stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Osmanien Kreikka
Historia

Turkkilaiset osmanit etenivät Balkanille 1300-luvulla aloittaen Bulgarian ja Serbian valloittamisen. Kreikan valloitus alkoi toden teolla vuoden 1453 Konstantinopolin valtauksen jälkeen. Thessaloniki vallattiin jo 1430, Ateena antautui vuonna 1456. Jotkin saaret, kuten Ródos ja venetsialaisten hallussa ollut Kreeta sinnittelivät 1500- ja 1600-luvuille.
Monia kreikkalaisia pakeni läntiseen Eurooppaan vieden antiikin kreikkalaisia kirjoituksia mukanaan. Kreikkalaisten pakolaisten sanotaan vaikuttaneen Euroopassa kehittyneeseen renessanssiin, joka perustui suuresti antiikin Kreikan ihailulle. Valloitetussa Kreikassa turkkilaisvalta vakiinnutettiin. Kreikkalaiset nauttivat kuitenkin paikoin laajasta autonomiasta. Osmanien vallan alle päätyminen oli monesta houkuttelevampaa, kun vaihtoehtona oli katolilaisten valta, niin kutsuttu frankkivalta. Katolilaisten katsottiin olevan uhka ortodoksisen uskonnon säilymiselle. ”Mieluummin turkkilaisten turbaani, kuin paavin mitra”, sanoi bysanttilainen Lukas Notaras legendan mukaan. Konstantinopolin patriarkka ja kreikkalainen papisto olivat laajalti itse vastuussa autonomisten alueiden hallinnassa. Samalla ortodoksinen papisto auttoi myös säilyttämään kreikan kieltä ja kreikkalaista kulttuuria osmanien alaisuudessa. Alueen hallinnassa auttoi myös 1500-luvulla vallinnut Osmanien valtakunnan kulta-aika, jolloin imperiumi oli vakaa ja taloudellisesti vauras. Uskontopolitiikka oli pääosin suvaitsevaista. Ei-muslimeihin, kuten kristittyihin kohdistettiin tosin korkeampaa verotusta. Veronkeräystä ei tosin välttämättä toteutettu eikä valvottu kovin tehokkaasti. Osa Kreikan kristityistä kääntyi islamiin, jotkut niin sanotut kryptokristityt saattoivat kätkeä todellisen uskontonsa asioidessaan muslimeiden kanssa. Kreikkalaisia myös velvoitettiin luovuttamaan poikalapsiaan koulutettavaksi osmanien erikoisjoukkoihin, janitsaareiksi.
Osmanien valtakunnan eristyneisyys kävi lopulta ilmeiseksi ja se jäi nopeasti jälkeen Länsi-Euroopan nousevista suurvalloista. Tämä aiheutti taantumaa niin imperiumin taloudessa, sotilaallisella puolella kuin valloitettujen alueiden väestömäärässä. Osmanihallitsijat alkoivat kiristää otettaan hallitsemistaan alueista. Velvoitteita ja rasitteita lisättiin. Otteen kiristyminen aiheutti kapinamieltä, johon turkkilaiset puolestaan vastasivat raaoin ottein. Toisaalta osmanit tulivat riippuvaisemmiksi osaavista kreikkalaisista erilaisilla aloilla imperiumin taantuessa. Läntiset eurooppalaiset tukivat kreikkalaisen kansallismielisyyden nousua. Ortodoksista uskontoa tunnustaneiden venäläistenkin kanssa lähestyttiin, jotka yrittivät yllyttää kreikkalaisia kapinoimaan osmanihallitsijoita vastaan. Kreikka saavutti itsenäisyyden Kreikan vapaussodan myötä. Modernin muotonsa Kreikka saavutti kuitenkin vasta tulevalla vuosisadalla. Osia Kreikasta säilyi osmanien vallan alla vielä Kreikan itsenäistymisen jälkeenkin, aina 1900-luvulle asti.
Perintö

Osmanien vallan aika on Kreikassa edelleen poliittisesti arka aihe. Suhteet Turkkiin ovat nykyäänkin jännitteiset, johon historia vaikuttaa modernimpien kiistanaiheiden ohella. Osmanien aikaa on käytetty argumenttina esimerkiksi Kreikan velkakriisiä analysoitaessa. Tätä voidaan pitää myös orientalistisena Turkin kohdalla, mutta myös Kreikka on nähty vähemmän eurooppalaisena, Euroopan periferiaan sysättynä. Osmanien ajan Kreikan tutkiminen on Kreikassa vähäistä esimerkiksi antiikin aikaan verrattuna. Kreikasta löytyy Osmanien valtakunnan aikaisia moskeijoita, kylpylöitä ja jokunen koulu. Ródoksen saarella on  turkkilaisten rakentama Hafiz Ahmed Aghan kirjasto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta osmanien Kreikka Wikimedia Commonsissa
Osmanien Kreikka vuoteen 1830 asti.
Hafiz Ahmed Aghan kirjaston sisätilaa.
Orihuela

| Orihuela |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Orihuela
 Koordinaatit: 38°5′8″N, 0°56′49″W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Valencia
Maakunta:  Alicante
Comarca:  Vega Baja del Segura
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  365,44 km²
Väkiluku (1.1.2016):  80 359
 
 http://www.orihuela.es/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orihuela (valenciaksi Oriola) on kaupunki Valencian itsehallintoalueella, Espanjassa. Orihuelan väkiluku on noin 80 000.
Kuvia

Orihuelan keskusta ja Segura-joki
Kaupungintalo (oik.) ja Iglesia de las Santas Justa y Rufina (kesk.)
Miguel Hernándezin kotimuseo
Iglesia de Santiago Apóstol
Orihuelan katedraali
Convento de Santo Domingo
Carrer Doctor Jose Maria Sarget
Plaza de Monserrate
Suihkulähde
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orihuela Wikimedia Commonsissa
Parkanon kotiseutumuseo

| Parkanon kotiseutumuseo |
| --- | --- |
Tyyppi:  Kotiseutumuseo
Sijainti:  Kirkkopolku 1, Parkano
Perustettu:  1958
Ylläpitäjä:  Parkanon kunta
Kotisivut:  https://www.parkano.fi/kotiseutumuseo/
Koordinaatit:  62°00′47″N, 23°01′19″E
 fiParkanon kotiseutumuseo 
    
Parkanon kotiseutumuseo sijaitsee Parkanon kirkon kupeessa, vuonna 1890 valmistuneessa viljamakasiinissa. Hahkamäen, Ylisen ja Käenmäen talojen mailta louhittiin graniittia kellotapulia varten, erehdyksessä sitä tuli liian paljon, joten siitä riitti viljamakasiinin rakentamiseen ja vielä kirkkomaan aidaksikin. Rakennuksen sisäpuolen seinät on tehty parkanolaisesta punahongasta, jotka ovat aikaisemmin olleet viljalaareina, hirsien välistä rapsahtelee vieläkin jyviä. 1950-luvulla tehty museoesineiden keräys oli onnistunut, toistatuhatta esinettä luetteloitiin ja museo avattiin yleisölle vuonna 1958. Parkanon kotiseutumuseossa kävijä pääsee tutustumaan paikkakunnan erilaisiin ammatteihin, historiallisiin henkilöihin ja kirkolliseen elämään. Kotimuseon alakerrassa sijaitsevat kaksi huonetta on sisustettu parkanolaiseksi kamariksi ja tuvaksi. Museossa esitellään parkanolaisia paikallisia perinteitä ja siellä voi nähdä muun muassa parkanolaiseen tuvan, kamarin ja työvälineitä. Eräänä museon erikoisuutena nähtävillä on pitäjän kätilön käyttämät välineet. Museon yläkerrasta löytyy laaja kokoelma Parkanon kirkon vanhaa esineistöä, joka on saatu Parkanon seurakunnalta lahjoituksena, kuten kristallikruunu, erikoinen virsitynnyri ja kellotapulin katolla ollut kullattu risti. Yläkerrassa on myös nähtävillä kokoelmiin kuuluvat suutari Hilja Mäkisen työvälineet. Kokonaisuuteen kuuluu myös Parkanon Parooni Gustaf Wrede af Elimälle omistettu osio. Värikäs persoona on hyvin tunnettu paikkakunnalla ja valtakunnallisestikin, metsänhoitajana toiminut aatelismies muistetaan erikoisesta tyylistään ja persoonastaan. Wrede tunnettiin aktiivisena suojeluskuntalaisena ja hän meriitteihinsä kuuluu muun muassa Suomen hirvikannan pelastaminen romahtamiselta salametsästäjien toimesta. Opetusministeriön apurahan turvin hirviä saatiin sijoitettua vartioituun aitaukseen ja parin vuoden kuluttua hirvikanta oli kasvanut ja eläimet vapautettiin.
Oranin maakunta

| Oranin maakunta |
| --- | --- |
 Näkymä Oraniin Santa Cruzin linnoituksesta.
 Maakunnan sijainti Algerian kartalla.
Valtio:  Algeria
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Oran
Pinta-ala:  2 114 km²
Väkiluku (2020):  2 187 400
Oranin maakunta (arab. ولاية وهران‎) eli wilaya on hallintoalue Algerian luoteisosassa. Sen keskus on Oranin kaupunki. Maakunnan pinta-ala on 2 114 neliökilometriä. Asukkaita on 2 187 400 henkeä (vuonna 2020, arvio).
Oranin maakunta rajoittuu idässä Mostaganemin, kaakossa Mascaran, etelässä Sidi Bel Abbèsin ja lännessä Aïn Témouchentin maakuntiin sekä pohjoisessa Välimereen. Maisemaa leimaavat tasangot, kukkulat, ylängöt sekä Oranin ja Arzewin suolajärvet eli sebkhat.
Maakunta jakautuu hallinnollisesti yhdeksään piirikuntaan eli daïraan, joihin kuuluu 26 kuntaa. Piirikuntien keskukset ovat Aïn El Turk, Arzew, Bethioua, Bir El Djir, Boutlélis, Es Sénia, Gdyel, Oran ja Oued Tlelat.
Oranista on hyvät maantie- ja rautatieyhteydet muualle Algeriaan. Oranissa on kauppa-, matkustaja- ja kalastussatama, Arzewissa kauppa-, öljy- ja kalastussatama ja Bethiouassa öljysatama. Maakunnassa on kansainvälinen lentoasema.
Elinkeinoja ovat kaupankäynti, teollisuus, maatalous ja kalastus. Maakunnassa toimii neljä yliopistoa. Matkailukohteita ovat Oranin kaupunki historiallisine nähtävyyksineen sekä Habibassaarten luonnonsuojelualue.
Aiheesta muualla

Maakunnan sivusto (arabiaksi), (ranskaksi)
Oranin matkailusivusto (arabiaksi), (ranskaksi), (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oranin maakunta Wikimedia Commonsissa
Algerian maakunnat
Adrar
Aïn Defla
Aïn Témouchent
Alger
Annaba
Batna
Béchar
Béjaïa
Béni Abbès
Biskra
Blida
Bordj Badji Mokhtar
Bordj Bou Arreridj
Bouira
Boumerdès
Chlef
Constantine
Djanet
Djelfa
El Bayadh
El Meghaïer
El Meniaa
El Oued
El Tarf
Ghardaïa
Guelma
Illizi
In Guezzam
In Salah
Jijel
Khenchela
Laghouat
Mascara
Médéa
Mila
Mostaganem
M’Sila
Naâma
Oran
Ouargla
Ouled Djellal
Oum El Bouaghi
Relizane
Saïda
Sétif
Sidi Bel Abbès
Skikda
Souk Ahras
Tamanrasset
Tébessa
Tiaret
Timimoun
Tindouf
Tipaza
Tissemsilt
Tizi Ouzou
Tlemcen
Touggourt
Pablo Couñago

Pablo Couñago vuonna 2008
Pablo González Couñago (s. 9. elokuuta 1979 Redondela) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on ollut Suomen Ykkösessä pelaavan PK-35 Vantaan urheilujohtaja.
Couñago on aiemmin urallaan pelannut 13 ottelua Englannin Valioliigassa ja 35 ottelua kotimaansa pääsarjassa La Ligassa.
Ammattilaisura

Couñago on urallaan edustanut muun muassa Celta Vigoa, Málagaa, Ipswich Townia sekä Crystal Palacea. Ipswichin aikoinaan hän pelasi yhdessä suomalaisen Shefki Kuqin kanssa, joka myöhemmin hankki entisen joukkuetoverinsa Honkaan toimiessaan seuran päävalmentajana.
Couñago on edustanut Espanjaa useissa eri ikäkausimaajoukkueissa, muttei ole pelannut yhtään A-maaottelua. Vuoden 1999 nuorten MM-kisoissa Couñago oli yksi maailmanmestaruuden voittaneen Espanjan joukkueen avainpelaajista, ja voitti lisäksi turnauksen maalikuninkuuden viidellä osumalla. Mestarijoukkueiden muita avainpelaajia olivat muun muassa Xavi sekä Iker Casillas.
Oravannahka (heraldiikka)

Oravannahka.
Oravaturkis.
Oravannahka on heraldinen tinktuuri ja toinen heraldiikassa alkuperäisesti käytetyistä turkiksesta. Sen sinihopeinen kuvio kuvastaa viittojen vuorina käytettyä oravaturkista. Siinä oravien siniharmaan turkin ja valkoisen vatsakarvan vuorottelu loi värivaihtelun ja kuvion, jota oravannahkatinktuuri esittää yksinkertaistettuna. Oravannahan sinisten kuvioiden kärki osoittaa yleensä ylöspäin.
On esitetty, että Tuhkimo-sadun nykyversio on muotoutunut osin satua ranskasta englantiin käännettäessä sattuneen virheen vuoksi, eikä Tuhkimon kengän kuuluisikaan olla lasia (verre) vaan oravaturkista (vairé).
Muunnelmia

Oravannahasta on kehitetty aikojen saatossa useita erivärisiä ja kuvioinniltaan erilaisia muunnelmia. Kolme niistä on saanut suomenkielisen nimen.
Kaksoisoravannahka
Juovikas oravannahka
Polvekas oravannahka
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oravannahka (heraldiikka) Wikimedia Commonsissa
Orenburgin kuvernementti

Kuvernementin kartta.
Kuvernementin vaakuna.
Orenburgin kuvernementti (myös lääni; ven. Оренбу́ргская губе́рния, Orenburgskaja gubernija) oli hallintoalue Venäjällä vuosina 1744–1781 ja 1796–1928. Se käsitti laajan alueen Uralin eteläosassa ja nykyisessä Kazakstanissa. 1900-luvun alussa kuvernementin pinta-ala oli 168 200 neliövirstaa. Se rajoittui pohjoisessa Ufan ja Permin sekä koillisessa Tobolskin kuvernementteihin, etelässä Turgain ja lounaassa Uralskin alueisiin sekä lännessä Samaran kuvernementtiin. Hallinnollisina keskuksina vuorottelivat Orenburg ja Ufa.
Aluksi Orenburgin kuvernementtiin kuuluivat Ufan ja Isetin provinssit, joukko rajalinnoituksia sekä Uralin takaiset baškiirit. Vuonna 1745 siihen liitettiin Stavropolin provinssi ja vuonna 1773 Samara. Vuonna 1781 kuvernementti lakkautettiin ja sen alue liitettiin alueena Ufan käskynhaltijakuntaan. Uudelleen se perustettiin vuonna 1796. Vuonna 1850 osa Orenburgin kuvernementistä liitettiin Samaran kuvernementtiin, vuonna 1865 siitä erotettiin Ufan kuvernementti ja vuonna 1868 erilliset Uralskin ja Turgain alueet. Vuosina 1850–1881 kuvernementti kuului Orenburgin ja Samaran kenraalikuvernementteihin. 1800-luvun puolivälistä lähtien se käsitti viisi kihlakuntaa, joiden keskuksina toimivat Orenburg, Orsk, Troitsk, Tšeljabinsk ja Verhneuralsk.
Kuvernementin väestö muodostui Venäjältä suuntautuneen voimakkaan muuttoliikkeen seurauksena. Vuonna 1901 talonpojat ja siirtolaiset muodostivat 44,4 %, kasakat ja sotilaat 41,1 % sekä kauppiaat ja kaupunkilaiset 8,8 % väestöstä. Vuoden 1897 väestönlaskennan mukaan venäläisiä oli 70,4 %, baškiireja 15,9 % ja tataareja 5,8 %. Tärkeimmät elinkeinot olivat maanviljely ja karjanhoito.
Vuonna 1919 seitsemänkymmentä Orenburgin kuvernementin volostia liitettiin Baškiirien ASNT:aan, Troitskin ja Tšeljabinskin kihlakunnat Tšeljabinskin alueeseen ja Verhneuralskin kihlakunta Ufan kuvernementtiin. Vuosina 1920–1924 kuvernementti kuului Kirgiisien ASNT:aan, jonka pääkaupunkina toimi Orenburg. Kuvernementin itsenäinen asema palautettiin vuonna 1925. Vuonna 1928 siitä tuli Keski-Volgan kuvernementtiin (vuodesta 1929 Keski-Volgan aluepiiriin) kuulunut Orenburgin piirikunta.
Otto Ravander

Otto Ravander (1843–1914) oli suomalainen Oulussa vaikuttanut merikapteeni, kauppias ja tervaporvari.
Ravanderin isä merikapteeni ja kauppias Isak Ravander kuoli hänen ollessaan kuusivuotias ja hän kasvoikin sitten kauppias S. W. Antmanin hoivissa. Ravander lähti merille nuorena ja suoritti perämiehen ja merikapteenin tutkinnot. Revander oli vuodesta 1866 parkki Fredenin kapteenina, mutta pian hän siirtyi laivanvarustajaksi ollen mukana perustamassa Oulun rannikkohöyrylaiva osakeyhtiötä 1874.
Ravander sai kauppiaan oikeudet 1879, ja hän perusti sitten sekatavarakaupan Ouluun. Vuonna 1884 Ravander aloitti tervakaupan, ja hän vei Oulusta ulkomaille sekä tervaa että puutavaraa. 1890-luvulle tultaessa Ravander kilpaili jo Kainuun tervamarkkinoilla oululaisten Bergbomin ja Snellmanin kauppahuoneiden kanssa. Hän toimi siellä yhteistyössä veljensä Isak Ravanderin (1846–1913) kanssa, joka oli toiminut puutavaran välittäjänä 1870-luvulta lähtien ja tervakauppiaana vuodesta 1884. Isak Ravander omisti maatiloja Kainuussa, Latokartanon tilan Oulun Äimärautiolla sekä useita Oulun keskustatontteja. Isak Ravander omisti 1910 21 maatilaa, joiden yhteenlaskettu pinta-ala oli 10 519 hehtaaria. Hän myi maaomaisuutensa 1912 vastaperustetulle Ab Uleå Oy:lle. Otto Ravander puolestaan omisti 1915 18 maatilaa, joiden yhteenlaskettu pinta-ala oli 5 883 hehtaaria.
Ravander oli Oulun kaupunginvaltuutettuna 1890–1909, ja hän toimi myös Ison-Britannian ja Tanskan varakonsulina.
Otto Ravanderin kuoltua hänen liikkeensä toimintaa jatkoi omissa nimissään Wiljo Byström.
Luettelo Iranin maavoimien kalustosta

Tämä on luettelo Iranin maavoimien nykyisestä kalustosta. Luettelo sisältää myös Islamilaisen vallankumouskaartin maavoimien kaluston.
Panssaroidut ajoneuvot > Taistelupanssarivaunut

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| T-72S | Taistelupanssarivaunu | 480 |  |  |
| M60 PattonA1 | Taistelupanssarivaunu | 150 |  |  |
| T-62 | Taistelupanssarivaunu | 75+ |  |  |
| Chieftain Mk3/Mk5 | Taistelupanssarivaunu | 100 |  |  |
| T-54/T-55/Type-59/Safir-74 | Taistelupanssarivaunu | 540 |  |  |
| M47/M48 | Taistelupanssarivaunu | 168 |  |  |
| Zulfiqar | Taistelupanssarivaunu |  ? |  |  |
Panssaroidut ajoneuvot > Rynnäkköpanssarivaunut

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| BMP-2 | Rynnäkköpanssarivaunu | 400 |  |  |
| BMP-1 | Rynnäkköpanssarivaunu | 210 |  |  |
| BMT-2 Cobra | Rynnäkköpanssarivaunu |  ? |  |  |
Panssaroidut ajoneuvot > Panssaroidut miehistönkuljetusajoneuvot

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Boragh | Panssaroitu miehistönkuljetusvaunu | 140 |  |  |
| M113 | Panssaroitu miehistönkuljetusvaunu | 200 |  |  |
| BTR-50/BTR-60 | Panssaroitu miehistönkuljetusvaunu | 300 |  |  |
| Rakhsh | Panssaroitu miehistönkuljetusajoneuvo |  ? |  |  |
Kenttätykistö > Telatykistö

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2S1 Gvozdika | Telatykki | 60 |  |  |
| Raad-1 | Telatykki |  ? |  |  |
| Raad-2 | Telatykki |  ? |  |  |
| M109A1 | Telatykki | 150 |  |  |
| M-1978 | Telatykki | 30 |  |  |
| M107 | Telatykki | 22 |  |  |
| M110 | Telatykki | 30 |  |  |
Kenttätykistö > Kenttätykit

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| M101A1 | Kenttätykki | 130 |  |  |
| M-56 | Kenttätykki | 20 |  |  |
| D-30 | Kenttätykki | 540 |  |  |
| M-30 | Kenttätykki | 100 |  |  |
| M-46 | Kenttätykki | 985 |  |  |
| D-20 | Kenttätykki | 30 |  |  |
| GHN-45 | Kenttätykki | 120 |  |  |
| M114 | Kenttätykki | 70 |  |  |
| Type-88 WAC-21 | Kenttätykki | 15 |  |  |
| M115 | Kenttätykki | 20 |  |  |
Kenttätykistö > Raketinheittimistö

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Type-63 | Raketinheitin | 700 |  |  |
| Fadjr 1 | Raketinheitin | 600 |  |  |
| BM-11 | Raketinheitin | 7 |  |  |
| BM-21 | Raketinheitin | 100 |  |  |
| Arash/Hadid/Noor | Raketinheitin | 50 |  |  |
| Fajr-3 | Raketinheitin | noin 10 |  |  |
| M-1985 | Raketinheitin | 9 |  |  |
| Fajr-5 | Raketinheitin |  ? |  |  |
Ballistiset ohjukset

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Shahab-3 | MRBM |  ? |  |  Kantama noin 2 000 km. |
| Ghadr-1 | MRBM |  ? |  |  |
| Emad-1 | MRBM |  ? |  |  |
| Sajjil-2 | MRBM |  ? |  |  |
| Khorramshahr | MRBM |  ? |  |  |
| Shahin-1/Shahin-2 | SRBM |  ? |  |  |
| Nazeat | SRBM |  ? |  |  |
| Oghab | SRBM |  ? |  |  |
| Zelzal | SRBM |  ? |  |  Kantama noin 150–200 km. |
| Qiam-1 | SRBM |  ? |  |  |
| Shahab-1/-2 | SRBM |  ? |  |  Kantama noin 300 (Sahab-1)–500 km (Sahab-2). |
| Khalij Fars | SRBM |  ? |  |  |
| Fateh 110 | SRBM |  ? |  |  Kantama noin 300 km. |
Lentokoneet > Lentokoneet ja helikopterit

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Cessna 185 | Kevyt kuljetuskone | 10 |  |  |
| F-27 Friendship | Kevyt kuljetuskone | 2 |  |  |
| Turbo Commander 690 | Kevyt kuljetuskone | 2 |  |  |
| Falcon 20 | Kevyt kuljetuskone | 1 |  |  |
| AH-1J Cobra | Taisteluhelikopteri | 50 |  |  |
| CH-47C Chinook | Kuljetushelikopteri | noin 20 |  |  |
| Bell 214 | Kuljetushelikopteri | 49 |  |  |
| Mi-171 | Kuljetushelikopteri | 20 |  |  |
| Bell 205A | Kuljetushelikopteri | 68 |  |  |
| Bell 206 Jet Ranger | Kuljetushelikopteri | 10 |  |  |
Lentokoneet > Miehittämättömät ilma-alukset

| Nimi | Tyyppi | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| HESA Shahed-129 | Miehittämätön ilma-alus |  |  |
| Qods Mohajer-3/4 | Miehittämätön ilma-alus |  |  |
| Qods Mohajer-2 | Miehittämätön ilma-alus |  |  |
| Ababil | Miehittämätön ilma-alus |  |  |
| HESA Shahed-136 | Miehittämätön ilma-alus, räjähdelennokki |  |  |
Ilmatorjunta > Ilmatorjuntaohjukset

| Nimi | Tyyppi | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| FM-80 | Lyhyen kantaman ilmatorjuntaohjus |  |  |
| 9K36 Strela-3 | Olalta laukaistava ilmatorjuntaohjus |  |  |
| 9K32 Strela-2 | Olalta laukaistava ilmatorjuntaohjus |  |  |
| Misaq 1 | Olalta laukaistava ilmatorjuntaohjus |  |  |
| Misaq 2 | Olalta laukaistava ilmatorjuntaohjus |  |  |
| 9K338 Igla-S | Olalta laukaistava ilmatorjuntaohjus |  |  |
| HN-5A | Olalta laukaistava ilmatorjuntaohjus |  |  |
Ilmatorjunta > Ilmatorjuntatykit

| Nimi | Tyyppi | Määrä | Kuva | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ZSU-23-4 | Ilmatorjuntapanssarivaunu | 100 |  |  |
| ZSU-57-2 | Ilmatorjuntapanssarivaunu | 80 |  |  |
| ZPU-2 | Ilmatorjuntakonekivääri |  ? |  |  |
| ZPU-4 | Ilmatorjuntakonekivääri |  ? |  |  |
| ZU-23-2 | Ilmatorjuntatykki | 300 |  |  |
| GDF-002 | Ilmatorjuntatykki | 92 |  |  |
| M-1939 | Ilmatorjuntatykki |  ? |  |  |
| L/70 | Ilmatorjuntatykki | 50 |  |  |
| S-60 | Ilmatorjuntatykki | 200 |  |  |
| M-1939 | Ilmatorjuntatykki | 300 |  |  |
Oravanmarjat

| Oravanmarjat |
| --- | --- |
 Metsäoravanmarja Maianthemum bifolium
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Yksisirkkaiset Monocots
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit Asparagaceae
Suku::  Oravanmarjat Maianthemum  F.H.Wigg.
Katso myös
   Oravanmarjat Wikispeciesissä   Oravanmarjat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oravanmarjat (Maianthemum) on parsakasveihin kuuluva kasvisuku. Suvussa on 39 lajia, joita esiintyy Euraasiassa ja koko Pohjois-Amerikassa. Oravanmarjoille erityisen läheistä sukua ovat saman tribuksen torvikielot eli kalliokielot (Polygonatum) ja rotkokielot (Smilacina). Aiemmin omaksi suvuksi luokitellut rotkokielot yhdistetään nykyisin oravanmarjoihin.
Lajeja

metsäoravanmarja eli oravanmarja (Maianthemum bifolium)
kanadanoravanmarja (Maianthemum canadense)
marmorioravanmarja (Maianthemum dilatatum)
Aiemmin rotkokieloihin luettuja lajeja:
japaninrotkokielo (Maianthemum japonicum, syn. Smilacina japonica)
tertturotkokielo (Maianthemum racemosum, syn. Smilacina racemosa)
tähtirotkokielo (Maianthemum stellatum, syn. Smilacina stellata)
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Oravanmarjat (Maianthemum)
Suomen Lajitietokeskus: Oravanmarjat – Maianthemum
Pablo Casado

| Pablo Casado |
| --- | --- |

Kansanpuolueen johtaja
 21.7.2018–2.4.2022  
Edeltäjä:  Mariano Rajoy
Seuraaja:  Alberto Núñez Feijóo
Espanjan edustajainhuoneen jäsen
 Ávilan vaalipiiri 13.12.2011–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. helmikuuta 1981 (ikä 43) Palencia, Espanja
Puoliso:  Isabel Torres Orts (vih. 2009)
Tiedot
Puolue:  Kansanpuolue
Pablo Casado Blanco (s. 1. helmikuuta 1981 Palencia) on espanjalainen poliitikko, joka on ollut Espanjan edustajainhuoneen jäsen vuodesta 2011 alkaen. Casado oli Kansanpuolueen (PP) puheenjohtaja 2018–2022.
Casado on suorittanut oikeustieteen tutkinnon Centro Cardenal Cisnerosissa (Universidad Complutense de Madrid) ja liiketalouden ja hallinnon sekä hallinto-oikeuden tutkinnon Universidad Rey Juan Carlosissa. Hän on työskennellyt aiemmin Banco Santanderissa Genevessä ja espanjalaisessa FAES-ajatushautomossa (Fundación para el Análisis y los Estudios Sociales) vuosina 2009–2012.
Pablo Casado on esittänyt kriittisiä ajatuksia eutanasiasta ja aborttioikeudesta. Hän vastustaa Katalonian itsenäistymistä.
Universidad Rey Juan Carlosissa suoritetun lakitutkinnon (2008–2009) epäselvyyksiä alettiin selvittää keväällä 2018. Korkein oikeus päätti syyskuussa 2018, että se ei ota tutkittavaksi Casadoa eikä hän ole syyllistynyt rikokseen, vaikka on olemassa merkkejä siitä, että Casadoa on kohdeltu suotuisasti.
Casado joutui eroamaan puoluejohtajan paikalta huhtikuussa 2022 Madridin kaupunginhallinnossa helmikuussa ilmenneiden väärinkäytösepäilyjen vuoksi. Hän ilmoitti myös jättävänsä politiikan. Seuraajaksi valittiin Alberto Núñez Feijóo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pablo Casado Wikimedia Commonsissa
Pablo Álvarez Núñez

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Pablo Álvarez Núñez
Syntymäaika: 14. toukokuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Oviedo, Espanja
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 senttimetriä
Seura
Seura: Lugo
Pelinumero: 7
Junioriseurat
1998–1999: Sporting Gijón
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2001 2001–2006 2006–2012 2008 | Sporting Gijón B Sporting Gijón Deportivo → Racing Santander (laina) |  161 (25) 85 (5) 18 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. lokakuuta 2012.
Pablo Álvarez Núñez (s. 14. toukokuuta 1980 Oviedo, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Espanjan Segunda Divisiónissa pelaavaa Club Deportivo Lugo ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.