stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Internal Family Systems -malli
Itseys

Osien kokoelmien alla IFS hahmottaa ihmiset eheinä. Jokaisella on osista erillinen "todellinen minä"; henkinen keskusta, joka tunnetaan nimellä itseys. Myös ihmisillä, joiden kokemusta tavallisimmin hallitsevat erilaiset osat, on pääsy itseyteen ja sen parantaviin kykyihin ja ominaisuuksiin: uteliaisuuteen, yhteyteen, myötätuntoon ja rauhaan. IFS:n mukaan terapeutin tehtävä on auttaa asiakasta erottautumaan osistaan ja löytämään itseyden tilaan, josta käsin hän voi olla yhteydessä osiinsa ja auttaa niitä parantumaan. Siten osat voivat luopua äärimmäisistä rooleistaan ja löytää luontaisen, harmonisen tilansa sekä keskinäisen kanssakäymisen, jota itseys johtaa. IFS tunnustaa itseyden henkisen luonteen, joten malli soveltuu sekä henkisen kasvun että psyykkisen parantumisen välineeksi.
Sisäinen järjestelmä

IFS keskittyy osien ja itseyden välisiin suhteisiin. IFS-työskentelyn tavoitteena on rakentaa yhteistyökykyistä, luottavaista suhdetta itseyden ja kaikkien osien välille. Osien välillä on pääasiallisesti kolmenlaisia suhteita: suojelua, vastakkainasettelua ja liittoumia.
Järjestäjät ja pelastajat huolehtivat suojelemisesta, jonka tarkoituksena on sekä estää karkotettuja vahingoittumasta että turvata ihmistä karkotettujen kivuilta.
Vastakkainasettelu ilmenee kahden osan välillä, jotka kamppailevat keskenään siitä, kuinka henkilön tulisi tuntea tai käyttäytyä tietyssä tilanteessa. Kumpikin osapuoli uskoo, että sen on pakko toimia omalla tavallaan vastatakseen toisen osapuolen äärimmäiseen käyttäytymiseen. IFS tarjoaa työkalun polarisoituneiden osien kanssa työskentelyyn.
Liittouma on sellainen osien välinen suhde, jossa ne toimimivat yhteistyössä saavuttaakseen yhteisen päämäärän.
IFS-menetelmä

IFS:ää työssään hyödyntävien ammatinharjoittajien mukaan IFS tarjoaa hyvin muotoillun yksilöterapian menetelmän, jonka pohjalla ovat seuraavat periaatteet. Tässä kuvauksessa termi suojelija viittaa joko järjestäjään tai pelastajaan.
Äärimmäisiin rooleihin joutuneet osat kantavat "taakkoja", jotka ovat menneisyyden kokemuksista, erityisesti lapsuudesta juontuvia kivuliaita tunteita tai kielteisiä uskomuksia. Osien taakat eivät ole sisäsyntyisiä, ja siksi niistä on mahdollista vapautua. IFS:ssä puhutaan taakkojen purkamisesta, jonka seurauksena osa voi palata luontaiseen, hyvinvoivaan rooliinsa.
Psyykkisen parantumisen mahdollistaa asiakkaan itseys. Terapeutti auttaa asiakasta pääsemään itseyden tilaan ja pitämään sitä yllä sekä ohjaa asiakasta terapeuttisessa prosessissa.
Suojelijat eivät yleensä voi luopua suojelevasta roolistaan ja muuttua, kunnes niiden suojelemien karkotettujen taakat on purettu.
Karkotettujen kanssa ei koskaan pyritä työskentelemään, kunnes asiakas on saanut siihen luvan kaikilta kyseisen karkotetun suojelijoilta. Tämän ansiosta menetelmä on turvallinen myös silloin, kun työskennellään traumaa kantavien osien kanssa.
Itseys on sisäisen perhesysteemin luontainen johtaja. Haavoittaneiden menneisyyden tapahtumien ja ihmissuhteiden vuoksi suojelijat ovat kuitenkin joutuneet astumaan itseyden paikalle ja peittäneet sen alleen. Kun suojelija toisensa jälkeen aktivoituu ja ottaa systeemin valtaansa, ihminen toimii epätarkoituksenmukaisesti tai jopa haitallisesti. Suojelijat ovat usein myös konflikteissa keskenään, mistä seuraa sisäistä kaaosta tai lamaantumista. IFS:n tavoite on auttaa suojelijoita luottamaan itseyteen, jotta ne voivat antaa itseyden johtaa perhesysteemiä sekä luoda sisäistä harmoniaa tässä johdatuksessa.
IFS-työskentelyssä asiakasta autetaan ensin pääsemään itseyden tilaan. Sen jälkeen asiakas tutustuu itseydestään käsin suojelijaan ja sen myönteisiin pyrkimyksiin sekä kehittää sen kanssa luottamuksellisen suhteen. Suojelijan luvalla asiakas lähestyy karkotettu(j)a sekä löytää ja hahmottaa lapsuudenaikaisen tapahtuman tai ihmissuhteen, josta karkotetun taakka on peräisin. Karkotettu saatetaan pois ajasta ja paikasta, johon se on kokemustensa vuoksi juuttunut, ja sitä autetaan vapautumaan kantamistaan taakoista. Silloin myös suojelija voi luopua äärimmäisestä roolistaan ja omaksua uuden, ihmisen hyvinvointia tukevan roolin.
Sovellukset

IFS:n puolestapuhujien mukaan suuntaus tarjoaa "täyden" toimintamallin yksilöterapialle, ja sitä käytetään ihmisen koko kehityskaaressa aina trauman parantamisesta henkilökohtaiseen ja henkiseen kasvuun. Sitä on sovellettu myös seuraavilla aloilla:
Sovellukset > Trauma

Monet tutkimukset ovat osoittaneet IFS:n olevan tehokas väline trauman hoidossa. Richard Schwartz kehitti IFS:n työskennellessään huomattavan traumatisoituneiden ihmisten kanssa, ja IFS on herättänyt runsaasti huomiota traumaterapeuttien keskuudessa. Kun työskennellään traumatisoituneen karkotetun kanssa, asiakas oppii lepäämään itseydessään ja todistamaan karkotetun traumaattista muistoa ilman, että se valtaa hänen kokemuksensa. Näin muistoa voidaan tarkastella ja prosessoida niin, että tapahtuu parantumista ilman jälleentraumatisoitumisen riskiä.
Sovellukset > Pariterapia

IFS:n puolestapuhujat kertovat soveltaneensa menetelmää menestyksekkäästi pariterapiassa. Silloin tutkitaan, millaista vuorovaikutus kahden ihmisen osien välillä on, sekä miten yhden ihmisen osa voi aktivoida toisen ihmisen äärimmäisiä osia. Pariterapiavastaanotoilla tehdään lyhyitä jaksoja yksilöterapiaa sekä harjoitellaan kommunikoimaan itseydestä käsin.
Sovellukset > Oma-apu ja vertaistuki

Koska IFS:ssä muutoksen ajuri on itseys, se soveltuu luontevasti oma-aputyöskentelyyn. IFS-menetelmää on opetettu itseterapian kursseilla sekä vertaistuessa.
Sovellukset > Sisäinen kriitikko

Jay Earley ja Bonnie Weiss ovat soveltaneet IFS:ää työskennellessään sisäisen kriitikon kanssa ja osoittaneet, kuinka tämä haastavaksi koettu osa todella on IFS:n termein suojelija, johon voi saada yhteyden ja joka voi muuttua.
Kritiikki

Jotkut IFS:n puolestapuhujat tunnustavat, että vaikka menetelmä voi olla tehokas, sillä on muiden psykoterapiamallien tavoin kääntöpuolensa ja rajoitteensa. Alexander Hsieh huomauttaa, että itsensä löytäminen IFS-menetelmän avulla voi vaatia paljon aikaa ja työtä, jotka voivat moninkertaistua, kun työskennellään useiden perheenjäsenten kanssa. Deacon ja Davis esittävät, että omien osien kanssa työskentely "voi olla asiakkaille tunteikasta ja herättää ahdistusta". Heidän mukaansa IFS ei ehkä toimi harhaisten, paranoidien tai skitsofreenisten asiakkaiden kanssa, jotka eivät välttämättä ole maadoittuneita todellisuuteen ja saattavat päätyä käyttämään ajatusta "osista" tältä pohjalta epäedullisella tavalla.
Aiheesta muualla

IFS Institute
IFS Instituten YouTube-kanava
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Internal Family Systems Model
Käännös suomeksi
Kampóchora

| Kampóchora Καμπόχωρα |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Kampóchora
 Koordinaatit: 38°20′N, 26°06′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Pohjois-Egean saaret
Alueyksikkö:  Chíos
Kunta:  Chíos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  570105
Väkiluku (2011):  2 897
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  ΧΙ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kampóchora (kreik. Καμπόχωρα; myös Kambóchora; virallisesti Δημοτική Ενότητα Καμποχώρων, Dimotikí Enótita Kampochóron) on yksi Chíoksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Chíoksen saarella, Chíoksen alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 2 897 (vuonna 2011).
Kampóchora sijaitsee Chíoksen keskiosissa. Se oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Chíoksen kuntaan yhdessä Ágios Mináksen, Amanín, Ionían, Kardámylan, Mastichochórian ja Omiroúpolin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Kampóchoran kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Ágios Geórgios Sykoúsis | Ágios Geórgios Sykoúsis | 579 |
| Chalkeió | Chalkeió | 950 |
| Dafnónas | Dafnónas | 385 |
| Vasileónoiko | Vasileónoiko | 377 |
| Vavíloi | Vavíloi | 209 |
| Ververáto | Ververáto | 231 |
| Zyfiás | Zyfiás | 166 |
Yhteensä: 2 897
Buthroton

| Buthroton> Βουθρωτόν Colonia Julia Buthrotum |
| --- | --- |
 Buthrotonin arkeologista aluetta.
Sijainti
 Buthroton
Koordinaatit:  39°44′43″N, 20°1′13″E
Valtio:  Albania
Paikkakunta:  Butrint, Ksamil, Sarandë, Vlorë
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  600-luku eaa.–
Huippukausi:  100-luku jaa.
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  itsenäinen polis Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Khaonia/Thesprotia, Epeiros
Provinssi:  Epirus Epirus vetus (n. 293–)
Aiheesta muualla
  Buthroton Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Buthroton (m.kreik. Βουθρωτόν, Būthrōton tai Bouthroton, myös Βουθρωτός, Būthrōtos/Bouthrōtos; lat. Buthrotum) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Epeiroksessa nykyisen Albanian alueella. Sen arkeologinen kohde sijaitsee noin neljä kilometriä etelään nykyisestä Ksamilin kylästä ja tunnetaan paikan nykyisellä albaniankielisellä nimellä Butrint.
Buthroton oli alun perin kreikkalainen siirtokunta. Myöhemmin siitä tuli roomalainen colonia eli sotilassiirtokunta. Kaupunki säilyi olemassa keskiajalle saakka. Nykyisin Butrint on yksi Albanian merkittävimmistä arkeologisista kohteista ja Unescon maailmanperintökohde.
Maantiede

Buthrotonin kaupunki sijaitsi Khaoniassa tai joidenkin näkemusten mukaan Thesprotiassa lähellä Epeiroksen rannikkoa. Kaupunki oli rakennettu pienelle niemelle, joka sijaitsi suolavetisen järven suulla kohdassa, josta sai alkunsa noin neljä kilometriä pitkä järven Joonianmereen yhdistänyt kanava, nykyinen Vivarin kanava. Järven nimi oli antiikin aikana Palodes tai Pelodes, mikä oli peräisin sen mutaisista vesistä. Nykyisin se tunnetaan Butrintjärvenä tai Butrintin laguunina (Laguna e Butrintit). Klaudios Ptolemaios kutsui merenlahtea, johon kanava johti, Buthrotoninlahdeksi, ja sitä ei tule sekoittaa Palodes-järveen. Buthrotoninlahtea rajasi pohjoisen puolelta Poseidionin niemi.
Kaupunki oli rakennettu niemen pohjoisosassa olleelle akropolis- eli yläkaupunkikukkulalle sekä sen rinteisiin ja eteläpuolelle kanavan rannalle. Buthrotonin eli Butrintin arkeologinen kohde sijaitse Vlorën maakunnassa Kaakkois-Albaniassa syrjäisellä maaseudulla lähellä Kreikan rajaa. Paikka on noin neljä kilometriä etelään nykyisestä Ksamilista ja noin 18 kilometriä etelään Sarandën kaupungista.
Buthrotonin kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kokoa ei tunneta. Buthrotonista pohjoiseen sijaitsivat Maiandria ja Onkhesmos ja etelään Kestria ja Torone. Rannikon edustalla sijaitsi Korkyran (nyk. Korfu) saari, jolla sijaitsi Korkyran kaupunki.
Historia > Esihistoria ja mytologia

Buthrotonin paikka on ollut asuttu viimeistään myöhäisellä pronssikaudella ja säilyi asuttuna myös läpi niin kutsuttujen pimeiden vuosisatojen. Historiallisen kauden alussa paikkaa asuttivat khaonit.
Buthrotonin kaupungin perustajana pidettiin kreikkalaisessa mytologiassa Troijan kuninkaan Priamoksen poikaa Helenosta Neoptolemoksen kuoleman jälkeen. Hän olisi perustanut kaupungin ikään kuin ”uudeksi Troijaksi”. Vergilius esittää Aineiaan vierailemassa Helenoksen luona Buthrotonissa, jossa Helenos oli naimisissa Hektorin lesken Andromakhen kanssa. Vergilius kuvaa kaupungin korkeaksi kalliolinnaksi (”celsam Buthroti ascendimus urbem”), joka muistutti Troijaa. Joelle, joka virtasi järvestä mereen, Helenos oli antanut nimen Simoeis ja toiselle joenuomalle nimen Ksanthos Troijan tasangon jokien mukaan. Kaupungin yhtäläisyydet Troijaan vaikuttavat kuitenkin olleen puhtaasti mielikuvituksen tuotetta, eikä epiteetti ”korkea" sovellu Buthrotonin paikkaan.
Historia > Arkaaiselta roomalaiselle kaudelle

Todellisuudessa Buthrotonin kaupungin katsotaan olleen alkuperältään kreikkalainen siirtokunta, jonka perustivat Apollonian ja Epidamnoksen tavoin Korkyrasta tulleet asuttajat. Kreikkalainen perinne ei esitä Buthrotonia siirtokunnaksi, mutta keramiikkalöytöjen perusteella se olisi ollut olemassa jo arkaaiselta kaudelta 600-luvulta eaa. lähtien. Viimeistään kaupunki on ollut olemassa kauden lopulla noin vuonna 500 eaa., sillä Hekataios mainitsee sen. Buthrotonin nimen arvellaan olevan illyyristä alkuperää. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Būthrōtios (Βουθρώτιος), myöhemmin latinaksi Buthrotius.
Myöhemmin kaupunki on saattanut olla khaonien vallassa ja 300-luvulta eaa. lähtien molossien vallassa. Arvellaan, että myytti kaupungin yhteyksistä Troijaan olisi molossien keksintöä tuolta ajalta heidän oman merkityksensä nostamiseksi. Molossien valtakunnan hajottua Buthroton kuului taas khaoneille, ensin heidän kuningaskuntaansa ja sitten tasavaltaansa.
Khaonit onnistuivat pysymään puolueettomina ensimmäisessä ja toisessa makedonialaissodassa 214–205 ja 200–197 eaa. Kolmannessa makedonialaissodassa 172–168 eaa. he olivat roomalaisten puolella. Vuodesta 146 eaa. Buthroton kuului Rooman Macedonian provinssiin ja myöhemmin siitä erotettuun Epiruksen provinssiin. Julius Caesar piti Buthrotonia hallussaan sen jälkeen kun oli vallannut Orikoksen. Hän teki kaupungista roomalaisen colonian eli sotilassiirtokunnan nimellä Colonia Julia Buthrotum. Atticuksella oli Buthrotonissa suuri huvila nimeltä Amaltheion.
Buthrotonin suurinta kukoistusaikaa oli 100-luku jaa. Rooman keisarikaudella. Kaupunki sai tuloja kalastuksesta ja sen kautta käydystä kaupasta. Buthroton kärsi tuhoja maanjäristyksessä joskus vuosien 378 ja 383 välillä ja taantui, mutta toimi varhaiselta kristilliseltä kaudelta lähtien piispanistuimena.
Historia > Myöhempi historia ja kaivaukset

Buthroton säilyi olemassa bysanttilaiselle kaudelle saakka. Sen säilymistä muita Epeiroksen kaupunkeja paremmin antiikin ja keskiajan taitteen levottomina aikoina edesauttoi sen helpommin puolustettavissa oleva sijainti. 500-luvulla kaupunkiin hyökkäsivät sekä slaavit että ostrogootit, mutta hyökkäykset torjuttiin. Kaupunki taantui keskiajan kuluessa edelleen ja kutistui vain akropoliinsa alueelle. Bulgaarit ja normannit valtasivat kaupungin välillä lyhyiksi ajoiksi. Bysantin valtakunnan hajottua Buthroton päätyi venetsialaisille, joiden aikana se toimi linnoituspaikkana Korfun ja mantereen välisen salmen vartioimiseksi. Venetsialaisella kaudella kaupunki elpyi jonkin verran, ja sen rakennuksia, kuten kirkkoja, kunnostettiin käyttöön.
Buthrotonin paikka tunnettiin viimeistään 1800-luvulla. Sen arkeologiset tutkimukset alkoivat vuonna 1928. Kaivauksia alettiin suorittaa laajemmin vuonna 1956. Buthrotonin eli Butrintin arkeologinen alue liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1992. Vuodesta 2002 arkeologinen kohde ympäristöineen muodostaa kansallispuiston.
Rakennukset ja löydökset

Buthrotonista on säilynyt raunioita sekä kreikkalaiselta, roomalaiselta että bysanttilaiselta kaudelta.
Rakennukset ja löydökset > Kaupungin ulkopuolella

Basilikakirkko
Vrinan tasangolta kaupungin ja Vivarin kanavan eteläpuolelta on löydetty toisen basilikakirkon rauniot. Ne ajoitetaan varhaiselle kristilliselle kaudelle 400-luvulle. Sen paikalla on ollut varhaisempia roomalaisaikaisia rakennuksia, kuten huvila ja kylpylä. Kirkossa oli samanlainen kolmilaivainen toteutus kuin Suuressa basilikassa, ja myös sen lattiat oli koristeltu mosaiikein.
Heroon
Basilikakirkosta hieman itään on löydetty pienen temppelin mallisen heroonin rauniot. Se vaikuttaa rakennetun 100-luvulla. Rakennus oli tetrastyyli prostyyli, toisin sanoen sen päässä oli neljä pylvästä, ja se oli rakennettu seitsenportaiselle jalustalle. Perällä oli cella. Heerosta, jolle rakennus oli omistettu, ei tiedetä. Vergiliuksen mukan Buthrotonissa olisi ollut Hektorille omistettu heroon.
Amaltheion
Amaltheion eli Pompeius Atticuksen huvila sijaitsi kaupungin lähellä. Se oli nimetty Zeusta imettäneen nymfi Amaltheian mukaan. Atticus mainitsee huvilansa kirjeenvaihdossaan Ciceron kanssa, sillä tämä halusi saada huvilasta lisätietoja ottaakseen siitä ideoita omaan Arpinumissa sijainneeseen huvilaansa. Amaltheion oli plataanipuiden ympäröimä ja siihen kuului oma pyhäkkö. Huvila yhdistetään Malathreana tunnettuun paikkaan nykyisessä Pavlan laaksossa. Sen rakennukset ajoitetaan 200-luvulle eaa., ja ne uusittiin ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Rakennuskokonaisuudessa oli asuin- ja tuotantotiloja, ja se oli suojattu muurilla, joissa oli neljä tornia. Läheltä on löydetty paroslaisesta marmorista tehty reliefi, joka esittää siivellistä Nikeä.
Rakennukset ja löydökset > Esinelöydöt

Varhaiset keramiikkalöydöt paikalta ovat pääosin peräisin Korkyralta, mikä todistaa kaupungin korkyralaisen alkuperän puolesta, mutta joukossa on myös muun muassa korinttilaista ja attikalaista keramiikkaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Buthroton Wikimedia Commonsissa
Buthrotonin arkeologista aluetta.
Buthrotonin arkeologista aluetta.
Buthrotonin keisari Augustuksen aikana 27 eaa. – 14 jaa. lyömä raha. Kuvituksessa härkä ja teksti ΒΥΤΗΡ.
Niin kutsutun Järviportin rauniot.
Kaavakuva Buthrotonista.
Agoran ja prytaneionin raunioita.
Buthrotonin teatterin rauniot.
Asklepieionin ja lähdekaivon raunioita.
Suuren basilikan rauniot.
Baptisterionin eli kastekappelin rauniot.
Kamvoúnia (kunnallisyksikkö)

| Kamvoúnia Καμβούνια |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Kamvoúnia
 Koordinaatit: 40°04′N, 21°51′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Epeiros jaLänsi-Makedonia
Alue:  Länsi-Makedonia
Alueyksikkö:  Kozáni
Kunta:  Sérvia
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  140403
Väkiluku (2011):  1 539
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  +30-2464-...-...
Suuntanumero(t):  504 00
Rekisterikilpi:  KZ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kamvoúnia (kreik. Καμβούνια; virallisesti Δημοτική Ενότητα Καμβουνίων, Dimotikí Enótita Kamvouníon) on yksi Sérvian kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Kozánin alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 1 539 (vuonna 2011).
Kamvoúnian kunnallisyksikkö käsittää Sérvia-Velventóksen kunnan lounaisosan. Se on nimetty alueen Kamvoúnia-vuoren mukaan. Kunnallisyksikön suurin asutus on Tranóvalton kylä. Kamvoúnia oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Sérvia-Velventóksen kunnaksi yhdessä Livaderón, Sérvian ja Velventóksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi. Vuonna 2019 se tuli Kleisthenes I -suunnitelman myötä osaksi Sérvian kuntaa.
Kunnallisyksikön osat

Kamvoúnian kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Eláti | Eláti | 415 |
| Mikróvalto | Mikróvalto | 333 |
| Mikróvalto | Moní Stanoú (luostari) | 1 |
| Tranóvalto | Froúrio | 51 |
| Tranóvalto | Lazarádes | 94 |
| Tranóvalto | Tranóvalto | 645 |
Yhteensä: 1 539
Venturan piirikunta

Venturan piirikunta (engl. Ventura County) on piirikunta eteläisessä Kaliforniassa Yhdysvalloissa. Sen pääkaupunki on Venturan kaupunki. Vuonna 2010 piirikunnassa oli asukkaita noin 820 000. Lähes kaikki asutus on piirikunnan eteläosassa, pohjoisen ollessa asumatonta vuoristoa ja metsää.
Kaupunkeja

Suuruusjärjestyksessä:
Oxnard
Thousand Oaks
Simi Valley
Ventura
Camarillo
Moorpark
Kuvia piirikunnasta

Panoraamakuva Oak Parkista
Venturan piirikunnan maisemaa auringonlaskussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Venturan piirikunta Wikimedia Commonsissa
Kalifornian osavaltio
Ilmasto
Piirit
Talous
Vaalit
Maantiede
Hallinto
Kuvernöörit
Historia
Politiikka
Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley  Big Sur  Central Coast  Channel Islands  Coachella Valley  Cucamonga Valley  East Bay (SF)  Etelä-Kalifornia  Gold Country  Los Angelesin suuralue  Imperial Valley  Inland Empire Itäinen Kalifornia  Keskuslaakso  Kuolemanlaakso  Los Angeles Basin  Lost Coast  Mojave  North Bay (SF)  Owens Valley  The Peninsula  Pomona Valley  Redwood Empire  Russian River  Sacramento Valley  Salinas Valley  San Diegon piirikunnan pohjoisosa  San Fernando Valley  San Franciscon lahden ympäristö  San Gabriel Valley  San Joaquin Valley  Santa Clara Valley  Shasta Cascade  Sierra Nevada  Piilaakso  Pohjois-Kalifornia  Sonoma Valley  Tech Coast  Tri-Valley  Victor Valley  Wine Country  Yosemiten kansallispuisto 
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield  Chico  Fresno  Los Angeles-Long Beach-Glendale  Modesto  Napa  Oakland-Fremont-Hayward  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura  Redding  Riverside-San Bernardino-Ontario Sacramento-Roseville  Salinas  San Diego-Carlsbad-San Marcos  San Francisco-San Mateo-Redwood City  San José-Sunnyvale-Santa Clara Santa Ana-Anaheim-Irvine  Santa Barbara-Santa Maria  Santa Cruz-Watsonville  Santa Rosa-Petaluma  Stockton  Vallejo-Fairfield  Visalia-Porterville  Yuba City 
Piirikunnat:  Alameda  Alpine  Amador  Butte  Calaveras  Colusa  Contra Costa  Del Norte  El Dorado  Fresno  Glenn  Humboldt  Imperial  Inyo  Kern  Kings  Lake  Lassen  Los Angeles  Madera  Marin  Mariposa  Mendocino  Merced  Modoc  Mono  Monterey  Napa  Nevada  Orange  Placer  Plumas  Riverside  Sacramento  San Benito  San Bernardino  San Diego  San Francisco  San Joaquin  San Luis Obispo  San Mateo  Santa Barbara  Santa Clara  Santa Cruz  Shasta  Sierra  Siskiyou  Solano  Sonoma  Stanislaus  Sutter  Tehama  Trinity  Tulare  Tuolumne  Ventura  Yolo  Yuba
Kamári

| Kamári Καμάρι |
| --- | --- |
 Kamári antiikin Therasta nähtynä.
 Kamári
 Koordinaatit: 36°22′36″N, 25°28′54″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Thíra
Kunta:  Thíra
Kunnallisyksikkö:  Firá
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6001010702
Väkiluku (2011):  1 344
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kamári (kreik. Καμάρι; kath.kreik. Καμάριον, Kamárion) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Thíran saarella Santorínin saariryhmässä ja kuuluu Thíran kuntaan, Thíran alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se kuului aiemmin Firán kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Thíran kunnan Firán kunnallisyksikköön. Kylä on osa Episkopí Goniáksen kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 1 344 (vuonna 2011).
Kamárin laavakivirantaa.
Kamári sijaitsee Thíran saaren loivalla itärannalla. Antiikin aikana nykyisen kylän paikalla sijaitsi Oian kaupunki, joka oli Theran poliksen satama ja mahdollisesti myöhemmin myös sen kaupunkikeskus. Nykyinen Oía on eri paikka ja sijaitsee saaren vastakkaisella puolella.
Nykyinen Kamárin kylä on kasvanut nopeasti tyhjästä ja muodostunut Santorínin rantalomailun keskuspaikaksi. Koko kylä on rakentunut turismin ympärille, ja on täynnä ravintoloita ja hotelleja. Silti Kamári muodostaa elävän kyläyhteisön kirkkoineen ja kouluineen. Kamárissa on pitkä ranta, joka on mustaa laavakivisoraa.
Kamárin eteläpuolella sijaitsee Mésa Vounó -vuori, jonka päällä sijaitsevat antiikin Theran kaupungin rauniot. Vuoren yli kulkee kävelytie Períssan hiekkarannalle. Santorínin lentoasema sijaitsee heti kylän pohjoispuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kamári Wikimedia Commonsissa