stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
HMS Havock (H43)
Päälliköt

Aluksen päälliköinä olivat:
Rafe Edward Courage DSO, DSC 15. kesäkuuta 1937 – helmikuu 1941
Geoffrey Robert Gordon Watkins DSC helmikuu 1941 – 6. huhtikuuta 1942
Hadan

| Hadan |
| --- | --- |
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Sahan tasavalta
Piiri:  Suntarin ulus
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
 – Hallinnon tyyppi:  Maalaiskunta (nasleg)
Väkiluku (2001):  540
Aikavyöhyke:  UTC+9 (MSK+6)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hadan (ven.  ja jak. Хадан) on maalaiskunta (nasleg) Suntarin piirin eteläosassa Sahan tasavallassa Venäjällä. Hadanin  keskuskylä on Agdary, joka sijaitsee Viljuin varrella, 25 kilometriä piirikeskuksesta Suntarista etelään. Muut Hadanin kunnassa sijainneet kylät Tolon ja Ejikjar olivat lähes autioita jo vuonna 2000. Hadanissa harjoitetaan nautakarjan  ja hevosten kasvatusta.
Hadanin keskuskylässä Agdaryssä on kulttuuritalo, yhtenäiskoulu, terveyskeskus ja kauppa. Kylässä oli 600 asukasta vuonna 1989 ja 533 asukasta vuonna 2001. Se on perustettu vuonna 1931.
Gundi

| Gundi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jyrsijät Rodentia
Alalahko::  Piikkisikamaiset jyrsijät Hystricomorpha
Osalahko::  Ctenodactylomorphi
Heimo::  Gundit Ctenodactylidae
Suku::  Ctenodactylus
Laji::  gundi
Kaksiosainen nimi
 Ctenodactylus gundi  (Rothmann, 1776) 
 Gundin levinneisyys
Katso myös
   Gundi Wikispeciesissä   Gundi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Gundi (Ctenodactylus gundi) on gundien eli kampavarvasrottien (Ctenodactylidae) heimoon kuuluva jyrsijälaji, joka elää Pohjois-Afrikan kuivilla kallioalueilla.
Anatomia

Lyhythäntäinen gundi muistuttaa marsua, sen ruumis on rakenteeltaan vankka ja noin 16–20 senttimetriä pitkä. Gundi painaa 175–195 grammaa.
Gundin hampaat kasvavat jatkuvasti. Laji on niin taitava kiipeämään, että se pääsee jopa pystysuoraa kallioseinämää ylöspäin.
Levinneisyys ja elinympäristö

Gundia esiintyy Afrikassa ja sen levinneisyysalue ulottuu Libyasta ja Tunisiasta Algeriaan ja Marokkoon. Laji viihtyy kivisillä autiomailla. Gundit eivät kaivaudu, joten se käyttää suojapaikkanaan kallioiden aukkoja ja halkeamia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta gundi Wikimedia Commonsissa
Gundi Frankfurtin eläintarhassa.
H-Hetki

| H-Hetki Kaija Koo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. lokakuuta 2007
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tuottaja(t): Markku Impiö, Teropekka Virtanen
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 41.33
 Levy-yhtiö: Bonnier Amigo Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 10.
Kaija Koon muut julkaisut
| Lauluja rakkaudesta 2007 | H-Hetki 2007 | Tähtisarja – 30 suosikkia 2010 |
Singlet albumilta H-Hetki
 ”Mentävä on” Julkaistu: 12. heinäkuuta 2007  ”Erottamattomat” Julkaistu: 24. syyskuuta 2007  ”Miltä se tuntuu” Julkaistu: 7. joulukuuta 2007  ”Minä uskon” Julkaistu: 25. tammikuuta 2008
H-Hetki on Kaija Koon kymmenes studioalbumi, joka julkaistiin 24. lokakuuta 2007. Radioiden musiikkitoimittajat valitsivat albumin marraskuun 2007 kuukauden levyksi.
Kappaleet

Mentävä on – 4.01
Valeria – 3.45
Miltä se tuntuu – 4.08
Olen nähnyt rakkauden – 3.25
Minä uskon – 4.00
Erottamattomat – 3.56
Rauhaa vaan – 3.34
Jotain häviää – 3.33
Tanssii itsensä kanssa – 3.30
Rukoilen – 3.25
Sydän laulaa – 4.10  (bonusraita)
Arvostelut

Hifimaailma: erittäin positiivinen
James Caan

| James Caan |
| --- | --- |
 James Caan vuonna 1976.
Henkilötiedot
Koko nimi:  James Edmund Caan
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1940 Bronx, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 6. heinäkuuta 2022 (82 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1961–2022
Merkittävät roolit:  Sonny Corleone (Kummisetä) Paul Sheldon (Piina)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
James Edmund Caan (26. maaliskuuta 1940 Bronx, New York, Yhdysvallat – 6. heinäkuuta 2022) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, joka oli Oscar-ehdokkaana Sonny Corleonen roolista elokuvassa Kummisetä. Kummisetä oli myös Caanin läpimurtoelokuva, ja hän esiintyi monissa merkittävissä elokuvissa 1970-luvulla. Huumeongelmien takia hän ei juurikaan esiintynyt 1980-luvulla, mutta Stephen Kingin romaaniin perustunut Piina nosti hänet uudestaan pinnalle. Vaikka Caan tunnettiinkin elokuvanäyttelijänä, hän aloitti uransa teatterista ja näytteli säännöllisesti televisiossa.
Nuoruus ja uran alku

James Caan syntyi kolmihenkiseen saksanjuutalaiseen perheeseen New Yorkin Bronxissa 26. maaliskuuta 1940. Hänen isänsä oli košer-lihakauppias Arthur Caan (1909–1986) ja äitinsä Sophie Caan (os. Falkenstein) (1915–2016). Caan ei halunnut seurata isänsä jalanjälkijä ja pyrki nuorena urheilu-uralle. Hän pelasi amerikkalaista jalkapalloa Michiganin osavaltionyliopistossa, mutta vaihtoi ensimmäisen vuoden lopulla Hofstra-yliopistoon. Siellä hän kiinnostui näyttelemisestä ja tapasi muun muassa Francis Ford Coppolan, jonka kanssa teki myöhemmin elokuvia.
Caan valmistui New Yorkin Neighborhood Playhouse -teatterikoulusta, ja hänen ensimmäinen merkittävä roolinsa oli vuoden 1961 Broadway-näytelmästä Blood, Sweat and Stanley Poole. Caan teki tämän jälkeen joitakin pieniä elokuva- ja televisiorooleja. Hänen ensimmäinen pääosansa oli Howard Hawksin autourheiluelokuvassa Vauhtihurjat (1965). Sen jälkeen hän näytteli muun muassa Hawksin lännenelokuvassa El Dorado (1966) ja Robert Altmanin tieteiselokuvassa Askel avaruuteen (1967).
Läpimurto Kummisedässä

Caan sai vuonna 1969 roolin Coppolan elokuvasta Sadeihmisiä, ja hänen läpimurtoelokuvansa oli Coppolan ohjaama Kummisetä (1972), joka perustuu Mario Puzon romaaniin. Caan haki alkujaan Michael Corleonen rooliin, joka annettiin kuitenkin Coppolan vaatimuksesta Al Pacinolle. Caan sai kuitenkin näytellä Michaelin isoveljeä Sonny Corleonea, ja hän oli elokuvasta ehdolla parhaan miessivuosan Oscar-palkintoon.
Kummisedän jälkeen Caan sai 1970-luvulla useita rooleja isoista tuotannoista. Hän näytteli muun muassa elokuvassa Piru pakassa, Alan Arkinin kanssa poliisia buddy-elokuvassa Jästipääjeparit, dystooppisessa tieteiselokuvassa Rollerball, musikaalissa Funny Lady ja sotaelokuvassa Yksi silta liikaa. Caan oli myös ehdolla Emmyyn televisioelokuvasta Ystäväni Brian, jossa hän näyttelee syöpään kuolevaa amerikkalaisen jalkapallon pelaajaa Brian Piccoloa.
1980-luvun vaikeudet ja paluu

Caanin ura lähti 1980-luvulla alamäkeen. Caanin vaikuttivat hänen siskonsa kuolema ja runsas huumeiden käyttö. Caan oli ollut hyvin läheinen siskonsa Barbara Lickerin kanssa, joka kuoli vuonna 1981 leukemiaan. Caan alkoi tämän jälkeen käyttää kokaiinia ja hakeutui lopulta vieroitushoitoon. Hän jätti Robert Ludlumin Verirahat kesken kuvausten, eikä työskennellyt Hollywoodissa useaan vuoteen. Caan ajautui tuolloin talousvaikeuksiin. Hän kertoi myöhemmin, että hän oli tottunut tuossa vaiheessa elämäntyyliin, johon kuului naisia, huumeita ja biletystä.
Caanin seuraava Hollywood-elokuva oli Coppolan sotadraama Kiviset puutarhat (1987). Sen jälkeen hän näytteli muun muassa elokuvissa Muukalaiset ja Piina. Stephen Kingin samannimiseen romaaniin perustuva Piina nosti Caanin takaisin huipulle. Siinä hän näytteli kirjailijaa, joka joutuu sänkypotilaaksi pakkomielteisen fanin hoidettavaksi.
Viimeiset vuodet

Caanin ura jatkui 1990-luvulla tasaisesti, ja hän näytteli useissa erilaisissa elokuvissa. Hän esiintyi muun muassa Bette Midlerin kanssa kehutussa komediassa Eilen, tänään, ikuisesti (1991), mafiamiljonääriä elokuvassa Kuherruskuukausi Vegasissa (1992) ja jalkapallovalmentajaa The Programissa. Caanilla oli keskeinen rooli Wes Andersonin elokuvassa Lurjukset. Mafiosoja Caan näytteli jälleen komediassa Sinisilmä-Mickey ja draamassa The Yards. 2000-luvulla Caan oli mukana muun muassa Lars von Trierin avantgarde-elokuvassa Dogville, elokuvassa City of Ghosts, mysteerielokuvassa House of Jericho ja joulukomediassa Elf.
Caan näytteli vuosina 2003–2007 kasinopomoa Las Vegas -draamasarjassa. Hän ääninäytteli vuosina 2006 ja 2007 myös monissa Kummisetä-aiheisissa videopeleissä sekä palasi 2010-luvulla televisioon. Hän oli 2012 vierailevana näyttelijänä muun muassa Havaiji 5–0 -sarjassa, jossa näytteli hänen poikansa Scott.
Caan kuoli sepelvaltimotaudin aiheuttamaan sydänkohtaukseen 6. heinäkuuta 2022.
Yksityiselämä

Caan oli neljä kertaa naimisissa ja sai viisi lasta, joista kuuluisin on Scott Caan, joka on seurannut isänsä jalanjälkiä näyttelijänä. Caanin puoliso vuosina 1961–1966 oli Dee Jay Mathis, vuosina 1975–1976 Sheila Marie Ryan, vuosina 1990–1994 Ingrid Hajek ja vuosina 1995–2017 Linda Stokes.
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Jakso(t) | Muuta |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1961 | Alaston kaupunki | Naked City | Marty Feketi | ”Bullets Cost Too Much” | nimellä Jimmy Caan |  |
| 1961 | Valtatie 66 | Route 66 | Johnny | ”And the Cat Jumped Over the Moon” | nimellä Jimmy Cahn |  |
| 1962 | Alcoa Premiere | Alcoa Premiere | Arch Williams | ”The Masked Marine” |  |  |
| 1962 | Lahjomattomat | The Untouchables | Keir Brannon | ”A Fist of Five” |  |  |
| 1963 | The Wide Country | The Wide Country | Buddie Simpson | ”A Cry from the Mountain” |  |  |
| 1963 | Tohtori Kildare | Dr. Kildare | Charley Johnson | ”The Mosaic” |  |  |
| 1963 | Tohtori Ben Casey | Ben Casey | tohtori Keith Gregory | ”Justice to a Microbe” |  |  |
| 1963 | Death Valley Days | Death Valley Days | Bob Jim McKinney | ”Shadow of Violence” ”Deadly Decision” |  |  |
| 1963 | Combat! | Combat! | Beckman | ”Anatomy of a Patrol” |  |  |
| 1963 | Kraft Suspense Theatre | Kraft Suspense Theatre | Rick Peterson | ”The Hunt” |  |  |
| 1964 | Channing | Channing | Jeff Brubaker | ”My Son, the All-American” |  |  |
| 1964 | Hitchcock esittää | The Alfred Hitchcock Hour | Jay Shaw/Phil Beldone | ”Memo from Purgatory” |  |  |
| 1965 | Wagon Train | Wagon Train | Paul | ”The Echo Pass Story” |  |  |
| 1969 | The F.B.I. | The F.B.I. | Eugene David Holt | ”A Life in the Balance” |  |  |
| 1969 | Salainen agentti 86 | Get Smart | Rupert of Rathskeller | ”To Sire, with Love: Part 1” ”To Sire, with Love: Part 2” | kreditoimaton |  |
| 1977 | The Godfather: A Novel for Television | The Godfather: A Novel for Television | Santino ”Sonny” Corleone |  |  |  |
| 1981 | Les uns et les autres | Les uns et les autres | Glenn Sr./Glenn Jr. |  | minisarja |  |
| 2003–2007 | Las Vegas | Las Vegas | Ed Deline | 88 jaksossa |  |  |
| 2004 | Yli synkän virran | Crossing Jordan | Ed Deline | ”What Happens in Vegas Dies in Boston” |  |  |
| 2012 | Havaiji 5-0 | Hawaii 5-0 | Tony Archer | Tuotantokausi 2 Jakso 18 "Lekio" (Radio) | Vain yksi jakso |  |
Filmografia > Nettikomediasarjat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Jaksot | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 |  | The Annoying Orange |  | Jalapeño |  |
Aiheesta muualla

James Caan Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
James Caan vuonna 2013.
Goodbye Yellow Brick Road

| Goodbye Yellow Brick Road Elton John |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : toukokuu 1973
 Julkaistu: 5. lokakuuta 1973
 Tuottaja(t): Gus Dudgeon
 Tyylilaji: Pop rock, glam rock
 Kesto: 76.21
 Levy-yhtiö: DJM Records MCA Records
Elton Johnin muut julkaisut
| Don't Shoot Me I'm Only the Piano Player 1973 | Goodbye Yellow Brick Road 1973 | Caribou 1974 |
Singlet albumilta Goodbye Yellow Brick Road
 ”Saturday Night’s Alright for Fighting” Julkaistu: 29. kesäkuuta 1973  ”Goodbye Yellow Brick Road” Julkaistu: 7. syyskuuta 1973  ”Bennie and the Jets” Julkaistu: 4. helmikuuta 1974  ”Candle in the Wind” Julkaistu: 22. helmikuuta 1974
Goodbye Yellow Brick Road on Elton Johnin seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1973. Sitä on myyty maailmanlaajuisesti vähintään 31 miljoonaa kappaletta, ja se on hänen myydyin albuminsa. Albumin kappaleista singleinä julkaistiin "Candle in the Wind", "Bennie and the Jets", "Goodbye Yellow Brick Road" ja "Saturday Night’s Alright for Fighting". Vuonna 2000 Q sijoitti sen sijalle 84 sadan kaikkien aikojen parhaan brittiläisen albumin listallaan. Vuonna 2003 se sijoittui sijalle 91 Rolling Stonen viidensadan kaikkien aikojen parhaan albumin listalla.
Albumin nimi viittaa Ihmemaa Ozin keltaiseen tiilitiehen.
Kappalelista

Kaikki kappaleet kirjoittanut Elton John ja Bernie Taupin.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Funeral for a Friend/Love Lies Bleeding | 11.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Candle in the Wind | 3.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Bennie and the Jets | 5.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Goodbye Yellow Brick Road | 3.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | This Song Has No Title | 2.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Grey Seal | 4.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Jamaica Jerk-Off | 3.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | I've Seen That Movie Too | 5.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Sweet Painted Lady | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | The Ballad of Danny Bailey (1909–34) | 4.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Dirty Little Girl | 5.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | All the Girls Love Alice | 5.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Your Sister Can’t Twist (But She Can Rock ‘n’ Roll) | 2.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Saturday Night’s Alright for Fighting | 4.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Roy Rogers | 4.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Social Disease | 3.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Harmony | 2.46 |  |  |  |  |  |  |  |
Huomautus: LP-versiossa albumi julkaistiin kaksoislevynä. DJM Records ja MCA Records alkuperäisissä CD-versioissa albumi julkaistiin myös kaksoislevynä. Ensimmäisellä levyllä on 8 kappaletta ja toisella levyllä on 9 kappaletta. Kaikilla muilla CD-versioilla koko albumi on yhdessä levyssä.[lähde? ]
Kokoonpano

Elton John – laulu, piano, sähköpiano, urut, mellotron
Davey Johnstone – kitarat, banjo, mandoliini
Dee Murray – bassokitara
Nigel Olsson – rummut
Ray Cooper – congarummut, tamburiini
Levymyynti

| Maa | Myyntipalkinnot | Myynti |
| --- | --- | --- |
| Australia (ARIA) | 5× platinaa | 370,000 |
| Iso-Britannia (BPI) | Platinaa | 15,000 |
| Yhdysvallat (RIAA) | 8× platinaa | 8,000,000 |
Aiheesta muualla

Elton Johnin virallinen sivusto (englanniksi)
Elton Johnin diskografia (englanniksi)
Elton John
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Studioalbumit : Empty Sky ·  Elton John ·  Tumbleweed Connection ·  Madman Across the Water ·  Honky Château ·  Don’t Shoot Me I’m Only the Piano Player ·  Goodbye Yellow Brick Road ·  Caribou ·  Captain Fantastic and the Brown Dirt Cowboy ·  Rock of the Westies ·  Blue Moves ·  A Single Man ·  Victim of Love ·  21 at 33 ·  The Fox ·  Jump Up! ·  Too Low for Zero ·  Breaking Hearts ·  Ice on Fire ·  Leather Jackets ·  Reg Strikes Back ·  Sleeping with the Past ·  The One ·  Duets ·  Made in England ·  The Big Picture ·  Songs from the West Coast ·  Peachtree Road ·  The Captain and the Kid ·  The Union ·  The Diving Board ·  Wonderful Crazy Night ·  The Lockdown Sessions
Kokoelmat : Greatest Hits ·  Greatest Hits Volume II ·  The Thom Bell Sessions ·  Lady Samantha ·  Greatest Hits Vol. 3 ·  To Be Continued ·  The Very Best of Elton John ·  Rare Masters ·  Greatest Hits 1976–1986 ·  Love Songs ·  Greatest Hits 1970–2002 ·  Rocket Man: The Definitive Hits
Livealbumit : 17-11-70 ·  Here and There ·  Live in Australia with the Melbourne Symphony Orchestra ·  Elton John One Night Only – The Greatest Hits ·  Elton John 60 – Live at Madison Square Garden
Soundtrack : Friends ·  The Lion King ·  The Muse ·  Elton John and Tim Rice’s Aida ·  The Road to El Dorado ·  Gnomeo & Juliet
Muuta : Bernie Taupin ·  Gus Dudgeon ·  Paul Buckmaster
Grand Theft Auto: The Trilogy – The Definitive Edition

| Grand Theft Auto: The Trilogy – The Definitive Edition |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Grove Street Games
Julkaisija:  Rockstar Games
Jakelija:  PlayStation Store, Microsoft Store, Nintendo eShop, Google Play, App Store, Rockstar Games Launcher ja Steam
Pelisarja:  Grand Theft Auto
Pelimoottori:  Unreal Engine 4
Julkaistu:  Win, NS, PS4, PS5, XONE, XSXS WW 11. marraskuuta 2021 Android WW Q1/Q2 2022
Lajityyppi:  toimintaseikkailu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB:M PEGI:18
Alusta:  Microsoft Windows Nintendo Switch PlayStation 4 PlayStation 5 Xbox One Xbox Series X/S Android iOS
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus, Blu-ray-levy, pelimoduuli ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Grand Theft Auto: The Trilogy – The Definitive Edition on  Grand Theft Auto -pelisarjaan kuuluva toimintaseikkailupelikokoelma. Sen kehitti Grove Street Games ja julkaisi Rockstar Games Microsoft Windowsille, Nintendo Switchille, PlayStation 4:lle, PlayStation 5:lle, Xbox Onelle ja Xbox Series X/S:lle 11. marraskuuta 2021. Kokoelma julkaistiin myös Android- ja iOS-laitteille alkuvuodesta 2022. Kokoelma sisältää pelit Grand Theft Auto III, Grand Theft Auto: Vice City ja Grand Theft Auto: San Andreas, jotka on remasteroitu visuaalisilla parannuksilla ja päivitetyllä pelattavuudella.
The Definitive Edition on saanut julkaisunsa jälkeen pääosin ristiriitaisen vastaanoton; kriitikot ovat kehuneet paranneltuja visuaaleja, päivitettyä valaistusta, päivitettyä pelattavuutta sekä lisättyjä pelimekaniikoita, mutta ovat kritisoineet pelin teknisiä ongelmia ja joitakin hahmomalleja. Peli joutui arvostelupommituksen kohteeksi Metacriticin sivuilla.
Helmikuussa 2022 Rockstar julkaisi 1.04-päivityksen, joka korjasi pelien isoimmat ongelmat.
Käännös suomeksi
Halben taistelu

Halben taistelu tai Halben motti (ven. Хальбский ”котел”, saks. Kessel von Halbe) oli toisen maailmansodan viimeisiä taisteluja Euroopassa. Se käytiin Berliinin lähellä Halben alueella ja se oli osa Berliinin taistelua. Noin viikon kestäneen taistelun aikana puna-armeija tuhosi kenraalieversti Theodor Bussen johtaman Saksan 9. armeijan.
Saksan 9. armeija oli saarrettuna suureen mottiin Spreewaldin alueella Berliinistä kaakkoon. Se yritti murtautua motista Halben kylän ja Berliinin eteläpuolella olevien mäntymetsien läpi tavoittaakseen kenraali Walther Wenckin johtaman Saksan 12. armeijan, jotta se voisi jatkaa länteen antautumaan länsiliittoutuneille. Päästäkseen tavoitteeseensa 9. armeijan täytyi taistella tiensä läpi kolmen sotamarsalkka Ivan Konevin johtaman 1. ukrainalaisrintaman muodostaman puolustuslinjan samaan aikaan, kun sotamarsalkka Georgi Žukovin johtama 1. valkovenäläisrintama hyökkäsi sen selustaan koillisesta.
Sekavien taistelujen jälkeen noin 25 000 saksalaisen sotilaan onnistui päästä 12. armeijan linjoille antautumaan länsiliittoutuneille. Loput 9. armeijan sotilaista joko kuolivat taisteluissa tai joutuivat antautumaan neuvostoliittolaisille.
Halbi

| Halbi> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Intia
Puhujia:  593 000 (2001)
Kirjaimisto:  devanagari
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  indoiranilaiset kielet indoarjalaiset kielet itäinen ryhmä bengali–assami
ISO 639-3:  hlb
 Ohje 
Halbi on indoarjalainen kieli, jota puhutaan Intiassa Madhya Pradeshin, Chhattisgarhin, Maharashtran, Odishan ja Andhra Pradeshin osavaltioissa. Se kuuluu indoarjalaisten kielten itäiseen haaraan ja on läheistä sukua bhatrin kielelle. Halbia puhuu äidinkielenä 593 000 ihmistä, minkä lisäksi sitä puhuu 200 000 ihmistä vieraana kielenä.
Kielitieteilijät George Abraham Grierson ja Sten Konow pitivät halbia 1900-luvun alussa marathin murteena, mutta totesivat samalla sen olevan samankaltainen heidän orijan murteeksi luokittelemansa bhatrin kanssa.
Halbia kirjoitetaan devanagari-kirjaimistolla.
Haamumaileri

Haamumaileri on hevonen, joka on ravannut tai peitsannut mailin eli 1609 metrin matkan nopeammin kuin kahdessa minuutissa. Vastaava aika kilometrille laskettuna on 1.14,6.
Haamukirjailija

Haamukirjailija (myös haamukirjoittaja) on kirjailija tai muu tekstintekijä, joka kirjoittaa toisen henkilön puolesta ja nimissä kirjan tai muun tekstin. Useimmiten haamukirjailijan nimeä ei paljasteta, tosin joskus kustantaja voi sallia nimen paljastamisen tekijäsivulla (toimittajana tai avustajana). Suomen tekijänoikeuslain mukaan (7 § 1) tekijä on se, jonka nimi on mainittu teoskappaleessa.
Haamukirjailijaa käytetään usein poliitikkojen ja kuuluisuuksien elämäkerroissa. Paavo Haavikko oli presidentti Urho Kekkosen muistelmateoksen Vuosisatani haamukirjailija.
Joskus kirjailija saattaa kustantajan tietämättä käyttää haamukirjailijaa; esimerkiksi Suomessa Tuula Sariolan nimellä julkaistut dekkarit ovat paljastuneet haamukirjailija Ritva Sarkolan kirjoittamiksi. Kirjailijan kuoltua perikunta saattaa palkata haamukirjailijan jatkamaan kirjojen kirjoittamista kirjailijan nimellä (Virginia C. Andrews).
Gustaf af Geijerstam

Gustaf af Geijerstam
Gustaf af Geijerstam (1858–1909) oli ruotsalainen kirjailija. Hän valmistui ylioppilaaksi 1877 ja filosofian kandidaatiksi 1879 ja antautui sitten kokonaan kirjalliselle uralle. Hän oli 1880-luvun realistisen kirjallisuuden huomatuimpia edustajia ja julkaisi suunnan uranuurtajana muun muassa teokset Gråkallt (1882), Strömoln (1883), Fattigt folk (1884), Erik Grane (1885), Pastor Hallin (1887), Tills vidare (1887), Fattigt folk (1889), Kronofogdens berättelser (1890). Geijerstam kirjoitti myös näytelmiä, muun muassa: Svärfar (1888), Aldrig i lifvet (1890), Per Olson och hans käring (1894), Lars Anders och Jan Anders (1894). Hänen tuotannossaan on 1890-luvun keskivaiheilla huomattavissa muutos siinä, että hän antautuu syvällisempään ja hienostuneempaan sielunelämän kuvaukseen ja varsinkin sen mystisiin ilmauksiin. Hän oli aikanaan Ruotsin luetuimpia kirjailijoita, joka kirjailijaominaisuuksiensa ja myötätuntonsa kautta saavutti laajan lukijakunnan.
Geijerstamin poika oli taidemaalari Gustaf (Gösta) af Geijerstam (1888–1954).
Suomennetut teokset

Avioliiton ilveily; suom. Antti Kaila. Yrjö Weilin 1907
Eksyksissä (Vilse i lifvet); suomentanut Fanny Davidson. Tampere: K. Kaatra 1907
Kirja pikku veikosta: erään avioliiton romaani ; suomentanut Aukusti Simelius. Osmo 1907
myös nimellä Pikku-Veikon kirja, suomentanut Antti Kaila. Yrjö Weilin 1907
myös nimellä: Pikku-Veikon kirja: avioliittoromaani, Helsinki: Kirja 1916
myös nimellä: Kirja pikkuveikosta: erään avioliiton romaani (Boken om lille-bror); suomentanut Siiri Teirilä Porvoo: WSOY 1921
Ikuinen arvoitus; suomentanut Antti Kaila. Hämeenlinna: Karisto 1908
Junula ja Tanula: 3-näytöksinen laulunäytelmä (kansannäytelmä), Yrjö Weilin 1911
Velan kahleissa: saaristolaiskertomus; Suom. Kaarlo Pulkkinen. Hämeenlinna: Arvi A. Karisto 1915
Iso-Niilo ja Pikku-Niilo: seitsemänkuvaelmainen satunäytelmä vanhojen satujen pohjalta (Stor-Klas och Lill-Klas), suomentanut Esko Elstelä. Helsinki: TNL 1972. (Näytelmämoniste)
Svante laskee mäkeä. Teoksessa: Aarteiden kirja 4: Maailma on avara, Porvoo: WSOY 1957
Palleron tukka leikataan. Teoksessa: Lapsi maailmankirjallisuudessa, toim. I. Havu, Turku: Kirjokansi 1946
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gustaf af Geijerstam Wikimedia Commonsissa
Gustaf Geijerstam, af Svenskt biografiskt lexikon (ruotsiksi)
Hamari (laite)

Suvisalmen myllyn veden juoksutuskouru vesiturbiiniin Nenättömänluomassa Nopankylässä.
Hamari on vesivoimalla toimiva konevasara, joka takoo edestakaisella liikkeellä punahehkuista metallia alasinta vasten. Konevasaralla tehtiin useimmiten karkeat taontatyöt. Niitä käytettiin muun muassa Suomen ruukeissa, joissa rautaa valmistettiin suo- ja järvimalmista harkoiksi.
Hamaria käyttivät Ilmajoella Könnin mestarit ja Nopankylässä toiminut seppä Salomon Koskela.