stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Parkitseminen
Parkitsemismenetelmät

Ensimmäiset parkitsemisliemet olivat todennäköisesti kasvi- ja öljypohjaisia. Tälläisiä parkkiliemiä käytetään mokkanahan parkitsemiseen nykyäänkin. 1900-luvun alussa otettiin käyttöön mineraaliparkitseminen. Kasvipohjaisissa parkitsemisliemissä vaikuttavina aineina ovat parkkihapot eli tanniinit. Parkitsemisaineita saadaan muun muassa männystä, kastanjapuusta, sumakista ja mimosasta. Mineraaliparkkiliemet sisältävät metallien suoloja. Tavallisimmat mineraaliparkkiliemet sisältävät kromin, alumiinin ja zirkoniumin suoloja. Joskus parkitsemisliemissä käytetään raaka-aineina mineraalien ja kasviainesten yhdistelmiä. Synteettisiä parkitsemisaineita ovat aldehydi, glutaraldehydi, synteettiset fenlit ja hartsit.
Parkitsemisliemeen upotettaessa voidaan samalla rasvata. Käsin rasvattaessa nahkaa pidetään vuorokauden parkitsemisliemessä. Nahkarasvaa laitetaan 1 dl litraa parkkilientä kohti. Nahkaa käännellään joitakin kertoja. lopuksi se käsitellään pikkurummussa. Nahka voidaan rasvata myös voitelemalla. Tällöin nahkarasvaa käytetään 1 dl kahta desilitraa parkkileintä kohti. Nahka levitetään tasaiselle tasolle ja rasvaa hierotaan tasaisesti. Lopuksi nahka kääritään kokoon ja se laitetaan vetäytymään vuorokaudeksi.
Kun nahka on rasvauksen jälkeen melkein kuivunut, se pehmitetään venyttämällä. Venytys tapahtuu kahdessa vaiheessa. Venytyksen alkuvaiheessa käytettäviä välineitä ovat pehmityspuu ja nahkurinpenkki ja myöhemmässä vaiheessa käytettäviä välineitä ovat oikomisrauta ja oikomispuu.
Poroparkki

Poroparkki on nimitys parkitulle poronnahalle. Sitä käytetään pääasiassa vaatteiden valmistukseen mutta paljon myös lappilaisissa käyttöesineissä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikikko-artikkeli parkitsemisesta
Wikikko-artikkeli nahan valmistuksesta
Turkisten muokkaus kotikonstein
Wacław Sierpiński

Wacław Sierpiński vuonna 1928.
Wacław Sierpińskin kunniaksi lyödyn mitalin kuvapuoli.
Sierpiński-neliö.
Wacław Sierpiński (14. maaliskuuta 1882 Varsova – 21. lokakuuta 1969 Varsova) oli puolalainen matemaatikko. Hänet tunnetaan erityisesti lukuteorian, funktioteorian ja topologian kehitykseen liittyvästä työstään. Sierpiński julkaisi uransa aikana yli 700 artikkelia ja 50 kirjaa.
Sierpiński mukaan on nimetty kolme tunnettua fraktaalia (Sierpińskin kolmio, Sierpińskin matto ja Sierpińskin käyrä). Myös Sierpinskin luvut ja Sierpinskin epäyhtälö on nimetty hänen mukaansa.
Koulutus

Sierpiński aloitti yliopisto-opintonsa Varsovan yliopistossa vuonna 1899 ja valmistui neljä vuotta myöhemmin. Vuonna 1903 hänen ollessaan yhä opiskelija, Varsovan yliopiston Matematiikan ja fysiikan laitos palkitsi Sierpińskin parhaasta lukuteoriaan liittyvästä esseestä. Hän ei kuitenkaan ollut halukas julkaisemaan työtään venäjänkielisenä, ja se julkaistiin vasta vuonna 1907 Samuel Dicksteinin lehdessä The Works of Mathematics and Physics.
Valmistuttuaan vuonna 1904 Sierpiński työskenteli matematiikan ja fysiikan opettajana Varsovassa. Koulun mentyä lakkoon Sierpiński päätti siirtyä Krakovaan suorittaakseen tohtorintutkinnon. Sierpiński oli Stanisław Zaremban oppilaana Jagellon yliopistossa, jossa hän opiskeli myös astronomiaa ja filosofiaa. Sierpiński sai tohtorin arvonsa vuonna 1908 ja hänet nimitettiin Lwówin yliopistoon (nyk. Lvivissä Ukrainassa).
Käännös suomeksi
Richard Wilbur

Richard Wilbur ja Anselm Hollo Lahden kansain­välisessä kirjailija­kokouksessa kesällä 1964.
Richard Purdy Wilbur (1. maaliskuuta 1921 New York, New York – 14. lokakuuta 2017 Belmont, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen runoilija.
Wilbur syntyi New Yorkissa. Hän opiskeli Amherst Collegessa ja Harvardin yliopistossa. Valmistuttuaan Amherstista vuonna 1942 hän palveli vuosina 1943–1945 toisessa maailmansodassa. Sen jälkeen hän opetti vuosikymmeniä Wesleyan Universityssä ja Smith Collegessa.
Wilbur julkaisi ensimmäisen runonsa jo 8-vuotiaana John Martin’s Magazinessa. Hänen ensimmäinen kokoelmansa The Beautiful Changes and Other Poems julkaistiin vuonna 1947. Hän voitti kokoelmallaan Things of This World vuonna 1957 sekä Pulitzerin että National Book Awardin.
Myöhemmällä urallaan Wilbur sai mm. toisen Pulitzerin (1989) ja Ruth Lillyn runopalkinnon (2006). Hänelle myönnettiin National Medal of Arts vuonna 1994.
Mennään bussilla

| Mennään bussilla> On The Buses |
| --- | --- |

Tyyli:  Komedia
Kestoaika:  noin 30 minuuttia
Luoja(t):   Ronald Wolfe  Ronald Chesney 
Pääosissa:   Reg Varney  Bob Grant  Cicely Courtneidge (ensimmäinen tuotantokausi)  Doris Hare (tuotantokaudet 2-7)  Michael Robbins  Anna Karen  Stephen Lewis 
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  ITV
Esitetty:  28. helmikuuta 1969 (Isossa-Britanniassa) – 20. toukokuuta 1973
Jaksoja:  74
Aiheesta muualla
IMDb 
Mennään bussilla (engl. On The Buses) oli brittiläinen tilannekomediasarja, jota tehtiin vuodesta 1969 vuoteen 1973. Sarjan loi käsikirjoittajapari Ronald Wolfe ja Ronald Chesley ja sen tuotti London Weekend Television.
Sarjaa näytettiin myös Suomessa tuoreeltaan 1970-luvulla ja uusintana 1990-luvulla. Kolmannen tuotantokauden eli ensimmäiset värilliset jaksot on julkaistu dvd:nä Suomessa.
Juoni

Sarjan päähenkilö on bussinkuljettaja Stan Butler (Reg Varney), joka ajaa Luxton & District Traction Companyn kaksikerrosbussia. Stanin läheisin ystävä, naapuri ja työpari on rahastaja Jack Harper (Bob Grant), pahin vihollinen puolestaan bussiyhtiön hitlerviiksinen tarkastaja Cyril ”Blakey” Blake (Stephen Lewis). Stan asuu kotona leskiäitinsä (Cicely Courtneidge / Doris Hare), Olive-siskonsa (Anna Karen) sekä tämän miehen Arthurin (Michael Robbins) kanssa. Sarjan vakituisia teemoja ovat Stanin ja Jackin kahnaukset esimiehensä Blakeyn kanssa töiden hoitamisesta, Stanin ja Jackin yritykset menestyä naismaailmassa, hömppämäisen Oliven ja jäykkäniskaisen Arthurin liitoksissaan natiseva avioliitto sekä Stanin ja Arthurin väliset erimielisyydet.
Suosio

Mennään bussilla ei ollut kriitikoiden arvostama, mutta brittiläiset televisionkatsojat ottivat oitis sen omakseen. Sarjaa tehtiin seitsemän tuotantokautta ja kaiken kaikkiaan 74 jaksoa. Sarjan suosio poiki myös kolme elokuvaa: On the Buses (1971), Mutiny on the Buses (1972) ja Holiday on the Buses (1973). Ensimmäinen elokuvista oli vuoden suurin katsojamenestys Britanniassa ja voitti jopa James Bond -elokuvan Timantit ovat ikuisia (1971).
Syksyllä 1971 Mennään bussilla oli Katso-lehden lukijaäänestyksessä toiseksi suosituin televisio-ohjelma Naapurilähiön jälkeen. Katsojia se sai Suomessa yli kaksi miljoonaa.
Jack Cardiff

| Jack Cardiff |
| --- | --- |
 Jack Cardiff lokakuussa 2004
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1914 Great Yarmouth, Norfolk, Britannia
Kuollut: 22. huhtikuuta 2009 (94 vuotta) Ely, Cambridgeshire, Britannia
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  elokuvaaja, elokuvaohjaaja ja valokuvaaja
Ohjaaja
Palkinnot
  Golden Globe (1955 ja 1961)  Brittiläisen imperiumin ritarikunnan kunniamerkki (2000)  Oscarin kunniapalkinto elämäntyöstä elokuva-alalla (2001)  
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jack Cardiff (18. syyskuuta 1914 Great Yarmouth, Norfolk, Britannia – 22. huhtikuuta 2009 Ely, Cambridgeshire, Britannia) oli brittiläinen elokuvaaja, elokuvaohjaaja ja valokuvaaja. Hänelle myönnettiin vuonna 1947 parhaan kuvauksen Oscar-palkinto työstä värielokuvassa Musta narsissi. Hän kuvasi yli 70 elokuvaa ja oli Britanniassa Technicolor-menetelmän uranuurtajia. Ohjauksia hän teki 14, joista merkittävimpänä pidetty on Tyttö ja moottoripyörä (1968).
Cardiff oli uudemman kerran vuosina 1955 ja 1961 ehdolla parhaan kuvauksen sekä vuonna 1960 parhaan ohjauksen Oscar-voittajaksi. Hänelle myönnettiin vuonna 2001 Oscarin kunniapalkinto elämäntyöstään elokuvan alalla. Lisäksi hän on saanut muun muassa Golden Globen 1948 ja 1961.
Cardiff sai vuonna 2000 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan kunniamerkin. Hänellä on neljä poikaa, joista Mason (s. 1969) on työskennellyt näyttelijänä.
Vakuutusyhtiö

Vakuutusyhtiö on vakuutuksia myöntävä liikeyritys.
Vakuutusyhtiöt Suomessa > Yhtiömuodot

Vakuutusyhtiö voi olla joko vakuutusosakeyhtiö tai keskinäinen vakuutusyhtiö. Niiden suurin ero on omistajien määräysvallan käyttämisessä. Osakeyhtiöissä omistajina ovat osakkeenomistajat, kun taas keskinäisissä yhtiöissä omistajina ovat vakuutuksenottajat.
Keskinäisen vakuutusyhtiön nimessä on oltava sanat "keskinäinen", "vakuutus" ja "yhtiö". Julkisen keskinäisen vakuutusyhtiön nimessä on lisäksi oltava sana "julkinen" tai lyhenne "jy", joka vastaa sanoja "julkinen yhtiö".
Yksityisen vakuutusosakeyhtiön nimessä on oltava sanat "vakuutus" ja "osakeyhtiö" tai sitä vastaava lyhenne "oy". Julkisen vakuutusosakeyhtiön nimessä on oltava lisäksi sana "julkinen" tai lyhenne "oyj", joka vastaa sanoja "julkinen osakeyhtiö".
Vakuutusyhtiöt Suomessa > Vakuutusyhtiölaki

Suomessa toimivia vakuutusyhtiöitä säätelee toisaalta Suomen vakuutusyhtiölaki ja toisaalta EU:n vakuutusyhtiöitä koskevat direktiivit.
Vakuutusyhtiöiden perustamisesta, järjestysmuodosta, toiminnan peruslinjoista, vakuutettujen etujen turvaamisesta ja muista vastaavista seikoista on säädetty vakuutusyhtiölaissa. Myös osakeyhtiölain säännökset koskevat vakuutusyhtiötäselvennä, ellei vakuutusyhtiölaissa ole toisin säädetty.
Vakuutusyhtiöt Suomessa > Työeläkevakuutusyhtiöt

Suomen lakisääteistä työeläkevakuutustoimintaa harjoittavia yhtiöt on katsottu siinä määrin muista vakuutusyhtiöistä poikkeaviksi yhtiöiksi, että niitä varten on säädetty oma laki, Laki työeläkevakuutusyhtiöistä. Erityispiirteet perustuvat siihen, että yhtiöillä on sijoitustoimintaa lukuun ottamatta vain vähän liikeyrityksille ominaisia piirteitä. Työeläkevakuutusyhtiöiden tehtävänä on hankkia hallittavina oleville työeläkevaroille mahdollisimman hyvä, vakaa ja pitkäaikainen tuotto. Erityislainsäädännöllä halutaan myös varmistaa työeläkevakuutusyhtiöiden itsenäisyys suhteessa samaan yhtiöryhmään kuuluviin muihin vakuutusyhtiöihin.
Vakuutusyhtiöt Suomessa > Suomessa toimivia vakuutusyhtiöitä

Aktia
Alandia
Fennia
Garantia
If
Ilmarinen
Kaleva
LähiTapiola
Nordea Henkivakuutus
Pohjantähti
Pohjola Vakuutus
POP Vakuutus
Sampo
Suomen Vahinkovakuutus
Turva
Varma
Veritas
Maaliskuussa 2004 Suomessa oli toimilupa 46 suomalaisella vakuutusyhtiöllä. Niistä keskinäisiä yhtiöitä oli 20 ja osakeyhtiöitä 26.
EU:n vakuutusyhtiöitä koskevat säädökset

EU:n vahinko- ja henkivakuutusta koskevien direktiivien keskeisiä periaatteita ovat
Yhden toimiluvan periaate: oikeus perustaa sivukonttoreita ja tarjota vakuutuspalveluita yli rajojen
Yhtiöiden vakavaraisuutta, tilinpäätöstä ja sijoitustoimintaa koskevat minimisäädökset
Vakuutusmaksujen ja ehtojen ennakkohyväksymisen kieltäminen (valvonta luonteeltaan jälkikäteiskontrollia)
Kotivaltion valvonnan periaate: Vakuutusyhtiön kotivaltion valvontaviranomainen valvoo yhtiön taloutta
Kuluttajasuojan määräytyminen asiakkaan kotivaltion lainsäädännön mukaan
Vakuutusmaksuverotus riskin sijaintivaltion lainsäädännön mukaan.
Tiutinen

| Tiutinen |
| --- | --- |
 Tiutisen asutusta mereltä nähtynä.
Kaupunki:  Kotka
Koordinaatit:  60°28′05″N, 026°58′58″E
Kaupunginosa nro:  39
Väkiluku:  375 (31.12.2012)
Postinumero(t):  48930
Tiutinen on Kotkan kaupunginosa ja saari Suomenlahdessa Kotkansaaren itäpuolella. Se on nykyisin pengerretty kiinni Hallan saaren kanssa. Tiutisen etäisyys Kotkansaarelle on lyhyimmillään noin 550 metriä. Maitse Kotkansaarelle on matkaa noin 16 km ja Karhulaan noin 6 km. Tiutinen on omakotitaloaluetta. Saarella toimi Tiutisen koulu (luokat 1–6) vuosina 1912–2016.
Rakennukset ja tiet

Tiutinen on omakotitaloaluetta. Tiutisen talot ovat lähinnä vanhoja 1910–1920-lukujen puutaloja, joissa on melko isot tontit.
Tiutisessa on vain yksi asfaltoitu tie, joka on saaren poikki kulkeva Tiutisentie. Muuten tiet ovat lähinnä kapeita hiekkakujia. Tiutisesta Sunilaan johtavalle Hallantielle valmistui kevyen liikenteen väylä vuonna 2019.
Nimen alkuperä

Tiutisen nimi on yhdistetty germaanisperäiseen miehennimeen Theuta, Thiuda, Thiudes, Tiude, Tiuto, joka perustuu gootin kielen sanaan thiuda, tiuda (suom. väki, kansa). Toinen mahdollisuus on, että nimi perustuu samaa alkuperää olevaan ruotsalaiseen miehennimeen Thiude. Ilmeisesti henkilönnimeen on liitetty omistusta ilmaiseva s-pääte (Thiudes). Tästä saarennimi on mukautunut suomalaiseen asuun Tiutis, jonka on ajateltu olevan perusmuodossaan Tiutinen.
Historia

Tiutisessa sijaitsee Ruotsinsalmen merilinnoitukseen kuuluvia linnoitusrakennelmia, jotka ovat nykyisin raunioina. Hallan sahan rakentamisen myötä Tiutiseen muutti runsaasti työväestöä 1800-luvun lopulla ja sinne syntyi tiiviisti rakennettu puutaloalue. Jatkosodan aikana saaren rakennuskanta tuhoutui pahoin pommituksissa. Tiutinen liitettiin vuonna 1951 Kymistä Karhulan kauppalaan ja 1965 Karhulasta Kotkaan.
Rekord (peruna)

| Rekord> kiinteämaltoinen peruna |
| --- | --- |
Alkuperämaa:  Alankomaat 1932
Ylläpito
Rekord on alankomaalainen, myöhäinen perunalajike.
Rekord oli 1970- ja 80-luvuilla Suomen ruokaperunan tuotannon yleisin, helposti viljeltävä lajike. Perunan mukulat olivat suuria ja muodoltaan pyöreitä mutta samalla hieman pitkulaisia. Suurikokoisissa mukuloissa ydin saattoi kuitenkin mustua, mukulat myös vihertyivät helposti ja sekä raaka että keitetty peruna oli altis tummumaan. Juuri Rekord-lajike antoi 1970-luvulla kouluruokailussa perunoille pilkkanimen "Kinder-peruna", koska sen mustunut sisus sisälsi "yllätyksen" kun perunan halkaisi. Lajikkeen kuori on vaaleahko ja malto keltainen.
Yleisajikkeeksi se sopi kuitenkin mm. koska mukulan kuori oli vahva eli sen kestävyys käsittelyssä oli hyvä. Perunan keitto-ominaisuudet olivat vain keskinkertaiset, mutta maku oli voimakas. Rekordin suosio perustui pitkälti sen vahvaan kuoreen, jonka ansiosta se kesti hyvin kolhuja. Rekordista valmistettiin myös ranskalaisia perunoita.
Rekord oli aiemmin Suomen kenties yleisimmin viljelty perunalajike, mutta nykyään uudet perunalajikkeet ovat sen syrjäyttäneet. 2010-luvulla Suomen suosituimmaksi perunaksi on noussut Melody.
Tintti ja Picarot

| Tintti ja Picarot> Tintin et les Picaros |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Hergé
Genre:  Sarjakuva
Julkaistu:  1976
Suomennos
Suomentaja:  Heikki Kaukoranta Soile Kaukoranta
Kansitaiteilija:  Hergé
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1976
Sivumäärä:  62
ISBN:  978-951-1-22681-9
Sarja: Tintin seikkailut
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tintti ja Picarot (ransk. Tintin et les Picaros) on belgialaisen sarjakuvataiteilija Hergén käsikirjoittama ja piirtämä 23. Tintti-albumi, joka ilmestyi alun perin ranskalaisen Castermanin julkaisemana vuonna 1976. Se oli Hergén viimeinen kokonaan valmistunut Tintti-albumi, sillä sitä seurannut Tintti ja aakkostaide ei ikinä valmistunut Hergén kuoltua vuonna 1983. Suomessa Tintti ja Picarot ilmestyi vuonna 1978 Otavan julkaisemana, ja albumin suomensivat Heikki ja Soile Kaukoranta.
Hyperion (mytologia)

Hyperion (m.kreik. Ὑπερίων) oli yksi Hesiodoksen teoksessaan Jumalten synty (Theogonia) esittelemistä kreikkalaisen mytologian titaaneista, itään yhdistetty valon jumaluus, joka sisarensa Theian kanssa synnytti Auringon (Helios), Kuun (Selene) ja Aamunkoiton (Eos). Myös Auringosta käytetään usein nimeä Hyperion. Hyperion oli Gaian (Maa) ja Uranoksen (Taivas) poika.
Hyperionin merkitys mytologiassa on hyvin vähäinen, sillä hänet vain mainitaan titaanien luettelossa.
Hyperion taiteessa

John Keats on kirjoittanut Hyperionista kaksi runoa: "Hyperion" ja "Hyperionin kukistuminen". Tieteiskirjailija Dan Simmons nimesi kaksi kirjaansa Keatsin runojen mukaan: Hyperion Cantos -sarjaan kuuluvat Hyperion ja sen seuraaja Hyperionin tuho. Friedrich Hölderlin on kirjoittanut runon  "Hyperionin kohtalonlaulu",  jonka on suomentanut Alle Tynni.
Soseperunat

keitettävyyden mukaan
Kiinteämaltoiset perunat
Jauhoiset kiinteämaltoiset perunat
Yleisperunat
Jauhoiset yleisperunat
Jauhoiset perunat
tuleentumisen mukaan
Varhaisperunat
Kevätperunat
Melko varhaiset perunat
Kesäperunat
Melko myöhäiset perunat
Syysperunat
Myöhäiset perunat
Talviperunat
käyttötarkoituksen mukaan
Ruokaperunat
Varhaisperunat
Muut ruokaperunat
Ruokateollisuusperunat
Tärkkelysperunat
valmistuksen mukaan
Salaattiperunat
Keittoperunat
Paistosperunat
Soseperunat
viljelytavan mukaan
Tavanomaisesti viljellyt perunat
luomuperunat
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Soseperunat ovat ruokaperunoita, jotka sopivat perunasoseeseen tai sosemaisiin ruokiin, kuten perunamuhennos tai kasvissosekeitto. Ne ovat suuren tärkkelyspitoisuutensa vuoksi jauhoisia. Samat perunat, jotka sopivat sosemaisiin ruokiin, eivät sovi salaattiperunoiksi, koska ne eivät pysy koossa keitettäessä. Tämän vuoksi niiden käyttäminen keittoperunoina on myös hankalaa. Perunan rakenne riippuu paitsi lajikkeesta, myös käytetyistä viljelymenetelmistä ja kasvukaudella vallinneesta säästä. Soseperunoiksi voidaan siis kutsua paitsi yleensä  jauhoisiin perunoihin kuuluvien lajikkeiden perunoita, myös tietyissä olosuhteissa viljeltyjä perunoita.
Via Sublacensis

| Via Sublacensis |
| --- | --- |
 Via Sublacensiksen sijainti Italiassa.
Maa:  Rooman valtakunta
Alkupiste:  Via Valeria lähellä Variaa
Päätepiste:  Sublaqueum
Via Sublacensis oli roomalainen tie, joka kulki Samniumissa Italiassa. Se erkaantui Via Valeriasta lähellä Variaa ja johti Sublaqueumiin, jossa sijaitsi keisari Neron huvila Villa Sublacensis.
Annika Eklund

| Annika Eklund |
| --- | --- |
 Eklund esiintymässä M/S Amorellalla vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. tammikuuta 1979 (ikä 46) Vaasa
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Annika (yhden albumin ajan)
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  1992–
Tyylilajit:  iskelmä, pop
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Annika Eklund (s. 16. tammikuuta 1979 Vaasa) on suomalainen iskelmälaulaja. Hän on esiintynyt 13-vuotiaasta lähtien oman yhtyeensä kanssa. Hänen tunnetuksi tekemiään kappaleita ovat muun muassa ”Shanghain valot”, ”Ole hiljaa ja suutele mua”, ”Julia jäi henkiin”, ”On sama kuinka kauas meet” ja cover-versio Yön kappaleesta ”Särkyvää”.
Elämäkerta > Uran alku

Eklund aloitti pianonsoiton ollessaan viisivuotias ja julkiset esiintymiset ollessaan 13-vuotias. Hän oli voittanut Vaasan Gerbyssä järjestetyn laulukilpailun. Tämän jälkeen Eklund pääsi laulukilpailun kautta Maaherra-nimiseen yhtyeeseen. Sen jäsenten keski-ikä oli noin 15 vuotta, ja he esittivät lähinnä perinteistä iskelmää. Yhtye hajosi vuonna 1996, neljän vuoden keikkailun jälkeen. Eklund oli tuolloin voittanut Lavatähti-laulukilpailun. Tuolloin hänen keikkayhtyeekseen vaihtui Amor ja hän sai Lavatähti-tittelin ansiosta levytyssopimuksen Warner Musicin kanssa. Ensimmäinen single Auta mua / Tyttö sopassa julkaistiin 1997. Vuotta myöhemmin julkaistiin ensimmäinen levy, Kaunis uni, joka sisälsi perinteistä iskelmää. Keikkailun ohessa Eklund suoritti musiikkipedagogin opinnot Jyväskylän ammattikorkeakoulun kulttuurilinjalla.
Elämäkerta > Tangoprinsessaksi ja toinen albumi

Vuonna 2001 Eklund osallistui Seinäjoen Tangomarkkinoille ja sijoittui kolmen parhaan joukkoon saaden siten tangoprinsessan kruunun. Kesällä 2003 hän julkaisi toisen albuminsa, Valoja ja varjoja, jonka tuotti euroviisusäveltäjänä tunnettu Mika Toivanen. Uuden albumin myötä Eklund siirtyi nuorekkaamman pop-iskelmän pariin ja levyn nimikkokappaleesta muodostui radiohitti. Levy koostui lähes täysin Toivasen sävellyksistä, mutta mukana oli myös cover Yön kappaleesta ”Särkyvää”.
Elämäkerta > Suomen Euroviisukarsinta 2006

Eklund osallistui vuoden 2006 Eurovision laulukilpailun Suomen esikarsintaan kahdella kappaleella, ”Sinussa on jotain” ja ”Shanghain valot”. Alkukarsinnasta kansa äänesti jatkoon ”Shanghain valot”. Kappale jäi karsintojen finaalissa sijalle kolme, mutta voitti Viisukuppilan erikoispalkinnon viisufanien suosikkina. Kappaleen oli säveltänyt Ultra Brasta tuttu Kerkko Koskinen. ”Shanghain valot” oli Radio Suomen vuoden 2006 toiseksi soitetuin kappale.
Nimeä Shanghain valot kantava albumi julkaistiin 5. huhtikuuta 2006, ja se valittiin tuolloin kuukauden levyksi.
Eklundin neljäs albumi, Rakkausseikkailu 2007, julkaistiin kesäkuussa 2007. Levyltä on julkaistu singlenä Kerkko Koskisen ja Kyösti Salokorven tekemät kappaleet ”Ole hiljaa ja suutele mua”, ”Rakkausseikkailu 2007”, sekä vuoden 2007 lopulla ”Unien maailmassa”. Levy sai hyvän vastaanoton, ja se valittiin heinäkuussa 2007 kuukauden levyksi.
Eklund asuu nykyään Sipoossa. Hän on koulutukseltaan musiikkipedagogi ja suuntautunut musiikkileikkikoulunopettajaksi.
Vuonna 2009 Eklund oli ehdolla Iskelmä Finlandia -palkinnon saajaksi.
Elämäkerta > Muita töitä

Eklund on esiintynyt radiossa ja televisio-ohjelmissa Speden spelit, Hecumania, Tuttu juttu, Huvin vuoksi, Kymppitonni, Tartu mikkiin ja Neljän tähden illallinen. Lisäksi Eklund on vieraillut Yön albumilla Kuolematon esittäen kappaleen ”Pettävällä jäällä” yhdessä Olli Lindholmin kanssa. Eklund on ollut mukana Yön kiertueilla. Hän on esiintynyt myös teattereissa.
Elämäkerta > Muita töitä > Teatterityöt

2009 Olavi Virta -musikaali, Helsinki
2010 Pirkko ja Åke – Vuosisadan rakkaustarina,  Valkeakosken kesäteatteri
2013 Hurriganes, Musiikkiteatteri Palatsi, Tampere
2014 Ihan tuuliajolla, Musiikkiteatteri Palatsi
2014 Suklaasydän, Rauman Kesäteatteri
2016 On kesäyö, Vaasan Kaupunginteatteri
2017 Suklaasydän, Hämeenlinnan Uusi Kesäteatteri
2018 Sellaista elämä on, Rauman Kesäteatteri
2019 Sellaista elämä on, Hämeenlinnan Uusi Kesäteatteri
2021 Mitä kuuluu Marja-Leena, Rauman Kesäteatteri
2022 Mitä kuuluu Marja-Leena, Hämeenlinnan Uusi Kesäteatteri
Yksityiselämä

Eklund on avoliitossa muusikko Jussi Turusen kanssa, ja heillä on kaksi lasta, poika ja tytär.
Diskografia > Albumit

Kaunis uni (nimellä Annika) (1998)
Valoja ja varjoja (2003)
Shanghain valot (2006)
Rakkausseikkailu 2007 (2007)
Valonarkaa (2009)
Missä on mun Strömsö? (2012)
Diskografia > Singlet

Auta mua / Tyttö sopassa (1997)
On sama kuinka kauas meet (2002)
Valoja ja varjoja (2003)
Särkyvää (2003)
Shanghain valot (2006)
Sinussa on jotain (2006)
Disco-potpuri / Shanghain valot (2006)
Ole hiljaa ja suutele mua (2007)
Rakkausseikkailu 2007 (2007)
Unien maailmassa (2007)
Julia jäi henkiin (2009)
Valonarkaa (2009)
Niin pieni (2010)
Missä on mun Strömsö? (2012)
Silmästä silmään  (2012)
Haaveet tallella (2020)
Ketään sellaista (2020)
Taitekohta (2022)
Suora lähetys (2022)
Joulutaikaa (2022)
Riittävästi Gloriaa (2022)
Hetki vielä (2023)
Kohta jo kotona (2023)
Joulu kun on (2023)
Minne joulut joutuivat (2023)
Ei tehdä siitä ongelmaa (2024)
Diskografia > Kokoelmia

20 suosikkia: Shanghain valot (2013)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Annika Eklundin MySpace -sivut
Annika Eklundin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 2 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2015

| Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2015 |
| --- | --- |
 
Sijainti:   Minsk, Valko-Venäjä
Kilpailupaikka:  Kansallinen talviolympialaisten harjoituskeskus Raubitš
Kilpailutapahtumia:  16
Menestynein maajoukkue:   Venäjä
Avajaiset:  18.2.2015
Päättäjäiset:  24.2.2015
 ← 20142016 →
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2015 järjestettiin Valko-Venäjän Raubitšissa, Minskin läheisyydessä helmikuussa 2015. Kilpailuissa järjestettiin kolme henkilökohtaista ja yksi viestikilpailu kummallekin sukupuolelle sekä alle 19-vuotiaiden että alle 22-vuotiaiden sarjoissa.
Kilpailuohjelma

Kilpailuissa oli 16 eri kilpailutapahtumaa.
Raubitšin sijainti
| Päivä | PK | TA | NM | VI |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.2. |  |  | ●● |  |
| 19.2. |  |  | ●● |  |
| 20.2. | ●● |  |  |  |
| 21.2. | ●● |  |  |  |
| 22.2. |  | ●●●● |  |  |
| 23.2. |  |  |  | ●● |
| 24.2. |  |  |  | ●● |
Kilpailuohjelma > Lyhenteet

| --- | --- |
PK: pikakilpailu
TA: takaa-ajo
NM: normaalimatka
VI: viesti