stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nea-Stina Liljedahl-Martinez

Nea-Stina Liljedahl-Martinez (o.s. Liljedahl, s. 16. tammikuuta 1993) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2022 Kansallisessa Liigassa pelaavaa Nurmijärven Jalkapalloseuraa. Hän on pelipaikaltaan puolustaja tai keskikenttäpelaaja.
Liljedahl-Martinez on liigassa edustanut aiemmin Helsingin Jalkapalloklubia kauteen 2012 saakka ja FC Honkaa kausina 2013–2016. Kausina 2017–2021 hän pelasi Ykkösessä PK Keski-Uusimaan joukkueessa. Hän kuului Suomen naisten maajoukkueeseen vuoden 2013 EM-kisoissa mutta ei päässyt siellä pelaamaan yhtään ottelua.
Nea Haatainen

Nea Haatainen (s. 26. syyskuuta 2000) on suomalainen lentopalloilija. Hän edustaa salolaista LP Viestiä. Hän pelaa keskipelaajana ja on pituudeltaan 186-senttimetrinen. Hänet valittiin kaudella 2019–2020 Mestaruusliigan kauden läpimurtopelaajaksi ja hän voitti Suomen-mestaruuden kaudella 2020–2021. Aiemmin Haatainen on edustanut Virossa Kohilan joukkuetta sekä Suomessa Kuortanetta ja kuusamolaista Pölkkyä.
Haatainen on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa huhtikuun 2021 loppuun mennessä kolme maaottelua.
Haataisen pikkusisko Nella Haatainen pelasi ensimmäisen mestaruusliigaottelunsa tammikuussa 2021.
Charles Evans Hughes

| Charles Evans Hughes |
| --- | --- |

Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtaja
 13. helmikuuta 1930 – 30. kesäkuuta 1941  
Presidentti:  Herbert Hoover (nimittäjä)
Edeltäjä:  William Howard Taft
Seuraaja:  Harlan Stone
Yhdysvaltain 44. ulkoministeri
 5. maaliskuuta 1921 – 4. maaliskuuta 1925  
Edeltäjä:  Bainbridge Colby
Seuraaja:  Frank B. Kellogg
Yhdysvaltain korkeimman oikeuden jäsen
 2. toukokuuta 1910 – 10. kesäkuuta 1916  
Presidentti:  William Howard Taft (nimittäjä)
Edeltäjä:  David Josiah Brewer
Seuraaja:  John Hessin Clarke
New Yorkin 36. kuvernööri
 1. tammikuuta 1907 – 6. lokakuuta 1910  
Varakuvernööri:  Lewis Chanler Horace White
Edeltäjä:  Frank W. Higgins
Seuraaja:  Horace White
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. huhtikuuta 1862  Glens Falls, New York 
Kuollut: 27. elokuuta 1948 (86 vuotta)  Osterville, Massachusetts
Ammatti:  Lakimies
Arvonimi: Governor (käännä suomeksi)
Puoliso:  Antoinette Carter Hughes
Tiedot
Puolue:  Republikaanit
 Nimikirjoitus
Charles Evans Hughes (11. huhtikuuta 1862 – 27. elokuuta 1948) oli yhdysvaltalainen lakimies ja republikaanipuolueen poliitikko, joka toimi korkeimman oikeuden tuomarina vuosina 1910–1916, Yhdysvaltain ulkoministerinä vuosina 1921–1925 sekä korkeimman oikeuden puheenjohtajana vuosina 1930–1941.
Hughes toimi New Yorkin osavaltion kuvernöörinä vuosina 1907–1910, kunnes hänet nimitettiin Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomariksi. Hän erosi korkeimmasta oikeudesta voidakseen asettua presidenttiehdokkaaksi vuoden 1916 vaaleissa. Hän hävisi Woodrow Wilsonille.
Hän toimi ulkoministerinä vuosina 1921–1925, ensin Warren G. Hardingin  hallituksessa ja tämän kuoltua varapresidentistä presidentiksi nousseen Calvin Coolidgen alaisena. Hughes erosi vuonna 1925 ja toimi muun muassa Kansainvälisen tuomioistuimen tuomarina vuosina 1928–1930. Vuonna 1930 presidentti Herbert Hoover nimitti hänet korkeimman oikeuden puheenjohtajaksi. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1941.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles Evans Hughes Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain korkeimman oikeuden puheenjohtajat
Jay
Rutledge
Ellsworth
Marshall
Taney
Chase
Waite
Fuller
White
Taft
Hughes
Stone
Vinson
Warren
Burger
Rehnquist
Roberts
New Yorkin kuvernöörit
G. Clinton
Jay
G. Clinton
Lewis
Tompkins
Tayler
D. Clinton
Yates
D. Clinton
Pitcher
Van Buren
Throop
Marcy
Seward
Bouck
Wright
Young
Fish
Hunt
Seymour
Clark
King
Morgan
Seymour
Fenton
Hoffman
J. Adams Dix
Tilden
Robinson
Cornell
Cleveland
Hill
Flower
Morton
Black
T. Roosevelt
Odell
Higgins
Hughes
White
J. Alden Dix
Sulzer
Glynn
Whitman
Smith
Miller
Smith
F. Roosevelt
Lehman
Poletti
Dewey
Harriman
Rockefeller
Wilson
Carey
M. Cuomo
Pataki
Spitzer
Paterson
A. Cuomo
Hochul
City Hunter (televisiosarja)

| City Hunter> 시티헌터 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Pääosissa:   Lee Min-ho  Park Min-young  Lee Jon-hyuk 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   SBS
Esitetty:  25. toukokuuta 2011 – 28. heinäkuuta 2011
Jaksoja:  20
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Cinty Hunter (kansainvälinen nimi, suom. Kaupunki Metsästäjä, alun perin kor. 시티헌터) on televisioyhtiö SBS:n esittämä eteläkorealainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Lee Min-ho, Park Min-young ja Lee Jon-hyuk.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Rautatieliikennepaikka

Rautatieliikennepaikka on rataverkolla sijaitseva nimetty kohde, joka toimii joko henkilö- tai tavaraliikenteen palvelupaikkana tai rautatieliikenteen ohjaukseen liittyvänä paikkana. Yleensä liikennepaikalla on monta tehtävää edellä mainituista. Liikennepaikka käsittää liikenteen hoidossa ja asiakaspalvelussa tarvittavat rakennukset ja rakennelmat, kuten asemarakennuksen, ratapihan, opastimet sekä tärkeimmillä asemilla myös veto- ja vaunukaluston huoltotilat.
Rautatieliikennepaikat Suomessa

Suomessa Väylävirasto määrittelee rautatieliikennepaikat ja julkaisee luettelon Suomen rataverkolla sijaitsevista liikennepaikoista sekä ulkomaisista yhdysliikenneasemista.
Liikennepaikat, niiden nimet, nimilyhenteet ja sijainti rataverkon kilometrijärjestelmän mukaan määritellään Väyläviraston liikennepaikkaluettelossa. Suomessa rautatieliikennepaikat jaetaan käyttötarkoituksensa mukaisesti liikennepaikkoihin, seisakkeisiin ja linjavaihteisiin.
Nykyisten liikennepaikkojen määritelmät > Liikennepaikka

Liikennepaikalla tarkoitetaan aluetta, jossa on tarjolla joko henkilö- tai tavaraliikenteen tai molempien palveluita, ja jossa on tarjolla liikenteenohjauksen palveluita joko paikallisesti tai kaukokäytöllä. Liikennepaikan määrittelee rataverkon haltija.
Yleisimpiä liikennepaikkoja ovat sellaiset liikennepaikat, joilla voidaan järjestää junien kohtaamisia. Pääsääntöisesti liikennepaikka merkitään rataverkolle liikennepaikan rajamerkein, henkilöliikenteen käytössä olevilla liikennepaikoilla lisäksi nimikilvin. Liikennepaikan rajamerkkejä ei kuitenkaan käytetä sellaisilla liikennepaikoilla, joille liikennöidään vain vaihtotyönä.
Nykyisten liikennepaikkojen määritelmät > Liikennepaikka > Osiin jaetut liikennepaikat

Liikennepaikka voidaan myös jakaa osiin, joita ovat asemat, ratapihat ja muut vastaavat alueet.
Suomen rataverkolla on 22 osiin jaettua liikennepaikkaa: Hanko, Hausjärvi, Helsinki, Imatra, Joensuu, Järvenpää, Kerava, Kotka, Kouvola, Kuopio, Oulu, Pieksämäki, Riihimäki, Savonlinna, Seinäjoki, Siilinjärvi, Tampere, Tikkurila, Tornio, Turku, Vainikkala sekä Ykspihlaja.
Jokaisella liikennepaikalla ja liikennepaikan osalla on yksilöivä nimi sekä liikennepaikkalyhenne. Liikennepaikan osat määritellään paikallisten liikennetarpeiden sekä maantieteellisen sijainnin mukaisesti, ja liikennepaikan osien nimiä käytetään juna- ja vaihtotyöliikenteen ohjaamisessa sekä annettaessa junille junaturvallisuutta koskevia ilmoituksia.
Nykyisten liikennepaikkojen määritelmät > Rautatieasema

Rautatieasema ei kuulu enää viralliseen luokitukseen mutta se on suomen kielessä ja rautatieliikenteessä edelleen yleisesti käytetty. Sillä tarkoitetaan rautateiden liikennepaikkaa, joka koostuu vähintään asemarakennuksesta ja sivuraiteesta. Aiemmin rautatieaseman määritelmään kuului myös miehitys mutta siitä on luovuttu, koska moni merkittäväkin rautatieasema on jäänyt vaille miehitystä. Rautatieaseman yhteydessä voi olla myös linja-autoliikenteen matkustajapalvelut, jolloin sitä kutsutaan matkakeskukseksi.
Risteysasemalla tarkoitetaan sellaista rautatieasemaa, josta on ratayhteys vähintään kolmeen eri suuntaan.
Nykyisten liikennepaikkojen määritelmät > Seisake

Seisake on henkilöliikenteen käyttöön tarkoitettu rautatieliikennepaikka, jolla ei henkilölaiturien sekä mahdollisen asemarakennuksen lisäksi ole liikenteenhoitoon liittyviä toimintoja, kuten ratapihaa tai raiteenvaihtopaikkaa. Seisakkeeksi määritellyllä rautatieliikennepaikalla saattaa olla vaihteita pisto- ja kuormausraiteille, mutta näitä ei käytetä junaliikenteessä tai liikenteenohjauksessa.
Nykyisten liikennepaikkojen määritelmät > Linjavaihde

Linjavaihde on tavara- ja ratatyöliikenteen käyttöön tarkoitettu rautatieliikennepaikka, jota ei ole varustettu liikenteenohjauslaittein. Linjavaihde saattaa käsittää pienen ratapihan, esimerkiksi lakkautetun liikennepaikan ratapihan, jolla suoritetaan tavaran kuormaamista ja purkamista, mutta jossa ei ole mahdollista toteuttaa junakohtauksia. Yksinkertaisimmillaan linjavaihteeksi määritelty paikka käsittää yhden pääraiteen vaihteen, josta haarautuu pisto- tai yksityisraide kuormausalueelle.
Vanha luokitus

Aikaisemmin liikennepaikat jaettiin seitsemään luokkaan:
Asema oli itsenäinen liikennepaikka, jolla oli henkilö- ja tavaraliikennettä sekä junanlähetysoikeus.
Pysäkki oli asemaa pienempi, muuta eroa ei ollut.
Laiturivaihde oli miehitetty liikennepaikka, jolla oli henkilö- ja tavaraliikennettä. Liikennepaikka oli epäitsenäinen ja toimi yleensä lähimmän aseman tai pysäkin alaisuudessa.
Laituri oli muuten samanlainen kuin laiturivaihde, mutta liikennepaikalle ei ollut varsinaista tavaraliikennettä.
Seisakevaihde oli miehittämätön henkilö- ja tavaraliikenteelle avattu liikennepaikka.
Seisake oli samoin miehittämätön mutta avattu vain henkilöliikenteelle.
Vaihde oli vain tavaraliikenteelle avattu miehittämätön liikennepaikka.
Tästä monimutkaisesta luokituksesta luovuttiin 1. maaliskuuta 1969.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rautatieliikennepaikka Wikimedia Commonsissa
Aseman paikka – terminaalit yhdyskunnan rakenteessa, artikkeli Rakennusperintö-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Rautatieasemat - arkkitehtuuria sadan vuoden ajalta, artikkeli Rakennusperintö-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Raideliikenne
| --- | --- |
Rautatieliikenne:   rautatie  juna  rautatieasema  rautatieliikennepaikka  rautatiekalusto 
Metroliikenne:   metro  metroasema 
Raitioliikenne:   raitiovaunu  duoraitiovaunu  pikaraitiotie  museoraitiotie 
Turvalaitteet:   asetinlaite  kampiasetinlaite  kankiasetinlaite  opastin  releasetinlaite  tietokoneasetinlaite  varmistuslukko- ja opastinturvalaitos 
Raideleveys:   kapea  normaali  leveä 
Suomessa:   rautatieliikenne  rataverkko  raitioliikenne  lähijunaliikenne  metroliikenne  kapearaiteiset rautatiet  yritykset: VR  Fenniarail  Operail
Castlevania Chronicles

| Castlevania Chronicles |
| --- | --- |
 Euroopan version kansikuva.
Kehittäjä:  Konami, KCET
Julkaisija:  Konami
Tuottaja:  Satoru Iwata
Taiteilija:  Ayami Kojima
Säveltäjä:  Shin-chan Keizo Nakamura Hiroshi Kobayashi
Pelisarja:  Castlevania
Julkaistu:  Sharp X68000JP 23. heinäkuuta 1993 PlayStationJP 25. toukokuuta 2001
Lajityyppi:  Toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  Yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: B (12 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12 
Alusta:  Sharp X68000, PlayStation
Jakelumuoto:  PlayStation Network
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Castlevania Chronicles (Japanissa nimellä jap. 悪魔城年代記 悪魔城ドラキュラ, Akumajō Nendaiki: Akumajō Dracula) on Konamin vuonna 2001 kehittämä ja julkaisema Castlevania -pelisarjaan kuuluva videopeli. Se on Castlevania: Symphony of the Nightin ohella sarjan toinen peli, joka julkaistiin PlayStationille.
Peli on periaatteessa päivitys vuonna 1993, ainoastaan japanissa Sharp X68000 -tietokoneelle julkaistusta Akumajō Dracula -pelistä, joka puolestaan on uusintaversio NES:in Castlevaniasta. Pelin alkuvalikossa on pelaajan valittavissa joko Sharp X68000 -versio (Original Mode) tai PlayStationia varten paranneltu päivitys (Arrange Mode). Yksi huomattavin muutos päivityksessä on pelin hahmon, Simon Belmontin, uudistettu ulkoasu.
Aiheesta muualla

Castlevania Chronicles MobyGamesissa (englanniksi)
Castlevania Chronicles Castlevania Wikissä - Pelin artikkeli pelisarjalle omistetulla wiki-sivustolla
Castlevania-pelisarja
| --- | --- |
Konsoli- ja arcadepelit: Vampire Killer | Castlevania | Simon’s Quest | Haunted Castle | Dracula’s Curse | Super Castlevania IV  | Rondo of Blood | The New Generation | Vampire’s Kiss | Symphony of the Night | Castlevania 64 | Legacy of Darkness | Chronicles | Lament of Innocence | Curse of Darkness | The Arcade | Judgment | Adventure ReBirth | Harmony of Despair | Lords of Shadow | Lords of Shadow 2
 Käsikonsoli- ja kännykkäpelit : Adventure | Belmont’s Revenge | Legends | Circle of the Moon | Harmony of Dissonance | Aria of Sorrow | Dawn of Sorrow | Portrait of Ruin | The Dracula X Chronicles | Order of Shadows | Order of Ecclesia | Lords of Shadow - Mirror of Fate
 Spin-off-pelit : Kid Dracula
 Kokoelmat : The Dracula X Chronicles | Requiem: Symphony of the Night & Rondo of Blood | Anniversary Collection
 Hahmoja : Dracula | Alucard | Simon Belmont | Soma Cruz
Captain-luokka (fregatti)

| Captain-luokka |
| --- | --- |
 Luokkaan kuulunut alus HMS Balfour. Kuva elokuulta 1944.

Tekniset tiedot
Uppouma:  1 140 t (Evarts) 1 400 t (Buckley)
Pituus:  88,2 m (Evarts) 93 m (Buckley)
Leveys:  11 m (Evarts) 11,2 m (Buckley)
Syväys:  2,7 m
Nopeus:  20 solmua (Evarts) 24 solmua (Buckley)
Miehistöä:  156 (Evarts) 186 (Buckley)
Aseistus
Meritorjunta:  3 x 3"/L50 Mk XXII -tykkiä 1 x Hedgehog Mk10 -sukellusveneentorjuntaheitin syvyyspommit
Ilmatorjunta:  2 x Bofors 40 mm -ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisena MkI -asennuksena 7-16 x  Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä
Captain-luokka oli toisessa maailmansodassa Britannian kuninkaallisen laivaston fregattiluokka, jonka muodostivat 78 Yhdysvalloissa valmistettua saattuehävittäjää. Alukset laskettiin vesille 1942–1943 ja ne luovutettiin Britannialle osana lend-lease-sopimusta, minkä jälkeen ne luokiteltiin uudelleen fregateiksi. Alukset palvelivat saattueiden suojana, sukellusveneiden torjunnassa sekä rannikkoliikenteen valvonnassa. Luokan alukset oli kerätty kahdesta eri Yhdysvaltain laivaston saattuehävittäjäluokasta: 32 Evarts-luokan alusta ja loput 46 Buckley-luokasta.
Sodan päätyttyä lähes kaikki jäljellä olevat alukset palautettiin Yhdysvaltoihin, millä yritettiin osaltaan pienentää maksettavia kuluja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Captain-luokka Wikimedia Commonsissa
Britannian Kuninkaallisen laivaston alusluokat II maailmansodassa
| --- | --- |
Lentotukialukset:  Courageous • HMS Argus • HMS Hermes • HMS Eagle • HMS Ark Royal • Illustrious • HMS Unicorn • Implacable • ColossusC • MajesticC • AudaciousC • MaltaX • CentaurC
Saattuetukialukset:  HMS ArcherA • HMS Audacity • AvengerA • AttackerA • RulerA • HMS Activity • HMS Pretoria Castle • Nairana
Taistelulaivat:  HMS Centurion • HMS Iron Duke • Queen Elizabeth • Revenge • Nelson • King George V • LionX • HMS VanguardC
Taisteluristeilijät:  Renown • HMS Hood
Raskaat risteilijät:  Hawkins • County • York
Kevyet risteilijät:  C • Danae • Emerald • Leander • Arethusa • Town • Dido • Crown Colony • Minotaur
Miinalaivat:  HMS Adventure • Abdiel-luokka
Laivueenjohtajat:  Shakespeare • Scott
Hävittäjät:  R • S • V&W • TownA • HMS Ambuscade • HMS Amazon • A • B • C • D • E • F • G • H • I • Tribal • J • Hunt • K • L • M • N • O • P • Q • R • S • T • U • V • W • Z • Ca • C • Battle • Weapon • GX • DaringC
Fregatit:  River • CaptainA • ColonyA • Loch • Bay
Korvetit:  Flower • Castle
Sluupit:  24 • Bridgewater • Hastings • BanffA • Shoreham • Grimsby • Bittern • Egret • Black Swan
Miinanraivaajat:  Hunt • Halcyon • Bangor • AukA • Algerine
Sukellusveneet:  H • L • Odin • Parthian • Rainbow • S • River • Grampus • T • U • P.611 • V • Amphion • X • XE
Monitorit:  Erebus • Roberts
Vesilentokoneiden emälaivat:  HMS Pegasus • HMS Albatross
Troolarit:  Isles • Strath • Tree
Muut:  MAC-alukset • Katapulttialukset • AMC-alukset • Maihinnousualukset • Moottoritorpedoveneet • Moottoritykkiveneet
Nina Schvedoff

Nina Pia Johanna Schvedoff (s. 14. toukokuuta 1985 Järvenpää) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän on edustanut vuodesta 2009 lähtien Keski-Uudenmaan Yleisurheilua ja hänen valmentajinaan ovat toimineet vuodesta 2005 lähtien Asko Airikka ja Mika Laaksonen. Kalevan kisoissa Schvedoff on voittanut pronssia Tampereella 2008. Hän on heittänyt ennätyksekseen 61,88 m vuonna 2009.
Ne vahvimmat miehet ei ehjiksi jää

| Ne vahvimmat miehet ei ehjiksi jää |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Georg Dolivo
Käsikirjoittaja:  Paavo Haavikko
Säveltäjä:  Carita Holmström
Kuvaaja:  Timo Laasonen
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Oy Mainos-TV-Reklam Ab
Ensi-ilta:  5. helmikuuta 1979
Kesto:  88 minuuttia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ne vahvimmat miehet ei ehjiksi jää on Georg Dolivon ohjaama suomalainen draama- ja televisioelokuva vuodelta 1979, joka perustuu Paavo Haavikon samannimiseen näytelmään vuodelta 1976. Elokuva on MTV-teatterin tuottama ja se sai ensi-iltansa TV1:n Aitiopaikka-ohjelmapaikalla 5. helmikuuta 1979.
Elokuva kertoo keskiluokkaisen perheen sisäisistä suhteista, jossa perheen isä yrittää pitää lapsiaan kurissa perinnönjaon avulla.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aarre Karén  | … |  Eero   |
|  Maija-Liisa Turkka  | … |  Pirkko   |
|  Markku Riikonen  | … |  Esko   |
|  Marja-Leena Kouki  | … |  Marjatta   |
|  Raimo Karppinen  | … |  Timo   |
|  Martti Kuningas  | … |  isä   |
|  Maaria Kinnunen  | … |  Annika   |
|  Markku Huhtamo  | … |  Jaakko   |
|  Kaija Kangas  | … |  Ursula   |
|  Vappu Jurkka  | … |  Hanna   |
Qatarin kalliopiirrokset

| Qatarin kalliopiirrokset> Sijainti |
| --- | --- |
 Qatarin kalliopiirrokset
Koordinaatit:  26°8′24″N, 51°13′12″E
Valtio:  Qatar
Historia
Tyyppi:  kalliopiirros
Huippukausi:  1000-luku jaa.
Merkitys:  Historiallisestikin merkittävät kalliopiirroskentät Qatarissa
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Qatarin kalliopiirrokset sijaitsevat pääasiassa Qatarin niemimaan pohjoisrannikolla, mutta muutamia kohteita on Etelä-Qatarissakin. Useimmat piirroskentät on voitu liittää läheiseen asutukseen ja eräät kansainväliseen kauppaan, jota alettiin käydä jo ennen 1000-lukua jaa.. Kalliopiirrokset esittävät muun muassa kuppeja, kuppikuvioita, viivoja ja tunnistettavia laivoja.
Tutkimushistoria

Kuvioiden tutkimustyö alkoi vuonna 1957 tanskalaisen tutkimusretken Danish Archeological Qatar Expeditionin aikana, kun muutamia Pohjois-Qatarin kalliopiirroskohteita tarkastettiin P. V. Globin ja T. G. Bibbyn johdolla. Kun tämä tutkimusretki päättyi, tutkimuksia jatkettiin Holger ja Hans Kapelin johdolla. He luetteloivat 868 yksittäistä kalliopiirrosta Jabel Jassasiyan piirroskentältä ja näiden luetteloiden avulla myöhemmät tutkijat pääsivät syventymään piirroksien tutkimuksiin. Kapel luetteloi myös 303 piirrosta Al Furaihah'ssa ja näki yli sata piirrosta Jabal Fuwairetissa. D. F. Hawkins tutki Al Ghārīyah'tia 1980-luvulla. 1990-luvun alussa Frances Gillespie Birminghamin yliopistosta dokumentoi Jabel Jassasiyan kuviot laserkeilaamalla. Nykyään laserkeilausta tekee QNER. Tutkimuksia on sittemmin jatkettu, ja nykyään tunnetaan ympäri maata vähintään 38 kalliopiirroskohdetta. Laajimmat luettelot Qatarin kuvakentistä on tehnyt paikallinen tutkija Mohammed Al Suwaidi.
Piirroskenttiä

Tunnettuja kuvakenttiä on ainakin 38. Runsaammin niitä on Pohjois-Qatarissa niemen kärjen itäpuolella Al Ghārīyah'sta Al Huwaylah'an ja kärjen länsipuolella Al Areeshista Al Zubārah'an. Eräitä tärkeitä kuvakenttiä on Jabal Jassasiyassa, Jarr Umm Tuwainista, Jebel Fuwairetista ja Fraihasta. Muita paikkoja ovat esimerkiksi Al Thakhira, Al Dhaayen, pääkaupungin Dohanin puistossa, Al Ghashamiya, Al Wakrah, Al Fuwairet, Sumaisimah, Al Jumali ja Al Furaihah.
Kuviotyyppejä

Kalliokuvat on hakattu paikallisiin mataliin ja hiekan pyöristämiin kalkkikivikallioihin. Kallioita kutsutaan paikallisesti nimellä jabal tai jebel. Kuvioita kuluttavat vesi ja tuulen puhaltama hiekka, mutta ne ovat kuitenkin melko hyvässä kunnossa. Osa tehdyistä kuvioista saattaa olla vielä hiekan peitossa odottamassa esiinkaivamista. Löydettyjä kuvioita voidaan esittää käytetyn luokittelun mukaisesti.
Kuviotyyppejä > Kupit

Kuppi tehdään hakkaamalla kallioon reunoiltaan pyöreä syvennys, jonka halkaisija on 2−15 senttimetriä ja syvyys 1−10 senttimetriä. Kupin tarkoitusta ei tiedetä, mutta siihen voi pudottaa urhattavaa viljaa (vertaa kuppikivi) tai vettä. Yleensä kupit esiintyvät ryhmissä, jossa monesta samankokoisesta kupista muodostuu tiivis ryhmä tai erikokoisista kupeista muodostuu jokin muu kuvio.
Kuppirivit on yleensä tehty pareittain niin, että kummassakin rivissä on yhtä monta kuppia. Joskus rivejä erottaa viivamainen syvennys. Näissä kuvioissa rivin yleisin kuppiluku on 7. Toinen yleinen kuppien ryhmitystapa on liittää ison kupin ympärille pieniä kuppeja. Yleisin pienten kuppien lukumäärä on 9, vaikka myös lukumäärää 6 esiintyy yleisesti.
Molempia ryhmiä on kutsuttu kauan "pelilaudoiksi". Rivikuvio muistuttaa Al Halooshia eli yleisimmin mancalaa, joka on muinaisten Afrikan, Intian, Kiinan ja Kaakois-Aasian kauppareittien varrelta tavattava peli. Pyöreä kuppikuvio muistuttaa mancalan variaatiota Al Ailahinia.
Vaikka pieni osa Qatarissa olevista pelilautakuvioista on koverrettu niin syviksi, ettei niisä voi pelata kivillä, useimmilla kuppikuvioilla on varmasti pelattu kyseisiä pelejä. Kalliot, joilla kuviot sijaitsevat, ovat samalla olleet helmikauppiaiden veneiden tähystyspaikkoja, ja laivoja on odoteltu pitkään.
Yksittäisiä suuria kuppeja esiintyy kuvakentillä satunnaisesti, mutta tietyillä kuvakentillä runsaasti. Erikoisiakin kuppiryhmiä esiintyy. Kupit voivat muodostaa esimerkiksi 4×7 rivisen "sakkilaudan". Joskus kupit on yhdistetty viivakaiverruksilla.
Kuviotyyppejä > Kanavat

Eräät kupin ja niitä yhdistävät viivamaisesti koverretut matalat kanavat viittaavat esimerkiksi veden keräämiseen. Kanavat luikertelevat alas kalliota ja päättyvät lopulta suureen kuppiin. Jotkut ovat nähneet näissä pyrstötähden tapaisen kuvion, joka osoittaa aina merellepäin.
Kuviotyyppejä > Veneet

Venekuviot on helppo tunnistaa veneiksi. Niitä on kahdenlaisia. Yläpuolelta kuvattuja "kirkkoveneitä" ja sivulta kuvattuja profiilimaisia veneitä tai laivoja. Kummassakin kuviotyypissä esiintyy sekä veneiden yksinkertaisia muotoja että yksityiskohtia myöten kuvattuja veneitä tai laivoja.
"Kirkkoveneet" ovat pajunlehden muotoisia, ja useimmissa on kuvattu sivuille ojentuvat airot kuin silmäripset. Yksityiskohtien määrä vaihtelee suuresti. Veneen sisälle on voitu kuvata etu- ja takatuhdot, muita istuimia, kuppimerkkejä tai muita yksityiskohtia. Profiilimaisesti kuvatuissa veneissä voi olla ankkuri, masto ja kaiteessa portti kannelle.
Kuvailu on niin todenmukaista, että kuville on voitu osoittaa todennäköiset vastineet battil- ja baqqarah-veneistä. Eräät kuviot muistuttavat portugalilaisia kauppalaivoja.
Kuviotyyppejä > Muut kuviot

Tietyt eläinkuviot voidaan ajoittaa mille aikakaudelle hyvänsä. Eläinkuviot esittävät esimerkiksi aasia ja sen ratsastajaa, dromendaaria, skorpionia, kilpikonnaa, kalaa, ja kaksi kirahviakin on ehkä tunnistettu. Ihmisen jalanpohjan kuviot ja varpaiden yksittäinen kuvaaminen liittynee johonkin rituaaliin.
Ajoitukset

Kuvioiden ajoittaminen on osoittautunut vaikeaksi, koska kalkkikiven eroosioherkkyys vaikeuttaa vanhojen kuvioiden erottamisen nuorista kuvioista. Kaikki kuvat vaikuttavat siten vanholta. Veneiden tyypittelyn perusteella osa kuvioista on sijoitettu 1200-luvulle jaa. ja sen jälkeiseen aikaan. Portugalilaiset laivat tulivat Persianlahdelle 1500-luvulla, ja jokunen niistä päätyi piirrokseen. Kallioiden ympäriltä löydetty keramiikka ajoitetaan 1600-1800-luvulle, mikä tukee kuvioden historiaa.
Monet kupit ja pelilautakuviot ovat näitä varhaisempia, mikä on epäsuorasti päätelty kuvioiden keskinäisestä ryhmittelystä kallioilla. Kuppejakin vanhempia kuvioita on jäänyt kuppikuvioiden alle, mutta ne ovat jo niin pahoin sään turmelemia, ettei niitä enää tunnista.