stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lavonen

Lavonen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Ahti Lavonen (1928–1970), taidemaalari
Julius Lavonen (s. 1988), näyttelijä
Kuutti Lavonen (s. 1960), taidemaalari
Maija Lavonen (1931–2023), tekstiilitaiteilija
Veikko Lavonen (s. 1945), kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Niemenranta

Niemenrantaa Hiedanrannan suunnasta lokakuussa 2024.
Niemenranta on Tampereen kaupunginosa, joka sijaitsee linnuntietä noin neljän ja puolen kilometrin päässä keskustasta. Alueella sijaitsee kulttuurihistoriallisesti arvokas Niemen kartano. Niemenranta rajautuu lännessä Lielahteen, idässä Näsijärveen, etelässä Lielahteen ja Näsijärveen sekä pohjoisessa Niemeen. Niemenrannassa oli 31.12.2014 697 asukasta.
Aiheesta muualla

Niemenranta, yleissuunnitelma ja rakentamistapaohje, 26.4.2010, Tampereen kaupunki.
Tampereen suuralueet, suunnittelualueet, tilastoalueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Keskustan suuralue:  Amuri: Amuri A · Amuri B · Särkänniemi Kyttälä: Jussinkylä · Kyttälä A · Kyttälä B Petsamo: Petsamo Kaleva: Kaleva · Liisankallio · Kalevanrinne · Hakametsä Kalevanharju: Kalevanharju · Järvensivu · Vuohenoja Pyynikki: Pyynikki · Pyynikinrinne · Kaakinmaa Finlayson: Finlayson · Tammerkoski Nalkala-Ratina: Nalkala · Ratina Tammela: Osmonmäki · Tammela A · Tammela B · Tulli Tampella-Lapinniemi: Lapinniemi · Lappi · Tampella Kissanmaa: Kauppi · Kissanmaa · Uusikylä Niihama: Kaupinlaakso · Niihama
Koillinen suuralue:  Messukylä : Ristinarkku · Aakkula · Messukylä Olkahinen: Kumpula · Tasanne · Olkahinen Leinola: Leinola · Holvasti Atala: Atala Pappila: Pappila Linnainmaa: Linnainmaa · Hankkio Ojala: Ojala Takahuhti: Takahuhti · Ruotula · Huikas Turtola: Turtola, Viiala Kämmenniemi: Kämmenniemi Nurmi-Sorila: Nurmi · Sorila · Aitoniemi Teisko: Polso · Terälahti · Velaatta · Viitapohja
Kaakkoinen suuralue:  Kaukajärvi: Kaukajärvi · Lukonmäki · Annala · Haihara Hervanta pohjoinen: Hervanta luode · Hervanta koillinen Hervanta etelä: Hervanta lounas · Hervanta kaakko Rusko: Rusko Hervantajärvi: Hervantajärvi Vehmainen: Vehmainen Hallila: Hallila
Eteläinen suuralue:  Härmälä: Härmälä · Rantaperkiö Koivistonkylä: Rautaharkko · Taatala · Koivistonkylä · Veisu · Korkinmäki · Nirva Peltolammi: Lakalaiva · Peltolammi · Multisilta · Sarankulma · Lahdesjärvi Hatanpää: Hatanpää Nekala: Viinikka · Nekala · Vihioja Muotiala: Jokipohja · Muotiala Vuores: Vuores
Läntinen suuralue:  Epilä: Epilä · Epilänharju · Hyhky · Kaarila Haukiluoma: Haukiluoma · Lamminpää Ikuri: Ikuri Kalkku: Kalkku Myllypuro: Myllypuro Pispala: Ylä-Pispala · Tahmela · Ala-Pispala Rahola: Villilä · Rahola Tesoma: Ristimäki · Tesomajärvi Tohloppi: Tohloppi
Luoteinen suuralue:  Lentävänniemi: Lentävänniemi Lielahti: Lielahti · Niemenranta · Hiedanranta · Santalahti Lintulampi: Niemi · Pohtola · Ryydynpohja · Lintulampi
Kaupunginosat jotka eivät ole tilastoalueita:  Taraste
Valmennuskeskus

Valmennuskeskus järjestää valmennuskursseja yliopistoihin ja korkeakouluihin pyrkijöille sekä abikursseja ylioppilaskirjoituksiin valmistautuville. Kari Kasasen perustama, viralliselta nimeltään KK Valmennuskeskus Oy on toiminut vuodesta 1975 alkaen. Valmennuskeskus on valittu Suomen arvostetuimmaksi ja luotetuimmaksi kurssien järjestäjäksi vuoden 2001 ja 2007 tutkimustoimisto IROResearchin tutkimuksissa
Aiheesta muualla

Valmennuskeskus
Tabla

Dāyāñ- ja bāyāñ-rummut muodostavat tablan.
Tabla (hindiksi तबला, teluguksi తబలా, urduksi ‏تبلہ‎) on intialainen lyömäsoitin. Se koostuu kahdesta erikokoisesta rummusta, joita soitetaan käsin. Tablaa käytetään Intiassa laajasti sekä populaari- että taidemusiikissa. Nimi tulee arabian rumpua tarkoittavasta sanasta tabl.
Historia

Tablan kehittymisen ajankohta on epäselvä. Varhaisin kiistattomasti tablaa käsittelevä historiallinen aineisto on peräisin 1700-luvulta. Erään yleisen tulkinnan mukaan soittimen keksi intialainen runonlaulaja Amir Khusrau 1200-luvulla jakamalla pakhawaj-rummun kahteen osaan. Hänen kirjoituksensa eivät kuitenkaan suoraan mainitse tablaa. Jotkut ovat tulkinneet tablan esiintyvän jo tuhansia vuosia vanhoissa piirroksissa.
Rummut

Tabla koostuu kahdesta erikokoisesta käsinsoitettavasta rummusta. Molempien kalvot on tehty vuohennahasta. Ne kiinnitetään ja viritetään vuohen- tai kamelinnahasta tehdyllä nuoralla, jonka kireyttä säädetään gatta-nimisillä lieriömäisillä puukiiloilla. Hienoviritys tehdään lyömällä rummun punottua reunaa ylös- tai alaspäin erityisellä vasaralla.
Molempien rumpujen kalvojen päällä on tärkkelyksestä valmistettu musta shāī-osa (myös gāb), jonka tarkka muotoilu muovaa olennaisesti kalvon värähtelyn tuottamia yläsäveliä luoden tablalle ominaisen äänen. Shāīn laatu onkin yleensä olennaisin ero halvan ja kalliin tablan välillä.
Rummut > Dāyāñ

Pienempi rumpu, dāyāñ (suom. oikea), on yleensä tehty kapenevasta sheshamin, tiikin tai ruusupuun palasta kovertamalla se puoliksi ontoksi. Sitä soitetaan hallitsevalla kädellä. Dāyāñ ei ole inharmoninen vaan soi selvästi tietyltä sävelkorkeudelta. Siksi se viritetään yhteissoitossa muiden soittimien mukaan, yleensä soolostemman toonikaan, dominanttiin tai subdominanttiin. Muita nimityksiä dāyāñille ovat dāhina, siddha ja chattū. Sitä voidaan kutsua myös pelkästään tablaksi.
Rummut > Bāyāñ

Isompi rumpu on nimeltään bāyāñ (suom. vasen) ja sen ääni on kumean bassomainen. Se tunnetaan myös nimillä dagga, duggī ja dhāmā. Bāyāñ on tehty usein messingistä, tosin halvimmissa malleissa tavataan käyttää alumiinia tai terästä. Kupari on materiaalina kallis mutta arvostettu, ja etenkin vanhoissa bāyāñeissa käytetään myös puuta. Bengalin alueella esiintyy myös savisia bāyāñ-rumpuja.
Soittaminen

Tablaa soitetaan istuen. Rummut pidetään paikallaan asettamalla ne toroidin muotoisille tyynyille (chutta eli guddi). Tyynyt on yleensä tehty koristeellisesta kankaasta ja täytetty kasvinosilla tai muulla muovailtavalla aineksella.
Erilaisia sormien ja kämmenen asentoja yhdistelemällä tablasta saadaan hyvin monipuolisia ääniä, joista käytetään yleisiä bol-nimiä. Liikeratojen on oltava varsin tarkkoja, sillä pienikin muutos käden asennossa voi muuttaa sointia merkittävästi. Perinteisessä soitossa dāyāñ pitää yllä rytmiä ja bāyāñ luo erilaisia korostuksia ja tehosteita.
Soittaminen > Tyylisuunnat, gharānā

Eri tablaperinteiden suuntauksista käytetään nimeä gharānā. Kuusi perinteistä suurta tyylisuuntaa ovat Delhi-, Lucknow-, Ajrara-, Farukhabad-, Benares- ja Punjab-gharānāt.
Gharānā-opit olivat ennen tarkoin varjeltuja salaisuuksia, jotka periytyivät mestareilta lähisukulaisille. Nykyään soittotyylit ovat jossakin määrin yhdistyneet, eikä soittajia enää jaeta yhtä selvästi koulukuntiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tabla Wikimedia Commonsissa
The Tabla Site (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
KKSongs Talamala, tablaopas ja näytteitä tavallisimmista bol-äänistä (englanniksi)
Nabankur Bhattacharya soittamassa tablaa konsertissa Pariisissa vuonna 2009.
Elemental

| Elemental |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Peter Sohn
Käsikirjoittaja:   John Hoberg  Kat Likkel  Brenda Hsueh 
Tarina:   Peter Sohn  John Hoberg  Kat Likkel  Brenda Hsueh 
Tuottaja:  Denise Ream
Säveltäjä:  Thomas Newman
Kuvaaja:   David Bianchi  Jean-Claude Kalache 
Leikkaaja:  Stephen Schaffer
Pääosat:   Leah Lewis  Mamoudou Athie  Ronnie del Carmen  Shila Ommi  Wendi McLendon-Covey  Catherine O’Hara 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Walt Disney Pictures  Pixar Animation Studios 
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures
Ensi-ilta:   2023-5-2727. toukokuuta 2023 (Cannesin elokuvajuhlat)  2023-6-1616. kesäkuuta 2023 (Yhdysvallat)  2023-7-77. heinäkuuta 2023 (Suomi)  
Kesto:  109 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  200 miljoonaa dollaria
Tuotto:  489,4 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elemental on vuonna 2023 ensi-iltansa saanut Pixarin tuottama yhdysvaltalainen animaatioelokuva. Se sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlissa 27. toukokuuta 2023. Elokuvateattereihin se julkaistiin Yhdysvalloissa 16. kesäkuuta 2023 ja Suomessa 7. heinäkuuta 2023.
Elokuvan yhteydessä näytettiin elokuvan Up – kohti korkeuksia tapahtumia jatkava lyhytelokuva Karlin treffit.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Leah Lewis Clara Lin Ding (lapsi) Reagan To (nuori) | Viivi Tamminen Ellen Jokinen (lapsi) Alissa Kovalainen (nuori) | Virva Loimu |
| Mamoudou Athie | Miro Lopperi | Vellu Laine |
| Ronnie del Carmen | Carl-Kristian Rundman | Kärtsä Loimu |
| Shila Omni | Hellen Willberg | Tuikku Loimu |
| Wendi McLendon-Covey | Minna Koskela | Tuuli |
| Catherine O'Hara | Minttu Mustakallio | Riitta Laine |
| Mason Wertheimer | Elton Hämäläinen | Terho |
| Ronobir Lahiri | Tuomas Uusitalo | Harri |
| Wilma Bonet | Carla Rindell | Tuliisa |
| Joe Pera | Heikki Kujanpää | Aarni |
| Matt Yang King | Petrus Kähkönen | Antti Laine |
| Matt Yang King | Riku Leskinen | Lutz |
| Matt Yang King | Kari Starck | maatarhuri |
| Jeff LaPensee | Navi Gill | tähtisädetikkumies |
| Ben Morris | Ilmari Apajalahti | puuvirkailija |
| Jonathan Adams | Heikki Kujanpää | Tuliver |
| Alex Kapp | Petrus Kähkönen | lähetti |
| Alex Kapp | Tuomas Uusitalo | maanomistaja |
Muissa rooleissa: Aaro Wichmann, Ada Karvinen, Annituuli Kasurinen, Anu Linkiö, Elina Lanerva, Elsi Vertanen, Helmi Kallio, Juuso Heikkilä, Kerttu Apajalahti, Lauri Planman, Ona Bergroth, Panu Kangas, Petri Hanttu, Saara Lehtonen, Vertti Uusitalo, Vilppu Uusitalo, Winston Hämäläinen
Suomenkielisen version on ohjannut Petri Hanttu ja kääntänyt Aki Heinlahti.
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Tuomo Yrttiaho: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl:
Boursin

Boursin
Boursin on ranskalainen juustotuotteiden tyyppi. Juustotyotteet liittyvät ranskalaiseen juustoa sisältävään juhlaruokaan nimeltä Fromage frais. Boursin-juustot on maustettu yrteillä, sipulilla tai muilla mausteilla. Ne ovat rakenteeltaan murenevia ja jotkut niistä ovat levitteen muodossa. Boursin-tuorejuuston valmistukseen käytetään maitoa ja kermaa.
Chabichou du Poitou

Chabichou du Poitou
Chabichou du Poitou on Ranskan lounaisosasta Nouvelle Aquitainen alueelta peräisin oleva vuohenmaidosta tehty juusto. Se on AOP:n alkuperäleimalla suojattu, joten sitä voidaan tehdä vain kolmen vuohirodun maidosta. Nämä vuohirodut ovat Poitevine, Saanen ja Alpine. Juuston maku on kirpeä. Tavallisesti sitä kypsytetään 10–30 päivää. Sen pääasiallinen tuotantoalue on Ranskan länsiosassa sijaitsevalla Poitou-Charentesin alueella. Juuston kuori on aluksi ohut, valkoinen ja ryppyinen. Myöhemmin siihen muodostuu siniharmaata hometta ja mahdollisesti myös punertavaa väriä. Juusto on sisältä valkoinen ja se kuivuu ajan myötä.
Antti Helanterä

Antti Helanterä
Antti Helanterä (s. 11. huhtikuuta 1971 Helsinki) on suomalainen virkamies ja diplomaatti. Hän toimi Suomen Venäjän-suurlähettiläänä Moskovassa 1. syyskuuta 2020 alkaen elokuuhun 2024. Helanterä työskenteli aiemmin ulkoministeriön Eurooppa-osastolla Etelämanner-sopimuksen konsultatiivikokouksen isäntämaasihteeristön päällikkönä. Hän toimi ministerinä Moskovan suurlähetystössä 2016–2019.
Helanterä valmistui maisteriksi talousmaantieteestä Helsingin yliopistosta 1998 ja lisensiaatiksi 2001. Vuosina 1998–2004 hän työskenteli tutkijana Helsingin yliopistossa. Helanterä on profiloitunut Venäjä-asiantuntijana ja sai Veli-Pekka Tynkkysen kanssa Tieto-Finlandia-palkinnon vuonna 2003 teoksesta Maantieteelle Venäjä ei voi mitään. Ulkoministeriössä Helanterä aloitti vuonna 2004. Hän on tutkinut Venäjää ministeriön tutkimusosastolla, työskennellyt idänkaupan East Officessa ja vastannut Venäjä-asioista EU-edustustossa.
Kaksoiskympin päivä

| Kaksoiskympin päivä> 雙十節 |
| --- | --- |
 Kaksoiskympin päivän symboli
Valtio:   Taiwan  Kiina
Tyyppi:  kansallispäivä
Vietetään:  10. lokakuuta
Järjestämistiheys:  vuosittain
Ensimmäisen kerran:  1949
Juhlapäivän tapahtumia:  mm. paraati, konsertteja, ilotulitus
Liittyy:  Xinhai-vallankumous
Kaksoiskympin päivä (kiin.: 雙十節; pinyin: Shuāngshí Jié), virallisesti Kiinan tasavallan kansallispäivä (kiin.: 國慶日; pinyin: Guóqìng Rì), on vuosittainen juhla, joka on Kiinan tasavallan (Taiwan) kansallispäivä. Nimitys johtuu siitä, että kaksoiskympin päivää juhlitaan 10. lokakuuta. Manner-Kiinassa päivää juhlitaan vain Xinhai-vallankumouksen muistopäivänä.
Juhlapäivän symbolina toimii kaksi plus-merkin näköistä merkkiä. Tämä johtuu siitä, että lukusana 10 kirjoitetaan kiinaksi samankaltaisella merkillä (kiin.: 十; pinyin: shí).
Historia ja tausta

Xinhai-vallankumous alkoi 10. lokakuuta Wuchangin kansannoususta. Tämä johti lopulta keisarivallan päättymiseen. Kiinan tasavalta katsoo kansannousun olevan tasavallan syntymäpäivä Kiinassa, minkä vuoksi kyseinen päivä on Taiwanissa nykyisin maan kansallispäivä.
Kun tasavaltaa johtanut Kuomintang (KMT) pakeni Taiwanille, alettiin kaksoiskympin päivää viettämään siellä. Brittiläisessä Hongkongissa kaksoiskympin päivää vietettiin joissain määrin, mutta tämä loppui kaupungin siirryttyä Kiinalle. Hongkongin kansallisen turvallisuuden lain tultua voimaan juhlapäivän viettäminen saatetaan tulkita valtionvastaiseksi toiminnaksi.
Juhliminen Nyky-Taiwanissa

Taiwanin viranomaiset ovat toteuttaneet kaksoiskympin päivänä erilaisia kulttuuritapahtumia. Itse juhlapäivänä järjestetään erilaisia urheilu- ja musiikkinäytöksiä. Lisäksi mukana on armeijan kaluston esittely, sotilasparaati sekä presidentin puhe.
Viime vuosina Taiwanissa on keskusteltu siitä, onko kaksoiskympin päivä sovelias päivä viettää Taiwanin kansallispäivää, koska sen katsotaan olevan yksinomaan maan kiinalaisten kansallispäivä ja vahvasti sidoksissa Kuomintang-puolueeseen, jonka on katsottu pakottaneen kansallispäivä yhteisen kansallisen identiteetin luomiseksi. Demokraattisen edistyspuolueen noustua valtaan vuonna 2016, Taiwan pyrkinyt tuomaan esille myös maan alkuperäiskansojen kulttuuria, historiaa ja kieliä. Vuonna 2021 KMT ilmaisi tyytymättömyytensä juhlapäivän vuosittaiseen logoon, jossa ei käytetty maan virallista nimeä ”Kiinan tasavalta”, vaan epävirallista, mutta yleisesti käytettyä nimeä ”Taiwan”.
Vuonna 2023 maan entinen kuomintangia edustava presidentti Ma Ying-jeou ilmoitti boikotoivansa kansallispäivän juhlallisuuksia, koska niissä käytettiin nimeä "Taiwan".
Galleria

Tšiang Kai-šek ottaa vastaan paraatin vuonna 1966.
Taiwanin lippuja Montrealin kiinalaiskorttelissa 2011, jolloin juhlittiin kaksoiskympin päivää.
Kuoron esiintyminen vuonna 2016
Paraatijoukot Taiwanin presidentinpalatsin edustalla vuonna 2017.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaksoiskympin päivä Wikimedia Commonsissa
Siipiluppiot

| Siipiluppiot |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Siipiluppiot Marcetella  Svent. (1948)
Katso myös
   Siipiluppiot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siipiluppiot (Marcetella) on Kanariansaarilla ja Madeiralla kotoperäisenä esiintyvä ruusukasvien suku. Se on läheistä sukua muun muassa luppioille (Sanguisorba) ja häntäluppioille (Bencomia). Siipiluppioihin kuuluu kaksi pensaslajia. Ne on alun perin kuvattu häntäluppioihin, ja Kanariansaarten kasveja tutkinut ruotsalaissyntyinen kasvitieteilijä Eric Ragnar Sventenius siirsi ne uuteen sukuun.
Lajit

madeiransiipiluppio eli madeiranluppio (Marcetella maderensis (Bornm.) Svent.)
kanariansiipiluppio (Marcetella moquiniana (Webb & Berthel.) Svent.)
Kerrosviljely

Salaatin kerrosviljelyä
Kerrosviljely eli vertikaaliviljely on viljelytapa, joka säästää huomattavasti tilaa, vettä ja energiaa. Kerrosviljelyn teho perustuu älyteknologiaan, joka optimoi kasvuolosuhteet sopivaksi, ja suljettuun kasvutilaan. Ensimmäinen kerrosviljelmän hahmotelma tehtiin vuonna 2010 ja ensimmäinen kokeilu vuonna 2017. Kerrosviljely on kannattavaa erityisesti Suomessa pitkän, kylmän ja pimeän talven vuoksi.
STS-41-D

STS-41-D-lennon tunnus.
STS-41-D oli Nasan avaruussukkulaohjelman 12. ja Discovery-sukkulan ensilento. Alun perin 25. kesäkuuta suunniteltu laukaisu jouduttiin peruuttamaan aivan viime hetkellä moottoreiden jo käynnistyttyä. Sukkula jouduttiin rullaamaan takaisin huoltohalliin korjauksia varten. Moottorinvaihdon jälkeen laukaisu lopulta onnistui Kennedyn avaruuskeskuksesta 30. elokuuta 1984 kello 12.41 UTC-aikaa. Sukkula laskeutui Edwardsin lentotukikohtaan 5. syyskuuta kello 15.37.
Lennon miehistö, vasemmalta takarivissä Walker ja Resnik, eturivissä Mullane, Hawley, Hartsfield ja Coats.
Sukkulan komentajana toimi STS-4-lennon veteraani Henry Hartsfield. Ensimmäisellä lennollaan olivat lentäjä Michael Coats, tehtäväspesialistit Judith Resnik, Steven Hawley ja Richard Mullane sekä McDonnell-Douglasin hyötykuormaspesialisti Charles Walker, joka tutki lennolla lääkkeiden valmistusta painottomuudessa.
OAST-I-aurinkopaneeli ojennettuna.
Hyötykuormana oli perutulta STS-41-F-lennolta kolme tietoliikennesatelliittia, amerikkalainen SBS-D, kanadalainen Telstar 3-C sekä Yhdysvaltain laivaston SYNCOM IV-2, toiselta nimeltään Leasat-2. Kaikki satelliitit irrotettiin onnistuneesti kiertoradoilleen. Lisäksi lennolla oli mukana 30-metrinen kokoontaittuva OAST-I-aurinkopaneeli, jota testattiin muun muassa tulevia avaruusasemia varten.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta STS-41-D Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: STS-41-C | Nasan avaruussukkulalennot | Seuraaja: STS-41-G |
Tarhapapaija

| Tarhapapaija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Papaijakasvit Caricaceae
Suku::  Papaijat Carica
Laji::  papaya
Kaksiosainen nimi
 Carica papaya  L. 
Katso myös
   Tarhapapaija Wikispeciesissä   Tarhapapaija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tarhapapaija eli papaija (Carica papaya) on trooppinen hedelmäpuu. Suurikokoiset hedelmät ovat tärkeä ravinnonlähde tropiikissa ja subtropiikissa.
Ulkonäkö ja koko

Papaija kasvaa tavallisesti 2–6 metriä korkeaksi, korkeimmillaan 8 metriä korkeaksi. Runko on suora, sileä ja väriltään vihreä. Oksia ei ole, vaan lehdet asettuvat kierteisesti suoraan runkoon. Suurikokoiset lehdet ovat suoria ja pitkäruotisia, lehtilapa on syvään suuriliuskainen. Lehtiä on yleensä jäljellä vain rungon yläosassa. Rungon alaosassa on selvästi näkyviä, vanhojen lehtien jättämiä arpia. Papaijan kellanvalkoiset kukat ovat kaksikotisia ja puhkeavat lehtihankoihin.
Papaija kukkii ja tuottaa hedelmiä samanaikaisesti vuoden ympäri. Hedelmät voivat painaa jopa 10 kg, mutta tavallisesti ne ovat noin kilon painoisia. Ne roikkuvat suoraan rungosta. Muodoltaan papaijan hedelmä on soikea tai hieman päärynänmuotoinen. Kuori on nahkamainen, sileä ja vihreä, kypsänä kellertyvä. Hedelmämalto eli hedelmäliha on mehukas ja väriltään vaalean oranssi tai punainen. Rakenteeltaan se muistuttaa hieman melonia. Hedelmämallon keskellä olevassa ontelossa on runsaasti mustanharmaita pippurinmarjan kokoisia siemeniä. Siemeniä saattaa olla jopa yli 50 kappaletta hedelmää kohden.
Puuksi papaija on varsin lyhytikäinen. Tavallisesti se elää vain 4–5-vuotiaaksi. Toisaalta se alkaa tuottaa hedelmiä jo 10 kuukautta vanhana.
Viljelykasvina papaijasta on jalostettu useita eri lajikkeita.
Levinneisyys

Papaija on alkujaan kotoisin Etelä-Amerikan trooppisilta alueilta. Nykyään sitä kasvaa viljelykasvina kaikkilla tropiikissa ja subtropiikissa.
Käyttö

Papaija on yksi tropiikin eniten viljeltyjä ravintokasveja. Suurin osa sadosta käytetään paikallisesti. Papaijan hedelmän hedelmämalto sisältää runsaasti A- ja C-vitamiineja. Hedelmät nautitaan yleensä sellaisenaan tai hedelmäsalaateissa. Hedelmistä tehdään myös mehua ja nektaria, jotka ovat tuoreita hedelmiä suositumpia vientituotteita. Papajan maku on hieman melonimainen ja aprikoosimainen.
Erityisesti papaijan kuorien ja raakojen hedelmien maitiaisneste sisältää proteiineja pilkkovaa papaiinientsyymiä, jota käytetään ruoansulatusongelmien lääkinnässä. Samasta syystä papaija edistää ruoansulatusta. Entsyymi myös mureuttaa lihaa, joten papaija sopii soseutettuna marinadeihin. Sitä käytetään myös purukumin raaka-aineena sekä villan ja silkkikankaan käsittelyssä ehkäisemään kutistumista. Papaijan lehdet kelpaavat keitettyinä vihanneksiksi ja koko kasvi sopii hyvin myös karjanrehuksi.
Kuvagalleria

Papaija kuvattuna Franz Eugen Köhlerin teoksessa Köhler's Medizinal-Pflanzen (1897).
Halkaistu papaijan hedelmä.
Papaijan lehti.
Papaijan kukintoja.
Papaijapuita.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Tarhapapaija (Carica papaya)
Fineli: Papaijan ravintosisältö (kuivattu)
United States Department of Agriculture (USDA): Carica papaya (englanniksi)
Flora of China: Carica papaya (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Carica papaya (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Papaya, Carica papaya (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Carica papaya (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Carica papaya (pawpaw) (englanniksi)
Papaijapuu.
Papaijan kukkia.
Siemenet
Doppler-ilmiö

Aaltoliikkeen aiheuttava lähde siirtyy kuvassa vasemmalle. Taajuus on lähteen vasemmalla puolella suurempi kuin oikealla puolella.
Doppler-ilmiö on aaltoliikkeen taajuudessa, vaiheessa tai aallonpituudessa tapahtuva näennäinen muutos, joka johtuu aaltojen lähteen ja havaitsijan liikkeestä toisiinsa nähden. Lähestyvä kohde painaa lähettämiään impulsseja lyhyemmiksi, etääntyvä vetää ne pidemmiksi. Ilmiön selitti Christian Doppler vuonna 1842.
Doppler-ilmiön tunnetuimmat muodot ovat akustiikassa havaittu äänen taajuuden muutos äänilähteen, esimerkiksi hälytysajoneuvon, liikkuessa kohti tai poispäin, tähtitieteestä tuttu punasiirtymä sekä poliisin ja säähavainnoitsijoiden käyttämä dopplertutka.
Lähestyvä äänilähde kuulostaa kimeämmältä kuin etääntyvä, esimerkiksi etääntyvä suihkukone päästää matalaa jyrinää.
Punasiirtymässä kohteen valo punertuu, kun se etääntyy, sillä etääntyvä kohde vetää valoaaltoja pidemmiksi. Punainen valoaalto on pidempi kuin sininen.
Sinisiirtymässä kohteen säteilemä valo siirtyy siniseen kohteen lähestyessä.
Ilmiö on ehkä helpoin ymmärtää analogian kautta. Ajattele, että joku heittää lumipalloja sinua kohti sekunnin välein. Jos pysyt paikallasi, ne myös osuvat sekunnin välein – osumataajuus on yksi hertsi, sanoisi fyysikko. Ilmassa on silloin yhtaikaa useita lumipalloja. Jos juokset kohti heittäjää, sinuun osuu palloja useammin kuin kerran sekunnissa, koska keräät vartaloosi palloja jotka olivat vasta matkalla kohti alkuperäistä asemapaikkaasi. Vastaavasti juostessasi poispäin palloja osuu harvemmin.
Tapauksessa, jossa kuulija liikkuu kohti äänilähdettä ja äänilähde liikkuu kohti kuulijaa, uusi taajuus saadaan laskemalla kaavasta
f=f0*[v+vl]/[v-vk]
missä f0 on alkuperäinen taajuus, v äänen nopeus, vk kuulijan nopeus ja vl äänilähteen nopeus (kaikki veet vektoreita ja [ ] sulkeet meinaa vektorin pituutta. Nopeuden v suunta on lähteestä kuulijaan.).
Doppler-ilmiö. Aaltojen lähde on liikkeessä vasemmalle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tieteen termipankki: Dopplerin ilmiö
Dopplerin ilmiö. Astro.utu.fi. Arkistoitu 17.11.2015.
Otavan Opisto, Mika Letonsaari: Doppler-ilmiö