stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jordanka Blagoeva

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jordanka Blagoeva vuonna 1972. |  Jordanka Blagoeva vuonna 1972. |  Jordanka Blagoeva vuonna 1972. |  |
Maa:   Bulgaria
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | München 1972 | korkeushyppy |  |
|  Pronssia | Montréal 1976 | korkeushyppy |  |
Jordanka Blagoeva (bulg. Йорданка Благоева, s. 19. tammikuuta 1947 Gorno Tserovene, Montana, Bulgaria) on entinen bulgarialainen korkeushyppääjä ja kaksinkertainen olympiamitalisti. Vuonna 1972 hän paransi korkeushypyn maailmanennätystä.
Blagoeva karsiutui Méxicon 1968 olympialaisten korkeushypyssä tuloksella 168 cm. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui loppukilpailussa 13:nneksi tuloksella 168 cm. Vuonna 1971 hän synnytti ensimmäisen lapsensa ja jätti Helsingin EM-kilpailut väliin. Münchenin 1972 olympialaisissa hän saavutti hopeaa tuloksella 188 cm. Kaksikymmentä päivää olympiafinaalin jälkeen Zagrebissa hän paransi Ilona Gusenbauerin syksyllä 1971 hyppäämää ja Ulrike Meyfarthin olympialaisissa sivuamaa maailmanennätystä kahdella senttimetrillä tuloksellaan 194 cm. Ennätys pysyi Blagoevan nimissä lähes kaksi vuotta.
Vuonna 1976 Blagoeva synnytti toisen lapsensa. Samana kesänä Montréalin olympialaisissa hän saavutti pronssia tuloksella 191 cm. Hän osallistui vielä Moskovan 1980 olympialaisiin mutta karsiutui loppukilpailusta tuloksella 180 cm.
Vuonna 1965 Blagoeva voitti kultaa universiadeissa tuloksella 165 cm.
Richard Morgan

| Richard Morgan |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1965 Lontoo, Iso-Britannia
Kansalaisuus:  brittiläinen
Kirjailija
Tyylilajit:  post-kyberpunk, rikosromaani, fantasia
Esikoisteos:  Muuntohiili (2002)
Aiheesta muualla
richardkmorgan.com (englanniksi)
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Richard K. Morgan (s. 1965 Lontoo) on brittiläinen tieteis- ja fantasiakirjailija.
Morgan opiskeli Queens’ Collegessa Cambridgessa, ja valmistuttuaan hän opetti työkseen englantia. Hänen esikoisromaaninsa Muuntohiili ilmestyi 2002, jonka jälkeen hän ryhtyi täysipäiväiseksi kirjailijaksi. Muuntohiili voitti Philip K. Dick -palkinnon, ja Morgan on palkittu myös Arthur C. Clarke -palkinnolla romaanista Musta mies, sekä John W. Campbellin muistopalkinnolla romaanista Market Forces. Hän oli vuoden 2011 Finnconin kunniavieras. Vuonna 2018 alkoi tv-sarja nimeltään Altered Carbon, joka perustuu Takeshi Kovacs -romaaneihin.
Teokset

Muuntohiili.  ((Altered Carbon, 2002.) Suomentanut Einari Aaltonen. Like Scifi)  Helsinki:  Like, 2007.  ISBN 978-952-471-973-5
Broken Angels (2003)
Woken Furies (2005)
Altered Carbon: Download Blues (2019)
The Steel Remains (2008)
The Cold Commands (2011)
The Dark Defiles (2014)
Market Forces (2004)
Musta mies.  ((Black Man, 2007.) Suomentanut Einari Aaltonen. Like Scifi)  Helsinki:  Like, 2011.  ISBN 978-952-01-0123-7
Thin Air (2018)
Black Widow: Homecoming (2005)
Black Widow: The Things They Say About Her (2006)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Richard Morganin kotisivut. (englanniksi)
Toni Jerrman: Tieteisdekkari keitettiin kovaksi. Helsingin Sanomat 20.1.2008.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja 2  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  Europeana  IdRef
HMS Björn

| HMS Björn |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Motala varv, Norrköping
Laskettu vesille:  26. marraskuuta 1873
Palveluskäyttöön:  16. huhtikuuta 1874
Poistui palveluskäytöstä:  25. elokuuta 1922
Loppuvaihe:  myyty 1933
Tekniset tiedot
Uppouma:  454 t (tyhjä) 459 t (kuormattu)
Pituus:  39,79 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,02 m
Syväys:  2,52 m
Koneteho:  155 hv
Nopeus:  8 solmua
Miehistöä:  42
Aseistus
Aseistus:  1 x 240 mm/L20,5 M/69 -kanuuna
HMS Björn oli alun perin saaristotykistölle (ruots. Kungliga Skärgårdsartilleriet) suunniteltu ja sen Ruotsin laivastoon liittämisen jälkeen 1872 alkaen laivaston vuonna 1873 vesillelaskettu monitori. Ruotsissa alus luokiteltiin 3. luokan panssarilaivaksi (ruots. Pansarbåtar af 3:e klassen ja vuodesta 1895 alkaen ruots. 3:e klass pansarbåt).
Valmistus

Alus tilattiin Motalan telakalta Norrköpingistä ja se laskettiin vesille 26. marraskuuta 1873. Alus otettiin palvelukseen 16. huhtikuuta 1874.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 25. elokuuta 1922 ja se myytiin 1933 Karlskronan telakalle öljyproomuksi.
Blagojevo

| Blagojevo (Blagojev) Благоево |
| --- | --- |
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Komin tasavalta
Piiri:  Udora
Perustettu:  1968
Väkiluku (2009):  2 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Blagojevo (ven. Бла́гоево, komiksi Благоев, Blagojev) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Udoran piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Vaškan sivujoen Venjun varrella 56 kilometriä piirin keskuksesta Koslanista länteen. Taajamasta on rautatieyhteys Mikuniin. Asukkaita on 2 500 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on saanut alkunsa 1968 perustetusta bulgarialaisten metsureiden asutuksesta. Se on nimetty Bulgarian sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen perustajan Dimităr Blagoevin mukaan. Vuonna 1975 Blagojevo sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. Vuonna 1989 asukkaita oli 4 700 henkeä. Bulgarialaiset metsätyöläiset muuttivat pois 1990-luvun alussa.
Fred Hoyle

Fred Hoylen patsas Cambridgen yliopiston tähtitieteen laitoksen pihassa.
Frederick Hoyle (24. kesäkuuta 1915 – 20. elokuuta 2001) oli brittiläinen tähtitieteilijä ja tieteiskirjailija. Vuonna 1948 hän esitti pysyvän tilan teorian yhdessä Hermann Bondin ja Thomas Goldin kanssa.
Hoyle oli innostunut tähtitieteellisen tiedon kansantajuistamisesta. Hän piti vuonna 1950 radiossa kosmologian esitelmäsarjan, joka koottiin myöhemmin kirjaksi. Tässä radio-ohjelmassa Hoyle ensimmäisenä käytti vastustamastaan alkuräjähdysteoriasta nimitystä ”Big bang”. Hän kirjoitti myös muita yleistajuisia kirjoja, televisiosarjan käsikirjoituksen sekä tieteiskirjoja.
Hoyle valittiin Royal Societyyn vuonna 1957 ja lyötiin ritariksi 1972.
Hoylen tunnetuin tieteisromaani on Musta pilvi (1957), joka kertoo aurinkokuntaan saapuvasta jättiläismäisestä, älykkäästä avaruuden pilvestä. Romaanin Los Angeles ei vastaa (1966) päähenkilönä on säveltäjä. Infernossa (1973) maapalloa uhkaa tuho Linnunradan ytimen räjähtämisen vuoksi. Skotlantilainen tähtitieteilijä nousee maapalloa kohtaavien myrskyjen jälkeen klaanipäälliköksi ja rakentamaan yhteiskuntaa uudelleen vanhojen tapojen mukaisesti.
Hoyle vieraili syksyllä 1982 Suomessa esitelmöimässä yleisölle alkuaineiden synnystä tähdissä.
Suomennettuja teoksia

Maailmankaikkeuden kehitys: Radioesitelmäsarja.  (The Nature of the Universe, 1950.) Uudesta käsikirjoituksesta suomentanut R. A. Hirvonen. (2. painos 1951)  Porvoo:  WSOY, 1951.
Musta pilvi.  ((The Black Cloud, 1957.) Suomentanut Mirja Tolsa)  Hämeenlinna:  Karisto, 1961.
Hoyle, Fred & Hoyle, Geoffrey: Viides planeetta.  ((Fifth Planet, 1963.) Suomentanut Kalevi Nyytäjä. Sci-fi -sarja)  Helsinki Porvoo:  WSOY, 1975.  ISBN 951-0-07138-2
Los Angeles ei vastaa.  ((October the First Is Too Late, 1966.) Suomentanut Liisa Korhonen)  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1966.
Hoyle, Fred & Hoyle, Geoffrey: Inferno.  ((Inferno, 1973.) Suomentanut Veikko Rekunen. Esipuhe Jari Koponen. Science fiction -sarja 3)  Helsinki:  Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 1982.  ISBN 951-9269-19-3
Kirjallisuutta

Ulkomaisia tieteiskirjailijoita 1. Helsinki: BTJ Kirjastopalvelu, 2005.
Aiheesta muualla

Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 444–445.  ("Fred Hoyle (1915–2002)")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  Scopus  zbMATH 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Biureetti

| Biureetti |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Karbamoyyliurea
CAS-numero:  108-19-0
PubChem CID:  7913
SMILES:  C(=O)(N)NC(=O)N
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C2H5N3O2
Moolimassa:  103,09 g/mol
Sulamispiste:  190 °C (hajoaa)
Tiheys:  1,467 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 20,1 g/l (25 °C)
Biureetti (C2H5N3O2) on orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan lisätä eläinten rehuihin ja sitä käytetään myös polymeeriteollisuudessa.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa biureetti on valkoista kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdiste liukenee hyvin veteen ja etanoliin, mutta huonommin muihin orgaanisiin liuottimiin. Voimakkaasti kuumennettaessa se hajoaa syanuurihapoksi ja ureaksi. Kuumennettaessa biureetin emäksistä vesiliuosta kuparisulfaatin kanssa muodostuu väriltään punavioletti kompleksi. Tämä on niin kutsuttu biureettireaktio tai biureettitesti.
Valmistus ja käyttö

Biureettia voidaan valmistaa kuumentamalla ureaa, yli urean sulamispisteen, jolloin kaksi ureamolekyyliä kondensoituu biureetiksi. Muita tapoja ovat urean ja isosyaanihapon välinen reaktio ja allofanaattiestereiden reaktio ammoniakin kanssa.
Biureettia voidaan lisätä eläinten rehuun lisäämään rehun typpipitoisuutta. Sitä voidaan käyttää myös formaldehydi-biureettipolymeerien valmistamiseen.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Biuret (englanniksi)
ChemBlink: Biuret (englanniksi)
Biureetti reagoi kuparisulfaatin kanssa muodostaen punavioletin liuoksen.
William Wordsworth

| William Wordsworth |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1770 Cockermouth, Englanti
Kuollut: 13. huhtikuuta 1850 (80 vuotta) Ambleside, Englanti
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  runoilija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti 
Aikakausi:  1798–1850
Tyylilajit:  romantiikka
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
William Wordsworth (7. huhtikuuta 1770 Cockermouth – 13. huhtikuuta 1850 Ambleside) oli englantilainen runoilija ja kuningaskunnan hovirunoilija eli Poet Laureate.
Elämä

Wordsworth eli lapsuutensa Pohjois-Englannissa Cumbrian järviseudulla, joka on tunnettu maalauksellisen kauniista maisemistaan. Vaikka hän menetti vanhempansa jo varhain, oli hänellä hyvien kasvattajien ansiosta onnellinen lapsuus.
Vuosina 1791–1792 Wordsworth oleskeli Ranskassa ja koki paikan päällä suuren vallankumouksen tapahtumat. Hän innostui vallankumouksesta jopa niin paljon, että yritti saada Ranskan kansalaisuuden. Vallankumous oli hänen mielestään tienraivaaja uudelle aikakaudelle, jolloin ihmiset olisivat vapaita ja täydellisiä. Haaveet uudesta aikakaudesta sortuivat kuitenkin pian: valta päätyi Ranskassa Robespierren ja Napoleonin kaltaisille diktaattoreille, ja vallankumouksen ylevät periaatteet hylättiin. Wordsworth ajoi kuitenkin vielä Englannissa köyhien asiaa.
Vuonna 1795 Wordsworth tutustui runoilija Samuel Coleridgeen. Tämä tuttavuus johti hedelmälliseen yhteistyöhön, jonka tuloksena oli vuonna 1798 julkaistu runokokoelma Lyrical Ballads. Wordsworthin ja Coleridgen katsotaan aloittaneen tällä runokokoelmalla englantilaisen runouden romanttisen tyylisuuntauksen.
Wordsworth pyrki kirjoittamaan runonsa kansantajuisesti, luonnollisen selkeällä tyylillä. Hänen tavoitteenaan oli hylätä kaikki turha koristeellisuus ja sievistely. Runojen aiheena oli useimmiten luonnon ja ihmisen välinen suhde. Wordsworthilla oli kyky haltioitua luonnon kauneudesta, ja hän pyrki runoillaan tallettamaan nuo kokemansa voimakkaat tunteet.
Vuosia 1798–1807 pidetään Wordsworthin parhaana luomiskautena. Hän kirjoitti tuolloin muun muassa omaelämäkerrallisen runoteoksen The Prelude (Alkusoitto), joka tosin julkaistiin vasta hänen kuolemansa jälkeen. Suuri runoelma ihmisestä ja luonnosta, The Recluse (Erakko), jäi keskeneräiseksi.
Wordsworth avioitui vuonna 1802 Mary Hutchinsonin kanssa. Hän oli jo vuonna 1799 muuttanut takaisin lapsuutensa maisemiin Cumbriaan, ja siellä hän myös asui koko loppuelämänsä. Hän sai viran postilaitoksesta, mutta jatkoi runoilemista kuolemaansa asti. Yleisesti ollaan kuitenkin sitä mieltä, että Wordsworthin runous menetti 1810-luvulta alkaen alkuperäistä ilmaisuvoimaansa. Nuoruuden vallankumouksellisuus vaihtui jäyhään konservatismiin. Wordsworth vastusti tyttöjen koulutusta, orjuuden lakkauttamista, katolilaisten oikeuksia sekä rautateiden rakentamista järviseudulle, koska pelkäsi että sinne tulisi liikaa ”vääränlaisia ihmisiä”.
Wordsworthin sisar Dorothy (1771–1855) asui vuodesta 1795 yhdessä veljensä kanssa. Sisarukset olivat erittäin läheisiä toisilleen, ja William sai moniin runoihinsa aiheet Dorothyn tekemistä havainnoista luonnossa. Dorothyn päiväkirjat kertovat elämästä runoilijan lähipiirissä.
Suomennetut teokset

Wordsworth, William: Runoja.  (Runot valinnut ja esipuheen kirjoittanut Tellervo Tapionlinna. Suomentaneet Aale Tynni, Yrjö Jylhä, Lauri Viljanen)  Porvoo:  WSOY, 1949.
Kirjallisuutta

Tapionlinna, Tellervo: Järvikoulun runotar: Dorothy Wordsworth ja hänen vaikutuksensa William Wordsworthiin ja S. T. Coleridgeen.  Porvoo:  WSOY, 1946.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta William Wordsworth Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta William Wordsworth on Wikiaineistossa (englanniksi)
Sitaatteja aiheesta William Wordsworth Wikisitaateissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia 2  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Venäjä 2  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 2  3 
Muut:  SNAC  IdRef
Johannes Siinailainen

Johannes Siinailaista esittävä ikoni 1200-luvulta. Ikonissa kuvattuna myös Pyhä Yrjö (vasemmalla) ja Pyhä Blasios (oikealla).
Johannes Siinailainen (Johannes Skolastikko, Johannes Klimakos; kreik. Ἰωάννης τῆς Κλίμακος, Joannes tes Klimakos, "Portaiden Johannes"; n. 525 Syyria – 30. maaliskuuta 606 Siinai) oli bysanttilainen munkki ja Siinain vuoren luostarin igumeni, joka tunnetaan ennen kaikkea teoksestaan Portaat (Klimaks). Häntä kunnioitetaan pyhänä sekä ortodoksisessa että katolisessa kirkossa.
Johannes oli kotoisin Syyriasta. Hän sai hyvän koulutuksen ja ryhtyi munkiksi kuusitoistavuotiaana. Hän muutti Siinain erämaahan ja eli erakkona jonkin matkan päässä Siinain luostarista. Vuonna 600, 75-vuotiaana, luostarin munkit nostivat hänet luostarin igumeniksi. Hän toimi tässä tehtävässä neljä vuotta, kunnes vetäytyi erakoksi odottamaan kuolemaansa. Erakkomajassaan hän kirjoitti teoksensa Portaat ohjeeksi muille munkeille. Teos on ollut suosittu luostarielämän ja -asketismin käsikirja sekä idässä että lännessä.
Teoksensa ansiosta Johannes sai lisänimen Klimakos. Ortodoksinen kirkko kunnioittaa suuren paaston neljättä sunnuntaita Johannes Siinailaisen sunnuntaina. Katolisessa kirkossa Johanneksen muistopäivä on tämän kuolinpäivä 30. maaliskuuta.
Kirjallisuutta > Suomennetut teokset

Johannes Siinailainen: Portaat.  (Alkuteos: Κλίμαξ Ίωάννου του Σιναϊτου)  Suomentanut Johannes Seppälä. Ortodoksisen kirjallisuuden julkaisuneuvosto, 1985.  ISBN 951-9071-74-1
Aiheesta muualla

Clugnet, Léon: St. John Climacus Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Hakkarainen, Jarmo: Pyhittäjä Johannes Siinailainen - pyhän hiljaisuuden opettaja. Ortodoksi.net.
Pyykkönen, Hannu: Johannes Siinailainen. Ortodoksi.net.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Simon Ings

Simon David Ings (s. heinäkuu 1965 Horndean) on englantilainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja. Simon Ings asuu Lontoossa.
Ingsin novelleja, esseitä ja artikkeleita on ilmestynyt useissa lehdissä sekä internetissä. Ings teki läpimurron jo esikoisromaanillaan Kuuma pää (1992), ja häntä mainostettiin kyberpunkin uudistajana ja uutena William Gibsonina. Aihetta jatkoi romaani Kuumalinja (1995). Kuuma pää voitti Suomessa vuoden parhaalle tieteisromaanille myönnettävän Tähtivaeltaja-palkinnon vuonna 1994. Palkintolautakunta totesi, että teos ei pyri miellyttämään lukijaa, vaan luomaan näyn rujosta tulevaisuudesta, jossa kaikki on epävarmaa.lähde?
Suomennetut romaanit

Kuuma pää (1992)
Rautakalan kaupunki.  ((City of the iron fish, 1994.) Suomentanut Isto Aitokari)  Helsinki:  Loki-kirjat, 2004.  ISBN 952-9646-05-4
Kuumalinja (1995)
Suomennetut novellit

”Toiset kaupungit” (1990). Aikakone 1b/1995.
”Liikenne” (1993). Tähtivaeltaja 4/1995.
Kirjallisuutta

Jerrman, Toni: ”Simon Ings – Pää kuumana?”. Tähtivaeltaja 1/1995.
Aiheesta muualla

Simon Ingsin kotisivut (englanniksi)
Novelli ”Toiset kaupungit” (1990). Aikakone 1b/1995.
Satu Elo: Voiko tekoäly(yn) rakastua? (Arkistoitu – Internet Archive) Ylioppilaslehti 20.9.1996.
Simon Ings puhuu. Aikakone 1b/1995.
Mikko Saari: Rautakalan kaupunki. Kirjavinkit 26.5.2007.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Armand Blanchonnet

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Armand Blanchonnet |  Armand Blanchonnet |  Armand Blanchonnet |  |
Maa:   Ranska
Miesten pyöräily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | maantieajo |  |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | maantieajon joukkuekilpailu |  |
Armand Blanchonnet (23. joulukuuta 1903 – 17. syyskuuta 1968) oli ranskalainen pyöräilijä. Hän voitti olympiakultaa maantieajossa vuoden 1924 kesäolympialaisissa Pariisissa yli 9,5 minuutin erolla seuraavaan. Hän voitti kultaa myös maantieajon joukkuekilpailussa.
Käännös suomeksi
H. G. Wells

| H>  G. Wells |
| --- | --- |
 H.G. Wells, valokuva: George Charles Beresford, 1920.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. syyskuuta 1866 Bromley, Kent
Kuollut: 13. elokuuta 1946 (79 vuotta) Lontoo
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tyylilajit:  tieteiskirjallisuus
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
H. G. Wells (Yousuf Karsh, 1943)
Herbert George (H. G.) Wells (21. syyskuuta 1866 Bromley, Kent, Englanti – 13. elokuuta 1946 Lontoo) oli englantilainen kirjailija. Hänen tunnetuimpia teoksiaan ovat tieteisromaaniklassikot Maailmojen sota, Aikakone ja Tohtori Moreaun saari. Paitsi tieteisromaaneja, Wellsin yli sata teosta käsittävään tuotantoon kuuluu historiateoksia, englantilaisen yhteiskunnan satiireja, yhteiskunnallisia kannanottoja, uskonnollis-mystisiä kirjoja sekä teoksia, joissa hän yritti ennustaa ihmiskunnan tulevaisuutta. Hän oli Englannissa aikansa suosituimpia kirjailijoita.lähde?
H. G. Wellsin tieteisromaanit ovat merkittävällä tavalla vaikuttaneet nykyisen tieteiskirjallisuuden kehitykseen. Ne ovat olleet myös suosittuja elokuva-aiheita.lähde?
Wellsilla oli 1910-luvulla kymmenvuotinen avioliiton ulkopuolinen suhde häntä paljon nuoremman kirjailijan Rebecca Westin kanssa. He saivat vuonna 1914 pojan Anthony Westin, josta tuli tunnettu kirjailija.
Wells vaikutti sotapelien harrastukseen Little Wars -sääntöjen kehittämisellä. Little Wars edusti kirjailijan kiinnostusta lelusotilaisiin sekä pelkoja ensimmäisestä maailmansodasta. Wellsin mukaan "tarvitsee pelata vain kolme tai neljä kertaa ymmärtääkseen millainen munaus suursota olisi".
Teokset (valikoima)

The Time Machine (1895)
The Island of Doctor Moreau (1896)
The Invisible Man (1897)
The War of the Worlds (1898)
When the Sleeper Wakes (1899)
The First Men on the Moon (1901)
The War in the Air (1908)
Teokset (valikoima) > Suomennetut teokset

Tähti (H. G. Wells); Maalströmin pyörteessä (Edgar Allan Poe). Suomentanut Olli. WSOY, 1903.
Ensimmäiset ihmiset kuussa. Suomentanut S. Samuli. Otava, 1907.
Kun nukkuja herää. Suomentanut Jalmari Finne. Otava, 1907.
Eräitä kertoelmia. Emil Vainio, 1907.
Varastettu basilli ja muita tapauksia. Suomentanut V. Hämeen-Anttila. Kansa, 1907.
Hämähäkkilaakso ja muita kertomuksia. Suomentanut Werner Anttila. Kansa, 1907.
Ilmasota: Tulevaisuuden kuvaus. Suomentanut Toivo Wallenius. Emil Vainio, 1910.
Aarnihauta ja muita juttuja. Toimittanut Teuvo Pakkala. Otava, 1913.
Aikakone, Tampereen Kirjapaino-Osakeyhtiö, 1917.
Mr Britling pääsee selvyyteen I. Otava, 1918.
Mr Britling pääsee selvyyteen II. Otava, 1919.
Kauhun saari. Suomentanut Teppo Heino. Suomi, 1920.
Historian ääriviivat : kansantajuinen esitys elämän ja ihmiskunnan historiasta 1. Kirja, 1923.
Historian ääriviivat : kansantajuinen esitys elämän ja ihmiskunnan historiasta 2. Kirja, 1924.
Uusia maailmoita vanhojen sijaan. Suomentanut J. Hollo. Kansanvalta, 1925.
Uni. Suomentanut Väinö Nyman. Kirja, 1926.
Kuninkaitten kuningas. Suomentanut Eino Palola. Holger Schildtin kustannusosakeyhtiö, 1926.
Kipps esiintyy seurapiireissä. Suomentanut Ahti M. Salonen. Tammi, 1946.
Elämän ihmeet (H. G. Wells, Julian Huxley ja G. Ph. Wells). Suomeksi toimittanut Aarno Jalas. WSOY, 1952.
Tommi ja elefantti. Suomentanut Eeva-Liisa Manner, kuvittanut Thorbjørn Egner. WSOY, 1960.
Aikakone: Maailmojen sota. Suomentanut Matti Kannosto. Kirjayhtymä, 1979.
Tohtori Moreaun saari.  (Suomentanut Markku Salo)  Odessa, 1986.  ISBN 951-9178-19-8
Näkymätön mies: jännitysromaani  Suomentanut Aino Tuomikoski. Karisto, 1986.
Punainen huone. Suomentanut Matti Rosvall. WSOY, 1994.
Ikuinen liekki: Jobin kirjaan perustuva romaani. Suomentanut Susanna Hirvikorpi. Sley-kirjat, 1999.
Aikakone. Suomentanut Tero Valkonen. Desura, 2000.
Kun nukkuja herää. Suomentanut Tero Valkonen. Desura, 2001.
Maailmojen sota. Suomentanut Matti Kannosto. Tammi, 2005.
Nykyaikainen Utopia. Suomentanut Ville-Juhani Sutinen. Savukeidas, 2006.
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta H. G. Wells Wikisitaateissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta H. G. Wells Wikimedia Commonsissa
Vapaasti ladattavia H. G. Wellsin e-kirjoja Project Gutenbergiltä ja Projekti Lönnrotilta.
H. G. Wellsin teoksia Wikiaineistossa (Wikisource). (englanniksi)
H. G. Wellsin teoksia netissä. (englanniksi)
Tulevia aikoja (Things to Come) elokuva vuodelta 1936 ladattavissa tai katsottavissa The Internet Archive-sivustolla.
H. G. Wells kävi eilen Helsingissä. Kuuluisa englantilainen kirjailija viipyi Katajanokalla puoli tuntia, mutta istui koko ajan lentokoneessa, Helsingin Sanomat, 19.08.1934, nro 221, s. 7, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC 2  IdRef