stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jerry Ossi

Jerry Ossi (s. 4. elokuuta 1969 Suonenjoki, Suomi) on suomalainen ammattikehonrakentaja. Hänet on hyväksytty IFBB-ammattilaiseksi. Hän on 168,5 cm pitkä ja painaa kilpaillessaan 87 kg ja offseasonilla 93-95 kg.
Kilpailuhistoria

2017 NFE Bodybuilding -90kg 2.
2011
British GP 2011 -90 kg 6.
2009
Finnish nationals -90 kg 1. + overall 1.
2008
Loaded Cup GP Denmark -90 kg 1. + overall 3.
2006
Nordic championships -90 kg 1. + overall 2.
Finnish nationals -87,5 kg 1. + overall 1.
Nutrition Outlet GP Sweden -90 kg 1. + overall 3.
Oslo GP Norway -90 kg 1. + overall 1.
Loaded Cup GP Denmark -90 kg 1. + overall 3.
Boosman GP Finland 1.
2004
Finnish nationals -87,5 kg 1.
2001
Finnish nationals  -80 kg 2.
2000
Finnish nationals  -80 kg 1.
Aiheesta muualla

Jerry Ossin profiili hänen kotisivuillaan
Jim Thomas

Jim Thomas on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, joka elää Kaliforniassa. Veljensä John Thomasin kanssa hän on käsikirjoittanut seuraavat elokuvat: Predator – saalistaja (1987), Predator 2 (1990), Ratkaisun hetket (1996), Wild Wild West (1999) ja Operaatio Mars (2000). Lisäksi Thomas opettaa matematiikkaa Metuchen High Schoolissa.
Aiheesta muualla

Jim Thomas Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jim Thomas (screenwriter)
Käännös suomeksi
Kentrosaurus

| Kentrosaurus |
| --- | --- |

 Myöhäisjurakausi 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Linnunlantioiset Ornithischia
Alalahko::  Thyreophora
Osalahko::  Stegosauria
Heimo::  Stegosauridae
Suku::  Kentrosaurus
Laji::  aethiopicus
Kaksiosainen nimi
 Kentrosaurus aethiopicus  Hennig, 1915 
Katso myös
   Kentrosaurus Wikispeciesissä   Kentrosaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kentrosaurus (suom. ”Teräväkärkinen lisko”) oli myöhäisellä jurakaudella elänyt dinosaurus
Fossiilit

Kentrosauruksesta ei ole löydetty kokonaista tai täydellistä luurankoa. Sen nimesi ensimmäisen vuonna 1915 ensimmäisen maailmansodan aikana saksalaissyntyinen paleontologi Edwin Henning. Niiden luista oltiin koottu kaksi luurankoa joista toinen tuhoutui liittoutuneiden pommituksissa toisessa maailmansodassa. Sen luita on löydetty Tansaniasta, Afrikasta.
Kuvaus

Kentrosauruksen tunnistaa sen pitkästä ja lihaksikkaasta hännästä. Niin kuin muilla Stegosaureilla niillä oli pieni ja kapea pää. Kentrosaurus oli 4,5 metriä pitkä, korkeus oli 3,51 metriä ja sen paino 2 tonnia. Sillä oli kaksi pitkää piikkiä olkapäissään ja sen hännässä oli monta piikkiä. Niin kuin stegosauruksella sen selässä oli kolmiomaisia levyjä, joiden uskotaan auttaneen ruumiinlämmön säätelyssä. Joutuessaan uhatuksi se saattoi huitaista ja vahingoittaa vihollista hännällään.
Ravinto

Koska kentrosaurus oli kasvinsyöjä se söi maakasvillisuutta. Sen nokka oli kapea ja hampaaton. Se leikkasi ravintonsa suun etuosassa olevalla nokalla ja hienonsi ne taaempana olevilla puruhampailla.
Elinympäristö

Kentrosaurukset vaelsivat nykyisessä Afrikassa. Ne elelivät lämpimissä, rehevissä metsissä, josta kentrosaurukset hankkivat ravintonsa. Niillä ei ollut hirveästi vihollisia, mutta esimerkiksi allosaurus saattoi metsästää niitä.
Kauppakeskus

Mall of America Minnesotassa Yhdysvalloissa.
Kauppakeskus on useista erityyppisistä kauppa- ja palveluliikkeistä koostuva yksi- tai useampikerroksinen liiketoiminnan keskittymä. Yleensä kauppakeskus käsitetään kokoluokkaa suuremmaksi kuin ostoskeskus. Kauppakeskukset kilpailevat perinteisten kaupunkikeskustojen  kivijalkakauppojen kanssa.
Suomeen rakennettujen kauppakeskusten perusidea ja pohjaratkaisu on yleismaailmallinen. Kauppakeskusten kehitys on lähtöisin Yhdysvalloista jossa niitä ryhdyttiin rakentamaan henkilöautovaltaisten lähiöiden synnyttyä kaupunkien laidoille etenkin toisen maailmansodan jälkeen. Maailman suurimmat kauppakeskukset ovat nykyään Aasiassa, jossa esimerkiksi Pekingissä sijaitsevan Golden Resources Mallin pinta-alaksi mainitaan yli puoli miljoonaa neliömetriä ja kauppojen lukumääräksi yli 1 300.
Kauppakeskukset Suomessa

Vuonna 2011 Suomessa toimi 80 kauppakeskusta, jotka täyttivät Suomen Kauppakeskusyhdistys ry:n määritelmän kauppakeskukselle. Niiden kokonaismyynti oli noin 5,3 miljardia euroa, kävijämäärä 326 miljoonaa ja vuokrattava liikeala 1,57 miljoonaa m². Markkinaosuus vähittäiskaupasta oli noin 13,7 %.
Vuonna 2018 kauppakeskuksia oli 105 ja niiden kokonaismyynti oli noin 6,5 miljardia euroa, kävijämäärä 410 miljoonaa ja vuokrattava liikeala 2,27 milj. m². Markkinaosuus vähittäiskaupasta oli noin 16,84 %.
Kuvia kauppakeskuksista

Kamppi, Helsinki
Itis, Helsinki
Sello, Espoo
Iso Omena, Espoo
Veturi, Kouvola
Mylly, Raisio
Ideapark, Lempäälä
Puuvilla, Pori
Cabot Circus, Bristol, Englanti
CentrO, Oberhausen, Saksa
AviaPark, Moskova, Venäjä
BurJuman, Dubai, Arabiemiirikunnat
AEON Mall Itami, Itami, Japani
Bangkapi, Bangkok, Thaimaa
Toronto Eaton Centre, Toronto, Kanada
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kauppakeskus Wikimedia Commonsissa
Jo Stafford

Jo Stafford vuonna 1946.
Jo Elizabeth Stafford (12. marraskuuta 1917 Coalinga, Kalifornia – 16. heinäkuuta 2008 Century City, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen 1930–1960-lukujen poplaulaja.
Stafford opiskeli jo lapsena laulamista ja suunnitteli oopperalaulajan uraa. Hän kuitenkin hylkäsi ajatuksen ja muodosti sisartensa Christinen ja Paulinen kanssa paikallisesti menestyneen The Stafford Sisters -yhtyeen.
Stafford oli jäsenenä The Pied Pipers -yhtyeessä, joka kelpuutettiin Vocal Group Hall of Fameen vuonna 2001. Hän aloitti soolouransa 1940-luvulla. Hän levytti Columbia Recordsille ja Capitol Recordsille sekä teki hittejä yhteistyössä Frankie Lainen kanssa.
Stafford menestyi myös huumorimusiikin alalla. Vuonna 1947 hän lauloi Cinderella G. Stumpin nimellä Red Inglen kappaleella ”Tim-tayshun”, joka on hillbilly-henkinen pilaversio Perry Comon ”Temptationista”. Puolisonsa Paul Westonin kanssa Stafford muodosti tahallisen kehnoa musiikkia esittäneen humoristisen duon taiteilijanimillä Jonathan ja Darlene Edwards. Alun perin juhlien huvitukseksi keksityt Edwardsit päätyivät myös levytysstudioon ja vuonna 1961 Stafford sai uransa ainoan Grammy-palkinnon parhaan huumorilevyn kategoriassa duon levytyksestä Jonathan and Darlene Edwards in Paris.
Stafford vetäytyi musiikkialalta vuonna 1975, jonka jälkeen hänen julkiset esiintymisensä olivat hyvin satunnaisia. Staffordilla on tähti Hollywood Walk of Famella. Stafford oli naimisissa Paul Westonin (1912–1996) kanssa vuodesta 1952 alkaen ja heille syntyi kaksi lasta.
Kantatie 75

Kantatie 75 on Kuopion pohjoispuolelta Siilinjärveltä Nurmeksen kautta Kuhmoon kulkeva kantatie. Tien pituus on 183 kilometriä. Yhdessä valtatien 16 ja kantatien 77 kanssa se muodostaa Suomen poikki kulkevan poikittaisväylän. Tie on lähes kokonaan kaksikaistainen. Siilinjärven kohdalla on lyhyt nelikaistainen osuus. Nurmeksen ja Kuhmon välinen osa kantatietä on samalla osa tunnettua matkailureittiä, Runon ja Rajan tietä.
Reitti

Siilinjärvi (vt 5 E63, kt 77, st 559)
(Kuopio, entinen Nilsiä) (st 569, st 577)
(Rautavaara) (st 570, st 580)
Nurmes (kt 87, vt 6, kt 73)
Kuhmo (st 524, kt 76)
Historiaa

Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä kantatie 75 oli Siilinjärven ja Nurmeksen välinen tie. Reitti oli tuolloin noin 20 kilometriä nykyistä pitempi, sillä 1960-luvulle saakka se kulki Nilsiän ja Säyneisen kirkonkylien kautta. 1970-luvulla kantatien 75 viitoitusta jatkettiin Kuhmoon saakka, kun Nurmeksen ja Kuhmon välisen maantien uudelleenrakennus valmistui. Siilinjärven kohdalle valmistui vuonna 1992 valtatien 5 moottoritien rakentamisen yhteydessä noin parin kilometrin mittainen nelikaistainen osin eritasoliittymillä varustettu tie.
Suunnitelmat

Valtatietä 16 on suunniteltu jatkettavaksi kantateiden 77 ja 75 kautta Kyyjärveltä Kuhmoon. Näin tie muodostaisi suoran yhteyden Pohjanmaan ja Itä-Suomen välillä. Kantatienumeroa 75 ei olla kuitenkaan poistamassa kokonaan käytöstä, koska Kainuun puolella on merkitty maakuntakaavaan nykyisen seututien 912 muuttaminen kantatieksi. Tämä muutos tapahtuu kuitenkin selvästi myöhemmin kuin Savon ja Karjalan puolen uudelleennumerointi, joten kantatienumero 75 poistuu tulevaisuudessa käytöstä hetkellisesti.
Tiehankkeita

Kantatielle 75 on valmistunut Siilinjärven itäpuolelle Yaran tehtaan kohdalle eritasoliittymä. Hankkeen kustannusarvio oli noin 3,8 miljoonaa euroa ja se on merkitty Pohjois-Savon ELY-keskuksen toiminta- ja taloussuunnitelmaan.
Kantatietä 75 on parannettu Pajukosken ja Pieksänkosken välillä. Hankkeessa levennettiin tietä, rakennettiin kevyen liikenteen väylä sekä parannettiin liittymiä. Hankkeen kustannusarvio oli noin 2,9 miljoonaa euroa ja se on merkitty Pohjois-Savon ELY-keskuksen toiminta- ja taloussuunnitelmaan.
Onnettomuuksia

Rautavaaran auto-onnettomuus lokakuussa 2014, jolloin perheenäiti ajoi tahallaan päin linja-autoa surmaten itsensä ja kolme lastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kantatie 75 Wikimedia Commonsissa
Matti Grönroosin sivu kantatiestä 75
Välimatkataulukko
| (km) | Kuopio |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Siilinjärvi | 22 | Siilinjärvi |  |  |  |
| Nilsiä (st 569) | 50 | 28 | Nilsiä (st 569) |  |  |
| Nurmes (vt 6) | 122 | 100 | 72 | Nurmes (vt 6) |  |
| Kuhmo | 205 | 183 | 155 | 83 | Kuhmo |
Kantatiet 40–98
|   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   
   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
Kantatie kuvattuna Nurmeksessa.
John Favalora

John Clement Favalora (s. 5. joulukuuta 1935) on yhdysvaltalainen kirkonmies. Hän toimi Miamin katolisena arkkipiispana vuodesta 1994, kunnes erosi tehtävistään 2010.
Favalora syntyi New Orleansissa, Louisianassa, ja sai pappisvihkimyksensä 20. joulukuuta 1961.
Johannes Storbjörk

Johannes Storbjörk (27. syyskuuta 1872 Kruunupyy – 2. marraskuuta 1939 Pietarsaari) oli suomalainen poliitikko. Hänen puolueensa oli Ruotsalainen kansanpuolue.
Vaasan läänin pohjoista vaalipiiriä edustanut Storbjörk valittiin eduskuntaan eduskuntavaaleissa 1916 ja hän toimi kansanedustajana puolen vuoden ajan vuonna 1917, huhtikuusta lokakuuhun. Eduskunnan valiokunnista hän vaikutti elintarvikeasiainvaliokunnassa ja suuressa valiokunnassa. Hän toimi poliittisella urallaan myös Kruunupyyn kunnanvaltuuston jäsenenä ja puheenjohtajana sekä presidentin valitsijamiehenä, vaaleissa 1925, 1931 ja 1937.
Storbjörk syntyi maanviljelijäperheeseen oli itsekin varsinaiselta ammatiltaan maanviljelijä. Hän viljeli maata synnyinkunnassaan Kruunupyyssä vuodesta 1906. Hän työskenteli myös pankin konttorinjohtajana, vuodesta 1910 vuoteen 1923, ja puutavaraliikemiehenä sekä toimi maallikkotuomarina, lautamiehenä. Hän sai herastuomarin arvonimen.
Storbjörkin vanhemmat olivat Johan Storbjörk, joka toimi Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajana vuosina 1907–1917, ja Maria Lillbjörk. Hänen puolisonsa oli Fanny Emilia Rudbäck, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1897. Johannes Storbjörk kuoli marraskuussa 1939, 67 vuoden iässä..
Juhani Lagerstam

Juhani Lagerstam (27. elokuuta 1940 Turku – 1. maaliskuuta 2006 Vesilahti) oli suomalainen karjan- ja hevoskasvattaja.
Lagerstamin menestyksekkäimmät kasvatit olivat Houston Laukko ja Louise Laukko. Kyseiset hevoset olivat ensimmäiset suomalaiset lämminveriset, jotka ansaitsivat kilpailu-urallaan yli miljoona euroa. Houston Laukko voitti Euroopan mestaruuden vuonna 1995 ja Louise Laukko juoksi Euroopan ennätyksen 1.10,9. Sekä Houston Laukko ja Louise Laukko voittivat derbyn sekä lukuisia muita suurkilpailuja.
Kärsämäen kartanossa varttunut Lagerstam osti Laukon kartanon Vesilahdelta vuonna 1968. Juhani ja Leena Lagerstam muuttivat Laukon kartanoon, koska Kärsämäen kartano liitettiin Turun kaupunkiin eikä siellä voinut jatkaa maanviljelyä ja karjanhoitoa. Lihakarjan kasvatuksen ohella Lagerstam käynnisti ratsujen kasvatuksen 1970-luvun alussa. Hän lopetti ratsastukseen panostamisen kustannusten vuoksi ja siirtyi raviurheiluun. Lagerstam hankki pääasiassa Ruotsista ja Yhdysvalloista tammoja, tähtinä Milo's Daugher ja Noble Gem, ja siitosoriiksi Choctaw Braven, joka osoittautui huippuperiyttäjäksi. Laukon ravihevosten ensimmäinen ikäluokka syntyi 1981. Toisessa B-kirjaimella alkaneessa ikäluokasta kasvoi derbyvoittaja Black Laukko ja kolmannesta C-ikäluokasta Chark Laukko. Neljännessa D-ikäluokassa oli useita tähtiä, kriteriumin voittanut Domino Laukko, derbyn voittanut Dynamite Laukko, Oulu Expressin voittanut Daddy Laukko sekä Donald Laukko ja Don Laukko. Derbyn voitti myös Obelix Laukko. Suurimmat ikäluokat olivat vuosina 1988 ja 1990, kun varsoja oli 22. 1990-luvun alun laman vuoksi varsojen määrä pieneni.
Omassa jalostustoiminnassaan Lagerstamilla oli pyrkimys suvulliseen huippuainekseen. Hänellä oli raviurheilusta ja sen kehittämisestä näkemyksiä, jotka hän toi myös esiin. Hän toi julki myös hevoskasvattajien kohtaamia ongelmia sekä toisaalta sen, että Suomessa pystytään kasvattamaan huippuhevosia siitä huolimatta, että olosuhteet eivät ole parhaat mahdolliset.
Lagerstam palkittiin vuoden kasvattajana 1996 ja hän oli ensimmäinen palkinnon saanut. Teivossa ajettava tammakriterium nimettiin Juhani Lagerstam Memorialiksi hänen kunniakseen jo kuolinvuonna 2006. Idea kilpailun nimeämisestä oli pojan Erkki Lagerstamin, jonka mukaan tammakriterium oli hänen isänsä lempikilpailu, vaikka Laukon kasvatti ei voittanut koskaan kilpailua. Juhani Lagerstam lahjoitti kilpailun kiertopalkinnon, hopeisen lautasen vuonna 1989. Juhani Lagerstam Memorial poistettiin tammakriteriumin nimestä vuoden 2015 kilpailun jälkeen.
John Caird

John Caird
John Caird (15. joulukuuta 1820 Greenock, Skotlanti – 30. heinäkuuta 1898) oli skotlantilainen teologi. Hän opiskeli Glasgow'n yliopistossa ja toimi Skotlannin kirkon palveluksessa. Hänestä tuli tunnettu saarnaaja. Erityisesti hän sai mainetta koko protestanttisessa maailmassa saarnallaan Religion in Common Life, jonka hän piti kuningatar Viktorian läsnä ollessa 14. lokakuuta 1855.
Cairdista tuli vuonna 1862 Glasgow'n yliopiston teologian professori ja vuonna 1873 yliopiston rehtori.
John Caird oli filosofi Edward Cairdin vanhempi veli. Kummatkin kuuluivat uushegeliläisiin brittiläisiin idealisteihin.
Teoksia

Introduction to the Philosophy of Religion (1880)
Spinoza (1888)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:John Caird
Käännös suomeksi
Jermaine

| Jermaine> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  rock
Kotipaikka:   Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Petri Mäkelä, laulu ja kitara   Antti Loponen, kitara   Tuomas Lammi, basso   Petri Valkiala, rummut  
Levy-yhtiö:  GAEA  
Aiheesta muualla
jermaine-rocks.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jermaine on suomalainen poprockia soittava yhtye. Se on perustettu vuonna 2003 ja on kotoisin alun perin Pirkkalasta. Yhtyeen tärkeimpiä vaikuttajia ovat mm. At the Drive-in, Glassjaw, Billy Talent, Hundred Reasons ja Coheed and Cambria. Jermaine on julkaissut uransa aikana kolme albumia. Yhtye on tehnyt uransa aikana yli 100 keikkaa, esiintyen mm. Provinssirockissa ja Tavastia-klubilla.
Historia

Jermaine perustettiin vuonna 2003. Alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat laulaja-kitaristi Petri "Pete" Mäkelä, basisti Tuomas Lammi ja rumpali Petri "Pete" Valkiala. Vuoden 2004 keväällä ryhmään liittyi internet-ilmoituksen avulla kitaristi Antti "Andy" Loponen.  Vuoden 2004 elokuussa ilmestyi yhtyeen ensimmäinen omakustanne-EP, None of Us Live in Glass Houses. Levyn avausraita Boston Massacre valittiin Duudsoni Elämää-tv-sarjan tunnuskappaleeksi. Samana vuonna syntyi myös samasta kappaleesta Jan-Niclas Janssonin ohjaama musiikkivideo.
Vuoden 2005 huhtikuussa Jermaine julkaisi toisen demo-EP:nsä Post Whatever. Ville Salminen ja Jani-Petteri Ylikangas ohjasivat musiikkivideon levyn avausraidasta Goodbye Sign. Video valittiin vuonna 2005 FST:n pohjoismaiselle videolistalle useaksi viikoksi, sen noustessa parhaimmillaan sijalle 2. Video kuvattiin suurimmaksi osin Tampereen Aleksanterin kirkossa.
Vuoden 2005 lopussa Jermaine allekirjoitti levysopimuksen Indie Jones-nimisen levy-yhtiön kanssa. Ensimmäinen julkaisu tätä kautta oli 11. marraskuuta 2005 julkaistu CD-single nimeltä "Metro Sky". Se oli myös Jermainen ensimmäinen virallinen julkaisu, ja sisälsi myös Goodbye Sign-videon. Toinen CD-single "The Snipers" julkaistiin 31. toukokuuta 2006. Listasijoitus oli 8 Suomen virallisella singlelistalla. Kappale valittiin myös Poko Rekordsin julkaisemalle kokoelmalle.
Jermainen debyyttialbumi Knives Out äänitettiin Antto Tuomaisen tuottamana huhti-kesäkuun aikana 2006. Se julkaistiin 6. syyskuuta 2006 Indie Jonesin kautta. Mukana on The Snipersin lisäksi uudelleen äänitetyt "Goodbye Sign" ja "Boston Massacre", sekä kahdeksan ennen kuulematonta kappaletta. Knives Out -levyn kolmas raita "More Than Meets the Eye" oli YleX-radiokanavan X-Ryhmä-ohjelman tehobiisinä viikolla 36/2006. Yhtye myös vieraili ohjelmassa haastateltavana 29. elokuuta.
Vuonna 2007 Jermaine esiintyi mm. Provinssirockissa, Tammerfestissä sekä lämmitteli Apulanta-yhtyettä Tullikamarin Pakkahuoneella ja Tavastia-klubilla. Yhtye oli myös mukana Tampereella järjestetyssä Lost in Music-festivaalissa. Tämä esiintyminen nähtiin myös televisiossa YLE Extra-kanavalla.
Indie Jones lopetti toimintansa vuonna 2007, jonka jälkeen Jermaine solmi levytyssopimuksen GAEA Recordsin kanssa. Yhtyeen toinen pitkäsoitto Hope Dies Last äänitettiin elokuussa 2007 ja julkaistiin vuonna 2008. Hope Dies Last noteerattiin YleXillä viikon albumina, ja siltä julkaistut singlet Finders Keepers ja Keep a Secret saivat paljon soittoa YleX-radiokanavalla, kun taas Note to Self-kappaleesta tehty video näkyi MTV Finlandilla ja Voicella.
Jermainen kolmas albumi, Jonas Olssonin tuottama Jermajesty ilmestyi 3.3.2010. Levyn ensimmäinen single Don't Be a Stranger soi ahkerasti YleXillä ja sai myös Pete Mäkelän ohjaaman musiikkivideon jatkokseen.
Jäsenet

Petri Mäkelä - laulu ja kitara
Antti Loponen - kitara
Tuomas Lammi - basso
Petri Valkiala - rummut
Julkaisut > Albumit

Knives Out (2006)
Hope Dies Last (2008)
Jermajesty (2010)
Julkaisut > Demo-EP:t

None of Us Live in Glass Houses 8/2004
Post Whatever 4/2005
Julkaisut > Singlet

"Metro Sky" (2005)
"The Snipers" (2006)
Julkaisut > Digisinglet

"Finders Keepers" (2008)
"Keep a Secret" (2008)
"Don't Be a Stranger" (2010)
Julkaisut > Musiikkivideot

"Boston Massacre" 2004
"Goodbye Sign" 2005
"Note to Self" 2008
"Don't Be a Stranger" 2010
Aiheesta muualla

Jermainen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Noise.fi: Jermaine - Ei mitään synkistelyä
Rokkizine.com: Jermaine-haastattelu vuodelta 2004 (Arkistoitu – Internet Archive)
Rokkizine.com: Jermaine-haastattelu vuodelta 2006 (Arkistoitu – Internet Archive)
John C. Mather

| John Cromwell Mather |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. elokuuta 1945 Roanoke, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Swarthmore College Kalifornian yliopisto, Berkeley
Instituutti:  NASA
Tutkimusalue:  Fysiikka ja astrofysiikka
Palkinnot:  Franklin-mitali (1999)  Nobelin fysiikanpalkinto (2006)
John Cromwell Mather (s. 27. elokuuta 1945) on yhdysvaltalainen fyysikko, joka on tutkinut kosmista taustasäteilyä. Hän sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 2006 yhdessä George Smootin kanssa heidän havainnostaan kosmisen taustasäteilyn mustan kappaleen säteilyn kaltaisuudesta ja sen anisotropiasta. Mather työskentelee Yhdysvaltain avaruushallinto NASAssa.
Elämä

Mather syntyi virginialaisessa pikkukaupungissa, kävi koulunsa lähistöllä ja sai stipendin Princetoniin, mutta ystävänsä houkuttelemana päättikin vaihtaa Berkeleyhin. Vuonna 1970 hän etsiskeli väitöskirjan aihetta ja pääsi mukaan kosmista taustasäteilyä tutkivaan projektiin nimeltä COBE. Siinä rakennettiin sensoreita jotka toimivat maanpinnalla tai ilmapallon varassa. Matherin väitös valmistui 1974. Vuonna 1976 NASA hyväksyi projektin jatkon ohjelmaansa, ja samantyyppisiä instrumentteja vietiin ilmakehän ulkopuolelle.
Merkitys

Matherin ja Smootin COBE-instrumentillä tekemät havainnot vahvistavat teoriaa alkuräjähdyskestä ja siitä että maailmankaikkeus sai alkunsa tiheästä ja kuumasta aineesta.
John Fernström

John Axel Fernström (6. joulukuuta 1897 Yichang, Kiina – 19. lokakuuta 1961 Lund, Ruotsi) oli ruotsalainen säveltäjä ja taidemaalari. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu kaksitoista sinfoniaa, konserttoja, lauluja, kuoro- ja näyttämömusiikkia sekä kamarimusiikkiteoksia, kuten kahdeksan jousikvartettoa. Hän perusti vuonna 1951 Nordiska ungdomsorkesternin (Pohjoismainen nuoriso-orkesteri).
Fernström syntyi lähetystyötä tehneille vanhemmille. Hän suoritti musiikkiopintoja Malmössä vuosina 1913–15 ja sai lisäksi sävellysopetusta Peder Gramilta Kööpenhaminassa. Viulunsoittoa hänelle opetti muiden muassa Issay Barmas Berliinissä. Fernström työskenteli 1910–30-luvuilla viulistina ja avustavana kapellimestarina Helsingborgissa, sitten vuodesta 1939 vapaana kapellimestarina ja säveltäjänä Malmössä ja Lundissa. Vuonna 1948 hän sai Lundissa kunnallisen musiikkijohtajan aseman. Hänestä tuli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuonna 1953.
Fernström meni vuonna 1923 naimisiin muusikkoystävänsä Gustaf Paulsonin siskon, Dagmar Paulsonin kanssa. Fernström ja Gustaf Paulson debytoivat säveltäjinä Helsingborgissa vuonna 1925.
Oopperasäveltäjänä Fernström loi kolme teosta (Achnaton, Isissystrarnas bröllop, Livet en dröm). Hänen tuotantoonsa kuuluu myös baletti Ni-Si-Pleng, joka esitettiin ensimmäisen kerran vasta postuumisti vuonna 1998. Viimeisinä vuosinaan säveltäjä keskittyi työhön taidemaalarina. Hänen ensimmäinen näyttelynsä järjestettiin Lundissa vuonna 1954. Samoihin aikoihin häntä kuitenkin vaivasivat terveysongelmat, sillä hän sai jo syksyllä 1953 yhden sydäninfarktin eikä koskaan toipunut uudesta infarktista vuonna 1961.
John Caesar

| John Caesar> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1763 Madagaskar
Kuollut: 15. helmikuuta 1796 Strathfield, Sydney, Australia
Puoliso:  Anne Power
Lapset:  Mary Ann Fisher Power
Muut tiedot
Lempinimet:  Black Caesar
John Caesar, myös Black Caesar, (1763 Madagaskar – 15. helmikuuta 1796 Strathfield, Australia) oli afrikkalaista alkuperää oleva rikollinen ja ensimmäinen australialainen bushranger.