stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elaiosomi

Keltamon (Chelidonium majus) tummia siemeniä, joissa on vaaleita elaiosomeja.
Elaiosomi on kasvin hedelmässä tai siemenessä oleva lisäke, joka sisältää rasva-, proteiini- tai hiilihydraattipitoista ainetta. Elaiosomeja voidaan jaotella useisiin eri tyyppeihin sen mukaan, mistä rakenteista ne ovat syntyneet. Elaiosomien tarkoituksena on houkutella muurahaisia kuljettamaan kasvin hedelmiä tai siemeniä ja levittämään näin kasvia uusille alueille. Muurahaiset käyttävät elaiosomien sisällön ravinnokseen, mutta tulevat samalla levittäneeksi kasvia kuljettaessaan hedelmiä tai siemeniä pesälleen.
Elaiosomeja on useilla kasvilajeilla, ja elaiosomeja omaavia kasvilajeja on monissa eri kasviheimoissa. Elaiosomeja on esimerkiksi sinivuokolla (Hepatica nobilis), keltamolla (Chelidonium majus), kevätpiipolla (Luzula pilosa) ja nuokkuhelmikällä (Melica nutans).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eino Cederberg

Eino Edvard Augustinus Cederberg, kirjailijanimi Erkki Saarenmaa, Esko Saario (21. elokuuta 1889 Uusikaupunki – 21. maaliskuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori, lyseon rehtori ja kirjailija.
Cederbergin vanhemmat olivat teologian tohtori Johan Antero Cederberg ja Minna Elisabeth Hjelt. Hän pääsi ylioppilaaksi 1907 ja valmistui filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1910 sekä filosofian lisensiaatiksi ja tohtoriksi 1919.
Cederberg toimi Kallion yhteiskoulun suomenkielen opettajana 1917–1932 ja Helsingin suomalaisen lyseon suomenkielen vanhempana lehtorina vuodesta 1931. Cederberg oli myös lyseon rehtorina vuodesta 1935. Hän oli valtion kirjallisuuden asiantuntijalautakunnan jäsen ja sihteeri vuodesta 1926, Alfred Kordelinin sivistyssäätiön kirjallisen jaoston jäsen 1927–1932 sekä Suomen kirjailijaliiton johtokunnan jäsen 1928–1931 ja liiton varapuheenjohtaja 1929–1931. Cederberg sai professorin arvonimen 1951.
Cederberg oli naimisissa vuodesta 1917 Anni Alheidi Breitholtzin kanssa. Heillä oli kaksi poikaa.
Teokset

Omalla nimellä:
Tuhlaajapoika-aihe : sen pohjoismaiset edustajat ja sen suhde ylioppilaskomedioihin : tutkimuksia koulunäytelmän alalta, väitöskirja. Helsinki 1917
Kaksi Kajaanin-linnan vankia. Karisto 1923 (aiheena Kajaanin linnassa vankeina olleet Johannes Messenius ja Lars Vivallius)
Abiturientin muistikirja. Kirja, Helsinki 1925
Opettajan muistikirja, tekjät Eino Cederberg ja J. N. Karikoski. Kirja, Helsinki 1925
August Maksimilian Myrberg : suomalaisen vapaustaistelijan elämäntarina. Kirja, Helsinki 1928
Suomen sodan miehiä, tekijät Eino Cederberg ja J. V. Wainio. W.S.O.Y:n koululaiskirjasto n:o 121. WSOY 1933
Nimimerkillä Erkki Saarenmaa:
Kyllikki ja Lemminkäinen : kaksinäytöksinen Kalevala-näytelmä. Seuranäytelmiä 218. Karisto 1920
Ilmarinen ja Pohjolan nuorempi neito : kaksinäytöksinen Kalevala-näytelmä. Seuranäytelmiä 219. Karisto 1921
Aino : kaksinäytöksinen Kalevala-näytelmä. Seuranäytelmiä 220. Karisto 1922, 2. p. 1935
Juhannuksena : kaksinäytöksinen kansannäytelmä. Seuranäytelmiä 221. Karisto 1922, 2. p. 1936
Kohovuoren luola : Ossin ja Paavon kesäisiä seikkailuja. Kirja, Helsinki 1924
Merikotkan pojat : Ossin ja Paavon uusia seikkailuja. Kirja, Helsinki 1926
Niinhän se kuitenkin kävi : 1-näytöksinen huvinäytelmä. Näytelmäkirjasto n:o 174. Kirja, Helsinki 1928
Taistelu Uparin kartanosta : seikkailukertomus. Poikien seikkailukirjasto N:o 27. Otava 1931, 2. p. 1960
Minuuttia vailla 12 : seikkailukertomus. Poikien seikkailukirjasto N:o 35. Otava 1932, 2. p. 1958
Suomen sodan sankari Kaarle Wilhelm Malm. Poikien seikkailukirjasto 41. Otava 1933, 2. p. 1959
Kaksi päivää Kiven elämästä : kaksi lyhyttä näytöstä. Otavan näytelmäkirjoja 14. Otava 1934
Päin kuolemaa : erään Kaarlolaisen sankaritarina. Poikien seikkailukirjasto N:o 63. Otava 1936
Väkevä paroni : historiallinen kertomus. Poikien seikkailukirjasto N:o 77. Otava 1937
Suomalainen vapaustaistelija : historiallinen seikkailukertomus. Poikien seikkailukirjasto N:o 106. Otava 1945
Nimimerkillä Esko Saario:
Von Döbeln ja hänen asepoikansa. Poikien seikkailukirjasto N:o 10. Otava 1958
Emil Paul Tscherrig

Emil Paul Tscherrig vuonna 2019.

Emil Paul Tscherrig (s. 3. helmikuuta 1947 Unterems) on sveitsiläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja Pyhän istuimen diplomaatti.
Hänet vihittiin papiksi 11. huhtikuuta 1974 ja nimitettiin Volin titulaariarkkipiispaksi sekä apostoliseksi nuntiukseksi Burundiin 4. toukokuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 27. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Henri Schwery ja Norbert Brunner.
8. heinäkuuta 2000 Tscherrig sai nimityksen apostoliseksi nuntiukseksi Trinidad ja Tobagolle, Dominicalle, Jamaikalle, Grenadalle, Guyanaan, Saint Lucialle, Saint Vincent ja Grenadiineille ja Bahamalle. Lisäksi hänet nimitettiin 20. tammikuuta 2001 nuntiukseksi Barbadokselle, Antigua ja Barbudalle sekä Surinameen ja 1. kesäkuuta vielä Saint Kitts ja Nevisille.
Tscherrig sai 22. toukokuuta 2004 siirron nuntiukseksi Koreaan, ja tämän lisäksi hänet nimitettiin 17. kesäkuuta 2004 nuntiukseksi Mongoliaan. 26. tammikuuta 2008 Tscherrig siirrettiin nuntiukseksi Ruotsiin, Tanskaan, Suomeen, Islantiin ja Norjaan. 5. tammikuuta 2012 hänet siirrettiin nuntiukseksi Argentiinaan.
Tscherrig on tunnettu liberaaleista näkemyksistään. Hänen junailemansa Teemu Sipon nimitys Suomen katoliseksi piispaksi herätti voimakkaita reaktioita eräiden konservatiivisten katolilaisten joukossa.
Eemil Vekara

Emil Henrik (Eemil Heikki) Vekara (sukunimi vuoteen 1906 Krook; 12. marraskuuta 1874 Karstula – 16. helmikuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen agronomi, asutustarkastaja ja Nuorsuomalaisen Puolueen kansanedustaja.
Vekaran vanhemmat olivat talollinen Heikki Krook ja Maria Gustava Oppman. Hän pääsi ylioppilaaksi 1894 ja valmistui agronomiksi 1897. Vekara hoiti aluksi kotitilaansa Karstulassa 1897–1901 ja toimi sitten Tuorlan maanviljelyskoulun opettajana ja koulutilan kirjanpitäjänä Salossa 1901–1903 sekä Kemin piirin lääninagronomin viransijaisena 1903–1904 ja apulaisagronomina Kemissä 1905–1910. Vekara oli maanviljelijänä Karstulassa 1907–1916 ja hän toimi samalla Karstulan hoitoalueen metsäkasöörinä 1909–1917. Hän oli sen jälkeen Keski-Suomen maanviljelysseuran vt. sihteerinä ja maatalous- ja karjanhoitokonsulenttina 1917–1919, Jyväskylän piirin asutustarkastajana 1919–1929 ja viimeksi Keski-Suomen maanviljelysseuran vt. sihteerinä ja maatalouskonsulenttina 1929–1930.
Vekara oli kansanedustajana 1917–1919 edustaen Vaasan läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli myös Karstulan kunnallislautakunnan esimiehenä, toimi Valion tilintarkastajana ja kuului Keski-Suomen maanviljelysseuran johtokuntaan.
Eemil Vekara oli naimisissa vuodesta 1901 Maria Olivia Pietilän kanssa.
Ello (sosiaalinen media)

Ellon logo
Ello oli mainosvapaa verkostoitumispalvelu, jonka kehitti Paul Budnitz (Kidrobotin perustaja) ja joka julkaistiin maaliskuussa vuonna 2014. Ello lopetettiin heinäkuussa 2023.
Ellosta tuli suosittu syyskuun 2014 lopussa, kun monet erityisesti HLBT-yhteisössä jättivät Facebookin, koska se oli muuttanut henkilötietopolitiikkaa San Franciscon drag queenejä vastaan.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ello (social networking)
Elkasaiitit

Elkasaiitit oli juutalaiskristittyjen lahko, joka syntyi varhain 100-luvulla Jordanin laaksossa. Elkasaiitit ottivat nimensä pyhästä kirjastaan Elkesain kirja, jossa Elkesai kuvaa ilmestystä, jonka hän sai jättiläiskokoiselta enkeliltä, joka oli Jumalan poika ja jota seurasi vastaavankokoinen naishahmo, joka oli Pyhä Henki. Elkasaiitit hylkäsivät Paavalin auktoriteetin (monien muiden juutalaiskristittyjen lahkojen lailla) ja painottivat syntien anteeksisaamista kasteen kautta. Heitä esiintyi vielä 900-luvulla.
Ellison

Ellison on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Brady Ellison (s. 1988), yhdysvaltalainen jousiampuja
Harlan Ellison (1934–2018), yhdysvaltalainen kirjailija
Keith Ellison (s. 1963), yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko
Larry Ellison (s. 1944), yhdysvaltalainen toimitusjohtaja (Oracle Corporation)
Matt Ellison (s. 1983), kanadalais-valkovenäläinen jääkiekkoilija
Megan Ellison (s. 1986), yhdysvaltalainen elokuvatuottaja
Ralph Ellison (1914–1994), yhdysvaltalainen kirjailija
Robert Patrick Ellison (1942–2024), irlantilainen roomalaiskatolinen piispa
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Doggone Blues

| Doggone Blues Pepe Ahlqvist & Jarkka Rissanen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1998
 Julkaistu: 1998
 Tyylilaji: rhythm and blues
 Kesto: 53.40
 Levy-yhtiö: Bluelight
Pepe Ahlqvistin ja Jarkka Rissasen muut julkaisut
| Good Act 1992 | Doggone Blues 1998 |   |
Pepe Ahlqvistin muut julkaisut
| All Night Boogie 1997 | Doggone Blues 1998 | Tigerbeat 1999 |
Doggone Blues (Featuring Bob Brozman and C. C. de Plicque) on Pepe Ahlqvistin & Jarkka Rissasen toinen ja viimeisin yhteinen albumi. Se julkaistiin vuonna 1998.
Kappaleet

Black Juice – 2.51 (säv. J. Rissanen)
Spoonful – 5.35 (säv. W. Dixon)
Fishin’ Blues – 3.48 (säv. Pepe Ahlqvist, feat. C. C. de Plicque)
Doggone Disgusted – 3.16 (säv. Ahlqvist, de Plicque)
When Booba Play the Blues – 2.22 (säv. Ahlqvist)
Heikkisen lato palaa – 3.11 (säv. Ahqlvist, feat. Bob Brozman)
Opinion Song – 3.36 (säv. Rissanen)
Pickin’ My Tomatoes – 3.17 (säv. B. McGhee, feat. Brozman)
Poker Waltz – 2.20 (säv. Rissanen)
Love in Vain – 4.08 (säv. R. Johnson, feat. Brozman)
Fat Liver Blues – 4.27 (säv. Rissanen)
’Cause I Know – 4.45 (säv. Ahlqvist & de Plicque)
Texas Girl – 2.53 (säv. Ahlqvist & de Plicque, feat. de Plicque)
I’m Ready – 4.31 (säv. Dixon)
To Julia – 2.40 (säv. Ahlqvist)
Aiheesta muualla

Doggone Blues discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Ellis–van Creveldin oireyhtymä

Oireiston aiheuttama monisormisuus
Ellis–van Creveldin oireyhtymä eli kondroektodermaalinen dysplasia on harvinainen sairaus, joka aiheuttaa muun muassa lyhytkasvuisuutta ja polydaktyliaa. Puolilla vammautuneista on synnynnäinen sydänvika. Oireiston yhteydessä on raportoitu esiintyneen lukuisia muita piirteitä, kuten kehitysvammaisuutta. Vammautuneiden aikuisten pituudessa on ollut vaihtelua (109–152 cm).
Oireiston periytyvyys on autosomin kautta peittyvää. Oireiston esiintyvyys on korkea Lancasterin piirikunnan vanhoillisten amishien parissa Pennsylvaniassa. Yhteisö on pieni ja eristäytynyt. Oireiston kuvasivat vuonna 1940 Richard White Bernhard Ellis ja Simon van Creveld.
Empire (Shakiran kappale)

| ”Empire” Shakira |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Shakira
 Julkaistu: 24. helmikuuta 2014
 Tuottaja(t): Shakira, Steve Mac
 Tyylilaji: Rock
 Kesto: 03.59
 Levy-yhtiö: RCA
Shakiran muut singlet
| ”Can't Remember to Forget You” 2014 | ”Empire” 2014 | ”Dare (La La La)” 2014 |
Empire on kolumbialaisen laulaja-lauluntekijä Shakiran kappale hänen kymmenenneltä, Shakira-studioalbumilta. Kappale julkaistiin albumin ensimmäisenä promootiosinglenä 24. helmikuuta 2014 ja se on kokonaisuudessaan albumin toinen virallinen single. "Empiren" sanoittivat Steve Mac ja Ina Wroldsen, kun taas tuotannosta vastasivat Shakira ja Mac. "Empire" on alatempoinen rockballadi, joka kertoo rakkauden kokemisesta niin voimakkaana että heidän valtakuntansa voisi tehdä "maailmojen yhdistymisen".
Julkaisustaan lähtien "Empire" on saanut kehuja kriitikkojen keskuudessa, jotka kiittivät laulajan itsensä saamista takaisin rock-juurilleen. Jotkut jopa kutsuivat sitä upeaksi balladiksi sekä vertasivat hänen ääntään Tori Amosiin, Jeweliin, Joni Mitchelliin sekä Alanis Morissetteen. Kappale oli kohtalainen menestys lukuisissa valtioissa, kuten Ranskassa, Etelä-Koreassa ja Espanjassa.
Kappaleeseen liittyvä musiikkivideo julkaistiin 25. maaliskuuta 2014. Darren Craig, Jonathan Craven ja Jeff Nicholas ohjasivat kappaleen musiikkivideon. Saadakseen kappaleelle enemmän julkisuutta Shakira esitti sen muiden kappaleidensa kanssa iHeartRadiossa, The Tonight Show Starring Jimmy Fallonissa, The Today Showssa sekä The Voice UK:ssa.
Käännös suomeksi
Dmytro Timashov

| Dmytro Timashov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. lokakuuta 1996 (ikä 28) Kirovohrad, Ukraina
Kansalaisuus:   Ruotsi  Ukraina
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Dima
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  177 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  MODO Hockey (SHL) Mora IK (Allsv.) IF Björklöven (Allsv.) Toronto Marlies (AHL) Toronto Maple Leafs (NHL) Detroit Red Wings (NHL) New York Islanders (NHL) Bridgeport Sound Tigers (AHL) Bridgeport Islanders (AHL) Brynäs IF (SHL) HC Ajoie (NL)
NHL-varaus:  125. varaus, 2015 Toronto Maple Leafs
KHL-varaus:  54. varaus, 2013 Salavat Julajev Ufa
Dmytro Timashov (ukr. Дмитро Тимашов, Dmytro Tymašov, s. 1. lokakuuta 1996 Kirovohrad, Ukraina) on ukrainalais-ruotsalainen jääkiekkoilija. Timashov on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura > Seuraura

Ukrainalaissyntyinen Timashov muutti Ruotsiin 7-vuotiaana. Hän aloitti jääkiekkoilun Sollentuna HC:ssä ja edusti juniorina myös Nacka HK:ta, josta hän siirtyi 14-vuotiaana kaudeksi 2011–2012 SDE HF:ään. Hän siirtyi kuitenkin kesken kauden Djurgårdens IF:ään, jonka U16-junioreiden paras pistemies hän oli tehoilla 7+8=15. Hän voitti kauden päätteeksi U16 SM:n mestaruuden. Kesken kauden 2012–2013 Timashov siirtyi Djurgårdenista MODO Hockeyn junioreihin, jossa hän voitti kauden päätteeksi sekä J20 SuperElitin että J18 Allsvenskanin hopeaa.
Salavat Julajev Ufa varasi Timashovin 54. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2013. Kaudella 2013–2014 hän debytoi miesten peleissä. Timashov pelasi MODO:n SHL-joukkueessa kolme ottelua, joissa hän teki yhden syöttöpisteen. Hän teki SHL-debyyttinsä 1. lokakuuta 2013 HV71:tä vastaan. Timashov pelasi kauden aikana miesten pelejä myös yhteensä kymmenen ottelun verran lainalla sarjatasoa alempana HockeyAllsvenskanin Mora IK:ssa ja IF Björklövenissä. Suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin MODO:n J20-junioreissa, joiden paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Timashov oli tehoilla 12+29=41. Hän vahvisti myös seuran J18-junioreita, jossa hän voitti kauden päätteeksi J18 Allsvenskanin mestaruuden.
QMJHL-joukkue Québec Remparts varasi Timashovin 95. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2014. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2014–2015 ja oli Rempartsin paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 19+71=90. Timashov palkittiin koko QMJHL:n parhaana tulokkaana Michel Bergeron Trophylla ja valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Hän voitti kauden päätteeksi liigan mestaruuden, President's Cupin. Memorial Cup -turnauksessa Timashov jakoi Rempartsin sisäisen maalipörssin voiton Adam Ernen kanssa kolmella osumallaan.
Toronto Maple Leafs varasi Timashovin NHL:ään viidennellä kierroksella 125. pelaajana vuoden 2015 varaustilaisuudessa. Hän teki saman vuoden marraskuussa seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen. Kesken kauden 2015–2016, tammikuussa 2016, Québec Remparts kauppasi Timashovin Shawinigan Cataractesiin vaihdossa kesän 2017 ensimmäisen ja kolmannen kierroksen sekä kesän 2018 kolmannen kierroksen varausvuoroon. Timashov sijoittui QMJHL:n kevään 2016 pudotuspelien pistepörssissä kolmanneksi tehoilla 13+15=28.
Helmikuussa 2020 Timashov siirtyi waiwers-listan kautta Detroit Red Wingsin organisaatioon.
Joulukuussa 2020 Red Wings kauppasi Timashovin pelaajaoikeudet New York Islandersiin.
Ura > Maajoukkueura

Timashov pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2016. Hänet valittiin turnauksen Sveitsiä vastaan pelatun avausottelun päätteeksi Ruotsin ottelun parhaaksi pelaajaksi. Timashov pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2013 sekä samana vuonna World U-17 Hockey Challengessa. Yhteensä hän on pelannut 17 nuorten ja 26 poikien maaottelua.
Aiheesta muualla

Dmytro Timashov The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Dmytro Timashov Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Dmytro Timashov QMJHL:n sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Eino E. Louhio

Eino Eero Louhio (9. heinäkuuta 1902 Heinola – 18. marraskuuta 1954 Helsinki) oli suomalainen juristi, joka toimi Kansaneläkelaitoksen pääjohtajana.
Eino E. Louhion  vanhemmat olivat raatimies Gustaf Adolf Louhio ja Helena Kekkonen ja puoliso vuodesta 1928 Sirkka Annikki Kejonen. Louhio tuli ylioppilaaksi 1921 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1926, varatuomarin arvon hän sai 1929. Hän toimi valtion vakuutustarkastajana ja valtioneuvoston vakuutusasioiden esittelijänä 1928–1937, Kansaneläkelaitoksen johtajana 1937–1946 ja pääjohtajana vuodesta 1946. Vuonna 1934 hän julkaisi teoksen Uusi vakuutuslainsäädäntö.  Uransa alussa Louhio työskenteli myös asianajajana Lahdessa. Hän menehtyi äkilliseen sairauskohtaukseen, joskin oli jo hieman aiemmin pyytänyt eron pääjohtajan tehtävästään. Louhiolla oli lukuisia julkisia luottamustehtäviä, kuten Reumasäätiön hallituksen puheenjohtajuus, mutta hän oli myös muun muassa Imatran Voiman, Veitsiluodon, Outokummun ja Typpi Oy:n hallintoneuvostojen jäsen.
Teokset

Uusi vakuutuslainsäädäntö, Otava (1934)
Aiheesta muualla

Pääjohtaja Louhion viimeinen matka. Helsingin Sanomat, 2.12.1954, s. 5.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Atte Arola | Kelan pääjohtajat 1946–1954 | Seuraaja: V. J. Sukselainen |
Porsche

| Dr>  Ing. h.c. F. Porsche AG |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
ISIN:  DE000PAG9113
Perustettu:  1931
Perustaja:  Ferdinand Porsche
Toimitusjohtaja:  Oliver Blume
Puheenjohtaja:  Wolfgang Porsche
Kotipaikka:  Stuttgart
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  autot
Liikevaihto:  14,3 mrd € (2013)
Henkilöstö:  20 000 (2014)
Emoyhtiö:  Volkswagen Group
Kotisivu:  porsche.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Porsche, virallisesti Dr. Ing. h.c. F. Porsche AG, on vuonna 1931 perustettu saksalainen autoja valmistava yhtiö, jonka pääomistajia ovat Porschen ja Piëchin suvut. Sen perusti Ferdinand Porsche, joka oli ensimmäisen Volkswagenin suunnitellut insinööri. Yhtiö sijaitsee Zuffenhausenissa, Stuttgartin kaupungin alueella.
Porsche on vuosia tarjonnut konsultointipalveluita muille autovalmistajille. Niitä ovat käyttäneet muiden muassa Studebaker, SEAT, Daewoo ja Subaru.
Porschen päämaja ja päätehdas sijaitsevat edelleen Stuttgartin Zuffenhausenissa, mutta Cayenne- ja Carrera GT -malleja varten on uusi tehdas Leipzigissa. Valmet Automotive Uudessakaupungissa valmisti suurimman osan Porschen Boxster- ja Cayman-malleista 2012 saakka.
Historia > Suomessa

Porschen maahantuojana Suomessa toimi 1970-luvun loppupuolelle saakka Wihuri-yhtymän Volkswagen-osasto ja sittemmin helsinkiläinen Sports Car Center Oy. Porschet eivät kuuluneet säännölliseen tuontiohjelmaan, vaan niitä tuotiin maahan erikoistilauksesta yksittäiskappaleina. Esimerkiksi koko 1970-luvun aikana Suomessa ensirekisteröitiin 13 Porsche-autoa. Porschella ralleissa ja rata-ajoissa 1960- ja 1970-luvuilla kilpailleita suomalaisia olivat muiden muassa Antti Aarnio-Wihuri, Pauli Toivonen ja Leo Kinnunen.
Toukokuussa 1961 Wihuri-yhtymä lahjoitti Liikkuvalle poliisille kaksi Porsche 1600 -autoa liikenteenvalvontaan. Autot herättivät aikanaan suurta huomiota, ja niistä otettiinkin kaikki julkisuushyöty irti. Saksassa Porsche oli jo tätä ennen ollut paljon käytetty poliisiauto. Kovassa käytössä autot kuluivat kuitenkin nopeasti ja kumpikin niistä poistettiin rekisteristä marraskuussa 1966. Autojen myöhemmät vaiheet ovat hämärän peitossa, mutta ne lienee romutettu pian rekisteristä poiston jälkeen.
Vuonna 1986 Porsche 944 maksoi Suomessa 285 000 markkaa, ja Porsche 911:n hinta oli 385 000 markkaa.
Tuotantomallit > Porsche 911 (991)

911 on Porschen selkeästi tunnetuin malli. Porsche 991 on valmistajansa käyttämä tunnus seitsemännen sukupolven 911-mallista. Malli esiteltiin Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2011 ja se korvasi mallia edeltäneen 997-sukupolven auton. Auton rakenne on kokonaan uusi. 991-mallin muotokieli pysyttelee edeltäjiensä tapaan uskollisena alkuperäiselle vuoden 1963 mallille.
Selkeimmin 991 erottuu edeltäjästään 10 cm pidemmän akselivälin tuoman ryhdikkyyden kautta. Myös pituus on kasvanut mallista riippuen noin 7 cm. Suhteellisesti edempänä sijaitseva etuakseli on mahdollistanut paremman painonjakauman sekä kaarreajokäytöksen. Korkealujuusterästen, komposiittien ja alumiinien käyttö on mahdollistanut malliston keventämisen kautta linjan (muun muassa Carrera 1 380 kg ja Turbo PDK 1 605 kg).
Mallisto on edellisen sukupolven tapaan varsin laaja ja monimuotoinen. Edettäessä Carrerasta ja Carrera S:stä eteenpäin on asiakkaalla mahdollisuus valita suorituskykyisempiä malliversioita joko Gran Turismo- tai kilpa-automaisempina. Ensin mainittuja edustavat Turbot ja viimeksi mainittuja GT3-mallit. Tarjolla on ensimmäistä kertaa kolme eri korileveyttä. Peruskoria käyttävät muun muassa Carrera ja Carrera S, niin kutsuttua leveää koria käyttävät muun muassa Carrera 4, 4S, GTS ja 997-mallisarjasta poiketen nyt myös GT3. 991-mallisukupolvessa Turbon ja Turbo S:n kori on kaikkia edellä mainittuja malleja leveämpi.
Tuotantomallit > Porsche Boxster

Alun perin vuonna 1996 esitelty Porsche Boxster on merkin malliston edullisin malli. Aiempien 986- ja 987-sukupolvien jälkeen on nyt tuotannossa kolmas, 981-tunnusta kantava mallisukupolvi. Se esiteltiin Geneven autonäyttelyssä 2012. Boxsterin muotoilussa on viitteitä 991- ja 918-mallien muotokielestä. Moottorit ja vaihteistot uudistettiin mallistouudistuksen yhteydessä. Uusi rakenne on 40 % vääntöjäykempi, raideleveys on kasvanut (edessä 40 mm ja takana 18 mm). Akseliväli on 60 mm aiempaa pidempi. Näistä muutoksista huolimatta malli on 35 kg edeltäjäänsä kevyempi.
Perusmallissa on 2,7-litrainen, kuusisylinterinen bokserimoottori. Boxster S:n ja hieman tehokkaamman GTS:n voimanlähteet ovat vastaavasti 3,4-litraisia. Vaihteisto on 6-vaihteinen manuaali tai tilauksesta uudistettu 7-portainen PDK-kaksoiskytkinautomaatti. Valmistajan tyylille ominaisesti tarjolla on ajettavuuteen ja ajokokemukseen vaikuttavia lisävarusteita kuten PTV (Porsche Torque Vectoring) ja Sport Chrono -paketti. Valmistaja ilmoittaa uuden mallisukupolven olevan keskimäärin 15 % edeltäjäänsä taloudellisempi.
Tuotantomallit > Porsche Cayman

Porsche Cayman on Porsche Boxsterin coupe-korinen sisarmalli. Ensimmäisestä sukupolvesta (986) valmistettiin vain Boxsteria. 987-sukupolvesta alkaen (2005) on ollut tarjolla myös Cayman. Nykyinen 981-mallin Cayman esiteltiin vuonna 2012 Geneven autonäyttelyssä. Tuotanto alkoi keväällä 2013 vuosimallilla 2014. Moottorivaihtoehdot ja mallin keskeiset uudistukset ovat vastaavat kuin Boxsterissa.
Uusi mallisukupolvi on saanut laajaa hyväksyntää kansainväliseltä autolehdistöltä ja sitä pidetäänkin ajodynamiikaltaan yhtenä parhaista urheiluautoista hintaluokasta riippumatta.
Tuotantomallit > Porsche Panamera

Porsche Panamera on Porschen valmistama, neliovinen ja nelipaikkainen sedan, jonka esiteltiin Shanghain autonäyttelyssä huhtikuussa 2009.  Se on etumoottorinen ja taka- tai nelivetoinen, voimanlähteenään muokattu versio Cayennen 4,8-litraisesta V8-moottorista joko turboahdettuna tai vapaastihengittävänä.  Toukokuusta 2010 lähtien on saatavilla myös V6-moottoriset Panamera- ja Panamera 4 -mallit.
Tuotantomallit > Porsche Macan

Porschen pienempi katumaasturimalli Macan esiteltiin sekä Tokion että Los Angelesin autonäyttelyissä 2013. Nimi tulee indonesian kielestä ja tarkoittaa tiikeriä. Macan valmistetaan Leipzigissa, samassa tehtaassa suuremman Cayennen sekä Panameran kanssa. Ensimmäisenä Porsche-mallistona kautta historian kaikki Macanit ovat varustettuja ahdetuilla moottoreilla. Moottorivalikoima käsittää yhden 4-sylinterisen rivimoottorin (ei Suomen tuontivalikoimassa) sekä kolme V6-moottoria, joista yksi on dieselkäyttöinen.
Macan jakaa alustarakenteistaan yhden kolmanneksen Audi Q5:n kanssa. Akseliväli ja jousitusratkaisut ovat vastaavat kuin Audissa, mutta moottorit, vaihteisto, jousituksen asetukset, sisusta ja kori ovat vain Macania varten tehdyt. Se on myös hieman pitempi ja leveämpi (43 mm/36 mm) kuin Q5.