stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Užice
Historia

Ensimmäinen merkittävä maininta Užicesta on dokumentissa, joka on päivätty lokakuun yhdeksännelle päivälle 1329. Kaupunki oli 1300-luvun puolivälissä Vojislav Vojinovićin hallinnassa. Hänen kuoleman jälkeen valtaan nousi Nikola Altomanović, joka lähti laajentamaan valtakuntaansa. Naapurihallitsijat serbialainen Lazar ja bosnialainen Tvrtko I liittoutuivat Altomanović vastaan. Altomanović kärsi tappion 1373, ja hän sokeutui taistelussa. Tämän jälkeen Užice siirtyi Lazarin alaisuuteen.
Serbihallinnon rapistuessa osmanit valloittivat Užicen alueen. Itävallan ja osmanien välisten sotien aikana 1600-luvun lopussa ja 1700-luvulla Užicesta tuli tärkeä sotilaallinen keskus. Myöhemmin 1800-luvulla serbien ensimmäisen kansannousun aikana Užicen merkitys kasvoi. Užice vapautui osmanivallasta 1805. Osmanien kukistettua kansannousun kaupunki päätyi takaisin osmanihallintoon 1813. Lopullisesti osmaniaikakausi päättyi Užicessa 1862.
Ensimmäiset osmanien jälkeiset tilastot kertovat, että Užicessa oli 3 163 asukasta. Kaupungin kaava hyväksyttiin 1871, ja sen jälkeen kaupunki alkoi kehittyä. Užice oli ensimmäisiä serbikaupunkeja, jotka sai sähköt ja nykyaikaista energiaa kaupungin kehittämiseksi Užicen vesivoimalan ansiosta. Se avattiin vuonna 1899. Uuden energian ansiosta kaupungin teollisuus alkoi kehittyä.
Toisen maailmansodan aikana Užicesta tuli lyhytaikaisen Užicen tasavallan keskus. Tasavalta oli itsenäisenä 14. syyskuuta – 29. marraskuuta 1941.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Užice Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (serbiaksi) (englanniksi)
Zaječar

| Zaječar (Зајечар) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna

 Koordinaatit: 43°55′N, 22°18′E 
Valtio:  Serbia
Piirikunta:  Zaječar
Hallinto:  
 – Pormestari:  Boško Ničić
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 069 km²
Väkiluku (2002):  75 969
 – Väestötiheys:  61.7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.zajecar.info 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zaječar (serb. Зајечар) on kunta ja kaupunki Serbiassa. Se on samannimisen piirikunnan pääkaupunki. Zaječar on pinta-alaltaan 1 069 neliökilometriä ja siellä on asukkaita 75 969 (2002).
Zaječar sijaitsee Serbian Bulgarian vastaisella rajalla. Kunnan keskustaajama on Timok-joen kahden haaran risteymäkohdassa. Lisäksi kunnassa on 41 kylää.
Historia

Nykyisen Zaječarin kunnan alueelle rakennettiin 200-luvun lopussa ja 300-luvun alussa keisarillinen linnoitus ja palatsi. Rooman keisariksikin 300-luvun alussa noussut Galerius rakennutti nykyisen Gamzigradin kylän läheisyyteen linnoituksen, jossa oli mm. hänen palatsinsa, ja läheiselle kukkulalla omansa ja äitinsä hautakammiot.
Zaječar mainittiin ensimmäisen kerran kirjoituksissa vuonna 1466 osmanien väestönlaskennan aikana. Kylässä oli tuolloin kahdeksan perhettä. Paikasta ei ole paljoakaan tietoja 1500–1700-luvuilta.
Osmanien valtakunnasta Serbia irtautui 1800-luvun alussa hetkeksi ensimmäisen kansannousun jälkeen. Zaječar ja muut alueet liitettiin kuitenkin takaisin Osmanien valtakuntaan pian tämän jälkeen. Lopullisesti Zaječar vapautettiin vuonna 1833.
Ensimmäisessä ja toisessa maailmansodassa vieraat vallat valtasivat Zaječarin kaupungin. Ensimmäisen maailmansodan aikana bulgarialaiset pitivät hallussaan Zaječaria kolmen vuoden ajan ja toisessa maailmansodassa sen valtasivat saksalaiset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zaječar Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivut (englanniksi, serbiaksi)
Nigerin siirtomaa

Nigerin siirtomaa (ransk. Colonie du Niger) oli Ranskan siirtomaa, joka käsitti suuren osan nykyisen länsiafrikkalaisen valtion Nigerin alueesta kuin myös osia nykypäivien valtioiden Malin, Burkina Fason sekä Tšadin alueista. Siirtomaa oli olemassa eri muodoissa vuodesta 1900 vuoteen 1960, mutta oli viralliselta nimeltään Colonie du Niger vain vuosien 1922 ja 1960 välillä.
Unohtumattomat (Olavi Virta)

| Unohtumattomat Olavi Virta |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: helmikuu 1976
 Formaatti: LP-levy (FTV 3)   C-kasetti (FMK 3)
 Tyylilaji: iskelmä, folk
 Kesto: 38.16
 Levy-yhtiö: Finnlevy
 Levymerkki: Finnlevy
Muut kannet
   Albumin takakansi.
Listasijoitukset
  Suomi: 1. (7 viikkoa, helmikuu 1976)
Olavi Virran muut kokoelmalevyt
| Syysillan muistoja 1975 | Unohtumattomat 1976 | Unohtumattomat 2 1977 |
Olavi Virta Unohtumattomat on Olavi Virran 19. kokoelma-albumi, joka julkaistiin helmikuussa 1976. Albumi on Unohtumattomat-sarjan ensimmäinen levy. Sarjaan julkaistiin tämän lisäksi kaksi osaa: toinen tammikuussa ja kolmas joulukuussa 1977.
Albumi julkaistiin Finnlevy-levymerkillä vinyylilevynä ja C-kasettina.
Albumi kohosi Suomen listaykköseksi helmikuussa 1976 ja pysyi ykkösenä yhteensä 7 viikon ajan. Suomen levylistoilla albumi pysyi yhteensä 28 viikon ajan. Se oli Suomen eniten myyty levy helmi- ja maaliskuussa 1976.
Kappaleet > A-puoli

Kultainen nuoruus – 2.53 (säv. Kullervo Linna, san. Kullervo, sov. Kaarlo Valkama)
Hopeinen kuu – 3.22 (alkup. Guarda che luna, säv. Gualtiero Malgoni, suom. san. Reino Helismaa, sov. Jaakko Salo)
Kun ilta ehtii – 2.35 (säv. Robert von Essen, suom. san. Olavi Virta, sov. Kaarlo Valkama)
Eva – 3.05 (säv. Benedict Silberman ja Van Aleda, suom. san. Reino Helismaa, sov. Ossi Malinen)
Punaiset lehdet – 2.50 (säv. Pentti Viherluoto, san. Harry Etelä, sov. Jaakko Salo)
Mambo Italiano – 2.44 (säv. Bob Merrill, suom. san. Olavi Linnus, sov. Olavi Paku)
Sä et kyyneltä nää – 3.07 (säv. ja san. Olavi Virta, sov. Jaakko Salo)
Kappaleet > B-puoli

Mustasukkaisuutta – 3.19 (alkup. Jalousie, säv. Jacob Gade, suom. san. Kullervo, sov. Toivo Kärki)
Tyttö metsässä – 2.52 (alkup. Girl in the Wood, säv. Terry Gilbyson ja Norman Stuart, suom. san. Sauvo Puhtila, sov. Jaakko Salo)
Metsäkukkia – 2.44 (säv. trad., san. Aune Ala-Tuuhonen, sov. Toivo Kärki)
Täysikuu – 3.00 (säv. ja sov. Toivo Kärki, san. Reino Helismaa)
Poika varjoiselta kujalta – 2.53 (säv. Giuseppe Fanciulli, suom. san. Sauvo Puhtila, sov. Kaarto Vasa)
Iltarusko – 2.54 (säv. Kullervo Linna, san. Usko Kemppi, sov. Kaarlo Valkama)
Sokeripala – 2.42 (säv. trad., san. Reino Helismaa, sov. Toivo Kärki)
Eurovision laulukilpailu 1999

| Eurovision laulukilpailu 1999 |
| --- | --- |

Päivämäärät
Päivämäärä(t):  29. toukokuuta
Isäntä
Tapahtumapaikka:  Convention Centre, Jerusalem, Israel
Juontaja(t):  Yigal Ravid  Dafna Dekel  Sigal Shahamon
Isäntämaan toimittaja:  IBA
Osallistujat
Osallistujien määrä:  23
Palaavat maat:   Itävalta    Bosnia ja Hertsegovina    Tanska    Islanti    Liettua
Vetäytyvät maat:   Suomi    Kreikka    Unkari    Makedonia    Romania    Slovakia    Sveitsi
Äänestys- järjestelmä:  Puhelinäänestys, nykyinen pistejärjestelmä
Äänestys
Voittaja:  Ruotsi Take Me to Your Heaven
Nolla pistettä saaneet:  –
Osallistujakartta

   Maat, jotka osallistuivat vuonna 1999   Maat, jotka eivät osallistuneet vuonna 1999  
Muuta
 Orkesteri otettiin pois käytöstä, laulajat laulavat jatkossa taustanauhan säestämänä. 
Eurovision laulukilpailu · Teemasivu
 ◄ 1998  2000 ► 
Eurovision laulukilpailu 1999 oli järjestyksessään 44. Eurovision laulukilpailu ja se järjestettiin 29. toukokuuta 1999 Usshishkin Hallissa International Convention Centressa Jerusalemissa, Israelissa. Juontajina toimivat Yigal Ravid, Dafna Dekel ja Sigal Shahamon. Tämä oli toinen kerta, kun kilpailu järjestettiin Euroopan ulkopuolella. Kilpailun voitti Ruotsin Charlotte Nilsson kappaleella "Take Me To Your Heaven" (alkuperäinen nimi: "Tusen och en natt") ja toi Ruotsille neljännen voiton. Kyseessä oli myös maan viimeisin voitto 13 vuoden ajan aina vuoteen 2012 asti.
Tänä vuonna jätettiin pois sääntö, jonka mukaan jokaisen maan tulisi laulaa yhdellä virallisista kielistään, ja päätettiin että tulevasta viisuvuodesta lähtien Ranska, Saksa, Espanja ja Iso-Britannia suurimpina maksajina saisivat osallistua joka kerta. Orkesteria ei enää vaadittu järjestäjämaalta. Israel jätti sen pois, mikä tarkoitti sitä että ensimmäistä kertaa kaikki kilpailijat esiintyisivät taustanauhan kanssa. Kaksinkertainen voittaja Johnny Logan kritisoi uutta sääntöä ja sanoi Euroviisujen muuttuneen karaokeksi.
Voittajasuosikki oli Islanti, jonka ainoana suurena vastustajana pidettiin Kyprosta, joka kuitenkin sai lopulta vain kaksi pistettä Isolta-Britannialta. Lopussa kilpailivat keskenään Islanti, Kroatia, Saksa ja Ruotsi, joista Islanti johti äänestystä suurimman osan ajasta. Bosnia ja Hertsegovinan äänet lopulta ratkaisivat, kun he antoivat Ruotsille 12 pistettä eikä yhtään Islannille.
Väliaikaesiintyjä oli edellisen vuoden voittaja Dana International. Hän esitti kappaleen "Free", joka oli kiistanalainen Israelissa sanoitustensa vuoksi. Kilpailun lopuksi kaikki esittivät yhdessä Israelin vuoden 1979 Euroviisujen voittajakappaleen "Hallelujah".
Suomi jätti tämän kisan väliin huonon pistekeskiarvon takia, saman teki Kreikka, Slovakia, Makedonia, Romania ja Sveitsi, lisäksi vapaaehtoisesti pois jäänyt Unkari päästi Portugalin mukaan kisaan.
Bosnia ja Hertsegovina joutui vaihtamaan kilpailukappaleensa, koska Hari Mata Harin kappaleen ”Starac i more” todettiin Janne Hurmeen vuonna 1997 levyttämäksi kappaleeksi. Myöskin Saksan Corinna Mayn kappale ”Kindern einfach zu” oli aiemmin julkaistu.
Tulokset

| Sija | Numero | Maa | Artisti(t) | Kappale | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20. | 01 |  Liettua | Aistė Smilgevičiūtė | "Strazdas" | 13 |
| 12. | 02 |  Belgia | Vanessa Chinitor | "Like The Wind" | 38 |
| 23. | 03 |  Espanja | Lydia | "No quiero escuchar" | 1 |
| 4. | 04 |  Kroatia | Doris Dragović | "Marija Magdalena" | 118 |
| 12. | 05 |  Iso-Britannia | Precious | "Say It Again" | 38 |
| 11. | 06 |  Slovenia | Darja Švajger | "For a Thousand Years" | 50 |
| 16. | 07 |  Turkki | Tugba Önal & Grup Etnik | "Dön artik" | 21 |
| 14. | 08 |  Norja | Stig Van Eijk | "Living My Life Without You" | 35 |
| 8. | 09 |  Tanska | Trine Jepsen & Michael Teschl | "This Time I Mean It" | 71 |
| 19. | 10 |  Ranska | Nayah | "Je veux donner ma voix" | 14 |
| 8. | 11 |  Alankomaat | Marlayne | "One Good Reason" | 71 |
| 18. | 12 |  Puola | Mietek Szczesniak | "Przytul mnie mocno" | 17 |
| 2. | 13 |  Islanti | Selma | "All Out of Luck" | 146 |
| 22. | 14 |  Kypros | Marlain | "Tha'ne erotas" | 2 |
| 1. | 15 |  Ruotsi | Charlotte Nilsson | "Take Me to Your Heaven" | 163 |
| 21. | 16 |  Portugali | Rui Bandeira | "Como tudo começou" | 12 |
| 17. | 17 |  Irlanti | The Mullans | "When You Need Me" | 18 |
| 10. | 18 |  Itävalta | Bobbie Singer | "Reflection" | 65 |
| 5. | 19 |  Israel | Eden | "Yom huledet (Happy Birthday)" | 93 |
| 15. | 20 |  Malta | Times Three | "Believe 'n Peace" | 32 |
| 3. | 21 |  Saksa | Sürpriz | "Reise nach Jerusalem" | 140 |
| 7. | 22 |  Bosnia ja Hertsegovina | Dino & Béatrice | "Putnici" | 86 |
| 6. | 23 |  Viro | Evelin Samuel & Camille | "Diamond of Night" | 90 |
Karsintamenetelmä viiden aikaisemman vuoden pistekeskiarvon mukaan

Mukaan vuoden 1999 Euroviisuihin pääsi tämän listan 17 parasta maata. Keltaisella taustavärillä on merkitty kilpailusta jäähylle joutuneet maat. Lisäksi Unkari jäi vapaaehtoisesti pois, ja jos maa ei olisi tehnyt niin, Portugali olisi joutunut jäämään pois. Vuoden 1998 voittaja Israel oli automaattisesti mukana vuoden 1999 kisassa, se on merkitty hopeisella taustavärillä. Taulukossa eivät ole vuoden 1998 kisasta jäähyllä eikä vapaaehtoisesti poissa olleet maat. Kaikki vuoden 1998 kisasta pois joutuneet maat palasivat tänä vuonna Venäjää lukuun ottamatta. Sen sijaan Liettua teki paluun kilpailuun. Pistekeskiarvot on laskettu laskemalla kunkin maan pistemäärät vuosilta 1994–1998 yhteen ja jakamalla summa maan osallistumiskertojen määrällä niinä viitenä vuotena. Latvian oli tarkoitus debytoida vuoden 1999 kilpailussa, mutta ei lopulta tehnyt niin, niinpä Portugali pääsi sen ansiosta mukaan.
| Maa | Vuoden 1994 pisteet | Vuoden 1995 pisteet | Vuoden 1996 pisteet | Vuoden 1997 pisteet | Vuoden 1998 pisteet | Yhteensä | Keskiarvo | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Irlanti | 226 | 44 | 162 | 157 | 64 | 653 | 130,6 | 1. |
|  Israel | - | 81 | - | - | 172 | 253 | 126,5 | - |
|  Iso-Britannia | 63 | 66 | 77 | 227 | 166 | 609 | 121,8 | 2. |
|  Malta | 97 | 76 | 68 | 66 | 165 | 472 | 94,4 | 3. |
|  Norja | 76 | 148 | 114 | 0 | 79 | 417 | 83,4 | 4. |
|  Kroatia | 27 | 91 | 98 | 24 | 131 | 371 | 74,2 | 5. |
|  Ruotsi | 48 | 100 | 100 | 36 | 53 | 337 | 67,4 | 6. |
|  Kypros | 51 | 79 | 72 | 98 | 37 | 337 | 67,4 | 7. |
|  Alankomaat | 4 | - | 78 | 5 | 150 | 237 | 59,25 | 8. |
|  Saksa | 128 | 1 | - | 22 | 86 | 237 | 59,25 | 9. |
|  Puola | 166 | 15 | 31 | 54 | 19 | 285 | 57 | 10. |
|  Ranska | 74 | 94 | 18 | 95 | 3 | 284 | 56,8 | 11. |
|  Turkki | - | 21 | 57 | 121 | 25 | 224 | 56 | 12. |
|  Espanja | 17 | 119 | 17 | 96 | 21 | 270 | 54 | 13. |
|  Viro | 2 | - | 94 | 82 | 36 | 214 | 53,5 | 14. |
|  Belgia | - | 8 | 22 | - | 122 | 152 | 50,67 | 15. |
|  Slovenia | - | 84 | 16 | 60 | 17 | 177 | 44,25 | 16. |
|  Unkari | 122 | 3 | - | 39 | 4 | 168 | 42 | 17. |
|  Portugali | 73 | 5 | 92 | 0 | 36 | 206 | 41,2 | 18. |
|  Kreikka | 44 | 68 | 36 | 39 | 12 | 199 | 39,8 | 19. |
|  Makedonia | - | - | - | - | 16 | 16 | 16 | 20. |
|  Suomi | 11 | - | 9 | - | 22 | 42 | 14 | 21. |
|  Slovakia | 15 | - | 19 | - | 8 | 42 | 14 | 22. |
|  Sveitsi | 15 | - | 22 | 5 | 0 | 42 | 10,5 | 23. |
|  Romania | 14 | - | - | - | 6 | 20 | 10 | 24. |
Aiheesta muualla

Eurovision laulukilpailu 1999 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eurovision laulukilpailu
Maat
| --- | --- |
Aktiiviset: Alankomaat · Albania · Armenia · Australia · Azerbaidžan · Belgia · Espanja · Georgia · Irlanti · Islanti · Israel · Italia · Itävalta · Kreikka · Kroatia · Kypros · Latvia · Liettua · Luxemburg · Malta · Montenegro · Norja · Portugali · Puola · Ranska · Ruotsi · Saksa · San Marino · Serbia · Slovenia · Suomi · Sveitsi · Tanska · Tšekki · Ukraina · Viro · Yhdistynyt kuningaskunta
Epäaktiiviset: Andorra · Bosnia ja Hertsegovina · Bulgaria · Marokko · Moldova · Monaco · Pohjois-Makedonia · Romania · Slovakia · Turkki · Unkari · Valko-Venäjä · Venäjä
Entiset: Jugoslavia · Serbia ja Montenegro
Epäonnistuneet yritykset: Kazakstan · Kosovo · Libanon  · Liechtenstein · Neuvostoliitto · Qatar · Tunisia
Kilpailut vuosittain
| --- | --- |
1950-luku: 1956 · 1957 · 1958 · 1959
1960-luku: 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969
1970-luku: 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979
1980-luku: 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989
1990-luku: 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999
2000-luku: 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
2010-luku: 2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019
2020-luku: 2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Isäntäkaupungit
| --- | --- |
1950–: Lugano · Frankfurt · Hilversum · Cannes
1960–: Lontoo · Cannes · Luxemburg · Lontoo · Kööpenhamina · Napoli · Luxemburg · Wien · Lontoo · Madrid
1970–: Amsterdam · Dublin · Edinburgh · Luxemburg · Brighton · Tukholma · Haag · Lontoo · Pariisi · Jerusalem
1980–: Haag · Dublin · Harrogate · München · Luxemburg · Göteborg · Bergen · Bryssel · Dublin · Lausanne
1990–: Zagreb · Rooma · Malmö · Millstreet · Dublin · Dublin · Oslo · Dublin · Birmingham · Jerusalem
2000–: Tukholma · Kööpenhamina · Tallinna · Riika · Istanbul · Kiova · Ateena · Helsinki ·  Belgrad · Moskova
2010–: Oslo · Düsseldorf · Baku · Malmö · Kööpenhamina · Wien · Tukholma · Kiova · Lissabon · Tel Aviv
2020–: Rotterdam · Rotterdam · Torino · Liverpool · Malmö · Basel
Yliviivattu kaupunki tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Senegambia ja Niger

Senegambia ja Niger (ransk. Sénégambie et Niger) oli siirtomaa-alue Ranskan Länsi-Afrikassa vuosina 1902–1904. Se käsitti osan nykyisten Malin ja Senegalin valtioiden alueesta.
Senegambia ja Niger muodostettiin Ylä-Senegalin ja Keski-Nigerin alueesta sekä aikaisemmin Senegalin siirtomaan yhteyteen kuuluneista protektoraateista. Alue oli suoraan Ranskan Länsi-Afrikan kenraalikuvernöörin alainen. Kayesissa oli kenraalikuvernöörin pysyvä edustaja.
Vuonna 1904 alue muutettiin Ylä-Senegalin ja Nigerin siirtomaaksi, joka käsitti entisen Ylä-Senegalin ja Keski-Nigerin sekä entisen toisen sotilasalueen, joka sai samalla siviilihallinnon. Ensimmäisestä eli Timbuktun ja kolmannesta eli Zinderin sotilasalueesta muodostettiin Ylä-Senegalin ja Nigerin alainen Nigerin sotilasalue. Senegaljoen vasemman rannan protektoraatit liitettiin Senegaliin.
Lamminpään koulu

| Lamminpään koulu> Lamminpään kansakoulu |
| --- | --- |
 Lamminpään koulu
Sijainti:  Kortesuontie 23, Lamminpää, Tampere
Koordinaatit:  61°31′11.5″N, 23°37′30.2″E
Tyyppi:  Peruskoulu
Perustettu:  1929
Rehtori:  Matti Taimi
Oppilaita:  noin 350
Lamminpään koulu on Tampereen Lamminpäässä sijaitseva vuonna 1929 perustettu  koulu. Koulu koostuu vanhasta vuonna 1929 valmistuneesta koulutalosta, joka sai vuonna 1935 samankokoisen jatko-osan ja uudesta 1979 valmistuneesta koulurakennuksesta.
Koulussa toimi talvi- ja jatkosodassa 10. sotasairaala. Talvisodassa tammikuun 15. päivä 1940 tapahtuneessa ilmapommituksessa särkyivät kaikki Tampereen yleisen sairaalan ikkunat. Yleinen sairaala siirtyi Lamminpään kansakouluun, jossa se toimi 30. huhtikuuta 1940 asti.
Lamminpään koululle rakennetaan uutta uudisrakennusta. Sen on tarkoitus valmistua kesäkuussa 2025 ja käyttöönotto tapahtuu elokuussa 2025. Uudisrakennuksen alta on purettu 1981 valmistunut koulurakennus. Vuonna 1935 valmistunut koulurakennus on tarkoitus peruskorjata vuosina 2025–2026. Samalla puretaan vuonna 1972 valmistunut erillinen keittiö- ja ruokalarakennus.  Uudisrakennukseen tulee esi- ja alkuopetuksen tilat 225 oppilaan tarpeisiin. Tähän kuuluvat myös erityisopetuksen tarpeet. Lisäksi valmmistuu liikuntasali, keittiö ja ruokasali, henkilökunnan yhteiset tauko- ja työtilat sekä käsityön tilat. Henkilökuntaa uudisrakennuksessa työskentele noin 38 henkeä. Lamminpään koulun oppilasmäärä on 545 oppilasta.
Aiheesta muualla

Lamminpään koulun kotisivut
Unohtumattomat 2 (Reijo Taipale)

| Unohtumattomat 2 Reijo Taipale |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2004
 Tyylilaji: iskelmä tango
 Levy-yhtiö: BMG Finland
Listasijoitukset
  10.
Reijo Taipaleen muut julkaisut
| Unohtumattomat 2000 | Unohtumattomat 2 2004 | Unohtumattomat 3 2005 |
Unohtumattomat 2 – 40 ikivihreää suosikkia on suomalaisen laulajan Reijo Taipaleen kokoelmalevy. Se julkaistiin vuonna 2004.
Kokoelma on jatkoa vuonna 2000 julkaistulle Unohtumattomat-albumille.
Sisältö

CD1:
Kun pappa rokkaa – 02.58
Tänään (Milonga) – 03.31
Nautin elämästä – 02.51
Tanssi (Baila Morena) – 03.52
Minun luokseni jos jäät (You Mean Everything to Me) – 02.59
Yön tumma tukka – 03.25
Sulosuu, kultakuu (The Bright Moon) – 03.35
En tuntenut sua – 02.51
Onnen ruusut – 03.46
Kuolematon rakkaus – 03.04
Olit nousussa auringon – 03.20
Sinitaivas (Blauer Himmel) – 02.16
Satu ruskeista silmistä – 02.39
Sateen tango – 03.11
On se hetki (Lady Laura) – 03.58
Elämäni sirpaleet – 03.15
Rytmi sama sydänten – 03.24
Purjeet – 03.36
Hääpäivänä – 03.46
Muistelen mennyttä aikaa – 03.06
CD2:
Viisikymppinen – 03.22
Vain tässä ja nyt – 02.42
Rakkauden ranta – 02.54
Kanssasi kuljen – 03.11
Tummat ruusut – 03.03
Hurmioon – 03.03
Elämän aalloilla – 03.30
Syysunelmia – 03.17
Elokuun viimeinen päivä – 02.41  (Topi Sorsakoski & Reijo Taipale)
Vastatuuleen – 03.33  (Topi Sorsakoski & Reijo Taipale)
Elämän virta – 03.41  (Kari Tapio & Reijo Taipale)
Vei kukkamme syys – 03.32
Sydämet lyövät samaan tahtiin – 03.29
Ranskalaiset korot – 03.06
Kellot soi (Plegaria) – 02.35
Tulisuudelma – 03.26
Unikuva – 03.07
Sokea rakkaus – 03.22
Tallinnan laulu – 02.40
Taipaleen tie – 03.06
Madrasa

Sher-Dorin historiallinen madrasa Samarkandissa Uzbekistanissa.
Madrasa (arab. مدرسة‎) on arabiaa ja tarkoittaa suomeksi 'koulua' tai yleensä 'oppilaitosta'. Nykyarabiassa madrasa voi olla yhtä hyvin maallinen kuin uskonnollinenkin ja viitata myös korkeakouluun. Sana madrasa on lainattu useisiin muslimien puhumiin kieliin, ja suomennetaan usein virheellisesti koraanikouluksi. Uskonnolliseen virkamieskoulutukseen keskittyneet madrasat syntyivät 1000-luvulla seldžukkien valtakunnassa Lähi-idässä. Ne levisivät koko islamilaiseen maailmaan, missä niiden jakama oppineisuus alkoi Osmanien valtakunnassa (1299–1923) siirtyä pitkälti perinnöllisen ulama-luokan etuoikeudeksi. 1900-luvulla madrasat alettiin nähdä sekä Osmanien valtakunnassa että islamissa takapajuisina kehityksen jarruina. Monet madrasat uudistettiin täydellisesti ja niiden pohjalta syntyi myös yliopistoja.
Historia > Koraanikoulut

Islamilainen koraanikoulu poikkesi Euroopassa yleistyneistä alkeiskouluista, joissa opittiin lukemaan ja kirjoittamaan. Koraanikoulut keskittyivät muinaisella arabialla kirjoitetun Koraanin ulkoa opetteluun. Koraanin resitaatio ilman ymmärrystä sisällöstä nähtiin itsessään arvokkaana uskonnon harjoittamisen muotona. Koraanikoulut ovatkin yksi syy muslimimaissa vallinneeseen lukutaidottomuuteen, joka on jatkunut nykypäiviin asti. Koraanikoulut olivat varhaisin islamilaisen koulunkäynnin muoto.
Historia > Madrasat

Madrasat ovat seldžukkien luoma uskonnollinen korkeamman opetuksen koulutusjärjestelmä, jonka tavoitteena oli oppineiston kouluttaminen. Niissä perehdyttiin Koraaniin ja islamilaisiin tieteisiin kuten šarialakiin. Seldžukit olivat sunni-islamia edustanut turkkilaiskansa, joka 1000-luvulla perusti Lähi-itään suurvallan, kehitti  sulttaanijärjestelmän ja eteni valloitusretkillä myös Intiaan. He toivat mukanaan Keski-Aasiasta koulutustavan, joka perustui moskeijan yhteyteen perustettuihin virkamieskouluihin. Jättivaltakunnan myötä uudistus levisi koko Lähi-itään ja Pohjois-Afrikkaan.
Madrasat olivat islamilaisia opinahjoja, joissa keskityttiin islamilaisen šarialain ja sitä tukevien oppiaineiden opiskeluun. Myös niissä ulkoluku oli pääasiallinen menetelmä. Varhaisimmat madrasojen edeltäjät ilmestyivät jo 900-luvun loppupuolella, mutta ensimmäinen madrasa katsotaan avatun vuonna 1066 Bagdadissa. Seldžukkivisiiri Nizam al-Mulk (1018–1092) vaikutti  madrasojen leviämiseen ja rakennutti niitä seldžukkien hallitsemiin kaupunkeihin. Hänen tarkoituksenaan oli näin vahvistaa sunni-islamin asemaa šiialaisuutta vastaan. 1200-luvun lopulla madrasoja löytyi jo Anatoliasta, Syyriasta ja Egyptistä. 1100–1400-luvuilla oli jo satoja madrasoja, ja niitä oli etenkin sellaisissa suurissa islamilaisissa keskuksissa kuin Bagdad, Damaskos, Kairo, Mekka ja Delhi.
Ensimmäisten madrasojen opetus Iranissa rajoittui Koraaniin ja islamilaiseen lakiin, eikä niissä opetettu maallisia tieteitä, kuten lääketiedettä tai luonnonfilosofiaa. Tilanne muuttui 1100-luvulla, jolloin maallisetkin oppiaineet alkoivat päästä mukaan ja vielä enemmän 1200-luvulla, jolloin abbasidikalifi al-Mustansir lahjoitti lääketieteen opetusviran bagdadilaiseen madrasaan. Sen jälkeen syntyi muitakin lääketieteellisiä madrasoja Bagdadiin. 1200-luvun lopulla Syyriassa, Egyptissä ja Irakissa oli madrasoja, joissa opetettiin myös aritmetiikkaa, algebraa, geometriaa, astronomiaa ja logiikkaa. 1300-luvulla tärkeitä madrasoja oli monissa kaupungeissa, kuten Fes, Tlemcen, Tunis, Kairo, Damaskos, Sivas, Istanbul, Mosul, Bagdad, Tabriz, Isfahan, Shiraz, Samarkand, Herat, Lahore, Delhi, Golconda ja Jawnpur.