stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hirvijärvi–Kallioselkä–Ahveninen–Suovu

| Hirvijärvi–Kallioselkä–Ahveninen–Suovu |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Kuopio (Karttula), Tervo
Koordinaatit:  62°58′35″N, 26°53′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Tallusjärven valuma−alue (14.77)
Tulouomat:  Talluskanava Tallusjärvestä
Lasku-uomat:  Savikoski Pieni-Virmakseen, Alajoki Rasvankiin (bif.)
Järvinumero:  14.771.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  101,4 m  
Pituus:  13,4 km  
Leveys:  3,8 km  
Rantaviiva:  194,254 km  
Pinta-ala:  32,8761 km²  
Tilavuus:  0,05892658691 km³  
Keskisyvyys:  1,79238 m  
Suurin syvyys:  12,1 m  
Valuma-alue:  148,77 km²  
Keskivirtaama:  3,9 m³/s (MQ) 
Saaria:  248 
 fiHirvijärvi–Kallioselkä–Ahveninen–Suovu 
Hirvijärvi–Kallioselkä–Ahveninen–Suovu on Pohjois-Savossa Tervossa ja Kuopion Karttulassa sen kirkonkylän lähellä sijaitseva, useasta järvialtaasta tai järvenosasta muodostunut järvi.
Se muodostuu Ahvenisen ja Hirvijärven pääaltaista, jotka edelleen jakautuvat pienempiin ja toisiinsa yhteydessä oleviin järvialtaisiin. Ne on Suomen ympäristökeskuksen luokituksessa katsottu aikaisemmin yhdeksi järveksi, sillä niiden vedenpinnat ovat olleet samalla korkeudella. Nykyään on tilanne muuttunut uuden, vuonna 2002 voimaan tulleen, säännöstelysäännön myötä. Hirvikoskessa sijaitseva pohjapadon vuoksi Ylä-Muuraisen vedenpinta on usein 20 senttimetriä alempana kuin Hirvijärven, joten Ylä- ja Ala-Muuraisen pitäisi muodostaa oman järven. Toisaalta, vaikka vesistöviranomaisten antamassa yhdistelmänimessä esiintyy Ahveninen, on sille annettu vesistöviranomaisten järviluettelossa oma järvinumeronsa (14.771.1.019 ).
Tässä artikkelissa kerrotaan niistä asioista, jotka ovat järvialtaille yhteisiä. Yksityiskohtaisempia tietoja esitellään pääaltaiden omissa artikkeleissa.
Maantietoa > Useita järvialtaita

Hirvijärven ja Ahvenisen välissä sijaitsee lähes 300 metriä pitkä jokimainen Hirvisalmi. Siinä käy rauhallinen virtaus Ahveniseen eli lounaaseen päin. Ahveninen muodostuu kolmesta laajemmasta vesialueesta: Ahvenisen järvenselästä, Kallioselästä ja Suovusta. Ahvenisen ja Kallioselän yhdistää lyhyt mutta kapea Ahvensalmi, ja Kallioselän ja Suovun yhdistää matala, kivinen ja noin 100 metriä leveä Tulisalmi. Hirvijärvi muodostuu kolmesta järvialtaasta: Hirvijärven pääaltaasta sekä pienemmistä Ylä- ja Ala-Muuraisesta. Hirvijärven ja Ylä-Muuraisen välissä sijaitsee noin 400 metriä pitkä Hirvikosken sisältävä salmi ja Ylä- ja Ala-Muuraisen välissä on lyhyempi Välisalmi. Hirvikoskessa ja Välisalmessa käy virtaus kaakkoon eli Ala-Muuraiseen päin.
Maantietoa > Yleistä

Järvi on 13,4 kilometriä pitkä, 3,8 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 3 288 hehtaaria eli 32,9 neliökilometriä. Ahvenisen erottaa Rasvangista vajaa kilometriä leveä kannas ja Pieni-Virmaksesta noin 0,6 kilometrin kannas. Ahvenisen ja Hirvijärven välissä on myös puolen kilometrin levyinen kannas, johon on joskus puhjennut järvialtaita yhdistävä lasku-uoma. Järven rannat ovat pääosin alavia ja loivarinteisiä.
Järvellä on 248 saarta, joiden pinta-ala on 67,84 hehtaaria eli noin 2,0 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista 17 on yli hehtaarin suuruisia, 174 yli aarin ja loput 57 ovat alle aarin kokoisia. Suuria saaria ovat Ahvenisella Myllysaari ja Sormulansaari, Kallioselällä Heiskansaari, ja Suovulla yhdistyneet Kalliosaari ja Huilunsaari. Tulisaari ja Vuossaari ovat nykyään niemiä. Hirvijärvellä suuria saaria ovat Pukkisaari, Lehtosaari, Niinisaaret, Jurvonsaari ja Koskisaari. Ala-Muuraisella sijaitsee Muuraissaari. Vain pienessä Uittosaaressa vaikuttaisi olevan kiinteää asutusta ja siltayhteys mantereelle.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 58,93 miljoonaa kuutiometriä eli 0,05893 kuutiokilometriä, jolloin sen keskisyvyydeksi tulee 1,8 metriä. Sen syvänteessä on 12,1 metriä syvää. Syvänteelle on matalassa järvessä vain kaksi mahdollista kohtaa: karttapaikassa on Suovun Kokkovuoren edustalle merkitty 12-metrinen kohta  ja samoin on Hirvijärvellä Niinisaarten edessä.
Järven rantaviivan pituus on 194,3 kilometriä (tai 181,22 km), josta saarten rantaviivan yhteispituuden osuus on siitä 38,1 kilometriä.
Hydrologiaa

Hirvijärven ja Ahvenisen lasku-uomia on kaksi, jolloin valuma-alue on bifurkaatiovesistö. Suurin lasku-uoma on Savikoski eli Savijoki. Sen keskivirtaama (MQ) on 3,3 kuutiometriä sekunnissa (m³/s). Toinen lasku-uoma on Haringan Alajoki, ja sen keskivirtaama on 0,6 m³/s. Yhteensä ne tekevät noin 3,9 m³/s, joka on siten koko Tallusjärven valuma-alueen keskivirtaama.
Hirvijärven ja Ahvenisen pintavesien ekologinen tila on erinomainen. Järveen kulkeutuu yläjuoksulta vain vähän ravinteita, sillä useat järvet ovat karuja järviä. Fosforikuormitus on arvioitu olevan 1 634 kilogrammaa vuodessa, josta laskeuman aiheuttamaa on 36 %, luonnonhuuhtoman 24 %, maatalouden 22 %, haja-asutuksen 10 %, metsätalouden 6 % ja turvetuotannon 2 %.
Ahveninen ja Kallioselkä ovat järviryhmässä kirkasvetisimpiä kuin Hirvijärvi. Ne ovat laadultaan karuja järviä, kuin Hirvijärvi on muuttunut lievästi rehevöityneeksi. Järvien erot ovat kuitenkin pieniä. Järvet lämpötilakerrostuvat joissakin kohdissa talvijään alla ja silloin voi syvänteissä ilmetä hapettomuutta tai vähähappisuutta. Järvi on matala, joten kesällä ei lämpötilakerrostuneisuutta esiinny. Järven laskujokien, Alajoen ja Savijoen vedenlaadussa ei ole merkittäviä eroja. Happamuustaso on ollut (vuosina 1980–2005) pH 6,7, kokonaisfosforipitoisuus 14 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l), kokonaistyppipitoisuus 520 μg/l, kemiallinen hapenkulutus 11 milligrammaa litrassa vettä (mg/l) ja väriluku 50 mg Pt/l. Järven vedessä esiintyi leväperäistä limottumista 1990-luvulla.
Lyhyestä aikasarjasta, joka on koottu vuodesta 1980 vuoteen 2000, saadaan järven keskimääräinen jäätymispäiväksi 17.  marraskuuta ja jäidenlähtöpäiväksi on 11. toukokuuta.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Tallusjärven valuma-alueella (14.77), jonka Ahvenisen–Hirvijärven alueeseen (14.771) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 101,4 metriä mpy. Sekä Hirvijärvi että Ahveninen ovat määritelmänsä mukaan läpivirtausjärviä. Ne laskevat seuraavaan Virmasveden alueen vesistöalueeseen kahta lasku-uomaa myöten. Tämä tekee järvestä ja samalla Tallusjärven valuma-alueesta bifurkaatiovesistön. Ahvenisesta laskee Rasvankiin Alajoki ja Ala-Muuraisesta Pieni-Virmakseen Savijoki eli Savikoski. Hirvijärven Rakkineensalmeen laskee yläpuolisesta Tallusjärven alueelta (14.772) Tallusjärvestä alkava Talluskanava. Sen rinnakkaisuoma on pienempi Vanhakanava. Siten myös tulouoma on bifurkaatio. Vesistösuhteiden kuvailu on esitetty tarkemmin Ahvenisen ja Hirvijärven omissa artikkeleissa.
Historiaa

Hirvijärvellä on sijainnut vuodesta 1910 alkaen vedenkorkeuden mittausasema, jossa on mitattu luonnontilaisten järvialtaiden vedenkorkeutta. Sen tuottaman aikasarjan mukaan (vuosilta 1910–1934) vedenpinnankorkeudet ovat olleet keskimäärin (kaikki arvot N43+) 101,77 metriä (MW), keskimääräinen yläkorkeus 102,06 metriä (MHW) ja alakorkeus 101,58 metriä (MNW). Vedenpinnan enimmäiskorkeus oli samalla aikajaksolla 102,39 metriä (HW) ja vähimmäiskorkeus 101,43 metriä (NW). Vedenpintojen keskimääräinen vaihtelu (MHW–MNW) oli 0,48 metriä ja äärimmäinen vaihtelu 0,96 metriä.
Ahvenisen ja Hirvijärven säännöstely aloitettiin vuonna 1962 Savon maanviljelysinsinööripiirin tekemän järvenlaskusuunnitelman mukaisesti. Hankkeen tavoitteena oli maa- ja metsätalousmaan kuivattaminen. Kuivattamalla saatavaa lisämaata arvioitiin syntyvän noin 600 hehtaaria. Säännöstelylupa myönnettiin asutushallitukselle, joka toimi hankkeen valtion edustajana. Myöhemmin se annettiin Pohjois-Savon ELY-keskukselle. Alkuperäisestä suunnitelmasta poiketen järvien vedenpinta laski vähävetisinä kausina liikaa ja tästä aiheutui virkistyskäytölle ja kalastukselle haittaa. Säännöstelyssä käytettiin Alajokeen  rakennettua pohjapatoa, mutta samaan aikaan Savikoskessa vesi virtasi vapaasti. Niissä pyrittiin juoksuttamaan vettä yhteensä vähintään 0,4 kuutiometriä sekunnissa. Lisäksi vedenpinnan korkeus tuli pysytellä Ahvenisella arvojen (kaikki arvot N43+) 101,65–101,30 metriä mpy. välissä. Lupaehdoissa velvoitettiin avaamaan Alajoen pato, kun Ahvenisen vedenkorkeus kohosi kevättulvassa 101,30 metriin ja sulkea se kun vedenpinta oli laskenut tämän jälkeen rajan 101,36 metriä alle. Pato avattiin seuraavan kerran vasta seuraavan kevättulvan aikana. Tavoitteellinen yläraja oli 101,50 metriä. Vedenkorkeus sai luvanvaraisesti vaihdella 0,53 metriä, mutta tavoitteena oli 0,30 metrin vaihtelu.
Toukokuun 1. päivänä 2002 otettiin käyttöön uusi säännöstelykäytäntö. Sen haltijana toimii Pohjois-Savon ELY-keskus. Alajoen padolle on asennettu kauko-ohjattu padonsäätölaitteisto. Uuden säännöstelusäännön aikana vedenpinnankorkeudet ovat olleet keskimäärin (kaikki arvot edelleen N43+) 101,47 metriä (MW), keskimääräinen yläkorkeus 101,58 metriä (MHW) ja alakorkeus 101,39 metriä (MNW). Vedenpinnan enimmäiskorkeus oli samalla aikajaksolla 101,64 metriä (HW) ja vähimmäiskorkeus 101,30 metriä (NW). Vedenpintojen keskimääräinen vaihtelu (MHW–MNW) oli 0,19 metriä ja äärimmäinen vaihtelu 0,34 metriä. Nykyiset alakorkeudet ovat alempia kuin luonnontilaisen järven korkeudet, mutta kuitenkin ylempänä kuin aikaisemman säännöstelyn vastaavat alakorkeudet. Järvialtaiden vedenkorkeutta voidaan säännöstellä tarkemmin uudella pohjapadolla, joka rakennettiin Hirvikoskeen. Myös Savikosken pohjapatoa on samassa yhteydessä paranneltu, jotta myös Muuraisten vedenpinnat säilyisivät ylempänä.
Hankavesi
Kim Da-hyun

| Dahyun> 김다현 |
| --- | --- |
 Dahyun vuonna 2019
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kim Da-hyun
Syntynyt: 28. toukokuuta 1998 (ikä 26) Daegu, Korean tasavalta
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä, rap-artisti
Muusikko
Taiteilijanimi:  Dahyun
Laulukielet:  korea, englanti, japani
Aktiivisena:  2015–
Tyylilajit:  k-pop
Soittimet:  piano ja kitara 
Yhtyeet:  Twice
Levy-yhtiöt:  JYP Entertainment
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kim Da-hyun (kor. 김다현, s. 28. toukokuuta 1998 Seongnam, Korean tasavalta), tunnetaan etunimellään Dahyun, on eteläkorealainen laulaja-lauluntekijä ja rap-artisti. Hän kuuluu tyttöbändiin Twice.
Lapsuus ja ura

Kim Da-hyun syntyi 28. toukokuuta 1998 Seongnamissa, Korean tasavallassa. Hän kasvoi vanhempiensa ja isoveljensä kanssa. Jo nuorena hän kiinnostui laulamisesta ja kuului muun muassa kirkkokuoroon. Kim tuli huomatuksi ensimmäisen kerran YouTubeen ladatun videon kautta, jossa hän tanssi. Kimistä tuli JYP Entertainmentin harjoittelija vuonna 2012. Kim osallistui vuonna 2015 tosi-tv ohjelmaan Sixteen, josta hänet valittiin Twice -yhtyeeseen. Lokakuussa 2015 Twice debytoi minialbumillaan The Story Begins.
Kim valmistui vuonna 2017 Hanlimin taiteellisesta koulusta Soulista.
Kim näyttelee toukokuussa 2024 kuvattavassa Lee Seung Hoonin elokuvassa Sprint, joka julkaistaan nimellä Run To You Yhdysvalloissa. Hän on myös mukana korealaisessa versiossa taiwanilaisesta elokuvasta You Are the Apple of My Eye.
Kirjat

Yes, I am Dahyun (valokuvakirja, 26.4.2022)
Diskografia

| Vuosi | Kappale | Albumi | Yhteistyössä | Viitteet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | ”Missing U” | Twicetagram | Earattack, Chaeyoung |  |
| 2019 | ”Trick It” | Feel Special | JQ |  |
| 2019 | ”21:29” | Feel Special | Kaikki Twicen jäsenet |  |
| 2020 | ”Bring It Back” | Eyes Wide Open |  |  |
| 2020 | ”Queen” | Eyes Wide Open |  |  |
| 2021 | ”Scandal” | Taste of Love |  |  |
| 2021 | ”SOS” | Taste of Love |  |  |
| 2021 | ”Cruel” | Formula of Love: O+T=＜3 |  |  |
| 2022 | ”That’s all I’m saying” | Celebrate | Risa Horie |  |
| 2022 | ”Tick Tock” | Celebrate | Mayu Wakisaka |  |
| 2022 | ”Gone” | Between 1&2 |  |  |
| 2022 | ”When We Were Kids” | Between 1&2 |  |  |
| 2023 | ”Blame It On Me” | Ready To Be |  |  |
| 2023 | ”Crazy Stupid Love” | Ready To Be |  |  |
| 2024 | ”You Get Me” | With You-th |  |  |
| 2024 | ”Keeper” | Strategy |  |  |
Filmografia > Elokuvat

Run To You (2024)
You Are the Apple of My Eye (2024)
Filmografia > Televisio

Sixteen (2015)
Weekly Idol (2016)
Real Man (2016)
Saturday Night Live (2016)
Battle Trip (2019)
Idol Star Athletics Championships (2019), kuuluttaja
Idol Star Athletics Championships (2020), selostaja
Idol On Quiz (2020)
Idol Star Athletics Championships (2022), juontaja
Aiheesta muualla

Kim Da-hyun Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
MyDramalist-sivustolla (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Korea 
Taiteenala:  MusicBrainz
Ullevaal Stadion

Ullevaal Stadion
Ullevaal Stadion ([ˈʉ̀lːəvɔɫ]) on Norjan pääkaupungissa Oslossa sijaitseva Norjan suurin jalkapallostadion. Stadion valmistui vuonna 1926 ja sen nykyinen katsojakapasiteetti on noin 25 000. Ullevaalilla pelaavat kotiottelunsa liigaseurat Lyn ja Vålerenga sekä Norjan maajoukkue. Ullevallin ennätysyleisö, yli 35 000 katsojaa, on vuoden 1946 cup-välierästä Lynin ja Sarpsporgin välillä.
Stadionin omistaa Norjan jalkapalloliitto yhdessä Vital Forsikring -vakuutusyhtiön kanssa.
Kuvia

Pääkatsomo
Pää- ja päätykatsomo
Postbanken-katsomo
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu
Type 89 I-Go

| Type 89 I-Go |
| --- | --- |
 Type 89 Tsuchiran panssarivaunumuseolla.
Valmistushistoria
Valmistusmaa:   Japani
Tekniset tiedot
Taistelupaino:  noin 10 t
Maksiminopeus:  
– tiellä:  24 km/h
Pääase:  57 mm
Muu aseistus:  2 konekivääriä
Moottori:  118 hv bensiinimoottori (Type 89A) 120 hv dieselmoottori (Type 89B)
Type 89 I-Go (八九式中戦車　イ号, Hachikyū-shiki chū-sensha I-gō) oli japanilainen panssarivaunu. Japanissa mallia käytettiin vuodesta 1929 toisen maailmansodan loppuun. Type 89 muodosti japanilaisten panssarivaunujoukkojen selkärangan esimerkiksi Kiinan–Japanin sodan aikana, vaikka sitä alettiin pitämään vanhentuneena hitautensa takia jo vuonna 1935. Noin 10 tonnia painaneen vaunun pääase oli 57 mm tykki.
Kehitys ja valmistus

Japanin asevoimat olivat sotateknologian saralla jäljessä länsimaista vielä 1900-luvun alussa. Mallia asevoimien kehittämiseksi nykyaikaisemmaksi otettiin etenkin eri Euroopan maista. Ensimmäisen maailmansodan kokemusten perusteella alettiin hankkia pieniä määriä panssarivaunuja ulkomailta, kuten brittiläisiä Mark IV- ja ranskalaisia Renault FT-panssarivaunuja. Näistä malleista saatujen kokemusten perusteella alettiin kehittää edelleen kotimaista panssarivaunua. Vaunun kehittämisen aloitti keisarillisen armeijan tekninen osasto ja ensimmäinen prototyyppi valmistui kesällä 1926, mutta 18-tonnia painanut vaunu osoittautui liian raskaaksi. Vaunun kehitystyö jatkui ja lopulta saatiin valmiiksi kevyempi Type 89. 10-tonniapainanut vaunu luokiteltiin ensin kevyeksi, mutta myöhemmin keskiraskaaksi panssarivaunuksi. Se hyväksyttiin käyttöön kesällä 1929 ja valmistus alkoi vuonna 1931.
Vaunua valmisti alun perin Sagami, joka siirsi tuotantoa edelleen alihankkijoille, kuten Mitsubishi. Vaunun tyyppi Type 89B oli maailman ensimmäinen sarjatuotettu dieselkäyttöinen panssarivaunu. Tuotanto alkoi laajemmassa mittakaavassa vuodesta 1933 eteenpäin ja tuotanto loppui vuonna 1939. Vaunuja valmistettiin kaikkiaan 404, joista 291 oli Type 89B-vaunuja.
Piirteet

Vaunun ominaisuuksiin tehtiin useita muutoksia sen tuotannon aikana miehistöjen kokemusten perusteella. Vaunun moottori oli aluksi 118 hevosvoiman bensiinikäyttöinen moottori (Type 89A), joka vaihdettiin vuonna 1934 120 hevosvoiman dieselmoottoriin (Type 89B). Vaunun pääase oli 57 mm tykki sen tykkitornissa. Vaunussa oli myös kaksi konekivääriä, toinen tykkitornissa ja toinen vaunun etuosassa. Tykkitornin konekivääri sai aikaan tykkitornin asymmetrisen muodon, joka leimasi myös monia sittempiä japanilaisia vaunumalleja. Type 89 oli panssarivaunuksi suhteellisen hidas ja se pystyi kulkemaan vain 24 km/h.
Historia

Type 89 vaunuja käytettiin Japanin armeijan 1. panssarivaunukomppaniassa ranskalaisten Renault NC-vaunujen ohella Mantšuriassa Mukdenin välikohtauksen jälkeen ja ne osallistuivat Harbinin taisteluun vuonna 1932. Samana vuonna niitä käytettiin myös taisteluissa Shanghaissa. Renault poistettiin käytöstä Shanghain taistelujen jälkeen vaihdeongelmien takia, jolloin Type 89 oli panssarikomppanian ainut vaunutyyppi. Vaunu muodosti Japanin panssarivoimien selkärangan Kiinassa, vaikka sittemmin etenkin vaunun hitauden takia otettiin käyttöön myös uusia vaunutyyppejä. Vaunua pidettiin vanhentuneena jo vuonna 1935, jolloin alettiin kehitellä sen seuraajaksi tarkoitettua Type 97 Chi-Ha-vaunua. Armeijan ohella joitakin vaunuja käyttivät myös Japanin laivaston maihinnousujoukot.
Type 89 oli käytössä aina sodan loppuun saakka. Kiinan ohella niitä käytettiin esimerkiksi Filippiineillä Japanin vallatessa maan vuonna 1942 ja amerikkalaisten jälleenvallatessa sen vuonna 1944–1945. Ranskan armeija käytti joitakin japanilaisten Indokiinaan sodan jälkeen jättämiä vaunuja, kunnes alueelle saatiin uudempia vaunuja Ranskasta.
Vuoden 1927 prototyyppi.
Vaunuja ja niiden miehistöä Halhin-Golin taistelujen aikana.
Eteneviä japanilaisjoukkoja Manilan suunnalla vuonna 1942.
Loma Lindan yliopisto

| Loma Lindan yliopisto |
| --- | --- |

 engl. Loma Linda University 
Motto:  To make man whole
Perustettu:  1905
Tyyppi:  yksityinen
Budjetti:  $1.04 mrd (2020)
Henkilökunta:  1 068
Opiskelijoita:  960
Jatko-opiskelijoita:  2 467
Sijainti:  Loma Linda, Kalifornia  Yhdysvallat
Yhteistyö:  seitsemännen päivän adventistit
Sivusto:  https://llu.edu
Loma Lindan yliopisto (engl. Loma Linda University) on seitsemännen päivän adventistien yliopisto Loma Lindan kaupungissa Kaliforniassa, Yhdysvalloissa. Sen historia alkaa vuodesta 1905. Yliopisto on tarjonnassaan painottunut vahvasti terveysalaan.
Vuonna 2022 yliopistosta valmistui lähes 1500 opiskelijaa. Opiskelijoita oli kaikkiaan noin 4300. Perusopiskelijat maksoivat opinnoistaan 33 500 dollaria, mikä on enemmän kuin vastaavan tason oppilaitoksissa keskimäärin.
Loma Linda University Medical Center
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Isabella (Kaarle V:n puoliso)

Keisarinna Isabella, Tizian 1548
Isabella (24. lokakuuta 1503 Lissabon, Portugali – 1. toukokuuta 1539 Toledo, Espanja) oli portugalilainen prinsessa ja serkkunsa, Espanjan kuninkaan, keisari Kaarle V:n puoliso. Hän oli Espanjan ja Saksan kuningatar ja Alankomaiden valtiatar vuosina 1526–1539, Pyhän Rooman keisarinna sekä Italian kuningatar vuodesta 1530 lähtien. Hän toimi Espanjan valtionhoitajana vuosina 1529–1532, 1535–1536 ja 1538–1539 miehensä lukuisten matkojen aikana.
Suku ja koulutus

Isabellan vanhemmat olivat Portugalin kuningas Emanuel I ja tämän toinen vaimo Maria. Hänen veljensä oli Portugalin kuningas Juhana III. Hän sai opetusta taiteissa ja musiikissa ja oppi lukemaan ja kirjoittamaan latinaa, espanjaa, englantia ja ranskaa. Hänen äitinsä huolehti uskonnollisesta ohjauksesta, ja he kävivät usein yhdessä kirkossa. Hänen isänsä oli tyytyväinen tyttären ahkeruudesta ja oppivaisuudesta, ja siirsi Isabellan neljätoistavuotispäivänä tämän nimiin merkittävän maaomaisuuden.
Avioliitto

Kaarle V harkitsi pitkään Englannin prinsessan Maria Tudorin (tuleva Maria I) kihlaamista, sillä Englanti olisi ollut tärkeä liittolainen. Maria Tudor oli syntynyt 1516, joten hänen aikuistumiseensa olisi vielä aikaa. Isabellan veljen vaimo Katariina Itävaltalainen neuvotteli aktiivisesti Espanjan ja Portugalin suhteiden lähentymisen eduista. Parlamentti hoputti Kaarlea valitsemaan vaimon, joka kykenisi synnyttämään pian kruununperillisen. Niinpä Isabella ja Kaarle menivät naimisiin 11. maaliskuuta 1526 Sevillassa.
Isabellalle ja Kaarlelle syntyi seitsemän lasta, joista kolme eli aikuisiksi:
Filip II, Espanjan ja Portugalin kuningas (1527–1598), avioitui neljä kertaa: Portugalin prinsessa Maria Manuela, Maria I Tudor, Elisabet Valois ja  sisarentyttärensä Anna Itävaltalainen
Maria, Pyhä Rooman keisarinna (1528–1603), avioitui serkkunsa, keisari Maksimilian II:n kanssaFreskosarja La Gloria, jonka Kaarle V tilasi vaimonsa Isabellan muistoksi, Tizian 1551-1554
Johanna Itävaltalainen (1535–1573), avioitui serkkunsa, Portugalin prinssi João Manuelin (1537–1554) kanssa. Heidän poikansa oli Portugalin kuningas Sebastian I.
Isabella hallinnoi Espanjaa vuosina 1529–1532, 1535–1536 ja 1538–1539 Kaarlen ollessa ulkomailla.
Perintö

Kaarle V tilasi vuonna 1543 suosikkitaiteilijaltaan Tizianilta Isabellan muotokuvan tämän kuoleman jälkeen. Ensimmäiseen muotokuvaan oli mallina aikaisempi teos, joka oli näköinen mutta ei kovin taiteellinen. Kaarle ei ollut tyytyväinen Tizianin maalaamaan kotkannenään, vaikka se oli ilmeisesti varsin todenmukainen, vaan korjautti kuvaan siromman nenän. Ensimmäinen versio on tuhoutunut tulipalossa, mutta toinen Tizianin maalaama, vuonna 1548 valmistunut muotokuva on Museo del Pradossa. Tizian maalasi Isabellasta ja Kaarlesta myös kaksoismuotokuvan, josta on olemassa Peter Paul Rubensin tekemä kopio. Tizian maalasi Isabellasta useita muotokuvia, kuten freskosarjan osassa nimeltä La Gloria. Kaarle piti näitä muotokuvia mukanaan aina matkustaessaan ja vetäytyessään Yusten luostariin vuonna 1555.
Kaarle tilasi Isabellan muistoksi useita kunnianosoituksia taiteen ja musiikin alalta vuodesta 1540 lähtien, jolloin hän tilasi flaamilaisen säveltäjä Thomas Crecquillonin säveltämään musiikkia keisarinnan kunniaksi. Crecquillon sävelsi Missa Mort m'a privé -teoksensa muistoksi Isabellalle, joka ilmaisee tämän miehen surua ja toiveen taivaalliseen jälleennäkemiseen rakkaan vaimonsa kanssa. Toinen musiikillinen kunnianosoitus hänelle on ranskalais-flaamilaisen säveltäjän Nicolas Payenin vuonna 1545 säveltämä Carole cur defles Isabellam.
Keisari Kaarle V:n ja keisarinna Isabellan kaksoismuotokuva, Peter Paul Rubens
Keisarinna Isabellan pronssinen patsas, jonka Kaarle V:n tilasi Leone Leonilta, 1550–1555, esillä El Prado -museossa Madridissa
Jurbarkas

| Jurbarkas |
| --- | --- |
 Jurbarkasin vanhakaupunki
 lippu:  vaakuna
 Jurbarkas
 Koordinaatit: 55°5′0″N, 22°46′0″E 
Valtio:  Liettua
Lääni:  Tauragė
kunnallispiiri:  Jurbarkasin kunnallispiiri
Väkiluku (2010):  12 968
 
 www.jurbarkas.lt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jurbarkas on läntisessä Liettuassa, Tauragėn läänissä sijaitseva kaupunki. Se on Jurbarkasin kunnallispiirin hallinnollinen keskus. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 12 968 asukasta.
Aiheesta muualla

Kaupungin virallinen sivusto (liettuaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jurbarkas Wikimedia Commonsissa
Liettuan kaupungit
Vilna | Kaunas | Klaipėda | Šiauliai | Panevėžys | Alytus | Marijampolė | Mažeikiai | Jonava | Utena | Kėdainiai | Telšiai | Visaginas | Tauragė | Ukmergė | Kretinga | Šilutė | Radviliškis | Palanga | Druskininkai | Gargždai | Rokiškis | Biržai | Elektrėnai | Kuršėnai | Garliava | Jurbarkas | Vilkaviškis | Raseiniai | Anykščiai | Lentvaris | Naujoji Akmenė | Grigiškės | Prienai | Joniškis | Kelmė | Varėna | Kaišiadorys | Pasvalys | Kupiškis | Zarasai | Skuodas | Kazlų Rūda | Širvintos | Molėtai | Šalčininkai | Šakiai | Švenčionėliai | Ignalina | Pabradė | Kybartai | Šilalė | Nemenčinė | Pakruojis | Švenčionys | Trakai | Vievis | Kalvarija | Lazdijai | Rietavas | Žiežmariai | Eišiškės | Ariogala | Neringa | Šeduva | Birštonas | Venta | Akmenė | Tytuvėnai | Rūdiškės | Vilkija | Pagėgiai | Viekšniai | Žagarė | Ežerėlis |Skaudvilė | Gelgaudiškis | Kudirkos Naumiestis | Simnas | Salantai | Linkuva | Veisiejai | Ramygala | Priekulė | Joniškėlis | Jieznas | Daugai | Obeliai | Varniai | Virbalis | Vabalninkas | Seda | Subačius | Baltoji Vokė | Dūkštas | Pandėlys | Dusetos | Užventis | Kavarskas | Smalininkai | Troškūnai | Panemunė