stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paavo Arhinmäki
Kohuja ja rikosepäilyjä

Vuonna 2013 Arhinmäki otti kantaa Venäjän homolakiin heiluttamalla sateenkaarilippua yleisurheilun MM-kilpailujen katsomossa Moskovassa. Hänen toimintaansa paheksui muun muassa Ilta-Sanomien päätoimittaja Ulla Appelsin, joka mukaan tempaus ei parantanut Suomen ja Venäjän välisiä suhteita.
Maaliskuussa 2018 Arhinmäki ja perussuomalaisten kansanedustaja Leena Meri ajautuivat kesken mediahaastattelun sanaharkkaan, kun Arhinmäki suuttui Meren antamasta lausunnosta, jonka koki olevan sisällöltään ristiriidassa haastattelua edeltäneen kokouksen kanssa. Meri syytti Arhinmäkeä tönäisemisestä, käsiksi käymisestä ja tökkäisemisestä. Arhinmäki kertoi myöhemmin, ettei hänen tarkoituksensa ”ollut millään tavalla koskea häneen (Mereen) enkä myöskään tämän videon perusteella niin tee”. Arhinmäki kuitenkin pyysi Mereltä Facebookissa anteeksi, ”jos hänen kätensä oli osunut Mereen”.
Arhinmäki on kertonut saaneensa 15 päiväsakkoa julkisrauhan rikkomisesta ydinvoimala-alueella.
Vasemmistonuorten puheenjohtajana ollessaan Arhinmäen väitettiin osallistuneen FC Jokereiden ottelussa poliiseille osoitettuihin herjaushuutoihin, joissa viitattiin kahden poliisin surmanneeseen Steen Christenseniin ja kuolleisiin poliiseihin. Paikalla olleet poliisit olivat närkästyneet tästä, ja Helsingin rikospoliisi kirjoitti asiasta Murharyhmä-lehdessään. Vuonna 2007 Suomi-Serbia -jalkapallo-ottelussa Arhinmäki oli kutsunut serbialaisfaneja murhaajiksi ja vasemmistoliiton eduskuntaryhmän silloinen puheenjohtaja Annika Lapintie keskusteli hänen kanssaan asiasta.
Kohuja ja rikosepäilyjä > Rikostuomio graffitin teosta vuonna 2023

Arhinmäki teki juhannusaattona 2023 laittoman graffitin junaradan tunneliin Vantaalla. Arhinmäen teos pestiin pois heti seuraavana maanantaina. Pesusta laskutettiin 3 500 euroa. Poliisin mukaan junaliikenne jouduttiin pysäyttämään noin kymmeneksi minuutiksi. Tapauksesta uutisoivat mm. CNN, Bild, Aftonbladet ja New York Post. Syyttäjä päätti syytteen nostamisesta 21. marraskuuta 2023 rikosnimikkeenä vahingonteko. Hänet tuomittiin rikoskumppaninsa kera rangaistukseen ja Arhinmäki sai 20 päiväsakkoa, josta Arhinmäen tuloilla maksettavaa kertyy 2 520 euroa.
Yksityiselämä

Arhinmäki on syntynyt Helsingissä ja asui nuoruusvuosinaan Pasilassa. Hän on asunut suurimman osan elämästään Itä-Helsingissä. Arhinmäki on ollut naimisissa eläinlääkäri Päivi Lahden kanssa tammikuusta 2012. Parilla on kaksi tytärtä, jotka syntyivät helmikuussa 2012 ja maaliskuussa 2015. Arhinmäki asuu perheineen Kruununvuorenrannassa. Elokuvantekijä Jussi Arhinmäki on Paavo Arhinmäen veli.
Hän kertoo olevansa kasvissyöjä. Hän ei kuulu mihinkään uskontokuntaan.
Yksityiselämä > Jalkapallofanitus

Arhinmäki tunnetaan innokkaana jalkapallofanina. Kotimaassa hänen suosikkijoukkueensa oli FC Jokerit, jonka kannattajaryhmä 116% Boysia hän oli perustamassa. Nykyisin hän kannattaa Käpylän Palloa. Hänen ulkomaalaiset suosikkiseuransa ovat AIK ja Chelsea FC. Arhinmäki harrastaa myös polkupyöräilyä.
Vuonna 2021 julkaistiin Arhinmäen kirjoittama muistelmateos Kaiken se kestää (WSOY), jossa Arhinmäki muistelee hetkiään Suomen jalkapallomaajoukkuen kannattajana ja kannattajayhdistys SMJK:n jäsenenä.
Kunniamerkit

Suomen Leijonan komentajamerkki 2015
Helsingin kaupungin kultainen Helsinki-mitali 2017
Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun ansioristi 2024
Teokset

Punavihreä sukupolvi.  Helsinki:  Otava, 2006.  ISBN 951-1-21205-2
Kaiken se kestää. Maajoukkuekannattajan tunnustukset.  Helsinki:  WSOY, 2021.  ISBN 978-951-0-46306-2
Kuusisto

Kuusisto
Kuusiston länsiosan näkyvin maamerkki on Digita Oy:n yleisradiomasto.
| --- | --- |
Muut nimet:  Kustö
Sijainti:  Kaarina Varsinais-Suomi Suomi
Saariryhmä:  Turunmaan saaristo
Pinta-ala:  19 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
| Kuusisto Kustö> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Kaarina |
| --- | --- |

 sijainti 
Sijainti:  60°22′54.1″N, 022°24′40.2″E
Lääni:  Turun ja Porin lääni
Maakunta:  Varsinais-Suomen maakunta
Seutukunta:  Turun seutukunta
Kuntanumero:  307
Hallinnollinen keskus:  Kuusisto
Perustettu:  1914
– emäpitäjä:  Piikkiö
Liitetty:  1946
– liitoskunnat:  Kaarina Kuusisto
– syntynyt kunta:  Kaarina
Pinta-ala:   km²   (1.1.1945)
– maa:  20,40 km²
Väkiluku:  543   (31.12.1944)
– väestötiheys:  26,6 as./km²
Tapani Talarin Kuntaliitolle suunnittelema Kuusiston kunnan epävirallinen perinnevaakuna.
Kuusisto (ruots. Kustö, ent. Kuusluoto) on entinen  Suomen kunta ja nykyisin osa Kaarinan kaupunkia. Kunnan muodosti samanniminen saari Kaarinan edustalla Saaristomeressä. Pohjoisessa kunta rajoittui Kuusistonsalmeen ja etelässä Kirjalansalmeen.
Kuusisto oli ollut Piikkiön kappeliseurakunta vuosina 1653–1863 ja 1885–1914. Oma kuntansa siitä tuli 1914. Se liitettiin Kaarinaan vuonna 1946.
Nykyiseen Kuusiston kaupunginosaan kuuluu Kuusiston saaren lisäksi Ryöväriholman (ruots. Rövarholm) ja Lyhtyholman saaret sekä Jauhosaaren (Mjölö) länsipää.
Merkittäviä rakennuksia

Kuusistossa on kaksi tunnettua valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä: puurakenteinen Kuusiston kirkko kirkkomaisemineen ja kuuluisan Kuusiston piispanlinnan rauniot, joihin liittyy nykyään museona oleva Kuusiston kartano.
Kolmas vähemmän tunnettu kohde on Vuolahdessa sijaitseva arkkitehti Erik Bryggmanin suunnittelema Villa Nuuttila (1946), joka on myös osa valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä (Bryggmanin huvilat). Yle TV1:llä vuonna 2020 esitetyssä Stugor-sarjan toisella kaudella ohjelman päähenkilö Kasper Strömman vierailee Villa Nuuttilassa. Huvilan nykyiset asukkaat Raija ja Matti Hurme kertovat kotinsa historiasta.
Vuonna 1922 valmistunut klassistinen Kuusiston vanha pappila sijaitsee Räfnäsintien varressa Pappilanmäen etelärinteessä. Aiemmin samalla paikalla sijainnut pappila paloi vuonna 1810.
Kuusistossa on myös Digitan hallinnoima Turun radio- ja televisioasema. Maston korkeus on 320 metriä.
Maantiede

Kuusisto sijaitsee kahden kapean ja pitkän itä-länsisuuntaisen salmen välissä. Pohjoisessa saaren erottaa mantereesta Kuusistonsalmi (ent. Pohjoissalmi) ja etelässä Paraisten Kirjalansaaresta Kirjalansalmi. Idässä saaren erottaa mantereesta Piikkiönlahti ja Kukkarinsalmi. Maankohoamisen seurauksena Lyhtyholma on nykyään kiinteä osa Kuusistoa ja saaria erottanut Fiskarinsuntti on kasvanut umpeen. Lännessä saaren erottaa muista saarista Lemunaukko (Lemofjärden) ja Vappari (Vapparn). Lounaassa olevan Ryöväriholman Kuusistosta erottaa kapea Piikasuntti. Kuusisto on noin 10 kilometriä pitkä ja enimmillään noin 2,5 kilometriä leveä pitkulainen saari. Kuusisto on hämmästyttävän samankokoinen ja -muotoinen viereisen Turussa sijaitsevan Kakskerran saaren kanssa.
Kuusiston länsipäässä Juurvallin juurella sijaitsee saaren ainoa järvi, pieni Kuusistonjärvi, joka on vain 1,5 metriä merenpinnan yläpuolella. Järvestä laskee reilu kolmen kilometrin pituinen Järvenoja Rävnäsin kohdalla Kirjalansalmeen.
Saaren korkeimmat kohdat ovat lännessä Palokallio (n. 59 m), Kliistperi (59,3 m), Kuusiston vesitornin mäki (n. 60 m) ja idässä Kappelinmäki (58,1 m).
Saaren maaperä on pääasiassa kalliota, moreenia, savea ja liejusavea. Pieniä ja jyrkkäpiirteisiä kalliomäkiä on useita eri puolilla saarta. Saarta halkoo kaksi selkeää murroslaaksoa, joista toinen on itä-länsi-suuntainen ja kulkee Kuusiston kirkon ja koulun välistä, ja toinen lounas-kaakkosuuntainen ja kulkee Kuusistonjärven kohdalla. Pienempiä murroslaaksoja ovat Juopinkrotti Empossa sekä Vuolahden ja Kuuslahden välinen pohjois-eteläsuuntainen kapea laakso.
Liikenneyhteydet

Kuusiston läpi kulkee Saariston rengastie eli seututie 180 Paraisille, Nauvoon ja Korppooseen. Kuusiston ja Kirjalansaaren yhdistää Kirjalansalmen riippusilta, jonka keskellä kulkee Kaarinan ja Paraisten välinen raja. Kylliäisissä Saaristotiestä erkanee Linnanrauniontie (tie 12185), joka johtaa Kuusiston kirkolle, kartanolle ja linnanraunioille.
Kuusiston läpi on suunniteltu Kaarinan läntistä ohikulkutietä eli niin kutsuttua Paraistenväylää, joka erkanisi nykyisestä Saaristotiestä Kirjalansalmen sillan kohdalla ja yhdistyisi mantereella nykyiseen Kurkelantiehen (tie 2221). Kuusistonsalmen yli rakennettaisiin uusi Auvaisbergin silta, joka olisi nykyistä Kuusistonsalmen siltaa huomattavasti korkeampi ja pidempi.
Kylät

Kuusistossa on useampi kylä, joista monen nimi on alun perin ollut ruotsinkielinen.
Empo (Ämboda)
Finby
Finninki (Finnäng)
Isokylä (Storby)
Joensuu (Åminne)
Jullas
Järvenkylä (Träskby)
Korsnainen (Korsnäs)
Kalliola (Krogsby)
Kylliäinen
Kerromi (Kärrom)
Munkke (Munkäng)
Rävnäs (Räfnäs)
Vuolahti (Wolax)
Silta Kuusistosta sen lounaiskulmassa sijaitsevaan Ryövärinholmaan.
Kaustisen musiikkilukio

| Kaustisen musiikkilukio |
| --- | --- |
 Kaustisen musiikkilukiota.
Sijainti:  Meerbuschintie 1, 69600 Kaustinen
Koordinaatit:  63.54512°N, 23.69321°E
Tyyppi:  suomenkielinen erikoislukio
Rehtori:  Ilona Salomaa-Uusitalo
Verkkosivut
Kaustisen musiikkilukio on valtakunnallinen, musiikkiin painottunut erikoislukio. 1976 perustetussa, Kaustisen keskustassa sijaitsevassa lukiossa on opiskelijoita noin 150. Lukion järjestämässä musiikin opetuksessa on mukana Keski-Pohjanmaan konservatorio, Keski-Pohjanmaan ammattikorkeakoulu ja Ala-Könni-opisto.
Historiaa

Kaustisen musiikkilukio perustettiin vuonna 1976, ja sen rehtorina toimi pitkään Taina Lehtonen. Nykyinen rehtori on Ilona Salomaa-Uusitalo. Vuonna 2006 ilmestynyt kirja Jotain sopivasti toisin kertoo koulun historian 30 vuoden ajalta, ja koulun 40-vuotisjuhlan yhteydessä vuonna 2016 ilmestyi verkkojulkaisu Kaustisen musiikkilukion jättää jäljen.
Kuvaus > Lukio-opinnot

Kaustisen musiikkilukiossa voi suorittaa lukio-opinnot ja ylioppilastutkinnon. Musiikkiaineet painottuvat koulun tuntijaossa: musiikkilukiolaisen opinto-ohjelmassa lukion suorittamiseen vaadittavista 75 kurssista vähintään 13 on musiikkikursseja. Musiikkilukio antaa yleissivistystä ja jatko-opintokelpoisuuden. Koulussa on myös yleislinja. Lisäksi siellä voi suorittaa kansainvälisen liiketoimintalinjan ja urheiluvalmennuksen opintoja.
Kuvaus > Musiikki

Kaustisen musiikkilukiossa voi opiskella klassista, kevyttä ja kansanmusiikkia harrastaen tai ammattia varten. Henkilökohtaisen soitin- ja lauluopetuksen sekä musiikinhistorian ja teorian opintojen ohella tarjolla on esimerkiksi orkesteri, kuoro, bänditoiminta, muut soitin- ja lauluryhmät, musiikkiteatteri, tanssi, musiikkiteknologia, sävellys ja sovitus. Musiikin opetus on ilmaista, ja soittotunteja pidetään aamusta iltaan muiden oppituntien ohella.
Kuvaus > Tilaisuuksia

Koulussa on runsaasti tilaisuuksia, joissa voi kuulla musiikkia kaikista genreistä: Kinon bändikonsertit, Kamarimusiikkikimarat, Oppilaskonsertit, Taiteiden yö, Hyvää tekevä konsertti, Jazz-illat, Joulukonsertti, Musiikkilukion ilta Kaustisen kamarimusiikkiviikolla, Pääsiäismusiikki, musiikkiteatteriproduktiot ja lisäksi esiintymiset Kaustinen Folk Music Festival -kansanmusiikkijuhlilla.
Kuvaus > Tiimit ja toimikunnat

Musiikkilukion opiskelijat, opettajat ja muu henkilökunta toimivat monin tavoin yhdessä tiimeissä ja toimikunnissa. Tiimin puheenjohtajana toimii opettaja (paitsi oppilaskunnan hallituksessa, jonka puheenjohtaja on opiskelija), ja muut jäsenet ovat opiskelijoita eri vuosikursseilta. Kullakin tiimillä ja toimikunnalla on jokin selkeä vastuualue, jota se kehittää ja uudistaa. Tiimi keskustelee, ideoi ja tekee työtä yhdessä.Tiimit ovat pysyvämpiä kuin toimikunnat, jotka perustetaan lyhytkestoisempia tehtäviä varten. Projektiluonteisissa toimikunnissa on mukana opettajia, opiskelijoita ja muuta henkilökuntaa.
Entisiä opiskelijoita

Oona Airola
Anna Airola
Johanna Försti
Osmo Ikonen
Arto Järvelä
Ville Kangas
Harri Kentala
Onni Kivipelto
Anu Komsi
Piia Komsi
Sonja Lumme
Teppo Mäkynen
Samuli Nordberg
Maarit Peltoniemi
Mikko Penttilä
Tiina Penttinen
Veli-Matti Puumala
Kirsi Ranto
Heikki Saari
Tommi Soidinmäki
Jesse Kaikuranta
Aiheesta muualla

Kaustisen musiikkilukion kotisivu
Kaustisen musiikilukion Facebook-sivu
Kaustisen musiikilukion Facebook-ryhmä
Møren ja Romsdalin lääni

| Møren ja Romsdalin lääni Møre og Romsdal fylke |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Läänin sijainti Norjassa
Valtio:  Norja
Alue:  Vestlandet
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Molde
 – lääninjohtaja:  Jon Aasen
Pinta-ala:  15 099,65 km²
Väkiluku (2016):  265 290
 – väestötiheys:  17,57 as./km²
Kielet:  uusnorja
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NO-15
 – NUTS:  NO053
 
Läänin internetsivut
Møren ja Romsdalin lääni (norj. Møre og Romsdal fylke) on Norjan lääni maan länsiosassa Atlantin valtameren rannalla Vestlandetin alueella. Se rajautuu idässä Etelä-Trøndelagin lääniin ja etelässä Opplandin sekä Sognin ja Fjordanen lääneihin. Sen hallinnollinen keskus on Molde. Läänissä on 265 290 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 15 099,65 neliökilometriä.
Lääniin kuuluu useita asuttuja saaria, ja mannerosaakin halkovat monet syvät vuonot. Niinpä läänin liikenne on riippuvainen lautoista ja vuoroveneistä.
Maantiede

Perinteisesti lääni on jaettu kolmeen piiriin, jotka pohjoisesta etelään ovat Nordmøre, Romsdal ja Sunnmøre. Vaikka piireillä ei ole erillistä hallintoa ja vaikka niillä on yhteinen nykyaikainen tieverkosto sekä meri- ja lentoyhteydet, on niillä usealla tavalla säilynyt oma alueellinen identiteetti. Historiallisesti Nordmøreltä ja Etelä-Trøndelagilta pohjoiseen, Romsdalilta ja Opplandilta itään sekä Sunnmøreltä ja Sogn ja Fjordanelta etelään on ollut vahvemmat yhteydet kuin mitä näillä alueilla on ollut keskenään. Erot kolmen alueen murteissa ovat tästä selvä todiste.
Useiden syvien vuonojen halkomassa läänissä on monia runsasväkilukuisia saaria. Hankalakulkuisesta maastosta johtuen veneet ovat olleet tärkeä liikenneväline. Alueen päälauttayhtiö MRF on liikennöinyt vuodesta 1921 nykypäivään asti.
Kunnat

Møren ja Romsdalin lääniin kuuluu yhteensä 26 kuntaa:
Aukra
Aure
Averøy
Fjord
Giske
Gjemnes
Hareid
Herøy
Hustadvika
Kristiansund
Molde
Rauma
Sande
Smøla
Stranda
Sula
Sunndal
Surnadal
Sykkylven
Tingvoll
Ulstein
Vanylven
Vestnes
Volda
Ørsta
Ålesund
Kuvia

Ålesund
Atlantin väylä (Atlanterhavsvegen) kulkee Eiden ja Averøyn kunnissa.
Näkymä Eidsdalen-laaksoon Norddalin kunnassa.
Näkymä Moldeen.
Trollstigen Rauman kunnassa.
Veiholmen, Smøla
Geiranger ja Geirangerfjorden Strandassa.
Lampaita Urkessa Ørstan kunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Møren ja Romsdalin lääni Wikimedia Commonsissa
Läänin internetsivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Norjan läänit
Agder
Akershus
Buskerud
Finnmark
Innlandet
Møre ja Romsdal
Nordland
Oslo
Rogaland
Telemark
Tromssa
Trøndelag
Vestfold
Vestland
Østfold
Leyton House Racing

| Leyton House |
| --- | --- |

Koko nimi:  Leyton House Formula One Racing Team
Päämaja:  Bicester, Yhdistynyt kuningaskunta
Perustajat:  Akira Akagi
Henkilökunta:  Adrian Newey, Gustav Brunner
Tunnetuimmat kuljettajat:   Mauricio Gugelmin  Ivan Capelli  Karl Wendlinger
Moottorit:  Judd, Ilmor
Saavutukset Formula 1:n MM-sarjassa
Ensimmäinen kilpailu:  Yhdysvaltain Grand Prix 1990
Kilpailuja:  32
Valmistajien maailmanmestaruuksia:  0
Kuljettajien maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  8
Viimeinen kilpailu:  Australian Grand Prix 1991
Ivan Capelli Leyton House CG911:n ohjaamossa kaudella 1991
Leyton House oli Formula 1 -sarjassa kausina 1990 ja 1991 kilpaillut talli.
Talli syntyi, kun japanilainen kiiteistönvälitysyritys Leyton House osti March-tallin vuonna 1989, jonka pääsponsorina se oli ollut kaudesta 1987 asti.
Leyton House myytiin talousongelmien takia kauden 1991 jälkeen. Kaudella 1992 se jatkoi taas March -nimellä. 1993 Leyton Housen perustaja Akira Akagi tuomittiin 10 vuodeksi vankeuteen.
Kausi 1990

Kausi 1990 osoitti Leyton Houselle, kuinka vaikeaa uuden tallin alku oli pikkutallien nousubuumin aikana. Tallin käyttämä auto, CG901, osoittautui epäluotettavaksi ja kuljettajat, Mauricio Gugelmin sekä Ivan Capelli, kamppailivat aika-ajoissa karsinnoista selviämiseen. Brasilian ja Meksikon GP:ssa molemmat joutuivat karsiutumaan. Tallin auton suunnittelusta vastannut Adrian Newey aloitti CG901B-mallin suunnittelemisen, mutta rahavaikeudet sekä tallipäällikön kärsimättömyys johtivat Neweyn erottamiseen tallista.
Kauden seitsemännessä osakilpailussa, Ranskassa, tallin CG901B -autot eivät vain selviytyneet kilpailuun – vaan ajoivat parhaimmillaan kaksoisjohdossa hetken aikaa. Tilanne kuitenkin muuttui Gugelminin auton moottorin hajottua. Capellin voittohaaveet kaatuivat kolme kierrosta ennen maalia, kun Alain Prost ohitti hänet selvästi nopeammalla Ferrari-autollaan.  Capelli kuitenkin ajoi eniten johdossa kilpailun aikana ja saavutti Leyton Housen historian ensimmäisen ja ainoan palkintosijan.
Gugelmin ajoi vielä yhden pistesijan Belgian GP:ssa sijoittumalla kuudenneksi.
Leyton House sijoittui valmistajien mestaruussarjassa seitsemänneksi seitsemällä pisteellä.
Kausi 1991

Leyton House vaihtoi Juddin V8-moottorit uusiin Ilmorin valmistamiin V10-moottoreihin kaudeksi 1991. Muutoksella toivottiin suorituskyvyn ja luotettavuuden parannusta sekä menestyksen kääntämistä parempaan suuntaan. Kuitenkin kauden edetessä talli sai todeta asioiden menneen täysin eri suuntaan; Capelli keskeytti kaikissa yhdeksässä ensimmäisessä kilpailussa. Unkarin GP:ssa Capelli kuitenkin onnistui saavuttamaan tallin historian viimeiseksi jääneen pistesijan sijoittumalla kuudenneksi. Gugelmin sijoittui kauden aikana kolmesti seitsemänneksi; Ranskassa, Portugalissa ja Espanjassa.
Tallin omistaja Akira Akagi oli sotkeutunut Fuji pankin talousskandaaliin ja hänet pidätettiin lokakuussa 1991. Ken Marrable korvasi Akagin, mutta tallin rahat olivat jo lopussa, eikä pistesijojen ulkopuolelle jääminen kilpailuissa auttanut tilannetta yhtään.
Kauden päätteeksi Ivan Capelli siirtyi Ferrarille ja vapautti kuljettajan paikkansa tallin testikuljettajalle, Karl Wendlingerille, joka pääsi ajamaan kahdessa viimeisessä kilpailussa. Tallin toinen kuljettaja, Mauricio Gugelmin, siirtyi Jordanille.
Leyton House sijoittui valmistajien mestaruussarjassa sijalle 12 yhden pisteen turvin.
Saavutukset

Palkintokorokesijat
| Nro | Kilpailu | Kuljettaja |
| --- | --- | --- |
| 1 | Ranskan Grand Prix 1990 | Ivan Capelli |
Formula 1 -tulokset

| Kausi | Runko | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | CG901 | Judd EV V8 | G |  | USA | BRA | SMR | MON | CAN | MEX | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | POR | ESP | JPN | AUS | 7 | 7. |
| 1990 | CG901 | Judd EV V8 | G | Mauricio Gugelmin | 14 | DNQ | Kesk. | DNQ | DNQ | DNQ | Kesk. | DNS | Kesk. | 8 | 6 | Kesk. | 12 | 8 | Kesk. | Kesk. | 7 | 7. |
| 1990 | CG901 | Judd EV V8 | G | Ivan Capelli | Kesk. | DNQ | Kesk. | Kesk. | 10 | DNQ | 2 | Kesk. | 7 | Kesk. | 7 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 7 | 7. |
| 1991 | CG911 | Ilmor LH 10 V10 | G |  | USA | BRA | SMR | MON | CAN | MEX | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | POR | ESP | JPN | AUS | 1 | 12. |
| 1991 | CG911 | Ilmor LH 10 V10 | G | Mauricio Gugelmin | Kesk. | Kesk. | 12 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 7 | Kesk. | Kesk. | 11 | Kesk. | 15 | 7 | 7 | 8 | 14 | 1 | 12. |
| 1991 | CG911 | Ilmor LH 10 V10 | G | Ivan Capelli | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 6 | Kesk. | 8 | 7 | Kesk. |  |  | 1 | 12. |
| 1991 | CG911 | Ilmor LH 10 V10 | G | Karl Wendlinger |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | Kesk. | 20 | 1 | 12. |
Charlie Adler

| Charlie Adler |
| --- | --- |
 Charlie Adler vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Charles Michael Adler
Syntynyt: 2. lokakuuta 1956 (ikä 68) Boston, Massachusetts, Yhdysvallat
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Carl Adler
Aktiivisena:  1985–2016
Merkittävät roolit:  Veli Vemmelsääri (Tiny Toons) Mechanicles (Aladdin) Ickis (Aaaah! Real Monsters) Lehmä (Cow & Chicken) Paviaani (I Am Weasel) Herra Whiskers (Brandy ja Herra Whiskers) Starscream (Transformers-elokuvasarja)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Charles Michael "Charlie" Adler (s. 2. lokakuuta 1956, Boston, Massachusetts) on yhdysvaltalainen Annie-ehdokkuuden saanut ääninäyttelijä ja Emmy-palkittu ääniohjaaja. Animation Magazine -lehti on valinnut hänet kaikkien aikojen kolmanneksitoista parhaaksi ääninäyttelijäksi.
Elämäkerta

Adler syntyi Bostonissa, Massachusettsissa, mutta muutti pian New Yorkiin, jossa hän kävi high schoolin. Samassa kaupungissa Adler aloitti näyttelijän uransa ja esiintyi aluksi teattereissa, sekä tekemällä samalla mainosjuontoja radiokanaville ja televisioon. Hän muun muassa toimi 15:llä eri radiokanavalla urheilu-uutisten juontajana. Adler teki myös televisiomainoksia McDonald’sille.
Elämäkerta > Yksityiselämä

Ennen ääninäyttelijän uraansa Adlerillä oli useita eri ammatteja, hän toimi muun muassa opettajana, talonmiehenä, hoitajana ja leipurina. Nykyisin hän toimii myös maalarina.
Animaatiorooleistaan huolimatta Adler ei pidä minkäänlaisista televisio-ohjelmista, jotka eivät hänen mielestä ylitä ”rimaa”. Hän ei ole pitänyt ketään erityistä henkilöä esikuvanaan.
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | TV-sarja | Äänirooli |
| --- | --- | --- |
| 2009–2010 | The Super Hero Squad Show | Tohtori Doom, Sapelihammas, sivuäänet |
| 2009 | G.I. Joe: Resolute | Cobra Commander, Gung-Ho |
| 2008–2009 | Wolverine and the X-Men | Mojo |
| 2008 | Waverly Placen velhot | todistus |
| 2006 | Vaihdokit | pääministeri Ricobo |
| 2006 | Shuriken School | Principal of Katana, Vladimir, Tetsuo |
| 2005–2007 | Loonatics Unleashed | Optimatus |
| 2005 | Danger Rangers | Savo |
| 2005 | Pet Alien | Dinko, Flip |
| 2004–2005 | Brandy ja Herra Whiskers | Herra Whiskers |
| 2003–2007 | Vekarat | Herra Hornsby, sivuäänet |
| 2003–2004 | Ozzy & Drix | Abglobtus Goop, Dr. Hammertoe |
| 1999–2001 | Mike, Lu & Og | sivuäänet |
| 1999 | Johnny Bravo | Ohjaaja, fani 1 |
| 1999, 2001 | Ipanat | Ickis, Dr. Spooky |
| 1998 | The Secret Files of the SpyDogs | sivuäänet |
| 1998 | Toonsylvania | sivuäänet |
| 1997–1999 | I Am Weasel | Paviaani, Punainen tyyppi, sivuäänet |
| 1997–1999 | Cow & Chicken | Lehmä, Kana, Cousin Boneless, Punainen tyyppi, sivuäänet |
| 1997 | Space Goofs | Candy Caramella |
| 1997 | Spicy City | Rocco |
| 1996–1998 | Jungle Cubs | Ned |
| 1996 | Kauhua kryptasta | Smokey |
| 1995–1996 | Jimi Matala | professori Monkey-for-a-Head |
| 1995 | Beavis ja Butt-head | Herra Adler |
| 1995–1997 | The Mask | Pete |
| 1994 | Marsupilami |  |
| 1994–1997 | Aaaah! Real Monsters | Ickis, Sublima |
| 1994–1996 | Aladdin | Mechanicles |
| 1993–1996 | Rocko’s Modern Life | Ed Bighead, Bev Bighead, Mr. Dupette |
| 1993–1994 | Sonic the Hedgehog | Snively |
| 1993 | Swat Kats: The Radical Squadron | Chance Furlong, sivuäänet |
| 1993 | Prätkähiiret | Harri Happokäsi |
| 1993 | Tapahtuipa kerran metsässä | sivuäänet |
| 1993 | Wild West C.O.W.-Boys of Moo Mesa | Billy the Kidder |
| 1993–1994 | Mestarietsivä Lurppa | Dripple, Screwball |
| 1992 | Varjoankka | uutisankkuri |
| 1990–1993 | Tiny Toons | Veli Vemmelsääri |
| 1990 | Kapteeni Planeetta | sivuäänet |
| 1990–1991 | Pilipalipilotit | Mad Dog |
| 1990–1993 | Tom & Jerry Kids | Dripple |
| 1989  1988  | Karhuherra Paddington Dino-Riders | Paddington (Vuoden 1989 ääninäyttelijä) Vasarapää |
| 1987–1989 | BraveStarr | Apulaissheriffi Fuzz, Tex Hex |
| 1987 | Ankronikka | Filler Brushbill, Pluck |
| 1986–1987 | Pikku ponit | Spike |
| 1986 | The Transformers | Silverbolt, Triggerhappy, Duros, Vorath, Dirk Mannus |
| 1985–1988 | Jem | sivuäänet |
| 1985–1986 | Action Force | Low Light |
| 1984–1989 | Smurffit | Natural 'Nat' Smurf |