stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nicklas Danielsson
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ruotsi / Suomi 2013 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Valko-Venäjä 2014 | jääkiekko |  |
Danielsson edusti Ruotsia MM-kilpailuissa vuosina 2013, 2014 ja 2015, joista vuoden 2013 turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja vuoden 2014 turnaus pronssiin. Yhteensä hän on pelannut 78 A-maaottelua tehopistein 18+15=33. Danielsson teki A-maajoukkuedebyyttinsä Channel One Cupissa 15. joulukuuta 2007 Moskovan Megasport-urheilupalatsissa turnauksen isäntäjoukkue Venäjää vastaan. Hänet merkittiin Ruotsin nelosketjun oikeaan laitaan Niklas Perssonin ja Per Åslundin viereen. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Danielsson teki Channel One Cupissa 18. joulukuuta 2010 Moskovan Megasport-urheilupalatsissa Suomea vastaan.
Danielsson pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2004. Yhteensä hän on pelannut 24 nuorten ja kahdeksan poikien maaottelua.
Oodi (albumi)

| Oodi Nolo et Rähjä |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1978
 Julkaistu: 1978
 Tyylilaji: suomirock
 Kesto: 45.11
 Levy-yhtiö: Discovox
Nolo et Rähjän muut julkaisut
| Milarca 1975 | Oodi 1978 | Top of the Flops 1975–1997 1997 |
Oodi (DCLP 144) on suomalaisen Nolo et Rähjä -yhtyeen toinen studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1978.
Kappaleet > A-puoli

Aika oota ei – 4.02
Raggahin reggae – 3.07
Maggie May – 4.16
Nestemäinen uni – 2.55
Salainen rakkain – 3.56
Pilvet – 4.25
Kappaleet > B-puoli

Oodi – 3.11
Pysy vierelläin – 4.08
Portti – 5.22
Andrew Cunt – 4.01
Mä jaksa en – 4.26
Kotimaani ompi Suomi – 1.17
Oettinger
Aiheesta muualla

Yhtiön viralliset kotisivut
Käferfriseure-historiikki (Arkistoitu – Internet Archive)
Nystyruosteet

| Nystyruosteet |
| --- | --- |
 Horsmannystyruoste (Pucciniastrum epilobii)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Luokka::  Pucciniomycetes
Lahko::  Ruostesienet Pucciniales
Heimo::  Pucciniastraceae
Suku::  Nystyruosteet  Pucciniastrum  G.H.Otth
Synonyymit
 Phragmopsora Magnus 
Katso myös
   Nystyruosteet Wikispeciesissä   Nystyruosteet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nystyruosteet (Pucciniastrum) on ruostesieniin kuuluva sienisuku. Global Biodiversity Information Facilityn mukaan suvussa on 77 lajia.
Lajeja

Sukuun kuuluvia lajeja, jotka esiintyvät Suomessa ja joilla on suomenkielinen nimi.
velholehdennystyruoste (Pucciniastrum circaeae)
horsmannystyruoste (Pucciniastrum epilobii)
talvikinnystyruoste (Pucciniastrum pyrolae)
Nystysilmäruoho

| Nystysilmäruoho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Näivekasvit Orobanchaceae
Suku::  Silmäruohot Euphrasia
Laji::  rostkoviana
Kaksiosainen nimi
 Euphrasia rostkoviana  Hayne 
Synonyymit
 Euphrasia officinalis L. 
Katso myös
   Nystysilmäruoho Wikispeciesissä   Nystysilmäruoho Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nystysilmäruoho (Euphrasia rostkoviana) on yksivuotinen silmäruoholaji, joka on muiden kasvien puoliloinen. Se kasvaa kymmenestä 20:een senttimetriä korkeaksi. Pienet kukat kasvavat yksittäin lehtihankaisesti. Verhiöissä, kukan tukilehtien alapinnalla ja usein myös varressa on runsaasti pitkiä nystykarvoja. Kukat ovat valkoteriöllisiä.
Nystysilmäruohon alalajeja on isosilmäruoho (Euphrasia rostkoviana subsp. rostkoviana) ja ahosilmäruoho (Euphrasia rostkoviana subsp. fennica). Alalajeilla alemmissa kukan tukilehdissä on keskimäärin eri lukumäärä laitahampaita.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Nystysilmäruoho – Euphrasia officinalis
Paul K. Bakyenga

Paul K. Bakyenga (30. kesäkuuta 1944 – 18. heinäkuuta 2023) oli ugandalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Mbararan hiippakuntaan 11. heinäkuuta 1971 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 6. maaliskuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Baptist Kakubi, jota avustivat Adrian Kivumbi Ddungu ja Serapio Bwemi Magambo.
Bakyengasta tuli 23. marraskuuta 1991 Mbararan piispa. 2. tammikuuta 1999 Mbararasta tehtiin arkkihiippakunta ja Bakyengasta tuli sen arkkipiispa.
Nicky Romero

| Nicky Romero |
| --- | --- |
 Nicky Romero esiintymässä Tomorrowlandissä vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. tammikuuta 1989 (ikä 35) Amerongen, Alankomaat
Ammatti:  musiikkituottaja, DJ
Muusikko
Taiteilijanimi:  Nicky Romero 
Aktiivisena:  2008–
Tyylilajit:  EDM, progressiivinen house, electro house
Soittimet:  keyboard 
Levy-yhtiöt:  Spinnin Records Cr2 Records Musical Freedom Fly Eye Records Jack Back Records Protocol Recordings
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nicky Romero (oikealta nimeltään Nick Rotteveel, s. 6. tammikuuta 1989 Amerongen, Alankomaat) on alankomaalainen house -tuottaja ja DJ.
Elämä ja ura

Nicky Romero vietti synnyinmaassaan ensimmäiset elinvuotenssa. Hän muutti myöhemmin vuodeksi Kingstoniin Kanadaan ja palasi sen jälkeen Alankomaihin jatkamaan kouluaan.
Vuonna 2012 Romero saavutti suosiota singlellään "Toulouse". Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa ranskalaisen David Guettan kanssa ja julkaissut useita remixeja eri artistien kappaleista.[lähde? ]
Diskografia

| --- | --- |
 Singlet ja EP:t 2008: "Funktion One"  2008: "Q.W.E.R.T.Y."  2008: "Globe"  2009: "Ducktale"  2009: "Konichiwa Bitches!" (with Kenneth G)  2009: "Get High" / "Signature"  2009: "Woods of Idaho"  2009: "It's Me Bitches"  2009: "Can U Feel It" (with Nilson)  2010: "My Friend"  2010: "Seventy Two" / "Amfibi" (with Firebeatz)  2010: "Switched"  2010: "Assigned" / "Pixelized"  2010: "When Love Calls" (mukana Basto!)  2010: "Growl"  2011: "Solar"  2011: "Play 'n Stop"  2011: "Sliced" (mukana Bingo Players)  2011: "Keyword"  2011: "Schizophrenic" (mukana Mitch Crown)  2011: "Bootcamp" (mukana Apster)  2011: "Camorra"  2011: "Beta" (mukana Hardwell)  2012: "Toulouse"  2012: Gift EP (mukana Fedde le Grand) "Freaky"  "Slacking" (mukana MC Gee) :  2012: "Generation 303"  2012: "Tension"  2012: Jack Back mukana David Guetta, Nicky Romero, and Sia – "Wild One Two"  2012: "Se7en"  2012: David Guetta & Nicky Romero – "Metropolis"  2012: "WTF!?" (mukana ZROQ)  2012: "Sparks" (mukana Fedde le Grand)  2012: "Human" (mukana Zedd)  2012: "Iron" (mukana Calvin Harris)  2012: "Like Home" (mukana Nervo)  2012: "Symphonica"  2012: Avicii vs Nicky Romero - "I Could Be the One (Nicktim)"  2013: "Legacy" (mukana Krewella)  2016: "Novell"  2016  "The Moment (Novell)"  2019 "Love You Forever" (mukana Stadiumx ja Sam Martin)  2019 "Everybody Clap" (Dimitri Vegas & Like Miken kanssa)  2019 "Dynamite" (Mike Williamsin kanssa, mukana Amba Shepherd)  2020 "I See"  2020 "Stay"  2020 "Falling" (Timmy Trumpetin kanssa)  2020 "Destiny" (mukana Deniz Koyu ja Alexander Tidebrink)  2020 "Burning" (mukana Jordan Grace)  2020 "I Need You to Know" (Armin Van Buurenin kanssa, mukana Ifimay)  2020 "Time to Save" (nimellä Monocule Tim van Werdin kanssa, mukana Mosimann)  2020 "Only For You" (Sick Individualsin kanssa, mukana Xira)  2020 "Nights With You"  2021 "Into The Light" (Timmo Hendriksin kanssa, mukana David Shane)  2021 "Back To You"  2021 "World Through Your Eyes" (Teamworxin kanssa, mukana Joseph Feinstein)  2021 "Okay" (Marfin kanssa, mukana Wulf)  2021 "Love Me Better"
Diskografia > Remixit

2008:
Prunk Le Funk – Chronology
2009:
Mell Tierra & Sebastian D mukana Stanford – Maximize
Steff Da Campo vs. Ecoustic mukana Lady Rio – Freakybeatza (Nicky Romero & Praia Del Sol Remix)
Sidney Samson & Tony Cha Cha – Get On The Floor
DJ Jean – Play That Beat
Pizetta mukana Reagadelica – Klezmer
Quintino mukana Mitch Crown – Heaven
Firebeatz & Apster – Skandelous
DJ Rose – Twisted
Quintin vs. DJ Jean – Original Dutch
Michael Mendoza mukana I Fan – Be Without You
David Guetta – When Love Takes Over (Nicky Romero Bootleg)
2010:
Ian Carey mukana Michelle Shellers – Keep On Rising
Hardwell & Funkadelic – Get Down Girl
Firebeatz & Apster – Skandelous
DJ Jose – Like That (Nicky Romero Bigroom Remix)
Sandy Vee mukana Robin S. – Straight To The Sky
Sol Noir – Superstring
Sivana – Confusion
Mischa Daniëls mukana J-Son – Where You Wanna Go
Grooveyard – Mary Go Wild
Housequake – People Are People
Fedde le Grand mukana Mitch Crown – Rockin' High
DJ Jesus Luz & Alexandra Prince – Dangerous (Nicky Romero Festival Mix)
Kylie Minogue – All the Lovers (Nicky Romero Remix)
Ned Shepard – Chromatic (Nicky Romero & Nilson Remix)
Green Velvet – Flash (Nicky Romero Remix)
2011:
Taio Cruz – Dynamite (Nicky Romero Bootleg)
Usher – More (Nicky Romero Bootleg)
Abel Ramos mukana Rozalla – Where Is The Love
Jerome Isma-Ae & Daniel Portman mukana Max'C – Flashing Lights
Tanja La Croix mukana Andy P – Hard To handle
Flo Rida – Turn Around (5,4,3,2,1)
Housequake mukana Michele David – Out Of The Dark
David Guetta mukana Flo Rida & Nicki Minaj – Where Them Girls At
Enrique Iglesias mukana Lil Wayne & Usher – Dirty Dancer
Sidney Samson vs. Tara McDonald – Dynamite
Junkie XL – Molly's E (Nicky Romero Molly's E Remix)
David Guetta mukana Usher – Without You
Erick Morillo & Eddie Thoneick mukana Shawnee Taylor – Stronger
David Guetta mukana Sia – Titanium
Tonite Only – Haters Gonna Hate (Nicky Romero 'Out Of Space' Remix)
2012:
Kelly Clarkson – What Doesn't Kill You (Stronger)
Madonna mukana Nicki Minaj & M.I.A. – Give Me All Your Luvin'
Eva Simons - I Don't Like You
Mark Maitland & James Oliver - "Point Blank" (Nicky Romero Edit)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Nora Strömman

Nora Strömman (s. 9. helmikuuta 1980 Turku) on suomenruotsalainen lasten- ja nuortenkirjailija. Strömman on koulutukseltaan kulttuurituottaja ja kirjoittaa sekä suomeksi että ruotsiksi.
Strömmanin lastenkirjoja on kuvittanut hänen veljensä, vuoden graafikoksi 2013 valittu Kasper Strömman.
Strömman on Lukukeskuksen hallituksen jäsen edustaen Finlands Svenska Författareföreningiä.
Tuotanto > Ruotsiksi

Soffpotatisen.  (Kuvitus: Kasper Strömman)  Helsinki:  Söderström, 2005.  ISBN 951-52-2301-6.
Vem är rädd för... Berättelser om vargen.  (Antologia)  Helsinki:  Söderström, 2008.  ISBN 978-951-52-2525-2.
Vargen som ville vara känd.  (Kuvitus: Kasper Strömman)  Espoo:  Nora Strömman (omakustanne), 2009.  ISBN 978-952-92-5777-5.
Hörselhunden Hasse.  (Kuvitus: Kasper Strömman)  Helsinki:  Svenska hörselförbundet, 2009.  ISBN 978-952-92-5207-7.
Tigerkontoret.  (Kuvitus: Kasper Strömman)  Helsinki:  Söderströms, 2010.  ISBN 978-951-52-2704-1.
Djursjukhuset.  (Kuvitus: Kasper Strömman)  Helsinki:  Schildts & Söderströms, 2012.  ISBN 978-951-52-3012-6.
Det är du, inte jag.  Helsinki:  Schildts & Söderströms, 2015.  ISBN 978-951-52-3551-0.
Tuotanto > Suomeksi

Sohvaperuna.  (Kuvitus: Kasper Strömman)  Helsinki:  WSOY, 2005.  ISBN 951-0-30547-2.
Susi, joka halusi olla kuu-lui-sa.  (Kuvitus: Kasper Strömman)  Helsinki:  WSOY, 2008.  ISBN 978-951-0-33990-9.
Tiikerikonttori.  (Kuvitus: Kasper Strömman)  Espoo:  Nora Strömman (omakustanne), 2011.  ISBN 978-952-92-9634-7.
Aiheesta muualla

Nora Strömmanin verkkosivut
Nora Srömman Schildts & Söderströmsin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Okobo

Okobot
Okobot (jap. おこぼ, okobo) ovat puusta valmistetut korkeat sandaalit, joita maikot (geishaharjoittelijat) käyttävät. Okobot ovat hyvin korkeat, juhlavissa tilaisuuksissa korkeammat. Ne valmistetaan yleensä pajupuusta. Okobojen pohjat ovat yleensä maalamattomat, mutta kesäisin maikot käyttävät mustaksi lakattuja okoboja. Okobot pysyvät jaloissa hanao-remmein, joiden väri vaihtelee maikon etenemisen ja aseman mukaan. Vasta opiskelunsa aloittaneet maikot käyttävät punaisia hanaoita ja geishaksi siirtymistä lähellä olevat maikot keltaisia.
Erityisesti Tokion seudulla okoboista käytetään nimityksiä "koppori" tai "pokkuri", mitkä viittaavat niistä kävellessä lähtevään kopinaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Okobo Wikimedia Commonsissa
Paul Kazuhiro Mori

Paul Kazuhiro Mori (jap. パウロ 森 一弘, Pōru Mori Kazuhiro; 10. joulukuuta 1938 Jokohama – 2. syyskuuta 2023 Tokio) oli japanilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli paljasjalkainen karmeliitta 25. maaliskuuta 1962, ja hän sai pappisvihkimyksensä 11. maaliskuuta 1967. Hänet inkardinoitiin vuonna 1977 Tokion arkkihiippakuntaan, ja 3. joulukuuta 1984 hänet nimitettiin sen vihkipiispaksi ja Fatan titulaaripiispaksi. Piispaksi konsekroinnin suoritti 23. helmikuuta 1985 Peter Seiichi Shirayanagi, jota avustivat Stephen Fumio Hamao ja Aloysius Nobuo Soma.
Mori erosi tehtävistään Tokion vihkipiispana 10. toukokuuta 2000.
Paul Kasprowski

| Paul Kasprowski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Romania
Kyokushin-ottelija
Painoluokka:  raskassarja
| Mitalit> Maa:   Romania.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Romania.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Romania.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Maa:   Romania> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kiova 1999 | -90 kg |  |
Paul Kasprowski on romanialainen karateka. Hän saavutti Euroopan raskaansarjan mestaruuden 1999 voitettuaan loppuottelussa Cayetano Mateon.
National Ice Hockey League

| National Ice Hockey League |
| --- | --- |

Laji:  Jääkiekko
Maa(t):   Englanti
Perustettu:  1997
Edeltäjä:  English Premier Ice Hockey League
Joukkueita:  10
Hallitseva mestari:  Milton Keynes Lightning
Ylempi taso:  Elite Ice Hockey League
Alempi taso:  National Hockey League Division 1 & 2
Sivusto:  EPIHL @ EIHA.co.uk
National Ice Hockey League (lyh. NIHL) on Ison-Britannian jääkiekon toiseksi korkein sarjataso. Sarjassa pelaa kymmenen (10) joukkuetta. Maan korkein sarjataso, Elite Ice Hockey League, on suljettu sarja, joten NIHL:stä ei voi nousta.
Sarjan edeltäjä EPIHL perustettiin vuonna 1997 maan kolmanneksi sarjatasoksi, mutta kaudesta 2005-2006 se korvasi aiemmin toisena sarjatasona pelatun British National Leaguen (BNL) sen toiminnan päätyttyä kauden 2004-2005 jälkeen. Monet BNL:n joukkueista liittyivät kaudeksi 05-06 EPIHL:n. Kaudeksi 2019-2020 Englannissa tehtiin alempien sarjojen muutos ja National Hockey League jaettiin kolmeksi eri sarjaportaaksi.
Sarjajärjestelmä

Sarjassa pelataan kuusinkertainen sarja kymmenellä joukkueella, jolloin kaikki pelaavat 54 ottelua runkosarjassa. Pelit pelataan suurelta osin lauantaisin ja sunnuntaisin kahden pelin viikkotahdilla lukuun ottamatta joulutaukoa.
Kahdeksan parasta joukkuetta pääsee pudotuspeleihin, jossa ensimmäisellä kierroksella pelataan jalkapallosta tutulla ottelupari-systeemillä ja otteluparien voittajat etenevät Play Off Finals-viikonloppuun, joka pidetään vuosittain neutraalilla Coventryn SkyDome Arenalla.
Sarjan mestarina pidetään joukkuetta, joka voittaa runkosarjan ja pudotuspelit ovat "vain" kauden päätöstapahtuma.
Pelaajarajoitukset

EPIHL:n joukkueet saavat pukea ottelupäivänä 4 EIHA:n ulkopuolella juniorina pelannutta, EU-maan passin omistavaa pelaajaa. Näistä kolme (3) saa olla jäällä samaan aikaan.
Taloudellinen tila ja taso verrattuna muihin sarjoihin

Pelaajabudjetit ovat ulkomaalaisrajoituksen ansiosta alhaisemmat, kuin maan pääsarjassa, EIHL:ssä. Kuitenkin sarja kärsii jatkuvasti taloudellisten syiden vuoksi sarjasta lähtevistä joukkueista.
EPIHL:n taso on Euroopan isoihin sarjoihin verrattuna selkeästi heikompi[lähde? ]. Vertailussa maan pääsarjaankin on yllättävän suuri kuilu, sillä lähes poikkeuksetta EPIHL:n joukkue on hävinnyt selkein numeroin EIHL:n joukkueille.
Joukkueet kaudella 2020-2021

| Joukkue | Perustettu | Kaupunki | Kotiareena | Kapasiteetti | Sarjassa kaudesta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Basingstoke Bison | 1988 | Basingstoke | Silver Dome Arena | 2000 | 09-10 |
| Bees IHC | 1987 | Bracknell | John Nike Leisuresport Complex | 2400 | 05-06 |
| Hull Pirates | 2015 | Hull | Hull Arena | 2000 | 15-16 |
| Leeds Chiefs | 2019 | Leeds | Planet Ice Leeds |  | 19-20 |
| Milton Keynes Lightning | 2002 | Milton Keynes | Milton Keynes Arena | 2200 | 19-20 |
| Peterborough Phantoms | 2002 | Peterborough | Planet Ice Peterborough | 1500 | 02-03 |
| Raiders IHC | 1987 | Romford | Sapphire Ice | 1200 | 98-99 |
| Sheffield Steeldogs | 2010 | Sheffield | IceSheffield | 1500 | 10-11 |
| Swindon Wildcats | 1986 | Swindon | Link Centre | 2800 | 97-98 |
| Telford Tigers | 2014 | Telford | Telford Ice Rink | 2300 | 14-15 |
Sarjan mestarit

| Kausi | ST | Liigan mestari | Pudotuspelivoittaja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997-1998 | 3. | Solihull Barons | Solihull Barons |
| 1998-1999 | 3. | Solihull Barons | Solihull Barons |
| 1999-2000 | 3. | Chelmsford Chieftains | Chelmsford Chieftains |
| 2000-2001 | 3. | Swindon Wildcats | Romford Raiders |
| 2001-2002 | 3. | Invicta Dynamos | Invicta Dynamos |
| 2002-2003 | 3. | Peterborough Phantoms | Milton Keynes Lightning |
| 2003-2004 | 3. | Milton Keynes Lightning | Milton Keynes Lightning |
| 2004-2005 | 3. | Milton Keynes Lightning | Milton Keynes Lightning |
| 2005-2006 | 2. | Guildford Flames | Milton Keynes Lightning |
| 2006-2007 | 2. | Bracknell Bees | Bracknell Bees |
| 2007-2008 | 2. | Guildford Flames | Slough Jets |
| 2008-2009 | 2. | Peterborough Phantoms | Peterborough Phantoms |
| 2009-2010 | 2. | Milton Keynes Lightning | Slough Jets |
| 2010-2011 | 2. | Manchester Phoenix | Guildford Flames |
| 2011-2012 | 2. | Guildford Flames | Slough Jets |
| 2012-2013 | 2. | Guildford Flames | Manchester Phoenix |
| 2013-2014 | 2. | Manchester Phoenix | Basingstoke Bison |
| 2014-2015 | 2. | Telford Tigers | Peterborough Phantoms |
| 2015-2016 | 2. | Basingstoke Bison | Guildford Flames |
| 2016-2017 | 2. | Telford Tigers | Milton Keynes Lightning |
Aikaisempia joukkueita

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Billingham Eagles (1997–1998)  Blackburn Hawks (1998–1999)  Chelmsford Chieftains (1998–2001, 2002–2008)  England u20-u18 (2000–2003)  Haringey Greyhounds (2000–2003)  Hull Stingrays (2005–2006)  |  Hull Thunder (1997–2003)  Invicta Dynamos (1997–2003)  Milton Keynes Kings (1998–1999)  Nottingham Lions (2000–2003)  Oxford City Stars (1998–1999)  Romford Raiders (1998-2010)  |  Solihull Barons (1997–1999, 2000–2002, 2003–2007)  Sunderland Chiefs (1997–1998)  Telford Tigers (2002–2009)  Whitley Bay Warriors (1997–1998)  Wightlink Raiders (1997–2009)  |
Lihavoituna viimeisimmän kauden jälkeen sarjasta lähteneet.
Aiheesta muualla

EPIHL virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Ison-Britannian jääkiekko
Kauden 2010–2011 English Premier Ice Hockey Leaguen joukkueet kartalla.
Nikolai Davydenko

| Nikolai Davydenko |
| --- | --- |
 Nikolai Davydenko Hampurissa 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1981 
Kansalaisuus:   Venäjä
Tennispelaaja
Pituus:  178 cm
Paino:  70 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1999–2014
Palkintorahat:  16 186 480 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  3. (6.11.2006)
Turnausvoittoja:  21
Voitot/tappiot:  482–329
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  puolivälierät (2005, 2006, 2007, 2010)
Ranskan avoimet:  välierät (2005, 2007)
Wimbledon:  4. kierros (2007)
Yhdysvaltain avoimet:  välierät (2006, 2007)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  31  (13. kesäkuuta 2005)
Voitot/tappiot:  61–67
Aiheesta muualla
ITF
ATP
Nikolai Vladimirovitš Davydenko (ven. Никола́й Влади́мирович  Давыде́нко, ukr. Мико́ла Володи́мирович Давиде́нко, Mykola Volodymyrovytš Davydenko, s. 2. kesäkuuta 1981 Sjevjerodonetsk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen tennispelaaja. Hän oli vuoden 2006 lopussa ATP-rankingin sijalla 3.
Davydenko voitti kaudella 2006 Poertschachin turnauksen Itävallassa, New Havenin turnauksen Yhdysvalloissa, Moskovan turnauksen Venäjällä, Sopotin turnauksen Puolassa ja vielä arvostetun Masters-sarjan turnauksen Pariisissa loka- ja marraskuun vaihteessa. Lisäksi hän ylsi finaaliin Estorilin turnauksessa Portugalissa ja Båstadin turnauksessa Ruotsissa.
Kauden 2006 ensimmäisessä Grand Slam -turnauksessa Davydenko selvisi kahdeksan parhaan joukkoon kunnes hävisi maailman ykköspelaajalle, turnauksen lopulta voittaneelle Roger Federerille. Myös Ranskan avoimissa hän selviytyi puolivälieriin, joissa hän hävisi Argentiinan David Nalbandianille. Wimbledonissa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Kolumbian kovasyöttöiselle Alejandro Fallalle. Davydenko ei ole ns. ruohopelaajan prototyyppi, joten Wimbledon on luultavasti hänelle se heikoin Grand Slam -turnaus. Kauden viimeisessä arvoturnauksessa, Flushing Meadowsissa pelattavissa Yhdysvaltain avoimissa hän selvisi välieriin, joissa hävisi Roger Federerille suoraan kolmessa erässä. Davydenko sai turnauksesta palkintorahaa 280 000 Yhdysvaltain dollaria.
Davydenkon uran toinen huippukausi ajoittui vuoden 2009 jälkipuoliskolle. Heinäkuussa hän voitti Hampurin ja Umagin turnaukset ja syyskuussa Kuala Lumpurin turnauksen. Lokakuussa hän voitti Shanghain turnauksen loppuottelussa maailmanlistan kakkosen Rafael Nadalin eräluvuin 7–6(3), 6–3. ATP-mestaruusturnauksessa Lontoossa marraskuun lopulla hän voitti alkulohkossa Nadalin, välierissä maailmanlistan ykkösen Roger Federerin sekä loppuottelussa Juan Martín del Potron lukemin 6–3, 6–4.
Uran alkuvaiheet

Davydenko aloitti tenniksen pelaamisen seitsenvuotiaana isoveljensä Edouardin kanssa. Nikolain ollessa 11-vuotias veljekset muuttivat Volgogradiin, Venäjälle, sillä he uskoivat siellä olevan paremmat mahdollisuudet kehittyä tennisammattilaiseksi. He muuttivat Saksaan, Salmtaliin Nikolain ollessa 15-vuotias, koska he katsoivat Saksan tarjoavan enemmän mahdollisuuksia pelaamiseen. Edouard Davydenko toimi jo tällöin veljensä valmentajana. Venäjän kansalaisuuden Nikolai Davydenko sai 18-vuotiaana.
Pelitapa

Davydenkoa pidetään "värittömänä" pelaajana, jolla ei ole ykkösasetta, kuten vaikkapa Andy Roddickilla on syöttö ja Rafael Nadalilla kämmenlyönti. Hänen vahvuuksiaan ovat virheettömyys, peruslyöntien tarkkuus ja kierre. Ennalta heikompia vastaan hän pystyy kuitenkin juoksuttamaan vastustajaa kentän kulmasta kulmaan. Tappolyönnit ja ns. helpot pallot Davydenko hoitaa erinomaisesti. Hän on myös erinomainen syötönpalauttaja ja liikkuu loistavasti. Jotkut pitävät Davydenkon syöttöä hänen heikkoutenaan, mutta ykkössyöttöön on tullut viime vuosina lisää voimaa, ja sen nopeus on parhaimmillaan yli 200 km/h. Davydenko voitti pallot ykkössyötöllään alkukaudesta 2007 jopa 80 prosentin teholla. Verkkopeli on lievä heikkous, mikä näkyy hänen menestyksessään Wimbledonissa, mutta verkolle nousu ei olennaisesti hänen pelifilosofiaansa kuulukaan.
Muuta

Davydenkon nuoruusajan suosikkipelaajat olivat Ivan Lendl ja Yannick Noah. Hän pitää kalastuksesta, jalkapallosta ja jääkiekosta. Hänen lempialustojaan on Australian avoimista ja Moskovasta tuttu Rebound Ace -pinnoite, jota pidetään hitaana kovana kenttänä. Hän avioitui marraskuun 2006 lopussa Moskovassa.
Paul Kariuki Njiru

Paul Kariuki Njiru (s. 11. maaliskuuta 1963) on kenialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Embun hiippakuntaan 1. maaliskuuta 1993 ja nimitettiin sen piispaksi 9. toukokuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi John Njue, jota avustivat Peter J. Kairo ja Anthony Muheria.