stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Harlekiinipeippo
Elintavat ja lisääntyminen

Luonnossa harlekiinipeipot elävät pienissä ryhmissä. Tämän vuoksi ne eivät lemmikkeinä viihdy yksinään, vaan aina tulisi olla vähintään kaksi lintua yhdessä. Erityisesti samaa sukupuolta olevat linnut tulevat hyvin toimeen keskenään. Jos pitää lemmikkeinä kumpaakin sukupuolta, tulisi sekä koiraita että naaraita olla saman verran, koska pariutuneet koiras ja naaras voivat ahdistella pariutumattomia yksilöitä.
Harlekiinipeippojen pesimäkausi kestää tammikuusta huhtikuulle. Pesä sijaitsee useista muista loistopeipoista poiketen puunkoloissa. Samassa kolossa saattaa pesiä useita harlekiinipeippopareja. Pesimäaikana yhdellä parilla voi olla kolme pesintää. Naaras munii neljästä kahdeksaan munaa. Molemmat vanhemmat hautovat munia ja ruokkivat poikasia. Poikaset kuoriutuvat noin kahden viikon haudonnan jälkeen ja poistuvat pesästään noin kolmen viikon kuluttua kuoriutumisestaan. Koska laji pesii puunkoloihin, on poikasille kehittynyt suupieliin suuret, läpikuultavat siniset ja vihreät kyhmyt. Ne heijastavat kolon suuaukosta tulevaa valoa, ja näyttävät suorastaan hohtavan. Harlekiinipeipot ovat heimonsa värikkäimpiä, ja luultavasti niillä on kehittynyt väriaisti. Linnun väriaisti ja poikasten värikkäät kyhmyt auttavat emoja ruokkimaan poikasia.
Harlekiinipeipponaaraat pariutuvat mieluiten sellaisen koiraan kanssa, jonka pään väritys on samankaltainen kuin naaraalla. Tällöin myös koiraiden osuus jälkeläisistä on suurempi. On myös havaittu, että punapäiset naaraat munivat suurikokoisempia munia pariutuessaan punapäisten koiraiden kanssa, kun silloin kuin koiraan pään väri on musta.
Kanta ja uhat

Harlekiinipeippo luokitellaan elinvoimaiseksi. Luonnossa elävän harlekiinipeippokannan kooksi arvioidaan noin 2 000–10 000 yksilöä. Suurimmat uhat ovat lajin elinympäristöjen metsien tuhoutuminen laidunnuksen ja metsäpalojen seurauksena. Lemmikkilinnuiksi pyydystämisellä on myös voinut olla merkitystä kannan pienenemiseen. Myös Sternostoma tracheacolum-punkin levittämän taudilla saattaa olla osuutta kannan vähenemiseen.
Luonnossakin esiintyvä mustapäinen muunnos harlekiinipeiposta.
Luonnossakin esiintyvä keltapäinen muunnos harlekiinipeiposta.
Nuorella harlekiinipeippolla on suupielissä suuret, läpikuultavan siniset ja vihreät kyhmyt. Tämän linnun höyhenpuvussa näkyy jo vihreitä höyheniä.
Luettelo NHL:ssä pelanneista suomalaisista

Tämä on luettelo vähintään yhden ottelun NHL:ssä pelanneista suomalaisista.
Kapteenit

Toistaiseksi kahdeksan suomalaista NHL-pelaajaa on toiminut joskus jonkin joukkueen kapteenina:
Teemu Selänne (Mighty Ducks of Anaheim 1997–1998)
Saku Koivu (Montreal Canadiens 1999–2009)
Teppo Numminen (Phoenix Coyotes 2001–2003)
Olli Jokinen (Florida Panthers 2003–2008)
Kimmo Timonen (Nashville Predators 2006–2007)
Toni Lydman (Buffalo Sabres marraskuu 2007)
Mikko Koivu (Minnesota Wild 2009–2020)
Aleksander Barkov (Florida Panthers 2018–)
Toista maata edustaneet kaksoiskansalaiset tai Suomessa syntyneet

Arto Blomsten  (Winnipeg Jets 1993–1995, Los Angeles Kings 1995)
Josef Boumedienne  (New Jersey Devils 2001, Tampa Bay Lightning 2001, Washington Capitals 2003–2004)
Tomas Sandström  (New York Rangers 1984–1990, Los Angeles Kings 1990–1994, Pittsburgh Penguins 1994–1997, Detroit Red Wings 1997, Mighty Ducks of Anaheim 1997–1999)
Jake Virtanen  (Vancouver Canucks 2015–2021)
Juha Widing  (New York Rangers 1969–1970, Los Angeles Kings 1970–1977), Cleveland Barons 1977)
Kanadaan lapsena muuttanutta Pentti Lundia pidetään ensimmäisenä suomalaisena NHL-pelaajana.
Hyökkääjänä pelannut Teemu Selänne on eniten otteluita pelannut suomalainen.
Maalivahdeista eniten otteluita on pelannut Pekka Rinne.
Borys Olijnyk (runoilija)

| Borys Olijnyk |
| --- | --- |
 Borys Olijnyk 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. lokakuuta 1935 Zatšepylivka, Novi Sanžaryn piiri, Harkovan alue (nyk. Pultavan piiri, Pultavan alue)
Kuollut: 30. huhtikuuta 2017 (81 vuotta) Kiova
Ammatti:  runoilija, poliitikko
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
Palkinnot
 Ukrainan sankari 
Aiheesta muualla
www.borys-oliynik.info
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Borys Illitš Olijnyk (ukr. Борис Ілліч Олійник; 22. lokakuuta 1935 – 30. huhtikuuta 2017) oli ukrainalainen runoilija. Hänelle myönnettiin vuonna 2005 Ukrainan sankarin kunnianosoitus.
Olijnyk oli paitsi runoilija, myös laulutekstien kirjoittaja ja kääntäjä. Hän käänsi slaavilaista kirjallisuutta ukrainaksi. Hän oli parlamentin jäsen 1991–2006 valittuna Ukrainan kommunistisesta puolueesta, mutta hänet erotettiin puolueesta, koska hän kannatti vuonna 2004 Oranssia vallankumousta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Borys Olijnyk Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Muut:  IdRef
Mandiraja

| Mandiraja |
| --- | --- |
 Kecamatan Mandiraja
 Mandiraja
 Koordinaatit: 7°28′20″S, 109°30′48″E 
Valtio:  Indonesia
Provinssi:  Keski-Jaava
Kapubaten:  Banjarnegara
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  52,62 km²
Väkiluku (2010):  63 677
 – Väestötiheys:  1 210 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mandiraja on kaupunki Indonesiassa. Mandiraja sijaitsee Banjarnegaran hallintoalueella, Keski-Jaavan provinssissa. Kaupungissa oli vuoden 2010 väestönlaskennan perusteella 63 677 asukasta. Kaupunki on perustettu 27.9.1796.lähde? Asukkaista melkein 99 prosenttia on muslimeita. Kristittyjä ja hinduja on alle prosentti väestöstä. Kaupunki on jaettu kuuteentoista kyläryhmään.lähde?
Lista kyläryhmistä. (Desa)

Mandiraja Kulon
Mandiraja Wetan
Panggisari
Banjengan
Kebakalan
Kertayasa
Candiwulan
Blimbing
Purwasaba
Simbang
Glempang
Kebanaran
Salamerta
Somawangi
Kaliwungu
Jalatunda
Väinö Ossian Anthoni

| Väinö Ossian Anthoni> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. helmikuuta 1868 Rauma
Kuollut: 15. maaliskuuta 1933 (65 vuotta) Toijala
Ammatti:  juristi, pormestari
Vanhemmat:  Berndt Johan Anthoni ja Henrika Eleonora Östman
Puoliso:  Laelia Sahlberg (1898–)
Sukulaiset:  Henrik Bernhard Anthoni (veli)  ja Walter Einar Anthoni (veli)
Muut tiedot
Koulutus: Hämeenlinnan normaalilyseo ja Helsingin yliopisto
Väinö Ossian Anthoni (19. helmikuuta 1868 Rauma – 15. maaliskuuta 1933 Toijala) oli suomalainen juristi, joka toimi muun muassa Rauman pormestarina.
Anthoni kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan normaalilyseosta 1887 ja opiskeli lakitedettä Helsingin yliopistossa. Hän sai varatuomarin arvon 1894 toimien sen jälkeen Artjärven ja Myrskylän nimismiehenä 1895–1896 sekä Korpilahden nimismiehenä 1896–1904. Seuraavana vuonna hänet nimitettiin Rauman raastuvanoikeuden oikeusneuvosmieheksi. Rauman pormestarina Anthoni toimi 1906–1915, jonka jälkeen hän oli tuomarina Ruoveden tuomiokunnassa 1915–1918 ja Tammelan tuomiokunnassa 1918–1933. Vuonna 1926 hänelle myönnettiin laamannin arvonimi.
Perhe

Anthonin vanhemmat olivat Rauman kirkkoherra Berndt Johan Anthoni (1833–1905) ja Henrika Eleonora Östman (1837–1892). Hänen veljiään olivat sisällissodan aikana surmattu kihlakunnantuomari Henrik Bernhard Anthoni ja Hämeenlinnan lääninsairaalan alilääkäri Walter Einar Anthoni.
Anthoni avioitui Laelia Sahlbergin (1876–1940) kanssa vuonna 1898. Perheeseen syntyi seitsemän lasta, joista tunnettuja ovat Lentosotakoulun komentajana toiminut kapteeni Armas Anthoni, everstiluutnantti Väinö Johannes Untamo Anthoni sekä Valtiollisen poliisin päällikkönä jatkosodan aikana toiminut Arno Anthoni.
Julkaisuja

Käsikirja poliisikonstaapeleille maalla; tekijät Henrik Bernhard Anthoni ja Väinö Ossian Anthoni. Senaatin kirjapaino, Helsinki 1902
Suomennoksia

Professori J. N. Lang'in vesioikeuden-luennot: julkaistut professori Lang'in kuoleman jälkeen; suomentanut Väinö Anthoni ; painosta toim. Julian Serlachius. Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 125. Rauma 1910 (alkuteos Föreläsningar öfver Vattenrätten)
Lee Tae-yong

| Lee Tae-yong> 이태용   李泰容 |
| --- | --- |
 Taeyong toukokuussa 2019
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. heinäkuuta 1995 (ikä 29) Soul, Etelä-Korea
Ammatti:  Rap-artisti
Muusikko
Taiteilijanimi:  Taeyong
Laulukielet:  korea, englanti, japani
Tyylilajit:  K-pop
Yhtyeet:  NCT,NCT U,NCT 127,Super M
Levy-yhtiöt:  SM Entertainment
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lee Tae-yong (hangul: 이태용; hanja: 李泰容; uudistettu latinisaatio: I Tae-yong, s. 1. heinäkuuta 1995 Soul, Etelä-Korea) on eteläkorealainen artisti. Hän harjoitteli osana ”SM Rookies” -nimistä ryhmää ennen kuin hän debytoi johtajana ja räppärinä korealaisessa yhtyeessä NCT U (1. huhtikuuta 2016) ja myöhemmin hän debytoi johtajana ja räppärinä myös yhtyeen toiseen sub-unittiin NCT 127 (7. heinäkuuta 2016). Hän toimii myös yhtyeen kasvoina, visuaalisena vahvistuksena, sivulaulajana ja päätanssijana. Hän toimii myös koko 23-jäsenisen NCT:n johtajana.
Ura

Ennen SM Entertainmentiin liittyimistä Lee opiskeli eteläkorealaisessa taidekoulussa ”SOPA” (Seoul School of Performing Arts). SM Entertainment tarjosi hänelle harjoittelupaikkaa kyseisen koulun pihalla. Liityttyään SM Entertainmentiin hänestä tuli pian osa SM Rookies -projektia.
Yksityiselämä

Lee on opiskellut koulussa Seoul School of Performing Arts (SOPA). Hänellä on sisko.lähde?
Aiheesta muualla

Kprofiles; Nct Members Profile
https://www.instagram.com/taeoxo_nct/
https://kprofiles.com/taeyong-nct-profile-facts/
https://m.soundcloud.com/taeoxo
https://open.spotify.com/artist/7f4ignuCJhLXfZ9giKT7rH?si=D_KPPAEbTX6gH1szUjVA7Q
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Taiteenala:  MusicBrainz
Pasi Jaakkonen

Pasi Jaakkonen (s. 1967) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hän työskentelee Maaseudun Tulevaisuuden toimittajana.
Aikaisemmin Jaakkonen työskenteli Ilta-Sanomien toimituksessa, missä hän kirjoitti runsaasti sotahistoriasta.
Vuosina 2006–2007 Jaakkonen kirjoitti Huhtiniemen joukkohautojen arvoituksesta Ilta-Sanomiin ja on julkaissut huhua käsittelevän kirjan. Hän toimitti talvisotaa sekä jatkosodan hyökkäysvaihetta käsittelevää päivittäissarjaa 2009–2010 sekä 2011, kun sodista tuli kuluneeksi 70 vuotta.
2019 Jaakkonen kirjoitti Ilta-Sanomiin 19 osaisen sarjan "Otto Jaakkosen kuusi" suvun metsästä kaadetun kuusen vaiheista. Sarjassa seurattiin puusta sahatun puutavaran vaiheet Suomesta aina sen loppukäyttökohteeseen eteläkorealaisen omakotitalon rakenteisiin.
Vuonna 2005 Jaakkonen sai Ilta-Sanomien journalistipalkinnon. Palkintoperusteena olivat hänen artikkelinsa Aasian tsunamikatastrofista, Copterlinen helikopteriturmasta ja Suomesta karkotetuista georgialaisnaisista.
Tuotanto > Kirjat

Huhtiniemi: 400 kadonneen miehen mysteeri.  Minerva, 2007.  ISBN 978-952-492-095-7
Gustav Hägglund, Pasi Jaakkonen & Matti Simula: Värikkäät kenraalit.  Helsinki:  Otava, 2011.  ISBN 978-951-1-24951-1
Tuotanto > Artikkelit kirjoissa

Kriisipsykologi julkisuuden portinvartijana.  (Teoksessa Marko Hamilo (toim.): Älkää säätäkö päätänne – vika on todellisuudessa)  Helsinki:  Ajatus, 2007.  ISBN 978-951-20-7202-6
Syksyn 2007 sotateloituskeskustelu suomalaisessa julkisuudessa.  (Teoksessa Kulomaa, Jukka & Nieminen, Jarmo (toim.): Teloitettu totuus – kesä 1944)  Helsinki:  Ajatus, 2008.  ISBN 978-951-20-7772-4
Palkinnot ja tunnustukset

Ilta-Sanomien journalistipalkinto 2005
Sanomalehtien liiton Paras lehtijuttu 2006 -palkinto
Puolustusvoimain sotilasansiomitali 2010
TK-killan Sotilastiedotuksen ansiomitali 2012lähde?
Jääkäripataljoona 27:n perinneyhdistys ry:n standaardi 2015
Aiheesta muualla

Pasi Jaakkonen Twitterissä
Vekseli

Saksalainen vekseli vuodelta 1854
Vekseli on määrämuotoon laadittu maksusitoumus. Vekseliä on käytetty maksuvälineenä ja lyhytaikaiseen luotonantoon.
Alun perin vekseliä käytettiin maksuosoituksena paikkakuntien välisessä kaupassa. Myöhemmin tämä käyttö jäi kuitenkin taka-alalle. 1970-luvulla vekseliä käytettiin jo pääasiassa luottovälineenä. Yleinen vekselin käyttötarkoitus oli lyhytaikaisen lainan ottaminen pankista. Kansainvälisessä kaupassa vekseli oli kuitenkin tuolloin edelleen käytössä maksujärjestelyissä.
Vekseli on siirtokelpoinen arvopaperi. Tämä tarkoittaa, että vekseli voidaan siirtää toiselle. Vekselipaperin laillinen haltija on oikeutettu hakemaan vekselivelan suorittamista itselleen. Rektavekseli on sellainen vekseli, jossa vekselin asettaja on nimenomaan kieltänyt vekselin siirtämisen.
Vekseli Suomessa

Vekselit olivat yleisiä velkainstrumentteja 1900-luvulla. Nykyään niiden merkitys on vähentynyt ja ne ovat suhteellisen harvinaisia luottovälineitä. Vekseleitä käyttivät Suomessa sekä liike-elämä että yksityiset ihmiset hyvin yleisesti. Suurimmillaan vekselien käyttö oli 1970–80-luvuilla. Vekseleitä käytettiin muun muassa autojen ja tavaroiden ostamiseen ja myös talokaupoissa. Pankkien kannalta vekseliluotot olivat tuottoisia, mutta niiden käsittely vaati paljon työvoimaa. Pankit lopettivat vekseliluottojen antamisen 2000-luvun alkuvuosina.
Vekseleitä käytettiin 1990-luvulle asti rahoitusvekselinä myyntisaatavien rahoitukseen, vakuusvekselinä saatavien turvaamiseen ja perintävekselinä perinnän helpottamiseen. 2000-luvun alussa käyttö oli kuitenkin jo harvinaista ja liittyi pääasiassa ulkomaankauppaan. Yritysten välisessä ulkomaankaupassa vekseliä käytetään edelleen, vaikkakin vientivekselit ovat harvinaisia.
Vekselin ottaminen kuluttajaluotosta on nykyisin kokonaan kielletty. Kielto astui voimaan vuoden 1987 alusta, jolloin kuluttajansuojalakiin lisättiin uusi kulutusluottoja koskeva 7. luku. Asuntokaupan käsirahana vekseleistä luovuttiin vuonna 1991.
Suomessa vekseleistä säädetään vuonna 1932 voimaan tulleessa vekselilaissa, jonka pohjana on Genevessä solmittu kansainvälisen vekselilainsäädännön yhtenäistämistä koskeva sopimus.
Vekseli Suomessa > Vekselityypit

Vekseli on joko asetettu vekseli tai oma vekseli. Näistä asetettu vekseli on ollut omaa vekseliä huomattavasti tärkeämpi käytännössä.
Vekseli Suomessa > Vekselityypit > Asetettu vekseli eli asete

Asetettu vekseli (asete) on maksukehotus, jonka vekselin asettaja kohdistaa maksavaan. Maksava tulee vekselivelalliseksi hyväksymällä vekselin. Vekselinsaaja on vekselivelkoja, johon nähden maksava ja asettaja sitoutuvat vekselivastuuseen.
Käytännössä asetettu vekseli on hyväksyjän sitoumus maksaa vekselissä mainittu rahamäärä. Jos hän ei sitä maksa, asettaja joutuu maksuvastuuseen.
Asetetussa vekselissä on siis kolme osallista:
Asettaja (trassentti; myös assignantti tai delegantti). Asettaja voi joutua maksamaan vekselin, jos hyväksyjä ei sitä maksa.
Maksava, hyväksyjä eli tunnustaja (trassaatti; myös assignatus, delegatus tai akseptantti). Hän on vekselin päävelallinen.
Vekselinsaaja (remittentti; myös assignatarius tai delegatarius). Hänellä on oikeus saada vekselissä mainittu rahasumma.
Tunnuste (aksepti) on sellainen asete, jonka hyväksyjä on allekirjoituksellaan hyväksynyt, hyväksytty vekseli. Hyväksyminen on lupaus vekselin suorittamisesta. Myös hyväksymistä kutsutaan akseptiksi.
Oma asete on sellainen asete, jossa asettaja ja hyväksyjä ovat samat. Asiallisesti oma asete vastaa omaa vekseliä. Oma asete on harvinainen. Yritys on voinut asettaa sen toisella paikkakunnalla sijaitsevan haarakonttorinsa maksettavaksi.
Vekseli Suomessa > Vekselityypit > Oma vekseli

Oma vekseli on vekselityyppi, jossa vekselin asettaja sitoutuu maksamaan määrätyn rahaerän. Omassa vekselissä on kaksi osapuolta:
Asettaja, joka on sitoutunut maksamaan rahasumman. Hän on vekselin päävelallinen.
Vekselinsaaja, jolla on oikeus tuohon rahasummaan.
Oma vekseli on asiasisällöltään velkakirja, jossa asettaja sitoutuu maksamaan tietyn rahasumman toiselle henkilölle. Velkakirjasta se eroaa siten, että oma vekseli on tehtävä määrämuodossa.
Oma vekseli on ollut harvinainen. Sitä on käytetty luottoasiakirjana, joka pysyy alusta pitäen saman velkojan hallussa. Kansainvälisesti sitä ei ole käytetty. Myös maan sisäisesti oma vekseli on ollut asetettua vekseliä harvinaisempi.
Vekseli Suomessa > Tavaravekseli

Tavaravekseli eli liikevekseli eli kauppahintavekseli on ollut liike-elämässä tavallinen asetetun vekselin tyyppi. Tavaravekseli syntyy, kun tavaroiden ostaja hyväksyy myyjän asettaman vekselin. Myyjä voi käyttää vekselin joko luovuttamalla sen eteenpäin oman velkansa maksuna tai muuttamalla sen rahaksi pankissa. Tavaravekseli on ollut liike-elämässä tärkeä tapa saada pääomaa, kun tavaroita ei ostettu käteisellä vaan vekseleitä vastaan.
Tavaravekseli piti tavallisesti lunastaa kolmen kuukauden kuluttua asettamisesta. Kun tavaraerän ostaja tarvitsi luottoa eli maksuaikaa, mutta myyjä halusi kauppasumman heti haltuunsa, myyjä asetti vekselin ostajan maksettavaksi. Tämän vekselin myyjä diskonttasi pankissa, joka suoritti korolla vähennetyn rahamäärän etukäteen myyjälle. Kun vekseli erääntyi maksettavaksi, ostaja lunasti sen pankista maksamalla vekselin summan. Tällaista vekseliä kutsuttiin itsemaksavaksi vekseliksi, ja luoton takana oli tavaraliike.
Tavaravekselien diskonttausta varten pankilla ja yrityksellä oli tavallisesti sopimus tietyn suuruista diskonttoluottolimiitistä. Sopimuksessa pankki sitoutui diskonttaamaan ehdot täyttäviä vekseleitä tuon määrän edestä.
Vekseli Suomessa > Rahoitusvekseli ja vekseliluotto

Vekseliluotto tarkoittaa vekselin diskonttaamista pankissa. Vekseliluotto on lyhytaikaista, tilapäistä ja kiinteäkorkoista velkaa. Vekseliluotto on ollut tavallisesti enintään 3–6 kuukauden mittainen. Yleisin juoksuaika on ollut 3 kuukautta, mutta vekselin saattoi tehdä myös pariksi viikoksi tai vain muutamaksi päiväksi.
Rahoitusvekseli eli luottovekseli tai apuvekseli on ollut erittäin tavallinen vekselilaji velaksiannossa. Rahoitusvekseli on laadittu yksinomaan velkasitoumukseksi eikä sillä ole maksutehtävää. Rahoitusvekseliä on käytetty melko runsaasti yksityishenkilöidenkin välillä mutta kaikkein eniten pankkiluotonannossa.
Rahoitusvekseliä on käytetty siten, että asetettu vekseli on diskontattu heti luotonantajapankkiin. Pankki säilytti vekselin velan erääntymiseen saakka. Rahoitusvekselin asettaja on tavallisesti ollut velan takaaja ja hyväksyjä velan ottaja. Jos vekseliin on tarvittu useampia takaajia, on siihen merkitty lisäksi yksi tai useampi siirto.
Korko oli yleensä alhaisempi, jos vekseli oli asetettu kolmeksi kuukaudeksi. Sitä pidempien vekseliluottojen korko oli yleensä korkeampi. Korko nousi, jos vekseli uusittiin.
Yksityishenkilön kulutusta varten ottamaa vekseliluottoa on kutsuttu kulutusvekseliksi tai vippivekseliksi. Finanssivekselit puolestaan olivat vekseleitä, joilla pankit antoivat yrityksille lyhytaikaista luottoa.
Yksityishenkilöiden ottamat vekseliluotot olivat kalliita. Korkotaso kaikki kulut huomioiden nousi 20–30 prosenttiin.
| Selitys | Rahamäärä |
| --- | --- |
Laina: 1000,00 mk
Kulut:: 
Toimitusmaksu: 0200,00 mk
Leimavero: 0015,00 mk
Luotonvaraus- provisio (2 %): 0020,00 mk
Korko 12 % p.a.: 0004,70 mk
Kulut yhteensä: 0239,70 mk

Asiakkaalle maksetaan: 0760,30 mk
Todellinen vuosikorko: 893 %
Vekseli Suomessa > Avoin vekseli

Avoin vekseli (avoin tunnuste) on vekselilomake, jonka hyväksyjä on allekirjoituksellaan hyväksynyt jo ennen kuin lomakkeen kaikki kohdat on täydennetty. Avoimesta vekselistä voi puuttua rahamäärä tai erääntymispäivä.
Avointa vekseliä voidaan käyttää tavaraluotonantajan ja asiakkaan välisessä liikesuhteessa siten, että luotonantajalla on oikeus täydentää vekseliin rahamäärä, joka vastaa tavaraluoton määrää. Tämän jälkeen luotonantaja voi tarvittaessa viedä vekselin protestoitavaksi. Avoin vekseli perustuu luottamukseen. Vekselin hyväksyjä ottaa riskin siitä, että vekseliä täydennettäisiin sopimuksen vastaisesti.
Vekseli Suomessa > Pankkivekseli

Pankkivekseli on pankin asettama oma vekseli, jolla pankki sitoutuu maksamaan nimetylle henkilölle tai tämän määräämälle tietyn rahamäärän. Pankkivekseliä on voinut käyttää käteiseen rahaan rinnastettavana maksuvälineenä sekin tapaan. Sen on voinut lunastaa yleensä kuluitta kaikissa rahalaitoksissa.
Pankkivekseliä käytetään käteisen sijasta mm. nostettaessa pankkitililtä suurehko rahasumma.
Vekseli Suomessa > Postilähetysvekseli

Postilähetysvekseli eli postivekseli oli pankin tavallisesti itsensä maksettavaksi asettama vekseli, jota käytettiin rahan lähettämiseen postitse. Lähettäjä osti postivekselin pankista ja lähetti sen postissa vastaanottajalle. Tämä sai rahat lunastamalla vekselin pankissa. Pankin oli lunastettava postivekseli näytettäessä.
Postivekseleitä on käytetty vain Suomessa ja Ruotsissa. Alkuaikoina postivekselit olivat setelin kaltaisia, sillä ne olivat haltijan lunastettavissa. Myöhemmin postivekselit asetettiin nimetylle henkilölle. Postivekseleiden käyttö oli laajaa. Niiden kierto oli nopeaa, sillä pankit lunastivat ne melko nopeasti. Nopean kierron vuoksi liikkeellä olevien postivekseleiden yhteenlaskettu rahamääräinen arvo ei noussut korkeaksi.
Kun seteleistä oli vuonna 1918 pulaa, postilähetysvekseleitä käytettiin käteisenä. Kansallis-Osake-Pankki laski liikkeelle kiinteän rahasumman määräisiä postilähetysvekseleitä.
Vekseli Suomessa > Juoksuaika ja erääntyminen

Vekselin juoksuaika tarkoittaa sitä aikaa, joka kuluu vekselin asettamisesta sen erääntymispäivään.
Vekseli erääntyy maksettavaksi kerralla sen mukaan, mitä vekselissä määrätään. Vekseli voidaan asettaa maksettavaksi:
näytettäessä (näyttövekseli eli a vista -vekseli)
määräaikana näyttämisen jälkeen (näytönjälkeisvekseli eli a viso -vekseli)
määräaikana asettamisen jälkeen (a dato -vekseli)
määräpäivänä (päivävekseli eli precisavekseli)
Määräpäivänä erääntyvä päivävekseli oli tavallisin. Näyttövekseliä käytettiin liike-elämässä toisinaan vakuusvekselinä. A viso ja a dato -vekselit olivat harvinaisia.
Vekseliä ei voi asettaa erääntymään vähin erin. Osamaksukaupassa oli laadittava joka maksuerästä oma vekselinsä tai sitten vekseli täytyi uudistaa pienemmällä vekselillä sitä mukaa, kuin ostaja suoritti maksuja. Ostaja saattoi myös antaa myyjälle avovekselin, jonka myyjä sai täydentää summalla, joka täydentämishetkellä vielä oli maksamatta.
Vekseli Suomessa > Vekselin siirtäminen

Vekselin saaja voi luovuttaa eli siirtää (indosseerata) vekselin maksuna toiselle. Tämä tapahtuu merkitsemällä vekselin selkäpuolelle tai lisäkkeeseen siirto (indossamentti). Se, jolle vekseli siirretään, on siirronsaaja (indossaatti, indossataari, girataari).
Avoin siirto eli blankosiirto (indossament in blanco) on kyseessä, jos siirrossa on vain siirtäjän nimi, vekseli on siirretty haltijalle tai siirrossa ei mainita, kenelle siirto on.
Vekselin siirtäjä (indossentti, girantti) on vastuussa vekselin hyväksymisestä ja rahasumman maksamisesta vekselin uudelle haltijalle. Toisin sanoen vekselivelkoja, joka siirtää vekselin eteenpäin, tulee itse vastuuseen velan maksamisesta uudelle velkojalle. Vekselin siirtäjä takaa maksun tapahtumisen pääasiassa samoin kuin asettajakin. He ovat toissijaisessa vastuussa, jos päävelallinen ei täytä suoritustaan. Siirtäjä voi välttyä vastuulta tekemällä erityisen siirtäjän varauksen. Tämä on ollut yleinen käytäntö, kun pankit ovat siirtäneet vekseleitä: ne ovat vapauttaneet itsensä vekselivastuusta.
Jos siirtäjä ei kirjoita vekseliin nimeään, kyseessä on avoin anto eli blankotraditio. Tällaisessa siirrossa siirtäjä ei ole edes toissijaisessa vastuussa velan maksamisesta, koska vekselissä ei ole hänen nimeään.
Jos vekseli siirretään vain perittäväksi, kyseessä on prokurasiirto.