stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Louis Vierne
Teokset > Urkuteoksia

Messe solennelle en ut dièse mineur op.16 pour choeur a 4 voix mixtes et 2 orgues
Kyrie - Gloria - Sanctus - Benedictus - Agnus Dei
Première symphonie en ré mineur op. 14 (1898–99)
Prélude - Fugue - Pastorale - Allegro vivace - Andante - Final
Deuxième symphonie en mi mineur op. 20 (1902)
Allegro - Choral - Scherzo - Cantabile - Final
Troisième symphonie en fa dièse mineur op. 28 (1911)
Allegro maëstoso - Cantilène - Intermezzo - Adagio - Final
Quatrième symphonie en sol mineur op. 32 (1914)
Prélude - Allegro - Menuet - Romance - Final
Cinquième symphonie en la mineur op. 47 (1923–24)
Grave - Allegro - Scherzo - Larghetto - Final
Sixième symphonie en si mineur op. 59 (1930)
Introduction et Allegro - Aria - Scherzo - Adagio - Final
Première suite des Pièces de fantaisie op. 51 (1924)
Prélude - Andantino - Caprice - Intermezzo - Requiem aeternam - Marche nuptiale
Deuxième suite des Pièces de fantaisie op. 53 (1924)
Lamento - Sicilienne - Hymne au soleil - Feux follets - Clair de lune - Toccata
Troisième suite des Pièces de fantaisie op. 54 (1925)
Dedicace - Impromptu - Étoile du soir - Fantômes - Sur le Rhin - Carillon de Westminster
Quatrième suite des Pièces de fantaisie op. 55 (1925)
Aubade - Résignation - Cathédrales - Naïades - Gargouilles et chimères - Les cloches de Hinckley
24 pièces en style libre pour orgue ou harmonium , op. 31 (1913)
Préambule - Cortège - Complainte - Épitaphe - Prélude - Canon - Méditation - Idylle mélancolique - Madrigal - Rêverie - Divertissement - Canzona - Légende - Scherzetto - Arabesque - Choral - Lied - Marche funèbre - Berceuse - Pastorale - Carillon - Élégie - Épithalame - Postlude
Messe basse pour orgue ou harmonium op.30 (1912)
Entrée - Introït - Offertoire - Élévation - Communion - Sortie
Messe basse pour les défunts pour orgue ou harmonium op.62 (1934)
Prélude - Introït - Offertoire - Élévation - Communion - Défilé
Triptyque op. 58 (1929–1931)
Matines - Communion - Stèle pour un enfant défunt
Teokset > Muuta musiikkia

Sonaatti viululle ja pianolle, op. 23 (1905–1906)
Sinfonia a-molli orkesterille, op. 24 (1907–1908)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis Vierne Wikimedia Commonsissa
Gargouilles
Chimera
Poseidon (elokuva)

| Poseidon |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Wolfgang Petersen
Käsikirjoittaja:   Paul Gallico   Alkuperäisaihe: Paul Attanasio   Akiva Goldsman  
Tuottaja:  Mike Fleiss Akiva Goldsman
Säveltäjä:  Klaus Badelt
Kuvaaja:  John Seale
Leikkaaja:  Peter Honess
Pääosat:   Kurt Russell  Freddy Rodriguez  Josh Lucas  Jacinda Barrett  Richard Dreyfuss 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  12. toukokuuta 2006
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  160 000 000 USD
Tuotto:  201 402 127 USD
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poseidon on Wolfgang Petersenin ohjaama, vuonna 2006 julkaistu seikkailuelokuva. Elokuva on vuonna 1972 valmistuneen elokuvan S/S Poseidonin seikkailu (The Poseidon Adventure) uudelleenfilmatisointi. Elokuva kertoo Poseidon-laivasta, joka uppoaa Atlantin valtamereen vieden mukanaan miltei kaikki matkustajat.
Juoni

Uudenvuoden aikaan britit ovat suurella Poseidon-nimisellä laivalla ylittämässä Atlantin valtamerta. Laivalla oleva Dylan (Josh Lucas) tapaa ja kiinnostuu naisesta nimeltään Maggie (Jacinda Barrett).
Keskiyön aikaan Poseidonin komentosillalla huomataan todella iso aalto. Koneet lyödään täysillä taakse ja laivaa yritetään kääntää oikealle, tarkoituksena ottaa keulalla aalto vastaan, mutta laiva ei käänny kyllin nopeasti. Iso aalto kohtaa laivan ja kääntää sen täysin ylösalaisin. Juhlasalin iso ilmakupla pitää laivaa pinnalla. Vettä tulee rikkinäisistä ikkunoista, ja täyttää monet huoneet jättäen vain muutamat tyhjäksi, mukaan lukien juhlasalin. Matkustajat panikoivat, mutta Dylan onnistuu muodostamaan ryhmän, johon kuuluu muun muassa Maggie, Robert (Kurt Russell), Conor (Jimmy Bennett), Nelson (Richard Dreyfuss) ja Elena (Mía Maestro). Ryhmä lähtee kapuamaan ylösalaisin kääntyneen laivan pohjaa kohti, tavoitteenaan päästä ulos keulapotkureista. Ylittäessään hissikuilua mukana ollut Valentin (Freddy Rodriguez) päästää Nelsonin ylös, mutta ryhmän silta pettää ja Nelson pudottaa paniikissa Valentinin kuiluun ja liitoksistaan irronnut hissi putoaa Valentinin päälle. Christian, (Mike Vogel) Robertin tytär Jennifer, (Emmy Rossum) ja Lucky-Larry (Kevin Dillon) liittyvät ryhmään.
Ryhmä on ylösalaisin olevassa aulassa ja kulkee näköalahissiä pitkin, jonka kaatuneet kuilun johdot ja raudat toimivat siltana. Lucky-Larryn ylittäessä kuilua hänen konjakkinsa putoaa veteen, jolloin heidän yläpuolella oleva laivan moottori tulee lattian läpi, murskaten Lucky-Larryn kuoliaaksi ja katkaisten heidän siltansa. Moottori ja Lucky-Larry putoavat ison aulan puoliksi tulvivaan veteen. Moottorin polttoaine synnyttää aulassa tulipalon. Dylan vie paloletkun toiselle puolelle, jolloin Jennifer ja hänen isänsä menevät liukuen putken yli. Juhlasalin lasi-ikkunat pettävät veden paineesta, ja siellä olleet matkustajat hukkuvat.
Matkan jatkuessa konehuone räjähtää heiluttaen ylösalaisin olevaa laivaa.
Ryhmä etenee putkistoon, vaikka Elenan on vaikea mennä sinne hänen klaustrofobiansa takia. He pääsevät ristikon läpi huoltokäytävälle ja menevät ensimmäiseen painesäiliöön, päästävät sinne vettä, menevät seuraavaan ja pääsevät keulapotkuriohjaamoon. Heidän sukeltaessa veden alle ja jatkaessa matkaa, Elenan mekko jää johonkin kiinni, ja hänen päänsä kolahtaa johonkin, vaivuttaen hänet tajuttomuuteen. Elenan edessä uinut Nelson vie Elenan pinnalle ja Robert yrittää elvyttää Elenaa, mutta häntä ei voi enää pelastaa.
Chris ja Robert kiistelevät, kumpi sukeltaa sammuttamaan koneet. Chris sanoo sukeltamismatkan olevan liian pitkä Robertille ja tämä hukkuu jos yrittää sitä. Chris sanoo, että hänellä olisi mahdollisuus selvitä siitä. Chrisin huomaamatta Robert sukeltaa veteen ja sammuttaa koneet, mutta hän hukkuu. Robert käänsi moottorin potkurin pyörimissuuntaa, jolloin Dylan heittää kaasupullon potkuriin, synnyttäen räjähdyksen. He pääsevät keulapotkureista pelastuslautalle. Poseidon kiepauttaa itsensä takaisin oikein päin ja uppoaa perä edellä. Dylan laukaisee lautalta hätäraketin ja pelastushelikopterit tulevat pelastamaan heidät.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Josh Lucas  | … |  Dylan Johns    |
|  Kurt Russell  | … |  Robert Ramsey    |
|  Emmy Rossum  | … |  Jennifer Ramsey    |
|  Jacinda Barrett  | … |  Maggie James    |
|  Richard Dreyfuss  | … |  Richard Nelson    |
|  Mike Vogel  | … |  Christian    |
|  Mía Maestro  | … |  Elena Gonzalez    |
|  Jimmy Bennett  | … |  Conor James    |
|  Andre Braugher  | … |  Kapteeni Michael Bradford    |
|  Stacy Ferguson  | … |  (Fergie) – Gloria    |
|  Kevin Dillon  | … |  Lucky Larry    |
|  Freddy Rodriguez  | … |  Valentin    |
|  Kelly McNair  | … |  Emily   |
Aiheesta muualla

Elokuvan virallinen sivusto.
Loviisa (täsmennyssivu)

Loviisa tai Lovisa voi tarkoittaa seuraavia:
Loviisa tai Lovisa, naisen etunimi. Tähän liittyvät:
Loviisa Ulrika (1720–1782), Ruotsin kuningatar 1751–1771, Aadolf Fredrikin puoliso
Lovisa (1828–1871), Ruotsin ja Norjan kuningatar 1859–1871, Kaarle XV:n puoliso
Loviisa, Suomen kaupunki, nimetty Ruotsin kuningattaren Lovisa Ulrikan mukaan. Tähän liittyvät:
Loviisan rautatieasema, lakkautettu rautatieasema Loviisassa
Loviisan ydinvoimalaitos (Loviisa 1 ja 2), kahden ydinvoimalaitosyksikön kokonaisuus Hästholmenin saarella Loviisassa
2750 Loviisa, asteroidi, nimetty Loviisan kaupungin mukaan.
Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä, elokuva
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Loviisa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Louis Ncamiso Ndlovu

Louis Ncamiso Ndlovu (15. maaliskuuta 1945 – 27. elokuuta 2012) oli swazimaalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänestä tuli serviittien jäsen 12. huhtikuuta 1975, ja hän sai pappisvihkimyksensä 4. toukokuuta 1978. Hänet nimitettiin Manzinin hiippakunnan johtoon 1. heinäkuuta 1985, ja piispaksi vihkiminen seurasi 12. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mansuet Dela Biyase, jota avustivat George Francis Daniel ja Wilfrid Fox Napier. Ndlovu kuoli 67-vuotiaana virassa.
Louise Slaughter

Louise Slaughter
Louise McIntosh Slaughter (14. elokuuta 1929 Harlanin piirikunta, Kentucky – 16. maaliskuuta 2018 Washington DC) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Slaughter opiskeli mikrobiologiaa ja kansanterveystiedettä Kentuckyn yliopistossa, josta sai luonnontieteiden kandidaatin (1951) ja maisterin (1953) arvot. Hän istui New Yorkin osavaltion parlamentin alahuoneen jäsenenä vuosina 1982–1986 ja sitten Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuodesta 1987 kuolemaansa. Hän ehti edustaa demokraatteja kuudessatoista perättäisessä Yhdysvaltain kongressissa. Vuosina 2007–2011 Slaughter toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen sääntökomitean ensimmäisenä puhenaisena. Hän kuoli kesken viimeisen kautensa loukkaannuttuaan kotonaan sattuneessa kaatumistapaturmassa.
Slaughter sai vuonna 2006 George Eastman -kunniamitalin. Hän oli naimisissa miehensä Bobin kanssa 57 vuoden ajan, kunnes jäi leskeksi vuonna 2014. Pariskunnalla oli kolme tytärtä. Slaughter oli kuollessaan vanhin istuva kongressin jäsen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louise Slaughter Wikimedia Commonsissa
Lost Highway

Lost Highway voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Lost Highway , David Lynchin ohjaama elokuva
Lost Highway, elokuvan soundtrack
Lost Highway, Bon Jovin albumi
”Lost Highway”, Bon Jovin kappale
Lost Highway, Helldoradon albumi
Lost Highway, Willie Nelsonin albumi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lost Highway”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pikkutelkkä

| Pikkutelkkä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Telkät Bucephala
Laji::  albeola
Kaksiosainen nimi
 Bucephala albeola  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Pikkutelkkä Wikispeciesissä   Pikkutelkkä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkutelkän munia.
Pikkutelkkä, aikaisemmalta nimeltään valkotelkkä (Bucephala albeola) on pienikokoinen telkkien sukuun kuuluva vesilintu.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 32–39 senttiä. Juhlapukuinen koiras on helppo tuntea sen valkoisesta alapuolesta, mustasta selästä ja mustavalkoisesta päästä. Koiraan päässä on selkeä valkoinen alue, joka ulottuu silmistä niskaan. Nokka on vaalea. Naaras muistuttaa pientä telkkänaarasta, mutta poskessa on valkoinen laikku. Pikkutelkkä on pienempi ja vaaleampi kuin kaksi muuta telkkälajia.
Vanhin amerikkalainen pikkutelkkäkoiras on ollut 15-vuotias ja naaras 12-vuotias.
Levinneisyys ja elinympäristö

Pikkutelkkä pesii Pohjois-Amerikan pohjoisosissa. Se talvehtii Meksikonlahdella ja Yhdysvaltojen länsi- ja itärannikoilla. Pikkutelkkä harhautuu toisinaan Eurooppaan. Sitä tarhataan yleisesti, ja Suomessa tavattu pikkutelkkä on todennäköisesti tarhakarkulainen. Pikkutelkkä pesii pienillä järvillä ja lammilla, ja talvehtii merialueilla.
Lisääntyminen

Pikkutelkän pesä on vanhassa kultatikan (Colaptes auratus) kolossa tai muussa puunkolossa. Munia on 6–11 ja naaras hautoo niitä 28–33 päivää. Naaras on erittäin pesäpaikkauskollinen palaten samaan pesäkoloon keväästä toiseen.
Ravinto

Pikkutelkkä sukeltaa pohjasta vesihyönteisiä ja nilviäisiä sekä jonkin verran myös siemeniä.
Aiheesta muualla

Hottola, Petri 1988: Pikkutelkkä Bucephala albeola ensi kertaa Suomessa. - Lintumies 5.1988 s. 224-225. LYL.
Louis J. Ignarro

| Louis J>  Ignarro |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. toukokuuta 1941 (ikä 83) Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Columbian yliopisto
Tutkimusalue:  Endoteeli
Tunnetut työt:  typpioksiditutkimus
Palkinnot:   Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto
Louis J. Ignarro  (s. 31. toukokuuta 1941) on yhdysvaltalainen tutkija, joka sai vuonna 1998 Nobelin lääketieteen palkinnon yhdessä Ferid Muradin ja Robert F. Furchgottin kanssa typpioksidiin liittyvästä tutkimuksesta.
Prayagraj

| Prayagraj (प्रयागराज) Prayag |
| --- | --- |

 Kaupungin sijainti Intiassa. Uttar Pradeshin osavaltio punertavalla värillä korostettuna.
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Uttar Pradesh
Piirikunta:  Prayagraj
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  63 km²
 – Metropolialue:  5 424 km²
Väkiluku (2011):  1 216 719
 – Väestötiheys:  19 313 as./km²
 – Metropolialue:  5 959 798
 
 www.prayagraj.nic.in 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Prayagraj (hindiksi प्रयागराज, Prayāgrāj) tai Prayag, entiseltä nimeltään Allahabad, on kaupunki Intiassa, Uttar Pradeshin osavaltiossa. Vuonna 2011 siellä laskettiin olevan 1 216 719 asukasta.
Historia

Prayagraj sijaitsee muinaisen Prayāgan pyhän kaupungin paikalla, ja hindulaisen tarun mukaan siellä Brahma uhrasi ensimmäisen kerran luotuaan maailman. Se on merkittävä paikka hindulaisuuden kannalta myös siksi, että se on pyhien Ganges- ja Jamuna-jokien sekä myyttisen Sarasvatin kohtauspaikassa. Kaupunkiin virtaa vuosittain satoja tuhansia pyhiinvaeltajia, ja joka kahdestoista vuosi miljoonat osallistuvat hindujen pyhiinvaellusjuhlaan nimeltä Kumbh Mela.
Suurmoguli Akbar huomasi Prayāgan strategisen merkityksen, rakennutti suuria linnoituksia ja nimesi kaupungin Illahabadiksi vuonna 1575.
Intian itsenäistymisen aikana Prayagrajilla oli suuri merkitys. Nehrun suku on sieltä kotoisin.
Vuonna 2018 Uttar Pradeshin pääministeri Yogi Adityanathin (BJP) osavaltiohallitus muutti kaupungin nimen Allahabadista Prayagrajiksi. Intian sisäministeriö hyväksyi nimenmuutoksen vuoden lopussa.
Koska Prayagrajin aurinkoaika on tasan viisi ja puoli tuntia Greenwichin aikaa edellä, se on Intian kansallisen ajan referenssikaupunki.
Väestö

Intian vuoden 2011 väestönlaskennassa kaupungin väkiluvuksi saatiin 1 112 544 henkeä. Hindulaisuus oli kaupungin suurin uskonto 76 prosentilla. Toinen suuri uskonto oli islam, jota tunnusti melkein 22 prosenttia väestöstä. Muiden uskonnollisten ryhmien jäsenmäärät jäivät alle yhden prosentin. Lukutaitoisten osuudeksi kirjattiin 85 %. Sukupuolijakauman osalta tuhatta miestä kohden löytyi 853 naista ja tuhatta poikalasta kohden 863 tyttöä. Väestöstä melkein kahdeksan prosenttia asui slummeissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prayagraj Wikimedia Commonsissa
Lucky Luke: The Daltons

| Lucky Luke: The Daltons |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Atari
Julkaisija:  Atari
Julkaistu:  2008
Pelimuoto:  yksin- ja kaksinpeli
Alusta:  Nintendo DS
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Lucky Luke: The Daltons (tai Lucky Luke - Les Dalton) on vuonna 2008 julkaistu Lucky Luke -videopeli, joka julkaistiin ainoastaan Nintendo DS:lle. Peli on toinen kahdesta Nintendo DS:lle julkaistuista Lucky Luke -peleistä, sitä edelsi vuonna 2007 julkaistu Go West! A Lucky Luke Adventure.
Pelaaminen

Pelissä ohjataan vankilasta paenneita Daltonin veljeksiä, jotka yrittävät löytää turvaan Daltonin muorin luokse. Sankarihahmo, Lucky Lukella ei pelata, mutta tämä nähdään pelin lopussa.
Useimmiten pitää DS:n kynällä siirrellä eri esineitä tiettyihin paikkoihin ennen ajanloppumista. Jos pelaaja on siirtänyt vähemmän esineitä kuin muut hahmot hän häviää. Vastustajana voi toimia toinen pelaaja tai peli itse. Jotkut tehtävistä ovat "kilpajuoksuja", joissa pitää selvitä maaliin ennen ajan loppumista. Kilplajuoksuissa hahmoa ohjataan DS:n nuolinäppäimistöllä.
Kun kaikki tehtävät on suoritettu paljastuu tarinan loppu: Daltonit eivät ole löytäneet äitinsä luo vaan ovat pyörtyneet aavikolle, josta Lucky Luke palauttaa heidät vankilaan.
Ludlow’n verilöyly

Ludlow’n rauniot.
Ludlow’n verilöyly oli työläisten ja työnantajan välienselvittely Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa vuonna 1914. Colorado Fuel and Iron Companyn (CF&I) paikalle kutsumat kansalliskaartin sotilaat hyökkäsivät noin 1200 lakkoilevan hiilikaivostyöläisen ja heidän perheidensä kimppuun. Kuolonuhreja oli 25, joista 11 lapsia. John D. Rockefeller oli yhtiön omistajia.
Lindsay Anderson

| Lindsay Anderson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Lindsay Gordon Anderson
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1923 Bangalore, Intia
Kuollut: 30. elokuuta 1994 (71 vuotta) Angoulême, Ranska
Ammatti:  elokuva-, teatteriohjaaja ja elokuvakriitikko
Ohjaaja
Palkinnot
 Parhaan lyhytdokumentin Oscar-palkinto vuonna 1954 elokuvalla Torstain lapsi 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Lindsay Gordon Anderson (17. huhtikuuta 1923 Bangalore, Intia – 30. elokuuta 1994 Angoulême, Ranska) oli englantilainen elokuva- ja teatteriohjaaja sekä elokuvakriitikko. Hän syntyi brittiläisen upseerin poikana Bangaloressa, Intiassa ja opiskeli Oxfordin yliopistossa.
Ennen ohjaajan uraansa Anderson oli elokuvakriitikko perustamassaan Sequence-elokuvajulkaisussa. Yhdessä toveriensa kanssa hän uskoi että brittielokuvan on aika ylittää luokkarajat ja kertoa työväenluokan elämästä. Hän sai rahoituksen monilta tahoilta muun muassa Ford-yhtymältä, ja alkoi tehdä lyhyeitä dokumentteja. Anderson sai parhaan lyhyen dokumenttielokuvan Oscarin vuonna 1954 kuurojen lasten opetuksesta kertovalla elokuvallaan Torstain lapsi.
Anderson muistetaan parhaiten 1960-luvun lopulta 1980-luvulle ulottuvasta, David Sherwinin kirjoittamasta kolmen elokuvan kokonaisuudesta, joissa Malcolm McDowell esittää eräänlaista jokamieshahmoa Mick Travisia. Yhteiskunnallisia ongelmia satiirin keinoin käsittelevät elokuvat ovat Jos... (1968), Onnenpoika (1973) ja Britannia Hospital – juhlapäivä (1982). Myös Andersonin varhaistyötä Miehen hinta (1963) ja Yhdysvalloissa tuotettua myöhäisteosta Elokuun valaat  (1987) pidetään arvossa.
Tuotantoa ohjaajana

Elokuvaohjausten lisäksi Anderson toimi tuottajana elokuvassa Onnenpoika.
Torstain lapsi (1954)
Miehen hinta (1963)
Jos... (1968)
Onnenpoika (1973)
Britannia Hospital – juhlapäivä (1982)
Elokuun valaat (1987)
Taivaalliset huijarit (1989)
Aiheesta muualla

Aspell, Luke: Lindsay Anderson Senses of Cinema – Great Directors.  joulukuu 2017. Viitattu 13.6.2019 (englanniksi).
McFarlane, Brian: Anderson, Lindsay (1923-1994) Biography BFI Screenonline. Viitattu 13.6.2019 (englanniksi).
Turner, Adrian: Obituary: Lindsay Anderson The Independent.  1.9.1994. Viitattu 13.6.2019 (englanniksi).
Pillar

Pillar on yhdysvaltalainen kristillistä rockmusiikkia soittava yhtye. Yhtye perustettiin vuonna 1998. He aloittivat soittamalla rapcore-tyyliä, mutta ovat myöhemmin suuntautuneet enemmän hard rock -tyyliseksi. Yhtye on saavuttanut kohtuullista suosiota Yhdysvalloissa, mutta Euroopassa sitä ei juuri tunneta.
Jäsenet > Nykyiset

Rob Beckley (laulu) (1998–)
Noah Henson (kitara) (2002–)
Lester Estelle Junior (rummut) (2002–)
Kalel (Michael Wittig) (basso) (1998–)
Cinco (Joey Avalos) (kitara)
Jäsenet > Entiset

Brad Noone (rummut) (2001–2002)
Travis Jenkins (kitara) (1999–2001)
Dustin Adams (kitara) (1998–1999)
Garrett Marquez (kitara) (1998)
Diskografia > Albumit

Metamorphosis (1999)
Original Superman (2000)
Above (2000)
Fireproof (2002)
Broken Down: The EP (EP) (2003)
Where Do We Go From Here (2004)
Nothing Comes For Free (EP) (2006)
The Reckoning (2006)
For the Love of the Game (2008)
Confessions (2009)
Aiheesta muualla

Pillarin kotisivut
Pillar Myspacessa (englanniksi)
Pláka (Lasíthi)

| Pláka Πλάκα |
| --- | --- |
 Plákan kylä.
 Pláka
 Koordinaatit: 35°17′57″N, 25°43′38″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Lasíthi
Kunta:  Ágios Nikólaos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7201010203
Väkiluku (2011):  94
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pláka (kreik. Πλάκα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saaren itäosassa. Se kuuluu hallinnollisesti Ágios Nikólaoksen kuntaan, Lasíthin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Kylän väkiluku on 94 (vuonna 2011).
Pláka sijaitsee Mirampéllonlahden rannalla noin 16 kilometriä Ágios Nikólaoksen kaupungista ja noin 5 kilometriä Eloúntan kylästä pohjoiseen. Se on osa Vrouchásin kyläyhdyskuntaa. Pláka on alun perin kalastajakylä. Spinalóngan saari sijaitsee Plákan edustalla. Kylä on toiminut yhteyssatamana saarelle sen ollessa leprasiirtolana ja nykyisin kylästä pääsee saarelle päivittäin turistiveneillä.
Pláka tunnetaan myös yhtenä kreikkalaisen televisiosarja Saaren (To Nisí) tapahtuma- ja kuvauspaikoista Spinalóngan saaren ja Epáno Eloúntan kylän ohella.
| --- | --- |
Plákan kylää.: Plákan kylän rantaa.
Pussy (kappale)

| ”Pussy” Rammstein |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Liebe ist für alle da
 Julkaistu: 18. syyskuuta 2009
 Tuottaja(t): Jacob Hellner ja Rammstein
 Tyylilaji: Neue Deutsche Härte, industrial metal
 Kesto: 03.48
 Levy-yhtiö: Universal
Rammsteinin muut singlet
| ”Mann gegen Mann” 2006 | ”Pussy” 2009 | ”Ich tu dir weh” 2009 |
”Pussy” on ensimmäinen singlejulkaisu Rammsteinin kuudennelta albumilta Liebe ist für alle da. Single julkaistiin 18. syyskuuta 2009. Kappaleen aiheena on seksiturismi. Singlen b-puolena julkaistaan uuden albumin kappale ”Rammlied”. ”Pussy” julkaistaan digipakina, rajoitetun painoksen digipakina (sisältää julisteen), sekä 12 ja 7 tuuman vinyylinä.
Musiikkivideo

Videon ohjasi Jonas Åkerlund. Video esitettiin ensimmäistä kertaa 16. syyskuuta Visit-X nimisellä seksivideochat-sivustolla. Musiikkivideosta uutisoitiin laajasti etenkin sen pornografiaan vivahtavan sisältönsä takia. Video on K18-merkitty johtuen sen pornografisesta materiaalista. Kappaleella on sanottu myös olevan kaikkien aikojen rohkein musiikkivideo.kenen mukaan?
Kappalelista

Pussy – 3.48
Rammlied – 5.19
Aiheesta muualla

Visit-X.net
Rammstein.de
LIFAD.org
Lentopallo kesäolympialaisissa 1972

Lentopallo
Vuoden 1972 kesäolympialaisten lentopallo järjestettiin 27. elokuuta – 9. syyskuuta 1972 Volleyballhallessa, Münchenissä, Saksassa. Tämä oli kolmas kerta, kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 231 osanottajaa 14 eri maasta. Tapahtumia oli kaksi.
Mitalistit > Miehet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  JapaniMasayuki Minami Katsutoshi Nekoda Kenji Kimura Jungo Morita Tadayoshi Yokota Seiji Oko Tetsuo Satō Kenji Shimaoka Yoshihide Fukao Yūzo Nakamura Yasuhiro Noguchi Tetsuo Nishimoto |  Itä-SaksaArnold Schulz Wolfgang Webner Siegfried Schneider Wolfgang Weise Rudi Schumann Eckehard Pietzsch Wolfgang Löwe Wolfgang Maibohm Rainer Tscharke Jürgen Maune Horst Peter Horst Hagen |  NeuvostoliittoValeri Kravtšenko Jurij Pojarkov Jevgen Lapinski Jefim Tšulak Vladimir Putjatov Vladimir Leonidovitš Patkin Leonid Zaiko Juri Starunski Vladimir Kondra Vjatšeslav Domani Viktor Borštš Aleksandr Saprykin |
Mitalistit > Naiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  NeuvostoliittoNina Smolejeva Tatjana Tretjakova-Ponjaeva Ljubov Tjurina Ina Riskal Roza Salikova Tatjana Saričeva Tatjana Gonobobljeva Natalija Kudreva Galina Leontijeva Ljudmila Borozna Ljudmila Buldakova Vera Galuška-Dujunova |  JapaniKatsumi Matsumura Takako Iida Mariko Okamoto Takako Shirai Makiko Furukava Keiko Hama Tojoko Ivahara Sumi Oinuma Seiko Shimakage Mićiko Oiokava Noriko Jamashita Jaeko Jamazaki |  Pohjois-KoreaČun Ok Ri Mjong Suk Kim Jung Bok Kim Ok Sun Kang Un Ja Kim Hje Suk Hvang Ok Rim Čang Mjong Suk Paek Čun Ja Ryom Su Dae Kim Ok Jin Čong |