stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rockwell International
Aseteollisuus

Yhtiö osti 1950-luvun jälkipuolelle mennessä parikymmentä autoteollisuuden alihankkijayhtiötä ja vuonna 1958 yhtiö sai nimen Rockwell-Standard Corporation.
Yhtiön johto siirtyi Pittsburghiin ja hankki kalifornialaisen North American Aviation-lentokonetehtaan vuonna 1967, jolloin Yhtiön nimi muuntui muotoon Rockwell North American. Yhtiö osti Miehle-Goss-Dexterin, joka oli kirjapainojen valmistaja. Vuonna 1973 yhtiö osti Collins Radio, joka oli merkittävä tekijä ilmailun elektroniikassa. Vuonna 1973 yhtiö sulautui Rockwell Manufacturingin kanssa, joka oli Willard Rockwell Juniorin omistuksessa, ja syntyi Rockwell International. Yhtiö osti 1973 Admiral-yhtiön, joka valmisti radioita ja televisioita.
Reagan-kauden tähtiyrityksiä

Yhtiön perustaja Willard Rockwell kuoli vuonna 1978 ja hänen poikansa joutui luopumaan yhtiön johdosta samana vuonna. Yhtiö laajeni Reaganin hallinnon asevarustelukautena tullen suurimmaksi puolustusministeriön, jolle yhtiö kehitti mm. B-1-pommikoneen, ja NASAn, jolle yhtiö kehitti Avaruussukkulan, toimittajaksi 1980-luvulla. Vuonna 1985 yhtiö osti Allen-Bradley Companyn laajentaen toimintaansa rautateiden elektroniikkaan.
Loppu kylmän sodan lopun kanssa

1980-luvulla yhtiössä toimi 100 000 työntekijää ja se oli Fortune 500-yrityslistassa sijalla 27. Sukkuloiden valmistuksen loppu ja B-1-pommittajan tilausten päättyminen alkoi näivettää yhtiötä 1980-luvun jälkipuolella. Yhtiö alkoi myydä itseään osina. Kylmän sodan loppu 1990-luvun alussa vie yhtiön syöksyyn. Se etsi muutosta, josta merkkinä oli mm. se, että pääkonttorin paikkaa siirrettiin neljä kertaa 13 vuoden aikana.
Rauhanosinko merkitsi yhtiölle vuonna 1996 luopumista kaikesta ilmailu- ja sotateollisuustoiminnasta - ostajana oli Boeing.  Vuonna 2001 loput Rockwell Internationalista jaettiin kahdeksi yhtiöksi: Rockwell Automation ja Rockwell Collins.
Tuotteet > Lentokoneet

North American Rockwell OV-10 Bronco
Rockwell Commander 112
Fuji/Rockwell Commander 700
Rockwell B-1 Lancer
Rockwell X-30
Rockwell-MBB X-31
Rockwell XFV-12
Rockwell Ranger 2000
Tuotteet > Miehitetyt avaruusalukset

Apollo Command and Service Module
Space Shuttle orbiter
Tuotteet > Ohjukset

AGM-53 Condor
AGM-114 Hellfire
Tuotteet > Miehittämättömät alukset

Rockwell HiMAT
Tuotteet > Tietokoneet

Rockwell AIM-65
Aiheesta muualla

Rockwell Automation
North American Rockwell history on Boeing.com
Rockwell International history on Boeing.com
Boeing's Australian website page on Rockwell history (Arkistoitu – Internet Archive)
B-1B
Revolver (The Beatlesin albumi)

| Revolver The Beatles |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 6. huhtikuuta – 22. kesäkuuta 1966
 Studio : EMI Studios, Lontoo
 Julkaistu: 5. elokuuta 1966 (Britannia) 8. elokuuta 1966 (Yhdysvallat)
 Tuottaja(t): George Martin
 Tyylilaji: poprock, psykedeelinen pop, psykedeelinen rock
 Kesto: 34.59
 Levy-yhtiö: Parlophone (Britannia), Capitol (Yhdysvallat), EMI
Listasijoitukset
  Britannian albumilista: 1.
The Beatlesin muut julkaisut
| Rubber Soul 1965 | Revolver 1966 | Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band 1967 |
The Beatlesin Yhdysvaltain muut julkaisut
| Yesterday and Today 1966 | Revolver 1966 | Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band 1967 |
Revolver on brittiläisen yhtyeen The Beatlesin seitsemäs albumi, joka julkaistiin Britanniassa 5. elokuuta 1966 ja Yhdysvalloissa 8. elokuuta 1966. Albumi nauhoitettiin 6. huhtikuuta – 22. kesäkuuta 1966. Sen kansitaiteen on tehnyt yhtyeen ystävä Klaus Voormann. Revolver sijoittui Britannian albumilistan 1. sijalle, jossa se oli seitsemän viikkoa. Listalla albumi oli yhteensä 34 viikkoa. Albumi sisältää muun muassa kappaleet ”Eleanor Rigby”, ”Got to Get You into My Life”, ”Tomorrow Never Knows” ja ”Yellow Submarine”. Edeltäneen Rubber Soulin tapaan Revolveria on pidetty yhtenä populaarimusiikin historian merkittävimmistä albumeista. Vuonna 2002 musiikkilehti Rolling Stonen lukijat äänestivät Revolverin kaikkien aikojen parhaaksi musiikkialbumiksi. Tämä on myös The Beatlesin ainoa studioalbumi, jonka avausraita (”Taxman”) on George Harrisonin (tai yleensäkin jonkun muun kuin Lennon–McCartneyn) säveltämä ja jolla George Harrisonilta on mukana kolme kappaletta, kun niitä muutoin oli aina vain yksi tai kaksi (kaksoisalbumilla The Beatles tosin neljä, mutta kuitenkin vain kaksi yhtä levyä kohti).
Albumin nimi on sanaleikki: revolver tarkoittaa sekä revolveria että LP-levyyn viitaten ”pyörijää” (verbistä revolve).
Albumin musiikkityyli

Revolverilla yhtye otti vaikutteita erilaisista musiikkityyleistä, jotka tulivat korostumaan yhtyeen seuraavilla albumeilla. Yhtye kävi saman vuoden aikana vierailulla Intiassa, josta yhtye otti musiikillisia vaikutteita; huomattavimpana asiana kitaristi George Harrison opetteli sitarin soittoa siellä ollessaan. Harrisonin sitarin soittoa voi kuulla albumilla kappaleissa ”Love You To” ja ”Tomorrow Never Knows”.
Yhtye käytti ensimmäistä kertaa hyväkseen myös nauhaefektejä, joita voi kuulla parhaiten albumin lopetusraidassa ”Tomorrow Never Knows”, jossa yhdessä efektissä on käytetty Paul McCartneyn naurua, jota on nopeutettu niin, että se kuulostaa pikemminkin lokin naurulta. Erilaisten nauhaefektien avulla albumiin saatiin häivähdys psykedeelisyyttä.
Merkittävää albumissa on myös kitararaitojen soittaminen takaperin. Tämän voi kuulla aikaisemmin mainitussa ”Tomorrow Never Knows” -kappaleessa sekä ”I’m Only Sleeping” -kappaleen kitarasoolossa.
Albumin muita kappaleita ovat mm. McCartneyn laulamat, tuplajousikvartetille sovitettu singlehitti ”Eleanor Rigby”, ”Here, There and Everywhere” ja Ringo Starrin esittämä ”Yellow Submarine”. Revolverilla myös perinteisellä rockmusiikilla oli sijansa, ”Doctor Robert” ja George Harrisonin laulama ”Taxman” ovat tästä hyviä esimerkkejä.
Kappaleet > A-puoli

Taxman (Harrison) – 2.36
päävokaalit George Harrison
Eleanor Rigby (Lennon/McCartney) – 2.11
päävokaalit Paul McCartney
I’m Only Sleeping (Lennon/McCartney) – 2.58
päävokaalit John Lennon
Love You To (Harrison) – 3.00
päävokaalit George Harrison
Here, There and Everywhere (Lennon/McCartney) – 2.29
päävokaalit Paul McCartney
Yellow Submarine (Lennon/McCartney) – 2.40
päävokaalit Ringo Starr
She Said She Said (Lennon/McCartney) – 2.39
päävokaalit John Lennon
Kappaleet > B-puoli

Good Day Sunshine (Lennon/McCartney) – 2.08
päävokaalit Paul McCartney
And Your Bird Can Sing (Lennon/McCartney) – 2.02
päävokaalit John Lennon
For No One (Lennon/McCartney) – 2.03
päävokaalit Paul McCartney
Doctor Robert (Lennon/McCartney) – 2.14
päävokaalit John Lennon
I Want to Tell You (Harrison) – 2.30
päävokaalit George Harrison
Got to Get You into My Life (Lennon/McCartney) – 2.31
päävokaalit Paul McCartney
Tomorrow Never Knows (Lennon/McCartney) – 3.00
päävokaalit John Lennon
Singlet

”Yellow Submarine” (UK #1, USA #2, Suomi #5) / ”Eleanor Rigby” (UK #1, USA #11)
Kokoonpano

Lähteet:
John Lennon – laulu, akustinen kitara, sähkökitara, harmoni, urut, mellotron, nauhaefektit, tamburiini, taputukset, sormennapsautukset
Paul McCartney – laulu, akustinen kitara, sähkökitara, bassokitara, piano, klavikordi, nauhaefektit, taputukset, sormennapautukset
George Harrison – laulu, akustinen kitara, sähkökitara, bassokitara, sitar, tambura, nauhaefektit, tamburiini, marakassit, taputukset, sormennapautukset
Ringo Starr – laulu, rummut, nauhaefektit, tamburiini, marakassit, lehmänkello, taputukset, sormennapautukset
Vierailevat muusikot
George Martin – piano, urut, taustalaulu
Alan Civil – torvi
Mal Evans – taustalaulu, bassorumpu
Neil Aspinall,  Alf Bicknell, Geoff Emerick, Marianne Faithfull, Pattie Harrison, Brian Jones – taustalaulu
Eddie Thornton, Ian Hamer, Les Condon – trumpetti
Alan Branscombe, Peter Coe – tenorisaksofoni
Anil Bhagwat – tabla
Tekniikka
George Martin – tuottaja
Geoff Emerick – äänisuunnittelija
Peter Vince – äänisuunnittelija
Klaus Voorman – kansitaide
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Revolver (The Beatlesin albumi) Wikimedia Commonsissa
SOME FOLK

| SOME FOLK Kalevauva |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 28. helmikuuta 2020
 Kesto: 29.47
 Levy-yhtiö: Playground Music
Kalevauvan muut julkaisut
| Kalevauva.fi 2017 | SOME FOLK 2020 | Kaupunkilaulut 2022 |
SOME FOLK on Kalevauvan toinen studioalbumi, joka julkaistiin 28. helmikuuta 2020.
Albumille on haettu sanoituksia Vauva.fi-foorumin lisäksi esimerkiksi Hevostalli.netistä
Kappaleet

Tuijottava koira – 3.26
Sinappitutut – 3.12
Annatteko lastenne leikkiä vuokratalojen lasten kanssa? – 3.19
Lomalle lompsis #kiitollinensiunattuonnellinen – 3.21
Sorvin ääreen #oravanpyörä – 2.33
Panohanskat – 2.56
Sohva haisee perseeltä – 2.08
Apua! Mies luulee että paskoin lakanat!! – 2.07
Nykymusiikki on niin kamalaa – 3.05
Vanheneminen on ihanaa – 3.36
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Sarjahärkki

| Sarjahärkki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Sarjahärkit Holosteum
Laji::  umbellatum
Kaksiosainen nimi
 Holosteum umbellatum  L. 
Katso myös
   Sarjahärkki Wikispeciesissä   Sarjahärkki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sarjahärkki (Holosteum umbellatum) on yksivuotinen pieni kohokkikasvilaji.
Ulkonäkö

Sarjahärkki kasvaa 5–30 senttimetriä korkeaksi. Varsi on pysty tai koheneva ja tyveltä haarova. Lehdet ovat soikeita tai puikeita ja sinivihreitä. Kukintona on kolmesta kymmeneen pitkäperäistä kukkaa sisältävä sarjamainen kimppu. Pienet terälehdet ovat valkoiset tai vaaleanpunaiset. Kotahedelmä on munamainen.
Levinneisyys

Sarjahärkkiä esiintyy Keski- ja Etelä-Euroopasta Länsi- ja Keski-Aasiaan ulottuvalla alueella. Pohjoiseen sitä kasvaa Etelä-Ruotsissa asti.
Sardinian ralli 2014

|  Sardinian ralli 2014 |
| --- | --- |
 6. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 2014. 


Palkintokoroke
Voittaja:   Sébastien Ogier  Julien Ingrassia  (Volkswagen)
Toinen:   Mads Østberg  Jonas Andersson  (Citroën)
Kolmas:   Jari-Matti Latvala  Miikka Anttila  (Volkswagen)
Rallin voittaja Sébastien Ogier.
Sardinian ralli 2014 (virallisesti 11. Rally Italia Sardegna 2014) oli Rallin MM-sarjan kauden 2014 kuudes osakilpailu, joka ajettiin 6–8. kesäkuuta.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Sébastien Ogier |  Julien Ingrassia | Volkswagen Polo R WRC | 4:02.37,8 |  | 25 |
| 2. |  Mads Østberg |  Jonas Andersson | Citroën DS3 WRC | 4:04.00,9 | +1.23,1 | 18 |
| 3. |  Jari-Matti Latvala |  Miikka Anttila | Volkswagen Polo R WRC | 4:04.10,6 | +1.32,8 | 15 |
| 4. |  Andreas Mikkelsen |  Ola Fløene | Volkswagen Polo R WRC | 4:05.17,1 | +2.39,3 | 12 |
| 5. |  Elfyn Evans |  Daniel Barrit | Ford Fiesta RS WRC | 4:07.19,6 | +4.41,8 | 10 |
| 6. |  Martin Prokop |  Jan Tománek | Ford Fiesta RS WRC | 4:08.43,1 | +6.05,3 | 8 |
| 7. |  Henning Solberg |  Ilka Minor | Ford Fiesta RS WRC | 4:09.53,6 | +7.15,8 | 6 |
| 8. |  Robert Kubica |  Maciej Szczepaniak | Ford Fiesta RS WRC | 4:14.56,8 | +12.19,0 | 4 |
| 9. |  Lorenzo Bertelli |  Mitia Dotta | Ford Fiesta RRC | 4:17.59,9 | +15.22,1 | 2 |
| 10. |  Khalid Al-Qassimi |  Chris Patterson | Citroën DS3 WRC | 4:19.27,1 | +16.49,3 | 1 |
Lähde:
Muuta

Lorenzo Bertellin uran ensimmäiset pisteet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sardinian ralli 2014 Wikimedia Commonsissa
Osakilpailut MM-rallikaudella 2014
Monte Carlo
Ruotsi
Meksiko
Portugali
Argentiina
Sardinia
Puola
Suomi
Saksa
Australia
Ranska
Katalonia
Wales
Rallin maailmanmestaruussarjan Sardinian rallit
| --- | --- |
2000-luku:   2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024
Rok Tičar

| Rok Tičar |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. toukokuuta 1989 (ikä 35) Jesenice, Slovenian ST, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Slovenia
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  The Rok, Tiki
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  Graz 99ers
Sarja:  ICEHL
Pelinumero:  24
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  HK Kranjska Gora (Slovenia) Timrå IK (SEL) HK Jesenice (EBEL)   Krefeld Pinguine (DEL) Kölner Haie (DEL) HC Slovan Bratislava (KHL) Avtomobilist Jekaterinburg (KHL) Torpedo Nižni Novgorod (KHL) HK Sibir Novosibirsk (KHL) Kunlun Red Star (KHL) IK Oskarshamn (SHL) Klagenfurter AC (EBEL/ICEHL) Vienna Capitals (ICEHL)
Rok Tičar (s. 3. toukokuuta 1989 Jesenice, Slovenia, Jugoslavia) on slovenialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan monikansallisen ICEHL-joukkue Graz 99ersissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura > Seuraura

Tičar aloitti jääkiekon HK Jesenicessä, mutta hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä 16-vuotiaana HK HIT Casino Kranjska Gorassa kaudella 2005–2006. Tičar teki Slovenian liigan runkosarjassa 27 ottelussa tehot 4+1=5. Kauden 2006–2007 hän pelasi samaa liigaa HK Jesenicen kakkosjoukkueessa.
Kaudeksi 2007–2008 Tičar siirtyi Ruotsiin ja Timrå IK:n J20-joukkueeseen. Hän oli joukkueen paras maalintekijä ja sisäisen pistepörssin neljäs tehoilla 11+9=20. Tičar pelasi kauden aikana myös neljä Elitserien-ottelua tehden niissä yhden syöttöpisteen. Kaudella 2008–2009 hän voitti Timrån J20-joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 12+22=34. Elitserienin puolella Tičar pelasi yhden ottelun.
Tičar palasi kaudeksi 2009–2010 kasvattajaseuraansa HK Acroni Jeseniceen pelaamaan Itävallan Erste Bank Eishockey Ligaa. Hän teki runkosarjassa 45 ottelussa tehot 13+15=28 ja oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Keväällä 2010 Tičar pelasi HK Jesenicessä myös Slovenian liigan pudotuspeleissä, jotka päättyivät Slovenian-mestaruuteen. Syyskuussa 2010 hän teki joukkueen kanssa kevääseen 2012 ulottuvan jatkosopimuksen.
Tičar oli kaudella 2010–2011 tehoilloa 24+44=68 koko EBEL:n pistepörssin kolmas Vienna Capitalsin François Fortierin ja Benoît Grattonin jälkeen. Hän oli samalla sijalla myös liigan syöttöpörssissä. Kaudeksi 2011–2012 Tičar siirtyi 1+2-vuotisella sopimuksella Saksan DEL:ssä pelaavaan Krefeld Pinguineen. Hän teki Krefeldissä kauden aikana 20 tehopistettä. Kesällä 2012 Tičar teki sopimuksen toisen DEL-joukkueen, Kölner Haien kanssa. Hän voitti kaudella 2012–2013 joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +13. Kaudella 2013–2014 Tičar oli tehoilla 9+23=32 Krefeldin paras syöttäjä ja jakoi sisäisen pistepörssin toisen sijan Alexander Weißin ja Andreas Falkin kanssa.
Kaudeksi 2014–2015 Tičar siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n slovakialaisjoukkue HC Slovan Bratislavaan. Hän oli joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Ladislav Nagyn jälkeen tehoilla 11+19=30. Heinäkuussa 2015 Tičar teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Slovanin kanssa. Kaudella 2015–2016 hän oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+17=31. Kaudeksi 2016–2017 Tičar siirtyi jatkamaan KHL-uraansa Avtomobilist Jekaterinburgin riveihin.
Ura > Maajoukkueura

Tičar edusti Sloveniaa Sotšin olympiakisoissa 2014 sekä MM-kilpailuissa vuosina 2011, 2013 ja 2015. Hän oli vuoden 2013 turnauksessa joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 3+3=6 ja palkittiin Slovenian yhtenä kolmesta parhaasta pelaajasta. Tičar pelasi myös I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2010, 2012 ja 2016. Hän teki vuoden 2010 turnauksessa tehot 7+3=10, joilla Tičar voitti turnauksen maalipörssin ja oli B-lohkon pistepörssin toinen joukkuetoverinsa Žiga Jegličin jälkeen. He voittivat turnauksen B-lohkon kultaa ja olivat nostamassa Sloveniaa vuodeksi 2011 MM-kilpailujen pääsarjaan. Vuoden 2009 turnauksesta Tičar voitti A-lohkon hopeaa. Vuoden 2011 pääsarjaturnauksessa hän oli kolmella osumallaan Slovenian paras maalintekijä Tomaž Razingarin kanssa. Joukkue putosi kuitenkin IA-divisioonaan, mutta nousi jälleen pääsarjaan vuoden 2012 turnauksesta tulleen kullan myötä. Tičar oli tehoilla 3+3=6 Slovenian paras pistemies ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Vuoden 2016 turnauksessa hän toimi joukkueen varakapteenina ja voitti kultaa.
Tičar pelasi myös Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa, jotka päättyivät F-lohkon voittoon ja Slovenian nousuun varsinaiseen olympiaturnaukseen. Hän pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 (B-lohkon pronssia) ja 2009 sekä alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2006 (A-lohkon hopeaa) ja 2007 (A-lohkon hopeaa).
Sausen kieli

| Sause> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Indonesia
Puhujia:  300
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  isolaattikieli
ISO 639-3:  sao
 Ohje 
Sausen kieli on Indonesian Papuan provinssissa puhuttava uhanalainen isolaattikieli. Kielellä on noin 300 puhujaa.
Sausella ei ole kirjakieltä. Joitain Raamatun opetuksia on kuitenkin äänitetty sauseksi.
Sanasto

Persoonapronominit sauseksi:
|  | Yksikkö | Monikko |
| --- | --- | --- |
| I pers. | a | ne (ekskl.) |
| I pers. | a | neβa (inkl.) |
| II pers. | e | nija |
| III pers. | ma | mija |
Sauternes

Sauternesin katumaisemaa.
Sauternes on kunta Ranskassa, Gironden departementissa. Sauternes sijaitsee Gravesin alueella eteläisessä Bordeaux'ssa. Kunnan mukaan on nimetty Sauternesin viinialue, joka tunnetaan erityisesti makeista valkoisista jälkiruokaviineistä. Tunnetuin näistä viineistä lienee Château d'Yquem. Sauternesin asukasluku vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan oli 679.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sauternes Wikimedia Commonsissa
Samettidrongo

| Samettidrongo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Drongot Dicruridae
Suku::  Drongot Dicrurus
Laji::  modestus
Kaksiosainen nimi
 Dicrurus modestus  Hartlaub, 1849 
Katso myös
   Samettidrongo Wikispeciesissä   Samettidrongo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Samettidrongo (Dicrurus modestus) on drongojen heimoon kuuluva afrikkalainen varpuslintu. Sitä pidetään joskus samana lajina sieppodrongon kanssa.
Russell Vis

John Russell Vis (22. heinäkuuta 1900 – 1. huhtikuuta 1990) oli yhdysvaltalainen vapaapainija.
Vis voitti olympiakultaa 1924 Pariisissa 66 kilogramman painoluokassa. Vuonna 1921 hän voitti Amerikan amatööriurheiluliiton mestaruuden koukkupainissa 125 paunan sarjassa ja vuosina 1922–1924 vapaapainissa (147,5- ja 147-paunaisissa).
Saustila

Saustila on kylä ja kartano Sauvon kunnassa Varsinais-Suomessa.
Historia

Saustilan omisti 1400-luvun alussa Rötker Olofsson Diekn, jonka tyttären naimisen kautta tila näyttää siirtyneen Skelge-suvulle. Vuonna 1490 Henrik Dieknin puoliso Lucia Skelge myi sen arkkipiispa Jakob Ulfssonille, piispa Maunu Särkilahdelle, valtionhoitaja Sten Sture vanhemmalle ja asemies Knut Posselle, jotka samana vuonna lahjoittivat sen monien muiden ostamiensa tilojen ohella Naantalin luostarille. Vuonna 1531 Saustila peruutettiin kruunulle ja oli sitten "kuninkaan perintöä ja omaa", kunnes se vuonna 1553 vaihdon kautta siirtyi Nils Mickelssonille, Liesniemen herralle, jonka jälkeläisillä (Blåfield-suvulla) se oli vuoteen 1693. Samana vuonna sen osti nimismies Johan Forsskåhl. jonka äiti oli Blåfield-sukua. 1500-luvun jälkimmäisellä puoliskolla mainitaan Saustilan omistajana myös Olaf Svart, jonka puoliso oli omaa sukua Blåfield. Forsskåhlin kuoltua 1703 ovat Saustilan omistaneet muun muassa ratsumestari Lindbom (1703–1722), hovioikeuden asessori ja sittemmin maaherra Lars Johan Ehrenmalm (1722–1754), piispa Johan Browallius, kapteeni Georg Ehrenmalm (1758–1798), professori ja sittemmin valtioneuvos Gabriel Erik von Haartman (k. 1815), Fock-suku (n. vuoteen 1863), tilanomistaja K. H. Haartman ja agronomi Otto Rotkirch (1901–1909). Kartanon puinen päärakennus on vuodelta 1817 ja on mahdollisesti Carl Ludvig Engelin piirtämä.
Saustilan kartanon päärakennus vuonna 1911.
Sardinian ralli 2008

|  Sardinian ralli 2008 |
| --- | --- |
 6. osakilpailu 15 osakilpailusta kaudella 2008. 


Palkintokoroke
Voittaja:   Sébastien Loeb  Daniel Elena  (Citroën)
Toinen:   Mikko Hirvonen  Jarmo Lehtinen  (Ford)
Kolmas:   Jari-Matti Latvala  Miikka Anttila  (Ford)
Chris Atkinson sijoittui kuudenneksi.
Sardinian ralli 2008 (virallisesti 5. Rally d’Italia Sardegna 2008) oli Rallin MM-sarjan kauden 2008 kuudes osakilpailu, joka ajettiin Olbian ympäristössä 16.-18. toukokuuta. Rallin voitti Sébastien Loeb, jolle voitto oli uran 40. josta hänet palkittiin Abu Dhabi Spirit of the Rally -palkinnolla. Toinen oli Mikko Hirvonen ja kolmas Jari-Matti Latvala. Junioreissa Sebastien Ogier ei jatkanut voittoputkeaan, vaan voiton otti puolalainen Michal Kosciuszko. Rallissa ajettiin 17 EK:ta.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Sébastien Loeb |  Daniel Elena | Citroën C4 WRC | 3:57.17,2 |  | 10 |
| 2. |  Mikko Hirvonen |  Jarmo Lehtinen | Ford Focus RS WRC 07 | 3:57.27,8 | +10,6 | 8 |
| 3. |  Jari-Matti Latvala |  Miikka Anttila | Ford Focus RS WRC 07 | 3:57.32,5 | +15,3 | 6 |
| 4. |  Gianluigi Galli |  Giovanni Bernacchini | Ford Focus RS WRC 07 | 3:58.59,7 | +1.42,5 | 5 |
| 5. |  Daniel Sordo |  Marc Martí | Citroën C4 WRC | 3:59.22,8 | +2.05,6 | 4 |
| 6. |  Chris Atkinson |  Stéphane Prévot | Subaru Impreza WRC 07 | 4:02.25,8 | +5.08,6 | 3 |
| 7. |  Henning Solberg |  Cato Menkerud | Ford Focus RS WRC 07 | 4:03.18,2 | +6.01,0 | 2 |
| 8. |  Urmo Aava |  Kuldar Sikk | Citroën C4 WRC | 4:03.38,5 | +6.21,3 | 1 |
Lähde:
Tulokset > Erikoiskokeet

| Nro | Nimi | Pituus (km) | Nopein kuljettaja | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Monte Corvos 1 | 16,43 | Jari-Matti Latvala | 11.24,3 |
| 2 | Crastazza 1 | 33,96 | Sébastien Loeb | 23.56,1 |
| 3 | Terranova 1 | 15,39 | Sébastien Loeb | 10.48,3 |
| 4 | Monte Corvos 2 | 16,43 | Gianluigi Galli | 11.07,3 |
| 5 | Crastazza 2 | 33,96 | Sébastien Loeb | 23.21,4 |
| 6 | Terranova 2 | 15,39 | Jari-Matti Latvala | 10.30,9 |
| 7 | Punta Pianedda 1 | 18,53 | Jari-Matti Latvala | 11.27,8 |
| 8 | Monte Lerno 1 | 29,31 | Jari-Matti Latvala | 19.46,3 |
| 9 | Su Filigosu 1 | 19,46 | Jari-Matti Latvala | 12.43,3 |
| 10 | Punta Pianedda 2 | 18,53 | Jari-Matti Latvala | 11.09,3 |
| 11 | Monte Lerno 2 | 29,31 | Jari-Matti-Latvala | 19.19,9 |
| 12 | Su Filigosu 2 | 19,46 | Jari-Matti Latvala | 12.25,6 |
| 13 | Monte Olia 1 | 19,28 | Mikko Hirvonen | 14.03,2 |
| 14 | Sorilis 1 | 18,66 | Sébastien Loeb | 13.58,9 |
| 15 | Monte Olia 2 | 19,28 | Jari-Matti Latvala | 13.46,2 |
| 16 | Sorilis 2 | 18,66 | Mikko Hirvonen | 13.45,0 |
| 17 | Liscia Ruja | 2,69 | Jari-Matti Latvala | 1.54,8 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sardinian ralli 2008 Wikimedia Commonsissa
Osakilpailut MM-rallikaudella 2008
Monte Carlo
Ruotsi
Meksiko
Argentiina
Jordania
Sardinia
Akropolis
Turkki
Suomi
Saksa
Uusi-Seelanti
Katalonia
Korsika
Japani
Wales
Rallin maailmanmestaruussarjan Sardinian rallit
| --- | --- |
2000-luku:   2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024