Laserdisc
Tekniset ominaisuudet

Suurin osa LaserDisc-levyistä on kaksipuolisia, LP-levyjen kokoisia (12 tuumaa; 30,48 cm). Levyt koostuvat kahdesta yhteen liimatusta aluminoidusta muovilevystä. Levyn toinen puoli voi olla myös "tyhjä". Kaikissa varhaisimmissa soittimissa käyttäjä käänsi itse levyn ympäri, mutta myöhemmissä useissa soittimissa laserlukupää myös kääntyy itse levyn toiselle puolelle. Puolenvaihdosta johtuva käännös voi aiheuttaa silloin useiden sekuntien tauon kääntyvän lukupään tekniikasta riippuen. On julkaistu myös yksi- ja kaksipuolisia 8 tuuman levyjä lyhyempiä elokuvia ja erityisesti musiikkivideoita varten.
DVD-levyistä poiketen levyillä ei ole valikoita tai varoituksia, joita ei voi ohittaa. Videotallenne käynnistyy automaattisesti, kun levy asetetaan soittimeen, ja tämän jälkeen katsoja päättää itse, mitä katsoo tai jättää katsomatta, joten järjestelmän käyttö on yksinkertaista. Järjestelmässä ei ole luonnollisestikaan minkäänasteisia kopiosuojauksia (mukaan lukien Macrovision) tai rajoituksia.
LaserDisc-kuvalevyjä on kahta päätyyppiä: CAV- ja CLV-levyjä. CAV-levyt (Constant Angular Velocity) pyörivät alusta loppuun saakka samalla kierrosnopeudella. Yhdelle levyn puolelle mahtuu noin 30 minuuttia videokuvaa. Myöhemmin kehitetyt (Extended Play) CLV-levyt (Constant Linear Velocity) pyörivät soittimessa muuttuvalla nopeudella kuten CD-levytkin äänentoistossa ja yhdelle levyn puolelle mahtuu noin tunti kuvaa. CLV-levyiltä ei voida kuitenkaan toistaa pysäytyskuvaa eikä selata levyn sisältöä kuva näkyvillä ilman erillistä soittimen kuvamuistia kuten CAV-tyypin levyissä. Koska levylle ei tällöin tallennu yksittäisiä ruutuja, on kuvan laatu periaatteessa CAV-tallennusta huonompi, käytännössä liikkuvaa kuvaa katsoessa ero on vähäinen. CAV-tyypin levyillä voidaan myös useimmilla soittimilla navigoida tiettyyn kohtaan videota ruutunumeron perusteella.
Kuva on tallennettu levylle komposiittimuodossa, ja järjestelmä kykenee esittämään videota erottelukyvyllä 440 juovaa PAL-järjestelmällä (kaistanleveys 5,5 MHz) sekä 425 juovaa NTSC:llä (n. 5,4 MHz). Joissakin soittimissa on digitaalinen kuvankäsittelypiiri, joka erottelee komposiittisignaalin kirkkaus- ja väritiedon toisistaan, ja lähettää sen näyttölaitteelle S-Video-signaalina. Samassa piirissä on yleensä myös edellä mainittu kuvamuisti, jolla saadaan CLV-levyjä toistaessa CAV-levyjen erikoisominaisuudet käyttöön, sekä joskus myös aikavirhekorjain tasaisempaa videosignaalia varten.
Monet LaserDisc-soittimet toistavat myös Audio-CD-levyjä, jotkin tämän lisäksi myös CD-V sekä Video-CD-levyt. Vuonna 1996 Pioneer julkaisi LaserDisc/CD/DVD-yhdistelmäsoittimen, joka oli myös ensimmäinen Pioneerin valmistama DVD-soitin. Tosin kuin esim. DVD-järjestelmässä, analogisesta kuvasta johtuen LaserDisc soittimien kuvanlaadussa on eroja.
Varhaisemmissa LD-levyissä kuva ja stereoääni tallennettiin analogisesti. CD-levyn lanseeramisen jälkeen NTSC-LaserDisc-levyihin lisättiin myös digitaalinen PCM-stereoäänikanava analogisen stereoäänen rinnalle ja PAL-levyissä, joissa kuvan tallentaminen vie enemmän tilaa, eikä ylimääräisiä kanavia levylle mahtunut, analogiset kanavat korvattiin digitaalisella kanavalla. LD:n perustekniikka on aivan sama 0:aan ja 1:een perustuva kuin CD-levyssä, mutta perusolemukseltaan digitaalisen tallenteen sisältönä LD:ssä on kuitenkin analoginen PWM-signaali, joka on vain esitetty digitaalisessa muodossa.
Pakattua monikanavaista (5.1 tai 6.1) AC-3 (Dolby Digital) -äänisignaalia alettiin käyttää NTSC-levyillä 1995, jolloin sillä voitiin korvata oikeanpuoleinen analoginen äänikanava. Koska PAL-levyissä oli vain kaksi äänikanavaa, niissä oli yleensä pelkkä stereoääni tai vaihtoehtoisesti (harvoin) pelkkä DTS-ääni. Myös NTSC-levyissä käytettiin DTS-äänisignaalia vuodesta 1996 alkaen. Tällöin DTS-ääni (5.1) koodattiin digitaalisen äänen kanavalle ja analogisilla kanavilla oli vaihtoehtoinen stereoääni.
Dolby Digital-ääni on tallennettu RF-modulaationa, joka ennen purkua pitää ensin purkaa digitaaliseksi signaaliksi joko siihen kykenevässä vahvistimessa tai erillisessä AC-3 RF demodulaattorissa ennen äänen purkua 5.1-ääneksi Dolby Digital -vahvistimessa tai -dekooderissa. DTS-äänen käyttämiseksi soittimessa pitää olla digitaalilähtö ja vahvistimessa DTS-purkuvalmius.
Maksimi Dolby Digital -ääniraidan bittinopeus on RF-modulaation purun jälkeen 384 kbit/s, ja puolestaan DTS-äänen bittinopeus on 1 536 kbit/s (DVD:n vastaava 768 kbit/s).
Varsinkin CAV-levyjen pintaa tarkastellessa on helposti nähtävissä videosignaalin aiheuttama sektorimainen jälki.
Laserdisc ei sisältänyt virheenkorjauskoodia, josta johtuen naarmut ja lika aiheuttavat lukuvirheitä ja häiriöitä kuvassa.
Koska alumiinilevyt on liimattu yhteen, liiman ja ilman aiheuttama kemiallinen reaktio saattaa myös tuhota alumiinikerrosta ja aiheuttaa signaalin häviämisen ajan myötä herkemmin kuin CD tai DVD-levyillä. ("Laser Rot")