Jehovan todistajien eskatologia
Jehovan todistajien eskatologian historia > "Vuoden 1914 sukupolvi ei katoa" 1976–1995

Vuonna 1995 Jehovan todistajien kirjallisuudessa julkaistiin merkittävä muutos koskien heidän maailmanlopun ajankohtaa ennakoivaa tulkintaansa Jeesuksen sanojen "tästä sukupolvesta". Tämä keskeinen eskatologinen opetus perustui Matteuksen evankeliumin 24:n lukuun ja sen jakeeseen 34, jossa Jeesus sanoo viitaten tapahtumiin joiden hän ennusti edeltävän toista tulemistaan ja maailmanloppua: "Totisesti minä sanon teille: tämä sukupolvi ei katoa, ennen kuin kaikki nämä tapahtuvat."
Vuotta 1995 edeltäneiden neljän vuosikymmenen ajan Jehovan todistajat opettivat, että Jeesuksen sanojen "sukupolvi" viittasi siihen sukupolveen, joka koki vuoden 1914 tapahtumat eli ensimmäisen maailmansodan alkamisen. Jehovan todistajat pitävät vuotta 1914 ja erityisesti ensimmäisen maailmansodan alkamista tuona vuonna merkkinä "lopun ajan" alkamisesta. Jehovan todistajat uskoivat, että Jeesuksen mainitsema "sukupolvi" olisi kirjaimellinen sukupolvi ja tarkoittaisi siten noin 70 tai 80 vuoden ajanjaksoa, sukupolven elinikää. Ensimmäisen maailmansodan alkamisen nähnyt sukupolvi ei siten Jehovan todistajien tulkinnan mukaan kokonaan kuolisi pois ennen Harmageddonin tulemista ja osa silloin elossa olleista olisi edelleen elossa näkemässä "tämän pahan järjestelmän lopun". Jehovan todistajien hallintoelin, joka pitkään pääosin koostui vuonna 1914 elossa olleista, painotti Vartiotornissa, että "Jumalan tuomio täytyy panna täytäntöön ennen kuin vuoden 1914 sukupolvi kuolee kokonaan pois". Vartiotornissa myös julistettiin:
»Me tiedämme myös, että vuoden 1914 sukupolvi on jo pitkällä elämän ehtoossaan, minkä vuoksi tällä profetialla on enää vain vähän aikaa täyttyä. Mutta me tiedämme myös – sillä Jeesus on sen meille itse luvannut – että "tämä sukupolvi ei missään tapauksessa katoa, ennen kuin nämä kaikki tapahtuvat"» 
(Vartiotorni 1.5.1985 s.7)
Kun vuoden 1914 sukupolveen kuuluvien määrä vuosien kuluessa väheni, hallintoelin käytti sitä useiden vuosikymmenten ajan todisteena siitä, että loppu oli "hyvin lähellä ja tulossa välittömästi". Mitä enemmän aikaa kului vuodesta 1914, sitä nuoremmat henkilöt kelpasivat "vuoden 1914 sukupolven" edustajiksi. Kun sukupolviopetuksen historian alussa sukupolven edustajiksi kelpuutettiin vain ne jotka olivat vuonna 1914 olleet sen ikäisiä, että "kykenivät ymmärtämään vuoden 1914 tapahtumat", vuonna 1995 ennen opetuksen hylkäämistä tulkinta oli, että kaikki vuonna 1914 elossa olleet, vastasyntyneetkin, kelpasivat vuoden 1914 sukupolven edustajiksi.
Esimerkiksi vuonna 1968 Herätkää!-lehdessä esitettiin, että Jeesuksen sanojen "sukupolvi" viittasi niihin jotka olivat ymmärryskykyisiä eli artikkelin mukaan vähintään 15-vuotiaita vuonna 1914. Näistä elossa olevat olivat kirjoituksen julkaisuhetkellä lähes 70-vuotiaita. Vuonna 1978 "sukupolveen" kuuluvat ymmärrysikäiset määriteltiin Vartiotornissa siten, että niihin eivät kuuluisi "ensimmäisen maailmansodan aikana syntyneet lapset". Aikaisemmin mainittua 15 vuoden ikää ymmärryskykyisyyden täyttämiseksi ei mainittu, toisin kuin vuonna 1968 oli tehty. Vuonna 1980 Vartiotorni esitti, että jo kymmenvuotiaana koetut tapahtumat jättävät aivoihin pysyvän vaikutelman ja huomioi, että 13 miljoonaa amerikkalaista muistaa yhä ensimmäisen maailmansodan. Vuonna 1984 Vartiotorni luki myös ne, jotka olivat pienokaisia vuonna 1914, kuuluviksi "sukupolveen". Ymmärryskykyä vaatimuksena "sukupolveen" kuulumiselle ei enää esitetty.  Lopulta vuonna 1988 Vartiotorni luki "sukupolveen" kuuluviksi myös ne, jotka olivat vastasyntyneitä vuonna 1914.
Entinen hallintoelimen jäsen Raymond Franz kertoo kuinka hallintoelin huolestuneena vuodesta 1914 kuluneen ajan pituudesta keskusteli salaisuudessa muista mahdollisista "sukupolven" tulkinnoista. Erään tulkinnan tekivät vuonna 1980 Albert Schroeder, Karl Klein ja Grant Suiter, jotka ehdottivat "sukupolven" alkuvuoden muuttamista vuoteen 1957 sillä Sputnik laukaistiin tuolloin. Heidän ehdotuksensa mukaan ensimmäisen satelliitin laukaisemisen olisi katsottu voivan täyttää Jeesuksen ennustuksen Matteuksen evankeliumin 24. luvun jakeessa 11: "Mutta kohta niiden päivien ahdistuksen jälkeen aurinko pimenee, eikä kuu anna valoansa, ja tähdet putoavat taivaalta, ja taivaitten voimat järkkyvät." Muut hallintoelimen jäsenet eivät kuitenkaan hyväksyneet tuota ehdotusta.