stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Magnesia (Lyydia)
Historia

Magnesian varhaishistoriasta ei tiedetä juuri mitään. Kaupunki sai nimensä oletettavasti siitä, että se oli Thessalian Magnesiasta tulleiden asuttajien perustama siirtokunta Joonian Magnesian tavoin. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Magnēs (Μάγνης).
Myöskään kaupungin historiasta arkaaisella tai klassisella kaudella ei tiedetä mitään. Se on nykytutkimuksessa luetteloitu tuon ajan polisten eli itsenäisten kaupunkivaltioiden joukkoon, mutta sen todellinen asema tuolloin tunnetaan kuitenkin huonosti.
Vuonna 190 eaa. kaupungin lähellä käytiin Magnesian taistelu, jossa roomalaiset kukistivat lopullisesti Antiokhos III:n. Roomalaisten voiton jälkeen kaupunki antautui näille. Mithridateen sodissa magnesialaiset olivat Rooman puolella ja puolustautuivat Mithridatesta vastaan.
Sullan uudistusten jälkeen Magnesialla oli vapaakaupungin (civitas libera) oikeudet. Magnesia kärsi monien muiden Vähän-Aasian kaupunkien tavoin tuhoja suuressa maanjäristyksessä keisari Tiberiuksen aikana vuonna 17 jaa., ja sai Roomasta tukea jälleenrakennukseen. Pausanias oli kotoisin jostakin lähiseudulta, ja kuvaa laajasti aluetta ja sen perinteitä Kreikan kuvauksessaan. Olympian kisojen voittoja kaupungilla tiedetään olleen koko antiikin ajalla ainakin kaksi.
Magnesia oli merkittävä hallintokeskus ja sotilastukikohta edelleen bysanttilaisella keskiajalla. Nykyinen Manisan kaupunki on säilyttänyt antiikin aikaisen kaupungin nimen muuntuneessa muodossa. Se toimi osmanivallan aikana jossakin vaiheessa sulttaanin asuinpaikkana.
Rakennukset ja löydökset

Kaupungista on säilynyt suhteellisen vähän muinaisjäänteitä, ja se tunnetaan melko huonosti. Nykyisen kaupungin turkkilaisaikaisissa rakennuksissa on käytetty paljon antiikin aikaisten rakennusten osia. Kaupungissa tiedetään piirtokirjoituslähteiden perusteella olleen teatteri, mutta sitä ei ole löydetty.
Kaupungin ympäristöstä on tehty lukuisia heettiläisiä löytöjä 1000-luvulta eaa. Niiden oletetaan kertovan siitä, että alue sijoittui heettiläisten valtakunnan länsirajoille. Seudulta on löydetty myös lukuisia lyydialaisperäisten rakennusten, kuten talojen ja vesisäiliöiden, jäänteitä 600–500-luvuilta eaa.
Akpinarissa noin kuusi kilometriä itään nykyisestä Manisasta on kallioon kaiverrettu istuvaa naishahmoa esittävä reliefi. Se on tulkittu Kybeleksi eli Jumalten äidiksi, jonka myös Pausanias mainitsee. Reliefi on heettiläistä alkuperää ja ajoitettu 1200-luvulle eaa. Sen yhteydessä on paneeli, jossa arvellaan olleen hieroglyfikirjoitusta. Noin 20 kilometriä Manisasta etelään sijaitsee puolestaan heettiläinen Karabelin kallioreliefi, joka esittää hallitsijaa tai sodanjumalaa. Myös sen yhteydessä on jäänteitä hieroglyfikirjoituksesta.
Aivan Manisan lounaispuolella sijaitsee Pausaniaan mainitsema niin kutsuttu ”Nioben kallio”. Se on luonnon synnyttämä kalliomuodostelma, joka muistuttaa surevaa naista.
Lähellä nykyistä Taş Suretia sijaitsee kaksi muistomerkkiä, jotka on tulkittu Pausaniaan mainitsemiksi ”Tantaloksen haudaksi” ja ”Pelopsin valtaistuimeksi”. Tantaloksen hauta, joka on tunnettu nykyaikana myös Pyhän Kharalampoksen hautana, sijaitsee noin 1,5 kilometriä Taş Suretista itään. Pelopsin valtaistuin sijaitsee Pyhän Kharalampoksen haudan ja Spil Dağıin välissä, ja muistuttaa kallioon hakattua istuinta tai alttaria. Pienen matkan päässä Taş Suretista sijaitsee paikka, joka on tulkittu Pausaniaan mainitsemaksi Plastene-äidin (Plastene Mētēr) pyhäköksi.
Seudulta tehtyjä esinelöytöjä on Manisan arkeologisessa museossa sekä jonkin verran myös Istanbulin arkeologisessa museossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Magnesia Wikimedia Commonsissa
Piirros Magnesian taistelua (190 eaa.) oletettavasti kuvaavasta pronssilaatasta, joka on löydetty Pergamonista.
Heettiläisaikainen Kybeleksi tulkittu reliefi Sipylos-vuorella.
Heettiläisaikainen Karabelin reliefi.
Maintenon

| Maintenon |
| --- | --- |
 Château de Maintenon
 vaakuna
 Maintenon
 Koordinaatit: 48°35′19″N, 1°34′46″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Centre-Val de Loire
Departementti:  Eure-et-Loir
Arrondissementti:  Chartres
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,4 km²
Väkiluku (2014):  4 296 
 – Väestötiheys:  375 as./km²
Kunnan numero:  28227
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maintenon on kunta Ranskassa Eure-et-Loirin departementissa Centre-Val de Loiren alueella.  Se sijaitsee Eurejoen varrella.
Kunnan nähtävyyksiä on linna Château de Maintenon. Ranskan kuningas Ludvig XIV osti linnan rakastajattarelleen, runoilija Paul Scarronin leskelle Madame Scarronille. Samalla kuningas teki leskestä Maintenonin markiisittaren ja meni hänen kanssaan myöhemmin salaa naimisiin.
Akveduktin rauniot
Linna sekä linnan ranskalainen puutarha akveduktin jäänteineen ovat maksullisia nähtävyyksiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maintenon Wikimedia Commonsissa
Pariisin esikaupunkialueen kunnat
| Väkiluku | Kunnat |
| --- | --- |
yli 2 000 000: Pariisi
yli 75 000: Argenteuil · Asnières-sur-Seine · Aulnay-sous-Bois · Boulogne-Billancourt · Champigny-sur-Marne · Colombes · Créteil · Montreuil · Nanterre · Rueil-Malmaison · Saint-Denis · Saint-Maur-des-Fossés · Versailles · Vitry-sur-Seine
yli 50 000: Antony · Aubervilliers · Le Blanc-Mesnil · Bondy · Cergy ·  Clichy · Courbevoie · Drancy · Évry · Fontenay-sous-Bois · Issy-les-Moulineaux ·  Ivry-sur-Seine · Levallois-Perret ·  Maisons-Alfort · Neuilly-sur-Seine ·  Noisy-le-Grand ·  Pantin · Sarcelles · Sartrouville
yli 25 000: Alfortville · Athis-Mons · Bagneux · Bagnolet · Bezons · Bobigny · Champs-sur-Marne · Charenton-le-Pont · Châtenay-Malabry · Châtillon · Chatou · Chelles · Le Chesnay · Choisy-le-Roi · Clamart · Clichy-sous-Bois · Conflans-Sainte-Honorine · Corbeil-Essonnes · La Courneuve · Draveil · Élancourt · Épinay-sur-Seine · Ermont · Franconville · Fresnes · Gagny · Garges-lès-Gonesse · Gennevilliers · Goussainville · Guyancourt · L'Haÿ-les-Roses · Houilles · Livry-Gargan · Malakoff · Mantes-la-Jolie · Massy · Meaux · Melun · Meudon · Montigny-le-Bretonneux · Montrouge · Les Mureaux · Neuilly-sur-Marne · Nogent-sur-Marne · Noisy-le-Sec · Palaiseau · Le Perreux-sur-Marne · Pierrefitte-sur-Seine · Plaisir · Poissy · Pontault-Combault · Pontoise · Puteaux · Rosny-sous-Bois · Saint-Cloud · Saint-Germain-en-Laye · Saint-Ouen · Sainte-Geneviève-des-Bois · Sannois · Savigny-sur-Orge · Savigny-le-Temple · Sevran · Stains · Suresnes · Taverny · Thiais · Trappes · Tremblay-en-France · Les Ulis · Vanves · Vigneux-sur-Seine · Villejuif · Villemomble · Villeneuve-Saint-Georges · Villepinte · Villiers-le-Bel · Villiers-sur-Marne · Vincennes · Viry-Châtillon · Yerres
alle 25 000: 1 470 muuta kuntaa, joista merkittävimmät Auvers-sur-Oise · Bougival · Le Bourget · Chantilly · Chessy · Crépy-en-Valois · Écouen · Enghien-les-Bains · Étampes · Fontainebleau · Gisors · Maintenon · Maisons-Laffitte · Marly-le-Roi · Montfermeil · Montmorency · Orly · Orsay · Le Raincy · Rambouillet · Roissy-en-France · Rungis · Saclay · Saint-Cyr-l'École · Sceaux · Sèvres · Le Vésinet
HMCS Magog

| HMCS Magog |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Canadian Vickers, Quebec
Kölinlasku:  16. kesäkuuta 1943
Laskettu vesille:  22. syyskuuta 1943
Palveluskäyttöön:  7. toukokuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  20. joulukuuta 1944
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 468 t (standardi) 2 140 t (max)
Pituus:  91,82 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,13 m
Syväys:  2,74 m
Koneteho:  5 500 ihp
Nopeus:  20 solmua (37 km/h)
Miehistöä:  157
Aseistus
Aseistus:  2 × 4"/L45 Mk XVI -tykkiä kaksiputkisena HA/LA Mk XIX -asennuksena 1 × QF 12 naulan/L50 12 cwt Mk V -tykki HA/LA Mk IX -asennuksena 8 × Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisina Mk V -asennuksina Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin 150 syvyyspommia
HMCS Magog (viirinumero K673) oli Kanadan laivaston vuonna 1944 palvelukseenotettu River-luokan fregatti toisessa maailmansodassa. Alus on ollut ainoa näin nimetty Kanadan laivastossa.
Palvelus

Alus tilattiin lokakuussa 1941 Canadian Vickersiltä Quebecistä ja sen köli laskettiin 16. kesäkuuta 1943. Alus laskettiin vesille 22. syyskuuta ja se otettiin palvelukseen 7. toukokuuta 1944.
Kanadan laivasto

HMCS Magog liitettiin elokuussa 1944 16. saattajaryhmään, ja se oli saattuetehtävissä Halifaxin, Sydneyn ja Gaspén alueella. Aluksen suojatessa saattuetta GONS35 siihen osui 14. lokakuuta Pointe des Montsin edustalla St. Lawrence joella Saksan laivaston sukellusveneen U-1223:n laukaisema torpedo, jolloin kolme miestä sai surmansa ja kolme haavoittui. Aluksen perästä katkesi 60 jalan pala. HMCS Toronto hinasi vaurioitunutta alusta, kunnes hinaaja saapui vieden aluksen Quebec Cityyn. Alus todettiin täysin tuhoutuneeksi ja se poistettiin palveluksesta 20. joulukuuta. Hylky  romutettiin vuonna 1947.
Kanadan laivasto > Aluksen päälliköt

Aluksen päällikköinä palvelivat:
Lewis Dennis Quick 20. maaliskuuta - 14. joulukuuta 1944
Aiheesta muualla

Lavery, Brian: River-class Frigates and the Battle of the Atlantic - A Technical and Social History.  Lontoo, Englanti:  National Maritime Museum, 2006.  ISBN 0-948065-73-7  (englanniksi)
Grigol Maisuradze

Grigol Maisuradze: N. Tšitšinadzen muotokuva, 1853.
Grigol (Giorgi) Maisuradze (georg. გრიგოლ [გიორგი] მაისურაძე, 1817 Tsinandali – 1885 Kutaisi) oli georgialainen taidemaalari ja muotokuvamaalauksen realistisen koulukunnan perustaja Georgiassa.
Maisuradze syntyi Tsinandalissa ruhtinas Aleksandre Tšavtšavadzelle kuuluneen maaorjan perheeseen. Tšavtšavadze oli runoilija ja Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraali, joka vapautti Maisuradzen vuonna 1836 ja tuki hänen koulutustaan Pietarissa. Maisuradze opiskeli siellä Karl Brjullovin ohjauksessa. 1850-luvulla hän palasi synnyinmaahansa ja opetti maalausta Kutaisissa, jossa hän kuoli vuonna 1885. Suurin osa hänen töistään on kadonnut.
Aiheesta muualla

Kvaskhvadze, Shalva: At the beginnings of Georgian Realistic Pictorial Portraits.  Tbilisi:  Sabchota Sakartvelo, 1985.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  Europeana
Mafian otteessa

| Mafian otteessa> Romeo Is Bleeding |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Medak
Käsikirjoittaja:  Hilary Henkin
Tuottaja:   Hilary Henkin  Paul Webster 
Säveltäjä:  Mark Isham
Kuvaaja:  Dariusz Wolski
Leikkaaja:  Walter Murch
Pääosat:   Gary Oldman  Lena Olin  Juliette Lewis  Annabella Sciorra 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:   PolyGram Filmed Entertainment  Working Title Films 
Levittäjä:  Gramercy Pictures Netflix
Ensi-ilta:   1993-09-1313. syyskuuta 1993 (Kanada)  1994-02-044. helmikuuta 1994 (Yhdysvallat)  1994-04-2929. huhtikuuta 1994 (Yhdistynyt kuningaskunta)  
Kesto:  110 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mafian otteessa (engl. Romeo Is Bleeding) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut brittiläis-yhdysvaltalainen neo-noir-tyylinen eroottinen jännityselokuva, jonka on ohjannut Peter Medak. Elokuvan pääosia näyttelevät Gary Oldman, Lena Olin, Juliette Lewis ja Annabella Sciorra. Elokuva nimettiin Tom Waitsin kappaleen ”Romeo Is Bleeding” (1978) mukaan. Elokuvan käsikirjoittajana oli Hilary Henkin, joka oli myös toinen elokuvan tuottajista Paul Websterin ohella.
Juoni

Jack Grimaldi (Gary Oldman) on New Yorkin poliisin todistajansuojelussa työskentelevä korruptoitunut rikosetsivä, joka elää enemmän kuin kaksoiselämää: hän on kokenut poliisi, syrjähyppyjä harrastava aviomies ja mafian tietolähde, joka ottaa suuria lahjuksia mafialta ja välittää todistajien olinpaikoista tietoja, jotka vievät jopa viattomilta hengen. Grimaldin ahne elämäntyyli mutkistuu, kun liittovaltio määrää hänet venäläisen palkkamurhaajan Mona Demarkovin (Lena Olin) suojelijaksi, kun taas mafia määrää hänet murhaamaan kyseisen naisen. Tilanne mutkistuu entisestään, kun vaarallinen ja viettelevä Demarkov kietoo Grimaldin pauloihinsa ja omiin tappaviin suunnitelmiinsa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gary Oldman  | … |  Jack Grimaldi   |
|  Lena Olin  | … |  Mona Demarkov   |
|  Annabella Sciorra  | … |  Natalie Grimaldi   |
|  Juliette Lewis  | … |  Sheri   |
|  Roy Scheider  | … |  Don Falcone   |
|  Michael Wincott  | … |  Sal   |
|  David Proval  | … |  Scully   |
|  Will Patton  | … |  Martie   |
|  Gene Canfield  | … |  John   |
|  Larry Joshua  | … |  Joey   |
|  Dennis Farina  | … |  Nick Gazzara   |
|  James Cromwell  | … |  Cage   |
|  Tony Sirico  | … |  Malacci   |
|  William Duff-Griffin  | … |  Paddy   |
|  Paul Butler  | … |  Skouras   |
|  Joe Paparone  | … |  Ginny   |
|  Owen Hollander  | … |  Stan   |
|  Ron Perlman  | … |  Jackin asianajaja   |
Tuotanto

Mafian otteessa -elokuvan kuvaukset alkoivat 24. elokuuta 1992. Elokuva kuvattiin kokonaan New Yorkissa, jossa sen kuvauspaikkoina olivat Brooklyn, Manhattan ja Queens. Brooklynissä elokuvaa kuvattiin Bushwickissä ja Coney Islandilla, Manhattanilla Lower Manhattanilla ja Queensissä Maspethissa. Elokuvan kuvaukset saatiin päätökseen 6. marraskuuta 1992. Elokuvan budjettina oli noin 10 miljoonaa dollaria, ja sen tuotantoyhtiöinä olivat PolyGram Filmed Entertainment ja Working Title Films.
Julkaisu ja vastaanotto

Mafian otteessa sai ensi-iltansa Toronton elokuvajuhlilla Kanadassa 13. syyskuuta 1993. Elokuvan Yhdysvaltain ensi-ilta oli 4. helmikuuta 1994 ja Ison-Britannian 29. huhtikuuta 1994. Gramercy Pictures vastasi elokuvan teatterilevityksestä Yhdysvalloissa ja Rank Film Distributors Isossa-Britanniassa. Mafian otteessa tuotti avausviikonloppunaan Yhdysvalloissa 247 elokuvateatterissa 1 225 737 dollaria. Elokuva tuotti yhteensä Yhdysvalloissa 3 275 585 dollarin lipputulot. Suomessa elokuva ei saanut teatteriensi-iltaa, mutta Europa Vision Oy julkaisi elokuvan videolle vuonna 1994. FS Film Oy julkaisi elokuvan DVD:lle vuonna 2003. Elokuva julkaistiin Yhdysvalloissa ensi kerran VHS:lle 6. heinäkuuta 1994 ja DVD:lle 23. maaliskuuta 1999.
Mafian otteessa on saanut elokuvakriitikoilta lähinnä kielteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 22% kriitikoista oli antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 4,5/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 36 arviointiin. 7 519 käyttäjästä 62% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,3/5 keskiarvolla. Vaikka itse elokuva saikin heikon vastaanoton niin elokuvakriitikoilta kuin lippuluukuillakin, Gary Oldmanin ja Lena Olinin roolisuoritukset korruptoituneena poliisina ja femme fatalena ovat saaneet kehuja.
Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa yllättäväksi uusnoiriksi, joka yhdistää mielenkiintoisesti trilleriperinnettä nykyajan kauhuun. Hän antaa elokuvalle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Helsingin Sanomien videouutuusesittelyssä 1994 Jaana Rinne sanoi Lena Olinin valintaa femme fataleksi käsittämättömänä, piti Medakia taitavana mutta epävarmana ohjaajana ja kirjoitti Oldmanin roolityön pelastavan elokuvan.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Chicago Film Critics Association -palkinto | Paras naissivuosa | Lena Olin | Ehdokkuus |
| MTV-elokuvapalkinto | Paras toimintakohtaus | Lena Olin | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Mafian otteessa Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Mafian otteessa Box Office Mojossa (englanniksi)
Maitojuna

Maitojuna oli jatkosodanaikainen huoltojuna, joka huolsi sodan aikana muun muassa elintarvikkein Niinisalon varuskuntaa, missä oli reserviupseerikoulutusta. Maitojunalla palaaminen tarkoitti sotilasslangissa sitä, että upseerioppilas oli joutunut keskeyttämään opintonsa ja palaamaan epäonnistuneena ja upseerikokelaaksi ylentämättömänä alikersanttina takaisin perusyksikköönsä.
Reserviupseerikoulusta palannut oli arvoltaan alikersantti, koska upseerioppilas vastaa arvoltaan alikersanttia siinä, missä upseerikokelas kersanttia. Näin ollen pilkkanimitys niille, jotka joutuivat keskeyttämään kurssinsa oli diplomialikersantti. Samankaltainen nimitys, diplomijääkäri on koskenut niitä, joilla aliupseerikoulu on keskeytynyt ja jotka ovat joutuneet palvelemaan saman pitkän palvelusajan kuin alikersantitkin, mutta ilman alikersantin sotilasarvoa. Nimitys tulee diplomi-insinöörin insinööriä pidemmästä koulutusajasta.
Myöhemmin käsitys maitojunalla palaamisesta on laajentunut käsittämään muussa oppimisessa epäonnistumista ja palaamista kurssia suorittamatta keskeyttäneenä, kansainvälisessä urassa epäonnistumista sekä esimerkiksi tv-kilpailuista putoamista.
Kirjallisuutta

Suomen kielen sanakirjat. 2 : Suomalainen fraasisanakirja / toim. Sakari Virkkunen (Otava, 1981)
SMS Mainz (1909)

| SMS Mainz |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  AG Vulcan, Stettin
Kölinlasku:  1907
Laskettu vesille:  23. tammikuuta 1909
Palveluskäyttöön:  1. lokakuuta 1909
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 28. elokuuta 1914
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 362 t (suunniteltu) 4 915 t (kuormattu)
Pituus:  130 m (vesiraja)
Leveys:  14,0  m
Syväys:  5,4 m
Koneteho:  20 000 shp
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  367
Aseistus
Aseistus:  12 x 10,5 cm SKL/L45 -tykkiä 2 x 45 cm torpedoputkea 100 miinaa
SMS Mainz oli Saksan keisarikunnan laivaston Kolberg-luokan kevyt risteilijä ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Stettinistä AG Vulcanilta ja sen köli laskettin 1907. Alus laskettiin vesille 23. tammikuuta 1909 ja se otettiin palvelukseen vielä saman vuoden lopulla 1. lokakuuta.
Palvelus

Elokuun alusta 1914 alkaen Mainz kuului kontra-amiraali Leberecht Maasin johtamaan osastoon, jonka tehtävänä oli partioida Helgolandin edustalla. Alus upotettiin Helgolandin taistelussa 28. elokuuta 1914 ylivoimaisen Britannian kuninkaallisen laivaston osaston yllätettyä partioivan osaston. Britit pelastivat merestä 348 miestä ennen aluksen uppoamista. Aluksella sai surmansa 89 miestä mukaan lukien aluksen päällikkö.
Kuuhankaveden valuma-alue

Kuuhankaveden valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.37) on Leppäveden–Kynsiveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 512,27 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 15,53 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Venekosken voimalaitos, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Kuusveden–Kynsiveden alueelle (14.35).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat yhdeksän aluetta tai valuma-aluetta :
Kuuhankaveden lähialue (14.371)
Hankaveden alue (14.372)
Armisveden alue (14.373)
Nuutinjoen valuma-alue (14.374)
Säkinlammen valuma-alue (14.375)
Vanajajärven valuma-alue (14.376)
Kissakoskenjoen valuma-alue (14.377)
Iso-Virmaksen valuma-alue (14.378)
Tervajoen valuma-alue (14.379)
Maire

| Maire |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  1. elokuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Maikki, Mairi
Vastineita eri kielissä:  Mairi, Mairo
Nimen alkuperä:  mairea-sana
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maire on suomalainen naisen etunimi.
Maire on kansallisromanttisen kauden nimiä ja nimi tulee sanasta maire(a), joka tarkoittaa 'ihanaa', 'suloista' tai 'armasta'. Tässä merkityksessä sana tunnetaan Kalevalassa.
Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1908, ja se kulkeutui yhdessä Mairi-nimen kanssa Viroon, missä niitä suositeltiin virolaisperäisinä 1920- ja 1930-luvuilla.
Lähes samoin kirjoitettava nimi Máire on Maria-nimen irlantilainen muoto.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 17 564 naista saanut nimekseen Maire. Heistä hieman yli puolet on syntynyt 1920- ja 1930-luvuilla.
Tunnettuja Maireja

Maire Gullichsen (1907–1990), mesenaatti, useiden kuvataiteisiin liittyvien hankkeiden ideoija ja toteuttaja
Maire Hahl, Maire Hohtari (1929–2022), maastohiihtäjä
Maire Halava (1911–2004), pianotaiteilija, muun muassa Radion sinfoniaorkesterin pitkäaikainen solisti
Maire Harme (1927–1986), kirjailija ja suomentaja
Maire Honkanen (s. 1925), kodin taloustieteen tutkija
Maire Hyvönen, o.s. Karila (1919–2003), elokuvanäyttelijä ja näytelmäkirjailija
Maire Kukkonen (s. 1955), kestävyysjuoksija
Maire Lindholm (1930–2023), jousiampuja ja maailmanmestari
Máire Mhac an tSaoi (1922–2021), irlantilainen kirjailija, runoilija, kirjallisuuskriitikko ja kääntäjä
Maire Ojonen (1916–1995), kuvataiteilija ja laulaja
Maire Pohjanheimo (s. 1928), säveltäjä, sanoittaja ja harmonikansoittaja
Maire Pyykkö (s. 1947), virolais-suomalainen lasitaiteilija ja taidemaalari
Maire Rautakoski (s. 1927), keilaaja
Maire Salomaa-Hillman (1911–1991), opistonjohtaja, toimittaja ja nuortenkirjailija
Maire Suominen (1930–1998), tekstiilialan yrittäjä ja toimitusjohtaja
Maire Suvanto (1930–2015), näyttelijä ja logonomi
Maire Tolonen (1919–1985), toimittaja, pakinoitsija, sarjakuvantekijä ja lastenkirjailija
Maire Tähtinen (1926–2022), koripalloilija
Maire Vaajakallio (1923–2008), toimittaja ja runoilija
Maire Virkkunen-Harki (1917–1993), laulaja, laulunopettaja ja muotitaiteilija
Maire Österdahl, myöh. Oksanen (1927–2013), pituushyppääjä.
Kuvitteellisia Maireja

Maire Linnainmaa, ekonomi, päähenkilö Veikko Aaltosen ohjaamassa elokuvassa Rakkaudella, Maire
Maisema-arkkitehtuuri

Liselundin kartanon puisto on tanskalainen maisematyylinen puisto.
Maisema-arkkitehtuuri tarkoittaa ympäristön esteettistä olemustaselvennä ja muotoilua, arkkitehtuuria. Maisema-arkkitehtuuri sisältää aisteilla havaittavien ympäristöä muovaavienselvennä tekijöiden lisäksi kulttuurisidonnaisiaselvennä ja sosiaalisiaselvennä arvojaselvennä, sekä on sidoksissa vahvasti luontoon ja luonnon mekanismeihinselvennä. Maisema-arkkitehtuurissa korostuvat usein ekologiset ja humanistiset arvot, sekä ihmisen ja luonnon välisen suhteen tutkiminen. Maisema-arkkitehtuuri on sekoitus taidetta, luonnontieteitä ja tekniikkaa.
Toisin kuin perinteinen tilataide tai plastinen sommitelma, maisema-arkkitehtuuri on aikasidonnaista ja elää vuodenaikojen mukaanselvennä. Luonnon prosessit kuten veden kiertokulku, vuodenaikojen vaihtelu ja sääolot vaikuttavat maiseman ja sen arkkitehtuurin luonteeseen. Maisema-arkkitehtuurin rakennusaineita ovat perinteisten rakennusmateriaalien, kuten puun, kiven ja betonin lisäksi kasvillisuus, maaperä, vesi, valo ja varjo.
Maisema-arkkitehtuuriin voidaan katsoa lukeutuvaksi muun muassa puistot ja puutarhat, kadut, aukiot ja kaupunkitilat, kulttuurimaisemat ja erityyppiset viheralueet. Maisema-arkkitehtuurin ammattilainen on maisema-arkkitehti, joita kutsuttiin ennen puutarha-arkkitehdeiksi. Suomessa kansainvälisesti tunnetuin maisema-arkkitehtuurin kohde on Tapiolan kaupunginosa Espoossa.
Kirjallisuutta

Puutarhataiteen historian perusteet.  Helsinki:  Viherympäristöliitto ry., 1997.  ISBN 951-97417-9-8
The Landscape of Man.  Lontoo:  Thames and Hudson, 1996.  ISBN 0-500-27819-9
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Arkkitehtuurimuseo
Aalto-yliopisto  (Arkistoitu – Internet Archive)
Taiteen ja ympäristön peruskäsitteet
Installaatio
Julkinen taide
Kuvanveisto
Maataide
Maisema-arkkitehtuuri
Maisemataide
Paikkasidonnainen taide
Prosenttiperiaate
Rakennustaide
Tilataide
Valotaide
Ympäristötaide
Maissilapset II – viimeinen uhraus

| Maissilapset II – viimeinen uhraus> Children Of The Corn II: The Final Sacrifice |
| --- | --- |

Ohjaaja:  David Price
Käsikirjoittaja:  A L Katz
Perustuu:  Stephen Kingin henkilöhahmoihin
Tuottaja:  Scott A. Stone David G. Stanley
Säveltäjä:  Daniel Licht
Kuvaaja:  Levie Isaacks
Leikkaaja:  Harry Keramidas
Pääosat:  Terence Knox Paul Scherrer Ryan Bollman Ned Romero
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Dimension Films Paramount Pictures
Levittäjä:  Dimension Films
Ensi-ilta:  1993
Kesto:  94 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Maissilapset
Seuraaja:  Maissilasten paluu
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maissilapset II – viimeinen uhraus (Children of the Corn II: The Final Sacrifice) on vuonna 1993 ensi-iltaan tullut jatko-osa ensimmäiselle Maissilapset-elokuvalle.  Elokuvan ohjasi David F. Price ja sen pääosissa näyttelivät Terence Knox, Ryan Bollman, Ned Romero ja Paul Scherrer.