Masennus
Masennuksen seuraukset > Työkyvyttömyys

Masennus on Suomen yleisin sairauslomaan johtava diagnoosi, jonka osuus vaihtelee  kolmasosasta puoleen määrätyistä sairauslomista. Tutkimuksissa on havaittu, että lieviäkin masennusoireita kokevien toimintakyky on yhtä huono tai huonompi kuin nivelreuman, diabeteksen ja sepelvaltimotaudin kaltaisia kansantauteja sairastavilla.
Vuonna 1996 julkaistussa Kuopion yliopistollisen sairaalan psykiatrian klinikan vakavaa masennustilaa sairastaneiden potilaiden kartoituksessa havaittiin, että vain noin 7,5 prosenttia tutkimuslomakkeen palauttaneista osalistunesta naisista ja 11 prosenttia miehistä oli työkykyisiä. (Kartoitus käsitti kaikki vaikea-asteista sairastavat potilaat paitsi työttömät, jotka poistettiin aineistosta kokonaisuudessaan.) Tämän lisäksi toiset 7,5 ja 11 prosenttia olivat vain alentuneesti työkykyisiä. Oireista väsymys korreloi selvimmin työkyvyttömyyden kanssa. Saadun hoidon pituudella ei ollut minkäänlaista vaikutusta potilaiden työkyvyttömyyteen.
Osa masennusdiagnoosin saaneista sairastaa masennuksen sijaan todellisuudessa jotain muuta sairautta kuten työuupumusta tai homealtistuksesta johtuvaa monikemikaaliyliherkkyyttä. Tämä johtuu siitä, että Kansaneläkelaitos ei hyväksy uupumusta eikä monikemikaaliherkkyyttä sairausloman syyksi.
Yli 30 000 suomalaista oli masennuksen vuoksi työkyvyttömyyseläkkeellä vuonna 2021. Yhä suurempi osuus masennusperusteisista hakemuksista on kuitenkin hylätty 2000-luvulla ja vain noin 1,5 promillea työikäisistä suomalaisista pääsee vuosittain masennuksen vuoksi työkyvyttömyyseläkkeelle tai kuntoutustuelle. Vain reilu kolmannes hylkäävän päätöksen saaneista kykenee osallistumaan työelämään.
Suurin osa masennuksen perusteella myönnetyistä eläkkeistä on määräaikaisia kuntoutustukia, jotka voivat kestää muutamasta kuukaudesta kahteen vuoteen. Kroonista masennusta sairastavien kohdalla saattaa kulua jopa kuusitoista vuotta ennen toistaiseksi voimassa olevan eläkkeen myöntämistä, vaikka kuntoutustuen jatkuvaan uusimiseen liittyvä byrokratia aiheuttaa potilaille stressiä. Masennuspotilaiden  kuntoutustuki alkaa keskimäärin 47 vuoden iässä.
Masennusperusteisia työkyvyttömyyseläkkeitä myönnettiin aiempaa vähemmän vuosina 2007–2015, minkä jälkeen niitä on alettu myöntää taas enemmän.
Kliinisestä masennuksesta kärsivän on vaikeaa tai mahdotonta keskittyä työhön, eikä hän aina jaksa puhua ihmisten kanssa tai aloittaa projekteja. Masennuksen takia jäädään eläkkeelle nykyisin lähes kaksi kertaa useammin kuin 1990-luvun puolivälissä. Suomessa on 38 000 masennuksen takia eläkkeellä olevaa henkilöä. Masennus on yleisin yksittäinen työkyvyttömyyseläkkeen syy. Yleisesti uskotaan, että osa masennusdiagnoosilla työkyvyttömyyseläkkeelle joutuneista saattaa kärsiä muista sairauksista tai häiriöistä, jotka voivat aiheuttaa masennustilan taikka esiintyä samanaikaisesti masennuksen kanssa toipumista vaikeuttaen, ja joiden tunnistamista ja hoitoa vaikeuttaa alidiagnosointi sekä liian vähäiset hoitoresurssit. Tällaisia sairauksia ovat esimerkiksi kilpirauhassairaudet ja komplisoituneet päihdehäiriöt.
Ruotsissa naispuoliset masennuspotilaat hakeutuvat miehiä herkemmin hoitoon. Vaikka naispuolisia masennuspotilaita on lähes kaksi kertaa enemmän kuin miehiä, heille myönnetään vain hiukan miespotilaita useammin kuntoutustuki tai työkyvyttömyyseläke.
Masennusdiagnoosin perusteella maksettujen sairauspäivärahakausien määrä kaksinkertaistui vuosina 1993–2003.