stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raevavae
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Raevavae Wikimedia Commonsissa
Ranskan Polynesian saaret
| --- | --- |
Australsaaret:   Îles Maria  Marotiri  Raevavae  Rapa  Rimatara  Rurutu  Tubuai 
Gambiersaaret:   Akamaru  Angakauitai  Aukena  Kamaka  Kauku  Kouaku  Makapu  Makaroa  Mangareva  Manui  Mekiro  Papuri  Puaumu  Taravai  Temoe  Tokorua  Totegengie 
Marquesassaaret:   Eiao  Hatutu  Motu Iti  Motu Oa  Motu One  Nuku Hiva  Ua Huka  Ua Pu  Fatu Hiva  Fatu Huku  Hiva Oa  Moho Tani  Motu Nao  Tahuata  Terihi 
Seurasaaret:   Motu One  Bora Bora  Huahine  Maiao  Maupiti  Mehetia  Moorea  Mopelia  Raiatea  Scilly  Tahaa  Tahiti  Tetiaroa  Tupai 
Tuamotusaaret:   Ahe  Akiaki  Amanu  Anuanuraro  Anuanurunga  Fakarava  Fangataufa  Hao  Hereheretue  Hikueru  Makatea  Manihi  Mataiva  Matureivavao  Mururoa  Napuka  Nukutavake  Nukutepipi  Pinaki  Puka-Puka  Pukarua  Reao  Takapoto  Takaroa  Tematangi  Tenararo  Tenarunga  Tepoto Nord  Tepoto Sud  Tikehau  Tikei  Vahanga  Vahitahi  Vairaatea
August Edvard Granfelt

| August Granfelt |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1812 Hausjärvi, Suomi
Kuollut: 31. lokakuuta 1899 (87 vuotta) Tammela, Suomi
Ammatti:  kirkkoherra, valtiopäivämies
Arvonimi: riemumaisteri, sotarovasti, teologian tohtori
Vanhemmat:  August Fredrik Granfelt (k. 1863) ja Magdalena Elisabet af Enehjelm
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Fredrika Evelina Kåhlman (k. 1902)
August Edvard Granfelt (7. maaliskuuta 1812 Hausjärvi – 31. lokakuuta 1899 Tammela) oli suomalainen kirkkoherra ja teologian tohtori, joka toimi lounaishämäläisen Tammelan seurakunnan kirkkoherrana vuosina 1855–1899. Hänen veljensä oli teologian professori Axel Fredrik Granfelt. Hän kuului Granfeltien aatelissukuun.
Granfeltin vanhemmat olivat Hausjärven Ryttylässä asunut tilanomistaja ja ylijahtimestari August Fredrik Granfelt (k. 1863) ja Magdalena Elisabet af Enehjelm. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1828 ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1836, teologian kandidaatiksi 1841, teologian lisensiaatiksi 1843 ja teologian tohtoriksi 1857. Granfelt vihittiin papiksi Turun hiippakunnassa 1843. Hänestä tuli riemumaisteri 1886.
Granfelt oli Janakkalan kirkkoherran apulaisena 1843–1844, Turun lukion vt. lehtorina 1844–1845 ja Suomen krenatööritarkk'ampujapataljoonan saarnaajana 1847−1855. Hänestä tuli Tammelan kirkkoherra vuonna 1855 ja hän sai sotarovastin arvon samana vuonna. Lääninrovastina Granfelt toimi 1856–1890. Hän oli Turun tuomiokapitulin jäsenenä 1876–1879 ja toimi synodaaliväitöksen varapreeseksenä pappeinkokouksessa Turussa 1864. Granfelt osallistui säätyvaltiopäiville 1863–1864, 1872 ja 1882.
Granfelt oli naimisissa vuodesta 1843 Fredrika Evelina Kåhlmanin (k. 1902) kanssa.
Moho Tani

Moho Tani
Moho Tani satelliittikuvassa
| --- | --- |
Sijainti:  Hiva Oa Ranskan Polynesia Ranska
Saariryhmä:  Marquesassaaret
Pinta-ala:  15 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Moho Tani eli Motane on saari Ranskan Polynesiassa, Tyynellämerellä. Se on osa eteläisiä Marquesas-saaria. Se sijaitsee Hiva Oan saaresta 18 km kaakkoon. Moho Tanilla eli aiemmin heimo nimeltään Moi a Tiu.lähde? Noin yhden kilometrin päässä Moho Tanista sijaitsee asumaton Terihin saari.
Kun espanjalaiset saapuivat vuonna 1595 saari oli metsän peittämä ja asuttu.  Nykyisin se on asumaton, ja irti päästetyt lampaat ovat tuhonneet sen kasvillisuuden.
Robert Biedroń

| Robert Biedroń |
| --- | --- |

Springin puheenjohtaja
 3. helmikuuta 2019 –  
Euroopan parlamentin jäsen
 1. heinäkuuta 2019 –  
Słupskin pormestari
 6. joulukuuta 2014 – 21. marraskuuta 2018  
Sejmin jäsen
 9. lokakuuta 2011 – 6. joulukuuta 2014  
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1976 (ikä 48) Rymanów, Puola
Tiedot
Puolue:  Spring (2019–)
Tutkinnot:  Warmian yliopisto
Aiheesta muualla
robertbiedron.pl
Robert Biedroń (s. 13. huhtikuuta 1976) on puolalainen seksuaalivähemmistöjen oikeuksia ajava aktivisti ja poliitikko. Hän toimi aiemmin Puolan tasavallan sosiaalidemokratiassa ja Demokraattisen vasemmiston liitossa. Nykyisin hän kuuluu Palikotin liikkeeseen. Hän on toiminut Kampanjan homofobiaa vastaan johdossa. Hän on politiikan tutkimuksen tohtori (2011).
Biedroń oli Demokraattisen vasemmiston liiton riveistä ehdokkaana Sejmiin epäonnistuneesti vuonna 2005 ja Olsztynin paikalliskokoukseen onnistuneesti vuonna 2006.
Vuonna 2010 Biedrońia syytettiin poliisin pahoinpitelemisestä Varsovassa. Puolan lokakuun 2011 parlamenttivaaleissa hänet valittiin Palikotin liikkeen ehdokkaana Sejmiin. Hän sai 16 919 ääntä Gdynian vaalipiirissä. Hän on Sejmin ensimmäinen avoimesti homoseksuaalinen jäsen. Hänen elämänkumppaninsa on Krzysztof Śmiszek.
Palkinnot

The Rainbow Laurel (2000)
'Sateenkaarimies'-titteli (2004)
Puolan parlamentin toimittajien keskuudessa toteutetun Polityka-viikkolehden 10 parhaan kansanedustajan rankingissa kunnianosoitus ahkeruudesta, kulttuurista ja panoksesta oikeusvaliokunnan työhön (2014)
Radio Tok FM:n Anna Laszuk -palkinto (2015)
Naisten kongressin moninaisuuspalkinto (2016)
Kahdeksas sija Newsweekin parhaiden kaupunginjohtajien rankingissa (2016)
Ranskan kansallinen ansioristi (2016)
13. sija Newsweekin parhaiden kaupunginjohtajien rankingissa (2017)
Homofobian vastaisen kampanjan myöntämä erityinen tasa-arvokruunu (2021)
Culture & Business Pride -festivaalin myöntämä Alan Turing LGBTIQ+ Awards Premio Especial -palkinto LGBTIQ+-ihmisten, heidän oikeuksiensa ja näkyvyytensä puolesta taistelemisesta (2022)
The Parliament MEP Award monimuotoisuuden, osallisuuden ja sosiaalisen vaikutuksen kategoriassa panoksesta ja saavutuksista monimuotoisuuden ja osallisuuden edistämisestä kaikkialla Euroopassa (2023)
Sven Giegold

| Sven Giegold |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2009–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. marraskuuta 1969 (ikä 55) Las Palmas
Aiheesta muualla
sven-giegold.de
Sven Giegold (s. 17. marraskuuta 1969) on saksalainen vihreä poliitikko. Hänet valittiin Euroopan parlamenttiin vuoden 2009 vaaleissa. Hän kuuluu talous- ja raha-asioiden valiokuntaan ja suhteista Andien yhteisön maihin vastaava valtuuskuntaan.
Eräjärven Työväen Näyttämö

Eräjärven Työväen Näyttämö ry. (lyhenne ETN) on Oriveden Eräjärvellä vuodesta 1980 lähtien toiminut harrastajateatteri. ETN on voittoa tavoittelematon kulttuuriyhdistys, joka järjestää korkeatasoista harrastajateatteritoimintaa. ETN:llä on kaksi näyttämöä: Eräjärven Tupateatteri ja Rönnin kesäteatteri, joissa yhdistys esittää vuosittain useita näytelmiä.
Vuodesta 2002 lähtien ETN on tehnyt näytelmiä sekä Tupateatteriksi nimetylle Seuratalon sisänäyttämölle, että Rönnin kesäteatteriin.
Historia > Tausta

Eräjärven Työväen Näyttämön toiminta sai alkunsa Eräjärven työväenyhdistyksen näytelmäiltamista, joita järjestettiin vuodesta 1907 alkaen. Näytelmät olivat aluksi osa työväentalon tapahtumia ja niiden kautta haluttiin sekä viihdyttää yleisöä että käsitellä yhteiskunnallisia aiheita. Toiminta kuitenkin keskeytyi vuonna 1930, kun työväentalo suljettiin ja yhdistys lakkautettiin.
Historia > Eräjärven työväenyhdistyksen alkuvaiheet (1906–1930)

Eräjärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906, ja jo seuraavana vuonna esitettiin ensimmäiset näytelmät työväentalolla. Näytelmäkerhotoiminta jatkui aktiivisena vuoteen 1930 asti, jolloin työväentalo suljettiin ja yhdistys lakkautettiin. Tämä merkitsi myös näytelmätoiminnan päättymistä Eräjärvellä.
Historia > Uusi alku ja Seuratalon aika (1945–1980)

Sotien jälkeen vuonna 1945 näytelmätoiminta elpyi eri työväenyhdistysten toiminnan myötä. Elpymistä vauhditti erityisesti vuonna 1947 valmistunut uusi työväentalo, Seuratalo, joka tarjosi pysyvän näyttämön teatteritoiminnalle. Tästä lähtien Eräjärvellä on ollut aktiivista teatteritoimintaa, vaikka siihen on mahtunut myös taukoja.
Historia > Eräjärven Työväen Näyttämön perustaminen (1980)

Vuonna 1980 toiminta organisoitiin Eräjärven Työväen Näyttämöksi, ja sen ensimmäinen oma produktio, Kätketty kipinä, sai ensi-iltansa vappuaattona 1980. Näytelmä pohjautui työväenliikkeen paikallishistoriaan ja keräsi paljon huomiota, sillä siitä nähtiin katkelmia myös MTV:n ohjelmassa, joka käsitteli työväentaloja.
ETN:stä tuli virallinen yhdistys vuonna 1983, kun virallinen perustamisasiakirja allekirjoitettiin. Yhdistys rekisteröitiin oikeusministeriön toimesta vuonna 1985.
Historia > Rönnin kesäteatterin perustaminen (1991)

Vuonna 1991 ETN laajensi toimintaansa myös Rönnin kesäteatteriin, ja seuraavana vuonna siellä esitettiin ensimmäinen kesäteatterituotanto. 1990-luvun aikana Rönniin rakennettiin 351-paikkainen nouseva katsomo, ja kesäteatterin toiminta vakiintui tärkeäksi osaksi ETN:n toimintaa.
Vuonna 1995 kesäteatteri otti käyttöön tuotantonimen "Rönnin kesäteatteri".
Vuonna 2018 Rönnin kesäteatteri sai katoksen.
Historia > Tupateatterin, JunnuTupiksen ja NuortenTupiksen synty (2001, 2012 ja 2021)

Vuonna 2001 Seuratalolla aloitti talvikauden ryhmä Tupateatteri, joka toi ympärivuotisen toiminnan ETN:lle ja hajautti toiminnan Tupateatterin ja Rönnin kesäteatterin erillisiin työryhmiin.
Syksyllä 2012 käynnistettiin lasten oma ryhmä JunnuTupis, jossa harjoitellaan teatteritaitoja ja valmistetaan omia näytelmiä.
Syksyllä 2021 käynnistettiin nuorten oma ryhmä NuortenTupis, jossa myös harjoitellaan teatteritaitoja ja valmistetaan omia näytelmiä.
Historia > Lähihistoria (2010-2020)

Vuonna 2010 Eräjärven Työväen Näyttämö 30-vuotta historiikki Kätketystä kipinästä Kätkäläiseen julkaistiin. Kirjan kirjoitti Hannele Mäkelä ja taittoi Sanna Voimanen ent. Hellekoski.
Historia > Nykyaika (2020-luvulta eteenpäin)

ETN on jatkanut aktiivista toimintaa niin kesä- kuin talvinäytelmien parissa.
Vuonna 2024 teatteri sai omistukseensa Eräjärven seuratalon.
Harrastajaryhmät > Eräjärven Työväen Näyttämö (1980–1994)

Eräjärven Työväen Näyttämö oli yhdistyksen alkuperäinen teatteriryhmä, joka tuotti näytelmän joko molempiin tai vain toiselle näyttämölle, Eräjärven Seurataloon (Tupateatteri) tai Rönnin kesäteatteriin.
Harrastajaryhmät > Rönnin kesäteatteri (1995–)

Rönnin kesäteatteri on Eräjärven Työväen Näyttämön kesäkauden ryhmä, joka tuottaa vuosittain näytelmän Rönnin kesäteatteriin.
Harrastajaryhmät > Eräjärven Tupateatteri (2002–)

Eräjärven Tupateatteri on Eräjärven Työväen Näyttämön ryhmä, joka perustettiin vuonna 2001 Seuratalon talvi-/sisänäyttämön tuotantoja varten.
Tupateatteri (Seuratalo) toimii teatterin ympärivuotisen teatteritoiminnan keskiössä, tarjoten tilat myös Rönnin kesäteatterin talvikauden harjoituksille.
Harrastajaryhmät > JunnuTupis (2012–)

JunnuTupis on Eräjärven Työväen Näyttämön lasten teatteriryhmä, joka perustettiin vuonna 2012. Ryhmä keskittyy teatterin perusteiden opettamiseen lapsille ja tuottaa omia näytelmiä, joissa nuoret esiintyjät pääsevät näyttämölle.
Harrastajaryhmät > NuortenTupis (2021–)

NuortenTupis on teatterin nuorisoryhmä, joka tarjoaa 13–20-vuotiaille nuorille mahdollisuuden kehittää näyttelijäntaitojaan ja osallistua vaativampiin teatterituotantoihin. Ryhmän tavoitteena on tarjota nuorille turvallinen ympäristö ilmaista itseään ja kehittää esiintymistaitojaan.
Harrastajaryhmät > Rönnin lastenteatteri (2023–)

Rönnin lastenteatteri tuottaa kesäisin lapsille ja perheille suunnattuja näytelmiä Rönnin kesäteatterilla. Esitykset ovat usein satuaiheisia tai sisältävät perheen pienimmille suunnatun teeman.
Näyttämöt

ETN:llä on kaksi näyttämöä:
Eräjärven Tupateatteri, Eräjärven Seuratalolla (noin 80 paikkaa)
Rönnin kesäteatteri, Rönnin huvikeskuksessa, (351 paikkaa)
Tuotantoja > Kantaesitykset

Vuonna 2023 kantaesityksenä tuotettiin Taavi Simosen musiikkinäytelmä Laitimmaiset Anne Helmisen ohjaamana.
Vuonna 2017 tuotettiin kantaesityksenä MC120 työryhmän Minä olen Minna Canth Jarmo Skönin ohjaamana.
Henkilöt > Eräjärven Työväen Näyttämöllä vierailleita ohjaajia

Eräjärven Työväen Näyttämöllä ovat vierailleet muun muassa seuraavat ohjaajat:
Kari Hakala 1980-1981
Timo Mäkinen 1982-1984, 1987, 2002-2007
Eliisa Mäkelä 1985
Jaana Lehto 1986
Jouko Laine 1988-1989
Olli Etelämäki 1990-1992
Olli-Pekka Ulkuniemi 1993-1994
Erkki Aura 1995-1999, 2001-2002, 2010
Mauri Kuosmanen 2000
Perttu Pesä 2007-2011
Jarmo Skön 2011-2021
Eriikka Magnusson 2018-2022, 2025
Henna Ruostila 2022
Anne Helminen 2023-2024
Kirsi-Marie Liimatainen 2023
Taavi Simonen 2023-
Virva Itäranta 2024
Juho Joki 2025
Merkittävät saavutukset ja tunnustukset

Vuonna 1991 ETN sai Oriveden kulttuurilautakunnan taidepalkinnon.
2011 teatterille myönnettiin Pirkanmaan taidetoimikunnan Kulttuuritekopalkinto Lauri Viidan Moreeni -näytelmän dramatisoinnista.
Julkaisut

Kätketystä kipinästä Kätkäläiseen : Eräjärven Työväen Näyttämön 30 vuotta -historiikki (2010)
Aiheesta muualla

https://erajarventeatterit.fi
G. A. Heman

Gustaf Adolf (G. A.) Heman (18. elokuuta 1855 Vesilahti – 2. huhtikuuta 1917 Porvoo) oli suomalainen rovasti, asessori, valtiopäivämies ja kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä G.A.H., K. A. Heman, Kah ja K.A.H.
Henkilötietoja

Vesilahden Nälkäniemen Mäkelän torpasta kotoisin olleen Hemanin vanhemmat olivat torppari Adolf Juhonpoika Mäkelä ja Helena Mäkelä ja puoliso Lydia Lovisa Silander. Hän pääsi opiskelemaan Vesilahden kirkkoherran Gustaf Ticklenin avustuksella ja kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan alkeisoppilaitoksesta 1876. Heman suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1879 ja hänet vihittiin papiksi 1880.
Heman oli Ylöjärven kappalaisena 1885–1892, Merikarvian kirkkoherrana 1892–1905 ja Jyväskylän maaseurakunnan kirkkoherrana 1905–1917. Heman sai rovastin arvon 1896. Hän toimi Porvoon tuomiokapitulin asessorina 1905–1909 sekä 1915–1917 ja lääninrovastina 1913–1917. Heman oli pappissäädyn edustajana valtiopäivillä 1894, 1897, 1899, 1900, 1904 ja 1905, samoin kuin osallistui kirkolliskokouksiin 1893–1913.
Heman oli naimisissa vuodesta 1880 Lydia Lovisa Silanderin kanssa.
Kirjallinen tuotanto

Heman kirjoitti kaunokirjallisen tuotantonsa 1880-luvulla käyttäen nimimerkkiä Kah. Hän myös käänsi  muun muassa tanskan kielestä Sören Kierkegaardin teoksia.
Kirjallinen tuotanto > Teoksia

Muistelmia Hämeestä. I Kaksi tolppaa, II Pohjalais-Maija. R. F. Holm, Helsinki 1883 (nimimerkillä Kah)
Kysymysmerkkiä: kuinka Muikkulan Matin kirkolla kävi, kirjoittanut Kah., Söderström, Porvoo 1885
Kertomuksia, kirjoitti "Kah". Allardt, Porvoo 1888
Sotatapaukset Sawossa wuosina 1788–1790, Porrassalmen satawuotisen taistelupäiwän muistoksi kertonut K. A. H. Blofeldt, Mikkeli 1889
Olenkohan oikein kastettu? Hagelberg, Tampere 1890
Apostoli Paavalin lähetyskirja roomalaisille; toim. G. A. Heman, julk. J. F. Olan, Tampere 1892
Uskonkäsite Hebrealaisepistolan 11 luvun 1 värsyn mukaan : synodaalikirjoitus, joka on Turussa v. 1896 pidettävää pappeinkokousta varten valmistettu. Turun tuomiokapituli, Turku 1896
Tietoja Merikarvian pitäjän entisyydestä, osa 1 : Kirkonvihkiäisiin v. 1899, myydään seurakunnan sairas- ja köyhäinhoidon hyväksi. Satakunnan kirjapaino, Pori 1899
Herran pyhän ehtoollisen tutkistelemuksia kaikille kristiveljille ja sisarille ; painoon toim. K. A. H., julk. W. Toivonen, Tampere 1902
Vähäinen rippikirja : johdatukseksi rippi- ja ehtoollisvieraille itsensä koettelemiseen : suurimmaksi osaksi Johannes Bieglerin ”Beicht- und Kommunionbuch” in mukaan. WSOY 1904
Kirkkolaki ynnä erinäisiä asetuksia kirkollisten virkailijain tarpeeksi : asiahakemistoilla varustettu ; toim. G. A. Heman. WSOY 1909
Miten luet? : viitteitä ja osoituksia Pyhän Raamatun lukemiseen Suomen kansalle, osa 1. WSOY 1910
Hengen voimavaikutuksista seurakunnassa. Tekijä, Turku 1915
Uuden testamentin selitysteos, 1 nide, toimittajat J. A. Mannermaa, Eero Hyvärinen, G. A. Heman. WSOY 1916–1920
Uuden testamentin selitysteos, 2 nide : Apostolien teot ja kirjeitä, toimittajat J. A. Mannermaa, Eero Hyvärinen. WSOY 1916–1920 (G. A. Heman selittänyt Efesolaiskirjeen ja Filippiläiskirjeen)
Kirjallinen tuotanto > Suomennoksia

Carl Ljungman : Rippilapsille : muistoja alttarilta. Hagelberg, Tampere 1889
Sören Kierkegaard : Teoksia 1 : Itsensä-koettelemiseksi ; aikalaisillensa suositellut Sören Kierkegaard ; tanskan kielestä suom. G. A. Heman. WSOY 1907
Friedrich Naumann : Jumalan apu : kaksiviidettä hartauspuhetta Gotteshilfe kokoelmasta ; asianomaisella luvalla valikoinut ja suomeksi toimittanut G. A. Heman. WSOY 1908
Minkätähden minusta jälleen tuli kristitty ; kirj. ”En landsbykjöbenhavner” ; tanskan kielestä suomentanut G. A. Heman. WSOY 1909
Olfert Ricard : Kristus ja hänen miehiään : raamatullisten henkilökuvien ja tapausten valossaa uskonnollista sielunelämää käsitteleviä tutkisteluja ; tanskankielestä suomentanut G. A. Heman. WSOY 1910
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia G. A. Hemanin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta ja Project Gutenbergilta
Suomen pappissäädyn valtiopäivämiehet
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Mataiva

Mataiva
Satelliittikuva atollista
| --- | --- |
Sijainti:  Rangiroa Ranskan Polynesia Ranska
Saariryhmä:  Tuamotu, Pallisersaaret
Korkein kohta:  14 m
Pinta-ala:  16 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  294
Asutuskeskukset:  Pahua
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mataiva on atolli Ranskan Polynesiassa. Se kuuluu Tuamotun saariryhmään. Mataivan lähin naapurisaari on Tikehau, joka sijaitsee noin 35 kilometriä Mataivasta itään. Tahiti sijaitsee Mataivasta 311 kilometriä etelään. Atollilla oli 294 asukasta vuoden 2017 väestönlaskennassa. Sen ainoa kylä on Pahua.lähde?
Tahuata

| Tahuata |
| --- | --- |
 Ilmakuva Tahuatasta
 Tahuatan sijainti Marquesassaarilla
 Koordinaatit: 9°56′S, 139°05′W 
Valtio:  Ranska
Yhteistö:  Ranskan Polynesia
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Félix Barsinas
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  69 km²
Väkiluku (2017):  671
 – Väestötiheys:  9,7 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tahuata on saari ja kunta Ranskan Polynesiassa. Se kuuluu Marquesas-saarten saariryhmään. Tahuata on kooltaan pienin asutetuista Marquesassaarista. Saari sijaitsee Hiva Oasta 4 kilometriä etelään. Tahuatan asukasluku oli 671 vuoden 2017 väestönlaskennassa. Suurin kylä on Vaitahu, joka sijaitsee saaren länsirannikolla. Vahuatun pohjoispuolella on suojaisa lahti, joka on hyvä ankkuripaikka ja kaunis valkea uimaranta.
Álvaro de Mendaña de Neira  ankkuroitui Vaitahunlahdelle vuonna 1595, ja James Cook vuonna 1774. Ranskalainen amiraali Abel Dupetit-Thouras valtasi Marquesas-saaret Ranskalle vuonna 1842, ja rakennutti Tahuatalle linnoituksen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tahuata Wikimedia Commonsissa
Ranskan Polynesian saaret
| --- | --- |
Australsaaret:   Îles Maria  Marotiri  Raevavae  Rapa  Rimatara  Rurutu  Tubuai 
Gambiersaaret:   Akamaru  Angakauitai  Aukena  Kamaka  Kauku  Kouaku  Makapu  Makaroa  Mangareva  Manui  Mekiro  Papuri  Puaumu  Taravai  Temoe  Tokorua  Totegengie 
Marquesassaaret:   Eiao  Hatutu  Motu Iti  Motu Oa  Motu One  Nuku Hiva  Ua Huka  Ua Pu  Fatu Hiva  Fatu Huku  Hiva Oa  Moho Tani  Motu Nao  Tahuata  Terihi 
Seurasaaret:   Motu One  Bora Bora  Huahine  Maiao  Maupiti  Mehetia  Moorea  Mopelia  Raiatea  Scilly  Tahaa  Tahiti  Tetiaroa  Tupai 
Tuamotusaaret:   Ahe  Akiaki  Amanu  Anuanuraro  Anuanurunga  Fakarava  Fangataufa  Hao  Hereheretue  Hikueru  Makatea  Manihi  Mataiva  Matureivavao  Mururoa  Napuka  Nukutavake  Nukutepipi  Pinaki  Puka-Puka  Pukarua  Reao  Takapoto  Takaroa  Tematangi  Tenararo  Tenarunga  Tepoto Nord  Tepoto Sud  Tikehau  Tikei  Vahanga  Vahitahi  Vairaatea
Fatu Hiva

Fatu Hiva
Kartta Fatu Hivasta
| --- | --- |
Sijainti:  Fatu Hiva Ranskan Polynesia Ranska
Saariryhmä:  Marquesassaaret
Korkein kohta:  Touaouoho, 960 m
Pinta-ala:  84 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  633 (2017)
Asutuskeskukset:  Hanavave, Omo’a, Uia
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Fatu Hiva on saari Ranskan Polynesiassa. Se on Marquesas-saarten saariryhmän eteläisin saari. Fatu Hiva sijaitsee 22 kilometrin päässä Motu Naon saaresta. Fatu Hivan asukasluku oli 633 vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Saaren pinta-ala on 84 neliökilometriä. Sen ilmasto on sateisempi kuin muilla Marquesas-saarilla, ja kasvillisuus on rehevää. Suurin osa asukkaista elää Hanavaven, Omo’an ja Uian kylissä.
Fatu Hiva oli ensimmäinen Marquesas-saarista, jonka eurooppalaiset näkivät. Álvaro de Mendaña de Neira purjehti sen ohi vuonna 1595. Ensimmäiset eurooppalaiset rantautuivat saarelle vasta 1825. Katoliset lähetyssaarnaajat eivät onnistuneet saarelaisten käännyttämisessä ennen vuotta 1877. Norjalainen biologi Thor Heyerdahl asui saarella 1937–1938 vaimonsa kanssa ja kirjoitti kirjan Fatuhiva (1974).
Uhanalainen lintulaji fatuhivanmonarkki elää ainoastaan Fatu Hivan saarella. Niitä oli 1980-luvulla tuhansia, mutta vuonna 2006 enää 275 ja vuonna 2015 vain 50 yksilöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fatu Hiva Wikimedia Commonsissa
Ranskan Polynesian saaret
| --- | --- |
Australsaaret:   Îles Maria  Marotiri  Raevavae  Rapa  Rimatara  Rurutu  Tubuai 
Gambiersaaret:   Akamaru  Angakauitai  Aukena  Kamaka  Kauku  Kouaku  Makapu  Makaroa  Mangareva  Manui  Mekiro  Papuri  Puaumu  Taravai  Temoe  Tokorua  Totegengie 
Marquesassaaret:   Eiao  Hatutu  Motu Iti  Motu Oa  Motu One  Nuku Hiva  Ua Huka  Ua Pu  Fatu Hiva  Fatu Huku  Hiva Oa  Moho Tani  Motu Nao  Tahuata  Terihi 
Seurasaaret:   Motu One  Bora Bora  Huahine  Maiao  Maupiti  Mehetia  Moorea  Mopelia  Raiatea  Scilly  Tahaa  Tahiti  Tetiaroa  Tupai 
Tuamotusaaret:   Ahe  Akiaki  Amanu  Anuanuraro  Anuanurunga  Fakarava  Fangataufa  Hao  Hereheretue  Hikueru  Makatea  Manihi  Mataiva  Matureivavao  Mururoa  Napuka  Nukutavake  Nukutepipi  Pinaki  Puka-Puka  Pukarua  Reao  Takapoto  Takaroa  Tematangi  Tenararo  Tenarunga  Tepoto Nord  Tepoto Sud  Tikehau  Tikei  Vahanga  Vahitahi  Vairaatea
Nils Torvalds

| Nils Torvalds |
| --- | --- |
 Nils Torvalds vuonna 2023.
Euroopan parlamentin jäsen
 5.7.2012–15.7.2024  
Ryhmä:  Uudistuva Eurooppa
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nils Ole Hilmer Torvalds
Syntynyt: 7. elokuuta 1945 (ikä 79) Tammisaari
Kansalaisuus:  suomalainen
Asuinpaikka:  Helsinki
Vanhemmat:  Ole Torvalds Märta von Wendt
Lapset:  5, mukaanlukien Linus Torvalds
Tiedot
Puolue:  RKP (2006–)
Muut puolueet:  SKP (1969–1982)
Aiheesta muualla
nilstorvalds.fi
Nils Ole Hilmer Torvalds (s. 7. elokuuta 1945 Tammisaari) on suomenruotsalainen toimittaja ja poliitikko. Heinäkuusta 2012 heinäkuuhun 2024 hän oli Euroopan parlamentin jäsen. Vuosina 2008–2011 Torvalds oli RKP:n varapuheenjohtaja.  Hän oli myös RKP:n presidenttiehdokas vuoden 2018 presidentinvaaleissa. Vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa Torvalds valittiin kolmannelle kaudelleen Europarlamenttiin 46 473 äänellä.
Torvalds teki pitkän uran Yleisradion toimittajana vuodesta 1982 vuoteen 2008, jolloin jäi eläkkeelle. Hän oli muun muassa Yleisradion kirjeenvaihtaja Moskovassa ja Washingtonissa.