stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paiutet

Paiutet ovat Pohjois-Amerikan alkuperäisasukkaita. He kuuluivat alun perin uto-asteekkilaiseen kielikuntaan ja olivat läheistä sukua muun muassa shoshoneille sekä uteille.
Paiutet jakaantuivat historiallisella ajalla kahteen murteellisesti toisistaan eroavaan ryhmään, jotka tunnettiin pohjoisina ja eteläisinä paiuteina. Pohjoisen kansanhaara asui nykyisessä Oregonissa, Idahossa ja Kalifornian pohjoisosissa. Eteläiset ryhmät kansoittivat osia Utahista, Nevadasta ja Arizonasta.
Nykyään suurin osa paiuteista asuu Nevadan, Idahon ja Kalifornian itäosan reservaateissa.
Historia

Paiutet elivät alkuaan metsästyksellä ja keräilyllä, mutta 1700-luvulla eteläinen kansanosa omaksui maanviljelyn. Pohjoiset paiutet laajensivat metsästysmatkojaan vuoristosta Suurten tasankojen reunamille hevoskulttuurin myötä.
1800-luvun puolivälissä tehdyt kultalöydöt Nevadassa ja Oregonissa lisäsivät pohjoisten paiutejen ja uudisasukkaiden välisiä erimielisyyksiä 1860-luvun aikana. Saman vuosikymmenen lopulla paiutet suostuivat asettumaan heille perustettuihin reservaatteihin. Oregonin paiutet osallistuivat sotiin Yhdysvaltoja vastaan vielä 1870-luvun lopulla. Tuolloin kapinoitsijoiden puolelle asettunut paiute-päällikkö Winnemuccan tytär Sarah Winnemucca vetosi hallitukseen heimotoveriensa auttamisessa. Myöhemmin Sarah piti esitelmiä eri puolilla Yhdysvaltoja ja tuli tunnetuksi intiaanien oikeuksien puolestapuhujana. Vuonna 1883 hän kirjoitti kirjan Life Among The Paiutes, Their Wrong and Claims.
Vuonna 1889 paiutejen henkimies Wovokan kehittämä ympyrätanssi herätti suurta mielenkiintoa eri puolilla Pohjois-Amerikkaa. Kaukaisten intiaanikansojen lähettiläät tulivat tutustumaan tanssin sanomaan. Kristinuskoon nojaava ja kuolleitten henkiin heräämistä ennustava tanssi muutti muotoaan kulkeutuessaan heimolta toiselle ja se tunnettiin paremmin nimellä henkitanssi. Henkiliikkeen seurauksena syntyneet Etelä-Dakotan valkoisen väestön ja lakota-intiaanien erimielisyydet johtivat Wounded Kneen verilöylyyn joulukuussa 1890.
Nykyaika

Paiutein suurimpana asutuskeskuksena toimiva Pyramidjärven reservaatti sijaitsee noin 50 kilometriä koilliseen Renon kaupungista Nevadassa. Liittovaltion hallitus myönsi alueen paiuteille vuonna 1959. Reservaatin pinta-ala on 1922 km², josta neljäsosa on veden peitossa. 1900-luvun aikana Pyramidjärven pinta laski 24 metriä, ja koko vesistö uhkaa hiljalleen kuivua. Suurimpana syynä kuivumiseen on läheisten kaupunkien vedentarve. Toistaiseksi järvi takaa riittävän kalakannan. Reservaatin asukkaiden talous perustuu suurimmalta osalta kalastukseen, erilaisiin vuokratuloihin ja karjanhoitoon.
Muut paiutein reservaateista sijaitsevat Kaliforniassa, Idahossa, Arizonassa, Utahissa ja Oregonissa. Osan reservaateista paiutet jakavat yhdessä shoshonien kanssa. Jonkun verran paiuteja asuu myös hajallaan reservaattien ulkopuolella. Varsinkin Utahien paiutejen terveydenhoito ja koulutus ovat parantuneet huomattavasti 20 viimeisen vuoden aikana. Sadat nuoret opiskelevat julkisissa kouluissa reservaattinsa ulkopuolella ja yhä useammat ovat suorittaneet korkeakoulututkinnon. Jotkut paiute-heimot ovat tarkkoja syntyperästään ja vaativat, että yhteisöön kuuluvien suonissa on virrattava ainakin puolet heimoverta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paiutet Wikimedia Commonsissa
Paiuteja kalastamassa Pyramidjärvellä.
Painio

| Painio |
| --- | --- |
 Näkymä Painiolle Somerniemen kirkkorannasta
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Somero (Somerniemi)
Koordinaatit:  60°35′30″N, 23°43′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Paimionjoki
Järvinumero:  27.042.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  81,2 m
Rantaviiva:  28,44  km 
Pinta-ala:  7,84 km²
Tilavuus:  29 803 300  m3 
Suurin syvyys:  12 m
Valuma-alue:  108,11 km²
 fiPainio 
Painio on Paimionjoen vesistöön kuuluva järvi Somerniemellä Somerolla.
Järven yleiskuvaus

Järven pinta-ala on 784 ha. Se on matalahko (syvyys pääosin 4–6 metriä), savipohjainen, luontaisesti rehevä ja runsasravinteinen. Sen korkeus meren pinnasta on 81,2 metriä ja suurin syvyys 12 metriä. Järvi laskee Palikaisten luona Hirsjärveen, josta alkaa Paimionjoen yläjuoksun järviketju. Painio on tämän järviketjun ja koko Paimionjoen lähdejärvi ja samalla sekä Paimionjoen vesistöalueen että Someron suurin järvi.
Järven rantakyliä ovat lännessä Palikainen, kaakossa Härjänlahti, koillisessa Keltiäinen ja pohjoisessa Vesanoja. Hieman sivummalla, järveen laskevan ojan varrella on Härjänojan kylä. Järven rantaan tai sen välittömään läheisyyteen jäävät myös Palikaisten kartano järven länsirannalla sekä Somerniemen kirkko järven etelärannalla ja Ämyrin tanssilava järven kaakkoisrannalla.
Valuma-alue

Painion valuma-alueen suuruus on 108,11 km² ja valuma-alueen järvisyys, jossa on mukana myös järven oma pinta-ala (0,78 km²), on 9,37 %.
Painioon laskevia pienempiä valuma-alueita olivat vuonna 2015 käytössä olleessa valuma-aluejaossa Siikjärven valuma-alue (19,11 km², järvisyys 8,69 %) Vesanojan valuma-alue (17,81 km², järvisyys 3,03 %) ja Hossinojan valuma-alue (17,81 km², järvisyys 0,00 %). Näiden ulkopuolisen osan järven valuma-alueesta muodastaa nykyisessä valuma-aluejaossa Painion alue (41,71 km², järvisyys 19,01 %). Tämän sisään jäävät Mättäänsuonojan valuma-alue (13,15 km²) ja Härjänojan valuma-alue (10,84 km²), jotka valmisteilla olevassa uudessa valuma-aluejaossa on erotettu omiksi valuma-alueikseen.
Painioon Palikaisten Myllylän luona  pohjoisesta laskevan Siikjärven valuma-alueen suurimpia järviä ovat Kairajärvi,  Siikjärvi, Särkjärvi, Poikkipuoliainen ja Mustjärvi. Pienempiä lampia valuma-alueella ovat Naattalammi, Salilammi, Välilammi, Pahnalammi, Kolmikulmanen ja Haulammi.
Painioon Somerniemen Vesanojan ja Keltiäisten rajalla pohjoisesta laskevan Vesanojan valuma-alueen suurin järvi on Vesajärvi. Pienempiä lampia valuma-alueella ovat Vallinlampi, Pikku-Silmu, Iso-Silmu ja Hongistonlammit.
Painioon kaakosta Keltiäisten ja Härjänojan kylien sivuitse laskee Isoniitunoja eli Härjänoja, jonka nimenä yläjuoksulla on myös Korpajoki. Sen valuma-alueella olevia lampia ovat Multalammi, Lakialammi ja Palolammi.
Painioon Somerniemen kirkon luona etelästä Palikaisten ja Härjänlahden rajalla laskee Hossinoja, jonka valuma-alue on järvetön.
Luoteesta Palikaisten Myllylässä Painioon laskee Mättäänsuonoja. Myös sen valuma-alue on järvetön. Sekä Mättäänsuonoja että Hossinoja keräävät vettä laajoilta alavilta peltoaukeilta ja tuovat järveen ravinteita.
Painion lähivaluma-alueella järveen laskevat pohjoisesta Vesanojan länsipuolella Likolammi ja Ruuslammi. Kaakossa järven lähivaluma-alueelle sijoittuvat laskujoettomat suppalammet Jyrkkälammi ja Likolammi Härjänlahden kylässä Ämyrin tanssilavan luona.
Saaret, niemet ja lahdet

Painion suurin saari on Holma eli Papinsaari. Noin 15 hehtaarin laajuisesta saaresta on rauhoitettu luonnonsuojelualueeksi Someron kaupungin omistuksessa oleva noin 11 hehtaarin suuruinen alue, jonka puusto on pääosin yli satavuotiasta.
Pienempiä saaria ovat Somerniemen kirkon luona Saarikossa, Moronperän lahdessa olevat harjusaaret Marjasaari, Keihässaari ja Laatikka.
Lännestä Painioon työntyy Palikaisten kartanon luona Hevosholma-niminen metsäinen niemi. Sitä erottaa mantereesta märkä luhta.
Suurin kartassa nimetyistä lahdista on Mättäänsuonlahti luoteessa. Järven itäpäässä on Somerniemen Härjänlahden kylä.
Kulttuuriympäristö ja maisema

Palikaisten kartano järven länsirannalla on määritelty valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympärikstöksi. Järven eteläranta on kaunista harjumaisemaa, jossa järven rannalla sijaitsee Somerniemen kirkko. Myös Painiolle Ämyrin luona avautuva maisema on arvioitu kauniiksi.
Aiheesta muualla

Painio (27.042.1.001) Järviwiki. Suomen ympäristökeskus. Viitattu 29.8.2015.
Luettelo pikkuplaneetoista: 74001–75000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
74001:stä ja päättyen 75000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Erkki Pakkanen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Erkki Pakkanen |  Erkki Pakkanen |  Erkki Pakkanen |  |
Maa:   Suomi
Miesten nyrkkeily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | 60 kg |  |
Erkki Olavi Pakkanen (19. huhtikuuta 1930 Elimäki – 23. huhtikuuta 1973 Kouvola) oli suomalainen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti.
Erkki Pakkanen menetti isänsä 9-vuotiaana, joten jo kansakouluikäisenä hän joutui tekemään lujasti töitä kotitilallaan. Rippikouluikäisenä hän aloitti painiharrastuksen mutta vaihtoi vuonna 1947 valmentaja Urho Majorannan aloitteesta nyrkkeilyyn. Lokakuussa 1949 hän voitti 58 kilon sarjassa Kouvolassa Nyrkkeilyliiton nuorten mestaruuden ja kuukautta myöhemmin nuorten Suomen mestaruuden.
Maaliskuussa 1952 Kouvolan Nyrkkeilijöitä edustava Pakkanen saavutti kevyessä sarjassa (alle 60 kg) SM-pronssia Kalevi Alanteen ja Risto Fagerströmin takana. Olympiakarsinnat oteltiin toukokuussa Helsingin Messuhallissa, ja Pakkanen voitti kevyen sarjan finaalissa Pauli Dufvan hajaäänin. Olympiavalintojen kannalta ratkaisevassa ottelussa  heinäkuun alussa Kouvolassa Pakkanen tyrmäsi Dufvan kolmannessa erässä.
Helsingin olympialaisissa kevyeen sarjaan osallistui 27 nyrkkeilijää. Pakkanen pääsi suoraan toiselle kierrokselle, jolla hän voitti Iranin Petros Nazarbegianin pistein 3–0. Kolmannella kierroksella Pakkanen otti pistevoiton Venezuelan Vincente Matutesta, joka suuttui tappiostaan niin että repi kisapaikan pesuhuoneesta suihkut alas. Kolmannessa ottelussaan Pakkanen hävisi pistein 0–3 Italian Aureliano Bolognesille, joka lopulta voitti kultaa. Pakkanen sai kolmannesta sijastaan diplomin, ja vasta vuonna 1970 hänelle ja muille kolmanneksi sijoittuneille nyrkkeilijöille jaettiin pronssimitalit Messuhallissa järjestetyssä tilaisuudessa.
Pakkanen loukkasi oikean kätensä kämmenluun jo kilpailumatkalla Tanskassa vuonna 1950, eikä se koskaan palautunut täysin terveeksi. Vuonna 1953 Nyrkkeilyliiton mestaruuskilpailuissa käsi petti lopullisesti, ja Pakkanen lopetti nyrkkeilyuransa 23-vuotiaana. Elantonsa hän hankki autonkuljettajana, vuodesta 1958 alkaen itsenäisenä yrittäjänä.
Erkki Pakkasella oli kaksi poikaa, vuonna 1953 syntynyt Jarmo ja vuonna 1958 syntynyt Jyrki. Jarmo Pakkanen kilpaili raviohjastajana Kouvolan raviradalla pääsiäisenä 1973, kun katsomossa istunut Erkki Pakkanen kuoli sydämen petettyä.
Saavutuksia

Olympiapronssia Helsinki 1952 (nyrkkeily, sarja 60 kg/kevytsarja)
SM-pronssia 1952
Nyrkkeilyliiton mestaruus 1952
3 maaottelua
Luettelo Pomarkun julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Pomarkun julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Pomarkun kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Tämä luettelo on osa valtakunnallista Suomen julkisten taideteosten ja muistomerkkien luettelointia. Luettelossa on pysyvästi julkisilla paikoilla olevia taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja sekä hautausmailla olevia yleisiä muistomerkkejä ja patsaita. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia julkisia teoksia eikä yksittäisten hautojen veistoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on puiston, aukion, rakennuksen tai muun vastaavan nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa/kunnanosaa, taajamaa, kylää, osa-aluetta tai asuinaluetta. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen julkistuksen tai paljastuksen vuosi sijaintipaikalla (suluissa on mainittu valmistumisvuosi, jos se poikkeaa huomattavasti paljastusvuodesta).
| Julkinen teos | Paikka | Alue | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Karjalaan jääneiden vainajien muistomerkki | Pomarkun kirkon hautausmaa, Kirkkokuja 1 | Pomarkun kirkonkylä | 61.6931°N, 22.0106°E |  |  |  |  |
| Kivipyramidi | Kunnanvirastotalon edessä, Vanhatie 14 |  | 61.6935°N, 22.0085°E | Sorainen, LauriLauri Sorainen | 1980 |  |  |
| Kynäskosken uitto-onnettomuuden uhrien muistomerkki | Vanhan kirkon koilliskulmalla, Kirkkokuja 1 |  | 61.6938°N, 22.0111°E |  |  |  |  |
| Olli Lindholmin patsas | Pomarkun taidepuisto, Harjantie 1 |  | 61.6995°N, 22.0124°E | Haglund, UllaUlla Haglund | 2022 |  |  |
| Pomarkun taisteluiden muistomerkki | Pomarkun kirkon luona, Riuttantie | Pomarkun kirkonkylä | 61.6933°N, 22.0086°E |  | 1997 |  |  |
| Sankarimuistomerkki Sotaan lähtevä isä | Pomarkun kirkon sankarihautausmaa, Kirkkokuja 1 | Pomarkun kirkonkylä | 61.693°N, 22.01°E | Savikurki, ViljoViljo Savikurki | 1953 |  |  |
| Talvisotaan ja jatkosotaan lähtemisen muistomerkki | Koulutie 4 | Pomarkun kirkonkylä | 61.6982°N, 22.0192°E |  | 1992 |  |  |
| Toverihauta | Pomarkun kirkon hautausmaa, Kirkkokuja 1 | Pomarkun kirkonkylä | 61.6934°N, 22.0101°E |  | 1947 |  |  |
| Turun komppanian taistelupaikan 22.2.1918 muistomerkki | Honkakoskentie 8 | Honkakoski | 61.7499°N, 22.1077°E |  | 2014 |  |  |
| Vapaussodan v. 1918 valkoisten muistomerkki  | Pomarkun kirkon hautausmaa, Kirkkokuja 1 | Pomarkun kirkonkylä | 61.6935°N, 22.0111°E |  | 1922 |  |   |
Luettelo Punkalaitumen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Punkalaitumen julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Punkalaitumen kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Tämä luettelo on osa valtakunnallista Suomen julkisten taideteosten ja muistomerkkien luettelointia. Luettelossa on pysyvästi julkisilla paikoilla olevia taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja sekä hautausmailla olevia yleisiä muistomerkkejä ja patsaita. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia julkisia teoksia eikä yksittäisten hautojen veistoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on puiston, aukion, rakennuksen tai muun vastaavan nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa/kunnanosaa, taajamaa, kylää, osa-aluetta tai asuinaluetta. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen julkistuksen tai paljastuksen vuosi sijaintipaikalla (suluissa on mainittu valmistumisvuosi, jos se poikkeaa huomattavasti paljastusvuodesta).
| Julkinen teos | Paikka | Alue | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Karjalaan jääneiden muistokivi | Punkalaitumen kirkko, hautausmaa | Sarkkila | 61.1139°N, 23.0977°E |  | 1953 |  |  |
| Menneitten sukupolvien muistomerkki (Kunnioita isääsi ja äitiäsi) | Punkalaitumen hautausmaa, Lauttakyläntie 20 |  | 61.1144°N, 23.0959°E |  |  |  |  |
| Muualle haudattujen muistokivi | Punkalaitumen hautausmaa, Lauttakyläntie 20 |  | 61.115°N, 23.0959°E |  | 1990 |  |  |
| Niittäjäpatsas | Seututie 230, Torin edusta | Sarkkila | 61.112°N, 23.1064°E | Seppänen, EnsioEnsio Seppänen | 1989 |  |  |
| Sankaripatsas | Punkalaitumen kirkko, sankarihautausmaa | Sarkkila | 61.1141°N, 23.0958°E | Haapasalo, JohannesJohannes Haapasalo | 1949 |  |  |
| Sotaanlähdön muistomerkki, "Sisu, voima, uskollisuus" (Veteraanikivi) | Urjalantie, Urheilukentän risteys (Seuratalo Vartiolaan johtava tie) | Sarkkila | 61.1106°N, 23.1146°E |  | 1992 |  |  |
| Vakaumuksensa puolesta henkensä uhranneiden muistomerkki | Punkalaitumen kirkko, hautausmaa | Sarkkila | 61.1152°N, 23.0954°E |  | 1942 |  |   |
Luettelo pikkuplaneetoista: 76001–77000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
76001:stä ja päättyen 77000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 75001–76000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
75001:stä ja päättyen 76000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 88001–89000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
88001:stä ja päättyen 89000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 78001–79000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
78001:stä ja päättyen 79000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo Ranuan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Ranuan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Ranuan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Tämä luettelo on osa valtakunnallista Suomen julkisten taideteosten ja muistomerkkien luettelointia. Luettelossa on pysyvästi julkisilla paikoilla olevia taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja sekä hautausmailla olevia yleisiä muistomerkkejä ja patsaita. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia julkisia teoksia eikä yksittäisten hautojen veistoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on puiston, aukion, rakennuksen tai muun vastaavan nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa/kunnanosaa, taajamaa, kylää, osa-aluetta tai asuinaluetta. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen julkistuksen tai paljastuksen vuosi sijaintipaikalla (suluissa on mainittu valmistumisvuosi, jos se poikkeaa huomattavasti paljastusvuodesta).
| Julkinen teos | Paikka | Alue | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kivitaipaleen taistelun muistomerkki | Ranua – Rovaniemi tien (kt 78) itäpuolella Taipaleen kylästä noin 3–4 km pohjoiseen | Kivitaipale | 66.3668°N, 25.8977°E |  |  |  |  |
| Lapin sodan evakkojen muistomerkki Itkevät kivet | Ranuan kirkkopihalla, sankarihautojen läheisyydessä; Kirkkotie 10 (karttalinkki tarkistettava) | Ranuan kirkonkylä | 65.9266°N, 26.5384°E | Salmela, ErkkiErkki Salmela | 1992 |  |  |
| Lapin sodan pioneerit | Portimojärven Ylijoen erämaa | Ylijoki | 66.1176°N, 26.2247°E |  | 1994 |  |  |
| Sankarimuistomerkki Ei kuolema vaan elämä, Ranua | Ranuan kirkkopihalla, sankarihautojen läheisyydessä pohjoispuolella; Kirkkotie 10 | Ranuan kirkonkylä | 65.9267°N, 26.5374°E | Kallio, KalervoKalervo Kallio | 1957 |  |  |
| Sankarimuistomerkki, Saukkojärvi  | Toljantie 199 | Saukkojärvi | 66.084°N, 26.433°E |  | 1995 |  |  |
| Sankarimuistomerkki, Simojärvi | Kultisalmentie 10 | Simojärvi | 66.0924°N, 27.113°E | Seppänen, EnsioEnsio Seppänen | 1964 |  |  |
| Vapaussodan muistomerkki, Ranua | Ranuan kirkkopihalla, sankarihautojen läheisyydessä; Kirkkotie 10 | Ranuan kirkonkylä | 65.9266°N, 26.5372°E |  | 1928 |  |  |
Luettelo pikkuplaneetoista: 68001–69000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
68001:stä ja päättyen 69000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Pakanallinen tapakulttuuri

Wiccalainen hääpari Italiassa.
Nykyajan pakanallinen tapakulttuuri sisältää uuspakanallisten uskontojen juhlatapoja. Keskeisiä juhlapäivinä ovat auringonkiertoon liittyvät tasaus- ja seisauspäivät. Elämänkaaren eri vaiheiden juhliin kuuluvat etenkin häät, lasten nimenanto ja hautajaiset, joihin kuuluu rituaaleja.
Esimerkiksi virolaista luonnonuskontoa elvyttävässä maauskossa harrastetaan kansanperinnettä: vanhat laulut, leikit, käsityöt, ruuat, vaatteet, korut ja uskomukset siirretään lapsille vuotuisissa juhlissa. Vastaavasti suomenuskossa vuodenkiertoon sisältyy pyhiä murroshetkiä, jolloin vietetään yhteisiä juhlia.
Nykyaikaista luonnonuskontoa edustavat wiccat suorittavat juhlistavia rituaaleja täydenkuun aikaan sekä auringonkierron juhlapäivinä. Suuria sapatteja ovat samhain, imbolc, beltane ja lughnasadh. Pienemmät sapatit ovat tasauksina ja seisauksina, yule talvipäivänseisauksena, litha kesäpäivänseisauksena, ostara kevätpäiväntasauksena ja mabon syyspäiväntasauksena.
Kirjallisuutta

Hjelm, Titus (toim.): Mitä wicca on?.  Helsinki:  Like, 2005.  ISBN 952-471-502-3
Starhawk & Baker, Diane & Hill, Anne: Circle round: Raising children in Goddess traditions.  New York:  Bantam Doubleday Dell, 1996.  ISBN 0415916550
Aiheesta muualla

John Macintyre: Pagan weddings. BBC 9.7.2003. (englanniksi)
Michael Dolan: My Big Fat (Pagan) Wedding: How to Have Your Pagan Ritual Without Offending Your Non-Pagan Guests (Arkistoitu – Internet Archive). Vitchvox.vom. (englanniksi)
Pagan names (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Kätten yhteenliittäminen ja solmu.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1991 (kreikkalais-roomalainen paini ja vapaapaini)

Vuoden 1991 kreikkalais-roomalaisen painin ja vapaapainin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin Varnassa, Bulgariassa. Kisoissa painittiin kummassakin lajissa kymmenessä painoluokassa. Samana vuonna käytiin Tokiossa naispainin MM-kisat.
Mitalistit > Kreikkalais-roomalainen paini

| Painoluokka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg |  Gooun Duk-Yong |  Ali Reza Simkhah |  Sergei Suvorov |
| 52 kg |  Raul Martinez |  Shawn Seldon |  Jon Rønningen |
| 57 kg |  Rifat Yildiz |  Aleksandr Ignatenko |  András Sike |
| 62 kg |  Sergei Martynov |  Akif Mehmet Pirim |  Juan Luis Maren Delis |
| 68 kg |  Islam Dugutšijev |  Marthin Kornbakk |  Stojan Dobrev |
| 74 kg |  Mnatsakan Iskandarjan |  Jaroslav Zeman |  Yvon Riemer |
| 82 kg |  Peter Farkas |  Todor Angelov |  Goran Kasum |
| 90 kg |  Maik Bullmann |  Reynaldo Rodolfo Pena Borroto |  Harri Koskela |
| 100 kg |  Hector Milian |  Jörgen Olsson |  Sergei Demjaškevitš |
| 130 kg |  Aleksandr Karelin |  Matt Ghaffari |  Rangel Gerovski |
Mitalistit > Vapaapaini

| Painoluokka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg |  Vugar Orudijev |  Kim Il |  Kim Jong-Shin |
| 52 kg |  Larry Zeke Jones |  Valentin Jordanov |  Vladimir Toguzov |
| 57 kg |  Sergei Smal |  Brad Penrith |  Oveis Mallahi |
| 62 kg |  John Smith |  Giovanni Schillaci |  Gadši Rašidov |
| 68 kg |  Arsen Fadzajev |  Chris Wilson |  Valentin Getsov |
| 74 kg |  Amir Reza Khadem Azghadi |  Kenneth Dale Monday |  Nasir Gadžihanov |
| 82 kg |  Kevin Jackson |  Jozef Lohyna |  Sabahattin Öztürk |
| 90 kg |  Maharbek Hadartsev |  Heraklis Deskoulidis |  Roberto Limonta Vargas |
| 100 kg |  Leri Habelov |  Mark Coleman |  Heiko Balz |
| 130 kg |  Andreas Scrhöder |  Gennadi Šiltsov |  Jeffrey James Milton Thue |
Tilastot maittain > Kreikkalais-roomalainen paini

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | 4>  sijoja | 5>  sijoja | 6>  sijoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Neuvostoliitto | 4 | 1 | 2 | - | 1 | - |
| 2. |  Kuuba | 2 | 1 | 1 | - | - | - |
| 3. |  Saksa | 2 | - | - | - | - | 1 |
| 4. |  Unkari | 1 | - | 1 | 1 | 1 | - |
| 5. |  Etelä-Korea | 1 | - | - | 2 | - | 1 |
| 6. |  Yhdysvallat | - | 2 | - | - | - | 1 |
| 7. |  Ruotsi | - | 2 | - | - | - | - |
| 8. |  Bulgaria | - | 1 | 2 | 2 | 1 | 3 |
| 9. |  Iran | - | 1 | - | - | - | - |
| 9. |  Tšekin ja Slovakian liittotasavalta | - | 1 | - | - | - | - |
| 9. |  Turkki | - | 1 | - | - | - | - |
| 12. |  Jugoslavia | - | - | 1 | 1 | 1 | 1 |
| 13. |  Ranska | - | - | 1 | 1 | 1 | - |
| 14. |  Norja | - | - | 1 | - | - | - |
| 14. |  Suomi | - | - | 1 | - | - | - |
| 16. |  Romania | - | - | - | 2 | 1 | - |
| 17. |  Italia | - | - | - | 1 | - | - |
| 18. |  Puola | - | - | - | - | 3 | - |
| 19. |  Japani | - | - | - | - | 1 | 1 |
| 20. |  Kanada | - | - | - | - | - | 1 |
| 20. |  Kiina | - | - | - | - | - | 1 |