stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nicholas Butler
Keskeiset teokset

Across the Busy Years: Recollections and Reflections. 2 vols. New York, Scribner, 1939–1940.
Between Two Worlds: Interpretations of the Age in Which We Live. New York, ScriEner, 1934.
Building the American Nation: An Essay of Interpretation. New York, Scribner, 1923.
The Faith of a Liberal: Essays and Addresses on Political Principles and Public Policies. New York, Scribner, 1924.
The Family of Nations: Its Need and its Problems. Essays and Addresses. New York, Scribner, 1938.
The International Mind: An Argument for the Judicial Settlement of International Disputes. New York, Scribner, 1912.
Is America Worth Saving? Addresses on National Problems and Party Policies. New York, Scribner, 1920.
Liberty-Equality-Fraternity: Essays and Addresses on the Problems of Today and Tomorrow. New York, Scribner, 1942.
Looking Forward: What Will the American People Do about It? Essays and Addresses on Matters National and International. New York, Scribner, 1932.
The Path to Peace: Essays and Addresses on Peace and its Making. New York, Scribner, 1930.
Scholarship and Service: The Policies and Ideals of a National University in a Modern Democracy. New York, Scribner, 1921.
Why War? Essays and Addresses on War and Peace. New York, Scribner, 1940.
A World in Ferment: Interpretations of the War for a New World. New York, Scribner, 1918.
The World Today: Essays and Addresses. New York, Scribner, 1946.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nobel-palkitun elämäkerta
Michael Rosenthal, Nicholas Miraculous: The Amazing Career of the Redoubtable Dr. Nicholas Murray Butler, Farrar, Straus and Giroux 2006, ISBN 0-374-29994-3
Nobelin rauhanpalkinnon saajat
| --- | --- |
1901–1925: 1901: Dunant, Passy 1902: Ducommun, Gobat 1903: Cremer 1904: Kansainvälisen oikeuden instituutti 1905: Suttner 1906: Roosevelt 1907: Moneta, Renault 1908: Arnoldson, Bajer 1909: Beernaert, Paul Balluet d’Estournelles de Constant 1910: Kansainvälinen Rauhantoimisto 1911: Asser, Fried 1912: Root 1913: La Fontaine 1917: Punainen Risti 1919: Wilson 1920: Bourgeois 1921: Branting, Lange 1922: Nansen 1925: Chamberlain, Dawes
1926–1950: 1926: Briand, Stresemann 1927: Buisson, Quidde 1929: Kellogg 1930: Söderblom 1931: Addams, Butler 1933: Angell 1934: Henderson 1935: Ossietzky 1936: Lamas 1937: Cecil 1938: Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto 1944: Punainen Risti 1945: Hull 1946: Balch, Mott 1947: Kveekarit 1949: Boyd Orr
1951–1975: 1950: Bunche 1951: Jouhaux 1952: Schweitzer 1953: Marshall 1954: Yhdistyneiden kansakuntien pakolaisjärjestö 1957: Pearson 1958: Pire 1959: Noel‑Baker 1960: Lutuli 1961: Hammarskjöld 1962: Pauling 1963: Punainen Risti 1964: King 1965: Unicef 1968: Cassin 1969: Kansainvälinen työjärjestö 1970: Borlaug 1971: Brandt 1973: Kissinger, Lê 1974: MacBride, Satō 1975: Saharov
1976–2000: 1976: B. Williams, Corrigan 1977: Amnesty International 1978: Sadat, Begin 1979: Äiti Teresa 1980: Esquivel  1981: YK:n pakolaisapujärjestö 1982: Myrdal, García Robles 1983: Wałęsa 1984: Tutu 1985: Lääkärit ydinsotaa vastaan 1986: Wiesel 1987: Arias 1988: YK:n Rauhanturvaajat 1989: Dalai Lama 1990: Gorbatšov 1991: Suu Kyi 1992: Menchú 1993: Mandela, de Klerk 1994: Arafat, Peres, Rabin 1995: Pugwash-liike, Rotblat 1996: Belo, Ramos Horta 1997: Kampanja maamiinojen kieltämiseksi (ICBL), J. Williams 1998: Hume, Trimble 1999: Lääkärit ilman rajoja 2000: Kim
2001–: 2001: YK, Annan 2002: Carter 2003: Ebadi 2004: Maathai 2005: IAEA, ElBaradei 2006: Yunus, Grameen Bank 2007: Gore, IPCC 2008: Ahtisaari 2009: Obama 2010: Liu 2011: Gbowee, Johnson Sirleaf, Karman 2012: EU 2013: Kemiallisten aseiden kieltojärjestö 2014: Satyarthi, Yousafzai 2015: Tunisian kansallisen vuoropuhelun kvartetti 2016: Juan Manuel Santos 2017: International Campaign to Abolish Nuclear Weapons 2018: Murad, Mukwege 2019: Abiy 2020: Maailman ruokaohjelma 2021: Ressa, Muratov 2022: Bjaljatski, Memorial, Center for Civil Liberties 2023: Mohammadi 2024: Nihon Hidankyō
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Bundesautobahn 3

Bundesautobahn 3 (BAB 3), lyhyemmin Autobahn 3 (A 3), on 778 kilometriä pitkä  luoteis–kaakkoissuuntainen moottoritie Saksassa. Lännessä BAB 3 jatkuu Haagista Alankomaiden halki länsi–itäsuuntaisesti Saksan rajalle kulkevana moottoritienä A 12 (Rijksweg 12). Bundesautobahn 3:n reitti kulkee Alankomaiden rajalta Itävallan rajalle Ruhrin alueen länsiosan, Düsseldorfin, Kölnin ja Frankfurt am Mainin kautta Baijeriin. Noin puolet väylästä sijaitsee Baijerissa, jonne se tulee Aschaffenburgin kohdalla ja jatkuu Nürnbergin ja Regensburgin kautta Passauhin. Subenin rajanylityspaikalla BAB 3 yhtyy Itävallan Innkreis Autobahniin, jonka reitti puolestaan jatkuu Pyhrn Autobahnina Itävallan halki Slovenian rajalle. BAB 3 sijaitsee Nordrhein-Westfalenin, Rheinland-Pfalzin, Hessenin, Baden-Württembergin ja Baijerin osavaltioissa. Baden-Württembergissä BAB 3:n ainoa liittymä on osavaltion pohjoisin kaupunki Wertheim.
A 3 (alimmainen tie) risteää Ratingenin risteyksessä moottoriteiden A 52 ja A 524 kanssa.
Kölnin kohdalla A 3 on kahdeksankaistainen.
Hallerbachin laaksossa A 3 kulkee samansuuntaisesti Kölnin ja Rein-Mainin yhdistävän ICE-junaradan kanssa.
Moottoriteiden A 3 ja A 45 risteysalue Rodgaussa Hessenissä.
Hösbachin tunneli Hessenin itäosassa.
Yleisestä käytöstä poistettu entisaikojen liittymä Nürnbergissä.
Tonavan ylittävä Schaldingin silta (rakennettu 1969–1973) kaakkoisessa Baijerissa on A 3:n pisin (1 020 m).
BAB 3 on suurimmaksi osaksi neli- tai kuusikaistainen. Liikennemäärien lisääntyessä nelikaistaisia osuuksia on kuusikaistaistettu. Kölnin alueella sekä Frankfurt am Mainin ja Offenbach am Mainin välillä tie on kahdeksankaistainen. Mönchhofin ja Wiesbadenin väli on seitsenkaistainen (Kölnin suuntaan neljä kaistaa ja Würzburgin suuntaan kolme).
Historia

BAB 3:n ensimmäinen rakennusvaihe oli vuosina 1936–1940, jolloin rakennettiin moottoritie (Reichsautobahn, "valtakunnanmoottoritie") Oberhausenista Kölnin kautta Wiesbadeniin. 25-kilometrinen osuus Hildenin kohdalla avattiin liikenteelle 21. toukokuuta 1936. Osuus Köln–Mülheim–Siegburg (30 km) avattiin 17. joulukuuta 1937. Siebengebirgen liittymään moottoritie valmistui 15. joulukuuta 1938 ja Dierdorfiin 20. syyskuuta 1939. Tuolloisen Wiesbaden liittymän ja Limburgin pohjoisen liittymän välinen 48-kilometrinen osuus otettiin käyttöön 23. syyskuuta 1939. Osuuden kallein yksittäinen rakennelma oli puoli kilometriä pitkä ja 60 metriä korkea Lahntalin silta. Limburgista Dierdorfiin (41,5 km) moottoritie valmistui 15. kesäkuuta 1940. Nykyisen BAB 3:n pohjoisin osuus eli niin sanottu "Hollandlinie" ("Hollantilinja") rakennettiin vaiheittain 1939–1965.
Rakennustyö Wiesbadenista etelään aloitettiin kesäkuussa 1950. Ensin valmistui 3,5-kilometrinen osuus Weilbachiin ja 10. heinäkuuta 1956 otettiin käyttöön 17,4-kilometrinen osuus Frankfurtin eteläiseen liittymään. Samana päivänä otettiin käyttöön myös BAB 3 / BAB 5 -moottoriteiden risteys eli Frankfurter Kreuz. 214-kilometristä osuutta Frankfurtista Erlangen-Tennenloheniin rakennettiin yhdeksän vuotta. Würzburgin läntiseen liittymään tie oli valmis 27. lokakuuta 1961. Schlüsselfeld–Nürnberg avattiin 19. joulukuuta 1963. Würzburgin ja Nürnbergin välillä oli rakentamatta vielä osuus Rottendorf–Schlüsselfeld (42 km), joka avattiin liikenteelle 26. marraskuuta 1964. Regensburgiin BAB 3 rakennettiin 1960-luvun aikana, jolloin moottoritieyhteys Alankomaista Rosenhofiin Regensburgin itäpuolelle oli kokonaisuudessaan valmis. Osuus Deggendorf–Passau valmistui vuoteen 1979 mennessä. Passaun eteläisestä liittymästä Itävallan rajalle BAB 3 oli valmis 1983. Kun osuus Straubing–Deggendorf saatiin valmiiksi 1984, moottoritie A 3 oli kokonaisuudessaan valmis.
Bundesautobahn 3:n reitti on lähes yhtenevä Bundesstrasse 8:n kanssa, joka puolestaan noudattaa ikivanhaa Via Publican reittiä. Via Publicasta varhaisin asiakirjamaininta on vuodelta 839.
Huomioita

Oberhausenin kohdalla on koekäytössä puolitoistakilometrinen osuus punertavansävyistä hiljaista asfalttia, joka lisäksi vähentää liikenteen synnyttämää vesiroisketta rankkasateiden aikana.
Duisburgissa Kaiserbergin risteyksen eteläpuolella A 3 alittaa 15,5-hehtaarisen Duisburgin eläintarhan (Zoo Duisburg). Moottoritien päälle on rakennettu viherkansi, joka yhdistää eläintarhan itä- ja länsiosan. Eläintarhan vierailijoille A 3 on lähes huomaamaton. Erkrathissa Nordrhein-Westfalenin länsiosassa A 3 kulkee puolestaan kuuluisan Neanderin laakson halki.
Vuonna 2005 tehdyn tutkimuksen mukaan kolme A 3:n osuutta on Saksan kymmenen vilkkaimmin liikennöidyn tieosuuden joukossa. Ainoastaan Berliinin kaupunkimoottoritiellä A 100 liikennekuormitus on vielä suurempi.
Sija 5: Köln-Dellbrück – Kreuz Köln-Ost: 165 000 ajoneuvoa vuorokaudessa
Sija 7: Köln-Mülheim – Köln-Dellbrück: 158 000 ajoneuvoa vuorokaudessa
Sija 8: Kreuz Leverkusen – Leverkusen: 152 400 ajoneuvoa vuorokaudessa
Eurooppatieluokitus

E 34
E 35
E 41
E 42
E 44
E 45
E 56
Lähteet ja viitteet

↑  Julia Ströbel: Das Bergische Land in alten Fotografien 2003, ISBN 3-89702-638-4
↑  http://www.bast.de/cln_007/nn_42254/DE/Presse/Pressemitteilungen/2007/presse-03-2007.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yksityiskohtainen reittikaavio
BAB 3:n historia välillä Emmerich–Oberhausen
BAB 3:n historia välillä Nürnberg–Regensburg
BAB 3:n historia välillä Regensburg–Passau
Ca’ Foscari

Ca’ Foscarin julkisivu Canal Grandelta katsottuna.
Ca’ Foscari on palatsi Venetsiassa Italiassa. Doge Francesco Foscari osti palatsin Venetsian tasavallalta vuonna 1453. Nykyään rakennus on Ca’ Foscari -yliopiston päärakennus.
Ca’ Foscarin suunnitteli todennäköisesti arkkitehti Bartolomeo Bon aikaisemmin tontilla sijainneen bysanttilaisen rakennuksen Ca’ delle Due Torrin tilalle. Arkkitehtoniselta tyyliltään Ca’ Foscari edustaa venetsialaista gotiikkaa, josta tärkein esimerkki on Dogen palatsi. Ca’ Foscarin sijainti Canal Granden varrella on ainutlaatuinen sillä rakennuksesta on näkymä Rialton sillalta aina Accademian sillalle asti. Näkymän ovat ikuistaneet useat kuvataiteilijat, joista kuuluisin on Canaletto.
Restauroinnin yhteydessä vuonna 1936 Foscari-palatsiin rakennettiin juhlasali yliopiston tarkoituksiin. Restaurointitöistä ja juhlasalin suunnitelusta vastasi italialainen arkkitehti Carlo Scarpa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ca’ Foscari Wikimedia Commonsissa
Ca' Foscari Tour / unive.it (Arkistoitu – Internet Archive)
Centro Carlo Scarpa
Guy Bäckman

Guy Mikael Bäckman (6. huhtikuuta 1940 Nauvo – 20. helmikuuta 2021 Turku) oli suomalainen yhteiskuntatieteilijä. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi vuonna 1969 Helsingin yliopistossa ja työskenteli 1960-luvulla sosiaaliministeriössä, Tilastollisessa keskustoimistossa sekä 1970-luvun alussa yliopettajana Svenska social- och kommunalhögskolanissa. Vuodesta 1976 hän oli Åbo Akademin sosiaalipolitiikan professori ja vuosina 1990–1993 taloudellis-valtiotieteellisen tiedekunnan dekaani. Hän tutki erityisesti sairaalapalvelusten käyttöä.
Julkaisuja

1969 – Työikäiset miehet sairaalapalvelusten kuluttajina
1984 – Psychosocial environment and health
1987 – Yksilö, lähiympäristö ja terveys
1999 – The enigma of health: The case of Japan
Aiheesta muualla

Bäckman, Guy hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Alankomaat 
Henkilöt:  DDB  Uppslagsverket Finland
Bruno Böök

| Bruno Böök |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. toukokuuta 1852 Padasjoki
Kuollut: 10. joulukuuta 1883 Viipuri
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1873–1883
Merkittävät roolit:  Juhana Fleming (Daniel Hjort) Mikko Vilkastus (Nummisuutarit) Mercurio (Romeo ja Julia) Antonio (Venetsian kauppias)
Bruno Wilhelm Böök (13. toukokuuta 1852 Padasjoki – 10. joulukuuta 1883 Viipuri) oli suomalainen näyttelijä ja suomenkielisen näyttämötaiteen varhaisia ensirakastajia. Hän kunnostautui eritoten perustyypiltään koomisten hahmojen tulkitsijana.
Elämä ja ura

Bruno Böökin isä oli Padasjoen kruununnimismies ja Alhon kartanon omistaja Thure Wilhelm Böök (1815–1871). Hänen äitinsä oli Uudessakaarlepyyssä syntynyt opettaja Carolina Forssell (1825–1898). Böök syntyi seitsenlapsisen sisarussarjan esikoiseksi; vuosina 1853–1864 hän sai neljä veljeä ja kaksi siskoa. Eräs heistä oli kirjailija Albert Theodor Böök (1858–1943).
Böök opiskeli Helsingin Normaalikoulussa ja liittyi vastaperustettuun Suomalaiseen Teatteriin vuonna 1873. Miellyttävän näköiseksi ja vartaloltaan miehekkääksi luonnehdittu Böök aloitti uransa koomisissa tehtävissä ja eteni vähitellen kohti ensirakastajan rooleja, joihin hänen äänensä ei tosin ollut aina riittävän heleäsointinen. Hän näytteli useissa klassikkokappaleissa ja suomalaisissa uutuuksissa, kuten Minna Canthin maalaisdraamassa Roinilan talossa. Erityisen hyvin aikalaisyleisön mieleen jäi Böökin tulkinta Bothwellista näytelmässä Maria Stuart. Böök näytteli myös Wienissä ja teki vaikutuksen sikäläiseen yleisöön runollisella taiteellaan. Yhdessä Ida Aalbergin kanssa Böök muodosti suositun näyttelijäparin, monet uskoivat heidän olevan pariskunnan myös yksityiselämässään.
Cai Lun

Cai Lun
Cai Lun (kiin. 蔡倫; Wade-Giles: Tsai Lun) (50 – 121) oli Kiinassa elänyt eunukki, jota kiinalaiset ovat 100-luvulta alkaen pitäneet paperin ja paperinvalmistusprosessin keksijänä. Hänen elämästään tiedetään hyvin vähän. Noin vuonna 105 hän esitteli keisari Ho Tille ensimmäiset paperiarkit, jotka oli valmistettu hienonnetusta kasvimassasta prässäämällä ja kuivattamalla. Han-dynastian historiikissa kerrotaan Cai Lunin keksinnöistä. Kiinassa hänen nimensä on hyvin tunnettu.
Aikaisemmin niin sanottu paperi tehtiin Kiinassa bambusta ja ne olivat raskaita ja kömpelöitä käsitellä ja kuljettaa. Myös silkkiä käytettiin, mutta se oli hyvin kallista. Cai Lunin Kiinassa ei tunnettu vielä edes pergamentin tai veliinin tapaista materiaalia, jotka lännessä olivat käytössä kirjoitusten tallentamisessa, joten Cai Lunin keksintö oli vertaansa vailla. Veliini valmistettiin lampaan tai vasikan nahasta.
Nykyisin paperinvalmistus tapahtuu hienontamalla kasvimateriaali sosemaiseksi aineeksi, josta tehdään teollisesti tai käsin paperia. Seulan avulla siivilöidään ohut kerros paperimassaa tasaiseksi levyksi, joka kuivataan prässäämällä. Kiinalainen paperi valmistettiin alun perin mulperipuun kuoresta.
Pian kiinalaiset veivät paperia ympäri Aasiaa, mutta paperin tekotapa pysyi vuosisatoja kiinalaisten salaisuutena. Eurooppalaiset alkoivat valmistaa paperia vasta 1000 vuotta myöhemmin opittuaan sen taidon arabeilta. Arabit taas olivat varastaneet  sen taidon kiinalaisilta. Arabit olivat nimittäin vanginneet muutamia kiinalaisia paperintekijöitä vuonna 751 ja pian paperinvalmistus aloitettiin Samarkandissa ja Bagdadissa. Arabimaailman kautta taito levisi myös länteen ja Euroopassa paperia alettiin tehdä 1100-luvulla. Gutenbergin keksintö toi paperille painetut tuotteet kaikkien ulottuville.
Kiinalaisissa aikakirjoissa kerrotaan, että Cai Lunin keksintö miellytti keisari Hetä suuresti, joten keisari myönsi hänelle ylimyksen arvon. Cai Lunista tuli varakas, mutta hän sekaantui myöhemmin palatsin sisäisiin juonitteluihin ja päätyi hävinneelle puolelle. Aikakirjojen mukaan jouduttuaan epäsuosioon Cai Lun kävi kylvyssä, puki ylleen parhaat vaatteensa ja joi myrkkyä.
Cai Lunia koskevien viittausten puuttuminen on herättänyt epäilyn, että hän olisi keksitty henkilö. Tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että Cai Lun -niminen henkilö toimi Kiinan keisarin hovin virkailijana.
Soukan koulu

Soukan koulun piha avautuu länteen.
Koulun lounaispuolella kohoaa luonnontilainen kumpu.
Soukan koulu on peruskoulun ala-aste Espoon Soukassa. 2010-luvun puolivälissä koulussa oli noin 500 oppilasta. Koulun rehtori on Velijussi Kyllijoki.
Soukan koulu valmistui kansakouluksi vuonna 1971, jolloin Soukka tyypillisenä uutena lähiönä oli täynnä lapsia. Silloisessa kansakoulussa oli rinnakkaisluokkia H:hon asti, ja koulu oli aikoinaan Espoon peruskouluista suurin. Koulun suunnitteli arkkitehtitoimisto Kari Virta. Espoon koulurakennusten inventointiraportin 2017 mukaan Soukan koulun alkuperäisratkaisu on ajalleen tyypillinen ja selkeä, päämäärinään muunneltavuus sekä jaettavuus pienempiin toiminnallisiin yksiköihin. Koulurakennus on osa Soukan lähiökeskuskokonaisuutta, joka oli aikoinaan Suomen suurin yhtenäinen rakennushanke. Koulun naapurustossa sijaitsee päiväkoteja ja kauppoja.
Tilanahtautta lievittämään rakennettiin väliaikaisia parakkikouluja viereisille mäille, ensin siihen missä nyt on kappeli, myöhemmin pururadan varteen koulun toiselle puolelle. Koulu peruskorjattiin vuosina 2010–2012. Kouluun rakennettiin myös uusi siipi remontin aikana. Koulu siirrettiin syksyllä 2009 homeongelmien vuoksi tilapäisesti Otaniemeen entisen poliisiopiston tiloihin. Koulu otettiin takaisin käyttöön joulukuussa vuonna 2012.
Koulun tunnetuin entinen oppilas lienee jääkiekkoilija Teemu Selänne.
Burunviirikaija

| Burunviirikaija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Viirikaijat Prioniturus
Laji::  mada
Kaksiosainen nimi
 Prioniturus mada  Hartert, 1900 
Katso myös
   Burunviirikaija Wikispeciesissä   Burunviirikaija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Burunviirikaija (Prioniturus mada) on indonesialainen kaijalaji.
Koko ja ulkonäkö

Burunviirikaija on noin 32 cm pitkä. Kuten kaikilla viirikaijoilla, sillä on pidentyneet, kärjestä lusikkamaiset keskimmäiset pyrstösulat. Sen höyhenpuku on vihreä, vatsapuolelta ja poskista vaaleamman vihreä. Alaperä on keltainen, siiven alapeitinhöyhenet ovat vihreät ja siipisulat alapuolelta vihertävän siniset. Pidentyneet pyrstösulat ovat vihreät ja "lusikat" ovat tummansiniset. Koiraan niska, hartiat ja pienet peitinhöyhenet ovat violetit. Sukupuolet ovat muuten samannäköisiä mutta naaraalta puuttuvat violetit kuviot ja sen pyrstö on lyhyempi. Nokka on vaalean siniharmaa ja kärjestä valkoinen, iiris ruskea ja jalat harmaat.
Esiintyminen

Burunviirikaija elää Indonesiassa Burun saarella. Sen populaatio on kooltaan 189 000–483 000 yksilöä ja elinympäristön pinta-ala 20 000–50 000 neliökilometriä.
Elinympäristö

Laji elää kaikenlaisissa metsissä 1 600 m:n korkeudelle merenpinnasta, runsain se on noin 600 m:n korkeudella vuoristossa.
Lisääntyminen

Pesintä tunnetaan puutteellisesti. Pesä on korkealla puun kolossa. Naaraat munivat yleensä enintään viisi munaa.
Ravinto

Burunviirikaija syö siemeniä, marjoja, kukkia ja hedelmiä.
Bupropioni

| --- | --- |


Bupropioni
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(±)-2-(tert-Butyyliamino)-1-(3-kloorifenyyli)propaani-1-oni
Kauppanimet
Voxra (Suomessa), Wellbutrin, Zyban, Budeprion ja Aplenzin; aiemmin myös amfebutamoni
Tunnisteet
CAS-numero: 34841-39-9
ATC-koodi: N06AX12
PubChem CID: 444
DrugBank: DB01156
Kemialliset tiedot
Kaava: C13H18NClO 
Moolimassa: 239.74 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 5–20 % eläimissä ei tutkimuksia ihmisistä
Proteiinisitoutuminen: 84 %
Metabolia: hepaattinen CYP2B6 ja CYP2D6
Puoliintumisaika: 20 tuntia
Ekskreetio: renaalinen 87 %, fekaalinen 10 %
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  B2(AU) C(US) 
Reseptiluokitus:  reseptivalmiste (FI)  
Antotapa: suun kautta
Masennuksen hoitoon käytettäviä
300 mg Voxra -tabletteja.
Tupakoinnin lopettamiseen käytettäviä
150 mg Zyban -tabletteja.
Bupropioni, vanhalta nimeltään amfebutamoni on dopamiinin ja noradrenaliinin takaisinoton estäjä (NDRI), tupakoinnin lopettamiseen, masennuksen hoitamiseen tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriöiden hoitamiseen ja painon hallintaan käytettävä lääke. Suomessa bupropionilla on myyntilupa valmistenimillä Bupropion Accord, Bupropion Orion, Bupropion Sandoz, Voxra ja Zyban sekä yhdistelmävalmisteena naltreksonin kanssa valmistenimellä Mysimba.
Farmakologia

Bupropionin ensisijaisen farmakologisen vaikutuksen arvellaan tutkimuksien perusteella olevan dopamiinin ja noradrenaliinin vapauttaminen ja takaisinoton estäminen sekä nikotinergisten asetyylikoliinireseptoreiden antagonismi. Lääketieteellisesti bupropioni on ei-trisyklinen masennuslääke, joka eroaa perustavanlaatuisella tavalla muista yleisesti määrätyistä antidepressanteista kuten selektiivisistä serotoniinin takaisinoton estäjistä.
Lääkekäyttö

Bupropionia käytetään masennuksen ja nikotiiniriippuvuuden lisäksi myös tarkkaavaisuus- ja ylivilkkaushäiriöiden oireiden lääkitsemiseen. Vuonna 2005 julkaistussa kuuden viikon pituisessa lääketutkimuksessa 21 prosenttia ADHD-potilaista hyötyi bupropionilääkityksestä. Bupropionia ja muita stimulantteja on tutkittu amfetamiiniriippuvuuksien hoidossa heikoin tuloksin. On myös olemassa viitteitä siitä, että bupropioni auttaa naisten kiihottumisvaikeuksiin.
Lääketurvallisuus

Yhdysvaltain oikeusministeriö nosti bupropionia Wellbutrin-nimellä myynyttä Glaxo Smith Klinea vastaan haasteen vuonna 2011, koska GSK markkinoi lääkettä sairauksiin, joiden hoitoon Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto FDA ei ollut hyväksynyt Wellbutrinia määrättäväksi. GSK sopi haasteen 2012 ja maksoi sopimuksen mukaisesti kolmen miljardin dollarin korvaukset. Sopimuksen piiriin kuului haasteita myös useamman muun sen lääkkeen virheellisesti kohdistetusta mainonnasta.
Vuonna 2017 Euroopan lääkevirasto suositti useiden rinnakkaislääkevalmisteiden myyntilupien peruuttamista niiden bioekvivalenssitutkimuksissa havaittujen laatuongelmien vuoksi. Nämä rinnakkaislääkevalmisteet sisälsivät myös kaksi Suomessa myyntiluvan saanutta bupropionivalmistetta: Bupropion Orion 300 mg ja Bupropion Sandoz 300 mg.
Myös Yhdysvaltain elintarvike- ja lääkevirasto on vetänyt bupropionirinnakkaisvalmisteita myynnistä bioekvivalenssitutkimuksiin liittyneiden ongelmien vuoksi.
Väärinkäyttö

Bupropionivalmisteiden depottabletti muuttuu murskattuna syövyttäväksi, ja näin ollen vaurioittaa suonensisäisesti väärinkäytettynä vakavasti kudoksia, sekä lisää kouristusten riskiä. Niinpä bupropionin väärinkäyttö voi olla hengenvaarallista tai ainakin vammauttavaa: yhdisteen suonensisäinen annostelu tuhoaa nopeasti pintalaskimot.
Yhdysvaltain hallituksen psyykenlääkkeiden luokituksen mukaan bupropionilla ei ole niin kutsuttua ”väärinkäyttöpotentiaalia”. Kuitenkin eläinkokeissa rotilla ja Saimiri-suvun apinoilla on havaittu riippuvuuspotentiaalia suonensisäisesti annosteltuna.
Yhdysvalloissa ja Kanadassa bupropionin käyttöä korvikkeena on ilmoitettu erityisesti vankiloista. Tässä yhteydessä sitä on kuvailtu muun muassa ”köyhän miehen kokaiiniksi”.