stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
M/S Apollo (1964)

| M/S Agios Nektarios |
| --- | --- |

Tyyppi:  matkustaja-autolautta
Kotipaikka:  Slite
IMO-numero:  6403163
Aiemmat nimet:  M/S Apollo (1964–1967) M/S Manic (1967–1978) M/S Ainos (1978–1989) M/S Neraida II (1989–1990) M/S Hydra (Ydra) (1990–1996) M/S Agios Nektarios (1996–2006)
Aiemmat omistajat:  Viking Line
Rakennustelakka:  Sölvesborg Varv Ab, Sölvesborg, Ruotsi
Rakennusnumero:  66
Kölinlasku:  6. toukokuuta 1963
Vesillelasku:  17. joulukuuta 1963
Luovutettu:  9. toukokuuta 1964
Status:  romutettu vuonna 2006
Tekniset tiedot
Pituus:  71,9 m
Leveys:  12,7 m
Syväys:  3,61 m
Bruttovetoisuus:  1 354 brt
Nettovetoisuus:  712 nrt
Koneisto:  2 × Klöckner-Humboldt-Deutz -dieselmoottoria
Koneteho:  3 133 kW
Jääluokitus:  1 A
Nopeus:  17,5 kn
Matkustajia:  1 080, muutosten jälkeen 519
Autokapasiteetti:  75 henkilöautoa, 10 rekkaa
Lähteet:  
M/S Apollo (IMO 6403163) oli vuonna 1964 Ruotsissa Rederi Ab Slitelle valmistunut matkustaja-autolautta. Slite oli yksi Viking Linen osakasvarustamoista, ja M/S Apollo oli ensimmäinen laiva, joka maalattiin yhtiön punaisella tunnusvärillä. Alus sai kylkiinsä suuret Ålandspilen-tekstit.
Alus romutettiin Kreikassa Agios Nektarios -nimisenä vuonna 2006.
Käyttöhistoria

1964: Liikenteessä välillä Simpnäs (Norrtälje) – Maarianhamina. Alus ajoi joitakin yövuoroja Uuteenkaupunkiin. Seuraavana talvena reitti kulki Norrtäljestä Maarianhaminaan.
1965: Kapellskär– Maarianhamina–Parainen.
1966: Helmikuussa jääesteiden vuoksi reittinä Nynäshamn–Maarianhamina–Parainen muutamien päivien ajan.
1966: 24. huhtikuuta alus ajoi karille Lemlandin edustalla Ahvenanmaalla.
1967: Syyskuussa ajoi jonkin aikaa välillä Kapellskär–Maarianhamina–Naantali, kunnes myydään La Traverse Nord-Sud Ltd:lle Kanadaan. Alus saa uudeksi nimekseen M/S Manic. Liikenne aloitetaan välillä Rimouski–Forestville.
1978: Alus myytiin Kreikkaan Kefalliniki SA:lle. Alus liikennöi eri omistajien alaisuudessa Kreikassa vuoteen 1996, jonka jälkeen jäi pois käytöstä, alus myytiin vielä kerran vuonna 2000. Alus upposi vuonna 2003 Korfulla ja myytiin hylkynä romutettavaksi 2006.
M/S Antonia

| M/S Antonia |
| --- | --- |
 M/S Antonia Dalenissa
Nykyinen reitti:  Iniö–Houtskari
Lippuvaltio:   Suomi
Kotipaikka:  Turku
IMO-numero:  8634223
MMSI-numero:  230988090
Tunnuskirjaimet:  OJAM
Aiemmat nimet:  Meritie, Meritie - Havsvägen, Ebbas Dröm
Operaattori:  Finferries
Aiemmat operaattorit:  TVH, Destia, Ornö Sjötrafik Ab, Finstaship
Aiemmat omistajat:  Suomen valtio, tie- ja vesirakennushallitus, Turku, Oy Hinaus Ab, Naantali (30.12.1988-27.9.1989), Ornö Sjötrafik Ab, Ornö (27.9.1989-18.2.2005), Suomen valtio varustamoliikelaitos
Rakennustelakka:  Oy Wärtsilä Ab Vaasan tehdas
Rakennusnumero:  121
Kölinlasku:  20.3.1967
Vesillelasku:  7.11.1967
Luovutettu:  29.12.1967
Tekniset tiedot
Pituus:  48,5 m
Leveys:  9,1 m
Syväys:  3,5 m
Uppouma:  550 t
Bruttovetoisuus (GT):  266
Nettovetoisuus (NT):  92
Koneisto:  2 kpl Wärtsilä 414 T
Koneteho:  2 x 410 hv = 820 hv, 606 kW
Jääluokitus:  1A
Nopeus:  9,5 kn (10 kn) kn
Autokapasiteetti:  n. 27, ajoneuvon suurin sallittu korkeus 4,2 metriä ja leveys 3,2 metriä
Sisaralukset:  Merituuli, Merilintu
Muuta:  Kaksi KaMeWa-säätölapapotkuria, rakennettu Det Norske Veritasin luokkaan 1A1
Lähteet:   
M/S Antonia on vuonna 1967 valmistunut ro-ro-autolautta. Se liikennöi kesäisin Iniön Dalenin ja Houtskarin Mossalan välillä ja on osa Saariston rengastietä.
Lautta on rakennettiin Oy Wärtsilä Ab:n Vaasan telakalla, ja se luovutettiin Meritie-nimisenä 29.12.1967 tie- ja vesirakennushallituksen Turun piirille. Se on ensimmäinen Meri-luokan lautoista (Meritie, Merituuli, Merilintu). Lautta liikennöi vuoden 1968 alusta alkaen Paraisten Lill-Mälön ja Nauvon Prostvikin välillä päälauttana vuoteen 1985 saakka, jonka jälkeen se siirtyi Korppoo–Norrskata-välille, jossa se liikennöi vuoteen 1988 asti. Lautan suomenkielinen nimi ”Meritie” herätti alusta alkaen kiivasta keskustelua saariston ruotsinkielisen enemmistön keskuudessa, ja se saikin pian rinnalleen ruotsinkielisen rinnakkaisnimen ”Havsvägen”, jolloin aluksen viralliseksi nimeksi tuli lopulta Meritie - Havsvägen.
Vuonna 1989 lautta myytiin Ruotsiin Ornö Sjötrafik Ab:lle, ja se sai nimekseen Ebbas Dröm. Lautta alkoi liikennöimään välillä Hässelmara–Dalarö. Vuosina 1997–1999 lautta esiintyi Suomessakin nähdyssä SVT:n TV-sarjassa Saaristolääkäri (Skärgårdsdåktorn). Vuonna 2005 lautta myytiin Suomen valtion omistamalle Finstaship-varustamolle ja sai nimen Antonia. Antoniaan rakennettiin autokannen sivulle kahvila, ja se alkoi liikennöidä saariston rengastiellä Iniön Dalenin ja Houtskarin Mossalan väliä muutaman kerran päivässä, lauttaväli on maksullinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta M/S Antonia Wikimedia Commonsissa
M/S AIDAperla

| M/S AIDAperla |
| --- | --- |

Tyyppi:  risteilyalus
Omistaja:  AIDA Cruises
Rakennustelakka:  Mitsubishi, Nagasaki, Japani
Luovutettu:  2017
Tekniset tiedot
Sisaralukset:  M/S AIDAprima
Lähteet:  
M/S AIDAperla on saksalais-amerikkalaisen AIDA Cruises -varustamon Hyperion-luokan risteilyalus. Laiva rakennettiin Japanin Nagasakissa Mitsubishin telakalla, ja se valmistui huhtikuussa 2017. Alus voi käyttää polttoaineenaan sekä polttoöljyä että nesteytettyä maakaasua.
AIDAperlan sisaralus on vuonna 2016 valmistunut AIDAprima.
Letkumaanjärvi

| Letkumaanjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kangasala
Koordinaatit:  61°35′33″N, 24°09′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Vesijärven valuma-alue (35.73)
Laskujoki:  oja Säynäjärveen 
Järvinumero:  35.733.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,2 m  
Rantaviiva:  0,899 km  
Pinta-ala:  4,948 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLetkumaanjärvi 
Letkumaanjärvi  tai myös Letkunmaanjärvi  on Pirkanmaalla Kangasalla Säynäjärven lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,9 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Se sijaitsee Säynäjärven pohjoispuolella alavassa ja soistuneessa painaumassa. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä ja sen rannat ovat suomaata, jotka ovat enimmäkseen avosuota. Alueen asutus sijaitsee Säynäjärven rannalla, mutta Letkumaanjärven ympäriltä on raivattu vain peltomaata. Tampere-Haapamäki-rautatie kukee 250 metrin päässä ohitse.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Vesijärven valuma-alueella (35.73), jonka Säynäjärven-Myllyojan valuma-alueeseen se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,2 metriä mpy. Järveä ympäröivälle suolle on johdettu kahdeksan metsä- ja pelto-ojaa. Järveen on johdettu yli kahden kilometrin päästä Haukijärven laskuoja. Järven lounaispäästä lähtee laskuoja, joka laskee Säynäjärveen 600 metrin päässä. Ojalle tulee tällä matkalla pudotusta 0,7 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven karttanimi kirjoitettiin ”Letkumajärvi”. Se sijaitsi suolla, joka ylettyi leveänä Säynäjärven rantaan asti. Alue oli asutuksesta autio, vaikka pohjoispuolelta oli raivattu pieni ala niittyä. Asutus keskittyi Vesijärven rantaan.
Vuoden 1954 peruskartassa Letkumaanjärveä ympäröivän suon länsireunasta oli raivattu peltomaata, joka ulottui lähes rantaan asti. Suon itäreunaa ja järven rannassa pitkin kulki Tampere-Haapamäen-rautatie, jonka linjaus on myöhemmin suoristettu kulkemaan kauempana. Järveen oli johdettu luoteispuolen soilta kuivatusoja. Vuoden 1964 kartan jälkeen oli raivattu suon ympäriltä lisää peltomaata, jotka esitetään 1975 julkaistussa kartassa.
Lotus (pelisarja)

| Lotus |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Magnetic Fields
Julkaisija:  Gremlin Graphics
Lajityyppi:  ajopeli
Alusta:  Amiga, Atari ST, Sega Mega Drive
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Lotus Esprit Turbo Challenge (1990)
Lotus Turbo Challenge 2 (1991)
Lotus III: The Ultimate Challenge (1992)
Lotus on brittiläisen Gremlin Graphicsin julkaisema autopelisarja, jotka julkaistiin 1990-luvun alussa Commodore Amigalle. Pelit kehitti brittiläinen Magnetic Fields, jonka keskeiset hahmot tunnetaan myös esimerkiksi Commodore 64:n Kikstart-moottoripyöräpeleistä ja Super Carsista. Peleissä ohjastettiin nimen mukaisesti Lotus Carsin valmistamia autoja, eritoten Lotus Espritiä.
Pelit

Lotus Esprit Turbo Challenge (1990), Amiga, Amstrad CPC, Atari ST, Commodore 64, ZX Spectrum
Lotus Turbo Challenge 2 (1991), Acorn Archimedes, Amiga, Atari ST, Sega Mega Drive
Lotus III: The Ultimate Challenge (1992), Amiga, Atari ST, DOS, Sega Mega Drive
Ensimmäisessä Lotus-pelissä pelaaja kilpaili muita kuljettajia vastaan, joiden nimet olivat muunnelmia aikansa oikeiden kuljettajien nimistä (esimerkiksi Ayrton Sendup - Ayrton Senna ja Ricardo Pastry - Riccardo Patrese). Toisessa Lotus-pelissä pelaaja taas ajoi ennalta-asetettua aikaa vastaan, kun taas kolmas Lotus yhdisti nämä molemmat pelimuodot.
Lotus-pelien musiikki on jäänyt elämään vanhan pelimusiikin harrastajien keskuudessa. Lotus II:n musiikit sävelsi Barry Leitch, ja pelistä muistetaan lähinnä sen alkumusiikki (myös jokaisella jaksolla on oma lyhyt tunnusmusiikkinsa). Lotus III:ssa on mahdollisuus kuunnella myös ajon aikana useita Patrick Phelanin tekemiä kappaleita. Peleissä on mahdollisuus kaksinpeliin jaetulla ruudulla ja Lotus II:ssa ja III:ssa voi pelata myös kolmin- tai nelinpeliä kaksi konetta välikaapelilla yhdistämällä.
Pelit > Vastaanotto

Lotus I oli Amigalla erittäin suosittu peli aikanaan ja siitä tuli myös arvostelumenestys. Lotus II:ta pidettiin ilmestyessään lajityyppinsä aikansa teknisesti vaikuttavimpana pelinä, se oli grafiikaltaan sarjan ensimmäistä osaa edistyneempi. Pelin Mega Drive -versiolla oli vaikeuksia pyörittää alkuperäisen pelin kaltaista grafiikkaa sulavasti, mutta PC -versio toimi grafiikaltaan suhteellisen samaan tapaan kuin alkuperäinen versio. Lotus III ei enää saanut yhtä hyvää vastaanottoa. Sen harmiksi koitui juuri grafiikan pyörittäminen, joka ei jostain syystä ollut enää yhtä sulavaa kuin edeltäjissään. Samoin pelillä ei ollut enää uusia ominaisuuksia tarjottavanaan. Mukana oli jonkinlainen "rataeditori", mutta siinä ei saanut suoraan suunnitella rataa, vaan ainoastaan päättää esimerkiksi radan mutkaisuudesta ja muista piirteistä, jotka ilmaistiin prosenttiyksiköin.
Pelit > Kloonit

Peleistä tehtiin alkuperäisten kaltaisia muunnelmia muille pelikonsoleille, kuten Kemcon Top Gear Super Nintendolle, jossa käytettiin Lotus II:n musiikkeja. Sega Mega-CD:lle julkaistiin taas alun perin niin ikään Amigalle tehty Jaguar XJ220, joka oli selvästi Lotuksen inspiroima.
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
Louis-Michel Lepeletier de Saint-Fargeau

Michel Lepeletier de Saint-Fargeau, Jean-François Garnerayn maalaama muotokuva.
Louis-Michel Lepeletier de Saint-Fargeau (29. toukokuuta 1760 Pariisi – 20. tammikuuta 1793 Pariisi) oli ranskalainen vallankumouksellinen ja kansalliskonventin jäsen Ranskan suuren vallankumouksen aikana. Lepeletier kohosi vallankumouksen marttyyriksi, kun eräs rojalisti murhasi hänet kostona kuningas Ludvig XVI:n kuolemantuomiosta.
Elämä ja kuolema

Lepeletier de Saint-Fargeau oli tunnettua aatelissukua. Hänen isoisoisänsä oli Ludvig XV:n valtiovarainministerinä toiminut Michel Le Peletier des Forts, jonka setä Claude Le Peletier oli hoitanut samaa tehtävää Ludvig XIV:n aikana. Lepeletier de Saint-Fargeau valittiin aatelissäädyn edustajana vuoden 1789 säätyjen yleiskokoukseen, jossa hän epäröinnin jälkeen ryhtyi vallankumouksen kannattajaksi ja liittyi heinäkuussa kolmannen säädyn muodostamaan perustuslakia säätävään kansalliskokoukseen. Hän oli kesä–heinäkuussa 1790 pari viikkoa kansalliskokouksen puhemiehenä. Häntä ei valittu vuoden 1791 lakiasäätävään kansalliskokoukseen, mutta hän tuli syksyllä 1792 valituksi uuteen kansalliskonventtiin Yonnen edustajana.
Lepeletier oli yksi sadoista kansalliskonventin edustajista, jotka äänestivät 19.–20. tammikuuta 1793 pidetyn istunnon ratkaisevassa äänestyksessä Ludvig XVI:n kuolemantuomion puolesta. Kun hän oli 20. tammikuuta syömässä illallista ravintolassa Pariisin Palais-Royalissa, entinen kuninkaan henkivartija Philippe de Pâris hyökkäsi hänen kimppuunsa ja survaisi häntä miekallaan kuolettavasti. Lepeletier kuoli kotonaan seuraavana yönä, muutamaa tuntia ennen Ludvig XVI:n teloitusta. Lepeletier valikoitui uhriksi, koska de Pâris ei päässyt käsiksi Orléansin herttuaan, jota piti inhottavimpana kuolemantuomion puolesta äänestäneistä. De Pâris teki myöhemmin itsemurhan pidätyksen yhteydessä.
Muistaminen

Kuoltuaan Lepeletier julistettiin vallankumouksen marttyyriksi. Taidemaalari Jacques-Louis David suunnitteli hänelle juhlavat hautajaiset ja  hänet haudattiin Pariisin Panthéoniin. Lepeletier’stä tuli ensimmäinen kolmesta Ranskan vallankumouksen marttyyrista, joihin kohdistettiin henkilönpalvontaa terrorin aikana; kaksi muuta olivat myöhemmin samana vuonna murhattu Jean-Paul Marat ja vastavallankumouksellisten teloittama Marie-Joseph Chalier. Lepeletier’n kuvia pystytettiin kaikkialle ja hänen tyttärensä adoptoitiin ”Ranskan kansan nimissä”. Vallankumoustuomioistuinta koristivat Lepeletier’n, Marat’n ja Brutuksen rintakuvat. David maalasi Lepeletier’n kuolemaa esittäneen, sittemmin tuhoutuneen maalauksen, joka sijoitettiin kansalliskonventin istuntosaliin. Lepeletier’hen kohdistettu henkilönpalvonta lopetettiin terrorin ajan päätyttyä vuonna 1794.
Lepeletier peri vuonna 1779 isoisoisoisänsä Michel Le Peletier de Souzyn sata vuotta aiemmin Pariisiin rakennuttaman kaupunkitalon, joka tunnetaan hänen mukaansa nimellä Hôtel Le Peletier de Saint-Fargeau. Talo on nykyään osa Pariisin kaupunginmuseon Musée Carnavalet’n näyttelytiloja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis-Michel Lepeletier de Saint-Fargeau Wikimedia Commonsissa
Piirros Lepeletier’n murhasta.
Löfvenin hallitus

Löfvenin hallitus voi viitata seuraaviin Ruotsin kuningaskunnan hallituksiin, joissa Stefan Löfven oli pääministerinä:
Löfvenin I hallitus, 3. lokakuuta 2014 – 21. tammikuuta 2019
Löfvenin II hallitus, 21. tammikuuta 2019 – 9. heinäkuuta 2021
Löfvenin III hallitus, 9. heinäkuuta 2021 – 30. marraskuuta 2021
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Löfvenin hallitus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luettelo Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaneista

Ruotsin akatemian edellinen sihteeri Horace Engdahl ilmoittamassa, että Jean-Marie Gustave Le Clézio sai vuoden 2008 Nobelin kirjallisuuspalkinnon
Tämä on luettelo Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaneista. Luettelo on kronologinen.
Luettelo palkinnon saaneista

1900-luku — 1910-luku — 1920-luku — 1930-luku — 1940-luku — 1950-luku — 1960-luku — 1970-luku — 1980-luku — 1990-luku — 2000-luku — 2010-luku — 2020-luku
Lähde: Nobel-säätiö
Luettelo palkinnon saaneista > 1900-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1901 |  | Sully Prudhomme |  Ranska | ranska |
| 1902 |  | Theodor Mommsen |  Saksa | saksa |
| 1903 |  | Bjørnstjerne Bjørnson |  Norja | norja |
| 1904 |  | Frédéric Mistral |  Ranska | oksitaani |
| 1904 |  | José Echegaray y Eizaguirre |  Espanja | espanja |
| 1905 |  | Henryk Sienkiewicz |  Kongressi-Puola | puola |
| 1906 |  | Giosuè Carducci |  Italia | italia |
| 1907 |  | Rudyard Kipling |  Britannia | englanti |
| 1908 |  | Rudolf Christoph Eucken |  Saksa | saksa |
| 1909 |  | Selma Lagerlöf |  Ruotsi | ruotsi |
Luettelo palkinnon saaneista > 1910-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| 1910 |  | Paul Heyse |  Saksa | saksa |
| 1911 |  | Maurice Maeterlinck |  Belgia | ranska |
| 1912 |  | Gerhart Hauptmann |  Saksa | saksa |
| 1913 |  | Sir Rabindranath Tagore |  Intia | bengali, englanti |
| 1914 | ei jaettu |   |   |  |
| 1915 |  | Romain Rolland |  Ranska | ranska |
| 1916 |  | Verner von Heidenstam |  Ruotsi | ruotsi |
| 1917 |  | Karl Adolph Gjellerup |  Tanska | tanska |
| 1917 |  | Henrik Pontoppidan |  Tanska | tanska |
| 1918 | ei jaettu |   |   |   |
| 1919 |  | Carl Spitteler |  Sveitsi | saksa |
Luettelo palkinnon saaneista > 1920-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920 |  | Knut Hamsun |  Norja | norja |
| 1921 |  | Anatole France |  Ranska | ranska |
| 1922 |  | Jacinto Benavente |  Espanja | espanja |
| 1923 |  | William Butler Yeats |  Irlanti | englanti |
| 1924 |  | Władysław Reymont |  Puola | puola |
| 1925 |  | George Bernard Shaw |  Britannia | englanti |
| 1926 |  | Grazia Deledda |  Italia | italia |
| 1927 |  | Henri Bergson |  Ranska | ranska |
| 1928 |  | Sigrid Undset |  Norja | norja |
| 1929 |  | Thomas Mann |  Saksa | saksa |
Luettelo palkinnon saaneista > 1930-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1930 |  | Sinclair Lewis |  Yhdysvallat | englanti |
| 1931 |  | Erik Axel Karlfeldt |  Ruotsi | ruotsi |
| 1932 |  | John Galsworthy |  Britannia | englanti |
| 1933 |  | Ivan Bunin |  Ranska (maanpakolainen) | venäjä |
| 1934 |  | Luigi Pirandello |  Italia | italia |
| 1935 | Ei jaettu |   |   |   |
| 1936 |  | Eugene O'Neill |  Yhdysvallat | englanti |
| 1937 |  | Roger Martin du Gard |  Ranska | ranska |
| 1938 |  | Pearl S. Buck |  Yhdysvallat | englanti |
| 1939 |  | Frans Emil Sillanpää |  Suomi | suomi |
Luettelo palkinnon saaneista > 1940-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
1940–1943: Ei jaettu toisen maailmansodan takia
| 1944 |  | Johannes Vilhelm Jensen |  Tanska | tanska |
| 1945 |  | Gabriela Mistral |  Chile | espanja |
| 1946 |  | Hermann Hesse |  Sveitsi | saksa |
| 1947 |  | André Gide |  Ranska | ranska |
| 1948 |  | T. S. Eliot |  Britannia | englanti |
| 1949 |  | William Faulkner |  Yhdysvallat | englanti |
Luettelo palkinnon saaneista > 1950-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950 |  | Bertrand Russell |  Britannia | englanti |
| 1951 |  | Pär Lagerkvist |  Ruotsi | ruotsi |
| 1952 |  | François Mauriac |  Ranska | ranska |
| 1953 |  | Winston Churchill |  Britannia | englanti |
| 1954 |  | Ernest Hemingway |  Yhdysvallat | englanti |
| 1955 |  | Halldór Laxness |  Islanti | islanti |
| 1956 |  | Juan Ramón Jiménez |  Espanja | espanja |
| 1957 |  | Albert Camus |  Ranska | ranska |
| 1958 |  | Boris Pasternak (luopui palkinnosta) |  Neuvostoliitto | venäjä |
| 1959 |  | Salvatore Quasimodo |  Italia | italia |
Luettelo palkinnon saaneista > 1960-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960 |  | Saint-John Perse |  Ranska | ranska |
| 1961 |  | Ivo Andrić |  Jugoslavia | serbokroatia |
| 1962 |  | John Steinbeck |  Yhdysvallat | englanti |
| 1963 |  | Giorgos Seferis |  Kreikka | kreikka |
| 1964 |  | Jean-Paul Sartre (kieltäytyi palkinnosta) |  Ranska | ranska |
| 1965 |  | Mihail Šolohov |  Neuvostoliitto | venäjä |
| 1966 |  | Samuel Josef Agnon |  Israel | heprea |
| 1966 |  | Nelly Sachs |  Ruotsi | saksa |
| 1967 |  | Miguel Ángel Asturias |  Guatemala | espanja |
| 1968 |  | Yasunari Kawabata |  Japani | japani |
| 1969 |  | Samuel Beckett |  Irlanti | englanti ranska |
Luettelo palkinnon saaneista > 1970-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1970 |  | Aleksandr Solženitsyn |  Neuvostoliitto | venäjä |
| 1971 |  | Pablo Neruda |  Chile | espanja |
| 1972 |  | Heinrich Böll |  Saksan liittotasavalta | saksa |
| 1973 |  | Patrick White |  Australia | englanti |
| 1974 |  | Eyvind Johnson |  Ruotsi | ruotsi |
| 1974 |  | Harry Martinson |  Ruotsi | ruotsi |
| 1975 |  | Eugenio Montale |  Italia | italia |
| 1976 |  | Saul Bellow |  Yhdysvallat | englanti |
| 1977 |  | Vicente Aleixandre |  Espanja | espanja |
| 1978 |  | Isaac Bashevis Singer |  Yhdysvallat | jiddiš |
| 1979 |  | Odysseas Elytis |  Kreikka | kreikka |
Luettelo palkinnon saaneista > 1980-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1980 |  | Czesław Miłosz |  Puola/ Yhdysvallat | puola |
| 1981 |  | Elias Canetti |  Britannia | saksa |
| 1982 |  | Gabriel García Márquez |  Kolumbia | espanja |
| 1983 |  | William Golding |  Britannia | englanti |
| 1984 |  | Jaroslav Seifert |  Tšekkoslovakia | tšekki |
| 1985 |  | Claude Simon |  Ranska | ranska |
| 1986 |  | Wole Soyinka |  Nigeria | englanti |
| 1987 |  | Joseph Brodsky |  Yhdysvallat | venäjä englanti |
| 1988 |  | Naguib Mahfouz |  Egypti | arabia |
| 1989 |  | Camilo José Cela |  Espanja | espanja |
Luettelo palkinnon saaneista > 1990-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 |  | Octavio Paz |  Meksiko | espanja |
| 1991 |  | Nadine Gordimer |  Etelä-Afrikka | englanti |
| 1992 |  | Derek Walcott |  Saint Lucia | englanti |
| 1993 |  | Toni Morrison |  Yhdysvallat | englanti |
| 1994 |  | Kenzaburō Ōe |  Japani | japani |
| 1995 |  | Seamus Heaney |  Irlanti | englanti |
| 1996 |  | Wisława Szymborska |  Puola | puola |
| 1997 |  | Dario Fo |  Italia | italia |
| 1998 |  | José Saramago |  Portugali | portugali |
| 1999 |  | Günter Grass |  Saksa | saksa |
Luettelo palkinnon saaneista > 2000-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000 |  | Gao Xingjian |  Ranska | kiina |
| 2001 |  | V. S. Naipaul |  Britannia | englanti |
| 2002 |  | Imre Kertész |  Unkari | unkari |
| 2003 |  | John Maxwell Coetzee |  Etelä-Afrikka | englanti |
| 2004 |  | Elfriede Jelinek |  Itävalta | saksa |
| 2005 |  | Harold Pinter |  Britannia | englanti |
| 2006 |  | Orhan Pamuk |  Turkki | turkki |
| 2007 |  | Doris Lessing |  Britannia | englanti |
| 2008 |  | J.-M. G. Le Clézio |  Ranska/ Mauritius | ranska |
| 2009 |  | Herta Müller |  Saksa | saksa |
Luettelo palkinnon saaneista > 2010-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 |  | Mario Vargas Llosa |  Peru/ Espanja | espanja |
| 2011 |  | Tomas Tranströmer |  Ruotsi | ruotsi |
| 2012 |  | Mo Yan |  Kiina | kiina |
| 2013 |  | Alice Munro |  Kanada | englanti |
| 2014 |  | Patrick Modiano |  Ranska | ranska |
| 2015 |  | Svetlana Aleksijevitš |  Valko-Venäjä | venäjä |
| 2016 |  | Bob Dylan |  Yhdysvallat | englanti |
| 2017 |  | Kazuo Ishiguro |  Britannia | englanti |
| 2018 |  | Olga Tokarczuk (myönnettiin vuonna 2019) |  Puola | puola |
| 2019 |  | Peter Handke |  Itävalta | saksa |
Luettelo palkinnon saaneista > 2020-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa | Kieli |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2020 |  | Louise Glück |  Yhdysvallat | englanti |
| 2021 |  | Abdulrazak Gurnah |  Tansania | englanti |
| 2022 |  | Annie Ernaux |  Ranska | ranska |
| 2023 |  | Jon Fosse |  Norja | norja |
| 2024 |  | Han Kang |  Etelä-Korea | korea |