stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FS Cassard (D623)
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1974.
Enrique Beech

| Mitalit> Maa:   Filippiinit.Miesten ammunta.Aasian kisat  | Mitalit> Maa:   Filippiinit.Miesten ammunta.Aasian kisat  | Mitalit> Maa:   Filippiinit.Miesten ammunta.Aasian kisat  | Maa:   Filippiinit> Miesten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Manila 1954 | trap |  |
|  Pronssia | Tokio 1958 | trap |  |
Enrique Beech (14. elokuuta 1920 – 14. marraskuuta 2012) oli filippiiniläinen ampuja ja jalkapalloilija. Hän oli useaan otteeseen Filippiinien jalkapallomaajoukkueen jäsenenä, kunnes loukkaantuminen esti pelaamisen vuonna 1950. Hän sai ammunnassa pronssimitalit Aasian kisoissa vuosina 1954 ja 1958. Beech osallistui ampujana myös kesäolympialaisiin 1956 Melbournessa ja kesäolympialaisiin 1960 Roomassa. Hän toimi sittemmin Filippiinien urheilukomission konsultanttina.
FS Chacal (1924)

| Chacal |
| --- | --- |
 Chacal

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ateliers et Chantiers de St. Nazaire, Penhoët
Kölinlasku:  16. elokuuta 1923
Laskettu vesille:  27. syyskuuta 1924
Palveluskäyttöön:  12. kesäkuuta 1926
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 24. toukokuuta 1940
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 160 t (standardi) 3 098 t (kuormattu)
Pituus:  119,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,2 m
Syväys:  3,65 m
Koneteho:  50 000 shp
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  8 upseeria ja 187 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  5 x 130 mm Mle 1919 -tykkiä 2 x 75 mm ilmatorjuntatykkiä 6 x 550 mm torpedoputkea
Chacal oli Ranskan laivaston 1924 vesille laskettu Chacal-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa tuhoutumiseensa 24. toukokuuta 1940 saakka.
Valmistus

Alus tilattiin Penhoët'sta Ateliers et Chantiers de St. Nazairelta, missä köli laskettiin 16. elokuuta 1923. Alus laskettiin vesille 27. syyskuuta 1924 ja valmistui 12. kesäkuuta 1926.
Palvelus

Toisen maailmansodan alussa alus siirrettiin sisaralusten Léopardin ja Jaguarin kanssa Biskajanlahdelta Englannin kanaaliin. Saksan aloitettua hyökkäyksensä länteen aluksen ilmatorjunta osoittautui riittämättömäksi. Lisäksi suuren aluksen liikuttelu ahtailla vesillä ei ollut mahdollista.
Alus tuhoutui 24. toukokuuta 1940 Boulognen edustalla Saksan ilmavoimien Junkers Ju 87 -pommittajien hyökkäyksessä.
FRWD

FRWD Technologies Oy (Naveca Oy, myöhemmin FRWD Technologies Oy) oli suomalainen teknologiayritys, joka kehitteli urheilusuoritusta mittaavaa tallenninta. Se perustettiin Oulussa vuonna 2000.
Yrityksen  perustajia olivat Ville Kampman (pääosakas) ja Hannu Moilanen. Yrityksellä oli vuonna 2006 toimipisteet Oulussa (pääkonttori), Helsingissä, Ruotsissa ja Sveitsissä. Yrityksen toimitusjohtaja oli Ilkka Limma, joka oli myös yksi yrityksen pääosakkaista. Tutkimus- ja tuotekehitysjohtajana toimi Ville Kampman.
Yritys meni konkurssiin vuoden 2006 lopussa. Vuonna 2007 teleoperaattori Elisa Oyj osti konkurssipesältä yrityksen liiketoiminnan.
Yrityksen perustaminen ja innovaatiot

FRWD Sport Performance Recorder -konsepti keksittiin maastopyörälenkillä. FRWD:n keksijä ja kehittäjä, Ville Kampman, kärsi tappion ystävälleen. Myöhemmin hän punnitsi suoritustaan: Miten analysoida ja vertailla suorituksia? Missä kohdin erot tulivat?  Miten oppia virheistä? Tämän ongelman ympärille innovoitiin uudenlainen korkean teknologian urheilutallennin, jonka avulla pystytään selvittämään jälkikäteen, mitä suorituksessa todella on tapahtunut.
Ratkaisu koostui seuraavista keskeisistä elementeistä: sykemittaus, GPS, barometrinen ilmanpaineen mittaminen sekä lämpötila. Näiden sensoritietojen matemaattisella yhdistelemisellä kyettiin muodostamaan havainnollinen toisinto mitatusta suorituksesta, jossa tallennettu mittaus esitettiin 3D-reittinä. Mittauksen visuaalinen toisto sisälsi lisäksi tiedon reitin nousu- ja laskukulmista, nopeuksista sekä sykkeestä reitin jokaisessa pisteessä. Yhdistämällä syketieto 3D-reittiprofiiliin, saatiin tuloksena uudenlainen 4D-suoritusanalyysi.
Muotoilu ja käyttäjäkokemus

Yrityksen suhteellisen pienestä koosta huolimatta (10-20 hlö), yritys panosti henkilöstönsä resursoinnissa paljon muotoilijoihin. Yhtiön toiminnassa oli mukana kokeneita muotoilijoita ja brändihallinnan asiantuntijoita, muun muassa Jarmo Lehtonen ja Arttu Salovaara. FRWD:n tuotteissa ja tuotekehityksessä korostui panostaminen muotoiluun ja käytettävyyteen sekä uudenlainen, pelimaailmasta tuttu, lähestyminen ja analysointi mitattuun urheiludataan.
Esimerkki yksinkertaistetusta käyttäjäkokemuksesta oli W-sarjan toimintalogiikka. Rannenäytön käyttöönottoon ja parittamiseen tallenninyksikön kanssa tarvittiin ainoastaan yksi napin painallus tuotepaketista ottamisen jälkeen. Rannenäytön käyttöliittymä mukaili yhtä lailla kyseistä toimintalogiikkaa - rannenäytössä oli ainoastaan kaksi nappia. Toinen näytön taustavalon aktivoimiseen ja toinen mittauksen käynnistämiseen ja näyttösuureiden vaihtamiseen.
Palkinnot

Yritys voitti ensimmäisellä tuotteellaan, O-sarjan urheilutallentimella ja FRWD Replayer -analysointiohjelmistolla, 4. heinäkuuta 2004 maailman suurimman urheilumessun ISPO Münchenin yhteydessä järjestettävä BrandNew Award -kilpailun.
O-sarjan valitsi urheilubrändäyksen asiantuntijoista koostuva raati oman kategoriansa voittajaksi. Osallistujia kilpailuun oli kaiken kaikkiaan 126.
Tuoteperheet

O-sarja (FRWD Recorder + FRWD Replayer), 2004
F-sarja (FRWD Recorder with bluetooth and r-r HR + Mobile Player for Symbian + FRWD Replayer + EPOC), 2005
B-sarja 400/600 (FRWD Recorder with bluetooth and r-r HR + Mobile Player for Symbian + FRWD Replayer + EPOC), 2006
W-sarja 400/600 (FRWD Recorder with wrist display and r-r HR + FRWD Replayer + EPOC), 2006
FRWD W-series Wrist Display "Circle design"
Evan Fournier

| Evan Fournier |
| --- | --- |
 Fournier vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Evan Fournier
Syntynyt: 29. lokakuuta 1992 (ikä 31) Saint-Maurice, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Koripalloilija
Pelipaikka:  Heittävä takamies / Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  201 cm
Paino:  93 kg
NBA-varaus:  20. varaus 2012 (Denver Nuggets)
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2009–2010 2010–2012 2012–2014 2014–2021 2021:  JSF Nanterre Poitiers Basket 86 Denver Nuggets Orlando Magic Boston Celtics
Maajoukkueet
2013–:   Ranska
Ottelut (pisteet):  79 (878)
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 2020 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Espanja 2014 |  |  |
|  Pronssia | Kiina 2019 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ranska ym. 2015 |  |  |
Evan Fournier (s. 29. lokakuuta 1992 Saint-Maurice) on ranskalainen koripalloilija.
Ura

Fournier aloitti koripallon vuonna 2000. Hän pelasi 15-vuotiaaksi asti Val-de-Marnessa, jossa hän voitti muun muassa nuorten Ranskan-mestaruuden kaudella 2004–2005. Fournier pelasi myös toisen alueen, Île-de-Francen, joukkueissa. Vuodesta 2007 lähtien hän pelasi INSEP:n joukkueissa. Fournier pelasikin otteluita Ranskan kolmostasolla. Kaudella 2009–2010 Fournier aloitti ammattilaisuransa JSF Nanterressa, joka pelasi tuolloin toisella sarjatasolla. Yhden kauden jälkeen hän siirtyi pääsarjajoukkue Poitiersiin. Kaudella 2010–2011 Fournier valittiin sarjan kehittyneimmäksi ja lupaavimmaksi pelaajaksi. Kaudella 2011–2012 hän pelasi sarjan tähdistöottelussa.
Fournier ilmoittautui NBA:n vuoden 2012 varaustilaisuuteen, jossa Denver Nuggets varasi hänet tilaisuuden 20:ntena pelaajana. Heinäkuussa 2012 hän allekirjoitti Denverin kanssa pelaajasopimuksen. Ensimmäisellä NBA-kaudellaan hän teki keskimäärin 5,3 pistettä ottelua kohden, mutta jo kaudella 2013–2014 hän paransi pistekeskiarvonsa 8,4 pisteeseen. Kesäkuussa 2014 hänet kaupattiin yhdessä Roy Devyn Marblen varausoikeuksien kanssa Orlando Magicille, jolloin Nuggets sai vaihdossa Arron Afflalon.
Vuonna 2019 Fournier voitti Ranskan maajoukkueessa pronssia Kiinan MM-kilpailuista, missä hänet valittiin lopputurnauksen tähdistöviisikkoon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Evan Fournier Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
NBA:n pelaajaprofiili (englanniksi)
Ranskan joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2014
4 Heurtel |
5 Batum |
6 Diot |
7 Lauvergne |
8 Lombahe-Kahudi |
9 Jackson |
10 Fournier |
11 Piétrus |
12 Gobert |
13 Diaw |
14 Tillie |
15 Gelabale |
Valmentaja Collet
Ranskan joukkue – Koripallon EM-kilpailut 2015
4 Westermann |
5 Batum |
7 Lauvergne |
8 Lombahe-Kahudi |
9 Parker |
10 Fournier |
11 Piétrus |
12 de Colo |
13 Diaw |
15 Gelabale |
16 Gobert |
19 Jaiteh |
Valmentaja Collet
Ranskan joukkue – Koripallon MM-kilpailut 2019
1 Ntilikina ·
2 M’Baye ·
5 Batum ·
10 Fournier ·
12 de Colo ·
17 Poirier ·
21 Albicy ·
25 Labeyrie ·
26 Lessort ·
27 Gobert ·
35 Toupane ·
90 Lacombe ·
Valmentaja Collet
Ranskan joukkue – Kesäolympialaiset 2020
1 Ntilikina ·
3 Luwawu-Cabarrot ·
4 Heurtel ·
5 Batum ·
7 Yabusele ·
10 Fournier ·
12 de Colo ·
17 Poirier ·
21 Albicy ·
27 Gobert ·
28 Cornelie ·
93 Fall ·
Valmentaja Collet
Erik Rauthovi

Erik Waldemar Rauthovi, vuoteen 1936 Aschan, (8. maaliskuuta 1907 Turku – 9. heinäkuuta 1967) oli turkulainen ja myöhemmin erityisesti naantalilainen kuvataiteilija.
Yksityiselämä

Erik Aschanin vanhemmat olivat merikapteeni Axel Aschan ja kirjastovirkailija Suoma o.s. Ekblom. Axel Aschan oli Naantalin ensimmäisen apteekkarin Gustaf Aschanin ja Henrika Thulinin poika. Thulinin sukujuuret yltävät pitkälle Naantalin historiaan. Suoma Ekblomin sukutausta juontaa puolestaan juurensa Belgian Valloniasta (Flander-suku). Rauthovin työt olivat runsaslukuisasti esillä Valloniataide ja -historianäyttelyssä "Valoon - into light!", jonka järjesti Suomen Vallonit ry maaliskuussa 2014 Belgian suurlähetystössä Helsingissä.
Erik Aschan avioitui 1933 sveitsiläissyntyisen Elisabeth (Elssie) Büttikerin kanssa. He muuttivat Naantaliin 1936 ja saivat siellä viisi lasta.
Koulutus ja ura

Rauthovi tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta yhteiskoulusta 1930. Hän opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1933–1934.
Rauthovi toimi sota-aikana Varsinais-Suomen sotilaspiirin kirjurina ja sotien jälkeen myös piirustuksen opettajan sijaisena Turussa ja Naantalissa. Vapaaksi taiteilijaksi Rauthovi ryhtyi 1947.
Hän debytoi Turussa vuonna 1944 Taidehalli Irmelinissä, jossa hänen vaimonsa Elssie toimi intendenttinä. Rauthovi osallistui Turun taiteilijoiden näyttelyyn Göteborgissa Ruotsissa vuonna 1946 ja Tukholmassa 1949. Myöhemmin hänellä oli näyttelyitä ainakin Turussa, Lahdessa ja Helsingissä. Rauthovin muistonäyttelyitä on järjestetty 1977 Wäinö Aaltosen museossa, 2007 Naantalin taidehuoneella ja 2017-2018 Naantalin museossa.
Erik Rauthovi maalasi pääasiallisesti kaupunki- ja rantamaisemia Turussa (Aurajoen rannat, Luostarinmäki) ja Naantalissa. Hänen suosikkiaiheitaan Naantalissa olivat kirkon portti - paratiisin portti, venesatama eri näkökulmista, kaupungin kujat ja vanhat rakennukset sekä lähisaarien maisemat. Rauthovi maalasi aamuin ja illoin ulkona, useimmiten öljyväreillä. Hän työskenteli nopeasti luoden värikkäitä vaikutelmia erilaisissa valaistusolosuhteissa.
Hänen tunnuslauseensa oli Ars longa, vita brevis - taide pitkä, elämä lyhyt.
Kirjallisuutta

Erik Aschan-Rauthovin ekspressioita: Naantali taiteilijan paratiisi, Naantalin Seudun Taideyhdistys 1992.
Anne Aschan-Jansson: "Erik Aschan-Rauthovin perheen vaiheista Naantalissa" teoksessa Tarinoita Naantalista, Vallis Gratiae Yhdistys ry 2016.
Erik Relander

Erik Fredrik Felix Relander (2. lokakuuta 1937 Äänekoski – 7. kesäkuuta 2011 Jyväskylä) oli suomalainen historian opettaja ja paikallis- ja järjestöhistorioiden kirjoittaja.
Relanderin vanhemmat olivat Äänekoski Oy:n palveluksessa olleet konttoristi Georg Relander ja pääkirjanpitäjä Kerttu Relander. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja toimi sitten historian ja yhteiskuntaopin opettajana Oulunkylän yhteiskoulussa 1962–2000. Hän opetti myös ammatinvalinnanohjausta ja puutöitä. Relander oli opettajana lisäksi peruskoulun yläasteella ja Virkailijain kansalaisopistossa Helsingissä. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2000 ja muutti sitten takaisin Äänekoskelle.
Relander kirjoitti äänekoskelaisten urheiluseurojen historiikkeja, Sähkö-Aro Oy:n perustajan ja toimitusjohtajan Pentti Aron (1922–2009) elämäkerran, Oulunkylän yhteiskoulun historiateoksen sekä teoksen Äänekoskea ja äänekoskelaisia jossa kuvattiin Äänekosken kehittymistä 1900-luvun alusta 1960-luvulle saakka. Relander oli vuonna 1988 perustetun Suomen Urheilutietäjät ry:n ensimmäinen ja pitkäaikainen puheenjohtaja ja hän oli useita vuosia Vuoden urheilukirjan valintalautakunnan jäsenenä.
Teoksia

Miten teollistuminen vaikutti äänekoskelaisyhteiskuntaan : tutkielma Suomen historian laudatur-arvosanaa varten. Jyväskylän yliopisto 1965
Oulunkylän yhteiskoulu 50 vuotta 1924-1974. Oulunkylän yhteiskoulu, Helsinki 1974
Kumpu 6:sta maailmalle : tarinoita Oulunkylän koulusta : Oulunkylän yhteiskoulu 1924-1999. Oulunkylän yhteiskoulu, Helsinki 1999
Äänekosken äkkilähtö : Äänekosken urheilijat 1932-2002. Äänekosken urheilijat, Äänekoski 2002
Sata vuotta huimaa toimintaa : Äänekosken Huima 1904-2004. Äänekosken Huima, Äänekoski 2004
Sähkömies ja pilvenveikko : Pentti Aron elämäntarina. Pentti Aro, Helsinki 2004
Oulunkylän Leijonat : Lions Club Helsinki/Oulunkylä 1961-2005. Lions Club Helsinki/Oulunkylä, Helsinki 2005
Äänekoskea ja äänekoskelaisia. Äänekosken Urheilijat / ÄU:n veteraanit, Äänekoski 2010
Toimitustöitä

Äänekosken urheilijat : yleisurheilu 1932-2007 : saavutuksia, historiaa ja kaikkien aikojen tilastot 75 vuoden ajalta ; toimittajat Erik Relander ja Arvo Siltanen. Äänekosken urheilijat, Äänekoski 2007
Aiheesta muualla

Tiivistelmä Erik Relanderin vuonna 1965 laatimasta tutkielmasta Miten teollistuminen vaikutti äänekoskelaisyhteiskuntaan, Äänekosken Pukkimäen asuntoalueen sivusto
Poikavuosieni Piilolanniemi, Erik Relanderin kirjoitus vuodelta 2007, Äänekosken Pukkimäen asuntoalueen sivusto
Elämäni mykkäelokuvassa

| ”Elämäni mykkäelokuvassa” Itkevä tyttö |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Meri
 Julkaistu: 2009
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Timo Kuismanen
 Tyylilaji: taiderock
 Kesto: 12.21
 Levy-yhtiö: Kaakao
Listasijoitukset
  8. (5/2009)
Itkevän tytön muut singlet
| ”Kirja jota ette koskaan lukeneet” 2008 | ”Elämäni mykkäelokuvassa” 2009 | ”Puut eivät puhu” 2013 |
Elämäni mykkäelokuvassa on raumalaisen taiderock-yhtye Itkevän tytön kolmas singlejulkaisu. Sen ovat miksanneet Lauri-Matti Parppei ja Timo Kuismanen, joista jälkimmäinen toimi myös tuottajana sekä äänittäjänä. Levyn on masteroinut Joona Lukala. B-puoli sisältää coverversion Härkä-äiti-yhtyeen kappaleesta Menolippu Havannaan. Singlen nimikkokappale valittiin Rumban vuosiäänestyksessä vuoden biisiksi 2009.
Kappaleet

Elämäni mykkäelokuvassa – 3.56
Menolippu Havannaan – 4.13 (cover)
Mustelmat – 4.12
Enrique Bolaños Quesada

Enrique Bolaños Quesada (5. lokakuuta 1907 – 27. huhtikuuta 1992) oli costaricalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 30. marraskuuta 1933 ja nimitettiin Alajuelan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Andropoliin titulaaripiispaksi 6. joulukuuta 1962. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta 1963. Pääkonsekraattorina toimi Juan Vicente Solís Fernández, jota avustivat Delfín Quesada Castro ja Román Arrieta Villalobos.
Bolaños Quesada sai 6. maaliskuuta 1970 nimityksen Alajuelan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 13. joulukuuta 1980. Hän osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Elisabeth Winterhalter

Elisabeth Winterhalter, elämänkumppani Ottilie Roedersteinin maalaus vuodelta 1887.
Elisabeth Hermine Winterhalter (17. joulukuuta 1856, München - 13. helmikuuta 1952, Hofheim am Taunus) oli saksalainen lääkäri, feministi ja taiteiden tukija. Hän oli ensimmäisiä saksalaisia naislääkäreitä ja ensimmäinen saksalainen naispuolinen kirurgi.
Elämänvaiheita

Elizabeth Winterhalter syntyi sukuun, jossa oli ollut lääkäreitä jo monessa polvessa. Isä ja vanhempi veli olivat lääkäreitä ja Elisabeth ilmoitti jo pienenä haluavansa lääkäriksi. Hänen vanhempansa eivät tukeneet ajatusta. Vanhemmat halusivat tyttärestään opettajan ja he lähettivät hänet opiskelemaan opettajaksi Schwabingiin.
Vuonna 1884 Winterhalterin äiti taipui ajatukseen tyttärensä lääketieteen opinnoista. Koska Saksan yliopistot eivät ottaneet naisia opiskelijoiksi, hän muutti Sveitsiin ja aloitti opinnot ensin Zürichissä ja sittemmin Bernissä. Hän suoritti sveitsiläisen ylioppilastutkinnon ja se antoi hänelle jatko-opintoluvan. Tuolloin hän tapasi Zürichisä lomailleen taidemaalari Ottilie Roedersteinin. Naiset rakastuivat ja heistä tuli elämänkumppanit.
Winterhalter suoritti välitutkinnon vuonna 1886 ja loppututkinnon vuonna 1889. Sen jälkeen hän oli työharjoittelussa Pariisissa ja Münchenissä. Hän kävi Tukholmassa opiskelemassa gynekologista hierontaa ja vuonna 1890 hänestä tuli tohtori ja hän piti praktiikkaa Zürichissä.
Winterhalter ja Roederstein muuttivat vuonna 1891 Frankfurt am Mainiin Roedersteinin taideuran perässä. Winterhalter perusti kaupunkiin gynekologiaan erikoistuneen klinikan. Pariskunta osti maata Hofheim am Taunuksesta ja rakennutti sinne huvilan vuonna 1909.
Lääkärin ammatin Winterhalter joutui jättämään vuonna 1911 terveydellisistä syistä. Sen jälkeen hän hoiti pariskunnan raha-asiat ja puutarhan. Hän oli aktiivinen monissa hyväntekeväisyyshankkeissa ja oli mukana perustamassa paikkakunnan kirjastoa. Hyväntekeväisyytensä vuoksi pariskunta palkittiin Hofheim am Taunuksen kunniakansalaisuudella. Tämän lisäksi hän oli mukana valtakunnallisessa järjestössä joka teki sukupuolitauteja koskevaa valistustyötä. Ollessaan vielä mukana työelämässä hän oli vaikuttanut siihen, että paikkakunnalle perustettiin tytölyseo.
Kansallissosialistien valtakaudella vuosina 1933-1945 pariskunta sai elää rauhassa, joskin melko eristyneenä. Roedersteinin poismenon jälkeen Winterhalter perusti Roederstein-Winterhalter säätiön. Täytettyään 95 vuotta Winterhalter sai Saksan liittotasavallan presidentti Theodor Heussilta kunnianosoituksen siitä, että oli ollut avaamassa lääkärinammattia naisille.
Aiheesta muualla

http://pubmed.ncbi.nlm.nih.gov/23586547/
http://www.maenner.media/regional/gab/wiederentdeckt-ottilie-w-roederstein-und-elisabeth-winterhal/
Emilie Haavi

Emilie Haavi
Emilie Bosshard Haavi (s. 16. kesäkuuta 1992) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Norjan naisten maajoukkueessa maaliskuun 2024 loppuun mennessä 101 maaottelua ja tehnyt niissä 16 maalia. MM-kilpailuissa 2019 hän pääsi kentälle vain yhden alkulohko-ottelun loppuhetkiksi. MM-kilpailuissa 2023 hän tuli Norjan ensimmäisessä ottelussa vaihdosta kentälle ja pelasi avauskokoonpanossa loput kolme ottelua.
Haavi on edustanut Norjan pääsarjassa Røaa ja Lillestrømiä sekä Yhdysvalloissa Boston Breakersia. Hän siirtyi vuoden 2022 alussa AS Romaan ja voitti vuonna 2023 Italian liigamestaruuden. Hän pelasi Serie A:ssa kevätkaudella 2022 Serie A:ssa kuusi ottelua ja teki niissä kolme maalia. Mestaruuskaudella hän pelasi 25 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Kaudella 2023–2024 hän on maaliskuun loppuun mennessä pelannut 20 liigaottelua ja tehnyt niissä kolme maalia.
Evan Brewer

| Evan Brewer |
| --- | --- |
 Evan Brewer vuonna 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. syyskuuta 1981 (ikä 43) Nashville, Tennessee, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, säveltäjä
Muusikko
Tyylilajit:  Progressiivinen metalli, Death metal, Tekninen death metal, Progressiivinen death metal, Metalcore, fuusiojazz
Soittimet:  Bassokitara
Yhtyeet:  The Faceless  Evan Brewer
Levy-yhtiöt:  Sumerian Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Evan Brewer (s. 26. syyskuuta 1981, Nashville, Tennessee, Yhdysvallat) on yhdysvaltalaisen teknistä death metallia soittavan The Faceless -yhtyeen basisti. Hän on ollut mukana ainoastaan The Facelessin Autotheism-levyllä.
Vuonna 2012 ilmestynyt studioalbumi ”Autotheism” oli Evan Brewerin ensimmäinen pitkäsoitto The Faceless -yhtyeessä.
Basistina Evan Brewer on ennen kaikkea tunnettu virtuoosimaisesta soolotuotannostaan, joka on progressiivista bassotaiturointia. Evan Brewer on julkaissut sooloartistina kaksi albumia, ensimmäisen Alone-albumin vuonna 2011 ja toisen levynsä ”Your Itinerary” 16. kesäkuuta 2013. Alone-levy on sai nimensä siitä, että basso on ainoa levyllä käytetty instrumentti. Hänen toisella albumillaan käytetään useampia instrumentteja, ja levyllä kuullaan rummut, koskettimet ja erinäisiä efektejä rikastamassa levyn soundimaailmaa.
Evan Brewer on Regi Wootenin hyvä ystävä, ja on sanonut, että Wootenin veljesten kanssa hengaaminen vaikutti hänen soittotyyliinsä radikaalisti.
Diskografia

The Illusion of Democracy (2004)
Animal (2007)
Autotheism  (Sumerian Records, 2012)
Alone (Sumerian Records, 2011)
Your Itinerary (Sumerian Records, 2013)
Soittimet ja välineet

Ampeg PF-500
Ampeg Cabs
Black ESP 5 string bass
Ernie Ball MusicMan Stingray HS 4 string bass
ESP classic 4 string bass
ESP custom shop Surveyor 5 string bass
Line 6 Pod
Rick Toone ”Sketch” 4 string bass
Warwick Infinity 5 string
Warwick Thumb NT 5 string
Warwick Streamer Stage I 4-string
Brewer käyttää lähes poikkeuksetta EMG:n mikrofoneja ja Dunlopin plektroja kaikissa bassoissaan.
Aiheesta muualla

http://www.sumerianrecords.com/artist/details/The+Faceless/id:17/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.youtube.com/user/evanbrewerbass
Flavius

Flavius oli roomalainen suku, johon kuuluivat muun muassa keisarit Vespasianus, Titus ja Domitianus. Flavius-suvun keisareiden jälkeen nimestä tuli suosittu praenomen.
Tunnettuja Flavius-nimisiä

Gaius Flavius Fimbria, konsuli vuonna 104 eaa.
Gaius Flavius Fimbria, edellisen poika, sotapäällikkö ensimmäisen Mithridateen sodan aikana
Titus Flavius Clemens, konsuli vuonna 95
Titus Flavius Sabinus, konsuli vuonna 82
Flavius Scaevinus, senaattori joka oli mukana salajuonessa keisari Neroa vastaan
Nimen muita merkityksiä

Operaatio Flavius, Britannian Special Air Servicen operaatio IRA:n terroristeja vastaan 1988
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Flavius”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Final Fantasy XI

| Final Fantasy XI |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Square
Julkaisija:  PlayStation 2: Sony Computer Entertainment Windows: Square Enix Xbox 360: Square Enix
Jakelija:  Steam
Ohjaaja:  Kōichi Ishii
Tuottaja:  Hiromichi Tanaka
Säveltäjä:  Naoshi Mizuta
Pelisarja:  Final Fantasy
Julkaistu:  PlayStation 2JP 16. toukokuuta 2002NA 23. maaliskuuta 2004 WindowsJP 16. marraskuuta 2002NA 28. lokakuuta 2003EU 17. syyskuuta 2004 Xbox 360NA 18. huhtikuuta 2006JP 20. huhtikuuta 2006EU 20. huhtikuuta 2006
Lajityyppi:  MMORPG
Pelimuoto:  Moninpeli
Ikäluokitus:  CERO: B (12 vuotta tai vanhempi)  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  PlayStation 2 (ei slim-mallit), Windows, Xbox 360
Jakelumuoto:  DVD, CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Final Fantasy XI (jap. ファイナルファンタジーXI) on Squaren (nyk. Square Enix) kehittämä ja julkaisema MMORPG-videopeli. Peli on julkaistu alun perin 2002 PlayStation 2-pelikonsolille ja Windowsille.
Peli pohjautuu Final Fantasy -pelisarjaan.
Tarina kertoo Vana'diel-nimisestä maailmasta, jossa pelaajat vahvistavat hahmojaan ja suorittavat tehtäviä.
Peli on sarjan ensimmäinen MMO-peli.