Pöytyä
Historia

Joitakin yksittäisiä kiviesineitä lukuun ottamatta Pöytyältä ei ole löydetty merkkejä esihistoriallisesta asutuksesta. Perimätiedon mukaan Pyhä Henrik liikkui paikkakunnalla, mistä kertovat paikannimet Pyhän Henrikin polku, Pyhän Henrikin pöytä ja Himaisten kylän Ristilähde. Katoliset pyhiinvaeltajat taivalsivat Pöytyän kautta kulkenutta ikivanhaa tietä Pyhän Henrikin surmapaikalle Köyliönjärvelle.
Pöytyän vanha hallintopitäjä kuului Maskun kihlakuntaan ja käsitti Pöytyän lisäksi myöhemmät Paattisen, Vahdon ja Auran pitäjät sekä osia Nousiaisista. Rajasuhteet olivat muutoinkin monimutkaiset, sillä Yläne kuului kirkollisesti Pöytyään, mutta hallinnollisesti täysin toiseen maakuntaan, Kokemäenkartanon lääniin.
Kirkollisten kymmenysveroluetteloiden mukaan Pöytyällä oli vuonna 1556 kaikkiaan 146 taloa eikä niiden määrä sanottavasti alentunut seuraavina vuosikymmeninä, vaikka autioituminen oli tuolloin yleistä. Vuoden 1601 hallan tuhojen kerrotaan olleen Pöytyällä pahemmat kuin muualla Varsinais-Suomessa, ja suurina nälkävuosina 1696–1697 kerrotaan haudatun 422 Pöytyän pitäjän asukasta ja kymmeniä muualta tulleita kerjäläisiä.
Pöytyän kirkkoherrana vuosina 1739–1757 toiminut Antti Lizelius pani Pöytyällä alulle perunanviljelyn sekä perusti pitäjään lainajyvästön ja eräänlaisen kunnalliskodin. Vuonna 1756 hän ryhtyi käyttämään pitäjänkokouksessa suomen kieltä ehkä ensimmäisenä koko Suomessa. Lizeliuksen suurin ansio on, että hän alkoi vuonna 1776 – tosin toimiessaan jo Mynämäellä – julkaista ensimmäistä suomenkielistä sanomalehteä, Suomenkielisiä Tieto-Sanomia. Pöytyän kotiseutuyhdistys pystytti Lizeliukselle omistetun muistomerkin vuonna 1958. Evankelisuuden perustaja ja johtomies Fredrik Gabriel Hedberg toimi pappina Pöytyällä 1840- ja 1850-luvulla. Ratsutilallinen Kaarle Wärri toimi Loimaan ja Maskun kihlakunnista valittuna talonpoikaissäädyn edustajana säätyvaltiopäivillä vuosina 1867 ja 1877–1905, säätynsä puhemiehenä vuosina 1894, 1897 ja 1899 sekä yli 30 vuotta kirkolliskokouksen jäsenenä.
Pöytyä ja Karinaisten kunta yhdistyivät vuoden 2005 alussa, ja Yläne liittyi Pöytyän kuntaan vuonna 2009. Molemmat kuntaliitokset toteutettiin lakkauttamalla liittyvät kunnat ja perustamalla uusi Pöytyän kunta. Ennen Yläneen liittymistä Pöytyään kunnan läntisimpänä pisteenä oli alun perin kahdeksan kunnan yhteinen rajakivi Kuhankuono.
Historiallisesti Pöytyän kirkkopitäjään ovat kuuluneet kappeliseurakuntina Yläne ja Oripää, jotka sittemmin itsenäistyivät kuntina ja seurakuntina. Pöytyä mainittiin kirkkoherrakuntana jo vuonna 1366. Karinainen on yhdessä Tl Kosken ja Tarvasjoen kanssa aiemmin kuulunut kappeliseurakuntana Marttilaan, josta se yhdessä em. kuntien kanssa sittemmin itsenäistyi kuntana ja seurakuntana. Pöytyän vanhimpana kirkonpaikkana on pidetty Kaulansuun kylää, jossa on runsaasti tähän viittaavaa paikannimistöä. Sieltä kirkko lienee siirretty Ordenojalle ja keskiajan lopulla nykyiselle paikalleen.
Aiemmin Pöytyään on kuulunut myös pohjoisosa nykyisestä Auran kunnasta, joka muodostettiin kun Lietoon kuuluneesta Prunkkalan kappeliseurakunnasta ja Auran asemaseudusta Pöytyällä muodostettiin Auran kunta ja seurakunta.
Aiemmin Pöytyän naapurikuntia ovat olleet ennen Pöytyän kuntaliitoksia 2005 ja 2009 Karinainen ja Yläne sekä ennen Loimaan kuntaliitoksia vuonna 2005 ja 2009 Loimaan kunta ja Mellilä. Yläneellä Pöytyän nykyinen alue on rajautunut myös Loimaaseen vuonna 2009 liitetyn Alastaron ja Euraan vuonna 1970 liitetyn Honkilahden entisiin kuntiin. Kuhankuonon rajapaikalla Yläneen ja Pöytyän rajanaapureina ovat eri aikoina aiemmin olleet sittemmin Turkuun liitetyt Maaria ja Paattinen sekä sittemmin Ruskoon liitetty Vahto. Nykyisen Mynämäen alueella Yläneen rajanaapureina ovat aiemmin olleet myös Mietoinen ja Tl Karjala.