stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Idols (9. tuotantokausi)

| Idols (9>  tuotantokausi) |
| --- | --- |
Alkuperämaa:  Suomi
Esittäminen
Verkko:  Nelonen
Ensimmäinen esitys:  12. syyskuuta 2018
Viimeinen esitys:  30. marraskuuta 2018
DVD- ja Blu-ray-julkaisu
Kaudet
 ← Edellinen 8. kausi
Idolsin yhdeksäs tuotantokausi esitettiin Nelonen-kanavalla syksyllä 2018. Uusina Idols-tuomareina nähtiin Jannika B, Maija Vilkkumaa ja Elastinen. Tuomaristoon paluun teki Jone Nikula.
Koelaulut järjestettiin Helsingissä ja Oulussa. Koelauluista jatkoon pääsi 70 laulajaa. Koelaulujen jälkeen karsinnat jatkuivat kolmessa eri vaiheessa Billnäsin ruukissa. Ensimmäisestä vaiheesta, rivilaulu-tehtävästä, jatkoon pääsi 40 kilpailijaa. Toisessa vaiheessa kilpailijat jaettiin ryhmiin ja heidän tuli valmistaa saamastaan kappaleesta tuomarit vakuuttava esitys. Toisesta vaiheesta jatkoon pääsi 20 kilpailijaa. Ruukkiviikon kolmas tehtävä oli soolotehtävä, jossa kilpailijoita säestettiin pianolla. Soolotehtävästä jatkoon pääsi 10 kilpailijaa.
Idols-voittajaksi 30. marraskuuta 2018 järjestetyssä finaalissa äänestettiin Patrik Blomberg. Hän sai finaalissa annetuista äänistä 41 prosenttia. Palkinnoksi voitostaan hän sai levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa.
Top10-vaihe

Jaksoissa 13 ja 14 nähdyssä Top10-vaiheessa kilpailijat esiintyivät Helsingin Yrjönkadun uimahalliin altaan päälle rakennetulla catwalkilla. Tuomarit pudottivat vielä kaksi kilpailijaa pois ennen kuin ohjelman suorat lähetykset alkoivat. Jaksoissa esiintyivät vierailevina esiintyjinä  Mikael Gabriel ja Reino Nordin.
Ensimmäinen semifinaali

Ensimmäinen semifinaali oli jaettu kahteen osaan: keskiviikkona 31. lokakuuta 2018 esitetyssä jaksossa kahdeksasta semifinalistista esiintyi ensimmäiset neljä kilpailijaa ja 1. marraskuuta 2018 esitetyssä loput neljä. Yleisöäänestyksessä kaksi vähiten ääniä saanutta kilpailijaa putosi seuraavan viikon semifinaalilähetysten alussa.
Ensimmäisen semifinaalin kappaleiden teemana oli rakkaus.
Vierailevina artisteina semifinaalissa esiintyivät Kaija Koo sekä Ida Paul & Kalle Lindroth.
Toinen semifinaali

Toinen semifinaali oli jaettu kahteen osaan: keskiviikkona 7. marraskuuta 2018 esitetyssä jaksossa kuudesta jäljellä olevasta semifinalistista esiintyi ensimmäiset kolme kilpailijaa ja 8. marraskuuta 2018 esitetyssä loput kolme. Yleisöäänestyksessä kaksi vähiten ääniä saanutta kilpailijaa olivat Noora Mäkinen ja Santa Sallinen. Tuomarit saivat pelastaa toisen kilpailijoista takaisin ja päätyivät valitsemaan Nooran.
Toisessa semifinaalissa kilpailijat esittivät kaksi kappaletta: kappaleen omalta idoliltaan sekä tuomareiden valitseman kappaleen.
Vierailevina artisteina semifinaalissa esiintyivät Vesala sekä Lauri Tähkä.
Kolmas semifinaali

Kolmas semifinaali esitettiin perjantaina 16. marraskuuta 2018. Se oli samalla kauden ensimmäinen suorana lähetetty jakso. Vähiten ääniä saanut kilpailija putosi lähetyksen lopussa.
Semifinaalin aluksi esiintyi Maija Vilkkumaa. Vierailevina artisteina semifinaalissa esiintyi Anna Puu.
| Järj>  | Kilpailija | Kappale (alkuperäinen esittäjä) | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Noora Mäkinen | ”Can’t Hold Us” (Macklemore & Ryan Lewis feat. Ray Dalton) | jatkossa |
| 2. | Patrik Blomberg | ”Silkkii” (Jukka Poika) | jatkossa |
| 3. | Leo Pakarinen | ”Loppuviikko pt 2” (Leo Pakarinen) | jatkossa |
| 4. | Sara Heusala | ”The Boy Does Nothing” (Alesha Dixon) | putosi |
| 5. | Jere Övermark | ”Valot pimeyksien reunoilla” (Apulanta) | jatkossa |
Neljäs semifinaali

Neljäs semifinaali esitettiin perjantaina 23. marraskuuta 2018. Vähiten ääniä saanut kilpailija putosi lähetyksen lopussa. Kilpailijat esittivät kaksi kappaletta: ensimmäisellä kierroksella menestyneen kappaleen menneiltä vuosilta ja toisella kierroksella koelauluissa esittämänsä kappaleen (paitsi Leo Pakarinen, joka esitti oman kappaleensa koelaulujaksossa nähdystä esittelyinsertistä).
Semifinaalin aluksi esiintyi Jannika B. Vierailevana artistina semifinaalissa esiintyi Sunrise Avenue.
Finaali

Finaali esitettiin perjantaina 30. marraskuuta 2018. Kilpailijat esittivät kaksi kappaletta: ensimmäisellä kierroksella dueton yhdessä tunnetun artistin kanssa sekä finalisteille sävelletyt omat kappaleet.
Finaalin aluksi esiintyi Elastinen. Vierailevana artistina finaalissa esiintyivät Sanni ja Apulanta.
Jaksot

| Jakso | Esityspäivä | Esityspäivä | Katsojaluvut | Tapahtumat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | ke | 12.9.2018 | 337 000  | koelaulut, osa 1 |
| 2 | to | 13.9.2018 | — | koelaulut, osa 2 |
| 3 | ke | 19.9.2018 | — | koelaulut, osa 3 |
| 4 | to | 20.9.2018 | 337 000  | koelaulut, osa 4 |
| 5 | ke | 26.9.2018 | 261 000  | koelaulut, osa 5 |
| 6 | to | 27.9.2018 | — | koelaulut, osa 6 |
| 7 | ke | 3.10.2018 | 275 000  | koelaulut, osa 7 |
| 8 | to | 4.10.2018 | — | koelaulut, osa 8 |
| 9 | ke | 10.10.2018 | — | ruukkiviikko, osa 1 |
| 10 | to | 11.10.2018 | 276 000  | ruukkiviikko, osa 2 |
| 11 | ke | 17.10.2018 | 267 000  | ruukkiviikko, osa 3 |
| 12 | to | 18.10.2018 | — | ruukkiviikko, osa 4 |
| 13 | ke | 24.10.2018 | — | TOP10, osa 1 |
| 14 | to | 25.10.2018 | 298 000  | TOP10, osa 2 |
| 15 | ke | 31.10.2018 | — | 1. semifinaali, osa 1 |
| 16 | to | 1.11.2018 | 222 000  | 1. semifinaali, osa 2 |
| 17 | ke | 7.11.2018 | — | 2. semifinaali, osa 1 |
| 18 | to | 8.11.2018 | 280 000  | 2. semifinaali, osa 2 |
| 19 | pe | 16.11.2018 | 230 000  | 3. semifinaali |
| 20 | pe | 23.11.2018 | 224 000  | 4. semifinaali |
| 21 | pe | 30.11.2018 | 314 000  | finaali |
Jukatek

| Jukatek |
| --- | --- |
 Jukatekin puhuma-alue
Oma nimi:  Maaya t'àan
Muu nimi:  Jukateekki, Yukatek, Yucatec
Tiedot
Alue:   Yucatan, Meksiko  Belize
Puhujia:  786 113 (2010)
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielenhuolto:  INALI
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Mayakielet
Kieliryhmä:  Jukatek *Jukatek-Lakantun
Kielikoodit
ISO 639-1:  ei
ISO 639-2:  myn
ISO 639-3:  yua
 Ohje 
Kaksikielinen kyltti terveyskeskuksessa.
Jukatek (omakielinen nimi Maaya t'àan [màːjaʔ tʼàːn]) on Jukatanin niemimaalla ja osissa Guatemalaa ja Belizeä puhuttu mayakieli. Äidinkieliset puhujat käyttävät nimeä maya. "Jukatek" on kielitieteilijöiden käyttöön ottama nimitys kielen erottelemiseksi muista mayakielistä. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kielellä on 786 113 puhujaa. Jukatekia kirjoitetaan nykyään latinalaisella aakkostolla, joka saapui alueelle espanjalaisten valloittajien mukana 1500-luvulla.
Kielen ei katsota olevan uhattu.
Fonologia > Konsonantit

|  |  | Labiaali | Alveolaari | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | Nasaali | m | n |  |  |  |
| Klusiili | tavallinen | p | t |  | k | ʔ |
| Klusiili | ejektiivi | p' | t' |  | k' |  |
| Implosiivi | Implosiivi | ɓ |  |  |  |  |
| Frikatiivi | Frikatiivi |  | s | ʃ | x | h |
| Affrikaatta | tavallinen |  | ts | tʃ |  |  |
| Affrikaatta | ejektiivi |  | ts' | tʃ' |  |  |
| Approksimantti | Approksimantti | w | l | j |  |  |
| Tremulantti | Tremulantti |  | r |  |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Takainen |
| --- | --- | --- |
| Suppea | i | u |
| Puoliavoin | e | o |
| Avoin | a |  |
Kaikki vokaalit voivat esiintyä niin lyhyinä kuin pitkinäkin. Lisäksi jukatek on tonaalinen kieli, jota merkitään toisinaan akuutilla (nouseva tooni) ja gravis (laskeva) aksentilla. Tonaalisia eroja tehdään vain pitkien vokaalien kohdalla, lyhyet vokaalit ovat neutraaleja.
Lähde:
Kirjoitusjärjestelmä

Perinteisesti jukatekia on kirjoitettu mayojen hieroglyfeillä. 1500- ja 1600-kuluessa tämä järjestelmä korvautui latinalaisilla aakkosilla.. Hieroglyfit ovat luonteeltaan piktografisia tai foneettisia ja niitä on noin 800 erilaista. Hieroglyfejä opittiin tulkitsemaan uudestaan 1950-luvulla..
Nykyään jukatekia kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Kielioppi

Jukatekissa ei ole kieliopillista sukua. Mikäli sukupuolta halutaan kuitenkin eritoten painottaa esim. ihmisten kohdalla, sanan eteen liitetään joko suffiksi x- (nainen) tai h- (mies): xmen (naispuolinen shamaani) vs. hmen (miespuolinen shamaani)..
Lukusanat 1–10 jukatekiksi:
| 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| hun | ka'a | óox | kan | ho'o | wáak | úuk | waxak | bolon | lahun |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jukatek Wikimedia Commonsissa
Jukatekinkielinen Wikipedia hautomossa
Timur Lenkin hyökkäykset Georgiaan

Turkkilaismongolialainen valloittaja Timur Lenk hyökkäsi Georgiaan, kristittyyn kuningaskuntaan Kaukasuksella, useita kertoja vuosina 1386–1404 tuhoisin seurauksin. Timurin laaja valtakunta ulottui suurimmillaan Keski-Aasiasta Anatoliaan saakka. Hyökkäykset liittyivät läheisesti Timurin ja Tokhtamyshin väliseen taisteluun. Tokhtamysh oli Kultaisen ordan viimeinen kaani ja Timurin kilpailija.
Georgialaiset kuuluivat ensimmäisiin ei-islaminuskoisiin kansoihin, jotka kärsivät Timurin hyökkäyksistä. Ensimmäisessä ainakin seitsemästä invaasiosta Timur ryösti Georgian pääkaupungin Tbilisin ja vangitsi Georgian kuninkaan Bagrat V:n vuonna 1386. Georgialaiset taistelivat lyhyen aikaa Timurin joukkoja vastaan, mikä sai aikaan uuden turkkilaismongolialaisten armeijoiden hyökkäyksen. Bagratin poika ja seuraaja Giorgi VII aloitti päättäväisen vastarinnan ja taisteli suuren osan valtakaudestaan (1395–1405) Timuria vastaan. Timur johti suurinta osaa hyökkäyksistä itse alistaakseen Georgian itsepäisen kuninkaan valtaansa. Vaikka hän ei saanutkaan Georgiaa tiukasti hallintaansa, maa kärsi iskun, josta se ei koskaan toipunut ennalleen. Siihen mennessä kun Giorgi VII:n oli pakko hyväksyä Timurin rauhanehdot ja suostua maksamaan suojelurahaa, hän ei hallinnut juuri muuta kuin tuhoutuneita kaupunkeja, hävitettyä maaseutua ja särkynyttä kuningaskuntaa.
Palenque

| Palenque |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Chiapas, Meksiko  17°29′2.32″N, 92°2′46.78″W
Kriteerit:  I, II, III, IV
Tunnusnumero:  411
Valintahistoria
Valintavuosi:  1987
 
Palenque on maya-intiaanien sademetsään rakentama raunioitunut kaupunki ja arkeologisesti merkittävä alue Chiapasin osavaltiossa Meksikossa.
Alue ei ole parhaiten säilynyt maya-kaupunki tai yhtä suuri kuin esimerkiksi Tikal, mutta useat alueelta tehdyistä arkkitehtonisista ja patsaslöydöistä on luokiteltu hienoimmiksi säilyneiksi esimerkeiksi maya-taiteesta. Palenque kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon, johon se valittiin vuonna 1987.
Alueen nimi

Kaupunki oli jo hylätty espanjalaisten saapuessa Chiapasiin. Ensimmäisenä eurooppalaisena paikalla vieraili isä Pedro Lorenzo de la Nada vuonna 1567. Paikalliset kutsuivat aluetta tuolloin nimellä Otolum, "tukevien talojen maa". Kääntäessään nimen espanjaksi de la Nada antoi alueelle nimen Palenque, joka suomentuisi "linnoitukseksi". Sittemmin lähelle rakennettu kaupunki Santo Domingo del Palenque sai nimensä muinaisen seremoniallisen pääkaupungin mukaan.
Mayakaupungin nimi oli ollut Lakam Ha eli "iso vesi" tai "leveä vesi". Temppeleitä ympäröi sademetsä, jossa on lukuisia lähteitä ja vesiputouksia sekä koskia. Metsässä voi tavata tukaaneja, oselotteja ja meluapinoita. Lakam Ha oli ollut klassisen kauden mayojen B'aakal-kaupunkivaltion pääkaupunki. B'aakal tarkoittaa luuta. B'aakalin dynastian aloittivat mahdollisesti jo olmeekit.lähde?
Kaupungin historia

Palenquen varhaishistoriasta on vain vähän tietoja, erityisen heikosti tunnetaan kaupungin historia esiklassiselta kaudelta (n. 1000 eaa. – 250 jaa.). Löydökset tuolta ajalta ovat vähäisiä. Vuosien 250–400 ajalta on löydetty keramiikkaa erityisesti alueen länsiosasta. Vaikka tietoja on vähän, vasta vain pieni osa Palenquesta on tutkittu, joten todisteita varhaishistoriasta voi olla vielä löytämättä. Kaupunki oli kuitenkin sen varhaisvaiheissa pieni ja hajanaisesti asutettu.
Palenquen ensimmäisenä kuninkaana mainitaan K’uk’ Bahlam I, jonka hallintokausi alkoi vuonna 431. Palenque alkoi kehittyä alueelliseksi keskukseksi, mutta 500-luvun lopulla se kärsi pahoin sodassa itäisiä ja koillisia vanhempia kuningaskuntia vastaan.
Palenquen kuninkaaksi nousi vuonna 615 nuori K’inich Janaab’ Pakal, joka hallitsi kuolemaansa vuoteen 683 asti. Hän vakiinnutti kuningaskunnan ja rakennutti useita tunnettuja rakennuksia. Pakalin rakennuttamasta kaupungin osasta tuli sen keskeisin alue. Hänen pojat ja seuraajat jatkoivat alueen rakentamista.
Viimeinen hieroglyfimaininta Palenquesta on vuodelta 799, jolloin kuninkaaksi nousi Janaab Pakal III. Tuolloin kaupungin merkitys oli jo romahtanut. Virkaanastujaiset tallennettiin vain pieneen astiaan, kun aiemmin niistä oli kirjoitettu kalkkikivisissä tableteissa.
Teorioiden mukaan muiden maya-kaupunkien tavoin myös Palenquen väestöllinen kuormitus lisääntyi yli alueen kantokyvyn 700-luvulla. Vuoden 800 jälkeen alueelle ei rakennettu uusia seremoniallisia rakennuksia. Maanviljelysväestö eli alueella muutaman sukupolven ajan, mutta sittemmin kaupunkia ympäröivä sademetsä kasvoi umpeen ja peitti alleen rakennukset. Alue oli hyvin harvaan asuttua espanjalaisten saapuessa 1520-luvulla.
Arkkitehtuuri

Palenque on levittäytynyt laajalle alueelle. Arkeologisen alueen 1 780 hehtaarin alalta on löydetty 1 400 rakennusta, joista vain noin kymmenesosaa on tutkittu. Alueen kaivaukset jatkuvat ja sademetsän kätköistä löytyy edelleen uusia rakennuksia ja arkeologisia löytöjä.
Kaupungin keskellä on palatsikompleksi. Se on mayakaupungille poikkeuksellista, sillä kuninkaallisen palatsin sijaan yleensä temppeli oli kaupungin keskiössä. Palatsikompleksia alettiin rakentaa noin vuonna 721. Se on 10 metriä korkealla tasanteella ja kooltaan 91 x 73 metriä. Palatsissa asui kuninkaalliset, ja siellä majoittuivat myös aateliset, palvelijat ja sotilashenkilöstö. Kompleksi on monimutkainen rakennelma, jossa on sisäpihoja ja käytäviä. Palatsi oli koristeltu stukkomaalauksin.
Templo de las inscripciones. B'aakalin hallitsija Pakaal (vuosina 615-683) on jäänyt historiaan Mesoamerikan luultavasti merkittävimpänä hallitsija. Hänen hautansa muinoin punaiseksi maalatun porraspyramidin sisällä on yksi Palenquen kuuluisimmista rakennuksista. Pyramidin huipulla olevan rakennelman seiniä koristavat Pakaalin uroteoista kertovat tekstit. Lattialaattaa nostamalla ja laskeutumalla jyrkkiä portaita alas kryptaan näkee kivikoristeessa kuvauksen hallitsijasta laskeutumassa alamaailmaan Popol Vuh -eepoksen sankariveljesten hahmossa ja voittavan alisen herrat kuolemattomuuden saavuttaakseen. Turistit eivät enää saa vierailla haudassa, mutta siitä on rakennettu kopio Mexico Cityn antropologiseen museoon.
Templo de la cruz, el Templo del sol ja el Templo de la cruz foliada. Kolmen askelpyramidin päällä sijaitsevat temppelit on kukin koristeltu sisältä maalauksin ja kaiverruksin. Temppeleiden katoille oli sijoitettu näyttävät kampakoristeet. Koristeet kuvaavat maya-mytologian luomakunnan puuta, mutta tutkimusmatkailijat tulkitsivat ne risteiksi.
Templo del león. 200 metrin päässä palatsista sijaitsevassa temppelissä on patsaan muodossa kuvattu mayojen pyhäksi eläimeksi jaguaariksi muuttunut kuningas istumassa valtaistuimellaan.
Templo del Conde. Varhainen tutkimusmatkailija Jean Frederic Waldeck asui tämän temppelin huipulla muutaman vuoden. Temppeli on nimetty Waldeckin mukaan, joka väitti olevansa kreivi.
Akvedukti. Otulum-joki on muutettu kiveämällä se suurilla kivilaatoilla alueen läpi ja palatsin vierestä sekä alta virtaavaksi akveduktiksi. Hallitsijat saunoivat ja kylpivät mielellään.
Pallokenttä. Palenquessa tunnettiin jokin mesoamerikkalaisen pallopelin muodoista.
Kaivaus- ja suojeluhistoria

Espanjalaisaikana Palenque sijaitsi Guatemalan kapteenikenraalikunnan raja-alueella. Kuningas Kaarle III sai 1780-luvulla ensimmäisen maininnan ”kivitaloista”. Tiedot alueen raunioista alkoivat hiljalleen levitä, ja ne saivat myös monia tutkimusmatkailijoita kiinnostumaan alueesta. Maya-rauniot ja erityisesti Palenque saivat laajaa huomiota, kun matkailija John Lloyd Stephens ja taiteilija Frederick Catherwood vierailivat siellä 1840 ja julkaisivat alueesta kauniisti kuvitettuja teoksia.
Stephensin ja Catherwoodin esimerkki houkutteli Meksikoon muitakin tutkimusmatkailijoita. Ranskalainen Désiré Charnay valokuvasi vuonna 1857 ensimmäisenä Palenqueta. Hän otti myös alueen veistoksista paperimassamuotteja ja opetti 1882 tekniikan englantilaiselle Alfred Maudslaylle, joka puolestaan dokumentoi Palenqueta vuonna 1891. Maudslayn työ oli niin perusteellista ja tarkkaa, että hänen julkaisuaan käytettiin lähdeteoksena melkein koko 1900-luvun.
Meksiko on 1920-luvulta lähtien tutkinut Palenqueta melkein jatkuvasti. Kuuluisinta meksikolaista retkikuntaa veti Alberto Ruz Lhuillier, joka johti kaivauksia 1949–1958. Hänen ryhmänsä kaivoi neljän vuoden ajan läpi kivikasan, joka oli ”Kaiverrusten temppelin” alla olevan pyramidin portaikossa. He läpäisivät sen 15. kesäkuuta 1952 ja löysivät koskemattoman haudan, Vaikka tutkijat eivät vielä tunnistaneet sitä kuninkaan haudaksi, myöhemmin todistettiin, että Ruz ja kumppanit löysivät K’inich Janaab’ Pakalin leposijan.
Palenquen kansallispuisto perustettiin vuonna 1981 ja vuonna 1987 Unesco valitsi kohteen maailmanperintöluetteloon. Meksikon hallitus julisti 1993 Palenquen arkeologiseksi monumentiksi, minkä myötä sitä suojelee maan arkeologisten, taiteellista ja historiallisten monumuenttien laki.
Hallitsijat

Lista Palenquen hallitsijoista valtakausien mukaan:
K’uk’ Bahlam I, 431–435
”Casper”, 435–487
Butz’aj Sak Chiik, 487–501
Ahkal Mo’ Nahb I, 501–524
K’an Joy Chitam I, 529–565
Ahkal Mo’ Nahb II, 565–570
Kan Bahlam I, 572–583
Yohl Ik’nal (nainen), 583–604
Ajen Yohl Mat, 605–612
Muwaan Mat (nainen), 612–615
K’inich Janaab Pakal I, 615–683
K’inich Kan Bahlam II, 684–702
K’inich Kan Joy Chitam II, 702–711
K’inich Ahkal Mo’ Nahb III, 721 – n. 736
K’inich Janaab Pakal II, n. 742
K’inich Kan Bahlam III, n. 751
K’inich K’u’k Bahlam II, 764 – n. 783
Janaab Pakal III, 799–???
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palenque Wikimedia Commonsissa
Alueelta kaivettu reliefi
Vuoden henkilö

Vuoden henkilö (ennen vuotta 2000 vuoden mies tai vuoden nainen) on yhdysvaltalaisen Time-aikakauslehden vuosittain valitsema henkilö, jolla on ollut suurin vaikutus vuoden tapahtumiin. Palkinnon saaja ei kuitenkaan välttämättä ole yksi henkilö tai edes henkilö.
Lehti on ajoittain herättänyt hämmästystä valinnoillaan, kuten Adolf Hitler tai Josif Stalin. Valinta ei kuitenkaan ole arvonimi tai tunnustus vaan suurimman vaikutuksen vuoden aikana aikaan saanut henkilö. Time kuitenkin luopui periaatteestaan vuonna 2001, jolloin vuoden henkilöksi valittiin New Yorkin pormestari Rudolph Giuliani eikä Osama bin Ladenia. Myös sitä, että 2010 vuoden henkilöksi valittiin Facebookin perustaja Mark Zuckerberg, eikä WikiLeaksin Julian Assangea, joka sai nettiäänestyksessä 20 kertaa enemmän ääniä, arveltiin myönnytykseksi  Yhdysvaltain hallinnolle ja yleisölle, koska yhdysvaltalaisista 2/3 kannattaa Assangen tuomitsemista.
Albert Einstein valittiin vuoden 1999 viimeisessä numerossa vuosisadan henkilöksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vuoden henkilö Wikimedia Commonsissa
Jack Studnicka

| Jack Studnicka |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. helmikuuta 1999 (ikä 25) Tecumseh, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  185 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Vancouver Canucks
Sarja:  NHL
Pelinumero:  23
Pelaajaura
Pääsarjaura:  (–)
Aik. seurat:  Oshawa Generals (OHL) Niagara IceDogs (OHL) Providence Bruins (AHL) Boston Bruins (NHL)
NHL-varaus:  53. varaus, 2017 Boston Bruins
Jack Studnicka (s. 18. helmikuuta 1999 Tecumseh, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-joukkue Vancouver Canucksin organisaatiossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Studnickaa on luonnehdittu pelityyliltään kahden suunnan sentteriksi. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Studnicka syntyi Ontarion Tecumsehissa, mutta hän muutti perheineen Yhdysvaltain Michiganin Noviin vuonna 2013, kun hänen isänsä sai työpaikan DTE Energylta. Studnicka pelasi kauden 2013–2014 HPBHL-juniorisarjaa Compuwaren joukkueessa. Hän jakoi tehoilla 10+16=26 koko sarjan syöttöpörssin voiton joukkuetoverinsa Blade Jenkinsin kanssa sekä jakoi pistepörssin toisen sijan Jenkinsin ja Chicago Missionin Cole Coskeyn kanssa edellään vain Chicago Missionin Sean Dhoogle. Kauden 2014–2015 Studnicka pelasi Belle Tiren junioreissa. Hän voitti tehoilla 9+32=41 koko T1EHL-juniorisarjan syöttöpörssin sekä jakoi pistepörssin kuudennen sijan Victory Hondan Brandon Puricellin kanssa. Studnicka voitti kauden aikana myös OHL Gold Cupin hopeaa Team ALLIANCEn joukkueessa.
Oshawa Generals varasi Studnickan 21. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2015. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2015–2016. Studnickan tulokaskausi toi 62 runkosarja- ja viidessä playoff-ottelussa tehot 4+22=26. Kaudella 2016–2017 hän jakoi tehoilla 18+34=52 Generalsin sisäisen pistepörssin toisen sijan Eric Hendersonin kanssa edellään vain Domenico Commisso. Pudotuspeleissä Studnicka oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 5+10=15.
Boston Bruins varasi Studnickan toisella kierroksella 53. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hän teki jo saman vuoden syyskuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Studnicka jatkoi kaudella 2017–2018 vielä Oshawa Generalsin OHL-joukkueessa, jonka kapteeniksi hän nousi. Studnicka oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 22+50=72. Hän voitti myös Generalsin sisäisen tehotilaston lukemalla +18. Neljännesvälierissä Studnicka oli joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 1+4=5. OHL-kauden päätteeksi, huhtikuussa 2018 hän siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Providence Bruinsin vahvuuteen. Studnicka pelasi siellä viisi runkosarjaottelua tehden piste per peli -tahdilla tehot 1+4=5.
Kauden 2018–2019 Studnicka aloitti Generalsin vahvuudessa. Tammikuussa 2019 seura kauppasi hänet ja puolustaja Matt Brassardin Niagara IceDogsiin vaihdossa kolmeen toisen ja kolmannen kierroksen varausvuoroihin.
Ura > Maajoukkueura

Studnicka edusti Kanadaa alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2017 ja alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2016, jolloin Chmelevski voitti hopeaa. Studnicka edusti myös Canada Redin joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2015.
Muuta

Studnickan isoveli Samuel pelaa hyökkääjänä Pyhän Francisco Xavierin yliopiston joukkueessa ja pikkuveli Joey AHMPL-juniorisarjaa London Jr. Knightsin joukkueessa.
Giovanni Bramucci

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Bramucci Méxicon kesäolympialaisissa 1968. |  Bramucci Méxicon kesäolympialaisissa 1968. |  Bramucci Méxicon kesäolympialaisissa 1968. |  |
Maa:   Italia
Miesten maantiepyöräily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | México 1968 | joukkueaika-ajo |  |
Giovanni Bramucci (15. marraskuuta 1946 Civitavecchia – 26. syyskuuta 2019 Civitavecchia) oli italialainen maantiepyöräilijä ja olympiamitalisti.
Bramucci voitti joukkueaika-ajon olympiapronssia Méxicossa 1968. Maantieajossa hän oli kahdeksas. Samana vuonna Bramucci voitti joukkueaika-ajosta myös MM-pronssia ja sijoittui maantieajon MM-kilpailuissa kymmenenneksi. Hän kilpaili myös ammattilaisena. Bramucci kuoli synnyinkaupungissaan Civitavecchiassa 72-vuotiaana 26. syyskuuta 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Giovanni Bramucci Wikimedia Commonsissa
Giovanni Bramucci Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)