stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Magneettikuvauksen fysiikka
Magneettikuvauslaite > Rakenne ja toiminta

Magneettikuvauslaitteen pääkomponentit ovat: päämagneetti, joka polarisoi näytteen, shim-kelat, joilla korjataan päämagneettikentän inhomogeenisuudet, gradienttijärjestelmä, jota käytetään MR-signaalin lokalisointiin, ja RF-järjestelmä, joka herättää näytteen ja havaitsee syntyvän NMR-signaalin. Koko järjestelmää ohjataan yhdellä tai useammalla tietokoneella.
Magneettikuvauslaite > Shims

Kun magneettikuvauslaite sijoitetaan sairaalaan tai klinikalle, sen päämagneettikenttä ei ole läheskään riittävän homogeeninen, jotta sitä voitaisiin käyttää skannaukseen. Siksi ennen kuin kentän hienosäätö tehdään näytteen avulla, magneetin magneettikenttä on mitattava ja shimmattava.
Kun näyte on asetettu skanneriin, päämagneettikenttä vääristyy näytteen sisällä olevien suskeptibiliteettirajojen vuoksi, mikä aiheuttaa signaalin katoamista (alueet, joilla ei näy signaalia) ja alueellisia vääristymiä otetuissa kuvissa. Ihmisillä tai eläimillä vaikutus on erityisen voimakas ilman ja kudoksen välisillä rajoilla, kuten sivuonteloissa (johtuen ilman paramagneettisesta hapesta), mikä vaikeuttaa esimerkiksi aivojen otsalohkojen kuvaamista. Kentän homogeenisuuden palauttamiseksi skanneriin on liitetty joukko shim-keloja. Nämä ovat yleensä huoneenlämpötilassa olevia resistiivisiä keloja, jotka pystyvät tuottamaan kenttäkorjauksia, jotka jakautuvat useiden sfääristen harmonisten kertalukujen suuruisena.
Kun näyte on asetettu skanneriin, B0-kenttää "shimmataan" säätämällä shim-kelojen virtoja. Kentän homogeenisuus mitataan tutkimalla FID-signaalia ilman kenttägradientteja. Huonosti shimmatun näytteen FID:ssä on monimutkainen hajoamiskäyrä, jossa on usein monia kohoumia. Shimmivirrat säädetään siten, että saadaan aikaan suuren amplitudin eksponentiaalisesti laskeva FID, mikä osoittaa homogeenista B0-kenttää. Prosessi on yleensä automatisoitu.
Magneettikuvauslaite > Gradientit

Gradienttikäämejä käytetään protonien sijainnin spatiaaliseen koodaamiseen vaihtelemalla magneettikenttää lineaarisesti kuvantamistilavuuden yli. Larmor-taajuus vaihtelee tällöin x-, y- ja z-akselien sijainnin funktiona.
Gradienttikelat ovat yleensä resistiivisiä sähkömagneetteja, jotka saavat virtansa kehittyneistä vahvistimista, jotka mahdollistavat kentän voimakkuuden ja suunnan nopean ja tarkan säätämisen. Tyypilliset gradienttijärjestelmät pystyvät tuottamaan gradientteja 20-100 mT/m (eli 1,5 T:n magneetissa, kun z-akselin gradientti on maksimissaan, kentän voimakkuus voi olla 1,45 T 1 m:n pituisen reiän toisessa päässä ja 1,55 T toisessa päässä). Magneettigradientit määräävät kuvantamisen tason - koska ortogonaalisia gradientteja voidaan yhdistellä vapaasti, kuvantamiseen voidaan valita mikä tahansa taso.
Skannausnopeus riippuu gradienttijärjestelmän suorituskyvystä. Vahvemmat gradientit mahdollistavat nopeamman kuvantamisen tai suuremman resoluution; vastaavasti nopeampaan vaihtoon kykenevät gradienttijärjestelmät voivat mahdollistaa myös nopeamman skannauksen. Gradientin suorituskykyä rajoittavat kuitenkin hermostimulaatioon liittyvät turvallisuusnäkökohdat.
Joitakin gradienttivahvistimien ja gradienttikelojen tärkeitä ominaisuuksia ovat nousunopeus ja gradientin voimakkuus. Kuten aiemmin mainittiin, gradienttikela luo ylimääräisen, lineaarisesti vaihtelevan magneettikentän, joka lisää tai vähentää päämagneettikenttää. Tällä ylimääräisellä magneettikentällä on komponentteja kaikissa kolmessa suunnassa, eli x-, y- ja z-suunnassa; kuitenkin vain magneettikentän suuntainen komponentti (jota kutsutaan yleensä z-akseliksi ja jota kutsutaan Gz:ksi) on hyödyllinen kuvantamisen kannalta. Mitä tahansa akselia pitkin gradientti lisää magneettikenttää nollapisteen toisella puolella ja vähentää sitä toisella puolella. Koska lisäkenttä on gradientti, sen yksiköt ovat gaussia senttimetriä kohti tai milliteslaa metriä kohti (mT/m). Magneettikuvauksessa käytettävät tehokkaat gradienttikelat pystyvät yleensä tuottamaan gradienttimagneettikentän, joka on noin 30 mT/m tai enemmän 1,5 T:n magneettikuvauksessa. Gradienttijärjestelmän nousunopeus mittaa sitä, kuinka nopeasti gradientit voidaan kytkeä päälle tai pois päältä. Tyypillisten suorituskykyisempien gradienttien nousunopeus on jopa 100-200 T-m-1-s-1. Liukumisnopeus riippuu sekä gradienttikäämistä (suuren kelan ylös- tai alasajoon kuluu enemmän aikaa kuin pienen kelan) että gradienttivahvistimen suorituskyvystä (kelan induktanssin voittaminen vaatii paljon jännitettä), ja se vaikuttaa merkittävästi kuvan laatuun.
Magneettikuvauslaite > Radiotaajuusjärjestelmä

Radiotaajuuslähetysjärjestelmä koostuu RF-syntetisaattorista, tehovahvistimesta ja lähetyskelasta. Tämä kela on yleensä rakennettu skannerin runkoon. Lähettimen teho vaihtelee, mutta huippuluokan kokovartaloskannereissa voi olla jopa 35 kW:n huipputeho ja ne voivat ylläpitää 1 kW:n keskimääräistä tehoa. Vaikka nämä sähkömagneettiset kentät ovat kymmenien megahertsien RF-alueella (usein sähkömagneettisen spektrin lyhytaaltoradio-osassa) ja niiden tehot ylittävät yleensä radioamatöörien käyttämät suurimmat tehot, magneettikuvauslaitteen aiheuttamat RF-häiriöt ovat hyvin vähäisiä. Tämä johtuu siitä, että magneettikuvauslaite ei ole radiolähetin. Lähettimen käämin tuottama RF-taajuinen sähkömagneettinen kenttä on magneettinen lähikenttä, johon liittyy hyvin vähän muuttuvaa sähkökenttäkomponenttia (kuten kaikissa tavanomaisissa radioaaltolähetyksissä). Näin ollen magneettiresonanssikuvauksen lähettimen käämin tuottama suuritehoinen sähkömagneettinen kenttä ei tuota paljon sähkömagneettista säteilyä RF-taajuudellaan, ja teho rajoittuu käämin tilaan eikä säteile "radioaaltoina". Näin ollen lähetinkela on hyvä sähkömagneettisen kentän lähettäjä radiotaajuudella, mutta huono sähkömagneettisen säteilyn lähettäjä radiotaajuudella.
Vastaanotin koostuu kelasta, esivahvistimesta ja signaalinkäsittelyjärjestelmästä. Kohteen sisällä tapahtuvan ydinrelaksaation tuottama sähkömagneettinen RF-säteily on todellista EM-säteilyä (radioaaltoja), ja se poistuu kohteesta RF-säteilynä, mutta sen teho on niin pieni, että se ei myöskään aiheuta merkittäviä RF-häiriöitä, jotka läheiset radiovirittimet voisivat havaita (lisäksi magneettikuvauslaitteet sijaitsevat yleensä metalliverkolla vuoratuissa tiloissa, jotka toimivat Faradayn häkkeinä).
Vaikka on mahdollista skannata käyttämällä integroitua käämiä RF-lähetykseen ja MR-signaalin vastaanottoon, jos kuvataan pieni alue, saadaan parempi kuvanlaatu (eli parempi signaali-kohinasuhde) käyttämällä lähekkäin istuvaa pienempää käämiä. Saatavilla on erilaisia käämejä, jotka sopivat tiiviisti kehon osien, kuten pään, polven, ranteen, rintojen tai sisäisesti esimerkiksi peräsuolen ympärille.
Viimeaikainen kehitysaskel magneettikuvaustekniikassa on ollut kehittyneiden monielementtisten vaiheistettujen käämien kehittäminen, jotka pystyvät keräämään useita kanavia tietoa samanaikaisesti. Tässä "rinnakkaiskuvantamistekniikassa" käytetään ainutlaatuisia tiedonkeruujärjestelmiä, jotka mahdollistavat nopeutetun kuvantamisen korvaamalla osa magneettigradienttien aiheuttamasta tilakoodauksesta kelan eri elementtien tilaherkkyydellä. Lisääntynyt kiihtyvyys vähentää kuitenkin myös signaali-kohinasuhdetta ja voi aiheuttaa jäännösartefakteja kuvan rekonstruktiossa. Kaksi usein käytettyä rinnakkaista hankinta- ja rekonstruktiojärjestelmää ovat SENSE ja GRAPPA. Yksityiskohtainen katsaus rinnakkaisiin kuvantamistekniikoihin löytyy täältä:
Käännös suomeksi
Kauppakeskus Zeppelin

| Kauppakeskus Zeppelin |
| --- | --- |

Sijainti:  Kempele
Avattu:  8. huhtikuuta 1992
Arkkitehti:  Martti Väisänen Oy
Omistaja:  Sponda Oyj
Liikkeiden määrä:  100
Kävijämäärä:  2,6 milj. (2020)
Vuosimyynti:  88,6 milj. € (2020)
Pysäköintipaikkoja:  1 500
Kotisivu
Kauppakeskus Zeppelin on Kempeleen kunnassa sijaitseva kauppakeskus. Kauppakeskus sijaitsee Kempeleen Ylikylässä valtatien 4 välittömässä läheisyydessä noin 12 kilometrin päässä Oulun keskustasta etelään. Kempeleen keskustasta on matkaa noin kaksi kilometriä. Kauppakeskuksen alueella on noin 1 500 ilmaista parkkipaikkaa.
Historiaa

Kauppakeskuksen suunnittelu alkoi vuonna 1986 Antero Immosen ja Kempeleen tuolloisen kunnanjohtajan Veikko Oikarisen ideoimana. Suunnittelun taustalla oli myös liikenneministeriön aiemmin tekemä päätös valtatie 4:n uudesta tielinjauksesta Kempeleen kohdalla. Tällöin haettiin ideakilpailun avulla kuntaan liikenteen ja ostovoiman pysäyttäjää. Päätös kauppakeskuksen rakentamisesta tehtiin maaliskuussa 1987.
Kauppakeskusalueen rakentaminen aloitettiin kesäkuussa 1990. Rakennuttajana toimi Rakennuttajana toimi Pohjois-Suomen Sijoituskiinteistöt Oy ja pääurakoitsijana Pohjolan Rakentajat Oy. Arkkitehtuuri on Arkkitehtitoimisto Martti Väisänen Oy:n käsialaa. Harjannostajaiset pidettiin syyskuussa 1991. Kauppakeskuksen avajaiset pidettiin 8. huhtikuuta 1992. Avajaisten kutsuvieraina olivat muun muassa piispa Olavi Rimpiläinen ja metropoliitta Leo. Edellä mainitut vihkivät käyttöön myös Pyhän Matteuksen kappelin. Kappelirakennus toimi kauppakeskuksessa vuoteen 2017 asti. Kauppakeskuksen nimi valittiin yleisökilpailun avulla. Kauppakeskus Zeppelin oli valmistuessaan toinen kauppakeskus Pohjois-Suomessa; Rovaniemellä sijaitseva Sampokeskus oli avattu 1990. Alkuvuosien huipputapahtumat keräsivät valtavia ihmismääriä. Esimerkiksi vuonna 1993 kauppakeskuksessa nähtiin väentungos, kun siihen aikaan Suomen televisiossa suosiossa olleen Kauniit ja rohkeat -televisiosarjan näyttelijät vierailivat kauppakeskuksessa.
Kauppakeskus Zeppelinin avauksesta saakka toimineita liikkeitä ovat muun muassa kahvilaketju Arnolds, leipomoketju Pulla-Pirtin kahvila, Kotipizza ja vaateketjuliike KappAhl, joka oli avautuessaan Pohjois-Suomen alueen ensimmäinen liike. Aikaisemmin Zeppelinissä toimineita ketjuja ovat olleet muun muassa Halpa-Halli, Tiimari, Tavaratalo Tapuli (myöhemmin SuperSpar ja EuroSpar) ja R-kioski. Vuonna 2005 avattiin kauppakeskukseen kauppaketju Prisman myymälä, jonka liiketilaa on laajennettu useaan otteeseen vuosien aikana.
Kauppakeskuksen eteläaukiolla sijaitsi aikoinaan myös suosittu Merirosvolaiva. Merirosvolaivan sisällä oli merirosvoteemainen karkkikauppa ja jäätelökioski. Merirosvolaiva poistui kauppakeskuksesta 2000-luvun alkupuoliskolla. Entinen laivarakennus löytyy nykyään Oulun Hietasaaressa sijaitsevasta Vauhtipuistosta. Kyseinen laiva on myöhemmin muun muassa päätynyt oululaisen Hebosagil-yhtyeen albumin kansikuvaan. Kohdassa missä Merirosvolaiva sijaitsi kauppakeskuksessa on nykyään Prisman liiketilat.
Liikkeet ja palvelut

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ammattiopisto Luovin toimipiste  Apteekki Zeppelin  Arnolds  Asupiste  Carlings  Change  Click Shoes  Coronaria Hammasklinikka  Cubus  DNA Kauppa  Dressmann  Epic Autokoulu  Espresso House  Fysios Oy  Glitter  H & M  Hairlekiini (parturi-kampaamo)  Hemtex  Hesburger  |  Hippu Kids & Lifestyle  Hiushoitola Zeppelin  Iittala Outlet  Instrumentarium  Jalkahoitola Kevytjalka  Jeans Relax  Jungle Juice Bar  JYSK  KappAhl  Katsastuskontti  Kauhavan Kiviveistämö  Kauneushoitola Anna-Carin  Kauneushoitola MJ  Kauppakeskus info  Kicks  Kempeleen kirjasto  Kotipizza  Kukkamarkkinat  Kultajousi  Kuntomo  |  Lääkärikeskus Zeppelin  Life  Lindex  Lucky Dragon (kiinalainen ravintola)  Luhta Brandstore  MARKO - jalkineet  Marylin  Nissen  Normal  Ohjaamo Kempele  Osuuspankki Oulu  Pentik  Pizzeria Istanbul Zeppelin  Prisma  ProAgria Oulu  Reima Outlet  Rosso  Silmäasema Ze Linssi  Specsavers  Spice Ice by Candytown  |  Stadium  Subway / Kahvila Pulla-Pirtti  Suomalainen Kirjakauppa  Tälläämö (parturi-kampaamo)  Tunnin Kuva  Vero Moda / Jack & Jones  Vihiluodon Autokoulu  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kauppakeskus Zeppelin Wikimedia Commonsissa
Kauppakeskus Zeppelin
Kempele
| --- | --- |
Kempeleen alueista ja kylistä kertovat artikkelit: Alakylä (kylä) · Asemanseutu (keskustaajaman keskuspaikka, asuinalue) · Hakamaa (teollisuusalue) · Juurussuo (kylä) · Ketolanperä (kylä) · Kirkonseutu (keskustaajaman osa) · Rajakorpi (kylä) · Vihiluoto (kylä, asuinalue, yritysalue) · Väärälänperä (kylä, asuinalue) · Ylikylä (keskustaajaman osa)  · Zatelliitti (yritysalue)
Kempeleen asuinalueista kertovat artikkelit: Kempeleen keskustan asuinalueet (keskustaajaman länsipuolen asuinalueet) · Ylikylä (keskustaajaman itäpuolen asuinalueet)
Muuta Kempeleeseen liittyvää: Honkasen lasten- ja nuortentalo · Kempelehalli · Kirjasto · Kotiseutumuseo · Köykkyrin virkistysalue · Meijeri · Mourunkijärvi · Pappila (uusi) · Pappila (vanha) · Pyhän Kolminaisuuden kirkko · Rautatieasema · Tiilitehdas · Vanha kirkko · Vesitorni · Zeppelin · Zimmari
Kauppakeskus Zeppelin liikkeitä keskusaukiolla vuonna 2011. Kuvassa näkyvä kahvilaketju Arnolds on toiminut kauppakeskuksen avauksesta saakka.
Pyhän Matteuksen kappeli vuonna 2011.
Joy Division

| Joy Division |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1976–1980
Tyylilaji:  post-punk, punk rock, goottirock
Kotipaikka:  Salford, Manchester, Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Entiset jäsenet:  Ian Curtis, laulu, kitara   Bernard Sumner, kitara, kosketinsoittimet   Peter Hook, bassokitara   Stephen Morris, rummut  
Levy-yhtiö:  Factory  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Joy Division oli brittiläinen rockyhtye, joka perustettiin vuonna 1976 Manchesterissa. Sitä pidetään yhtenä ensimmäisistä post-punk-yhtyeistä. Alun perin yhtye oli nimeltään Warsaw, mutta nimi vaihdettiin sekaannusten välttämiseksi. Se tuli tunnetuksi musiikista, jota leimasivat synkät ja junnaavat kappaleet, yksinkertaiset, melankoliset bassoriffit sekä Ian Curtisin kolkko, aavistuksen epävireinen, laulu.
Joy Divisionin tunnetuimpia kappaleita ovat ”She’s Lost Control”, ”Shadowplay”, ”Transmission”, ”Love Will Tear Us Apart” ja ”Atmosphere”. Yhtye levytti pääosan urastaan Factory Recordsille. Joy Divisionin olemassaoloajan ainoaksi studioalbumiksi jäi vuoden 1979 Unknown Pleasures. Yhtyeen kenties tunnetuin kappale "Love Will Tear Us Apart" julkaistiin ainoastaan singlenä (ja myöhemmin kokoelmilla). Yhtye hajosi laulaja Curtisin tehtyä itsemurhan 18. toukokuuta 1980, mutta heiltä julkaistiin vielä saman vuoden heinäkuussa albumi Closer. Muut jäsenet perustivat sen jälkeen New Order -yhtyeen.
Joy Division esiintyy vuoden 2002 elokuvassa 24 Hour Party People, joka kuvaa Manchesterin musiikkipiirejä vuosina 1977–1994. Yhtyeestä, ja erityisesti Curtisista, valmistui vuonna 2007 elokuva Control sekä dokumentti Joy Division.
Joy Division on vaikuttanut moniin nykyisiin rockyhtyeisiin, esimerkkeinä Interpol, Editors ja Bloc Party.
Historia

Yhtyeen tarina alkoi, kun sen jäsenet olivat katsomassa Sex Pistols -yhtyeen konsertia Manchesterissa, Englannissa. Nopeasti tämän jälkeen Ian Curtis liittyi jo aiemmin perustettuun yhtyeeseen, jossa ei kuitenkaan ollut vielä laulajaa. Yhtye oli aluksi perinteinen punkyhtye. Nimellä Warsaw keikkaillut yhtye tienasi pian rahat, joiden avulla julkaistiin heidän ensimmäinen EP:nsä, An Ideal for Living. Kansallissosialistisen tematiikan sävyttämät kannet yhtye sinetöi uudella nimellään, Joy Division, joka on englanninkielinen käännös saksalaisten käyttämistä kenttäbordelleista toisen maailmansodan aikana. Julkaisun myötä Joy Division sai myös ensimmäisen televisioesiintymisensä Tony Wilsonin (josta tuli myöhemmin erityisesti Ian Curtisin ystävä) luotsaamalla kanavalla. Esiintymisessä yhtye soitti kappaleet ”Transmission” ja ”Shadowplay”. Tästä alkoi suosion raju nousu, joka huipentui ensimmäiseen koko pitkään albumiin Unknown Pleasures (1979). Albumilla yhtyeen musiikki oli huomattavasti melankolisempaa ja syvällisempää verrattuna yhtyeen aikaisempaan punktyyliseen rockiin. Saman vuoden syksyllä julkaistiin single ”Transmission”, joka auttoi yhtyeen nousua kotimaassaan sekä ulkomailla.
Yhtyeen maine kasvoi kasvamistaan ulkomailla vuoden 1980 aikana, jota edesauttoivat singlejulkaisut ”Licht und Blindheit” (”Atmosphere”/”Dead Souls”), ”Komakino” ja yhtyeen loppuvaiheilla julkaistu ”Love Will Tear Us Apart”, joista jälkimmäinen nousi erittäin suosituksi kappaleeksi ja kenties yhtyeen tunnetuimmaksi. Tulevaisuus oli erittäin valoisa sillä toinen albumi Closer oli ainoastaan julkaisua vailla, ”Love Will Tear Us Apart” -singlestä oli muodostunut jo jonkinlainen hitti sekä tuleva ensimmäinen Yhdysvaltojen kiertue tulisi olemaan suuri lähtölaukaus Pohjois-Amerikan markkinoille.
Yhtyettä alkoi kuitenkin pian vaivata Ian Curtisin pahentuva epilepsia, joka sai hänet muun muassa menettämään tajuntansa kesken keikan. Curtis myös masentui pahasti, ja hänen yksityiselämäänsä varjostivat kolmiodraama ja isyyden tuoma vastuu, jota hän ei katsonut pystyvänsä täyttämään keikkaelämän puitteissa. Curtis purki synkkiä ajatuksiaan laulujen sanoituksiinsa, joihin otti vaikutteita muun muassa Jim Morrisonilta ja William Burroughsilta.
Yhtyeen ura loppui Ian Curtisin tehtyä itsemurhan juuri ennen Yhdysvaltain kiertueen alkua toukokuussa 1980. Hieman aikaisemmin julkaistu single ”Love Will Tear Us Apart” oli jo muodostunut hitiksi, mutta Curtisin kuoleman jälkeen kyseinen kappale sai vielä aiempaa parempaa vastaanottoa. Musiikkivideo kyseiselle kappaleelle kuvattiin 25. huhtikuuta. Joy Division jäi musiikinhistoriaan yhtenä vaikutusvaltaisimmista post-punk- ja new wave- yhtyeistä, jota voidaan pitää muun muassa goottirockin edelläkävijänä. Yhtyeen toinen albumi, postuumi julkaisu Closer oli jopa ensimmäistä, paikoin vauhdikastakin levyä, synkempi ja apaattisempi, mutta myös kriitikoiden ylistämä teos.
Joy Divisionin jälkeen

Jäljelle jääneet yhtyeen jäsenet perustivat uuden yhtyeen, New Orderin, johon neljänneksi jäseneksi otettiin Gillian Gilbert. Se oli musiikiltaan koneellisempaa sekä selvästi iloisempaa ja popahtavampaa kuin Joy Divisionin synkät ja raskaat soundit. Samoihin aikoihin julkaistiin Joy Divisionin harvinaisuuksia sisältävä kokoelma Still (1981).
Vuonna 1988 julkaistiin Substance 1977–1980, joka sisälsi harvinaisia kappaleita single- ja EP-levyiltä. Albumin markkinointia varten kappaleesta ”Atmosphere” julkaistiin single ja musiikkivideo. Vuonna 1990 julkaistiin John Peelin studiosession tuotos The John Peel Sessions. Vuonna 1995 julkaistiin yhtyeeltä varsinainen ensimmäinen hitti- ja klassikkokokoelma Permanent. Vuonna 1999 julkaistiin box set Heart and Soul. Vuonna 2008 julkaistiin yhtyeeltä kokoelma The Best of Joy Division.
Jäsenet > Klassinen kokoonpano (1977–1980)

Ian Curtis – laulu (joskus myös rytmikitara)
Bernard Sumner – kitara, kosketinsoittimet
Peter Hook – basso, taustalaulu
Stephen Morris – rummut
Jäsenet > Aikaisemmat jäsenet

Terry Mason – rummut (1976–1977)
Tony Tabac – rummut (toukokuu–kesäkuu 1977)
Steve Brotherdale – rummut (kesäkuu–elokuu 1977)
Diskografia

Virallisten julkaisujen lisäksi yhtyeeltä on huomattava määrä bootleg-nauhoituksia, sekä live- että studioäänityksiä.
Diskografia > Studioalbumit

Unknown Pleasures (LP, Factory FACT 10, kesäkuu 1979)
Closer (LP, Factory FACT 25, heinäkuu 1980)
Diskografia > EP:t

An Ideal for Living (”Warsaw”/”No Love Lost”//”Leaders of Men”/”Failures”) (7″ EP, Enigma Records PSS 139, kesäkuu 1978) – 1 000 kappaletta
An Ideal for Living (12″ EP, Anonymous Records ANON 1, syys/lokakuu 1978) – 1 200 kappaletta
The Peel Sessions (”Exercise One”/”Insight”//”She’s Lost Control”/”Transmission”) (12″ EP, Strange Fruit SFPS 013, marraskuu 1986) –  Peel Session, lähetetty 14. helmikuuta 1979
The Peel Sessions (”Love Will Tear Us Apart”/”24 Hours”//”Colony”/”Sound of Music” (12″ EP, Strange Fruit SFPS 033, syyskuu 1987) – Peel Session, lähetetty 10. joulukuuta 1979
Diskografia > Kokoelmat (live/studio)

Still (live-esityksiä, harvinaisuuksia) (2×LP, Factory FACT 40, lokakuu 1981)
Substance 1977–1980 (kokoelma) (CD, Factory FACD 250, kesäkuu 1988)
The Peel Sessions (LP, Strange Fruit SFRLP 211, 1990)
Permanent (kokoelma, 1995)
Heart and Soul (4 CD:n kokoelma, 1997)
The Best of Joy Division (CD, kokoelma, 2008)
Diskografia > Singlet

”Transmission”/”Novelty” (7″, Factory FAC 13, lokakuu 1979; 12″ FAC 13.12, joulukuu 1980)
Licht und Blindheit (”Atmosphere”/”Dead Souls”) (7″, Sordide Sentimental SS 33022, maaliskuu 1980) — 1 578 kappaletta
”Komakino”//”Incubation”/”As You Said” (7″ flexi disk, Factory FAC 28, huhtikuu 1980) — 10 000 kpl Britanniassa, tuntematon määrä Yhdysvalloissa The Other Sound -fanzinen levittämänä.
”Love Will Tear Us Apart”//”These Days”/”Love Will Tear Us Apart” (7″, Factory FAC 23, huhtikuu 1980; 12”, Factory FAC 23.12, kesäkuu 1980)
”Atmosphere”/”She's Lost Control” (12″, Factory US FACUS 2, elokuu 1980)
”Atmosphere”/”The Only Mistake” (7″, Factory FAC 213-7, kesäkuu 1988)
”Atmosphere”/”The Only Mistake”/”Sound of Music” (12″, Factory FAC 213, kesäkuu 1988)
”Atmosphere”/”Transmission (live)”/”Love Will Tear Us Apart” (CD, Factory FACD 213, kesäkuu 1988)
Diskografia > Video

Here Are the Young Men (VHS, Ikon FACT 37V; Beta, Ikon FACT 37B, elokuu 1982)
Diskografia > Kokoelmat

Short Circuit: Live at the Electric Circus (10″ LP, Virgin VCL 5003, June 1978) – ”At a Later Date”
A Factory Sample (2×7″, Factory FAC 2, tammikuu 1979) – ”Digital”, ”Glass”
Earcom 2: Contradiction (12″ EP, Fast Product FAST 9B, lokakuu 1979) — ”Autosuggestion”, ”From Safety to Where ...?”
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joy Division Wikimedia Commonsissa
Joy Divisionin viralliset kotisivut (englanniksi)
Joy Division Central (fanisivusto) (englanniksi)
Joy Division – The Eternal (fanisivusto) (englanniksi)
Uskonto Lahdessa

Uskontokuntiin kuuluminen Lahdessa, Tilastokeskus (2023)
Luterilaisuus (60.6%)
Muut uskonnot (2.9%)
Uskontokuntiin kuulumattomat (36.5%)
Ristinkirkko on Lahden evankelis-luterilaisten seurakuntien pääkirkko.
Tämä artikkeli käsittelee Lahden uskontoa ja uskonnollisia yhteisöjä. Lahden kaupungissa 60,6 prosenttia asukkaista kuuluu Suomen evankelis-luterilaiseen kirkkoon, kun koko maassa vastaava luku on 63,6 prosenttia (2023). Muihin uskontokuntiin kuuluu 2,9 prosenttia väestöstä ja uskontokuntiin kuulumattomia on 36,5 prosenttia väestöstä.
Historia > Uskonnollisen vapauden aika

Lahti perustettiin vuonna 1878 Hollolan alueelle kauppalaksi Lahden kylän sekä osaksi Järvenpään kylään kuuluvan Anttilan talon alueelle. Hollolan toinen kappalainen määrättiin sijoitettavaksi Lahden kauppalaan vuonna 1886. Lahdesta tuli emäseurakunta vuonna 1901 ja se sai kaupunkioikeudet vuonna 1905. Ensimmäinen kirkkoherra kaupunkiin tuli vuonna 1917
Uskonnollinen vapaus lisääntyi vuonna 1869, kun vapaan seuratoiminnan kieltänyt konventikkeliplakaatti kumottiin. Vuonna 1889 sallittiin myös siirtyminen pois luterilaisesta kirkosta. Vapaakirkollinen liike vaikutti Lahdessa 1890-luvun vaihteesta lähtien ja monet valtakunnalliset vaikuttajat vaikuttivat kaupungissa vuosikymmenellä. Vuosisadan vaihteessa vapaaseurakuntalaiset olivat kaupungin suurin vapaakirkollinen liike. 1910-luvulla vapaakirkollisuus koki suuren kasvukauden ja kaupunkiin perustettiin CE-yhdistys vuonna 1910. Itsenäinen Lahden vapaaseurakunta perustettiin vuonna 1912. Metodismilla oli pysyvää vaikutusta Lahdessa 1910-luvulta lähtien ja toiminta oli aktiivista erityisesti vuosikymmenen jälkimmäisellä puoliskolla. Lahden metodistiseurakunta perustettiin vuonna 1921.
Historia > Toisen maailmansodan jälkeen

Lahden seurakuntajako laitettiin vireille vuonna 1951. Tarkoituksena oli muodostaa neljä seurakuntaa, jotka liitettiin viidenteen kantaseurakuntaan eli myöhemmin Keski-Lahden seurakuntaan. Pohjoinen seurakunta jäi vielä muodostamatta. Vuonna 1955 toteutui Launeen seurakunta, johon kuului eteläinen alue. Seuraavana vuonna seurakuntaan liitettiin Orimattilasta Renkomäen ja Ämmälän alueet ja Hollolasta Jokimaa ja Okeroinen. Vuonna 1957 päätettiin perustaa Joutjärven seurakunta Lahden ja Loviisan radan itäpuolelle. Salpausselän seurakunta aloitti toimintansa vuonna 1961 Lahden läntisellä puolella.