stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Zothique
Novellit > Puthuumin musta apotti (1935)

”Puthuumin musta apotti” (The Black Abbot of Puthuum) valmistui keväällä 1935 ja julkaistiin Weird Talesissa maaliskuussa 1936. Sen valmistuttua Smith piti lähes kahden vuoden tauon ennen kuin seuraava Zothique-novelli valmistui.
Novelli kertoo kahdesta seikkailijasta, jotka kuljettavat ostamaansa orjatarta kuninkaan haaremiin. Matkalla he eksyvät laajaan autiomaahan ja päätyvät salaperäiseen luostariin, jota johtaa pelottava munkki. Novelli on vauhdikas ja seikkailullinen, ja sen lopussa on humoristinen romanttinen käänne, mikä on sarjalle epätavallista. Toisaalta tarinan suoraviivaista seikkailua on arvosteltu myyntiä silmällä pitäen laskelmoiduksi poikkeamaksi sarjan tyylistä.
Novellit > Ilalothan kuolema (1937)

”Ilalothan kuolema” (The Death of Ilalotha) valmistui maaliskuussa 1937, ja se julkaistiin Weird Talesissa seuraavassa syyskuussa. Se oli ensimmäinen valmistunut Zothique-novelli lähes kahden vuoden tauon jälkeen.
Novelli kertoo arvostetun hovinaisen Ilalothan hautajaisista, jotka yltyvät villeiksi orgioiksi. Ilalothan rakastaja tunkeutuu hautakammioon jättämään hyvästit rakastajattarelleen, jolloin paljastuu, että nainen on muuttunut hirviöksi. Novellissa on myös eroottista kuvastoa: hirviöksi muuttuneen Ilalothan ääntely kuvataan seksuaalisen nautinnon sävyttämäksi.
”Ilalothan kuolema” muistuttaa varhaisia Zothique-tarinoita siinä, ettei sillä ole juurikaan juonta, vaan se keskittyy kuvailemaan hautakammioita ja nekromantiaa. Harvey pitää tätä askelena oikeaan suuntaan kahden vähemmän onnistuneen novellin jälkeen.
Novellit > Adomphan puutarha (1937)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | ”Olen antanut hänelle dedaimin unettavaa mehua. Hänen sydämensä sykkii tuskin havaittavasti ja mahla on lähes jähmettänyt hänen verensä. Hän ei enää herää… paitsi osana puutarhaa ja sen hämärää tietoisuutta.” | ” |
– ”Adomphan puutarha” (suom. Ulla Selkälä ja Ilkka Äärelä).
”Adomphan puutarha” (The Garden of Adompha) valmistui heinäkuussa 1937 ja ilmestyi Weird Talesissa huhtikuussa 1938. Novellin valmistuttua kesti kymmenen vuotta, ennen kuin Smith palasi Zothiquen pariin. ”Adomphan puutarha” on julkaistu suomeksi antologiassa Weird Tales – fantasialehden parhaat alkuperäiskuvin vuonna 1990 sekä uutena suomennoksena kokoelmassa Viimeinen hieroglyfi (1994). Novelli kertoo kuninkaasta, joka istuttaa puutarhaansa ihmisen ruumiinosia hovivelhonsa avustuksella.
Ryan Harveyn mukaan novellin keskeinen teema on amoraalisuus: kerronta on tunnelmallista mutta etäistä ja puolueetonta. Vaikka paha kuningas Adompha kärsii hirmuisen kohtalon, kyseessä ei ole oikeudenmukainen tuomio vaan tarinan sisäisen logiikan puitteissa täysin tavanomainen tapahtuma. Harveyn mukaan ”Adomphan puutarhassa” kuvattu maailma ei ole pelkästään ajallisesti ja maantieteellisesti etäinen, vaan myös moraalin lait ovat lakanneet pätemästä.
Novellit > Rapujen herra (1947)

”Rapujen herra” (The Master of Crabs) valmistui elokuussa 1947 ja ilmestyi Weird Talesissa vuoden 1948 maaliskuussa. Se on ainoa Zothique-tarina, joka on kerrottu minä-muodossa. Novelli on seikkailullinen ja kertoo kahden velhon kilvasta kaukaiselle saarelle piilotetun aarteen luo. Weird Talesin päätoimittajana toimi novellin kirjoitusajankohtana Dorothy McIlwraith, joka suosi Wrightiä suoraviivaisempia ja juonivetoisempia tarinoita, mikä saattoi vaikuttaa Smithin valitsemaan tyyliin.
Novellit > Morthylla (1952)

”Morthylla” valmistui syksyllä 1952 ja julkaistiin Weird Talesissa seuraavan vuoden toukokuussa. Se oli viimeinen valmistunut Zothique-novelli.
Novelli kertoo suositusta runoilijasta Valzainista, joka kokee hovielämän epätyydyttäväksi. Tympääntyneenä Valzain vaeltaa hautausmaalle, missä hän kohtaa salaperäisen naisen. Nainen esittäytyy Morthyllaksi, tarujen naispaholaiseksi. Valzain ja Morthylla rakastuvat ja alkavat tavata hautausmaalla joka yö. Sattumalta Valzain saa kuitenkin tietää, että Morthyllana esiintyvä nainen ei olekaan demoni vaan tavallinen aatelisnainen. Pettyneenä hän riistää henkensä. Novellissa on kehämäinen rakenne ja avoimeksi jäävä loppu. ”Viimeisen hieroglyfin” tavoin myös ”Morthyllassa” on henkilökohtaisia piirteitä. Maallisiin nautintoihin pettynyt ja unelmiinsa uppoutunut Valzain muistuttaa Smithiä, joka hänkin oli runoilija.
Muut teokset > Zothique (runo, tuntematon ajankohta)

”Zothique” on nelisäkeistöinen runo, joka kuvailee Smithin luomaa maailmaa ja sen puutarhoja, naisia ja meriä. Runon kirjoitusajankohta ei ole tiedossa, mutta todennäköisesti se valmistui ennen vuotta 1948. Se ilmestyi ensimmäisen kerran Arkham Housen vuonna 1951 julkaisemassa runokokoelmassa The Dark Chateau. Runo on julkaistu suomeksi Zothique-kokoelmassa.
Muut teokset > The Madness of Chronomage (novellikatkelma, noin 1933)

Samoihin aikoihin ”Xeethran” kanssa Smithillä oli suunnitteilla novelli ”The Madness of Chronomage”, joka ei kuitenkaan valmistunut. Tarinan oli tarkoitus kertoa kuninkaasta, joka vajoaa näkyjensä maailmaan. Mahdollisesti novelli ei toteutunut, koska sen juoni oli teemoiltaan samankaltainen kuin ”Xeethran”.
Muut teokset > The Feet of Sidaiva (juonisynopsis, 1940–1941)

1940-luvun alussa Smith käynnisteli kirjailijanuraansa uudelleen, mutta ei saanut valmiiksi asti yhtään Zothique-novellia. Hän kuitenkin suunnitteli tarinaa nimeltä ”The Feet of Sidaiva” ja kirjoitti siitä myös lyhyen juonitiivistelmän. Sen mukaan ”Sidaiva, tanssijatar Ummauksen hovissa, kuuluisa kautta Zothiquen sulokkaasta tanssistaan ja kauniista jaloistaan, joutuu prinsessa Lunalian mustasukkaisuuden uhriksi.” Smithin tyylitellyt tarinat eivät kuitenkaan saaneet Weird Talesin uudelta päätoimittajalta Dorothy McIlwraithilta hyväksyntää, joten ”The Feet of Sidaiva” jäi suunnitteluasteelle.
Muut teokset > The Scarlet Succubus (suunnitelma romaaniksi, 1945)

Ensimmäisten kovakantisten kokoelmiensa innostamana Smith suunnitteli vuonna 1945 lyhyttä romaania, jonka nimeksi hän kaavaili The Scarlet Succubus ja jonka hän toivoi pääsevän Arkham Housen julkaisulistalle. Teoksen oli määrä käsitellä ”seksin mielikuvituksellisia ja salaperäisiä mahdollisuuksia”, ja romaanimuodon ansiosta se olisi voinut sisältää huomattavasti rohkeampaa kuvastoa kuin toteutuneet novellit, joiden julkaisukanavana toimivat sensuuriin taipuvaiset pulp-lehdet. Varsinaiseen kirjoitustyöhön hän ei kuitenkaan päässyt.
Muut teokset > Mandor’s Enemy (novellikatkelma, 1950-luku)

”Mandor’s Enemy” oli Smithin viimeisiä suunnitelmia Zothique-tarinaksi. Siitä on säilynyt kolmen kappaleen mittainen katkelma, joka kuvailee Tasuunin prinssin pelkoja.
Muut teokset > The Dead Will Cuckold You (näytelmä, 1956)

Smithin viimeinen valmistunut Zothique-teos oli näytelmäkäsikirjoitus nimeltä The Dead Will Cuckold You. Sen ensimmäinen versio valmistui 1952 ja lopullinen versio 1956. Näytelmää ei ollut edes tarkoitettu esitettäväksi, mutta se ilmestyi kirjallisessa muodossa Smithin kuoleman jälkeen kokoelmassa In Memoriam: Clark Ashton Smith vuonna 1963.
Näytelmä kertoo kuninkaasta, joka murhaa vaimonsa vietelleen runoilijan. Nekromantikko kuitenkin herättää eloon runoilijan, joka palaa vainoamaan kuningasta. Näytelmässä on yksi kuuden kohtauksen mittainen näytös. The Dead Will Cuckold You perustuu runomittaan kirjoitettuun dialogiin, mikä on poikkeuksellista, sillä yleensä Smithin tarinoissa on vain vähän dialogia. Koska näytelmää ei ole kirjoitettu esitystä varten, sen toteuttaminen näyttämöllä olisi vaikeaa. Smith itse piti näytelmää mestariteoksenaan.
Luettelo tarinoista

| Alkuperäinen nimi | Lajityyppi | Kirjoitettu | Alkuperäinen julkaisu | Suomenkielinen nimi (Zothique-kokoelma) | Suomenkielinen ensijulkaisu | Verkkosivu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Empire of the Necromancers” | novelli | tammikuu 1932 | Weird Tales, syyskuu 1932 | ”Manaajien valtakunta” | Velhojen valtakunta (1989) ”Velhojen valtakunta” |  |
| ”The Isle of the Torturers” | novelli | heinäkuu 1932 | Weird Tales, maaliskuu 1933 | ”Kiduttajain saari” | Viimeinen hieroglyfi (1994) ”Kiduttajien saari” |  |
| ”The Charnel God” | novelli | marraskuu 1932 | Weird Tales, maaliskuu 1934 | ”Kalmiston jumala” | Viimeinen hieroglyfi (1994) ”Kuolleiden jumala” |  |
| ”The Dark Eidolon” | novelli | joulukuu 1932 | Weird Tales, tammikuu 1935 | ”Synkkä jumalankuva” | Viimeinen hieroglyfi (1994) ”Musta seitti” |  |
| ”The Voyage of King Euvoran” | novelli | tammikuu 1933 | The Double Shadow and Other Fantasies (1933) | ”Kuningas Euvoranin matka” | Zothique (2021) |  |
| ”The Weaver in the Vault” | novelli | maaliskuu 1933 | Weird Tales, tammikuu 1934 | ”Kutoja hautaholvissa” | Zothique (2021) |  |
| ”The Tomb-Spawn” | novelli | heinäkuu 1933 | Weird Tales, toukokuu 1934 | ”Haudassa siinnyt” | Zothique (2021) |  |
| ”The Witchcraft of Ulua” | novelli | elokuu 1933 | Weird Tales, helmikuu 1934 | ”Uluan noitakeinot” | Zothique (2021) |  |
| ”Xeethra” | novelli | maaliskuu 1934 | Weird Tales, joulukuu 1934 | ”Xeethra” | Viimeinen hieroglyfi (1994) |  |
| ”The Madness of Chronomage” | synopsis | noin 1933 | — | — | — |  |
| ”The Last Hieroglyph” | novelli | maalis-toukokuu 1934 | Weird Tales, huhtikuu 1935 | ”Viimeinen hieroglyfi” | Viimeinen hieroglyfi (1994) |  |
| ”Shapes in Adamant” | katkelma | alkuvuosi 1935 | — | — | — |  |
| ”Necromancy in Naat” | novelli | helmikuu 1935 | Weird Tales, heinäkuu 1936 | ”Elävien kuolleitten Naat” | Viimeinen hieroglyfi (1994) ”Noitien Naat” |  |
| ”The Black Abbot of Puthuum” | novelli | kevät 1935 | Weird Tales, maaliskuu 1936 | ”Puthuumin musta apotti” | Zothique (2021) |  |
| ”The Death of Ilalotha” | novelli | maaliskuu 1937 | Weird Tales, syyskuu 1937 | ”Ilalothan kuolema” | Zothique (2021) |  |
| ”The Garden of Adompha” | novelli | heinäkuu 1937 | Weird Tales, huhtikuu 1938 | ”Adomphan puutarha” | Weird Tales – fantasialehden parhaat alkuperäiskuvin (1992)   Viimeinen hieroglyfi (1994) |  |
| ”The Master of the Crabs” | novelli | elokuu 1947 | Weird Tales, maaliskuu 1948 | ”Rapujen herra” | Zothique (2021) |  |
| ”Zothique” | runo | 1932–1947 (?) | The Dark Chateau, 1951 | ”Zothique” | Zothique (2021) |  |
| ”Morthylla” | novelli | syksy 1952 | Weird Tales, toukokuu 1953 | ”Morthylla” | Zothique (2021) |  |
| The Dead Will Cuckold You | näytelmä | 1952, 1956 | In Memoriam: Clark Ashton Smith, 1963 | — | — |  |
Aiheesta muualla

Suntila, Shimo: Zothique. Tähtivaeltaja 1/2022.
Zothiquen summittainen sijainti Smithin mukaan.
Weird Tales -kuvittaja Virgil Finlayn piirros kohtauksesta, jossa noitien apuolento ravitsee itseään orjan verellä.
Ankeriaat

| Ankeriaat |
| --- | --- |
 Ankerias (Anguilla anguilla)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ankeriaskalat Anguilliformes
Alalahko::  Anguilloidei
Heimo::  Ankeriaat Anguillidae  Rafinesque, 1810
Suku::  Ankeriaat Anguilla  Garsault, 1764
Katso myös
   Ankeriaat Wikispeciesissä   Ankeriaat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ankeriaat (Anguillidae) on ankeriaskalojen lahkoon (Anguilliformes) kuuluva kalaheimo, johon kuuluu kaksi sukua, ankeriaat (Anguilla) ja Neoanguilla.
Heimoon kuuluu 20–23 eri lajia, jotka elävät osan elämässään makeassa vedessä, osan meressä. Ankeriaat ovat merkittäviä ruokakaloja, joita syödään varsinkin savustettuina. Tärkeimmät ruokakaloina käytetyt heimon jäsenet ovat Australiassa ja Japanissa elävät lajit.
Eurooppalainen, Suomessakin elävä ankerias (Anguilla anguilla) kuuluu tähän heimoon.
Lajit

Ankeriaiden sukuun kuuluu seuraavat 19 lajia:
Anguilla anguilla (Linnaeus, 1758) – Ankerias
Anguilla australis Richardson, 1841 – Australianankerias
Anguilla australis australis Richardson, 1841
Anguilla australis schmidti Phillipps, 1925
Anguilla bengalensis (Gray, 1831) – Bengalinankerias
Anguilla bengalensis bengalensis (Gray, 1831)
Anguilla bengalensis labiata (Peters, 1852)
Anguilla bicolor McClelland, 1844 – Indonesianankerias
Anguilla bicolor bicolor McClelland, 1844
Anguilla bicolor pacifica Schmidt, 1928
Anguilla borneensis Popta, 1924
Anguilla celebesensis Kaup, 1856
Anguilla dieffenbachii Gray, 1842 – Uudenseelanninankerias
Anguilla interioris Whitley, 1938 – Uudenguineanankerias
Anguilla japonica Temminck & Schlegel, 1846 – Japaninankerias
Anguilla labiata (Peters, 1852)
Anguilla luzonensis Watanabe, Aoyama & Tsukamoto, 2009
Anguilla malgumora Kaup, 1856
Anguilla marmorata Quoy & Gaimard, 1824 – Jättiankerias
Anguilla megastoma Kaup, 1856
Anguilla mossambica (Peters, 1852) – Afrikanankerias
Anguilla nebulosa McClelland, 1844 – Täpläankerias
Anguilla obscura Günther, 1872 – Etelänankerias
Anguilla reinhardtii Steindachner, 1867 – Kirjoankerias
Anguilla rostrata (Lesueur, 1817) – Amerikanankerias
Lisäksi heimoon on tunnistettu uusi suku Neoanguilla ja sen ainoa laji Neoanguilla nepalensis Shrestha, 2008.
Artabanos

Artabanos (muinaispersiaksi Irdabanuš, eli 500-luvulla eaa.) oli Persian kuninkaan Dareios I:n nuorempi veli. Hänen isänsä oli Hystaspes ja hänellä oli kaksi nuorempaa veljeä Artafernes ja Artanes. Artabanoksesta tuli Baktrian satraappi sen jälkeen kun Dareios oli kaapannut vallan itselleen. Baktrian satraapin virka oli yleensä varattu kruununperilliselle, ja luultavasti Artabanos oli kuninkaan jälkeen seuraavana arvojärjestyksessä niin kauan kuin Dareioksen poika Kserkses I:n oli alaikäinen.
Artabanoksen oli viisi poikaa: Artyphios, Ariomardos, Bassakes, Tigranes ja Tritantaekhmes, jotka kaikki palvelivat sotapäällikköinä Kserkses I:n armeijassa kun tämä hyökkäsi Kreikkaan Persialaissotien aikana.
Aiheesta muualla

Artabanus - Livius.org (Arkistoitu – Internet Archive)
Arfará

| Arfará Αρφαρά |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Arfará
 Koordinaatit: 37°9′22″N, 22°2′40″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Messenia
Kunta:  Kalamáta
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  440103
Väkiluku (2011):  2 648
 – Kylä­yhdys­kunta:  1 308
 – Kylä:  1 177
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KM
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arfará (kreik. Αρφαρά) on Kreikan kylä sekä samanniminen Kalamátan kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αρφαρών, Dimotikí Enótita Arfarón) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Messenian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 2 648 ja varsinaisen Arfarán kylän väkiluku 1 177 (vuonna 2011).
Arfarán kylä sijaitsee linnuntietä noin 15 kilometriä pohjoisluoteeseen Kalamátan kaupungista. Arfarán kunnallisyksikkö käsittää Kalamátan kunnan pohjoisosan. Arfará oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kalamátan kuntaan yhdessä Áriin ja Thourían kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Arfarán kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Ágios Flóros | Ágios Flóros | 195 |
| Ágios Flóros | Christofilaíika | 31 |
| Ágrilos | Ágrilos | 131 |
| Arfará | Ágios Konstantínos | 106 |
| Arfará | Áno Arfará | 25 |
| Arfará | Arfará | 1 177 |
| Pídima | Pídima | 265 |
| Platý | Platý | 490 |
| Stamatinó | Pelekití | 48 |
| Stamatinó | Stamatinó | 37 |
| Velanidiá | Syrróka | 16 |
| Velanidiá | Velanidiá | 43 |
| Vromóvrysi | Áno Vromóvrysi | 24 |
| Vromóvrysi | Drémi | 22 |
| Vromóvrysi | Krasopoúla | 28 |
| Vromóvrysi | Vromóvrysi | 10 |
Yhteensä: 2 648
Arfakinparatiisiharakka

| Arfakinparatiisiharakka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Paratiisilinnut Paradisaeidae
Suku::  Paratiisiharakat Astrapia
Laji::  nigra
Kaksiosainen nimi
 Astrapia nigra  (Gmelin, 1788) 
Katso myös
   Arfakinparatiisiharakka Wikispeciesissä   Arfakinparatiisiharakka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Arfakinparatiisiharakka (Astrapia nigra) on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Arfakinparatiisiharakkaa tavataan Indonesiassa Uuden-Guinean saaren luoteisosissa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Apple Display Connector

ADC-liitin.
Apple Display Connector, eli ADC on liitintyyppi, joka sisältää DVI:n, USB:n ja virran monitorille. Liitin esiteltiin vuoden 2000 heinäkuussa uusissa Power Mac G4 ja G4 Cube malleissa. Liittimen käyttö näytöissä lopetettiin vuoden 2004 kesäkuussa ja viimeisin sitä tukenut tietokonemalli oli Power Mac G5. Apple Display Connector ei ole yhteensopiva normaalien DVI-liitäntöjen kanssa.
Liitännän ongelmana on se, että se pystyy siirtämään vain 100W tehoa, mikä on liian vähän yli 19-tuumaisille kuvaputkinäytöille ja isoille nestekidenäytöille, joita käytetään esimerkiksi kotiteattereissa.
American Life Promo Tour

American Life Promo Tour on Madonnan toinen promokiertue. Se mainosti vuonna 2003 ilmestynyttä uutta studioalbumia American Life. American Life Promo Tour esitettiin yhdeksässä paikassa, MTV Times Square Studioilla ja Tower Recordsissa New Yorkissa, RTL Studioilla Kölnissä, kaksi kertaa BBC:llä, ITV Studioilla ja HMV:ssä Lontoossa sekä Carerre Studioilla ja La Cantine Du Faubourgissa Pariisissa.
Esityslista

"American Life"
"Hollywood"
"Nothing Fails"
"X-Static Process"
"Mother And Father"
"Music"
"Don't Tell Me"
"Like A Prayer"
"Like A Virgin"
Esiintyjät

Mirwais Ahmadzaï - kitara
Monte Pittman - kitara
Stuart Price - kosketinsoitin
Michael McKnight - ohjelmoija / kosketinsoitin
Steve Sidelnyk - rummut
Marianne Mair

Marianne Mair (s. 5. kesäkuuta 1989) on saksalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Hän kilpaili alppihiihdon maailmancupissa ensimmäisen kerran La Molinassa 14. joulukuuta 2008. Mairin paras maailmancupin sijoitus on 12:s sija Aspenin pujottelusta 29. marraskuuta 2009. Hän kilpaili viimeisen kerran FIS:n alaisissa kilpailuissa joulukuussa 2010.
Art director

Art director eli AD on yleisesti käytössä oleva ammattinimike visuaalisen suunnittelun alalla. Nimikettä käytetään esimerkiksi mainos-, lehti-, elokuva- ja televisioaloilla, graafisen suunnittelun toimistoissa ja internet- ja tietokonepelialoilla. Art directorin tehtävä on toimia visuaalisuuden auktoriteettina työryhmässä. Tyypillisesti AD voi työskennellä suunnittelutoimistossa luovassa ryhmässä, mainostoimistossa copywriterin kanssa työparina tai lehdessä ulkoasusta vastaavana tahona. Lähtökohtaisesti AD:n tehtävänkuvaan kuuluu muiden suunnittelijoiden ja avustajien ohjaaminen.
Art director vastaa projektien visuaalisesta ideoinnista, toimistosta ja projektista riippuen luovan johtajan alaisuudessa tai itsenäisesti. Hän suunnittelee kokonaisratkaisut ja yleisilmeen kampanjoihin, yritysilmeisiin, mainosmateriaaleihin, tuotepakkauksiin, painotuotteisiin kuten esitteet ja julisteet ja muihin graafisiin sovelluksiin. AD:n rooliin kuuluu kaikkien projektin liittyvien osa-alueiden suunnittelu – esimerkiksi mahdollisten kuvausten ideointi valitun valokuvajaan kanssa, kuvittajien valitseminen ja ohjaaminen, joskus myös kirjasintyyppien työstäminen typograafikon kanssa. Tehtävänkuvaan kuuluu työvaiheiden valvominen suunnittelusta toteutukseen asti. Art directorin alaisena työskentelee usein avustavia graafisia suunnittelijoita (ammattinimikkeenään esimerkiksi graafinen suunnittelija, AD-assistentti tai tuotanto-AD), joiden tehtävänä on tyypillisesti lopullisen ulkoasun toteuttaminen AD:n luoman suunnitelman tai idean pohjalta.
Art directorin tärkeimpiä ominaisuuksia ovat luovuus, visuaalisen suunnittelun periaatteiden hallinta sekä yhteistyökyky. Nykyisin art directorilta vaaditaan usein lisäksi tärkeimpien graafisen alan tietokoneohjelmien tuntemusta (esimerkiksi InDesign, Photoshop, Freehand, Illustrator). Tietokone, mutta myös tussit, kynät, paperit ja erilaiset kuva-aineistot ovat AD:lle tavanomaisia työvälineitä.
Art directorin ammattinimikkeenä käyttämistä ei ole rajoitettu. Perinteisesti sitä ovat käyttäneet vastuutehtävissä toimivat graafiset suunnittelijat, joilla on vuosien työkokemus alalta. Nykyisin nimikkeen käyttäminen on yleistynyt ja art director -nimikkeellä saatetaan kutsua lähes ketä tahansa visuaalisen suunnittelun ammattilaista tehtävänkuvasta tai työkokemuksesta riippumatta.
Turun ammattikorkeakoulun mainonnan suunnittelun linjalla voi opiskella art directoriksi tutkintonimikkeellä medianomi (AMK). Ammatissa toimitaan soveltuvalla koulutuksella yleensä riittävän työkokemuksen hankkimisen jälkeen. Usein art directoreilla on graafisen suunnittelun koulutus, mutta koulutustaustat voivat olla hyvin moninaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Art director Wikimedia Commonsissa
MTV Fakta

| MTV Fakta |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  1. marraskuuta 2006
Lähetykset loppuivat:  31. joulukuuta 2016
Omistaja:  MTV Oy
Tunnuslause:  Sinulle joka haluat tietää enemmän
Maa:   Suomi
Näkyvyysalue:  Koko maa
Aiemmin:  MTV3 Fakta (2006–2013)
Rinnakkaiskanava(t):  MTV3 MTV3 HD Sub AVA MTV Fakta XL C More Max (HD) C More Sport 1 (HD) C More Sport 2 (HD) C More Juniori (HD) C More (HD)
Kotisivu:  www.mtvtotal.fi (arkistoitu)
Saatavuus
Antenniverkko
Digita:  Kanava 41
DNA:  Kanava 93
Satelliitti
Canal Digital:  Kanava 14
Kaapeliverkko
Sonera:  Kanava 92
Elisa:  Kanava 92
DNA Welho:  Kanava 151
IPTV (ADSL)
Maxivision:  
Elisa:  Kanava 662
Sonera:  Kanava 34
Infobox OKNimi-testi OK: 
MTV Fakta (aiemmin MTV3 Fakta) oli suomalaisen MTV Oy:n maksu-tv-kanava, joka on osa MTV Total -pakettia. Kanava aloitti lähetyksensä marraskuussa 2006.
MTV Fakta esitti pääasiassa dokumentteja, dokumenttisarjoja ja tosi-tv-sarjoja. Kanava näkyi digitaalisessa antenni- (DVB-T), kaapeli- (DVB-C), laajakaista-TV- (IPTV) ja satelliittiverkossa (DVB-S). Faktan sisarkanava on ruotsalainen TV4 Fakta.
MTV Fakta sai toimiluvan digitaaliseen antenniverkkoon vuonna 2007, ja kanava alkoi näkyä antennitalouksissa kanavanippu E:n valmistuttua syyskuussa 2007. MTV Fakta näytti ohjelmaa ympäri vuorokauden. Kanavan lähetykset loppuivat, kun katsojamäärien kasvamisessa alkoi ilmaantua ongelmia. Myös C Moren ja MTV:n kanavissa oli päällekkäisyyksiä.
Kanavan viimeinen ohjelma ennen lopettamista oli "Turvakamera paljastaa".
Kanavan ohjelmistoa

48 ratkaisevaa tuntia
Aavejahti
Adoptiotarinoita
Ankara Alaska
Fobia
Beach Patrol
Biography -dokumentit
Bondi Rescue
Bondi Rescue: Bali
Chicagon naispoliisit
Diagnoosi: tuntematon
Eläinlääkäriopiskelijat
Eläinten ensiapuasema
Elämää ensiapuosastolla
Jäljillä
Järjestyshäiriköt
Kadulla
Kohti katastrofia
Kyttäkokelaat
Lopullinen raportti -dokumentit
Lääketieteen ihmeet
Maailman kovimmat poliisit
Murhaajan maailma
National Geographic -dokumentit
National Geographic Specials -dokumentit
Nolot teinisairaudet
Obsessed – pakkomielle
Onnettomuustutkija
Pahimmat salamurhat kautta aikojen
Pienet ihmeet
Rikostarinoita
Rikostutkintaa yliluonnollisin keinoin
Räjäyttävä perheyritys
Surf Patrol
Tappajan profiili
The Force – poliisivoimat
Totuus amerikkalaisesta mediasta
Tytöt kahleissa
Vaaran uhmaajat
Entiset logot

1. marraskuuta 2006 – 2012
2012 – 2. marraskuuta 2013