stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Geir Moen

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Norja> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1994 | 200 metriä |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1994 | 100 metriä |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 1995 | 200 metriä |  |
Geir Moen (s. 26. kesäkuuta 1969 Moss, Norja) on norjalainen pikajuoksija, 200 metrin Euroopan mestari.
Moen esiintyi aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran sisäratojen EM-kilpailuissa Haagissa 1989, jolloin hän putosi jatkosta alkuerissä sekä 60 että 200 metrillä. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän putosi 100 metrillä alkuerissä, mutta selviytyi 200 metrillä välieriin. Pikaviestin Norja keskeytti alkuerissä. Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 Moen eteni puolella ratakierroksella toisiin alkueriin. Pariisin EM-hallikisoissa 1994 hän selviytyi 200 metrillä välieriin.
Moen nousi pikajuoksun huipulle Helsingin EM-kilpailuissa 1994. Hän sijoittui 100 metrillä toiseksi ajalla 10,20 jääden kultaa voittaneesta Linford Christiestä kuuden sadasosasekunnin päähän. 200 metrillä hän voitti Euroopan mestaruuden ajalla 20,30 – hopeamitalisti Vladislav Dologodin sai ajan 20,47. Pikaviestissä Norja jäi alkueriin. Maailmancupissa Lontoossa hän oli 200 metrillä kolmas ajalla 20,72.
Moen voitti sisäratojen maailmanmestaruuden 200 metrillä Barcelonassa 1995 ajalla 20,58; hopeamitalisti Troy Douglas sai ajan 20,94. Saman vuoden Göteborgin MM-kilpailuissa hän sijoittui 200 metrillä kuudenneksi ajalla 20,51. Atlantan olympialaisissa 1996 Moen jäi 200 metrin välierässään kahdeksanneksi. Vuonna 1997 hän selviytyi niin sisä- kuin ulkoratojenkin MM-kilpailuissa 200 metrillä alkuerästään jatkoon, mutta ei kummassakaan tapauksessa osallistunut seuraavalle kierrokselle.
Moen sijoittui Budapestin EM-kilpailuissa 1998 neljänneksi 200 metrillä sen jälkeen, kun hänen edelleen sijoittunut Troy Douglas hylättiin. Moen jäi ajallaan 20,78 kuuden sadasosasekunnin päähän pronssimitalista. Puolta lyhyemmällä matkalla hän eteni välieriin, pikaviestissä Norja jäi alkueriin. Sydneyn olympialaisissa 2000 Moen putosi 200 metrillä toisissa alkuerissä. Viimeisissä arvokisoissaan, Münchenin EM-kilpailuissa 2002, hän eteni 100 metrillä toisiin alkueriin ja tuplamatkalla välieriin.
Moen voitti Norjan mestaruuden 100 metrillä vuosina 1989, 1993–1999 ja 2002 sekä 200 metrillä 1988, 1991, 1993, 1995–1999 ja 2002.
Ginette Neveu

Ginette Neveu (11. elokuuta 1919 – 28. lokakuuta 1949) oli ranskalainen viulisti. Hän debytoi virallisesti 7-vuotiaana esittäessään Bruchin viulukonserton Pariisissa. Hän sai opetusta George Enesculta ennen Pariisin konservatorioon pääsyä 11-vuotiaana. Vuonna 1935 hän voitti Wieniawski-kilpailun, jonka muihin kilpailijoihin lukeutui David Oistrah. Tämä varmisti hänen kansainvälisen uransa; myös Yhdysvaltain- ja Venäjän-debyytit seurasivat voittoa.
Toisen maailmansodan syttyminen keskeytti Neveun uran, mutta sodan jälkeen hän jatkoi uraansa esiintymisillä Englannissa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa sekä Australiassa. Lokakuussa 1949 hän menehtyi lento-onnettomuudessa Azoreilla.
Neveu levytti muun muassa Jean Sibeliuksen ja Johannes Brahmsin viulukonsertot.
Galguduud

Galguduud tummanpunaisella merkittynä Somalian karttaan; harmaa alue kuuluu itsenäiseksi julistautuneeseen Somalimaahan sekä Puntmaahan
Galguduud on  Somalian alue, jonka pääkaupunki on Dhuusamarreeb.. Galguduudissa on eniten Hawiye- ja Darod-klaanien jäseniä. Alue ulottuu Etiopian vastaiselta rajalta Intian valtamerelle asti, ja sen pinta-ala on 46 126 neliökilometriä. Vuonna 2008 asukkaita arvioitiin olevan noin  604 000.
Galgaduud on yksi Somalian keskilääneistä. Monet Somalian aktiivisimmista vaikuttajista muun muassa politiikan, talouden, uskonnon ja kulttuurin aloilla ovat kotoisin sieltä. Galguduudilaiset ovat osallistuneet aktiivisesti maan sotatoimiin ja vaikuttaneet esimerkiksi rauhanturvajoukkojen vetäytymiseen vuonna 1993, mitä monet somalialaiset pitävät maan uudelleen itsenäistymisenä.[lähde? ]
Fritz Lipmann

| Fritz Lipmann |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. kesäkuuta 1899 Königsberg, Saksa
Kuollut: 24. heinäkuuta 1986 (87 vuotta)
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Biokemia
Palkinnot:   Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto (1953)
Fritz Albert Lipmann (12. kesäkuuta 1899 Königsberg, Saksa – 24. heinäkuuta 1986) oli amerikansaksalainen biokemisti ja koentsyymi A:n löytäjä 1947. Tästä ja muista koentsyymi A:han liittyvistä tutkimuksista hän sai puolet Nobelin lääketieteen palkinnosta 1953, toinen puoli myönnettiin Hans Krebsille.
Lipmann syntyi juutalaiseen perheeseen. Hän opiskeli lääketiedettä Königsbergin, Berliinin ja Münchenin yliopistossa. Hän valmistui Berliinissä 1924. Hän palasi Königsbergiin opiskelemaan kemiaa professori Hans Meerweinin ohjauksessa. 1926 hän meni Otto Meyerhofiin ohjaukseen Berliinin Kaiser Wilhelm -instituuttiin valmistelemaan väitöskirjaansa. Sen jälkeen hän lähti Meyerhofin perässä Heidelbergiin Kaiser Wilhelmin lääketieteelliseen tutkimuslaitokseen.
Vuodesta 1939 hän asui ja työskenteli Yhdysvalloissa. 1949–1957 hän toimi biokemian professorina Harvardin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa. Vuodesta 1957 alkaen hän opetti ja johti tutkimusta Rockefellerin yliopistossa New Yorkissa. Hänelle myönnettiin National Medal of Science -palkinto 1966.
Aiheesta muualla

Nobelin palkinnon saajien elämäkerta (englanniksi)
Juutalaisen virtuaalikirjaston elämäkerta (englanniksi)
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Behring  1902: Ross  1903: Finsen  1904: Pavlov  1905: Koch  1906: Golgi, Ramón y Cajal  1907: Laveran  1908: Metšnikov, Ehrlich  1909: Kocher  1910: Kossel  1911: Gullstrand  1912: Carrel  1913: Richet 1914: Bárány  1919: Bordet  1920: Krogh  1922: Hill, Meyerhof  1923: Banting, Macleod 1924: Einthoven
1926–1950:  1926: Fibiger  1927: Wagner-Jauregg  1928: Nicolle  1929: Eijkman, Hopkins  1930: Landsteiner  1931: Warburg  1932: Sherrington, Adrian  1933: Morgan  1934: Whipple, Minot, Murphy  1935: Spemann  1936: Dale, Loewi  1937: Szent-Györgyi  1938: Heymans  1939: Domagk  1943: Dam, Doisy  1944: Erlanger, Gasser  1945: Fleming, Chain, Florey  1946: Muller  1947: C. Cori, G. Cori, Houssay  1948: Müller  1949: Hess, Moniz 1950: Kendall, Reichstein, Hench
1951–1975:  1951: Theiler  1952: Waksman  1953: Krebs, Lipmann  1954: Enders, Weller, Robbins  1955: Theorell  1956: Cournand, Forssmann, Richards  1957: Bovet  1958: Beadle, Tatum, Lederberg  1959: Ochoa, Kornberg  1960: Burnet, Medawar  1961: Békésy  1962: Crick, Watson, Wilkins  1963: Eccles, Hodgkin, Huxley  1964: Bloch, Lynen  1965: Jacob, Lwoff, Monod  1966: Rous, Huggins  1967: Granit, Hartline, Wald  1968: Holley, Khorana, Nirenberg  1969: Delbrück, Hershey, Luria  1970: Katz, Euler, Axelrod  1971: Sutherland  1972: Edelman, Porter  1973: Frisch, Lorenz, Tinbergen  1974: Claude, Duve, Palade  1975: Baltimore, Dulbecco, Temin
1976–2000:  1976: Blumberg, Gajdusek 1977: Guillemin, Schally, Yalow  1978: Arber, Nathans, Smith  1979: Cormack, Hounsfield  1980: Benacerraf, Dausset, Snell  1981: Sperry, Hubel, Wiesel  1982: Bergström, Samuelsson, Vane  1983: McClintock  1984: Jerne, Köhler, Milstein  1985: Brown, Goldstein  1986: Cohen, Levi-Montalcini  1987: Tonegawa  1988: Black, Elion, Hitchings  1989: Bishop, Varmus  1990: Murray, Thomas  1991: Neher, Sakmann  1992: Fischer, Krebs  1993: Roberts, Sharp  1994: Gilman, Rodbell  1995: Lewis, Nüsslein-Volhard, Wieschaus  1996: Doherty, Zinkernagel  1997: Prusiner  1998: Furchgott, Ignarro, Murad  1999: Blobel  2000: Carlsson, Greengard, Kandel
2001–:  2001: Hartwell, Hunt, Nurse  2002: Brenner, Horvitz, Sulston  2003: Lauterbur, Mansfield  2004: Axel, Buck  2005: Marshall, Warren 2006: Fire, Mello 2007: Capecchi, Evans, Smithies 2008: zur Hausen, Barré-Sinoussi, Montagnier 2009: Blackburn, Greider, Szostak 2010: Edwards 2011: Beutler, Hoffmann, Steinman 2012: Gurdon, Yamanaka 2013: Rothman, Schekman, Südhof 2014: O’Keefe, M.-B. Moser, E. Moser 2015: Campbell, Ōmura, Tu 2016: Ōsumi 2017: Hall, Rosbash, Young 2018: Allison, Honjo 2019: Kaelin, Ratcliffe, Semenza 2020: Alter, Houghton, Rice 2021: Julius, Patapoutian 2022: Pääbo 2023: Karikó, Weissman 2024: Ambros, Ruvkun
Gali

| Gali (Gal, Гал) გალი |
| --- | --- |
 Sijainti Abhasiassa.
 Gali
 Koordinaatit: 42°38′0″N, 41°44′0″E 
Valtio:  Georgia
Alue:  Abhasia
Piiri:  Gali
Väkiluku (2003):  7 200
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gali (georgiaksi გალი)  tai Gal (abhaasiksi Гал) on kaupunki Georgiaan kuuluvassa, mutta de facto itsenäisessä Abhasian tasavallassa. Se sijaitsee alueen kaakkoisosassa 77 kilometrin päässä Suhumista. Kaupunki on Galin piirin keskus. Asukkaita on 7 200 henkeä (vuonna 2003). Heistä yli 95 % on mingrelejä.
Glimmingehus

Linnan sijainti Skånen läänissä.
Glimmingehusin linna.
Glimmingehus on Pohjoismaiden parhaiten säilynyt keskiaikainen linna Etelä-Ruotsissa. Linna sijaitsee Vallbyn pitäjässä nykyisessä Simrishamnin kunnassa Skånen läänissä ja Skånen maakunnassa. Simrishamnin kaupunkitaajama on noin 10 kilometrin päässä linnasta koilliseen. Glimmingehusin linnan rakentaminen aloitettiin vuonna 1499.
Linna oli pitkään Rosencrantzin suvun omistuksessa, mutta vuodesta 1924 lähtien se on kuulunut Ruotsin valtiolle. Linna on yhtenä tapahtumapaikkana Selma Lagerlöfin kirjassa Peukaloisen retket villihanhien seurassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Otavan Iso tietosanakirja, Otava 1968, Osa 3, s. 31
Geir Inge Sivertsen

| Geir Inge Sivertsen |
| --- | --- |
 Sivertsen vuonna 2017.
Norjan kalastusministeri
 Solbergin hallitus 24. tammikuuta 2020 – 2. maaliskuuta 2020  
Edeltäjä:  Harald T. Nesvik
Seuraaja:  Odd Emil Ingebrigtsen
Valtiosihteeri elinkeino- ja kalastusministeriössä
 2019–2020  
Lenvikin pormestari
 2011–2019  
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. elokuuta 1965 (ikä 59)
Tiedot
Puolue:  oikeistopuolue
Geir Inge Sivertsen (s. 29. elokuuta 1965) on norjalainen oikeistopuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan kalastusministerinä lyhyen aikaa alkuvuonna 2020, mutta joutui eroamaan, kun kävi ilmi, että hän oli saanut perusteettomasti erorahaa siirtyessään Lenvikin pormestarin tehtävästä valtiosihteeriksi.
Aiheesta muualla

Geir Inge Sivertsen suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Geir Inge Sivertsen oikeistopuolueen verkkosivuilla (norjaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Geir Inge Sivertsen Wikimedia Commonsissa
Frisbeegolfin Euroopan-mestaruuskilpailut

Frisbeegolfin Euroopan-mestaruuskilpailut ovat kahden vuoden välein järjestettävät kilpailut, joissa ratkaistaan frisbeegolfin Euroopan-mestaruus. Ensimmäiset frisbeegolfin EM-kilpailut järjestettiin vuonna 1981, mutta säännöllisesti niitä alettiin järjestää vuodesta 1997.
Mitalistit > Avoin sarja

| Vuosi | Sijainti | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981 |  Essen |  Peter Jansson |  |  |
| 1982 |  Colchester |  Charlie Mead |  |  |
| 1986 |  Essen |  Per Bergström |  |  |
| 1997 |  Linköping |  Svante Eriksson |  |  |
| 1999 |  Gstaad |  Christian Sandström |  Jesper Lundmark  Markus Källström |  |
| 2001 |  Oslo |  Jesper Lundmark* |  Anders Källström |  Markus Källström |
| 2003 |  Beaminster |  Espen Møkkelgjerd |  Carlos Río |  Markus Källström |
| 2005 |  Tampere |  Markus Källström |  Jesper Lundmark |  Timo Pursio |
| 2007 |  Maillen |  Christian Sandström |  Jesper Lundmark |  Markus Källström |
| 2008 |  Söhnstetten |  Ville Piippo |  Michael Stelzer |  Espen Møkkelgjerd |
| 2010 |  Pas-de-Calais |  Jesper Lundmark |  Simon Lizotte |  Karl Johan Nybo |
| 2012 |  Colchester |  Simon Lizotte |  Karl Johan Nybo |  Tobias Östling  Oscar Stenfelt |
| 2014 |  Geneve |  Seppo Paju |  Simon Lizotte |  Juho Parviainen |
| 2016 |  Oulu |  Leo Piironen |  Juho Parviainen |  Teemu Nissinen |
| 2018 |  Sveti Martin na Muri |  Simon Lizotte |  Seppo Paju |  Väinö Mäkelä |
| 2021 |  Konopiště, Benešov |  Niklas Anttila |  Linus Carlsson |  Joona Heinänen |
| 2023 |  Tallinna |  Dennis Augustsson |  Jesse Nieminen |  Joona Heinänen  Tuomas Hyytiäinen |
*Ken Climo voitti turnauksen 2001, mutta yhdysvaltalaisena ei ollut oikeutettu Euroopan-mestarin titteliin.
Mitalistit > Naisten avoin sarja

| Vuosi | Sijainti | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1981 |  Essen |  Marianne Spiegelhofer |  |  |
| 1982 |  Colchester |  Marianne Spiegelhofer |  |  |
| 1986 |  Essen |  Nicole Kinzl |  |  |
| 1997 |  Linköping |  Regina Olnils |  |  |
| 1999 |  Gstaad |  Regina Olnils |  Anna Gustavsson |  Gisela Bläsi |
| 2001 |  Oslo |  Birgitta Lagerholm |  Niloofar Mosavar Rahmani |  Anna Åkesson |
| 2003 |  Beaminster |  Birgitta Lagerholm |  Sue Underwood |  Lydie Hellgren |
| 2005 |  Tampere |  Niloofar Mosavar Rahmani |  Angelica Frantz |  Lydie Hellgren |
| 2007 |  Maillen |  Birgitta Lagerholm |  Niloofar Mosavar Rahmani |  Lydie Hellgren |
| 2008 |  Söhnstetten |  Birgitta Lagerholm |  Angelica Frantz |  Niloofar Mosavar Rahmani |
| 2010 |  Pas-de-Calais |  Camilla Jernberg |  Birgitta Lagerholm |  Niloofar Mosavar Rahmani |
| 2012 |  Colchester |  Ragna Bygde |  Camilla Jernberg  Angelica Frantz |  |
| 2014 |  Geneve |  Jenni Eskelinen |  Natalie Holloköi |  Hannele Määttä |
| 2016 |  Oulu |  Eveliina Salonen |  Katka Bodová |  Jenni Eskelinen |
| 2018 |  Sveti Martin na Muri |  Henna Blomroos |  Eveliina Salonen |  Kristin Tattar |
| 2021 |  Konopiště, Benešov |  Henna Blomroos |  Kristin Tattar |  Eveliina Salonen |
| 2023 |  Tallinna |  Kristin Tattar |  Silva Saarinen |  Eveliina Salonen |
Etelä-Atlantin anomalia

Etelä-Atlantin anomalia noin 560 kilometrin korkeudesta katsottuna.
Etelä-Atlantin anomalia on alue, jolla maapallon sisempi Van Allenin vyöhyke tulee lähimmäksi maapallon pintaa, eli noin 200 kilometrin päähän siitä. Tämä johtaa energiahiukkasten suurempaan sisäänvirtaukseen alueella ja altistaa kiertävät satelliitit korkeammalle säteilypitoisuudelle. Ilmiön aiheuttaa se, että maapallo ja sen magneettiset dipolit eivät ole samankeskisiä. Etelä-Atlantin anomalia on se maapalloa ympäröivä alue, jolla Maan magneettikenttä on heikoimmillaan.
Gliese 876 b

| Gliese 876 b |
| --- | --- |
 Taiteilijan näkemys Gliese 876 b:stä
Löytäminen
Löytäjä(t):  Marcy et al. Ceccarelli et al.
Löytöpäivä:  23. kesäkuuta 1998
Havaintomenetelmä(t):  Säteisliike
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  Gliese 876
Tähden etäisyys Auringosta:  15,33 vv
Tähden massa:  0,334 M☉
Tähden spektriluokka:  M4 V
Tähden ikä:  2,5 Gyr
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  0,208317 AU
Eksentrisyys:  0,11
Kiertoaika:  61,116 vrk
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  2,2756 MJ (723,25 ME)
Gliese 876 b on eksoplaneetta ja todennäköinen kaasujättiläinen, joka löydettiin 23. kesäkuuta 1998. Planeetta kiertää M-tyypin pääsarjan tähteä, punaista kääpiötä Gliese 876:ä, noin 15 valovuoden päässä Maasta. Planeetta oli ensimmäinen löydetty punaista kääpiötä kiertävä planeetta, ja sen löysivät samoihin aikoihin itsenäisesti sekä California Institute of Technologyn että Geneven yliopiston tutkijaryhmät. Kumpikin ryhmä hyödynsi planeetan aiheuttamaa säteittäisliikettä.
Kiertorata

Nykyään Gliese 876:ta tiedetään kiertävän ainakin neljä planeettaa, joista Gliese 876 b on järjestyksessä kolmas. Gliese 876 b vaikuttaisi olevan harvinaisessa Laplacen resonanssissa Gliese 876 c:n ja Gliese 876 e:n kanssa samaan tapaan kuin Jupiterin kuut Io, Europa ja Ganymedes. Toisin sanoen planeetta e kiertää emotähtensä kerran samassa ajassa kuin planeetta b kahdesti ja planeetta c neljästi.
Gliese 876:n planeettojen kiertoradat
Gary Sinise

| Gary Sinise |
| --- | --- |
 Gary Sinise vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gary Alan Sinise
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1955 (ikä 69) Blue Island, Illinois, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja, muusikko
Puoliso:  Moira Harris
Näyttelijä
Aktiivisena:  1982–
Merkittävät roolit:  Luutnantti Dan Taylor   (Forrest Gump)   George Wallace   (George Wallace)   Harry S. Truman   (Truman)   Mac Taylor   (C.S.I. New York)
Palkinnot
 Golden Globe, paras miespääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa Truman (1996) Emmy, paras miespääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa George Wallace (1998) Golden Satellite Award George Wallace (1998) 
Aiheesta muualla
www.garysinise.com
IMDb 
Elonet
Gary Alan Sinise (s. 17. maaliskuuta 1955 Blue Island, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja ohjaaja.
Ura

Vuonna 1974 Sinise ja kaksi hänen ystäväänsä, Terry Kinney ja Jeff Perry, perustivat Illinois’ssa Steppenwolf-teatterin (Steppenwolf Theatre Company). Heidän lisäkseen teatterissa vaikuttivat sen alkuaikoina muun muassa näyttelijät Joan Allen, John Malkovich ja Laurie Metcalf. Sinise toimi teatterissa paitsi näyttelijänä, myös ohjaajana ja taiteellisena johtajana. Vuonna 1983 hänet palkittiin Obie-palkinnolla ohjaustyöstään Steppenwolfin produktiossa Sam Shepardin näytelmästä True West. Vuotta myöhemmin hän esiintyi John Malkovichin kanssa PBS:n American Playhouse -sarjassa esitetyssä versiossa tuosta näytelmästä. Myöhemmällä teatteriurallaan Sinise on ollut kolmesti ehdolla Tony-palkinnon saajaksi, kerran ohjaajana ja kahdesti näyttelijänä.
Vuonna 1988 sai ensi-iltansa Sinisen ensimmäinen elokuvaohjaus Vaaran mailit. Neljä vuotta myöhemmin hän ohjasi John Steinbeckin romaaniin perustuvan elokuvan Hiiriä ja ihmisiä, jossa esitti itse toista pääosaa, George Miltonia, John Malkovichin ollessa Lennie Small. Kahden elokuvan ja teatterinäytelmien lisäksi Sinise on ohjannut myös muutamia jaksoja televisiosarjoihin Murharyhmä, Kolkyt ja risat ja China Beach.
Ensimmäinen teatterielokuva, jossa Sinise näytteli, oli vuonna 1992 ilmestynyt Tahdon voitto. Vuonna 1994 hän esitti luutnantti Dan Tayloria elokuvassa Forrest Gump ja sai roolityöstään Oscar-ehdokkuuden sarjassa paras miessivuosa. Vuonna 1995 hän esitti presidentti Harry S. Trumania televisioelokuvassa Truman ja sai suorituksestaan Golden Globen sarjassa paras miespääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa. Vuonna 1998 hän sai Emmy-palkinnon samassa kategoriassa roolityöstään George Wallacena televisioelokuvassa George Wallace.
Edellä mainittujen lisäksi Sinise on näytellyt muun muassa Stephen Kingin minisarjassa Tukikohta (1994), elokuvissa Apollo 13 (1995), jossa hän esitti astronautti Ken Mattinglya, Ransom – lunnaat (1996), Vihreä maili (1999) ja Pelin henki (2000). Vuosina 2004–2013 hän esitti päähenkilö Mac Tayloria CBS:n televisiosarjassa C.S.I. New York. Hän toimi myös sarjan tuottajana. Vuosina 2016–2017 hän esitti päähenkilö Jack Garrettia CBS:n televisiosarjassa Criminal Minds: Beyond Borders. Vuotta aiemmin hän esitti samaa hahmoa alkuperäisen Criminal Minds -sarjan jaksossa ”Beyond Borders”.
Vuodesta 2003 alkaen Sinise on ollut mukana Lt. Dan Band -nimisessä coveryhtyeessä, joka on esiintynyt muun muassa USO:n (United Service Organizations) kiertueilla. Sinise on yhtyeen basisti. Yhtye on nimetty hänen Forrest Gumpissa esittämänsä hahmon (luutnantti Dan) mukaan.
Yksityiselämä

Sinise on ollut vuodesta 1981 naimisissa näyttelijä Moira Harrisin kanssa. Pariskunnalla on kolme lasta: vuosina 1988 ja 1992 syntyneet tyttäret ja vuonna 1990 syntynyt poika.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gary Sinise Wikimedia Commonsissa
Gary Sinise Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Gary Sinise Internet Broadway Databasessa (englanniksi)
Gary Sinise Internet Off-Broadway Databasessa (englanniksi)
Gincrey

| Gincrey |
| --- | --- |
 Kirkko
 vaakuna
 Gincrey
 Koordinaatit: 49°14′45″N, 5°34′23″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Verdun
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,69 km²
Väkiluku (2018):  64
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  55400
Suuntanumero(t):  55211
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gincrey on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 64 asukasta vuonna 2018 ja sen pinta-ala on 9,69 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gincrey Wikimedia Commonsissa
Eksoasteroidi

Eksoasteroidi on Aurinkokunnan ulkopuolella sijaitseva asteroidi. Kappale (514107) 2015 BZ509 saattaa olla siepattu eksoasteroidi. Vain yksi eksoasteroidi on tunnettu, GD 61-tähden ympärillä.
Eksklusiivi

Inklusiivia (vasemmalla) ja eksklusiivia (oikealla) havainnollistava piirrosmalline.
Eksklusiivilla tarkoitetaan joissakin kielissä ilmenevää monikon ensimmäisen persoonan "me"-pronominin muotoa, jossa puhuja ei lue kuulijaa kuuluvaksi "meihin". Eksklusiivin vastakohta on inklusiivi, jossa puhuja laskee kuulijan kuuluvan "meihin".
Ginestet

| Ginestet |
| --- | --- |
 Kylän kirkko
 vaakuna
 Ginestet
 Koordinaatit: 44°54′45″N, 0°25′49″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Akvitania
Departementti:  Dordogne
Arrondissementti:  Bergerac
Väkiluku:  825
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ginestet on kunta Lounais-Ranskassa Dordognen departementissa Akvitanian alueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ginestet Wikimedia Commonsissa
Eksogamia

Eksogamia (gamos, 'avio') eli ulkoryhmäavioliittoisuus on järjestelmä, jossa aviopuolisoa ei saa valita omasta heimosta tai sosiaalisesta ryhmästä. Joissain kulttuureissa on nimenomaisesti määritelty ne ulkoryhmät, joista puoliso pitää ottaa.
Eksogamia perustuu yleensä sukulaisuuteen pikemminkin kuin etnisyyteen, uskontoon tai yhteiskuntaluokkaan. Se on yleisintä ryhmissä, joissa sukulinja määritellään vain joko isä- tai äitilinjan kautta. Tällöin omaan klaaniin naiminen on kielletty insestinä. Tietynlaiset serkusavioliitot saattavat kuitenkin olla hyväksyttyjä, ja monissa eksogaamisissa yhteisöissä ne ovat jopa suositeltavia.
Eksogamian noudattamista saatetaan valvoa rangaistuksilla, jotka ovat vaihdelleet eri kulttuureissa paheksunnasta kuolemanrangaistukseen.
Geir Haarden II hallitus

| Geir Haarden II hallitus |
| --- | --- |
  Islannin 39. hallitus
Toimikausi alkoi:  24. toukokuuta 2007
Toimikausi päättyi:  1. helmikuuta 2009
Valtionpäämies:  Ólafur Ragnar Grímsson
Jäsenet
Hallituksen johtaja:  Geir Haarde
Ministerien lukumäärä:  12
Hallituspuolueet:   Itsenäisyyspuolue  Sosiaalidemokraattinen liitto 
Hallituksen asema:  enemmistöhallitus
Oppositiopuolueet:   Vihreä vasemmisto  Edistyspuolue  Liberaalipuolue 
Historia
Edellinen:  Geir Haarden I hallitus
Seuraava:  Jóhanna Sigurðardóttirin I hallitus
Geir Haarden II hallitus oli Islannin hallitus, joka astui virkaan 24. toukokuuta 2007 saman vuoden parlamenttivaalien jälkeen ja hallitsi helmikuuhun 2009 asti, jolloin se erosi Islannin finanssikriisin myötä. Hallitus oli itsenäisyyspuolueen ja sosiaalidemokraattisen liiton koalitiohallitus.