stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Turtle Beach

| Turtle Beach Corporation |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  NASDAQ: HEAR
Perustettu:  1975 
Perustaja:  Roy Smith 
Toimitusjohtaja:  Juergen Stark
Puheenjohtaja:  Ron Doornink
Kotipaikka:   San Diego, Kalifornia
Toimiala:  elektroniikka
Tuotteet:  oheislaitteet, headsetit
Kotisivu:  www.turtlebeach.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Turtle Beach Corporation on yhdysvaltalainen elektroniikkavalmistaja. Se valmista tietokoneisiin äänikortteja ja headsetteja. Vuonna 1995 yhtiö yhdistyi Voyetraan, joka on kehittänyt omia ohjelmistoja äänikorteille. Yhdessä ne muodostivat Voyetra Turtle Beachin , jonka pääkonttori sijaitsee Yonkersissä New Yorkissa. Vuonna 2014 Voyetra Turtle Beach sulautui Parametric Soundin kanssa säilyttäen Parametric Sound nimet, kunnes nimi muutettiin muotoon Turtle Beach Corporation.
Aiheesta muualla

Verkkosivut (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Turtle Beach Corporation
Käännös suomeksi
VHL

| VHL |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi VHL-kausi 2022–2023 

Laji:  Jääkiekko
Maa(t):   Venäjä
Perustettu:  2010
Joukkueita:  29
Hallitseva mestari:  Himik Voskresensk
Eniten mestaruuksia:  Toros Neftekamsk (3)
Ylempi taso:  KHL
Alempi taso:  VHL-B
Sivusto:  www.vhlru.ru
Vserossiskaja hokkeinaja liga eli VHL (ven. Всероссийская хоккейная лигаВысшая хоккейная лига, ВХЛ) on Venäjän jääkiekon toiseksi korkein sarjataso KHL:n eli Kontinentalnaja hokkeinaja ligan jälkeen. Sarjan mestaruuspalkinto on nimeltään Petrov Cup.
VHL on perustettu Vysšaja Ligan pohjalle. Vysšaja Liga oli Venäjän jääkiekkoliiton pitämä sarja, kunnes se itsenäistyi vuonna 2010. Sarjan rakenne uusittiin täydellisesti ja se käytännössä perustettiin uudelleen nimellä Vysšaja hokkeinaja liga. VHL muutti nimensä syksyllä 2022 nykyiseen muotoonsa.
Joukkueet kaudella 2023–2024

| Joukkue | Kaupunki | Kotihalli | Perustettu |
| --- | --- | --- | --- |
|  AKM Tula | Tula | Tulan jäähalli | 2021 |
|  Bars Kazan | Kazan | Dvorets Sporta | 2009 |
|  Buran Voronež | Voronež | Voronežin Jubileinyi-halli | 1977 |
|  Dinamo Pietari | Pietari | Jubileinyi-urheilukeskus | 2013 |
|  Dinamo-Altai Barnaul | Barnaul | Titov Arena | 2006 |
|  Dizel Penza | Penza | Dizel Arena | 1955 |
|  Gornjak-UGMK Verhnjaja Pyšma | Verhnjaja Pyšma | Aleksandr Kozitynin jäähalli | 2012 |
|  Himik Voskresensk | Voskresensk | Podmoskovje | 2005 |
|  HK Norilsk | Norilsk | Arktika Sports Palace Norilsk | 2023 |
|  HK Rjazan | Rjazan | Rjazanin urheilupalatsi | 1955 |
|  HK Rostov | Rostov-na-Donu | Ais Arena | 2013 |
|  HK Tambov | Tambov | Kristall-halli | 1981 |
|  HK Tšelny | Naberežnyje Tšelny | Ledovy Dvorets Sporta | 2006 |
|  Ižstal Iževsk | Iževsk | Ižstalin urheilupalatsi | 1949 |
|  Jugra Hanty-Mansijsk | Hanty-Mansijsk | Arena Jugra | 2006 |
|  Južnyi Ural Orsk | Orsk | Rostošin jääpalatsi | 1958 |
|  Kristall Saratov | Saratov | Saratovin jääurheilupalatsi | 1946 |
|  Metallurg Novokuznetsk | Novokuznetsk | Kuznetskin metallurgien urheilupalatsi | 1949 |
|  Molot Perm | Perm | Molotin yleinen urheilupalatsi | 1948 |
|  Neftjanik Almetjevsk | Almetjevsk | Almetjevskin Jubileinyi-urheilupalatsi | 1965 |
|  Omskije Krylja | Omsk | Akademija Avangard | 2021 |
|  Rubin Tjumen | Tjumen | Tjumenin urheilupalatsi | 1959 |
|  SKA Neva | Pietari | Hokkeinyi gorod -jäähalli | 2008 |
|  Sokol Krasnojarsk | Krasnojarsk | Platinum Arena | 1977 |
|  Toros Neftekamsk | Neftekamsk | Neftekamskin jääpalatsi | 1988 |
|  Tšelmet Tšeljabinsk | Tšeljabinsk | Urheilupalatsi Junost | 1948 |
|  TsSK VVS Samara | Samara | TsSK VVS-urheilupalatsi | 1950 |
|  Zauralje Kurgan | Kurgan | Mostovik | 1994 |
|  Zvezda Moskova | Moskova | TsSKA-jääurheilupalatsi | 2015 |
Joukkueet kaudella 2023–2024 > Joukkuemuutokset

Jermak Angarsk vetäytyi sarjasta
Mestarit

2021–2022: Rubin Tjumen
2020–2021: Jugra Hanty-Mansijsk
2019–2020: kautta ei pelattu loppuun koronaviruspandemian vuoksi
2018–2019: HK Saryarka Karaganda
2017–2018: Dinamo Pietari
2016–2017: HK Dinamo Balašiha
2015–2016: Neftjanik Almetjevsk
2014–2015: Toros Neftekamsk
2013–2014: HK Saryarka Karaganda
2012–2013: Toros Neftekamsk
2011–2012: Toros Neftekamsk
2010–2011: Rubin Tjumen
Tänään!

| Tänään! Radiopuhelimet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 2001 Soundmix Studio, Oulu
 Julkaistu: huhtikuu 2002
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: alternative rock, hardcore
 Kesto: 44.00
 Levy-yhtiö: Hot Igloo
Radiopuhelimien muut julkaisut
| Oulu on kaupungin nimi 2000 | Tänään! 2002 | Varmaa hapuilua 1987–2002 2006 |
Tänään! on vuonna 2002 ilmestynyt Radiopuhelimet-yhtyeen kymmenes studioalbumi. Kahden edellisen levyn tapaan sen äänittivät Riku Mattila ja Pentti Dassum, miksauksesta vastasivat Mikko Karmila ja yhtyeen kitaristi Jarno Mällinen. Albumin tuottajana voidaan pitää Mattilaa, vaikka hän ei halunnutkaan itseään kutsuttavan sillä nimityksellä. Sen julkaisi samana vuonna toimintansa aloittanut suomalainen pienlevy-yhtiö Hot Igloo.
Levy sai kriitikoilta myönteisen vastaanoton, vaikka sitä ei pidettykään yhtyeen 1990-luvun parhaiden albumien, kuten Maasäteilyä ja Avaruus veroisena. Musiikillisesti Tänään! jatkoi kahden edellisen levyn hidastempoisempaa linjaa. Kappaleesta Mikä planeetta? tehtiin musiikkivideo, jonka ohjasivat Tomi Tuomaala ja Jani-Petteri Passi.
If Society julkaisee albumista vinyylipainoksen 16. syyskuuta 2022.
Kappaleet

Jäätie – 3.45 (säv. Katz, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
Elon kehä – 3.57 (säv. & san. Mällinen, sov. Radiopuhelimet)
Mikä planeetta? – 3.42 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
Maanantaita! – 4.43 (säv. Mällinen, Mäki, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Pekka Jääskeläinen)
Tivolissa – 3.46 (säv. Mällinen, Mäki, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Riku Mattila)
Hindustan – 3.35 (säv. Mällinen, sov. Radiopuhelimet)
Luonto on puhdas pahasta – 3.27 (säv. & san. Mällinen, sov. Radiopuhelimet)
Heinäkuu – 4.02 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet, Riku Mattila)
Vain ihminen – 4.25 (säv. Mällinen, san. Mäki, sov. Radiopuhelimet)
Mulla menee liian lujaa – 8.32 (säv. Mällinen, Radiopuhelimet, san. Mällinen, Mäki, sov. Radiopuhelimet, Pekka Jääskeläinen, Jimi Tenor)
Kokoonpano

Antti Annunen – basso
Ray Katz – kitara
J. A. Mäki – laulu
Jarno Mällinen – kitara
Jyrki Raatikainen – rummut
Kokoonpano > Vierailijat

Riku Mattila – lyömäsoittimet, huuliharppu
Jimi Tenor – huilu
Pekka Jääskeläinen – saksofoni
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Tänään -albumi Radiopuhelimien kotisivuilla
Radiopuhelimet
| --- | --- |
Studioalbumit:   Rokkiräjähdys  K.O.  Pian, pian  Jäämeri  Maalla  Maasäteilyä  Avaruus  Hiljaista!  Oulu on kaupungin nimi  Tänään!  Viisi tähteä  Radiopuhelimet rakastaa sinua  Ei kenenkään maa  Saastan kaipuu  Kosminen tiedottomuus  Radiopuhelimet 
EP:t:   Sinappia ja ketsuppia  Tyhjä on täysi  Hygiene 
Kokoelmat:   2 ½  Varmaa hapuilua 1987–2002 
Singlet:   ”Vitsit vähissä” / ”Olen pommikone”  ”Palaan pohjoiseen” / ”Sahatkaa!”  ”Nahkajeesus” / Pian, pian”  ”Joose Ryti tapettiin” / Taas ja taas”  ”Jäämeri” / ”Edelläkävijä”  ”Tänä iltana” / ”Kahvila Keidas” 
DVD:t:   Radiopuhelimet Plays Kansanturvamusiikkikomissio  Olkaa hyvä!
Tähdistökentällinen

Tähdistökentällinen tai all stars -kentällinen on joukkuepeleissä sarjan tai turnauksen päätteeksi joskus valittava kentällinen, jossa jokaiselle pelipaikalle valitaan paras pelaaja. Usein kentällisiä voi olla kaksi, eli ykköstähdistö ja kakkostähdistö. Tähdistökentällinen nimetään useimmiten vain kunnioitustarkoituksessa, eivätkä ne esiinny varsinaisena pelaavana kokoonpanona.
Esimerkkejä tähdistökentällisistä:
NHL:n tähdistökentälliset
WHA:n tähdistökentällinen
SM-liigan tähdistökentällinen
KHL:n tähdistökentällinen
Ruotsin jääkiekon tähdistökentällinen
Jääkiekon olympiaturnauksien tähdistökentällinen
Jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen tähdistökentällinen
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailujen tähdistökentällinen
U212A-luokan sukellusvene

| Tyyppi 212 |
| --- | --- |
 Sukellusvene U212
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 450 t/1 830 t
Pituus:  56,0 - 57,2 m
Leveys:  6,0 m
Syväys:  7,0 m
Nopeus:  12 solmua/20 solmua
Miehistöä:  26
Aseistus
Meritorjunta:  6 x 533 mm torpedoputkea, joihin 12 x DM2A4 Seehect -torpedoa 27 x miinaa
U212A-luokka on Saksan laivaston kuuden sukellusveneen muodostama alusluokka. Lisäksi aluksia on valmistettu kaksi Italian laivastolle.
Suunnittelu

Howaldtswerke-Deutsche Werft (HDW) Kielissä ja Thyssen Nordseewerke GmbH (TNSW) Emdenissä jakoivat alusten valmistuksen siten, että HDW vastasi keulaosan ja TNSW perän teosta. HDW kokosi ensimmäisen ja kolmannen veneen ja TNSW loput kaksi. Luokan ensimmäinen alus U31 laskettiin vesille maaliskuussa 2002 ja otettiin palvelukseen lokakuussa 2005.
Luokkaa edelsi Howaldtswerke-Deutsche Werftin Israelille valmistamat kolme samankaltaista sukellusvenettä, jotka muodostivat Dolphin-luokan. Howaldtswerke-Deutsche Werftin tytäryhtiö, Kockumin telakka Ruotsin Karlskronassa valmisti kolme Gotland-luokan sukellusvenettä Ruotsin laivastolle.
Luokasta kehitettyä vientiversiota U214-luokkaa on toimitettu muun muassa Kreikalle ja Korean tasavallalle.
Alukset

| Nimi | Telakka | Tilattu | Kastettu | Valmistunut | Palvelukseen | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| U31 Wittenberge | HDW, Kiel | 6. heinäkuuta 1994 | 20. maaliskuuta 2002 | 7. syyskuuta 2005 | 19. lokakuuta 2005 |  |
| Salvatore Todaro | Fincantieri Muggiano | elokuu 1997 | 6. marraskuuta 2003 | 29. maaliskuuta 2006 | 29. maaliskuuta 2006 |  |
| U32 Edenkoben | TNSW, Emden | 6. heinäkuuta 1994 | 4. joulukuuta 2003 | 27. syyskuuta 2005 | 19. lokakuuta 2005 |  |
| U33 | HDW, Kiel | 6. heinäkuuta 1994 | 13. syyskuuta 2004 | 20. huhtikuuta 2006 | 13. kesäkuuta 2006 |  |
| Scirè | Fincantieri Muggiano | elokuu 1997 | 18. joulukuuta 2004 | 19. helmikuuta 2007 | 19. helmikuuta 2007 |  |
| U34 | TNSW Emden | 6. heinäkuuta 1994 | 1. heinäkuuta 2005 | 29. marraskuuta 2006 | 3. toukokuuta 2007 |  |
| U35 | HDW Kiel | 22. syyskuuta 2006 | 15. marraskuuta 2011 | alkuvuodesta 2014 | alkuvuodesta 2014 |  |
| U36 | HDW Kiel | 22. syyskuuta 2006 | 15. toukokuuta 2013 | loppuvuodesta 2014 | loppuvuodesta 2014 |  |
| Pietro Venuti | Fincantieri Muggiano | 21. huhtikuuta 2008 |  | 2015 | 2015 |  |
| Romeo Romei | Fincantieri Muggiano | 21. huhtikuuta 2008 |  | 2016 | 2016 |  |

Italian laivasto osti kaksi U212A-luokan sukellusvenettä Salvatore Todaron ja Sciren eikä se ole kyennyt tilaamaan lisää. Tämän vuoksi triesteläinen Fincantieri hankkiutui yhteistyöhön pietarilaisen sukellusvenesuunnittelutoimiston TsKB Rubinin kanssa, mistä yhteistyöstä syntyi A212A:a uppoumaltaan kevyempi S1000-sukellusvenetyyppi, joka esiteltiin 2006 Ranskassa kansainväliselle yleisölle. S1000 voidaan suunnata kolmansien maiden markkinoille U214-luokan sukellusveneiden tapaan. Vaikka sukellusveneen perusratkaisut olisivat samankaltaisia kaikissa tapauksissa, on niissä aseistuksen ja muiden järjestelmien osalta kansallisia eroja.
Dolphin-luokan sukellusveneet

Dolphin-luokan sukellusveneet ovat U212- ja U212A-luokkia edeltäyt sukellusveneluokka, joka muodosti U212A-luokan esiasteen. Dolphin-luokan sukellusveneitä on rakennettu kolme Saksassa Israelin laivastolle.
Gotland-luokan sukellusveneet

Ruotsin merivoimien Gotland-luokan sukellusveneet pohjautuvat U212A-luokkaan, ja ne on valmistettu Kockumsin telakalla Karlskronassa. Projektia oli tarkoitus jatkaa ruotsalais-norjalais-tanskalainen yhteishankkeella, jossa oli tarkoitus luoda edelleen paranneltu Viking-luokan sukellusvene. Norja ja Tanska luopuivat hankkeesta ja Ruotsi etsii uutta kumppania Viking-luokan sukellusveneiden tuottamiseksi.
U214-luokan sukellusveneet

U214-luokka on U212A-luokan sukellusveneiden vientiversioluokka, missä ei ole sukellusveneen havaitsemista vaikeuttavaa antimagneettista tornia. U214-luokan sukellusveneitä on tilattu Kreikan ja Korean tasavallan laivastoille. Joidenkin lähteiden mukaan U212A olisi alun perin ollut kykenevä sukeltamaan vain 300 metriin, kun taas U214A pystyy sukeltamaan 400 metriin.
Kreikan laivastolle toimitettavista U214-luokan veneistä ensimmäinen valmistetaan Kielin telakalla, kun taas loput valmistuvat Howaldtswerke-Deutsche Werftin  tytäryhtiössä Hellenic Shipyardin Skaramangan telakalla. Korean laivaston U214-luokan veneet valmistetaan Hyundai Heavy Industriesin telakalla Korean tasavallassa.
Aiheesta muualla

Bundeswehr Marine  Uboot Klasse 212 A
Howaldtswerke-Deutsche Werft GmbH  (Arkistoitu – Internet Archive) Order signed for two new fuel-cell submarines for the German Navy
Jane's NAVY:  German Type 212A deal bolsters submarine force
Täpläviiripyrstö

| Täpläviiripyrstö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Kehittyneet luukalat Neopterygii
Lahko::  Hammaskarppikalat Cyprinodontiformes
Alalahko::  Aplocheiloidei
Heimo::  Vanhanmaailmankillit Nothobranchiidae
Suku::  Fundulopanchax
Laji::  filamentosus
Kaksiosainen nimi
 Fundulopanchax filamentosus  Meinken, 1933 
Synonyymit
 Aphyosemion amsingki  Aphyosemion arnoldi  Aphyosemion filamentosum  Aphyosemion gardneri  Aphyosemion ruwenzori  Fundulopanchax gardneri  Nothobranchius amsinghi  Nothobranchius amsingki 
Alalajit
 F. f. gardneri  F. f. lacustris  F. f. mamfensis  F. f. nigerianus 
Katso myös
   Täpläviiripyrstö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Täpläviiripyrstö (Fundulopanchax filamentosus) on hammaskarppikaloihin kuuluva akvaarioissakin pidettävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö

Täpläviiripyrstö kasvaa noin kuusi ja puoli senttiä pitkäksi. Sen vartalossa on turkoosinsinisellä pohjalla ruukunruskeita täpliä. Evissä on kapeat keltaiset reunaraidat. Naaras on urosta värittömämpi.
Alkuperä

Täpläviiripyrstö on kotoisin Afrikasta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Täpläviiripyrstö kutee pohjalle tai kasvien joukkoon. Munat kuoriutuvat 2–3 viikon kuluttua kutemisesta. Täpläviiripyrstö on säyseä ja rauhallinen. Täpläviiripyrstöt elävät pariskunnittain (ei kahta urosta samaan akvaarioon).
Vesiolot ja ravinto

Veden pH-arvon tulee olla välillä 6,5–7,2, kovuuden dH-arvon 10 ja lämpötilan 21–23 °C. Täpläviiripyrstön ruuaksi kelpaa kuivatetut äyriäiset, pakastetut äyriäiset ja normaali kalanruoka.
Aiheesta muualla

Killi.co.uk
Verhoilu

Verhoilu on käsityön erikoisala, jonka osaaja on verhoilija.
Verhoilija työssään
Verhoilu jaotellaan kolmeen eri osa-alueeseen. Niitä ovat perinteinen verhoilu, teollinen verhoilu ja ajoneuvoverhoilu. Perinteinen verhoilu keskittyy entisöintiin ja perinteisten tekniikoiden sekä materiaalien käyttöön. Perinteisiä verhoilumateriaaleja ovat esimerkiksi kierrejoustimet ja meriheinä-pehmusteet. Teollinen verhoilu käsittää puolestaan teollisesti valmistettujen tuotteiden verhoilemisen sekä teollisuudessa tapahtuvan uustuotannon. Teollisessa verhoilussa käytetään nykyaikaisia materiaaleja ja työkaluja, kuten vaahtomuovia ja vaahtomuovisahaa. Ajoneuvoverhoilu keskittyy nimensä mukaan ajoneuvojen erilaisiin verhoilutöihin. Ajoneuvoverhoiluun kuuluu ajoneuvojen entisöiminen.
Verhoilija voi toimia esimerkiksi yrittäjänä tai työllistyä huonekaluteollisuuteen. Muita alan ammatteja ovat esimerkiksi koneompelija, leikkaaja, päällystäjä ja tyylihuonekalujen entisöintiverhoilija.
Uno Wegelius

Uno Wegelius (10. syyskuuta 1867 Perho – 5. joulukuuta 1925 Helsinki) oli suomalainen lääninrovasti, opettaja, kirjailija ja yhteiskunnallinen vaikuttaja.
Henkilöhistoria

Uno Wegeliuksen vanhemmat olivat  kappalainen Adolf Wegelius ja Lydia Bergroth ja puoliso vuodesta 1893 Agnes Betty Gustava Wichmann.  Wegelius tuli ylioppilaaksi 1870 ja suoritti teologisen erotutkinnon 1892 ja pastoraalitutkinnon 1903. Hän toimi Kempeleessä pitäjän apulaisen apulaisena 1893 ja pitäjän apulaisena 1897. Oulussa hän oli komministeri vuodesta 1903 ja Tuusulassa kirkkoherra vuodesta 1916, samoin kuin Tuusulan rovastikunnan lääninrovasti. Wegelius toimi myös opettajana Oulussa, Tuusulassa ja Limingassa. Hän oli lisäksi muun muassa Oulun diakonissakodin johtaja 1903–1916, Oulun läänin talousseuran puheenjohtaja 1902–1908, Oulun NMKY:n puheenjohtaja 1909–1916, Oulun Nuorten Ystäväin puheenjohtaja 1907–1916, SNKL:n päätoimikunnan jäsen sekä Oulun kaupunginvaltuuston ja Tuusulan kunnanvaltuuston jäsen.
Julkaisuja

Kunnallinen sairaanhoito ja diakonissatoimi, 1900
Mietteitä kirkkokäsitteestä, 1902
Oulun läänin talousseuran 75-vuotinen historia, 1904
Kertomus Oulun diakonissakodin vaiheista 1896-1906, 1906
Kristillisyys, sosiaalidemokratia ja kristillinen sosialismi, 1909
Rakkauden käsky, 1917
Seurakuntayhtymä, 1917
Peto ja mammona, 1919
Raamatun suhde yhteiskunnalliseen kysymykseen, 1919
Jeesus ja vanhoillisuus, 1920
Rauhaa kohti, 1920
Rakkauden käsky: 2, Kuka on oikeassa?, 1921
Aiheesta muualla

Jokela, Eero 1988. Uno Wegelius yhteiskunnallis-poliittisena vaikuttajana. Tutkielma, Helsingin yliopisto, 160 s.
Korppi-Tommola, Matti 1993. Uno Wegelius Tuusulan kirkkoherrana 1916-925. Tuusula-seuran aikakirja 5 (1993), ss. 68-74
Mustakallio, Hannu 1998. Oulun Diakonissalaitoksen johtaja Uno Wegelius oli omaperäinen kirkonmies ja yhteiskunnallinen vaikuttaja. Diakonaatti, 24, ss. 6-7.
Vankkamolli

| Vankkamolli> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Hammaskarppikalat Cyprinodontiformes
Heimo::  Hammaskarpit Poeciliidae
Alaheimo::  Poeciliinae
Suku::  Priapella
Laji::  compressa
Kaksiosainen nimi
 Priapella compressa  Álvarez, 1948 
Katso myös
   Vankkamolli Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vankkamolli (Priapella compressa) on hammaskarppeihin kuuluva kala. Se elää Meksikossa Chiapasin alueella Rio Grijalvan vesistöstä Rio Usumacintan vesistöön ulottuvalla alueella. Vankkamollit viihtyvät matalissa mutta nopeasti virtaavissa vesissä. Koiras voi kasvaa 4,5 cm pitkäksi, naaras seitsensenttiseksi.
Aiheesta muualla

Aquarium Photo[vanhentunut linkki] (valokuvia)
Verhokäyrä

Verhokäyrä (myös vaippakäyrä, engl. envelope) on akustiikan käsite, joka tarkoittaa soivan sävelen äänenvoimakkuuden muutosta ajassa. Verhokäyrän voi esittää kuvaajana, jossa pystyakseli kuvaa äänenvoimakkuutta ja vaaka-akseli ajan kulua. Verhokäyrä jakautuu neljään toisiaan ajassa seuraavaan osaan:
Attack (nousuaika, aluke): äänen syttymiseen kuluva aika.
Decay (laskuaika): äänenvoimakkuuden laskemiseen kuluva aika.
Sustain (pitotaso, soivuus): voimakkuus, jolla ääni soi laskuajan päätyttyä. Sointiväri ja äänenkorkeus ovat selvimmin erotettavissa tässä vaiheessa.
Release (päästoaika, lopetus): äänen sammumiseen kuluva aika, kun sävelen soitto lopetetaan.
Toisinaan verhokäyrässä ei ole kaikkia edellä mainittuja osia. Ääni voi esimerkiksi syttyä välittömästi soimaan, tai sammua heti kun soitto loppuu.
Verve

Verve voi tarkoittaa seuraavia:
Verve, suomalainen yritys
Verve Energy, australialainen yritys
Verve Records, yhdysvaltalainen levy-yhtiö
The Verve, englantilainen rockyhtye
Ford Verve, Fordin konseptiauto
Verve, sukunimenä:
Eljas Verve (s. 1959), suomalainen blues- ja jazzkitaristi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Verve”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vampyyrimatkija

| Vampyyrimatkija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Matkijat Mimidae
Suku::  Matkijat Mimus
Laji::  macdonaldi
Kaksiosainen nimi
 Mimus macdonaldi  (Ridgway, 1890) 
Synonyymit
 Nesomimus macdonaldi 
Katso myös
   Vampyyrimatkija Wikispeciesissä   Vampyyrimatkija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vampyyrimatkija (Mimus macdonaldi) on pienellä Galápagossaariin kuuluvalla Españolan saarella elävä matkijoihin kuuluva varpuslintu. Vampyyrimatkija on yksi niistä lintulajeista, jotka Charles Darwin löysi matkoillaan.
Tunnistaminen

Kooltaan vampyyrimatkija on noin 28 cm. Päästään, selästään ja siivistään laji on harmahtavan ruskean kirjava. Pyrstö on pitkä ja  tumma. Vampyyrimatkijan vatsa on väritykseltään vaalean harmaa.  Vampyyrimatkijan nokka on huomattavasti pidempi kuin millään muulla sen lähisukulaisilla darwinimatkijalajeilla. Silmiä ympäröi musta täplä. Lintu on taitava laulamaan.
Elinympäristö

Vampyyrimatkijan elinympäristöä ovat kuivat alankometsät ja pensaikkomaat. Laji luokitellaan vaarantuneeksi sen erittäin pienen elinalueen vuoksi. Vampyyrimatkijakannan kooksi arvioidaan 1 000–2 500 yksilöä. Pienen elinalueet lisäksi lajin säilymistä uhkaavat rottalajit.
Elintavat

Pesimäajan ulkopuolella vampyyrimatkijat elävät noin 40 yksilön parvissa. Pesimäaikana maaliskuusta huhtikuuhun linnut muodostavat yhdeksän aikuisen yksilön yhteispesiä. Naaras munii pesimäkerralla vain yhden munan.
Vampyyrimatkijan ravinto koostuu pääasiassa merilintujen munista ja raadoista.  Erityisesti laji syö galapagosinalbatrossin (Diomedea irrorata), sinijalkasuulan (Sula nebouxii) ja naamiosuulan (Sula dactylatra) munia.
Veikko Kolula

Veikko Viktor Kolula, sukunimi aik. Nieminen (4. helmikuuta 1913 Helsinki – 25. kesäkuuta 1993) oli suomalainen runoilija.
Veikko Kolula oli naimisissa runoilija Aira Sinervon kanssa.
Teoksia

Nuoret runoilijat 1943 : Kalervo Hortamo, Hilkka-Helinä Hyvärinen, Veikko Kolula, Lauri Lamminmäki, Elisabet Laurila, Aila Meriluoto, Yrjö Oinonen ja Kerttu Rukala.    WSOY 1943
Valot yli maiden : runoja.    WSOY 1945
Elvi Sinervo: Viljami vaihdokas : opintosuunnitelma. Työväen sivistysliiton ohjelehtisiä.      Työväen sivistysliitto, Helsinki 1947
Martin Andersen Nexö: Ditte ihmislapsi : opintosuunnitelma yhteiskunnallista kaunokirjallisuutta harrastaville opintokerhoille. Työväen sivistysliiton ohjelehtisiä.      Työväen sivistysliitto, Helsinki 1947
Turtles-mutanttikilpikonnat (3. tuotantokausi)

Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien 3.kauden jaksokuvaukset.
Aiheesta muualla

Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 1) (Arkistoitu – Internet Archive)
Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 2) (Arkistoitu – Internet Archive)
Sarjan arvostelu Cinemassacre.com:issa (osa 3) (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Teenage Mutant Ninja Turtles (1987 TV series) (season 3)
Käännös suomeksi
Vieno Hamara

Vieno Tuulikki Hamara (23. maaliskuuta 1911 Viitasaari – 5. toukokuuta 1975 Espoo) oli suomalainen opettaja ja runoilija.
Pienviljelijäperheeseen syntynyt Hamara opiskeli kansakoulunopettajaksi ja muutti myöhemmin asumaan Etelä-Suomeen.
Teoksia

Pukinjalkatanssi : runoja. Tammi 1946, uusintapainos Juhon kynäpiiri, Viitasaari 2007
Työ ja laulut : työväen akatemialaisten kirjallinen kokoelma ; toimituskunta Vieno Hamara ym. Työväen akatemian toveriliitto, Kauniainen 1948