stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hongkongin lainsäädäntöneuvoston vaalit 2021
Reaktioita

Hallintojohtaja Carrie Lam kommentoi alhaista äänestysprosenttia sanomalla, ettei Hongkong voi vain toteuttaa länsimaiden demokratiaa leikkaa-liimaa -tekniikalla.
EU:n ulkoasioista vastaava korkea edustaja, Josep Borrell, kutsui vaaleja "demokratian periaatteiden ja monipuoluejärjestelmän häpäisemiseksi" ja vaati vangittujen opposition edustajien vapauttamista.
Yhdysvaltain presidentti Joe Biden ilmaisi kantansa yhtymällä G7-maiden ja Five Eyes -ryhmän julkilausumaan, jossa ilmaistiin huoli demokraattisten osien heikkenemisestä Hongkongin vaalijärjestelmässä. Biden oli jo elokuussa 2021 allekirjoittanut lain, jonka nojalla hongkongilaiset saivat jäädä oleskelemaan, työskentelemään ja opiskelemaan Yhdysvaltoihin 18 kuukauden ajaksi automaattisesti.
Galleria

Juliste, joka kannustaa kansalaisia äänestämään
Hallintojohtaja Carrie Lam äänestämässä
Vaalimainoksia Victorian alueella
Äänestyspaikalle ohjeistava kartta
Ilmoitus ilmaisesta joukkoliikenteestä Hongkongin metrossa vaalipäivänä
Heikki Korhonen

Heikki Korhonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Heikki Korhonen eli Korhos-Heikki (s. 1884), suomalainen kanttori ja kirjailija
Heikki Korhonen (1924–2007), suomalainen seismologi ja professori
Heikki Korhonen, suomalainen liikemies
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Heikki Korhonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Heikki Korpela

| Heikki Korpela |
| --- | --- |
 Korpela Lahdessa 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Heikki Sakari Korpela
Syntynyt: 4. syyskuuta 1990 (ikä 34) Kempele, Suomi
Uran tiedot
Seura:  Taivalkosken Metsä-Veikot 85 (2022–)
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2014–
 Tietolaatikko päivitetty 29. kesäkuuta 2023 
| Mitalit> Maa:  Suomi.Talviuniversiadit  | Mitalit> Maa:  Suomi.Talviuniversiadit  | Mitalit> Maa:  Suomi.Talviuniversiadit  | Maa:  Suomi>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Trentino 2013 | sprintti (p) |  |
|  Pronssia | Trentino 2013 | 4 × 10 km |  |
Heikki Sakari Korpela (s. 4. syyskuuta 1990 Kempele) on suomalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Taivalkosken Metsä-Veikkoja. Korpela harjoittelee Lillehammerissa, Norjassa ja häntä valmentaa Jonas Kolstad.
Korpela debytoi maastohiihdon maailmancupissa maaliskuussa 2014 Salpausselällä ollen vapaan sprintissä sijalla 59. Parhaimmillaan hän on sijoittunut Otepään maailmancupissa vapaan sprintissä helmikuussa 2017 29:nneksi.
Korpela saavutti vuoden 2013 talviuniversiadeista Italian Trentinosta pronssia sekä perinteisen sprintistä että 4 × 10 kilometrin viestistä. Vuoden 2017 Keuruun SM-kisoissa Korpela ankkuroi Pyhäjärven Pohdin pronssille parisprintissä.
Kaudella 2018 Korpela voitti Taivalkosken SM-kisoissa hopeaa 50 kilometrin hiihdossa ja pronssia 4 × 10 kilometrin viestissä. Hän saavutti hopeaa parisprintissä vuosina 2019 ja 2020.
Itävallan arkkiherttuakunta

Antiikin aika
Hallstattin kulttuuri
Noricum
Itävallan markkreivikunta
Babenberg
Privilegium Minus
Habsburgien valta vuoteen 1815
Habsburg-suku
Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Itävallan arkkiherttuakunta
Habsburgien monarkia
Wienin kongressin jälkeen
Itävallan keisarikunta
Saksan liitto
Itävalta-Unkari
Ensimmäinen maailmansota
Sarajevon laukaukset
Ensimmäinen maailmansota
Sotien välinen aika
Saksalainen Itävalta
Ensimmäinen tasavalta
Austrofasismi
Anschluss
Toinen maailmansota
Saksan Ostmark
Toinen maailmansota
Sodan jälkeinen Itävalta
Miehitys
Toinen tasavalta
Itävallan arkkiherttuakunnan taaleri vuodelta 1651. Taalerissa kuvattuna keisari Ferdinand III.
Itävallan arkkiherttuakunta (saks. Erzherzogtum Österreich) oli merkittävä valtio Pyhässä saksalais-roomalaisessa keisarikunnassa sekä Habsburgien monarkian keskus, joka oli olemassa vuosina 1453–1806. Arkkiherttuakunnan pääkaupunki oli Wien.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itävallan arkkiherttuakunta Wikimedia Commonsissa
Heikki Korhonen (yrittäjä)

Heikki Korhonen on nosturiyrittäjä ja ravitallin pitäjä Kuopiosta.
Korhosen ravitallissa on menestyneitä hevosia, tamma Venice (s. 2009) ja El Catwalk (s. 2010). Hevosia ajaa Mika Forss.
Ismenias (muusikko)

| Ismenias> Ἰσμηνίας.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 300-luku eaa. Theba
Ammatti:  muusikko
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ismenias (m.kreik. Ἰσμηνίας, Ismēnias; 300-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen muusikko, joka oli kotoisin Thebasta.
Plutarkhos kertoo, että Ismenias joutui skyyttien vangiksi ja pakotettiin konsertoimaan heille. Kun esitys oli ohi, virkkoi skyyttien hallitsija vakavasti, että hänestä Ismeniaan musiikki oli lähes yhtä kaunista kuin aasien kiljunta.
Herodes Agrippa

Herodes Agrippa (10 eaa. – 44 jaa.) oli Juudean kuningas 37–44. Hänen isänsä oli Herodes Suuren poika Aristobulos. Herodes Suuri antoi teloittaa Aristobuloksen vuonna 7 eaa. ja nuori Agrippa lähetettiin tämän jälkeen Roomaan. Herodes Suuri itse kuoli n. vuonna 4 eaa., ja hänen kolme poikaansa Arkhelaos, Antipas ja Filippos jakoivat hänen valtakuntansa.
Agrippasta tuli Roomassa yksi Caligulan kannattajista, ja kun tästä tuli keisari nimitti hän Agrippan Juudean kuninkaaksi. Agrippa tuki myös Caligulan seuraajaa Claudiusta ja tämä liitti Agrippan valtakuntaan lisää alueita.
Agrippa kuoli yllättäen vuonna 44.
Perhe

Agrippa oli naimisissa kaukaisen sukulaisensa Kyproksen kanssa. Pari sai viisi lasta:
Drusus – kuoli nuorena
Julius Marcus Agrippa
Berenike – Kilikian kuninkaan Polemonin vaimo, myöhemmin myös keisari Tituksen rakastajatar.
Mariamme
Drusilla – naimisissa Juudean prokuraattorin Marcus Antonius Felixin kanssa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Herodes Antipas | Juudean kuningas Herodesten hallitsijasuku | Seuraaja: Julius Marcus Agrippa |
Aiheesta muualla

Herodes Agrippa suomenkielisessä Raamatussa
Iru Khetšanovi

| Iru Khetšanovi> ირუ ხეჩანოვი |
| --- | --- |
 Khetšanovi vuonna 2021.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. joulukuuta 2000 (ikä 23) Tbilisi, Georgia
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  2011–
Tyylilajit:  pop
Yhtyeet:  Candy
Levy-yhtiöt:  Giga Production
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Khetšanovi (keskellä) voitettuaan Lasten Eurovision laulukilpailun vuonna 2011.
Irina ”Iru” Khetšanovi (georg. ირინა ”ირუ” ხეჩანოვი, s. 3. joulukuuta 2000 Tbilisi, Georgia), joka tunnetaan myös mononyymisti nimellä Iru, on georgialainen laulaja ja lauluntekijä. Hän voitti vuoden 2011 Lasten Eurovision laulukilpailun yhtyeen Candy jäsenenä kappaleella "Candy Music". Vuonna 2023 hän voitti The Voice Georgian viidennen tuotantokauden, joten hän edusti Georgiaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa.
Ura

Khetšanovi syntyi 3. joulukuuta 2000 Tbilisissä. Lapsena hän osallistui erilaisiin laulukilpailuihin. Vuonna 2011 hän edusti Georgiaa 2011 Lasten Eurovision laulukilpailussa Armenian Jerevanissa tyttöyhtyeen Candy jäsenenä. Ryhmä voitti kilpailun 108 pisteellä.
Vuonna 2019 Khetšanovi osallistui Georgian Idolsiin. Vuonna 2021 hän julkaisi debyyttisinglensä "No Jerk Around Me".
Vuonna 2022 Khetšanovi esiintyi osana Lasten Eurovision laulukilpailun väliaikanumeroa, jossa useat kilpailun edelliset voittajat esittivät voittokappaleensa. Hän oli myös kirjoittanut Mariam Bigvavan kappaleen "I Believe", joka oli Georgian kyseisen vuoden edustuskappale. Bigvava sijoittui kilpailussa kolmanneksi.
Myöhemmin samana vuonna Khetšanovi osallistui The Voice Georgian viidenteen tuotantokauteen. Hän voitti kilpailun 2. helmikuuta 2023 ja täten edusti Georgiaa vuoden 2023 Eurovision laulukilpailussa Liverpoolissa kappaleella "Echo".
Diskografia > Singlet

"No Jerk Around Me" (2021)
"Not Like Today" (2022)
"Tu mama" (2022)
"Idea" (2023)
Irving Meretsky

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 |  |  |
Irving ”Toots” Meretsky (27. huhtikuuta 1912 Windsor, Kanadan dominio, Brittiläinen imperiumi – 18. toukokuuta 2006 Windsor) oli kanadalainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Meretsky voitti Kanadan maajoukkueessa olympiahopeaa Berliinissä 1936. Meretskyn omien sanojen mukaan kanadalaisille jaettiin vain kahdeksan mitalia, ja hän sai omansa vasta 63 vuotta olympiaturnauksen jälkeen, kun hänen perheensä otti yhteyttä KOK:hon, joka valoi Meretskylle uuden mitalin alkuperäistä muottia käyttäen.
Irtolaislainsäädäntö
Irtolaislaki Suomessa

Irtolaislaki (17.1.1936/57) oli Suomessa vuonna 1936 säädetty ja vuosina 1937–1986 voimassa ollut laki, joka koski irtolaisten hoitoa ja valvontaa yhteiskunnassa. Irtolaisen määritelmä sisältyi lakiin. Irtolaisella tarkoitettiin esimerkiksi yhteiskunnan ulkopuolelle jättäytyneitä, prostituoituja tai kerjäläisiä.
Irtolaislain nojalla henkilö voitiin saattaa ns. irtolaisvalvonnan alaiseksi. Tämä tarkoitti, että henkilölle voitiin antaa määräyksiä mm. hänen asuinpaikastaan. Irtolaiset merkittiin erityiseen irtolaisrekisteriin. Mikäli valvonta ei tehonnut, irtolaisia saatettiin lähettää määräajaksi työlaitokseen. Erityistä irtolaislain soveltamisessa oli, että täytäntöönpanoon ei tarvittu tuomioistuimen päätöstä, vaan työlaitokseen voitiin lähettää hallinto-oikeudellisella päätöksellä.
Kalle Päätalo kertoo kirjassaan Täysi tuntiraha mielisairaan isänsä Hermannin lähettämisestä Pelsonsuon varavankilaan n. 1935. Tämä johtui siitä, että häntä pidettiin työtä vieroksuvana, ei mielisairaana. Irtolaislaki olisi mahdollistanut tällaisen toimenpiteen. Irtolaislaki ei tässä kuvatussa muodossa kuitenkaan tuolloin ollut vielä voimassa.
Irtolaisasioista oli säädöksiä myös ennen tätä lakia. Laki korvasi 2. huhtikuuta 1883 annetun asetuksen irtolaisista sekä eräitä muita säädöksiä. Sosiaalihuollon kehittyessä irtolaislainsäädäntö menetti merkityksensä, ja se kumottiin vuoden 1987 alusta päihdehuoltolain säätämisen yhteydessä. Tällöin voimaan tullut päihdehuoltolaki (41/1986) kumosi vuoden 1936 irtolaislain ja siihen myöhemmin tehdyt muutokset ja lisäykset.
Myös vuosina 1946–1948 oli voimassa niin sanottu pinnarilaki, jossa säädettiin työtä vieroksuvien henkilöiden määräämisestä työhön tai erikoistyölaitokseen. Lain avulla viranomaisten kynnys puuttua epäilyttävinä pitämiensä henkilöiden elämään madaltui, sillä esimerkiksi alkoholisti- ja irtolaislainsäädännön soveltamisala oli rajatumpi.
Irtolaisasetus Suomessa > Irtolaisasetus 1936

Irtolaisasetus (8.5.1936/204) oli irtolaislain nojalla annettu asetus, jossa annettiin tarkempia määräyksiä lain soveltamisesta. Siinä säädettiin hyvin erityyppisistä asioista, muun muassa valvonnan alaisille irtolaisille annetuista valvontakirjoista sekä hakumenettelystä, jolla laitos voidaan hyväksyä irtolaislain tarkoittamaksi työlaitokseksi tai pakkotyölaitokseksi.
Irtolaisasetus Suomessa > Irtolaisasetus 1883

Irtolaisasetukseksi kutsutaan myös vuonna 1883 annettua asetusta irtolaisista, joka oli lain tasoisena voimassa Suomessa 1883–1936.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Irtolaislaki 1936 on Wikiaineistossa
Lisää luettavaa aiheesta Irtolaisasetus 1936 on Wikiaineistossa
Lisää luettavaa aiheesta Irtolaisasetus 1883 on Wikiaineistossa
Henryk Górecki: String Quartets Nos. 1 and 2

| Henryk Górecki: String Quartets Nos>  1 and 2 Kronos Quartet |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1990–1992, Skywalker Sound, Marin County, Kalifornia
 Julkaistu: 5. kesäkuuta 1993
 Tuottaja(t): Judith Sherman
 Tyylilaji: taidemusiikki
 Kesto: 46.02
 Levy-yhtiö: Nonesuch (79319)
Kronos Quartetin muut julkaisut
| Short Stories 1993 | Henryk Górecki: String Quartets Nos. 1 and 2 1993 | At the Grave of Richard Wagner 1993 |
Henryk Górecki: String Quartets Nos. 1 and 2 on yhdysvaltalaisen jousikvartetti Kronos Quartetin albumi, joka julkaistiin vuonna 1993 levymerkillä Nonesuch Records. Levy koostuu Henryk Góreckin sävellyksistä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Henryk Górecki.
Kappaleet > Already It Is Dusk String Quartet No. 1, Op. 62

Deciso; Molto Lento - Tranquillo; Allegro Deciso - Gridando; Martellando - Tempestoso; Molto Lento - Tranquillissimo – 13.59
Kappaleet > Quasi Una Fantasia String Quartet No. 2, Op. 64

I. Largo Sostenuto – Mesto – 8.07
II. Deciso – Energico; Furioso, Tranquillo – Mesto – 6.45
III. Arioso; Adagio Cantabile – 7.24
IV. Allegro – Sempre Con Grande Passione E Molto Marcato; Lento –Tranquillissimo – 9.31
Kokoonpano

David Harrington – viulu
John Sherba – viulu
Hank Dutt – alttoviulu
Joan Jeanrenaud – sello
Aiheesta muualla

Henryk Górecki: String Quartets Nos. 1 and 2 discogs.com -sivustolla
J. Kangas

J. (Johan) Kangas oli suomalainen arkkiveisujen tekijä.
Teoksia

Nimellä Johan Kangas:
Kello-Manu eli ylpeys ja lankeemus : kuvauksia kansan elämästä. Isak Julin, Tampere 1902
Koettelemuksen koulu, eli köyhän kärsimys ja rikkaan valta : totuuksia elämästä. Isak Julin, Tampere 1903
Tukki-Kalle eli koston uhri : kuvauksia elämästä. Isak Julin, Tampere 1904
Korven ruusu : kuvauksia elämästä. Isak Julin, Tampere 1905, 1908
Nimimerkillä J. K.:
Kaksi uutta ja kaunista laulua. Ensimmäinen: Tehtaantytön kosto. Toinen: Juliaanan uskollisuus. Tampereen Kirjapaino-Osakeyhtiö 1897
Kolme uutta huwi- ja rakkauslaulua . Nuorisolle huwiksi. Tampereen Kivipaino-Osakeyhtiö 1900
Surullinen laulu eli Julma aviomies Tyrvännön kappelissa. Tampere 1900
Surullinen laulu kauhiasta vaimosta, joka myrkyllä miehensä murhasi, piilulla poikki hakkasi ja kappaleet kantoi järveen : tapahtunut Orihveden pitäjän, Onnistaipaleen kylässä 18 päivänä Syyskuuta 1902. Tampere 1902
Irving Kolodin

Irving Kolodin
Irving Kolodin (21. helmikuuta 1908 Manhattan – 29. huhtikuuta 1988 Manhattan) oli yhdysvaltalainen musiikkikriitikko ja musiikin historioitsija. Hän kirjoitti tuotteliaasti erilaisista musiikkiaiheista Wolfgang Amadeus Mozartista jazziin. Hän työskenteli vuosina 1947–82 Saturday Reviewille ja oli maan vaikutusvaltaisimpia kriitikoita varsinkin 1950–60-luvuilla.
Kolodinin julkaisemia levytysaiheisia kirjoja olivat muiden muassa A Guide to Recorde Music (1941) ja Mozart on Records (1942). Kolodin kuitenkin nousi julkisuuteen Metropolitan-oopperan historiaa koskevan teoksen The Metropolitan Opera: 1883-1935 (1936) myötä. Hän julkaisi päivitetyt versiot teoksestaan vuosina 1953 ja 1966. Hänen muita kirjojaan olivat The Continuity of Music: A History of Influence (1969), The Interior Beethoven (1975), The Opera Omnibus (1976) ja In Quest of Music (1980).
Kolodin varttui Newarkissa, jossa hänen isällään oli kirjakauppa. Hän opiskeli musiikkia varhaisesta iästä. Vuonna 1932 hän liittyi The New York Sun -lehden palvelukseen. Hän työskenteli lopulta sen pääkriitikkona ennen kuin lopetti tämän työn vuonna 1950. Kolodin kirjoitti New Yorkin filharmonikkojen ohjelmatekstit vuosina 1953–8. Hän myös kokosi RCA Victorille levytyksiä, joihin lukeutui viiden levyn kokoelma 50 Years of Great Operatic Singing.
Vuosina 1968–86 Kolodin opetti Juilliard Schoolissa. Saturday Review'n lopettamisen jälkeen (1982) hän jatkoi toimintaansa freelancerina. Hän kärsi työkyvyn vieneestä aivoverenkiertohäiriöstä vuotta ennen kuolemaansa. Hän oli vuosina 1936–70 naimisissa Irma Rose Levyn kanssa.
J. Kalakangas

Johan Kalakangas, sukunimi vuodesta 1897 Kangas (1855–1913) oli suomalainen arkkiveisujen tekijä.
Kalakangas oli alkuaan muonarenkinä, kunnes hän muutti Vanajalta Tampereelle ja oli sitten ruukin työmiehenä ennen ryhtymistään arkkiveisujen tekijäksi ja kaupittelijaksi. Hän julkaisi arkkiveisujen ohella myös satuja. Kertoman mukaan hän oli nuorena uskonnollinen ja tunsi Raamatun hyvin. Vanhempana Kalakankaalla oli ongelmia alkoholin kanssa ja hän kirjoitti arkkiveisuja vain saadakseen rahaa kapakassa käyntiä varten. Kalakangas julkaisi 96 arkkiveisuvihkosta, joista 69 oli ensipainoksia.
Teoksia

Uusi laulu juutalaisista eli Rosenbergin petos. Hämeenlinna 1889
Petollinen vaimo eli maisteri Nantti Sainion surullinen kuolema myrkyllä ja rouvansa Aina Sainion tunnustus ja tuomio. Tampere 1892
Surullinen Laulu kauheasta räjähdyksestä Antrean asemalla 2 p. Maaliskuuta 1896, jonka toimeenpani Antti Skutnabb. Tampere 1896
Koettelemuksen koulu, eli köyhän kärsimys ja rikkaan valta. Totuuksia elämästä: kertomus. Isak Julin, Tampere 1903
Rintalan Mikko ja Ahteen Kaisa: kuvaus Pohjolan häätavoista ; kirj. J. Kalakangas ja Mathias Bergman. W. Toivonen, Tampere 1905
Hoviruoka

| Hoviruoka Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Evästen aatelia
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2011
Toimitusjohtaja:  Pekka Kaikkonen
Kotipaikka:   Kouvola, Suomi
Toimiala:  Elintarvikeala
Tuotteet:  valmisruoka
Liikevaihto:  9,3 milj. € (v. 2015)
Henkilöstö:  45 (v. 2015)
Kotisivu:  hoviruoka.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HoviRuoka oy on kouvolalainen elintarvikealan yritys. Yhtiön taustalla ovat kolme liikemiestä, jotka ostivat Karjaportin liiketoiminnan Kouvolassa vuonna 2011.  Hoviruoka on lihapiirakoiden markkinajohtaja Suomessa.
Syksyllä 2015 Hoviruoka toi markkinoille kasvispiirakan, joka on vegaaninen vastine lihapiirakalle. Kasvispiirakassa on 304 kilokaloria ja rasvaa 14 prosenttia sataa grammaa kohti.
Itaewon Class

| Itaewon Class> 이태원 클라쓰 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  70 min
Pääosissa:   Park Seo-joon  Kim Da-mi  Yoo Jae-myung  Kwon Nara 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   JTBC  Netflix
Esitetty:  31. tammikuuta 2020 – 21. maaliskuuta 2020
Jaksoja:  16
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):   Showbox  Zium Content  Itaewon Class Production Partners 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Itaewon Class (hangul: 이태원 클라쓰; uudistettu latinisaatio: Itaewon Keullasseu) on televisioyhtiö JTBC:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Park Seo-joon, Kim Da-mi, Yoo Jae-myung ja Kwon Nara.
Suomessa sarja alkoi samanaikaisesti Netflixissä.
Juoni

Entinen vanki avaa katubaarin Itaewoniin ja suunnittelee kostoa perheelle, joka on vastuussa hänen isänsä kuolemasta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Park Seo-joon  | … |  Park Sae-ro-yi   |
|  Kim Da-mi  | … |  Jo Yi-seo   |
|  Yoo Jae-myung  | … |  Jang Dae-hee   |
|  Kwon Nara  | … |  Oh Soo-ah   |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Intian kielet

Intian puhutuimpien kielten alueellinen sijoittuminen.
Intian indoarjalaisten kielten luokituskaavio.
Ethnologuen mukaan Intiassa puhutaan 447 eri kieltä. Tämän lisäksi 14 kieltä on hiljattain kuollut. Yksi iso ongelma on kielen ja murteen välinen ero, joka ei ole edes kielitieteilijöille selkeä.
Viralliset kielet

Intian perustuslain (osa XVII, kpl. 1, art. 343) mukaan maassa on liittovaltion tasolla kaksi virallista kieltä: englanti ja hindi (kirjoitettuna devanagarilla). Hindin puhuma-alueesta käytetään usein nimitystä hindivyöhyke (eng. Hindi belt).
Perustuslain mukaan (osa XVII, kpl. 3, art. 348) englanti on virallinen kieli Intian korkeimmassa oikeudessa.
Osavaltioiden viralliset kielet

Osavaltiot saavat määritellä itselleen tarpeelliseksi katsomansa määrän virallisia kieliä. Näiden kielten tulee kuitenkin olla ns. listattuja kieliä (eng. scheduled languages). Presidentillä on perustuslain (osa XVII, kpl. 2, art. 347) suomat valtaoikeudet täydentää listaa, mikäli riittävä määrä osavaltion asukkaista vaatii kielen listaamista.
Virallisiksi kieliksi kelpaavat kielet ovat listattuna perustuslakiin kuuluvana erillisenä listana (ns. kahdeksas lista) ja se kattaa tällä hetkellä 22 kieltä : assami, bengali, bodo, dogri, gujarati, hindi, kannada, kashmiri, konkani, maithili, malayalam, manipuri, marathi, nepali, orija, punjabi, sanskrit, santali, sindhi, tamili, telugu, urdu.
Virallisten kielten rinnalla osavaltioissa on usein myös muita tunnustettuja kieliä kulttuurisyistä
| Osavaltio | Osavaltion viralliset kielet | Muut tunnustetut kielet |
| --- | --- | --- |
| Andhra Pradesh | telugu |  |
| Arunachal Pradesh | englanti |  |
| Assam | assami |  |
| Bihar | hindi | urdu |
| Chhattisgarh | hindi |  |
| Goa | konkani |  |
| Gujarat | gujarati |  |
| Haryana | hindi | englanti |
| Himachal Pradesh | hindi |  |
| Jammu ja Kashmir | urdu |  |
| Jharkhand | hindi |  |
| Karnataka | kannada |  |
| Kerala | malayalam |  |
| Madhya Pradesh | hindi |  |
| Maharashtra | marathi |  |
| Manipur | manipuri | englanti |
| Meghalaya | englanti |  |
| Mizoram | mizo, englanti, hindi |  |
| Nagaland | englanti |  |
| Odisha | orija |  |
| Punjab | punjabi |  |
| Rajasthan | hindi | englanti |
| Sikkim | englanti |  |
| Tamil Nadu | tamili | englanti |
| Telagana | telugu | urdu |
| Tripura | bengali, englanti, kokborok |  |
| Uttar Pradesh | hindi | urdu |
| Uttarakhand | hindi |  |
| Länsi-Bengali | bengali, nepali |  |
Lähde:
Territorioiden viralliset kielet

Territorioilla on vähemmän itsenäistä valtaa kuin osavaltioilla ja ne ovat kooltaan huomattavasti pienempiä. Tosin nekin voivat määritellä viralliset kielensä itse.
| Territorio | Viralliset kielet | Muut tunnustetut kielet |
| --- | --- | --- |
| Andamaanit ja Nikobaarit | englanti, hindi |  |
| Chandigarh | englanti |  |
| Dadra ja Nagar Haveli | hindi, gujarati | marathi |
| Daman ja Diu | konkani, gujarati | englanti, hindi |
| New Delhi | hindi | urdu, punjabi |
| Lakshadweep | englanti | hindi |
| Puducherry | tamili, englanti | malayalam, telugu |
Lähde:
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Intian kielet Wikimedia Commonsissa
Heikki Kokkonen (toimittaja)

Heikki Kokkonen (24. heinäkuuta 1884 Juuka – 10. kesäkuuta 1949) oli suomalainen toimittaja ja paikallishistorioita kirjoittanut tietokirjailija.
Heikki Kokkosen vanhemmat olivat maanviljelijä Pekka Kokkonen ja Anna Kokkonen. Kokkonen kävi Joensuun klassillista lyseota ja tuli ylioppilaaksi Nurmeksen keskikoulun jatkoluokilta 1907. Opiskeltuaan jonkin aikaa Helsingin yliopistossa hän ryhtyi sanomalehtimieheksi. Kokkonen oli työssä useissa sanomalehdissä, muun muassa Ilkassa, Vaasa-lehdessä kesän 19114, sitten Korpi-Jaakossa Joensuussa alkupuolen vuotta 1918, Karjalaisessa 1919–1922, Kaiku-lehdessä Oulussa kesän 1923, Lallissa Kokemäellä 1923–1924 ja Hämeen Maa-lehdessä Hämeenlinnassa vuodesta 1924 alkaen.
Kokkonen järjesti Joensuussa ollessaan Pohjois-Karjalan museon ja oli sen johtajana 1920–1922. Hän kirjoitti joukon Pohjois-Karjalan, erityisesti Juuan ja Pielisjärven, oloja koskevia historiallisia tutkimuksia, samoin hän kirjoitti myöskin Kokemäen historiallisista oloista 1600-luvulla.
Julkaisuja

Pielisen ympäristön asutus: kotiseutukuvaus. Sanan valta, Kuopio 1913
Antti Juhana Mustonen: eräs karjalainen suurliikemies : 40-vuotismuisto. Eripainos Kauppalehdestä n:o 22 1917. Helsinki 1917
Elimäen pitäjän historia. I, Alue, asutus ja entinen elämä. Kouvola 1927
Elimäen pitäjän historia. II, Kirkolliset, kunnalliset ja sivistykselliset laitokset sekä hallinnolliset, oikeudelliset ja taloudelliset olot. 1931
Juuan pitäjän historia, Juuan kunta, Juuka 1941