stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirjoittamisesta

| Kirjoittamisesta: Muistelmia leipätyöstä> On writing: A memoir of the craft |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Stephen King
Kieli:  englanti
Julkaistu:  2000
Suomennos
Suomentaja:  Ilkka Rekiaro
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2000
ISBN:  951-31-2031-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kirjoittamisesta: muistelmia leipätyöstä (engl. On writing: a memoir of the craft) on kirjailija Stephen Kingin kirjoittama kirja, jossa hän kertoo kirjailijantyöstään ja myös antaa kirjoitusohjeita aloitteleville kirjoittajille. Kirja on julkaistu Suomessa kahdella eri nimellä: vuonna 2000 nimellä Kirjoittamisesta: muistelmia leipätyöstä (ISBN 951-31-2031-7) ja vuonna 2006 nimellä Kirjoittamisesta: muistelma leipätyöstä (ISBN 952-459-693-8).
Stephen Kingin korkein käsky on: lue paljon, kirjoita paljon. Toinen käsky on: kirjoita mistä ikinä haluat, kunhan olet rehellinen. King analysoi kerronnan perusasioita kepeän perusteellisesti. Hyvän kirjoittamisen vaiheet hän oppi paikallislehden päätoimittajalta.
– Kun kirjoitat jutun, sinä kerrot sen itsellesi. Kun kirjoitat jutun uudestaan, tärkein tehtäväsi on karsia kaikki, mikä ei siihen kuulu. Kirjoita ovi kiinni ja toimita ovi auki.
Käsikirjoituksen ensimmäinen versio on tarkoitettu kirjoittajalle itselleen. Tämän jälkeen hyvä kirjoittaja soveltaa Aristoteleen perusoppia, jonka mukaan kaikki turha on karsittava. Ernest Hemingway on kuvannut vaihetta sanoin ”kill your darlings”. Kun teksti on toimitettu, kirjoittaja ”astuu ulos”, teksti kuuluu kaikille, jotka haluavat sen lukea tai sitä arvostella.
King lisää prosessiin kolmannen vaiheen: tekstin viimeistelyn. Karsi lujalla kädellä pois turhat adjektiivit, adverbit ja passiivit.
– Kymmenen prosenttia tekstistä pois, King sanoo.
Suomennos

King, Stephen: Kirjoittamisesta: Muistelmia leipätyöstä.  ((On writing: A memoir of the craft, 2000.) Suomentanut Ilkka Rekiaro)  Helsinki:  Tammi, 2000.  ISBN 951-31-2031-7
Kiinalainen filosofia

Yin ja yang -symboli ja Ba gua kivettynä aukiolle Nanningin kaupungissa Kiinassa.
Kiinalaisella filosofialla eli kiinalaisessa kulttuuripiirissä harjoitetulla filosofialla on monituhatvuotinen historia. Sen katsotaan usein alkaneen Yijingistä (I ching, "Muutosten kirja", oikeammin "Muutosten klassikko"), muinaisesta ennustamisen käsikirjasta, joka esitteli monet kiinalaisen filosofian perusajatukset. Sen iästä voidaan esittää vain arvioita – se on tunnettu kirjallisena ainakin 500-luvulla eaa., mutta se perustuu neoliittiseltä kaudelta kulkeutuneeseen suulliseen perimätietoon.
Länsimaisen filosofian tavoin kiinalainen filosofia on käsittänyt monenlaisia osa-alueita ja siihen kuuluu useita eri suuntauksia. Monia merkittäviä filosofisia koulukuntia syntyi erityisesti Kevättä ja syksyä ja Taistelevat läänitysvaltiot -kausilla. Tämän vuoksi aikakaudesta käytetään nimitystä Sata koulukuntaa. Tuona aikana alkunsa saaneista koulukunnista merkittävimmät ovat kungfutselaisuus, taolaisuus, mohismi ja legalismi. Myöhemmin Intiasta levinneestä buddhalaisuudesta tuli myös merkittävä filosofinen ja uskonnollinen oppi Kiinassa.
Uudella ajalla kiinalainen filosofia on omaksunut aineksia myös länsimaisesta ajattelusta. Muun muassa toukokuun neljännen päivän liike pyrki hylkäämään vanhat keisarilliset instituutiot ja käytännöt, ja Sun Yatsen pyrki tuomaan demokratiaa, republikanismia ja industrialismia Kiinaan. Mao Zedong lisäsi marxilaisuuden. Nykyinen Kiinan hallitus suosii ”sosialismia kiinalaisilla erityispiirteillä”. Vanhan kiinalaisen ajattelun vaikutus on kuitenkin juurtunut syvälle kiinalaiseen kulttuuriin.
Kiinalainen filosofia on levinnyt ympäri maailmaa muun muassa uuskungfutselaisuutena sekä erilaisten perinteisten kiinalaisten oppien (kuten perinteinen kiinalainen lääketiede) myötä.
Historia > Varhaiset uskomukset

Varhainen Shang-dynastian aikainen ajattelu perustui syklisyyteen. Ajatus oli peräisin siitä, mitä ihmiset näkivät ympärillään: päivä ja yö, kuun vaiheet sekä vuodenajat vaihtelevat sykleissä. Näin ajatus heijasteli luonnon järjestystä. Tämä muodostaa kiinalaiselle filosofialle erilaisen perustan kuin länsimaiselle filosofialle, jossa hallitsevaksi muodostui lineaarinen aikakäsitys.
Kiinalaiset uskoivat, että kohtaloon voidaan vaikuttaa jumalten kautta. Esi-isien palvonta oli keskeinen osa uskontoa. Kiinassa tunnettiin myös ihmis- ja eläinuhrit.
Zhou-dynastian aikana esiteltiin uusi poliittinen, uskonnollinen ja filosofinen käsite, Taivaan mandaatti. Se mahdollisti dynastioiden vaihtumisen ja oikeutti Zhou-dynastian. Arkeologisen aineiston perusteella tuona aikana lukutaito lisääntyi ja uskonto muuttui maailmallisemmaksi.
Historia > Sata koulukuntaa

Noin vuonna 500 eaa., kun Zhou-valtakunta heikentyi ja Kiina siirtyi Kevättä ja syksyä -kauteen, alkoi kiinalaisen filosofian klassinen aika. Aikakautta on kutsuttu nimellä Sata koulukuntaa (諸子百家 zhūzǐ bǎijiā; ”erilaisia filosofeja sata koulua”).
Tuona aikana alkunsa saaneista koulukunnista merkittävimmät ovat kungfutselaisuus, taolaisuus, mohismi ja legalismi.  Kungfutselaisuuden perustajan Kongfuzin Keskustelut ja taolaisuuden perustajan Laozin Daodejing (Tao te ching) ilmestyivät noin vuonna 500 eaa. On mielenkiintoista, että muutos tapahtui suunnilleen samoihin aikoihin kuin esisokraatikot vaikuttivat antiikin Kreikassa.
Historia > Keisariaika

Qin-dynastian aikana legalismi oli virallinen valtiofilosofia. Tuona aikana kungfutselaisia ja mohistisia koulukuntia vainottiin. Tähän aikaan sijoittuu ”kirjojen polttaminen ja oppineiden hautaaminen”, kun Kiinan ensimmäinen keisari Shi Huang määräsi hautaamaan oppineet ja polttamaan suuria määriä eri alojen teoksia. Legalismi säilyi vaikutusvaltaisimpana filosofiana, kunnes Han-dynastia omaksui taolaisuuden ja myöhemmin kungfutselaisuuden viralliseksi opiksi. Taolaisuudesta ja kungfutselaisuudesta tuli sittemmin kiinalaisen ajattelun hallitsevat suuntaukset 1900-luvulle saakka. Kuitenkin myös buddhalainen filosofia sai jalansijaa maassa, erityisesti Tang-dynastian aikana, osaksi siksi, että siinä nähtiin yhtäläisyyksiä taolaisuuden kanssa.
Uuskungfutselaisuus herätti Song-dynastian aikana vanhoja kungfutselaisia ajatuksia uudelleen henkiin ja yhdisteli niihin aineksia buddhalaisesta, taolaisesta ja legalistisesta ajattelusta. Siitä tuli myöhemmin suosittu Ming-dynastian aikana.
Taolaisuuden ja kungfutselaisuuden vuorovaikutusta on usein kuvattu seuraavasti: ”kiinalaiset ovat kungfutselaisia päivällä, mutta taolaisia yöllä”. Vastaavasti monet kiinalaiset mandariinit olivat valtion virkamiehiä päivätyössä ja runoilijoita tai taidemaalareita vapaa-ajallaan.
Historia > Nykyaika

Uudella ajalla kiinalainen filosofia on omaksunut aineksia myös länsimaisesta ajattelusta. Xinhai-vallankumouksen aikana vuonna 1911 toukokuun neljännen päivän liike pyrki hylkäämään vanhat keisarilliset instituutiot ja käytännöt. Muun muassa Sun Yatsen pyrki tuomaan demokratiaa, republikanismia ja industrialismia Kiinaan. Mao Zedong lisäsi marxilaista ja stalinistista ajattelua.
Kun Kiinan kommunistinen puolue otti vallan Kiinan sisällissodan jälkeen, aiemmat koulukunnat, kuten legalismi, tuomittiin taantumuksellisiksi, ja myöhemmin kulttuurivallankumouksen aikana ne pyrittiin jopa tuhoamaan. Vanhojen koulukuntien vaikutus elää Kiinassa kuitenkin edelleen.
Nykyinen Kiinan hallitus suosii ”sosialismia kiinalaisilla erityispiirteillä”. Viime aikoina Kiinan hallitus on tullut sallivammaksi perinteisten uskomusten harjoittamiselle. Kiinan kansantasavallan vuoden 1978 perustuslaki takaa ”uskonnonvapauden” eräillä rajoitteilla. Henkisten ja uskonnollisten yhdyskuntien perustaminen on sallittua, niin kauan kuin niitä ei nähdä uhkana Kiinan kommunistiselle puolueelle, ja kun ne toimivat puolueen valvonnassa.
Koulukuntia

Kiinalainen ajattelu on kautta historian sopeutettu Kiinassa vallinneisiin koulukuntiin ja oloihin. Kiinalaisen filosofian koulukunnat ovat olleet yleensä sekä kriittisiä että suvaitsevia toisiaan kohtaan. Vaikka joku koulukunta onkin usein ollut hallitsevan dynastian suosiossa, muita koulukuntia ei yleensä ole vainottu, lukuun ottamatta Qin-dynastian kautta. Kiinalaisen filosofian koulukunnilla on ollut myös paljon vuorovaikutusta keskenään. Erimielisyyksistä huolimatta ne ovat jakaneet ajatuksia ja omaksuneet niitä osaksi omia oppejaan.
Koulukuntia > Kungfutselaisuus

Kungfutselaisuus on filosofinen koulukunta, joka on kehittynyt Kongfuzin (孔子 Kungfutse, 551–479 eaa.) opetusten pohjalta. Hänen opetuksensa on koottu teokseen Keskustelut. Kungfutselaisuus on moraalisten, yhteiskunnallisten, poliittisten ja uskonnollisten ajatusten järjestelmä, jolla on ollut valtava vaikutus kiinalaiseen historiaan, ajatteluun ja kulttuuriin aina nykyaikaan saakka. Länsimaisille se on näyttäytynyt ikään kuin Kiinan keisarikunnan "valtionuskontona". Sen vaikutus on ulottunut myös Koreaan ja Japaniin.
Keskeisiin kungfutselaisiin käsitteisiin kuuluvat rén (humaanisuus), zhèngmíng ("nimien oikaisu", eli esim. hallitsijan aikomusten ja kansalaisten kokemusten on oltava yhtäpitäviä, muuten hallitsija hallitsee epäoikeudenmukaisesti ja voidaan syrjäyttää), zhōng (lojaalisuus), xiào (rakkaus vanhempia kohtaan), ja lǐ (rituaali). Kungfutse opetti sekä positiivista että negatiivista versiota kultaisesta säännöstä. Yin ja yang edustavat kahta vastakkaista voimaa, jotka ovat pysyvässä konfliktissa toistensa kanssa, mikä johtaa jatkuvaan ristiriitaan ja muutokseen.
Koulukuntia > Kungfutselaisuus > Uuskungfutselaisuus

Vaikka kungfutselaisuus menettikin suosiota taolaisuudelle ja buddhalaisuudelle, uuskungfutselaisuus yhdisti kiinalaisen ajattelun eri osia metafyysiseksi filosofiaksi. Sen käsitteisiin kuuluvat li (prinsiippi, ikään kuin Platonin ideat), qi (vitaalinen tai materiaalinen voima), taiji (Suuri Ultimaatti) ja xin (mieli).
Koulukuntia > Taolaisuus

Taolaisuus on filosofia ja uskonto, jonka sanotaan perustuvan Laozin (Laotse) teokseen Daodejing ja osittain Zhuangzin nimiin laitettuun teokseen Zhuangzi. Dao (道 Wade-Giles: tao) merkitsee kirjaimellisesti "tietä" tai "polkua". Kaikki merkittävät kiinalaiset filosofiat ovat tutkineet moraalisen elämän oikeaa polkua, mutta taolaisuudessa se saa kaikkein abstrakteimman merkityksensä. 
Dao saa aikaan sopusoinnun, joka ei kuitenkaan ole vakaa tila, vaan alati yinin ja yangin vuorovaikutuksessa muuttuva tila.
Vaikka taolaisuus onkin kungfutselaisuuden kilpailija moraalisten opetusten lähteenä, vastakkainasettelua kuvaa kiinalainen sanonta "harjoita kungfutselaisuutta ulkopuolella, taolaisuutta sisäpuolella".
Koulukuntia > Legalismi

Legalismi on pragmaattinen poliittinen filosofia, jonka on muotoillut Han Fei. Legalismi oli Qin-dynastian valtionfilosofia. Sitä syytettiin totalitarismin synnyttämisestä, ja siksi se menetti suosiotaan.
Legalismin mukaan hallitsijan tulisi hallitessaan muistaa seuraavat kolme asiaa:
Fa (法 fǎ): laki tai periaate.
Shu (術 shù): menetelmä, taktiikka, taide tai valtiomiehentaito.
Shi (勢 shì): legitimiteetti, voima tai karisma.
Koulukuntia > Buddhalaisuus

Buddhalaisuus on uskonto ja käytännöllinen filosofia, joka keskittyy Intiassa 500-luvulla eaa. eläneen Gautama Buddhan opetuksiin. Yleisenä terminä Buddha tarkoittaa henkilöä, joka on löytänyt todellisuuden todellisen luonteen.
Vaikka buddhalaisuus syntyikin Intiassa, sillä on ollut suurin vaikutus Kiinassa. Koska kiinalainen perinne keskittyy etiikkaan metafysiikan sijasta, buddhalaisen filosofian sisällä on kehittynyt erilaisia koulukuntia, jotka eroavat alkuperäisistä intialaisista koulukunnista. Merkittävimpiä näistä ovat Sanlun, Tiantai, Huayan ja Chán (eli Zen). Ne käsittelevät mm. korkeampaa tietoisuutta, totuuden tasoja, todellisuuden mahdollista perimmäistä tyhjyyttä, sekä valaistumisen saavuttamista.
Koulukuntia > Mohismi

Mozin perustama mohismi kannatti universaalia rakkautta, jonka tavoitteena oli molemminpuolinen hyöty. Kaikkien tulee rakastaa toisiaan samalla tavalla, tasapuolisesti ja puolueettomasti, jotta konfliktit ja sodat vältettäisiin. Mozi vastusti kungfutselaisia rituaaleja ja kannatti sen sijaan käytännöllistä selviytymistä maanviljelyn, linnoittautumisen ja valtiomiehentaidon avulla. Perinteet ovat ristiriitaisia, ja tarvitaan perinteen ulkopuolista opastusta sen selvittämiseen, mikä osa perinteestä on hyväksyttävää. Moraalisen oppaan tulee tämän vuoksi tukea ja rohkaista sosiaalista käyttäytymistä, joka maksimoi yleisen hyödyn. Mohismia voikin verrata utilitarismiin.
Koulukuntia > Mohismi > Loogikot

Loogikot eli Nimien koulukunta keskittyi logiikkaan, paradokseihin, nimiin ja aktuaalisuuteen. Loogikko Hui Shi oli Zhuangzin haastaja, joka argumentoi taolaisuutta vastaan hyväntahtoiseen ja humoristiseen tyyliin. Toinen loogikko, Gongsun Long, esitti kuuluisan valkoinen hevonen ei ole hevonen -dialogin tai -paradoksin. Koulukunta ei menestynyt, koska kiinalaiset eivät pitäneet sofistiikkaa ja dialektiikkaa käytännöllisenä.
Kiinalaisen filosofian käsitteitä

Vaikka kiinalaisen filosofian koulukunnat poikkeavat toisistaan merkittävästi, ne jakavat kuitenkin osin yhteisen sanaston ja huolenaiheet. Kiinalaisessa filosofiassa usein tavattavia termejä ovat:
Dao (tie, opit)
De (hyve, voima)
Li (periaate, luonnonlaki, kaava)
Qi (elämänenergia, voima)
Taiji (suuri ultimaatti) muodostaa ykseyden, josta kaksi vastakkaista, mutta toisiaan täydentävää käsitettä, yin ja yang, saavat alkunsa.
Kiinalaisen filosofian suuriin kiistoihin ovat kuuluneet:
Aineen ja luonnonlain välinen suhde
Ihmisluonto
Menetelmä totuuden löytämiseksi
Kiinalaisen filosofian koulukuntia yhdistäviä tekijöitä ovat muun muassa:
Tietoteoreettinen optimismi: Usko siihen, että suuriin kysymyksiin voidaan löytää vastaus, vaikka vastausta ei vielä tunnetakaan.
Taipumus nähdä ihminen ja luonto yhteenkuuluviksi.
Taipumus välttää henkilöityjä yliluonnollisia voimia. Kysymykset Jumalan olemassaolosta tai luonteesta, jotka ovat olleet keskeisiä länsimaisen filosofian historiassa, eivät ole olleet tärkeitä kiinalaisille filosofeille.
Keskittyminen etiikkaan ja/tai poliittiseen filosofiaan: Usko siihen, että filosofian tarkoituksena on ensi sijassa palvella eettisenä ja käytännöllisenä ohjeena. Monet oppineet pyrkivät suostuttelemaan hallitsijan käyttäytymään puolustamallaan tavalla.
Kiinalaisia filosofeja

Kongfuzi (Kungfutse), kiinalaisen filosofian suuri mestari
Mengzi, Kongfuzin seuraaja, lähempänä idealismia
Xunzi, Kongfuzin seuraaja, lähempänä realismia
Zhu Xi, uuskungfutselaisuuden perustaja
Wang Yangming, xinxuen eli "mielentilan" puolestapuhuja
Laozi (Laotse), taolaisen koulukunnan johtaja
Zhuangzi, jonka sanotaan kirjoittaneen teos Zhuangzi'
Liezi, jonka sanotaan kirjoittaneen teos Liezi
Mozi, mohismin perustaja
Han Fei, legalismin teoreetikko
Linji, suuri chan-buddhalainen ajattelija ja opettaja
Sun Yatsen
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Chinese Philosophical Etext Archive (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Chinese Text Project – kiinalaisia filosofisia kirjoituksia (kiinaksi) (englanniksi)
Wong, David: Chinese Ethics The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Wong, David: Comparative Philosophy: Chinese and Western The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Chinese philosophy
Kungfutse
Lasitettu kivipatsas taolaisesta jumaluudesta. Ming-dynastia, 1500-luku.
Sakyamunin Buddha, Zhang Shengwen, 1173–1176, Song-dynastia.
Käännös suomeksi
Ptah

Ptah oli yksi muinaisessa Egyptissä palvotuista jumalista. Ptahin palvonta keskittyi Memfiiseen. Ptah oli käsityön jumala, ja sen vuoksi hän sai pian luojajumalan aseman. Ptahin luomisen välineitä olivat hänen sydämensä ja kielensä, ja sanan voimalla hän loi maailman. Hän oli ikivanha alkujumala, jonka perusolemukseen sisältyi sekä maskuliininen Nun että feminiininen Naunet.
Egyptiläiset pitivät Ptahia "maailman valajana", joka Khnumin tavoin teki kaikki olennot dreijalla. Lopulta Ptahista tuli maailmanjärjestyksen herra ja alamaailman valtias. Ptolemaiosten aikana Ptah oli myös Egyptin suojelusjumala, ja hallitsijat kruunattiin Ptahin temppelissä.
Ptah kuvattiin seisovana, muumioituna miehenä, joka piteli kädessään valtikkaa. Papeille tunnusomaisesti hänen päälakensa oli ajeltu. Myöhempinä aikoina Ptah yhdistettiin Osirikseen ja Sokariin niin tiiviisti että näitä oli usein vaikea erottaa toisistaan.
Memfiissä, jossa Ptahin palvonnan keskus oli, häntä palvottiin luojajumalana. Muualla maassa Ptah tunnettiin arkkitehtien, taiteilijoiden ja käsityöläisten jumalana. Maan päällä Ptahia edusti Apis-sonni.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Edward P. Butler: Ptah Henadology. Viitattu 28.7.2018.
Ptah Crystalinks.com. Viitattu 28.7.2018.
God Ptah ‘Lord Of Memphis’ Was Among The Most Revered Creator Gods Of Ancient Egypt Ancient Pages. Viitattu 28.7.2018.
Ptah pitelee yhdistelmävaltikkaa, jossa on kolme symbolia: "was-valtikka" (hyvinvointi), "ankh" (elämä) ja "djed" (vakaus). Prossipatsas on noin ajalta 400–200 eaa. myöhäiseltä kreikkalais-roomalaiselta ajalta.
Kirjelaatikko

Jarmo Lehtosen ja Jukka-Pekka Metsävainion suunnittelemat suomalaiset kirjelaatikot.
1. luokan merkintä pistekirjoituksella.
Kirjelaatikko on rakennuksen seinään tai maahan kiinnitetty laatikko, joka on tarkoitettu ennalta maksettujen kirjeiden ja postikorttien postitusta varten. Postiyritys noutaa lähetykset kirjelaatikosta toimitettavaksi vastaanottajille.
Toisinaan käytössä on erilaisia kirjelaatikoita erilaisia tarkoituksia varten, kuten yksi paikallisille ja toinen muille alueille ja ulkomaille lähetettäville lähetyksille. Käytössä voi olla myös erilliset kirjelaatikot 1. luokan (priority) lähetyksille ja 2. luokan (economy) lähetyksille.
Kirjelaatikot Suomessa

Kirjeiden lähettämistä helpottivat 1800-luvulla käyttöön tulleet yhtenäistaksa, arvoleimaiset kuoret ja postimerkit. Ensimmäiset lähteville kirjeille ja korteille tarkoitetut kirjelaatikot otettiin Suomessa käyttöön 1800-luvun puolivälissä.
Kirjelaatikot saivat keltaisen värin jo autonomian aikana 1800-luvun lopulla. Sama väri oli käytössä myös maalaiskirjeenkantajien tunnusnauhoissa. Keltaisen värin yleistyttyä myös postitoimipaikkojen kylteissä siitä muodostui postin tunnusväri.
Jarmo Lehtosen ja Jukka-Pekka Metsävainion suunnittelema uusi pilarimainen kirjelaatikkomalli voitti vuonna 1996 järjestetyn valtakunnallisen suunnittelukilpailun. Ensimmäiset kirjelaatikot otettiin käyttöön Oulussa lokakuussa 1998. Kaikki kirjelaatikot oli uusittu vuoden 1999 loppuun mennessä.
Kirjelaatikot Suomessa > Siniset kirjelaatikot

Vuonna 2011 otettiin Suomessa käyttöön yli 300 sinistä 1. luokan postille tarkoitettua kirjelaatikkoa. Samaan aikaan tuli mahdolliseksi laittaa 2. luokan kirjeet kirjelaatikkoon.
1. luokan kirje merkitään kulkunopeutta merkitsevällä numerolla 1, sanalla Priority tai posteista saatavilla Priority-tarroilla.  Kotimaan postiliikenteessä 2. luokkaa ei tarvitse merkitä erikseen.
Ulkomaille lähetettävät kirjeet merkitään kansainvälisten sopimusten mukaisesti joko Priority- tai Economy-tarroilla tai -sanoilla.
Kaikkien kirjelaatikoiden sijainnit ja tyhjennysajat sekä Postin myymälöiden ja myyntipisteiden tiedot löytyvät Postin nettisivuilta osoitteesta www.posti.fi
Kirjelaatikoita eri maissa

Australia
Belgia
Espanja
Irlanti
Iso-Britannia
Japani
Hollanti
Puola
Ranska
Ruotsi, sininen kirjelaatikko paikallispostille
Saksa
Saksa
Saksa
Ukraina
USA
Ptolemaios XI

Ptolemaios XI Aleksandros II (Ptolemaios XI Aleksanteri II, kreik. Πτολεμαῖος Ἀλέξανδρος, Ptolemaios Aleksandros) oli Ptolemaiosten hallitsijasukuun kuuluva kuningas, joka hallitsi Egyptiä muutaman päivän ajan vuonna 80 eaa.
Ptolemaios XI:n isä oli kuningas Ptolemaios X Aleksanteri, ja hänen äitinsä oli joko Kleopatra Selene I tai Berenike III. Ptolemaios IX Lathryos oli tullut  Ptolemaios X:n jälkeen uudestaan kuninkaaksi. Hän kuoli vuonna 81 tai 80 eaa. ilman laillista peristä, minkä vuoksi hänen leskensä Berenike III (Kleopatra Berenike) hallitsi jonkin aikaa yksin. Kuitenkin roomalainen Lucius Cornelius Sulla vaati Egyptin hallitsijaksi jotakuta Roomalle myötämielistä henkilöä, ja sen vuoksi hän lähetti  Ptolemaios X:n tuolloin Roomassa asuneen nuoren pojan Egyptiin pyrkien oikeuttamaan tämän selvän puuttumisen Egyptin asioihin tämän pojan tahdolla.
Ptolemaios XI meni myös naimisiin Kleopatra Bereniken kanssa, joka oli hänen äitipuolensa ja sisarpuolensa tai eräiden lähteiden mukaan hänen äitinsä. Kuitenkin 19 päivää häiden jälkeen Ptolemaiois murhasi puolisonsa tuntemattomista syistä, vaikka tämä oli hyvin suosittu. Välittömästi tämän jälkeen Aleksandrian asukkaat lynkkasivat Ptolemaioksen.
Ptolemaios XI:n seuraaja oli Ptolemaios XII.
Aiheesta muualla

Ptolemaios XI Alexanteri II Mahlon H. Smithin historiateoksessa (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Berenike III | Egyptin faarao Ptolemaioksen hallitsijasuku | Seuraaja: Ptolemaios XII |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Taiteenala:  ULAN
Kidō senshi V Gundam

| Kidō senshi V Gundam |
| --- | --- |
機動戦士Vガンダム   (Kidō senshi Victory Gundam)
Genre: toiminta, science fiction 
TV-anime
Ohjaaja: Yoshiyuki Tomino
Studio: Sunrise
Lähetyskanavat: Terebi Asahi
Alkuperäinen lähetyskierros: 2.4.1993 – 25.3.1994
Jaksojen määrä: 51 
Kidō senshi V Gundam (jap. 機動戦士Vガンダム, myös Kidō senshi Victory Gundam, Mobile Suit Victory Gundam) on Sunrisen tuottama animaatiosarja ja Gundam-sarjan osa. Sarjaa esitettiin 2.4.1993–25.3.1994 ANN-yhtiön televisiokanavilla perjantaisin 17.00–17.30. Sitä tuotettiin yhteensä 51 osaa. Sarjasta käytetään myös lyhenteitä V Gundam ja V Gun.
Juoni

Avaruusvuosisadan vuonna 0153 Maapalloa hallitseva Maan liittovaltion hallitus on rappeutunut vain varjoksi entisestä mahdistaan, ja avaruudessa Maata kiertävät avaruussiirtokunnat, Sidet, alkavat karata sen hallinnasta ja kulkea kohti itsenäisyyttä. Tämä johtaa kofliktien puhkeamiseen kaikkialla ja sen myötä aikaan, jota kutsutaan avaruuden taistelevien valtioiden aikakaudeksi.
Kaaoksen keskellä Side 2:lle perustettu Zanscaren keisarikunta hankkii taakseen äkkinäisesti kansan tuen käyttämällä hyväkseen toisaalta giljotiiniteloituksilla aikaansaatua pelkoa ja toisaalta pelastusta ja lohtua tarjoavaa ”mariaismia”. Keisarikunta lähettää BESPAksi kutsutun armeijansa hyökkäämään Maahan. BESPA valloittaa Euroopassa sijaitsevan Larganen kaupungin ja tekee siitä tukikohtansa Maan miehitystä varten. Myös keisarikuntaa vastustava järjestö League Militaire aloittaa sissitoiminnan Euroopassa pysäyttääkseen BESPAn.
Taistelujen kiihtyessä eurooppalaisen Woowigin kaupungin lähistöllä sijaitsevan Kasarelian lähistöllä liitimellään lentävä tarinan päähenkilö, nuori poika Üso Ewin tempautuu mukaan BESPAn mobile suit Shokew’n ja League Militairen pienoishävittäjän taisteluun. Üso törmää Shokew’hon, kampeaa sen pilotin ulos ohjaamosta ja kaappaa robotin itselleen.
Kaappauksesta alkaen Üso joutuu League Militairen kanssa useisiin seikkailuihin...