stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Norbert Bonvecchio

| Norbert Bonvecchio |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. elokuuta 1985 (ikä 39) Trento, Italia
Yleisurheilija
Pituus:  181 cm
Paino:  81 kg
Laji:  keihäänheitto
Seura:  Atletica Trento
Ennätykset:  80,37 (Braunschweig 2014)
Uran alku:  2008
 Tietolaatikko päivitetty 5. kesäkuuta 2015 
Aiheesta muualla
Timanttiliiga
Norbert Bonvecchio (s. 14. elokuuta 1985 Trento) on italialainen keihäänheittäjä, joka edustaa Atletica Trento -seuraa. 181 senttimetriä pitkän ja 81 kilogrammaa painavan Bonvecchion ennätys on vuoden 2014 joukkue-EM-kilpailuissa heitetty 80,37.
Bonvecchio aloitti uransa vuonna 2008. Vuonna 2013 hän voitti Italian mestaruuden tuloksella 75,36. Vuonna 2014 hän sijoittui neljänneksi joukkue-EM-kilpailuissa Braunschweigissä omalla ennätyksellään. Samana vuonna hän oli mukana myös EM-kilpailuissa Zürichissä, jossa hän oli karsinnan viimeinen tuloksen saanut urheilija heitettyään vain 69,38.
Murilo Bustamante

| Murilo Bustamante> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1966 (ikä 58) Arpoador, Rio de Janeiro
Kansalaisuus:   Brasilia
Vapaaottelija
Aktiivisena:  1991 1996–1997 2000–2007 2010–2012
Pituus:  185 cm
Paino:  84 kg
Painoluokka:  keskisarja (2000–2005) välisarja (2005–2006)
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  brasilialainen jujutsu, judo, nyrkkeily
Seura:  Brazilian Top Team
Tilastot
Ottelut:  24
Voitot:  15
– tyrmäyksellä:  6
– luovutuksella:  5
– päätöksellä:  4
Tappiot:  8
– tyrmäyksellä:  2
– päätöksellä:  6
Tasapelit:  1
| Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten brasilialainen jujutsu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten brasilialainen jujutsu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Brasilia.Miesten brasilialainen jujutsu.MM-kilpailut  | Maa:   Brasilia> Miesten brasilialainen jujutsu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 1999 | -94 kg |  |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 1996 | -94 kg |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 1998 | -94 kg |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 1998 | avoin |  |
Murilo Bustamante (s. 30. heinäkuuta 1966 Arpoador, Rio de Janeiro) on brasilialainen uransa lopettanut keskisarjan ja välisarjan vapaaottelija ja brasilialaisen jujutsun harjoittaja. Hän voitti urallaan UFC:n keskisarjan mestaruuden ja jujutsun maailmanmestaruuden 1999. Bustamante otteli myös kerran Priden välisarjan mestaruudesta, mutta hävisi Dan Hendersonille hajaäänin. Hän on vapaaotteluseuran Brazilian Top Teamin yksi perustajajäsenistä.
Saavutukset > Vapaaottelu

Keskisarjan mestaruus (kerran, puolustanut kerran)
Norbaeosystiini

| Norbaeosystiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  4-fosforyylioksitryptamiini
CAS-numero:  21420-59-7
PubChem CID:  9795063
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C10H13N2O4P
Moolimassa:  256,19 g/mol
Norbaeosystiini tai norbaeokystiini on useista psilosybiinisienistä löydetty psykedeelinen tryptamiini. Se esiintyy kyseisissä sienissä pieninä määrinä psilosybiinin, baeosystiinin ja psilosiinin kanssa. Se eristettiin ensimmäisen kerran Psilocybe baeocystis sienestä vuonna 1968.
Murilo (jalkapalloilija)

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Murilo Henrique de Araujo Santos
Syntymäaika: 2. joulukuuta 1995 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Espírito Santo, Brasilia
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: Johor Darul Ta'zim
Junioriseurat
–2013: Rio Ave
2013–2014: Varzim
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2016 | Rio Branco | 4 | (0) |
| 2016–2017 | Cultural Areas | 1 | (1) |
| 2017–2020 | Ourense | 61 | (2) |
| 2020–2021 | SJK | 35 | (2) |
| 2022–2023 | HJK | 19 | (0) |
| 2023–2024 | SJK | 25 | (0) |
| 2024– | Johor Darul Ta'zim | 0 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 12. helmikuuta 2024.
Murilo Henrique de Araujo Santos (s. 2. joulukuuta 1995), lyhyemmin Murilo, on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Malesian Superliigan Johor Darul Ta'zimia. Hän on pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Ura

Murilo pelasi nuorempana Portugalissa Rio Aven ja Varzimin juniorijoukkueissa ja hänellä on myös Portugalin kansalaisuus. Portugalista hän siirtyi vuonna 2015 takaisin Brasiliaan Série D -seura Rio Brancoon. Vuoden päästä Murilo palasi Eurooppaan ja Espanjan viidennellä sarjatasolla pelaavaan Cultural Areasiin, josta jatkoi jälleen yhden kauden jälkeen toiseen espanjalaisseuraan, myös viidennellä sarjatasolla pelaavaan Ourenseen.
Kolmea vuotta myöhemmin, elokuussa 2020, Murilo siirtyi vapaalla siirrolla SJK:n riveihin. Loppukaudella 2020 hän esiintyi kymmenessä ottelussa, ja löi lopullisesti läpi kaudella 2021, kun hän onnistui antamaan kaikissa kilpailuissa peräti yhdeksän maalisyöttöä, joista kuusi Veikkausliigassa. SJK sijoittui sarjassa lopulta kolmanneksi.
Kauden 2021 päätyttyä Murilo siirtyi kaksivuotisella sopimuksella hallitsevan Suomen mestarin HJK:n riveihin. HJK:ssa Murilo kuului kauden 2022 alkupuolella HJK:n avainpelaajiin, ja hän sai tililleen viisi maalisyöttöä 19 ottelussa. Hän teki myös elintärkeän maalin HJK:lle Mestarien liigan karsinnassa FK RFS:ää vastaan. Syyskuussa Murilo riitaantui HJK:n päävalmentaja Toni Koskelan kanssa Eurooppa-liigan lohkovaiheen ensimmäisen kierroksen ottelun yhteydessä, eikä hän tämän ottelun jälkeen enää kuulunut  HJK:n kokoonpanoon loppukaudesta. HJK päätti kautensa Veikkausliigan mestaruuteen. Murilo ja HJK purkivat sopimuksensa tammikuun lopulla 2023.
Helmikuussa 2023 Murilo palasi SJK:n riveihin kahden vuoden sopimuksella. Hän pelasi kauden 2023 aikana yhteensä 25 ottelua Veikkausliigassa, antaen yhdeksän maaliin johtanutta syöttöä.
Tammikuussa 2024 Murilo siirtyi Malesian Superliigan Johor Darul Ta'zimiin.
Pikkuhiirimaki

| Pikkuhiirimaki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Istukkanisäkkäät Eutheria
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Puoliapinat Strepsirrhini
Osalahko::  Makimaiset puoliapinat Lemuriformes
Yläheimo::  Cheirogaleoidea
Heimo::  Pikkumakit Cheirogaleidae
Suku::  Hiirimakit Microcebus
Laji::  rufus
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkuhiirimaki (Microcebus rufus) (myös ruskohiirimaki) on pikkumakien (Cheirogaleidae) heimoon kuuluva kädellinen nisäkäs. Pikkuhiirimaki on maailman pienin kädellinen ja yksi Madagaskarin 103:sta endeemisestä makilajista.
Pikkuhiirimakit voivat elää vankeudessa jopa yli 10-vuotiaiksi, jotkut jopa 15-vuotiaiksi. Luonnossakin ne elävät useamman vuoden ikäisiksi, mikä on poikkeuksellista näin pienille nisäkkäille.
Ulkonäkö ja koko

Pikkuhiirimakin ruumiinpituus on tavallisesti noin 10 senttimetriä ja ne painavat yleensä noin 45 grammaa.
Pikkuhiirimakit ovat sopeutuneet yöelämään muista kädellisistä poikkeavilla silmillä. Niiden silmissä on samanlainen kiiltävä kalvo kuin esimerkiksi kissoilla.
Levinneisyys ja elinympäristö

Pikkuhiirimakit elävät Madagaskarin pohjois- ja itäosissa.
Elinympäristöjen pirstoutuminen ei ole ainakaan toistaiseksi aiheuttanut pikkuhiirimakeille ongelmaa, sillä ne pystyvät elämään hyvinkin lähellä ihmisasumuksia. Pikkuhiirimakit voivat kuitenkin saada loistartunnan ihmisen ulosteista ja levittää sitä eteenpäin luontoon. Tämä voi johtaa siihen, että elinympäristöstään vaateliaammat lajit saavat ihmisillä esiintyviä tauteja pikkuhiirimakien välityksellä. Toistaiseksi ei kuitenkaan tiedetä, tarttuuko ihmisten ja hiirimakien taudit toisilleen vai ei.
Käyttäytyminen

Pikkuhiirimakit ovat yöeläimiä. Ne ovat siinä poikkeuksellisia kädellisiä, että ne ovat naarasdominantteja. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että makien sisäisessä arvohierarkiassa naaraat ovat ylempänä ja määräävät.
Lisääntyminen

Naarasmakien valintamekanismi lisääntymisessä on yleensä siittiökilpailu. Naaraat voivat paritella jopa kahdenkymmenen koiraan kanssa yhden yön aikana. Isäksi pääsee koiras, jonka siittiöt onnistuvat voittamaan kilpailun. On myös mahdollista, että pesueen (useimmiten) kolmella poikasella on jokaisella eri isä.
Hiirimakikoiraat ovat sopeutuneet kilpailuun valtavilla kiveksillä. Yksi kives voi olla samankokoinen kuin hiirimakin pää; Hiirimakin ruumiinpituus on tavallisesti noin 10 senttimetriä, ja sen kivekset voivat olla kaksi ja puoli senttisiä. Parittelukausi kestää kuitenkin vain noin kaksi viikkoa, minkä jälkeen koiraiden kivekset surkastuvat jopa niin pieniksi, että koiraita ja naaraita on vaikea erottaa toisistaa. Sukupuolten erottamista vaikeuttaa myös naaraiden pseudopenis, eli eräänlainen klitoriksen pidentymä.
Parittelukauden aikana koiraat eivät ehdi juuri syömään naaraita jahdatessaan ja siittiötuotanto johtaa samalla testosteronituotannen kasvuun. Stressi ja testosteronin suurempi määrä aiheuttavat yhdessä koiraiden immuunipuolustuksen heikkenemisen, minkä takia koiraiden loisten määrä lisääntyy jyrkästi.
Ravinto

Hiirimakit käyttävät ravinnokseen hedelmiä, kukkia, mettä, hyönteisiä ja pieniä eläimiä. Ne ovat siis omnivoreja eli kaikkiruokaisia.
Sadekauden lähestyessä hiirimakit siirtyvät yhä enempi hyönteisravintoon. Tämä johtaa samalla tavallisesti niillä esiintyvien loisten runsastumiseen, sillä hyönteiset ovat loisille oivia väli-isäntiä.
Horrostaminen

Monista muista nisäkkäistä poiketen hiirimakit ovat vaihtolämpöisiä eläimiä. Hiirimakit voivat horrostaa kerrallaan pitkiäkin aikoja, esimerkiksi kuukauden välttääkseen kuivan tai kylmän kauden. Ne voivat kuitenkin horrostaa myös vain päivän tai tunnin kerrallaan.
Nikolai Rajevski

Nikolai Rajevski
Nikolai Nikolajevitš Rajevski (ven. Никола́й Никола́евич Рае́вский; 25. syyskuuta (J: 14. syyskuuta) 1771 Pietarissa – 28. syyskuuta (J: 16. syyskuuta) 1829 Boltyškan kylässä Žerkassyn alueella) oli venäläinen 5. divisioonan komentaja Nikolai Tutškovin jälkeen Suomen sodassa. Jouduttuaan tappiolle  Lapuan taistelussa Rajevski joutui luovuttamaan paikkansa kreivi Nikolai Kamenskille. Hän kunnostautui myöhemmin myös Venäjän sodassa Ranskaa vastaan vuonna 1812 käydyissä taisteluissa.
Aiheesta muualla

Nikolai Rajevskin elämäkerta projekti Hrono (venäjäksi)
Zalsskij K. A.: Napoleonovskien voiny 1799-1815, Biografišeskij entšiklopeditšeskij slovar, 2003, Залесский К.А. Наполеоновские войны 1799–1815. Биографический энциклопедический словарь, Москва, 2003.
Reima T.A. Luoto – Heikki Talvitie – Pekka Visuri: Suomen sota 1808–1809, Espoo 2008.
Miesten F-liigan kausi 2021–2022

| Miesten F-liigan kausi 2021–2022 |
| --- | --- |
Laji:  salibandy
Järjestyksessä oleva kausi:  36.
Maa:   Suomi
Joukkueiden määrä:  14
Sarja alkoi:  19. syyskuuta 2021
Sarja päättyi:  2. Toukokuuta 2022
Runkosarjan voittaja:  Classic
Kultaa:  Classic
Hopeaa:  Nokian KrP
Pronssia:  Esport Oilers
Nousseet joukkueet:  Karhut
Pudonneet joukkueet:  Steelers Tiikerit Karhut
Pistepörssin voittaja:   Ville Lastikka (30+30=60)
Paras maalintekijä:   Justus Kainulainen (37)
Pudotuspelien pistepörssin voittaja:   Ville Lastikka (19+15=34)
Sivusto:  fliiga.com
Alempi sarjataso:  Divari
Miesten F-liigan kausi 2021–2022 on järjestyksessään 36. kausi. F-liigan runkosarja alkoi 19.09.2021 Edellisen Divari-kauden jälkeen Karhut nousi pelaamaan pääsarjaan. Welhot putosi edellisen kauden päätteeksi Divariin. Classic voitti kuuden Mestaruuden putkeen. Karsinoiden kautta karhut putosi takaisin divarin yhden liiga kauden jälkeen ja karsinoiden kautta liigan nousee kaudelle 2022-2023 FBC Turku.
Joukkueet

| Joukkue | Kunta | Kotihalli | Perustettu | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Classic | Tampere | Ideapark Bläk Boks | 1990 | Samu Kuitunen |
| Oilers | Espoo | Tapiolan urheiluhalli | 1990 | Heikki Luukkonen |
| Indians | Espoo | Otahalli | 1992 | Antti Vartiainen |
| EräViikingit | Helsinki | Energia Areena | 2016 | Tomi Rastas |
| Nokian KrP | Nokia | Raholan Liikuntakeskus | 1997 | Jarmo Härmä |
| TPS | Turku | Kupittaan palloiluhalli | 1995 | Janne Kainulainen |
| SPV | Seinäjoki | Seinäjoen Uimahalli-Urheilutalo | 1994 | Tommy Koponen |
| Happee | Jyväskylä | Jyväskylän monitoimitalo | 1989 | Tero Kotilainen |
| LASB | Lahti | Lahti Energia ‑areena | 2016 | Kalle Tyrkäs |
| OLS | Oulu | Kastellin monitoimitalo | 1998 | Jani Lipsanen |
| Tiikerit | Vantaa | Trio Sport Center | 1997 | Janne Juote |
| Steelers | Hämeenlinna | Loimua Areena | 1996 | Tommi Ojala |
| Jymy | Seinäjoki | Nurmohalli, Nurmo | 1994 | Jarmo Eteläaho |
| Karhut | Pori | Porin urheilutalo | 1992 | Pekka Nylund |
Runkosarja

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Classic  | 26 |  22 |  1  |  3  |  0  | 207 | 108 | +99 | 71 |
| 2 |  Nokian KrP  | 26 |  16 |  4  |  1  |  5  | 193 | 116 | +77 | 57 |
| 3 |  Oilers  | 26 |  17 |  1  |  2  |  6  | 196 | 117 | +79 | 55 |
| 4 |  TPS  | 26 |  16 |  3  |  1  |  6  | 177 | 101 | +76 | 55 |
| 5 |  Happee  | 26 |  15 |  2  |  3  |  6  | 159 | 115 | +44 | 52 |
| 6 |  Indians  | 26 |  15 |  1  |  1  |  9  | 152 | 120 | +32 | 48 |
| 7 |  OLS  | 26 |  10 |  4  |  3  |  9  | 129 | 149 | -20 | 41 |
| 8 |  SPV  | 26 |  11 |  3  |  1  |  11 | 148 | 136 | +12 | 40 |
| 9 |  EräViikingit  | 26 |  9  |  3  |  1  |  13 | 131 | 143 | -12 | 34 |
| 10 |  LASB  | 26 |  7  |  1  |  3  |  15 | 114 | 154 | -40 | 26 |
| 11 |  Nurmon Jymy | 26 |  5  |  3  |  3  |  15 | 127 | 188 | -61 | 24 |
| 12 |  Karhut  | 26 |  6  |  1  |  2  |  17 | 128 | 191 | -63 | 22 |
| 13 |  Steelers  | 26 |  4  |  1  |  1  |  20 | 105 | 201 | -96 | 15 |
| 14 |  Tiikerit  | 26 |  1  |  0  |  3  |  22 |  98 | 225 | -127 | 6 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | Classic | 4 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | Classic | 4 |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | OLS | 0  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | OLS | 0  |  |  | Classic | 4 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Classic | 4 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | TPS | 2  |  |  |  |  |
|   | TPS | 4 |  |  | TPS | 2  |  |  |  |  |
|   | TPS | 4 |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | Happee | 1  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | Happee | 1  |  |  |  |  |  |  | Classic | 4 |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  | Classic | 4 |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  | Nokian KrP |  2  |
|   | Nokian KrP | 4 |  |  |  |  |  |  | Nokian KrP |  2  |
|   | Nokian KrP | 4 |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | SPV | 0  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | SPV | 0  |  |  | Nokian KrP | 4 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Nokian KrP | 4 |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Oilers | 2  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   | Oilers | 4 |  |  | Oilers | 2  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   | Oilers | 4 |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | Indians | 1  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | Indians | 1  |  |  |  |  |  |  | Oilers | 1 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | Oilers | 1 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | TPS |  0  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | TPS |  0  |
Pudotuspelit > Pronssiottelu

Oilers - TPS 1-0
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22.4. | Oilers | 7-4 | TPS | Tapiolan urheiluhalli, Espoo |  |
18:30: 
| 18:30 | (2-1, 2-0, 3-3)  | (2-1, 2-0, 3-3)  | (2-1, 2-0, 3-3)  | Yleisömäärä: 1000  Tuomarit:  Mikko Alakare Henri Heinola |  |
| 18:30 |  M. Markkola (Kainulainen) - 07:16  J. Kainulainen (A. Suomela) - 12:55 R. Kainulainen (M. Markkola) - 24:41 T. Ailio (E. Pesu) - 25:58    J. Kainulainen (S. Lindfors) - 54:19 M. Markkola (R. Kainulainen) - 55:23  R. Kainulainen (T. Iiskola) TM. - 59:26 | Ottelupöytäkirja 1-0 1-1 2-1 3-1 4-1 4-2 4-3 4-4 5-4 6-4 Aikalisä 7-4 |   M. Hautaniemi (J. Niemelä) - 10:19   M. Hautaniemi (T. Salminen) YV. - 41:00 L. Stenfors (M. Hautaniemi) - 50:04 M. Hautaniemi (V. Hirvisuo) - 51:46    55:23 | Yleisömäärä: 1000  Tuomarit:  Mikko Alakare Henri Heinola |  |
| 18:30 |   | Jäähyt |   | Yleisömäärä: 1000  Tuomarit:  Mikko Alakare Henri Heinola |  |
| 18:30 | 2 x 2 min = 4 min |  | 0 x 2 min = 0 min | Yleisömäärä: 1000  Tuomarit:  Mikko Alakare Henri Heinola |  |
| 18:30 |   | Maalivahdit |   | Yleisömäärä: 1000  Tuomarit:  Mikko Alakare Henri Heinola |  |
| 18:30 | Joonas Kaltiainen (82,61%) 6+2+11=19 |  | 6+4+3=13 Oskari Fälden (68,42% - Pois: 55:29-56:26, 56:42-57:15, 57:28-58:02, 58:15-59:26 ja 59:46-60:00) | Yleisömäärä: 1000  Tuomarit:  Mikko Alakare Henri Heinola |  |
18:30: 
18:30:
Neiokõsõ

Neiokõsõ
Neiokõsõ on virolainen yhtye, joka edusti maataan võronkielisellä laululla ”Tii” (tie) Eurovision laulukilpailussa 2004. Yhtye sai 57 pistettä ja tuli 11. sijalle, mutta se ei riittänyt finaaliin pääsyyn, vaan he olivat 14 pisteen päässä finaalista.
Jäsenet

Anu Taul
Triinu Taul
Astrid Böning
Diana Põld
Kadri Uutma
Neonväri

Neonväri on väri joka muistuttaa jalokaasua sisältävän loistelampun valon aiheuttamaa värin kirkasta hohdetta. Nimi johtuu yhdestä väristä joka aiheutuu nimenomaan alkuaine Neonin aiheuttamasta kirkkaasta sävystä, vaikka sävyjä on useita.
Neonvärejä käytetään joskus muotivaatteiden värinä. Myös yleinen huomiovärinä vaatteissa tai kylteissä tai muissa opasteissa.
Portals to Canaan

| Portals to Canaan Deeds of Flesh |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Studio : Avalon Recording Studio
 Julkaistu: 25. kesäkuuta 2013
 Tuottaja(t): Deeds of Flesh
 Tyylilaji: brutaali death metal
 Kesto: 42.23
 Levy-yhtiö: Unique Leader Records
Deeds of Fleshin muut julkaisut
| Of What's to Come 2008 | Portals to Canaan 2013 |   |
Portals to Canaan on yhdysvaltalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Deeds of Fleshin kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2013 levymerkillä Unique Leader Records. Albumi on ensimmäinen jolla soittavat kitaristi Craig Peters sekä basisti Ivan Munguia.
Albumi yhdistelee yhtyeen tuotannon uusia ja vanhoja elementtejä. Deeds of Fleshin nokkamies Erik Lindmark on kertonut Portals to Canaanin olevan yhtyeen siihen astisista julkaisuista parhaiten tuotettu.
Kappaleet

Amidst the Ruins – 4.31
Entranced in Decades of Psychedelic Sleep – 6.38
Rise of the Virvum Juggernaut – 4.12
Celestial Serpents – 5.36
Caelum Hirundines Terra / The Sky Swallows the Earth – 1.47 (instrumentaali)
Xeno-Virus – 5.30
Hollow Human Husks – 4.08
Portals to Canaan – 4.35
Orphans of Sickness – 5.26 (Gorguts -cover)
Kokoonpano

Erik Lindmark – laulu, kitara
Craig Peters – kitara
Ivan Munguia – bassokitara
Mike Hamilton – rummut
Kip Stork – äänittäjä
Zack Ohren – miksaaja, masteroija
Raymond Swanland – grafiikka
Frank Hayes – layout
Arvostelut

Global Domination: 7.5/10
Imperiumi.net:
Sputnikmusic: 3.5/5
Aiheesta muualla

Portals to Canaan Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Portals to Canaan Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Nukkekoti (täsmennyssivu)

Nukkekoti voi viitata esimerkiksi seuraaviin asioihin:
nukkekoti, pienoistalo
Nukkekoti, Henrik Ibsenin näytelmä
Nukkekoti, suomalainen punkyhtye
Nukkekoti, Joose Keskitalon albumi
Nukkekoti (Nora), saksalainen elokuva vuodelta 1923
Nukkekoti (Nora), saksalainen elokuva vuodelta 1944
Nukkekoti,  Pieksämäellä sijaitseva Joonas Auringon huvila, jossa kahvila, teatterisali ja aktiviteetteja lapsille
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nukkekoti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ola (Venäjä)

Ola on kaupunkityyppinen taajama Olan piirissä, Magadanin alueella Venäjän kaukoidässä. Ola sijaitsee Ohotanmeren rannalla alueen pääkaupungin Magadanin itäpuolella. Vuonna 2005 Olassa oli 6 643 asukasta.
National-Filmi

| National-Filmi Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1977 (uudelleen 2006)
Lakkautettu:  1990
Toimitusjohtaja:  Heikki Olavi Takkinen
Infobox OKNimi-testi OK: 
National-Filmi Oy on vuonna 1977 perustettu suomalainen elokuvayhtiö. Yhtiön toiminta lakkasi vuonna 1990, mutta se perustettiin uudelleen vuonna 2006
Elokuvat

| Elokuva | Ohjaaja | Vuosi |
| --- | --- | --- |
| Syksyllä kaikki on toisin | Mikko Niskanen | 1978 |
| Ajolähtö | Mikko Niskanen | 1982 |
| Mona ja palavan rakkauden aika | Mikko Niskanen | 1983 |
| Elämän vonkamies | Mikko Niskanen | 1986 |
| Nuoruuteni savotat | Mikko Niskanen | 1988 |
| Petos | Taavi Kassila | 1988 |
| Pohjanmaa | Pekka Parikka | 1988 |
| Talvisota | Pekka Parikka | 1989 |
| Porttikielto taivaaseen | Tapio Suominen | 1990 |
| Vääpeli Körmy ja marsalkan sauva | Ere Kokkonen | 1990 |
Aiheesta muualla

National-Filmi Elonetissä Elonetissä
National-Filmi IMDb:ssa
Natiivimainonta

Natiivimainonta tarkoittaa digimediassa julkaistuja tekstejä, jotka ulkoisesti näyttävät journalismilta mutta ovat maksettua mainontaa. Sisällön tuottaa mainostaja itse.
Suhtautuminen natiivimainontaan on ristiriitaista. Mediassa monet pelkäävät sen rappeuttavan journalismia, toisaalta jotkut pitävät sitä ratkaisuna journalismin kriisiin.
Natiivimainonnassa on oltava merkintä, josta sen tunnistaa mainokseksi. Erilaisia ilmaisuja ovat "sponsoroitu sisältö" ja "kaupallinen yhteistyö". Digimainonnan etujärjestö IAB Finland on julkaissut vuonna 2015 Natiivimainonnan oppaan.
Pääosin  natiivimainonnalla hankkii rahoituksensa Mustread-julkaisu. Esimerkki Sanoma Oy:n sivulla natiivimainontaa tarjoavasta sivusta: "Teet itse omaa yleisöä kiinnostavaa sisältöä Sanoman medioihin niiden puhuttelutapaa mukaillen."
Kritiikki

Toimittaja Sanna Ukkola kirjoittaa Ylen sivulla, että ottaessaan natiivimainonnan käyttöön media on myynyt sielunsa. Ukkola pitää sanaa natiivimainonta järkyttävänä jargonina ja huonona suomena.
Professori Janne Seppänen pitää Mediayhteiskunta-verkkosivulla natiivimainontaa feikkijournalismina ja vertaa sitä valeuutisiin, siksi että sekään ei kyseenalaista maksajansa toimintaa.
Rumba-lehti teki vuonna 2015 natiivimainonnasta aprillipilan. Se tarjosi halukkaille normaalia haastattelua 50 eurolla, maireaa haastattelua 150 eurolla.
Aiheesta muualla

Digimainonnan opas
Ola

Ola voi tarkoittaa seuraavia:
Ola, taajama Olan piirissä Venäjän Kaukoidässä
Ola, kaupunki Panamassa
Ola, miehen etunimi
Ola, sukunimenä:
Sis Ram Ola (1927–2013), intialainen poliitikko ja ministeri.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ola”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ol chiki

| Ol chiki |
| --- | --- |

Tyyppi:  aakkosto
Kielet:  santali
Kehittäjä:  Pandit Raghunath Murmu
Kirjoitussuunta:  vasemmalta oikealle
ISO 15924:  Olck, 261
Unicode-lohko:  1C50–1C7F
Ol chiki on 1920-luvulla kehitetty kirjaimisto Intiassa, Bangladeshissa ja Nepalissa puhutulle santalin kielelle. Sen käyttö on yleistymässä santalin puhujien keskuudessa, mutta santalin kirjoittamiseen käytetään yhä myös devanagaria sekä bengalilaista, orijalaista ja latinalaista kirjaimistoa.
Useimmista intialaisista aakkostoista poiketen ol chiki ei ole abugida vaan puhdas aakkosto, jossa sekä konsonantit että vokaalit kirjoitetaan aina erillisinä kirjaimina.