stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fran Drescher
Ura > Uran alku

Drescher teki elokuvadebyyttinsä menestyneessä musiikki-/draamaelokuvassa Saturday Night Fever – lauantai-illan huumaa, joka sai ensi-iltansa vuonna 1977. Drescher teki elokuvassa pienen, mutta näyttävän roolin Connie-nimisenä tanssijana. Vuotta myöhemmin Drescher alkoi saada enemmän huomiota elokuvista American Hot Wax – kuumaa vahaa (1978) ja Pelon kesä (1978). Drescher teki myös dramaattisen roolin Miloš Formanin draamaelokuvassa Ragtime – toivon ja vihan aika (1981).
1980-luvulla Drescher sai menestystä luonnenäyttelijänä elokuvissa Hollywoodin svengijengi (1980), Tohtori Detroit (1983), Ensimmäinen leffa (1989), Kaapelit irti! (1989) ja Cadillac Man (1990). Drescherin tunnetuimpiin elokuvarooleihin lukeutuu myös Hei me rokataan! (1984), jossa hän näyttelee tiedottaja Bobbi Fleckmania. Vuodesta 1982 Drescher alkoi esiintyä myös televisiossa vierailevissa rooleissa. Hän on tehnyt vierailurooleja muun muassa sarjoihin Who's the Boss? (1985), Harryn lakitupa (1986) ja Alf (1990).
Ura > Nanny ja myöhemmät elokuvaroolit

Drescher ja Jacobson loivat oman televisiosarjansa Nannyn vuonna 1993, jota esitettiin CBS:llä vuodesta 1993 vuoteen 1999 asti. Nannyn ansiosta Drescheristä tuli maailmanlaajuisesti suuri tähti. Nanny on genreltään tilannekomedia, jossa Drescher näyttelee viehättävää ja pirteää Fran Fine -nimistä naista. Fran Finesta tulee ohimennen Margaret "Maggie" (Nicholle Tom), Brighton "B" (Benjamin Salisbury) ja Grace "Gracie" (Madeline Zima) Sheffieldin lastenhoitaja. Nokkeluutensa ja viehättävyytensä ansiosta Fran pääsee lasten leskeksi jääneen kalkkeutuneen ja asiallisen isän Maxwell Sheffieldin (Charles Shaughnessy) suosioon. Maxwell Sheffield on englantilainen herrasmies, joka työskentelee Broadwaylla tuottajana. Muissa rooleissa on muun muassa Daniel Davis, Lauren Lane, Renée Taylor, Ann Morgan Guilbert ja Rachel Chagall. Nannya tehtiin kuusi tuotantokautta ja jaksoja kertyi 147. Drescher toimi Nannyn tuottajana ja käsikirjoittajana. Hän myös ohjasi sarjan kolme jaksoa. Drescher sai Fran Finen roolista kaksi Emmy-ehdokkuutta parhaasta naispääosasta, ja kaksi Golden Globe -ehdokkuutta parhaasta naispääosasta vuosina 1996–1997. Fran Fine toi hänelle myös American Comedy Award- ja Satellite Award-ehdokkuudet (1996 ja 1997).
Aikakauslehti People valitsi Drescherin yhdeksi maailman kauneimmaksi naiseksi vuonna 1996.
Drescherin myöhempiin elokuvarooleihin lukeutuvat Francis Ford Coppolan ohjaama Jack (1996), Tyttö ja tyranni (1997), Ihmeentekijä (2000) ja Hotel Transylvania (2012). Drescher on myös lainannut ääntään Pearlille animaatioelokuvassa Huisi hai (2006).
Ura > Paluu televisioon

Nannyn jälkeen Drescher teki paluun televisioon pää- ja sivuosissa. Vuonna 2003 Drescher esiintyi lyhytikäiseksi jääneen tilannekomedian Good Morning, Miamin jaksoissa Roberta Diazina. Vuonna 2004 Drescher esiintyi tv-spesiaalissa The Nanny Reunion: A Nosh to Remember, jossa esiintyivät Drescherin kollegat Nannystä.
Vuonna 2005 Drescher teki "comebackin" televisioon uuden tilannekomediansa Mutsin kyydissä kanssa. Sarjassa Drescher näytteli Fran Reevesiä, kahden lapsen keski-ikäistä äitiä, joka elää Riley Martinin (Ryan McPartlin) kanssa. Ryan on Frania puolet nuorempi eikä Ryan ole paljoa Franin poikaa vanhempi. Entinen Nanny-kollega Charles Shaughnessy näytteli Franin hurmaavaa entistä aviomiestä, Tediä. Mutsin kyydissä lopetettiin 17. toukokuuta 2006 kahden tuotantokauden jälkeen.
Vuonna 2006 Drescher teki vierailevan roolin Kova laki: Rikollinen mieli -sarjan jaksoon "The War at Home". Jakso esitettiin Yhdysvaltain televisiossa 14. marraskuuta. Samana vuonna Drescher lainasi ääntään naispuoliselle golemille Simpsonien jaksoon "Kauhujen talo, osa 17". Drescher vieraili vuonna 2008 Entouragen jaksossa "The All Out Fall Out", jossa hänen roolinsa oli rouva Levine.
Vuonna 2008 Drescher ilmoitti, että hänellä oli kehitteillä uusi sitcom nimeltään The New Thirty, jossa myös Rosie O'Donnell tulisi näyttelemään. Sarja olisi kertonut kahdesta vanhahkosta lukioystävyksestä selviytymässä keski-iän kriiseistä. Sitcom jäi kuitenkin toteutumatta. Vuonna 2010 Drescher palasi uudestaan television pariin oman päiväsaikaan esitettävän The Fran Drescher Tawk Show -nimisen talk show'n kanssa. Vaikka ohjelma debytoi vahvasti, se lopetettiin sen kolmen viikon koeajan jälkeen ohjelman saatua kohtalaista menestystä. Seuraavana vuonna Drescherin ja Peter Marc Jacobsonin luoma sitcom Happily Divorced debytoi TV Landin televisiokanavalla 15. kesäkuuta vuonna 2011. Happily Divorced -sarjassa Drescher näyttelee losangelesilaista floristi Fran Lovettia, jonka Peter-niminen aviomies tulee ulos kaapista 18 aviovuoden jälkeen. Drescher myös tuotti ja käsikirjoitti Happily Divorcedin jaksoja. Happily Divorced lopetettiin elokuussa 2013 34:n jakson jälkeen.
Drescher debytoi Broadwaylla 4. helmikuuta vuonna 2014 musikaalissa Cinderella äitipuoli Madamen roolissa.
Yksityiselämä

Drescher ja Jacobson erosivat vuonna 1996, ja heidän avioeronsa myönnettiin vuonna 1999. Heillä ei ollut lapsia. Drescher on työskennellyt HLBT-oikeuksien aktivistina Jacobsonin tullessa ulos kaapista. Drescher on kertonut avioeron ensisijaiseksi syyksi hänen tarvettaan muuttaa suuntaa elämässään. Avioeron jälkeen Drescher tapaili 16 vuotta häntä nuorempaa miestä. Drescher kertoi, että parisuhde auttoi häntä voittamaan syöpä, ja Drescher käytti tätä suhdetta inspiraationa sitcomin Mutsin kyydissä luomiseen. Drescher ja Jacobson ovat pysyneet ystävinä ja liikekumppaneina avioeron jälkeen.
Yksityiselämä > Vuoden 1985 ryöstö ja raiskaus

Tammikuussa vuonna 1985 kaksi aseistautunutta ryöstäjää murtautui Drescherin ja Jacobsonin Los Angelesissa sijainneeseen asuntoon. Toinen heistä penkoi heidän kotinsa ja toinen raiskasi Drescherin ja hänen ystävänsä aseella uhaten. Jacobsonin kimppuun oli hyökätty ja hänet sidottiin. Jacobson pakotettiin todistamaan koko tapahtunut. Drescheriltä kesti monta vuotta toipua tapahtuneesta; häneltä meni vielä kauemmin myöntää tapahtunut lehdistölle. Hän kertoi Larry Kingin haastattelussa, että vaikka kokemus oli traumaattinen, hän kuitenkin löysi tapoja muuttaa sitä jollakin tavalla positiiviseksi. Kirjassaan Cancer Schmancer (2002) näyttelijätär kirjoitti: "Koko elämäni on vaihdellut negatiivisen ja positiivisen välillä." Drescherin raiskaaja, joka oli ehdonalaisessa vapaudessa rikoksen aikaan, palautettiin vankilaan ja hänet tuomittiin kahteen elinkautiseen.
Yksityiselämä > Syöpätaistelu

Kahden vuoden oireilun ja väärien diagnoosien jälkeen Drescher otettiin Los Angelesin Cedars Sinai Hospitaliin 21. kesäkuuta vuonna 2000 tohtorien diagnosoitua häneltä kohtusyövän. Drescherille tehtiin välittömästi sairauden hoitamisen kannalta radikaalinen kohdunpoisto. Drescher sai terveen paperit eikä leikkauksen jälkeistä hoitoa tilattu.
Drescher kirjoitti kokemuksistaan toisessa kirjassaan Cancer Schmancer, joka julkaistiin vuonna 2002. Hänen kirjansa tarkoituksena on nostaa tietoisuutta miehille ja naisille syövän varhaisvaroitusmerkeistä.
Cancer Schmancer Movement

Drescher perusti kansainvälisen Cancer Schmancer Movementin 21. kesäkuuta vuonna 2007 oltuaan seitsemän vuotta terveenä. Tämä yleishyödyllinen järjestö on omistautunut asialle, jossa kaikkien naisten syövät tulisi diagnosoida syövän ensimmäisen vaiheen aikana, jolloin syöpä on kaikista vaiheista parannettavissa. Drescher juhli kymmenettä vuotta terveenä 21. kesäkuuta vuonna 2010.
Drescherin tavoitteena on elää niin kauan, että naisten kuolleisuusluvut putoavat naisten terveydenhuollon parannuttua ja syövän varhaisen havaitsemisen kasvettua.
Suorapuheisena terveydenhuollon puolestapuhujana Drescher sai Washingtonissa yksimielisen hyväksynnän H.R. 1245:lle, joka tunnetaan myös nimellä Johannan laki. Drescher on hyväksytty Congressional Recordiin.
Poliittinen toiminta

Goli Ameri nimitti demokraattisen Drescherin Yhdysvaltain diplomaatiksi 8. syyskuuta vuonna 2008. Drescherin virallinen arvonimi on Public Diplomacy Envoy for Women's Health Issues. Matkustellen ympäri maailmaa Drescher tukee Yhdysvaltain julkisen diplomatian pyrkimyksiä, johon kuuluvat työskentely terveysjärjestöjen kanssa, lisätä tietoisuutta naisten terveysongelmiin liittyvissä kysymyksissä, syövän tietoisuuteen ja havaitsemiseen, ja potilaiden valtuuttamiseen ja asianajoon. Drescherin ensimmäinen matka oli syyskuun lopussa, ja matkan pysähdyspaikkoina olivat Romania, Unkari, Kosovo ja Puola.
Palkinnot

Drescher on palkittu John Wayne Instituten Woman of Achievement Awardilla, Gilda Awardilla, City of Hope Woman of the Year Awardilla, Hebrew University Humanitarian Awardilla ja Albert Einstein College of Medicine’s Spirit of Achievement Awardilla.
Viimeksi Drescheriä kunnioitettiin City of Hope Spirit of Life Awardilla, jonka hänelle myönsi senaattori Hillary Clinton.
Drescher oli kunniavieraana Dancer Against Cancer -hyväntekeväisyystapahtumassa, joka pidettiin Hofburgin palatsissa Itävallan Wienissä 10. huhtikuuta 2010. Dancer Against Cancerissa Drescherille myönnettiin ensimmäinen My Aid Award hänen saavutuksistaan syövän ennaltaehkäisemisen ja kuntoutuksen tukijana.
Teatteri

| Teatteri> Vuosi | Teatteri> Näytelmän nimi | Teatteri> Paikka |
| --- | --- | --- |
| 2002−2004 | The Exonerated | Bleecker Steet Theatre |
| 2006 | Some Girl(s) | Lucille Lortel Theatre |
| 2009 | Love, Loss, and What I Wore | Westside Theatre |
Muut työt

| Tuottajana> Vuosi | Tuottajana> Suomenkielinen nimi | Tuottajana> Alkuperäinen nimi | Tuottajana> Laji |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Tyttö ja tyranni | The Beautician and the Beast | Elokuva |
| 1993–1999 | Nanny | The Nanny | Televisiosarja |
| 2004 | The Nanny Reunion: A Nosh to Remember | The Nanny Reunion: A Nosh to Remember | TV-spesiaali |
| 2005–2007 | Mutsin kyydissä | Living with Fran | Televisiosarja |
| 2010 | The Fran Drescher Show | The Fran Drescher Show | Televisiosarja |
| 2011–2013 | Happily Divorced | Happily Divorced | Televisiosarja |

Käsikirjoittajana
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Laji |
| 1993–1999 | Nanny | The Nanny | Televisiosarja |
| 2006 | Mutsin kyydissä | Living with Fran | Televisiosarja; 1 jakso |
| 2011–2013 | Happily Divorced | Happily Divorced | Televisiosarja |

Ohjaajana
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Laji |
| 1998–1999 | Nanny | The Nanny | Televisiosarja; 3 jaksoa |
| 2004 | Strong Medicine – kovaa lääkettä | Strong Medicine | Televisiosarja; 1 jakso |
Kirjat

Enter Whining. New York: ReganBooks, 1996.
Cancer Schmancer. New York: Warner Books, 2002.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fran Drescher Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Fran Drescher Elonetissä.
Fran Drescher Allmoviessa (englanniksi)
Fran Drescherin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Fran Drescher Internet Off-Broadway Databasessa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Cancer Schmancer Movement Website (englanniksi)
The Nanny Zone (englanniksi)
Fran Drescher TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
"Enter Winning" - artikkeli Drescheristä (englanniksi)
Fran Drescher toukokuussa vuonna 2007.
Fran Drescher vuoden 2011 Cannesin elokuvajuhlilla.
Drescher Dancer Against Cancerin lehdistötilaisuudessa vuonna 2010.
Life Ball 2009; Bill Clinton, Fran Drescher ja Elke Winkens.
Drescher ja Goli Ameri.
Roponen

Roponen on suomalainen sukunimi.
Tunnettuja Roposia

Jussi Roponen (1947–2023), laulaja, humppamestari 1984
Kati Siltovuori, ent. Roponen (s. 1971), kiekonheittäjä
Riitta-Liisa Roponen (s. 1978), maastohiihtäjä
Toni Roponen (s. 1973), henkilökohtainen maastohiihtovalmentaja, entinen ampumahiihtovalmentaja
Roponen taiteilijanimenä

Mikael Vuori, taiteilijanimi Roponen, tubettaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Harvest Moon

Harvest Moon tarkoittaa seuraavia asioita:
Harvest Moon, pelisarja
Harvest Moon, Neil Youngin albumi
harvest moon, englanninkielinen käsite, joka tarkoittaa lähimmäs syyspäiväntasausta ajoittuvaa täysikuuta.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Harvest Moon”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Grimselsee

| Grimselsee |
| --- | --- |
 Grimselsee patorakennelmineen.
Valtiot:  Sveitsi
Paikkakunta:  Guttannen, Bernin kantoni
Koordinaatit:  46°33′53″N, 8°17′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Aare
Järvinumero:  CH0091140000
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  maks. 1 909 m
Pituus:  5,3  km
Rantaviiva:  16 km
Pinta-ala:  2,72 km²
Tilavuus:  101 km³ ,  vaihteluväli94
Suurin syvyys:  100 m
Valuma-alue:  96,4 km² 
 fiGrimselsee 
Grimselsee on tekojärvi Keski-Sveitsissä, Guttannenin kunnassa, Bernin Alpeilla. Järven pinnankorkeus on korkeimmillaan 1 909 metriä mpy. Järvi on Aarejoen lähtöpaikka.
Tekojärvellä on kaksi tarkoitusta. Siihen kerätään yläpuolisten jäätiköiden (Unteraargletscher, Oberaargletscher, Finsteraargletscher, Lauteraargletscher) ja lähivuorten sulamisvedet kesän ja syksyn aikana. Toisaalta sitä käytetään välialtaana  Kraftwerke Oberhasli AG:n (KWO) voimalaitosten sähköntuotannossa ja vedenvarastoinnissa Grimselseen, Oberaarseen, Gelmerseen ja Räterichsbodenseen välillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grimselsee Wikimedia Commonsissa
Grimslöv

| Grimslöv |
| --- | --- |

 Grimslöv
 Koordinaatit: 56°44′13″N, 14°32′38″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kronobergin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Alvesta
Väkiluku (2021):  601
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Grimslöv on taajama Alvestan kunnassa Kronobergin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 601 asukasta vuonna 2021. Grimslövissä on jonkin verran pienteollisuutta, mutta moni käy myös töissä Växjössä tai Älmhultissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grimslöv Wikimedia Commonsissa
Ruanda kesäolympialaisissa 2016

Ruanda osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti seitsemän urheilijaa kolmessa lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi maantiepyöräilijä Adrien Niyonshuti.
Joukkue > Pyöräily

Adrien Niyonshuti – miesten maantieajo
Nathan Byukusenge – miesten maastoajo
Joukkue > Uinti

Eloi Imaniraguha – miesten 50 m vapaauinti
Johanna Umurungi – naisten 100 m perhosuinti
Joukkue > Yleisurheilu

Ambroise Uwiragiye – miesten maraton
Salome Nyirarukundo – naisten 10 000 m
Claudette Mukasakindi – naisten maraton
Harve Presnell

| Harve Presnell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. syyskuuta 1933 Modesto, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 30. kesäkuuta 2009 (75 vuotta) Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  elokuva- ja televisionäyttelijä; musikaaliteatteri- ja oopperalaulaja
Muut tiedot
Aktiivisena:  1960–2009
Harve Presnell (14. syyskuuta 1933 – 30. kesäkuuta 2009) oli yhdysvaltalainen näyttelijä-laulaja. Hän aloitti uransa 1950-luvun puolivälissä klassisena baritonina, laulaen orkesteri- ja oopperaryhmissä ympäri Yhdysvaltoja. Hänen uransa siirtyi klassisesta musiikista musikaaliteatteriin vuonna 1960, kun Meredith Willson antoi hänelle miespääroolin Broadway -musikaalissa The Unsinkable Molly Brown. Hänen esityksensä "Leadville Johnnyn" roolissa oli menestys ja hän esiintyi roolissa myös musikaalin elokuvaversiossa vuonna 1964, voittaen roolista Golden Globen.
Presnell esiintyi 1960-luvulla vielä muutamassa elokuvassa, mutta 1970-luvun alkuun mennessä se puoli uraa oli loppumassa. Vuosina 1970–1995 hän työskenteli enimmäkseen musikaaliteatterissa Broadwaylla, West Endissä sekä kiertelevissä produktioissa New Yorkin seudulla. Uransa loppupuolella hän esiintyi vielä elokuvissa Fargo (1996), Face/Off – kahdet kasvot (1997), Pelastakaa sotamies Ryan (1998), ja Isiemme liput (2006). Hän myös esiintyi televisiossa Herra Parkerin roolissa televisiosarja Kameleontissa ja Lew Staziakin roolissa Andy Barker, P.I. -sarjassa. Lisäksi hän esiintyi televisiosarjoissa Teräsmieheni sekä Dawson's Creek.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Harve Presnell
Grigori Fedosejev

Grigori Anisimovitš Fedosejev (ven. Григо́рий Ани́симович Федосе́ев, 19. tammikuuta 1899 nykyisen Karatšai-Tšerkessian Zelentšukskajan piirin Kardonikskajan kylä – 29. kesäkuuta 1968 Moskova) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Grigori Fedosejev syntyi talonpoikaisperheeseen. Hän valmistui Kubanin polyteknisestä instituutista vuonna 1926 ja työskenteli vuoteen 1957 saakka maanmittausinsinöörinä. Fedosejev johti kartoitusretkikuntia Kuolan niemimaalle, Taka-Kaukasiaan, Siperiaan ja Venäjän Kaukoitään tehden muistiinpanoja, joihin hänen teoksensa perustuvat. Vuonna 1950 ilmestyi kertomuskokoelma Tajožnyje vstretši (”Tapaamisia taigalla”) ja sen jälkeen useita kirjoja, joissa kuvataan Siperian ja Kaukoidän luontoa, seudun asukkaita ja sen tutkijoita. Romaani Kuolema saa odottaa (Smert menja podoždjot, 1963) sijoittuu Ohotanmeren alueelle.
Suomennettu teos

Kuolema saa odottaa. Suom. Vieno Levänen. Moskova–Petroskoi: Edistys, 1964.
Rock & Roll Rebels

| Rock & Roll Rebels John Kay & Steppenwolf |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1987
 Tuottaja(t): John Kay Rocket Ritchotte Michael Wilk
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 41.30
 Levy-yhtiö: Qwil
Listasijoitukset
  171.
Steppenwolfin muut julkaisut
| Paradox 1984 | Rock & Roll Rebels 1987 | Rise & Shine 1990 |
Rock & Roll Rebels on John Kayn & Steppenwolfin studioalbumi vuodelta 1987. Se julkaistiin uudelleenmiksattuna ja hieman erilaisella kappalelistalla varustettuna vuonna 1996 nimellä Feed The Fire (Winter Harvest Records).
Kappaleet

"Give Me Life" (Kay, Ritchotte, Wilk)
"Rock & Roll Rebels" (Kay, Ritchotte, Wilk)
"Hold On (Never Give Up, Never Give In)" (Kay, Ritchotte, Wilk)
"Man On A Mission" (Kay, Wilk)
"Everybody Knows You" (Kay, Wilk)
"Rock Steady (I'm Rough And Ready)" (Kay, Wilk)
"Replace The Face" (O'Day)
"Turn Out The Lights" (Kay, Raposa, Ritchotte)
"Give Me News I Can Use" (Kay)
"Rage" (Kay, Ritchotte, Wilk)
Feed The Fire -versio

"Rock & Roll Rebels"
"Rock Steady (I'm Rough and Ready)"
"Hold On (Never Give Up, Never Give In)"
"Everybody Knows You"
"Give Me News I Can Use"
"Replace the Face"
"Bad Attitude" (Kay, Wilk)
"Man on a Mission"
"Rage"
"Feed the Fire" (Kay, Wilk)
Muusikot

John Kay - laulu, kitara
Rocket Ritchotte - kitara, laulu
Michael Wilk - basso, kosketinsoittimet, ohjelmointi
Ron Hurst - rummut
Rock 20

Rock 20b
Rock 20 on ahvenanmaalaisen veneveistämö Birka Marinin 1970-luvulla valmistama lasikuiturunkoinen purjevene. Nimen sanotaan viittaavan Fastnet Rock-nimiseen majakkaluotoon Irlannin eteläkärjessä. Rock 20 on suunniteltu esimerkiksi pienen perheen matkapurreksi ja tilat ovatkin veneen kokoon nähden kohtuulliset. Rockille tyypillistä ovat pyöreäreunainen valaskansi, etuviistoon kalteva peräpeili sekä rungon kanssa yhtenäistä rakennetta oleva köli, jossa lasikuitukuoren sisään on piilotettu teräspainoja. Muita erikoisuuksia on rullareivi: isopurje kelataan reivatessa pyörivän puomin ympärille. Moni veneenomistaja on tosin siirtynyt perinteisempään reivausjärjestelyyn rullaamisen epäkäytännöllisyyden takia.
Rock 20 on tyyppinimestään huolimatta 24-jalkainen purjevene. Sen on suunnitellut ruotsalainen Heinz-Jürgen Sass, ja sitä on valmistettu ainakin 306 kpl
(olen omistanut veneen valmistusnumeroltaan 75.306) (tarkka lukumäärä ei ole tiedossa). [lähde? ] Rock 20 ei ole nykyäänkään tyystin harvinainen Suomen vesillä, vaikka pienet matkapurjeveneet ovatkin tulleet suurempien alusten syrjäyttämiksi mukavuudenhaluisten veneilijöiden keskuudessa.
Rock 20 on alirikauksensa ansiosta vakaa navakassakin tuulessa ja sopii siten hyvin myös aloittelijalle. Kevyessä tuulessa se jää kuitenkin nykyveneiden vauhdista. Normaalina matkanopeutena voi pitää 4-6 solmua, kovassa tuulessa on saavutettu jopa yli kymmenen solmun nopeuksia.
Vuonna 2022 Rock 20 maksoi Suomessa käytettynä kunnosta riippuen noin 1500-6000 €. Venetyypistä on julkaistu artikkeli
Vene-lehden numerossa 8/01, jossa sen vertailukohtina olivat Guy 22 ja Helmsman 23.
Rock 20 sai aikanaan myös isoveljen nimeltä Rock 24. Tätä hieman suuremmalla purjepinta-alalla varustettua versiota on tiettävästi valmistettu vain kolme kappaletta.
Tekniset tiedot

Pituus: 7,30 m
Vesilinja: 6,40 m
Leveys: 2,25 m
Syväys: 1,20
Uppoama: 1400 kg
Kölin paino: 600 kg
Isopurje: 10,3 m2
Genoa: 17,0 m2
Fokka: 8,22
Spinaakkeri: 37,0 m2
Maston korkeus: 9,2 m
Apumoottori: perämoottori
Suunnittelija: H-J Sass
Valmistaja: Birka Marin
Valmistusmaa: Suomi / Ahvenanmaa
Testiarvot

Pituus: 7,28 m
Vesilinja: 6,52 m
Paino: 2015 kg
Märkäpinta: 15,9
Purjepinta: 28,4 m2
Jäykkyysluku RH/H: 2,27
Uppouma/vesilinjapituus: 206
Tasoitusluvut

LYS: 0,97 (varustus SG)
Grimstad Adressetidende

| Grimstad Adressetidende |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  paikallislehti
Kustantaja:  Polaris Media
Levikki:  6 142 (2020)
Perustettu:  1856
Päätoimittaja:  Peer Andreassen
Kotikunta:  Grimstad
Kotimaa:  Norja
Kieli:  norja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Grimstad Adressetidende (lyh. GAT) on norjalainen vuonna 1856 perustettu paikallislehti, jonka kotikunta on Grimstad. Se kuuluu Polaris Media -konserniin.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (norjaksi)
Harry Vanda

Harry Vanda vuonna 1968.
Harry Vanda (s. 22. maaliskuuta 1946) on alankomaalaissyntyinen australialainen muusikko, lauluntekijä ja tuottaja, joka tunnetaan parhaiten The Easybeats -yhtyeen kitaristina. Tuottajana hän on työskennellyt erityisesti toisen Easybeats-jäsenen, George Youngin, kanssa. He ovat tuottaneet muun muassa lukuisia AC/DC-albumeja, erityisesti sen uran alkuvaiheessa 1970-luvulla.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Guido van Rossum

Guido van Rossum vuonna 2006.
Guido van Rossum on Alankomaista kotoisin oleva ohjelmistosuunnittelija, joka kehitti Python-ohjelmointikielen.
Rossum suoritti akateemisen loppututkinnon Amsterdamin yliopistosta vuonna 1982 ja työskenteli sen jälkeen useissa tutkimuslaitoksissa Hollannissa ja Yhdysvalloissa. Joulukuussa 2005 hän aloitti työt Google-yhtiössä. Van Rossum on kirjoittanut alkuperäisen Rietveld-työkalun[lähde? ].
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guido van Rossum Wikimedia Commonsissa
Rossumin kotisivu (englanniksi)
Rossumin blogi (englanniksi)
Harry Voigt

| Harry-Carl Voigt> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. kesäkuuta 1913 Berliini, Saksa
Kuollut: 29. lokakuuta 1986 (73 vuotta) Barrer, Saksa
Yleisurheilija
Pituus:  185 cm
Paino:  76 kg
Laji:  pikajuoksu
Seura:  Deutscher Sportclub Berlin
Ennätykset:  400 metrin juoksu: 48,0 (1933)
| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Berliini 1936 | 4 x 400 metrin viesti |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Torino 1934 | 4 x 400 metrin viesti |  |
Harry-Carl Voigt (15. kesäkuuta 1913 Berliini, Saksa – 29. lokakuuta 1986 Barrer, Saksa) oli saksalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Olympialaisissa Voigt edusti Saksaa kerran, vuonna 1936 Berliinissä. Tuolloin hän oli mukana pronssia saavuttaneessa 4 x 400 metrin viestijuoksun joukkueessa. 400 metrin ennätyksensä 48,0 Voigt juoksi vuonna 1933. Hän oli mukana myös vuoden 1934 EM-kilpailuissa, joissa oli voittamassa kultaa pitkästä viestistä.