Hyvinvointi
Hyvinvointi Suomessa > Suomalaisten hyvinvointi sosiaalipolitiikan näkökulmasta

Suomi sijoittuu muita pohjoismaita huonommin väestön hyvinvointia ja elämänlaatua koskevissa kansainvälisissä vertailuissa. Terveyden ja työllisyyden osoittimilla tarkasteltuna Suomi sijoittui 2010-luvulla aiempaa alemmalle tasolle muiden teollisuusmaiden joukossa.
Hyvinvointivaltion niin sanotun jakaumatavoitteen eli väestöryhmien välisten hyvinvointierojen tasoittamisen on nähty epäonnistuneen Köyhyys ja syrjäytyminen ovat suuria yhteiskunnallisia ongelmia. Tilastokeskuksen vuonna 2015 julkaiseman selvityksen mukaan kaikki ne suomalaiset, joiden nettotulot olivat vähintään 3000 euroa kuussa, olivat joko tyytyväisiä tai erittäin tyytyväisiä elämäänsä, mutta vain 25 prosenttia niistä, joiden nettotulot olivat alle 1500 euroa. Suurituloiset olivat myös merkittävästi onnellisempia ja kokivat elämänsä mielekkäämmäksi.
Väestöryhmittäiset hyvinvointierot kasvoivat 2010-luvulla. Tuloerot olivat kasvaneet ja työttömyys oli edelleen korkealla tasolla. Väestöryhmien terveyserot olivat lisäksi suuret, ja osa väestöstä oli syrjäytynyt pysyvästi työmarkkinoilta.Työelämän vaatimukset olivat myös kasvaneet. Yhteiskunnan monimutkaistuminen on johtanut lisäksi siihen, että yhteiskunnassa selviytymiseen tarvitaan aiempaa enemmän voimavaroja.
Tutkimusten mukaan kansalaiset haluavat säilyttää sosiaaliturvan tason tai kasvattaa sitä. Väestön ikääntyminen ja työttömyys ovat kuitenkin haaste julkisen talouden kestävyydelle. Sukulaisten ja naapurien huolenpito, auttaminen ja taloudellinen tuki ovat tutkimuksen mukaan edelleen suomalaisilla merkittävässä asemassa.
Arvostelijoiden mielestä hallitukset näyttävät olevan haluttomia tai kyvyttömiä estämään eriarvoisuuden kasvua. Raija Julkusen mukaan toteutettu vero- ja sosiaaliturvapolitiikka on lisännyt tuloeroja. Tulonsiirtojen reaalitaso on jäänyt jälkeen keskimääräisestä ansiotasosta. Verotuksen progressio on lieventynyt, ennen kaikkea eriytetyn ansio- ja pääomatulojen verotuksen myötä. Kun pääomatulojen määrä kasvaa suhteessa ansiotuloihin, verotuksen progressio heikkenee ja sitä kautta myös verotuksen tuloeroja tasaava vaikutus.
Vertailtaessa väestön terveyden tasoa muihin teollisuusmaihin ongelmiksi nousevat elinajanodote ja kuolleisuuserot. Itsemurhien määrä on Suomessa korkeampi. Sukupuolten ero eliniän odotteessa on suuri. Ihmisten omakohtainen arvio terveytensä tilasta eli niin sanottu koettu terveys on pysynyt samana 1990-luvun alusta saakka, vaikka yleinen tulotaso ja varallisuus ovat kasvaneet. Kansanterveyden suurimpina uhkina on nähty väestön ylipainoisuuden nousu, vähäinen liikunta ja kasvanut alkoholin kulutus. Perusterveydenhuoltopalvelut kohdistuvat yhä enemmän työterveyspalvelujen kautta hyvässä työmarkkina-asemassa oleville.
Alkoholin kulutuksen kasvusta seuranneet haitat näkyvät ennen kaikkea vähävaraisten suurkuluttajien keskuudessa. Tyttöjen alkoholinkäyttö on kasvanut. Kansalaisten keskuudessa on nähty halua entistä kireämpään alkoholipolitiikkaan.
Palveluelinkeinoista toimeentulonsa saavien osuus on Suomessa lähes 70 prosenttia. Väestö pakkautuu kasvukeskuksiin ja palvelut vähenevät tyhjenevillä haja-asutusalueilla. Kaupungistumisen ongelmia ovat asumisen kallistuminen, työmatkojen pidentyminen, lähiyhteisöjen avun puute ja yksinäisyys. Asunnottomista yli puolet on pääkaupunkiseudulla.
Opiskelijoilla on runsaasti toimeentulo-ongelmia Kansainvälisesti katsoen Suomessa muutetaan pois kotoa varsin nuorena, ja usein muutetaan asumaan yksin. Nuoret aikuiset ovat kärsineet työmarkkinoiden epävakaistumisesta. Työsuhteen määräaikaisuus on tutkimuksen mukaan nuorilla aikuisilla yhteydessä hyvinvoinnin vajeisiin. Lastenhankintaa saatetaan siirtää siihen asti, kunnes ainakin jompikumpi puolisoista saa vakituisen työn. Tästä on tullut entistä vaikeampaa nuorten aikuisten työmarkkinatilanteessa. Työuransa aloittajan pitää varautua tilanteeseen, jossa työura koostuu lyhytaikaisista työsuhteista ja ammatinvaihdoksista.
Koulutustason noususta huolimatta liki kymmenen prosenttia nuorista jää pelkän peruskoulutuksen varaan. Sukupuolten palkkaero on Suomessa pieni.
Lapsiperheiden hyvinvoinnin erityisiä haasteita ovat tutkijoiden mukaan parisuhdeongelmat ja ansiotyön kuormittavuus. Tutkijoiden mukaan lapsiperheiden peruspalvelut ovat rapautuneet. Neuvolatyön, koulu- ja opiskelijaterveydenhuollon, oppilashuollon sekä perhe- ja kasvatusneuvoloiden voimavarat ovat enintään samalla tasolla kuin ennen 1990-luvun lamaa.
Stakesin vuoden 2006 tutkimuksen mukaan ihmisten tyytyväisyyttä elämään ruokkivat terveys, ihmissuhteet ja stressittömyys. Elämäänsä tyytymättömimpiä olivat pienituloiset, työttömät ja yhden hengen taloudet. Yksinäisyyttä ruokkivat pienituloisuus ja yhden hengen taloudet. Miehillä perheytyminen lisäsi tyytyväisyyttä elämään. Naisilla vasta perheen pienet lapset edistivät sitä merkittävästi.
Vuonna 2006 tehtyjen kyselyjen mukaan suomalaisten vakavimmat huolenaiheet ovat työttömyys, alkoholismi, huumeet ja rikollisuus. Suurimmat maailmanlaajuiset huolenaiheet olivat ympäristön tila, luonnonvarojen käyttö, ydinaseet ja kansainvälinen terrorismi.