Bysantin ja osmanien sodat
Osmanien voitto 1424–1453

Osmanit kohtasivat lukuisia vastustajia vuosien 1424 ja 1453 välillä. Thessalonikin piirityksessä (1422) osmanit joutuivat taistelemaan sekä serbejä vastaan (johtajana Đurađ Brankovic), unkarilaisia vastaan (johtajana János Corvinus Hunyadi) ja albaaneja vastaan (johtajana Georg Kastrioti). Tämä vastarinta huipentui osaksi Varnan ristiretkellä ja vuonna 1444 Varnan taistelussa, jonka osmanit voittivat. Vuonna 1448 vaihtui Bysantin, vuonna 1451 osmanien johtaja. Turkissa Murad II kuoli ja häntä seurasi Mehmed Valloittaja, kun taas Bysantin Konstantinus XI onnistui kukistamaan Johannes VIII:n.
Konstantinos XI ja Mehmed eivät tulleet toimeen keskenään ennen onnistunutta ristiretkeläisten valloitusta Peloponnesoksen alueella, joka alisti alueen ristiretkeläiset vasalleiksiselvennä. Mehmed lähetti noin 40 000 sotilasta mitätöidäkseen nämä voitot. Konstantinus XI oli uhannut kapinoida Mehmediä vastaan ainoastaan tiettyjen edellytysten kohdatessa sulttaania status quon säilyttämiseksi. Mehmed vastasi näihin uhkiin rakentamalla seinät Konstantinopolin linnoituksiin Bosporissa, ja näin päättyi Konstantinopolin ulkopuolelta saatava merivoimien apu. Maaseutu Konstantinopolin ympärillä oli jo osmanien hallinnassa, ja he aloittivat hyökkäyksen kaupunkiin 6. huhtikuuta 1453. Vaikka katolisen ja ortodoksisen kirkon välillä oli liittosopimus, bysanttilaiset eivät olleet saaneet virallista tukea paavilta tai Länsi-Euroopasta, lukuun ottamatta muutamia sotilaita Venetsiasta ja Genovasta.
Englannilla ja Ranskalla oli tekemistä satavuotisen sodan aikana. Ranska ei halunnut menettää etua taistelussa lähettämällä ritareita ja Englanti ei pystynyt tekemään sitä. Espanjassa Reconquista oli loppuvaiheessaan. Hohenstaufikeisarien kauden jälkeen Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta joutui sisäisiin riitoihin eikä saanut keskitettyä tarpeeksi joukkoja ristiretkelle. Lisäksi taistelevat saksalaiset prinssit ja hussilaissodat olivat vakavasti vähentäneet halukkuutta tehdä ristiretki. Puola ja Unkari olivat keskeisiä osallistujia Varnan ristiretkellä.
Muista Euroopan valtioista vain muutamat Italian kaupunkivaltiot kuten Genova ja Venetsia olivat osmanien, mutta myös toistensa, vihollisia. Venetsialaisten piti lähettää laivastonsa ja jopa hyökätä linnoituksiin vartioidun Dardanellien ja Bosporinsalmen kautta ja lopettaa näin Konstantinopolin piiritys, mutta heidän voimansa oli liian pieni ja he saapuivat liian myöhään. Joka tapauksessa noin 2 000 palkkasoturia, enimmäkseen italialaisia, kuten Giovanni Giustiniani Longo, saapui auttamaan kaupungin puolustamisessa. Kaupungin koko puolustus romahti huolimatta apujoukoista. Vaikka joukot olivat heikosti koulutettuja, puolustajat olivat hyvin aseistettuja ja heillä oli paljon aseita niiden tykkien lisäksi, jotka vastasivat ottomaanien omaa tykistöä.
Kaupungin häviö ei ollut seurausta osmanien tykistön eikä niiden merivoimien ylivoimasta. Konstantinopolin valtaus tapahtui, koska voimasuhde oli osmanien hyväksi yli 10:1, ja puolustajien ratkaisuna oli pelkästään poistua. Ottomaanijoukkojen taistelumoraali saattaisi heikentyä, jos piiritys pitkittyisi. Sulttaani piti sitten puheen, jossa hän muistutti joukkonsa saavan valtavia rikkauksia kaupungin ryöstössä. Hyökkäys johti kaupungin valtaamiseen 29.toukokuuta 1453. Koska osmanien vallatessa kaupunkia heidän sodankäyntinsä kurinalaisuus alkoi romahtaa, monet genovalaiset ja venetsialaiset pakenivat kaupungista, muun muassa venetsialainen välskäri Nicolò Barbaro, jonka päiväkirja kertoo piirityksen vaiheista.
Piirityksen jälkeen osmanit valloittivat Morean vuonna 1460 ja Trebizondiin vuonna 1461. Kun Trebizondin häviö tuli, se oli myös Bysantin valtakunnan loppu. Konstantinopolin keisareita kruunattiin Euroopassa edelleen 1500-luvulle saakka, kunnes uskonpuhdistuksen aikana osmaneista aiheutunut uhka Euroopalle väheni. Vasta tällöin Euroopan johtajat tunnustivat Anatolian ja Levantin Osmanien valtakunnan osiksi.
Osmanisotilas.
Bysantin valtakunta noin vuonna 1400.
Bysantti joutui maksamaan ottomaaneille veroja 300 000 hopearahaa.
Punaisella Bysantin valtakunta vuonna 1430. Bysantin suurimmat kaupungit olivat ottomaanien hallussa, mutta se piti hallussaan Peloponnesosta (kartan vasen alakulma). Osmanit hallitsivat noin puolta Vähästä-Aasiasta ja suurinta osaa Balkanista.
Konstantinopolin suurin kirkko, Hagia Sofia muutettiin moskeijaksi. Nykyään se toimii museona.