stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Henri Hautamäki
Näkemyksiä

Hautamäen mielestä Tarton rauhan sopimuksen rajat tulisi palauttaa voimaan. Euroopan unionin ylläpitämä faktantarkistussivu yritti oikaista käsitystä, joka asiasta syntyi Venäjällä. Monet venäläiset luulivat Suomen valtion vaativan Tarton rauhan rajojen palauttamista.
Hautamäki on huolissaan myös Suomen huoltovarmuudesta ja vaatii ruuantuotannon pysymistä Suomessa ja Laivue 2020 -hankinnan suorittamista täysimääräisenä kauppamerenkulun suojaamiseksi. Hänen mielestään myös reserviläisten kuntoon tulisi kiinnittää huomiota.
Hautamäen mukaan Suomen on erottava Euroopan unionista kansan ja maan talouden takia. Kansainvälisistä sopimuksista ja velvoitteista, jotka koskevat haitallista maahanmuuttoa, pitäisi hänen mielestään luopua. Hautamäen mielestä Isis-järjestön jäsenten vaimoja tai lapsia ei pitäisi ottaa Suomeen. Hänen mielestään myöskään Turun kaupungin ei pitäisi olla naiivi vaan varautua terrorismin lisääntymiseen.. Hautamäki näkee myös laittomasti maassa oleskelevien piilottelun huolestuttavana kehityksenä.
Hautamäen mielestä ainoastaan sukujuuret eivät riitä suomalaisuuteen vaan tarvitaan myös kulttuuriyhteys.
Solmu Mäkelä

Solmu Mäkelä esiintymässä vuonna 1953.
Solmu Vermas (Verner) Mäkelä (18. kesäkuuta 1922 Viipuri – 25. heinäkuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen taikuri. Hän kirjoitti taikatempuista useita kirjoja ja lehtipalstoja sekä toimi Suomen Taikapiiri ry:n äänenkannattajan Simsalabim-lehden päätoimittajana. Sota-aikana Solmu Mäkelä esiintyi rintamalla viihdytyskiertueilla sekä aseveli-illoissa.[lähde? ] Lisäksi Mäkelä esiintyi televisiossa ja elokuvissa, muun muassa Tivolimäellä tavataan, Pekka ja Pätkä neekereinä sekä Aki Kaurismäen Kauas pilvet karkaavat.
Mäkelä esiintyi Linnanmäen huvipuistossa sen perustamisesta alkaen ja veti siellä nuorten taikatemppukoulua, josta kehittyi myöhemmin Linnanmäen sirkuskoulu. Hän toimi Suomen Taikapiiri ry:n puheenjohtajana ja oli sittemmin sen kunniapuheenjohtaja, Viihdetaikurit ry:n kunniajäsen ja Taikaritarit ry:n kunniajäsen.
Mäkelä kuoli 96-vuotiaana 25. heinäkuuta 2018. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan veteraanilehtoon.
Teoksia

Suuri taikakirja.  Porvoo:  WSOY, 1951.  6. p. 1982
Maailman parhaat korttitemput.  Helsinki:  Kuvataide, 1956.
Ihmeitä iloksi.  Helsinki:  Sanoma, 1964.
Taikoja taskusta.  Helsinki:  Sanoma, 1967.
Taikurin Taskukirja.  (SEEPRA-sarja)  Helsinki:  WSOY, 1970.  2. p. 1974
Aiheesta muualla

Nevala, Heikki: / Mäkelä, Solmu (1922–2018) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu.  4.12.2019. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Solmu Mäkelä Markku Purhon sivuilla. (Archive.org)
Mäkelä, Solmu hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Solmukit

| Solmukit |
| --- | --- |
 Punasolmukki (Spergularia rubra)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Solmukit Spergularia  (Pers.) J.Presl & C.Presl
Katso myös
   Solmukit Wikispeciesissä   Solmukit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Solmukit (Spergularia) on kohokkikasvien (Caryophyllaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Siihen luetaan kuuluvaksi 50 lajia, joiden lisäksi sukuun on kuvattu 160 muutakin lajia, mutta niiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä. Solmukit muistuttavat paljolti hatikoita (Spergula) ja ne ovat aiemmin myös sisällytetty hatikoiden sukuun kuuluviksi. Solmukkien tieteellinen nimikin (Spergularia) tarkoittaa "Spergulankaltaista" eli hatikankaltaista. Solmukit eroavat hatikoista emien vartaloiden lukumäärän perusteella; solmukeilla emit ovat kolmivartaloisia ja hatikoilla viisivartaloisia.
Solmukit ovat yksi-, kaksi- tai monivuotisia ruohovartisia kasveja, jotka voivat olla kaljuja tai karvallisia. Solmukkien varsi on maanmyötäinen, rento ja haarova. Lehdet ovat kapeita sekä hieman möyheitä ja korvakkeet ovat yleensä pienet, joskus yhteenkasvaneet. Solmukkien kukat ovat viisilukuisia. Kukkien verholehdet kalvolaitaisia, terälehdet yleensä vaaleanpunaisia ja emit kolmivartaloisia. Solmukkien hedelmä on munanmuotoinen, hammasluomainen kota.
Suomessa ja Ruotsissa tavataan kolmea solmukkilajia. Niistä Suomessa punasolmukki (Spergularia rubra) on selvästi yleisin ja merisolmukki (Spergularia media) harvinaisin.
Lajeja

Spergularia bocconei – välimerensolmukki
Spergularia diandra – hentosolmukki
Spergularia fallax – madeiransolmukki
Spergularia fimbriata – kanariansolmukki
Spergularia marina, syn. Spergularia salina – suolasolmukki
Spergularia media – merisolmukki
Spergularia purpurea – etelänsolmukki
Spergularia rubra – punasolmukki
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Spergularia
Suomen Lajitietokeskus: Solmukit (Spergularia)
ITIS: Spergularia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Spergularia (englanniksi)
Flora of China: Spergularia (englanniksi)
Hoitovapaa

Hoitovapaa on vanhemmille tarjottu mahdollisuus ottaa vapaata vanhempainvapaan jälkeen.
Sen aikana työsuhde ei katkea. Hoitovapaalla voidaan olla, kunnes lapsi täyttää kolme vuotta. Vanhemmilla on oikeus lasten kotihoidon tukeen, mutta varsinaista palkkaa ei hoitovapaan ajalta saa. Hoitovapaan voi käyttää joko toinen vanhempi kokonaan, tai vanhemmat voivat vuorotella sen pitämisessä. Jos perheessä on useampi lapsi, toinen vanhempi voi olla hoitovapaalla myös silloin, kun toinen pitää äitiys- tai vanhempainvapaata.
Hoitovapaajakso on vähintään kuukauden, ja lain mukaan vanhemmilla on oikeus pitää hoitovapaa enintään kahdessa jaksossa. Joissain tilanteissa työnantajan kanssa voidaan sopia useammista jaksoista.
Hoitovapaan pitämisestä on ilmoitettava työnantajalle vähintään kaksi kuukautta ennen vapaan alkamista, ellei muita perusteltuja syitä ole.
Osittainen hoitovapaa

Osittainen hoitovapaa tarkoittaa, että vanhemmilla on oikeus lyhentää työpäivänsä, esimerkiksi 6 tuntiin/päivä tai 30 tuntiin/viikko. Molemmilla vanhemmilla on oikeus osittaiseen hoitovapaaseen. Vanhemmat eivät voi kuitenkaan olla hoitovapaalla yhtä aikaa, vaan esimerkiksi niin, että toinen vanhempi hoitaa lasta maanantaina ja toinen vanhempi perjantaina.
Ottovanhemmat voivat pitää alle kouluikäisen lapsensa hoitamiseksi hoitovapaata, kunnes adoptoinnista on kulunut 2 vuotta.
Herra sotaministeri

| Herra sotaministeri |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Aarne Tarkas
Käsikirjoittaja:  Aarne Tarkas Pentti Unho
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Harry Bergström
Kuvaaja:  Pentti Unho
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Pääosat:  Pentti Siimes Elina Salo Heidi Krohn Tarmo Manni
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  9. elokuuta 1957
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Herra sotaministeri on Aarne Tarkaksen ohjaama vuonna 1957 valmistunut suomalainen elokuva. Satiiri kertoo vertailuviraston pikkuvirkailija Kalle Järvisestä (Pentti Siimes), joka ajautuu sotaministeriksi.
Kuulopuheiden mukaan elokuvasta poistettiin Elokuvatarkastamon vaatimuksesta loppukohtaus, jossa eksynyt putkimies (Masa Niemi) saapuu ministeriöön ja hänet palkataan uudeksi sotaministeriksi. Loppu kuvattiin uudestaan. Tapauksesta ei kuitenkaan löydy tietoa tarkastamon arkistosta.
Elokuvan katsojamenestys ei yltänyt edes keskitasoon.
Juoni

Sotahistoriaa harrastava vertailuviraston pikkuvirkailija Kalle Järvinen on työpaikalla, kun kahdentoista puolueen hallitukseen on hankala saada sotaministeriä. Kalle palkataan hallitukseen sotaministeriksi, mutta valta nousee hänelle päähän. Hän jopa leikkii tinasotilailla Waterloon taistelua. Myöhemmin hän joutuu sotaoikeuteen. Tarmo Manni kohottelee kulmakarvojaan sotaministerin adjutanttina.
Arviot

Elokuvaa on kritiikissä luonnehdittu kiinnostavaksi poliittiseksi satiiriksi, joka kuitenkin alun nasevuuden jälkeen sortuu farssimaiseen latteuteen. Kriitikot kiittävät Siimestä osaavaksi, ja hänen roolityönsä vie pahimpien hetteikköjen yli. Käsikirjoitus antaa huutia isokenkäisten poliittiselle kähminnälle ja vallan turmelukselle. Aihetta ei juuri ole käsitelty suomalaisessa elokuvassa, ja Tarkas saa siitä kriitikolta hatunnoston.
Eräässä arviossa todetaan, että Chaplinin vaikutus näkyy hyvin selvästi, mutta arvioija kiittää kuitenkin Tarkaksen ja kuvaaja Pentti Unhon käsikirjoitusta, vaikkei se kovin persoonallinen hänestä olekaan.
Hopponen

Hopponen voi tarkoittaa:
Erno Hopponen (s. 1996), jääkiekkopuolustaja
Sami Hopponen (s. 1987), harmonikansoittaja
Waltteri Hopponen (s. 1996), jääkiekkohyökkääjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hopponen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Siiri Sinnemäki

Siiri Sinnemäki (s. 1990 Helsinki) on suomalainen juristi. Hän on opiskellut Helsingin yliopistossa oikeustiedettä vuosina 2010−2018, jolloin hän valmistui oikeustieteen maisteriksi.
Sinnemäki näytteli Kotikatu-sarjassa Tuuli Partasen roolissa vuosina 1999–2009. Hän on näytellyt myös lyhytelokuvissa Rakastin epätoivoista naista (1999) ja Vartija (1999). Sinnemäki on käynyt Kallion lukion.
Sinnemäen äiti on Anni Sinnemäki ja isä muun muassa Oranssi ry:ssä toiminut Vesa Peipinen.
Aiheesta muualla

Siiri Sinnemäki Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Herman Oskar Procopé

Herman Oskar Procopé
Herman Oskar Procopé (18. helmikuuta 1841 Mietoinen – 1905 Pietari) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraaliluutnantti.
Procopén vanhemmat olivat kihlakunnantuomari, ylisotatuomari Berndt Johan Procopé ja Lovisa Henrika Trapp ja puoliso vuodesta 1877 Anna Nikolajevna Grigorjeva. Hänen veljestään Victor Napoleon Procopésta tuli jalkaväenkenraali. Herman Oskar Procopé tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1852 ja määrättiin sieltä 1859 valmistuttuaan luutnanttina palvelukseen Henkivartioväen Jekaterinoslavlin krenatöörirykmenttiin. Vuonna 1861 hänet siirrettiin Henkivartioväen suomenmaalaiseen rykmenttiin ja ylennettiin aliluutnantiksi. Luutnantiksi Procopé yleni  1863. Hän osallistui tammikuun kansannousun kukistamiseen Puolassa 1863–1864. Procopé ylennettiin alikapteeniksi 1866, kapteeniksi 1871 ja everstiksi 1874. Turkin sotaan 1877–1878 hän osallistui Henkivartioväen suomenmaalaisen rykmentin riveissä. Vuonna 1881 hänet määrättiin Henkivartioväen 1. Jekaterinoslavlin krenatöörirykmentin komentajaksi. Vuonna 1890 hänet siirrettiin kenraalimajuriksi ylennettynä 12. jalkaväkidivisioonan 2. prikaatin komentajaksi, vuonna 1894 49. jalkaväen reserviprikaatin komentajaksi ja vuonna 1900 kenraaliluutnantiksi ylennettynä 8. jalkaväkidivisioonan komentajaksi. Procopé kuoli tätä tehtävää hoitaessaan vuonna 1905.
Herman Niittynen

Herman Niittynen (20. syyskuuta 1870 Korpilahti – 31. elokuuta 1942 Korpilahti) oli suomalainen maanviljelijä, kunnallisneuvos ja Kansallisen Edistyspuolueen kansanedustaja.
Niittysen vanhemmat olivat maanviljelijä Herman Lönnroth ja Karoliina Tahvonen. Hän kävi kansakoulun ja toimi maanviljelijänä Korpilahdella vuodesta 1886 alkaen. Niittynen oli Korpilahden säästöpankin rahastonhoitajana 1904–1919 ja Kansallis-Osake-Pankin Korpilahden haarakonttorin esimiehenä 1919–1925. Hän sai kunnallisneuvoksen arvonimen 1931.
Niittynen oli kansanedustajana helmi-maaliskuussa 1919 edustaen Hämeen läänin pohjoista vaalipiiriä. Hän tuli eduskuntaan sosialidemokraattien Anni Huotarin tilalle. Niittynen oli Korpilahdella kuntakokouksen varaesimiehenä ja kunnallislautakunnan esimiehenä sekä kuului kunnanvaltuustoon. Hän kuului MTK:n valtuuskuntan ja oli edustajana kirkolliskokouksessa.
Herman Niittynen oli naimisissa vuodesta 1894 Eeva Sandelinin kanssa.
Spider Webb

Travis "Spider" Webb (9. lokakuuta 1910 – 27. tammikuuta 1990) oli yhdysvaltalainen Indianapolis 500 -kuljettaja. Hän osallistui kuuteen Indianapolis 500 -kilpailuun kausina 1948–1950 ja 1952–1954. Hän keskeytti jokaisessa kilpailussaan, eikä saavuttanut pisteitä. Hän oli parhaimmillaan 19:s vuoden 1953 kilpailussa, jossa hän ajoi 166 kierrosta ennen keskeyttämistään.
Webb valittiin vuoden 1997 National Sprint car Hall of Fameen.
Hitman 2: Silent Assassin

| Hitman 2: Silent Assassin |
| --- | --- |

Kehittäjä:  IO Interactive
Julkaisija:  Eidos Interactive
Jakelija:  Steam, GOG.com, Humble Store ja PlayStation Store
Säveltäjä:  Jesper Kyd
Pelisarja:  Hitman
Pelimoottori:  Glacier
Julkaistu:  XboxNA 30. syyskuuta 2002EU 4. lokakuuta 2002 Windows, PlayStation 2NA 1. lokakuuta 2002EU 4. lokakuuta 2002 GameCubeNA 19. kesäkuuta 2003EU 27. kesäkuuta 2003
Lajityyppi:  kolmannen persoonan ammuntapeli, hiiviskely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 16
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 2, Xbox , Nintendo GameCube
Jakelumuoto:  CD, DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Hitman 2: Silent Assassin on IO Interactiven kehittämä ja Eidos Interactiven vuonna 2002 julkaisema jatko-osa vuoden 2000 Hitman: Codename 47:lle.
Ensimmäisen osan tavoin Hitman 2: Silent Assassin oli suosittu niin kriitikoiden kuin pelaajienkin keskuudessa. Muun muassa ideaa, tunnelmaa ja kenttäsuunnittelua kehuttiin.
Juoni

Saatuaan tietoja omasta menneisyydestään, Agentti 47 etsii turvapaikkaa sisilialaisesta luostarista. Yrittäen jättää verisen menneisyytensä taakseen, 47 aloittaa uuden elämän paikallisen luostarin puutarhurina.
Valitettavasti 47 joutuu palaamaan entiseen elämäänsä, kun mafia kidnappaa hänen isäntänsä ja ystävänsä isä Vittorion. Epätoivoisesti ystäväänsä etsien 47 ottaa yhteyttä asioimistoimistoon ja pyytää avustusta. He jäljittävät satelliittien avulla Vittorion sijainnin Don Giuseppe Giullianin linnakemaiseen kartanoon. 47 etenee kartanoon tarkoituksenaan pelastaa Vittorio ja tappaa Giullian. Kartanon tyrmien luokse päästessään 47 huomaa ettei Vittorio olekaan siellä. Venäjän mafia on kidnapannut Vittorion Giullianilta.
Asioimistoimisto haluaa vastapalveluksen. 47 tappaa jälleen rahasta rahoittaakseen isä Vittorion etsintöjä. Kuten edeltäjässä, pelaaja saa vapaalla tyylillä suorittaa tehtävät ja 47 lähetetään ympäri maailmaan hakemaan osia ydinpommiin. 47 vierailee muun muassa Intiassa, Japanissa, Sisiliassa ja Pietarissa.
Aiheesta muualla

Hitman 2: Silent Assassin MobyGamesissa (englanniksi)
Viralliset kotisivut (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Pelit:   Codename 47  Silent Assassin  Contracts  Blood Money  Absolution 
Uusi sarja:   Hitman  Hitman 2  Hitman 3 
Spin-offit:   Hitman GO  Hitman: Sniper 
Elokuvat:   Hitman  Hitman: Agent 47 
Hahmot:  Agentti 47
Herbert MacKay-Fraser

| Herbert MacKay-Fraser> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1927 Pernambuco, Brasilia
Kuollut: 14. heinäkuuta 1957 (30 vuotta)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Talli(t):  BRM
Kilpailuja:  1
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Ranskan Grand Prix 1957
Viimeinen kilpailu:  Ranskan Grand Prix 1957
Herbert 'Mac' MacKay-Frasier (23. kesäkuuta 1927 Pernambuco, Brasilia – 14. heinäkuuta 1957) oli yhdysvaltalainen Formula 1 -kuljettaja.
Ura

MacKay-Fraser syntyi Brasilian Pernambucossa (nykyisin osa Recifeä) vuonna 1927 keskiluokkaiseen yhdysvaltalaisperheeseen. MacKay-Fraserin isä oli varakas kahviplantaasin omistaja, joka halusi molemmille pojilleen Yhdysvaltain kansalaisuuden Brasilian sijasta.
MacKay-Fraser työskenteli myös kahviplantaasilla, kunnes kiinnostui ajamaan kilpa-autoja Brasilian ja Euroopan sarjoissa. Hän siirtyi ajamaan Euroopan sarjoihin 1950-luvun puolivälissä ajaen mm. Ferrarin, Lotuksen ja BRM:n autoilla, joissa hän kohtasi kilpailuissa usein teknisiä ongelmia.
Formula 1 -sarjaan MacKay-Fraser osallistui ainoastaan vuoden 1957 Ranskan GP:ssä, jossa hän keskeytti tekniseen vikaan eikä saavuttanut pisteitä. Hän kuoli viikon kuluttua Coupe de Vitesse -kilpailussa Reims-Gueuxissa, kun hän menetti F2-luokan Lotuksensa hallinnan kovassa vauhdissa.
| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1957 | Owen RacingOrganisation | BRM P25 | BRM S4 | ARG | MON | 500 | FRA Kesk. | GBR | GER | PES | ITA | - | 0 |
Hito Steyerl

Hito Steyerl vuonna 2019.
Hito Steyerl (s. 1966 München) on saksalainen taiteilija ja elokuvantekijä. Hänen teoksensa ovat usein videoinstallaatioita, jotka käsittelevät muun muassa mediaan, teknologiaan, poliittiseen väkivaltaan ja kuvien maailmanlaajuiseen kiertoon liittyviä kysymyksiä. Steyerl tunnetaan myös kirjoittajana ja luennoitsijana.
Vuonna 2017 ArtReview-lehti nimesi Steyerlin vuoden vaikutusvaltaisimmaksi taiteilijaksi vuosittaisella Power 100 -listallaan.
Steyerl Suomessa

Steyerlin kaksi videoinstallaatiota, Factory of the Sun (2015) sekä How Not to be Seen: A Fucking Didactic Educational .MOV File (2013) oli esillä Kiasman ARS17-näyttelyssä.
Vuosina 2012–2013 Steyerl toimi vierailevana professorina Kuvataideakatemiassa Helsingissä.
Aiheesta muualla

Hito Steyerl’s HOW NOT TO BE SEEN: A F**king Didactic Educational .MOV File. MoMA:n blogi. Viitattu 21.4.2017.
Sun, Sky, Screen and Cloud. Kunstkritikk. Viitattu 21.4.2017.
Space Vol 1 & 2

| Space Vol 1 & 2 Deep Purple |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 11. heinäkuuta 1970
 Julkaistu: 2002
 Tyylilaji: Heavy rock
 Levy-yhtiö: Sonic Zoom, Purple Records
Deep Purplen arkistolive muut julkaisut
| Kneel & Pray 2002 | Space Vol 1 & 2 2002 | Live in Denmark 1972 2003 |
Space Vol 1 & 2 on Deep Purplen livejulkaisu. Se on taltioitu vuonna 1970 Saksassa Aachenin ratsastusstadionilla. Alun perin se on julkaistu bootlegina 1970-luvun alussa. Albumi on julkaistu myös nimellä Live in Aachen 1970.
Kappaleet

Wring That Neck (Blackmore/Simper/Paice/Lord) 20:36
Black Night (Blackmore/Gillan/Glover/Lord/Paice) 6:00
Paint It Black (Jagger/Richards) 11:42
Mandrake Root (Evans/Blackmore/Lord) 33:37
Muusikot

Ian Gillan: laulu, lyömäsoittimet
Ritchie Blackmore: kitara
Roger Glover: basso
Jon Lord: urut
Ian Paice: rummut
Honkyoku

Honkyoku (jap. 本曲) on japanilaisen kansanmusiikin tyylilaji. Sitä soitettiin shakuhachi-puhallinsoittimella. Honkyoku syntyi viimeistään 1200-luvulla.
Hjältevad

| Hjältevad |
| --- | --- |

 Hjältevad
 Koordinaatit: 57°37′38″N, 15°20′30″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jönköpingin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Eksjö
Väkiluku (2021):  383
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hjältevad on taajama Eksjön kunnassa Jönköpingin läänissä Smålandin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 383 asukasta vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hjältevad Wikimedia Commonsissa
Hjulstan metroasema

Hjulstan metroasema on yksi Tukholman metron asemista. Asema on osa metron sinistä linjaa ja toimii pääteasemana linjalle 10. Asemaa edeltää Tenstan metroasema. Etäisyys Kungsträdgårdenin metroasemalle on 14,3 kilometriä. Asema vihittiin käyttöön 31. elokuuta 1975 ja se oli tuolloin Tukholman metron 87. asema.
Keskilaiturisella asemalla on yksi lippuhalli aseman Kungsträdgårdenin suunnan puoleisessa päässä. Laituritason ja lippuhallin välissä on välitasanne.
Asemalla on useiden muiden Tukholman metroasemien tapaan esillä taideteoksia, kuten Christina Rundaqvist-Anderssonin teos "Sjöfåglar", Olle Magnussonin teos "Sista skörden i norra Botkyrka" ja Ruth Rydfeldtin teos "Landbyska verken vid Engelbrektsplan år 1890".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hjulstan metroasema Wikimedia Commonsissa
| Pohjoiseen/Länteen |  |  |  | Etelään/Itään |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  Linja 10 päätepiste |  | Tenstan metroasema ▷ Kungsträdgårdenin metroasema |
muokkaa wikidataa
Heinen–Borelin lause

Heinen–Borelin lause on metristen avaruuksien topologiaan liittyvä perustulos, joka on tärkeä mm. reaalianalyysissä. Se on nimetty Eduard Heinen ja Émile Borelin mukaan.
Yksinkertaisimmassa muodossaan lause sanoo, että jos reaalilukujen joukossa jollekin suljetulle välille voidaan muodostaa avoimista väleistä koostuva peite, sillä on äärellinen osapeite.
Lause voidaan yleistää myös useampiulotteisiin euklidisiin avaruuksiin  \mathbb {R} ^{n}. Jos S on jokin  \mathbb {R} ^{n}:n osajoukko, seuraavat ehdot ovat yhtäpitäviä:
S on suljettu ja rajoitettu joukko
Jokaisella joukon S avoimista joukoista muodostetulla peitteellä on äärellinen osapeite, siis S on kompakti.
Lause voidaan edelleen yleistää koskemaan kaikkia metrisiä avaruuksia. Ylimmässä muodossaan lause sanoo:
Metrisen avaruuden osajoukko on kompakti, jos ja vain jos se on  täydellinen ja täysin rajoitettu.
Todistus avaruudessa Rn > Kompakti joukko on suljettu

Olkoon S kompakti joukko joka ei ole suljettu. Tällöin on olemassa kasautumispiste a, joka ei kuulu joukkoon  S. Valitaan peite  C=\bigcup _{\{x\in S\}}B_{x}, missä jokainen Bx on pisteen x ympäristö, joka on erillinen jostakin pisteen a ympäristöstä. Olkoon C1 jokin tämän peitteen äärellinen osapeite. Kuitenkin nyt löytyy jokaista  B_{x}\in C_{1} kohti pisteen a ympäristö  B_{x}^{1}, joka ei leikkaa joukkoa Bx. Näiden ympäristöjen leikkaus  \bigcap B_{x}^{1} sisältää pisteen  b\in S, mutta  b\notin \bigcup C_{1}. Siis  C_{1} ei ole joukon S peite. Tämä on ristiriita ja täten väite on tosi.
Todistus avaruudessa Rn > Kompakti joukko on rajoitettu

Valitaan kompaktille joukolle S peite   C=\{B(x,2):x\in Z^{n}\}. Tällöin on olemassa äärellinen peite  C\subset C^{1}. Joukon   S halkaisijaa voidaan arvioida ylöspäin seuraavasti:
Siis  S on rajoitettu.
Todistus avaruudessa Rn > Kompaktin joukon suljettu osajoukko on kompakti

Olkoon S kompaktin joukon T suljettu osajoukko, jonka komplementti U on avoin ja C joukon S avoin peite.  Tällöin peite  C^{1}=C\cup \{U\} on joukon T avoin peite. Kompaktiuden nojalla löytyy joukon T peite C2, joka on peitteen C2 osapeite. Peite  C\setminus \{U\} on peitteen C avoin, äärellinen osapeite.
Todistus avaruudessa Rn > Suljettu ja rajoitettu joukko on kompakti

Olkoon S rajoitettu ja suljettu osajoukko avaruudessa Rn. Nyt S on osajoukko jossakin joukosta
Yllä todetun nojalla riittää osoittaa, että T0 on kompakti.
Oletetaan, että T0 ei ole kompakti. Tällöin on olemassa avoin peite C, jolla ei ole äärellistä osapeitettä. Jakamalla jokainen sivu kahtia saadaan 2n pienempää n- laatikkoa, joista vähintään yhdellä ei ole äärellistä peitteen C osapeitettä. Kutsutaan yhtä tällaisista joukoista nimellä T1. Vastaavasti laatikon T1 sivut voidaan halkaista, mistä saadaan 2n pienempää n-laatikkoa, joista yhdellä ei ole äärellistä peitteen C osapeitettä. Annetaan tälle joukolle nimi T1. Tällä tavalla jatkamalla saadaan jono suljettuja n-laatikoita, joista jokainen sisältyy jonon aikaisempiin jäseniin.
Tässä joukon Tk  sivun pituus (2 a) / 2k lähestyy lukua 0, kun k kasvaa rajatta.
Poimitaan joukosta Tk alkio xk kaikilla k. Tämä jono on Cauchy-jono, joten sillä on raja-arvo p. 
p ∈ Tk kaikilla k, koska Tk on suljettu ja sisältää koko jonon lukuun ottamatta sen ensimmäisiä alkioita.
Koska C peittää joukon T0, se sisältää avoimen joukon U, jolle pätee p ∈ U ∈ C. Koska U on avoin, jokin p-keskeinen kuula B(p) ⊆ U. Nyt voidaan valita k siten että Tk ⊆ B(p) ⊆ U. Tällöin kuitenkin joukolla Tk on peitteen C äärellinen osapeite  \{U\}, mikä on ristiriita.
Siten T on kompakti, mistä seuraa, että  S on kompakti, MOT.
Vaihtoehtoinen todistus hoitaisi ensin yksiulotteisen avaruuden jollain toisella menetelmällä. Sitten yleiselle S voisi päätellä, että sen jokaisella jonolla olisi osajono, jonka ensimmäiset koordinaatit suppenevat, sillä osajono, jonka toiset koordinaatit suppenevat, jne. Siis S olisi jonokompakti, joten S olisi kompakti.
Kirjallisuutta

Lipschutz, Seymour: General Topology.  McGraw-Hill, 1965.  ISBN 0-07-037988-2.