stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Katsekontakti
Merkitys ja fysiologiset vaikutukset

Katseen suunta on ihmisellä muihin lajeihin verrattuna biologisesti ja sosiaalisesti tärkeä signaali. Katsekontaktin havaitseminen on ihmiselle tärkeää toisen yksilön ajatusten ja pyrkimysten ymmärtämiseksi. Ihmisen on muita lajeja helpompi havaita toisen ihmisen katseen suunta, koska ihmissilmän värikalvo erottuu silmänvalkuaisesta selkeästi. Ihmisaivoista on myös löydetty hermostollisia mekanismeja, jotka käsittelevät näköinformaatiota siitä, mihin suuntaan toisen silmät ovat kohdistuneet. Katsesuunnan analysointiin osallistuu laaja verkosto aivojen alueita niin aivokuorella kuin sen alaisissakin rakenteissa. Katsekontaktin tiedetään vaikuttavan ihmisen aivoissa monella tapaa erilaisiin tiedonkäsittelyyn ja tunteisiin liittyviin prosesseihin.
Toisen ihmisen suora katse vetää ihmisen tarkkaavaisuuden puoleensa alle 0,2 sekunnissa, mitä ilmeisimmin tahdosta riippumatta ja mahdollisesti esitietoisena reaktiona.
Katsekontakti nostaa kehon autonomista vireystilaa. Katsekontaktin aikana sympaattisen hermoston toimintaa heijastavat ihon sähkönjohtavuusvasteet ovat suurempia kuin silloin, kun toinen henkilö katsoo sivuun. Katsekontakti havaitaan myös sydämen sykkeen hetkellisenä hidastumisena, mikä on merkki tarkkaavaisuuden kaappaavasta ärsykkeestä.
Vaikutuksia > Toisen ihmisen arviointiin

Katsekontaktin on tutkimuksissa havaittu voimistavan toisesta ihmisestä tehtävää myönteistä arviointia, eli ihmiset arvioivat suoraan katsovat kasvot miellyttävämmiksi kuin sivuun katsovat. Katsekontaktin ottavat ihmiset arvioidaan myös kypsemmiksi, itsevarmemmiksi ja tehokkaammiksi kuin vähän katsekontaktia ottavat. Haastattelutilanteissa katsekontaktin ottavat ihmiset arvioidaan kyvykkäämmiksi ja luotettavammiksi kuin muut, vaikkakin tuijottaminen koetaan epämiellyttäväksi. Katsekontaktia voidaankin käyttää myös uhan ja valta-aseman ilmaisemiseen ja henkilökohtaisen tilan puolustamiseen aggressiivisessa tilanteessa.
Vaikutuksia > Minätietoisuuteen

Joidenkin pysykologien mukaan suoran katseen kohteena oleminen herättää minätietoisuuden jo elämän ensimmäisten viikkojen aikana sekä voimistaa sitä myöhemmin. Tutkimusten mukaan tietoisuus siitä, miltä ihminen näyttää muiden silmissä, voimistuu katsekontaktin seurauksena. Toisen ihmisen suoran katseen näkemisen on myös havaittu parantavan oman kehon fysiologisen tilan tunnistamista.
Vaikutuksia > Muistamiseen, oppimiseen ja käyttäytymiseen

Tutkimuksissa on havaittu, että ihmiset muistavat suoraan katsovia kasvoja selvästi paremmin kuin sivulle katsovia. Brittiläisen tutkimuksen mukaan myös imeväiset tunnistavat kasvot paremmin, kun toinen osapuoli katsoo suoraan silmiin.
Tutkimusten mukaan katsekontakti opettajan ja oppilaiden sekä mainostajan ja katsojan välillä parantaa kerrottujen asioiden sisältöjen muistamista. Tutkimusten mukaan katsekontakti saa ihmiset käyttäytymään vuorovaikutusta edistävästi ja toisten ihmisten hyväksi ja altruistisesti. Tällaisen katsekontaktin on havaittu ohjaavan ihmisten käyttäytymistä myös julisteissa olevien kuvien kautta.
Erään tutkimuksen mukaan 3–6 kuukautta vanhojen lasten hymyily vähenee äidin ja lapsen katsekontaktin puuttuessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katsekontakti Wikimedia Commonsissa
Katvelude

| Katvelude |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Hävinnyt  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Alaluokka::  Siipikantaiset Pterygota
Lahko::  Nivelkärsäiset Hemiptera
Alalahko::  Luteet Heteroptera
Osalahko::  Pentatomomorpha
Yläheimo::  Lygaeoidea
Heimo::  Varjoluteet Lygaeidae
Suku::  Heterogaster
Laji::  urticae
Kaksiosainen nimi
 Heterogaster urticae  Fabricius, 1775 
Katso myös
   Katvelude Wikispeciesissä   Katvelude Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Katvelude (Heterogaster urticae) on varjoluteiden heimoon lukeutuva ludelaji. Suomen lajiston uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu alueellisesti hävinneeksi (RE).
Koko ja ulkonäkö

Suhteellisen kookas lude, jonka ruumiin pituus vaihtelee 5,8–7,3 mm välillä. Ruumis on väritykseltään enimmäkseen tumman ruskea ja kauttaaltaan pienten pisteiden kuvioima. Pää on etuselkää kapeampi ja keskiselän pikkukilpi on tummanruskea ja pitempi kuin raja, jolla peitinsiipien kitinisoituneet osat (clavukset) koskettavat toisiaan. Päässä ja etuselässä on pitkiä karvoja. Takaruumiin reunus (connexivum) on kaksivärinen tummien ja vaaleiden alueiden vuorotellessa. Raajojen reidet ovat tummanruskeat, mutta sääret ovat keltaiset ja niissä on kolme tummaa poikkijuovaa.
Levinneisyys

Katveluteen levinneisyys ulottuu Euroopasta Keski-Aasiaan. Suomessa siitä on runsaasti vanhoja havaintoja, pääasiassa Ahvenanmaalta ja Lounais-Suomesta, mutta viimeisin havainto on Korppoosta, Jurmon saarelta vuodelta 1953.
Elinympäristö ja elintavat

Katveluteen ravintokasveja ovat nokkonen ja rautanokkonen. Ulkomaisten havaintojen mukaan laji viihtyy maatalousympäristöissä sekä tunkioilla ja komposteissa. Laji talvehtii aikuisena ja talvehtineet yksilöt parittelevat keväällä.
Vuoden 2000 kansallisessa uhanalaisarvioinnissa katvelude luokiteltiin vaarantuneeksi, mutta vuoden 2010 luokituksen mukaan se on hävinnyt Suomesta.
Aiheesta muualla

Luomus: Heterogaster urticae (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Heterogaster urticae (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q909435  Wikispecies: Heterogaster urticae  BioLib: 71626  BOLD: 375478  BugGuide: 863629  CoL: 3L9JG  EoL: 610992  EPPO: HTRGUR  EUNIS: 246747  Fauna Europaea: 453356  Fauna Europaea (new): 4fb31af0-a8aa-49f8-b873-2b8efa667bef  GBIF: 2008338  iNaturalist: 390463  IRMNG: 10189538  ITIS: 107775  Lygaeoidea Species File (new): 916421  NatureServe: 2.1156381  NBN: NHMSYS0020109260  NZOR: 8a3758e5-41de-4c90-8336-2a0783665911  Observation.org: 19445  Laji.fi: MX.230297
Paul Farmer

Paul Farmer
| --- | --- |
Kuollut:  21. helmikuuta 2022  
| --- | --- |
Työala:  Lääketieteellinen antropologia  
Jäsen:  Institute of Medicine (2003) American Academy of Arts and Sciences (2009) American Philosophical Society (2018)  
Verkkosivusto:  www.pih.org/paul-farmer 
Palkinnot:  MacArthur Fellowship (1993) Princetonin yliopiston kunniatohtori (2006) Mendel Medal (käännä suomeksi) (2006) Emory Universityn kunniatohtori (2007) Pennsylvanian yliopiston kunniatohtori (2009) Columbian yliopiston kunniatohtori (2009) Miamin yliopiston kunniatohtori (2010) Northwestern-yliopiston kunniatohtori (2012) Bronislaw Malinowski Award (käännä suomeksi) (2016) Washburn Award (käännä suomeksi) (2016) NAS Public Welfare Medal (käännä suomeksi) (2018) honorary doctorate from the McGill University (käännä suomeksi) (2019) Berggruen Prize (käännä suomeksi) (2020) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Paul Edward Farmer (26. lokakuuta 1959 – 21. helmikuuta 2022) oli yhdysvaltalainen lääketieteen antropologi ja lääkäri. Farmer valmistui lääketieteen tohtoriksi ja tohtoriksi Harvardin yliopistosta, jossa hän toimi Kolokotrones-yliopiston professorina ja maailmanlaajuisen terveys- ja sosiaalilääketieteen osaston puheenjohtajana Harvard Medical Schoolissa. Hän oli Partners In Healthin (PIH) perustaja ja päästrategi. Kansainvälinen voittoa tavoittelematon järjestö on vuodesta 1987 lähtien tarjonnut suoria terveydenhuoltopalveluita ja tehnyt tutkimusta ja edunvalvontaa sairaiden ja köyhyydessä elävien puolesta. Hän oli lääketieteen professori ja Global Health Equity -osaston päällikkö Brigham and Women's Hospitalissa.
Farmer ja hänen kollegansa Yhdysvalloissa ja ulkomailla loivat uranuurtavia uusia yhteisölähtöisiä hoitostrategioita, jotka osoittivat mahdolliseksi korkealaatuisen terveydenhuollon tarjoamisen resursseiltaan köyhissä olosuhteissa sekä Yhdysvalloissa että kansainvälisesti. Heidän työtään on dokumentoitu Bulletin of the World Health Organizationissa, The Lancetissa, The New England Journal of Medicinessa, Clinical Infectious Diseasesissa, British Medical Journalissa ja Social Science and Medicine -julkaisussa.
Farmer kirjoitti laajasti terveydestä ja ihmisoikeuksista, sosiaalisen eriarvoisuuden roolista tartuntatautien leviämisessä ja seurauksissa sekä maailmanlaajuisesta terveydestä.
Farmer tunnettiin "miehenä, joka parantaisi maailman", kuten Tracy Kidder kuvailee kirjassa Mountains Beyond Mountains. Paul Farmer ja Partners in Health sai Peace Abbey Foundation Courage of Conscience -palkinnon vuonna 2007 ihmishenkien pelastamisesta tarjoamalla ilmaista terveydenhuoltoa maailman köyhimpien yhteisöjen ihmisille ja työskentelemällä terveydenhuoltojärjestelmien parantamiseksi maailmanlaajuisesti. Partners In Healthin tarina kerrotaan myös vuoden 2017 dokumentissa Bending the Arc. Farmer oli vapautuksen teologian kannattaja.
24. huhtikuuta 2021 tohtori Farmerille myönnettiin Aurora Prize for Awakening Humanity tunnustuksena työstään PIH:ssä.
Lapsuus ja koulutus

Farmer syntyi North Adamsissa, Massachusettsissa ja kasvoi Weeki Wacheessa, Floridassa. Hän oli entisen ammattipainijan Jeff Farmerin veli. Hän valmistui Hernando High Schoolista Brooksvillessä Floridassa, missä hänet valittiin senioriluokkansa presidentiksi. Hän opiskeli Duke Universityssä Benjamin N. Duke Scholarina  valmistuen summa cum laude -tutkinnolla lääketieteellisestä antropologiasta vuonna 1982.  Valmistuttuaan Dukesta hän aloitti vapaaehtoistyön Cangen sairaalassa Haitissa. Myöhemmin hän opiskeli Harvardin yliopistossa ja suoritti lääketieteen tohtorin tutkinnon ja tohtorin tutkinnon lääketieteellisestä antropologiasta vuonna 1990. Hän palasi useita kertoja Haitille jatkaakseen työtään Cangessa. Hän suoritti sisätautien residenssin Brigham and Women's Hospitalissa vuonna 1993 ja sai infektiotautistipendin vuonna 1996.
Henkilökohtainen elämä ja kuolema

Farmer oli naimisissa Didi Bertrand Farmerin kanssa, haitilaisen lääketieteellisen antropologin ja yhteisöllisen terveyden asiantuntijan kanssa, joka on johtanut useita Partners in Healthin aloitteita. Hänen viimeisin työnsä keskittyy tyttöjen ja nuorten naisten voimaannuttamiseen Haitissa ja Ruandassa. Heillä on kolme lasta.
Farmer kuoli nukkuessaan akuuttiin sydänkohtaukseen Butarossa Ruandassa 62-vuotiaana 21. helmikuuta 2022. Farmer oli osallistunut lääketieteen koulutukseen Butaron piirisairaalassa ja Global Health Equityn yliopiston Butaron kampuksella, joka hyväksyi ensimmäisen lääketieteen opiskelijoiden luokan vuonna 2019.
Kirjallinen tuotanto

Fevers, Feuds, and Diamonds: Ebola and the Ravages of History.  New York:  Farrar, Straus and Giroux, 2020.  ISBN 978-0-374-23432-4 Farmer vieraili ensimmäisen kerran Länsi-Afrikan ebolavirusepidemiapaikalla heinäkuussa 2014, ja hän omistaa suuren osan kirjasta henkilökohtaisille kokemuksilleen. Tarkastellessaan vuoden 2020 epidemiaa hän totesi, että Yhdysvalloissa tai Euroopassa ei ollut juuri yhtään ebolakuolemaa. Farmerin mukaan Länsi-Afrikan ebolaan kuolleiden määrä johtui pitkäaikaisesta epäonnistumisesta investoida perusterveydenhuoltoon, mikä johti asianmukaisen lääketieteellisen hoidon puutteeseen. Länsi-Afrikan historiaa tarkasteltaessa Farmer syyttää lähes viisi vuosisataa kestäneen eurooppalaisen hallinnon, joka johti "kumilateksin, puun, mineraalien, kullan, timanttien ja ihmisomaisuuden raivokkaaseen louhintaan" maan kyvyttömyydestä tarjota asianmukaista terveydenhuoltoa.
AIDS and Accusation: Haiti and the Geography of Blame.  Berkeley:  University of California Press, 1992, 1993, 2006 painos.  ISBN 978-0-520-08343-1
The Uses of Haiti.  Monroe, Maine:  Common Courage Press, 1994, 2003, 2005 painos.  ISBN 978-1-56751-242-7
Infections and Inequalities: The Modern Plagues.  Berkeley:  University of California Press, 1999, tarkistettu 2001 painos.  ISBN 978-0-520-22913-6
Pathologies of Power: Health, Human Rights, and the New War on the Poor.  Berkeley:  University of California Press, 2003, 2005 painos.  ISBN 978-0-520-24326-2
Paul Farmer yhteistyössä Barbara Rylko-Bauerin ja Linda Whitefordin kanssa: Global Health in Times of Violence.  School for Advanced Research Press, 2009.  ISBN 978-1-934691-14-4
Paul Farmer yhdessä Margaret Connorsin kanssa: Women, Poverty & AIDS: Sex, Drugs and Structural Violence.  (Sarjassa in Health and Social Justice)  Common Courage Press, Uusintapainos (syyskuu 1996).  ISBN 978-1-56751-074-4
Toim. Haun Saussy: Partner to the Poor: A Paul Farmer Reader.  Berkeley:  University of California Press, 2010.  ISBN 978-0-520-25713-9
Haiti After the Earthquake, toim. Abbey Gardner ja Cassia van der Hoof Holstein. PublicAffairs, 12. heinäkuuta 2011, ISBN 978-1-58648-973-1
Toim. Jonathan Weigel: To Repair the World: Paul Farmer Speaks to the Next Generation.  Berkeley:  University of California Press, 2013.  ISBN 978-0-520-27597-3
Toim. Michael Griffin ja Jennie Weiss Block.: In the Company of the Poor: conversations between Dr. Paul Farmer and Fr. Gustavo Gutierrez.  Orbis Books, 2013.  ISBN 978-1-62698-050-1
Paul Farmer, Jim Yong Kim, Arthur Kleinman ja Matthew Basilico: Reimagining Global Health.  Berkeley:  University of California Press.  ISBN 978-0-520-27199-9
Palkinnot ja tunnustukset

Farmer on saanut lukuisia kunnianosoituksia, mukaan lukien Bronislaw Malinowski -palkinnon ja Margaret Mead -palkinnon Soveltuvan antropologian seuralta, Outstanding International Physician (Nathan Davis) -palkinnon American Medical Associationilta sekä John D. ja Catherine T. MacArthur Foundation -säätiön Fellowship ja Hilton Humanitarian Prize -palkinnon Partners In Health kollegoidensa kanssa. Hän oli American Academy of Arts and Sciences -akatemian ja National Academy of Sciences -akatemian lääketieteellisen instituutin jäsen, josta hänelle myönnettiin vuoden 2018 Public Welfare -mitali. Vuonna 2020 hänelle myönnettiin miljoonan dollarin Berggruen-palkinto.
1993: MacArthur Fellowship
1999: Margaret Mead Award, American Anthropological Association ja Society for Applied Anthropology, “Infections and Inequalities”
2002: Outstanding International Physician Award (Nathan Davis Award), American Medical Association
2005: Conrad N. Hilton Humanitarian Prize (myönnetty Partners In Healthille)
2005: Rudolf Virchow -palkinto, ammattipalkinto (yhdessä tohtori Arachu Castron kanssa), Lääketieteellisen antropologian seuralähde?
2006: Union Medal, Union Theological Seminary
2006: Oikeustieteen kunniatohtori, Princetonin yliopisto
2007: Tieteiden kunniatohtori, Emory University
2007: Peace Abbey Foundationin Courage of Conscience Award
2009: American Academy of Achievementin Golden Plate -palkinnon saaja, jonka palkintoneuvoston jäsen arkkipiispa Desmond Tutu luovutti palkintoseremoniassa St. Georgesin katedraalissa Kapkaupungissa, Etelä-Afrikassa
2009: Kirjallisuuden kunniatohtori, Columbia University
2010: Tieteiden kunniatohtori, Pennsylvanian yliopisto
2010: S. Roger Horchow -palkinto Greatest Public Service by a Private Citizen, Jefferson Awardsin vuosittain myöntämä palkinto
2011: Foreign Policy -lehti nimesi Farmerin maailman huippuajattelijoiden luetteloonsa
2011: Humane Letters -kunniatohtori, Etelä-Floridan yliopisto
2011: Humane Letters -tohtori, Honoris Causa, Georgetownin yliopisto
2012: Tieteiden kunniatohtori, Northwestern University
2013: Tieteiden kunniatohtori, American University
2013: Sword of Loyola, Loyola University Chicago Stritch School of Medicine
2015: Blessed are the Peacemakers -palkinto, Catholic Theological Union
2015: Forbes 400 Lifetime Achievement Award For Social Entrepreneurship
2016: Bronislaw Malinowski -palkinto, Soveltavan antropologian seura
2018: Public Welfare Medal, National Academy of Sciences
2018: Valittiin American Philosophical Societyn jäseneksi
2019: Oikeustieteen kunniatohtori, McGill University
2019: Gold Medal for Distinguished Service to Humanity, National Institute of Social Sciences
2020: Miljoonan dollarin filosofian ja kulttuurin Berggruen-palkinnon saaja
2021: Aurora Humanitarian tunnustuksena hänen työstään PIH:ssä
2022: Inamori Ethics Prize
Aiheesta muualla

Esiintyminen Democracy Now! -haastattelussa.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii  Scopus 
Muut:  IdRef 
Farmer (oikealla), 2013
Luettelo pikkuplaneetoista: 197001–198000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
197001:stä ja päättyen 198000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Luettelo pikkuplaneetoista: 233001–234000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
233001:stä ja päättyen 234000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Kaulusmangabi

| Kaulusmangabi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Heimo::  Häntäapinat Cercopithecidae
Suku::  Mangabit Cercocebus
Laji::  torquatus
Kaksiosainen nimi
 Cercocebus torquatus  (Kerr, 1792) 
 Kaulusmangabin levinneisyysalue
Katso myös
   Kaulusmangabi Wikispeciesissä   Kaulusmangabi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kaulusmangabi eli valkomangabi (Cercocebus torquatus) on häntäapinoiden heimoon kuuluva kädellinen. Sen ruumis on 55–65 cm pitkä, häntä on noin 60–70 cm ja painoa on 6–12 kg. Sen valkoiset silmäluomet erottuvat tummista kasvoista selvästi kun se sulkee silmänsä.
Kaulusmangabi elää läntisen Afrikan rannikkometsissä Nigerian länsisoista Gabonin eteläosiin. Aikaisemmin sitä on uskottu elävän lännessä Beninissä asti, mutta siellä sitä ei ole nähty 1980-luvun jälkeen. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto pitää lajia erittäin uhanalaisena, koska siihen vaikuttaa voimakkaasti elinympäristön katoaminen ja metsästys.
Kauluskirjoheltta

| Kauluskirjoheltta |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Helttasienet Agaricales
Heimo::  Incertae sedis
Suku::  Kirjoheltat Panaeolus
Laji::  semiovatus
Kaksiosainen nimi
 Panaeolus semiovatus  (Sowerby) S. Lundell & Nannf.  
Katso myös
   Kauluskirjoheltta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kauluskirjoheltta (Panaeolus semiovatus) on kellomainen, limainen kiiltävän valkea kirjohelttalaji. Sen lakki on keskeltä ruskea. Sienen heltat ovat aluksi vaaleankirjavat ja vanhemmiten mustat. Sienen jalka on valkoinen ja siinä on rengas. Sieni kasvaa lannalla melko yleisenä koko Suomessa.
Kauluskirjoheltta on Suomessa silmälläpidettävä laji.
Luettelo pikkuplaneetoista: 236001–237000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
236001:stä ja päättyen 237000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Kauniaisten vaakuna

Kauniaisten vaakuna
Kauniaisten vaakuna on Kauniaisten kaupungin tunnus. Vaakunan kuusenkäpyä pitelevä orava viittaa epäsuorasti Kauniaisten ruotsinkieliseen nimeen (Grankulla, ruots. gran = kuusi). Aiheen ruusut kuvaavat paikkakunnan huvila-asutusta.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kilvessä istuva, etukäpälissään mustaa kuusenkäpyä pitelevä kultainen, punavaruksinen orava, sen yläpuolella saatteena kolme kultaista ruusua vieretysten.” Vaakunan on suunnitellut Ahto Numminen, ja Kauniaisten kauppalanvaltuusto hyväksyi sen kokouksissaan 5. kesäkuuta 1951 ja 10. tammikuuta 1952. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 11. maaliskuuta samana vuonna.
Kaukasianrotkolemmikki

| Kaukasianrotkolemmikki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Boraginales
Heimo::  Lemmikkikasvit Boraginaceae
Suku::  Rotkolemmikit Brunnera
Laji::  macrophylla
Kaksiosainen nimi
 Brunnera macrophylla  (Adams) I.M.Johnst. 
Katso myös
   Kaukasianrotkolemmikki Wikispeciesissä   Kaukasianrotkolemmikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kaukasianrotkolemmikki eli rotkolemmikki (Brunnera macrophylla) on kookaslehtinen Kaukasukselta lähtöisin oleva kasvi.
Ulkonäkö ja koko

Kasvi on korkeudeltaan yleensä noin 30 senttimetriä. Lehdet ovat melko kookkaita, läpimitaltaan joskus yli 15 senttimetriä, muodoltaan munuaismaisia sekä karheapintaisia. Kukat muistuttavat lemmikkiä ja ne ovat taivaansinisiä, ja ne sijaitsevat harvalukuisina terttuina tukevien, haaroittuneiden versojen latvoissa. Se kukkii loppukeväästä huhti-toukokuun aikoihin. Kasvin koristeellinen lehdistö on kaunis vielä, kun kukat ovat jo kuihtuneet.
Kasvuympäristö

Kasville kelpaavat yhtä hyvin sekä aurinkoinen ja varjoinen kasvupaikka.
Aiheesta muualla

Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kaukasianrotkolemmikki (Brunnera macrophylla)
ITIS: Brunnera macrophylla (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Brunnera macrophylla:  Wikidata: Q1475887  Wikispecies: Brunnera macrophylla  BioLib: 40693  CoL: NFXS  EoL: 487632  EPPO: BRRMA  EUNIS: 162168  FNA: 242416199  GBIF: 2926045  GRIN: 316876  iNaturalist: 55852  IPNI: 113714-1  IRMNG: 10214483  ISC: 112825  ITIS: 506854  MoBotPF: 243231  NBN: NHMSYS0000456706  NCBI: 34249  NZOR: 640b707d-006d-4155-bb71-f3f83dfece5d  NZPCN: 3547  Observation.org: 9163  Open Tree of Life: 637427  PalDat: Brunnera_macrophylla  PFI: 8418  Plant List: kew-2684249  PLANTS: BRMA11  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:113714-1  RHS: 2433  Tropicos: 4001253  uBio: 8280863  WFO: wfo-0000572861  Laji.fi: MX.4973155 
Myosotis macrophylla:  Wikidata: Q38535204  CoL: 455YW  GBIF: 5341256  GRIN: 404469  iNaturalist: 404039  IPNI: 119106-1  IRMNG: 11113971  ITIS: 517387  NZOR: 51fd6150-463c-4b2e-b3b9-78bf114ea1de  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:119106-1  Tropicos: 4002153  WFO: wfo-0000368483
Kauhu (lajityyppi)

Tyttözombi syömässä uhriaan kauhuelokuvassa Elävien kuolleiden yö (1968).
Kauhu on kansanperinteen, mytologian, fiktion ja muun viihteen lajityyppi, joka pyrkii herättämään kauhun tunteita.
Kansanperinne ja mytologiat

Monella nykyisin tunnetulla kauhutarinalla ja -hahmolla on juurensa vanhassa kansanperinteessä. Näistä yleisimpiä eri kulttuureissa ovat olleet esimerkiksi tarinat eläimiksi muuttuvista ihmisistä kuten ihmissusista sekä vampyyreistä ja kuoleman jälkeen liikkuvista vainajista kuten kummituksista. Kauhutarinoita on kerrottu paitsi tosissaan, myös pelottelemisen, opettamisen, varoittamisen ja viihdyttämisen tarkoituksissa. Kauhutarinoiden yksi yleinen tarkoitus ympäri maailmaa on ollut estää lapsia menemästä esimerkiksi yksin veteen tai metsään.
Muinaisissa mytologioissa esiintyi useita kauhistuttavia hirviöitä esimerkiksi pahuuden ja kaaoksen edustajina. Raamatussa kuvatuista hirviöistä tärkeimpiä ovat Leviatan ja Behemot.
Nykyajan kauhufiktio ja kauhuviihde

Nykyajan fiktiivisen kauhun suosituimpia muotoja ovat kauhukirjallisuus, kauhuelokuva ja kauhupelit. Yleisiä teemoja kauhufiktiossa ovat esimerkiksi epäkuolleet, muodonmuuttajat, pelottavat eläimet, yliluonnollinen, vaarallinen tiede, sarjamurhaajat ja psykopaatit, avaruuden uhka sekä katastrofit ja dystopiat. Musiikin piirissä kauhuaihetta käytetään etenkin punkissa, rockissa ja metallimusiikissa. Kauhua hyödynnetään myös esimerkiksi pakohuoneissa, kauhukierroksissa ja kauhumatkailussa. Kauhufiktioon liittyviä yhteisöllisiä ja joskus leikkisiä muotoja ovat esimerkiksi Halloween, goottipukeutuminen, vampyyrifanius ja zombikävelyt.