stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Birgit Möller
Teokset

Troll. Schildt, Helsingfors 1918
Vita spår. Schildt, Helsingfors 1919
Urre, Bubi och jag. Schildt, Helsingfors 1921
Vinddrivna. Schildt, Helsingfors 1924
Ruotsinnokset

Bertha Holst: Lillan. Schildt, Helsingfors 1919, 2. uppl. 1926, 1939
Bertha Holst: Det glada förbundet: Lisbeth och Lone. Schildt, Lovisa 1920
Alice Berend: Babette Bomberlings friare. Schildt, Helsingfors 1921
Bertha Holst: Spirrevipp. Schildt, Helsingfors 1921
Barbra Ring: Under segel. Schildt, Helsingfors 1921
Rudolf Hans Bartsch: Hans judinna eller Jakob Böhmes kristallkula. Schildt, Helsingfors 1923
Bertha Holst: Tvillingarna: Gossen "Topp" och hans syster "Propp": berättelse för barn. Schildt, Helsingfors 1923
Edna Ferber: Hennes sons framgång. Schildt, Helsingfors 1925 (alkuteos So big)
Karl Hans Strobl: Staden med de gamla tornen. Schildt, Helsingfors 1925
Edna Ferber: Flickorna. Schildt, Helsingfors 1926
A. Hamilton Gibbs: Sju år för Bob. Schildt, Helsingfors 1927 (alkuteos Soundings)
Edna Ferber: Teaterbåten. Schildt, Helsingfors 1927 (alkuteos Show Boat)
Luigi Pirandello: En till!: valda noveller. Schildt, Helsingfors 1927
Radclyffe Hall: Av Adams ätt. Schildt, Helsingfors 1928 (alkuteos Adam's breed)
Noel Forrest: Stephen Heath's stolthet. Schildt, Helsingfors 1928 (alkuteos Ways of escape)
F. Tennyson Jesse: Piratbriggen. Schildt, Helsingfors 1929 (alkuteos Moonraker or The female pirate and her friends)
John Van Druten: Unge Woodley. Schildt, Helsingfors 1929 (alkuteos Young Woodley)
J. B. Priestley: Överraskade av natten. Schildt, Stockholm 1931 (alkuteos Benighted)
Birgit Klockars

Birgit Valgerd Klockars (1. elokuuta 1912 Kruunupyy – 10. tammikuuta 1996 Helsinki) oli suomalainen lähetyssaarnaaja, historiantutkija ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Klockarsin vanhemmat olivat rehtori, kansanedustaja Johannes Klockars ja opettaja Karin Wahlbäck. Vaasassa asuessaan Klockars tutustui Pelastusarmeijan toimintaan ja hän liittyi järjestöön päästyään ylioppilaaksi 1930.
Vuonna 1935 Klockars lähti Kiinaan ja toimi siellä lähetyssaarnaajana Kantonissa sijainneessa Pelastusarmeijan koulussa ja lastenkodissa. Toisen maailmansodan aikana yhteydet kotimaahan katkesivat lähes täysin, mutta Klockars jatkoi lastenkodin johtajana vaikeissa oloissa. Hän pääsi palaamaan Suomeen vasta vuonna 1946. Paluun jälkeen hän erosi Pelastusarmeijasta ja alkoi opiskella teologiaa, psykologiaa ja kasvatusoppia. Klockars palasi Kiinaan vielä syksyllä 1948 työskennellen nyt Berlinmission-järjestön lähetysasemalla Kantonissa. Kommunistien tultua valtaan Kiinassa lähetystyö kävi mahdottomaksi ja Klockars palasi Suomeen kesällä 1950.
Vuonna 1952 Klockars kääntyi katoliseen uskoon ja opiskeli sitten Åbo Akademissa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1956 ja tohtoriksi 1960. Väitöskirjan aiheena oli 1300-luvulla elänyt Turun piispa Hemming. Myöhemmin Klockars julkaisi tutkimuksia pyhästä Birgitasta ja Naantalin birgittalaisluostarista.
Teoksia

Hur var det i Kina?. Lindqvist, Stockholm 1947 (suomeksi nimellä Minkälaista oli Kiinassa?. Suomen lähetysseura, Helsinki 1951)
Evigt ögonblick : dikter. Förbundet för svenskt församlingsarbete i Finland, Helsingfors 1948
Att kunna le. Schildt, Helsingfors 1952
Biskop Hemming av Åbo, väitöskirja. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland 379. Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 1960
Birgitta och böckerna : en undersökning av den heliga Birgittas källor. Kungl. Vitterhets-, historie- och antikvitetsakademien, Historiska serien D 11. Almqvist & Wiksell, Stockholm 1966
Jumala rakastaa meitä ; suom. Irma Väisänen ; kuv. Franciska Stenius. Katolinen tiedotuskeskus, Helsinki 1972
Birgittas värld. Geber, Stockholm 1973
I Nådens dal : klosterfolk och andra c. 1440-1590. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland nr 486. Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 1980
Ett år - ett liv'. Schildt, Helsingfors 1984
Radioandakter'. KATT Katolsk informationstjänst, Helsingfors 1992
Vit väg / Valkea tie ; käännös Outi Kecskeméti ; kuvat Tuula Luoma. Katekeettinen keskus, Helsinki 1994
Ett hem - en värld. Scriptum, Vasa 2004
Palkinnot

SLS:n palkinto 1961, 1968, 1972, 1977
Cara Buono

| Cara Buono |
| --- | --- |
 Cara Buono vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1971 (ikä 53) Bronx, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1992–
Merkittävät roolit:  Stranger Things Sopranos Mad Men
Aiheesta muualla
www.carabuono.com
IMDb 
Elonet
Cara Buono (s. 1. maaliskuuta 1971 Bronx, New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen roolisuorituksiinsa tv-sarjoissa kuuluvat muun muassa Dr. Faye Miller Mad Men -sarjan neljännellä tuotantokaudella ja Kelli Moltisanti kuudennella kaudella sarjassa Sopranos. Netflixin jännitystieteisarjassa Stranger Things Cara Buono on vuodesta 2016 eteenpäin esittänyt Miken ja Nancyn äitiä Karen Wheeleriä.
Lapsuus ja nuoruus

Buono varttui työläisperheessä New Yorkin Bronxissa. Hän on tehnyt 11-vuotiaasta saakka kaikenlaisia töitä ja sanoo, että työläisvaltaisella alueella hänelle kasvoi hyvä työmoraali. Lapsena ja nuorena hän muun muassa jakoi lehtiä ja työskenteli videoliikkeessä. Perheessä oli neljä lasta; Caralla on kaksi veljeä ja sisar. Perheellä on italialaiset sukujuuret.
Cara Buono kävi ensin Fiorello H. LaGuardia High Schoolia ja sen jälkeen Columbian yliopistoa, josta hän valmistui kolmessa vuodessa 1995. Hänellä oli kaksi pääainetta eli englanti ja politiikan tutkimus. Buono maksoi itse yliopisto-opiskelun, sillä työläisvanhemmilla ei ollut säästöjä, millä opintoja maksaa. Buono rahoitti opinnot näyttelijäntöistä saamillaan palkkioilla, apurahoilla ja ottamalla lainaa.
Ura

Cara Buonon ensimmäinen näyttämörooli oli 12-vuotiaana Harvey Fiersteinin näytelmässä Spookhouse. Hän pääsi mukaan näytelmään vapaan haun kautta, ja rakastui näyttämötaiteeseen. Cara pyysi 13-vuotiaana sisartaan viemään hänet teatteriin katsomaan Landford Wilsonin näytelmää Burn This, koska hän halusi nähdä John Malkovichin sen pääroolissa. Kokemus oli vaikuttava.
Buono jatkoi näyttelemistä teattereissa sekä Broadwayllä että Off Broadway -teattereissa. Kauas pois -sarjassa (engl. I'll Fly Away), jonka pääosassa nähtiin Sam Waterston, Buono esiintyi kolmessa jaksossa vuonna 1992. Samana vuonna hän esiintyi myös Jake Gyllenhaalin isän Stephen Gyllenhaalin ohjaamassa elokuvassa Waterland yhdessä Ethan Hawken, David Morrisseyn ja Jeremy Ironsin kanssa. Useat Buonon valkokangasrooleista ovat olleet indietuotetuissa elokuvissa kuten Kohtalon sanelemaa (Next Stop Wonderland, 1998) Chutney Popcorn (1999), Kaksi Ninaa (Two Ninas, 1999) ja Happy Accidents (2000).
Kova laki -sarjassa Buono on esiintynyt useita kertoja. Hädän hetkellä -tv-sarjassa (Third Watch) Buono esiintyi vuosina 2004–2005 Grace Fosterin roolissa. Tv-sarjassa Sopranos Buono esitti vuosina 2006–2007 Christopher Moltisantin (Michael Imperioli) vaimoa Kelliä. Buono tuli mukaan Mad Men -sarjaan kaudelle neljä vuonna 2010. Hän esitti Dr. Faye Milleriä, joka antaa haastetta Jon Hammin esittämälle misogynistiselle Don Draperille. Suoritus huomioitiin Emmy-ehdokkuudella vuonna 2011. Mad Men -sarja sai katsojat lähestymään Buonoa ja kertomaan hänelle omia muistojaan 1960-luvulta: Siihen aikaan miehet selvisivät sikailusta vähällä, naiset tupakoivat raskausaikana ja läimivät lapsiaan, työaikanakin ryypättiin; ja noita aikoja muistellaan sekä kauhulla että haikeudella.
Tv-sarjassa Kohde hän näytteli Martine Rousseau'ta vuosina 2014–2015. Hän on esiintynyt muun muassa Ang Leen elokuvassa Hulk vuonna 2003 ja vuonna 2010 elokuvassa Ystävät hämärän jälkeen.
Vuodesta 2016 Cara Buono on ollut mukana Stranger Things -sarjassa, jossa hän esittää Karen Wheeleriä, Miken ja Nancyn äitiä. Sarjan aikuisista vain Joycella (Winona Ryder) ja Hopperilla (David Harbour) tuntuu olevan joku käsitys pikkukaupungin oudoista tapahtumista. Buonon mukaan hänestä vaikutti kummalta, että Wheelerin teinien äiti tuntuu olevan niin pihalla. Niinpä hän ensimmäisellä kaudella mietti naiselle taustatarinan: kasariäidille kenties viini maistuu, josta syystä hän on hieman puutuneessa tilassa. Kolmannella kaudella perheen äidin rooli syvenee, ja Buonon kehittämä taustatarina punaisen langan hukanneesta naisesta tuntuu saavan vahvistusta. Karenilla saattaa olla mielessä muutakin kuin kotona tv:n äärellä nuokkuva aviomies.
Yksityiselämä

Cara Buono on ollut vuodesta 2010 naimisissa Peter Thumin kanssa. Thum on yhdysvaltalainen yrittäjä. Pari tapasi toisensa lentokoneessa. Aviomies vitsailee, että vaimo antoi hänelle ensitapaamisella kyytiä ja huumeita: lennon aikana Buono antoi miehelle jotakin, joka auttaa nukkumaan. Pariskunnalla on vuonna 2013 syntynyt tytär. Buonon mukaan hänen miehensä on inspiroiva, koska mies tekee eikä vain puhu, on rauhallinen ja varma.
Buonon luonnetta kuvaa se, että jos joku väittää hänelle, ettei hän pysty johonkin, hän pyrkii tekemään sen asian kahta kovemmin. Näin hän esimerkiksi juossut New Yorkin maratonin useammankin kerran, vaikkei ole lähtökohtaisesti ollut atleetti-tyyppiä.
Yksityiselämä > Naisasiaa

Kun toimittaja mainitsi Stranger Things -sarjan vastaavan tuottajan Shawn Levyn sanoneen, että naiset eivät muutu vähemmän kiinnostaviksi iän myötä, vaan päinvastoin vielä kiinnostavammiksi, Buono kommentoi: "Ennen naiset esittivät tyttöystäviä ja vaimoja, ja miehet aina veivät juonta eteenpäin. Nykyään myös naiset haluavat nähdä, että heitä edustetaan toimijoina. Ja se on myös kannattavaa, sillä puolet väestöstähän on naisia! Vielä on pitkä matka kuljettavana, mutta naiset ovat jo alkaneet kuljettaa kerrontaa tavalla, joka ei aiemmin ollut mahdollista."
Aiheesta muualla

Cara Buono Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Baskienpaimenkoira

| Baskienpaimenkoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Baskimaa,  Espanja
Määrä:  ei Suomessa
Rodun syntyaika:  ikivanha/1500-luku
Alkuperäinen käyttö:  paimenkoira
Nykyinen käyttö:  paimenkoira
Muita nimityksiä:  euskal artzain txakurra, perro de pastor vasco, Basque Herder, Basque Shepherd Dog
FCI-luokitus:  ei RSCE: 1 Lammas- ja karjakoirat alaryhmä 1 Lammaskoirat
Ulkonäkö
Paino:  lyhytkarvainen uros 18–36 kg, narttu 17–29 kg pitkäkarvainen uros 18–33 kg, narttu 17–30 kg
Säkäkorkeus:  lyhytkarvainen uros 47–61 cm, narttu 46–59 cm pitkäkarvainen uros 47–63 cm, narttu 46–58 cm
Väritys:  fawn, kullankeltainen, kanelinruskea ja kuparinpunainen
Baskienpaimenkoira (baskiksi euskal artzain txakurra, esp. perro de pastor vasco) on Baskimaasta kotoisin oleva koirarotu, jota paikalliset paimenet yleensä käyttävät karjanpaimentamiseen. Sen uskotaan polveutuneen keskieurooppalaisista paimenkoirista. Rotu ei ole kansainvälisesti tunnustettu, mutta Real Sociedad Canina de España (RSCE) on hyväksynyt sen.
Ulkomuoto

Baskienpaimenkoiralla on hyvät mittasuhteet, vahvat suorakaiteenmuotoiset rungot ja ravaavat liikkeet. Sen pää on melko kevyt ja niska lyhyt. Sen silmät ovat soikionmuotoiset ja ruskeat tai meripihkanväriset. Sen korvat ovat keskikokoiset, kolmionmuotoiset ja joskus kärjistään taittuneet. Säkäkorkeuden ja pituuden välinen suhde on noin 1:1,2. Karvapeite on keskipitkä, rungossa pidempi kuin päässä eikä koskaan peitä silmiä.
Rodusta on olemassa kaksi muunnosta: lyhyt- (gorbeiakoa) ja pitkäkarvainen (iletsua). Aivan kuten pyreneittenpaimenkoirilla, myös tällä rodulla lyhytkarvainen ei ole täysin lyhytkarvainen, mutta eroaa pitkäkarvaisesta sillä ettei sen naama ole yhtä karvainen eikä "viiksekäs". Lyhytkarvainen on väriltään aina kuparinpunainen, kun taas pitkäkarvaisen sallitut värit ovat fawn, kullankeltainen ja kanelinruskea. Lyhytkarvaisten urosten säkäkorkeus on 47–61 cm ja paino 18–36 kg, nartuilla vastaavat mitat ovat 46–59 cm ja 17–29 kg. Pitkäkarvaisten urosten säkäkorkeus on 47–63 cm ja paino 18–33 kg, nartuilla vastaavat mitat ovat 46–58 cm ja 17–30 kg.
Alkuperä

Baskienpaimenkoira on yksi vanhimmista koiraroduista, ja sen epäillään polveutuvan keskieurooppalaisista paimenkoirista. Alueen neoliittisista luolista löydettiin ihmisten jäännöksiä, kuten luita, jotka ovat peräisin n. 12 000 vuoden takaa. Niiden uskotaan osoittavan, että paikalliset ihmiset jotka elivät aikanaan nykyisen Baskimaan alueella olivat paimenia. 1500-luvulta asti on olemassa freskoja ja maalauksia joissa esiintyy baskienpaimenkoira. Lyhytkarvainen muunnos on vanhempi ja alkuperäisempänä ja puhtaampana säilynyt kuin pitkäkarvainen.
Rodun virallinen tunnustaminen vaati laajoja tutkimuksia Baskimaan alueella: vasta kun sen eroavaisuudet muihin koirarotuihin, kuten pyreneittenpaimenkoiraan ja katalonianpaimenkoiraan voitiin osoittaa kyllin suuriksi, RSCE hyväksyi sen itsenäiseksi roduksi vuonna 1996.
Aiheesta muualla

Dogomania: Euskal Artzain txakurra (Arkistoitu – Internet Archive)
Portal: Euskal Artzain Txakurra (Arkistoitu – Internet Archive)
Basque Sheepdogs in America
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Basque_Shepherd_Dog
Käännös suomeksi
Basketligaen

| Basketligaen |
| --- | --- |
Laji:  koripallo
Maa(t):   Tanska
Perustettu:  1957 (Mestaruussarja) 1995 (Basketligaen)
Joukkueita:  8
Hallitseva mestari:  Horsens IC
Eniten mestaruuksia:  Bakken Bears (14)
Sivusto:  basketligaen.dk
Basketligaen on Tanskan koripallon miesten pääsarja. Sarjaa on pelattu kaudesta 1957–1958 lähtien ja nykyisellä nimellään vuodesta 1995. Sarjan voittaja on koripallon Tanskan mestari.
Joukkueet kaudella 2023–2024

| Joukkue | Kaupunki | Areena |
| --- | --- | --- |
| Bakken Bears | Aarhus | Sparekassen Danmark Basketball Center |
| BC Copenhagen | Kööpenhamina | Nørrebrohallen |
| BK Amager | Kööpenhamina | Amagerhallen |
| Bears Academy | Fredericia | Vejlby Risskov Center |
| BMS Herlev | Herlev | Nordic Basketball Arena Herlev |
| Holbæek-Stenhus | Holbæk | Holbæk Sportsby |
| Horsens IC | Horsens | Forum Horsens |
| Randers Cimbria | Randers | Arena Randers |
| Svendborg Rabbits | Svendborg | Rise Sparekasse Arena |
| Team FOG Næstved | Næstved | Arena Næstved |
| Værløse Blue Hawks | Furesø | Søndersøhallen |
Mestaruudet joukkuettain

Bakken Bears – 14
SISU – 10
Gladsaxe – 7
BMS – 6
Horsens IC – 5
BK Falcon – 4
Stevnsgade – 3
Værløse – 2
Hørsholm 79ers – 2
Virum BK – 2
Svenborg Rabbits – 1
BF Copenhagen – 1
Mestaruudettomia joukkueita: Randers Cimbria, Team FOG Næstved, Aabyhøj IF Basketball, Aalborg Vikings
Aiheesta muualla

Basketligaen (tanskaksi)
Blessing Oborududu

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Oborududu kesäolympialaisissa 2020 |  Oborududu kesäolympialaisissa 2020 |  Oborududu kesäolympialaisissa 2020 |  |
Maa:   Nigeria
Naisten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | 68 kg |  |
Blessing Oborududu (12. maaliskuuta 1989 Gbanranu) on nigerialainen vapaapainija ja olympiamitalisti. Hän tämän lisäksi moninkertainen Afrikan mestari.
Oborududu osallistui ensimmäisen kerran olympialaisiin Lontoon olympialaisissa 2012, jolloin hän kilpaili 63 kg sarjassa. Hän hävisi toisella kierroksella puolalaiselle Monika Michalikille. Neljä vuotta myöhemmin hän kilpaili samassa painoluokassa Rion olympialaisissa. Hän hävisi jälleen toisen kierroksen ottelunsa mongolialaiselle Soronzonboldyn Battsetsegille. Tokion olympialaisissa Oborududu kilpaili 68 kg sarjassa. Hän voitti ensimmäisellä kierroksella azerbaidžanilaisen Elis Manolovan ja puolivälierissä kirgisialaisen Meerim Zhumanazarovan. Välierissä hän voitti mongolialaisen Soronzonboldyn Battsetsegin, mutta loppuottelussa Yhdysvaltain Tamyra Mensah-Stock oli parempi. Hänen voittamansa olympiahopea oli Nigerian historian ensimmäinen olympiamitali painista.
Ensimmäisen mitalin Afrikan-mestaruuskilpailuista Oborududu saavutti vuonna 2009, jolloin hän oli kolmas 59 kg sarjassa. Tämän jälkeen hän voittanut 11 Afrikan-mestaruutta. MM-kilpailuissa hänen paras sijoituksensa on viides vuonna 2017. Hänellä on myös Kansainyhteisön kisoista neljä mitalia, joista kaksi kultaa.
Berserker (Amon Amarth albumi)

| Berserker Amon Amarth |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 3. maaliskuuta 2019
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 56.45
 Levy-yhtiö: Metal Blade
Listasijoitukset
  4. (albumilista)    2. (fyysinen albumilista)
Amon Amarthin muut julkaisut
| Jomsviking 2016 | Berserker 2019 | The Great Heathen Army 2022 |
Berserker on ruotsalaisen metalliyhtye Amon Amarthin yhdestoista studioalbumi. Se julkaistiin 3. maaliskuuta 2019 levymerkillä Metal Blade Records.
Kappaleet

Fafner’s Gold – 5.00
Crack the Sky – 3.49
Mjölner (Hammer of Thor) – 4.42
Shield Wall – 3.46
Valkyria – 4.43
Raven’s Flight – 5.20
Ironside – 4.30
The Berserker at Stamford Bridge – 5.13
When Once Again We Can Set Our Sails – 4.24
Skoll and Hati – 4.27
Wings of Eagles – 4.03
Into the Dark – 6.48
Kokoonpano

Olavi Mikkonen − kitara
Johan Hegg − laulu
Ted Lundström − basso
Johan Söderberg − kitara
Jocke Wallgren – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 8-/10
Kaaoszine: 6/10
Metalliluola: 8+/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Berserker (Amon Amarth albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Berserker (Amon Amarth albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Brunswick (Georgia)

| Brunswick |
| --- | --- |
 Kaupungin keskustaa.
 lippu:  vaakuna
 Brunswickin Glynnin piirikunnan kartalla
 Brunswick
 Koordinaatit: 31°9′32″N, 81°29′21″W 
Valtio:   Yhdysvallat
Osavaltio:  Georgia
Piirikunta:  Glynnin piirikunta
Väkiluku (2010):  15 383
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
 
 www.brunswickga.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brunswick on kaupunki Yhdysvaltojen Georgian osavaltion rannikolla Glynnin piirikunnassa Savannahin eteläpuolella. Paikka on yksi Georgian syväsatamista. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 15 383.
Maantiede

Brunswick sijaitsee Georgian osavaltion kaakkoisosassa Atlantin valtameren rannikolla Glynnin piirikunnassa. Savannah sijaitsee Brunswickista noin 120 kilometriä pohjoiseen ja Jacksonville Floridassa noin 100 kilometriä etelään. Kaupunki on rakennettu niemimaalle Brunswick-, Turtle ja East Riverjokien välissä.  Brunswick on yksi Georgian syväsatamista ja rannikolla sijaitsevat Golden Isles-saaret.
Historia

Brunswickin kaupunkisuunnitelma laadittiin tuolloisessa Georgian siirtokunnassa vuonna 1771. Kaupunki sai Savannahin tapaan ruutukaavan. Nimensä se sai Saksassa sijainneen Braunschweigin (en. Brunswick) ruhtinaskunnan mukaan. Ruhtinaskunta oli Ison-Britannian kuningas Yrjö III:N suvun kotiseutu. Myös monet kaupungin paikannimet saivat nimensä eri englantilaisten aatelisten mukaan. Nimet säilyivät käytössä sittemmin myös brittien vastaisen vapaussodan jälkeenkin. Vuonna 1797 Brunswickista tuli Glynnin piirikunnan hallinnollinen keskus.
1800-luvun loppupuolella Brunswickista kehittyi huomattava vientisatama, jonka kautta kulki puuvillaa ja puutavaraa. Sataman toiminta hiljeni kuitenkin 1900-luvun puolella 1930-luvun laman myötä. Ensimmäisen ja toisen maailmansodan aikana paikalla rakennettiin laivoja sodan tarpeisiin. Sataman toiminta on elpynyt maailmansotien jälkeen.
Talous

Brunswickin satama kilpailee nykyisin Savannahin ja Jacksonvillen satamien kanssa. Paikalliseen teollisuutene lukeutuvat esimerkiksi Georgia-Pacificin paperitehdas, Herculesin tehdas, sekä Rich-SeaPakin ja King and Prince Seafoodin elintarviketehtaat. Alueelle on myös matkailua. Lähistöllä on golfratoja ja hiekkarantoja.
Kotitalouksien keskimääräiset vuosittaiset ansiot Brunswickissa aikavälillä 2014–2018 olivat 25 896 USD ja henkilöä kohden 19 829 USD. 37,5 % väestöstä eli köyhyysrajan alapuolella.
Väestö

Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 15 383 ja vuoden 2019 arvion mukaan 16 256. Kaupungin asukkaista 37,6 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 30,4 %), 56,6 % afroamerikkalaisia, 9,8 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 1,8 % aasialaisia. 10,6 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 7,6 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Koulutus

Glynn Academy on yksi Georgian vanhimmista julkisista oppilaitoksista. College of Coastal Georgia on perustettu vuonna 1961. Entisen Glyncon laivaston ilmavoimien tukikohdassatoimii liittovaltion poliisin koulutuskeskus, jossa koulutetaan eri liittovaltion viranomaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brunswick (Georgia) Wikimedia Commonsissa
Brunswickin satama ja Sidney Lanier Bridge.
Kaupunkisuunnitelma vuodelta 1771.
Kaupungintalo.
Burgosinseisoja

| Burgosinseisoja |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Espanja
Määrä:  Suomessa rekisteröity 13
Rodun syntyaika:  1600-luku
Alkuperäinen käyttö:  pienriistan ja lintujen metsästys
Nykyinen käyttö:  kanakoira
Muita nimityksiä:  perdiguero de Burgos, perdiguero burgalés, perdiguer de Burgos, Burgos Pointer, Burgos Pointing Dog, Burgalese Pointer, Burgos Retriever, braque de Burgos, Perdiguero von Burgos, wyżeł hiszpański, burgosi vizsla, burgose linnukoer, Spanish Pointer, Spanish Perdiguero
FCI-luokitus:  ryhmä 7 Seisovat lintukoirat alaryhmä 1.1 Mannermaiset "braque"-tyyppiset #90
Ulkonäkö
Paino:  25–30 kg
Säkäkorkeus:  uros 62–67 cm, narttu 59–64 cm
Väritys:  maksanruskea-valkoinen, maksanruskea-harmaa ja maksanruskeatäplikäs
Burgosinseisoja (esp. perdiguero de Burgos) on espanjalainen koirarotu.
Ulkonäkö

Burgosinseisoja on melko kookas, lyhytkarvainen kanakoira. Vaikka se ei olekaan yhtä virtaviivaisen ja elegantin näköinen kuin muut seisojat (kuten esimerkiksi pointteri), se on neliömäisen runkonsa ansiosta rakenteeltaan luja ja kestävä. Sen erityispiirteisiin kuuluvat pitkät, riippuvat korvat ja kaksi roikkuvaa kaulapoimua, jotka muodostavat "kaksoisleuan". Kirsu on tummanruskea ja purenta leikkaava. Huulet ovat riippuvat ja ylähuulet peittävät selvästi alahuulet, saamatta kuitenkaan olla veltot. Silmät ovat mantelinmuotoiset, keskikokoiset ja tumman pähkinänruskeat. Normaalisti pehmeä ja jalo katse vaikuttaa toisinaan hieman surulliselta samaan tapaan kuin esimerkiksi cockerspanielilla. Alkuperämaassa hännästä typistettiin perinteisesti kolmasosa, mutta Suomessa ja monessa muussa Euroopan maassa typistys on nykyisin kielletty.
Karvapeite on lyhyt, sileä ja tiheä. Se muodostuu maksanruskeista ja valkoisista karvoista, jotka muodostavat yhdessä ruskeatäplikkään, harmahtaan maksanruskein laikuin tai maksanruskea-valkoisen kokonaisuuden riippuen siitä, kumpi väreistä on dominoiva. Valkoinen otsalaikku on tunnusomainen piirre monilla koirilla, mutta rotumääritelmä ei kuitenkaan edellytä sitä. Urosten säkäkorkeus vaihtelee 62–67 cm välillä ja narttujen 59–64 cm. Keskimääräinen paino on 25–30 kg. Sukupuolileiman tulee olla selvä, ja nartut ovat yleensä uroksia virtaviivaisempia.
Luonne ja käyttäytyminen

Burgosinseisoja on älykäs, rauhallinen, hillitty, kestävä ja tasapainoinen. Sillä on hyvä hajuaisti, ja sitä arvostetaan monipuolisten metsästysominaisuuksiensa vuoksi: se on paitsi erinomainen riistan jäljittämisessä, myös sen osoittamisessa ja noutamisessa. Säyseänä, tottelevaisena, hiljaisena ja lempeänä koirana se on helppo kouluttaa ja sopii myös lapsiperheeseen. Se ei kuitenkaan rauhallisuudestaan huolimatta sovellu kaupunkiympäristöön.
Alkuperä

Tämä ikivanha rotu on kotoisin nykyisen Burgosin maakunnan alueelta muinaisesta Kastilian kuningaskunnasta. Se saattaa polveutua navarranseisojan ja sabueso españolin välisestä risteytyksestä, ja toisen teorian mukaan navarranseisojan ja pointterin välisestä risteytyksestä. Sen uskotaan mitä todennäköisimmin vaikuttaneen muiden seisojarotujen jalostamiseen. Sitä käytetään erityisesti pienriistan – kuten jänisten ja kaniinien – ja lintujen metsästykseen, mutta rohkeutensa ansiosta se sopii myös suurriistan metsästykseen. Sisukkaana, nopeana ja kestävänä koirana se kykenee työskentelemään kovassakin maastossa.