stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Live & Loud

| Live & Loud Ozzy Osbourne |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 1991–1992
 Julkaistu: 28. kesäkuuta 1993
 Tuottaja(t): Ozzy Osbourne
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 117.16
 Levy-yhtiö: Epic Records
Listasijoitukset
  22.[lähde? ]
Ozzy Osbournen muut julkaisut
| No More Tears 1991 | Live & Loud 1993 | Ozzmosis 1995 |
Live & Loud on Ozzy Osbournen vuonna 1993 julkaistu livealbumi, joka on nauhoitettu No More Tours -kiertueella 1991–1992. Kiertueelta julkaistiin myös samanniminen videojulkaisu. Myös yhden cd:n promoversio on julkaistu. Tavanomaisen cd-pakkauksen lisäksi albumia sai myös digipak-julkaisuna, jossa kansi oli vahvistinkaapin suojuksen mallinen ja se sisälsi myös tatuointeja. Albumi myi platinaa Yhdysvalloissa.
No More Tours-kiertueen oli tarkoitus jäädä Osbournen viimeiseksi kiertueeksi, ja viimeisellä keikalla Costa Mesassa marraskuussa 1992 Ozzy esiintyi yhdessä alkuperäisen Black Sabbathin kanssa. Albumilta löytyvä "Black Sabbath"-kappale on tuolta keikalta. Osbourne kuitenkin jatkoi uraansa lyhyen tauon jälkeen.
Albumin "I Don't Want To Change The World" -kappaleella Osbourne voitti vuonna 1994 Grammy-palkinnon parhaasta heavy metal -esityksestä. Albumia ei ole julkaistu uudelleen Osbournen vuoden 2002 remasterointi-sarjassa.
Kappaleet

CD 1:
"Intro" - 3:12
"Paranoid" (Tony Iommi/Bill Ward/Geezer Butler/Ozzy Osbourne) - 3:17
"I Don't Want To Change The World" (Osbourne/Zakk Wylde/Randy Castillo/Lemmy Kilmister) - 4:06
"Desire" (Osbourne/Wylde/Castillo/Kilmister) - 6:00
"Mr. Crowley" (Osbourne/Bob Daisley/Randy Rhoads) - 6:25
"I Don't Know" (Osbourne/Daisley/Rhoads) - 5:12
"Road To Nowhere" (Osbourne/Wylde/Castillo) - 5:30
"Flying High Again" (Osbourne/Daisley/Rhoads/Lee Kerslake) - 5:03
"Guitar Solo" (Wylde) - 4:43
"Suicide Solution" (Osbourne/Daisley/Rhoads) - 5:02
"Goodbye To Romance" (Osbourne/Daisley/Rhoads) - 6:18
CD 2:
"Shot In The Dark" (Osbourne/Phil Soussan) - 6:36
"No More Tears" (Osbourne/Wylde/Mike Inez/Castillo/John Purdell) - 7:50
"Miracle Man" (Osbourne/Wylde/Daisley) - 4:58
"Drum Solo" (Castillo) - 2:52
"War Pigs" (Iommi/Ward/Butler/Osbourne) - 9:17
"Bark At The Moon" (Osbourne) - 5:28
"Mama, I'm Coming Home" (Osbourne/Wylde/Kilmister) - 5:45
"Crazy Train" (Osbourne/Daisley/Rhoads) - 6:20
"Black Sabbath" (Iommi/Ward/Butler/Osbourne) - 7:12
"Changes" (Iommi/Ward/Butler/Osbourne) - 5:15
Muusikot

Ozzy Osbourne: laulu
Zakk Wylde: kitara
Randy Castillo: rummut
Mike Inez: bassokitara
Kevin Jones: kosketinsoittimet
Tony Iommi: kitara (kpl. "Black Sabbath")
Geezer Butler: bassokitara (kpl. "Black Sabbath")
Bill Ward: rummut (kpl. "Black Sabbath")
Aiheesta muualla

Live & Loud Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Live & Loud Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ozzy Osbourne
| --- | --- |
Studioalbumit:   Blizzard of Ozz  Diary of a Madman  Bark at the Moon  The Ultimate Sin  No Rest for the Wicked  No More Tears  Ozzmosis  Down to Earth  Under Cover  Black Rain  Scream  Ordinary Man  Patient Number 9 
Livealbumit:   Mr. Crowley (live ep)  Speak of the Devil  Randy Rhoads Tribute  Just Say Ozzy  Live & Loud  Live at Budokan 
Kokoelmat:   Best of Ozz  (1989)  Ten Commandments (1990)  The Ozzman Cometh – The Best of Ozzy Osbourne  (1997)  The Essential Ozzy Osbourne  (kokoelma, 2003)  Prince of Darkness  (4 CD:n kokoelma, 2005)  Memoirs of a Madman 
Videot:   Speak of the Devil (video)  Bark at the Moon (video)  The Ultimate Ozzy  Wicked Videos  Don't Blame Me  Live & Loud (video)  Live At Budokan (DVD)
Nadya Sementsova

| Mitalit> Maa:   Azerbaidžan.Naispaini.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Azerbaidžan.Naispaini.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Azerbaidžan.Naispaini.EM-kilpailut  | Maa:   Azerbaidžan> Naispaini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Baku 2010 | 67 kg |  |
|  Kultaa | Dortmund 2011 | 67 kg |  |
|  Pronssia | Belgrad 2012 | 67 kg |  |
Nadya Sementsova (s. 2. marraskuuta 1985)[lähde? ] on azerbaidžanilainen naispainija ja Euroopan mestari.
Sementsova on voittanut 67 kilogramman painoluokassa Euroopan mestaruuden Bakussa 2010 ja Dortmundissa 2011. EM-pronssia hän sai Belgradissa 2012. Viimeiseen arvokisaotteluun hän osallistui vuoden 2014 kisoissa Vantaalla, Suomessa sijoittuen 17:nneksi.
Mustasaaren kirkko

| Mustasaaren kirkko Korsholms kyrka |
| --- | --- |
 Mustasaaren kirkko.
Sijainti:  Adelcrantzinkuja 1 65380 Vaasa
Koordinaatit:  63°04′14″N, 021°43′54″E
Seurakunta:  Mustasaaren suomalainen ja ruotsalainen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1786
Suunnittelija:  Carl Fredrik Adelcrantz muutos kirkoksi Carl Axel Setterberg
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  900
Tyylisuunta:  varhaiskustavilaisuutta
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Mustasaaren kirkko (ruots. Korsholms kyrka) on kirkkorakennus Vanhassa Vaasassa. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Carl Fredrik Adelcrantz ja se rakennettiin alun perin Vaasan hovioikeuden taloksi. Vuonna 1852 tapahtuneen Vaasan palon jälkeen rakennus muutettiin Mustasaaren seurakunnan kirkoksi.
Rakennushistoria

Hovioikeuden uuden talon rakennustyöt aloitettiin vuonna 1776 ja saatiin päätökseen kymmenen vuotta myöhemmin 1786, jolloin se vihittiin käyttöönsä. Tyyliltään rakennus edustaa varhaiskustavilaisuutta, jonka merkittävin edustaja se on Suomessa.
Vuonna 1852 Vaasa paloi lähes kokonaan, minkä vuoksi Vaasan kaupungin keskusta päätettiin siirtää lähemmäs rannikkoa, noin seitsemän kilometriä luoteeseen. Hovioikeuden talona toiminut rakennus oli yksi harvoista tulipalossa säilyneistä. Palossa tuhoutui muun muassa keskiaikainen Pyhän Marian kirkko, joka oli toiminut vaasalaisten pyhäkkönä siihen asti.
Uuteen Vaasaan rakennettiin Pyhän kolminaisuuden kirkko ja myös Vaasan hovioikeus sai uuden talon. Rakennus seisoi nyt käyttämättömänä ja koska Vaasan maalaiskunta oli edelleen ilman kirkkoa, keisari päätti lahjoittaa sen seurakunnalle, kirkoksi muutettavaksi. Muutostyön suunnitteli Vaasan lääninarkkitehti C. A. Setterberg. Rakennuksen julkisivu jätettiin ennalleen, mutta sisältä se rakennettiin täysin uudelleen purkamalla seiniä ja tekemällä sisäkatto holvimaiseksi. Setterberg suunnitteli myös erillisen kellotapulin, jossa käytettiin tiiliä Pyhän Marian kirkon romahtaneesta holvista. Myös yksi kellotapulin kolmesta kellosta on valettu Pyhän Marian kirkon vanhoista kelloista. Muutostyöt tehtiin vuosina 1862–1863, minkä jälkeen rakennus vihittiin Mustasaaren kirkoksi.
Sisustus

Mustasaaren kirkon alttaritauluista toinen, joka esittää Jeesusta Getsemanessa, on pelastettu vanhasta kirkosta. Myös 1700-luvun kattokruunut, ehtoollishopeat ja keskiaikainen messukaapu saatiin pelastettua uuteen kirkkoon.
Kirkon ensimmäiset urut olivat valkjärveläisen Th. Buchertin rakentamat 21-äänikertaiset urut, jotka valmistuivat kirkon vihkimistilaisuuteen. Urut uudistettiin 25-äänikertaisiksi vuonna 1914. Nykyisin käytössä olevat 34-äänikertaiset urut vihittiin käyttöön vuonna 1972. Urut rakensi ruotsalainen Grönlundin urkurakentamo, urkufasadi on Buchertin alkuperäinen vuodelta 1863. Kirkossa on tilaa lähes 900 hengelle. Vuonna 1987 Mustasaaren kirkolle tehtiin laaja, entisöivä peruskorjaus.
Kuvia

Kellotapuli.
Eteläinen siipirakennus, kirkko ja kellotorni.
Kirkkosali.
Alttari.
Urut.
Urkujen soittopöytä.
Kuoriurut.
Mustasaaren sankarihaudat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mustasaaren kirkko Wikimedia Commonsissa
Mustasaaren kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Mustasaaren kirkon urut Sibelius-Akatemian sivustolla
Lucien Van Impe

Lucien Van Impe
Lucien Van Impe (s. 20. lokakuuta 1946 Mere) on belgialainen entinen maantiepyöräilijä, yksi kaikkien aikojen parhaista mäkiajajista ja Ranskan ympäriajon voittaja vuonna 1976. Hän ajoi ammattilaisena vuodet 1969-1987.
Saavutukset

| --- | --- |
 Ranskan ympäriajo 1969 Kokonaiskilpailun 12. sija  1970 Kokonaiskilpailun 6. sija  1971 Kokonaiskilpailun 3. sija, mäkikilpailun voitto  1972 Kokonaiskilpailun 4. sija, mäkikilpailun voitto, 12. etapin voitto  1973 Kokonaiskilpailun 5. sija, 12(b). etapin voitto  1974 Kokonaiskilpailun 18. sija  1975 Kokonaiskilpailun 3. sija, mäkikilpailun voitto, 14. ja 18. etapin voitto  1976 Kokonaiskilpailun voitto, 14. etapin voitto  1977 Kokonaiskilpailun 3. sija, mäkikilpailun voitto, 15(b). etapin voitto  1978 Kokonaiskilpailun 9. sija  1979 Kokonaiskilpailun 11. sija, 16. etapin voitto  1980 Kokonaiskilpailun 16. sija  1981 Kokonaiskilpailun 2. sija, mäkikilpailun voitto, 5. etapin voitto  1983 Kokonaiskilpailun 4. sija, mäkikilpailun voitto, 19. etapin voitto  1985 Kokonaiskilpailun 27. sija Italian ympäriajo 1982 Kokonaiskilpailun 4. sija, mäkikilpailun voitto  1983 Kokonaiskilpailun 9. sija, mäkikilpailun voitto, 11. etapin voitto  1984 Kokonaiskilpailun 7. sija  1985 Kokonaiskilpailun 13. sija :  Espanjan ympäriajo 1979 Kokonaiskilpailun 5. sija, 15. etapin voitto  1986 Kokonaiskilpailun 11. sija Sveitsin ympäriajo 1977 Kokonaiskilpailun 2. sija, 7. ja 8. etapin voitto  1980 Mäkikilpailun voitto Tour de Romandie 1971 Mäkikilpailun voitto  1972 Kokonaiskilpailun 2. sija  1973 Kokonaiskilpailun 2. sija, 3. etapin voitto Dauphiné Libéré 1972 Kokonaiskilpailun 3. sija  1975 Mäkikilpailun voitto  1976 Mäkikilpailun voitto  1977 Kokonaiskilpailun 3. sija, mäkikilpailun voitto, 6. etapin voitto Midi Libre 1976 Kokonaiskilpailun 2. sija, 4(b). etapin voitto MM-kilpailut 1975 Ammattilaisten MM-kilpailun 9. sija Liège-Bastogne-Liège 1979 6. sija Belgian maantiepyöräilymestaruuskilpailut 1983 Mestari
Narva Line

| Narva Line OÜ |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Laivanvarustamo
Perustettu:  2005
Lakkautettu:  2007
Toimitusjohtaja:  Tõnis Rihvk
Kotipaikka:  Kuressaare, Viro
Toiminta-alue:  Kotka–Sillamäe
Toimiala:  Laivaliikenne
Kotisivu:  www.narvaline.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Narva Line oli virolainen laivanvarustamo. Se oli Saarenmaan Laivanvarustamon tytäryhtiö ja liikennöi Kotkan–Sillamäen linjalla. Narva Line operoi maaliskuusta 2006 alkaen ropax-tyyppisellä matkustaja-autolautta M/S Vironialla (nyk. M/S Kopernik). Yhtiö ilmoitti kuitenkin lokakuussa 2007 lopettavansa liikenteen vedoten linjan kannattamattomuuteen.
Laivareitti kulki Suomenlahden ulkosaarten ja Venäjän aluevesien länsipuolitse. Narva Line neuvotteli mahdollisuudesta siirtyä 20 mailia lyhyemmälle reitille Suursaaren itäpuolitse. Reitin vaatima vähimmäisajoaika olisi tällöin pudonnut kuudesta tunnista 4,5 tuntiin. Neuvottelut kuitenkin katkesivat Viron ja Venäjän suhteita heikentäneen patsaskiistan jälkeen. Varustamon mukaan linjan lyhentäminen olisi ollut välttämätöntä liikennöinnin jatkamisen kannalta.
Saarenmaan Laivavarustamon suurin tytäryhtiö Väinamere Liinid hoitaa Viron saarten ja mantereen välisiä lauttalinjoja. Kolmas tytärvarustamo SSC Ferries liikennöi Saarenmaalta kesäisin Latvian Ventspilsiin. Varustamoryhmän omistaa saarenmaalainen liikemies Vjatšeslav Leedo, joka toimii useilla aloilla, kuten linja-autoliikenne, matkatoimisto, paikallisradio, rakennusliike, kiinteistöt ja elintarvikkeet.
Aiheesta muualla

Saarenmaan Laivanvarustamo, SLK (Arkistoitu – Internet Archive) (viroksi) (englanniksi)
SSC Ferries (Arkistoitu – Internet Archive) (viroksi) (venäjäksi) (saksaksi) (latviaksi) (englanniksi)
Lucifer

Alexandre Cabanel, L’Ange déchu (”Langennut enkeli”), 1847.
Guillaume Geefs, Le génie du mal (”Geniuksen henki” tai Pahuuden henki”), 1848.
Lucifer on latinankielinen sana, joka tarkoittaa kirjaimellisesti ”valonkantajaa” (lux = valo, ferre = kantaa, tuoda). Nimi periytyy alkujaan kreikan termistä Ἓσπερος, heosphoros, aamunkoin tuoja. Antiikista lähtien Lucifer on tarkoittanut Kointähteä eli Venusta. Nimitys kuvaa Venuksen nousua loisteena taivaalle ja lankeamista taivaan rannan taa.
Kristinuskon vaikutuksesta Luciferin ajatellaan nykyään usein olevan yksi Saatanan monista nimistä. Kristillisen perinteen mukaan Lucifer oli ensimmäinen arkkienkeli, kunnes hänestä tuli liian ylpeä ja vallanhaluinen, mikä johti kapinaan Jumalaa vastaan. Taivaallisen sodan jälkeen Jumala karkotti Luciferin, jolloin Luciferista tuli paholainen, langennut enkeli, ja hänen seuraajistaan demoneita. Tällaisen käsityksen muodostumiseen ovat vaikuttaneet muun muassa Kadotettu paratiisi ja Jumalainen näytelmä.
Sana ”lucifer” esiintyy Vulgatassa, missä se on käännös kreikasta. Alkuperäisessä hepreankielisessä tekstissä käytetään sanamuotoa הילל בן שחר, joka tarkoittaa ”Helel, Shaharin poika”. Helel oli babylonialais-kanaanilainen aamutähden jumala ja Shahar aamunkoitteen jumala. Vuoden 1992 kirkkoraamatussa, jossa sana Lucifer ei esiinny kertaakaan, tämä kohta on suomennettu ”Kointähti, sarastuksen poika”. Vaikka kyseinen raamatunkohta puhuu ”taivaalta putoamisesta”, se ei viittaa Luciferin Helvettiin karkottamiseen. Se on osa pilkkalaulua Babylonin kuninkaasta, mikä käy ilmi jakeesta Jesaja 14:4.
Lucifer-tuotemerkillä on valmistettu muun muassa olutta (belgialainen Riva-panimo) ja grillejä. Lucifer oli myös H. P. Blavatskyn toimittama teosofinen aikakauslehti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lucifer Wikimedia Commonsissa
Nadson

Nadson-nimisiä henkilöitä:
Nádson (Nádson Rodrigues de Souza), brasilialainen jalkapalloilija (s. 1982)
Nadson (José Nadson Ferreira), brasilialainen jalkapalloilija (s. 1984)
Nádson (Nádson da Silva Almeida), brasilialainen jalkapalloilija (s. 1989)
Semjon Nadson, venäläinen runoilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nadson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Live & Loud (video)

| Live & Loud Ozzy Osbourne |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Julkaistu: 1993
muut julkaisut
|   | Live & Loud  |   |
Live & Loud on Ozzy Osbournen vuoden 1992 kiertueella tehty konserttivideo. Mukana on myös materiaalia lavan ulkopuolelta. Myös samanniminen livealbumi on julkaistu.
Kappaleet

I Don't Want To Change The World
Desire
Mr.Crowley
I Don't Know
Road To Nowhere
Flying High Again
Paranoid
Suicide Solution
Goodbye To Romance
Shot In The Dark
No More Tears
Miracle Man
War Pigs
Bark At The Moon
Mama, I'm Coming Home
Crazy Train
Black Sabbath *
Changes
Muusikot

Ozzy Osbourne: laulu
Zakk Wylde: kitara
Mike Inez: basso
Randy Castillo: drums
Kevin Jones: kosketinsoittimet
Tony Iommi: kitara*
Geezer Butler: basso*
Bill Ward: rummut*
Aiheesta muualla

Live & Loud (video) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Live & Loud (video) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Ozzy Osbourne
| --- | --- |
Studioalbumit:   Blizzard of Ozz  Diary of a Madman  Bark at the Moon  The Ultimate Sin  No Rest for the Wicked  No More Tears  Ozzmosis  Down to Earth  Under Cover  Black Rain  Scream  Ordinary Man  Patient Number 9 
Livealbumit:   Mr. Crowley (live ep)  Speak of the Devil  Randy Rhoads Tribute  Just Say Ozzy  Live & Loud  Live at Budokan 
Kokoelmat:   Best of Ozz  (1989)  Ten Commandments (1990)  The Ozzman Cometh – The Best of Ozzy Osbourne  (1997)  The Essential Ozzy Osbourne  (kokoelma, 2003)  Prince of Darkness  (4 CD:n kokoelma, 2005)  Memoirs of a Madman 
Videot:   Speak of the Devil (video)  Bark at the Moon (video)  The Ultimate Ozzy  Wicked Videos  Don't Blame Me  Live & Loud (video)  Live At Budokan (DVD)
NAL Asunnot

NAL Asunnot Oy on yleishyödyllinen vuokrataloyhtiö, joka rakennuttaa ja vuokraa kohtuuhintaisia vuokra-asuntoja nuorille aikuisille. Yhtiön omistaa valtakunnallinen nuorten asumisen edunvalvoja ja keskusliitto Nuorisoasuntoliitto ry (NAL).
NAL Asuntojen asunnot rakennetaan korkotukilainoituksella sekä valtion erityisryhmien investointiavustuksilla. Asunnot on tarkoitettu 18-29-vuotiaille, pääasiallisesti työssäkäyville tai työelämään hakeutuville nuorille aikuisille. Asunnoissa voi asua siihen saakka, kunnes asukas täyttää 35 vuotta. Asuntoja on 16 paikkakunnalla.
Männedorf

| Männedorf |
| --- | --- |
 Männedorf sijaitsee Zürichinjärven itärannalla.
 lippu:  vaakuna

 Männedorf
 Koordinaatit: 47°15′30″N, 8°42′0″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Zürich
Hallintoalue:  Meilenin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,76 km²
Korkeus:  406–661 m
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  10 957
 – Väestötiheys:  2 302 as./km²
 
 www.maennedorf.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Männedorf on kaupunki Sveitsissä Zürichin kantonissa. Siellä oli vuoden 2017 lopulla 10 957 vakinaista asukasta.
Sijainti

Männedorf sijaitsee Zürichinjärven itärannalla viitisentoista kilometriä Zürichistä kaakkoon.
Liikenne

Zürichinjärven itärantaa seuraileva SBB:n rautatie ja valtatie 17 (saks. Hauptstrasse 17) Zürichistä Rapperswiliin kulkevat Männedorfin kautta. Kaupungista on ZSG:n (Zürichsee Schifffahrtsgesellschaft) säännöllinen laivayhteys Zürichinjärven yli Wädenswiliin, ja Zürichin ja Rapperswilin väliset risteilylaivat poikkeavat Männedorfissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Männedorf Wikimedia Commonsissa
Ziegler, Peter: Männedorf (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  25.9.2014. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
NAPc2

NAPc2 (Nematode Anticoagulant Protein c2) on 85 aminohaposta koostuva veren hyytymistä estävä proteiini. Se on eristetty hakamatoihin kuuluvasta koiran hakamadosta (Ancylostoma caninum).
Liliom (vuoden 1934 elokuva)

| Liliom |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Fritz Lang
Käsikirjoittaja:   Fritz Lang  Robert Liebmann  Bernard Zimmer 
Perustuu:   Ferenc Molnárin näytelmään Liliom 
Tuottaja:  Erich Pommer
Säveltäjä:   Jean Lenoir  Franz Waxman 
Kuvaaja:   Rudolph Maté  Louis Née 
Pukusuunnittelija:  René Hubert
Pääosat:   Charles Boyer  Madeleine Ozeray  Robert Arnoux 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Fox Europa
Levittäjä:  Fox Film Corporation Netflix
Ensi-ilta:  1934
Kesto:  118 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liliom on Fritz Langin ohjaama elokuva vuodelta 1934. Se perustuu Ferenc Molnárin samannimiseen näytelmään. Liliom on ainoa Langin Ranskassa ohjaama elokuva.
Langin vanha yhteistyökumppani, tuottaja Erich Pommer, oli päässyt Fox Filmsin Euroopan-osaston tuottajaksi. Saksasta Pariisiin saapuneelle Langille Pommer ehdotti Molnárin näytelmän ohjausta. Elokuvan tuotanto alkoi talvella 1933–1934. Pommer palkkasi ranskaa melko hyvin osaavalle Langille apulaisen, joka auttoi Langia vaikeassa teknisessä sanastossa.
Elokuva aiheutti kohua katolilaisten keskuudessa. Katolinen papisto vastusti sitä, miten elokuva esittää Taivaan. Langia kehotettiin lisäämään elokuvan alkuun ilmoitus, että elokuva ei esitä ohjaajaan omaa tulkintaa Taivaasta, vaan vain elokuvahahmo Liliomin näkemystä asiasta. Lang ei suostunut tähän.
Myytti

Gustave Moreau, Prometheus, 1868.
Myytti eli jumalaistaru (m.kreik. μῦθος, mythos, ’puhe’, ’kertomus’, ’tarina’) on jumalia, yliluonnollisia olentoja, kaikkeuden syntyä tai muuta vastaavaa aihetta käsittelevä kertomus. Myös suuresti ihailtuja, tarunomaisia henkilöitä kutsutaan joskus myyteiksi tai myyttisiksi. Myytti kuuluu yleensä kiinteästi johonkin laajempaan mytologiaan eli jumaltarustoon.
Arkikielessä myytillä tarkoitetaan tarunomaista asiaa, kuvitelmaa, harhakäsitystä tai jotain järkiperusteita vailla olevaa.
Myyttien piirteitä

Kreikan sana mythos piti alun perin sisällään useita erilaisia merkityksiä, kuten ’puhe’, ’sana’ ja ’kertomus’. Myöhemmin sana logos peri sanan mythos merkityksiä, ja viimeksi mainittu alkoi yhä useammin viitata valheeseen totuuden vastakohtana.
Myyttejä kuvaavat yleisesti seuraavat piirteet: Myytti on muodoltaan dramatisoitu kertomus, jolla on pyhiä (uskonnollisia) ominaisuuksia; ei teoretisoiva esitys. Myytit kuvaavat joitakin tapahtumia symbolisessa muodossa, eivätkä myyteissä esiintyvät tapahtumat tai hahmot ole olemassa muutoin kuin myytin omassa todellisuudessa. Myyttinen kertomus viittaa yleensä johonkin alkuaikojen tapahtumiin.
Tyypillisiä myyttien aiheita ovat Kirsti Simonsuuren kokoamina:
Maailmankaikkeuden synty eli kosmogonia (esimerkiksi luomiskertomukset)
Jumalten synty eli teogonia (esimerkiksi Hesiodoksen Jumalten synnyn teogonia)
Eläinten ja ihmisten synty (esimerkiksi luomis- ja paratiisikertomukset)
Luonnonilmiöt ja luonnossa tapahtuvat muutokset (esimerkiksi vuodenajat; tulvat, kuten vedenpaisumus; myrskyt; auringonpimennykset)
Luonnossa esiintyvät kohteet (esimerkiksi puut, joet, lähteet ja vuoret)
Muodonmuutokset (esimerkiksi ihmisen muuttuminen eläimeksi, kasviksi tai lähteeksi)
Historialliset tapahtumat (esimerkiksi varhainen taistelu, kuten Troijan sota)
Sankarit (heerokset), suvut ja kansat
Sosiaaliset instituutiot ja taidot (esimerkiksi oikeuslaitos, sotataito, tuli)
Hirviöt ja demonit
Kuolemanjälkeinen elämä ja kuolleiden asuinsijat
Myyttien selitysteorioita

Tutkijat ovat selittäneet myyttejä eri tavoin. Simonsuuren mukaan seuraavat selitystavat voidaan nähdä toisiaan täydentävinä, eivät toisensa poissulkevina:
Myytti on ihmiskunnan tiettyyn kehitysvaiheeseen liittyvä selitystapa. Tietyssä vaiheessa esimerkiksi myytti Babylonin tornista toimi selityksenä kielten moninaisuudelle. Tätä lähestymistapaa ovat edustaneet muun muassa J. G. Frazer ja E. B. Tylor.
Myytti on symbolinen ilmaisutapa, joka ei pyri selittämään mitään, vaan sisältää itsessään selityksen (mytopoeettinen selitystapa). Myyttisen ajattelun avulla ihmiset ovat pyrkineet jäsentämään maailmaa symbolisesti. Tätä lähestymistapaa ovat edustaneet muun muassa Max Müller ja Ernst Cassirer.
Myytti on alitajuisen ja tiedostamattoman heijastumaa. Samalla myytit ilmentävät ihmisen primaarista olemassaoloa; esimerkiksi Oidipus-myytti ilmentää insestin pelkoa. Tämä kuvaa psykoanalyysin lähestymistapaa, jota on edustanut tunnetuimmin C. G. Jung teoriallaan arkkityypeistä.
Myytti pyrkii lujittamaan ihmisten sosiaalista yhteenkuuluvuutta. Heimoilla ja kansoilla on yhteisiä, jaettuja myyttejä ja uskomuksia, joiden kertominen vahvistaa ryhmän yhteenkuuluvuutta; tällaisia ovat esimerkiksi kertomukset esi-isistä ja heidän urotöistään. Tätä lähestymistapaa edustaa muun muassa Émile Durkheim.
Myytti pyrkii laillistamaan sosiaalisen käyttäytymisen muotoja ja instituutioita. Tällaisia ovat esimerkiksi erilaisista rituaaleista kertovat myytit.
Myytin merkitys ei ole tapahtumien kuvauksessa tai tapahtumissa itsessään, vaan niiden rakenteessa. Myyttien rakenne esittää tietynlaisia vastakohtaisuuksia (kuten ihmiset–jumalat, luonnollinen–yliluonnollinen, elämä–kuolema), jotka myytti pyrkii sovittamaan. Tämä kuvaa strukturalismin lähestymistapaa, jota on edustanut muun muassa Claude Lévi-Strauss.
Kirjallisuutta

Armstrong, Karen: Myyttien lyhyt historia.  ((A Short History of Myth, 2005.) Suomentanut Marja Haapio)  Helsinki:  Tammi, 2005.  ISBN 951-31-2960-8.
Campbell, Joseph: Sankarin tuhannet kasvot.  ((The Hero with a Thousand Faces, 1949.) Suomentanut Hannes Virrankoski)  Helsingissä:  Otava, 1990.  ISBN 951-1-10789-5.
Cotterell, Arthur: Maailman myytit ja tarut.  ((The Illustrated Encyclopedia of Myths & Legends, 1989.) Suomentaneet Eija Kämäräinen ja Tarja Virtanen)  Helsinki:  WSOY, 1991.  ISBN 951-0-17102-6.
Hämeen-Anttila, Virpi & Hämeen-Anttila, Jaakko (toim.): Tarujen kirja. Kansojen kertomuksia läheltä ja kaukaa.  (Koonneet ja selityksin varustaneet Virpi ja Jaakko Hämeen-Anttila)  Helsingissä:  Otava, 2007.  ISBN 978-951-1-21475-5.
Mytologian sanakirja.  Helsinki:  WSOY, 2000.  ISBN 951-0-24578-X.
Philip, Neil: Suuri myyttikirja.  ((Illustrated Book of Myths, 1995.) Kertonut Neil Philip. Kuvittanut Nilesh Mistry. Suomentanut Marja Itkonen-Kaila)  Helsinki:  WSOY, 1996.  ISBN 951-0-20756-X.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Myytti Wikimedia Commonsissa