stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuomo Railo
Koreografiat

1989 - Kauhukakarat (Mies tanssii -viikko, Savoy-teatteri), Kahdeksan kapriisia (Tanssiteatteri Raatikko)
1990 - Kontraposto (Liikkeellä marraskuussa)
1991 - Harmittomat (tilausteos tasavallan presidentin valtiovierailulle Alankomaihin, Rijksmuseum, Amsterdam)
1992 - Khora (Kuopio tanssii ja soi), Brio (Suomen kansallisteatterin balettioppilaitos)
1993 - Kukka (Yhdessä Simo Heiskasen kanssa, Stoa), Omo (Yhdessä Simo Heiskasen kanssa, Aleksanterin teatteri/Dansens Hus), Surf (Kuopio tanssii ja soi), Viisi Vuodenaikaa (Murros-ryhmä, Korsholman musiikkijuhlat)
1994 - Tulppa (Yhdessä Simo Heiskasen kanssa, Pikku Lillan)
1995 - Tarxan (Turun Kaupunginteatteri)
1996 - Lehmä (Turun taiteen ja viestinnän oppilaitos), Happo - musta komedia (Tanssiteatteri Hurjaruuth)
1997 - Artificial Anything (Yhdessä Simo Heiskasen kanssa, American Dance Festival), Naurun alla (Teatterikulma)
1998 - Vippakuppi (Norrdans, Sverige)
1999 - Java (Yhdessä Simo Heiskasen kanssa, Glims&Gloms), Hyvä syy hymyillä (TEAK, Stoa)
2000 - Kirsikkapuu (Glims & Gloms)
2001 - Sikabaletti (Glims & Gloms)
2002 - Macchiato (Glims & Gloms)
2004 - Näkki - tanssitarina vesirajasta (Kuopio tanssii ja soi)
2006 - Suurperhe (Glims & Gloms)
2008 - Lunta pakaroilla (Glims & Gloms)
2009 - Pessi ja Illusia (Glims & Gloms)
2011 - Arka paikka ( Glims & Gloms)
2012 - Morfo (Turun konservatorion tanssijan koulutusohjelma)
2013 - Aikojen lopun kvaretto (Glims & Gloms)
2016 - Omnipotens (Glims & Gloms)
2017 - Anders B. (Glims & Gloms)
2018 - Valkoisten vankina (Glims & Gloms)
2019 - Kunnioitus - Respect (Glims & Gloms)
2021 - Antti Puuhaara (Glims & Gloms)
Aiheesta muualla

Tuomo Railon verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Glims & Glomsin verkkosivut
Júnior dos Santos

| Júnior dos Santos |
| --- | --- |
 Júnior dos Santos UFC 131-tapahtuman punnituksessa
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. tammikuuta 1984 (ikä 40) Caçador, Santa Catarina, Brasilia
Kansalaisuus:   Brasilia
Vapaaottelija
Lempinimi:  Cigano, JDS
Aktiivisena:  2006–
Pituus:  193 cm
Paino:  111 kg
Kätisyys:  Oikea
Taistelutyyli:  Nyrkkeily, Brasilialainen jujutsu
Seura:  American Top Team (2015–) Nova União (2014–2015) Team Nogueira (?–2014)
Tilastot
Ottelut:  30
Voitot:  21
– tyrmäyksellä:  15
– luovutuksella:  1
– päätöksellä:  5
Tappiot:  9
– tyrmäyksellä:  7
– luovutuksella:  1
– päätöksellä:  1
Aiheesta muualla
www.juniordossantos.com.br
Júnior dos Santos Almeida (s. 30. tammikuuta 1984 Caçador, Santa Catarina, Brasilia) on brasilialainen raskaansarjan vapaaottelija, joka ottelee nimellä Júnior Cigano dos Santos. Hän voitti Ultimate Fighting Championshipin raskaansarjan mestaruuden 12. marraskuuta 2011 tyrmäämällä Cain Velasquezin UFC on Fox: Velasquez vs. Dos Santos -tapahtumassa.
Varhaiset vuodet

Júnior dos Santos Almeida syntyi aluksi vähävaraiseen perheeseen Caçadorin paikkakunnan syrjäseuduilla, Santa Catarinan osavaltiossa, Brasiliassa vuonna 1984. Vaikka hän oli ainut lapsi, hänen yksinhuoltajaäidillään oli harvoin varaa huolehtia lapsestaan kunnolla. Niinpä Almeida oppi vastuunsa jo pienenä ja alkoi työskennellä jo kymmenenvuotiaana auttaakseen äitiään myymällä mehujäätelöä. Myöhemmin hän kuitenkin ajatteli, että äidin olisi helpompi pitää itsestään huolta jos hän ei itse olisi taakkana tälle ja hankkisi elantonsa vain itselleen. Almeida hyvästeli äitinsä 17-vuotiaana ja suuntasi Salvadoriin, Bahian osavaltioon. Siellä hän sai töitä ravintolassa, jossa hän työskenteli tarjoilijana 19-vuotiaana. Siellä hän myös tapasi tulevan vaimonsa, joka oli ravintolanomistajan vanhempi tytär. 21-vuotiaana hän alkoi harjoitella brasilialaista jujutsua pitkäaikaisen ohjaajansa ja hyvän ystävänsä Yuri Carltonin ohjauksessa ja puolen vuoden harjoittelun jälkeen hän alkoi kilpailla lajissa. Tätä ennen hänellä ei ollut minkäänlaista kamppailukokemusta. Tämän jälkeen häntä alkoi kouluttaa nyrkkeilyssä hänen toinen pitkäaikainen valmentajansa Luiz Carlos Dórea, joka oli aikaisemmin opettanut nuoria Antônio Rodrigo Nogueiraa ja Antônio Rogério Nogueiraa lajissa. Dórea oli myös ohjaaja vapaaottelussa. Hieman nyrkkeilyä myöhemmin
hän aloitti harjoittelemisen vapaaottelussa. Noin vuosi myöhemmin hän teki ammattilaisdebyyttinsä pienissä brasilialaisissa promootioissa ja organisaatioissa.
Vapaaottelu-ura > Uran alku

Dos Santos aloitti ammattilaisuransa heinäkuussa 2006 ja otteli seuraavien kahden vuoden aikana muun muassa Extreme Fighting Championship- ja Minotauro Fights -promootioissa. Seitsemästä ottelustaan hän voitti kuusi, ja ainoan kerran hän marraskuussa 2007 hävisi uusintaottelussa Joaquim Ferreiraa vastaan.
Dos Santos debytoi UFC:ssä lokakuussa 2008, UFC 90: Silva vs. Côté -tapahtumassa. Ennen ottelua hänet arvioitiin mediassa altavastaajaksi UFC-veteraani Fabricio Werdumia vastaan, mutta dos Santos voitti silti teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.UFC 95 -tapahtumassa Lontoossa seuraavan vuoden helmikuussa hän sai vastaansa ensimmäistä kertaa UFC:ssä otelleen Stefan Struven. Dos Santosin vasen koukku ja oikea suora tiputtivat Struven mattoon. Tuomari Dan Miragliotta keskeytti ottelun 53 sekunnin jälkeen ja julisti dos Santosin voittajaksi teknisellä tyrmäyksellä. Välittömästi ottelun jälkeen Struve protestoi tuomarin lopettaneen ottelun liian aikaisin. Hänen mielipiteensä sai myös jonkin verran tukea ottelua seuranneessa mediassa.
Dos Santos otteli ensi kertaa urallaan ensimmäistä erää pidemmälle syyskuussa 2009, UFC 103: Franklin vs. Belfort -tapahtumassa, jossa hänen vastaansa asettui potkunyrkkeilylegenda Mirko Filipović. Kaksi ensimmäistä erää olivat tasaisia, joskin sekä Sherdog.com että MMAJunkie.com arvioivat dos Santosin johtaneen pisteissä. Kolmannen erän puolivälissä dos Santos osui polvella Filipovićia päähän ja välittömästi tämän jälkeen oikealla suoralla kroatialaisen silmään. Filipović otti välittömästi etäisyyttä, peitti silmänsä käsillään ja ilmoitti kehätuomarille, ettei nähnyt enää mitään. Lyhyen epätietoisuuden jälkeen dos Santos julistettiin kolmannessa erässä ajassa 2:00 voittajaksi luovutuksella. Filipovićin näkö ei vammautunut pysyvästi.
Dos Santosin oli määrä otella seuraavaksi Gabriel Gonzagaa vastaan tammikuussa 2010 UFC 108: Evans vs. Silva -tapahtumassa. Gonzaga sairastui kuitenkin runsas kuukausi ennen ottelua stafylokokki-infektioon. Hänen tilalleen astuneesta Gilbert Yvelistä ei ollut mainittavaa vastusta dos Santosille, joka voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Gonzaga ja dos Santos kohtasivat lopulta UFC Live: Vera vs. Jones -tapahtumassa maaliskuussa 2010. Dos Santos jatkoi vakuuttavia esityksiään, tyrmäsi Gonzagan ensimmäisessä erässä vasemmalla koukulla ajassa 3:53 ja tienasi 50 000 dollarin bonuksen illan parhaasta tyrmäyksestä.
Vapaaottelu-ura > Mestaruuskamppailu

Dos Santosin seuraava vastustaja oli Roy Nelson. Kohtaaminen elokuussa 2010 UFC 117: Silva vs. Sonnen -tapahtumassa oli ensimmäinen täyden ajan kestänyt dos Santosin ammattilaisotteluista, joka median arvioiden mukaan todisti enemmän Nelsonin kestävyydestä kuin dos Santosin voiman tai taidon puutteesta. Dos Santos voitti ottelun kaikin tuomariäänin (30–27, 30-27, 30-26). Kuuden ottelun voittoputki teki dos Santosista varteenotettavan mestaruushaastajan..
UFC:n presidentti Dana White ilmoitti 11. tammikuuta 2011, että Ultimate Fighter -televisiosarjan 13. tuotantokauden joukkueiden valmentajat olisivat Brock Lesnar ja Junior dos Santos. Lesnar joutui kuitenkin vetäytymään sarjan valmentajien perinteisestä ottelusta uusiutuneen divertikuliitin vuoksi ja hänen sijallaan dos Santosin vastustajaksi UFC 131:een asettui Shane Carwin. Dos Santos dominoi 11.6.2011 käytyä ottelua ja voitti sen kaikin tuomariäänin (30–27, 30–27, 30–26).
Dos Santos haastoi Cain Velasquezin UFC:n raskaansarjan mestaruudesta UFC on Fox: Velasquez vs. Dos Santos -tapahtumassa 12. marraskuuta 2011. Ottelu kesti vain 64 sekuntia, kun dos Santosin tyrmäsi Velasquezin korvan taakse osuneella oikealla koukulla. Mestaruuden lisäksi dos Santos voitti suorituksellaan 65 000 dollarin bonuksen illan parhaasta tyrmäyksestä. Ottelun jälkeen hän paljasti otelleensa polvivammaisena.
Dos Santosin odotettiin puolustavan mestaruuttaan 26. toukokuuta 2012 Alistair Overeemiä vastaan UFC 146 -tapahtumassa. Maaliskuussa tehdyssä yllätystarkastuksessa Overeemin testosteroni/epitestosteroni-suhteen todettiin olevan 14:1, yli kaksi kertaa sallitun. 20. huhtikuuta UFC ilmoitti Frank Mirin korvaavan Overeemin dos Santosin vastustajan mestaruusottelussa UFC 146:ssa. Vahvana jujutsu-ottelijana tunnettu Mir ei onnistunut viemään dos Santosia mattoon ja ottelun edetessä mestari hallitsi tilannetta yhä selvemmin nyrkkeilyllään. Dos Santos voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä ajassa 3:04 toista erää. Voitto oli ensimmäinen menestyksekäs UFC:n raskaan sarjan mestaruuden puolustus sitten vuoden 2010.
UFC 146:n jälkeen sekä media että UFC:n edustajat ovat esittäneet arvioita, että dos Santos tulee puolustamaan mestaruuttaan seuraavaksi uusintaottelussa samaisessa tapahtumassa vahvan näytön antanutta entistä mestaria Cain Velasquezia vastaan.
Junior dos Santos menetti raskaansarjan mestaruuden, kun Cain Velasquez voitti hänet uusintaottelussa 29.12.2012 tuomariston yksimielisellä päätösellä viisieräisessä UFC 155 -tapahtuman pääottelussa
Vapaaottelu-ura > Ottelutyyli

Vaikka dos Santosilla onkin vahva tausta brasilialaisessa jujutsussa, hän on selkeästi vahvimmillaan pystyottelussa, jolloin hän voi hyödyntää nyrkkeilytekniikkaansa ja tyrmäysvoimaansa. Seitsemässä UFC-ottelussaan hän on yrittänyt viedä vastustajan maahan vain neljästi ja on saanut kaikki ennen täyttä aikaa tulleet voittonsa teknisillä tyrmäyksillä.
Saavutukset

UFC[lähde? ]
Raskaansarjan mestaruus (kerran, puolustanut kerran)
Illan tyrmäys (kolmesti, vs. Fabrício Werdum, Gabriel Gonzaga ja Cain Velasquez)
Illan kamppailu (kolmesti, vs. Mark Hunt, Stipe Miocic ja Derrick Lewis)
Pisin voittoputki raskaassasarjassa (9)
Toiseksi eniten tyrmäyksiä raskaassasarjassa (10, tasoissa Cain Velasquezin kanssa)
Aiheesta muualla

Virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Junior dos Santos UFC.comissa (englanniksi)
Junior dos Santos Sherdog.comissa (englanniksi)v
Trifon Vjatkalainen

Pyhittäjä Trifon Vjatkalainen (ven. Трифон Вятский, Trifon Vjatski) (1543-1612) oli venäläinen munkki (arkkimandriitta) ja ortodoksisen kirkon pyhä, joka tunnetaan lisänimellä hantien valistaja. Suomessa hänet lasketaan kuuluvaksi myös Karjalan valistajiin.
Hän syntyi 1500-luvulla Vienanmeren maisemissa Arkangelin läänin ja nykyisen Mezenin piirin alueella, josta hän jo melko varhain meni Pyskorin luostariin Keski-Venäjälle ja vihkityi munkiksi.
Hän käännytti sekä hanteja (ostjakkeja) että manseja (voguleita) kristinuskoon. Vuonna 1580 hän asettui Hlynovin eli sittemmin Vjatkan kaupunkiin (nyk. Kirov) ja alkoi rakentaa sinne luostaria. Myöhemmin erilaisten vaiheiden jälkeen pyhittäjä Trifon Vjatkalainen asettui asumaan Slobodskoin kaupunkiin ja perusti sinnekin luostarin. Hän kuoli vuonna 1612 Hlynovin luostariin.
Ortodoksinen kirkko muistelee pyhittäjä Trifon Vjatkalaista vuosittain lokakuun 8. päivänä sekä Suomessa myös Karjalan valistajien päivän yhteydessä lokakuun viimeisen päivän ja marraskuun 6. päivän välisenä lauantaina.
Tor Stolpe

Tor Björn Stolpe (25. huhtikuuta 1927 Hämeenlinna – 10. joulukuuta 2011) oli suomalainen yritysjohtaja.
Stolpe valmistui filosofian maisteriksi 1954. Hänelle myönnettiin vuorineuvoksen arvonimi 1981. Hän oli Oy Wärtsilä Ab:n toimitusjohtaja 1978–1989.
Stolpe työskenteli 1954–1957 geologina Oy Vuoksenniska Ab:ssa ja 1959–1965 johtajana  Jussarön kaivoksessa. Vuodesta 1968 hän työskenteli Oy Kymmene Ab:ssa ja toimi 1970–1976 yrityksen metalliteollisuuden johtajana. Hän siirtyi 1976 Wärtsilään teollisuusryhmä 1:n johtajaksi.
Stolpen vanhemmat olivat metsäneuvos, upseeri Nils Stolpe ja Greta Lisa Mether-Borgström.
Trifon Petsamolainen

Pyhittäjä Trifon Petsamolainen, ikoni
Konstantin Korovin, Pyhittäjä Trifonin joki Petsamossa Venäjällä, 1894
Trifon Petsamolainen (Kuolalainen) (ven. Преподобный Трифон Печенгский, Кольский, Prepodobnyi Trifon Petšengski, Kolski, koltansaameksi Pââʹss Treeffan) oli 1500-luvulla Kuolan niemimaalla ja Lapissa vaikuttanut ortodoksinen munkki ja askeetti, jota  pidetään Petsamon luostarin ja Boris Glebin kappelin perustajana.
Trifon, siviilinimeltään Mitrofan, syntyi noin vuonna 1495 Toržokin kaupungissa  Tverin läänissä. Hän oli papin poika, ja tunsi jo nuorena halua palvella Jumalaa ja vetäytyä viettämään erakkoelämää. Jumalan johdatuksesta hänen kerrotaan lähteneen pohjoiseen Petsamojoelle  valistamaan lappalaisheimoja Kristuksesta, ja häntä kutsutaankin kolttien apostoliksi.
Pyydettyään ja saatuaan Novgorodin arkkipiispalta luvan perustaa Marian ilmestyksen kirkko pohjoiseen Mitrofan vihittiin munkiksi nimellä Trifon, ja hän alkoi johtaa Pyhän Kolminaisuuden luostaria Petsamojoen varrella levittäen samalla voimakkaasti kristinuskoa pohjoisen asukkaille.
Trifon kuoli vuonna 1583. Pyhittäjä Trifon Petsamolaisen vuosittaista muistopäivää vietetään 15.12.
Sevettijärven ortodoksinen kirkko on pyhitetty pyhittäjä Trifon Petsamolaisen muistolle. Kirkko on rakennettu vuonna 1951 alkujaan tsasounaksi ja vihitty kirkoksi vuonna 1992.
Turtola

Turtola voi tarkoittaa seuraavia:
Paikannimi

Turtola, kylä ja entinen kuntakeskus Pellon kunnassa
Turtola, Pellon kunnan entinen nimi
Turtola, kaupunginosa Tampereella
Turtola, suunnittelualue Tampereella
Turtola (ruots. Svanstein), kylä Ylitornion (Övertorneån) kunnassa Ruotsissa
Turtolan rautatieasema, lakkautettu rautatieliikennepaikka Kolarin radan varrella Pellossa.
Sukunimi

Jussi Turtola (1897–1941), eversti
Martti Turtola (s. 1947), historiantutkija
Sanni Turtola (1917–2012), kuulantyöntäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Turtola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Thorikoksen teatteri

| Thorikoksen teatteri |
| --- | --- |
 Thorikoksen teatterin rauniot.
Sijainti:  Thorikoksen arkeologinen alue, Lavreotikí, Itä-Attika, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  37°44′17″N, 24°03′13″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen teatteri
Valmistumisvuosi:  n. 525–480 eaa.
Tilavuus:  2 000–3 200 henkeä
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Thorikoksen teatteri oli antiikin aikainen kreikkalainen teatteri Thorikoksen demoksessa Attikassa Kreikassa. Se on varhaisimpia tunnettuja kreikkalaisia teattereita ja rakennettu noin vuonna 525–480 eaa. Teatteri on malliltaan poikkeuksellinen, sillä se on pitkänomainen tyypillisen puoliympyrän sijaan.
Historia

Thorikoksen teatteri rakennettiin useassa vaiheessa. Ensimmäinen rakennusvaihe ajoitetaan arkaaisen kauden lopulle noin vuosiin 525–480 eaa., toisin sanoen kreikkalaiseksi teatterirakennukseksi hyvin varhaiseen aikaan.
Teatterin erikoinen muoto selitettiin aiemmin sillä, että se olisi rakennettu kokonaisuudessaan jo tuolloin aikana, jolloin teattereiden muoto ei vielä ollut vakiintunut. Nyttemmin muodon katsotaan kuitenkin selittyvän sillä, että teatterin katsomoon on vaiheittain tehty laajennoksia vanhimman osan rakentamisen jälkeen. Teatterista tuli pitkänomainen, kun sitä laajennettiin klassisella kaudella 400-luvun eaa. puolessa välissä. Siihen tehtiin muutoksia vielä 300-luvulla eaa.
Teatterin paikalla on ollut aiemmin kalkkikivilouhos. Tutkijat olettavat, että louhinta synnytti porrasteisen rinteen, joka oli sopiva myös kokouspaikaksi, ja kehittyi vaiheittain teatteriksi. Teatteria käytettiin Thorikoksen demoksen kokouksiin, jotka saivat alkunsa viimeistään Kleistheneen uudistusten myötä vuonna 508/507 eaa. Lisäksi sitä käytettiin maalais-Dionysia-juhlien näytelmäesityksissä. Tällaisena Thorikoksen teatteri on eräs esimerkki Attikan demosten omista teattereista ja kokouspaikoista, vastakohtanaan Ateenan suuremmat teatterit ja kansankokouspaikat. Vastaavia esimerkkejä tunnetaan muun muassa Euonymonista ja Rhamnuksesta.
Teatterin arkeologiset kaivaukset suoritti American School of Classical Studies at Athens vuonna 1886.
Rakennus

Teatterin rauniot sijaitsevat nykyisin nimellä Velatoúri tunnetun kukkulan etelärinteessä. Teatterin katsomo on pitkänomainen keskeltä ja kaareutuu kummastakin päästä. Se avautuu etelälounaaseen päin ja sen leveys on noin 55 metriä. Teatterin orkhestra on ovaalinmuotoinen, ja sen koko on noin 16 × 30 metriä tai noin 443 neliömetriä. Kumpikin piirre eroaa tyypillisestä kreikkalaisesta teatterista, jonka katsomo oli puoliympyrän muotoinen ja orkhestra ympyränmuotoinen.
Teatteri oli rakennettu alueen omasta kalkkikivestä. Ensimmäisessä rakennusvaiheessa teatterissa oli noin 19–21 suoraa kivistä penkkiriviä, joiden pohjoispuolella oli tukimuuri. Kaksi pystysuuntaista porraskäytävää jakoi katsomon kolmeen erikokoiseen lohkoon. Näistä keskimmäisen penkit ovat lähes viivasuorat. 400-luvun eaa. puolessa välissä alkuperäisen katsomon itä- ja länsipäihin lisättiin kaarevat osiot. 300-luvulla eaa. katsomoon lisättiin vielä lisää kaarevia penkkirivejä takaosaan aiemman tukimuurin yläpuolelle. Tässä osassa oli mahdollisesti puiset penkit ja noin 11–12 penkkiriviä, tai vaihtoehtoisesti siellä istuttiin maassa. Laajennokselle rakennettiin uusi pohjoisenpuoleinen tukimuuri. Siinä oli kaksi sisäänkäyntiä, joiden kautta oli kulku teatterin pohjoispuolelta katsomon yläosaan. Lännenpuoleiselle johti rinteestä yhtenäinen korotettu käytävä, kun taas idänpuoleinen kulkutie muodosti sillan. Viimeisessä vaiheessa teatteriin mahtui noin 2 000–3 200 katsojaa.
Orkhestraa tuki avoimelta eteläsivulta 24 metriä pitkä tukimuuri, joka yhdistyi sivuilla luonnonkallioon. Teatterin länsipuolella sijaitsi pieni Dionysokselle omistettu temppeli sekä viiden hengen pitohuone, ja itäpuolella alttari.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thorikoksen teatteri Wikimedia Commonsissa
Thorikoksen teatteri vuorenrinteessä.
Thorikoksen teatterin rauniot.
Teatterin pohjoispuolinen tukimuuri ja sen lännenpuoleinen sisäänkäyntikäytävä.
Tommi Muilu

Tommi Muilu (s. 19. kesäkuuta 1972[lähde? ]) on Hämeen ELY-keskuksen ylijohtaja. Muilu työskentelee ylijohtajan tehtävän ohella myös Hämeen ELY-keskuksen ympäristö ja luonnonvarat -vastuualueen johtajana. Ennen nykyisiä työtehtäviään Muilu työskenteli Hämeen ympäristökeskuksessa diplomi-insinöörin tehtävissä.
Tohelo suojelusenkeli

| Tohelo suojelusenkeli |
| --- | --- |

Kirjailija:  Arto Paasilinna
Kieli:  suomi
Genre:  huumori
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2004
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  194
ISBN:  951-0-29384-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tohelo suojelusenkeli on Arto Paasilinnan vuonna 2004 kirjoittama humoristinen kirja, jonka on julkaissut WSOY. Teos on julkaistu myös Esa Saarion lukemana äänikirjana.
Kirja kertoo uskonnonopettaja Sulo Auvisesta, joka kuoltuaan päätyy Aaro "Aaretti" Korhosen suojelusenkeliksi. Suojelusenkelin työ ei ole helpoimmasta päästä Sulolle, jolle sattuu vahinkoja, tarkoituksen ollessa kuitenkin hyvä. Kirjan tapahtumapaikkoina ovat muun muassa Helsinki sekä Kerimäen suuri puukirkko, jossa kirjan mukaan sijaitsee taivas, koska kirkko on kokoonsa nähden vähäisessä käytössä.
Aiheesta muualla

Vesa Karonen: Suojelusenkelin tarina menee ryminäksi (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin sanomat 24.6.2004.
Tommi Mikkonen

Tommi Johannes Mikkonen (s. 17. helmikuuta 1968 Kauhava)  on Jyväskylän yliopiston professori. Mikkosen erityisiä mielenkiinnonkohteita ovat ohjelmistotuotanto ja -arkkitehtuurit sekä mobiili- ja web-ohjelmointi.
Tommi Mikkonen syntyi johtaja Markku Mikkosen ja opetusneuvos Annikki Kosken perheeseen. Ylioppilaaksi Mikkonen tuli 1987 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1992. Mikkonen väitteli tekniikan tohtoriksi ohjelmistotekniikasta vuonna 1999. Hän on toiminut muun muassa Space Systems Finlandilla ohjelmistoasiantuntijana, Nokia Oyj:llä ohjelmistoarkkitehtinä sekä tutkijana, yliassistenttina ja professorina Tampereen teknillisen yliopiston Ohjelmistotekniikan ja Tietotekniikan laitoksilla. Vierailevana professorina hän on ollut Sun Microsystemsillä (2006-2008) ja Mozillalla (2016-2017). Tommi Mikkonen toimi Helsingin yliopiston professorina ennen siirtymistään Jyväskylän yliopistolle.
Uransa aikana Mikkonen on kirjoittanut kirjoja ohjelmistotekniikan eri aihepiireihin liittyen. Tampereen teknillinen yliopisto on palkinnut Mikkosen kahdesti menestyksekkäästä diplomityöohjauksesta, kerran menestyksekkäästä tutkimuksesta, ja kerran vaikuttavasta yritysyhteistyöstä.
Uransa aikana Mikkonen on ohjannut 25 tohtorinväitöstä sekä yli 500 diplomityötä ja gradua, samoin kuin kirjoittanut yli 250 tieteellistä julkaisua.
Tool of the Devil

| ”Tool of the Devil” Thunderstone |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Tools of Destruction
 Äänitetty : Sonic Pump Studios
 Julkaistu: 23. maaliskuuta 2005
 Formaatti: CDS
 Tyylilaji: power metal, heavy metal
 Kesto: 04.04
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  3.
Thunderstonen muut singlet
| ”Until We Touch the Burning Sun” 2004 | ”Tool of the Devil” 2005 | ”Forevermore” / ”Face in the Mirror” 2007 |
Tool of the Devil on Thunderstonen kappale ja single yhtyeen kolmannelta studioalbumilta Tools of Destruction. Se julkaistiin 23. maaliskuuta 2005 levymerkillä Nuclear Blast.
Single nousi Suomen virallisen listan kolmannelle sijalle, ja pysyi listalla niin ikään kolme viikkoa.
Kappaleet

Tool of the Devil – 4.04
I Will Come Again – 4.16
Tool of the Devil – 4.15 (Dance of the Devil Mix)
Kokoonpano

Pasi Rantanen – laulu
Nino Laurenne – kitara
Titus Hjelm – basso
Mirka Rantanen – rummut
Kari Tornack – kosketinsoitin
Aiheesta muualla

Tool of the Devil Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Tool of the Devil Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Thunderstone
| --- | --- |
Albumit:   Thunderstone  The Burning  Tools of Destruction  Evolution 4.0  Dirt Metal  Apocalypse Again 
Singlet:   ”Virus”  ”Until We Touch the Burning Sun”  ”Tool of the Devil”  ”Forevermore” / ”Face in the Mirror”  ”10.000 Ways”  ”I, Almighty”  ”The Path”  ”Through the Pain”
Tyhjiö (täsmennyssivu)

Tyhjiö voi viitata johonkin seuraavista:
tyhjiö, fysiikassa tila, jossa ei ole ainetta tai sitä on hyvin vähän
kosminen tyhjiö, avaruuden alue, jossa on galakseja vähän tai ei lainkaan
Tyhjiö, vuoden 2018 suomalainen elokuva
Techno & Dance

Techno & Dance on K-Tel International Finland Oy:n julkaisema kokoelmalevysarja. Kokoelmalevysarjan musiikki perustui aikansa suosiossa olleeseen eurodanceen ja laajemmin popmusiikkiin.
Kokoelmasarjaan julkaistiin yhdeksän osaa vuosien 1992-1998 aikana. Ensimmäisen vuoden aikana (1992) ilmestyi sarjan kaksi ensimmäistä osaa.. Lokakuussa 2014 Warner Music Finland julkaisi The Best Of Techno & Dance -kokoelma-albumin, joka sisältää valittuja kappaleita alkuperäisiltä Techno & Dance -kokoelma-albumeilta.
Kokoelmalevyjen kansikuvissa on kuvitettuna niin sanottu hammaspyöräteema. Albumien kannet suunnitteli K-Tel International Finland Oy:n graafikko Jari Kinnunen.
Suosio

Helsingin Sanomien toimittaja Antti Isokankaan kirjoituksen mukaan Techno & Dance -kokoelmasarjan levyt sisälsivät tanssimusiikkia sisältäviä kappaleita useilta sellaisilta artisteilta ja yhtyeiltä, jotka eivät menestyneet suuremmin levymyynnissä. Isokankaan mukaan "nuoret ovat selvästikin kiinnostuneita tanssihiteistä, mutta eivät niiden esittäjistä - ja näin Techno & Dance -kokoelmalevyjen kaltaiset hittikokoelmat menestyivät Suomen listoilla jatkuvasti yhtyeiden omia albumeja paremmin.".
Levysarjan osat > Techno & Dance

| Techno & Dance Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1992
 Formaatti: CD, C-kasetti, LP
 Levy-yhtiö: K-Tel International Finland