stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paula Korva
Tuotanto > Tv-työt

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Rehtori | Komediasarja | Ohjaaja/vastaava käsikirjoittaja |
| 2018 | Konttori, 3. kausi | Komediasarja | Ohjaaja/jaksokäsikirjoittaja |
| 2016 | Saturday Night Live | Ajankohtaissatiiri | Käsikirjoittaja |
| 2014 | YleLeaks | Poliittinen satiiri | Vastaava käsikirjoittaja |
| 2013–2018 | Putous | Viihdeohjelma | Sketsikäsikirjoittaja |
Tuotanto > Filmografia

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Rehtori | Lyhytelokuva | Ohjaaja |
| 2013 | Hyvä ihminen | Lyhytelokuva | Ohjaaja/käsikirjoittaja |
| 2011 | Hypermarket nation | Dokumenttielokuva | Ohjaaja/tuottaja |
| 2010 | Ilmianto | Novellielokuva (30 min) | Käsikirjoittaja |
| 2025 | Kenraaliharjoitus | Pitkä elokuva | Ohjaaja/käsikirjoittaja |
Tuotanto > Muu tuotanto

Kansanhiihto 2012 -näytelmä, Kansallisteatteri. Käsikirjoittaja (yhdessä Mika Myllyahon ja Taina Westin kanssa) sekä videoiden ohjaus.
Palkinnot

Hypermarket Nation
Tampereen elokuvajuhlien kotimaisen sarjan pääpalkinto 2012
Artova Film Festivalin lyhytdokumenttipalkinto ja yleisöpalkinto 2011
Helsingin lyhytelokuvafestivaalin kunniamaininta opiskelijasarjassa
Hyvä ihminen
Hetki hauskaa -käsikirjoituskilpailun tuotantotuki 2012
Ilmianto
Elokuvan laatutuki 2010
Novellielokuva -käsikirjoituskilpailun tuotantotuki 2009
Burkina Faso

Burkina Faso tai Burkina (entinen Ylä-Volta) on sisämaavaltio Länsi-Afrikassa. Sen rajanaapureita ovat Norsunluurannikko, Mali, Niger, Benin, Togo ja Ghana. Maa tunnettiin vuoteen 1984 nimellä Ylä-Volta. Valtion pinta-ala on 274 200 km2. Volta sivujokineen halkoo melko tasaista maata. Pohjoisosa on savannia, Sahel ulottuu pohjoisimpaan osaan. Eteläosissa kasvaa metsää.
Burkina Faso on maan perustuslain mukaan semipresidentiaalinen tasavalta, mutta vuonna 2022 tehtyjen vallankaappausten seurauksena maata johtaa MPSR-sotilasjuntta. Burkina Faso on Ranskan entinen siirtomaa, ja itsenäistymisen jälkeen maassa on tehty useita vallankaappauksia ja niiden yrityksiä. 2000-luvulla maan turvallisuustilanne on heikentynyt islamistien ja muiden aseellisten joukkojen takia.
Burkina Fasossa asuu yli 21 miljoonaa ihmistä, ja heistä yli puolet kuuluu moseihin. Burkina Faso on maailman köyhimpiä maita, ja noin 86 prosenttia väestöstä tukeutuu omavaraisviljelyyn. Maan talous pohjautuukin maatalouteen, jonka tärkein vientituote on puuvilla. Suurimmat vientitulonsa Burkina Faso saa silti kullasta, ja se on Afrikan viidenneksi suurin kullantuottaja.
Burkina Faso kuuluu vuonna 2024 virallistettuun Sahelin liittoon.
Nimi

Maan nimi tarkoittaa paikallisilla mooren ja dioulan kielillä ”vapaiden ihmisten maata”. Nykyisen nimensä Burkina Faso sai 4. elokuuta 1984, aiemmin sitä kutsuttiin nimellä Ylä-Volta. Burkina Fason kansalaista kutsutaan Kotimaisten kielten keskuksen mukaan nimellä burkinalainen tai burkinafasolainen.
Maantiede

Burkina Faso sijaitsee Länsi-Afrikan keskiosissa, ja sillä on kuusi rajanaapuria. Mali on siitä pohjoiseen ja länteen, Niger koilliseen, Benin kaakkoon sekä Norsunluurannikko, Ghana ja Togo etelään.
Burkina Faso on tasainen sisämaavaltio, jonka suurin osa on 200–400 metrin korkeudella merenpinnasta. Lännessä on hiukan vuoristoisempaa, maan korkein kohta on Tenakourou (749 metriä). Suurin osa maasta kuuluu Voltajoen ja sen kolmen haaran valuma-alueeseen: Mouhoun (Musta Volta) 1 160 km, Nakambe (Valkoinen Volta), Nazinon (Punainen Volta). Burkina Fason jokien virtauksissa on runsaasti kausittaista vaihtelua, ja kuivana kautena monet joista saattaa kuivua.
Burkina Fason pohjoisosa kuuluu kuivaan Sahelin vyöhykkeeseen, ja siellä sataa 150–600 mm vuodessa. Kasvillisuus kuolee kuivalla kaudella lähes kokonaan, ja luontaisesti syttyneet ja ihmisen sytyttämät ruohikkopalot viimeistelevät tuhon. Sadekaudella maisema muuttuu dramaattisesti, kun savanniruohot rehahtavat kymmeniä senttejä pitkiksi muutamassa kuukaudessa. Eteläosissa sataa tyypillisesti 900–1300 mm vuodessa; sateet vaihtelevat vuodesta toiseen suuresti. Kasvillisuus on metsää ja tiheää pensaikkoa.
Sää on lämmintä koko vuoden, ja touko-lokakuussa kosteus tekee hiostavuudesta epämukavinta. Marraskuusta maaliskuuhun harmattan tuo kuivempaa ilmaa, mutta myös pölymyrskyjä esiintyy harmattanin vallitessa.
Historia > Varhaiset vaiheet ja ensimmäiset kuningaskunnat

Burkina Fason varhaista historiaa tunnetaan vain paloittain, ja varhaiset todisteet ovat lähinnä kivikirveitä. Lobien ja bobojen esivanhemmat olivat varhaisimpia maanviljelijöitä. He asettuivat noin vuoden 1100 tienoilla Musta-Voltan länsipuolelle. He eivät vielä perustaneet keskusvaltaisia valtioita, mutta 1400-luvulla uudet tulokkaat, gurmat ja mosit järjestäytyivät valtakunniksi. Mosi-kuningaskunnista oli Burkina Fason keskiosissa sijainnut Ouagadougou, jota johti hallitsija, morho naba. Ouagadougou perustettiin 1400-luvun lopulla, ja monet muut yhteisöt sulautuivat hiljalleen mosi-kuningaskuntiin.
Mosit laajensivat 1500-luvulla alueitaan Saheliin, mutta pohjoisessa heitä oli vastassa Sonni Ali Berin hallitsema Songhai. Ouagadougou pystyi vastustamaan Songhain pyrkimystä käännyttää moseja islamiin, minkä seurauksena Voltajoen alue on muuta Sahelia vähemmän islamisoitunut. He pystyivät näin puolustamaan perinteistä animistista uskoaan.
Historia > Siirtomaana

Britannia ja Ranska kilpailivat 1800-luvun lopulla Länsi-Afrikan sisämaiden hallinnasta. Ranskalainen tutkimusmatkailija Louis-Gustave Binger vieraili 1887 Ouagadougoussa. Hän ei ollut vakuuttunut mosien vauraudesta, mutta piti aluetta mahdollisena työvoimareservinä ranskalaisten muille pyrkimyksille. Työvoimaa tarvittiin erityisesti puuvillan viljelyyn viljavan Nigerjoen laaksossa, jossa asutus oli harvaa. Binger teki sopimuksen Kong-valtakunnan hallitsijan kanssa, ja seuraavien vuosien aikana ranskalaiset valtasivat monia osia Burkian Fasosta. Ouagadougoun ranskalaiset polttivat 1896. Ranska ja Britannia tekivät 1898 sopimuksen, joka takasi Ranskalle Voltajoen yläjuoksun alueen. Se asetettiin ensin sotilasalueeksi, mutta vuonna 1904 se liitettiin osana Ylä-Senegalin ja Nigerin siirtomaata, jota hallinnoitiin Bamakosta.
Ranska jakoi Burkina Fason piireihin, mutta antoi paikallisten päälliköiden pitää asemansa. Ranska tarvitsi päälliköitä verojen ja työvoiman keräämistä varten. Ranskan Ylä-Vollasta tuli vuonna 1919 oma siirtomaansa. Sen uutta pääkaupunkia Ouagadougouta kehitettiin hallintokeskukseksi, mutta muuten Ranskaa ei kiinnostanut alueen modernisointi. Ylä-Volta nähtiin edelleen lähinnä työvoimareservinä. Ylä-Volta kärsi 1920-luvun lopulla kuivuudesta, ja lopulta siirtomaa ajautui taloudellisiin vaikeuksiin, minkä takia se hajotettiin syyskuussa 1932 ja liitettiin naapurisiirtomaihin.  Oma siirtomaansa siitä tuli uudestaan vuonna 1947.
Historia > Sotilasjuntta

Burkina Fason sotilasjuntta on tammikuussa 2022 Burkina Fasossa vallan ottanut sotilasryhmä, joka koostuu Mouvement patriotique pour la sauvegarde et la restauration (MPSR, Isänmaallinen suojelu- ja ennallistamisliike) liikkeen jäsenistä. Kaappaajat nimittivät maan johtoon ensin Paul-Henri Sandaogo Damiban, mutta he syrjäyttivät hänet syyskuussa, jonka jälkeen juntta nimitti johtajakseen Ibrahim Traorén. Vallankaappauksen jälkeen Burkina Fason perustuslaki lakkautettiin ja hallitus sekä kansalliskokous hajotettiin.
Juntta on jäädyttänyt välejään Ranskaan ja lähentynyt erityisesti Venäjään. Burkina Fason ja Ranskan välinen yhteistyö loppui vuonna 2023 muun muassa jihadismin vastaisessa toiminnassa. Lisäksi juntta on esimerkiksi iskenyt lehdistön vapautta vastaan, karkottanut ranskalaisia toimittajia ja estänyt Jeune Afriquen, France24:n ja Le Monden levityksen maassa.
Venäjä avasi uudelleen suurlähetystön Ouagadougoussa joulukuussa 2023. Entinen lähetystö suljettiin vuonna 1992. Tammikuun 25. 2024 uutisoitiin, että Ouagadougoun lentokentälle oli laskeutunut kuljetuskone, jossa oli venäjän Africa Corps -sotilaita. Tieto vahvisti, että myös Burkina Faso on tullut Venäläisen sotilasyhteistyön piiriin. Tammikuun 2024 lopulla uutisoitiin, että Burkina Faso oli saanut Venäjältä ilmaiseksi 25 000 tonnia vehnää.
Toukokuussa 2024 sotilasjuntta ilmoitti jatkavansa vallassaoloaikaansa viidellä vuodella alkaen 2. heinäkuuta 2024. Samalla ilmoitettiin, että tämän kauden lopussa vallan kaapannut johtaja ja virkaatekevä presidentti Ibrahim Traore voi asettua ehdolle missä tahansa vaaleissa.
Politiikka ja yhteiskunta > Poliittinen järjestelmä

Ennen sotilasvallankaappauksia Burkina Faso oli semipresidentiaalinen tasavalta, jossa presidentti valittiin perustuslain mukaan joka viides vuosi. Ennen valtakausi oli seitsemän vuotta, mutta vuonna 2000 tehdyn perustuslakiuudistuksen myötä sitä lyhennettiin kahdella vuodella. Perustuslaki hyllytettiin tammikuun 2022 vallankaappauksessa, jolloin myös parlamentti ja hallitus hajotettiin.
Vaaleissa Burkina Fason presidentiksi oli vuonna 2020 valittu Roch Marc Christian Kaboré. Yksikamarisessa parlamentissa valitaan 127 edustajaa viiden vuoden välein. Ennen sotilasjunttaa arvioitiin, että parlamentin asema on suhteellisen heikko vahvan presidentin seurauksena, eikä se ole myöskään tehokas organisaatio. Maan viimeisiä vaaleja pidettiin suhteellisen vapaina, vaikka niissä oli joitain pieniä epäselvyyksiä. Vuoden 2020 vaaleissa MPP sai 56 paikkaa ja CDP 20 paikkaa. Vaaleissa oli mukana 61 puoluetta, mutta MPP ja CDP:llä oli selvästi suurimmat resurssit ja mahdollisuudet päästä mediaan sekä laaja tukiverkosto, mikä vaikeutti muiden puolueiden mahdollisuuksia.
Politiikka ja yhteiskunta > Turvallisuus

Burkina Fason ihmisoikeus- ja turvallisuustilannetta vaikeuttavat islamistit ja terrorismia vastaan taistelevat turvallisuusjoukot ja muut aseelliset joukot. Vaikein tilanne on maan pohjoisosassa, mutta myös maan itäosien turvallisuus on heikentynyt 2010-luvun lopulla. Suur-Saharan islamilainen valtio -nimellä tunnettu islamistiryhmittymä tappoi vuoden 2021 aikana satoja ihmisiä. Kodeistaan joutui pakenemaan yli 230 000 ihmistä, minkä seurauksena vuosien 2016–2021 aikana yli 1,4 miljoonaa ihmistä on ajautunut maansisäiseen pakolaisuuteen. Aseellisten ryhmien hyökkäykset ovat kohdistuneet valtion symboleihin, instituutioihin ja edustajiin, kuten myös puolustus- ja turvallisuusjoukkoihin, paikallisiin johtajiin ja poliittisiin henkilöihin.
Vuodesta 2014 lähtien Burkina Faso on siirtynyt useiden vallankaappausten historian myötä yhä useampien terrori-iskujen kierteeseen. Erityisesti vaarana on konfliktien leviäminen maan pohjoisosissa sekä Malin ja Nigerin rajaseuduilla. Joulukuussa 2018 useilla alueilla julistettiin hätätila, joka myönsi turvallisuusjoukoille poikkeukselliset valtuudet ja rajoitti liikkumis- ja kokoontumisvapautta maassa. Poikkeustila uusittiin kahdesti tammikuussa 2020 ja kesäkuussa 2021. Islamististen aseellisten ryhmien tappavat hyökkäykset siviilejä vastaan lisääntyivät vuonna 2022. Poliittinen epävakaus syveni kahden sotilasvallankaappauksen seurauksena. Islamistien kerrottiin vuonna 2023 hallitsevan jo 40 prosenttia maasta.
Ecowasin komission johtaja raportoi YK:n turvallisuusneuvostolle, että tammikuun ja kesäkuun 30. päivän välisenä aikana vuonna 2023 Burkina Fasossa kuoli 2 725 henkilöä terroristihyökkäyksissä. Kuolleita Burkina Fasossa oli eniten, kun Malissa, Nigerissä ja Nigeriassa tuona aikana hyökkäyksissä kuoli yhteensä 4 593 henkilöä.
Politiikka ja yhteiskunta > Vapaudet ja ihmisoikeudet

Freedom House piti ennen vuoden 2022 vallankaappausta Burkina Fasoa osittain vapaana maana, jonka kehittymistä vapaammaksi vuosien 2015 ja 2020 vaalit auttoivat. Sotilashallitus alkoi rajoittaa vapauksia. Se vaati joulukuun 2022 alussa Radio France Internationalen (RFI) keskeyttämään lähetyksensä. Hallitus syytti sitä väärien uutisten levittämisestä ja äänen antamisesta islamistisille militanteille.
Vuonna 2023 Burkina Fason sotilasjuntta alkoi rajoittaa ja estää yhä enemmän viestintävälineiden toimintaa maassa. Maaliskuussa kiellettiin France24-televisiokanavan lähetykset. Ranskalaisten lehtien Libération ja Le Monde toimittajien työ Burkina Fasossa kiellettiin huhtikuussa 2023 ja niiden toimittajat karkotettiin maasta. Syyskuussa kiellettiin afrikkalaisen lehden Jeune Afrique verkko- ja sanomalehden julkaiseminen. Juntta syytti sitä armeijan häpäisemisestä. Joulukuun 2023 alussa sotilasjuntta kielsi Le Monde -lehden jakelun Burkina Fasossa, koska se uutisoi islamistien joukkotapoista maan pohjoisosissa. Viestintäministeri Rimtalba Jean Emmanuel Ouédraogo kuvasi artikkelia hyökkäyksestä puolueelliseksi. Le Monde tuomitsi sanktiot lehteä kohtaan, ja totesi niiden kuvastavan maan hallinnon halua estää itsenäisen tiedon jakaminen maan heikentyvästä turvallisuustilanteesta.
Lokakuussa 2023 ainakin 6 549 koulua oli pakotettu sulkemaan ovensa konfliktien takia maan opetusministeriön mukaan. Sama lähde kertoi, että samana vuonna  avattiin 539 koulua. Unicefin mukaan koulujen sulkemiset vaikuttivat yli 31 000 opettajaan ja yli miljoonaan koululaiseen.
Huhtikuussa 2024 Burkina Fason sotilasjuntta karkotti kolme ranskalaista diplomaattia syyttäen heitä "kumouksellisesta toiminnasta". Ranska sanoi, että "ei ole mitään syytä" karkottaa diplomaatteja.
Huhtikuun 25. päivänä 2024 Burkina Fason viestintäneuvosto (CSC) päätti keskeyttää väliaikaisesti BBC/African ja VOA:n ohjelmien lähetykset kahdeksi viikoksi maassa, koska ne ovat lähettäneet Human Rights Watch -järjestön raportin mukaisia tietoja, jossa Burkina Fason armeijaa syytetään väärinkäytöksistä siviiliväestöä kohtaan. Tässä ihmisoikeusjärjestön raportissa todetaan, että Burkina Fason armeija teloitti vähintään 223 siviiliä, mukaan lukien vähintään 56 lasta kahdessa kylässä 25. helmikuuta 2024.
11. heinäkuuta 2024 Burkina Fason sotilasjuntan oikeusministeri ilmoitti homoseksuaalisten tekojen kieltämisestä. Ministeri Edasso Rodrigue Bayala sanoi, että juntan hallitus on hyväksynyt lain, jolla homoseksuaalisuudesta tehdään rangaistava rikos, mutta hän ei antanut lisätietoja laista.
Marraskuussa 2024 uutisoitiin, että Burkina Fason sotilashallinto haluaa palauttaa kuolemanrangaistuksen. Se poistettiin maan lainsäädännöstä vuonna 2018 ja Amnesty Internationalin mukaan viimeinen teloitus maassa oli vuonna 1988.
Hallinnollinen jako

Burkina Faso jakaantuu 13 alueeseen, jotka jakautuvat 45 provinssiin ja provinssit edelleen 301 departementtiin.
Burkina Fason alueet
Boucle du Mouhoun
Cascades
Centre
Centre-Est
Centre-Nord
Centre-Ouest
Centre-Sud
Est
Hauts-Bassins
Nord
Plateau-Central
Sahel
Sud-Ouest
Burkina Fason provinssit
Balé
Bam
Banwa
Bazèga
Bougouriba
Boulgou
Boulkiemdé
Comoé
Ganzourgou
Gnagna
Gourma
Houet
Ioba
Kadiogo
Kénédougou
Komondjari
Kompienga
Kossi
Koulpélogo
Kouritenga
Kourwéogo
Léraba
Loroum
Mouhoun
Nahouri
Namentenga
Nayala
Noumbiel
Oubritenga
Oudalan
Passoré
Poni
Sanguié
Sanmatenga
Séno
Sissili
Soum
Sourou
Tapoa
Tuy
Yagha
Yatenga
Ziro
Zondoma
Zoundwéogo
Talous

Burkina Faso on matalan tulotason maa, jonka talous on kuitenkin 2000-luvulla kasvanut nopeasti. Bruttokansantuote asukasta kohti oli vuonna 2007 noin 1 260 kansainvälistä dollaria, kun vuonna 2019 se oli jo noin 2 270 dollaria. Talouskasvu hidastui vuonna 2020 koronaviruspandemian seurauksena, mutta vuonna 2021 kasvu oli jälleen arviolta 6,9 prosenttia. Kasvusta huolimatta Burkina Fason asukkaista yli 40 prosenttia elää edelleen köyhyysrajan alapuolella, ja YK:n kehitysohjelman mukaan maa sijoittui 2021–2022 inhimillsen kehityksen indeksissä 191 arvioidun maan joukossa sijalle 184. Kuivuus, hedelmätön maaperä, infrastruktuurin puutteet ja heikko lukutaitoisuus sekä talouden riippuvaisuus ulkoisten tekijöiden heilahteluista ovat pitkäaikaisia ongelmia.
Burkina Fason perustuu voimakkaasti maatalouteen, ja 26 prosenttia aktiivisesta työvoimasta työskentelee maataloudessa. Koko maan väestöstä peräti 86 prosenttia tukeutuu omavaraisviljelyyn. Maataloutta vaikeuttavat modernien tekniikoiden puute, kuivuuskaudet sekä aavikoituminen ja ilmaston lämpenemisen muut oheisvaikutukset. Puuvilla on tärkein rahakasvi. Muita ovat maapähkinät, voipuu ja seesami. Ravinnoksi kasvatetaan muun muassa hirssiä, durraa, maissi ja riisiä.
Burkina Fason tärkein vientituote on kulta, ja valtio onkin Afrikan viidenneksi suurin kullan tuottaja. Maassa tuotettiin vuonna 2019 yli 50 tonnia kultaa. Vientituloista peräti 85 prosenttia tulee kullasta, joten maa on hyvin riippuvainen kullan maailmanmarkkinahinnasta. Teollisuutta hallitsee valtion omistamat yritykset, ja noin 25 prosenttia työvoimasta teki töitä teollisuudessa. Palvelualalla on noin 49 prosenttia työntekijöistä, ja näistä lähes kolmannes työskenteli finanssialalla.
Burkina Faso kuuluu Länsi-Afrikan talous- ja rahaliittoon, ja liiton jäsenmailla tuotetuilta tuotteilta ei peritä tuontiveroa. Burkina Fason viennistä peräti 76,3 prosenttia suuntautui vuonna 2020 Sveitsiin. Seuraavaksi suurimmat vientimaat olivat Intia, Norsunluurannikko, Singapore ja Ghana. Suurimmat tuontimaat olivat Kiina, Norsunluurannikko, Ranska, Yhdysvallat ja Venäjä.
Vuonna 2018 yli 15-vuotiaista vain 39,3 % osasi lukea. Miehistä 49 % ja naisista 31 % osasi lukea.
Väestö > Uskonto

Vuoden 2018 arvion mukaan väestöstä muslimeja oli 63,2 prosenttia, katolisia 24,6 prosenttia, protestantteja 6,9 prosenttia, animisteja 4,2 prosenttia ja muita 1,1 prosenttia. Kristinusko on keskittynyt paljolti kaupunkeihin.
Kulttuuri > Musiikki ja kirjallisuus

Burkina Fason jokaisella etnisellä ryhmällä on omat musiikkiperinteensä. Maan kansallislaulu on Le Ditanye, jonka sanoitti maan entinen presidentti Thomas Sankara. Ouagadougoussa sijaitsee kansallinen musiikkimuseo, jossa säilytetään muun muassa useita uniikkeja burkinafasolaiselle musiikkikulttuurille ominaisia soittimia.
Niin suuri osa väestöstä on pitkään ollut lukutaidottomia, että suullinen perinne on ollut keskeisessä osassa tarinoiden siirtämisessä sukupolvelta toiselle. Monilla etnisillä ryhmillä on ollut erityisiä tarinankertojia, toisissa ryhmissä perustarinat opetetaan nuorille aikuistumisen yhteydessä. Varsinaista kirjallista perinnettä edustavat  Augustin Sondé Coulibally, Jean Baptiste Somé ja Monique Ilboudo.
Burkina Fasossa on suullisen perinteen lisäksi monia erilaisia kansanperinteitä ja -taidetta. Mosit ovat esimerkiksi tunnettuja suurista antilooppinaamioistansa, jotka voivat olla jopa kaksi metriä korkeita, ja bobot puolestaan perhosnaamioista. Burkina Fason kansallismuseossa on esillä paljon esineistöä eri etnisiltä ryhmiltä.
Kulttuuri > Elokuva

Burkina Fason pääkaupunki, Ouagadougou, on ollut merkittävä afrikkalaisen elokuvateollisuuden kannalta. Siellä myös järjestetään joka toinen vuosi afrikkalaiset elokuvafestivaalit. Tunnetuimpiin burkinafasolaisiin elokuvaohjaajiin kuuluu muiden muassa Idrissa Ouédraogo.
Kulttuuri > Urheilu

Burkina Fason ehkä suosituin urheilulaji on jalkapallo, jota harrastaa maassa arviolta 600 000 ihmistä. Maan miesten edustusjoukkue ei ole selviytynyt maailmanmestaruuskilpailuihin kertaakaan, mutta oli vuoden 1998 Afrikan-mestaruuskilpailuissa neljäs. Burkina Faso on osallistunut olympialaisiin yhteensä seitsemän kertaa vuoden 1972 kisoista lähtien, mutta ei ole voittanut yhtäkään mitalia.
Jalkapallon lisäksi myös yleisurheilu on saanut suosiota Burkina Fasossa. Maan edustajat eivät ole saaneet suurta menestystä MM- tai olympiakisoissa, mutta se on saanut muutamia mitaleita Afrikan-mestaruuskilpailuista. Kansainvälisellä tasolla menestynyt, nykyisin Belgiaa edustava pikajuoksija Élodie Ouédraogo on syntyperältään burkinalainen.
Kulttuuri > Juhlapäivät

| Päivämäärä | Suomalainen nimi | Paikallinen nimi | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. tammikuuta | Uudenvuodenpäivä |  |  |
| 3. tammikuuta | Vuoden 1966 vallankaappauksen vuosipäivä |  |  |
| 8. maaliskuuta | Naistenpäivä |  |  |
| vaihtelee, keväällä | Pääsiäismaanantai |  |  |
| 1. toukokuuta | Vappu |  |  |
| toukokuussa | Helatorstai |  |  |
| 4. elokuuta | Vallankumouksen päivä |  |  |
| 5. elokuuta | Itsenäisyyspäivä |  |  |
| 15. elokuuta | Neitsyt Marian taivaaseenastuminen |  |  |
| 15. lokakuuta | Vuoden 1987 vallankaappauksen vuosipäivä |  |  |
| 1. marraskuuta | Pyhäinpäivä |  |  |
| 11. joulukuuta | Tasavallan julistuksen päivä |  | Ylä-Voltasta tuli autonominen tasavalta Ranskan yhteisössä |
| 25. joulukuuta | Joulu |  |  |
| Vaihtelee | Eid ul-Fitr | Aid el Sagheer | Ramadanin loppu |
| Vaihtelee | Eid ul-Adha | Aid el Kebir | Uhrauksen juhla |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Burkina Faso Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Burkina Faso Wikivoyagessa (englanniksi)
| n k Afrikan valtiot |
| --- | --- | --- |
|  Pohjois-Afrikka |  Algeria  Egypti  Libya  Marokko  Mauritania  Sudan  Tunisia  |  |
|  Länsi-Afrikka |  Benin  Burkina Faso  Gabon  Gambia  Ghana  Guinea  Guinea-Bissau  Kamerun  Kap Verde  Kongon tasavalta  Liberia  Mali  Norsunluurannikko  Niger  Nigeria  Päiväntasaajan Guinea  São Tomé ja Príncipe  Senegal  Sierra Leone  Togo  |  |
|  Keski-Afrikka |  Burundi  Keski-Afrikan tasavalta  Kongon demokraattinen tasavalta  Ruanda  Tšad  |  |
|  Itä-Afrikka |  Djibouti  Eritrea  Etelä-Sudan  Etiopia  Kenia  Seychellit  Somalia  Tansania  Uganda  |  |
|  Eteläinen Afrikka |  Angola  Botswana  Etelä-Afrikka  Komorit  Lesotho  Madagaskar  Malawi  Mauritius  Mosambik  Namibia  Swazimaa  Sambia  Zimbabwe  |  |
 Itsehallintoalueet: Länsi-Sahara kiistanalainen alue  Mayotte  Réunion  Saint Helena 
| n k Islamilainen yhteistyöjärjestö |
| --- | --- |
Jäsenet:  Afganistan  Albania  Algeria  Azerbaidžan  Bahrain  Bangladesh  Benin  Burkina Faso  Brunei  Djibouti  Egypti  Gabon  Gambia  Guinea  Guinea-Bissau  Guyana  Indonesia  Irak  Iran  Jemen  Jordania  Kamerun  Kazakstan  Kirgisia  Komorit  Kuwait  Libanon  Libya  Malediivit  Malesia  Mali  Marokko  Mauritania  Mosambik  Niger  Nigeria  Norsunluurannikko  Oman  Pakistan  Palestiina  Qatar  Saudi-Arabia  Senegal  Sierra Leone  Somalia  Sudan  Suriname  Tadžikistan  Togo  Turkki  Turkmenistan  Tunisia  Tšad  Uganda  Uzbekistan  Yhdistyneet arabiemiirikunnat 
Jäädytetty:  Syyria 
Tarkkailijat:  Bosnia ja Hertsegovina  Keski-Afrikka  Pohjois-Kypros  Venäjä  Thaimaa 
Burkina Fason kartta
Suuri moskeija Bobo-Dioulassossa.
Burkinalainen kauppias.
Burkina Fason väestöpyramidi.
Burkinafasolainen grioottilaulaja
Duudsonit tuli taloon

| Duudsonit tuli taloon |
| --- | --- |
 Duudsonit tuli taloon -sarjan 2-3 tuotantokausien tunnus
Tyyli:  Tositelevisio
Kestoaika:  45 min
Pääosissa:  Duudsonit
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Sub (2012–2014) MTV3 (2018) Nelonen (2023)
Esitetty:  12. tammikuuta 2012 –  
Tuotantokausia:  5
Jaksoja:  47 + 3 erikoisjaksoa
Ikäraja:   /  / 
Tunnuskappale:  Ne Luumäet - "Onnellinen perhe"
Tuotanto
Tuottaja(t):  Aapo Huovila Tuukka Tiensuu Jyrki Salenius (3. kausi)
Vastaava(t) tuottaja(t):  Jarno Laasala Hanna Kortti (Sub)
Linjatuottaja:  Aapo Huovila
Ohjaaja(t):  Ville Panhelainen
Leikkaaja(t):  Samuli Salonen Matti Mikkonen Janne Vianto (3. kausi)
Kuvaaja(t):  Mikko Riikonen (pääkuvaaja) Tuukka Tiensuu Jukka Heikkilä Samuli Salonen Matti Mikkonen Eppu Kärki (3. kausi)  Jarno Laasala (kaikki kaudet) Olli Johansson (3. kausi)
Tuotantoyhtiö(t):  Rabbit Films
Palkinnot
Voitetut:  Formaatti-Finlandia Paras kotimainen tv-ohjelmaformaatti 2012 Kultainen Venla Paras TV-ohjelma 2012
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Duudsonit tuli taloon -sarjan 1. tuotantokauden tunnus
Duudsonit tuli taloon on Duudsonit-ryhmän televisiosarja, jonka ensimmäinen jakso esitettiin 12. tammikuuta 2012 Sub-kanavalla. Sarjassa ryhmän jäsenet Jukka, Jarppi, Jarno ja HP vierailevat kahden päivän ajan erilaisten lapsiperheiden tai yhteisöjen luona tutustuen heihin ja heidän erinäisiin ongelmiinsa. Yleisesti jaksoissa ensimmäisen päivän ajan Duudsonit tutustuvat perheiden ja yhteisöjen toimintatapoihin sekä sääntöihin, ja toisena päivänä he ottavat "määräysvallan" ja yrittävät ratkoa näiden erilaisia ongelmia.
Sarjan ohjelmaformaatti Rockstar Home Invasion on myyty Saksaan, Ranskaan, Tanskaan ja Norjaan. Ulkomailla Duudsonit eivät itse esiinny ohjelmassa, vaan paikallinen tuotantoyhtiö ja tv-kanava etsivät parhaiten rooliin sopivat esiintyjät.