stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kannonkoski
Liikenneyhteydet

Kunnan itsenäistymishankkeen syntymiseen vaikutti pitkälti niin usko omiin voimiin kuin huonot kulkuyhteydet silloisilla kulkuneuvoilla. Manttaalinomistajien hevos- ja käsivoimin rakentamat sekä osin hätäaputöinäkin teetetyt soisen ja routaisen sydänmaan halkaisemat maantiet olivat heikkokuntoisia. Säännöllinen linja-autoliikenne Kannonkoskella aloitettiin 1930-luvun lopulla reitillä Huopanankoski – Kannonkoski – Saarijärvi – Uurainen – Jyväskylä. Kannonkosken kautta kulkevat Jyväskylä–Haapajärvi-rata, josta Kannonkosken osuus valmistui vuonna 1960, kantatie 77 (Sininen tie) sekä seututie 648. Kannonkosken kunnan alueella on toiminut kolme varsinaista rautatieliikennepaikkaa asemarakennuksineen: Enonjärvi, Kannonkoski ja Varanen. Seisakkeita Kannonkosken alueella on ollut useita. Paikkakunnalla oli 1960-luvulla myös soranajossa käytetty ns. kolmioraide Teeriharjun hiekkamontuille. Säännöllinen henkilöliikenne rataosuudella lopetettiin 1968 ja nykyään rataa käytetäänkin lähinnä puutavaran kuljetuksiin, vaikka sen kunnostamisesta on käyty keskustelua. Kannonkoskea lähimmät henkilöliikenteen rautatieliikennepaikat sijaitsevat Ähtärin Myllymäellä ja Jyväskylässä. Lähin merisatama sijaitsee noin 150 km:n päässä Kokkolassa.
Kannonkoskelta on matkaa maanteitse Helsinkiin noin 370 kilometriä, Jyväskylään 100 kilometriä, Ouluun noin 280 kilometriä ja lähimmälle lentoasemalle Tikkakoskelle 80 kilometriä. Kivijärvellä sijaitsee seudun kuntien yhteisesti omistama  Suomenselän lentokenttä. Kirkonkylän Nuottalassa sijaitsee kunnallinen veneilysatama, josta pääsee vesitse Kivijärveä pitkin aina Kinnulaan asti. Kannonkosken luontoreitistö on erinomainen. Laajin kokonaisuus on Pyhä-Häkin ja Piispalan kautta kulkeva Keski-Suomen Maakuntauran reitti Saarijärveltä Kivijärven suuntaan.
Nähtävyyksiä ja merkittäviä rakennuksia > Kannonsaha

Pohjoisen Keski-Suomen suurimman kauppasahan ja aikanaan Laukaan kihlakunnan suurimman teollisuuslaitoksen perustivat kruununvouti, kuuluisan historioitsijan isä Daniel Danielsson ja kokkolalainen kauppias Carl Gustav Favorin pitäjälle nimensä antaneeseen Kannonkosken uomaan 1835. Varsinaisen sahaustoiminnan paikalla aloitti viipurilainen kauppias Michail Tichanoff. Sahatavara kuljetettiin ensin purjelaivoilla Kivijärven Kinnulan lahteen, sitten hevosilla Himangalle ja edelleen vientiin lähinnä Kokkolan sataman kautta. Kannonkosken laudoilla oli varma menekki, koska toinen osakas Favorin oli Kokkolan suurisuuntaisimpia laivanvarustajia. Teollisen mittakaavan rahdituksen, uittojen, metsätöiden, tervanpolton ja sahauksen turvin paikalle syntyi kyläkunta myllyineen, asuntoineen, kauppoineen, kirjastoineen ja kouluineen: Kannonsaha, jolla nimellä kylä tunnetaan edelleen, oli siis nykyisen Kannonkosken kunnan ensimmäinen taajaväkinen yhdyskunta, ”taajama”. Yli sadan hengen työväkeä varten sahan partaalle oli rakennettu suuri kasarmi. Sahan koulua piti mm. Kivijärven lukkari Kjellman. Kolmikerroksisen saharakennuksen yhteyteen rakennettiin myös rautasulattamo vuonna 1850. Toiminta jäi kokeilun asteelle: raudan valmistus järvimalmista ei kannattanut. Myöhemmin sahan omistajiin kuului maakauppias Johan Anjelin sekä paikallinen voimahahmo Lauri Vesterinen. Vanha saha seisoi paikallaan vuoteen 1896 saakka. Toimintaa paikalla kuitenkin jatkettiin tiettävästi aina vuoteen 1947 asti ja viimeisenä paikalla toimi Kannonkosken Mylly-, Saha- ja Sähköosuuskunta, alallaan yksi energiayhtiö Keski-Suomen Valo Oy:n edeltäjistä. Kannonsahan toimintaa vauhditti myös samaisen pitäjän itäosan alueella pitkään toiminut koko pohjoisen Euroopan suurin yhtenäinen metsätyömaa, Lakomäki.
Kannonsahan vaiheista kertovan muistomerkin ”Vesiratas” on pystyttänyt vuonna 1996 Kannonkosken Lions Club entisen myllyn raunioille vanhan sahakylän ytimeen lähelle Kannonkosken uoman ylittävää 648-tietä ja rautatiesiltaa.
”Hämeen silmillä katsellaan sen Kalle Reinin perään, kun se lähti Kannonkoskelta, eikä tule enään.” - Näin kuului Antti Rosenströmin laulu enonkoskelaissyntyisestä Kannonsahan herrasta Michail Tichanoffista.
Nähtävyyksiä ja merkittäviä rakennuksia > Piispala

Kannonkosken uimahalli PiiSpa, palloiluhalli ja jäähalli sekä urheilukeskus sijaitsevat vuonna 1982 opetusministeriön tuella perustetussa Kannonkosken kunnan kokonaan omistamassa luonto-, liikunta- ja nuorisomatkailukeskuksessa Piispalassa. Piispala sijaitsee luonnonkauniilla Kivijärven niemellä noin seitsemän kilometrin päässä kunnan keskustaajamasta luoteeseen aivan Sinisen tien varrella. Piispala omistaa myös Länsi-Lapin Muoniossa sijaitsevan  Muotkavaaran nuorisokeskuksen.
Elokuussa 1990 Piispalassa pidettiin kansainvälinen 13 500 osanottajan Finnjamboree-partioleiri Tervas.
Nähtävyyksiä ja merkittäviä rakennuksia > Lakomäen Metsäkartano

Metsäkartanon rakennutti kasvimaantieteilijä Alfred Oswald Kihlman vuonna 1885 noin 6 500 hehtaarin metsätilansa päärakennukseksi. Kihlman oli senaattori, tiedemies ja tutkimusmatkailija, joka tutki muun muassa Kuolan niemimaata. Hänen työnsä jälkiä näkyy yhä Lakomäessä; harvinaisten lajien joukossa on esimerkiksi saksanpihta, jonka kävyt kasvavat ylöspäin.
Lakomäki toimi sittemmin lähes sata vuotta metsäyhtiöiden kuten Enso Gutzeitin tukkikämppänä. Metsissä työskenteli sadoittain miehiä ja hevosia. Lakomäen lisäksi miehet majoittuivat Heinäjärven, Vuorimäen, Saukkolan ja Ylimmäisen Vuorijärven tukkikämpillä. Ensimmäinen metsäautotie Lakomäkeen valmistui 1930-luvulla. Nyttemmin tiestöä riittää Konginkankaalle saakka. Nykyään Lakomäen Metsäkartano toimii maaseutumatkailu-, majoitus- ja juhlatilana. Entisessä palovartiotornissa palvelee näköalaravintola.
Nähtävyyksiä ja merkittäviä rakennuksia > Kannonkosken kirkko

Pauli E. Blomstedtin suunnittelema funktionalistinen betoniholvattu Kannonkosken kirkko valmistui vuonna 1938.
Kannonkosken Palomäen tasoristeysturma

22. helmikuuta vuonna 1971 Kannonkosken tasoristeysturma vaati kuuden kannonkoskelaisen koululaisen hengen. Heidän muistolleen on Kannonkosken kirkkomaalle pystytetty muistokivi.
Valamon ortodoksimunkit evakossa Kannonkoskella

Ortodoksinen Valamon luostari joutui siirtymään Laatokan Valamosta talvisodan ja sen lopettaneen rauhanteon myötä 1939-1940 evakkoon Kannonkoskelle. Mukaan otettiin ikoneja ja muuta arvokasta kalustoa, jotka luostarin 117 munkkia apulaisineen siirsivät hevoskyydillä maatilalle Pohjois-Kannonkoskelle, Terelän kylälle. Osa munkeista majoittui pitäjän kansakouluille, kuten Vuoskoskelle, Piispalaan, Käräjämäkeen ja Taipaleen kouluun Hilmonkoskelle. Kannonkoskelaisiakin kovasti koetelleista sodasta, kylmästä, taudeista ja nälänhädästä hengissä selvinneet munkit siirtyivät Heinäveden Papinniemeen, jossa luostarin toiminta jatkui.
Talvisodan aikana menehtyneet 27 munkkiveljestä on haudattu Kannonkosken kirkkomaahan. Kannonkoskella ei ole omaa ortodoksista seurakuntaa, kirkkoa tai tsasounaa, vaan kuuluu Jyväskylän ortodoksisen seurakunnan alueeseen, jonka lähimmät rukoushuoneet sijaitsevat naapurikunnissa Viitasaarella ja Saarijärvellä.
Heinäveden Valamon munkit viettivät veljiensä muistojuhlaa Kannonkoskella kesäkuussa 2010 arkkimandriitta Sergein johdolla. Kyyjärveläinen Raimo Salo on ohjannut ja tuottanut valamolaisten kokemuksista dokumentin Munkkien matka.
Valamon munkkien ansiosta Kannonkoski pääsi The New York Times -lehteen 26. heinäkuuta 1941, vaikka lehdessä väitetäänkin Kannonkosken sijaitsevan Pohjois-Suomessa: Isä Markus ja hänen toverinsa muuttivat uuteen kotiin Kannonkoskelle, pohjoiseen Suomeen.
Tapahtumat

Kannonkoski on  kansanmusiikkipitäjä. Pitäjän hanuristit ovat saavuttaneet monta voittoa mm. Kaustisen kansanmusiikkijuhlilla. Kannonkoskella järjestettiin pitkään vuosittain pelimannijuhlia, kuten Käräjäsoitot  Käräjämäen kyläkoululla, jota on käynyt mm. Helsingin oopperatalon suunnitellut arkkitehti Eero Hyvämäki, sekä Antin Soitto kirkonkylällä. Tanssiperinnettä ja -kuntoa ylläpidetään kesäisin  Hilmonkosken lavalla. Saman kylän koululla pidetään kesäisin myös suuren suosion saavuttaneet Jukkosuo Jazzit. Kannonkoskelta on myös kotoisin lauluyhtye Sopivan monta.
Kesäisin Kannonkoskella vietetään Kannonkoski-viikkoa. Suomenselkä-messut järjestetään joka kesä vuorotellen Suomenselän alueen kunnissa, myös Kannonkoskella. Kannonkosken Urheilukalastajat järjestää joka kesä Taimensoudun Kivijärven Kuivaselällä ja Lintuselällä.
Vuonna 2001 Janne Heinosen lyhytelokuvaa Taivasmatka kuvattiin muun muassa Kannonkosken Käräjämäessä. Siinä näyttelivät muun muassa Teemu Lehtilä ja Anu Sinisalo.
Vuosittainen moottoripyörätapahtuma Brittiralli on järjestetty Kannonkosken Vuorilahden Kallion leirintäalueella kaikkiaan kolme kertaa. Teeriharjun moottoriurheilukeskuksessa taas järjestetään vuosittain esimerkiksi jokamiesluokan autourheilutapahtumia. Täältä on saanut alkunsa myös Mikko Hirvosen ura.
Ruokakulttuuri

Kannonkosken pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla kuivakuoreperunat (perunoita ja kuivattua kuoretta) ja tirripaisti.
Ystävyyskunnat

Mäksa, Viro (vuodesta 1992)
Luhansk, Ukraina (vuodesta 1990)
Tunnettuja kannonkoskelaisia

Jouko Ahonen (s. 1954), Paperiliiton puheenjohtaja
Hannu-Pekka Björkman (s. 1969), näyttelijä
Maija Hapuoja (s. 1948), jazzlaulaja, laulunopettaja, kesäkannonkoskelainen lähde?
Mikko Hirvonen (s. 1980), ralliautoilija lähde?
Johannes Leppänen (s. 1949), kansanedustaja lähde?
Manne Liimatainen (s. 1943), hiihtäjä lähde?
Lalli Partinen (1941–2022), jääkiekkoilija, Suomen Jääkiekkoliiton toimitusjohtaja 1986–1988 lähde?
Kaisa Raatikainen (1928–2007), kansanedustaja, ministeri lähde?
Vihtori Vesterinen (1885–1958), kansanedustaja, ministeri lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kannonkoski Wikimedia Commonsissa
Kannonkosken kunta
Tilastokeskus – Kannonkosken avainluvut
Viisaankivi-seutuportaali
Kannonkosken kulttuuriympäristökohteet
Kannonkosken Urheilukalastajat ry
Kannonkosken Yrittäjät ry
Kannonkosken luontokohteet
Kannonkoski – keskisuomalainen maalaisidylli
Kulttuurimatkaajan opas pohjoiseen Keski-Suomeen (PDF-dokumentti)
Tilastotietoa Kannonkoskesta
| n k Kannonkoski |
| --- | --- | --- |
 Keski-Suomi  Saarijärven–Viitasaaren seutukunta 
| Kylät |  Hilmonkoski  Joenniska  Kannonjärvi  Kannonsaha  Kirkonkylä  Kämäri  Käräjämäki  Mannilankylä  Piispala  Vuoskoski  |  |
| n k Keski-Suomen maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Hankasalmi  Joutsa  Jyväskylä  Jämsä  Kannonkoski  Karstula  Keuruu  Kinnula  Kivijärvi  Konnevesi  Kyyjärvi  Laukaa  Luhanka  Multia  Muurame  Petäjävesi  Pihtipudas  Saarijärvi  Toivakka  Uurainen  Viitasaari  Äänekoski 
Entiset kunnat:  Jyväskylän maalaiskunta  Jämsänkoski  Konginkangas  Korpilahti  Koskenpää  Kuorevesi  Leivonmäki  Längelmäki (osa)  Pihlajavesi  Pylkönmäki  Sumiainen  Suolahti  Säynätsalo  Äänekosken maalaiskunta 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Kannonkosken kunnantalo vuonna 2019.
Potmon rautatiesilta Kannonkoskella
Kannonkoski
Valamon luostarin 27 veljesta
Nordsjön kartano

| Nordsjön kartano> Nordsjö gård |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Nordsjön kartano korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Itäinen suurpiiri
Pinta-ala:  1,27 km² 
Väkiluku:  0 (31.12.2018)
Väestötiheys:  0 as./km²
Osa-alueet:  on itse osa-alue Vuosaaren peruspiirissä
Postinumero(t):  00980, 00960, 00990
Lähialueet:  Uutela, Aurinkolahti, Keski-Vuosaari, Mustavuori, Niinisaari
Nordsjön kartano (ruots. Nordsjö gård) on viheraluevaltainen Itä-Helsingin Vuosaaren peruspiirin osa-alue Vuosaaren sataman länsipuolella. Alueella ei asunut ketään vuoden 2018 lopussa. Vuoden 2017 lopussa alueella oli 74 työpaikkaa.
Nordsjön kartanon naapureina ovat osa-alueista Uutela etelässä, Aurinkolahti lounaassa, Keski-Vuosaari lännessä, Mustavuori pohjoisessa ja Niinisaari Vuosaaren satamineen pohjoisen ja idän suunnalla.
Nordsjön kartano kuuluu laajaan Vuosaaren ulkoilupuiston alueeseen, joka ulottuu etelässä Uutelan merenrannoilta ja jatkuu Vuosaaren Huipun virkistysalueelle Vuosaaren pohjoisosissa. Merkittävä osan Nordjön kartanon alueesta vie 18-reikäinen Vuosaaren golfkenttä, joka on levittäytynyt 50 hehtaarin suuruiselle alueelle. Muukin ulkoilureitistö on laaja, vaikka Vuosaaren satama-alueelle johtava Vuotie halkoo maiseman. Esimerkiksi kotiseutupyöräilyreitistö kulkee Nordsjön kartanon alueen ytimenä toimivan Vuosaaren kartanon kautta.
Historia

Nordsjön kartanon alueella sijaitsevan Vuosaaren kartanon historia (ruots. Nordsjö gård) ulottuu aina 1540-luvulle, jolloin ensimmäiset maininnat Vuosaaren neljästä kylästä ja niiden kahdeksasta tilasta kirjattiin Kustaa Vaasan veroluetteloihin. Näistä muodostettiin myöhemmin Vuosaaren ja Rastilan kartanonmaat. Vuoden 1710 maakirjan mukaan Vuosaaressa oli Backmansin ratsutilan eli Henriksbergin lisäksi kolme muuta ratsutilaa. 1757 annetun isojakoasetuksen seurauksena Backmansin rustholli, Vuosaaren kartano, sai isojaossa 1778 kaiken kaikkiaan 371 hehtaarin alueen maata.
Sittemmin kartanon alueen koko ja omistajuus vaihtui varsin useasti. Alue jatkoi maatilana aina vuoteen 1966 saakka, vaikka vuonna 1937, Oy Saseka Ab:n ja Lohjan Kalkki Oy:n hankittua alueen, sen hiekkaharjuja ja -kankaita käytettiin samalla myös tiili- ja Siporex-tuotannon raaka-aineina. Vuonna 1966 Vuosaari liitettiin Helsinkiin ja kartanon maat rakennuksineen ja puistoineen siirtyivät Helsingin kaupungin hoiviin.
Nykyisen Vuosaaren kartanon päärakennuksen vanhimman osan arvellaan valmistuneen 1800-luvun alussa. Tilanhoitajan asunto on peräisin 1850-luvulta. Arkkitehti Waldemar Aspelinin piirtämä päärakennuksen laajennus valmistui vuonna 1897.
Päärakennus on ollut vuokrattuna viime vuosikymmenet. Vuokralaisena oli ensin Diakonissalaitos, joka kunnosti puurakenteista päärakennusta ja muita alueen rakennuksia. Diakonissalaitoksen jälkeen kartanossa toimi Helsingin kaupungin päiväkoti. Kartanon osti Helsingin kaupungilta marraskuussa 2021 Ranskalainen kauppa Oy, joka kunnostaa kartanosta liike- ja ravintolatilaa. Kartanon alueelle ollaan laatimassa asemakaavamuutosta.
Kuvia

Kartanoa toisesta suunnasta.
Kartanon lähellä sijaitsevaa liikuntapuistoa.
Maisema golfkentälle.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

Vuosaari.fi -kaupunginosasivusto
Kartanopuistot, rakennusvirasto
Etelä-Vuosaaren kotiseutu-polkupyöräreitti karttoineen. Kohde 21: Vuosaaren kartano. (pdf)
| n k Helsingin kaupunginosat  ja niiden osa-alueet suurpiireittäin |
| --- | --- | --- |
| Eteläinensuurpiiri |  1. Kruununhaka  2. Kluuvi  3. Kaartinkaupunki  4. Kamppi  5. Punavuori  6. Eira  7. Ullanlinna  8. Katajanokka  9. Kaivopuisto  13. Etu-Töölö  14. Taka-Töölö  20. Länsisatama Hernesaari  Jätkäsaari  Lapinlahti  Ruoholahti  31. Lauttasaari Koivusaari  Kotkavuori  Myllykallio  Vattuniemi  52. Suomenlinna  |  |
| Läntinensuurpiiri |  15. Meilahti  16. Ruskeasuo Pikku Huopalahti  Vanha Ruskeasuo  18. Laakso  29. Haaga Etelä-Haaga  Kivihaka  Lassila  Pohjois-Haaga  30. Munkkiniemi Kuusisaari  Lehtisaari  Munkkivuori  Niemenmäki  Talinranta  Vanha Munkkiniemi  32. Konala  33. Kaarela Hakuninmaa  Honkasuo  Kannelmäki  Kuninkaantammi  Malminkartano  Maununneva  46. Pitäjänmäki Marttila  Pajamäki  Pitäjänmäen yritysalue  Reimarla  Tali  |  |
| Keskinensuurpiiri |  10. Sörnäinen Hanasaari  Kalasatama  Sompasaari  Vilhonvuori  11. Kallio Linjat  Siltasaari  Torkkelinmäki  12. Alppiharju Alppila  Harju  17. Pasila Itä-Pasila  Keski-Pasila  Länsi-Pasila  Pohjois-Pasila  21. Hermanni Hermanninmäki  Hermanninranta  Kyläsaari  22. Vallila  23. Toukola Arabianranta  Toukola  24. Kumpula  25. Käpylä  26. Koskela  27. Vanhakaupunki  |  |
| Pohjoinensuurpiiri |  28. Oulunkylä Maunula  Maunulanpuisto  Metsälä  Patola  Pirkkola  Veräjälaakso  Veräjämäki  34. Pakila Itä-Pakila  Länsi-Pakila  35. Tuomarinkylä Haltiala  Paloheinä  Torpparinmäki  Tuomarinkartano  |  |
| Koillinensuurpiiri |  36. Viikki Latokartano  Viikinmäki  Viikinranta  Viikin tiedepuisto  37. Pukinmäki  38. Malmi Ala-Malmi  Malmin lentokenttä  Pihlajamäki  Pihlajisto  Tattariharju  Ylä-Malmi  39. Tapaninkylä Tapanila  Tapaninvainio  40. Suutarila Siltamäki  Tapulikaupunki  Töyrynummi  41. Suurmetsä Alppikylä  Heikinlaakso  Jakomäki  Puistola  Tattarisuo  |  |
| Kaakkoinensuurpiiri |  19. Mustikkamaa-Korkeasaari  42. Kulosaari  43. Herttoniemi Herttoniemenranta  Herttoniemen yritysalue  Länsi-Herttoniemi  Roihuvuori  44. Tammisalo  48. Vartiosaari  49. Laajasalo Hevossalmi  Jollas  Kruunuvuorenranta  Tullisaari  Yliskylä  50. Villinki  51. Santahamina  53. Ulkosaaret Itäsaaret  Länsisaaret  Aluemeri  |  |
| Itäinensuurpiiri |  45. Vartiokylä Itäkeskus  Marjaniemi  Myllypuro  Puotila  Puotinharju  Roihupelto  Vartioharju  47. Mellunkylä Kontula  Kivikko  Kurkimäki  Mellunmäki  Vesala  54. Vuosaari Aurinkolahti  Kallahti  Keski-Vuosaari  Meri-Rastila  Mustavuori  Niinisaari  Nordsjön kartano  Rastila  Uutela  |  |
| Östersundominsuurpiiri |  55. Östersundom  56. Salmenkallio  57. Talosaari  58. Karhusaari  59. Ultuna Landbo  Puroniitty  |  |
Helsingin alueellinen jako
| n k Perustiedot Wikidatassa: Nordsjön kartano (Q431539)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: naapurusto, Helsingin piirijaon osa-alue
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Helsinki
sijainti: Vuosaari
koordinaatit: 60°12′47″N 25°09′40″E﻿ / ﻿60.2131°N 25.16103°E﻿ / 60.2131; 25.16103

Kartanon puinen päärakennus
Intian kansanpuolue

| Bharatiya Janata Party> Intian kansanpuolue |
| --- | --- |
  
  
Perustettu:  1980
Puheenjohtaja:  Jagat Prakash Nadda
Ideologia:   hindunationalismi  kulttuurinationalismi  arvokonservatismi  konservatismi 
Poliittinen kirjo:   oikeisto  keskusta-oikeisto 
Äänenkannattaja:  Kamal Sandesh 
Lok Sabha:  303 / 545
Rajya Sabha:  73 / 245
Kansainväliset jäsenyydet:  International Democrat Union
Naisjärjestö:  BJP Mahila Morcha
Nuorisojärjestö:  Bharatiya Janata Yuva Morcha
Kotisivu:  www.bjp.org
Infobox OKNimi-testi OK: 
Intian kansanpuolue (engl. Bharatiya Janata Party, BJP, hindiksi भारतीय जनता पार्टी, Bhāratīya Janatā Pārṭī) on vuonna 1980 perustettu intialainen puolue. Se on toinen Intian kahdesta suuresta hindunationalistipuolueesta. Vuoden 2014 parlamentti­vaaleissa BJP sai murskavoiton, tarkistettujen tulosten mukaan 282 paikkaa. Puolueen puheenjohtajana toimii Jagat Prakash Nadda vuodesta 2020 alkaen.
Puolueen kansainvälinen kattojärjestö on International Democrat Union.
Historia

BJP:n aatteellinen edeltäjä oli 1951 alkunsa saanut Bharatiya Jana Sangh -puolue (BJS), jonka perusti entinen Intian kongressipuolueen poliitikko Shyama Prasad Mukherjee. Nationalistinen Rashtriya Swayamsevak Sangh (RSS) -järjestö teki yhteistyötä BJS:n kanssa vastustaakseen kongressipuoluetta. Vuonna 1975 Indira Gandhi rajoitti opposition toimintaa julistamalla poikkeustilan, jota vastaan BJS protestoi. Yhdessä muiden poikkeustilaa vastustaneiden puolueiden kanssa BJS tuli osaksi uutta Janatapuoluetta. Janata oli hetken aikaa menestyksekäs ja voitti vuoden 1977 parlamenttivaalit, mutta uusi hallitus hajosi nopeasti vuonna 1980 sisäisten erimielisyyksien johdosta.
Bharatiya Janata Party sai alkunsa 6.4.1980, sen ensimmäinen johtaja oli maltillinen Atal Bihari Vajpayee. Vuoden 1984 vaatimaton äänisaalis johti kuitenkin siihen, että puolue alkoi ajamaan kovempaa hindunationalistista politiikkaa. Vuoden 1989 parlamenttivaaleissa BJP hyötyi 1980-luvun hindujen ja muslimien välisistä levottomuuksista, joiden myötä se saavutti 85 edustajaa. Vuonna 1996 BJP:stä tuli Intian suurin puolue, kun levottomuudet hindujen ja muslimien kanssa kärjistyivät hindunationalistien tuhoaman Baburin moskeijan vuoksi. BJP lupasi vuonna 2019 yhtenä vaalilupauksenaan rakentaa Baburin moskeijan tilalle hindutemppelin.
Vuonna 2014 puolue saavutti siihen mennessä suurimman voittonsa saadessaan 282 edustajaa parlamentin alahuoneeseen. Vuonna 2019 BJP uusi voittonsa saaden 303 edustajaa. Vuoden 2019 vaalitulos oli BJP:n ja sen vaalikoalition NDA:n historian suurin voitto, puolue sai 37,4% äänistä ja NDA lähes 45%.
Vaalimenestys Intian parlamenttivaaleissa

| Vuosi | Edustajat | Äänet | Viite |
| --- | --- | --- | --- |
| 1984 | 2 / 541 | 7,74% |  |
| 1989 | 85 / 545 | 11,36% |  |
| 1991 | 120 / 545 | 20,04% |  |
| 1996 | 161 / 545 | 20,29% |  |
| 1998 | 182 / 545 | 25,59% |  |
| 1999 | 182 / 545 | 23,75% |  |
| 2004 | 138 / 545 | 22,16% |  |
| 2009 | 116 / 543 | 18,80% |  |
| 2014 | 282 / 543 | 31,34% |  |
| 2019 | 303 / 543 | 37,4% |  |
Kritiikkiä

Asianajaja ja kirjailija A. G. Noorani on kritisoinut Intian kansanpuoluetta ja sen perustajana pitämäänsä RSS-järjestöä fasistisiksi sekä moittinut niitä Intian vähemmistöjen sortamisesta. Intian kristityt ja muslimit ovat syyttäneet pääministeri Narendra Modia ja BJP:tä sorrosta sekä hindulaisten ääriajattelijoiden suojelemisesta. Kongressipuolue ja Intian kommunistiset puolueet ovat väittäneet, että RSS hallitsee Intian kansanpuoluetta.
Intian kongressipuolueen Rahul Gandhi on syyttänyt Modia Intian viemisestä keskiajalle sekä paheksunut, kuinka BJP:n Intiassa naudanlihaa syöneitä muslimeita on surmattu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta BJP Wikimedia Commonsissa
Intian kansanpuolueen virallinen kotisivu (englanniksi, hindiksi)
| n k Konservatiivinen internationaali (IDU) |
| --- | --- |
Aasia ja Tyynimeri:   Liberaalipuolue   Kansallinen Itsenäisyyspuolue   Yhdistynyt tulevaisuuspuolue   Kansanpuolue   Likud   Kataeb   Demokraattinen puolue   Yhdistynyt kansallinen puolue   Kuomintang   Kansallispuolue 
Afrikka:   Uusi isänmaallinen puolue   Demokraattinen puolue   Demokraattinen puolue   Itsenäisyyspuolue   Chadema   Demokraattisen muutoksen foorumi 
Eurooppa:   Demokraattinen puolue   Demokraattinen liitto, Demokraattinen liitto 1990, Demokraattinen edistys, Demokraattinen toiminta   Demokraattisten voimien liitto, GERB   Kansanpuolue   Yhdistynyt kansallinen liike   Kansanpuolue   Kotimaan liitto - Kristillisdemokraatit   Uusi demokratia   Demokraattinen liitto   Demokraattinen liike   Itsenäisyyspuolue   Liberaalidemokraattinen puolue   Muutosten liike   Høyre   VMRO–DPMNE   CDS–PP   CDU, CSU   Edistyspuolue   Demokraattinen puolue   Kansallinen Kokoomus   Maltillinen kokoomus   Konservatiivinen kansanpuolue   Kansalaisdemokraattinen puolue   Batkivštšyna   Fidesz   The BPF Party, Yhdistynyt kansalaispuolue   Oikeistovoimien liitto   Isänmaa   Konservatiivipuolue 
Pohjois-Amerikka:   Kansallinen edistysvoima   Kristillissosiaalinen puolue   Arena   Unionistipuolue   Uusi kansallinen puolue   Kansallispuolue   Konservatiivipuolue   Demokraattinen muutos   Yhdistynyt työläisten puolue   Uusi demokraattinen puolue   Republikaaninen puolue 
Etelä-Amerikka:   Tasavaltalainen ehdotus   Sosiaalidemokraattinen liike   Demokraatit   Itsenäinen demokraattinen liitto, Kansallinen uudistus   Konservatiivipuolue   Konservatiivipuolue   Yhdistynyt kansallinen tasavaltalaispuolue   Kristillinen kansanpuolue   Venezuela-projekti 
Kansainväliset:  Aasian ja Tyynenmeren demokraattinen unioni  Afrikan demokraattinen unioni  Euroopan kansanpuolue  Euroopan konservatiivien ja reformistien puolue  International Women's Democrat Union  International Young Democrat Union  Karibian demokraattinen unioni  Latinalaisen amerikan puolueiden unioni