stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
USB-muisti
Käyttökohteita > Käyttöjärjestelmän lataaminen

USB-muistilta voidaan käynnistää tietokone joko käyttöjärjestelmän asennukseen tai käyttää tietokonetta sellaisenaan. Kiintolevyllä olevan käyttöjärjestelmän rinnalla käytetään USB-muistille talletettua käyttöjärjestelmää valitsemalla tietokoneen käynnistyksen yhteydessä käynnistysvalikosta USB-muistilla oleva käyttöjärjestelmä.
Tämä mahdollistaa toisen käyttöjärjestelmän käytön Live-CD -levyjen tapaan.
Käyttökohteita > Tiedostojen siirto

USB-muisteja käytetään tyypillisesti siirtämään valokuvia, dokumentteja ja muita tiedostoja tietokoneelta toiselle, mikäli näillä ei ole keskenään verkkoyhteyttä.
Käyttökohteita > Tietokoneen suojaaminen viruksilta

USB-muisteille on saatavissa toimisto-ohjelmia siten, että USB-muisti muodostaa oman virtuaalisen muistialueensa Windowsiakin käytettäessä eikä kirjoita mitään tietokoneen kovalevylle.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USB-muistitikku Wikimedia Commonsissa
USB-muistilta ajettavia ohjelmia - tavalliselle tikulle
USB-muistilta ajettavia ohjelmia - erityiselle U3 tikulle
USB-muistin käyttäminen
USB-muistitikku ja mitta-asteikko kokovertailua varten.
Etelä-Carolinan provinssi

Etelä-Carolinan provinssi (engl. Province of South Carolina) oli  Ison-Britannian kuniningaskunnan siirtokunta Pohjois-Amerikassa vuodesta 1712 vuoteen 1776, jolloin se ja kaksitoista muuta brittiläistä siirtokuntaa julistautuivat itsenäisiksi, perustaen Yhdysvallat. Etelä-Carolinasta tuli tämän jälkeen osavaltio.
Käännös suomeksi
Olli-Pekka Tuomisalo

Olli-Pekka Tuomisalo lokakuussa 2021
Olli-Pekka Tuomisalo (s. 1970) on suomalainen saksofonitaiteilija.
Ura saksofonitaiteilijana

Tuomisalo valmistui Sibelius-Akatemiasta musiikin maisteriksi 1999 ja musiikin tohtoriksi 2009 aiheena ”Saksofoni suomalaisessa taidemusiikissa”. Tuomisalo piti Sibelius-Akatemian ensikonserttinsa syksyllä 2002 ja samana vuonna hänelle myönnettiin Suomen Saksofoniseuran Josef Kaartinen -palkinto.
Tuomisalo on uransa aikana esiintynyt yli sata kertaa eri sinfoniaorkestereiden solistina. Hänelle on omistettu noin 50 saksofonisävellystä, joita hän on esittänyt Suomen lisäksi Ruotsissa, Tanskassa, Islannissa, Venäjällä, Belgiassa, Englannissa, Espanjassa, Kiinassa, Ranskassa ja Saksassa sekä kolmella Yhdysvaltain kiertueella.
Tuomisalo toimii saksofoninsoiton lehtorina Musiikkiopisto Juvenaliassa sekä vakituisena avustajana RSO:n, HKO:n ja Avantin riveissä. Tuomisalo esiintyy säännöllisesti pianotaiteilija Risto-Matti Marinin kanssa sekä perinteisin resitaalein että raskasta kamarimusiikkia esittävänä Metallifonia-duona.
Kirjallinen tuotanto

Saksofoni suomalaisessa taidemusiikissa. Väitöskirja. Sibelius-Akatemia 2009.
Matti Rajulan elämä. Omakustanne 2013. ISBN 978-952-93-1836-0
Levytykset

1996–1997: Elokuisessa Helsingissä
1999: Syysrunoelma
2000: Kevättuulahdus
2003: La Valse
2005: Phantasme – Finnish Saxophone Concertos vol. 2
2008: Metallifonia – Far Beyond the Sun
2009: Avenue – Finnish Saxophone Masterpieces
2009: Ballade – Finnish Saxophone Concertos vol. 3
2010: Akateeminen Saksofonikvartetti
2011: SaxCussion
2011: Saxophone Romance
2012: Sax Moods
2013: Chambersax
2015: The Saxophone
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olli-Pekka Tuomisalo Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Pasi Heikkilä

Pasi Heikkilä yleisurheilukilpailuissa Tampereen Ratinan stadionilla vuonna 1991.
Pasi Heikkilä (s. 31. toukokuuta 1965) on suomalainen moukarinheittäjä. Hän edusti Tampereen Pyrintöä ja hänen valmentajanaan toimi Elis Heikkilä. Kalevan kisoista Heikkilä voitti hopeaa ja kaksi pronssia. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1992 jälkeen. Ennätyksensä 75,10 metriä Heikkilä on heittänyt vuonna 1991 Parikkalassa ja se oikeuttaa Suomen kaikkien aikojen tilastossa sijalle 14.
Free Soil Party

| Free Soil Party |
| --- | --- |
Perustettu:  1848
Lopetti:  1854
Johto:   Martin Van Buren  Salmon P. Chase  John P. Hale 
Värit:  oliivinvihreä
Infobox OKNimi-testi OK: 
Free Soil Party oli lyhytikäinen puolue, joka toimi Yhdysvalloissa vuosina 1848–1854. Puolue vastusti orjuuden laajentamista uusille läntisille alueille tai uusiin osavaltioihin. Puolue uskoi, että hallitus ei voinut lopettaa orjuutta siellä, missä se jo oli, mutta se voisi rajoittaa sitä uusilla alueilla.
Puolue asetti Yhdysvaltain entisen presidentin Martin Van Burenin ehdokkaakseen vuoden 1848 presidentinvaaleihin. Vaikka puolue sai vain 10 prosenttia äänistä, se heikensi demokraattista ehdokasta ja edisti Whig-puolueen ehdokkaan Zachary Taylorin valintaa presidentiksi. Puolueen äänimäärä väheni noin 5 prosenttiin vuoden 1852 presidentinvaaleissa, jolloin John P. Hale oli presidenttiehdokas. Siitä huolimatta puolueella oli jäseniä edustajainhuoneessa ja useissa osavaltioiden lainsäädäntöelimissä.
Puolue liittyi vuonna 1854 perustettuun republikaaniseen puolueeseen, joka vastusti myös orjuuden laajentamista uusiin osavaltioihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Free Soil Party Wikimedia Commonsissa
| n k  Yhdysvaltain puolueet |
| --- | --- |
Pääpuolueet:  Demokraatit  Republikaanit 
Muut puolueet:  Kommunistit  Libertaaripuolue  Marihuana-puolue  Perustuslakipuolue  PSL  Sosialistinen työväenpuolue (Marxilainen)  Sosialistinen työväenpuolue (Trotskilainen)  Reformipuolue  Vihreä puolue  American Independent 
Entiset puolueet:  Vapaamuurarien vastustajat  Demokraattis-republikaanit  Federalistit  Whigit  Dixiecrat  Free Soil Party  Know Nothing  Liberaalirepublikaanit  Mustat pantterit  Natsi-puolue  Perustuslaillinen liittovaltiopuolue  Sosialistipuolue  Kansanpuolue (1892–1909)  Edistyspuolue (1912–1920)  Edistyspuolue (1924–1927)  Edistyspuolue (1948–1955)
Joulusauna

Joulusaunan valmistelua vuonna 1958.
Joulusauna on suomalainen joulunajan perinne. Se oli muinaisille suomalaisille joulunvieton tärkein tapahtuma, johon valmistauduttiin hartaudella ja huolella. Joulusauna on kuulunut suomalaisen talonpojan juhlaan kautta aikojen. Saunan lämmitys aloitettiin ajoissa, usein jo edellisenä yönä, jotta kaikki ehtivät saunoa valoisana aikana. Saunassa lymyttiin hiljaa, etteivät sääsket ja itikat seuraavana kesänä hätyyttelisi. Auringon laskettua saunan otti haltuunsa näkymätön väki, talon entiset löylymiehet. Joidenkin uskomusten mukaan joulusaunassa on oltava hiljaa. Ellei ollut hiljaa, lankesi jouluköyry. Joulusaunomisessa on usein tapana vilvoitella painumalla lumihankeen pyörimään ja kierimään.
Joulusauna kerrostaloissa

Useissa taloyhtiöissä on tapana tarjota asukkaille 
jouluaattona ilmainen joulusauna. 
Joulusaunavuorot ovat joko perheille, tai 
miehille ja naisille on omat vuorot.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto – Hämäläinen joulusauna
web.tukholma.net – Joulusauna (Arkistoitu – Internet Archive)
Sauna
| --- | --- |
Saunakylpy eri kulttuureissa:   Suomalainen sauna  Banja  Turkkilainen sauna  Hikimaja  Temascal  Laconicum  Sentō 
Kiuas:   Savusaunan kiuas  Aitokiuas  IKI-kiuas  Läpivirtauskiuas 
Saunominen:   Löyly  Vasta  Lauteet  Istuinalunen  Avantouinti 
Saunarakennus:   Historialliset saunatyypit  Savusauna  Rantasauna  Talosauna  Huoneistosauna  Kylpyhuonesauna  Metsäsauna  Autosauna 
Saunakulttuuri:   Yleinen sauna  Homosauna  Täisauna  Kelluva sauna  Saunomisen maailmanmestaruuskilpailut  Uunissa saunominen 
Suomalainen sauna
Sauna kansanperinteessä:   Juhannussauna  Joulusauna  Morsiussauna  Saunatonttu 
Sauna kulttuurissa ja taiteessa:   Suomen Saunaseura  Tamminiemen saunaseura  Sauna – puhtaasti suomalainen  Saunassa  Miesten vuoro
Ritva-Liisa Pohjalainen

| Ritva-Liisa Pohjalainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1949 Pattijoki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Taiteilija
Ala:  Teollinen muotoilu
Kuuluisimpia töitä:  Omat vaate-, koru- ja lasitaidemerkit
Palkinnot
 Ornamo-pallo, Kultainen vaatepuu, Kaj Franck -muotoilupalkinto 
Suomalaisen vaate- ja taidemuotoilija Ritva-Liisa Pohjalaisen nimestä lyhenteenä muodostetun Luhta Sportswear Companyn Ril's tuotemerkin myymälä Helsingin Pohjoisesplanadilla.
Ritva-Liisa Pohjalainen (s. 26. marraskuuta 1949 Raahe)  on suomalainen Kuopiossa asuva muotoilija. Pohjalainen valmistui vaatetus- ja tekstiilitaiteilijaksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 1974. Hän on perehtynyt markkinointiin ja materiaalituotantoon eri puolilla maailmaalähde?selvennä. Laajassa, kokeellisessa uniikkituotannossaan Pohjalainen on liittänyt tekstiili- ja vaatesuunnitteluun klassisen kuvanveiston piirteitälähde?. Hän on toiminut suunnittelijana muuun muassa Piretalle, Silolle, Kestilälle, Finn Flarelle ja Piretta-PTA:llelähde?.
Pohjalainen suunnitteli nimeään kantavaa Ril’s-mallistoa L-Fashion Groupille aina vuoteen 2008 saakka.lähde?
Viimeisinä vuosinamilloin? hän on tehnyt vaatetusprojekteja ja suunnitellut mm. Finnairin, Alkon ja Leijona Cateringin työasumallistot.lähde?
Pohjalainen valmistui lasi-ja keramiikkamuotoilijaksi vuonna 2010. Hänen tuotantonsa käsittää uniikkeja lasiveistoksia, taidelasin piensarjatuotantoja, koruja, keramiikkaa sekä valaisimia.lähde?
Taidelasin parissa hän työskentelee Nuutajärvellä Suomessa ja Muranossa Italiassa lasimaestro Pino Signoretton kanssa. Hänellä oli lasiveistosnäyttely Shanghaissa Kiinassa lokakuussa 2017 osana Suomi 100 -ohjelmaa.lähde?
Ritva-Liisa Pohjalainen on ottanut kantaa suomalaisen käsityö- ja teollisuusosaamisen säilyttämisen ja kehittämisen puolesta. Pohjalainen on opettanut vaatesuunnittelua Taideteollisessa korkeakoulussa ja hänen töitään on esitelty näyttelyissä Suomessa ja ulkomailla. Hänelle on myönnetty huomionosoituksia, kuten Kaj Franck -muotoilupalkinto vuonna 2004 ja Itä-Suomen yliopiston kunniatohtorin nimike vuonna 2010. Suomen virka-ja liikenaisten liitto myönsi hänelle Vuoden nainen -palkinnon vuonna 2015.lähde?
Koulutus

Ylioppilas, Raahen lukio
Taiteen maisteri, Taideteollinen korkeakoulu, 1974
vaatesuunnittelun opettaja TaiKissa 1996–1998
Muotoilija (AMK) (lasi- ja keramiikkalinja), Kuopion Muotoiluakatemia / Savonia-ammattikorkeakoulu 2010
Tunnustukset

Ornamo-pallo, 1978
Taideteollisuuden valtionpalkinto yhdessä Pirkko Vienolan ja Piippa Lappalaisen kanssa
Kultainen vaatepuu, 1998
Kaj Franck -muotoilupalkinto, 2004
Kunniatohtori, Kuopion yliopisto, 2010
Vuoden nainen, Suomen virka- ja liikenaisten liitto
Pohjalainen sai oman postimerkin, kun 2010 Kansainvälisen naistenpäivän kunniaksi julkaistiin postimerkkivihko kuudesta suomalaisesta merkkinaisesta.
Vaatesuunnittelija

Pohjalainen on suunnitellut vaatemallistoja Piretalle, PTA:lle, Kestilälle, Finn-Flarelle ja L-Fashion Groupille. L-Fashion Groupin pääsuunnittelijana hän loi myös omaa nimeänsä kantavan Ril's-tuotemerkin.
Vuonna 2008 Pohjalainen suunnitteli Finnairin henkilökunnan uuden puvustuksen, joka oli tarkoitus ottaa käyttöön 2009. Taloudellisista syistä vaihto tehtiin kuitenkin vasta joulukuussa 2010 julkistetun yritysilmeen kokonaisuudistuksen yhteydessä. Uusi puvusto tuli käyttöön 15. joulukuuta 2011.
RLP Design Oy

RLP Design Oy on suunnitteluyritys, jonka Ritva-Liisa Pohjalainen -muotoilubrändin alla myymiin tuotteisiin kuuluu hänen suunnittelemiaan koruja, designtuotteita ja sisustusesineitä. Pohjalaisen puoliso Yrjö Möttönen on RLP Designin toimitusjohtaja. Heidän poikansa Jussi Möttönen on yrityksen brand manager.
Tuotteet valmistetaan lähtökohtaisestiselvennä Suomessa. Keramiikka työllistää käsityöläisiä Pohjois-Savossa, korut valmistaa kuopiolainen Saurum Oy. Lasitaide valmistetaan Lasisirkus-yrityksessä Nuutajärvellä. Pääasiallisena myyntikanavana on Saurum ja muut kultasepänliikkeet. Tuotantoa on myös Italian Muranossa.
Aiheesta muualla

Ritva Liisa Pohjalainen -muotoilubrändin sivusto
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Velho Magus Mamurra

| Velho Magus Mamurra |
| --- | --- |
Tyyli:  lastenohjelma
Kestoaika:  n. 4–8 min
Pääosissa:  Martti-Mikael Järvinen Sini-Petra Järvinen
Alkuperämaa:  Suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  1. syyskuuta 1988 –  3. huhtikuuta 1990
Jaksoja:  15
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Päivi Lattunen
Käsikirjoittaja(t):  Eija Järvinen
Tuotantoyhtiö(t):  Yleisradio
Aiheesta muualla
IMDb
Velho Magus Mamurra oli TV2:n Pikku Kakkoselle vuosina 1988–1990 tehty lastenohjelmasarja. Sen pääosissa velho Magus Mamurraa esitti Martti-Mikael Järvinen ja Ubi-queta esitti Sini-Petra Järvinen. Sarjan käsikirjoittaja oli Eija Järvinen.
Jaksot

Kiusaajia
Ubi-quen tulo
Pimeän pelko
Carassiuksen flunssa
Ystävyys
Silmälasit
Työtön kotihaltia
Anteeksipyyntö
Ruusupapusoppa
Tulilinnun sulka
Uusi Virga
Toivomusmuna
Vakoilija
Matematiikkaa
Sienimuhennosta
Tekijät

Rooleissa: Martti-Mikael Järvinen, Sini-Petra Järvinen
Käsikirjoittaja: Eija Järvinen
Kuvaajat: Alpo Reho, Kunto Hirvikoski
Studioryhmä: Pentti Hoikka, Isto Janhunen, Juha Kaikkonen, Tommy Höflinger, Jari Kanerva, Matti Koivisto, Raimo Lahtinen, Pekka Leppänen, Kristina Luodes, Antero Ojala, Timo Rintakoski, Tuukka Ristimäki, Kari Salmi, Mauno Anttila, Merja Heikkilä, Anssi Hursti, Merja Karvinen, Päivi Koivisto, Veli-Martti Koivunen, Marjatta Koskinen, Pertti Moberg, Kari Mäkelä, Erkki Paavilainen, Hannu-Pekka Rantala, Raija Riihilahti, Kari Susi, Piia Vitikka
Tunnusmusiikki: Martti-Mikael Järvinen
Tehosteet: Raimo Minkkinen
Muusikot: Martti-Mikael Järvinen, Hannu Laamanen, Rainer Laamanen, Markku Tuominen
Graafikko: Sirkka Häkkänen
Naamioitsijat: Hilkka Joyce, Arli Suominen, Lilli Laurikainen
Järjestäjä: Sirkku Sivukari-Kajo
Tehostemestarit: Aulis Rinne, Jari Pekkinen
Kuvaussihteerit: Sari Viilo, Kristiina Karhu
Puvustaja: Marjatta Härkönen
Lavastaja: Minna Santakari
Toimittaja: Päivi Lattunen
Plymouthin siirtokunta

Plymouthin siirtokunta (engl. Plymouth Colony) oli Englannin kuningaskunnan Pohjois-Amerikassa nykyisen Massachusettsin alueella sijainnut siirtokunta vuosina 1620–1691. Siirtokunnan pääkäupunkina toimi Plymouthin kylä.
Siirtokunnan perustivat Euroopasta uskonnollista vainoa pakeneet puritaanit. Plymouth ja Jamestown olivat englantilaisten ensimmäiset onnistuneet siirtokunnat Pohjois-Amerikassa. Plymouth lakkasi olemasta vuonna 1691, jolloin siirtokunta liitettiin Massachusetts Bayn provinssiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Plymouthin siirtokunta Wikimedia Commonsissa
Blagoevgrad

| Blagoevgrad Благоевград |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Blagoevgrad
 Koordinaatit: 42°01′N, 23°06′E 
Valtio:   Bulgaria
Alue:  Blagoevgrad
Korkeus:  410 m
Väkiluku (2011):  70 656
 
 www.blgmun.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Blagoevgrad (bulg. Благоевград) on kaupunki Blagoevgradin alueella Lounais-Bulgariassa. Bistritsajoen rannalla oleva kaupunki on alueen pääkaupunki ja sen asukasluku on 70 656 (2011).
Kaupunki on koko Lounais-Bulgarian kulttuurillinen ja taloudellinen keskus. Sen sijainti on otollinen Rila- ja Pirinvuorten välisessä laaksossa sadan kilometrin päässä Sofiasta, lähellä Kreikkaa, Serbiaa ja Makedonian tasavaltaa.
Historia

Muinaisen Traakian kaupunki Scaptopara oli kaupungin paikalla noin 300 eaa., ja Rooma valloitti sen myöhemmin. Kaupunki oli tunnettu lähistönsä kuumista lähteistä.
Keskiajalta ei ole tietoja keskuksesta, mutta Osmanien valtakunnan aikana kaupungissa oli muslimienemmistö ja se tunnettiin nimellä Cuma-ı Bala. Cuma-ı Bala tarkoittaa Ala-Jumaa. Balkanin sodissa Bulgaria valloitti kaupungin osmaneilta. Tämän jälkeen monet bulgaarit eri puolilta Makedoniaa alkoivat muuttaa kaupunkiin, joka tunnettiin tuolloin nimellä Gorna Džumaja.
Kaupunki sai nykyisen nimensä Bulgarian kommunistisen puolueen johtajan Dimităr Blagoevin mukaan vuonna 1950.
Ystävyyskaupungit

Auburn, Alabama, Yhdysvallat
Delčevo, Makedonia
Sérres, Kreikka
Székesfehérvár, Unkari
Thessaloniki, Kreikka
Nagasaki, Japani
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Blagoevgrad Wikimedia Commonsissa
Bulgarian kaupungit
Aitos
Asenovgrad
Blagoevgrad
Botevgrad
Burgas
Dimitrovgrad
Dobritš
Dupnitsa
Gabrovo
Gorna Orjahovitsa
Gotse Deltšev
Harmanli
Haskovo
Jambol
Karlovo
Karnobat
Kazanlăk
Kărdžali
Kjustendil
Lom
Lovetš
Montana
Nova Zagora
Panagjurište
Pazardžik
Pernik
Petritš
Pleven
Plovdiv
Primorsko
Razgrad
Ruse
Samokov
Sandanski
Sevlievo
Šumen
Silistra
Sliven
Smoljan
Sofia
Stara Zagora
Svištov
Tărgovište
Trojan
Varna
Veliko Tărnovo
Velingrad
Vidin
Vratsa
Massachusetts Bayn siirtokunta

Massachusetts Bayn siirtokunta (engl. Massachusetts Bay Colony) oli Pohjois-Amerikan itärannikolla vuosina 1629–1691 sijainnut englantilainen siirtokunta. Kuningas Kaarle I antoi 4. maaliskuuta 1629 Massachusetts Bay Company -yhtiölle peruskirjan, jossa sille annettiin yksinoikeudella lupa kolonisoida ja käydä kauppaa Charlesjoen ja Merrimackjoen välisellä alueella. Siirtokunnan laajamittainen asuttaminen alkoi kuvernööriksi valitun John Winthropin johdolla seuraavana vuonna.
Alueen ensimmäiset siirtolaiset olivat Englannista uskonnollista vainoa paenneita puritaaneja. Puritaanit päättivät jo varhain siirtää Massachusetts Bay Companyn johtoelimet Englannista Amerikkaan, jolloin ne käytännössä muuttuivat osakeyhtiön hallinnosta siirtokunnan omaksi lakiasäätäväksi hallitukseksi, joka saattoi toimia varsin vapaasti ilman kruunun valvontaa. Siirtokuntaan perustettiin heidän johdollaan teokratian kaltainen hallinto, jossa virallisesta uskontulkinnasta poikkeavat näkemykset pyrittiin tukahduttamaan ja poliittiset oikeudet rajattiin ainoastaan kongregationaalisen kirkon jäsenten piiriin. Monet toisinajattelijat pakenivat 1630-luvulla perustettuun läheiseen Rhode Islandin siirtokuntaan, jossa uskonnonvapaus taattiin alusta lähtien kaikille, mukaan lukien kveekareille ja juutalaisille.
Englannin keskushallinto mitätöi siirtokunnan alkuperäisen peruskirjan lokakuussa 1684, kun emämaassa katsottiin, että siirtokunta toimi liian riippumattomasti. Massachusettsista tuli tällöin kruununsiirtomaa, jonka kuvernöörin nimitti suoraan monarkki. Kahta vuotta myöhemmin Massachusetts Baystä tehtiin osa lyhytikäistä Uuden-Englannin dominiota. Lokakuun 7. päivänä 1691 annettu uusi peruskirja kavensi aiempaa itsehallintoa huomattavasti ja yhdisti alueet Plymouthin kanssa uuteen Massachusetts Bayn provinssiin. Uusi provinssi itsenäistyi osana Yhdysvaltoja vuosina 1775–1783 käydyssä vapaussodassa nykyisenä Massachusettsin osavaltiona.
Huomiot

↑  Kolonisaatiosta vastannut osakeyhtiö, Massachusetts Bay Company, perustettiin jo 1628. Tässä siirtokunnan perustamisvuodeksi lasketaan vuoden 1629 kuninkaallinen peruskirja. Ensimmäisten asuttajien varsinainen pääjoukko kuitenkin saapui Massachusettsiin vasta vuonna 1630. Siirtokunta oli osana Uuden-Englannin dominiota vuosina 1686–1689.
↑  Winthrop mainitaan useissa lähteissä siirtokunnan ensimmäisenä kuvernöörinä. Hänet valittiin virkaan Englannissa yhtiökokouksen päätöksellä 30. lokakuuta 1629. Kuitenkin häntä ennen John Endecott ehti toimia siirtokunnan paikalliskuvernöörinä huhtikuusta 1629 kesäkuuhun 1630, jolloin Winthrop itse saapui Massachusettsiin Englannista. Winthrop ei myöskään ollut ensimmäinen ”kuvernööri” yhtiön johdossa Englannissa, vaan häntä ennen tehtävässä ehti lyhyen aikaa toimia Matthew Cradock.
Fritz Riess

| Fritz Riess |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Saksa
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1952
Talli(t):  Veritas
Kilpailuja:  1
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1952
Viimeinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1952
Fritz Riess (11. heinäkuuta 1922 Nürnberg – 15. toukokuuta 1991 Samedan, Sveitsi) oli saksalainen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1952, Saksan GP:hen. Hän oli kilpailussa seitsemäs, eikä saavuttanut pisteitä, koska sen ajan säännöillä vain viisi parasta sai pisteitä.
Riess voitti vuoden 1952 Le Mansin 24 tunnin kilpailun yhdessä Hermann Langin kanssa.
Formula 1-tulokset

| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1952 | Fritz Riess | Veritas RS | Veritas L6 | SUI | 500 | BEL | FRA | GBR | GER 7 | NED | ITA | - | 0 |
Mario Duplantier

| Mario Duplantier |
| --- | --- |
 Mario Duplantier Nova Rock 2017 -festivaalilla.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Mario François Duplantier
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1981 (ikä 43) Bayonne, Ranska
Sukulaiset:  Joe Duplantier (veli)
Muusikko
Aktiivisena:  1996-
Tyylilajit:  progressiivinen metalli, thrash metal
Soittimet:  rummut, kitara
Yhtyeet:  Gojira
Levy-yhtiöt:  Roadrunner Records 
Aiheesta muualla
marioduplantier.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mario Duplantier (s. 19. kesäkuuta 1981 Bayonne, Ranska) on ranskalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten ranskalaisen metalliyhtye Gojiran rumpalina ja perustajajäsenenä.
Nuoruus

Duplantier syntyi perheeseen, jossa taide oli suuressa roolissa. Duplantier kehitti taitojaan piirtämisessä, maalaamisessa ja musiikin luomisessa jo varsin nuorena. Hän ja hänen isoveljensä, laulaja-kitaristi Joseph Duplantier perustivat Gojiran vuonna 1996.
Ura

Duplantierin soittoa on pidetty teknisesti ja rytmisesti tarkkana. Hän käyttää pidennettyjä tuplabasariblasteja, groovaavia tomifillejä, jazz-tyyppistä tauotusta ja blast beateja. Rumpusoolot kuuluvatkin yleensä Gojiran konserttiohjelmaan. Hän soittaa myös kitaraa, ja toisinaan hän ja hänen veljensä Joseph vaihtavat paikkaa.
Duplantier äänestettiin parhaaksi modernin metallin rumpaliksi MetalSucks-tapahtumassa huhtikuussa 2012. Hänet äänestettiin parhaaksi rumpaliksi Loudwire Music Awards -tilaisuudessa vuonna 2017.
Diskografia > Empalot

Brout (1999,  demo)
Tous aux Cepes (2002)
Empalot en Concert (2004,  live)
| n k Gojira |
| --- | --- |
 Joseph Duplantier  Mario Duplantier  Christian Andreu  Jean-Michel Labadie   Alexandre Cornillon 
Albumit:  Terra Incognita  The Link  From Mars to Sirius  The Way of All Flesh  L'enfant sauvage  Magma  Fortitude 
EP:t:  Maciste All'Inferno  Gojira/Kvelertak Live 
Livealbumit:  The Link Alive  The Flesh Alive  Les Enfants Sauvages 
Demot:  Victim  Possessed  Saturate  Wisdom Comes 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana