stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sami-Ville Salomaa
Ura > Seuraura

Salomaa on Tapparan kasvatti. Hän voitti seurassa C-nuorten SM-pronssia vuonna 1993. 17-vuotias Salomaa aloitti kauden 1994–1995 Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla maan I-divisioonajoukkue Piteå HC:ssä, mutta hän palasi kesken kauden kuitenkin Tapparaan, jonka miesten joukkueessa Salomaa pelasi kauden aikana kuusi runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän pelasi myös sekä seuran A- että B-nuorissa, joista jälkimmäisenä mainitussa ikäluokassa Salomaa voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Kaudella 1995–1996 hän oli nostamassa Tapparan A-nuoria I-divisioonasta A-nuorten SM-liigaan. Salomaa pelasi kauden aikana kolme SM-liigaottelua.
Varsinaisella SM-liigan tulokaskaudellaan 1996–1997 Salomaa teki 46 runkosarja- ja kolmessa playoff-ottelussa neljä syöttöpistettä. Hän pelasi kauden aikana neljä ottelua lainalla I-divisioonajoukkue KOOVEE:ssä. Kauden 1997–1998 päätteeksi Salomaa oli voittamassa A-nuorten SM-pronssia. Kaudella 1998–1999 hän avasi maalitilinsä SM-liigassa ja teki runkosarjassa kaikkiaan tehot 1+2=3. Salomaa pelasi kauden aikana myös neljä I-divisioonaottelua lainalla Kokkolan Hermeksessä, jonne hän siirtyi kaudeksi 1999–2000. Salomaa oli tehoilla 14+13=27 joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja ja hän jakoi koko I-divisioonan puolustajien pistepörssin seitsemännen sijan Jokipoikia ja Kärppiä edustaneen Igors Bondarevsin kanssa. Salomaa pelasi kauden aikana viisi ottelua lainalla Tapparassa.
Kaudeksi 2000–2001 Salomaa siirtyi Norjan pääsarjajoukkue Frisk Askeriin. Hän sijoittui 16 osumallaan koko sarjan puolustajien maalipörssissä toiseksi edellään vain joukkuetoveri Lars Erik Lund. Kauden 2001–2002 päätteeksi Salomaa voitti Norjan-mestaruuden. Kaudella 2002–2003 hän oli Frisk Askerin tehokkain puolustaja tehoilla 8+19=27, joilla Salomaa sijoittui Eliteserienin puolustajien pistepörssissä neljänneksi.
Salomaa siirtyi kaudeksi 2005–2006 Ranskan Ligue Magnusin Rouen Hockey Élite 76:een. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 6+16=22, joilla Salomaa sijoittui liigan puolustajien pistepörssissä neljänneksi. Pudotuspeleissä hän oli tehoilla 7+4=11 Ligue Magnusin tehokkain puolustaja ja Salomaa jakoi pelipaikastaan huolimatta maalipörssin toisen sijan HC Amiens Sommen Laurent Grasin kanssa edellään vain joukkuetoveri Julien Desrosiers. Hän pelasi kauden aikana myös liigan tähdistöottelussa. Salomaa voitti kauden päätteeksi Ranskan-mestaruuden. Salomaa pelasi Ligue Magnusin tähdistöottelussa myös kaudella 2006–2007. Kaksi seuraavaa kautta hän pelasi taas Norjan GET-ligaenin Frisk Askerissa, jossa Salomaa lopetti pelaajauransa kevääseen 2009.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Berliini 1995 | jääkiekko |  |
Salomaa pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 1997 sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1995, jolloin hän voitti Euroopan-mestaruuden. Yhteensä Salomaa on pelannut kaksi A-maaottelua sekä 11 nuorten ja 26 poikien maaottelua.
Pelaajauran jälkeen

Salomaa aloitti kaudella 2010–2011 Norjan GET-ligaenin Frisk Askerin apuvalmentajana ruotsalaisen Mats Lusthin johtamassa valmennustiimissä. Joukkueen kausi päättyi puolivälieriin. Vuosina 2012–2014 hän toimi Frisk Askerin toimitusjohtajan erityisavustajana. Vuosina 2014–2016 Salomaa toimi seuran urheilujohtajana. Myös Salomaan kaikki neljä kautta seurajohtotehtävissä päättyivät puolivälieriin.
Sarjallisuus

Sarjallisuus eli serialismi on modernin taidemusiikin menetelmä teosten säveltämiseen ja analysointiin, jossa eri musiikin osat, kuten äänenkorkeus, dynamiikka, instrumentointi, rytmi ja nuottien pituus järjestetään sarjaksi, jossa jokaiselle parametrin eri arvolle annetaan numeerinen arvo. Tiukan sarjallisessa musiikissa annettuja osia tulee käyttää vain sarjan mukaisessa järjestyksessä ja mitään arvoa ei saa käyttää uudelleen ennen kuin kaikki sarjan arvot on käytetty. Täydellinen sarjallisuus tai moninkertainen sarjallisuus kuvaa musiikkia, jossa useampi kuin yksi parametri on sarjallistettu. Kaksitoistasäveljärjestelmä on käytännössä sarjallisen musiikin alalaji, jossa vain sävelkorkeus on sarjallistettu. Erityisesti Olivier Messiaen ja tämän oppilaat kehittivät rytmin, dynamiikan ja muiden musiikin ominaisuuksien parametrisoinnin toisen maailmansodan jälkeen Pariisissa. Esikuvanaan he käyttivät Arnold Schönbergin ja muiden Wienin toisen koulukunnan säveltäjien dodekafonisia teoksia.
Keskeisiä sarjallisuutta hyödyntäneitä säveltäjiä ovat Karlheinz Stockhausen, Pierre Boulez, Jean Barraqué ja Milton Babbitt. Monet säveltäjät ovat käyttäneet sarjallisia piirteitä ja kaksitoistasäveljärjestelmää musiikissaan, vaikka eivät täydellisesti olekaan sitä omaksuneet. Tällaisia säveltäjiä ovat muun muassa Igor Stravinsky, Benjamin Britten, Aaron Copland, Arvo Pärt, Alfred Schnittke ja Dmitri Šostakovitš.
Jälkisarjallisuus eli postserialismi syntyi sarjallisuuden seurauksena nykyaikaisessa taidemusiikissa. Jälkisarjallisuuden lähtökohtana on saada musiikki kuulostamaan sarjalliselta, mutta musiikkia ei tehdä samojen sääntöjen mukaan kuin sarjallisuutta.
Santa Clarita Diet

| Santa Clarita Diet |
| --- | --- |

Tyyli:  kauhukomedia
Kestoaika:  noin 26–34 minuuttia
Luoja(t):  Victor Fresco
Pääosissa:   Drew Barrymore  Timothy Olyphant  Liv Hewson  Skyler Gisondo 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:    Netflix   Netflix 
Esitetty:  3. helmikuuta 2017  – jatkuu edelleen
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  30
Ikäraja:  16+
Tuotanto
Tuottaja(t):   James Simons  Nancy Juvonen  Leila Cohan-Miccio 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Drew Barrymore  Victor Fresco  Timothy Olyphant  Brittney Segal 
Ohjaaja(t):   Marc Buckland  Ken Kwapis  Steve Pink 
Käsikirjoittaja(t):   Aaron Brownstein  Simon Ganz  Ben Smith 
Säveltäjä(t):   John Debney  Josh Debney  Jeff Russo 
Tuotantoyhtiö(t):   Garfield Grove Productions  KatCo  Kapital Entertainment  Flower Films (II)  Olybomb Productions 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Santa Clarita Diet on yhdysvaltalainen kauhukomediasarja, jonka on luonut Victor Fresco Netflixiä varten. Sen pääosissa ovat Timothy Olyphant ja Drew Barrymore.
Ensimmäinen kausi julkaistiin Netflix-palvelussa helmikuussa 2017 ja toinen kausi maaliskuussa 2018. Netflix on vahvistanut tilanneensa kolmannen tuotantokauden.
Juoni

Joel ja Sheila Hammond ovat Santa Claritassa Kaliforniassa asuva pariskunta. Sheila kuitenkin muuttuu zombiksi ja alkaa himoita ihmislihaa. Joel ja perhe yrittävät auttaa Sheilaa ja samalla kestää naapureitaan ja Sheilan outoa salaisuutta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Drew Barrymore  | … |  Sheila Hammond   |
|  Timothy Olyphant  | … |  Joel Hammond   |
|  Liv Hewson  | … |  Abby Hammond   |
|  Skyler Gisondo  | … |  Eric Bemis   |
|  Mary Elizabeth Ellis  | … |  Lisa Palmer   |
|  Richard T. Jones  | … |  Rick   |
|  Natalie Morales  | … |  Anne Garcia   |
|  Ricardo Chavira  | … |  Dan Palmer   |
Tuotanto

Sarjan luoja Victor Fresco kertoi tarinan syntyneen halusta tehdä "mielenkiintoinen perhesarja". Sarjan rakenne on saanut paljon vaikutteita Frescon kokemuksista asuessaan The Valleyn alueella.
Netflix julkaisi ensimmäinen kauden 3. helmikuuta 2017. Maaliskuussa 2017 Netflix vahvisti tilanneensa toisen tuotantokauden ja se julkaistiin 23. maaliskuuta 2018.
Toukokuussa 2018 Netflix vahvisti tilanneensa kolmannen tuotantokauden.
Arvostelut

Kaksi ensimmäistä kautta on saanut enimmäkseen myönteisiä arvosteluja. Arvostelusivusto Rotten Tomatoes antoi ensimmäiselle kaudelle arvosanaksi 75% ja toiselle kaudelle 83%. Metacriticin 31 arvostelijaa antoi sarjan ensimmäiselle kaudelle 66/100 pistettä.
Aiheesta muualla

Santa Clarita Diet Netflix.comissa
Santa Clarita Diet Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Santiago del Esteron maakunta

| Santiago del Estero Provincia de Santiago del Estero |
| --- | --- |

 Santiago del Estero punaisella Argentiinan kartalla.
Valtio:   Argentiina
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Santiago del Estero
Pinta-ala:  136 351 km²
Väkiluku (2010):  896 461
Santiago del Esteron maakunta (esp. Provincia de Santiago del Estero) on Argentiinan pohjoisosassa sijaitseva maakunta. Se on pinta-alaltaan 136 351 neliökilometriä ja sen asukasluku oli vuonna 2010 yhteensä 896 461. Santiago del Esteron naapurimaakuntia ovat pohjoisesta myötäpäivään lueteltuna Salta, Chaco, Santa Fe, Córdoba, Catamarca ja Tucumán. Maakunnan pääkaupunki on noin 256 000 asukkaan Santiago del Estero (2010).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Santiago del Esteron maakunta Wikimedia Commonsissa
Santiago del Esteron viralliset verkkosivut (espanjaksi)
Argentiinan maakunnat
Buenos Aires
Buenos Airesin liittopiiri
Catamarca
Chaco
Chubut
Córdoba
Corrientes
Entre Ríos
Formosa
Jujuy
La Pampa
La Rioja
Mendoza
Misiones
Neuquén
Río Negro
Salta
San Juan
San Luis
Santa Cruz
Santa Fe
Santiago del Estero
Tulimaa, Etelämantereen sektori ja Etelä-Atlantin saaret
Tucumán
Scenella

Scenella sivulta kuvattuna
Scenella on esihistoriallinen eläinsuku, jota on esiintynyt kambrikaudelta ordovikikaudelle asti. Scenella-suvun eläimistä on löydetty muodoltaan lakkimaisia fossiileja, joiden merkitys eläimen anatomian kannalta on säilynyt osittain epäselvänä. Eläinsuvun otaksutaan kuuluneen nilviäisiin. Kuitenkin osa tutkijoista pitää scenellaa todennäköisemmin polttiaiseläimiin kuuluvana sukuna.
Fossiililöydöt

Scenella-suvun fossiileja on löydetty lukuisista eri kohteista esimerkiksi Brittiläisen Kolumbian ja Utahin alueilta. Scenellan fossiilit ovat kooltaan pienikokoisia ja muodoltaan lakkimaisia. Eliöiden pehmytkudoksesta ei ole säilynyt jäänteitä, vaan kaikki fossiilit liittyvät eläimen kovaan osaan. Osassa fossiileista on kasaan painumisen tai litistymisen merkkejä, mikä viittaa siihen, että kyseinen anatominen rakenne ei ole kenties ollut erityisen kestävä.
Taksonomia

Scenellan on alun perin otaksuttu kuuluneen nilviäisten pääjaksoon. Tällöin fossiileissa tavattu rakenne olisi nilviäistä suojaava kuori. Uudempi tutkimus on kuitenkin kyseenalaistanut otaksuman, jonka mukaan fossiili olisi eläimen kuoriosa. Vaihtoehtoisen teorian mukaan fossiloitunut rakenne olisi ollut polttiaiseläimiin kuuluneen lajin käyttämä kelluke. Tätä teoriaa tukee esimerkiksi se, että fossiilit ovat usein löydöissä sijoittuneet samansuuntaisesti eivätkä satunnaisesti, mikä viittaa mahdollisesti siihen, että ne ovat kelluneet vedessa. Myöskin kuoren ilmeinen hauraus viittaa siihen, että kyseessä ei ole ollut suojarakenne, vaan pikemmin liikkumista tai kellumista avustava osa.
Sari Sirkkiä

Sari Sirkkiä (ent. Sirkkiä-Jarva) on suomalainen urheilutoimittaja ja -selostaja. Hän on työskennellyt 1990-luvun alkuvuosista saakka muun muassa Urheiluruudussa, Ylen Aamu-tv:ssä ja TV2:n Peliuutisissa. Radio Suomessa hän on ollut raportoimassa jääkiekon SM-liigakierroksilla. Lehtitoimittajana hän on työskennellyt muun muassa Aamulehdessä. Sirkkiä on ollut myös Jääkiekkojournalistit ry:n puheenjohtaja. Tietokirjailijana hän on kirjoittanut Esa Tikkasen omaelämäkerran Tiki – Viiden Stanley Cupin mies. Lisäksi hän on julkaissut kaksi sisustusalan tietokirjaa.
Sirkkiä oli aluevaaleissa 2022 keskustan ehdokkaana Pohjois-Karjalassa. Hän sai vaaleissa 83 ääntä eikä tullut valituksi. Syyskuusta 2022 alkaen hän on työskennellyt Keskustan Pohjois-Karjalan piirin toiminnanjohtajan sijaisena.
Kirjat

Tiki – Viiden Stanley Cupin mies.  Helsinki:  Tammi, 2007.  ISBN 978-951-31-3964-3.
Näin kunnostat mummolan mööpelit.  Helsinki:  Tammi, 2007.  ISBN 978-951-31-3779-3.
Romuromanttinen sisustuskirja.  Helsinki:  Tammi, 2011.  ISBN 978-951-31-5872-9.
Seppo Keurulainen

Seppo Keurulainen (16. syyskuuta 1945 – 4. helmikuuta 1981) oli suomalainen kitaristi. Hän soitti 1960-luvulla monissa yhtyeissä ja toimi jonkin aikaa myös studiokitaristina. Keurulainen käytti pääasiassa Fender Stratocasteria.
Keurulainen menehtyi vain 35-vuotiaana. Hänet on haudattu Maunulan uurnalehtoon Helsinkiin.
Yhtyeet joissa Keurulainen oli mukana

Jim & The Beatmakers
Jormas
The Roosters
The Boys
The Islanders
Frankies
Pepe & The Paradise
Ring Magazinen valitsema vuoden erä

Ring Magazine on vuonna 1922 perustettu nyrkkeilylehti. Vuodesta 1945 lähtien jokin nyrkkeilyssä merkittäväksi katsottu erä on valittu vuoden eräksi. Alla on lista Ring magazinen valitsemista vuoden eristä.
1920 luku

1922 Leonard-Tendler, erä 8
1923 Dempsey-Firpo, erä 1
1924 Tunney-Carpentier, erä 10
1925 Tunney-Gibbons, erä 12
1926 Tunney-Dempsey, erä 1
1927 Tunney-Dempsey, erä 7
1928 Sharkey-Delaney, erä 1
1929 Sharkey-Loughran, erä 3
1930 luku

1930 Schmeling-Sharkey, erä 4
1931 Canzoneri-Berg, erä 3
1932 Schmeling-Walker, erä 8
1933 Canzoneri-Chocolate, erä 2
1934 Braddock-Griffin, erä 2
1935 Louis-Uzcudun, erä 4
1936 Marino-Sangchili, erä 14
1937 Louis-Braddock, erä 8
1938 Louis-Schmeling, erä 1
1939 Louis-Galento, erä 3
1940 luku

1940 Jenkins-Ambers, erä 3
1941 Louis-Conn, erä 13
1942 Louis-Baer, erä 1
1943 Paterson-Kane, erä 1
1944 Davis-Montogomery, erä 1
1945 Joyce-Williams, erä 12
1946 Zale-Graziano, erä 6
1947 Louis-Walcott, erä 4
1948 Louis-Walcott, erä 11
1949 Graziano-Fusari, erä 10
1950 luku

1950 LaMotta-Dauthuille, erä 15
1951 Marciano-Louis, erä 8
1952 Marciano-Walcott, erä 13
1953 Gavilan-Basilio, erä 2
1954 Moore-Johnson, erä 14
1955 Moore-Olson, erä 3
1956 Robinson-Olson, erä 4
1957 Robinson-Fullmer, erä 5
1958 Johansson-Machen, erä 1
1959 Johansson-Patterson, erä 3
1960 luku

1960 Patterson-Johansson, erä 5
1961 Patterson-Johansson, erä 1
1962 Liston-Patterson, erä 1
1963 Liston-Patterson, erä 1
1964 Torres-Olson, erä 1
1965 Torres-Pastrano, erä 6
1966 Ortiz-Ramos, erä 5
1967 Tiger-Rouse, erä 12
1968 Foster-Tiger, erä 4
1969 Benvenuti-Rodriguez, erä 11
1970 luku

1970 Ali-Bonavena, erä 15
1971 Frazier-Ali, erä 15
1972 Ali-Foster, erä 5
1973 Foreman-Frazier, erä 2
1974 Ali-Foreman, erä 8
1975 Ali-Frazier, erä 12
1976 Foreman-Lyle, erät 4 & 5
1977 Young-Foreman, erä 12
1978 Spinks-Ali, erä 15
1979 Franklin-Johnson, erä 8
1980 luku

1980 Saad Muhamad-Lopez, erä 8
1981 Lee-LoCicero, erä 5
1982 Gómez-Pintor, erä 3
1983 Holmes-Witherspoon, erä 9
1984 Meza-Garza, erä 1
1985 Hagler-Hearns, erä 1
1986 Cruz-McGuigan, erä 15
1987 Seabrooks-Jacob, erä 1
1988 Tyson-Spinks, erä 1
1989 Gutierrez-Franklin, erä 12
1990 luku

1990 Davis-Breland, erä 9
1991 Palkintoa ei myönnetty
1992 Bowe-Holyfield, erä 10
1993 Norris-Waters, erä 2
1994 Castro-Jackson, erä 9
1995 Sorjaturong-Gonzalez, erä 7
1996 Liles-Littles, erä 3
1997 Gatti-Ruelas, erä 5
1998 Robinson-Gatti II, erä 3
1999 de la Hoya-Quartey, erä 6
2000 luku

2000 Morales-Barrera, erä 5
2001 Hopkins-Trinidad, erä 10
2002 Ward-Gatti I, erä 9
2003 Freitas-Barrios, erä 11
2004 Barrera-Morales III, erä 11
2005 Corrales-Castillo I, erä 10
2006 Sithchatchawal-Monshipour, erä 10
2007 Vazquez-Marquez. erä 3
2008 Vazquez-Marquez III, Erä 4
2009 Manny Pacquiao-Miguel CottoErä 3
2010 luku

2010 Juan Manuel López–Bernabe Concepcion, Erä 1
2011 James Kirkland–Alfredo Angulo, Erä 1
2012 Manny Pacquiao–Juan Manuel Marquez IV, Erä 5
2013 Timothy Bradley–Ruslan Provodnikov, Erä 6
2014 Tommy Coyle–Daniel Brizuela, Erä 11
2015 Amir Imam–Fidel Maldonado, Erä 3
Seppo Kimanen

Seppo Kimanen esiintymässä Helsingin kirjamessuilla 2013.
Seppo Tapani Kimanen (s. 7. helmikuuta 1949 Helsinki) on suomalainen sellisti. Hän kävi keskikoulun ja osan lukiota Joensuun lyseossa. Hän opiskeli Prahan konservatoriossa 1966, Pariisin konservatoriossa 1967–1969 ja suoritti sellonsoiton opintoja Detmoldin musiikkiakatemiassa Länsi-Saksassa 1969–1970.
Kimanen soitti ensikonsertin 1969, toimi Turun musiikkiopiston lehtorina 1971–1974 ja Radion sinfoniaorkesterin kolmantena soolosellistinä 1974–1977. Kimanen perusti vuonna 1970 viulisti Yoshiko Arain kanssa Kuhmon kamarimusiikkifestivaalin. Hän toimi myös sen taiteellisena johtajana 1970–1977 ja 1980–2005. Vuonna 2006 häntä seurasi Vladimir Mendelssohn. Vuodesta 1976 vuoteen 1979 Kimanen toimi Helsingin juhlaviikkojen johtajana. Taiteen keskustoimikunnan taiteilijaprofessorina hän toimi 2000–2005. Hän johti Lontoon Suomi-instituuttia vuodesta 2005 vuoteen 2007 ja siirtyi 1. syyskuuta 2007 lehdistövirkamieheksi Suomen Tokion suurlähetystöön. Kimanen on ollut vuodesta 2010 alkaen Kauniaisten musiikkijuhlien taiteellinen johtaja.
Kimanen soittaa Jean Sibelius -kvartetissa. Hän on toiminut useiden musiikkijuhlien taiteellisena neuvonantajana ja esiintynyt solistina ja kamarimuusikkona eri puolilla maailmaa vuodesta 1973. Vuonna 2005 Kimanen sai Suomen Säveltäjät ry:n Madetoja-palkinnon ja Metsämiesten säätiön Luonnotar-palkinnon. Hän toimi EU:n Euroopan kulttuuripääkaupungit vuonna 2011 valintalautakunnan jäsenenä vuonna 2007. Kimanen on kirjoittanut kolumneja Kainuun Sanomiin vuodesta 1988 lähtien, Turun Sanomiin vuodesta 1997, Rondo-lehteen vuodesta 2003 ja Etelä-Suomen Sanomiin vuodesta 2005 lähtien. Kimaselta on ilmestynyt myös kaksi kirjaa: Kimasen lento ja Kamarimusiikin kauneus.
Kimanen sai professorin arvonimen vuonna 1999. Hän sai myös Pro Finlandia -mitalin 1986, Suomen Kulttuurirahaston tunnustuspalkinnon vuonna 1992 ja  Aleksis Kiven Seuran Eskon puumerkki -palkinnon 1989.
Seppo Kimasen puoliso on viulisti Yoshiko Arai.
Teokset

Kimanen, Seppo: Mielessä musiikki: Elämää lavalla ja lavan takana.  Helsinki:  Kirjapaja, 2008.  ISBN 9789516077706.
Kimanen, Seppo: Kimasen lento.  Helsinki:  Teos, 2013.  ISBN 9789518514889.
Kimanen, Seppo: Kamarimusiikin kauneus.  Helsinki:  Teos, 2019.  ISBN 9789518517132.
Save the King

| Save the King MattiP |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 9. huhtikuuta 2008
 Tuottaja(t): RPK, MattiP
 Tyylilaji: rap, elektro, dubstep
 Kesto: 46.46
 Levy-yhtiö: Fullsteam
MattiP:n muut julkaisut
| Kingsong10inch 2003 | Save the King 2008 | Shawty 2011 |
Save the King on elektro/hip hop -yhtye Ceebrolisticsista tutun MattiP:n toinen sooloalbumi. Albumi julkaistiin 9. huhtikuuta 2008 Fullsteam Recordsin kautta.
Kappaleet

Redelete – 5.47
Disappoint – 1.31
Hush Interlude – 4.56
Misses Mesmerize Me Much More – 3.51
Little Miss Overhead – 1.02
Wish for Love – 4.21
KING – 4.12
Few Good Men Anthem – 0.18
Redefinition of Silent Treatment – 4.28
Purposearchingone – 4.03
4:22 (4:33 remix) – 8.06
(Piiloraita) – 4.09
Biitit

RPK: 1, 2, 3, 4, 6, 7, 8, 10, 11, 12
MattiP: 5, 9
Arvostelut

Desibeli.net:
Noise.fi:
Soundi:
Sceaux (Hauts-de-Seine)

| Sceaux |
| --- | --- |
 Linna Parc de Sceaux’ssa
 vaakuna
 Sceaux'n sijainti Pariisin metropolialueella.
 Sceaux
 Koordinaatit: 48°46′43″N, 2°17′26″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Hauts-de-Seine
Arrondissementti:  Antony
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Philippe Laurent
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3,60 km²
Korkeus:  53–103 m
Väkiluku (2008):  19 625
 – Väestötiheys:  5552 as./km²
Postinumero:  92330
 
 http://www.sceaux.fr/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sceaux [so] on kunta Ranskassa, Hauts-de-Seinen departementissa. Se kuuluu Pariisin eteläisiin esikaupunkialueisiin, ja siellä oli vuonna 2008 19 625 asukasta.
Sceaux’n naapurikunnat ovat etelässä Antony, lännessä Châtenay-Malabry, luoteessa Le Plessis-Robinson, pohjoisessa Fontenay-aux-Roses ja Bagneux sekä idässä Bourg-la-Reine.
Historia

Sceaux'sta tuli itsenäinen kuntansa vuonna 1203, kun se erotettiin Châtenaystä. Vuonna 1670 ministeri Jean-Baptiste Colbert osti Sceaux’n linnan, ja linnan alueelle rakennettiin uusia rakennelmia ja puisto. Ranskan vallankumouksen aikana linna tuhottiin ja sen alueet muutettiin maatalousoppilaitokseksi. Vuonna 1790 kuntaan valittiin ensimmäinen pormestari.
Rautatie saapui Sceaux'hon vuonna 1846, ja ensimmäinen yhteys kulki Sceaux'sta Pariisin Denfert-Rochereaun rautatieasemalle. Kuntaan nousi paljon uusia rakennuksia, kun sinne muutti Pariisissa junalla työssä käyviä ihmisiä ja pariisilaiset rakensivat maaseutuasuntoja itselleen. Sceaux modernisoitui 1900-luvulla, kun sinne rakennetaan uusia teitä, kirkko ja urheilutiloja. Vuonna 1923 Sceaux siirtyi Seinen departementtiin ja vuonna 1971 Hauts-de-Seineen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sceaux Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivut (ranskaksi)
Pariisin esikaupunkialueen kunnat
| Väkiluku | Kunnat |
| --- | --- |
yli 2 000 000: Pariisi
yli 75 000: Argenteuil · Asnières-sur-Seine · Aulnay-sous-Bois · Boulogne-Billancourt · Champigny-sur-Marne · Colombes · Créteil · Montreuil · Nanterre · Rueil-Malmaison · Saint-Denis · Saint-Maur-des-Fossés · Versailles · Vitry-sur-Seine
yli 50 000: Antony · Aubervilliers · Le Blanc-Mesnil · Bondy · Cergy ·  Clichy · Courbevoie · Drancy · Évry · Fontenay-sous-Bois · Issy-les-Moulineaux ·  Ivry-sur-Seine · Levallois-Perret ·  Maisons-Alfort · Neuilly-sur-Seine ·  Noisy-le-Grand ·  Pantin · Sarcelles · Sartrouville
yli 25 000: Alfortville · Athis-Mons · Bagneux · Bagnolet · Bezons · Bobigny · Champs-sur-Marne · Charenton-le-Pont · Châtenay-Malabry · Châtillon · Chatou · Chelles · Le Chesnay · Choisy-le-Roi · Clamart · Clichy-sous-Bois · Conflans-Sainte-Honorine · Corbeil-Essonnes · La Courneuve · Draveil · Élancourt · Épinay-sur-Seine · Ermont · Franconville · Fresnes · Gagny · Garges-lès-Gonesse · Gennevilliers · Goussainville · Guyancourt · L'Haÿ-les-Roses · Houilles · Livry-Gargan · Malakoff · Mantes-la-Jolie · Massy · Meaux · Melun · Meudon · Montigny-le-Bretonneux · Montrouge · Les Mureaux · Neuilly-sur-Marne · Nogent-sur-Marne · Noisy-le-Sec · Palaiseau · Le Perreux-sur-Marne · Pierrefitte-sur-Seine · Plaisir · Poissy · Pontault-Combault · Pontoise · Puteaux · Rosny-sous-Bois · Saint-Cloud · Saint-Germain-en-Laye · Saint-Ouen · Sainte-Geneviève-des-Bois · Sannois · Savigny-sur-Orge · Savigny-le-Temple · Sevran · Stains · Suresnes · Taverny · Thiais · Trappes · Tremblay-en-France · Les Ulis · Vanves · Vigneux-sur-Seine · Villejuif · Villemomble · Villeneuve-Saint-Georges · Villepinte · Villiers-le-Bel · Villiers-sur-Marne · Vincennes · Viry-Châtillon · Yerres
alle 25 000: 1 470 muuta kuntaa, joista merkittävimmät Auvers-sur-Oise · Bougival · Le Bourget · Chantilly · Chessy · Crépy-en-Valois · Écouen · Enghien-les-Bains · Étampes · Fontainebleau · Gisors · Maintenon · Maisons-Laffitte · Marly-le-Roi · Montfermeil · Montmorency · Orly · Orsay · Le Raincy · Rambouillet · Roissy-en-France · Rungis · Saclay · Saint-Cyr-l'École · Sceaux · Sèvres · Le Vésinet
Sarjakuvapiirtäjä

Sarjakuvapiirtäjä on henkilö, jolla on päävastuu sarjakuvan visuaalisesta eli kuvallisesta ilmaisusta. Joskus yksi henkilö vastaa itsenäisesti koko sarjakuvan kuvituksesta ja mahdollisesti myös käsikirjoituksesta. Toisinaan, varsinkin amerikkalaisissa supersankarisarjakuvissa, kuvituksesta vastaa usean hengen työryhmä.
Eri rooleja

Piirtäjä tai kuvittaja on henkilö joka usein lyijykynällä piirtää varsinaiset kuvat
Tussaaja vahvistaa ääriviivat, varjostukset ja mustat kohdat musteella
Värittäjä värittää sarjakuvat, nykyään usein myös tietokoneella.