stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2004 – miesten 10 metrin kerroksen parihypyt
Tulokset

Joukkueet hyppäsivät kukin viisi hyppyä.
| Sija | Urheilija | 1>  hyppy | 2>  hyppy | 3>  hyppy | 4>  hyppy | 5>  hyppy | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 |  Kiina   Tian Liang / Yang Jinghui | 55,80 | 56,40 | 87,72 | 92,16 | 91,80 | 383,88 |

| 2 |  Yhdistynyt kuningaskunta   Peter Waterfield / Leon Taylor | 54,60 | 51,00 | 87,12 | 88,74 | 90,06 | 371,52 |

| 3 |  Australia   Mathew Helm / Robert Newbery | 56,40 | 52,20 | 82,62 | 81,00 | 94,62 | 366,84 |
| 4 |  Ukraina   Roman Volodkov / Anton Zah’arov | 55,20 | 55,20 | 81,18 | 83,52 | 82,56 | 357,66 |
| 5 |  Kanada   Philippe Comtois / Alexandre Despatie | 51,00 | 51,60 | 80,58 | 82,08 | 86,64 | 351,90 |
| 6 |  Venäjä   Dmitri Dobroskov / Gleb Galperin | 52,80 | 58,20 | 76,50 | 71,04 | 90,06 | 348,60 |
| 7 |  Kreikka   Sotirios Trakas / Giannis Gavrilidis | 50,40 | 50,40 | 67,50 | 82,56 | 80,58 | 331,44 |
| 8 |  Yhdysvallat   Mark Ruiz / Kyle Prandi | 53,40 | 39,00 | 81,60 | 73,92 | 77,52 | 325,44 |
CCD-kenno

Filmikamera
Valokuvafilmi
mustavalkofilmi
värifilmi
dia
filmiherkkyys
Digitaalikamera
Valokuvakenno
CMOS
CCD
rajauskerroin
kohina
ISO-luku
Digitaalinen tallennusmedia
Muistikortti
CF
SD
xD
Memory Stick
Valokuvien tiedostomuoto
JPEG
RAW:t
TIFF
Objektiivi
laajakulma
normaali
kauko
bokeh
tynnyri
tyyny
vinjetointi
Kuvankäsittely
Kuvankäsittelyohjelma
Photoshop
Photo-Paint
GIMP
Krita
PaintShop Pro
Pixel32
Paint.NET
RawTherapee
Teemasivu
CCD-kenno
CCD-kenno (engl. charge-coupled device, varauskytketty piiri) on valoherkkä kenno, joita käytetään muiden muassa  video- ja digitaalikameroissa, kuvanlukijoissa ja kaukoputkissa valon tai infrapunasäteilyn muuntamiseksi digitaaliseksi signaaliksi. Kennon valoherkät fotodiodit eivät näe värejä, vaan ne muodostavat kohteesta säteilyn voimakkuuden pohjalta harmaasävykuvan. Värit syntyvät valoherkkien diodien päällä olevista värisuotimista. Värisuotimet ovat yleensä punainen, vihreä ja sininen. Digitaalikameran CCD-kennossa voi olla myös smaragdin värinen suodin jo mainittujen lisäksi.
CCD-kennon yksi pikseli on hyvin pieni: nykyaikaisessa kuuden megapikselin (2 816 × 2 112) CCD-kennossa pikseli on tyypillisesti 2 µm leveä ja korkea.
CCD:n keksivät Willard S. Boyle ja George E. Smith AT&T Bell Labsissä vuonna 1969. Keksinnön johdosta heille myönnettiin Charles Stark Draper -palkinto vuonna 2006 ja Nobelin fysiikanpalkinto vuonna 2009.
CCD- ja CMOS-kennojen toimintaa verrataan usein verkkokalvon toimintaan. Vastaavasti verkkokalvoa koskevia tutkimustuloksia on hyödynnetty digitaalisten valoanturien kehityksessä (biomimetiikka).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta CCD-kenno Wikimedia Commonsissa
CBeebies

CBeebiesin logo 2002–2023.
CBeebiesin logo nykyään
CBeebies on brittiläinen televisiokanava, joka on suunnattu esikouluikäisille lapsille. Kanavan omistaa Britannian yleisradioyhtiö BBC. Sen sisarkanava on CBBC, joka on 6–12-vuotiaille lapsille suunnattu kanava.
Kanavan historia

CBeebies aloitti lähetykset 11. helmikuuta 2002 samaan aikaan kun CBBC. Neljä ensimmäistä ohjelmaa jotka esitettiin kanavalla, olivat Teletapit, Binka, Step Inside ja Pingu.
CBeebies lähettää ohjelmaa joka päivä kello 6–19, minkä jälkeen kanavalla näytetään BBC Fourin ohjelmaa. Vuonna 2007 CBeebiesiin liittyi radiokanava CBeebies Radio, jota lähetettiin 3 tuntia joka päivä radiokanavalla BBC Radio 7 huhtikuuhun 2011 asti.
Aiheesta muualla

https://www.bbc.co.uk/cbeebies
https://bbc.co.uk/bbciplayer
Uimahypyt kesäolympialaisissa 2004 – naisten 3 metrin ponnahduslaudan parihypyt

| Uimahypyt kesäolympialaisissa 2004 > Yksilökilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 3 m ponnahduslauta |  | Miehet |  | Naiset |
| 10 m kerroshypyt |  | Miehet |  | Naiset |
Parikilpailu
| 3 m ponnahduslauta |  | Miehet |  | Naiset |
| 10 m kerroshypyt |  | Miehet |  | Naiset |
Naisten 3 metrin ponnahduslautahypyt Ateenan olympialaisissa kilpailtiin 14. elokuuta 2004.
Kilpailussa hypättiin vain finaali, johon osallistui kahdeksan paria. Jokaisella hyppykierroksella saman joukkueen urheilijat esittivät samanaikaiset, vapaavalintaiset hypyt. Parin jäsenet saivat esittää myös eri hypyt, mutta ehtona oli, että niiden vaikeusasteen tuli olla sama.
Tulokset

Joukkueet hyppäsivät kukin viisi hyppyä.
| Sija | Urheilija | 1>  hyppy | 2>  hyppy | 3>  hyppy | 4>  hyppy | 5>  hyppy | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 1 |  Kiina   Wu Minxia / Guo Jingjing | 54,60 | 54,60 | 74,70 | 77,40 | 75,60 | 336,90 |

| 2 |  Venäjä   Vera Ilina / Julija Pahalina | 51,60 | 54,00 | 65,25 | 77,19 | 82,80 | 330,84 |

| 3 |  Australia   Irina Lashko / Chantelle Newbery | 52,20 | 51,00 | 74,70 | 64,80 | 66,60 | 309,30 |
| 4 |  Yhdistynyt kuningaskunta   Tandi Gerrard / Jane Smith | 52,20 | 47,40 | 67,50 | 68,73 | 66,42 | 302,25 |
| 5 |  Meksiko   Laura Sánchez / Paola Espinosa | 51,00 | 51,00 | 64,80 | 61,32 | 58,80 | 286,92 |
| 6 |  Saksa   Ditte Kotzian / Conny Schmalfuss | 51,00 | 49,20 | 54,60 | 58,29 | 66,60 | 279,69 |
| 7 |  Kanada   Blythe Hartley / Émilie Heymans | 47,40 | 47,40 | 63,90 | 59,40 | 58,80 | 276,90 |
| 8 |  Kreikka   Diamantina Georgatou / Sotiria Koutsopetrou | 50,40 | 51,60 | 50,40 | 59,13 | 58,80 | 270,33 |
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1962

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1962 pelattiin Alankomaissa 21. - 29. heinäkuuta. Turnaukseen osallistui seitsemän joukkuetta, jotka jaettiin kahteen alkulohkoon. Ruotsi oli mukana ensimmäistä kertaa. Ensimmäisen kerran kilpailujen historiassa nähtiin myös luovutusvoitto. Ranskan otellessa Saksaa vastaan yksi joukkueen pelaajista jätti kentän riideltyään joukkueen kapteenin kanssa ja koska joukkueelle ei jäänyt yhdeksää pelaajaa, heidän oli pakko luovuttaa ottelu. Keskeytyshetkellä Saksa johti ottelua 30-0, mutta virallisiin tuloksiin luovutusvoitto kirjattiin juoksuin 9-0.
Alkulohkot > Lohko A

| joukkue | Ot>  | V | H | AVG |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Alankomaat | 3 | 3 | 0 | 1.000 |  | - | - | 14-0 |
|  Espanja | 3 | 2 | 1 | .667 | 2-7 |  | 20-67 | 16-08 |
|  Ranska | 3 | 1 | 2 | .333 | 1-207 | - |  | 14-11 |
|  Ruotsi | 3 | 0 | 3 | .000 | - | - | - |  |
Alkulohkot > Lohko B

| joukkue | Ot>  | V | H | AVG |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Italia | 2 | 2 | 0 | 1.000 |  | - | 16-07 |
|  Belgia | 2 | 1 | 1 | .500 | 1-15 |  | - |
|  Länsi-Saksa | 2 | 0 | 2 | .000 | - | 3-13 |  |
Jatkosarjat > Ylempi jatkosarja

| joukkue | Ot>  | V | H | AVG |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Alankomaat | 3 | 3 | 0 | 1.000 |  | 9-4 | - | - |
|  Italia | 3 | 2 | 1 | .667 | - |  | - | - |
|  Espanja | 3 | 1 | 2 | .333 | -1 | 0-8 |  | - |
|  Belgia | 3 | 0 | 3 | .000 | 2-8 | -1 | 8-11 |  |
1 Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu laskettu mukaan loppusarjan taulukkoon.
Jatkosarjat > Alempi jatkosarja

| joukkue | Ot>  | V | H | AVG |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Länsi-Saksa | 2 | 2 | 0 | 1.000 |  | - | - |
|  Ranska | 2 | 1 | 1 | .500 | 0-9 |  | -1 |
|  Ruotsi | 2 | 0 | 2 | .000 | 5-11 | - |  |
1 Alkusarjassa pelattu keskinäinen ottelu laskettu mukaan loppusarjan taulukkoon.
Vaahtokarkki

Valkeita vaahtokarkkeja
Vaahtokarkki paistumassa tikunnokassa nuotiolla.
Vaahtokarkki on makeinen, joka valmistetaan yleensä liivatteesta, sokerista, vedestä, maissista ja siirapista ja keinotekoisista aromiaineista.
Vaahtokarkkien edeltäjiä valmistettiin jo tuhansia vuosia sitten rohtosalkoruusun juurimehusta, joka oli tahmeaa ja valkoista. Muinaiset egyptiläiset sekoittivat siihen hunajaa ja pähkinöitä. Ruusuvedellä hoidettiin vilustumista 1000-luvun Euroopassa , ja 1500-luvulla apteekkarit suosittelivat sitä virtsatietulehduksiin. Vaahtokarkit saivat nykyisen muotonsa 1800-luvulla, kun Ranskassa alettiin sekoittaa ruusuvettä munanvalkuaissokerivaahtoon. Vaahtokarkkien koostumusta muutettiin 1900-luvun alussa valmistuksen helpottamiseksi. Vain makeisten idea säilyi samana.
Pohjois-Amerikassa, Britanniassa, Uudessa-Seelannissa ja Australiassa on tapana paistaa vaahtokarkkeja nuotion äärellä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vaahtokarkki Wikimedia Commonsissa
Uralskajan metroasema

| Uralskaja> Уральская |
| --- | --- |

 Jekaterinburgin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  1-linja
Sijainti:  56.858056°N, 60.601389°E
Paikkakunta:  Jekaterinburg, Venäjä
Avattu:  23. joulukuuta 1992
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Uralskaja (ven. Уральская) on yksi Jekaterinburgin metron asemista. Se avattiin 23. joulukuuta 1992.
Uurrevesiäinen

| Uurrevesiäinen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Staphyliniformia
Yläheimo::  Vedensuosijamaiset Hydrophiloidea
Heimo::  Varsinaiset vedensuosijat Hydrophilidae
Alaheimo::  Hydrophilinae
Suku::  Hydrobius
Laji::  fuscipes
Kaksiosainen nimi
 Hydrobius fuscipes  Linnaeus 1758 
Katso myös
   Uurrevesiäinen Wikispeciesissä   Uurrevesiäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uurrevesiäinen (Hydrobius fuscipes) on varsinaisiin vedensuosijoihin kuuluva laji. Se on 6–8 mm:n pituinen. Se on väriltään musta tai ruskean sävyinen. Jalat ja tuntosarvet ovat punaruskeat. Munat ovat munakoteloissa esimerkiksi kelluslehtien tai sammalten päällä. Toukka on 15 mm:n pituinen, sen takaruumiissa on tummia täpliä ja sen etuosa on tummanruskea. Uurrevesiäinen oleskelee matalassa vedessä vesikasvillisuuden seassa. Sitä esiintyy järvissä, lammissa, joissa ja joskus myös murtovedessä. Sitä tavataan koko Suomessa.
Aiheesta muualla

http://www.kuvaliiteri.fi/cgi/ImageFolio4/imageFolio.cgi?search=uurrevesi%E4inen&img=0%cat=&bool=phrase%5Bvanhentunut+linkki%5D
ITIS: Hydrobius fuscipes (englanniksi)
Encyclopedia of Life (EOL): Hydrobius fuscipes (englanniksi)
Uralskin oblasti

| Uralskin oblasti Уральская область |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Kuvernementti Venäjän kartalla 1914.
Valtio:   Venäjä
Perustettu:  1868
Lakkautettu:  1920
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Uralsk
Väkiluku (1897):  645 121
Kielet:  kazakki, venäjä
Uralskin oblasti  tai Uralskin alue (ven. Уральская область, Uralskaja oblast) oli Venäjän keisarikunnan hallinnollinen alue Uraljoen alajuoksulla ja Kaspianmeren ja Araljärven välisellä  alueella, pääosin nykyisen Kazakstanin länsiosassa. Sen pääkaupunki oli Uralsk.
Oblasti perustettiin vuonna 1868.  Sen pinta-ala oli 323 700 km², josta yli viidennes oli Uralin kasakka-armeijan maata. Vuonna 1897 alueella oli noin puoli miljoonaa asukasta, joista 71 % kazakkeja ja 25 % venäläisiä.
Uurresarvinokat

| Uurresarvinokat |
| --- | --- |
 Sundansarvinokka (Rhyticeros plicatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Bucerotiformes
Heimo::  Sarvinokat Bucerotidae
Suku::  Uurresarvinokat Rhyticeros  Reichenbach, 1849
Lajit
 Katso teksti 
Katso myös
   Uurresarvinokat Wikispeciesissä   Uurresarvinokat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uurresarvinokat (Rhyticeros) on sarvinokkien heimoon kuuluva lintusuku.
Lajit

Sundansarvinokka (R. plicatus)
Narcondaminsarvinokka (R. narcondami)
Uurresarvinokka (R. undulatus)
Sumbansarvinokka (R. everetti)
Thaimaansarvinokka (R. subruficollis)
Celebesinsarvinokka (R. cassidix)
Boomslang

| Boomslang |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Heimo::  Tarhakäärmeet Colubridae
Suku::  Dispholidus
Laji::  typus
Kaksiosainen nimi
 Dispholidus typus  (Smith, 1829) 
Katso myös
   Boomslang Wikispeciesissä   Boomslang Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Boomslang (Dispholidus typus) on tarhakäärmeiden heimoon kuuluva iso afrikkalainen käärmelaji. Sen nimi merkitsee afrikaansin kielessä puukäärmettä. Boomslang on Afrikan myrkyllisin käärme ja vaarallinen ihmisellekin.
Levinneisyys

Boomslang elää Saharan eteläpuolisessa Afrikassa.
Tuntomerkit

Boomslangit ovat vihertäviä, mustia tai ruskeita ja kasvavat noin puolitoista metriä pitkiksi. Boomslangin myrkkyhampaat osoittavat kohti sen kurkkua, mutta purrakseen se saa suunsa auki liki 180 asteen kulmaan. Käärme kuuluu tarhakäärmeisiin, jotka hyvin usein ovat vaarattomia ihmiselle. Boomslang onkin ainoa tarhakäärme, joka voi tappaa terveen ja hyväkuntoisen ihmisen.
Aistit

Boomslang saa tärkeää tietoa ympäristöstään (esimerkiksi lähellä olevasta saaliista, parittelukumppanista tai kilpailevasta koiraasta) keräämällä kaksihaaraisen kielensä kanssa pieniä kemiallisia tuoksuhiukkasia maasta tai ilmasta suussa sijaitsevaan vomeronasaalielimeen. Näköaisti on melko hyvä, mutta kuuloaisti on huono: käärme kuulee vain tärinän ja matalia ääniä. Boomslangin ainoa kuuloluu sijaitsee leuassa.
Elinympäristö

Boomslangit viihtyvät puiden oksilla.
Lisääntyminen

Boomslang tekee 10–20 munaa onton puun koloon tai jopa maakuoppaan, jos sopiva lämpötila ja kosteus vallitsevat.
Erityistä

Boomslangeja pidettiin harmittomina, kunnes vuonna 1957 herpetologi Karl Schmidt kuoli sellaisen puremaan. Ne eivät ole aggressiivisia, ja siksi myrkytystapauksia on ollut vähän. Myrkytyksen oireina ovat huimaus, oksentelu, verenvuoto nenästä ja lopulta tappavat sisäiset verenvuodot. Esimerkiksi Agatha Christien rikosromaanissa Lentävä kuolema murha tehdään boomslangin myrkyn avulla.
Boomslang puussa.
Uurremesikkä

| Uurremesikkä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit
Alakaari::  Koppisiemeniset
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Faboideae
Suku::  Mesikät Melilotus
Laji::  sulcatus
Kaksiosainen nimi
 Melilotus sulcatus  Desf. 
Synonyymit
 Trigonella sulcata 
Katso myös
   Uurremesikkä Wikispeciesissä   Uurremesikkä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uurremesikkä (Melilotus sulcatus) on mesiköiden sukuun kuuluva yksivuotinen hernekasvi. Sitä esiintyy Etelä-Euroopassa.
Lajin varsi kasvaa 10–40 senttimetriä korkeaksi. Se muistuttaa intianmesikkää (Melilotus indicus), mutta uurremesikän korvakkeiden tyviosassa on yhdestä kolmeen hammasta. Terttukukinto on lyhyt ja tiheähkö; teriöt ovat keltaisia. Uurremesikän pallomaisissa paloissa on kehinä uurteita ja harjuja.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Uurremesikkä (Trigonella sulcata)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Melilotus sulcatus (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Melilotus sulcatus (englanniksi)
Buick Verano

Buick Verano on Buickin vuodesta 2011 lähtien valmistama Opel Astraan perustuva keskiluokan automalli. Verano on espanjaa ja tarkoittaa suomeksi kesää.
Buick Verano I (2011–2016)

| Buick Verano I |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Buick
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  2011–2016
Muut nimet:  Buick Excelle GT
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  C-segmentti
Muotoilija:  David Lyon
Seuraaja:  Buick Verano II
Teknisesti samankaltaisia:  Buick GL6 Cadillac ELR Chevrolet Cavalier Chevrolet Cruze I Chevrolet Orlando I Chevrolet Volt I Opel Ampera Opel Astra J Opel Cascada Opel Zafira C
Pohjalevy:  GM Delta II
Iskutilavuus:  2,0–2,4 l
Teho:  180–250 hv
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti
Ensimmäisen sukupolven Buick Verano perustuu Astra J -malliin, ja se tuli markkinoille Pohjois-Amerikassa vuonna 2011. Auton ulkoasun on suunnitellut Buickin David Lyon. Kiinassa mallia myytiin Buick Excelle GT -nimellä, ja siellä myynnissä oli myös viisiovinen hatchback, joka sedanista poiketen oli täysin sama auto kuin Opel Astra.
Ainoa moottorivaihtoehto Amerikan markkinoilla oli aluksi 2,4-litrainen (180 hv) Ecotec-bensiinimoottori. Vain Kiinassa saatavilla oli myös 1,6-litrainen (181 hv) turbomoottori. Voimansiirtona oli kuusivaihteinen automaattivaihteisto.
Vuoden 2012 lopussa valikoimaa laajennettiin 2,0 litran (250 hv) turboahdetulla moottorilla, jonka yhteyteen sai myös halutessaan kuusivaihteisen manuaalivaihteiston.
Buick Verano II (2015–)

| Buick Verano II |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kiina  Yhdysvallat
Valmistaja:  Buick
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  2015–
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Buick Verano I
Teknisesti samankaltaisia:  Buick Envision Chevrolet Equinox III Chevrolet Cruze II Chevrolet Orlando II Chevrolet Volt II GMC Terrain II Opel Astra K
Pohjalevy:  GM D2XX
Iskutilavuus:  1,5–2,0 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen automaatti 8-vaihteinen automaatti 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Toisen sukupolven Buick Verano esiteltiin vuonna 2015, ja se perustuu Astra K -malliin. Siitä on saatavana sedanin lisäksi myös viisiovinen hatchback, joka on sedanista poiketen täysin sama auto kuin Opel Astra. Mallin nimi on nyt sama sekä Pohjois-Amerikan että Kiinan markkinoilla, mutta Kiinassa myytävä kolmannen sukupolven Buick Excelle on oma mallinsa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Buick Verano Wikimedia Commonsissa
Buick Verano GS
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen B-sarja 2015

Vuonna 2015 Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailujen B-sarja pelattiin kahtena erillisenä turnauksena. Lohkojen voittajat Ruotsi ja Kroatia selvisivät pääsarjan turnaukseen 2016 ja vastaavasti lohkojen viimeiset Puola ja Slovenia putosivat C-sarjan turnaukseen kesäksi 2016.
Ryhmä Wien

Wien, Itävalta
Ryhmä Wien > Alkusarja

| joukkue | Ot>  | V | H | AVG |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Itävalta | 5 | 4 | 1 | .800 |  | - | 1-10 | 9-7 | 14-8 | - |
|  Ruotsi | 5 | 4 | 1 | .800 | 5-810 |  | - | - | 10-910 | 13-4 |
|  Israel | 5 | 3 | 2 | .600 | - | 8-9 |  | - | - | 8-6 |
|  Liettua | 5 | 2 | 3 | .400 | - | 0-147 | 7-5 |  | - | - |
|  Valko-Venäjä | 5 | 1 | 4 | .200 | - | - | 1-138 | 4-10 |  | 16-13 |
|  Puola | 5 | 1 | 4 | .200 | 1-138 | - | - | 11-07 | - |  |
Ryhmä Wien > Loppuottelu

Itävalta -  Ruotsi 5–8
Ryhmä Karlovac

Karlovac, Kroatia
Ryhmä Karlovac > Alkusarja

| joukkue | Ot>  | V | H | AVG |  |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Kroatia | 5 | 5 | 0 | 1.000 |  | 10-5 | 5-4 | 9-5 | - | - |
|  Slovakia | 4 | 3 | 1 | .750 | - |  | 3-2 | - | per. | - |
|  Ukraina | 5 | 3 | 2 | .600 | - | - |  | 4-0 | 12-10 | 10-2 |
|  Bulgaria | 5 | 2 | 3 | .400 | - | 10-12 | - |  | 8-4 | 11-17 |
|  Sveitsi | 4 | 1 | 3 | .250 | 2-9 | - | - | - |  | 5-3 |
|  Slovenia | 5 | 0 | 5 | .000 | 4-11 | 7-17 | - | - | - |  |
Ryhmä Karlovac > Loppuottelu

Kroatia -  Slovakia 6–4
Uście Gorlickie

| Uście Gorlickie |
| --- | --- |
 Uście Gorlickien sisäinen kartta
 Uście Gorlickie
 Koordinaatit: 49°31′18″N, 21°8′19″E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Vähä-Puola
Piirikunta:  Gorlice
 – Kunnanjohtaja:  Zbigniew Ludwin
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  287,8 km²
Väkiluku:  6 848
 – Väestötiheys:  24 as./km²
Suuntanumero(t):  (+48) 18
Rekisterikilpi:  KGR
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Uście Gorlickie on kunta Gorlicen piirikunnassa Puolassa. Sen arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 6 848.
Gorlicen piirikunnan asukkaista 6,3 prosenttia asuu Uście Gorlickien kunnassa ja sen pinta-alasta 29,8 prosenttia kuuluu Uście Gorlickien kuntaan. Kylät Uście Gorlickien kunnassa ovat Banica, Blechnarka, Brunary, Czarna, Hańczowa, Huta Wysowska, Izby, Konieczna, Kunkowa, Kwiatoń, Leszczyny, Nowica, Oderne, Przysłup, Regietów, Ropki, Skwirtne, Smerekowiec, Śnietnica, Stawisza, Uście Gorlickie, Wysowa-Zdrój ja Zdynia.
Uście Gorlickien väestöpyramidi 2014.
Uście Gorlickien väkiluku on noussut 9,3 prosenttia vuosien 2002–2019 välisenä aikana. Vuoden 2019 lopussa 49,3 prosenttia asukkaista oli naispuolisia ja 50,7 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 22 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 61,9 prosenttia ja eläkeikäiset 16 prosenttia väestön keski-iän ollessa 37,4 vuotta. Vuonna 2019 Uście Gorlickien kunnassa syntyi 92 lasta. Siellä oli vuoden 2011 väestönlaskennassa Puolan kunnista suurin lemkojen vähemmistö; heitä oli yhteensä 825, mikä oli 12,5 prosenttia kunnan asukkaista.
Uurrekorvakärsäkäs

| Uurrekorvakärsäkäs |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Cucujiformia
Yläheimo::  Kärsäkäsmäiset Curculionoidea
Heimo::  Kärsäkkäät Curculionidae
Alaheimo::  Entiminae
Tribus::  Otiorhynchini
Suku::  Korvakärsäkkäät Otiorhynchus
Laji::  sulcatus
Kaksiosainen nimi
 Otiorhynchus sulcatus  (Fabricius, 1775) 
Katso myös
   Uurrekorvakärsäkäs Wikispeciesissä   Uurrekorvakärsäkäs Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uurrekorvakärsäkäs (Otiorhynchus sulcatus) on korvakärsäkkäiden (Otiorhynchus) sukuun kuuluva kovakuoriainen. Aikuinen uurrekorvakärsäkäs on lentokyvytön ja kooltaan 7,5–10 mm, kiiltävänmusta, peitinsiivissä on selvästi havaittavia kellertäviä suomulaikkuja toisin kuin tavallisimmilla muilla korvakärsäkäkkäillä. Uurrekorvakärsäkkäällä on pitkät, polvekkaat tuntosarvet sekä pitkä kärsä. 
Uurrekorvakärsäkkään toukka on kooltaan 8–10 mm, väriltään kellanvalkea ja pää on ruskea. Uurrekorvakärsäkäs on eurooppalainen laji ja yksi pahimmista ruusun ja mansikan tuholaisista. Suomessa laji löydettiin vuonna 1957.
Uurrekorvakärsäkäs vioittaa toukkavaiheessa kasvia katkoen juuria ja kalvavaen juurien pintasolukkoa. Tämä aiheuttaa juurten kuihtumisen, jonka seurauksena koko kasvi ajan mittaan kuihtuu. Aikuiset uurrekorvakärsäkkäät syövät lehtiä, nakertaen lehtiin pyöreäreunaisia koloja.
Kasvihuoneissa uurrekorvakärsäkkäällä on merkitystä myös syklaamin, begonian, esikon, suppilokukan, orkideoiden ja alppiruusun tuholaisena. Avomaalla uurrekorvakärsäkkäät voivat mansikan lisäksi vahingoittaa myös muita marjakasveja kuten vadelmaa ja pensasmustikkaa.
Korvakärsäkkäiden lisääntyminen on partenogeneettista, joten lajilla ei esiinny lainkaan koiraita. Naaras elää noin 2–3 vuotta ja munii noin 500 munaa.
Pikkukorvakärsäkästä voidaan biologisesti torjua levittämällä Heterorhabdites ja Steinernema sukujen (esim. Steinernema kraussei, Heterorhabditis megidis) loisankeroisia juuristoalueelle keväällä maan lämmettyä ja elokuussa. Niiden toimivuus perustuu siihen, että ne vapauttavat isäntäeliöön mukanaan kantamiansa, lisääntymiseen erikoistuneita bakteereita, jotka hajottavat toukan kudosta tappaen sen parissa päivässä. Kemiallisessa torjunnassa tehoaineina voidaan käyttää atsinfossimetyylia ja lambda-syhalotriinia sisältäviä torjunta-aineita.