stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
David Hayter
Roolit

| Ääninäyttely videopeleissä> Vuosi | Ääninäyttely videopeleissä> Nimi | Ääninäyttely videopeleissä> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1998 | Metal Gear Solid | Solid Snake |
| 2001 | Metal Gear Solid 2: Sons of Liberty | Solid Snake |
| 2002 | Metal Gear Solid 2: Substance | Solid Snake |
| 2004 | Metal Gear Solid: The Twin Snakes | Solid Snake |
| 2004 | Metal Gear Solid 3: Snake Eater | Naked Snake |
| 2005 | Metal Gear Solid 3: Subsistence | Naked Snake |
| 2008 | Metal Gear Solid 4: Guns of the Patriots | Old Snake |
| 2010 | Metal Gear Solid: Peace Walker | Naked Snake / Big Boss |
Comedian Harmonists

Comedian Harmonists
Comedian Harmonists -laulukuoroa kunnioittava muistolaatta yhtyeen perustamispaikalla Berliinin Friedenaussa.
Comedian Harmonists oli saksalainen lauluyhtye, joka toimi 1927–1935. Esikuvanaan yhdysvaltalainen The Revelers kuoro levytti stemmalauluja, joissa oli usein humoristisia piirteitä. Kappaleet kuten Wochenend und Sonnenschein ja Veronika, der Lenz ist da keräsivät yhtyeen keikoille yleisöä tungokseen asti. Yhtye kiersi ulkomailla Lontoossa, Pariisissa ja New Yorkissa, sekä esiintyi elokuvissa. Suosion huipulla alkoi nopea hiipuminen uusien vallanpitäjien, natsien, otteen kulttuurista kiristyessä.
Kansallissosialistien noustua valtaan Saksassa 1933 yhtye joutui asteittain yhä suurempiin vaikeuksiin, koska osa jäsenistä oli juutalaista sukujuurta. Yhtyeen ulkomainen nimi herätti paheksuntaa sensoreissa. Lopulta juutalaisilta kiellettiin ammattimainen esiintyminen estradeilla. Viimeinen esiintymistilaisuus Saksassa oli maaliskuussa 1934. Yhtyeen jäsenet jatkoivat tahoillaan seuraajakokoonpanoissa Meister Sextett ja Comedy Harmonists, mutta suosio ei ollut entisen kaltaista.
Kokoonpano

Comedian Harmonists -yhtyeen menestykseikkämmässä kokoonpanossa olivat seuraavat henkilöt:
Harry Frommermann
Robert Biberti
Ari Leschnikoff
Roman Cycowski
Erwin Bootz
Erich Collin
Lisäksi perustajajäseniin kuuluivat Walter Nußbaum ja Theodor Steiner, jotka lähtivät yhtyeestä varhaisessa vaiheessa. Walter Joseph soitti pianoa 1930–1931.
Deutsche Physikalische Gesellschaft

DPG:n puheenjohtajia vuosilta 1845–1945 Magnus-talon seinällä.
Deutsche Physikalische Gesellshcaft (DPG, suom. Saksan fysiikan seura) on saksalainen, maailman suurin ja vanhin fyysikkojen järjestö. Vuoden 2014 tammikuussa sen jäsenmäärä oli 63 012. Seura perustettiin nimellä Physikalische Gesellschaft zu Berlin vuonna 1845 Berliinissä fyysikko Heinrich Gustav Magnusin kotona, missä hän myös opetti fysiikkaa oppilailleen. Seura nimettiin uudelleen nykyiselle nimelleen 1899, mutta toisen maailmansodan jälkeen tapahtuneen Saksan jakamisen yhteydessä seurakin jakautui kahtia läntiseen Saksan liittotasavallan järjestöön Verband Deutscher Physikalischer Gesellschaften ja itäiseen Saksan demokraattisen tasavallan järjestöön Physikalische Gesellschaft der DDR. Vuonna 1963 läntinen seura otti kuitenkin takaisin nimen Deutsche Physikalische Gesellschaft. Seurat yhdistettiin uudelleen samalle nimelle Saksan jälleenyhdistyttyä 1990.
DPG myöntää vuosittain Max Planck -mitalin ansioituneelle fyysikolle teoreettisen fysiikan alalla ja Stern–Gerlach -mitalin kokeellisen fysiikan alalla. Se myös järjestää useita fyysikoiden kokoontumisia, muun muassa vuosittain yhden suurimmista fyysikkoseurojen tapaamisista Jahrestagung der DPG.
Dallara GP2/08

| Dallara GP2/08 |
| --- | --- |
 Racing Engineeringin Giorgio Pantano Espanjan GP:ssä 2008.
Teknisiä tietoja
Renkaat:  B Bridgestone
Moottori:   Renault
Kilpailuhistoria
Debyytti:   Espanjan GP 2008
Kilpailuja:  60
Voittoja:  60
Paalupaikkoja:  60
Nopeimpia kierroksia:  60
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  3
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  3
Viimeinen kilpailu:   Abu Dhabin GP 2010
Dallara GP2/08 on italialaisen Dallaran valmistama kilpa-auto, joka korvasi edeltäjänsä Dallara GP2/05:n. Autolla kilpailtiin GP2 -sarjassa kaudet 2008–2010.
Auton debyytti tapahtui Espanjan GP:ssä 2008, jonka ensimmäisen kilpailun voittoon ajoi Super Novan Álvaro Parente.
Coburg

| Coburg |
| --- | --- |

 vaakuna
 Coburg
 Koordinaatit: 50°15.5′N, 10°57.8′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Oberfranken
Piirikunta:  piiritön kaupunki
Hallinto:  
 – Pormestari:  Dominik Sauerteig (SPD)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  48,3 km²
Korkeus:  292 m m
Väkiluku:  40 842
 – Väestötiheys:  845,6 as./km²
 
 www.coburg.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Coburg on kaupunki Baijerissa Saksassa. Se sijaitsee Baijerin ja Thüringenin rajamaastossa Itzjoen varrella. Lähin suuri kaupunki on Nürnberg. Vuoden 2020 lopussa Coburgissa oli 40 842 asukasta.
Coburgin kaupungintalo
Coburg on niin sanottu piiritön kaupunki (saks. kreisfreie Stadt) eli se ei kuulu mihinkään Saksan piirikunnista.
Coburgin kartta
Ensimmäinen maininta Coburgista on vuodelta 1056. Coburg oli aiemmin Coburgin herttuakunnan pääkaupunki ja Saksi-Coburg-Gothan kuninkaallinen suku on kotoisin kaupungista. Martti Luther asui vuonna 1530 läheisessä Veste Coburgin linnassa. Vuonna 1920 Thüringenin osavaltion alueet Wettinin linjalla liittyivät kansanäänestyksellä Baijeriin. Kylmän sodan aikana Coburg, joka kuului Länsi-Saksaan, oli niin sanottu reunakaupunki ja rautaesiripun ympäröimänä pohjoisesta kolmesta suunnasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Coburg Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
Baijerin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Aichach-Friedberg
Altötting
Amberg
Amberg-Sulzbach
Ansbachin piirikunta
Ansbach
Aschaffenburgin piirikunta
Aschaffenburg
Augsburgin piirikunta
Augsburg
Bad Kissingen
Bad Tölz-Wolfratshausen
Bambergin piirikunta
Bamberg
Bayreuthin piirikunta
Bayreuth
Berchtesgadener Land
Cham
Coburgin piirikunta
Coburg
Dachau
Deggendorf
Dillingen an der Donau
Dingolfing-Landau
Donau-Ries
Ebersberg
Eichtätt
Erding
Erlangen
Erlangen-Höchstadt
Forchheim
Freising
Freyung-Grafenau
Fürstenfeldbruck
Fürthin piirikunta
Fürth
Garmisch-Partenkirchenin piirikunta
Günzburg
Haßberge
Hofin piirikunta
Hof
Ingolstadt
Kaufbeuren
Kelheim
Kempten
Kitzingen
Kronach
Kulmbach
Landsberg am Lech
Landshutin piirikunta
Landshut
Lichtenfels
Lindau
Main-Spessart
Memmingen
Miesbach
Miltenberg
Mühldorf am Inn
Münchenin piirikunta
München
Neuburg-Schrobenhausen
Neumarkt in der Oberpfalz
Neustadt an der Aisch-Bad Windsheim
Neustadt an der Waldnaabin piirikunta
Neu-Ulm
Nürnberg
Nürnberger Land
Oberallgäu
Ostallgäu
Passaun piirikunta
Passau
Pfaffenhofen an der Ilm
Regen
Regensburgin piirikunta
Regensburg
Rhön-Grabfeld
Rosenheimin piirikunta
Rosenheim
Roth
Rottal-Inn
Schwabach
Schwandorf
Schweinfurtin piirikunta
Schweinfurt
Starnberg
Straubing
Straubing-Bogen
Tirschenreuth
Traunstein
Unterallgäu
Weiden in der Oberpfalz
Weilhelm-Schongau
Weißenburg-Gunzenhausen
Wunsiedel im Fichtelgebirge
Würzburgin piirikunta
Würzburg
Daniela Westerlund

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Uppsala 2021 |  |  |
|  Hopeaa | Singapore 2023 |  |  |
Daniela Westerlund (s. 23. helmikuuta 1998) on suomalainen salibandyn pelaaja, joka on pelannut niin puolustajana kuin hyökkääjänäkin. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa lokakuun 2023 loppuun mennessä 43 ottelua. Niissä hän on tehnyt kymmenen maalia ja saanut 16 syöttöpistettä. Hän saavutti MM-hopeaa vuosina 2021 ja 2023.
Westerlund on edustanut Naisten Salibandyliigassa Porvoon Salibandyseuraa kausina 2013–2015, nurmijärveläistä SB-Prota kausina 2015–2017, helsinkiläisseura EräViikinkejä kausina 2017–2020 ja kaudella 2021–2022 sekä uudelleen PSS:ää kaudesta 2022–2023 alkaen. Hän on saavuttanut yhden SM-hopean ja neljä SM-pronssia. Westerlund pelasi kauden 2020–2021 Ruotsissa Nacka Wallenstam IBK:ssa.
Daniela Westerlundin isä Erkka Westerlund on tunnettu jääkiekkovalmentaja ja äiti Tarja Westerlund on voittanut tenniksessä Suomen-mestaruuksia.
David Healy

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 David Healy kentällä vuonna 2007.
Henkilötiedot
Koko nimi: David Jonathan Healy
Syntymäaika: 5. elokuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Downpatrick, Pohjois-Irlanti
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 176 cm
Lempinimi: Super Sub, Sir David, The Matador, The Hobbit, The Talisman
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2001 2000 2000–2001 2001–2004 2003–2004 2004–2007 2007–2008 2008–2011 2010 2011 2011–2012 2012–2013 | Manchester United → Port Vale (lainalla) → Preston North End Preston North End → Norwich City (lainalla) Leeds United Fulham FC Sunderland AFC → Ipswich(lainalla) → Doncaster(lainalla) Glasgow Rangers Bury FC | 1 (0) 16 (3) 2 (1) 136 (43) 13 (2) 105 (27) 30 (4) 21 (3) 12 (1) 8 (2) 24 (5) 19 (1) |
Maajoukkue
| 2000– | Pohjois-Irlanti | 95 (36) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. joulukuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. marraskuuta 2018.
David Jonathan Healy (s. 5. elokuuta 1979 Downpatrick) on pohjoisirlantilainen jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Englannin Ykkösliigan Burya. Hänen pelipaikkansa oli hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Juniorina Manchester Unitedissa pelannut ja edustusjoukkueessakin kerran pelannut Healy siirtyi Preston North Endiin vuonna 2001. Ennen siirtoaan hän oli pelannut lainalla Port Valessa ja Preston Northissa. Kaudella 2000–2001 Healy teki kymmenen maalia 26 ottelussa. Kahdella seuraavallakin kaudella Healy teki kymmenen maalia.
Tammikuussa 2003 Healy siirtyi lainasopimuksella Norwich Cityyn. ”Super Sub” debytoi lainaseurassaan 1. helmikuuta 2003 ottelussa Stokea vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän teki seuraavalla viikolla 2–2-tasapelissä Sheffield Wednesdayta vastaan.
Kaudella 2003–2004 Healy palasi Prestoniin, jossa hän teki 15 maalia 42 ottelussa.
29. lokakuuta 2004 Healy siirtyi Leedsiin, jossa hän oli jo fanien suosikki. Ensimmäisellä Leeds-kaudella hän oli joukkueen paras maalintekijä seitsemällä maalilla.
Healy siirtyi Fulhamiin 1,5 miljoonalla punnalla kesällä 2007. Jo Fulhamin harjoitusotteluissa ennen kauden alkua maalinteossa onnistunut Healy teki heti ensimmäisessä liigaottelussa Arsenalia vastaan maalin. Seuraavassakin ottelussa Healy onnistui maalinteossa ja nousi maalintekotilaston kärkeen.
Elokuussa 2008 Healy siirtyi Fulhamista Sunderlandiin. Sunderlandin kanssa hän teki kolme vuotta kestävän sopimuksen. Sunderland sopimuksen aikana Healy pelasi lainalla Ipswichissa ja Doncasterissa ja siirtyi tammikuun lopussa 2011 vapaalla siirrolla Skotlannin valioliigan Glasgow Rangersiin. Glasgowsta Healy siirtyi niin ikään vapaalla siirrolla elokuussa 2012 Ykkösliigan Buryyn. Kauden jälkeen Healy ei saanut enää jatkosopimusta ja joulukuussa 2013 hän ilmoitti virallisesti lopettaneensa uransa.
Maajoukkueura

Healy edusti Pohjois-Irlannin maajoukkuetta 95 kertaa. Hän teki maaotteluissa yhteensä 36 maalia, mikä on Pohjois-Irlannin maajoukkueen ennätys.
7. syyskuuta 2005 Healy teki 1–0-voittomaalin Windsor Parkilla pelatussa ottelussa Englantia vastaan. Kotivoitto oli Pohjois-Irlannin ensimmäinen Englannista sitten vuoden 1927.
Pohjois-Irlannin kapteeni Healy johdatti maansa 2–1-voittoon Suomesta 16. elokuuta 2006. Helsingissä pelatussa ottelussa Healy pelasi 50:nnen maaottelunsa ja teki 20:nnen maalinsa.
EM-karsinnoissa 6. syyskuuta 2006 Healysta tuli ensimmäinen pelaaja sitten Colin Clarken, joka onnistuu tekemään hattutempun Pohjois-Irlannille. Ottelussa kaatui Espanja, jonka Pohjois-Irlanti oli viimeksi voittanut 24 vuotta sitten.
11. lokakuuta 2006 Healy onnistui kerran maalinteossa Latviaa vastaan ja maaliskuussa 2007 Healy teki jälleen kolme maalia, kun Liechtenstein kaatui maalein 4–1. Seuraavassa EM-karsinta-ottelussa 28. maaliskuuta 2007 Pohjois-Irlanti kohtasi lohkoa johtavan Ruotsin. Kahdella maalillaan Healy johdatti maansa 2–1 voittoon ja lohkokärkeen. EM-karsintojen maalipörssiä johtava Healy on tehnyt muun muassa enemmän maaleja kuin Alankomaiden ja Suomen maajoukkueet yhteensä. 22. elokuuta 2007 Healyn kaksi maalia Liechtensteinin verkkoon nosti hänen EM-karsintamaalimääränsä jo yhteentoista. 17. marraskuuta Healy nousi 13 osumaan ja EM-karsintojen ennätysmieheksi ohi Davor Šukerin tehtyään kaksi maalia Tanskaa vastaan.
Aiheesta muualla

Healyn profiili Soccerbase.comissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Pohjois-Irlannin kannattajien fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Debbie Moore

Debbie Moore (oik. Dorothy Moore, s. 31. toukokuuta 1946 Urmston, Britannia) on brittiläinen malli ja tanssikoulun pitäjä.
Moore työskenteli nuorempana mallina, häntä on pidetty huippumallina. Hänellä on Lontoon keskustassa Pineapple Dance Studios -niminen tanssikoulu, jonka hän perusti kun tanssikoulu, jossa hän itse kävi, lopetettiin. Tanssikoulusta on tehty kuuden tunnin mittainen tosi-tv-sarja.
Moore on saanut Veuve Clicquot Business Woman -palkinnon.
Moore on ollut kaksi kertaa naimisissa. Jälkimmäinen avioliitto päättyi hänen miehensä kuolemaan.
Aiheesta muualla

Pineapple Dance Studios
Comedy Central Roast

| Comedy Central Roast |
| --- | --- |
 Ohjelman logo (2011)
Tyyli:  komedia
Kestoaika:  90 minuuttia
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Comedy Central  MTV
Esitetty:  10. elokuuta 2003 –
Jaksoja:  15
Aiheesta muualla
IMDb
Comedy Central Roast on yhdysvaltalainen Comedy Central -kaapelikanavalla esitettävä televisio-ohjelma, jossa julkisuuden henkilöt ja stand up -koomikot roastaavat eli irvailevat sekä muille roastaajille että vierailevalle tähdelle. Vuosina 1998–2002 tapahtuma järjestettiin New York Frias Clubilla ja nykymuotoisena sitä on tehty vuodesta 2003 Los Angelesissa.
Jokaisessa jaksossa vieraaksi saapuu yksi julkisuuden henkilö, joka on illan pääaihe. Roastaajat irvailevat hänelle, mutta heittävät herjoja myös muille roastaajille. Jotkut vieraaksi saapuneet tähdet ovat kieltäneet käsittelemästä tiettyjä aiheita, kuten Pamela Anderson hepatiitti C:tä, Joan Rivers Melissa-tytärtään, Donald Trump varallisuuttaan, Charlie Sheen äitiään ja Mike Tyson raiskaustuomiotaan.
Jaksot

2003 – Denis Leary (Illan isäntä: Jeff Garlin)
2005 – Jeff Foxworthy (Isäntä: Bill Engvall, Ron White, Larry the Cable Guy)
2005 – Pamela Anderson (Isäntä: Jimmy Kimmel)
2006 – William Shatner (Isäntä: Jason Alexander)
2007 – Flavor Flav (Isäntä: Katt Williams)
2008 – Bob Saget (Isäntä: John Stamos)
2009 – Larry the Cable Guy (Emäntä: Lisa Lampanelli)
2009 – Joan Rivers (Emäntä: Kathy Griffin)
2010 – David Hasselhoff (Isäntä: Seth MacFarlane)
2011 – Donald Trump (Isäntä: Seth MacFarlane)
2011 – Charlie Sheen (Isäntä: Seth MacFarlane)
2012 – Roseanne Barr (Emäntä: Jane Lynch)
2013 – James Franco (Isäntä: Seth Rogen)
2015 – Justin Bieber (Isäntä: Kevin Hart)
2016 – Rob Lowe (Isäntä: David Spade)
2018 – Bruce Willis (Isäntä: Joseph Gordon-Levitt)
2019 – Alec Baldwin (Isäntä: Sean Hayes)
Davide Gualtieri

Davide Gualtieri (s. 27. huhtikuuta 1971 San Marino) on sanmarinolainen entinen jalkapalloilija, joka kaudella 2005–2006 pelasi kotimaassaan Società Polisportiva Tre Pennen joukkueessa. Hän on pelannut aikaisemmin myös San Marinon maajoukkueessa.
Gualtieri nousi hetkisen ajaksi suuren kansainvälisen huomion kohteeksi, kun hän 1994 jalkapallon maailmanmestaruuskisojen karsinnoissa teki maalin Englannin verkkoon vain 8,3[lähde? ] sekunnin pelin jälkeen Stuart Pearcen harhasyötön seurauksena. Gualtierin maalista huolimatta Englanti voitti ottelun 7–1.
San Marinon olympiakomitea on palkinnut Gualtierin hopeisella kunniamitalilla.
Command & Conquer -pelisarjan ryhmäkunnat

Command & Conquer on reaaliaikainen strategiapelisarja, joka keskittyy lukuisten kuvitteellisten ryhmäkuntien väliseen kilpailuun maailman hallitsemisesta. Pelisarjassa on kolme eri tarinalinjaa, joissa jokaisessa on kolme pääryhmäkuntaa. Suuri osa näistä perustuu todellisen maailman esikuviin.
Red Alert -pelit

Red Alert-sarja sijoittuu vaihtoehtoiseen historiaan, jossa toista maailmansotaa ei koskaan tapahtunut, kun Albert Einstein matkusti vuoteen 1924 ja poisti aika-avaruusjatkumosta Adolf Hitlerin. Jatkumossa keskitytään vaihtoehtoisiin maailmansotiin Yhdysvaltojen ja Länsi-Euroopan muodostamien Liittoutuneiden ja Neuvostoliiton välillä. Command & Conquer: Red Alert 3:ssa historia muuttuu uudestaan, kun Neuvostoliitto rakentaa oman aikakoneensa ja he matkustavat vuoteen 1927 ja poistavat Einsteinin aika-avaruusjatkumosta. Tämän seurauksena historiaan ilmestyy uusi supervalta, Japanista kotoisin oleva, teknologisesti kehittynyt Nousevan Auringon Imperiumi (Empire of the Rising Sun.)
Red Alert -pelit > Liittoutuneet

Liittoutuneet ovat länsimaisten valtojen muodostama koalitio, johon kuuluu mm. Iso-Britannia, Ranska, Saksa ja Yhdysvallat. Command & Conquer Red Alert-pelissä heidän sotajoukkonsa koostuu kevyemmistä ja nopeammista maataistelujoukoista ja voimakkaasta laivastosta. Heidän ylivomasesti vahvin yksikkö on Ristelijä, joka kykenee tuhoamaan kokonaisen vihollistukikohdan erittäin pitkän kantaman päästä. Liittoutuneiden ilmajoukot ovat erittäin vähäiset, he käyttävät ainoastaan Longbow-helikopteria. Heidän superaseensa on Chronosphere, jolla voi teleportata mekaanisen yksikön mihin tahansa kartalla.
Command & Conquer: Red Alert 2-pelissä liittoutuneiden teknologia ottaa harppauksen eteenpäin. Heidän sotajoukot koostuvat edelleen nopeista yksiköistä, ja tehokkaasta laivastosta mutta he ovat saaneet käyttöönsä mm. Prisma-teknologian, joka voi lähettää voimakkaita energiasäteitä, ja Kangastustankin (Mirage Tank), joka paikallaan ollessaan näyttää viholliosen silmissä puulta. Lisäksi he ovat saaneet myös Säänhallintalaitteen, jolla voi aiheuttaa voimakkaita ukkosmyrskyjä.
Liittoutuneiden tekniikka ei eroa paljon Command & Conquer: Red Alert 3:ssa Red Alert 2:een verrattuna. Säänhallintalaitteen sijaan heillä on nyt käytössä Protonitörmäyttäjä.
Generals-pelit

-pelisarja
| --- | --- |
Command & Conquer -pelit:   Tiberian Dawn The Covert Operations  Gold  Tiberian Sun Firestorm  Renegade  3: Tiberium Wars Kane's Wrath  4: Tiberian Twilight  Tiberium Alliances 
Red Alert -pelit:   Red Alert Counterstrike  Aftermath  Red Alert 2 Yuri's Revenge  Red Alert 3 Uprising  Red Alert (iOS) 
Generals -pelit:   Generals (Zero Hour)  Command & Conquer (2013) 
Muuta:   Command & Conquer -pelisarjan ryhmäkunnat  Command & Conquer Remastered Collection  Kane  Renegade X  Tiberium 
Nodin veljeskunnan logo
Dieter Klöcker

Dieter Klöcker (13. huhtikuuta 1936 Wuppertal – 21. toukokuuta 2011 Freiburg im Breisgau) oli saksalainen klarinetisti ja kapellimestari. Hän perusti Consortium Classicum -kamarikokoonpanon, jonka kanssa keskittyi esittämään puhallin- ja jousimusiikkia klassismin ja romantiikan ajoilta. Wolfgang Amadeus Mozartin, Joseph Haydnin ja Franz Schubertin teokset olivat merkittävässä osassa ohjelmistossa, johon kuului myös vähemmän tunnettujen säveltäjien, kuten Antonio Casimir Cartellierin, Ferdinand Riesin ja Antonín Reichan töitä.
Klöcker opiskeli nuorena klarinetinsoittoa Karl Krollin johdolla ja pääsi sitten Detmoldin musiikkiyliopistossa, jossa hänen keskeisin opettajansa oli Jost Michaels. Klöcker soitti klarinettia noin vuosikymmenen ajan eri saksalaisissa orkestereissa, kunnes perusti Consortium Classicumin 1960-luvulla. Sen kanssa hän teki toistasataa levytystä ja kiersi eri puolilla maailmaa. Lisäksi hän esiintyi Dietrich Fischer-Dieskaun, Hermann Preyn ja Helen Donathin kanssa, toimi vuosina 1975–2001 Freiburgin musiikkiyliopiston professorina ja kirjoitti lukuisia musiikkiaiheisia esseitä.
Klöcker jatkoi uraansa vielä 2000-luvulla, jolloin myös CPO-levy-yhtiö on julkaissut uudelleen hänen varhaisimpiin kuuluvia levytyksiään EMI:lle.
Dieter Lehnhoff

Dieter Lehnhoff
Dieter Lehnhoff (s. 27. toukokuuta 1955 Guatemala) on guatemalalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hänellä on myös Saksan kansalaisuus.
Lehnhoff opiskeli yksityisesti viulunsoittoa José Santos Paniaguan johdolla vuosina 1964–72 sekä sävellystä ja pianonsoittoa yksityisesti Harold Blanchardin johdolla 1970–72. Tämän jälkeen hän opiskeli Salzburgin Mozarteumissa analyysiä Friedrich Hellerin sekä sävellystä ja elektronista musiikkia Klaus Agerin johdolla vuoteen 1976 saakka. Myöhemmin hän opiskeli sävellystä, orkesterinjohtoa ja musiikkitiedettä Amerikan katolisessa yliopistossa, josta hän sai taiteiden maisterin arvon vuonna 1987 ja filosofian tohtorin arvon 1990.
Lehnhoff on säveltänyt pääasiassa orkesteri-, kamari- ja kuoromusiikkia. Hänen tuotantoonsa kuuluu myös muun muassa elektroakustisia teoksia ja ooppera Satuyé, jonka libreton hän itse kirjoitti. Hänen musiikkiaan on esitetty Guatemalan lisäksi Argentiinassa, Itävallassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Saksassa, Japanissa, Meksikossa, Espanjassa, Yhdysvalloissa, Isossa-Britanniassa ja Venezuelassa. Lehnhoff aloitti vuonna 1992 Ensemble Millenniumin johtamisen ja hän on lisäksi soittanut siinä viulua. Vuosina 1994–96 hän johti Guatemalan uutta filharmonista orkesteria. Lehnhoff on myös toiminut Orquesta Millenniumin ja Guatemalan kansalliskuoron musiikillisena johtajana.
Lehnhoff on julkaissut tutkijana useita artikkeleita ja musiikkikirjoja. Hän johti Universidad del Valle de Guatemalan musiikin laitosta vuosina 1991–98.
Dean Smith (täsmennyssivu)

Dean Smith voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Dean Smith (s. 1988), moottoriurheilija
Dean Smith (1931–2015), koripallovalmentaja
Dean Smith (1932–2023), yleisurheilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Dean Smith”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Dieter Krause

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dieter Krause |  Dieter Krause |  Dieter Krause |  |
Miesten melonta
Maa:   Saksan yhteisjoukkue
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | K-1 4×500 m |  |
Maa:   Itä-Saksa
| Ratamelonnan MM-kilpailut  | Ratamelonnan MM-kilpailut  | Ratamelonnan MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Jajce 1963 | K-4 1000 m |  |
|  Hopeaa | Jajce 1963 | K-2 1000 m |  |
|  Pronssia | Praha 1958 | K-1 500 m |  |
|  Pronssia | Jajce 1963 | K-1 4×500 m |  |
Dieter Krause (18. tammikuuta 1936 Brandenburg an der Havel – 10. elokuuta 2020 Bad Saarow) oli saksalainen meloja, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hän oli vuoden 1960 kesäolympialaisissa Roomassa mukana voittamassa kultaa 4 × 500 metrin kajakkiviestissä. Rooman kesäolympialaisissa hän lisäksi sijoittui 1 000 metrin kajakkikaksikossa kahdeksanneksi.
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa Krause voitti Itä-Saksalle kultaa (1963), hopeaa (1963) ja kahdesti pronssia (1958, 1963).