stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nicki Minaj
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Nicki Minaj Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| n k Nicki Minaj |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Pink Friday  Pink Friday: Roman Reloaded  Pink Friday: Roman Reloaded (The Re-Up)  The Pinkprint  Queen  Pink Friday 2 
Singlet:  ”Massive Attack” (ft. Sean Garrett)  ”Your Love”  ” Check It Out”  (ft. will.i.am)  ”Right Thru Me”  ”Moment 4 Life” (ft. Drake)  ”Super Bass”  ”Did It On'em”  ”Girls Fall Like Dominoes”  ”Fly” (ft. Rihanna)  ”Turn Me On” (ft. David Guetta)  ”Starships”  ”Right by My Side” (ft. Chris Brown)  ”Beez in the Trap” (ft. 2 Chainz)  ”Pound the Alarm”  ”Va Va Voom”  ”The Boys” (ft. Cassie)  ”Freedom”  ”High School” (ft. Lil Wayne)  ”Pills n Potions”  ”Bang Bang” (Jessie J ft. Nicki Minaj & Ariana Grande)  ”Anaconda”  ”Only” (ft. Drake, Lil Wayne ja Chris Brown)  ”Bed of Lies” (ft. Skylar Grey)  ”Truffle Butter” (ft. Drake ja Lil Wayne)  ”The Night Is Still Young”  ”Trini Dem Girls” (ft. LunchMoney Lewis)  ”Black Barbies”  ”Make Love” (ft. Gucci Mane)  ”Changed It” (ft. Lil Wayne)  ”No Frauds” (ft. Lil Wayne, Drake)  ”Regret in Your Tears”  ”MotorSport” (Migos, Nicki Minaj, Cardi B)  ”Barbie Tingz”  ”Chun-Li”  ”Idol” (BTS ft. Nicki Minaj) ”Rich Sex” (ft. Lil Wayne)  ”Bed” (ft. Ariana Grande)  ”Barbie Dreams”  ”Good Form” (ft. Lil Wayne)  ”Megatron”  ”Tusa” (Karol G & Nicki Minaj)  ”Yikes”  ”Say So” (Doja Cat ft. Nicki Minaj)  ”Trollz” (6ix9ine ft. Nicki Minaj)  ”What That Speed Bout!?” (Mike Will Made It ft. YoungBoy Never Broke Again & Nicki Minaj)  ”Whole Lotta Money” (Bia ft. Nicki Minaj)  ”Boyz” (Jesy Nelson ft. Nicki Minaj)  ”Do We Have a Problem?” (ft. Lil Baby)  ”Bussin” (ft. Lil Baby)  ”Blick Blick” (Coi Leray ft. Nicki Minaj)  ”We Go Up” (ft. Fivio Foreign)  ”Super Freaky Girl”  ”Likkle Miss” (Nicki Minaj, Skeng)  ”Love in the Way” (Yung Bleu, Nicki Minaj)  ”Tukoh Taka” (Nicki Minaj, Maluma, Myriam Fares)  ”Red Ruby da Sleeze” (2023)  ”WTF” (YoungBoy Never Broke Again, Nicki Minaj)  ”Princess Diana” (Ice Spice, Nicki Minaj)  ”Alone” (Kim Petras, Nicki Minaj)  ”Pound Town 2” (Sexyy Red, Nicki Minaj, Tay Keith)  ”Barbie World” (Nicki Minaj, Ice Spice)  ”Endless Fashion” (Lil Uzi Vert ft. Nicki Minaj)  ”Last Time I Saw You”  ”Everybody” (ft. Lil Uzi Vert)  ”FTCU”  ”Big Foot” 
Viralliset mixtapet:  Playtime Is Over  Sucka Free  Beam Me Up Scotty 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  Europeana  IdRef 
Nicki Minaj vuoden 2010 MTV Video Music Awardsissa.
Nicki Minaj Britney Spearsin Femme Fatale Tour -kiertueella vuonna 2011.
Nicki Minaj New Yorkissa marraskuussa 2010.
Jani Siekkinen (jääkiekkoilija)

| Jani Siekkinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. elokuuta 1997 (ikä 27) Rauma, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja/keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  KeuPa HT
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  19
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  JYP (SML) Herlev Eagles (Tanska)
Jani Siekkinen (s. 6. elokuuta 1997 Rauma) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue KeuPa HT:ssa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Siekkinen on pelipaikaltaan puolustaja, mutta hän on pelannut suurimman osan urastaan kuitenkin keskushyökkääjänä ennen siirtymistään kokonaan puolustajaksi kaudelle 2024–2025. Siekkinen laukoo oikealta.
Ura

Siekkinen on Rauman Lukon kasvatti. Hän jakoi kaudella 2012–2013 C-nuorten SM-sarjassa joukkueensa sisäisen syöttöpörssin voiton Matias Rauvolan kanssa 17 syöttöpisteellään. Kaudella 2014–2015 Siekkinen toimi Lukon B2-nuorten kapteenina. Hän oli tehoilla 17+29=46 joukkueen paras syöttäjä ja Siekkinen jakoi koko B2-nuorten SM-sarjan pistepörssin kahdeksannen sijan KKP:n Otto Markuksen kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi B2-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2014–2015 Siekkinen jakoi 21 syöttöpisteellään Lukon B-nuorten sisäisen syöttöpörssin voiton Otto Rehelmän kanssa. Kaudella 2016–2017 hän oli tehoilla 13+28=41 seuran A-nuorten toiseksi paras pistemies Matias Lainion jälkeen. Siekkinen voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-pronssia.
Huhtikuussa 2017 Siekkinen teki Lukon kanssa 1+2-vuotisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi kauden 2017–2018 kuitenkin kokonaan seuran A-nuorissa, joiden varakapteenina Siekkinen toimi. Hän oli Lukon kolmanneksi paras pistemies tehoilla 11+23=34. Seura ei käyttänyt kauden jälkeen Siekkisen sopimuksessa ollutta optiota. Elokuussa 2018 hän siirtyi tryoutille Mestis-joukkue KeuPa HT:hen. Siekkinen sai jatkosopimuksen kaudeksi 2018–2019, jolloin hän teki 44 runkosarjaottelussa tehot 6+6=12 ja 17 playoff-ottelussa tehot 5+7=12. Siekkinen voitti kauden päätteeksi Mestis-hopeaa. Hän pelasi myös neljä Suomen Cupin ottelua tehopistein 1+2=3. Kaudella 2019–2020 Siekkinen teki runkosarjassa 26 tehopistettä. Hän voitti KeuPan sisäisen tehotilaston lukemalla +18.
Kaudella 2020–2021 KeuPa HT lainasi Siekkinen yhteistyöseuraansa, SM-liigajoukkue JYPiin 11. marraskuuta 2020 pelattuun vierasotteluun Porin Ässiä vastaan, kun JYPistä oli maajoukkuekomennusten vuoksi sivussa useita pelaajia. Hänet merkittiin liigadebyytissään joukkueen nelossentteriksi laidoilleen kaksi muuta KeuPan lainapelaajaa, Janne Kumpulainen ja Joonas Larinmaa. Siekkinen sai ottelussa jääaikaa 8.07 minuuttia. Tammikuussa 2021 hän siirtyi jälleen viikon mittaisella sopimuksella lainalle JYPiin. Siekkinen teki liigauransa avausmaalin kolmannessa ottelussaan 23. tammikuuta 2021 alivoimalla vieraissa SaiPaa vastaan. Hän pelasi JYPissä kauden aikana kaikkiaan viisi ottelua.
Toukokuussa 2021 Siekkinen teki KeuPa HT:n kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudeksi 2021–2022 hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Tammikuussa 2022 Siekkisen sopimus KeuPan kuitenkin purettiin yhteisymmärryksessä. Pari päivää myöhemmin hänen vahvistettiin siirtyvän loppukauden kattavalla sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Herlev Eaglesiin. Siekkinen pelasi siellä vain seitsemän ottelua, kunnes hänen kautensa päättyi olkapäävamman vuoksi runkosarjan lopulla. Heinäkuussa 2022 hän teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Siekkinen voitti kauden 2022–2023 päätteeksi pronssia.
Kaudeksi 2023–2024 Siekkinen palasi vuoden mittaisella sopimuksella KeuPa HT:n Mestis-joukkueeseen. Hänet nimettiin joukkueen varakapteeniksi. Siekkinen pelasi osan kaudestaan puolustajana. Heinäkuussa 2024 hän teki KeuPan kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen ja seura tiedotti Siekkisen siirtyvän kaudelle 2024–2025 kokonaan puolustajan pelipaikalle.
Koripallo kesäolympialaisissa 2020 – miesten kokoonpanot

Tässä artikkelissa luetellaan kaikkien Tokion kesäolympialaisten 2020 miesten koripalloturnaukseen osallistuvien joukkueiden kokoonpanot.
A-lohko > Iran

Päävalmentaja:  Mehran Shahintab
A-lohko > Ranska

Ranskan kokoonpano nimettiin 21. toukokuuta. Ennen kisojen alkua Petr Cornelie korvasi Amath M’Bayen.
Päävalmentaja:  Vincent Collet
A-lohko > Tšekki

Päävalmentaja:  Ronen Ginzburg
A-lohko > Yhdysvallat

Yhdysvaltain joukkue nimettiin 28. kesäkuuta. Ennen kisoja koronavirusaltistuksen saanut Bradley Beal korvattiin Keldon Johnsonilla, ja loukkaantumisen jäljiltä riittämättömässä kunnossa olleen Kevin Loven tilalle nostettiin JaVale McGee.
Päävalmentaja:  Gregg Popovich
B-lohko > Australia

Australian joukkue julkistettiin 2. heinäkuuta.
Päävalmentaja:  Brian Goorjian
B-lohko > Italia

Italian kokoonpano julkistettiin 6. heinäkuuta.
Päävalmentaja:  Romeo Sacchetti
B-lohko > Nigeria

Päävalmentaja:  Mike Brown
B-lohko > Saksa

Saksan joukkue nimettiin 5. heinäkuuta.
Päävalmentaja:  Henrik Rödl
C-lohko > Argentiina

Päävalmentaja:  Sergio Hernández
C-lohko > Espanja

Päävalmentaja:  Sergio Scariolo
C-lohko > Japani

Japanin joukkue nimettiin 5. heinäkuuta 2021.
Päävalmentaja:  Julio Lamas
C-lohko > Slovenia

Slovenian kokoonpano julkistettiin 17. heinäkuuta 2021.
Päävalmentaja:  Aleksander Sekulić
Sotilaskapellimestari

Sotilaskapellimestari on  Suomen puolustusvoimien sotilasmusiikkialan johtavassa virassa oleva erikoisupseeri.
Sotilaskapellimestariksi voidaan nimittää sotilaskapellimestariopinnot (musiikin maisteri)  Taideyliopiston Sibelius-Akatemiassa ja Puolustusvoimien sotilasmusiikkikoulussa suorittanut henkilö.
Historia

Vuonna 1919 Puolustusvoimien joukko-osastot nimettiin uudelleen, jolloin soittokuntien kapellimestarit saivat ensimmäiset musiikkiupseerin arvot. Keväällä 1920 soittokuntien kapellimestarit pitivät ensimmäisen yhteisen kokoontumisen. Musiikkiupseerit olivat tuolloin isojen soittokuntien kapellimestareina. Pienempien soittokuntien johtajina toimivat vääpelin arvoiset henkilöt.
Ylikapellimestari

Puolustusvoimien ylikapellimestarina virkaan nimitetään henkilö, joka on ollut päällikkönä eri soittokunnissa ja omaa pitkän kokemuksen sotilasmusiikkialalta. Ylikapellimestarin toimipaikkana on pääesikunnasta, mistä hän  johtaa kaikkia puolustusvoimien soittokuntia. Puolustusvoimien ylikapellimestareina ovat olleet:
musiikkikomentaja Timo Kotilainen 2024–
musiikkieverstiluutnantti Pasi-Heikki Mikkola 2021–2023
musiikkieverstiluutnantti Jyrki Koskinen 2016–2020
musiikkieverstiluutnantti Elias Seppälä 2008–2015
musiikkieverstiluutnantti Harri Saksa 1996–2008
musiikkieverstiluutnantti Mikael Tsokkinen 1993–1996
musiikkieverstiluutnantti Rauno Haahti 1990–1993
musiikkieverstiluutnantti Teuvo Laine 1984–1990
musiikkieverstiluutnantti Arvo Kuikka 1967–1984
musiikkimajuri Arvo Uro 1964–1967
musiikkieverstiluutnantti Martti Parantainen 1951–1964
musiikkieverstiluutnantti August Huttunen 1944–1951
musiikkieverstiluutnantti Lauri Näre 1927–1944
musiikkimajuri Aleksei Apostol 1919–1927
majuri Aatto A. Liljeström (Armeijan kapellimestari 1918).
Muita Puolustusvoimien kapellimestareita ovat muiden muassa
Jarkko Aaltonen
Raine Ampuja
Tero Haikala
Riku Huhtasalo
Petri Junna
Juha Ketola
Aino Koskela
Timo Kotilainen
Juhani Valtasalmi
Risto Sojakka
Jaakko Nurila
Ville Paakkunainen
Artturi Rope
Janne Siniketo.
Ida Asplund

Ida Asplund (s. 30. marraskuuta 1979) on suomenruotsalaiseksi itsensä määrittelevä  yhteiskunta-aktivisti, joka on herättänyt huomiota kieli- ja etnonationalistisilla mielipiteillään.
Asplundin talvella 2005 Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä antama haastattelu aiheutti kohua ja keskustelua. Hänen mukaansa suomenruotsalaiset eivät ole suomalaisia mutteivät toisaalta ruotsalaisiakaan vaan oma kansansa. Haastattelussa Asplund myös painotti, että suomenruotsalaisuus ei tarkoita vain sitä, että Suomesta kotoisin oleva henkilö puhuu äidinkielenään ruotsia vaan myös sitä, että henkilöllä on suomenruotsalaiseksi määriteltävää sukutaustaa eivätkä kaikki Suomesta lähtöisin olevat ruotsinkieliset siten ole suomenruotsalaisia. Hän myös syytti suomenkielisiä suomenruotsalaisen kulttuuriperinnön ryöväämisestä, koska Johan Ludvig Runebergin ja Tove Janssonin kaltaisten ruotsinkielisten taiteilijoiden tuotanto esitetään osana suomalaiskansallista kulttuuria. Asplundin mukaan se, että Runeberg piti itseään ruotsinkielisenä suomalaisena, johtui siitä, että Runeberg oli aikansa lapsi.
Asiaa käsiteltiin ruotsinkielisissä sanomalehdissa ja Yleisradion Aamu-TV:ssä. Silloinen RKP:n puheenjohtaja Jan-Erik Enestam, joka kannattaa näkemyksiä suomenruotsalaisista suomalaisina, jotka puhuvat äidinkielenään ruotsia sekä kaikkien Suomesta kotoisin olevien äidinkielenään ruotsia puhuvien laskemista suomenruotsalaisiksi, nimesi Asplundin ”suomenruotsalaisten suurimmaksi viholliseksi”. Sisuradiolle antamassaan haastattelussa Asplund sanoi Nyt-liitteessä, että hänen suomenruotsalaisten geenejä koskevista lausunnoistaan on esitetty vääriä tietoja. Samalla hän kuitenkin mainitsi, että suomalaisten ja suomenruotsalaisten välillä on muitakin kuin kielieroja.
Asplund on vaikuttanut muun muassa I-Fisk ja Finlandssvensk samling -nimisissä järjestöissä. Asplund on kasvanut Ruotsissa. Hänen äitinsä on ruotsalainen ja isänsä suomenruotsalainen, mutta hän kokee kokonaan itsensä suomenruotsalaiseksi. Suomen puolella hänen juurensa ovat Uudenkaarlepyyn Munsalassa. Asplund on opiskellut oikeustiedettä Uumajan yliopistossa.
Aiheesta muualla

Ida Asplund, en provokativ finlandssvensk Yle Arkivet (ruotsiksi)
Dutton, Edward: An Ant verses an Elephant? Ovi Magazine (englanniksi)
Jani-Petteri Helenius

| Jani-Petteri Helenius> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. tammikuuta 1990 (ikä 35) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  J-P
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  87 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–2014
Seurat:  Jokerit (SML) Kiekko-Vantaa (Mestis) KooKoo (Mestis) Raahe-Kiekko (S-S) TuTo (Mestis)
Jani-Petteri Helenius (s. 18. tammikuuta 1990 Helsinki) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän oli pelityyliltään kahden suunnan sentteri, jonka vahvuuksiin kuuluivat luistelu, röyhkeys, ärsyttäminen ja karvaaminen. Helenius oli kuitenkin ajoittain hieman itsekäs pelaaja, eikä muistanut aina syöttää. Hän ei myöskään tehnyt kovin paljon tehopisteitä, eikä ollut parhaimmillaan hyökkäyspäässä.
Ura > Seuraura

Helenius on Oulunkylän Kiekko-Kerhon kasvatti. Hän pelasi myöhemmät juniorivuotensa kuitenkin Jokereissa, jonka C-nuorissa Helenius voitti SM-pronssia vuonna 2005 ja Suomenmestaruuden vuonna 2006. Hän oli jälkimmäisen kevään mestarijoukkueen paras pistemies Tomi Tuomiston kanssa tehoilla 5+5=10 ja kuului myös Jokereiden kapteenistoon, kuten myös seuraavalla kaudella 2006–2007 B-nuorissa. Kauden 2007–2008 Helenius pelasi suurimmaksi osaksi A-nuorissa, mutta hän vahvisti myös Jokereiden B-nuoria, jotka voittivat kauden päätteeksi Suomenmestaruuden.
Helenius nousi Jokereiden SM-liigajoukkueeseen runkosarjan 2008–2009 alussa ja teki kolmivuotisen liigasopimuksen. Hän teki SM-liigadebyyttinsä kauden viidennessä ottelussa 27. syyskuuta 2008 vieraissa Oulun Kärppiä vastaan. Helenius sai ottelussa jääaikaa 9.06 minuuttia. Liigauransa avausmaalin hän teki 21. marraskuuta 2008 Rauman Lukkoa vastaan. Varsin kypsästi ja "äijämäisesti" esiintyneen Heleniuksen tulokaskausi toi yhteensä 28 runkosarjaottelussa tehot 1+1=2. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kolmen Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa. Kaudella 2009–2010 Helenius kärsi kuitenkin vaikeasta selkävammasta, jonka takia hän pelasi vain kaksi runkosarja- ja kolme playoff-ottelua Jokereiden A-nuorissa sekä muutaman nuorten maaottelun.
Kauden 2010–2011 kynnyksellä Jokerit lainasi Heleniuksen Mestis-joukkue Kiekko-Vantaaseen, jossa hän pelasi lähes koko runkosarjan tehden 44 ottelussa tehot 6+10=16. SM-liigassa Helenius pelasi kauden aikana kymmenen runkosarja- ja yhden playoff-ottelun verran jääden niissä ilman tehopisteitä. Hän edusti Jokereiden miesten joukkuetta myös kymmenessä European Trophy -turnauksen ottelussa. Helenius vahvisti kauden aikana myös Jokereiden A-nuoria kevään 2011 peleissä. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KooKoohon. Hän voitti Mestis-pronssia keväällä 2012.
Kaudeksi 2012–2013 Helenius palasi vuoden mittaisella sopimuksella Kiekko-Vantaaseen. Hän kävi kauden aikana myös kahdeksan SM-liigaottelun verran paikkaamassa Jokereiden loukkaantumisia ja teki niissä yhden maalin. Kauden 2013–2014 Helenius aloitti ottelukohtaisella sopimuksella Suomi-sarjajoukkue Raahe-Kiekossa, josta hän palasi lokakuussa 2013 takaisin Kiekko-Vantaaseen. Helmikuussa 2014 Helenius siirtyi loppukaudeksi TuToon.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Piešťany 2007 | jääkiekko |  |
Helenius pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2009. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2007 voittaen hopeaa.
Janne Marjelund

Janne Marjelund (s. 2. lokakuuta 1972 Raahe) on suomalainen pesäpalloilija. Marjelund edusti koko uransa Superpesiksessä Pattijoen Urheilijoita. Marjelund pelasi yhden Itä-Länsi-ottelun vuonna 1999. Hän pelasi sisäpelissä vaihtajana ja ulkokentällä kolmospolttajana. Marjelund pelasi 113 Superpesiksen runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän löi kymmenen kunnaria ja 45 tavallista juoksua, toi 104 juoksua ja keräsi 477 kärkilyöntipistettä. Marjelund pelasi 13 Superpesiksen ylemmän loppusarjan ottelua. Näissä otteluissa hän toi yhdeksän juoksua ja keräsi 70 kärkilyöntipistettä.
Janne Meriläinen

Janne Meriläinen on suomalainen uransa lopettanut pesäpalloilija. Meriläinen edusti Superpesiksessä pelannutta Nurmom Jymyä kaudet 2004-2007. Kaudella 2005 Meriläinen saavutti SM-hopeamitalin Nurmon Jymyn joukkueessa. Meriläinen pelasi urallaan 98 Superpesiksen runkosarjaottelua, joissa löi kolme kunnaria ja 25 tavallista juoksua, toi 23 juoksua ja keräsi 186 kärkilyöntiä. 43  pelamassaan Superpesiksen pudotuspeliottelussa Meriläinen löi yhden kunnarin ja kolme tavallista juoksua, toi yhdeksän juoksua ja keräsi 77 kärkilyöntiä. 14 pelaamassaan Superpesiksen karsintasarjan ottelussa Meriläinen löi kolme tavallista juoksua, toi kahdeksan juoksua ja keräsi 25 kärkilyöntiä.
Michel Dussuyer

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. toukokuuta 1959 (ikä 65)
Syntymäpaikka: Cannes, Alpes-Maritimes, Ranska
Pituus: 185 cm
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1978–1981 1981–1983 1983–1984 1984–1996 |  AS Cannes  OGC Nice  Olympique Alès  AS Cannes |  |
Valmennusura
1996–2002 2002–2004 2006 2006–2007 2008–2010 2010–2013 2014–2015 2015–2017 2018–2021:  AS Cannes (apuv.)  Guinea  Norsunluurannikko (apuv.)  AS Cannes  Benin  Guinea  Guinea  Norsunluurannikko  Benin
Michel Dussuyer (s. 28. toukokuuta 1959) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti.
Ura

Dussuyer edusti pelaajaurallaan Rivieran kahta naapuriseuraa, AS Cannesia ja OGC Niceä sekä Olympique Alèsia. Hän debytoi Cannesin joukkueessa kaudella 1978–1979 ja pelasi jo seuraavalla kaudella 28 ottelussa Division 2:ssa. Hän ei kuitenkaan kyennyt vakiinnuttamaan asemaansa seuran ykköstorjujana ja siirtyi 1981 Niceen, josta edelleen Alèsin kautta takaisin Cannesiin kaudelle 1984–1985. Hän edusti kasvattajaseuraansa aina uransa loppuun, kauteen 1995–1996 saakka ja pelasi vuodet 1989–1992 seuran ykkösmaalivahtina pääsarjassa.
Valmennusuransa Dussuyer aloitti AS Cannesin apulaisvalmentajana vuonna 1996 ja toimi tehtävässä kuusi vuotta, kunnes nousi Guinean maajoukkueen peräsimeen. Hän luotsasi maan Afrikan mestaruuskisoihin 2004. Lopputurnauksessa Guinea oli alkulohkonsa toinen, mutta tie katkesi puolivälierätappioon Malille. Kisoujen jälkeen Dussuyer jätti tehtävänsä.
Vuonna 2006 Dussuyer palasi valmennustehtäviin ja toimi Henri Michelin apuvalmentajana Norsunluurannikon maajoukkueessa. Kaksikko luotsasi Norsut hopealle Afrikan mestaruuskisoissa. Kesän MM-kisoissa Saksassa tie katkesi kovaan alkulohkoon, jossa joukkue sijoittui kolmanneksi Argentiinan ja Alankomaiden jälkeen.
MM-kisojen jälkeen Dussuyer siirtyi AS Cannesin päävalmentajaksi. Hän sai potkut tehtävästään toukokuussa 2007.
Kesäkuussa 2008 Dussuyer palasi Afrikkaan, kun hänestä tuli Beninin maajoukkueen uusi päävalmentaja. Dussuyerin johdolla Benin selvisi kolmatta kertaa historiassaan Afrikan mestaruuskisoihin. Angolassa pelattu lopputurnaus sujui kuitenkin kehnosti, ja Benin sai alkulohkossaan vain yhden pisteen pudoten jatkosta. Kisojen jälkeen Dussuyer sai potkut.
Kesäkuussa 2010 Dussuyer palasi Guinean maajoukkueen peräsimeen. Hänen johdollaan Guinea jäi alkulohkoon Afrikan mestaruuskisoissa 2012. Hän jätti tehtävänsä loppuvuodesta 2013, mutta liitto palkkasi hänet takaisin jo helmikuussa 2014.  Afrikan mestaruuskisoissa 2015 Guinea eteni arvalla pudotuspeleihin, joissa kärsi 3–0 tappion Ghanalle.
Kesällä 2015 Dussuyerista tuli Norsunluurannikon maajoukkuevalmentaja.  Dussuyer johdatti Norsunluurannikon Afrikan mestaruuskilpailuihin 2017 karsintalohkonsa voittajana. Puolustavana mestarina kisoihin selvinneen Norsunluurannikon turnaus päättyi kuitenkin pettymykseen. Joukkue ei voittanut alkulohkossaan yhtään ottelua ja turnaus päättyi karsiutumiseen alkulohkovaiheessa. Kisojen jälkeen Dussuyer jätti tehtävänsä.
Dussuyer palasi Beninin maajoukkueen päävalmentajaksi elokuussa 2018. Hän luotsasi joukkuetta Afrikan mestaruuskisoissa 2019 ja johdatti Beninin puolivälieriin saakka. Dussuyer sai potkut kesäkuuss 2021, kun Benin ei selvinnyt Afrikan mestaruusturnaukseen 2021.
Meriitit

Afrikan mestaruuskilpailut
Hopeaa: 2010 (apuv.)
Puolivälierät: 2004, 2015
1.kierros: 2010, 2012, 2017
Pariisin katakombit

Pariisin katakombien käytävää
Pariisin katakombit (ransk. Catacombes de Paris) on Pariisissa sijaitseva laaja maanalainen huoneiden ja käytävien verkosto, jota on käytetty hautapaikkana.
Historia

Alkujaan kalkkikivilouhoksina syntyneitä luolia alettiin käyttää hautoina 1700-luvulla, kun eräät Pariisin hautausmaat olivat muuttuneet terveysriskiksi. Silloin maanpäällisistä haudoista alettiin siirtää luita maanalaisiin käytäviin, joita samalla vahvistettiin uudella kiviaineksella. Luiden siirtäminen jatkui vuoteen 1814.
Katakombien seinät ovat täynnä piirroksia, joista vanhimmat ovat peräisin 1700-luvulta. 1800-luvulla käytävissä jopa asui ihmisiä. Victor Hugo on käyttänyt Pariisin katakombien tuntemustaan romaanissaan Kurjat. Toisen maailmansodan aikana katakombeja käyttivät vastarintaliikkeen jäsenet, ja maan alla 6. kaupunginosassa (ransk. arrondissement) sijaitsi myös saksalaisten bunkkeri.
Maanalaiset tunnelit ja kammiot ovat jo pitkään aiheuttaneet turvallisuusongelmia. Toisinaan käytäviä romahtaa, mikä aiheuttaa usein vahinkoa rakennuksille. Tämän estämiseksi hallitus perusti jo vuonna 1777 IGC:n (Inspection générale des Carrières) valvomaan jo olemassa olevia käytäviä ja estämään uusien kaivamisen. Valvonta ja tunnelien lujittaminen ovat jatkuneet tähän päivään saakka.
Vuonna 2015 Airbnb maksoi 350 000 euroa osana mainostemppua, joka tarjosi asiakkaille mahdollisuuden yöpyä katakombeissa.lähde?
Elokuussa 2017 varkaat murtautuivat kellariin katakombeista ja varastivat yli 250 000 euron arvosta viiniä.lähde?