stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
BIK Karlskoga

| BIK Karlskoga |
| --- | --- |

Perustettu:  1943
Entiset nimet:  IFK Bofors   1943-1963 Karlskoga IF  1954-1963  KB 63  1963-1978   Bofors IK   1978-2012  BIK Karlskoga   2012-
Kaupunki:   Karlskoga
Kotiareena:  Nobelhallen
– kapasiteetti:  5 600
Sarjataso:  HockeyAllsvenskan
Värit:           
Toimitusjohtaja:   Torsten Yngvesson
Päävalmentaja:   Dennis Hall
Kapteeni:   Gustaf Thorell
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
BIK Karlskoga on ruotsalainen jääkiekkoseura Karlskogasta. Joukkue pelaa Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa. Joukkue syntyi vuonna 1963 kun IFK Bofors ja Karlskoga IF yhdistyivät ja syntyi seura nimeltä KB 63 (IF Karlskoga/Bofors), joka on tunnettu vuodesta 1978 nimellä Bofors IK
Joukkue kaudella 2024-2025

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 30 |  | Samuel Jonsson | L | 2025 | Gävle, Ruotsi |  |
| 35 |  | Lars Volden | L | 2026 | Oslo, Norja |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 3 |  | Stefan Milošević | L | 2025 | Ystad, Ruotsi |  |
| 4 |  | Alexander Leandersson (A) | L | 2026 |  |  |
| 7 |  | Sander Vold Engebråten | R | 2025 | Hamar, Norja |  |
| 8 |  | Måns Krämer | L | 2025 | Åstorp, Ruotsi |  |
| 57 |  | Johan Motin (A) | R | 2026 | Karlskoga, Ruotsi |  |
| 90 |  | Rikard Olsén | R | 2027 |  |  |
| 91 |  | Tim Barkemo | L | 2025 | Skellefteå, Ruotsi |  |
| 94 |  | Henrik Larsson (A) | L | 2025 | Karlskoga, Ruotsi |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 10 |  | Alexander Ljungkrantz | L | LH | 2025 | Gävle, Ruotsi |
| 12 |  | Gustaf Thorell (C) | L | KH / VLH | 2025+1 | Karlstad, Ruotsi |
| 13 |  | Hampus Plato | L | KH | 2025 |  |
| 15 |  | Gustaf Franzén (A) | R | KH / OLH | 2026 | Valdemarsvik, Ruotsi |
| 17 |  | Leevi Aaltonen | L | LH | 2025 | Mikkeli, Suomi |
| 19 |  | Simen André Edvardsen | L | KH | 2025 | Hamar, Norja |
| 21 |  | Christoffer Jansson | L | KH | 2025 | Tukholma, Ruotsi |
| 27 |  | Tobias Sjökvist | L | H | 2025 | Karlskoga, Ruotsi |
| 28 |  | Casper André Edvardsen | L | H | Juniori | Oslo, Norja |
| 34 |  | Theodor Pištěk | R | LH | 2027 | Tábor, Tšekki |
| 39 |  | Stelio Mattheos | R | OLH / KH | 2025 | Winnipeg, Manitoba, Kanada |
| 40 |  | Kalle Jellvert | L | KH | 2026 | Örebro, Ruotsi |
| 44 |  | Jonatan Harju | L | VLH | 2025 |  |
| 58 |  | Hugo Lejon | R | OLH | Laina | Västerås, Ruotsi |
| 67 |  | Jesper Norbäck | L | H | 2025 | Karlstad, Ruotsi |
| 71 |  | Eskild Bakke Olsen | R | KH | Laina | Hamar, Norja |
| 72 |  | Viktor Lennartsson | R | LH | 2026 | Karlstad, Ruotsi |
| 78 |  | Leevi Viitala | R | OLH | 2025 | Pomarkku, Suomi |
Joukkue kaudella 2024-2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Dennis Hall
Apuvalmentaja: Marcus Kull
Apuvalmentaja: Martin Sandgren
Maalivahtivalmentaja: Håkan Eriksson
Fysiikkavalmentaja: Christin Hero
Fysiikkavalmentaja: Edwin Lindström
Huoltopäällikkö: Per-Ove Hermansson
Huoltopäällikkö: Jan Spector
Toimitusjohtaja: Torsten Yngvesson
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (ruotsiksi)
HockeyAllsvenskan
AIK IF
Almtuna IS
BIK Karlskoga
Djurgårdens IF Hockey
IK Oskarshamn
IF Björklöven
Kalmar HC
Mora IK
Nybro Vikings IF
Södertälje SK
Tingsryds AIF
Vimmerby HC
Västerås IK
Östersunds IK
Nenälävistys

Nenälävistys sieraimessa
Nenälävistys on nenän ihoon tai rustoon tehty lävistys. Nenälävistys on yleisimpiä lävistyksiä korvalävistyksen jälkeen. Nenälävistys paranee 2-6 kuukaudessa. Lävistysjälki häviää useimmiten 1½ – 3 kuukaudessa.
Sierainlävistys

Sierainlävistys on lävistystapa, joka liitetään usein Intiaan. Pohjois-Intiassa suositaan vasemman ja Etelä-Intiassa oikean sieraimen ulko-osaa; näihin kohtiin tehdyn lävistyksen uskotaan helpottavan synnytystä. Ayurvedalainen lääketieto yhdistää kyseisen sijainnin naisen sukuelimiin. Intiassa lävistyksiä pidettiin kauneuden ja sosiaalisen statuksen merkkeinä ja kunnioituksena avioliiton Parvati-jumalatarta kohtaan 1500-luvulla. Nenälävistykset ovat yhä suosittuja Pakistanissa, Intiassa ja Bangladeshissa. Se on suosittu myös keski-idän maissa ja arabimaissa. Pakistanissa lävistys tehdään vain pienellä timantilla renkaan sijaan. Muiden lävistysten tapaan sierainlävistys on viime vuosikymmeninä saavuttanut suosiota teollisuusmaissa. Lävistykset tulivat hippikulttuuriin 1960- ja 1970-luvuilla. Tämän jälkeen punk-kulttuuri ja sen seuraajat 1980- ja 1990-luvuilla omaksuivat tämän lävistystyypin. Nykyään sierainlävistys on suosittu Yhdysvalloissa, Kanadassa, Australiassa sekä Karibianmeren ja Euroopan maissa, missä kumpi tahansa sierain lävistetään. Sekä miehillä että naisilla on sierainlävistyksiä, mutta ne ovat yleisempiä naisilla.lähde?
Septum-lävistys

Septum-lävistys eli nenän väliseinän lävistys on sierainlävistystä harvinaisempi. Vastoin yleisiä oletuksia, lävistystä ei tehdä nenän väliseinään vaan sitä alempaan ihoon. Lävistykseen käytetään yleensä 14 ga:n (1,6 mm) kokoista korua, mutta se venytetään usein isommaksi. Nenän poikki kulkee useita hermoja, joten lävistys voi olla kivulias. Septum-lävistys paranee puolentoista-kolmen kuukauden sisällä riippuen yksilöstä. Suurempaan koruun vaihtamisen ei tulisi koskaan sattua. Lävistystä tulisi venyttää vain millimetrin kerrallaan, ja on suositeltavaa odottaa ainakin kuukausi venytysten välissä. Noin 8 mm:n venytyksen jälkeen rusto alkaa painua nenän kattoa kohden, mikä voi olla epämukavaa.
Septum-lävistykset olivat suosittuja eräiden Yhdysvaltain alueen intiaanien keskuudessa: esimerkiksi shawnee-johtajilla Tecumseh ja Tenskwatawa oli sellaiset.
Nenänvarren lävistys

Nenänvarren lävistys eli bridge-lävistys tehdään nenänvarteen silmien välissä olevaan ihoon. On olemassa mahdollisuus, että bridge-lävistys kasvaa ulos.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Malinaisen septum-lävistys
Nenänvarren lävistys
Suomi–Ruotsi-maaottelu 1978

Suomi–Ruotsi-maaottelu 1978 järjestettiin Helsingin olympiastadionilla 12.–13. elokuuta 1978. Kyseessä oli 38. yleisurheilun Suomi–Ruotsi-maaottelu. Maaottelu toimi tärkeänä valintatilaisuutena Prahan EM-kisoihin, jotka alkoivat 29. elokuuta.
Tulokset

| Maa | Miesten pisteet | Naisten pisteet |
| --- | --- | --- |
|  Suomi | 240 | 85 |
|  Ruotsi | 168 | 72 |
Tulokset > Naiset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Laji / Pisteet | 1. | 2. | 3. | 4. |
| 100 m |  Linda Haglund |  Helinä Laihorinne |  Lena Möller |  Mona-Lisa Pursiainen |
|  4–7  | 11,31 | 11,56 | 11,95 | 12,10 |
| 200 m |  Linda Haglund |  Pirjo Häggman |  Helinä Laihorinne |  Lena Möller |
|  5–6  | 22,96 | 23,32 | 23,71 | 24,08 |
| 400 m |  Pirjo Häggman |  Anne Arén |  Yvonne Hannus |  Birgita Båga |
|  7–4  | 51,93 | 53,60 | 53,65 | 55,30 |
| 800 m |  Sinikka Tyynelä |  Anne Larsson |  Marie Simonsson |  Kaisa Ylimäki |
|  6–5  | 2.07,6 | 2.08,6 | 2.09,1 | 2.13,7 |
| 1 500 m |  Sinikka Tyynelä |  Aila Virkberg |  Lena Bergström |  Karoline Nemetz |
|  8–3  | 4.17,6 | 4.25,6 | 4.32,5 | 4.41,2 |
| 3 000 m |  Elina Pulkkinen |  Karoline Nemetz |  Liz Hjalmarsson |  Päivi Roppo |
|  6–5  | 9.15,2 | 9.23,1 | 9.23,2 | 9.31,6 |
| 100 m aj |  Lena Spoof |  Helena Pihl |  Eija Ristola |  Susanne Lorentzon |
|  7–4  | 13,68 | 13,84 | 14,12 | 14,62 |
| 400 m aj |  Ann-Louise Skoglund |  Anne Arén |  Tuuli Heinonen |  Tuija Helander |
|  3–8  | 57,99 | 58,85 | 59,80 | 60,05 |
| Korkeushyppy |  Annette Tånnander |  Susanne Sundqvist |  Ann-Ewa Karlsson |  Minna Vehmasto |
|  4–7  | 185 | 181 | 178 | 170 |
| Pituushyppy |  Leena Pylkkänen |  Lena Johansson |  Heli Saarinen |  Christina Sundberg |
|  6–16  | 622 | 608 | 607 | 583 |
| Kuulantyöntö |  Tuula Kivi |  Ingrid Wehmonen |  Elisabeth Torbjörnson |  Erja Tulikanto |
|  6–5  | 15,11 | 14,20 | 13,80 | 13,69 |
| Kiekonheitto |  Sinikka Salminen |  Ulla Lundholm |  Kristina Sahlin |  Gun Johansson |
|  9–13  | 52,66 | 48,78 | 44,30 | 44,00 |
| Keihäänheitto |  Ritva Metso |  Åsa Westman |  Sisko Kopiloff |  Margareta Malmgren |
|  16–6  | 53,90 | 53,26 | 47,56 | 46,96 |
| 4 × 100 m |    Linda Haglund, Helena Pihl, Jeanete Rångeby, Lena Möller |    Linda Haglund, Helena Pihl, Jeanete Rångeby, Lena Möller |    Leena Pylkkänen, Barbro Lindström, Helinä Laihorinne, Mona-Lisa Pursiainen |    Leena Pylkkänen, Barbro Lindström, Helinä Laihorinne, Mona-Lisa Pursiainen |
|  2–5  | 44,82 | 44,82 | 45,75 | 45,75 |
| 4x400 m |    Leena Kostiainen, Mona-Lisa Pursiainen, Barbro Lindström, Yvonne Hannus |    Leena Kostiainen, Mona-Lisa Pursiainen, Barbro Lindström, Yvonne Hannus |    Lena Wallin, Catharina Johansson, Birgitta Båga, Anne Arén |    Lena Wallin, Catharina Johansson, Birgitta Båga, Anne Arén |
|  5–2  | 3.37,17 | 3.37,17 | 3.37,91 | 3.37,91 |
Tulokset > Naiset > Lisätietoa

taulukon yksiköt: s (alle 800 m juoksut), min s (muut juoksut), cm (korkeus, seiväs, pituus), m (muut kenttälajit)
miesten maaottelu päättyi Suomen voittoon kaikkien aikojen suurimmalla piste-erolla; edellinen suomalaisennätys vuoden 1972 maaottelussa
miesten lajeissa pisteet: 7,5,4,3,2,1; viestissä pisteet 5,2; naisten lajeissa pisteet: 5,3,2,1; viesteissä pisteet 5,2
maksaneita katsojia oli ensimmäisenä päivänä 41 247 ja toisena päivänä noin 46 000
maaotteluennätyksiä tekivät miehissä Arto Bryggare 110 metrin aidoissa, Antti Kalliomäki seiväshypyssä ja naisissa Linda Haglund naisten 100 metrillä ja Lena Spoof 100 metrin aidoissa
seiväshypyssä Antti Kalliomäki otti seitsemännen peräkkäisen maaotteluvoittonsa
HC Pustertal-Val Pusteria

| HC Pustertal-Val Pusteria |
| --- | --- |

Perustettu:  1954
Entiset nimet:  EV MAK Bruneck  (1954–2000)  HC Pustertal (2001–2008)  HC Red Orange Pustertal (2008–2010) 
Kaupunki:   Bruneck
Kotiareena:  Intercable Arena
– kapasiteetti:  3 100
Sarjataso:   IceHL
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Jochen Schenk
Puheenjohtaja:   Erich Falkensteiner
Päävalmentaja:   Jason Jaspers
Hopeaa:  2 (2011, 2012)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hockey Club Pustertal-Val Pusteria (tunnetaan myös nimellä Fiat Professional Lupi) on jääkiekkojoukkue Bruneckista, Italiasta. Joukkue pelaa Itävallan monikansallisessa ICE Hockey Leaguessa.
Joukkue

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 25 |  | Andreas Bernard | L | 2025 | Bolzano, Italia |  |
| 80 |  | Eddie Pasquale | L | 2025 | Toronto, Ontario, Kanada |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 7 |  | Ivan Althuber | L | 2025 | Bressanone, Italia |  |
| 12 |  | Gregorio Gios | R | Laina | Asiago, Italia |  |
| 16 |  | Ole Einar Engeland Andersen | L | 2025 | Hamar, Norja |  |
| 18 |  | Gustav Bouramman | R | 2025 | Tukholma, Ruotsi |  |
| 20 |  | Josh Wesley | R | 2025 | Hartford, Connecticut, Yhdysvallat |  |
| 36 |  | Austin Osmanski | R | 2025 | East Aurora, New York, Yhdysvallat |  |
| 55 |  | Luca Zanatta | L | 2025 | Pieve di Cadore, Italia |  |
| 59 |  | Daniel Glira | L | 2025 | Innichen, Etelä-Tiroli, Italia |  |
| 72 |  | Viktor Svedberg | L | 2025 | Tukholma, Ruotsi |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 14 |  | Tyler Coulter | L | KH | 2025 | Brandon, Manitoba, Kanada |
| 22 |  | Matthias Mantinger | L | VLH | 2026 | Bolzano, Italia |
| 23 |  | Thomas Galimberti | L | H | 2025 | Bolzano, Italia |
| 29 |  | Leonhard Ludwig Hasler | R | H | 2026 | Bruneck, Italia |
| 34 |  | Tommy Purdeller | R | OLH | 2025 | Bruneck, Italia |
| 37 |  | Fabian Gschliesser | L | H | 2025 | Vipiteno, Italia |
| 40 |  | Raphael Andergassen | R | OLH / KH | 2026 | Bolzano, Italia |
| 41 |  | Cédric Lacroix | L | VLH | 2025 | Shefford, Quebec, Kanada |
| 46 |  | Ivan Deluca | L | VLH | 2026 | Sterzing, Etelä-Tiroli, Italia |
| 47 |  | Lukas De Lorenzo Meo | L | OLH | 2025 | San Candido, Italia |
| 54 |  | Davide Conci | L | VLH | 2025 | Trento, Italia |
| 67 |  | Mikael Frycklund | L | KH | 2025+1 | Västerås, Ruotsi |
| 81 |  | Jason Akeson | R | OLH | 2025 | Orleans, Ontario, Kanada |
| 90 |  | Tommaso Traversa | L | KH / VLH | 2025 | Torino, Italia |
| 91 |  | Alex Petan | R | OLH | 2025 | Delta, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 92 |  | Brett Findlay | L | KH | 2025 | Echo Bay, Ontario, Kanada |
Joukkue > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Jason Jaspers
Apuvalmentaja: Kohl Schultz
Maalivahtivalmentaja: Thomas Tragust
Fysiikkavalmentaja: Renè Baur
Huoltopäällikkö: Markus Franzelin
Puheenjohtaja: Erich Falkensteiner
Toimitusjohtaja: Jochen Schenk
Urheilutoimenjohtaja: Patrick Bona
Joukkueenjohtaja: Heini Degilia
Lähde: EliteProspects
Tunnettuja pelaajia

Niklas Eriksson
Rem Murray
Maurizio Mansi
Miroslav Fryčer
Bill Stewart
Jan Alston
Philippe DeRouville
Sandy Moger
Tuomas Nissinen
Mikko Strömberg
Tommi Nikkilä
Aiheesta muualla

Joukkueen viralliset kotisivut
Valko-Venäjän presidentinvaalit 2025

Valko-Venäjän presidentinvaalit 2025 järjestettiin 26. tammikuuta 2025 Valko-Venäjällä. Istuva presidentti Aljaksandr Lukašenka valittiin seitsemännelle kaudelleen. Aiempien vaalien tapaan vaalit eivät olleet demokraattiset.
Tulokset

Taulukossa on esitetty Valko-Venäjän hallinnon julkaisemat viralliset tulokset.
| Ehdokas | Äänimäärä | Äänimäärä |
| --- | --- | --- |
| Aljaksandr Lukašenka | 5 136 239 | 86,82 % |
| Sjarhei Syrankou | 189 740 | 3,21 % |
| Aleh Haidukevitš | 119 272 | 2,02 % |
| Hanna Kanapatskaja | 109 760 | 1,86 % |
| Aljaksandr H’ižnjak | 102 789 | 1,74 % |
| Ei kukaan ehdokkaista | 213 277 | 3,60 % |
Hyväksytyt äänet: 5 916 195
Hylätyt äänet: 45 064
| Ääniä yhteensä (äänestysprosentti) | 5 916 195 | 85,69 % |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valko-Venäjän presidentinvaalit 2025 Wikimedia Commonsissa
Leonid Kutšma

| Leonid Kutšma |
| --- | --- |

Ukrainan 2. presidentti
 19.7.1994 − 23.1.2005  
Pääministeri:  Vitali Masol Jevhen Martšuk Pavlo Lazarenko Valeri Pustovoitenko Viktor Juštšenko Anatoli Kinah' Viktor Janukovytš
Edeltäjä:  Leonid Kravtšuk
Seuraaja:  Viktor Juštšenko
Ukrainan pääministeri
 13.10 1992 – 22.9. 1993  
Presidentti:  Leonid Kravtšuk
Edeltäjä:  Vitold Fokin
Seuraaja:  Vitali Masol
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. elokuuta 1938 (ikä 86)  Tšaikyne, Tšernihivin alue, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Tiedot
Koulutus:  insinööri
Tutkinnot:  Dnipropetrovskin yliopisto (1960)
 Nimikirjoitus
Leonid Danylovytš Kutšma (ukr. Леонід Данилович Кучма, s. 9. elokuuta 1938 Tšaikyne, Tšernihivin alue) on ukrainalainen poliitikko. Hän toimi maansa pääministerinä 1992−1993 ja  presidenttinä 1994−2005. Kutšma tunnettiin alkujaan venäläismielisenä markkinatalouden kannattajana, jonka aikana presidentti sai uusia valtaoikeuksia ja hallinto myös autoritaarisia piirteitä.
Kutšma onnistui joissakin taloudellisissa uudistuksissa, mutta toisaalta hänen kauttaan vaivasivat korruptio ja oligarkkien valta. Hän ajautui myös poliittiseen skandaaliin, kun hänet liitettiin toimittaja Heorhi Gongadzen murhaan ja salaa äänitettyihin Melnytšenko-nauhoihin. Kutšman ryhmittymän valtakausi päättyi oranssiin vallankumoukseen vuoden 2004 lopussa, jolloin Kutšman kannattama Viktor Janukovytš hävisi mielenosoitusten jälkeen uusitut presidentinvaalit.
Kutšma toimi presidenttikaudensa jälkeen esimerkiksi Ukrainan edustajana Itä-Ukrainan sodan rauhanneuvotteluissa Minskissä. Hän tuomitsi Venäjän hyökkäyksen Ukrainaan vuonna 2022.
Elämäkerta > Nuoruus

Leonid Kutšma syntyi Tšaikynessa Tšernihivin alueella tuolloin Neuvostoliittoon kuuluneessa Ukrainassa 9. elokuuta 1938. Vuonna 1955 Kutšma aloitti opinnot Dnipropetrovskin kansallisen yliopiston fysiikan ja teknologian laitoksella, jossa hän erikoistui rakettitekniikkaan. Kutšma  valmistui vuonna 1960 ja aloitti vielä samana vuonna työt insinöörinä. Vuosien 1972–1975 välillä Kutšma työskenteli suunnittelutoimistolla "Pivdenne". Suunnittelutoimisto Pivdenne kehitti paitsi R-36- ja RT-23-ohjuksia, mutta myös Kosmos-, Interkosmos-, Tsyklon- ja Zenit-raketteja. Kutšma toimi myös Baikonurin avaruuskeskuksen rakettikokeiden teknillisenä johtajana.
Vuonna 1975 Kutšmasta tuli Ukrainan kommunistisen puolueen sihteeri suunnittelutoimistolla Pivdenne, ja vuosina 1986–1992 Kutšma toimi tuolloin maailman suurimman rakettivalmistaja Južmašin johtajana. Vuonna 1990 Kutšmasta tuli Ukrainan neuvostotasavallan Korkeimman neuvoston edustaja. Neuvostoliiton hajotessa Ukrainan korkein neuvosto hyväksyi 24. elokuuta 1991 Ukrainan itsenäisyysjulistuksen, joka astui voimaan kansanäänestyksen jälkeen 1. joulukuuta.
Elämäkerta > Pääministerinä

Kutšmasta tuli 13. lokakuuta 1992 Ukrainan ensimmäisen presidentti Leonid Kravtšukin hallituksen pääministeri, sekä kansallisen turvallisuusneuvoston jäsen. Kravtšukin kauden Ukraina ajautui taloudelliseen ahdinkoon. Kravtšuk noudatteli konservatiivista talouspolitiikka tarjoten esimerkiksi valtion tukea tappiollisille yrityksille, jotka Neuvostoliiton romahtaessa olivat menettäneet markkinansa ja raaka-aineiden toimittajat. Inflaatio nousi ja bruttokansantuote laski. Kutšma tunnettiin presidentistä poiketen markkinatalouden ja taloudellisten uudistusten kannattajana. Kutšma oli myös venäläismielinen, kun taas presidentti tunnettiin kansallismielisenä. Poliittiset erot johtivat riitoihin presidentin kanssa. Kutšma yritti turhaan viedä läpi taloudellisia uudistuksia, jossa epäonnistuttuaan hän jätti asemansa hallituksessa 22. syyskuuta 1993. Hän toimi myöhemmin Ukrainan teollisuus- ja liikemiesten liiton johdossa. Asemassaan Kutšma keräsi kannatuspohjaa Ukrainan liike-elämän vaikuttajilta ja etenkin maan aseteollisuuden parista. Kutšma valittiin uudelleen Ukrainan korkeimpaan neuvostoon maaliskuussa 1994.
Vuonna 1994 käytiin myös presidentinvaalit. Kutšma asettui ehdolle istuvan presidentti Kravtšukin kanssa. Presidentinvaalit olivat kaksivaiheinen kansanvaali, joiden toiselle kierrokselle pääsivät Kutšma ja Kravtšuk. Kutšman kannattajien tukialuetta oli etenkin Itä-Ukraina, kun taas Kravtšukia kannatettiin Länsi-Ukrainassa. Toisen kierroksen äänestyksessä 10. heinäkuuta Kutšma voitti niukasti 52,15 % ääniosuudella. Vuoden 1994 vaaleja pidettiin rehellisinä ja demokraattisina. Kutšma astui virkaansa 19. heinäkuuta 1994.
Presidenttinä > Talouspolitiikka

Kutšma piti virkaanastujaispuheensa ukrainaksi, ja aikomuksesta tehdä venäjästä virallinen kieli luovuttiin. Sen sijaan Kutšma aloitti taloudelliset uudistukset. Valtion tulot ja menot saatettiin tasapainoon. Hyperinflaatio, joka pahimmillaan oli ollut 10 000 % vuodessa, saatiin kuriin. Vuonna 1996 tuli käyttöön Ukrainan uusi rahayksikkö hryvnia. Ukrainassa oli kuitenkin vaikutusvaltaisia uudistuksia vastustaneita voimia. Oligarkit, kuten esimerkiksi Kutšman vävy Viktor Pintšuk, hallitsivat tärkeitä talouden aloja. Korruptio rehotti ja valtiovalta ajautui ajoittain yksityisten liiketaloudellisten intressien tukijaksi. Uudistusten myötä yksityistetyt yritykset päätyivät usein poliitikkoihin ja virkamiehiin yhteyksiä luoneille liikemiehille. Epävirallisen talouden osuus bruttokansantuotteesta kasvoi ja se käsitti vuosituhannen vaihteessa siitä jopa puolet. Kutšmalle taloudellinen erityiskohtelu oli tapa hankkia kannatusta poliittisen "suon" kansanedustajilta. Epäterve taloudellinen ilmapiiri vähensi länsimaisia investointeja, ja rivikansalaisten jatkuva ongelma olivat palkkojen myöhästyminen tai niiden maksamatta jättäminen. Kaikesta huolimatta Kutšman kauden taloutta pidettiin suhteellisen onnistuneena, ja Ukrainan talous alkoi viimein kasvaa 2000-luvulta alkaen.
Presidenttinä > Ulkopolitiikka

Ulkopolitiikassa Kutšma pyrki lähempiin väleihin Venäjän kanssa. Ukrainan ja Venäjän vanha kiista Neuvostoliiton Mustanmeren laivaston alusten kohtalosta ratkaistiin viimein vuonna 1997. Venäjän laivasto sai aluksista suurimman osan, minkä lisäksi Venäjä sai vuokralle Ukrainan satamia laivastonsa käyttöön vuoteen 2017 saakka. Näistä huomattavin oli Sevastopolissa Krimin niemimaalla. Venäjän ja Ukrainan välinen erityiskysymys oli myös maakaasu. Venäjä vei maakaasua Länsi-Eurooppaan kaasuputkilla Ukrainan halki. Ukraina varasti kaasua omaan käyttöönsä ja sai ostaa sitä selvästi alle markkinahintojen, mutta toisaalta kaasutoimitukset olivat myös venäläisen vallankäytön väline Ukrainassa. Suhteita Venäjään Kutšma tasapainotti suhteilla länsimaihin. Yhdysvalloista tuli huomattava taloudellinen tuki Ukrainalle. Vuonna 1996 Ukraina oli suurin Yhdysvaltojen ulkomaantuen saaja heti Israelin ja Egyptin jälkeen. Maa allekirjoitti myös kumppanuussopimuksen Naton kanssa vuonna 1997. Suhde Natoon kävi ilmi esimerkiksi Naton ja Venäjän kiistellessä Kosovon kysymyksen yhteydessä. Pristinan lentoaseman välikohtauksen aikana Ukraina sulki ilmatilansa Venäjän lentokoneilta. Natosta poiketen Euroopan unioni ei lämmennyt Ukrainan ilmoitukselle maan halusta liittyä unioniin vuonna 1998. Suhteet länsimaihin myös heikkenivät Kutšman kauden loppupuolella, kun häntä syytettiin Ukrainan heikosta ihmisoikeustilanteesta.
Presidenttinä > Sisäpolitiikka

Sisäpolitiikassa Kutšma pyrki lisäämään presidentin valtaa parlamentin kustannuksella, mikä lopulta johti hallinnon autoritaarisiin piirteisiin. Presidentin oli vaikea viedä taloudellisia uudistuksia läpi vasemmistolaisen parlamentin takia. Uudelleen perustettu Ukrainan kommunistinen puolue vastusti esimerkiksi valtionyritysten yksityistämistä ideologisista syistä. Huomattava sisäpoliittinen voitto Kutšmalle oli uuden perustuslain läpivienti 28. kesäkuuta 1996. Parlamentti taipui presidentin valtaoikeuksia lisänneeseen perustuslakiin  Kutšman uhatessa viedä asian kansanäänestykseen. Äänestyksessä olisi kysytty myös luottamusta Korkeimpaan neuvostoon, ja koska luottamus poliitikkoihin oli yleisesti vähäistä, äänestäjät olisivat todennäköisesti äänestäneet Korkeinta neuvostoa vastaan. Uuden perustuslain nojalla presidentti sai nyt antaa lainvoimaisia asetuksia, jotka olivat samassa asemassa, kuin parlamentin säätämät lait. Presidentti sai myös hajottaa Korkeimman neuvoston, jos se 60 päivän aikana kieltäytyi vahvistamasta hallitusohjelmaa kahdesti. Kansanedustajat saattoivat hajottaa hallituksen vain erottamalla itsensä, jolloin hallituksen oli nautittava vain presidentin luottamusta. Presidentti nimesi myös kaikki merkittävät virkamiehet, kuten vaikutusvaltaiset läänien kuvernöörit. Kutšman onnistui myös vahvistaa Ukrainan keskushallinnon otetta Krimin autonomisella alueella. Käyttäen edukseen Krimin sisäistä poliittista kiistelyä hän lakkautti Krimin presidentin viran ja ajoi läpi alueen uuden perustuslain.