stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ouninpohjan erikoiskoe
Erilaiset versiot

Ouninpohjan perinteinen versio oli 24–25 km pitkä. Sen lähtö oli Kakaristossa ja maali Hämepohjassa. Matkalla oli Mutasen ja Hämepohjan risteykset. Tätä erikoiskoetta ajettiin vuoteen 1985 asti. Vuonna 1986 erikoiskokeesta ajettiin vain lyhyt loppuosa keltaiselta talolta Hämepohjaan. Vuonna 1987 erikoiskokeen alkuun lisättiin pieniä teitä Rapsulasta lähtien ja se oli nimetty sponsorin mukaan Unionin Sähäkäksi.
Vuosina 1988–1991 Ouninpohja-nimistä erikoiskoetta ei ollut reitillä laisinkaan. Se palasi reitille vuosina 1992–1993. Silloinen reitti alkoi Alhojärveltä, kulki Liisanmutkan kautta Kakaristoon perinteiselle reitille mutta loppui ennen keltaisen talon hyppyä. Vuonna 1994 lähtö siirtyi Hassintielle ja maali Hämepohjaan. Vuonna 1995 tämä erikoiskoe käännettiin, jolloin muodostui moderni Ouninpohjan reitti.
Vuosina 2005 ja 2006 Ouninpohja (joka kuului tuolloin vielä Längelmäen kuntaan) ajettiin kahdessa osassa, koska keskinopeus ylitti tuolloin FIA:n salliman 130 km/h. Vuoden 2007 rallissa palattiin taas tuttuun muotoon, mutta reittiä hidastamaan oli laitettu kolme shikaania. Vuosina 2009 ja 2010 Ouninpohjaa tai sen osia ei ajettu lainkaan. Ouninpohja palasi reitille taas vuonna 2012. Vuonna 2016 Ouninpohja ajettiin eri suuntaan ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1994. Vuonna 2017 ajosuunta vaihdettiin taas aiempaan, mutta loppuosa lyhennettiin televisiointia varten ja reitillä oli kolme hidastetta. Tämän jälkeen Ouninpohjaa ei ajettu Suomen MM-rallissa seitsemään vuoteen, kunnes se palasi 2024.
Ouninpohjan osia sisältäneitä erikoiskokeita

| Vuosi | Erikoiskoe | Pituus |
| --- | --- | --- |
| 1979 | Mutanen | 31,40 km |
| 1980 | Mutanen | 31,40 km |
| 1986 | Rapsula | 6,92 km |
| 1987 | Rapsula | 14,08 km |
| 1987 | Konivuori | 29,94 km |
| 1988 | Rapsula | 15,12 km |
| 1988 | Konivuori | 32,15 km |
| 1988 | Hassi | 22,54 km |
| 1989 | Konivuori | 32,15 km |
| 1990 | Konivuori | 32,15 km |
| 1991 | Hassi | 30,51 km |
| 1991 | Konivuori | 17,16 km |
| 1996 | Rapsula | 18,47 km |
| 1997 | Rapsula | 18,47 km |
| 2008 | Kakaristo | 20,09 km |
| 2011 | Hassi | 20,35 km |
| 2014 | Kakaristo | 20,51 km |
| 2018 | Kakaristo | 23,66 km |
| 2019 | Kakaristo | 18,70 km |
| 2021 | Kakaristo – Hassi | 18,17 km |
| 2022 | Rapsula | 20,56 km |
| 2023 | Rapsula | 20,56 km |
(Listattu MM-rallin muun nimiset erikoiskokeet, joilla on samoja tieosuuksia kuin vuoden 1985 Ouninpohjalla)
Aiheesta muualla

Ouninpohjan erikoiskokeen www-sivut
Peter LeBlanc

| Peter LeBlanc |
| --- | --- |
 LeBlanc AHL-joukkue Rockford IceHogsin pelipaidassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. helmikuuta 1988 (ikä 36) Hamilton, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  94 kg
Seura
Seura:  Orberliga
Sarja:  ESC Moskitos Essen
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2014–
Aik. seurat:  Toledo Walleye (ECHL) Rockford IceHogs (AHL) Hershey Bears (AHL) Washington Capitals (NHL) Rögle BK (Allsv.) HPK (SML) Cincinnati Cyclones (ECHL) Manchester Monarchs (ECHL) Fife Flyers (EIHL) EK Zell am See (AlpsHL)
NHL-varaus:  186. varaus, 2006 Chicago Blackhawks
Peter LeBlanc (s. 3. helmikuuta 1988 Hamilton, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Orberliga-joukkue ESC Moskitos Essenissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta LeBlanc osaa pelata myös laidassa. Hän on pelannut myös yhden NHL-ottelun Washington Capitalsissa kaudella 2013–2014.
Ura

OHL-joukkue Barrie Colts varasi LeBlancin 142. pelaajana vuonna 2004, mutta hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään. LeBlanc pelasi kaksi seuraavaa kautta OPJHL-junioriliigaa Hamilton Red Wingsissa, jossa hänet palkittiin kauden 2004–2005 päätteeksi liigan vuoden tulokkaana. Kaudella 2005–2006, kevään 2006 pudotuspeleissä LeBlanc oli Red Wingsin paras maalintekijä ja hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Kyle Zettlerin kanssa tehoilla 8+8=16.
Chicago Blackhawks varasi LeBlancin seitsemännellä kierroksella 186. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2006. Vuodet 2006–2010 hän kävi New Hampshiren yliopistoa. Kaudella 2008–2009 LeBlanc oli joukkueensa kolmanneksi paras pistemies tehoilla 14+16=30. Kaudella 2009–2010 hän nousi UNH:n kapteeniksi ja johdatti joukkueen Hockey Eastin runkosarjan mestaruuteen. LeBlanc ei yliopistovuosiensa vuoksi solminut NHL-sopimusta voimassa olleen varauksensa aikana, mutta hän siirtyi kuitenkin Blackhawksin organisaatioon solmittuaan vapaana agenttina vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Rockford IceHogsin kanssa. LeBlancin tulokaskausi 2010–2011 toi siellä 57 runkosarjaottelussa tehot 12+18=30. Hän pelasi osan kaudestaan myös ECHL-joukkue Toledo Walleyessa. LeBlanc valittiin myös ECHL:n tähdistöotteluun. Kesäkuussa 2011 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen IceHogsin kanssa.
Kaudella 2011–2012 LeBlanc oli tehoilla 24+20=44 IceHogsin paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Brandon Pirrin jälkeen. Huhtikuussa 2012 hän teki vuoden mittaisen NHL-sopimuksen Chicago Blackhawksin kanssa. LeBlanc vietti alkukauden 2012–2013 lähinnä NHL:n työsulun vuoksi kokonaan farmijoukkue IceHogsissa, kunnes tammikuun 2013 lopulla Blachawks kauppasi hänet Washington Capitalsiin vaihdossa Mathieu Beaudoiniin. Loppukauden LeBlanc vietti farmijoukkue Hershey Bearsissa. Heinäkuussa 2013 hän teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Capitalsin kanssa. Kaudella 2013–2014 LeBlanc pelasi ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan NHL-ottelunsa runkosarjan viimeisellä kierroksella 13. huhtikuuta 2014 Tampa Bay Lightningia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 9.26 minuuttia.
LeBlanc siirtyi kaudeksi 2014–2015 vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskan-joukkue Rögle BK:hon, jota hän oli kauden päätteeksi nostamassa SHL:ään. Kaudeksi 2015–2016 LeBlanc siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhon riveihin. Hän kuitenkin osoittautui pettymykseksi ja teki 46 runkosarjaottelussa tehot 2+8=10, kunnes LeBlancin sopimus purettiin yhteisymmärryksessä helmikuussa 2016.
Syyskuussa 2016 LeBlanc teki sopimuksen ECHL-joukkue Cincinnati Cyclonesin kanssa.
Pihlajakoski

Päijänteen höyrylaivat Jyväskylä, Suomi, Taru ja Tehi Pihlajakosken laiturissa 1936.
Pihlajakoski on kylä Kuhmoisten kunnan koillisosassa Päijänteen rannalla, 20 kilometriä kirkonkylältä. Pihlajakoskella on ollut pysyvää asutusta ainakin 1540-luvulta lähtien. Kylän nimi viittaa sen läpi virtaavaan Pihlajakoskeen. Maanteitse kylään saavutaan Pihlajakoskentietä, joka kääntyy 24-tieltä Harjunsalmelta, josta matkaa on 4 km. Pihlajakosken kylän asutus sijoittuu Ison Pihlajajärven ja Päijänteen sekä useiden pienempien järvien ja lampien lomaan.
Pihlajakoski valittiin Keski-Suomen Vuoden kyläksi vuonna 2003. Pihlajakosken sataman alue on kylämaisemaa vanhoine rakennuksineen, peltoaukeamineen, laivalaitureineen ja rantamakasiineineen. Kylän kaakkoispuolella, Pyhänpään tien tuntumassa, on Pyhänpään kalliomaalausten alue.
Pihlajakoski on Pekko Aikamiespoika -elokuvien kuvauspaikka, joka esittää kuvitteellista Tyräahon kylää. Elokuvien tuottajana ja leikkaajana oli Jorma K. Lehtonen, joka edelleen pitää elokuvakylää Pihlajakoskella.
Aiheesta muualla

Pihlajakosken kyläyhdistys
Pariisi–Nizza-ajo 2004

Pariisi–Nizza-ajo 2004 ajettiin perinteisenä polkupyörien etappiajona 7.– 14. maaliskuuta 2004.
Kilpailuun lähti kaikkiaan 160 kilpailijaa. Maaliin asti ajoi ja siten loppuajan sai 85 kilpailijaa.
Etappien voittajat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Etappi | päivä | Etappikaupungit | Välimatka | Etapin voittaja | Yleskilpailun johtaja |
| Prologi | 07.  03 | Chaville-Vanves | 13,2 km | Jörg Jaksche  Saksa | Jörg Jaksche  Saksa |
| 1. etappi | 08. 03 | Chaville-Montargis | 166,5 km | Pedro Horrillo  Espanja | Jörg Jaksche  Saksa |
| 2. etappi | 09.  03 | La Chapelle-Roanne | 229 km | Leon Van Bon  Alankomaat | Jörg Jaksche  Saksa |
| 3. etappi | 10. 03 | Roanne-Le Puy-en-Velay | 179 km | etappi peruttu lumen tähden |  |
| 4. etappi | 11. 03 | Le Puy-en-Velay-Rasteau | 215 km | Aleksandr Vinokurov  Kazakstan | Jörg Jaksche  Saksa |
| 5. etappi | 12. 03 | Rasteau-Gap | 173,5 km | Denis Menšov  Venäjä | Jörg Jaksche  Saksa |
| 6. etappi | 13. 03 | Digne-les-Bains-Cannes | 185,5 km | Aleksandr Vinokurov  Kazakstan | Jörg Jaksche  Saksa |
| 7. etappi | 14. 03 | Nizza-Nizza | 144 km | Aleksandr Vinokurov  Kazakstan | Jörg Jaksche,  Saksa |
Lopulliset tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus | Kilpailija (kansallisuus) | Aika | Talli |
| 1. | Jörg Jaksche,  Saksa | 28h 00' 01" | Team CSC |
| 2. | Davide Rebellin,  Italia | + 15" | Gerolsteiner |
| 3. | Floyd Landis,  Yhdysvallat | 0 43" | Team CSC |
| 4. | Jens Voigt,  Saksa | à 43" | Team CSC |
| 5. | George Hincapie,  Yhdysvallat | + 46" | US Postal |
| 6. | Frank Vandenbroucke,  Belgia | + 57" | Fassa Bortolo |
| 7. | Óscar Pereiro Sío,  Espanja | + 1' 01" | Phonak |
| 8. | Michael Rogers,  Australia | + 1' 09" | Quick·Step - Innergetic |
| 9. | Fränk Schleck,  Luxemburg | + 1' 36" | Team CSC |
| 10 | José Azevedo,  Portugali | 14 46" | US Postal |
Muut lopputulokset

Pistekilpailun voittaja: Davide Rebellin,  Italia
Paras kiipijä: Aitor Osa,  Espanja
Paras nuori: Michael Rogers,  Australia
Paras talli: Team CSC,  Tanska
Mukana olleet tallit

AG2R Prévoyance (Ranska)
Brioches La Boulangère (Ranska)
Cofidis (Ranska)
FDJeux.com (Ranska)
R.A.G.T. Semences (Ranska)
Gerolsteiner (Saksa)
T-Mobile (Saksa)
Chocolat Jacques Wincor (Belgia)
Lotto-Domo (Belgia)
Quick Step - Davitamon (Belgia)
Team CSC (Tanska)
Eskaltel - Euskadi (Espanja)
Iles Baléares - Banesto (Espanja)
Liberty Seguros (Espanja)
US Postal (Yhdysvallat)
Alessio - Bianchi (Italia)
Fassa -Bortolo (Italia)
Rabobank (Alankomaat)
Phonak (Sveitsi)
Piccadilly Circus

Piccadilly Circus 1896
Piccadilly Circus on risteys Lontoon West Endissa City of Westminsterissä. Risteyksessä Regent Street risteää Piccadillyn kanssa. Piccadilly Circuksesta lähtevät myös Shaftesbury Avenue ja Haymarket.
Piccadilly Circuksen sijainti West Endin keskustassa vilkkaiden liikenneväylien varrella ja keskustan kauppojen, Sohon ja teattereiden läheisyydessä ovat tehneet siitä tapaamispaikan ja turistikohteen itsessään.
Piccadilly Circuksen tunnistaa sen pohjoislaidan rakennuksen suurista valomainostauluista, sekä lordi Shaftesburyn suihkulähteestä ja Anteros-veistoksesta. Sen laidalla sijaitsevat London Pavilion ja Criterion Theatre. Torin alla on sen mukaan nimetty maanalainen asema.
Valomainostaulut oli toteutettu neonvaloilla lähes 50 vuoden ajan, mutta vuonna 1998 niiden paikalle asennettiin ensimmäinen suuri digitaalinen ulkomainos.
Piccadilly Circukselta pääsee kätevästi liikkumaan eri puolille Lontoota.
Panoraamakuva
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Piccadilly Circus Wikimedia Commonsissa
Pohjapinta-ala

Pohjapinta-ala on puuston mittauksessa käytetty suure, joka on yksittäisten puiden rinnankorkeudelta (1,3 m) mitattujen poikkileikkauspinta-alojen summa kuorellisena hehtaaria kohden (m²/ha). Pohjapinta-alan ja puuston pituuden avulla voidaan määrittää puuston tilavuus (m³/ha).
Pohjapinta-alan määrittämiseen käytetään relaskooppia. Pohjapinta-ala voi olla harventamattomassa metsikössä 20–35 m²/ha ja harvennusmallien mukaisessa esimerkiksi 12–18 m²/ha. Metsänarvioinnissa pohjapinta-ala määritetään yleensä varttuneissa metsissä, taimikoissa käytetään yleisemmin runkolukua (kpl/ha).
Pariisi–Nizza-ajo 2005

Pariisi–Nizza-ajo 2005 ajettiin perinteisenä polkupyörien etappiajona 6.– 13. maaliskuuta 2005.
Kilpailuun lähti kaikkiaan 168 kilpailijaa, joista maaliin asti ajoi ja siten loppuajan sai 94 kilpailijaa.
Etappien voittajat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Etappi | päivä | Etappikaupungit | Välimatka | Etapin voittaja | Yleskilpailun johtaja |
| Prologi | 06.  03 | Issy-les-Moulineaux | 4 km | Jens Voigt   Saksa | Jens Voigt   Saksa |
| 1. etappi | 07. 03 | Étampes-Chalbris | 186,5 km | Tom Boonen   Belgia | Erik Dekker   Alankomaat |
| 2. etappi | 08.  03 | La Châtre-Thiers Lumentulon vuoksi lyhennetty etappi | 42,5 km | Tom Boonen   Belgia | Tom Boonen   Belgia |
| 3. etappi | 09.  03 | Thiers-Craponne-sur-Arzon  Lumentulon vuoksi lyhennetty etappi | 118 km | Vicente Reynes   Espanja | Tom Boonen   Belgia |
| 4. etappi | 10. 03 | Le Chambon-sur-Lignon-Montélimar  Lumentulon vuoksi lyhennetty etappi | 105 km | Fabian Cancellara   Sveitsi | Fabian Cancellara   Sveitsi |
| 5. etappi | 11. 03 | Rognes-Toulon | 172,5 km | Gilberto Simoni   Italia | Bobby Julich   Yhdysvallat |
| 6. etappi | 12. 03 | Le Crau-Cannes | 184 km | Joost Posthuma   Alankomaat | Bobby Julich   Yhdysvallat |
| 7. etappi | 14. 03 | Nizza-Nizza | 144 km | Alejandro Valverde   Espanja | Bobby Julich   Yhdysvallat |
Lopulliset tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Sijoitus | Kilpailija (kansallisuus) | Aika | Talli |
| 1. | Bobby Julich,  Yhdysvallat | 22h 32' 13" | Team CSC |
| 2. | Alejandro Valverde,  Espanja | + 10" | Illes Baleares |
| 3. | Constantino Zaballa,  Espanja | + 19" | Saunier Duval-Prodir |
| 4. | Jens Voigt,  Saksa | + 44" | Team CSC |
| 5. | Jörg Jaksche,  Saksa | + 45" | Liberty Seguros-Würth |
| 6. | Franco Pellizotti,  Italia | + 49" | Liquigas |
| 7. | Fränk Schleck,  Luxemburg | + 58" | Team CSC |
| 8. | Cadel Evans,  Australia | + 58" | Davitamon-Lotto |
| 9. | Jose Angel Gomez Marchante,  Espanja | + 1' 20" | Saunier Duval-Prodir |
| 10 | Davide Rebellin,  Italia | + 1' 21" | Gerolsteiner |
Muut lopputulokset

Pistekilpailun voittaja: Jens Voigt,  Saksa
Paras kiipijä: David Moncoutié,  Ranska
Paras nuori: Alejandro Valverde,  Espanja
Paras talli: Team CSC,  Tanska
Mukana olleet tallit

Liberty Seguros (Espanja)
Davitamon-Lotto (Belgia)
Gerolsteiner (Saksa)
Saunier Duval-Prodir (Espanja)
Team CSC (Tanska)
Euskaltel Euskadi (Espanja)
T-Mobile (Saksa)
Bouygues Télécom (Ranska)
Rabobank (Alankomaat)
La Française des Jeux (Ranska)
Discovery Channel (Yhdysvallat)
Crédit Agricole (Ranska)
Quick Step-Innergetic (Belgia)
Lampre-Caffita (Italia)
Phonak (Sveitsi)
Domina Vacanze (Italia)
Fassa Bortolo (Italie)
Liquigas-Bianchi (Italia)
Cofidis (Ranska)
AG2R Prévoyance (Ranska)
Illes Balears (Espanja)
Pohjapiirros

Alimpina kuvassa omakotitalon pohjapiirrokset vuodelta 1937
Pohjapiirros eli pohjapiirustus on vaakatasoinen leikkauskuva rakennuksesta tai rakenteesta, kuten talosta.
Pohjapiirros on merkittävä apuväline rakennettaessa siinä esitettyä rakennetta tai rakennusta. Pohjapiirros voidaan tehdä myös valmiin esineen kuvaamiseksi.
Pohjapiirrokseen merkityt mitat ilmoitetaan suurissa esineissä useimmiten senttimetreinä. Talon pohjapiirrokseen voidaan sisätilojen lisäksi merkitä esimerkiksi seinärakenteet ja sähköistysmerkinnät.
Paul McCartney (kirja)

| Paul McCartney> Fab. An Intimate Life of Paul McCartney |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Howard Sounes
Kieli:  englanti
Genre:  elämäkerta
Julkaistu:  2010
Suomennos
Suomentaja:  Sami Heino
Kansitaiteilija:  Astrid Kirchherr (valokuva)
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2011
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  655
ISBN:  978-951-1-23741-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Paul McCartney (engl. Fab. An Intimate Life of Paul McCartney) on Howard Sounesin kirjoittama Beatles-muusikko Paul McCartneyn elämäkerta. Sen on suomentanut Sami Heino ja kustantanut vuonna 2011 Otava.
Sounes on aiemmin kirjoittanut elämäkerrat muun muassa Bob Dylanista ja Charles Bukowskista.
Suomennos

Turun Sanomien kriitikko Matti Komulainen luonnehti teoksen suomennosta syväteräväksi ja moniulotteiseksi, Helsingin Sanomissa Tommi Uschanov kuitenkin kirjoitti, että kirjan suomennos on pöyristyttävän huono. Jaakko Yli-Juonikas kirjoitti lehdessä julkaistun vastineen, jossa hän oikaisi Uschanovin väitteitä.
Petra Kalliomaa

Petra Kalliomaa (s. 24. huhtikuuta 1980) on suomalainen juontaja, toimittaja ja sirkusammattilainen. Pitkän radio-uran lisäksi Kalliomaa on toiminut juontajana ja esiintyjänä muun muassa useilla festivaaleilla ja erilaisissa tapahtumissa.
Petra Kalliomaa aloitti radiossa vuonna 2007 Lahdessa silloisessa Radio 99:ssä ja työskenteli myöhemmin Radio Voimassa iltapäiväjuontajana. Vuonna 2009 Kalliomaa aloitti Jaajo Linnonmaan juontajaparina Radio Suomipopin Aamulypsy-ohjelmassa Anni Hautalan jäätyä äitiyslomalle. Jaajo Linnonmaan, Petra Kalliomaan, Juha Vuorisen ja Juha Perälän viimeinen yhteinen Aamulypsy-lähetys kuultiin Radio Suomipopilla 23. joulukuuta 2011. Aamylypsyn jälkeen hän jatkoi juontajana Metro Helsingin Aamussa ja myöhemmin iltapäivälähetyksissä. Kalliomaa lopetti Metro Helsingillä 10. toukokuuta 2016 siirtyen Nelonen Median ja Mediatakojien uuden Helmiradion keskipäiväjuontajaksi. 2021 tammikuussa hän aloitti Radio Suomen iltapäiväjuontajana.
Vuodesta 2022 Petra Kalliomaa on toiminut täysipäiväisesti sirkusalalla, ilma-akrobaattina, ohjaajana, valmentajana ja koreografina.
Kalliomaa on palkittu RadioMedian Radio Gaalassa vuoden tulokkaana vuonna 2009. Yleisö valitsi Aamulypsyn vuoden radio-ohjelmaksi 2011.
Paul Ponen Kubi

Paul Ponen Kubi (s. 29. kesäkuuta 1956) on bangladeshilainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu Pyhän Ristin kongregaatioon. Hänet vihki papiksi paavi Johannes Paavali II 19. marraskuuta 1986. Hänet nimitettiin Mymensinghin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Turris Tamallenin titulaaripiispaksi 24. joulukuuta 2003, ja piispaksi vihkiminen seurasi 13. helmikuuta 2004. Pääkonsekraattorina toimi Francis Anthony Gomes, jota avustivat Michael Rozario ja Michael Atul D'Rozario.
Kubi sai 15. heinäkuuta 2006 nimityksen Mymensinghin piispaksi.
Pe’ahi

| Pe’ahi The Raveonettes |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2013–2014
 Julkaistu: 22. heinäkuuta 2014
 Tuottaja(t): The Raveonettes, Justin Meldal-Johnsen
 Tyylilaji: shoegaze, noise pop, post-punk revival
 Kesto: 36.14
 Levymerkki: The Beat Dies
Listasijoitukset
  Tanskan albumilista: 4.  Billboard 200: 161.
The Raveonettesin muut julkaisut
| Observator 2012 | Pe’ahi 2014 | 2016 Atomized 2017 |
Pe’ahi on tanskalaisen indie rock -duon The Raveonettesin seitsemäs albumi. Albumi julkaistiin 22. heinäkuuta 2014 The Beat Dies -levymerkillä. Koska albumia ei mainostettu tai sen virallista julkaisupäivämäärää koskaan ilmoitettu, yhtye kutsui albumia ”yllätysjulkaisuksi.” Albumi sijoittui Tanskan albumilistan sijalle 4. ja Yhdysvaltain Billboard 200 -musiikkilistan sijalle 161.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Sune Rose Wagner.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Endless Sleeper | 2.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Sisters | 3.46 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Killer in the Streets | 4.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Wake Me Up | 2.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Z-Boys | 4.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | A Hell Below | 3.27 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | The Rains of May | 3.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Kill! | 3.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | When Night Is Almost Done | 3.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Summer Ends | 4.07 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

AllMusic:
MusicOMH:
Pocket PC

Pocket PC on Microsoftin laitteistomääritelmä kämmentietokoneelle, joka käyttää Windows Mobile tai Windows CE käyttöjärjestelmää.
HTC Universal
Alustamääritelmä on julkaistu vuonna 2000.
Pocket PC -laitteiden valmistajia ovat muun muassa HP (iPAQ-brändillä), HTC, Dell (Axim-tuotesarja).
Voidakseen käyttää "Pocket PC" -nimikettä laitteessa on oltava Microsoftin määritelmän mukainen käyttöjärjestelmä ja ohjelmisto sekä sen on täytettävä tietyt laitevaatimukset.
Älypuhelinten kehityksen myötä alusta on jäänyt pois käytöstä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pocket PC Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pocket PC
Käännös suomeksi
Paul Pratt

Paul Pratt (25. marraskuuta 1894 Longueuil – 8. toukokuuta 1967 Longueuil) oli kanadalainen klarinetisti, pianisti, kapellimestari, pedagogi ja säveltäjä. Hän myös toimi Longueuilin pormestarina vuosina 1935–1966 ja sai mitalit sekä Yrjö V:ltä että Yrjö VI:ltä.
Pratt opiskeli aluksi pianonsoittoa opettajanaan muiden muassa Arthur Letondal Montrealissa. Klarinetinsoitossa hänen opettajanaan toimi François Héraly. Sittemmin Pratt itse opetti molempien instrumenttien soittoja. Hän toimi yhtyeenjohtajana ja eri orkesterien klarinetistina. Hän oli muun muassa South Shore Bandin ja Metropolitan Concert Bandin musiikillinen johtaja. Hänen omaan sävellystuotantoonsa kuuluu marsseja, valsseja, Fantaisie-Impromptu yhtyeelle ja pianokappaleita.
Peter Lerche

Peter Leo Lerche (s. 24. elokuuta 1954 Helsinki) on suomalainen kitaristi, säveltäjä, sovittaja ja tuottaja, joka on tehnyt pitkän uran studiomuusikkona ja kitaransoiton opettajana.
Ura

Lerche opiskeli kitaransoittoa itse, kunnes aloitti 18-vuotiaana opinnot Oulunkylän Pop & Jazz opistossa. Hän kuului Reijo Karvosen Ikaros-yhtyeeseen, joka edusti Suomea Intervision laulukilpailuissa Sopotissa 1978. MTV:n Syksyn sävel -kilpailussa 1978 Ikaros sijoittui seitsemänneksi Anssi Tikanmäen sävellyksellä ”Kiutaköngäs”.
Vuonna 1981 Lerche oli kiertueella Länsi-Saksassa UMO:n kanssa, minkä jälkeen hän pääsi sessiotyöhön ja työskentelyyn eri yhtyeissä kuten esimerkiksi Pave Maijasen yhtyeessä. Studiomuusikkona hän toimi vuosina 1981−1993.
Lerche kuului Pekka Pohjola Groupiin, jonka kanssa hän oli kiertueilla Euroopassa. Hän on mukana levyillä Urban Tango ja Jokamies. 1990-luvun alussa hän työskenteli Vesa-Matti Loirin yhtyeessä kitaristina, sovittajana ja tuottajana. Lisäksi hän on työskennellyt Radion sinfoniaorkesterin, Avantin ja Karita Mattilan kanssa.
Vuonna 1995 hän opiskeli musiikkia Bombayn yliopistossa ja vuonna 1998 Madrasissa, Intiassa. Lerche julkaisi ensimmäisen soololevynsä Peshawar Diaryn vuonna 2002. Levy mainittiin vuoden 2002 Helsingin Sanomien ”Vuoden parhaat levyt” -listauksessa. Hän on myös työskennellyt puolisonsa Pauliina Lerchen kanssa muun muassa Vesa-Matti Loirin yhtyeessä, Kriya-yhtyeessä ja duona Pauliina & Peter Lerche.[lähde? ] Lerchelle myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2018.
Peter Lerchen isoisä oli säveltäjä Nils Lerche.
Levytyksiä

Ikaros: Ikaros (1978)
Anneli Saaristo: Näin jäätiin henkiin (1985)
Anssi Tikanmäki: Maisemakuvia Suomesta (1981)
Anssi Tikanmäki: Vanhat valokuvat (1984)
Anssi Tikanmäki: Tuntematon maa (2006)
Vesa-Matti Loiri: Rurja (1998)
Vesa-Matti Loiri: Kirkkokonsertti (2000)
Vesa-Matti Loiri: Vesa-Matti Loiri
Karita Mattila: Karita-Live
Pekka Pohjola Group: Jokamies (1982)
Pekka Pohjola Group: Urban Tango (1983)
Hector: Varjot ja lakanat (1988)
Peter Lerche: Peshawar Diary (2002)
Pauliina Lerche: Katrilli (2002)
Pauliina Lerche: Malanja (2006)
Kriya: Kriya
Paul Prudhomme

Paul Prudhomme
Paul Prudhomme (13. heinäkuuta 1940 – 8. lokakuuta 2015) oli yhdysvaltalainen keittiömestari. Hän vaikutti Louisianan alueella ja kuului Cajun-väestöön, jotka ovat alkuperältään ranskalaisia. Prudhomme teki Cajun-ruokakulttuuria tunnetuksi maailmalla. Hän kirjoitti kuuluisan Cajun-keittokirjan Chef Paul Prudhomme´s Louisiana kitchen. Prudhomme omisti New Orleansissa K-Paul’s-ravintolan. Prudhommen motto oli "Good eating, good loving, good cooking!"