stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Robert Atkins (lääkäri)
Elämän loppuvaiheet

71-vuotias Atkins sai vuonna 2002 sydänkohtauksen, joka johtui lääkärin mukaan infektion aiheuttamasta kardiomyopatiasta eli sydänlihaksen heikkenemisestä. Atkins liukastui seuraavan vuoden keväällä jäisellä kadulla työmatkan aikana, löi päänsä ja vaipui koomaan. Hän kuoli sairaalassa yhdeksän päivää myöhemmin. Isku päähän oli aiheuttanut Atkinsille aivoverenvuodon, joka aiheutti elintoimintojen vähittäisen pettämisen. Atkins meni koomaan ja hänen vaimonsa antoi yhdeksän päivän jälkeen luvan irroittaa hänet elintoimintoja ylläpitävistä laitteista.
Lihansyöntiä vastustavien lääkäreiden perustama Physicians for Responsible Medicine -järjestö toimitti Atkinsin kuoltua Wall Street Journaliin hänen kuolintodistuksensa, jonka mukaan Atkins painoi kuolinhetkellään 114 kiloa. Atkins Physicians Council -ryhmän puheenjohtaja Stuart Tragerin kertoi kuitenkin, ettei Atkins ollut liikalihava ja että hän painoi sairaalaan tuotaessa alle 88 kiloa. Painonnousu johtui nesteen kertymisestä kehoon kooman aikana. Atkinsin leski Veronica Atkins ilmoitti harkitsevansa New Yorkin kaupungin haastamista oikeuteen yksityisten terveystietojen vuotamisesta.
Vähärasvaisen dieetin markkinoijana tunnettu sisätautilääkäri John McDougall vihjaili Atkinsin kuoleman jälkeen, ettei Atkinsin kehoon olisi voinut kertyä niin suurta nestemäärää. John McDougall on kritisoinut Atkinsin dieettiä epäterveelliseksi ja vaikeasti noudatettavaksi. McDougall kertoi myös epäilevänsä, ettei Atkins ollut kyennyt noudattamaan omaa ruokavaliotaan.
Atkins tuhkattiin ilman ruumiinavausta. Hänen vaimonsa julkisti myöhemmin potilasasiakirjan, jonka mukaan Robert Atkins painoi 195 paunaa eli 88 kiloa, kun hänet punnittiin sairaalaan saapumisen yhteydessä. Atkinsia vuotta ennen tämän kuolemaa haastatelleen toimittaja William Leithin mukaan tämä näytti normaalipainoiselta.
Julkaisut

The Essential Atkins for Life Kit: The Next Level, Pan Macmillan, 2003.  ISBN 0-330-43250-8
Dr. Atkins' Diet Planner, M. Evans and Company, 2003 – Vermilion, 2003.  ISBN 0-09-189877-3
Atkins for Life: The Next Level, New York: St. Martin's Press, 2003.  ISBN 1-4050-2110-1
Dr. Atkins' New Diet Revolution, New York: Avon Books, 2002.  ISBN 0-06-001203-X. – Vermilion, 2003.  ISBN 0-09-188948-0
Dr. Atkins' New Diet Revolution, M. Evans and Company, 2002
Dr. Atkins' Age-Defying Diet, St. Martin's Press, 2001, 2002
Dr. Atkins' Vita-Nutrient Solution: Nature's Answers to Drugs, Simon and Schuster, 1997
Dr. Atkins' Quick & Easy New Diet Cookbook, Simon and Schuster, 1997
Dr. Atkins' New Carbohydrate Gram Counter. New York: M. Evans and Company, 1996.  ISBN 0-87131-815-6
Atkins, Robert C, Gare, Fran: Dr. Atkins' New Diet Cookbook, M. Evans and Company, 1994 – Vermilion, 2003.  ISBN 0-09-188946-4
Dr. Atkins' New Diet Revolution, M. Evans and Company, 1992
Dr. Atkins' Health Revolution, Houghton Mifflin, 1988
Dr. Atkins' Nutrition Breakthrough, Bantam, 1981
Dr. Atkins' SuperEnergy Diet Cookbook, Signet, 1978
Dr. Atkins' SuperEnergy Diet, Bantam, 1978
Dr. Atkins' Diet Cookbook, Bantam, 1974
Dr. Atkins' Diet Revolution, Bantam, 1972
Rotumääritelmä

Rotumääritelmä kertoo mahdollisimman tarkasti, millainen tietyn eläinrodun edustajan tulisi olla. Rotumääritelmässä annetaan usein yksityiskohtainen ulkonäön kuvaus. Muita rotumääritelmissä määriteltyjä ominaisuuksia ovat muiden muassa luonne ja liikkeet.
Rotumääritelmiä on laadittu ihmisen jalostamille eläimille: näitä ovat esimerkiksi kanat (ja muut tuotantoeläinlajit), koirat (ja muut lemmikkieläinlajit) sekä hevoset (ja muut veto- ja kantojuhtina käytettävät lajit).
Eläinten kasvatuksessa sekä kasvattajien että näyttelyiden ulkomuototuomarien tulisi tavoitella rotumääritelmän ihannetta. Lopullisena tavoitteena on, että kaikki saman rodun yksilöt kaikkialla maailmassa näyttäisivät ihanteelliselta rotunsa edustajalta ja käyttäytyisivät rotuihanteen mukaan.
Sisältö

Rotumääritelmässä kuvataan rodun ihanneyksilö ja luetellaan sellaisia ominaisuuksia eli niin kutsuttuja virheitä, joita rodun edustajalla ei pitäisi olla. Jos eläimellä on niin sanottu "hylkäävä virhe", sitä ei hyväksytä rodun rekisteriin tai kantakirjaan. Yleensä se tarkoittaa myös sitä, ettei myöskään koiran jälkeläistä hyväksytä roturekisteriin. Hylkäävät virheet liittyvät usein eläimen ruumiilliseen tai henkiseen terveyteen (esimerkiksi luonnevirheet, epämuodostumat), mutta usein myös puhtaasti ulkonäöllisiin piirteisiin, kuten väriin. Rotumääritelmässä voidaan mainita myös "vältettäviä" virheitä, joiden perusteella eläintä ei torjuta roturekisteristä, mutta jotka laskevat eläimen jalostusarvoa.
Robert A. Heinleinin muistopalkinto

Robert A. Heinleinin muistopalkinto on National Space Societyn (NSS) myöntämä palkinto tieteelle. Palkinto jaetaan tasavuosittain (2004, 2006 ja niin edelleen). Palkinto on nimetty kirjailija Robert A. Heinleinin mukaan.
Palkitut

Palkinnon saaneita henkilöitä
1989 – Gerard K. O’Neill
1990 – Arthur C. Clarke
1991 – Wernher von Braun
1993 – Gene Roddenberry
1994 – Robert H. Goddard
1996 – Buzz Aldrin
1998 – Carl Sagan
2000 – Neil Armstrong
2002 – Robert Zubrin
2004 – James Lovell
2006 – Charles E. "Chuck" Yeager
2008 – Burt Rutan
2010 – Peter Diamandis
2012 – Stephen Hawking
2014 – Elon Musk
2016 – Jerry Pournelle
2018 – Freeman Dyson
2022 – Lori Garver
Aiheesta muualla

viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:National Space Society#Robert A. Heinlein Memorial Award
Käännös suomeksi
Rullalautailu kesäolympialaisissa 2020 – miesten puistokilpailu

Miesten rullalautailun puistokilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa kilpaillaan 5. elokuuta Ariake Urban Sports Parkissa, Tokiossa. Kilpailuun osallistuu 20 urheilijaa.
Karsinnat

Olympiaturnaukseen pääsee 20 urheilijaa. Yksi paikka on varattu isäntämaa Japanille. Kolme paikkaa jaetaan maailmanmestaruuskilpailujen 2020 perusteella. Loput 16 paikkaa jaetaan rankingien perusteella. Rankingit julkaistaan 30. kesäkuuta 2021. Yhdestä maasta saa osallistua korkeintaan kolme urheilijaa. Kilpailijaluettelo julkaistiin 9. kesäkuuta 2021.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  Ayumu Hirano (JPN) |
| MM–kilpailut 2021 | 14.–20. kesäkuuta 2021 | 3 |  Andy Anderson (CAN)    Rune Glifberg (DEN)    Dallas Oberholtzer (RSA) |
| Ranking | 30. kesäkuuta 2021 | 16 |  Heimana Reynolds (USA)    Cory Juneau (USA)    Luiz Francisco (BRA)    Pedro Barros (BRA)    Zion Wright (USA)    Keegan Palmer (AUS)    Oskar Rozenberg (SWE)    Pedro Quintas (BRA)    Ivan Federico (ITA)    Steven Pineiro (PUR)    Alessandro Mazzara (ITA)    Vincent Matheron (FRA)    Jaime Mateu (ESP)    Kieran Woolley (AUS)    Tyler Edtmayer (GER)    Danny Leon (ESP) |
Rodeopyörä

Amerikkalainen wheelie bike monine lisävarusteineen.
Rodeopyörä on chopper-tyylisestä moottoripyörästä vaikutteita saanut polkupyörä, joka oli suosittu etenkin nuorten poikien keskuudessa 1960-luvulta 1970-luvulle. Rodeomallisen pyörän tunnistettavimpia osia ovat korkea ohjaustanko ja pienehköt pyörät (etupyörä joskus takapyörää pienempi) sekä pitkä, takapyörän ylle ulottuva pehmustettu speedway- eli ”banaanisatula”, johon mahtuu myös kyytiläinen. Satulan takaosasta nousee krominvärinen kaariputki, ”jappirauta”, joka toimii selkänojana.
Pitkän satulan ja korkean ohjaustangon ansiosta ajaja voi siirtää painopistettään taakse, mikä mahdollistaa helpon keulimisen eli ajon pelkän takapyörän varassa. Tämän takia pyörää kutsutaan englanniksi nimellä wheelie bike, ”keulimispyörä”.
Rodeopyörä kehitettiin Yhdysvalloissa 1960-luvun keskivaiheilla, ja Suomessa se oli suosituimmillaan 1970-luvulla. Suomessa yleisiä rodeopyöriä olivat Anttila-postimyyntitavaratalon markkinoima saksalainen Bonanza Rodeo Sport, Helkama Jopo Rodeo ja Tunturipyörän valmistama Tunturi Ralli, mutta muillakin merkeillä oli rodeomalleja.
Liikenneturvallisuudesta huolestuneet pitivät lapsia temppuiluun innostavia rodeopyöriä vaarallisina. Vuonna 1977 Suomessa kehitettiin polkupyörien uudet turvallisuusnormit, joissa muun muassa pitkä satula yläkaarineen kiellettiin ja ohjaustanko sai olla enintään 70 cm leveä ja ulottua enintään 40 cm matalimman istuintason yläpuolelle.
Vuonna 2013 Helkama toi vuosikymmenten jälkeen uudelleen markkinoille ”nostalgisen”, alkuperäistä pienemmän, 7–10-vuotiaille pojille suunnatun Jopo Rodeo -pyörän korkeine ohjaustankoineen ja pitkine satuloineen.
Ripsusisiliskot

| Ripsusisiliskot |
| --- | --- |
 Acanthodactylus scutellatus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Liskot Sauria
Heimo::  Sisiliskot Lacertidae
Suku::  Acanthodactylus  Wiegmann, 1834
Katso myös
   Ripsusisiliskot Wikispeciesissä   Ripsusisiliskot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ripsusisiliskot eli hapsuvarvasliskot (Acanthodactylus) ovat liskojen suku, johon kuuluu yli kolmekymmentä lajia. Joitakin pidetään lemmikkeinä. Kolme lajia on äärimmäisen uhanalaisia: Acanthodactylus beershebensis, Acanthodactylus mechriguensis ja Acanthodactylus spinicauda.
Ulkonäkö ja koko

Ripsusisiliskot kasvavat keskimäärin 15–20 senttimetriä pitkiksi hännän kanssa. Niiden varpaissa on hapsottavia suomuja, joista suku on saanut nimensä.
Alkuperä

Ripsusisiliskot ovat  kotoisin Etelä-Afrikasta ja Aasiasta.
Ravinto

Ripsusisiliskot ovat hyönteissyöjiä ja syövät esim. perhosia, toukkia, matoja, kärpäsiä ja hämähäkkejä ym.
Aiheesta muualla

Marikan herppisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Harrastajan sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (kuvia)
Pherobase: Semiochemicals of Genus Acanthodactylus (englanniksi)
Rudolph Tesiny

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten paini | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten paini | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat. Olympialaiset .Miesten paini | Maa:   Yhdysvallat> .Miesten paini |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | St. Louis 1904 | 65.8 kg |  |
Rudolph Tesiny (4. helmikuuta 1881 New York, New York – 29. huhtikuuta 1926 Staten Island, New York) oli yhdysvaltalainen painija, joka edusti New Yorkin St. George's AC:ia. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja sai siellä hopeaa 65.8 kg -luokassa. Monien lähteiden mukaan hänen sukunimensä oli Tesing, mutta hänen allekirjoituksensa perusteella se oli Tesiny.
Orgy

| Orgy |
| --- | --- |
 Orgy vuonna 2015
Tiedot
Toiminnassa:  1994–2005, 2010–
Tyylilaji:  Industrial rock industrial metal electronic rock nu metal alternative metal electropunk
Kotipaikka:   Los Angeles, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jay Gordon Carlton Bost  Creighton Emrick  Nic Speck  Bobby Amaro
Entiset jäsenet:  Ryan Shuck Amir Derakh Paige Haley Bobby Hewitt Jamie Miller Ashburn Miller
Levy-yhtiö:  Elementree, Reprise, D1 Music
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Orgy on yhdysvaltalainen industrial metal -yhtye Kalifornian Los Angelesista. Yhtye kuvailee musiikkiaan "Death Popiksi". Orgyn uudelleenperustuksen myötä laulaja Jay Gordon oli alkanut tehdä yhteistyötä Skrillexin kanssa, mikä johti bändin soundin Dubstep-henkisempään suuntaan.
Historia

Orgyn perustivat vuonna 1994 Jay Gordon ja kitaristit Ryan Schuck ja Amir Derakh. Basisti Paige Haley ja rumpali Bobby Hewitt liittyivät yhtyeeseen pian perustuksen jälkeen. Derakh oli niittänyt mainetta jo 80-luvulta asti Rough Cutt -yhtyeessä ja Hewitt oli soittanut Electric Love Hogsin riveissä. Gordon ja Derakh olivat myös kokeneita tuottajia, jotka olivat keskenään tuottaneet muun muassa Coal Chamberin self titled -julkaisun.
Puoli vuotta yhtyeen perustamisesta Kornin Jonathan Davis allekirjoitti Orgyn Elementreelle.
Historia > Candyass ja Vapor Transmission

Vuonna 1998 Orgy julkaisi debyyttialbuminsa Candyassin. Levyn jonka nimi sai inspiraationsa yhtyeen tapaamasta Drag queenista. Levy menestyi erinomaisesti ja myi lähes kaksi miljoonaa kappaletta. Albumilta julkaistiin kaksi singleä, New Order -laina Blue Monday ja Stitches. Jonathan Davis esiintyi Revival-kappaleella.
Vuonna 2000 yhtye julkaisi Sci-fin inspiroiman Vapor Transmissionin, joka ei menestynyt aivan yhtä hyvin kuin edeltäjänsä mutta ylitti yhdysvaltain kultalevyrajan, eli 500 000 myytyä kappaletta.
Historia > Punk Statik Paranoia

Hylättyään Reprisen oletettavasti huonomman menestyksen johdosta, Orgy siirtyi itsenäiselle D1-levymerkille ja julkaisi Punk Statik Paranoian. Levy oli floppi, eikä yltänyt lähellekään edeltäjiensä myyntilukuja
Vuonna 2003 Ryan Shuck ja Amir Derakh siirtyivät Orgysta myös Julien-K:n riveihin.
Historia > Hajoaminen

Vuonna 2008 Ryan Shuck kertoi Orgyn paluun olevan suunnitteilla, mutta Julien-K:n aiheuttamat kiireet hidastivat suunnitelmia. Vuonna 2010 Derakh myös mainitsi Orgyn paluun.
Historia > Paluu

Lokakuun 25. 2010 Derakh ja Shuck ilmoittivat jättävänsä Orgyn. Jay Gordon ilmoitti omistavansa Orgy-nimen ja jatkavan musiikin tekoa uudella kokoonpanolla. Gordon ilmoitti muiden jäsenten olevan liian kiireisiä. Vuonna 2011 Blabbermouth-sivuston haastattelussa Shuck ja Derakh kertoivat heidän välejensä tulehtuneen Gordoniin kokoonpanosotkujen aikana.
Vuonna 2012 Orgy palasi lavoille muun muassa Deadsyn, THESTARTin, Snotin ja Run, Run, Runin jäsenten kanssa. Gordon oli ainoa alkuperäisjäsen yhtyeessä. Saman vuoden lopussa yhtye julkaisu myös uuden "Grime of the Century" -singlen, joka on saanut pääosin positiivisen vastaanoton.
Jäsenet

Jay Gordon – laulu (1994–)
Carlton Bost – soolokitara (2011–)
Creighton Emrick – koskettimet, kitara (2013–)
Nic Speck – basso (2011–)
Bobby Amaro – rummut (2013–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Ashburn Miller – koskettimet, kitara (2011–2013)
Jamie Miller – rummut (2011–2013)
Brent Ashley – basso (2010)
Ryan Shuck – kitara (1994–2005)
Amir Derakh – kitara (1994–2005)
Paige Haley – basso (1994–2005)
Bobby Hewitt – rummut (1994–2005)
Diskografia > Studioalbumit

Candyass (1998)
Vapor Transmission (2000)
Punk Statik Paranoia (2004)
Diskografia > EP:t

Talk Sick (2015)
Diskografia > Singlet

Stitches (1998)
Blue Monday (1998)
Fiction (Dream in Digital) (2000)
Opticon (2000)
Suckerface (promo, 2000)
Eva (2001)
Faces (2001)
The Obvious (2003)
Vague (2004)
Pure (2005)
Grime of the Century (2012)
Wide Awake and Dead (2014)
Army to Your Party (feat. Crichy Crich) (2018)
Spells (2020)
Karma Kastles (2021)
Shady AF (feat. Rexi XO) (2022)
Empty (2023)
Ghost (feat. Joey Scream) (2023)
Diskografia > Musiikkivideot

Blue Monday (1998)
Stitches (1999)
Fiction (Dreams in Digital) (2000)
Opticon (2001)
Vague (2004)
Grime of the Century (2012)
Wide Awake and Dead (2014)
Spells (2020)
Otoskoko

| --- | --- |
:  Määritelmä: (tilastotiede) satunnaisotokseen kuuluvien havaintojen lukumäärä 
: Wikipediassa ei tällä hetkellä ole varsinaista artikkelia aiheesta Otoskoko. Katso otoskoko Wikisanakirjasta, vapaasta sanakirjasta.  Voit aloittaa aihetta käsittelevän artikkelin Wikipediaan , mutta kirjoita enemmän kuin vain sanakirjamääritelmä.
Otos-77

Otos-77 oli porilainen vuonna 1997 perustettu yhtye. Yhtyeen kitaristi-laulajana oli Tommy Huovinen, basistina Jarno Kylmänen ja rumpalina myöhemmin Magyar Possessa soittanut Olli Joukio. Yhtye teki useita musiikkivideoita ja esiintyi muutaman kerran muun muassa MTV3:n Jyrki-ohjelmassa. Yhtye myi itse keikkansa ja lämmitteli useasti Tehosekoitin- ja Apulanta-yhtyeitä. Viimeisen keikkansa se soitti Helsingin Lepakossa hieman ennen sen purkua. Otos77 julkaisi yhden pitkäsoiton nimeltä Turhaa, sekä kolme singleä. Yhtye lopetti toimintansa 2002 jonka jälkeen Tommy Huovinen siirtyi soolouralle.
Rullalautailu kesäolympialaisissa 2020 – naisten katukilpailu

Naisten rullalautailun katukilpailu Tokion 2020 kesäolympialaisissa kilpailtiin 26. heinäkuuta 2021 Ariake Urban Sports Parkissa, Tokiossa. Kilpailuun osallistui 20 urheilijaa.
Karsinnat

Olympiaturnaukseen pääsi 20 urheilijaa. Yksi paikka oli varattu isäntämaa Japanille. Kolme paikkaa jaettiin maailmanmestaruuskilpailujen 2020 perusteella. Loput 16 paikkaa jaettiin rankingien perusteella. Rankingit julkaistiin 30. kesäkuuta 2021. Yhdestä maasta sai osallistua korkeintaan kolme urheilijaa. Kilpailijaluettelo julkaistiin 9. kesäkuuta 2021.
| Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Urheilijat |
| --- | --- | --- | --- |
| Isäntämaa |  | 1 |  |
| MM-kilpailut 2020 | 31. toukokuuta – 6. kesäkuuta 2021 | 3 |  Pamela Rosa (BRA)    Rayssa Leal (BRA)    Aori Nishimura (JPN) |
| Ranking | 30. kesäkuuta 2021 | 16 |  Letícia Bufoni (BRA)  Momiji Nishiya (JPN)  Marian Durán (USA)  Roos Zwetsloot (NED)  Candy Jacobs (NED)  Hayley Wilson (AUS)  Funa Nakayama (JPN)  Alexis Sablone (USA)  Keet Oldenbeuving (NED)  Margielyn Didal (PHI)  Alana Smith (USA)  Wenhui Zeng (CHN)  Lore Bruggeman (BEL)  Julia Brueckler (AUT)  Charlotte Hym (FRA)  Asia Lanzi (ITA) |
| Käyttämätön maapaikka |  | 1 |  Boipel Awuah (RSA) |
Rodrigo Prieto

| Rodrigo Prieto |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Rodrigo Prieto Stambaugh
Syntynyt: 23. marraskuuta 1965 (ikä 58) México, Meksiko
Kansalaisuus:   Meksiko
Ammatti:  elokuvaaja
Rodrigo Prieto Stambaugh (s. 23. marraskuuta 1965 México, Meksiko) on meksikolainen elokuvaaja. Hän on kuvannut esimerkiksi Alejandro González Iñárritun, Spike Leen, Oliver Stonen, Ang Leen, Pedro Almodóvarin, Ben Affleckin ja Martin Scorsesen ohjaamia elokuvia.
Filmografia

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi |
| --- | --- | --- |
2000: Amores perros
| 2001 | Original Sin – perisynti | Original Sin |
2002: 8 Mile
| 2002 | 25th Hour – viimeinen ilta | 25th Hour |
2002: Frida
2003: Comandante
| 2003 | 21 grammaa | 21 Grams |
| 2004 | Aleksanteri | Alexander |
2005: Brokeback Mountain
2006: Babel
| 2007 | Lust, Caution | Se, jie |
2009: State of Play
| 2009 | Särkyneet syleilyt | Los Abrazos rotos |
2010: Biutiful
2010: Wall Street: Money Never Sleeps
| 2011 | Koti eläintarhassa | We Bought a Zoo |
| 2011 | Vettä elefanteille | Water for Elephants |
2012: Argo
2013: The Wolf of Wall Street
2014: The Homesman
2016: Silence
2016: Passengers
2019: The Irishman
2023: Barbie
2023: Killers of the Flower Moon
Palkinnot ja ehdokkuudet > Oscar-palkinnot

| Vuosi | Elokuva | Palkinto | Lopputulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Brokeback Mountain | Paras kuvaus | Ehdokkuus |
| 2017 | Silence | Paras kuvaus | Ehdokkuus |
| 2020 | The Irishman | Paras kuvaus | Ehdokkuus |
Palkinnot ja ehdokkuudet > Bafta-palkinnot

| Vuosi | Elokuva | Palkinto | Lopputulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2006 | Brokeback Mountain | Paras kuvaus | Ehdokkuus |
| 2007 | Babel | Paras kuvaus | Ehdokkuus |
| 2020 | The Irishman | Paras kuvaus | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Rodrigo Prieto Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rodrigo Prieto Elonetissä.
Robert Andrews Millikan

| Robert Andrews Millikan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1868 Morrison, Illinois, Yhdysvallat
Kuollut: 19. joulukuuta 1953 (85 vuotta) San Marino, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Orbelin College Columbian yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Michael Pupin Albert Michelson
Instituutti:  Chicagon yliopisto California Institute of Technology
Oppilaat:  William Pickering
Tutkimusalue:  Fysiikka
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1923) Franklin-mitali (1937)
Robert Andrews Millikan (22. maaliskuuta 1868 – 19. joulukuuta 1953) oli yhdysvaltalainen kokeellinen fyysikko, joka sai vuonna 1923 Nobelin fysiikanpalkinnon elektronin varauksen mittauksistaan ja valosähköistä ilmiötä käsittelevästä työstään. Hän osoitti, että kaikki varaukset ovat alkeisvarauksen monikertoja. Myöhemmin hän tutki kosmista säteilyä.
Millikan suoritti alemman korkeakoulututkinnon antiikintutkimuksessa Oberlin Collegessa 1891 ja filosofian tohtorin tutkinnon fysiikassa Columbian yliopistossa 1895.
Aiheesta muualla

Biografia Nobel-säätiön sivuilla (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Andrews Millikan Wikimedia Commonsissa
Rotunda (Thessaloniki)

| Rotunda Ροτόντα |
| --- | --- |
 Rotunda ja sen minareetti.
Sijainti:  Thessaloniki, Kreikka
Koordinaatit:  40°38′00″N, 22°57′10″E
Kirkkokunta:  Kreikan ortodoksinen kirkko
Hiippakunta:  Thessalonikin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  n. 306
Tyylisuunta:  bysanttilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Thessalonikin varhaiskristilliset ja bysanttilaiset muistomerkit 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rotunda (kreik. Ροτόντα, Rotónta tai Rotónda) on roomalaisaikainen rakennus Thessalonikissa Kreikassa. Se on toiminut muun muassa kirkkona bysanttilaisella ajalla. Rakennus kuuluu Thessalonikin varhaiskristillisiin ja bysanttilaisiin muistomerkkeihin, jotka ovat Unescon maailmanperintökohde.
Rotundan alttari sekä apsis ja sen seinämaalauksia.
Rotunda on Thessalonikin vanhin säilynyt rakennus. Se valmistui keisari Galeriuksen aikana noin vuonna 306. Se rakennettiin alun perin joko Galeriuksen mausoleumiksi tai Zeuksen temppeliksi, mutta sitä ei koskaan käytetty sellaisena. Rakennus oli osa laajempaa arkkitehtoonista kokonaisuutta, johon kuuluivat myös muun muassa Galeriuksen palatsi, hippodromi sekä niin kutsuttu Galeriuksen kaari. Kristinuskon tultua valtionuskonnoksi rakennuksesta tehtiin kirkko joko 300-luvun lopulla tai 400-luvun puolessa välissä, riippuen siitä miten sen mosaiikit ajoitetaan. Samalla rakennukseen tehtiin suuria muutoksia. Kirkko omistettiin Pyhälle Yrjölle. Se toimi myös Martyriumina, jossa säilytettiin marttyyrien pyhäinjäännöksiä.
Osmanivallan aikana rakennus toimi moskeijana vuodesta 1590 tai 1591. Tuolloin siihen liitettiin minareetti ja sen mosaiikit peitettiin. Rakennus on vaurioitunut maanjäristyksissä vuosisatojen aikana, muun muassa 600-luvulla sekä vuonna 1978. Nykyään rakennus on museoitu.
Rotunda on nimensä mukaisesti rotunda eli ympyränmuotoinen rakennus. Sen pohjakaava on ympyrä ympyrässä. Rakennuksen halkaisija on 24,5 metriä ja suurin korkeus 29,8 metriä. Seinien paksuus on suurimmillaan 6,3 metriä. Kirkon mosaiikeista on säilynyt vain osia. Mosaiikkien yleisenä teemana vaikuttaa ollen Kristuksen toinen tuleminen. Apsiksen seinämaalaukset esittävät Kristuksen taivaaseenastumista. Rakennuksen yhteydessä oleva minareetti on Thessalonikin ainoa säilynyt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rotunda Wikimedia Commonsissa
Royal Bafokeng Stadium

| Royal Bafoken Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Rustenburg, Etelä-Afrikka
Koordinaatit:  26°11′51″S, 28°3′38″E
Avattu:  1999
Remontoitu:  2010
Omistaja:  Royal Bafokeng Nation
Kenttä:  Nurmi
Kustannukset:  40,2 miljoonaa euroa
Katsojakapasiteetti
 42 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Royal Bafoken Stadium on stadion Rustenburgin kaupungissa Etelä-Afrikassa. Se on rugby unionin ja jalkapallon käytössä. Stadionilla pelattiin myös jalkapallon Maanosaliittojen cupin otteluita vuonna 2009 ja jalkapallon maailmanmestaruuskilpailun otteluita vuonna 2010. Stadion sijaitsee 1500 metrin korkeudessa merenpinnasta.
Aiheesta muualla

Uusien stadionien esittely
Jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen 2010 stadionit
Ellis Park Stadium (Kapkaupunki) | Free State Stadium (Bloemfontein) | Green Point Stadium (Kapkaupunki) | Loftus Versfeld Stadium (Pretoria) | Mbombela Stadium (Nelspruit) | 
 Moses Mabhida Stadium (Durban) | Nelson Mandela Bay Stadium (Port Elizabeth) | Peter Mokaba Stadium (Polokwane) | Royal Bafokeng Stadium (Rustenburg) | Soccer City (Johannesburg)