Mormonin kirjan historiallisuus
Rajoitetun maantieteen malli

Apologeetat havaitsivat jo 1920-luvulla ”läntisen pallonpuoliskon malliin” (hemispheric model) liittyvät ongelmat. Niin sanottu ”rajoitetun maantieteen malli” on yleistynyt 1960-luvulta alkaen. Se sijoittaa Mormonin kirjan tapahtumat suhteellisen pienelle alueelle, jossa Lehin jälkeläisten oletetaan sulautuneen alkuperäisväestöön. Yleisimmin ehdotettu miljöö on Mesoamerikka. Jotkut mormonit katsovat, että Mormonin kirjassa on epäsuoria viitteitä ei-juutalaisten kansojen olemassaolosta.
John Sorenson ja Hugh Nibley ovat esittäneet, että Mormonin kirja on pienen, eristäytyneen eliitin luomus. Tämä selittäisi nefiläisten ja lamanilaisten korkean väkiluvun sekä israelilaisten länsäolosta kertovan arkeologisen todistusaineiston puutteen. Nefiläisistä ja lamanilaisista oletetaan tulleen kansan uskonnollisia ja poliittisia johtajia, sillä heillä oli käytössään ylivertaista Lähi-idän teknologiaa. Sorensonin mukaan alkuperäisväestöön sekoittuminen selittää, miksi lamanilaisten iho muuttui tummaksi (2 Nefi 5:21.). Mormonin kirjassa tapahtumaa ei mainita, sillä nefiläiset eivät tehneet eroa juutalaisista polveutuvien lamanilaisten ja heitän amerikkalaisten alamaistensa välillä. Nibleyn mukaan nefiläiset ja lamanilaiset eivät edes tienneet muiden Amerikan kansojen olemassaolosta vaan ”Mormonin kirja on omiin uskonnollisiin asioihinsa keskittyneiden lahkolaisten historia”. Nibleyn mukaan Mormonin kirjan kansat huomasivat muiden ryhmien olemassaolon vain silloin, kun näiden kanssa syntyi konflikteja tai liittoja.
Kriitikoiden mukaan rajoitetun maantieteen malli on ad hoc -hypoteesi, jonka tarkoituksena on väistää kirjaan kohdistettu kritiikki. Varhaiset mormonit tulkitsivat Mormonin kirjaa kirjaimellisesti ja olettivat sen kuvaavan koko Amerikan mantereen historiaa. Kirjassa on esimerkiksi Lehin jälkeläisiä koskevia profetioita, jotka ovat mielekkäitä vain, jos niiden oletetaan koskevan kaikkia intiaaneja. Myös Smith antoi ymmärtää, että kirja kuvaisi koko Amerikan laajuisia tapahtumia. Nefiläisten historiaa kuvataan Mormonin kirjassa yksityiskohtaisesti. Jos heihin olisi sulautunut suuri alkuperäisväestö, nämä olisivat luultavasti kääntyneen nefiläisten uskontoon. Mormonin kirjassa on lukuisia tarinoita lähetystyöstä mutta ei mainintaa alkuperäiskansan käännyttämisestä kristinuskoon.
Mormonin kirjassa kuvataan useita Lähi-idästä Amerikkaan suuntautuneita muuttoliikkeitä, mutta Amerikassa jo entuudestaan eläneistä kansoista ei ole yhtäkään mainintaa. Sen sijaan Amerikka kuvataan maaksi, jossa yksikään ihminen ei ollut aiemmin käynyt (Eter 2:5) ja joka on pidetty salassa muilta kansoilta (2. Nefi 1:8–9). Lehin profetian mukaan ”muut kansakunnat” löytävät lupauksen maan vasta kaukaisessa tulevaisuudessa (2. Nefi 1:10–11), jolloin pakanat ”hajottavat ja lyövät” lamanilaisten jälkeläiset. Profetia viittaa Kolumbukseen ja Amerikan valloitukseen.
Mormonin kirja kuvailee hevosten vetämiä vaunuja. Pyörää, hevosta tai terästä ei kuitenkaan tunnettu esikolumbiaanisessa Amerikassa. Alman kirjan kuvitusta, 1888.
Pyhäkouluja varten tarkoitettu kartta vuodelta 1899. Kartan mukaan Lehi ja Nefi rantautuivat nykyisen Perun rannikolle. Sarahemlan maa sijaitsee nykyisessä Kolumbiassa, ja Kumoran taistelu käytiin Joseph Smithin kotiseuduilla New Yorkin osavaltion alueella.