Partio Ruotsissa
Historia

Robert Baden-Powell perusti partioliikkeen Englannissa, ja se aloitti toimintansa vuonna 1907. Baden-Powell julkaisi vuonna 1908 käsikirjan, Scouting for Boys, ja partioliike levisi nopeasti, jopa muihin maihin. KFUM:n (Ruotsin NMKY) matkasihteeri Emil Winqvist sai tietää kirjasta Scouting for Boys (Partiopojan kirja) vuonna 1908 ja toteutti pienimuotoisen partioleirin Spångassa, minkä jälkeen useat KFUM-yhdistykset aloittivat partiotoiminnan samana vuonna. Kirjailija Gustaf Hellström, tuolloinen Dagens Nyheter -lehden Lontoon kirjeenvaihtaja, kirjoitti syksyn 1909 ja kevään 1910 aikana useita huomattavia artikkeleita partiosta, jotka johtivat vilkkaaseen keskusteluun ja innoittivat monia osallistumaan partioon.  Hellström kääntyi muun muassa heti ruotsalaisten nuorten puoleen artikkelillaan Almanack för ungdom -lehdessä. Artikkelissa olleet kuvat lienevät ensimmäiset partiolaisista otetut valokuvat, jotka julkaistiin Ruotsissa. Näin keskustelut partioliikkeen alullepanemisesta pääsivät vauhtiin Ruotsissa. Hellström toivoi tunnustuksetonta partioliikettä ilman sotilaallisia piirteitä, mikä oli melko kiisteltyä alkuaikoina. Huhtikuussa 1910 Emil Winqvist mainitsi ensimmäistä kertaa partioliikkeen KFUM:n liittolehdessä. Jopa yksityiset tulisielut pääsivät idean kanssa kosketuksiin vuodesta 1908 lähtien englantilaisen median kautta ja alkoivat kokeilla partiota ympäri Ruotsia. Ruotsin partioliike sai kuitenkin toden teolla alkunsa liikunnanopettaja Ebbe Lieberathin löydettyä Scouting for Boys -kirjan (Partiopojan kirja) vuonna 1909 ja myöhemmin käännettyä sen. Hän perusti Riddarpojkarna-partiolippukunnan Göteborgiin tammikuussa 1910 ja johti toimintaa monen vuoden ajan. Ruotsalainen partiotoiminta, kuten kansainvälinenkin, kohdistui aluksi ainoastaan pojille. Kaksi vuotta myöhemmin esiteltiin tyttöpartio Ruotsissa, erityisesti KFUK-yhdistysten sisällä.
Ruotsin ensimmäinen partioliitto perustettiin 1911 pojille ja vuonna 1913 vastaavanlainen tytöille. Tuon ajan Ruotsissa raittius- ja herätysliikkeet olivat suuria, minkä takia oli suhteellisen luonnollista, että nämä jo olemassa olevat nuorisoliikkeet, kuten Nykterhetsrörelsen (Ruotsin raittiusliike) ja KFUK/KFUM (Ruotsin NNKY/NMKY), ottivat partion luonnollisena osana ohjelmiinsa. Monia uusia järjestöjä perustettiin ratkaisuksi partion lisääntyvään suosioon. Vuosina 1959–1961 Ruotsin partiotoiminnassa kulki yhdistämisten aalto sukupuolittain jaoteltujen liittojen läpi, mikä johti siihen, että syntyi viisi sukupuolet yhdistävää liittoa, jotka nykypäivänä muodostavat Svenska Scoutrådetin (Ruotsin partiolaiset ennen Scouterna-nimitystä).
Partioliike sai jalansijaa Ruotsissa vuodesta 1909 Ebbe Lieberathin ansiosta, ja 1912 perustettiin Sveriges scoutförbund puheenjohtajanaan Lieberath. Emmy Grén-Brobergista tuli vuonna 1913 tytöille suunnatun Sveriges Flickors Scoutförbundin ensimmäinen johtaja. Nämä kaksi liittoa yhdistyivät vuonna 1961 uudeksi järjestöksi, Svenska Scoutförbundetiksi. Ruotsissa toimi jo varhain yhteinen yhteistyöelin poika- ja tyttöpartiolle. Kun tyttö- ja poikapartiot olivat yhdistyneet, perustettiin vuonna 1968 Svenska Scoutunionen, joka 1982 vaihtoi nimensä Svenska Scoutrådetiksi. Ruotsalainen partioliike on ollut jäsenenä partiolaisten maailmanjärjestöissä WOSM:ssa ja WAGGGS:ssa vuodesta 1922.