang |  Wang Tao |  Jörg Rößkopf |
| Miesten nelinpeli |  Liu Guoliang & Kong Linghui |  Lu Lin & Wang Tao |  Lee Chul Seung & Yoo Nam-Kyu |
| Naisten kaksinpeli |  Deng Yaping |  Chen Jing |  Qiao Hong |
| Naisten nelinpeli |  Deng Yaping & Qiao Hong |  Liu Wei & Qiao Yunping |  Park Hae-jung & Ryu Ji-hye |
Mitalitaulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| 1 |  Kiina | 4 | 3 | 1 | 8 |
| 2 |  Taiwan | - | 1 | - | 1 |
| 3 |  Etelä-Korea | - | - | 2 | 2 |
| 4 |  Saksa | - | - | 1 | 1 |
Pöytätennis olympialaisissa
1896–1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 1996 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Softball | Soutu | Sulkapallo | Taitouinti | Tennis | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
RISC OS

| RISC OS |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Acorn Computers
Julkaistu:  1987
Suoritintuki:  ARM
Lisenssi:  Ilmaisohjelma
Infobox OKNimi-testi OK: 
RISC OS on Acorn Computers Ltd:n kehittämä käyttöjärjestelmä ARM-pohjaisille kehitysalustoille. Alun perin vuonna 1987 julkaistu RISC OS oli suunniteltu käytettäväksi ARM-ympäristössä. Käyttöjärjestelmä julkaistiin Acorn Archimedes -tietokoneen mukana nimellä Arthur.
RISC OS käyttää yhteistyömoniajoa, jossa yksi prosessi on kerralla aktiivisena ja prosessin pitää luovuttaa suoritusaikaa säännöllisesti, jotta muut prosessit saavat suoritusaikaa. Ydin ei käytä monisäikeistystä, mutta se toimii keskeytyksillä.
Vakaimmat versiot toimivat ARMv3/ARMv4, RiscPc, ARMv5 "Iyonix" ja ARMv7 Cortex-A8 prosessoreilla. Näillä prosessoreilla varusteltuja järjestelmiä ovat esimerkiksi Raspberry Pi, PandaBoard ja BeagleBone Black. Raspberry Pi - versio on ladattavissa laitteen muistikortille RISC OS:n verkkosivuilta tai NOOBS - työkalun kautta. Nämä versiot sisältävät myös graafisen käyttöliittymän. Raspberry Pi:n, PandaBoardin ja BeagleBone Blackin versiot RISC OS:ta on kehittänyt Castle Technologies.
Lokakuussa 2006 Castle Technologies on julkaissut jaetun lähdekoodin mallin käyttöjärjestelmäversiolle 5. Jaetun lähdekoodin projektia hallinnoi RISC OS Open Ltd (ROOL).
RISC OS 5 on julkaistu avoimen lähdekoodin lisenssillä.
Kehitys

Archimedes-tietokoneeseen piti tulla ARX-niminen käyttöjärjestelmä, mutta se oli myöhästymässä Archimedes-koneiden julkaisusta. Tästä johtuen Acorn kääntyi omaan ohjelmistokehitykseen, jonka piti kehittää korvaava käyttöjärjestelmä tiukan aikataulun sisällä ja sai sen mukaan nimen Arthur (A Risc by THURsday).
Käyttöjärjestelmään tuli yhteistyömoniajo ennakoivan sijaan: ohjelmien oli kutsuttava Wimp_Poll-järjestelmäkutsua luovuttaakseen ajovuoro toiselle ohjelmalle. Myöhempiin versioihin tuli keino lopettaa ohjelma, joka ei ollut vapauttanut suoritusaikaa.
Aiheesta muualla

RISC OS Open Ltd
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: en:RISC OS & en:History of RISC OS
Käännös suomeksi
Pätiälä

Pätiälä on tai on ollut muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Fredrik Joel Pätiälä (1863–1898), lääkäri ja kirjallisuuden suomentaja
Heino Pätiälä (1880–1950), pappi ja uskonnollinen kirjailija, Kalle Kustaa Pätiälän poika
Jorma Pätiälä (1912–1983), lääkäri, professori
Kalle Kustaa Pätiälä (1839–1919), maanviljelijä ja kartanoiden omistaja, taloustirehtöörin arvonimi
Risto Pätiälä (1911–1984), lääkäri, dosentti, professorin arvonimi, Väinö Pätiälän poika
Väinö Pätiälä (1884–1957), kartanonomistaja, maanviljelysneuvoksen arvonimi, Kalle Kustaa Pätiälän poika
Hanna Rauta (o.s. Pätiälä, vuoteen 1935 Regnell, 1877–1956), kirjailija, Kalle Kustaa Pätiälän tytär
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Randall Thompson

Randall Thompson
Randall Thompson (21. huhtikuuta 1899 New York – 9. heinäkuuta 1984 Boston) oli yhdysvaltalainen säveltäjä.
Thompson opiskeli Harvardin yliopistossa ja sai sittemmin opetusta Ernest Blochilta. Hänen opettajiinsa kuului Harvardissa Edward Burlingame Hill. Vuonna 1922 hän sai stipendin American Academyyn (Rooma), jossa opiskeli Gian Francesco Malipieron johdolla. Hän opetti useissa korkeakouluissa ja johti vuosina 1939–1941 Curtis Institute of Musicia. Tämän jälkeen hän työskenteli Princetonin ja Harvardin yliopistoissa, joista jälkimmäisestä jäi emeritusprofessoriksi vuonna 1965.
Thompsonin tyyli oli konservatiivinen ja uusklassinen. Hänet tunnetaan varsinkin kuorosävellyksistään; näihin kuuluvat Alleluia a cappella -kuorolle (1940) ja The Testament of Freedom miesäänille ja orkesterille (1942, sanat Thomas Jefferson). Kolmesta sinfoniasta erityisesti toinen menestyi. Muihin Thompsonin teoksiin kuuluvat yksinäytöksinen ooppera Solomon and Balkis (1942) ja oratorio The Nativity According to St. Luke (1965).
Raga rock

| Raga rock |
| --- | --- |
Alkuperä:  rock, pop, raga
Alkuperämaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat
Kehittymisen ajankohta:  1960-luvun puoliväli
Tyypillisiä soittimia:  sähkökitara, bassokitara, rummut, sitar, tabla, tambura, sähkösitar
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  intialainen rock, psykedeelinen rock, acid rock, psykedeelinen pop
Raga rock on musiikkigenre, joka sisältää vahvoja vaikutteita eteläaasialaisesta musiikista. Tämä ilmenee joko kappaleen rakenteessa, sointivärissä tai siinä käytetyissä soittimissa, joita soitetaan tavanomaisempien instrumenttien rinnalla. Esimerkiksi sitar ja tabla ovat yleisiä raga rockissa käytettyjä soittimia.
Raga rockin syntymäajankohdaksi on katsottu vuosi 1965, jolloin brittiläinen The Yardbirds levytti kappaleen ”Heart Full of Soul”. Se oli ilmeisesti ensimmäinen kerta, kun rock-kappaleessa käytettiin sitaria, vaikkakaan kyseistä versiota ei julkaistu lähes 20 vuoteen. Singlenä heinäkuussa 1965 julkaistussa versiossa Jeff Beck imitoi kitarallaan sitarin ääntä. Myöhemmin samana vuonna intialaisvaikutteisia julkaisuja tekivät myös niin ikään brittiläiset The Kinks- ja The Beatles -yhtyeet.
Esimerkkejä raga rock -kappaleista

The Animals: ”Winds of Change” (1967)
The Beatles: ”Norwegian Wood (This Bird Has Flown)” (1965), ”If I Needed Someone” (1965), ”Love You To” (1966), ”Tomorrow Never Knows” (1966), ”Within You Without You” (1967)
The Byrds: ”Eight Miles High” (1966), ”Why” (1966)
Donovan: ”Three King Fishers” (1966), ”Guinevere” (1966)
The Doors: ”The End” (1967)
The Hollies: ”Maker” (1967)
Jefferson Airplane: ”Two Heads” (1968)
The Kinks: ”See My Friends” (1965), ”Fancy” (1966)
Led Zeppelin: ”Black Mountain Side” (1969)
The Pretty Things: ”Defecting Grey” (1967)
The Rolling Stones: ”Paint It, Black” (1966), ”Mother’s Little Helper” (1966)
Traffic: ”Paper Sun” (1967), ”Hole in My Shoe” (1967)
Velvet Underground: ”Venus in Furs” (äänitetty 1966)
The Yardbirds: ”Heart Full of Soul” (1965)
Ragaa el-Gedawy

| Ragaa el-Gedawy |
| --- | --- |
 Ragaa el-Gedawy vuonna 2016
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1934 Ismailia
Kuollut: 5. heinäkuuta 2020 Ismailia
Ammatti:  näyttelijä
Ragaa el-Gedawy (arab. رجاء الجداوي‎, Rajā’ al-Jadāwī; 6. syyskuuta 1934 – 5. heinäkuuta 2020) oli egyptiläinen näyttelijä. Hän esiintyi lukuisissa egyptiläisissä elokuvissa ja televisiosarjoissa. Vuonna 2020 el-Gedawy kuoli saatuaan COVID-19 -tartunnan.
Elämäkerta

Ragaa el-Gedawy syntyi Ismailiassa Suezin kanavan varrella tuolloin brittien hallitsemassa Egyptissä 6. syyskuuta 1934. Hänen isänsä oli lakimies Aly el-Gedawy ja äiti Fatma el-Gamil. Ragaa el-Gedawyn alkuperäinen etunimi oli Nagaat. Hän otti nimen Ragaat myöhemmällä näyttelijänurallaan. Hänen vanhempansa erosivat el-Gedawyin ollessa vielä nuori. Hän ja hänen siskonsa lähetettiin tuolloin asumaan tätinsä luokse Kairoon.
Gedawy sai koulutuksen fransiskaaninunnien ylläpitämällä arvostetulla sisäoppilaitoksella. Hän oppi puhumaan englantia, ranskaa ja italiaa työskennellen sittemmin esimerkiksi kääntäjänä. Vuonna 1958 hän osallistui kauneuskilpailuun Miss Puuvillan tittelistä voittaen kisan. Hän alkoi saada töistä elokuvista. Gedawyn ensimmäinen rooli oli vuoden 1959 elokuvassa Doaa al-Karawan. Elokuva oli myös Egyptin ehdokas parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-ehdokkaaksi. Jonkin aikaa tämän jälkeen el-Gedawy työskenteli mallina Ranskassa. Hän palasi Egyptiin näytellen elokuvassa Ishayat hub. Hänen kanssanäyttelijöitään olivat tuolloin esimerkiksi Omar Sharif ja Soad Hosni.
Vuonna 1970 Ragaa el-Gedawy meni naimisiin Hassan Mokhtarin kanssa. Mokhtar pelasi jalkapalloa ismailialaisessa joukkueessa ja valmensi myöhemmin Egyptin jalkapallomaajoukkuetta. Pari sai tyttären. Ragaa el-Gedawyn näyttelijänura jatkui myös myöhemmällä iällä. Hänelle tyypillisiä rooleja olivat esimerkiksi äiti tai elegantti yläluokkainen nainen. Hän alkoi näytellä televisiosarjoissa, joita esitettiin etenkin ramadanin aikaan perheiden kokoontuessa yhteen seuraamaan televisiota. Ragaa el-Gedawy oli ajoittain mukana samaan aikaan jopa kuudessa eri televisiosarjassa. Yhteensä hän esiintyi yli 300 elokuvassa, televisiotuotannossa tai teatterinäytelmässä.
Ragaa el-Gedawy sairastui toukokuussa 2020 kesken televisiosarjan kuvausten. Sairaudeksi paljastui COVID-19. Hänet otettiin nopeasti sairaalahoitoon. Tuolloin esiintyi myös väitteitä, joiden mukaan hän sai julkisuuden hahmona hoitoa muita nopeammin. Joka tapauksessa kuusi viikkoa sairaalassa kotikaupungissaan Ismailiassa oltuaan el-Gedawy kuoli taudin takia 5. heinäkuuta 2020.
Randall Garrett

Gordon Randall Phillip David Garrett (16. joulukuuta 1927 – 31. joulukuuta 1987) oli yhdysvaltalainen tieteis- ja fantasiakirjailija. Hän kirjoitti aktiivisesti Astoundingiin ja muihin 1950–1960-lukujen scifi-lehtiin. Garrett käytti oikean nimensä lisäksi useita pseudonyymejä, kuten David Gordon, Ivar Jorgensen, Jonathan Blake MacKenzie, Leonard G. Spencer, Gordon Aghill, Richard Greer ja Darrel T. Langart.
Garrett muistetaan parhaiten vaihtoehtoiseen historiaan sijoittuvista Lord Darcy -rikostarinoistaan. Hän kirjoitti niistä yhden romaanin vuonna 1966 ja kaksi novellikokoelmaa.
Heinäkuussa 1979 Garrett sairastui aivotulehdukseen, josta hän ei koskaan toipunut työkuntoon. Hän vajosi koomaan ja kuoli vuonna 1987.
Porin vanha hautausmaa

Valurautaisia risteja vanhalla hautausmaalla.
Porin vanha hautausmaa sijaitsee Porin ydinkeskustan länsipuolella Maantiekadun varrella. Se on järjestyksessään kaupungin toinen hautausmaa, joka rakennettiin 1809. Hautausmaa jäi pois käytöstä vuoteen 1890 mennessä ja sen korvasi vajaan kilometrin päähän vuonna 1884 valmistunut Käppärän hautausmaa. Vanhoihin sukuhautoihin haudattiin kuitenkin satunnaisesti vielä 1950-luvulle saakka. Hautausmaa otettiin uudelleen käyttöön vuonna 2008, kun paikalle avattiin uurnahauta-alue. Pääosa hautausmaasta on kuitenkin nykyään puistona, historiallisia hautamuistomerkkejä alueella on nähtävissä noin 300.
Vanha hautausmaa kuuluu yhdessä sen kupeessa sijaitsevan Porin vesitornin kanssa Museoviraston luokittelemiin Valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Se on myös osa Porin kansallista kaupunkipuistoa. Hautausmaan vierestä kulki Turusta Tukholmaan johtanut Pohjanlahden rantatie eli Vanha Turuntie. Alkuperäistä kivettyä tietä on vielä jäljellä lyhyt pätkä vesitornin ja hautausmaan välissä. Paikalla on lisäksi siitä kertova muistomerkki.
Hautamuistomerkki 1800-luvun puolivälistä.
Historia

Uuden hautausmaan rakentamista alettiin suunnittelemaan vuonna 1801 sattuneen kaupunkipalon jälkeen. Keskustassa Vanhan kirkon vieressä sijainnut hautausmaa koettiin epähygieeniseksi, sen arveltiin muun muassa levittävän kosteina kesinä yleistä mätäkuumetta. Lisäksi se alkoi 250 vuoden aikaisten hautaamisten johdosta täyttymään. Hautausmaa oli jo niin täynnä, että maanpinta oli noussut yli kaksi metriä viereistä katutasoa korkeammalle. Uudeksi hautausmaan paikaksi valittiin silloisen kaupunkialueen ulkopuolella sijainnut Hampustenmäki, joka toimi viljelysmaana. Alueella oli myös muutamia tuulimyllyjä sekä kaupungin vaivaistalo. Paikalle rakennettiin aluksi vajaan hehtaarin kokoinen hautausmaa. Se ympäröitiin vuonna 1816 kiviaidalla, jossa oli kaksi valurautaisilla porteilla varustettua sisäänkäyntiä. Lisäksi alueelle tehtiin hirsirakenteinen kalustovaja sekä ruumiskellari. Uuden hautausmaan vihki käyttöön Ulvilan kirkkoherra, hovisaarnaaja Fredrik Lebell 11. kesäkuuta 1809. Myöhemmin 1830- ja 1850-luvuilla aluetta laajennettiin niin, että lopulta hautausmaa oli pinta-alaltaan noin kolme hehtaaria. Hautausmaan pohjoisosassa sijaitsi ns. Venäläinen osa, jonne haudattiin kaupungin venäläissyntyisiä asukkaita.
Vuoden 1852 Porin palon johdosta kaupungin varoja suunnattiin pääosin jälleenrakentamiseen ja hautausmaa jäi käytännössä kokonaan hoitamattomaksi. 1860-luvulle tultaessa paikallinen lehdistö kiinnitti huomiota rappeutuneeseen hautausmaahan ja alkoi vaatimaan sen kunnostamista. Vuonna 1865 aloitettiin hautausmaan kunnostustyöt. Samana vuonna valmistui maineikkaalta ruotsalaiselta puutarha-arkkitehdilta Knut Forsbergilta tilattu istutussuunnitelma. Sitä ei kuitenkaan taloudellisista syistä johtuen toteutettu kuin osittain. Kunnostustöiden vaikutus jäi kuitenkin vain väliaikaiseksi, sillä jo vuonna 1882 Björneborgs Tidning kertoi hautausmaan olevan jälleen surkeassa kunnossa. Se kärsi myös jatkuvasta ilkivallasta; portteja ja aitaa rikottiin, istutuksia sekä haudoilla olevia kukkia ja seppeleitä revittiin ja puiden oksia katkottiin.
Hautausmaasta puistoksi

Vuonna 1852 tapahtuneen tuhoisan kaupunkipalon jälkeen hautausmaan eteläpuolella sijainneelle armeijan entiselle harjoituskentälle oli noussut kotinsa menettäneiden vähävaraisten kaupunkilaisten alkeellisia asumuksia. 1880-luvulla alue liitettiin virallisesti kaupunkiin ja siitä tehtiin VI kaupunginosa. Vuoden 1879 terveydenhoitoasetuksen mukaan kaupunkiasutuksen keskellä sijaitsevista hautausmaista oli luovuttava viimeistään vuoteen 1890 mennessä. Näin ollen hautaukset Hampustenmäellä loppuivat ja seurakunta alkoi hoitamaan vanhaa hautausmaata puistona. Puutarhuri Fredrik Söderberg laati 1890 uuden puistosuunnitelman, jonka mukainen hautausmaan nykyinenkin ulkoasu suurimmaksi osaksi on. 1890-luvun alkupuolella Tampere–Pori-rataa rakennettaessa otettiin hautausmaan pohjoisosasta alueita rataa varten ja merkittävä osa venäläisistä hautamuistomerkeistä pääsi tuhoutumaan.
1900-luvulle tultaessa vanhaa hautausmaata alettiin arvostamaan ja myös sen hoitoon panostettiin. 1920- ja 1930-luvuilla siitä tuli kaupungin hoitamana kaunis ja vehreä puisto. Vanhan hautausmaan kukoistuskausi jäi kuitenkin lyhytaikaiseksi, sillä jo sotavuosien aikana se pääsi taas rapistumaan. 1950- ja 1960-luvuilla se oli lähinnä koiranulkoiluttajien ja rappioalkoholistien käytössä. Puisto kärsi myös edellisen vuosisadan loppupuolen tapaan jatkuvasta ilkivallasta, kunnes 1970-luvulla sen kunnostamiseen jälleen havahduttiin. Vanhalla hautausmaalla alettiin järjestämään myös opastettuja käyntikierroksia sekä iltahartauksia. Vuonna 1999 valmistui arkkitehti Bey Hengin laatima uusi istutussuunnitelma. Uurnalehtoa lukuun ottamatta sitä on kuitenkin pidetty liian radikaalina toteutettavaksi.
Hautausmaa otettiin uudelleen käyttöön 2000-luvulla, kun alueelle valmistunut n. 2 500 hautapaikan uurnahauta-alue otettiin käyttöön lokakuussa 2008. Vanhan hautausmaan historiasta ja sinne haudattujen taustoista on tehty virtuaalinen opas. Satakunnan Museon tuottaman mobiilioppaan avulla pystyy tutustumaan 25 ihmisen tai suvun tarinaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Porin vanha hautausmaa Wikimedia Commonsissa
Vanha hautausmaa, Kirkko Porissa - Porin ev.lut. seurakuntayhtymä
Hautausmaa VisitPori-sivustolla
Porissa-valokuvablogi – Vanha hautausmaa
Yksi hautausmaan porteista.
Pääkvanttiluku

Pääkvanttiluku n ilmaisee elektronin Bohrin atomimallin mukaisen energiatason järjestysluvun, eli kertoo millä energiatasolla elektroni sijaitsee. Pääkvanttiluku ilmoittaa myös elektronin keskimääräisen etäisyyden ytimestä. N saa arvot  1\leq n\,\!, eli 1, 2, 3 ja niin edelleen.
Raimo Smedberg

Raimo Smedberg on suomalainen muusikko ja näyttelijä. Hän vaikuttaa Seitsemän seinähullua veljestä -yhtyeessä. Parhaiten hänet muistetaan vuonna 1997 valmistuneesta The Joulukalenteri -sarjasta Hande-tontun ja Kerttu Santasen rooleista.  Hän on esiintynyt myös elokuvissa Rampe ja Naukkis – kaikkien aikojen superpari ja Iskelmäprinssi. Hänelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2017.
Aiheesta muualla

Raimo Smedberg Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ratsastuskenttä

Ratsastuskenttä
Ratsastuskenttä on ratsastukseen tarkoitettu alue. Ratsastuskenttä voi sijaita myös maneesin sisällä.
Ratsastuskenttä on useimmiten suorakaiteen muotoinen ja sen pohja on hiekkaa tai hiekkasekoitetta, nykyään toisinaan esimerkiksi kumirouhetta. Oikeanlaisilla materiaaleilla kunnolla pohjustettu kenttä on ympäri vuoden tasainen ja turvallinen, siihen ei kerry seisovia vesilätäköitä eikä se rasita tai suorastaan vahingoita hevosten jalkoja liialla pehmeydellä, kovuudella tai kivisyydellä; kentät vaativat kunnossa pysyäkseen kuitenkin myös hoitoa, kuten lanaamista, kastelua kuivina aikoina pölyämisen vähentämiseksi sekä hevosten lannan pois keräämistä. Kentät ovat useimmiten aidattuja, ja Suomen oloissa ympärivuotisessa käytössä olevilla kentillä on valaistus. Helppojen luokkien kouluratsastusradan koko 20 m x 40 m on vakiintunut jonkilaiseksi ratsastuskentän perusmalliksi, joskin esteratsastukseen käytettävän kentän olisi hyvä olla kookkaampi.
Kun ratsastuskenttää käyttää useita ratsukkoja samanaikaisesti, noudatetaan vakiintuneita tai yhteisesti sovittuja sääntöjä "etuajo-oikeuksista" ja ratsastussuunnan määräytymisestä. Kentällä ratsastetaan erilaisia vakiintuneita kuvioita ja reittejä, jotka tunnetaan ratsastusradan teinä.
Pöytätennis kesäolympialaisissa 1992

Pelipaikkana toimi Estació del Nord Sports Hall
Barcelonan 1992 olympialaisten pöytätenniksessä kilpailtiin neljässä kilpailutapahtumassa – kaksi sekä miehille että naisille. Kiina oli jälleen mitalitaulukon paras maa kuudella mitalillaan, joista kolme oli kultaisia, kaksi hopeisia ja yksi pronssinen. Pronssitotteluita ei pelattu vaan molemmat välierien häviäjät palkittiin pronssilla.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Miesten kaksinpeli |  Jan-Ove Waldner |  Jean-Philippe Gatien |  Kim Taek-soo   Ma Wenge |
| Miesten nelinpeli |  Lu Lin & Wang Tao |  Steffen Fetzner & Jörg Rößkopf |  Kang Hee-chan & Lee Chul-seung   Kim Taek-soo & Yoo Nam-kyu |
| Naisten kaksinpeli |  Deng Yaping |  Qiao Hong |  Ri Bun-hui   Hyun Jung-hwa |
| Naisten nelinpeli |  Deng Yaping & Qiao Hong |  Chen Zihe & Gao Jun |  Ri Bun-hui & Yu Sun-bok   Hyun Jung-hwa & Hong Cha-ok |
Mitalitaulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| 1 |  Kiina | 3 | 2 | 1 | 6 |
| 2 |  Ruotsi | 1 | - | - | 1 |
| 3 |  Ranska | - | 1 | - | 1 |
| 3 |  Saksa | - | 1 | - | 1 |
| 4 |  Etelä-Korea | - | - | 5 | 5 |
| 5 |  Pohjois-Korea | - | - | 2 | 2 |
Pöytätennis olympialaisissa
1896–1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 1992 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Pelota (Näytöslaji) | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Rullaluistinhockey (Näytöslaji) | Soutu | Sulkapallo | Taekwondo (Näytöslaji) | Taitouinti | Tennis | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
RIM-8 Talos

Talos-ilmatorjuntaohjuksen laukaisu.
RIM-8 Talos (IM-70/SAM-N-6) oli ilmatorjuntaohjusjärjestelmä. Se oli Yhdysvaltain laivaston käytössä. Asejärjestelmän taistelukärki voitiin varustaa ydinräjähteellä. Ohjusjärjestelmän alku oli US-laivaston Bumblebee-nimisessä ohjusten kehittelyprojektissa, joka oli alkanut 50-luvun puolivälin vaiheilla.
Talos-ohjusjärjestelmän valmistaja oli Bendix. Se kehitteli myös MQM-8 Vandal -ohjuksen, jota ei ilmeisesti palveluskäyttöön hyväksytty. Talos kuului niin kutsuttuun 3T-ohjusperheeseen. Muita olivat RIM-2 Terrier sekä RIM-24 Tartar.

Talos-järjestelmän poisvetäminen asekalustosta alkoi 1970-luvun puolivälissä ja vietiin loppuun vuoteen 1980 mennessä. Sen seuraaja oli RIM-66 Standard. Siinä ei ollut käytettävissä ydinkärkiä, mutta sen ulottuvuus oli laajempi. Taloksen käyttöikä oli 22 vuotta.
Ohjusjärjestelmää käytettiin Vietnamin sodassa, ja sillä tehtiin kolmen vihollislentokoneen ilmapudotus.
Teknisiä tietoja ja suoritusarvoja

Paino: 3 167 kg (6 982 paunaa)
Pituus: 10,06 m (33,00 jalkaa)
Läpimitta: 0,76 m (2,49 jalkaa)
Jänneväli: 2,74 m (8,98 jalkaa)
Voimantuotto: 89,20 kN (20,053 lbf)
Lakikorkeus: +20 km (+12 mailia)
Torjuntaetäisyys: n. 45 km (28 mailia)
Ensilaukaisu: 28.10.1952
Ydinkärki: W-30 (2-5 kT)
Ohjusmäärä: 2 ohjusta/lavetti
(tiedot koskevat lähinnä varhaisempia tyyppiversioita: A & B, asekäyttöön n. vuodesta 1959, lopulliset hyväksytyt versiot)
Lähde:
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hays, Phillip R.: USS Oklahoma City CL91 / CLG5 / CG5 – Talos Missile and Launching System Okieboat.com. Viitattu 29.1.2012. (englanniksi)
Bendix MQM-8G "Vandal" Skytamer.com. Viitattu 29.1.2012. (englanniksi)