stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo Pelle Miljoonan kappaleista
T

Tahdon olla vapaa (Pelle Miljoona & N.U.S.)
Tahdon rakastella sinua (Tää on kapinaa!)
Tahmea ansa (Paarma & Nopsajalka) (Todistaja)
Taivas varjele (Kuu ja tähdet - Mikko Kuustosen laulut, tarinat ja ystävät)
Talveksi puita (Avara maa)
Tanssi tämä tanssi (Radio Kebab)
Tappajaskidi (Setä Samulin sirkus)
Tarpeeton (OK!)
Tavallinen kundi (Sadepäivän ihmisiä)
Tee itselles elämä (Tee itselles elämä)
Tervetuloa Sodoma-Cityyn (Jos...)
Theresa (Enkeltenkaupungissa...)
Tie (Kolmen tuulen pesä)
Tule kotiin Johnny (Tule kotiin Johnny)
Tuulinen tie (Avara maa)
TV (Pelko ja viha)
Tyttö nimeltä Rebel (Sadepäivän ihmisiä)
Tyttö tuhannen unelman (Arambol)
Tytär Siionin (Unabomber!)
Tähtivaeltaja (Landella)
Tämä sukupolvi (Viimeinen syksy)
Tänä yönä vien sut pois (Moottoritie on kuuma)
Tää on kapinaa! (Tää on kapinaa!)
U

Usko, toivo ja rakkaus (Landella)
Uusi kuva ihmisestä (Viimeinen syksy)
V

Vaeltava mies (Setä Samulin sirkus)
Vaeltavien saddhujen matkaan (Arambol)
Vain rakkautta tulimme etsimään (Laulava idiootti)
Vain unelmilla on siivet (Matkalla tuntemattomaan)
Vallankumous kulttuuriin (Pelko ja viha)
Valuva taivas (Tule kotiin Johnny)
Vanha pummi (Sadepäivän ihmisiä)
Vanhus ja meri (Tee itselles elämä)
Vapauden huuto (Matkalla tuntemattomaan)
Vapaus on suuri vankila (Moottoritie on kuuma)
Varjo seuraa onneain (Nämä päivät, nämä yöt)
Vedä verhot kiinni (Radio Kebab)
Vielä jossain on rakkautta (Rakkaudesta elämään)
Vieraantumisen ABC (ABC)
Vieriessä vuosien (Landella)
Viesti teille kovikset (Nämä päivät, nämä yöt)
Viimeinen syksy (Viimeinen syksy)
Väkivalta ja päihdeongelma (Pelle Miljoona & N.U.S., CD-bonus)
W

What’d I Say (Tää on kapinaa!)
Wild Billy Hitchcock (Brooklyn - Dakar)
WTC-paranoia (Unabomber!)
Y

Yhdeksästä viiteen (Rauhan aika)
Yhdessä (Tule kotiin Johnny)
Yhdistytään (Pelko ja viha)
Yhteiskunta haisee (Pelle Miljoona & N.U.S.)
Yksin hän on (Arambol)
Yksinäisestä pojasta yksinäinen mies (Avara maa)
Yli tuhat vuotta sitten (Kaikki muuttuu)
You Really Got Me (Tää on kapinaa!)
Yö on hiljainen (Setä Samulin sirkus)
Z

Zen, Buddha, Jin & Jang (Kaikki muuttuu)
Ä

Äiti maa (Tähtivaeltaja)
Äiti, mull on paha olla (Rakkaudesta elämään)
Älä anna auringon laskea (OK!)
Ludvig VI (Ranska)

Hugo Capet
Robert II Hurskas
Lapset:
Robert II Hurskas
Henrik I
Robert I
Lapset:
Henrik I
Filip I
Hugo Magnus
Lapset:
Filip I
Ludvig VI
Lapset:
Ludvig VI Paksu
Ludvig VII
Robert I
Lapset:
Ludvig VII Nuori
Marie
Alix de France
Marguerite de France
Adèle
Filip II
Agnes de France
Lapset:
Filip II Augustus
Ludvig VIII
Lapset:
Ludvig VIII Leijona
Ludvig IX Pyhä
Robert I
Alphonse
Pyhä Ranskan Isabel
Anjoun ja Sisilian Kaarle I
Lapset:
Ludvig IX Pyhä
Filip III Rohkea
Robert
Ranskan Agnes
Lapset:
Filip III Rohkea
Filip IV Kaunis
Kaarle
Louis
Margareeta Ranskalainen
Lapset:
Filip IV Kaunis
Ludvig X Itsepäinen
Filip V Pitkä
Isabella de France
Kaarle IV Kaunis
Lapset:
Ludvig X Itsepäinen
Johanna II
Juhana I Postuumi
Lapset:
Juhana I Postuumi
Filip Pitkä V
Kaarle IV Kaunis
Ludvig VI Paksu (ransk. Louis VI Le Gros) (1. joulukuuta 1081 Pariisi – 1. elokuuta 1137 Bérhizy-Saint-Pierren linna, Ranskan kuningaskunta) oli Ranskan kuningas vuosina 1108–1137. Hän oli Kapetingien dynastian suoran haaran viides hallitsija.
Suku

Louisin isä oli kuningas Filip I ja äiti Hollannin prinsessa Bertha. Hänellä oli yksi vanhempi sisar Constance (1078–1125) joka avioitui ensin Champagnen kreivi Hugues I:n kanssa ja toisen kerran Antiokian ruhtinas Bohemond I:n kanssa sekä neljä sisaruspuolta isänsä toisesta laittomasta avioliitosta.
Ludvig VI:n lapsuus oli vaikea. Hänen isänsä hylkäsi hänen äitinsä vuonna 1092, kun Louis oli 11-vuotias. Hänen uusi laiton äitipuolensa Bertrade de Montfort inhosi häntä ja yritti jopa myrkyttää hänet saadakseen oman poikansa Philippe de Montlhéry'n kruununperijäksi. Isä Filip kohteli häntä julmasti, todennäköisesti vaimonsa yllyttämänä. Ludvigilla oli kuitenkin takanaan valtakunnan ylhäisten ja kirkon tuki jo vuonna 1098, jotka pakottivat Filipin kiinnostumaan myös kuningaskunnan asioista. Ludvig kruunattiin poikkeuksellisesti Orléansissa 3. elokuuta 1108 vähän ennen isänsä kuolemaa, koska hänen velipuolensa oli estänyt pääsyn Reimsiin, jonka katedraalissa Ranskan kuninkaat oli kruunattu. Reimsin arkkipiispa-herttua lähetti vastalausekirjeen, joka saapui liian myöhään.
Avioliitot ja jälkeläiset

Vuonna 1104 Ludvig VI avioitui ensimmäisen kerran Rochefortin kreivi Guy III:n ja tämän toisen puolison Adelais de Crécyn tyttären Lucienne de Rochefortin (1088–1137) kanssa. Tosin eräiden tutkijoiden mukaan kyseessä oli vain kihlautuminen, joka sekin on epävarmaa, sillä kaikki tiedot puolison/kihlatun jälkeläisen ja hänen puolisonsa suhteen ovat epävarmoja.
Ludvigille ja Luciennelle syntyi lapsi:
Isabelle de France (1105–1175 jälkeen), avioitui vuonna 1110 serkkunsa Guillaume de Vermandoisin kanssa.
Toisten tietojen mukaan heille ei syntynyt jälkeläistä, koska avioliittoa ei koskaan pantu täytäntöön. Ludvig VI:n ja Lucienne de Rochefortin avioliiton mitätöi Troyesin konsiilissa 23. toukokuuta 1107 paavi Paschalis II perusteena liian läheinen sukulaisuus. Ludvigin "hylkäämä" Lucienne avioitui melko välittömästi Guichard III de Beaujeun kanssa ja heille syntyi ainakin kuusi lasta.
Ludvig VI avioitui Pariisissa toisen kerran 4. toukokuuta 1115. Puoliso oli Mauriennen kreivi Humbert II de Savoien (k. 1103) ja Gisèle de Bourgognen (n. 1070–1133 jälkeen) tytär Adèlaïde de Savoie Maurienne (1092–1154). Tästä avioliitosta syntyi kahdeksan lasta:
Philippe vanhempi (1116–1131), kuoli 15-vuotiaana pudottuaan hevosen selästä
Louis VII Nuori (1120–1180), Ranskan kuningas, avioitui (1) herttuatar Eleonoora Akvitanialaisen kanssa; avioitui (2) Kastilian infanta Constanzan (1140–1160) kanssa ja avioitui (3) kreivitär Adèle de Champagnen kanssa
Henri (1121–1175), Beauvaisin piispa-kreivi (1149–1161) myöhemmin Reimsin arkkipiispa-herttua (1161–1175)
Hugues (1123), kuoli sylilapsena
Robert I Suuri (1123–1188), Dreuxin kreivi (1137–1184), Perchen kreivi vuoteen 1145, avioitui Hedwige d'Evreux (?–1152) kanssa; avioitui uudelleen Agnès de Baudementin (?–1202 jälkeen) kanssa vuonna 1152
Constance de France (1124–1180), avioitui vuonna 1140 Boulognen kreivi Eustache IV:n (1127–1153) kanssa, avioitui uudelleen Toulousen kreivi Raymond V:n (1134–1194) kanssa vuonna 1154
Philippe nuorempi (1125–1161), Pariisin piispa
Pierre I de Courtenay (1125–1182), avioitui noin vuonna 1150/1152 Élisabeth de Courtenayn (1135–1206) kanssa, jonka ansiosta sai tittelinsä. Élisabeth oli Courtenayn valtiatar, Renaud de Courtenay (k. 1194) ja Hawise du Donjonin tytär. Heille syntyi kymmenen lasta, joista vanhin poika oli vuosina 1216-1217 Latinalaisen keisarikunnan keisari Pierre II de Courtenay (n. 1155 –1218/1219).
Hallitsija

Ludvig VI Paksu, joka sai lisänimensä ylipainostaan ja hyvästä ruokahalustaan, vietti elämänsä hevosen selässä kierrellen omia läänityksiään tarkastamassa. Vasallien käyttöön rakennetuista puolustustorneista, kuten Pontlhéryn torni, oli tullut ryöstelevien joukkioiden turvapaikkoja joten Ludvig määräsi ne purettaviksi ja tarvittaessa piirityksen ja sotatoimien avulla vallattaviksi. Näin kuninkaallisen läänitysalueen eri osiin tehtiin rangaistusretkiä, joiden avulla niskuroivat vasallit saatiin kunnioittamaan lääninherraansa.
Kaksi ensimmäistä hallitusvuotta hän kärsi voutinsa Étienne de Garlanden uppiniskaisuudesta, joka määrätty strategisesti keskeisiin paikkoihin. Bernard de Clairvaux'n ja Saint-Denis'n apotti Sugerin avulla hän pääsi eroon tästä henkilöstä. Sugerin neuvosta hän myös eristi ylhäiset vasallit valtakunnan keskeisistä tehtävistä ja valitsi niihin alempaa aatelistoa tai jopa porvareita ja kirkonmiehiä. Näin tehtävät lakkasivat olemasta perinnöllisiä.
Kaupungeille hän soi erivapauksia, joilla tuettiin ja edistettiin sekä teollisuutta että kaupankäyntiä. Ludvig oli innokas antamaan paikallisia vapauksia ja vapauskirjoja, mutta yleensä hän antoi ne lääninherrojensa tai kirkon alueelle, eikä omalla alueellaan.
Saatuaan hallintaansa oman alueensa vasallit, hän halusi saada myös ns. suurvasallit kunnioittamaan hallitsijaa. Hän onnistui alistamaan Champagnen, Akvitanian ja Flanderin kreivit ja tunnustamaan kuninkaan feodaalisen lääninherruuden, mutta 25 vuotta kestäneestä taistelusta huolimatta hän ei onnistunut erottamaan Normandian herttuakuntaa Englannin yhteydestä, joskin herttua eli Englannin kuningas tunnusti hänet lääninherrakseen herttuakunnan osalta.
Oriflamme

Oriflamme (ransk: 'or-y-flamme') on Ranskan keskiaikainen sotalippu, joka toimi taistelussa kansakunnan yhtenäisyyden symbolina. Sen käyttöönotto merkitsi, että kaikkien kuninkaan omien maiden vasallien, kuten myös suurvasallien ja heidän vasalliensa, tuli kokoontua kuninkaan johdolla käytävään taisteluun. Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisaria vastaan käytävä taistelu oli juuri tällainen tilaisuus. Oriflammen noutaminen Saint-Denis'n luostarin basilikasta oli juhlava ja suurta taistelua tietävä hetki.
Suuren armeijan johdossa kuningas lähti kohtaamaan keisari Henrik V:tä, joka oli myös Englannin kuninkaan vävy, jonka tarkoituksena oli valloittaa vuonna 1124 koko koillinen Ranska. Keisari kuitenkin järkyttyi vastapuolen armeijan koosta ja luovutti ilman taistelua.
Viimeiset vuodet

Hallintonsa loppuvaiheessa Ludvig VI neuvotteli apotti Sugerin avustamana ja välityksellä poikansa, kruununperijä Ludvigin avioliiton herttuatar Eleonoora Akvitanialaisen kanssa. Naimakauppa näytti edulliselta, sillä Eleonoora oli isänsä ainoa lapsi sekä perijä ja näin laajat ja vauraat Akvitanian läänitykset siirtyisivät kruunun maiden yhteyteen. Tämän jälkeen kuninkaan omat maat laajenisivat käsittämään alueen Loire-joelta Pyreneiden vuoristoon.
Kuningas Ludvig VI Paksu kuoli Pariisissa 1. elokuuta 1137. Hän oli 56-vuotias ja kansansa rakastama ja kaipaama.
Kirjallisuutta

Leblanc-Ginet, Henri: Histoire des Rois de France. Éditions Moréna et Actualités de l'Histoire, 1997
Les Rois de France. Judocus, Pariisi 1989
Kirchhoff, Elisabeth: Généalogie des Rois de France. Èditions Ouest-France, 1994
Ludvig VI:n kruunajaiset Orléansissa, paikalla Henrik I ja ranskalaiset lähettiläät. Grandes Chroniques de France käsikirjoitus, kuvitus Jean Fouquet, Tours n. 1455-1460. Sensin arkkipiispa Daimbert kruunasi 3. elokuuta 1108 Orléansissa Ludvig VI Lihavan valtakunnan prelaattien ja paronien läsnäollessa. Henrik I ja ranskalaiset lähettiläät (oik.). Vuonna 1109 k linnasta käytyjen kiistojen aikana, jotka käytiin Ludvig VI:n Lihavan ja Englannin kuningas Henrik I:n välillä, jälkimmäinen otti vastaan ​​telttansa edessä Ranskan kuninkaan lähettiläitä. Tapaaminen järjestettiin Neaufles-Saint-Martinissa, Epten ja Levrièren yhtymäkohdassa.
Ludvig VI Paksu, myöhemmin tehdyn mielikuvitusmuotokuvan mukaan.
Oriflamme
Akshardhamin temppelin verilöyly

| Akshardhamin temppelin verilöyly |
| --- | --- |
 Akshardhamin temppeli
Kohde:  Gandhinagar, Intia
Ajankohta:  24. syyskuuta 2002
Kuolleita:  32 (mukaan lukien 2 hyökkääjää)
Haavoittuneita:  80
Epäilty/epäillyt:  Lashkar-e-Taiba
Tekoväline:  AK-47
Akshardhamin temppelin verilöyly oli terrori-isku 24. syyskuuta 2002, jossa kuoli 32 henkilöä ja haavoittui yli 80. Tilanne raukeni, kun terroristit Murtuza Hafiz Yasin ja Ashraf Ali Mohammed Farooq kuolivat kommandojoukkojen hyökkäyksen päätteeksi.
Gujaratin korkein oikeus vahvisti kolmen iskussa avustaneen terroristin kuolemantuomiot ja tuomitsi kolme muuta erimittaisiin vankeusrangaistuksiin.. Vuonna 2014 kaikki kuusi tuomittua vapautettiin korkeimman oikeuden päätöksellä ja todettiin syyttömiksi tapahtumiin.
500-vuosikymmen eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 600-luku eaa. · 500-luku eaa. · 400-luku eaa.
Vuosikymmenet: 600-luku eaa. · 590-luku eaa. · 580-luku eaa. · 570-luku eaa. · 560-luku eaa. · 550-luku eaa. · 540-luku eaa. · 530-luku eaa. · 520-luku eaa. · 510-luku eaa. · 500-luku eaa. · 490-luku eaa.
Tapahtui vuosikymmenen aikana

509 eaa. – Roomasta tuli tasavalta
508 eaa. – Ateena omaksuu demokratian
508 eaa. – Rooma ja Karthago sopivat, että Rooma saa Latiumin ja Karthago Afrikan.
507 eaa. – Sparta yrittää väkivalloin palauttaa Ateenaan aristokratian.
Syntyneitä

n. 500 eaa. – Anaksagoras, kreikkalainen filosofi ja merkittävimpiä esisokraatikkoja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 500-vuosikymmen eaa. Wikimedia Commonsissa
Yleinen asumistuki

Yleinen asumistuki on Suomessa Kansaneläkelaitoksen (KELA) myöntämä etuus, joka on suunnattu pienituloisille asumismenojen helpottamiseksi. Asumistuki myönnetään yhteisesti ruokakunnalle, jonka katsotaan yleensä muodostuvan samassa asunnossa asuvista henkilöistä. Jos osa huoneistosta on esimerkiksi vuokrattu perheen ulkopuoliselle henkilölle, häntä pidetään eri ruokakuntaan kuuluvana ja hän voi saada erikseen yleistä asumistukea.
Asumistuen määräytymiseen vaikuttavat ruokakunnan aikuisten ja lasten lukumäärä, asunnon sijaintikunta sekä bruttokuukausitulojen yhteismäärä. Asumistuki myönnetään yleensä vuodeksi eteenpäin.
Syyskuussa 2022 lopussa yleistä asumistukea sai Suomessa noin 369 000 ruokakuntaa, joista alle 5000 asui omistamassaan omakotitalossa.
Yleistä asumistukea ei myönnetä eläkkeen saajalle, joka on oikeutettu eläkkeensaajan asumistukeen.
Asumistuen taso ja kehitys

Asumistuen tulorajat ja asumistukeen sisältyvien asumiskustannusten enimmäismäärät eivät nouse palkkojen ja asuinkustannusten noustessa. Asumistuen taso on jäänyt sen vuoksi yhä enemmän jälkeen asuinkustannusten noustessa. Suurimmalla osalla yleistä asumistukea saavista onkin Kelan käyttämää ylintä asuinkustannusnormia suuremmat asuinkulut.
Asumistukien saajat ja kokonaismäärä

Lähes 11 prosenttia suomalaisista kuului vuonna 2022 ruokakuntaan, jolle Kela maksoi asumistukea. Kyseisistä ruokakunnista 95 prosenttia asui vuokra-asunnossa, 4 prosenttia omistus- ja 1 prosenttia osaomistusasunnossa. Lähes 30 prosenttia Kelan maksamista asumistuista oli eläkkeensaajan asumistukia. Maksettujen asumistukien yhteismäärä oli 2 249 miljoonaa euroa.
Yli 60 prosenttia vuokralla asuvista sai asumistukea vuonna 2015.
Asumistukeen tehdyt muutokset > Asumistuen muutokset 2015

Vuoden 2015 alusta asumistuen määrä ei muuttunut mutta sen ehtoihin tuli muutoksia.
Asuntotukeen vaikuttavat nyt etenkin sijaintikunta ja ruokakunnan koko. Uusien sääntöjen mukaan asumistukea vähentävä perusomavastuu on sama koko maassa. Perusomavastuuseen vaikuttavat asujien (ruokakunnan) yhteenlasketut tulot sekä aikuisten ja lasten lukumäärä. Lapsilla on tässä suurempi laskennallinen painoarvo.
Tuen tarkistus muuttuu myös siten, että jatkossa tuki muuttuu, jos tulot pienenevät 200 euroa tai lisääntyvät 400 euroa. Omaishoitajien palkkioita ei myöskään enää katsota tuloiksi asumistukea myönnettäessä.
Myös omaisuusrajat poistuvat kaikilta paitsi eläkeläisiltä. Lisäksi omaisuudesta ei enää lasketa tuloa. Silti se ei tarkoita sitä, etteikö omaisuuden avulla hankitut tuotot vaikuttaisi. Pääomatuloista kaikki vuokratulot, metsänmyyntitulot ja korkotulot lasketaan yhä tuloiksi asumistukea määriteltäessä.
Eläkkeensaajat eivät saa enää valita, ottavatko he yleisen asumistuen vai eläkkeensaajan asumistuen vaan se määrätään Kelan toimistosta käsin. Jatkossa esimerkiksi kaikki lapsiperheet voivat hakea vain yleistä asumistukea. Eläkkeensaajan asumistuesta poistuu 65 vuoden ikäraja ja sen perusteeksi tulee iän sijaan vain eläkkeen määrä. Eläkeläisiä koskevat myös seuraavat muutokset: kaikki vanhuuseläkettä ja takuueläkettä saavat henkilöt siirtyvät eläkkeensaajan asumistuen piiriin, mutta jos henkilö saa pelkästään osatyökyvyttömyyseläkettä, osa-aikaeläkettä tai vapaaehtoista eläkettä, hän kuuluu kuitenkin edelleen yleisen asumistuen piiriin.
Asumistukeen tuli 1. syyskuuta 2015 myös 300 euron ansiotulovähennys, joka tehdään jokaisen ruokakuntaan kuuluvan sekä ansio- että yrittäjätuloista.
Uudistusten vaikutuksesta noin 70 prosentille tulee enemmän tai saman verran asumistukea kuin ennen. Noin kolmasosalla tuen määrän arvioidaan pienenevän.
Asumistukeen tehdyt muutokset > Asumistuen muutokset 2016

Yleisen asumistuen perusomavastuun tulosidonnaisuus nousi vuoden 2016 alussa 40 %:sta 42 %:iin. Asumistuen enimmäisasumismenot pidettiin vuonna 2016 samoina kuin vuonna 2015. Erikseen maksettavana vesimaksuna hyväksytään 18 euroa kuukaudessa henkilöä kohden, aiemman 19 euron sijaan. Erikseen maksettavina lämmityskustannuksina hyväksytään sama määrä kuin edellisenä vuonna.
Yleisen asumistuen perusomavastuun tulosidonnaisuuden kiristäminen kohdistuu vuonna 2016 noin 105 000 tuensaajaan. Asumistuen taso alenee heillä arvioiden mukaan keskimäärin 9 euroa. Pienituloisimpien tuensaajien tukeen tulosidonnaisuuden kiristäminen ei vaikuta. Yksin asuva, täyttä työmarkkinatukea saava henkilö saa jatkossakin tulojen puolesta täyttä asumistukea.
Muutokset liittyvät hallitusohjelman edellyttämiin säästötoimiin. Muutoksilla tavoitellaan yhteensä 22 milj. euron säästöjä yleisen asumistuen menoissa vuonna 2016.
Asumistukeen tehdyt muutokset > Asumistuen muutokset vuonna 2017

1. elokuuta 2017 opiskelijat siirrettiin yleisen asumistuen piiriin. Muutoksen ennakoitiin suurentavan 110 000 opiskelijan asumisen tukea vuositasolla 700 eurolla.
Hallitus on esittänyt, että yleisen asumistuen enimmäisasumismenoja rajoitetaan. Rajoitus johtuu valtion talousarvioesityksessä esitetyistä säästötavoitteista, ja sillä pyritään myös kattamaan lisäkustannuksia, jotka koituvat opiskelijoiden siirtämisestä yleisen asumistuen piiriin. Kuntaryhmissä 1 ja 2 sovellettaisiin vuonna 2017 samoja enimmäisasumismenoja kuin vuonna 2016. Kuntaryhmissä 3 ja 4 enimmäisasumismenoja alennettaisiin 5 %:lla.
Erikseen maksettavina vesimaksuna ja lämmityskustannuksina hyväksyttäisiin sama määrä kuin edellisenä vuonna.
Kansaneläkeindeksin leikkaaminen 0,85 %:lla tarkoittaa yleisessä asumistuessa sitä, että tuen perusomavastuu kiristyy. Hakijan tulojen tulee olla hieman pienemmät kuin edellisenä vuonna, jotta hänellä olisi oikeus täysimääräiseen asumistukeen. Vuonna 2017 täysimääräiseen tukeen oikeuttaa 597 euron kuukausitulo lisättynä 99 eurolla jokaista ruokakuntaan kuuluvaa aikuista ja 221 eurolla jokaista ruokakuntaan kuuluvaa lasta kohden.
Asumistukeen tehdyt muutokset > Tulevat muutokset

Sipilän hallitus linjasi kehysriihessä huhtikuussa 2017, että asumistukeen palautetaan neliövuokrakohtainen katto, mikä leikkaa tukea, ja että asumistuki nousee vastaisuudessa elinkustannusindeksin, eikä vuokrien kasvuindeksin mukaan. Uudistuksilla pyritään säästöihin.
Keskustelua asumistuesta

Suomen vuokranantajien mukaan asumistukimenojen kasvusta ei voi syyttää pelkästään vuokranantajia. Etujärjestön mukaan tukimenoja voidaan hillitä asuntorakentamista ja -tarjontaa parantamalla, ja puuttumalla työttömyyteen. Järjestön mukaan asumistukimenojen kasvuun vaikuttaa enemmän työttömyyden kasvu kuin vuokrien nousu.
Vasemmistoliiton puheenjohtaja Li Anderssonin mukaan asumistuen heikentäminen vaikeuttaa pienituloisten asemaa, ja ajaa ihmisiä toimeentulotuelle. Anderssonin mukaan inhimillisempi ja huomattavasti tehokkaampi keino puuttua ylikorkeisiin vuokriin olisi kohtuuhintaisen vuokra-asuntotuotannon merkittävä lisääminen ja vuokrankorotuksia hillitsevien toimenpiteiden selvittäminen.
Kelan 2019 teettämän tutkimuksen mukaan asumistuki kohdistuu niille henkilöille, joille se on tarkoitettukin. Suurin osa asumistuen saajista on nuoria ja yksin asuvia, ja asumistukea saadaan useimmiten suhteellisen lyhyen aikaa. Lapsiperheiden asumisen tukeminen voi olla myös perhepoliittinen toimi, jolla voi olla vaikutusta syntyvyyslukuihin.
Aiheesta muualla

Findikaattori - aikasarja yleistä asumistukea saaneiden ruokakuntien määrän kehityksestä
Filip I (Ranska)

Hugo Capet
Robert II Hurskas
Lapset:
Robert II Hurskas
Henrik I
Robert I
Lapset:
Henrik I
Filip I
Hugo Magnus
Lapset:
Filip I
Ludvig VI
Lapset:
Ludvig VI Paksu
Ludvig VII
Robert I
Lapset:
Ludvig VII Nuori
Marie
Alix de France
Marguerite de France
Adèle
Filip II
Agnes de France
Lapset:
Filip II Augustus
Ludvig VIII
Lapset:
Ludvig VIII Leijona
Ludvig IX Pyhä
Robert I
Alphonse
Pyhä Ranskan Isabel
Anjoun ja Sisilian Kaarle I
Lapset:
Ludvig IX Pyhä
Filip III Rohkea
Robert
Ranskan Agnes
Lapset:
Filip III Rohkea
Filip IV Kaunis
Kaarle
Louis
Margareeta Ranskalainen
Lapset:
Filip IV Kaunis
Ludvig X Itsepäinen
Filip V Pitkä
Isabella de France
Kaarle IV Kaunis
Lapset:
Ludvig X Itsepäinen
Johanna II
Juhana I Postuumi
Lapset:
Juhana I Postuumi
Filip Pitkä V
Kaarle IV Kaunis
Filip I (23. toukokuuta 1052 Champagne-et-Fontaine – 29. heinäkuuta 1108 Melunin linna, Ranskan kuningaskunta) oli Ranskan kuningas vuosina 1060–1108. Filip kuului Kapetingien sukuun.
Suku

Filipin vanhemmat olivat Ranskan kuningas Henrik I ja Kiovan prinsessa Anna Jaroslavna, joka oli Jaroslav I Viisaan ja Ingegerd Olofintyttären tytär. Hän oli vanhin lapsi, jolla oli kolme sisarusta, joista nuorin veli oli Hugues Suuri (1057–1102), Vermandois'n kreivi avioliittonsa kreivitär Adélaïde de Vermandois'n kanssa ansiosta. Filip voideltiin tavaksi tulleen käytännön mukaisesti kuninkaaksi isänsä vielä eläessä. Voitelu suoritettiin Reimsin katedraalissa 23. toukokuuta 1059, Filipin ollessa vasta 7-vuotias.
Kuningas

Jo seuraavana vuonna Filipin isä kuoli, ja hänestä tuli kuningas. Hänen äitinsä Anna toimi sijaishallitsijana siihen asti että Filip täytti 14 vuotta. Kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun Ranskan kuningatar toimi sijaishallitsijana poikansa alaikäisyyden aikana. Kuningatar Annan apuna sijaishallintoa hoitamassa olivat kuninkaan setä Flanderin kreivi Baudouin V ja Reimsin arkkipiispa-herttua Gervais. Kaksi vuotta sen jälkeen, kun tuli täysi-ikäiseksi vuonna 1066, Filip sai Gâtinaisin kreivikunnan puolueettomuutensa hinnaksi sukutaistelussa Anjoun kreivikunnasta ja näin yhdisti Sensin kreivikunnan kuninkaallisen maaomaisuuden Pariisin, Melunin ja Orléansin ympärillä oleviin maihin.
Anna ei epäröinyt sekaantua myöhemminkään hallitustoimiin. Leskeksi jäätyään hän oli avioitunut uudelleen Vermandoisin kreivin kanssa. Hoviin hän palasi vuonna 1071 kun Filip avioitui Bertha Hollantilaisen kanssa. Mukanaan hoviin hän toi uuden aviopuolisonsa. Tämän kuoleman jälkeen Anna asettui vakituisesti hoviin poikansa sinne kutsumana.