stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mandariini

| Mandariini |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Ruutakasvit Rutaceae
Suku::  Sitruspuut Citrus
Laji::  reticulata
Kaksiosainen nimi
 Citrus reticulata  Blanco 
Katso myös
   Mandariini Wikispeciesissä   Mandariini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kokonainen mandariini, mandariininpuolikas ja mandariinilohko
Mandariini (Citrus reticulata) on pieni sitruspuiden (Citrus) sukuun kuuluva puu ja samalla nimellä kutsutaan myös sen hedelmiä. Mandariini on lähtöisin Kiinasta, mutta sitä viljellään nykyään eri puolilla maapalloa.
Mandariini on ainavihanta puu eli sillä on vihreitä lehtiä ympäri vuoden. Se kasvaa noin 4,5 metriä korkeaksi ja 3 metriä leveäksi. Kukat ovat kaksineuvoisia. Mandariinin hedelmä muistuttaa appelsiinia, mutta on pienempi, miedomman makuinen ja helpompi kuoria kuin appelsiini. Tavallisesti mandariinit syödään kuorittuina, ja niitä voidaan käyttää myös leivonnaisissa ja jälkiruoissa.
Lajikeryhmiä ja lajikkeita

Mandariinista on risteytetty runsaasti erilaisia lajikkeita, joita jaotellaan lajikeryhmiin. Näitä ovat lähes siemenettömät tangeriinit, klementiinit ja satsumat. Arkikielessä mandariini on yleinen nimitys kaikille pikkusitrushedelmille.
Citrus reticulata Clementiini-ryhmä – klementiini
Citrus reticulata Deliciosa-ryhmä – mandariini
Citrus reticulata Mandariini-ryhmä – mandariini
Citrus reticulata Satsuma-ryhmä – satsuma
Citrus reticulata Tangeriini-ryhmä – tangeriini
Mandariinien ja appelsiinien risteymiä ovat esimerkiksi lajikkeet 'Temple' ja 'Topaz'.
Aiheesta muualla

Fineli: Mandariini (Citrus reticulata) ravintoarvot (Arkistoitu – Internet Archive)
United States Department of Agriculture (USDA): Citrus reticulata (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Citrus reticulata (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q125337  Wikispecies: Citrus reticulata  AoFP: 1639  APDB: 90376  APNI: 154142  ATRF: Citrus_reticulata  BOLD: 179689  CoL: VMM2  Ecocrop: 718  EoL: 582204  EPPO: CIDRE  FNA: 200012434  FoAO2: Citrus reticulata  FoC: 200012434  GBIF: 3190172  GRIN: 10778  iNaturalist: 123355  IPNI: 772038-1  IRMNG: 11303887  ITIS: 28888  NatureServe: 2.161393  NBN: NBNSYS0200003575  NCBI: 85571  NZOR: 358d520c-ea9f-4b92-96fd-6fc92a19bf6b  Observation.org: 367659  Open Tree of Life: 37136  Plant List: kew-2724336  PLANTS: CIRE3  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:772038-1  Tropicos: 28100572  WFO: wfo-0000608241
Frans Ludvig Schauman

| Frans Ludvig Schauman |
| --- | --- |
 Frans Ludvig Schauman. Bernhard Reinholdin muotokuva vuodelta 1871.
Porvoon piispa
 1865–1877 
Edeltäjä:  Carl Gustaf Ottelin
Seuraaja:  Anders Johan Hornborg
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. syyskuuta 1810 Maaria
Kuollut: 28. kesäkuuta 1877 (66 vuotta) Porvoo
Kansalaisuus:  Suomen suuriruhtinaskunta
Ammatti:  piispa, käytännöllisen teologian professori, yliopiston vararehtori
Arvonimi:  P. Annan R 3 (1854), R 2 (1863)  P. Stanislauksen R 2 (1856), R 1 (1876)  P. Vladimirin R 3 (1867)  Filosofian kunniatohtori Lund (1868)  Oikeustieteen kunniatohtori Uppsala (1877) 
Vanhemmat:  Carl Schauman Johanna Lovisa Hoeckert
Puoliso:  Fredrika Kristina Gylich (vih. 1836)
Muut tiedot
Koulutus:  teologian tohtori (1840) Pappisvihkimys (1837)
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  luterilaisuus
Frans Ludvig Schauman (24. syyskuuta 1810 Maaria – 28. kesäkuuta 1877 Porvoo) oli suomalainen teologian professori, piispa ja Schaumanin aatelissuvun jäsen.
Henkilöhistoria

Schauman määrättiin 1837 hoitamaan Keisarillisen Aleksanterin-Yliopiston teologisen tiedekunnan seminaaripastorin tehtäviä. Hänet nimitettiin 1847 käytännöllisen teologian ensimmäiseksi professoriksi ja 1864 Porvoon piispaksi. Hänen merkittävimpiä aikaansaannoksiaan oli vuoden 1869 kirkkolain laatiminen. Laki oli aiempaan verrattuna hyvin edistyksellinen, ja siihen tuli muun muassa uskonnonvapauden periaate, mutta uskonnottomuus ei ollut mahdollista, vaan kansalaisen oli välttämättä kuuluttava johonkin uskontokuntaan.
Schauman herätti valtapiirien paheksuntaa puheellaan, jonka hän piti Aleksanteri II:n kruunauksen johdosta yliopiston juhlassa. Hän vaati valtiopäivien kokoonkutsumista. Hän oli Tammikuun valiokunnan jäsen 1862 ja pappissäädyn edustaja valtiopäivillä 1863, 1867 ja 1872. Hänet kutsuttiin yliopiston rehtoriksi, mutta perustuslaillisten kannanottojen takia häntä ei nimitetty tehtävään. Hän oli vararehtori vuosina 1855–1865.
Schaumanin ja tämän puolison Fredrika Kristina Gylichin, kaupunginarkkitehti Pehr Johan Gylichin tyttären, poikia olivat virka- ja valtiopäivämies Karl Frans Johan Schauman ja pormestari, valtiopäivämies August Michael Schauman.
Teoksia

Puhe, jonka ensimmäisiä suomalaisia lähetyssaarnaajoita wihkiessä piti piispa F. L. Schauman. Kustantaja tuntematon, 1882.
Kirjallisuutta

Heikkilä, Markku: ”Schauman, Frans Ludvig (1810–1877)”, Suomen kansallisbiografia, osa 8, s. 737–739.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2006.  ISBN 951-746-449-5  / Teoksen verkkoversio.
Pirinen, Kauko: Schaumanin kirkkolain synty.  (Suomen kirkkohistoriallisen seuran toimituksia, 132)  Helsinki:  Suomen kirkkohistoriallinen seura, 1985.  ISSN 0356-0759  ISBN 951-9021-56-6
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frans Ludvig Schauman Wikimedia Commonsissa
Schauman, Frans Ludvig hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| n k Viipurin ja Porvoon piispat |
| --- | --- | --- |
| Viipurin hiippakunta (1554–1721) |  Paavali Juusten (1554–1563)  Canutus Johannis (1563–1564)  Eerik Härkäpää (1568–1578)  ...  Olavi Elimaeus (1618–1629)  Nicolaus Carelius (1630–1632)  Gabriel Melartopaeus (1633–1641)  Petrus Bjugg (1642–1656)  Nicolaus Nycopensis (1658–1664)  Petrus Brommius (1664–1672)  Abraham Thauvonius (1672–1679)  Henrik Carstenius (1679–1681)  Petrus Bång (1681–1696)  Petrus Laurbecchius (1696–1705)  David Lund (1705–1711)  |  |
| Porvoon piispat (1721–1923) |  Johannes Gezelius nuorin (1721–1733)  Daniel Juslenius (1734–1743)  Johan Nylander (1745–1761)  Gabriel Fortelius (1762–1789)  Paul Krogius nuorempi (1789–1792)  Zacharias Cygnaeus (1792–1809)  Magnus Jacob Alopaeus (1809–1818)  Zacharias Cygnaeus nuorempi (1819–1820)  Johan Molander (1821–1837)  Carl Gustaf Ottelin (1838–1864)  Frans Ludvig Schauman (1865–1878)  Anders Johan Hornborg (1878–1883)  Johan Viktor Johnsson (1884)  Carl Henrik Alopaeus (1885–1892)  Herman Råbergh (1892–1920)  Jaakko Gummerus (1920-1923)  |  |
*=historiallisuus epävarmaa
Suomen pappissäädyn valtiopäivämiehet
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  DDB  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852
Per-Martin Hamberg

| Per-Martin Hamberg |
| --- | --- |
 Per-Martin Hamberg ja Astrid Lindgren vuonna 1962.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. heinäkuuta 1912 Grundsunda, Ruotsi
Kuollut: 11. joulukuuta 1974 (62 vuotta) Lidingö, Ruotsi
Ammatti:  tuottaja, säveltäjä
Per-Martin Hamberg (14. heinäkuuta 1912 Grundsunda – 11. joulukuuta 1974 Lidingö) oli ruotsalainen radio- ja televisiotuottaja sekä säveltäjä. Hänestä tuli vuonna 1947 Ruotsin radion viihdeosaston päällikkö, ja hän loi 1950-luvun alussa suosittuja ohjelmia kuten Frukostklubben, Tjugo frågor ja Karusellen. Vuodesta 1955 hän työskenteli television ohjelmapäällikkönä. Hamberg myös sanoitti iskelmiä ja sävelsi musiikkia elokuviin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Per-Martin Hamberg Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Ruotsi 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz
Östra Bispgården

| Östra Bispgården |
| --- | --- |
 Östra Bispgården
 Koordinaatit: 63°00′02″N, 16°40′33″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Jämtlandin lääni
Maakunta:  Jämtland
Kunta:  Ragunda
Väkiluku (31.12.2023):  211
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Östra Bispgården on taajama Ragundan kunnassa Jämtlandin läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 211 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Östra Bispgården Wikimedia Commonsissa
Drew O’Connor

| Drew O’Connor |
| --- | --- |
 Drew O’Connor vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1998 (ikä 26) Chatham, New Jersey
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  95 kg
Seura
Seura:  Vancouver Canucks
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  Pittsburgh Penguins
Drew O’Connor (s. 9. kesäkuuta 1998 Chatham, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. O’Connor edustaa NHL-joukkue Vancouver Canucksia.
Ennen NHL-uraansa hän pelasi Dartmouth College -yliopiston joukkueessa. Hän teki varaamattomana pelaajana sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa maaliskuussa 2020. Helmikuussa 2025 Penguins kauppasi O’Connorin ja Marcus Petterssonin Canucksiin vaihdossa Vincent Desharnaisiin, Danton Heineniin, Melvin Fernströmin pelaajaoikeuksiin ja ehdolliseen ensimmäisen kierroksen varausvuoroon vuoden 2025 varaustilaisuudessa. O’Connor on pelannut 210 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 30 maalia ja 36 syöttöä eli yhteensä 66 tehopistettä. O’Connor on pelannut kaksi NHL:n pudotuspelien ottelua ilman tehopisteitä. Uran tilastot päivitetty 2. helmikuuta 2025.
Saarijärven reitin valuma-alue

| Saarijärven reitin valuma-alue  (1>  jakovaihe: 14.6) |
| --- | --- |
 Topografinen kartta Kymijoen vesistöalueesta.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi, Keski-Pohjanmaa, Etelä-Pohjanmaa
Vesistöalueen tai valuma−alueen tietoja
Merialue:  Itämeren valuma-alue
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
1. jakovaihe:  Saarijärven reitin valuma−alue (14.6)
Vesistöjako:  Saarijärven alue (14.61), Mahlunjärven alue (14.62), Pääjärven alue (14.63), Kyyjärven valuma-alue (14.64), Lanneveden valuma-alue (14.65), Karankajärven valuma−alue (14.66), Vahankajoen valuma-alue (14.67), Pyhäjärven valuma-alue (14.68)
Laskujoki:  Naarakoski Kuhnamoon
Vesistöreitti:  Naarajärvi ←Summanen ←Saarijärvi ←Mahlunjärvi ←Kalmarinselkä ←Pääjärvi ←Kyyjärvi ←Nopolanjoki
Laskupaikka:  Äänekosken keskustaajaman lähellä, Äänekoski 
Koordinaatit:  62°37′41″N, 25°38′17″E
Mittaustietoja
Valuma-alue:  3 119,56 km²  
Järvisyys:  9,24 % 
Alueen pituus:  noin 100 km  
Alueen leveys:  noin 50 km  
Pääuoma:  130 km  
Keskiylivirtaama:  99,04 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  30,26 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  2,67 m³/s (MNQ) 
 fiAlajuoksulla Naarakoski laskee Naarajärvestä Kuhnamoon. 
Saarijärven reitin valuma-alue
Saarijärven reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.6) on Kymijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue, joka muodostuu esimerkiksi Pyhäjärvestä, Summasesta, Saarijärvestä, Pääjärvestä ja Kyyjärvestä, sekä niiden lähialueista ja viereisistä valuma-alueista. Reitin vesistöalue muodostaa Kymijoen vesistöalueen luoteisosan, joka laskee Leppäveden–Kynsiveden alueeseen (14.3) Äänekoskella.
Yleistä > Vesistöalueen sijainti

Vesistöalueen valuma-alueen pinta-ala on 3 119,56 neliökilometriä, mikä tekee noin 8 % koko vesistöalueesta, ja sen järvisyys on 9,24 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Naarajärvi ja sen lasku-uoma Naarakoski Äänekoskella. Vesistöalueen pituus on noin 100 kilometriä ja leveys 50 kilometriä . Vesistöalue sijaitsee pääosin Keski-Suomessa, mutta latvavesistöt ulottuvat hieman myös Keski-Pohjanmaan ja Etelä-Pohjanmaan puolelle. Se sijaitsee Kymijoen vesistöalueen luoteisosassa Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) ja Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) välissä ja Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) länsipuolella. Lännessä ja pohjoisessa Kymijoen vesistön vedenjakajan takana sitä reunustavat muut päävesistöalueet. Lounaassa sijaitsee Kokemäenjoen vesistö (35), jonka kanssa sillä on pisin vedenjakaja. Sen tilalle tulee pohjoisessa ensin Ähtävänjoen vesistö (47), sitten lyhyesti Kruunupyynjoen vesistö (48) ja pohjoisimpana Perhonjoen vesistö (49).
Yleistä > Pääuoma

Pääuoman nimityksen rinnalla käytetään Järvi-Suomessa termiä ”reitti”, tai tarkentaen ”pääreitti”. Kymijoen vesistöalueella pääuomaan kuuluu Kymijoen alueella (14.1), Suur-Päijänteen alueella (14.2), Leppäveden–Kynsiveden alueella (14.3) ja Viitasaaren reitin valuma-alueella kulkeva reitti. Saarijärven reitti on näihin nähden ”sivu-uoman” asemassa. Kymijoen vesistön pääuoma on perustellen selostettu sen omassa artikkelissa ja Saarijärven reitin osalta toimitaan vastaavasti tässä artikkelissa.
Saarijärven reitin pääuoma sijaitsee peräkkäin määritetyissä vesistöalueissa: alinna Saarijärven alue (14.61, valuma-alueen pinta-ala 3 120 km²), ylempänä Mahlunjärven alue (14.62, 2 133 km²), Pääjärven alue (14.63, 1 214 km²) ja ylimpänä Kyyjärven valuma-alue (14.64, 520 km²). Kyyjärven valuma-alueella pääuomaan kuuluvat Kiminginjoen alue (14.641, 520 km²), Kiminginjärven–Oikarinjoen alue (14.642, 496 km²) ja Kyyjärven alue (14.643, 421 km²). Kyyjärveen laskevista vesistöistä on suurin Napolanjoen valuma-alue (14.645, 211 km²), joka laskee Kyyjärven länsirantaan. Pääuoman kulku Napolanjoen valuma-alueella voidaan määrittää, jos tunnetaan suurien sivuhaarojen valuma-alueiden pinta-alat. Alajuoksulla Napolanjoesta haarautuu Hirvijoki (valuma-alueen pinta-ala 125 km²), kun Napolanjoen latvoilla on valuma-alue vain 79 km². Hirvijoki muuttuu Nurmijoeksi säilyttäen pääuoman statuksensa, sillä Vorspakanjoen valuma-alue on 42 km² ja Nurmijärven yläjuoksu 71 km², ja ylempänä Leppäpuron valuma-alue on 18 km² ja 34 km². Nurmijoki alkaa Sarantajärvestä, johon on johdettu ympäröiviltä soilta runsaasti kuivatusojia.
Saarijärven reitin pituudesta on vain vähän lähdetietoa. Axel Anderson mainitsee sen pituudeksi yli 80 kilometriä , Petri Karppinen noin 80 kilometriä  ja Saarijärven reitin uittoyhdistyksen mukaan noin 95 kilometriä . Reitin pääuoman mittaaminen ala- ja keskijuoksulla voidaan tehdä kartoista, sillä reitillä on paljon järviä ja lyhyitä jokia. Matkaa Kyyjärven rannasta reitin suuhun Naarakoskelle tulee näin matkaa 109,4 kilometriä. Yläjuoksulla Napolanjoella avuksi on otettu vesistöviranomaisten julkaisema Paikkatietoikkuna, josta saadaan joen uomien pituudet edellisiä tarkemmin. Edellä kuvattu uomanpituus Sarantajärvestä Kyyjärven rantaan on 22,3 kilometriä. Saarijärven reitin tässä määritetty pituus on silloin 131,7 kilometriä, joka voidaan pyöristää arvoon 130 kilometriä.
Yleistä > Vesistöalueen jako

Toisen jakovaiheen alueita ovat seuraavat kahdeksan aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen. Lihavoidut linkit kuuluvat Saarijärven reitin valuma−alue pääreittiin, joka yhtyy Konneveden alueella Kymijoen vesistön pääreittiin Leppäveden–Kynsiveden alueella :
Saarijärven alue (14.61)  → pääreitti: Leppäveden–Kynsiveden alue (14.3)
Pyhäjärven valuma-alue (14.68)
Lanneveden valuma-alue (14.65)
Mahlunjärven alue (14.62)
Karankajärven valuma-alue (14.66)
Pääjärven alue (14.63)
Vahankajoen valuma-alue (14.67)
Kyyjärven valuma-alue (14.64)
Vesistöalueen rakenne > Suomen päävesistö

Kymijoen vesistöalue on Suomen päävesistöalue (vesistöaluetunnus 14), jonka valuma-alueen pinta-ala on 37 158,74 neliökilometriä ja sen järvisyys on 18,34 %. Saarijärven reitin valuma-alue muodostaa päävesistöalueesta noin 8 %.
Vesistöalueen rakenne > Pääuoman sivu-uomia

Alla on taulukoidussa muodossa lueteltu suurimpia Saarijärven reitin valuma-alueen pääreitille laskevia jokia ja ojia. Ne on järjestetty niin, että taulukko alkaa lasku-uomilla, jotka sijaitsevat reitin alajuoksulla, ja loppuu reitin yläjuoksun lasku-uomilla. Sarakkeessa ”Etäisyys Kuhnamoon” luvut esittävät pääuoman kohtaa kilometreinä Naarakoskella Kuhnamon rantaan. Etäisyys mereen on Kuhnamolta noin 370 kilometriä . ”Joen pituus” tarkoittaa sivu-uoman pituutta. Jos arvon edessä on tähti (*), on kyseessä vain lasku-uoman alajuoksun pituus. Virtaamalla tarkoitetaan sivu-uoman keskivirtaamaa (MQ). Taulukon lähteet on esitetty viimeisen taulukon alla, ja niitä on tarkennettu rivin oikeassa sarakkeessa tietokohtaisesti.
| lasku-uoman nimi   | pääuoman kohta   | etäisyys Kuhnamoon (km) | joen pituus (km) | virtaama (MQ) (m³/s) | valuma- alue (km²) | lähteet     |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Päijänteen ja Kymijoen kautta matkaa Suomenlahteen tulee yhteensä 370 km.
| Parantalankoski | Summanen | 12 | * 0 | 2,3 | 319 | 3,3,3,6,,2 |  |
| Pukkipuro | Summanen | 17 | 6 |  | 8 | 3,3,3,6,–,2 |  |
| Lannejoki | Summanen | 21 | 45 | 3,2 | 291 | 3,3,3,1,1,2 |  |
| Murronjoki | Kallinjärvi | 26 | 9 |  | 112 | 3,3,3,6,–,2 |  |
| Palvasalmi | Saarijärvi | 30 | * 0 |  |  | 3,3,3,6,–,– |  |
| Peukalopuro | Saarijärvi | 37 | 4 |  | 21 | 3,3,3,6,–,2 |  |
| Kotajoki | Mahlunjärvi | 46 |  |  | 209 | 3,3,3,–,–,2 |  |
| Kalapuro | Lehtolankoski | 48 | 4 |  | 13 | 3,3,3,6,–,5 |  |
| Tarvopuro | Kalmujoki | 50 | 14 |  | 53 | 3,3,3,6,–,2 |  |
| Autionjoki | Kalmarinselkä | 58 | 17 |  | 52 | 3,3,3,6,–,2 |  |
| Humalapuro | Tuhmalampi | 58 | 9 |  | 19 | 3,3,3,6,–,2 |  |
| Hietaanpuro | Pilppuslampi | 63 | 3 |  | 11 | 3,3,3,6,–,5 |  |
| Sydänmaanpuro | Heijostenkoski | 65 | 7 |  | 24 | 3,3,3,6,–,2 |  |
| Karajoki | Hepolampi | 67 | * 2 | 4,5 | 409 | 3,3,3,6,,2 |  |
| Enojoki | Pääjärvi | 83 | * 1 |  | 153 | 3,3,3,6,–,2 |  |
| Vahanganjoki | Pääjärvi | 87 | * 9 |  | 399 | 3,3,3,6,–,2 |  |
| Puukonjoki | Pääjärvi | 90 | 15 |  | 42 | 3,3,3,6,–,2 |  |
| Kalmupuro | Kiminginjärvi | 95 | 3 |  | 12 | 3,3,3,6,–,5 |  |
| Töyripuro | Järveke | 99 | 6 |  | 17 | 3,3,3,6,–,5 |  |
| Kalettomanpuro | Oikarinjoki | 103 | 2 |  | 17 | 3,3,3,6,–,5 |  |
| Ähtyrinpuro | Kyyjärvi | 104 | 7 |  | 18 | 3,3,3,6,–,2 |  |
| Pekkasenjoki | Kyyjärvi | 105 | 15 |  | 72 | 3,3,3,6,–,2 |  |
| Kortejoki | Kyyjärvi | 114 | 14 |  | 53 | 3,3,3,6,–,2 |  |
| Nopolanjoki (yläj.) | Nopolanjoki | 114 | 17 |  | 79 | 3,3,6,6,–,5 |  |
| Vorspakanjoki | Hirvijoki | 118 | 12 |  | 42 | 3,3,6,6,–,5 |  |
| Leppäpuro | Nurmijoki | 122 | 4 |  | 18 | 3,3,6,6,–,5 |  |
Nurmipuro alkaa Sarantajärvestä, jonne on matkaa Leppäpurosta 8 km.
Lähteet: 1 = tieto luettu joen omasta artikkelista, 2 = Ekholm, Matti: Suomen vesistöalueet , 3 = Karttapaikka-verkkopalvelu , 4 = Paikkatietoikkuna-verkkopalvelu , 5 = VALUE-verkkopalvelu , 6 =mittaamiseen käytetty Paikkatietoikkunaa ja Karttapaikkaa yhdessä
Vesistöalueen rakenne > Järviä

Saarijärven reitin valuma-alueella on noin 550 vähintään hehtaarin kokoista järveä tai lampea. Pääuomaan eli pääreitillä sijaitsee niistä seuraavat, jotka on lueteltu alajuoksulta alkaen: Naarajärvi (207 ha), Kiimasjärvi (363 ha), Summanen (2 189 ha), Kallinjärvi (52 ha), Saarijärvi (1 489 ha), Mahlunjärvi (714 ha), Vartejärvi (107 ha), Horonalanen (34 ha), Kalmarinselkä (705 ha), Tuhmalampi (193 ha), Hepolampi (148 ha), Pääjärvi (2 950 ha), Kiminginjärvi (150 ha) ja Kyyjärvi (1 628 ha).
Saarijärven alueella (14.61) sijaitsee pääuoman järvien lisäksi esimerkiksi Herajärvi (46 ha), Mertu (25 ha), Pieni-Lumperoinen (307 ha), Iso-Lumperoinen (324 ha), Puteri (38 ha) ja Katajajärvi (45 ha). Vastaavasti löytyy Mahlunjärven alueen (14.62) varrelta vielä Iso ja Pieni Sääkspää (67 ha), Sahrajärvi (191 ha), Poikelmus (52 ha), Humalalampi (83 ha), Kuorejärvi (25 ha), Valkeinen (93 ha), Iso-Löytänä (298 ha) ja Saarinen (68 ha). Pääjärven alueelta (14.63) voidaan mainita Kotajärvi (43 ha), Päällin (99 ha), Mustalampi (62 ha), Ylin (37 ha), Iso ja Pieni Ristijärvi (84 ha) ja Löytälä (247 ha). Pääreitin yläjuoksulta Kyyjärven valuma-alueelta (14.64) löytyy vielä esimerkiksi Valkeisjärvi (28 ha), Heinuanjärvi (43 ha) ja Kirvesjärvi (42 ha).
Alajuoksulla pääreittiin yhtyvältä Lanneveden valuma-alueen (14.65) vesistöalueelta voidaan mainita Lannevesi (1 102 ha), Sääkspää (160 ha), Akko (35 ha), Tehlo (62 ha), Kyynämöinen (515 ha), Iso-Uurainen (122 ha), Pieni-Uurainen (83 ha) ja Vahvajärvi (94 ha). Keskijuoksulla pääreittiin yhtyvän Karankajärven valuma-alueen (14.66) vesistöalueelta voidaan mainita Karankajärvi (1 101 ha), Sammalinen (77 ha), Partajärvi (63 ha), Vihanninjärvi (165 ha) ja Latvanen (118 ha), hieman ylempänä pääuomaan yhtyvästä Vahankajoen valuma-alueen (14.67) vesistöalueelta Vahanka (477 ha), Valkkuna (82 ha), Vahvanen (195 ha), Alanen (68 ha), Kortejärvi (50 ha), Iso-Punsa (76 ha), Limajärvi (108 ha), Hankajärvi (281 ha), Iiroonjärvi (278 ha), Jokijärvi (90 ha) ja Iso Lauttajärvi (52 ha), ja lopuksi aivan alajuoksulla reittiin yhtyvältä Pyhäjärven valuma-alueelta (14.68) on mainittava Pyhäjärvi (5 894 ha), Saarijärvi (125 ha), Suolikko (89 ha), Iso Suojärvi (252 ha) ja Kohmujärvi (136 ha).
Huomioita

1 2  Saarijärven reitin pääuoman pituudelle on vain vähän kirjallisuuslähteitä. Sen määrittäminen kartasta mittaamalla on hankalaa, jos jokien mutkittelu on voimakasta. Suuri osa pääuomasta on laajoja järvenselkiä, jossa matkan mittaaminen on helppoa. Leveät joet on mitattu kartoista, mutta latvavesien mutkittelevien jokien pituudet on haettu Paikkatietoikkunasta.
1 2  Kymijoen vesistön pääuoman mittaamisen eri vaiheet on selostettu artikkelissa Kymijoen vesistö kappaleessa Pääuoman kulun ja pituuden määritys. Saatu arvo on minimiarvo ja kun vesistöviranomaisten arvio julkaistaan, tämä määrittely voidaan poistaa!
Aiheesta muualla

Saarijärven koskireitti & Seitsemän järven kierros, reittikartasto 1:50 000
(14.6)
Jämsän reitin valuma-alue

Topografinen kartta Kymijoen vesistöalueesta.
Jämsän reitin valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.5) on Kymijoen vesistössä sijaitseva ensimmäisen jakovaiheen valuma-alue. Vesistön valuma-alueen alarajana on Päijänne, jonne Jämsänjoki laskee ja joka sijaitsee Suur-Päijänteen alueessa (14.2).
Valuma-alue > Vesistöalueen sijainti

Jämsän reitin valuma-alueen pinta-ala on 1 471,03 neliökilometriä, mikä tekee noin 4 % koko vesistöalueesta, ja järvisyys on 7,32 %. Kymijoen vesistö (vesistötunnus 14) laskee Kymijokena Suomenlahteen Kotkassa ja Pyhtäällä. Kymijoki saa alkunsa Päijänteestä, joka sisältyy Suur-Päijänteen alueeseen (14.2). Alue on 80 kilometriä pitkä ja yli 30 kilometriä leveä. Päijänteeseen laskevista joista yksi on Jämsänjoki, joka on Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) laskujoki. Se laskee Päijänteeseen lännestä päin.
Jämsän reitin valuma-alue jää Päijänteen luoteispuolelle ja se rajoittuu länsipuolella sijaitsevan Kokemäenjoen vesistöön (35). Valuma-alueen länsisivulla kulkee siten päävesistöjen välinen vedenjakaja.
Valuma-alue > Valuma-alueen jakovaiheet

Jämsän reitin valuma-alue on ensimmäistä jakovaihetta ja se puolestaan jaetaan viiteen toisen jakovaiheen alueeseen, jotka ovat seuraavat alueet tai valuma-alueet. Sisennys tarkoittaa luettelossa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen vastaavassa järjestyksessä :
Jämsänjoen alue (14.51) → Suur-Päijänteen alue (14.2)
Iso Rautaveden alue (14.52)
Petäjäveden alue (14.53)
Pengerjoen valuma-alue (14.54)
Ala-Kintauksen valuma-alue (14.55)