stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bolt (vuoden 2008 elokuva)
Suomenkieliset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tarmo Ruubel  | … |  Bolt   |
|  Heli Sutela  | … |  Missu   |
|  Sami Hedberg  | … |  Raivo   |
|  Paula Vesala  | … |  Penny   |
|  Markku Toikka  | … |  Tohtori Calico   |
|  Petri Kotwica  | … |  Ohjaaja   |
|  Pirjo Heikkilä  | … |  Mindy   |
|  Jouni Kallio  | … |  Bobby   |
|  Ismo Leikola  | … |  Vinnie   |
|  Jacke Björklund  | … |  Joey   |
|  Riku Suokas  | … |  Blake    |
|  Tomi Walamies  | … |  Saul   |
|  Ilari Johansson  | … |  laiha kissa   |
|  Stan Saanila  | … |  lihava kissa   |
|  J-P Pirinen  | … |  Tom    |
|  Marko Kämäräinen  | … |  Billy/Ted   |
|  Joni Koivuniemi  | … |  Louis   |
|  Niko Kivelä  | … |  Manageri   |
|  Mika Eirtovaara  | … |  Professori   |
|  Pekka Lehtosaari  | … |  Rekkakuski   |
|  Rose Marie Backström  | … |  Pennyn äiti    |
|  Iina Johansson  | … |  nuori Penny    |
|  Pete Kosonen  | … |  konna    |
|  Lotta Backlund  | … |  kampaaja   |
|  Tommi Mujunen  | … |  vartija/rankkuri    |
|  Pekka Jalava  | … |  näyttelijä/apuri    |
|  Aretta Vähälä  | … |  vinttikoira   |
|  Harri Langström  | … |  muuttomies   |
|  Miika Malvivaara  | … |  kilpailija    |
|  Anitta Ahonen  | … |  Esther   |
Chavela Vargas

Chavela Vargas.
Chavela Vargas (s. 17. huhtikuuta 1919 Costa Rica – 5. elokuuta 2012 Cuernavaca, Meksiko) oli costaricalaissyntyinen ranchera-kansanmusiikin laulaja.
Vargas muutti teini-ikäisenä Meksikoon ja työskenteli pitkään katulaulajana. Hän julkaisi ensimmäisen albuminsa vuonna 1961 ja on sen jälkeen tehnyt yli 80 levytystä. Hän vetäytyi suurimmilta osin 1970-luvun lopulla, mutta teki comebackin vuonna 1991 ja esiintyi vielä vuonna 2003 Carnegie Hallissa.
Vargas esiintyi vuonna 2002 Julie Taymorin elokuvassa Frida, jonka Elliot Goldenthalin säveltämä musiikki sai Oscar-palkinnon. Vargas esitti elokuvassa laulun ”La llorona”, ja elokuvan soundtrackilla on myös ”Paloma negra”. Laulajalla oli nuoruudessaan rakkaussuhde elokuvan aiheeseen, taiteilija Frida Kahloon.
Vargas toipui lapsena poliosta. Hän lauloi ”Tu me acostumbrasten” elokuvassa Babel ja oli sittemmin avoimesti lesbo. Joaquín Sabina omisti hänelle laulunsa ”Por el boulevar de los sueños rotos”.
Aiheesta muualla

Chavela Vargasin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa[vanhentunut linkki]
Chavesin piirikunta

Chavesin piirikunta (engl. Chaves County) on Yhdysvaltojen New Mexicon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 64 615 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus ja väkiluvultaan suurin kunta on Roswellin kaupunki. Piirikunta perustettiin 25. helmikuuta 1889.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chavesin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Carson Lambos

| Carson Lambos |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. tammikuuta 2003 (ikä 21) Winnipeg, MB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Lambo, Lamb
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura (P):  Minnesota Wild
Sarja:  NHL
Nyk. seura:  Winnipeg Ice (WHL)
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  JYP (SML)
NHL-varaus:  26. varaus, 2021 Minnesota Wild
Carson Lambos (s. 14. tammikuuta 2003 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa WHL-joukkue Winnipeg Icessa. Hänellä on tulokassopimus NHL-seura Minnesota Wildin kanssa, joka varasi Lambosin ensimmäisellä kierroksella 26. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2021.
Ura > Seuraura

Lambos on Assiniboine Park Rangersin kasvatti. Hän siirtyi sittemmin Rink Hockey Academyyn, jonka U15-junioreiden tehokkain puolustaja Lambos oli kaudella 2016–2017 tehoilla 15+23=38, joilla hän sijoittui koko CSSHL U15:n puolustajien pistepörssissä kolmanneksi. Kaudella 2017–2018 Lambos voitti tehoilla 15+25=40 koko sarjan puolustajien piste- ja maalipörssin sekä jakoi puolustajien maalipörssin voiton 	Pacific Coast Academyn William Irvinen kanssa. Pudotuspeleissä hän sijoittui tehoilla 5+6=11 koko CSSHL U16:n pistepörssissä toiseksi edellään vain OHA Edmontonin Sean Tshigerl. Lambos valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi puolustajaksi.
Kootenay Ice varasi Lambosin koko WHL:n varaustilaisuuden 2018 toisena pelaajana heti Edmonton Oil Kingsin Dylan Guentherin jälkeen. Kauden 2018–2019 hän pelasi suurimmaksi osaksi Rink Hockey Academyn B-nuorissa. Lambos jakoi tehoilla 14+16=30 koko CSSHL U18:n puolustajien pistepörssin kuudennen sijan Delta Hockey Academyn Nicolas Ardanazin ja Northern Alberta X-Tremen Kyle Hoganin kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan parhaaksi puolustajaksi. Lambos debytoi kauden aikana myös Icen WHL-joukkueessa, jossa hän pelasi viisi ottelua. Kaudeksi 2019–2020 joukkue muutti Lambosin kotikaupungiin Winnipegiin ja vaihtoi nimekseen Winnipeg Ice. Hän pelasi varsinaisen tulokaskautensa liigassa tehden 57 runkosarjaottelussa tehot 8+24=32, joilla Lambos oli joukkueen tehokkain puolustaja. Hän voitti myös Icen sisäisen tehotilaston lukemalla +20.
Lokakuussa 2020 Winnipeg Ice lainasi Lambosin kaudeksi 2020–2021 toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Suomeen pelaamaan U20 SM-sarjaa JYPiin, kunnes WHL-kausi alkaa. Hän siirtyi joukkueeseen omakustanteisesti. Lambos pelasi siellä 13 ottelua tehopistein 2+9=11. Hän pelasi myös kaksi ottelua JYPin U18-junioreissa tehden kolme syöttöpistettä sekä debytoi myös seuran SM-liigajoukkueessa, jossa Lambos sai tililleen kaksi ottelua ilman tehopisteitä. Hän teki liigadebyyttinsä 3. helmikuuta 2021 Vaasan Sportia vastaan. Lambos merkittiin JYPin seitsemänneksi puolustajaksi. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.18 minuuttia. Helmikuun puolivälissä Lambosin vahvistettiin palaavan loppukaudeksi Winnipeg Icen WHL-joukkueeseen. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi.
Minnesota Wild varasi Lambosin ensimmäisellä kierroksella 26. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2021. Jo elokuussa hän teki seuran kanssa kolmivuotisen tulokassopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Lambos Canada Whiten joukkuetta World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2019. Hän jakoi viidellä syöttöpisteellään joukkueensa sisäisen syöttöpörssin voiton Matthew Savoien kanssa. Lambos valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Hänet valittiin myös alustavasti Kanadan alle 18-vuotiaiden MM-kisaryhmään vuoden 2021, mutta loukkaantuminen kuitenkin esti Lambosin osallistumisen.
Muuta

Carsonin isoveli Jonathon "Jonny" Lambos pelaa puolustajana WHL-joukkue Everett Silvertipsissa.
Bronto Skylift

| Bronto Skylift Oy Ab |
| --- | --- |
Perustettu:  1972 (Telinekeskus Oy)
Perustaja:  Kalevi Suoniemi Aaro Laitinen
Toimitusjohtaja:  Lasse Orre
Kotipaikka:  Tampere
Toiminta-alue:  koko maailma
Toimiala:  metalliteollisuus
Tuotteet:  nostolava-ja puomitikas-autot
Liikevaihto:  89,8 milj. € (2017)
Henkilöstö:  388 (2016)
Omistaja:  Morita Holdings, Japani
Kotisivu:  www.brontoskylift.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bronto Skylift F 32 RLX
Bronto Skylift Oy Ab on japanilaisen Morita-yhtiön omistama suomalainen yritys, joka on maailman suurimpia kuorma-auton alustalle rakennettujen nostolava-ajoneuvojen valmistajia. Yrityksen tehtaat sijaitsevat Tampereella ja Porissa.
Historiaa

Bronto Skyliftin historia juontaa vuoteen 1968, jolloin Kalevi Suoniemi ja Aaro Laitinen perustivat Tampereelle Erikois-Teline Oy:n ja alkoivat tehdä koneurakointia henkilönostimilla. Vuonna 1972 he perustivat Telinekeskus Oy:n ja ryhtyivät rakentamaan Bronto-merkkisiä henkilönostimia. Bronto-nimi saatiin Kivisissä ja Sorasissa kiviä nostelevalta Bronto-nimiseltä brontosaurukselta.
Ensimmäinen Bronto valmistui 1973 ja sadas vuonna 1976. Vuoteen 2007 mennessä niitä oli rakennettu noin 5 500, joista 90 prosenttia oli mennyt Suomen ulkopuolelle. Bronton vientitoiminta oli alkanut 1975 bilateraalikauppana Lada-henkilöautoja tuovan Konelan kautta: Konela toi Ladoja ja vei tavaravaihtona samasta arvosta Bronto-nostinautoja Neuvostoliittoon.
Vuonna 1979 Suoniemi ja Laitinen myivät Telinekeskuksen osake-enemmistön kolmannelle osakkaalle Kauko Tammelle. Tämä laajensi yritystä nopeasti muun muassa perustamalla Säynätsaloon paloautoja valmistavan Brontosaurus Oy:n. 1980-luvun alussa Telinekeskus osti turkulaisen nostokoneyhtiön Nummela Skylift. Pian yrityskaupan jälkeen yhtiön nimi muutettiin Bronto Skyliftiksi.
Yritys oli 1980-luvun puolessavälissä lähellä konkurssia vientitoiminnan hiipuessa. Pankin määräyksestä yritys siirrettiin 1987 kokonaan Fiskarsille, joka oli jo ollut Telinekeskuksen osaomistajana. Yrityksen uudeksi nimeksi tuli Metra. Jo muutaman vuoden päästä nimeksi palautettiin Bronto Skylift. Fiskars nimittäin tarvitsi Metra-nimen Lohjan ja Wärtsilän fuusiossa syntyneelle Metra-konsernille, joka tosin myöhemmin muuttui Wärtsiläksi.
Vuonna 1993 Bronto-konserni luopui paloautojen ja muun palokaluston valmistuksesta ja management buyout -kaupassa Säynätsalon tehtaan omistajaksi tuli yrityksen toimiva johto. Se jatkoi paloautojen valmistusta Bronto-konserniin kuuluneen Sammutin Oy:n nimellä. Se valmistaa yhä paloautoja Saurus-tuotemerkillä, nykyisin osana NRG konsernia
Fiskarsin-vuosina Bronto Skylift esitteli tuolloin maailman korkeimmalle, 72 metriin, yltävän nostolava-auton. Vuonna 1995 Fiskars myi Bronto Skyliftin yhdysvaltalaiselle palo- ja pelastusalan suuryritykselle Federal Signal Corporationille, jonka omistuksessa alkoi Bronton uusi nousu järeiden nostolava-autojen markkinajohtajaksi maailmassa. Vuonna 2015 Bronto Skylift siirtyi japanilaisen Moritan omistukseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bronto Skylift Wikimedia Commonsissa
Bronto Skyliftin Youtube-kanava
Cardiant

| Cardiant |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2000–
Tyylilaji:  power metal heavy metal
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Erik Karhatsu, Laulaja (2008-)  Outi Jokinen, Taustalaulaja (2012-)  Antti Hänninen, Kitaristi   Mikko Mänttäri, Basisti   Marko Lindroos, Kosketinsoittaja   Lauri Hänninen, Rumpali  
Entiset jäsenet:  Tuomas Helander, Laulaja (2001)  Janne Saksa, Laulaja (2005)  Jarkko Mikkola, Laulaja (2008) 
Levy-yhtiö:  Marquee/Avalon, 2005–   Underground Symphony, 2005-2009   Semiperfect, 2009-   Inverse Records, 2013-  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cardiant on suomalainen power metal -yhtye, joka on perustettu Hämeenlinnassa vuonna 2000. Nykyisessä kokoonpanossa se on toiminut vuodesta 2008 lähtien. Yhtyeen alkuvuosina 2000–2003 se äänitti useita demoja ja sai lopulta levy-yhtiökseen Underground Symphonyn. Ensimmäinen täyspitkä levy, Midday Moon, julkaistiin vuonna 2005, mutta levy-yhtiö ei julkaissut sitä Euroopan markkinoilla. Lopulta levy julkaistiin ainoastaan Japanissa Marquee/Avalon -levy-yhtiön kautta.
Cardiant koki useita laulajanvaihdoksia, kunnes vuonna 2008 tehtävään valittiin Erik Karhatsu. Toinen levy, Tomorrow’s Daylight, julkaistiin seuraavana vuonna. Myös tämän levyn kohdalta se julkaistiin ainoastaan Japanissa ja muualle sitä myytiin Cardiantin verkkokaupasta käsin. Yhtye julkaisi ensimmäisen musiikkivideonsa, Stars upon your life, vuonna 2010. Samana vuonna yhtye osallistui Suomen euroviisukarsinnan avoimeen kutsukilpailuun kappaleella Rapture in Time. Internetissä järjestettyyn kilpailuun osallistui 277 osanottajaa, joista Cardiant selviytyi yleisöäänestyksen perusteella jatkoon yhtenä kolmesta varsinaiseen karsintakilpailuun. Tammikuu 2011 ensimmäisessä televisioidussa osakilpailussa Cardiant selviytyi oman ryhmänsä yhtenä kolmesta loppukilpailuun.
Cardiant vieraili Tappara on terästä-kokoelmalevyllä kappaleella Kirves Rinnassa ja sitä on esitetty mm. vuonna 2016 Tapparan kultajuhlissa Tampereen keskustorilla.
Cardiantiin liittyi vuonna 2012 naislaulaja Outi Jokinen. Seuraavana vuonna Cardiant julkaisi kolmannen levyn "Verge" Japanissa Marquee Avalon-merkin kautta ja Euroopassa Inverse Recordsin kautta.
Tällä hetkellä Cardiant on tekemässä neljättä levyään. Levyltä on julkaistu single "Absolute Power".
Diskografia > Albumit

Midday Moon (Avalon, 2005)
Tomorrow's Daylight (Semiperfect, 2009)
Verge (Inverse Records, 2013)
Mirrors (Inverse Records, 2017)
Diskografia > EP-levyt

Tales from the Crapylon (omakustanne, 2001)
Man behind the smile (omakustanne, 2008)
Diamondstar (omakustanne, 2009)
Diskografia > Singlet

Rapture in time (Semiperfect, 2011)
Absolute Power (Semiperfect, 2015)
Diskografia > Mukana levyillä

Eri esittäjiä: Tappara on terästä (AXR, 2010)
Aiheesta muualla

Cardiant Facebookissa
Budapestin tekniikan ja taloustieteiden yliopisto

| Budapestin tekniikan ja taloustieteiden yliopisto> Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem |
| --- | --- |

 lat. Universitas Budapestinensis Scientiarum Technicarum et Oeconomicarum 
Perustettu:  1782
Rehtori:  Gábor Péceli
Henkilökunta:  1 300
Opiskelijoita:  24 000
Sijainti:  Budapest,  Unkari (47°28′53″N, 19°3′20″E)
Sivusto:  http://english.www.bme.hu/
Budapestin tekniikan ja taloustieteiden yliopisto (unk. Budapesti Műszaki és Gazdaságtudományi Egyetem, BME) on yliopisto Budapestissä, Unkarissa. Se on maailman vanhimpia tekniikan korkeakouluja ja Unkarin tärkein alan oppilaitos.
Opiskelu

BME:ssä opiskelee noin 24 000 opiskelijaa, ja työntekijöitä siellä on noin 1 300. BME:ssä on kahdeksan tiedekuntaa:
Rakennustekniikan tiedekunta
Konetekniikan tiedekunta
Arkkitehtuurin tiedekunta
Kemian- ja biotekniikan tiedekunta
Sähkötekniikan ja tietojenkäsittelytieteiden tiedekunta
Liikennetekniikan tiedekunta
Luonnontieteiden tiedekunta
Talous- ja yhteiskuntatieteiden tiedekunta
Historia

Pyhän Rooman keisari ja Unkarin kuningas Joosef II perusti 1782 Budan yliopiston yhteyteen BME:n edeltäjän Institutum Geometricumin, jossa pystyi opiskelemaan maanmittausta, jokien hallintaa ja tienrakentamista. Institutum Geometricum yhdistyi 1850 Joosefin teknillisen opiston kanssa, ja niistä tuli 1856 Joosefin kuninkaallinen tekninen koulu. Unkarista korvasi 1860 opetuskielenä latinan. BME itsenäistyi 1872 ja samalla sai luvan jakaa tutkintoja. Se oli Euroopan ensimmäisiä oppilaitoksia, joka antoi yliopistotason insinööriopintoja.
Oppilaitoksen nimeksi tuli 1949 Budapestin tekniikan yliopisto, ja siihen kuuluivat silloin Rakennustekniikan, konetekniikan, arkkitehtuurin, kemiantekniikan ja sähkötekniikan tiedekunnat. Kuusi vuotta myöhemmin perustettiin vielä liikennetekniikan tiedekunta. Unkarin kielen rinnalle opetuskieleksi otettiin englanti vuonna 1984. BME:hen perustettiin 1998 kaksi uutta tiedekuntaa ja sen nimeksi vaihdettiin kaksi vuotta myöhemmin Budapestin tekniikan ja taloustieteiden yliopisto.
Kunniatohtorit

Yliopisto on myöntänyt kunniatohtorin arvonimen suomalaisprofessori Lauri Niinistölle vuonna 2002 ja Aarne Jutilalle vuonna 2003.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Budapestin tekniikan ja taloustieteiden yliopisto Wikimedia Commonsissa
Yliopiston kotisivut (unkariksi)
Sivujen englanninkielinen osio (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Yliopiston päärakennus.
Joosefin kuninkaallisen teknisen yliopiston sinetti vuodelta 1882.
Eija-Liisa Ahtila

| Eija-Liisa Ahtila> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. elokuuta 1959 (ikä 65) Hattula, Suomi
Kansalaisuus:  suomalainen
Taiteilija
Ala:  kuvataiteilija, videotaiteilija
Taidesuuntaus:  kuvataide, mediataide, installaatio, videotaide, elokuva, nykytaide
Kuuluisimpia töitä:  Missä on Missä?, Talo, Rakkaus on aarre, Marian ilmestys, Kalastajat, Jos 6 ois 9
Palkinnot
 Vuoden nuori taiteilija 1990, Artes Mundi, Prinssi Eugen, Pro Finlandia, Ars Fennica -palkinto 2021 
Aiheesta muualla
eija-liisaahtila.com
Eija-Liisa Ahtila (s. 6. elokuuta 1959 Hattula) on suomalainen videotaiteilija, ohjaaja ja valokuvaaja sekä taiteen akateemikko vuodesta 2009. Hän oli Kuvataideakatemian tila-aikataiteiden koulutusohjelman professori 2007–2010.
Ahtila tunnetaan erityisesti videoteoksista ja installaatioista. Häntä on pidetty liikkuvan kuvan kehittäjänä ja uudistajana, jonka teokset sijoittuvat elokuvan ja kuvataiteen välimaastoon. Vuonna 2021 hänelle myönnettiin Suomen suurin kuvataidepalkinto, Ars Fennica.
Ahtila asuu ja työskentelee Helsingissä.
Opinnot

Ennen taideopintojaan ja niiden rinnalla Ahtila opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa 1980–1985. Hän opiskeli Vapaassa taidekoulussa Helsingissä 1981–1984 ja London College of Printingissä 1990–1991.
Vuosina 1994–1995 Ahtila opiskeli Yhdysvalloissa Los Angelesissa UCLA:ssa (Certificate Program, Film, TV, Theater and Multimedia Studies) ja American Film Institutessa (Advanced Technology Program).
Näyttelyitä > Suomessa

Ahtilan ensimmäinen yksityisnäyttely oli Kluuvin galleriassa vuonna 1991. Vuonna 1996 hänellä oli yksityisnäyttely Kaapelin galleriassa. Keväällä 2002 Kiasmassa oli esillä Ahtilan suuri yksityisnäyttely Kuviteltuja henkilöitä ja nauhoitettuja keskusteluja. Sama näyttely nähtiin myöhemmin muun muassa Lontoon Tate Modernissa. Vuonna 2010 Ahtilan töitä oli esillä Galleria Heinossa Helsingissä. Huhtikuusta syyskuuhun 2013 hänen töitään oli esillä laajassa Rinnakkaiset maailmat -yksityisnäyttelyssä Kiasmassa.
Ahtilan näyttelyitä on ollut Suomessa melko harvoin. Hämeenlinnan taidemuseossa oli syyskuusta 2015 tammikuuhun 2016 esillä näyttely, joka sisälsi Ahtilan teoksia 1990-luvulta alkaen.
Näyttelyitä > Ulkomailla

Ahtilan ensimmäinen yksityisnäyttely ulkomailla oli Tukholman Index-galleriassa vuonna 1995. Vuodesta 1997 hänellä on ollut näyttelyitä monissa Euroopan maissa, Pohjois-Amerikassa, Japanissa, Uudessa-Seelannissa ja Meksikossa.
Syksyllä 2006 Ahtilalla oli yksityisnäyttely New Yorkin modernin taiteen museossa MoMA:ssa. Hänen yksityisnäyttelyitään on järjestetty muun muassa myös Berliinin Neue Nationalgaleriessa (2000), Lontoon Tate Modernissa (2002) ja Pariisin Jeu de Paumessa (2008). Vuonna 2006 British Film Institute julkaisi Ahtilan kaikki elokuvat ja niiden käsikirjoitukset DVD-kokoelmana The Cinematic Works of Eija-Liisa Ahtila.
Keväällä 2012 Ahtilalla oli näyttely Parallela världar Tukholman Moderna museetissa. Näyttely sai ylistäviä arvioita. Esimerkiksi Dagens Nyheterin kriitikon mukaan Ahtila kehittyy koko ajan paremmaksi, ja hänen Algerian sodan aikaisia tapahtumia käsittelevä teoksensa Missä on missä? teki erityisen voimakkaan vaikutuksen.
Palkinnot ja tunnustukset

Ahtilalle on myönnetty useita kotimaisia ja ulkomaisia taidepalkintoja ja apurahoja. Vuonna 1990 hän sai Tampereen taidemuseon Vuoden nuori taiteilija -palkinnon. Vuonna 1997 hänelle myönnettiin AVEK-palkinto. Ahtila voitti Tampereen lyhytelokuvajuhlilla alle 30-minuuttisten sarjan pääpalkinnon vuonna 1997 teoksella Tänään ja vuonna 2000 elokuvalla Lohdutusseremonia. Vuonna 2000 hän sai eurooppalaisen 50 000 euron arvoisen The Vincent -taidepalkinnon. Vuonna 2006 Ahtila sai 40 000 punnan arvoisen Artes Mundi -palkinnon, joka jaettiin toista kertaa.
Ahtilalle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 2005 ja Prinssi Eugenin mitali 2008. Vuonna 2009 hän sai 49-vuotiaana taiteen akateemikon arvonimen kaikkien aikojen nuorimpana Suomessa. Hänet nimitettiin vuonna 2013 perustetun Taideneuvoston jäseneksi kaudeksi 2013–2016. 
Vuonna 2020 Ahtilalle myönnettiin Suomen Leijonan komentajamerkki.
Teoksia > Elokuvia

Lähde:
Esineiden luonto. Lyhytelokuva. Ohjaus Eija-Liisa Ahtila ja Marja Ruotsala. (1987)
Gray. Lyhytelokuva (1993)
Okay. Lyhytelokuva (1993)
Me/We. Lyhytelokuva (1993)
ME/WE, OKAY, GRAY. Muu (1993)
Oikeudenkäynti. Lyhytelokuva (1993)
Jos 6 olis 9. Lyhytelokuva (1996)
Tänään. Lyhytelokuva (1996)
A Quest for a Woman. Pitkä elokuva (1998)
Lohdutusseremonia. Lyhytelokuva (1999)
Rakkaus on aarre. Lyhytelokuva (2001, 2002)
Missä on missä? Lyhytelokuva (2009)
Rukoushetki. Lyhytelokuva (2009)
Marian Ilmestys. Lyhytelokuva (2011)
Tutkimuksia draaman ekologiasta. Lyhytelokuva (2017)
Kirjallisuutta

Tammi, Eero & Yli-Annala, Kari: ”Kahden tradition välissä”, Eija-Liisa Ahtilan haastattelu, Filmihullu 5/2006.
Yli-Annala, Kari: ”Inhimillisiä draamoja – Eija-Liisa Ahtilan teosten maailma”, Filmihullu 5/2006.
Aiheesta muualla

Tuotantoyhtiö Kristallisilmän kotisivut
Eija-Liisa Ahtila Kuvataiteilijamatrikkelissa
Eija-Liisa Ahtila Elonetissä.
Ylen Elävä arkisto: Miten minusta tuli minä, Eija-Liisa Ahtila
Nurmio, Satu: Eija-Liisa Ahtilan taide hämmentää katsojaa Yle Uutiset. 17.4.2013.
Deitz, Paula: Women on the Verge of a Very Finnish, Somewhat Cubist Breakdown The New York Times. 22.10.2006. (englanniksi)
Buru (beachfutispelaaja)

| Mitalit> Maa:  Brasilia.Miesten beachfutis.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Brasilia.Miesten beachfutis.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Brasilia.Miesten beachfutis.MM-kilpailut  | Maa:  Brasilia> Miesten beachfutis. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2000 |  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2004 |  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2006 |  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2007 |  |  |
|  Kultaa | Marseille 2008 |  |  |
|  Kultaa | Dubai 2009 |  |  |
|  Hopeaa | Ravenna 2011 |  |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2005 |  |  |
Venícius Ribeiro Mariane Fambre (taiteilijanimeltään Buru; s. 14. huhtikuuta 1976 Vitória) on uransa päättänyt brasilialainen beachfutispelaaja. Hän on kuusinkertainen maailmanmestari vuosilta 2000, 2004 ja 2006-2009. Lisäksi Burulla on yksi hopea vuodelta 2011 ja yksi pronssi vuodelta 2005. Etelä-Amerikan mestaruuden 176 senttimetriä pitkä puolustajana pelaava Buru on voittanut viidesti. Seuratasolla Buru edusti italialaista AS Romaa, venäläisiä Lokomotiv Moskovaa ja Stroginoa sekä kotimaansa Corinthiansia. Vuoden 2007 MM-kisoissa Buru valittiin sekä parhaaksi pelaajaksi että palkittiin parhaan maalintekijän Golden Shoe -palkinnolla. 2009 MM-kisoissa hänet palkittiin kolmanneksi parhaan maalintekijän Bronze Shoella. Buru lopetti uransa vuonna 2012. Hän osallistui kuusiin MM-kisoihin, joista jokaisissa tuli mitali.
Käännös suomeksi
Bronte (Sydney)

| Bronte |
| --- | --- |
 Bronte
 Koordinaatit: 33°54′19″S, 151°15′38″E 
Sijainti:  Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia
Väkiluku (2016):  6 733
Postinumero:  2024
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bronte on uimaranta ja lähiö Sydneyssä, Australiassa. Bronte sijaitsee 8 kilometrin päässä Sydneyn keskustasta Weaverleyn piirikunnassa.
Bronte Beach sijaitsee Nelson Bayssa Bronte Parkin ympäröimänä. Bronte tarjoaa kalliokävelyä Coogeelle Weaverleyn hautausmaan, Tamaraman ja Bondi Beachin kautta. Bronte sijaitsee noin 2,5 kilometrin päässä Bondi Beachista.
The Sydney Morning Herald -lehti listasi Bronten Sydneyn parhaaksi lähiöksi.
Historia

Robert Lowe osti 42 eekkeriä maata Mortimer Lewisiltä, joka omisti suurimman osan alueesta 1830-luvulla. Lowen koti valmistui vuonna 1845 ja nimettiin Bronte Houseksi. Yksi kerroksinen kivibungalow sijaitsi Bronte Roadille, ja sen omistaa nykyisin Waverleyn piirikunta.
Lowesta tuli New South Walesin piirikunnan hallituksen jäsen ja hän muutti myöhemmin takaisin Englantiin, jossa hänestä tuli The Times -lehden kirjoittaja.
Galleria

Vesiputous, Bronte Gully
Kävelykatu Bronte Beachilla iltahämärän aikaan
Bronte Park iltahämärän aikaan
Bronte iltahämärän aikaan
Bronte Beach aamunkoiton aikaan
Bronte House edestä katsottuna
Bronte House sivusta
Bronte Beach etelästä
Linkkejä

Bronte surf-hengenpelastaja kerho
Bronten rantaopas (Arkistoitu – Internet Archive)
Bronten kotisivut
Burtonport

Burtonportin satama
Burtonportin keskusta.
Burtonport (iiriksi Ailt an Chorráin) on kalastajakylä Donegalin kreivikunnassa Irlannin tasavallassa. Siellä on arvioitu olevan 1100 asukasta. Kylän nimi on saatu entisen ajan maanomistajan mukaan, jonka nimi oli Burton Conyngham ja joka rakensi taloja läheiselle Rutlandin saarelle. Kylän lähellä on myös toinen saari, Arranmore.