stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
André Boisclair
Elämänvaiheita > Kansanedustaja ja ministeri

Tehtävässään kansanedustajana Boisclair oli tunnollinen, erityisen aloitteellinen ja aktiivinen. Eritoten hänen kiinnostuksensa kohdistui nuorisoon sekä taloudellisen toiminnan edellytysten parantamiseen. Näin eritoten kotikaupunkinsa Montrealin Rosemontin ja Petite-Patrien kaupunginosat olivat hänen erityishuomionsa kohteina.
Puolue oli oppositiossa Boisclairen tultua ensimmäistä kertaa valituksi Québécin parlamentiin. Mutta vuoden 1994 vaaleissa puolue sai voiton ja pääsi hallitusvastuuseen. Näin puolue aloitti uudelleen voimakkaasti ajamansa Québécin siirtymisen kohden itsenäisyyttä. Boisclaire osallistuu kaikkiin asiaa käsitteleviin taistoihin ja käyttää hyväkseen kaikkia julkisuudenkin keinoja saadakseen québéciläisen nuorison tuen itsenäisyyshankkeelle.
Kansanäänestyksen jälkeen (Québécin itsenäisyydestä, jonka itsenäisyyden kannattajat niukasti hävisivät) Boisclair nimitettiin Québécin hallituksen jäseneksi. Näin hänestä tuli 29-vuotiaana yksi osavaltion nuorimmista ministereistä. Pääministeri Lucien Bouchardin hallituksessa hänellä oli ensiksi hallussaan kansalais- ja siirtolaissuhteita hoitavan ministerin tehtävät. Tämän ministeritehtävän hoidon aikana hän loi hyvin läheiset suhteet useisiin siirtolaisyhteisöjen johtajiin.
Pian hän kuitenkin siirtyi sosiaaliministeriksi, jossa tehtävässä on keskittyi erityisesti nuorisoasioihin. Hän loi nuorison tukemiseksi ohjelman, jolla pyritään tehokkaasti integroimaan vaikeuksissa olevia nuoria niin työelämään kuin yhteiskuntaankin.
Vuonna 2002 pääministeri Bernard Landray lisäsi Boisclairen tehtäviin myös kuntaministerin tehtävät. Näin hänen vastuulleen tuli myös hallituspuolueen parlamenttiryhmän johtaminen. Tässä uudessa ministeritehtävässä hän sai aikaan Montrealin ja Québécin kaupunkien välisen yhteistyösopimuksen, jonka avulla kaupunkien yhteiskuntasuunnittelua ja kasvusuunnitelmia voidaan tehdä yhteistyössä ja saada aikaan merkittäviä säästöjä.
Vuoden 2003 vaaleissa Parti Québécois menetti asemansa hallituspuolueena. Boisclairesta tuli oppositiopuolueen parlamenttiryhmän puheenjohtaja, jossa tehtävässä hän jatkoi, kunnes hän 17. elokuuta 2004 lähti opiskelemaan Harvardiin ja jätti niin parlamenttipaikkansa kuin sen myötä myös ryhmän puheenjohtajan tehtävät.
17. kesäkuuta 2005 André Boisclair asettui kuitenkin ehdokkaaksi puolueensa puheenjohtajaksi. Tämä ehdokkuus päättyi voittoisasti, kun hänet 15. marraskuuta 2005 valittiin puolueen puheenjohtajaksi. Vaalissa hän saa annetuista äänistä 53,68 %, ja hänen pahin kilpailijansa Pauiline Marois sai puolestaan 30,6 % annetuista äänistä.
Ristiriitainen Boisclaire

Puheenjohtajuudesta käydyn kiivaan kampanjan aikana André Boisclair joutui melkoiseen ryöpytykseen. Ensimmäisestä ryöpytyksestä tuli lehdistön vuoksi erityinen Boisclairen tapaus.
Puheenjohtajakamppailun aikana 6. lokakuuta 2005 Boisclair ilmoitti kokeilleensa kokaiinia ollessaan ministerinä. Tästä alkoi valtaisa mediamylläkkä niin koko Québécissä, kuin Kanadassakin, mutta eritoten puolueen sisällä.
Toinen mediamylläkkä syntyi Boisclairen yliopistodiplomista. Esitettiin väite, että Harvardin diplomi ei ole oikea, vaan omistajansa järjestämä väärennös. Lopulta kuitenkin asiaan saatiin vahvistus Harvardin taholta ja lehdistö, etunenässä myrskyn liikkeelle laittanut La Presse joutuivat pyytämään tapahtumaa julkisesti anteeksi Boisclairelta.
Kuitenkaan ei tässä puheenjohtajataistossa, kuten ei missään aikaisemmassakaan poliittisessa mittelössä, ei lehdistö, eivät poliittiset vastustajat tai oman puolueen toisinajattelijat, hyökänneet Boisclairen avointa homoseksuaalisuutta vastaan tai käyttäneet sitä lyömäaseena poliittisessa taistossa. Toisaalta Kanadassa on liberaali sosiaalipolitiikka, sillä salliihan maa mm. avioliitot samaa sukupuolta olevien kesken.
Scott Lively

Scott Lively vuonna 2014
Scott Lively (s. 1957) on yhdysvaltalainen evankelikaaleihin kuuluva saarnaaja ja kansalaisaktivisti, joka on johtanut seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen oikeuksia vastaan kampanjoineita liikkeitä 1990-luvun alusta lähtien. Kirjoissaan Lively on käsitellyt homoseksuaalisuuden väitettyä vaikutusta muun muassa holokaustiin, apartheidiin ja orjuuteen. Hänen käsityksensä mukaan homoseksuaalisuus on persoonallisuushäiriö, jonka piirteisiin kuuluu "aggressiivinen antisosiaalisuus".
Aktivismi Yhdysvalloissa ja Itä-Euroopassa

1990-luvun alussa Lively toimi Oregon Citizens Alliancessa, joka edisti lakimuutoksia syrjintäsuojan poistamiseksi seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjen osalta. Järjestö kuvaili pamfleteissaan ja videoissaan homoseksuaalisuutta sekä sairaudeksi että pahuuden muodoksi. Vuonna 1991 Lively paiskasi valokuvaaja Catherine Staufferin Oregon Citizens Alliancen tapahtumassa seinään ja veti hänet huoneesta hiuksista ulos. Oikeus totesi Livelyn käyttäneen tarpeetonta voimaa Staufferin poistamiseksi tilaisuudesta ja määräsi tälle maksettaviksi 30 000 dollarin korvaukset. Vuonna 1995 Lively julkaisi holokaustirevisionistiseksi kritisoidun kirjan The Pink Swastika (1995), jossa homoseksuaalisuuden esitettiin voimakkaasti myötävaikuttaneen holokaustiin. Hänen mielestään natsipuolue oli keskeisesti edistämässä homojen oikeuksia Weimarin tasavallassa. Hän katsoi kansallissosialismin ideologiana kummunneen homoseksuaalien ajatuksista. Vuonna 1997 Lively julkaisi kirjan The Poisoned Stream, jossa homoseksuaalisuuden esitettiin olleen myös Espanjan inkvisition, Ranskan terrorin ajan, apartheidin ja mustien orjuuttamisen taustalla vaikuttanut voima.
Muutettuaan Oregonista Sacramentoon Kaliforniaan Lively pääsi American Family Associationin osavaltiotason johtajaksi. Hän perusti Kaliforniassa ollessaan myös johtamansa Abiding Truth Ministries -järjestön ja vastusti "koulujen homoseksualisoimista". Vuonna 2007 hän perusti Watchmen on the Wallsin, joka aloitti toimimisen Itä-Euroopassa. Livelyn mukaan Watchmen on the Walls on kristittyjen aktivistien kansainvälinen verkosto, joka on omistautunut "homoseksuaalisen agendan" vastaiselle kamppailulle. Lively alkoi kiertää puhujana Virossa, Latviassa, Liettuassa, Puolassa, Valko-Venäjällä ja Ukrainassa. Moldovassa hän syytti George Sorosia homoseksuaalisuuden laillistamisesta. Venäjällä säädettiin homopropagandalaki, jota Lively väitti ehdottaneensa jo vuonna 2007. Lively on pitänyt Vladimir Putinia "viimeisenä toivona" ja kannustanut muiden maiden johtoa ottamaan hänestä mallia. Livelyn hankkeisiin on kuulunut myös Redemption Gate Mission Society -järjestö, jonka hän perusti muutettuaan tammikuussa 2008 Springfieldiin Massachusettsiin.
Lively on pitänyt lähes kaikkia pahimmista yhdysvaltalaisista sarjamurhaajista homoseksuaaleina. Hän kertoi Rooman valtakunnan kaatumista edeltäneiden keisareiden olleen homoseksuaaleja ja samaisti koetun Yhdysvaltain heikentymisen seksuaalivähemmistöjen oikeuksia ajavan liikkeen nousuun. Vuonna 2013 Lively väitti Barack Obamaa Antikristukseksi. Hän myös epäili tätä homoseksuaaliksi. Lively oli kahdesti ehdolla Massachusettsin kuvernööriksi. Vuonna 2021 hän arveli, että Donald Trump myötäili presidenttinä liikaa homoseksuaaleja, minkä seurauksena hän menetti Jumalan suosion ja hävisi Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2020. Esimerkkinä Lively mainitsi avoimesti homoseksuaalisen Richard Grenellin nimittämisen suurlähettilääksi Saksaan.
Toiminta Afrikassa

Maaliskuussa 2009 Lively oli puhujana Kampalassa Ugandassa järjestetyssä konferenssissa, jossa seksuaalivähemmistöt kuvattiin seksuaalisiksi saalistajiksi. Kuukausi tämän jälkeen Uganda ilmoitti suunnittelevansa lainsäädäntöä, jonka nojalla homoseksuaalisuudesta voitaisiin langettaa elinkautinen vankeusrangaistus ja törkeästä homoseksuaalisuudesta kuolemantuomio. Lively itse kertoi kannattavansa homoseksuaalisuuden kriminalisointia, mutta vastustavansa kuolemanrangaistusta. Ugandan tapahtumista tehtiin dokumentti Missionaries of Hate, jossa Lively kertoi Mariana van Zellerille pitävänsä kuitenkin lakiesityksen läpimenoa pienempänä pahana kuin homoseksuaalisuuden sallimista. Vuonna 2014 Ugandassa säädettiin laki, joka mahdollisti homoseksuaalisuudesta elinkautisen vankeustuomion. Ugandalaiset ihmisoikeusaktivistit syyttivät Livelya lain innoituksen lähteenä toimimisesta.
Lively on syyttänyt homoseksuaalisuutta vaikuttamisesta Ruandan kansanmurhaan.
Suomi-sarjan kausi 2019–2020

| Suomi-sarjan kausi 2019–2020 |
| --- | --- |
Järjestyksessä oleva kausi:  21.
Joukkueiden määrä:  16
Sarja alkoi:  20. syyskuuta 2019
Sarja päättyi:  12. maaliskuuta 2020
Runkosarjan voittaja:  K-Espoo
Nousseet joukkueet:  K-Espoo, FPS
Ylempi sarjataso:  Mestis
Alempi sarjataso:  II-divisioona
  ← 2018-2019 :  2020-2021 → 
Kausi 2019–2020 oli jääkiekon Suomi-sarjan 21. kausi. Edelliskauden mestari Hokki nousi Mestikseen ja uutta joukkuetta ei tullut tilalle, joten sarjaan osallistui 16 joukkuetta.
Runkosarjan voitti Kiekko-Espoo. Pudotuspelit keskeytettiin kahden välieräottelun jälkeen ja putoamiskarsintojen toinen vaihe peruttiin koronaviruksen vuoksi 12. maaliskuuta 2020.
Joukkueet

| Joukkue | Kaupunki | Kotihalli | Perustettu | Päävalmentaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| D-Kiekko | Jyväskylä | Synergia-areena | 1990 |  Jari Tapper |
| FPS | Forssa | Forssan jäähalli | 1931 |  Asko Rantanen |
| Haukat | Järvenpää | K-rauta Areena | 1979 |  Sami Helenius |
| HC Giants | Hollola | Hollolan jäähalli | 2014 |  Jesper Jalonen |
| HCIK | Kaarina | AINA-Areena | 1986 |  Mika Palmroos |
| Hunters | Porvoo | Porvoon jäähalli | 1997 |  Mikko Juutilainen |
| JHT | Kalajoki | Kalajoen jäähalli | 1992 |  Ville Kautiainen |
| Karhu HT | Pori | Isomäki Areena | 2000 |  Robin Leppänen |
| Kiekko-Espoo | Espoo | Espoonlahden jäähalli | 2018 |  Kim Hirschovits |
| Laser HT | Oulu | Oulunsalon jäähalli | 1997 |  Janne Saarenpää |
| Muik Hockey | Uusikaarlepyy | Uudenkaarlepyyn jäähalli | 1984 |  Michael Ringberg |
| Pyry | Nokia | Nokian jäähalli | 1905 |  Niko Raiskio |
| Raahe-Kiekko | Raahe | Raahen jäähalli | 1994 |  Joni Hannuksela |
| Riemu | Jyväskylä | Synergia-areena | 2011 |  Eero Kauppi |
| S-Kiekko | Seinäjoki | Seinäjoen jäähalli | 1996 |  Pasi Määttänen |
| Titaanit | Kotka | Ilona Areena | 1974 |  Mika Iltola |
Alkusarja

Runkosarjassa pelataan ensin kaksinkertainen 16 joukkueen alkusarja eli 30 ottelua. Kahdeksan parasta jatkavat ylempään loppusarjaan ja pelaavat yksinkertaisen sarjan. Loput kahdeksan joukkuetta pelaavat yksinkertaisen alemman loppusarjan. Näin ollen joukkueet pelaavat runkosarjassa 37 ottelua. Ylemmän loppusarjan kuusi parasta joukkuetta etenevät suoraan puolivälieriin ja loput kaksi joukkuetta kohtaavat alemman loppusarjan kaksi parasta villi kortti -kierroksella, jonka voittajat etenevät puolivälieriin. Alemman loppusarjan neljä viimeistä joukkuetta jatkavat putoamiskarsintoihin.
Alkusarja > Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  K-Espoo  | 30 |  26  |  1  |  0  |  3  |  183  |  57  | +126 | 80 |
| 2 |  FPS  | 30 |  22  |  2  |  0  |  6  |  134  |  75  | +59 | 70 |
| 3 |  Pyry  | 30 |  19  |  0  |  3  |  8  |  126  |  81  | +45 | 60 |
| 4 |  D-Kiekko  | 30 |  18  |  1  |  2  |  9  |  144  |  106  | +38 | 58 |
| 5 |  JHT  | 30 |  16  |  4  |  1  |  9  |  134  |  112  | +22 | 57 |
| 6 |  Hunters  | 30 |  16  |  1  |  4  |  9  |  140  |  102  | +38 | 54 |
| 7 |  RaaheK  | 30 |  13  |  5  |  2  |  10  |  107  |  106  | +1 | 51 |
| 8 |  HC Giants  | 30 |  14  |  1  |  0  |  15  |  112  |  123  | -11 | 44 |
| 9 |  S-Kiekko  | 30 |  13  |  2  |  1  |  14  |  97  |  115  | -18 | 44 |
| 10 |  Karhu HT  | 30 |  12  |  1  |  2  |  15  |  109  |  130  | -21 | 40 |
| 11 |  Titaanit  | 30 |  10  |  2  |  5  |  13  |  119  |  130  | -11 | 39 |
| 12 |  Riemu  | 30 |  9  |  3  |  5  |  13  |  116  |  128  | -12 | 38 |
| 13 |  HCIK  | 30 |  9  |  1  |  1  |  19  |  97  |  149  | -52 | 30 |
| 14 |  Haukat  | 30 |  6  |  2  |  1  |  21  |  79  |  141  | -62 | 23 |
| 15 |  Laser HT  | 30 |  4  |  4  |  2  |  20  |  103  |  151  | -48 | 22 |
| 16 |  Muik Hockey  | 30 |  2  |  1  |  2  |  25  |  65  |  159  | -94 | 10 |
Lähde: Suomen Jääkiekkoliitto
Alkusarja > Pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jarno Palola | JHT | 30 | 23 | 34 | 57 |
| 2. | Jere Rantala | JHT | 30 | 11 | 40 | 51 |
| 3. | Jesse Huhtala | Karhu HT | 24 | 28 | 20 | 48 |
| 4. | Patrik Mallenius | Hunters | 29 | 18 | 26 | 44 |
| 5. | Markku Flinck | Pyry | 28 | 17 | 27 | 44 |
| 6. | Harri Pälve | Laser HT | 26 | 14 | 30 | 44 |
| 7. | Teemu Mielonen | Hunters | 26 | 17 | 26 | 43 |
| 8. | Oscar Leppänen | K-Espoo | 30 | 22 | 20 | 42 |
| 9. | Jesse Häkkinen | RaaheK | 26 | 14 | 28 | 42 |
| 10. | Ilmari Pitkänen | K-Espoo | 25 | 19 | 22 | 41 |
Alkusarja > Maalivahtien torjuntapörssi

Vähintään 1/3 otteluista
| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | PO | PM | T | PMK | NP | T% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Patrik Koivisto | RaaheK | 30 | 26 | 66 | 832 | 2,71 | 1 | 92,65 |
| 2. | Santeri Metsänen | Pyry | 29 | 20 | 48 | 595 | 2,55 | 3 | 92,53 |
| 3. | Juho Niku | S-Kiekko | 22 | 19 | 54 | 664 | 3,19 | 2 | 92,48 |
| 4. | Ville Viskari | HC Giants | 27 | 22 | 58 | 673 | 3,11 | 3 | 92,07 |
| 5. | Jani Nieminen | K-Espoo | 30 | 21 | 40 | 458 | 1,90 | 2 | 91,97 |
Ylempi loppusarja > Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  K-Espoo  | 37 |  31  |  2  |  1  |  3  |  221  |  70  | +151 | 98 |
| 2 |  FPS  | 37 |  24  |  3  |  0  |  10  |  161  |  101  | +60 | 78 |
| 3 |  D-Kiekko  | 37 |  23  |  1  |  2  |  11  |  186  |  129  | +57 | 73 |
| 4 |  Hunters  | 37 |  21  |  1  |  5  |  10  |  171  |  120  | +51 | 70 |
| 5 |  Pyry  | 37 |  21  |  0  |  3  |  13  |  146  |  110  | +36 | 66 |
| 6 |  JHT  | 37 |  19  |  4  |  1  |  13  |  157  |  142  | +15 | 66 |
| 7 |  RaaheK  | 37 |  17  |  5  |  2  |  13  |  129  |  128  | +1 | 63 |
| 8 |  HC Giants  | 37 |  14  |  1  |  0  |  22  |  129  |  182  | -53 | 44 |
Lähde: Suomen Jääkiekkoliitto
Alempi loppusarja > Sarjataulukko

|  #  |  Joukkue  |  O |  V  |  V ja  |  H ja  |  H  |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Karhu HT  | 37 |  18  |  1  |  2  |  16  |  152  |  149  | +3 | 58 |
| 2 |  S-Kiekko  | 37 |  16  |  2  |  2  |  17  |  120  |  141  | -21 | 54 |
| 3 |  Titaanit  | 37 |  13  |  3  |  5  |  16  |  148  |  155  | -7 | 50 |
| 4 |  Riemu  | 37 |  11  |  3  |  5  |  18  |  140  |  160  | -20 | 44 |
| 5 |  HCIK  | 37 |  11  |  4  |  2  |  20  |  123  |  173  | -50 | 43 |
| 6 |  Laser HT  | 37 |  6  |  4  |  3  |  24  |  130  |  186  | -56 | 29 |
| 7 |  Haukat  | 37 |  7  |  2  |  3  |  25  |  101  |  177  | -76 | 28 |
| 8 |  Muik Hockey  | 37 |  6  |  2  |  2  |  27  |  93  |  184  | -91 | 24 |
Lähde: Suomen Jääkiekkoliitto
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Villi kortti -kierros | Villi kortti -kierros | Villi kortti -kierros |  |  | Puolivälierät | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät | Välierät |  |  | Pääsy Mestis-karsintaan | Pääsy Mestis-karsintaan | Pääsy Mestis-karsintaan |
 
|  | 7 |  RaaheK | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | 10 |  S-Kiekko | 1 |   |   | 1 |  K-Espoo | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 9 |  Karhu HT | 0 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 1 |  K-Espoo | 2 |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 4 |  Hunters | 0 |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 2 |  FPS | 3 |   |   |  |  |  |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   | 7 |  RaaheK | 1 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   |   |   |  |   |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |   |   |   |   |   |  |   |  |
|  |   |   |   |   |   | 3 |  D-Kiekko | 3 |   |  |  |  |  |   |  |  |  |  |
|  |   |   |   |   |   | 6 |  JHT | 2 |   |   |  |  |  |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 2 |  FPS | 0 |   |  |  |  |  |
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 3 |  D-Kiekko | 2 |   |  |  |  |  |
|  |   |   |   |   |   | 4 |  Hunters | 3 |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | 8 |  HC Giants | 0 |   |   | 5 |  Pyry | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | 9 |  Karhu HT | 2 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Pudotuspelit > Pistepörssi

| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jesse Häkkinen | RaaheK | 7 | 4 | 5 | 9 |
| 2. | Teemu Väisänen | Hunters | 6 | 3 | 6 | 9 |
| 3. | Vili Vesalainen | D-Kiekko | 7 | 3 | 6 | 9 |
| 4. | Valtteri Tiainen | D-Kiekko | 7 | 6 | 2 | 8 |
| 5. | Miku Ronkainen | FPS | 6 | 5 | 3 | 8 |
Pudotuspelit > Maalivahtien torjuntapörssi

Vähintään 1/3 otteluista
| # | Pelaaja | Joukkue | Ottelut | PO | PM | T | PMK | NP | T% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Jani Nieminen | K-Espoo | 5 | 5 | 9 | 134 | 1,71 | 0 | 93,71 |
| 2. | Veli-Matti Mäkinen | Karhu HT | 5 | 3 | 6 | 80 | 2,65 | 0 | 93,02 |
| 3. | Patrik Koivisto | RaaheK | 7 | 7 | 23 | 283 | 3,18 | 0 | 92,48 |
| 4. | Antti Makkonen | D-Kiekko | 7 | 5 | 13 | 147 | 2,58 | 1 | 91,88 |
| 5. | Joonas Tiippana | JHT | 5 | 5 | 17 | 166 | 3,42 | 0 | 90,71 |
Rautatientorin metroasema

Rautatientorin metroasema (ruots. Järnvägstorgets metrostation) on Helsingin metron maanalainen asema. Se sijaitsee Kluuvin kaupunginosassa Asema-aukion ja Kaivokadun alapuolella, ja sieltä on yhteys Asematunneliin, Helsingin päärautatieasemalle, Kaivopihalle, Sokos-tavarataloon sekä Mannerheimintien alitse Forumiin. Asema on Helsingin yliopiston ja Aalto-yliopiston lisäksi ainoa, jonka nimi kuulutetaan suomen ja ruotsin lisäksi englanniksi (Central railway station).
Asema avattiin 1. heinäkuuta 1982, ja sen on suunnitellut arkkitehtitoimisto Björkstam-Heino-Kostiainen. Asema sijaitsee 487 metrin etäisyydellä Kampin metroasemasta ja 597 metrin päässä Helsingin yliopiston metroasemasta. Se on noin 27 metriä maanpinnan ja noin 22 metriä merenpinnan alapuolella.
Rautatientori on perinteisesti ollut Helsingin metron asemista vilkkain. Vuonna 2023 asemaa käytti arkipäivisin keskimäärin 54 000 matkustajaa, joka on Helsingin metron asemista eniten. Vielä vuonna 2019, ennen koronaviruspandemiaa, Rautatientorilla kävi päivisin 78 200 matkustajaa.
Asemalla on ollut vuodesta 1985 lähtien Jouko Christianssonin maalaus Metrolinjat. Aseman nimi alkuperäisissä linjakartoissa oli Kaivokatu / Brunnsgatan.
Arkkitehtuuri

Metrolaiturin keskivaiheilta johtaa yksi liukuporraskuilu ylös lippuhalliin. Liukuportaita kuilussa on neljä, joista alhaalta katsottuna kolme vasemmaisinta johtaa normaalisti ylös, ja oikeanpuoleisin alas. Liukuporraskuilun edessä on kulunvalvontakoppi tummennettujen lasien takana. Hissit laituritasolta lippuhalliin eli Kompassitasolle ovat liukuporraskuilun takana olevalla poikittaiskäytävällä.
Asemalla on Helsingin metrolle tyypillinen saarilaituri, jonka molemmin puolin sijaitsevilla raiteilla liikennöi oikeanpuoleista liikennettä.
Kompassitasolta ylöspäin asematunneliin ja maan pinnalle vie kaksi hissiä, toinen Elielinaukiolle ja toinen Kaivopihalle. Kaivopihan hissin erikoisuus on, että se kulkee vinosti ylös ja alaspäin. Tällaiset vinohissit ovat harvinaisia maailmankin mittakaavassa. Samanlaisia vinohissejä on myös Sörnäisten, Hakaniemen, Helsingin yliopiston, Lauttasaaren, Koivusaaren ja Aalto-yliopiston metroasemilla.
Historia > Vesivahingot

Asemalla tapahtui 8. marraskuuta 2009 vakava vesivahinko, jonka seurauksena asema jouduttiin sulkemaan yli kolmeksi kuukaudeksi. Asemalle vuoti tuhansia kuutioita vettä, ja vuoto aiheutti miljoonien eurojen suuruiset vahingot. Muun muassa metroaseman hissit ja liukuportaat kärsivät suuria vahinkoja. Vesi pääsi vuotamaan putkesta irronneen kulmapalan takia. Itäkeskuksesta päin tulleet junat kääntyivät tapahtumapäivänä jo Sörnäisissä. Myöhemmin metroliikennettä jatkettiin lännessä Hakaniemeen ja Kaisaniemeen asti. Asematunneli suljettiin, mutta rautatieaseman maanpäällinen osa oli koko ajan käytössä. Laitureilla ollut vesi saatiin poistettua seuraavaan päivään mennessä, mutta asema ja ns. Kompassitaso pysyivät suljettuina. Metroliikenne Rautatientorin aseman ohitse Kamppiin ja Ruoholahteen käynnistyi uudelleen 11. marraskuuta. Rautatientorilla metrot alkoivat pysähtyä jälleen 15. helmikuuta 2010 alkaen.
Rautatientorin metroasema suljettiin 23. elokuuta 2019 rankkasateiden aiheuttaman vesivahingon vuoksi. Myös Kampin metroasema oli hetken suljettuna, mutta se avattiin liikenteelle loppuillasta.
Historia > Vuosien 2024–2025 peruskorjaus

Aseman laituritasolla ja liukuporraskuilussa aloitettiin kesällä 2024 laajamittainen peruskorjaus, joka parantaa aseman paloturvallisuutta. Se aiheutti 3. kesäkuuta - 2. syyskuuta asti kestäneen liikennekatkoksen, jonka aikana metrojunat eivät kulkeneet lainkaan Rautatientorin läpi, vaan pysähtyivät itäpäässä Helsingin yliopiston asemalle, ja länsipäässä Kamppiin. Näiden asemien välillä matkustajia palveli lisäraitiolinja 9B. Asema jouduttiin remontin alkuajaksi sulkemaan kokonaan, sillä lukuisten rakennustelineiden keskellä matkustajien liikkuminen ei olisi ollut turvallista, ja työntekijöiden turvallisuuden tähden junat eivät olisi voineet kulkea raiteilla.
Remontissa puretaan kokonaan laituritason alakatto, uusitaan valaistus, rakennetaan sprinklerijärjestelmille uusi vesijohto, asennetaan laiturin reunan yläpuolelle otsaseinä, rakennetaan lasiovet liukuportaiden alapäähän sekä asennetaan uudet savuovet tunneleihin. Matkustajaliikenne palasi vielä osittain keskeneräiselle asemalle 2. syyskuuta 2024, mutta korjaustyöt jatkuvat seuraavan vuoden maaliskuuhun asti. Syksyllä 2024 remontin ollessa vielä kesken alkuperäinen 8,2 miljoonan euron kustannusarvio oli noussut 16,4 miljoonaan euroon.
Kuvia

Laituritasoa vuonna 2022.
Liukuportaat.
Rautatientorin metroaseman lippuhalli (Kompassitasanne) ja liukuportaat laituritasolle.
Laituritaso vuonna 2008.
Vesivahinko 8.11.2009.
Kala ruokana

Kasvatuslohen liha on erityisen punaista kalanrehuun lisätyn astaksantiinin ansiosta.
Tonnikala on suomalaisten toiseksi suosituin ruokakala. Se painaa tyypillisesti 40-500 paunaa eli 18-226 kiloa.
Kala on perinteistä ruokaa vesistöjen äärellä sijaitsevilla seuduilla. Suomalainen syö päivittäin yli 30 grammaa kalaa.
Ruokakalat

Sekä merikaloja että makean veden kaloja käytetään ihmisravinnoksi. Luonnonkalaa saadaan kalastamalla luonnonvesistä, ja kasvatuskalaa saadaan kalankasvattamoista. Kasvatuskalan osuus on lisääntynyt voimakkaasti 1990-luvulta alkaen.
Suomalaiset syövät määrällisesti eniten luonnonvesistä pyydettyä kalaa. Lohi on silti suosituin ruokakala. Käytännössä kaikki Suomessa kulutettu lohi on peräisin kalankasvattamoista.
Keskivertosuomalainen nautti 5 kiloa lohta vuonna 2022. Ulkomaista luonnonkalaa syötiin lisäksi 4,5 kiloa ja kotimaistakin yli 2,5 kiloa. Näistä tonnikalan kulutus oli 1,6 kiloa. Haukea ja ahventa syötiin kumpaakin keskimäärin 600 grammaa, kuhaa ja silliä kului molempia noin 400 grammaa sekä muikkua, siikaa ja seitiä kutakin 300 grammaa vuodessa. Noin puolet suomalaisten syömästä kotimaisesta luonnonkalasta on itse kalastettua.