stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut 2013
Mitalistit > Naiset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Laji | Kultaa | Aika / Tulos | Hopeaa | Aika / Tulos | Pronssia | Aika / Tulos |
| 60 m | Hanna-Maari Latvala Jyväskylän Kenttäurheilijat | 7,34 | Maria Räsänen Kuopion Reipas | 7,45 | Minna Laukka Jyväskylän Kenttäurheilijat | 7,55 |
| 200 m | Hanna-Maari Latvala Jyväskylän Kenttäurheilijat | 23,32 | Ella Räsänen Tampereen Pyrintö | 23,67 | Minna Laukka Jyväskylän Kenttäurheilijat | 24,58 |
| 400 m | Ella Räsänen Tampereen Pyrintö | 52,99 SE | Anniina Laitinen Helsingin Kisa-Veikot | 55,99 | Eveliina Määttänen Keski-Uudenmaan Yleisurheilu | 57,55 |
| 800 m | Sara Kuivisto Porvoon Urheilijat | 2.10,35 | Minna Nummela Helsingin Kisa-Veikot | 2.12,04 | Katriina Sonck Noormarkun Nopsa | 2.12,61 |
| 1 500 m | Oona Kettunen Karhulan Katajaiset | 4.28,19 | Minna Nummela Helsingin Kisa-Veikot | 4.29,32 | Minna Haka-Risku Vammalan seudun Voima | 4.30,98 |
| 3 000 m | Oona Kettunen Karhulan Katajaiset | 9.20,25 | Minna Haka-Risku Vammalan seudun Voima | 9.37,19 | Minna-Maria Kangas Helsingin Jyry | 9.40,46 |
| 60 m aidat | Elisa Leinonen Kajaanin Kipinä | 8,22 | Lotta Harala Tampereen Pyrintö | 8,26 | Reetta Hurske Tampereen Pyrintö | 8,44 |
| 3 000 m kävely | Anne Halkivaha Turun Weikot | 13.00,33 | Henrika Parviainen Espoon Tapiot | 13.55,64 | Mikaela Löfbacka Vasa IS | 13.56,57 |
| Korkeushyppy | Eleriin Haas Kristiinan Urheilijat | 187 | Laura Rautanen Vilppulan Veikot | 185 | Linda Sandblom Hangö IK | 185 |
| Seiväshyppy | Minna Nikkanen Someron Esa | 441 | Erica Hjerpe If Femman | 385 | Aino Siitonen Helsingin Kisa-Veikot | 385 |
| Pituushyppy | Elina Torro Lappeenrannan Urheilu-Miehet | 618 | Jaana Sieviläinen Joensuun Kataja | 610 | Noora Pesola Lahden Ahkera | 597 |
| Kolmiloikka | Elina Torro Lappeenrannan Urheilu-Miehet | 13,53 | Sanna Nygård Vasa IS | 13,12 | Kristiina Mäkelä Orimattilan Jymy | 13,06 |
| Kuulantyöntö | Katri Hirvonen Joensuun Kataja | 15,14 | Niina Kelo Keski-Uudenmaan Yleisurheilu | 14,85 | Hennariikka Järvinen Turun Urheiluliitto | 14,74 |
| 4×200 m viesti | Tampereen Pyrintö Lotta Harala Eliisa Räsänen Reetta Hurske Ella Räsänen | 1.38,09 SE | Jyväskylän Kenttäurheilijat Hanna-Maari Latvala Minna Laukka Emma Koistinen Emilija Manninen | 1.38,82 | Helsingin Kisa-Veikot Laura Kolehmainen Tiina Rinne Oona Hujanen Anniina Laitinen | 1.40,70 |
Aiheesta muualla

Kilpailujen viralliset kotisivut
Yleisurheilun sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailut
1962 |
... |
1966 |
... |
1969 |
1970 |
... |
1979 |
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
... |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999 |
2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009 |
2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019 |
2020 |
2021 |
2022 |
2023 |
2024
Zacharias Werner

| Zacharias Werner |
| --- | --- |
 Friedrich Ludwig Zacharias Werner
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. marraskuuta 1768 Königsberg
Kuollut: 17. tammikuuta 1823 (54 vuotta) Wien, Itävalta
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Friedrich Ludwig Zacharias Werner (18. marraskuuta 1768 Königsberg – 17. tammikuuta 1823 Wien, Itävalta) oli saksalainen näytelmäkirjailija. Hän oli äitinsä vaikutuksesta kiihkeän uskonnollinen. Hän oli vuodesta 1793 kamarisihteeri kotiseudulla ja 1795 Varsovassa. Hän solmi kuuden vuoden aikana kolme avioliittoa, jotka purkautuivat. Vuosina 1805–1807 hän oli yksityissihteerinä Berliinissä ja oli silloin yhteydessä uusromantiikan edustajiin. Sieltä hän lähti matkoille ja oleskeli sinä aikana madame de Staëlin luona Coppet'ssa. Hän kääntyi 1811 Roomassa katoliseksi ja suoritti 1814 papintutkinnon Aschaffenburgissa. Hän toimi saarnaajana ja herätti muun muassa Wienin kongressissa huomiota saarnojensa mystiikan ja kyynisen nokkeluuden sekoituksella.
E. T. A. Hoffmann: Zacharias Werner
Wernerin ensimmäinen näytelmä Die Söhne des Thals (1803–1804) oli menestysnäytelmä, jossa vapaamuurariseura tuhosi temppeliherrajärjestön. Sitten seurasi näytelmä Martin Luther, oder die Weihe der Kraft (1805, painettu 1807). Der Kreuz an der Ostsee (1806) kertoo pakana-ajan preussilaisten kääntymistä kristinuskoon. Kääntymisensä jälkeen hän julkaisi näytelmän Die Weihe der Unkraft (1814). Näytelmässä Der vierundzwanzigste Februar (1810, painettu 1815) on realistisia henkilökuvia. Näytelmästä sai alkunsa uusromanttinen kohtalotragedia. Werneriä pidettiin jonkin aikaa näytelmäkirjailijana Friedrich Schillerin perillisenä, ja muun muassa Goethe yritti kouluttaa heikkoa ja nautinnonhaluista miestä, mutta Werner ei koskaan kehittynyt eteenpäin ensimmäisistä näytelmistään, joissa teatraalinen paatos loi näyttämöllistä tehoa.
Wernerin Ausgewählte schriften ilmestyivät 1840–1841, valikoiman kirjeitä julkaisi Oswald Floeck (1918).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zacharias Werner Wikimedia Commonsissa
116 Sirona

| 116 Sirona> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjät:  Christian Heinrich Friedrich Peters
Löytöaika:  8. syyskuuta 1871
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,76749 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,37636 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,15862 AU
Eksentrisyys:  0,14133
Kiertoaika Auringon ympäri:  4,60 vuotta
Inklinaatio:  3,56347°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  71,70 km
Pyörähdysaika:  12,028 h
Absoluuttinen kirkkaus:  7,82
Asteroidiluokka:  S
116 Sirona on päävyöhykkeen asteroidi, joka löydettiin 8. syyskuuta 1871. Asteroidin löysi Christian Heinrich Friedrich Peters, ja se on nimetty Sironan, kelttiläisen mytologian jumalattaren mukaan. Asteroidi luokitellaan S-tyypin asteroidiksi.
Äbädä

Äbädä (tat. Әбәдә, azer. Əbədə, turk. Ebede) on harmiton metsän henki tataarien mytologiassa. Se näyttää vanhalta naiselta. Äbädä on edustettuna myös siperialaisten mytologioissa.
Äbädä on demoni tai henki. Hän on turkkilainen metsän olento, luonteeltaan samanlainen kuin Iyes. Hän suojelee metsän lintuja, puita ja eläimiä. Hän näyttäytyy sini-ihoisen ihmisen muodossa, jolla on kaksi suurta sarvea, vihreät hiukset ja pitkä vihreä parta koko kasvojen yli sekä nuija tai piiska joka edustaa hänen määräysvaltaansa metsässä. Hän voi muuttaa muotoaan moniin eri muotoihin. Ihmisenä hän näyttää talonpojalta, jolla on hehkuvat silmät ja hänen kenkänsä ovat väärinpäin. Jos joskus joutuu kohtaamaan Äbädän, on hänet välittömästi taltutettava kääntämällä kaikki omat vaatteensa nurinpäin ja väärinpäin, ja sekä laittamalla kengät vääriin jalkoihin.
Aiheesta muualla

Татар мифлары (tataariksi)
11714 Mikebrown

| 11714 Mikebrown |
| --- | --- |
 1998 HQ51 
 Mikebrownin rata (sinisellä) verrattuna Jupiterin ja Kiviplaneettojen ratoihin (harmaalla ja valkoisella).
Löytäminen
Löytäjät:  LONEOS
Löytöaika:  28. huhtikuuta 1998
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,67 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,00 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  3,35 AU
Eksentrisyys:  0,253
Kiertoaika Auringon ympäri:  1597 päivää 4,37 vuotta
Inklinaatio:  3,00°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  4–9 km
Pyörähdysaika:  ? h
Absoluuttinen kirkkaus:  13,9
11714 Mikebrown on Marsin ja Jupiterin välisellä pääasteroidivyöhykkeellä Aurinkoa kiertävä pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Sen löysi Lowell Observatory Near-Earth Object Search vuonna 1998. Pikkuplaneetta sai nimensä tähtitieteilijä Michael E. Brownin mukaan, joka tunnetaan työstään kuiperin vyöhykkeen parissa. Brownin ryhmä löysi esim. Quaoarin ja kääpiöplaneetta Eriksen. Ennen nimeämistään asteroidi Mikebrown tunnettiin tunnuksella 1998 HQ51. Koska Mikebrownin absoluuttinen magnitudi (H) 13,9; sen läpimitta on todennäköisesti neljän ja yhdeksän kilometrin välillä.
Zeuksen temppeli (Nemea)

| Zeuksen temppeli |
| --- | --- |
 Zeuksen temppelin rauniot.
Sijainti:  Archaía Neméa, Neméa, Korinthia, Peloponnesos, Kreikka
Koordinaatit:  37°48′34″N, 22°42′37″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Valmistumisvuosi:  noin 330 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zeuksen temppeli oli antiikin aikainen Zeukselle omistettu kreikkalainen temppeli Nemean pyhäkköalueella Kreikassa. Sen arkeologinen kohde sijaitsee nykyisessä Neméan kunnassa lähellä Archaía Neméan kylää.
Historia

Nemean ensimmäinen Zeuksen temppeli rakennettiin arkaaisella kaudella 500-luvulla eaa. Se tuhoutui ilmeisesti tulipalossa. Uusi, nykyisin paikalla raunioina oleva temppeli rakennettiin klassisen kauden ja hellenistisen kauden taitteessa noin vuonna 330 eaa. Tuolloin alueella suoritettiin laajoja rakennustöitä Nemean kisojen palattua takaisin pyhäkköalueelle oltuaan välillä Argoksessa. Arkkitehtuuriltaan temppelin voidaan nähdä sijoittuvan perinteisen doorilaisen temppeliarkkitehtuurin ja uuden, kohti hellenististä aikaa siirtyneen tyylin välille. Samalla temppeli oli viimeisiä suuria doorilaisia temppeleitä. Temppelin arkkitehtuurissa on yhtäläisyyksiä Athene Alean temppeliin Tegeassa, mutta niitä ei voida täydellä varmuudella pitää saman arkkitehdin suunnittelemina.
Nemean Zeus erosi Olympoksen Zeuksesta olemalla ennen kaikkea paimenten jumala. Pyhäkköalueella oli lukuisia muita rakennuksia, jotka liittyivät Zeuksen kulttiin sekä paikalla Zeuksen kunniaksi järjestettyihin Nemean kisoihin. Kisoihin osallistuneet urheilijat osoittivat temppelillä kunnioitustaan Zeukselle, vannoivat tälle valansa ja uhrasivat temppelin edessä olleella Zeuksen alttarilla.
Temppelin katto vaikuttaa romahtaneen 100-luvulla jaa. Samalla sekä myöhemmin osa pylväistä kaatui. Varhaiskristillisellä ajalla 300- tai 400-luvulla jaa. temppelin eteläpuolelle rakennettiin basilikakirkko, jonka rakentamisessa käytettiin temppelin kiviä. 1800-luvun alussa temppelin pylväistä kolme oli vielä pystyssä.
Alueen arkeologiset tutkimukset alkoivat vuonna 1884. Temppeliä on kunnostettu vuodesta 2002, ja vuoteen 2012 mennessä kuusi sen pylväistä oli pystytetty uudelleen, jonka jälkeen pylväitä on pystyssä yhdeksän. Näin on voitu tutkia antiikin aikaista temppelinrakentamista kokeellisesti. Kunnostus on maksanut noin 250 000 euroa pylvästä kohden, ja se on ollut mahdollista lahjoistusvaroin. Temppeliä ei kuitenkaan aiota koota merkittävästi enempää, koska suuri osa sen kivistä puuttuu. Rakentamisessa on kuitenkin voitu käyttää täytteenä alkuperäisen louhoksen kiveä, sillä sen paikka noin kolmen kilometrin päässä temppelistä tunnetaan.
Rakennus

Zeuksen temppeli on Nemean pyhäkköalueen keskeisin rakennus. Se sijaitsee pyhäkköalueen läpi virtaavan joen itärannalla. Temppeli edusti doorilaista tyyliä ja se oli rakennettu paikallisesta kalkkikivestä, joka oli päällystetty marmorisella stukkolla. Temppeli oli peripteraalitemppeli ja siinä oli 6 pylvästä lyhyillä ja 12 pylvästä pitkillä sivuilla, eli yhteensä 32 pylvästä. Näin se oli klassisia mittasuhteita (6 × 13) hieman lyhyempi. Pylväiden korkeus oli noin 10,3 metriä ja kukin pylväs oli tehty 13 pylväsrummusta. Pylväät ovat doorilaisiksi poikkeuksellisen hoikkia suhteessa korkeuteen. Temppelin pituus oli noin 42 metriä ja leveys noin 22 metriä.
Temppelissä oli pronaos, jonka edessä oli kaksi pylvästä (distylos in antis), sekä naos eli cella, joka avautui itään. Siinä ei kuitenkaan ollut opisthodomosta, mikä myös erottaa sen klassisesta perinteestä. Cellan sisäpuolella kattoa tuki 14 korinttilaista pylvästä, jotka kiersivät tilan laidoilla alarivissä. Niiden yläpuolella toisessa kerroksessa oli puolestaan sama määrä joonialaisia pylväitä. Näin temppeli oli ensimmäisiä, joka yhdisti kaikki kolme klassista pylväsjärjestelmää. Tätä voidaan pitää hellenistisenä tyylipiirteenä. Sisällä naoksessa oli suuri Zeuksen kulttipatsas.
Opisthodomoksen sijasta cellan länsipäässä oli adyton-tila eli kaikkein pyhin. Siitä johti portaat alas kryptaan, jonka lattia vaikuttaa olleen paikalla aikaisemmin olleen arkaaisen ajan temppelin lattian korkeudella. Temppelin edessä sen itäpuolella sijaitsi poikkeuksellisen suuri, 41 metriä pitkä alttari. Temppelin ovelle johti portaiden sijasta pitkä luiska, mikä oli tyypillistä hellenistisille temppeleille.
Kirjallisuutta

Hill, Bert Hodge: The Temple of Zeus at Nemea.  Princeton:  American School of Classical Studies, 1966.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zeuksen temppeli Wikimedia Commonsissa
Zeuksen temppeli vuonna 1829. William Miller, H. W. Williamsin mallin mukaan.
Zeuksen temppelin rauniot.
Pyhäkköalueelta löydetty votiivihärkä piirtokirjoituksella ”Aleatis lahjoitti minut”.
Zion Nybeck

| Zion Nybeck> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. toukokuuta 2002 (ikä 22) Alvesta, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  172 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  IK Oskarshamn
Sarja:  HockeyAllsvenskan
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2019–
Aik. seurat:  Alvesta SK (Ruotsi II) HV71 (SHL/Allsv.) AIK IF (Allsv.)
NHL-varaus:  115. varaus, 2020 Carolina Hurricanes
Zion Arvid Nybeck (s. 12. toukokuuta 2002 Alvesta, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, joka pelaa HockeyAllsvenskan-joukkue IK Oskarshamn:issa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura > Seuraura

Nybeck on Alvesta SK:n kasvatti. Hän toimi kaudella 2015–2016 seuran U16-junioreiden varakapteenina. Kaudella 2016–2017 Nybeck nousi joukkueen kapteeniksi. Hän pelasi siellä kuitenkin vain kaksi ottelua. Nybeck pelasi suurimman osan kaudestaan vain 14-vuotiaana Alvestan miesten joukkueessa Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTvåanissa, jossa hän pelasi 25 runkosarjaottelua tehopistein 11+7=18. Nybeck pelasi ison osan kaudestaan myös seuran J20-junioreissa, joiden paras maalintekijä hän oli 15 osumallaan. Kaudella 2017–2018 Nybeck teki Alvestan miesten joukkueessa 25 ottelussa 31 tehopistettä. Hän voitti 11 osumallaan myös koko J18 Division 1:n nousukarsintasarjan maalipörssin ja oli nostamassa joukkuettaan sarjatasoa ylemmäs. Nybeck voitti myös tehoilla 12+7=19 koko U16 SM:n nousukarsintasarjan maalipörssin ja hän jakoi pistepörssin voiton Linus Vingrenin kanssa. Nybeck siirtyi kauden aikana HV71:n J18-junioreihin joulukuussa 2017. Hän voitti myös Smålandin joukkueessa TV-Puckenin pistepörssin tehoilla 9+12=21.
Kaudella 2018–2019 Nybeck oli HV71:n J20-junioreiden neljänneksi paras pistemies tehoilla 17+26=43. Hän pelasi osan kaudestaan vielä myös seuran J18-junioreissa, joiden sisäisen pistepörssin voiton Nybeck jakoi J18 Elitissä Samuel Lindecrantzin kanssa tehoilla 11+7=18. Hänet valittiin kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin parhaaksi hyökkääjäksi. Kaudella 2019–2020 Nybeck voitti tehoilla 24+39=66 koko J20 SuperElitin pistepörssin. Hän debytoi kauden aikana myös HV71:n SHL-joukkueessa, jossa Nybeck pelasi 15 runkosarjaottelua tehden yhden maalin. Hän teki SHL-debyyttinsä vain 17-vuotiaana 31. lokakuuta 2019 vieraissa Linköping HC:tä vastaan. Nybeck sai ottelussa jääaikaa 3.38 minuuttia. SHL-uransa avausmaalin hän teki 5. maaliskuuta 2020 IK Oskarshamnia vastaan.
Syyskuussa 2020 Nybeck teki HV71:n kanssa kolmivuotisen SHL-sopimuksen. Carolina Hurricanes varasi hänet neljännellä kierroksella 115. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2020.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ruotsi 2019 | jääkiekko |  |
| Hlinka Gretzky Cup  | Hlinka Gretzky Cup  | Hlinka Gretzky Cup  |  |
|  Pronssia | Piešťany 2019 | jääkiekko |  |
Nybeck pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Nybeck pelasi myös alle 18-vuotiaiden Hlinka Gretzky Cupissa vuonna 2019, jolloin hän toimi Ruotsin varakapteenina ja voitti pronssia. Nybeck pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2018, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Nybeck on pelannut viisi nuorten ja 38 poikien maaottelua.
Muuta

Nybeckin isoveljet Carl ja Chris ovat pelanneet myös jääkiekkoa. Heistä Chris pelasi omalla urallaan hyökkääjänä myös yhden Elitserien-ottelun HV71:ssä kaudella 2005–2006.
Zaha Hadid

| Zaha Hadid |
| --- | --- |
 Zaha Hadid vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. lokakuuta 1950 Bagdad, Irak
Kuollut: 31. maaliskuuta 2016 (65 vuotta) Miami, Florida, Yhdysvallat
Ammatti:  arkkitehti
Arkkitehti
Koulutus:  Architectural Association School of Architecture, Beirutin amerikkalainen yliopisto ja Berkhamsted School
Taidesuuntaus:  Dekonstruktivismi
Merkittävät työt:  Kantonin oopperatalo
Aiheesta muualla
www.zaha-hadid.com
Zaha Hadid (arab. زها حديد‎) (31. lokakuuta 1950 Bagdad, Irak – 31. maaliskuuta 2016 Miami, Yhdysvallat) oli irakilaissyntyinen brittiläinen arkkitehti. Hän sai eurooppalaisen Mies van der Rohe -arkkitehtuuripalkinnon vuonna 2003, ja seuraavana vuonna Pritzker-palkinnon (2004) ensimmäisenä naisena.
Hadidin toimisto Zaha Hadid Architects tunnetaan orgaanisesta muotokielestä, jota on sovellettu moneen mittakaavaan kaupunkisuunnittelusta hotellihuoneisiin.
Varhainen elämä ja koulutus

Hadid syntyi varakkaaseen, yläluokkaiseen perheeseen Bagdadissa, Irakissa vuonna 1950. Hänen isänsä Muhammed al-Haji Hussein Hadid oli taloustieteilijä ja tehtaanomistaja. Isä oli myös poliittisesti aktiivinen, yksi vasemmistolaisen al-Ahali ryhmittymän perustajista. Hadidin äiti Wajha al-Sabonji oli taiteilija. Lapsena Hadid oli kiinnostunut kartoista ja piirsi niitä itsekin. Perhe vieraili Britanniassa Hadidin ollessa 11-vuotias, ja tuolloin hän päätti ryhtyä arkkitehdiksi.[lähde? ]
Hadid kävi ensin koulua Bagdadissa ja Sveitsissä, sitten opiskeli matematiikkaa Beirutin amerikkalaisessa yliopistossa ja siirtyi vuonna 1972 suorittamaan arkkitehdin tutkintoa Architectural Association School of Architecture -kouluun Lontooseen.
Ura

Hadid työskenteli valmistuttuaan vuonna 1977 Architectural Associationin koulussa opettaneen Rem Koolhaasin perustamassa arkkitehtitoimisto Office for Metropolitan Architecturessa. Tämän jälkeen hän toimi itse Architectural Associationilla ja useissa muissa alan laitoksissa opettajana. Hadid perusti oman arkkitehtitoimistonsa jo vuonna 1979. Hadidin ensimmäinen merkittävä toteutunut rakennusprojekti huonekaluyritys Vitran tehdas- ja museoalueen paloasema valmistui kuitenkin vasta vuonna 1993.
Hadidille myönnettiin arvostettu arkkitehtuurin Pritzker-palkinto vuonna 2004, ja vuonna 2012 Brittiläisen imperiumin ritarikunta myönsi hänelle komentajan kunnia-arvon. Hadid kuului Encyclopædia Britannican toimitusneuvostoon 2005–2006.
1980- ja 1990- luvuilla Hadid toimi arkkitehtuurin opettajana useissa yliopistoissa eri puolilla maailmaa. Vuodesta 2000 alkaen hän oli professorina Wienin taideteollisessa korkeakoulussa.
Hadid kuoli 31. maaliskuuta 2016 sydänkohtaukseen Miamissa Yhdysvalloissa jouduttuaan sitä ennen sairaalahoitoon keuhkoputkentulehduksen takia.
Työt

Hadid suunnitteli useita kulttuurirakennuksia. Hänen töitään ovat muun muassa Roomassa nykytaiteen museo Maxxi, Bergiselin mäkihyppytorni Innsbruckissa (2002), Phæno-tiedemuseo Wolfsburgissa Saksassa (2005), Kantonin oopperatalo (2011) Kantonissa  ja Lingkong SOHO Shanghaissa Kiinassa, Riverside Museum Glasgow’ssa Skotlannissa, Wienin yliopiston kirjasto Itävallassa, Heydar Aliyev -keskus Bakussa ja Lontoon olympialaisia 2012 varten rakennetun London Aquatics Centren.
Vuonna 2010 Irakin hallitus tilasi Hadidilta suunnitelman Irakin keskuspankin uutta pääkonttoria varten. Toteutuessaan se olisi hänen ensimmäinen syntymämaahansa suunnittelema rakennus.
Vitran tehdas- ja museoalueen paloasema, Weil am Rhein, 1993.
Bergiselin mäkihyppytorni, Innsbruck, 2002.
Phæno, Wolfsburg, 2005.
Innovation Tower, Hongkong, 2013.
VorteXX-kattokruunu, 2005.
Suomessa

Zaha Hahidin yksityisnäyttely oli Arkkitehtuurimuseossa Helsingissä keväällä 1988. Hän osallistui myös kansainväliseen kokeilevan taiteen ja arkkitehtuurin tapahtumaan The Snow Show Rovaniemellä ja Kemissä vuonna 2004.
Elämäntyön arviointia

Zaha Hadidia on kutsuttu ”kaarrosten kuningattareksi” ja väitetty, että hänen rakennuksensa vastustavat rakentamisen logiikkaa. Häntä pidettiin maailman parhaana naisarkkitehtina, mutta arviot eivät ole olleet pelkästään kiittäviä. Kaarevat pinnat Maxxi-museossa Roomassa ovat tunnettuja siitä, että ne eivät helpota kuraattoreiden työtä teosten esille laittamisessa.
Hänen rakennuksiaan on luonnehdittu epätavallisiksi, orgaanisiksi ja veistoksellisiksi.
Hadidin töitä on toisaalta moitittu tuhlailevan kalliiksi rakentamiseksi ja sanottu, että hänen töihinsä on varaa ainoastaan diktaattoreilla. Erityisen ankarasti Hadidia kritisoitiin hänen suunnittelemistaan Heydar Aliyev -keskuksesta Bakussa ja Qatarissa järjestettävien vuoden 2022 jalkapallon maailmanmestaruuskisojen stadionin suunnittelusta. Heydar Aliyev -keskusta on pidetty uutena versiona neuvostohallinnon ja muiden diktatuurien rakastamista kolossaalisista palatseista. Arkkitehti Sean Griffits on pitänyt Hadidin työtä tyhjänä alustana, joka imee itseensä ideologioita.
Elokuussa vuonna 2014 Hadidia syytettiin siitä, että hän ei ole lainkaan huolissaan Qatarin jalkapallostadionin työmaalla tapahtuneista kuolemantapauksista. Hadid puolustautui sanomalla, että on huolestunut työläisten kohtelusta, ja että siinä on ollut ongelmia sekä uskovansa Qatarin hallituksen puuttuvan ongelmiin. Myöhemmin Hadid syytti asiasta kirjoittanutta toimittajaa sanojensa vääristelystä ja huomautti, että stadionin rakennustyöt alkavat vasta vuonna 2015. Kohua herättäneen artikkelin toimittaja myönsi olleensa väärässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zaha Hadid Wikimedia Commonsissa
Zaha Hadid Architectsin verkkosivut (englanniksi)
Paula Holmila: Zaha Hadid (muistokirjoitus) Helsingin Sanomat Muistot.  9.4.2016. Sanoma Oy. Arkistoitu 20.4.2016. Viitattu 11.4.2016.
Qureshi, Huna: Zaha Hadid: 'Being an Arab and a woman is a double-edged sword' The Guardian.  14.11.2012. (englanniksi)
Xanadu (kaupunki)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Xanadu (kaupunki) Wikimedia Commonsissa
Shangdu | Xanadu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (doncroner.com)
Unescon maailmanperintökohteet Kiinassa
Chengden kesäpalatsi ja ympärillä olevat temppelit
Chengjiangin fossiilialue
Dazun kalliokaiverrukset
Dengfengin historialliset monumentit "Taivaan ja maan keskellä"
Emeivuori ja Leshanin jättiläisbuddha
Ensimmäisen Qin-keisarin mausoleumi
Etelä-Kiinan karstialueet
Fanjingvuori
Fujianin tulout
Goguryeo-kuningaskunnan pääkaupungit ja hautakummut
Hangzhoun Xihujärven kulttuurimaisema
Honghen hanien riisipenkereiden kulttuurimaisema
Huanglongin maisema-alue
Huangshanvuoristo
Hubein Shennongjia
Jiuzhaigoun maisema-alue
Kaipingin diaolout ja kylät
Keisarinkanava
Kesäpalatsi, keisarillinen puutarha Pekingissä
Kiinan danxia
Kiinan muuri (Badaling, Shanhai-sola ja Jiayu-sola)
Kulangsu: historiallinen kansainvälinen siirtokunta
Kungfutsen temppeli ja hautausmaa sekä Kongin sukukartano Qufussa
Lijiangin vanhakaupunki
Longmenin luolat
Lushanin kansallispuisto
Macaon historiallinen keskusta
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset haudat
Ming- ja Qing-dynastioiden keisarilliset palatsit Pekingissä ja Shenyangissa (Kielletty kaupunki ja Mukdenin palatsi)
Mogao-luolat
Muinaiset kylät Etelä-Anhuissa - Xidi ja Hongcun
Pingyaon vanhakaupunki
Potala-palatsin historiallinen kokonaisuus Lhasassa
Qingchengvuori ja Dujiangyanin kastelujärjestelmä
Qinghain Hoh Xil
Sanqingshanin kansallispuisto
Sichuanin isopandan rauhoitusalueet
Silkkitie: Chang’anin–Tianshanin käytävän reittiverkosto (jaettu Kazakstanin ja Kirgisian kanssa)
Suzhoun klassiset puutarhat
Taivaan temppeli, keisarillinen uhrialttari Pekingissä
Taivuori
Tienšan Sinkiangissa
Tusi-kohteet
Wudangvuorten muinainen rakennusryhmä
Wulingyuanin maisema-alue
Wutaivuori
Wuyivuoristo
Xanadun rauniot
Yinxu
Yungangin luolat
Yunnanin kolmen rinnakkaisen joen suojelualueet
Zhoukoudianin pekinginihmisen löytöpaikka
Zuojiang Huashanin kalliomaalausten kulttuurimaisema