stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hiroshi Kiyotake
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012
1 Gonda |
2 Tokunaga |
3 Ogihara |
4 H. Sakai |
5 Yoshida |
6 Muramatsu |
7 Ōtsu |
8 Yamamura |
9 Sugimoto |
10 Higashi |
11 Nagai |
12 G. Sakai |
13 Suzuki |
14 Usami |
15 Saitō |
16 Yamaguchi |
17 Kiyotake |
18 Andō |
Valmentaja Sekizuka
Japanin joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Kawashima |
2 Inoha |
3 G. Sakai |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Uchida |
7 Endō |
8 Kiyotake |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Havenaar |
12 Nishikawa |
13 Hosogai |
14 Nakamura |
15 Konno |
16 Kurihara |
17 Hasebe |
18 Maeda |
19 Inui |
20 Takahashi |
21 H. Sakai |
22 Yoshida |
23 Gonda |
Valmentaja Zaccheroni
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Kawashima |
2 Uchida |
3 G. Sakai |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Morishige |
7 Endō |
8 Kiyotake |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Kakitani |
12 Nishikawa |
13 Ōkubo |
14 Aoyama |
15 Konno |
16 Yamaguchi |
17 Hasebe |
18 Ōsako |
19 Inoha |
20 Saitō |
21 H. Sakai |
22 Yoshida |
23 Gonda |
Valmentaja Zaccheroni
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2015
1 Kawashima |
2 Ueda |
3 Ōta |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Morishige |
7 Endō |
8 Kiyotake |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Toyoda |
12 Nishikawa |
13 Kobayashi |
14 Mutō |
15 Konno |
16 Shiotani |
17 Hasebe |
18 Inui |
19 Shōji |
20 Shibasaki |
21 Sakai |
22 Yoshida |
23 Higashiguchi |
Valmentaja Aguirre
Hopeaotsatapakulo

| Hopeaotsatapakulo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tapakulot Rhinocryptidae
Suku::  Tapakulot Scytalopus
Laji::  argentifrons
Kaksiosainen nimi
 Scytalopus argentifrons  Ridgway, 1891 
Katso myös
   Hopeaotsatapakulo Wikispeciesissä   Hopeaotsatapakulo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopeaotsatapakulo (Scytalopus argentifrons) on keskiamerikkalainen pienikokoinen varpuslintu.
Esiintyminen

Hopeaotsatapakulot elävät Costa Ricassa ja Panamassa noin 16 000 neliökilometrin laajuisella alueella.
Elinympäristö

Laji elää vuoristometsien alikasvoksessa.
Lisääntyminen

Yksi hopeaotsatapakulon pesälöytö on kuvailtu Costa Ricasta. Pesä oli vuoristossa kosteassa metsässä. Se oli maaonkalossa ja rakennettu enimmäkseen sammalista, ja sinne johti kapea tunneli. Löytöhetkellä 12. huhtikuuta 2001 pesässä oli kaksi poikasta.
Etholén

Etholén tai Etholen on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Arvid Adolf Etholén (1798–1876), merenkulkija, tutkimusmatkailija, hallintovirkamies ja Venäjän Amerikan (Alaskan) kuvernööri
Alexander Etholén (1873–1916), tilanomistaja, yritysjohtaja ja valtiopäivämies, Arvid Adolf Etholénin pojanpoika
Eriikka Etholén-Paju (s. 1974), televisio- ja elokuvakäsikirjoittaja
Gabriel Etholén (1795–1866), kenraalimajuri, Arvid Adolf Etholénin veli
Hans Etholén, kitaristi
Jalmari Etholén (1901–1992), pikajuoksija ja korkeushyppääjä
Justus Etholén (1791–1869), kauppias ja kauppaneuvos, Arvid Adolf Etholénin veli
Mauritz Etholén (1806–1870), juristi ja virkamies, valtioneuvos, Arvid Adolf Etholénin veli
Valtteri Etholen (s. 1983), salibandyn pelaaja
Johan August Etholén Savion kumitehtaan johtaja
Entisenä sukunimenä

Louise af Forselles, o.s. Etholén (1850–1934), kristillisten järjestöjen vaikuttaja
Fatima Siad

| Fatima Siad> فاطمة سياد.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. joulukuuta 1986 (ikä 37)  Mogadishu, Somalia
Ammatti:  malli
Malli
Pituus:  183 cm
Hiusten väri:  tummanruskea
Silmien väri:  tummanruskea
Mallitoimisto:  IMG Models New York IMG Models Paris IMG Models Milan IMG Models London Ace Models (Athens) Munich Models  Modellink Model Agency
Fatima Siad (somaliksi Fadumo Siyaad, arab. فاطمة سياد‎) (s. 17. joulukuuta 1986) on somalialais-yhdysvaltalainen malli. Hän varttui Bostonissa, Massachusettsissa. Siad tuli vuonna 2008 Huippumalli haussa -kilpailuohjelman neljännellä tuotantokaudella kolmanneksi.
Henki hulluttelee

| Henki hulluttelee> Topper Returns |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Roy Del Ruth
Käsikirjoittaja:  Jonathan Latimer Gordon Douglas
Perustuu:  löyhästi Thorne Smithin luomiin henkilöhahmoihin
Tuottaja:  Hal Roach
Säveltäjä:  Werner R. Heymann (käännä suomeksi)
Kuvaaja:  Norbert Brodine
Leikkaaja:  James E. Newcom
Pääosat:  Joan Blondell Roland Young Carole Landis Billie Burke
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Hal Roach Studios
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:   21. maaliskuuta 1941  19. syyskuuta 1947
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Henki kostaa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Henki hulluttelee (televisioesityksissä käytetty nimiä Topperin paluu ja Topper seikkailee; engl. Topper Returns) on Roy Del Ruthin ohjaama yhdysvaltalainen fantasiakomediaelokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 1941. Henki hulluttelee on Topper-elokuvatrilogian kolmas ja viimeinen osa. Elokuvatrilogian kaksi edellistä osaa ovat Kaupungissa kummittelee (Topper, 1937) ja Henki kostaa (Topper Takes a Trip, 1938). Elokuvan pääosia näyttelevät Joan Blondell, Roland Young, Carole Landis ja Billie Burke.
Juoni

Kuten kahdessa ensimmäisessä elokuvassa, Roland Young ja Billie Burke näyttelevät Toppereja, kun taas Joan Blondell näyttelee murhan uhria ja haamua Gail Richardsia, joka yrittää pelastaa Ann-nimisen ystävättärensä (Carole Landis) ja selvittää murhaajansa henkilöllisyyden vastahakoisen Cosmo Topperin avulla.
Tuotanto

Kuten edelliset kaksi elokuvaa, Henki hulluttelee perustuu löyhästi Thorne Smithin kirjoittamiin romaaneihin ja luomiin henkilöhahmoihin. Elokuvan käsikirjoituksen laativat Jonathan Latimer ja Gordon Douglas, ja elokuvan tuottajana oli Hal Roach, jonka oma elokuvayhtiö tuotti elokuvan. Elokuva tuotettiin ja kuvattiin marras-joulukuussa 1940.
Julkaisu ja vastaanotto

Henki hulluttelee sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 21. maaliskuuta vuonna 1941, ja Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 19. syyskuuta vuonna 1947. Elokuvan levittäjänä oli United Artists -elokuvayhtiö vuonna 1941. Kun Henki hulluttelee uudelleenjulkaistiin vuonna 1946, elokuvan levityksestä vastasi Favorite Films. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista täysi sata prosenttia on myönteistä perustuen seitsemään arvosteluun. Henki hulluttelee sai kaksi Oscar-ehdokkuutta parhaasta äänityksestä (Elmer Raguse) ja parhaista erikoistehosteista (Elmer Raguse ja Roy Seawright) vuonna 1942.
Muuta

Vuonna 1969 Henki hulluttelee -elokuvan tekijänoikeudet vanhenivat Yhdysvalloissa, ja elokuva on nyt osana public domainia. Public domainin johdosta elokuvasta on julkaistu monia VHS- ja DVD-julkaisuja. Topper-elokuvatrilogiasta on tehty myös muun muassa televisiosarja Topper (1953–1955) ja televisioelokuva Mies joka ei osannut pitää hauskaa (1979).
Aiheesta muualla

Henki hulluttelee Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Henki hulluttelee Elonet.
Henki hulluttelee AllMoviessa. (englanniksi)
Henki hulluttelee TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Henki hulluttelee Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Henki hulluttelee ladattavissa Internet Archivesta (public domain) (englanniksi)
Henki hulluttelee katsottavissa YouTubessa (public domain) (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Harjun seurakunta

| Harjun seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Pispalan kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Tampereen hiippakunta
Rovastikunta:  Tampereen tuomiorovastikunta
Seurakuntayhtymä:  Tampereen seurakuntayhtymä
Pääkirkko:  Pispalan kirkko
Perustettu:  1937
Jäsenmäärä:  30 833 (2022)
– Osuus asukkaista:  60,2 %
Kirkollisvero:  1,25 %
Kirkkoherra:  Tero Matilainen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harjun seurakunta on Tampereella toimiva evankelis-luterilainen seurakunta. Seurakunta kuuluu Tampereen seurakuntayhtymään. Harjun seurakunta on Tampereen toiseksi suurin seurakunta, käsittäen koko läntisen Tampereen Pispalaa myöten, joka on seurakunnan itäinen raja. Vuoden 2013 alussa seurakuntaan kuului 31 908 jäsentä. Seurakunnan kirkkoherrana on vuodesta 2022 lähtien toiminut Tero Matilainen.
Historiaa

Vuonna 1639 Harjun kappeli erotettiin Pirkkalan emäseurakunnasta. Uuteen seurakuntaan kuuluivat Pyhäjärven pohjoispuoliset kylät Pispalasta Villilään, Harjuntausta (Lielahti lähikylineen) ja Peräkunta eli nykyinen Ylöjärvi. Harjun kappeli jakoi kappalaisen yhdessä Ylöjärven kappelin kanssa. Kappalainen asui harjussa mutta hänellä oli apulainen, jonka asuinpaikka oli Ylöjärvi.
Sekä kappeliseurakunnan että kirkon tiedetään olleen olemassa jo vuonna 1639.
Kappeliseurakunnastaan huolimatta harjulaiset olivat velvollisia osallistumaan emäseurakunnan kirkon ylläpitoon. Oma kirkko nousi Tohlopin kylään, maantien varteen ja markkinapaikan tuntumaan. Nykyisen Nokiantien varressa Raholassa olevalla kirkonpaikalla pidetään juhannusjumalanpalvelus ulkosalla kirkon peruskivien ja 1700-luvulla rakennetun Gadd-suvun hautakappelin vieressä.
Vuodet 1708–1749 olivat Harjun kappelin loistoaikaa, kunnes Ylöjärvi itsenäistyi kappeliseurakunnaksi ja Pirkkalan uusi kirkko päätettiin rakentaa Nokialle, jolloin vuonna 1839 päätettiin Harjun kappelin lakkauttamisesta. Pahoin rappeutunut kirkko purettiin, ja sen hirsistä rakennettiin koulu hautausmaan laitaan. Harjulaisten pääasialliseksi kirkoksi tuli Nokian kirkko.
Pispalalaiset kaipasivat omaa kirkkoa, jonka suunnittelijaksi valittiin arkkitehti Wivi Lönn, ja Pispalan rukoushuone valmistui 1908.
Tampereen kaupunkiin Harjun alue liitettiin Lielahtea lukuun ottamatta 1937 ja samalla perustettiin Harjun seurakunta. Lielahtelaisista tuli alueliitoksen myötä harjulaisia 1950.
Rukoushuone korjattiin arkkitehti Bertel Strömmerin suunnitelman mukaan ja kirkon yhteyteen rakennettiin myös kellotapuli.
Kirkot

Seurakunnassa on kolme kirkkoa.
Kirkot > Pispalan kirkko

Kun Pispalan puinen kirkko paloi kynttilänpäivänä 1968, päätettiin rakentaa uusi kirkko 1949 valmistuneen arkkitehti Bertel Strömmerin piirtämän seurakuntatalon laajennukseksi. Vuonna 1971 valmistunut kirkko sijaitsee seurakuntatalon takana, ja sen on suunnitellut arkkitehti Jaakko Ilveskoski.
Kirkon sisätilaa hallitsevat puinen keskiaikainen ristiinnaulitunkuva ja taidokkain puuleikkauksin koristeltu saarnastuoli, johon on merkitty vuosiluku 1660, jotka olivat jo Harjun kappelikirkossa (1639–1858).
Vuonna 2011 Pispalan kirkossa otetaan käyttöön Gottfried Silbermann -tyyliset barokkiurut, jotka on rakentanut Urkurakentamo Martti Porthan. Niissä on 23 äänikertaa.
Kirkot > Lielahden kirkko

Lielahti kuului vuoteen 1950 asti Ylöjärveen. Harjuun liittymisen jälkeen Enqvistin tehtaalta ostetulle tontille rakennettiin punatiilinen, arkkitehti Pentti Turusen suunnittelema seurakuntatalo, jonka sisätilan valoisaan kauneuteen ihastuneena piispa Eelis Gulin vihki tilan kirkoksi huhtikuussa 1961.
Kirkot > Tesoman kirkko

Arkkitehti Olavi Suvitien suunnittelema kirkko vihittiin käyttöönsä helluntaina 1978. Hajanainen, 30 000 asukkaan Harjun seurakunta sai kipeästi tarvitsemansa monipuolisen toimintapisteen keskelle Tesoman lähiötä. Ennen tätä seurakuntalaiset käyttivät Pispalan kirkkoa, jonne Tesomalta on matkaa viitisen kilometriä itään.
1980-luvun ilmiöitä Harjussa olivat mm. Via Dolorosan, elämyksellisen Kristuksen kärsimystien syntyminen Tesoman kirkkoon. Kulkue kiertää kirkon sisätiloissa.
Tapahtumia

Harjun evankelis-luterilainen seurakunta osallistuu mm. asunnottomien yöhön 17. lokakuuta.
Kirkkoherrat

1967-1978: Erkki Malkavaara
2005–2019: Veli-Pekka Järvinen
2019–2021: Ari Paavilainen
2022– Tero Matilainen
Aiheesta muualla

Panoraamakuvia Pispalan kirkolta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Panoraamakuvia Lielahden kirkolta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Panoraamakuvia Tesoman kirkolta - Virtuaalinen Tampereen kaupunkiopas: VirtualTampere.com
Pispalan kirkko.
Lielahden kirkko.
Hiroshi Nanami

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 28. marraskuuta 1972 (ikä 51)
Syntymäpaikka: Shizuoka, Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1995-2008 1999-2000 2006 2007 | Júbilo Iwata →Venezia →Cerezo Osaka →Tokyo Verdy |  |
Maajoukkue
| 1995-2001 | Japani | 67 (9) |
Hiroshi Nanami (s. 28. marraskuuta 1972 Shizuoka, Japani) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1995-2001.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
1995: 2
| 1996 | 13 | 1 |
| 1997 | 21 | 3 |
| 1998 | 11 | 0 |
| 1999 | 6 | 0 |
| 2000 | 12 | 3 |
| 2001 | 2 | 0 |
| Yhteensä | 67 | 9 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 1996
1 Kojima |
2 Yanagimoto |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Omura |
6 Yamaguchi |
7 Honda |
8 Maezono |
9 Takagi |
10 Nanami |
11 Miura |
12 Michiki |
13 Hattori |
14 Okano |
15 Morishima |
16 Saito |
17 Akita |
18 Jo |
19 Shimokawa |
20 Narazaki |
Valmentaja Kamo
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Kojima |
2 Narahashi |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Omura |
6 Yamaguchi |
7 Itō |
8 Nakata |
9 Nakayama |
10 Nanami |
11 Ono |
12 Lopes |
13 Hattori |
14 Okano |
15 Morishima |
16 Saitō |
17 Akita |
18 Jō |
19 Nakanishi |
20 Kawaguchi |
21 Narazaki |
22 Hirano |
Valmentaja Okada
Japanin joukkue – Copa América 1999
1 Kawaguchi |
2 Saitō |
3 Sōma |
4 Ihara |
5 Akita |
6 Hattori |
7 Itō |
8 Mochizuki |
9 Yoshihara |
10 Nanami |
11 Lopes |
12 Jō |
13 Fujita |
14 Suzuki |
15 Tasaka |
16 Oku |
17 Morioka |
18 Andō |
19 Miura |
20 Narazaki |
21 Okano |
22 Fukunishi |
Valmentaja Troussier
Japanin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2000
1 Kawaguchi |
3 Matsuda |
4 Morioka |
6 Hattori |
8 Mochizuki |
9 Nishizawa |
10 Nanami |
11 Miura |
12 Morishima |
13 Yanagisawa |
14 Nakamura |
15 Oku |
17 Inamoto |
19 Kubo |
20 Takakuwa |
21 Shimoda |
22 Nakazawa |
24 Myōjin |
26 Kaimoto |
27 Kitajima |
29 Takahara |
30 Ono |
Valmentaja Troussier
Hohtoviiripyrstö

| Hohtoviiripyrstö |
| --- | --- |
 Luonnos kalan värityksestä
Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Hammaskarppikalat Cyprinodontiformes
Alalahko::  Aplocheiloidei
Heimo::  Nothobranchiidae
Suku::  Fundulopanchax
Laji::  gularis
Kaksiosainen nimi
 Fundulopanchax gularis  (Boulenger, 1902) 
Katso myös
   Hohtoviiripyrstö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hohtoviiripyrstö (Fundulopanchax gularis syn. Aphyosemion gulare) on hammaskarppeihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Hohtoviiripyrstö kasvaa yhdeksän senttiä pitkäksi. Sen vartalo on  punaruskean ja neonsinisen läikikäs. Selkäevässä on sinisellä pohjalla punaisia pilkkuja, suuressa vatsaevässä on sinisellä pohjalla punainen raita. Pyrstö on viiripyrstöille ominaisella tavalla kolmijakoinen, keskimmäinen lohko on pisin "viiri". Kolmen lohkon rajalla on punaiset raidat.
Alkuperä

Hohtoviiripyrstö on kotoisin Länsi-Afrikan suoalueilta: Niger-joen deltasta Nigeriassa, Beninistä ja Ghanasta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Hohtoviiripyrstö viihtyy parhaiten akvaariossa jossa on riittävästi kasveja.
Vesiolot ja ravinto

Hohtoviiripyrstölle sopiva lämpötila on 22–26 °C. Veden tulisi olla hiukan hapanta. Vaikka kala pärjää kovemmassakin vedessä, sen hyvinvointi ja pitkä ikä edellyttävät kovuuden pysymistä alle 10° dGH:n.
Aiheesta muualla

images.killi.net (Arkistoitu – Internet Archive) (valokuvia)
Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto

| Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto > EFSA |
| --- | --- |

 Euroopan elintarviketurvallisuusvirasto sijaitsee Italian Parmassa.
Perustettu:  2002
Tyyppi:  Erillisvirasto
Toimivalta:  Euroopan unioni
Sijainti:  Parma, Italia
Johtaja:  Bernhard Url
Työntekijöitä:  435
Aiheesta muualla
Sivusto
Euroopan elintarviketurvallisuusviranomainen (engl. European Food Safety Authority, EFSA) on Euroopan unionin erillisvirasto, jonka tehtävänä on hoitaa EU-alueen elintarviketurvallisuusviranomaistehtäviä.  Se tuottaa ja kokoaa riippumatonta tieteellistä tutkimustietoa elintarvikkeiden ja koko elintarvikeketjun turvallisuuden takaamiseksi. turvallisuuteen liittyvissä asioissa. Virasto myös tiedottaa elintarvikkeisiin liittyvistä olemassa olevista ja uusista riskeistä. Viraston palveluksessa on noin 430 henkeä. Pääjohtajana toimii tohtori Bernhard Url.
EFSA:n vastuulla oleviin asioihin luetaan kuuluviksi elintarvikkeiden ja eläinrehujen turvallisuus, ravitsemus, eläinten terveys ja hyvinvointi, elintarvikeketjuun liittyvä kasvinsuojelu ja kasvien terveys. EFSA valvoo ja sääntelee EU:n tasolla muun muassa funktionaalisten elintarvikkeiden tai ravintolisien markkinoinnissa käytettäviä terveysväittämiä.
Virasto perustettiin vuonna 2002 säädöksellä 178/2002. Suomi toivoi, että virasto sijoitettaisiin Helsinkiin, mutta Italian Parma sai sen.
Suomessa EFSAn kansallisena koordinaatioviranomaisena (Focal Point) toimii Elintarviketurvallisuusvirasto Evira.
Aiheesta muualla

Evirasta Ruokavirastoon vuoden 2019 alussa. Ruokavirasto.fi
Etiopian pääministeri

Etiopian pääministeri on Etiopian hallituksen johtaja. Pääministerin nimittää eduskuntavaalien jälkeen suurin puolue.
Luettelo Etiopian pääministereistä

| Nimi | Nimi | Kuva | Elinikä | Valtakausi | Valtakausi | Puolue |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
 • Etiopian keisarikunta (1137–1974) • 
| 1 | Habte Giyorgis Dinagde |  | 1851–1927 | 1909 | 1927 | sitoutumaton |
| 2 | Tafari Makonnen |  | 1892–1975 | 1927 | 1936 | sitoutumaton |
| 3 | Wolde Tzaddick |  | — | 1936 | 1942 | sitoutumaton |
| 4 | Makonnen Endelkachew |  | 1890–1963 | 1942 | 1957 | sitoutumaton |
| 5 | Abebe Aregai |  | 1903–1960 | 1957 | 1960 | sitoutumaton |
| – | Imru Haile Selassie |  | 1892–1980 | 14. joulukuuta 1960 | 17. joulukuuta 1960 |  |
ei pääministeriä (17.12. 1960–17.4. 1961)
| 6 | Aklilu Habte-Wold |  | 1912–1974 | 1961 | 1974 | sitoutumaton |
| 7 | Endelkachew Makonnen |  | 1927–1974 | 1.3. 1974 | 227. 1974 | sitoutumaton |
ei pääministeriä (22.7. 1974–3.8. 1974)
| 8 | Mikael Imru |  | 1929–2008 | 3.8. 1974 | 12.9. 1974 | sitoutumaton |
 • Derg  (1974–1987) • 
ei pääministeriä (12.9. 1974–10.9. 1987)
 • Etiopian demokraattinen kansantasavalta (1987–1991) • 
| 9 | Fikre Selassie Wogderess |  | 1945–2020 | 1987 | 1989 | Työväenpuolue WPE |
| 10 | Hailu Yimenu vt. |  |  ?–1991 | 1989 | 1991 | Työväenpuolue WPE |
| 11 | Tesfaye Dinka vt. |  | 1939–2016 | 26.4. 1991 | 6.6. 1991 | Työväenpuolue WPE |
 • Siirtymäkauden hallinto (1991–1995) • 
| 12 | Tamrat Layne vt. |  | 1955– | 1991 | 1995 | ADP (EPRDF) |
 • Etiopian liittotasavalta (1995–nykyaika) • 
| 13 | Meles Zenawi |  | 1955–2012 | 1995 | 2012 | TPLF (EPRDF) |
| 14 | Hailemariam Desalegn |  | 1965– | 20. elokuuta 2012 | 2. huhtikuuta 2018 | SEPDM (EPRDF) |
| 15 | Abiy Ahmed |  | 1976– | 2. huhtikuuta 2018 | alkaen | ODP (EPRDF) |
Homer

| Homer |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 59°38′35″N, 151°31′33″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alaska
Piirikunta:  Kenai Peninsula
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  58,1 km²
 – Josta vettä:  30,7 km² (52,83 %)
Väkiluku:  3 946
 – Väestötiheys:  144,0 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-9
 
 http://www.ci.homer.ak.us/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Homer on kaupunki Etelä-Alaskassa. Se sijaitsee Kachemakinlahden rannalla Kenain niemimaan lounaisrannalla. Kaupungin erityispiirre on Homer Spit – kapea noin seitsemän kilometriä pitkä hiekkasärkkä, joka työntyy Kachemakinlahteen. Särkällä sijaitsee Homerin satama. Homer on eteläisin kaupunki Alaskassa, johon voi ajaa autolla Alaskan mannermaalta.
Vuoden 2000 väestönlaskennassa Homerin asukasluku oli 3 946.
Historiaa

Arkeologiset kaivaukset osoittavat, että varhaiset alutiiqit ovat eläneet alueella vaikkakin heidän kylänsä olivat Kachemakinlahden toisella puolella. 
1890-luvulla alueelta löydettiin kivihiiltä. Cook Inlet Coal Fields Company rakensi kaupungin, sataman, hiilikaivoksen ja rautatien Homeriin. Kaivostoiminta jatkui toiseen maailmansotaan asti. Arvioidaan, että alueella olisi edelleen 400 miljoonan tonnin kivihiilivarannot.
Homer sai nimensä Homer Pennockin mukaan. Tämä kullankaivuyrittäjä saapui vuonna 1896 Homer Spitille ja rakensi asumukset 50 työmiehelleen. Kullankaivusta alueella ei kuitenkaan koskaan tullut kannattavaa.
Nykyään merkittävimmät elinkeinot kaupungille ovat turismi, urheilu- ja kaupallinen kalastus sekä metsäteollisuus. Homerin sanotaan olevan ruijanpallaksen urheilukalastuksen pääkaupunki maailmassa (”Halibut fishing capital of the World”).
Tunnettuja asukkaita

Jewel
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Homer Wikimedia Commonsissa
Alaskan osavaltio
Homerin tervetulokyltti.
Filippiiniensäihkymedestäjä

| Filippiiniensäihkymedestäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Punamedestäjät Aethopyga
Laji::  flagrans
Kaksiosainen nimi
 Aethopyga flagrans  Oustalet, 1876 
Katso myös
   Filippiiniensäihkymedestäjä Wikispeciesissä   Filippiiniensäihkymedestäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Filippiiniensäihkymedestäjä (Aethopyga flagrans) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Filippiiniensäihkymedestäjää tavataan Filippiineillä. Lajin kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ferizaj’n piiri

| Ferizaj’n piiri |
| --- | --- |
 Sijainti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ferizaj
 – suurin kaupunki:  Ferizaj
Pinta-ala:  1 021 km²
Väkiluku (2020):  185 119
 – väestötiheys:  181,3 as./km²
Aikavyöhyke:  +1
– kesäaika:  +2
Ferizaj’n piiri on piiri Kaakkois-Kosovossa. Piirissä asuu 185 119 asukasta. Piirissä sijaitsee viisi kuntaa ja sen pinta-ala on 1 021 neliökilometriä. Piirin väestönkasvu on -0,03 %, ja sen väestö laski vuosina 2011-2020 noin 600 asukkaalla.
Ortodoksinen kirkko Ferizaj’n piirissä
Moskeija Ferizaj’n piirissä
Erkki Mikkola (taidemaalari)

Erkki Ensio Mikkola (1920 Enso – 2. lokakuuta 1988) oli suomalainen taidemaalari. Mikkola asui sotavuosien jälkeen Hämeenlinnassa ja toimi kultaajana ja kehystäjänä. Hänen taulujaan oli ensimmäisen kerran näytteillä Hämeenlinnassa 1949. Mikkolan maalauksia oli esillä myös ulkomaisissa taidenäyttelyissä. Hän sai valtion taiteilijaeläkkeen.
Mikkolan teoksia on muun muassa Hämeenlinnan taidemuseon sekä valtion ja Helsingin, Valkeakosken ja Hämeenlinnan kaupunkien kokoelmissa.
Teoksia

Seppä : maalaus. Etelä-Hämeen keskusammattikoulu 1957
Myllymäki : seinämaalaus. Hämeenlinnan teknillinen koulu 1974
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Erkki Mikkola