stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
1919
Syntyneitä > tammikuu–maaliskuu

1. tammikuuta – Lauge Dahlgaard, tanskalainen poliitikko (k. 1996)
1. tammikuuta – Sheila Mercier, englantilainen näyttelijä (k. 2019)
1. tammikuuta – Jerome David Salinger (”J. D. Salinger”), yhdysvaltalainen kirjailija (Sieppari ruispellossa) (k. 2010)
4. tammikuuta – Lester L. Wolff, yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko (k. 2021)
6. tammikuuta – Aatos Ojala, suomalainen kirjallisuudentutkija (k. 1987)
14. tammikuuta – Giulio Andreotti, italialainen poliitikko, pääministerinä 1972–1973, 1976–1979 ja 1989–1992 (k. 2013)
17. tammikuuta – Knud Möller, suomalainen toimittaja ja kirjeenvaihtaja (k. 1993)
18. tammikuuta – Krister Brommels, suomenruotsalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja (k. 2020)
28. tammikuuta – Ladislav Mňačko, slovakialainen kirjailija (k. 1994)
4. helmikuuta – Rauha Rentola, suomalainen näyttelijä (k. 2005)
5. helmikuuta – Andreas Papandreou, Kreikan pääministeri 1981–1989 ja 1993–1996 (k. 1996)
11. helmikuuta – Eva Gabor, unkarilais-yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 1995)
13. helmikuuta – Tennessee Ernie Ford, yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja televisiojuontaja (k. 1991)
15. helmikuuta – Asbjørn Herteig, norjalainen arkeologi (k. 2006)
16. helmikuuta – Hedda Lindahl, ruotsalainen poliitikko (k. 2007)
17. helmikuuta – Kathleen Freeman, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 2001)
20. helmikuuta – Oiva Kukkala, suomalainen kirjailija (k. 1998)
22. helmikuuta – Jiří Pauer, tšekkiläinen säveltäjä (k. 2007)
27. helmikuuta – Denis Matthews, brittiläinen pianisti, pianopedagogi, musiikintutkija ja musiikkikirjailija (k. 1988)
27. helmikuuta – Ulf Peder Olrog, ruotsalainen muusikko (k. 1972)
2. maaliskuuta – Jennifer Jones, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 2009)
3. maaliskuuta – Paavo Roiha, suomalainen teatterinjohtaja, teatteriohjaaja ja näyttelijä (k. 1983)
3. maaliskuuta – Rolf Winqvist, suomalainen ilmavoimien tähystäjä ja Mannerheim-ristin ritari (k. 1944)
5. maaliskuuta – Helge Seip, norjalainen poliitikko (k. 2004)
15. maaliskuuta – Lawrence Tierney, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 2002)
17. maaliskuuta – Nathaniel Adam Coles (”Nat King Cole”), yhdysvaltalainen laulaja ja jazz-muusikko (Mona Lisa) (k. 1965)
18. maaliskuuta – Santiago Álvarez, kuubalainen elokuvaohjaaja (k. 1998)
18. maaliskuuta – Piki Niinivaara, suomalainen elintarviketutkija ja professori (k. 2010)
19. maaliskuuta – Patricia Laffan, englantilainen näyttelijä (k. 2014)
20. maaliskuuta – Gerhard Barkhorn, saksalainen hävittäjälentäjä (k. 1983)
21. maaliskuuta – R. M. Hare, englantilainen filosofi (k. 2002)
24. maaliskuuta – Lars von Haartman, suomalainen professori ja lintutieteilijä (k. 1988)
26. maaliskuuta – Strother Martin, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 1980)
29. maaliskuuta – Eileen Heckart, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 2001)
Syntyneitä > huhtikuu–kesäkuu

1. huhtikuuta – Veikko Makkonen, suomalainen pankinjohtaja (k. 1985)
1. huhtikuuta – Joseph E. Murray, vuoden 1990 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut yhdysvaltalainen kirurgi (k. 2012)
8. huhtikuuta – Ian Douglas Smith, Rhodesian valkoisen hallituksen johtaja 1965–1979 (k. 2007)
12. huhtikuuta – Hovhannes Tcholakian, turkkilainen armenialaiskatolinen arkkipiispa (k. 2016)
16. huhtikuuta – Nilla Pizzi, italialainen laulaja (k. 2011)
22. huhtikuuta – Donald J. Cram, vuoden 1987 Nobelin kemianpalkinnon saanut yhdysvaltalainen kemisti (k. 2001)
5. toukokuuta – Geórgios Papadópoulos, Kreikan sotilasvallankaappauksen johtaja 1967, pääministeri 1967–1973, presidentti 1973 (k. 1999)
6. toukokuuta – Ritva Hyöky, suomalainen juristi (Suomen ensimmäinen hovioikeuden naispresidentti) (k. 1999)
6. toukokuuta – Mika Kaskimies, suomalainen taloustieteilijä (k. 2016)
7. toukokuuta – María Eva Duarte de Perón (”Eva Perón”), Argentiinan presidentin Juan Perónin vaimo (k. 1952)
11. toukokuuta – Saimi Puusniekka, suomalainen runoilija (k. 1998)
16. toukokuuta – Wladziu Valentino Liberace (”Liberace”), yhdysvaltalainen viihdepianisti (k. 1987)
18. toukokuuta – Margot Fonteyn, brittiläinen balettitanssija (k. 1991)
23. toukokuuta – Thoralf Gilbrant, norjalainen uskonnollinen kirjailija ja päätoimittaja (k. 2006)
25. toukokuuta – Raymond Smullyan, yhdysvaltalainen kirjailija, matemaatikko, loogikko ja konserttipianisti (k. 2017)
28. toukokuuta – Frank Middlemass, englantilainen näyttelijä (k. 2006)
28. toukokuuta – Elvi Saarnio, suomalainen näyttelijä (k. 2002)
28. toukokuuta – Lauri Törni, suomalainen sotilas (Mannerheim-ristin ritari) (k. 1965)
5. kesäkuuta – Veikko Huhtanen, suomalainen telinevoimistelija ja olympiavoittaja (k. 1976)
5. kesäkuuta – Richard Scarry, yhdysvaltalainen lastenkirjailija ja kuvittaja (k. 1994)
6. kesäkuuta – Peter Carington, 6. paroni Carrington, brittiläinen lordi ja poliitikko, Naton pääsihteeri 1984–1988 (k. 2018)
6. kesäkuuta – Timo Mäkinen, suomalainen musiikkitieteilijä ja pianisti (k. 2006)
10. kesäkuuta – Esko Rekola, suomalainen lakimies, pääjohtaja ja poliitikko (k. 2014)
14. kesäkuuta – Gene Barry, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 2009)
19. kesäkuuta – Klaus Salin, suomalainen tanssija (k. 1973)
21. kesäkuuta – Eero Saarenheimo, suomalainen professori, toimittaja ja tietokirjailija (k. 2018)
23. kesäkuuta – Hermann Gmeiner, itävaltalainen SOS-Lapsikylien perustaja (k. 1986)
29. kesäkuuta – Louis Burton Lindley Jr. (”Slim Pickens”), yhdysvaltalainen rodeoesiintyjä, elokuva- ja televisionäyttelijä (k. 1983)
Syntyneitä > heinäkuu–syyskuu

6. heinäkuuta – Oswaldo Guayasamin, ecuadorilainen kuvanveistäjä ja taidemaalari (k. 1999)
8. heinäkuuta – Walter Scheel, Saksan liittopresidentti 1974–1979 (k. 2016)
11. heinäkuuta – Hans Sølvhøj, tanskalainen poliitikko ja hovimarsalkka (k. 1989)
14. heinäkuuta – Lino Ventura, italialainen näyttelijä (k. 1987)
15. heinäkuuta – Otto Palmgren, suomalainen röntgenlääkäri ja säveltäjä (k. 1967)
15. heinäkuuta – Rauli Tuomi, suomalainen näyttelijä (k. 1949)
20. heinäkuuta – Sir Edmund Hillary, uusiseelantilainen vuorikiipeilijä (saavutti ensimmäisenä vuonna 1953 Mount Everestin huipun yhdessä šerpa-oppaansa Tenzing Norgayn kanssa) (k. 2008)
26. heinäkuuta – James Lovelock, brittiläinen tiedemies, kirjailija, ympäristönsuojelija ja tulevaisuudentutkija (k. 2022)
27. heinäkuuta – Helmi Mavis Hiltunen (Mavis Hiltunen Biesanz), amerikansuomalainen sosiologi ja tietokirjailija (k. 2008)
5. elokuuta – Nils Oker-Blom, suomalainen lääkäri ja arkkiatri (k. 1995)
7. elokuuta – Kim Borg, suomalainen oopperalaulaja ja laulupedagogi (k. 2000)
7. elokuuta – Keijo Virtamo, suomalainen ensyklopedisti (k. 2021)
9. elokuuta – Edmund Hockridge, kanadalainen laulaja (k. 2009)
13. elokuuta – Lauri Lamminpää, suomalainen sotakirjailija (k. 2003)
28. elokuuta – Godfrey Hounsfield, vuoden 1979 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut englantilainen sähköinsinööri, tietokonekerroskuvauksen keksijä (k. 2004)
29. elokuuta – Jorma Metsävainio, suomalainen näyttelijä ja laulaja (k. 1975)
1. syyskuuta – Arnold Meri, virolainen Neuvostoliiton armeijan eversti (k. 2009)
3. syyskuuta – Kerttu Tapiola, suomalainen emäntä, taidekauppias ja kulttuurivaikuttaja (k. 2012)
5. syyskuuta – Elisabeth Volkenrath, saksalainen sotarikoksista teloitettu SS-nainen ja keskitysleirien vartija (k. 1945)
6. syyskuuta – Eino S. Repo, suomalainen toimittaja (Yleisradion pääjohtaja) (k. 2002)
13. syyskuuta – Pentti Poukka, suomalainen lehtimies (k. 2012)
15. syyskuuta – Liisa Rautiainen, suomalainen kuvataiteilija ja kuvataideopettaja (k. 2018)
16. syyskuuta – Gunnel Frieberg, ruotsalainen kuvanveistäjä (k. 2010)
16. syyskuuta – Mogens Wieth, tanskalainen näyttelijä (k. 1962)
22. syyskuuta – Harry Sistonen, suomalainen tekniikan tutkija ja professori (k. 1987)
26. syyskuuta – Matilde Camus, espanjalainen runoilija (k. 2012)
29. syyskuuta – Sven G. Svenson, ruotsalainen kirjailija, yritysjohtaja, historioitsija ja pankkimies (k. 1997)
Kuolleita > tammikuu–maaliskuu

1. tammikuuta – Hans Gutzeit, norjalaissyntyinen metsäteollisuusyrittäjä (Enso-Gutzeit) (s. 1836)
4. tammikuuta – Georg von Hertling, Saksan valtakunnankansleri 1917–1918 (s. 1843)
6. tammikuuta – Theodore Roosevelt, vuoden 1906 Nobelin rauhanpalkinnon saanut Yhdysvaltain presidentti 1901–1909(s. 1858)
15. tammikuuta – Karl Liebknecht, saksalainen sosialistipoliitikko (s. 1871) (surmattiin Spartakistikapinassa)
15. tammikuuta – Róża Luksemburg (”Rosa Luxemburg”), puolalais-saksalainen vallankumouksellinen (s. 1871) (surmattiin Spartakistikapinassa)
21. tammikuuta – Gojong, Korean kuningas 1863–1897, keisari 1897–1907 (s. 1852)
22. tammikuuta – Carl Larsson, ruotsalainen kuvataiteilija (s. 1853)
29. tammikuuta – Richard Bergh, ruotsalainen taidemaalari (s. 1858)
2. helmikuuta – Julius Kuperjanov, virolainen upseeri ja pataljoonankomentaja (s. 1894)
3. helmikuuta – Edward Charles Pickering, yhdysvaltalainen tähtitieteilijä (s. 1846)
16. helmikuuta – Vera Holodnaja, venäläinen elokuvanäyttelijä (s. 1893)
20. helmikuuta – Habib Allah Khan, Afganistanin emiiri (s. 1872)
21. helmikuuta – Kurt Eisner, saksalainen sosialistipoliitikko (s. 1867)
23. helmikuuta – A. A. Granfelt, suomalainen yhteiskunnallinen vaikuttaja, kansanvalistus- ja raittiusliikkeen johtaja (s. 1846)
26. helmikuuta – Paul Due, norjalainen arkkitehti (s. 1835)
3. maaliskuuta – Johan Koren, norjalainen eläintieteilijä ja tutkimusmatkailija (s. 1879)
5. maaliskuuta – Ernest von Koerber, itävaltalainen valtiomies ja pääministeri (s. 1850)
8. maaliskuuta – Kasimir Agathon Lönnbohm (”Kasimir Leino”), suomalainen kirjailija, sanomalehtimies ja teatterimies (s. 1866)
8. maaliskuuta – Väinö Valvanne, suomalainen teosofi ja kirjailija (s. 1887)
16. maaliskuuta – Jakov Sverdlov venäläinen bolševikkipoliitikko, Keskuskomitean puheenjohtaja (Neuvosto-Venäjän valtionpäämies) 1918–1919 (s. 1885)
17. maaliskuuta – Paul von Jankó, unkarilainen muusikko ja insinööri (s. 1856)
23. maaliskuuta – Johannes Pesonen, suomalainen juristi ja senaattori (s. 1864)
24. maaliskuuta – Aaron Kosminski, puolanjuutalainen Viiltäjä-Jackiksi epäilty parturi (s. 1865)
Kuolleita > huhtikuu–kesäkuu

3. huhtikuuta – Erik Grotenfelt, suomalainen jääkärivänrikki, kirjailija (s. 1891)
4. huhtikuuta – Sir William Crookes, englantilainen fyysikko ja kemisti (s. 1832)
6. huhtikuuta – Eetu Salin, suomalainen lehtimies ja poliitikko (s. 1866)
8. huhtikuuta – Thomas Chapman, angloirlantilainen maanomistaja ja baronetti (s. 1846)
9. huhtikuuta – Lorenzo Runeberg, suomalainen lääkäri ja valtiopäivämies, Johan Ludvig Runebergin poika (s. 1836)
10. huhtikuuta – Emiliano Zapata, meksikolainen vallankumousjohtaja (s. 1879)
15. huhtikuuta – Jukka Lankila, suomalainen toimittaja ja SDP:n kansanedustaja (s. 1881)
20. huhtikuuta – Theodolinda Hahnsson, suomalainen kirjailija (ensimmäinen suomeksi kirjoittanut naiskirjailija) (s. 1838)
6. toukokuuta – L. Frank Baum, yhdysvaltalainen kirjailija (Ihmemaa Oz) (s. 1856)
7. toukokuuta – Otto Engström, suomalainen gynelologi ja professori (s. 1853)
14. toukokuuta – Henry Heinz, amerikansaksalainen yrittäjä, H. J. Heinz Companyn perustaja (s. 1844)
15. toukokuuta – Aaron Aaronsohn, romanianjuutalainen kasvitieteilijä, maataloustieteilijä ja sionisti (s. 1876)
16. toukokuuta – Mally Burjam-Borga, suomalainen oopperalaulaja (s. 1874)
16. toukokuuta – Johannes Indrenius, suomalainen kontra-amiraali (s. 1859)
7. kesäkuuta – Ingeborg Malmström, suomenruotsalainen runoilija (s. 1831)
9. kesäkuuta – Henning von Holtzendorff, saksalainen amiraali (s. 1853)
22. kesäkuuta – Julian Skrjabin, venäläinen säveltäjä ja pianisti (s. 1908)
27. kesäkuuta – Toivo Kuisma, suomalainen jääkärikapteeni ja heimosoturi (s. 1885)
29. kesäkuuta – Ole Falck Ebbell, norjalainen arkkitehti (s. 1839)
29. kesäkuuta – H. G. Paloheimo, suomalainen teollisuusmies (s. 1864)
30. kesäkuuta – John William Strutt, Lordi Rayleigh, vuoden 1904 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut brittiläinen fyysikko (s. 1842)
Kuolleita > heinäkuu–syyskuu

1. heinäkuuta – Jussi Kujala, suomalainen kirjailija ja SDP:n kansanedustaja (s. 1878)
8. heinäkuuta – Kalle Piilonen, suomalainen liikemies ja valtiopäivämies (s. 1844)
11. heinäkuuta – William Brewster, yhdysvaltalainen lintutieteilijä (s. 1851)
15. heinäkuuta – Hermann Emil Fischer, vuoden 1902 Nobelin kemianpalkinnon saanut saksalainen kemisti (s. 1852)
21. heinäkuuta – Pavel Suzor, venäläinen arkkitehti (s. 1844)
8. elokuuta – Ernst Haeckel, saksalainen biologi ja filosofi (s. 1834)
9. elokuuta – Ruggero Leoncavallo, italialainen säveltäjä (Pajatso) (s. 1857)
11. elokuuta – Andrew Carnegie, skotlantilaissyntyinen yhdysvaltalainen teollisuusmies ja hyväntekijä (s. 1835)
12. elokuuta – Oscar Strugstad, norjalainen upseeri ja poliitikko (s. 1851)
19. elokuuta – Johannes Lankinen, suomalainen kirjailija (s. 1851)
24. elokuuta – Heikki Paasonen, suomalainen kieli- ja kansatieteilijä (s. 1865)
24. elokuuta – Gösta Sandels, ruotsalainen taidemaalari (s. 1887)
27. elokuuta – Louis Botha, buurisotien afrikaanikenraali (Etelä-Afrikan unionin ensimmäinen pääministeri) (s. 1862)
5. syyskuuta – Kustaa Karjalainen, suomalainen kielitieteilijä ja tutkimusmatkailija (s. 1871)
5. syyskuuta – Vasili Tšapajev, puna-armeijan komentaja Venäjän sisällissodassa (s. 1887)
6. syyskuuta – Eva Ljungberg (”Draba Verna”), suomalainen toimittaja ja kirjailija (s. 1850)
10. syyskuuta – Helena Munktell, ruotsalainen säveltäjä ja pianisti (s. 1852)
12. syyskuuta – Leonid Andrejev, venäläinen kirjailija (s. 1871)
27. syyskuuta – Adelina Patti, italialainen oopperalaulaja (s. 1843)
Kuolleita > lokakuu–joulukuu

6. lokakuuta – Paul von Nicolay, Pavel Nikolajevitš, venäläinen evankelista (s. 1860)
8. lokakuuta – Viktor Alfred Pettersson, suomenruotsalainen toimittaja ja kirjailija (s. 1849)
11. lokakuuta – Karl Adolph Gjellerup (”Epigonos”), vuoden 1917 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut tanskalainen kirjailija (s. 1857)
13. lokakuuta – Robert Runeberg, suomalainen laivanrakennusinsinööri (s. 1846)
23. lokakuuta – Emerik Lyytinen, suomalainen opettaja ja uskonnollinen kirjailija (s. 1865)
26. lokakuuta – Motojirō Akashi, japanilainen kenraali ja Taiwanin kenraalikuvernööri (s. 1864)
4. marraskuuta – Daniel Peter, sveitsiläinen kondiittori, maitosuklaan keksijä (s. 1836)
7. marraskuuta – Hugo Haase, saksalainen poliitikko ja ministeri (s. 1863)
15. marraskuuta – Alfred Werner, vuoden 1913 Nobelin kemianpalkinnon saanut sveitsiläinen kemisti (s. 1866)
16. marraskuuta – Oscar Kleineh, suomalainen taidemaalari (s. 1846)
18. marraskuuta – Thiodolf Rein, suomalainen historioitsija ja filosofi (Helsingin yliopiston rehtori) (s. 1838)
19. marraskuuta – Victor Westerholm, suomalainen taidemaalari (s. 1860)
24. marraskuuta – Mooses Putro, inkeriläinen kirkkomuusikko ja säveltäjä (s. 1848) (kadonnut)
2. joulukuuta – Henry Clay Frick, yhdysvaltalainen liikemies ja suurlahjoittaja (s. 1849)
3. joulukuuta – Ernst Gustaf Palmén, suomalainen historiantutkija, vapaaherra ja valtioneuvos (s. 1849)
3. joulukuuta – Auguste Renoir, ranskalainen impressionisti, taidemaalari ja kuvanveistäjä (s. 1841)
16. joulukuuta – Luigi Illica, italialainen libretisti (s. 1857)
18. joulukuuta – Horatio Parker, yhdysvaltalainen säveltäjä, urkuri, kuoromestari ja musiikinopettaja (s. 1863)
18. joulukuuta – Valle Rosenberg, suomalainen taidemaalari (s. 1891)
28. joulukuuta – Johannes Rydberg, ruotsalainen fyysikko (s. 1854)
31. joulukuuta – Elin Danielson-Gambogi, suomalainen taidemaalari (s. 1861)
31. joulukuuta – Marie van Zandt, yhdysvaltalainen sopraano (s. 1858)
Nobelin palkinnot

Nobelin fysiikanpalkinto: Johannes Stark
Nobelin lääketieteen palkinto: Jules Bordet
Nobelin kirjallisuuspalkinto: Carl Spitteler
Nobelin rauhanpalkinto: Woodrow Wilson
Muuta

Kirjallisuusvuosi 1919
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 1919 Wikimedia Commonsissa
Helander

Helander on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anders Viktor Helander (1845–1920), suomalainen lääninkamreeri ja valtioneuvos
Antti Helander (1851–1929), suomalainen rehtori, valtiopäivämies ja tietokirjailija
Arne Helander (1901–1994), suomalainen arkkitehti
Benjamin Helander (1876–1949), suomalainen metsänhoitaja, Tapion toimitusjohtaja
Dick Helander (1896–1978), ruotsalainen piispa ja professori
Eemil Helander (s. 2001), suomalainen kestävyysjuoksija ja maastohiihtäjä
Eila Helander (s. 1946), suomalainen kirkkososiologian professori
Elisabeth Helander (s. 1942), suomalainen radiokemisti
Filip Helander (s. 1993), ruotsalainen jalkapalloilija
Gunvor Helander (s. 1941), suomalainen kanttori, kirkkomuusikko ja lähetystyöntekijä
Hannu Helander (s. 1956), suomalainen jääkiekkoilija
Henna Helander (s. 1971), suomalainen arkkitehti
Hugo Helander (1873–1963), suomalainen yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
Ilmari Helander (1882–1975), suomalainen liikemies ja lahjoittaja, Ilmari Helanderin Vanhusten Säätiön perustaja
Ilpo Helander (s. 1942), suomalainen insinööri ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
Jaakko Helander (s. 1971), suomalainen kasvatustieteen tohtori, sosiaalipsykologi, psykoterapeutti ja ohjauksen dosentti
Jalmari Helander (s. 1976), suomalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Karl Jakob Helander (1816–1879), suomalainen pappi, opettaja ja valtiopäivämies
Kristiina Helander, Tiina Tiikeri (s. 1961), suomalainen laulaja
Lauri Helander, vuodesta 1934 Helanterä (1891–1962), yritysjohtaja, pikaluistelija, luisteluvalmentaja
Marja Helander (s. 1965), saamelainen valokuvaaja
Mika Helander (s. 1967), suomenruotsalainen yhteiskuntatieteilijä ja sosiologi
Mikko Helander (s. 1960), suomalainen diplomi-insinööri ja vuorineuvos, Keskon ent. pääjohtaja
Niilo Helander (1865–1930), suomalainen valtiopäivämies, kunnallisneuvos ja kulttuurisäätiön perustaja
Nils Helander (1922–1994), suomalainen TK-valokuvaaja.
Oliver Helander (s. 1997), suomalainen keihäänheittäjä ja käsipalloilija
Olli Helander (1801–1886), Veten-Olli, suomalainen messinkivaluri ja valtiopäivämies
Olof Henrik Helander (1814–1868), suomalainen pappi ja valtiopäivämies
Ossi Helander (s. 1969), suomalainen seiväshyppääjä ja valmentaja
Petri Helander (s. 1966), suomalainen juristi, korkeimman hallinto-oikeuden oikeusneuvos
Richard Helander (1870–1941), suomalainen rakennusmestari
Seija Helander, o.s. Vilén (s. 1970), suomalainen kirjailija
Tuija Helander (s. 1961), suomalainen pikajuoksija ja viisiottelija
Viktor Laurentius Helander (1822–1905), suomalainen pappi, rehtori, valtiopäivämies ja rovasti, Karl Jakob Helanderin veli
Vilhelm Helander (1941–2025), suomalainen arkkitehti ja taiteen akateemikko
Voitto Helander (1937–2009), suomalainen valtio-opin professori
Werner Olof Helander (1882–1949), suomalainen Nobel-Standard Oy:n toimitusjohtaja
Yrjö Helander, myöhemmin Helanterä (1896–1969), suomalainen seiväshyppääjä
Helander kirjailijanimenä

Piera Klemetinpoika Helander, saamelaisen kirjailija Pedar Jalvin käyttämä kirjailijanimi
Nimen muita merkityksiä

Huutokauppa Helander, Helsingissä toimiva huutokauppakamari
Sherman Minton

Sherman Minton
Sherman Minton (20. lokakuuta 1890 Georgetown, Indiana – 9. huhtikuuta 1965 New Albany, Indiana) oli yhdysvaltalainen demokraattipuolueen poliitikko ja tuomari. Hän edusti Indianan osavaltiota senaatissa vuosina 1934–1941 ja toimi Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomarina vuosina 1949–1956.
Minton valmistui oikeustieteen opinnoista Indianan yliopistosta vuonna 1915 ja seuraavana vuonna Yalesta. Ensimmäisessä maailmansodassa hän oli kapteeni, minkä jälkeen hän työskenteli juristina muun muassa Indianan osavaltiolle, ennen kuin hänet valittiin Yhdysvaltain senaattiin vuonna 1934. Senaatissa ollessaan Minton tuki presidentti Franklin D. Rooseveltin lakialoitteita, joiden tarkoituksena oli 1930-luvun laman vaikutusten pienentäminen. Vuoden 1940 vaaleissa Minton menetti paikkansa republikaanipuolueen ehdokkaalle. Seuraavana vuonna Roosevelt nimesi hänet Yhdysvaltain valitustuomioistuimen seitsemännen tuomiopiirin tuomariksi.
Senaatissa Minton oli ystävystynyt Harry S. Trumanin kanssa. Vuonna 1949 presidentti Truman nimitti Mintonin korkeimpaan oikeuteen edesmenneen Wiley B. Rutledgen tilalle. Senaatti vahvisti nimityksen 4. lokakuuta 1949 äänin 48–16. Korkeimmassa oikeudessa Minton tuki sitä näkökantaa, että oikeuslaitoksen pitäisi puuttua mahdollisimman vähän lainsäätäjien ja toimeenpanovallan toimintaan.
Minton jäi eläkkeelle 15. lokakuuta 1956 huonon terveytensä takia. Hän kuoli 9. huhtikuuta 1965.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sherman Minton Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat 
Henkilöt:  US Congress 
Muut:  NARA  SNAC
Ontro Virtanen

Ontro Erland Virtanen (17. heinäkuuta 1908 Helsinki – 22. heinäkuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen SKDL:ään kuulunut poliitikko ja toimittaja.
Elämä ja ura

Suomen ja Itä-Saksan ystävyysseura Suomi–DDR-seura perustettiin Ontro Virtasen aloitteesta. Virtanen toimi seuran päätoimisena sihteerinä vuoteen 1973 asti, minkä johdosta Virtasesta muodostui Seppo Hentilän mukaan "eräänlainen Suomen ja DDR:n suhteiden ikoni". Virtanen oli DDR:n tunnustamiskomitean hallituksen jäsen ja toimi aktiivisesti myös Suomi–Neuvostoliitto-Seurassa.
Muun toiminnan ohella Virtanen vaikutti myös Työväen Urheiluliitossa. Vuonna 1928 hän kuului TUL:n kommunistiopposition nimittämään spartakiaditoimikuntaan, joka valmisteli joukkueen lähettämistä Moskovan spartakiadeihin. Kisamatka johti opposition erottamiseen TUL:sta, jonka jälkeen Virtanen toimi lyhytaikaiseksi jääneen Työläisurheilun Yhtenäisyyskomitean sihteerinä. Vuoden 1952 kesäolympialaisissa Virtanen toimi kisojen tiedoitustoimikunnassa TUL:n edustajana. Lisäksi Virtanen voitti TUL:n jääpallomestaruuden Helsingin Jyryn riveissä vuonna 1924.
Sota-aikana Virtanen oli leirillä Kangasjärven kylässä Itä-Karjalassa.
Vakoilusyytökset

Alpo Rusin mukaan Ontro Virtanen toimi mitä ilmeisimmin Stasin agenttina peitenimellä "Otto". Tähän viittaa Ontro Virtasen nimen kirjaus Stasin operatiivisia avustajia koskevaan kortistoon vuonna 1978. Lisäksi DDR:n palkkalistalla olleelle Virtaselle myönnettiin samana vuonna valtion korkea kunniamerkki. Virtanen myös avusti Stasia Rostockissa järjestettyjen Itämeren viikkojen järjestelyissä. Messutilaisuuksia hyödynnettiin Seppo Hentilän mukaan eri tavoin DDR:n ja Stasin tarpeisiin.
Stasin arkistojen perusteella Otto-operaatio avattiin toukokuussa 1962. "Otto" oli Rusin mukaan alusta asti aktiivinen ja vuoti muun muassa neuvostovastaisia ilmiöitä sekä suomalaista politiikkaa koskevia asiakirjoja Stasille. Syksyllä 1977 "Otto" vuoti Suomen siviilipuolustussuunnitelman, mikä on Rusin mukaan osoitus "Oton" yhteyksistä sekä Suomen puolustus- että sisäministeriöön.
"Oton" operaatiokortti siirrettiin Stasin elektroniseen tietokantaan vuonna 1987, jolloin sitä ei edelleenkään oltu arkistoitu. Tästä Rusi on päätellyt operaation jatkuneen pitkälle 1980-luvulle. "Ottoa" koskevia papereita oli Rusin mukaan arkistoissa kymmenen työkansion eli 3000 sivun edestä.
Rusin vakoilusyytösten on todettu perustuneen ajoittain huteriin näyttöihin, ja muun muassa valtiotieteiden tohtori Veli-Pekka Leppänen syytti Ontro Virtasen roolia avaavaa Rusin teosta Tiitisen lista: Stasin vakoilu Suomessa 1960-1989 "pitkälti poliittiseksi kiistakirjoitukseksi".
Suomen kommunistisen puolueen vallankaappaushanke 1948

Suomen kommunistisen puolueen vallankaappaushanke 1948 oli kommunistien epäonnistunut suunnitelma vallan kaappaamiseksi Suomessa. Vallankaappaussuunnitelman "aivoiksi" epäiltiin Tuure Lehéniä, joka oli kirjoittanut kommunisteille kapinaoppaan nimeltä Voiton tie.