stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uranyyli

Uranyyli-ionin rakenne
Uranyyli-ioni on kationi, jossa hapetusasteella +VI oleva uraani on sitoutunut kahteen happiatomiin. Sen kemiallinen kaava on UO22+. Koska uraani hapetustilalla +IV on hyvin niukkaliukoinen, uraanin liuoskemia perustuu pääosin uranyyli-ioniin ja sen muodostamiin komplekseihin.
Uranyyli muodostaa liuoksessa lukuisia komplekseja. Luonnonvesissä tärkeimpiä ovat stabiilit karbonaattikompleksit. Teollisissa prosesseissa mm. ydinjätteen jälleenkäsittelyssä uraani voidaan erottaa uranyylinitraatin ja tributyylifosfaatin kompleksina muista alkuaineista. Vaikka U(+VI) onkin liukoisempi kuin U(+IV), uranyylisuolat ovat silti suhteellisen vähäliukoisia, ja uranyyli saostuu helposti mm. silikaatteina, fosfaatteina, hydroksideina ja peroksideina.
Tärkeitä uranyylimineraaleja ovat uranofaani, soddyiitti, schoepiitti, autuniitti ja studtiitti, mutta tunnettuja mineraaleja on kymmeniä.
Kuten kaikki uraani, uranyyliyhdisteet ovat radioaktiivisia. Köyhdytetyn ja luonnon uraanin pitoisuuden ohjearvot esimerkiksi juomavedelle perustuvat kuitenkin kemiallisiin ominaisuuksiin; uraani on raskasmetalli ja muun muassa vaurioittaa munuaisia.
Aiheesta muualla

Choppin, G., Rydberg, J. & Liljenzin, J. O.: Radiochemistry and Nuclear Chemistry, 2. painos, Butterworth-Heinemann Ltd., Oxford, Yhdistynyt kuningaskunta, 1995
Shoesmith, D. W.: Used fuel and uranium dioxide dissolution studies – A review. NWMO TR-2007-03 (2007)
Chen, F., Ewing, R. C. & Clark, S. B.: The Gibbs free energies and enthalpies of formation of U6+ phases: An empirical method of prediction. American Mineralogist 84, 650–664 (1999)
Veden muisti

| Veden muisti |
| --- | --- |

Nimi:  Veden muisti
Tekijä:  Pekka Jylhä
Julkistettu:  19. syyskuuta 2012
Teostyyppi:  hautamuistomerkki
Materiaali:  graniitti
Sijainti:  Hietaniemen hautausmaa, Suomi
Koordinaatit:  60°10′21″N 24°54′35″E﻿ / ﻿60.17244°N 24.90973°E﻿ / 60.17244; 24.90973
Veden muisti on kuvanveistäjä Pekka Jylhän suunnittelema valtioneuvos Harri Holkerin hautamuistomerkki. Se on mustaa graniittia, jossa on käytetty materiaalina myös pronssia. Hautamuistomerkissä oleva Harri Holkerin nimi on kirjoitettu valtioneuvoksen omalla käsialalla, tekstit ovat mustaksi maalattua terästä.
Varma Kylmälehto

| Varma Kylmälehto |
| --- | --- |
 Kylmälehto Vain muutaman huijarin tähden -sarjassa.
Luoja(t):  Heikki Luoma
Näyttelijä(t):  Ilkka Korhonen
Ensi- esiintyminen:  Vain muutaman huijarin tähden
Viimeinen esiintyminen:  Turvetta ja timantteja
Kustantaja:  Yleisradio
Henkilötiedot
Koko nimi:  Varma Gabriel Kylmälehto
Ammatti:  hauturi
Sukupuoli:  mies
Asuinpaikka:  Kuusniemi
Suhteet
Tutut:  Urmas Hakkarainen Armas Hakkarainen Ahti Kiiski Ilmari Piiparinen Toivo Jortikka
Varma Gabriel Kylmälehto on Ilkka Korhosen esittämä kuvitteellinen hahmo Maalaiskomedia-sarjassa. Hän on ammatiltaan hauturi ja koulutukseltaan väitetysti patologi. Hänen käyttää pyöreitä silmälaseja sekä vihreää päähinettä, ja hän omistaa haulikon. Lisäksi hänen puhetyyliinsä kuuluu itsekeksitty tieteellinen kielenkäyttö.
Hahmon kaari

Kylmälehto esiintyi ensimmäisen kerran Vain muutaman huijarin tähden -sarjassa, kun Matias Pohto saapui Kuusniemen pappilaan. Hänet esiteltiin kukka- ja hautaustoimiston pitäjänä. Hän toimi myös Kuusniemen virkaatekevänä terveystarkastajana sekä oli kunnan valtuustoryhmän jäsen. Hän oli myös rakastunut pappilan taloudenhoitajaan Valma Ala-Viehkoon yksipuolisesti. Sarjan loppupuolella kun Kylmälehto syyllistyi murhayritykseen, hänellä todettiin olevan mielenterveysongelmia, ja hänet toimitettiin Pitkäniemen sairaalaan.
Sarjassa Mooseksen perintö Kylmälehto palasi ja hänen kerrottiin parantuneen. Hänellä oli uusi jätealan yritys Jätektör Ky. Ahti Kiiski lähestyi Kylmälehtoa, jotta tämä voisi auttaa uuden ydinjätelaitoksen sijoittamisessa Kuusniemen Urmaankalliolle. Hän esimerkiksi lavasti kunnanvaltuuston jäseniä syyllisiksi ympäristörikokseen, ampui jäljennettyjä kalliomaalauksia pois kalliosta ja yritti saada nimikirjoitusta tontinluovutussopimukseen aseella uhaten.
Kylmälehto oli aiemmin tehnyt terveystarkastajana tutkimuksia Kuusjärven juomakelpoisuudesta, ja vesiteollisuusyrittäjä Armas Hakkarainen pyysi tältä jälleen apua Turvetta ja timantteja -sarjassa, jotta tämä saisi selville järven veden juomakelpoisuuden. Kylmälehto kuitenkin jäi auttamaan suolle, ja keksi että tulevalla teollisuusalueella oli kimberliittiesiintymä.
Länsiturkkilainen kaanikunta

| Länsiturkkilainen kaanikunta > 603–704 |
| --- | --- |
   Länsiturkkilainen kaanikunta mahtavimmillaan 610-630-luvuilla. 
Valtiomuoto:  Kaanikunta
Pääkaupunki:  Suyab
Uskonnot:  tengrismi
Edeltäjä:  Turkkilainen kaanikunta
Seuraaja:  Turgešin kaanikunta
Länsiturkkilainen kaanikunta (kaz. Батыс түрік қағанаты) oli 500-600-luvuilla valtakunta, joka sijaitsi Asovanmereltä ja Donilta Tienšanin itäosiin ja Intian koillisosiin asti. Valtakunnan sydänaluetta oli Džungaria, jossa asui dulati-heimoja sekä Länsi-Tienšan, jossa asui nušibi-heimoja. Niitä hallitsi Ašinan dynastian kaani.
Vuonna 657 kaanikunnan valloitti Kiinan keisari Tang. Kiinan keisari jakoi kaanikunnan kahteen osaan. Vuonna 704 Itäturkkilainen kaanikunta hyökkäsi kaanikuntaan, minkä seuraukseni Länsiturkkilainen kaanikunta romahti. Se alueelle syntyi sen jälkeen Turgešin kaanikunta.
Historia > Kaanikunnan syntyminen

Vuonna 603 Turkkilaisesta kaanikunnasta irtaantui sen itäinen osa. Tämän seurauksena syntyivät Länsi- ja Itäturkkilainen kaanikunta.
Länsiturkkilaiseen kaanikuntaan kuuluivat Kazakstan, Keski-Aasia, Pohjois-Kaukasus, Krim, Ural ja Volga-joen varsi. Kaanikunnan etnisen ytimen muodostivat 10 heimoa, jotka asuivat vanhoilla usunien mailla Tienšan-vuoriston Karatau-vuorista Džungariaan asti.
Kaanikunnan pääkaupungiksi tuli Suyab (lähellä Tokmakin kaupunkia Kirgisiassa) ja kesäkaupungiksi tuli Ming-Bulag (lähellä Turkestanin kaupunkia. Valtakunnan keskus sijaitsi Semirechessä.
Historia > Kaanikunnan kukoistus

Kaanikunta saavutti kukoistuksensa Dzhegui-kaanin (hallitsi vuosina 610—618) sekä hänen nuoremman veljensä Ton-jabgu-kaanin (618—630) hallitusaikana. Uudet sotaretket Toahristaniin ja Afganistaniin laajensivat valtakuntaa aina Intian luoteisosiin saakka. Ton-jabgu-kaani suoritti hallintouudistuksen ja nimitti omat edustajansa, tudunit, valvomaan eri alueita ja keräämään veroja niistä. Joidenkin oletusten mukaan hän olisi painattanut rahoja omalla tunnuksellaan (tästä ei ole vielä löytynyt todisteita).
Kaani Sheguen (610—618) ja Ton-jabgun (618—630) hallitusvuosina kaanikunnan rajat laajenivat Altaille, Tarim-joelle ja Amudarja-joelle. Länsiturkkilaiset ottivat pääkaupungikseen Suyabin. Bysantin keisarin liittolaisena Ton-jabgu aloitti vuonna 626 sodan Sassanidien Persiaa vastaan. Vuonna 626 turkkilaiset sotajoukot valloittivat rynnäköllä Tbilisin.
Bysantti ja Persia solmivat rauhansopimuksen, jolloin myös Ton-jabgu joutui lopettamaan sotatoimet. Salaliittolaiset surmasivat vuonna 630 kaani Ton-jabgun. Surmatyön oli suunnitellut hänen setänsä Sibir-kaani. Vähän myöhemmin surmattiin myös setä. Vuonna 630 alkanut valtataistelu muuttui jatkuviksi sodiksi.
Kaanikunnassa harjoitettiin pääasiassa paimentolaisuutta ja puolipaimentolaisuutta. Turkkilaiset ja sogdilaiset heimot harjoittivat kauppaa, käsitöitä, laiduntamista ja kotieläinten kasvatusta. Orjien hankkiminen oli yksi tärkeimmistä syistä siihen miksi turkkilaiset hyökkäsivät naapuriheimojen ja –kansojen kimppuun.
Sosiaalinen, taloudellinen ja hallinnollinen rakenne säilyvät valloitetuilla alueilla, mutta kaanien sijaishallitsijat tudunit valvoivat verojen keruuta ja niiden lähettämistä kaanille. Länsiturkkilaisessa kaanikunnassa syntyi myös eri yhteiskuntaluokkia sekä esifeodaalisia yhteiskuntasuhteita. Kaanikunnan keskushallinnon sotilaalliset ja poliittiset voimavarat eivät kuitenkaan riittäneet pitämään eri kansoja ja heimoja kurissa ja nuhteessa. Sen vuoksi kaanikunnassa oli jatkuvia heimojen välisiä kahakoita ja hallitsijoiden vaihdoksia, mitkä väistämättä heikensivät kaanikuntaa koossa pitäviä tekijöitä.
Historia > Länsiturkkilaisen kaanikunnan tuho

16 vuotta kestänyt heimojen välinen sota ja dynastioiden kinastelut (vuosina 640—657) helpottivat Tang-dynastian kiinalaisten sotajoukkojen tunkeutumisessa Semirecheen. Tangin kuvernöörit yrittivät hallita länsiturkkilaisia heimoja liittolaisten avulla, jotka olivat kaanin suvusta. Turkkilaisten jatkuvat taistelut kiinalaisia ja heidän liittolaisia vastaan auttoi tjurgesheja pääsemään valtaan Semirechessä vuonna 704. Itäturkkilainen kaanikunta hyökkäsi suurella sotajoukolla Länsiturkkilaiseen kaanikuntaan ja varsin nopeasti sai liitettyä sen itseensä. Feodaalien välisten kahakoiden seurauksena Länsiturkkilainen kaanikunta hajosi 600-luvun puolivälissä.
Tämän sodan osapuolina olivat Länsiturkkilaisen kaanikunnan kaksi tärkeintä heimoliittoa: Dulu ja Nušibi. Ei edes kaanin tekemä hallinnollinen uudistus auttanut sodan lopettamiseksi. Yšbara Hilaš-kaani, joka hallitsi vuosina 634—639, yritti uudistaa hallintoaan jakamalla maan kymmeneen ”nuoleen” eli heimoalueisiin. Vuonna 658—659 Länsiturkkilaisen kaanikunnan valloitti Tang-dynastia. Vuonna 704 Länsiturkkilainen kaanikunta vapautui kiinalaisten alaisuudesta, mutta sisäiset kiistat ja pohjoisten kansojen hyökkäykset ajoivat valtakunnan kohti tuhoa ja samana vuonna kiinalaiset sotajoukot tuhosivat sen. Länsiturkkilainen valtakunta hajosi eikä sitä enää koskaan perustettu uudelleen.
Länsiturkkilaisen kaanikunnan maat jaettiin eri piireihin ja pitäjiin, joista muodostettiin kaksi kiinalaista kuvernementtia. Toinen oli dulu-heimojen alue, jonka johtoon pantiin Ašina Mishe ja toinen oli nušibi-heimojen alue, jonka johtajaksi tuli Ašina Buchzen. Molemmat kaanit olivat kiinalaisten vasalleja.
Vastahankkimien ”Länsiprovinssin” alueiden sijaishallitsijan asuinpaikka siirrettiin Turfanista, jossa se oli ollut vuodesta 640, Kuchuun lähemmäksi laidunalueita. Länsiturkkilaisesta kaanikunnasta tuli samanlainen kansojen sulatusuuni kuin Zhuzhanin kaanikunta, jotka olivat huomattavassa roolissa Euraasian turkin- ja mongolinkielisen väestön sekoittumisessa toisiinsa sekä myös turkin- ja mongolinkielisten kansojen muodostumisessa.
Valtakunnan hallinto

Kaani oli kaanikunnan ylin henkilö. Kaani valittiin aina turkkilaisesta aatelisesta Ašina-suvusta.
Kaanin valta: 

a) ylin toimeenpanija; 

b) hallitsija; 

c) sotapäällikkö; 

d) maa-alueiden omistaja; 

e) ylin tuomari.
Teginit olivat kaanin sijaishallitsijoita.
Jabgu, shat, elteber olivat ylimpien virkamiesten nimityksiä. Heidät valittiin kaanin suvusta. (käännettyinä: Jabgu = Läheinen; elteber hallitsi kansaa tai heimoa, joka oli kaanin alainen).
Buirukit, tarhanit olivat tuomarinviroissa.
Tudunit olivat kaanin sijaishallitsijoita valloitetuissa maissa. He valvoivat verojenkeruuta (luonnontuotteet) ja niiden toimituksia kaanille. Elchebogit olivat reviisoreita ja kaanien verojenkerääjiä (talousministeri).
Bekit olivat sukujen ja heimojen päälliköitä.
Karu-budun oli kaanikunnan pääväestö.
Tatit olivat orjia.
Etninen koostumus

Länsiturkkilaisen kaanikunnan ydin oli 10 heimoa: Chu-joesta itään oli 5 dulu-heimoa ja siitä länteen oli 5 nušibi-heimoa. Historiallisissa lähteissä sitä on nimitetty myös nimellä ”On ok budun” eli kymmenen nuolen turkkilaiset (10 heimoa):
Uisunit, kanglit asuivat Semirechessä, Syrdarja-joen alueella
Tjurgeshit asuivat Balhash-järven luona
Karlukit asuivat Itä-Kazakstanissa
Chigilit asuivat Issyk Kul-järven rannoilla
Jagmat asuivat Itä-Turkestanissa
Hallitsijat ja kaanit > Turkkilaisen kaanikunnan läntisen osan hallitsijat

| Nimi | Hallitusaika | Turkkilainen nimi | Kiinalainen nimi | Muut nimet | Huomio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Istemi-kaani | 554-576 | İstemi Yabgu Kağan | perint.: 室点密 pinyin: shidianmi — Shidjanmi | Muinaiskreikka : Silzivul tai Dizavul Stembi-kaani  Persian kieli: ایستمی خان (Hakan-i-chin) | Bagadur-jabgu oli voimamies-jabgu. |
| Kara-Curin-Turk | 576-599 | Tardu Kağan   Kara-Curin-Turk  Boke-kaani | perint.: 达头可汗 pinyin: datoukehan — Datoukehan  perint.: 阿史那玷厥 pinyin: Ašinadianjue — Ashina Djantszjue | Persian kieli: Kara-Curin-Turk, Bijagu   Muinaiskreikka: Tard. tai turkkilaisten kaani”' | Kara-Curin-Turk oli kunnioitettu turkkilainen. Turdu-kaani oli läntisen siiven kaani. Boke-kaani tarkoitti mahtavaa. |
| Nili-kaani | 599-603 | Il-tegin Bujuruk | perint.: 泥利可汗 pinyin: nilikehan — Nilike-kaani | Persian kieli: Parmuda | Bujuruk oli perijän upseeriarvo |
Hallitsijat ja kaanit > Turkkilaisen kaanikunnan läntisen osan hallitsijat > Aimak Abo

| Nimi | Hallitusaika | Turkkilainen nimi | Kiinalainen nimi | Muut nimet | Huomio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Toremen Apa-kaani | 581-587 | Apa-kaani | perint.:阿波可汗 pinyin: abokehan Abo Ke-kaani  Alkuperäinen nimi: perint.: 阿史那大逻便 pinyin: Ašinadaluobian Muinaiskreikka Turum, Persian kieli Abrui | Toremen tarkoittaa minä olen laki, Apa-kaani tarkoittaa vanhinta kaania. Nili-kaani oli Turkkilaisen kaanikunnan läntisen osan dzabgu (hallitsija) 599—603 |  |
Hallitsijat ja kaanit > Länsiturkkilaisen kaanikunnan kaanit

| Nimi | Hallitusaika | Turkkilainen nimi | Kiinalainen nimi | Muut nimet | Huomio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nili-kaani | 603-604 | Il-tegin Bujuruk | perint.: 泥利可汗 pinyin: nilikehan | (Persian kieli: Parmuda), Ili-tegin. | Il-tegin tarkoittaa perijää, Bujuruk tarkoittaa upseeria |
| Basyl-tegin | 604 | - | vanha muoto: Poshi-Dele | - | Basyl-tegin tarkoittaa uhriprinssiä |
| Taman-kaani | 604-612 | Çulo Kağan | perint.:泥厥處羅可汗pinyin: nijuechuluokehan Nitsjueculo ke-kaani ,   Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那达曼 pinyin: Ašinataman Ašina Taman | Arslan | Lempinimi ”Leijona”. |
| Shgui-kaani | 612-618 | Şikoey Kağan | perint.: 射匮可汗 pinyin: sheguikehan Sheguike-kaani | - | Snjabilainen nimi |
| Tun-Jabgu-kaani | 618-630 | Tong Yabgu Kağan | perint.: 统叶护 pinyin: tongyehu Tuhjehu | Basion oli Xiyu-valloittaja, kiinalainen lempinimi | Tan-Jabgu (=Jabgu) — suuri jabgu |
| Kjuljug-Sibir -kaani | 630-631 | Bağatur Sepi Kağan | perint.: 莫賀咄可汗 pinyin: moheduokehan Mohedo ke-kaani | Muinaiskreikka Organa (?) | Urag (?) — myrskytuuli, Kjuljug-Sibir-kaani — maineikas siperialainen kaani |
| Se-Jabgu-kaani | 631-633 | Se-Yabgu Kağan | perint.:肆葉護可汗pinyin: siyehukehan Sijehu ke-kaani ,  Alkuperäinen nimi perint.:阿史那咥力pinyin: Ašinasili Ašina Sili | - | Tolis-tegin oli itäisen suvun prinssi, Irbis Yshbara — lumileopardi mahtava, Se-Jabgu-kaani oli väkivalloin hankkinut itselleen arvonimin jabgu. |
| Nishu Dulu -kaani | 633-634 | Bağaşa Tulu Kağan | perint.: 阿史那泥孰pinyin: Ašinanishu Ašina Nishu — Alkuperäinen nimi,   Hallitsijanimi perint.: 咄陆可汗 pinyin: duolukehan Doluke-kaani | Kana (persiaksi) sai arvonimin perint.: 吞阿娄拔奚利邲咄陆可汗 pinyin: tun'aloubaxilibiduolukehan Tunaloubasilibidoluke-kaani | Tong alip siligbir(?), Dulu-kaani — arvonimi, Gjana-šad — ruhtinaan arvonimi |
| Yshbara-Tolis-šad -kaani | 634—639 | İşbara Teriş Tunga Kağan | perint.: 沙钵罗咥利失可汗pinyin: shaboluoxilishikehanShabolosilishi ke-kaani — Hallitsijanimi,   Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那同俄 pinyin: Ašinatonge Ašina Tune ) | Tong-šad — suuri ruhtinas /šad |  |
| Halleg Yshbara-Dzhagbu-kaani | 653—657 | Uluğ İşbara Kağan | perint.:沙钵罗可汗pinyin: shaboluokehan — Shaboloke-kaani, Alkuperäinen nimi perint.:阿史那贺鲁pinyin: Ašinahelu — Ašinahelu | Persian kieli: Bizhan(?) | Hallig — nouseva, lempinimi . Yshbara-kaani — mahtava-kaani |
| Ašina Dudzhi -kaani | 676-679 | Eçine Türçe Kağan | Hallitsijanimi perint.:走其可汗pinyin: zoujikehan Tsoutszike-kaani, Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那施於北庭 pinyin: Ašinashiyubeiting Ašina Shijuibeitin | - | - |
| Ašina Hushelo-šad | 693—704 | Kushrak Buri-šad | Alkuperäinen nimi: perint.: 阿史那斛瑟罗 pinyin: Ašinahuseluo Ašina Huselo, Hallitsijanimi perint.: 竭忠事主可 pinyin: jiezhongshizhukehan Tszezuhshiczeuke-kaani, | - | Kushrak- pikkulintu, Buri-šad — susi-ruhtinas |
Hallitsijat ja kaanit > Länsiturkkilaisen kaanikunnan kaanit nushibi-heimoista

| Nimi | Hallitusvuodet | Kiinalainen nimi | Muut nimet | Huomio |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Il-Kjuljug-šad Irbis-kaani | 639—640 | - | - | - |
| Irbis-Yshbara-Dzhagbu-kaani | 640-641 | Hallitsijanimi perint.:乙毗沙钵罗叶护可汗pinyin: yipishaboluoyehukehan — Ipishaboloehuke-kaani', Alkuperäinen nimi perint.:阿史那薄布 pinyin: Ašinabaobu Ašina Baobu | ”Nushibialainen voimamies” lempinimi, Irbis Yshbara - lumileopardi mahtava |  |
| Irbis-Shegui -kaani | 642-650 | Hallitsijanimi perint.: 乙毗射匮可汗pinyin: yipishikuikehan ”Ipishekuike-kaani” | - | - |
| Hallig Yshbara-Dzhagbu-kaani | 650-657 | perint.: 沙钵罗可汗 pinyin: shaboluokehan — Shaboloke-kaani, Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那贺鲁 pinyin: Ašinahelu — Ašinahelu | Persian kieli: Bizhan(?) | Hallig — nouseva, lempinimi . Yshbara-kaani — mahtava-kaani |
| Ašina Buczhen-šad | 657-667 | - | - | - |
| Ašina Hushelo-šad | 679-704 | Alkuperäinen nimi: perint.: 阿史那斛瑟罗 pinyin: Ašinahuseluo Ašina Huselo , Hallitsijanimi perint.:竭忠事主可pinyin: jiezhongshizhukehan Tszeczhunshiczuke-kaani , | - | Kushrak- pikkulintu, Buri-šad — susi-ruhtinas |
Hallitsijat ja kaanit > Länsiturkkilaisen kaanikunnan kaanit dulu-heimoista

| Nimi | Hallitusaika | Kiinalainen nimi | Muut nimet | Huomio |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Jukuk-Irbis-Dulu -kaani | 638-653 | perint.: 乙毗咄陆可汗pinyin: yipiduolukehan ”Ipidoluke-kaani” ,  Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那欲谷 pinyin: Ašinayugu ”Ašina Juigu” | - | Jukuk — pöllö, Irbis-Dulu -lumileopardi. |
| Hallig Yshbara-Dzhagbu-kaani | 653-657 | perint.: 沙钵罗可汗 pinyin: shaboluokehan — Shaboloke-kaani, Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那贺鲁 pinyin: Ašinahelu — Ašinahelu | Persian kieli: Bizhan(?) | Hallig — nouseva, lempinimi . Yshbara-kaani — mahtava-kaani |
| Ašina Mishe-šad | 657-662 | Hallitsijanimi perint.:奚利邲咄陆可汗pinyin: xilibiduolukehan ”Silibidoluke-kaani” ,  Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那弥射 pinyin: Ašinamishe ”Ašina Mishe” | - | lempinimi Sankari |
| Ašina Juankin-šad | 679-693 | Hallitsijanimi perint.: 兴昔亡可汗pinyin: xingxiwangkehan ”Sinsivanke-kaani” ,   Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那元庆pinyin: Ašinayuanqing ”Ašinajuantsin” | - | Menetetyn mahtavuuden palauttaja — arvonimi |
| Ašina Hushelo-šad | 693—704 | Alkuperäinen nimi: perint.: 阿史那斛瑟罗pinyin: Ašinahuseluo Ašina Huselo , Hallitsijanimi perint.:竭忠事主可pinyin: jiezhongshizhukehan Tszeczunshiczuke-kaani | - | Kushrak- pikkulintu, Buri-šad — susi-ruhtinas |
Hallitsijat ja kaanit > Maanpakoon ajetut kaanit

| Nimi | Hallitusaika | Kiinalainen nimi |
| --- | --- | --- |
| Ašina Huaidao | 704-708 | Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那怀道pinyin: Ašinahuaidao ”Ašina Huaidao” ,   Hallitsijanimi perint.: 濛池都护、十姓可汗pinyin: mengchidouhu、shixingkehan ”Mencindouhushisinke-kaani” |
| Ašina Sian | 708-717 | Alkuperäinen nimi perint.:阿史那献pinyin: Ašinaxian ”Ašina Hian”,   Hallitsijanimi perint.:昆陵都护、兴昔亡可汗pinyin: kunlingdouhu、xingxiwangkehan ”Kunlingdouhusinvanke-kaani” |
| Ašina Sin | 740-742 | perint.: 阿史那昕 pinyin: Ašinaxin ”Ašina Hian” ,   Hallitsijanimi perint.: 十姓可汗 pinyin: shixingkehan ”Shinsinke-kaani” |
Ašina Hushelo-šad kuoli Canjanissa. Hänen jälkeläisensä eivät päässeet palaamaan takaisin hajonneeseen kotimaahansa. Kiinalaiset neuvonantajat olivat kyllä sitä mieltä, että parempi olisi palauttaa kaanikuntaan vailla valtaa olevat kaanit kuin pyrkiä torjumaan 10 turkkilaista heimoa.
Hallitsijat ja kaanit > Maanpakoon ajetut kaanit > Ašina Huaidao 704—708

zh:阿史那怀道 . Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那怀道 pinyin: Ašinahuaidao ”Ašina Huaidao” , Hallitsijanimi perint.:濛池都护、十姓可汗pinyin: mengchidouhu、shixingkehan ”Mancidouhushisinke-kaani” .
Hän oli Ašina Hushelo-šadin poika . Vuonna 704 sai kaartilaisnimen juvei gjanjung ja nimitettiin kaaniksi (haocilaisen sijaishallitsijaksi). Hänet lähetettiin lähettilääksi Tjurgeshkin kaanikuntaan. Kuoli vuonna 708.
Hallitsijat ja kaanit > Maanpakoon ajetut kaanit > Ašina Sian (vanha nimi Hian) 708—717

zh:阿史那献 . Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那献pinyin: Ašinaxian ”Ašina Hian” , Hallitsijanimi perint.:昆陵都护、兴昔亡可汗pinyin: kunlingdouhu、xingxiwangkehan ”Kunlindouhusinvanke-kaani” .
Ašina Juankin-šadin poika. Vuonna 704 hänet nimitettiin beitinien kuvernööriksi ja hoitamaan 10 aimakia. Sian sai käyttöönsä Tangin armeijan. Hän hyökkäsi aroille ja löi Dudanin kaanin, jonka pään hän lähetti pääkaupunkiin. Hän kokosi arolle 30.000 jurttaa ja lähetti niiden asukkaat Kiinaan. Hänet palkittiin kunniamerkillä ja omalla sinetillään. Monet dulut menivät kiinalaisten alaisiksi. Sian ymmärsi, että Ašinan palauttaminen valtaan johtaisin yhteenottoihin tjurgeshilaisten kanssa. Keisari ei kuunnellut hänen neuvojaan ja tunnusti Sogen vallan. Keisarin lähettiläs ei vielä ehtinyt perille, kun tjurgeshien ja karlukien välille puhkesi sota. Tjurgeshit hyökkäsivät myös kiinalaisten linnoituksia vastaan. Sian joutui mukaan sotaan. Keisarin neuvonantajat neuvoivat Kiinaa olemaan sekaantumatta sotaan, jotta barbarit tappaisivat toinen toisensa. Kun Sian ei onnistunut voittamaan, niin hän päätti palata takaisin Canjaniin, jossa hän kuoli vuonna 717.
Hallitsijat ja kaanit > Maanpakoon ajetut kaanit > Ašina Sin 740—742

zh:阿史那昕 Alkuperäinen nimi perint.: 阿史那昕pinyin: Ašinaxin ”Ašina Hian” , Hallitsijanimi perint.: 十姓可汗pinyin: shixingkehan ”Shisinke-kaani” .
Hän oli Ašina Huaidaon poika. Vuonna 740 osa tjurgesheista suostui ottamaan Sinin kymmenen heimon kaaniksi. Sin-kaani pyysi Tang-dynastialta itselleen morsiamen, josta tuli Li-keisarinna. Sin matkusti Tszuilanin kaupunkiin, jossa hänet tappoi tjurgeshien Baga-tan-kaani. Li pakeni poikansa Czunhaon kanssa Kiinaan, jossa poika meni Kiinan armeijan palvelukseen.
Tang-dynastian Kiina (keltainen alue). Tummemmalla ovat ne alueet jotka olivat joko Tang-dynastian Kiinan alaisuudessa, sen liittolaisia tai konfliktissa sen kanssa. Vasemmalla Western Goktürks eli Länsiturkkilainen kaanikunta.
Veden ravinteet

Veden ravintoaineet vaikuttavat veden elämään ja kasvillisuuteen. Ravinteet ovat niin olennainen osa vesien elämää, että Suomessa sitä käytetään yhtenä veden luokitteluperusteena. Suomen vesistöt voidaan luokitella runsasravinteisiin eli sekä kasvi- että eläinlajistoltaan laajoihin, tai päinvastaisiin, eli vähäravinteisiin järviin ja lampiin.
Runsasravinteiset järvet saattavat olla levän samentamia, ruskean ja likaisen värisiä, mutta kaikesta huolimatta yhtä puhtaita, kuin muukin vesi. Luonnostaan runsasravinteisilla järvillä on kalkkiperäinen tai savinen pohja, sillä niistä liukenee veteen enemmän ravinteita kuin soraisesta tai hiekkaisesta maaperästä. Liejupohjakin on runsasravinteiselle vesistölle suosiollinen. Suomen järvistä ja lammista vain noin 10 % on runsasravinteisia, mutta yli 60 % vähäravinteisia.
Vähäravinteiset vedet ovat kirkkaan ja puhtaan näköisiä, mutta karuja. Joskus suurimpien järvien luokittelu on vaikeaa, sillä ravinteiden määrä saattaa vaihdella eri kohdissa järveä.
Veden kirkkaus ei aina liity ravinteiden määrään. Harju- ja hiekka-alueiden vedet ovat kirkkaita ja karuja. Jos järven valuma-alueilla on esimerkiksi suo, sieltä valuu veteen suoturpeen samentamia humusvesiä, jotka pian muuttavat koko järven veden ruskeaksi. Näin ruskeavetiset ja sameat järvetkin voivat olla varsin vähäravinteisia ja väristään huolimatta puhtaita.
Uusevankelisuus

Uusevankelisuus eli roseniolaisuus on Carl Olof Roseniuksen perustama luterilainen herätysliike, jonka uskonkäsitys perustuu sovitukseen Kristuksen uhrikuoleman kautta. Uusevankelisuus on ottanut vaikutteita lukijaisuudesta, englantilaisesta metodismista ja pietismistä. Uusevankelisuudessa on myös esiintynyt pyhitysliikkeen vaikutuksia. Roseniolaisuus on vaikuttanut myös moniin suomalaisiin herätysliikkeisiin. Uusevankelisuuden piirissä syntyi kiertävien kirjakauppiaiden ja maallikkosaarnaajien herätys. Roseniolaista evankelista liikettä yhdisti Pietisten-lehti.