stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Örekilsälvenin vesistö
Vesistön valuma-alue

Örekilsälvenin vesistö jää yksin itäpuolella Götajoen vesistön (tunnus 108) ja länsipuolella Strömsånin vesistön (tunnus 111) väliseen taskuun. Örekilsälvenin vesistön lounaispuolelle ei ole pääveistöjä, sillä siellä sijaitsee mereen laskevien ojien ja purojen valuma-alueita.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (8,1 %), turve (11,5 %), kalliomaa (49,0 %), hiekka ja sora (1,5 %), multamaa (17,3 %), savimaa (6,7 %) ja jäätikköjokijäänteet (2 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (68,0 %), soita ja kosteikkoja (6,4 %), viljelymaita (15,1 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (0,8 %) sekä joutomaita (5,9 %). Näiden lisäksi on 3,8 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Örekilsälvenin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 24,2 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 157 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 2,75 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 21,5 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 140 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 2,2 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 120,4 m³/s on mitattu marraskuussa 2000 ja pienin 2,1 m³/s elokuussa 1994. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.
Vesivoimaa

Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 58 patoa, joista 3,3 % säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 24,9 miljoonaa kuutiometriä.
Joessa on yksi Torpin vesivoimalaitos, joka tuottaa sähköä 0,8 megawattin teholla noin 2,5 gigawattituntia vuodessa.
Vesistön sivu-uomissa on vielä 10 voimalaa lisää:
Munkedalsälvenissa on Munkedal,
Valboånissa on Ellenö, Ödeborg, Dyrtorp, Edstena, Häreholm, Näsböle, Vången, Stigen Östra/mellan ja Stigen västra.
Voimaloiden yhteisteho on 4,9 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 19,5 gigawattituntia.
Käännös suomeksi
Väinö Jalava

| Väinö Jalava> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1936
Ammatti:  apulaisprofessori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Jyväskylän yliopisto PhD (1969)
Instituutti:  Tampereen teknillinen  korkeakoulu TTKK
Tutkimusalue:  funktionaalianalyysi
Väinö Jalava (s. 1936) toimi matematiikan apulaisprofessorina vuosina 1971–2000 Tampereen teknillisessä korkeakoulussa (TTKK). Hänen erikoisalansa oli funktionaalianalyysi.
Teokset

Jalava, Väinö: On operators in a linear space with a non-degenerate sesquilinear form.  Jyväskylä:  Jyväskylän yliopisto, 1969.  Teoksen verkkoversio. (Väitöskirja)
Jalava, Väinö: Moderni analyysi I.  (Opintomoniste 15, 152 sivua)  Tampere:  Tampereen teknillinen  korkeakoulu, 1976.  ISBN 951-720-223-7.  Teoksen verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Jalava, Väinö: Moderni analyysi II.  (Opintomoniste 25, 165 sivua)  Tampere:  Tampereen teknillinen  korkeakoulu, 1977.  ISBN 951-720-250-4.  Teoksen verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Jalava, Väinö: Johdatus funktionaalianalyysiin.  (Opintomoniste 95, 144 sivua)  Tampere:  Tampereen teknillinen  korkeakoulu, 1983.  ISBN 951-720-831-6.  Teoksen verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Jalava, Väinö: Johdatus funktionaalianalyysiin.  (Opintomoniste 188, 129 sivua)  Tampere:  Tampereen teknillinen  korkeakoulu, 1996.  ISBN 951-722-432-X.  Teoksen verkkoversio.
Jalava, Väinö: Matemaattisen analyysin perusteet.  (Opintomoniste 89, 191 sivua)  Tampere:  Tampereen teknillinen  korkeakoulu, 1983.  ISBN 951-720-771-9.  Teoksen verkkoversio.
Walter Lübcke

Walter Lübcke vuonna 2009
Walter Lübcke (22. elokuuta 1953 Bad Wildungen – 2. kesäkuuta 2019 Istha) oli saksalainen, Saksan kristillisdemokraattista unionia edustanut poliitikko, joka joutui uusnatsin murhaamaksi.
Lübcken murhan sanottiin olevan Saksan ensimmäinen poliittinen salamurha sitten vasemmistolaisen RAF:n tekojen 1970-luvulla ja ensimmäinen äärioikeistolainen salamurha sitten toisen maailmansodan. Syyttäjien mukaan se oli maan ensimmäinen äärioikeistolainen salamurha sitten Walter Rathenaun murhan vuonna 1922.
Ura

Lübcke opiskeli taloustiedettä Kasselin ammattikorkeakoulussa, erikoistuen henkilöstöjohtamiseen ja työn taloustieteeseen. Vuonna 1986 hän liittyi CDU:hun. Vuonna 1991 hän suoritti tohtorin tutkinnon. Vuosina 1999–2008 Lübcke oli Hessenin osavaltion parlamentin jäsen.
Vuonna 2015 Saksa päätti päästää maahan Syyrian sisällissodan pakolaisia, minkä seurauksena suuria määriä turvapaikanhakijoita saapui päivittäin rajan yli. Lübckesta tuli kansallisesti näkyvä hahmo, kun hän puolusti pakolaisten majoittamista. Raivokkaassa kaupungintalon kokouksessa Lübcke kehotti yleisön jäseniä puolustamaan kristillisiä arvoja. Sen vuoksi hän sai tappouhkauksia.
Murha

Lübcken ollessa 65-vuotias hänet ammuttiin kotonaan Kasselin kaupungissa. Hänet löydettiin sunnuntaiaamuna Isthan kylässä sijainneen kotinsa terasiilta. Häntä oli ammuttu päähän. Häneltä jäi vaimo ja kaksi aikuista lasta.
Äärioikeistolainen Stephan Ernst, 47, tunnusti ampuneensa Lübcken. Ernst tuomittiin elinkautiseen vankeusrangaistukseen, mikä tarkoittaa Saksassa vähintään 15 vuoden vankilassa oloa ennen ehdonalaiseen vapauttamista, mutta rikoksen "erityisen vakavuuden" takia vankilassaoloaika pidentyy todennäköisesti vähintään 22 vuoteen.
Ernstin motiivi oli rasismi ja muukalaiskammo. Ernstillä tiedettiin olleen uusnatsiyhteyksiä ja häntä syytettiin myös irakilaisen pakolaisen murhayrityksestä vuonna 2016.
Ernstin DNA:ta löydettiin Lübcken paidasta. Pian pidätyksensä jälkeen Ernst myönsi ampuneensa Lübcken. Muutamaa kuukautta myöhemmin hän peruutti tunnustuksensa ja väitti toisen miehen ampuneen tappavan laukauksen vahingossa. Ernstin kolmannen version mukaan hän painoi liipaisinta, mutta myös toinen mies oli paikalla. Toinen mies, Markus H, kiisti osallisuutensa, mutta hänet tuomittiin ampuma-aserikoksista 18 kuukauden ehdolliseen rangaistukseen.
Oikeusistunnon lopussa Ernst kääntyi Lübcken lesken ja poikien puoleen ja sanoi: "Olen erittäin pahoillani siitä, mitä tein teille."
Walter Lübcken silta Kasselissa
Vladimir Plahotniuc

| Vladimir Plahotniuc |
| --- | --- |
 Plahotniuc vuonna 2011
Moldovan parlamentin jäsen
 9.3.2019 – 30.7.2019 9.12.2014 – 30.7.2015 28.11.2010 – 28.10.2013  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1966 (ikä 58) Pitușca, Moldovan SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  moldovalainen romanialainen venäläinen turkkilainen
Puoliso:  Oxana Plahotniuc
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  PDM
Aiheesta muualla
www.plahotniuc.md
Vladimir Plahotniuc (s. 1. tammikuuta 1966) on moldovalainen oligarkki ja poliitikko.
Tausta ja yksityiselämä

Plahotniuc syntyi uudenvuodenpäivänä pienessä Pitușcan kylässä vuonna 1966, mutta perhe muutti kuitenkin Grozeștiin, jossa Plahotniuc vietti suurimman osan lapsuudestaan.
Vuonna 2001 Plahotniuc aloitti romanialaisen Petrom-öljy-yhtiön palveluksessa ja siirtyi sittemmin myös pankkisektorille, jossa hän toimi osittain samaan aikaan.
Plahotniuc on naimisissa Oxana Plahotniucin (o.s. Childescu) kanssa. Parilla on kaksi lasta. Koko perhe määrättiin vuonna 2020 maahantulokieltoon Yhdysvalloissa korruptiosyytteiden takia.
Tausta ja yksityiselämä > Kansalaisuudet ja identiteetit

Moldovan kansalaisuuden lisäksi Plahotniucilla on myös kolmen muun maan kansalaisuudet. Turkin kansalaisuuden hän sai ilmeisesti loppuvuodesta 2020 maahan tehtyjen investointien perusteella. Venäjän viranomaiset myönsivät vuonna 2019, että Plahotniucilla on Venäjän kansalaisuus.
Vuonna 2011 romanialainen Adevărul-lehti kertoi, että Plahotniucille oli myönnetty Romanian kansalaisuus, joskin nimellä Vlad Ulinci ja aiemmin nimellä Vladimir Ulinici, mitä hän perusteli sillä, että halusi suojella lapsiaan syrjinnältä näiden opiskellessa Romaniassa. Joulukuussa 2019 selvisi, että Plahotniucilla on moldovalainen henkilötunnus nimellä Vladislav Novak, jonka hän väitetysti sai Moldovan tiedusteluviranomaisilta.
Poliittinen ura

Ensimmäisen kerran Plahotniuc valittiin Moldovan parlamenttiin vuoden 2010 vaaleissa.
Vuonna 2016 Plahotniuc oli nousemassa Moldovan pääministeriksi, mutta nimitysehdotuksen tultua julki tuhannet ihmiset kerääntyivät osoittamaan mieltään parlamentin edustalle, ja mukaan liittyi myös muutama aiemmin nimitystä tukenut parlamentin edustaja.
Plahotniuc ilmoitti jättävänsä parlamentin 30. heinäkuuta 2019.
Kohuja ja maastapako

Plahotniucin nimi esiintyi vuoden 2014 pankkiskandaalista vastuussa olevien henkilöiden listassa. Muita tapaukseen liitettyjä henkilöitä olivat mm. entinen pääministeri Vlad Filat. Pankkiskandaalissa oli kyse siitä, että reilu miljardin dollarin arvosta varoja katosi Moldovan suurimmilta pankeilta. Summa vastasi 1/8 Moldovan BKT:sta.
Plahotniuc haki poliittista turvapaikkaa Yhdysvalloista, mutta sai lopulta kielteisen päätöksen. Hän oleskeli hetkellisesti maassa, mutta onnistui pakenemaan sieltä Turkkiin.
Kunnianosoituksia

Tasavallan ritarikunta (Moldova, 2014)
Työn loiston ritarikunta (Moldova, 2007)
Helmikuussa 2021 Moldovan presidentti Maia Sandu poisti Tasavallan ritarikunnan Plahotniucilta. Perusteena olivat se, että Plahotniucin demokraattisen puolueen paikallisosasto oli tehnyt aloitteen asian puolesta ja Sandu katsoi ritarikunnan nimityksen olleen ritarikunnan sääntöjen vastainen.
1120

| --- | --- |
Vuosisadat: 900-luku · 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku
Vuosikymmenet: 1090-luku · 1100-luku · 1110-luku · 1120-luku · 1130-luku · 1140-luku 1150-luku · 1160-luku · 1170-luku · 1180-luku · 1190-luku · 1200-luku
Vuodet: 1090 · 1091 · 1092 · 1093 · 1094 · 1095 · 1096 · 1097 · 1098 · 1099 1100 · 1101 · 1102 · 1103 · 1104 · 1105 · 1106 · 1107 · 1108 · 1109 1110 · 1111 · 1112 · 1113 · 1114 · 1115 · 1116 · 1117 · 1118 · 1119 1120 · 1121 · 1122 · 1123 · 1124 · 1125 · 1126 · 1127 · 1128 · 1129 1130 · 1131 · 1132 · 1133 · 1134 · 1135 · 1136 · 1137 · 1138 · 1139 1140 · 1141 · 1142 · 1143 · 1144 · 1145 · 1146 · 1147 · 1148 · 1149 1150 · 1151 · 1152 · 1153 · 1154 · 1155 · 1156 · 1157 · 1158 · 1159 1160 · 1161 · 1162 · 1163 · 1164 · 1165 · 1166 · 1167 · 1168 · 1169 1170 · 1171 · 1172 · 1173 · 1174 · 1175 · 1176 · 1177 · 1178 · 1179 1180 · 1181 · 1182 · 1183 · 1184 · 1185 · 1186 · 1187 · 1188 · 1189 1190 · 1191 · 1192 · 1193 · 1194 · 1195 · 1196 · 1197 · 1198 · 1199 1200 · 1201 · 1202 · 1203 · 1204 · 1205 · 1206 · 1207 · 1208 · 1209
Tapahtumia

25. marraskuuta – Kolmesataa ihmistä, mukaan lukien kruununprinssi Vilhelm Adelin, hukkui Valkoisen laivan ajettua karille Englannin kanaalissa.
Syntyneitä

Ludvig VII, Ranskan kuningas (k. 1180)
Kuolleita

Vilhelm Adelin, kuningas Henrik I:n kruununperillinen
Walter M. Linnaniemi

Walter Mikael Linnaniemi (vuoteen 1906 Axelson) (25. lokakuuta 1876 Joensuu – 2. maaliskuuta 1953 Kauniainen) oli suomalainen eläintieteilijä ja hyönteistutkija.
Linnaniemen vanhemmat olivat Joensuun lyseon venäjän kollega Axel Johan Julius Axelson ja Helena Sofia Axelson o.s. Sundwall, professori Johan Matthias Sundwallin tytär. Linnaniemi kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta vuonna 1894. Hän valmistui vuonna 1901 filosofian kandidaatiksi, 1903 filosofian maisteriksi ja vuonna 1908 filosofian lisensiaatiksi.
Linnaniemi oli vuosina 1913–1921 entomologian apulaisena ja vuodesta 1921 vuoteen 1923 maanviljelys- ja metsäzoologian ylimääräisenä professorina Helsingin yliopistossa. Helsingin yliopistosta Linnaniemi siirtyi Turun yliopistoon sen ensimmäiseksi eläintieteen professoriksi. Linnaniemi jäi eläkkeelle vuonna 1943, jolloin hänen seuraajakseen Turussa valittiin Kaarlo Johannes Valle. Linnaniemi toimi myös Turun eläin- ja kasvitieteellisen seuran puheenjohtajana vuosina 1923-1938.
Julkaisuja

Die Apterygotenfauna Finlands 2, Spezieller Teil. Acta Societatis scientiarum Fennicae 40, 5.  Finska Vetenskapssocieteten, Helsingfors 1912
Zur Kenntnis der Collembolenfauna der Halbinsel Kanin und benachbarter Gebiete. Acta Societatis pro fauna et flora Fennica 33, 2. Kuopio 1912
Zur Kenntnis der Blattminierer, speziell derjenigen Finnlands 1. Acta Societatis pro fauna et flora Fennica 37, 4.  Kuopio 1913
Valkotähkäyökön (Hadena secalis) toukka eli n. s. "solmumato", ruispeltojen hävittäjänä sekä keinoja sen torjumiseksi: entomologiselta osastolta. Suomen maanviljelys-taloudellinen koelaitos, Helsinki 1914
Pieni tuhohyönteisopas: lyhyitä ohjeita tuhohyönteistemme määräämistä varten. 1-2, Pelto-, niitty- ja keittiökasvit ; Hedelmäpuut ja marjapensaat. Maanviljelystaloudellisen koelaitoksen maamieskirjasia, n:o 5. Helsinki 1915
Omenakehrääjäkoi eli omenakoi (Hyponomeuta malinellus Zell): Entomologiselta osastolta.  Suomen maanviljelystaloudellinen koelaitos, Helsinki 1917
Collembola. Mémoires de l'Academie des science de Russie, 8, 28. Résultats scientifique de l'expédition des frères Kuznecov à l'Oural arctiques en 1919 sous la direction de H. Backlind 13. Academie des science de Russie, Petrograd 1919
Sokerijuurikasviljelyksen tuhohyönteiset ja niiden torjumiskeinot. Suomen raakasokeritehdas osakeyhtiön julkaisu n:o 2. Otava 1920
Zur Biologie und Verbreitung der Dasychira selenitica Esp. mit besonderer Berücksichtigung ihres Massenauftretens in Finland; tekijät Walter M. Linnaniemi ja Yrjö Hukkinen. Acta Societatis pro fauna et flora Fennica 48,7. Helsingfors 1921
Beitrag zur Kenntnis der Collembolenfauna Spitzbergens. Helsinki 1935
Kertomus tuhoeläinten esiintymisestä Suomessa vuosina 1917 - 1923. Maatalouden tutkimuskeskus, Helsinki 1935
Suomennoksia

Otto Schmeil : Ihminen: ihmisruumiin rakenteen ja terveysopin pääpiirteet : biologisia näkökohtia silmälläpitäen; 27:nnesta saksankielisestä painoksesta suomentanut Walter M. Linnaniemi. WSOY 1908, 2. painos 1916
Rudolf Abelin : Huonekasvien hoito: kasvit ruukuissa ja mullassa kasvavina, maljakoissa pidettävät irtokukkaset. WSOY 1910
Wicomicon piirikunta

Wicomicon piirikunta (engl. Wicomico County) on Yhdysvaltojen Marylandin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 103 609 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Salisburyn kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1867.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wicomicon piirikunta Wikimedia Commonsissa
Wicklowvuorten kansallispuisto

Glendasan-joki.
Wicklowvuorten kansallispuisto (iiriksi Páirc Náisiúnta Sléibhte Chill Mhantáin) on yksi Irlannin kuudesta kansallispuistosta. Siihen kuuluu osa Wicklowvuorista, jotka kulkevat koko Wicklow’n kreivikunnan poikki saaren itärannikolla, Dublinin eteläpuolella.
Vuorten rinteitä peittää kanerva ja rahkasammal. Paikoin on istutettua metsää. Vuorten rinteillä virtaa jokia ja puroja. Puisto on suosittua retkeilyaluetta. Useimmat matkailijat käyvät Glendaloughin laaksossa, jossa on Kevinin luostarin rauniot.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wicklowvuorten kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Viinikanjärvi

| Viinikanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°23′55″N, 24°35′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keurusselän alue (35.62)
Laskujoki:  Suojoki 
Järvinumero:  35.626.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  180,8 m  
Rantaviiva:  4,086 km  
Pinta-ala:  75,85 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiViinikanjärvi 
Viinikanjärvi  on Keski-Suomessa Keuruulla Suojärven kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 76 hehtaaria ja se on 1,4 kilometriä pitkä ja 950 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Suojoen valuma-alueeseen (35.626) se kuuluu.
Wickr Me

| Wickr Me |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Wickr Inc.
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  2012
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  pikaviestintäohjelma
Käyttökielet:  englanti
Alusta:  Windows 10, Linux, macOS, Android, iOS
Lisenssi:  omisteinen ohjelmisto
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Wickr Me on yhdysvaltalaisen Wickr Inc. -yhtiön kehittämä ilmainen pikaviestintäohjelma, joka on Signalin tavoin keskittynyt käyttäjänsä yksityisyyden turvaamiseen. Wickriä voi käyttää Android- tai iOS-käyttöjärjestelmällä varustetulla älypuhelimella sekä tietokoneella Windows 10:llä, macOS:llä ja Linux-jakeluilla, jotka tukevat snapcraftia.
Amazonin Amazon Web Services osti Wickrin kesäkuussa 2021. Amazon ilmoitti lakkauttavansa Wickr Me -pikaviestimen vuoden 2023 lopussa. Uusien käyttäjien rekisteröintejä ei sallita enää vuoden 2022 lopun jälkeen. AWS Wickr ja Wickr Enterprise jatkavat toimintaansa.
Aiheesta muualla

Verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lähdekoodi GitHubissa (englanniksi)
White paper (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Wicklow’n kreivikunta

| Wicklow’n kreivikunta County Wicklow Contae Chill Mhantáin |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Kreivikunnan sijainti Irlannissa
Valtio:  Irlanti
Provinssi:  Leinster
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Wicklow
Pinta-ala:  1 999,5 km²
Väkiluku (2016):  142 332
 – väestötiheys:  71,2 as./km²
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  WW
 – ISO 3166:  IE-WW
 
Kreivikunnan internetsivut
Wicklow’n kreivikunta (iiriksi Contae Chill Mhantáin) on Irlannin tasavallan kreivikunta Leinsterin historiallisessa provinssissa. Se sijaitsee maan itärannikolla pääkaupunki Dublinin eteläpuolella. Kreivikunnassa on 142 332 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 1 999,5 neliökilometriä.
Wicklow’n kreivikunnassa sijaitsevat Wicklowvuoret (Wicklow Mountains), jotka näkyvät Dublinista etelään päin katsottaessa. Wicklow’n pääkaupunki on samaa nimeä kantava Wicklow’n kaupunki, mutta kreivikunnan suurin kaupunki on kuitenkin Bray, joka sijaitsee rannikolla. Braysta on hyvät yhteydet Dubliniin DART-junan ansiosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wicklow’n kreivikunta Wikimedia Commonsissa
Kreivikunnan internetsivut
Irlannin kreivikunnat
| --- | --- |
Connacht:   Galway  Leitrim  Mayo  Roscommon  Sligo 
Leinster:   Carlow  Dublin Dún Laoghaire–Rathdown  Etelä-Dublin  Fingal  Kildare  Kilkenny  Laois  Longford  Louth  Meath  Offaly  Westmeath  Wexford  Wicklow 
Munster:   Clare  Cork  Kerry  Limerick  Tipperary  Waterford 
Ulster:   Antrim†  Armagh†  Cavan  Derry†  Donegal  Down†  Fermanagh†  Monaghan  Tyrone† 
kreivikunnilla ei ole hallinnollista merkitystä • †Kreivikunta kuuluu Pohjois-Irlantiin
Wakefieldin taistelu

Wakefieldin taistelu (engl. Battle of Wakefield) oli merkittävä Ruusujen sodan taistelu, joka käytiin Wakefieldin lähellä West Yorkshiressa 30. joulukuuta 1460. Taistelussa olivat vastakkain vallassa ollutta mutta heikkoa Henrik VI:tä kannattaneet lancasterilaiset ja Henrikin kruununperijää, Yorkin herttua Rikhardia kannattaneet yorkilaiset.
Taistelu alkoi, kun Sandalin linnassa olleet yorkilaiset poistuivat linnastaan ja hyökkäsivät itseään huomattavasti vahvempia lancasterilaisia vastaan lähellä Wakefieldia. Lancasterilaiset löivät Yorkin joukot. Yorkin herttua Rikhard ja tämän poika Rutlandin jaarli Edmund saivat surmansa taistelun aikana. Lisäksi Salisburyn jaarli Richard Neville vangittiin ja vietiin Pontefractin linnaan, josta vihainen väkijoukko myöhemmin kaappasi hänet mukaansa ja teloitti.
Surmansa saaneiden Yorkin komentajien päät leikattiin taistelun jälkeen irti ja ne asetettiin Yorkin kaupungin porttien päälle näytille. Yorkin herttuan pään päälle asetettiin lisäksi paperista tehty kruunu.
Aage Birch

| Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tanska.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Tanska> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | México 1968 | Louhi |  |
Aage Birch (23. syyskuuta 1926 Søllerød – 13. helmikuuta 2017) oli tanskalainen purjehtija ja olympiamitalisti.
Birch saavutti Louhi-venetyypin olympiahopeaa Méxicossa 1968. Hän kilpaili myös Helsingin 1952 ja Rooman 1960 kesäolympialaisissa. Birch kuoli 90-vuotiaana 13. helmikuuta 2017.
Vihreän kullan kulttuuritie

Harjutie Punkaharjulla kuuluu osana Vihreän kullan kulttuuritiehen
Kietävälän lossi vuonna 2004. Kietävälän lossi yhdystiellä 15176 on osa Vihreän kullan kulttuuritietä.
Vihreän kullan kulttuuritie on autolla, polkupyörällä tai jalan kuljettava matkailutie, joka on Etelä-Savoon sijoittuva metsäteeman ympärille rakennettu reitti. Reitin nähtävyydet ovat maisema-, luonto- ja kulttuuriaiheisia. Kulttuuritien idea syntyi lähtökohdasta tehdä "maisemat markoiksi" ja idean toteutus valmistui vuonna 2000. Reitti esittelee kulttuurihistoriallisia kohteita, metsien moninaiskäyttöä, paikalliskulttuuria sekä paikallisia palveluita. Reitti kulkee itä-länsi-suuntaisesti ja alkaa Mäntyharjulta valtatie 5:ltä ja päättyy Parikkalan Särkisalmessa valtatie 6:lle, josta jatkuu Via Karelia matkailureitti. Vihreän kullan kulttuuritien reitti Mäntyharjusta kulkee Mikkelin Ristiinan, Puumalan, Sulkavan, Savonlinnan ja Punkaharjun kautta Parikkalan Särkisalmelle. Reitin pituus on noin 250 km. Tien numero on 420. Suuri osa reitistä kulkee alemmalla tieverkolla. Reitti sivuuttaa Vihreän kullan kulttuuritien kohteet Mikkelin Anttolassa ja Rantasalmella.
Reitti

Alkaa valtatie 5 Karankamäen eritasoliittymästä
Miekankoski
Mäntyharju
Kuomiokoski
Ristiina
Hurissalo
Puumala
Viljakansaari
Partalansaari
Sulkava
Savonlinna
Punkaharju
Punkasalmi
Putikko
Päättyy valtatie 6 Särkisalmen tasoliittymään.
Nähtävyyksiä reitin varrella

Taidekeskus Salmela Mäntyharjulla.
Iso-Pappilan museo Mäntyharjulla.
Brahelinnan rauniot Ristiinassa.
Astuvansalmen kalliomaalaukset Ristiinassa.
Puumalansalmen silta Puumalassa.
Maisema Sulkavan linnavuorelta.
Olavinlinna
Riihisaari - Savonlinnan museo
Metsämuseo Lusto Punkaharjulla.
361

| --- | --- |
Vuosisadat: 100-luku · 200-luku · 300-luku · 400-luku · 500-luku
Vuosikymmenet: 290-luku · 300-luku · 310-luku · 320-luku · 330-luku · 340-luku 350-luku · 360-luku · 370-luku · 380-luku · 390-luku · 400-luku
Vuodet: 290 · 291 · 292 · 293 · 294 · 295 · 296 · 297 · 298 · 299 300 · 301 · 302 · 303 · 304 · 305 · 306 · 307 · 308 · 309 310 · 311 · 312 · 313 · 314 · 315 · 316 · 317 · 318 · 319 320 · 321 · 322 · 323 · 324 · 325 · 326 · 327 · 328 · 329 330 · 331 · 332 · 333 · 334 · 335 · 336 · 337 · 338 · 339 340 · 341 · 342 · 343 · 344 · 345 · 346 · 347 · 348 · 349 350 · 351 · 352 · 353 · 354 · 355 · 356 · 357 · 358 · 359 360 · 361 · 362 · 363 · 364 · 365 · 366 · 367 · 368 · 369 370 · 371 · 372 · 373 · 374 · 375 · 376 · 377 · 378 · 379 380 · 381 · 382 · 383 · 384 · 385 · 386 · 387 · 388 · 389 390 · 391 · 392 · 393 · 394 · 395 · 396 · 397 · 398 · 399 400 · 401 · 402 · 403 · 404 · 405 · 406 · 407 · 408 · 409
Tapahtumia

Julianus nousi Rooman keisariksi. Hän oli viimeinen ei-kristitty keisari.
Kuolleita

Rooman keisari Constantius II
Aadolf Nassaulaisen ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Aadolf Nassaulaisen ritarikunta (ransk. Ordre de Mérite civil et militaire d’Adolphe de Nassau) on luxemburgilainen ritarikunta, jota perustettiin suurherttua Aadolfin määräyksellä 8. toukokuuta 1858. Perustajansa sijaan ritarikunnan nimi viittaa 1200-luvun lopulla hallinneeseen Aadolf Nassaulaiseen.
Ritarikunnalla palkitaan yksilöitä, jotka ovat tehneet poikkeuksellisen palveluksen suurherttualle tai dynastialle, tai osoittaneet näille poikkeuksellista uskollisuutta. Lisäksi ritarikunnalla voidaan palkita ansioituneita taiteilijoita, tutkijoita ja valtionpäämiehiä. Saajan ei tarvitse olla Luxemburgin kansalainen, mutta mikäli ulkomaalainen nimitetään kunniamerkin saajaksi, tämän kotimaan hallitukselta kysytään lupa nimitykseen ensin.
Kunnianosoitusta jaetaan kahdeksassa luokassa, joiden lisäksi siinä on kaksi ristiä ja kolme mitalia:
suurristi
suurupseeri
komentaja kruunulla
komentaja
upseeri kruunulla
upseeri
ritari kruunulla
ritari
kultaristi
hopearisti
kultamitali
hopeamitali
pronssimitali