stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luiz Razia
Ura > Formula 1

Vuonna 2011 Razia toimi Formula 1:ssä Team Lotuksen testi- ja varakuljettajana. Hän pääsi ajamaan Kiinan ja Brasilian perjantain vapaissa harjoituksissa toista Team Lotuksen autoa. Vuonna 2012 Razia testasi Abu Dhabin nuorten kuljettajien testeissä Toro Rosson F1-autoa.
Razia sai tallipaikan Marussian F1-tallista  kaudeksi 2013. Hän korvasi Timo Glockin ennen kauden alkua, joka ei pystynyt tuomaan tallille riittävää rahoitusta. Lopulta myös Razia ajautui maksuvaikeuksiin kun hän ei maksanut tallille lupaamiaan sponsorirahoja ja menetti paikkansa Jules Bianchille.
Jäätyään ilman F1-paikkaa Razia kilpaili International GT Open -sarjassa.
Ura > Indy Lights

Vuonna 2014 Razia kilpaili Indy Lights -sarjassa Amerikassa.
Formula 1 -tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Team Lotus | AUS   | MAL   | CHN TD | TUR   | ESP   | MON   | CAN   | EUR   | GBR   | GER   | HUN   | BEL   | ITA   | SIN   | JPN   | KOR   | IND   | ABU   | BRA TD | – | – |
GP2-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | Fisichella Motor Sport | ESPFEA 16 | ESPSPR 12 | MONFEA 13 | MONSPR 10 | TURFEA Kesk. | TURSPR 20 | GBRFEA 20† | GBRSPR Kesk. | GERFEA Kesk. | GERSPR 14 | HUNFEA Kesk. | HUNSPR Kesk. |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 | 19. |
| 2009 | Party Poker Racing.com SC |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | EURFEA Kesk. | EURSPR 13 | BELFEA   | BELSPR   | ITAFEA 8 | ITASPR 1 | PORFEA 10 | PORSPR 17 |  |  |  |  | 8 | 19. |
| 2010 | Rapax | ESPFEA 7 | ESPSPR 2 | MONFEA 7 | MONSPR 5 | TURFEA 5 | TURSPR 2 | EURFEA Kesk. | EURSPR Kesk. | GBRFEA Kesk. | GBRSPR 15 | GERFEA Kesk. | GERSPR 13 | HUNFEA 10 | HUNSPR Kesk. | BELFEA 16 | BELSPR 10 | ITAFEA Kesk. | ITASPR 10 | ABUFEA 7 | ABUSPR 2 |  |  |  |  | 28 | 11. |
| 2011 | Caterham Team AirAsia | TURFEA 6 | TURSPR 18 | ESPFEA Kesk. | ESPSPR Kesk. | MONFEA Kesk. | MONSPR 20 | EURFEA 6 | EURSPR 2 | GBRFEA 17 | GBRSPR 14 | GERFEA Kesk. | GERSPR 14 | HUNFEA 3 | HUNSPR 7 | BELFEA Kesk. | BELSPR Kesk. | ITAFEA 10 | ITASPR 9 |  |  |  |  |  |  | 19 | 12. |
| 2012 | Arden International | MALFEA 1 | MALSPR 5 | BHR1FEA 2 | BHR1SPR 4 | BHR2FEA 4 | BHR2SPR 2 | ESPFEA 8 | ESPSPR 1 | MONFEA 15 | MONSPR 6 | EURFEA 3 | EURSPR 1 | GBRFEA 5 | GBRSPR 1 | GERFEA 7 | GERSPR 10 | HUNFEA 3 | HUNSPR 3 | BELFEA 6 | BELSPR 20 | ITAFEA Kesk. | ITASPR 16 | SINFEA 5 | SINSPR 4 | 222 | 2. |
GP2-tulokset > Aasian GP2

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008–2009 | Trust Team Arden | CHNFEA Kesk. | CHNSPR 17 | DUBFEA 10 | DUBSPR C | BHR1FEA 14 | BHR1SPR 9 | OTAFEA 8 | OTASPR 6 | MALFEA Kesk. | MALSPR Kesk. | BHR2FEA 8 | BHR2SPR 1 | 9 | 13. |
| 2009–2010 | Barwa Addax Team | ABU1FEA Kesk. | ABU1SPR 11 | ABU2FEA   | ABU2SPR   | BHR1FEA   | BHR1SPR   |  |  |  |  |  |  | 0 | 26. |
| 2009–2010 | Rapax Team |  |  |  |  |  |  | BHR2FEA Kesk. | BHR2SPR 13 |  |  |  |  | 0 | 26. |
| 2011 | Team Air Asia | ABUFEA Kesk. | ABUSPR 16 | ITAFEA Kesk. | ITASPR 14 |  |  |  |  |  |  |  |  | 0 | 25. |
Razia Espanjan GP:ssä 2009.
Pyörökirkko

Noin vuonna 1150 rakennettu Østerlarsin pyörökirkko Tanskassa.
Pyörökirkko on pohjakaavaltaan pyöreä kirkko. Kristinuskon alkuaikoina pyörökirkkoja rakennettiin tavallisesti hauta- ja kastekirkoiksi. Keskiajalla Itämeren alueella kehittyi erityinen pyörökirkkojen tyyppi, jykevä ja tornimainen rakennus, joka rakennettiin jumalanpalveluksen lisäksi myös puolustustarkoituksiin. Tällaiset pyörökirkot olivat suosittuja Pohjoismaissa 1000–1100-luvulla, ja niitä on runsaasti Tanskassa, etenkin Bornholmin saarella, jossa niitä on neljä.
Pyörökirkkoja on rakennettu Pohjoismaissa myöhemminkin, muun muassa uusklassismin aikaan. Suomen tunnetuimpia pyörökirkkoja on Haminan Pietari-Paavalin kirkko, joka valmistui 1837. Puinen Vimpelin kirkko valmistui 1807.
Managerialismi

Managerialismi eli johtamisvaltaisuus tarkoittaa (yksilö)johtamisen edellytysten lisäämistä ja johtamisen alan laajentamista korostavaa aatetta, joka heijastuu yksilöiden arvoihin, asenteisiin ja käyttäytymiseen, poliittis-hallinnollisten ohjelmien tavoitteisiin, organisaatioiden rakennepiirteisiin ja toimintakäytäntöihin.
Managerialistisilla reformeilla tarkoitetaan toimintaohjelmia ja -poliitikoita, joiden tavoitteena on muokata organisaatioita, järjestelmiä ja niiden ohjausta johtamisen alaa laajentavaan suuntaan.
Historiallinen viitekehys

Nykymuotoisten valtiojohtoisten erityisintressien esiintulon näki ennalta 
James Burnham vuonna 1941 julkaistussa kirjassaan "The Managerial Revolution", joka suurelta osin ennusti jo vuosikymmeniä sitten teknokraattisen managerialistisen eliitin kaappaavan vallan itselleen. Burnhamin mukaan kapitalismin ja sosialismin välinen näennäinen kiista on ainoastaan ihmisten mieliin tarkoituksella rakennettu savuverho, jonka turvin managerialistinen eliitti voi kaapata vallan itselleen. Burnhamin mukaan managerialismi ja erityisintressit ovat uutta modernia riistoa, eivätkä niinkään kapitalistit. Burnhamin mukaan managerialistinen eliitti omistaa tai ohjaa tuotannontekijöitä epäsuorasti erilaisilla itseään palvelevilla turhilla määräyksillä ja sääntelyllä. Näin ollen kontrollista ja manageroinnista palkkansa saavat onnistuivat istuttamaan ihmisten mieliin ajatuksen siitä, että tarvitaan lisää johtamista.
Managerialismin lähtökohdat

Managerialismin varhaiset lähtökohdat liittyvät teollisen yhteiskunnan muotoutuessa tapahtuneeseen palkka- ja ammattijohtajuuden syntymiseen ja eriytymiseen omistajuudesta erityisesti liikkeenjohtamisen piirissä.
Yksilölähtöiset johtamisteoriat muodostuivat tällöin tehokkaan liikkeenjohtamisen malliksi, mutta niiden soveltaminen julkiseen toimintaan yhdistyy vasta sotienjälkeiseen hyvinvointivaltiokehitykseen.
Managerialismi ja hyvinvointiyhteiskuntien kehittäminen

1980-luvulla managerialistista ajattelua ryhdyttiin soveltamaan laajasti myös julkisen hallinnon ja palvelutuotannon kehittämisessä.
Julkisessa hallinnossa managerialismi liittyy läheisesti New Public Management -ajatteluun, mutta rajautuu erityisesti johtamiseen, johtamisen edellytyksiin sekä johtamisen konteksteja muokkaaviin reformeihin liittyväksi käsitteeksi.
Managerialismin retorisia perusteluja ovat olleet muun muassa toiminnan tehostaminen ja tuottavuuden lisääminen vastineeksi verorahoille ja julkisen toiminnan uskottavuuden palauttaminen toiminnan oletetun tehostumisen kautta.
Managerialistisia hallintoreformeja on toteutettu erityisesti Margaret Thatcherin pääministerikaudelta alkaen Isossa-Britanniassa, mutta laajasti myös useimmissa muissa OECD-maissa.
Kirjallisuutta

Burnham, James (1945, alkup. 1942). The Managerial Revolution or What is Happening in the World Now. Harmondsworth – New York: Penguin Books.
Considine, Mark & Martin Painter (toim.) (1997). Managerialism. The Great Debate. Carlton South: Melbourne University  Press.
Enteman, Willard F. (1993). Managerialism – The Emergence of a New Ideology. Madison – London: University of Wisconsin Press.
Ojala, Ilpo (2003). Managerialismi ja oppilaitosjohtaminen. Acta Universitas Wasaensis no 119. Vaasa: University of Vaasa.
Pollitt, Christopher (1990). Managerialism and the Public Services. The Anglo-American Experience. Oxford – Cambridge: Basil Blackwell.
Rafael Calderón Fournier

| Rafael Calderón Fournier |
| --- | --- |
 Rafael Calderón Fournier vuonna 1993.
Costa Rican presidentti
 8. toukokuuta 1990 – 8. toukokuuta 1994  
Edeltäjä:  Óscar Arias
Seuraaja:  José María Figueres Olsen
Kansanedustaja
 1974-1978  
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1949 (ikä 75) Diriamba, Nicaragua
Tiedot
Puolue:  PUSC
Muut puolueet:  PRSC PUSC PRC PUN
Tutkinnot:  Costa Rican yliopisto
 Nimikirjoitus
Rafael Ángel Calderón Fournier (s. 14. maaliskuuta 1949 Diriamba, Nicaragua) on costaricalainen poliitikko. Hän toimi maansa presidenttinä 1990–1994. Hän oli PUSC-puolueen presidenttiehdokas myös vuoden 2010 vaaleissa, mutta peruutti ehdokkuutensa lokakuussa 2009, kun hänet tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen kahdesta korruptiosyytteestä.
Calderón Fournier syntyi Nicaraguassa, missä hänen isänsä, entinen presidentti Rafael Calderón Guardia, oli maanpaossa sisällissodan takia. Vuonna 1958 hän palasi Costa Ricaan.
Poliittinen ura

Calderón Fournier oli nuorisopoliitikko PUN-puolueessa (Partido Unificacion Nacional). Hänet valittiin kansanedustajaksi vuonna 1974 ja hän palveli kaksi peräkkäistä toimikautta sosiaalivaliokunnan puheenjohtajana. Valiokunta valmisteli maahan kansaneläkejärjestelmän.
Vuonna 1982 hän oli presidenttiehdokas ja hävisi Luis Alberto Mongelle. Vuonna 1986 hän yritti uudestaan, mutta hävisi jälleen, tällä kertaa Óscar Ariasille. Vihdoin vuoden 1990 vaaleissa hänet valittiin.
Vuonna 1991 hän sai kunniatohtorin arvon Houstonin yliopistosta.
Presidenttikaudellaan Calderón Fournier edisti liberaalia politiikkaa kaikilla talouden aloilla.
Korruptioskandaalit, oikeudenkäynti ja tuomio

Calderón Fournier pidätettiin lokakuussa 2004 syytettynä korruptiosta. Hänet vapautettiin vankilasta, ja asetettiin kotiarestiin.
Calderón Fournierin syytettiin ottaneen vastaan rahaa suomalaisen Instrumentariumin yhteistyökumppanilta vastineeksi sopimuksista. Rikokset liittyvät Instrumentariumin vuonna 2003 tekemään kauppaan, jossa yhtiö myi sairaalalaitteita 40 miljoonalla dollarilla Costa Ricaan. Oikeudenkäynti alkoi 3. marraskuuta 2008, ja kuulemiset päättyivät syyskuussa 2009. Huolimatta syytteistä, hän ilmoitti asettuvansa ehdokkaaksi vuoden 2010 vaaleissa. 5. lokakuuta 2009 hänet tuomittiin viideksi vuodeksi vankeuteen ja suuriin korvauksiin. Calderón Fournier valitti tuomiosta, mutta valitus hylättiin 2011. Tuomiota kuitenkin lyhennettiin viidestä vuodesta kolmeen.
Käännös suomeksi
Rich Sutter

| Rich Sutter> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. joulukuuta 1963 (ikä 60) Viking, Alberta
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  77 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1983–1995
Seurat:  Pittsburgh Penguins (NHL) Philadelphia Flyers (NHL) Vancouver Canucks (NHL) St. Louis Blues (NHL) Chicago Blackhawks (NHL) Tampa Bay Lightning (NHL) Toronto Maple Leafs (NHL)
NHL-varaus:  10. varaus, 1982 Pittsburgh Penguins
Richard G. Sutter (s. 2. joulukuuta 1963 Viking, Alberta, Kanada) on uransa lopettanut kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hänen veljensä Brian, Brent, Darryl, Duane ja Ron olivat myös jääkiekkoilijoita, jotka kaikki pelasivat urallaan NHL:ssä.
Ura

Pittsburgh Penguins varasi Sutterin vuoden 1982 varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella varausvuorolla 10. Samassa varaustilaisuudessa Richin kaksoisveli Ron Sutter varattiin neljännellä varausvuorolla Philadelphia Flyersiin.
Ennen NHL-uraansa Rich pelasi yhdessä Ronin kanssa WHL:n Lethbridge Broncosissa, jossa he voittivat Memorial Cupin vuonna 1983.
Rich Sutter pelasi vain yhdeksän NHL-ottelua Pittsburghissa kausina 1982–1984 ennen siirtymistään Philadelphiaan, jossa veljensä Ron jo pelasi.
Sutter pelasi kolme kautta Philadelphiassa ennen siirtoa Vancouver Canucksiin kaudeksi 1986–1987. Neljän Vancouver-kauden jälkeen Sutter kaupattiin St. Louis Bluesiin, jossa hänen isoveljensä Brian Sutter valmensi. Neljän St. Louis-kauden jälkeen Sutter edusti NHL:ssä vielä Chicago Blackhawksia, Tampa Bay Lightningia ja Toronto Maple Leafsia ennen kuin lopetti uransa vuonna 1995. Chicagossa Rich oli jälleen veljensä valmennettavana, tällä kertaa Darrylin.
Rich Sutter toimii nykyään kykyjenetsijänä Calgary Flamesille yhdessä veljensä Ronin kanssa.
Rainer Schüttler

| Rainer Schüttler |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. huhtikuuta 1976 (ikä 48)
Kansalaisuus:   Saksa
Tennispelaaja
Pituus:  180 cm
Paino:  75 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1995–2012
Palkintorahat:  7 407 508 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  5. (26.4.2004)
Turnausvoittoja:  4
Voitot/tappiot:  327–337
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  finaali (2003)
Ranskan avoimet:  4. kierros (2003)
Wimbledon:  välierä (2008)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (2003)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  40. (11.7.2005)
Turnausvoittoja:  4
Voitot/tappiot:  124–172
Aiheesta muualla
www.rainer-schuettler.de
ITF
ATP
Rainer Schüttler (s. 25. huhtikuuta 1976 Korbach) on saksalainen tennispelaaja. Hän oli parhaimmillaan maailmanlistalla viidentenä huhtikuussa 2004.
Schüttler´ylsi urallaan kerran Grand Slam -turnauksen loppuotteluun. Australian avoimissa 2003 hän sai kolmannella kierroksella luovutusvoiton Marat Safinista ja voitti sitten James Blaken, David Nalbandianin ja Andy Roddickin. Loppuottelussa Andre Agassi oli parempi eräluvuin 2–6, 2–6, 1–6. Samana vuonna Schüttler ylsi neljännelle kierrokselle kolmessa muussakin Grand Slam -turnauksessa, mutta hävisi joka kerta alankomaalaiselle pelaajalle, Ranskassa Martin Verkerkille ja muutoin Sjeng Schalkenille.
Neljännelle kierrokselle Schüttler pääsi myös Australian avoimissa 2001. Viimeisin menestys oli vuoden 2008 Wimbledonista, jossa hän pääsi välieriin voitettuaan yhdeksänneksi sijoitetun James Blaken toisella kierroksella ja sen jälkeen sijoittamattomat Guillermo García-Lópezin, Janko Tipsarevićin ja Arnaud Clémentin. Välierissä Rafael Nadal voitti hänet eräluvuin 1–6, 6–7(3), 4–6.
Schüttler voitti ammattilaisurallaan neljä ATP-kiertueen kaksinpeliturnausta vuosina 1999–2003 sekä neljä nelinpeliturnausta vuosina 2001–2008. Ateenan olympialaisissa 2004 hän voitti hopeaa nelinpelissä.
Schüttler kertoi uransa lopettamisesta lokakuussa 2012. Hän pelasi viimeiset ottelunsa tammikuussa samana vuonna.
Turnausvoitot kaksinpelissä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| N:o | Pvm | Turnaus | Kenttä | Finaalivastustaja | Erävoitot |
| 1. | 4. tammikuuta 1999 | Doha, Qatar | Kova |  Tim Henman | 6–4, 5–7, 6–1 |
| 2. | 17. syyskuuta 2001 | Shanghai, Kiina | Kova |  Michel Kratochvil | 6–3, 6–4 |
| 3. | 29. syyskuuta 2003 | Tokio, Japani | Kova |  Sébastien Grosjean | 7–6(5), 6–2 |
| 4. | 6. lokakuuta 2003 | Lyon, Ranska | Matto |  Arnaud Clément | 7–5, 6–3 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rainer Schüttler Wikimedia Commonsissa
Rainer Schüttlerin kotisivut
Rainer Schüttlerin tiedot ATP:n virallisilla sivuilla (englanniksi)
Rich Lyons

| Rich Lyons> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  Stand up -komiikko
Aiheesta muualla
IMDb 
Rich Lyons on yhdysvaltalainen Suomessa yli kymmenen vuotta asunut stand up -koomikko.
Suomen stand up -komiikan synnystä lähtien Lyons on pysynyt maan johtavana englanninkielisenä koomikkona ja hän on esiintynyt ympäri Eurooppaa vuodesta 1997. Hän oli London Bridge New Comedy Fringe -festivaalikilpailun toinen vuonna 2009, ja siitä lähtien hän on ollut satunnainen pääesiintyjä Lontoon kiertueella. Hänen komediansa kattaa laajan valikoiman aiheita popkulttuurista, terrorismin aikakaudesta, politiikasta, uskonnosta, keski-iän kriisistä, televisiosta, julkkiksista ja niin edelleen. Hän saattaa myös ottaa koskettimet esiin ja esittää muutaman komediakappaleen. Hän esiintyy baareissa, klubeilla, yrityksissä ja Eurovision laulukilpailun lämmittelykoomikkona myös areenoilla.
Lyons on näytellyt mm. televisiosarjassa Nyrkki ja minisarjassa Alamaailma: Vanki. Televisiosarjassa Pasila hän toimi Barack Obaman hahmon ääninäyttelijänä. Lyons on myös yksi suunnitellun, mutta toteutumattoman Kuningas Nalin tarina -elokuvan käsikirjoittajista. Vuonna 2021 julkaistussa Omerta 6/12 -elokuvassa Lyons näytteli yhdysvaltalaista uutistoimittajaa.
Aiheesta muualla

Rich Lyons FullHouse FINLAND
Rich Lyons Ohjelmanaiset
Rich Lyons Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ratsastus kesäolympialaisissa 1956

Ratsastus
Vuoden 1956 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 11. – 17. kesäkuuta 1956 Tukholmassa, Ruotsissa. Vaikka isäntäkaupunkina oli Melbourne Australiassa, ei ratsastusta kuitenkaan järjestetty siellä Australian karanteenimääräysten takia. Tämä oli kymmenes kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 159 osanottajaa 67 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Kouluratsastus |  Ruotsi Henri Saint Cyr, Juli |  Tanska Lis Hartel , Jubilee |  Saksan yhdistynyt joukkue Liselott Linsenhoff, Adular |
| Joukkuekouluratsastus |  Ruotsi Henri Saint Cyr, Juli Gehnäll Persson, Knaust Gustaf Adolf Boltenstern, Krest |  Saksan yhdistynyt joukkue Liselott Linsenhoff, Adular Hannelore Weygand,Perkunos Anneliese Küppers, Afrika |  Sveitsi Gottfried Trachsel, Kursus Henri Chammartin, Wöhler Gustav Fischer, Vasello |
| Kenttäratsastus |  Ruotsi Petrus Kastenman, Iluster |  Saksan yhdistynyt joukkue August Lütke-Westhues, Trux von Kamax |  Yhdistynyt kuningaskunta Francis Weldon, Kilbarry |
| Joukkuekenttäratsastus |  Yhdistynyt kuningaskunta Francis Weldon, Kilbarry Arthur Rook, Wild Venture Bertie Hill, Countyman III |  Saksan yhdistynyt joukkue August Lütke-Westhues, Trux von Kamax Otto Rothe, Sissi Klaus Wagner, Prinzeß |  Kanada John Rumble, Cilroy Jim Elder, Colleen Brian Herbinson, Tara |
| Esteratsastus |  Saksan yhdistynyt joukkue Hans Günter Winkler, Halla |  Italia Raimondo D’Inzeo, Merano |  Italia Piero D’Inzeo, Uruguay |
| Joukkue-esteratsastus |  Saksan yhdistynyt joukkue Hans Günter Winkler, Halla Fritz Thiedemann, Meteor Alfons Lütke-Westhues, Ala |  Italia Raimondo D’Inzeo, Merano Piero D’Inzeo, Uruguay Salvatore Oppes, Pagoro |  Yhdistynyt kuningaskunta Wilfred White, Nizefela Pat Smythe, Flanagan Peter Robeson, Scorchin |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Ruotsi | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 2. |  Saksan yhdistynyt joukkue | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 3. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 4. |  Italia | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 5. |  Tanska | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6. |  Sveitsi | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 6. |  Kanada | 0 | 0 | 1 | 1 |
Ratsastus olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904–1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Kesäolympialaisten 1956 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Australialainen jalkapallo (Näytöslaji) | Baseball (Näytöslaji) | Jalkapallo | Koripallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Ratsastus | Soutu | Uimahypyt | Uinti | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Ratsastus kesäolympialaisissa 1964

Ratsastus
Vuoden 1964 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 16. – 24. lokakuuta 1964 Karuizawassa, Naganossa, Japanissa. Tämä oli 12. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 116 osanottajaa 20 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| Tapahtuma | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| Kouluratsastus |  Sveitsi Henri Chammartin, Wörmann |  Saksan yhdistynyt joukkue Harry Boldt, Remus |  Neuvostoliitto Sergei Filatov, Absent |
| Joukkuekouluratsastus |  Saksan yhdistynyt joukkue Harry Boldt, Remus Reiner Klimke, Dux Josef Neckermann, Antoinette |  Sveitsi Henri Chammartin, Wörmann Gustav Fischer, Wald Marianne Gossweiler, Stephan |  Neuvostoliitto Sergei Filatov, Absent Ivan Kizimov, Ikhor Ivan Kalita, Moar |
| Kenttäratsastus |  Italia Mauro Checcoli, Surbean |  Argentiina Carlos Moratorio, Chalan |  Saksan yhdistynyt joukkue Fritz Ligges, Donkosak |
| Joukkuekenttäratsastus |  Italia Mauro Checcoli, Surbean Paolo Angioni, King Giuseppe Ravano, Royal Love |  Yhdysvallat Michael Page, The Grasshopper Kevin Freeman, Gallopade John Plumb, Bold Minstrel |  Saksan yhdistynyt joukkue Fritz Ligges, Donkosak Horst Karsten, Condora Gerhard Schulz, Balza X |
| Esteratsastus |  Ranska Pierre Jonquères d’Oriola, Lutteur B |  Saksan yhdistynyt joukkue Hermann Schridde, Dozent II |  Yhdistynyt kuningaskunta Peter Robeson, Firecrest |
| Joukkue-esteratsastus |  Saksan yhdistynyt joukkue Hermann Schridde, Dozent II Kurt Jarasinski, Torro Hans Günter Winkler, Fidelitas |  Ranska Pierre Jonquères d’Oriola, Lutteur B Janou Lefèbvre, Kenavo D Guy Lefrant, Monsieur de Littry |  Italia Piero D’Inzeo, Sun Beam Raimondo D’Inzeo, Posillipo Graziano Mancinelli, Rockette |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Saksan yhdistynyt joukkue | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 2. |  Italia | 2 | 0 | 1 | 3 |
| 3. |  Ranska | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3. |  Sveitsi | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5. |  Argentiina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5. |  Yhdysvallat | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 7. |  Neuvostoliitto | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 8. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 0 | 0 | 1 | 1 |
Luettelo altoista

Tämä on luettelo oopperalaulajattarista, joiden ääniala on altto.
A–L

Marietta Alboni (1826–1894)
Marian Anderson (1897–1993)
Romina Basso
Eula Beal (1919–2008)
Marianne Brandt (1842–1921)
Karin Branzell (1891–1974)
Muriel Brunskill (1899–1980)
Clara Butt (1872–1936)
Lili Chookasian (1921–)
Belle Cole (1845–1905)
Clorinda Corradi (1804–1877)
Kathleen Ferrier (1912–1953)
Maureen Forrester (1930–)
Delphine Galou
Louise Homer (1871–1947)
Gisela Litz (1922–)
Louise Kirkby Lunn (1873–1930)
Marie-Nicole Lemieux (1975–)
M–Z

Sigrid Onégin (1889–1943)
Ewa Podleś (1952–)
Marie Powers (1902–1973)
Sonia Prina
Geltrude Righetti (1793–1862)
Ernestine Schumann-Heink (1861–1936)
Annice Sidwells (1902–2001)
Nathalie Stutzmann (1965–)
Hilary Summers
Vittoria Tesi (1700–1775)
Kerstin Thorborg (1896–1970)
Helen Watts (1927–2009)
Englantilaisia

Kathleen Ferrier
Italialaisia

Sara Mingardo
Serbejä

Marijana Mijanovic
Yhdysvaltalaisia

Marian Anderson
Itävaltalaissyntyinen altto Ernestine Schumann-Heink, jonka debyyttirooli oli Azucena Il trovatoressa.
Ratsastus kesäolympialaisissa 1968

Ratsastus
Vuoden 1968 kesäolympialaisten ratsastus järjestettiin 18. – 21. lokakuuta 1968 Méxicossa, Meksikossa. Tämä oli 13. kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Mukana oli 125 osanottajaa 18 eri maasta. Tapahtumia oli kuusi.