stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Storsjön

| Storsjön |
| --- | --- |
 Pohled na jezero a horu Åreskutan z Orrvikenu
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Ruotsi
Läänit:  Jämtlandin lääni
Maakunnat:  Jämtland
Kunnat:  Berg, Krokom, Åre, Östersund
Koordinaatit:  63°13′00″N, 14°19′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Indalinjoen vesistö
Valuma-alue:  pääuoma
Järveen tulevat joet:  Indalinjoki, Ytterån, Billstaån, Hovermoån
Laskujoki:  Indalinjoki
Taajamat:  Östersund
Järvinumero:  SE702172-143255
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  292 m
Pituus:  70 km
Leveys:  25 km
Rantaviiva:  439 km
Pinta-ala:  456 km²
Tilavuus:  8,018 km³
Keskisyvyys:  17,3 m
Suurin syvyys:  74 m
Valuma-alue:  12 064 km2 
Saaria:  Frösön, Norderön, Andersön, Verkön
 fiStorsjön 
Storsjön Ruotsin kartalla.
Storsjön on Ruotsin viidenneksi suurin järvi. Se sijaitsee Jämtlandissa ja on suurimmalta syvyydeltään 74 metriä. Järven pinta-ala on 464 neliökilometriä.
Storsjön suurin saari on Frösön. Järven itäisellä rannikolla sijaitsee Östersund. Järvessä on tehty väitettyjä havaintoja Loch Nessin hirviön kaltaisesta olennosta, jota kutsutaan nimillä Storsie ja Storsjöodjuret. Siitä ei kuitenkaan ole saatu todisteita.
Näkymä Storsjön yli takana häämöttäville tuntureille.
Storsjön (täsmennyssivu)

Storsjön voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Merijärvi (ruots. Storsjön), kuivattu järvi Kristiinankaupungissa
Storsjön, järvi Ruotsin Jämtlandissa
Storsjön, järvi Ruotsin Härjedalenissa
Storsjön, kuivattu järvi ja kylä Maalahdessa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Storsjön”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Spreading the Disease

| Spreading the Disease Anthrax |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1985
 Julkaistu: 30. lokakuuta 1985
 Tuottaja(t): Anthrax & Carl Canedy
 Tyylilaji: thrash metal, speed metal
 Kesto: 43.40
 Levy-yhtiö: Island
Anthraxin muut julkaisut
| Armed and Dangerous (EP) 1985 | Spreading the Disease 1985 | I’m the Man (EP) 1987 |
Spreading the Disease on Anthraxin toinen kokopitkä albumi. Se julkaistiin lokakuussa 1985. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen laulaja Joey Belladonnan kanssa. Albumi sai edeltäjäänsä nähden paremman vastaanoton ja albumia pidetään thrash metallin klassikkojulkaisuna, joskaan ei yhtä tärkeänä, kuin vuonna 1987 ilmestynyt Among the Living.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Anthrax, ellei toisin mainittu.
A.I.R. – 5.45 (Akronyymi Adolescence In Red)
Lone Justice – 4.36
Madhouse – 4.19
S.S.C./Stand or Fall – 4.08
The Enemy – 5.25
Aftershock – 4.28
Armed and Dangerous – 5.43 (säv. Neil Turbin)
Medusa – 4.44 (säv. Anthrax/Zazula)
Gung-Ho – 4.34 (säv. Turbin)
Kokoonpano

Joey Belladonna – laulu
Scott Ian – rytmikitara
Dan Spitz – soolokitara
Frank Bello – basso
Charlie Benante – rummut
Aiheesta muualla

Spreading the Disease Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Spreading the Disease Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sonic Rivals 2

| Sonic Rivals 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Backbone Entertainment Sonic Team
Julkaisija:  Sega
Jakelija:  Nintendo eShop
Tuottaja:  Takashi Izuka
Säveltäjä:  Chris Rezanson
Pelisarja:  Sonic the Hedgehog
Julkaistu:    13. marraskuuta 2007  6. joulukuuta 2007  7. joulukuuta 2007
Lajityyppi:  yksinpeli, moninpeli
Pelimuoto:  toimintapeli, kilpailupeli
Ikäluokitus:  ESRB: E PEGI: 7
Alusta:  PlayStation Portable, PlayStation Vita (PSN)
Jakelumuoto:  UMD, PlayStation Network
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Sonic Rivals 2 on Sonic the Hedgehog -pelisarjaan kuuluva peli. Se on jatkoa pelille Sonic Rivals. Pelissä on myös mahdollista edeltäjänsä tapaan avata bonuspukuja, kunhan ensin tietyt vaatimukset on täytetty.
Pelattavuus

Pääasiallisesti Rivals 2 toimii aika samalla tavalla kuin edeltäjänsä, mutta tällä kertaa ei keskitytä pelkästään kisaamiseen vaan pelissä myös taistellaan toisia hahmoja tai aikaa vastaan.
Myös pelattavia hahmoja on tällä kertaa enemmän.
Hahmot

Sonic the Hedgehog
Shadow the Hedgehog
Knuckles the Echidna
Silver the Hedgehog
Metal Sonic
Miles "Tails" Prower
Espio the Chameleon
Rouge the Bat
Sonic the Hedgehog -pelisarja
| --- | --- |
Tasohyppelyt:  Sonic the Hedgehog |  Sonic the Hedgehog 2 |   Sonic CD | Sonic the Hedgehog 3 |  Sonic & Knuckles |  Sonic Adventure | Sonic Adventure 2 |  Sonic Heroes | Sonic the Hedgehog (2006) |  Sonic Unleashed | Sonic the Hedgehog 4: Episode I | Sonic Colours | Sonic Generations | Sonic the Hedgehog 4: Episode II | Sonic Lost World | Sonic Boom: Rise of Lyric | Sonic Mania | Sonic Forces | Sonic Frontiers | Sonic Superstars
Käsikonsolipelit:  Sonic the Hedgehog | Sonic the Hedgehog 2 | Sonic Chaos | Sonic the Hedgehog: Triple Trouble | Sonic Blast | Sonic Pocket Adventure | Sonic Advance | Sonic Advance 2 | Sonic Advance 3 | Sonic Rush | Sonic Rush Adventure | Sonic Colours  | Sonic Generations | Sonic Lost World | Sonic Boom: Shattered Crystal | Sonic Boom: Fire & Ice
Ajopelit:  Sonic Drift | Sonic Drift Racing | Sonic R | Sonic Riders | Sonic Riders: Zero Gravity | Sonic & Sega All-Stars Racing | Sonic Free Riders | Sonic & All-Stars Racing Transformed | Team Sonic Racing
Spinoff-pelit:  Sonic Spinball | Dr. Robotnik’s Mean Bean Machine | Knuckles’ Chaotix | Tails’ Skypatrol | Tails Adventure | Sonic Labyrinth | Sonic 3D: Flickies’ Island | Sonic Shuffle | Sonic Pinball Party | Sonic Battle | Shadow the Hedgehog | Sonic Jump | Sonic Rivals | Sonic and the Secret Rings | Mario & Sonic at the Olympic Games | Sonic Rivals 2 | Sonic Chronicles: The Dark Brotherhood | Sonic and the Black Knight | Mario & Sonic at the Olympic Winter Games | Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games | Sonic Dash | Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games | Sonic Runners | Sonic Jump Fever | Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games | Sonic Dash 2: Sonic Boom | Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games
Kolikkopelit:  SegaSonic the Hedgehog | Sonic the Fighters
Uudelleenjulkaisut:  Sonic Jam | Sonic Mega Collection | Sonic Gems Collection | Sega Mega Drive Collection | Sega Mega Drive Ultimate Collection | Sonic Classic Collection | Sega Mega Drive Classics Collection | Sonic Origins
Julkaisemattomat pelit:  Sonic Crackers | Sonic X-treme
Muut pelit:  Ristar | Super Smash Bros. Brawl | Super Smash Bros. for Nintendo 3DS & Wii U | Super Smash Bros. Ultimate
Televisio -ja elokuvat:  Adventures of Sonic the Hedgehog | Sonic SatAM | Sonic the Hedgehog: The Movie | Sonic Underground | Sonic X | Sonic Boom | Sonic the Movie | Sonic the Movie 2 | Sonic Prime | Knuckles | Sonic the Hedgehog 3
Katso myös:  Sega | Sonic Team | Luettelo pelisarjan peleistä | Luettelo pelisarjan hahmoista
Storsjönin hirviö

Storsjönin hirviö on järvihirviö, joka tarinaperinteen mukaan elää Ruotsin Jämtlandissa sijaitsevassa Storsjön-järvessä. Hirviön sanotaan muistuttavan Loch Nessin hirviötä. Ensimmäinen muistiinmerkintä Storsjönissä asunutta hirviötä koskevasta kansanperinteestä on vuodelta 1635. Tuolloin tallennetussa kansansadussa hirviö yhdistettiin Frösön-saaren viikinkiaikaisen riimukiven käärmekuvioon. Nykyinen Storsjönin hirviötä koskeva tarinaperinne sai alkunsa 1890-luvulla, jolloin tästä olennosta ilmoitettiin useita väitettyjä näköhavaintoja. Jotkut ottivat hirviön mahdollisen olemassaolon vakavasti: vuonna 1894 perustettiin hirviön pyytämiseksi jopa osakeyhtiö, jonka osakkaita olivat muun muassa kuningas Oskar II ja Östersundin kaupunki. Hirviön pyytämiseen menestyksettä käytetty ansalaite on näytteillä Östersundin Jamtli-museossa.
Vuosina 1986–2006 hirviö oli rauhoitettu Jämtlandin lääninhallituksen päätöksellä. Rauhoituspäätös purettiin lopulta, koska Ruotsin ympäristöoikeus ja valtiopäivien oikeusasiamies katsoivat hirviön rauhoittamisen olevan asiatonta viranomaistoimintaa ja siten hallitusmuodon vastaista.
Vuonna 2008 järveen asetettiin neljä web-kameraa ja yksi lämpökamera siinä toivossa, että hirviöstä saataisiin kuvaa. Elokuussa 2008 jopa uutisoitiin kuvista, joiden väitettiin esittävän hirviötä. Mitään yleisesti hyväksyttyjä todisteita hirviön olemassaolosta ei pitkään jatkuneista etsiskelyistä huolimatta ole kuitenkaan saatu.
Stuck

Stuck on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ernst Stuck (1893–1974), saksalainen hammaslääkäri
Franz von Stuck (1863–1928), saksalainen taiteilija ja arkkitehti
Ferdinand Stuck (s. 1991), itävaltalainen kilpa-ajaja
Hans Stuck, oik. Hans Stuck von Villiez (1900–1978), saksalais-itävaltalainen kilpa-ajaja
Hans-Joachim Stuck (s. 1951), saksalainen kilpa-ajaja, Hans Stuckin poika
Hudson Stuck (1863–1920), itävaltalainen pappi ja tutkimusmatkailija
Jean-Baptiste Stuck, myös: Batistin (1680–1755), italialais-ranskalainen sellisti ja säveltäjä
Johannes Stuck (s. 1986), itävaltalainen kilpa-ajaja
Olivia Stuck (s. 1999), yhdysvaltalainen näyttelijä
Otto Stuck (1884–1958), saksalainen arkkitehti.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Stubai Zoo

| Stubai Zoo |
| --- | --- |
Paikkakunta::  Sölden, Itävalta
Talviurheilukeskus:: Stubaier Gletscher
Vuori:: Schaufelspitze
Rinneluokitus:: Punainen
Yläasema:: 3 110 m
Ala-asema:: 3 000 m
Korkeusero:: 110 m
Hissi
Hissi:: Snowpark-Lift
Tyyppi:: Ankkurihissi
Kapasiteetti:: 384 henkilöä/h
Ala-asema:: 3 000 m
Yläasema:: 3 110 m
Slopestyle (freestylehiihto)
Lähtö:: 3 110 m
Maali:: 3 000 m
Korkeusero:: 110 m
Pituus:: 450 m
Keskijyrkkyys:: 24,4 %
Eri elementtejä:: 5 kpl (3 kaideosuutta ja 2 hyppyä)
1. MC-kilpailu:: 26.11.2017
Stubai Zoo on laskettelupuisto Stubaier Gletscherin talviurheilukeskuksessa Gaiskarferner-jäätiköllä Söldenissä Itävallassa.
Stubai Zoossa on järjestetty freestylehiihdon maailmancupin slopestyle-kilpailuja vuosittain marraskuusta 2017 alkaen.
Slovenian Augsburgin tunnustuksen evankelinen kirkko

| Slovenian Augsburgin tunnustuksen evankelinen kirkko |
| --- | --- |
 Primož Trubarin mukaan nimetty luterilainen kirkko Slovenian pääkaupungissa Ljubljanassa.
Suuntautuminen:  Luterilainen
Johtaja:  piispa Leon Novak
Yhteistyötahoja:  Luterilainen maailmanliitto
Toiminta-alue:  Slovenia
Jäseniä:  20 000
Kotisivu:  https://evang.si/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Slovenian Augsburgin tunnustuksen evankelinen kirkko (sloveeniksi: Evangeličanska cerkev augsburške veroizpovedi v Sloveniji) on luterilainen kirkkokunta Sloveniassa. Sillä on noin 20 000 jäsentä. Se on Luterilaisen maailmanliiton jäsen.
Aiheesta muualla

Kirkon kotisivut (sloveeniksi) ja (saksaksi)
Soutjärven vepsäläinen etnografinen Rjurik Lonin -museo

| Soutjärven vepsäläinen etnografinen Rjurik Lonin -museo, Melkinin talo |
| --- | --- |

Osoite:  Ulitsa Potštovaja 28
Sijainti:  Soutjärvi, Karjalan tasavalta, Venäjä
Koordinaatit:  61°22′15″N, 35°21′29″E
Rakennustyyppi:  vepsäläinen talonpoikaistalo
Valmistumisvuosi:  1814
Rakennuttaja:  Ivan Melkin
Käyttäjä:  Karjalan kotiseutumuseo
Julkisivumateriaali:  puu
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Soutjärven vepsäläinen etnografinen Rjurik Lonin -museo (ven. Шелтозерский вепсский этнографический музей имени Р. Лонина, Šoltozerski vepsski etnografitšeski muzei imeni R. Lonina; vepsäksi Šoutar’ven vepslahnje etnografine Rjurik Lonin -muzei) on Karjalan tasavaltassa Äänisenrannan piirissä Soutjärvellä sijaitseva, vepsäläiskulttuuria esittelevä kotiseutumuseo.
Museon historia

Museon on perustanut kylän vepsäläinen asukas, sovhoosin työntekijä ja alun perin Kaskesojasta syntyisin ollut Rjurik Lonin (1930–2009) vuonna 1967.
Lonin oli kiinnostunut kansanperinteen keräämisestä jo jatkosodan aikana suomalaismiehityksen alaisuudessa. Hänen asuessaan myöhemmin Petroskoissa Neuvostoliiton tiedeakatemian Karjalan osaston Kielen, kirjallisuuden ja historian laitoksen (JALI) vepsän kielen tutkija Nikolai Bogdanov kehotti Loninia keräämään vepsäläistä kansanperinnettä. Kierrellessään vepsäläiskyliä Karjalan tasavallassa ja Leningradin alueella vuonna 1964 Lonin havahtui tarpeeseen kerätä museoaineistoa.
»Kierrellessäni Vepsänmaata näin erilaisia vanhoja työesineitä, puu- ja saviastioita, kirjailtuja liinoja ja ajattelin, että olisi hyvä kerätä ne yhteen paikkaan ja perustaa museo. Niinpä vuonna 1964 kirjoitin Äänisenrannan piirilehteen ja pyysin kaikkia vepsäläiskylien asukkaita luovuttamaan tulevalle kansanmuseolle taloudessa tarpeettomiksi tulleet esineet, kuten patahaarukat, jauhinkivet, pesukartut, tuohi-ja saviastiat jne. Puhuin asiasta myös paikallisradiossa. Ja pian sen jälkeen alkoi tulla museotavaraa.»
Tavaroita kertyi Loninin kotiin, sen ullakolle, puuvajaan ja asuinhuoneisiinkin. Niitä tuli siinä määrin, että Loninin vaimo alkoi motkottaa asiasta.
Muutaman vuoden aikana Lonin pyysi toistuvasti Soutjärven kyläneuvostolta tiloja museota varten mutta turhaan. Sitten vuonna 1967, Venäjän vallankumouksen 50-vuotisjuhlan lähestyessä, kyläneuvosto lopulta antoi museon käyttöön kaksi huonetta kylän kirjastorakennuksesta, joka sijaitsi klubirakennuksen (entisen kirkon) läheisyydessä Dokucin kylänosassa. Karjalan kotiseutumuseon apulaisjohtaja Jefrem Rybak suhtautui aluksi epäilevästi hankkeeseen, mutta tutustuttuaan Loniniin, tämän kokoelmiin ja ajatuksiin hän päätti kuitenkin auttaa tätä. Museon avajaiset pidettiin 28.10.1967, viikko ennen vallankumouksen vuosipäivää. Yhdessä huoneessa esiteltiin ennen vallankumousta vallinnutta kulttuuria ja toisessa senhetkistä kulttuuria vepsäläiskylissä. Yhdellä näyttelytelineellä esiteltiin vepsäläisten ja soutjärveläisten ansioita suuressa isänmaallisessa sodassa.
Kun museoesineitä oli jo lähes 3 000, museo sai tiloikseen oman rakennuksen Hamamättakselta. Vuoden 1980 alusta lähtien Soutjärven museosta tuli Karjalan kulttuuriministerin päätöksellä Karjalan kotiseutumuseon vepsäläisen etnografian osasto ja Loninista sen päätoiminen työntekijä.
Melkinin talo

1980-luvulla museo sai uudet tilat ns. Melkinin talosta Mel’kamättakselta (‘Melkininmäeltä’), missä se nykyisin sijaitsee. Tämän talon sanotaan olevan rakennettu vuonna 1814, ja museon kotisivujen mukaan se on "Karjalan puurakennustaiteen muistomerkki". Tämän rakennuksen rakensi soutjärveläinen Ivan Melkin, joka oli aikoinaan tunnettu porfyyrikiven veistäjä. Loninin mukaan hän oli Gribojedovin kanavan ylittävän Punaisen sillan eli Teatterisillan rakentaja, ja Lonin kirjoittaa, että aikoinaan tuo silta tunnettiinkin ”Melkinin siltana”. Tämä tieto ei kuitenkaan ole varma, ja se saattaa vain heijastaa soutjärveläistä paikallisperinnettä. Talon viimeinen isäntä oli Ivan Vasiljevitš Melkin.
Tutšinin talo

Museoon kuuluu myös Melkinin talon takana oleva Tutšinin talo, joka siirrettiin nykyiselle paikalleen vuonna 1977. Se on alun perin sijainnut Kalinansar-nimisessä kylässä Matfejanselgaan vievän tien varrella. Jatkosodan suomalaismiehityksen  aikoihin talon asukkaina olivat Dmitri Jegorovitš Tutšin ja hänen vaimonsa Marija Mihailovna Tutšina. Tutšin toimi suomalaisten hallinnossa kylänvanhimpana, mutta hän oli myös neuvostoliittolaisten partisaanien yhteyshenkilö, ja talossa majaili partisaaneja. Dmitri Tutšinin toiminnasta sodan aikana kertoo Oleg Tihonovin romaani Operaatio tyhjiövyöhykkeellä, josta on suomen kielellä julkaistu katkelma Punalippu-lehdessä vuonna 1989.
Tutšinin talossa asui jatkosodan aikana kahdeksan kuukauden ajan myös Sylvi Paaso, joka sieltä käsin välitti radioteitse venäläisille tietoja suomalaisten joukkojen toiminnasta Äänisen rannalla.
Museo nykyisin

Museon virallinen nimi on toukokuusta 2010 lähtien ollut perustajansa mukaan Soutjärven vepsäläinen etnografinen Rjurik Lonin -museo. Museon kokoelmiin kuuluu yli 6 000 esinettä, joista museon ilmoituksen mukaan 2 000 on esillä. Museossa sanotaan vierailevan jopa 4 000 henkeä vuosittain.
Museon johtajana toimii Vehkoin Ogerištosta kotoisin oleva Natalja Anhimova.
Aiheesta muualla

Vepsän kansallinen volosti www.gov.karelia.ru - Valtiovaltaelinten virallinen palvelin.
Hallinnollinen keskus:  Petroskoi (ei itse kuulu piiriin)

Maalaiskunnat:
Garnizonnoje | Järventakuinen | Latva | Latva-Vetka | Meliorativnyi | Pai | Puujoki | Suoju | Uusikylä | Uusi-Vilka 

Vepsäläiset maalaiskunnat:
Kalajoki | Šokšu | Šoutjärvi
YLEn Elävä arkisto: Kansanvihollisen tytär Stalinin sotasankarina
Äänisenrannan piiri
Stubb

Stubb on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Alexander Stubb (s. 1968), tasavallan presidentti, pääministeri 2014–2015
Elisabeth Stubb (s. 1980), filosofian tohtori
Göran Stubb (s. 1935), jääkiekkovaikuttaja
Suzanne Innes-Stubb (s. 1970), brittiläis-suomalainen juristi, Alexander Stubbin puoliso
Tor Stubb (1919–1994), fyysikko ja professori.
Suksenpyöli

Suksenpyöli (ruots. Suksenböle) on kylä Salon kaupungin Perniössä. Kylä sijaitsee Perniön kirkonkylän eteläpuolella Asteljoen varrella. Kylä tunnetaan myös nimellä Somerikko sen isoimman maatilan mukaan.
Suksenpyölin kyläaluetta ympäröi Lupaja. Kyläalue sijaitsee pienenä kaistana Asteljoen molemmin puolin ja jatkuu kiilana Perniönmäelle. Kylä on syntynyt Suksenbölen sotilasvirkatalon ympärille. Sotilasvirkatalosta on lohkottu useampia tiloja ja lopulta Suksenböle on liitetty siitä lohkottuun Somerikkoon. Kylässä on ollut mylly, jonka pato on edelleen jäljellä Asteljoessa. Kylän pohjoisosaan Kiskontien varrelle on rakennettu 1990-luvulla omakotitaloalue.
Stubb (Ähtävä)

Stubb on pieni maalaiskylä Pohjanmaalla sijaitsevassa Pedersören kunnassa. Se sijaitsee noin pari kilometriä Ähtävän kirkonkylästä, Yli-Ähtävästä.
Nimensä mukaisesti kylä on tunnettu poliitikko Alexander Stubbin esivanhempien kotikylänä.
Stepan Levitski

Stepan Levitski (edessä vasemmalla) vuonna 1913.
Stepan Mihailovitš Levitski (ven. Степан Михайлович Левитский, 25. huhtikuuta 1876 Serpuhov – 21. maaliskuuta 1924 Glubokaja) oli venäläinen shakinpelaaja.
Levitski sijoittui kolmanneksi Venäjän ensimmäisissä mestaruuskilpailuissa vuonna 1899. Vuonna 1903 hän oli kahdeksas Kiovassa. Vuosina 1905 ja 1906 pelatussa turnauksessa Pietarissa hän oli 8.-11. Vuonna 1907 Levitski sijoittui toiseksi Pietarissa. Hän hävisi ottelun Simon Alapinille vuonna 1907 Pietarissa.
Levitski voitti Pietarin turnauksen vuonna 1911. Seuraavan vuoden kesällä hän oli vasta sijoilla 13-14 Breslaussa. Syksyllä hän sijoittui kolmanneksi Vilnan turnauksessa. Seuraavana vuonna Levitski hävisi ottelun Aleksandr Alehinille Pietarissa. Vuosina 1913 ja 1914 pelatussa turnauksessa Pietarissa hän oli kolmastoista.
Levitskin mukaan on nimetty Levitskin hyökkäys (1.d4 d5 Lg5).
Aiheesta muualla

Stepan Levitski ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1938

| Mestaruussarjan kausi 1938 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  8
Ajankohta:  8. toukokuuta− 30. lokakuuta
Mestari:  HJK 2. Mestaruussarjan mestaruus 9. Suomen mestaruus
Toinen sija:  TPS
Kolmas sija:  VPS
Pudonneet joukkueet:  Sudet
Ottelut:  57
Maalit:  240 (4,2 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Aatos Lehtonen (14)
Suurin kotivoitto:  Sudet−KPT 7−0 TPS−HPS 7−0
Suurin vierasvoitto:  HPS−Sudet 0−5
Eniten maaleja ottelussa:  HIFK−HJK 3−5 HJK−TPS 4−4
Suurin yleisömäärä:  5 866 HIFK−Sudet 4−2
Kokonainen yleisömäärä:  99 029
Yleisökeskiarvo:  1 737
Alempi sarjataso:  Itä–Länsi-sarja
  ← 1937 :  1939 → 
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1938 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan yhdeksäs kausi. Kaudella 1938 Mestaruussarja pelattiin kahdeksan joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti HJK, joka varmisti yhdeksännen mestaruutensa toiseksi viimeisessä ottelussa 11. syyskuuta, kun se voitti VPS:n Kalervo Seppolan ja Aatos Lehtosen (2) maaleilla 3–2. Viimeiseksi sijoittunut Sudet putosi suoraan Itä–Länsi-sarjaan, ja toiseksi viimeiseksi jäänyt KPT säilytti sarjapaikkansa karsintojen kautta.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1938 voitti HJK:n Aatos Lehtonen 14 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1938 oli yhteensä 99 029 henkeä eli keskimäärin 1 678 katsojaa ottelua kohti. Yleisömäärä oli Mestaruussarjan uusi ennätys. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 2. lokakuuta Olympiastadionilla pelatussa ottelussa HIFK−Sudet, kun ottelua saapui seuraamaan 5 866 katsojaa. Yleisömäärä oli samalla Mestaruussarjan uusi ottelukohtainen yleisöennätys.
Joukkueet

Mestaruussarjaan osallistui kahdeksan joukkuetta, joista kuusi kaudelta 1937 ja kaksi nousijaa kauden 1937 Itä–Länsi-sarjasta. Itä–Länsi-sarjan voittaja KPT nousi suoraan ja toiseksi sijoittunut VPS karsintojen kautta. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeiseksi jääneet VIFK:n ja UL:n.
| Joukkue | Kaupunki |
| --- | --- |
Helsingfors IFK (HIFK): Helsinki
Helsingin Jalkapalloklubi (HJK): Helsinki
Helsingin Palloseura (HPS): Helsinki
Helsingin Toverit (Toverit): Helsinki
Kuopion Pallo-Toverit (KPT): Kuopio
Turun Palloseura (TPS): Turku
Vaasan Palloseura (VPS): Vaasa
Viipurin Sudet (Sudet): Viipuri
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | HJK (M) | 14 | 8 | 4 | 2 | 43 | 24 | +19 | 20  |
| 2 | TPS | 14 | 7 | 2 | 5 | 37 | 25 | +12 | 16  |
| 3 | VPS | 14 | 7 | 2 | 5 | 30 | 22 | +8 | 16  |
| 4 | Toverit | 14 | 7 | 2 | 5 | 28 | 28 | 0 | 16  |
| 5 | HPS | 14 | 6 | 2 | 6 | 22 | 33 | −11 | 14  |
| 6 | HIFK | 14 | 4 | 3 | 7 | 27 | 31 | −4 | 11  |
| 7 | KPT (O) | 14 | 4 | 3 | 7 | 21 | 41 | −20 | 11  |
| 8 | Sudet (P) | 14 | 4 | 0 | 10 | 26 | 30 | −4 | 8  |
Lähde: Jalkapallokirja 1939
(M) = Suomen mestari; (O) = Karsinnan voittaja; (P) = Putoaja
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | HJK | TPS | VPS | HT | HPS | HIFK | KPT | SUD |
| HJK  |   | 4–4  | 1–1  | 4–1  | 2–3  | 4–1  | 2–2  | 4–0 |
| TPS  | 0–3  |   | 4–2  | 2–0  | 7–0  | 3–4  | 3–1  | 2–1 |
| VPS  | 2–3  | 4–1  |   | 3–1  | 2–0  | 2–2  | 6–0  | 1–0 |
| Toverit  | 2–2  | 2–1  | 3–1  |   | 2–2  | 0–2  | 2–1  | 4–3 |
| HPS  | 1–4  | 1–0  | 3–0  | 1–2  |   | 1–0  | 4–2  | 0–5 |
| HIFK  | 3–5  | 2–2  | 1–2  | 3–4  | 2–3  |   | 0–1  | 4–2 |
| KPT  | 1–5  | 1–5  | 3–1  | 3–2  | 2–2  | 1–1  |   | 3–1 |
| Sudet  | 3–0  | 0–3  | 0–3  | 0–3  | 3–1  | 1–2  | 7–0  |   |
Lähde: Jalkapallokirja 1938; Jalkapallokirja 1939
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Uusintaottelu

HIFK:n ja KPT:n päädyttyä tasapisteisiin Mestaruussarjan kuudes sija ratkaistiin uusintaottelulla.
HIFK säilytti sarjapaikkansa. KPT Mestaruussarjakarsintaan.
Mestaruussarjakarsinta

Mestaruussarjakarsinnassa pelasivat Mestaruussarjassa seitsemänneksi sijoittunut KPT ja Itä–Länsi-sarjassa toiseksi sijoittunut KIF. Kaksiosaisen otteluparin voittaja ratkaistiin laskemalla kahden ottelun pisteet yhteen.
KPT säilyi Mestaruussarjassa yhteispistein 4–0.
Yleisömäärät

| Kaupunki | O | Yleisö |
| --- | --- | --- |
| Helsinki | 30 | 69 173 |
| Turku | 7 | 16 451 |
| Vaasa | 7 | 8 012 |
| Kuopio | 8 | 7 723 |
| Viipuri | 7 | 7 670 |
| Yhteensä | 59 | 109 029 |
Lähde: Jalkapallokirja 1939
Huom. Jalkapallokirja 1939 ja Palloliiton vuosikertomus 1938 esittävät kokonaisyleisömääräksi 99 029 katsojaa, vaikka paikkakunnittain eriteltyjen yleisömäärien summaksi tulee 109 029 katsojaa.