stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Juho Jokinen (jääkiekkoilija, 1986)
Ura > Seuraura

Jokinen on Kalajoen Junkkareiden kasvatti. Hän pelasi juniorina myös Kokkolan Hermeksessä ja siirtyi B-juniorina Oulun Kärppiin, jossa hän pelasi A-junioriksi asti kevääseen 2005.
Jokinen siirtyi kaudeksi 2005–2006 Mestis-joukkue TuToon,, jossa hän pelasi ensimmäiset miesten pelinsä. Jokinen pelasi TuTossa ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa yhteensä 30 Mestis-ottelua tehopistein 2+4=6. Tammikuussa 2006 hän siirtyi pelaamaan SM-liigaan ja teki kevääseen 2008 ulottuvan pelaajasopimuksen Turun Palloseuran kanssa. Jokinen pelasi siellä ensimmäisen SM-liigaottelunsa 8. helmikuuta 2006 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan. Hän pelasi TPS:ssä loppukaudella 2005–2006 kymmenen runkosarja- ja yhden pudotuspeliottelun jääden niissä ilman tehopisteitä.
Jokinen teki ensimmäisellä kokonaisella SM-liigakaudellaan 2006–2007 51 ottelussa tehopisteet 2+4=6. Hän teki ensimmäisen SM-liigamaalinsa 10. lokakuuta 2006 Jokereita vastaan. Kolmannella SM-liigakaudellaan 2007–2008 Jokinen palasi tammikuussa 2008 Kärppiin, kun TPS:llä oli liikaa puolustajia. Hänen rooliaan pienensi myös Aki-Petteri Bergin tervehtyminen loukkaantumisista. Jokinen teki Kärppien kanssa kevääseen 2010 asti ulottuvan pelaajasopimuksen. Hän teki kauden aikana TPS:ssä ja Kärpissä yhteensä 56 ottelussa pisteet 0+6=6. Kärpät voitti keväällä 2008 Suomen mestaruuden ja keväällä 2009 SM-hopeaa.
Kaudella 2009–2010 Jokinen pelasi vain 39 runkosarjaottelua, kun hän loukkasi olkapäänsä tammikuussa 2010 ja joutui olemaan noin kuukauden sivussa. Hän teki siitä huolimatta yhden kauden piste-ennätyksensä tehopisteillä 3+5=8. Jokinen teki huhtikuussa 2010 kaksivuotisen jatkosopimuksen Kärppien kanssa. Hänen kautensa 2010–2011 päättyi kuitenkin neljän ottelun jälkeen polvivamman takia. Lisäksi Jokista vaivasi kesällä 2010 leikattu olkapää.
Jokinen aloitti kauden 2011–2012 lainalla Mestis-joukkue Kiekko-Laserissa, jossa hän pelasi viisi ottelua. Kiekko-Laser ajautui kuitenkin konkurssiin joulukuussa 2011. Jokinen kärsi jälleen erilaisista loukkaantumisista ja pelasi kauden aikana vain seitsemän SM-liigaottelua. Hänen kautensa päättyi tammikuussa 2012. Kärppien päävalmentajan Hannu Aravirran mukaan Jokisen ura jääkiekkoilijana on vaakalaudalla. Hän kertoo lyhyesti:
»Jokinen pisti vehkeet pakettiin, hänen kautensa on kyllä ohi. Siinä jo puhutaan siitä, että onko ura ohi – siihen en halua ottaa kantaa, mutta tämä kevät on paketissa.»
Ura > Maajoukkueura

Jokinen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2006 ja voitti pronssia.
Josep Samitier

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Josep Samitier Vilalta
Syntymäaika: 2. helmikuuta 1902
Syntymäpaikka: Barcelona, Espanja
Kuolinaika: 4. toukokuuta 1972
Kuolinpaikka: Barcelona, Espanja
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Lempinimi: El Hombre El Hombre Langosta
Junioriseurat
1912–1916:  Internacional
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1918–1932 |  FC Barcelona | 454 | (333) |
| 1932–1934 |  Real Madrid | 8 | (4) |
| 1936–1939 |  OGC Nice |  |  |
Maajoukkue
|  |  Katalonia | – | (–) |
| 1920–1931 |  Espanja | 21 | (2) |
Valmennusura
1936 1942 1944–1947:  Atlético Madrid  OGC Nice  FC Barcelona
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. maaliskuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. maaliskuuta 2015.
| Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Espanja.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:  Espanja> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 |  |  |
Josep Samitier Vilalta (tunnettiin myös nimellä José Samitier; 2. helmikuuta 1902 Barcelona – 4. toukokuuta 1972 Barcelona) oli espanjalainen jalkapalloilija, olympiamitalisti ja jalkapallovalmentaja. Samitierin pelipaikka oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Samitier tunnettiin lempinimillä El Hombre (suom. Mies) ja El Hombre Langosta (suom. Hummerimies).
Seurajoukkueura

Samitier edusti vuodet 1918–1932 FC Barcelonaa. Hän voitti seuran paidassa yhden La Ligan mestaruuden sekä viisi Copa del Reytä. Samitier teki seuran paidassa yhteensä 333 osumaa, joista 178 syntyi virallisissa otteluissa, 454 ottelussa. Ainoastaan Lionel Messi ja Paulino Alcántara ovat tehneet enemmän maaleja katalonialaisseuralle. Samitier on eniten seuralle maaleja tehnyt Barcelonasta kotoisin oleva pelaaja.
Vuodet 1932–1934 Samitier edusti Barcelonan arkkivihollista Real Madridia. Hän saavutti madridilaisseurassa yhden La Ligan mestaruuden. Lopetettuaan jo kertaalleen uransa vuonna 1934, Samitier pelasi vuodet 1936–1939 vielä ranskalaisessa OGC Nicessä. Hän lopetti uransa lopullisesti vuonna 1939.
Maajoukkueura

Samitier pelasi sekä Espanjan että Katalonian jalkapallomaajoukkueissa. Vuosina 1920–1931 hän teki Espanjan paidassa pelaamassaan 21 ottelussa kaksi maalia. Samitier oli mukana voittamassa myös olympiahopeaa vuoden 1920 kesäolympialaisista Antwerpenistä. Hän oli mukana myös vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa.
Uran jälkeen

Lopetettuaan ensimmäisen kerran uransa, vuonna 1934, Samitier ryhtyi valmentajaksi. Hän toimi Atlético Madridin valmentajana lyhyen aikaa vuonna 1936. Vuonna 1942, päätettyään uransa lopullisesti vuonna 1939, Samitier toimi hetken aikaa uransa viimeisen seuran, ranskalaisen OGC Nicen päävalmentajana. Vuodet 1944–1947 hän toimi pitkäaikaisen seuransa FC Barcelonan päävalmentajana saavuttaen La Ligan mestaruuden kaudella 1944–1945. Samitier kuoli vuonna 1972, 70-vuotiaana.
Muuta

Vuonna 1993, 21 vuotta Samitierin kuoleman jälkeen, katu Barcelonassa, lähellä FC Barcelonan kotistadionia Camp Nouta nimettiin hänen mukaansa Carrer de Josep Samitieriksi.
Aiheesta muualla

Josep Samitier Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Josep Samitier National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Josep Samitier FC Barcelonan sivuilla
Käännös suomeksi
Justyn Warner

| Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Kanada.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:  Kanada> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Moskova 2013 | 4 × 100 metriä |  |
|  Pronssia | Peking 2015 | 4 × 100 metriä |  |
Justyn Warner (s. 28. kesäkuuta 1987 North York, Ontario) on kanadalainen pikajuoksija, joka kilpailee pääosin 100 metrin juoksussa, mutta myös 200 metrin juoksussa. Warner on 177 senttimetriä pitkä ja painaa 79 kilogrammaa. Hänen valmentajanaan toimii Kevin Tyler.
Warner kilpaili 100 metrillä vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa selviytyen semifinaaleihin ja ollen mukana myös pikaviestissä. MM-kilpailuihin hän on osallistunut kolmesti, vuosina 2011, 2013 ja 2015. Warner on saavuttanut kaksi pikaviestipronssia vuosilta 2013 ja 2015. Molemmilla kerroilla pronssi on tullut toisen joukkueen hylkäämisen jälkeen, vuonna 2013 Ison-Britannian ja vuonna 2015 Yhdysvaltain. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän oli seitsemäs 60 metrin juoksussa Istanbulissa 2012. Hän sai Pekingin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2006 hopeaa 100 metrillä. Warner on voittanut urallaan yhden Timanttiliigan osakilpailun.
Myös Warnerin pikkuveli Ian on 100 metrin juoksija. Justyn Warner on naimisissa vuoden 2015 Pan-Amerikan kisojen 100 metrin aitajuoksun pronssimitalistin Nikkita Holderin kanssa.
Ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 metrin juoksu | 10,09 10,09 | Lontoo Lontoo | 4. elokuuta 2012 5. elokuuta 2012 |
| 200 metrin juoksu | 20,95 | Toronto | 12. kesäkuuta 2011 |
Ennätykset > Sisäradat

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 metrin juoksu | 6,57 | Birmingham | 21. helmikuuta 2015 |
Jyrki Rajaniemi

Jyrki Rajaniemi on suomalainen pesäpallon pelituomari. Rajaniemi ja hänen tuomariparinsa syöttötuomari Jussi-Pekka Anttila tuomitsivat miesten Superpesiksen loppuotteluissa kaudella 2010 , kaudella 2011, kaudella 2014, kaudella 2016 ja kaudella 2018. Rajaniemi ja Anttila valittiin vuoden pesäpallotuomareiksi vuonna 2018. Vuonna 2012 Rajaniemi tuomitsi miesten Itä-Länsi-ottelun syöttötuomari Jesse Mäkisen kanssa.
Julie Fernandez

Julie Fernandez (s. 20. huhtikuuta 1974, Ilford, Essex) on brittiläinen näyttelijä ja malli. Hänet tunnetaan parhaiten hänen roolistaan Brendana televisiosarjassa Konttori.
Fernandezilla on synnynnäinen Osteogenesis Imperfecta ja hän joutuu käyttämään pyörätuolia. Hän aloitti näyttelijänuransa vuonna 1992 Vanessa Lockheadina lyhytikäisessä saippuaoopperassa Eldorado. Hänellä oli rooli myös vuosina 1995–1999 näytetyssä sarjassa Dangerfield.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Astéri (järvi)

| Astéri Λίμνη Αστερίου |
| --- | --- |
 Astérin tekojärveä.
Valtiot:  Kreikka
Paikkakunta:  Dytikí Achaḯa ja Erýmanthos, Akhaia, Peloponnesos
Koordinaatit:  38°02′58″N, 21°42′52″E
Laskujoki:  Parapeíros 
Mittaustietoja
 fiAstéri 
Astéri (kreik. Αστέρι eli (Τεχνητή) Λίμνη Αστερίου, (Technití) Límni Asteríou, Astérin tekojärvi) on tekojärvi Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsee Akhaian alueyksikössä Dytikí Achaḯan kunnan ja Erýmanthoksen kunnan alueilla. Järvi on muodostettu patoamalla Parapeíros-joki.
Tekojärven rakennustöitä vuonna 2019.
Astérin tekojärvi rakennettiin Patraksen ja muun läntisen Akhaian vesihuollon turvaamiseksi. Siihen mahtuu noin 50 miljoonaa kuutiometriä vettä. Idean tekojärvestä nosti ensimmäisenä esille Akhaiasta kotoisin ollut Geórgios Papandréou vuonna 1963. Peíroksen–Parapeíroksen padon rakentaminen alkoi vuonna 2006 ja se valmistui vuonna 2020. Tekojärvi muodostettiin tämän jälkeen vuosina 2020–2021. Järvi on saanut nimensä läheisestä Astérin kylästä. Tekojärven alle jäi pieni Tóskesin kylä, josta asukkaat muuttivat pois vuonna 2009.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Astéri Wikimedia Commonsissa
Bart Zoet

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bart Zoet |  Bart Zoet |  Bart Zoet |  |
Maa:   Alankomaat
Miesten maantiepyöräily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 1964 | joukkueaika-ajo |  |
Hubertus Balthazar ("Bart") Zoet (20. lokakuuta 1942 Sassenheim, Noord-Holland – 13. toukokuuta 1992 Sassenheim) oli alankomaalainen maantiepyöräilijä. Hän voitti Gerben Karstens, Evert Dolmanin ja Jan Pietersen kanssa joukkueaika-ajon olympiakultaa Tokiosta 1964.
Justyna Święty-Ersetic
Henkilökohtaiset ennätykset

200 m: 23,81 (2014)
400 m: 50,41 (2018)
600 m: 1.26,68 (2014)
800 m: 2.04,78 (2012)
200 m: 23,64 (2020)
400 m: 51,04 (2022)
600 m: 1.28,23 (2014)
Aiheesta muualla

Profiili domtel-sport.pl -sivustolla
Australia talviolympialaisissa 2018

Australia osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti 50 urheilijaa, jotka kilpailivat kymmenessä urheilumuodossa. Urheilijoista miehiä oli 28 ja naisia 22. Freestylehiihtäjiä oli 16 ja lumilautailijoita 11. Avajaisissa joukkueen lippua kantoi lumilautailija Scotty James ja päättäjäisissä lumilautalija Jarryd Hughes.
Australia saavutti kisoissa kaksi hopeamitalia ja yhden pronssin. Se sijoittui kisojen mitalitilastossa 23:nneksi.
Mitalistit

| Mitali | Nimi | Urheilumuoto | Laji | Päiväys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2 Hopeaa | Graham, MattMatt Graham | Freestylehiihto | Miesten kumparelasku | 12. helmikuuta |
| 2 Hopeaa | Hughes, JarrydJarryd Hughes | Lumilautailu | Miesten lumilautacross | 15. helmikuuta |
| 3 Pronssia | James, ScottyScotty James | Lumilautailu | Miesten halfpipe | 14. helmikuuta |
Astypálaian arkeologinen museo

| Astypálaian arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Αστυπάλαιας |
| --- | --- |
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Chóra, Astypálaia, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Perustettu:  1994
Koordinaatit:  36°32′55″N, 26°21′9″E
 fiAstypálaian arkeologinen museo 
   
Astypálaian arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Αστυπάλαιας, Archaiologikó Mouseío Astypálaias) on arkeologinen museo Astypálaian kylässä eli Chórassa Astypálaian saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydetty esihistoriallista, antiikin aikaista ja myöhempääkin esineistöä.
Museo on perustettu vuonna 1994 ja avautui vuonna 1998.
Querinien suvun vaakuna venetsialaisajalta.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä varhaiselta pronssikaudelta 2000-luvulta eaa. keskiajalle 1400-luvulle saakka. Museoesineisiin lukeutuu muun muassa veistoksia, keramiikkaa, rakennusten koristeosia, piirtokirjoituksia, koruja ja hopearahoja. Keramiikka on pääosin peräisin haudoista muun muassa Kátsaloksesta ja Kylíndrasta, ja ajoittuu geometriselta roomalaiselle kaudelle. Piirtokirjoituksiin kuuluu muun muassa votiivipiirtokirjoituksia sekä patsaiden jalustoja. Veistokset ovat pääasiassa klassiselta, hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta. Ne ovat pääasiassa reliefejä sekä patsaiden torsoja. Bysanttilaisen keskiajan löytöihin kuuluu erityisesti varhaisten basilikakirkkojen koristeosia ja lattiamosaiikkeja 400- ja 500-luvuilta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Astypálaian arkeologinen museo Wikimedia Commonsissa
José Manuel Balmaceda

| José Manuel Balmaceda |
| --- | --- |
 José Manuel Balmaceda, Fernando Larochen maalaama muotokuva vuodelta 1891.
Chilen 10. presidentti
 18. syyskuuta 1886 – 29. elokuuta 1891  
Edeltäjä:  Domingo Santa María
Seuraaja:  Jorge Montt
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. heinäkuuta 1840 Hacienda Bucalemu, Chile
Kuollut: 19. syyskuuta 1891 (51 vuotta) Santiago de Chile, Chile
Puoliso:  Emilia de Toro Herrera
Tiedot
Puolue:  Liberaalipuolue
 Nimikirjoitus
José Manuel Balmaceda Fernández (19. heinäkuuta 1840 Santiago – 19. syyskuuta 1891 Santiago) oli chileläinen poliitikko, joka toimi Chilen presidenttinä vuosina 1886–1891. Hän oli viimeinen Chileä 1800-luvulla johtaneista vahvoista presidenteistä. Balmacedan ja Chilen parlamentin välinen valtataistelu johti perustuslailliseen kriisiin ja vuoden 1891 Chilen sisällissotaan, jonka hävittyään hän teki itsemurhan. Sodan seurauksena presidentin valtaa kavennettiin pysyvästi.
Ura

Balmaceda syntyi varakkaaseen ja vaikutusvaltaiseen maanomistajaperheeseen. Hän opiskeli pappisseminaarissa ja työskenteli sen jälkeen muun muassa sanomalehden toimittajana. Hänet valittiin parlamenttiin liberaalipuolueen edustajana ensi kerran vuonna 1870. Balmaceda nimitettiin vuonna 1878 Chilen lähettilääksi Buenos Airesiin. Hän sai aikaan, ettei Argentiina liittoutunut Chilen vihollisten kanssa Tyynenmeren sodassa. Domingo Santa Marían presidenttikaudella vuosina 1881–1886 Balmaceda toimi muun muassa ulko-, sota- ja vuodesta 1882 sisäministerinä. Balmaceda oli tunnettu kirkon ja valtion eron kannattaja, ja hän ajoi sisäministerinä vuonna 1884 läpi lain pakollisista siviiliavioliitoista sekä muita katolisen papiston arvostelemia uudistuksia.
Presidentti Santa María järjesti Balmacedan valinnan seuraajakseen vuonna 1886. Chilessä jo 1860-luvulta alkaen jatkunut parlamentin ja presidentin välinen valtataistelu kiristyi hänen valtakaudellaan. Balmaceda käynnisti kunnianhimoisen julkisten rakennushankkeiden ohjelman, johon sisältyi rautatieverkon laajentaminen ja uusien koulujen rakentaminen. Turvatakseen hankkeidensa rahoituksen hän halusi valtion voivan säädellä Chilen kansantalouden tärkeimmän tulonlähteen eli salpietariteollisuuden tuotantomääriä, kun taas salpietarintuottajat halusivat supistaa tuotantoa aina huonojen suhdanteiden aikana pitääkseen hinnat korkealla. Balmaceda ajautui ankaraan kamppailuun etenkin Tarapacán salpietariteollisuuden monopolisoineen englantilaisen liikemiehen John Thomas Northin kanssa. Balmaceda käytti myös kovia keinoja lakkojen murtamisessa.
Balmacedan suuri valta julkisten varojen käytössä ja suosikkiensa palkitsemisessa johti kasvavaan arvosteluun. Hän menetti parlamentin enemmistön tuen yritettyään puuttua vuoden 1888 parlamenttivaaleihin. Vuonna 1890 parlamentti kieltäytyi hyväksymästä valtion budjettia ellei presidentti nimittäisi sen luottamusta nauttivaa hallitusta. Balmaceda taipui aluksi, mutta parlamentaarisen hallituksen pian kaaduttua hän nimitti uuden, vielä epäsuositumman hallituksen ja alkoi hallita asetuksin. Tammikuussa 1891 hän julisti valtion käyttävän edellisvuoden budjettia, koska parlamentti ei ollut hyväksynyt uutta. Tätä pidettiin perustuslain vastaisena, joten opposition muodostama varjohallitus julisti kapinan. Puhjenneessa sisällissodassa pääosa armeijasta asettui Balmacedan puolelle, mutta parlamentti sai tuekseen Chilen laivaston ja maan pohjoisosaan salpietariteollisuuden varoilla kootun vapaaehtoisarmeijan. Presidentin joukot kärsivät elokuussa 1891 tappion kahdessa ratkaisevassa taistelussa Concónissa ja Placillassa, ja kapinalliset valtasivat pian pääkaupungin Santiagon. Blamaceda pakeni Argentiinan suurlähetystöön, ja oleskeli siellä kuukauden ajan, kunnes hänen presidenttikautensa virallisesti päättyi. Seuraavana päivänä hän teki itsemurhan.
Sisällissodan jälkeen valtasuhteet Chilessä kääntyivät parlamentin eduksi aina 1920-luvulle saakka. Balmacedan vastustajien mukaan kyseessä oli demokratian voitto, hänen kannattajiensa mukaan vallan otti ulkomaisen pääoman tukema varakkaan yläluokan harvainvalta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta José Manuel Balmaceda Wikimedia Commonsissa
Australia talviolympialaisissa 2010

Australian joukkue avajaisissa.
Australia osallistui Vancouverin talviolympialaisiin 2010 40 urheilijan joukkueella. Australian lippua avajaisissa kantoi Torah Bright ja päättäjäisissä Lydia Lassila.
Mitalistit > Kultaa

Torah Bright – lumilautailu, naisten lumikouru
Lydia Lassila – freestylehiihto, naisten hypyt
Mitalistit > Hopeaa

Dale Begg-Smith – freestylehiihto, miesten kumparelasku
Jone Matilainen

| Jone Matilainen |
| --- | --- |
 Jone Matilainen studiollaan vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. lokakuuta 1975 (ikä 48)
Ammatti:  valokuvaaja, muusikko
Muusikko
Tyylilajit:  metalli, hard rock
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Cascade (1994-1997), Aenima (1997-2000), The Backdoors (1997-1999), Kahlaamo (2000-2003), Gotham O.D (2003–2016), The Days Infinite (2018-)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jone Matilainen (s. 27. lokakuuta 1975 Pieksämäki) [lähde? ] on suomalainen valokuvaaja ja muusikko.
Ura > Valokuvaajana

Matilainen opiskeli valokuvausta ja graafista suunnittelua Savon Ammatti- ja Aikuisopistossa Varkaudessa ja suoritti Audiovisuaalisen viestinnän tutkinnon keväällä 2011. Ammatti- ja erikoisammattiopintojaan hän jatkoi myöhemmin Visuaaliviestinnän Instituutti VVI:ssä Tampereella ja valmistui ensin ammattivalokuvaajaksi ja vuonna 2023 valokuvaajamestariksi.
Hän aloitti oman Jone Matilainen Photography & Design -yrityksensä loppuvuodesta 2011. Yritys toimi alkuun pääosin Leppävirralla ja Varkaudessa, nykyisin Pieksämäellä sijaitsevasta studiosta käsin. Matilainen työskentelee paljon yritysvalokuvauksen sekä lehtikuvauksen maailmassa, mutta toimii myös edelleen muun muassa muoto- ja hääkuvaajana sekä Pieksämäen keskustan kivijalkaliike tuottaa perinteisiä valokuvaamopalveluita seudulla aiemmin toimineen Arvi J. Matilaisen hengessä ja perinteitä jatkaen.
Valokuvataiteen puolella Matilainen avasi vuonna 2021 viikinkiaiheisen Road to Valhalla -valokuvanäyttelyn, josta on muodostumassa useamman vuoden kattava projekti. Edellämainitut, sekä työprojektien valokuvat ovat saaneet menestystä kansainvälisissä FEP Awards-, sekä kotimaisissa Finnish Photo Awards- kilpailussa.
Matilaisen asiakaskuntaan kuuluvat muun muassa Osuuspankki, VR, Moilas Oy, Oma Säästöpankki, Franke ja Proxion ja hänen valokuviaan on julkaistu aikakauslehdissä kuten Seurassa, Apu-lehdessä ja Suomen Kuvalehdessä.. Asiakastöitä hän on tehnyt kattavasti Suomessa, sekä myös Ruotsissa, Espanjassa, Brittein saarilla ja Italiassa.
Ura > Muusikkona

Muusikkona Matilainen tunnetaan metalliyhtye Gotham O.D:n rumpalina. Yhtye julkaisi useita virallisia julkaisuja ja keikkaili Suomen lisäksi muun muassa Baltiassa, Keski-Euroopassa ja Aasiassa.. Bändi lopetti toimintansa vuonna 2016. Nykyisin Matilainen soittaa alternative rock -yhtyeessä The Days Infinite.
Näyttelyt

Mourning - Explorations in Sorrow, 2013
Sydämeni Matka, yhteisnäyttely, 2015
RO4R- jatkuva onlinenäyttely, alkaen 2016
+ - 13, yhteisnäyttely, 2019
Road to Valhalla, 2021
Diskografia > Albumit > Aenima

Dry Floods (1998,  Omakustanne)
Cast in Reflections (1999,  Cyber Factory)
Diskografia > Albumit > Kahlaamo

Pohjaan (2000,  Omakustanne)
Puuhamaa (2001,  FAMM Records)
Tähdet Kimaltaa (2002,  Soulshaker Records)
Tanssi yli Hautojen (2003,  Soulshaker Records)
Diskografia > Albumit > Gotham O.D

Monochromatic (2007,  Off Records)
Disbeliever (2010,  Off Records)
Diskografia > Singlet / EP:t > Gotham O.D

The Only God (2003)
Rest In Bliss (2005)
Serenity (2006)
My Day of Reckoning (2007)
Escape to Salvation (2012)
Sky on my Mind (2015)
Deliverance (2016)
Diskografia > Musiikkivideot > Gotham O.D

Blame (2008)
Disbeliever (2010)
Escape to Salvation (2012)
Sky on my Mind (2015)
Deliverance (2016)
Aiheesta muualla

Jone Matilaisen portfolio ja kotisivut
Jone Matilaisen haastattelu Headbanger's Helsinki- sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Jone Matilaisen haastattelu Savon Sanomissa 14.8.2013 (Arkistoitu – Internet Archive)
Gotham O.D:n virallinen sivusto
Jone Matilainen Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Jone Matilainen Discogsissa. (englanniksi)
RO4R- onlinenäyttely
Road to Valhalla - valokuvanäyttely
FEP Awards 2021-  tulokset
FEP Awards 2022 - tulokset
FEP Awards 2023 - tulokset
Finnish Photo Awards 2021 - tulokset
Finnish Photo Awards 2022 - tulokset
Jumala ei ole suuri

| Jumala ei ole suuri: Kuinka uskonto myrkyttää kaiken> God is not Great: How Religion Poisons Everything |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Christopher Hitchens
Kieli:  englanti
Genre:  uskontokritiikki
Kustantaja:  Twelve Books
Julkaistu:  2007
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  307
ISBN:  978-0-446-57980-3
Suomennos
Suomentaja:  Matti Kinnunen
Kansitaiteilija:  Mika Tuominen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2008
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  308
ISBN:  978-951-0-34140-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jumala ei ole suuri: Kuinka uskonto myrkyttää kaiken (engl. God is not Great: How Religion Poisons Everything) on Christopher Hitchensin vuonna 2007 ilmestynyt uskontokriittinen kirja. Hitchens puolustaa ateismia ja arvostelee uskontoja sorron ja pahuuden lähteenä. Teos nousi The New York Timesin bestseller-listan kärkeen, ja siitä tuli kuuluisa Sam Harrisin, Richard Dawkinsin ja Daniel Dennettin uskontokriittisten teosten rinnalla.