stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vladimir Kara-Murza
Lapsuus

Kara-Murzan isä oli tunnettu journalisti, myös nimeltään Vladimir Kara-Murza. Kara-Murzan vanhemmat erosivat hänen ollessaan hyvin nuori. Äiti Elena Gordon avioitui uudestaan Britannian kansalaisen kanssa ja vei poikansa mukanaan Britanniaan. Opiskeluaikoinaan Kara-Murza toimi moskovalaisen sanomalehden kirjeenvaihtajana. Hän tutustui Boris Nemtsoviin, ja hänestä tuli tämän avustaja ja ystävä.
Koulutus

Kara-Murza on valmistunut maisteriksi Cambridgen yliopistosta pääaineenaan historia vuonna 2003. Hän puhuu sujuvasti englantia, ranskaa ja venäjää.
Ura

Vuosina 2004–2012 Kara-Murza toimi riippumattoman venäläisen RTVI-televisiokanavan Washingtonin-toimiston päällikkönä.
Kara-Murza ja Boris Nemtsov lobbasivat vuosina 2011–2012 Magnitski-lain hyväksymisen puolesta Yhdysvalloissa. John McCain esitteli lain, ja se hyväksyttiin vuonna 2012. Lain ansiosta Yhdysvallat on voinut määrätä pakotteita niille venäläisille, joiden todetaan loukanneen ihmisoikeuksia.
Hänestä tuli 2012 New Yorkissa toimivan Institute of Modern Russian vanhempi poliittinen neuvonantaja. Hän aloitti 2014 Mihail Hodorkovskin Avoin Venäjä -säätiön koordinaattorina puolittain Venäjällä ja Yhdysvalloissa.
Kara-Murza toimi 2018 arkunkantajana ystävänsä senaattori John McCainin hautajaisissa.
Myrkytys

Kara-Murza joutui toukokuussa 2015 sairaalaan myrkytysoireiden takia, joiden alkuperää ei selvinnyt. Hän toipui epäillystä myrkytyksestä mutta joutui helmikuussa 2017 uudelleen sairaalaan samanlaisten oireiden takia. Hän meni koomaan. Oireiden lievityttyä hän poistui Venäjältä ulkomaille hoidettavaksi. Kara-Murzalla on polyneuropatia-niminen hermostosairaus, jonka hän on sanonut johtuvan myrkytysyrityksistä.
Bellingcatin, The Insiderin ja Der Spiegelin yhteisen tutkimuksen mukaan kummankin myrkytystapauksen aikoihin Kara-Murzaa oli kuukausien ajan varjostanut FSB:n Kriminalistiikan instituutti, joka tunnetaan Aleksei Navalnyin myrkyttäjänä. Myrkyttäjäryhmä oli seurannut Kara-Murzaa Nemtsovin kuolemasta lähtien (2015). Kara-Murza uskoo murhayritystensä syynä olleen hänen työnsä Magnitski-lain voimaan saattamiseksi.
Vankeus

Venäläinen oikeusistuin määräsi 22. huhtikuuta 2022 Kara-Murzan tutkintavankeuteen. Hänen väitettiin levittäneen väärää tietoa Venäjän armeijasta. Hallituksen väärinä pitämien tietojen julkaiseminen sodasta voi Venäjällä johtaa jopa 15 vuoden vankeustuomioon. Viikko aiemmin hänet tuomittiin 15 päiväksi vankeuteen poliisin määräysten rikkomisesta, ja hänet julistettiin viranomaisten mukaan ”ulkomaiseksi agentiksi”. Lokakuussa 2022 hän sai syytteen maanpetoksesta, ja huhtikuussa 2023 hänet tuomittiin 25 vuodeksi vankeuteen maanpetoksesta, väärän tiedon levittämisestä Venäjän asevoimista sekä yhteyksistä ei-toivottuun organisaatioon. Yksi tuomareista oli Magnitski-lain pakotteiden alainen. Pidätyksen yhteydessä viitattiin puheeseen, jonka Kara-Murza oli pitänyt Arizonan osavaltion parlamentille.  Puheessaan Kara-Murza totesi Venäjän syylllistyneen sotarikoksiin.
Amnesty International nimitti Kara-Murzaa mielipidevangiksi.
Kara-Murzaa pidettiin pitkään vangittuna Moskovan pidätyskeskuksessa, mutta 4. syyskuuta 2023 viranomaiset kertoivat, ettei hän ole siellä enää. Hänet siirrettiin IK-6-rangaistussiirtolaan Omskiin. Tammikuussa 2024 hänet siirrettiin IK-7-vankilaan, joka sekin sijaitsee Omskissa.
Vaimonsa kertoman mukaan hän joutui heinäkuun 2024 alussa vankisairaalaan. Hänen voinnistaan ei annettu tietoa viikkoon. Viikon jälkeen asianajaja päästettiin tapaamaan Kara-Murza ja hän kertoi Kara-Murzan olevan "suhteellisen vakaassa" kunnossa.
1. elokuuta 2024 Kara-Murza oli yksi kuudestatoista Venäjällä pidätetystä vangista, jotka armahdettiin ja vapautettiin osana vuoden 2024 Venäjän vankivaihtoa. Kara-Murza ja muut lennätettiin Ankaran Esenboğan lentokentälle Turkkiin, missä heidät vaihdettiin kahdeksaan venäläiseen, jotka olivat olleet vangittuina useissa länsimaissa.
Perhe

Kara-Murza on ollut vuodesta 2004 naimisissa Jevgenia Kara-Murzan kanssa. Perhe asuu turvallisuussyistä Yhdysvalloissa. Heillä on kolme lasta.
Palkintoja

2022 Václav Havel -palkinto
Aiheesta muualla

Russians Are Ready for Democracy 2016 Oslo Freedom Forum (englanniksi)
Russian Opposition Leader Vladimir Kara-Murza Addresses the Arizona House of Representatives Puhe, jonka jälkeen Kara-Murza vangittiin. Video, 17 min. (englanniksi)
Vladimir Kara-Murza’s last statement to Russian court: A reckoning will come Kara-Murzan viimeinen lausunto ennen 25 vuoden vankeutta (englanniksi)
Kara-Murzan kirjoituksia The Washington Post -lehdessä (englanniksi)
They Chose Freedom Kara-Murzan neliosainen dokumenttisarja kertoo Neuvostoliiton toisinajattelijoista
Nemtsov Kara-Murzan elokuva Boris Nemtsovista vuodelta 2016. 66 min.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Tieteilijät:  Scopus 
Muut:  IdRef 
Vladimir Kara-Murza vuonna 2005.
Somersetinharrieri

| Somersetinharrieri |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Englanti,  Iso-Britannia
Määrä:  Suomessa tuntematon
Rodun syntyaika:  1800-luku
Alkuperäinen käyttö:  kaniinin, jäniksen ja ketun metsästys
Nykyinen käyttö:  metsästyskoira
Elinikä:  10–14 vuotta
Muita nimityksiä:  Somerset Harrier, West Country Harrier
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Paino:  15–18 kg
Säkäkorkeus:  55 cm
Väritys:  tricolor, valko-oranssi tai valko-kerma
Somersetinharrieri (Somerset Harrier) eli West Country Harrier on englantilainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta. Association of Masters of Harriers and Beagles -järjestön pitämissä kantakirjoissa on oma erillinen sektionsa somersetinharrierille, mikä tarkoittaa käytännössä sitä että järjestö luokittelee sen omaksi erilliseksi rodukseen.
Ulkonäkö

Somersetinharrieri on harrieria kookkaampi ja vaaleampi, ja sen karvapeiteessä on huomattavasti suuremmat valkoiset alueet. Väritykseltään se on erään lähteen mukaan kolmivärinen ja toisten mukaan valko-oranssi tai valko-kerma. Sen säkäkorkeuden arvioidaan olevan noin 55 cm ja painon vaihtelevan 15–18 kg välillä.
Luonne ja käyttäytyminen

Rotua kuvaillaan on äänenkäytöltään miellyttävämmäksi, hajuaistiltaan paremmaksi ja paremmin epätasaisessa maastossa työskenteleväksi kuin tavallinen harrieri.
Alkuperä

Toisinaan somersetinharrierin väitetään polveutuvan kettukoirien ja valkoisenajokoiran välisestä risteytyksestä - joskin eläintieteilijä Desmond Morris pitää tätä epätodennäköisenä. Sen sijaan hän uskoo kyseessä olevan harrierin paikallinen muunnos, kenties jopa alkuperäisempi sellainen. Jotkut asiantuntijat kuvailevatkin sitä "vanhanaikaiseksi harrieriksi", ajalta ennen risteytyksiä englanninkettukoiraan. "Somerset"-alkuosa on harhaanjohtava, sillä rotua kasvatetaan Somersetin lisäksi myös Devonissa – tämän vuoksi Desmond Morris suosii ennemmin nimitystä West Country Harrier. Rotua on perinteisesti käytetty kaniinin, jäniksen ja ketun metsästykseen.
Luomutuote

Luomutuote on luomumaatalouden tuote. Suomessa viranomaiset (Ruokavirasto ja Ely-keskukset) valvovat luomuviljelyä, luomutuotteiden valmistusta, kuljetusta ja myyntiä. Luonnonmukaisen tuotannon vaatimukset määritetään EU-lainsäädännössä. Suomessa Ruokavirasto ohjaa ja suunnittelee valvontaa sekä valvoo luomuelintarvikkeiden ja -rehujen valmistajia Luomutilat kuuluvat ELY-keskusten valvontaan. Suomeen tuotavia luomutuotteita valvoo Tullilaitos. Ahvenanmaalla luomutuotantoa valvoo Ahvenanmaan maakuntahallitus. Luomuvalvonta on siihen kuuluville toimijoille maksullista.
Luomutuotteiden ja niiden lisäaineiden (esimerkiksi etikka ja mausteet) tulee olla pääsääntöisesti luonnonmukaisesti tuotettuja, mikä kuitenkin sallii rajoitetun lannoitteiden, tuholaismyrkkyjen ja antibioottien käytön. Luomumerkki voidaan myöntää viljellyille ja jalostetuille elintarvikkeille sekä myös luonnosta kerätyille tuotteille, mikäli tuotteiden keruualue on tarkastettu luomusäännösten mukaisesti.
Laajan luomuruokaa koskevan katsauksen mukaan luomutuotetuissa ruoissa oli selvästi enemmän hyödyllisiä antioksidantteja sekä vähemmän haitallisia torjunta-ainejäämiä ja raskasmetalleja kuin tavallisesti tuotetuissa. Kyseistä katsausta on kritisoitu heikkotasoiseksi ja aiemmista katsauksista poikkeavaksi. Toisaalta Suomessa luomusta saa heikosti seleeniä ja D-vitamiinia, lannoitteena käytetty lanta voi aiheuttaa tauteja, ja luomun 2–6-kertainen hinta voi vähentää kasvisten syömistä haitallisesti. Useiden tutkimustulosten perusteella ei voida väittää luomuruoan olevan tavallista ruokaa turvallisempaa, terveellisempää, paremman makuista tai ympäristöystävällisempää.
Biodynaamiset tuotteet

Myös biodynaamisesti viljeltyjen tuotteiden edellytetään kuuluvan luomuvalvonnan piiriin. Biodynaamisille tuotteille myönnettävä Demeter-merkki on kansainvälinen tuotemerkki. Merkin käyttöä Suomessa valvoo Biodynaaminen yhdistys. Biodynaaminen viljely tehdään Rudolf Steinerin antroposofisten näkemysten mukaisesti ja siinä käytetään "biodynaamisia" ruiskutteita (ks. homeopatia), joiden on tarkoitus välittää maahan taivaankappaleiden kosmisia voimia.
Luomu ja ympäristö

Tieteellisen tutkimuksen perusteella luomutuotantoa ei voida sanoa tavanomaista ympäristöystävällisemmäksi, vaikka yksittäistutkimuksia on molempiin suuntiin.
Aihetta tutkinut Oxfordin yliopiston tutkijaryhmä totesi, että sekä luomuviljely että tavanomainen viljely ovat ympäristölle haitallisempia kuin integroidut menetelmät, joissa mikään hyödyllinen käytäntö ei ole kiellettyä. Integroidut menetelmät ja tavanomainen tuotanto näyttävät paljon paremmilta päästöjen, energiankulutuksen ja biodiversiteettivaikutuksen suhteen, kun otetaan huomioon luomun vaatima laajempi peltoala.
Tohtori Hanna Tuomiston mukaan monet luulevat luomun olevan automaattisesti ympäristöystävällistä, vaikka tutkimus osoittaa, että se on toisinaan ympäristölle haitallisempaa kuin tavanomainen viljely. Tuomiston Oxfordin yliopistossa johtama 71 vertaisarvioidun tutkimuksen meta-analyysi päätyi siihen, että luomuviljan, -maidon ja -sianlihan kasvihuonepäästöt ovat suuremmat kuin tavanomaisilla mutta naudanlihan ja oliivien kasvihuonepäästöt vähäisempiä. Luomutuotanto vaati enemmän peltoalaa saman tuotteen tuottamiseksi.
Tutkijoiden mukaan asetelmasta "luomu vastaan tavanomainen" pitäisi luopua ja yhdistää molempien hyviä puolia, jotta saataisiin näitä ympäristöystävällisempää tuotantoa. Pitäisi jalostaa uusia lajikkeita vähentämään suojeluaineiden tarvetta ja käyttämään ravinteita tehokkaammin sekä lisäämään satoisuutta, jotta että peltoalaa ei tarvittaisi niin paljon, vaan villieliöillekin jäisi tilaa. Luomutuotanto vaatii Tuomiston et al. meta-analyysin mukaan 84 % enemmän peltoalaa.
Luomutuotteen typpi-, typpioksidi- ja ammoniakkipäästöt ovat suurempia kuin tavanomaisen tuotteen tarvittavan suuremman peltoalan vuoksi, samoin rehevöittämis- ja happamoittamisvaikutukset mutta energiankulutus oli vähäisempää. Muut erot eivät olleet tilastollisesti merkitseviä.
Ruoan luomu-status ei takaa ympäristöystävällisyyttä, ja luomuruoka tuodaan usein toiselta puolen maailmaa.
Vain 8 % suomalaisista ilmoitti ostaneensa luomua ympäristösyin, ja Suomen ympäristökeskuksen tutkimuksen mukaan luomuruisleipä saastutti vesistöjä enemmän kuin tavallinen.
Luomu ja ympäristö > Fosfaatit

Luomutuotanto etsii ratkaisuja maatalouden ongelmakohtiin. Koska keinolannoitteiden valmistukseen kuluu paljon fossiilisia polttoaineita, luomutuotanto käyttää muun muassa typensitojakasvien ilmasta sitomaa typpeä ja eloperäisiä lannoitteita. Keinolannoitteissa käytetty fosfori tulee kaivannaisena loppumaan maapallolta noin 50 vuodessa, joten uusia ratkaisuja lannoittamiseen on etsittävä. Luomutuotannosta ei tässä asiassa ole kuitenkaan apua, koska uudet tehokkaat keinot fosforin kierrättämiseksi käyttävät kemiallisia menetelmiä, ja syntyvät kierrätyslannoitteet ovat siten automaattisesti luomusääntöjen kieltämiä.lähde?
Varsinaisia fosfaattikivivarantoja arvioidaan olevan 67 miljardia tonnia (Jasinski 2013) eli tilastollisesti 338 vuodeksi. Laajemmin fosfaattikiveä on vielä moninkertainen määrä, arviolta 290–460 miljardia tonnia  (Jasinski 2013; Van Kauwenbergh 2010).
Luomutuotteiden terveellisyys ja turvallisuus

Kuluttajatutkimukset ovat osoittaneet, että terveellisyys ja turvallisuus ovat keskeisiä luomutuotteiden valintaperusteita. Luomutuotteiden terveellisyyttä on kuitenkin tutkittu vasta vähän, väestötasolla ei juuri lainkaan. Myös tutkimusten laaduissa on eroja, eikä kaikissa tutkimuksissa ole lainkaan kontrolliryhmiä, joihin tuloksia voitaisiin verrata.
Luomun turvallisuustutkimuksia vaivaa sama ongelma. Torjunta-ainepitoisuudet ovat pienempiä joissakin tutkimuksissa, mutta eivät kaikissa. Nitraattipitoisuudet ovat useimmissa tutkimuksissa pienempiä, ja tämä on uskottava ero vähemmän intensiivisen lannoituksen takia. Toisaalta eri kasvilajien väliset erot ovat suurempia kuin luomun ja tavanomaisen, joten sen merkitystä on vaikea tietää. Raskasmetalli- ja dioksiinipitoisuuksiin viljelytapa ei vaikuta, koska mm. lyijy, elohopea ja dioksiinit tulevat laskeumana ilmasta. Päinvastoin mm. luomukananmunissa on todettu suurempia dioksiinipitoisuuksia vapaan ulkoruokinnan takia kuin vakiorehulla ruokittujen tavanomaisten kanojen munissa. Siten luomu näyttää olevan aivan terveellinen ja turvallinen vaihtoehto, mutta erojen osoittaminen tavanomaisiin tuotteisiin edellyttäisi parempaa tutkimusta.
Ruokaturvallisuuden professori Marina Heinosen mukaan "luontaisuus" tai luomu ei takaa terveyttä eikä turvallisuutta. Luomutuotteita saastuttavat bakteerit, homeet ja ympäristömyrkyt. Suomalaisissa elintarvikkeissa ei juurikaan ole kasvinsuojeluaineiden jäämiä, mutta vaarana ovat luontaiset yhdisteet, kuten sienimyrkyt, salaatin nitraatti ja kanelin kumariini.
Luomutuotteiden terveellisyys ja turvallisuus > Luomun puolustajien kantoja

Maatalousministeri Jari Koskinen puolustaa luomun edistämistä sen kysynnällä mutta myöntää kysyttäessä, ettei usko sen olevan tavallista terveellisempää. Luomuliiton puheenjohtaja Esa Partanen sanoo, ettei liitto ole koskaan väittänytkään luomun olevan terveellisempää, ravitsevampaa tai turvallisempaa.
Organic Watch -luomujärjestön Roger Blobaumin mukaan luomuviljelijät eivät ole koskaan väittäneet luomun olevan tuholaismyrkytöntä, turvallisempaa tai ravinteikkaampaa kuin muut tuotteet.
Luomutuotteiden terveellisyys ja turvallisuus > D-vitamiini

Suomalaisten D-vitamiininsaanti on parantunut maitotuotteisiin lisätyn D-vitamiinin ansiosta, mutta luomumaitoon sitä ei saa lisätä, joten siitä saa heikosti D-vitamiinia, vuoden 2014 ravitsemussuositukset varoittavat. Tutkimustiedon perusteella D-vitamiinin heikko saanti lisäisi ainakin riisitautia, osteomalasiaa ja luunmurtumia, ja saantisuositusta nostettiin entisestään.
Helsingin yliopiston tutkimuksen perusteella luomumaitoa juovat lapset saavat yli puolet vähemmän D-vitamiinia kuin tavanomaista maitoa juovat. Toisaalta he kompensoivat tätä D-vitamiinilisillä. Voitakaan ei D-vitaminoida toisin kuin margariinit.
Useimmat kunnat eivät ole halunneet tarjota lapsille luomumaitoa kouluissa ja päiväkodeissa, koska lasten ei uskota saavan siitä D-vitamiinia ja se on yli kaksi kertaa kalliimpaa. Ratkaisuksi ministeriö suunnittelee pakollista D-vitamiinin lisäämistä, koska nyt sitä lisätään vain tavalliseen maitoon, vapaaehtoisesti, luomumaitoon ei saa lisätä ja Pohjoismainen saantisuositus nostettiin jo 10 mikrogrammaan.
Ravitsemusasiantuntija kehottaa kompensoimaan luomumaidon D-vitamiinin vähyyttä esimerkiksi metsäsienillä.
Luomutuotteiden terveellisyys ja turvallisuus > Seleeni

Suomalaiset saavat seleeninsä pääosin lannoitteiden seleenilisästä. Luomutuotteiden seleenipitoisuus on hyvin alhainen, koska luomulannoitteisiin ei lisätä seleeniä. Vuoden 2014 ravitsemussuositukset varoittivat tästä ja kertoivat, että seleeniä tarvitaan entsyymien ja muiden proteiinien toimintaan. Sen puutos tuottaa sydänlihaksen rappeumaa, sydän- ja verisuonisairauksia ja syöpiä. Ei kuitenkaan ole tutkimustietoa siitä, miten tämä on vaikuttanut runsaasti luomuruokaa syövien ravitsemustilaan.
Suomen maaperässä on poikkeuksellisen vähän liukoista seleeniä, joten lannoitteisiin on lisätty seleeniä vuodesta 1984 väestön ja eläinten seleeninsaannin turvaamiseksi. Kansanterveyslaitos (THL) ja MTT seuraavat toimenpiteen vaikutusta ja lannoitteiden seleenimääriä voidaan säädellä tilanteen mukaan.
Joissain luomuruoissakin voi olla merkittävästi seleeniä, esimerkiksi osittain ulkomaalaisista jauhoista tehdyssä luomuleivässä voi olla enemmän seleeniä kuin kotimaisessa luomuleivässä. Luomumaidon seleenimäärä on alle puolet tavallisesta mutta luomusianlihassa ja -kananmunissa seleeniä on saman verran kuin tavallisessa. Tärkeimpiä seleeninlähteitä ovat maito ja liha.
Kotieläimet voivat kärsiä ja saada puutossairauksia, jos ne eivät saa tarpeeksi seleeniä. Silti 1.1.2014 alkaen kiellettiin orgaanisen seleenihiivan käyttö luomueläinten rehussa eräitä poikkeuksia lukuun ottamatta. Luomulannoitteista se oli jo aiemmin kiellettyä. Luomumaidontuottaja Heikki Korhonen pahoitteli päätöstä, koska jatkossa luomussa joudutaan turvautumaan epäorgaanisiin seleeninlähteisiin, jotka huonomman imeytyvyyden vuoksi tulevat kalliimmiksi ja eläimen terveydelle haitallisemmiksi.
Myös Pro Agria toteaa seleeninpuutteen luomutilojen ongelmaksi ja johtavan karjan vastustuskyvyn alenemiseen ja altistumiseen monenlaisille sairauksille.
Luomutuotteiden terveellisyys ja turvallisuus > Ravitsemussuositukset

Suomen vuoden 2014 ravitsemussuosituksissa todetaan, että yleisesti ottaen luomun ravintosisällöstä on sekä myönteisiä että kielteisiä tutkimuksia, eikä johtopäätöksiä kumpaankaan suuntaan voida tehdä. Suositukset kuitenkin varoittavat, että Suomessa kuitenkin luomuruoasta saa heikosti seleeniä ja D-vitamiinia.
Luomutuotteiden terveellisyys ja turvallisuus > Marjojen, hedelmien ja kasvisten saanti

Professori Antti Aron mielestä luomu/lähiruoan suosiminen päiväkodeissa uhkaa johtaa hinnan vuoksi siihen, että päiväkotiruoan heikko ravitsemuksellinen laatu heikkenee entisestään.
Dosentti Jussi Tammisolan mukaan suomalaisten terveydelle olisi erittäin tärkeää syödä kaksinkertaisesti marjoja, hedelmiä ja kasviksia, ja luomutuotteiden 2-6-kertainen hinta päinvastoin vähentää näiden syömistä.
Myös kansainvälisen tiedelehden artikkeli arvioi, että vaikka luomuhedelmät ja -vihannekset voivat suojata kroonisilta sairauksilta ja kuolemalta siinä missä tavallisetkin, niiden korkeampi hinta voi estää tämän, etenkin kun nytkään moni ei syö suositeltua viittä päiväannosta.
Luomutuotteiden terveellisyys ja turvallisuus > Taudit

Luomuviljelyssä lannoitteena käytetty karjanlanta voi sisältää taudinaiheuttajia. Esimerkiksi Egyptistä Eurooppaan tuotujen sarviapilan luomusiemenien veriripuli-kolibakteeri (ehec) surmasi vuonna 2011 yli 50 ja vahingoitti 4000 ihmistä. Lähes 800 kärsi munuaisten vakavasta vajaatoiminnasta.
Vuoden 2012 meta-analyysin mukaan E. coli -bakteereita ei ollut luomussa merkitsevästi enemmän kuin tavanomaisessa ruoassa (7 % luomussa, 6 % tavanomaisessa), vaikka neljä viidestä tutkimuksesta olikin siihen päätynyt. Poistettaessa salaattia koskeva tutkimus saatiin tulokseksi, että luomun kontaminaatioriski oli 5 % korkeampi kuin tavallisen ruoan.
Ihmiskokeissa ei ollut merkitsevää eroa kampylobakteereissa.
USA:n virallinen tautien valvontakeskus raportoi, että luomua syövillä on kahdeksankertainen ehec-riski. Ehec tappaa ainakin 250 yhdysvaltalaista vuosittain. Luomun korkeampi ehec-riski johtuu siitä, että lannoitteena käytetään karjan lantaa. Ehec tulee naudan suolistosta.
Tutkijat varoittavat myös luomukananmunien salmonellariskistä ja luomusikojen trikiiniriskistä. Dosentti Jussi Tammisolan mukaa ulkona tarhatun luomusian trikiiniriski on jopa 28 000 -kertainen.
Luomutuotteiden terveellisyys ja turvallisuus > Myrkyllisyys

Sekä voimakkaimmat akuutit myrkyt että kaikkein karsinogeenisimmät aineet ovat kummatkin puhtaita luonnontuotteita. Ravitsemus- ja elintarvikebiotekniikan professori Atte von Wrightin mukaa ihmisen valmistamat ovat vähemmän vaarallisia.
Ruoasta saatavista torjunta-aineista alle 0,01 % on keinotekoisia, yli 99,99 % luonnollisia (1500 mg/päivä). Myrkyillään kasvit puolustautuvat hyönteisiä, ihmisiä ja muita eläimiä vastaan, ja nämä myrkyt ovat yhtä karsinogeenisia kuin keinotekoiset aineet. Kupillinen kasvi sisältää luonnonmyrkkyjä enemmän kuin ihmisen koko vuosiannos keinotekoisia torjunta-aineita. Vihannesten ja hedelmien terveyshyödyt silti ylittävät haitat.
Luomuviljelyssä käytetään luonnollista pyretriini-hyönteismyrkkyä. Sen sukulaisaineet pyretroidit ovat luomussa kiellettyjä, vaikka ne eivät allergisoi.
Ulkomaisissa luomutuotteissa torjunta-aineita on useammin kuin kotimaisissa tavallisissa tuotteissa.
Luomuviljelyssä tuhohyönteisiä torjutaan BT-bakteerilla (bacillus thuringiensis), mikä saattaa professori von Wrightin mukaan aiheuttaa ruokamyrkytyksiä.
Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen emeritusprofessori Jouko Tuomisto toteaa, että torjunta-aineiden määrät suomalaisten ruoassa ovat valvonnan ansiosta muutenkin mitättömiä. Ne ovat prosentin luokkaa sallitusta määrästä, kotimaisessa ruoassa usein vähäisintä. Kuoriminen poistaa 90 % näistäkin jäämistä mutta samalla useimmat hyödylliset ainesosat.
Luomutuotteiden terveellisyys ja turvallisuus > Myrkyllisyys > Homemyrkyt

Luomussa saattaa olla korkeampi homeriski, koska luomuviljaan ei voi käyttää lakoontumista estäviä korrenvahvistajia. Suomen tuotantoeläimissä homemyrkkysairastumisia on havaittu.
Luomutuotteiden terveellisyys ja turvallisuus > Myrkyllisyys > Raskasmetallit

Kirjallisuuskatsauksissa ei löytynyt merkitseviä eroja arsenikin, kadmiumin tai muiden raskasmetallien pitoisuuksissa luomuruoan ja tavallisen väliltä.
Luomutuotteiden terveellisyys ja turvallisuus > Allergiat

Tutkimuskatsauksessa (2012) ihmiskokeissa ei löydetty merkitseviä eroja allergisoivuudessa.
Luomukasveihin ei käytetä kasvinsuojeluaineita. Siksi kasvit voivat altistua hyönteisille, mikrobeille ja homeelle ja tuottaa ihmisillekin allergioita aiheuttavia puolustautumisaineita. Esimerkiksi perunan valmistamien myrkkyjen, glykoalkaloidien, pitoisuudet olivat 30 % suurempia luomuperunoissa ja etenkin lapsille haitalliset nitraattipitoisuudet 60 % suurempia. Myös luomumaidon pahemmasta allergeenisuudesta on tutkimysnäyttöä.
Kaura sopii yleensä keliaakikoille mutta luomukaurassa on liikaa epäpuhtauksia, mm. rikkakasvien ja muiden viljojen siemeniä.
Luomutuotteiden terveellisyys ja turvallisuus > Mutaatiojalostus

Sertifioitujen luomutuotteiden raaka-aineet voivat olla mutaatiojalostettuja sekä Yhdysvalloissa että Euroopan unionissa.
Koska luomuyhteisö on sallinut säteilytysmutaatiojalostuksen ja kromosomimutatoinnin, USA:n maatalousministeriö (USDA) katsoi, että myös GM-kasvien ja GM-eläinten tulisi saada kuulua luomutuotantoon, sillä niihin ei liity suurempia riskejä. Organic Watch -luomujärjestön Roger Blobaum vastusti ehdotusta vedoten siihen, että luomuviljelijät eivät ole koskaan väittäneetkään luomun olevan turvallisempaa tai ravinteikkaampaa kuin muut tuotteet tai tuholaismyrkytöntä.
Luomutuotteiden terveellisyys ja turvallisuus > Lisäaineet

Luomutuotteissakin voi olla niin paljon lisäaineita, että vastaavan valmistaminen synteettisesti todennäköisesti kiellettäisiin. Esimerkiksi luomupuolukassa voi olla erittäin paljon bentsoehappoa E210.
Maku

Kansainvälisen tutkimuskirjallisuuden ja meta-analyysin perusteella luomuruoka ei ole osoittautunut tavallista maukkaammaksi.
Marieke Saherin väitöstutkimuksessa (HY 2006) koehenkilöt kehuivat luomuksi väitettyä ruokaa selvästi vertailuannosta paremmaksi, vaikka molemmat olivat samaa tavallista ruokaa. Ruotsalaisessa väitöstutkimuksessa tehdyssä kaksoissokkokokeessa jopa luomuihmiset pitivät tavallisia porkkanoita "oikean makuisina" ja luomuporkkanoita "karvaina", huonompina.
Ylen MOT-ohjelman mukaan luomun mausta on tehty satoja testejä, mutta kuluttajat eivät ole pitäneet luomua tavallista ruokaa parempana.