stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rautaruukki (yritys)
Historia > 2000-luku

Sakari Tamminen aloitti yhtiön toimitusjohtajana 1. tammikuuta 2004, ja samalla hän pani alulle kattavan uudistusohjelman. Tällöin konserni siirtyi käyttämään markkinointinimeä Ruukki kaikissa yhtiöissään. Uudistettu strategia pyrki siirtämään Ruukin perinteisestä teräsvalmistajasta konepajayhtiöksi. Samalla alettiin panostaa rakentamisen ja konepajateollisuuden ratkaisuihin. Teräsliiketoiminta valitsi painopisteekseen erikoisterästuotteet. Ruukki toteutti vaativia rakennus- ja konepajateollisuusprojekteja eri puolilla maailmaa.
Kaikki Rautaruukin suomalaiset tytäryhtiöt (Asva Oy, Rannila Steel Oy, Oy JIT-Trans Ltd, August Lindberg Oy ja SKJ-yhtiöt Oy) fuusioitiin emoyhtiöön 1. elokuuta 2004.
2000-luvulla tehtiin myös paljon yritysostoja: Velsa (2004), Metalplast ja Syneco Industri AB (2005), vuonna 2006 ostettiin PPTH, OOO Ventall, Omeo, AZST-Kolor ja Steel-Mont.
Ruukki on toiminut Kiinassa vuodesta 2005, ensimmäinen myyntikonttori avattiin vuonna 2009 Shanghaihin, sittemmin konttorin on perustettu myös Pekingiin.
Vuonna 2007 Rautaruukin pääraaka-ainetoimittajaksi tuli ruotsalainen LKAB.
Vuonna 2009 Raahen tehtaalla sattui itsemurhien ketju, kun neljä työntekijää teki neljän kuukauden aikana itsemurhan, joista kolme sattui saman kuukauden sisällä. Työntekijät epäilivät, että johtamiskulttuurilla, jatkuvilla muutoksilla ja raskailla työvuorojärjestelyillä oli yhteys itsemurhiin, sillä esimerkiksi työvuorot olivat jatkuvasti epäsäännöllisiä. Itsemurhan tehneet olivat valitelleet työn raskautta ja epämukavuutta. Yhtiössä oli ollut yt-neuvotteluita ja irtisanomisia ja osa työntekijöistä kertoi, että sairauslomaa ei uskallettu hakea seurauksien pelossa.
Historia > 2010-luku

Rautaruukki Oyj yhtiöitettiin 1. toukokuuta 2011 liiketoimintojen eri osa-alueisiin keskittyviin tytäryhtiöihin: Ruukki Construction, Ruukki Engineering ja Ruukki Metals.
Vuonna 2011 esiteltiin uusi energiatehokkuutta parantava energiapaneeli-tuote, joita myytiin muun muassa Itellan logistiikkakeskukseen Orimattilaan, Kuopion Ikeaan, Vantaan Ikano-kauppakeskukseen ja Keskon supermarkettiin Kiiminkiin.
Ruukki avasi myyntikonttorin Intian Mumbaihin vuoden 2011 lopussa. Erikoislujia ja kulutusta kestäviä erikoisteräksiä myydään etenkin kuljetus- ja kaivosteollisuudelle ja rakennuskoneiden ja -laitteiden valmistajille.
Toukokuussa 2012 Seinäjoen palvelukeskuksessa otettiin käyttöön toinen viistelaserleikkauslinja, jolla voidaan käsitellä 1–20 millimetrin paksuisia ja jopa 12 metriä pitkiä teräskappaleita. 180 henkeä työllistävässä keskuksessa oli siihen asti valmistettu teräsosia ja komponentteja laserleikkauksen lisäksi myös poltto-, plasma- ja mekaanisen leikkauksen avulla.
Lokakuussa 2012 Rautaruukki muutti strategiaansa ja tiedotti luopuvansa konepajaliiketoiminnasta sekä keskittyvänsä rakentamisen ja erikoisteräsliiketoiminnan kehittämiseen.
Tammikuussa 2014 ruotsalainen SSAB teki osakevaihtotarjouksen Rautaruukista yhtiöiden yhdistymiseksi. Toukokuussa tarjousaikaa jatkettiin 27.6.2014 saakka. Tammikuussa 2014 kerrottiin, että SSAB hankkii omistukseensa Rautaruukin osakevaihtojärjestelyin. SSAB:n osakkeiden noteeraaminen aloitettiin Nasdaq OMX Helsingissä 1. elokuuta 2014. Rautaruukilla ja SSAB:llä oli kesällä 2014 yhteensä noin 17 300 työntekijää ja ne tuottivat noin 8,8 miljoonaa tonnia terästä vuodessa. Kaupan myötä syntyneen SSAB-yhtiön suurimmat terästuotantotehtaat sijaitsevat Ruotsissa, Suomessa ja Yhdysvalloissa.
Syyskuussa 2014 SSAB sai uuden johtoryhmän. Toimitusjohtajana jatkoi SSAB:n toimitusjohtaja Martin Lindqvist. Vanhoja rautaruukkilaisia uudessa johtoryhmässä oli kolme: SSAB:n Euroopan liiketoiminta-alueen johtaja Olavi Huhtala, Ruukki Construction -ryhmän johtaja Marko Somerma ja SSAB:n viestintäjohtaja Taina Kyllönen.
Organisaatio

Ruukilla on kaksi liiketoiminta-aluetta. .
Organisaatio > Ruukki Construction

Ruukki Construction tarjoaa teräsrakenneratkaisuja erilaisiin rakennustarpeisiin. Sen tuotteita käytetään muun muassa liikkeiden, toimitilojen ja teollisuushallien rakentamisessa, mutta myös pientaloissa, satamissa ja tuulivoimaloissa ja väylien rakentamisessa. Panostus Venäjän markkinoille on tuottanut tulosta, sillä Ruukki on Uralin länsipuolella Venäjän suurin teräsrakentaja .
Toukokuussa 2011 Ruukki kertoi kehittäneensä ensimmäisenä valmistajana auringon säteilyn sähköksi muuttavan aurinkopaneelijulkisivun. Julkisivuun täysin integroituva aurinkosähköjärjestelmän tuottama sähkö käytetään joko kiinteistön omaan tarpeeseen tai syötetään yleiseen sähköverkkoon. Vuodessa keskikokoisen toimiston aurinkopaneelijulkisivu tuottaa vuodessa 18 000 kilowattituntia sähköä.
Ruukki Constuctionin ratkaisuja käytetään muun muassa seuraavissa suurissa kohteissa:
Alma Median uusi pääkonttori, joka valmistui vuoden 2012 loppuun mennessä, sinne tuli Rautaruukin toimittama teräsrunko
Keski-Ruotsissa sijaitseva Hallsbergin uusi postiterminaali, jonne Ruukki toimitti vuoden 2012 alkupuolella teräsrungon, julkisivun ja kattorakenteet. Kaupan arvo oli noin 5 miljoonaa euroa..
venäläisen Terwingon erikoisteräslankatehdas Lipetskin alueella. Ruukin toimittamien teräsrungon ja kattorakenteiden suunnittelun ja toimitusten arvo on noin 7 miljoonaa euroa ja rakennuksen kokonaispinta-ala on 46 000 neliömetriä. Hankkeen teki mielenkiintoiseksi katto, sillä tehtaassa on kaikkiaan 230 kattoikkunaa takaamassa tuotantoon tarvitut optimaaliset valaistusolosuhteet.
Organisaatio > Ruukki Metals

Vuonna 2002 Raahessa otettiin käyttöön suorasammutustekniikka nauhavalssauslinjalla ja 2006 levyvalssauslinjalla. Ruukin patentoimaa suorasammutusmenetelmää pidetään yhtenä terästeollisuuden merkittävimmistä keksinnöistä ja sitä pidetään erikoisterästen menestyksen tukipilarina. Keksinnössä yhdistetään termomekaaninen valssaus ja perinteinen karkaisu: austeniittirae muokataan optimaaliseksi kuumavalssaamalla, karkaisemalla se muutetaan lujaksi ja sitkeäksi martensiitiksi tai hienorakeiseksi monifaasiteräkseksi . Erikoisterästen osuus teräsliiketoiminnasta on vuonna 2012 runsas kolmannes.
Vuonna 2010 Ruukki Metals -liiketoimintayksikkö työllisti runsaat 5 000 henkilöä, sen liikevaihto oli 1 581 miljoonaa euroa ja liikevoitto 126 miljoonaa euroa, eli se on liiketoiminta-alueista suurin. Erikoisteräksen tuotekehitykseen panostetaan paljon, esimerkiksi vuonna 2010 yli 200 miljoonaa euroa.
Syksyllä 2011 Ruukki esitteli Flex-palvelukonseptin, jonka ansiosta asiakas saa ruostumatonta terästä ja alumiinia standardimittojen sijasta täsmälleen tarvitsemansa mitan.. Tämä pienentää muun muassa hävikkiä ja energiakustannuksia  .
Ruukki Metals -yksikön erikoisterästuotteisiin kuuluu esimerkiksi
erikoislujat, kulutusta kestävät ja erikoispinnoitetut tuotteet,
kulutusteräs Raex ja
ultraluja Optim-rakenneteräs.
Raexia käytetään lavoissa, betonirummuissa, murskaimissa, seuloissa, kauhoissa ja purkutyökaluissa. Raexin etuna on keveys: Raexista valmistettu teräskontti on 40 prosenttia kevyempi kuin perinteinen kontti, mikä helpottaa paitsi käsittelyä myös pienentää kuljetuskuluja . Optimia taas käytetään henkilönostimissa ja erilaisissa kuljetussäiliöissä ja myös sen etuna on normaalia terästä pienempi paino.
Lujaa suorasammutettua terästä käytetään nostokalustossa, erityisesti nostureiden hoikissa ja kantavissa osissa. Maailman korkeimmalle (112 metriä) yltävässä kuorma-autoalusteisessa nostolavalaitteessa on käytetty Ruukin erikoislujaa terästä. Luodeilta suojaavaa panssariterästä käytetään arvokuljetusautoissa.
Muita yksikön tuotteita ovat valssatut terästuotteet, metalli- ja maalipinnoitetut teräkset, putket, tangot, palkit, ruostumattomat teräkset ja alumiinit ja sivutuotteina syntyvät mineraalituotteet. Tuotteisiin liittyy palveluja: esikäsittelyä, osavalmistusta, logistiikkaa ja varastointia.
Yhtiön strategian mukaan perusterästä ei kannata maailman mitassa lähteä laivaamaan kauas, sen sijaan keihäänkärkituotteita viedään ympäri maailmaa: Eurooppaan, Kiinaan, Brasiliaan, Australiaan ja Etelä-Afrikkaan.
Rautaruukin nimikiista Ruukin kanssa

Ruukki Group nosti kanteen Rautaruukkia vastaan 2010 liittyen Rautaruukin konsernin käyttöön ottamaan ”Ruukki”-nimeen. Ruukki Groupin toiminta alkoi Ruukin kunnassa, joka on nykyään Siikajokea. Ruukki-tunnus otettiin ensimmäisen kerran käyttöön 1933, kun Ruukin Eristeteollisuus, myöhemmin Ruukki Group, aloitti toimintansa. Rautaruukki ilmoitti käyttäneensä Ruukki-nimeä 1970-luvulta lähtien joissakin erikoistuotteissaan. Ruukki-nimeä sellaisenaan ei koskaan oltu käytetty itse yrityksen nimenä, vaan se oli aina Rautaruukki. Pitkien oikeustoimien jälkeen Ruukki Group ja Rautaruukki sopivat nimikiistansa huhtikuussa 2013 rahallisella korvauksella, jonka suuruutta ei ole julkaistu. Tästä kuuden kuukauden kuluttua Ruukki Group vaihtoi nimensä Afarak Groupiksi.
Palkintoja ja tunnustuksia

Vuoden 2011 Teräsrakennepalkinto annettiin Norjan Kristiansandin Kilden Teatteri- ja konserttitalolle, jonka runkourakoitsijana Ruukki Construction toimi vastaten teräsrakenteiden detaljisuunnittelusta, valmistuksesta ja asennuksesta. Kildenin rakentamisessa yhdistettiin innovatiivisesti eri materiaaleja: terästä, puuta ja kiveä.
Ruukki on palkittu kestävän kehityksen edistämisestä:
syyskuussa 2011 Ruukki nousi toimialansa kärkeen Dow Jones Sustainability -indeksissä.
marraskuussa 2011 sille myönnettiin maailman teräsjärjestön Worldsteelin palkinto yritysvastuuraportoinnista. Palkintoperusteluihin kuului, että Ruukki tuottaa sidosryhmilleen kattavasti tietoa ja case-esimerkkejä yritysvastuustaan.
Vuonna 2012 Suomalainen insinööripalkinto, 25 000 euroa, myönnettiin raahelaiselle teräsmieskolmikolle suorasammutusteknologian kehittämisestä . Valimoteknikko Reijo Liimatainen kiinnitti 1980-luvulla Rautaruukin terästehtailla huomionsa epäonnistuneisiin valssauksiin, jotka olivat ihmeen sitkeitä. Vuosia myöhemmin hän otti asian taas kerran puheeksi myös Rautaruukilla työskentelevän poikansa Tommi Liimataisen kanssa, ja asiaa alkoivat viimein testata 2001 Tommi yhdessä Mikko Hemmilän kanssa. 2002 Raahen tehtaalla alettiin valmistaa suorasammutusmenetelmällä karkaistuja erikoisteräksiä: Optim 900QC ja Raex 400.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rautaruukki (yritys) Wikimedia Commonsissa
Rautaruukki Oyj
Rautaruukki Ylen Elävässä arkistossa
Rautaruukki Oyj:n osake- ja yhtiöhistoriaa Pörssitiedossa
Rautaruukin Raahen terästehdas, jonka päätuotteita ovat kuumavalssatut nauhat ja levyt.
Vesiputous (maalaus)

| Vesiputous |
| --- | --- |

Nimi:  Vesiputous
Tekijä:  Fanny Churberg
Valmistumisvuosi:  1877
Taiteenlaji:  Maisemamaalaus
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  30  cm
Leveys:  48  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Vesiputous on suomalaisen taiteilijan Fanny Churbergin öljyvärein vaneriin kiinnitetylle kankaalle maalaama maalaus, 30×48 cm, jonka Churberg maalasi vuonna 1877. Maalaus kuuluu Ateneumin taidemuseon kokoelmiin.
Vesiputous-maalauksen Fanny Churberg maalasi Simpeleen (silloin Parikkalaa) Juvankoskesta. Siinä vesi kohisten putoaa valkoisin värein kivikkoisten kallioiden välistä tyvenempään veteen. Sommittelu suuntautuu kohti katsojaa ja maiseman elementit ovat selkeitä. Vesi putoaa ryväsmäisesti samaan suuntaan tummansinisen vesialueen päätteeksi. Näihin asioihin perustuukin maalauksen teho.
Churberg käytti maalauksessaan kuivaa laastimaista väriainetta, taittamattomia paikallisvärejä sekä valkoista ja mustaa. Tämä oli hänelle tavallista. Tuona aikana tämä oli poikkeuksellista ja hänen teoksiaan ei usein ymmärrettykään, vaan niitä kritisoitiin karkeiksi ja koviksi. Churberg piirsi todennäköisesti Vesiputouksen ensin luonnossa lyijykynällä värimerkinnöin ja maalasi sen sitten ateljeessa öljyvärein.
Teoksen valmistumisvuosi oli Fanny Churbergille tuottelias vuosi. Hän osallistui tuona vuonna Suomen taideyhdistyksen maisemamaalaus kilpailuihin kuudella teoksella, ja vuosinäyttelyyn 17 teoksen ryhmällä.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Vesiputous (Arkistoitu – Internet Archive)
Vladimir III

Vladimir III Rurikovitš (1187– noin 1239) oli Kiovan Rusin ruhtinas. Hän oli Rurik Rostislavitšin poika, josta tuli Kiovan suurruhtinas vuonna 1223. Hänen valtaansa uhkasi Mikael Vsevolodovitšin  ja Izjaslav Vladimirovitšin  hyökkäys vuonna 1235, mutta Vladimir torjui heidät Daniel Romanovitšin tuella. Taistelu Kievin herruudesta jatkui, ja kumaanit kaappasivat Vladimirin. Lunnaiden maksun jälkeen hän palasi valtaan syrjäyttäen Jaroslav Vsevolodovitšin.
Vedeeran taru

| Vedeeran taru |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jarkko Tontti
Kansitaiteilija:  Heli Hieta
Kieli:  suomi
Genre:  fantasia
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2012
Ulkoasu:  sidottu
ISBN:  978-951-1-26283-1

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Vedeeran taru on  Jarkko Tontin vuonna 2012 julkaistu fantasiaromaani. Teos sai valtakunnallisen LukuVarkaus -kirjallisuuspalkinnon vuonna 2013.
Itsenäinen jatko-osa Vedeera vaarallisilla vesillä ilmestyi syksyllä 2018. Vuonna 2022 ilmestyi kolmas Vedeera-romaani Vedeera ja polttavan auringon maa.
Juoni

Haltijatyttö Vedeeran ja ihmispojan kielletty ystävyys joutuu koetukselle, kun Vedeera valitaan tärkeään tehtävään. Varo ihmisiä, pysy poissa heidän mailtaan, älä koskaan luota heihin. Näin Vaahterametsän haltijavaltakunnassa asuvalle Vedeeralle on opetettu niin kauan kuin hän muistaa. Lempipaikassaan joen rannassa hän kuitenkin tapaa ihmispoika Korilin, ja nuoret ystävystyvät. Haltijoiden ja ihmisten suhteita kiristää arvokas helmisimpukkalöytö. Se kenelle simpukkasaari rikkauksineen kuuluu, ratkaistaan kilpa juoksulla vuoren huipulle. Sekä haltijoiden että ihmisten keskuudesta arvotaan yksi nuori edustamaan omaa maataan. Haltijoiden kuningatar vetää esiin Vedeeran nimen, ja äkkiä tytön käsissä on haltijavaltakunnan tulevaisuus. Mutta kehen voi luottaa, ja kenen puolesta taistella? Uskaltaako Vedeera toimia vastoin oppimiaan sääntöjä, jos tuntee ne vääriksi?
Vastaanotto

LukuVarkaus -palkintoraati arvioi kirjan seuraavasti: "Jarkko Tontin Vedeeran tarua raatilaiset kuvailijat juoneltaan monipuoliseksi kirjaksi, koska siinä oli mukana iloa, surua, rakkautta, rohkeutta ja toimintaa. Kirjan jännitystä ja huumoria kiiteltiin. Yksi raatilaisista totesi, että tätä kirjaa oli pakko lukea koko ajan. Toinen raatilaisista kiitti, että kirjaa lukiessa tuntui kuin olisi ollut yksi päähenkilöistä. Kolmas raatilainen totesi, että kirja oli paras ikinä. Neljäs raatilaisista suorastaan rakastui kirjaan ja toivoi, että mahdollisimman moni lukisi kirjan, ”ihana toiminnan täyteinen seikkailu”."
Elina Syrjänen kirjoitti teoksesta Kouvolan Sanomissa 12.12.2012: "Haltijoiden loisteliaasta historiasta paljastuu seikkoja, jotka pakottavat Vedeeran kyseenalaistamaan kaiken aiemmin oppimansa."
Pohjalainen-sanomalehden arvioitsijan Maaria Rousun mukaan (5.12.2012): "Vedeeran taru on klassinen fantasiasatu."
Tähtivaeltaja-lehden 1/2013 mukaan: "Itse teksti on mukavan soljuvaa ja maailmanrakennus hallinnassa. Hännälliset haltiat, stereotypiasta poikkeavat peikot ja nelisormiset quirenilaiset varmistavat, ettei kirja jää vain roolipelikampanjan julkiseksi sivutuotteeksi."
Aiheesta muualla

Teoksesta kirjailija sivuilla.
Kirjailija kertoo teoksesta. Youtube-video.
Miksi Jeppe juo verta? Yle Uutiset 2.8.2012.
Versailles

| Versailles |
| --- | --- |
 Versailles'n nähtävyyksiä
 vaakuna
 Versailles
 Koordinaatit: 48°48′19″N, 02°08′06″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Yvelines
Arrondissementti:  Versailles
Hallinto:  
 – Pormestari:  François de Mazières
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  26,18 km²
Korkeus:  103–180 m
Väkiluku (2012):  85 424
 – Väestötiheys:  3 300 as./km²
 
 www.mairie-versailles.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Versailles (ääntämys: /vɛʁ.ˈsaj/) on kaupunki Pariisin metropolialueella noin 19 kilometriä pääkaupungista lounaaseen. Versailles kuuluu Île-de-Francen alueeseen, ja se on Yvelinesin departementin osa ja kuuluu samannimiseen arrondissementtiin.
Maantiede

Kaupungin vanhimmassa kaupunginosassa Satoryssä sijaitsee Saint-Louisin katedraali, kun taas pohjoisessa sijaitsevan uuden kaupunginosan Le Chesnayn keskus on Notre-Damen kirkko.
Versailles on yksi Pariisin seudun rikkaimmista asuinalueista.[lähde? ]
Historia

Versailles oli suhteellisen syrjäinen kylä, kunnes 6. toukokuuta 1682 kuningas Ludvig XIV siirsi hovinsa Versailles'n linnaan. Hän raivasi vanhan kylän puistojen ja puistoteeiden tieltä, ja perusti kaupungin uuteen paikkaan. Kuningas määräsi jopa talojen julkisivumateriaalit ja värityksen mahdollisimman edustavan lopputuloksen saamiseksi.
Kun hovi oli pysyvästi kaupungissa, sen väkiluku kasvoi ja oli 1600-luvun lopulla 30 000. Ludvig XIV:n kuoltua hovi siirtyi Pariisiin ja Versailles kuihtui, mutta Ludvig XV toi hovin uudelleen iso-isoisänsä linnaan. Ludvig XVI lähti Pariisiin vuonna 1789, ja Versaillesin pääkaupunkiasema oli lopullisesti ohi.
Kun Saksa miehitti Pariisin Saksan–Ranskan sodassa vuonna 1870, sen armeija piti Versaillesia päämajanaan. Preussin kuningas Vilhelm I julistettiin Saksan keisariksi Versaillesin palatsin peilisalissa 18. tammikuuta 1871. Rauhan tultua Ranskan parlamentti kokoontui Versaillesissa. Kolmannen ja neljännen valtakunnan aikana presidentin valitsijamiehet kokoontuivat siellä. Palatsissa solmittiin 1919 myös Versailles’n rauha, joka päätti ensimmäisen maailmansodan ja jossa solmittiin Kansainliiton perustamissopimus.
Elinkeinoelämä ja liikenne

Versailles on tärkeä varuskuntakaupunki, jossa on sotasairaala sekä pioneeri- ja tykistökoulu. Kaupungissa itsessään on vähän teollisuutta, palvelu- ja hallintosektori hallitsevat taloutta. Kaupungin ympäristössä on  ase- ja elektroniikkateollisuutta.
Pariisin  esikaupunkialuetta palveleva kaupunkiraideyhteys RER kulkee Versaillesiin Pariisin keskustasta 20–30 minuutissa.
Koulutus

Versailles’n yliopisto
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Versailles Wikimedia Commonsissa
Versailles.fr
Pariisin esikaupunkialueen kunnat
| Väkiluku | Kunnat |
| --- | --- |
yli 2 000 000: Pariisi
yli 75 000: Argenteuil · Asnières-sur-Seine · Aulnay-sous-Bois · Boulogne-Billancourt · Champigny-sur-Marne · Colombes · Créteil · Montreuil · Nanterre · Rueil-Malmaison · Saint-Denis · Saint-Maur-des-Fossés · Versailles · Vitry-sur-Seine
yli 50 000: Antony · Aubervilliers · Le Blanc-Mesnil · Bondy · Cergy ·  Clichy · Courbevoie · Drancy · Évry · Fontenay-sous-Bois · Issy-les-Moulineaux ·  Ivry-sur-Seine · Levallois-Perret ·  Maisons-Alfort · Neuilly-sur-Seine ·  Noisy-le-Grand ·  Pantin · Sarcelles · Sartrouville
yli 25 000: Alfortville · Athis-Mons · Bagneux · Bagnolet · Bezons · Bobigny · Champs-sur-Marne · Charenton-le-Pont · Châtenay-Malabry · Châtillon · Chatou · Chelles · Le Chesnay · Choisy-le-Roi · Clamart · Clichy-sous-Bois · Conflans-Sainte-Honorine · Corbeil-Essonnes · La Courneuve · Draveil · Élancourt · Épinay-sur-Seine · Ermont · Franconville · Fresnes · Gagny · Garges-lès-Gonesse · Gennevilliers · Goussainville · Guyancourt · L'Haÿ-les-Roses · Houilles · Livry-Gargan · Malakoff · Mantes-la-Jolie · Massy · Meaux · Melun · Meudon · Montigny-le-Bretonneux · Montrouge · Les Mureaux · Neuilly-sur-Marne · Nogent-sur-Marne · Noisy-le-Sec · Palaiseau · Le Perreux-sur-Marne · Pierrefitte-sur-Seine · Plaisir · Poissy · Pontault-Combault · Pontoise · Puteaux · Rosny-sous-Bois · Saint-Cloud · Saint-Germain-en-Laye · Saint-Ouen · Sainte-Geneviève-des-Bois · Sannois · Savigny-sur-Orge · Savigny-le-Temple · Sevran · Stains · Suresnes · Taverny · Thiais · Trappes · Tremblay-en-France · Les Ulis · Vanves · Vigneux-sur-Seine · Villejuif · Villemomble · Villeneuve-Saint-Georges · Villepinte · Villiers-le-Bel · Villiers-sur-Marne · Vincennes · Viry-Châtillon · Yerres
alle 25 000: 1 470 muuta kuntaa, joista merkittävimmät Auvers-sur-Oise · Bougival · Le Bourget · Chantilly · Chessy · Crépy-en-Valois · Écouen · Enghien-les-Bains · Étampes · Fontainebleau · Gisors · Maintenon · Maisons-Laffitte · Marly-le-Roi · Montfermeil · Montmorency · Orly · Orsay · Le Raincy · Rambouillet · Roissy-en-France · Rungis · Saclay · Saint-Cyr-l'École · Sceaux · Sèvres · Le Vésinet
Versaillesissa Satoryn kaupunginosassa sijaitseva Versailles'n katedraali.
Volgantäplätokko

| Volgantäplätokko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Tokkokalat Gobiiformes
Heimo::  Tokot Gobiidae
Suku::  Täplätokot Neogobius
Laji::  pallasi
Kaksiosainen nimi
 Neogobius pallasi  (Berg, 1916) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Volgantäplätokko (Neogobius pallasi) on täplätokkojen sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva tokkokalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Lev Berg vuonna 1916.
Levinneisyysalue

Sitä tavataan Kaspianmerellä ja Volgassa Moskovaan asti.
Vladimir Jadov

Vladimir Jadov vuonan2011.
Vladimir Jadov (25. huhtikuuta 1929 Leningrad, Neuvostoliitto – 2. heinäkuuta 2015 Moskova, Venäjä) oli venäläinen sosiologi.
Jadov kuului alansa ensimmäisiin, jotka alkoivat uudistaa Stalinin aikana kuollutta tutkimusta. Alalla ei ollut Neuvostoliitossa koulutusta. Filosofi Jadov kiinnostui sosiologiasta ja psykologiasta, joten hän oli niissä itseoppinut. Vielä Stalinin jälkeenkään varsinainen tieteellinen tutkimus ei ollut vapaata, sillä teorioihin suhtauduttiin porvarillisena oppina. Jadov aloitti sosiologian parissa 1960-luvun suojasään aikana, mutta kausi loppui brežneviläisyyden puristuksessa.
Andrei Žravomyslovin kanssa Jadov kirjoitti laajalti tunnetun teoksen Ihminen ja hänen työnsä (ei suom.), jonka uusi laitos Ihminen ja hänen työnsä Neuvostoliitossa ja sen jälkeen (ei suom.) ilmestyi vuonna 2003. Jadovin ympärille syntyi koulukunta, ja hänen oppilaanaan oli monta sosiologipolvea. Hän oli mukana kansainvälisissä järjestöissä ja alan lehtien toimittaja.
Jadov oli Helsingin yliopiston ja Tarton yliopiston kunniatohtori.
Vuorenkylä

Vuorenkylä on kylä Hartolan kunnassa. Se on Päijät-Hämeen pohjoisin kylä.
Vuorenkylä valittiin 2007 Päijät-Hämeen vuoden kyläksi. Perusteluna ovat kyläyhdistyksen päättäväiset toimet elinkeinojen kehittämiseksi. Kun 2004 Purnuvuoren rinnehiihtokeskus suljettiin, perustivat kyläläiset 2006 yhtiön, joka jatkoi toimintaa. Talvella 2006–2007 rakennettiin kahdeksankilometrinen hiihtolatu, josta kaksi kilometriä on valaistua.
Vuorenkylässä on tapana valita joka vuosi Kesäjuhlilla uusi kuninkaallinen. Vuorenkylän Kesäjuhlia vietetään heinäkuun 3. viikon vaihteessa.
Kylän palveluihin kuuluvat kahvila Kivibaari,  hiihtokeskus ja mökkivuokrausta. Kyläkauppa suljettiin pysyvästi vuonna 2023.
Aiheesta muualla

Vuorenkylä
Volger Andersson

| Mitalit> Maa:  Ruotsi .Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ruotsi .Miesten hiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Ruotsi .Miesten hiihto. Olympialaiset  | Maa:  Ruotsi > Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sankt Moritz 1928 | 50 km |  |
Volger Andersson (19. tammikuuta 1896 – 6. lokakuuta 1969) oli ruotsalainen hiihtäjä. Andersson kilpaili 1920-luvulla, ja hänen uransa suurin saavutus oli olympiapronssi Sankt Moritzin olympialaisissa 1928. Tällöin matkana oli 50 kilometriä. Anderson suoriutui kisasta ajassa 5 tuntia 5 minuuttia 46 sekuntia häviten toiseksi tulleelle maanmiehelleen Gustaf Jonssonille vain 16 sekuntia.
Aiheesta muualla

Tilastot FIS:n tietokannassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Olympic Database[vanhentunut linkki]