stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Espanjatar

| Espanjatar> Proud Flesh |
| --- | --- |
 Stillkuva elokuvasta
Ohjaaja:  King Vidor
Käsikirjoittaja:   Harry Behn  Agnes Christine Johnston 
Perustuu:  Lawrence Irving Risingin romaaniin
Tuottaja:  Louis B. Mayer
Kuvaaja:  John Arnold
Pääosat:  Eleanor Boardman
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 27. huhtikuuta 1925  Suomi 24. toukokuuta 1926 
Kesto:  70 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä*
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Espanjatar (engl. Proud Flesh) on King Vidorin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä draamakomediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1925. Metro-Goldwyn-Mayer toimi elokuvan tuotantoyhtiönä ja jakelijana. Espanjattaren pääosassa on Eleanor Boardman. Espanjatar kertoo San Franciscon maanjäristyksen selviytyjästä ja orvosta, jonka adoptoi hänen Espanjan sukulaiset. Tyttöorvon kasvettua nuoreksi naiseksi, hän palaa takaisin Amerikkaan.
Elokuva perustuu Lawrence Irving Risingin romaaniin, jonka pohjalta Harry Behn ja Agnes Christine Johnston laativat käsikirjoituksen. Espanjatar sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 27. huhtikuuta vuonna 1925. Suomessa elokuva sai ensi-illan 24. toukokuuta vuonna 1926. Espanjatar on edelleen tallessa, ja sen kopiota pidetään UCLA Film and Television Archiven arkistoissa tallessa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Eleanor Boardman  | … |  Fernanda   |
|  Pat O’Malley  | … |  Pat O’Malley   |
|  Harrison Ford  | … |  Don Jaime   |
|  Trixie Friganza  | … |  Rouva McKee   |
|  William J. Kelly  | … |  Herra McKee   |
|  Rosita Marstini  | … |  Vicente   |
|  Sōjin Kamiyama  | … |  Wong   |
|  Evelyn Sherman  | … |  Espanjalainen täti   |
|  George Nichols  | … |  Espanjalainen setä   |
|  Margaret Seddon  | … |  Rouva O’Malley   |
|  Lillian Elliott  | … |  Rouva Casey   |
|  Priscilla Bonner  | … |  Sanfranciscolaistyttö   |
|  Joan Crawford  | … |  Sanfranciscolaistyttö   |
Aiheesta muualla

Espanjatar Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Espanjatar Elonet.
Espanjatar AllMoviessa. (englanniksi)
Energiatodistus

Esimerkki kevennetyn menettelyn mukaisesta energiatodistuksesta.
Energiatodistus (ruots. energicertifikat) on rakennuksen energiatehokkuutta kuvaava virallinen asiakirja. Energiatodistus on osa rakennuksen energiaselvitystä. Vuodesta 2013 lähtien energiatodistus on ollut Suomessa pakollinen yli 50 m2 uudisrakennukselle, jossa käytetään energiaa rakennuksen tilojen tarkoituksenmukaisten sisäilmasto-olosuhteiden ylläpitämiseksi.
Olemassa olevan rakennuksen energiatodistuksessa kerrotaan rakennuksen energialuokitus, minkä lisäksi se sisältää ehdotuksia rakennuksen energiatehokkuuden parantamiseen.
Rakennukselle voidaan laatia myös energiatodistus kevennetyn menettelyn mukaisesti tietyissä erityistapauksissa, esimerkiksi jos kohdetta ei esitellä julkisesti. Kevennetyn menettelyn mukaisen energiatodistuksen energialuokka ilmoitetaan tunnuksella H.
Rakennuksen omistaja vastaa siitä, että rakennuksen energiatodistus hankitaan ja että sitä tai siinä olevia tietoja käytetään tässä laissa säädetyissä tilanteissa, ellei asiasta erikseen toisin säädetä. Jos rakennuksen kunnossapitovastuu on lain tai sopimuksen nojalla taikka muulla tavoin rakennuksen haltijalla, mainittu vastuu on rakennuksen haltijalla.
Myytäessä tai vuokratessa vastaa kiinteistön tai asunnon myyjä tai vuokraaja energiatodistuksen toimittamisesta potentiaaliselle uudelle asukkaalle. Energiatodistus on oltava nähtävillä myynnin tai vuokrauksen yhteydessä. Se on luovutettava joko alkuperäisenä kappaleena tai jäljennöksenä ostajalle tai vuokralaiselle. Kohteen energialuokka tulee mainita myös kohteen myynti-ilmoituksessa.
Energiaselvitys

Uudisrakennuksissa vaaditaan rakennuslupamenettelyn yhteydessä energiaselvitys. Energiaselvitys koostuu näistä:
rakennuksen kokonaisenergian kulutus (E-luku)
kesäajan huonelämpötilatarkastelu (tarvittaessa)
rakennuksen lämpöhäviön määräystenmukaisuus (tasauslaskenta)
rakennuksen lämmitysteho mitoitustilanteessa (jäähdytetyissä rakennuksissa myös jäähdytysteho)
Osa, joskaan eivät kaikki, rakennelupamenettelyistä vaatii myös rakennuksen energiatodistuksen.
Kaikille näistä on asetettu raja-arvot, joiden alapuolelle kaikkien uudisrakennusten on päästävä.
Käyttötarkoitusluokkien 2-8 (mm. asuinkerrostalot, toimistorakennukset) uudisrakennuksille on laadittava energiaselvityksen osana myös kesäajan huonelämpötilatarkastelu.  Laskennallinen kesäajan huonelämpötila ei saa ylittää jäähdytysrajan arvoa enempää kuin 150 astetuntia kesäkuun 1 päivän ja elokuun 31 päivän välisenä aikana. Käyttötarkoitusluokilta 1 (mm. pienet asuinrakennukset ja rivitalot) ja 9, ei vaadita kesäajan huonelämpötilatarkastelua Jäähdytysraja käyttötarkoitusluokassa 2 on 27 °C ja luokissa 3-8, 25 °C. Astetunti on jäähdytysrajan ylityksen (°C) ja ajan (h) tulo.
Energialuokka, E-luku

Rakennuksen energialuokka määrittyy asteikolla A-G. Energialuokka määritellään laskennallisen E-luvun mukaan. E-luku ilmaisee rakennuksen laskennallisen ostoenergian kulutuksen neliömetriä kohden vuodessa siten, että eri energiantuottotavoilla tuotettu energiamäärä kerrotaan eri energiamuotokertoimella. E-luvun yksikkö on  \scriptstyle {\frac {kWh}{m^{2}\cdot vuosi}}.
Energialuokka näkyy energiatodistuksen etusivulla monivärisessä nuolikaaviossa, josta näkyy esimerkki alla olevassa kuvassa.
Keskenään samaa käyttöluokkaa olevia rakennuksia (esimerkiksi kahta omakotitaloa) on mahdollista verrata energiatodistusten perusteella. E-luku ei tarkoita suoraan rakennuksen laskennallista ostoenergiankulutusta vaan E-luvussa on huomioitu myös lämmitysmuodon ilmastoystävällisyys.
Energiatodistuksen päivitys

Todistus on korvattava täydennetyllä tai tarkennetulla todistuksella ennen rakennuksen käyttöönottoa, jos todistus on puutteellinen tai tiedot tarkentuvat hankkeen edetessä. Rakennus katsotaan otetuksi käyttöön, kun se on maankäyttö- ja rakennuslain 153 §:n 1 momentin mukaisessa loppukatselmuksessa hyväksytty käyttöönotettavaksi. Käyttöönotettu rakennus tarkoittaa, että rakennus on ilmoitetun käyttötarkoituksen mukaisessa käytössä, eli esimerkiksi asuinrakennuksessa asutaan.
Aiheesta muualla

Laki rakennuksen energiatodistuksesta (50/2013)
Ympäristöministeriön asetus rakennuksen energiatodistuksesta (176/2013)
Inuvikin alue

| Inuvikin alue Inuvik Region |
| --- | --- |
 Inuvik
 Inuvikin alueen sijainti Luoteisterritorioissa.
Valtio:  Kanada
Territorio:  Luoteisterritoriot
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Inuvik
Väkiluku (2016):  6 372
Aikavyöhyke:  −07:00
– kesäaika:  −06:00
Inuvikin alue (engl. Inuvik Region tai Beaufort Delta Region) on yksi Kanadan Luoteisterritorioiden viidestä hallinnollisesta alueesta Sahtun, Dehchon, North Slaven ja South Slaven ohella. Alue koostuu kahdeksasta kunnasta, ja sen hallinnollinen keskus on Inuvikin kaupunki. Suurin osa kunnista sijaitsee Beaufortinmeren rannalla ja asukkaat ovat sekoitus inuvialuit-inuitteja ja Kanadan intiaaneja, pääasiassa gwich'inejä.
Aikaisemmin Inuvikin alueella oli myös samanniminen Statistics Canadan väestönlaskenta-alue, joka poistettiin Kanadan vuoden 2011 väestönlaskennassa. Pinta-alaltaan väestönlaskenta-alue oli kuitenkin jonkin verran Inuvikin aluetta suurempi.
Inuvikin alueen kunnat

Inuvikin alueeseen kuuluvat seuraavat kunnat:
| Kunta> Nimi.Virallinen | Kunta> Nimi.Perinteinen | Kunta> Tyyppi.Tyyppi | Väestö vuonna 2016> Väestönlaskenta .Yhteensä | Väestö vuonna 2016> Alkuperäiskansoja.Ensimmäiset kansat | Väestö vuonna 2016> Alkuperäiskansoja.Métisit | Väestö vuonna 2016> Alkuperäiskansoja.Inuitit | Väestö vuonna 2016> Alkuperäiskansoja.Muut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Aklavik | Akłarvik | Hamlet | &&&&&&&&&&&&0590.&&&&00590 | &&&&&&&&&&&&0220.&&&&00220 | &&&&&&&&&&&&&020.&&&&0020 | &&&&&&&&&&&&0375.&&&&00375 | &&&&&&&&&&&&0160.&&&&00160 |
| Fort McPherson | Teetł'it Zheh | Hamlet | &&&&&&&&&&&&0700.&&&&00700 | &&&&&&&&&&&&0625.&&&&00625 | &&&&&&&&&&&&&025.&&&&0025 | &&&&&&&&&&&&&075.&&&&0075 | &&&&&&&&&&&&&095.&&&&0095 |
| Inuvik | Inuuvik | Town | 0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”..0Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”,”.3,243 | &&&&&&&&&&&&0880.&&&&00880 | &&&&&&&&&&&&&080.&&&&0080 | &&&&&&&&&&&01460.&&&&001 460 | &&&&&&&&&&&01375.&&&&001 375 |
| Paulatuk | Paulatuuq | Hamlet | &&&&&&&&&&&&0265.&&&&00265 | &&&&&&&&&&&&&&00.010000000 | &&&&&&&&&&&&&&00.010000000 | &&&&&&&&&&&&0215.&&&&00215 | &&&&&&&&&&&&&055.&&&&0055 |
| Sachs Harbour | Ikaahuk | Hamlet | &&&&&&&&&&&&0103.&&&&00103 | &&&&&&&&&&&&&010.&&&&0010 | &&&&&&&&&&&&&&00.010000000 | &&&&&&&&&&&&&090.&&&&0090 | &&&&&&&&&&&&&035.&&&&0035 |
| Tsiigehtchic | Tsiigehtshik | Charter community | &&&&&&&&&&&&0172.&&&&00172 | &&&&&&&&&&&&0135.&&&&00135 | &&&&&&&&&&&&&&00.010000000 | &&&&&&&&&&&&&035.&&&&0035 | &&&&&&&&&&&&&050.&&&&0050 |
| Tuktoyaktuk | Tuktuujaqrtuuq | Hamlet | &&&&&&&&&&&&0898.&&&&00898 | &&&&&&&&&&&&&070.&&&&0070 | &&&&&&&&&&&&&&00.010000000 | &&&&&&&&&&&&0795.&&&&00795 | &&&&&&&&&&&&0175.&&&&00175 |
| Ulukhaktok | Ulukhaqtuuq | Hamlet | &&&&&&&&&&&&0396.&&&&00396 | &&&&&&&&&&&&&&00.010000000 | &&&&&&&&&&&&&&00.010000000 | &&&&&&&&&&&&0370.&&&&00370 | &&&&&&&&&&&&&040.&&&&0040 |
Etiopianpalmyrapalmu

| Etiopianpalmyrapalmu |
| --- | --- |
 Etiopianpalmyrapalmuja
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Arecales
Heimo::  Palmukasvit Arecaceae
Suku::  Palmyrapalmut Borassus
Laji::  aethiopum
Kaksiosainen nimi
 Borassus aethiopum  Mart. 
Katso myös
   Etiopianpalmyrapalmu Wikispeciesissä   Etiopianpalmyrapalmu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Etiopianpalmyrapalmu (Borassus aethiopum) on palmyrapalmujen sukuun kuuluva palmukasvi.
Etiopianpalmyrapalmu kasvaa Saharan eteläpuolisessa Afrikassa lukuun ottamatta osia Lounais- ja Keski-Afrikasta sekä Afrikan sarvesta. Sitä esiintyy myös mannerta ympäröivillä saarilla.
Etiopianpalmyrapalmu kasvaa jopa 30 metriä korkeaksi puuksi, jonka runko on halkaisijaltaan noin 50 senttimetriä. Sen kasvuympäristöjä ovat jokivarsien ja savannien matalat hiekka- ja tulvamaat. Etiopianpalmyrapalmu on palmusavannien päälaji. Jokien varsilla se voi muodostaa tiheitä yksilajisia metsiä.
Etiopianpalmyrapalmu on tärkeä monikäyttöinen hyötykasvi. Siitä valutetaan palmuviiniä ja sen kovaa puuainesta käytetään talonrakennuksessa. Hedelmiä ja siemeniä syödään ja lehtiä käytetään kattomateriaalina ja punontaan. Etiopianpalmyrapalmua hyödynnetään myös kansanlääkinnässä. Kasvin liikakäyttö monissa Länsi-Afrikan maissa on tehnyt siitä paikallisesti uhanalaisen.
Aiheesta muualla

iNaturalist: Borassus aethiopum
ITIS: Borassus aethiopum (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Borassus aethiopum (englanniksi)
PlantList: Borassus aethiopum (englanniksi)
Immortal Souls

| Immortal Souls |
| --- | --- |

 A. Särkioja soittamassa bassosooloa
Tiedot
Toiminnassa:  1991–
Tyylilaji:  melodinen death metal
Kotipaikka:   Kokkola, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Aki Särkioja, Bassokitara, murina   Esa Särkioja, Sähkökitara   Pete Loisa, Sähkökitara   Juha Kronqvist, Rumpusetti  
Entiset jäsenet:  Antti Nykyri, Rumpusetti (1994–1995)  Jupe Hakola, Rumpusetti (1996–2004)  Jukka-Pekka Koivisto, Rumpusetti (2005) 
Levy-yhtiö:  Dark Balance, 2007–   Fear Dark, 2002–2006   Little Rose Productions, 1997–2001  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Immortal Souls on kokkolalainen death metal -yhtye, joka on perustettu vuonna 1991. Tyyliltään yhtyeen musiikki on 1980–1990-lukujen heavy metal -vaikutteista melodista death metalia. Immortal Soulsia on myös mainostettu winter metalina, koska sanoituksissa hyödynnetään talvisia tarinoita ja vahvaa metaforista pohdiskelua, josta voi löytää runsaasti yhtymäkohtia yhtyeen jäsenten omaan elämään. Immortal Souls julkaisi esikoisalbuminsa pienen kotimaisen levy-yhtiö Little Rosen kautta. Toisen albumin, Ice Upon the Night, julkaisi alankomaalainen levy-yhtiö Fear Dark, ja yhtye teki esiintymisiä ulkomailla, muun muassa Hollannin ja Saksan kiertueen. Immortal Souls esiintyi Tuska Open Air Metal -festivaaleilla 2003. Yhtye on julkaissut 3 studioalbumia, kokoelmalevyn, split-cdn:n ja ep:n. Kolmas albumi Wintereich julkaistiin Dark Balance -levymerkillä. Yhdysvalloissa ja Kanadassa yhtyeen levyja jakelee Facedown Records.
Historia > Alkuvaiheet

Joulukuussa 1991 Aki Särkioja (basso, murina) ja Esa Särkioja (kitara) perustivat Immortal Soulsin. Vuonna 1994 rumpaliksi tuli Antti Nykyri. Tammikuun viimeisinä päivinä vuonna 1995 yhtye äänitti demokasetin Immortal Souls, joka sisälsi kuusi kappaletta. Demoa painettiin 100 kappaletta ja oli tyylitään suoraviivaista heavy metalia murinalaululla. Immortal Souls -demon jälkeen kaikki yhtyeen kansitaiteet ovat liittyneet talveen.  Nykyri lähti yhtyeestä runsaan vuoden jäsenyyden jälkeen henkilökohtaisista syistä.
Historia > Doom metal -aikakausi

Vuosina 1995 – 1996 Immortal Souls kirjoitti kappaleaineistoa ja hioi tyyliään. Yhtyeen jäsenet olivat tuolloin kiinnostuneita doom metal -tyylistä. Sen vaikuttamana Immortal Souls äänitti synkeimmän ja painostavimman demokasettinsa Reflections of Doom marraskuussa 1996. Doom metal -kokeilujen tyylipuhtain tulos oli kappale "Realm of Hatred" kaikessa alakuloisuudessaan. Nauhoituksissa Immortal Souls käytti rumpukonetta, sillä rumpaliksi kiinnitetty Jupe Hakola liittyi yhtyeeseen muutama kuukausi demon nauhoitusten jälkeen. . Kappale "Hate Sender" julkaistiin TOB zinen seitsemäntuumaisella vinyylilevyllä. "I am Me" päätyi myöhemmin From Kaamos to Midnight Sun -kokoelma-albumille. Kappaleet "Hate Sender", "I am Me" sekä "Realm of Hatred" on julkaistu uudelleenmasteroituina versioina Once Upon a Time in the North -kokoelmalla.
Historia > Under the Northern Sky

Demokasetin julkaistuaan Immortal Souls kiinnitettiin suomalaiselle Little Rose Productions -levy-yhtiölle. Vuoteen 1998 mennessä yhtye oli jo jättänyt doom metal -vaikutteensa: musiikkityyli vaihtui nopeaan, melodiseen death metaliin ja sanoitusten talviset teemat asettuivat vakioksi. Ensimmäinen uutta tyyliä edustanut äänite oli vuonna 1998 levytetty Divine Wintertime ep, joka julkaistiin yhteis-cd:nä dark metal -yhtye Mordecain ep:n Through the Woods, Towards the Dawn kanssa. Julkaisu sai arvostusta monien metalliharrastajien joukossa. "Snow Soulista" tuli yksi Immortal Soulsin suosituimmista kappaleista.
Konserttien kasvava määrä vaati miehistön lisäystä ja niin yhtyeeseen liittyi kitaristi Pete Loisa vuonna 2000, kun  yhtye valmistautui levyttämään ensimmäistä täyspitkää studioalbumiaan. Helmikuun studioistunnoissa tuotetusta aineistosta Immortal Souls julkaisi ensin ep:n The Cleansing, joka antoi esimakua tulevasta albumista. Ensialbumi Under the Northern Sky julkaistiin vuonna 2001, ja on kenties edelleen Immortal Soulsin suosituin albumi. Tuohon aikaan Little Rose Productions oli lopettamassa toimintaansa, joten yhtye katsoi parhaaksi etsiä uutta levy-yhtiötä.
Historia > Ice Upon the Night

Immortal Soulsilla oli ollut yhteyksiä alankomaalaiseen Fear Dark -levy-yhtiöön jo jakelusopimuksien merkeissä, joten päätös oli molemmille helppo. Levytyssopimuksen kirjoitettuaan yhtye teki Keski-Euroopan kiertueen. Siitä tuli myös vakioesiintyjä levy-yhtiönsä vuosittaisissa Fear Dark Fest -tapahtumissa. Immortal Souls alkoi kiertueiden jälkeen kirjoittaa uutta kappaleaineistoa ja meni marraskuussa 2002 Sonic Pump Studioon äänittämään albumin Ice Upon the Night. Se teki yhtyeen tunnetummaksi myös Suomessa, ja avasi sille esiintymismahdollisuuden Tuska-festivaaleilla. Albumi lisensoitiin Yhdysvaltojen markkinoille Facedown Recordsin kautta vuonna 2004.
Yhtye teki tasaiseen tahtiin konsertteja muutaman kerran vuodessa. Jupe Hakola erosi yhtyeestä, ja hänen tilalleen tuli rumpali Jukka-Pekka Koivisto. Hän joutui kuitenkin Saksa-Sveitsi kiertueen jälkeen jättämään paikkansa, koska oli kiireinen toisen yhtyeensä Silent Voices uuden levyn nauhoitusten kanssa. Uusi rumpali löytyi ystäväpiiristä, kun Juha Kronqvist liittyi Immortal Soulsiin vuoden 2005 alkupuolella.
Koska Immortal Soulsin useat julkaisut oli myyty aikoja sitten loppuun, päätti Fear Dark julkaista ne uudelleenmasteroituna tuplalevyllä Once Upon a Time in the North loppuvuodesta 2005. Aki Särkioja kirjoitti levy-yhtiön pyynnöstä kokoelmalle yhtyeen äänitetyn historian katsauksen.
Historia > Wintereich ja Requiem for the Art of Death

Yhtye alkoi kirjoittaa uusia kappaleita, ja konsertoi samalla satunnaisesti. Vuonna 2006 Immortal Souls kertoi kotisivullaan työstävänsä tarinamuotoista konseptialbumia, joka kulkee nimellä Wintereich. Yhtye meni studioon joulukuussa 2006. Albumi masteroitiin vuoden 2007 alkuneljänneksellä. Toukokuussa 2007 yhtye vaihtoi levy-yhtiönsä toiseen alankomaalaiseen yhtiöön, Dark Balanceen.. Wintereich julkaistiin Euroopassa 1. kesäkuuta 2007.  Yhtye teki lyhyen Euroopan kiertueen julkaisun jälkeen.
22. toukokuuta 2011 ilmoitettiin, että yhtye työstää seuraavaa albumia nimeltään The Requiem for the Art of Death.
Musiikki

Immortal Soulsin musiikki on tyypillisesti nopeatempoista ja teknistä skandinaavisen koulukunnan melodista death metalia. Kitarasoolot lisäävät tunnistettavan osan laulun, virtuoosimaisten riffien ja nopeiden soittotekniikoiden yhdistelmään.  Riffit, sävelet ja tilutukset ovat melodisia ja pitäytyvät klassisissa harmonioissa. Rummunsoitto painottuu tuplabasaritekniikkaan ja blast beateihin. Laulu on korisevaa ja atonaalista keskisävelkorkeudella.
Immortal Soulsin sanoitukset käsittelevät elämän kokemuksia ja aiheita visuaalisella kielellä, joka painottuu pohjoiseen, talviseen luontoon ja joskus suomalaiseen kansanperinteeseen.
Diskografia

Under the Northern Sky (2001,  Little Rose Productions)
Ice Upon the Night (2003,  Fear Dark)
Wintereich (2007,  Dark Balance)
IV: The Requiem for the Art of Death (2011,  Dark Balance)
Wintermetal (2015,  Rottweiler Records)
Once Upon a Time in the North (2005,  Fear Dark)
EP:t
Divine Wintertime (1998,  Little Rose Productions)
The Cleansing (2000,  Little Rose Productions)
Immortal Souls (1995)
Reflections of Doom (1997)
Kokoonpano

| --- | --- |
 Nykyiset jäsenet Aki Särkioja – murina, basso  Esa Särkioja – kitara  Marko Pekkarinen – kitara  Juha Kronqvist – rummut :  Entiset jäsenet Antti Nykyri – rummut (1994–1995)  Jupe Hakola – rummut (1996–2004)  Jukka-Pekka Koivisto – rummut (2005)  Pete Loisa – kitara (2000–2010)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut
A. Särkiojan haastattelu Imperiumissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Immortal Souls Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Immortal Souls Myspacessa (englanniksi)
Immortal Souls Meteli.netissä
Soolokitaristi Esa Särkioja (Metalfest 2007, Bad Hersfeld, Saksa)
Laulaja-basisti Aki Särkioja (Metalfest 2007, Bad Hersfeld, Saksa)
Kitaristi Pete Loisa (Metalfest 2007, Bad Hersfeld, Saksa)
Jan-Christian Söderholm

| Jan-Christian Söderholm |
| --- | --- |
 Jan-Christian Söderholm (Kuva: Jesse Terho)
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. joulukuuta 1976 (ikä 47) Tukholma, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1994 –
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jan-Christian ”JC” Söderholm (s. 7. joulukuuta 1976 Tukholma) on Helsingissä asuva suomalainen freelance-näyttelijä. Vuonna 1994 Söderholm aloitti työnsä avustajana Vaasan kaupunginteatterissa ja 1999 opiskelut Teatterikorkeakoulussa ruotsinkielisellä näyttelijäntyönlaitoksella (Svenska institutionen för skådespelarkonst). Hän valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2003. Hänen äidinkielensä on suomi.
Söderholm on näytellyt Åke Lindmanin elokuvissa Etulinjan edessä ja Tali-Ihantala 1944.
Aiheesta muualla

Jan-Christian Söderholm Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jan-Christian Söderholm Elonetissä.
https://janchristiansoderholm.com
James Skivring Smith

| James Skivring Smith |
| --- | --- |

Liberian 6. presidentti
 4. marraskuuta 1871 – 1. tammikuuta 1872  
Edeltäjä:  Edward James Roye
Seuraaja:  Joseph Jenkins Roberts
Liberian 8. varapresidentti
 3. tammikuuta 1870 – 26. lokakuuta 1871  
Presidentti:  Edward James Roye
Edeltäjä:  Joseph Gibson
Seuraaja:  Anthony W. Gardiner
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. helmikuuta 1825 Charleston, Etelä-Carolina, Yhdysvallat
Kuollut: 1892 Buchanan, Grand Bassa, Liberia
Ammatti:  lääkäri
Vanhemmat:  Carlos Smith Catharine Smith
Lapset:  James Skivring Smith Jr.
Tiedot
Puolue:  True Whig Party
Koulutus:  University of Vermont College of Medicine Berkshire Medical College
James Skivring Smith (26. helmikuuta 1825 – 1892) oli liberialainen poliitikko, joka oli Liberian 6. presidentti vuosina 1871–1872. Ennen tätä hän oli ollut Liberian 8. varapresidenttinä Edward James Royen hallituksessa. Smith kuului True Whig Party -puolueeseen.
Edvard Kuvaja

Edvard Kuvaja (27. marraskuuta 1908 Kuopio – 8. marraskuuta 1941 Juksova, Itä-Karjala) oli suomalainen Lapuan liikkeessä Pohjois-Savossa toiminut liikeapulainen, kauppaedustaja ja myöhemmin toimitusjohtaja.
Edvard Kuvaja kävi viisi luokkaa oppikoulua ja kauppakoulun. Hän sai päästötodistuksen Kuopion kauppakoulusta vuonna 1927.
Kuvaja osallistui Onni Happosen kyyditykseen ja murhaan vuonna 1930. Hänet tuomittiin vapauden riistämisestä ja moottoriajoneuvoasetuksen rikkomisesta kuuden ja puolen kuukauden vankeusrangaistukseen. Hänellä oli myös sakkotuomioita muun muassa lievästä pahoinpitelystä, poliisin vastustamisesta ja juopumuksesta.
Kuvaja oli mukana 19.–20. heinäkuuta 1934 tapahtuneessa huomiota herättäneessä välikohtauksessa, jossa oululainen valokuvaaja Albin Keränen (1898-1937) joutui Kuvajan johtaman viisihenkisen miesjoukon pysäyttämäksi ja kuulusteltavaksi. Keränen oli kutsuttu Kuopioon valmistamaan Pohjois-Savo-lehdelle valokuvia, ja hän lähti Oulusta matkaan vuokra-autolla. Kuopiosta oli häntä vastaanottamaan lähtenyt toinen vuokra-auto, johon Keräsen oli tarkoitus siirtyä autojen kohdattua toisensa, autot oli tunnistamisen helpottamiseksi merkitty valkoisella vaatteella. Autot kohtasivat jonkin matkaa Pulkkilasta Rantsilaan päin. Kuopiosta tullut autoa oli Iisalmesta saakka seurannut toinen auto, josta tulleet miehet sanoivat olevansa Etsivän Keskuspoliisin edustajia ja tulleensa tarkastamaan Keräsen matkatavarat ja paperit. Keräsen kuulustelijat syyttivät Kerästä kommunistien asioilla liikkumisesta, ja kuulustelu jatkoi vielä kahvilassa, jonne autot ajoivat kohtaamispaikalta. Keräsen mukaan miehet vaikuttivat nauttineen alkoholia. Keränen pääsi lopulta jatkamaan matkaansa Kuopioon, jossa hän ilmoitti asiasta poliisille. Poliisin tutkimuksissa selvisi, että Keräsen olivat pysäyttäneet liikeapulainen Edvard Kuvaja, metsätyönjohtaja Albin Kostiainen ja metsätyönjohtaja Johan Saari ja että autonkuljettajana heillä oli ollut iisalmelainen Artturi Vartiainen. Salahmilta he olivat ottaneet mukaan vielä poliisi Farinin. He olivat nähneet Iisalmessa Shellin huoltoasemalla bensiiniä ottaneen valkoisella vaatteella merkityn Kuopiosta lähteneen auton, ja koska Kuvaja tunsi autoa kuljettaneen Reino Holopaisen ja tiesi tämän olleen aiemmin TUL:n painijoita, hän epäili auton liikkuneen kommunistien asioilla, ja sen vuoksi autoa lähdettiin seuraamaan.
Kuvaja toimi sittemmin Kuusisen vaatetusliikkeen hoitajana Kuopiossa. Hän palveli talvisodan aikana 17. ampumatarvikevarastokomppaniassa ja jatkosodan aikana vänrikkinä Jalkaväkirykmentti 51:n 2. konekiväärikomppaniassa. Hän kaatui marraskuussa 1941 Syvärin eteläpuolella Juksovassa Itä-Karjalassa.
Ersguterjunge

| Ersguterjunge |
| --- | --- |

Emoyhtiö:  Sony BMG
Perustettu:  2004
Perustajat:  Bushido ja D-Bo
Tyylilajit:  Rap Gangsta rap
Kotimaa:   Saksa
Sijainti:  Berliini
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ersguterjunge on Sony BMG:n omistuksessa oleva saksalainen levy-yhtiö, joka on erikoistunut tuottamaan rap-musiikkia. Yhtiön perustivat Bushido ja D-Bo vuonna 2004, sen jälkeen kun Bushido jätti entisen levy-yhtiönsä Aggro Berlinin.