stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Champaner-Pavagadh
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Champaner-Pavagadh Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Intiassa
Agran linnoitus
Ajantan luolat
Bhimbetkan kalliosuojat
Champaner-Pavagadhin arkeologinen puisto
Chhatrapati Shivaji Terminus
Cholan elävät temppelit
Darjeelingin ja Nilgirin vuoristorautatiet
Elephantan luolat
Elloran luolat
Fatehpur Sikri
Goan kirkot ja luostarit
Great Himalayanin kansallispuisto
Hampi
Humayunin mausoleumi
Jantar Mantar
Kazirangan kansallispuisto
Keoladeo
Khajuraho
Khangchendzonga
Konarakin aurinkotemppeli
Le Corbusierin arkkitehtoniset työt
Länsi-Ghatit
Mahabalipuram
Mahabodhi-temppeli
Manasin kansallispuisto
Nanda Devi ja Valley of Flowers
Pattadakal
Punainen linnoitus
Qutub Minar
Rajasthanin kukkulalinnoitukset
Rani ki vav (kuningattaren porraskaivo)
Sanchi
Sundarbanin kansallispuisto
Taj Mahal
Carmen Valdés

| Mitalit> Maa:   Kuuba.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kuuba.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kuuba.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Kuuba> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | München 1972 | 4 × 100 m |  |
| Keski-Amerikan ja Karibian kisat  | Keski-Amerikan ja Karibian kisat  | Keski-Amerikan ja Karibian kisat  |  |
|  Kultaa | Santo Domingo 1974 | 100 m |  |
|  Kultaa | Santo Domingo 1974 | 200 m |  |
Carmen Laura Valdés Capote (s. 23. marraskuuta 1954) on kuubalainen entinen pikajuoksija, joka oli mukana maansa bronssia voittaneessa 4 x 100 metrin viestijoukkueessa Münchenin olympialaisissa 1972. Valdés juoksi kilpailussa toisen osuuden.
Olympiabronssin lisäksi Valdés on voittanut kaksi kultaa vuonna 1974 Dominikaanisen tasavallan Santo Domingossa käytyjen Keski-Amerikan ja Karibian kisojen 100 ja 200 metrin kisoista.
Svetlana Probirskaja

| Svetlana Probirskaja |
| --- | --- |
 Svetlana Probirskaja
Henkilötiedot
Syntynyt: Pietari
Koulutus ja ura
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Tutkimusalue:  käännöstiede
Svetlana Probirskaja on käännöstieteilijä ja venäjän kääntämisen yliopistonlehtori Helsingin yliopistossa.
Koulutus ja ura

Probirskaja kävi yleissivistävän peruskoulutuksen Pietarissa, jonka jälkeen hän opiskeli Herzenin pedagogisessa yliopistossa vuosina 1991-1994. Muutettuaan Suomeen Probirskaja aloitti venäjän kääntämisen ja tulkkauksen opinnot Tampereen yliopistossa, josta valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2001. Vuonna 2005 Probirskaja valmistui filosofian lisensiaatiksi ja vuonna 2009 väitteli filosofian tohtoriksi. Hän on myös suorittanut auktorisoidun kääntäjän tutkinnon vuonna 2002.[lähde? ]
Tutkijanuransa lisäksi Probirskaja on muun muassa tehnyt lakitekstien käännöksiä, toiminut assistenttina ja tuntiopettajana Tampereen yliopistossa sekä yliopistonlehtorina Helsingin yliopistossa. Syksystä 2015 lähtien hän on ollut Koneen säätiön rahoittamalla tutkimusvapaalla.[lähde? ]
Tutkimus

Probirskajan tutkimusten teemat kulkevat oikeudellisten tekstien tutkimuksesta valtiosuhteisiin ja historiaan ja sieltä tavallisten ihmisten pariin.
Probirskajan lisensiaatintyön aihe on Korpusvetoinen juridinen kääntäminen. Tutkimustiivistelmässä työtä kuvataan seuraavasti: "Tutkimuksessa kartoitetaan kääntäjän tiedonlähteitä yleisellä tasolla ja erityisesti juridisen kääntämisen lähteitä ja oikeusviestinnän sisäisiä tiedonlähteitä, joita ehdotetaan korpusaineistoksi, koska niiden kautta kääntäjä voi parhaiten sosialisoida itseään ja käännöksiään osaksi oikeusdiskurssia."
Väitöskirjassaan Rajankäyntiä: Suomen ja Venäjän kahdenväliset valtiosopimukset käännöstieteellisen avainsana-analyysin valossa Probirskaja tarkastelee, kuinka Suomen ja Venäjän kahdenväliset valtiosopimukset eroavat maiden muista sopimuksista. Probirskaja selvittää tutkimuksessaan, mikä aiheuttaa näitä eroavaisuuksia ja minkälaisia valtarakenteita niiden taustalta löytyy. Väitöskirjan tarkoituksena on löytää kätketyt merkitykset raskaasti rakennettujen sopimustekstien takana ja näyttää, mitä niiden näennäisen sujuvuuden alla on.
Vuodesta 2012 lähtien Probirskaja on ollut mukana Suomen Akatemian rahoittamassa projektissa nimeltä In Search of Military Translation Cultures.  Tutkimushankkeessa käsitellään talvi- ja jatkosodan aikaista sotilaallista käännös- ja tulkkaustoimintaa. Probirskaja on keskittynyt hankkeessa neuvostoliittolaisten tulkkien toimintaan ja rooliin sodan aikana.[lähde? ]
Probirskaja on ollut vuodesta 2015 tutkimusvapaalla Koneen Säätiön rahoituksen turvin. Hänen tutkimusaiheensa on Suomalaisten ja venäläisten arkisia kohtaamisia sodan ja junan translationaalisissa tiloissa. "Tutkimuksessa tarkastellaan suomalaisten ja venäläisten arkisia kohtaamisia toisaalta sodanaikana ja toisaalta kansainvälisessä Allegro-junassa nykyaikana. Tutkimuksessa kysytään, miten erikielisten ja -taustaisten ihmisten vuorovaikutus tapahtuu, ketkä toimivat tulkkeina, mitä käännös- ja tulkkauskäytäntöjä on. Tutkimuksen lähteinä käytetään sodanajan osalta sotavankien muistelmia, sotatulkkien muistelmia, sotahistoriallista tutkimusta ja arkistoaineistoa. Allegron osalta aineistona toimivat organisaation omat monikieliseen toimintaympäristöön liittyvät ohjeet, matkustajien, junanhenkilökunnan ja rajaviranomaisten haastattelut sekä tutkijan oma havainnointiaineisto, joka syntyy ”junakävelyä” suorittamalla. Tutkimus liittyy laajemmin arkikääntämisen ja sodanajan kääntämisen teemoihin."
Julkaisut > Opinnäytteet

Juridisen termistön kääntäminen: Venäläiset ja suomalaiset oikeushenkilöt. Tampereen yliopisto, Tampere, 2001. Pro gradu -tutkielma
Korpusvetoinen juridinen kääntäminen.Tampereen yliopisto, Tampere, 2005. Lisensiaatintyö
Rajankäyntiä: Suomen ja Venäjän kahdenväliset valtiosopimukset käännöstieteellisen avainsana-analyysin valossa.Tampere University Press, 2009. Väitöskirja
Julkaisut > Tieteelliset artikkelit ja teokset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Nimi | Julkaisu | Tekijä(t) | Julkaisuvuosi |
| Välimiesmenettely Venäjällä, Puolassa ja Ukrainassa. | Kirja | Lehtinen, L., Probirskaja, S. (kääntäjä) | 1999 |
| Mitä kuuluu? Suomen kielen kuuntelu- ja ääntämisharjoituksia. | Kirja | Latomaa, Sirkku, Hämäläinen, Eila, Fröberg, Jutta (kääntäjä), Probirskaja, Svetlana (kääntäjä) | 2003 |
| (Epä)symmetrinen dominanssi Suomen ja Venäjän kahdenvälisissä valtiosopimuksissa. | Kielen ja oikeuden kohtaamisia. Heikki E. S. Mattilan juhlakirja. | Probirskaja, S. | 2008 |
| Electronic proceedings of the National symposium on translation and interpreting. | MikaEL Vol. 3/2009 Transnationality | Hekkanen, R. (toim.) & Kumpulainen, M. (toim.), Probirskaja, S. (toim.), | 2009 |
| Demokratian polku | Audiovisuaalinen tuotos / lyhytelokuvia | Calton, J. (kääntäjä), Diekmann, H. (kääntäjä), Ekman, J. (kääntäjä), Hiippala, T. (toim.), Huotari, L. (kääntäjä), Keinänen, N. (kääntäjä), Kraenker, S. (kääntäjä), Meinander, H., Probirskaja, S. (kääntäjä), Tuomarla, U. (kääntäjä) | 2013 |
Chilen kansanterveyslaitos

| Chilen kansanterveyslaitos Instituto de Salud Pública de Chile |
| --- | --- |

 Portti Chilen kansanterveyslaitoksen alueelle Santiagossa.
Tutkimuslaitoksen tiedot
Perustettu:  1892
Sijainti:  Santiago, Chile
Pääkonttori:  Av. Marathon 1000, Ñuñoa, Santiago, Chile 33.4628°S, 70.6155°W
Ministeriö:  Chilen terveysministeriö
Tutkimusala:  kansanterveys, lupa- ja valvontatehtävät
Chilen kansanterveyslaitos (esp. Instituto de Salud Pública de Chile, lyhennys ISP; engl. Public Health Institute of Chile) on Chilen pääkaupungissa Santiagossa toimiva kansallinen kansanterveyden tutkimuslaitos ja terveysalan lupaviranomainen. Se esimerkiksi valvoo Chilen terveysalan laboratorioiden laatua, seuraa maan tautitilannetta, valvoo lääkkeitä, kosmetiikkaa ja lääketieteellisiä laitteita, tutkii ympäristö- ja työterveyden alaa, valmistaa rokotteita ja valvoo Chilessä käytettävien rokotteiden laatua. Vuonna 1892 alkujaan Hygienian laitokseksi perustettu tutkimuslaitos sai nykynimensä vuonna 1980. Laitos on hallinnollisesti maan terveysministeriön alainen organisaatio.
Chilen kansanterveyslaitos osallistuu esimerkiksi covid-19-taudin seurantaan maassaan.
Aiheesta muualla

Instituto de Salud Pública de Chile (kotisivut) (espanjaksi) (ispch.cl)
Cifras Oficiales COVID-19 (päivittäiset covid-19-yhteenvedot) (espanjaksi) (gob.cl)
Visor territorial COVID-19. Ministerio de Bienes Nacionales (IDE Chile; graafinen covid-19-tilannekuva) (espanjaksi) (visorterritorial.cl)
WHO COVID-19 Dashboard: Chile (englanniksi) (who.int)
Valtiollisia tai maanosan kansanterveyslaitoksia
| --- | --- |
Eurooppa:    ECDC   RIVM   ISHP   Sciensano   UKHSA   PHE   PHS   PHW   NCPHA   ISCIII   HPSC   Embætti landlæknis   ISS   GÖG   EODY   HZJZ   SPKC   SMLPC   LIH   ANSP   FHI   IPH   INSA   NIZP-PZH   Santé Publique France   INSP   Folkhälsomyndigheten   RKI   IPHS   ÚVZ SR   NIJZ   THL   BAG   SIF   SZÚ   TsHZ   NNK   RRPCEM   Rospotrebnadzor   Terviseamet 
Aasia:    IEDCR   KCDA   NIHRD   NCDC   NIHR   IPI   ICDC   NIPH   IPC   NIPH   NTsOZ   China CDC   IPH   NCPH   NHL   BPKIHS   Pakistanin terveysvirasto   PNIPH   Saudi CDC   NCID   Taiwan CDC   Thai NIH   NIHE 
Afrikka:     Africa CDC   IPA   NICD   EPHI   NMIMR   CPC   KEMRI   INRB   NCDC   IPM   IPM   INS   NCDC   IPCI   ZNPHI   IPD   NIH Somalia   PHI   NIMR   INH   IPT   UVRI 
Amerikka:    ANLIS   IAL   ISP   INCIENSA   PHAC   INS   IPK   INSP   INS   CDC 
Muut alueet:   AIHW
Huomaa: Malline on keskeneräinen, eikä toistaiseksi sisällä läheskään kaikkia kansallisia tai ylikansallisia kansanterveyslaitoksia tai -virastoja.
Crazy Nights Tour

| Crazy Nights Tour> Kiss |
| --- | --- |
Albumi:  Crazy Nights (1987)
Esitykset:  192, joista 2 peruuntui
Crazy Nights Tour on Kiss-yhtyeen kuudestoista kiertue. Kiertue promotoi yhtyeen vuonna 1987 julkaistua Crazy Nights -albumia. Kiertueella yhtye konsertoi myös Japanissa ensimmäistä kertaa sitten vuoden 1977 Alive II Tour -kiertueen. Kiertueelta on olemassa myös kuvamateriaalia. Yhtye vieraili kiertueen aikana myös Suomessa 19. syyskuuta 1988 Helsingin jäähallissa. Kerta oli myös viimeinen, kun yhtye esiintyi maskeitta Suomessa.
Crazy Nights Tourilta on kuvamateriaalia Kissology Dvd sarjassa Philadelphia Spectrumin keikalta ja Tokion Budokanista.
Settilista

"Love Gun"
"Cold Gin"
"When Your Walls Come Down"
"Bang Bang You"
"Hell or High Water"
"No, No, No"
"Reason To Live"
"I Love It Loud"
"Fits Like A Glove"
"War Machine"
"Lick It Up"
"Detroit Rock City"
"Crazy Crazy Nights"
"Rock And Roll All Nite"
Kokoonpano

Paul Stanley – rytmikitara, laulu
Gene Simmons – bassokitara, laulu
Bruce Kulick – soolokitara
Eric Carr – rummut, laulu (satunnaisesti)
Claraboia

| Claraboia |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  José Saramago
Kieli:  portugali
Kustantaja:  Editorial Caminho
Julkaistu:  2011
Sivumäärä:  384
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Claraboia on portugalilaisen kirjailijan José Saramagon vuonna 1953 kirjoittama kirja. Teos jäi vuosikymmeniksi kustantajan arkistoihin, ja Saramago vaikeni sen olemassaolosta. Lokakuussa 2011 José Saramagon säätiö ilmoitti kirjan julkaisemisesta postuumisti. Teos ilmestyi puolivälissä lokakuuta 2011 runsaan vuoden kuluttua kirjailijan kuolemasta. Teos on käännetty useille kielille.
Teos kertoo talosta, jossa on kattoikkuna, ja talon asukkaista. Teos oli itse asiassa Saramagon toinen kirja. Esikoisteos Terra do Pecado oli ilmestynyt 1947. Sen jälkeen Saramago vaikeni yli 20 vuodeksi. Kun Saramago 1980-luvulla oli jo maineikas kirjailija, kustantaja otti häneen yhteyttä ehdottaen kirjan julkaisua. Saramago ei kuitenkaan halunnut enää nähdä teosta julkaistuna elinaikanaan ja jätti päätöksenteon perillisilleen hänen kuolemansa jälkeen.
Kirjan tapahtumat sijoittuvat kevääseen 1952. Kirja kertoo eräällä Lissabonin kadulla olevan talon asukkaista. Alimmassa kerroksessa asuu suutari vaimonsa kanssa ja kauppaedustaja ulkomaalaisen vaimonsa ja poikansa kanssa. Toisessa kerroksessa asuu sanomalehtipainon työntekijä ja hänen vaimonsa sekä "salaperäinen nainen". Ylimmässä, kolmannessa kerroksessa asuu toimistotyöntekijä vaimonsa ja tyttärensä kanssa.
Tarina etenee näiden hahmojen kautta. Saramagon kirja kuvastaa ihmisen käyttäytymistä ja sen vaikutusta yhteiskuntaan.
Champdeniers-Saint-Denis

| Champdeniers-Saint-Denis |
| --- | --- |
 Näkymä Champdeniersiin
 vaakuna
 Champdeniers-Saint-Denis
 Koordinaatit: 46°29′06″N, 00°24′14″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Uusi-Akvitania
Departementti:  Deux-Sèvres
Arrondissementti:  Parthenay
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  21,8 km²
Väkiluku (2016):  1 632
 – Väestötiheys:  74,8 as./km²
Postinumero:  79220
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Champdeniers-Saint-Denis (Poitoun murteella Chandna) on Ranskan kunta Deux-Sèvresin departementissa Uuden-Akvitanian hallintoalueella. Kunnan pinta-ala on 21,8 neliökilometriä ja siellä on arviolta 1 632 asukasta (vuonna 2016).
Kunta sijaitsee teiden 745 ja 748 risteyksessä, ja teiden päätepisteet ovat pohjoisessa Bressuire, etelässä Niort, lännessä Fontenay-le-Comte ja kaakossa Saint-Maixent-l’École.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Champdeniers-Saint-Denis Wikimedia Commonsissa
Sverdrupin saari

Sverdrupin saaren sijainti Karanmerellä.
Sverdrupin saaren kartta.
Sverdrupin saari sijaitsee Venäjän Siperian pohjoispuolisella Karanmerellä Novaja Zemljasta itään. Saari sijaitsee Aasian mantereelta 110 kilometrin päässä Jamalin ja Gydan niemimaiden lähellä pohjoiseen Ob-joen suusta ja Jenisein lahdesta.
Löytäminen

Sverdrupin saaren löysi Fridtjof Nansen 18. elokuuta 1893 Fram-laivan ensimmäisellä tutkimusmatkalla. Ensimmäisen kerran saarelle rantauduttiin kahdella venäläisillä Sibirjakov (jäänmurtaja) ja Rusanov jäänmurtajilla vuoden 1933 elokuussa.
Geologia

Tuolloin tehtiin ensimmäinen kuvaus saaren pinnanmuodostuksesta ja geologiasta. Sverdrupin saaren pinta-ala on noin 70 neliökilometriä. Siitä noin kolmannes on hiekasta kaasaantunutta kynnästä jonka korkeus merenpinnasta on alle kaksi metriä. Korkein kohta saaren keskiosassa on 33 metriä. Saaren pinnanmuoto on selvästi penkereinen ja sitä halkovat selvät veden uurtamat raviinit.
Sää ja kasvillisuus

Keskilämpötila on tammikuussa -26 – -28 °C ja heinäkuussa 0,4–3,4 °C. Vuotuinen sademäärä on 200–300 millimetriä. Kylmyys aiheuttaa sen että saaren kasvillisuus on arktisen aavikon tyypillistä kasvillisuutta. Putkilokasveja on vähän ja ne kuuluvat seuraaviin heimoihin:
| --- | --- |
 Cyperaceae  Poaceae  Ranunculaceae  Juncaceae  Polygonaceae  Caryophyllaceae :  Rosaceae  Saxifragaceae  Brassicaceae  Salicaceae  Papaveraceae  Scrophulariaceae 
Saarella kasvaa 27 lajia sammalia ja 33 lajia jäkäliä.
Dachaun keskitysleiri

Dachaun keskitysleiri ilmakuvassa.
Amerikkalaiset teloittavat SS-miehiä Dachaussa.
Portti Dachaun keskitysleirille.
Dachaun keskitysleiri oli natsi-Saksan keskitysleiri lähellä Dachaun kaupunkia (pohjoiseen Münchenistä) eteläisessä Saksassa.
Dachaun keskitysleiri oli ensimmäinen laatuaan. Leiri rakennettiin käytöstä poistuneeseen ruutitehtaaseen ja valmistui 21. maaliskuuta 1933. Yhdessä Auschwitzin kanssa Dachaun keskitysleiri on noussut tunnetuimpien keskitysleirien joukkoon.
Dachaun keskitysleirille vangittiin yhteensä yli 200 000 miesvankia, joiden joukossa oli muun muassa juutalaisia, natsien vastustajia, homoseksuaaleja, Jehovan todistajia ja kommunisteja. Vuodesta 1941 lähtien Dachau toimi myös tuhoamisleirinä, ja siellä tiedetään murhatun noin 30 000 vankia.
Yhdysvaltain VII armeijakunnan 42. ja 45. jalkaväkidivisioona vapauttivat Dachaun keskitysleirin vangit 29. huhtikuuta 1945. Samana päivänä yhdysvaltalaiset ampuivat Dachaussa noin 40 SS-miestä, joista osa vietiin vankilan muuria vasten ja ammuttiin konekivääreillä. Myös vangit pahoinpitelivät 25–50 vartijaa kuoliaiksi. Teloitetut eivät kuitenkaan olleet leirin vakituisia SS-vartijoita, jotka olivat paenneet, vaan muutamaa päivää aikaisemmin itärintamalta leiriä vahtimaan siirrettyjen SS-joukkojen jäseniä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dachaun keskitysleiri Wikimedia Commonsissa
Champagnole

| Champagnole |
| --- | --- |
 Kaupungintalo
 Champagnole
 Koordinaatit: 46°44′53″N, 5°54′28″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Burgundi-Franche-Comté
Departementti:  Jura
Arrondissementti:  Lons-le-Saunier
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,2 km²
Väkiluku (2013):  7 901
 – Väestötiheys:  391,5 as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Champagnole on kunta itäisessä Ranskassa Juran departementissa Burgundi-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee 812 metriä korkean vuoren Mont Rivelin juurella.
Tunnettuja kuntalaisia

Hervé Balland, maastohiihtäjä
Sylvain Guillaume, yhdistetyn hiihtäjä
Grégory Pujol, jalkapalloilija
Quentin Fillon Maillet, ampumahiihtäjä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Champagnole Wikimedia Commonsissa
Street Fighter II

| Street Fighter II |
| --- | --- |
 Street Fighter 2 Turbo (SNES)
Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Jakelija:  Tectoy, Nintendo eShop ja App Store
Tuottaja:  Yoshiki Okamoto
Suunnittelija:  Arika
Säveltäjä:  Yōko Shimomura
Pelisarja:  Street Fighter
Julkaistu:  1991
Lajityyppi:  tappelupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, kaksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi 
Alusta:  Kolikkopeli, SNES, Sega Mega Drive, DOS, Amiga, PlayStation, Game Boy Advance, ZX Spectrum
Jakelumuoto:  pelimoduuli, levyke
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Street Fighter II on Capcomin kehittämä vuonna 1991 julkaistu taistelupeli, joka on jatkoa Street Fighter -pelisarjan vähemmän tunnetulle ensimmäiselle osalle. Street Fighter II aloitti tappelupelibuumin ja se on valittu World Video Game Hall of Fameen.
Yksinkertaisen juonen varaan rakennettu, aitojakin taistelulajeja sisältänyt peli julkaistiin aluksi pelihalleissa ja myöhemmin konsoleilla ja kotitietokoneilla (kuten Amigalla). Pelin pohjalta on luotu myös Street Fighter Alpha -sarja, joka kertoo peliä edeltävästä ajasta. Sarjasta ovat tulleet tunnetuiksi muun muassa hahmot Ryu, Ken ja M. Bison.
Hahmot

| Hahmo | Ensiesiintyminen | Areena |
| --- | --- | --- |
|  Ryu | Street Fighter | Suzaku Castle, Japani |
|  Ken | Street Fighter | San Francisco Bay, USA |
|  E. Honda | Ensiesiintyminen | Japani |
|  Chun-Li | Ensiesiintyminen | Beijing, Kiina |
|  Blanka | Ensiesiintyminen | Brasilia |
|  Zangief | Ensiesiintyminen | Bilsk Steelworks, USSR |
|  Guile | Ensiesiintyminen |  |
|  Dhalsim | Ensiesiintyminen | Bank of the Ganges River, Intia |
|  Balrog (Japanissa M. Bison) | Ensiesiintyminen |  |
|  Vega | Ensiesiintyminen |  |
|  Sagat | Street Fighter | Ruins of the Ayutthaya Temple, Thaimaa |
|  Bison (Japanissa Vega) | Ensiesiintyminen |  |
Muut versiot

Street Fighter II:n pohjalta julkaistiin myös lukuisia parannelmia tai päivityksiä, jotka erosivat vanhasta pelistä varsin vähän ja aiheuttivat aikoinaan paljon kritiikkiä.kenen mukaan? Ensimmäinen, The World Warrior, oli ensimmäinen konsoliversio ja vastasi suunnilleen hallipeliä. Ensimmäinen päivitetty versio oli vuoden 1992 Champion Edition, jossa pelaajat saivat ohjata pelin neljää viimeistä vastusta (Balrog, Vega, Sagat ja M. Bison). Kahdeksan kuukautta myöhemmin julkaistiin Hyper Fighting, jossa hahmoille oli lisätty uudet väriteemat ja jossa myös pelin tempoa oli nopeutettu (ns. Turbo-moodi).
Myöhemmin julkaistiin seuraaja Super Street Fighter II ja sen tietokonevastine Super Street Fighter 2 Turbo, jotka esittelivät viisi uutta hahmoa: Cammyn, T. Hawkin, Dee-Jayn, Akuman ja Bruce Lee -tribuutti Fei Longin.
Sarjaan on myöhemmin julkaistu myös varsinaiset jatko-osat Street Fighter III vuonna 2000 ja Street Fighter IV vuonna 2008.
Merkitys pelien historiassa

Street Fighter inspiroi lukuisia muita tappelupelejä, kuten suurta kohua aiheuttaneen Midwayn Mortal Kombatin ja Rarewaren Killer Instinctin.
Elokuva

Vuonna 1994 ilmestyi Street Fighter II:n pohjalta kehitelty elokuvasovitus Street Fighter, joka ei kuitenkaan menestynyt. Elokuvan käsikirjoitti ja ohjasi Steven E. de Souza, ja sen pääosia näyttelivät Jean-Claude Van Damme ja Raúl Juliá.
Aiheesta muualla

Street Fighter II MobyGamesissa (englanniksi)
Street Fighter II Turbo MobyGamesissa (englanniksi)
Street Fighter
| --- | --- |
Videopelit:   Street Fighter  Street Fighter II Super Street Fighter II  Super Street Fighter II Turbo  Turbo HD Remix  Street Fighter Alpha Alpha 2  Alpha 3  Street Fighter III  Street Fighter IV Super Street Fighter IV  Ultra Street Fighter IV  Street Fighter V  Street Fighter 6 
Spin-off-pelit:   Street Fighter 2010  Street Fighter: The Movie  Street Fighter EX EX2  EX3  Super Puzzle Fighter II Turbo  Super Gem Fighter Mini Mix  Street Fighter Online: Mouse Generation 
Muut pelit:   X-Men vs. Street Fighter  Marvel Super Heroes vs. Street Fighter  Street Fighter X Tekken  Tekken X Street Fighter 
Hahmot:   Akuma  Balrog  Blanka  Cammy  Chun-Li  Dan  Dhalsim  E. Honda  Fei-Long  Guile  Ken  M. Bison  Ryu  Sagat  Sakura  T. Hawk  Vega  Zangief 
Elokuvat:   Street Fighter (1994)  Street Fighter: The Legend of Chun-Li (2009) 
Animaatioelokuvat:   Street Fighter II: The Animated Movie (1994)  Street Fighter Alpha: The Animation (1999)  Street Fighter Alpha: Generations (2005)  Street Fighter IV: The Ties That Bind (2009) 
Televisiosarjat:   Street Fighter II V (1995)  Street Fighter (1995–1997)  Street Fighter: Assassin's Fist (2014) 
Sarjakuvat:   Street Fighter II: Ryu  Street Fighter: Sakura Ganburu!
Street Fighter (videopeli)

| Street Fighter |
| --- | --- |
 Botons sensitius a la pressió del moble original.
Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Suunnittelija:  Hiroshi Matsumoto
Pelisarja:  Street Fighter
Julkaistu:   30. elokuuta 1987
Lajityyppi:  Tappelupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi 
Alusta:  Kolikkopeli, Amiga, Atari ST, Commodore 64, DOS, ZX Spectrum, PC Engine, Windows
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Street Fighter on Capcomin kehittämä kolikkopeli vuodelta 1987. Se on ensimmäinen osa Street Fighter -taistelupelisarjassa. Peli ei ollut erityisen tunnettu, ja vasta sen jatko-osa Street Fighter II tuli huomattavasti enemmän tunnetuksi. Street Fighterissä ei ollut pelattavana muita hahmoja kuin Ryu ja Ken (Ken ainoastaan kaksinpelissä).
Peli julkaistiin PC Enginelle vuonna 1988 nimellä Fighting Street.
Pelattavuus

Pelaaja ottelee peräkkäin yksi vastaan yksi kamppailuja tietokonetta vastaan tai vaihtoehtoisesti yksittäisessä pelissä toista pelaajaa vastaan. Jokainen ottelu kestää kolme erää, joista pelaajan on voitettava kaksi päästäkseen seuraavalle kierrokselle. Lisäksi pelaajan on voitettava vastustajansa yhden erän aikana alle puolessa minuutissa. Mikäli aika päättyy ettei kumpikaan ole saanut tyrmättyä toista, julistetaan voittajaksi se jolla on enemmän energiaa jäljellä. Mikäli kolmas erä päättyy tasan julistetaan tietokoneen ohjaama pelaaja voittajaksi. Yksin pelissä pelaaja voi jatkaa uudestaan tappiosta huolimatta, samaa vastustajaa vastaan jolle hävisi.
Pelaajalla on käytössä myös kolme erikoisliikettä, jotka saa vain tekemällä tietyn sarjaliikkeen joystickillä ja sen näppäimillä. Nämä tekniikat ovat "Psycho Fire" (波動拳, Hadōken?, "Surge Fist"), "Dragon Punch" (昇龍拳, Shoryūken?, "Rising Dragon Fist") ja "Hurricane Kick" (竜巻旋風脚, Tatsumaki Senpū Kyaku?, "Tornado Whirlwind Kick"). Myöhemmissä Street Fighter peleissä kyseisiä erikoisliikkeitä ei ole kerrottu kolikkopelin ohjeissa.
Hahmot

Pelaajalla on käytössään japanilainen kamppailulajien taitaja Ryu, joka ottelee kansainvälisessä kamppailulajien turnauksessa todistaakseen vahvuutensa. Toinen hahmo on käytössä vain kaksinpelissä, joka on Ryun entinen harjoittelukaveri ja kilpailija Ken. Molemmat hahmot ovat liikkeiltään ja erikoisliikkeiltään samanlaisia. Heidät erottaa ainoastaan nimen lisäksi ulkonäöllisesti.