stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Julius Harttunen
Ura

Harttunen on Porin Ässien kasvatti. Hän voitti kauden 2010–2011 päätteeksi C-nuorten SM-pronssia. Kauden 2013–2014 päätteeksi Harttunen voitti A-nuorten SM-pronssia.
Kaudella 2016–2017 Harttunen voitti Ässien A-nuorten sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 14+28=42. Hän voitti kauden päätteeksi A-nuorten SM-hopeaa. Harttunen debytoi kauden aikana myös Ässien SM-liigajoukkueessa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa 19. marraskuuta 2016 vieraissa JYPiä vastaan. Harttunen sai ottelussa jääaikaa 5.40 minuuttia. Hän keräsi myös yhden kahden minuutin jäähyn kampituksesta.
Harttunen pelasi kauden 2017–2018 II-divisioonaa Kokemäen Kova-Väen joukkueessa. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella sarjatasoa ylemmäs Suomi-sarjajoukkue Karhu HT:hen. Harttunen oli joukkueen toiseksi paras pistemies Kasperi Nuton jälkeen tehoilla 11+28=39. Kaudeksi 2019–2020 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella jälleen sarjatasoa ylemmäs Mestis-joukkue Jokipoikiin. Vuoden 2020 vaihteessa Harttunen kuitenkin jätti joukkueen henkilökohtaisista syistä ja palasi kotikaupunkiinsa Poriin. Samana päivänä hänen vahvistettiin palaavan loppukauden kattavalla sopimuksella Karhu HT:n riveihin.
Muuta

Harttunen on harrastanut myös jalkapalloa. Hän oli voittamassa Musan Salaman D13-joukkueessa hopeaa kansainvälisessä Denmark Soccer Festival -turnauksessa vuonna 2008.
José Roman

José Roman, lempinimeltään King (s. 17. joulukuuta 1946) oli puertoricolainen raskaansarjan nyrkkeilijä, joka piti hallussaan Puerto Ricon kansallista mestaruutta. Hän haastoi raskaansarjan maailmanmestari George Foremanin otteluun maailmanmestaruudesta ja kohtasi tämän Tokiossa Japanissa 1. syyskuuta 1973 käydyssä ottelussa, jonka hän hävisi teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä.
José Roman oli ensimmäinen puertoricolainen, joka on koskaan otellut maailmanmestaruudesta.
Ottelutilastot

Ottelutilastot Boxrecissa
Jungle Juice Bar

| Jungle Juice Bar> Smoothie Heaven Oy |
| --- | --- |
 Helsingin Galleria Esplanadin Jungle Juice Bar
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2010
Perustaja:  Noora Fagerström
Liikevaihto:  12,0 milj. eur (2020)
Liikevoitto:  -0,5 milj. eur (2020)
Kotisivu:  https://www.junglejuicebar.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jungle Juice Bar (virallisesti Smoothie Heaven Oy) on suomalainen mehu- ja smoothiebaariketju.
Jungle Juice Bar valmistaa juomansa tuoreista hedelmistä, marjoista ja kasviksista. Saatavana on myös inkiväärillä, kurkumalla, guaranalla, macalla ja goji-marjalla tehostettuja juomia.
Yrityksen perustivat Noora ja Petteri Fagerström vuonna 2010. Ensimmäinen Jungle Juice Bar avattiin Vantaan kauppakeskus Jumboon alkuvuodesta 2011.
Ketjulla on Suomessa noin 50 toimipistettä. Yritys on laajentanut toimintaansa myös Ruotsiin. Vuosina 2016–2017 se toimi lyhyesti myös Espanjassa.
Aiheesta muualla

Jungle Juice Barin kotisivut
Jōji Katō

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jōji Katō |  Jōji Katō |  Jōji Katō |  |
Maa:   Japani
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Vancouver 2010 |  500 m |  |
| Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Inzell 2005 | 500 m |  |
|  Hopeaa | Inzell 2011 | 500 m |  |
|  Hopeaa | Sotši 2013 | 500 m |  |
|  Pronssia | Nagano 2008 | 500 m |  |
Jōji Katō (jap. 加藤条治, s. 6. helmikuuta 1985 Yamagata, Japani) on japanilainen pikaluistelija, joka on erikoistunut 500 metrin matkalle.
Katō luisteli 19. marraskuuta 2005 Salt Lake Cityssä 500 metrin silloisen maailmanennätyksen 34,30. Nykyisen ennätyksensä 34,21 hän luisteli Salt Lake Cityssä tammikuussa 2013. Vuonna 2005 hän voitti 500 metrillä maailmanmestaruuden ja sai matkakohtaisissa MM-kisoissa samalla matkalla lisäksi hopeaa 2011 ja 2013 sekä pronssia 2008. Lisäksi hän oli neljäs 2012, kuudes 2007 ja kahdeksas 2017.
Katō on maailman nopeimpia luistelijoita mutta ei ole menestynyt sprintterien MM-kisoissa. Hänen oma ennätyksensä on 1 000 metrillä 1.08,68 (2012).
Katō lähti yhtenä ennakkosuosikeista 2006 Torinon olympialaisten 500 metrille mutta jäi kisassa kuudenneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän voitti 500 metrillä pronssia. Sotšissa 2014 hän sijoittui 500 metrillä viidenneksi ja Pyeongchangissa 2018 kuudenneksi.
Kato on sijoittunut maailmancupin kokonaispisteissä 500 metrillä toiseksi kausilla 2004–2005 ja 2012–2013 sekä kolmanneksi kausilla 2002–2003, 2003–2004, 2007–2008 ja 2010–2011. Hän on voittanut 16 maailmancupin osakilpailua.
John Stolpe

John Henry Early Stolpe (30. elokuuta 1863 Helsinki – 29. joulukuuta 1939 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti.
John Stolpen vanhemmat olivat kirjakauppias, yliopistonlehtori, kollegiasessori Per Theodor Stolpe ja Selma Selina Eeles. Hän pääsi ylioppilaaksi 1885 Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta ja valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1890. Hän opiskeli myöhemmin Pariisissa taidemaalausta kahden vuoden ajan.
Stolpe oli rautatienrakennusten arkkitehtinä vuodesta 1897 alkaen. Viimeksi Stolpe oli työssä rautateiden piirustuskonttorissa.
John Stolpe oli naimisissa 1895 Pauline Quechy Hellénin kanssa.
Suunnittelutöitä

Pasilan konepajan aluskehitysosastorakennus, 1919, Helsinki, arkkitehti Axel Åbergin kanssa.
Aiheesta muualla

Lempäälän kirkko, yleiskuva ja pohjapiirustus, John Stolpen akvarelli 23.7.1892, Suomen Muinaismuistoyhdistyksen V taidehistoriallinen retkikunta. Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
Pälkäneen vanhan kirkon rauniot, John Stolpen akvarelli 8.7.1892, Suomen Muinaismuistoyhdistyksen V taidehistoriallinen retkikunta. Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
Tottijärven kirkko ja kellotapuli, John Stolpen akvarelli 30.7.1892, Suomen Muinaismuistoyhdistyksen V taidehistoriallinen retkikunta. Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
Vesilahden keskiaikainen sakasti, John Stolpen akvarelli 23.7.1892, Suomen Muinaismuistoyhdistyksen V taidehistoriallinen retkikunta. Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
Tyrvään vanha kirkko, John Stolpen akvarelli 6.8.1892, Suomen Muinaismuistoyhdistyksen V taidehistoriallinen retkikunta. Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
Rahvaan hautapatsaita Hämeestä (Kärkölä, Vesilahti, Kauvatsa), John Stolpen akvarelli vuodelta 1892, Museovirasto, Historian kuvakokoelma (Finna)
Jēkabs Kazaks

Jēkabs Kazaksin omakuva
Jēkabs Roberts Kazaks (18. helmikuuta 1895 Riika – 30. marraskuuta 1920 Riika) oli latvialainen taidemaalari.
Kazaks opiskeli Jūlijs Madernieksin johdolla teknillisessä koulussa ja sitten taidekouluissa Riiassa (1913–1915, opettaja: Vilhelms Purvītis) sekä Penzassa (1915–1917). Hän sai varhain vaikutteita impressionismista ja sittemmin esimerkiksi André Derainin työstä. Kazaksin teoksiin kuuluu esimerkiksi pakolaisten arkea kuvaavia teoksia, muotokuvia ja omakuvia. Latvian kansallisessa taidemuseossa on yli neljäkymmentä Kazaksin öljyvärimaalausta ja noin 250 vesivärityötä sekä piirrosta.
Kazaks kuului Latvian modernistisen taiteen edelläkävijöihin. Hän kuoli tuberkuloosiin.
Kaapeli

Kaapelin varoitusmerkki Otermanjärvellä.
Kaapeli voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
sähköjohto
koaksiaalikaapeli
valokaapeli eli kuitukaapeli
parikaapeli
kaapelinmitta (merenkulku)
kaapelitelevisio tai kaapeliverkko
useasta ohuemmasta köydestä kierretty paksu köysi, touvi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kaapeli”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Joseph Cheng Tsai-fa

Joseph Cheng Tsai-fa (kiin. 鄭再發, Zhèng Zàifā; 4. heinäkuuta 1932 Xiamen – 2. syyskuuta 2022) oli taiwanilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1957 ja nimitettiin Tainanin hiippakunnan johtoon 3. joulukuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1991. Pääkonsekraattorina toimi Paul Ch'eng Shih-kuang, jota avustivat Joseph Ti-kang ja Paul Shan Kuo-hsi.
Cheng Tsai-fa sai 24. tammikuuta 2004 nimityksen Taipein arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 9. marraskuuta 2007.
Jungler

| Jungler |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Konami
Julkaisija:  Konami
Jakelija:  Stern Electronics, Inc.
Julkaistu:  1981
Lajityyppi:  sokkelopeli (d) ja toimintapeli
Alusta:  Kolikkopeli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Jungler on Konamin vuonna 1981 julkaisema videopeli. Peli on mato- ja ammuntapelin yhdistelmä. Pelissä ammutaan matoja muistuttavia vihollisia, joita on kolme kappaletta. Madon voi myös syödä, jos oma mato on tarpeeksi suuri. Pisteitä saa myös hedelmistä. Ampumisesta saa 60 pistettä ja syömisestä saa 80–640 pistettä. Pelin virallista maailmanennätystä hallussapitää Joe Startz 180 720 pisteellään. Kolikkopelin käyttämä keskussuoritin on Zilog Z80, reilun 3 Mhz kellotaajuudella. Arcade-pelissä on nelisuuntainen joystick.
Aiheesta muualla

https://www.arcade-museum.com/game_detail.php?game_id=8259
Kaakinen

Kaakinen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Joona Kaakinen, näyttelijä
Juho Kaakinen (1896–1938), maanviljelijä, poliitikko ja kansanedustaja (Maalaisliitto)
Maria Kaakinen (s. 1999), pesäpalloilija
Olavi Kaakinen (1916–1999), kenraaliluutnantti
Veijo Kaakinen (1907–1976), ampuja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jonathan Penrose

Jonathan Penrose Leipzigin shakkiolympialaisissa 1960.
Jonathan Penrose (7. lokakuuta 1933 – 30. marraskuuta 2021) oli brittiläinen shakinpelaaja. Hän voitti Britannian-mestaruuden useita kertoja ja osallistui monina vuosina shakkiolympialaisiin.
Penrose on tieteilijä Lionel Penrosen poika. Matemaatikot Roger Penrose ja Oliver Penrose ovat hänen veljiään.
Penrose on myöhemmällä urallaan menestynyt kirjeshakissa. Hänestä tehtiin vuonna 1971 Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri.
Aiheesta muualla

Jonathan Penrose ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Joseph Chesire

| Joseph Chesire> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. marraskuuta 1957 (ikä 66) Kenia
Yleisurheilija
Pituus:  167  cm
Laji:  keskimatkan juoksu
Ennätykset:  800 metrin juoksu: 1.44,38 (1988) 1 500 metrin juoksu: 3.33,12 (1992) 5 000 metrin juoksu: 13.16,15 (1993)
| Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kenia.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Kenia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 1985 | 1 500 metrin juoksu |  |
Joseph Chesire (s. 12. marraskuuta 1957) on aktiiviuransa päättänyt kenialainen keskimatkojen juoksija. Hän saavutti sisäratojen MM-kisoista 1 500 metrin juoksusta pronssia vuonna 1985. Ennätyksikseen Chesire juoksi 800 metrillä ajan 1.44,38 vuonna 1988, 1 500 metrillä ajan 3.33,12 vuonna 1992 ja 5 000 metrillä ajan 13.16,15 vuonna 1993.
Jean Richepin

Jean Richepin kuvannut Nadar.
Jean Richepin (4. helmikuuta 1849 Médéa, Ranskan Algeria – 12. joulukuuta 1926 Pariisi) oli ranskalainen runoilija, prosaisti ja näytelmäkirjailija. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Elämäkerta

Tämä voimakkaasti vaikuttanut runoilija oli bretagnelaisen sotilaslääkärin poika. Hän oli jo nuorena tunnettu vahvana asian ihmisenä ja suoritti siksi lyseon loistavin arvosanoin. Hän jatkoi opintoja École normale supérieuressa vuoteen 1868 saakka ja suoritti vuonna 1870 maisterin tutkinnon.
Sodan sytyttyä hän liittyi tarkka-ampujiin. Hän ihastui vapaaseen elämään ja vietti neljä vuotta kuljeskellen ja ansaitsi elantonsa lehtimiehenä. opettajana, merimiehenä, lastaajana sekä Napolissa että Bordeaux’ssa. Vihdoin vuonna 1875 hän löysi Latinalaiskorttelin, jossa hän ryhtyi viettämään vaihtelevaa elämää ja tutustui useisiin kirjallisiin henkilöihin.
Teokset > Runoteokset

La Chanson des gueux (1876). Uusi painos: 1990
Les Caresses (1877)
Les Blasphèmes (1884)
La Mer (1886)
Mes Paradis (1895)
La Bombarde (1899)
Poèmes durant la guerre (1914–1918) (1919)
Les Glas (1922)
Interludes (1923)
Les petits gagne-pain parisiens (1927)
Teokset > Romaanit ja novellit

Madame André (1878)
La Glu (1881)
Quatre petits romans (1882)
Miarka, la fille à l'Ourse (1883)
Braves Gens (1886)
Césarine (1888)
Le Cadet (1890)
L'Aimé (1893)
Flamboche (1895)
Lagibasse (1900)
L'Aile (1911)
Teokset > Satuja ja novelleja

Les Morts bizarres (1877) . Uusi painos : 1980
Le Pavé, croquis parisiens (1883)
Truandailles (1890)
Cauchemars (1892)
La Miseloque (1893)
Les Grandes Amoureuses (1896)
Contes de la décadence romaine (1898). Uusi painos: 1993
Paysages et coin de rue (1900)
Contes espagnols (1901)
Prose de guerre  (1915)
La Clique (1917)
Le Coin des fous, Histoires horribles (1921). Uusi painos : 1996
Contes sans morale (1922)
Aiheesta muualla

Ranskan akatemian elämäkertatiedosto (Arkistoitu – Internet Archive)
Richepin, Jean, Nordisk familjebok (ruotsiksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä:  André Theuriet | Ranskan akatemian jäsen  Tuoli 2 1908–1926 | Seuraaja: Émile Mâle |
Kaakkoinen suuralue

Kaakkoinen suuralue on yksi Tampereen suuralueista. Kaakkoiseen suuralueeseen kuuluvat Kaukan ja Hervan suunnittelualueet.
Jonathan Okafor

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 25. elokuuta 1989 (ikä 35)
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 181 senttimetriä
Paino: 85 kilogrammaa
Seura
Seura: MYPA
Pelinumero: 15
Junioriseurat
2007–2010: Brown Bears
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010 | Central Jersey Spartans | 4 | (0) |
| 2013– | MYPA | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 22. huhtikuuta 2014.
Jonathan ”Jon” Okafor (s. 25. elokuuta 1989) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Veikkausliigan Myllykosken Palloa.
Okafor opiskeli rhodeislandilaisessa Brownin yliopistossa ja pelasi jalkapalloa yliopiston joukkueessa Bearsissa vuosina 2007–2010. Hän teki pelaamassaan 64 ottelussa 14 maalia ja antoi 12 maalisyöttöä. Okaforin aikana joukkue ylsi kolmesti NCAA:n mestaruusturnaukseen. Vuonna 2010 Okafor pelasi myös USL Premier Development Leaguessa Central Jersey Spartansin joukkueessa.
Chivas USA varasi Okaforin ammattilaisliiga Major League Socceriin vuoden 2011 MLS SuperDraft -varaustilaisuudessa. Helmikuussa 2013 Okafor teki sopimuksen Suomen Veikkausliigan Myllykosken Pallon kanssa. Hän debytoi liigassa 14. huhtikuuta 2013 kauden avauskierroksen ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan.
Okafor on kuulunut Yhdysvaltain alle 20-vuotiaiden maajoukkueryhmään.
Aiheesta muualla

Jonathan Okafor Veikkausliigan sivustolla
Jonathan Okafor Myllykosken Pallon sivustolla[vanhentunut linkki]
Jonathan Okafor Brown Bearsin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
SERVIS

SERVIS (Space Environment Reliability Verification Integrated System) on sarja japanilaisia satelliitteja, joissa testataan ns. kaupallisten komponenttien (COTS) käytettävyyttä avaruudessa.
Satelliittien kehitystyön ja rakentamisen rahoittivat Japanin talousministeriö (Ministry of Economy, Trade and Industry eli METI) NODO-teknologiankehitysorganisaatio (Organization for New Energy and Industrial Technologies Development ja Institute for Unmanned Space Experiment Free Flyer.
Satelliitit painavat 980 kg ja lentävät aurinkosynkroonisilla radoilla. Mitsubishi Electric rakensi ne.
SERVIS 1 laukaistiin avaruuteen 30. lokakuuta 2003 venäläisellä Rockot-KM-kantoraketilla Plesetskin kosmodromilta. SERVIS 2 laukaistiin 2. kesäkuuta 2010.
Jorma Panula -kapellimestarikilpailu

Jorma Panula -kapellimestarikilpailu on joka kolmas vuosi järjestettävä kansainvälinen kapellimestarikilpailu. Kilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1999. Kilpailu on nimetty säveltäjä, kapellimestari Jorma Panulan mukaan.
Palkinnot ovat ensimmäinen palkinto  11 000 euroa, toinen palkinto 8 000 euroa ja kolmas palkinto 6 000 euroa. Tarvittaessa palkinnot voidaan jakaa toisin.
Palkitut

1999
Ensimmäinen palkinto: Olari Elts (Viro)
Toinen palkinto: Tibor Bogányi (Suomi)
Kolmas palkinto: Dmitri Slobodeniouk (Suomi)
2003
Ensimmäinen palkinto: Eeva Ollikainen (Suomi)
Toinen palkinto: Lilyan Kaiv (Viro)
Kolmas palkinto: Jukka Iisakkila (Suomi)
2006
Ensimmäinen palkinto: Vytautas Lukočius (Liettua)
Toinen palkinto: Sylvain Gasançon (Ranska)
Kolmas palkinto: Petri Komulainen (Suomi)
Erikoispalkinto: Morten Wensberg (Norja)
Erikoispalkinto: Ivo Hentschel (Saksa)
2009
Ensimmäinen palkinto: Yordan Kamdzhalov (Bulgaria)
Toinen palkinto: Martins Ozolins (Latvia)
Kolmas palkinto: Adriel Donghyuk Kim (Itävalta)
Erikoispalkinto: James Lowe (Britannia)
2012
Jaettu toinen palkinto: Risto Joost (Viro) ja Tobias Vokmann (Saksa)
Erikoispalkinto: Tapio von Boehmin (Suomi)
2015
Ensimmäinen palkinto: Dylan Corlay (Ranska)
Toinen palkinto: Elena Schwarz (Sveitsi)
Kolmas palkinto: Harish Shankar (Saksa)
2018
Jaettu toinen palkinto: Johannes Zahn (Saksa) ja Angus Webster (Britannia)
Jaettu kolmas palkinto: Ross Jamie Collins (Suomi/Britannia) ja Kaapo Ijas (Suomi)
2021
Jaettu ensimmäinen palkinto: Jascha Von der Goltz (Saksa), Nathanael Iselin (Ranska) ja Henri Christofer Aavik (Viro)
Aiheesta muualla

Jorma Panula -kapellimestarikilpailun kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Jorma Ollikainen

Jorma Jaakko Ollikainen (5. helmikuuta 1913 Maaninka – 22. huhtikuuta 1972 Inari) oli suomalainen toimittaja ja eräkirjailija. Hän käytti myös nimimerkkejä Hako ja JJ.
Ollikaisen vanhemmat olivat sisävesilaivuri Taavetti Ollikainen ja Hilda Tolonen. Hän kävi Kuopion kauppaopiston vuosina 1931–1933 ja työskenteli sitten Savon Sanomien palveluksessa taloustoimittajana. Ollikainen oli naimisissa vuodesta 1954 lähtien Anna-Maija Tuovisen kanssa.
Ollikaisen kirja Kelokämppä kertoo Lapin erämaassa 1950-luvulla eläneestä ”Karajärven keisarista” Alpiinista. Savon Kaavilta kotoisin ollut Alpiini, oikealta nimeltään Albin Tirkkonen (1897–1958), oli alun perin lähtenyt Etelä-Suomesta Kotkasta vuonna 1926 Lappiin, liikkunut Jäämeren ja Inarijärven seuduilla ja asettanut lopulta Inarin Rahajärven rantaan rakentamaansa turvekotaan. 1950-luvun alussa hän teki hylätyn savottakämpän hirsistä itselleen pienen tuvan ja saunan. Jorma Ollikainen ystävineen rakensi sitten Alpiinille uuden kelokämpän, jossa hän ehti asua muutamia vuosia ennen kuin kuoli vuonna 1958. Nykyisin Alpiinin Rahajärven länsipäässä sijaitseva kelokämppä on Metsähallituksen omistama vuokrakämppä.
Jorma Ollikainen kuoli tapaturmaisesti keväällä 1972 ajettuaan moottorikelkalla sulapaikkaan Kirakan kairassa Inarissa.
Teokset

Ollikaiselta on ilmestynyt kaksi eräkirjaa sekä Hako-nimimerkillä kirjoitettuja lyhyitä tarinoita:
Kelokämppä.  WSOY 1962, 2. painos 1963, 3. laajennettu painos Kustannuskiila, Kuopio 1984, 4. laajennettu painos Jorma "Hako" Ollikaisen rahasto, Kuopio 2012
Haminanlahden metsästysseura 1909-1969: toimintaselostus vuosilta 1959-1969. Kuopio 1969
Pieninkä: erätarinoita Itä-Karjalasta 1942-44, kuvitus Seppo Polameri, toimittaneet Mauri Auvinen ja Jouni Hirvaskero.  Kustannuskiila, Kuopio 1985
Päläpätystä: valittuja juttuja Savon sanomista, sutkaukset muotoilleet "Hako" Ollikainen, Olavi Sormunen ja Unto Eskelinen, piirrokset Tauno Gröndahl ja Veikko Lötjönen.  Savon Sanomain kirjapaino, Kuopio 1987
Aiheesta muualla

Näyte Ollikaisen Kelokämppä-kirjasta: Maailman paras vetokoira
Kirsi Kangas : Jorma Ollikainen ja kelokämpän keisari, Savon Sanomat 24.4.1997
SEO

SEO, Seo tai SE-O voivat tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Hakukoneoptimointi, engl. search engine optimization
Länsi-Götanmaan lääni (SE-O) Ruotsissa
Séguélan lentokentän IATA-koodi
Suomalainen Energiaosuuskunta (SEO)
Seo de Urgel, La Seu d'Urgell, kaupunki Kataloniassa, Espanjassa
Seo-nimisiä henkilöitä:
Kazunori Seo (s. 1974), japanilainen huilisti
Seo Chae-hyun (s. 2003), eteläkorealainen kiipeilijä
Seo Chang-bin, Changbin (s. 1999), eteläkorealainen rap-artisti ja lauluntekijä
Seo Eun-kwang (s. 1990), eteläkorealainen laulaja ja viihdetaiteilija
Seo Hyo-seon (s. 1968), eteläkorealainen maahockeypelaaja
Seo Jae-pil (1864–1951), korealainen aktivisti, poliitikko ja toimittaja
Seo Jeong-ju, Sŏ Chŏng-ju, Midang (1915–2000), korealainen kirjailija
Seo Ji-hye (s. 1984), eteläkorealainen näyttelijä
Seo Ju-hyun, Seohyun (s. 1991), eteläkorealainen laulaja ja näyttelijä
Seo Jung-won (s. 1970), eteläkorealainen jalkapalloilija ja valmentaja
Seo Soo-jin, Soojin (s. 1998), eteläkorealainen laulaja ja tanssija
Seo Tai-ji (s. 1972), eteläkorealainen laulaja
Seo Yeong-jun (s. 1995), eteläkorealainen jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”SEO”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Javier Pérez de Cuéllar

| Javier Pérez de Cuéllar Guerra |
| --- | --- |

Yhdistyneiden kansakuntien viides pääsihteeri
 1. tammikuuta 1982 – 31. joulukuuta  1991  
Edeltäjä:  Kurt Waldheim
Seuraaja:  Boutros Boutros-Ghali
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. tammikuuta 1920  Lima, Peru
Kuollut: 4. maaliskuuta 2020 (100 vuotta)  Lima, Peru
Puoliso:  Marcela Temple Seminario
Tiedot
Uskonto:  katolilainen
 Nimikirjoitus
Javier Felipe Ricardo Pérez de Cuéllar y de la Guerra  (19. tammikuuta 1920 Lima, Peru – 4. maaliskuuta 2020 Lima, Peru) oli perulainen diplomaatti ja Yhdistyneiden kansakuntien viides pääsihteeri. Hän toimi tehtävässä 1. tammikuuta 1982 – 31. joulukuuta 1991.
Vuonna 1995 Pérez de Cuéllar oli ehdokkaana Perun presidentiksi, mutta hävisi vastaehdokkaalleen Alberto Fujimorille. Pérez de Cuéllar toimi Perun pääministerinä marraskuusta 2000 heinäkuuhun 2001. Viimeksi hän toimi Perun suurlähettiläänä Ranskassa. Loppuvuosinaan hän asui Johor Bahrussa, Malesiassa
Diplomaattinen ura

Pérez de Cuéllar liittyi Perun ulkoministeriöön vuonna 1940 ja toimi diplomaattina vuodesta  1944 ensin Perun suurlähettilään sihteerinä Ranskassa ja sittemmin Britanniassa, Boliviassa, Brasiliassa, Sveitsissä, Neuvostoliitossa ja Venezuelassa. Cuéllar oli nuorin Perun YK:n yleiskokouksen jäsen osallistuessaan yleiskokoukseen Lontoossa vuonna 1946. Hänestä tuli Perun YK:n suurlähettiläs vuonna 1971. Hän toimi myös Perun YK:n yleiskokouksen delegaation puheenjohtajana vuoteen 1975.
Vuosina 1973–1974 Pérez de Cuéllar edusti maata turvallisuusneuvostossa, ja oli sen puheenjohtaja Kyproksen kriisin aikana heinäkuussa 1974. Syyskuussa 1975 YK:n pääsihteeri Kurt Waldheim nimitti hänet Kyproksen erityislähettilääksi. Tehtävä kesti joulukuuhun 1977, jolloin hän sai töitä Perun ulkoministeriössä.
Tultuaan takaisin YK:hon hänet nimitettiin erityislähettilääksi Afganistaniin ja Pakistaniin.
YK:n pääsihteeriksi

Pérez de Cuéllar valittiin 31. joulukuuta 1981 YK:n pääsihteeri Kurt Waldheimin seuraajaksi idän ja lännen välisenä kompromissiehdokkaana. Suomessa hän vieraili ainakin huhtikuussa 1983. Hänet valittiin jatkokaudelle pääsihteeriksi vuonna 1986. Hän joutui selvittämään Falklandin sotaa ja tukeutui Contadora-ryhmään edistääkseen rauhaa Keski-Amerikassa. Hän neuvotteli Namibian itsenäisyyden ja yritti selvittää Länsi-Saharassa Marokon ja Polisarion vastaista kiistaa. Pérez de Cuéllaria ei nimitetty enää kolmannelle kaudelle, ja hänen uransa YK:n pääsihteerinä päättyi 31. joulukuuta vuonna 1991. Hänen seuraajakseen valittiin Boutros Boutros-Ghali.
Pääsihteerinä Pérez de Cuéllar oli keskeisesti vaikuttamassa Irakin ja Iranin sodan aselevon aikaansaamiseen 1988 ja yrityksissä estää Persianlahden sodan syttyminen 1991. Vuonna 1988 Pérez de Cuéllar otti Oslossa vastaan YK:n rauhanturvajoukoille myönnetyn Nobelin rauhanpalkinnon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Javier Pérez de Cuéllar Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Kurt Waldheim | Yhdistyneiden kansakuntien pääsihteeri 1982–1991 | Seuraaja: Boutros Boutros-Ghali |