Suomalainen kodin taloustiede
Kodin taloustieteen professuuri > Viran suunnittelu ja perustaminen

Kodin taloustieteen perustamispäätös tehtiin niiden esimerkkien innoittamana, joita saatiin englanninkielisestä maailmasta. Kodin taloustiede oli, paitsi taloustieteen haara, myös yksi niin sanottuja kotitaloustieteitä. Kotitaloustieteet olivat vakiintuneet Amerikan Yhdysvaltojen korkeakoululaitokseen jo 1900-luvun alkupuolella. Kotitalousopetus alkoi varhain myös Englannissa mutta kotitalousprofessuuria Englantiin ei perustettu. Euroopan ensimmäinen kotitaloudellinen professorin virka perustettiin Suomeen vuonna 1946.
Ensimmäinen tieteellistä kotitalousopetusta koskenut eduskunta-aloite esitettiin Suomessa 13. helmikuuta 1928 (Toivomusaloite n:o 34/1928). Filosofian tohtori, kansanedustaja Kaino Oksanen jätti kaksi toivomusaloitetta kotitalouden ottamiseksi yliopistolliseksi oppiaineeksi. Toivomuksen kohteena oli vuonna 1928 ”kotitaloustiede” ja 11. marraskuuta 1930 ”kotitalouden taloustiede”. Kan-sanedustaja Oksasen aloitteet saattoivat perustua ainakin osittain filosofian tohtori K. T. Jutilan Amerikan matkoillaan sikäläisestä kotitalousopetuksesta keräämille tiedoille. Tohtori Jutila oli opiskellut Rockefeller-stipendiaattina Yhdysvalloissa ja Kanadassa 1927, ja vuonna 1930 hän teki näihin valtioihin uuden matkan. Vuosina 1927 ja 1931 hän kirjoitti Emäntälehteen korkeimmasta kotitalousopetuksesta Yhdysvalloissa. Elli Saurio (1866–1966), joka nimitettiin tammikuussa 1950 suomalaisen kodin taloustieteen professorin viran ensimmäiseksi viranhaltijaksi, aloitti 1930-luvulla väitöstutkimuksensa professori K. T. Jutilan ohjauksessa.
Kansanedustaja Oksasen jälkimmäinen toivomusaloite koski kotitalouden taloustieteen ja puutarha-tieteen opettajavirkojen perustamista yliopistoon. Asiasta käytiin Eduskunnassa keskustelua, jolloin ministeri, metsänhoidon professori 1911–34 A. K. Cajander suositteli kotitalous-tieteen sijoittamista yliopiston maatalous-metsätieteelliseen tiedekuntaan, sillä kotitalouden kehittämistä oli harrastettu maatalouspiireissä ja valtion menosäännössä siihen kohdistuvat menot sisältyivät maatalousministerin pääluokkaan.. – Näin tapahtuikin.
Kotitaloustieteet mainittiin niin sanotun Cajanderin komitean kahdessa mietinnössä: komiteanmietinnöt 1930:2 ja 1932:8. Cajanderin komitea ehdotti tiedekunnan molempien virkatutkintojen muuttamista linjamuotoisiksi. Kotitalous oli yksi linjamuotoiseen tutkintoon kaavailluista uusista tutkintoaineista. Kotitalous olisi soveltunut erityisesti naisopiskelijoille ja olisi sisältänyt aluksi vain kodin taloustieteen. Opetuksesta olisi vastannut kiinteä ylimääräinen professori..
Toisessa mietinnössään Cajanderin komitea esitti, että maataloustieteisiin kuuluvana annettaisiin yleistä kotitalouden opetusta kotitalouden talousopetuksen sijasta ja kotitaloustieteeseen ehdotettiin varsinaisen professorin virka. Suunnan muutoksella haluttiin helpottaa yliopistollisen kotitalousopetuksen laajentamista myöhemmin. Kotitalouden varsinaisen professorin opetusalaan olisi kuulunut kolme aiheryhmää: 1) ruokatalousoppi, 2) kodinhoito-oppi ja työtiede sekä 3) kodin talousoppi..
Agronomiatutkinnon linjajako toteutui metsähallituksen pääjohtaja A. K. Cajanderin pääministeri-kaudella 1937–39 . Aloitteentekijänä ja asian valmistelijana oli toiminut maanviljelystalouden pro-fessori Rurik Pihkala. Marraskuussa 1938 kotitaloustiede kuului asetusluonnoksessa maatalousopintosuunnan uusien pääaineiden joukkoon ja tiedekunta hyväksyi ehdotuksen yksimielisesti mutta maatalousopintosuunnan linjajakoasian tullessa loppukäsittelyyn 23. maaliskuuta 1939, asetusluonnos ei enää sisältänyt kotitalouslinjaa.  Potentiaalisten viranhakijoiden puute ehkä aiheutti kotitalouslinjan poistamisen. Filosofian kandidaatti Elli Saurio mahdollisesti piti päämääränään kotitaloudellista yliopistovirkaa, mutta Saurion jatkotutkimus keskeytyi työn ohjaajan, professori Jutilan erottua Suomen Pankin virkaan siirtymisen vuoksi yliopistovirasta.
Helsingin yliopisto teki ensimmäisen yliopistollisia kotitalousvirkoja koskevan virkaehdotuksen vuonna 1941 ja aloitteentekijänä toimi tälläkin kertaa professori Pihkala, mutta vasta konsistorin vuonna 1943 asettaman toimikunnan laatima suunnitelma menestyi. Kahta kotitaloudellista virkaa, ravintokemian ja kodin taloustieteen professuureja, ehdotettiin jo valtion vuoden 1945 tulo- ja menoarvioon mutta tuloksetta. Virkaehdotus toistettiin sellaisenaan seuraavana vuonna, valtiovarainministeri Johan Helon virkakaudella ja tällä kertaa kodin taloustieteen ylimääräisen professorin virka saatiin vuoden 1946 tulo- ja menoarvioon. Kahdesta ehdotetusta kotitalousvirasta toteutettiin aluksi vain perustamiskustannuksiltaan halvempi virka, sillä elettiin sotien jälkeistä niukkuuden aikaa. Ravintokemian varsinaisen professorin virka saatiin valtion budjettiin mukaan vuonna 1947.
Kodin taloustiede perustettiin Helsingin yliopistoon, sen maatalous-metsätieteelliseen tiedekuntaan 31. tammikuuta vuonna 1946 asetuksella n:o 99. Asetuksessa määriteltiin yleisluontoisesti suomalaisen kodin taloustieteen olemus:
Kodin taloustiede oli eräs taloustieteiden laji, ja sen opetus- ja tutkimusala oli ensisijaisesti yksityis-taloudellinen. Professori Elli Saurio laati oppiaineestaan määritelmän hakuteosta varten:
Professori Saurio tukeutui määritelmää laatiessaan neljään ulkomaiseen lähdeteokseen: Fitzsimmons 1950. Managemant of Family Resources; Ogburn–Nimkoff 1955. Technology and Changing Fam-ily; Dubberke 1958. Betriebswirtschaftliche Theorie des privaten Haushaltes; Bock–Specht 1958. Verbraucherpolitik.