stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Haukiputaan kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haukiputaan kirkko Wikimedia Commonsissa
Haukiputaan kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
| n k Matti Hongan rakentamat kirkot |
| --- | --- |
Kirkot:  Alavetelin kirkko (1752–1754)  Oulaisten kirkko (1753)  Paavolan kirkko (1756)  Kiimingin kirkko (1760)  Kannuksen toinen kirkko (1761–1816)  Haukiputaan kirkko (1762)  Ilmajoen kirkko (1764–1766)  Lappajärven kirkko (1765)  Lohtajan kirkko (1768)  Ähtävän kirkko (1770)  Teerijärven kirkko (1774)  Viitasaaren kolmas kirkko (1775–1878) 
| n k Pohjois-Pohjanmaan kirkot |
| --- | --- |
Oulu:  Haukipudas  Karjasilta  Kastelli  Kiiminki  Maikkulan kappeli  Nasaretin pyhän perheen kirkko  Oulujoki  Oulunsalo  Pateniemi  Pyhän Andreaan kirkko  Pyhän Kolminaisuuden katedraali  Pyhän Luukkaan kappeli  Pyhän Tuomaan kirkko  Tuira  Tuomiokirkko  Turkansaari  Yli-Ii  Ylikiiminki 
Muut kunnat:  Alavieska  Haapajärvi  Haapavesi  Hailuoto  Hailuodon vanha kirkko  Himanka  Ii  Kalajoki  Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Kempele)  Kempeleen vanha kirkko  Kestilä  Kuivaniemi  Käylän rajaseutukirkko  Pyhän Ristin kirkko (Kuusamo)  Kylmälänkylän kappeli  Kärsämäki  Kärsämäen paanukirkko  Liminka  Lumijoki  Maakalla  Merijärvi  Muhos  Nivala  Olkkola  Oulainen  Paavola  Pattijoki  Piippola  Pudasjärvi  Pulkkila  Pyhäjoki  Pyhäjärvi  Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Ylivieska)  Pyhän Matteuksen kappeli  Pyhäntä  Raahe  Rantakylän kappeli  Rantsila  Rautio  Reisjärvi  Revonlahti  Saloinen  Sarakylän kappeli  Sievi  Siikajoki  Säräisniemi  Taivalkoski  Temmes  Tyrnävä  Utajärvi  Vaala  Vihanti  Ylivieskan vanha kirkko 
Haukipudas
| --- | --- |
Kylät ja alueet: Annalankangas · Asemakylä · Ervastinranta · Halosenniemi · Holstinmäki · Häyrysenniemi · Jokikylä · Kalimenkylä · Keiska · Kello · Kirkonkylä · Kiviniemi · Kurtinhauta · Martinniemi · Onkamo · Parkumäki · Putaankylä · Rivinnokka · Santaholma · Takkuranta · Taipaleenkylä · Ukonkaivos · Virpiniemi
Vesistöt: Halosenlahti · Hekkalanlahti · Kalimeenoja · Kiiminkijoki
Muuta Haukiputaaseen liittyvää: Ahmat · A. Santaholma Oy · Vapaa-aikakeskus Jatuli · Kirkko · Rautatieasema · Kellon asema · Martinniemen rata · Martinniemen asema · Martinniemen saha · Maunun saha · Nimettömänmatala · Nurkkanäyttämö · Rantapohja · Suurhiekka
Haukiputaan kirkon vaivaisukko.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1969

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1969 järjestettiin Zakopanessa, Puolassa.
Miehet > 20 kilometriä

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Aleksandr Tihonov | 1.22.46,2 |
| 2 |  | Rinnat Safin | 1.22.49,0 |
| 3 |  | Magnar Solberg | 1.24.00,7 |
Miehet > 4 × 7,5 kilometrin viesti

| Sija | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Aleksandr Tihonov, Viktor Mamatov, Vladimir Gundartsev, Rinnat Safin | 1.57.55,1 |
| 2 |  | Ragnar Tveiten, Espen Gjelten, Jon Istad, Magnar Solberg | 2.03.58,6 |
| 3 |  | Kalevi Vähäkylä, Mauno Peltonen, Mauri Röppänen, Esko Marttinen | 2.05.04,1 |
Mitalitaulukko > Miehet

| Sija | Maa |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Neuvostoliitto | 2 | 1 | 0 |
| 2. |  Norja | 0 | 1 | 1 |
| 3. |  Suomi | 0 | 0 | 1 |
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1970

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1970 järjestettiin Östersundissa, Ruotsissa.
Miehet > 20 kilometriä

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Aleksandr Tihonov | 1.23.42.1 |
| 2 |  | Tor Svendsberget | 1.24.36,1 |
| 3 |  | Viktor Mamatov | 1.25.00,4 |
Miehet > 4 × 7,5 kilometrin viesti

| Sija | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Aleksandr Tihonov, Rinnat Safin, Aleksandr Ušakov, Viktor Mamatov | 2.07.49,0 |
| 2 |  | Ragnar Tveiten, Tor Svendsberget, Magnar Solberg, Espen Gjelten | 2.13.25,0 |
| 3 |  | Hans-Gert Jahn, Hans-Jörg Knauthe, Dieter Speer, Horst Koschka | 2.14.45,9 |
| 4 |  | Kalevi Vähäkylä, Juhani Suutarinen, Yrjö Salpakari, Kari Vähäkylä | 2.15.34,4 |
Mitalitaulukko > Miehet

| Sija | Maa |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Neuvostoliitto | 2 | 0 | 1 |
| 2. |  Norja | 0 | 2 | 0 |
| 3. |  Itä-Saksa | 0 | 0 | 1 |
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1971

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1971 järjestettiin Hämeenlinnassa, Suomessa.
Miehet > 20 kilometriä

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Dieter Speer | 1.18.20.2 |
| 2 |  | Aleksandr Tihonov | 1.18.48,4 |
| 3 |  | Magnar Solberg | 1.20.00,9 |
Miehet > 4 × 7,5 kilometrin viesti

| Sija | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Aleksandr Tihonov, Nazim Muhitov, Rinnat Safin, Viktor Mamatov | 2.09.42,0 |
| 2 |  | Tor Svendsberget, Ragnar Tveiten, Magnar Solberg, Ivar Nordkild | 2.10.13,6 |
| 3 |  | Józef Różak, Andrzej Rapacz, Aleksander Klima, Józef Stopka | 2.14.57,9 |
| 4 |  | Yrjö Salpakari, Heikki Ikola, Kalevi Vähäkylä, Mauri Röppänen | 2.15.10,9 |
Mitalitaulukko > Miehet

| Sija | Maa |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Neuvostoliitto | 1 | 1 | 0 |
| 2. |  Itä-Saksa | 1 | 0 | 0 |
| 3. |  Norja | 0 | 1 | 1 |
| 4. |  Puola | 0 | 0 | 1 |
Miika Elomo

| Miika Elomo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1977 Turku
Kuollut: 2025 (47 vuotta)
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Elmo
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1994–2005
Seurat:  TPS (SML) Kiekko-67 (I div) Portland Pirates (AHL) HIFK (SML) Washington Capitals (NHL) Saint John Flames (AHL) Blues (SML)
NHL-varaus:  23. varaus, 1995 Washington Capitals
Valmennusura
Vuodet:  2012–2025
Seurat:  TPS (SML) TUTO Hockey (Mestis) Storhamar Ishockey (Norja) STS Sanok (Puola) Cergy-Pontoise (Ranska)
Miika Elomo (21. huhtikuuta 1977 Turku – helmikuu 2025) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jääkiekkovalmentaja.
Ura > Pelaajana

Elomo aloitti uransa 1994 I-divisioonassa Kiekko-67:n joukkueessa. Kauden lopulla hän siirtyi TPS:n riveihin, jossa pelasi myös kauden 1995–1996. Hänet valittiin NHL:n vuotuisessa varaustilaisuudessa 1995 numerolla 23 Washington Capitalsiin. Seuraavaksi kaudeksi laitahyökkääjänä pelannut Elomo siirtyi Yhdysvaltoihin mutta sai peliaikaa vain Washingtonin farmijoukkueesta Portland Piratesista, joten hän palasi Suomeen kesken kauden 1997–1998 HIFK:hon.
Hän palasi Amerikkaan 1999–2000, sai peliaikaa Washington Capitalsin kokoonpanossa kahden ottelun verran ja sai yhden syöttöpisteen. Loppukauden hän pelasi farmijoukkueessa. Vuonna 2000 hänet myytiin Calgary Flamesiin, muttei hän saanut sielläkään peliaikaa. Elomo pelasikin koko kauden 2000–2001 Calgaryn farmijoukkueessa AHL-liigan Saint John Flamesissa, joka sitten voittikin liigan mestaruuden eli Calder Cupin.
Elomo palasi voitokkaan AHL-kauden jälkeen Suomeen ja TPS:aan. Hän siirtyi kuitenkin kesken kauden 2001–2002 Turusta Bluesiin. Elomo pelasi runsaat kolme kautta Bluesissa. Hän joutui jättämään kauden 2004–2005 kesken pahan rannevamman takia eikä pelannut sen jälkeen liigatasolla.
Ura > Valmentajana

Elomo toimi vuosina 2014–2015 SM-liigajoukkue Turun Palloseuran päävalmentajana ja sitä ennen apuvalmentajana. Hän valmensi norjalaista Storhamaria kaudella 2019–2020. Sen jälkeen hän valmensi Suomen nuorten maajoukkueita, kunnes siirtyi kaudeksi 2022–2023 Puolan pääsarjaan STS Sanokin joukkueeseen ja sieltä seuraaviksi kausiksi Ranskan pääsarjan Cergy-Pontoiseen.
Yksityiselämä

Miika Elomon veljiä ovat jääkiekkoilijat Teemu Elomo ja Tommi Elomo.
Cergy-Pontoise ilmoitti 9. helmikuuta 2025 Elomon kuolleen 47-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Miika Elomo Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Miika Elomo The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Miika Elomo - nhlfinns.com
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Kai Suikkanen | Turun Palloseuran päävalmentaja 2014–2015 | Seuraaja: Jarno Pikkarainen |
TPS – SM-liiga
1 Niittymäki |
1 Nupponen |
4 Jokinen |
6 Sahlin Wallenius |
7 Lauridsen (A) |
9 Koivu |
17 Talvitie (A) |
20 Marjala |
22 Söderlund |
27 Dudas |
28 Vahalahti |
32 Vali |
33 Salin |
35 Vehviläinen |
40 Lehtonen |
41 Intonen |
44 Arell (A) |
49 Wernblom |
54 Tervo |
55 Lindroth |
57 Munkki |
62 Jürgens (C) |
64 Beaudin |
67 Sevänen |
77 Haapanen |
78 Keihäs |
82 Päkkilä |
84 Knuutinen |
98 Teissala

Valmentajat Miettinen – Tiilikainen
Juha Kärkkäinen

| Juha Kärkkäinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1967 (ikä 57) Kiuruvesi
Muut tiedot
Yritys:  Kärkkäinen Oy
Puoliso:  Leena Kärkkäinen (vih. 1986)
Juha Matti Kärkkäinen (s. 31. maaliskuuta 1967 Kiuruvesi) on suomalainen liikemies ja lehtikustantaja, joka omistaa Kärkkäinen-tavarataloketjun. Tämän lisäksi hän kustantaa KauppaSuomi-ilmaisjakelulehteä. Kärkkäinen on julkaisemiensa juutalaisvastaisten kirjoitusten johdosta saanut tuomion kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Hän on myös yksi uusnatsijärjestö Suomen vastarintaliikkeen tukijoista sekä äärioikeistolaisen Sinimustan liikkeen kannattaja.
Elämä ja ura

Maanviljelijäperheeseen syntynyt Kärkkäinen aloitti liikemiesuransa vuonna 1988 kiertävänä torikauppiaana. Ensimmäisen oman myymälänsä hän avasi Ylivieskaan vuonna 1991. Vuonna 2009 yritys hakeutui velkasaneeraukseen. Nykyään Kärkkäinen Oy on Suomen neljänneksi suurin halpamyymäläketju. Lisäksi Kärkkäisen omistuksessa on ravintoloita, autohuoltamoita, kiinteistökehitysyhtiö ja ilmaisjakelulehti. Vuonna 2019 perustettu teknistä tukkukauppaa harjoittava Suomi Trading Oy on myös Kärkkäisen hallussa, yrityksen hallituksen jäsenet ovat Juha ja Leena Kärkkäinen.  Kärkkäinen toimii sijoittajana. Hänen sijoituskumppaneihin on kuulunut muun muassa entinen pääministeri Juha Sipilä.
Vuonna 2023 Kärkkäinen herätti huomiota laskeutumalla Jyväskylässä puistoon helikopterinsa kyydissä ilman maanomistajan, Jyväskylän kaupungin, lupaa. Vuonna 2023 Kärkkäinen oli kiinnostunut ostamaan Ylivieskan lentokentän.
Näkemyksiä

Helsingin Sanomien julkaisemassa artikkelissa Kärkkäinen kuvataan maailmankatsomukseltaan äärioikeistolaiseksi, joka radikalisoitui vietettyään vuodet 2006–2007 Yhdysvalloissa. Suomeen palattuaan hän lakkautti yrityksensä Iso Magneetti -mainoslehden ja perusti sen tilalle Magneettimedian, jonka päätoimittajaksi Kärkkäinen ryhtyi. Myöhemmin hän alkoi myös tehdä yhteistyötä uusnatsien kanssa.
Vuonna 2013 Kärkkäinen tuomittiin Magneettimediassa julkaistujen juutalaisvastaisten kirjoitusten vuoksi sakkorangaistukseen kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Rovaniemen hovioikeudessa Kärkkäisen todistajana oli Suomen vastarintaliikkeen silloinen johtaja Juuso Tahvanainen. Tuomion myötä Kärkkäinen luopui Magneettimediasta ja perusti tilalle uuden KauppaSuomi-ilmaisjakelulehden, jossa on myös julkaistu juutalaisvastaisia kirjoituksia. Magneettimedia jatkoi verkkojulkaisuna, ja vuonna 2015 Kärkkäinen luovutti sen oikeudet Suomen vastarintaliikkeelle. Tuomion johdosta Kärkkäinen myös erosi yrityksensä toimitusjohtajan tehtävästä neljän kuukauden ajaksi mutta palasi jälleen lokakuussa 2013 uuden toimitusjohtajan irtisanottua itsensä. Tammikuussa 2017 paljastui, että Kärkkäinen oli toimittanut eri valmistajien tuotteita myyntiin Suomen vastarintaliikkeen verkkokauppaan.
Kärkkäisen tavarataloissa on myyty yhdysvaltalaisen antisemitistin ja valkoisen ylivallan kannattajan David Duken tunnettua propagandakirjaa Juutalainen ylivalta. Kärkkäisen julkaisemiin juutalaisvastaisiin teksteihin ovat ottaneet kantaa myös Israelin Suomen-suurlähettiläs sekä juutalaisvastaisuutta tutkiva yhdysvaltalainen Simon Wiesenthal -keskus, joka vaati kannanottoa Suomen tasavallan presidentti Sauli Niinistöltä.
Keväällä 2021 Kärkkäinen allekirjoitti Sinimusta liike -puolueen kannatusilmoituksen.
Vuonna 2021 Kärkkäinen kehotti tavaratalojen työntekijöitään sisäisessä sähköpostissa olemaan ottamatta koronavirusrokotetta. Viestin saatteena oli linkki MV-median sivustolle. Saman vuoden lokakuussa Kärkkäinen yhdisti presidentti Niinistön salaliittoon nimittämällä tätä ”Nwo-kätyriksi” ja kielsi holokaustin. Kärkkäisen kannanottojen vuoksi monet valmistajat ovat vetäneet tuotteensa pois Kärkkäisen tavarataloista. Muutamaa päivää myöhemmin Juha Kärkkäinen julkaisi tiedotteen, jossa hän pyysi anteeksi Niinistöltä ja lupasi lopettaa poliittiset ulostulot.
Yksityiselämä

Kärkkäinen asuu puolisonsa Leena Kärkkäisen kanssa Ylivieskassa. Perheessä on 10 lasta.
Palkinnot

Vuonna 2014 Ylivieskan kaupunki palkitsi Kärkkäisen ansioistaan Pro Ylivieska -mitalilla.
Kroměřížin linna

| Kroměřížin linna |
| --- | --- |
 Kroměřížin linna.
Maailmanperintökohde
Sijainti:  Tšekki  49°18′0″N, 17°22′38″E
Tyyppi:  kulttuurikohde
Kriteerit:  ii, iv
Tunnusnumero:  860
Valintahistoria
Valintavuosi:  1998
 Kroměříž
Kroměřížin linna (saks. Schloss Kremsier, tšek. Zámek Kroměříž tai Arcibiskupský zámek) on palatsilinna Kroměřížin kaupungissa Tšekissä. Sitä on käytetty piispojen ja vuodesta 1777 Olomoucin arkkipiispan asuntona.
Linna ja sitä ympäröivä puisto liitettiin UNESCOn maailmanperintöluetteloon vuonna 1998. Varsinkin linnaa ympäröiviä puutarhoja pidetään poikkeuksellisen hyvin säilyneenä esimerkkinä barokkiajan aristokraattisesta puutarhasta.
Linnan ja puutarhojen historia

Ensimmäinen paikalla asunut piispa oli Stanislas Thurzo vuonna 1497. Tuon aikakauden linna oli myöhäisgoottinen rakennus, jossa oli myös renessanssin vaikutteita. Kolmikymmenvuotisen sodan aikana vuonna 1643 Ruotsin armeija tuhosi linnan.
Vasta vuonna 1664 kreivi Karl Liechenstein-Castelcorn palkkasi italialaisen barokkiarkkitehdin Filiberto Lucchesen suunnittelemaan linnan peruskorjauksen. Lucchese johti linnapalatsin välttämättömimmät peruskorjaukset ja suunnitteli sen jälkeen linnaa ympäröivän linnanpuiston restauroinnin. Lucchese suunnitteli myös erillisen muotopuutarhan alun perin muurien ulkopuolelle toiselle puolelle pientä kaupunkikeskustaa.
Lucchesen kuoltua vuonna 1666 hänen työtään jatkoi Giovanni Petro Tencalla. Kun muotopuutarha oli saatu rakennettua valmiiksi linnapalatsi rakennettiin Tencellan suunnitelmien mukaisesti uudestaan 1686–1688. Tencella pyrki työssään myös säilyttämään linnan vanhoja osia. Barokkityyppisessä palatsilinnassa on neljä siipeä, jotka on rakennettu keskuspihan ympärille.
Liechenstein-Castelcorn hankki linnaan mittavan kokoelman taidetta, kirjoja, nuotteja ja käsitöitä. Maaliskuussa 1752 tuli tuhosi linnan sisätiloja. Korjaustöitä johtanut piispa Leopold Begrich Egkh palkkasi Franz Anton Maulbertschin ja Josef Sternin maalaamaan uudelleen tuhoutuneet sisätilat. Arkkipiispa Colloredo-Waldseen (1777–1811) aikana linnaa ympäröivä maisemapuutarha restauroitiin perusteellisesti. 1800-luvulla arkkitehti Antonin Arche suunnitteli maisemapuutarhaan empirerakennuksia ja useita siltoja. Arche teki myös pieniä lisäyksiä muotopuutarhaan muuttamatta sen perusluonnetta.
Linnan ja puutarhojen historia > Linnan kokoelmat

Linnapalatsissa on taidekokoelma, jota pidetään yhtenä Tšekin tärkeimmistä. Esimerkiksi Tizianin (1477–1576) viimeinen mytologinen teos Marsyaan nylkeminen (1570–1576) kuuluu Linnan kokoelmiin. Suurimman osan kokoelmasta hankki Karl Liechenstein-Castelcorn Kölnistä vuonna 1673. Palatsissa on myös merkittävä historiallinen musiikkiarkisto. 1600-luvun nuottikokoelma on Keski-Euroopan suurin. Myös 33 000 niteen historiallinen kirjasto on yksi Tšekin merkittävimmistä.
Linnanpuutarha ja muotopuutarha

Linnan pohjakerroksesta on käynti italialaiselle barokkiarkkitehtuurille tyypillisesti sala terranaksi kutsuttujen avoimien hallien kautta puutarhaan. Linnan edustalla on barokin aristokraattisille rakennuksille tyypillinen terassipuutarha.
Palatsia ympäröivä linnanpuutarha on noin 47 hehtaarin laajuinen maisemapuutarha. Alueella kasvaa inventaarion mukaan 48 havupuulajia ja 153 lehtipuulajia, joista useat harvinaisia tai eksoottisia. Puut on istutettu joko yksittäin tai ryhmiin. Puutarhan alueella oleva puolikaaren muotoinen Pompeijin pylväskäytävä on rakennettu 1846. Maisemapuutarhan alueella on myös 1800-luvun lopun empiretyylisiä rakennuksia.
Lucchese suunnittelema erillinen 10 hehtaarin muotopuutarha sijaitsee pienen kävelymatkan päässä palatsilinnasta ja linnanpuutarhasta. Barokkipuutarhan pohja on kooltaan 485 × 300 metriä. Puutarhan keskellä on rotundarakennus, josta lähtee viuhkamaisesti käytäviä. Puutarhaa reunustaa sisäänkäynnin puolella 244 metriä pitkä arkadimainen pylväskäytävä, joka on koristettu patsailla. Alueella on myös kasvihuoneita, ruusutarha ja muotoon leikattujen aitojen muodostamia labyrintteja. Useita suihkulähteitä, lampia ja pientä järveä varten puutarhan alle rakennettiin mittava mekaaninen kastelujärjestelmä.
Omana aikanaan italialaistyyppinen barokkipuutarha oli poikkeuksellinen Tšekin alueella. Puistot olivat vain linnan haltijoiden yksityisessä käytössä, kunnes ne avattiin yleiseen käyttöön 1800-luvulla.
Mediassa ja kulttuurissa

Palatsin sisätiloja ja sitä ympäröivää puutarhaa on käytetty useissa elokuvissa. Vuonna 1984 julkaistussa Wolfgang Amadeus Mozartin elämästä kertovassa elokuvassa Amadeus palatsin sisätilat esittävät Wienin Hofburgia. Alueella on kuvattu myös Ludvig Van Beethovenista  kertovaa elokuvaa Ikuinen rakkaus (1994) ja lukuisia televisiosarjoja.
Kuvagalleria

Sisäänkäynti linnapalatsiin.
Linnapalatsin sisäpiha.
Kroměřížin linnapalatsi.
Linnapalatsi ja sen edessä oleva pieni parterre-puutarhaornamentti.
Linnanpuutarhan maisemapuutarhasta.
Näkymä pylväsarkadilta muotopuutarhaan.
Muotopuutarhan suihkulähde.
Muotopuutarhan rotundan kupoli.
Aiheesta muualla

Lyhyt johdatus linnaan ja linnanpuistoon https://whc.unesco.org/en/list/860/video
Kroměřížin linna ja puisto UNESCOn sivuilla (englanniksi) (ranskaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kroměřížin linna Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Tšekissä
Kladruby nad Labemin hevostila
Erzgebirgen ja Krušnohořín kaivosalue
Kroměřížin linna
Český Krumlovin historiallinen keskusta
Prahan historiallinen keskusta
Telčin historiallinen keskusta
Holašovicen historiallinen kylä
Pyhän kolminaisuuden pylväs
Juutalaiset korttelit ja Pyhän Prokopiuksen basilika Třebíčissä
Kutná Horan historiallinen keskusta ja kirkot
Lednice-Valticen kulttuurimaisema
Litomyšlin linna
Johannes Nepomukilaisen pyhiinvaelluskirkko
Villa Tugendhat
Euroopan suuret kylpyläkaupungit
Karpaattien ja muiden Euroopan alueiden pyökkimetsät
Žatec ja Saazin humalamaisemat
Näkymä maisemapuutarhasta kohti linnapalatsia.
Muotopuutarhan rotunda-rakennus.
Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978 järjestettiin Hochfilzenissä, Itävallassa.
Miehet > 10 kilometriä

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Frank Ullrich | 32.17,44 |
| 2 |  | Eberhard Rösch | 32.38,11 |
| 3 |  | Klaus Siebert | 33.02,07 |
Miehet > 20 kilometriä

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Odd Lirhus | 1.05.26,39 |
| 2 |  | Frank Ullrich | 1.05.35,79 |
| 3 |  | Eberhard Rösch | 1.06.24,29 |
| 4 |  | Heikki Ikola | 1.06.54,51 |
Miehet > 4 × 7,5 kilometrin viesti

| Sija | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Manfred Beer, Klaus Siebert, Frank Ullrich, Eberhard Rösch | 1.37.47,65 |
| 2 |  | Tor Svendsberget, Roar Nilsen, Odd Lirhus, Sigleif Johansen | 1.40.28,59 |
| 3 |  | Heinrich Mehringer, Hansi Estner, Andreas Schweiger, Gerd Winkler | 1.40.35,10 |
Mitalitaulukko > Miehet

| Sija | Maa |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Itä-Saksa | 2 | 2 | 2 |
| 2. |  Norja | 1 | 1 | 0 |
| 3. |  Länsi-Saksa | 0 | 0 | 1 |
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1912

Yleisluistelun maailmanmestaruudesta kilpailtiin Kristianiassa 17.-18. helmikuuta 1912. Vain miehet kilpailivat. Mestaruuden voitti Norjan Oscar Mathisen, joka voitti kaikki matkat. Loppupisteissä on huomioitu vain niiden sijoitukset, jotka luistelivat loppuun kaikki neljä matkaa. Kaikkiaan kilpailun aloitti 15 luistelijaa, joista yhdeksän suoritti urakan loppuun.
Miesten yleismestaruus

| Sija | Kilpailija | Maa | 500 m | # | 5 000 m | # | 1 500 m | # | 10 000 m | # | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Oscar Mathisen |  Norja | 44,2 | 1 | 8.45,2 | 1 | 2.20,8 | 1 | 17.46,3 | 1 | 4 |
| 2 | Gunnar Strömstén |  Suomi | 47,0 | 5 | 8.53,3 | 3 | 2.26,1 | 2 | 18.13,3 | 2 | 10,5 |
| 3 | Trygve Lundgreen |  Norja | 47,0 | 5 | 8.52,5 | 2 | 2.27,3 | 4 | 18.15,3 | 3 | 12,5 |
| 4 | Martin Sæterhaug |  Norja | 46,6 | 3 | 9.11,9 | 7 | 2.26,3 | 3 | 18.57,9 | 7 | 19 |
| 5 | Ernst Cederlöf |  Ruotsi | 47,2 | 7 | 9.06,6 | 4 | 2.28,2 | 5 | 18.18,2 | 6 | 20 |
| 6 | Stener Johannessen |  Norja | 48,1 | 10 | 9.07,1 | 5 | 2.28,3 | 6 | 18.16,8 | 5 | 22 |
| 7 | Vasili Ippolitov |  Venäjä | 48,2 | 11 | 9.07,9 | 6 | 2.28,9 | 7 | 18.16,7 | 4 | 24,5 |
| 8 | Einar Berntzen |  Norja | 48,2 | 11 | 9.27,7 | 9 | 2.32,4 | 8 | 19.16,4 | 8 | 31,5 |
| 9 | Olaf Hansen |  Norja | 51,0 | 14 | 9.47,7 | 11 | 2.39,8 | 13 | 19.57,2 | 9 | 36 |
Jääkiekon 2. divisioonan karsintasarja 2002

Jääkiekon 2. divisioonan karsintasarja 2002 pelattiin Méxicossa, Meksikossa 11.-13.4.2002. Kilpailuissa karsittiin pääsystä uuteen 2. divisioonaan vuoden 2003 MM-kisoihin. Kisojen kaksi parasta, Pohjois-Korea ja Meksiko, nousivat 2. divisioonaan, ja kolmanneksi sijoittunut Uusi-Seelanti putosi 3. divisioonaan vuodeksi 2003.
Turnauksen kulku

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| 11. huhtikuuta 20:00 |  Pohjois-Korea | 11-3 (3-0,6-2,2-1) |  Uusi-Seelanti |
| 12. huhtikuuta 20:00 |  Meksiko | 1-7 (1-2,0-4,0-1) |  Pohjois-Korea |
| 13. huhtikuuta 20:00 |  Uusi-Seelanti | 6-6 (1-3,3-3,2-0) |  Meksiko |
Lopputulos

| Joukkue | O | V | T | H | Maaliero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.  Pohjois-Korea | 2 | 2 | 0 | 0 | 18-4 | 4 |
| 2.  Meksiko | 2 | 0 | 1 | 1 | 7-13 | 1 |
| 3.  Uusi-Seelanti | 2 | 0 | 1 | 1 | 9-17 | 1 |
Ted Turner

| Ted Turner |
| --- | --- |
 Ted Turner vuonna 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. marraskuuta 1938 (ikä 86) Cincinnati, Ohio
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  mediamoguli
Aiheesta muualla
Kotisivu
Robert Edward ”Ted” Turner III (s. 19. marraskuuta 1938 Cincinnati, Ohio) on yhdysvaltalainen media-alan johtaja, miljardööri ja hyväntekeväisyyden harrastaja. Hänet tunnetaan esimerkiksi CNN-kaapelitelevision perustajana.