stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Esa Isaksson

| Esa Isaksson |
| --- | --- |
 Isaksson tuulettaa tehtyään HIFK:lle maalin (1969).
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1947 Turku
Kuollut: 21. toukokuuta 2022 (75 vuotta) Tampere
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Saxon
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1963–1974
Seurat:  Lukko, HIFK
Esa Edwin Isaksson (21. huhtikuuta 1947 Turku – 21. toukokuuta 2022 Tampere) oli suomalainen jääkiekkoilija, joka pelasi hyökkääjänä SM-sarjassa vuosina 1963–1974 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Isaksson edusti kolmissa MM-kilpailuissa. Sarjatasolla Isaksson pelasi Lukossa ja HIFK:ssa. Häntä on kutsuttu aikansa IFK:n ydinpelaajiksi. Isaksson on tiettävästi ensimmäinen suomalaispelaaja, jolle on tarjottu NHL-sopimusta.
Ura

"Saxon" edusti SM-sarjaurallaan Rauman Lukkoa ja Helsingfors IFK:ta. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 201 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 83 + 107 = 190 ja jäähymääränsä 136 minuuttia. Isaksson oli kautena 1970-1971 SM-sarjan paras syöttäjä ja kautena 1968-1969 HIFK:n paras pistemies. Isaksson voitti Suomen-mestaruuden HIFK:ssa vuosina 1969 ja 1970 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia. Vuonna 1970 kultaa tuli myös Ahearne Cupista.
Isaksson pelasi Suomen maajoukkueessa 46 maaottelua, joissa hän teki kahdeksan maalia ja sai 12 syöttöpistettä. Hän edusti Suomea kolmissa MM-kilpailuissa: Ljubljanassa 1966, Tukholmassa 1969 sekä Bernissä ja Genevessä 1971.
HIFK:n Jaakko Marttisen mukaan vähälle huomiolle jäänyt Esa Isaksson oli heidän "koko hyökkäyspelin aivot ja luoja". Isaksson muodosti joukkueen kärkikolmikon Juhani Jylhän ja Juha Rantasilan kanssa.
Isaksson on tiettävästi ensimmäinen suomalaispelaaja, jolle on tarjottu NHL-sopimusta. Isakssonin mukaan St. Louisin silloinen vara-GM Cliff Fletcher vieraili joitain kertoja Suomessa heidän peleissä ja kertoi kovasti haluavansa Isakssonin pelaamaan joukkueeseen. Isaksson kuitenkin siirsi sopimuksen kirjoitusta koulunkäynnin vuoksi, jonka jälkeen perheenlisäys esti sopimuksen teon jälleen. Isaksson sanoi, että oli myös epävarma pärjäämisestään NHL:ssä.
Siviilissä Isaksson työskenteli kirjapainoalalla.
Saavutukset

2 Suomen-mestaruutta (HIFK 1969, 1970)
1 SM-hopea (Lukko 1966)
2 SM-pronssia (Lukko 1965, HIFK 1971)
Ahearne Cup -mestaruus (HIFK 1970)
Kauden 1968/69 HIFK:n paras pistemies
Kauden 1970/71 mestaruussarjan paras syöttäjä
Tilastot

| Kausi | Sarja | Seura | O | M | S | P | R |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1963‑1964 | SM-sarja | Lukko | 2 | 0 | 0 | 0 | 0 |
| 1964-1965 | SM-sarja | Lukko | 18 | 9 | 8 | 17 | 4 |
| 1965-1966 | SM-sarja | Lukko | 20 | 5 | 5 | 10 | 6 |
| 1966-1967 | SM-sarja | Lukko | 22 | 6 | 7 | 13 | 14 |
| 1967-1968 | SM-sarja | HIFK | 20 | 8 | 8 | 16 | 16 |
| 1968-1969 | SM-sarja | HIFK | 22 | 20 | 17 | 37 | 16 |
| 1969-1970 | SM-sarja | HIFK | 20 | 12 | 12 | 24 | 36 |
| 1970-1971 | SM-sarja | HIFK | 31 | 12 | 29 | 41 | 12 |
| 1971-1972 | SM-sarja | Lukko | 10 | 3 | 3 | 6 | 4 |
| 1972-1973 | Suomensarja | Lukko | 14 | 6 | 8 | 14 | 2 |
| 1973‑1974 | SM-sarja | Lukko | 36 | 8 | 18 | 26 | 28 |
| YHT. (SM) |  |  | 201 | 83 | 107 | 190 | 136 |
Iskelmäketju

| Iskelmäketju |
| --- | --- |
 DVD Videon (YLE 861950) kansikuva.   © Yleisradio Oy 2005
Ohjaaja:  Hannes Häyrinen
Käsikirjoittaja:  Hannes Häyrinen
Kuvaaja:  Esko Töyri
Leikkaaja:  Ossi Skurnik
Lavastaja:  Ensio Suominen
Pääosat:  Lasse Liemola   Pirkko Mannola   Hannes Häyrinen   Eija Inkeri
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fennada-Filmi Oy
Levittäjä:  Adams Filmi
Ensi-ilta:  30. lokakuuta 1959
Kesto:  82 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iskelmäketju on Hannes Häyrisen käsikirjoittama ja ohjaama mustavalkoinen ja monofoninen musiikkielokuva, jonka ensi-ilta oli 30. lokakuuta 1959.
Alkuperäinen valmistamo on Fennada-Filmi Oy ja teatterilevittäjä Adams Filmi Oy. Elokuvan tähtiparina ovat Pirkko Mannola ja Lasse Liemola.
Pirkko Mannola ja elokuvassa mukana oleva Onni Gideon olivat yhdessä myös Juha Tapanisen filmissä Iskelmäprinssi vuonna 1991.
Iskelmäketju oli Häyrisen ainoa ohjaustyö. Ylen levystön päällikkö Pekka Gronow on pitänyt sitä onnistuneimpana 1950–60-lukujen vaihteessa tehdyistä iskelmäparaatifilmeistä.
Elokuvasta on julkaissut DVD-version vuonna 2005 YLE Tallennemyynti ja markkinoinnista on tällöin vastannut Finnkino Oy. Videon tunnuskappaleena on Lasse Liemolan esittämä kappale "Anna pois". Oheismateriaalina on trailerin lisäksi Erkko Kivikosken lyhytelokuvat EP-X-503 (1962, 8 min) ja Mopojengi (1968, 8 min) sekä Kaarlo Nuorvalan Melu (1966, 18 min).
Vuoden 2004 maaliskuussa Mannolalla ja Liemolalla oli elokuvan mukaan nimetty nostalginen show Helsingin Savoy-teatterissa.
Aiheesta muualla

Iskelmäketju Yle Areenassa
Iskelmäketju Internet Movie Databasessa (IMDb.com) (englanniksi)
Iskelmäketju Elonetissä
Islanti yleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 32. | 3 | 1 | 1 | 5 |
Islanti on saavuttanut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman Euroopan-mestaruuskilpailuissa viisi mitalia, joista kolme on kultaa. EM-kisojen mitalitilastossa se on 32. sijalla. Maan mitalit ovat vuosilta 1946–1958 ja niistä kaksi on pituussuuntaisista hyppylajeista, kaksi kuulantyönnöstä ja yksi kymmenottelusta.
Islannin menestys kisoittain

| Kisapaikka ja -vuosi | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1946 Oslo | 1 | 0 | 0 | 1 | 10. |
| 1950 Bryssel | 2 | 1 | 0 | 3 | 7. |
| 1958 Tukholma | 0 | 0 | 1 | 1 | 15. |
| Yhteensä | 3 | 1 | 1 | 5 | 31. |
Islannin EM-mitaliurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet | Lajit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Gunnar Huseby | 2 | 0 | 0 | 2 | 1946–1950 | kuulantyöntö |
| Torfi Bryngeirsson | 1 | 0 | 0 | 1 | 1950 | pituushyppy |
| Örn Clausen | 0 | 1 | 0 | 1 | 1950 | kymmenottelu |
| Vilhjálmur Einarsson | 0 | 0 | 1 | 1 | 1958 | kolmiloikka |
Islamilainen musiikki

Kuva 1700-luvun Osmanien valtakunnasta esittää musiikin esittäjiä ja kuulijoita. Soittimet ovat tamburiini ja ektar, yksikielinen Intiasta tullut soitin.
Islamilainen musiikki tarkoittaa muslimien uskonnollisissa tilaisuuksissa esitettyä musiikkia tai muslimimaailmassa esitettyä musiikkia yleensä. Islamilainen maailma ulottuu Pohjois-Afrikkaan, Lähi-itään, Afrikan sarveen, Iraniin, sekä Keski- ja Etelä-Aasiaan ja sulkee piiriinsä noin 1,6 miljardia muslimia.
Vaikka islam on suhtautunut kielteisesti kaikkeen musiikkiin, tietyntyyppinen laulu ja soitto on toisinaan käytössä myös muslimien uskonnollisissa rituaaleissa. Perinteisesti islamilainen musiikki on rajoittunut lauluun ja tamburiinin käyttöön. Arabialainen käsite tällaiselle musiikille on nashid.
Hadith -perinne

Koraanissa musiikkia ei kielletä, mutta 800-luvulta alkaen koottu laaja islamilainen perimätieto sisältää useita haditheja, joissa kielto esiintyy. Arvovaltaisimmissa hadith -kokoelmissa on toistakymmentä kertomusta Muhammedin suhtautumisesta asiaan. Useimmat ovat kielteisiä: soittimet ovat Saatanan instrumentteja, niiden kuulijat muutetaan sioiksi ja apinoiksi, ja maa nielee heidät. Muutamassa hadithissa suhtautuminen on myönteisempää. Eräässä tarinassa Abu Bakr yllättää Muhammedin kuuntelemassa musiikkia ja huomauttaa musiikin olevan Saatanasta. Muhammed vastaa sopuisasti: jokaisella kansalla on juhlansa, ja tämä on meidän juhlamme.
Šaria ja musiikki

Keskiajalta peräisin oleva šariakäsikirja Reliance of the Traveller, joka edustaa shafi'i -koulukunnan käsityksiä, tuomitsee jyrkästi musiikin. Käsikirja kertoo, että ylösnousemuksen päivänä Jumala valaa lyijyä niiden korviin, jotka ovat kuunnelleet laulajattaria. Soittimista mandoliini, luuttu, symbaali, huilu ja jousisoittimet ovat kiellettyjä. Tamburiinia saa käyttää häissä, ympärileikkauksissa ja vastaavissa juhlissa, mutta pitkärumpu kuba on laiton soitin. Laulaminen on sallittua häissä ilman säestystä.
Keskiajan islamilaisessa maailmassa vaikutusvaltaiset muslimit pystyivät ottamaan erivapauksia uskonoppineiden kieltämiin maallisiin iloihin. Esimerkiksi Córdoban hallitsijahovissa al-Andalusissa kuultiin musiikkia. Sen esittäjät olivat kuitenkin kristittyjä orjia, yleensä naisia, eivätkä muslimeita. Tunnetuin esiintyjä oli Persiasta 800-luvun alussa saapunut aikansa kohuttu muotimaailman kuuluisuus Ziryāb, tarinan mukaan vapautettu orja.
Islamin salafistista suuntausta edustavat uskonoppineet suhtautuvat jyrkän kielteisesti lauluun, soittoon ja tanssiin. Tämän suuntauksen näkemyksiä löytyy liikkeen ylläpitämiltä internetsivuilta, joilla salafistiset uskonoppineet antavat fatwoja muun muassa musiikista.
Ising-malli

Ising-malli on statistisen mekaniikan matemaattinen malli, jossa kullakin spinillä on kaksi mahdollista arvoa ja spin vuorovaikuttaa ainoastaan vieressään oleviin spineihin.  Tavanomaisesti Ising-mallia käytetään yksinkertaistettuna kuvauksena ferromagnetismista. Kaksiulotteinen Ising-malli oli myös historiallisesti merkittävä sillä se tarjosi ensimmäisen eksaktisti ratkeavan esimerkin systeemistä jossa tapahtuu faasimuutos.
Historia

Ising-mallin keksi alun perin Wilhelm Lenz, mutta malli sai kuitenkin nimensä Lenzin oppilaalta Ernst Isingiltä, joka julkaisi ensimmäisen Ising-mallia koskevan artikkelin vuonna 1925. Tuolloin ratkaistiin vasta yksiulotteinen malli, jossa magneettista faasimuutosta ei ilmeenny. Virheellisesti Ising oletti, ettei faasimuutosta löydy useampiulotteisistakaan malleista, mutta hän oli väärässä, sillä kaksi- ja useampiulotteisissa Ising-malleissa faasimuutos ilmenee.
Kaksiulotteisen Ising-mallin ilman ulkoista magneettikenttää ratkaisi norjalainen fyysikko Lars Onsager vuonna 1944.
Matematiikkaa

Energia Ising-mallissa välittyy vierekkäisten spinien vuorovaikuttaessa toisiinsa. Energiaa siirtyy myös ulkoisen magneettikentän muuttaessa hilassa spinien suuntaa.
Spinhilassa spinit vaikuttavat vain vieressään oleviin spineihin ja kullakin spinillä voi olla joko arvo  S=-1 tai  S=1. Ising-mallissa järjestelmän energia määritellään yhtälöllä
missä siis summataan kaikkien vierekkäisten spinien tulo kerran. Alaindeksit  i ja  j kuvaavat vieretysten olevia spinejä. Jos vierekkäiset spinit ovat kummatkin samoja, niin tulo  S_{i}S_{j}=+1 ja jos vierekkäisillä spineillä on eri spinluku, tulo on  S_{i}S_{j}=-1. Yhtälössä  J_{ij} on kytkentävakio. Jos  J_{ij}>0, niin kyseessä on ferromagneetti, jolloin järjestelmän kaikki spinit ovat samat. Kun  J_{ij}<0, niin järjestelmä on antiferromagneettinen, jolloin joka toinen spin on 1 ja joka toinen -1. Jos  J_{ij}=0, niin spinit eivät vuorovaikuta keskenään ja ovat siis täysin satunnaisessa järjestyksessä.
Aiheesta muualla

K. Binder (2001), "Ising model", in Hazewinkel, Michiel, Encyclopaedia of Mathematics, Kluwer Academic Publishers, ISBN 978-1556080104
I. A. Stepanov, "Exact Solutions of the One-Dimensional, Two-Dimensional, and Three-Dimensional Ising Models", – Nano Science and Nano Technology: An Indian Journal. 2012. Vol. 6. No 3. 118–122. The paper is on the Journal’s website with a free access.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Iskumiehet

| Iskumiehet |
| --- | --- |
Perustettu:  1933
Lopetti:  1934
Johtaja:  Vietti Nykänen
Poliittinen kirjo:  äärioikeisto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iskumiehet oli suomalainen 1930-luvun alussa toiminut äärioikeistolainen puolue, jota johti arkkitehti Vietti Nykänen. Yhdistys perustettiin maaliskuussa 1933, kun Suomen Kansallissosialistisessa Liitossa vaikuttanut Nykänen erosi ja perusti kannattajineen oman puolueen.
Historia

Yhdistys perustettiin maaliskuussa 1933, kun Suomen Kansallissosialistisessa Liitossa vaikuttanut Nykänen erosi ja perusti kannattajineen oman puolueen. Iskumiesten keskeisiä vaatimuksia olivat muun muassa vuokrien alentaminen, setelivarannon kasvattaminen sekä työn tarjoaminen työttömille. Äärivasemmiston SKP piti iskumiesten retoriikkaa vaarallisempana kuin SKSL:n.
Iskumiehet osallistui vuoden 1933 eduskuntavaaleihin nimellä Työväen, talonpoikain ja henkisentyöntekijäin vaaliliitto. Kolmetoista ehdokasta asettanut puolue keräsi 787 ääntä (0,07 %). Äänistä 223 tuli Viipurin läntisestä vaalipiiristä, jossa puolue solmi vaaliliiton SKSL:n kanssa.
Syksyllä 1933 puheenjohtaja Nykänen ajautui riitoihin puoluetovereidensa kanssa. Oppositio syytti Nykästä itsevaltaisuudesta, jota hän oli osoittanut vaalikampanjan yhteydessä. Nykänen oli käynyt puoluehallitusta konsultoimatta pyytämässä puolueelle avustuksia vasemmistolaiselta järjestöltä. Pettyneet kannattajat lähtivät tämän seurauksena puolueesta kauppias Lennart Mäkelän johdolla. Repeämä toimi hetken nimellä Iskujoukot, kunnes Mäkelä 1934 perusti Suomen Työväen ja Talonpoikain Liiton. Vietti Nykänen siirtyi vuonna 1934 IKL:ään.
Politiikka

Iskumiesten keskeisiä vaatimuksia olivat muun muassa vuokrien alentaminen, setelivarannon kasvattaminen sekä työn tarjoaminen työttömille. Äärivasemmiston SKP piti iskumiesten retoriikkaa vaarallisempana kuin SKSL:n.
Muista äärioikeiston puolueista Iskumiehet hyökkäsi etenkin IKL:ää ja SKJ:tä vastaan. Puolue ei ymmärtänyt esimerkiksi IKL:n halua kieltää sosialidemokraattiset järjestöt. Iskumiesten mukaan kansaa ei tullut jakaa tällaisilla toimenpiteillä, vaikka vasemmistoa vastaan pitikin taistella. Iskumiehet teki yhteistyötä (kieltoasiassa samaa kantaa edustaneen) Suomalaisen Työn Puolueen kanssa.
Organisaatio

Iskumiesten äänenkannattaja oli tammikuusta huhtikuuhun vuonna 1933 ilmestynyt Isku, jonka päätoimittaja oli M. Tauriala. Iskun propaganda oli aggressiivista. Jo lehden toista numeroa vastaan nostettiin syyte painovapauslain nojalla ja sen kappaleet takavarikoitiin. Syynä toimenpiteeseen olivat Iskun hyökkäykset valtion alkoholimonopolia ja Kansallis-Osake-Pankkia vastaan.
Iso pitkä

| Iso pitkä Aarne Tenkanen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1996
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Gösta Sundqvist
 Tyylilaji: huumorimusiikki
 Kesto: 48.08
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
Listasijoitukset
  32.
Aarne Tenkasen muut julkaisut
|   | Iso pitkä 1996 | Tenkasen tyttökalenteri 1997 |
Iso pitkä on Aarne Tenkasen esikoisalbumi, joka julkaistiin vuonna 1996. Kappaleet sanoitti, sävelsi ja sovitti Gösta Sundqvist salanimillä Pentti Jormanainen ja L. Samarialainen.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 32 ja pysyi listalla yhteensä kolme viikkoa. Albumin tunnetuimmaksi kappaleeksi nousi ”Hemaisevan seksikäs pörröpää”, joka ilmestyi singlenä jo vuonna 1995. Kappale nousi Suomen virallisen singlelistan toiselle sijalle.
Albumilla on myös Aarne Tenkasen versioima ”Sinisilmä, mansikkasuu”, jolla Leevi and the Leavings osallistui euroviisukarsintoihin 1981. Kappale ei saanut mainittavaa menestystä, eikä yhtye sitä sittemminkään levyttänyt.
Kappaleet

Kolmenkympin saapikkaat – 2.23
Hemaisevan seksikäs pörröpää – 3.06
Sinisilmä mansikkasuu – 2.48
Letkujenkka – 3.13
Paula – 3.59
Morsian joka sormelle – 2.51
Kaipuun kahleet (Dark Side of Elimäki) – 3.24
Karhupuiston Boogie Woogie – 2.03
Kaira kolossa – 2.54
Hymyilevä veitikka – 3.28
Sinisilmäinen tyttö – 4.08
Niin Synkkä on sellini seinä – 2.41
Kurkkua ja kurpitsaa – 3.47
Kaipuun kahleet (Crosscountry Version) – 2.36
Ison pitkän rivo reggae – 3.20
Taivas on sininen ja valkoinen, Tuulan tei – 1.51
Aiheesta muualla

Iso pitkä discogs.com -sivustolla
Ironia

Ironia (< m.kreik. εἰρωνεία, eirōneía ’teeskentely’) eli epäsuora iva on ilmaisumuoto, jossa käytetyt sanat ovat ristiriidassa puhujan todellisen tarkoituksen kanssa. Ironialla voidaan viitata myös ristiriitaiseen tilanteeseen.
Ironiaa voidaan käyttää huumorina, peiteltynä hyökkäyksenä, kritiikkinä tai loukkauksena, omien puheiden perumiseksi tai ryhmäidentiteetin vahvistamiseksi.
Ironian ilmaiseminen

Ironiassa hyödynnetään metaforia, idiomeja, kiertoilmauksia, liioittelua, vähättelyä, ylisanoja, hyperbolaa, retorisia kysymyksiä, epäsuoria pyyntöjä sekä asioiden sanomista täysin vastakkaisessa merkityksessä.
Ironisuutta ja sarkastisuutta voi ilmaista tietyllä äänensävyllä. Tietämätöntä tai pieleen menneen ennustuksen lausunutta ihmistä voi ivata jäljittelemällä hänen puhetapaansa tai ääntään. Joidenkin laboratoriossa tehtyjen tutkimusten mukaan ironikko saattaa puhua hitaasti, matalalta, voimakkaasti, painotuksia liioitellen ja painollisia tavuja venyttäen, tai kovalla tai kireällä äänellä. Toisensa tuntevien ihmisten välillä ironiassa ei käytetä yhtä selkeitä äänellisiä tehokeinoja kuin tuntemattomille puhuttaessa.
Ironisesti puhuva ihminen saattaa joskus virnistää tai pyöritellä silmiään, mutta ironiaa voi ilmaista ilmehtimällä myös monella muulla tavalla. Kielen vetäminen poskelle ja silmänisku ovat humoristinen ja stereotyyppinen tapa ilmaista ironista tarkoitusta. Jotkut käyttävät lainausmerkkejä jäljittelevää sormielettä. Hidas ja rytmikäs taputus voi olla sarkastista, ja tuomarille taputtamisesta on esimerkiksi jalkapallossa jaettu pelaajille varoituksiakin. Kaikkia ironian tehostamiseksi käytettyjä ilmeitä ja eleitä käytetään kuitenkin myös muussa kuin ironisessa tarkoituksessa. Monesti ironia esitetään täysin ilmeettömästi.
Internetviestinnässä ironiaa ilmaistaan toisinaan erilaisilla hymiöillä ja emojeilla, etenkin silmäniskuhymiöllä ;-). Twiittiin voi liittää aihetunnisteen, jossa mainitaan sana ironia. Internetissä voi myös käyttää meemikuvaa, joka esittää sarkastisen näköistä ihmistä.
Ironian funktioita

Sanallista ironiaa käytetään usein humoristisessa tarkoituksessa. Etenkin ystävykset ja muut toisilleen läheiset ihmiset viljelevät usein kevyttä, leikkisää ja kiusoittelevaa ironiaa keskinäisissä keskusteluissaan ollakseen hauskoja ja viihdyttääkseen toisiaan.
Ironia voi olla aggression, kriittisyyden ja kielteisyyden ilmaisua. Se on joillakin ihmisillä yleinen epäsuora reaktio epätoivottuihin vaatimuksiin, ja sitä käyttävät etenkin ihmiset, joilla on tapana käyttäytyä passiivis-aggressiivisesti. Silloin kun vihan tai tyytymättömyyden avoimet ilmaisut ovat sosiaalisesti paheksuttavia, ironia voi toimia näiden tunteiden hyväksyttävänä ilmaisuvälineenä.
Puhuja voi joskus yrittää vedota ironiaan halutessaan ottaa etäisyyttä sanoihinsa, joista ei ole pidetty. Hän voi sanoa esimerkiksi ”Se oli vain sarkasmia” tai ”Ettekö te ymmärrä huumoria?”.
Ironia voi olla myös keino vahvistaa ryhmäidentiteettiä ja läheisyyttä. Ironiaa käyttävä puhuja voi pyrkiä luomaan ainakin joissakin kuulijoissaan tunteen, että vain he, eivätkä ryhmän ulkopuoliset, ymmärtävät käytetyn ironian.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ironia Wikimedia Commonsissa
Islam: Taskusanakirja

| Islam: Taskusanakirja |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jaakko Hämeen-Anttila
Kansitaiteilija:  Jari Silvennoinen
Kieli:  suomi
Genre:  tietokirja islamista
Kustantaja:  Basam Books
Julkaistu:  2001
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  103
ISBN:  952-9842-60-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Islam: Taskusanakirja on vuonna 2001 ilmestynyt Jaakko Hämeen-Anttilan lyhyt tietokirja islamista. Teoksen kustansi Basam Books ja se on ensimmäinen suomenkielinen hakuteos islamista.
Sanakirja syntyi Hämeen-Anttilan mukaan nopeasti syyskuun 11. päivän iskujen jälkeen täyttämään epätietoisuutta islamia koskevien termien suhteen. Sanakirja sisältää 37 islamilaista termiä lyhyesti selitettynä ja yksitoista artikkelia islamin keskeisistä aihepiireistä. Myöhemmin Hämeen-Anttila on julkaissut laajemman Islamin käsikirjan.
Sisältö > Käsitteitä

| --- | --- |
 Ajatolla  Ali ibn Abi Talib  Allah  Arabi  Da’wa  Faqíh  Fatwa  Hadith  Háfiz  Hijra  Hujjat-al-islám  Imaami  Islam  Jihád  Kalifi  Koraani  Lakikoulukunnat  Madrasa  Mu’addin:  Mufti  Muhammad  Mujahidin  Mujtahid  Mullah  Muslimi  Qadi  Qibla  Shahada  Shari’a  Sheikki  Shúrá  Siunausformulat  Sunna  Suura  Taliban  Ulama  Umma
Sisältö > Artikkeleita

Islamin neljä pilaria
Islamilainen maailma
Islamilainen fundamentalismi
Sunnalaisuus ja shiialaisuus
Suufilaisuus
Islam ja kristinusko
Islam Euroopassa ja Yhdysvalloissa
Aiheesta muualla

Teemu Taira: Islamin alkeet journalisteille. Agricola 3.1.2002.
Larissa (Pelasgiotis)

| Larissa> Λάρισσα |
| --- | --- |
 Valaneíon arkeologista aluetta.
Sijainti
 Larissa
Koordinaatit:  39°38′26″N, 22°24′54″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Lárisa, Thessalia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Pelasgiotis, Thessalia
Aiheesta muualla
  Larissa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Larissa (m.kreik. Λάρισσα, myös Larisa, Λάρισα, Lareisa, Λάρεισα) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Thessaliassa Kreikassa. Se on kehittynyt nykyiseksi Lárisan kaupungiksi ja sijaitsi sen paikalla.
Larissa oli antiikin ajan Thessalian merkittävin kaupunki. Se toimi Pelasgiotiin alueen ja sitten koko Thessalian liiton keskuksena, ja myöhäisantiikin aikana Thessalian provinssin hallinnollisena keskuksena.
Maantiede

Larissa sijaitsi Pelasgiotiin alueella, suunnilleen Thessalian itäisen tasangon keskellä. Se oli rakennettu Peneios (nyk. Pineiós) -joen etelärannalle. Larissan akropoliina eli linnavuorena ja yläkaupunkina toimi noin 96 metriä korkea kukkula kaupunkialueen luoteisosassa.
Larissan kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin nimellä Larissaia (Λαρισσαία). Sen alueen kooksi on arvioitu noin 100–200 neliökilometriä. Alueelta tunnetaan ainakin yksi muu paikannimi, Khalkai (Χαλκαί). Se sijoitetaan nykyiseen Níkaiaan. Kaupunkia ympäröinyt tasankoalue oli hedelmällistä viljelymaata. Larissan kautta kulkivat pääreitit eteläisemmän Kreikan ja Makedonian välillä, ja toisaalta Thessalian poikki Pagasainlahdelle.
Historia > Esihistoria ja mytologia

Larissan paikka ja tasanko asutettiin esihistoriallisella kaudella. Larissan kaupungin perustajana pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa Akrisiosta. Homeros ei mainitsee Larissaa. Joskus sen on ehdotettu olleen sama paikka kuin hänen mainitsemansa Argos Pelasgikon eli ”Pelasginen Argos”, mutta se oli enemmän alueen kuin paikan nimi. Larissa on yhdistetty myös Homeroksen mainitsemaan Argissaan, mutta se katsotaan yleensä samaksi kuin Argura.
Kaupungin nimi oli yleinen pelasgisilla kaupungeilla, ja todennäköisesti tarkoitti pelasgien kielessä kaupunkia tai linnoituspaikkaa. Siksi mytologiassa Larissa esitetään nymfinä, joka oli joko Pelasgoksen tai pelasgilaisen Piasoksen tytär.