stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pytonkäärmeet
Suvut ja lajit

Pytonkäärmeisiin kuuluu 11 sukua ja 38 lajia:
Antaresia
Täpläpyton (Antaresia childreni)
Itäaustraliantäpläpyton (Antaresia maculosa)
Luoteisaustraliantäpläpyton (Antaresia perthensis)
Keskiaustraliantäpläpyton (Antaresia stimsoni)
Apodora
Papuanpyton (Apodora papuana)
Womat (Aspidites )
Mustapääpyton (Aspidites melanocephalus)
Aavikkopyton (Aspidites ramsayi)
Botrochilus
Bismarkinrengaspyton (Bothrochilus boa)
Leiopython
Valkohuulipyton (Leiopython albertisii)
Leiopython fredparkeri
Liasis
Ruskeavesipyton (Liasis fuscus)
Vesipyton (Liasis mackloti)
Liasis olivaceus
Malayopython
Verkkopyton (Malayopython reticulatus)
Timorinpyton (Malayopython timoriensis)
Puupytonit (Morelia )
Morelia azurea
Centralianpyton (Morelia bredli)
Karkeasuomupyton (Morelia carinata)
Morelia imbricata
Mattopyton (Morelia spilota)
Puupyton (Morelia viridis)
Nyctophilopython
Oenpellinpyton (Nyctophilopython oenpelliensis)
Pytonit (Python )
Angolanpyton (Python anchietae)
Burmanpyton (Python bivittatus)
Borneonlyhythäntäpyton (Python breitensteini)
Veripyton (Python brongersmai)
Sumatranlyhythäntäpyton (Python curtus)
Python kyaiktiyo
Tiikeripyton (Python molurus)
Eteläafrikanpyton (Python natalensis)
Kuningaspyton (Python regius)
Kalliopyton (Python sebae)
Simalia
Ametistipyton (Simalia amethistina)
Mustavalkopyton (Simalia boeleni)
Simalia clastolepis
Simalia kinghorni
Simalia nauta
Simalia tracyae
Pyuthanin piirikunta

| Pyuthanin piirikunta प्युठान, Pyuṭhāna |
| --- | --- |
 Pyuthanin piirikunnan sijainti Nepalissa.
 Koordinaatit: 28.0906°N, 82.8833°E 
Valtio:     Nepal
Nepalin kehitysalueet:  Keskilännen kehitysalue
Nepalin vyöhykkeet:  Rapti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Pythan Khalanga (5 860 as., 2011)
Pinta-ala  ():  1 309 km²
Väkiluku (2011)  ():  228 102
 – väestötiheys:  174 as./km²
HDI (2011):  0,413
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NP-RA
 
ddcpyuthan.gov.np
 Pyuthanin piirikunnan kartta. Piirikunnan keskuksen sijainti on merkitty sinisellä symbolilla kartan keskiosaan. 
Pyuthanin piirikunta (nepaliksi प्युठान, Pyuṭhāna) on yksi Nepalin 75 piirikunnasta. Se sijaitsee Nepalin Keskilännen kehitysalueen Raptin vyöhykkeellä.
Pyuthanin piirikunta rajautuu lännessä Dang Deukhurin ja Roplan, pohjoisessa Baglungin, idässä Gulmin ja Arghakhanchin piirikuntaan.
Pyuthanin piirikunnassa asui vuonna 2011 yhteensä 228 102 ihmistä (212 484 as. vuonna 2001). Piirikunnan pinta-ala on 1 309 neliökilometriä ja väestötiheys 174 as./km2. Hallinnollinen keskus on Pythan Khalanga (5 860 as., 2011), joka on yksi piirikunnan kyläkehityskomiteoista. Vuonna 2011 piirikunnassa ei ollut yhtään kaupunkia. Piirikunnan keskustaajama sijaitsee linnuntietä runsas 240 kilometriä Nepalin pääkaupunki Kathmandusta länteen. Toukokuussa 2014 piirikuntaan muodostettiin sen ensimmäinen kaupunki, Pyuthan.
Luonnonmaantieteellisesti piirikunta ryhmitellään yleensä Keskilännen kumpuvyöhykkeeseen kuuluvaksi. Tarkemmassa jaottelussa piirikunnasta 36,1 % voidaan luokitella ylempään trooppiseen, 53,3 % subtrooppiseen, 9,7 % lauhkeaan ja 0,8 % subalpiiniseen kasvillisuusvyöhykkeeseen.
Näkymä piirikunnasta, Raspukotin kyläkehityskomitean alueelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pyuthanin piirikunta Wikimedia Commonsissa
About us (piirikunnan kotisivut) (englanniksi) (ddcpyuthan.gov.np)
Pierre Hemmer

Pierre Hemmer (6. huhtikuuta 1912 – 23. marraskuuta 1976) oli luxemburgilainen yleisurheilija, joka kilpaili keskimatkojen juoksussa. Hemmer sijoittui EM-kisoissa 1934 kahdeksanneksi 800 metrillä, mutta putosi samassa lajissa alkuerissä vuoden 1936 olympialaisissa. Hän juoksi myös 1 500 metrin kisassa Berliinissä pidetyissä olympialaisissa 1936, mutta karsiutui niin ikään ensimmäisellä kierroksella.
Hemmerin 800 metrin ennätys 1.55,8 on vuodelta 1934 ja 1 500 metrin paras noteeraus 4.06,6 vuodelta 1936.
Pariisin arrondissementit

Pariisin arrondissementit eli piirit (ransk. Arrondissement de Paris) ovat Pariisin kaupungin hallinnollisia alayksikköjä. Pariisissa on kaksikymmentä piiriä, ja jokainen piiri jakautuu neljään kaupunginosaan eli kortteliin (ransk. quartiers). Piirit on numeroitu spiraalinmuotoisesti sisältä ulospäin siten, että pienimmät numerot ovat keskellä. Piirit perustettiin 11. lokakuuta 1795, jolloin niitä oli kaksitoista. Nykyinen jako kahteenkymmeneen piiriin on Napoleon III:n perustama vuodelta 1860, kun Pariisiin liitettiin sen esikaupunkeja. Myöhemmin Pariisiin on liitetty myös kaksi silloisten rajojen ulkopuolella sijainnutta suurta puistoaluetta. Näistä Bois de Boulogne kuuluu virallisesti 16. ja Bois de Vincennes 12. piiriin, mutta ne jätetään usein esimerkiksi tilastoissa niiden ulkopuolelle. [lähde? ]
Marseillen ja Lyonin kaupungit on Pariisin tavoin jaettu piireihin, Marseille kuuteentoista ja Lyon yhdeksään. Algerian kuuluessa Ranskalle myös Algerin kaupunki oli jaettu kymmeneen piiriin. [lähde? ]
Pariisin arrondissementit
Pariisin arrondissementit ennen vuotta 1860
Pribinan risti

Kunniamerkin tunnuksia
Pribinan risti (slovakiksi Pribinov kríž) on slovakialainen kunniamerkki. Se perustettiin 2. helmikuuta 1994. Sitä myönnetään Slovakian kansalaisille tunnustuksena erityisistä ansioista talouden, yhteiskuntatieteellisen ja kulttuurillisen kehityksen saralla. Ehdotuksen nimityksiin tekee joko Slovakian parlamentti tai hallitus, jotka presidentti sitten hyväksyy. Presidentti voi myös tehdä nimityksiä oma-aloitteisesti omaa harkintaansa käyttäen.
Kunniamerkkiä jaetaan kolmessa luokassa:
I luokka
II luokka
III luokka
Peräjärvi (Eura)

| Peräjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Eura 
Koordinaatit:  60°54′26″N, 22°07′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  oja Koskeljärveen 
Järvinumero:  33.005.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  43–44 m
Rantaviiva:  0,531 km 
Pinta-ala:  1,563 ha  
 fiPeräjärvi 
Peräjärvi on Satakunnassa Eurassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Lapinjoen vesistön Koskeljärven valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 1,6 hehtaaria ja sen pituus on 350 metriä ja leveys 150 metriä. Järven luusua sijaitsee järven itärannalla, josta saa alkunsa 450 metriä pitkä laskuoja Koskeljärveen.
Järven rantaviiva on puoli kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreeni- ja kalliopohjaista metsämaastoa. Ainoa oja on Saarensuolta laskeva oja. Idässä on Vuorenmaan tila, jonka pellot rajautuvat rantaan. Eteläpuolella on Perävuoren kalliot, jossa on kolmen kunnan rajapyykki.
Luonto

Järvessä viihtyy ainakin jokirapu, hauki ja ahven, jotka ovat alkuperäisiä lajeja, sekä ankerias, karppi ja suutari, jotka ovat istutettuja lajeja.
Pierre Jacques Joatton

Pierre Jacques Joatton (20. heinäkuuta 1930 Lyon – 22. marraskuuta 2013) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1957, ja Istituto del Pradon pappi hänestä tuli 7. lokakuuta 1958. Joatton sai 20. huhtikuuta 1988 nimityksen Saint-Etiennen hiippakunnan johtoon. Piispaksi konsekroinnin suoritti 26. kesäkuuta Albert Florent Augustin Decourtray, jota avustivat Paul-Marie François Rousset ja Didier-Léon Marchand.
Joatton jäi eläkkeelle 28. kesäkuuta 2006.
Poron hahmossa pitkin taivaankaarta...

| Poron hahmossa pitkin taivaankaarta> .. |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Pekka Lehmuskallio, 1993.
Ohjaaja:  Markku Lehmuskallio
Käsikirjoittaja:  Markku Lehmuskallio
Tuottaja:  Markku Lehmuskallio
Säveltäjä:  Usko Meriläinen Maria Lapsui Anastasia Lapsui
Kuvaaja:  Markku Lehmuskallio
Leikkaaja:  Markku Lehmuskallio Anastasia Lapsui
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Giron-filmi Yleisradio / TV 2
Ensi-ilta:  26. helmikuuta 1993
Kesto:  92 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poron hahmossa pitkin taivaankaarta... on Markku Lehmuskallion ohjaama, käsikirjoittama, tuottama ja kuvaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 1993. Elokuva on ensimmäinen osa nenetseistä kertovasta dokumenttitrilogiasta, jonka muut osa ovat Kadotettu paratiisi (1994) sekä  Jäähyväisten kronikka (1995).
Elokuva on kansantieteellinen dokumentti, jossa kuvataan nenetsien perinteistä paimentolaiselämää Jamalin niemimaalla. Sen tarinankerrontaa rytmitetään Anastasia Lapsuin ja hänen äitinsä Maria Lapsuin laulamilla nenetsilauluilla. Elokuva oli Lehmuskalliolle ja Anastasia Lapsuille ensimmäinen elokuva, jossa he tekivät yhteistyötä.
Palkinnot ja ehdokkuudet

Markku Lehmuskallio voitti elokuvasta vuonna 1995 Yhdysvalloissa, Alaskan Anchoragessa järjestettävillä Northern Lights -elokuvajuhlilla parhaan ohjauksen ja parhaan kuvauksen palkinnot.
Oulun palo 1705

Oulun palo 1705 oli tulipalo Oulussa  20. heinäkuuta 1705. Tuhoa täydensi toinen palo 28. elokuuta.  Paloissa  paloi yhteensä 144 taloa ja 121 aittaa kolmannesta ja neljännestä kaupunginosasta. Kaupunginosajako oli tuohon aikaan eri kuin nykyisin. Silloisen Oulun ensimmäinen kaupunginosa käsitti kaupungin vanhimman osan, Pokkitörmän, kirkon ja kaupunginojan välisen alueen nykyiselle Isokadulle asti. Toinen kaupunginosa oli ensimmäisestä kaupunginosasta itään oleva alue kaupunginaidan sisäpuolella. Palanut kolmas kaupunginosa käsitti Hahtiperän, kaupunginojan suun ja nykyisen Pakkahuoneenkadun välisen alueen. Neljäs kaupunginosa kattoi kaupungin eteläosan ja oli kaupunginosista selvästi laajin.
Heinäkuun palo

Suuri osa kaupunkia paloi 20. heinäkuuta. Palo sai alkunsa Knuutti Juhonpojan keittiöstä, jossa palvelija Valpuri Pietarintytär valmisti viinamäskiä. Kovan tuulen auttamana palo levisi nopeasti silloisessa IV kaupunginosassa, ja käytännössä koko kaupunginosa paloi maan tasalle.
Elokuun palo

28. elokuuta eli noin kuukauden päästä edellisestä suurpalosta kaupunkia kohtasi uusi onnettomuus. Tuli pääsi irti Tuomas Jakun talon aitasta. Tuli tuhosi edellisestä palosta pelastuneista taloista 39 ja lisäksi paloi myös suurin osa Hahtiperän alueen ranta-aitoista.
Palon seuraukset

Kaupungin aluetta supistettiin siirtämällä tulliaitaa kaupungin keskustaan päin. Niille, joiden tontit jäivät tulliaidan ulkopuolelle, annettiin tontit keskempää kaupunkia. Hahtiperän ranta-aittojen ja kaupungin talojen väliin päätettiin jättää vapaata tilaa.
Qimonda

| Qimonda |
| --- | --- |
Perustettu:  2004
Lakkautettu:  2009
Toimiala:  puolijohdeteollisuus
Kotisivu:  www.qimonda-licensing.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Qimonda AG oli Infineonin DRAM-muistipiirejä valmistava osasto, joka irrotettiin omaksi yhtiökseen vuonna 2004.
Myöhemmin Infineon ilmoitti myyvänsä osuutensa Qimondasta.
Vuonna 2009 yhtiö ilmoitti hakeutumisesta konkurssiin, jolloin Infineon omisti vielä 77,5% yhtiön osakkeista.
Yhtiöllä oli 12 000 työntekijää maailmanlaajuisesti vuonna 2009.
Vuonna 2011 Infineon osti Qimondan tuotantolaitokset.
Vuonna 2014 Infineon sopi maksavansa 260 miljoonaa euroa Qimondalle ja ostavansa sen kaikki patentit.
Qimondan valmistama muistipiiri.
Pyöräilykasvatus

Ohjattua pyöräilyä lontoolaisessa puistossa.
Pyöräilykasvatuksen tavoitteena on pyöräilevä elämäntapa, jossa pyöräily ei lokeroidu urheiluksi, taitolajiksi tai kulkutavaksi. Pyöräilykasvatuksessa nähdään, että pyöräily on tapa liikkua paikasta toiseen ja tapa viettää aikaa yhdessä. Pyöräily voi olla tapa virkistyä ennen koulupäivää ja sen jälkeen ja tapa vähentää autoilua.
Pyöräilykasvatus sisältää motoristen taitojen, kognitiivisten valmiuksien ja liikenteen vuorovaikutustaitojen vahvistamista. Turvallisessa pyöräilyssä tarvittavia tietoja, taitoja ja asenteita kehitetään pyöräilykasvatuksen avulla. Luokkahuoneessa suoritettavat tehtävät eivät voi kohdata todellisessa liikenneympäristössä tapahtuvaa harjoittelua, vaan tehokkainta on tietojen, taitojen ja asenteiden tietoinen harjoittelu ja niiden yhdistäminen pyöräilyyn oikeassa liikenneympäristössä.
Turvallisen pyöräilyn taitoihin kuuluvat ajotaidot, sääntötuntemus, vuorovaikutustaidot, turvavarusteiden käyttö ja turvallisuusmyönteiset asenteet sekä ymmärrys itsestä liikkujana.
Pyöräliiton tavoitteena pyöräilykasvatuksessa on saada enemmän koulu- ja päiväkotilapsia kulkemaan arkinen koulu- tai päiväkotimatka omin voimin joko pyörällä tai kävellen. Se vaatii hyvää asennetta aikuisilta, joita ovat vanhemmat, koulun henkilökunta ja muut kasvattajat. Pyöräliitto tarjoaa kouluille ja päiväkodeille tukea pyöräilymyönteisempään arkeen siirtymisessä, esimerkiksi pedagogisia kahviloita ja koulutuksia varhaiskasvatuksen henkilökunnalle ja opettajille.
Jyväskylän pyöräilyseura tarjoaa pyöräilykasvatuksen materiaaleja vapaasti jokaisen käytettäväksi. Seura järjestää myös pyöräilykasvatukseen liittyviä koulutuksia urheiluseuroille ja kouluille. Lapset ja nuoret pyöräilemään -koulutuksia järjestetään noin kerran vuodessa. Niissä käsitellään monipuolisesti pyöräilykasvatuksen teemoja.
Aiheesta muualla

Digitaalinen Filla&Rilla -oppimisympäristö pyöräilykasvatuksen tueksi, Liikennekasvatusuutiset.
Pariisin alueliitos 1860

Seinen departementin kunnat ennen vuoden 1860 alueliitosta
Seinen departementin kunnat vuosina 1929-1968, sen jälkeen kun myös Bois de Boulogne ja Bois de Vincennes oli liitetty Pariisiin.
Pariisin arrondissementit ennen vuotta 1860
Pariisin arrondissementit nykyään
Pariisin alueliitos 1860 oli Ranskassa Seinen departementissa vuoden 1860 alussa toteutettu kuntaliitos, jossa kaikkiaan 11 kuntaa lakkautettiin ja niiden alue liitettiin kokonaan tai suurimmaksi osaksi Pariisiin. Pariisin raja siirrettiin vuonna 1788 tullivalvontaa varten rakennetun, nykyisten keskimmäisten bulevardien paikalla sijainneelta muurilta (Enceinte des Fermiers généraux)  noin kaksi kilometriä ulommaksi, Thiersin vuonna 1843 rakennuttaman puolustusmuurin kohdalle eli pääosin nykyiselle paikalleen.
Aiheena alueliitokseen olivat Pariisissa Georges-Eugène Haussmannin johdolla suoritetut laajat uudisrakennustyöt, Alueliitoksesta päätettiin Napoleon III:n 16. kesäkuuta 1859 annetulla lailla, Loi sur l'extension des Limites de Paris ("Laki Pariisin rajojen laajentamisesta.")
Alueliitoksen yhteydessä Pariisin arrondissementtien lukumäärä kasvoi 12:sta 20:een. Pariisiin ennestään kuuluneista alueista muodostettiin nykyiset 1.–11. arrondissementit sekä osa 12. arrondissementtia, mutta niidenkin rajoja muutettiin ja ne numeroitiin kokonaan uudestaan. Pariisiin liitetyistä alueista taas muodostettiin nykyiset 13.–20. arrondissementit sekä osa 12. arrondissementtia. Vuodesta 1860 lähtien Pariisin rajat ovat pysyneet muutoin lähes muuttumattomina, paitsi että vuonna 1929 Pariisiin liitettiin laajat viheralueet Bois de Boulogne ja Bois de Vincennes.
Lakkautetut kunnat

Seuraavien neljän kuntien alue liitettiin kokonaisuudessaan Pariisiin:
Belleville (liitettiin Pariisin 19. ja 20. arrondissementteihin)
Grenelle (liitettiin Pariisin 15. arrondissementtiin)
La Villette (liitettiin Pariisin 19. arrondissementtiin)
Vaugirard (liitettiin Pariisin 14. ja 15. arrondissementteihin)
Myös seuraavat kunnat lakkautettiin. Niiden alueesta Thiersin puolustusmuurin sisäpuolella sijainnut osa liitettiin Pariisiin, muurin ulkopuolinen osa johonkin muuhun naapurikuntaan seuraavasti:
| Lakkautettu kunta | Pariisin arrondissementti, johon osa kunnan entisestä alueesta liitettiin | Kunta tai kunnat, joihon muu osa lakkautetun kunnan entisestä alueesta liitettiin |
| --- | --- | --- |
| Auteuil | 16. | Boulogne |
| Batignolles-Monceau | 17. | Clichy |
| Bercy | 12. | Charenton-le-Pont |
| Charonne | 20. | Montreuil ja Bagnolet |
| La Chapelle | 18. | Saint-Ouen, Saint-Denis ja Aubervilliers |
| Montmartre | 18. | Saint-Ouen |
| Passy | 16. | Boulogne |
Kunnat, joista siirrettiin alueita Pariisiin

Myös seuraavista kunnista niihin kuuluneet, Thiersin puolustusmuurin sisäpuolella sijainneet alueet liitettiin Pariisiin, mutta näiden kuntien jäljelle jäänyt osa jäi edelleen omaksi kunnakseen.
Neuilly-sur-Seine
Clichy
Saint-Ouen
Aubervilliers
Pantin
Prés-Saint-Gervais
Saint-Mandé
Bagnolet
Ivry
Gentilly
Montrouge
Vanves
Issy
Pribilofsaaret

| Pribilofsaaret |
| --- | --- |
 Kartta alueelta
Merialue:  Tyyni valtameri
Vesialue:  Beringinmeri
Saaria yht.:  5
Suurin saari:  Saint Paul
Muita saaria:  Saint George, Otter, Walrus, Sea Lion Rock
Pinta-ala:  200 km²
Valtio
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alaska
Piirikunta:  Länsi-Aleutit
Väestö
Väkiluku:  684
Asutuskeskukset:  St. Paul, St. George
Pribilofsaaret tai Pribylovinsaaret (engl. Pribilof Islands, joskus myös Fur Seal Islands) on Yhdysvalloille kuuluva vulkaaninen saariryhmä Beringinmeressä. Alaskan osavaltioon kuuluva 200 km² kokoinen saariryhmä sijaitsee noin 450 km Alaskan mantereesta. Saarilla asuu noin 700 ihmistä, jotka ovat keskittyneet St. Paulin ja St. Georgen kaupunkeihin, jotka sijaitsevat samannimisillä saarilla.
Saaret löydettiin vuonna 1767, ja vuonna 1788 niillä vieraili venäläinen merenkulkija Gavriil Pribylov, jonka mukaan saariryhmä on saanut nimensä. Pribylov huomasi saarelle kiima-aikaan kerääntyvät turkishylkeet (pohjanmerikarhu, Callorhincus ursinus), joiden ansiosta saarista tuli myöhemmin kuuluisia.
Vuonna 1867 saariryhmä siirtyi Alaskan mukana Venäjältä Yhdysvalloille. Vuosina 1870−1890 Yhdysvaltain hallitus vuokrasi saaria Alaska Commercial Company -yhtiölle. Vuodet 1890−1910 North American Commercial Company -yhtiöllä oli monopoli saarien turkispyyntiin. Tämä aiheutti alueen hyljekannan huomattavan supistumisen.
Vuoden 1966 Fur Seal Act (”turkishyljelaki”) kielsi turkishylkeiden pyynnin Pribilofsaarilla muilta kuin alkuperäiskansoilta.
Saaret tunnetaan nykyisin lintubongareiden paratiisina. Niillä elää noin 240 lajia, joista monia ei tavata muualla Pohjois-Amerikassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pribilofsaaret Wikimedia Commonsissa
Priargunsk

Priargunsk (ven. Приаргунск) on kaupunkimainen taajama Taka-Baikalian aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Argun-joen rannalla 595 kilometriä (rautateitse) Tšitasta kaakkoon. Taajama on Priargunskin piirin keskus. Siellä on Karymskojen ja Zabaikalskin väliseltä rautatieltä haarautuvan sivuradan pääteasema. Asukkaita on 8 100 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1953 perustettu paikkakunta sai kaupunkimaisen taajaman aseman vuonna 1958. Vuoteen 1962 saakka sen nimenä oli Tsuruhaitui.
Priargunskissa toimii sähkövoimala, elintarviketeollisuutta ja rajavartioston hallinto. Taajamassa on kolme koulua, ammattikoulu, lasten luomistyön keskus, vajaa-ajankeskus, kaksi kirjastoa, kotiseutumuseo ja piirisairaala. Lentokenttä suljettiin 1990-luvulla. Paikallislehtenä ilmestyy Priargunskaja zarja (”Priargunskin aamunkoitto”).
Aiheesta muualla

Priargunsk Taka-Baikalian tietosanakirjassa (venäjäksi)
Productores de Música de España

Productores de Música de España (Espanjaksi: Productores de Música de España, lyhennettynä Promusicae, joskus tyyliteltynä PROMUSICAE) on ammattijärjestö, joka vastaa Espanjan musiikkiteollisuudessa yli 90 prosentin osuudesta. Se on  International Federation of the Phonographic Industryn (IFPI) espanjalainen organisaatio. Promusicae perustettiin IFPIn edustajana Espanjassa vuonna 1958 nimellä Spanish Group of the International Federation of the Phonographic Industry (Grupo Español de la Federación Internacional de la Industria Fonográfica), jokseenkin ei virallisena yhdistyksenä, koska Espanjan oikeus Francon aikakaudella ei suostunut järjestäytymisvapauteen aina vuoteen 1977 asti.
Käännös suomeksi
Pyykinpesuaine

Jauhemaista pyykinpesuainetta.
Pyykinpesuaine on pesuaine, jota käytetään pestäessä pyykkiä käsin, pesukoneessa tai muuten. Erilaisille tekstiileille sopivat eri pesuaineet.
Pesuainetta kannattaa vaihdella, jotta erityyppiset liat irtoaisivat vaatteista. Pesuainetta ei pidä annostella liikaa.
Ainesosia

Anioniset tensidit vähentävät pesuveden pintajännitystä ja irrottavat likaa.
Ionittomat tensidit vähentävät pesuveden pintajännitystä ja irrottavat likaa jo alhaisissa lämpötiloissa. Pintajännitys alenee enemmän, jos pesuaineessa on sekä anionisia että ionittomia tensidejä. Jos ionittomia on enemmän kuin anionisia, aine lienee tehokas myös viileässä pesuvedessä.
Fosfonaatit pehmentävät vettä ja suojaavat kuituja.
Harmaantumisen estäjät ja väriensuoja-aineet estävät irronnutta likaa laskeutumasta takaisin tekstiileille ja näin vähentävät niiden harmaantumista.
Zeoliitti eli tseoliitti pehmentää vettä, mutta ei sovi teknisille ulkoiluvaatteille, koska se tukkii hengittävien kalvojen ja kuitujen huokosia.  Tseoliittien terveysvaikutuksista ei ole varmaa tietoa ja niille voi altistua pyykin pölistessä. Myös pesukoneen poistoputki voi tukkeutua.
Valkaisuaine (esim. natriumperkarbonaatti) poistaa tahroja ja kirkastaa kellertyneitä vaaleita tekstiilejä.
Optinen kirkaste tarttuu kuidun pinnalle ja saa kellertävän tekstiilin näyttämään valkoisemmalta.
Säilöntäaineet estävät mikrobien kasvua.
Entsyymit mahdollistavat pesun alhaisessa lämpötilassa ja pilkkovat likaa. Ne eivät sovi silkille ja villalle, eivätkä eräille muille eläinperäisille tekstiileille.
Valkopyykin, väripyykin/kirjopyykin ja mustan pyykin pesuaineet

Zeoliitti voi jättää valkoisia raitoja mustiin vaatteisiin. Mustan pyykin pesuaineissa zeoliittia ei ole.
Valkopesuaine voi haalistaa värillistä pyykkiä. Jos valkaisuaine on natriumperboraatti ilman aktivaattoria, se ei haalista enintään 40 asteen lämpöisessä pesussa.
Kuivaus

Aurinko kirkastaa valkoisia vaatteita mutta haalistaa tummia. Kuivaus sisällä voi saada haihtuvan kosteuden vaikuttamaan huoneiston pintoihin. Rumpukuivaus ei niinkään kuluta vaatetta vaan kerää aiemmin irronneen nukan. Rumpukuivaus sopii lähes kaikille vaatteille kieltomerkeistä huolimatta, mutta vaate tulee jättää hieman kosteaksi ja kuivata loppuun riiputtamalla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pierre Jabouille

Pierre Jabouille vuonna 1923.
Pierre Jabouille (1875 – 14. toukokuuta 1947 Pariisi) oli ranskalainen lintutieteilijä.
Jabouille toimi siviilihallinnon virkamiehenä Ranskassa, kunnes vuonna 1905 sai siirron Indokiinaan asioiden hoitajaksi. Hän työskenteli siellä 28 vuotta, toimien eri viroissa, lopulta kuvernöörinä. Hän keräsi lintuja ja nimesi yhdessä Delacourin kanssa keisarifasaanin (Lophura imperialis), ruskopääpyyn (Arborophila cambodiana) ja vietnaminnakkelin (Sitta solangiae) sekä useita alalajeja.
Jäätyään eläkkeelle 1933 Jabouille asettui Clèresiin, jatkoi indokiinalaisten lintujen tutkimista ja osallistui L'Oiseaun, ranskalaisen lintutieteellisen lehden toimittamiseen. Hän kirjoitti useita tieteellisiä artikkeleita Indokiinan ja Kiinan linnuista ja osallistui joidenkin kirjojen kirjoittamiseen. Hän kuului British Ornithologists' Unioniin vuodesta 1925 lähtien.
Pekka Koskela (professori)

Pekka Johannes Koskela (s. 1960) on suomalainen matemaatikko ja professori. Hän toimii matematiikan professorina Jyväskylän yliopistossa. Toimikaudella 2010–2014 hän työskenteli Suomen Akatemian nimittämänä akatemiaprofessorina.
Matemaatikkona Koskela on tehnyt joitakin merkittäviä tieteellisiä läpimurtoja. Hän on  kehittänyt mm. professori Juha Heinosen ja apulaisprofessori Piotr Hajlaszin kanssa teorian geometrisen analyysin käytöstä metrisissä avaruuksissa.