stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
OK Perintä

| B2 Impact Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  1991
Toimiala:  Perintä- ja luottotietopalvelut
Liikevaihto:  60,1 milj. euroa (31.12.2023)
Henkilöstö:  153
Emoyhtiö:  https://www.b2-impact.com/
Tytäryhtiöt:  https://www.b2-impact.ee/
Kotisivu:  https://www.b2-impact.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
B2 Impact Oy on vuonna 1991 perustettu perintäalan yritys. Se on Suomen toiseksi suurin perintäalan yritys ja osa kansainvälisillä markkinoilla toimivaa norjalaista B2 Impact -konsernia. Lokakuussa 2024 yritys vaihtoi nimensä OK Perinnästä B2 Impactiksi.
Suomessa B2 Impactilla on toimipisteen Helsingissä, Tampereella ja Vaasassa. Lisäksi yhtiöllä on tytäryhtiö B2 Impact OÜ Virossa, joka toimi aiemmin OK Incure -nimellä. Yrityksen toimitusjohtaja on ollut Jennie Ollila syyskuusta 2019. B2 Impactin liikevaihto oli 60,1 miljoonaa euroa vuoden 2023 tilinpäätöksen mukaan.
Palvelut

B2 Impact palvelee yrityksiä ja yhteisöjä tarjoamalla perintä- ja luottotietopalveluita ja huolehtimalla esimerkiksi maksumuistutuksista sekä saatavien ostosta. Osana inhimillistä perintätyyliään B2 Impact tarjoaa myös PreCollection-palvelua, jolloin kuluttaja-asiakkaalle soitetaan muistutuspuhelu ennen kuin erääntynyt lasku siirtyy perintään. 
Lisäksi B2 Impact tarjoaa neuvonta- ja lakipalveluita niin yritys- kuin kuluttaja-asiakkaille.
B2 Impact haluaa olla uuden ajan perintätoimisto, joka harjoittaa inhimillistä perintää. Pelkkien perintäkirjeiden sijaan B2 Impact lähestyy asiakkaitaan esimerkiksi puhelimitse, tekstiviestitse tai kotisivujen chatin kautta.
Aiheesta muualla

Kotisivut
http://www.parempityoelama.fi/parhaat-tyopaikat/yleinen-sarja/ok-perinta/%5Bvanhentunut+linkki%5D
Nintendo DSi

| Nintendo DSi |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Nintendo
Julkaisu:  JP 1. marraskuuta 2008 EU 3. huhtikuuta 2009 NA 5. huhtikuuta 2009
Laitteisto:  133 MHz:n (ARM9) ja ARM7
Muisti:  16 Mt RAM
Tallennusväline:  SD-muistikortti
Liitettävyys:  WiFi
Pelit:  Luettelo Nintendo DS -peleistä
Edeltäjä:  Nintendo DS Lite
Seuraaja:  Nintendo DSi XL
Kotisivut:  www.nintendo.fi www.nintendo.com (englanniksi)
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Nintendo DSi (jap. ニンテンドーDSi, Nintendo DSi, lyhennettynä DSi) on Nintendon kehittämä ja julkaisema käsikonsoli. DSi julkaistiin 1. lokakuuta 2008 Japanissa jolloin se tuli kolmanneksi Nintendon konsoliksi DS Liten ja  Wiin rinnalle.
Konsoli tuli markkinoille Japanissa 1. marraskuuta  2008, Euroopassa 3. huhtikuuta 2009 ja Yhdysvalloissa 5. huhtikuuta 2009.
Uudistukset

Muutokset DS Liteen verrattuna:
17 % suuremmat näytöt
2,6 millimetriä ohuempi
Mukana kaksi kameraa, joista toinen on saranassa ja toinen ulkokuoressa. Kamerat ovat tarkkuudeltaan 0,3 megapikseliä.
GBA-paikka on korvattu SD-muistikorttipaikalla
Sisäinen flash-muisti
Ilmaiseksi ladattavissa oleva internet-selain
Hieman pidempi osoitinkynä
Käynnistyspainike siirretty laitteen sivulta kannen sisälle
Tekniset tiedot

Koko: leveys 137 mm, pituus 74,9 mm, korkeus 18,9 mm
Paino: 214 g
Osoitinkynä: pituus 92 mm
Ylänäyttö: 3,25 tuumaa, läpinäkyvä heijastava värillinen TFT-LCD, 256 × 192 pikseliä
Kosketusnäyttö: 3,25 tuumaa, läpinäkyvä heijastava värillinen TFT-LCD, 256 × 192 pikseliä
Virta: uudelleenladattava litium-ioniakku (3–14 h)
Liitännät: DS-peli, SD-muistikortti, virtalähde, stereokuulokkeet/-mikrofoni
Hinta on noin 140–200 € .
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nintendo DSi Wikimedia Commonsissa
Nintendon laitteet
| --- | --- |
Pelikonsolit:   Color TV Game  NES/Famicom NES 2/AV Famicom  SNES/Super Famicom  Virtual Boy  Nintendo 64 iQue Player  GameCube Panasonic Q  Wii  Wii U  Nintendo Switch  Nintendo Switch 2 
Käsikonsolit:   Game & Watch  Game Boy  Game Boy Color  Game Boy Advance  Game Boy Advance SP  Nintendo DS  Game Boy Micro  Nintendo DS Lite  Nintendo DSi  Nintendo DSi XL  Nintendo 3DS  Nintendo 3DS XL  Nintendo 2DS  New Nintendo 3DS  New Nintendo 3DS XL  New Nintendo 2DS XL  Nintendo Switch Lite 
Kolikkopelit:   Vs. UniSystem/DualSystem  PlayChoice-10  Nintendo Super System  Triforce
Odette

Jetron tyttäret, yksityiskohta Sandro Botticellin Sikstuksen kappeliin maalaamasta Mooseksen nuoruutta kuvaavasta freskosta. Swannin mielestä Odette muistuttaa freskon tytöistä.
Odette on eräs henkilöhahmo Marcel Proustin teoksessa Kadonnutta aikaa etsimässä.
Odetten tyttönimi ei tule teoksen aikana esille, mutta se tiedetään, että hän on ollut nuoruudessaan mallina taiteilija Elstirille Nizzassa tekaistulla nimellä Miss Sacripant. Voidaan todeta, että hän on viettänyt taiteellista elämää, poseerannut alasti ja ehkä toiminut prostituoituna, josta hänen liikanimensä ”Sacripant”.
Hän avioituu ensimmäisen kerran Pierre Saylor de Verjusin, Crécyn kreivin kanssa. Kreivi on aristokraatti, mutta verraten köyhä. Sittemmin he eroavat.
Kertoja Marcel kohtaa Odetten lapsena setänsä Adolphen luona. Odette on ”Ruusujen daami, joka eittämättä on sedän elättämä. Odette tekee voimakkaan vaikutuksen kertojaan, joka ei ymmärrä kuin hyvin paljon myöhemmin, että kyseinen nainen oli juuri Odette.
Kun Swann kohtasi Odetten Verdurinien salongissa, häntä kutsuttiin nimellä Odette de Crécy. Heidän seurustelunsa ja sittemmin avioliittonsa järkytti Combrayn porvaristoa, joka ei voinut ymmärtää niin erisäätyisten ihmisten avioliittoa. Swannin rakkaustarina Odetten kanssa käsittää luvun Swannin rakkaus teoksen osassa ”Swannin tie”. Rakkauden sokaisema Swann ei nähnyt, että Odette oli ”helppo nainen”, ja kesti kauan ennen kuin Swann rohkeni tehdä tälle ehdotuksiaan. Swann pyytää Odettea vaimokseen vasta, kun hän ei enää rakasta tätä. Odette ehkä pettää miestään joidenkin rakastajiensa kanssa.
Odette perustaa salongin, josta tulee vähitellen seurapiirien loistavin. Hänen taiteellinen makunsa, joskus jopa vulgaari, hienostuu Swannin vaikutuksesta. Swannin kuoltua hänellä ei ole vaikeutta jatkaa sosiaalista nousuaan avioitumalla Forchevillen kreivin kanssa. Tultuaan Odette de Forchevilleksi, hyvin varakkaaksi, hän saattaa naittaa tyttärensä Gilberten kreivi Robert de Saint-Loup’lle. Näin hän saattaa yhteen Swannin tien ja Guermantesin tien Jälleenlöydetty aika -niteen lopulla.
Nuokkutähkät

| Nuokkutähkät |
| --- | --- |
 Nuokkutähkä (Chasmanthium latifolium)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Nuokkutähkät Chasmanthium  Link
Katso myös
   Nuokkutähkät Wikispeciesissä   Nuokkutähkät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nuokkutähkät (Chasmanthium) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi viisi lajia.
Lajeja

Chasmanthium curvifolium
Chasmanthium latifolium – nuokkutähkä
Chasmanthium laxum
Chasmanthium nitidum
Chasmanthium ornithorhynchum
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Nuokkutähkät (Chasmanthium)
ITIS: Chasmanthium (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Chasmanthium (englanniksi)
Norjan metsät

Norjan metsät ovat kokonaispinta-alaltaan suurin piirtein 13,4 miljoonaa ha, kun Norjan maapinta-ala on kaikkiaan noin 32,4 miljoonaa ha. Norjan metsistä noin 8,3 miljoonaa ha on metsätalousaluetta ja vuosittainen puun korjuun määrä on noin 10 miljoonaa kuutiometriä. Metsistä 77 % on yksityisomistuksessa, 8 % omistaa yhtiöt, 10 % valtio ja noin 5 % erityiset organisaatiot.
Norjan pinta-alasta enin osa on vuoristoa ja muuta ylämaata, joten Norjan metsistä suuri osa on vuoristometsää. Norjassa ilmasto on sateinen, mikä tekee metsistä reheväkasvuisia. Lisäksi Norjan ilmastoon vaikuttaa voimakkaasti Golfvirta. Maan eteläisimmissä osissa on lehtimetsää, pohjoisemmaksi mentäessä maan keskiosissa on havumetsää ja aivan pohjoisessa on tundraa, mitä on myös vuoriston yläosissa. Øvre Pasvikin kansallispuiston alueella on Norjan laajin koskematon mäntymetsäalue. Kun jääkauden jälkeen kuusi levisi Norjan alueelle, se levisi todennäköisesti ensimmäiseksi seudulle, missä sijaitsee Blåfjella-Skjækerfjellan kansallispuisto.
Norjan maatalous

Maatalousmaisemaa laaksossa
Norjan maatalous ei ole maan luonnonolosuhteiden johdosta maan pääelinkeinoja. Maatalous keskittyy viljelyksen osalta eteläiseen Norjaan. Esimerkiksi vuonna 1929 viljelysmaana oli vain runsaat kaksi prosenttia maan pinta-alasta ja laidunmaana runsas prosentti. Parhaat viljelysmaat ovat Gudbrandsdalslågenjoen ympäristön maakunnissa, Gudbrandsdalenissa Oslon pohjoispuolella.
Norja kuuluu Euroopan talousalueeseen ETA:an, mutta sitä koskevat Euroopan unionin säännöksistä vain ne, joihin se on itse sitoutunut. Tilakoon muutoskehitys on ollut kuitenkin selvää Norjassakin viimeisen sadan vuoden aikana. Kun vuonna 1933 keskimääräinen tilakoko on ollut alle 0,5 hehtaaria, se on kasvanut. Maa keskittyy enemmän eläintentuotantoon. Vertailussa vuoteen 1933 maassa oli vuonna 2010 yli kaksi miljoona lammasta, määrä hienoisessa nousussa, 67 000 vuohta, määrä selvässä laskussa, 37 000 hevosta, määrä huomattavasti laskenut, 875 000 nautaa, jossa on selkeää laskua sekä 850 000 sikaa, joka on taas selvästi kohonnut 80 vuoden aikana. Poroja arvioitiin olevan 1930-luvulla noin 100 000, nykyisestä määrästä ei ole varmuutta. Porotaloutta pidetään Norjassa perinteisesti saamelaisten elinkeinona. Søgnen ja Hardangerin vuonoalueet ovat vanhastaan tunnettuja puutarhanhoidostaan. Mesjuusto on tunnettu erikoistuote, joka on usein ainakin osittain kutunjuustoa.
Maataloutta opetetaan Åsissa sijaitsevassa Norjan ympäristötieteen ja biologian yliopistossa, joka on entinen Norjan maatalouskorkeakoulu.
National League (jääkiekko)

National League -kausi 2022–2023 oli Sveitsin jääkiekkoliiga National Leaguen 85. kausi.
Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Genève-Servette HC  | 52 |  27  |  6  |  8  |  11  |  185  |  140  | +45 | 101 |
| 2 |  EHC Biel  | 52 |  29  |  5  |  4  |  14  |  174  |  132  | +42 | 101 |
| 3 |  Rapperswil-Jona Lakers  | 52 |  25  |  6  |  5  |  16  |  183  |  133  | +50 | 92 |
| 4 |  ZSC Lions  | 52 |  24  |  6  |  4  |  18  |  150  |  123  | +27 | 88 |
| 5 |  HC Davos  | 52 |  18  |  9  |  11  |  14  |  149  |  138  | +11 | 83 |
| 6 |  EV Zug  | 52 |  21  |  6  |  7  |  18  |  165  |  154  | +11 | 82 |
| 7 |  HC Fribourg-Gottéron  | 52 |  23  |  2  |  8  |  19  |  155  |  136  | +19 | 81 |
| 8 |  SC Bern  | 52 |  16  |  9  |  8  |  19  |  150  |  158  | -8 | 74 |
| 9 |  EHC Kloten  | 52 |  19  |  5  |  6  |  22  |  140  |  173  | -33 | 73 |
| 10 |  HC Lugano  | 52 |  20  |  5  |  2  |  25  |  147  |  163  | -16 | 72 |
| 11 |  Lausanne HC  | 52 |  17  |  7  |  6  |  22  |  139  |  160  | -21 | 71 |
| 12 |  HC Ambrì-Piotta  | 52 |  13  |  11  |  5  |  23  |  151  |  163  | -12 | 66 |
| 13 |  SCL Tigers  | 52 |  15  |  4  |  7  |  26  |  124  |  167  | -43 | 60 |
| 14 |  HC Ajoie  | 52 |  10  |  6  |  6  |  30  |  120  |  192  | -72 | 48 |
Runkosarjan tilastot > Pistepörssi

| Pelaaja | Joukkue | O | M | S | P | RM | +/– |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Roman Červenka | Rapperswil-Jona Lakers | 43 | 16 | 43 | 59 | 60 | 21 |
| Linus Omark | Genève-Servette HC | 52 | 16 | 40 | 56 | 40 | 3 |
| Chris DiDomenico | SC Bern | 46 | 23 | 30 | 53 | 65 | 7 |
| Tyler Moy | Rapperswil-Jona Lakers | 52 | 24 | 27 | 51 | 30 | 10 |
| Valtteri Filppula | Genève-Servette HC | 46 | 17 | 34 | 51 | 62 | 19 |
| Jan Kovář | EV Zug | 52 | 20 | 30 | 50 | 26 | 4 |
| Michael Špaček | HC Ambrì-Piotta | 50 | 14 | 36 | 50 | 8 | −1 |
| Jonathan Ang | EHC Kloten | 52 | 20 | 29 | 49 | 44 | −5 |
| Miro Aaltonen | EHC Kloten | 51 | 19 | 30 | 49 | 20 | 1 |
| Daniel Winnik | Genève-Servette HC | 47 | 18 | 28 | 46 | 32 | 24 |
Runkosarjan tilastot > Maalivahdit

| Pelaaja | Joukkue | O | PMK | T% |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Šimon Hrubec | ZSC Lions | 33 | 2,23 | 92,7 |
| Harri Säteri | EHC Biel | 35 | 2,29 | 92,3 |
| Gilles Senn | HC Davos | 17 | 2,24 | 92,2 |
| Luca Boltshauser | SCL Tigers | 36 | 2,73 | 91,9 |
| Janne Juvonen | HC Ambrì-Piotta | 33 | 2,67 | 91,7 |
| Melvin Nyffeler | Rapperswil-Jona Lakers | 42 | 2,28 | 91,5 |
| Sandro Aeschlimann | HC Davos | 36 | 2,44 | 91,4 |
| Ludovic Waeber | ZSC Lions | 19 | 2,50 | 91,4 |
| Reto Berra | HC Fribourg-Gottéron | 16 | 2,24 | 91,3 |
| Robert Mayer | Genève-Servette HC | 25 | 2,31 | 91,3 |
Norjan läänit 1308–1662

Norjan läänit olivat tärkeitä hallinnollisia alueita Tanska-Norjassa ennen siirtymistä absoluuttiseen monarkiaan. Läänit (norj. len) olivat olemassa 1308–1662.
1500-luvun alussa läänijako oli epävakaa, mutta muodostui neljästä kiinteästä linnaläänistä tai pääläänistä ja noin 30 pienläänistä, jotka kuuluivat vaihtelevasti päälääneihin. 1500-luvulta vuoteen 1660 neljä päälääniä olivat:
Båhusin lääni (Bohuslän)
Akershusin lääni
Trondheimin lääni
Bergenhusin lääni (johon kuului myös Pohjois-Norja)
Vuonna 1660 Norjassa oli yhdeksän päälääniä:
Tunsbergin lääni
Bratsbergin lääni
Agdesidenin lääni
Stavangerin lääni
Akershusin lääni
Bergenhusin lääni
Trondheimin lääni
Nordlandenen lääni
Vardøhusin lääni
Pienläänien lukumäärää vähennettiin 17 lääniin.
Läänien tilalle tulivat amtit 1662 ja niitä seurasivat fylket 1919.
Nicaragua olympialaisissa

Nicaragua osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran Méxicossa 1968 ja on ollut  mukana kaikissa kesäolympialaisissa sen jälkeen lukuun ottamatta Soulin 1988 kisoja. Talviolympialaisiin maa ei ole osallistunut.
Nicaragua ei ole saavuttanut yhtään olympiamitalia. Pistesijalle, eli kahdeksan parhaan joukkoon, ovat yltäneet maan baseballjoukkue, joka oli neljäs Atlantassa 1996 ja Carlos Delgado, joka oli jaetulla seitsemännellä sijalla taekwondon raskaassa sarjassa Sydneyssä 2000.
Aiheesta muualla

Nicaraguan esittely kansainvälisen olympiakomitean sivustolla
Valtiot olympialaisissa
Nodar Kumaritašvili

| Nodar Kumaritašvili |
| --- | --- |
 Nodar Kumaritašvili lähdössä kuolemaan päättyvään laskuunsa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. marraskuuta 1988  Bordžomi, Georgian SNT, Neuvostoliitto
Kuollut: 12. helmikuuta 2010 (21 vuotta)  Whistler, Brittiläinen Kolumbia, Kanada
Kansalaisuus:   georgialainen
Ammatti:  ohjaskelkkailija
Nodar Kumaritašvili (georg. ნოდარ ქუმარიტაშვილი; lausutaan [nɔdɑr kʰumɑritʼɑʃvili]; 25. marraskuuta 1988 Bordžomi, Georgian SNT, Neuvostoliitto – 12. helmikuuta 2010 Whistler, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) oli georgialainen ohjaskelkkailija, joka kuoli tapaturmaisesti Vancouverin talviolympialaisten harjoituksissa. Kumaritašvili on neljäs urheilija, joka on saanut surmansa talviolympialaisissa. Muut ovat brittiläinen kelkkailija Kazimierz Kay-Skrzypeski, australialainen syöksylaskija Ross Milne (molemmat Innsbruckissa 1964) ja sveitsiläinen nopeuslaskija Nicolas Bochatay (Albertvillessä 1992). Kumaritašvili on myös kuudes urheilija, joka on saanut surmansa kaiken kaikkiaan olympialaisissa.
Elämä ja ura

Nodar Kumaritašvili syntyi 25. marraskuuta 1988 Bordžomissa, silloisessa Georgian sosialistisessa neuvostotasavallassa, Neuvostoliitossa. Hän varttui alueella, jossa oli paljon laskettelumäkiä, ja hän nautti erilaisista talviurheilulajeista. Itse kelkkailun hän aloitti 13-vuotiaana. Kumaritašvili osallistui ensimmäisen kerran ohjaskelkkailun maailmancupiin kaudella 2008–2009. Kauden lopputuloksissa hän sijoittui 55:nneksi 62:sta osallistujasta. Kaudella 2009–2010 Kumaritašvili oli maailmancupissa 44. Kausi jäi hänen viimeisekseen.
Hänen isänsä David Kumaritašvili on entinen kelkkailija. Nodarin isän serkku Felix Kumaritašvili on puolestaan Georgian kelkkailujärjestön johtaja.
Kelkkailuharjoitusten lisäksi Kumaritašvili valmistui Georgian teknillisestä yliopistosta, jossa hän suoritti kandidaattitutkinnon vuonna 2009. Kumaritašvili oli myös Georgian patriarkaatin harras jäsen. Hän muun muassa rukoili ennen lähtöä talviolympialaisiin.
Kumaritašvili oli kelkkaillut kilpaa vuodesta 2008.
Kuolema

Kumaritašvili laski olympialaisten toisissa harjoituksissa radan viimeiseen jyrkästi oikeaan kaartuvaan mutkaan liian leveällä linjalla ja osui mutkan ylälaitaan, minkä seurauksena hän törmäsi mutkan jälkeisen suoran oikeaan laitaan ja lensi yli toisen puolen matalan laidan. Hän osui radan teräksisiin rakennepaaluihin ja jäi lopuksi makaamaan maahan. Vauhtia koko tilanteessa oli 143,6 km/h. Häntä yritettiin elvyttää välittömästi paikan päällä, mutta matkalla sairaalaan hänet todettiin kuolleeksi.
Radan turvallisuutta oli epäilty jo ennen kisojen alkua. Jotkut olivat nimittäneet ulosajomutkaa "Kuoleman mutkaksi".
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikiuutisissa on aiheeseen liittyvä uutinen: Ohjaskelkkailija kuoli olympialaisten avajaispäivänä
Nodar Kumaritašvili Vancouverin Olympialaissivustolla
Nodar Kumaritašvilin muistomerkki Whistlerissä, Kanadassa.
Nicușor Bancu

Nicușor Bancu maaottelussa Ruotsia vastaan maaliskuussa 2019.
Nicușor Silviu Bancu (s. 18. syyskuuta 1992) on romanialainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on vasemmalla laidalla, useimmiten puolustuksessa. Hän edustaa kotimaassaan Universitatea Craiovaa. Hän on pelannut Romanian maajoukkueessa vuodesta 2017.
Bancu siirtyi Romanian toisella sarjatasolla pelanneesta Olt Slatinasta pääsarjajoukkue Universitatea Craiovaan kesällä 2014. Hän on ollut usean vuoden ajan Universitatea Craiovan kapteeni. Hän on pelannut Romanian pääsarjassa 297 ottelua ja tehnyt niissä 24 maalia. Hän voitti Romanian cupin vuosina 2018 ja 2021.
Bancu pelasi Romanian maajoukkueessa ensimmäisen kerran lokakuussa 2017 MM-karsintaottelussa Tanskaa vastaan. Hän on pelannut huhtikuun 2024 loppuun mennessä 34 maaottelua, joissa 31 kertaa avauskokoonpanossa. Hän teki maalin marraskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Liechtensteinia ja kesäkuussa 2022 Kansojen liigan ottelussa Suomea vastaan.
Nicolò Zaniolo

Nicolò Zaniolo (s. 2. heinäkuuta 1999 Massa) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Galatasarayta.
Zaniolo nousi Virtus Entellan Serie B:ssä pelaavaan edustusjoukkueeseen kevätkaudella 2017. Kauden 2017–2018 hän kuului Inter Milanon miehistöön mutta pelasi vain reservijoukkueessa. Kesällä 2018 hän siirtyi Romaan ja pelasi kaudella 2018–2019 Serie A:ssa 27 ottelua ja teki niissä neljä maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kauden aikana seitsemän ottelua ja teki kaksi maalia ensimmäisen pudotuspelikierroksen kotiottelussa portugalilaista FC Portoa vastaan Roman voittaessa 2–1. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Serie A:ssa 26 ottelua ja teki niissä kuusi maalia. Tammikuinen loukkaantuminen piti hänet sivussa peleistä usean kuukauden ajan. Eurooppa-liigassa hän pelasi seitsemän ottelua ja teki alkulohkossa maalin kotiotteluissa Başakşehiria ja Borussia Mönchengladbachia vastaan. Syyskuussa 2020 Zaniolo loukkaantui maaottelussa eikä pelannut koko kautena 2020–2021 yhtään sarjaottelua. Kaudella 2021–2022 hän pelasi Serie A:ssa 28 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän oli voittamassa Konferenssiliigaa ja pelasi AS Roman 13 ottelusta kymmenen, joista kahdeksan ottelua avauskokoonpanossa. Hän teki Konferenssiliigassa viisi maalia: yhden maalin alkulohkossa Zorja Luhanskia vastaan, kolme maalia toisessa puolivälieräottelussa Bodø/Glimtiä ja loppuottelun ainoan maalin Feyenoord Rotterdamia vastaan. Kaudella 2022–2023 hän pelasi tammikuuhun mennessä 13 Serie A:n ottelua ja teki yhden maalin. Eurooppa-liigan kolmessa ottelussa hän teki niin ikään yhden maalin.
Zaniolo siirtyi Turkin Superliigan Galatasarayhin 15 miljoonan euron siirtosummalla helmikuussa 2023. Hän pelasi loppukauden aikana kymmenessä liigaottelussa, tosin vain kahdesti avauskokoonpanossa ja teki viisi maalia Galatasarayn voittaessa Turkin-mestaruuden. Kauden 2023–2024 hän pelasi lainasopimuksella Englannin Valioliigan Aston Villassa. Hän pelasi 25 valioliigaottelussa, joista yhdeksän kertaa avauskokoonpanossa ja teki kaksi maalia. Konferenssiliigan kymmenessä ottelussa hän teki yhden maalin.
Zaniolo on pelannut Italian eri juniorimaajoukkueissa. Hän saavutti hopeaa alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2018 ja teki maalin alkulohko-ottelussa Suomea vastaan. Hän pelasi myös alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019.
Zaniolo pelasi Italian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Suomea vastaan, kun hän pääsi vaihdosta kentälle viime minuuteiksi. Juhannukseen 2024 mennessä hän on pelannut yhdeksäntoista maaottelua, joissa hän on tehnyt kaksi maalia, molemmat marraskuussa 2019 EM-karsintaottelussa Armeniaa vastaan.
Abiam

Abiam oli Juudan kuninkaana isänsä Rehabeamin jälkeen, todennäköisesti vuodet 913–910 eaa. Raamattu kertoo hänen tulleen kuninkaaksi 18-vuotiaana ja hallinneensa kolme vuotta. Lisäksi Raamattu kertoo: Abiam syyllistyi kaikkiin niihin synteihin, joita hänen isänsä oli tehnyt...niin kauan kuin Abiam eli, Rehabeamin suku oli sodassa Jerobeamia vastaan...sitten hän meni lepoon isiensä tykö...hänen jälkeensä tuli kuninkaaksi hänen poikansa Asa. Tästä voidaan päätellä, että Abiam soti koko hallituskautensa Jerobeamia vastaan. Historiallisia faktoja hänestä ei tiettävästi ole.[lähde? ]
Osakan akvaario

Osakan akvaario Kaiyukan  on yleisöakvaario Japanissa Osakan kaupungissa.
Akvaariossa esitellään Tyynenmeren tulirenkaan eri osien eläimistöä Etelämantereen pingviineistä koralliriuttojen perhoskaloihin ja syvän meren meduusoihin. Näyttely koostuu viidestätoista eri osia esittelevästä altaasta sekä yhdeksän metriä syvästä sylinterinmuotoisesta pääaltaasta, jonka suurin nähtävyys on valashai.
Koralliriutan kaloja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Osakan akvaario Wikimedia Commonsissa
Odetta

Odetta Kent State Folk Festivalilla vuonna 2006
Odetta Holmes eli Odetta (31. joulukuuta 1930 – 2. joulukuuta 2008) oli afroamerikkalainen laulaja ja kitaristi, jonka ohjelmistoon kuului yhdysvaltalaista kansanmusiikkia, bluesia, jazzia ja spirituaaleja. Hän oli keskeisiä henkilöitä amerikkalaisen kansanmusiikin renessanssissa 1950- ja 1960-luvuilla.
Odetta syntyi Birminghamissa, Alabamassa, kasvoi Los Angelesissa ja opiskeli musiikkia Los Angeles City Collegessa. Hän opiskeli oopperalaulua 13-vuotiaasta ja debytoi musiikkiteatterissa 1944. Hän oli mukana suositun Finian's Rainbow -musikaalin (1949) esittäjistössä.
Odetta keskittyi vuodesta 1950 saakka kansanmusiikkiin. Hän muodosti Larry Mohrin kanssa Odetta & Larry -duon, joka levytti vuonna 1954 Odetta and Larry -albumin Fantasy Recordsille. Soolouransa alussa hän sai menestystä muiden muassa albumeilla Odetta Sings Ballads and Blues (1956), Odetta at the Gate of Horn (1957) ja Odetta Sings Folk Songs (1963). Martin Luther King, Jr. kutsui häntä vuonna 1961 "amerikkalaisen kansanmusiikin kuningattareksi", ja myös runoilija Maya Angelou esitti hänestä ylistäviä kommentteja.
Odettalla oli myös näyttelijänura. Albumeilla Odetta and the Blues (1965) ja Odetta (1967) oli kuultavissa entistä huomattavampia jazzvaikutteita, mutta vuosina 1977–1997 hän julkaisi ainoastaan kaksi uutta albumia: Movin' It On ja Christmas Spirituals, molemmat 1987. Hän on sittemmin tehnyt comebackin ja saanut vuonna 1999 National Medal of Artsin. Häneltä ovat myöntäneet saaneensa vaikutteita muiden muassa Janis Joplin, Bob Dylan ja Joan Baez.
Odetta kuoli 77-vuotiaana New Yorkissa.
Aiheesta muualla

Odettan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Naisten 10 metrin liikkuva maali ammunnan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2008

Naisten 10 metrin liikkuvan maalin kilpailu vuoden 2008 ilma-aseiden EM-kilpailuissa käytiin Winterthurrissa 28. helmikuuta. Lajissa naiset ampuvat ensin 20 hidasta juoksua ja sitten 20 nopeaa juoksua. Joukkuekilpailussa joukkueen muodostaa kolme samanmaalaista kilpailijaa.