stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ismail al-Faruqi
Filosofia ja ajattelu > Holistinen tieto

Al-Faruqi edisti merkittävästi holistisen tiedon käsitteen kehittämistä, ilmaisten huolensa tiedon sekularisoitumisesta muslimiyhteiskunnissa. Hän käsitteli "umman sairautta" ja väitti, että länsimaisten sekulaaristen työkalujen ja menetelmien käyttö johti irtautumiseen muslimimaiden ekologisista ja sosiaalisista todellisuuksista, usein unohtaen islamilaisten etiikan rikkomukset. Hän korosti islamilaisten periaatteiden integroimisen tärkeyttä moderniin tietoon, jotta voidaan vastata nykyajan haasteisiin ja ylläpitää umman eettistä eheyttä.
Al-Faruqin myöhempi älyllinen työ keskittyi tiedon islamisoimiseen. Hän pyrki harmonisoimaan islamilaiset periaatteet nykyajan akateemisten alojen kanssa, edistäen holistista uskon ja järjen yhdistämistä. Hänen työnsä tällä alalla huipentui IIIT
perustamiseen, jonka tavoitteena oli kehittää islamilaista epistemologiaa ja metodologiaa eri tieteenaloille.
Al-Faruqi korosti islamilaisen tiedon integroimista nykyaikaisiin tieteisiin. Hän uskoi yhtenäisen islamilaisen opetussuunnitelman kehittämiseen, joka yhdistää nykyaikaiset tieteet ja juurruttaa ne islamilaiseen ajatteluun. Hänen lähestymistapansa sisälsi järjestelmällisen prosessin epäislamilaisten elementtien tunnistamiseksi ja poistamiseksi sekä islamilaisten arvojen integroimiseksi eri akateemisiin tieteenaloihin.
Keskittyen vahvasti koulutusuudistukseen, Al-Faruqi kannatti kattavien opetussuunnitelmien ja akateemisten instituutioiden luomista, jotka yhdistävät islamilaiset ja modernit tieteet. Tämä lähestymistapa pyrki tuottamaan tutkijoita, jotka olivat taitavia molemmilla aloilla ja pystyivät vastaamaan nykyaikaisiin haasteisiin islamilaisesta näkökulmasta. Al-Faruqi korosti myös opetussuunnitelman kehittämisen, käytännön strategioiden toteuttamisen ja holistisen lähestymistavan merkitystä koko koulutusjärjestelmän uudistamiseksi.
Filosofia ja ajattelu > Näkemykset sionismista

Al-Faruqi oli äänekäs sionismin kriitikko ja näki sen ristiriitaisena juutalaisuuden kanssa nationalistisen ideologiansa vuoksi. Hän väitti, että sionismin aiheuttamat vääryydet vaativat sen purkamista. Hän ehdotti, että entiset israelilaiset juutalaiset, jotka luopuvat sionismista, voisivat elää "ummaattisena yhteisönä" muslimimaailmassa, noudattaen juutalaista lakia rabbiinisten tuomioistuinten tulkitsemana islamilaisessa kehyksessä. Tämä kanta korosti hänen sitoutumistaan oikeudenmukaisuuden visioon, joka oli juurtunut islamilaisiin periaatteisiin.
Tieteelliset saavutukset

Vuonna 1980 al-Faruqi perusti International Institute of Islamic Thought (IIIT) -instituutin yhdessä Taha Jabir Alalwanin, Abdul Hamid AbuSulaymanin ja Anwar Ibrahimin kanssa.
Al-Faruqi antoi merkittävän panoksen islamilaisiin opintoihin laajojen kirjoitustensa ja osallistumisensa kautta akateemisiin ja uskontojenvälisiin järjestöihin. Hän kirjoitti yli 100 artikkelia tieteellisissä aikakauslehdissä ja lehdissä sekä julkaisi 25 kirjaa, kuten Christian Ethics: A Historical and Systematic Analysis of Its Dominant Ideas (1968), Islam and the Problem of Israel (1980) ja Al-Tawhid: Its Implications For Thought And Life (1982). Hän osallistui islamilaisten opintoryhmän perustamiseen American Academy of Religion -akatemiassa ja toimi sen puheenjohtajana kymmenen vuotta. Lisäksi hän toimi Inter-Religious Peace Colloquiumin varapuheenjohtajana ja American Islamic College -yliopiston puheenjohtajana Chicagossa.
Al-Faruqi esitti tawhidin (monoteismin) käsitteen yhdistävänä periaatteena islamilaisessa ajattelussa, korostaen sen merkitystä elämän eri osa-alueilla, mukaan lukien etiikka, politiikka ja koulutus. Hänen "tiedon islamisoimisen" aloitteensa pyrki integroimaan islamilaiset periaatteet nykyajan akateemisiin aloihin, edistäen holistista uskon ja järjen yhdistämistä. IIIT
ä hänen työnsä keskittyi islamilaisen epistemologian kehyksen luomiseen, mukaan lukien opetussuunnitelmien ja tutkimusmenetelmien kehittämiseen islamilaisen ajattelun pohjalta. Tämä aloite pyrki vastaamaan sekularisaation aiheuttamiin haasteisiin ja sitoutumaan islamilaiseen älylliseen perinteeseen.
Ibrahim Kalinin mukaan al-Faruqin "tiedon islamisoiminen" keskittyi ensisijaisesti humanistisiin tieteisiin, jättäen modernin tieteellisen tiedon ulkopuolelle, mikä johti sosiologiseen painotukseen islamilaisessa tiedossa ja laiminlöi modernin tieteen sekularisoivan vaikutuksen.
Al-Faruqi osallistui myös uskontojenväliseen vuoropuheluun, edistäen keskinäistä ymmärrystä ja yhteistyötä eri uskonyhteisöjen välillä. Hänen pyrkimyksensä pyrkivät luomaan globaalin ympäristön rauhalle ja kunnioitukselle, korostaen islamin, kristinuskon ja juutalaisuuden yhteisiä piirteitä.
Nykyinen merkitys

Al-Faruqin ideat tiedon islamisoimisesta vaikuttavat edelleen nykyaikaiseen islamilaiseen ajatteluun. Hänen painotuksensa islamilaisten periaatteiden integroimisesta moderniin akateemisiin aloihin on edelleen ajankohtainen tutkijoille ja kouluttajille, jotka pyrkivät harmonisoimaan uskon ja järjen. Hänen työtään siteerataan usein akateemisissa konferensseissa ja julkaisuissa islamilaisesta ajattelusta ja koulutuksesta.
Al-Faruqin panokset uskontojenväliseen vuoropuheluun tunnustetaan laajasti. Hänen pyrkimyksensä edistää keskinäistä ymmärrystä ja yhteistyötä eri uskonyhteisöjen välillä on huomioitu useissa tieteellisissä töissä. Hänen lähestymistapansa uskontojenväliseen vuoropuheluun, joka korosti islamin, kristinuskon ja juutalaisuuden yhteisiä piirteitä, katsotaan merkittäväksi panokseksi globaalin rauhan ja kunnioituksen ilmapiirin edistämisessä.
Hänen panoksensa muslimiyhteisölle Montrealissa ja hänen vaikutuksensa islamilaiseen tutkimukseen on tunnustettu postuumisti.
Kuolema

Toukokuussa 1986 al-Faruqi ja hänen vaimonsa murhattiin heidän kodissaan Wyncote, Pennsylvaniassa Joseph Louis Youngin, joka tunnetaan myös nimellä Yusuf Ali, toimesta. Young tunnusti rikoksen, tuomittiin kuolemaan ja kuoli luonnollisiin syihin vankilassa vuonna 1996. Hyökkäyksessä heidän tyttärensä, Anmar al-Zein, loukkaantui vakavasti, mutta hän selvisi laajaa sairaanhoitoa vaativasta tilasta. Eri teorioita on esitetty murhien motiiveista, mukaan lukien epäonnistunut murtoyritys ja poliittisesti motivoitu salamurha.
Romu-Nisse ja hänen ystävänsä

| Romu-Nisse ja hänen ystävänsä> Sagan om Skrot-Nisse och hans vänner |
| --- | --- |
Tyyli:  nukkeanimaatio
Luoja(t):  Lars-Åke Kylén ja Jan Lööf
Alkuperämaa:   Ruotsi
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Verkko:   SVT2 Barn 1978 - 1983    Yle TV1 1986
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  13
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Lars-Åke Kylén, Åsaka Gubbar
Käsikirjoittaja(t):  Jan Lööf
Säveltäjä(t):  Jan Lööf Lasse Mossberg
Tuotantoyhtiö(t):  SVT2 Barn
Aiheesta muualla
IMDb 
Romu-Nisse ja hänen ystävänsä (ruots. Sagan om Skrot-Nisse och hans vänner) on ruotsalainen nukkeanimaatio. Sarjan ovat luoneet Jan Lööf ja Lars-Åke Kylén. Tarina perustuu samannimiseen kirjaan.
Sarjan kuvaus

Romu-Nisse ja hänen poikansa Kalle pitävät romuttamoa keskellä pientä kaupunkia. Tämä ei ole kaupungininsinööri Tuure Koivulan mieleen, joka uhkaa hankkia romuttamolle häädön. Tuurella on kuitenkin muitakin huolia. Hän on kovin kiinnostunut yleisnero Iisakki Jöröläisen kirjasta, joka on täynnä nerokkaita piirustuksia ja laskelmia. Niiden avulla Tuure voisi kohentaa omaa uraansa. Iisakki ei kuitenkaan halua luopua kirjastaan. Sarjan aikana seurataan Iisakin pakomatkaa, joka vie hänet mitä eriskummallisimpiin paikkoihin aina avaruuteen asti. Lopulta Tuure luopuu kirjan tavoittelusta.
Sarjan hahmot

Nisse "Romu-Nisse" Rautanen (Skrot-Nisse) on sarjan nimikkohahmo ja Rautalan romuttamon johtaja.
Kalle Rautanen (Kalle) on Nissen aikamies poika, joka auttelee isäänsä romuttamossa. Kalle haluaisi matkustella, romuttamisen sijasta.
Iisakki Jöröläinen (Bertil Enstöring) Erakoitunut yleisnero, jonka pakomatkaa sarjassa seurataan. Hänen keksintöjään ovat mm. kaava jolla kasvatetaan sokerijuurikkaita Lapissa ja lentävä saari.
Tuure Koivula (Ture Björkman) on kaupungininsinööri ja sarjan konna. Hänen seuraa fanaattisesti Iisakki Jöröläistä ympäri maailmaa saadakseen hänen kirjansa.
Konstaapeli G. Lindberg (G. Lindberg) on poliisi joka esiintyy sarjassa muutaman kerran. Hän pitää Tuurea hulluna, joka höpisee "lentävistä lautasista".
Tartzan (Tarzan) on Lindbergin sellissä istuva mies, joka laulelee mielellään. Hänellä on kertomansa mukaan ollut kova lapsuus. Sarjan viimeisessä osassa hän esiintyy television lauluohjelmassa.
Tuuren äiti (Ture Björkman's mamma) on iäkäs vanha nainen, jonka luona Tuure asuu.
Efraim Aleksandrialainen (Efraim) on aavikolla asusteleva taikuri, jonka luona Iisakki ja Tuure asuvat sarjan puolivälissä. Efraim kykenee moniin uskomattomiin temppuihin.
Margit (Margit) on Efraimin korppikotkaksi loihtima puoliso. Margit ei kuitenkaan ole asiasta pahoillaan.
Sarja Suomessa

Suomessa sarja esitettiin ensimmäisen kerran vuonna 1986, jonka jälkeen sarja uusittiin 1994.
Suomenkielisestä käännöksestä ja ohjauksesta vastasi Marsa Laine.
Sarja oli aikoinaan niin suosittu, että  suomenkielessä ja myös ruotsin kielessä termillä Romu-Nisse viitattiin jonkin aikaa romua keräävään henkilöön.
Romu-Nisse on myös joskus käännetty "Romu-Roopeksi".
DVD-julkaisu

Sarjan jaksot on julkaistu Ruotsissa kolmella DVD:llä. Suomessa jaksoja ei ole toistaiseksi julkaistu.
Ääninäyttelijät > Ruotsinkieliset ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Runo Sundberg  | … |  Romu-Nisse   |
|  Robert Gustafsson  | … |  Kalle   |
|  Helge Skoog  | … |  Tuure Koivula    |
|  Laila Westersund  | … |  Tuuren äiti     |
|  Björn Granath  | … |  Efraim    |
Ääninäyttelijät > Suomenkieliset ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Martti Tschokkinen  | … |  Nisse "Romu-Nisse" Rautanen   |
|  Tapio Hämäläinen  | … |  Iisakki Jöröläinen   |
|  Heikki Määttänen  | … |  Tuure Koivula, kertoja   |
|  Topi Reinikka  | … |  Tarzan, Efraim Aleksandrialainen    |
|  Jarmo Koski  | … |  Kalle Rautanen, Konstaapeli G. Lindberg     |
|  Elina Salo  | … |  Tuuren äiti, Margit    |
Vaasan Teknillinen Seura

Vaasan Teknillisen seuran 105-vuotisjuhlavuoden logo
Vaasan Teknillinen Seura eli VTS on Vaasassa ja sen lähialueilla toimiva tekniikan alan korkeakoulutettujen rekisteröity yhdistys. Yhdistyksellä on runsaat 300 jäsentä, ja se on Tekniikan Akateemiset TEKin yhteisöjäsen.
VTS perustettiin 17.5.1919 Vaasan Suomalaisella Klubilla nimellä Vaasan Teknikkojen Seura. Vuonna 1953 Seuran nimi muutettiin nykyiseen muotoonsa.
Seuran tarkoituksena on toimia diplomi-insinöörien, arkkitehtien, insinöörien tai muiden teknillisistä ratkaisuista vastaavien henkilöiden yhdyssiteenä ja tukea heidän pyrkimyksiään sekä edistää suomalaisen teknillisen kirjallisuuden, teknillisten tieteitten, tekniikan ja teollisuuden kehitystä.
VTS:n johtokunta hallinnoi myös Tehtaanjohtaja, diplomi-insinööri Reino Ignatiuksen stipendirahastoa, jonka tarkoituksena on edistää teknillistä ja teknillis-kaupallista koulutusta Vaasassa.
Seuran puheenjohtajan, Johanna Ahopellon, kirjoittama 768-sivuinen Vaasan Teknillinen Seura – sata vuotta hyvässä Seurassa -historiateos julkaistiin joulukuussa 2019. Vuodenvaihteessa 2024-2025 julkaistiin VTS105-historiikki.
Aiheesta muualla

Vaasan Teknillinen Seura ry: Kotisivut
Kansalliskirjasto, Digitaaliset aineistot: Artikkeli Vaasan Teknikkojen Seuran perustamiskokouksesta, Vaasa-lehdessä 21.5.1919
Inkoo

| Inkoo Ingå |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Inkoon venesatama.
Sijainti:  60°02′45″N, 024°00′20″E
Maakunta:  Uudenmaan maakunta
Seutukunta:  Raaseporin seutukunta
Kuntanumero:  149
Hallinnollinen keskus:  Inkoon kirkonkylä
Perustettu:  1335
Kuntaliitokset:  Degerby (1946)
Pinta-ala ilman merialueita:  358,00 km² 223:nneksi suurin 2022 
Kokonaispinta-ala:  954,02 km² 119:nneksi suurin 2022 
– maa:  349,89 km²
– sisävesi:  8,11 km²
– meri:  596,02 km²
Väkiluku:  5 400 161:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  15,43 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  15,1 %
– 15–64-v.:  59,2 %
– yli 64-v.:  25,8 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  43,3 %
– ruotsinkielisiä:  51,6 %
– muut:  5,2 %
Kunnallisvero:  8,1 % 252:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Robert Nyman 
Kunnanvaltuusto:  27 paikkaa
  2021–2025   • RKP   • Kok.   • SDP   • Vihr.   • PS:   17 4 3 2 1
www.inkoo.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Inkoo (ruots. Ingå) on Suomen kunta, joka sijaitsee Länsi-Uudellamaalla Helsingistä noin 55 kilometriä länteen. Se on rannikkokunta, joka rajoittuu lännessä Raaseporiin, pohjoisessa Lohjaan ja idässä Siuntioon. Merellä rajaa on lisäksi Kirkkonummen kanssa.
Inkoo on tunnettu paikka erityisesti rannikkovesien kulkijoiden keskuudessa. Inkoon läpi kulkee nykyisin Suomen vilkkain vesiväylä. Inkoo on ollut tärkeä pysähtymispaikka matkailijoille ja Suuri rantatie kulki keskiajalla Inkoon kirkon vierestä.
Maantiede

Inkoo on maantieteellisen keskipisteensä perusteella tarkasteltuna Manner-Suomen kolmanneksi eteläisin kunta. Keskustaajamassa, joka sijaitsee Inkoonlahden pohjukassa, asuu noin puolet kunnan asukkaista. Toiseksi suurin taajama on Degerby, ja muita kyläkeskuksia ovat Inkoon asema, Tähtelä (ruotsiksi Täkter), Päivölä (ruotsiksi Solberg), Fagervik ja Barösund. Inkoon halki virtaa muutamia pienehköjä jokia, kuten Inkoonjoki keskustan läpi ja merkittävimpänä Ingarskilanjoki kunnan itäosassa. Suurimmat järvet ovat Marsjön ja Bruksträsket (Ruukinjärvi) Fagervikin lähettyvillä, missä on myös pitkä ja kapea Fagervikinlahti. Inkoossa on myös lähes merenpinnan korkeudella sijaitseva kluuvijärvi Backaviken. Kahta suurinta lukuun ottamatta Inkoon järvet ovat alle neliökilometrin laajuisia, kuten Linkullasjön, Bjuseträsk ja Pålsträsket.
Inkoo on Suomen eteläisimpiä osia ja kuuluu näin hemiboreaaliseen metsävyöhykkeeseen eli tammivyöhykkeeseen, joka sijoittuu juuri näille leveysasteille. Inkoon metsät ovat pääosin kuusimetsää, mutta lehtoja ja kuivia mäntykankaitakin on runsaasti. Vallitsevat metsätyypit ovat tuorekangas ja lehtomainen tuorekangas. Kaikki suomalaiset jalot lehtipuut kasvavat alueella luonnonvaraisina. Inkoo on suotuisaa aluetta hedelmäpuille, kuten päärynä- ja luumupuulle, kirsikkapuulle sekä kestävimmille persikkapuille. Seudun leudon ilmaston takia puutarhoissa voidaan jotenkuten kasvattaa erikoisempiakin puutarhakasveja, kuten pyökkiä, atsaleaa ja japaninvaahteraa. Nämä lajit eivät menesty ulkotiloissa paljon pohjoisempana.
Inkoon edustalla on laaja saaristo, jonka merkittävin osa sijaitsee Barösundissa kunnan länsiosassa. Kapeat ja pitkät salmet erottavat toisistaan sen suurimpia saaria (Orslandet, Barölandet ja Älgsjölandet). Mantereelta johtaa silta Barölandetiin, josta puolestaan kulkee lossi suurimmalle saarelle Orslandetiin. Inkoon saaristo on hyvin suosittua kesämökkialuetta (noin 2 000 kesäasuntoa ja 300 pysyvää asukasta). Inkoon ulkosaaristossa Hattöhön on tuotu mufloneita, jotka menestynevät saariston leudossa ilmastossa ympärivuotisesti.
Väestö > Väestörakenne

Inkoo on asukasluvultaan Suomen 161. suurin kunta. Inkoon asukasluku oli vuoden 2023 lopussa 5 386 asukasta, mikä on 0,3 prosenttia Uudenmaan maakunnan asukasluvusta. Inkoon väkiluku on ollut laskeva 2010-luvun puolivälistä lähtien. Inkoon väestöllinen huoltosuhde oli vuoden 2021 lopussa 68,9 prosenttia, mikä on noin 17 prosenttiyksikköä korkeampi kuin Uudellamaalla keskimäärin. Alle 15-vuotiaita Inkoon väestöstä on 14,9 prosenttia. Työikäisiä Inkoossa on 61,8 prosenttia ja yli 65-vuotiaita 23,3 prosenttia. Vieraskielistä väestöä Inkoossa oli vuonna 2021 yhteensä 250 eli 4,7 prosenttia kaupungin asukkaista.
Väestö > Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1975 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2022 tilanteen mukainen.
| Inkoon väestönkehitys 1975–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1975 | 1975 |    | 3 895 | 3 895 |
| 1980 | 1980 |    | 4 060 | 4 060 |
| 1985 | 1985 |    | 4 368 | 4 368 |
| 1990 | 1990 |    | 4 723 | 4 723 |
| 1995 | 1995 |    | 4 800 | 4 800 |
| 2000 | 2000 |    | 4 873 | 4 873 |
| 2005 | 2005 |    | 5 310 | 5 310 |
| 2010 | 2010 |    | 5 546 | 5 546 |
| 2015 | 2015 |    | 5 541 | 5 541 |
| 2020 | 2020 |    | 5 321 | 5 321 |
Lähde: Tilastokeskus.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Inkoossa on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Inkoon seurakunta (ruots. Ingå församling)
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Inkoon alueella toimii Helsingin ortodoksinen seurakunta.
Suomen helluntaikirkon jäsenseurakunnista Inkoossa toimii Ingå bönegrupp
Kylät

Backa, Barösund, Bastö, Billskog, Bjurs, Bolstad, Breds, Bredslätt, Böle, Dal, Dams, Degerby, Degerö, Elisaari (Älgsjö), Espings, Fagervik, Finnböle, Finnpada, Fremböle, Gråmarböle, Gumböle, Gårdsböle, Haga, Halvdels, Hirdal, Hovgård, Illans, Ingarskila, Inkoon asema (Ingå station), Inkoon kirkonkylä (Ingå kyrkoby), Innanbäck, Joddböle, Johannesberg, Jutans, Kalkulla, Kopparnäs, Krämars, Kusans, Kämpbacka, Kärr, Lillramsjö, Linkulla, Lågnäs, Långvik, Malm, Mossaböle, Näs, Ors, Pålsböle, Päivölä (Solberg), Rankila, Rådkila, Rövass, Siggböle, Sonasund, Stormora, Storramsjö, Ström, Stävö, Svartbäck, Svenskby, Sågars, Torp, Torstholm, Tähtelä (Täkter), Utanåker, Vars, Vassböle, Västanby, Västankvarn, Västerby, Västerkulla, Västersolberg, Ålkila, Ålö, Österkulla, Östersolberg, Överby.
Kylät > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Inkoossa oli 5 481 asukasta, joista 2 208 asui taajamissa, 3 170 haja-asutusalueilla ja 103:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Inkoon taajama-aste on 41,1 %. Inkoon taajamaväestö jakautuu kahden eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Inkoon kirkonkylä | 2 184 |
| 2 | Mustion asema* | 24 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain. Mustion aseman taajama ulottuu pääosin Raaseporin kaupungin alueelle.
Talous

Inkoon työpaikkarakenne, Tilastokeskus (2022)
Alkutuotanto (7.6%)
Jalostus (23.4%)
Palvelusektori (66.7%)
Muut sektorit (2.3%)
Talousalueena Inkoo kuuluu Raaseporin seutukuntaan, jonka alueellinen bruttokansantuote oli 36 970 euroa asukasta kohden vuonna 2022. Alueellinen BKT on maan keskiarvoa pienempi ja seutukuntien keskinäisessä vertailussa 41. suurin.
Inkoossa oli vuonna 2022 yhteensä 1 417 työpaikkaa ja kunnassa asui 2 430 työllistä työssäkäyvää. Asuinkunnassaan työssäkäyvien osuus työllisistä on 35,6 prosenttia. Inkoon työpaikkojen suhde on palveluvaltainen. Palvelujen osuus työpaikoista on 66,7 prosenttia, jalostuksen 23,4 prosenttia ja alkutuotannon 7,6 prosenttia.
Inkoon työpaikkaomavaraisuus on 58,3 prosenttia. Työikäisten työllisyysaste oli 81,8 prosenttia vuonna 2022 ja työttömien osuus työvoimasta 6,3 prosenttia. Taloudellisen huoltosuhteen mittarilla Inkoossa on 121,6 työvoiman ulkopuolella olevaa ja työtöntä sataa työllistä kohden.
Talous > Maatalous

Inkoossa on vuosisatainen perinne maanviljelyssä, karjanhoidossa ja kalastuksessa, jotka ovat täydentäneet toisiaan. Kalastusta on harjoitettu niin kauan kuin alueella on ollut asutusta. 1750-luvulta alkaen alkoi ilmaantua kalastajatorppia, joiden lukumäärä kasvoi tasaisesti ja ne levisivät vähitellen myös aiemmin asumattomaan ulkosaaristoon. Parhaimmillaan 1900-luvun alussa saaristossa oli lähes satakunta kalastajaperhettä, kunnes niiden määrä alkoi taantua (enää 20 perhettä vuonna 1980). Kalastajatorpparit saivat lunastusoikeuden vuonna 1924.
Maanviljelyssä ensimmäiset torpat perustettiin jo 1600-luvun puolivälissä, ja niiden huippuaikaa oli 1800-luku. Niittymaita kynnettiin pelloiksi 1930-luvulle saakka, jolloin lisääntyi myös maidontuotanto ja juurikkaiden viljely. Lehmiä oli pitkään enemmän kuin inkoolaisia. 1960-luvulla maatalous koneellistui lähes täydellisesti. Vielä vuonna 1970 maanviljely oli inkoolaisten merkittävin elinkeino 36 prosentilla – kymmenen vuotta myöhemmin määrä oli pudonnut 14 prosenttiyksikköä. Inkoossa on useita kauppapuutarhoja; niistä Gripans on tullut tunnetuksi neilikoistaan.
Talous > Energia

Joddbölessä oli 1 000 megawatin hiililauhdevoimala, Inkoon voimalaitos, joka otettiin käyttöön vuonna 1977. Se oli lajissaan Pohjoismaiden suurin. Voimalaitos suljettiin 2014 ja purettiin 2017–2020. Voimalan yhteydessä on syväsatama, jonka väylä on ruopattu 13 metrin syvyiseksi. Norjalainen Blastr suunnittelee voimalan tontille terästehdasta. Barösundissa on yksi 2 megawatin tuulivoimala. Kopparnäsiin suunniteltiin myös ydinvoimalaa 1970-luvulla, mutta kunnanvaltuusto torjui suunnitelman yhden äänen enemmistöllä vuonna 1975.
Talous > Yritykset

Inkoon suurimmat toimialat yritysten lukumäärän mukaan ovat rakennuspalvelut, kiinteistöpalvelut ja maatalous. Inkoon viisi suurinta yksityistä työnantajaa ovat Inkoo Shipping (52), Team Electric (51), Asennus Uusimaa (18), Porkkalan Maanrakennus (15) ja INC Service (14). Liikevaihdoltaan suurimmat yritykset ovat Team Elecric, Inkoo Shipping, A-Vilja, K-Market Lantis ja Vestelli.
Kuntien ja yrittäjien yhteistyötä sekä kuntakohtaista elinkeinopolitiikkaa mittaavassa kuntabarometrissä Inkoo on sijoittunut vuosina 2020–2024 pienten kuntien joukossa korkeimpaan neljännekseen sijalle 12. Yrittäjien antama kokonaisarvosana Inkoolle on 3,71.
Talous > Julkistalous

Inkoon kunnan verotuloilla ja valtionosuuksilla rahoitettava toimintakate oli vuonna 2023 yli 15 miljoonaa euroa. Inkoon kunnallisveroprosentti on 8,10 prosenttia vuonna 2025. Inkoon viisi suurinta yhteisöveron maksajaa olivat vuonna 2022 Pedersen Invest, Inkoo Shipping, Enberg&Enberg, Peseba ja ImCap Finland.
Palvelut

Inkoossa on neljä ala-astetta, joista yksi on suomenkielinen. Inkoolla ei ole omia yläkouluja kummallekaan kieliryhmälle. Inkoo on väkiluvultaan Suomen suurin kunta ilman omaa yläkoulua. Yläasteen inkoolaiset käyvät nykyään Virkkalassa (aiemmin Karjaalla). Lukiot sijaitsevat lähikunnissa Karjaalla, Lohjalla ja Kirkkonummella, kukin noin 25 kilometrin päässä Inkoon keskustasta. Barösundin ala-asteella oli vain kolme oppilasta vuonna 1981, ja se sai toimia erikoisluvalla. Oppilaita oli viimeisinä vuosina parhaimmillaan muutamia kymmeniä, kunnes koulu lakkautettiin keväällä 2009.
Keskustassa palvelee terveyskeskus, muutamia kauppoja, pankki, kirjasto, asiamiesposti ja hieman ulompana keskustasta sijaitsee Länsi-Uudenmaan pelastuslaitoksen Inkoon VPK:n paloasema. Inkoon VPK myös tarjoaa sammutus- ja pelastuspalvelut Inkoon alueella ainoana palokuntana. Degerbyssä on pankin ja kirjaston sivupisteet sekä kauppa. Barösundissa on pieni kauppa ja kahvila. Bärösundin kaupan lähellä on myös Inkoon VPK:n Bärösundin osasto jolla on käytössään mönkijä ja vene. Osasto suorittaa lähinnä kiireellisiä ensihoitotehtäviä saaristossa.
Inkoon keskustaan valmistui vuonna 2007 aivan venesataman tuntumaan uusi kauppakeskus Strand, jonka suurimpana omistajana on Marcus Grönholm.
Liikenneyhteydet

Inkoosta on bussiliikennettä on Helsingin ja Karjaan suuntaan useita kertoja päivässä sekä Lohjalle muutaman kerran päivässä. Inkoon keskustassa on pienvenesatama. Inkoon satama on eräs Suomen ulkomaanliikenteen kauppasatamista.
Henkilöliikenne Inkoon rautatieasemalla alkoi uudelleen 3. huhtikuuta 2024. Asemalla pysähtyy kolme H-junavuoroa viikossa molempiin suuntiin. Junayhteys Karjaalle ja Helsinkiin oli lakkautettu maaliskuussa 2016, jolloin Y-junan pääteasemaksi tuli Siuntio.
Kulttuuri > Murre

Inkoon alue on historiallisesti ruotsinkielistä ja nykyisin kaksikielistä aluetta. Inkoon alueella puhuttuja ruotsin kielen murteita ovat uudenmaanruotsin länsi-uusimaalaisiin murteisiin kuuluvat Inkoon ja Degerbyn murteet.