stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
James Gregory
Elämäkerta

Gregory syntyi marraskuussa 1638 skotlantilaisessa Drumoakin pappilassa, lähellä Aberdeenia. Hänen vanhempansa olivat pappi James Gregorie (tai John Gregory) ja Janet Anderson. Gregoryn isä kuoli  poikansa ollessa 13-vuotias. James oli perheen kolmesta lapsesta nuorin. Hänellä oli kaksi veljeä: veljeksistä vanhin oli Alexander ja keskimmäinen oli David. Ikäero Davidin ja Jamesin välillä oli kymmenen vuotta. Gregory oppi matematiikkaa äidiltään, jonka veli oli François Vièten oppilas Alexander Andersson. Isänpuolelta James oli tunnetun matemaatikko David Gregoryn veljenpoika.
Gregory aloitti opinnot Marischal Collegessa, Aberdeenissa. Tätä aiemmin hän oli itseopiskellut Eukleideen Alkeet-teoksen ja käynyt alakoulua Aberdeenissa. Hänen terveytensä oli nuoruudessa hyvin heikko. Hän sairasti 18 kuukauden ajan quartana malariaa, johon kuuluu neljän päivän välein ilmaantuva vilustus ja kuumeennousu. Selviydyttyään sairastamastaan sairaudesta hän alkoi tutkia optiikkaa ja kaukoputken rakentamista. David-veljensä innoittamana hän aloitti Optica Promota-teoksen kirjoittamisen. Teoksen julkaisuvuonna 1663 hän muutti Lontooseen, jossa hän tapasi John Collinsin. Heistä tuli nopeasti hyviä ystäviä ja ystävyys kesti läpi elämän. Greforyn päämääränä oli julkaista teoksensa Lontoossa ja etsiä sopiva henkilö, joka voisi rakentaa ensimmäisen peilikaukoputken. Collins neuvoi Gregoryn tunnetun Reive-nimisen optikon luo. Reive yritti Gregoryn pyynnöstä rakentaa parabolisia peilejä kaukoputkea varten. Gregory ei kuitenkaan ollut Reiven työhön tyytyväinen ja jätti asian sikseen.
Lontoossa Gregory tapasi myös silloisen Royal Societyn puheenjohtajan Robert Morayn. Moray yritti järjestää Gregoryn ja Chriastiaan Huygensin välistä tapaamista Pariisissa. Huygens ei kuitenkaan ollut Pariisissa ja tapaaminen jäi väliin. Moraylla oli Gregoryn uran kannalta merkittävä rooli myöhemmin. Vuonna 1664 Gregory lähti Englannista matkustaen Flanderiin, Roomaan ja Pariisiin. Suurimman osan ajastaan hän kuitenkin vietti Padovan yliopistossa, jossa hän etsi ratkaisua hyperbelien ja ympyröiden pinta-alalle ratkaisua suppenevista sarjoista. Padovassa hän asui skotlantilaisen filosofian professori Caddenheadin luona. Padovassa ollessaan hän julkaisi kaksi työtä: Vera circuli et hyperbolae quadratura (1667) ja Geometriae pars universalis (1668). Jälkimmäistä pidetään ensimmäisenä yrityksenä kirjoittaa systemaattinen differentiaali- ja integraalilaskentaa käsittelevä oppikirja.
Gregory palasi takaisin Lontooseen vuoden 1668 pääsiäisen aikoihin. Kesällä 1668 Gregory kävi Royal Societyn kokouksissa ja hänet valittiinkin jäseneksi 11. kesäkuuta. Tiedeyhteisön puheenjohtaja ja Gregoryn ystävä Morayn ansiosta Englannin kuningas Kaarle II perusti St Andrewsin yliopistoon Regius-professuurin ja johon Gregory valittiin. Tämä oli tärkeää, sillä nyt Gregory kykeni jatkamaan matematiikan tutkimusta. St Andrewsiin Gregory saapui vuoden lopulla ja seuraavan vuoden alussa hän avioitui leskeksi jääneen Mary Jamesomen kanssa. He saivat kaksi tytärtä ja pojan.
Aiheesta muualla

Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 434.  ("James Gregory (1638–1675)")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1.
Vera circuli et hyperbolae quadratura, 1667
Jalokaasuyhdiste

Ksenontetrafluoridikiteitä (XeF4) 2. lokakuuta 1962 valmistuneessa näytteessä.
Jalokaasuyhdisteet ovat inerttien alkuaineiden, jalokaasujen ja muiden alkuaineiden, yleensä halogeenien, muodostamia yhdisteitä.
Jalokaasut eivät reagoi muiden aineiden kanssa niiden elektronirakenteen takia: kaikilla jalokaasuilla, heliumia lukuun ottamatta, on uloimmalla elektronikuorellaan kahdeksan elektronia, eli ne ovat täydessä oktetissa, jolloin atomin elektronikuorilla vallitsee elektroninen tasapaino. Atomit eivät siis pyri oktettiin kemiallisen reaktion kautta viemällä toisilta atomeilta oktettiin vaadittavat puuttuvat elektronit.
Kullan ja ksenonin muodostama [AuXe4]2+ -kompleksi
Jalokaasuyhdisteiden historia

Jalokaasuja pidettiin täysin reagoimattomina muiden aineiden kanssa, mutta kuitenkin jo vuonna 1933 yhdysvaltalainen kvanttikemisti Linus Pauling laski, että ksenon- ja kryptonyhdisteiden valmistaminen on mahdollista. Kului kuitenkin 30 vuotta ennen kuin Neil Barlett onnistui vuonna 1962 valmistamaan ensimmäisenä maailmassa jalokaasuyhdisteen: ksenonheksafluoroplatinaatin, XePtF6, kaikkein reaktiivisimman alkuaineen, fluorin avulla.
Jalokaasuyhdisteitä on onnistuttu muodostamaan myös kryptonista ja radonista, muttei kaikkein kevyimmistä jalokaasuista neonista ja heliumista. Argonfluorihydridiä (HArF) on valmistanut ensimmäisenä Markku Räsäsen tutkijaryhmä Suomessa. Argonfluorohydridi kuitenkin hajoaa yli −256 °C:ssa. [lähde? ]
Jalokaasuyhdisteiden uusi aikakausi

Jalokaasuyhdisteitä on onnistuttu valmistamaan myös ilman halogeeneja. Näistä ensimmäisenä Suomessa Helsingin yliopiston fysiikanlaitoksen laboratoriossa vuonna 1999 valmistettu HXeCCH ksenonista ja asetyleenistä. Tämän lisäksi on laskettu olevan mahdollista valmistaa myös muita halogeenittomia jalokaasuyhdisteitä samalla periaatteella.
1990-luku aloitti myös uudenlaisten jalokaasuyhdisteiden, HXY-molekyylien, aikakauden. Kaavassa H = vetyatomi, X = jalokaasuatomi ja Y = halogeeniatomi. Näitä onnistuttiin valmistamaan jäähdyttämällä ksenon –265 °C:n lämpötilaan, lähelle absoluuttista nollapistettä, pienen vetyhalidimäärän (HF, HCl, HBr, HI) kanssa, ja säteilyttämällä niitä ultraviolettilaserpulsseilla, jolloin vetyhalidit hajoavat vetyatomeiksi ja neutraaleiksi halogeeniatomeiksi. Vapaat vetyatomit voidaan saada liikkeelle kiinteässä ksenonkidehilassa lämmittämällä, mikä saa aikaan atomien yhdistymisen neutraaliksi HXY-molekyyliksi. Molekyyli kuitenkin hajoaa lämpötilan noustessa jo muutamia asteita.
Muita jalokaasuyhdisteitä

Toistaiseksi tunnettuja fluorittomia ksenonyhdisteitä ovat HXeCl, HXeBr, HXeI, joista halogeenittomia HXeNC, HXeCN, HXeOH, HXeSH, HXeNCO, HXeH, HXeO ja kryptonyhdisteitä HKrCl, HKrCN ja HKrF.
Jalokaasuryhmän viimeisen alkuaineen numero 118, vuonna 2006 syntetisoidun oganessonin on arveltu olevan todennäköisesti reaktiivisempi kuin muut jalokaasut, ja sen arvellaan pystyvän muodostamaan esimerkiksi pysyviä oksideja.[lähde? ]
Kuvitteellinen, mutta mahdollinen jalokaasuyhdiste, jossa jalokaasuatomi on vangittu fullereenimolekyylin sisälle.
Jefferson (joki)

| Jefferson |
| --- | --- |

Alkulähde:  Twin Bridges, Montana  45°34′05″N, 112°20′21″W
Laskupaikka:  Three Forks, Montana  45°55′39″N, 111°30′29″W
Maat:   Yhdysvallat
Pituus:  134  km
Jefferson on Missouri-joen 134 kilometriä pitkä sivujoki. Se sijaitsee Montanan osavaltiossa. Se on nimetty presidentti Thomas Jeffersonin mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jefferson (joki) Wikimedia Commonsissa
Jenny Carlstedt

Jenny Carlstedt (s. 16. heinäkuuta 1972 Maarianhamina) on suomalainen mezzosopraano. Hän on ollut kiinnitettynä Frankfurtin oopperaan vuosina 2002–2016.
Carlstedt on opiskellut Sibelius-Akatemiassa ja Guildhall School of Music and Dramassa Lontoossa. Hän debytoi Suomen kansallisoopperassa vuonna 2001. Jenny Carlstedt on ollut vieraileva solisti muun muassa Theater an der Wienissä, Glyndebournessa ja Kööpenhaminan kuninkaallisessa teatterissa. Hän on laulanut Timo Mustakallio -laulukilpailun finaalissa ja  sijoittunut toiseksi Lappeenrannan laulukilpailussa 1999.
Jalkapallo kesäolympialaisissa 2016 – naisten turnaus – pudotuspelivaihe

Pudotuspelivaihe kesäolympialaisten 2016 jalkapallon naisten turnauksessa pelattiin 12.–19. elokuuta 2016. Lohkojen kaksi parasta ja kaksi parhaiten kolmanneksi sijoittunutta eteni pudotuspelivaiheeseen.
Kaikki ajat ovat paikallista aikaa, BRT (UTC−3).
Edenneet joukkueet

| Lohko | Voittajat | Toiseksi tulleet | Kolmanneksi tulleet (kaksi parasta) |
| --- | --- | --- | --- |
| E |  Brasilia |  Kiina |  Ruotsi |
| F |  Kanada |  Saksa |  Australia |
| G |  Yhdysvallat |  Ranska | — |
Turnauspuu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   | 12. elokuuta – Belo Horizonte | 12. elokuuta – Belo Horizonte |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 12. elokuuta – Belo Horizonte | 12. elokuuta – Belo Horizonte |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   Brasilia (rp.)  |  0 (7)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   Brasilia (rp.)  |  0 (7)  |  |  | 16. elokuuta – Rio de Janeiro | 16. elokuuta – Rio de Janeiro |  |  |  |  |
|   |   Australia  |  0 (6)  |  |  | 16. elokuuta – Rio de Janeiro | 16. elokuuta – Rio de Janeiro |  |  |  |  |
|   |   Australia  |  0 (6)  |  |  |  Brasilia |  0 (3)  |  |  |  |  |
|   | 12. elokuuta – Brasília | 12. elokuuta – Brasília |  |  |  Brasilia |  0 (3)  |  |  |  |  |
|   | 12. elokuuta – Brasília | 12. elokuuta – Brasília |  |  |  Ruotsi (rp.)  |  0 (4)  |  |  |  |  |
|   |   Yhdysvallat  |  1 (3)  |  |  |  Ruotsi (rp.)  |  0 (4)  |  |  |  |  |
|   |   Yhdysvallat  |  1 (3)  |  |  |  |  |  |  | 19. elokuuta – Rio de Janeiro | 19. elokuuta – Rio de Janeiro |
|   |   Ruotsi (rp.)  |  1 (4)  |  |  |  |  |  |  | 19. elokuuta – Rio de Janeiro | 19. elokuuta – Rio de Janeiro |
|   |   Ruotsi (rp.)  |  1 (4)  |  |  |  |  |  |  |  Saksa |  2  |
|   | 12. elokuuta – São Paulo | 12. elokuuta – São Paulo |  |  |  |  |  |  |  Saksa |  2  |
|   | 12. elokuuta – São Paulo | 12. elokuuta – São Paulo |  |  |  |  |  |  |  Ruotsi |  1  |
|   |   Kanada  |  1   |  |  |  |  |  |  |  Ruotsi |  1  |
|   |   Kanada  |  1   |  |  | 16. elokuuta – Belo Horizonte | 16. elokuuta – Belo Horizonte |  |  |  |  |
|   |   Ranska  |  0  |  |  | 16. elokuuta – Belo Horizonte | 16. elokuuta – Belo Horizonte |  |  |  |  |
|   |   Ranska  |  0  |  |  |  Kanada |  0  |  |  |  |  |
|   | 12. elokuuta – Salvador | 12. elokuuta – Salvador |  |  |  Kanada |  0  |  |  |  |  |
|   | 12. elokuuta – Salvador | 12. elokuuta – Salvador |  |  |  Saksa |  2  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   |   Kiina  |  0  |  |  |  Saksa |  2  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   |   Kiina  |  0  |  |  |  |  |  |  | 19. elokuuta – São Paulo | 19. elokuuta – São Paulo |
|   |   Saksa  |  1  |  |  |  |  |  |  | 19. elokuuta – São Paulo | 19. elokuuta – São Paulo |
|   |   Saksa  |  1  |  |  |  |  |  |  |  Kanada |  2  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Kanada |  2  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Brasilia |  1  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  |  Brasilia |  1  |
Puolivälierät > Yhdysvallat vs. Ruotsi

| --- | --- |
           }}   Yhdysvallat :            }}   Ruotsi
Puolivälierät > Kiina vs. Saksa

| --- | --- |
           }}   Kiina :            }}   Saksa
Puolivälierät > Kanada vs. Ranska

| --- | --- |
           }}   Kanada :            }}   Ranska
Puolivälierät > Brasilia vs. Australia

| --- | --- |
           }}   Brasilia :            }}   Australia
Välierät > Brasilia vs. Ruotsi

| --- | --- |
           }}   Brasilia :            }}   Ruotsi
Välierät > Kanada vs. Saksa

| --- | --- |
           }}   Kanada :            }}   Saksa
Pronssiottelu

| --- | --- |
           }}   Brasilia :            }}   Kanada
Loppuottelu

| --- | --- |
           }}   Ruotsi :            }}   Saksa
John Landquistin palkinto

| John Landquistin palkinto |
| --- | --- |
Palkinnon antaja:  Samfundet De Nio
Maa:  Ruotsi
Ensimmäinen palkinto:  1991
Horace Engdahl sai palkinnon 1994.
Göran Hägg sai palkinnon 2004.
John Landquistin palkinto on Samfundet De Nion vuosina 1991–2020 myöntämä ruotsalainen palkinto erityisen ansioituneelle esseistille, aatehistorioitsijalle tai kriitikolle. Palkinto perustettiin kirjallisuuskriitikko John Landquistin muistoksi. Vuosina 2017–2020 palkintosumma oli 200 000 kruunua, sitä ennen 150 000 kruunua.
Palkitut

1991 Madeleine Gustafsson
1993 Bengt Anderberg
1994 Horace Engdahl
1995 Anders Cullhed
1996 Knut Ahnlund
1997 Anders Olsson
1998 Anders Ehnmark
1999 Svante Nordin
2000 Michael Nordberg
2001 Tore Frängsmyr
2002 Nathan Shachar
2003 Johan Asplund
2004 Göran Hägg
2005 Lars Lönnroth
2006 Anders Piltz
2007 Bengt Jangfeldt ja Bengt af Klintberg
2008 Lars Gustafsson ja Gunnar D. Hansson
2009 Ola Larsmo
2010 Lisbeth Larsson ja Ingemar Nilsson
2011 Bengt Landgren ja Henrik Berggren
2012 Fredrik Sjöberg
2013 Martin Kylhammar
2014 Hans Henrik Brummer ja Carl-Johan Malmberg
2015 Lars Kleberg ja Arne Melberg
2016 Nils Uddenberg
2017 Gunnar Wetterberg
2018 Jens Liljestrand
2019 Ulrika Milles, Per Rydén ja Jenny Westerström
2020 Ernst Brunner
Lähde (2014–2020)
Jorge Hernández (kilpapurjehtija)

Jorge Hernández (s. 20. kesäkuuta 1965 San Juan) on puertoricolainen entinen kilpapurjehtija.
Hernández sijoittui Tornado-luokassa seitsemänneksi Ateenan olympialaisissa 2004 ja oli MM-kisoissa 2006 samassa luokassa yhdeksäs. Hän kilpaili Tornadossa myös vuosien 2007 ja 2008 MM-kisoissa, joissa hän oli 28. ja 24.
Jean-Pierre Duport

Jean-Pierre Duport (27. marraskuuta 1741 – 31. joulukuuta 1818) oli ranskalainen sellisti ja säveltäjä.
Duport oli sellisti Jean-Louis Duportin vanhempi veli. Hän opiskeli Martin Berteaun johdolla. Duport lähti vuonna 1773 kamarimuusikoksi ja musiikinopettajaksi Fredrik Suuren hoviin, minkä lisäksi hän toimi kuninkaallisen oopperan ensimmäisenä sellistinä. Veljensä tavoin hän tutustui 1790-luvulla Ludwig van Beethoveniin. Hän palasi Pariisiin vuonna 1812.
Duport sävelsi sonaatteja sellolle.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Jorge Gutierrez

Jorge Gutierrez voi tarkoittaa:
Jorge Gutiérrez (s. 1975), kuubalainen nyrkkeilijä
Jorge Gutierrez (s. 1975), meksikolainen animaattori, maalaaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja
Jorge Gutiérrez (s. 1988), meksikolainen koripalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jorge Gutierrez”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Japanin avoin tennisturnaus

| Japanin avoin tennisturnaus |
| --- | --- |

Tiedot
Kiertue:  ATP-turnaus / WTA-turnaus
Sijainti:  Tokio  Japani
Kilpailupaikka:  Ariake Coliseum (–2017) Musashino Forest Sports Plaza (2018)
Kilpailuluokka:  ATP World Tour 500 (2009–) WTA Tier III (–2008)
Kenttätyyppi:  Kova / ulkokentät (–2017) Kova / sisäkentät (2018)
Palkintorahaa:  Miehet: 1 781 930 $
Virallinen sivusto
Japanin avoin tennisturnaus on lokakuussa Chōfussa, Tokiossa, Japanissa järjestettävä tennisturnaus. Turnaus järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1972. Miesten turnaus kuuluu ATP World Tour 500 -sarjaan. Naisten turnaus järjestettiin viimeksi vuonna 2008.
Tulokset > Miesten kaksinpeli

| Vuosi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1972 |  Toshiro Sakai |  Jun Kuki | 6–3, 6–3 |
| 1973 |  Ken Rosewall |  John Newcombe | 6–1, 6–4 |
| 1974 |  John Newcombe |  Ken Rosewall | 3–6, 6–2, 6–3 |
| 1975 |  Raúl Ramírez |  Manuel Orantes | 6–2, 5–7, 6–3 |
| 1976 |  Roscoe Tanner |  Corrado Barazzutti | 6–3, 6–2 |
| 1977 |  Manuel Orantes |  Kim Warwick | 6–2, 6–1 |
| 1978 |  Adriano Panatta |  Pat Du Pré | 6–3, 6–3 |
| 1979 |  Terry Moor |  Pat Du Pré | 3–6, 7–6, 6–2 |
| 1980 |  Ivan Lendl |  Eliot Teltscher | 3–6, 6–4, 6–0 |
| 1981 |  Balázs Taróczy |  Eliot Teltscher | 6–3, 1–6, 7–6 |
| 1982 |  Jimmy Arias |  Dominique Bedel | 6–2, 2–6, 6–4 |
| 1983 |  Eliot Teltscher |  Andrés Gómez | 7–5, 3–6, 6–1 |
| 1984 |  David Pate |  Terry Moor | 6–3, 7–5 |
| 1985 |  Scott Davis |  Jimmy Arias | 6–1, 7–6 |
| 1986 |  Ramesh Krishnan |  Johan Carlsson | 6–3, 6–1 |
| 1987 |  Stefan Edberg |  David Pate | 7–6, 6–4 |
| 1988 |  John McEnroe |  Stefan Edberg | 6–2, 6–2 |
| 1989 |  Stefan Edberg |  Ivan Lendl | 6–3, 2–6, 6–4 |
| 1990 |  Stefan Edberg |  Aaron Krickstein | 6–4, 7–5 |
| 1991 |  Stefan Edberg |  Ivan Lendl | 6–1, 7–5, 6–0 |
| 1992 |  Jim Courier |  Richard Krajicek | 6–4, 6–4, 7–6(3) |
| 1993 |  Pete Sampras |  Brad Gilbert | 6–2, 6–2, 6–2 |
| 1994 |  Pete Sampras |  Michael Chang | 6–4, 6–2 |
| 1995 |  Jim Courier |  Andre Agassi | 6–4, 6–3 |
| 1996 |  Pete Sampras |  Richey Reneberg | 6–4, 7–5 |
| 1997 |  Richard Krajicek |  Lionel Roux | 6–2, 3–6, 6–1 |
| 1998 |  Andrei Pavel |  Byron Black | 6–3, 6–4 |
| 1999 |  Nicolas Kiefer |  Wayne Ferreira | 7–6(5), 7–5 |
| 2000 |  Sjeng Schalken |  Nicolás Lapentti | 6–4, 3–6, 6–1 |
| 2001 |  Lleyton Hewitt |  Michel Kratochvil | 6–4, 6–2 |
| 2002 |  Kenneth Carlsen |  Magnus Norman | 7–6(6), 6–3 |
| 2003 |  Rainer Schüttler |  Sébastien Grosjean | 7–6(5), 6–2 |
| 2004 |  Jiří Novák |  Taylor Dent | 5–7, 6–1, 6–3 |
| 2005 |  Wesley Moodie |  Mario Ančić | 1–6, 7–6(7), 6–4 |
| 2006 |  Roger Federer |  Tim Henman | 6–3, 6–3 |
| 2007 |  David Ferrer |  Richard Gasquet | 6–1, 6–2 |
| 2008 |  Tomáš Berdych |  Juan Martín del Potro | 6–1, 6–4 |
| 2009 |  Jo-Wilfried Tsonga |  Mihail Južnyi | 6–3, 6–3 |
| 2010 |  Rafael Nadal |  Gaël Monfils | 6–1, 7–5 |
| 2011 |  Andy Murray |  Rafael Nadal | 3–6, 6–2, 6–0 |
| 2012 |  Kei Nishikori |  Milos Raonic | 7–6(5), 3–6, 6–0 |
| 2013 |  Juan Martín del Potro |  Milos Raonic | 7–6(5), 7–5 |
| 2014 |  Kei Nishikori |  Milos Raonic | 7–6(5), 4–6, 6–4 |
| 2015 |  Stanislas Wawrinka |  Benoît Paire | 6–2, 6–4 |
| 2016 |  Nick Kyrgios |  David Goffin | 4–6, 6–3, 7–5 |
| 2017 |  David Goffin |  Adrian Mannarino | 6−3, 7−5 |
| 2018 |  Daniil Medvedev |  Kei Nishikori | 6−2, 6−4 |
Tulokset > Naisten kaksinpeli

| Vuosi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1979 |  Betsy Nagelsen |  Naoko Satō | 6–1, 3–6, 6–3 |
| 1980 |  Mariana Simionescu |  Nerida Gregory | 6–4, 6–4 |
| 1981 |  Marie Neumanova |  Pam Casale | 2–6, 6–4, 6–1 |
| 1982 |  Laura Arraya |  Pilar Vásquez | 3–6, 6–4, 6–0 |
| 1983 |  Etsuko Inoue |  Shelley Solomon | 7–5, 6–1 |
| 1984 |  Lilian Drescher |  Shawn Foltz | 6–4, 6–2 |
| 1985 |  Gabriela Sabatini |  Linda Gates | 6–3, 6–4 |
| 1986 |  Helen Kelesi |  Bettina Fulco | 6–2, 6–2 |
| 1987 |  Katerina Maleeva |  Barbara Gerken | 6–2, 6–3 |
| 1988 |  Patty Fendick |  Stephanie Rehe | 6–3, 7–5 |
| 1989 |  Kumiko Okamoto |  Elizabeth Smylie | 6–4, 6–2 |
| 1990 |  Catarina Lindqvist |  Elizabeth Smylie | 6–3, 6–2 |
| 1991 |  Lori McNeil |  Sabine Appelmans | 2–6, 6–2, 6–1 |
| 1992 |  Kimiko Date |  Sabine Appelmans | 7–5, 3–6, 6–3 |
| 1993 |  Kimiko Date |  Stephanie Rottier | 6–1, 6–3 |
| 1994 |  Kimiko Date |  Amy Frazier | 7–5, 6–0 |
| 1995 |  Amy Frazier |  Kimiko Date | 7–6, 7–5 |
| 1996 |  Kimiko Date |  Amy Frazier | 7–5, 6–4 |
| 1997 |  Ai Sugiyama |  Amy Frazier | 4–6, 6–4, 6–4 |
| 1998 |  Ai Sugiyama |  Corina Morariu | 6–3, 6–3 |
| 1999 |  Amy Frazier |  Ai Sugiyama | 6–2, 6–2 |
| 2000 |  Julie Halard-Decugis |  Amy Frazier | 5–7, 7–5, 6–4 |
| 2001 |  Monica Seles |  Tamarine Tanasugarn | 6–3, 6–2 |
| 2002 |  Jill Craybas |  Silvija Talaja | 2–6, 6–4, 6–4 |
| 2003 |  Marija Šarapova |  Anikó Kapros | 2–6, 6–2, 7–6(5) |
| 2004 |  Marija Šarapova |  Mashona Washington | 6–0, 6–1 |
| 2005 |  Nicole Vaidišová |  Tatiana Golovin | 7–6(4), 3–2, luov. |
| 2006 |  Marion Bartoli |  Aiko Nakamura | 2–6, 6–2, 6–2 |
| 2007 |  Virginie Razzano |  Venus Williams | 4–6, 7–6(7), 6–4 |
| 2008 |  Caroline Wozniacki |  Kaia Kanepi | 6–2, 3–6, 6–1 |
Tulokset > Naisten nelinpeli

| Vuosi | Voittajat | Loppuotteluvastustajat | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1979 |  Penny Johnson    Betsy Nagelsen  |  Chen Chuan  Yu Li-Qiao | 3–6, 6–4, 7–6 |
| 1980 |  Dana Gilbert    Peanut Louie  |  Nerida Gregory    Marie Neumanova | 7–5, 7–6 |
| 1981 |  Pat Medrado    Cláudia Monteiro  |  Barbara Jordan    Roberta McCallum | 6–3, 3–6, 6–2 |
| 1982 |  Laura duPont    Barbara Jordan  |  Brenda Remilton    Naoko Satō | 6–2, 6–7, 6–1 |
| 1983 |  Chris O’Neil    Pam Whytcross  |  Helena Manset    Micki Schillig | 6–3, 7–5 |
| 1984 |  Betsy Nagelsen    Candy Reynolds  |  Emilse Raponi    Adriana Villagrán | 6–3, 6–2 |
| 1985 |  Belinda Cordwell    Julie Richardson  |  Laura Gildemeister    Beth Herr | 6–4, 6–4 |
| 1986 |  Sandy Collins    Sharon Walsh-Pete  |  Susan Mascarin    Betsy Nagelsen | 6–1, 6–2 |
| 1987 |  Kathy Jordan    Betsy Nagelsen  |  Sandy Collins    Sharon Walsh-Pete | 6–3, 7–5 |
| 1988 |  Gigi Fernández    Robin White  |  Lea Antonoplis    Barbara Gerken | 6–1, 6–4 |
| 1989 |  Jill Hetherington    Elizabeth Smylie  |  Ann Henricksson    Beth Herr | 6–1, 6–3 |
| 1990 |  Kathy Jordan    Elizabeth Smylie  |  Hu Na    Michelle Jaggard | 6–0, 3–6, 6–1 |
| 1991 |  Amy Frazier    Maya Kidowaki  |  Yone Kamio    Akiko Kijimuta | 6–2, 6–4 |
| 1992 |  Amy Frazier    Rika Hiraki  |  Kimiko Date    Stephanie Rehe | 5–7, 7–6, 6–0 |
| 1993 |  Ei Iida    Maya Kidowaki  |  Li Fang    Kyoko Nagatsuka | 6–2, 4–6, 6–4 |
| 1994 |  Mami Donoshiro    Ai Sugiyama  |  Yayuk Basuki    Nana Miyagi | 6–4, 6–1 |
| 1995 |  Miho Saeki    Yuka Yoshida  |  Kyoko Nagatsuka    Ai Sugiyama | 6–7, 6–4, 7–6 |
| 1996 |  Kimiko Date    Ai Sugiyama  |  Amy Frazier    Kimberly Po | 7–6, 6–7, 6–3 |
| 1997 |  Alexia Dechaume    Rika Hiraki  |  Kerry-Anne Guse    Corina Morariu | 6–4, 6–2 |
| 1998 |  Naoko Kijimuta    Nana Miyagi  |  Amy Frazier    Rika Hiraki | 6–3, 4–6, 6–4 |
| 1999 |  Corina Morariu    Kimberly Po  |  Catherine Barclay    Kerry-Anne Guse | 6–3, 6–2 |
| 2000 |  Julie Halard-Decugis    Corina Morariu  |  Tina Križan    Katarina Srebotnik | 6–1, 6–2 |
| 2001 |  Liezel Huber    Rachel McQuillan  |  Janet Lee    Wynne Prakusya | 6–2, 6–0 |
| 2002 |  Shinobu Asagoe    Nana Miyagi  |  Svetlana Kuznetsova    Arantxa Sánchez Vicario | 6–4, 4–6, 6–4 |
| 2003 |  Marija Šarapova    Tamarine Tanasugarn  |  Ansley Cargill    Ashley Harkleroad | 7–6(1), 6–0 |
| 2004 |  Shinobu Asagoe    Katarina Srebotnik  |  Jennifer Hopkins    Mashona Washington | 6–1, 6–4 |
| 2005 |  Gisela Dulko    Marija Kirilenko  |  Shinobu Asagoe    María Vento-Kabchi | 7–5, 4–6, 6–3 |
| 2006 |  Vania King    Jelena Kostanić  |  Chan Yung-jan    Chuang Chia-jung | 7–6(2), 5–7, 6–2 |
| 2007 |  Sun Tiantian    Yan Zi  |  Chuang Chia-jung    Vania King | 1–6, 6–2, [10–6] |
| 2008 |  Jill Craybas    Marina Erakovic  |  Ayumi Morita    Aiko Nakamura | 4–6, 7–5, [10–6] |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Japanin avoin tennisturnaus Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Rotterdam Rio de Janeiro Acapulco Dubai Barcelona Halle Lontoo Hampuri Washington Peking Tokio Basel Wien
James Gray

| James Gray |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1969 (ikä 55)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
James Gray (s. 14. huhtikuuta 1969, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -tuottaja.