stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Idänkäki
Levinneisyys > Havainnot Suomessa

Suomessa havaittiin vuodesta 1998 alkaen säännöllisesti idänkäkimäisesti laulavia lintuja. Tutkimuksissa kävi kuitenkin ilmi, että nämä yksilöt olivat joko risteymiä tai poikkeuksellisesti käyttäytyviä käkiä. Rariteettikomitea katsoi parhaaksi poistaa idänkäen Suomen lajilistalta elokuussa 2004.
Kainuussa Sotkamossa tehtiin kesäkuussa 2015 hyvin todennäköinen idänkäkihavainto. BirdLife Suomi on vahvistanut asian. Ääni tallennettiin, ja sen perusteella havainto menee rariteettikomitean hyväksyttäväksi. Havainto on lajin ensimmäinen esiintyminen Euroopassa Venäjän ulkopuolella.
Idänkäkeä on osattu Suomessa odottaa, sillä sen levinneisyysalue ulottuu hyvin lähelle rajaa. Laji vahvistettiin idänkäeksi maaliskuussa 2016.
Elintavat

Idänkäki on elintavoiltaan käen kaltainen.
Aiheesta muualla

Ääninäyte, Yle.fi
Hovenia

| Hovenia |
| --- | --- |
 Hovenia dulcis
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Rosales
Heimo::  Paatsamakasvit Rhamnaceae
Suku::  Hovenia  Thunb.
Katso myös
   Hovenia Wikispeciesissä   Hovenia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hovenia dulcis -lajin epähedelmä.
Hovenia on paatsamakasveihin kuuluva suku, jossa on neljä lajia.
Tunnettu laji on Kiinassa, Koreassa ja Japanissa kasvava, ravintokasvina käytetty Hovenia dulcis, jota kutsutaan monella kielellä "rusinapuuksi". Sen kukintotertun hedelmäperät turpoavat meheväksi syötäväksi solukoksi, joka on epähedelmä.
Lajit

Hovenia acerba
Hovenia dulcis
Hovenia tomentella
Hovenia trichocarpa
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Hovenia
ITIS: Hovenia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Hovenia (englanniksi)
Flora of China: Hovenia (englanniksi)
Tore Hund

| Tore Hund> Þórir hundr |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 900-luku
Kuollut: 1000-luku
Tore Hund (muinaisnorjaksi Þórir hundr; n. 990 – n. 1030) oli viikinkiajalla Norjan Bjarkøyssä elänyt ylimys. Maan historiassa häntä on perinteisesti pidetty yhtenä Olavi Pyhän surmaajista Stiklestadin taistelussa vuonna 1030. Toren taustoista on vain vähän tietoa, mutta saagojen mukaan hän kuului vaikutusvaltaiseen sukuun, harjoitti kauppaa turkiksilla ja mursunhampailla sekä osallistui viikinkiretkille Bjarmiaan. Kuningas Olavin kerrotaan nimittäneen Toren lääninherraksi, mutta miesten välit huononivat ajan mittaan, kun kuningas oli muun muassa tapattanut Toren veljenpojan. Vuonna 1030 Tore osallistui kuninkaan vastaiseen talonpoikaiskapinaan, ja legendan mukaan hän iski Olavin hengiltä samalla keihällä, jolla hänen veljenpoikansa oli tapettu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tore Hund Wikimedia Commonsissa
Ico

| Ico |
| --- | --- |

Kehittäjä:  SIE Japan Studio Team Ico
Julkaisija:  Sony Computer Entertainment
Ohjaaja:  Fumito Ueda
Tuottaja:  Kenji Kaido
Suunnittelija:  Fumito Ueda
Käsikirjoittaja:  Junichi Hosono
Säveltäjä:  Michiru Oshima Koichi Yamazaki Mitsukuni Murayama
Julkaistu:  NA 30. syyskuuta 2001JP 6. joulukuuta 2001EU 22. maaliskuuta 2002
Lajityyppi:  toimintaseikkailu, pulmapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ELSPA: 3 ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation 2, PlayStation 3
Jakelumuoto:  DVD-ROM, Blu-ray
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Ico (jap. イコ, Iko) on Team Icon kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin vuonna 2001 julkaisema toimintaseikkailupeli PlayStation 2:lle. Japanin kielessä ico kuulostaa samalta kuin sana ikō ("mennään"). Nimi on samalla myös viittaus taiteilija Giorgio de Chiricoon, jonka teoksista pelin visuaaliseen ilmeeseen otettiin vaikutteita.
Pelin tarkoitus on pelastaa prinsessa Yorda ilkeän äitinsä luota kaukaisesta jyrkänteen reunalla sijaitsevasta linnasta ohjaamalla Ico-poikaa, joka on pelin sarvipäinen sankari. Tarkoituksena on voittaa linnakkeessa vallitseva pahuus tuhoamalla sen ruumillistumat eli ilkeät henget ja linnakkeen kuningatar. Matkasta vapauteen pitää selvitä pelihahmojen yhteistyöllä. Peliä on usein luonnehdittu taidepeliksi. Musiikin sijasta taustalla kuuluu esimerkiksi liekkien lepatusta, hahmojen hengitystä ja lintujen laulua. Pelille on tehty epäsuoranaiset jatko-osat Shadow of the Colossus ja The Last Guardian.
Pelaaminen

Ico on pohjimmiltaan kolmiulotteinen tasohyppelypeli. Pelaaja ohjaa kolmannen persoonan kamerakulmasta Ico-nimistä poikaa, joka tutkii linnaa ja yrittää paeta sieltä Yordan kanssa. Kamera kuvaa tapahtumia jokaisessa huoneessa tietystä näkökulmasta, mutta seuraa kuitenkin pelaajan liikkeitä. Pelaaja voi myös itse käännellä kameraa saadakseen paremman käsityksen ympäristöstä. Icon pitää hyppiä, kiivetä, liikuttaa kohteita ja suorittaa muita tehtäviä kuten ratkoa pulmia edetäkseen linnassa. Vain Ico voi suorittaa näitä tehtäviä; Yorda voi vain hypätä lyhyitä etäisyyksiä eikä voi esimerkiksi kiivetä seinämien yli. Pelaajan pitää auttaa Yordaa ylittämään esteitä esimerkiksi nostamalla häntä kädellänsä tai muuttamalla ympäristöä niin että Yordalle avautuu suora reitti jota pitkin hän voi itse edetä. Pelaaja voi määrätä Yordan odottamaan tai seuraamaan Icoa. Yordaa voi myös ottaa kädestä kiinni ja vetää mukanaan, jolloin Yorda liikkuu ympäristössä nopeammin. Pelaajan on mahdotonta edetä pelissä ennen kuin Yordan saa tiettyjen ovien luokse jotka vain hän voi avata.
Linnasta karkaamista vaikeuttavat varjokuningattaren lähettä varjo-olennot, jotka yrittävät vetää Yordan mukanaan mustiin pyörteisiin. Ico voi taistella varjo-olentoja vastaan puukepillä tai miekalla ja myös pelastaa Yordan pyörteistä vetämällä hänet pois niistä kädestä kiinni ottaen. Vaikka olennot eivät voi vahingoittaa Icoa, peli päättyy jos Yorda joutuu kokonaan pyörteen nielemäksi. Tämän jälkeen peli jatkuu viimeisimmästä tallennuspisteestä. Peli päättyy myös jos Ico putoaa tarpeeksi korkealta paikalta. Tallennuspisteinä toimivat kiviset penkit, joille Icon ja Yordan pitää istua pelitilanteen tallentumiseksi.
Tarina

Pelin päähenkilö on nuori poika nimeltä Ico (イコ Iko), jolla on päässään sarvet. Kyläläiset uskovat pojan olevan kirottu, joten joukko sotilaita vie hänet veden ympäröimään linnaan ja lukitsee hänet sarkofagiin. Jonkin ajan päästä sotilaiden lähdettyä linnaa ravistelee järistys, jonka seurauksena Ico pääsee pakenemaan. Tutkiessaan linnaa hän löytää vangitun tytön nimeltä Yorda (ヨルダ Yoruda), joka puhuu Icolle vierasta kieltä. Ico auttaa Yordaa pakenemaan, mutta tyttöä yrittävät alati viedä portaaleista ilmestyvät varjomaiset mustat hahmot (linnalle aiemmin uhrattujen sarvekkaiden lasten sielut). Vaikka Ico ei vahingoitu varjoista ja kykenee karkottamaan ne Yordan kimpusta, hän ei voi tuhota niitä yksinkertaisilla aseillaan. Pari selvityy linnan läpi mantereelle vievälle sillalle. Heidän ylittäessä siltaa, linnan hallitsija ja Yordan äiti, kuningatar, ilmestyy ja kertoo Yordalle, että tämä ei voi hänen tyttärenään jättää linnaa. Kuningatar tuhoaa osan sillasta, jolloin Ico putoaa Yordan pelastusyrityksestä huolimatta alas sillalta.
Ico herää linnan alapuolelta ja matkaa takaisin linnan ylemmille tasoille. Hän löytää myös taikamiekan, jolla hän voi voittaa varjo-olennot. Pian hän saa selville, että kuningatar on muuttanut Yordan kiveksi. Ico saapuu valtaistuinhuoneeseen, jossa kuningatar paljastaa hänelle, että hän pitää Yordaa vankina linnassa pidentääkseen omaa elämäänsä; aiemmin hän oli tehnyt sitä imemällä elinvoimaa heistä, jotka oli laitettu sarkofageihin. Nyt kuningatar aikoo uudelleensyntyä ottamalla Yordan kehon haltuunsa. Ico taistelee kuningattaren kanssa ja rikkoo samalla molemmat sarvensa. Hän onnistuu voittamaan kuningattaren taikamiekalla, mutta kuningattaren kuollessa koko linna alkaa sortua. Ico menettää tajuntansa, mutta Yordan varjo-olento kantaa hänet turvaan linnasta. Yordan varjo-olento lähettää Icon veneen matkaan kohti läheistä rantaa. Ico herää ja huomaa kaukaisen linnan olevan raunioina, ja löytää Yordan ihmishahmossaan rantaan huuhtoutuneena. Yorda herää juuri ennen pelin loppua.
Vastaanotto

Peli on voittanut Interactive Achievement Awards -palkinnon kategoriassa Outstanding Art Direction.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut (englanniksi)
Ico MobyGamesissa (englanniksi)
Ico Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Team Ico
| --- | --- |
Videopelit:   Ico  Shadow of the Colossus  The Last Guardian 
Avainhenkilöt:   Fumito Ueda  Kenji Kaido
Historialliset teoriat ihmisroduista

Entisaikoina kehiteltiin lukuisia teorioita ihmislajin jakautumisesta rotuihin.
Varhaisimmat teoriat

Ihmiskunnan jakaminen erilaisiin rotuihin voidaan jäljittää aina muinaiseen Egyptiin saakka, jossa Porttien kirja määritti neljä egyptiläisten tuntemaa rotua. Tämä määritelmä on kuitenkin liittänyt rodun lähinnä heimo- tai kulttuuri-identiteettiin. Antiikin kreikkalaiset ja roomalaiset yrittivät myös luokitella heitä ympäröiviä ihmisiä näkyvien biologisten ominaisuuksien perusteella. Näissä jaotteluissa oli usein myös mielikuvituksellisia kuvauksia kaukaisissa maissa asuvista ihmisistä. Keskiaikaiset rotumallit sekoittivat klassisia käsityksiä ajatukseen Nooan kolmesta pojasta Seem, Haam ja Jaafet. Heidän jälkeläisiään olisivat selkeästi toisistaan eroavat ihmisryhmät Aasian seemiläiset, Afrikan haamilaiset ja Euroopan jaafetilaiset.
Ihmiskunnan jakaminen päärotuihin

Ensimmäiset tieteelliset yritykset määritellä rotu ovat peräisin 1600-luvulta ja liittyvät eurooppalaiseen imperialismiin ja siirtomaiden hankintaan. Ensimmäinen antiikin jälkeinen julkaisu, joka yritti jakaa ihmiset eri rotuihin on ilmeisesti François Bernierin Nouvelle division de la terre par les différents espèces ou races qui l'habitent ("Maapallon uusi jako sillä asuviin lajeihin tai rotuihin perustuen") vuodelta 1684.
Ensimmäiset ihmisiä koskevat systemaattiset rotuluokittelut syntyiväyt 1700-luvun puolivälissä. Näiden rotuluokittelujen tekijöinä olivat aikakauden merkittävimmät tiedemiehet, kuten Georges Leclerc de Buffon ja Johann Friedrich Blumenbach ja myöhemmin 1800-luvulla Georges Cuvier.  Taksonomian isä Carl von Linné jaotteli ihmiset teoksessaan Systema naturae neljään rotuun: Homo sapiens americanus, joka oli punertava, tempperamentikas ja alistuva; Homo sapiens europaeus: valkoinen, vakava ja vahva; Homo sapiens asiaticus: keltainen, melankolinen ja ahne sekä Homo sapiens afer: musta, passiivinen ja laiska. Von Linnén rotujaottelusta tuli pitkään vallinneen rotukäsityksen pohja.
Näitä järjestelmiä on myöhemmin nimitetty klassisiksi rotuluokitteluiksi. Klassisissa rotuluokitteluissa rotu määriteltiin joukkona ihmisiä, joilla oli yhteisiä havaittavia tai mitattavia ruumiillisia piirteitä. Näistä piirteistä merkittävin oli aluksi ihonväri, johon perustui myös Blumenbachin luokittelu, joissa ihmiset jaettiin viiteen eri rotuun: kaukasialaisiksi (eurooppalaisiksi), mongoliseksi, etiopialaiseksi, malajilaisiksi ja amerikkalaisiksi.
Ennen klassisia rotuluokitteluja oli rotu Euroopassa yleensä käsitetty kansallisuuden kanssa rinnastettavaksi ilmiöksi, mutta nyt eurooppalaiset alkoivat identifioitua laajempaan "valkoihoisten ryhmään".  Antiikin Kreikan kauneusihanne muodostui rotuhierarkian pohjaksi, ja mitä kauempana joku ihminen oli tästä ihanteesta, sitä vähemmän "kaukaasialainen" hän oli. Klassisissa rotuteorioissa käytettiin rotuja luokiteltaessa muitakin kuin fyysisiä perusteita kuten, ihmisten "kauneutta" ja "rumuutta", kulttuurien kehitystasoa ja henkisiä ominaisuuksia. Vaikka luokittelut olivatkin osittain rasistisia, uskottiin kuitenkin, että ihmiskunta oli yhtenäinen laji ja eri muunnelmat johtuivat eri ryhmien elinympäristöstä.
Ihmiskunnan jakaminen päärotuihin > Blumenbachin luokitus

Luonnontieteilijät kehittivät 1800-luvulla väitteen, jonka mukaan myös ihminen jakautuisi eri rotuihin. Rodut määräytyvät ihonvärin ja muiden piirteiden perusteella. Näillä roduilla olisi väitteen mukaan ollut erilaisia ominaisuuksia. Cuvierin opin mukaan oli kolme rotua, Pritchardin mukaan seitsemän, Agassiz ehdotti seitsemää ja Pickering yhtätoista. Johann Friedrich Blumenbachin luokittelu hyväksyttiin laajalti:
Kaukasialainen, valkoinen rotu, johon kuului suurin osa Euroopan ja Länsi-Aasian kansoista
Mongolidi, keltainen rotu, sisältää tataarit, kiinalaiset, japanilaiset jne.
Etiopialainen, musta rotu, joita on suurin osa Afrikasta (lukuun ottamatta pohjoista), Australian aboriginaalit, uusiguinealaiset ja tyynenmeren saarien asukkaat
Intiaani, tai punainen rotu, koostuu Pohjois- ja Etelä-Amerikan intiaaneista
Malaiji, tai ruskea rotu, jotka asustavat Intian valtameren saarilla
Ihmiskunnan jakaminen päärotuihin > Coonin luokitus

Yhdysvaltalainen antropologi Carlton Coon julkaisi vuonna 1962 ilmestyneessä kirjassaan The Origin of Races (suom. Rotujen alkuperä) Blumenbachin luokituksen pohjalta kehittämänsä luokituksen, joka myös lähti siitä, että ihmiskunta jakautuisi viiteen rotuun. Nämä olivat Coonin mukaan kaukasidit, kongoidit, kapoidit, mongolidit ja australoidit. Mongolidiseen rotuun kuuluvat Coonin mukaan myös intiaanit, malaijit ja Tyynenmeren saarten asukkaat ja kapoidit eli eteläisen Afrikan khoisanit muodostivat oman rotunsa. Coon katsoi, että homo sapiens kehittyi homo erectuksesta viisi eri kertaa viidellä alueella ja nämä viisi itsenäistä evolutionääristä "hyppyä" edustivat rotuluokkittelun ryhmiä. Hänen mukaansa esimerkiksi kaukasoidit erkanivat homo erectuksesta 200 000 vuotta ennen kongoideja. Coonin teoria oli aikanaan hyvin kiistanalainen tiedeyhteisössä. Coonin teoriaa käytettiin myös erityisesti Yhdysvalloissa perustelemaan rotuerottelujärjestelmää: rotuerottelun kannattajat katsoivat, etteivät afroamerikkalaiset maan valkoista väestöä "nuorempana" olleet kykeneviä täysipainoisesti osallistumaan maan yhteiskuntaan. Professori John P. Jacksonin mukaan Coon myös aktiivisesti tuki rotuerottelua ajaneita ryhmiä.
Alarodut

Pääluokituksen lisäksi on esiintynyt yksityiskohtaisempiakin luokituksia. Kansallissosialistinen Saksa kehitti oman rotuoppinsa pääasiassa Hans Günterin luokittelun pohjalta. Günterin rotujaottelu oli yleisesti voimassa ainakin 1970-luvulle.
Günter jaotteli 1920-luvulla eurooppalaiset viiteen eri rotuun:
pohjoinen (arjalainen) rotu on pitkää, vaaleata, sinisilmäistä ja pitkäkalloista. Levinneisyysalue Hollanti,Saksa, Tanska, Islanti, Norja, Ruotsi ja Länsi-Suomi.
läntinen eli mediterraaninen rotu on lyhyempää, tummatukkaista, tummasilmäistä ja pitkäkalloista. Levinneisyysalue Iso-Britannia, Ranska, Espanja, Portugali.
itäinen eli alpiininen rotu on lyhyttä, lyhytkalloista, ruskeatukkaistaja ruskeasilmäistä. Levinneisyysalue Italia, Unkari, Slovakia, Slovenia.
itäbalttilainen rotu on lyhytkasvuista, lyhytkalloista, sinisilmäistä, vaalea- ja karkeatukkaista ja poskipäiltään ulkonevaa. Levinneisyysalue Itä-Suomi, Baltian maat, Puola, Valko-Venäjä ja Läntinen Venäjä.
dinaarinen rotu on pitkäkasvuista, tummatukkaista, tummasilmäistä, lyhytkalloista, leveäotsaista ja kasvonpiirteiltään voimakasta. Levinneisyysalue Balkanilla.
Pieni tietosanakirja

Pienen tietosanakirjan  (1925—1928) esittämällä rotuluokituksella on enää vain lähinnä aatehistoriallista merkitystäkenen mukaan?:
»Ihmisrodut. On tehty useita eri rotujaotuksia. Yleistajuisessa kirjallisuudessa yleensä noudatettu on seuraava: 1) kaukaasialainen l. Välimeren rotu (3 isoa kieliryhmää: indoeurooppalainen l. arjalainen, seemiläinen, haamilainen), 2)mongolilainen rotu, 3) suomalais-ugrilainen rotu, 4) neekerirotu, 5) bušmannit ja hottentotit, 6) malaijilainen rotu, 7) intiaanirotu, 8) dravidalainen rotu, 9) papualainen rotu, 10) australialainen rotu. Eräät tutkijat erottavat vain 3 rotua, toiset lähes 30. Nykyisin on rotututkimus kehittymässä entistä enemmän biologiselle, vähemmän kielitieteelliselle pohjalle, mutta mitä enemmän siihen sovellutetaan periytyväisyystutkimusten tuloksia, sitä monisäikeisemmiksi osoittautuvat eri rodut. Viimeaikaiset rotujaotukset pirstovat pahasti näihin asti yhtenäisinä pidettyjä kansakuntia.»
Kirjallisuutta

Tapio Tamminen: Kansankodin pimeämpi puoli.  Atena, 2015.  ISBN 978-952-300-127-5.
Tornado (täsmennyssivu)

Tornado voi tarkoittaa jotain seuraavista:
tornado eli trombi, pienialainen hyvin voimakas pyörremyrsky
tornado, yksityyppinen kahden hengen katamaraani
Tornado (1865), Espanjan laivaston potkurikorvetti
Tornado (P44), Espanjan laivaston ulkovartiolaiva
Panavia Tornado, sotilaslentokone
Särkänniemen Tornado, huvipuistolaite
Tornado 3D, Amigalle julkaistu säteenseurantaohjelmisto
Tornado, The Rainmakers -yhtyeen albumi vuodelta 1987
Tornado, Ilkka Remeksen romaani vuodelta 2022
Tornado, Zorron ratsu sarjakuvissa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tornado”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tower Hamlets

| Tower Hamlets |
| --- | --- |
 Tower Hamletsin sijainti Lontoossa.
Kaupunki:  Lontoo
Muodollinen kreivikunta:  Suur-Lontoo
Koordinaatit:  51°30′36″N, 0°00′22″W
Pinta-ala:  19,7864 km2
Väkiluku:  317 705  (2018)
Lähialueet:  Hackney, Newham, Greenwich, Lewisham, Southwark, Lontoon City
 fiTower Hamlets 
Tower Hamlets (London Borough of Tower Hamlets) on yksi Lontoon 32:sta kaupunkipiiristä ja sijaitsee lähellä kaupungin keskustaa, Thamesin pohjoispuolella ja Lontoon Cityn itäpuolella. Sen pinta-ala on 20 neliökilometriä, ja siellä asui vuonna 2017 noin 308 000 ihmistä. Tower Hamletsissa aivan lähellä Cityn rajaa on kaksi Lontoon tunnettua maamerkkiä: Towerin linna ja Tower Bridge.
Tower Hamlets on keskeinen osa Lontoon East Endiä. Erityisesti siihen kuuluva Whitechapel on vanha työväestön asuinalue. Thamesin varrella oleva osa Tower Hamletsia on aiemmin ollut tyypillistä teollisuusaluetta satamineen ja telakoineen. Viime vuosina jokivarsi on kuitenkin ollut laajan uudisrakentamisen ja kehittämisen kohteena. Lontoon uudisrakennusalueista tunnetuin, Docklands, on osa Tower Hamletsia. Sinne on rakennettu myös useita pilvenpiirtäjiä.
Kolmasosa Tower Hamletsin väestöstä on sukutaustaltaan Bangladeshista, ja myös somaliyhteisö on melko suuri. Alkuvuodesta 2011 alueella levitettiin tarroja, jossa se julistettiin homovapaaksi vyöhykkeeksi ja uhattiin Allahin rangaistuksella. Myöhemmässä julistekampanjassa ääri-islamistit julistivat alueen šarian hallitsemaksi alueeksi, jossa on kielletty uhkapeli, pornografia ja prostituutio, alkoholi, musiikki ja konsertit ja huumeet.
Canary Wharfin finanssikeskus.
Ikuisesti kahdestaan

| ”Ikuisesti kahdestaan” Arttu Wiskari |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Tappavan hiljainen rivarinpätkä
 Julkaistu: 8. helmikuuta 2013
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.44
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Arttu Wiskari muut singlet
| ”Sorateiden sankarit” 2011 | ”Ikuisesti kahdestaan” 2013 | ”Avaimet käteen” 2014 |
"Ikuisesti kahdestaan" on suomalaisartisti Arttu Wiskarin kappale hänen toiselta, Tappavan hiljainen rivarinpätkä -nimiseltä studioalbumilta. Warner Music Finland julkaisi kappaleen albumin ainoana singlenä 8. helmikuuta 2013. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Janne Rintala ja Jonnaemilia Kärkkäinen. Kappale kertoo lapsettomuudesta.
Wiskarin itse käsikirjoittama ja Pete Eklundin ohjaama musiikkivideo julkaistiin 11. huhtikuuta 2013.
Kappaleet

Ikuisesti kahdestaan – 3.44
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: –
Suomen virallinen latauslista: –
Radiolista: 9
Icicle Jr. (Cameron Mahkent)

| Icicle Jr>  |
| --- | --- |
Luoja(t):  Roy Thomas ja Dann Thomas
Kustantamo:  DC Comics
Ensiesiintyminen:  Infinity, Inc. nro 34 (tammikuu 1987)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Cameron Mahkent
Status:  Aktiivinen
Pituus:  180 cm
Paino:  79 kg
Ryhmäsidokset:  Injustice Society of America Suicide Squad
Voimat:  Jään manipulointi ja hallinta
Suhteet
Sukulaiset:  Jordan Mahkent (isä), Christine Mahkent (äiti, kuollut), Sofia Mahkent (isoisä), Lily Mahkent (isoäiti), Artemis Crock (vaimo), Isabelle Mahkent (tytär),
Camerom Mahkent on DC Comics -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä superroisto. Hän käyttää nimeä Icicle Jr.- joka on kunnioitus hänen isälleen Joar Mahkentille, alkuperäiselle Iciclelle.
Icicle muissa medioissa > Televisiossa

Cameron Mahkent esiintyy Stargirlissa, pääasiassa Hunter Sansonen esittämänä aikuisena ja Roger Dale Floydin esittämänä lapsena. Tämä versio on opiskelija Blue Valley High Schoolissa ja Stargirlin luokkatoveri. "The Justice Society" -jaksossa hänellä osoitetaan olevan omat kryokineettiset voimansa, kun hän käytti hengitystään sammuttaakseen kynttilän Christinen muistoillallisen aikana.
Cameron Mahkentin versio Iciclesta esiintyi Smallville televisiosarjan jaksossa "Absolute Justice", jossa häntä esitti Wes Mack.
Icicle muissa medioissa > Animaatio

Cameron Mahkentin versio Iciclesta esiintyi Young Justice animaatiosarjassa, jossa häntä ääninäytteli Yuri Lowenthal.
Cameron Mahkentin versio Iciclesta esiintyy animaatioelokuvassa Superman/Batman: Public Enemies, jossa häntä ääninäytteli Michael Gough.
Videopeleissä

Cameron Mahkentin versio Iciclestä esiintyy pomovastuksena pelissä Young Justice: Legacy, jossa häntä ääninäytteli Yuri Lowenthal.
Ikuiseen rauhaan (elokuva)

| Ikuiseen rauhaan |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Karoliina Keski-Kastari ja Kristiina Vihervuori, 2021.
Ohjaaja:  Ville Suhonen
Käsikirjoittaja:  Ville Suhonen
Tuottaja:  Joonas Berghäll Satu Majava
Säveltäjä:  Lau Nau
Kuvaaja:  Marita Hällfors Juice Huhtala
Leikkaaja:  Antti Tuomikoski
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Oktober
Ensi-ilta:  9. heinäkuuta 2021
Kesto:  80 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ikuiseen rauhaan on Ville Suhosen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2021.
Elokuva on henkilödokumentti suomalaisesta aseistakieltäytyjästä ja pasifistista Arndt Pekurisesta. Elokuvassa Pekurisen elämä käydään läpi erilaisten valokuvien, filmikatkelmien sekä kertojaäänien kautta. Elokuvassa olevat kertojaäänet on laadittu Pekurisen kirjeiden sekä hänet tunteneiden ihmisten haastattelujen pohjalta. Kertojaääninä elokuvassa ovat muun muassa Joonas Saartamo, Vilma Melasniemi sekä Elena Leeve.
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Pertti Avola: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl:
Aiheesta muualla

Ikuiseen rauhaan Yle Areenassa
Tomas Scheckter

| Tomas Scheckter |
| --- | --- |
 Tomas Scheckter vuoden 2009 Indianapolis 500 -harjoituksissa.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Etelä-Afrikka
Moottoriurheilija
IndyCar Series
Esikoiskausi:  2002
Nykyinen talli:  Dreyer & Reinbold Racing
Kilpailuja:  115
Voittoja:  2
Paalupaikkoja:  8
Paras sijoitus:  7.
Aiheesta muualla
www.tscheck.com
Tomas Scheckter (s. 21. syyskuuta 1980 Monte Carlo, Monaco) on eteläafrikkalainen kilpa-autoilija, joka kilpailee tällä hetkellä IndyCar Seriesissä Dreyer & Reinbold Racing -tallissa. Hän on vuoden 1979 F1-maailmanmestarin Jody Scheckterin poika.
Ammattilaisura

Ennen siirtymistään Pohjois-Amerikkaan Scheckter ajoi eri pikkuformulaluokissa tavoitteenaan paikka tulevaisuudessa F1-sarjasta. Hän oli kaudella 2001 lyhyen ajan Jaguar Racingin testikuljettajana, mutta siirtyi jo seuraavana vuonna IRL:ään. Hän otti avausvoittonsa jo tulokaskaudellaan Michiganin osakilpailussa.
Scheckter ajoi kaudella 2005-06 neljä kilpailua A1 Grand Prix -sarjassa Etelä-Afrikan riveissä.
Tomas Oneborg

Tomas Krister Oneborg (28. maaliskuuta 1958, Hägersten, Ruotsi – 29. maaliskuuta 2020 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen valokuvaaja.