stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Holetown

St Jamesin kirkko.
Holetown on kaupunki Barbadoksella, ja se oli ensimmäinen brittien siirtokunta saarella. Britit saapuivat saarelle 1625 ja perustivat kaupungin kaksi vuotta myöhemmin.
Kaupunki oli alun perin nimetty Englannin Jaakko I:n (englanniksi James I) mukaan Jamestowniksi. Holetown-nimen kaupunki sai tarinan mukaan mereen laskevan joen mukaan, joka muistutti englantilaisia merimiehiä Thamesjoen Limehouse Holesta.
Holetownissa pidetään joka helmikuussa vuosittaiset Holetown -festivaalit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Holetown Wikimedia Commonsissa
Fleet in being

Fleet in being (englantia, 'olemassaoleva laivasto') on merisodankäyntiin liittyvä käsite, jossa laivaston voimapotentiaali jo sellaisenaan sitoo paljon vastustajan voimavaroja, vaikka se ei kävisi taisteluun. Fleet in beingin tavoitteena on paikallisen ylivoiman saavuttaminen ja vihollisen taisteluvoimien sitominen niin, ettei niitä kyetä käyttämään muualla.[lähde? ]
Sekä ylivoimainen että alivoimainen osapuoli voivat harjoittaa fleet in beingiä. Ylivoimassa se merkitsee niin suuren ylivoiman luomista, että vaikka taisteluun ryhtyminen on viholliselle erittäin suuri riski, vihollinen joutuu kuitenkin jakamaan voimaansa tämän riskin tasapainottamiseen, jolloin vihollinen ei voi käyttää voimiaan muualla. Alivoimaisen osapuolen kannattaa harjoittaa fleet in beingiä: tällöin se keskittää voimansa niin, että se on yhtäällä ylivoimainen, pyrkii liikkumaan ja välttämään taistelua sekä pakottaa vihollisen tilanteeseen, jossa se joutuu irrottamaan voimiaan takaa-ajoon.[lähde? ]
Suomen puolustusstrategiaa voidaan luonnehtia myös fleet in beingiksi. Suomen puolustusvoimien, joka on määrällisesti alivoimainen mahdollisiin hyökkääjiin verrattuna, tarkoituksena on keskitetyin voimin aluepuolustuksessa aiheuttaa viholliselle niin suuret tappiot ja sitoa niin paljon vihollisen voimia, ettei hyökkäys Suomeen kannata, vaan se tulee liian kalliiksi.[lähde? ]
Fleet in being on sukua John Clerk of Eldinin periaatteelle (engl. Eldin’s Principle). Eldinin periaatteen mukaan alivoimaisen osapuolen tulee toimia niin, että ylivoimainen vihollinen joutuu jakamaan voimansa, kun taas alivoimainen pyrkii vastaavasti yhdistämään omansa ja keskittämään ne yhtä vihollisen osastoa vastaan kerrallaan, jolloin alivoimainen osapuoli kykenee saavuttamaan paikallisen ylivoiman edun.[lähde? ]
Historiaa > Ennen maailmansotia

Käsite ”fleet in being” tuli käyttöön vuonna 1690 Englannissa. Merilordi lordi Torrington joutui kohtaamaan ylivoimaisen Ranskan laivaston Englannin kanaalissa ja neuvoi välttämään taistelua, kun tavallisesti Kuninkaallinen laivasto oli ylivoimainen ja pyrki aina taisteluun vihollisen kanssa. Tämä pakotti ranskalaiset pitämään aluksensa kanaalissa ja esti niiden toiminnan muualla.[lähde? ]
Historiaa > Ensimmäisessä maailmansodassa

Ensimmäisessä maailmansodassa Saksan laivasto sovelsi strategiaa jättämällä taistelulaivansa satamaan. Saksan voima ei riittänyt Kuninkaallisen laivaston haastamiseen maailmanlaajuisesti, mutta satamassa Hochseeflotte sitoi Home Fleetin ja merkittävän määrän Kuninkaallisen laivaston voimia tämän uhan kohtaamiseen; samanaikaisesti Saksa kykeni toimimaan suhteellisen vapaasti Itämerellä.[lähde? ]
Jouduttuaan alakynteen toisessa maailmansodassa Intian valtamerellä, brittiamiraali Sir James Somerville ylläpiti vuoden 1942 aikana fleet in beingiä neljällä vanhalla taistelulaivalla ja yhdellä tukialuksella; ne sitoivat japanilaisten voimia niin, etteivät he kyenneet käyttämään niitä muualla, ja vapauttivat yhdysvaltalaisia käymään risteilijäsotaa Tyynellä valtamerellä. Myös Suomen panssarilaivoja Väinämöistä ja Ilmarista voidaan luonnehtia fleet in beingiksi.[lähde? ]
Historiaa > Toisessa maailmansodassa

Toisessa maailmansodassa jo tieto Saksan taistelulaiva Tirpitzin lähtemisestä merelle sai saattue PQ 17:n hajaantumaan, jolloin sukellusveneet ja Saksan ilmavoimien torpedokoneet pystyivät upottamaan saattueen laivoja yksitellen.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Fleet in Being (Global Security.org)
Siemens Wind Power

Siemensin merivoimatuulipuiston asennuksessa käytettävä laiva Baltic1.
valmiita tuulivoimaloiden osia Esbjergin satamassa laivattavaksi.
Siemensin tuulivoimalan sähkögeneraattori Hannoverin messuilla.
Reposaaren tuulipuiston yhden megawatin B54/1000-voimaloita.
Siemens Wind Power oli vuodesta 2004 alkaen saksalainen tuulivoimalaitoksia valmistava yritys, joka oli aikaisemmin nimeltään Bonus Energi A/S eli Bonus Energy. Siemens alkoi valmistaa tuulivoimaloita vasta vuonna 2004 ostettuaan Bonus Energyn .
Historiaa > Bonus Energi A/S

Vuonna 1980 kastelujärjestelmiä valmistavan Danregn-yhtiön (suom. tanskalainen sade) perustajan poika Peter Stubkjær Sørensen yhdessä Egon Kristensenin kanssa saivat tilaisuuden kokeilla tuulivoimalaitoksen rakentamista. Heidän ensimmäinen tuulivoimalansa teho oli 22 kilowattia. Voimalan siivet olivat 5 metriä pitkät ja ne toimitti Økær Vind Energi joulukuussa 1980. Yhtiö käytti vuodesta 1981 alkaen nimeä Danregn Vindkraft markkinoidessaan tuotteitaan ensin kotimaassaan. Yhtiön ensimmäinen palkattu insinööri oli Ejler Kristensen. Jatkossa siivet toimitti AeroStar, mutta sen taival päättyi vuoteen 1986 konkurssiaaltoon.
Kun tanskalaisille tuulivoimaloiden valmistajille aukesivat markkinat Yhdysvaltoihin valtion subvention vauhdittamana, muutti yhtiö vuonna 1983 nimekseen Bonus Energi A/S eli ulkomailla Bonus Energy. Valmistajat tulivat melko riippuvaisiksi Yhdysvaltain markkinoista ja kun markkinat vuonna 1986 romahtivat, menivät monet tanskalaiset valmistajat konkurssiin. Siipien toimittajaksi vaihtui tässä vaiheessa LM Glasfiber. Bonus oli perustanut Yhdysvaltoihin vuonna 1985 asennus- ja huoltoyhtiön, joka asensi voimaloita paikallisen Difkon kanssa. Yhtiön tuulivoimaloiden myynti tyrehtyi 1987, mutta se jatkoi toimintaansa vielä päivittämällä toisten asentamia tuulivoimaloita. Bonus selvisi kuitenkin taantumasta ja jatkoi tämän jälkeen varsin hyvistä asemista eteenpäin. Vuosina 1987–1998 yhtiö kasvoi nopeasti. Se palkkasi lisää työväkeä ja työskentelytilojen määrää lisättiin, jolloin sen tuotantokapasiteetti kasvoi. Bonus alkoi kehittää tuuliturbiinien siipiä 1990-luvun loppupuolella ja perusti Aalborgiin oman siipitehtaan 2000-luvun alussa . Ensimmäinen merituulivoimapuisto rakennettiin Vindebyn edustalle. Se muodostui 11 teholtaan 450 kilowatin tuulivoimalasta.
Historiaa > Siemens Wind Power A/S

Yhtiössä työskenteli jo 800 työntekijää, kun lokakuussa 2004 saksalainen Siemens osti Bonuksen. Se alkoi kutsua yhtiötä nimellä Siemens Wind Power A/S. Yhtiön myynti ja pääkonttori siirtyivät Saksan Hampuriin toukokuussa 2009. Yhdessä vuodessa yhtiön työntekijämääräksi tuli 1 500. Vuonna 2006 Siemens osti myös LM Glasfiberin siipitehtaan ja perusti Yhdysvaltoihin Fort Madisoniin siipitehtaan. Tuulivoimaloiden konehuoneita alettiin valmistaa Kansasin Hutchinsonissa joulukuusta 2010 lähtien. Vuonna 2009 pystytettiin ensimmäinen suoravetoinen tuulivoimalaitos, jonka vaihdelaatikon korvasi suoraan akseliin kiinnitetty kestomagneettinen sähkögeneraattori. Tällaisia tuulivoimaloita markkinoitiin vuodesta 2010 lähtien. Samaan aikaan Kiinan markkinoita varten avattiin Linggangiin siipitehdas ja toinen Kanadan Tillsonburgiin Ameriikan markkinoita varten. Vuonna 2012 vähennettiin Yhdysvalloissa työntekijöitä kolmanneksella menekkivaikeuksien vuoksi. Siemens avasi vuonna 2015 Egyptiin siipitehtaan ja vuonna 2017 se sulki tanskalaisen siipitehtaan Engesvangissa.
Historiaa > Fuusio Gamesan kanssa

Heinäkuussa 2016 Siemens ilmoitti yritysfuusiosta espanjalaisen Gamesan kanssa ja yhtiöt alkaisivat valmistaa tuulivoimalaitoksia yhdessä. Uuden yhtiön osakkeista 59 % muodostui Siemensin osakkeista ja 41 % Gamesan osakkeista. Yhtiön pääkonttori sijaitsi Espanjan Zamudiossa ja merituulivoimaloiden osalta Hampurissa ja Tanskan Vejlessä. Fuusio toteutui huhtikuussa 2017 ja uusi yhtiö käyttää nimeä Siemens Gamesa Renewable Energy.
Tuulivoimalaitoksia > Danregn Vindkraft

Ensimmäinen tuulivoimala oli kahdella eri, 5 kilowatin ja 20 kilowatin, generaattorilla toimiva kokeiluvoimala. Voimalan tuuliturbiinin halkaisija oli 10 metriä ja sen torni oli 18 metriä korkea. Seuraavien vuosien aikana tällaisia voimaloita valmistui 15, ja niiden generaattorin tehot vaihtelivat jopa 30 kilowattiin asti.
Uuden yhtiön ensimmäinen tuulivoimala (vuosi 1981) oli teholtaan 55 kilowattia ja turbiinin halkaisija 15 metriä. Tornit rakennettiin 18–24 metrin pituisiksi. Vuodesta 1982, muiden valmistajien tapaan, voimaloita markkinoitiin myös Yhdysvaltoihin. Ensimmäiseen tilaukseen kuului kuusi 65 kilowatin tuulivoimalaa, jotka lähetettiin Tehachapin Oak Creekiin.
Tuulivoimalaitoksia > Bonus Energy

Bonus Energin tuulivoimaloita on The Wind Power-sivuston tilaston mukaan myyty ainakin 790 tuulivoimapuistoon. Mikään niistä ei ole enää tuotannossa. Eri mallien nimet muodostetaan B-kirjaimella, joka viittaa yhtiöön (Bonus Energy), lukuun, joka tarkoittaa tuuliturbiinin halkaisijaa täysinä metrinä, ja tehokkuuslukuun, joka on ilmoitettu kilowatteina. Tuotannon malleja ovat olleet:
Alussa: B30/100, B19/120, B23/150, B24/150, B30/150, B31/300 ja B33/300.
Vuodesta 1989: B35/450, B36/450 ja B37/450 .
Vuodesta 1994: B41/500 ja B50/750 (prototyyppi).
Vuodesta 1996: B41/600 ja B44/600 .
Vuodesta 1997: B52/1000, B54/1000 , B62/1300, B76/2000  ja B82/2300 .
Tuulivoimalaitoksia > Siemens Wind Power

Vuodesta 2004 vuoteen 2016 tarjottiin tuulivoimalaitoksia Siemens-nimellä. Näitä malleja ei enää ole tuotannossa, vaan uudemmat mallit ovat Siemens Gamesa-malleja (kirjainlyhenne SG). Siemens-mallit nimetään kirjaimilla SWT, jota seuraa teholuku megawatteina, ja lopuksi tuuliturbiinin halkaisija täysinä metreinä. Näitä on The Wind Power-sivuston tilaston mukaan asennettu 603 tuulivoimapuistoon. Osa malleista olivat tuotannossa Bonus-nimellä, mutta niiden markkinointia jatkettiin yrityskaupan jälkeen Siemens-nimellä. Voimalat on jaoteltu viiteen luokkaan:
Vastava kuin Bonus-malli: SWT-0.6-44, SWT-1.0-54, SWT-1.3-62 ja SWT-2.3-82.
Maatuulivoimaloita: SWT-2.3-82 VS, SWT-2.3-93, SWT-2.3-113, SWT-2.3-101 , SWT-2.3-108 , SWT-2.625-120, SWT-3.0-108, SWT-3.0-101, SWT-2.3-101 DD, SWT-3.0-113, SWT-3.2-101, SWT-3.4-101, SWT-3.2-108, SWT-3.4-108, SWT-3.2-113  ja SWT-DD-142 .
Merituulivoimala: SWT-2.3-93, SWT-3.6-107, SWT-3.6-120 , SWT-4.0-120 ja SWT-4.0-130 .
Siemens D7-alusta, merituulivoimala: SWT-6.0-120, SWT-6.0-154, SWT-7.0-154 ja SWT-8.0-154.
Muita malleja: SWT-2.3-120, SWT-2.35-108, SWT-2.5-108, SWT-2.5-120, SWT-3.15-142, SWT-3.3-130 , SWT-3.3-130LN ja  SWT-3.6-130.
Suomessa

Tunturituuli Oy rakensi Lammasoaivin huipulle Enontekiöön kaksi 450 kilowatin B37/450 ja yksi 600 kilowatin B44/600 tuulivoimalaa. Reposaaren tuulipuistossa asennettiin aluksi kahdeksan B54/1000 voimalaa ja yksi B76/2000 voimala, joiden yhteiskapasiteetti oli 10 megawattia. Niistä neljä eli 5 megawattia on vielä toiminnassa. Samana vuonna Tunturituuli Oy rakensi Olostunturin huipulle Kemijokiyhtiön sinne edellisenä vuonna rakentanien kahden lisäksi kolme B44/600-voimalaa, joiden yhteiskapasiteetiksi tuli 3 megawattia. Suomenlahdelle Kotkaan pystytettiin vuonna 1999 kaksi B54/1000-voimalaa Mussalon satamaan. Kuljunniemessä rakennettiin vuonna 2004 viiden B82/2300-voimalan tuulipuisto, jota laajennettiin myöhemmin neljällä Sieminsin SWT-2.3-101-voimalalla. Ikaalisiin pystytettiin Aljonvuorelle vuonna 2012 käytettynä hankittu B44/600  ja vuonna 2013 pystytettiin Raitniemeen yksi  ja Naapalaan toinen B44/600-voimala .
Kemin Ajoksessa vanhat Winwindin valmistamat voimalat korvattiin viidellä SWT-3.2-113 ja kahdeksalla SWT-3.3-130-mallilla. Porin Tahkoluotoon valmistui merituulipuisto vuonna 2017, jossa on yksi SWT-2.3-108 ja 10 SWT-4.0-130. Siemensin voimaloita asennettiin vuonna 2010 Puuskaan kahdeksan SWT-3.6-120-voimalaa , ja vuonna 2013 Kopsa 1:een seitsemän SWT-3,0 DD-voimalaa . Ristivedon tuulipuistoon pystytettiin vuonna 2013 kuusi SWT-2.3-108-voimalaa.
Näiden edellä lueteltujen voimaloiden lisäksi on Suomeen hankittu Siemensin ja Gamesan fuusion jälkeen tehtyjä tuulivoimaloita. Niitä esitellään Siemens Gamesa-artikkelissa.
Huomioita

1 2 3  Pääosa kappaleen tiedoista on luettu englanninkielisen wikipedian artikkelista en:Siemens Gamesa. Tiedot on lähteistetty siellä.
1 2  Pääosa kappaleen tiedoista on luettu saksankielisen wikipedian artikkelista de:Siemens Gamesa. Tiedot on lähteistetty siellä.
1 2 3  Tunturituuli Oy rakensi vuonna 1996 Lammasoaivin huipulle kaksi 450 kilowatin tuulivoimalaa ja yksi 600 kilowatin voimalan.
↑  Kemijoki Oy rakensi vuonna 1998 Olostunturin huipulle kaksi ja Tunturituuli Oy seuraavana vuonna 1999 kolme B44/600-voimalaa lisää.
1 2 3  Hyötytuuli Oy rakensi vuonna 1999 Mäntyluodon ja Reposaaren alueille kahdeksan Bonuksen B54/1000 voimalaitosta ja yhden B76/2000 tuulivoimalaitoksen.
↑  Kotkassa Mussalon satamassa pystytettiin kaksi B54/1000-voimalaitosta vuonna 1999.
1 2  Suomen Hyötytuuli Oy rakensi Raahen Kuljunniemen tuulivoimapuiston, jossa on viisi B82/2300-voimalaa ja neljä SWT-2.3-101-voimalaa.
↑  Alustava jako maatuulivoimaloihin ja merituulivoimaloihin on tehty lukemalla saksankielistä wikipediasta artikkelin de:Siemens Gamesa tuulivoimaloiden taulukoita. Taulukoille ei kuitenkaan annettu suoria lähdeviitteitä, joten jako voi olla epätarkka.
↑  Raahen Energia Oy rakensi Raahen sataman tuulivoimapuiston, jossa on kaksi SWT-2.3-101-voimalaa.
1 2  Suomen Hyötytuuli Oy pystytti vuonna 2010 Tahkoluotoon yhden SWT-2.3-108- ja vuonna 2017 kymmenen SWT-4.0-130-tuulivoimalaitosta.
↑  Ristivedon tuulipuistossa sijaitsee kuusi vuonna 2013 käynnistynyttä SWT-2.3-108-voimalaitosta.
1 2  OX2 rakensi Ajoksen satama-alueelle viisi SWT-3.2-113- ja kahdeksan SWT-3.3-130-mallia.
1 2  Osa tämän kappaleen lähteistyksestä on jätetty pois, sillä linkin takana olevassa artikkelissa on asia lähteistetty kattavasti. Niiltä osin, jossa artikkeli puuttuu, on lähteistys toteutettu normaaliin tapaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siemens Wind Power Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: de:Siemens Gamesa & en:Siemens Gamesa
Käännös suomeksi
Rena Sofer

| Rena Sofer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Rena Sherel Sofer
Syntynyt: 2. joulukuuta 1968 (ikä 55) Los Angelesin piirikunta, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Wally Kurth (1995–97) Sanford Bookstaver (2003–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1988–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Rena Sherel Sofer (s. 2. joulukuuta 1968, Los Angelesin piirikunta, Kalifornia)[lähde? ] on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt useissa televisiosarjoissa mukaan lukien Melrose Place, Salaiset arkistot, Heroes, 24, NCIS Rikostutkijat ja Kauniit ja rohkeat.
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1992 | Muukalainen keskellämme | Shayna |
| 1992 | Saved by the Bell: Hawaiian Style | Andrea Larson |
| 1994 | Twin Sitters | Judy |
| 1996 | Hostile Advances: The Kerry Ellison Story | Kerry Ellison |
| 1997 | The Stepsister | Darcy Canfield Ray |
| 1998 | Nightmare Street | Penny Randolph |
| 2000 | Usko koetuksella | Rachel Rose |
| 2000 | Traffic | Helenan ystävä |
| 2001 | March | Hedy Pullman |
| 2002 | Carrie | Miss Desjarden |
| 2006 | The Secret of Hidden Lake | Maggie Dolan |
| 2009 | Rock Slyde | Sara |
| 2009 | Always and Forever | Grace Holland |
| 2010 | Sarah | Teenage Sarah |
| 2010 | The Devil's Teardrop | Joan |
| 2011 | Another Man's Wife | Hadley Warner |
| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1987 | Another World | Joyce Abernathy |
| 1988–91 | Loving | Amelia McKenzie |
| 1992 | Freshman Dorm | Veronica |
| 1993 | Herman's Head | Stephanie |
| 1993–97 | General Hospital | Lois Cerullo Ashton |
| 1996 | Caroline in the City | Risa Glickman |
| 1997 | Seinfeld | Mary Anne |
| 1998 | Glory, Glory | Elizabeth |
| 1998 | Ellen | Jean |
| 1998 | Two Guys, a Girl, and a Pizza Place | Lauren Henderson |
| 1998 | Timecop | Dr. Carrie Ann Trent |
| 1998–99 | Melrose Place | Eve Cleary |
| 1999 | Oh, Grow Up | Suzanne Vandermeer |
| 2000 | Opposite Sex | Ms. Gibson |
| 2000 | Spin City | Sam |
| 2001 | The Weber Show | Dawn Cheswick |
| 2001 | Ed | Bonnie Hane |
| 2001–02 | Salaiset arkistot | Grace Hall |
| 2002 | Frendit | Katie |
| 2002–03 | Just Shoot Me! | Vicki Costa |
| 2003 | C.S.I. Miami | Alison |
| 2003 | Coupling | Susan Freeman |
| 2005 | Blind Justice | Christie Dunbar |
| 2006–07 | Heroes | Heidi Petrelli |
| 2007 | 24 | Marilyn Bauer |
| 2008 | Aavekuiskaaja | Tammy |
| 2008 | Miehen puolikkaat | Chrissy |
| 2009 | Dirty Sexy Money | uutisreportteri |
| 2009 | Monk | Kim Kelly |
| 2009 | Criminal Minds – FBI-tutkijat | Erika Silverman |
| 2010 | Bones | Dr. Catherine Bryar |
| 2010 | NCIS Rikostutkijat | Margaret Allison Hart |
| 2010 | Kallista kipua | A. J. |
| 2010 | Näkijä | Dr. Natalie Salem |
| 2011–12 | Covert Affairs | Geena |
| 2012 | House | Marlene Reese |
| 2012 | The Glades | Alexis Cane |
| 2012 | Beauty & the Beast | Sabrina Meyer |
| 2013 | Olipa kerran | Queen Eva |
| 2013–2022 | Kauniit ja rohkeat | Quinn Fuller |
Aiheesta muualla

Rena Sofer Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rena Sofer Elonetissä.
Solera

Sherrysolera
Solera on sarja tynnyreitä tai muita astioita, joita käytetään vanhentamaan nesteitä, kuten sherryä, madeiraa, marsalaa, mavrodafnia (kreikkalainen tummanpunainen väkevöitetty jälkiruokaviini), muscatia, muscadelleä ja balsamiviinietikkaa.
Menetelmässä osa viiniä poistetaan ja pullotetaan vain soleran viimeisestä, vanhimmasta tynnyristä. Tyhjentynyt tynnyri täytetään viimeistä edeltävästä, toiseksi vanhimmasta tynnyristä ja niin edelleen, kunnes ensimmäinen, nuorin tynnyri on täytetty uudella viinillä. Tynnyrit jätetään sitten vanhenemaan, kunnes prosessi toistetaan. Solera voi olla viinitilan suurin pääoma, ja siinä käytetyt tynnyrit siirtyvät yleensä sukupolvelta toiselle.
Società Italiana Ernesto Breda

| Società Italiana Ernesto Breda |
| --- | --- |
Perustettu:  1886
Perustaja:  Ernesto Breda
Kotipaikka:  Milano, Italia
Toimiala:  lentokoneteollisuus
Tuotteet:  lentokoneet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Società Italiana Ernesto Breda (SIEB), joka yleisemmin tunnetaan vain Bredana, oli italialainen Ernesto Bredan vuonna 1886 Milanoon perustama teollisuusyritys. Yritys valmisti aluksi höyryvetureita ja muuta rautateiden kalustoa, mutta myöhemmin tuotanto laajeni aseisiin ja lentokoneisiin.
Ernesto Breda, c. 1920
Yritys kansallistettiin 1962, jolloin siitä tuli osa EFIM-yhtiötä. Se meni konkurssiin 1990-luvulla. Linja-auto- ja raitiovaunutuotanto oli liitetty kansallistamisen yhteydessä Ansaldoon, josta tuli AnsaldoBreda. Aseteollisuudesta tuli itsenäinen Breda Meccanica Bresciana samoin kuin tutkimusyksiköstä Instituto Scientifico Breda.
Lentokoneet

Breda A.2
Breda A.4
Breda A.7
Breda A.9
Breda A.10
Breda Ba.15
Breda Ba.19
Breda CC.20
Breda Ba.25
Breda Ba.26
Breda Ba.27
Breda Ba.28
Breda Ba.32
Breda Ba.33
Breda Ba.39
Breda Ba.42
Breda Ba.44
Breda Ba.64
Breda Ba.65
Breda Ba.75
Breda Ba.82
Breda Ba.88
Breda Ba.92
Breda Ba.201
Breda Ba.205
Breda-Pittoni BP.471
Breda-Zappata BZ.308
Tebaldi-Zari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Società Italiana Ernesto Breda Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Società Italiana Ernesto Breda
Käännös suomeksi
Solenosmilia variabilis

| Solenosmilia variabilis |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Korallieläimet Anthozoa
Lahko::  Kivikorallit Scleractinia
Heimo::  Caryophylliidae
Suku::  Solenosmilia
Laji::  variabilis
Kaksiosainen nimi
 Solenosmilia variabilis  Duncan, 1873 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Solenosmilia variabilis on korallilaji. Sillä ei ole symbioottisia zooksantellileviä, jotka tuottaisivat ravintoa yhteyttämällä, joten se voi elää myös pimeässä: syvällä meressä tai luolissa. Sitä tavataan 220–2200 metrin syvyydellä useimmilla maailman valtamerillä.
Se on yleinen sekä Uuden-Seelannin lähivesillä, että Skotlannin pohjoispuolella.
Hole in the Head

| ”Hole in the Head” Sugababes |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Three
 Julkaistu: 13. lokakuuta 2003
 Tuottaja(t): Brian Higgins, Xenomania, Jeremy Wheatley
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.38
 Levy-yhtiö: Island
Sugababesin muut singlet
| ”Shape” 2003 | ”Hole in the Head” 2003 | ”Too Lost in You” 2003 |
Hole in the Head on brittiläisyhtye Sugababesin kappale, joka julkaistiin heidän Three-studioalbumin johdantosinglenä. Kappaleen sanoittivat Brian Higgins, Miranda Cooper, Tim Powell, Nick Coler, Niara Scarlett, Keisha Buchanan, Mutya Buena, sekä Heidi Range, ja tuottivat Higgings sekä Jeremy Wheatley. Kappale sai suosiota kriitikoiden keskuudessa ja se oli kaupallinen menestys, sijoittuen kahdessatoista eri maassa kymmenen parhaan joukkoon.
Listasijoitukset

| Listat (2003-04) | Sija |
| --- | --- |
Australia (ARIA): 25
Itävalta (Ö3 Austria Top 40): 5
Belgia (Ultratop 50 Flanderi): 20
Belgia (Ultratip Vallonia): 11
Tanska (Tracklisten): 1
Suomi (Suomen virallinen lista): 11
Saksa (Media Control AG): 9
Unkari (Rádiós Top 40): 17
Unkari (Dance Top 40): 7
Irlanti (IRMA): 2
Alankomaat (Dutch Top 40): 2
Alankomaat (Mega Single Top 100): 3
Uusi-Seelanti (Recorded Music NZ): 11
Norja (VG-lista): 2
Ruotsi (Sverigetopplistan): 7
Sveitsi (Schweizer Hitparade): 8
Britannia (Official Charts Company): 1
Yhdysvallat (Billboard Hot 100): 96
Yhdysvallat (Billboard Hot Dance Club Songs): 1
Yhdysvallat (Billboard Pop Songs): 24
Käännös suomeksi
Solent

| Solentinsalmi |
| --- | --- |
 Satelliittikuva Solentinsalmesta.
 fiSolent 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Merialue:  Englannin kanaali
Pituus:  32 km
Leveys:  4–8 km
Solent on Englannin kanaaliin kuuluva salmi, joka erottaa Isle of Wightin Hampshiren kreivikunnasta Englannin etelärannikolla. Se ulottuu noin 32 kilometriä pitkänä ja 4–8 kilometriä leveänä Needlesin kallioilta Isle of Wightin länsireunalla Bembridgen kylään saaren itäreunalla. Salmen paikalla oli alun perin yksi suurimmista Englannin kanaaliin laskevista vesistöistä, jonka latvajokena oli Frome ja sivujokina Itchen ja Test. Joen uoma jäi meren alle noin 7 500 vuotta sitten samalla kun Isle of Wight erkani mantereesta.
Solentin itäisin osa Spithead toimii kulkuväylänä, jota pitkin myös suuret alukset pystyvät purjehtimaan Southamptonin satamaan. Salmen rannikko on selvästi jyrkempi Isle of Wightilla kuin mantereella. Mantereen puolelta salmeen laskevat vetensä Beaulieu ja Lymington ja Wightin puolelta Medina, Newtown ja Western Yar. Solentissa sekä nousu- että laskuvesi tulevat kaksi kertaa vuorokaudessa, mitä ei tapahdu missään muualla Britanniassa tai edes Euroopassa.
Salmen tuntumassa on kaksi Tudorien aikakaudella rakennettua rannikkolinnaketta. Niistä itäisempi on  Southampton Waterin suulla kohoava Calshotin linna. 1500-luvulla rakennettu Hurstin linna sijaitsee yli kolme kilometriä pitkän maapenkereen kärjessä, joka työntyy mantereelta salmeen Needlesin kohdalla.
Solent on yksi maailman vilkkaimmin liikennöityjä vesiväyliä: Southampton Waterin kautta kulkee vuosittain 79 000 laivakuljetusta, 170 risteilyalusta ja 22 miljoonaa tonnia raakaöljyä Fawleyn öljynjalostamoon. Spithead tunnetaan merivoimien katselmuksien tapahtumapaikkana. Salmella pidetään myös purjehduskilpailuja, esimerkiksi vuodesta 1826 lähtien järjestetty Cowes Week.
Solentinsalmi ja Southampton Water nimettiin vuonna 1998 Ramsarin luetteloon Euroopan mittakaavassa harvinaisena vesialueena mantereen ja suuren saaren välissä. Suojelupäätökseen vaikuttivat myös kohteen ainutlaatuinen vuorovesi-ilmiö sekä siihen kuuluvat marskimaat, vatit, ruovikot ja muut vesiperäiset alueet. Alue on myös tärkeä talvehtimispaikka vesilinnuille ja siellä tavataan useita uhanalaisia kasvi- ja selkärankaislajeja.