stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Artikulaatiotyö

Artikulaatiotyö-käsitteen on alun perin ottanut käyttöön yhdysvaltalainen sosiologi Anselm Strauss (1985) tutkiessaan työtä eri osastoilla useissa San Franciscon sairaaloissa. Tämän tutkimusraportin mukaan työ koostuu useista työlinjoista, jotka sisältävät tehtäväklustereita, mitkä mahdollistavat työn tekemisen tarkoitetulla tavalla. Sekä työlinjat että tehtävät vaativat kuitenkin koordinointia, koska haluttu lopputulos ei synny ilman järjestelyjä tai aikataulutusta, jotka Strauss (1985) määrittää tutkimusraportissaan artikulaatiotyöksi.
Vakuutusyhtiön toimistotyön tutkimuksessa Gerson  & Star (1986) kirjoittavat, että artikulaatiotyö käsittää kaikki tarvittavat askeleet, jotka liittyvät kokoontumiseen, järjestelyyn, tarkkailuun sekä koordinointiin työn suorittamiseksi.
Schmidt & Bannon (1992) nostavat esiin artikulaatiotyön merkityksen sekä tieteellisenä tutkimusalueena CSCW:ssä että CSCW järjestelmien suunnittelussa. CSCW:n tutkimusalueena artikulaatiotyö ei 1990-luvun alkuun mennessä ollut keskeisellä sijalla johtuen kesken olevasta CSCW:n  kehitysprosessista ja näin ollen tieteenalueen epätarkasta määrityksestä. Schmidt et al. (1992) mukaan CSCW:n tutkimusalutta pitäisi laajentaa  kollaboratiivisen työn vaatimusten tukemiseen ryhmille tarjottavan tietokonetuen lisäksi. Kollaboratiivinen työ on työtä, jossa työntekijöillä on keskinäinen riippuvuus työstään, minkä vuoksi heidän on tehtävä yhteistyötä saadakseen työnsä tehdyksi. Juuri tästä keskinäisestä riippuvuudesta johtuen, mihin tahansa kollaboratiiviseen työhön liittyy  useita ns. epäoleellisia neuvottelun ja kontrolloinnin aktiviteetteja yhteistyön onnistumiseksi. Nämä epäoleelliset aktiviteetit käsittävät työtehtävien osittamisen eri työntekijöille sekä tehtävien antamisen yksittäisten työntekijöiden suoritettaviksi. Epäoleellisia nämä tehtävät ovat sen vuoksi, että ne eivät suoraan liity itse päätyöhön, tuotteen tai palvelun valmistamiseen, mutta ovat kuitenkin merkittävästi vaikuttamassa päätyön aikaan saamisessa ja edellyttävät artikulaatiotyötä. (Schmidt  et al. 1992.)
Ateenan julistus (1931)

Ateenan julistus oli seitsemän kohdan manifesti, joka käsitteli historiallisten monumenttien suojelua. Se luotiin Ateenassa järjestetyssä ensimmäisessä historiallisia monumentteja käsitelleessä arkkitehtien ja teknisten asiantuntijoiden kansainvälisessä konferenssissa vuonna 1931. Julistus asetti ensimmäistä kertaa kansainväliset periaatteet kulttuuriperinnön suojelemiseksi, ja se on ollut myöhemmin vaikuttumassa kulttuuriorganisaatioiden, kuten ICOMin, Unescon ja ICCROMin, toiminnassa.
Seuraavat seitsemän kohtaa olivat julistuksen merkittävimmät määräykset:
Restauroinnin toiminnalliselle ja avustavalle tasoille tulee perustaa kansainväliset organisaatiot.
Restaurointiprojektit pitää käydä läpi asiantuntevasti, jotta säilytettäisiin rakennelmien ominaispiirteet ja historiallinen arvo ei häviäisi.
Ongelmat historiallisten kohteiden suojelussa tulee käsitellä kansallisella tasolla.
Kaivauskohteita, jotka eivät ole välittömän restauroinnin kohteena, tulisi suojauksen vuoksi haudata uudelleen.
Moderneja tekniikoita ja materiaaleja voi käyttää restauroinnissa.
Historialliset kohteet tulee suojella ankarasti.
Historiallisia kohteita ympäröivien alueiden suojeluun tulee kiinnittä huomiota.
Bangor (Pohjois-Irlanti)

| Bangor Beannchor |
| --- | --- |

 fiBangor (Pohjois-Irlanti) 
 54°40′N, 5°40′W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Alue:  Pohjois-Irlanti
Kreivikunta:  Downin kreivikunta
Väestö
Väkiluku (2001):  58 388
 www.northdown.gov.uk 
Bangorinlahden pohjukkaa
The Old Custom House
Bangor (iiriksi Beannchar) on kaupunki Pohjois-Irlannissa Downin kreivikunnassa. Se sijaitsee Irlanninmeren rannalla 22 kilometriä itään Belfastista. Sen väkiluku on 58 388 vuoden 2001 väestönlaskennan mukaan.
Kaupungilla on pitkä historia. Vuonna 1949 löydettiin keskiaikaisia, luultavasti 900-luvun miekkoja viikinkiajan kalmistosta kaupungin lähistöltä Ballyholmen rannalta. Pyhä Comgall perusti Bangoriin luostarin vuoden 555 vaiheilla. Nykyisen kaupungin perusti Englannin kuningas Jaakko I vuonna 1605, kun skottilainen aatelinen James Hamilton oli saanut häneltä lahjoituspalstan. Vanha tullirakennus torneineen on vuodelta 1637. Rautatie kaupunkiin tuli 1865.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bangor (Pohjois-Irlanti) Wikimedia Commonsissa
Athíkia

| Athíkia Αθίκια |
| --- | --- |
 Athíkia
 Koordinaatit: 37°49′12″N, 22°55′30″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Korinthia
Kunta:  Kórinthos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  4201030101
Korkeus:  250 m
Väkiluku (2011):  1 834
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Athíkia (kreik. Αθίκια) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Kórinthoksen kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 834 (vuonna 2011).
Athíkian Neitsyt Marian ilmestyksen (Evangelismós tis Theotókou) kirkko.
Athíkian kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan koillisosassa noin 15 kilometriä etelään Kórinthoksen kaupungista. Se on rakennettu Skaroúmpalo-vuoren juurelle noin 250 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Athíkia muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Αθικίων, Dimotikí Koinótita Athikíon), johon kuuluvat varsinaisen Athíkian kylän lisäksi kylä Alamánnos sekä Taksiarkkien eli Arkkienkelten luostari (Moní Taxiarchón). Koko yhdyskunnan väkiluku on 2 038. Se kuului vuodesta 1997 lähtien Saronikóksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kórinthoksen kunnan Saronikóksen kunnallisyksikköön.
Asa (kuningas)

Asa oli Juudan kuningas. Hän tuli kuninkaaksi isänsä Abiamin jälkeen ja hallitsi Raamatun mukaan neljäkymmentä vuotta eli todennäköisesti vuodet 910–870 eaa. Raamattu kertoo hänestä: Asa teki sitä, mikä on oikein Herran silmissä...hän puhdisti maan haureutta aiheuttavista pyhäkköpalvelijoista...jopa riisti äidiltä Maakalta kuningataräidin aseman...Asa ja Israelin kuningas Baesa sotivat keskenään niin kauan kuin elivät...Hänen jälkeensä tuli kuninkaaksi hänen poikansa Josafat.
Lisäksi Raamattu paljastaa Asan solmineen liiton Syyrian kuninkaan Ben-Hadadin kanssa, kun Baesa oli hyökännyt Juudaan. Tämän jälkeen Syyria hyökkäsi Israeliin ja Juuda vapautui Baesasta.
Lähde

Ensimmäinen kuninkaiden kirja 15:9–24
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Abiam | Juudan kuningas | Seuraaja: Josafat |
Barry Loukaitis

Barry Loukaitis (s. 26. helmikuuta 1981) on yhdysvaltalainen kouluampuja. Hän surmasi kolme ihmistä Frontier Junior High Schoolin luokkahuoneessa Moses Lakessa, Washingtonin osavaltiossa 2. helmikuuta 1996. Kaksi uhreista oli yläasteikäisiä oppilaita ja yksi opettaja. Loukaitis haavoitti myös kolmatta oppilasta.
Koulukiusattu Loukaitis kärsi jo 14-vuotiaana psykoosioireista. Hänellä oli myös hyvin ongelmainen suhde itsemurhalla uhkailleeseen, avioeron kokeneeseen äitiinsä.
Loukaitis tuomittiin lokakuussa 1997 kahteen elinkautiseen vankeusrangaistukseen ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen koevapauteen  sekä 205 lisävankeusvuoteen.
Turvelampi (Multia)

| Turvelampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Multia
Koordinaatit:  62°28′16″N, 24°45′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarhianjoen alue (35.63)
Laskujoki:  oja Kassoslammiin 
Järvinumero:  35.639.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  185,2 m  
Rantaviiva:  0,528 km  
Pinta-ala:  1,342 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTurvelampi 
Turvelampi  on Keski-Suomessa Multialla Heinäperän kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 550 metriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Saikanjoen valuma-alueeseen (35.639) se kuuluu.
Tuoksumyrtti

| Tuoksumyrtti |
| --- | --- |
 Syysväritys
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fagales
Heimo::  Suomyrttikasvit Myricaceae
Suku::  Tuoksumyrtit Comptonia
Laji::  peregrina
Kaksiosainen nimi
 Comptonia peregrina  (L.) J.M.Coult. 
Katso myös
   Tuoksumyrtti Wikispeciesissä   Tuoksumyrtti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tuoksumyrtti (Comptonia peregrina) on suomyrttikasvien heimoon kuuluvan tuoksumyrttien suvun ainoa elossa oleva laji. Aromaattisena koristekasvinakin käytetty tuoksumyrtti on alkujaan kotoisin itäisestä Pohjois-Amerikasta.
Ulkonäkö ja koko > Kasvutapa ja lehdet

Tuoksumyrtti on tiheäoksainen, tavallisesti kesävihanta pensas, jonka kasvukorkeus on 0,5–1,5 metriä. Laji muodostaa maavartensa avulla polykormoneita. Pystyissä, pyöreissä oksissa on pörröinen tai kalju, joskus rauhaskarvojen peittämä kuori. Kuori on punaruskeaa-harmaata ja jäykän tai pörröisen, joskus lyhytnukkaisen karvan peittämää.
Vuorottaiset, voimakkaan aromaattiset lehdet koostuvat 3–6 millimetrin pituisesta lehtikannasta ja 3–15,5 senttimetrin pituisesta lehtilavasta. Nahkamainen lehtilapa on enemmän tai vähemmän syvänsulkamainen ja koostuu vuorottaisista tai vastakkaisista lohkoista. Lohkot saavat lehden muistuttamaan saniaisen lehteä. Lehden tyvi voi olla leikattu, kiilamainen, kavennettu tai vino. Lehden pinta on tiheästi pörröinen ja rauhaskarvainen, yläpinnalta joskus kalju. Lehden yläpinnan syvänvihreä sävy johtuu suuresta terpeenipitoisuudesta. Pitkäkärkiset, tyveltä herttamaiset korvakkeet putoavat ennemmin tai myöhemmin.
Ulkonäkö ja koko > Kukat ja hedelmät

Tuoksumyrtti on tavallisesti kaksikotinen, joskus yksikotinen ja yksineuvoinen. Munan- tai sydämenmuotoiset suojuslehdet ovat kaljuja tai pörrökarvaisia, teräviä tai terävähköjä, alapinnalta rauhaspisteisiä, reunasta värekarvaisia. Korkeintaan viiden senttimetrin mittaiset hedekukinnot kasvavat ryppäinä oksankärkiin ja ovat lyhyitä, joskus taipuneita, kellertävänvihreitä norkkoja. Emikukinnot ovat pallomaisia tai munanmuotoisia; niiden punertavat kannekkeet ovat kukinta-aikana viiden millimetrin ja hedelmäaikana kahden senttimetrin mittaisia.
Tuoksumyrtin kukat ovat aina yksineuvoisia. Hedekukissa on 3–8 erillistä tai tyvestä yhteenkasvanutta hedettä, jotka ovat lyhyempiä kuin niitä ympäröivät suojuslehdet. Emikukissa on yksi yksiosainen sikiäin, jossa on vain yksi siemenaihe ja kaksi vartaloa. Kukinnan aikana emejä ympäröivät suojuslehdet, jotka hedelmien kypsyessä kasvavat ja jakautuvat 4–8 lohkoon, jotka peittävät hedelmät alleen. Tuoksumyrtti kukkii keväällä ennen lehtien puhkeamista; Ohiossa huhtikuusta toukokuuhun, Kanadassa toukokuun puolivälistä kesäkuun puoliväliin.
Tuoksumyrtin hedelmät ovat kerääntyneet pyöreiksi, tarramaisiksi rykelmiksi. Loppukesällä kypsyvä hedelmä on 2,5–5,5 millimetriä pitkä, pitkähkö-munanmuotoinen, sileä ja kypsänä ruskea pähkylä.
Tuoksumyrtti on tetraploidi; sen kromosomiluku on 2n = 32.
Levinneisyys ja elinympäristö

Tuoksumyrtti kasvaa luonnonvaraisena Yhdysvaltain koillisosissa ja Kanadan kaakkoisosissa. Keski-Euroopassa monet tuoksumyrttilajit olivat osa plioseenikauden lajirikasta kasvillisuutta, mutta ne kuolivat pleistoseenin jääkausien aikana.
Tuoksumyrtti kasvaa pääasiassa kuivilla, hiekkaisilla-soraisilla, vähäkalkkisilla ja valoisilla kasvupaikoilla kuivissa mäntymetsissä, vuorenrinteillä, penkereillä, hakkuuaukeilla, palopaikoilla ja kesantolaitumilla sekä sorakuopissa 0–1800 metrin korkeudella merenpinnasta. Kasvi on pioneerilaji ja hankala mustikkaviljelmien rikkaruoho. Kasvustoja on Kanadan New Brunswickin, Nova Scotian, Ontarion, Prince Edward Islandin ja Quebecin provinsseissa sekä Yhdysvaltain Connecticutin, Delawaren, Georgian, Illinoisin, Indianan, Kentuckyn, Mainen, Marylandin, Massachusettsin, Michiganin, Minnesotan, New Hampshiren, New Jerseyn, New Yorkin, Pohjois-Carolinan, Ohion, Pennsylvanian, Rhode Islandin, Etelä-Carolinan, Vermontin, Virginian, Länsi-Virginian ja Wisconsinin osavaltioissa.
Luokittelu

Lajin basionyymin Liquidambar peregrina L. antoi Carl von Linné vuonna 1753 Species Plantarumissa. Comptonia-sukuun lajin siirsi ranskalainen kasvitieteilijä Charles Louis L’Héritier de Brutelle vuonna 1789 yhdessä Comptonia aspleniifolian ("asplenifolia") kanssa. Tieteellinen sukunimi Comptonia on annettu lajille Oxfordin piispan, harrastajapuutarhurina tunnetun Henry Comptonin mukaan. John Merle Coulter vahvisti nykyisen tieteellisen nimen Comptonia peregrina vuonna 1894. Muita synonyymeja ovat Comptonia ceterach Mirb., Myrica aspleniifolia L., Myrica comptonia C.DC. ja Myrica peregrina (L.) Kuntze. Eräät tieteilijät erottavat lajista muunnokset Comptonia peregrina var. aspleniifolia (L.) Fernald ja Comptonia peregrina var. tomentosa A.Chev., mutta jatkotutkimusten mukaan näillä ei ole taksonomista merkitystä.
Käyttö

Lauhkeilla leveysasteilla tuoksumyrtti on houkutteleva ja aromaattinen koristepensas, jolla on kaunis ruskaväri. Tuoksumyrttiä käytetään myös mallikasvia kasvien juuritutkimuksessa, sillä se elää symbioosissa typpeä sitovien Frankia-bakteerien kanssa.
Tuoksumyrtin nuoret hedelmät sopivat naposteltaviksi, ja aromaattisia lehtiä voi käyttää teehen sekä tuoreina että kuivattuina. Lehdet toimivat myös mausteena.
Intiaanien etnobotaniikka tuntee tuoksumyrtille eräitä kansanlääkinnällisiä käyttötarkoituksia. Pohjois-Amerikan alkuperäisasukkaat tiesivät myös muita käyttötarkoituksia kasville; sitä käytettiin mm. tupakkana rituaaliseremonioiden aikana. Kasvinosista voitiin valmistaa puhdistavaa tai vahvistavaa juomaa. Tuoksumyrttiä käytettiin myös myrkkynä.
Lehtiä
Pallomainen emikukka ja pitkiä hedekukintoja
Käännös suomeksi
Ba’al Shem Tov

Beshtin hautakivi
Israel ben Eliezer (hepr. ‏ישראל בן אליעזר‎), toiselta nimeltään Ba’al (Baal) Shem Tov (hepr. ‏בעל שם טוב‎, ’hyvän nimen herra’, lyh. Besht, hepr. ‏בעש"ט‎; n. 1700, Okopy Świętej Trójcy, Puola-Liettua (nyk. Okopy, Ternopilin alue, Ukraina) – 1760, Międzybóż, Puola-Liettua (nyk. Medžybiž, H’melnytskyin alue, Ukraina)) oli juutalainen rabbi. Hänen opetuksistaan syntyi juutalainen mystinen herätysliike hasidismi. Hänet on haudattu Medžybižiin.
Autoimmuunienkefaliitti

Autoimmuunienkefaliitti on autoimmuunisairautena ilmenevä aivotulehdus. Erilaiset autoimmuunienkefaliitit muodostavat moninaisen kirjon, jonka tyyppejä tunnetaan lukuisia. Nuorilla potilailla tavallisin autoimmuunienkefaliitti on NMDA-reseptorin vasta-aine-enkefaliitti, jonka identifioi ensimmäisenä vuonna 2007 Josep Dalmau kollegoineen.
Autoimmuunienkefaliitti aiheuttaa vaihtelevia neurologisia ja psykiatrisia oireita. Neurologisiin ongelmiin voivat kuulua muistin ja kognitiivisten toimintojen aleneminen, liikehäiriöt, kouristelu sekä tasapaino-, puhe- ja näkövaikeudet. Psykiatrisia oireita voivat olla psykoottiset oireet (harhaluulot ja aistiharhat), paniikkikohtaukset, euforia sekä toiminnan ja käyttäytymisen muutokset, kuten tilanteeseen sopimaton seksuaalinen käyttäytyminen, pakkotoiminnot ja aggressiivisuus. Lisäksi autoimmuunienkefaliittiin sairastuneilla on kuvattu katatonisuutta, dysautonomiaa ja kipua. Oireet voivat johtaa tajuttomuuteen tai jopa koomaan. Oireet saattavat olla aaltoilevia, mutta usein ne ovat luonteeltaan päivien tai viikkojen kuluessa eteneviä. Autoimmuunienkefaliitista saattaa seurata pitkäaikaisia kognitiivisia, psyykkisiä ja somaattisia haittoja.
Autoimmuunienkefaliitti voi liittyä hermosolujen pinnassa tai sisällä olevien proteiinien vasta-aineisiin. Joskus kyse voi kuitenkin olla syöpään liittyvästä paraneoplastisesta oireyhtymästä. Yleensä autoimmuunienkefaliitti on sporadinen eli siihen ei liity perinnöllistä taustaa. Useimmiten potilaat vaihtelevat varhaisteineistä 50-vuotiaisiin. Yleisempi autoimmuunienkefaliitti on naisilla kuin miehillä. Mayo Clinicin tutkijoiden tekemässä väestötasoisessa tutkimuksessa tammikuun 2018 Annals of Neurologyssa esitettiin autoimmuunienkefaliitin olevan yhtä yleinen kuin infektiosta johtuvan aivotulehduksen. Autoimmuunienkefaliitin hoidossa keskeisessä asemassa ovat suonensisäisesti annosteltavat steroidit ja immunoglobuliinit.
Autoimmuunienkefaliitin mahdollisiin erotusdiagnooseihin kuuluvat infektiosta (usein herpes simplex -viruksesta) johtuva aivotulehdus, ohimolohkossa sijaitseva gliooma, magneettikuvauksessa nähtävät kouristuskohtauksen jälkeiset muutokset, metaboliset enkefalopatiat, Hashimoton enkefalopatia ja Creutzfeldt-Jakobin tauti tai muu nopeasti alkava dementia.
Attila Horváth

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten yleisurheilu.MM-kilpailut  | Maa:   Unkari> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tokio 1991 | kiekko |  |
Attila Horváth (28. heinäkuuta 1967 Kőszeg – 13. marraskuuta 2020 Szombathely) oli unkarilainen kiekonheiton MM-mitalisti. Hän edusti Haladás Vasutas Sportegyesület -seuraa ja oli pituudeltaan 194 cm.
Horváth voitti alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden Cottbusissa 1985 tuloksella 60,02. Hän oli viides alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1986. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän sijoittui kahdeksanneksi. Hän saavutti pronssia Tokion MM-kilpailuissa 1991 tuloksella 65,32. Hän oli viides Barcelonan olympialaisissa 1992 ja Helsingin EM-kilpailuissa 1994. Hän sijoittui neljänneksi Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 ja kymmenenneksi Atlantan olympialaisissa 1996. Hän karsiutui loppukilpailusta MM-kilpailuissa 1997 ja 1999.
Horváth heitti ennätyksensä 68,58 Budapestissa 24. kesäkuuta 1994. Hän kuoli COVID-19-sairauden seurauksena 53-vuotiaana marraskuussa 2020.
Un été inoubliable

| Un été inoubliable> Un été inoubliable O vară de neuitat |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lucian Pintilie
Käsikirjoittaja:  Lucian Pintilie
Perustuu:  Petru Dumitriun romaanin Cronică de familie lukuun Salata
Tuottaja:   Marin Karmitz  Constantin Popescu 
Säveltäjä:  Anton Șuteu
Kuvaaja:  Călin Ghibu
Leikkaaja:  Victorița Nae
Pääosat:   Kristin Scott Thomas  Claudiu Bleonț 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Romania 
Tuotantoyhtiö:   MK2 Productions  La Sept Cinéma  Le Studio de Création Cinématographique du Ministère de la Culture 
Ensi-ilta:  toukokuussa 1994 (Cannesin elokuvajuhlat, Ranska)  1994-06-1515. kesäkuuta 1994 (Ranska)  1995-04-2121. huhtikuuta 1995 (Romania)  
Kesto:  82 minuuttia
Alkuperäiskieli:  romania (esiintyy myös ranskaa ja englantia)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Un été inoubliable (romaniaksi O vară de neuitat; engl. An Unforgettable Summer) on vuonna 1994 ensi-iltansa saanut Lucian Pintilien käsikirjoittama ja ohjaama ranskalais-romanialainen draamaelokuva, jonka pääosia näyttelevät Kristin Scott Thomas ja Claudiu Bleonț. Se perustuu Petru Dumitriun romaanin Cronică de familie (1955–1957) lukuun Salata. Maailmanensi-iltansa elokuva sai vuoden 1994 Cannesin elokuvajuhlilla, missä se kilpaili pääsarjassa parhaan elokuvan Kultaisesta palmusta.
Juoni

Elokuva sijoittuu vuoden 1925 Romaniaan. Kun unkarilaissyntyinen aristokraatti Marie-Thérèse Von Debretsy Dumitriu (Kristin Scott Thomas) torjuu aviomiehensä, Romanian maavoimien kapteeni Petre Dumitriun (Claudiu Bleonț), korkea-arvoisen komentajan kenraali Ipsilantin (Marcel Iureș) lähentely-yritykset, Dumitriut saavat sen seurauksena siirron etuvartioon vaaralliselle Romanian ja Bulgarian rajalle Dobrudžaan, missä sekä heidän suhdettaan että ihmisyyttä testataan armottomasti.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kristin Scott Thomas  | … |  Marie-Thérèse Von Debretsy Dumitriu   |
|  Claudiu Bleonț  | … |  kapteeni Petre Dumitriu   |
|  Marcel Iureș  | … |  kenraali Ipsilanti   |
|  George Constantin  | … |  kenraali Tchilibia   |
|  Răzvan Vasilescu  | … |  eversti Turtureanu   |
|  Olga Tudorache  | … |  rouva Vorvoreanu   |
|  Ion Pavlescu  | … |  Serban Lescari   |
Julkaisu ja vastaanotto

Elokuva sai teatteriensi-iltansa Ranskassa 15. kesäkuuta 1994, Yhdysvalloissa 11. marraskuuta 1994 ja Romaniassa 21. huhtikuuta 1995. Sen Yhdysvaltain ensi-ilta oli ollut syyskuussa 1994 Telluriden elokuvajuhlilla, missä se oli saanut erinomaisen vastaanoton. Sen teatterilevittäjinä olivat MKL Distribution Ranskassa, MK2 Productions Yhdysvalloissa ja Filmex Romaniassa. Elokuva oli Ranskassa vuoden 1994 146. katsotuin elokuva saatuaan 97 584 katsojaa. Se sai Romaniassa 1 148 katsojaa ja tuotti Yhdysvalloissa 65 352 dollarin lipputulot.
Vuonna 1994 Pintilie kertoi suunnittelevansa elokuvalle jatko-osaa, jonka tekemisen hän aloittaisi kahden vuoden sisällä. Jatko-osaa ei kuitenkaan koskaan toteutettu.
Aiheesta muualla

Roger Ebertin arvostelu elokuvasta (englanniksi)
Un été inoubliable AlloCinéssä (ranskaksi)
Athée-sur-Cher

| Athée-sur-Cher |
| --- | --- |
 Tour Brandon
 vaakuna
 Athée-sur-Cher
 Koordinaatit: 47°19′18″N, 0°54′59″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Centre-Val de Loire
Departementti:  Indre-et-Loire
Arrondissementti:  Loches
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  34,5 km²
Väkiluku (2017):  2 673 
 – Väestötiheys:  77 as./km²
Kunnan numero:  37008
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Athée-sur-Cher on kunta Ranskassa Indre-et-Loiren departementissa Centre-Val de Loiren alueella. Se sijaitsee Cherjoen varrella, noin 22 kilometriä Toursin kaupungista kaakkoon.
Kunnan nähtävyyksiä on 19 metriä korkea torni Tour Brandon. Tornin sisähalkaisija on noin kahdeksan metriä ja seinämän paksuus 2,3 metriä. Torni on jäännös 1100-luvulla rakennetusta linnasta, joka tuhoutui satavuotisessa sodassa 1400-luvulla.
Château de Nitray
Athée-sur-Cherissä on yksi säilynyt linna, Château de Nitray. Alkuperäinen linna on rakennettu todennäköisesti 1200-luvulla. Linna on kokenut useita muutoksia vuosisatojen kuluessa. Nykyinen renessanssilinna on 1500-luvulta, ja sitä ympäröi 43 hehtaarin laajuinen englantilainen puutarha. Linnan tiloilla on viljelty viiniä 1700-luvulta lähtien. Linnan viinit ovat saaneet AOC Touraine -laatuluokituksen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Athée-sur-Cher Wikimedia Commonsissa
Attila Czene

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 200 metrin sekauinti |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | 200 metrin sekauinti |  |
| MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  | MM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Pronssia | Rooma 1994 | 200 metrin sekauinti |  |
|  Pronssia | Rooma 1994 | 4 × 100 metrin sekauintiviesti |  |
|  Pronssia | Perth 1998 | 4 × 100 metrin sekauintiviesti |  |
| EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Hopeaa | Sheffield 1993 | 200 metrin sekauinti |  |
|  Hopeaa | Wien 1995 | 200 metrin sekauinti |  |
|  Hopeaa | Wien 1995 | 4 × 100 metrin sekauintiviesti |  |
Attila Czene (20. kesäkuuta 1974 Szeged) on unkarilainen entinen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti Atlantassa vuonna 1996 pidetyissä kesäolympialaisissa olympiakultaa 200 metrin sekauinnissa, juuri ennen Suomen Jani Sievistä. Neljä vuotta aikaisemmin Barcelonan kesäolympialaisissa Czene oli jo voittanut pronssia kyseisellä matkalla. Uransa aikana hän voitti myös kolme MM-pronssia sekä kolme EM-hopeaa.
Barry Jackson

Barry Jackson (29. maaliskuuta 1938 Birmingham – 5. joulukuuta 2013) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnettiin parhaiten televisiosarjasta Midsomerin murhat, jossa hän näytteli tohtori Bullardia. Hän näytteli myös televisiosarjoissa The Bill, Holby City, Sydämen asialla, Komisario Frost, Lovejoy ja Doctor Who sekä elokuvassa Wimbledon.
Aiheesta muualla

Barry Jackson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)