stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Holodiscus microphyllus

| Holodiscus microphyllus |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Nukka-angervot Holodiscus
Laji::  microphyllus
Kaksiosainen nimi
 Holodiscus microphyllus  Rydb. 
Synonyymit
 Holodiscus discolor var. microphyllus 
Katso myös
   Holodiscus microphyllus Wikispeciesissä   Holodiscus microphyllus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Holodiscus microphyllus on ruusukasvien heimoon ja nukka-angervojen sukuun kuuluva kasvilaji. Se on matala, yleensä alle metrin korkuiseksi jäävä kesävihanta pensas, jolla on vuorottaiset, yksinkertaiset, vastapuikeat, korkeintaan kahden senttimetrin mittaiset lehdet. Valkoiset, 3–4 millimetrin levyiset kukat kasvavat kapeissa 10–50 kukan huiskiloissa. Hedelmä on pieni, kuiva pähkylä. Kasvupaikkavaatimukset ovat kivisessä ja kuivassa maaperässä täydestä auringosta puolivarjoon.
Toisinaan tätä pidetään nukka-angervona, josta se erotetaan muunnoksena Holodiscus discolor var. microphyllus (Rydb.) Jeps..
PA-RISC

| PA-RISC> Perustietoja |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Hewlett-Packard
Valmistaja:  Hewlett-Packard
Arkkitehtuuri ja luokitus
Arkkitehtuurityyppi:  RISC
Osoiteavaruus:  32-bit / 64-bit / 96-bit
PA-RISC eli HP/PA (Hewlett-Packard Precision Architecture) on Hewlett-Packardin UNIX-palvelimiaan ja -työasemakoneitaan varten kehittämä RISC-suoritinarkkitehtuuri. Se otettiin käyttöön 1980-luvun loppupuolella, jota ennen HP-UX-koneet käyttivät Motorola 68000 -sarjan suorittimia.
HP PA-RISC 7300LC -suoritin
HP siirtyi PA-RISCistä IA-64:ään ja lopetti PA-RISC-pohjaisten koneiden myynnin vuoden 2008 lopussa. Viimeiseksi PA-RISC-suorittimeksi jäi vuonna 2005 julkaistu PA-8900.
Ennen IA-64-arkkitehtuurin tuloa PA-RISC-suorittimet olivat yleensä maailman toiseksi nopeimpia suorittimia, häviten vain Alpha-suorittimille.
HP:n lisäksi PA-RISC-suorittimia käyttivät muun muassa Hitachi ja Mitsubishi Electric.
Historia

PA-RISC (PA lyhenne sanoista Precision Architecture) kehitettiin IBM 801:een perustuvan HP Labsin Spectrum-projektin pohjalta. Suoritin kehitettiin korvaamaan HP-3000 MPE minitietokoneissa käytetty arkkitehtuuri sekä HP-9000 -tietokoneissa käytetty Motorola 68000 -sarja. Suoritin käytti load-store arkkitehtuurille tyypillistä suunnittelua mutta siinä oli RISC-prosessoriksi epätavallisen suuri käskykanta.
Ominaisuudet

Alkuperäinen PA-RISC-käskykanta oli 32-bittinen (määrittelyversiot 1.0 ja 1.1), mutta se laajennettiin myöhemmin 64-bittiseksi (määrittelyversio 2.0). PA-RISC on tukenut segmentoidun muistikäsittelyn avulla yli 32-bittistä osoiteavaruutta 32-bittisessä suorittimessa, mutta 64-bittinen versio tukee latteaa (segmentoimatonta) 64-bittistä osoiteavaruutta.
PA-RISC-prosessoreille on ollut tyypillistä erikoinen välimuistirakenne; joillain PA-RISC-prosessoreilla on ollut jopa megatavun kokoluokkaa olevia L1-välimuisteja, muiden välimuistitasojen puuttuessa kokonaan.
Muutamassa ensimmäisessä PA-RISC suorittimessa ei ollut integroitua muistinhallintayksikköä (MMU) (arkkitehtuuriversio 1.0). Arkkitehtuuriversiosta 1.1 eteenpäin MMU oli integroituna.
Suoritintasot > 32-bittinen PA-RISC

Suorittimelle on määritelty neljä tasoa: 0, 1, 1.5, ja 2.
tason 0 järjestelmät tukevat vain absoluuttista muistiosoitusta (ei virtuaalimuistia)
taso 1 tukee 16-bittistä osoiteavaruutta (216 tavua)
taso 1.5 tukee 24-bittistä osoiteavaruutta (224 tavua)
taso 2 tukee 32-bittistä osoiteavaruutta (232 tavua)
Suoritintasot > 64-bittinen PA-RISC

Suoritin tukee muistiavaruutta, jonka koko voi olla 64-bittisestä 96-bittiseen.
Muistisivujen koko voi olla 4 kilotavusta (4 kB) 64 megatavuun (64 MB).
Suoritin voi näin ollen tukea 16 eksatavun muistiavaruutta.
Käskykantalaajennukset

Multimedia Acceleration eXtensions (MAX) on käskykannan SIMD laajennus.
Laajennuksesta on kaksi versiota: MAX-1 ja MAX-2.
Käyttöjärjestelmätuki

HP-UX
Linux
OpenBSD
NetBSD
NEXTSTEP
HPBSD
Aiheesta muualla

OpenPA-projekti
Linux PARISC (englanniksi)
PA-RISC/Linux Boot HOWTO (englanniksi)
Hólarin yliopisto

| Hólarin yliopisto> Háskólinn á Hólum |
| --- | --- |
  
 Hólarin yliopisto
 engl. Hólar University 
Tyyppi:  Julkinen
Sijainti:  Hólar,  Islanti
Hólarin yliopisto (isl. Háskólinn á Hólum, engl. Hólar University) on Islannissa Hólarin kunnassa sijaitseva yliopisto, joka perustettiin vuonna 1882. Yliopisto sai vuonna 2003 tutkintojen myöntämisvaltuudet ja nykyisen nimensä 2007. Laitos tunnetaan kansainvälisesti hevostieteen, vesiviljelyn sekä vesibiologian aloilta.
Pekka Oivio

Pekka Oivio vuonna 1979.
Pekka Antti Aulis Oivio (24. marraskuuta 1918 Pälkäne – 8. helmikuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen ammattiyhdistysjohtaja, joka aloitti uransa veturinkuljettajana ja toimi SAK:n puheenjohtajana 1974–1981.
Elämäkerta

Oivio lähti keskikoulun käytyään 1936 Helsinkiin opiskelemaan veturimiesammattiin.  Sotavuosina Oivio kävi reserviupseerikoulun ja palveli joukkueenjohtajana Karjalankannaksella ja Ilomantsissa. Rintamakomennusten välillä Oivio työskenteli rautateillä ja pääsi veturinlämmittäjäksi 1943. Sodan jälkeen Oivio suoritti veturinkuljettajan tutkinnon 1946, ja veturinkuljettajana hän toimi 1948–1956.
Oivio aloitti ammattiyhdistysuransa Suomen veturimiesten liitossa, ja hän oli liiton Helsingin-osaston sihteerinä, kun hänet 1957 nimitettiin liiton toimitsijaksi juuri ennen kuin SDP:n leskisläiset yrittivät vallata veturimiesliiton syksyn 1957 liittokokouksessa. Tämä valtausyritys epäonnistui.
Syyskuussa 1960 veturimiesliitto päätti jäsenäänestyksen jälkeen erota SAK:sta. Liitto ei sisäisen hajoamisen pelossa kuitenkaan liittynyt kilpailevaan keskusjärjestöön SAJ:hin vaan jäi keskusjärjestöjen ulkopuolelle.
Suomen veturimiesten liiton pitkäaikaisen puheenjohtajan Gösta Widingin kuoltua Oivio valittiin tammikuussa 1965 hänen seuraajakseen. Tässä tehtävässä Oivio jatkoi vuoteen 1974 saakka. Oivion puheenjohtajakaudella sovittiin 1967 veturimiesten eläkeiän nostamisesta 53:sta 55:een vuoteen samalla kun eläkkeen taso samalla nousi sekä siirryttiin 40 tunnin viikkotyöaikaan. Oivio oli myös aktiivisesti mukana SAK:n ja SAJ:n eheyttämistä valmistelleessa professori Heikki Wariksen työryhmässä. Uuteen SAK:hon veturimiesliitto liittyi heti kesäkuun 1969 perustamiskokouksessa.  Oiviosta tuli samalla SAK:n valtuuston puheenjohtaja ja 1972 SAK:n kolmas puheenjohtaja.  Kun SAK:n puheenjohtaja Niilo Hämäläinen siirtyi syksyllä 1974 Kulutusosuuskuntien keskusliiton toimitusjohtajaksi Oivio valittiin Paperiliiton johtajan Veikko Ahtolan tuella keskusjärjestön puheenjohtajaksi.
Vuoden 1973 öljykriisin jälkeen alkanut taloudellinen taantuma vaikeutti tulosopimusten tekoa inflaation ja muutamassa vuodessa kaksinkertaistuneen työttömyyden takia.  Kun SDP:n Kalevi Sorsasta tuli pääministeri 1977, SAK joutui joulukuussa 1977 suostumaan jo kerran sovittujen palkankorotusten lykkäämiseen osana hallituksen elvytyspolitiikkaa. Helmikuun 1978 devalvaation jälkeen SAK sai kuitenkin osan näistä lykätyistä korotuksista etuajassa uhattuaan yleislakolla.  Edellisen vuoden 1977 kahdesta devalvaatiosta ei SAK aikanaan saanut mitään hyvitystä.  Kaikkiaan Oivion kaudella tehtiin tulosopimukset vuosina 1976 (1-vuotinen), 1977 (2-vuotinen), 1979 (1-vuotinen) ja 1981 (2-vuotinen). Vain vuonna 1980 sopimukset tehtiin liittotasolla.  Kaikissa tulosopimusneuvotteluissa Oivion vastapuolena oli STK:n johtaja Pentti Somerto.
Kesäkuussa 1981 Pekka Oivio jäi ensimmäisenä SAK:n puheenjohtajana eläkkeelle tästä tehtävästä SAK:n 12. edustajakokouksen yhteydessä. SAK:n puheenjohtajana Oiviota seurasi Pertti Viinanen.
Aiheesta muualla

Pekka Oivion muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Niilo Hämäläinen | SAK:n puheenjohtaja 1974–1981 | Seuraaja: Pertti Viinanen |
SAK:n vara­puheen­johtaja Olavi Hänninen (vas.) ja puheen­johtaja Pekka Oivio TES-neuvotteluissa vuonna 1978.
Pedro Massacessi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 19. tammikuuta 1966 (ikä 58)
Syntymäpaikka: Ceres, Santa Fe, Argentiina
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 185 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1985–1989 | Independiente | 43 | (4) |
| 1989-1990 | Chaco For Ever | 20 | (3) |
| 1990 | Universidad de Chile | 16 | (0) |
| 1991–1992 | Cobras de Ciudad Juárez | 40 | (1) |
| 1992–1994 | Atlante | 54 | (8) |
| 1994–1995 | Pumas de la UNAM | 15 | (4) |
| 1995 | Yokohama Marinos | 7 | (0) |
| 1996 | Atlante | 11 | (2) |
| 1997 | Jazz | 8 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 214 | (22) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Pedro Fernando Massacessi Pereyra (s. 19. tammikuuta 1966 Ceres, Argentiina) on entinen argentiinalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Uransa jälkeen Massacessi on toiminut pelaaja-agenttina Meksikossa.
Latinalainen Amerikka ja Japani

Massacessi aloitti ammattilaisuransa vuonna 1985 Buenos Airesin kupeessa sijaitsevan Avellanedan kaupungin Independiente-joukkueessa. Voitettuaan Argentiinan mestaruuden seurassa kaudella 1988–1989 hän siirtyi lainaan sarjanousija Club Atletico Chacon riveihin. Seuraavana kautena Massacessi edusti chileläistä CF Universidad de Chileä ja meksikolaista Cobras Juarezia.
Vuonna 1992 Massacessi siirtyi kahdeksi kaudeksi CF Atlanteen. Mestaruusvuonna 1992–1993 hän oli joukkueen tärkeimpiä pelaajia ja teki maalin myös mestaruuden ratakaisseissa finaaliotteluissa. Massacessia pidetään edelleen suuressa arvossa joukkueen kannattajien keskuudessa. Kahden Atlante-kauden jälkeen Massacessi pelasi 1994–1995 loukkaantumisten vaivaamana Pumas-seurassa sekä Japanin J-liigan Yokohama Marinosissa. Japanissa hän voitti jo uransa kolmannen mestaruuden. Japanista Massacessi palasi jälleen kahden vuoden sopimuksella Atlanten riveihin. Kausi 1996–1997 jäi häneltä lähes kokonaan pelaamatta loukkaantumisten vuoksi.
Kausi Suomessa

Heinäkuussa 1997 Massacessi teki loppukauden kattavan sopimuksen porilaisen FC Jazzin kanssa. Hän on edelleen yksi mittavimman kansainvälisen uran ennen Suomen sarjoihin siirtymistään tehnyt ulkomainen pelaaja Suomessa. Debyyttinsä Jazzin paidassa Massacessi teki heinäkuun lopulla Tallinnassa, kun FC Jazz kohtasi Mestarien liigan ensimmäisen karsintakierroksen ottelussa virolaisen FC Lantanan. Ensiesiintymisensä Veikkausliigassa hän teki vajaata viikkoa myöhemmin Rovaniemen Palloseuraa vastaan.
Massacessin otteita Suomessa vaivasivat vanhat loukkaantumiset, joiden johdosta hän joutui olemaan useasta ottelusta sivussa. Niiden takia Massacessi ei myöskään täyttänyt häneen asettettuja odotuksia. Otteluita Jazzissa kertyi Massacessille lopulta 13, joista kahdeksan Veikkausliigassa ja yksi Suomen Cupissa. Lisäksi hän esiintyi kolmessa Mestareiden liigan karsintakierrosten ottelussa FC Lantanaa ja hollantilaista Feyenoordia vastaan sekä yhdessä UEFA Cupin ottelussa saksalaista 1860 Müncheniä vastaan.
Jazz-sopimuksen päätyttyä Massacessi lopetti pelaajauransa ja palasi Meksikoon, josta oli tullut hänen uusi asuinpaikkansa. Haastattelussa Massacessi mainitsi kylmän ja pimeän talven olevan yksi syy, miksi hän ei halunnut enää jatkaa uraansa Suomessa.
Saavutukset

Argentiinan mestaruus 1989 Club Atlético Independiente
Meksikon mestaruus 1993 CF Atlante
Japanin J-liigan mestaruus 1995 Yokohama Marinos
Aiheesta muualla

Massacessi Juha Tammisen kuva-arkistossa
Perola (muuripata)

Perola, Calongessa, Kataloniassa, Espanjassa.
Portaat vanhan korkinkeitinuunin tulipesään.
Museoitu "Sa Perola" rakennuksen sisäosa Calella de Palafrugell:ssa Kataloniassa
Perola on suuri raudasta tai messingistä valmistettu kulho tai astia, jota voidaan käyttää esimerkiksi korkin valmistuksessa, kalastajien verkkojen värjäämisessä, sianruoan keittämisessä, silkkikotelon lämmittömisessä lankatehtaissa tai suurten määrien ruoan valmistamisessa.
Historia ja käyttö

Perola muurattiin tiiliseinään, joka oli noin metrin korkeudessa tulipesästä. Tulipesä, jonne johtivat tiiliset portaat, olivat perolan alla. Perolaa ympäröi kahden metrin korkuinen seinä, johon oli kiinnitetty tanko, josta roikkui köysi. Tämä mahdollisti korkin hallinnan perolan sisällä. Savupiippu johti tulipesästä ylös seinän yläpuolelle, ja joskus oli olemassa erityinen aukko polttopuun tuomista varten.
Perolaa käytettiin laajalti korkkiteollisuudessa.Henkilö, joka kiehutti korkkipannuja perolassa, kutsuttiin "bullidoriksi". Tämä oli erikoisammatti, joka vaati taitoa. Bullidorin tehtäviin kuului myös tulen sytyttäminen tulipesään, korkinippujen valmistaminen ja kypsän korkin varastointi sopivaan tilaan.
Perolat olivat käytössä Kataloniassa 1700-luvulta alkaen ja niiden käyttö väheni 1950-luvulla, kun korkkiteollisuus alkoi keskittyä suurille tehtaille. Monet perolat poistettiin käytöstä ja niiden metalli myytiin. Nykyään jäljellä on vain joitakin perolan rakenteita, usein huonossa kunnossa tai tuhoutuneena.
Kulttuurinen merkitys

Perolan roolia yhteisössä on kuvattu esimerkiksi kappaleessa "Tango de la perola" Se kuvaa perolan monipuolista käyttöä kyläyhteisössä. Suomalaisessa kulttuurissa vastaava esine on esimerkiksi saunan muuripata tai suuret keittoastiat, joita käytetään yhteisön ruokailujen järjestämisessä.
Paolo Tofoli

Paolo Tofoli
Paolo Tofoli (s. 14. elokuuta 1966) on italialainen lentopalloilija, pelipaikaltaan passari.
Ura

Tofoli esiintyi Italian A1-liigassa jo 19-vuotiaana Padovassa. Padovassa Tofoli pelasi peräti viisi vuotta, kunnes siirtyi todelliseen suurseuraan, Sisley Volleyhin. Sisley Volleyssa hän voitti muun muassa Italian A1-liigan ja CEV Cupin. Sisley Volleyssa pelatessaan hän nousi yhdeksi joukkueen tähdistä.
Monta vuotta Sisley Volleyssa pelattuaan Paolo Tofoli lähti hakemaan uusia haasteita ja siirtyi Ferraran joukkueeseen kaudeksi kunnes päätti lähteä Roomaan pelaamaan vuonna 1998. Roomassa Tofoli nosti joukkueen profiilia valtavasti loistavalla passipelillään ja Rooma voittikin A1-liigan mestaruuden sekä CEV Cupin mestaruuden vuonna 2000. Tofoli siirtyi 2001 kaudella Trentinoon pelaamaan, jossa hän esitti myös samanlaisia otteita kuin ennenkin. Trentinossa hän pelasi neljä kautta kunnes siirtyi yhdeksi kaudeksi Perugiaan 2006. Perugiasta Tofoli siirtyi kauden jälkeen takaisin Roomaan, jossa hän pelasi uransa loppumiseen vuoteen 2009 saakka.
Maajoukkue

Tofoli on yksi Italian maajoukkueen maineikkaimmista pelaajista kautta aikojen. Tofolin pelatessa maajoukkueessa Italia vakiinnutti paikkansa maailman lentopallohuipulla ja voitti useita arvokisoja, muun muassa kaksi maailmanmestaruutta sekä neljä Euroopan-mestaruutta. Maajoukkueuransa Tofoli lopetti vuonna 2000 pelattuaan kaikkiaan 342 A-maaottelua.
Saavutukset > Maajoukkueessa

Olympiahopeaa 1996 ja 2004
Olympiapronssia 2000
Maailmanmestaruus 1990 ja 1994
Euroopan mestaruus 1989, 1993, 1995 ja 1999
Maailmanliigan voitto 1990, 1991, 1992, 1994, 2000
Juniorien MM-hopeaa 1985
Saavutukset > Seurajoukkueissa

Mestarien liigan voitto 1995
CEV-cupin voitto 1991, 1993, 2000, 2008
Euroopan supercupin voitto 1994
Italian mestaruus 1994, 1996, 2000
Italian cupin voitto 1993
Joukkueet

1985-1990 Petrarca Padova
1990-1997 Sisley Treviso
1997-1998 4Torri Ferrara
1998-2001 Roma Volley
2001-2005 Trentino Volley
2005-2006 Perugia Volley
2006-2009 M. Roma Volley
Parrun pätkiä

| Parrun pätkiä Viikate |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 22. helmikuuta 2006
 Tyylilaji: heavy metal, folk metal
 Kesto: 77.30
 Levy-yhtiö: Ranka Recordings
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 11.
Viikatteen muut julkaisut
| Unholan urut 2005 | Parrun pätkiä 2006 | Marraskuun lauluja I 2007 |
Parrun pätkiä on suomalaisen heavy metal-yhtyeen Viikatteen julkaisema kokoelmalevy, joka sisältää yhtyeen kaikki EP:t vuosilta 2000-2004, jotka Ranka Recordings on julkaissut. Mukana ovat "Alakulotettuja tunnelmia" (2000), "Valkea ja kuulas" (2001), "Kevyesti keskellä päivää" (2002) ja "Kuolleen miehen kupletti" (2004). Levyn kolmesta listaviikosta Suomen virallisella albumilistalla korkein sija oli 11.
Albumin on masteroinut Mika Jussila.
Kappaleet

Kuolleen miehen kupletti – 4.01
Kaakko – 3.24
Katoan – 5.09
Sirkkelimiehen viitonen – 3.07
Vasten kuutamon siltaa – 4.50
Kaiho de Gracé – 3.04
Ei koiria – 3.04
Reino Helismaa – 2.04
Kevyesti keskellä päivää – 4.53
Iltasoitto – 1.59
Armahda lapset – 4.26
Aimon virsi – 3.40
Pieni vesimylly – 3.41
Silmät sinestä – 3.20
Kuulas – 4.26
Mandshurian kummut – 3.10
Alakulotettuja tunnelmia – 3.50
Taisto-vainaan valssi – 4.30
Sepedeus – 3.52
Siunattu hiljaisuudessa – 3.47
Taivaallinen mies – 2.23
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Parrun pätkiä Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Parrun pätkiä Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Holographic Versatile Disc

| Holographic Versatile Disc (HVD) |
| --- | --- |

Tyyppi:  optinen levy
Enkoodaus:  MPEG-2, MPEG-4 AVC (H.264) ja VC-1
Kapasiteetti:  6 TB
Kehittäjä:  HSD Forum
Käyttötarkoitus:  Tiedon tallennus, korkeatarkkuuksinen video, UHD-kuvanlaatu
Holographic Versatile Disc eli HVD on optinen levyformaatti, jonka on kehittänyt HSD Forum. Se on yksi formaateista, joita on suunniteltu korvaamaan Blu-ray. HVD -levyt perustuvat holograafisen levyn luentaan lasersäteillä. Levyä luetaan vihreällä sekä punaisella säteellä. Vihreä laser lukee datan levyn ylemmältä kerrokselta, punaista käytetään paikantamaan raita CD-tyyliseltä kerrokselta. HVD-levyihin on teoriassa mahdollista tallentaa 6 teratavua tietoa. Ensimmäiset 100 GB:n HVD -levyt julkistettiin vuonna 2007, mutta niitä ei tuotu markkinoille. Niille asetettiin useita julkaisupäivämääriä, joista kaikki on ohitettu. Formaatti on silti edelleen kehityksessä.
Aiheesta muualla

HSD Forum
Hörneforsin piiri

| Hörneforsin piiri |
| --- | --- |
 Hörneforsin kirkko
 fiHörneforsin piiri 
 63°37′12″N, 19°54′47″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Västerbotten
Lääni:  Västerbottenin lääni
Kunta:  Uumajan kunta
Piirikoodi:  323001
Väestö
Väkiluku (2022):  4 800 
Hörneforsin piiri (ruots. Hörnefors distrikt) sijaitsee Uumajan kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 4 800  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Uumajan kunnan piirit
Hüseyin Akbaş

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hüseyin Akbaş (oikealla) Melbournen olympialaisten palkintojenjaossa 1956. |  Hüseyin Akbaş (oikealla) Melbournen olympialaisten palkintojenjaossa 1956. |  Hüseyin Akbaş (oikealla) Melbournen olympialaisten palkintojenjaossa 1956. |  |
Maa:   Turkki
Miesten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | 57 kg |  |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | 52 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tokio 1954 | 52 kg |  |
|  Kultaa | Istanbul 1957 | 57 kg |  |
|  Kultaa | Teheran 1959 | 57 kg |  |
|  Kultaa | Toledo 1962 | 57 kg |  |
|  Pronssia | Jokohama 1961 | 57 kg |  |
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Karlsruhe 1955 | 52 kg |  |
Hüseyin Akbaş (1933 Tokat – 15. helmikuuta 1989) oli turkkilainen vapaapainija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Akbaş saavutti kesäolympialaisissa 57 kg:n painoluokassa hopeaa Tokiossa 1964 ja pronssia 52 kg:n sarjassa Melbournessa 1956. MM-kilpailuista Akbaş voitti vapaapainissa neljä mestaruutta ja yhden pronssin. Lisäksi hän voitti yhden MM-pronssin kreikkalais-roomalaisesta painista.
Akbaş nimettiin vuonna 2011 Istanbulin koti-MM-kilpailujen yhteydessä FILA:n kunniagalleriaan.
Hüseyin Avni pašša

Hussein Avni Pašša
Hussein Avni pašša (turk. Hüseyin Avni Paşa, n. 1820 Gelendost, Turkki – 15. kesäkuuta 1876 Istanbul, Turkki) oli turkkilainen kenraali, kuvernööri ja valtiomies, joka toimi Osmanien valtakunnan suurvisiirinä.
Hussein Avni pašša syntyi pienessä kylässä Ispartan maakunnassa vuosien 1819–1821 aikana. Hän kävi koulun Istanbulissa ja liittyi armeijaan 1837. Hän yleni tasaista vauhtia. Vuonna 1858 hän oli jo kenraali ja toimi upseerikoulun johtajana. Heinäkuussa 1863 hänet nimitettiin 1. armeijan komentajaksi.
Hussein oli mukana tukahduttamassa saaren itsenäisyyttä ajavaa kapinaa Kreetalla 1866. Seurauksena hän toimi Kreetan kuvernöörinä 1867–1868. Manner-Turkissa hän toimi Aydınin maakunnan kenraalikuvernöörinä 1872.
Hussein Avni pašša oli suurvisiirin virassa 15. helmikuuta 1874 – 26. huhtikuuta 1875. Myöhemmin hän toimi sotaministerinä ja oli johtohahmoja vallankaappauksessa, jossa sulttaani Abdülaziz I suistettiin vallasta ja korvattiin Murat V:llä 30. toukokuuta 1876. Hän kuoli verisessä Çerkes Hasanin välikohtauksessa kaksi viikkoa myöhemmin. 15. kesäkuuta turkin armeijan upseeri Hasan tunkeutui taloon, jossa Turkin hallitus piti kokousta ja surmasi Hussein Avni paššan lisäksi ulkoministeri Reşit paššan. Ampumavälikohtauksessa kuoli kahden ministerin lisäksi viisi virkamiestä ja kahdeksan haavoittui.
Käännös suomeksi
Höntönvaara

Höntönvaara on kylä Lieksassa Pohjois-Karjalassa. Se kuului aiemmin Pielisjärven kuntaan. Naapurikyliä ovat Sokojärvi ja Jaakonvaara. Matkaa Lieksan keskustaan on 37 kilometriä.
Kylässä on toistakymmentä asukasta, asuttuja taloja on kymmenkunta. Sähköt kylään tulivat vuonna 1973. Tie saatiin 1957. Kylän koulu lakkautettiin 1980-luvun alussa; nyt rakennus on yksityiskäytössä. Kylässä toimii  metsästysseura.
Höntönvaarasta on syntyisin Japanin parlamentin ylähuoneen jäsen Marutei Tsurunen.
Aiheesta muualla

Höntönvaara on enää kymmenen savun kylä. Karjalainen 25.1.2006
Lieksan kylät
Egyptinkorpi
Hattusaari
Hattuvaara
Höntönvaara
Hörhö
Jaakonvaara
Jamali
Jongunjoki
Kelvä
Kitsinvaara
Koli
Kontiovaara
Kuorajärvi
Kylänlahti
Lamminkylä
Lapalie
Louhivaara
Matovaara
Mätäsvaara
Märäjälahti
Nurmijärvi
Ohtavaara
Pankakoski
Pankajärvi
Puso
Romppala
Ruunaa
Saarivaara
Savijärvi
Siikavaara
Sikovaara
Sokojärvi
Sokovaara
Uusikylä
Varpanen
Vieki
Viensuu
Vuonisjärvi
Vuonislahti
Ihmemaa Oz

Ihmemaa Oz (engl. The Wizard of Oz tai The Wonderful Wizard of Oz) voi tarkoittaa seuraavia:
Ihmemaa Oz, L. Frank Baumin kirjoittama lastenkirja vuodelta 1900
Ihmemaa Oz, kirjaan perustuva Larry Semonin elokuvasovitus vuodelta 1925
Ihmemaa Oz, kirjaan perustuva Victor Flemingin elokuvamusikaali vuodelta 1939
Ihmemaa Oz, kirjaan perustuva japanilainen televisiosarja 1980-luvulta.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ihmemaa Oz”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pelon laakso

Pelon laakso (The Valley of Fear) on  viimeinen neljästä Sir Arthur Conan Doylen kirjoittamasta pitkästä Shelock Holmes -romaanista. Ajallisesti se sijoittuu ennen Viimeisessä tapauksessa kerrottuja tapahtumia. Doylen romaani perustui löyhästi Molly Maguires -nimellä tunnetun salaliiton tapaukseen, jossa kaivosmiehet turvautuivat terrorismiin taistellessaan oikeuksiensa puolesta. Pelon laaksoa on sanottu ensimmäiseksi kovaksikeitetyksi rikosromaaniksi, sillä Holmes-romaaniksi se sisältää poikkeuksellisen paljon suorasukaista väkivaltaa. Teos on aiemmin ilmestynyt suomeksi vain kerran Timo Tuuran suomentamana nimellä Kauhun laakso vuonna 1915. Reijo Valta kävi Timo Tuuran käännöksen läpi ja julkaisi siitä 2017 uuden korjatun nykyaikaisemman version. Uuteen suomennokseen Valta kirjoitti myös jälkisanat.