stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ananke-ryhmä
Alkuperä

Kuuryhmä on todennäköisesti ollut alun perin yhtä asteroidia, joka törmäyksen seurauksena on hajonnut moneen osaan.
Kuiden kokoon perustuen on päätelty, että alkuperäisen asteroidin koko olisi ollut noin 28 kilometriä. Luku on lähes sama kuin Ananken halkaisija, joten törmäys, jossa kuuryhmä syntyi, ei ole voinut olla kovin raju.
Jupiterin kuut
| --- | --- |
Amalthea-ryhmä:   Metis  Adrastea  Amalthea  Thebe 
Galilein kuut:   Io  Europa  Ganymedes  Kallisto 
Themisto-ryhmä:   Themisto 
Himalia-ryhmä:   Leda  Himalia  Lysithea  Elara 
Carpo-ryhmä:   Carpo  S/2003 J 12  S/2011 J 1 
Ananke-ryhmä:   Ananke  Praxidike  Harpalyke  Iocaste  Euanthe  Thyone  Euporie  S/2003 J 3  S/2003 J 18  S/2010 J 2  Thelxinoe  Helike  Orthosie  S/2003 J 16  Hermippe  Mneme  S/2003 J 15 
Carme-ryhmä:   Herse  S/2003 J 10  Pasithee  Chaldene  Arche  Isonoe  Erinome  Kale  Aitne  Taygete  S/2003 J 9  Carme  S/2003 J 5  S/2003 J 19  Kalyke  Eukelade  Kallichore 
Pasiphaë-ryhmä:   Eurydome  S/2003 J 23  Hegemone  Pasiphaë  Sponde  Cyllene  Megaclite  S/2003 J 4  Callirrhoe  Sinope  Autonoe  Aoede  S/2011 J 2  S/2010 J 1  Kore  S/2003 J 2 
Varmistamattomat:   S/2000 J 11
Lemmenloukku

| Lemmenloukku> Let’s Make Love |
| --- | --- |

Ohjaaja:  George Cukor
Käsikirjoittaja:   Norman Krasna  Hal Kanter  Arthur Miller 
Tuottaja:  Jerry Wald
Säveltäjä:  Lionel Newman
Kuvaaja:  Daniel L. Fapp
Leikkaaja:  David Bretherton
Tuotantosuunnittelija:  Gene Allen
Pukusuunnittelija:  Dorothy Jeakins
Pääosat:   Marilyn Monroe  Yves Montand  Tony Randall  Frankie Vaughan  Wilfrid Hyde-White 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix Xfinity Streampix
Ensi-ilta:  8. syyskuuta 1960
Kesto:  119 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lemmenloukku (Let’s Make Love) on vuonna 1960 ensi-iltansa saanut musikaali- ja komediaelokuva. Elokuvan tuotti 20th Century Fox ja sen ohjasi George Cukor. Pääosissa olivat Marilyn Monroe, Yves Montand ja Tony Randall. Milton Berle, Gene Kelly ja Bing Crosby esiintyivät cameorooleissa. Ilmestyessään elokuva oli kaupallinen pettymys eikä saanut kriitikkoja puolelleen.
Juoni

Miljardööri Jean-Marc Clement (Yves Montand) saa tietää, että hänestä tehdään pilaa off-Broadway-näytelmässä. Hän menee katsomaan harjoituksia ja ihastuu Amanda Delliin, joka laulaa Cole Porterin laulun "My Heart Belongs to Daddy". Näytelmän ohjaaja luulee Clementiä työtä etsiväksi näyttelijäksi ja pestaa hänet näyttelemään Jean-Marc Clementiä. Clement ystävystyy Dellin kanssa ja rakastuu tulisesti. Laulajatar halveksii Jean-Marc Clementiä, joka ei uskalla paljastaa identiteettiään. Saadakseen naisen rakastumaan itseensä hän palkkaa Milton Berlen opettamaan huumoria, Bing Crosbyn laulua ja Gene Kellyn tanssia. Lopulta Jean-Marc saa Amandan kiinnostumaan itsestään, mutta tämä ei uskomaan hänen oikeaa henkilöllisyyttään. Kun Jean-Marcin henkilöllisyys valkenee Amandalle, tämä raivostuu. Amandan lepyttyä he suutelevat hississä.
Aiheesta muualla

Lemmenloukku Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Lee Pace

| Lee Pace |
| --- | --- |
 Lee Pace vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lee Grinner Pace
Syntynyt: 25. maaliskuuta 1979 (ikä 45)  Chickasha, Oklahoma, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2002–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Lee Grinner Pace (s. 25. maaliskuuta 1979 Chickasha, Oklahoma, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten pääroolistaan televisiosarjassa Pushing Daisies, haltiakuningas Thranduilin roolista Peter Jacksonin ohjaamassa Hobitti-elokuvatrilogiassa, sekä Ronan Syyttäjän roolista elokuvissa Guardians of the Galaxy ja Captain Marvel. Näiden lisäksi Pace on esiintynyt muun muassa elokuvissa Infamous, The Fall, Twilight – Aamunkoi, A Single Man ja Lincoln, sekä televisiosarjoissa Wonderfalls, Halt and Catch Fire, ja Foundation.
Ura > Elokuvaroolit

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Soldier's Girl | Soldier's Girl | Calpernia Addams |  |
| 2005 | Valkoinen kreivitär | The White Countess | Crane |  |
| 2006 | Kunniaton | Infamous | Dick Hickock |  |
| 2006 | The Fall | The Fall | Roy Walker / Punainen bandiitti |  |
| 2006 | The Good Shepherd | The Good Shepherd | Richard Hayes |  |
| 2008 | Polarbearman | Polarbearman |  |  |
| 2008 | Miss Pettigrew – Päivä täynnä elämää | Miss Pettigrew Lives for a Day | Michael |  |
| 2009 | Possession | Possession | Roman |  |
| 2009 | A Single Man | A Single Man | Grant |  |
| 2010 | When in Rome | When in Rome | Brady Sacks |  |
| 2010 | Marmaduke | Marmaduke | Phil Winslow |  |
| 2010 | Satuhäät | Ceremony | Whit Coutell |  |
| 2011 | The Resident | The Resident | Jack |  |
| 2012 | 30 Beats | 30 Beats | Matt |  |
| 2012 | Lincoln | Lincoln | Fernando Wood |  |
| 2012 | Twilight – Aamunkoi, osa 2 | The Twilight Saga: Breaking Dawn – Part 2 | Garrett |  |
| 2012 | Hobitti – Odottamaton matka | The Hobbit: An Unexpected Journey | Thranduil |  |
| 2013 | Hobitti – Smaugin autioittama maa | The Hobbit: The Desolation of Smaug | Thranduil |  |
| 2014 | Guardians of the Galaxy | Guardians of the Galaxy | Ronan Syyttäjä |  |
| 2014 | Hobitti – Viiden armeijan taistelu | The Hobbit: The Battle of the Five Armies | Thranduil |  |
| 2015 | The Program | The Program | Bill Stapleton |  |
| 2017 | The Keeping Hours | The Keeping Hours | Mark |  |
| 2017 | The Book of Henry | The Book of Henry | David Daniels |  |
| 2017 | Revolt | Revolt | Bo |  |
| 2018 | The Party’s Just Beginning | The Party’s Just Beginning | Dale |  |
| 2018 | Driven | Driven | John DeLorean |  |
| 2019 | Captain Marvel | Captain Marvel | Ronan Syyttäjä |  |
| 2019 | Ilmojen lapset | Weathering with You | Keisuge Suga (engl. dubbaus) |  |
| 2022 | Bodies, Bodies, Bodies | Bodies, Bodies, Bodies | Greg |  |
Ura > TV-roolit

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Suomenkielinen nimi | Televisiosarjat> Alkuperäinen nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jaksot |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | Kova laki: Erikoisyksikkö | Law & Order: Special Victims Unit | Benjamin Tucker | ”Guilt” |
| 2004 | Wonderfalls | Wonderfalls | Aaron Tyler | 13 jaksoa |
| 2007–2009 | Pushing Daisies | Pushing Daisies | Ned | 22 jaksoa |
| 2014–2017 | Halt and Catch Fire | Halt and Catch Fire | Joe MacMillan | 40 jaksoa |
| 2015 | The Mindy Project | The Mindy Project | Alex Eakin | ”San Francisco Bae” |
| 2015 | Robot Chicken | Robot Chicken | Heinrich Himmler (voice) | "Zero Vegetables" |
| 2019 | Flying Tiger 2 | Flying Tiger 2 | Sam Colin |  |
| 2021- | Foundation | Foundation | Brother Day | 8 jaksoa |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lee Pace Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lemmenpyssyt

Lemmenpyssyt on vuonna 2001 perustettu tamperelainen rock-yhtye. Yhtyeen nimi on suomennos yhdysvaltalaisen Kiss-yhtyeen hitistä "Love Gun".  Yhtye on mukana vuonna 2008 julkaistulla Popeda-tribuuttialbumilla Da Da (Kuulat sekaisin).
Jäsenet

Mikko ”Kidi” Pollari – kitara, laulu
Samuli ”Klint” Karvinen – basso, laulu
Markus ”Veitsi” Luomajoki – kitara
Matti ”Dyny” Pollari – rummut
Lähde:
Albumit

Lemmenpyssyt (2005)
II (2007)
III (2011)
IIII (2018)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
MySpace-sivu
Amphicar

Amphicar maalla
Amphicar vedessä
Amphicar on vuosina 1961–1968 valmistettu saksalainen automerkki. Nimensä mukaisesti yritys valmisti amfibista autoa, joka oli ajettavissa niin maalla kuin vedessä. Amphicar-ratin keskiössä oleva merkki viittaa ensi valmistuspaikkakunnan, Lübeckin kuuluisaan Holstentor-maamerkkiin, erääseen kaupunginmuurien porteista. Mallin kehittäneellä, monipuolisella ja kekseliäällä, mutta kiistellyllä Hans Trippelillä oli usean vuosikymmenen kokemus ajoneuvotyypistä: amfibista, sotilaalliseen käyttöön luotua, nelivetoista SG 6-mallia valmistui vuosina 1938-1944 tuhannen kappaletta Wehrmachtin käyttöön. Trippelin myöhemmät 1950-luvun kääpiöautomallit herättivät aluksi suurta kiinnostusta, mutta nopeasti vaurastuvassa Euroopassa kääpiöautojen kysyntä laantui, ja niiden tuotantoa yrittäneet eri valmistajat joutuivat vetäytymään. Optimististen odotusten vastaisesti kaupalliseksi pettymykseksi osoittautunut malli Amphicar 770 aiheutti sitä valmistaneelle Quandt-yritysryhmälle suuren tappion; malli jäi Amphicar-yrityksen ainoaksi. Nykyään kunnostetut Amphicar-yksilöt saavuttavat harvinaisuuksina korkeita huutokauppahintoja.
Hans Trippelin varhaiset erikoisautot (1932–1935)

Sekatavarakauppiaan vesa, kauppiaaksi opiskellut Hans Trippel, joissain lähteissä myös Johannes Ludwig Heinz tai Hanns (syntynyt 19. heinäkuuta 1908 Groß-Umstadt, Hessen - kuollut 30. heinäkuuta 2001 Erbach, Odenwald) oli itseoppinut ajoneuvojen suunnittelija. Hänen ensi luomuksensa nimeltä Land-Wasser-Zepp (nimitys juontui tuolloin suuresti ihailluista Zeppelin-ilmalaivoista, Zepp-sanan kuvastaessa jotain uutta ja ihmeellistä) vuodelta 1932 pohjautui 600 cm³ DKW-alustaan, minkä alumiinikori oli Trippelin omaa tekoa. Rahat autoprojektiinsa, 500 Reichsmarkia Hans oli lainannut isältään. Auto oli alusta asti tarkoitettu amfibioksi, eli pitkänomaisen perän alla oli potkuri minkä työntövoimalla auto liikkui vesilläkin. Eräs prototyypin koeajo joulukuussa 1934 päättyi sen uppoamiseen: Trippel pelastui uimalla rantaan, ja autokin saatiin kuivalle maalle kolmessa päivässä. Myöhemmät koeajot sujuivat tyydyttävästi.
Varhaisena NSDAP-puolueen ja SA:n jäsenenä Hans Trippelin ja hänen autojensa menestys herätti sotaministeri (1933-1938) Werner von Blombergin huomion. Trippel sai hänen välityksellään lokakuussa 1936 kutsun Berliiniin esitellä autonsa Adolf Hitlerille, joka oli tunnetusti kiinnostunut Natsi-Saksan autoteollisuuden saavutuksista. Tapaamisen seurauksena Trippel sai 10 000 Reichsmarkin apurahan amfibisen ajoneuvonsa jatkokehittelyyn. Saksa oli näet vuonna 1935 mitätöinyt yksipuolisesti vuoden 1919 Versailles'n rauhansopimuksen asevarustelua koskevat rajoitukset, ja ryhtynyt lähes rajattomin voimavaroin uudistamaan Wehrmachtin menetelmiä ja aseita. Apurahan turvin Trippel saattoi avata Homburgissa (Saarland) 250 henkilöä työllistävän kehittelykeskuksen sekä maalla että vedessä kulkeville sotilasajoneuvoilleen (galleriakuva; vuoden 1935 Trippel-amfibio). Molsheimin Bugatti-museon konservaattori Grégory Oswald esittää, että Trippelin Homburgissa luoma amfibinen ajoneuvo olisi ollut maailman ensimmäinen lajiaan, myös. Sellaisiksi voi tosin nähdä jo esimerkiksi ranskalaisen Jules Julien Ravalier`n Canot-Voiture-Touriste-ajoneuvon vuodelta 1907 sekä Peugeot Nautica-osaston-tutkielman vuodelta 1926: veneen kaltaisella korilla varustetun Peugeot-auton potkuriin ei kuitenkaan ollut voimansiirtoa, eli auto ei ollut aidosti amfibinen.
Trippel-ajoneuvojen galleria

Amphicar-logo 1964.
Trippel 1935, Musée des Blindés Saumur.
Trippel SG6/1938-1941, Retromobile 2012.
Amphicar-prototyyppi Eurocar Alligator 1960.
Amphicar 770-moottoritila 1962.
Ohjaamo 1962, ratin Holstentor-logo.
Amphicar 770-potkurit 1962.
Vaihteisto ja potkuriveto.
Presidentti Lyndon B. Johnsonin Amphicar (1965).
Amphicar 770 vm. 1965 vedessä.
Vuosimallin 1961 Amphicar
Amphicar vm. 1964
Triviaa

Vuosi Berliinin muurin rakentamisesta ja Länsi-Saksan ja Saksan demokraattisen tasavallan rajavyöhykkeen varustamisesta, ja myös amfibioautolla tapahtuvien Republikflucht -loikkausyritysten estämiseksi DDR:n Valtiollisen turvallisuuden ministeriö MfS, tutummin "Stasi" tai "Memfis" hankki bulvaanien kautta erään varhaisen Amphicar-yksilön. Ajoneuvon kelvollisuutta sotilaalliseen käyttöön, ja myös soveltuvuutta tasavaltapaon välineellä ryhdyttiin tutkimaan. Tämä salainen Stasi-raportti tuli julkisuuteen vasta Saksojen yhdistymisen jälkeen. Sen tuomio oli tyly: Amphicar todettiin kelvottomaksi sotilaalliseen käyttöön, ja sitä luonnehdittiin raportissa länsimaisen hapatuksen ilmentymäksi. Todellisuudessa Amphicar oli kaksoispohjansa ansiosta tekoväline ainakin yhdessä onnistuneessa tasavaltapaossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Deutsche Welle: Mit Stil: Amphicar 770; 7:40 minuutin ajo tiellä/vedessä ja Amphicar 770:n esittely; (saksaksi)
UKDavid; Amphicar-ajo Avon-joella (UK), 1:52 min; kanavalla myös muita klippejä
Super Adventure-kanavan kuvallinen trippel-kääpiöautojen historia; 12:30 min; (englanniksi)
Automotive Central-kanavan 1967 Amphicarin entisöinti l. mallin rakenteiden selventäminen; 46:51 min; (englanniksi)
Wheeler Dealers: Amphicar (kausi 11, osa 7/15); otteita ohjelmasta, 4:33 min; (englanniksi)
BK-Group, Helsinki; Micro Car Collection; kokoelman sivusto (englanniksi)
Saksan Saarlandin Sankt Ingbertissä sijaitseva laaja kääpiöauto- ja mm. skootterikokoelma (Youtube-esittelyklippi); (saksaksi)
Kvamme, Paal: Drømmen om Troll; norjalaiskirja Troll-autoprojektista: 120 s., ISBN: 9788230341186; ARK-kirjakauppa (norjaksi)[vanhentunut linkki]
SWR-ohjelma 12/2019, "Autopioniere im Südwesten - verrückt, verpönt, vergessen". Lounais-Saksan itseoppineista, "hulluista, ylenkatsotuista ja unohdetuista" ajoneuvojen valmistajista: Brütsch, Espenlaub, Hurst, Trippel; Südwestrundfunk/ARD; 44:50 min (saksaksi)
Prøvekjøring av Troll på Rogaland Bilmuseum; Rogaland-automuseon Troll-auton lyhyt ajonäytös, 1:36 min
Norge Rundt-innslag- Valdres 1995 - Fagernes -Bilen Troll; Troll #1 paluu Yhdysvalloista Norjaan ja kunnostettuna museoon, 4:18 min (norjaksi)
Kuvallinen artikkeli 54 kääpiöauton erikoisnäyttelystä (Pantheon-halli, Muttenz (Basel, Sveitsi)), avoinna 24.10.2022 - 16.4.2023 (saksaksi)[vanhentunut linkki]
Das Schweigen der Quandts, Norddeutscher Rundfunk, Pohjois-Saksan yleisradio/televisio via nichtkampf.tv-kanava, hieman asenteellinen dokumentti vaitonaisesta Quandt-perheestä; 1:29:45 tuntia (saksaksi) (myös: Silence of the Quandts-versio, 7-os. (englanniksi))
Classic Cars in Movies: Amphicar-auto elokuvissa; 4:16 min, eri kieliä
So gefährlich ist der Bodensee (näin vaarallinen on Bodenjärvi: äkäiset rajuilmat, sumu). SWR Landesschau Baden-Württemberg (2020), 3:03 min (saksaksi)
1953 Marathon Corsaire
1958 Weidner Condor 70 S
1956 Troll, Rogaland-museo
Arkadiusz Malczewski

| Arkadiusz Malczewski |
| --- | --- |
 Vasemmalta: Adam Darski, Arkadiusz Malczewski ja Zbigniew Robert Promiński Behemothin albumin The Apostasy nauhoituksissa, 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. joulukuuta 1975 (ikä 48)
Ammatti:  musiikkituottaja, muusikko, äänittäjä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Malta, Hrimgrimnir Beherit
Tyylilajit:  death metal, black metal, thrash metal
Soittimet:  bassokitara 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Arkadiusz Malczewski (s. 8. joulukuuta 1975) on puolalainen metallimusiikkiin keskittynyt musiikkituottaja, muusikko ja äänittäjä. Hän on tehnyt yhteistyötä mm. yhtyeiden Azarath, Asgaard, Blindead, Devilyn, Black River, Elysium, Lost Soul, Decapitated, Nomad, Neolithic, Moon, Spinal Cord ja Thunderbolt kanssa.
Diskografia

Asgaard - Ad Sidera, Ad Infinitum (2000, miksaaja)
Decapitated - The First Damned (2000, äänittäjä)
Behemoth - Thelema.6 (2000, äänittäjä, miksaaja)
Devilyn - Artefact (2001, äänittäjä, miksaaja)
Asgaard - Ex Oriente Lux (2001, äänittäjä, miksaaja, masterointi)
Behemoth - Antichristian Phenomenon (2001, äänittäjä)
Lost Soul - Ubermensch (Death of God) (2002, tuottaja)
Behemoth - Zos Kia Cultus (Here and Beyond) (2002, äänittäjä, miksaaja)
Neolithic - Team 666 (2003, äänittäjä)
Azarath - Infernal Blasting (2003, tuottaja)
Elysium - Feedback (2003, äänittäjä, tuottaja)
Nomad - Demonic Verses (Blessed Are Those Who Kill Jesus) (2004, äänittäjä, miksaaja)
Thunderbolt - Inhuman Ritual Massmurder (2004, äänittäjä)
Asgaard - EyeMDX-tasy (2004, miksaaja)
Behemoth - Demigod (2004, äänittäjä)
Vesania - God the Lux (2005, äänittäjä)
Behemoth - Slaves Shall Serve (2005, miksaaja)
Azarath - Diabolic Impious Evil (2006, äänittäjä)
Thunderbolt - Apocalyptic Doom (2007, äänittäjä, tuottaja, miksaaja)
Nomad - The Independence of Observation Choice (2007, äänittäjä, miksaaja)
Behemoth - The Apostasy (2007, äänittäjä, tuottaja)
Black River - Black River (2008, äänittäjä)
Behemoth - Ezkaton (2008, äänittäjä)
Azarath - Praise the Beast (2009, äänittäjä, miksaaja)
Behemoth - Evangelion (2009, äänittäjä, taustalaulaja)
Black River - Black'n'Roll (2009, äänittäjä)
Moon - Lucifer's Horns (2010, äänittäjä, tuottaja, miksaaja)
Aiheesta muualla

Arkadiusz Malczewski Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
André the Giant

André the Giant saapumassa kehään. Kuva on 1980-luvun loppupuolelta.
André the Giant (oik. André René Roussimoff, 19. toukokuuta 1946 – 27. tammikuuta 1993 Pariisi) oli ranskalainen showpainija. Hän oli showpainimaailman tunnetuimpia painijoita urallaan 1960-luvun lopulta 1990-luvun alkuun.
Andrén väitettiin olleen 224 senttimetriä pitkä ja painaneen otellessaan 215–245 kilogrammaa.
Elämä ja ura

André Roussimoff syntyi Coulommiers'ssä Seine-et-Marnessa 19. toukokuuta 1946. Hänen vanhempansa olivat bulgarialainen Boris Roussimoff (1907–1993) ja äiti puolalainen Mariann Roussimoff Stoeff (1910–1997). Koska hänelle kehittyi akromegalia, kasvua kiihdyttävä sairaus, hän oli jo 12-vuotiaana kasvanut 190-senttiseksi ja 90-kiloiseksi.
Roussimoff päätti alkaa hyötyä suuresta koostaan ja ryhtyi jo nuorena showpainijaksi. Hän käytti uransa alkuvuosina painijanimeä Jean Ferré, ja hänestä oli tullut vuoteen 1969 mennessä suosittu painija Euroopassa ja ranskankielisessä Kanadassa. Vuonna 1971 hän tuli tunnetuksi myös Japanissa voitettuaan siellä IWA-turnauksen.
Kun Roussimoff tapasi World Wide Wrestling Federationin johtajan Vince McMahonin vuonna 1973, hän sai McMahonilta sopimuksen ja uudeksi painijanimekseen André the Giant. Andrén ensimmäinen WWWF-ottelu oli 26. maaliskuuta 1973. Omien tapahtumiensa lisäksi liitto vuokrasi Andréta otteluihin myös muualle Yhdysvaltoihin ja ulkomaille.
Andrésta tuli hyvin suosittu WWWF:n yleisön keskuudessa, ja hän oli poikkeuksellisesti otteluillan tähti kaikkialla missä otteli. Koillis-Yhdysvalloissa otellessaan hän kävi legendaarisina muisteltavia otteluita ”Big Cat” Ernie Laddia, Don Leo Jonathania, Blackjack Mulligania ja Chuck Wepneria vastaan. Hänet nähtiin myös The Tonight Show -keskusteluohjelman vieraana ja televisiosarja Kuuden miljoonan dollarin miehessä cameoroolissa Bigfootina. Vuonna 1987 hän näytteli elokuvassa Prinsessan ryöstö (The Princess Bride, 1987). Roolisuoritus Fezzikinä tässä elokuvassa oli Andrén omasta mielestä hänen näyttelijänuransa paras.
André kävi ensimmäisen ottelunsa tähtipainija Hulk Hogania vastaan vuonna 1980. André oli kehässä voittamaton 15 vuoden ajan, kunnes hän hävisi Hoganille mestaruusottelussa WrestleMania III:ssa 1987. Tällöin André oli jo hitaampi ja lihavampi kuin parhaina vuosinaan. Seuraavana vuonna hän kuitenkin voitti MM-tittelin Hoganilta, mutta menetti sen vähän myöhemmin. André otteli McMahonin liitossa vuoteen 1991 saakka. Viimeisen ottelunsa hän kävi Japanissa 4. joulukuuta 1992. Koko urallaan hän otteli 5 000 kertaa.
André kuoli sairaskohtaukseen 46 vuoden ikäisenä vuonna 1993. Pian kuolemansa jälkeen hänestä tuli ensimmäinen jäsen WWE:n kunniagalleriassa.
Jälkimaine

Andrésta tehtiin vuonna 2018 julkaistu HBO-yhtiön dokumenttielokuva ja lisäksi hänestä on suunnitteilla myös sarjakuvaan perustuva elokuva.
Vapaapainija Big Shown tehdessä debyyttiä hänet kuvattiin André the Giantin kadonneena poikana, sillä he ovat hieman samannäköisiä ja molemmat yli kaksimetrisiä ja yli 200-kiloisia. Todellisuudessa näin ei kuitenkaan ole. Sukulaisuustarinaa käytettiin vahvistamaan juonikuviota, jossa Hulk Hogan piti vihaa Big Show’n kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta André the Giant Wikimedia Commonsissa
WWE:n mestarit
Amma Makkal Munnetra Kazhagam

Amma Makkal Munnettra Kazagam (lyhenteenä AMMK, tamiliksi அம்மா மக்கள் முன்னேற்றக் கழகம், Ammā Makkaḷ Muṉṉēṟṟak Kaḻakam) on intialainen alueellinen poliittinen puolue, joka toimii Tamil Nadun osavaltiossa ja Pondicherryn liittoalueella. AMMK on dravidilainen puolue, jonka T. T. V. Dhinakaran perusti Maduraissa 15. maaliskuuta 2018 All India Trinamool Congress -puolueesta irtautuneena ryhmittymänä. Puolueen puheenjohtaja on C. Gopal ja pääsihteeri Dhinakaran.
Arkadiusz Jabłoński

| Arkadiusz Jabłoński |
| --- | --- |
 Arkadiusz Jabłoński, 2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. toukokuuta 1979 (ikä 45)
Ammatti:  muusikko, laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Aro, Aro 666
Aktiivisena:  1995–
Tyylilajit:  death metal black metal
Soittimet:  kitara, kosketinsoitin
Yhtyeet:  Shadows Land (1995–) Masachist (2007–)
Levy-yhtiöt:  Empire Records, Osmose Productions, Witching Hour Productions
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Arkadiusz Jabłoński (s. 25. toukokuuta 1979 Stargard Szczeciński, Puola) on puolalainen muusikko, säveltäjä, laulaja, kitaristi ja sanoittaja.
Diskografia

Shadows Land
Epitaph (1997,  demo, omakustanne)
Smell of Pain (1999,  demo, omakustanne)
Reborn / Smell of Pain (2000,  Demonic Records, Mess Age -split)
Ante Christum (Natum) (2004,  Empire Records, Osmose Productions)
Terminus Ante Quem (2006,  Empire Records, Osmose Productions)
Masachist
Death March Fury (2009,  Witching Hour Productions)
Aiheesta muualla

Arkadiusz Jabłoński Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Masachist
| --- | --- |
Studioalbumit:   Death March Fury  Scorned  The Sect (Death REALigion) 
Demot:  Promo
Katso myös:  Vesania • Dimmu Borgir • Yattering • Decapitated • UnSun • Vader • Rootwater
Andria

| Andria |
| --- | --- |
 Andrian keskustaa
 lippu:  vaakuna
Valtio:  Italia
Alue:  Apulia
Maakunta:  Barletta-Andria-Trani
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  407,86 km²
Korkeus:  151 m
Väkiluku (31.12.2015):  100 440
 – Väestötiheys:  246 as./km²
 
 www.comune.andria.bt.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Andria on Apuliassa, Italiassa sijaitseva kaupunki, jossa on noin 100 000 asukasta. Kaupunki perustettiin 1000-luvulla. Keisari Fredrik II viihtyi Andriassa ja rakennutti sen liepeille Castel del Monten. Andriasta löytyy myös 1100-luvulta peräisin oleva katedraali ja 700-luvulla rakennettu krypta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andria Wikimedia Commonsissa
Barletta-Andria-Tranin maakunta
Andria | Barletta | Bisceglie | Canosa di Puglia | Margherita di Savoia | Minervino Murge | San Ferdinando di Puglia | Spinazzola | Trani | Trinitapoli
Lapinjärvi (Keuruu)

| Lapinjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°20′21″N, 24°35′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kupanjoen valuma-alue (35.66)
Laskujoki:  Kupanjoki 
Järvinumero:  35.662.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  124 m  
Rantaviiva:  2,112 km  
Pinta-ala:  8,769 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLapinjärvi 
Lapinjärvi  on Keski-Suomessa Keuruulla Lankuan kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 8,8 hehtaaria ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 200 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kupanjoen valuma-alueella (35.66), jonka Kupanjoen yläosan aeseen (35.662) se kuuluu.