stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Reino Mantere

Reino Rafael Mantere (24. toukokuuta 1909 Tampere – 6. kesäkuuta 1983) oli suomalainen Tampereella asunut kirjailija, joka vietti lapsuutensa Viinikan kaupunginosassa. Hän oli taksinkuljettaja ja työskenteli myöhemmin kuorma-auton- ja bussinkuljettajana. Mantere kuului jäsenenä 1950-luvun alussa Tampereen kaupunginkirjaston johtajan Mikko Mäkelän johdolla kokoontuneeseen Mäkelän piiriin.
Mantere kävi 3 luokkaa oppikoulua. Vuodet 1928–1934 Mantere toimi autonkuljettajana, vuodet 1934–1936 metsätyöläisenä, 1936–1952 linja-autonkuljettajana, ja 1953–1972 konepajan viilaajana ja varastonhoitajana. Mantere on toiminut Pirkkalaiskirjailijat yhdistyksen johtokunnassa.
Mantereen vanhemmat olivat kirvesmies Mats Edvard Mantere ja tehdastyöläinen Sofia Karolina (o.s. Jusell). Mantereen puoliso oli Hellin Emilia (o.s. Arvola) vuodesta 1932.
Teokset

Valtatiellä: kokoelma kertomuksia. WSOY 1948
Puro pyrkii valtamereen, romaani. WSOY 1949
Libretto Eero Nallinmaan (1917–1998) Jaakko Ilkka -oopperaan. 1951–1974
Palkinnot

Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto 1949
Rastor-instituutti

| Rastor-instituutti |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Tunnistettava muutos
Perustettu:  1.1.2020
Toimitusjohtaja:  Toni Berkowits
Toimiala:  Koulutus- ja urapalvelut
Omistaja:  Rastor-instituutti ry
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rastor-instituutti on suomalainen aikuiskoulutukseen, henkilöstön osaamisen kehittämiseen ja yritysten liiketoiminnan edistämiseen keskittyvä yritys. Se tarjoaa yrityksille osaamisen kehittämisen ohjelmia ja työllistämis- ja urapalveluita sekä työikäisille aikuisille työelämälähtöisiä kursseja, tutkintoja, koulutusohjelmia ja valmennusta uran eri vaiheisiin. Rastor-instituutti aloitti toimintansa vuoden 2020 alussa, kun Markkinointi-instituutti ja Rastor yhdistyivät.
Rastor-instituutin toimipisteet sijaitsevat Espoossa, Kuopiossa, Oulussa, Tampereella ja Turussa. Se palvelee asiakasyrityksiään valtakunnallisesti.
Rastor-instituutin toimitusjohtajana toimii Toni Berkowits, joka siirtyi johtoon Markkinointi-instituutin ja Rastorin toimitusjohtajan tehtävästä.
Rastor-instituutin omistaa Rastor-instituutti ry (ent. Markkinointi-instituutin Kannatusyhdistys ry). Yhdistyksen perustivat vuonna 1930 työelämän järjestöt ja yritykset. Rastor-instituutti on voittoa jakamaton yhteisö.
Hallitus

Rastor-instituutti ry:n hallitus:
Anssi Kujala, puheenjohtaja, Suomen Kuljetus ja Logistiikka SKAL ry, toimitusjohtaja
Mikko Horppu, varapuheenjohtaja, Suomen Messut Oyj, liiketoimintajohtaja
Elina Antila, Goforth Advisory Oy, toimitusjohtaja
Johanna Härkki, hallitusammattilainen
Jyrki Katainen, Nordea-konserni, yhteiskuntasuhdejohtaja
Markku Uitto, Teknisen Kaupan Liitto ry, toimitusjohtaja
Palvelutarjonta

Rastor-instituutin palvelut on tarkoitettu sekä yrityksille että työikäisille aikuisille. Rastor-instituutti kehittää yritysten, järjestöjen ja muiden organisaatioiden henkilöstöä ja toteuttaa yrityksille räätälöityjä valmennuskokonaisuuksia. Se toimii yritysten yhteistyökumppanina myös rekrytointikoulutuksissa ja muutosturvatilanteissa. Työikäisten aikuisten koulutus- ja urapalveluita on tarjolla työssä käyville sekä uutta alaa tai työpaikkaa tavoitteleville.
Rastor-instituutti on myös oppisopimuskouluttaja ja järjestää Opetushallituksen virallisia ammatillisia tutkintoja.
Koulutustarjonta kattaa seuraavat aihepiirit:
HR ja työhyvinvointi
Johtaminen ja esihenkilötyö
Kiinteistönvälitys ja isännöinti
Markkinointi ja viestintä
Merkonomi
Myynti- ja asiakaspalvelu
Rekrytointi- ja urapalvelut
Talous ja rahoitus
Tekniikka, rakentaminen ja turvallisuus
Tuotekehitys ja palvelumuotoilu
Vastuullisuus
Yrittäjyys ja yritysneuvonta
Rastor-instituutin tarjoomaan kuuluu mm. seuraavia koulutuksia ja kursseja:
Henkilöstöpäällikön tutkinto
Henkilöstöjohtamisen tutkinto
HR-koordinaattorin koulutusohjelma
Isännöinnin koulutusohjelma
Kiinteistönvälittäjän koulutusohjelma
Kirjanpitäjän tutkinto
Luottotutkinto
Markkinoinnin johtamisen tutkinto, MJD
Palkanlaskijan tutkinto
Podcastin tuottamisen perusteet
Sosiaalinen vastuu ja työnantajamielikuvan rakentaminen
Talouspäällikön tutkinto
Tekoälyn perusteet ja hyödyntäminen liiketoiminnassa
Työteknikon koulutusohjelma
Viestijän tutkinto
Viestinnän asiantuntijan tutkinto
Web-analytiikka, Google-analytics
Nancy Guillén

Nancy Guillén (s. 14. lokakuuta 1976) on elsalvadorilainen entinen yleisurheilija, joka kilpaili moukarinheitossa. Hän voitti Keski-Amerikan ja Karibianmeren kisoissa ja mestaruuskilpailuissa yhteensä neljä mitalia vuosina 1997–2002. Guillén heitti ennätyksensä 62,43 metriä San Salvadorissa vuonna 2001.
Reisilihas

Reisilihas voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Nelipäinen reisilihas, eli etureisi
Kaksipäinen reisilihas, eli takareisi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Reisilihas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Moses Mendelssohn

| Moses Mendelssohn |
| --- | --- |
 Anton Graff, Moses Mendelsohnin muotokuva, öljyväri kankaalle, 1771.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1729 Dessau, Preussin kuningaskunta
Kuollut: 4. tammikuuta 1786 (56 vuotta) Berliini, Preussin kuningaskunta
Ammatti:  filosofi
Puoliso:  Fromet Guggenheim
Lapset:  Dorothea Mendelssohn Recha Mendelssohn Joseph Mendelssohn Henriette (Maria) Mendelssohn Abraham Mendelssohn Bartholdy Nathan Mendelssohn
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Jerusalem, eli uskonnollisesta vallasta ja juutalaisuudesta
 Nimikirjoitus
Moses Mendelssohn (6. syyskuuta 1729 Dessau – 4. tammikuuta 1786 Berliini) oli saksalainen juutalainen filosofi. Hän oli 1700-luvun merkittävimpiä juutalaisia ja hänen voidaan katsoa synnyttäneen euroopan juutalaisen valistuksen, haskalan. Hänen tärkein juutalaisuutta käsittelevä teoksensa Jerusalem, eli uskonnollisesta vallasta ja juutalaisuudesta julkaistiin vuonna 1783. Jotkut juutalaiset ovat pitäneet Mendelssohnia kolmantena Mooseksena, jonka kautta juutalaisille on avautunut uusi suunta historiassa, raamatullisen Mooseksen ja keskiajalla vaikuttaneen Moses Maimonideen jälkeen. Toiset taas ovat nähneet hänet juutalaisten oman identiteetin ja perinteisen juutalaisuuden tuhoutumisen alullepanijana.
Moses Mendelssohn oli tunnetun säveltäjän Felix Mendelssohnin isoisä.
Kirjallisuutta

Mendelssohn, Moses: Jerusalem: Or on Religious Power and Judaism.  (Kääntänyt englanniksi A. Arkush, johdannon kirjoittanut A. Altmann)  Brandeis University Press, 1983.  ISBN 0-87451-263-8.  (englanniksi)
Altmann, Alexander: Moses Mendelssohn: A Biographical Study.  University of Alabama Press, 1973.  ISBN 0-8173-6860-4.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moses Mendelssohn Wikimedia Commonsissa
Moses Mendelssohn (Stanford Encyclopedia of Philosophy) (englanniksi)
Nancy Kassebaum Baker

| Nancy Kassebaum Baker |
| --- | --- |

Yhdysvaltain senaattori Kansasista
 23. joulukuuta 1978 – 3. tammikuuta 1997  
Edeltäjä:  James B. Pearson
Seuraaja:  Pat Roberts
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. heinäkuuta 1932 (ikä 92) Topeka, Kansas, Yhdysvallat
Puoliso:   John Philip Kassebaum (vih. 1956; ero 1979)  Howard Baker (vih. 1996; k. 2014) 
Lapset:  4
Tiedot
Puolue:  republikaanit
Nancy Landon Kassebaum Baker (s. 29. heinäkuuta 1932) on yhdysvaltalainen republikaanisen puolueen poliitikko.  Hänen isänsä oli Kansasin kuvernööri ja Yhdysvaltain presidenttiehdokas Alf Landon.
Baker syntyi Topekassa ja valmistui Kansasin yliopistosta vuonna 1954. Hän opiskeli myös Michiganin yliopistossa valmistuen 1956. Hän istui vuosina 1978–1997 Yhdysvaltain senaatin jäsenenä Kansasin osavaltiosta, mutta ei istunut kertaakaan Yhdysvaltain edustajainhuoneessa.
Kassebaum Baker on ollut vuodesta 1996 naimisissa poliitikko Howard Bakerin kanssa. Myös hänen poikansa Bill on poliitikko.
Ruskomerienkeli

| Ruskomerienkeli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Merienkelikalat Squatiniformes
Heimo::  Merienkelit Squatinidae
Suku::  Squatina
Laji::  aculeata
Kaksiosainen nimi
 Squatina aculeata  (Cuvier, 1829) 

Katso myös
   Ruskomerienkeli Wikispeciesissä   Ruskomerienkeli Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Ruskomerienkeli (Squatina aculeata) on hailaji, joka ulkonäöltään kuitenkin muistuttaa lähinnä rauskuja.
Ruskomerienkeli on luokiteltu äärimmäisen uhanalaiseksi lajiksi. Sitä tavataan Välimerellä ja Afrikan länsirannikolla. Se elää lähellä pohjaa meren pehmeäpohjaisilla alueilla 30–500 metrin syvyydessä. Se voi kasvaa 160 cm pitkäksi, naaraat ovat pienempiä kuin koiraat. Selän keskiviivaa pitkin kulkee jäykkien piikkien jono niskasta pyrstön tyveen asti.
Lajin uhanalaisuuteen on vaikuttanut elinympäristön laadun heikkeneminen ja ruskomerienkelien joutuminen kalastuksen sivusaaliiksi.
Mycosis fungoides

Taudin aiheuttamia paukamia polvessa
Mycosis fungoides, Alibert-Bazinin syndrooma tai Auspitzin dermatoosi eli pityriasis lichenoides   on yleisin iholla esiintyvistä T-solulymfoomista. Se saattaa olla kutiava paukama mutta leviää ajan mittaan myös muualle elimistöön, jolloin se on kuoleman johtava.  Kasvaintauti on kaiken kaikkiaan harvinainen. Sitä tavataan miehillä kaksi kertaa useammin kuin naisilla, ja sen esiintyminen on tavallisinta keski-iässä. Taudin syntymekanismi on tuntematon, eikä taudinaiheuttajaa tunneta.
Taudin nimi mycosis fungoides (ns. sienimäinen sienitauti) on harhaanjohtava, koska kyseessä ei ole sienitauti lainkaan vaan pahanlaatuinen kasvain tai sen esiaste. Ensimmäisenä taudin kuvasi tieteelle ranskalainen dermatologi Jean-Louis-Marc Alibert vuonna 1806. ICD-10-koodi on C84.0.
Muinaissaagat

Muinaissaagat (isl. Fornaldarsögur) ovat keskiajan Islannissa kirjoitettuja kansankielisiä saagoja, jotka kuvaavat yleensä aikaa ennen Islannin noin vuonna 870 käynnistynyttä asuttamista ja sijoittuvat tapahtumiensa osalta pohjoiselle pallonpuoliskolle, erityisesti Skandinaviaan. Niiden kirjoittajia ei tunneta. Suullisesti välittyneitä tarinoita alettiin kirjoittaa ylös Islannissa 1200-luvun loppupuolelta alkaen, ja niiden kirjoittamista jatkettiin 1500-luvulle saakka. Muinaissaagojen taustalla vaikuttanut suullinen kertomusperinne on kuitenkin hyvin vanhaa ja juontuu germaanisesta sankaritarinoiden perinteestä. Viittauksia muinaissaagojen kertomiin tarinoihin esiintyy kaiverruksina jo hyvin varhaisissa riimukivissä, risteissä ja muissa muistomerkeissä Skandinaviassa, Saksassa ja Britteinsaarilla. Vanhimmat tarinat ovat arvioiden mukaan 400-luvulta.
Useat muinaissaagat sisältävät myös jonkin verran Edda-runoutta. Esimerkiksi Eddan sankarirunot keskittyvät muinaissaagana tunnetun Völsungain saagan (Völsunga saga) tarinaperinteen ympärille. Onkin pidetty mahdollisena, että jotkut muinaissaagat olisivat ensin välittyneet runomuodossa ennen kuin niiden pohjalta laadittiin keskiajalla proosamuotoisia saagoja.
Muinaissaagat kategoriana

Muinaissaagat on tutkimuksessa käyttöön otettu käsite. Keskiajalla nykytutkimuksessa muinaissaagoiksi määriteltyjä tekstejä ei alkujaan pidetty erillisenä saagalajina. Sen sijaan ne esiintyivät käsikirjoituksissa usein yhdessä kotoperäisten ritarisaagojen kanssa. Muinaissaagojen käsite vakiinnutti ja sen ensimmäisen varsinaisen määritelmän laati Carl Christian Rafn (1795–1864) toimittamassaan teoskokoelmassa Fornaldar Sögur Nordrlanda eptir gömlum handritum. Tämä muinaissaagojen kokoelma ilmestyi kolmena niteenä vuosina 1829–1830, ja se on toiminut pohjana myös sen jälkeen ilmestyneille teoskokoelmille.
Muinaissaagat lähteenä

Keskiajan islantilaisille muinaissaagoiksi määritellyt tekstit olivat islantilaissaagojen ja kuningassaagojen tavoin todennäköisesti historiankirjoitusta. Muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta (esimerkiksi Yngvarr Kaukomatkaajan saaga) ne kuvaavat aikaa ennen Islannin asuttamista ja sijoittuivat Islannin ulkopuolelle pohjoiseen Eurooppaan. Muinaissaagojen katsottiin kertovan islantilaisten muinaisista esi-isistä. Moni islantilainen valtaapitävä suku katsoikin voivansa jäljittää juurensa muinaissaagojen kuvaamiin myyttisiin sankareihin ja jopa pakanajumala Óðinniin saakka.
Gööttiläisen historiankirjoituksen myötä myös suurvalta-ajan Ruotsissa kiinnostuttiin muinaissaagoista. 1600–1700-luvun Ruotsissa näitä muinaisesta ja myyttisestä menneisyydestä kertovia saagoja käytettiin ilman asianmukaista lähdekritiikkiä suurvaltaidentiteetin rakennusaineena ja propagandatarkoituksessa, huolimatta siitä, että 1700-luvulla osa tutkijoista alkoi jo suhtautua tarunhohtoisista sankareista kertovien saagojen lähdearvoon kriittisesti.
Nykytutkimuksessa muinaissaagoja ei kuitenkaan pidetä luotettavina kuvauksina menneisyydestä. Muinaissaagojen tapahtumapaikat ja ajankohdat ovat kirjaimellisesti muinaisia ja myyttisen epämääräisiä, eikä niitä sidota kenenkään tunnetun kuninkaan hallitsijakausiin, kuten tehdään esimerkiksi islantilais- ja kuningassaagoissa. Ne sisältävät myös runsaasti kansansaduille tyypillisiä piirteitä. Monissa muinaissaagoissa sankarit kohtaavat esimerkiksi lohikäärmeitä, peikkoja, kääpiöitä ja muita myös nykyajankin fantasiakirjallisuudelle tyypillisiä hahmoja. Toisaalta on kuitenkin esitetty, että muinaissaagat voisivat sisältää kaikuja todellisista historiallisista tapahtumista tai eläneistä henkilöistä. Muinaissaagojen kuvaamille hahmoille on muun muassa etsitty todellisia eläneitä esikuvia, joista tiedetään muiden eurooppalaisten historiallisten lähteiden kautta. Vuosisatojen kuluessa suullisessa perinteessä välittyessään tarinat muinaisesta menneisyydestä ovat kuitenkin muuttuneet ja muokkautuneet. Niille pohjautuvissa muinaissaagoissa kuvatut tapahtumat tai henkilöt eivät enää ole jäljitettävissä todellisiin tapahtumiin ja henkilöihin, eivätkä ne selvennä potentiaalisina esikuvina pidettyjen henkilöiden historiallista identiteettiä millään tavoin. Yhden saagahahmon esikuvana on esimerkiksi voinut olla yksi tai usea historiallinen henkilö, osa henkilöistä ja tapahtumista taas voi olla puhtaasti fiktiivisiä.
Tunnetut muinaissaagat

Muinaissaagoiksi on määritelty erilaisia saagoja hieman eri kriteerein. Torfi H. Tuliniuksen ja Matthew Driscollin johtaman hankkeen Stories for all time: The Icelandic Fornaldarsagas ylläpitämän sivuston mukaan muinaissaagoiksi luetaan nykytutkimuksessa seuraavat saagat ja lyhytsaagat (þættir):
Af Upplendinga konungum
Áns saga bogsveigis
Ásmundar saga kappabana
Bósa saga ok Herrauðs
Egils saga einhenda ok Ásmundar berserkjabana
Eireks saga víðförla
Frá Fornjóti ok hans ættmönnum
Fundinn Noregr
Hversu Noregr byggðist
Friðþjófs saga ins frækna
Gautreks saga (ok Gjáfa-Refs)
Gríms saga loðinkinna
Göngu-Hrólfs saga
Hálfdanar saga Brönufóstra
Hálfdanar saga Eysteinssonar
Hálfs saga ok Hálfsrekka
Helga þáttr Þórissonar
Hervarar saga ok Heiðreks konungs ins vitra
Hjálmþés saga ok Ölvis
Hrólfs saga Gautrekssonar
Hrólfs saga kraka ok kappa hans
Hrómundar saga Gripssonar
Illuga saga Gríðarfóstra
Ketils saga hængs
Norna-Gests þáttr
Ragnars saga loðbrókar ok sona hans
Sturlaugs saga starfsama
Sögubrot af nokkrum fornkonungum í Dana- ok Svíaveldi
Sörla saga sterka
Sörla þáttr eða Heðins saga ok Högna
Tóka þáttr Tókasonar
Þáttr af Ragnars sonum
Þjálar-Jóns saga
Þorsteins saga Víkingssonar
Þorsteins þáttr bæjarmagns
Völsunga saga
Yngvars saga víðförla
Örvar-Odds saga
Editioita

Bjarni Vilhjálmsson & Guðni Jónsson (toim.). 1943-1944. Fornaldarsögur Norðurlanda, 1-3. Reykjavík.
Guðni Jónsson (toim.). 1954-1959. Fornaldar sögur Norðurlanda, 1-4. Reykjavík: Íslendingasagnaútgáfan.
Rafn, C. C. (toim.) 1829–1830.Fornaldar sögur Nordrlanda, 1, 2, 3. Kaupmannahöfn.
Valdimar Ásmundarson (toim.). 1885-1891. Fornaldarsögur Norðrlanda, 1-3. Reykjavík: Sigurður Kristjánsson.
Aiheesta muualla

Muinaissaagojen bibliografia Stories for all time: The Icelandic Fornaldarsagas -sivustolla
Muinaissaagojen editioita ja englanninkielisiä käännöksiä Germanic Mythology -sivustolla
Nancy Jebet Langat

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nancy Jebet Langat (vasemmalla) Berliinin MM-kilpailuissa 2009. |  Nancy Jebet Langat (vasemmalla) Berliinin MM-kilpailuissa 2009. |  Nancy Jebet Langat (vasemmalla) Berliinin MM-kilpailuissa 2009. |  |
Maa:   Kenia
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 1 500 metriä |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Brazaville 2004 | 1 500 metriä |  |
|  Kultaa | Nairobi 2010 | 1 500 metriä |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Delhi 2010 | 800 metriä |  |
|  Kultaa | Delhi 2010 | 1 500 metriä |  |
| Junioreiden MM-kilpailut  | Junioreiden MM-kilpailut  | Junioreiden MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Santiago 2000 | 800 metriä |  |
|  Hopeaa | Annecy 1998 | 800 metriä |  |
|  Pronssia | Sydney 1996 | 800 metriä |  |
Nancy Jebet Langat (sukunimi esiintyy myös muodossa Lagat, s. 22. elokuuta 1981 Eldoret) on kenialainen yleisurheilija, 1 500 metrin olympiavoittaja.
Langat saavutti junioreiden MM-kilpailujen 800 metrillä pronssia Sydneyssä 1996 ja hopeaa Annecyssä 1998 ajalla 2.05,43. Marrakechin maastojuoksun MM-kilpailuissa hän sijoittui samana vuonna lyhyellä matkalla 38:nneksi. Vuonna 2000 Langat voitti 800 metrin junioreiden maailmanmestaruuden Santiago de Chilessä ajalla 2.01,51.
Langat voitti vuonna 2004 Brazzavillessä Afrikan mestaruuden 1 500 metrillä, mutta karsiutui Ateenan olympialaisissa saman matkan välierissä. Seuraavana vuonna hän oli maastojuoksun MM-kilpailuissa Saint-Étiennessä lyhyellä matkalla kahdeksas. Helsingin MM-kilpailuissa hän jäi 1 500 metrillä alkueriin.
Langat voitti Pekingissä 2008 olympiakultaa 1 500 metrillä tuolloisella ennätyksellään 4.00,23. Hän aloitti ratkaisevan loppukirin 250 metriä ennen maalia jättäen kilpailua johtaneen Maryam Yusuf Jamalin taakseen. Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän karsiutui 1 500 metrin välieräjuoksussa. Myöhemmin samana syksynä hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalissa 1 500 metriä ajalla 4.13,63.
Langat voitti Nairobissa 2010 Afrikan-mestaruuden 1 500 metrillä ajalla 4.10,43. Delhin Kansainyhteisön kisoissa hän voitti kultaa sekä 800 että 1 500 metrillä. Seuraavan vuoden Daegun MM-kilpailuissa hän karsiutui 1 500 metrin välierissä.
Hän juoksi 2010 ennätyksensä 800 metrillä Eugenessa ajalla 1.57,75 ja 1 500 metrillä Lausannessa ajalla 4.00,13.
Murtumaton

| Murtumaton> Unbroken |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Angelina Jolie
Käsikirjoittaja:  Joel Coen Ethan Coen Richard LaGravenese William Nicholson
Perustuu:  Laura Hillenbrandin kirjoittamaan elämäkertaan Unbroken: A World War II Story of Survival, Resilience, and Redemption
Tuottaja:  Matthew Baer Angelina Jolie Erwin Stoff Clayton Townsend 
Säveltäjä:  Alexandre Desplat
Kuvaaja:  Roger Deakins
Leikkaaja:  Tim Squyres
Pukusuunnittelija:  Louise Frogley
Pääosat:  Jack O’Connell Garrett Hedlund Domhnall Gleeson Jai Courtney Miyavi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:   25. joulukuuta 2014  30. tammikuuta 2015
Kesto:  137 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  65 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Murtumaton (engl. Unbroken) on vuonna 2014 ensi-iltansa saanut Angelina Jolien ohjaama draamaelokuva. Se perustuu pitkänmatkanjuoksija Louis Zamperinin elämään ja Laura Hillenbrandin hänestä kirjoittamaan elämäkertaan Unbroken: A World War II Story of Survival, Resilience, and Redemption. Elokuvan ovat käsikirjoittaneet Joel ja Ethan Coen, Richard LaGravenese ja William Nicholson.
Elokuva sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 25. joulukuuta 2014 ja Suomessa ensi-ilta on 30. tammikuuta 2015.
Murtumaton sai kolme Oscar-ehdokkuutta parhaasta kuvauksesta, äänityksestä ja äänitehosteista.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jack O’Connell  | … |  Louis Zamperini   |
|  Miyavi  | … |  Mutsuhiro "The Bird" Watanabe   |
|  Garrett Hedlund  | … |  John Fitzgerald   |
|  Jai Courtney  | … |  Hugh "Cup" Cuppernell   |
|  Domhnall Gleeson  | … |  Russell "Phil" Phillips   |
|  Finn Wittrock  | … |  Francis "Mac" McNamara   |
|  Alex Russell  | … |  Pete Zamperini   |
|  Luke Treadaway  | … |  Miller   |
|  Jordan Patrick Smith  | … |  Cliff   |
|  John Magaro  | … |  Frank A. Tinker   |
Aiheesta muualla

Murtumaton Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rocka Rolla

| Rocka Rolla Judas Priest |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesä-heinäkuussa 1974
 Julkaistu: 6. syyskuuta 1974
 Tuottaja(t): Roger Bain
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal, progressiivinen rock
 Kesto: 42.03
 Levy-yhtiö: Gull
Muut kannet

Judas Priestin muut julkaisut
|   | Rocka Rolla 1974 | Sad Wings of Destiny 1976 |
Rocka Rolla on englantilaisen heavy metal -yhtye Judas Priestin esikoisalbumi, ja se julkaistiin vuonna 1974. Albumin tuotti Rodger Bain, joka tunnetaan mm. Black Sabbathin kolmen ensimmäisen albumin tuottajana. Yhtye oli pettynyt albumin soundeihin, ja heidän mukaansa tuottajalla oli liikaa valtaa kappaleita valittaessa. Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 1987 eri kannella. Syyksi epäillään alkuperäisen kannen ja Coca-Cola-yhtiön tunnuksen samankaltaisuutta. Kappale "Caviar And Meths" oli alun perin 14-minuuttinen, mutta sitä lyhennettiin aikarajoitustenselvennä vuoksi.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | One for the Road | Downing, Halford | 4.40 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Rocka Rolla | Downing, Halford, Tipton | 3.05 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Winter | Atkins, Downing, Hill | 1.41 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Deep Freeze | Downing | 1.20 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Winter Retreat | Halford, Downing | 3.20 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Cheater | Halford, Downing | 2.57 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Never Satisfied | Atkins, Downing | 4.50 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Run of the Mill | Downing, Halford, Tipton | 8.33 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Dying to Meet You | Downing, Halford | 6.16 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Caviar and Meths | Atkins, Downing, Hill | 2.00 |  |  |  |  |  |  |
| Uudelleenmasteroidun painoksen bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sävel | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Diamonds and Rust | Joan Baez | 3.12 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Rob Halford – laulu
K.K. Downing – kitarat
Glenn Tipton – kitarat
Ian Hill – basso
John Hinch – rummut
Aiheesta muualla

Judas Priest Info Pages (Arkistoitu – Internet Archive), tietoa albumin synnystä (englanniksi)
Rocka Rolla Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Rocka Rolla Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Judas Priest
| --- | --- |
Studioalbumit:   Rocka Rolla  Sad Wings of Destiny  Sin After Sin  Stained Class  Killing Machine  British Steel  Point of Entry  Screaming for Vengeance  Defenders of the Faith  Turbo  Ram It Down  Painkiller  Jugulator  Demolition  Angel of Retribution  Nostradamus  Redeemer of Souls  Firepower  Invincible Shield 
Konserttitallenteet:   Unleashed in the East  Priest...Live!  Live in London  ’98 Live Meltdown  A Touch of Evil: Live  British Steel - 30th Anniversary - Live  Battle cry    
Kokoelmat:   The Best of Judas Priest  Hero, Hero  The Collection (Judas Priest)  Genocide  Metal Works ’73–’93  Prisoners of Pain  The Best of Judas Priest: Living After Midnight  Metalogy  The Essential Judas Priest  Single Cuts  The Chosen Few  The Complete Albums Collection 
Videografia:   Live Vengeance ’82  Fuel for Life  Priest...Live!  Metal Works ’73–’93  British Steel  Live in London  Electric Eye  Rising in the East  Live Vengeance ’82  British Steel - 30th Anniversary DVD  Epitaph  Battle cry