stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jonas Häkkinen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 21. maaliskuuta 1999 (ikä 25)
Syntymäpaikka: Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 186 cm
Seura
Seura: Cork City
Pelinumero: 28
Junioriseurat
2011–2018: Whitecaps FC Academy
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2019 | VPS | 33 | (0) |
| 2020 | Haka | 24 | (0) |
| 2021– | Cork City | 62 | (4) |
Maajoukkue
| 2019 | Suomi U21 | 4 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. syyskuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 9. joulukuuta 2020.
Jonas Häkkinen (s. 21. maaliskuuta 1999 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalais-suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa irlantilaista Cork Cityä. Pelipaikaltaan Häkkinen on puolustaja.
Nuoruudessaan Jonas Häkkinen pelasi juniorivuosina MLS-joukkue Vancouver Whitecaps akatemiajoukkueessa. Lisäksi Vancouver-juniorivuosinaan vuonna 2013 Häkkinen oli mukana Kanadan U15-vuotiaiden leirillä.
Häkkinen aloitti Veikkausliigassa pelanneen Vaasan Palloseuran riveissä kaudella 2019. Yhden vaasalaiskauden jälkeen hän siirtyi Veikkausliigaan nousseen FC Hakan puolustukseen.
Jonas Häkkinen on syntynyt Kanadan Vancouverissa. Hänen vanhempansa ovat Turun seudulta Kanadaan muuttaneita suomalaissiirtolaisia. Tämän johdosta hänellä niin Kanadan kuin Suomenkin kansalaisuudet. Ennen Vaasaan tuloaan syksyllä 2018 hän oli käynuyt Suomessa kahdeksan vuotta aiemmin. Kesällä 2019 Häkkinen edusti Suomea alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa Pohjois-Makedoniaan vastaan. Kaikkiaan U21-otteluita on kertynyt vuoden 2020 loppuun mennessä neljä kappaletta.
Hasavjurtin piiri

Hasavjurtin piiri Dagestanin kartalla.
Hasavjurtin piiri (ven. Хасавюртовский район, Hasavjurtovski raion; kumykiksi, avaariksi ja lezgiksi Хасавюрт район, Hasavjurt raion; dargiksi Хасавюртла район, Hasavjurtla raion) on kunnallinen itsehallintoalue Dagestanin tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 1423,6 neliökilometriä. Asukkaita on 140 400 henkeä (vuonna 2010).
Hasavjurtin piiri sijaitsee Dagestanin pohjoisosan alankoseudulla. Se rajoittuu pohjoisessa Dagestanin Babajurtin, idässä Kiziljurtin ja etelässä Kazbekin ja Novolakin piireihin sekä lännessä Tšetšenian Gudermesin ja Šelkovskajan piireihin. Luoteisrajalla virtaa Terekjoki.
Piiriin kuuluu 42 maalaiskuntaa: Adilotar, Adžimažagatjurt, Akbulatjurt, Aksai, Bairamaul, Bammatjurt, Batajurt, Batašjurt, Boragangetšuv, Dzeržinskoje, Endirei, Hamavjurt, Kandauraul, Karlanjurt, Kazmaaul, Kokrek, Kostek, Kuruš, Mogilevskoje, Moksob, Mutsalaul, Novogagatli, Novoselskoje, Novosositli, Novyi Kostek, Nuradilovo, Oktjabrskoje, Osmanjurt, Pervomaiskoje, Pokrovskoje, Sadovoje, Šagada, Siuh, Solnetšnoje, Sovetskoje, Sulevkent, Temiraul, Teretšnoje, Toturbijkala, Tšagarotar, Tsijab Itšitšali ja Tukita. Asutuskeskuksia on yhteensä 58. Hallinnollinen keskus on Hasavjurtin kaupunki, joka ei kuulu piirin yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Asukkaista on vuoden 2002 väestönlaskennan mukaan 31,9 % kumykkeja, 30,5 % avaareja, 25,7 % tšetšeenejä, 5,9 % lezgejä ja 5,1 % dargeja. Avaarien lukuun sisältyy muun muassa andeja. Kaupunkiväestöä ei ole.
Seudun pääelinkeino on maatalous, joka on erikoistunut viljan, vihannesten, hedelmien ja viinirypäleiden viljelyyn sekä karjanhoitoon. Lisäksi on elintarviketeollisuutta, mattokutomo ja rakennustarvikkeiden tuotantoa.
Piirissä toimii 8 lastentarhaa ja 53 koulua. Kulttuurilaitoksia ovat kolme musiikki- ja taidekoulua, 45 kulttuuri- ja vapaa-ajankeskusta, 49 kirjastoa, kaksi teatteria ja kaksi kotiseutumuseota.
Paikallislehtinä ilmestyvät venäjänkielinen Družba (”Ystävyys”), kumykinkielinen Qumuq tüz (”Kumykkien tasanko”), avaarinkielinen Nasihat (”Opetus”) ja tšetšeeninkielinen Niiso (”Tasa-arvo”).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hasavjurtin piirin sivusto (venäjäksi)
Hasavjurtin piiri Dagestanin hallituksen sivustolla (venäjäksi)
Agul | 
Ahty | 
Ahvah | 
Akuša | 
Babajurt | 
Bežtan osa-alue | 
Bolith | 
Buinaksk | 
Buinaksk | 
Dagestanskije Ogni | 
Dahadajev | 
Derbent | 
Derbent | 
Dokuzpara | 
Gergebil | 
Gumbet | 
Gunib | 
Hasavjurt | 
Hasavjurt |
Hiv | 
Hunzah | 
Izberbaš | 
Južno-Suhokumsk | 
Kaitag | 
Kajakent | 
Karabudahkent | 
Kaspijsk | 
Kazbek | 
Kiziljurt | 
Kiziljurt | 
Kizljar | 
Kizljar | 
Kul | 
Kumtorkala | 
Kurah | 
Lak | 
Levaši | 
Magaramkent | 
Mahatškala | 
Nogai | 
Novolak | 
Rutul | 
Šamil | 
Sergokala | 
Suleiman Stalski | 
Tabasaran | 
Tarumovka | 
Tljarata | 
Tšaroda | 
Tsumada | 
Tsunta | 
Untsukul
Juhani Pitkäkoski

Matti Juhani Pitkäkoski (s. 1958) on suomalainen yritysjohtaja, joka toimi Caverionin toimitusjohtajana vuosina 2013–2014.
Pitkäkoski toimi YIT:n toimitusjohtajana vuosina 2008–2013.
John Ashley

John Ashley (5. maaliskuuta 1930 Galt, Ontario, Kanada – 5. tammikuuta 2008 Kitchener, Ontario, Kanada) oli kanadalainen Hockey Hall of Fameen valittu jääkiekkoerotuomari.
Ashley pelasi vielä AHL-tasolla jääkiekkoa, mutta keskittyi tuomarointiin saatuaan ensimmäisen sopimuksensa vuonna 1959. Hän tuomitsi otteluita aluksi farmisarjoissa, mutta nousi nopeasti NHL:ään, jossa hän teki pitkän uran ja oli todella arvostettu tuomarina.
Yhteensä Ashley tuomaroi 622 NHL:n runkosarjan ja 58 pudotuspelien ottelua. Vuosina 1964–1972 hän tuomitsi jokaisen pudotuspelisarjan seitsemännen, eli ratkaisevan, ottelun. Ashley vihelsi NHL:ssä 13 kauden ajan ja tämän jälkeen toimi vielä liigan tuomaritarkkailijana ja -neuvojana. Hänet valittiin Hockey Hall of Fameen vuonna 1981 tuomariedustajana.
Ashley kuoli sydänvaivoihin 77-vuotiaana tammikuussa 2008. Hän oli naimisissa 56 vuotta June Ashleyn kanssa, ja heillä oli kaksi lasta, tytär ja poika.
Helena Meripaasi

Helena Meripaasi (s. 1967) on suomalainen kirjailija, joka on kirjoittanut muun muassa Koirahullun päiväkirja -sarjan.  Koulutukseltaan Meripaasi on filosofian maisteri. Hän on valmistunut Helsingin yliopistosta pääaineenaan kotimainen kirjallisuus. Viime vuosina Meripaasi on tehnyt erilaisia kirjallisuuteen ja kirjoittamiseen liittyviä töitä. Hän viettää osan vuodesta Irlannissa maaseudulla, ja hänellä on omia koiria.
Teoksia

Koirahullun päiväkirja -sarja:
Koiran kokoinen kesä (2000, Otava)
Koirista parhain (2001, Otava)
Enkelikoira (2002, Otava)
Tottelemattomuuskoe (2003, Otava)
Viittä vaille voittajaluokkaa (2004, Otava)
Pentukuumetta (2005, Otava)
Koiranvirkoja – suomalaisia työ- ja harrastukoiria (2004, Otava)
Kisse-sarja:
Elämäni frettinä (2006, Otava)
Pöllöhilloa  (2007, Otava)
Koppakuoriaiskevät (2008, Otava)
Irin kennel
Kuonot kohti pohjoista '(2009, Otava)
Salaperäiset tassunjäljet (2010, Otava)
Pikikuonoinen pentu (2011, Otava)
Kultaiset sudet (2012, Otava)
John Aston, Jr.

John Aston (s. 28. kesäkuuta 1947 Manchester, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Manchester Unitedin junioriakatemiasta ykkösjoukkueeseen nousut Aston debytoi Unitedissa vuonna 1965 ottelussa Leicester Citya vastaan. Hän oli auttamassa seuraa liigamestaruuteen vuonna 1967 ja seuraavana vuonna Euroopan Cupin voittoon. Aston teki ManUssa 27 maalia ennen siirtymistään Luton Towniin vuonna 1972.
Hänen isänsä John Aston Sr. pelasi urallaan myös Manchester Unitedissa.
Hasin piirikunta

| Hasin piirikunta Rrethi i Hasit |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Albania
Lakkautettu:  2000
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Krumë
Pinta-ala:  374 km²
Väkiluku (2001):  19 842
 – väestötiheys:  53,1 as./km²
Hasin piirikunta (alb. Rrethi i Hasit) oli yksi Albanian 36:sta piirikunnasta vuoteen 2000 saakka, jolloin se lakkautettiin. Se kuului Kukësin prefektuuriin, joka vastaa nykyistä Kukësin maakuntaa. Piirikunnan pinta-ala oli 374 neliökilometriä ja vuoden 2001 väestönlaskennassa siellä oli 19 842 asukasta.
Piirikuntaan kuuluivat seuraavat kunnat: Fajzë, Gjinaj, Golaj ja Krumë. Pääkaupunkina toimi Krumë.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hasin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Albanian entiset piirikunnat
Berat | Bulqizë | Delvinë | Devoll | Dibër | Durrës | Elbasan | Fier | Gjirokastër | Gramsh | Has | Kavajë | Kolonjë | Korçë | Krujë | Kuçovë | Kukës | Kurbin | Lezhë | Librazhd | Lushnjë | Malësi e Madhe | Mallakastër | Mat | Mirditë | Peqin | Përmet | Pogradec | Pukë | Sarandë | Shkodër | Skrapar | Tepelenë | Tirana | Tropojë | Vlorë
Henrik Aalto

Henrik Aalto on suomalainen ultrauimari. Hän yritti vuonna 2003 uida 16-asteisessa vedessä kanaalin yli Englannista Ranskaan. Matka keskeytyi noin 14 tunnin uinnin jälkeen.
Henrik Aalto on kestävyysjuoksija Pekka Aallon veli.
Aiheesta muualla

Ultrajuoksija Pekka Aalto Ruben-talkshow’ssa 10.3.2007
Hallavahakas

| Hallavahakas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Hygrophoraceae
Suku::  Metsävahakkaat Hygrophorus
Laji::  hypothejus
Kaksiosainen nimi
 Hygrophorus hypothejus  Fr.  
Katso myös
   Hallavahakas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hallavahakas (Hygrophorus hypothejus) on Suomessa myöhäissyksyn merkittävimpiä ruokasienilajeja. Se esiintyy toisinaan vielä lumien aikaan, ja lokakuun loppu sekä marraskuu ovat sienen parasta keruuaikaa. Hallavahakas esiintyy yleensä pienehköissä ryhmissä.
Ulkonäkö ja koko

Hallavahakkaan lakki on laakea, kuoppakeskustainen, ohutmaltoinen, oliivinvihertävänruskea tai mustanruskea, keskeltä usein tummin, sekä limapintainen ja noin 2–6 cm leveä. Heltat ovat keltaiset ja lyhytjohteiset, paksut, vahakkaille tyypillisesti harvassa. Jalka noudattelee helttojen kanssa samaa väriä, se on tyvestä punertava, muuten limainen mutta yläosastaan kuiva. Malto on oranssinkeltaista ja maku mieto. Yleensä sieni tulee esiin vasta loppusyksystä, ensimmäisten pakkasten jälkeen.
Levinneisyys

Hallavahakas on yleinen Etelä- ja Keski-Suomessa aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta.
Kasvupaikka ja elinympäristö

Lajia tapaa yleisenä kangasmetsissä ja jäkäläkankailla männyn seuralaisena. Se on männyn juurisieni.
Käyttö

Miedonmakuista hallavahakasta voi käyttää kaikin tavoin ruokasienenä. Se ei ole lainkaan harvinainen, mutta itiöemien esiintyminen sattuu myöhäiseen syksyyn. Sitä on myös käytetty värjäykseen.
Hallavahakasta muistuttaa lähimmin harmaakirjovahakas (Hygrophorus olivaceoalbus).
Aiheesta muualla

Suomen Luonnonsuojeluliitto: Kuukauden sieni 2015 - Lokakuu 2015: Hallavahakas Hygrophorus hypothejus
Valkonen, Maijaliisa: Kannattaako sieniä vielä etsiä? – Tutkija: Nämä lajit voivat yllättää poimijan Länsiväylä.  3.11.2015. Arkistoitu 8.2.2018.
Helisiteetti

Helisiteetti on virtaavan nesteen tai kaasun ominaisuus, joka kuvaa sen kykyä synnyttää pyörteinen nousuvirtaus. Helisiteettiin vaikuttavat virtausnopeus, virtauksen muuttuminen pystysuunnassa eli shear ja virtauksen vaakasuuntaisia eroja kuvaava pyörteisyys eli vorticity. Ilmakehässä helisiteetti määritetään tyypillisesti alimman kolmen kilometrin matkalta. Sen yksikkö on m2/s2.
Helisiteetin laskeminen ja käyttö

Helisiteetti voidaan esittää yhtälöllä
Helisiteetti ei kuvaa sitä, syntyykö jossain säätilanteessa ukkossoluja vai ei. Sen sijaan helisiteetti kertoo siitä, millä tavalla jo syntyneet konvektiosolut kehittyvät tietyssä virtauskentässä. Usein helisiteettiä halutaan tarkastella yksittäisen konvektiosolun näkökulmasta. Silloin vaakanopeus lasketaan vähentämällä tuulen nopeudesta konvektiosolun oma liike (joka voidaan karkeasti arvioida tuulen keskiarvosta alimman viiden kilometrin matkalla).
Tästä yksittäisen solun helisiteetistä käytetään lyhennettä SRH tai SREH, kun taas EH on ympäristön helisiteetti.
Yli 150 m2/s2 helisiteetti kuvaa olosuhteita, jotka ovat suotuisia tornadon esiasteiden syntymiselle. Suurimmat havaitut SRH-arvot ovat olleet yli 600 m2/s2.
Suurempi SRH kuvaa suurempaa tornadoiden todennäköisyyttä supersoluissa, mutta ei ole olemassa selvää rajaa jota suuremmilla arvoilla tornadoita tulee aina ja pienemmillä ei koskaan.
Jos SRH on
150–300 = supersolujen kehitys mahdollinen jos ilmakehän noste-energia CAPE on suuri, heikkojen F0- tai F1-luokan tornadojen riski mahdollinen.
300–450 supersolu syntyy pienelläkin CAPE:lla, vahvojen F2- tai F3-luokan tornadojen riski voi olla mahdollinen.
> 450 = Supersolun synnyn riski hyvin suuri, tuhoisten F4–F5-luokan tornadojen riski mahdollinen.[lähde? ]
Energia-helisiteetti-indeksi

Yhdistämällä helisiteetti ja ilmakehän lämpötila- ja kosteusrakenteen aiheuttaamaa epävakaisuutta kuvaava Cape saadaan tunnusluku EHI (lyhenne sanoista Energy Helicity Index), jota käytetään tornadojen ennustamisen apuna.
EHI={\frac {SRH\cdot CAPE}{160000}}
Kun CAPE on ilmaistu yksikössä J/kg, EHI on yksikötön luku. Kun ehi on suurempi kuin 1, supersolujen esiintyminen on mahdollista, ja mitä suurempi EHI, sitä voimakkaampia tornadoja voi syntyä.
Henrik Alcenius

Henrik Alcenius (s. 23. toukokuuta 1941 Helsinki) on suomalainen runoilija.
Alceniuksen runokokoelma Mitä tämä on vuodelta 1964 on kokoelma muunnelmia Pentti Saarikosken Mitä tapahtuu todella? -kirjan runoista.
Vuonna 1964 Alcenius esiintyi myös pienessä sivuosassa Maunu Kurkvaaran ohjaamassa elokuvassa Raportti eli balladi laivatytöistä.
Teoksia

Mitä tämä on. Tammi 1964
Palapeli : novelli. Seura-lehti nro 42/1967
Hernando de Soto

Hernando de Soton muotokuva vuonna 1791 Espanjassa julkaistussa kirjassa.
Hernando de Soto (n. 1496 tai 1497 – 21. toukokuuta 1542) oli espanjalainen löytöretkeilijä, joka tunnetaan Mississippijoen eurooppalaisena löytäjänä.
De Soto syntyi Espanjan Extremadurassa köyhään aatelisperheeseen. Hänen opetuksestaan huolehti Pedrarias Davila, jonka mukana hän lähti 23-vuotiaana Amerikkaan. Vuonna 1532 hän liittyi Francisco Pizarron joukkoihin Perun valloituksessa. Hän palasi Espanjaan rikkaana miehenä, vastaanotti hallitsijan suosionosoitukset ja meni naimisiin Davilan tyttären kanssa.
Vuonna 1538 de Soto lähti omalla kustannuksellaan valloittamaan Floridaa etsiäkseen kultaa ja jalokiviä. Hänen joukkoihinsa liittyi 30. toukokuuta 1539 Tampa Bayssä 600 espanjalaista ja portugalilaista kavaljeeria. Neljän vuoden ajan he vaelsivat Kaakkois-Amerikassa aarteiden perässä. Alkuperäisasukkaat saivat de Soton miehineen tunkeutumaan yhä syvemmälle erämaihin harhaanjohtavilla lupauksillaan aarteista.
De Soto kuoli Mississippin rantatörmällä. Hänen seuraajansa kietoivat hänen ruumiinsa viittaan ja upottivat sen yöllä keskelle virtaa salatakseen hänen kuolemansa.
DeSoton piirikunta Mississippin osavaltiossa on nimetty Hernando de Soton mukaan. Hänen kuolinpaikkansa arvellaan olevan tämän piirikunnan länsirajan muodostavan Mississippijoen partaalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hernando de Soto Wikimedia Commonsissa
Halava

| Halava |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen 
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicots
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Pajukasvit Salicaceae
Alaheimo::  Salicoideae
Tribus::  Saliceae
Suku::  Pajut Salix
Laji::  pentandra
Kaksiosainen nimi
 Salix pentandra  L. 
Katso myös
   Halava Wikispeciesissä   Halava Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Halavan uusia versoja ja lehtiä.
Halava eli viitahalava (Salix pentandra) on pajukasveihin (Salicaceae) kuuluva puu tai pensas, jota kasvatetaan joskus myös koristekasvina.
Ulkonäkö ja koko > Kasvutapa ja lehdet

Halava on 2–15 metriä korkeaksi kasvava puu tai pensas. Sen paljaat ja kiiltävät oksat ovat väriltään vihreitä tai punertavia. Vanhemmiten rungon väri muuttuu vihertävänharmaaksi ja se kaarnoittuu pystyliuskaisesti. Silmut ovat kooltaan noin 3–4 millimetriä pitkiä, ruskeita ja kiiltäviä.
Halavan kierteisesti järjestäytyneissä lehdissä on lyhyet ruodit ja tyvellä pienet korvakkeet, jotka kuitenkin varisevat pian pois. Lehtilapa on noin 6–8 senttimetriä, lehtimuoto on pitkä-soikea. Lehtilaita on saha- ja nystylaitainen. Lehdet ovat molemmin puolin paljaita ja vihreitä, alapuoli on kuitenkin hieman vaaleamman vihreä. Lehtisuonia on 10–12.
Ulkonäkö ja koko > Kukat ja hedelmät

Halava kukkii yleensä kesäkuun alussa kun lehdet ovat kasvaneet miltei täysikokoisiksi. Se on kaksikotinen ja hyönteispölytteinen, eli sen hede- ja emikukat ovat norkkoina eri yksilöissä. Sen kukinnot norkkoja jotka ovat norkkosuomujen hangoissa noin 3–4 senttiä pitkiä. Norkoissa olevat kukat ovat kehättömiä, pieniä ja niissä on mesinystyt. Hedenorkot ovat keltaisia ja niissä on viisi hedettä. Heteiden palhot ovat valkokarvaisia. Eminorkot ovat vaalean vihreitä ja niiden emikukissa oleva emiö on kaksiluottinen, sikiän on karvaton. Yhdessä eminorkossa saattaa olla 150 kukkaa.
Halavan norkoissa olevissa kodissa kehittyvät pienet lenninhaivenelliset siemenet. Kukinnan jälkeen ne varisevat norkoista vasta myöhään syksyllä. Norkot jäävät roikkumaan halavaan yli talven.
Levinneisyys

Halavan levinneisyysalue käsittää suuren osan Eurooppaa ja Länsi-Siperian sekä Mongolian. Suomessa se on yleinen suurimmassa osassa maata. Lapissa se on kuitenkin harvinainen.
Elinympäristö

Halava vaatii kasvupaikaltaan ravinteikasta ja kosteaa kasvualustaa. Se viihtyy etenkin rannoilla, kosteissa lehdoissa ja korvissa sekä muilla kosteilla kasvupaikoilla.
Muuta

Halavaa käytetään energiapuuna. Sitä on myös käytetty korinpunontaan ja siitä on tehty parkitsemisessa käytettäviä parkkiaineita. Kirjallisuudessa halava mainitaan Aleksis Kiven runossa Ikävyys kokoelmasta Kanervala (1866).
Kuvia

Halavan eminorkkoja.
Halavan kukkineita norkkoja.
Halavan kukkineita norkkoja.
Pensasmaista halavaa Englannissa.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: (Viita)halavan (Salix pentandra) levinneisyys Suomessa.
Suomen Lajitietokeskus: Halava (viitahalava) – Salix pentandra
Salix pentandra L. – laurel willow Natural Resources Conservation Service – USDA.gov. Viitattu 14.6.2019. (englanniksi)
Salix pentandra Flora of China. Viitattu 14.6.2019. (englanniksi)
Suomalaiset lehtipuut
euroopanpähkinäpensas
halava
harmaaleppä
hieskoivu
jokipaju
korpipaatsama
kotipihlaja
kynäjalava
metsähaapa
metsälehmus
metsäomenapuu
metsävaahtera
mustuvapaju
orapaatsama
outapaju
raita
rauduskoivu
ruotsinpihlaja
saarni
suippuorapihlaja
suomenpihlaja
talvikkipaju
tammi
tervaleppä
tunturikoivu
tuomi
tylppöorapihlaja
vuorijalava
Helena Murros

Irja Helena Luho, kirjailijanimi Helena Murros (o.s. Murros; 27. toukokuuta 1914 Pukkila – 1. huhtikuuta 1999) oli suomalainen runoilija ja suomentaja.
Luho kävi 8 luokkaa Haapamäen yhteiskoulua. Hän toimi oikolukijana WSOY kustantajalle. Luhon vanhemmat olivat kupari- ja peltiseppä Vihtori Murros ja Ida Maria (o.s. Mäklin). Luhon puoliso oli vuodesta 1947 Vilhelm (Ville) Bernhard Luho (1911–1982). Luhot asuivat myöhemmin Ruotsissa.
Teokset

Lapsi ja kankaankutoja: runoja. Otava 1938
Kuparimalja: runoja. Otava 1941
Viikatteen kuu: runoja. Otava 1943
Ruoho kukkii: runoja. Otava 1954
Vaihdettu kesä. Nuorten toivekirjasto 121. WSOY 1959, 2. painos 1962
Suomennoksia

Gunnar Ollén: Kaj Munk : elämä ja teokset; ruotsinkielestä suomentanut Mikko Taipale; runot suomentanut Helena Murros. Aura, Turku 1945
Gunnar Edman: Läpi neulansilmän. Aura, Turku 1946
Erika Mann: Sakki paljastaa : romaani; kuvittanut Richard Erdös; suom. Helena Murros. Auran poikien kirjasto 12. Aura, Turku 1948 (alkuteos A gang of ten)
Eleanor H. Porter: Pollyanna kasvaa suureksi (Pollyanna Grows Up, 1915), suom. nimellä Helena Luho, Helsinki: Mantere 1953.
Hasbro

| Hasbro |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  NYSE: HAS
ISIN:  US4180561072
Perustettu:  1923
Kotipaikka:   Pawtucket, Rhode Island
Toimiala:  pelien ja leikkikalujen valmistus
Henkilöstö:  5 800 (2009)
Kotisivu:  hasbro.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hasbro on yhdysvaltalainen yritys, joka valmistaa leluja ja pelejä. Se on maailman toiseksi suurin lelujen  tuottaja. Hasbro on myös maailman eniten myydyn lautapelin, Monopolyn, julkaisija. Yrityksen perustivat vuonna 1923 veljekset Henry ja Helal Hassenfeld. Yhtiön nimi oli aluksi Hassenfeld Brothers. Alkuvaiheessa se valmisti enimmäkseen tekstiilejä, ensimmäiset lelunsa yritys valmisti 1940-luvulla.
Yhtiöllä oli videopelien julkaisuun keskittynyt tytäryhtiö Hasbro Interactive, joka myytiin joulukuussa 2000 Infogramesille. Vuonna 2005 Hasbro osti takaisin oikeudet eräisiin peleihin.
Hasbron osake noteerataan New Yorkin pörssissä.
Tunnettuja tuotemerkkejä

Action Force
Action Man
Beyblade
FurReal
Littlest Pet Shop
My Little Pony
Nerf
Ouija
Transformers
Trollz
Wizards of the Coast
Risk
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hasbro Wikimedia Commonsissa
Jovaišiai

Kylän sijainti kartalla
Jovaišiai
Jovaišiai on kylä eteläisessä Liettuassa, Druskininkain kunnassa, Alytusin läänissä. Vuonna 2001 kylässä asui 167 asukasta.
Heinäsjärvi

| Heinäsjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  61°56′57″N, 24°47′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kertejoen valuma-alue (35.69)
Laskujoki:  oja Kuorikkaojaan 
Järvinumero:  35.696.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,1 m  
Rantaviiva:  0,971 km  
Pinta-ala:  2,856 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHeinäsjärvi 
Heinäsjärvi  on Keski-Suomessa Jämsässä Myllykylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,9 hehtaaria ja se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Kertejoen valuma-alueella (35.69), jonka Kuorikkaojan valuma-alueeseen (35.696) se kuuluu.
John Astin

John Astin
John Allen Astin (s. 30. maaliskuuta 1930) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt sekä elokuvissa että televisiossa, merkittävimpänä roolina Gomez Addams sarjassa The Addams Family 1960-luvulla.
Astin syntyi Baltimoressa Marylandissa, Margaret Linnie Mackenzien ja lääkäri Allen Varley Astinin pojaksi. Hän opiskeli matematiikkaa Johns Hopkinsin yliopistossa ja Washington & Jefferson Collegessa.
Astin oli vuonna 1969 Oscar-ehdokkaana ja vuonna 1993 Emmy-ehdokkaana. Hän on ollut vuodesta 1989 lähtien naimisissa Valerie Ann Sandobalin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Astin Wikimedia Commonsissa
John Astin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
José Vicente Conejero Gallego

José Vicente Conejero Gallego (s. 5. huhtikuuta 1951 Plasencia, Espanja) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Formosan hiippakuntaan 20. kesäkuuta 1975 ja nimitettiin sen koadjuuttoripiispaksi 5. joulukuuta 1996. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta 1997. Pääkonsekraattorina toimi Ubaldo Calabresi, jota avustivat Dante Carlos Sandrelli ja Carlos López Hernández.
Conejero Gallegosta tuli 14. tammikuuta 1998 Formosan piispa.
Juhani Piilonen

Juhani Piilonen (3. marraskuuta 1941 Huittinen – 7. syyskuuta 2020 Helsinki) oli suomalainen historioitsija, joka oli erikoistunut paikallishistorioihin sekä itsenäisen Suomen alkuvaiheisiin. Piilonen nimitettiin Helsingin yliopiston professoriksi vuonna 2006.
Piilonen kirjoitti ylioppilaaksi Tyrvään yhteislyseosta 1962, jonka jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa. Vuonna 1982 Piilonen nimitettiin Helsingin yliopiston dosentiksi ja samana vuonna hän väitteli tohtoriksi sisällissodan punaisten kunnallishallinnosta. Väitös oli osa Opetusministeriön 1967 asettaman Punakaartin historiakomitean tutkimustyötä. Piilosen päätyö oli vuosina 1997 ja 2007 julkaistu suurteos Sastamalan historia, joka käsitteli kahdeksan yläsatakuntalaisen pitäjän historiaa keskiajalta itsenäistymisen alkuvuosiin.