stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jesús Mérida Pérez

Jesús Mérida Pérez (16. toukokuuta 1891 Cieza – 16. toukokuuta 1956) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 1. marraskuuta 1913 ja nimitettiin Astorgan hiippakunnan johtoon 10. kesäkuuta 1943. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gaetano Cicognani, jota avustivat Agustín Parrado y García ja Miguel de los Santos Díaz y Gómara.
Mérida Pérez toimi myös Murcian yliopiston rehtorina (1939–1944).
Mérida Pérez kuoli virassa 65-vuotispäivänään.
Jesús López Cobos

Jesús López Cobos vuonna 2015.
Jesús López Cobos (25. helmikuuta 1940 – 2. maaliskuuta 2018) oli espanjalainen kapellimestari. Hän valmistui Madridin Complutense-yliopistosta ja opiskeli myöhemmin orkesterinjohtoa Franco Ferraran ja Hans Swarowskyn johdolla.
López Cobos johti Deutsche Oper Berlinia (1981–1990), Espanjan kansallisorkesteria (1984–1988), Cincinnatin sinfoniaorkesteria (1986–2000) ja Lausannen kamariorkesteria (1990–2000).
López Cobos nousi vuonna 2003 Madridin Teatro Realin musiikilliseksi johtajaksi.
Johan Blomqvist

Johan Blomqvist on seuraavien tunnettujen henkilöiden nimi:
Johan Brynolf Blomqvist (1855-1921) suomalainen arkkitehti.
Johan Fredrik Blomqvist (1864-1938) suomalainen lehtori, voimistelunopettaja ja Suomen olympiakomitean sihteeri.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Johan Blomqvist”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Johan Björk

| Johan Björk> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. elokuuta 1984 (ikä 40) Malmö, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen 
Pituus:  186  cm
Paino:  88  kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2016 
NHL-varaus:  125. varaus, 2002 Ottawa Senators 
Johan Björk (s. 28. elokuuta 1984 Malmö) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan 219 Elitserien-ottelua ja 278 HockeyAllsvenskan-ottelua. Hän edusti kaudella 2011–2012 SM-liigan Rauman Lukkoa 12 ottelun verran.
Jesús Moliné Labarta

Jesús Moliné Labarte (s. 29. tammikuuta 1939 Puebla de Alfindén, Espanja) on Perussa uransa luonut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin 28. maaliskuuta 1965 papiksi perulaiseen Piuran hiippakuntaan (sittemmin arkkihiippakunta). Hänet nimitettiin 8. helmikuuta 1997 Chiclayon koadjuuttoripiispaksi, ja piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Ignacio María de Orbegozo y Goicoechea, jota avustivat Fortunato Baldelli ja Oscar Rolando Cantuarias Pastor.
Moliné Labartesta tuli 4. toukokuuta 1998 Chiclayon piispa.
Iivari Ellilä

Iivari Johannes Ellilä
Iivari Johannes Ellilä (käytti Saksassa nimeä Elling), (1. joulukuuta 1892 Kuivaniemi – 18. huhtikuuta 1918 Vesilahti) oli suomalainen filosofian ylioppilas ja jääkärikapteeni. Hänen vanhempansa olivat poliisikonstaapeli Lauri Juho Ellilä ja Liisa Jääskö. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun suomalaisesta klassisesta lyseosta vuonna 1913 ja liittyi Pohjois-Pohjalaiseen osakuntaan. Opiskelujaan hän jatkoi Helsingin yliopiston maanviljelys-taloudellisella osastolla vuosina 1913–1914.
Jääkäriaika

Ellilä liittyi vapaaehtoisena Pfadfinder-kurssille Saksassa jääkärikoulutusta antavaan yksikköön, joka myöhemmin nimettiin Jääkäripataljoona 27:ksi. Hän kirjautui Holsteinissa sijaitsevalle leirialueelle Lockstedt lageriin 8. maaliskuuta 1915 ja hänet sijoitettiin 1. komppaniaan, josta hänet siirrettiin 21. joulukuuta 1915 4. komppaniaan. Hän otti osaa asemasotaan Misse-joella ja Riianlahden rannikkoasemissa sekä Aa-joen talvitaisteluihin. Rintamakomennuksen jälkeen hän suoritti sotakoulun A-kurssilla Libaussa vuonna 1917.
Suomen sisällissota

Ellilä organisoi tammikuussa 1918 Kuivaniemellä Mursun talosta käsin Suomen sisällissotaan (Ellilän katsantokannan mukaan vapaussotaan) [lähde? ] pienen joukon miehiä. Hän saapui Suomeen (Vaasaan) jääkäreiden pääjoukon mukana yliluutnantiksi ylennettynä 25. helmikuuta 1918. Hänet komennettiin Suomen sisällissotaan komppanianpäällikkönä 2. Krenatöörirykmentin 2. Savon pataljoonan 1. komppaniaan, jonka mukana otti osaa taisteluihin Vilppulassa, Lylyssä, Korkeakoskella, Moisiossa (Lempäälä), Tampereella ja Vesilahdella, missä kaatui taistelussa 18. huhtikuuta 1918 ja kuollessaan hän oli naimaton ja kirjoilla Kuivaniemellä. Hän menehtyi kiväärin kuulasta kaulaan ja hänet on haudattu Kuivaniemen hautausmaan kirkkotarhaan.
Ellilän muistoksi

Kuivaniemen sankarihautausmaalle on pystytetty muistomerkki Ellilälle jonka Kuivaniemen kunnanvaltuusto kustansi (3 000 markkaa) 24.3.1919 tekemällä päätöksellä. Muistomerkin teksti kuuluu:

”Jääkäri-yliluutnantti Iivari Johannes Ellilä

Syntynyt Kuivaniemellä 18 1/12 92, Kaatui vapaustaistelussa Vesilahdella 19 18/4 18.

Muistosi elää!

Sankari nukkuvi työnsä hän täytti

Kunnian kentillä kuntonsa näytti

Sankaritekoja tehdä hän ehti

Urho tää uljan, reipas ja rehti”
Joka kesä Kuivaniemen Kotiseutuyhdistys laskee seppeleen Ellilän haudalle.[lähde? ]
Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania.
James M. Buchanan

| James M>  Buchanan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. lokakuuta 1919 Murfreesboro, Tennessee
Kuollut: 9. tammikuuta 2013 (93 vuotta) Blacksburg, Virginia
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Chicagon yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Frank Knight
Instituutti:  Center for Study of Public Choice, Fairfax, VA, USA
Tutkimusalue:  Ekonomisti
Palkinnot:   Nobelin taloustieteen palkinto
James McGill Buchanan (3. lokakuuta 1919 – 9. tammikuuta 2013) oli yhdysvaltalainen taloustieteilijä, joka tunnetaan erityisesti julkisen valinnan teorian kehittäjänä. Buchanan sai vuoden 1986 Nobelin taloustieteen palkinnon juuri ansioistaan tämän teorian kehityksessä.
Buchanan julkaisi 59 kirjaa ja melkein 600 muuta tieteellistä julkaisua. Hänen tunnetuin teoksensa on The Calculus of Consent: Logical Foundations of Constitutional Democracy vuodelta 1962.
Buchanan totesi, että poliitikkoja ja virkamiehiä ajaa oman edun tavoittelu siinä missä muitakin. Siksi politiikassa vaikuttavat pyrkimys uudelleenvalintaan, painostusryhmien edut, lahjonta ja muu korruptio, ja vähemmistöt ja veronmaksajat usein kärsivät. Myyttiä vallanpitäjien epäitsekkyydestä Buchanan piti haitallisena. Vain kilpailu voi pitää itsekkyyden kurissa.
Buchanan ehdotti ratkaisuksi, että suuret menonlisäykset ja muut merkittävät lait vaatisivat määräenemmistöä ja lakien pitäisi vaikeuttaa valtiovelan lisäämistä. Kansanäänestys voisi olla eräs tarvittava uusien lakien lisäkynnys.
Aiheesta muualla

James Buchananin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
James Buchanan Nobel-säätiön sivuilla (englanniksi)
Hannu Nurmi: James M. Buchanan - julkisen valinnan teoreetikko. Kansantaloudellinen aikakauskirja, 1987, 83(1). vsk, s. 82-86.  Artikkelin verkkoversio.
Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinnon saajat
| --- | --- |
 1969: Frisch, Tinbergen  1970: Samuelson  1971: Kuznets  1972: Hicks, Arrow  1973: Leontief  1974: Myrdal, Hayek  1975: Kantorovitš, Koopmans  1976: Friedman  1977: Ohlin, Meade  1978: Simon  1979: Schultz, Lewis  1980: Klein  1981: Tobin  1982: Stigler  1983: Debreu  1984: Stone  1985: Modigliani  1986: Buchanan  1987: Solow  1988: Allais  1989: Haavelmo  1990: Markowitz, Miller, Sharpe  1991: Coase  1992: Becker  1993: Fogel, North  1994: Harsanyi, Nash, Selten  1995: Lucas  1996: Mirrlees, Vickrey  1997: Merton, Scholes  1998: Sen  1999: Mundell  2000: Heckman, McFadden  2001: Akerlof, Spence, Stiglitz  2002: Kahneman, Smith  2003: Engle, Granger  2004: Kydland, Prescott  2005: Aumann, Schelling 2006: Phelps 2007: Hurwicz, Maskin, Myerson 2008: Krugman 2009: Ostrom, Williamson 2010: Diamond, Mortensen, Pissarides 2011: Sargent, Sims 2012: Roth, Shapley 2013: Fama, Hansen, Shiller 2014: Tirole 2015: Deaton 2016: Hart, Holmström 2017: Thaler 2018: Nordhaus, Romer 2019: Banerjee, Duflo, Kremer 2020: Milgrom, Wilson 2021: Card, Angrist, Imbens  2022: Bernanke, Diamond, Dybvig  2023: Goldin
Jessa Rhodes

| Jessa Rhodes |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1993 (ikä 31)
Pornonäyttelijä
Aktiivisena:  2012–
Pituus:  165 cm
Paino:  55 kg
Aiheesta muualla
jessarhodes.com
IMDb
Jessa Rhodes (s. 29. kesäkuuta 1993 Oregon) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Pornoelokuvissa näyttelemisen hän aloitti vuonna 2012. Hän on toiminut myös Penthousen mallina.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jessa Rhodes Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Jasso

Jasso voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Jasso-kissasta kertova sarjakuva
Pajatso
Paitsio (jalkapallo)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jasso”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jassen Cullimore

| Jassen Cullimore |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. joulukuuta 1972 (ikä 51) Simcoe, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  196 cm
Paino:  107 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992–2012
Seurat:  Vancouver Canucks   Montreal Canadiens   Tampa Bay Lightning   Chicago Blackhawks   Florida Panthers   Iserlohn Roosters (DEL)
NHL-varaus:  29. varaus, 1991 Vancouver Canucks
Jassen Andrew Cullimore (s. 4. joulukuuta 1972 Simcoe, Ontario, Kanada) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi puolustajana. Cullimore pelasi NHL-liigassa yli 800 ottelua vuosina 1992–2011.
Vancouver Canucks varasi Cullimoren NHL:n varaustilaisuudessa 1991 toisella kierroksella 29. pelaajana. Hänen NHL-seuransa oli vuosina 1994–1997 Vancouver Canucks, 1996–1998 Montreal Canadiens, 1997–2004 Tampa Bay Lightning, 2005–2007 sekä 2010–2011 Chicago Blackhawks ja vuosina 2007–2009 Florida Panthers. Yhteensä Cullimore pelasi NHL-urallaan 812 ottelua, joihin teki 26 maalia ja 85 syöttöä eli yhteensä 111 pistettä. Hän saavutti NHL-kaudella 2003–2004 Stanley Cupin Tampa Bay Lightningin riveissä. Cullimore pelasi noissa pudotuspeleissä 11 ottelua saldolla 0+2=2. Uransa viimeisen kauden 2011–2012 Cullimore pelasi Saksassa.
Itsemurhien ehkäisykeskus

Itsemurhien ehkäisykeskus on keskus, joka tarjoaa tukea ja apua, kuten keskusteluapua, itsemurhaa yrittäneille ja heidän läheisilleen, itsetuhoisuudesta kärsiville sekä itsemurhan tehneiden omaisille. Keskus antaa myös koulutusta itsemurhavaaran tunnistamisessa ja auttamisessa. Suomessa on kaksi itsemurhien ehkäisykeskusta, joista toinen sijaitsee Helsingissä Pasilassa ja toinen Kuopiossa keskustassa. Keskuksiin voivat tulla kaikkien paikkakuntien asukkaat. Keskukset ovat Suomen mielenterveysseuran ylläpitämiä ja sosiaali- ja terveysministeriön rahoittamia.
Keskuksessa asioiminen on maksutonta, ja sinne voi hakeutua ilman lähetettä varaamalla ajan sähköpostitse, puhelimitse tai paikan päällä. Myös terveyden- ja sosiaalihuolto voi ohjata itsetuhoisuudesta kärsiviä asiakkaita keskukseen. Käynneistä ei jää merkintöjä terveystietoihin.
Toiminta perustuu Sveitsissä kehitettyyn malliin. Siihen kuuluu kolme tai neljä tapaamiskertaa asiantuntijan kanssa ja yhteydenpitoa kirjeitse kahden vuoden ajan. Hoito ei sisällä terapiaa.
Asiakkaita pyydetään kertomaan, mitkä kaikki syyt saivat heidät yrittämään itsemurhaa, ja kertomus videoidaan. Seuraavalla kerralla video katsotaan yhdessä ja pyritään pääsemään asiakkaan kanssa selville tekijöistä, jotka vaikuttivat kriisin syntyyn. Kolmannella kerralla tehdään kortti, johon kirjataan suunnitelma pahojen tilanteiden varalle.
Historia

2010-luvulla Suomessa asuvat tekevät itsemurhan useammin kuin ihmiset muissa EU-maissa. Itsemurhayrityksiä on 10 000–50 000 kertaa vuodessa. Vuonna 2016 itsemurhien määrä kasvoi 731:stä 787:ään kuolleeseen. Suomeen haluttiin perustaa matalan kynnyksen toimintaa itsemurhien ehkäisyyn. Ennestään toimiva Mielenterveysseuran Linity-hanke vakiinnutettiin pysyviksi ehkäisykeskuksiksi.
Suomen mielenterveysseura avasi ensimmäiset keskukset Helsinkiin 1. maaliskuuta 2018 (Sos-kriisikeskuksen tiloihin (Maistraatinportti 4 A)) ja Kuopioon (Kuopion kriisikeskuksen tiloihin (Suokatu 27)).
Aiheesta muualla

Itsemurhien ehkäisykeskus (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Mielenterveysseura ry
Il Postino – Posteljooni

| Il Postino – Posteljooni> Il Postino |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Radford
Käsikirjoittaja:   Anna Pavignano  Michael Radford  Furio Scarpelli  Giacomo Scarpelli  Massimo Troisi 
Perustuu:  Antonio Skármetan romaaniin Ardiente paciencia
Tuottaja:  Mario Cecchi Gori
Säveltäjä:  Luis Bacalov
Kuvaaja:  Franco Di Giacomo
Leikkaaja:  Roberto Perpignani
Pääosat:   Philippe Noiret  Massimo Troisi  Maria Grazia Cucinotta 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Cecchi Gori Group Medusa Film
Levittäjä:  Miramax Disney+
Ensi-ilta:  1994, Suomessa 1995
Kesto:  108 minuuttia
Alkuperäiskieli:  italia espanja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Il Postino – Posteljooni (Il Postino) on Michael Radfordin ohjaama italialainen elokuva vuodelta 1994. Radford oli myös yksi elokuvan viidestä käsikirjoittajasta. Antonio Skármetan romaaniin perustuva fiktiivinen tarina runoilija Pablo Nerudasta ja tälle kirjeitä tuovasta postimiehestä nousi kansainväliseksi suosikiksi ja voitti alkuperäismusiikistaan Oscarin. Se oli ehdolla neljässä muussakin kategoriassa.
Elokuvan tarinassa keski-ikäinen postimies (pian kuvausten jälkeen sydäninfarktiin kuollut Massimo Troisi) oppii arvostamaan runoutta Pablo Nerudan (Philippe Noiret) avulla ja käyttää keinoa hyväkseen valloittaakseen kauniin Beatricen (Maria Grazia Cucinotta) sydämen.
Vastaanotto ja myöhemmät arviot

Posteljoonin säveltäjä Luis Bacalov voitti parhaan musiikin Oscarin. Elokuva oli lisäksi ehdolla parhaan elokuvan, parhaan ohjauksen, parhaan miespääosan (Massimo Troisi postuumisti) ja parhaan sovitetun käsikirjoituksen sarjoissa. Bafta-palkintogaalassa Posteljooni palkittiin parhaana vieraskielisenä elokuvana ja alkuperäismusiikistaan.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Posteljoonin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiempi elokuvasovitus

Nerudan postinkantaja (1983) on aiempi chileläinen elokuvasovitus samasta romaanista. Sen ohjasi kirjailija Antonio Skármeta itse.
Aiheesta muualla

Il Postino – Posteljooni Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Il Postino – Posteljooni Elonet.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Il Postino: The Postman
Käännös suomeksi
Johan Bonsdorff

Johan Bonsdorffin muotokuva Johan Erik Lindhin maalaamana.
Johan Bonsdorff (1. huhtikuuta 1772 Porvoo – 8. heinäkuuta 1840 Turku) oli suomalainen teologi ja itämaisten kielten ja kreikan sekä kreikkalaisen kirjallisuuden professori.
Johan Bonsdorffin vanhemmat olivat Hauhon kirkkoherra, teologian kunniatohtori Petter Bonsdorff (1719–1803) ja hänen toinen puolisonsa Katarina Haartman. Hän kävi Porvoon lukiota ja tuli ylioppilaaksi Turussa 1788.
Bonsdorff valmistui Turun akatemiasta filosofian kandidaatiksi 1792 Porthanin oppilaana ja opiskeli itämaisia kieliä Uppsalan yliopistossa. Hän toimi vuodesta 1794 kyseisten aineiden dosenttina Turun akatemiassa. Vuodesta 1802 hän oli yliopiston kirjaston kirjastonhoitajana. Vuodesta 1807 hän oli itämaisten kielten ja kreikan professori ja vuodesta 1812 kreikan kirjallisuuden professori. Häntä on pidetty rationalistisena teologina, ja hän osoitti vapaamielisyyttä myös valtiollisissa kysymyksissä puolustamalla esimerkiksi Arwidssonia, ja siksi häntä kehotettiin pyytämään virkavapautta, minkä hän sai 1823, kuitenkin täysin eduin. Hän jäi täysin palvelleena eläkkeelle 1832.
Johan Bonsdorff oli naimisissa vuodesta 1802 Erika Emerentia Waszin (k. 1855) kanssa. Heidän poikiaan olivat Jokioisten kappalainen Erik Napoleon Bonsdorff (1805–1870), anatomian ja fysiologian professori, arkkiatri Evert Julius Bonsdorff (1810–1898) ja merikapteeni Johan Bonsdorff (1817–1893). Johan Bonsdorffin veli oli teologi Jakob Bonsdorff (1763–1831).
Jean A. Duquette

Jean (myös John) Alfred Duquette (15. maaliskuuta 1853 Oswego, New York, Yhdysvallat – 10. toukokuuta 1902 Montreal, Kanada) oli kanadalaistunut viulisti, alttoviulisti ja musiikkipedagogi. Saavuttuaan Montrealiin vuoden 1865 paikkeilla hän opiskeli vuosina 1865–1871 viulunsoittoa Jules Honen johdolla. Seuraavat kaksi vuotta hän vietti Bostonin konservatoriossa, josta sai diplominsa.
Duquette opetti eri opinahjoissa viulun-, pianon- ja mandoliininsoittoa sekä säestämistä. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Albert Chamberland ja Camille Couture. Duquette oli ensimmäinen viulisti jousikvartetissa, jonka perustivat vuonna 1890 hänen kanssaan viulisti Isaac Silverstone, alttoviulisti Cathcart Wallace ja sellisti Louis Charbonneau. Duquette oli mukana perustamassa Montrealin sinfoniaorkesteria, jossa hän soitti alttoviulistien sektiossa. Hän toimi orkesterin puheenjohtajana vuosina 1894–1896. Hän oli myös Montrealin musiikkiliiton puheenjohtaja. Vuosina 1899–1901 hän osallistui kamarimusiikkikonsertteihin, joissa hän esiintyi kvartetissa Otto Zimmermannin, Herbert Spencerin ja Charbonneaun kanssa.
Kesäkuussa 1878 Duquette meni naimisiin pianisti-laulaja Cordélia Lavalléen kanssa, joka oli Calixa Lavalléen sisko. Duquetten ja hänen vaimonsa tytär Blanche Duquette oli pianisti, joka meni vuonna 1900 naimisiin musiikkikriitikko Gustave Comten kanssa. Jean A. Duquetten veli oli Ellsworth Duquette, ja hänen poika oli Raoul Duquette.
Jari-Pekka Pajula

Jari-Pekka Pajula (s. 21. heinäkuuta 1980 Tampere) on suomalainen jääkiekkoerotuomari. Hän aloitti SM-liigan päätuomarina kaudella 2011–2012.
Pelaajaurallaan Pajula pelasi keskushyökkääjänä. Hänelle kertyi 96 SM-liigaottelua Ilveksessä sekä yli 200 ottelua Mestiksessä. Pajula pelasi uran loppuvuosina myös yhden kauden Ruotsissa ja yhden kauden Norjassa, joiden jälkeen hän palasi vielä yhdeksi kaudeksi Mestiksessä pelaavaan LeKiin.
Aiheesta muualla

Jari-Pekka Pajula Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Jari-Pekka Pajula Eurohockey.com. (englanniksi)
Iso-Peranka

| Iso-Peranka |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Suomussalmi
Koordinaatit:  65°23′05″N, 28°57′00″E
Järvinumero:  59.584.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  241,7 m 
Rantaviiva:  24,91 km 
Pinta-ala:  4,01 km² 
Tilavuus:  0,042 km³ 
Keskisyvyys:  10,4 m 
Suurin syvyys:  36,8 m 
 fiIso-Peranka 
Iso-Peranka on järvi Suomussalmen kunnassa Kainuun koillisosassa. Järven pinta-ala on neljä neliökilometriä ja tilavuus noin 41,6 kuutiohehtometriä. Etäisyys Kajaanista on 139 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Iso-Perangan pituus lounaasta koilliseen on seitsemän kilometriä. Järvi on kapeahko, suurin leveys on noin kilometrin. Keskiosan kapein kohta on noin 300 metriä. Koillisessa järvi haarautuu useisiin lahtiin. Iso-Perangan pohja kumpuilee, vähintään 30 metriä syviä kohtia on useita, kuten myös matalikkoja. Syvin kohta, 37 metriä, sijaitsee järven länsiosassa. Järven itäisin osa on matalaa, mutta sielläkin on 10-metrisiä syvänteitä. Kaikkiaan noin kahdeksasosa järvestä on vähintään 20 metriä syvä. Niin ikään noin kahdeksasosa on korkeintaan kaksi metriä syvä. Luusua sijaitsee järven koillisrannalla.
Iso-Perangassa sijaitsee 20 saarta. Niiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin 8,6 hehtaaria. Kaikki saaret ovat yli aarin laajuisia, yksi on yli hehtaarin laajuinen. Saaritiheys lisääntyy järven matalaa koillisosaa kohden kuljettaessa. Järven koilliskolkassa on noin kolmen hehtaarin laajuinen Isosaari.
Perangan kylä sijaitsee Iso-Perangan itäpuolella. Järven lounaisella rannalla levittäytyy Peranganniemen kulttuurimaisema. Järven etelärantaa kulkee maantie. Iso-Perangan lounaispuolella sijaitsee Pieni-Peranka, jonka korkeustaso on myös 241,7 metriä merenpinnan yläpuolella. Järviä yhdistävä salmi on yli sata metriä leveä. Pieni-Perangan lounaispuolinen Siikajärvi on myös samantasoinen, sinne johtava Siikasalmi on noin 60 metriä leveä.
Iso-Perangan vesitilavuus on 41 625 000 kuutiometriä.
Iso-Peranka (59.584.1.001) kuuluu Iso-Perangan alueeseen (59.584), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Lounajoen valuma-alue (59.58) ja ensimmäinen on Kiantajärven reitin valuma-alue (59.5).
Iso-Palonen

| Iso-Palonen |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kainuu
Kunnat:  Kuhmo
Koordinaatit:  64°18′48″N, 30°06′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Oulujoen vesistö (59)
Järvinumero:  59.955.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  189,1 m 
Rantaviiva:  17,53 km 
Pinta-ala:  2,03 km² 
Tilavuus:  0,00937 km³ 
Keskisyvyys:  4,7 m 
Suurin syvyys:  22 m 
Saaria:  Häikänsaaret Pässisaari
 fiIso-Palonen 
Iso-Palonen on korpimaiden ympäröimä järvi Kuhmossa Kainuun kaakkoisosassa. Sen pinta-ala on kaksi neliökilometriä. Etäisyys Kajaanista on 113 kilometriä itään. Järvi on osa Iso-Palosen-Maariansärkkien luonnonsuojelualuetta.
Maantiede

Iso-Palosen pääaltaan pituus lännestä itään on 4,2 kilometriä. Pääaltaan itäosasta työntyy koilliseen järvenosa, joka jakautuu useisiin lahtiin. Järven länsiosan Häikänniemen kohdalla leveys on noin 150 metriä, järven itäosassa on yli puoli kilometriä leveitä kohtia. Iso-Palosen koillisosan Saviniemi ja sen itäpuolinen Pässisaari erottaa järven koillista osaa pääaltaasta. Noin kymmenesosa Iso-Palosesta on vähintään kymmenen metriä syvä. Laajin yhtenäinen syvä vyöhyke sijaitsee pääaltaan itäosassa, ja siellä on myös järven syvin kohta, 22 metriä. Häikänniemen länsipuolella on joitakin kymmenmetrisiä syvänteitä, koillinen järvenosa on melko matala.
Iso-Palosen saarista karttanimi on järven keskiosan Häikänsaarilla ja koillisosan Pässisaarella. Nimettyjä tulouomia ovat etelästä virtaava Repopuro ja pohjoisesta Säynäjärveltä (190,7 metriä mpy) virtaava Säynäjäpuro. Iso-Palosen itäpuolella sijaitsee Veräinen. Järvien välisellä kannaksella sijaitsee Haapasärkkä; kannaksen kapein kohta on noin sata metriä. Iso-Palosen koillispuolella sijaitsevan Pikku-Palosen korkeustaso on puoli metriä Iso-Palosta ylempi. Iso-Palosen etelärannalla on ylänköä (Kiikkukangas, Valkeiskangas). Myös järven luoteisrannalla on ylänkömaata.
Iso-Palosen vesitilavuus on 9 367 000 kuutiometriä.
Iso-Palonen (59.955.1.011) kuuluu Palojoen valuma-alueeseen (59.955), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Kalliojärven valuma-alue (59.95) ja ensimmäinen on Ontojärven–Lentuan valuma-alue (59.9). Iso-Palonen on Palojoen valuma-alueen laajin vakavesi. Seuraavaksi laajimmat ovat Maaselänjärvi, Irkku ja Säynäjärvi. Alueeseen kuuluu 27 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Myös Sonkajärvellä sijaitsee Iso-Palonen. Sen pinta-ala on noin 20 hehtaaria ja järvinumero on 04.588.1.020.