stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Päiväntasaajan Guinea
Historia > Itsenäisyyden aika

Heinäkuussa 1970 Nguema lakkautti maan kaikki poliittiset puolueet ja kansalaisjärjestöt. Samalla perustettiin Työtätekevien kansallinen yhtenäisyyspuolue PUNT, jonka jäseniksi määrättiin maan koko aikuisväestö. Presidentin toimivaltaa rajoittavat perustuslain kohdat mitätöitiin toukokuussa 1971. Taloutta pyrittiin kehittämään paikallista yrittäjyyttä kannustamalla ja ulkomaista pääomaa houkuttelemalla. Samalla lisättiin valtion harjoittamaa talouden sääntelyä. Vuonna 1972 järjestetyssä PUNT:in toisessa edustajakokouksessa Nguema julistettiin elinikäiseksi presidentiksi. Maahan pystytettiin diktatuuri. Järjestelmän vastustajat ja suurin osa espanjalaisista pakeni ulkomaille. Espanjalaisten poismuutto ja Nigerian kielto lähettää maatyöläisiä lamauttivat maan talouden. Ulkomailla perustettu demokratialiike yritti tunkeutua maahan Gabonista heinäkuussa 1976.
Francisco Macías Nguema syrjäytettiin 3. elokuuta 1979 tapahtuneessa vallankaappauksessa. Poliittiset puolueet ja ammattiliitot lakkautettiin ja vallan otti Teodoro Obiang Nguema Mbasogon johtama sotilasneuvosto. Huomattava osa aikaisemmin kansallistetusta omaisuudesta palautettiin entisille omistajilleen. Taloudessa pyrittiin yhteistyöhön Espanjan ja Ranskan kanssa. Elokuussa 1982 järjestetyssä kansanäänestyksessä hyväksytyn perustuslain mukaan Nguema Mbasogosta tuli maan presidentti. Sotilasneuvosto lakkautettiin saman vuoden lokakuussa. Nguema Mbasogo on jatkanut itsevaltiutta. Hän oli vuosien 1996 ja 2002 presidentinvaalien ainoa ehdokas. Myös vuoden 2009 presidentinvaali päättyi hänen voittoonsa; vastaehdokas Placido Mico sai 3,6 prosenttia äänistä. Vuoden 2016 vaaleissa vastaehdokas Avelino Mocache Benga sai 1.5 prosenttia äänistä. Presidentin poika Teodorin on ollut syytteessä valtion varojen väärinkäytöstä, ja joutui palauttamaan yli 30 miljoonan Yhdysvaltojen dollarin edestä omaisuutta.
Vuonna 2012 nimitettiin presidentin poika Teodorin Obiang maan varapresidentiksi. Presidentin poika on tunnettu äärimmäisen ylellisestä elämäntavastaan. Vuonna 2020 ranskalainen tuomioistuin tuomitsi hänet maksamaan 30 miljoonaa euroa sakkoja Päiväntasaajan Guinean julkisten varojen käytöstä omaan ylelliseen elämäänsä, johon on kuulunut kalliit kiinteistöt Euroopassa, ylelliset autot, taide, jalokivet, kellot ja design-vaatteet. Maan presidentti Teodoro Obiang Nguema on ollut vallassa vuodesta 1979 lähtien ja hänestä on tullut Afrikan pisimpään vallassa ollut nykyinen valtionpäämies. Maailman pisimmän vallassaoloajan hallitsijana (lukuun ottamatta monarkkeja) Obiang saavutti vuonna 2022, kun 80-vuotias itsevaltias valittiin presidentiksi.
Politiikka

Vuoden 1968 itsenäistymisen jälkeen Päiväntasaajan Guinealla on ollut kaksi päämiestä: ensimmäiset 11 vuotta maata hallitsi Francisco Macías Nguema, jonka kaoottisella valtakaudella noin 50 000 guinealaista menetti henkensä ja 150 000 lähti maanpakoon. Nykyinen elinikäinen presidentti Teodoro Obiang Nguema Mbasogo järjesti sotilasvallankaappauksen vuonna 1979. Hän uudistutti perustuslain vuonna 1982, ja se hyväksyttiin kansanäänestyksessä 95,38 prosentin enemmistöllä.
Presidentti nimittää pääministerin ja apulaispääministerin. Maassa on kaksikamarinen parlamentti, jonka alahuone valitaan vaaleilla viiden vuoden välein. Senaatin 70 jäsenestä presidentti nimittää 15, loput 55 valitaan vaaleilla. Vuonna 2013 valitussa parlamentissa pääpuolue PDGE:llä (Päiväntasaajan Guinean demokraattinen puolue) on 99 paikkaa alahuoneessa ja 54 paikkaa senaatissa, opposition CPDS:llä (Convergence Party for Social Democracy) yksi paikka kummassakin. Parlamentilla on erittäin vähän valtaa.
Päiväntasaajan Guinea hyväksyttiin vuonna 2014 Portugalinkielisten maiden yhteisöön, vaikka maassa ei käytännössä juuri portugalia puhuta.
Politiikka > Hallinnollinen jako

Päiväntasaajan Guinea jakautuu hallinnollisesti nykyään kahdeksaan hallintoalueeseen eli provinssiin, jotka puolestaan jakautuvat kuntiin. Kahdeksas ja uusin provinssi, Djiblohon provinssi, muodostettiin vuonna 2017 Ciudad de la Pazin (entinen Oyala) ja Mberen kaupungeista.
| Hallintoalue | Pääkaupunki | Pinta-ala (km2) | Väkiluku (4> 7.2001) | Väkiluku (2013) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Annobónin provinssi | San Antonio de Palé | 17 | 5 008 | 20 741 |
| Bioko Norten provinssi | Malabo | 776 | 231 000 | 410 541 |
| Bioko Surin provinssi | Luba | 1 241 | 29 000 | 181 525 |
| Centro Surin provinssi | Evinayong | 9 931 | 126 000 | 202 054 |
| Djiblohon provinssi | Ciudad de la Paz |  |  |  |
| Kié-Ntemin provinssi | Ebebiyín | 3 943 | 167 000 | 238 548 |
| Litoralin provinssi | Bata | 6 665 | 298 000 | 400 415 |
| Wele-Nzasin provinssi | Mongomo | 5 478 | 158 000 | 318 451 |
Politiikka > Ulkosuhteet Venäjään

Marraskuussa 2024 uutisoitiin, että Venäjä on lähettänyt jopa 200 sotilasta Päiväntasaajan Guineaan suojelemaan presidenttiä. Samaan aikaan Venäjä jatkoi läsnäolonsa laajentamista Afrikassa. Uutisten mukaan venäläiset kouluttavat eliittivartijoita maan kahdessa suurimmassa kaupungissa – pääkaupungissa Malabossa ja Batassa. Ensimmäiset raportit maahan sijoitetuista venäläisjoukoista saatiin ensimmäisen kerran elokuussa 2024. Venäjä on lähettänyt viime vuosina tuhansia palkkasotureita Länsi- ja Keski-Afrikkaan suojelemaan sotilashallintoja ja auttamaan niitä taistelussa kapinallisia vastaan. Venäläisen uutistoimisto Tassin mukaan presidentti Obiang kiitti Vladimir Putinia syyskuussa ohjaajien lähettämisestä vahvistamaan Päiväntasaajan Guinean puolustusta.
Talous

Ennen itsenäistymistä Päiväntasaajan Guinean tärkeimmät tuotteet olivat kaakao, kahvi ja puutavara.
Vuonna 1996 löytyneet suuret öljyvarat muuttivat maan varallisuutta, vaikka suuri osa voitoista ohjautuu yhdysvaltalaisille öljy-yhtiöille. Alueelta on löytynyt myös maakaasua, ja amerikkalaiset ovat nimittäneet Päiväntasaajan Guineaa jopa uudeksi Kuwaitiksi. Usein vertaillaan Päiväntasaajan Guinean bruttokansantuotetta asukasta kohti; luvuissa on suuria epävarmuuksia, koska arviot maan väkiluvusta ovat olleet hyvin epävarmoja. Joka tapauksessa maan tulot ovat moninkertaiset naapurimaihin verrattuna, mutta samaan aikaan ainakin puolet väestöstä elää köyhyydessä.
Päiväntasaajan Guinean taloudellisesti merkittävimmät luonnonvarat ovat öljy ja puu. Maalla on hyödyntämättömiä luonnonvaroja, kuten titaania, rautamalmia, mangaania, uraania, kultaa, öljyä ja maakaasua. Valtion talous on valtavassa kasvussa luonnonvarojen ansiosta. Merkittävimmät vientituotteet ovat CIA:n mukaan vuonna 2010 öljy, metanoli, puutavara ja kaakao.
Öljyvarojen ansiosta Päiväntasaajan Guinean bruttokansantuote asukasta kohden on Afrikan korkeimpia, mutta varallisuus on jakaantunut äärimmäisen epätasaisesti. Varallisuus keskittyy presidentille sekä presidentin perheelle ja lähipiirille. Koulutukseen tai terveydenhuollon kehittämiseen varoja ei ole käytetty.
Päiväntasaajan Guinean taloutta määrittelee huono hallinto, korruptio, nepotismi ja sitä on kuvattu suoranaiseksi kleptokratiaksi. Amerikkalaiset öljy-yhtiöt, mm. ExxonMobil ovat maksaneet oikeuksistaan toimia maassa ja rahojen on todettu menevän suoraan maata yli 40 vuotta johtaneelle diktatoriselle presidentille Teodoro Obiang Nguema Mbasogolle ja hänen lähipiirilleen. Kouluja ja sairaaloita ei ole öljyvaroilla rakennettu, kansasta lähes puolet elää edelleen öljybuumin keskellä köyhyysrajan alapuolella. Presidentin poika ja tämän seuraajakseen nimeämä varapresidentti Teodoro Nguema Obiang, joka tunnetaan paremmin nimellä Teodorin Obiang, on joutunut eri puolilla maailmaa korruptioon ja rahanpesuun liittyvien selvittelyiden ja syytteiden kohteeksi. Hän on ranskalaisen tuomioistuimen mukaan sijoittanut maansa julkisia varoja kymmeniä miljoonia dollareita kartanoon, urheiluautoihin (mm. erityisen kallis ja ainutlaatuinen Lamborghini Veneno) ja jalokiviin.
Talous > Liikenne

Päiväntasaajan Guineassa on seitsemän lentokenttää, joista kuuden kiitotiet on päällystetty. Maanteitä on 2 880 kilometriä. Euroopasta lennetään Malaboon Pariisin, Madridin, Amsterdamin tai Zürichin kautta. Maayhteys on periaatteessa sekä Gabonin että Kamerunin kautta, mutta ulkomaalaisten matkustajien tulee olla tarkkoina viisumien, lähtöleimojen ja muuttuvien sääntöjen kanssa.
Väestö

Heinäkuussa 2014 CIA arvioi maassa olevan 722 000 asukasta, ja väestönkasvun 2,5 prosentin luokkaa. YK:n uutistoimisto IRIN on esittänyt epäilyjä, että hallitus on peukaloinut väestötilastoja mieluisan vaalituloksen varmistamiseksi.
Useimmat Päiväntasaajan Guinean asukkaat kuuluvat bantuheimoihin. Suurimmat yksittäiset kielet ovat fang (Vuonna 2013 maassa oli 589 000 fangin puhujaa), bube (51 000 vuonna 2011) ja seki (11 000 vuonna 2001). Pygmiheimot ovat integroituneet hallitseviin bantuheimoihin.
Päiväntasaajan Guineassa on kolme virallista kieltä. Maan perinteinen ja tärkein virallinen kieli on espanja, mutta sen lisäksi ranskasta tuli maan virallinen kieli vuonna 1997 ja portugalista vuonna 2011. Kuitenkaan maan väestön enemmistö ei juurikaan osaa ranskaa tai portugalia, sillä niitä ei opeteta kouluissa.
Hyvinvointi ja ihmisoikeudet

Ihmisoikeuksia on Päiväntasaajan Guineassa rikottu systemaattisesti ja jatkuvasti. Mielipiteenvapaus on olematonta, diktatorisen hallinnon vastustajia ja kriitikkoja on surmattu, vangittu ja kidutettu. Maassa vallitsee pelon ilmapiiri ja presidentti on hallinnut alistamisen ja pelon voimalla toteaa Amnesty International vuosiraportissaan 2019. Maata kutsutaan "Afrikan Pohjois-Koreaksi".
Hyvinvointi ja ihmisoikeudet > Vapauksien kehitys

Freedom Housen vuoden 2022 raportin mukaan Päiväntasaajan Guinea ei ole vapaa maa. Maassa järjestetään säännöllisesti vaaleja, mutta äänestäminen ei ole vapaata eikä oikeudenmukaista. Nykyinen presidentti, joka otti vallan sotilasvallankaappauksessa, jossa hänen setänsä syrjäytettiin, on johtanut erittäin sortavaa autoritaarista hallintoa vuodesta 1979 lähtien. Öljyvarallisuus ja poliittinen valta on keskittynyt presidentin perheen käsiin. Hallitus estää usein maan muutamia oppositiopoliitikkoja, kohdistaa ankaria toimia kansalaisyhteiskuntaryhmiin ja sensuroi toimittajia. Oikeuslaitos on presidentin valvonnassa, ja turvallisuusjoukot harjoittavat kidutusta ja muuta väkivaltaa rankaisematta.
Kulttuuri

Päiväntasaajan Guinean tärkeimmät kulttuurilliset ja etniset ryhmät ovat Biokon saaren bubit ja mantereen fangit. Ne yhdistyivät samaan valtioon Espanjan siirtomaavallan alla, ja ihmisten ensisijainen kulttuurillinen identiteetti on edelleen etnisen ryhmän eikä valtionrajojen mukainen. Fangeja asuu myös Gabonissa ja Kamerunin puolella.
Ruokavalion perustana ovat maniokki, banaanit, riisi ja jamssi. Sitä täydennetään metsästämällä ja kalastamalla. Palmuviini ja sokeriruo’osta valmistettu alkoholijuoma malamba ovat suosittuja. Juhlatilaisuuksissa syödään kanaa ja ankkaa.
Vähintään 15-vuotiaista Päiväntasaajan Guinean asukkaista lukutaitoisia oli YK:n kehitysohjelma UNEPin mukaan 95,3 prosenttia vuonna 2015. Maan ainoa oma yliopisto on Päiväntasaajan Guinean kansallinen yliopisto (Universidad Nacional de Guinea Ecuatorial, UNGE), on perustettu vuonna 1995, ja toimii kahdella paikkakunnalla: Malabossa ja Batassa. Lisäksi maassa toimii Espanjan kansallinen etäopiskelu-yliopisto ja Keski-Afrikan amerikkalainen yliopisto. Varakkaat vanhemmat lähettävät jälkikasvunsa Espanjaan tai Ranskaan opiskelemaan.
Maan televisioyhtiö ja toinen kahdesta radioyhtiöstä ovat valtion omistuksessa, ainoan yksityisen radioyhtiön omistaa presidentin poika. Satelliittitelevisiota ja ulkomaisia radiolähetyksiä seurataan laajasti. Vuonna 2011 internetin käyttäjiä oli 42 000.
Maan pitkäaikainen siirtomaa-aika synnytti maahan espanjankielisen kirjallisuusperinteen, joka on poikkeuksellisesti säilynyt nykypäivään saakka.
Päiväntasaajan Guinean kuvataiteessa on vahvat perinteet kuvanveistossa ja naamioiden tekemisessä. Monet naamiot esittävät eri eläimiä.
Kulttuuri > Urheilu

Päiväntasaajan Guinea on osallistunut olympialaisiin vuodesta 1984 alkaen 2–7 urheilijan joukkueella. Mitaleita se ei ole saanut.
Päiväntasaajan Guinean jalkapallomaajoukkue ei ole liiemmin menestynyt arvokisoissa, mutta maa isännöi yhdessä naapurimaa Gabonin kanssa vuoden 2012 Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut, ja se on valittu myös vuoden 2014 isäntämaaksi, kun Marokko joutuu perumaan kisat ebolan takia. Fifan rankingissa maajoukkue oli heinäkuussa 2018 sijalla 143.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Päiväntasaajan Guinea Wikimedia Commonsissa
Kamerunin ja Päiväntasaajan Guinean Pygmien Kulttuuri, musiikki ja kuvat
Pietilä, Annemarie: ”El español en Guinea Ecuatorial”. Helsinki: Helsingin yliopisto, 2006.
| n k Afrikan valtiot |
| --- | --- | --- |
|  Pohjois-Afrikka |  Algeria  Egypti  Libya  Marokko  Mauritania  Sudan  Tunisia  |  |
|  Länsi-Afrikka |  Benin  Burkina Faso  Gabon  Gambia  Ghana  Guinea  Guinea-Bissau  Kamerun  Kap Verde  Kongon tasavalta  Liberia  Mali  Norsunluurannikko  Niger  Nigeria  Päiväntasaajan Guinea  São Tomé ja Príncipe  Senegal  Sierra Leone  Togo  |  |
|  Keski-Afrikka |  Burundi  Keski-Afrikan tasavalta  Kongon demokraattinen tasavalta  Ruanda  Tšad  |  |
|  Itä-Afrikka |  Djibouti  Eritrea  Etelä-Sudan  Etiopia  Kenia  Seychellit  Somalia  Tansania  Uganda  |  |
|  Eteläinen Afrikka |  Angola  Botswana  Etelä-Afrikka  Komorit  Lesotho  Madagaskar  Malawi  Mauritius  Mosambik  Namibia  Swazimaa  Sambia  Zimbabwe  |  |
 Itsehallintoalueet: Länsi-Sahara kiistanalainen alue  Mayotte  Réunion  Saint Helena 
| n k OPEC |
| --- | --- |
Jäsenvaltiot:  Algeria  Angola  Gabon  Irak  Iran  Kongon tasavalta  Kuwait  Libya  Nigeria  Päiväntasaajan Guinea  Saudi-Arabia  Venezuela  Yhdistyneet arabiemiirikunnat 
| n k Portugalinkielisten maiden yhteisö |
| --- | --- |
Jäsenvaltiot:  Angola  Brasilia  Guinea-Bissau  Itä-Timor  Kap Verde  Mosambik  Portugali  Päiväntasaajan Guinea  São Tomé ja Príncipe 
Päiväntasaajan Guinean kartta.
Postimerkki Espanjan Guineasta vuodelta 1924.
Espanjan tiedotusministeri Manuel Fraga Iribarne yhdessä presidentti Macías Ngueman kanssa allekirjoittamassa Päiväntasaajan Guinean itsenäisyystunnustuksen.
Presidentti Teodoro Obiang
Päiväntasaajan Guinean provinssit kartalla
Bubilapsia
Fang-naamio
Axel Werner Gardberg

Axel Werner Gardberg (10. joulukuuta 1878 Tammisaari – 22. toukokuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen insinööri, teknillinen johtaja ja Teknillisen korkeakoulun tekstiiliteollisuuden professori.
Gardbergin vanhemmat olivat tehtailija Anton Gabriel Gardberg ja Maria Serafina Olin. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta ja suoritti koneinsinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1902. Gradberg suoritti tekstiiliteollisuuden jatko-opintoja Englannissa ja Saksassa vuoteen 1911 saakka. Hän teki myöhemmin opintomatkoja Saksaan, Ranskaan, Belgiaan ja Ruotsiin.
Gardberg oli Vaasan puuvillatehtaan palveluksessa 1906–1909. Hän toimi Teknillisen korkeakoulun tekstiiliteollisuuden professorina 1911–1917. Hän oli Yhdistyneiden villatehtaiden teknillisenä johtajana Hyvinkäällä 1917–1918 ja Forssa Ab:n ja sittemmin Oy Finlayson-Forssa Ab:n teknillisenä johtajana 1919–1951.
Gardberg oli Forssan kauppalanvaltuuston ja kirkkovaltuuston jäsenenä ja toimi Forssan työväenopiston johtokunnan puheenjohtajana vuodesta 1926 ja Forssan VPK:n johtokunnan puheenjohtajana.
Gardberg oli naimisissa vuodesta 1916 Elin (Ea) Arppen kanssa.
Olavi Nupponen

Aarne Olavi Mikael Nupponen (25. syyskuuta 1932 Salmi – 7. tammikuuta 2019) oli suomalainen kultaseppä, yritysjohtaja ja yrittäjä, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Nupposen vanhemmat olivat kauppias Mikko Nupponen ja Anna Kronholm. Hän avioitui 1955 Annikki Saharisen kanssa. Nupponen kävi kuusi luokkaa Joensuun lyseota 1944–1950 ja valmistui merkonomiksi Tampereen kauppaopistosta 1952. Kultasepän tutkinnon hän suoritti 1968. Nupponen oli M. & O. Nupposen johtaja 1955–1960 ja kultasepänliike Joenkullan perustaja 1957 ja Kultasillan perustaja 1962.
Joenkulta-Kultasilta, Olavi ja Ritva Nupponen Ky:n yhtiömies Nupponen oli 1964–1973, Joenkulta-Kultasilta Oy:n omistaja ja toimitusjohtaja 1973–1991 ja sitten Joenkulta Oy:n omistaja ja toimitusjohtaja. Hän oli myös fotoliike Kuvasillan perustaja 1968, Optikuvan perustaja ja toimitusjohtaja 1973–1984, kultasepänliike City-ajan perustaja 1980 ja fotoliike Canon-Shopin perustaja 1981. Nupponen oli lisäksi Karelian Kulta Ky:n vastuullinen yhtiömies ja fotoliike Foto-Pisteen omistaja sekä Unkarissa toimineen Finlandia Kft:n perustaja.
Nupposella oli myös lukuisia liike-elämän ja muita luottamustoimia. Kauppaneuvoksen arvonimen hän sai 1990, Pohjois-Karjalan maakunnan yrittäjäksi hänet valittiin 1987. Nupponen voitti kaitaelokuvauksen amatöörien maailmanmestaruushopean 1979 elokuvallaan Vaskenvalajat ja sai useita kaitaelokuvauksen Suomen mestaruusmitaleja. Hän oli 1963–1971 Suomen Kaitaelokuvaajien Liiton hallituksen jäsen. Nupponen, joka harrasti myös taide-esineiden ja postimerkkien keräilyä, sai hopeamitalin postimerkkeilyn maailmannäyttelyssä 1988.
Alfa Romeo Alfetta

| Alfa Romeo Alfetta |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Italia
Valmistaja:  Alfa Romeo
Valmistusvuodet:  1972–1984
Muut nimet:  Alfa Romeo Sport Sedan
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  E-segmentti
Edeltäjä:  Alfa Romeo 1750/2000
Seuraaja:  Alfa Romeo 90
Teknisesti samankaltaisia:  Alfa Romeo 75 Alfa Romeo 90 Alfa Romeo Alfa 6 Alfa Romeo Alfetta GTV Alfa Romeo Giulietta
Tekniset tiedot
Moottori:  R4 V6
Iskutilavuus:  1,6–2,4 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 3-vaihteinen automaatti
Alfa Romeo Alfetta on Alfa Romeon vuosina 1972–1984 valmistama edustusluokan neliovinen sedan, joka korvasi edeltäneen 1750/2000-mallisarjan. Yhdysvalloissa autoa myytiin nimellä Alfa Romeo Sport Sedan. Samalle alustalle perustui myös urheilullinen kaksiovinen Alfetta GTV -malli. Alfettan korvaajaksi tuli Alfa Romeo 90.
Alfa Romeo Alfetta esiteltiin vuonna 1972. Vaihdelaatikko oli sijoitettu taakse tasauspyörästön kanssa optimaalisen painojakauman saavuttamiseksi (transakselirakenne). Takana oli De Dion -pyöräntuenta, edessä vääntösauvajousitus. Alfettan alkuperäinen moottori oli 1,8-litrainen ja tuotti 122 hevosvoimaa tehoa. Vuodenvaihteessa 1974–1975 esiteltiin myös 1,6-litrainen (109 hv) moottori, ja näissä malleissa oli 1,8-litraisesta poiketen vain yksi ajovalo kummallakin puolella. Yhdysvaltojen markkinoille esiteltiin samaan aikaan 2,0-litraisella ruiskutusmoottorilla varustettu malli.
Alfa Romeo Alfetta 2000
Vuonna 1977 2,0-litrainen (122 hv) moottori saapui myös Euroopan markkinoille, kuitenkin kaasutinversiona. 2,0 litran moottorilla varustetut mallit saivat nimekseen Alfetta 2000, ja niiden ajovalot olivat kulmikkaat. Seuraavana vuonna 2,0-litrainen sai uuden nokka-akselin, ja teho nousi 130 hevosvoimaan. Vuoden 1979 uutuus oli 2,0-litrainen (82 hv) turbodiesel.
Alfa Romeo Alfetta Quadrifoglio Oro
Heinäkuussa 1982 esiteltiin Alfetta-malliston huippumalliksi Quadrifoglio Oro, jossa oli polttoaineen suihkutusjärjestelmällä (sama kuin Yhdysvaltain markkinoilla) varustettu 2,0-litrainen (128 hv) moottori. Varusteluun kuului muun muassa ajotietokone ja sähkösäätöiset istuimet. Ajovaloja oli neljä, ja ne olivat aikaisemmasta 2,0-litraisesta mallista poiketen pyöreät.
Vuonna 1983 dieselvalikoima täydentyi 2,4-litraisella (95 hv) turbodieselillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alfa Romeo Alfetta Wikimedia Commonsissa
Alfa Romeon (Alfa Romeo Automobiles S.p.A.) automallit
| --- | --- |
Nykyiset mallit: Giulia · Stelvio · Tonale · Junior
Entiset mallit (esittelyvuoden mukaan): 1910–1919: 24 HP · 40–60HP 1920–1945: 20–30HP · 6C · 8C · G1/G2 · RL · RM 1945–1959: 1900 · 2000 · Giulietta · Gran Sport Quattroruote 1960–1969: 1750/2000 · 2600 · Giulia · Spider · Montreal · 105/115-sarja · GTA · 33 Stradale 1970–1979: 2300 · Alfa 6 · Alfasud · Alfetta · Alfetta GTV · Giulietta (1977) · Sprint  1980–1989: 164 · 33 · 75 · 90 · Arna · SZ/RZ 1990–1999: 145/146 · 155 · 156 ·  166 ·  GTV · Spider (1994) 2000–2009: 147 · GT · 159 · MiTo · Brera · Spider (2006) · 8C Competizione  2010–: Giulietta ·  4C
Tulevat mallit: 
Konseptimallit: 33.2 ·  2000 Sportiva ·  BAT 5/7/9 ·  Bella ·  Caimano ·  Canguro ·  Capsula ·  Carabo ·  Centauri ·  Cuneo ·  Dardo ·  Delfino ·  Diva ·  Disco Volante ·  Giulietta Bertone Spider ·  Iguana ·  Kamal ·  Monoposto ·  Navajo ·  Nuvola ·  Progetto Cinque ·  Protéo ·  Scarabeo ·  Scighera ·  Sportut ·  Visconti ·  Vivace ·  Vola ·  Zeta 6
Hyötyajoneuvot: Pakettiautot: Romeo · Romeo 2 · Romeo 3 · A11/F11A12/F12 · AR6 · AR8  Kuorma-autot: 430 · 500 · 800 · 900 · 950 · Mille (1000) · A19n Linja-autot: 140 A. · 900 A. · 950. · Mille (1000) · 110AF · 140AF · 900
HMS Rifleman (J299)

| HMS Rifleman |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Belfast
Kölinlasku:  20. huhtikuuta 1943
Laskettu vesille:  25. marraskuuta 1943
Palveluskäyttöön:  11. helmikuuta 1944
Loppuvaihe:  romutettu 1972
Tekniset tiedot
Uppouma:  850 t
Pituus:  68,58 m (kokonaispituus)
Leveys:  10,82 m
Syväys:  2,59 m
Koneteho:  2 000 shp
Nopeus:  16,5 solmua
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 x QF 4" (102 mm) Mk V -ilmatorjuntatykki 4 x Oerlikon 20 mm
HMS Rifleman (viirinumerot M299 ja J299) Britannian kuninkaallisen laivaston 1944 valmistunut Algerine-luokan miinanraivaaja toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Harland and Wolffilta Belfastista, missä köli laskettiin 20. huhtikuuta 1943 telakkanumerolla 1205. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 25. marraskuuta ja valmistui 11. helmikuuta 1944.
Palvelus

Alus romutettiin vuonna 1972 Barrow-in-Furnessissa.
Nyyrikki (nimi)

| Nyyrikki |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  10. tammikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  6. helmikuuta
Muunnelmia:  Nyri, Nyyri, Nyyrö
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  suomalainen mytologia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nyyrikki on suomalainen miehen etunimi.
Nyyrikki on kansallisromanttisen kauden nimiä. Kalevalassa Nyyrikki on Tapion poika, metsän haltija. Mikael Agricola mainitsee Nyyrikin olleen karjalainen metsästyksen jumala, joka ”oravat antoi metsästä”.
Ristimänimeksi Nyyrikkiä ehdotettiin jo 1865, ja Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1929 lähtien. Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Nyyrikki-nimen on 1900-luvun alusta tammikuuhun 2025 mennessä saanut noin 200 miestä ja muutama kymmenen naista. Se esiintyy useimmiten toisena tai kolmantena etunimenä.
Tunnettuja Nyyrikkejä

Veikko Nyyrikki (Nyrki) Tapiovaara, suomalainen elokuvaohjaaja
Muita käyttöyhteyksiä

Nyyrikki-lehti
Pepsi

| Pepsi |
| --- | --- |


Tyyppi:  virvoitusjuoma
Valmistaja:  PepsiCo
Alkuperä:   Yhdysvallat
Valmistus aloitettu:  1898
Maku:  kola
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pepsi-tölkki.
0,33 litran Pepsi Max -muovipulloja
Pepsin tunnuksin varustettu kuorma-auto.
Pepsin mainostaulu Venezuelassa.
Pepsi tai Pepsi-Cola on kofeiinia sisältävä kolajuoma ja elintarvikekonserni PepsiCon tavaramerkki. Pepsi on markkinajohtaja Coca-Colan merkittävin kilpailija kolajuomissa.