stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Snap (paketinhallinta)

| Snap |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Canonical Ltd.
Julkaisija:  Canonical Ltd.
Kehityshistoria
Vakaa versio:  2.63 / 22.5.2024
Kehitystilanne:  aktiivinen
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  paketinhallintajärjestelmä
Lisenssi:  GNU GPLv3
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
Snap (myös snapd) on Canonicalin kehittämä Flatpakin kaltainen paketinhallintaohjelma GNU/Linux-jakeluita varten. Toisin kuin Flatpak, Snap vaatii Systemd:n ja AppArmorin käyttämistä, eikä se toimi ilman niitä. Flatpakista poiketen Snap sisältää vain yhden ohjelmistolähteen (Snapcraft), jota Canonical hallinnoi. Snapcraft-ohjelmistolähde sisältää sekä vapaita ohjelmistoja että suljetun lähdekoodin ohjelmistoja. Flatpak-pakettien tapaan jokainen Snap-paketti sisältää kaikki ohjelman tarvitsemat kirjastot. Kaikki Snap-paketit ovat saatavilla kaikille GNU/Linux-järjestelmille, joissa Snap on tuettu ja joihin se on asennettu.
Linux-jakeluista esimerkiksi Ubuntu, Manjaro ja KDE Neon sisältävät Snap-paketinhallinnan esiasennettuna. Snap on kuitenkin asennettavissa valtaosaan muistakin Linux-jakeluista.
Lukuisat kehittäjät, kuten Google, Microsoft, Spotify, Mozilla, KDE, JetBrains ja Bitwarden tarjoavat ohjelmistojaan Snap-paketteina. Kuka tahansa voi julkaista paketin Snapcraftissa, ja monet Snapeista ovat jonkun muun kuin alkuperäisen kehittäjän paketoimia. Osa kehittäjista jakaa ohjelmistoaan Snap-pakettien sijaan esimerkiksi Flatpak- tai AppImage-muodossa. Myös RPM- ja DEB-paketit, suoritettavat binäärit ja lähdekoodista kääntäminen ovat Snapille vaihtoehtoisia tapoja sovelluksen levitykseen.
Kritiikki

Flatpak ja perinteiset pakettienhallintajärjestelmät kuten DNF ja APT tukevat monia ohjelmistolähteitä. Snap-paketteja voi asentaa vain Snapcraftista, jonka palvelintoteutus ei ole avointa lähdekoodia. Snap on siis tiukasti riippuvainen Snapcraftin ylläpitäjästä, Canonicalista.
Canonical on siirtynyt tarjoamaan osaa sovelluksista Ubuntussa Snap-paketteina DEB-pakettien sijaan. Snap-paketteihin siirtymisen myötä on esiintynyt erilaisia ongelmia mm. suorituskykyyn liittyen. Ongelmat yhdistettynä Canonicalin mielivaltaisina pidettyihin valintoihin ovat aiheuttaneet tyytymättömyyttä osassa Ubuntu-käyttäjiä.
Aiheesta muualla

Arch Linux Wiki artikkeli Snap-paketinhallintaohjelmasta (englanniksi)
Sky Pilots

| Sky Pilots The Flaming Sideburnsin |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Studio Black Box, Noyant-la-Gravoyère, Ranska
 Julkaistu: 2003
 Tyylilaji: garage rock
 Levy-yhtiö: Ranch Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 6.
The Flaming Sideburnsin muut julkaisut
| Save Rock'n'Roll 2002 | Sky Pilots 2003 | Mobile Graceland 2005 |
Sky Pilots on The Flaming Sideburns -yhtyeen toinen studioalbumi. Levy äänitettiin vuosina 2002–2003, ja se julkaistiin keväällä 2003. Euroopassa levyn julkaisi Spinefarm, Yhdysvalloissa Jetset Records ja Venäjällä Soyuz. Levyn vinyyliversion julkaisi saksalainen Bitzcore.
Levyltä julkaistiin singleinä ”Let Me Take You Far”, ”Since the Beginning” ja ”Save Rock'n'Roll”. Sky Pilots nousi Suomen albumilistan sijalle 6. Single ”Let Me Take You Far” nousi singlelistan sijalle 2.
Albumi sisältää cover-version Roky Ericksonin kappaleesta ”The Interpreter”.
Kappaleet

Save Rock’n’Roll
Invisible Hands
Since the Beginning
Off the Direction
Pictures Far Behind
The Interpreter
Effect-O Tequila
Heavy Tiger
Let Me Take You Far
Into the Golden Shade
Submarine Sensation
Drive On
Kokoonpano

Eduardo Martinez – laulu, lyömäsoittimet
Ski Williamson – kitarat, taustalaulut, lyömäsoittimet
The Punisher – basso, taustalaulut
Jay Burnside – rummut, lyömäsoittimet
Johnny Volume – kitara, taustalaulut, moog
Arviot

Allmusic:
Soundi:
Nyt.fi:
Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Sky Pilots discogs.com -sivustolla
Supastition

Supastition (oik. Kamaarphial Moye, s. 1976 Greenville, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen hip hop -artisti. Hän on työskennellyt monien muiden suosittujen underground-artistien, kuten KRS-Onen, CunninLynguistsin ja Little Brotherin, kanssa. Hän teki ensimmäisen albuminsa 7 Years of Bad Luck vuonna 2002. Toinen albumi The Deadline ilmestyi 2004 ja kolmas Chain Letters 2005. Hän julkaisee levynsä Soulspazm Records -levy-yhtiön kautta.
Simona Orinska

Simona Orinska
Simona Orinska (s. 18. elokuuta 1978 Ērgļi) on latvialainen tanssitaiteilija. Lisäksi hän ohjaaja, runoilija ja koreografi. Hän on Latvian ainoa butoh-tanssia tekevä tanssitaiteilija ja hän työskentelee myös tanssiterapeuttina.
Orinskan syntymäpaikkakunnalta perhe muutti pieneen Misan maalaiskylään, missä Orinska asui 17-vuotiaaksi. Hänet oli tuolloin valittu Riikaan opiskelemaan ympäristösuunnittelua ja hän keskittyi esineiden suunnitteluun. Vuosina 2000- 2005 hän suoritti taiteiden kandidaatin tutkinnon. Sen jälkeen hän on suorittanut terveyden huollon alan maisterin tutkinnon erikoistuen tanssiterapiaan vuosina 2006-2009. Butoh-tanssiin hän tutustui opiskellessaan Saksassa vuonna 2002, mutta päätti keskittyä siihen vuonna 2005.
Butoh-tanssin lisäksi Orinska on tehnyt myös performansseja kuten performanssin Somebody who leads ja performanssin On Haiku valokuvanäyttelyssä.
Vuonna 2007 sai ensi-iltansa hänen kansainvälinen videotanssiprojektinsa (Latvia, Iso-Britannia, Portugal, Espanja, Unkari, Chile), Waterpieces 07 -videotaidefestivaalilla..
Tanssiterapiallaan Orinska pyrkii parantamaan asiakkaansa kognitiivisia, emotionaalisia ja sosiaalisia valmiuksia. Hänen asiakkaansa voivat olla sekä aikuisia että lapsia. Vuonna 2008 Isossa-Britanniassa hän teki tanssiterapiaprojekteja oppimisvaikeuksista kärsivien ja autististen lasten parissa.
Käännös suomeksi
Simona Richter

| Mitalit> Maa:  Romania.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Romania.Naisten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Romania.Naisten judo. Olympialaiset  | Maa:  Romania> Naisten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 | 78 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1992 | avoin |  |
|  Pronssia | Birmingham 1995 | avoin |  |
|  Pronssia | Haag 1996 | avoin |  |
Simona Marcela Richter (s. 27. maaliskuuta 1972 Reșița) on romanialainen judoka ja judovalmentaja.
Richter osallistui kolmiin olympialaisiin. Barcelonan olympialaisissa 1992 hän hävisi molemmat kamppailunsa ja sijoittui 13:nneksi. Atlantan olympialaisissa 1996 Richter voitti yhden ja hävisi kaksi kamppailua sijoittuen yhdeksänneksi. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän saavutti olympiapronssia häviten yhden viidestä kamppailustaan.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa Richter oli avoimessa sarjassa hopealla Pariisissa 1992 sekä pronssilla Birminghamissa 1995 ja Haagissa 1996.
Romanian mestaruuden Richter voitti 14 kertaa.
Kilpailu-uran jälkeen Richter toimi maajoukkuevalmentajana.
Suomen linnut – Harrastajan opas

| Suomen linnut Harrastajan opas |
| --- | --- |

Kirjailija:  Lasse J. Laine
Kuvittaja:  kuvat: Lasse J. Laine ellei toisin mainita piirrokset: Lars Jonsson ja Jari Kostet  kartat: Ari Suramo
Kansitaiteilija:  Emmi Kyytsönen (suunnittelu)
Kieli:  suomi
Genre:  lintukirja
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2017 (uudistettu laitos)
Ulkoasu:  sid. pehmeäkantinen
Sivumäärä:  296 s.
ISBN:  978-951-1-30037-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suomen linnut – Harrastajan opas on  Lasse J. Laineen kirjoittama lintuharrastajan opas.
Sen lähtökohtana on vuonna 2004 ilmestynyt Lintuharrastajan opas. Tähän uudistettuun painokseen on tehty laajennuksia ja uudistuksia, ja lähes kaikki kuvat ovat uusia.
Kirja jakautuu seuraaviin osiin:
Välineet ja havainnointi
Lajintuntemus
Rakenne ja aistit
Lentäminen
Levinneisyys ja elinympäristöt
Pesiminen
Käyttäytyminen
Ravinto ja saalistus
Muutto
Miten harrastan lintuja
Arviot

Risto Kormilainen kirjoittaa Kaltiossa, että kyseessä ei ole varsinainen tunnistusopas, vaikka kirja käy sellaiseenkin. Laine opastaa harrastajaa välineiden hankkimisessa, joista tärkein on kiikari tai kaukoputki. Sitten hän kertoo linnun rakenteesta ja muusta olemuksesta sekä käyttäytymisestä, saalistuksesta ja ravinnosta. Linnuista on myös levinneisyystietoja. Lopussa on vinkkejä siitä, miten lintuja voi auttaa selviytymään. Kormilainen kiittää Laineen tyyliä ja asiantuntemusta, ja hän toteaa että aloittelevalle harrastajalle kirjasta muodostuu elämysmatkaopas.
Jan Södersved huomauttaa Linnut-lehdessä, että kirja muodostaa parin kaksi vuotta aiemmin ilmestyneen Suomen linnut – Tunnistusopas -nimisen kirjan kanssa. Södersved toteaa, että ulkoasultaan täysin muuttunut kirja on taitoltaan miellyttävämpi ja ilmavampi kuin sen aiempi versio. Pienenä miinuksena hän mainitsee saapumistilastojen vanhentuneisuuden, kun leudot talvet ovat muuttaneet kevään kulkua.
Etelä-Saimaan Leena Härkönen kehuu kirjaa mutta sanoo, että aloitteleva harrastaja saattaa uupua yksityiskohtiin. "Jos harrastuksessa haluaa edetä, tietoa kaipaa lisää, ja Laineelta sitä löytyy", hän kuitenkin toteaa. Vielä hän muistuttaa, ettei kaikkia lintuja ole pakko tunnistaa, mikä voi innokkaalta aloittelijalta unohtua.
Sulo Tuorila

| Sulo Tuorila |
| --- | --- |
 Sulo Tuorila Reviisorin Hlestakovina 1930-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1911 Rovaniemi
Kuollut: 19. elokuuta 1979 (68 vuotta) Petroskoi
Ammatti:  näyttelijä, teatteriohjaaja
Puoliso:  Liisa Tomberg
Muut tiedot
Aktiivisena:  1932–1967
Sulo Tuorila (ven. Суло Александрович Туорила, 22. kesäkuuta 1911 Rovaniemi – 19. elokuuta 1979 Petroskoi) oli suomalaissyntyinen neuvostoliittolainen näyttelijä ja teatteriohjaaja, joka teki elämäntyönsä Neuvosto-Karjalassa Petroskoin Kansallisessa teatterissa. Hän vaikutti teatterissa yhteensä 35 vuoden ajan ja toimi 1940–1950-luvuilla myös sen johtajana. Lisäksi Tuorila käänsi lukuisia suomalaisia näytelmiä venäjän kielelle.
Elämä > Varhaiset vuodet

Tuorila syntyi Rovaniemellä Aleksi ja Anna Tuorilan perheeseen, joka asui vuodet 1912–1917 Kemijärvellä. Hänen isänsä Aleksi Tuorila oli yksi Rovaniemen ja Kemijärven työväenyhdistysten johtohahmoista. Vuoden 1918 sisällissodan aikana toimi punaisten pohjoisen rintaman ylipäällikkönä ja myöhemmin Muurmannin legioonan sekä puna-armeijan upseerina. Sisällissodan jälkeen perhe asui Pohjois-Ruotsissa aina vuoteen 1928, jolloin he muuttivat Neuvostoliittoon. Tuorila aloitti opinnot Leningradin teatteri-instituutissa, josta hän valmistui 1932, liittyen heti samana vuonna perustetun Karjalan kansallisteatterin näyttelijäkuntaan. Tuorila oli tutustunut näyttelijäntyöhön jo ennen Suomen sisällissotaa, kun Rovaniemen Työväen Näyttämön johtaja Kaarlo Kurki oli palkannut hänen isänsä näyttelijäksi. Petroskoissa Tuorilan tunnetuimpiin rooleihin kuuluivat muun muassa nimiosat Aleksis Kiven Kullervossa ja Molièren Tartuffessa sekä Hlestakov Nikolai Gogolin Reviisorissa ja Turkka Teuvo Pakkalan Tukkijoella-näytelmässä. Vuonna 1936 Tuorila ja seitsemän muuta Kansallisteatterin näytteijää tekivät yli 1 200 kilometrin pituisen hiihtoretken ympäri Karjalaa, jonka aikana he esiintyivät useilla syrjäisillä paikkakunnilla. Tuorilan ensimmäinen vaimo, Viipurista kotoisin ollut Sigrid Hitz kuoli vuoden 1936 lopussa.
Elämä > Toisen maailmansodan aika

Tuorilan isä Aleksi ja vanhempi veli Ossian (1909–1938) teloitettiin Stalinin vainojen yhteydessä vuonna 1938. Talvisodan aikana Tuorila toimi viihdytysjoukoissa, missä hän tutustui Leningradin suomalaisen teatterin näyttelijään Liisa Tombergiin. He alkoivat pian seurustelmaan, vaikka Tomberg oli jo naimisissa ja perheellinen. Pariskunta solmi hieman myöhemmin avioliiton. Jatkosodan alettua suomalaiset joukot valtasivat Petroskoin, jolloin pariskunta pakeni Leningradiin, missä Tuorila käänsi venäjänkielistä propagandamateriaalia suomeksi ja ruotsiksi. Mukana olivat myös Tombergin lapset ja vanha äiti. Elämä saksalaisten piirittämässä kaupungissa oli hengenvaarallista, mutta maaliskuussa 1942 Tuorila sai siirron Karjalan rintamalle Sorokkaan, missä hän työskenteli suomalaisille sotilaille suunnatun Sotilaan ääni -lehden toimituskunnassa. Liisa Tombergin mukaan siirto nälänhätää kärsineestä kaupungista pelasti heidän henkensä. Tombergin äiti sen sijaan kieltäytyi lähtemästä ja kuoli. Myös Sulo Tuorila oli joutunut sairaalahoitoon marraskuussa 1941. Sulon nuorempi veli, Sixten (Siksten) joutui Puna-armeijan sotilaana vangiksi vuonna 1941 ja palveli sittemmin Suomen armeijassa. Sodan loputtua hän pakeni Ruotsin kautta Kanadaan.
Elämä > Sotavuosien jälkeen

Ohjaajana Tuorila aloitti toisen maailmansodan jälkeen ja 1960-luvun loppuun mennessä ohjasi Kansalliselle teatterille yli 20 näytelmää. Lisäksi hän käänsi suomalaisia näytelmiä venäjän kielelle. Vuonna 1948 Tuorila valittiin myös Kansallisen teatterin johtajaksi. Henkilöriitojen vuoksi hän erosi tehtävästään 1956 ja muutti Tallinnaan, missa Tuorila aloitti Eesti Raadion suomenkielisen toimituksen johtajana. Liisa Tomberg sai paikan Eesti Draamateaterista, mutta pariskunta palasi kuitenkin jo ennen vuosikymmenen vaihdetta takaisin Petroskoihin vanhaan teatteriinsa. Vuonna 1965 Karjalan kansallisteatteri vieraili ensimmäistä kertaa Suomessa, jolloin MTV televisioi Tuorilan ohjaaman Henrik Ibsenin näytelmän Dangaardin kansaa. Hänen muistelmansa julkaistiin suomeksi vuonna 1976 ja venäjäksi 1981.
Kunnianosoitukset

Kansantaiteilijan arvonimen Tuorila sai vuonna 1956 ja Neuvostoliiton ansioituneen taiteilijan 1959. Sotavuosien ansioistaan hänelle myönnettiin punaisen tähden kunniamerkki.
Teokset

Matkan varrelta: Muistelmia, Karjala-kustantamo, Petroskoi, 1976.
Aiheesta muualla

Kuuno Sevander ja Sulo Tuorila muistelevat Karjalan kansallisteatteria (audio) Viron yleisradio ERR.
Stratonikeia (Kaaria)

| Stratonikeia> Στρατονίκεια |
| --- | --- |
 Stratonikeian arkeologista aluetta.
Sijainti
 Stratonikeia
Koordinaatit:  37°18′48″N, 28°03′53″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Eskihisar, Yatağan, Muğla
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  200-luku eaa. –
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kaaria
Aiheesta muualla
  Stratonikeia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Stratonikeia (m.kreik. Στρατονίκεια, myös Στρατονίκη, Stratonikē; lat. Stratonicea, Stratonice) oli antiikin aikainen kaupunki Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Muğlan maakunnan Eskihisaria.
Maantiede

Stratonikeia sijaitsi Kaariassa Marsyas-joen eteläpuolella noin 25 kilometriä itään Mylasasta eli nykyisestä Milâsista. Kaupungin arkeologinen alue sijaitsee noin kaksi kilometriä itään nykyisestä Eskihisarista Muğlan maakunnan Yatağanin alueella. Kaupungin akropoliina eli yläkaupunkina ja linnavuorena toimi nykyinen Kadikulen kukkula kaupungin eteläosassa. Alakaupunki levittäytyi sen pohjoispuolelle.
Historia > Varhaisemmat vaiheet

Arkeologisten löytöjen perusteella myöhemmän Stratonikeian paikka on ollut asuttu viimeistään myöhäisellä pronssikaudella 1500-luvulla eaa. Heettiläisellä kaudella ja sen jälkeenkin paikan nimenä esiintyy Atriya. Paikalla arkaaisella ja klassisella kaudella ollut kaarialais-kreikkalainen kaupunki tunnettiin aluksi nimellä Khrysaoris ja sittemmin Idrias.
Historia > Hellenistinen kausi

Stratonikeian kaupungin perusti hellenistisellä kaudella 200-luvun eaa. alussa Syyriaa hallinnut Antiokhos I, joka nimesi sen vaimonsa ja äitipuolensa Stratoniken mukaan. Se perustettiin Idriaksen paikalle tai lähelle, ja näin se korvasi vanhemman kaupungin.
Stratonikeiasta tuli hellenistisen ja roomalaisen kauden Kaarian tärkeimpiä paikkoja. Antiokhosta seuranneet seleukidihallitsijat rakennuttivat sinne lukuisia loistokkaita rakennuksia. Myöhemmin hellenistisellä kaudella Stratonikeia tuli Rhodoksen valtaan. Rhodoslaiset menettivät kaupungin hallinnan jossakin välissä, mutta saivat sen uudelleen valtaansa vuonna 197 eaa. Se pysyi osana Rhodosta vuoteen 167 eaa., jolloin Rooman senaatti julisti kaikki Kaarian kaupungit vapaiksi.
Stratonikeia oli paikka, jossa Pergamonissa vallan kaapannut Eumenes III eli Aristonikos lopulta antautui vuonna 130 eaa. Mithridates VI piti Stratonikeiaa asemapaikkanaan jonkin aikaa Mithridateen sotien aikaan, ja otti puolisokseen erään kaupungin merkkihenkilön tyttären. Myöhemmin Quintus Labienus piiritti Stratonikeiaa vuonna 40 eaa. parthialaisten joukkojensa kanssa, ja kaupunki sai menestyksekkäästä puolustuksestaan kiitosta Augustukselta ja senaatilta.
Historia > Roomalainen kausi

Stratonikeia kukoisti edelleen roomalaisella kaudella. Plinius vanhempi mainitsee sen Vähän-Aasian vapaakaupunkien joukossa. Keisari Hadrianuksen sanotaan ottaneen kaupungin erityiseen suojelukseensa, ja antaneen sille uuden nimen Hadrianopolis, mutta joskus tässä on arveltu olevan sekaannus toiseen Stratonikeiaan Lyydiassa, joka tunnettiin myös Hadrianopoliina. Ainakaan kyseinen nimi ei vaikuta koskaan vakiintuneen käyttöön Kaarian Stratonikeiasta.
Kaupungin lähellä oli Zeus Khrysaoreuksen temppeli, jota käytettiin Khrysaoriin liiton eli Kaarian liiton kaupunkien kokoontumispaikkana. Näissä kokouksissa kullakin kaupungilla oli yhtä monta ääntä kuin mitä ne pitivät hallussa muita kaupunkeja. Liitto mainitaan ensimmäisen kerran vuonna 267 eaa., mutta se on voinut olla olemassa paljon aiemminkin. Stratonikeia oli hyväksytty liiton jäseneksi, vaikka se ei ollutkaan kaarialaista alkuperää, koska sen haltuun kuului muita pienempiä kaupunkeja ja kyliä.
Historiansa aikana Stratonikeia kärsi usein maanjäristyksistä muiden Vähän-Aasian kaupunkien tapaan, ja se rakennettiin usein uudelleen. Stratonikeiasta oli kotoisin Menippos, jota Cicero piti yhtenä aikansa merkittävimmistä puhujista. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Stratonikeus (Στρατονικεύς). Stratonikeia löi omaa rahaa vuodesta 167 eaa. lähtien aina Gallienuksen aikaan noin vuosiin 253–268 eaa. saakka.
Historia > Myöhempi historia ja kaivaukset

Stratonikeia säilyi olemassa bysanttilaiselle kaudelle saakka. Paikalla on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuodesta 1977 lähtien, aluksi Yusuf Boysalin johdolla ja vuodesta 2008 lähtien Bilal Söğütin johdolla. Aluetta on myös entisöity. Vuodesta 2015 kaupungin arkeologinen alue on ollut ehdolla liitettäväksi Unescon maailmanperintöluetteloon.
Rakennukset ja löydökset > Kaupungin ulkopuolella

Kaupungista kulki pyhä tie Laginaan, joka oli merkittävä Hekaten kulttikeskus. Tie sai alkunsa kaupungin pohjoisportilta. Sen varrelta on löydetty lukuisia hautoja. Zeus Khrysaoreuksen temppeliä ei ole löydetty varmuudella. Se saattoi sijaita noin neljä kilometriä nykyisestä Eskihisarista itään, josta on löydetty joitakin raunioita. Herodotos kutsui temppelin paikkaa nimellä ”Valkoiset pylväät”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stratonikeia Wikimedia Commonsissa
Stratonikeian lyömä hemidrakhma, n. 88–85 eaa. Kuvituksessa seppelöity Zeuksen pää sekä kotka, kolmikärki ja virkamies Dionysodoroksen nimi.
Stratonikeian lyömä drakhma ajanlaskun alun tienoilta. Kuvituksessa seppelöity Hekaten pää, puolikuu ja virkamies Faniaksen nimi; sekä seppelettä ja palmunlehvää pitelevä Nike.
Stratonikeian raunioita.
Sebasteionin rauniot.
Teatterin rauniot.
Sofiero

Sofiero voi viitata
Sofieron linnaan
Sofiero-olueen
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sofiero”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sri Lankan maantiede

Sri Lankan maantiede kertoo Sri Lankan maantieteestä. Sri Lanka (ent. Ceylon) sijaitsee saarella. Tämän saaren ja Intian välissä on Mannarinlahti ja Palkinsalmi.
Pinnanmuodot

Saaren keskiosassa on vuoria, joiden korkein huippu on 2 524 metriä korkea Pidurutalagala. Tunnetuin vuorenhuipuista on Sri Pada eli Aataminhuippu, joka on uskonnollisesti merkittävä hindulaisille, buddhalaisille, muslimeille ja kristityille.
Ilmasto

Sri Lankassa ilmasto on trooppisen kuuma ja kostea. Monsuunituuli puhaltaa lounaasta toukokuun ja elokuun välisenä aikana, jolloin on sateisin aika vuodesta. Merenrannikolla sateet ovat runsaita, mutta vuoristo hillitsee sateiden pääsyä idän ja koillisen suuntaan. Vuotuinen sademäärä on lounaisrannikolla 2 500 millimetriä, mutta maan itä- ja koillisosassa se on 1 000–1 500 millimetriä. Vuorten alapuolella olevilla alueilla ilmankosteus on aina hyvin korkea. Erot alankojen ja vuorten rinteiden välillä eivät ole kovin suuria vuodenaikojen suhteen, mutta yö- ja päivälämpötilojen suhteen on enemmän eroa. Vuorten huippujen alueilla, missä lämpötila on paljon alhaisempi kuin vuorten alla, saattaa joskus yöllä lämpötila laskea alle nollan. Merellä esiintyy joskus sykloneja.
Luonto

Varsin suuri osa maan pinta-alasta on monsuunimetsää. Luonnontilaista metsää on Sinharajan metsänsuojelualueella. Merenrannikolla ja jokisuistoissa on mangrovekasvillisuutta. Yleensä Sri Lankan metsissä kasvavia puita ovat palmut, rautapuu, frangipaani, tulppaanipuu ja kapokkipuu.
Syöttölautanen

Pesäpallon syöttölautanen.
Syöttölautanen on pesäpallossa käytettävä ympyrän muotoinen 3–5 cm:n paksuinen laatta, jonka halkaisija on 60 cm. Syöttölautasen yläpinta kohoaa maasta 3–5 cm. Kotipesän etukaaren säde on syöttölautasen keskipisteestä mitattuna 270 cm aikuisten kentissä sekä 200 cm juniorikentässä. Jos lukkarin syöttö ei osu syöttölautaseen, eikä lyöjä yritä lyödä, syöttö on väärä.
Standing in the Shadows of Motown

| Standing in the Shadows of Motown |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul Justman
Perustuu:  Alan Slutskyn Standing in the Shadows of Motown -kirjaan
Tuottaja:   Paul Justman  Sandford Passman  Alan Slutsky 
Säveltäjä:  Alan Slutsky
Kuvaaja:   Douglas Milsome  Lon Stratton 
Leikkaaja:  Anne Erikson
Pääosat:   Richard 'Pistol' Allen  Jack Ashford  Bob Babbitt 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Artisan Entertainment Netflix
Ensi-ilta:  2002
Kesto:  116 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  2 344 256 USD
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Standing in the Shadows of Motown on Motownin studioyhtyeestä Funk Brothersista kertova dokumenttielokuva vuodelta 2002. Sen ohjasi Paul Justman. Funk Brothersilla oli merkittävä rooli kuuluisan Motown-soundin luomisessa, vaikka siitä ei tullutkaan yhtä kuuluisaa kuin monista Motown-solisteista. Tunnettujen solistien taustayhtyeenä sille kuitenkin kertyi enemmän listaykkösiä kuin Beatlesille, Elvis Presleylle ja Rolling Stonesille yhteensä.
Aiheesta muualla

Standing in the Shadows of Motown -elokuvan virallinen sivu
Standing in the Shadows of Motown Internet Movie Databasessa (englanniksi)