stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heartbreaker (vuoden 2010 elokuva)

| Heartbreaker> L’arnacœur |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Pascal Chaumeil
Käsikirjoittaja:   Laurent Zeitoun  Jeremy Doner  Yohan Gromb 
Tuottaja:   Nicolas Duval-Adassovsky  Laurent Zeitoun  Yann Zenou 
Säveltäjä:  Klaus Badelt
Kuvaaja:  Thierry Arbogast
Leikkaaja:  Dorian Rigal-Ansous
Pukusuunnittelija:  Charlotte Betaillole
Pääosat:   Romain Duris  Vanessa Paradis  Julie Ferrier  Andrew Lincoln 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures International
Levittäjä:  Lucky Red Distribuzione Budapest Film Netflix
Ensi-ilta:   Ranska 17. maaliskuuta 2010  Suomi 17. kesäkuuta 2011 
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:   ranska  englanti  espanja  japani  arabia  mandariini  italia  portugali 
Budjetti:  8 000 000 €
Tuotto:  42 026 450 €
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heartbreaker (ransk. L’arnacœur) on vuonna 2010 ensi-iltansa saanut ranskalainen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosassa näyttelevät Romain Duris, Vanessa Paradis, Julie Ferrier ja Andrew Lincoln. Elokuvassa varakas isä (Jacques Frantz) haluaa estää tyttärensä Julietten (Paradis) avioliiton englantilaisen Jonathanin (Andrew Lincoln) kanssa, ja palkkaakin tätä varten ammattimaisen suhteiden rikkojan, Heartbreakerin (Duris).
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Romain Duris  | … |  Alex   |
|  Vanessa Paradis  | … |  Juliette Van Der Becq   |
|  Julie Ferrier  | … |  Mélanie   |
|  François Damiens  | … |  Marc   |
|  Andrew Lincoln  | … |  Jonathan   |
|  Helena Noguerra  | … |  Sophie   |
|  Jean-Yves Lafesse  | … |  Dutour   |
|  Jacques Frantz  | … |  Van Der Becq   |
Victoria Silvstedt tekee elokuvassa cameoroolin naisena sinisessä Ferrarissa.
Vastaanotto

Julkaisun jälkeen elokuva on Ranskassa ja muilla alueilla, kuten Belgiassa ja ranskankielisellä alueella Sveitsissä, tuottanut 32,7 miljoonaa euroa.
Rotten Tomatoes -verkkosivusto on tilastoinut elokuvan saaman keskiarvon tasolle 6,7/10 siten, että 69 % kaikkiaan 74 listatusta arvostelusta on pitänyt elokuvasta.
Yhdysvaltalainen uusintaversio

Elokuvan menestyksestä Ranskassa johtuen Working Title Films on ilmoittanut hankkineensa oikeudet elokuvan yhdysvaltalaiseen uudelleenohjaukseen.
Aiheesta muualla

Elokuvan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Hiiret ja rotat

| Hiiret ja rotat |
| --- | --- |
 Isorotta (Rattus norvegicus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Hiirimäiset jyrsijät Myomorpha
Yläheimo::  Muroidea
Heimo::  Hiiret ja rotat Muridae  Illiger, 1811 
Alaheimot 
 Deomyinae  Hyppymyyrät (Gerbillinae)  Leimacomyinae  Varsinaiset rotat ja hiiret (Murinae)  Korvarotat (Otomyinae) 
Katso myös
   Hiiret ja rotat Wikispeciesissä   Hiiret ja rotat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hiiret ja rotat eli rottaeläimet (Muridae) on nisäkkäiden suurin heimo. Siihen luetaan 730 pienikokoista jyrsijälajia 150 suvussa. Heimon lajeja tavataan luontaisesti Euraasiassa, Afrikassa ja Australiassa monenlaisissa elinympäristöissä, ja ihmisen mukana ne ovat levittäytyneet koko maapallolle. Ryhmään kuuluvat rotat, hiiret ja gerbiilit sukulaisineen.
Hiirten ja rottien sekä myyrien (Cricetidae) välinen luokittelu on muuttunut useita kertoja. Välillä myyrät on luettu omaan heimoonsa, välillä taas Muridae-heimoon, jolloin heimon nimenä on ollut rottaeläimet tai hiiret ja myyrät. Nykyään myyrät luetaan eri heimoon kuin hiiret ja rotat, minkä lisäksi muutamia aiemmin näiden alaheimoina pidettyjä ryhmiä on erotettu omiksi heimoikseen.
Suomessa tavattuja hiirten ja rottien lajeja ovat kotihiiri, metsähiiri, peltohiiri, vaivaishiiri, isorotta ja mustarotta, jotka kaikki kuuluvat Murinae-alaheimoon. Mustarotta on kansallisessa uhanalaisuusluokituksessa määritelty Suomesta hävinneeksi lajiksi.
Second Summer of Love

Hymynaama oli Second Summer of Loven ja rave-liikkeen symboli.
Second Summer of Love (”Toinen rakkauden kesä”) on nimi, jota on käytetty Britanniassa ajanjaksosta 1988−1989. Termillä viitataan acid house -musiikin nousuun ja laittomien huumeiden sävyttämien ravebileiden huippukauteen.
Second Summer of Love alkoi vuonna 1988 yökerhojen kuten Shoomin (omistaja Danny Rampling), Futuren (organisaattorinaan Paul Oakenfold) ja Tripin (omistaja Nicky Holloway) käynnistäessä rave-liikkeen Britanniassa. Nämä kolme DJ:tä alkoivat järjestää ravebileitä lomailtuaan Ibizalla kesällä 1987. Acid house -musiikki ja siihen liittynyt klubikulttuuri nousi suosioon Euroopassa ensimmäisenä nimenomaan Ibizalla. Ajanjakson symboliksi nousi ”hymynaama” eli smiley-symboli, jota oli käytetty Shoomin kolmansien juhlien mainoslentolehtisissä.
BBC:n dokumentti The Summer Of Rave, 1989 vuodelta 2006 kertoo rave-liikkeen kehityksestä Britanniassa kesällä 1989.
Vuonna 1992 New Yorkissa oli oma ”Second Summer of Lovensa” rave-klubien, erityisesti Long Islandin Caffeine-klubin myötä.
Secondo Campini

Secondo Campini (28. elokuuta 1904 Bologna – 7. helmikuuta 1980 Milano) oli italialainen 1930- ja 1940-luvun lentokonesuunnittelija. Hän oli suihkumoottorin kehittämisen pioneereja.
Campini-Caproni C.C.2 Italian ilmavoimien museossa
Vuonna 1931 Campini kirjoitti Italian ilmailuministeriölle ehdotuksen tutkia suihkumoottoria. Vuonna 1932 hän teki demonstraation Venetsiassa, jossa suihkuvoimanlähde toimi veneessä. Hän sai tukea ministeriöstä ja alkoi italialaisen lentokonetehdas Capronin kanssa kehittää suihkulentokonetta, Campini Caproni CC.2, jonka ensilento tapahtui vuonna 1940.
"Thermojet", jonka Campini kehitti, poikkeaa merkittävästi nykyisestä suihkumoottorista. Se käytti mäntämoottoria puristamaan ilman polttokammioon riittävän korkeaan paineeseen, jossa polttoaine paloi. Moottori toimi aidon suihkumoottorin tavoin mutta ahtimen suunnittelun ongelmat oli tällä tavalla kierretty. Moottori tuotti suihkumoottorin - eli reaktiomoottorin kuten sitä tuolloin kutsuttiin - tapaan työntövoiman kiihdyttämällä ilmasuihkun.
Vuodesta 1948 Campini työskenteli Yhdysvalloissa, jossa hän osallistui useiden sotilaskoneiden suunnitteluun (ml. Northrop YB-49 lentävä siipi).
SIL Open Font License

SIL Open Font License on SIL Internationalin kirjoittama lisenssi, joka on tarkoitettu vapaasti käytettävien tietokoneella käytettävien kirjaintyyppien julkaisuun.
OFL antaa oikeuden käyttää, tutkia, muuttaa, liittää ohjelmiin, uudelleenpakata ja jakaa edelleen fontteja. Se ei kuitenkaan salli muille oikeutta myydä fonttia eteenpäin sellaisenaan.
OFL on GPL-tyyppinen "tarttuva" lisenssi. Muokattua ja edelleen jaettua fonttia ei saa levittää muulla lisenssillä, vaan edelleenkehitetyille versioille pätevät samat oikeudet.
OFL säilyttää oikeuden "varattuun nimeen". Muutettua fonttia ei saa levittää edelleen samalla nimellä ja väittää sen olevan alkuperäinen.
Esimerkiksi FSF ja Debian hyväksyvät lisenssin vapaaksi.
Lisenssi kirjoitettiin Victor Gaultneyn suunnitteleman Gentium-fontin levitystä varten.
Fontteja ovat julkaisseet tällä lisenssillä mm. Yhdysvaltain General Services Administration (Public Sans),
Adobe (Source Sans Pro, Source Code Pro),
Google (mm. Noto),
IBM (Plex Sans) ja 
Microsoft (Cascadia Code).
Hedvig Charlotta Nordenflycht

| Hedvig Charlotta Nordenflycht |
| --- | --- |
 Ulrika Paschin muotokuva Hedvig Charlotta Nordenflychtistä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1718 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 29. kesäkuuta 1763 (44 vuotta) Skokloster, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Johan Fredrik Martinin kuparipiirros Hedvig Nordenflychtistä.
Hedvig Charlotta Nordenflycht (28. marraskuuta 1718 Tukholma, Ruotsi – 29. kesäkuuta 1763 Skokloster, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija. Hänen vanhempansa olivat Kamarikollegion kamreeri Anders Andersson Nordbohm (aateloitu nimellä Nordenflycht) ja Christina Rosin. Häntä on toisinaan pidetty Ruotsin ensimmäisenä feministinä, ja hänen katsotaan olevan 1700-luvun merkittävimpiä ruotsalaisia runoilijoita. Hän on myös sikäli ainutlaatuinen, että hän oli ensimmäisiä ruotsalaisia naisia, jotka elättivät itsensä kirjoittamalla.
Aikalaiset käyttivät Nordenflychtistä nimitystä ”Herdinnan i Norden” hänen vuosittain ilmestyneen runovihkosensa Qvinligt tankespel af en herdinna i Norden (1744–1750) johdosta.
Nuoruus ja avioliitto

Nordenflycht vietti lapsuutensa Tukholmassa mutta muutti 1731 perheen maatilalle Vibyn kartanoon Uppsalan lääniin. Annettuaan isänsä kuolinvuoteen äärellä 1734 lupauksen hän sen mukaisesti kihlautui opettajansa Johan Tidemanin kanssa, joka kuitenkin kuoli 1737 ennen vihkimistä. Nordenflycht sai voimakkaita vaikutteita Tidemanin terävästä älystä, mutta Tideman kannatti valistusajan rationalismia ja skeptisismiä, joihin Nordenflycht myöhemmin otti etäisyyttä.
Pian Tidemanin kuoleman jälkeen hän tutustui pappi Jacob Fabriciukseen ja meni tämän kanssa naimisiin 1741. Avioliitosta tuli lyhyt mutta onnellinen. Puoliso sairastui ja kuoli yhdeksän kuukautta vihkimisen jälkeen. Sen seurauksena Nordenflycht muutti pois Karlskronasta, jonne pariskunta oli muuttanut, kun Fabricius sai työtä amiraliteetin saarnaajana, pieneen torppaan Lidingöhön. Hänen elämäänsä leimasi suru, ja hän kuvasi asuntoaan sanoilla: ”Huone, jonka seiniä peittivät surulliset maalaukset, todisti kaipaustani, ja ainoa iloni oli lintujen laulu...”
Kirjailijanura

Nordenflycht sai mainetta runokokoelmallaan Den sörgande turtur-dufwan (1743), jonka hän kirjoitti tehdessään surutyötä miehensä kuoleman jälkeen. Vuosina 1744–1750 hän julkaisi neljä nidettä, joille hän antoi nimen Qwinligit Tankespel. Hän seurasi innostuneena aikansa keskusteluja, ja monet hänen kirjoituksensa käsittelevät poliittisia, filosofisia ja uskonnollisia kysymyksiä sekä kysymyksiä naisen vapaudesta ja oikeuksista. Runojen lisäksi Nordenflycht kirjoitti myös rokokoo-henkisiä laulelmia (Dorillas kväde). Hänen kirjoituksistaan on merkittävä esimerkiksi Fruentimrets försvar (1761), jossa hän pitkän esipuheen jälkeen puolustaa naissukupuolta siinä kun Rousseau syyttää naisia teatterin alamäestä.
Nordenflychtin luetuin runo Öfver en Hyacint (1762) on rakkaudenjulistus nuorelle miehelle nimeltään Johan Fischerström, josta tuli hänen viimeinen rakkautensa. Hänen jälkikäteen kirjoittamansa runot käsittelevät talven 1762–1763 aikaista kolmiodraamaa, jossa ovat osallisina he kaksi ja kreivitär Cathérine Charlotte De la Gardie. Jo pian Nordenflychtin kuoleman jälkeen liikkui huhuja, että hän olisi hypännyt virtaan, joka erotti hänet hänen rakkaastaan, ja kylmettynyt ja kuollut sen seurauksena. Todellisuudessa hänen on päätelty sairastaneen jotakin vakavaa tautia, ehkä syöpää. Kuollessaan 28. kesäkuuta 1763 hän oli 44-vuotias.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hedvig Charlotta Nordenflycht Wikimedia Commonsissa
Hedvig Charlotta Nordenflycht, Svenskt översättarlexikon. (ruotsiksi)
SIL1

SIL1 on GRP78-proteiinin nukleoidinvaihtajageeni. Mikäli SIL1 geeni mutatoituu, saattaa se aiheuttaa Marinesco-Sjögrenin oireyhtymän.
Hr. Ms. Sumatra (1921)

| Hr>  Ms. Sumatra |
| --- | --- |
 Hr. Ms. Sumatra vuonna 1929

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Koninklijke Maatschappij De Schelde, Vlissingen, Alankomaat
Kölinlasku:  15. kesäkuuta 1916
Laskettu vesille:  19. joulukuuta 1921
Palveluskäyttöön:  26. toukokuuta 1926
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 9. kesäkuuta 1944 osaksi Gooseberryn aallonmurtajaa
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 078 t (kuormattu)
Pituus:  155,30 m
Leveys:  16 m
Syväys:  6,22 m
Koneteho:  73 000 shp
Nopeus:  31 solmua
Miehistöä:  525
Aseistus
Aseistus:  10 × Bofors 150 mm tykkiä 10 × Bofors 40 mm ilmatorjuntatykkiä 8 × Browning .50"  konekivääriä 2 × Fokker C-11W -kellukekonetta
Hr. Ms. Sumatra oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Java-luokan kevyt risteilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij De Scheldeltä Vlissingenistä, missä köli laskettiin 15. heinäkuuta 1916. Alus laskettiin vesille 29. joulukuuta 1920 ja valmistui 26. toukokuuta 1926.
Palvelus

Uransa alun alus oli lähinnä Hollannin Itä-Intiassa, josta se palasi kotimaahan modernisoitavaksi kesäkuussa 1938. Työ kuitenkin viivästyi Espanjan sisällissodan vuoksi, jolloin alus joutui saattuepalvelukseen. Modernisoinnin päätyttyä alus oli koululaivana tehden 1939 kaksi koulutuspurjehdusta, Välimerelle ja Skotlannin rannikolle.
Toisessa maailmansodassa alus oli lähinnä saattueiden suojaamistehtävissä. Se muun muassa kuljetti Alankomaiden hallitsijaperheen jäseniä Kanadaan. Aluksella havaittujen vikojen vuoksi se ei ollut kelvollinen taistelutehtäviin.
Alus upotettiin 9. kesäkuuta 1944 Ouistrehamissa osaksi Gooseperryn aallonmurtajaa, joka suojasi liittoutuneiden rakentamaa Mulberry-satamaa. Aluksen pääaseilla korvattiin Flores-luokan sluuppien tykit, jotka olivat kuluneet käyttökelvottomiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hr. Ms. Sumatra (1921) Wikimedia Commonsissa
Java-luokan risteilijät
Helvetinjärven kansallispuisto

Helvetinjärven kansallispuiston tunnus
| --- | --- |
Sijainti:  Ruovesi, Pirkanmaa Suomi
Lähin kaupunki:  Mänttä-Vilppula
Pinta-ala:  49,8 km²
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1982
Kävijämäärä:  44 000 (2023)
Hallinto:  Metsähallitus
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Helvetinjärven kansallispuisto on Pirkanmaalla Ruoveden kunnassa sijaitseva vuonna 1982 perustettu, 49,8 neliökilometrin laajuinen kansallispuisto, jonka hoidosta vastaa Metsähallitus. Helvetinjärveä luonnehtivat miljoonia vuosia vanhat rotkolaaksot, jotka luovat pirkanmaalaiseen ikimetsään jylhän ja vaihtelevan luonteen.
Alueella sijaitseva Haukanhieta on suosittu uintiranta ja telttailualue. Puistossa on kaksi virallista kiipeilypaikkaa: Sammakkolampi kalliokiipeilijöille ja Iso Helvetinjärven pohjoisranta jääkiipeilijöille.
Luonnon monimuotoisuus

Kansallispuisto on pääosin entistä talousmetsää. Vuonna 2010 raivonneet myrskyt kaatoivat paljon metsää Helvetinjärven kansallispuistossa. Myrskyn jäljet monipuolistavat kansallispuiston luontoa, koska kaatuneet puut jätetään kansallispuistossa lahoamaan. Tämä auttaa monia hyönteisiä, kuten kovakuoriaisia ja kaksisiipisiä, jotka ovat riippuvaisia lahopuusta.
Helvetinkolu

Alueen useista rotkoista tunnetuin on varsinaisen Helvetinjärven kaakkoiskulmassa sijaitseva Helvetinkolu, joka on ollut tunnettu matkailunähtävyys jo 1800-luvulla. Sen vieressä on päivätupa nuotiopaikoilla varustettuna. Helvetinjärven rannalle rakennettiin maja 1920-luvulla Visuveden nuorisoseuran toimesta. Maja lahjoitettiin kunnalle, joka edelleen lahjoitti sen valtiolle kansallispuistoa varten.
Helvetin portti

Helvetin portilla on ravintola, WC, suihku, vesipiste, asuntoautoalue, mökkivuokrausta ja pysäköintialue. Ravintolassa on infopiste, matkamuistomyyntiä sekä lähiruokaa kuten mm. villisikaa ja strutsia alueella olevalta tilalta, jonne on ilmainen pääsy. Portti on kahdesta juuret taivasta kohden seisovasta puusta tehty tervattu sisäänkäynti kansallispuistoon Kankimäen alueella. Helvetinkoluntie jatkuu Visuvedentieltä Helvetin portin ohi Laakanperään. Opasteet kantatie 66:lta.
Liikenneyhteydet

Matkahuolto liikennöi Tampereelta ja Helsingistä Ruovedelle kansallispuiston itäpuolelle. Tampereen seudun joukkoliikenteen linja 85V Tampereelta Virroille kulkee kansallispuiston länsipuolelle.
Kuvia

Kallioista maastoa, kuvassa näkyy Helvetinkolu.
Helvetinjärvi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helvetinjärven kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Luontoon.fi – Helvetinjärven kansallispuisto
PirkanmaanVirkistysalueyhdistys.fi (Arkistoitu – Internet Archive) - Helvetinjärven kansallispuisto
Metsähallitus (Arkistoitu – Internet Archive) - Helvetinjärven kansallispuiston kävijätutkimus 2006
Metsähallitus - Helvetinjärven kansallispuiston kävijätutkimus 2013
Toivanen, Anssi: Ruoveen Helvetinkolua koluamassa
Helvetinjärven kansallispuiston tunnetuin nähtävyys, Helvetinkolu.
Hearthill

| Hearthill> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1986–1993, 2013
Tyylilaji:  hard rock, glam rock
Kotipaikka:  Kontula, Helsinki, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jussi Sydänmäki, laulu   Jukka Kiviniemi, bassokitara   Ufo Mustonen, viulu   Samuli Laiho, kitara, rummut   Heikki Tikka, rummut  
Entiset jäsenet:  Marko Mainelakeus, basso   Sasu Moilanen, rummut  
Levy-yhtiö:  Pyramid  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hearthill oli suomalainen rockyhtye, joka perustettiin Helsingin Kontulassa vuonna 1986. Yhtyeen aktiivisinta aikaa kesti kesään 1993 saakka. Vuonna 2021 yhtye keikkaili edelleen.
Historia

Laulaja ja lauluntekijä Jussi Sydänmäen (J. Hearthill) johtama yhtye aloitti Kontu-Kerholla keväällä 1986. Sydänmäen lisäksi yhtyeessä olivat Marko Mainelakeus bassokitarassa, Jama Löf kitarassa ja Marko Ek rummuissa. Yhtye lähetti kaksi demoa Rumba-lehden "Miettisen"-demopalstalle.
Sydänmäen palattua armeijasta kesällä 1987 yhtyeessä tapahtui miehistön vaihdoksia. Yhtyeeseen tulivat kitaristi Samuli Laiho ja rumpali Sasu Moilanen sekä viulisti Ufo Mustonen. Uusi kokoonpano levytti omakustannesinglen "Shake It Up/Yellow Trees" loppuvuonna 1987.
Vuoden 1988 helmikuussa yhtye soitti Tavastian yläkerran Backstage-klubilla neljän illan kiinnityksellä. Saman vuoden toukokuussa yhtye julkaisi ensimmäisen albuminsa Hearthill levy-yhtiö Pyramidille. Kesällä yhtye esiintyi rockfestivaaleilla, muun muassa Provinssirockin päälavalla. Yhtye valittiin vuoden tulokkaaksi niin Soundi- kuin Rumba-lehdissä. Albumin julkaisun jälkeen basistiksi vaihtui Jukka Kiviniemi.
Vuonna 1990 rumpuihin vaihtui Heikki Tikka. Yhtyeen aktiiviaikaa kesti viisi vuotta jona aikana yhtye konsertoi Suomessa sekä ulkomailla ja levytti viisi albumia . 1995 yhtye julkaisi Lost Tune Fish -albumin, jonka kiertueen hoiti J. Hearthill Trio. 1990-luvun lopussa bändi teki lyhyen comebackin.
Hearthillin jäsenistä Sydänmäki, Laiho, Kiviniemi ja Moilanen soittivat myöhemmin Soul Tattoossa vuosina 2003–2009. Sydänmäki ja Löf perustivat 2003 Hel-Gators-yhtyeen. Lisäksi Sydänmäki ja Mainelakeus soittavat 1996 perustetussa J. Hearthill Trinity kokoonpanossa. Samuli Laiho, Ufo Mustonen, Sasu Moilanen ja Jussi Sydänmäki ovat julkaisseet suomenkielisiä sooloalbumeja.
Hearthill kokoontui soittamaan 25-vuotisjuhlakeikan Tavastialla 2. elokuuta 2013. Yhtye esiintyi Ilovaari-festivaalilla kesällä 2019.
Vuonna 2019 Svart Records julkaisi The Lost Tapes ´92 -albumin, joka sisältää ennenjulkaisemattomia nauhoituksia vuodelta 1992. Mukana on nauhoitus keikasta Vantaan Vernissa-klubilta tammikuulta ja pari viikkoa aiemmin tehtyjä studiolive-nauhoituksia. Kappaleista viisi on ennenjulkaisemattomia. Yhtye teki julkaisun kunniaksi keikan Tavastia-klubilla
Jäsenet

1. albumi:
J. Hearthill (Jussi Sydänmäki), laulu
Samuli Laiho, kitara
Ufo Mustonen, viulu
Sasu Moilanen, rummut
Marko Mainelakeus, basso
2. albumista lähtien:
Sydänmäki
Laiho
Mustonen
Moilanen
Jukka Kiviniemi, basso
4. albumista lähtien:
Sydänmäki
Laiho
Mustonen
Kiviniemi
Heikki Tikka, rummut
Albumit

Hearthill (1988)*
Cut Up (1989)
Graveyard Party Blues (1990)
Soul Food (1991)
Lost in the Limbo Zone (1992)
Lost Tune Fish (1995)
Songbook (Kokoelma, 1998) *
Dig Up Them Ol' Rockin' Bones (Livealbumi, 1999)
The Lost Tapes ´92 (arkistojulkaisu, 2019)
The Love Circus (2023)
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Hearthill lavalla
Hjalmar Wadenström

Hjalmar August Wadenström (18. marraskuuta 1870 Porvoo – 6. marraskuuta 1927 Lohja) oli suomalainen päätoimittaja.
Wadenströmin vanhemmat olivat lukkari, director cantus August Emanuel Wadenström (s. 1839) ja Karolina Ekberg (s. 1839). Hän pääsi ylioppilaaksi Porvoon lyseosta 1889. Wadenström opiskeli vuoteen 1893 saakka oikeustiedettä Helsingin yliopistossa.
Wadenström toimi Wiborgsbladetin toimitussihteerinä 1894–1899 ja Wiborgs Nyheterin päätoimittajana ja julkaisijana 1899–1904. Hän perusti Wiborgs-Posten-lehden 1905 ja oli Östra Finland-lehden päätoimittajana 1907–1908. Wadenström tuomittiin vuonna 1908 vankeuteen majesteettirikoksesta. Hän toimi sitten lehtimiehenä Ruotsissa 1908–1913, sen jälkeen liikemiehenä Helsingissä ja viimeksi Lohjan Kalkkitehdas Oy:n kirjeenvaihtajana ja sihteerinä vuodesta 1916 alkaen.
Wadenström oli naimisissa 1898–1914 Bertha Viola Zilliacuksen (s. 1868) kanssa ja vuodesta 1919 Ilma Maria Salinin kanssa. Kirjailija Erkki Vala, runoilija Katri Vala ja suomentaja Niilo Wadenström olivat Hjalmar Wadenströmin nuoremman veljen metsänhoitaja Robert Waldemar Wadenströmin (1873–1911) lapsia.
Teoksia

Sanomalehdistön päivä Viipurissa / Prässens dag i Viborg 4.11.1899 ; toimittajat Kaarlo Renström, Kaarle Silander, Sigurd Roos, Hjalmar Wadenström ; kansikuva Hugo Simberg. Julkaisu omistettu Pietari Hannikaisen muistolle. Wiipuri 1899 (Teos Dorian Kansalliskirjastossa)
SIMBAD

| SIMBAD |
| --- | --- |
Verkkosivusto:  http://simbad.u-strasbg.fr/simbad
Kaupallinen:  Ei
Tyyppi:  Tähtitieteellinen tietokanta
Kielet:  (englanniksi)
Omistaja:  Centre de Données astronomiques de Strasbourg
SIMBAD (the Set of Identifications, Measurements, and Bibliography for Astronomical Data) on Centre de Données astronomiques de Strasbourgin ylläpitämä tähtitieteellinen tietokanta, joka sisältää aurinkokunnan ulkopuolisiin taivaankappaleisiin liittyviä tietoja. Tietokannassa olevien kohteiden tietoja on mahdollista tutkia SIMBAD:in verkkosivujen kautta.
Kesäkuuhun 2006 mennessä tietokantaan oli kerätty tiedot 2 000 000 tähdestä ja 1 500 000 muusta taivaankappaleesta. 29. maaliskuuta 2013 tietokanta oli laajentunut 7 071 823 kohteeseen, joihin liittyi 17 607 860 eri tunnistetta. Tietokannan kohteisiin oli liitetty 279 578 bibliografista viitettä ja 9 480 015 tietokannan kohteisiin liittyvää viittausta tieteellisiin julkaisuihin.
Hippuarhot

| Hippuarhot |
| --- | --- |
 Lehtoarho (Moehringia trinervia)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Hippuarhot Moehringia  L.
Katso myös
   Hippuarhot Wikispeciesissä   Hippuarhot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hippuarhot eli lehtoarhot (Moehringia) on kasvisuku kohokkikasvien heimossa. Siihen kuuluu 29 lajia. Lajeista Euroopassa esiintyvät lähes kaikki. Suomessa kasvavat luonnonvaraisina alkuperäiskasveina lehtoarho (Moehringia trinervia) ja laaksoarho (Moehringia lateriflora).
Lajeja

Moehringia bavarica
laaksoarho (Moehringia lateriflora)
Moehringia muscosa
Moehringia pentandra
lehtoarho (Moehringia trinervia)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Hippuarhot – Moehringia
Hjalmar Tallqvist

| Axel Henrik Hjalmar Tallqvist |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1870 Hollola, Suomi
Kuollut: 6. marraskuuta 1958 Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:  Suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  Matematiikka, fysiikka
Axel Henrik Hjalmar Tallqvist (21. helmikuuta 1870 Hollola – 6. marraskuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko ja fyysikko. Tallqvist oli Helsingin yliopiston mekaniikan dosentti ja myöhemmin myös fysiikan professori, matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan varadekaani, merentutkimuslaitoksen tarkastaja sekä toimi eri yrityksissä. Hänet tunnetaan myös Gunnar Nordströmin opettajana.