stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
South Park Tampere
Esiintyjät > 2014

Festivaali järjestettiin 6.–7.6.2014.
| --- | --- |
 Perjantai 6. kesäkuuta: Death Hawks  Dimebag Beyond Forever  Doom Unit  Dreamtale  Santa Cruz   Skid Row  Sonata Arctica   Sparzanza :  Lauantai 7. kesäkuuta: Battle Beast  Brother Firetribe  Egokills   Europe   H.E.A.T  Lost Society  Poisonblack  Reckless Love   Shining   W.A.S.P.
Esiintyjät > 2015

Festivaali järjestettiin 5.–6.6.2015.
| --- | --- |
 Perjantai 5. kesäkuuta:  Accept  All Rise   Extreme  Kodittomat   Masterplan  Speedy ja Saku  Stargazery  Stratovarius  Teräsbetoni :  Lauantai 6. kesäkuuta: Amorphis   Def Leppard   Eclipse  Free Spirit   Helloween  Loudguns  Ranger  Reckless Love  Santa Cruz  Viikate
Esiintyjät > 2016

Festivaali järjestettiin 10.–11.6.2016.
| --- | --- |
 Perjantai 10. kesäkuuta: Amorphis  Battle Beast  Ember Falls  Lost Society  Santa Cruz   Slayer  Stam1na  Temple Balls   Triptykon :  Lauantai 11. kesäkuuta: Blind Channel   Bullet For My Valentine  Diablo  Egokills  I/O  Mokoma (korvasi peruuntuneen L.A. Gunsin)   Powerwolf  Reckless Love  Shiraz Lane   Soilwork  Thunderstone
Esiintyjät > 2018

Festivaali järjestettiin 8.-9.6.2018.
| --- | --- |
 Perjantai 8. kesäkuuta: Brother Firetribe   Diablo Blvd   Ghost  Michael Monroe  One Desire  Sonata Arctica  Stam1na   Thor :  Lauantai 9. kesäkuuta:  Accept  Amorphis  Beast In Black   Helloween  Lost Society  Mokoma   Mustasch  Night Nurse  S-Tool 
Diablo Blvd South Parkin kakkoslavalla kesäkuussa 2018.
Mortuis

Elsi Borg, Mortuis, 1951.
Mortuis (kuolleille, menehtyneille) on muistokivi, joka sijaitsee Suomenlinnassa, Piperin puiston itäreunassa. Obeliskimainen, arkkitehti Elsi Borgin suunnittelema kivi pystytettiin vuonna 1951 eri katastrofeissa menehtyneiden muistoksi.
Muistomerkissä on kaiverretut vuosiluvut, jotka viittaavat seuraaviin onnettomuuksiin:
1808 Suomen sota ja Viaporin antautuminen
1855 Krimin sodan aikainen pommitus
1906 Viaporin kapina
1917 - 1918 Suomen itsenäistymiseen liittyvät kahinat ja Suomenlinnan vankileiri
1937 Vallisaaren räjähdysonnettomuus
Missä oot

| Missä oot Katri Helena |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1998
 Tuottaja(t): Esa Nieminen
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Fazer Musiikki
Katri Helenan muut julkaisut
| 20 suosikkia – Anna mulle tähtitaivas 1997 | Missä oot 1998 | Romanttisesti 1998 |
Missä oot on Katri Helenan albumi, joka julkaistiin vuonna 1998.
Kappaleet

Kun kellohame heilahtaa – 2.55
Pieni Mihail – 3.09
Tyttö ikkunalla – 2.51
Olin hänelle kaunis – 4.10
Missä oot – 3.46
Kun sydän särkyy – 3.34
Tuulimorsian – 3.52
Neito ja Ilmari – 3.27
Ruusutango – 3.15
Maan vanki – 3.50
Herätä minut – 2.53
Vähän aikaa – 3.05
Mortti ja Vertti

Mortti ja Vertti 1930-luvun sarjakuvassa
Mortti (engl. Morty) ja Vertti (engl. Ferdie) ovat Disneyn eläinmaailmassa toisinaan seikkailevat Mikki Hiiren sisarenpojat. He ovat Aku Ankan sisarenpoikien tapaan aivan toistensa näköiset. Uusimmissa sarjakuvissa Mortti ja Vertti kuuluvat nuorten jalkapallojoukkueeseen, Ylävirran Yritykseen. Vaikka Mortin ja Vertin oikeaa isää ei ole näytetty sarjakuvassa, on heidän äitinsä esiintynyt muutamassa tarinassa.
Helsingin Sanomien lukijat ihmettelivät, miksei lehdessä ilmestyneessä Mikki-sarjakuvassa ollut Verttiä lainkaan, vain pelkkä Mortti. Asia johtui siitä, että piirtäjä Floyd Gottfredson oli sitä mieltä, että Mortti ja Vertti olivat liian samankaltaisia (vrt. Tupu, Hupu ja Lupu). Hän päätti poistaa Vertin tilapäisesti sarjasta ja tuoda tämän myöhemmin takaisin kouluja käyneenä silmälasipäänä. Suunnitelma kuitenkin peruuntui, kun samoihin aikoihin sarja muuttui jatkuvajuonisesta seikkailusta päivittäiseksi vitsisarjaksi ja Vertti jäi kokonaan pois sanomalehtisarjasta.[lähde? ]
Neeme Punder

Neeme Punder (s. 1958) on virolainen huilisti.
Neeme Punder on valmistunut Tallinnan konservatoriosta pääaineenaan huilu ja hän on täydentänyt opintojaan Ruotsissa ja Hollannissa. Hän on ollut vuosia vanhan musiikin yhtyeen Hortus Musicus solisti. Hän on erikoistunut varhaisen musiikin esittämisen ongelmiin ja hän johtaa vastaavaa kurssia Viron musiikki- ja teatteriakatemiassa. Neeme Punder on tunnettu myös nykymusiikin esittäjänä ja monien virolaisten säveltäjien teosten kantaesittäjänä (Peeter Vähi, Galina Grigorjeva, René Eespere, Helena Tulve, Toivo Tulev jne.). Hän on myös nykymusiikkiyhtye Reval Ensemblen jäsen.
Neely Bruce

Frank Neely Bruce (s. 21. tammikuuta 1944 Memphis, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen säveltäjä, pianisti, kapellimestari ja musiikkitieteilijä.
Bruce valmistui Alabaman ja Illinoisin yliopistoista. Hänen opettajiaan oli muun muassa Sophia Rosoff. Bruce on toiminut musiikin John Spencer Camp -professorina Wesleyan Universityssa. Hän on erikoistunut Yhdysvaltojen musiikin tutkimukseen. Brucen sävellystuotantoon kuuluu muun muassa oopperoita, orkesteriteoksia, vokaalimusiikkia, kosketinsoitin- ja muuta soolosoitinmusiikkia sekä elektronista musiikkia. Bruce on omaksunut tyyliinsä vaikutteita Yhdysvaltain musiikkiperinteistä.
Bruce esitti vuonna 2009 tiettävästi ensimmäisenä pianistina Charles Ivesin kaikki laulut Ives Vocal Marathon -hankkeessa Wesleyan Universityssa. Hän oli myös mukana toimittamassa Ivesin laulujen kokoelmaa ja on toiminut Charles Ives Societyn hallituksen jäsenenä.
Staava Haavelinna

Staava Haavelinna Aleksis Kiven Margaretan roolissa vuonna 1895.
Staava Haavelinna (oik. Gustava Ahlfors, 1. heinäkuuta 1866 Kuhmalahti – 3. lokakuuta 1953) oli suomalainen näyttelijä ja Tampereen Työväen Teatterin voimahahmo 1900-luvun alkupuoliskolla. Hän tuli tunnetuksi ”surumielisten tyttöjen” rooleistaan ja laajensi myöhemmin urallaan ilmaisuaan myös komedian puolelle. Haavelinna piti luonnollisesta, yksilöllisestä ilmaisusta ja hiljaisesta huumorista.
Elämä > TTT:n rakentava voima

Staava Haavelinnan näyttämöura alkoi harrastuspohjalta 1880-luvun lopulla. Seuraavalla vuosikymmenellä hän oli mukana Kosti Elon johtamassa näytelmäseurassa. Vuonna 1895 Haavelinna tulkitsi Aleksis Kiven Margaretan työväenyhdistyksen iltamissa. Taiteenpalo ajoi hänet vaarantamaan palkkatyönsä, komean roolipuvun hän hankki omalla kustannuksellaan, kuten silloin ja vielä myöhemminkin oli tapana. Haavelinna oli mukana Tampereen Työväen Teatterissa sen alusta asti. Teatterin avausnäytelmässä Anna Liisa 27. syyskuuta 1901 Haavelinna, tuolloin vielä Gustava Ahlfors, tulkitsi nimiosan. Aurora Aspegren tuli kyynelsilmin kiittämään häntä esityksen jälkeen. Haavelinna olisi saanut kiinnityksen teatteriin heti, mutta hänellä oli työpaikka tehtaassa ja ikääntynyt äiti hoidettavanaan. TTT:n vakituiseen henkilökuntaan Staava Haavelinna liittyi 1919. Paitsi näyttelijäntyössä, hän toimi myös teatterin puvustonhoitajana.
Elämä > Mittava ura

Syksyllä 1922 Haavelinnalla oli merkittävä osa vuokraemäntänä Gustav Essmanin näytelmässä Magdalena. TTT:n 25-vuotisjuhlassa vuonna 1926 hän sai Kusti Salan ohella  huomionosoituksen TTT:n vanhimpana näyttelijänä. 40-vuotistaiteilijajuhlassaan Haavelinna tulkitsi Karoliinan roolin näytelmässä Tohvelisankarin rouva. Juhlitun näyttelijättären ansioiksi mainittiin uskollisuus ihanteille ja työlle sekä kaunis vaatimattomuus. 1930-luvulla Haavelinna sai lähinnä sivuosia iäkkäiden naisten rooleissa. 45-vuotistaiteilijajuhlassaan hän tulkitsi Miina Salokanteleen osan Maria Jotunin näytelmässä Miehen kylkiluu. Näyttelemisen tyyli oli muuttunut erilaisten suuntausten mukana, mutta Haavelinnan mukaan yleisö oli pitkin vuosikymmenten ollut herkän vastaanottavainen romantiikan nälässään. Vuonna 1938 hän oli Suomen vanhin aktiivinäyttelijä, sillä uraa oli takana jo puoli vuosisataa. Suomessa vain kaksi näyttelijää oli saavuttanut merkkipaalun ennen häntä.
Haavelinnan ura jatkui 1940-luvulla. Täyttäessään 80 vuotta toukokuussa 1946 hän näytteli jälleen Miinan osan Miehen kylkiluussa. Ikääntyneen näyttelijättären suoriutumista epäiltiin, mutta Haavelinna osoitti vielä kerran taiteellisen luomisvoimansa. Suosionosoitukset olivat valtavat. Haavelinnan entinen pukuhuonetoveri Rauni Luoma ja Leo Riuttu toivat Suomen Näyttelijäliiton onnittelut vanhimmalle jäsenelleen. Haavelinnalle ilmoitettiin samassa tilaisuudessa, että hänelle oli myönnetty Pro Finlandia -mitali. Ensimmäinen Pro Finlandia oli vuotta aikaisemmin myönntetty Mia Backmanille. Haavelinna kuului TTT:n henkilöluetteloon kuolemaansa asti, vaikkei enää 1950-luvulla noussut näyttämölle.
Haavelinna oli mukana vain yhdessä elokuvassa, joten hänen näyttelijäntyötään ei juuri ole taltioitunut jälkipolville. Kesällä 1938 Roland af Hällström ohjasi elokuvan Paimen, piika ja emäntä. Elokuvassa nähdään Haavelinnan lisäksi lähes koko sen aikainen TTT:n näyttelijäkunta.
Aiheesta muualla

Staava Haavelinna Elonetissä.
National Underwater and Marine Agency

National Underwater and Marine Agency (lyh. NUMA) on yhdysvaltalaisen kirjailijan ja tohtorin Clive Cusslerin perustama ei-kaupallinen vapaaehtoisjärjestö, jonka tehtävänä on suojella ja edistää merenkulun historiaa tutkimuksien, meriarkeologian ja konservoinnin keinoin. NUMA on myös Cusslerin romaaneissa esiintyvän kuvitteellisen valtionlaitoksen nimi.
Järjestön toiminta tapahtuu vapaaehtoisvoimin, ja suurin rahoittaja on Cussler itse. Rahoitus saadaan pääosin hänen kirjojensa tuotoista.
NUMA on aktiivisesti etsinyt ja tutkinut kadonneiksi ilmoitettuja laivoja. Järjestö on löytänyt useiden kuuluisien, Yhdysvaltain historiaan vaikuttaneiden aluksien hylkyjä. Näistä merkittävimpinä löytöinä voidaan mainita Yhdysvaltain sisällissodassa uponnut sukellusvene Hunley sekä RMS Titanicin pelastustöissä mukana ollut höyrylaiva RMS Carpathia.
Aiheesta muualla

NUMAn kotisivu
Neuro-sama

Neuro-sama on virtuaalisena tubettajana toimiva keskustelubotti, joka striimaa kehittäjänsä kanavalla Twitch-palvelussa. Hahmon puheet ja luonne ovat peräisin tekoälyltä, joka käyttää laajaa kielimallia ja tekstistä puheeksi -ohjelmaa suoratoistolähetysten katsojien kanssa kommunikoimiseen. Katsojien kanssa keskustelemisen lisäksi Neuro-sama pelaa live-lähetyksissään videopelejä ja laulaa karaokea. Sen ensimmäinen, vuonna 2018 luotu versio pelasi osu!-rytmipeliä, mutta sillä ei vielä silloin ollut avataria eikä se kommunikoinut yleisönsä kanssa. Se aloitti striimaamisen kehittäjänsä Vedalin kanavalla 19. joulukuuta 2022, kun Vedal oli liittänyt siihen internetistä löytämänsä ilmaisen avatarin, puhetta tuottavan ohjelman ja kielimallia käyttävän tekoälyn.
Neuro-saman live-lähetykset keskittyvät videopelien pelaamiseen. Se pelaa esimerkiksi osu!-rytmipeliä, jossa se on parhaimmillaan voittanut maailman parhaimpiin kuuluvan ihmispelaajan, ja Minecraftia, jossa sen peli on riittävän hyvää, ettei sitä heti erota tekoälyn ohjaamaksi. Pelaamisen lisäksi Neuro-sama on muun muassa laulanut, reagoinut YouTube-videoihin ja osallistunut yhteislähetyksiin muiden virtuaalisten tubettajien kanssa. Muun sisällön ohella Neuro-sama keskustelee lähetysten katsojien kanssa vastaamalla heidän chat-toiminnolla lähettämiinsä kysymyksiin ja reagoimalla heidän kommentteihinsa. Sen vastaukset kysymyksiin voivat ajoittain olla koomisia tai kiistaa aiheuttavia.
Neuro-saman käyttämä Vedalin Twitch-kanava estettiin 11. tammikuuta 2023 kahdeksi viikoksi ”vihakäytöksen” vuoksi. Tarkkaa syytä tälle ei kerrottu, mutta sen epäiltiin liittyneen Neuro-saman live-lähetyksessä sanomaan kommenttiin, jossa se epäili holokaustin todenperäisyyttä. Tapauksen jälkeen Vedal lisäsi keinoja, joilla vastaavat kommentit pystytään jatkossa estämään. Neuro-saman sanomisia seuraa ja tarvittaessa moderoi live-lähetysten aikana ihminen.
Neuro-samalla oli kesäkuussa 2024 Twitchissä yli 550 000 seuraajaa. Sen live-lähetyksiä katsoo keskimäärin 6 000 – 9 000 yhtäaikaista katsojaa. Parhaimmillaan sillä on ollut katsojia yli 25 000. Lisäksi sen YouTube-kanavalla oli 293 000 tilaajaa.
Sosiaalidemokratia (puolue)

| Sosiaalidemokratia> Sociální demokracie |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  7. huhtikuuta 1878
Johto:   Michal Šmarda (pj.) 
Ideologia:  sosiaalidemokratia
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Edustajainhuone:  0 / 200
Senaatti:  1 / 81
Euroopan parlamentti:  0 / 21
Kansainväliset jäsenyydet:  – Euroopan sosialidemokraattinen puolue   – Sosialistinen internationaali   – Progressive Alliance
Kotisivu:  www.cssd.cz
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sosiaalidemokratia (tšek. Sociální demokracie, lyh SOCDEM), entiseltä nimeltään Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue (tšek. Česká strana sociálně demokratická, lyh. ČSSD) on tšekkiläinen sosiaalidemokraattinen puolue, jonka puheenjohtaja on Michal Šmarda.
Sosiaalidemokraattien historia ulottuu vuoteen 1878. Sotien välisenä aikana Tšekkoslovakiassa toiminut sosiaalidemokraattinen puolue oli yksi Itä-Euroopan vahvimmista, ja se oli mukana hallitsemassa maata koalitiohallituksissa 1920- ja 1930-luvuilla. Sosiaalidemokraattinen puolue perustettiin uudelleen samettivallankumouksen jälkeen, minkä jälkeen ČSSD oli pitkään yksi Tšekin johtavista puolueista.
Historia

Puolue on perustettu vuonna 1878 nimellä Sociálně-demokratická strana českoslovanská v Rakousku osana Itävallan sosiaalidemokraattista puoluetta. Se itsenäistyi vuonna 1894 nimellä Tšekkoslavonialainen puolue, ja vuonna 1918 siitä tuli Tšekkoslovakian sosiaalidemokraattinen puolue sen yhdistyessä Slovakian sosiaalidemokraattisen puolueen (Sociálnodemokratická strana Slovenska) kanssa.
Vuonna 1938 Natsi-Saksan otettua haltuunsa osan maasta kaikki Tšekkoslovakian puolueet yhdistettiin yhdeksi Kansallisen yhtenäisyyden puolueeksi, joka lakkautettiin maaliskuussa 1939, kun maa miehitettiin kokonaan. Sen jälkeen puolue oli aktiivinen vastarintajärjestö. Vuonna 1945 puolue perustettiin uudelleen, mutta liitettiin vuonna 1948 kommunistiseen puolueeseen, tosin sillä oli Lontoossa toiminut maanpakolaisosasto.
Historia > Samettivallankumouksen jälkeen

Samettivallankumouksen jälkeen 19. marraskuuta 1989 puolue perustettiin uudelleen Prahassa perinteisellä nimellä Tšekkoslovakian sosiaalidemokratia, vaikka se toimikin vain Tšekissä, mutta solmi pian yhteistyösopimuksen Slovakian puolueen kanssa. Vuoden 1993 puoluekokouksessa puolue päätti ottaa nimekseen Tšekin sosiaalidemokraattinen puolue.
Poliittisen kentän vasemmalla laidalla ČSSD:n kovaksi kilpailijaksi osoittautui kommunistien KSČM. Sosiaalidemokraattien pitkä historia ja asema Tšekin vanhimpana puolueena kuitenkin auttoivat sitä kilpailussa kommunistien kanssa, mutta ensimmäisissä samettivallankumouksen jälkeisisissä vaaleissa 1990 ja 1992 sosiaalidemokraatit ylittivät vain vaivoin 5 %:n äänikynnyksen. ČSSD:n asema alkoi vahvistua, kun Miloš Zeman nousi puolueen johtoon.
Vuosina 1998–2002 ČSSD johti vähemmistöhallitusta, jota tuki oppositiosta konservatiivinen Kansalaisdemokraattinen puolue (ODS). Tämän jälkeen ČSSD muodosti hallituksen vuosina 2002–2006 yhdessä konservatiivisen KDU-ČSL:n ja liberaalin Vapausliiton kanssa. Miloš Zemanilla oli puoluejohtajana vielä vahva rooli, kun sosiaalidemokraatit muodostivat hallituksen ODS:n kanssa, mutta vuosina 2002–2006 ČSSD vaihtoi johtajaa peräti kolme kertaa. Lopulta Jiří Paroubek pelasti puolueen ajautumasta pahempaan kriisiin, mutta hänen johdollaan sosiaalidemokraatit eivät pystyneet saavuttamaan vaalivoittoa vuosien 2006, 2009 tai 2010 vaaleissa.
Toukokuun 2010 parlamenttivaalien alla ČSSD:lle ennustettiin ennen yli 30 % kannatusta, mutta lopulta vaaleissa kannatus jäi 22 prosenttiin. Tämä oli puolueelle tappio, vaikka se saikin eniten ääniä, koska oikeisto sai selvän enemmistön parlamenttiin. Vaalitulos johti puoluejohtaja Jiří Paroubekin eroon.
ČSSD on kärsinyt sen jakaantumisesta konservatiiveihin ja liberaaleihin. Puolueen sisäistä kiistelyä on pidetty yhtenä syynä, kun sosiaalidemokraatit menetti kolme paikkaa vuoden 2013 vaaleissa, vaikka ennen vaaleja puolue oli menestynyt hyvin kannatusmittauksissa. ČSSD nousi kuitenkin suurimmaksi puolueeksija sai noin 20,5 prosenttiä äänistä. Bohuslav Sobotkasta tuli maan pääministeri ja hän muodosti hallituksen ANO 2011:n ja kristillisdemokraattien kanssa.
Vuoden 2017 vaaleissa puolueen äänisaalis jäi vaatimattomaan 7,3 prosenttiin, alhaisemmaksi kuin esimerkiksi kommunistipuolueella.
ČSSD putosi kokonaan edustajainhuoneesta vuoden 2021 vaaleissa. Puolueen nykyinen puheenjohtaja on Nové Město na Moravěn kaupunginjohtajan Michal Šmarda, jonka johdolla ČSSD vaihtoi nimensä Sosiaalidemokratiaksi vuoden 2023 puoluekokouksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sosiaalidemokratia (puolue) Wikimedia Commonsissa
Puolueen kotisivut (tšekiksi)
Seret

| Seret ukr>  Серет |
| --- | --- |
 Jyrkkäseinäinen laakso Seretin ja Dnestrin yhtymäkohdassa lähellä Gorodokin kylää, lokakuussa v. 2006
Alkulähde:  lähellä Ratyštšin kylää tai lähellä Ništšen kylää, Ternopilin piiri, Ternopilin alue tai Pidhirtsin kylää, Zolotšivin piiri, Lvivin alue  49°48′15″N, 25°06′43″E
Laskupaikka:  Dnestriin, lähellä Horodokin kylää tai Zalištšykyn pikkukaupunkia, Tšortkivin piirissä  48°37′11″N, 25°51′24″E
Maat:   Ukraina
Pituus:  242, 248 tai 258 km
Alkulähteen korkeus:  368 tai 400 m
Valuma-alue:  3 900 km²
Seret (ukr. Серет) on Ukrainassa Lvivin ja Ternopilin alueilla virtaava Dnestrin pisin vasen sivujoki.
Seret saa alkunsa Karpaattien juurella Podolian ylängöllä ja on oikeapuolisen Răutin jälkeen toiseksi pisin Dnestrin sivujoki. Seretjoesta 99 prosenttia virtaa Ternopilin alueella, ja se on sen tärkein vesiväylä, jonka varrella sijaitsevat kaupungit Ternopil, Terebovlja ja Tšortkiv, taajamat Zaliztsi (ukr. Залізці), Velyka Berezovytsja (ukr. Велика Березовиця), Mykulyntsi (ukr. Микулинці) ja monia pienempiä asutuksia.
Seretillä käytiin ensimmäisen maailmansodan aikana muun muassa 25. elokuuta 1915 ja kesäkuussa 1916 verisiä yhteenottoja, joita pidettiin Brusilovin hyökkäyksen esitaisteluina.
Joen nimi

Joen mainitsi ensimmäisenä antiikin Kreikan historioitsija Herodotos, joka kutsui Seretiä nimellä "Papantos". Tiettävästi eri aikakausien historioitsijoilla oli joesta käytössä oma nimi. Esimerkiksi kreikkalainen tiedemies Klaudios Ptolemaios kutsui Seretiä "Hierotokseksi" ja Ammianus Marcellinus muinaisessa Roomassa nimellä "Sarat". Bysantin keisarin Konstantinos VII:n sanotaan käyttäneen Seretistä nimeä "Seretos". Omassa historiallis-maantieteellisessä teoksessaan De administrando imperio hän kuvaili Ukrainaan vaeltaneiden petsenegien asuinalueen nimen Padzinakian (kreik. Πατζινακία) johtuneen paikallisten jokien mukaan: ”Joet ovat seuraavat: ensimmäinen on nimeltään Barouch (Βαρουχ tai bulgariankielinen Buri chai, Herodotuksen nimeämä Skythian Borysthenes eli Dnepr), toinen joki, jota kutsuttiin Koubou (Κουβοΰ tai Bug), kolmas, jota kutsuttiin Troullosia (Τροΰλλος tai Τύρας eli Dnestr), neljäs nimeltään Broutosia (Βρούτος tai muinaiskreikaksi Προύθος eli Prut) ja viides joki on Seretos (Σέρετος eli Seret)”.
Nimen oletetaan tulleen toisaalta muinaisesta indoeurooppalaisesta murteellisesta sanasta "ser", joka tarkoittaa "virtaa" tai "kaataa". Tai toisaalta nimi "Seret" perustuu luultavasti vanhojen indoeurooppalaisten yhdistelmään mm. skyyttien ja iranilaisten murteiden "syrant"iin. Joidenkin mukaan Mustanmeren suurten pohjoisten sivujokien nimet viittaavat hydronyymeihin, jotka ovat vanhempia kuin skyyttien invaasio, ja vesistönimet Dānovis, Σέρετος, Tīverъ ja Κουφις niiden sananselitysopistaan päätellen ovat indoeurooppalaista alkuperää. Seretjoen nimi yhdistettiin myös ruokosuvusta käytettävään sopusointuiseen nimeen "Otšeret” (ukr. Очерет).
Nimen uskotaan tulleen mongolien hyökkäyksiin liittyvästi, jolloin Kultaisen ordan joukot saivat aikaansa tuhoa monin paikoin tiellänsä ja kun kerran kylien asukkaat päättivätkin taistella heitä vastaan. Rohkeat maanviljelijät piilottivat lapsensa metsään ja suuntautuivat ankaraan taisteluun. Useiden kovien yhteenottojen jälkeen hyökkääjät voittivat. Raivoissaan he sitoivat kaikki vastapuolen eloonjääneet ja heittivät heidät jokeen. Tuhottuaan asutukset anastajat palasivat aroille. Vasta sen jälkeen lapset uskalsivat tulla ulos metsästä. He kävelivät pitkin joen rantaa ja surivat katkerasti vanhempiensa kuolemaa, jolloin jokea, jonka rannoille onnettomat orvot asettuivat, on siitä lähtien kutsuttu Orpo- eli Sirytjoeksi ukrainankielisestä sanasta "Сиріт" (suom. Orpo). Myöhemmin tämä nimi muutettiin "Seretiksi".
Seretjoen ekologia

Kevättulvat Seretjoella alkavat maaliskuun ensimmäisellä puoliskolla ja kestävät lähes kuukauden. Vedenpinta tulvan aikana voi nousta 0,7–2 ja eniten jopa 3,5 metriä. Joki tulvii myös kesällä pidempien sadekausien aikana ja pysyy korkeana useita päiviä. Joen vedenpinnan lasku voi tapahtua sekä talvella että kesällä, usein se riippuu siitä, että ovatko pienten vesivoimalaitosten sulkuportit kiinni vai auki. Erittäin kylminä talvina Seret jäätyy joskus jo marraskuussa ja sitä kestää kevääseen taikka huhtikuuhun saakka. Viimeaikaisten havaintojen tulokset ovat osoittaneet pintavirtauksien vähenemistä ilmaston muutosten ja ihmisen aiheuttaman vaikutusten myötä. Tätä vahvistivat jokien tai sivujokien kuivien osien löytyminen mm. Knurjoella Terebovljan piirissä ja Dovžankajoella Ternopilin alueella.
Tovtrovin selänne antaa suojaa pohjoistuulilta ja edistää eteläisen lämpimän ilmaston muodostumista, jolloin mikroilmasto sekä Dnestrin laaksossa että sen vasenten sivujokien laaksojen suistoalueilla on erityisen lämmin. Sen takia Seretjoen laaksoissa sekä pienissä järvissä että umpeen kasvaneissa lammissa voi tavata runsaasti sammakkoeläimiä. Niiden keskittyneimmät elinolosuhteet painottuvat Seretin alkulähteen lampijärjestelmään. Joen rannikkoalueilta löytyy jopa silmälläpidettäviä euroopansuokilpikonnia. Sen tulvatasanteille muodostuneissa matalissa vesistöissä ja luonnonlammikoissa pesimäkautta useimmiten viettävät vihersammakot ja rupimanterit, joiden tiheys silloin on 4–7, joskus jopa 11& eläintä 100 metriä rantaviivaa kohti. Punaiseen kirjaan merkitty vihersisiliskoa esiintyy niin Dnestrin kuin sen sivujokien varrella. Seretin ja Zbrutšin alajuoksulla viihtyy rantakäärmeisiin kuuluva noppakäärme, joita on 15–18, joskus jopa 26 kappaletta kilometriä kohti, ja joiden pohjoisimpia löytöpaikkoja on Terebovljan esikaupunkialueita. Joenlaaksoissa viihtyvät rantakäärme ja pensaskäärme, kyiden suurin asutustiheys on Tovtron harjuilla.
Seretjoki on täynnä erilaisia kaloja mm. särkeä, salakkaa, nokkasärkeä, toutainia, ruutanoita, haukea, lahnaa, kuhaa, ahventa, suutareita, töröä ja mustanmerensärkeä. Uintia varten on rantoja, joissa on kivi- tai savipohja.
Joen käyttö

Joen vettä käytetään sähkön tuottamiseen, teknisiin tarkoituksiin ja maatalouden tarpeisiin. Seretin laakson hedelmällinen maaperä on luonut suotuisat olosuhteet maataloudelle ja täällä viljellään lähes kaikkia tälle ilmastovyöhykkeelle ominaisia vihanneksia ja hedelmiä. Joen lähteellä ja sen yläjuoksulla on leveät soiset laaksot, joihin on rakennettu suuria muun muassa Horišnovatšivin, Vertelkivin, Zalištšykyn ja Ternopilin varastoaltaita.
Horišnoivatšivin varastoallas
Ternopilin varastoallas
Kasperivin varastoallas
Varastoallas Zaliztsin kylässä
Joen varrella toimii 8 pientä vesivoimalaa patoaltaineen, muun muassa Dolinan, Biltše-Zoloten, Skorodintsin ja Kasperivin kylissä. Joen tulvatasanteilla on yhteensä 11 tekojärveä tai vedenottamoja, joista kaupunkien keskitetty vesihuolto tapahtuu. Joki on suosittu kalastuspaikka ja Kasperivin vesivoimalaitoksen ja sen patoaltaan ympärillä on virkistysalue.
Luonnonsuojelualueita Seretin valuma-alueella:
Tšislivin lintujen suojelualue
Seretin vesistöjen suojelualue
Pidhorjanin kasvitieteellinen suojelualue
Kasperiv-Horodovin iktyologinen suojelualue
Kasperivin maisemasuojelualue
Horišnoivatšivin vesistöjen suojelualue
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seret Wikimedia Commonsissa
Näkymä Zalištšykylle ja Dnestrjoelle
Talvinäkymä Seretjoelle lähellä Tšistilivin kylää