stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Beherit
Jäsenet

Nuclear Holocausto Vengeance – laulu, kitara, kosketinsoitin (1989–1996, 2007–)
Ancient Corpse Desekrator – kitara (2007–)
Abyss, Twisted Baptizer – basso (2007–)
Sodomatic Slaughter – rummut (1989–1993, 2007–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Daemon Fornication – basso
GoatGoddess of Necrosodomy – kosketinsoitin, taustalaulu (1989–1993)
Black Jesus – basso (1993)
Necroperversor – rummut (1993)
Kimmo Luttinen – rummut (ks. Impaled Nazarene & Catamenia)
Diskografia > Studioalbumit

The Oath of Black Blood (1991,  Turbo Music)
Drawing Down the Moon (1993,  Spinefarm Records)
H418ov21.C (1994,  Spinefarm)
Electric Doom Synthesis (1995,  Spinefarm)
Engram (2009,  Spinefarm)
At the Devil's Studio 1990 (2011,  Kvlt)
Bardo Exist (2020,  Kvlt)
Diskografia > EP:t

Dawn of Satan's Millennium (1991,  Turbo Music)
Messe des Morts (1993,  Necropolis Records)
Celebrate the Dead (2012,  Kvlt)
Diskografia > Kokoelma-albumit

Beast of Beherit: Complete Worxxx (1999,  Spinefarm)
Diskografia > Split-albumit

Beherit / Death Yell (1991)
Beherit / Archgoat (1999)
Diskografia > Demot

Seventh Blasphemy (1990)
Morbid Rehearsals (1990)
Demonomancy (1990)
Unreleased Studio Tracks (1991)
Promo 1992 (1992)
Aiheesta muualla

Beheritin fanisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Beherit Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Beherit Last.fm:ssä (englanniksi)
Antelope Valley

Kuorma-auto kulkemassa laakson läpi.
Antelope Valley on laakso Los Angelesin piirikunnan pohjoisosissa ja Kernin piirikunnan eteläosissa. Laakso on osa Mojaven aavikkoa. Se sijaitsee Tehachapin, Sierra Pelonan ja San Gabriel -vuoristojen välissä. Antelope Valley nimettiin hanka-antiloopin mukaan. Laakson tärkeimmät kaupungit ovat Palmdale ja Lancaster.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antelope Valley Wikimedia Commonsissa
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
Brasiliankesalpinia

| Brasiliankesalpinia |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Kesalpiniat Caesalpinia
Laji::  echinata
Kaksiosainen nimi
 Caesalpinia echinata  Lam. 
Synonyymit
 Paubrasilia echinata (Lam.) Gagnon, H.C.Lima & G.P.Lewis (2016) 
Katso myös
   Brasiliankesalpinia Wikispeciesissä   Brasiliankesalpinia Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Brasiliankesalpinia eli brasilianneulapalko eli brasilpuu eli bresilja (Caesalpinia echinata, syn. Paubrasilia echinata) on hernekasvien heimon kesalpinioiden sukuun kuuluva kasvilaji. Myös nimillä brasilianpuu, bresiljapuu ja pernambukopuu tunnettu laji on keski- ja eteläamerikkalainen puu, jota on käytetty väriaineen tuottamiseen. Se on saanut nimensä alun perin hehkuvaa hiillosta tarkoittavasta portugalinkielisestä sanasta brasil, jota käytettiin kuvaamaan puun aasialaisen sukulaislajin sappankesalpinian (Caesalpinia sappan) puuainesta. Portugalilaiset löysivät tätä puuta runsaasti Etelä-Amerikasta, alueelta, jolle he antoivat nimeksi Hehkupuun maa, Terra de Brasil.
Ulkonäkö

Brasiliankesalpinian lehdissä on soikeita lehdyköitä pareittain. Keltaiset kukat kasvavat terttuina. Siemenkota on litteä, piikkinen ja sitruunan siemenen muotoinen. Kaarnassa kasvaa piikkejä. Nuoren puun rungosta suuri osa on valkoista ja pehmeää, mutta ydinpuu on punaista ja kiiltävää. Puun ikääntyessä ydinpuun osuus kasvaa. Puu kasvaa hitaasti, mutta jo 30-vuotiaasta puusta voidaan tehdä jousia.
Brasiliankesalpinia kukkii ja tekee hedelmiä elokuun lopulta maaliskuuhun.
Levinneisyys

Brasiliankesalpiniaa kasvaa Brasilian itäosissa. Se on luonnonvarainen Pernambucon, Bahian, Espirito Santon ja Rio de Janeiron osavaltioissa, mutta sitä on istutettu muuallekin. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto on luokitellut lajin erittäin uhanalaiseksi.
Käyttö

Brasiliankesalpinian ydinpuusta saadaan punaista väriainetta. Sitä on käytetty myös jousisoittimien jousien valmistamiseen. Puun siemenistä tehdään koruja.
Sitä on käytetty myös rohdoksena, ja sen käyttöä syöpälääkkeeksi on tutkittu. Brasilianpuun kaupallista käyttöä on rajoitettu CITES-sopimuksella.
Aiheesta muualla

ITIS: Caesalpinia echinata (englanniksi)
UNEP World Conservation Monitoring Centre (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Antenna

| Antenna ZZ Top |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1993
 Julkaistu: 18. tammikuuta 1994
 Tyylilaji: rock hard rock
 Kesto: 50.55
 Levy-yhtiö: RCA Records
Listasijoitukset
  1. (6 viikkoa)   2. (18. viikkoa)   2. (16. viikkoa)   10. (13. viikkoa)   1. (12. viikkoa)   4. (8. viikkoa)   40. (2. viikkoa)   13. (7. viikkoa)
ZZ Topin muut julkaisut
| Recycler 1990 | Antenna 1994 | Rhythmeen 1996 |
Antenna on blues rock/hard rock-yhtye ZZ Topin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1994. Kappaleista "Breakaway", "Fuzzbox Voodoo", "Girl in a T-Shirt" ja "Pincushion" julkaistiin singlet.
Basisti Dusty Hill laulaa päävokaalit kappaleissa "World of Swirl", "Antenna Head" ja "Deal Goin' Down".
Kappaleet

”Pincushion” - 4:33
”Breakaway” - 4:58
”World of Swirl” - 4:08
”Fuzzbox Voodoo” - 4:42
”Girl in a T-Shirt” - 4:10
”Antenna Head” - 4:43
”PCH” - 3:57
”Cherry Red” - 4:38
”Cover Your Rig” - 5:50
”Lizard Life” - 5:09
”Deal Goin' Down” - 4:06
Antigonis

| Antigonis> Ἀντιγονίς.Historia |
| --- | --- |
Tyyppi:  fyle
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Numero (alkup.):  XI (I)
Perustettu:  307/306 eaa.
Lakkautettu:  201/200 eaa.
Eponyymi heeros:  Antigonos I Monoftalmos
Demoksia:  14–15
Infobox OKNimi-testi OK: 
Antigonis (m.kreik. Ἀντιγονίς) oli antiikin ajan Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen fyle eli ”heimo” tai ennemminkin äänestyspiiri, joka perustettiin hellenistisellä kaudella vuonna 307/306 eaa. Ateenalaiset kunnioittivat tuolloin Makedonian kuningasta Antigonos I Monoftalmosta nimittämällä tämän eponyymiksi heerokseksi ja antamalla tälle oman fylen. Samaan aikaan perustettiin fyle Demetrias. Fylet tunnettiin yhdessä ”makedonialaisina fyleinä”.
Fyleen kuului alun perin 15 demosta. Siihen siirrettiin jo olemassa olleita demoksia muista fyleistä; siihen sekä samankokoiseen Demetrias-fyleen siirrettiin yhteensä kolme demosta kustakin vanhasta fylestä, lukuun ottamatta Aiantis-fyleä, mikä korvattiin siirtämällä Leontis-fylestä kaksi ylimääräistä ja Aigeis-fylestä yksi ylimääräinen demos. Fylen numeroksi tuli I ja Demetrias-fylen numeroksi II, jolloin alkuperäisistä fyleistä I–X tuli fylet III–XII. Usein fyleen viitataan selkeyden vuoksi kuitenkin numerolla XI ikään kuin se olisi sijoitettu loppuun.
Trittyksillä ei ollut tässä vaiheessa enää erityistä merkitystä. Vuonna 224/223 eaa. fylen demosten määrä väheni 14, kun Kolonai siirrettiin uuteen Ptolemais-fyleen. Makedonialaiset fylet lakkautettiin vuonna 201/200 eaa. Ateenan ja Makedonian välisen sodan vuoksi. Tuolloin niiden demokset siirrettiin takaisin vanhoihin fyleihinsä (tai uuteen Attalis-fyleen).
Fylen jäseniin viitattiin nimityksellä Antigoneus (Ἀντιγονεύς) tai Antigonidēs (Ἀντιγονίδης), monikossa Antigonidai (Ἀντιγονίδαι).
Demokset

| Nimi | Nimi kreikaksi | Fyle> Kausi I n. 508–307 eaa. | Fyle> Kausi II n. 307–224 eaa. | Fyle> Kausi III n. 224–201 eaa. | Fyle> Kausi IV n. 201 eaa.–124 jaa. | Fyle> Kausi V n. 124 jaa.– | Trittys |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aithalidai | Αἰθαλίδαι | Leontis | Antigonis | Antigonis | Leontis | Leontis | mesogeios |
| Alempi Agryle | Ἀγρυλὴ ὑπένερθεν | Erekhtheis | Antigonis | Antigonis | Attalis | Attalis | asty |
| Ylempi Ankyle | Ἀγκυλὴ καθύπερθεν | Aigeis | Antigonis | Antigonis | Aigeis | Aigeis | asty |
| Auridai | Αὐρίδαι | Hippothontis | Antigonis | Antigonis | Hippothontis | Hippothontis | paralia |
| Deiradiotai | Δειραδιῶται | Leontis | Antigonis | Antigonis | Leontis | Leontis | paralia |
| Eitea | Εἰτέα | Akamantis | Antigonis | Antigonis | Akamantis | Hadrianis | mesogeios |
| Gargettos | Γαργηττός | Aigeis | Antigonis | Antigonis | Aigeis | Aigeis | mesogeios |
| Ikarion | Ἰκαρίον | Aigeis | Antigonis | Antigonis | Attalis | Attalis | mesogeios |
| Kolonai | Κολωναί | Antiokhis | Antigonis | Ptolemais | Ptolemais | Ptolemais | mesogeios |
| Kydathenaion | Κυδαθήναιον | Pandionis | Antigonis | Antigonis | Pandionis | Pandionis | asty |
| Kytheros | Κύθηρος | Pandionis | Antigonis | Antigonis | Pandionis | Pandionis | paralia |
| Ylempi Lamptrai | Λαμπτραὶ καθύπερθεν | Erekhtheis | Antigonis | Antigonis | Erekhtheis | Erekhtheis | paralia |
| Alempi Paiania | Παιανία ὑπένερθεν | Pandionis | Antigonis | Antigonis | Pandionis | Pandionis | mesogeios |
| Alempi Pergase | Περγασὴ ὑπένερθεν | Erekhtheis | Antigonis | Antigonis | Erekhtheis | Erekhtheis | mesogeios |
| Potamos Deiradiotai | Ποταμὸς Δειραδιῶται | Leontis | Antigonis | Antigonis | Leontis | Leontis | paralia |
Anu Hämäläinen

| Anu Hämäläinen> Anu Pirttimaa.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. kesäkuuta 1972 (ikä 52) Ylivieska
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  koulunkäynninohjaaja
Yleisurheilija
Laji:  pikajuoksu
Seura:  Ylivieskan Kuula
Valmentaja:  Juha Pirttimaa
Ennätykset:  100 m: 11,78 (1994) 200 m: 24,02 (1994)
Anu Marjo Hämäläinen (o.s. Pirttimaa) (s. 4. kesäkuuta 1972 Ylivieska) on kilpauransa lopettanut suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Ylivieskan Kuulaa ja häntä valmensi Juha Pirttimaa.
Hämäläinen juoksi Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 avausosuuden Suomen 4 × 100 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui seitsemänneksi Suomen ennätysajalla 43,37 . Helsingin EM-kilpailuissa 1994 hän karsiutui alkuerissä sekä 100 että 200 metrin juoksussa sekä juoksi ensimmäisen osuuden seitsemänneksi sijoittuneessa Suomen pikaviestijoukkueessa . Atlantan olympialaisissa 1996 ja Ateenan MM-kilpailuissa 1997 hän oli mukana alkuerissä pudonneessa Suomen pikaviestijoukkueessa.
Hämäläinen saavutti Kalevan kisoissa 100 metrillä hopeaa Tuusulassa 1994 sekä pronssia Mikkelissä 1993, Tampereella 1996 ja Lappeenrannassa 1997. 200 metrillä hän sai SM-hopeaa 1994 sekä pronssia 1996 ja 1997. Sisäratojen SM-kilpailuissa Hämäläinen sai 60 metrillä hopeaa 1994 ja 1995 sekä pronssia 1996. Lisäksi hän sai pronssia 200 metrillä 1996.
Hämäläinen työskentelee koulunkäynninohjaajana ja on avioliitossa entisen uimarin Sami Hämäläisen kanssa ja heillä on kolme tytärtä, jotka kilpailevat myös uimareina.
Anu Igoni

Anu Igoni (s. 30. joulukuuta 1968) on suomalainen art director ja mainonnan suunnittelija, joka palkittiin vuoden 2012 Vuoden Huiput -kilpailussa elämäntyöstään Platinahuippu-palkinnolla toisena naisena palkinnon 30-vuotisessa historiassa. Igoni tunnetaan yhtenä Bob Helsinki -mainostoimiston (nyk. Bob the Robot) perustajaosakkaista.
Igoni sanoo kouluttautuneensa prinsessaksi. Hän työskenteli aluksi mainostoimisto SEK & Greyssä, sitten Hasan & Partnersilla ja PHS-toimistossa, kunnes vuonna 2002 lähti perustamaan Bobia muun muassa Marko Parkkisen ja Jon Granströmin kanssa.
Igoni on palkittu kaikissa suomalaisissa ja useissa merkittävissä kansainvälisissä mainoskilpailuissa. Hän toimi Vuoden Huiput 2011 -kilpailun ylituomarina ja on toiminut tuomariston puheenjohtajana muun muassa Effie-kilpailussa 2012 ja printtimainonnan tuomariston jäsenenä Cannesin mainosfestivaaleilla 2004.
Budd Boetticher

Budd Boetticher, aiemmin Oscar Boetticher Jr. (29. heinäkuuta 1916 – 29. marraskuuta 2001) oli yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja. Hän oli vuonna 1952 ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.
Boetticher saavutti arvostusta varsinkin länkkäreillään; hän voittikin Golden Boot -palkinnon vuonna 1990.
Filmografia

Submarine Raider (1942) – kreditoimaton
U-Boat Prisoner (1944) – kreditoimaton
One Mysterious Night (1944)
The Missing Juror (1944)
Youth on Trial (1945)
A Guy, a Gal and a Pal (1945)
Escape in the Fog (1945)
Assigned to Danger (1948)
Behind Locked Doors (1948)
Black Midnight (1949)
The Wolf Hunters (1949)
Killer Shark (1950)
Härkätaistelija ja senorita  (1951) – myös tuottaja, tarina
Kostaja Kid (1952)
Bronco Buster (1952)
Paholaisajajat (1952)
Horizons West (1952)
Merenalainen kaupunki (1953)
Fort Kingin petturi (1953)
Erämaalinnakkeen petturi (1953)
Meksikon haukat (1953)
Sumatran viidakoissa  (1953)
The Public Defender (1954) (televisiosarja)
Kunniavelka (1955) – myös tarina
Seitsemän miestä jäljellä (1956)
The Killer Is Loose (1956)
Rajaseudun kostaja (1957)
Pettämätön pistooli (1957)
Hän ratsasti yksin (1958)
Lainsuojattoman jäljillä (1959) – myös tuottaja
Kullanryöstäjät (1959)
Kuoleman asema (1960) – myös tuottaja
Jack Diamond - gangsteri (1960)
Dick Powell's Zane Grey Theater (1960–61) (TV series) – useita
A Time for Dying (1969) – myös käsikirjoittana
Two Mules for Sister Sara (1970) – vain tarina
Arruza (1971) (dokumentti) – myös tuottaja
My Kingdom For... (1985) (dokumentti) – myös tuottaja
Kirjallisuutta

von Bagh, Peter: ”Areenalta aavikolle – Budd Boetticherin haastattelu”, Filmihullu 3/1991
Aiheesta muualla

Budd Boetticher Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Akaasiat

| Akaasiat |
| --- | --- |
 Kierreakaasia (Acacia tortilis)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Caesalpinioideae
Suku::  Akaasiat Acacia  Mill.
Katso myös
   Akaasiat Wikispeciesissä   Akaasiat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Acacia drepanolobium
Acacia sp.
Akaasiat eli akasiat (Acacia) on kasvisuku, johon kuuluu lämpimässä ilmastossa viihtyviä puita ja pensaita. Sen kuvasi Carl von Linné Afrikassa jo vuonna 1773. Sukuun kuuluu noin 1 300 lajia, joista 950 elää luonnonvaraisina  Australiassa. Akaasiat voidaan käsittää yhtenä isompana sukuna tai jakaa pienemmiksi suvuiksi, joita ovat pajuakaasiat (Acacia), palloakaasiat (Vachellia) ja tähkäakaasiat (Senegalia).
Akaasian kukissa on hyvin pienet terälehdet, mutta verholehdet ovat usein näyttävät, ja ne tekevät kukinnoista pallomaisen pajunkissan näköisiä. Mimosan nimellä myydään kukkakaupoissa kulta-akaasian ja hopea-akaasian oksia, joissa on keltaiset palleroiset kukinnot.
Afrikan savannilla akaasia on valtapuu, ja akaasian lehdet ovat muun muassa kirahvin pääravintoa.
Akaasian puuaines on kovaa ja hyvin kestävää, ja sitä käytetään puusepänteollisuudessa. Monien lajien maitiaisnesteellä on kosmeettista tai lääketieteellistä käyttöä. Muun muassa arabikumi tehdään akaasian (Acacia arabica) maitiaisnesteestä.
Lajeja

Acacia abyssinica – etiopianakaasia
Acacia adenocalyx – tanganakaasia
Acacia aneura – keihäsakaasia
Acacia auriculiformis – korva-akaasia
Acacia baileyana – kulta-akaasia
Acacia bussei – hiiliakaasia
Acacia catechu – rohtoakaasia
Acacia cyclops – kyklooppiakaasia
Acacia dealbata – hopea-akaasia
Acacia dolichocephala – toppa-akaasia
Acacia drepanolobium – huiluakaasia
Acacia ehrenbergiana – matoakaasia
Acacia erioloba – kirahviakaasia
Acacia farnesiana – tuoksuakaasia
Acacia gerrardii – harmoakaasia
Acacia karroo – karrooakaasia
Acacia lahai – neula-akaasia
Acacia longifolia – pajuakaasia
Acacia mearnsii – parkkiakaasia, mearnsinakaasia, nystyakasia
Acacia melanoxylon – mustapuuakaasia
Acacia mellifera – mesiakaasia
Acacia nigrescens – ryhmyakaasia
Acacia nilotica – hartsiakaasia, niilinakaasia
Acacia paradoxa – harja-akaasia
Acacia penninervis – hikkoriakaasia
Acacia polyacantha – tähkäakaasia
Acacia saligna – siniakaasia
Acacia senegal – kumiakaasia
Acacia seyal – sudaninakaasia
Acacia tortilis – kierreakaasia
Acacia tortilis subsp. raddiana – vadikierreakaasia
Acacia tortilis subsp. tortilis – savannikierreakaasia
Acacia verticillata – kiehkura-akaasia
Acacia xanthophloea – kuumeakaasia, keltakuoriakaasia
Aiheesta muualla

ITIS: Acacia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Acacia (englanniksi)
Flora of China: Acacia (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Acacia (englanniksi)
Anders Anton von Stiernman

Anders Anton von Stiernman (1753).
Anders Anton von Stiernman (1695–1765) oli ruotsalainen historioitsija. Hän oli Ruotsin valtionarkiston esimies vuodesta 1740. Hänen julkaisuistaan on Suomen kirjallisuudenhistorian kannalta merkittävä Aboa literata vuodelta 1719.
Julkaisuja

Aboa literata vuodelta 1719
Alla Riksdagars och Mötens Besluth ifrån år 1521 intill år 1731, 1–3 + lisäosa, 1728–1743
Svea och Götha Höfdinga-Minne, 1–2 1741, 1835
Stadgar och förordningar rörande Commerce-, Oeconomie-, Politie-väsendet i Sverige 1–6, 1747–1775
Matrikel öfver Svea Rikes Ridderskap och Adel, 1–2, 1754, 1755
Amelie Kober

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Amelie Kober |  Amelie Kober |  Amelie Kober |  |
Maa:   Saksa
Naisten lumilautailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Torino 2006 | parisuurpujottelu |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | parierikoispujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Arosa 2007 | parisuurpujottelu |  |
|  Pronssia | Stoneham 2013 | paripujottelu |  |
|  Pronssia | Stoneham 2013 | parisuurpujottelu |  |
Amelie Kober (s. 16. marraskuuta 1987) on saksalainen lumilautailija, joka kilpailee parisuurpujottelussa.
Kober nousi vasta 19 vuoden ikäisenä lumilautailun huipulle voitettuaan olympiahopeaa Torinosta 2006, minkä jälkeen hän on vakiinnuttanut itsensä maailman huipulla.
Hän voitti myös juniorien maailmanmestaruuden 2005 ja MM-hopeaa 2007.
Saavutukset

Olympiahopea 2006
Nuorten maailmanmestaruus 2005
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Antigonidien hallitsijasuku

Antigonidien hallitsijasuku (m.kreik. Ἀντιγονίδαι, Antigonidai) oli makedonialainen kuningassuku, jonka perusti Aleksanteri Suuren kenraali Antigonos Monofthalmos. Antigonos hallitsi aluksi Vähässä-Aasiassa, mutta muut niin kutsutut diadokit kukistivat hänet Ipsoksen taistelussa vuonna 301 eaa. Antigonoksen poika Demetrios I Poliorketes selvisi taistelusta elossa. Hän sai vallattua Makedonian muutamaa vuotta myöhemmin. Demetrios syöstiin kuitenkin vallasta ja hän kuoli vankilassa. Sekavahkon kauden jälkeen kuninkaaksi nousi Demetrioksen poika Antigonos II Gonatas.
Hallitsijasuku sai loppunsa Pydnan taistelussa vuonna 168 eaa. jonka jälkeen roomalaiset jakoivat Makedonian neljään autonomiseen tasavaltaan.
Antigonidien hallitsijasuvun jäsenet

Antigonos I Monofthalmos
Demetrios I Poliorketes (kuninkaana 294–287 eaa.)
Antigonos II Gonatas (276–239 eaa.)
Demetrios II (239–229 eaa.)
Antigonos III Doson (229–221 eaa.)
Filippos V (221–179 eaa.)
Perseus (179–168 eaa.)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antigonidien hallitsijasuku Wikimedia Commonsissa
Anu Kaaja

| Anu Kaaja> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1984
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Kirjallinen suuntaus: surrealismi
Esikoisteos:  novellikokoelma: Muodonmuuttoilmoitus (2015)   romaani: Leda (2017)
Palkinnot
 Jarkko Laine -palkinto (2017) Kalevi Jäntin palkinto (2020) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Anu Kaaja (s. 1984) on suomalainen kirjailija ja käsikirjoittaja.
Kaaja opiskeli taiteen maisteriksi Salfordin yliopistossa ja kävi Kriittisessä korkeakoulussa kirjoittajalinjan. Kaajan esikoisteos oli vuonna 2015 ilmestynyt surrealistinen novellikokoelma Muodonmuuttoilmoitus. Se oli ehdolla Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkinnon saajaksi ja sai kunniamaininnan. Kaaja sai teoksesta kahden vuoden välein jaettavan esikoisteokselle tarkoitetun Jarkko Laine -palkinnon.
Kaajan ensimmäinen romaani on vuonna 2017 ilmestynyt Leda. Siinä Kaaja päivittää antiikin myyttiä kuningatar Ledasta, johon Juppiter yhtyy joutsenen hahmossa. Kaaja on sijoittanut tapahtumat 1700-luvun lopun Ranskaan. Teos oli Runeberg-palkintoehdokkaana. Romaani voitti Toisinkoinen-palkinnon vuonna 2017.
Vuonna 2020 Kaaja sai Kalevi Jäntin palkinnon teoksestaan Katie-Kate. Vuonna 2023 ilmestyi Kaajan neljäs teos, kollaasiromaani Rusetti.
Bracken Kearns

| Bracken Kearns |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1981 (ikä 43) Vancouver, BC, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–2019
Seurat:  Toledo Storm (ECHL) Cleveland Barons (AHL) Milwaukee Admirals (AHL) Reading Royals (ECHL) Norfolk Admirals (AHL) Rockford IceHogs (AHL) San Antonio Rampage (AHL) Florida Panthers (NHL) Worcester Sharks (AHL) San Jose Sharks (NHL) Blues (SML) Bridgeport Sound Tigers (AHL) New York Islanders (NHL) Binghamton Devils (AHL) EHC Linz (EBEL)
Bracken Kearns (s. 12. toukokuuta 1981 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelasi keskushyökkääjänä. Hän edusti urallaan pisimpään NHL:n farmisarjan AHL:n joukkueita. Hänet valittiin kahdesti AHL:n tähdistöotteluun, ja hän voitti kertaalleen urheiluhengestä ja omistautumisesta jääkiekkolle jaettavan Fred T. Hunt Memorial Awardin. NHL:ssä Kearns pelasi Florida Panthersissa, San Jose Sharksissa ja New York Islandersissa yhteensä 35 ottelua. Lisäksi hän kiekkoili urallaan SM-liigassa ja Itävallan EBEL-liigassa.