stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jukka Kohonen (tutkija)

| Jukka Kohonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1971
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Elja Arjas ja Jukka Corander
Instituutti:  Aalto-yliopisto
Jukka Kohonen on tutkija ja yliopistonlehtori Aalto-yliopiston Matematiikan ja systeemianalyysin laitoksessa sekä Teuvo Kohosen poika. Kohonen väitteli aiheesta Exact Inference Algorithms and Their Optimization in Bayesian Clustering vuonna 2015 Helsingin yliopistosta. Väitöskirjan ohjasi Jukka Corander ja Elja Arjas. Kohonen on tehnyt tutkimusta muun muassa Petteri Kaskin kanssa.
Volvo City L

Volvo City L Espoon Kauklahdessa linjalla 18.
Volvo City L oli Carrus City L:n pohjalta tehty kaupunkiliikennebussi, jota valmistettiin vuosina 2003–2005 Volvon tehtaalla Wrocławissa, Puolassa sekä Säfflen tehtaalla Ruotsissa, kun Carrus City L:n valmistus päättyi.
Kaikki Volvo City L:t on rakennettu Volvo B7RLE -alustalle, ja niissä on takamoottori.
Rossi

Rossi on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Suomalaisia

Aino Rossi (s. 1992), YouTube-videoiden tekijä ja bloginpitäjä
Antti Rossi (s. 1967), tatuointitaiteilija
Esa Rossi (1895–1962), liikemies, urheiluvaikuttaja ja hyväntekijä.
Ilpo Rossi, laulaja, säveltäjä ja sanoittaja
Jaakko Rossi (s. 1983), muusikko
Joni Rossi, kitaristi
Juhana Rossi (s. 1973), toimittaja
Jukka Rossi (s. 1983), radiotoimittaja ja televisiojuontaja
Jyrki Rossi (s. 1962), kirjailija, teologi, opettaja
Kirsti Rossi (1928/1929–1938), henkirikoksen uhri
Kuura Rossi (s. 2008/2009), lapsinäyttelijä
Leena-Maija Rossi (s. 1962), professori ja runoilija
Markku Rossi (s. 1956), kansanedustaja
Martta Rossi (1929–2018), runoilija
Matti Rossi (1849–1919), maanviljelijä ja valtiopäivämies
Matti Rossi (1934–2017), kirjailija
Mika Rossi (s. 1972), poliitikko ja valtiosihteeri
Mikko Rossi (1891–1940), jääkärikapteeni
Nemo Rossi, Mika Rissasen ja Juha Tahvanaisen yhteinen kirjailijanimi
Otava Rossi, lapsinäyttelijä
Otto Rossi (1896–1946), kapteeni ja kalterijääkäri
Paula Rossi (s. 1963), kielitieteilijä ja professori
Pirjo Rossi, lavastaja
Rauno Rossi (1938–2003), jääkiekkoilija
Reijo Rossi (s. 1954), jääkiekkoilija
Reino Rossi (1919–1985), yritysjohtaja, kansantaloustieteen professori ja ministeri
Riikka Rossi (s. 1978), kirjallisuustieteilijä ja professori
Sylva Rossi (1908–1992), näyttelijä
Timo Rossi (s. 1969), kestävyysjuoksija
Toni Rossi, muusikko
Vappu Rossi (s. 1976), kuva- ja mediataiteilija ja taidegraafikko
Veikko Rossi (1904–1992), professorin arvonimen saanut meteorologi
Muita

Aldo Rossi (1931–1997), italialainen arkkitehti
Alessandro Pesenti-Rossi (s. 1942), italialainen Formula 1 -kuljettaja
Alexander Rossi (s. 1991), yhdysvaltalainen moottoriurheilija
Antonio Rossi (s. 1968), italialainen ratameloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari
Armando José María Rossi (s. 1945), argentiinalainen katolinen piispa
Bruno Rossi (1905–1993), italialais-amerikkalainen fyysikko
Camilla de Rossi (1670–1710), italialainen säveltäjä
Carlo Rossi (1775–1849), italialaissyntyinen venäläinen arkkitehti
Daniele De Rossi (s. 1983), italialainen jalkapalloilija
Dante Rossi (1936–2013), italialainen vesipalloilija
Dante Rossi (s. 1987), argentiinalais-sanmarinolainen jalkapalloilija
Delio Rossi (s. 1960), italialainen jalkapallovalmentaja
Eleonora Rossi Drago (1925–2007), italialainen näyttelijä
Enrico de Rossi (1805–1897), italialainen katolinen arkkipiispa
Ernesto Rossi (1827–1896), italialainen näyttelijä
Francis Rossi (s. 1949), Status Quon kitaristi
Franco Rossi (1919–2000), italialainen elokuva- ja televisio-ohjaaja
Gertruda Rossi, Guertroude Rossi-Le Picq (k. 1799), saksalaissyntyinen ballerina
Giovanni Rossi (1822–1894), italialainen arkeologi
Giuseppe Rossi (s. 1987), italialainen jalkapalloilija
Graziano Rossi (s. 1954), italialainen ratamoottoripyöräilijä
Hugh Rossi (1927–2020), brittiläinen poliitikko
Jessica Rossi (s. 1992), italialainen haulikkoampuja
Lauro Rossi (s. 1973), italialainen säveltäjä
Marco Rossi (s. 1964), italialainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija
Marco Rossi (s. 1978), italialainen jalkapalloilija
Marco Rossi (s. 1987), italialainen jalkapalloilija
Marco Rossi (s. 2001), itävaltalainen jääkiekkoilija
Mino De Rossi (1931–2022), italialainen ratapyöräilijä ja olympiavoittaja
Néstor Rossi (1925–2007), argentiinalais-italialainen jalkapalloilija
Opilio Rossi (1910–2004), italialainen kardinaali
Paolo Rossi (1956–2020), italialainen jalkapalloilija, vuoden 1982 maailmanmestari ja kisojen maalikuningas
Pellegrino Rossi (1787–1848), italialainen taloustieteilijä, valtiomies
Pietro Rossi (s. 1924), italialainen shakin loppupelitehtävien laatija
Portia de Rossi (s. 1973), australialainen näyttelijä
Sebastiano Rossi (s. 1964), italialainen jalkapallomaalivahti
Sergio Rossi (1935–2020), italialainen kenkäsuunnittelija
Theo Rossi (s. 1975), yhdysvaltalainen näyttelijä, televisiotuottaja ja hyväntekijä
Tino Rossi (1907–1983), italialainen laulaja
Valentino Rossi (s. 1979), italialainen ratamoottoripyöräilijä
Vasco Rossi (s. 1952), italialainen laulaja
Veronica Rossi (s. 1973), brasilialais-yhdysvaltalainen kirjailija
Vittorio Rossi Pianelli (1875–1953), italialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja
Youssef Rossi (s. 1973), marokkolainen jalkapalloilija
Kuvitteellisia henkilöitä

Rossi, television lastenohjelmassa Rossi ja Rymy
Herra Rossi, Bruno Bozzetton animaatioelokuvien hahmo
Muita merkityksiä

Rossi X-ray Timing Explorer (RXTE), NASA:n röntgensatelliitti
Kaarina Kailo

| Kaarina Kailo |
| --- | --- |
 Kailo kesällä 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. elokuuta 1951 (ikä 73) Helsinki
Ammatti:  kirjallisuustieteen ja sukupuolentutkimuksen tutkija ja yliopisto-opettaja
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (HuK 1976), Geneven yliopisto (M.A. 1980), Toronton yliopisto (Ph.D.)
Instituutti:  Oulun yliopisto
Mervi Kaarina Elisabeth Kailo (s. 31. elokuuta 1951 Helsinki) on suomalainen kirjallisuustieteilijä, joka on toiminut muun muassa naistutkimuksen apulaisprofessorina Kanadassa Quebecin seudulla ja määräaikaisena naistutkimuksen professorina Oulun yliopistossa. Hän on kulttuurialan ja sukupuolentutkimuksen ammattilainen, kunnallispoliitikko ja ITE-taiteilija. Hän on toiminut kansalaisaktivistina monissa yhteiskunnallisissa kysymyksissä (tasa-arvo, yhdenvertaisuus, luontosuhde, vanhusten oikeudet, perinnetieto, ekopsykologia).
Koulutus

Kailo tuli ylioppilaaksi helsinkiläisestä Alppilan yhteislyseosta 1971. Hän suoritti alemman korkeakoulututkinnon Helsingin yliopistossa (HuK) vuonna 1976. Hän suoritti maisteritutkinnon (Lic ès lettres) Geneven yliopistossa Sveitsissä 1980. Tohtoriksi (Ph.D.) hän tuli Toronton yliopistosta Kanadasta 1990 vertailevan kirjallisuustieteen piiristä. Hän on Oulun yliopiston dosentti (Pohjois-Amerikan tutkimus), vuodesta 2005.
Elämä ja ura

Kailo asui Kanadassa 17 vuotta ennen paluutaan Suomeen. Vuonna 1989 hän oli post doc -tutkijana Cornellin yliopistossa Yhdysvalloissa, jonka jälkeen hän työskenteli Quebecin yliopistossa (Université du Québec) Chicoutimissa englanninkielisen ja amerikkalaisen kirjallisuuden opettajana (professeure reguliere) vuosina 1990–1991. Sitten hän oli Concordia-yliopiston Simone de Beauvoir -instituutin naistutkimuksen apulaisprofessori 1991–1997 ja johti instituutin naistutkimuksen opintoja 1997, sitten  apulaisprofessina 1997–1999. Hän sai vakinaisen viran 1999.
Kailo palasi Suomeen ja toimi Oulun yliopiston naistutkimuksen määräaikaisena professorina 1999–2004 ja sen jälkeen Suomen Akatemian varttuneena tutkijana 2005–2007. Tämän jälkeen Kailo on keskittynyt julkaisemaan tietokirjallisuutta ja toimimaan ITE-taiteilijana.
Kailo on julkaissut kirjoja suomeksi ja englanniksi, ja tiedeartikkeleita myös ranskaksi. Hänen kirjoituksiaan on käännetty ruotsin, espanjan ja italian kielille. Kailoa on kutsuttu pari kertaa vuodessa ulkomaille luennoimaan sekä osallistumaan seminaareihin tai konferensseihin. Hänen tärkein tutkimusverkostonsa vuodesta 2001 on the International Network of Feminists for a Gift Economy. Kailo on ollut myös Quebecin Montrealin yliopiston Le Nord imaginaire -tutkimusverkoston ja -laitoksen jäsen.
Kailo on tutkinut erilaisia nais- ja sukupuolentutkimuksen kysymyksiä, muun muassa vertailevaa mytologiaa, suomensukuisten naisten mytologiaa ja kansanuskoa, perinne-ekologista tietoa, alkuperäiskansojen teorioita, tietojärjestelmiä ja kolonialistisia kokemuksia, erityisesti saamelais- ja intiaaninaisten kysymyksiä, rasismia, naisiin kohdistuvaa väkivaltaa, kunniamurhia, kestävää kehitystä, luontosuhdetta sekä naisnäkökulmaa tekniikkaan ja tietoyhteiskuntaan ja niin sanottua huolenpitotaloutta (Gift economy). Hän on toimittanut kokoomateoksia muun muassa pohjoisista tarinoista ja tutkimuksesta koskien karhunpeijaisia ja naisten suhdetta karhuun, suomalaisesta saunafilosofiasta, karhunpeijaisista, naisten terveyskysymyksistä, ekofeminismistä, lahjataloudesta, kansainvälisestä naisliikkeestä ja maapalloistumisen sukupuolivaikutuksista. Hän on keskittynyt viime vuodet nimenomaan poikkitieteelliseen kulttuurintutkimukseen ja folkloristiikkaan aiheinaan naisnäkökulma lahjatalouteen,  matriarkaalisiin teorioihin, saunaan, Kalevalan ja kansanrunouden naishahmoihin ja Pohjolan ”Terra Feminarum” -myyttiin.
Finidi George

| Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Nigeria.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Nigeria> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tunisia 1994 | Jalkapallo |  |
|  Hopeaa | Ghana ja Nigeria 2000 | Jalkapallo |  |
|  Pronssia | Senegal 1992 | Jalkapallo |  |
|  Pronssia | Mali 2002 | Jalkapallo |  |
Finidi George (s. 15. huhtikuuta 1971 Port Harcourt, Nigeria) on nigerialainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Edustettuaan kotimaassaan Sharks Port Harcourtia ja Calabar Roversia Finidi tuli Eurooppaan Amsterdamin Ajaxiin ja voitti joukkueessa pelaamiensa kolmen kauden aikana kolme Alankomaiden mestaruutta ja Mestarien liigan vuonna 1995. Sittemmin hän edusti urallaan myös Real Betisiä (1996–2000), kahteen otteeseen RCD Mallorcaa (2000–2001 ja 2003–2004) ja Ipswichiä (2001–2002). Hän ilmoitti lopettavansa uransa elokuussa 2004.
Nigerian maajoukkueessa Finidi pelasi 46 ottelua ja teki kahdeksan maalia. Hän edusti maataan MM-kilpailuissa 1994 ja 1998 sekä oli voittamassa Afrikan-mestaruutta 1994.
Napier (täsmennyssivu)

Napier voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Napier, kaupunki Uudessa-Seelannissa
Mount Napier, uinuva tulivuori Australiassa
HMAS Napier, Australian laivaston sotalaiva
Edinburgh Napier University, yliopisto Edinburghissa Skotlannissa
Napier & Son, entinen brittiläinen autonvalmistaja
Robert Napier and Sons, myöhemmin William Beardmore and Company, entinen laivatelakka Skotlannissa
7096 Napier, asteroidi
Napierin luku eli Neperin luku, matemaattinen vakio
Sukunimenä

Napier, skotlantilainen klaani
Alan Napier (1903–1988), englantilainen näyttelijä
Charles Napier (1782–1853), brittiläinen kenraali
Charles Napier (1786–1860), brittiläinen amiraali
Charles Napier (1936–2011), yhdysvaltalainen näyttelijä
Francis Napier (1819–1898), brittiläinen diplomaatti ja virkamies
George Napier (1751–1804), brittiläinen sotilas
George Thomas Napier (1784–1855), brittiläinen kenraali
James Napier (s. 1982), uusiseelantilainen näyttelijä
Jessica Napier (s. 1979), uusiseelantilainen näyttelijä
John Napier (1550–1617), skotlantilainen matemaatikko
Marita Napier (1939–2004), eteläafrikkalainen oopperalaulaja
Marshall Napier (1951–2022), uusiseelantilainen näyttelijä ja näytelmäkirjailija
Oliver Napier (1935–2011), pohjoisirlantilainen poliitikko
Robert Napier (1810–1890), brittiläinen sotamarsalkka
Robert Napier (1791–1876), skotlantilainen laivanrakentaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Napier”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Juha Wuolijoki

| Juha Wuolijoki |
| --- | --- |
 Juha Wuolijoki.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. marraskuuta 1969 (ikä 55) Helsinki
Ammatti:  elokuvaohjaaja elokuvakäsikirjoittaja elokuvatuottaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Juha Wuolijoki (s. 10. marraskuuta 1969 Helsinki) on suomalainen elokuvaohjaaja, elokuvatuottaja, käsikirjoittaja sekä Snapper Films -elokuvatuotantoyhtiön toimitusjohtaja.
Wuolijoki tunnetaan erityisesti palkittujen elokuviensa Gourmet Clubin (2004), Joulutarinan (2007) ja Hella W:n (2011) ohjaajana ja tuottajana. Hän on osallistunut myös molempien elokuvien käsikirjoittamiseen.
Filmografia > Elokuvat

Gourmet Club (2004), ohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja (televisioelokuva)
Joulutarina (2007), ohjaaja, tuottaja, tarina
Hella W (2011), ohjaaja, tuottaja
Father, Son and The Holy Cow (2011), yhteistuottaja
Let My People Go! (2011), tuottaja, Suomi
Ella ja kaverit (2012), tuottaja, dramaturgi
Ella ja kaverit 2 – Paterock (2013), tuottaja
Zarra’s Law (2014), ohjaaja, tuottaja
Shamitabh (2015), tuottaja, Suomi
Vinski ja näkymättömyyspulveri (2021), ohjaaja, käsikirjoittaja, tuottaja
Napapiirin sankarit 4 (2022), ohjaaja
Filmografia > Televisiosarjat

Kaikki kunnossa (2007), ohjaaja (4 jaksoa)
Purjehdusta
Painia
Syväsukkelusta
Paritanssia
Filmografia > Lyhytelokuvat

Paulie (1996), ohjaaja, tuottaja
Aiheesta muualla

Juha Wuolijoki Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Juha Wuolijoki Elonetissä.
YLE Elävä arkisto: Juha Wuolijoki Kinoklubin vieraana
MTV3 - Uutiset: "Joulupukin mökistä" tuli matkailunähtävyys Levillä – idyllistä puuttuu vain lattia (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Juha Wuolijoki |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Joulutarina (2007)  Hella W (2011)  Zarra’s Law (2014)  Vinski ja näkymättömyyspulveri (2021)  Napapiirin sankarit 4 (2022) 
TV-elokuvat ja -sarjat (ohjaus):  Gourmet Club (2004)  Kaikki kunnossa (2007) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Soutajat (1991)  Paulie (1996) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet  Yle
Nexus station

Nexus station on vuonna 2025 julkaistu Social first Oy nimisen firman luoma hiekkalaatikkopeli jossa pelaajat voivat rakentaa itse maailmansa ja tutustua muihin pelaajiin peli julkaistiin korvikkeeksi kun suomalaisen Kukouri mobile entertaimentin luoma hiekkalaatikkopeli Pixel world sulki palvelimensa vuonna 2024-2025 uutenavuotena.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut

Jussi Utriainen oli nopein miesten 12 kilometrillä vuosina 2007 ja 2008.
Francis Kirwa saavutti miesten 12 kilometrin pronssia 2007 ja hopeaa 2008.
Mårten Boström saavutti miesten 12 kilometrin hopeaa 2007.
Minna Kauppi sai naisten 6 kilometrin pronssia vuosina 2007 ja 2009.
Maastojuoksun Suomen-mestaruuskilpailut (SM-maastot) on vuosittain järjestettävät yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut maastojuoksussa. Suomen Urheiluliitto päättää kilpailujen järjestämisestä ja myöntää vuosittain järjestämisoikeuden seuroille tai seurayhtymille. Ainakin yhden järjestävän seuran tulee hakemis- tai myöntämishetkellä kuulua vähintään seuraluokittelun 1. luokkaan. Kilpailut järjestetään yksipäiväisenä kilpailuna huhti–toukokuussa tai syys–lokakuussa.
Sarjat ja matkat

Joka matkalla kilpaillaan sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa, jossa lasketaan seuran kolmen parhaan juoksijan sijoitukset. 10 kilometrin kilpailun joukkuekilpailu on yhteinen miehille ja naisille, niin että joukkueessa täytyy olla vähintään yksi juoksija molemmista sarjoista.
Miehet: 10 km ja 4 km
Naiset: 10 km ja 4 km
22-vuotiaat miehet: 6 km
22-vuotiaat naiset: 4 km
19-vuotiaat miehet: 6 km
19-vuotiaat naiset: 4 km
17-vuotiaat miehet: 4 km
17-vuotiaat naiset: 4 km
15-vuotiaat pojat: 4 km
15-vuotiaat tytöt: 4 km
Vuoteen 2019 asti naisilla oli vain yksi kilpailumatka (vuodesta 1972 lähtien 5 km tai 6 km) ja miesten lyhyt matka oli 5 km tai 6 km vuosina 1946–1991 ja vuodesta 1992 lähtien 4 km ja miesten pitkä matka oli 15 km vuosina 1973–1991 ja 12 km vuodesta 1992 lähtien. Vuodesta 2020 lähtien kilpailumatkoina on sekä miehissä että naisissa 4 km ja 10 km.
Eroaminen Natosta

Naton peruskirjan eli Pohjois-Atlantin sopimuksen 13. artikla määrittelee kuinka ja milloin jäsenmaa voi halutessaan erota sotilasliitto Natosta. Artiklan määrää että Natosta eroavan jäsenmaan tulee ilmoittaa asiasta Yhdysvaltain hallinnolle. Vuoden kuluttua eroilmoituksesta eroava osapuoli lakkaa olemasta jäsen, jos 20 vuotta on jo kulunut jsenvaltion liittymisestä, eli aikaisintaan ero astuu voimaan vasta 20 vuotta NATO jäsenyyden allekirjoittamisesta..
Suomi liittyi virallisesti NATO sotilasliittoon 4. huhtikuuta 2023.
Suomen NATO jäsenyys kestää sopimuksen mukaisesti vähintään 20 vuotta allekirjoituksesta ja 20 vuotinen jäsenyys on täten voimassa 4. huhtikuuta 2043 asti. Tämän ajankohdan jälkeen annettu irtisanominen siirtää jäsenyyden päättymistä yhdellä vuodella irtisanoutumisilmoituksen jättämisen päivämäärästä. Jos Suomi ilmoittaisi irtisanomisen viimeistään vuotta aikaisemmin 20. vuotisjäsenyyden täyttymistä, eli 3. huhtikuuta 2042, päättyisi Suomen NATO jäsenyys tasan 20 vuotta allekirjoituksesta ja Suomi olisi sotilaallisesti liittoutumaton ja neutraali jälleen 5. huhtikuuta 2043.
Pohjois-Atlantin sopimuksen 13 artikla: > 13 artikla

"Sopimuksen oltua voimassa kaksikymmentä vuotta osapuoli voi luopua olemasta osapuoli vuoden kuluttua siitä, kun se on ilmoittanut sopimuksen irtisanomisesta Amerikan Yhdysvaltojen hallitukselle, joka ilmoittaa muiden osapuolten hallituksille kunkin irtisanomisilmoituksen tallettamisesta."
Aikaisemmat eroamiset

Toistaiseksi yksikään jäsenmaa ei ole eronnut Natosta. Ranska tosin erosi Naton sotilaallisista rakenteista väliaikaisesti vuonna 1966, kun maa ei päässyt Yhdysvaltojen kanssa yhteisymmärrykseen Ranskan ydinaseohjelmaan liittyen. Myös esimerkiksi Kreikka erosi Naton sotilaallisista rakenteista vuonna 1974 protestina Turkin hyökättyä Kyprokselle ja miehitettyä saaren pohjoisosan. Yhdysvaltain presidenttinä toiminut Donald Trump väläytteli Yhdysvaltojen lähtöä Natosta vuonna 2018.
Jäseniä ei voida erottaa näiden mahdollisista rikkomuksista ja velvoitteiden laiminlyönneistä huolimatta. Jäsenen on siis itse haluttava eroa. Natolla ei ole käytössään erotusmekanismia eikä Naton silloinen pääsihteeri Jens Stoltenberg ollut vuonna 2021 halukas ottamaan erotusmekanismia käyttöön.
Aiheesta muualla

Puolustusministeriön sivut
Amiga 600

Amiga 600 (A600) on Amiga-perheen kotitietokone, joka julkaistiin maaliskuussa 1992.
Mallin oli tarkoitus olla halvempi versio A500+:sta nimellä A300, mutta päättyi olemaan kalliimpi korvaaja sille.
Commodore julkaisi tietokoneen jota asiakkaat eivät halunneet ja korvasi sillä mallin 500-sarjan mallit, joita asiakkaat olisivat halunneet ostaa. Samaan aikaan kaivatut prosessoripäivitykset jäivät kolmansien osapuolien kuten M-Tec:n vastuulle. Myöhempien aikojen Amiga-harrastajien keskuudessa koneella on kuitenkin nähty arvoa esimerkiksi kätevän kokonsa ja Amiga 500:aa helpomman laajennettavuutensa takia.lähde?
Tekniikka

Tietokone perustui samalle aiemmissa malleissa käytetylle Motorola 68000 -prosessorille. Tietokoneessa on ECS-piirisarja ja valmistuksessa on käytetty pintaliitoskomponentteja.
Amiga 600:n mukana tuli uudempi Kickstart/Workbench 2.0 AmigaOS-käyttöjärjestelmä, joka oli käyttäjäystävällisempi kuin vanhemmat versiot. Se tarkoitettiin halvaksi kuluttajamalliksi, kun taas ammattilaiskäyttöön Commodorella oli Amiga 3000. Se kuitenkin jäi kaupallisesti epäonnistuneeksi välimalliksi A500:n ja A1200:n välissä.
Mallissa oli uutena asiana PCMCIA-korttipaikka sekä sisäinen IDE-väylän tuki. Amiga 600:n on kehitetty adaptereja, joilla voi kätevästi siirtää tietoa flash-muistikorttien avulla esimerkiksi PC:n ja Amigan välillä sekä adaptereja, joilla flash-muistikorttia voi käyttää kovalevynä.lähde?
Huomattavin asia Amiga 600:ssa on sen koko, koska näppäimistöstä puuttui numeronäppäimistö, kone itsessään oli puristettu erittäin pieneen kokoon ja se painoi alle 3 kiloa. Sisäisellä 2,5 tuuman kiintolevyllä varustettu mallia (Amiga 600HD) myytiin miltei tuplahinnalla tavalliseen malliin verrattuna. Ulkoisesti se erosi kiintolevyttömästä mallista valkoisemmalla ulkokuorellaan.
Yhteensopivuus

Numeronäppäimistön puuttumisen vuoksi mallissa oli yhteensopivuusongelmia eräissä ohjelmissa kuten lentosimulaattoreissa ja taulukkolaskentaohjelmissa.
Lisäksi sisäinen laajennuspaikka oli erilainen ja ei ollut yhteensopiva muiden mallien kanssa.
Yleisimpien OCS/ECS Amiga -mallien ohjelmien, pelien, demojen toimivuus Amiga 600:ssa on melko satunnaista. Noin kolmasosa Amiga 500:n peleistä ja demoista ei toimi suoraan Amiga 600:ssa. Tätä voidaan auttaa ohjelmat kovalevyltä käynnistävällä WHDload -ohjelmalla, joka kuitenkin vaatii kunnolla toimiakseen useita megoja lisättyä fast-muistia. Apua tuo myös vanhemman Kickstart-version 1.3 lataava Relokick -ohjelma.
Ohjelmisto

Alun perin tietokoneen mukana tuli suosittu peli Lemmings ja aikaisekseen edistynyt piirto-ohjelma Deluxe Paint 3 (Electronic Arts). Myöhemmin pelipakettia päivitettiin muun muassa Zooliin ja Pinball Dreamsiin.
Mallit

Amiga 600
Amiga 600HD (1992) – 40 megatavun kiintolevyllä varustettu malli
Tekniset yksityiskohdat

Tietokoneen tekniset tiedot:
Suoritin: Motorola 68000 -suoritin @ 7,14 MHz (PAL) tai 7,09 MHz (NTSC)
RAM-muisti: 1 megatavu Chip-muistia
Käyttöjärjestelmä: Kickstart 2.04
ECS-piirisarja (Enhanced Chip Set)
PCMCIA Tyypin II -laajennusportti
IDE-ohjain (44-pinninen liitäntä 2,5" kiintolevyille)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Amiga 600 Wikimedia Commonsissa
www.ntrautanen.fi/computers/commodore/a600.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Commodore Amiga -tietokoneet |
| --- | --- |
Tietokoneet:  Amiga 1000  Amiga 2000  Amiga 2500 (UX)  Amiga 3000 (UX, T)  Amiga 4000 (T) 
Tietokoneet:  Amiga 500  Amiga 500+  Amiga 600  Amiga 1200 
Muut:  Commodore CDTV  Amiga CD32
Antti Peltola

| Antti Peltola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 30.03.1988 Miehikkälä
Ammatti:  Näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2016-
Merkittävät roolit:   Jyke    (Munkkivuori)  Jyri    (Keihäsmatkat)
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Antti Peltola (s. 30. maaliskuuta 1988 Miehikkälä) on suomalainen näyttelijä.
Peltola valmistui Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi 2018. Hän on näytellyt muun muassa Helsingin Kaupunginteatterissa ja Tampereen Työväen Teatterissa.
Peltola on tullut tunnetuksi TV-sarjoista Munkkivuori, Sijainen, Jarin ja Karin kesäloma, Roba ja Karuselli.
Peltola oli 2010-luvun lopulla mukana Sub Goes Kolinan ohjelmassa Viime viikon Antti.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2020 | The Longest Day | Bookman |
| 2019 | Target - Maalitaulu | Huomioliivimies |
| 2018 | Ihmisen Osa | Sami |
| 2018 | Vieras - Strange | Tapio |
| 2017 | Tuntematon Sotilas | Kersantti Penttinen |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | TV-Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2023 | Onnela | hipsteri |
| 2023 | Pohjoisen tähti | Teemu |
| 2022 | Munkkivuori | Jyke |
| 2022 | Sijainen | Kalle Tenho |
| 2021 | Karuselli | Juha |
| 2020 | Keihäsmatkat | Jyri |
| 2019 | Roba | Henri Virta |
| 2019 | Jarin ja Karin kesäloma | Seriffi |
| 2019 | Tuntematon sotilas | Kersantti Penttinen |
Aiheesta muualla

Imdb
Elonet
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet  Yle
Kielitiede

Morfologia (Muoto-oppi) · Syntaksi (Lauseoppi)
Oikeinkirjoitus · Fonetiikka (Ääntöoppi)
Fonologia (Äänneoppi)
Stilistiikka · Pragmatiikka
Dialektologia · Leksikologia
Historiallis-vertaileva kielitiede
Semantiikka
Kielifilosofia
Kielihistoria
Neurolingvistiikka
Psykolingvistiikka
Sosiolingvistiikka
Kieliteknologia
Käännöstiede
Diskurssianalyysi
Kielitiede eli lingvistiikka on kieltä tutkiva tieteenala. Kielitiede on luonnollisten kielten tutkimusta, jonka kohteena ovat puhuttu, kirjoitettu ja viitottu kieli.