stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vapaakauppa
Kaupan esteet

Kaupan esteiksi yleensä lasketaan tullien ja tuontikiintiöiden lisäksi myös kaikki kansalliseen talouteen kohdistuvat tukiaiset (esimerkiksi Suomen maataloustuet vaikuttavat käytännössä suunnilleen samalla tavoin kuten tullit muiden maiden tuotteille) ja sääntely (esimerkiksi Ranska on tukenut juustonvalmistajiaan asettamalla maassa myytävän juuston valmistukselle teknisiä ”turvallisuusvaatimuksia”, joita kehitysmaiden juustontuottajien on vaikea toteuttaa; myös ”ympäristövaatimuksia” käytetään usein tähän tapaan).lähde? Sääntelyn kohdalla on usein vaikea vetää rajaa, missä määrin lausuttu ja todellinen tavoite yhtyvät.
Vaikka tullit ja tuontikiintiöt poistetaan jää jäljelle erilaisia kaupan teknisiä esteitä. Eri maiden toisistaan poikkeavilla standardeilla voidaan suojata oman maan tuotantoa. EU:ssa ja Eftassa näitä esteitä on poistettu 1980-luvun puolivälistä eurooppalaisilla standardeilla, jotka järjestöjen sääntöjen mukaan on vahvistettava kansallisiksi standardeiksi kaikissa jäsenmaissa, Suomessa SFS-standardeiksi. Kehityksen seurauksena EU- ja Efta-maiden standardit ovat valtaosin samoja eurooppalaisia standardeja. Standardeista on näin tullut protektionismin työkalusta markkinoillepääsyn apuri.
Kaupan esteet > Kaupan vapautumisen vaikutus kehitysmaihin

Taloustieteilijä Paul Krugman on sanonut: ”Jokainen 1900-luvun onnistunut esimerkki taloudellisesta kehityksestä - joka tapaus, jossa köyhä valtio on työstänyt tiensä kohtuulliseen tai ainakin dramaattisesti parempaan elintasoon - on tapahtunut globalisaation kautta, tuottamalla maailmanmarkkinoille pikemmin kuin pyrkimällä omavaraisuuteen”..
Kaupan esteet > Kaupan vapautumisen vaikutus kehitysmaihin > Kaupan vapautuminen toi hyvinvointia kehitysmaihin

YK:n UNDP:n raportti kertoi inhimillisen kehityksen mittareiden osoittavan huomattavaa paranemista 2000-luvulla. Syynä tähän on kaupan kasvu. Globalisaatio on vähentänyt kaupan esteitä ja levittänyt tuotantoketjuja valtionrajojen yli. Tämä on kiihdyttänyt köyhien maiden talouskasvua. Niiden osuus maailmankaupasta kolminkertaistui 1980 - 2011.
Kaupan esteet > Kaupan vapautumisen vaikutus kehitysmaihin > Vapaan kaupan kehitysmaat ottavat kiinni teollisuusmaita, suljetut jäävät jälkeen

Professori Jeffrey Sachsin mukaan syy siihen, että osa kehitysmaista on ottanut teollisuusmaita kiinni mutta osa jää jälkeen, on se, että vapaampaa kauppapolitiikkaa harjoittavat köyhät maat kasvavat tuplasti niin nopeasti kuin teollisuusmaat (”catch-up effect” eli kiinniottajan etu) mutta suljetut taloudet jäävät jälkeen.
111 maata vuosina 1970 - 1989 kattaneessa tutkimuksessaan Sachs ja Andrew Warner totesivat, että teollisuusmaiden talouskasvu oli 2,3; %/vuosi/henkilö, avoimen talouden kehitysmaiden 4,5; % ja suljetun talouden kehitysmaiden vain 2; %.
Sopimuksia vapaakaupasta

WTO:n vuonna 2013 aikaansaama kaupan helpottamista koskeva sopimus tuottaa arviolta 700 miljardia euroa ja 21 miljoonaa uutta työpaikkaa. Kansainvälisen kaupan professori Pertti Haaparanta arvioi, että vaikutus voi olla hyvin suuri, koska ”kaupan esteet ovat paljon suurempia kuin tullit.” Hänen mukaansa sopimus on merkittävä ja eri toimialat ja kehitysmaiden vientihyödykkeet hyötyvät siitä yhtä lailla. Se auttaa kehitysmaita pääsemään rikkaiden maiden markkinoille. Haaparanta toivoo, että sopimus poistaa EU:n turhat kansalliset ja hallinnolliset säännöt. Haaparannan mukaan valtiot suostuivat sopimukseen parantaakseen talouskasvua.
Sopimuksia vapaakaupasta > Euroopan unionin ja Etelä-Korean vapaakauppasopimus

Vapaakauppasopimus Euroopan unionin ja Etelä-Korean välille allekirjoitettiin 15 lokakuuta 2009. Sitä aloitettiin soveltaa vuodesta 2011 lähtien. Sopimus astui virallisesti voimaan 2015, kun se ratifioitiin. Vapaakauppasopimuksista kyseinen sopimus on maailman toiseksi suurin NAFTA:n (North American Free Trade Agreement) jälkeen. Sopimus on myös kunnianhimoisin sopimus jonka Euroopan unioni on vienyt loppuun asti. Sopimus on myös toistaiseksi ainoa EU:n vapaakauppasopimus aasialaisen maan kanssa. Sopimuksessa suurin osa tulleista on purettu ja palvelu-ala on vapautettu kokonaan. Sopimuksen ansiosta Euroopan unionin vienti kasvoi 55; % Etelä-Koreaan. Eurooppalaiset yritykset säästivät yhteensä 2,8 miljardia euroa. Vuonna 2015 Euroopan unionin ja Etelä-Korea saavuttivat kahden välisessä kaupassaan uuden ennätyksen. Kauppojen arvo oli yhteensä 90 miljardia euroa.
Näkemyksiä vapaakaupasta > Vapaakaupan puolesta > Vapaakaupan hyödyt ovat paljon haittoja suurempia

Taloustieteilijöiden kesken on laaja konsensus siitä, että vapaakauppa tuottaa yhteiskunnalle kiistatta paljon enemmän hyötyä kuin haittaa.
Vuonna 2006 tutkittiin yhdysvaltalaisten taloustieteilijöiden näkemyksiä (83 vastaajaa), ja heistä 87,5; % oli sitä mieltä, että ”Yhdysvaltain tulee poistaa tullit ja muut kaupan esteet” ja 90,1; % vastusti näkemystä ”Yhdysvaltain pitää rajoittaa työnantajien mahdollisuutta ulkoistaa työtä ulkomaille”. Harvardin taloustieteen professori N. Gregory Mankiw on sanout: ”Harva väite kerää taloustieteilijöiltä niin laajan yksimielisyyden kuin se, että avoin maailmankauppa parantaa talouskasvua ja nostaa elintasoa.”
Vuonna 2012 IGM:n taloustieteilijäpaneelissa vain 5; % taloustieteilijöistä oli epävarma väitteestä: ”Vapaampi kauppa lisää tuotannon tehokkuutta ja tarjoaa kuluttajille parempia vaihtoehtoja, ja ajan mittaan nämä hyödyt ovat paljon suurempia kuin mitkään vaikutukset työllisyyteen.” Kukaan ei ollut eri mieltä. Sama koski väitettä ”Keskimäärin Yhdysvaltojen kansalaiset ovat voineet paremmin NAFTA-sopimuksen aikana kuin olisivat voineet, jos Yhdysvaltojen, Kanadan ja Meksikon kaupan aiemmat säännöt olisivat olleet voimassa.”
Myös Nobel-palkittu keynesiläinen taloustieteilijä James Tobin kannatti vapaakauppaa.
Näkemyksiä vapaakaupasta > Vapaakaupan puolesta > Marx ja Engels vapaakaupan puolesta

Marx ja Engels kehuivat Kommunistisessa manifestissa, että vapaakauppa ”pakottaa barbaarien piintyneimmänkin muukalaisvihan antautumaan”.
Näkemyksiä vapaakaupasta > Vapaakaupan puolesta > Valistusfilosofit

Jo 1700-luvun filosofit puolustivat vapaan vaihdon vähentävän ihmisten vihamielisyyttä, koska myös vieraista ja vastenmielisistä ihmisistä saattoi hyötyä käymällä kauppaa heidän kanssaan. Tämä kannustaa olemaan käymättä heidän kimppuunsa. Näin sodat vähenisivät. Nyt kauppa onkin ehkä vapainta ikinä ja sotia on vähemmän kuin koskaan ennen.
Myös Montesquieu ja Voltaire ylistivät kaupan ja pörssin tuomaa sopua ja Thomas Paine korosti maailmankaupan toimivan ”ihmissuvun sdämellistämisen puolesta”.
Arkadi Vasiljev

| Arkadi Vasiljev> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. maaliskuuta 1907 Šuja, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 23. elokuuta 1972 (65 vuotta) Moskova, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  venäläinen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Aikakausi:  1942–1972
Pääteokset:  Kello kolmetoista, teidän ylhäisyytenne (1969)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Arkadi Nikolajevitš Vasiljev (ven. Арка́дий Никола́евич Васи́льев; 16. maaliskuuta 1907 Šuja – 23. elokuuta 1972 Moskova) oli venäläinen kirjailija ja käsikirjoittaja.lähde?
Vasiljevin pitkästä proosasta on suomennettu vain alkujaan vuonna 1969 jatkokertomuksena ilmestynyt poliittinen jännitys- ja dokumenttiromaani Kello kolmetoista, teidän ylhäisyytenne (WSOY, 1975), joka kertoo neuvostoliittolaisten tiedusteluagenttien toiminasta vuoden 1918 Neuvostoliitossa ja Saksan selustassa toisen maailmansodan aikana. Romaanin ensimmäisessä osassa kuvataan Tšekan työskentelyä vallankumouksen jälkeisessä ajassa. Toisessa osassa kerrotaan Vlasovin armeijan esikunnasta neuvostoliittolaisesta näkökulmasta ja kuvaillaan esikuntaan soluttautuneiden tiedustelumiesten toimintaa. Lähtökohtana ovat historian tosiasiat ja päähenkilön, entisen tšekalaisen ja Vlasovin armeijaan soluttautuneen tiedustelumiehen, kertomat muistitiedot. Venäläinen historian tohtori, kollaboraatioon toisen maailmansodan aikana erikoistunut Boris Kovalev on huomauttanut, että "kirjailija vääristeli monia tosiasioita" teoksessaan.
Teokset > Romaanit

Kello kolmetoista, teidän ylhäisyytenne (час дня, ваше превосходительство, 1969) Helsinki: WSOY 1975 ISBN 951-0-06886-1
Teokset > Lyhytproosa

Kristallimaljakko, teoksessa: Mille nauratte: valikoima neuvostohuumoria ja -satiiria, suom. Juhani Konkka. Kansankulttuuri 1964
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Muut:  IdRef
Varsovan rautatieasema (Pietari)

Varsovan rautatieasema (ven. Варшавский вокзал, Varšavskaja vokzal) oli yksi Pietarin entisistä rautatieasemista. Nykyisin kauppakeskuksena toimiva asemarakennus sijaitsee Baltian rautatieaseman itäpuolella aivan Pietarin ydinkeskustan eteläpuolella.
Historiaa

Se rakennettiin vuonna 1851 Pietarin ja Varsovan välisen rautatien pääteasemaksi. Liikenne alkoi vuonna 1858, jolloin avattiin 44,6 kilometriä pitkä rataosuus Pietarista ja Hatsinaan, jossa sijaitsi tsaarin virka-asunto. Seuraavana vuonna valmistui rata Pihkovaan ja vuonna 1862 lopulta Varsovaan asti. Preussin rajalla sijaitsevan Virbalisin kautta rata yhdisti Pietarin muihin Keski-Euroopan pääkaupunkeihin.
Uusi asemarakennus rakennettiin 1857–1860 arkkitehti Pjotr Onufrijevitš Salmonovitšin (Пётр Онуфриевич Сальмонович, 1833–1898) piirustusten mukaan.
Vuonna 2001 asemarakennus suljettiin korjaustöiden ajaksi, liikenne lakkautettiin ja kaikki lähi- ja kaukoliikenteen junat ohjattiin muille asemille. Asema esiintyy silti yhä joissain uudemmissakin rautatiekartoissa.
Nykyään

Korjaustöiden jälkeen asemarakennuksessa toimii kauppa- ja viihdekeskus Varšavski Express (ven. Варшавский экспресс). Aseman tiloissa toimii myös Rautatietekniikan museo (Музей железнодорожной техники, Muzei železnodorožnoi tehniki).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Varsovan rautatieasema (Pietari) Wikimedia Commonsissa
Kauppakeskus Varšavski Expressin sivusto (venäjäksi)
Varsovan rautatieasema postikortin kuvituksena
Varsovan rautatieasema postikortin kuvituksena
Entisen Varsovan rautatieaseman julkisivun takaa löytyy nykyään Varšavski Express -kauppakeskus
Sisänäkymä Varšavski Express -kauppakeskuksesta
Risto Varteva

Risto Varteva (27. lokakuuta 1942 Vaasa – 16. joulukuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen suomentaja ja tiedetoimittaja. Hän suomensi uransa aikana yli 70 kirjaa, joista valtaosa käsitteli luonnontieteitä. Vartevalla oli merkittävä rooli kansainvälisen tiedekirjallisuuden tuomisessa suomen kielelle. Tieteen popularisoiminen oli Vartevalle elämäntehtävä, ja tätä periaatetta hän toteutti myös Helsingin Sanomien tiedetoimittajana. Tiede-lehden päätoimittajan Jukka Ruukin mukaan Varteva oli ”suomalaisen tiedejournalismin Grand Old Man, joka avasi oivaltavasti hankalatkin asiat”.
Elämä ja ura

Risto Varteva opiskeli teknillistä fysiikkaa Teknillisessä korkeakoulussa 1960-luvulla. Vartevan populaaristamiskyvyt ilmenivät jo tuolloin, kun hän toimi fysiikan laskuharjoitusassistenttina. Vartevan opetus perustui siihen, että hän selitti, mikä ilmiöissä oli olennaista. Laskemaan kannatti ryhtyä vasta, kun tiesi, mitä lasketaan ja miksi. Samaa periaatetta hän noudatti neuvoessaan lapsiaan lukiomatematiikassa: ”Älä opettele kaavoja, vaan mieti mitä lasketaan ja johda kaavat itse.”lähde? Toinen Vartevan vahva periaate oli, ettei mitään saa uskoa suoralta kädeltä, vaan aina on ajateltava itse ja tarkistettava faktat.lähde? Tätä periaatetta hän noudatti myös omassa työssään.lähde?
Varteva toimi Helsingin Sanomien tiedetoimittajana vuosina 1972–1999. 1980-luvun lopulta alkaen hän toimi tiedesivujen vetäjänä. Vuonna 1999 hän siirtyi Tiede-lehteen, missä työskenteli kuolemaansa saakka. Vartevalla oli merkittävä rooli siinä, että Helsingin Sanomien tiedesivut kehittyivät suomalaisen tiedeviestinnän tärkeäksi kanavaksi.
Vartevalla oli taito selittää monimutkaisia ilmiöitä kansantajuisesti, ja hänen Oivalla-palstansa oli Tiede-lehden lukijoiden suosiossa. J. A. Hollo -palkinnonjakotilaisuudessa vuonna 1997 hän esitteli Cartesiuksen pirua vichypullolla, joka oli täytetty osin vedellä. Vedessä kellui tikku, jonka liikkeitä Varteva sääteli ajatustensa voimalla. Oikeasti hän tietysti sääteli pullon painetta peukalollaan. Tikku liikkui pullossa paineen vaihtelujen mukaan. Varteva oli tunnettu hyvästä ja selkeästä suomen kielestään. Tiede-lehden entinen päätoimittaja Tuula Koukku on todennut: ”Jos absoluuttista kielikorvaa on, Vartevalla oli sellainen.”lähde tarkemmin?
Vartevan mottona oli, että kääntäjän täytyy kirjoittaa teksti niin kuin kirjoittaja itse olisi sen kirjoittanut, jos olisi osannut suomea. Täytyi siis kääntää ajatukset, ei yksittäisiä sanoja tai lauseita. Tarvittaessa suomennos saa olla selkeämpi kuin alkuteksti; vaikeaa asiaa ei saa hankaloittaa takkuisella kielellä. Vartevan ammattitaito suomentajana oli niin vankka, että hän mm. löysi Stephen Hawkingin A Brief History of Time -kirjasta asiavirheen. Hän kirjoitti huomiostaan Hawkingille, joka kiitti tarkkasilmäisyydestä. Virhe korjattiin suomenkieliseen versioon, sittemmin myös alkuteokseen.
Varteva toimi myös asiantuntijana useissa kirjoissa, esimerkiksi Guinness Ennätykset -kirjasarjassa. Mitä missä milloin -kirjoihin Varteva kirjoitti jo 1970-luvulla muun muassa pienoistietokoneista ja materiasta ja antimateriasta.
Suomennokset

Risto Varteva teki kaikki suomennoksensa päätoimen ohessa.
Yksi Vartevan suomennoksista on Stephen Hawkingin Ajan lyhyt historia, jonka suomennos ilmestyi samana vuonna kuin alkuteos (WSOY 1988). Varteva suomensi myös Richard Dawkinsia (Sokea kelloseppä, WSOY 1989, Viesti miljardien vuosien takaa, WSOY 2005), John D. Barrowia (Maailmankaikkeuden alku, WSOY 1994), Paul Daviesia (Kolme viimeistä minuuttia, WSOY 1994) ja Lee M. Silveriä (Geenit ja kloonit, WSOY 1998). Näitä Varteva piti tärkeimpinä suomennoksinaan.
Osa Vartevan kirjoittamista teksteistä ja suomentamista kirjoista oli suunnattu lapsille ja nuorille. Hän kirjoitti muun muassa lasersäteestä  ja Pelle Pelottoman keksintöjen toimintaperiaatteista. David Macaulayn ja Neil Ardleyn Kuinka kaikki toimii (1990, Otava; uusittu laitos Uusi kuinka kaikki toimii 1999) oli erittäin suosittu. Teoksessa käsiteltiin muun muassa keksintöjen historiaa. Varteva on suomentanut myös Tähtien sota -trilogian toisen osan, George Lucasin elokuviin perustuvan ja Donald F. Glutin kirjoittaman Imperiumin vastaiskun (1980, WSOY).
Varteva kokosi kirjoituksistaan teoksen Taas siellä on jono (2001, Terra Cognita).
Varteva suomensi uransa alkuaikoina myös salanimellä Lea Karvonen. Salanimi on ollut Tammen suomentajien käytössä vuodesta 1947, ja sitä on käyttänyt ainakin parikymmentä suomentajaa.
Palkinnot ja tunnustukset

J. A. Hollon palkinto 1997
Aurora Borealis -palkinto 1999
Vuoden tiedetoimittaja 2003
Aarne Varonen

Aarne Tauno Varonen
Aarne Tauno Varonen (oikealla) veljensä Väinö Johanneksen kanssa.
Aarne Tauno Varonen (20. tammikuuta 1897 Käkisalmi – 15. lokakuuta 1918 Tornio) oli suomalainen jääkärivänrikki. Hänen vanhempansa olivat kaupanhoitaja Juho Varonen (16. kesäkuuta 1873) ja Katri o.s Toikka (1. huhtikuuta 1872).
Varonen harrasti urheilua, etenkin juoksua ja hiihtoa. Hän kuului Viipurissa V. & U:seura Kisaveikkoihin 1911–1914 ja myöhemmin Tornion Röytässä Jyskyyn.lähde?
Jääkärikausi

Varonen oli kansakoulun käynyt torniolainen kauppa-apulainen, joka liittyi Saksassa sotilaskoulutusta antavaan Jääkäripataljoona 27:ään 13. helmikuuta 1916 ja sijoitettiin pataljoonan 1. konekiväärikomppaniaan. Hän otti osaa taisteluihin ensimmäisessä maailmansodassa Saksan itärintamalla asemasotaan Misse-joella ja Riianlahden rannikkoasemissa. Rintamapalveluksensa jälkeen hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 9. lokakuuta 1916 ja komennettiin 24. marraskuuta 1916 etappitehtäviin Ruotsiin. Hän toimi Ruotsin rajalla oppaana ja jääkärien salaisen postin sekä aseiden kuljettajana ja toi joitakin pommeja Suomeen. Epäonnekseen hän joutui kesällä 1917 venäläisten sotilaiden pidättämäksi ja oli noin kaksi kuukautta vangittuna Katajanokan vankilassa Helsingissä, jonka jälkeen hänet laskettiin vapaaksi.
Vapauduttuaan Varonen liittyi Kemin suojeluskuntajärjestöön. Siellä eräs punainen ampui murha-aikeessa häntä 30. tammikuuta 1918. Luoti meni nenän alapuolelta sisään ja tuli korvan luota ulos katkaisten kuusi hammasta ja särkien kitalaen. Joitakin päiviä myöhemmin punaiset vangitsivat hänet ja lähtivät viemään Ouluun tutkittavaksi. Punaisten juna palasi kuitenkin Haukiputaalta takaisin, koska Oulussa oli parasta aikaa taistelu. Kun eteläpohjalaiset valloittivat Kemin, hän pääsi vapaaksi ja lähti 8. helmikuuta Vaasaan, josta siirtyi sittemmin Oulaisiin ja sieltä Savon 2. pataljoonan mukana rintamalle.lähde?
Vapaussota

Suomen sisällissotaan hän liittyi Lapualla, ja hänet sijoitettiin 2. Krenatöörirykmentin 2. Savon pataljoonan konekivääriosastoon ja otti kiväärinjohtajana osaa taisteluihin Vilppulassa, Lylyssä, Korkeakoskella, Lempäälässä, Tampereella ja Vesilahdella.
Vapaussodan jälkeen

Hän palveli sisällissodan jälkeen koulutusaliupseerina 2. Krenatöörirykmentistä muodostetussa Viipurin vartiopataljoonan 3. komppaniassa, josta hänet siirrettiin syyskuussa vuonna 1918 Tornion rajavartiopataljoonaan. Hänen kohtalokseen tuli haavoittuminen 10. lokakuuta 1918 Torniossa hänen yrittäessään vangita saksalaista sotilaskarkuria nimeltään Valter Hamam. Saksalainen ampui parabellum-pistoolilla kaksi peräkkäistä laukausta, joista ensimmäinen laukaus meni Varosen vatsan kohdalta läpi ruumiin ja toinen laukaus ohi. Tämän jälkeen Varonen ampui mauserpistoolilla saksalaista otsaan niin, että tämä heti kuoli. Varonen kuoli haavoihinsa 15. lokakuuta 1918 ja haudattiin Tornion hautausmaahan yksityiseen hautaan. Alatornion kirkolla on Varosen muistolaatta.
Aiheesta muualla

Varonen on mainittu teoksissa Jääkäripataljoona, Aseveljet, Routaa ja Rautaa sekä Sankarien muisto .
Epameinondas

| Epameinondas |
| --- | --- |
 Epameinondasta esittävä veistos.
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 418 eaa.
Kuollut: 362 eaa. Mantineia
Sotilashenkilö
Taistelut ja sodat:  Leuktran taistelu, Mantineian taistelu
Epameinondas (m.kreik. Ἐπαμεινώνδας, Epameinōndas, lat. Epaminondas; noin 418–362 eaa.) oli thebalainen sotapäällikkö ja valtiomies, jonka johdolla Theba irtautui Spartan vallasta. Epameinondaan johtama Theban armeija kukisti Spartan armeijan Leuktran taistelussa, minkä jälkeen Theba nousi vähäksi aikaa Kreikassa johtoasemaan. Epameinondas muutti myös Kreikan poliittista karttaa vapauttamalla Spartan alaisuudessa olleen Messenian, jonka heloottiväestö oli elänyt Spartan orjuudessa lähes 300 vuotta. Epameinondaan kuoleman jälkeen Theba menetti kuitenkin valta-asemansa ja joutui 300-luvun eaa. lopulla Makedonian vallan alle.
Antiikin aikana Epameinondasta ylistettiin yhtenä kreikkalaisen maailman kyvykkäimmistä miehistä. Roomalainen puhuja Cicero sanoi häntä ”Kreikan ensimmäiseksi mieheksi”. Etenkin taktiikan alalla häntä pidettiin muita kenraaleja etevämpänä. Epameinondaan Leuktrassa käyttämä ”syvä falangi” auttoi häntä kukistamaan paljon kehutun Spartan armeijan. Epameinondaan alulle panemaa uutta taktiikkaa käytti myöhemmin hyväkseen muun muassa Makedonian Filippos II, joka oli nuorena Thebassa panttivankina ja luultavasti tapasi tuolloin Epameinondaan. Epameinondas oli erityisesti tunnettu vaatimattomuudestaan, ja hänen väitetään eläneen koko elämänsä köyhyydessä. Kerrotaan myös, että hän ei käyttänyt valtaansa rikastuttaakseen itseään, ja hänen sanotaan jakaneen anteliaasti varoistaan ystävilleen. Cornelius Nepos kertoo, kuinka hän kieltäytyi ottamasta vastaan lahjuksia Persian lähettiläältä.
Koulutus ja perhesuhteet

Epameinondas syntyi köyhään aatelisperheeseen noin vuonna 418 eaa. Vaikka perhe ei ollut varakas, Epameinondas sai kuitenkin hyvän koulutuksen. Opiskeluissaan Epameinondas kunnostautui etenkin filosofian alalla, jolla hänen opettajansa oli pythagoralainen Lysis Tarentumilainen. Mutta Epameinondas tunnettiin myös rohkeudestaan. Vuonna 385 eaa. hän pelasti ystävänsä ja tulevan kollegansa Pelopidaan hengen Mantineian lähettyvillä käydyssä kahakassa.
Epameinondas eli naimattomana, ja hänen maanmiehensä kritisoivat häntä tästä. Epameinondas vastasi kritiikkiin sanomalla, että hänen Leuktrassa juhlima voittonsa oli hänen tyttärensä, joka tulisi elämään ikuisesti. Tiedetään kuitenkin, että Epameinondaalla oli useita pederastisia suhteita nuorempien miesten kanssa. Cornelius Nepos mainitsee erään rakastajan nimellä Mikythos ja Plutarkhos kaksi rakastajaa, Asopikhoksen ja Kafisodoroksen. Asopikhos taisteli Epameinondaan rinnalla Leuktrassa. Kafisodoros taas kaatui Epameinondaan kanssa Mantineian taistelussa, ja heidät haudattiin vierekkäin.
Theban kapina

Niin sanotun Korintin sodan jälkeen Theba oli joutunut luopumaan Boiotian herruudesta, ja vuonna 382 eaa. Sparta oli miehittänyt Theban kaupungin linnoituksen Kadmeian. Spartalle vihamieliset karkotettiin Ateenaan, mutta Epameinondas sai jäädä, koska häntä ei pidetty vaarallisena. Ateenan avustuksella maanpaossa eläneet thebalaiset suunnittelivat vallankaappausta, ja he ottivat yhteyttä Epameinondakseen, joka alkoi valmistella tulevaa kapinaa. Vuonna 379 eaa. joukko kapinallisia soluttautui kaupunkiin Pelopidaan johdolla ja murhasi kaupungin Spartalle myötämieliset johtajat. Epameinondas ja Gorgidas johtivat nuorukaisjoukkoa, joka murtautui asevarastoihin ja piiritti spartalaiset sotilaat Kadmeiaan. Avuksi tuli myös joukko ateenalaisia hopliitteja. Thebalaiset ottivat vastaan Pelopidaan miehet vapauttajina. Spartalainen varuskunta antautui, ja se päästettiin poistumaan kaupungista. Spartalaisia avustaneet thebalaiset teloitettiin.
Kun Spartassa saatiin tietää Theban kapinasta, kuningas Agesilaos II lähti armeijan kanssa kukistamaan sitä. Thebalaiset eivät kuitenkaan halunneet lähteä taisteluun spartalaisia vastaan vaan linnoittautuivat kaupunkiinsa. Spartalaisten oli tyydyttävä tuhoamaan Thebaa ympäröivää maaseutua ennen kotiinpaluutaan. Lyhyessä ajassa Theba sai taas kootuksi entisen Boiotian liiton, jonka Sparta oli hajottanut, tällä kertaa entistä demokraattisemmassa muodossa. Boiotian liittoon kuuluivat kaikki Boiotian kaupungit. Liittoa johti seitsemän kenraalia, boiotarkkia, jotka valittiin Boiotian seitsemältä eri alueelta. Spartalaiset yrittivät kuitenkin estää Boiotian irtautumisen omasta valtapiiristään ja hyökkäsivät alueelle kolme kertaa seuraavien seitsemän vuoden aikana. Tilanne kääntyi Boiotian eduksi sen jälkeen kun Pelopidaan johtama pieni armeija murtautui spartalaisen armeijan läpi jouduttuaan saarretuksi Tegyran taistelussa vuonna 385 eaa. Tämä näytti boiotialaisille, että spartalaiset pystyttiin lyömään taistelussa. Pelopidas oli noussut kapinan jälkeen Theban johtohahmoksi, ja hän määräsi seuraavina vuosina yhdessä Epameinondaan kanssa Theban ulkopolitiikan.
Sota Spartan kanssa > Epameinondas boiotarkkina

Ei tiedetä tarkkaan, milloin Epameinondas valittiin ensimmäisen kerran boiotarkiksi. Se kuitenkin tiedetään, että hän toimi tässä virassa vuonna 371 eaa. Seuraavana vuonna hän johti Boiotian lähetystöä, jonka piti keskustella spartalaisten kanssa rauhansopimuksesta. Vuonna 375 eaa. oli yritetty saada aikaan yleinen rauha, mutta Spartan ja Ateenan välinen kiista oli saanut sodan taas puhkeamaan. Theba ja Sparta olivat kuitenkin vuonna 371 eaa. väsyneitä sotaan, ja siksi päätettiin ryhtyä rauhanneuvotteluihin. Neuvottelujen aikana Epameinondas suututti spartalaiset vaatimalla, että hänen pitäisi saada allekirjoittaa sopimus koko Boiotian puolesta. Agesilaos ei voinut suostua siihen, vaan hän vaati, että Boiotian kaupunkien pitäisi olla itsenäisiä. Epameinondas vastasi vaatimalla, että Lakonian kaupunkien pitäisi myös olla itsenäisiä. Suuttunut Agesilaos irrotti Theban sopimuksesta, ja molemmat lähetystöt palasivat kotiin valmistelemaan uutta sotaa.