stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lalande 21185
Aiheesta muualla

SolStation.com: Lalande 21185
| --- | --- |
Tähdet:  ε UMa, α UMa, η UMa, Mizar, β UMa, γ UMa, ψ UMa, μ UMa, ι UMa, θ UMa, δ UMa, ο UMa, λ UMa, ν UMa, κ UMa, 23 UMa, χ UMa, υ UMa, ξ UMa A, ζ UMa B, Alcor, ξ UMa B, 15 UMa, 26 UMa, 24 UMa, φ UMa, π2 UMa, 83 UMa, ω UMa, τ UMa, τ UMa, ρ UMa, 55 UMa, σ2 UMa, 18 UMa, 36 UMa, 78 UMa, 56 UMa, 46 UMa, 47 UMa, 49 UMa, 15 LMi, 44 Lyn, 38 UMa, 44 UMa, σ1 UMa, 27 UMa, 37 UMa, 16 UMa, 67 UMa, 31 UMa, 17 UMa, 57 UMa, 61 UMa, 55 Cam, 74 UMa, 41 Lyn, 82 UMa, 2 UMa, T UMa, 70 UMa, 59 UMa, 6 UMa, 42 UMa, 81 UMa, π1 UMa, 43 UMa, 73 UMa, 84 UMa, 86 UMa, 5 UMa, 57 Cam, 47 LMi, 62 UMa, 32 UMa, 22 UMa, 39 UMa, 71 UMa, 66 UMa, 58 UMa, 51 UMa, 76 UMa, 75 UMa, 60 UMa, 37 Lyn, U UMa, 1 CVn, 35 UMa, 41 UMa, 68 UMa, Groombridge 1830, 56 Cam, 28 UMa, 65 UMa, 14 LMi, 65 UMa, 72 UMa, 40 UMa, Lalande 21185, W UMa, Winnecke 4, SZ UMa, R UMa, CF UMa, WX UMa
Eksoplaneetat:  47 UMa b, 47 UMa c
Aurinkoa lähimmät tähdet
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. Alfa Centauri *** | 4,365 | 7. Sirius ** | 8,583 | 13. Lacaille 9352 | 10,69 | 19. Struve 2398 ** | 11,49 | 25. YZ Ceti | 12,12 |
| 2. Barnardin tähti | 5,979 | 8. Luyten 726-8 ** | 8,728 | 14. Ross 128 | 10,94 | 20. Groombridge 34 ** | 11,65 | 26. Luytenin tähti | 12,25 |
| 3. Luhman 16 ** | ~6,58 | 9. Ross 154 | 9,672 | 15. WISE 0350-5658 | ~11,2 | 21. Epsilon Indi *** | 11,82 | 27. SCR 1845-6357 ** | 12,57 |
| 4. WISE 0855–0714 | ~7,18 | 10. Ross 248 | 10,31 | 16. EZ Aquarii *** | 11,27 | 22. DX Cancri | 11,83 | 28. Teegardenin tähti | 12,57 |
| 5. Wolf 359 | 7,782 | 11. Epsilon Eridani | 10,48 | 17. 61 Cygni ** | 11,40 | 23. Tau Ceti | 11,91 | 29. Kapteynin tähti | 12,76 |
| 6. Lalande 21185 | 8,294 | 12. WISE 1506+7027 | ~10,5 | 18. Procyon ** | 11,44 | 24. GJ 1061 | 11,99 | 30. Lacaille 8760 | 12,87 |

|  |  | Etäisyydet valovuosissa |  | ** Tähti on kaksoistähti |  | *** Tähti on kolmoistähti |  |  |  |
Lenne Broberg

Lenne & the Adventures esiintymässä 17.3.1963
Lenne Broberg (27. syyskuuta 1940 – 2. tammikuuta 1991) oli ruotsalainen laulaja, joka vaikutti yhtyeissä Lenne & His Falcons, The Adventures ja Lee Kings ennen kuin aloitti soolouran. Hänen tunnetuimpia laulujaan on mm. "Mälarö kyrka" (1968, suom. Vanha Holvikirkko).
Lenni Lainesalo

Lenni Lainesalo, lempinimeltään ”Asseri”, (10. toukokuuta 1929 Vanaja – 28. huhtikuuta 2018) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jalkapalloilija. Hän edusti molemmissa lajeissa Hämeenlinnan Pallokerhoa. Jääkiekossa hän oli pelipaikaltaan puolustaja, ja hän pelasi myös Suomen jääkiekkomaajoukkueessa ensimmäisenä HPK:n kasvattina. Hän saavutti hopea- ja pronssimitalit jääkiekon Suomen mestaruudessa. Myöhemmin hän toimi joukkueenjohtajana. Hän on kuulunut HPK:n Hall of Fameen vuodesta 2019. Jalkapallossa hän on pelannut Liitto-Lehdistö-ottelussa lehdistön joukkueessa.
Suomenröyhytatar

| Suomenröyhytatar |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Tatarkasvit Polygonaceae
Suku::  Kurjentattaret Koenigia
Laji::  × fennica
Kaksiosainen nimi
 Koenigia × fennica  (Reiersen) T.M.Schust. & Reveal 
Synonyymit
 A. alpinum × weyrichii  Aconogonon × fennicum Reiersen  Persicaria × fennica 
Katso myös
   Suomenröyhytatar Wikispeciesissä   Suomenröyhytatar Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomenröyhytatar eli suomentatar (Koenigia × fennica, aiemmin Aconogonon × fennicum) on kurjentattariin kuuluva lajiristeymä, joka on alppiröyhytattaren eli alppitattaren (Koenigia alpina) ja laavaröyhytattaren eli laavatattaren (Koenigia weyrichii) risteymä.
Ulkonäkö ja koko

Suomenröyhytatar on kookas monivuotinen ruoho ja kasvaa 100–170 senttimetriä korkeaksi. Kantalajeistaan se muistuttaa enemmän laavaröyhytatarta, johon verrattuna suomenröyhytattaren lehdet ovat kapeammat ja alta vähemmän karvaiset. Kasvutapa on pensasmainen. Kasvi kukkii heinä–elokuussa kellanvalkoisin monikukkaisin röyhykukinnoin, jotka eivät haise hyvältä.
Levinneisyys

2000-luvulla lajista on tullut Suomessa yleinen viljelykarkulainen, jota esiintyy villiintyneenä Lappia myöden. Se kasvaa karkulaisena tienvarsilla ja joutomailla.
Käyttö

Suomenröyhytatarta kasvatetaan Suomessa yleisenä koristekasvina ja käytetään muun muassa näkösuojakasvina koristepensaiden sijaan. Se on suomalainen perinnekasvi.
Leonid Kizim

| Leonid Denisovitš Kizim |
| --- | --- |
 Leonid Kizim, Vladimir Solovjov ja Oleg Atkov neuvostoliittolaisessa postimerkissä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1941 Krasni Lyman, Ukrainan sosialistinen neuvostotasavalta
Kuollut: 14. kesäkuuta 2010 (68 vuotta)
Ammatti:  Sotilaslentäjä
Ura
Tyyppi:  kosmonautti
Aika avaruudessa:  375 vuorokautta
Valittu avaruuslentäjäksi:  10.1965
Eläköityminen:  1987
Lennot

 :  Sojuz T-3
 
 :  Sojuz T-10
 
 :  Sojuz T-15
 
Leonid Denisovitš Kizim (ven. Леонид Денисович Кизим; 5. elokuuta 1941 Krasni Lyman, Ukrainan neuvostotasavallassa – 14. kesäkuuta 2010) oli kosmonautti.  Hän sai kahdesti Neuvostoliiton sankari-palkinnon vuosina 1980 ja 1984.
Leonid Kizim valmistui sotilaslentäjäksi vuonna 1963 Neuvostoliiton ilmavoimien lentokoulusta Tsernigovissa. Hän toimi koelentäjänä kunnes hänet valittiin lokakuussa 1965 kolmanteen kosmonauteiksi koulutettavien ryhmään.
Kizim osallistui lennoille Sojuz T-3 vuonna 1980, Sojuz T-10 vuonna 1984 (237 vuorokautta avaruudessa) ja Sojuz T-15 vuonna 1986. Hän kuului varamiehistön jäsenenä Sojuz T-2:een. Hän on ainoa avaruuslentäjä, joka on yhdellä avaruuslennolla vieraillut kahdella avaruusasemalla: vuonna 1986 hän oli 51 vuorokautta Mir-avaruusasemalla ja vieraili 50 vuorokauden ajan Saljut 7-avaruusasemalla. Kaikkiaan hän vietti vajaat 375 vuorokautta avaruudessa.
Donetskin alueella Ukrainassa syntynyt Kizim siirtyi eläkkeelle vuonna 1987. Kesällä 2010 hän kuoli 68-vuotiaana. Perheeseen kuului vaimo ja kaksi lasta.
Snickers

| Snickers |
| --- | --- |

Tuotetyyppi:  makeinen
Omistaja:  Mars Incorporated 
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Perustettu:  1939
Kotisivu:  snickers.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Snickers-patukka
Snickers-patukka katkaistuna
Snickers on suklaamakeinen, jota valmistaa Mars-konserni. Snickersissä on toffeeta, paahdettua maapähkinää ja nougat’ta, joiden päällä on sokerikulööriä. Patukka on päällystetty maitosuklaalla. Se esiteltiin vuonna 1930.
Alkuperäistä Snickersiä myytiin Britteinsaarilla aikaisemmin nimellä Marathon. Nimi vaihdettiin Snickersiin vuonna 1990. Yksi Mars-yrityksen perustajan Frank Marsin lempihevosista oli nimeltään Snickers.
Jäätelöt

Snickers-jäätelöpatukka julkaistiin vuonna 1990. Se oli normaalin Snickers-patukan näköinen, mutta sen sisällys oli jäätelöä. Myöhemmin tehtiin karamellin makuinen Snickers-jäätelöpatukka, joka oli oransseissa kuorissa.
Vuonna 1996 julkaistiin Snickers-jäätelötuutti, joka koostui pääasiassa samoista aineksista kuin jäätelöpatukkakin.
Erikoisjulkaisut > Snickers White

Snickers White -patukassa normaali suklaa oli korvattu valkosuklaalla. Snickers Whitea oli saatavilla myös kuuden patukan paketeissa.
Erikoisjulkaisut > Snickers with Hazelnut

Snickers with Hazelnut -patukassa on maapähkinän sijaan hasselpähkinää. Myös patukan kuori on erilainen.
Erikoisjulkaisut > More Caramel

More Caramel julkaistiin samaan aikaan kuin More Choc- ja More Nuts -patukat. More Caramelissa oli karamellia, More Chocissa enemmän suklaata ja More Nutsissa enemmän pähkinää.
Erikoisjulkaisut > Snickers Dark

Snickers Dark -patukassa maitosuklaa oli korvattu tummalla suklaalla. Snickers Dark on julkaistu violeteissa ja mustissa kuorissa.
Erikoisjulkaisut > Snickers Peanut Butter

Snickers Peanut Butter -patukassa on maapähkinävoita ja se on neliöity. Kuorien sisällä on kaksi neliötä. Patukasta on saatavilla isompi versio, jossa on neljä neliötä.
Erikoisjulkaisut > Snickers charged

Snickers charged oli proteiinipatukka, joka sisälsi kofeiinia, tauriinia ja B-vitamiineja.
Erikoisjulkaisut > Snickers fudge

Snickers fudge sisälsi toffeen sijaan fudgea. Snickers fudge on julkaistu kaksissa kuorissa, joissa on pieniä eroja.
Erikoisjulkaisut > Snickers 3 nuts

Snickers 3 nuts sisälsi maapähkinän lisäksi mantelia ja hasselpähkinää.
Erikoisjulkaisut > Snickers intense choc

Intense choc oli sisältä normaali Snickers-patukka, joka oli päällystetty tummalla suklaalla. Intense choc oli alun perin puolalainen julkaisu.
Erikoisjulkaisut > Snickers nut n butter crunch

Patukasta oli poistettu toffee kokonaan, ja se sisälsi maapähkinävoita ja nougat'ta.
Erikoisjulkaisut > Snickers almond

Maapähkinän sijaan Snickers almond sisälsi mantelia.
Liikunnan aluejärjestö

Liikunnan aluejärjestöt ovat alueellisia maakuntien rajoja noudattavia yhdistyksiä, joiden jäseninä on pääasiassa alueidensa urheiluseuroja. Liikunnan aluejärjestöjä on 15. Ne saavat toimintaansa avustuksia mm. opetus- ja kulttuuriministeriöltä. Aluejärjestöt tuottavat jäsenilleen koulutusta, tarjoavat tukipalveluja ja järjestävät tapahtumia sekä leirejä.
Liikunnan aluejärjestöjärjestelmä luotiin vuonna 1993, kun urheilun keskusjärjestö Suomen Liikunta ja Urheilu perustettiin. Liikunnan aluejärjestöt olivat Suomen Liikunta ja Urheilun jatkajaksi perustetun Valon jäseniä, mutta ne eivät liittyneet sen korvanneen uuden Olympiakomitean kumppanuusjäseniksi, koska eivät olisi saaneet äänivaltaa vuosikokouksessa.
Aluejärjestöt

Liikunnan aluejärjestöjä on 15:
Etelä-Karjalan Liikunta ja Urheilu
Etelä-Savon Liikunta
Etelä-Suomen Liikunta ja Urheilu
Hämeen Liikunta ja Urheilu
Kainuun Liikunta
Keski-Pohjanmaan Liikunta
Keski-Suomen Liikunta
Kymenlaakson Liikunta
Lapin Liikunta
Lounais-Suomen Liikunta ja Urheilu
Pohjanmaan Liikunta ja Urheilu
Pohjois-Karjalan Liikunta
Pohjois-Pohjanmaan Liikunta ja Urheilu
Pohjois-Savon Liikunta
Päijät-Hämeen Liikunta ja Urheilu
Ligue Amateur 4

| Ligue Amateur 4 |
| --- | --- |
Laji:  Jalkapallo
Maa(t):   Tunisia
Joukkueita:  42 (14 per lohko)
Ligue Amateur 4 (Championnat de Tunisie de football D4) on Tunisian jalkapallosarjojen neljänneksi korkein sarjataso. Sarja on jaettu 3:een 14 joukkueen lohkoon, joista lohkojen voittajat nousevat suoraan Ligue Professionnelle 3:een.
Suomen Pakolaisapu

Suomen Pakolaisapu ry on 1965 perustettu kansalaisjärjestö [lähde? ], jonka tärkeimpänä tavoitteena on edistää pakolaisten ja paluumuuttajien perusoikeuksia. Järjestö on uskonnollisesti ja poliittisesti sitoutumaton kehitysyhteistyöjärjestö ja YK:n pakolaisjärjestö UNHCR:n tiedotuskumppani Suomessa. Suomen Pakolaisapu on SOSTEn jäsenjärjestö.
Järjestö tekee Suomessa tiedotus-, koulutus- ja sosiaalityötä. Pakolaisapu pyrkii edistämään maahanmuuttajien kotoutumista ja osallistumista suomalaiseen arkeen ratkomalla naapurustossa syntyneitä ristiriitatilanteita ja auttamalla maahanmuuttajia käsittelemään omaan elämään liittyviä kysymyksiä vertaisryhmissä. Pakolaisapu tarjoaa myös tukea ja tietoa maahanmuuttajille yhdistysten perustamiseen ja pyörittämiseen. Tällä hetkellä käynnissä on viisi hanketta kotimaassa: Naapurussovittelu, Kasvokkain, Järjestöhautomo, Kotikunta ja Kurvi. Lisäksi järjestö koordinoi vapaaehtoistoimintaa.
Kehitysyhteistyöhankkeet keskittyvät erityisesti aikuislukutaitoon ja muuhun aikuiskoulutukseen sekä yhteisökehitykseen ja paikallisten järjestöjen vahvistamiseen. Toimintaa on sekä pakolaisleireillä että paluumuuttajayhteisöissä. Tavoitteena on vahvistaa paikallisten omaehtoisuutta ja vähentää köyhyyttä. Hankkeita on Liberiassa, Myanmarissa ja Ugandassa.[lähde? ]
Varoja järjestö saa yksityisiltä ihmisiltä, järjestöiltä, yrityksiltä ja viranomaisilta. Pakolaisapu myy kehitysmaita auttavia aineettomia lahjoja parempilahja.fi -sivustolla. Ulkomaan hankkeiden suurin rahoittaja on Suomen ulkoasiainministeriö, kotimaan hankkeiden Raha-automaattiyhdistys, jonka loppuessa tehtävät siirtyivät  Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskus STEA:lle.
Järjestöllä on noin 350 henkilöjäsentä ja 21 jäsenjärjestöä.[lähde? ]
Vuodesta 1998 lähtien järjestö on jakanut Vuoden pakolaisnainen -palkinnon.
Historia

Suomen Pakolaisapu perustettiin joulukuussa 1965. Järjestö perustettiin alun perin keräämään varoja YK:n pakolaisjärjestö UNHCR:lle sekä tuomaan yleiseen keskusteluun tietoa pakolaiskysymyksistä. Pakolaisavun ensimmäisen toimintavuoden päätehtävänä oli osallistua yhdessä 16 muun Euroopan maan kanssa Pakolainen 66 -kampanjaan, jolla kerättiin varoja UNHCR:n työhön. Silloinen tasavallan presidentti Urho Kekkonen lupautui tärkeänä pitämänsä kampanjan suojelijaksi.[lähde? ]
Pakolaisavun ensimmäinen ulkomaanhanke sijoittui Malawiin vuonna 1991. Luwanin ja Chifungan pakolaisleireillä tuettiin Mosambikin sisällissotaa paenneita, vaikeista sotatraumoista kärsiviä naisia ja lapsia. Malawin projekti loppui vuonna 1994 Mosambikin tilanteen rauhoituttua Etelä-Afrikan apartheid-hallinnon kaatumisen myötä. Työ kuitenkin jatkui Mosambikissa paluumuuttajien parissa. Malawissa kertynyt tieto sodan traumojen hoidosta levisi ja auttoi yhä uusia pakolaisia ja paluumuuttajia.[lähde? ]
Vuonna 1997 alkoi Pakolaisavun kehitysyhteistyö Ugandassa. Pakolaisavun koulutushanke käynnistettiin kuudella eri pakolaisasutusalueella sekä pääkaupungissa Kampalassa. Vuonna 1999 alkoi toiminta Liberiassa.[lähde? ]
Vuonna 2001 alkanut perheprojekti täydensi pakolaisten kotoutumisen tukea tarjoamalla omakielistä vertaistukea. Pakolaisavun omakielinen vertaistuki jatkuu edelleen Kasvokkain-toiminnan nimellä.[lähde? ]
Pakolaisapu aloitti toimintansa Sierra Leonen paluumuuttajayhteisöissä sisällissodan päätyttyä vuonna 2003.[lähde? ]
Vuonna 2006 käynnistyi asumisviihtyvyyden parantamiseen ja asukkaiden yhteistoiminnan lisäämiseen tähtäävä Kotilo-projekti pääkaupunkiseudulla, Turussa ja Pirkanmaalla. Ensimmäisellä hankekaudella testattiin useita eri toimintamuotoja, joista naapuruussovittelu osoittautui onnistuneimmaksi. Naapuruussovittelu jatkuu tänäkin päivänä.
Organisaatio

Hallitus päättää Pakolaisavun suurista linjoista. Puheenjohtajan lisäksi hallituksessa voi olla 8–12 jäsentä. Hallitus ja puheenjohtaja valitaan kahdeksi vuodeksi kerrallaan, ja hallitus kokoontuu noin kymmenen kertaa vuodessa.
Talous

Vuonna 2016 Suomen Pakolaisavun kokonaisrahoitus oli 4 153 859  euroa. Ulkoasiainministeriön osuus oli 48 prosenttia, Raha-automaattiyhdistyksen 32 prosenttia, yksityisten henkilöiden ja yritysten lahjoitusten 15 prosenttia, Turvapaikka-, maahanmuuttoja ja kotouttamisrahaston 2 prosenttia ja muiden rahoituslähteiden 3 prosenttia. Pakolaisavun koko henkilöstön vahvuus oli vuoden 2016 lopun laskennassa 122. Kotimaassa työskenteli 39 henkilöstön jäsentä. Ulkomailla työskenteli yhteensä 83 henkeä, joista 3 lähetettyä työntekijää ja 80 paikalta palkattua.
Toiminta

Suomen Pakolaisapu on kansainvälisen pakolaistyön asiantuntija, joka kertoo tärkeimmäksi tehtäväkseen pakolaisten ja siirtolaisten auttamisen kohti uusia alkuja, sekä heidän perusoikeuksiensa edistämisen Suomessa ja ulkomailla.[lähde? ]
Kotimaassa Pakolaisapu työskentelee juuri maahan saapuneiden pakolaisten ja siirtolaisten sekä Suomessa pidempään olleiden maahanmuuttajien parissa. Pakolaisavun Järjestöhautomo on valtakunnallinen järjestötoiminnan kouluttaja ja monikulttuurisen järjestötyön asiantuntija. Järjestöhautomo tukee ja kouluttaa yhdistyksiä tekemään vaikuttavaa työtä. Pakolaisavun Kasvokkain-toiminta kehittää maahanmuuttajien vertaisryhmätoimintaa ja kouluttaa vertaisryhmätyöhön. Pakolaisavun Kotikunta-hanke edistää kiintiöpakolaisten kotoutumisen käynnistymistä ja kiinnittymistä vastaanottaviin kuntiin ja asuinyhteisöihin. Kurvi-projekti auttaa maahan muuttaneita nuoria ja palvelujärjestelmää kohtaamaan toisensa. Naapuruussovittelun keskus käsittelee asumisen, kotirauhan ja naapurisuhteiden häiriöitä ja tekee ennaltaehkäisevää asukastyötä esimerkiksi alueilla, joille on perustettu vastaanottokeskus.
Ulkomailla Pakolaisapu antaa konflikteista kärsineille pakolaisille ja paluumuuttajille lukutaito-opetusta sekä ammatti- ja pienyrittäjyyskoulutusta. Pakolaisavulla on ulkomaantoimintaa Ugandassa, Liberiassa, Myanmarissa ja vuoden 2017 alkuun Sierra Leonessa.
Vuoden pakolainen -palkinto

Pakolaisapu on vuodesta 1998 lähtien myöntänyt Vuoden pakolaisnainen -kannustuspalkinnon Suomessa asuvalle pakolaisnaiselle. Vuoden pakolaismies palkittiin vuonna 2016 ensimmäistä kertaa. Palkinnon myöntämiskriteerinä on ehdokkaan aktiivinen ja myönteinen toiminta arjessa ja yhteiskunnan jäsenenä Suomessa.
Vuonna 2016 järjestö palkitsi ensimmäistä kertaa myös vuoden pakolaismiehen. Vuoden pakolaisnainen 2016 on järvenpääläinen Rita Kostama, joka pakeni Ruandan kansanmurhaa 1990-luvulla. Vuoden pakolaismieheksi valittiin joensuulainen Ali Giray, joka on taustaltaan Turkin kurdi. Vuoden pakolaisnainen 2017 on Bahar Mozaffari, joka pakeni Iranista Turkin kautta Suomeen vuonna 2006 poliittisen aktiivisuutensa vuoksi. Vuoden 2017 pakolaismieheksi valittiin oululainen Ramin Akhi, joka pakeni Afganistanista Suomeen vuonna 2005.
Liikunnan Kehitysyhteistyö LiiKe

| Liikunnan Kehitysyhteistyö LiiKe |
| --- | --- |
Perustettu:  2001
Perustaja:  Ari Koivu
Toimiala:  kehitysyhteistyö
:  Riikka Rantakari
Liikunnan Kehitysyhteistyö LiiKe on vuona 2001 perustettu suomalainen kansalaisjärjestö. Järjestö toteuttaa liikunnallisia kehitysyhteistyöhankkeita erityisesti liikunta- ja terveyskasvatuksen keinoin. Järjestön pääyhteistyövaltio on Tansania, jossa järjestö on toiminut parinkymmenen vuoden ajana. Järjestö järjestää seminaareja, liikuntapäiviä, globaalikasvatustapahtumia ja kouluttaa liikunnanopettajia ja viranomaisia. LiiKe on Fingon jäsenjärjestö.
Vuoden LiiKe-palkinto

LiiKe jakaa vuosittain Vuoden LiiKe-palkintoa, joka annetaan henkilölle, yhteisölle tai idealle, joka on merkittävästi lisännyt liikunnan kehitysyhteistyötä tai globaalikasvatusta.
2003: presidentti Tarja Halonen
2004: Helsinki Cup-organisaatio
2005: Suomen YK-liitto
2006: Suomen ammattiliittojen solidaarisuuskeskus SASK
2007: Fida International
2008: FC Honka
2009: Suomen Liikunta ja Urheilu, Kansainvälisten asioiden yksikkö
2010: Etelän Vapaaehtoisohjelma Etvo
2011: Liikuntaystävät
2012: Laajasalon opisto
2013: NOKIA Education Delivery
2014: Urheiluopistot
2015: Pohjois-Haagan Yhteiskoulu
2016: Petri Helander ja Lyhty ry
2017: SUL juoksutapahtumat
2018: Jyväskylän yliopiston liikuntatieteellinen tiedekunta
2019: Topi Huisman
2020: Tor-Gunnar Lindboeg
2021: valmentaja Markku Kanerva ja Huuhkajat
2022: Kalle Havumäki ja muusikko MC Koo
Like an Animal

|  Like an Animal |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Piqued Jacks
Levy-yhtiö:  Omakustanne
Julkaistu:  22. helmikuuta 2023
Euroviisutiedot
Vuosi:  2023
Maa:  San Marino
Kieli:  englanti
Sijoitus semifinaalissa:  16.
Pisteet semifinaalissa:  0
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Stripper” (2022) 
 ”11:11” (2024) ► 
Like an Animal (suom. Kuin eläin) on italialaisen rockyhtyeen Piqued Jacksin kappale. He edustavat San Marinoa Eurovision laulukilpailussa 2023 Liverpoolissa voitettuaan San Marinon euroviisukarsinnan Una voce per San Marino. Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui kuudenneksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Sukeva

| Sukeva |
| --- | --- |
 Sukeva
 Koordinaatit: 63.8666°N, 27.4181°E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Pohjois-Savo
Kunta:  Sonkajärvi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kirkonkylä, taajama
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1,63 km2 km²
Väkiluku (2020):  353
 – Väestötiheys:  216,6 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Tilastokeskus. Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2020 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sukeva on taajama Sukevanjärven rannalla Sonkajärven kunnassa Pohjois-Savossa. Taajama sijaitsee valtatie 5:n varrella noin 40 kilometriä Iisalmesta pohjoiseen.
Asukkaita Sukevalla on noin 1 100. Tilastokeskus arvioi Suomen virallisen taajamarajauksen mukaisella 1,63 neliökilometrin laajuisessa Sukevan taajamassa asuneen yhteensä 353 ihmistä (31.12.2020).
Historia

Arvo M. Soinisen mukaan Sonkajärven reitin varsille oli perustettu 1500-luvun puoliväliin mennessä kuusi savolaistaloa, joista pohjoisimmat olivat Laurilammilla ja Sonkajärven itärannalla eli siis hieman pohjoisempana kuin nykyinen Sonkajärven kirkonkylä. Reitin latvoilla olevan Sukevanjärven tienoo kuului tuolloin usean talon tiluksiin; pysyvä asutus ei sinne asti vielä yltänyt. Ensimmäinen pysyvä talo Sukevalle perustettiin ennen 1600-luvun puoliväliä. Vuonna 1651 taloja oli jo kaksi.
Sukeva kuului 1600-luvun jälkipuoliskolla hallinnollisesti Viipurin ja Savonlinnan lääniin, Pienen-Savon kihlakuntaan ja Iisalmen pitäjään. Vuosina 1650–1680 se kuului lisäksi Pietari Brahen Kajaanin vapaaherrakuntaan, ja tämä jakso on ollut kylän historiassa ainoa, jolloin se tai sen osa on ollut läänitettynä.
Sukevalla oli 1950-luvulta vuoden 2004 loppuun asti oma evankelis-luterilainen seurakuntansa, vuoden 2005 alussa se liitettiin takaisin Sonkajärven seurakuntaan. Kyseessä on yksi vain muutamasta tapauksesta, jolloin maalaiskunnassa tietyllä alueella on ollut oma seurakunta niin, että kyseinen alue ei koskaan muodostanut omaa kuntaa. Muut tällaiset alueet olivat Pielisjärven, nykyisen Lieksan Viekijärvi (oma seurakunta 1948–1998), Liperin Viinijärvi (1959–1994), Sippolan, myöhemmän Anjalankosken Inkeroinen ja Myllykoski (1964–1998), Espoon Tapiola (vuodesta 1960, kolme vuotta ennen Espoon kauppalaksi tuloa) sekä Helsingin maalaiskunnan, nykyisen Vantaan Korso ja Vantaankoski (vuodesta 1966, jälkimmäinen vuoteen 1972 nimellä Vantaan seurakunta).
Kylän palvelut

Sukevan kylältä löytyvät kaikki peruspalvelut; M-Market, posti, kirjasto, yhteispalvelupiste, koulu, päiväkoti, kyläkeskus, apteekki, ravintola, Nesteen huoltoasema, osuuspankki, kampaamo ja rautatieasema.
Palo- ja pelastuspalvelut

Sukevan taajamassa sijaitsee Pohjois-Savon paloasema 72. Asemalla on yksi sammutusyksikkö.
Sukeva on tunnettu

Sukeva on tunnettu muun muassa Sukevan vankilasta ja rautatiestä: taajaman läpi kulkee Iisalmen ja Kontiomäen välinen rautatie. VR:n henkilöjunat pysähtyvät Sukevan rautatieasemalla. Suprom Oy oli Sukevan kylällä toiminut metallialan yritys.
Tunnettuja sukevalaisia

Näyttelijä Jussi Vatanen
Kitarataitelija Ismo Eskelinen
Tutustumiskohteita

Raudanjoen ylittävä Männikön entinen museosilta (silta on aina tunnettu Sukevalla Raudanjoen siltana)
Sukevan koulu (Museoviraston suojelema)
Maisemagalleria V5-tien varrella
Sonkajärven ev.lut. seurakunnan Sukevan kirkko
Iisalmen ortodoksisen seurakunnan Sukevan tsasouna
Kyläkeskus
Sukevan rautatieasema (Bruno Granholm, valmistunut 1905)
Sukevan vankila ja Kalliomäen pysäkkialue
Iskolan vankila (Uno Sjöholm, 1925)
Kuvia Sukevalta

Kunnan toimisto, kirjasto, yhteispalvelupiste, VR:n lipunmyynti ja posti
Liikekeskus; apteekki, tilitoimisto, parturi-kampaamo ja työpaja
Osuuspankki, ompelimo, Päiväkeskus Pysäkki ja sairaanhoitajan vastaanotto
Sukevan paloasema
Sukevan Neste, Matkahuolto ja Alkon tilauspalvelu
Sukevan kyläkeskus ja entinen koulu
Sukevan rautatieasema
Sukevan vanha koulu ja nykyinen päiväkoti
Sukevan kirkko
Aiheesta muualla

Sukevan kylän verkkosivusto (sukeva.fi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sukeva Wikimedia Commonsissa
Liubo

Liubon pelaajia Han-dynastian ajoilta.
Liubo ('kuusi tikkua') on vanha kiinalainen lautapeli, joka on tarkoitettu kahdelle pelaajalle. 2 000 vuotta sitten syntynyttä peliä pelasivat Kiinan yläluokan jäsenet.
Liubon alkuperäiset säännöt katosivat Tang-dynastian jälkeen. Säännöt löytyivät vuonna 2019 arkeologisissa kaivauksissa keisarin hautakammiosta, joka sijaitsee Nanchangin kaupungin lähistöllä Jiangxin provinssissa.  Tuhannelle bambuliuskalle kirjoitetut säännöt ovat peräisin läntisen Han-dynastian ajoilta.