stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Intiankumina

| Intiankumina |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Alaluokka::  Rosidae
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit Apiaceae
Suku::  Intiankuminat Trachyspermum
Laji::  ammi
Kaksiosainen nimi
 Trachyspermum ammi  (L.) Sprague 
Synonyymit
 Trachyspermum copticum 
Katso myös
   Intiankumina Wikispeciesissä   Intiankumina Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Intiankuminan siemeniä
Intiankumina (ajowan) (Trachyspermum ammi) on kuminan sukuinen kasvi, jonka siemeniä käytetään intialaisessa ruuassa mausteena, erityisen paljon papu- ja linssiresepteissä. Roomalaiset tunsivat kasvin kuminan variaationa, ja he kutsuivat sitä nimellä ammi. Se on voinut olla myös sama kasvi, jota kutsuttiin etiopiankuminaksi. Ajowan on hyvin paljon persiljan näköinen.
Nykyään kasvia viljellään myös siitä saatavan terveysvaikutteisen öljynsä vuoksi Pakistanissa, Egyptissä, Afganistanissa ja Iranissa.
Kasvilla on harsomaiset valkoiset kukat ja tilliä muistuttava lehdistö.
Aiheesta muualla

Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Intiankumina (Trachyspermum ammi)
Flora of China: Trachyspermum ammi (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Trachyspermum ammi (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Gernot Katzer's spice pages: Ajwain (Trachyspermum copticum) (englanniksi)
Irja Vesterinen

Irja Maikki Vesterinen (myöh. Mörck, 27. joulukuuta 1911 Viipurin maalaiskunta – 22. tammikuuta 2006) oli suomalainen lastenkirjailija.
Teoksia

Leikkitoveri toisesta maasta : kertomus lapsille. Aura, Turku 1944
Ieri & Oggi Mix Vol. 1

| Ieri & Oggi Mix Vol>  1 Gigi D’Agostino |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2010
 Tyylilaji: elektroninen musiikki
 Levy-yhtiö: Media Records
Gigi D’Agostinon muut julkaisut
| Suono libero 2008 | Ieri & Oggi Mix Vol. 1 2010 | Ieri & Oggi Mix Vol. 2 2010 |
Ieri & Oggi Mix Vol. 1 on Gigi D’Agostinon musiikkialbumi vuodelta 2010.
Kappaleet

Gigi D'Agostino - Stay With Me
Lento Violento Man - Farfuglia
Lento Violento Man - Idea Costante
Gigi D'Agostino - Words Are So Easy To Say
Lento Violento Man - Parlotta
Noise Maker - Monoposto
Gigi D'Agostino - Nostalgia Solare
Gigi D'Agostino - What The Bam
Zeta Reticuli - Benomale
Robert Miles Feat. Maria Nayler - One & One
Gigi D'Agostino & Sud Sound Sistem - Radici Dag
Gigi D'agostino - Piccola Stella Senza Cielo (Oratorio Dag)
Lento Violento Man - Per Comunicare
Lento Violento Man - Borgata Dag
Lento Violento Man - Impicciato
Lento Violento Man - Bollettino Dag
Gigi D'Agostino - Godfather Film Music (Oratorio Dag)
Gigi D'Agostino - Go West (Oratorio Dag)
Mastro "G" Feat. Fred Kannone - Balla (Gigi D'Agostino Balla Mix)
Orchestra Maldestra - Buzzica (Luca Noise Trip)
Gigi D'agostino - Ogni Volta Che Vai Via
Gigi D'Agostino - Oltrepassando
Gigi D'Agostino - Again (Gigi D'Agostino Tanz)
System F - Out Of The Blue
Gigi D'Agostino - Chariots Of Fire (Oratorio Dag)
Gigi D'Agostino - Con Il Nastro Rosa
Gigi D'agostino - I'm In You
Gigi D'Agostino - A Volte Io Mi Perdo (Demo)
Lento Violento Man - Rito Magico
Lento Violento Man - Calabrese
Lento Violento Man - Vaporetto
Lento Violento Man - Testa Alta (E Pugno Al Cielo)
Lento Violento Man - Bisogna Lavorare
Gigi D'agostino - Limpida
Aiheesta muualla

Ieri & Oggi Mix Vol. 1 discogs.com -sivustolla
Irjanteen hautausmaa

| Irjanteen hautausmaa |
| --- | --- |
 Irjanteen hautausmaan kappeli.
Sijainti:  Kämpäntie 168, Eurajoki
Koordinaatit:  61°14′55.1″N, 21°45′33.6″E
Seurakunta:  Eurajoen seurakunta
Avattu:  1892
Pinta-ala:  1,5 ha
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Irjanteen hautausmaa on Eurajoen Irjanteella sijaitseva hautausmaa, joka on perustettu vuonna 1892. Hautausmaa sijaitsee yhdystie 2171:n varrella parin kilometrin päässä Irjanteen kirkosta.
Hautausmaalla on vuonna 1950 valmistunut siunauskappeli, jonka vieressä on 1989 rakennettu kellotorni. Hautausmaalla on myös muistolehto.
Hautausmaalla on muun muassa sisällissodan punaisten joukkohauta muistomerkkeineen. Sisällissodan aikana hautausmaata käytettiin myös teloituspaikkana. Paikalla on vuonna 1928 pystytetty muistolaatta. Joukkohaudassa on myös läheisellä Kainun suolla ammuttujen ruumiit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Irjanteen hautausmaa Wikimedia Commonsissa
Isopsefia

Isopsefia (m.kreik. ἴσος, isos; ”samanarvoinen” + m.kreik. ψῆφος, psēfos; ”kivi”) tarkoittaa sanan tai fraasin kirjainten numeroarvojen yhteenlaskemista yhdeksi lukuarvoksi sekä saadun lukuarvon kautta vertailua toiseen samanarvoiseen sanaan tai fraasiin. Muinaiset kreikkalaiset käyttivät kiviä aritmeettisiin laskelmiin ja äänten laskemiseen vaaleissa. Isopsefia on gematriaa kreikkalaisilla aakkosilla ja kreikkalaisella numerojärjestelmällä.
Isopuisto

Puiston perennaistutuksia ja ortodoksinen kirkko.
Isopuisto on Kotkassa sijaitseva puisto. Se on kaupungin keskustan Kotkansaaren laajin rakennettu puisto. Pinta-ala on noin 8 hehtaaria.
Isopuisto on perustettu Kotkan ortodoksisen kirkon ympärille ja se oli Kotkan ensimmäinen puisto (Konstantinin puisto). Puiston alue oli Ruotsinsalmen linnoituskaupungin sotilasrakennusten ja siviilikaupungin leikkauskohdassa. Korttelin kokoinen Isopuisto sai lopullisen muotonsa Kotkan asemakaavassa vuodelta 1878. 1960-luvulla puistossa tehtiin mittava korjaustyö.
Tyyliltään Isopuisto edustaa englantilaistyyppistä maisemapuutarhaa. Puisto on rakentunut vähitellen kallioiseen maastoon. Puiston luonteelle on tyypillistä loivat kalliomuodot ja kevyesti polveilevat puistokäytävät. Ruotsinsalmenkadun varrella on laaja perennaryhmä.
Puistossa sijaitsevia patsaita ja muistomerkkejä ovat fyysikko Aleksandr Popovin patsas pohjoiskulmassa, Kolmen Kannaksen Koukkaajat JR 45 länsikulmassa ja Maria Purpurin patsas ortodoksisen kirkon lähellä. Puistossa on myös pelikenttä ja lapsille leikkivälineitä. Toivo Pekkasen koulu sijaitsee Isopuiston vieressä.
Ilmalan observatorio

Ilmalan observatorio oli Helsingin Pasilassa vuosina 1910–1967 toiminut Ilmatieteen laitoksen observatorio.
Ilmalan obsevatorio päätettiin rakentaa sen jälkeen kun Helsingin Kaisaniemessä sijainneen magneettisen observatorion toimintaa alkoivat haitata ympärille nousseet korkeat rakennukset ja magneettisia havaintoja häirinneet sähköraitiotievaunut. Uusi observatorio valmistui vuonna 1910 Pasilan takana sijainneille kallioille kauas silloisesta kaupungista. Ilmalassa aloitettiin magneettiset havainnot ja lisäksi tehtiin pintasäähavaintoja sekä yläilmakehän havaintoja. Havainnoissa käytettiin leijoja, joilla lennätettiin meteograafiksi kutsuttuja havaintolaitteita. Meteograafit piirsivät havaintokäyriä ilmanpaineesta, lämpötilasta, kosteudesta ym. suureista. Sittemmin leijat ja meteograafit korvattiin ilmapallojen kuljettamilla havaintoantureilla, joiden mittaustiedot välitettiin radioteitse takaisin havaintoasemalle.
Vilho Väisälä aloitti meteorologin uransa Ilmalassa vuonna 1916. Vuonna 1931 hän lähetti Ilmalasta ensimmäisen itse suunnittelemansa ja kehittämänsä radiosondin ja näiden sondien teollinen valmistus alkoi myös 1930-luvulla.
Vuonna 1957 observatorion viereen valmistui punatiilinen Ilmalan vesitorni. Observatorio purettiin 1967 kun sen paikalle rakennettiin Ilmala 2-vesitorni. Samana vuonna observatorion läheisyyteen valmistui myös Mainostelevision toimitalo. Observatoriotoiminta jatkui Ilmalan observatorion lopettamisen jälkeen Nurmijärvellä, Jokioisissa ja Sodankylässä. Sodankylän ilmatieteellinen observatorio oli perustettu 1946, Nurmijärven magneettinen observatorio 1951 ja Jokioisten ilmatieteellinen observatorio 1957.
Aiheesta muualla

Ilmalan ilmatieteellinen observatorio Pasilassa, Helsingin yliopistomuseo
Ilmalan meteorologinen observatorio. Leijakoe: meteografi leijan sisään kiinnitettynä 1910-luvulla, Helsingin yliopistomuseo
Minkälainen sää huomenna?, Aamulehti, 16.04.1937, nro 101, s. 6,  Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Helena Rossi : Suomalainen radiosondi on maailmankuulu, Aamulehti, 23.04.1939, nro 108, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Inge de Bruijn
Aiheesta muualla

- Zwemkroniek Online "Who's who"
Naisten 50 metrin vapaauinnin olympiavoittajat
Naisten 100 metrin vapaauinnin olympiavoittajat
Naisten 100 metrin perhosuinnin olympiavoittajat
Naisten 50 metrin vapaauinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Naisten 50 metrin perhosuinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Naisten 100 metrin vapaauinnin pitkien ratojen maailmanmestarit
Imulampi (Pieksämäki)

| Imulampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Pieksämäki, Hankasalmi
Koordinaatit:  62°25′20″N, 26°42′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  Imujoki Vihtaseen 
Järvinumero:  14.718.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,2 m  
Pituus:  510 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  1,194 km  
Pinta-ala:  5,025 ha  
Tilavuus:  0.000049 km³ 
Keskisyvyys:  0,97 m  
Suurin syvyys:  1,9 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiImulampi 
Imulampi  on Etelä-Savossa Pieksämäellä ja Hankasalmella Vanajan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 510 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lammen tilavuudeksi on saatu 48 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,0 metriä ja suurin syvyys on 1,9 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114,2 metriä mpy.
Intiankraitti

| Intiankraitti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Heimo::  Myrkkytarhakäärmeet Elapidae
Suku::  Kraitit Bungarus
Laji::  caeruleus
Kaksiosainen nimi
 Bungarus caeruleus  Schneider, 1801 
Katso myös
   Intiankraitti Wikispeciesissä   Intiankraitti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Intiankraitti (Bungarus caeruleus) on myrkkytarhakäärmeisiin kuuluva kraittilaji, jota esiintyy Intian, Pakistanin, Nepalin ja Sri Lankan viidakoissa ja savanneilla. Intiankraitti on väriltään kiiltävän sinimusta valkoisin raidoin, mutta myös yksivärisen tummia yksilöitä on tavattu. Vartalo on liereä ja pehmeäsuomuinen. Pituutta sille kertyy 0,8–1,7 metriä. Intiankraitin pää on kaulaa hieman leveämpi ja sen silmät ovat pienehköt. Päivisin käärme oleilee termiittikeoissa, mutta yöaikaan se lähtee ravinnonhakuun. Lajin ruokalistalle päätyy muita käärmeitä, skinkkejä ja pikkunisäkkäitä. Intiankraitti lisääntyy munimalla 8–12 munaa. Tämän lajin aiheuttamia puremia tunnetaan maakraiteista eniten. Sillä on 12 alalajia.
Myrkky

Intiankraitin myrkky on neurotoksista ja aiheuttaa nopeasti lihashalvauksia. Se on paljon vaarallisempaa kuin tavallisten kobrien myrkky. Intiankraitin purema aiheuttaa vain vähän tai ei lainkaan kipua, mutta monet pureman saaneet ovat valittaneet kovista vatsakivuista. Myrkky aiheuttaa eteneviä halvauksia. Paikallisia oireita ei ole, joten potilaiden kuntoa seurataan tarkasti halvausoireiden varalta, jotta voidaan antaa vastamyrkkyä. Uhri voi kuolla 6-8 tunnissa ja yleensä kuoleman syynä on hengityksen lamaannus.
Aiheesta muualla

ITIS: Bungarus caeruleus (englanniksi)
The University of Adelaide, Australia, Clinical Toxinology Resources: Bungarus caeruleus (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Irlannin presidentti

| Irlannin presidentti |
| --- | --- |
 Uachtarán na hÉireann President of Ireland
 
 
 Nykyinen Michael D. Higgins 11. marraskuuta 2011 lähtien
Virka-asunto:  Áras an Uachtaráin, Dublin
Kauden pituus:  7 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  25. kesäkuuta 1938
Ensimmäinen:  Douglas Hyde
Kotisivut:  www.president.ie
Irlannin presidentti (iiriksi Uachtarán na hÉireann, engl. President of Ireland) on vuodesta 1938 lähtien ollut Irlannin valtionpäämies. Irlannin presidentiksi on useimmiten valittu Fianna Fáilin ehdokas. Nykyinen presidentti on työväenpuolueen Michael D. Higgins.
Irlannin presidentin hallituskausi kestää seitsemän vuotta, ja hänet voidaan valita uudestaan vain kerran. Presidentin valta ei ole käytännössä kovin suuri, mutta hän voi esimerkiksi joissain tapauksissa alistaa Seanad Éireannin viivyttämän lakiesityksen kansanäänestykseen.
Perustuslaki ei määrittele presidenttiä valtionpäämieheksi, mutta hänellä on selvä seremoniallisen valtionpäämiehen rooli. Hän on puolustusvoimien nimellinen ylipäällikkö ja nimittää korkeat virkamiehet esityksen perusteella. Hän allekirjoittaa uudet lait. Hänellä on oikeus viedä lakiesitys korkeimman oikeuden tarkasteltavaksi, jos on epäiltävissä että se ei ole perustuslain mukainen.
Luettelo

| Järjestys | Pääministeri (Syntynyt–Kuollut)  | Pääministeri (Syntynyt–Kuollut)  | Virka-aika | Puolue |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  | Douglas Hyde (1860–1949) | 25. kesäkuuta 1938  ―   24. kesäkuuta 1945 | sitoutumaton |
| 2. |  | Seán T. O'Kelly (1882–1966) | 25. kesäkuuta 1945 ―  24. kesäkuuta 1959 | Fianna Fáil |
| 3. |  | Éamon de Valera (1882–1975) | 25. kesäkuuta 1959  ―   24. kesäkuuta 1973 | Fianna Fáil |
| 4. |  | Erskine H. Childers (1905–1974) | 25. kesäkuuta 1973 ―  17. marraskuuta 1974 | Fianna Fáil |
| 5. |  | Cearbhall Ó Dálaigh (1911–1978) | 19. joulukuuta 1974 ―  22. lokakuuta 1976 | sitoutumaton |
| 6. |  | Patrick Hillery (1923–2008) | 3. joulukuuta 1976 ―  2. joulukuuta 1990 | Fianna Fáil |
| 7. |  | Mary Robinson (1944–) | 3. joulukuuta 1990 ―  12. syyskuuta 1997 | Työväenpuolue |
| 8. |  | Mary McAleese (1951–) | 11. marraskuuta  1997 ―  10. marraskuuta  2011 | Fianna Fáil |
| 9. |  | Michael D. Higgins (1941–) | 11. marraskuuta  2011  ―   virassa | Työväenpuolue |
Isaac Stern

Isaac Stern vuonna 1980.
Isaac Stern (21. heinäkuuta 1920 Kremenets, Puola (nykyään Ukrainaa) – 22. syyskuuta 2001 New York) oli yhdysvaltalainen viulisti. Hän muutti San Franciscoon Ukrainasta perheensä mukana kymmenen kuukauden ikäisenä. Saatuaan alkeisopetusta äidiltään hän aloitti viuluopintonsa San Franciscon konservatoriossa vuonna 1928. Vuodesta 1931 hän sai Louis Persingerin opetusta, mutta jatkoi vuodesta 1932 taas konservatoriossa Naoum Blinderin oppilaana. Ensikonserttinsa hän antoi vuonna 1936 soittaen Saint-Saënsin 3. viulukonserton Pierre Monteuxin johtaman San Franciscon sinfoniaorkesterin solistina.
Sternin viulutaide kuuluu 1900-luvun merkittävimpiin. Hänen tyylinsä katsottiin olevan tasapainoinen kompromissi Jascha Heifetzin teknisesti rikkeettömän, mutta emotionaalisesti etäisen, ja Fritz Kreislerin lämpimän romanttisen, mutta välillä suuria vapauksia ottavan soiton väliltä.
Pitkän uransa aikana Stern esitti oikeastaan koko viulukirjallisuuden laidasta laitaan. Hän on levyttänyt kaikki klassiset viulukonsertot, useat moneen kertaan. Hänet muistetaan myös Viulunsoittaja katolla -elokuvan viulusoolon esittäjänä.
Stern avusti mielellään nuoria lahjakkaita muusikoita heidän uransa alussa. Tällaisia Sternin löytöjä olivat muun muassa sellisti Yo-Yo Ma sekä viulistit Itzhak Perlman ja Pinchas Zukerman.
Sternin lempisoitin oli "Ysaye" Guarneri del Gesù.
Aiheesta muualla

Isaac Stern Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Intiankolmisiipi

| Intiankolmisiipi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Angiospermae
Luokka::  Kaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Rosidit Rosids
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Akerolakasvit Malpighiaceae
Suku::  Kolmisiivet Hiptage
Laji::  benghalensis
Kaksiosainen nimi
 Hiptage benghalensis  (L.) Kurz 
Katso myös
   Intiankolmisiipi Wikispeciesissä   Intiankolmisiipi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Intiankolmisiipi (Hiptage benghalensis) on monivuotinen, ikivihreä liaani, joka on kotoisin Intiasta, Kaakkois-Aasiassa ja Filippiineillä. Intiankolmisiipeä on viljelty sen tuoksuvien kukkiensa vuoksi, mutta luontoon levinneenä siitä on tullut haitallinen vieraslaji.
Ulkonäkö ja koko

Intiankolmisiipi on tanakka, korkealle kiipeilevä liaani tai suuri pensas, jonka rungossa kasvaa valkoinen tai kellertävä karva. Sen lehdet ovat suikeat, ja noin 20 cm pitkät ja 9 cm leveät. Lehtiruoti on enintään senttimetrin pituinen. Sen köynnöstävät oksat kasvavat jopa viiden metrin mittaisiksi.
Intiankolmisiipi kukkii ajoittain ympäri vuoden, ja tuottaa tuoksuvia kukkia, jotka muodostavat 10–30 kukan terttuja. Kukkien pohjaväri on valkoinen tai vaaleanpunainen, ja niissä on keltaisia kuvioita. Hedelmissä on soikeat, 2–5 cm pitkät siivet, ja ne leviävät tuulen mukana.
Levinneisyys

Intiankolmisiipi on kotoisin Intiasta, Kaakkois-Aasiasta ja Filippiineiltä. Se on kirjattu vieraslajiksi Australian sademetsissä ja Mauritiuksella, Réunionilla, Floridassa ja Havaijilla. Näillä alueilla se viihtyy kuivissa alankometsissä, joissa se muodostaa läpitunkemattomia pensaikkoja ja tukahduttaa alkuperäisen kasvillisuuden.
Intiankolmisiipeä pidetään yhtenä maailman sadasta haitallisimmasta vieraslajista.
Käännös suomeksi
Hypermedialaboratorio (TTY)

Hypermedialaboratorio on Tampereen teknillisen yliopiston tutkimus-, opetus ja palveluyksikkö, joka on erikoistunut hypermediaan. Siellä tutkitaan ja kehitetään monitieteisesti verkkopohjaisia oppimisympäristöjä, digitaalista sisällöntuotantoa, simulaattoripohjaista opiskelua sekä verkkopalveluiden arviointimenetelmiä. Lisäksi Hypermedialaboratorio vastaa hypermedian pää- ja sivuaineopetuksesta TTY:llä.
Tutkimus

Hypermedialaboratorio tekee tutkimus- ja kehitystyötä myös yhteistyössä yritysten ja yhteisöjen kanssa. Yhteistyöprojekteissa kehitetään käyttäjän tarpeisiin soveltuvia ratkaisuja, joissa hyödynnetään informaatioteknologian tarjoamia mahdollisuuksia tuottaa lisäarvoa. Yhteistyöprojektien tiimeihin kootaan monitieteistä osaamista. Hypermedialaboratorion monitieteisessä tutkijaryhmässä on mm. hypermedian, käytettävyyden, kasvatus-, tietojenkäsittely- ja yhteiskuntatieteiden asiantuntijoita.
Asiantuntijaverkostot

Hypermedialaboratorio osallistuu mm. PEG-verkoston, Suomen Design for All (DfA) -verkoston sekä European Design for All e-Accessibility Network (EdeAN) -verkoston toimintaan. Lisäksi Hypermedialaboratorio toimii aktiivisesti kansallisessa Oppimisympäristöjen tutkijakoulussa, Tampereen eOppimisen klusterissa ja Suomen Virtuaaliyliopistossa.
Koulutus

Hypermedialaboratorio vastaa hypermedian opetuksesta TTY:llä. Sivu- ja pääaineen valinnaiset opintojaksot tarjoavat mahdollisuuden opintojen painottamiseen joko rakenteisen tiedonhallinnan teknisen toteutuksen tai hypermediaprojektin yleisen suunnittelun ja hallinnan suuntaan. Hypermedialaboratorio järjestää myös tilauskoulutusta ja erikoistumisopintoja.
Aiheesta muualla

TTY/Hypermedialaboratorio
Irlannin parlamenttivaalit 2016

Irlannin 32. parlamenttivaalit järjestettiin 26. helmikuuta 2016, 24 päivää sen jälkeen, kun pääministeri Enda Kenny oli ilmoittanut vaalien järjestämisestä. Vaaleissa valittiin Irlannin parlamentin alahuoneen (Dáil Éireann) kaikki 158 jäsentä siirtoäänivaalitapaa käyttäen. Hyväksyttyjä ääniä annettiin 2 151 293 kappaletta äänestysaktiivisuuden ollessa 65,2%.
Noin kymmenen viikkoa vaalipäivän jälkeen Fine Gaelin johtaja Enda Kenny sai varmistukseen toiselle kaudelleen pääministerinä, kun Fianna Fáil suostui tukemaan Fine Gaelin vähemmistöhallitusta.
Tulokset

| Puolue | Edustajanpaikat |
| --- | --- |
Fine Gael: 50 (−26)
Fianna Fáil: 44 (+24)
Sinn Féin: 23 (+9)
Sitoutumattomat: 18 (+4)
Työväenpuolue: 7 (−30)
Anti-Austerity Alliance−People Before Profit: 6 (+4)
Independents 4 Change: 4 (+4)
Sosiaalidemokraatit: 3 (+3)
Vihreä puolue: 2 (+2)
Workers and Unemployed Action: 1 (±0)
Sosialistinen puolue: 0 (−2)
Yhteensä: 158 (−8)
Projekti Rockin' High

| Projekti Rockin' High |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Matleena Saarensalmi-Hintikka
Käsikirjoittaja:  Laura Okko Matleena Saarensalmi-Hintikka
Tuottaja:  Liisa Akimof
Säveltäjä:  AncarA Toni Hintikka
Kuvaaja:  Toni Pasanen Pasi Rytkönen Konsta Sohlberg
Leikkaaja:  Laura Okko
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Production House
Ensi-ilta:  Elokuvavuosi 2016
Kesto:  70 minuuttia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Projekti Rockin' High on Matleena Saarensalmi-Hintikan ohjaama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2016.
Elokuva on dokumentti suomalaisesta AncarA-yhtyeestä, joka aikoo soittaa maailman korkeimmalla olevan sähköisen keikan Mount Everestin perusleirissä, noin 5300 metrin korkeudessa.
Hypermarketti

Suomen kolmanneksi suurin hypermarketti eli Prisma-ketjun myymälä Kouvolassa.
Rimi-hypermarketti ostoskeskuksessa Vilnassa, Liettuassa.
Valikoimaa Fred Meyer -hypermarketissa Portlandissa.
Hypermarketti on suurikokoinen kauppa, jonka pinta-ala on yleensä noin 10 000 neliömetriä. Hypermarketissa myydään yleisesti elintarvikkeita, asusteita, elektroniikkaa ja vapaa-ajan tuotteita. Hypermarketti yhdistää isokokoisen elintarvikeliikkeen, supermarketin, ja vastaavan isokokoisen kauppaliikkeen, tavaratalon, yhdeksi kokonaisuudeksi, josta asiakas voi kerralla ostaa kaiken tarvitsemansa.
Määritelmä

Päivittäistavarakauppa Ry määrittelee hypermarketin seuraavasti: ”Hypermarketti on monen alan tavaroita myyvä, pääosin itsepalveluperiaatteella toimiva vähittäismyymälä, jonka myyntipinta-ala on yli 2 500 neliömetriä.
Hypermarketissa elintarvikkeiden osuus on vähemmän kuin puolet kokonaispinta-alasta, mutta myynnin painopiste on päivittäistavaroissa. Hypermarketti voi sijaita kaupungin keskustassa, sen tuntumassa, kauppakeskuksessa tai muualla liikenteellisesti hyvin saavutettavassa paikassa.”
Historia

Hypermarketti (ransk. hypermarché) on sinänsä vanha ajatus, mutta nykyaikaisen hypermarketin kehitys alkoi vasta sotien jälkeen. Euroopan ensimmäinen hypermarketti oli belgialaisen GB-ketjun vuonna 1961 Brysselin esikaupunkialueelle Auderghemiin avaama 9 100 neliömetrin myymälä. Vuonna 1963 ranskalainen kauppaketju Carrefour avasi ensimmäisen tämän kokoluokan liikkeensä lähelle Pariisia. Pian vastaavia liikkeitä alkoi nousta muuallekin, ja nykyään hypermarketteja on kaikkialla maailmassa.
Hypermarketit Suomessa

Hypermarketit tulivat Suomeen 1970-luvun alussa. Suomen ensimmäinen hypermarketti oli joulukuussa 1970 avattu Anttila-ketjuun kuulunut Raketti Hämeenlinnassa. Toinen hypermarketti oli seuraavana vuonna avattu Elannon Maxi Espoon Leppävaarassa. Samoihin aikoihin perustettiin myös muun muassa edelleen toimivat hypermarkettiketjut S-ryhmän Prisma ja K-ryhmän K-Citymarket.
Nykyisin Suomessa on kaksi valtakunnallista hypermarkettiketjua: Prisma ja K-Citymarket. Lisäksi Minimani-ketjulla on Suomessa kuusi hypermarkettia. Vuonna 2007 myynniltään Suomen suurin hypermarkettiketju oli Prisma, jonka myynnin osuus oli 11,8 %. K-Citymarket -ketjun osuus oli 10 % ja Suomen Lähikaupan Euromarket-ketjun myynnin osuus oli 2,4 %. Viimeinen Euromarket lopetettiin huhtikuussa 2017. Vielä 2000-luvun alussa Suomessa toimi useampia hypermarkettiketjuja, muun muassa Elannon Maxi ja Ruokamarkkinoiden Etujätti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hypermarketti Wikimedia Commonsissa
K-Citymarket -ketjun myymälä Vantaan Myyrmannissa.