stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edu Kehäkettunen
Ura > Muu media

Edu on tehnyt myös toimittajan töitä muun muassa MoonTV:llä ja juontanut HIFK:n jääkiekko-otteluita HIFK-radiossa, Bassoradiossa, Metro FM:llä sekä nykyisin Radio Helsingillä. Vuonna 2007 hän toimi toisena Bassoradion aamushow'n vetäjänä, kunnes radiomainosmyyntiongelmien kanssa paininut yritys joutui lomauttamaan suositun ohjelman juontajat elokuussa 2007. Edu on kuitenkin tehnyt paluun puolivaltakunnalliseksi radiokanavaksi kasvaneen Bassoradion iltapäiväohjelman juontajaksi alkuvuodesta 2012.
Edu oli myös vuonna 2010 jääkiekon MM-kisojen tiimoilta toimineen Ihan finaalissa -sarjan juontajana Aleksi Valavuoren kanssa. Edu itse tunnetaan kovana HIFK-fanina. Edu toimi myös vuoden 2011 kisojen aikana saman sarjan juontajana Sacha Remlingin kanssa. Kaksikko alkoi vuonna 2014 toimittaa Hesa o Ygöne -nimistä ohjelmaa Radio Helsingillä.
Diskografia > Albumit

MC Taakibörsta - PA 2001 (CD ja 12" vinyyli), Johanna Kustannus (2001)
Edu Kehäkettunen - Lentäjän koira (CD), Numbers Entertainment Oy (2005)
Edu Kehäkettunen & DJPP - Hyvän olon konsultit (CD/LP), Monsp Records (2008)
No Smoking Team - Terve elämä, puhdas omatunto (CD/2LP), Brokeback Records (2012)
Edu Kehäkettunen / Edu - Antaa faijan jörniä (CD/LP), Brokeback Records (2024)
Diskografia > Omakustanteet

Kehäkettu & Setä Koponen: EP (CD ja 12" vinyyli) (2000)
Melaveikot - Vehkeet Levällään/Pepputemppu (7" vinyyli) (2003)
Edu Kehäkettunen & Prao-D Vol.1 - Räppäävä Älykääpiö EP (CD ja 12" vinyyli) (2003)
Edu - Lentäjän koira Vol.2 (12" vinyyli) (2005)
Diskografia > Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Raimo | "Riskejä on otettava" | On sun kuuluvuustaajuudellasi | Davo & Setä Koponen | 2000 |
| Raimo | "Raimo & Kumppanit Oy" | On sun kuuluvuustaajuudellasi | Heinä, Kone, Phlöö, Setä Koponen, Seyed Ali, T-Murha, Tuomio & Ässä | 2000 |
| DJPP | "Edu ja PP" | Tuottajalevy |  | 2006 |
| DJPP | "Moottoriturvat (Remix)" | Tuottajalevy | Petos | 2006 |
| Stig Dogg | "Nyt on juttu se" | Stig Dogg | Davo | 2006 |
| Reilukerho | "Vielä kerran pojat" | Kyseenalaisia totuuksia |  | 2007 |
| Loost Koos | "Kotka päälle" | Ei väistetä jos ei tunneta |  | 2008 |
| DJPP | "Gasmask Theme" | Street Tape vol. 2 | Davo & Asa | 2008 |
| Lieminen | "Tääl on Lieminen" | – | Davo | 2013 |
Aiheesta muualla

Edu Kehäkettunen Myspacessa (suomeksi)
Legacy of MC Taakibörsta (Arkistoitu – Internet Archive)
Edu Kehäkettusen haastattelu Redrum-187 -sivustolla
Still of the Night

| ”Still of the Night” Whitesnake |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: 1987
 Julkaistu: 3. maaliskuuta 1987
 Tuottaja(t): Mike Stone, Keith Olsen
 Tyylilaji: glam metal
 Kesto: 11.51
 Levy-yhtiö: Geffen
Whitesnaken muut singlet
| ”Slow ’an Easy” 1984 | ”Still of the Night” 1987 | ”Crying in the Rain” 1987 |
Still of the Night on Whitesnake-yhtyeen menestyskappale albumilta 1987. Kappale sisältää rauhallisen kosketinpainotteisen välivaiheen. Kappaletta on sen ilmestymisestä asti soitettu lähes jokaisella Whitesnaken keikalla, usein joko viimeisenä kappaleena ennen encorea tai ensimmäisenä encorena, joskus myös aivan viimeisenä. Kappaleen on kirjoittanut laulaja David Coverdale. Kappale soi myös Rock Revolution -videopelissä. Singlen b-puolena julkaistiin 1970-luvulla kirjoitettu kappale ”Don't Turn Away”.
Kappaleet

Still of the Night
Don’t Turn Away
Kokoonpano

David Coverdale – laulu
John Sykes – kitara
Neil Murray – basso
Aynsley Dunbar – rummut
Aiheesta muualla

Still of the Night discogs.com -sivustolla
Saw (videopeli)

| Saw |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Zombie Studios
Julkaisija:  Konami
Jakelija:  Lionsgate Films, Steam ja Google Play
Tuottaja:  David Cohen
Käsikirjoittaja:  James Wan Leigh Whannell David Cohen
Säveltäjä:  Alex Guilbert
Pelimoottori:  Unreal Engine 3
Julkaistu:  PlayStation 3, Xbox 360 NA 6. lokakuuta 2009 EU 20. marraskuuta 2009 AU 3. joulukuuta 2009 Windows  22. lokakuuta 2009
Lajityyppi:  selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: Z (alkaen 18 vuotta)  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18 
Alusta:  PlayStation 3, Xbox 360, Microsoft Windows
Jakelumuoto:  Optinen levy, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Saw on Zombie Studiosin kehittämä ja Konamin julkaisema selviytymiskauhupelipeli, joka julkaistiin vuonna 2009 PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle ja Microsoft Windowsille. Peli perustuu viiteen ensimmäiseen Saw-elokuvaan. Pelin päähenkilönä on ensimmäisestä elokuvasta tuttu David Tapp. Pelin jatko-osa Saw II: Flesh & Blood julkaistiin vuonna 2011.
Asetovanilloni

| Asetovanilloni |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-(4-hydroksi-3-metoksifenyyli)etanoni
CAS-numero:  498-02-2
PubChem CID:  2214
SMILES:  CC(=O)C1=CC(=C(C=C1)O)OC
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H10O3
Moolimassa:  166,17 g/mol
Sulamispiste:  115 °C
Kiehumispiste:  295-300 °C 
Liukoisuus veteen:  Veteen 5 g/l (20 °C)
Asetovanilloni eli aposyniini (C9H10O3) on aromaattisiin hydroksiketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää hajusteissa sekä orgaanisissa synteeseissä sekä lisäksi sitä tutkitaan käytettäväksi lääketieteessä. Yhdistettä esiintyy myös kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Ominaisuudet ja esiintyminen luonnossa

Asetovanilloni on huoneenlämpötilassa valkoisia neulamaisia kiteitä. Se liukenee hieman veteen ja paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, asetoniin ja bentseeniin. Sillä on heikko vaniljankaltainen tuoksu.
Asetovanillonia esiintyy useissa kasveissa. Sitä on eristetty muun muassa oleanterikasveihin kuuluvien hoikkapuikkojen (Apocynum) lajeista kuituhoikkapuikosta (A. cannabinum) ja kuismahoikkapuikosta (A. androsaemifolium), iiriksistä (Iris), maksajuuresta (Picrorhiza kurrooa) ja pensaspionista (Paeonia suffruticosa).
Valmistus ja käyttö

Asetovanillonia voidaan valmistaa guajakolin ja asetyylikloridin, etikkahappoanhydridin tai etikkahapon välisellä Friedel–Crafts-asylointireaktiolla. Reaktiota katalysoivat Lewis-hapot. Toinen tapa on guajakyyliasetaatin Fries-toisiintuminen. Yhdistettä muodostuu myös ligniinistä emäskäsittelyllä ja sitä esiintyy pieniä määriä ligniinistä valmistetun vanilliinin joukossa.
Asetovanillonia voidaan käyttää hajusteissa ja muiden aromaattisten hydroksiketonien valmistamiseen. Asetovanilloni on NADPH-oksidaasin inhibiittori ja NADPH-oksidaasilla on suuri merkitys superoksidiradikaalien muodostumisessa elimistössä. Tämän vuoksi yhdistettä tutkitaan muun muassa tulehdusta hoitavana yhdisteenä ja antioksidanttina.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Acetovanillone (englanniksi)
Yeast Metabolome Database (YMDB): Acetovanillone (englanniksi)
ChemBlink: Acetovanillone (englanniksi)
Liber Herbarum II: Luettelo asetovanillonia sisältävistä kasveista
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Acetovanillone (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - acetovanillone (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - acetovanillone (englanniksi)
Johanna Asklöf

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten suunnistus.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten suunnistus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tampere 2001 | viesti |  |
|  Hopeaa | West Point 1993 | viesti |  |
|  Hopeaa | Inverness 1999 | viesti |  |
|  Hopeaa | Tampere 2001 | sprintti |  |
|  Pronssia | Inverness 1999 | normaalimatka |  |
Aino Johanna Asklöf (o.s. Tiira, s. 25. elokuuta 1972 Imatra) on entinen suomalainen huippusuunnistaja, moninkertainen MM-mitalisti.
Asklöf, tuolloin vielä Tiira, suunnisti avausosuuden Suomen viestijoukkueessa, joka saavutti hopeaa West Pointin MM-kilpailuissa 1993. Suomi sijoittui alun perin kolmanneksi, mutta sijoitus koheni, kun toiseksi sijoittunut Norja hylättiin Torunn Fosslin jäätyä kiinni dopingista. Tiira oli lisäksi pikamatkalla seitsemästoista.
Solmittuaan avioliiton Asklöf sijoittui Grimstadin MM-kisoissa 1997 pikamatkalla kuudenneksi, normaalimatkalla yhdenneksitoista ja viestijoukkueen mukana neljänneksi. Kaksi vuotta myöhemmin Invernessissä hän saavutti pronssia normaalimatkalla. Hän hävisi kultaa voittaneelle sisarelleen Kirsi Boströmille 37 sekuntia, mutta hopeamitalisti Hanne Staffille vain kolme sekuntia. Viestissä Asklöf toi Suomen maaliin toisena 14 sekuntia Norjan jälkeen. Lisäksi hän oli pikamatkalla kahdeksas.
Tampereen MM-kilpailuissa 2001 Asklöf toi Suomen viestijoukkueen maailmanmestarina maaliin neljä minuuttia ennen Ruotsia. Sprinttikilpailussa hän sai hopeaa 5,6 sekuntia Vroni König-Salmelle hävinneenä. Normaalimatkalla Asklöf oli viides ja pikamatkalla kuudes.
Thaba-Tseka

| Thaba-Tseka |
| --- | --- |

 Sijainti
Valtio:   Lesotho
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Thaba-Tseka
Pinta-ala:  4270 km²
Väkiluku (2011):  130 532
 – väestötiheys:  30,6 as./km²
Thaba-Tseka on yksi Lesothon kymmenestä alueesta. Se sijaitsee valtion itäisissä osissa. Alueen pinta-ala on 4 270 neliökilometriä ja asukasluku vuonna 2011 oli 130 532.
Thaba-Tsekan naapurialueet ovat Mokhotlong, Leribe, Berea, Maseru, Mohale’s Hoek ja Qacha’s Nek. Idässä alue rajoittuu Etelä-Afrikan tasavaltaan. Thaba-Tsekan pääkaupunki on myös nimeltään Thaba-Tseka.
Asa Radio

Asan valmistama P-12-15 VRGK -sotilasradio.
Asan entinen televisiotehdas Turussa, joka kuvanottohetkellä vuonna 2013 oli Åbo Akademin ASA-talona.
Asa Radio Oy oli Turussa toiminut radioita, muuntajia, kaiuttimia, levysoittimia, stereolaitteita ja televisioita valmistanut yritys.
Historiaa

Arvo Andrea Sakrelius (syntynyt 23. joulukuuta 1898, isä pienyrittäjä Johan Sakrelius, äiti Amanda) oli turkulainen sähköasentaja, joka oli valmistanut ensimmäisen kidekoneensa vuonna 1922. Arvo oli jo koulupoikana kiinnostunut kemiasta, fysiikasta ja sähköopista. Viipurissa asuva sukulainen otti 15-vuotiaan pojan apulaiseksi sähköliikkeeseen. Turkuun palattuaan 17-vuotiaana hänellä oli sähköasentajan paperit taskussaan. Hän rakensi sen jälkeen radiovastaanottimia kellariverstaassaan, kunnes perusti Radioliike Arvo Sakrelius -nimisen yrityksensä 27. syyskuuta 1927. Ensimmäinen toimintapiste sijaitsi Kaskenkatu 1:ssä. Perustajan apuna oli yksi henkilö. Samana vuonna muutettiin Eerikinkatu 20:een, josta oli vuokrattu kahden huoneen ja keittiön asunto. Vuonna 1930 yritys muutettiin osakeyhtiöksi ja nimeksi tuli Asa Radio Oy. Sana Asa tuli Arvo A. Sakreliuksen nimestä. Vuoden 1934 lopulla yrityksen palveluksessa oli 15 työntekijää.
Keväällä 1935 Asa Radio Oy muutti Yliopistonkatu 12:ssa sijaitsevaan tehdasrakennukseen, jonka alakertaan sijoitettiin metalliosasto ja yläkertaan kokoomo. Vuonna 1936 vuokrattiin vanha tennishalli Brahenkatu 8:n kiinteistöstä. Työntekijöitä oli jo 120. Asa Radio Oy perusti vuonna 1937 sivuliikkeen Poriin ja seuraavana vuonna Raumalle ja Forssaan. Vuonna 1938 toimitettiin markkinoille 12 000 vastaanotinta. Keskiluokan vastaanotin maksoi tuolloin noin 3 000 markkaa, mikä vastaa sekatyömiehen kolmen kuukauden bruttopalkkaa.
Aluksi Asa Radio valmisti kidekoneita, 1920-luvun puolivälissä paristokäyttöisiä radiovastaanottimia ja 1930-luvun alusta lähtien myös verkkovirralla toimivia moniputkiradioita. Vuonna 1939 Asa Radio julkisti ensimmäisen matkaradionsa.
Historiaa > Sotien jälkeen uuteen nousuun

Tammikuun pommituksissa vuonna 1940, vain pari viikkoa ennen Asa Radion uuden tehtaan valmistumista, tuhoutui toimivan tehtaan asennushalli raaka-aine- ja valmisvarastoineen. Arvokkaat ja vaikeasti korvattavat mittalaitteet ja koneet tuhoutuivat tulipalossa. Jatkosodan aikana Asa Radio Oy toimitti puolustusvoimille radiopuhelimia, liikennevastaanottimia ja miinaharavia.
Vuosina 1940–1974 yritys toimi Turun itäisessä keskustassa Vänrikinkadun ja Tehtaankadun kulmassa, jonne rakennettiin vuosien kuluessa useita tehdasrakennuksia kaikkiaan lähes 8 000 neliömetriä. Tehdasalue peruskorjattiin myöhemmin Åbo Akademin säätiön käyttöön. Vuonna 1949 Arvo Sakreliukselle myönnettiin teollisuusneuvoksen arvonimi. Vuonna 1974 Asa Radio Oy siirtyi uuteen tehdasrakennukseen Mälikkälään, Radiomiehenkadulle. Tehdasta laajennettiin vuonna 1976, ja se oli pinta-alaltaan yli 2 hehtaaria.
Sodan jälkeen Asa Radio toi ensimmäisen ULA-radionsa markkinoille samana vuonna 1953, kun Suomessa aloitettiin ULA-lähetykset Saksan jälkeen toisena maana Euroopassa. Vuonna 1955 nelisensataa työntekijää valmisti lähes 30 000 vastaanotinta. Vuonna 1959 Asa Radio esitteli ASA 155 TM -transistorimatkaradion, joka toimi pitkillä ja keskipitkillä aalloilla ja jossa radioputket oli korvattu seitsemällä germanium-transistorilla.  Ensimmäinen transistoroitu ULA-matkaradio esiteltiin sitten pari vuotta myöhemmin vuonna 1961.
Historiaa > Televisioita ja vientiä

Televisioiden valmistuksen Asa Radio aloitti vuonna 1956. Televisioita myytiin Asavisio-nimellä. Vuonna 1966 valmistui sadastuhannes televisio. Vuonna 1968 Asa Radio Oy toi markkinoille täysin transistoroidun television – ensimmäisenä Suomessa ja tiettävästi koko Euroopassa. Ensimmäiset väritelevisiot valmistettiin vuonna 1969. Samana vuonna yritys esitteli Asa Futura -TV-mallin, jonka muotoilu herätti aikanaan huomiota. Kuvaputkitekniikaltaan yhä mustavalkoisen television pyöreämuotoinen kotelo valmistettiin kirkasvärisestä muovista, ja televisio pyöri metallisen trumpettijalkansa varassa. Samanhenkistä muotoilua edusti myös pieni Minivisio-matkatelevisio.
Asa Radio Oy aloitti vientitoiminnan 1970-luvun alussa, ja paria vuotta myöhemmin viennin osuus oli noin puolet tehtaan kokonaistuotannosta. Tärkeimpään vientimaahan Ruotsiin perustettiin oma tytäryhtiö Svenska Asa Radio Ab, ja paria vuotta myöhemmin Dansk Asa Radio Aps aloitti toimintansa Tanskassa. Muista vientimaista tärkeimmiksi kohosivat Englanti, Norja, Sveitsi, Itävalta, Länsi-Saksa ja Belgia, kun taas kaukaisempia ja ei kovin merkittäviä olivat Kuwait, Nigeria ja Singapore.
Historiaa > Avainhenkilöitä

Asan toiminnan keskeisiä henkilöitä oli vuonna 1955 yritykseen televisiotekniikan asiantuntijaksi palkattu diplomi-insinööri Samuli Saura (1927–2022). Hän suunnitteli ja muotoili monet Asan televisiomalleista vuoteen 1977 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle yrityksen kehitysjohtajan tehtävästä.
1. helmikuuta 1972 yrityksen perustaja Arvo Sakrelius luopui terveydellisistä syistä toimitusjohtajan tehtävistä ja jäi hallituksen puheenjohtajaksi. Uudeksi toimitusjohtajaksi nimitettiin ekonomi Tapio Peltonen, joka oli ollut yhtiön palveluksessa vuodesta 1963. Teollisuusneuvos Arvo Sakrelius kuoli vuonna 1979.
Historiaa > Myynti Lohjalle

Vuonna 1979 Asa Radio Oy siirtyi yrityskaupalla Oy Lohja Ab:n haltuun. Jäljelle jääneistä viidestä Asa-myymälästä Tapio Peltonen muodosti Musta Pörssi -kodinkoneketjun, jonka hän myi vuonna 1984 Keskolle.
Kirjallisuutta

Raimo Lintuniemi & Juhani Puisto: Asa Radio Oy 50 vuotta 1927-1977.  Asa Radio Oy.
Aiheesta muualla

Ainoa rekisteröity ASAmuseo sijaitsee Kotkan Tavastilassa. Linkki sivuille: ASA radiomuseo
Sodanaikaisia Asa-kenttäradioita ASAradiomuseossa (Arkistoitu – Internet Archive)
ASA 495 M -paristoradio vuodelta 1950
Asa 155 TM -matkaradion esittely
ASA -radioita ja -televisioita, sekä kilpailevien valmistajien tuotteita yksityisessä verkkonäyttelyssä: Timon Radiosivut
Riad (täsmennyssivu)

Riad voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Riad, Saudi-Arabian pääkaupunki
Riad as-Salihin, Koraanin säkeiden kokoelma
Etunimenä

Riad Asmat (s. 1971), malesialainen autourheiluvaikuttaja
Riad as-Solh (1894–1951), Libanonin ensimmäinen pääministeri
Sukunimenä

Tomas Riad (s. 1959), ruotsalainen kielitieteilijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Riad (täsmennyssivu)”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Johan Penttilä

| Johan Penttilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1891 Nurmo, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 23. helmikuuta 1967 (75 vuotta) Worcester, Massachusetts, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Suomi
Uran tiedot
Laji:  Paini
Johannes "Johan" "John" ”Jussi” Penttilä (2. maaliskuuta 1891 Nurmo, Suomen suuriruhtinaskunta – 23. helmikuuta 1967 Worcester, Massachusetts, Yhdysvallat) oli suomalainen painija, joka otteli vuoden 1924 Pariisin olympialaisten vapaapainin keskisarjassa sijoittuen neljänneksi.
Asetokloori

| Asetokloori |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-kloori-N-(etoksimetyyli)-N-(2-etyyli-6-metyylifenyyli)asetamidi
CAS-numero:  34256-82-1
PubChem CID:  1988
SMILES:  CCC1=CC=CC(=C1N(COCC)C(=O)CCl)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C14H20ClNO2
Moolimassa:  269,76 g/mol
Sulamispiste:  0 °C
Kiehumispiste:  172 °C 
Tiheys:  1,12 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 223 mg/l (25 °C), liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin
   
Asetokloori (C14H20ClNO2) on klooriasetanilidijohdannainen. Yhdistettä käytetään maataloudessa rikkakasvien torjunta-aineena.
Synteesi

Asetoklooria valmistetaan klooriasetyylikloridin, 2-etyyli-6-metyylianiliinin ja formaldehydin välisellä reaktiolla. Reaktiotuotetta käsitellään vielä etanolilla, jolloin saadaan asetoklooria.
Käyttö

Asetokloori hyväksyttiin käytettäväksi Yhdysvalloissa vuonna 1994. Yhdistettä käytetään ennen kylvöä, ja se tappaa selektiivisesti yksivuotiset ruohot ja tietyt leveälehtiset rikkakasvit. Asetoklooria käytetään erityisesti maissi-, maapähkinä-, puuvilla-, peruna- ja sokerijuurikasviljelmillä. Se estää kasvien tarvitsemien lipidien ja proteiinien biosynteesiä.
Metabolia ja myrkyllisyys nisäkkäille

Kasveilla ja eläimillä asetokloorin metaboloitumismekanismit ovat samankaltaisia. Tyypillisiä reittejä ovat konjugaatin muodostuminen glutationin kanssa, amidoryhmän typen dealkyloiminen ja aromaattisen renkaan hydroksyloiminen. Ihmisen elimistössä asetokloori metaboloituu mikrosomeissa ensin 2-kloori-N-(2-etyyli-6-metyylifenyyli)asetamidiksi ja seuraavassa vaiheessa aryyliamidaasientsyymin katalysoimana 2-etyyli-6-metyylianiliiniksi. Sytokromi P450 -ryhmän entsyymit muokkaavat 2-etyyli-6-metyylianiliinista 2-etyyli-6-metyyliaminofenolia. Näissä reaktioissa keskeisimmät entsyymit ovat CYP2B6 ja CYP3A4.
Maaperässä anaerobisissa olosuhteissa asetokloori hajoaa oksaniilihapoksi tai erilaisiksi sulfonihappojohdannaisiksi. Yhdisteen puoliintumisaika maaperässä on 8–12 vuorokautta.
Asetokloorin LD50-arvo suun kautta rotilla on 1 063–2 183 mg/kg. Yhdisteen on todettu aiheuttavan rotille syöpää ja on mahdollisesti karsinogeeninen myös ihmisille. Karsinogeenisuus johtuu asetokloorin metaboloitumisesta DNA-vaurioita aiheuttaviksi yhdisteiksi. Nämä yhdisteet voivat muodostaa additiotuotteita DNA-molekyylin kanssa ja myös aiheuttaa kierteiden rikkoutumista.
Aiheesta muualla

Asetokloorin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 26.12.2014.
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Acetochlor (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Acetochlor (englanniksi)
ChemBlink: Acetochlor (englanniksi)
Aškunin kieli

Aškunin kieli on Afganistanin Laghmanin ja Kunarin maakunnissa puhuttava nuristanilainen kieli. Sen länsimurretta puhutaan Laghmanissa Kabuliin laskevan Alingarin sivujokien varsilla ja itämurretta Kunarin sivujoen Pechin laaksossa. Puhujia arvioidaan olevan noin 5 000, joista 3 000 puhuu länsimurretta. Toisen tiedon mukaan aškunin puhujia on ehkä 7 000.
Kielellisesti aškun muodostaa yhdistävän lenkin katin ja waigalin välillä. Länsi- ja itämurteiden puhujat ymmärtävät toisiaan, vaikka he eräiden tietojen mukaan kuuluvat eri etnisiin ryhmiin. Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä.
Margareeta Teresia Espanjalainen

| Margareeta Teresia Espanjalainen |
| --- | --- |
 Keisarinna Margareeta Teresia teatteripuvussa näytelmässä La Galatea, Jan Thomas 1667
Pyhä saksalais-roomalainen keisarinna; Saksan kuningatar; Unkarin ja Böömin kuningatar; Itävallan arkkiherttuatar
Valtakausi:  25. huhtikuuta 1666 – 12. maaliskuuta 1673

Syntynyt:  12. heinäkuuta 1651 Madrid, Espanja
Kuollut:  12. maaliskuuta 1673 (21 vuotta) Wien, Itävalta
Puoliso:  Leopold I
Lapset:  Maria Antonia Itävaltalainen
Suku:  Habsburg
Isä:  Filip IV
Äiti:  Maria Anna Itävaltalainen
Uskonto:  roomalaiskatolinen
Margareeta Teresia Espanjalainen (esp. Margarita Teresa, saks. Margarete Theresia; 12. heinäkuuta 1651 Madrid, Kastilian kuningaskunta – 12. maaliskuuta 1673 Wien, Itävallan arkkiherttuakunta) oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinna. Keisari Leopold I:n puolisona hän oli myös Saksan kuningatar, Itävallan arkkiherttuatar sekä Unkarin ja Böömin kuningatar. Syntyjään Margareeta Teresia oli Habsburg-sukuinen Espanjan prinsessa eli infanta.
Margareeta Teresia on keskeinen hahmo Diego Velázquezin kuuluisassa maalauksessa Hovinaiset.
Suku

Margareeta Teresia oli Espanjan kuninkaan Filip IV:n ja tämän toisen puolison, Itävallan arkkiherttuatar Maria Annan ainoa aikuiseksi elänyt tytär sekä viimeisen Habsburg-sukuisen Espanjan kuninkaan Kaarle II:n vanhempi sisar.
Avioliitto

Margareeta Teresian ja Leopold I:n avioliittoa suunniteltiin pitkään. Diego Velázquez maalasi Margareeta Teresiasta sarjan muotokuvia, joilla dokumentoitiin morsiamen kehittymistä. Habsburgien dynastian keskinäiset avioliitot korostuvat tässä pariskunnassa: Leopold oli sekä Margareeta Teresian eno että isänpuoleinen serkku.
Margareeta Teresian ja Leopoldin ylenpalttiset hääjuhlallisuudet vuonna 1666 olivat barokkiloiston huipentuma Wienin hovielämässä. Avioliitto oli hyvin onnellinen ja Habsburgeille ominaisen ulkonäkönsä vuoksi hyljeksityt puolisot rakastivat toisiaan.
Margareeta Teresia kuoli 21-vuotiaana vilustuttuaan laskiaisjuhlallisuuksissa helmikuussa 1673. Hän oli tuolloin seitsemättä kertaa raskaana synnytettyään neljä lasta sekä koettuaan kaksi keskenmenoa kuusivuotisen avioliiton aikana. Lapsista aikuiseksi eli vain tytär Maria Antonia Itävaltalainen.
Lapset

Ferdinand Wenceslaus Josef Michael Eleazar (1667–1668), kuoli alle vuode ikäisenä
Maria Antonia Itävaltalainen (Maria Antonia Josefina Benedicta Rosalia Petronella, 1669–1692), Itävallan arkkiherttuatar, puoliso Baijerin vaaliruhtinas Maksimilian II Emanuel
Johan Leopold (k. 1670), kuoli synnyttyään
Maria Anna Josefina Antonia Apollonia Scholastica (k.  1672), kuoli alle kuukauden ikäisenä
Muotokuvasarja Margareeta Teresiasta 1653–1670

Infanta Margareeta Teresia vaaleanpunaisessa puvussa (1653), Diego Velázquez, Kunsthistorisches Museum, Wien
Infanta Margareeta Teresia (1655), Diego Velázquez, Louvre, Pariisi
Infanta Margareeta Teresia hopeanvärisessä puvussa (1656), Diego Velázquez, Kunsthistorisches Museum, Wien
Las Meninas (1656), Diego Velázquez, Prado, Madrid
Infanta Margareeta Teresia sinisessä puvussa (1659), Diego Velázquez, Kunsthistorisches Museum, Wien
Infanta Margareeta Teresia vaaleanpunaisessa puvussa (1660) Diego Velázquez tai Juan Bautista Martínez del Mazo, Prado, Madrid
Täysikokoinen muotokuva infanta Margareeta Teresiasta keisarinna Margarete Theresiana (1666), Gerard Du Chateau, Kunsthistorisches Museum, Wien
Keisarinna Margareeta Teresia ja tytär Maria Antonia (n. 1670) Jan Thomas van Ieperen, Hofburg, Wien
Käännös suomeksi