stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Snooker-kausi 2006–2007
Aiheesta muualla

World Snooker
Premier League Snooker (Arkistoitu – Internet Archive)
Karusellisorvi

Karusellisorvi on metallintyöstökone, jossa yksinkertaisimmillaan suoritetaan lastuavaa työstöä kuten kärkisorvissa: pakkaan kiinnitetty kappale pyörii oman akselinsa ympäri, ja erilaisilla terillä aineen pinnasta poistetaan materiaalia lastuamalla.
Poiketen tavallisesta sorvista, karusellisorvin pyörivä pakka on asennettu vaakasuuntaan, ja sorvattava kappale pyörii pystyakselinsa ympäri.
Tällöin pakkaa kohti liikkuva Z-akseli kulkee pystysuunnassa ja X-akseli vaakasuunnassa.
Tämä mahdollistaa suurien ja painavien kappaleiden sorvauksen: karusellisorvien pyörähdyshalkaisijat alkavat 1200 mm:stä ja isoimmat karusellisorvit kykenevät työstämään yli 20-metrisiä kappaleita.
Suuri lattiatasolla pyörivä pakka juontaakin nimityksen "karusellisorvi" (englanniksi Vertical Turret Lathe, VTL).
Kuten muissakin työstökoneissa CNC-ohjaus on karusellisorveissa tavallista. Se mahdollistaa myös metallintyöstön jyrsimällä. Tällöin lisävarusteisiin kuuluu jyrsinpää. Koneessa on siis vähintään kolme CNC-ohjattua akselia: X-, Z- ja C-akseli. Sorvin normaalisti pyörivä pakka ottaa CNC-koordinaatistossa nimityksen C-akseli, jota käytetään kulmapaikoittavana akselina, kun X- ja Z-akselit huolehtivat lineaarileikkauksesta käyttäen tavanomaisia interpolaatiotyökiertoja.
Tyypillisiä kappaleita sorveille ovat erilaiset laakeriholkit ja laipat, isoimmilla sorveilla laivojen potkurit ja suulakkeet ja isoimmat koneistukset ovat voimalaitostekniikkaa sekä off-shore -laitteistojen osia.
Suomessa ei ole työstökonevalmistusta. Isoimmat karusellisorvit valmistetaan Kiinassa, Venäjällä ja USA:ssa. Jotkut yritykset ostavat ja kunnostavat vanhojen koneiden runkoja, jolloin ne modernisoidaan uudella sähkö- ja CNC-tekniikalla.
Isoin tällainen projekti on tekeillä TEVO Oy:n potkuritehtaalla Turengissa. 1970-luvun neuvostovalmisteinen Kolomna-karusellisorvi rakennetaan käytännöllisesti kokonaan uudestaan. Koneen alkuperäinen pyörähdyshalkaisija on 10 metriä, ja työstökappaleen massa voi olla 200 000 kg. Työstettävä kappale voi olla niin ikään viisi metriä korkea. Pelkkä koneen pakka painaa 125 000 kg, ja se pyörii hydrostaattisen öljykalvon varassa. Koneen oma massa on 600 000 kg.
Koneeseen tulee CNC-ohjaus ja molemminpuoliset jyrsinpäät.
Kati Penttinen

Kati Marika Penttinen (s. 4. kesäkuuta 1986 Kuopio) on aktiiviuransa lopettanut suomalainen kilpakävelijä. Hän edusti Kuopion NMKY:tä ja hänen valmentajanaan toimi vuodesta 2008 lähtien Marko Kivimäki. Aikuisten SM-tasolla on voittanut kaksi pronssia 10 kilometrin kävelyssä vuosina 2007 ja 2008.
Kapteeni Kari

Kapteeni Kari (engl. Commander Clark) on ranskalainen vuoden 2010 animaatiosarja. Se kertoo Kapteeni Karista, joka matkaa avaruudessa miehistönsä kanssa.
Ääninäyttelijät

Suomenkieliset äänet
Jari Salo
Kristina Vahvaselkä
Tommi Haapaniemi
Antti Pääkkönen
Ella Pyhältö
Sasu Moilanen
Markus Blom
Juhani Rajalin
Arto Nieminen
Petrus Kähkönen
Karolina Blom
Santtu Karvonen
Elise Langenoja
Minna Määttälä
Tuotanto: Uptempo Oy
Aiheesta muualla

Kapteeni Kari Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kapteeni Kari Yle Areenassa
Järvenpäänlammi

| Järvenpäänlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  62°10′35″N, 24°11′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Vehkajärven valuma-alue (35.49)
Laskuoja:  Hyödynoja Vehkajärveen 
Järvinumero:  35.491.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113,1 m  
Rantaviiva:  0,513 km  
Pinta-ala:  1,127 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiJärvenpäänlammi 
Järvenpäänlammi  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Salmentakan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,1 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Vehkajärven valuma-alueella (35.49), jonka Vehkajärven lähialueeseen (35.491) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 113,1 metriä mpy.
Kanzaki

| Kanzaki (神埼市) |
| --- | --- |
 Näkymä Kanzakiin, keskellä Yoshinogarin arkeologinen kohde
 lippu:  Symboli
 Kanzakin sijainti Sagan prefektuurissa
 Kanzaki
 Koordinaatit: 33°18′39″N, 130°22′23″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Sagan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  125,13 km²
Väkiluku (04/2018):  31 821
 – Väestötiheys:  254,3 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Momiji (puu ruskassa)
 – Kukka:  Kirsikankukka
 
 https://www.city.kanzaki.saga.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kanzaki (jap. 神埼市, Kanzaki-shi) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Sagan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin itäosassa Sagan ja Kurumen kaupunkien välimaastossa. Pohjois–eteläsuunnassa pitkänomaisen kaupungin eteläosa ulottuu Chikugojoelle ja sen viljavalle tasangolle, pohjoisosa nousee vuoristoon, jonka korkein huippu on Sefurivuori. Kanzakissa on 31 821 asukasta (huhtikuussa 2018) ja sen pinta-ala on 125,13 neliökilometriä.
Kanzakista on löydetty suurimittakaavainen, noin 2 000 vuotta vanha Yayoi-kauden kylä, Yoshinogarin arkeologinen kohde, ja huomattava määrä kauden esineistöä. Edo-kaudella Kanzaki toimi yhtenä Nagasakiin johtavan Nagasaki-kaidō-tien postiasemista (shukuba). Nykyinen Kanzakin kaupunki perustettiin vuonna 2006, kun entiseen Kanzakin maaseutukaupunkiin liitettiin Chiyodan maaseutukaupunki ja Sefurin kyläkunta.
Kanzakia palvelee JR Kyūshūn Nagasaki-päälinja.
Kuvia

Rekonstruoituja asumuksia Yoshinogarissa
Yokotaken kanavapuisto
Näkymä Sefurivuorelle
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kanzaki Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Kati Rekai

Kati Rekai CM (20. lokakuuta 1921 – 1. helmikuuta 2010 Toronto, Kanada) oli kirjailija. Hän syntyi Budapestissa, mutta jätti Unkarin vuonna 1948. Hän saapui Torontoon, Kanadaan, Pariisin kautta vuonna 1950.
Rekai tunnetaan lapsille suunnatuista matkakirjoista, joita on käännetty useille kielille. Matkakohteita tarkastellaan neljän eläinhahmon – Mickeyn, Taggyn, Puppon ja Cican – silmin.
Rekaista tehtiin vuonna 1993 Kanadan ritarikunnan jäsen.
Katy Taylor

| Katy Taylor |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. lokakuuta 1989 (ikä 34) Houston, Texas
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Taitoluistelija
Pituus:  153 cm
Valmentaja(t):  Jana Conter Mark Poole
Koreografi(t):  Lea Ann Miller Peter Tchernyshev
Luisteluseura:  Texas Gulf Coast FSC
Aloittanut:  1995
Henkilökohtaiset parhaat pisteet (ISU)
Pisteet yhteensä:  164,05 Neljä maanosaa 2006
Lyhytohjelma:  57,26 Neljä maanosaa 2006
Vapaaohjelma:  109,76 Neljä maanosaa 2006
Katy Lynn Taylor (s. 22. lokakuuta 1989) on yhdysvaltalainen taitoluistelija. Hän voitti naisten yksinluistelun vuonna 2006 neljän maanosan mestaruuskilpailuissa.
Taylor sijoittui vuonna 2006 taitoluistelun Yhdysvaltain-mestaruuskilpailuissa neljänneksi yllettyään jo aiemmin hopealle junioritasolla. Hän voitti vuoden 2004 juniorimaailmanmestaruuskilpailuissa pronssia.
Taylor syntyi Houstonissa, Texasissa, ja aloitti luistelun kuusivuotiaana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katy Taylor Wikimedia Commonsissa
Kellovero

Kellovero (ruots. klockskatt) oli Kustaa Vaasan 1530 määräämä ylimääräinen vero, jonka tuotolla Ruotsi maksoi velkansa Lyypekille. Veron kohteena oli seurakuntien omaisuus, säästöt ja tulot. Vero kannettiin joko siten, että jokaisen kirkon, kappelin tai luostarin suurin kirkonkello pakkoluovutettiin sulatettavaksi ja myytäväksi metallina, tai seurakunnan oli maksettava vastaava summa rahana tai kirkkohopeina kellonsa lunastamiseksi.
Kellot kuljetettiin suurimpiin satamakaupunkeihin ja laivattiin Lyypekkiin, jossa Kustaa Vaasan edustaja myi ne. Lisäveron tuotto havaittiin pian liian vähäiseksi ja rahaksimuunto vei paljon aikaa, mikä aiheutti lyypekkiläisten valitusten vyöryn. Siksi vero, jota oli alussa kannettu vain kaupungeista ja rannikkopitäjistä, ulotettiin sisämaankin kirkkopitäjiin tammikuussa 1531. Niissä pitäjistä, joissa oli vain yksi kello, joutuivat seurakuntalaiset maksamaan vain puolet lunastusmaksusta.
Suomessa monien seurakuntien tiedetään käyttäneen lunastusoikeutta. Pohjanmaalla vero kannettiin 1532 ja vain Mustasaaren talonpojat joutuivat luopumaan kirkkonsa kellosta.
Taalainmaalla kellovero aiheutti 1531–1533 kellokapinaksi kutsutun kolmannen taalalaiskapinan, jonka Kustaa Vaasa kukisti verisesti.
Kellovero-nimistä veroa kannettiin myös Tanskassa ja Holsteinissa 1528.
Karavaani

Karavaani lähestyy kaupunkia Saharassa (1890)
Karavaani (pers. kervan) on alkujaan tarkoittanut Lähi-idän ja Pohjois-Afrikan kamelijonoa, joka kuljettaa ihmisiä ja tavaroita. Eniten karavaaneja on käytetty kaupankäynnin apuna Saharan autiomaassa ja sen ympäristössä sekä Arabian niemimaalla, mutta myös Aasiassa, esimerkiksi Silkkitiellä. Karavaaneissa on erikoista pyörän puuttuminen kuljetusvälineenä. Se vapauttaa kulkemaan myös seuduilla, joilla ei ole teitä. Kameli pystyy kantamaan suurta taakkaa  (400 - 450 kg) ja kulkemaan maastossa, jossa ei ole tietä.
Karavaani tarkoittaa nykyään puhekielessä myös kuorma-autojen tai muiden kuljetusajoneuvojen jonoa tai matkailuvaunua. Karavaani ja vankkurikaravaani ovat eri asia. Karavaaneissa on kameleita ja ihmisiä. Vankkurikaravaaneissa oli vankkureita ja vetoeläimiä sekä ihmisiä (kts. kuva).
Karavaanissa matkustaneet saattoivat levätä ja huoltaa eläimiään vanhojen kauppareittien varrelle perustetuissa karavaaniseraljeissa, jotka toimivat majatalojen ja huoltoasemien tapaan.
Historia

Muinaisen Babylonian kuninkaat lähettivät jo yli 5000 vuotta sitten kauppakaravaaneja Välimeren rannikolle noutamaan kiveä ja setripuuta ja Punaisenmeren seudulle noutamaan kuparia ja kultaa. Kauppakaravaanien vaarana olivat rosvot ja vihamieliset ihmiset, minkä vuoksi kauppiaiden matkojen turvaaminen vieraissa maissa kuului jo varhain hallitsijan tehtäviin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karavaani Wikimedia Commonsissa
Vankkurikaravaani Utahissa 1912
Karavaani vuonna 1985 Nigerissä matkalla Agadezista Bilmaan.
Kimmo Heinonen (koripalloilija)

Kimmo Heinonen (s. 31. tammikuuta 1968 Laitila) on suomalainen entinen koripalloilija ja koripallovalmentaja.
Pelaajauransa aikana Heinonen pelasi Uudenkaupungin Korihaissa, jota hän myöhemmin myös valmensi. Seuran päävalmentajana Heinonen toimi kaudella 1999–2000.
Kaupanger

| Kaupanger |
| --- | --- |

 Kaupanger
 Koordinaatit: 61°11′04″N, 7°14′32″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Vestland
Kunta:  Sogndal
Pinta-ala:  
 – Maa:  1,1 km²
Väkiluku (2023):  1 075
 – Väestötiheys:  977,3 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaupanger on taajama Sogndalin kunnassa Vestlandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 1,1 neliökilometriä ja asukasluku 1 075 vuonna 2023.
Kuvia

Kaupangerin sauvakirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaupanger Wikimedia Commonsissa
Kesämalvikki

| Kesämalvikki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malvales
Heimo::  Malvakasvit Malvaceae
Suku::  Malvikit Lavatera
Laji::  trimestris
Kaksiosainen nimi
 Lavatera trimestris  L. 
Synonyymit
 Malva trimestris (L.) Salisb. 
Katso myös
   Kesämalvikki Wikispeciesissä   Kesämalvikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kesämalvikki eli kesämalva (Lavatera trimestris) on yksivuotinen malvakasvilaji, jota viljellään kesäkukkana. Se kasvaa 15–50 senttimetriä korkeaksi. Kukat ovat suppilomaiset ja suuret, 5–6 cm leveitä. Terälehdet ovat vaaleanpunaisia, valkoisia tai liiloja, violettisuonisia. Laji muistuttaa selvästi silkkimaloppia eli maloppia (Malope trifida), jota myös viljellään yksivuotisena kesäkukkana.
Kesämalvikki esiintyy alkuperäisenä Välimeren alueella: Etelä-Euroopassa, Pohjois-Afrikassa ja Lähi-idässä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kesämalva – Malva trimestris
Karva

Hiuksia, ihmisen karvaa
Karvat ovat nisäkkäiden ihon ulkopinnassa kasvavia, sarveisaineesta muodostuneita epidermisiä ulokkeita. Karvat kehittyivät suomuista, kun nisäkkäät kehittyivät matelijoista. Yksittäisistä karvoista koostuvaa eläimen karvapeitettä eli karvoitusta kutsutaan usein turkiksi. Karvalla on monia tehtäviä: se esimerkiksi suojaa eläintä liian korkeilta tai matalilta lämpötiloilta. Usein karva on eläimen elinympäristön värinen, jolloin se tarjoaa saaliseläimelle näkösuojaa saalistajiaan vastaan tai saalistajalle mahdollisuuden väijyä saalistaan huomaamattomasti. Esimerkiksi jäniksen karvapeitteen väri vaihtelee vuodenaikojen mukaan. Myös kasveilla on karvoja, mutta ne eivät ole samaa ainetta.
Karva koostuu noin 10-prosenttisesti vedestä ja noin 90-prosenttisesti biologisesta polymeerista: proteiinista nimeltään keratiini. [lähde? ]
Aikuisten ihmisten karvoitus on yleensä runsaimmillaan päässä (hiukset, kulmakarvat, ripset ja miehillä parta), kainaloissa (kainalokarvat) ja sukupuolielinten ympärillä (häpykarvoitus). Myös muualle kasvaa karvoja, mutta ei tavallisesti yhtä tiheästi. Ihmisen karvoitus lisääntyy murros- ja teini-iässä, varsinkin pojilla.
1. Karva, 2. Iho, 3. Tali, 4. Juurituppi, 5. Talirauhanen
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kimmo Happo

| Kimmo Happo> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. huhtikuuta 1979 Kajaani, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kime
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  173 cm
Paino:  82 kg
Pelinumero:  9
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–2010
Seurat:  TPS Sport Esbjerg IK Kajaanin Hokki
Kimmo Happo (s. 21. huhtikuuta 1979 Kajaani) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän edusti kiekkouransa aikana Vaasan Sportia, Kajaanin Hokkia ja Esbjerg IK:ta.
Keskussotilassairaala

Keskussotilassairaala suomen kielessä tarkoittaa ainakin seuraavia:
Keskussotilassairaala 1, toiminnassa 1918–2005 Helsingissä, jota on kutsuttu Tilkaksi
Keskussotilassairaala 2, toiminnassa 29. heinäkuuta 1940 – 28. helmikuuta 1994, joka on sijainnut Lahden varuskunnassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Keskussotilassairaala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kari Suomi

| Kari Suomi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1948 
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  apulaisprofessori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Turun yliopisto PhD 1980
Väitöstyön ohjaaja:  Kalevi Wiik
Instituutti:  Oulun yliopisto
Tutkimusalue:  fonetiikka
Kari Suomi toimi fonetiikan apulaisprofessorina vuosina 1985–2012 Oulun yliopistossa. Hänen oppikirjansa Johdatusta puheen akustiikkaan on ollut vuodesta 1990 lähtien käytössä suomalaisessa fonetiikan, puheopin ja vokologian yliopisto-opetuksessa.
Teokset

Suomi, Kari: Johdatusta puheen akustiikkaan.  (Logopedian ja fonetiikan laitoksen julkaisuja 4)  Oulu:  Oulun yliopisto, 1990.  ISBN 951-42-2922-3.
Suomi, Kari: Voicing in English and Finnish Stops: A Typological Comparison with an Interlanguage Study of the Two Languages in Contact.  (188 sivua)  Turun yliopisto, 1980.  ISBN 978-951-6417984.  (Väitöskirja)
Suomi, Kari: Tutkimus liittymän (Anschluss) havaitsemiseen vaikuttavista akustisista parametreistä.  Turun yliopisto, 1973.  (Pro gradu)
Kimmo Hakonen

Kimmo Sakari Hakonen (s. 20. toukokuuta 1961 Jyväskylä) on suomalainen juristi ja virkamies. Hän on Suomen nykyinen tiedusteluvalvontavaltuutettu.
Hakonen on valmistunut oikeustieteen kandidaatiksi Lapin korkeakoulusta 1984. Valmistumisensa jälkeen hän toimi oppilaitoksessaan 1984–1987 assistenttina, amanuenssina ja yliassistenttina. Sen jälkeen hän on toiminut mm. Sisä-Suomen sotilasläänin ja pääesikunnan sotilaslakimiehenä (1987–1988) ja Poliisiopiston rikosoikeuden yliopettajana (1988–1994).
Hakosen seuraavia merkittäviä tehtäviä olivat Keskusrikospoliisin rikostarkastaja ja rikosylitarkastaja 1994–1998 ja oikeusministeriön vankeinhoito-osaston vankeinhoitojohtaja 1999–2001. Sisäasiainministeriössä hän toimi poliisiosaston lainsäädäntöneuvoksena ja poliisijohtajana 2001–2008 sekä lainsäädäntöjohtajana 2008–2010. Oikeuskanslerinviraston kansliapäällikkönä Hakonen on ollut vuodesta 2011. Hän on toiminut myös apulaisoikeuskanslerin sijaisena 2014–2017 ja 2018–2019.
Hakonen valittiin tiedusteluvalvontavaltuutetuksi huhtikuussa 2019. Hän aloitti tehtävässään 1. toukokuuta 2019. Vuonna 2024 hänet valittiin jatkamaan virassa.
Kakku (maalaus)

Kakku on suomalaisen taiteilijan Helge Dahlmanin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1959. Kooltaan maalaus on 33,5×41,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Helge Dahlman maalasi Kakku-maalaukseen puoliksi syödyn kermaisen täytekakun. Maalauksen väreinä hän käytti iloista punaista, keltaista ja valkoista väriä. Myös kukkamaljakko kakun vieressä tuo juhlan tunnetta tähän suurpiirteisesti maalattuun maalaukseen.
Aiheesta muualla

Suomen Kansallisgalleria: Kokoelmat: Kakku. (Arkistoitu – Internet Archive)
Karavaani (elokuva)

| Karavaani> Caravans |
| --- | --- |

Ohjaaja:  James Fargo
Käsikirjoittaja:  Nancy Voyles Crawford Thomas A. McMahon Lorraine Williams
Perustuu:  James Michenerin romaaniin
Tuottaja:  Elmo Williams
Säveltäjä:  Mike Batt
Kuvaaja:  Douglas Slocombe
Pääosat:  Anthony Quinn Michael Sarrazin Christopher Lee
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat  Iran
Tuotantoyhtiö:  FIDCI Ibex Films Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:   2. marraskuuta 1978
Kesto:  127 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, persia
Budjetti:  14 000 000 USD (arvioitu)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karavaani (myös Lemmen karavaani; engl. Caravans) on James Fargon ohjaama yhdysvaltalais-iranilainen seikkailuelokuva vuodelta 1978. Karavaani perustuu James Michenerin samannimiseen romaaniin vuodelta 1963, jonka pohjalta Nancy Voyles Crawford, Thomas A. McMahon ja Lorraine Williams laativat käsikirjoituksen. Elokuvan tuotti Elmo Williams. Karavaanin pääosissa ovat Anthony Quinn, Michael Sarrazin ja Christopher Lee.
Karavaani kuvattiin Technicolor-menetelmällä Iranin Baluchistanissa 14 miljoonan dollarin budjetilla. Karavaani sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 2. marraskuuta vuonna 1978. Yhdysvalloissa elokuvaa levitti Universal Pictures. Suomessa elokuva julkaistiin 25. toukokuuta vuonna 1979.
Karavaani sai yhden Oscar-ehdokkuuden parhaasta puvustuksesta vuonna 1979. Elokuva julkaistiin DVD:lle vuonna 2007.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anthony Quinn  | … |  Zulffiqar   |
|  Michael Sarrazin  | … |  Mark Miller   |
|  Christopher Lee  | … |  Sardar Khan   |
|  Jennifer O'Neill  | … |  Ellen Jasper   |
|  Joseph Cotten  | … |  Crandall   |
|  Behrouz Vossoughi  | … |  Nasrollah   |
|  Barry Sullivan  | … |  Richardson   |
|  Jeremy Kemp  | … |  Tohtori Smythe   |
|  Duncan Quinn  | … |  Moheb   |
|  Behrouz Gramian  | … |  Talonpoika   |
|  Mohamad Ali Keshavarz  | … |  Shakkur   |
|  Parviz Gharib-Afshar  | … |  Nur Mohammad   |
|  Fahimeh Amouzandeh  | … |  Mira   |
|  Mohammad Kahnemout  | … |  Maftoon   |
|  Khosrow Tabatabai  | … |  Tanssiva poika   |
Aiheesta muualla

Karavaani Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Karavaani Elonet.
Karavaani AllMoviessa. (englanniksi)
Khánh Hòa

Maakunta Vietnamin kartalla.
Khánh Hòa on maakunta Vietnamin eteläosassa Nam Trung Bộin alueella. Sen pääkaupunki on nimeltään Nha Trang. Maakunnan pinta-ala on 5 218 km². Vuonna 2009 maakunnassa oli 1,16 miljoonaa asukasta.
Maakunnalla on 200 kilometriä rantaviivaa, ja siihen kuuluu manneralueen lisäksi yli 200 saarta. Maakunnan suurimmat joet ovat Cai ja Danh. Champa-valtakunta oli näillä seuduilla, ja chamien kulttuuri näkyy edelleen maakunnassa voimakkaasti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khánh Hòa Wikimedia Commonsissa
Keiturinsalmi

Keiturinsalmi (Keiturinvirta) on noin kolme kilometriä Virtain kuntakeskuksesta luoteeseen sijaitseva virta, joka vie vettä Toisvedestä Vaskiveteen. Kanava Keiturinvirtaan kaivettiin vuosina 1903–1907. Sen pituus on noin 150 metriä, ja se on pohjasta noin 18 metriä leveä. Lisäksi Herraskosken sivulle rakennettiin noin 760 metriä pitkä, pohjaleveydeltään noin yhdeksänmetrinen Herraskosken sulkukanava. Näin Toisvesi saatiin Tampereen-Virtain laivareitin yhteyteen.
Kaijonharjun suuralue

| Kaijonharjun suuralue |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Kaijonharjun suuralue korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue nro:  12
Väkiluku:  20 628   (31.12.2023)
Kaupunginosat:  Kaijonharju Linnanmaa Kuivasjärvi Ritaharju Liikanen
Kaijonharjun suuralue on yksi Oulun kaupungin 23:sta suuralueesta. Suuralue sijaitsee keskustan pohjoispuolella valtatien 4 itäpuolella. Kaijonharjun suuralueella on 20 121 asukasta ja 9 554 asuntokuntaa. Asukasluku on kasvanut viime vuosina merkittävästi Ritaharjun kaupunginosan rakentuessa. Lisäksi suuralueella on 9 912 työpaikkaa. Oulun yliopiston ja Oulun ammattikorkeakoulun Linnanmaan kampukset sijaitsevat suuralueella.
Kaupunginosat Kaijonharjun suuralueella

Jylkynkangas
Kaijonharju
Kuivasjärvi
Liikanen
Linnanmaa
Ritaharju
Alueella toimivat asukasyhdistykset ja toimikunnat

Kaijonharjun suuralueella toimii Kaijonharjun suuralueen yhteistyöryhmä, johon kuuluu alueen asukkaita ja virkamiehiä useista eri hallintokunnista. Koko suuralueella toimii yksi asukasyhteisö, Kuivasjärven pienkiinteistöyhdistys (tulevaisuudessa Kuivasjärven Seutu ry). Koska alue on laaja, on yhdistys perustanut omat toimikuntansa eri alueille.
Merkittävät liikenneyhteydet

Valtatie 4 (Pohjantie)
Seututie 847
Raitotie
Kardítsan arkeologinen museo

| Kardítsan arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Καρδίτσας |
| --- | --- |
 Kardítsan arkeologinen museo.
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Kardítsa, Thessalia, Kreikka
Perustettu:  2010 / 2012
Koordinaatit:  39°21′47″N, 21°55′6″E
 fiKardítsan arkeologinen museo 
   
Kardítsan arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Καρδίτσας, Archaiologikó Mouseío Kardítsas) on arkeologinen museo Kardítsan kaupungissa Kreikassa. Se esittelee Lounais-Thessaliasta löydettyä esihistoriallista ja antiikin aikaista esineistöä.
Museo avattiin vuonna 2010, joskin se vihittiin käyttöön vasta vuonna 2012. Museon perustamishanke sai alkunsa 1980-luvulla, mutta sillä oli pitkään erilaisia vaikeuksia. Museorakennus valmistui vuonna 2001. Sen pinta-ala on noin 900 m², josta näyttelytiloja on noin 330 m². Rakennuksessa on myös muun muassa toimisto-, säilytys-, koulutus- ja kokoustiloja sekä museokirjasto.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu löytöjä paleoliittiselta kaudelta myöhäisantiikkiin. Paleoliittisen kauden löytöjä on muun muassa Plastíraksen tekojärven alle jääneeltä alueelta. Neoliittista kautta edustaa muun muassa ennallistus tuon ajan asumuksesta, ja pronssikautta löydöt seudun useista tholos-haudoista. Klassisen antiikin löytöihin lukeutuu esineitä seudun polis-keskuksista, kuten Argethia (Argithea), Gomfoi, Kierion, Metropolis ja Orthe, sekä panthessalialaisesta Athene Itonian pyhäköstä nykyisestä Filíasta.
Ennallistus neoliittisen kauden asumuksesta.
Löytöjä Metropoliin Apollonin temppelistä.
Apollonin patsas Metropoliin temppelistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kardítsan arkeologinen museo Wikimedia Commonsissa
Khloe

Khloe (m.kreik. Χλόη, Khloē, lat. Chloe; ”tuore lehvästö”) voi viitata seuraaviin:
Khloe (”Viheriöivä”), Demeterin epiteetti kreikkalaisessa mytologiassa
Khloe, toinen päähenkilö Longoksen romaanissa Dafnis ja Khloe