stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Neverwhere – maanalainen Lontoo
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Jussi Ahlrothin mukaan teos on esimerkki siitä, kuinka sarjakuvien ja novellien taitaja epäonnistuu romaanien kirjoittajana. Portti-lehden arvostelussa Erkka Leppänen toteaa, ettei romaani kuulu Gaimanin tuotannon parhaimmistoon. Teos on liiankin rönsyilevä, ja televisiosarjan pohjalta tehty tarina kaipaa kuvia tuekseen. Toni Jerrman kirjoittaa kirjassa Ulkomaisia fantasiakirjailijoita, että teoksen rikkaat kulissit kätkevät sisäänsä hieman onton tarinan. Rakenteessa ”noudatetaan perusfantasian kliseisintä kaavaa, jossa esineitä keräilemällä ja koettelemuksia voittamalla edetään tehtävän tasolta toiselle”.
Nipa Niemi

Niilo ”Nipa” Eerik Niemi (9. joulukuuta 1927 Helsinki – 31. joulukuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen viihdetaiteilija ja koomikko, pääammatiltaan televisiograafikko.
Nipa Niemi työskenteli Yle TV1 -kanavan kuvittamon esimiehenä  1958–1988. Sivutöinään hän esiintyi koomisissa rooleissa tv-ohjelmissa ja elokuvissa, kuten lääkärinä elokuvassa Uuno Turhapuro (1973).
Ollessaan työssä Tesvisiossa 1950-luvun lopulla Niemi tutustui Reino Helismaahan, jonka kanssa hän esiintyi sittemmin kiertueilla Esa Pakarisen jäätyä niiltä pois. Helismaa kirjoitti Niemelle sketsejä, joissa tämä oli milloin kulkurin, milloin taiteilijan tai helppoheikin roolissa. Niemi levytti 1960-luvulla neljä kappaletta, joista kaksiosainen Helppo-Heikki tarinoi  (1963) oli etupäässä puhetta sisältänyt humoreski, Toivo Kärjen ja Reino Helismaan tuotantoa.
Nipa Niemi suunnitteli myös muutamia levynkansia The Renegades -yhtyeelle sekä Saukille ja Pikkuoraville.
Niemi kuoli 66-vuotiaana pitkään sairastettuaan uudenvuodenaattona Helsingissä. Niemi on haudattu Maunulan uurnalehtoon Helsinkiin.
Rommi

Jamaikalaista rommia
Rommi on sokeriruo’on mehusta tai melassista tislaamalla valmistettava väkevä alkoholijuoma. Rommia tuotetaan etenkin Karibian saarilla. Rommin alkoholipitoisuus on tyypillisesti noin 40 tilavuusprosenttia, mutta erityisväkevissä rommeissa se voi olla jopa 75.
Nimi

Sanan rommi (engl. rum) alkuperä on epävarma. Yleisen teorian mukaan nimi tulee englannin kielen sanasta rumballion, rumscullion tai rumbustion, ’elämöinti’, ’metelöinti'. Sana on saattanut tulla myös ranskan kielen sanasta arôme, ’aromi’, ’tuoksu'. Muita ehdotuksia sanan alkuperälle ovat latinankielinen sokeriruo’on nimi saccharum sekä hollantilaisten merimiesten lempinimi rummers, joka tuli sanasta roemer, ’juomalasi’. Rommia on kutsuttu myös muilla nimillä kuten Nelson’s blood, kill-devil, devil’s death, Barbados water, redeye ja rumbo.
Valmistus

Rommi valmistetaan joko sokeriruo’osta puristetusta nesteestä tai sokerinvalmistuksen yhteydessä jäljelle jääneestä melassista. Melassi laimennetaan ennen käyttämistä, mutta sokeriruokomehu lähtee käymään itsestään. Sokeriruokomehusta tehtyä rommia kutsutaan rhum agricoleksi.
Rommi voidaan tislata joko pannutislausmenetelmällä tai kolonnitislausmenetelmällä, tai niiden yhdistelmällä. Kolonnitislauksella saadaan usein vaaleampaa rommia, ja pannutislauksella rommista tulee luonteikkaampaa.
Tislauksen jälkeen rommi on tulisen ja raa’an makuista. Sen vuoksi rommi yleensä ikäännytetään, useimmiten tammitynnyreissä, jolloin sen maku muuttuu pehmeämmäksi ja hienommaksi. Ikäännyttäminen voi viedä yhdestä kolmeenkymmeneen vuotta tai jopa kauemmin. Ikäännyttämisen aikana rommista tulee ensin kullanväristä ja myöhemmin tummemman ruskeata.
Useimmat rommit ovat sekoituksia, joskus jopa 20 erityyppisestä rommista. Eri rommilaatujen ja -erien yhdistäminen tuottaa tasalaatuista rommia. Sekoittamisen jälkeen rommin annetaan olla vielä jonkin aikaa tynnyrissä ennen laimentamista ja pullotusta.
Laatuja

Rommeilla ei ole kansainvälistä luokitusstandardia, ja rommien kansalliset luokitukset vaihtelevat.
Vaaleat rommit ovat rommeja, joita ei välttämättä ole tislauksen jälkeen ikäännytetty. Monia vaaleita rommeja kuitenkin ikäännytetään muuan muassa tietyn makuprofiilin aikaansaamiseksi. Vaaleita rommeja käytetään lähinnä drinkkien, kuten mojiton, pohjana.
Tummat rommit eli lyhytkestoisesti ikäännytetyt rommit. Tummiin rommeihin usein lisätään poltettua sokeria väriaineeksi.
Premium-rommit eli pitkäkestoisesti ikäännytetyt laadukkaat rommit. Juodaan sellaisenaan.
Yksittäistisleet ovat sekoittamattomia rommeja.
Korkeaprosenttiset rommit ovat yleensä vaaleita, vain hieman vanhennettuja ja pullotettu noin 75-prosenttisina.
Maustettuja rommeja käytetään etenkin juomasekoituksissa. Maustettu rommi tosin ei ole varsinaisesti rommia, vaan se luokitellaan maustetuksi viinaksi. Joitakin maustettuja rommeja sanotaan kultaisen värinsä ansiosta kultaisiksi rommeiksi.
Drinkkejä

Rommia käytetään paljon juomasekoituksissa. Eräitä tunnettuja rommidrinkkejä ovat Mai Tai, Daiquiri, Mojito ja Cuba Libre.
Ruoanlaitossa

Rommia käytetään muun muassa munatotin, erilaisten kakkujen, tiramisun ja runebergintorttujen ainesosana.
Rommin maku voidaan tehdä keinotekoisesti metaanihapon etyyliesterillä.
Merirosvoja kantamassa rommitynnyreitä. Kuvitusta kirjasta The Pirates Own Book (Charles Ellms, 1837).
Antti Nieminen (jalkapalloilija)

Antti Albert Ensio Nieminen (12. maaliskuuta 1928 Valkeakoski – 24. lokakuuta 1972 Nurmijärvi) oli suomalainen jalkapalloilija.
Puolustajana pelannut Nieminen edusti koko uransa ajan Valkeakosken Hakaa vuosina 1950–1961 . Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1960 sekä Suomen Cupin 1955, 1959 ja 1960. Kaikkiaan Nieminen pelasi 12 kauden aikana 210 pääsarjatason ottelua.
Nieminen pelasi maajoukkueessa vuosina 1953–1960 yhteensä kolme A- ja neljä B-maaottelua.
Veikko Niemikorpi

Veikko Niemikorpi (s. 20. lokakuuta 1948) on entinen suomalainen jääpalloilija. Hänet valittiin vuoden jääpalloilijaksi 1978. Urheilulehti valitsi hänet vuonna 2008 Suomen kaikkien aikojen kolmen parhaan jääpalloilijan joukkoon.
Niemikorpi edusti SM-sarjassa Oulun Palloseuraa, Oulun Luistinseuraa ja HIFK:ta. Hän on SM-sarjan kaikkien aikojen paras maalintekijä tehtyään 692 maalia. Vuodesta 1979 tilastoituja maalisyöttöjä hän keräsi 167. Hän voitti SM-sarjan maalikuninkuuden 1975, 1978, 1979, 1982, 1985 ja 1986 sekä pistepörssin 1979, 1983, 1985, 1986, 1988 ja 1989. Jääpallon Suomen-mestaruuden hän voitti pelaajana kolmesti ja kerran valmentajana valmentaessaan HIFK:ta vuonna 1998.
Liikunnanopettajana työskennellyt Niemikorpi pelasi 106 maaottelua ja teki niissä 63 maalia. Hän ylitti ensimmäisenä suomalaisena jääpalloilijana 100 A-maaottelun rajan 1982. Jääpallon MM-kisoissa hän saavutti kuusi MM-pronssia vuosina 1969–1979.
Niemikorpi pelasi myös maahockeyta maajoukkuetasolla ja Suomen-mestaruuden hän voitti Huovit-joukkueessa vuosina 1975–1982.
Sekä Niemikorven poika Tomi Niemikorpi että hänen veljensä Juha ja Hannu ovat myös pelanneet jääpalloa.
Tauno Nieminen

Tauno Nieminen (24. marraskuuta 1919 Turku – 2. huhtikuuta 1965) oli suomalainen keilailun maailman- ja Euroopan-mestari.
Tauno Nieminen oli vuonna 1962 Besançonissa järjestettyjen keilailun ensimmäisten EM-kilpailujen paras mieskeilaaja.  Hän voitti kultaa henkilökohtaisessa kilpailussa, parikilpailussa Matti Niemisen kanssa ja amerikkalaisittain keilatussa viisimiehiskilpailussa sekä hopeaa eurooppalaisittain kisatussa kuuden miehen joukkuekilpailussa. MM-kilpailuissa hän voitti kultaa viisimiehiskilpailussa ja hopeaa kahdeksanmiehiskilpailussa Helsingborgissa 1958 sekä Pentti Virtasen kanssa hopeaa parikilpailussa Méxicossa 1963.
Turun Ässiä ja helsinkiläistä keilaseura Jyrää edustanut Nieminen voitti henkilökohtaisen Suomen mestaruuden vuosina 1958 ja 1964.
Kalle Nieminen

Kalle Nieminen (s. 3. joulukuuta 1947 Jyväskylän mlk) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Keskikentällä pelannut Nieminen edusti urallaan Jyväskylän Pallokerhoa 1970, Lahden Reipasta 1971, HIFK:a 1972–1973 ja Mikkelin Pallo-Kissoja 1974–1984. Hän voitti Pallo-Kissoissa TUL:n mestaruuden 1977. Mestaruussarjassa Nieminen pelasi yhdeksän kauden aikana 177  ottelua, joissa hän teki 11 maalia.
Nieminen pelasi maajoukkueessa vuosina 1975–1979 kahdeksan maaottelua, joissa hän teki yhden maalin.
Daré Nibombé

Nibombé maajoukkueessa vuonna 2006
Daré Nibombé (s. 16. kesäkuuta 1980 Lomé, Togo) on togolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan toppari. Nibombé on toiminut Togon jalkapallomaajoukkueen kapteeni.
Ura

Nibombé oli mukana Togon historian ensimmäisessä MM-lopputurnauksessa Saksan MM-kilpailuissa 2006 ja pelasi täyden ajan joukkueen kaikissa kolmessa ottelussa. Seurajoukkueurallaan hän on pelannut useissa eurooppalaisseuroissa, muun muassa Arminia Bielefeldissä sekä FC Timișoarassa.
Aurèle Nicolet

Aurèle Georges Nicolet (22. tammikuuta 1926 Neuchâtel, Sveitsi – 29. tammikuuta 2016 Freiburg im Breisgau, Saksa) oli sveitsiläinen huilisti.
Nicolet opiskeli Andre Jaunet’n, Willy Burkhardin, Marcel Moysen ja Yvonne Drapierin johdolla. Hän voitti Geneven huilukilpailun 1948. Nicolet toimi professorina Berliinin musiikkiakatemiassa 1953−65 sekä Freiburgin musiikkikorkeakoulussa 1965−83. Hän oli Berliinin filharmonikkojen soolohuilistina 1950−59. Nicolet vieraili myös Suomessa, esimerkiksi Joensuussa 1990.
Kirjallinen tuotanto

Pro Musica. Studien zum Spielen neuer Musik (1974)
Timo Nieminen (ampuja)

Timo Väinö Nieminen (s. 2. maaliskuuta 1951 Orimattila) on suomalainen ampuja. Hän kilpaili haulikkoammunnassa olympialaisissa vuosina 1984 ja 1988 sekä saavutti EM-kisoissa mitaleja.
Nieminen sijoittui Los Angelesin olympialaisissa 1984 olympiatrapissa neljänneksi ja neljä vuotta myöhemmin Soulin olympialaisissa 43:nneksi. MM-kilpailuissa hän oli trapissa 16:s vuonna 1986 ja yhdeksäs vuonna 1990. EM-kilpailuissa hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa vuonna 1981 sekä pronssia joukkuekilpailussa vuonna 1983 ja henkilökohtaisessa kilpailussa vuonna 1984. Vuoden 1983 EM-kilpailujen henkilökohtaisessa kisassa hän sijoittui viidenneksi.
Seuratasolla Nieminen edusti Lahden Ampumaseuraa, Orimattilan Jymyä ja Orimattilan Urheiluampujia. Hän voitti henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden olympiatrapissa vuosina 1976–1983, 1985–1986 ja 1992. Lisäksi hän voitti mestaruuksia automaattitrapissa sekä joukkuekilpailuissa.
Kalle Nieminen (yleisurheilija)

Kalle Nieminen juoksemassa maratonia vuonna 1909.
Karl (Kaarlo) ”Kalle” Maurits Nieminen (26. huhtikuuta 1878 Asikkala – 22. elokuuta 1943 Cambridge, New York, Yhdysvallat) oli suomalainen yleisurheilija, joka kilpaili varsinkin maratonilla.
Nieminen voitti Suomen ensimmäisen virallisen maratonkilpailun (40,2 km) Oulunkylässä 16. syyskuuta 1906. Hänen voittoaikansa tuolloin oli 3.01.06. Jo aikaisemmin samana vuonna 23. toukokuuta hän oli juossut kahden muun urheilu- ja voimisteluseura Reippaan jäsenen kanssa 42,2 kilometrin pituisen maratonjuoksukokeen. Aikaa hänellä kului tuolloin 3 tuntia 17 minuuttia. Lontoon olympialaisissa 1908 Nieminen sijoittui maratonilla kymmenenneksi ajalla 3.09.50,8.
Nieminen juoksi Suomessa 11 maratonia vuosina 1906–1909 ja voitti niistä kahdeksan. Amatöörijuoksijana hänen ennätyksensä täyspitkällä maratonilla oli 2.50.48 ja 40,2 kilometrillä 2.42.50. Yhdysvalloissa hän juoksi ammattilaisjuoksijana täyspitkän maratonin parhaimmillaan aikaan 2.43.10 vuonna 1912.
Nieminen edusti Suomessa seuratasolla Helsingin Koittoa, Helsingin Reipasta ja Helsingin Jyryä. Hän muutti vuonna 1909 Yhdysvaltoihin ja kilpaili siellä jonkin aikaa ammattijuoksijana.
Nieminen kuoli Yhdysvalloissa vuonna 1943. Suomessa hänet julistettiin kuolleeksi 3.2.1971 ja kuolinpäiväksi määrättiin 1.1.1971.
Saara Niemi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Saara Niemi |  Saara Niemi |  Saara Niemi |  |
Maa:   Suomi
Naisten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Halifax & Dartmouth 2004 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Harbin 2008 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Hämeenlinna 2009 | jääkiekko |  |
Saara Niemi (o.s. Tuominen, s. 1. tammikuuta 1986 Ylöjärvi) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Opiskeluaikanaan hän edusti yhdysvaltalaista University of Minnesota-Duluthia, josta hän valmistui vuonna 2010.
Niemi on pelannut Torinon 2006 ja Vancouverin 2010 talviolympialaisissa sekä viisissä MM-kilpailuissa. Vancouverin olympialaisissa hän voitti pronssia, ja MM-pronssia hän on saavuttanut vuosina 2004, 2008 ja 2009.
Hän pelasi Yhdysvalloissa University of Minnesota-Duluthin joukkueessa, ja toimi myös joukkueen kapteenina. Hän on voittanut yliopistomestaruuden 2008 ja 2010.
Kotimaassaan Niemi edusti Tampereen Ilvestä, jonka riveissä hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 2006 ja hopeaa 2011 sekä Euroopan mestaruuden 2011.
Niemi toimii Suomen Jääkiekkoliiton eteläisen alueen tyttökiekon koulutus- ja kartoitusvastaavana. Kaudella 2012–2013 hän toimi tyttökiekon Tutor-valmentajana keskimaan alueella. Huhtikuussa 2015 helsinkiläinen Red Wings Hockey tiedotti palkanneensa Niemen tyttöjen valmennustiimiinsä. Marraskuussa 2015 Niemi teki väliaikaisen paluun kaukaloihin kun hän edusti helsinkiläistä Red Wings Hockeytä kuuden ottelun verran naisten Suomi-Sarjassa. Niemi teki tehot  9+12 ja istui kaksi 2 minuutin rangaistusta.
Seuraavalla kaudella Niemi jatkoi Red Wingsin riveissä ensin naisten Mestiksen karsinniossa viiden ottelun verran ja itse Mestiksessä 10 ottelun verran. Kymmenessä ottelussa hän sai kasaan tehot 16+10 ja istui kuusi jäähyminuuttia.
Syksyllä 2017 Niemi ilmoitti lähtevänsä apuvalmentajaksi kiinalaisseura Kunlun Red Starsin naisjoukkueeseen. Keväällä 2018 uutisoitiin Saara Niemen siirtyvän HIFK:n naisjaostoon kuuluvan Naisten Mestis-joukkueen päävalmentajaksi.
Niemi on valmentanut Hifk Naiset -naisjoukkueen Naisten Liigaan nousemisen jälkeen kolmesti mitalille: pronssia kaudella 2020–2021, hopeaa kaudella 2021–2022 ja lopulta kultaa kaudella 2022–2023.
Sanni Nieminen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tampere 2015 |  |  |
|  Hopeaa | Bratislava 2017 |  |  |
|  Hopeaa | Uppsala 2021 |  |  |
Sanni Nieminen tammikuussa 2019
Sanni Nieminen (s. 4. elokuuta 1991) on suomalainen salibandyn pelaaja, joka on pelannut niin puolustajana kuin hyökkääjänäkin. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 58 ottelua ja saavuttanut MM-hopeaa Tampereella 2015, Bratislavassa 2017 ja Uppsalassa 2021. Hän on tehnyt maaotteluissa 19 maalia ja saanut 12 syöttöpistettä.
Naisten Salibandyliigassa Nieminen on edustanut tamperelaista Classicia kaudella 2009–2010, kausilla 2011–2018 sekä jälleen kaudesta 2019–2020 alkaen. Hän on voittanut SM-kultaa vuosina 2010, 2012, 2013, 2015 ja 2017 sekä saavuttanut SM-hopeaa vuosina 2014, 2016 ja 2018. Kauden 2018–2019 hän pelasi Sveitsin liigassa Piranha Churin joukkueessa ja saavutti hopeaa. Niemisen kasvattajaseura on huittislainen SBS Rupu.
Kalle Niemi

Kalle Niemi (s. 17. kesäkuuta 1955 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan laitapuolustaja.
Niemi nousi HJK:n edustusjoukkueeseen vuonna 1973, muttei päässyt kauden aikana kentälle. Vuodet 1974–1976 hän edusti toisella sarjatasolla pelannutta Helsingin Palloseuraa. Vuonna 1977 hän palasi HJK:hon ja pelasi seurassa vuoteen 1984 asti. Hän pelasi pääsarjatasolla 198 ottelua ja teki kaksi maalia.
Jalkapallouransa jälkeen Niemi on toiminut kielenkääntäjänä, kääntäen muun muassa televisio-ohjelmia. Niemi on toiminut esimerkiksi Eurovision laulukilpailun tekstittäjänä vuodesta 1991.
Aiheesta muualla

Revittelyä, riemua ja riimejä: Euroviisujen kääntäjä Kalle Niemi viihdyttää myös itseään huvittavilla käännöksillä yle.fi
Roomalainen Italia

Augustuksen Italian alueet (regio), aluejako, joka oli voimassa noin vuosina 7 eaa. – 293 jaa.
Italia (lat. < m.kreik. Ἰταλία) viittasi antiikin aikana alun perin nykyisen Apenniinien niemimaan eteläkärkeen ja myöhemmin koko niemimaahan. Nimitys oli pitkään vain maantieteellinen, eikä viitannut mihinkään poliittiseen tai hallinnolliseen kokonaisuuteen, sillä aluetta asuttivat pitkään useat eri kansat. Rooman valtakunnan laajetessa Italiasta tuli vaiheittain kokonaan osa sitä, ja valtakunnan keskeisintä aluetta. Nykyisin alueella sijaitsevat Italian tasavalta, San Marino ja Vatikaanivaltio.
Nimi

Italia oli alun perin kreikankielinen nimitys Apenniinien niemimaan eteläkärjelle. Nimi tuli seutua asuttaneista itaaleista. Antiikin aikana yleinen näkemys oli, että nimitys olisi perustunut itaalisten kielten sanaan vitulus, ’vasikka’, mutta tätä ei pidetä nykyisin uskottavana. 400–300-luvuilla eaa. nimitys Italia alkoi viitata vähitellen niemimaan koko etelä- ja keskiosaan. 200-luvulla eaa. se viittasi jo koko niemimaahan sen pohjoisimpia osia Gallia cispadanaa ja Liguriaa lukuuun ottamatta. Suunnilleen nykyisen Italian valtion mannerosia vastaavan alueen nimitykseksi se tuli keisari Augustuksen aikana.
Hallinnollinen jako > Varhaisvaiheet

Italia ei jakaantunut pitkään aikaan erityisiin kaupunkeja laajempiin hallinnollisiin alueisiin, eikä se Rooman provinssien perustamisen jälkeen muodostanut provinssia tai ollut muutoinkaan osa provinssihallintoa. Tasavallan loppuaikoihin asti Pohjois-Italia muodosti kuitenkin oman provinssinsa Gallia cisalpinan, jonka raja kulki Arnus- ja Rubikon-jokien kohdalta.
Hallinnollinen jako > Augustuksen Italian alueet

Augustus jakoi vuoden 7 eaa. tienoilla Italian yhteentoista alueeseen (regio). Jako perustui pitkälti niemimaan vanhoihin kulttuurialueisiin.
Augustuksen Italian alueisiin viitattiin alun perin numeroilla. Myöhemmin ne saivat myös nimet. Nimet eivät kuitenkaan olleet täysin vakiintuneet, ja niistä esiintyy eri muotoja. Alueet olivat:
Regio I Latium et Campania
Regio II Apulia et Calabria
Regio III Lucania et Bruttii
Regio IV Samnium
Regio V Picenum
Regio VI Umbria
Regio VII Etruria
Regio VIII Aemilia
Regio IX Liguria
Regio X Venetia et Histria
Regio XI Transpadana
Alueiden perustamisen myötä aiemmin Italian ulkopuolelle luetut Gallia cispadana ja Liguria tulivat osaksi Italiaa. Suunnilleen samoihin aikoihin Augustus jakoi Rooman kaupungin 14 kaupunginosaan, joista käytettiin myös nimitystä regio.
Hallinnollinen jako > Myöhäisantiikki

Keisari Diocletianuksen aikana noin vuonna 293 tehdyissä hallintoalueuudistuksissa Italiaan alueet muutettiin tai yhdistettiin provinsseiksi. Samassa uudistuksessa provinssien yläpuolelle perustettiin diokeesit, ja Italian provinssit tulivat osaksi Italian diokeesia. Keisari Konstantinus Suuren aikana noin vuonna 314 Italian diokeesi jaettiin kahtia Italian pohjoisosan (sekä muun muassa Raetian) käsittäneeksi Italia annonarian diokeesiksi ja Italian eteläosan käsittäneeksi Italia suburbicarian diokeesiksi. Suunnilleen samoihin aikoihin ajoittuvan pretoriaaniprefektuurien perustamisen myötä Italian diokeeseista tuli osa Italia, Illyricum et African ja sittemmin Italia et African prefektuuria. Rooman valtakunnan jaossa vuonna 395 Italiasta tuli osa Länsi-Roomaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta roomalainen Italia Wikimedia Commonsissa
Nigerin sotilasalue

Nigerin sotilasalue vuoden 1911 kartan oikeassa yläreunassa.
Nigerin sotilasalue (ransk. territoire militaire du Niger) oli siirtomaa-alue Ranskan Länsi-Afrikassa vuosina 1904–1920. Se käsitti nykyisen Nigerin valtion.
Ranskalaisten ensimmäiset tukikohdat nykyisen Nigerin alueella olivat Say vuonna 1897 ja Zinder vuonna 1899. Ensimmäinen hallintoalue oli vuonna 1900 perustettu Ranskan Länsi-Afrikan kolmas sotilasalue, jonka keskuksena toimi Zinder. Alue käsitti Nigerjoen vasemman rannan Saysta Tšadjärvelle. Vuonna 1904 siihen liitettiin Aïrvuoristo.
Ylä-Senegalin ja Nigerin alaisuuteen kuulunut Nigerin sotilasalue muodostettiin vuonna 1904 Ranskan Länsi-Afrikan ensimmäisestä eli Timbuktun ja kolmannesta eli Zinderin sotilasalueesta. Se jakautui Niameyn, Timbuktun ja Zinderin alueisiin (région), joista jokaiseen kuului kolme piiriä (cercle). Sotilasalueen hallinnollinen keskus oli Niamey. Sen komentajana toimi Ylä-Senegalin ja Nigerin varakuvernöörin alainen komendantti.
Timbuktun alue ja Gaon piiri liitettiin vuoden 1911 alussa Nigerin sotilasalueesta Ylä-Senegaliin ja Nigeriin. Seuraavan vuoden alussa voimaan tullut asetus erotti sotilasalueen Ylä-Senegalista ja Nigeristä ja asetti sen suoraan Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörin alaisuuteen. Alueen hallinnollinen keskus siirrettiin samalla Zinderiin.
Sotilasalue muutettiin territoire du Niger -nimiseksi siviilialueeksi vuoden 1921 alussa. Vuoden 1922 kesäkuussa siitä tuli Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörin alaisen varakuvernöörin johtama autonominen Nigerin siirtomaa.
Timo Niemi

Timo Tapani Niemi (s. 16. maaliskuuta 1966) on entinen suomalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, joka ylsi parhaimmillaan EM-mitalistiksi.
Timo Niemi edusti Suomea kahdesti olympiakisoissa. Soulissa 1988 hän ei sijoittunut lähellekään kärkeä, mutta Barcelonassa 1992 hän paini 82 kilon sarjassa viidenneksi ollen kisojen paras suomalaispainija. Arvokisamitalistiksi Niemi kohosi Kolbotnin EM-kisoissa 1988, joissa hän saavutti pronssia. Rooman MM-kisoissa 1990 hän ylsi pronssiotteluun mutta joutui siinä ulosajetuksi.
Imatralaista Tainionkosken Tähteä edustanut Niemi voitti Suomen mestaruuksia neljä kappaletta.
Saavutuksia

Olympiakisoissa viides 1992, putosi alkukierroksilla 1988 (sarja 82 kg)
MM-kisoissa neljäs 1989 ja 1990, kymmenes 1993, ei sijoittunut 1991 (sarja 82 kg)
EM-pronssia 1988 (sarja 82 kg)
SM-kultaa 1988–89 ja 1991–92 (sarja 82 kg)
Nigerin vaakuna

Nigerin vaakuna
Nigerin vaakuna on Nigerin tunnus lipun, kansallislaulun ja moton ohella. Vaakuna on otettu käyttöön vuonna 1962.
Vaakunan kilven keskellä on Aurinko. Sen vasemmalla puolella on hirssin tähkiä, oikealla puolella keihäs ja kaksi tuaregimiekkaa. Auringon alla on puhvelin pää.
Hirssintähkät kuvaavat maanviljelystä ja puhvelinpää karjankasvatusta. Keihäs ja miekat kertovat alueella aiemmin sijainneista valtioista.
Kilven molemmin puolin on kaksi Nigerin lippua. Kilven alapuolella olevassa nauhassa on maan virallinen ranskankielinen nimi République du Niger.
Olavi Niemi (näyttelijä)

| Olavi Niemi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Olavi Kalervo Niemi
Syntynyt: 4. toukokuuta 1930 Lapua
Kuollut: 8. helmikuuta 2004
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Olavi Kalervo Niemi (4. toukokuuta 1930 Lapua – 8. helmikuuta 2004) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki uransa valtaosin Tampereen Teatterissa.
Ura

Olavi Niemi suoritti Suomen teatterikoulun 1953–1955. Hän näytteli Kotkan kaupunginteatterissa 1955–1961 ja Tampereen Teatterissa 1961–1989. Niemen näyttämötehtäviä olivat muun muassa Hamlet, Eddie Carbone (Näköala sillalta) ja Risto (Työmiehen vaimo). Puheteatterin ohella Niemi näytteli useissa opereteissa ja musikaalissa West Side Story, jossa hänellä oli Bernardon rooli.
IMDb:n mukaan Niemi näytteli lukuisissa televisiotuotannoissa, mutta hänen roolinsa olivat usein pieniä. Vuonna 1985 hän teki Sakari Kaarron roolin minisarjassa Jäähyväiset lasihevoselle. Sarjassa näytteli myös hänen puolisonsa Anja Räsänen.
Niemen vanhemmat olivat liikemies Vihtori Niemi ja Maria Sillanpää. Olavi Niemi on puolisoineen haudattu Tampereelle Kalevankankaan hautausmaalle.
Ángel Nieto

Ángel Nieto vuonna 1972.
Ángel Nieto Roldán (25. tammikuuta 1947 Zamora, Zamoran maakunta, Espanja – 3. elokuuta 2017) oli menestyksekäs espanjalainen ratamoottoripyöräilijä.
Nieto ajoi urallaan 156 GP:tä ja voitti niistä 90. Maailmanmestaruuksia hän voitti 13 (50-kuutioisissa vuosina 1969, 1970, 1972, 1975, 1976 ja 1977, 125-kuutioisissa 1971, 1972, 1979, 1981, 1982, 1983, 1984). Mestaruuksia on Nietoa enemmän pystynyt keräämään vain italialainen Giacomo Agostini (15 maailmanmestaruutta). Uransa ensimmäisen kilpailun Nieto kilpaili vuonna 1964, viimeisen 1986.
Angel Nieton poika Pablo Nieto on myös kohtalaisesti menestyvä ratamoottoripyöräilijä.
Angel Nieto kuoli 3. elokuuta 2017 auton törmättyä Ibizalla hänen ohjaamaansa mönkijään ja näin onnettomuudessa saamiinsa päävammoihin.