stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Apollo 16
Kuukävely

EVA – extra-vehicular activity
Young ja Duke – EVA 1
EVA 1 alkoi: 21. huhtikuuta 1972 16.47.28 UTC
EVA 1 päättyi: 21. huhtikuuta 23.58.40 UTC
Kesto: 7 tuntia, 11 minuuttia ja 2 sekuntia
Young ja Duke – EVA 2
EVA 2 alkoi: 22. huhtikuuta 1972 16.33.35 UTC
EVA 2 päättyi: 22. huhtikuuta 23.56.44 UTC
Kesto: 7 tuntia, 23 minuuttia ja 9 sekuntia
Young ja Duke – EVA 3
EVA 3 alkoi: 23. huhtikuuta 1972 15.25.28 UTC
EVA 3 päättyi: 23. huhtikuuta 21.05.31 UTC
Kesto: 5 tuntia, 40 minuuttia ja 3 sekuntia
Avaruuskävely

Mattingly – EVA 4
EVA 4 alkoi: 25. huhtikuuta 1972 20.33.46 UTC
EVA 4 päättyi: 25. huhtikuuta 21.57.28 UTC
Kesto: 1 tunti, 23 minuuttia ja 42 sekuntia
Mattingly suoritti avaruuskävelyn aluksen ulkopuolella paluumatkalla Maahan.
Laskeutuminen

Alus laskeutui 350 kilometriä lounaaseen Kiritimatista. Pelastusaluksena toiminut USS Ticonderoga odotti viiden kilometrin etäisyydellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apollo 16 Wikimedia Commonsissa
Apollo-ohjelma
| n k Kuun valloituksen aikajana |
| --- | --- |
  Neuvostoliitto   Yhdysvallat   Japani   Kiina   Eurooppa   Intia

  Neuvostoliitto   Yhdysvallat   Japani   Kiina   Eurooppa   Intia
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Saksa  Yhdysvallat 
Apollo 16:n kuuauto.
Apollo 16:n kuunpinnan magnetometri Kuussa.
Apollo 16:n kuuautolla ajetaan Kuussa.
New Line Cinema

| New Line Cinema |
| --- | --- |

Perustettu:  1967
Avainhenkilöt:  Robert Shaye ja Michael Lynne
Toimiala:  elokuvateollisuus
Emoyhtiö:  WarnerMedia
Tytäryhtiöt:  Picturehouse, Fine Line Features
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
New Line Cinema on Robert Shayen vuonna 1967 perustama yhdysvaltalainen elokuvastudio. Studio päätyi Time Warnerin (nykyisen WarnerMedian) omistukseen vuonna 1996, ja vuonna 2008 se liitettiin suuremman sisaryhtiönsä Warner Bros. Picturesin alaisuuteen.
Historia

Shaye perusti New Line Cineman 27-vuotiaana 1967. Alkuun yhtiö levitti collegekampuksille halpoja ulkomaisia ja indie-elokuvia, kuten tekijänoikeuksiltaan rauenneen marihuananvastaisen propagandaelokuvan Reefer Madness vuodelta 1936. Yhtiön ensimmäinen oma tuotanto oli vuonna 1977 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva Stunts. Vuonna 1979 New Line Cineman levittämä ranskalaisen Bertrand Blierin Préparez vos mouchoirs palkittiin parhaan vieraskielisen elokuvan Oscarilla. 1970–1980-lukujen taitteessa Shaye palkkasi vanhan opiskelutoverinsa Michael Lynnen huolehtimaan yhtiön taloudellisesta puolesta. Vuonna 1990 Lynne kohosi operatiiviseksi johtajaksi ja 2001 Shayen rinnalle toiseksi toimitusjohtajaksi.
Ted Turnerin Turner Broadcasting System osti New Line Cineman vuonna 1994 yli 500 miljoonan dollarin kauppasummalla. Kaksi vuotta myöhemmin Time Warner osti TBS:n. New Line Cinema toimi yli vuosikymmenen Time Warnerin alaisuudessa sen suuremman elokuvastudion Warner Bros. Picturesin rinnalla, mutta emoyhtiössä studioiden päällekkäisiä toimintoja katsottiin karsaasti.
New Line Cineman rohkein riskinotto ja suurin taloudellinen menestys oli Peter Jacksonin Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogia, joka sai ensi-iltansa kolmena perättäisenä vuonna 2001–2003. Sen jälkeen seurasi kuitenkin sarja epäonnistumisia ja pettymyksiä, kuten Shayen itsensä ohjaama Maaginen Mimzy (2007) ja budjetiltaan valtava fantasiatarina Kultainen kompassi (2007), jotka molemmat floppasivat. Keväällä 2008 Time Warnerin johtaja Jeff Bewkes liitti New Line Cineman Warner Bros. Picturesiin ja irtisanoi Shayen sekä Lynnen. Myös suurin osa New Line Cineman 600 työntekijästä irtisanottiin.
New Line Cineman elokuvia

About Schmidt
Austin Powers – kumma jätkä, Austin Powers – agentti joka tuuppasi minua ja Austin Powers ja kultamuna
Blade, Blade II ja Blade: Trinity
Blow
Boogie Nights (1997)
Cats & Dogs
Critters – keskiyön nakertajat (1986)
Detroit Rock City (1999)
Dungeons & Dragons
Freddy vs. Jason
A History of Violence (2005)
Hobitti-elokuvatrilogia (2012–2014)
Lost in Space – matkalla avaruuteen (1998)
Magnolia (1999)
The Mask (1994)
Meg (2008)
Meri sisälläni
Minä olen Sam
Mondo Trasho (1969)
Mortal Kombat
The New World (2005)
Nuija ja tosinuija
Painajainen Elm Streetillä -sarja
Rush Hour – Rankka pari, Rush Hour 2 ja Rush Hour 3
Se (2017) ja Se: Toinen luku (2019)
Seitsemän (1995)
Snakes on a Plane (2006)
Taru sormusten herrasta -elokuvatrilogia (2001–2003)
Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (1990), Mönjän salaisuus (1991) ja Teinimutanttininjakilpikonnat III (1993)
Tenacious D: Maailman paras rokkibändi (2006)
Väkivallan kierre (1993)
Ääliö lastenvahtina
Kirjallisuutta

Herbert, Daniel: Maverick Movies. New Line Cinema and the Transformation of American Film.  University of California Press, 2024.  ISBN 9780520382367  Kirja Internet Archivessa (viitattu 27.9.2024). (englanniksi)
Aiheesta muualla

New Line Cinema Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kalle Manninen

Karl (Kalle) Anton Manninen (30. heinäkuuta 1892 Pori – 5. toukokuuta 1962) oli suomalainen toimittaja.
Mannisen vanhemmat olivat maalarimestari Anton Abraham Manninen ja Sofia Rosendahl-Hannula. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Porin lyseosta 1913 ja osallistui myöhemmin jääkäriliikkeen toimintaan. Manninen oli Helsingin poliisilaitoksella ylikonstaapelina 1917 ja sisällissodan aikana sihteerinä 1918. Hän oli Suomen Sosialidemokraatti -lehden toimittajana 1918–1926 ja 1928–1948 ja työskenteli sen jälkeen lehden avustajana. Manninen oli myös Työväen sanomalehtien tietotoimiston johtaja 1926–1928.
Manninen oli Suomen sosialidemokraattisen sanomalehtimiesliiton hallituksen jäsen ja liiton sihteeri 1927–1947. Hän oli myös Suomen sanomalehtimiesten liiton hallituksen jäsen ja liiton 2. varapuheenjohtaja.
Kalle Manninen oli naimisissa vuodesta 1918 Nanna Sofia Kuittisen kanssa.
Logografit (historia)

Logografit (m.kreik. λογογράφος, logografos), sanoista ”sana” (m.kreik. λόγος, logos) ja ”kirjoittaa” (m.kreik. γράφω, grafo), viittaa antiikin Kreikan historiankirjoittajiin ja kronikoitsijoihin ennen Herodotosta, jota pidetään historiankirjoituksen isänä. Herodotos itse käytti edeltäjistään sanaa logopoioi (m.kreik. λογοποιόι, sanasta ποιέω, ”tehdä”). Thukydides loi puolestaan sanan logografos kuvaamaan edeltäjiään, myös Herodotosta, mutta sana käsitetään nykyään käsittämään Herodotoksen määritelmän mukaisesti varhaisemmat historioitsijat kuten Akusilaos, Ferekydes, Hekataios, Hellanikos ja Ksanthos.
Logografit tulivat pääsääntöisesti Jooniasta ja sen saarilta. Heidän kirjoituksensa keskittyivät enemmän lukijan mielenkiinnon ylläpitämiseen kuin kertomuksen todenperäisyyteen. Niissä saatettiin kritiikittä sekoittaa keskenään mytologiaa ja historiaa, ja siksi niiden kirjoittajia kutsutaankin mieluummin kronikoitsijoiksi kuin historioitsijoiksi.
Androtion (historioitsija)

| Androtion> Ἀνδροτίων.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 300-luku eaa. Ateena?
Ammatti:  historioitsija
Kirjailija
Tuotannon kieli: muinaiskreikka (klassinen)
Aikakausi:  klassinen kausi
Tyylilajit:  paikallishistoria
Pääteokset:  Atthis
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Androtion (m.kreik. Ἀνδροτίων, Androtiōn; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen historioitsija. Hän oli niin kutsuttu atthidografi eli kirjoitti Atthis-nimisen teoksen Attikan historiasta noin vuonna 344/343 eaa. Teosta lainataan usein muussa antiikin kirjallisuudessa.
Jotkut tutkijat ovat pitäneet tätä Androtionia samana henkilönä kuin puhuja Androtion.
Kirjallisuutta

Harding, Phillip: Androtion and the Atthis.  (Clarendon ancient history series)  Clarendon Press, 2001.  ISBN 9780198721499
Apollonios Rhodoslainen

Apollonios Rhodoslainen (m.kreik. Ἀπολλώνιος Ρόδιος, Apollonios Rhodios, lat. Apollonius Rhodius, noin 290–230 eaa.) oli antiikin kreikkalainen eeppinen runoilija ja grammaatikko, jonka pääteos on argonauttien retkestä kertova laaja runoelma Argonautika.
Apollonios eli Aleksandriassa. Argonautika on ainoa hellenistiseltä kaudelta säilynyt eeppinen runoelma. Se toimi Vergiliuksen Aeneis-eepoksen muutamien episodien esikuvana. Myös myöhempi roomalainen runoilija Valerius Flaccus piti hänen teostaan esikuvana laatiessaan omaa Argonautica-runoelmaansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apollonios Rhodoslainen Wikimedia Commonsissa
Apollonios-fragmentteja Oxyrhynchus Online. The Imaging Papyri Project, University of Oxford. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  WorldCat 2  3 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 2  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  RISM  IdRef
B. F. Skinner

| B>  F. Skinner |
| --- | --- |
 B. F. Skinner noin vuonna 1950.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1904 Susquehanna County
Kuollut: 18. elokuuta 1990 Cambridge (Massachusetts) (86 vuotta)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  psykologi, käyttäytymistieteen tutkija, professori, filosofi, kirjailija
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Hamilton College (BA 1926), Harvardin yliopisto (MA 1930; PhD 1931)
Väitöstyön ohjaaja:  William John Crozier
Instituutti:  Harvardin yliopisto, Indianan yliopisto, Minnesotan yliopisto
Tutkimusalue:  Psykologia ja behavioral analytics (käännä suomeksi)
Tunnetut työt:  Skinnerin laatikko, välineellisen ehdollistumisen teoria
Palkinnot:  runsaasti
 Nimikirjoitus
Burrhus Frederic Skinner (20. maaliskuuta 1904 Susquehanna, Pennsylvania – 18. elokuuta 1990 Cambridge, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen psykologi, professori, kirjailija ja keksijä. Amerikan psykologiyhdistyksen (APA) vuonna 2002 tekemän arvion mukaan professori Skinner oli tunnetuin yhdysvaltalaiseen psykologiaan vaikuttaneista henkilöistä (1. sijalla sadasta listatusta vaikuttajasta).
Opinnot ja ura

Skinner opiskeli ensin englannin kieltä ja suoritti alemman korkeakoulututkinnon yksityisessä Hamilton Collegessa (BA 1926). Hän jatkoi jonkin ajan kuluttua Harvardin yliopistoon, josta valmistui psykologia pääaineenaan nopeassa vauhdissa ensin maisteriksi ja sitten tohtoriksi (MA 1930; PhD 1931).
Opinnot ja ura > Vaikutukset psykologiaan

Skinnerin mukaan ihmisen vapaa tahto on illuusiota. Hän uskoi, että ihmisen toiminta on riippuvaista aiempien toimintojen seurauksista. Jos seuraukset ovat olleet huonot, on todennäköistä, ettei toimintaa toisteta, kun taas jos seuraukset ovat olleet positiiviset, todennäköisyys toiminnan toistumisesta vahvistuu.  Skinner kutsui tätä vahvistamisen periaatteeksi.
Skinner loi niin sanotun välineellisen ehdollistumisen teorian eläinkokeiden pohjalta. Tutkimuksissaan Skinner pyrki muokkaamaan koe-eläinten jo olemassa olevia käyttäytymismuotoja ehdollistamisen avulla. Keskeisellä sijalla Skinnerin operantin ehdollistumisen teoriassa on vasteen vahvistaminen myönteisesti (palkitseminen) ja kielteisesti (rankaiseminen). Hänen mukaansa ihmisen toivottuja käyttäytymismuotoja tuli palkita ja ei-toivotuista käyttäytymismuodoista tuli seurata rangaistus. Vahvistamisen välittömyyden periaatteen mukaan palautteen käyttäytymisestä tuli seurata välittömästi.
Häneen merkittävästi vaikuttaneita tieteilijöitä olivat ainakin Ivan Pavlov, Bertrand Russell, John B. Watson ja Edward Thorndike.
Piirros Skinnerin laatikosta.
Eräs esimerkki Skinnerin laatikosta kyyhkylle.
Skinnerin oppimislaatikko ihmisen oppimisen vahvistamiseksi.
Skinnerin oppimislaatikko avattuna.
Teoksia

Skinnerin kirjoittamia teoksia olivat muun muassa:
The Behavior of Organisms (1938, tietokirja). New York: Appleton-Century-Crofts.
Walden Two (1948, fiktio)
Science and Human Behavior (1953, tietokirja). New York: MacMillan.
Verbal Behavior (1957, tietokirja)
Beyond Freedom and Dignity (1971, tietokirja), Mikä ihmistä ohjaa.  ((Beyond freedom and dignity, 1971) Taskutieto 119. Suomentanut Aarne Valpola)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1974.  ISBN 951-0-06239-1
Aiheesta muualla

B.F. Skinner Google Scholarissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (scholar.google.com)
Behaviorismia: Skinner ja operantti ehdollistuminen (Sosiaalipsykologian peruskurssi, Tampereen yliopisto) (uta.fi)
B. F. Skinner Demonstrates Operant Conditioning (1971) (englanniksi) (youtube.com)
B. F. Skinner - A World of Difference: Skinner and the Good Life (1979) (englanniksi) (youtube.com)
BF Skinner and Superstition in the Pigeon (BBC:n Mind Changers -radio-ohjelma, 19 Aug 2015) (englanniksi) (bbc.co.uk)
Deborah Skinner Buzan (12.3.2004) I was not a lab rat  (englanniksi) (theguardian.com)
Bill Davidow (10.6.2013) Skinner Marketing: We're the Rats, and Facebook Likes Are the Reward (englanniksi) (theatlantic.com)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  Mathematics Genealogy Project 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Marsyas Pellalainen

Marsyas Periandroksen poika Pellalainen (syntyi noin 356 eaa.) oli antiikin makedonialainen sotilas ja historioitsija. Hän oli Antigonos I:n velipuoli. Marsyas kirjoitti Makedonikan, joka käsitteli pääasiassa Filippos II:n hallituskautta. Teos käsitteli tapahtumia aina Aleksanteri Suuren Vähän-Aasian sotaretkeen asti. Marsyas seurasi Aleksanterin mukana Persian sotaretkellä, mutta jäi luultavasti velipuolensa kanssa Fryygiaan vuonna 333 eaa. Diadokkisotien aikana Marsyas toimi navarkkina eli laivaston päällikkönä Demetrioksen kukistaessa Ptolemaios I:n laivaston Salamiin taistelussa.
The X Factor

| The X Factor Iron Maiden |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. lokakuuta 1995
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Steve Harris & Nigel Green
 Tyylilaji: heavy metal, progressiivinen metalli
 Kesto: 71.01
 Levy-yhtiö: EMI
Muut kannet
 Albumin takakansi. Jotkin myyjät pitivät alkuperäistä kansikuvaa liian raakana, ja käyttivät tätä kuvaa etukannessa.
Listasijoitukset
  2. (lokakuu 1995)   4. (13. lokakuuta 1995)   8. (14. lokakuuta 1995)   8. (lokakuu 1995)   16. (marraskuu 1995)   19. (22. lokakuuta 1995)   25. (marraskuu 1995)   27. (22. lokakuuta 1995)   29. (14. lokakuuta 1995)   147. (1995)
Iron Maidenin muut julkaisut
| Live at Donington 1993 | The X Factor 1995 | Best of the Beast 1996 |
Singlet albumilta The X Factor
 ”Man on the Edge” Julkaistu: 25. syyskuuta 1995  ”Lord of the Flies” Julkaistu: 2. helmikuuta 1996
The X Factor on brittiläisen heavy metal -yhtye Iron Maidenin kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin lokakuussa 1995. Se on ensimmäinen kahdesta studioalbumista, jossa solistina on Blaze Bayley, joka korvasi soolouralle lähteneen Bruce Dickinsonin.
Albumilla Iron Maiden otti sanoituksissaan ensimmäisen kerran askeleen hieman aikuismaisempaan suuntaan, ja se on yhtyeen siihenastisista albumeista synkin. Suurimman osan kappaleista on kirjoittanut Steve Harris, joka albumin kirjoittamisen aikoihin oli kokenut avioeron ja isän kuoleman. Synkkä teema heijastuu albumin aiempia raaempaan kansikuvaan, jossa Eddie-maskotti revitään kappaleiksi. Levyllä on paljon matalia ja dempattuja riffejä, mutta myös kauniita ja melodisia riffejä. Niitä on erityisesti kappaleissa ”Sign of the Cross” ja ”Fortunes of War”.
The X Factor sai jokseenkin huonot arvostelut lehdistöltä varsinkin niiltä, jotka olivat tottuneen vanhaan sarjakuvamaisempaan Iron Maideniin. Myös kaupallinen menestys oli aiempaa heikompaa. Brittilistalla The X Factor nousi sijalle kahdeksan ja Suomessa sijalle kaksi. Yhdysvalloissa listasijoitus oli Billboard 200 -listalla vaatimaton 147.
Taustaa ja nauhoitukset

Iron Maidenin pitkäaikainen laulaja Bruce Dickinson ilmoitti syyskuussa 1993 eroavansa yhtyeestä ja lähtevänsä soolouralle. Tämä masensi erityisesti yhtyeen basisti Steve Harrisia. Uudeksi laulusolistiksi valittiin Wolfsbane-yhtyeessä vaikuttanut Blaze Bayley. Yhtye ilmoitti Bayleyn valinnasta julkisuuteen vähän ennen joulua 1993. Bayleyn mukaan liittyminen Iron Maideniin ”muutti hänen elämänsä kokonaan”.
Iron Maiden aloitti kappaleiden kirjoittamisen albumille The X Factor tammikuussa 1994. Albumia äänitettiin yli vuoden verran basisti Steve Harrisin Barnyard-nimisellä kotistudiolla. Harris kommentoi kappaleiden kirjoittamisesta seuraavaa:
»Me emme halunneet kirjoittaa yhtään laulua ennen kuin uusi laulaja oli liittynyt bändiin. – – Me tiesimme, että uudelle jäsenelle oli tärkeää saada olla mukana kirjoitusprosessissa. Itse asiassa Blaze kysyi meiltä: 'Millaista linjaa te haluatte bändin noudattavan?' Me nauroimme ja selitimme hänelle, ettemme me mieti musiikkimme linjauksia. Me kirjoitamme biisejä, ja jos biisi on hyvä, se menee levylle, jos se on huono, se menee singlen B-puolelle tai roskikseen.»
Uusi laulaja toi onnistumispaineita ja yhtye pyrki tekemään albumista mahdollisemman vahvan. Poikkeuksellisesti yhtye ei käyttänyt kaikkea albumia varten äänitettyä materiaalia, vaan neljästätoista kappaleesta kolme (”I Live My Way”, ”Judgement Day” ja ”Justice of the Peace”) jätettiin levyltä pois. Materiaali olisi riittänyt tuplalevyyn ja sen tekeminen kesti kauan.
Albumin tuotti ja miksasi Nigel Green. Myös Steve Harris toimi miksaajana ja tuottajana. Albumin kansikuvan piirsi Hugh Syme. Koskettimia soitti Michael Kenney ja kuvaajana toimi Ronal Whelan ja yhtyeen kuvaajina Ross Halfin & Simon Fowler.
Musiikki

Musiikkinäytteet
”Sign of the Cross” on Steve Harrisin säveltämä 11-minuuttinen kappale.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Musiikki > Tyyli

The X Factorilla Iron Maiden otti sanoituksissaan ensimmäisen kerran askeleen hieman aikuismaisempaan suuntaan. Albumin kohdeyleisönä olivatkin aiempaa varttuneemmat kuuntelijat. Steve Harris on kuvaillut levyä omaleimaiseksi.
Harris on kuvaillut The X Factoria jatkoksi albumille Seventh Son of a Seventh Son, sillä molempien musiikissa on progressiivisia elementtejä. Albumista tuli myös Iron Maidenille poikkeuksellisen synkkä. Harrisin isä oli hiljattain kuollut ja lisäksi hän kävi albumin kirjoittamisen aikoihin läpi avioeron. Jälkeenpäin Harris on kuvaillut aikaa elämänsä vaikeimmaksi, ja yksityiselämän kriisi heijastui hänen kirjoittamiinsa kappaleisiin. Harrisin mukaan myös Bayley vaikutti The X Factorin synkempään tyyliin. Mick Wall kirjoittaa Iron Maiden -historiikissaan Run to the Hills:
»Musiikillisestikaan yhtye ei ole koskaan aikaisemmin kuulostanut yhtä pahaenteisen rauhalliselta ja hillityltä, ja vain hetkittäin se päästää kaiken voimansa jylisemään synkkinä myrskytuulina, täydellisen seismisenä vastakohtana yksinäisyydestä ja epätoivosta kertoville laululyriikoille.»
Musiikki > Kappaleiden taustoja

The X Factorin ensimmäinen kappale on Steve Harrisin tekemä ”Sign of the Cross”, joka on ”yli yksitoista minuuttia kestävä albumin synkkä avausraita”. Harrisin ja Janick Gersin ”Lord of the Flies” perustuu Kärpästen herra -nimiseen romaaniin ja elokuvaan. Blaze Bayleyn ja Gersin säveltämä ”Man on the Edge” puolestaan perustuu Rankkaan päivään ja ”The Edge of Darkness” Ilmestyskirja. Nyt. elokuvaan.
Harrisin säveltämät kappaleet ”Fortunes of War”, ”Sign of the Cross” ja ”Judgement of Heaven” käsittelevät hänen avioliittonsa kariutumista ja yhtyeen edellisen laulajan Bruce Dickinsonin lähtöä, mutta myös vieläkin ”tuskallisempaa ja hämmentävämpää minuuden hajoamista". Myös ”Look for the Truth”, ”The Aftermath”, ”The Edge of Darkness”, ”2 A.M.”, ”Lord of the Flies” ja ”The Unbeliever” käsittelevät samoja asioita.
Nimi ja kansikuva

Tuottaja Nigel Greenin mukaan The X Factorin nimi tuli mukaan jo äänittämisen alkuvaiheessa:
»Meistä kaikista tuntui, että kun asiat etenivät niin kuin ne etenivät – kappaleet, Blazen mukanaolo, soundi, velvoitus – meistä tuntui että uudessa albumissa oli jotain erityistä, jotain taianomaista... se X Factor [puuttuva tekijä]. Siitä tuli albumin työnimi ja me tykkäsimme siitä, joten pidimme sen. Nimi oli sikälikin sopiva, että levy oli bändin kymmenes ja ’X:n’ voi tulkita monella eri tavalla.»
Albumin tietokoneella tehdyn kansikuvan piirsi Hughes Simon (lempinimi Hugh Syme), joka on työskennellyt Disneyllä. Hän on piirtänyt myös Rushin, Queensrÿchen ja Megadethin levyjen kansia. Kannessa Eddie esiintyy kytkettynä 25 000 voltin sähkötuoliin.
Julkaisu ja menestys

The X Factor julkaistiin 2. lokakuuta 1995 ja se nousi Suomessa toiselle sijalle, Ruotsissa neljänneksi ja Belgiassa & Britanniassa kahdeksanneksi. Saksassa The X Factornousi sijalle 16. ja Itävallassa sijalle 19. Norjassa albumi joutui tyytymään sijaan 25. ja Sveitsissä 27. Alankomaissa ylsi meni sijalle 29. Yhdysvalloissa albumi pääsi Billboard 200 -listalla vaatimattomalle sijalle 147.
Albumin ensimmäinen single ”Man on the Edge” julkaistiin 25. syyskuuta 1995, ja se nousi Britanniassa sijalle 10 ja Suomessa toiseksi. ”Man on the Edgestä” tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Steve Lazarus Steve Harrisin kanssa. Seuraava single ”Lord of the Flies” julkaistiin 2. helmikuuta 1996 ja sen musiikkivideon ohjasi tuttuun tapaan Steve Lazarus ja Steve Harris.
SoundScanin mukaan The X Factor myi Yhdysvalloissa 112 710 kappaletta.
Arvostelut ja palkinnot

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Kerrang!: 
AllMusic: 
Korroosio: 
Revelation Z: 
The X Factor vastaanotettiin suurelta osin negatiivisesti. Samaa oli kokenut myös vuoden 1981 albumi Killers. Albumi valittiin kuitenkin Ranskassa ja Saksassa vuoden albumiksi.selvennä
Allmusicin Stephen Thomas Erlewine kirjoittaa ”The X Factorin olevan mitäänsanomaton myöhempien aikojen Iron Maiden -albumi”. Vaikka yhtye ei ”kuulostakaan erityisen huonolta”, kärsii kokonaisuus heikoista kappaleista sekä vimman ja mielikuvituksen puutteesta. RevelationZ-verkkosivun Tommy B. Jensen toisaalta kehuu albumia sanoen ”hämmästyttävän musikaalisuuden ja loistavan hengen tekevän siitä täysin ainutlaatuisen ja nerokkaan albumin”.
Korroosion Aki Nuopponen mainitsee, ettei The X Factorin tyyli sovi Iron Maidenille, eikä myöskään ailahteleva Blaze Bayley ole edeltäjänsä veroinen laulaja. Albumin suurin ongelma on kuitenkin epätasainen, ylipitkä ja tasapaksu kappalemateriaali. Toisaalta aiempaa synkempi tyyli on suhteellisen onnistunut.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Sign of the Cross | Steve Harris | 11.17 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Lord of the Flies | Janick Gers, Harris | 5.03 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Man on the Edge | Blaze Bayley, Gers | 4.13 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Fortunes of War | Harris | 7.23 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Look for the Truth | Bayley, Gers, Harris | 5.10 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Aftermath | Bayley, Gers, Harris | 6.20 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Judgement of Heaven | Harris | 5.12 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Blood on the World's Hands | Harris | 5.57 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The Edge of Darkness | Bayley, Gers, Harris | 6.39 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | 2 a.m. | Bayley, Gers, Harris | 5.37 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | The Unbeliever | Gers, Harris | 8.10 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 71.01 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Blaze Bayley – laulu
Steve Harris – bassokitara
Dave Murray – kitara
Janick Gers – kitara
Nicko McBrain – rummut