stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Irma Hirsjärvi
Teoksia

Hirsjärvi, Irma & Hirsjärvi, Sirkka: Kasvatuksen tulevaisuudenkuvat tieteiskirjallisuudessa: Koulutus- ja tietoyhteiskunta -tutkimuksen osaraportti.  (Kasvatustieteiden tutkimuslaitoksen julkaisusarja B, Teoriaa ja käytäntöä 2)  Jyväskylä:  Kasvatustieteiden tutkimuslaitos, 1986.  ISBN 951-679-563-3
Myytit ja tarinat: Valikoimaluettelo.  (Julkaisija: Lukukeskus)  Helsinki:  Kirjastopalvelu, 1993.  ISBN 951-692-308-9
Blomberg, Kristian & Hirsjärvi, Irma & Kovala, Urpo (toim.): Fantasian monet maailmat.  Helsinki:  BTJ Kirjastopalvelu, 2004.  ISBN 951-692-570-7
Blomberg, Kristian & Hirsjärvi, Irma & Kovala, Urpo (toim.): Totutun tuolla puolen: Fantasian rooleista taiteissa ja kommunikaatiossa.  Helsinki:  BTJ, 2005.  ISBN 951-692-607-X
Faniuden siirtymiä: Suomalaisen science fiction -fandomin verkostot.  (Väitöskirja: Jyväskylän yliopisto. Nykykulttuurin tutkimuskeskuksen julkaisuja 98)  Jyväskylä:  Jyväskylän yliopisto, 2009.  ISBN 978-951-39-3489-7
Hirsjärvi, Irma & työryhmä (toim.): Elämästä.  (Jyväskylän ikääntyvien yliopiston antologiasarjan julkaisu 28)  Jyväskylä:  Jyväskylän kesäyliopisto, 2011.  ISBN 978-951-39-4277-9
Henriksson, Saara & Hirsjärvi, Irma & Leinonen, Anne (toim.): Kummallisen kirjoittajat: Opas fiktiivisen maailman luomiseen.  Otava:  Suomen tieteis- ja fantasiakirjoittajat, 2014.  ISBN 978-952-67765-5-2
HMS Bruizer (1895)

| Bruizer |
| --- | --- |
 Bruizer

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Chiswick
Kölinlasku:  huhtikuu 1894
Laskettu vesille:  27. helmikuuta 1895
Palveluskäyttöön:  kesäkuu 1895
Poistui palveluskäytöstä:  myyty romutettavaksi 26. toukokuuta 1914
Tekniset tiedot
Uppouma:  269 t
Pituus:  61,11 m (kokonaispituus)
Leveys:  5,79 m
Syväys:  2,16 m
Koneteho:  4 000 ihp
Nopeus:  27 solmua
Miehistöä:  53
Aseistus
Aseistus:  1 x QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 5 x QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 x 18" torpedoputkea
HMS Bruizer oli Britannian Kuninkaallisen laivaston vuonna 1895 valmistunut Ardent-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 12. lokakuuta 1893 John I. Thornycroftin and Companyltä Chiswickistä, jolloin sen valmistumisajaksi määrättiin 15 kuukautta. Aluksen köli laskettiin huhtikuussa 1894 telakkanumerolla 299 ja se  laskettiin vesille 27. helmikuuta 1895 kumminaan laivaston pääarkkitehdin S. W. Barnabyn tytär Kathleen Barnaby. Alus valmistui kesäkuussa 1895.
Palvelus

HMS Bruizer liitettiin toukokuussa 1896 Välimeren laivastoon, josta se siirrettiin 1911 Kotilaivastoon. Alus oli vuoteen 1912 saakka sukellusvenelaivueessa Lamlashissa ja se myytiin 26. toukokuuta 1914 romutettavaksi Cashmorelle Newportiin.
Hodeida (maakunta)

Hodeidan maakunnan sijainti
Hodeida (arab. الحديدة‎ ; Al Ḥudaida, Hudaydah) on Jemenin läntisin maakunta Punaisenmeren rannalla. Maakunnan pinta-ala on noin 13 300 neliökilometriä ja sen asukasluku vuonna 2012 oli noin 2 697 100. Hodeida on asukasluvultaan Jemenin suurimpia maakuntia. Maakunnan hallinnollinen keskus on Hodeidan satamakaupunki.
Hodeidan maakunta sijaitsee Tihamahin tasankoalueella, joka sijaitsee Punaisenmeren ja Jemenin vuoristoalueen välissä. Alueen sademäärät ovat maan suurimmat ja maakunta tuottaakin noin neljänneksen Jemenin maanviljelytuotteista. Maanviljelyn lisäksi kalastus on merkittävä elinkeino. Hodeidan satamakaupunki on yksi maan merkittävimmistä liikenteen ja tavarankuljetuksen solmukohdista. Maakunnan alueella on myös merkittävä määrä teollisuutta.
Maakunta jakautuu 26 piirikuntaan.
Hodeida on sijainnut jo ajanlaskun alussa merkittävien kauppareittien varrella. Maakunnan alue on ollut paikallisten kuningaskuntien ja kristittyjen etiopialaisten hallussa. Arabit valloittivat Jemenin 600-luvulla ja heitä seurasivat mamelukit. Osmanit valloittivat Jemenin 1500-luvulla ja onnistuivat pitämään sen rannikkoa hallussaan aina vuoteen 1918 saakka, jolloin Jemenin kuningaskunta itsenäistyi.
Kultapyrstö

| Kultapyrstö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Turpiaalit Icteridae
Suku::  Kultapyrstöt Psarocolius
Laji::  decumanus
Kaksiosainen nimi
 Psarocolius decumanus  (Pallas, 1769) 
Alalajit
 P. d. decumanus  P. d. insularis  P. d. maculosus  P. d. melanterus 
Katso myös
   Kultapyrstö Wikispeciesissä   Kultapyrstö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kultapyrstö (Psarocolius decumanus) on laajalla alueella Keski- ja Etelä-Amerikassa tavattava turpiaaleihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Kultapyrstö on hyvin suurikokoinen varpuslintu. Naaraat ovat kooltaan 33–38 cm ja koiraat huomattavasti kookkaampia, pituudeltaan 46–49 cm. Kultapyrstökoiras on höyhenpuvultaan pääosin kiiltävän musta, eräillä alalajeilla on mustien höyhenten seassa myös keltaisia. Päälaella on ohut hiusmaisten höyhenten muodostama töyhtö, joka on usein hankala havaita. Koiraan silmien iiris on sininen. Nokka on suurikokoinen ja valkoinen. Kultapyrstökoiraan perä on kastanjanruskea ja pyrstö kirkkaan keltainen lukuun ottamatta keskimmäisiä mustia höyheniä. Naaras on väritykseltään vaaleampi ja naaraalla ei ole töyhtöä ja silmä on väriltään harmaampi.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kultapyrstön elinympäristö ulottuu Keski-Amerikassa Panamasta etelään ja Etelä-Amerikassa sitä tavataan laajalla alueella Andeilta Amazonian ja Argentiinan pohjoisosiin sekä Trinidad ja Tobagosta. Laji puuttuu Brasilian koillisrannikolta. Linnun elinympäristöjä ovat kosteat avoimet metsät ja metsien reunamaat. Laji tulee toimeen myös osittain hakatuilla alueilla. Lisäksi lajia tavataan myös kahviviljelmiltä ja maatalousmailta, joilla kasvaa yksittäisiä puita. Kultapyrstön elinympäristöt sijaitsevat yleensä alle 2 600 metrin korkeudella merenpinnasta.
Elintavat

Kultapyrstö liikkuu useammin yksin kuin muut kultapyrstöjen suvun lajit. Se voi liittyä myös pieniksi parviksi, joissa voi olla myös muita kultapyrstöjen suvun lajeja sekä kasikkeja. Linnun ravinto koostuu hyönteisistä, hedelmistä ja marjoista.
Kultapyrstö pesii kolonioina, joissa on yksi hallitseva koiras, joka pesii useiden naaraiden kanssa. Koloniassa on tyypillisesti kolmesta neljään koirasta ja jopa kolmekymmentä naarasta. Koloniat sijaitsevat metsän ulkopuolella kasvavassa puussa. Naaras kuroo pitkän pussimaisen pesän korkeaan puuhun, jossa on usein myös herhiläispesiä, jotka suojelevat lintuja saalistajilta. Naaras munii yhdestä kahteen vihreää tai harmaata mustapilkullista munaa.
Aiheesta muualla

Ääntä[vanhentunut linkki], Äänen metadata Macaulay Library
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q906518  Wikispecies: Psarocolius decumanus  ADW: Psarocolius_decumanus  BirdLife: 22723982  BOLD: 54438  BOW: creoro1  CoL: 4NDMV  eBird: creoro1  EoL: 45511900  GBIF: 2484217  iNaturalist: 10126  IRMNG: 10861321  ITIS: 562510  IUCN: 22723982  NCBI: 84847  Neotropical: creoro1  Observation.org: 79085  TSA: 14694  Xeno-canto: Psarocolius-decumanus
Kroatia

Kroatian tasavalta (kroatiaksi  Republika Hrvatska) eli Kroatia (kroatiaksi Hrvatska) on valtio Etelä-Euroopassa, Adrianmeren rannalla. Sen ovat valloittaneet vuorotellen niin roomalaiset, venetsialaiset, turkkilaiset kuin Habsburgitkin. Toisen maailmansodan jälkeen se oli yksi Jugoslavian tasavalloista ja itsenäistyi vuonna 1991. Nykyisin Kroatiassa on noin neljä miljoonaa asukasta. Suotuisan ilmaston, historiallisten nähtävyyksien ja monimuotoisen saariston ansiosta matkailusta on tullut tärkeä elinkeino. Kroatia liittyi Euroopan unioniin 1. heinäkuuta 2013 sekä euroon ja Schengen-alueeseen 1. tammikuuta 2023.
Maantiede > Sijainti

Kroatia on 56 594 neliökilometrin laajuinen valtio Balkanin niemimaan luoteisosassa. Kroatian erikoisen, puolikuuta tai hevosenkenkää muistuttavan muodon vuoksi sillä on monta naapurivaltiota: Slovenia, Unkari, Serbia, Montenegro, Bosnia ja Hertsegovina sekä Adrianmeren vastakkaisella puolella Italia. Bosnia-Hertsegovinan lyhyt 20 kilometrin pituinen rantakaistale jakaa Kroatian manneralueen kahteen toisistaan erillään olevaan alueeseen niin, että Dubrovnik lähiympäristöineen on eksklaavina, tarkemmin rannikkoeksklaavina (coastal exclave, semi exclave) erillään muusta Kroatiasta.
Maantiede > Pinnanmuodot ja vesistöt

Kroatian maasto on vaihtelevaa, ja sen voi karkeasti jakaa kolmeen osaan. Etelässä on kivikkoinen rannikkokaistale. Pohjoisen ja koillisen sisämaan tasangot ovat osa viljavaa Karpaattien allasta. Rannikon ja alangon väliin jäävä alue on tiheämetsäistä vuoristoa.
Noin 53 prosenttia Kroatiasta on alankoa, ja suurimmat alankoalueet ovat Karpaattien altaan alueella. Karpaattien altaan länsi- ja eteläpuolella on Kroatian keskeinen vuoristovyöhyke, joka kuuluu Dinaarisiin Alppeihin. Siellä on myös Kroatian korkein vuori, 1 831-metrinen Dinara. Kroatian vuoristoalueet ovat tunnettu karstimaastaan, jossa vesi on muodostanut muun muassa luolia sekä doliineja ja muita pintamuodostumia kalkkikiviseen kallioon. Kroatian rannikkokaistaleeseen puolestaan kuuluu pohjoisessa Istrian niemimaa, josta se jatkuu Dalmatian rannikkoa pitkin Kotorinlahdelle saakka.
Kroatian joista 26 virtaa yli 50 kilometriä valtion alueella. Noin 62 prosenttia pinta-alasta kuuluu Mustanmeren valuma-alueeseen ja loput 38 prosenttia Adrianmeren valuma-alueeseen. Pisimmät joet ovat 562 kilometrinen Sava ja 505 kilometrinen Drava. Kupa on puolestaan pisin joki, joka virtaa kokonaan Kroatian alueella. Adrianmeren puolella joet ovat pääosin lyhyitä ja virtaavat jyrkillä rinteillä. Suurin Adrianmeren joista on Neretva, josta vain 20 kilometriä on Kroatian puolella. Karstimaassa on myös monia maanpinnan alla virtaavia jokia, kuten Lika ja Gacka.
Adrianmeri on matala meri, ja sen keskisyvyys on 173 metriä. Kroatian rantaviiva ilman saaria on 1 777 kilometriä ja saarten kanssa 5 835 kilometriä. Saaria rannikolla on kaikkiaan 718, ja niistä asuttuja on noin 50. Suurimmat saarista ovat Krk ja Cres.
Maantiede > Ilmasto

Kroatian ilmasto vaihtelee alueittain, mutta pääosin ilmasto on lauhkeaa. Pohjoisessa ja idässä vallitsee mantereinen ilmasto, jonka takia talvet ovat kylmiä ja kesät lämpimiä. Välimerenilmasto vaikuttaa rannikkoalueilla, missä kesät ovat lämpimiä ja kuivia ja talvet sateisia.
Rannikolla vuoden keskilämpötila vaihtelee 12 asteen ja 17 asteen välillä. Etelässä lämpötilat ovat pohjoisosia korkeammat. Karpaattien altaalla keskilämpötila on 10–12 astetta, mutta vuoristoissa keskilämpötila on jo alle 10 astetta. Adrianmeren rannikolla lämpimimmän kuukauden keskilämpötila on yli 22 astetta, kun taas vuoristoissa kylmimmän kuukauden keskilämpötila on alle −3 astetta. Vuotuinen sadanta on ulkosaaristossa alle 700 millimetriä ja Gorski kotarin vuoristossa jopa 3 500 millimetriä. Sisämaan tasangoilla sadanta vaihtelee 700–1 000 millimetrin välillä.
Dalmatian eteläosaan osuu Afrikasta siroccotuulia, kun taas pohjoisosissa talvia viilentää kylmä koillisesta puhaltava bora.
Maantiede > Luonto > Elinympäristöt ja kasvillisuus

Kroatian luonto on eurooppalaisittain monipuolinen, ja kasvilajien määrä on siellä Slovenian ja Albanian jälkeen Euroopan kolmanneksi suurin pinta-alaan nähden. Kroatia sijaitsee sopivalla välimerellisen ja mantereisen ilmaston siirtymävyöhykkeellä, ja toisaalta alue pysyi jäättömänä viime jääkauden aikana, joten monet lajit säilyivät siellä.
Noin 44 prosenttia Kroatiasta on metsän peitossa. Yleisimpiä lajeja ovat pyökit, tammi, talvitammi ja euroopanvalkopyökki. Suurimmat metsät ovat Dinaaristen Alppien länsiosissa Gorski kotarissa ja Velebitvuoristossa sekä Savajoen alluviaalilaaksossa. Vuoristossa valtalajeja ovat pyökit ja pihdat. Välimeren alueella metsät ovat puolestaan pääsääntöisesti macchiaa. Metsien lisäksi Kroatiassa kasvaa pensaikkoja, rannikolla on esimerkiksi ainavihantaa pientä gariguekasvillisuutta.
Pohjois-Kroatiassa on laajoja kosteita ruohikkotasankoja. Erityisesti Savajoen varrella ne yhdistyvät laajoihin kosteikkoihin. Vuoristoisessa Keski-Kroatiassa on kosteita niittyjä, joita on erityisesti jokien varsilla. Kuivia Välimeren ruohikkoja on puolestaan rannikolla ja rannikon sisämaa-alueilla. Laajoja kosteikkoja on suurten jokien tulvatasangoilla. Kopački rit on Drava- ja Tonavajokien risteyskohdassa ja Lonjsko polje Savajoen varrella. Neretvan suisto on puolestaan rannikolla.
Maantiede > Luonto > Eläimistö

Kroatian nisäkkäisiin kuuluu 101 lajia. Maan vuoristoissa elää kaikki kolme Euroopan suurta lihansyöjää, karhu, susi ja ilves. Kroatian metsissä ja vuoristoissa tavataan myös muun muassa gemssiä, villisikaa, näätiä, mäyrää ja kettuja sekä Dinaaristen Alppien jäänteitä dinaarienmyyrää ja tammihiiren alalajia Eliomys quercinus dalmaticus. Adrianmeren ainoa merinisäkäs on puolestaan pullokuonodelfiini.
Kroatian lintulajisto on eurooppalaisittain monipuolinen, ja yli 230 lintulajia pesii Kroatiassa. Drava- ja Savajoen kosteikolla pesii muun muassa kapustahaikaria, haikaria, tiiroja, merikotkia, mustahaikaria, kattohaikaria ja pikkukiljukotkia. Metsien lajeja ovat puolestaan useat pöllöt, tikat, metso ja maakotka. Rannikoiden lintuja ovat hanhikorppikotka, välimerenhaukka ja välimerenlokki.
Kroatian matelijalajisto on moninaisimmillaan Dalmatiassa. Saaristossa on puolestaan erityisesti eristyneitä endeemisiä liskoja. Sammakkoeläimiä on puolestaan erityisesti Karpaattien altaassa. Karstialueen luolastojen endeeminen laji on olmi. Mustanmeren valuma-alueen vesistöissä on 81 ja Adrianmeren valuma-alueen vesistöissä 88 kalalajia. Lisäksi 18 lajia on endeemisiä karstialueelle. Adrianmeren runsaslajisia elinympäristöjä ovat Posidonia-meriheinäniityt.
Maantiede > Luonto > Luonnonsuojelu

Kroatia oli vuoteen 2017 mennessä suojellut noin yhdeksän prosenttia pinta-alastaan. Suojelualueita oli kaikkiaan 444, joista 8 oli kansallispuistoja. Kroatian kansallispuistoja ovat 14 saaresta koostuva Brijunin kansallispuisto, 89 pikkusaaren Kornatin kansallispuisto, Krkan kansallispuisto samannimisen joen varrella, Mljetin kansallispuisto maan eteläosassa, Paklenican kansallispuisto metsäalueella meren ja vuorten välillä, Plitvicen järvien kansallispuisto, jossa on 16 pientä järveä metsän keskellä, Risnjakin kansallispuisto samannimisellä vuorella ja Pohjois-Velebitin kansallispuisto karskimaalla.
Risnjakin alueella tavataan paljon hirvieläimiä, karhuja, metsäkissoja ja ilveksiä. Satunnaisesti nähdään myös susia ja villisikoja. Plitvicen järvien kansallispuisto on susien suojapaikka. Siellä, samoin kuin Krkassa, suojellaan myös saukkoja. Krka on keskeinen muuttolintujen levähdysalue, samoin kuin Kopacki ritin luonnonpuisto maan itäosassa.
Politiikka > Sisäpolitiikka

Kroatian perustuslaki hyväksyttiin vuonna 1990, ja valtio on siitä lähtien ollut demokraattinen tasavalta. Vuosien 1990 ja 2000 välillä Kroatiassa oli puolipresidentiaalinen järjestelmä, mutta presidentti Tuđmanin kuoltua valtaa siirrettiin parlamentille ja käytössä on ollut parlamentaarinen järjestelmä, jossa presidentillä ei ole kovin paljon poliittista valtaa.
Valtionpäämies on tasavallan presidentti, joka valitaan suorilla kansanvaalilla viideksi vuodeksi kerrallaan ja jonka valta on rajoitettu perustuslaissa kahteen kauteen. Presidentti toimii armeijan ylipäällikkönä ja nimittää pääministerin parlamentin (Sabor) suostumuksella. Tammikuussa 2020 istuvan presidentin ja maan ensimmäisen naispresidentin Kolinda Grabar-Kitarovićin voitti presidentinvaalien toisella kierroksella sosiaalidemokraattinen Zoran Milanović. Milanović toimi Kroatian pääministerinä vuodet 2011–2016. Presidentin virka Kroatiassa on pitkälti seremoniallinen.
Kroatian hallituksella on toimeenpanovalta, ja sitä johtaa pääministeri. Hallitus on vastuussa parlamentille, jolle se esittää lakeja ja muita säädöksiä sekä budjetin. Hallitus toimeenpanee lakeja ja muita parlamentin tekemiä päätöksiä, johtaa sisä- ja ulkopolitiikkaa, ohjaa valtionhallinnon työtä, huolehtii valtion taloudellisesta kehityksestä ja ohjaa julkisten palveluiden kehittymistä.
Kroatian parlamentilla Saborilla on lainsäädäntävalta. Parlamentin jäsenet valitaan neljäksi vuodeksi kerrallaan, ja perustuslain mukaan kansanedustajia pitää olla vähintään 100 ja enintään 160. Parlamentti päättää muun muassa perustuslain soveltamisesta ja lisäyksistä, hyväksyy lakeja, ottaa käyttöön valtionbudjetin ja dokumentit, joissa käsitellään parlamentin käytäntöjä.
Parlamenttiin äänestetään ehdokkaita 12 vaalipiiristä suhteellisen vaalitavan mukaan. Vaalipiirijaon lisäksi ulkomailla asuvat kroatialaiset äänestävät korkeintaan 14 edustajaa ja vähemmistöt 8 edustajaa. Puoluejärjestelmää leimaavat myös useat vähemmistöjä edustavat puolueet ja alueelliset puolueet, jotka painottavat politiikassaan oman alueensa asioita. Voimakkaimmat puolueet ovat itsenäistymisen jälkeen olleet sosiaalidemokraattinen puolue SDP ja Kroatian demokraattinen liitto HDZ. SDP:n vuoden 2015 vaalitappion jälkeen HDZ:n johtamat keskusta-oikeistolaiset ja keskustalaiset puolueet ovat vieneet vallan keskusta-vasemmistolaiselta SDP:n blokilta. Vuoden 2020 parlamenttivaaleissa HDZ sai 151 paikasta 66. Vaaleja varten muodostettu Restart koalicija -koalitio sai 41 paikkaa. Niistä 32 meni SDP:lle ja loput 9 koalition muille puolueille.
Politiikka > Ulkopolitiikka

Kroatia liittyi WTO:n jäseneksi 30. marraskuuta 2000. Se anoi Euroopan unionin jäsenyyttä 2003, ja se hyväksyttiin virallisesti vuonna 2004 hakijavaltioksi. Jäsenyysneuvottelujen ehtona oli yhteistyö entisen Jugoslavian alueen kansainvälisen rikostuomioistuimen ICTY:n kanssa. Liittymisneuvottelut alkoivat syksyllä 2005 samanaikaisesti Turkin kanssa ja päättyivät 2011. 22. tammikuuta 2012 Kroatiassa pidettiin kansanäänestys EU-jäsenyydestä. Äänioikeutetuista 44 prosenttia kävi äänestämässä, joista kaksi kolmasosaa kannatti liittymistä Euroopan unioniin. Kroatia on ollut EU:n jäsen 1. heinäkuuta 2013 alkaen.
Vuoden 2023 alussa Kroatia liittyi eurojärjestelmään ja Schengen-alueeseen.
Nato ilmoitti 3. huhtikuuta 2006 kutsuvansa Kroatian sekä Albanian jäsenikseen. 1. huhtikuuta 2009 Kroatiasta tuli Naton jäsenvaltio.
Kroatian armeijan vahvuus on rauhanaikana 15 000 henkilöä, joista puolustushaarojen osuudet ovat maavoimat noin 10 000, merivoimat 1 500 ja ilmavoimat 1 500. Lisäksi 2 000 on eri puolustushaarojen yhteisissä tehtävissä. Henkilöstöstä noin 15 % on naisia. Pakollisesta varusmiespalveluksesta luovuttiin vuonna 2008. Ilmavoimat ovat vaihtamassa vuodesta 2024 alkaen neuvostoaikaista kalustoaan modernimpiin ranskalaisvalmisteisiin koneisiin.
Aluejako

Kroatia on jaettu 20 piirikuntaan ja edelleen useisiin kuntiin. Pääkaupunki Zagrebilla on piirikuntaa vastaava asema. Kroatiassa on 428 kuntaa, joista 127:llä on kaupunginoikeudet.
Slavonia
Virovitica-Podravina Virovitičko-podravska županija
Požega-Slavonia Požeško-slavonska županija
Brod-Posavina Brodsko-posavska županija
Osijek-Baranja Osječko-baranjska županija
Vukovar-Syrmia Vukovarsko-srijemska županija
Keski-Kroatia
Zagreb (kaupunki on myös piirikunta)
Zagrebin piirikunta Zagrebačka županija
Krapina-Zagorje Krapinsko-zagorska županija
Sisak-Moslavina Sisačko-moslavačka županija
Karlovac Karlovačka županija
Varaždin Varaždinska županija
Koprivnica-Križevci Koprivničko-križevačka županija
Bjelovar-Bilogora Bjelovarsko-bilogorska županija
Međimurje Međimurska županija
Istria , rannikon pohjoisosa ja vuoristoseutu
Primorje-Gorski Kotar Primorsko-goranska županija
Lika-Senj Ličko-senjska županija
Istria Istarska županija
Dalmatia
Zadar Zadarska županija
Šibenik-Knin Šibensko-kninska županija
Split-Dalmatia Splitsko-dalmatinska županija
Dubrovnik-Neretva Dubrovačko-neretvanska županija
Talous

Matkailu on merkittävä tulonlähde kesäpuolella vuotta; vuonna 2015 maassa kävi yli 14 miljoonaa turistia, jotka viettivät maassa yhteensä yli 71 miljoonaa yötä. Suosituimmat kuukaudet ovat heinä– ja elokuu. Ylivoimaisesti eniten turisteja tulee Saksasta, jota seuraavat itävaltalaiset, kotimaiset, italialaiset ja tšekit.
Teollisuudenaloista vahvimpia ovat laivanrakennus, elintarviketeollisuus ja kemianteollisuus. Teollisuus työllistää noin neljänneksen työvoimasta ja tuottaa viidenneksen bruttokansantuotteesta. Vuosina 1996–2006 maan seitsemän telakkaa tuottivat yhteensä 199 alusta. Viidesosa väestöstä saa toimeentulonsa maanviljelystä. Kroatiassa viljellään eri viljalajeja ja kasvatetaan hedelmiä ja tupakkaa laajalti. Myös lampaankasvatus on yleistä. Maassa on runsaasti metsävaroja ja hiili- ja rautakaivostoimintaa.
Kroatialla on pienet omat öljy- ja maakaasuvarat, mutta sen sijainti rannikolla tekee siitä mahdolliseen polttoaineiden kauttakulkumaan. Öljy- ja kaasuputkistojen laajentamista suunnitellaan. Maassa on potentiaalia ja paikkoja vesivoimalle, tuulivoimaloille, biopolttoaineelle ja aurinkovoimalle. Ydinvoimalaprojekti lopetettiin Tšernobylin onnettomuuden jälkeen.
Vuonna 2021 energiasta tuotettin 35 % öljyllä, 30 % maakaasulla, 20 % biopolttoaineilla, 7,4 % vesivoimalla ja 5 % kivihiilellä.
Talous > Liikenne

Kroatiassa on 40 lentokenttää. Rautatieverkkoa on 2 617 km ja maanteitä noin 27 tuhatta kilometriä. Vesiväyliä on 4 700 km, suurin osa niistä Tonavassa, Savassa ja Dravassa. Suurimmat satamat ovat Ploce, Rijeka, Sibenik ja Split.
Italiasta ja Sloveniasta tulee matkustajalaivoja Kroatiaan. Naapurimaiden kautta on myös bussi- ja junaliikennettä. Junamatka esimerkiksi Budapestistä Zagrebiin kestää 5,5–7,5 tuntia.
Talous > Matkailu

Kroatian matkailu on kokenut uuden nousun 2010-luvulla. Kroatian rantakohteisiin järjestetään runsaasti pakettimatkoja myös Suomesta. Suosittuja kohteita ovat Dubrovnikin ja Splitin kaupungit sekä pääkaupunki Zagreb. Lisäksi matkailukohteisiin kuuluvat rannikon lukuisat saaret kuten Hvar, Krk, Korčula ja Mljet.