stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emil Leino
Elämä > Valtakunnallisena vaikuttajana

Muutettuaan 1904 Helsinkiin Leino oli perustamassa Suomen Muurarien Liittoa. Vuodesta 1905 lähtien hän työskenteli liiton sihteerinä ja toimitti sen julkaisemaa Peruskivi-lehteä. Leino oli Suomen Ammattijärjestön perustajajäseniä ja 1910-luvun vaihteesta lähtien hän kuului sen liittotoimikuntaan. Sisällissodan alkaessa Leino nimitettiin Työväen pääneuvoston varajäseneksi, mutta hän pysytteli sivussa vallankumouksesta. Syksyllä 1918 Leino oli elvyttämässä sodan lamauttamaa työväenliikkeen toimintaa osallistumalla sosialidemokraattisen työväen kokoukseen sekä SDP:n ylimääräiseen puoluekokoukseen. Joulukuun 1918 kunnallisvaaleissa Leino valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon ja kevään 1919 vaaleissa hänestä tuli kansanedustaja.
1920-luvun alussa Leino joutui jättämään SAJ:n liittotoimikunnan jäsenyyden sekä SML:n sihteerin toimen kommunistien vallattua järjestöt. Ainoaksi jääneen kansanedustajakautensa jälkeen hän siirtyi Suomen Sosialidemokraatin oikolukijaksi ja työskenteli myöhemmin uutistoimittajana. Vuonna 1927 Leino nimitettiin lehden vastaavaksi toimittajaksi, jota tehtävää hän hoiti tammikuuhun 1939 saakka. Leino oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen 1919-1920 ja 1923-1945. Lisäksi hän kuului muun muassa Elannon edustajistoon, Helsingin Työväen Säästöpankin hallitukseen sekä Helsingin työväenyhdistyksen ja Helsingin Toveriseuran johtokuntiin.
Perhe

Emil Leinon puoliso oli Lempi Vass, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1905. Pariskunnalla oli kolme lasta. Heidän tyttärensä oli SDNL:n pääsihteeri Inkeri Aarika (1906-1974) ja tyttärentytär oopperalaulaja Anneli Aarika-Szrok. Nuorempi tytär oli muun muassa Akateemisen Sosialistiseuran sihteerinä työskennellyt Outi Ilvesviita (s. 1909), joka toimi jatkosodan aikana desantti Risto Westerlundin tiedottajana. Westerlundille kantautuivat myös Leinon tyttärensä kanssa käymät poliittiset keskustelut. Sotavuosien jälkeen Ilvesviita oli SKDL:n edustajana Helsingin kaupunginvaltuustossa.
Teokset

Kertomus Suomen Muurarien Liiton toiminnasta v. 1907.  Helsinki:  Suomen Muurarien Liitto, 1908.
Edmontonin kansainvälinen lentoasema

Edmontonin kansainvälinen lentoasema (engl. Edmonton International Airport) (IATA: YEG, ICAO: CYEG) on kansainvälinen lentoasema Kanadan Albertan provinssissa 26 kilometriä Edmontonin kaupungista lounaaseen. Kenttää ylläpitää Edmonton Regional Airports Authority.
Lentoasema on Edmontonin päälentokenttä ja tärkeä solmukohta pohjoisen Albertan ja Kanadan arktisten alueiden matkustajille ja lentorahdille. Aseman kautta kulki 6 437 334 matkustajaa vuoden 2008 aikana. Kanadan lentoasemista Edmonton on viidenneksi vilkkain. Edmonton on WestJetin yksi tärkeimmistä kohteista ja Air Canadan sekä Air Canada Jazzin solmukohde.
Historia

Edmontonin ensimmäinen lentoasema oli Edmonton Industrial Airport, joka myöhemmin nimettiin Edmonton Municipal Airportiksi ja nykyisin tunnetaan nimellä Edmonton City Centre Airport. Suihkukoneiden aloittaessa liikennöinnin 1950-luvun puolivälissä lentoaseman kiitotiet olivat liian lyhyet ja terminaalirakennus oli liian pieni uusille koneille. Transport Canada hankki omistukseensa 2 800 hehtaaria maata ja aloitti uuden lentoaseman rakennustyöt nykyisen Edmontonin kansainvälisen lentoaseman paikalla.
Lentoaseman ensimmäisenä terminaalina toimi 1960 avattu hangaari. Vuonna 1963 valmistui uusi matkustajaliikenteeseen suunniteltu terminaali, joka edelleen toimii pohjoisena terminaalina. 1970-luvuilla lentoaseman liikenne kasvoi rajusti Edmontonin kaupungin väkiluvun kasvaessa. Vuonna 1980 aseman kautta kulki noin 2 000 000 matkustajaa. 1980-luvun alusta vuoteen 1995 matkustajamäärät laskivat taloudellisen taantuman johdosta. Suoria lentoja karsittiin ja lentoasema kilpaili lyhyen matkan lennoista kantakaupungin lentoaseman kanssa. Vuonna 1995 suoritetussa kansanäänestyksessa Edmontonin kansalaiset äänestivät reittilentojen keskittämisesta Edmontonin kansainväliselle lentoasemalle, asema sai äänestyksessä 77 prosentin kannatuksen. Kantakaupungin lentoasemalle liikennöivät enää tilauslennot, yksityiskoneet ja sairaankuljetuslennot.
Vuonna 2005 valmistuneessa mittavassa laajennuksessa rakennettiin keskusaukiotyylinen halli, uusi eteläinen terminaali, liityntäliikenteen alue, uusi pysäköintihalli ja lentokoneiden asematasojen määrä kasvoi kaksinkertaiseksi. uudistuksen jälkeen lentoasema kykenee palvelemaan 5,5–7,5 miljoonaa matkustajaa vuodessa.
Matkustajamäärän kasvu

Lentoaseman matkustajamäärät ovat kasvaneet rajusti viimeisten vuosien aikana ja se onkin yksi Kandan nopeimmin kasvavista lentoasemista.
| Vuosi | matkustajamäärä | % muutos |
| --- | --- | --- |
| 1996 | 2 896 578 | +63,0 % |
| 1997 | 3 628 098 | +25,3 % |
| 1998 | 3 769 614 | +3,9 % |
| 1999 | 3 784 356 | +0,7 % |
| 2000 | 3 777 349 | −0,2 % |
| 2001 | 3 593 985 | −4,9 % |
| 2002 | 3 535 203 | −4,5 % |
| 2003 | 3 622 963 | +2,5 % |
| 2004 | 3 911 045 | +11,2 % |
| 2005 | 4 250 641 | +8,4 % |
| 2006 | 5 287 848 | +24,1 % |
| 2007 | 5 817 558 | +9,7 % |
| 2008 | 6 437 334 | +10,7 % |
Lentoyhtiöt ja kohteet > Pohjoinen terminaali

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air Transat: Cancún, Montego Bay, Puerto Plata, Puerto Vallarta, Punta Cana, Varadero (kaikki kausittaisia)
CanJet: Cancún, Liberia (Costa Rica), Puerto Vallarta, Varadero (kaikki kausittaisia)
Central Mountain Air: Calgary, Fort St. John, High Level, Rainbow Lake
Enerjet: Punta Cana (kausittainen)
Mexicana de Aviación: México
Skyservice: Cancún, Cozumel, Holguin, Mazatlan, Montego Bay, Puerto Plata, Puerto Vallarta, Punta Cana, Varadero (kaikki kausittaisia)
Sunwing Airlines: Las Vegas, San José del Cabo, Puerto Vallarta, Varadero (kaikki kausittaisia)
Sunwing Airlines, Aeroméxicon kalustolla: Cancún (kausittainen)
Thomas Cook Airlines: London-Gatwick (kausittainen)
WestJet: Abbotsford, Calgary, Cancún (kausittainen), Comox, Fort McMurray, Grande Prairie, Halifax (kausittainen), Hamilton, Kelowna, Las Vegas, Los Angeles, Mazatlan (kausittainen), Montréal-Trudeau (kausittainen), Ottawa (kausittainen), Palm Springs (kausittainen), Phoenix (kausittainen), Puerto Vallarta, Regina, San José del Cabo (kausittainen), Saskatoon, Toronto-Pearson, Vancouver, Victoria, Winnipeg, Yellowknife
Lentoyhtiöt ja kohteet > Eteläinen terminaali

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air Canada: Calgary, Cancún (kausittainen), Las Vegas (kausittainen), London-Heathrow, Montréal-Trudeau, Ottawa, Toronto-Pearson, Vancouver
Air Canada Jazz: Calgary, Fort McMurray, Grande Prairie, Los Angeles, Regina, Saskatoon, Vancouver, Winnipeg, Yellowknife
Air North: Calgary, Whitehorse
Canadian North: Calgary, Hay River, Norman Wells, Yellowknife
Delta Connection, SkyWest Airlinesin kalustolla: Salt Lake City
First Air: Yellowknife
Horizon Air: Seattle/Tacoma
Northwestern Air: Cold Lake, Fort Smith
Northwest Airlines: Minneapolis/St. Paul
United Express, Shuttle American kalustolla: Chicago-O'Hare, Denver
United Express, SkyWest Airlinesin kalustolla: Chicago-O'Hare, San Francisco
US Airways: Phoenix (kausittainen)
US Airways Express, Mesa Airlinesin kalustolla: Phoenix, Las Vegas (kausittainen)
Lentoyhtiöt ja kohteet > Rahtilennot

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Antonov Airlines: Kandahar, Prestwick
Aviacon Zitotrans: Keflavík, Antalaya, Kandahar
BAX Global: 
Cargojet Airways: Hamilton, Winnipeg
Canadian North Cargo: 
DHL Express: Calgary
IFL Group: Louisville
FedEx Express: Memphis
FedEx Feeder, Morningstar Air Expressin kalustolla: Calgary, Winnipeg
Purolator Courier, Kelowna Flightcraft Ltd. kalustolla: Winnipeg, Hamilton
United Parcel Service, IFL Groupin kalustolla: 
USA Jet Airlines: Houston-Intercontinental, Great Falls
Volga-Dnepr Airlines: Kandahar, Keflavík, Lárnaka
Polar Air Cargo: Osaka
Atlas Air: Osaka
Northern Thunderbird Air: Vancouver
SkyLink Aviation:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edmontonin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Edmontonin kansainvälinen lentoasema
Vidar-luokka (hävittäjä)

| Vidar-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  430 t (standardi) 460 t (kuormattu)
Pituus:  65,8 m (vesiraja) 66,1 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,3  m
Syväys:  2,5 m
Koneteho:  2-akselinen 4-sylinterinen VTE-moottori, johon kytketty 4 Yarrow-kattilaa, 7 200 ihp
Nopeus:  30 solmua
Miehistöä:  69
Aseistus
Meritorjunta:  4 × 75 mm/L50 M/05 tykkiä 2 × 457 mm torpedoputkea
Vidar-luokka eli Ragnar-luokka oli Ruotsin merivoimien kolmen hävittäjän muodostama alusluokka, jonka alukset poistettiin palveluksesta pian toisen maailmansodan päätyttyä.
Alukset aseistettiin uudelleen vuonna 1940 kolmella 75 millimetrin tykillä, kahdella 25 millimetrin 64 pituuskaliiperin M/32 ilmatorjuntatykillä sekä kahdella 8 millimetrin ilmatorjuntakonekiväärillä.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Ragnar | Kockums Mekaniska Verkstad, Malmö | 1907 | 30. toukokuuta 1908 | 1909 | poistettu palveluksesta 13. kesäkuuta 1947 romutettu 1951 |
| HMS Sigurd | Lindholmen varv, Göteborg | 1907 | 19. syyskuuta 1908 | 1909 | poistettu palveluksesta 13. kesäkuuta 1947 romutettu 1951 |
| HMS Vidar | Kockums Mekaniska Verkstad | 1908 | 9. kesäkuuta 1909 | 1910 | poistettu palveluksesta 13. kesäkuuta 1947 uponnut maalilaivana 28. elokuuta 1961 |
Emeli Sandé

| Emeli Sandé |
| --- | --- |
 Emeli Sandé vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. maaliskuuta 1987 (ikä 37) Sunderland, Tyne and Wear, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Rio Sandé 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2009–
Tyylilajit:  R&B, soul
Levy-yhtiöt:  Virgin Records EMI Capitol Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Adele Emily Gouraguine (o.s. Sandé, s. 10. maaliskuuta 1987 Sunderland, Tyne and Wear, Yhdistynyt kuningaskunta), taiteilijanimeltään Emeli Sandé, on brittiläinen soul-muusikko. Hän tuli suuren yleisön tietoisuuteen vieraillessaan lontoolaisen rap-artistin Chipmunkin kesällä 2009 julkaistulla singlellä "Diamond Rings". Sandén devyyttialbumi Our Version of Events julkaistiin 13. helmikuuta 2012 ja huhtikuussa 2013 se rikkoi The Beatlesin lähes viisikymmentä vuotta vanhan ennätyksen pisimpään (63 viikkoa) Brittien Top 10 -listalla pysyneenä albumina. Sandé oli Britannian ääniteteollisuuden vuoden 2012 BRIT Awards -kilpailussa kriitikkojen valinta. Vuonna 2013 hän voitti samaisessa kilpailussa itselleen sekä parhaan brittiläisen nais-sooloartistin että parhaan brittiläisen albumin palkinnot. Sandé esiintyi vuoden 2012 Lontoon kesäolympialaisissa sekä niiden avajais- että päätösseremoniassa.
Diskografia > Albumit

Our Version of Events (2012)
Long Live the Angels (2016)
Real Life (2019)
Let's Say for Instance (2022)
Diskografia > Singlet

"Heaven" (2011)
"Daddy" (mukana Naughty Boy, 2011)
"Next to Me" (2012)
"My Kind of Love" (2012)
"Clown" (2012)
"Shine" (2019)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emeli Sandé Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut
El efecto mariposa

| El efecto mariposa |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Fernando Colomo
Käsikirjoittaja:   Fernando Colomo  Joaquín Oristrell  Anna Klamburg (dialogi) 
Tuottaja:  Beatriz de la Gándara
Säveltäjä:   José Miguel Carmona  Juan Carmona 
Kuvaaja:  Jean-François Robin
Leikkaaja:  Miguel Ángel Santamaría
Pääosat:   María Barranco  Coque Malla  Rosa María Sardá 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Espanja  Ranska  Britannia 
Tuotantoyhtiö:   Fernando Colomo Producciones Cinematográficas  Kestrel Two Limited  Mainstream S.A.  Televisión Española  Canal+ España  Canal+ 
Ensi-ilta:   1995-12-2020. joulukuuta 1995 (Espanja)  
Kesto:  108 minuuttia
Alkuperäiskieli:  espanja, englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
El efecto mariposa (ransk. L’Effet papillon; engl. The Butterfly Effect) on vuonna 1995 ensi-iltansa saanut Fernando Colomon ohjaama ja Beatriz de la Gándaran tuottama espanjalais-ranskalais-brittiläinen romanttinen komediaelokuva, jonka pääosissa ovat María Barranco, Coque Malla ja Rosa María Sardá. Elokuvan käsikirjoittivat Fernando Colomo, Joaquín Oristrell ja Anna Klamburg.
Juoni

Luis (Coque Malla) on 20-vuotias espanjalaisopiskelija, joka matkustaa Madridista Lontooseen suorittamaan taloustieteen kurssin. Hän matkustaa määräilevän äitinsä Noelian (Rosa María Sardá) kanssa ja asuu hetken Oswaldin (James Fleet) kanssa asunnossa, joka on hänen tätinsä Olivian (María Barranco) naapurissa. Vaikka Luis ei ole koskaan tavannut tätiään ennen, hän muuttaa hänen luokseen. Olivialla on myrskyisä parisuhde televisionäyttelijä Duncan McHalen (Peter Sullivan) kanssa, joten asunnossa tilanne on usein aika kaoottinen. Pian Noelia palaa takaisin kotiinsa Madridiin ja Duncan, joka jää kiinni pettämisestä, muuttaa pois asunnosta. Luis ja Olivia jäävät kahdestaan ja huomaavat pian olevansa rakastumassa toisiinsa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  María Barranco  | … |  Olivia   |
|  Coque Malla  | … |  Luis   |
|  Rosa María Sardá  | … |  Noelia   |
|  James Fleet  | … |  Oswald   |
|  Peter Sullivan  | … |  Duncan McHale   |
|  Cécile Pallas  | … |  Chantal Langlois   |
|  John Faal  | … |  Nick   |
|  Josep Maria Pou  | … |  Rafa   |
|  Sakuntala Ramanee  | … |  Kamala   |
|  Penélope Cruz  | … |  juhlavieras (cameorooli)   |
Tuotanto

El efecto mariposan kuvaukset alkoivat 24. heinäkuuta 1995 ja päättyivät 9. syyskuuta 1995. Elokuvan kuvauspaikkoina olivat Madridin kaupunki Espanjassa ja Lontoon kaupunki Britanniassa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat espanjalainen Fernando Colomo Producciones Cinematográficas, ranskalainen Mainstream S.A. ja brittiläinen Kestrel Two Limited. Elokuvan tuottamiseen osallistuivat myös espanjalaiset Televisión Española ja Canal+ España sekä ranskalainen Canal+.
Julkaisu

El efecto mariposa sai ensi-iltansa Espanjassa 20. joulukuuta 1995 ja oli Universal Pictures International Spain S.L.:n teatterilevittämä. Elokuva tuotti Espanjassa 973 006 euron lipputulot.
Aiheesta muualla

El efecto mariposa Internet Movie Databasessa (englanniksi)
El efecto mariposa Elonet.
El efecto mariposa AllMoviessa. (englanniksi)
El efecto mariposa SensaCinessä (espanjaksi)
Viiruapotti

| Viiruapotti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Melitograis
Laji::  gilolensis
Kaksiosainen nimi
 Melitograis gilolensis  (Bonaparte, 1850) 
Katso myös
   Viiruapotti Wikispeciesissä   Viiruapotti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Viiruapotti (Melitograis gilolensis) eli aiemmalta nimeltään viirukaljumesikko on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Viiruapottia tavataan Indonesiassa. Lajia on kuvattu suhteellisen yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Vidar-luokka (miinalaiva)

| Vidar-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  1 673 t
Pituus:  64,8 m
Leveys:  12 m
Syväys:  4 m
Koneteho:  2 x Wichmann 7AX -dieselmoottoria 4 200 bhp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  50
Aseistus
Meritorjunta:  Mk.6 syvyyspommit
Ilmatorjunta:  2 x Bofors 40 mm/L70 2 x 12,7 mm konekivääriä Mistral
Vidar-luokka oli Norjan laivaston kahden miinalaivan muodostama alusluokka, jonka alukset laskettiin vesille 1977-1978. Alukset luovutettiin 2000-luvun alussa Latvialle ja Liettualle.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| KNM Vidar | Mjellem & Karlsen Verft, Bergen | 11. kesäkuuta 1975 | 18. maaliskuuta 1977 | 21. lokakuuta 1977 | myyty vuonna 2006 Liettualle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Jotvingis |
| KNM Vale | Mjellem & Karlsen Verft | helmikuu 1976 | 5. elokuuta 1978 | 10. helmikuuta 1978 | lahjoitettu 2003 Latvialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Virsaitis |
Victoria Larrière

| Victoria Larrière |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 1991 (ikä 33)
Kansalaisuus:   Ranska
Tennispelaaja
Pituus:  168 cm
Paino:  58 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2011–
Palkintorahat:  144 513 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  172. (14.5.2012)
Voitot/tappiot:  168–117
Grand Slam -turnauksissa
Ranskan avoimet:  1. kierros (2012)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  233. (21.5.2012)
Voitot/tappiot:  71–57
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Victoria Larrière (s. 2. toukokuuta 1991 Martigues) on ranskalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 172 toukokuussa 2012. Hän on voittanut urallaan kahdeksan ITF-turnausta kaksinpelissä.
WTA-turnauksen pääsarjassa Larrière pelasi ensimmäisen kerran syyskuussa 2011 Uzbekistanissa. Grand Slam -turnauksen pääsarjassa hän pelasi ensimmäisen kerran Ranskan avoimissa 2012, jossa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella Marija Kirilenkolle.
Aiheesta muualla

Victoria Larrière WTA:n sivuilla (englanniksi)
Victoria Larrière ITF:n sivuilla (englanniksi)
Vladyslav Makogon

Vladyslav Makogon (s. 23. marraskuuta 1995 Sumy, Ukraina) on ukrainalaissyntyinen suomalainen maantiepyöräilijä. Vuodesta 2018 Makogon on edustanut Suomen maajoukkuetta ja kokkolalaista GIF-Chebici-tiimiä. Kansainvälisellä tasolla Makogon edustaa UCI Continental CCN Factory Racing -tiimiä.
Makogon voitti kortteliajon Suomen-mestaruuden vuonna 2020. Hän voitti aika-ajon Suomen-mestaruuden vuonna 2023. Hän on voittanut joukkueaika-ajon Suomen-mestaruuden vuosina 2018, 2019 ja 2020. Makogon edusti vuonna 2023 Suomea Euroopan-mestaruuskilpailussa, jossa hän saavutti aika-ajossa 26. sijan.
Makogon rikkoi neljä Suomen ennätystä vuonna 2023. Hänen hallussaan on ennätykset 10 km:n, 20 km:n, 1 tunnin ja 50 km:n matkoilla.
Vic Rattlehead

| Vic Rattlehead |
| --- | --- |

Luoja(t):  Dave Mustaine
Ensi- esiintyminen:  1984
Henkilötiedot
Ikä:  n. 31-vuotias
Suhteet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vic Rattlehead on thrash metal -yhtye Megadethin maskotti, jonka yhtyeen perustaja Dave Mustaine alun perin loi. Vic on luurankomainen hahmo, joka ilmentää fraasia "älä näe pahaa, älä kuule pahaa, älä puhu pahaa". Hahmon silmät on peitetty pulteilla kiinnitetyllä metallisella visiirillä, suu salvattu koukuilla ja korvat peitetty metallisilla hupuilla. Vic esiintyy useimpien Megadethin levyjen etukannessa, mutta 90-luvulla julkaistiin neljä levyä ilman kuvaa Vicistä.
Dave Mustaine on myöhemmin paljastanut, että hän aikoi alun perin ottaa tatuoinnin Vic Rattleheadista.
Yhtyeen debyyttialbumi Killing Is My Business... And Business Is Good! sisältää kappaleen "The Skull Beneath the Skin", jossa Vic Rattlehead kuvataan kokonaisuudessa. Kappaleen sanoissa kuvataan Vicin kasvoja näin:
»Metal caps in his ears
he'll hear not what we say.
Solid steel visor
riveted cross his eyes.
Iron staples close his jaws
so no one hears his cries.»
Suom.
»Metallikapselit korvillaan hän ei kuule mitä sanomme. Teräsvisiiri kiinnitetty silmiensä eteen. Rautaniitit sulkevat suun jottemme kuule hänen huutoaan.»
Samaan tapaan kuin Eddie Iron Maidenin konserteissa, Vic on joissain tapauksissa tullut lavalle liikkuvana ja täysikokoisena.
Esiintyminen albumeilla > Etukansissa

1984 Demo - Vicin pää  jonka ympärillä on verisiä luita.
Killing Is My Business... And Business Is Good! (1985) - Vicin päästä otettu valokuva.
Peace Sells...But Who's Buying? (1986) - Vic nojaa "For Sale" -kylttiin  Yhdistyneiden kansakuntien tuhoutuneen päämajan edessä.
So Far, So Good... So What! (1988) - Vic sotilasasussa konepistoolin kanssa.
Rust in Peace (1990) - Vic lentokonehallissa maailman (sen ajan) johtavien poliitikoiden ympäröimänä. Vicin kädessä on myös hohtava vihreä esine ja hänen edessään on putkilo, joka sisältää avaruusolion.
Risk (vain vuoden 2004 uudelleenjulkaisulla) - Vicin kuvan näkee rotanloukussa.
Capitol Punishment: The Megadeth Years (2000, kokoelma) - Vicin pienet päät normaalien, suurien pääkallojen vieressä.
The World Needs a Hero (2001) - Vic nousee kuolleen miehen rintakehästä.
The System Has Failed (2004) - Vic myy poliitikoille (kuvassa mm. George W. Bush, Bill ja Hilary Clinton ja Condoleeza Rice) syyttömyystuomioita.
Greatest Hits: Back to the Start (2005) - Vicin pää näkyy ydinräjähdyksen pilvessä.
United Abominations (2007) - Vic nahka-asusteessa "enkelin" alapuolella, kädessään haulikko.
Esiintyminen albumeilla > Sisäkansissa ja lehtisissä

Countdown to Extinction (1992) - Vic laskee pienillä pääkalloilla koristetulla helmitaululla.
Youthanasia (1994) - Vicillä on yllään musta kaapu, ja hänellä on sylissään pieni vauva.
Endgame (2009) - Vic nostaa pussin pois jonkinlaisen vangin päästä.
Vitali Sevastjanov

| Vitali Sevastjanov |
| --- | --- |
 Vitali Sevastjanov vuonna 2002.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1935  Krasnouralsk, Sverdlovskin alue, Neuvostoliitto
Kuollut: 5. huhtikuuta 2010 (74 vuotta)  Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Ammatti:  insinööri
Ura
Tyyppi:  Avaruuslennolle osallistuja
Aika avaruudessa:  80 vuorokautta 16 tuntia 19 minuuttia
Lennot

Sojuz 9:  Sojuz 9
 
Sojuz 18:  Sojuz 18
 
Vitali Sevastjanov, (ven. Виталий Иванович Севастьянов; 8. heinäkuuta 1935 Krasnouralsk, Sverdlovskin alue, Neuvostoliitto – 5. huhtikuuta 2010 Moskova, Venäjä) oli venäläinen poliitikko ja neuvostoliittolainen kosmonautti, joka lensi Sojuz 9 ja Sojuz 18 -avaruusaluksilla ja työskenteli Saljut-avaruusasemalla.
Sevastjanov valmistui 1959 insinööriksi Moskovan ilmailuinstituutista ja pääsi valmistuttuaan Sergei Koroljovin suunnittelutoimistoon, jossa toimi muun muassa Vostok-avaruusaluksen suunnittelussa. Hän toimi kosmonauttien koulutuskeskuksessa luennoitsijana. Vuonna 1967 hän pääsi kosmonauttikoulutukseen.
Toisella lennollaan Sevastjanov työskenteli kaksi kuukautta Saljut 4 -avaruusasemalla. Vuonna 1976 hän vetäytyi avaruuslennoista, mutta jatkoi Saljut 6-avaruusaluksen lennonjohdossa. Tämän jälkeen hän palasi avaruusalusten suunnitteluun ja osallistui 1980-luvulla muun muassa Buran-sukkulan suunnitteluun Hän ehti viettää avaruudessa kaikkiaan 80 vuorokautta 16 tuntia 19 minuuttia.
Sevastjanov lopetti avaruusalan toiminnan 1993, ja hänet valittiin Venäjän parlamenttiin duumaan kommunistisen puolueen edustajana ensimmäiselle kaudelle vuoden 1993 vaaleissa. Viimeksi hänet valittiin uudelleen vuonna 2003 nelivuotiskaudelle 2004–2007.
Hän toimi 1977–1986 ja 1988–1989 Neuvostoliiton shakkiliiton puheenjohtajana. 1980-luvulla hän juonsi avaruustoimintaa popularisoivan televisiosarjan Ihminen, maa, maailmankaikkeus.
Aiheesta muualla

Saksalaisen sivuston lyhyt historiikki
Lennon Sojuz 9 painottomuuden vaikutuksista[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Eraser vs Yöjalka

| Eraser vs Yöjalka> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  psytrance
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenet:  Julius "Eraser" Lehmuskallio   Simo "Yöjalka" Ojala  
Levy-yhtiö:  Exogenic Records   Faerie Dragon  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eraser vs Yöjalka (lyhennettynä EvsY) oli helsinkiläinen suomisoundi-tyylistä elektronista musiikkia tuottanut duo, jonka muodostivat Julius "Eraser" Lehmuskallio ja Simo "Yöjalka" Ojala. Projekti sai alkunsa perustajien soittoharrastuksista (piano, sello, kitara, laulu) sekä metallin, konemusiikin ja rapin kuuntelusta, kunnes vuonna 1993 he innostuivat goa trancesta.
2010-luvulle tultaessa yhtyeen aktiivisuus hiipui Ojalan MS-taudin takia, ja sittemmin projektista on vastannut lähinnä epäsäännöllisin esiintymisin Lehmuskallio.
EvsY keikkaili Suomessa, Venäjällä, USA:ssa, Japanissa, Ukrainassa ja Israelissa sekä Ruotsissa, Englannissa, Belgiassa, Liettuassa ja Turkissa.
Diskografia > Albumit

Round 1 (Exogenic Records, 2002)
Tarinat (Exogenic Records, 2003)
Lords of the Liverdance (Faerie Dragon, 2006)
Virtuosi di Quosi (Faerie Dragon, 2009)
Evsylocybine (www.ektoplazm.com 2010)
Diskografia > EP:t

Eraser vs Yöjalka EP (Exogenic Records, 2001)