stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anglet Hormadi
Joukkue kaudella 2024-2025

| Maalivahti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 37 |  | Dylan St. Cyr | L | 2025 | Las Vegas, Nevada, Yhdysvallat |
| 61 |  | Isaac Charpentier | L | 2025 | Épinal, Ranska |
|   |  | Max Kleiber | L | 2025 | Thonon-les-Bains, Ranska |
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 6 |  | Arnaud Faure | L | 2025 | Grenoble, Ranska |
| 13 |  | Ivan Esipov | L | 2025 | Moskova, Venäjä |
| 15 |  | Théo Frémond | L | 2025 | Bayonne, Ranska |
| 24 |  | Baptiste Manciot | R | 2025 | Bordeaux, Ranska |
| 44 |  | Connor Blake | R | 2025 | Calgary, Alberta, Kanada |
| 46 |  | Sam Dunn | R | 2025 | Bewdley, Ontario, Kanada |
| 74 |  | Jamie Eyre | L | 2025 | Morzine, Ranska |
|   |  | Mael Moreau | L | Juniori | Limoges, Ranska |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 12 |  | Julien Munoz | R | OLH | 2025 | Grenoble, Ranska |
| 14 |  | Hugo Baron | L | H | 2025 | Tarbes, Ranska |
| 18 |  | Victor Ranger | R | OLH / KH | 2025 | Épinal, Ranska |
| 19 |  | Fabien Kazarine | L | LH | 2025 | Compiègne, Ranska |
| 20 |  | Samuel Rousseau | L | KH / VLH | 2025 | Strasbourg, Ranska |
| 21 |  | Vincent Deslauriers | R | OLH | 2025 | Ste-Anne-des-Plaines, Québec, Kanada |
| 27 |  | Aleksei Polodian | L | VLH | 2025 | Pietari, Venäjä |
| 28 |  | Andrei Ritšagov | L | KH | 2025 | Samara, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto |
| 29 |  | Brent Beaudoin | L | KH | 2025 | Londonderry, New Hampshire, Yhdysvallat |
| 42 |  | Logan Giner | L | H | 2025 | Le Chesnay, Ranska |
| 48 |  | Nick Master | L | KH | 2025 | Broomall, Pennsylvania, Yhdysvallat |
| 71 |  | Craig Puffer | L | VLH | 2025 | Greenwich, Connecticut, Yhdysvallat |
| 86 |  | Timothé Quattrone | L | VLH / P | 2025 | Annecy, Ranska |
|   |  | Robin Bouney | L | H | 2025 | Bayonne, Ranska |
|   |  | Raphaël Cacheux | L | KH | 2025 | Mont-Saint-Aignan, Ranska |
Joukkue kaudella 2024-2025 > Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Mathieu Cyr
Fysiikkavalmentaja: Florent Neyens
Huoltopäällikkö: Frédéric Wiart
Toimitusjohtaja: Xavier Daramy
Lähde: EliteProspects
Manetho

Manetho (kreik. Μανεθώς Manethōs tai Μανέθων Manethōn tai Μανεθῶι Manethōi; syntymäpaikka Sebennytos) oli 200-luvulla eaa. Ptolemaios-hallitsijoiden aikakaudella elänyt egyptiläinen pappi, joka ensimmäisenä alkoi tutkia Egyptin historiaa järjestelmällisesti. Hän asetti faaraoiden elämäkerrat kronologiseen järjestykseen hallitsijakausien mukaan. Hän jakoi kaikki Egyptin hallitsijat hallitsijasukuihin, dynastioihin, mikä on toiminut pohjana nykyajan egyptologien käyttämälle yhtenäiselle kronologialle. Manetho luetteli Egyptiä hallinneet kolmekymmentä dynastiaa, ja nykyinen egyptologia tuntee kolmekymmentäyksi dynastiaa, joiden lisäksi käytetään vielä yhtä ylimääräistä dynastiaa, ”nolladynastiaa”, joka sijoittuu noin vuoden 3100 eaa. tienoille. Manetho jakoi dynastiat pääasiassa hallituskeskuksen mukaan, kun taas nykyään dynastioiden jaotteluperusteena käytetään hallitsijoiden sukulaisuussuhteita.
Manethon teoksen alkuperäisiä kappaleita ei ole säilynyt, ja sen sisältö tunnetaan vain osittain ja välillisesti myöhempien kirjoittajien tekemien viittausten perusteella.
Julkaisuja

Verbrugghe, Gerald P. – Wickersham, John Moore: Berossos and Manetho, Introduced and Translated: Native Traditions in Ancient Mesopotamia and Egypt.  Ann Arbor:  University of Michigan Press, 1996.  ISBN 0-472-08687-1
Waddell, William Gillian (toim.): Manetho.  (The Loeb Classical Library, 350)  London:  William Heinemann, 1940.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  5  6  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef
Punamusta puu

Punamusta puu on  tasapainotettu binäärinen hakupuu. Punamusta puu sisältää solmuja, joista jokaisella voi olla korkeintaan kaksi lapsisolmua. Binäärisestä hakupuusta punamusta puu eroaa ylimääräisen väribitin perusteella: jokainen puun solmu voi olla väriltään joko punainen tai musta. Tämä yksi bitti/solmu on riittävä määrä tietoa, jolla puu voidaan pitää tasapainoisena.
Punamustan puun keksi vuonna 1972 Rudolf Bayer, joka kutsui keksintöään symmetriseksi binääripuuksi. Menetelmä on jonkin verran monimutkaisempi kuin AVL-puu tai tavallinen binäärinen hakupuu. Hakurakenteena se on tehokas. Punamustalle puulle voidaan suorittaa  hakuja, lisäyksiä ja poistoja pahimmassakin tapauksessa logaritmisessa ajassa suhteessa puuhun talletettujen alkioiden kokonaismäärään.
Punamustan puun ominaisuuksia

Jotta binäärinen hakupuu olisi punamusta puu, tulee sen toteuttaa seuraavat ehdot.
Jokainen solmu on väriltään joko punainen tai musta.
Juurisolmu on musta.
Punaisen solmun molemmat lapsisolmut ovat mustia.
Jokainen polku juuresta tyhjään alipuuhun (NIL) sisältää saman määrän mustia solmuja.
Nämä ehdot takaavat, että punamusta puu on riittävän tasapainoinen, jotta hakurakenteiden perusoperaatiot haku, lisäys ja poisto voidaan tehdä  O(log  n)(1 ajassa. Tulos seuraa siitä, että pisin polku juuresta lehteen on korkeintaan kaksi kertaa niin pitkä kuin lyhin polku: Lyhimmässä ja pisimmässä polussa on molemmissa yhtä monta mustaa solmua (ehto 4). Lyhimmässä mahdollisessa polussa on vain mustia solmuja. Pisimmässä mahdollisessa polussa on mustien solmujen lisäksi punaisia, mutta korkeintaan vain joka toinen (ehto 3). Lisäksi polulla ei voi olla muun värisiä solmuja (ehto 1).
Muita punamustan puun ominaisuuksia ovat
Millään polulla juuresta lehteen ei ole kahta punaista solmua peräkkäin (seuraa suoraan ehdosta 3).
Jos tyhjille alipuille (NIL) määritellään väri, niin niiden tulee olla mustia, koska lisättävä uusi solmu tulee olla punainen eikä kahta punaista solmua saa esiintyä peräkkäin.
Punaisella solmulla on joko 0 (se on lehti) tai 2 lasta (jos lapsia olisi vain yksi, tulisi sen olla musta, jotta kahta punaista solmua ei olisi peräkkäin, mutta toisaalta sen pitäisi olla punainen, jotta mustien solmujen määrä kummassakin haarassa olisi sama, eli 1 lapsi johtaisi ristiriitaan).
Mustan yksilapsisen solmun lapsen väri on punainen ja lapsi on lehtisolmu (muutoin ehto 4 ja/tai ehto 3 eivät olisi voimassa).
Kertaluokkamerkinnät iso O -notaatiolla selitetään artikkelissa asymptoottinen suoritusaika.
Päivitys

Ehdot voidaan pienellä lisätyöllä pitää voimassa hakurakenteeseen kohdistuvien päivitysoperaatioiden aikana. Päivityksen yhteydessä suoritetaan ensin haku, joka määrää mihin kohtaan puuta uusi lisättävä alkio sijoitetaan tai mikä alkio tulee poistaa. Sen jälkeen puuta joudutaan mahdollisesti muokkaamaan, jotta em. ehdot olisivat voimassa myös päivityksen jälkeen. Nämä muutokset voidaan kuitenkin rajoittaa samaan polkuun tai korkeintaan polulla olevien solmujen sisaruksiin, jolla edettiin juuresta lehteen haun yhteydessä.
Päivitys > Lisäys

Uusi lisättävä solmu x on aina punainen. 1) Jos x:n isä on musta, ei tarvitse tehdä mitään (mikään ehto ei voi mennä rikki; erikoistapauksena ensimmäisen alkion lisäys tyhjään punamustaan puuhun, jolloin x:n väri vaihdetaan mustaksi, koska siitä tulee puun juuri). 2) Jos isäsolmu on punainen, tarvitsee tehdä joko värinvaihto tai kierto. 2.1) Jos isä ja sen sisar ovat molemmat punaisia, pelkkä värinvaihto riittää. Lisätty solmu x pysyy punaisena. Värinvaihdossa isä, isän sisar ja isoisä vaihtavat väriä. Koska isoisä oli musta1), tulee siitä värinvaihdossa punainen ja tasapainotusta täytyy mahdollisesti jatkaa rekursiivisesti kaksi tasoa ylempänä (eli jos isoisoisäkin oli punainen). 2.2) Jos isän sisar oli musta, täytyy tehdä kierto. 2.2.1) Yksinkertaisessa kierrossa lisätty solmu x pysyy edelleen punaisena. Isoisä, jossa kierto tapahtuu, oli musta1) ja siitä tulee punainen. Vastaavasti solmu, joka kierretään isoisän paikalle, vaihtaa väriä punaisesta mustaksi. 2.2.2) Kaksinkertaisessa kierrossa lisättävä solmu x kiertyy isoisän paikalle ja sen väri vaihtuu punaisesta mustaksi. Isoisästä tulee tällöin x:n lapsi ja isoisän väri vaihtuu vastaavasti punaiseksi1).
Päivitys > Lisäys > Esimerkkejä

Kuvassa olevaan punamustaan puuhun voitaisiin tehdä seuraavanlaiset lisäykset
Alkiot 0, 10, 12, 14 ja 16 voidaan lisätä ilman, että puuta tarvitsee tasapainottaa.
Alkioiden 21, 23, 26 ja 28 lisääminen edellyttää värinvaihtoa; tasapainotusta tulee jatkaa ylempänä puussa, koska solmu 25 muuttuu punaiseksi ja sen isä (17) on myös punainen. Uusikin tasapainotus voidaan tehdä värinvaihdolla, koska solmun 25 isä (17) ja sen sisar (8) ovat molemmat punaisia. Värinvaihdossa juuri muuttuu punaiseksi ja se täytyy vaihtaa lopuksi takaisin mustaksi (rekursio päättyy).
Alkion 7 lisääminen edellyttää yksinkertaista kiertoa.
Alkion 5 lisääminen edellyttää kaksinkertaista kiertoa.
Lisätty solmu oli punainen. Jotta tasapainotus olisi tarpeen, tulee isänkin olla punainen (jos isä oli musta, ei tasapainotusta tarvitse tehdä, koska kaikki ehdot ovat voimassa). Tällöin isoisän täytyy alun perin olla musta, koska oletamme puun olleen punamusta puu ennen lisäystä.
Päivitys > Poisto

Poisto voidaan palauttaa lehden tai yksilapsisen solmun poistoksi (ks. binäärinen hakupuu). Jos tämän jälkeen poistettava solmu on punainen, sen täytyy olla lehti ja sen poistaminen on helppoa: kaikki ehdot ovat myös poiston jälkeen voimassa (esimerkiksi kuvan puun solmujen 6, 22 ja 27 poistaminen). Tarkastelemme seuraavassa siis vain mustan solmun poistoa.
Jos poistettavalla solmulla on lapsi, sen täytyy olla punainen lehtisolmu. Tässä tapauksessa poisto on helppo tehdä ja samalla punaisen lapsen väri voidaan vaihtaa mustaksi, jolloin puu on jälleen tasapainossa (esimerkiksi kuvassa solmun 1 poisto).
Jäljelle jää tapaus, jossa poistettavana on musta lehtisolmu. Jos poistettavan solmun sisar on punainen, voidaan isäsolmussa suorittaa yksinkertainen kierto poistettavan alkion suuntaan, jonka seurauksena poistettava solmu ja sen sisar ovat molemmat mustia. Jäljelle jää kaksi tapausta:
Sisaruksella ei ole punaista lasta. Tällöin suoritetaan sisaren värinvaihto ja tasapainotusta jatketaan ylempänä puussa rekursiivisesti kuten lisäyksen yhteydessä (alipuun musta korkeus on vähentynyt yhdellä).
Sisaruksella on vähintään yksi punainen lapsi (esimerkiksi kuvan solmun 11 tai 15 poisto). Tällöin tehdään kierto.
Yksinkertainen kierto tehdään vain tapauksessa, jossa vasemmanpuoleisella sisaruksella on yksi vasemmanpuoleinen lapsi tai oikeanpuoleisella sisaruksella on vain yksi oikeanpuoleinen lapsi. Solmujen värit pysyvät alkuperäisinä paitsi, jos juuri oli musta, jolloin sisaruksen lapsi vaihtaa väriä punaisesta mustaksi.
Muutoin tehdään kaksinkertainen kierto (sisaruksella on yksi lapsi, joka on sisäpuolella kuten jos poistettaisiin solmua 11 tai jos sisaruksella on kaksi lasta kuten solmun 15 poistossa). Kaksinkertaisessa kierrossa muiden solmujen värit pysyvät ennallaan paitsi vanhalla ja uudella juurisolmulla, joiden väri vaihtuu, jos ne olivat punaisia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Punamustaa puuta havainnollistavia harjoitustehtäviä Java-appletteina
Punamusta puu
Pāṇini

Pāṇini rintakuva.
Pāṇini (devanagari: पाणिनि, [ˈpɑːɳɪn̪ɪ]) oli intialainen kielitieteilijä, joka kokosi klassisen sanskritin kieliopin todennäköisesti 5. tai 4. ajanlaskuamme edeltäneellä vuosisadalla. Hänen sanotaan opettaneen kuuluisassa Taxilan yliopistossa, ja häntä pidetään yhtenä vanhimmista kielioppien kokoajista.
Pāṇinin elinaikana sutrat (oppikirjat) alkoivat toimia uutena välineenä aatteiden välitykseen. Hän kirjoitti klassisen sanskritin toimintatavat ylös vajaaseen neljääntuhanteen sääntöön. Teoksesta tuli Intiassa kielellinen auktoriteetti, ja sitä kommentoitiin vuolaasti. Kun britit tekivät Intiasta siirtokuntansa 1800-luvulla, Pāṇinin kirjoitukset tulivat tunnetuksi myös muualla maailmassa ja saivat toimia innoituksen lähteenä tuleville länsimaisille kieliopeille. Vastaavan laajuista ja modernia kielioppia ei Pāṇinin jälkeen kirjoitettu vuosituhansiin.
Utsira

| Utsira kommune |
| --- | --- |
 Utsiran satama
 lippu:  Vaakuna
 Utsiran sijainti Rogalandin läänissä
 Utsira kommune
 Koordinaatit: 59°18′25″N, 4°53′10″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Rogalandin lääni
Perustettu:  1924
Hallinto:  
 – Kunnanjohtaja:  Marte Eide Klovning
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6 km²
 – Maa:  6 km²
Väkiluku (1.1.2024):  215
 – Väestötiheys:  34 as./km²
 
 http://www.utsira.kommune.no/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Utsira on Norjan kunta ja saari Rogalandin läänissä, noin 18 km Karmøystä länteen. Se on väkiluvultaan maan pienin ja pinta-alaltaan toiseksi pienin kunta.
Kunnan hallinto, koulu, yritykset ja posti sijaitsevat Nordvågenin ja Sørvågenin kylien välillä olevalla tieosuudella. Saarelle on päivittäinen julkinen veneyhteys Haugesundista.
Maantiede

Utsira on saari 18 km Karmøystä länteen. Saaren maisemaa hallitsevat matalat, tuulenpieksämät kallioiset mäet, korkeimpina 71 metriä korkea Araseto ja 65 m korkea Børgje idässä. Kallioperä on pääasiassa gabroa ja graniittia. Saaren läpi kulkee pohjois-etelä-suunnassa laakso, jossa ilmasto-olosuhteet ovat suosiollisemmat kuin muualla saarella ja jossa sijaitseekin valtaosa kunnan maatalousmaasta ja rakennuksista. Laakson päissä sijaitsevat Utsiran kaksi satamaa, Nordvågen pohjoisessa ja Sørvågen etelässä. Niitä yhdistää toisiinsa kahden kilometrin pituinen tie.
Utsira on tunnettu lintujen muuttoaikana sinne kerääntyvien lintulajien suuresta määrästä. Spannholmanen saaret Utsirasta lounaaseen ovat lintujensuojelualuetta.
Kunnan nimikkokukka on viitasammakonputki (Hydrocotyle vulgaris) ja nimikkolintu taigauunilintu (Abrornis inornatus).
Nimen etymologia

Utsiran nimen alkuosa ’ut’, ’ulkona’, viitannee siihen, että saari on kaukana merellä. Loppuosan ’sira’ merkitys on epäselvempi. Sen on ajateltu viittaavan sanaan ’sjå’, ’nähdä’, sillä saari näkyy kaukana merellä, mutta se voi liittyä myös sanaan ’sær’, ’meri’. Ennen vuotta 1924 saaren nimi oli virallisesti Utsire. Saaren asukkaita kutsutaan nimen loppuosan mukaisesti nimellä ’Sirabu’, ’Siran asukkaat’.
Historia

Utsirasta on löydetty runsaasti muinaismuistoja. Vestremarkassa on merkitty reitti, joka kulkee kansainvaellusajalta peräisin olevien talojen jäänteiden vierestä. Saaren puinen pitkäkirkko on rakennettu vuonna 1785. Kirkossa on sata istumapaikkaa eikä sen suunnitellutta rakennusmestaria tunneta. Vuonna 1844 saarelle rakennettiin majakka, ja kunnan vuonna 1982 käyttöön otettu vaakuna kuvaakin majakasta lähteviä valonsäteitä. Majakan on suunnitellut John Digernes Haugesund.
Sørvågenissa on museoituna Svend Mikal L. Klovningin vuonna 1870 rakentama venevaja, joka oli Klovningin suvun hallussa 1950-luvulle asti. Se kertoo osaltaan kalastuksen merkityksestä saaren historiassa.
Utsiran kunta perustettiin vuonna 1924 erottamalla se Torvastadin kunnasta. Utsirassa oli tuolloin 414 asukasta. Kunnan rajat ovat siitä lähtien pysyneet muuttumattomina.
Utsiraan valmistui vuonna 2004 tuuli-vetyvoimala, joka oli ensimmäinen laatuaan koko maailmassa. Saaren tuuligeneraattoreiden tuottaman sähkön avulla valmistettiin myös vetyä, jota varastoitiin voimalan tankkeihin ja jota voitiin myöhemmin ajaa polttokennojen läpi sähkön tuottamiseen. Vetyvoima ajettiin ajettiin alas vuonna 2010, mutta tuulimyllyt jatkoivat senkin jälkeen toimintaansa.
Hallinto

Utsiran kunnanvaltuustossa on 11 jäsentä. Vuosina 2020–2024 valtuustossa ei ollut yhtään edustajaa puolueista. Kahdeksan edusti Utsira Fellesliste- ja kolme Utsira Bygdeliste -yhteislistaa. Puheenjohtajana toimii kunnanjohtaja Marte Eide Klovning, joka edustaa Utsira Felleslisteä, samoin kuin varapuheenjohtaja Tor Erling Skare. Utsira oli ensimmäinen norjalainen kunta, jossa kunnanvaltuuston enemmistö oli naisia (11 naista ja yksi mies) ja jossa samalla oli myös Norjan ensimmäinen kunnanvaltuuston naispuheenjohtaja, Åsta Helgesen (1926–1928).
Talous

Vuoden 2019 tilastojen mukaan yli puolet Utsiran työpaikoista on julkisissa palveluissa, hallinnossa ja liiketoimintapalveluissa. Työpaikoista 20 prosenttia on liikenteessä sekä rakenusalalla ja alkutuotannossa seitsemän prosenttia kummassakin. Matkailuala on kasvussa, ja 11 prosenttia työpaikoista on majoitus-, myymälä- ja ravitsemuspalveluissa. Utsiran asukkaista noin 21 prosenttia työskentelee muissa kunnissa. Saaren maatalouteen koostuu lampaiden ja nautojen kasvatuksessa. Valmistusteollisuutta puolestaan ei ole.
Väestö

Utsiran väkiluku oli korkeimmillaan toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1946, jolloin siellä asui 433 henkeä. Väkiluku on sen jälkeen ollut laskussa. Vuonna 1956 väkiluku laski alle 400 hengen, vuonna 1971 alle 300 ja vuonna 2000 alle 250 hengen.
Vuonna 2021 Utsiran väkiluku oli 190. Suurin ulkomaalaissyntyisten ryhmä kunnassa olivat filippiiniläiset, joita oli 6 henkeä, minkä lisäksi paikkakunnalla asui viisi vietnamilaissyntyistä.
Vuonna 2020 oli 77,6 % väestöstä evankelis-luterilaisia Norjan kirkon jäseniä. Muihin uskonnollisiin tai katsomuksellisiin yhdyskuntiin kuului 6,8 % väestöstä. Norjan kirkolla on paikkakunnalla yksi seurakunta (sokn). Se kuuluu Stavangerin hiippakunnan Haugalandin rovastikuntaan.
Utsiran majakka
Rantatie
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Utsira Wikimedia Commonsissa
Rogalandin läänin kunnat
Bjerkreim
Bokn
Eigersund
Finnøy
Forsand
Gjesdal
Haugesund
Hjelmeland
Hå
Karmøy
Klepp
Kvitsøy
Lund
Randaberg
Rennesøy
Sandnes
Sauda
Sokndal
Sola
Stavanger
Strand
Suldal
Time
Tysvær
Utsira
Vindafjord
Norjan läänit | Norja
Maisemaa Utsirasta, taustalla tuulimyllyjä.
Utsiran kirkko.
Micipsa

| Micipsa |
| --- | --- |
 Micipsan kuva kolikossa
Henkilötiedot
Kuollut: 118 eaa.
Arvonimi: Numidian kuningas
Muut tiedot
Edeltäjä:  Masinissa
Seuraaja:  Jugurtha
Micipsa oli Numidian kuningas 100-luvulla eaa. Hän oli aikaisemman kuninkaan Masinissan vanhin poika. Micipsan valtakaudella Numidia oli laaja maa ja sillä oli voimakas armeija. Hänen kuolemansa johti kuitenkin veriseen kiistaan kuninkuudesta hänen poikiensa kesken.
Elämäkerta

Micipsa nousi kuninkaaksi hänen isänsä Masinissan kuoltua vuonna 148 eaa. Numidia käsitti tuolloin alueen nykyisen Algerian rannikolla Moulouya-joelta lännessä Rooman valtaamaan Karthagoon idässä. Micipsalla oli käytössään suurehko armeija, johon kuului jalka- ja ratsuväkeä sekä sotanorsuja. Numidialla oli myös pieni laivasto. Micipsa oli kiinnostunut kreikkalaisesta filosofiasta ja kannusti oppineita kreikkalaisia siirtolaisia asettumaan pääkaupunkiinsa Cirtaan. Numidian suhteet Roomaan Micipsan valtakaudella olivat edelleen hyvät, vaikkakin alkuperäinen syy maiden liittoumalle, Karthago, oli jo voitettu kolmannessa puunilaissodassa. Kuollessaan vuonna 118 eaa. Micipsa jätti jälkeensä kaksi poikaa, Adherbalin ja Hiempsalin, sekä adoptoimansa Jugurthan. Kuninkuuden hän jätti Jugurthalle, mutta tämä johti lopulta sotaan poikien kesken maan jakautuessa ensin kolmeen osaan ja Jugurthan saadessa myöhemmin ylivallan.
Micipsan todennäköinen hauta. Paikan arveltiin aiemmin olleen Masinissan hauta.
Ptolemaios VII

Ptolemaios VII Neos Filopator (m.kreik. Πτολεμαίος Νέος Φιλοπάτωρ) oli ehkä Egyptin kuninkaan Ptolemaios VI:n poika. Ei tiedetä, hallitsiko hän koskaan, mutta hänelle uskotaan myönnetyn kuninkaan arvonimi postuumisti.
Ptolemaios VII:n tarkka henkilöllisyyskin on epäselvä. Erään teorian mukaan hän oli Ptolemaios VI:n ja Kleopatra II:n poika. Ptolemaios VI olisi tehnyt hänestä hallitsijakumppaninsa vuonna 145 eaa. Isänsä kuoltua Ptolemaios VII olisi hallinnut yksin kunnes Ptolemaios VI:n veli Ptolemaios VIII "Fyskon" murhautti hänet ja otti vallan itselleen. Toisen teorian mukaan Ptolemaios VII olisi ollut sama henkilö kuin Ptolemaios Memfites joka oli Ptolemaios VIII "Fyskonin" ja Kleopatra II:n poika. Ptolemaios VIII olisi tehnyt pojastaan kanssahallitsijansa, mutta myöhemmin murhauttanut hänet.
Ptolemaios VII otetaan yleensä mukaan kuningasluetteloon, jotta Ptolemaiosten numerointi ei menisi sekaisin.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ptolemaios VI | Egyptin faarao Ptolemaioksen hallitsijasuku | Seuraaja: Ptolemaios VIII |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 2 
Kansalliset:  Ranska  BnF data 
Muut:  IdRef
Psametik I

Psametik I:tä esittävä veistos
Psametik I oli faarao, joka hallitsi Egyptiä vuosina 664–610 eaa. ja aloitti Egyptin 26. dynastian.
Psametik I oli Saisin prinssi Nekau I:n poika. Assyrialaisten vetäydyttyä hän otti Egyptissä vallan ja onnistui Joonian ja Karyan palkkasotilaiden tuella saamaan Niilin suiston herruuden. Psametikin joukot etenivät Palestiinaan asti ja piirittivät Ashdodia. Psametik onnistui liittämään valtakuntaansa myös Keski-Egyptin, jota hallitsivat tuolloin Herakleopoliteksen regentit Padiiset ja Sematauiefankh.
Vuonna 656 eaa. Psametik valloitti Theban ja sai diplomaattisten ponnistelujen ansiosta myös Ylä-Egyptin hallintaansa. Psametikin sotilaallinen toiminta keskittyi sen jälkeen pääasiassa Libyaan ja Aasiaan. Vastauksena Median ja Babylonian kasvavaan valtaan Psametik alkoi tukea Assyriaa. Valtakautensa aikana Psametik laajensi Serapeionia ja rakensi lukuisia muistomerkkejä lähinnä suistoalueella. Hän kuoli pitkän valtakauden jälkeen ja haudattiin Saisiin.
Kreikkalainen historioitsija Herodotos kertoo, että Psametik valitsi kansan keskuudesta kaksi vastasyntynyttä poikaa, antoi ne eräälle paimenelle ja määräsi, että lapset piti kasvattaa täydessä eristyksessä, eikä kukaan saanut puhua heidän läsnä ollessaan. Psametik halusi selvittää, mitä kieltä lapset puhuisivat, jos kukaan ei puhuisi heidän lähellään, koska hän uskoi sen olevan maailman alkukieli.
Herodotos kertoo, että lasten ollessa kaksivuotiaita paimen kuuli heidän toistavan sanaa bekos. Sana samaistettiin Anatoliassa (nyk. Turkki) asuvien fryygialaisten leipää tarkoittavaan sanaan. Testin perusteella Psametik uskoi, että fryygialaisten kieli oli ensimmäinen puhuttu kieli. Nykypäivinä ei kukaan kuitenkaan usko Psametiksen ajatukseen.
Raneferef

Raneferefin patsas, Egyptiläinen museo, Kairo.
Raneferef (tunnetaan myös nimillä Neferefre, Ranefer) oli Egyptin faarao 2448–2445 eaa. viidennen dynastian aikana.
Raneferef oli faarao Neferirkaran poika ja seuraajansa faarao Niuserran vanhempi veli.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sepseskara | Egyptin faarao 5. dynastia | Seuraaja: Niuserra |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 2 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki
Octavia maior

Octavia Thurina maior (ensimmäinen vuosisata eaa.) oli keisari Augustuksen siskopuoli. Hänen isänsä oli Gaius Octavius, joka kuului varakkaaseen Velitraestä kotoisin olevaan sukuun. Octavian äidin nimi oli Ancharia. Luultavasti Octavian äiti kuoli synnytyksen yhteydessä. Octavius meni tämän jälkeen naimisiin Julius Caesarin siskontyttären Atia Balba Caesonian kanssa. Atia ja Octavius saivat kaksi lasta, tyttären Octavia minorin ja pojan Gaius Octaviuksen. Octavia maiorista ei tiedetä paljon muuta kun että hän oli vielä elossa vuonna 40 eaa.
Lähde

Anthony Everitt: The First Emperor – Caesar Augustus and the Triumph of Rome.  John Murray, 2006.  ISBN 978-0-7195-5495-7
Suomenlahden meripuolustusalue

| Suomenlahden Meripuolustusalue |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1998–2014
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Merivoimat
Tukikohta:  Upinniemi
Marssi:  Suomenlahden marssi
Vuosipäivät:  9. heinäkuuta
Suomenlahden meripuolustusalue (lyhenne SLMEPA) oli toinen Suomen merivoimien meripuolustusalueista. Sen tukikohta oli Kirkkonummella, Upinniemessä.
Johto

Joukko-osaston viimeisenä komentajana toimi 31. joulukuuta 2014 asti kommodori Markus Aarnio. Meripuolustusalueella oli oma esikunta, jota johti esikuntapäällikkö, vuonna 2014 komentaja Ismo Korhonen.
Esikunta jakautui seuraaviin yksiköihin:
henkilöstöosasto
huolto-osasto
operatiivinen osasto