stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Enningdalselva

| Enningdalselva Enningdalsälven |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi, Norja
Lääni ja fylke:  Länsi-Götanmaa, Viken
Kunnat:  Tanum, Halden
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Enningdalsälvenin vesistö
Pinta-ala:  781,7 km²  
Järvisyys:  10 % 
Pääuoman pituus:  94,64 km 
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Norra Bullaresjön, Tanum
Laskupaikka:  Berby, Iddefjorden, Halden
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  40 m  mpy.
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  40 m
Pituus:  13,8 km  
Kaltevuus:  2,9 m/km
Keskiylivirtaama:  50 m³/s  
Keskivirtaama:  13 m³/s  
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Enningdalselva (norjaksi, tai myös Berbyelva) eli Enningdalsälven (ruotsiksi) on Norjassa Østfoldin fylkessä ja Ruotsissa Länsi-Götanmaan läänissä läänissä virtaava 14 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Enningdalsälvenin vesistössä sen 95 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 782 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren Skagerrakiin Idefjordeniin Tanumin ja Haldenin kunnissa.
Joen kulku ja pääuoma

Joki alkaa Norra Bullaresjönin pohjoispäästä ja se on yläjuoksullaan 1,1 kilometrin matkalta Ruotsin ja Norjan valtionrajana, kunnes se siirtyy kokonaan Norjan puolelle. Siellä se virtaa etelästä pohjoiseen päin, jossa se laskee 25 kilometriä pitkään mutta hyvin kapeaan Idefjordeniin.
Pääuoman vesireitin lähdejärvi on Bufartjern, joka sijaitsee Norjassa ja on 236 metriä mpy. Reitti sisältää rajajärviä ja niiden välisiä uomia yhteensä 95 kilometriä. Vesistöalueesta yksi kolmasosa sijaitsee Norjassa ja kaksi kolmasosaa Ruotsissa.
Käännös suomeksi
Dušan Tadić

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 20. marraskuuta 1988
Syntymäpaikka: Bačka Topola, Jugoslavia
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttä
Pituus: 181 cm
Seura
Seura: Fenerbahçe
Pelinumero: 10
Junioriseurat
–2002: TSC Bačka Topola
2002–2006: FK Vojvodina
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2010 | FK Vojvodina | 107 | (29) |
| 2010–2012 | FC Groningen | 68 | (14) |
| 2012–2014 | FC Twente | 66 | (28) |
| 2014–2018 | Southampton FC | 134 | (21) |
| 2018–2023 | AFC Ajax | 161 | (77) |
| 2023– | Fenerbahçe | 38 | (10) |
Maajoukkue
| 2007 | Serbia U19 | 3 | (2) |
| 2007–2010 | Serbia U21 | 18 | (0) |
| 2008 | Serbia U23 | 3 | (0) |
| 2008– | Serbia | 108 | (23) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. kesäkuuta 2024.
Dušan Tadić (s. 20. marraskuuta 1988 Bačka Topola) on serbialainen jalkapalloilija, joka edustaa Turkin Superliigassa pelaavaa Fenerbahçea. Tadić on pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja tai hyökkääjä. Hän kuuluu Serbian jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura > Seurajoukkueura

FK Vojvodinassa ammattilaisuransa vuonna 2006 aloittanut Tadić pelasi seurassa viiden kauden aikana yli sata ottelua ja teki 29 maalia. Vuonna 2010 hän siirtyi Hollannin Eredivisien FC Groningeniin. Hän oli Euroopan kolmanneksi paras syöttäjä kaudella 2010–2011. 2012 Tadić vaihtoi seuraa Hollannissa, hän siirtyi FC Twenteen. Twentessä hän pelasi myös kaksi vuotta hyvillä tehoilla, ennen kuin siirtyi kesän 2014 siirtoikkunassa noin 11 miljoonalla punnalla Englannin Valioliigan Southamptoniin. Debyytti Valioliigassa tapahtui elokuussa 2014 Liverpoolia vastaan ja avausmaali syntyi saman vuoden lokakuussa Sunderlandia vastaan, pelissä jossa hän antoi myös neljä maalisyöttöä. Joulukuussa 2016 hänet valittiin Serbian vuoden jalkapalloilijaksi.
Tadić siirtyi vuonna 2018 alankomaalaisseura Ajaxiin noin 11 miljoonan euron siirtosummalla ja oli ensimmäisellä Eredivisie-kaudellaan 28 maalilla liigan paras maalintekijä yhdessä PSV Eindhovenin Luuk de Jongin kanssa. Ajax voitti kaudella sekä liiga- että cupmestaruuden. Mestarien liigassa Tadić pelasi 12 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia ja antoi viisi maalisyöttöä Ajaxin edetessä Mestarien liigan välieriin ensimmäistä kertaa kauden 1996–1997 jälkeen.
Kesällä 2019 Tadićista tuli Ajaxin kapteeni Matthijs de Ligtin siirryttyä Juventukseen. Hänet valittiin vuonna 2021 Alankomaiden vuoden jalkapalloilijaksi sekä vuosina 2019 ja 2021 Serbian vuoden jalkapalloilijaksi. Tadić oli jokaisella viidellä Ajaxissa pelaamallaan kaudella Eredivisien paras syöttäjä.
Heinäkuussa 2023 Tadić purki sopimuksensa Ajaxin kanssa ja siirtyi kaksivuotisella sopimuksella turkkilaiseen Fenerbahçeen. Hän pelasi kaudella 2023–2024 Turkin Superliigassa 38 ottelua ja teki niissä kymmenen maalia.
Ura > Maajoukkueura

Tadić edusti junioritasolla Serbiaa vuonna 2007 alle 17-vuotiaiden EM-kilpailuissa ja vuonna 2008 kesäolympialaisissa. Hän pelasi yhden ottelun myös vuoden 2009 alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa.
Tadić debytoi Serbian jalkapallomaajoukkueessa vuonna 2008, mutta vasta vuonna 2011 hänestä tuli vakituinen osa joukkuetta. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki vuonna 2012 Novi Sadissa MM-karsintaottelussa Walesia vastaan. Kyseisissä MM-karsinnoissa hän teki kaiken kaikkiaan kaksi maalia.
MM-kilpailuissa 2018 Tadić pelasi Serbian kaikki kolme ottelua. MM-kilpailuissa 2022 Tadić toimi Serbian kapteenina. Hän pelasi avauskokoonpanossa kaikki kolme ottelua ja antoi maalisyötön Kamerunia ja Sveitsiä vastaan Serbian sijoittuessa alkulohkonsa viimeiseksi.
Tadić on pelannut kesäkuun 9. päivään 2024 mennessä 108 A-maaottelua, joissa hän on ollut 90 kertaa avauskokoonpanossa ja tehnyt 23 maalia.
Saavutukset

Päivitetty 9. kesäkuuta 2024.
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

Ajax
Eredivisie (3): 2018–2019, 2020–2021, 2021–2022
KNVB-cup (2): 2018–2019, 2020–2021
Alankomaiden supercup: 2019
Saavutukset > Henkilökohtaiset saavutukset

Eredivisien paras maalintekijä: 2018–2019
Eredivisien paras syöttäjä (7): 2010–2011, 2013–2014, 2018–2019, 2019–2020, 2020–2021, 2021–2022, 2022–2023
Mestarien liigan paras syöttäjä: 2018–2019
Alankomaiden vuoden jalkapalloilija: 2021
Serbian vuoden jalkapalloilija (3): 2016, 2019, 2021
Käännös suomeksi
Eric Hély

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Eric Hély
Syntymäaika: 25. lokakuuta 1964 (ikä 59)
Syntymäpaikka: Dourdan, Essonne, Ranska
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1979–1982 1982–1983 1983–1985 1985–1986 1986–1987 1987–1988 1988–1990 1990–1993 |  FC Sochaux B  FC Sochaux  Stade Brestois  Chamois Niortais  Olympique Alès  SO Châtelleraudais  CS Louhans-Cuiseaux  SO Châtelleraudais | 43 (0) 2 (0) 8 (0) 32 (0) 6 (0) 32 (0) 52 (0) 66 (0) |
Valmennusura
2003–2012 2012–2013:  FC Sochaux B  FC Sochaux
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Eric Hély (s. 25. lokakuuta 1964) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Ura

Hély aloitti pelaajauransa FC Sochaux’ssa vuonna 1979 ja pelasi kolme kautta seuran reservijoukkueessa. Edustusmiehistöön Hély nousi kaudella 1982–1983, mutta sai peliaikaa vain kahdessa ottelussa. Kauden jälkeen hän siirtyi Stade Brestois’n paitaan. Vastuuta ei Brestissäkään juuri tullut, ja kaudeksi 1985–1986 hän siirtyi Chamois Niortais’een, jossa murtautui avauskokoonpanon pelaajaksi. Ura ei kuitenkaan lähtynyt suureen lentoon, vaan Hély edusti Ranskan alasarjajoukkueita ja lopetti pelaajauransa vuonna 1993 SO Châtelleraudais’ssa.
Pelaajauransa jälkeen Hélystä tuli vuonna 2003 FC Sochaux’n reservijoukkueen valmentaja. Maaliskuussa 2012 Hély nousi Sochaux’n edustusmiehistön päävalmentajaksi loppukaudeksi Mehmed Baždarevićin saatua potkut.  Hänen johdollaan Sochaux pelasi hyvän loppukauden ja säilytti sarjapaikkansa. Säilymisen varmistuttua Sochaux jatkoi Hélyn sopimusta kesään 2014.  Hélyn täysi kausi Sochaux'n valmentajana sujui edelliskauden tavoin vaisusti. Sochaux taisteli sarjapaikastaan, jonka se säilytti lopulta kolmen pisteen turvin ja oli liigan viidestoista. Syksyn 2013 tulokset jäivät surkeiksi ja Sochaux ei onnistunut voittamaan Hélyn alaisuudessa yhtään kauden seitsemästä ensimmäisestä ottelusta. Lopulta Hély erosi tehtävästään Sochaux'n hävittyä sarjanousija En Avant de Guingampille 5–1.
Eresós-Ántissa

| Eresós-Ántissa Ερεσός-Άντισσα |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Eresós-Ántissa
 Koordinaatit: 39°10′N, 25°56′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Pohjois-Egean saaret
Alueyksikkö:  Lesbos
Kunta:  Länsi-Lesbos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  530105
Väkiluku (2011):  5 269
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  811 05
Suuntanumero(t):  22530
Rekisterikilpi:  MY
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Eresós-Ántissa (kreik. Ερεσός-Άντισσα; virallisesti Δημοτική Ενότητα Ερεσού-Αντίσσης, Dimotikí Enótita Eresoú-Antíssis) on yksi Länsi-Lesboksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Lesboksen saarella, Lesboksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 5 269 (vuonna 2011).
Eresós-Ántissan entinen kunnantalo Eresóksessa.
Eresós-Ántissa käsittää Lesboksen saaren koko länsipään. Sen suurimmat asutukset ovat Eresós ja Ántissa, joiden mukaan se on nimetty. Eresós-Ántissa oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Lesboksen kunnaksi yhdessä Agía Paraskevín, Agiásoksen, Géran, Evergétoulaksen, Kallonín, Loutrópoli Thermíin, Mantamádoksen, Míthymnan, Mytilínin, Pétran, Plomárin ja Polichnítoksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Länsi-Lesboksen kuntaa.
Alueen tunnetuin nähtävyys on kivettynyt metsä, jonka luonnonpuisto sijaitsee alueen länsiosassa ja luonnonhistoriallinen museo Sígrin kylässä.
Kunnallisyksikön osat

Eresós-Ántissan kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Ántissa | Ántissa | 908 |
| Ántissa | Gavvathás | 90 |
| Ántissa | Kámpos | 101 |
| Ántissa | Lygerí | 43 |
| Ántissa | Ypsilóksen luostari (Moní Agíou Ioánnou Theológou) | 19 |
| Ántissa | Pedinó | 37 |
| Ántissa | Póchis (saari) | 0 |
| Ántissa | Tzíthra | 7 |
| Chídira | Chídira | 472 |
| Eresós | Chliará | 59 |
| Eresós | Christós | 47 |
| Eresós | Eresós | 1 086 |
| Eresós | Psínia | 70 |
| Eresós | Skála Eresoú | 349 |
| Mesótopos | Chroúsos | 20 |
| Mesótopos | Mesótopos | 773 |
| Mesótopos | Podarás | 23 |
| Mesótopos | Tavári | 88 |
| Pteroúnta | Pteroúnta | 146 |
| Sígri | Megalonísi (saari) | 0 |
| Sígri | Sígri | 333 |
| Vatoússa | Révma | 24 |
| Vatoússa | Vatoússa | 574 |
Yhteensä: 5 269
Elros

Elros on fiktiivinen henkilö J. R. R. Tolkienin luomassa fantasiamailmassa, Keski-Maassa. Elros on Elrondin veli ja koko dúnedainin esi-isä.
Sukupuu

Elros on Elwingin ja Eärendilin toinen poika. Hänen jälkeläisensä ovat Númenorin kuninkaita ja ruhtinaita. Elrosin lapset ovat Vardamir Númenorin toinen kuningas, Tindomiel, Manwendil ja Atanalcar
Nimloth(n)-Dior Idril(n)-Tuor Galathon-?     Earwen(n)-Finarfin
        |      |      |        |          |          |          |       |        |
    Elurin Elured  Elwing(n)-Eärendil Celeborn  -  Galadriel(n) Angrod Aegnor Finrod
                        |      |             |
                      Elros Elrond  -  Celebrian(n)
                        | 
            Vardamir Tindomiel Manwendil(n) Atanalcar
Elämäkerta

Elros oli puolhaltia ja hän syntyi vuonna 525 ensimmäistä aikaa. Vuonna 583 Elros veljensä Elrondin kanssa osallistuu vihan sotaan, jossa Morgoth paiskattiin tyhjyyteen. Vuonna 32 toista aikaa Edain Elrosin johdolla pääsee Númenoriin kun Elros valitsi ihmisen osan kun taas Elrond valitsi haltian osan. Sinä vuonna Elros kruunattiin Númenorin ensimmäiseksi kuninkaaksi, jolloin hän sai hallitsijanimen Tar-Minyatur. Vuonna 61 Elrosin ensimmäinen poika Vardamir Nolimon syntyy, muut lapset syntyivät 30 vuoden sisällä. Vuonna 442 Elros kuoli ja hänen vanhimmasta pojasta Vardamir Nolimonista tuli kuningas mutta hän siirsi heti valtikan pojalleen hallittuaan muodollisesti "vuoden päivät". Niin Tar-Amandilista tuli Númenorin kolmas kuningas.
Huolimatta siitä, että Elros valitsi ihmisen osan, hän eli kauemmin kuin tavalliset ihmiset, 506 vuoden ikäiseksi. Myös hänen jälkeläisensä elivät tavallista kauemmin. Elrosin veli Elrond eli 6520 vuotta ennen kuin hän matkasi kuolemattomille maille Galadrielin, Celebornin, Gandalfin, Bilbon, Frodon ja muiden haltioiden kanssa.
Elrosia ei mainita kertaakaan Peter Jacksonin ohjaamassa elokuvatrilogiassa Taru sormusten herrasta.
Aiheesta muualla

http://tolkiengateway.net/wiki/Elros
http://www.glyphweb.com/arda/default.asp
Joutsan Sahti

Joutsan Sahti on kaupallinen sahti, jota on valmistettu Joutsassa kaakkoisessa Keski-Suomessa. Aiemmin Joutsan Sahtia myytiin Alkoissa ympäri Suomea, sittemmin enää vain Joutsan Alkossa, josta myynti on myös loppunut. Suoraan tehtaalta Joutsan Sahtia saa alkoholittomana vierteenä, jolloin ostajan pitää käyttää sahti itse. Kaupallista Joutsan Sahtia valmistaa vuonna 1986 perustettu Joutsan Sahti Oy, jonka tuotanto alkoi vuonna 1987. Joutsan Sahti on tunnettu erityisesti Joutsan Joutopäivien yhteydestä. Sitä on saanut myös Helsingistä St. Urho's Pubin keväisillä sahtipäivillä.
Helmikuussa 2010 uutisoitiin Joutsan Sahdin tekijöiden Sirkka ja Reino Laitisen luopuvan toiminnasta.
John Rosendahl

John ”Jukka” Rosendahl (oik. Juho Hugo Hemming Wiren, s. 22. toukokuuta 1891, Elimäki – k. 18. joulukuuta 1932, New York) oli amerikansuomalainen muusikko ja musiikkimanageri. Hänellä oli keskeinen merkitys menestyneen amerikansuomalaisen harmonikansoittaja Viola Turpeisen uran käynnistymisessä.
Varhaiset vuodet Yhdysvalloissa

Rosendahl muutti Yhdysvaltoihin marraskuussa 1908 yhdessä isoveljensä Hjamarin kanssa. Yhdysvalloissa nimi vaihtui sopivammaksi jo varhain. Aluksi Rosendahl teki monenlaisia töitä, kuten elokuvien vuokrausta, esittämistä ja mainoskylttien maalaamista. Viihdeteollisuus oli tuolloin Yhdysvalloissa kasvava ala, ja Rosendahl näki mahdollisuuden menestykseen esiintyvänä taiteilijana. Ei ole tarkkaa tietoa milloin Rosendahl aloitti esiintymisensä, mutta hän uransa huippuhetket ajoittuvat 1920-luvun loppupuolelta aina vuoden 1932 kuolemaan saakka.
Rosendahl osoitti luontaisen taiteellisen kykynsä ja musiikillisen lahjakkuutensa. Hän hallitsi useita soittimia, kuten viulun, banjon ja mandoliinin, ja lisäksi hän lauloi. Rosendahl kehitti soittotaitoaan osallistumalla banjokouluihin. Hänen huoliteltu ulkonäkönsä ja karismaattinen olemuksensa herättivät laajaa ihailua. Rosendahl myös opiskeli englannin kielen taidon, mikä avasi hänelle uusia mahdollisuuksia työmarkkinoilla ja auttoi verkostoitumaan uudessa ympäristössä.
1920-luvun alussa Rosendahl teki aktiivisesti kiertueita Yhdysvaltojen suomalaisyhteisöissä, jotka sijaitsivat Michiganissa, Minnesotassa, Ohiossa ja Wisconsinissa. Kiertueillaan hän esiintyi yhdessä muiden merkittävien suomalaistaustaisten muusikoiden, kuten Antti Kosolan (1896–1971) ja Isac Mikkilän (1885–1950), kanssa, jotka molemmat soittivat harmonikkaa. Esiintymispaikkoina toimivat usein suomalaisten ylläpitämät "haalit", jotka olivat yhdysvaltalaisia versioita suomalaisista seurantaloista. Ahkerasti esiintynyt Rosendahl järjesti ja markkinoi esiintymisiään kirjeitse, lähettäen kirjeitä yhdistysten ja haalien huvitoiminnasta vastaaville henkilöille sekä lehtimainoksin että julistein.
Viimeiset vuodet

John Rosendahl ei koskaan lopettanut esiintymistä kokonaan, ja pian trio alkoi jälleen soittaa yhdessä. Elokuussa 1931 trio levytti Victor-levy-yhtiölle, ja he lähtivät vielä yhteiselle kiertueelle. Kiertueen aikana trio hajosi, ja Turpeinen perusti oman orkesterin. Turpeisen lähdön jälkeen Rosendahl jatkoi esiintymisiä Sylvia Polson kanssa, jonka kanssa hänellä oli myös romanttinen suhde. Pian suhteen alkamisen jälkeen joulukuun 18. päivänä 1932 Rosendahl liukastui kotonaan portaissa ja löi päänsä niin vakavasti, että se johti hänen kuolemaansa. Hän oli tuolloin 41-vuotias.
Tunnustukset

Viola Turpeisen ja John Rosendahlin levytys ”Kauhavan polkka” vuodelta 1928 lisättiin vuonna 2024 Yhdysvaltain Kongressin kirjaston ylläpitämään Kansallinen ääniteluetteloon, National Recording Registryyn (NRR).
Levytykset > 11. tammikuuta 1928

(Viola Turpeisen kanssa)
Hollolan polkka (Columbia 3074-F)
Hämärä sottiisi (Columbia 3074-F)
Kulkurin serenadi (Columbia 3077-F)
Vanhanmaan sottiisi (Columbia 3077-F)
Levytykset > 20. tammikuuta 1928

(Viola Turpeisen kanssa)
Jäähyväisvalssi (Victor 80790)
Levytykset > 30. tammikuuta 1928

(Viola Turpeinen kanssa)
Emman valssi (Victor 80587)
Jukan sottiisi (Victor 80634)
Kauhavan polkka (Victor 80587)
Penttilän valssi (Victor 80634)
Levytykset > 19. marraskuuta 1928

(Viola Turpeisen kanssa)
Hanurimarssi (Victor V-4025)
Pääskysvalssi (Victor V-4025)
Levytykset > 20. marraskuuta 1928

(Viola Turpeisen kanssa)
Hymy huulilla (Victor V-4005)
Suomi sottiise (Victor V-4043)
Levytykset > 7. toukokuuta 1929

(Viola Turpeisen kanssa)
Viulupolkka (Victor V-4051)
Mustalaisen sottiisi (Victor V-4048)
Levytykset > 10. toukokuuta 1929

(Viola Turpeisen kanssa)
Iloinen polkka (Victor V-4043)
Kaustisen polkka (Victor V-4034)
Tähtivalssi  (Victor V-4051)
Levytykset > 3. elokuuta 1931

(Viola Turpeisen ja Sylvia Polson kanssa)
Iloiset päivät (Victor 26-0009, Suomen markkinoilla Victor V-4114, Skandinavian markkinoilla Victor V-20055)
Kaikuja tanssisalista (Victor 26-0009, Suomen markkinoilla Victor V-4114, Skandinavian markkinoilla Victor V-20055)
Mikkelin polkka (Victor V-4112, Victor V-4155, Victor 26-6006)
Neuvoja naimattomille (Victor V-4117)
Aiheesta lisää

John Rosendahlin levytykset Discography of American Historical Recordings -tietokannassa
Dominica kesäolympialaisissa 2012

Dominica osallistui Lontoon olympialaisiin vuonna 2012 kahden yleisurheilijan joukkueella. Heistä lipunkantajana avajaisissa toimi Erison Hurtault ja päättäjäisissä puolestaan Luan Gabriel.
Dominica ei ole vielä koskaan voittanut mitalia olympialaisissa.
Joukkue > Yleisurheilu

Seuraavat kaksi dominicalaista urheilijaa pääsivät kisoihin
Erison Hurtault - Miesten 400 metrin juoksu
Luan Gabriel - Naisten 200 metrin juoksu
Eric Holder

| Eric Holder |
| --- | --- |

Yhdysvaltain 82. oikeusministeri
 3. helmikuuta 2009 – 27. huhtikuuta 2015  
Presidentti:  Barack Obama
Edeltäjä:  Michael Mukasey
Seuraaja:  Loretta Lynch
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. tammikuuta 1951 (ikä 73)  Bronx, New York, Yhdysvallat
Puoliso:  Sharon Malone
Tiedot
Puolue:  Demokraatit
Uskonto:  Episkopaali
 Nimikirjoitus
Eric Himpton Holder nuorempi (s. 21. tammikuuta 1951 Bronx, New York) oli Yhdysvaltain 82. oikeusministeri 2009-2015. Holder aloitti virassa 3. helmikuuta 2009 ollen ensimmäinen tummaihoinen tehtävässä. Syyskuussa 2014 hän ilmoitti jättävänsä tehtävän.
Aiemmin Holder toimi apulaisoikeusministerinä Bill Clintonin kaudella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eric Holder Wikimedia Commonsissa
Justin Jackson

Justin Jackson -nimisiä henkilöitä ovat:
Justin Jackson (s. 1990), yhdysvaltalainen koripalloilija
Justin Jackson (s. 1995), yhdysvaltalainen koripalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Justin Jackson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Justin Holl

| Justin Holl |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. tammikuuta 1992 (ikä 32) Tonka Bay, Minnesota, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  191 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  Detroit Red Wings
Sarja:  NHL
Pelinumero:  3
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Minnesotan yliopisto (NCAA) Indy Fuel (ECHL) Rockford IceHogs (AHL) Toronto Marlies (AHL)   Toronto Maple Leafs (NHL)
NHL-varaus:  54. varaus, 2010 Chicago Blackhawks
Justin Holl (s. 31. tammikuuta 1992 Tonka Bay, Minnesota, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Detroit Red Wingsissa. Ennen Red Wingsiin siirtymistä Holl edusti Toronto Maple Leafsia. Holl on pelipaikaltaan puolustaja.
Donald Spoto

Donald Spoto (28. kesäkuuta 1941 New Rochelle – 11. helmikuuta 2023 Køge, Tanska) oli yhdysvaltalainen teologi, elokuvahistorioitsija ja elämäkertojen kirjoittaja. Hän väitteli Fordham Universityssä 1970 ja opetti sen jälkeen useissa yhdysvaltalaisissa yliopistoissa ja elokuva-alan oppilaitoksissa. Spoto julkaisi elämäkertoja elokuva-alan suurista nimistä, kuten Stanley Kramer, Alfred Hitchcock, Tennessee Williams, Marlene Dietrich, Marilyn Monroe, Laurence Olivier, Elizabeth Taylor, Ingrid Bergman ja James Dean.
Brittiläisessä The Guardian -lehdessä ilmestyneessä kirja-arviossa Michael Coveney kuvailee Spotoa "amerikkalaiseksi kvasi-akateemiseksi juorujen levittelijäksi" mutta myöntää tämän tehneen huolellista työtä luetteloidessaan kirjan kohteen (Alan Batesin) kaikki teatteri- ja elokuvaesiintymiset.
Spoto kirjoitti Hitchcockista kolmeosaisen teossarjan. The Art of Alfred Hitchcock ilmestyi 1976, ja Spoto teki sitä varten monia pitkiä haastatteluja. Toinen osa, The Dark Side of Genius, ilmestyi Hitchcockin kuoltua ja käsittelee sekä tähden yksityiselämää että uraa. Kolmas osa, Spellbound by Beauty (2008), käsittelee lähinnä Hitchcockin suhdetta naisnäyttelijöihin. Vuonna 2012 HBO tuotti elokuvan The Girl, joka perustuu Spoton Hitchcock-teoksiin.
Aiheesta muualla

Interview with: Donald Spoto - Biographer/Historian Writers Store
Elisabet Kristiina (Braunschweig-Wolfenbüttel)

| Elisabet Kristina |
| --- | --- |
 keisarinna
 
Valtakausi:  12. lokakuuta 1711 – 20. lokakuuta 1740
Syntynyt:  28. elokuuta 1691 Wolfenbüttel, Braunschweig-Wolfenbüttel
Kuollut:  21. joulukuuta 1750 Wien, Itävallan arkkiherttuakunta
Puoliso:  Kaarle VI
Lapset:  Leopold Johann  Maria Teresia Maria Anna  Maria Amalia
Isä:  Louis Rudolf, Braunschweigin ruhtinas
Äiti:  Öttingenin Christine Louise
Uskonto:  roomalaiskatolilaisuus
Elisabet Kristina (saks. Elisabeth Christine); (28. elokuuta 1691, Wolfenbüttel – 21. joulukuuta 1750, Wien, Itävallan arkkiherttuakunta) oli saksalaisen Braunschweig-Wolfenbüttelin ruhtinaskunnan prinsessa, josta tuli Kaarle VI:n puolisona Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarinna, Unkarin, Böömin, Kroatian ja Serbian kuningatar ja Itävallan arkkiherttuatar. He saivat neljä lasta, joista kaksi kuoli jo pieninä lapsina.
Suku

Elisabet Kristinan vanhemmat olivat Braunschweigin ruhtinas Ludwig Rudolf ja Öttingenin prinsessa Christine Louise.
Avioliitto

Tyttären avioliittoa oli valmisteltu jo vuosia, koska Wolfenbüttelit halusivat solmia siteitä Habsburgien mahtisukuun. Elisabet Kristina kääntyi katoliseksi, ja hänet vihittiin vuonna 1708 Itävallan arkkiherttuan ja Espanjan kuninkaan Kaarlen kanssa. He asuivat onnellisina Barcelonassa.
Kaarlen veljen Joosef I kuoltua ilman miespuolista perijää, Kaarle joutui lähtemään Wieniin ottaakseen keisarin tehtävän vastaan ja Elisabet Kristina jäi Barcelonaan osoittamaan Habsburgien sitoutumista Espanjan hallitsemiseen. Suunnitelma ei onnistunut, ja Elisabet Kristina muutti puolisonsa luo Wieniin.
Ainoa poika Leopold Johann kuoli alle vuoden ikäisenä, joten keisarin valtaistuimelle nousi isänsä kuoltua heidän vanhin tyttärensä Maria Teresia.
Lapset

Itävallan arkkiherttua Leopold Johann (13. huhtikuuta 1716 – 4. marraskuuta 1716), kuoli seitsenkuisena
Itävallan arkkiherttuatar Maria Teresia (13. toukokuuta 1717 – 28. marraskuuta 1780) avioitui Lothringenin herttua Franz Stefanin kanssa; heille syntyi 16 lasta, joista kuuluisimmat ovat Itävallan keisari Joosef II ja Ranskan kuningatar Marie Antoinette
Itävallan arkkiherttuatar Maria Anna (26. syyskuuta 1718 – 16. joulukuuta 1744), kuoli 26-vuotiaana
Itävallan arkkiherttuatar Maria Amalia (5. huhtikuuta 1724 – 19. huhtikuuta 1730), kuoli 6-vuotiaana