stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
South Club
Historia > 2017: Kaiken Alku, 90

South Club debytoi 26. toukokuuta 2017, ensimmäisellä singlellä "Hug Me", melankolinen laulu, joka ilmaisee ihmisten yksinäisyyttä. Heidän ensimmäinen single sai hyvän vastaanoton faneilta, sekä muilta artisteilta. Sieltä lähtien yhtye alkoi esiintymään monissa eri tapahtumissa ja festivaaleissa. 18. kesäkuuta, South Clubilla oli heidän ensimmäinen julkinen lavaesiintyminen musiikifestivaalilla "Smile, Love,Weekend", jossa he esittivät lauluja valmistelemaansa EP`tä varten. Heidän ensimmäinen seitsemän kappaletta sisältävä EP "90" julkaistiin 27. kesäkuuta. South Club kuvaa heidän musiikkityyliänsä vaihtoehtoisena rokkina jonka pohjana on blues.Albumin julkaisun yhteydessä  he julkaisivat kolme musiikkivideota. "Dirty House" (더러운 집), "I Got the Blues" sekä "Liar". He puhuivat vapaudesta ja nuoruudesta kappaleissaan. Musiikkityyliä on voimakkaasti innoittanut rock-bändit 90-luvulta, kuten Nirvana.
8. heinäkuuta, yhtye julkaisi toisen singlensä "NO" ja musiikkivideon joka oli ladattu South Clubin viralliselle YouTube-tilille.
Myöhemmin samana vuonna Choi Yun-heetä ei oltu nähty esiintyvän yhdessä South Clubin kanssa.16. syyskuuta, 2017, Nam Tae-hyun ilmoitti, että he jatkaisivat siitä eteenpäin bändissä neljänä jäsenenä, ja että Choi Yun-hee oli jättänyt yhtyeen henkilökohtaisista syistä.
Sen jälkeen he etenivät saada enemmän live-esityksiä ja konsertteja ympäri Etelä-Koreaa. Sitten he alkoivat tavoittamaan faneja ulkomailta ja valmistelivat fanitapaamisia Tokiossa, Bangkokissa, ja Taipeissa, jossa he ovat saaneet lämpimän vastaanoton.18, sekä 19 marraskuuta,  South Club järjesti ensimmäinen virallisen soolokonsertin. Konsertin kuratoi Kim Tae-won, Hyundai Card Understagessa, Soulissa, jossa esiintyivät heidän vieraina 10cm, Heize, ja Nam Dong-hyun
Heidän kolmas singlensä "누굴 위한 노래인가요 (Who Is This Song For?)" julkaistiin digitaalisten musiikkisivujen kautta, 5. joulukuuta. Laulu itsessään perustui Nam Tae-hyunin henkilökohtaiseen rakkaustarinaan. Hän myönsi, että aluksi se oli tarkoitus olla lämmin rakkauslaulu, mutta sen jälkeen hänen rakastajansa jätti hänet. Hän kirjoitti laulun kuvaamaan hänen tunteitaan.
Historia > 2018–nykyhetki: South Clubin Euroopankiertue & Japaninkiertue, 20 sekä muita suunnitelmia

Vuoden 2018- alussa, Tae-hyun ilmoitti hänen radio-ohjelmassa, että South Club olisi menossa kierämään ympäri Eurooppaa. Vierailemassa Lontoossa, Pariisissa, Kölnissä sekä Madridissa huhtikuussa.
29. lokakuuta South Club ilmoitti sosiaalisessa mediassa, pitävänsä toisen Euroopankiertueen, jossa he käyvät esiintymässä Helsingissä, Moskovassa, Warsawissa, Budapestissä, Essenissä, Praguessa, Marseillessa sekä Pariisissa.
27. tammikuuta, South Club piti vuoden ensimmäisen musiikki-fanitapaamisensa Hongkongissa, jossa he kuvasivat musiikkivideon tulevaa albumia varten.
Muutama viikko myöhemmin, South Buyers Club ilmoitti, että South Clubin basisti Kim Eui-myeong jätti yhtyeen henkilökohtaisista syistä. Bändi latasi videon jossa he kertoivat että heillä on uusi basisti, joka ottaa Kim Eui-myeongin paikan.Helmikuun 18 päivä, South Club esiintyi Rolling Hallin 23-vuosipäivän konsertissa, yhdessä uuden basistin kanssa (Nam Dong-hyun) .
28. Maaliskuuta 2018, South Buyers Clubille kävi ilmi, että South Club aikoo esiintyä useissa paikoissa Japanissa.
Jäsenet > Nykyiset Jäsenet

Nam Tae-hyun (남태현) - Laulaja, säveltäjä, sanoittaja, kitaristi
Nam Dong-hyun (남동현) - Basisti
Jang Won-young (장원영) - Rumpali, säveltäjä
Kang Kun-ku (강건구) - Kitaristi, säveltäjä
Jäsenet > Entiset Jäsenet

Kim Eui-myeong (김의명) - Basisti, säveltäjä
Choi Yun-hee (최윤희) - Kosketinsoittaja
Diskografia > EP-levyt

| Otsikko | Albumin tiedot | Huippu- kaavio- kantoja> KOR -   | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| 90 |  Julkaisupäivä: 27. Kesäkuuta 2017  Otsikko: South Buyers Club,NHN Entertainment  Formaatit: CD, digitaalinen lataus | 4 |  KOR: 5,155+ |
| 20 |  Julkaisupäivä: 30. Toukokuuta 2018  Otsikko: South Buyers Club, Stone Music Entertainment  Formaatit: CD, digitaalinen lataus | 14 |  KOR: 2,664+ |
| Contact Information |  Julkaisupäivä: 24. Lokakuuta 2018   Otsikko: South Buyers Club,  Formaatit: CD, digitaalinen lataus | 25 |  |
Diskografia > Singlet

| Otsikko | Julkaisuvuosi | Huippu- kaavio- kantoja> KOR -   | Albumi |
| --- | --- | --- | --- |
| "Hug Me" | 2017 | — | 90 |
| "NO" (아니) | 2017 | — | Non-album singles |
| "Who Is This Song For?" (누굴 위한 노래인가요) | 2017 | — | Non-album singles |
Diskografia > Musiikkivideot

| Julkaisuvuosi | Otsikko | Albumi |
| --- | --- | --- |
| 2017 | "Hug Me" | 90 |
| 2017 | "Dirty House" | 90 |
| 2017 | "I got the blues" | 90 |
| 2017 | "Liar" | 90 |
| 2017 | "NO" | Non-album single |
| 2018 | "왕따 (Outcast)" | 20 |
Kiertueet ja konsertit

| Vuosi | Kiertueen Nimi | Päivämäärät> Kiertueen Alku | Päivämäärät> Kiertueen Loppu | Konserttien Määrä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | South Club the 1st Concert | 18. marraskuuta (Hyundai Card Understage) | 19. marraskuuta (Hyundai Card Understage) | 2 |
| 2018 | South Club 1st FanMeeting in Europe | 20. huhtikuuta (Underworld Camden) | 29. huhtikuuta (Die Kantine) | 4 |
| 2018 | Summer Memory: South Club 1st Japan Tour | 20. kesäkuuta (amHALL) | 23. kesäkuuta (Shinjuku Loft) | 3 |
Aiheesta muualla

Verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jabal Sawda

Jabal Sawda
Saudi-Arabian korkein vuori Jabal Sawda, 3000 metriä, sijaitsee maan lounaisosassa Abhan kaupungin lähistöllä.
| --- | --- |
Sijainti:  Abhan länsipuolella Saudi-Arabiassa Saudi-Arabia
Vuoristo:  Asir-vuoristo (d) 
Korkeus merenpinnasta:  2 910 m , tai3000
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Jabal Sawda (arab. جبل السودة‎, Jabal as-Sūda) on vuori Saudi-Arabian lounaisosassa Asirin provinssissa, lähellä Abhan kaupunkia.  Sen huippu yltää 2 910 metriin, toisen lähteen mukaan 3 000 metriin merenpinnasta. Jotkut lähteet pitävät vuorta Saudi-Arabian korkeimpana huippuna. Vuori sijaitsee Asirin kansallispuistossa.
Ivar Andresen

Andresen (keskellä) Bayreuthin musiikkijuhlilla 1936 Martha Fuchsin ja Hans Tietjenin kanssa. Kyse on Wagnerin Parsifal-oopperasta. Bundesarchiv-kuva.
Ivar Frithiof Andresen (27. heinäkuuta 1896 Kristiania – 6. marraskuuta 1940 Tukholma) oli norjalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan basso. Hän loi menestyksekkään uran Euroopassa ja Yhdysvalloissa.
Ura

Andresen debytoi vuonna 1919 Tukholmassa ja työskenteli sen jälkeen Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa vuosina 1921–1926. Sen jälkeen hän esiintyi muun muassa Dresdenin Semperoperissa (vuosina 1926–1931), Berliinin Staatsoperissa (vuosina 1931–1935) ja vieraili vuotuisilla Bayreuthin musiikkijuhlilla vuosina 1927–1936.
Andresen sai huomattavaa suosiota Englannissa, Yhdysvalloissa ja Saksassa. Andresen oli ensimmäinen[lähde? ] norjalainen, joka esiintyi New Yorkin Metropolitan-oopperassa. Häntä kutsuttiin vuosisadan ääneksi.
Andresen kuoli 44-vuotiaana Ruotsissa vuonna 1940.
Jabal ash Shanabi

Jabal ash Shanabi
| --- | --- |
Sijainti:  Tunisia
Vuoristo:  Atlasvuoret
Korkeus merenpinnasta:  1 544 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Jabal ash Shanabi on Tunisian korkein vuori. Se on 1 544 metriä korkea ja sijaitsee Kasserinen lähellä läntisessä Keski-Tunisiassa. Vuori on mäntymetsän peittämä.
Jabalpurin maanjäristys 1997

| Jabalpurin maanjäristys 1997 |
| --- | --- |
Päivämäärä:  22. toukokuuta 1997
Magnitudi:  5,8 (Mw)
Syvyys:  35 km
Episentrumin sijainti:  23.18°N, 80.02°E
Maat, joihin vaikutukset ulottuivat:   Intia
Henkilövahingot:  38 kuollutta, yli 1 000 haavoittunutta
Jabalpurin maanjäristyksen 1997 järistyskeskuksen sijainti Intian kartalla.
Jabalpurin maanjäristys 1997 oli 22. toukokuuta 1997 tapahtunut maanjäristys Madhya Pradeshin osavaltiossa, lähellä Jabalpurin kaupunkia. Järistyksessä tuhoutui yli 8 000 taloa, kuoli 38 ihmistä ja loukkaantui ainakin tuhat.
Järistyksen jälkeinen pelastusoperaatio oli verrattain pieni. Intian kansanpuolueen kansanedustajat antoivat yhden päivän palkkansa uhrien auttamiseen.
Ingelstorpin kirkko

| Ingelstorpin kirkko Ingelstorps kyrka |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Lundin hiippakunta
Seurakunta:  Löderups församling
Rakentamisvuosi:  1874
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ingelstorpin kirkko (ruots. Ingelstorps kyrka) on kirkkorakennus Ystadin kunnassa, Ruotsin Skånen läänissä. Kirkon suunnittelusta ja rakentamisesta on vastannut rakennusmestari N. Andersson. Toisen lähteen mukaan suunnittelija olisi arkkitehti Albert Törnqvist. Nykyinen kirkko on vuodelta 1874, mutta paikalla on sijainnut kirkkorakennus myös aiemmin. Vanhan kirkon purkamisen yhteydessä omaiset veivät hautakivet pois, ja kiviä on edelleen jäljellä monissa paikoissa Ingelstorpin kylässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ingelstorpin kirkko Wikimedia Commonsissa
Bebyggelseregistret: Ingelstorps kyrka (ruotsiksi)
Ruotsin kirkkon sivuilla(ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Ingelstorps kyrka
Käännös suomeksi
Jabal al-Lawz

Jabal al-Lawz
| --- | --- |
Sijainti:   Saudi-Arabia
Vuoristo:  Hijaz mountains (d) (käännä suomeksi) 
Korkeus merenpinnasta:  2 580 m
Prominenssi:  1 622 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Jabal al-Lawz (arab. جبل اللوز‎, Jabal al-Lawz; tunnetaan myös nimellä Gebel el-Lawz) on vuori luoteis-Saudi-Arabiassa, lähellä Akabanlahtea 2580 metriä merenpinnan yläpuolella. Nimi voidaan kääntää suomeksi: manteleiden vuori.
On esitetty että tämä Jabal al-Lawz olisi Raamatun tarkoittama ”Siinainvuori”. Tälle väitteelle on esitetty myös vastaväitteitä, mutta ne eivät ole johdonmukaisesti perusteltuja. (Gal. 4:25)
Paavalin mukaan ”Siinainvuori” sijaitsee Arabiassa, joten nykyinen Siinainvuori joka ei sijaitse Arabiassa (vaan Siinailla), on tästä päätellen eri vuori kuin Raamatun tarkoittama Siinainvuori. (Gal. 4:25)
Joidenkin kristittyjen, islamilaisten ja juutalaisten käsityksen mukaan Mooses vastaanotti Kymmenen käskyä Siinain niemimaalla sijaitsevalla Siinainvuorella. Vanhan juutalaisen tradition ja Paavalin mukaan todellinen Raamatussa tarkoitettu Siinainvuori sijaitsee kuitenkin Arabiassa. (Gal. 4:25)
Juutalaisessa traditiossa ja toisessa Mooseksen kirjassa, sekä kristittyjen Uudessa Testamentissa, Raamatun "Siinainvuoren" katsotaan sijaitsevan Arabiassa, tarkemmin sanottuna Midianilaisten maassa, eli Arabian niemimaan pohjoisosassa. (2. Mooseksen kirja 2:15, 3:01)(1. Kun. 11:18)(Gal. 4:25) Siinain niemimaalla sijaitsevaa "Siinainvuorta" on virheellisesti alettu luulemaan Raamatun Siinainvuoreksi, koska Arabian niemimaan ja Siinain niemimaan nimet ovat vaihtaneet paikkaa joskus ennen ajanlaskumme alkua.
Jos Raamatun Siinainvuori sijoitettaisiin nykyiselle Siinain niemimaalle, niin myöskään Toisessa Mooseksen kirjassa mainittua Punaisenmeren pohjaa myöden kulkemista ei voitaisi mitenkään johdonmukaisesti sovittaa tällaiseen teoriaan. Mutta jos Raamatun "Siinainvuori" sijoitetaan Paavalin (Gal. 4:25) ja vanhan juutalaisen tradition mukaisesti Arabian niemimaalle, niin silloin voidaan johdonmukaisesti sijoittaa Toisen Mooseksen kirjan exodusreitti kulkemaan Akabanlahden poikki.
Isumi

| Isumi (いすみ市) |
| --- | --- |
 Ōharan kalastussatama
 lippu:  symboli
 Isumin sijainti Chiban prefektuurissa
 Isumi
 Koordinaatit: 35°15′14″N, 140°23′07″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Chiban prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  157,50 km²
Väkiluku (07/2020):  37 337
 – Väestötiheys:  237,1 as./km²
 
 http://www.city.isumi.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Isumi (jap. いすみ市, Isumi-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Chiban prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin kaakkoisosassa Bōsōn niemimaalla Tyynenmeren rannikolla. Kaupungin läpi virtaa Isumijoki. Isumissa on 37 337 asukasta (heinäkuussa 2020) ja sen pinta-ala on 157,50 neliökilometriä.
Isumin kaupunki perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Isumin, Misakin ja Ōharan maaseutukaupungit. Edo-kaudella seutu kehittyi osana Kariyan daimiokuntaa; tärkeitä asutuskeskuksia olivat muun muassa Chōja ja Ōhara, jotka toimivat postiasemina (shukuba). Kaupungin rannikolla harjoitetaan kalastusta, sisämaassa riisin, vihannesten ja hedelmien viljelyä sekä karjanhoitoa.
Isumin rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluu esimerkiksi Ōharassa sijaitseva Daishō-jin buddhalainen temppeli, jonka Fudō-halli on valittu Japanin tärkeäksi kulttuuriomaisuudeksi. Luonnonnähtävyyksiä ovat Taitōnniemi majakoineen ja niemen eteläpuoliset hiekkarannat. Osa kaupungin alueesta kuuluu Minami-Bōsōn puolikansallispuistoon. Isumia palvelevat JR Higashi-Nihonin Sotobō-linja ja Isumi-rautatien Isumi-linja.
Kuvia

Näkymä Taitōnniemeltä
Kiyomizu-deran portti
Ōharan rautatieasema
Tyynenmeren rantakallioita Isumissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isumi Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Ikurin Vire

| Ikurin Vire |
| --- | --- |

Perustettu:  1957
Paikkakunta:   Tampere, Suomi
Lajit:  • Jalkapallo  • Jääkiekko  • Maastohiihto  • Voimistelu  • Yleisurheilu
Ikurin Vire (IkVi) on länsitamperelainen voimistelu- ja urheiluseura, joka on perustettu 13. lokakuuta 1957. Tällä hetkellä seurassa toimii yleisurheilu-, hiihto-, jääkiekko-, jalkapallo-, voimistelu- ja harrastejaosto. Eri jaostoja on ollut toiminnassa enimmillään yli kymmenen. Ikurin Vireen puheenjohtajana toimii Timo Ahonen.
Seuran alkuajoista lähtien 1990-luvulle saakka Vireen näkyvin laji oli jääkiekko. Parhaimmillaan seuran edustusjoukkue pelasi I divisioonassa keväällä 1992. Tämän jälkeen seuralla oli joukkue II divisioonassa kaudella 1995–1996. Tämä jälkeen edustusjoukkueen toiminta ajettiin alas kunnes aloitettiin uudelleen III divisioonasta kaudella 2011–2012. Kevätkaudella 2013 joukkue kävi Suomi-sarjassa josta kuitenkin putosi takaisin II divisioonaan. Seuraavalla kaudella joukkue ylsi II divisioonassa neljänneksi. Kausi 2014–2015 meni huonosti ja joukkue putosi III divisioonaan. Edustusjoukkueen toiminta ajettiin jälleen alas kahdeksi vuodeksi ja aloitettiin uudelleen III divisioonasta kaudella 2017–2018. Joukkue taisteli tiensä II divisioonaan ja ylsi keväällä 2019 II divisioonan puolivälieriin. Kaudelle 2019–2020 Vire ei saanut miesten edustujoukkuetta kasattua.
Ikurin Vireen historiasta on kirjoitettu 30-vuotishistoriikki Vireästi – 30 vuotta työtä nuorison ja urheilun hyväksi. Ikurin Vire 1957–1987. Kirjan on kirjoittanut Tuomo Koivisto.
Kilpakävely

Nykyään seura tunnetaan parhaiten kilpakävelijöistään, ja yleisurheilujaoston kilpailutoiminta onkin keskittynyt lähinnä kilpakävelyyn. Kaudella 2011 seuran kasvatti Jenni Lahtinen voitti SM-pronssia maantiekävelyssä.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivusto
Invalidiraha

Invalidiraha oli vuosina 1948–1988 käytössä ollut raha-avustus, joka hakemuksesta voitiin myöntää vaikeavammaiselle Suomessa asuvalle Suomen kansalaiselle. Avustus voitiin myöntää 16 vuotta täyttäneelle henkilölle, joka elätti itsensä tekemällä ansiotyötä. Vuonna 1948 invalidirahan suuruus oli enintään 7 200 markkaa vuodessa ja se maksettiin yhtenä eränä kerran vuodessa. Vaikeavammaisella tarkoitettiin henkilöä, jonka työ- ja toimintakyky hänen raajoissaan, tukielimissään tai silmissään olevan toimintavajavuuden vuoksi oli pysyvästi alentunut vähintään kahdella kolmasosalla. Invalidirahaa ei kuitenkaan myönnetty, jos henkilö jo sai sokeanavustusta.
Vuoden 1949 alusta alkaen invalidirahaa sai, jos työ- ja toimintakyky oli alentunut vähintään 50 prosenttia. Työksi ei katsottu vuodesta 1952 eteenpäin invalidin kunnalliskotiin, rangaistus-, kasvatus- tai työlaitokseen, sairaalaan tai muuhun senkaltaiseen laitokseen tekemää työtä. Tällaisella työllä ei katsottu olevan ilmeistä merkitystä  toimeentulon kannalta. Vuodesta 1983 lähtien invalidiraha maksettiin kuukausittain.
Invalidiraha siirtyi historiaan, kun vammaistukilaki astui voimaan vuoden 1989 alussa. Invalidirahan saajille alettiin maksaa vammaistukea.
Ijahis Idja

| Ijahis Idja |
| --- | --- |
Tyyppi:  musiikkifestivaali
Paikkakunta:  Inarin kirkonkylä
Ensimmäisen kerran:  2004
Kävijöitä:  2900 (2014)
Kotisivut
Ijahis Idja (suom. Yötön Yö) on alkuperäiskansojen musiikkitapahtuma, jota on järjestetty Inarin kirkonkylällä vuodesta 2004 lähtien. Tapahtuma on Suomen ainoa saamelaismusiikkiin keskittyvä festivaali. Ijahis idjan ohjelmaan kuuluu perinteisen saamelaismusiikin esityksiä, nousevien saamelaisartistien konsertteja, lasten ohjelmaa, alkuperäiskansavieraiden musiikkiesityksiä sekä saamelaismusiikkiin keskittyvät klubi-illat. Vuonna 2016 Ijahis idja järjestettiin Saamelaiskulttuurikeskus Sajoksessa 19.–21.8.
Historia

Ensimmäistä Yöttömän Yön festivaalia juhlittiin kirkonkylällä, silloisen kirjaston pihalla toukokuun viimeisenä päivänä vuonna 2004. Ensimmäisessä tapahtumassa esiintyivät Satu Aikio, Ulla Pirttijärvi, Mikkal Morottaja, Ante Mikkal Gaup, Inarin ala-asteen lapsiesiintyjiä sekä Wimme, joka kiikkui mikkeineen kirjaston katolle. Tapahtuman kaukaisimmat vieraat saapuivat Jakutiasta ja festivaalia juonsi Märistä Säpikkäistäkin tuttu Anne Kirste Aikio. Seuraavana vuonna festivaalialue rakennettiin Inarijärven rannalle, kalasataman alueelle, jossa järveltä puhkuva tuuli äityi tapahtuman aikana välillä niin kovaksi, että kodan muotoon rakennettu festivaaliteltta pysyi vaivoin paikallaan. Vuonna 2012 tapahtuma sai uudeksi kodikseen vasta-avatun Saamelaiskulttuurikeskus Sajoksen ja tarjosi kaksipäiväisen tapahtuman aikana viihdykettä yli kahdelle tuhannelle kuulijalle. Kymmenessä vuodessa Ijahis idja on kasvanut merkittäväksi alkuperäiskansojen musiikkia ja kulttuuria esitteleväksi festivaaliksi.
Teemat

Tapahtuman teema on vuosittain vaihtuva. Vuonna 2015 teema oli Vilda duoddarat (suom. Villit tunturit). Teemalla tehtiin tunnetuksi Enontekiön ja muun länsipuolen joikuperinnettä sekä uudempaa saamelaismusiikkia.  Vuonna 2014 tapahtuman ohjelma nosti esille erityisesti koltta- ja inarinsaamelaista musiikki- ja tanssiperinnettä.
Aiheesta muualla

Tapahtuman verkkosivut
I’m Eighteen

| ”I’m Eighteen” Alice Cooper |
| --- | --- | --- |

Tanskan painoksen kansikuva.
Singlen tiedot
 Albumilta: Love It to Death
 Julkaistu: 1970
 Tuottaja(t): Bob Ezrin
 Tyylilaji: hard rock, garage rock
 Kesto: 03.00
 Levy-yhtiö: Straight
Alice Cooperin muut singlet
| ”Shoe Salesman” 1970 | ”I’m Eighteen” 1971 | ”Caught in a Dream” 1979 |
I’m Eighteen on shock rock -yhtye Alice Cooperin kappale. Se ilmestyi singlenä vuonna 1970 ja vuonna 1971 albumilla Love It to Death ja oli yhtyeen läpimurtohitti. Anthrax ja Creed ovat myös levyttäneet kappaleen. Johnny Rotten esitti kappaleen Sex Pistolsin koe-esiintymisessä.
Iso-Juurikka

| Iso-Juurikka |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Pohjanmaa
Kunnat:  Reisjärvi, Sievi
Koordinaatit:  63°45′47″N, 24°56′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kalajoen vesistö (53)
Järvinumero:  53.059.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  136,6 m 
Rantaviiva:  11,09 km 
Pinta-ala:  1,43 km² 
 fiIso-Juurikka 
Iso-Juurikka on metsäjärvi Sievissä Pohjois-Pohjanmaan maakunnan eteläosassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 140 kilometriä etelälounaaseen. Iso-Juurikan itäisin osa kuuluu Reisjärveen.
Maantiede

Iso-Juurikan pituus kaakosta luoteeseen on 3,7 kilometriä. Järven etelä- ja keskiosan leveys on noin puoli kilometriä, pohjoisosa on kapeampi. Itäniemi jakaa järven Reisjärvellä sijaitsevan osan Etelälahteen ja Itälahteen. Iso-Juurikan ympäristössä on laajoja nevoja (Maijanneva, Kupusenneva, Härkäneva, Kurkineva). Järven rannalla on joitakin pientaloja.
Iso-Juurikka (53.059.1.001) kuuluu Levonperänkanavan valuma-alueeseen (53.059), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Kalajoen vesistössä (53). Toinen jakovaihe on Kalajanjoen valuma-alue (53.05). Iso-Juurikka on laajin Levonperänkanavan valuma-alueen 13:sta vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Toiseksi laajin on Vähä-Juurikka.
Iso-Juurikka on laajin Sievin 95:stä järvestä ja ainoa, jonka pinta-ala on yli neliökilometrin. Reisjärven yli kuusi neliökilometriä laajan Pitkäjärven pohjoinen osa ulottuu Sievin alueelle.
I’m Confessin’ That I Love You

”I’m Confessin’ That I Love You” on yhdysvaltalainen musiikkikappale vuodelta 1930. Sen sanoitti Al J. Neiburg Chris Smithin sävellykseen ”Lookin’ for Another Sweetie” (es. Fats Waller). Tuolloin sävellys siirrettiin Ellis Reynoldsin ja Doc Daughertyn nimiin. Kappaleen nauhoittivat sen ilmestymisvuonna muun muassa Louis Armstrong, Rudy Vallée ja Guy Lombardo. Suureksi osaksi Armstrongin ansiosta kappaleesta on tullut jazz- ja populaarimusiikin standardi. Lionel Hampton oli mukana Armstrongin nauhoituksessa rumpalina ja myöhemmin siirryttyään vibrafonistiksi äänitti kappaleen sekä oman orkesterinsa että Benny Goodmanin yhtyeen kanssa. ”Confessin’” oli saksofonisti Lester Youngin suosikkikappaleita, ja tämä nauhoittikin kappaleen useita kertoja uransa aikana. Englantilainen laulaja Frank Ifield nauhoitti listaykköseksi nousseen version vuonna 1963.
Kappaleen koko nimi on ”I’m Confessin’ That I Love You”, mutta nimi lyhennetään usein milloin mihinkin muotoon. Usein käytettyjä ovat muun muassa ”Confessin’ (That I Love You)”, ”I’m Confessin’” ja pelkkä ”Confessin’”. Ranskalaissyntyinen Fabienne Delsol julkaisi kappaleen 2007 toisella levyllään Between You and Me nimellä ”I'm Confessin'”.
Indonesian vallankumous

Indonesian vallankumous oli kansannousu ja aseellinen konflikti Indonesiassa. Se johti maan itsenäistymiseen Alankomaiden vallasta vuonna 1949 ja alkoi, kun Alankomaat pyrki toisen maailmansodan jälkeen palauttamaan valtaansa Hollannin Itä-Intian. Japanilaisten kanssa yhteistyöhön 1942 ryhtyneet Sukarno ja Muhammed Hatta olivat julistaneet Indonesian itsenäiseksi tasavallaksi 17. elokuuta 1945, kaksi päivää sen jälkeen, kun maata miehittänyt Japani oli ilmoittanut antautuvansa.
Alankomaat menettivät Alankomaiden Itä-Intian jo 1942, kun japanilaiset valloittivat sen. Japanilaiset julistivat muodollisen itsenäisyyden naapurimaille vuonna 1943, ja vuonna 1944 he vakuuttivat, että ei vain Jaava vaan koko saaristo saisi itsenäisyyden. Tämä innosti Sukarnoa ja Hattaa, ja vuonna 1945 kutsuttiin kokoon kansalliskokous valmistelemaan perustuslakia Jaavan, Sumatran ja koko itäisen saariston valtiolle. Komitean mukaan uuden valtion piti sisältää sekä Hollannin että Portugalin ja Britannian entisiä siirtomaita alueella. Sukarno halusi sekulaarista yhtenäisvaltiota, Hatta liittovaltiota ja muslimijohtajat islamilaista valtiota. Kompromissina syntyi Jakartan sopimus, joka velvoitti muslimit noudattamaan islamin lakeja. Sukarnosta tuli presidentti ja Hattasta varapresidentti.
Kesäkuun 1. päivänä 1945 Sukarno piti puheen, jossa hän määritteli uuden valtion perusarvot. Japani antautui 15. elokuuta 1945, ja Indonesia kiirehti julistautumaan itsenäiseksi kaksi päivää myöhemmin. Hollantilaiset olivat päättäneet ottaa entisen siirtomaavaltansa takaisin japanilaisilta, mutta natsien miehittämällä emämaalla ei ollut siihen voimavaroja. Liittoutuneet valvoivat saaria etäältä ja rantautuivat vasta syyskuun lopulla.
Indonesialaiset nahistelivat keskenään, etniset, uskonnolliset ja yhteiskuntaluokkien väliset erot kärjistyivät. Vallankumouksen verisin yhteenotto käytiin Surabayassa 28. lokakuuta brittijoukkojen ja indonesialaisten aseistettujen ryhmien välillä.
Hollantilaiset pyrkivät aluksi rakentamaan Brittiläisen kansainyhteisön tyyppistä valtioliittoa ja vasta vuonna 1949 Alankomaat tunnusti Indonesian liittovaltion itsenäisyyden. Liittovaltiossa oli 16 Alankomaiden määrittelemää osavaltiota. Ne yhdistyivät kuitenkin yhdeksi valtioksi vuonna 1950.