stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Veena
Tunnettuja naispuolisia Veena-nimisiä

Veena Kumari (1926–2004) intialainen näyttelijö
Veena Das (s. 1945), yhdysvaltalainen antropologian professori
Veena Dubal, yhdysvaltalainen juristi
Veena Goel (s. 1981), yhdysvaltalainen missi
Veena Malik (s. 1984), pakistanilainen näyttelijä
Veena Misra, yhdysvaltalainen insinööri
Veena Talwar Oldenburg, yhdysvaltalainen historian professori
Veena Rawat, kanadalainen insinööri
Veena Sahajwalla, australialainen tukija ja keksijä
Veena Sahasrabuddhe (1948–2016), intialainen laulaja
Veena Sud,yhdysvaltalainen ohjaaja
Veena Verma (s. 1960), brittiläinen kirjailija
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Veena (disambiguation)
Käännös suomeksi
Luopa

Luopa on noin 550 talouden muodostama kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla. Kylä sijaitsee valtatie 3:n varrella kunnan keskustasta Jalasjärven suuntaan mentäessä. Luopa mainitaan kylänä muun muassa Zachris Topeliuksen romaanissa Välskärin kertomuksia. Jalasjoki virtaa Luovan halki päätyen Kyrönjokeen lähellä Kurikan keskustaa.
Listen Up! The Official 2010 FIFA World Cup Album

| Listen Up! Eri artisteja |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2010
 Julkaistu: 31. toukokuuta 2010
 Tyylilaji: dancepop
 Kesto: 43.20
 Levy-yhtiö: Sony Music
Listasijoitukset
  (Billboard) 1.    6.    8.    11.
FIFA World Cupin muut julkaisut
|   | Listen Up! 2010 | One Love, One Rhythm 2014 |
Listen Up! The Official 2010 FIFA World Cup Album on jalkapallon MM-kilpailujen 2010 virallinen levyjulkaisu, joka sisältää mm. kilpailujen virallisen tunnuskappaleen. Levyn julkaisi Sony Music 31. toukokuuta 2010.
Kappalelista

R.Kelly – Sign of a Victory (4:13)
Shakira feat. Freshlyground – Waka Waka (3:22)
Nneka – Viva Africa (3:31)
Matisyahu feat. Nameless – One Day (3:27)
Ternielle Nelson, Jason Hartman, Uju, Louise Carver, Aya & Deep Level – Shosholoza 2010 (3:42)
J Pre, Wyclef Jean, Jazmine Sullivan, B. Howard – Ke Nako (4:04)
Angélique Kidjo ja John Legend – Move On Up (3:07)
Uju and Judy Bailey – Spirit of Freedom (3:53)
Pitbull, TKZee and Dario G – Game On (3:19)
Mísia feat. M2J and Francis Jocky– Maware Maware (3:40)
Claudia Leitte and Lira – As Mascaras (3:11)
Siphiwo feat. Message of Hope from Nelson Mandela – Hope (3:50)
Luopioisten kotiseutumuseo ja Mikkelinmäen torpparimuseo

| Luopioisten kotiseutumuseo ja Mikkelinmäen torpparimuseo |
| --- | --- |
Tyyppi:  Kotiseutumuseo, torpparimuseo
Sijainti:  Museotie, Pälkäne
Perustettu:  1950-luvulla
Ylläpitäjä:  Pälkäneen kunta
Kotisivut:  Luopioisten kotiseutumuseo
Koordinaatit:  61°21′43″N, 24°39′14″E
 fiLuopioisten kotiseutumuseo ja Mikkelinmäen torpparimuseo 
    
Luopioisten Kotiseutumuseo ja Mikkelinmäen torpparimuseo sijaitsevat Luopioisten kirkonkylässä Pälkäneellä. Museoita ylläpitää Pälkäneen kunta.
Kotiseutumuseo toimii rakennuksessa, joka on entinen pitäjänmakasiini, niin sanottu lainajyvästö, vuodelta 1854. Se on muutettu museoksi Kukkia-Seuran toimesta 1950-luvulla. Kolmikerroksisessa museossa esillä olevat esineet on suurimmilta osin kerätty 1950- ja 60-luvuilla Luopioisten kunnan alueelta. Kotiseutumuseon kokoelmiin kuuluu noin 2500 luetteloitua esinettä, pääosin 1800-luvulta. Esillä on kulkuneuvoja, kalastus- ja sahdintekovälineitä, pula-ajan esineitä, 1900-luvun kirkonkylän pienoismalli, kiertokoulu ja sisustusesineistöä.
Mikkelinmäen torpparimuseoalue perustettiin 1950-luvun lopulla Kukkia-Seuran toimesta. Se on kunnan omistuksessa ja siellä pääsee tutustumaan vanhanajan käsityötaitoihin, sisustukseen, ja maalaiselämään. Alue koostuu erilaisista museorakennuksista, jotka on siirretty alueelle eri puolilta Luopioisten entistä kuntaa. Ensimmäiset rakennukset tuotiin alueelle 1957. Ensimmäiset mäelle tuodut rakennukset ovat Hirvelän torppa 1800-luvun alkupäästä Ämmätsästä (on ollut alun perin savutupa, pakari ja eteinen on rakennettu myöhemmin) ja niin sanottu Piian aitta 1750-luvulta Niittylahdesta. Yhteensä rakennuksia on 12, ja niissä pääsee tutustumaan museoiden kokoelmissa oleviin esineisiin. Mikkelinmäki on vanha, pyhä paikka. Mäellä on 3-kuppinen uhrikivi ja luonnonlähde.
Listen to My Heart

| Listen to My Heart BoA |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2001–2002
 Julkaistu: 13. maaliskuuta 2002
 Tuottaja(t): Lee Soo Man, Max Matsuura, Ryuhei Chiba, Hex Hector
 Tyylilaji: J-pop, pop, R&B
 Kesto: 61.38
 Levy-yhtiö: Avex Trax
BoAn muut julkaisut
| Jumping into the World 2001 | Listen to My Heart 2002 | No. 1 2002 |
Listen to My Heart on BoAn ensimmäinen japaninkielinen albumi. Albumi sisältää 14 kappaletta mukaan lukien singlet Listen to My Heart, Amazing Kiss, Every Heart -Minna no Kimochi-, ID; Peace B, Don't Start Now, Kimochi wa Tsutawaru sekä bonuskappaleet: The Meaning of Peace ja Listen to My Heart (Hex Hector Main Mix:English Version).
Kappaleet

Listen to My Heart – 3.55
Power – 4.08
Every Heart (-Minna no Kimochi-) – 4.32
Don't Start Now – 3.43
Kimochi wa Tsutawaru – 4.23
Share Your Heart (with Me) – 4.36
Dreams Come True – 4.54
Amazing Kiss – 4.33
Happiness – 4.32
ID; Peace B – 3.53
Nobody But You – 3.45
Nothing's Gonna Change – 5.19
Listen to My Heart – 4.09  (Hex Hector Main Mix:English Version)
The Meaning of Peace – 5.00
Luciano Giovannetti

Luciano Giovannetti voi olla:
Luciano Giovannetti, ampuja
Luciano Giovannetti, piispa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Luciano Giovannetti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Luciano Narsingh

Luciano Narsingh
Luciano Narsingh (s. 13. syyskuuta 1990 Amsterdam, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laituri tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa puolalaisseura Miedź Legnicaa.
Narsingh edusti junioritasolla Zeeburgiaa, AZ Alkmaaria, Ajaxia ja Heerenveeniä. Ammattilaisuransa hän aloitti Heerenveenissä vuonna 2008. Hän edusti PSV Eindhovenia vuosina 2012–2017 ja Feyenoordia vuosina 2019–2021 sekä brittiläistä Swansea Cityä tammikuusta 2017 heinäkuuhun 2019. Hän on pelannut Eredivisiessa yli 200 ottelua ja Englannin Valioliigassa 31 ottelua.
Narsingh pelasi Alankomaiden eri juniorimaajoukkueissa. Alankomaiden A-maajoukkueen valmentaja Bert van Marwijk valitsi Narsinghin vuoden 2012 EM-kilpailuihin, joissa hän jäi vaihtopelaajaksi ilman peliaikaa. Narsingh on pelannut kaikkiaan 19 maaottelua vuosina 2012–2016. Hän teki maalin elokuussa 2012 ystävyysottelussa Belgiaa vastaan, syyskuussa 2012 MM-karsintaottelussa Turkkia vastaan, kesäkuussa 2015 EM-karsintaottelussa Latviaa vastaan ja maaliskuussa 2016 ystävyysottelussa Englantia vastaan.
Myös Narsinghin isoveli Furdjel on ammattilaisjalkapalloilija.
Luciano Martins

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Luciano Luís Turconi Martins
Syntymäaika: 3. maaliskuuta 1963 (ikä 61)
Syntymäpaikka: Porto Alegre, Brasilia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 186 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1985–1986 | Reipas | 34 | (23) |
| 1986–1987 | Portimonense | 19 | (6) |
| 1987–1988 | FC 08 Homburg | 19 | (0) |
| 1988–1991 | Portimonense | 66 | (10) |
| 1991–1992 | Rio Ave | 20 | (3) |
| 1992 | Ilves | 20 | (5) |
| 1994–1996 | Kuusysi | 63 | (30) |
| 1997–1999 | FC Lahti | 54 | (21) |
| 1999–2001 | FC Hämeenlinna | 62 | (35) |
| 2002 | TP-Lahti | 15 | (6) |
| Yhteensä | Yhteensä | 372 | (139) |
Valmennusura
2003–2010: FC Lahti (apuv.)
2007: FC Lahti
2009: City Stars
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Luciano Luís Turconi Martins (s. 3. maaliskuuta 1963 Porto Alegre, Brasilia) on entinen brasilialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän on ensimmäinen Suomen jalkapallosarjoissa esiintynyt brasilialainen ja myös yksi ensimmäisistä brasilialaisista Saksan pääsarjassa Bundesliigassa.
Porto Alegressa syntynyt Martins saapui Suomeen vuonna 1985 ja edusti kahden kauden ajan Lahden Reipasta silloisessa I divisioonassa. Lahdesta hän siirtyi Portugalin liigan Portimonensen kautta tuolloin ensimmäistä kertaa Bundesliigassa pelanneen FC 08 Homburgin riveihin. Saksassa viettämänsä kauden jälkeen Martins palasi Portugaliin, jossa hän pelasi maan kahdella korkeimmalla sarjatasolla neljän vuoden ajan. Vuonna 1992 Martins teki sopimuksen Tampereen Ilveksen kanssa ja edusti Veikkausliigassa myös FC Kuusysiä sekä FC Lahtea ennen siirtymistään Ykkösen FC Hämeenlinnaan. Martins pelasi Veikkausliigassa neljän kauden aikana yhteensä 64 ottelua, joissa teki 17 maalia.
Peliuransa jälkeen Martins toimi vuodet 2003–2010 FC Lahden kakkosvalmentajana sekä lyhyen aikaa myös päävalmentajana syksyllä 2007, jolloin hänet nimitettiin tehtävästä eronneen Antti Muurisen tilalle. Martins on valmentanut myös lahtelaista City Starsia. Nykyään hän työskentelee Lahdessa ravintoloitsijana.
Luciano Giovannetti (piispa)

Luciano Giovannetti (26. heinäkuuta 1934 – 29. kesäkuuta 2024) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Arezzon hiippakuntaan 15. kesäkuuta 1957 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Zaban titulaaripiispaksi 15. helmikuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Telesforo Giovanni Cioli, jota avustivat Giuseppe Franciolini ja Angelo Scapecchi.
27. toukokuuta 1981 Giovannetti sai nimityksen Fiesolen hiippakunnan piispaksi, ja hänet asetettiin tähän virkaan 6. heinäkuuta. Hän jäi eläkkeelle 13. helmikuuta 2010.
Lucas-professuuri

Isaac Newton.
Stephen Hawking.
Lucas-professuuri (engl. Lucasian Professor of Mathematics) on Henry Lucasin vuonna 1663 perustama matematiikan professuuri Cambridgen yliopistossa. Virallisesti viran perusti Kaarle II 18. tammikuuta vuonna 1664. Lucasin kuoltua joulukuussa 1663 hän jätti testamentissaan yliopistolle lähes 4 000 kirjaa. Testamentissa hän myös määräsi Lucas-professuurille ehdot, jotka viran haltijan on täytettävä. Eräs ehto oli, ettei viran haltija saa käydä aktiivisesti kirkossa. Ensimmäinen Lucas-professori oli Isaac Barrow ja nykyään virassa on fyysikko Michael Cates.[lähde? ]
Luettelo Lucas-professoreista

1664 Isaac Barrow
1669 Sir Isaac Newton
1702 William Whiston
1711 Nicholas Saunderson
1739 John Colson
1760 Edward Waring
1798 Isaac Milner
1820 Robert Woodhouse
1822 Thomas Turton
1826 Sir George Biddell Airy
1828 Charles Babbage
1839 Joshua King
1849 Sir George Stokes
1903 Sir Joseph Larmor
1932 Paul Dirac
1969 Sir James Lighthill
1980 Stephen Hawking
2010 Michael Green
2015 Michael Cates
Legio VI Victrix

Legio VI Victrix (suom. voittoisa kuudes legioona) oli roomalainen legioona. Sen perusti Caesarin ottopoika Octavianus vuonna 41 eaa. Siinä palveli luultavasti myös Caesarin Legio VI Ferratan entisiä sotilaita. Legioonan tunnus oli luultavasti härkä.
Historia > Augustus

Legioonan ensimmäinen sotatoimi oli osallistuminen Perusian sotaan vuonna 41 eaa.. Myöhemmin se taisteli Sextus Pompeiuksen joukkoja vastaan Sisiliassa ja oli myös Aktionissa vuonna 31 eaa., missä Octavianuksen laivasto kukisti Marcus Antoniuksen ja Kleopatran laivastot. Tämän jälkeen se siirrettiin Hispania Tarraconensiksen provinssiin, missä se osallistui kantabriaanisotaan vuosina 25 eaa. – 13 eaa.. Legioona pysyi Hispaniassa miltei vuosisadan, jonka aikana se sai arvonimet Hispaniensis ja Victrix. Jälkimmäisen se sai keisari Neron aikana. Legio VI:n ja Legio X:n sotilaat olivat ensimmäisiä Corduban, Emerita Augustan ja Caesaraugustan kaupunkien asukkaita.
Historia > Neljän keisarin vuosi

Vuonna 67 keisari Neron asema horjui. Senaattoreita karkotettiin ja murhattiin, ja monet provinssien maaherrat punoivat juonta Neron kaatamiseksi. Hispania Tarraconensiksen maaherra Servius Sulpicius Galba huudettiin keisariksi kesäkuussa 68 Legio VI:n leirissä. Galba lähti vastaperustetun Legio VII Geminan kanssa Roomaan ja jätti kuudennen legioonan Hispaniaan. Tammikuussa 69 Germania Inferiorin maaherra Aulus Vitellius huudettiin keisariksi. Samaan aikaan Galba murhattiin, ja Marcus Salvius Otho nousi keisariksi. Vitelliuksen joukot kuitenkin kukistivat hänet maaliskuussa Cremonassa käydyssä taistelussa, minkä jälkeen Otho teki itsemurhan. Heinäkuussa Juudean ja Egyptin armeija huusi Titus Flavius Vespasianuksen keisariksi. Pian Vespasianukselle uskolliset joukot voittivat Vitelliuksen Cremonassa ja Vespasianus nousi keisariksi.
Verisen sisällissodan aikana Reinin raja oli jäänyt suojaamattomaksi. Bataavien germaaniheimo käytti tätä hyväkseen ja kapinoi roomalaisia vastaan. Aluksi bataavit menestyivät hyvin, mutta vuonna 70 Vespasianus lähetti suuren armeijan bataaveja kukistamaan. Tähän kuului myös Legio VI Victrix ja sen komentaja Sextus Caelius Tuscus. Kapina kukistettiin ja legioona jätettiin vartioimaan Reinin rajalinjaa Novaesiumin kaupunkiin Germania Inferiorin provinssissa.
Historia > Saturninuksen kapina

Vuonna 89 Germania Superiorin maaherra Lucius Antonius Saturninus kapinoi keisari Domitianusta vastaan. Germania Inferiorin armeija, johon kuuluivat Legio VI Victrix, Legio I Minervia, Legio X Gemina ja Legio XXII Primigenia, sai käskyn marssia etelään ja kukistaa kapina. Tämä onnistui ja jokainen legioona sai keisarilta arvonimen Pia Fidelis Domitiana (suom. Domitianukselle uskollinen ja luotettava). Kun Domitianus murhattiin vuonna 96, arvonimen viimeinen osa Domitiana pudotettiin pois.
Historia > Toinen vuosisata

Ensimmäisen vuosisadan lopulla Legio VI Victrix siirrettiin Castra Veteraan, missä se korvasi XXII Primigenian. Trajanuksen Daakian sotien aikana vuosina 101–102 ja 105–106 legioonan lippukuntia palveli muun muassa Tonavalla. Vuonna 122 legioona siirrettiin Britanniaan, missä se osallistui Hadrianuksen muurin rakentamiseen. Vuosina 139–142 legioona oli rakentamassa Antoninuksen muuria pohjoisempana. Vuonna 155 Britanniassa puhkesi laaja kapina, jonka tukahduttamiseen tarvittiin kolme vuotta. Legioonat kärsivät kovia tappioita, ja vahvistuksia otettiin Germanian legioonista.
Vuosina 165–166 tuleva keisari Publius Helvius Pertinax palveli legioonassa. Hänen kuolemansa jälkeen vuonna 193 valtakunnassa syntyi uusi sisällissota Italian Didius Julianuksen, Tonavan Septimius Severuksen, idän Pescennius Nigerin sekä Gallian ja Britannian Clodius Albinuksen kesken. Severus liittoutui ensin Albinuksen kanssa, jolloin hän pystyi kukistamaan Nigerin ja Julianuksen joukot. Vuonna 196 Clodius havitteli koko valtakuntaa itselleen ja toi Britannian legioonat mukanaan Galliaan. Clodiuksen armeija kuitenkin kukistettiin suuressa taistelussa, joka käytiin Lugdunumin lähellä. Tämän jälkeen Septimius Severuksesta tuli valtakunnan kiistaton hallitsija.
Kun Britannian legioonat, VI Victrix mukaan lukien, palasivat takaisin provinssiinsa, ne joutuivat valtaamaan takaisin Eboracumin, joka oli provinssin vallanneiden britannialaisheimojen hallussa. Tämän jälkeen legioonan sotilaat osallistuivat Hadrianuksen muurin korjaamiseen. Vuonna 208 Septimius Severus matkasi Britanniaan ja marssi sotaretkelle Skotlantiin paikallisia heimoja vastaan. Myös Legio VI Victrix osallistui Severuksen Britannian sotaretkeen ja sai arvonimen Britannica. 200-luvulla Severuksen valloittamat alueet kuitenkin hylättiin ja Victrix pysyi Eboracumissa.
Historia > Myöhäisantiikki

Kun Gallian keisarikunta keisari Postumuksen johdolla irtautui keskushallinnosta vuonna 260, Britannian legioonat, VI Victrix mukaan lukien, tukivat Postumusta. Keisari Aurelianus kuitenkin kukisti Gallian keisarikunnan joukot vuonna 274, ja Britannia liitettiin takaisin Rooman valtakuntaan. Vuosina 286–297 Britannia kapinoi uudestaan ja legioona kannatti Carausiusta ja Allectusta. Vuonna 306 Legio VI Victrixin sotilaat huusivat Konstantinus Suuren keisariksi Eboracumissa. 300–400-luvulla legioona kärsi varmasti kovia tappioita kapinoissa ja paikallisten heimojen hyökkäyksissä. Legioona luultavasti evakuoitiin takaisin Galliaan vuonna 402 Stilichon määräyksestä. Tämän jälkeen legioona katoaa lähteistä.
Octavianus (Augustus), legioonan perustaja ja Rooman keisari vuosina 27 eaa. – 14 jaa.
Vespasianus.
Rooman valtakunta vuonna 125. Legio VI Victrix oli tuolloin Eboracumissa (nykyinen York).
Luciano Mercante

| Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia. Olympialaiset  | Maa:   Italia>  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 | Mitalit |  |
Luciano Mercante (1902–1982) oli Italialainen kuvanveistäjä. Hän osallistui vuoden 1936 Berliinin olympialaisiin, joissa voitti hopeaa kuvanveistossa teoksellaan "Mitalit".
Lucario

| Lucario |
| --- | --- |

Nro:  448
Japanilainen nimi:  Rukario
Edellinen muoto:  Riolu
Tyyppi:  Taistelu/Teräs
Laji:  Pulssipokémon
Pituus:  1,2 m
Paino:  54,0 kg
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lucario on yksi ns. neljännen sukupolven Pokémoneista. Se on sekä taistelu-, että teräs-tyyppiä. Lucariosta on tehty elokuva, Pokémon: Lucario and the Mystery of Mew. Se muistuttaa jossain määrin kahdella jalalla kävelevää kojoottia, koiraa tai sutta. Sen rinnassa ja ranteissa on isot piikit. Lucario ei ole legendaarinen Pokémon, kuten ennen luultiin, vaan se on samantyyppinen "yksi-laatuaan" Pokémon kuten Snorlax ja Sudowoodo. Lucariolla on kyky "nähdä" ihmisten ja kaikkien muidenkin elävien olentojen aurat. Lisäksi se on niitä harvinaisia Pokémoneja, jotka osaavat puhua ihmisten kieltä. Se kehittyy päiväsaikaan kesytyksellä Riolusta.
Lucario esiintyy Super Smash Bros.-pelisarjan pelissä Super Smash Bros. Brawl. Siinä pelissä tämä esiintyy lukittuna hahmona.
Iskut

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dark Pulse (lvl 1)  Quick Attack (lvl 1)  Foresight (lvl 1)  Detect (lvl 1) |  Metal Claw (lvl 1)  Counter (lvl 6)  Force Palm (lvl 11)  Feint (lvl 15) |  Bone Rush (lvl 19)  Metal Sound (lvl 24)  Me First (lvl 29)  Swords Dance (lvl 33) |  Aura Sphere (lvl 37)  Close Combat (lvl 42)  Dragon Pulse (lvl 47)  ExtremeSpeed (lvl 51) |
Ukrainan vallankumous 2014

Ukrainan vallankumous 2014 tarkoittaa helmikuussa 2014 tapahtunutta vallankumousta, jonka yhteydessä presidentti Viktor Janukovytš erotettiin. Vallankumousta edelsivät kuukausia kestäneet mielenosoitukset ja väkivaltaisuudet maan pääkaupungissa Kiovassa ja muualla Ukrainassa. Väkivaltaisuuksissa kuoli yli sata mielenosoittajaa ja poliisia. Vallankumouksen vastatoimena Venäjä miehitti Krimin. Miehitystä Ukrainan valtaan noussut uusi hallitus piti sodanjulistuksena. Tilanteen seurauksena myös Itä-Ukrainan tilanne muuttui konfliktiksi.
Mielenilmaukset saivat alkunsa marraskuussa 2013, kun EU-myönteiset ukrainalaiset – Maidanin kansanliikkeeksi kutsutut – alkoivat protestoida Kiovassa presidentti Janukovytšin päätöstä hylätä assosiaatio- ja vapaakauppasopimus Euroopan unionin kanssa ja hakea sen sijaan tiiviimpää taloudellista suhdetta Venäjän kanssa. Lisäksi mielenosoituksien taustalla oli yleinen tyytymättömyys Ukrainan johtoon, kasvavaan korruptioon sekä maan talouden kriisiin. Sadattuhannet ukrainalaiset jalkautuivat katuprotesteihin, jotka äityivät väkivaltaisiksi venäläismielisen hallinnon ja kansalaisten välillä. Kyseessä olivat Ukrainan suurimmat mielenosoitukset sitten oranssin vallankumouksen.
Levottomuuksiksi yltyneet mielenosoitukset muuttuivat väkivaltaisimmiksi 18. helmikuuta 2014 ja vaativat kymmeniä kuolonuhreja poliisin erikoisjoukkojen puututtua niihin kovin ottein. Maaliskuussa saatujen valokuvatodisteiden valossa näytti siltä, että presidentti Janukovytšin hallinto oli antanut sisäministeriön ja turvallisuuspalvelun tarkka-ampujille käskyn ampua mielenosoittajia. Tässä vaiheessa Berkut-joukkoja vastustettiin väkivaltaisesti niin lyömäaseilla kuin polttopulloilla, ja Ukrainan hallituksen joukkojen miehet ja mielenosoittajat surmasivat toisiaan. Kansainvälinen rikostuomioistuin ICC käynnisti huhtikuussa tutkimuksen siitä, tapahtuiko Ukrainan kansannousun yhteydessä rikoksia marraskuun lopun 2013 ja 21. helmikuuta 2014 välisenä aikana. Väkivaltaisuuksien jatkuttua kolme päivää hallitus ja oppositioryhmät allekirjoittivat sopimuksen, jolla osapuolet lupasivat pidättäytyä väkivaltaisuuksista, järjestää uuden presidentinvaalin ja siirtää presidentin valtaoikeuksia parlamentille. Presidentti Janukovytš erotettiin 22. helmikuuta 2014 ja hänet etsintäkuulutettiin epäiltynä joukkomurhasta. Hänen tilalleen tilapäiseksi valtionpäämieheksi nimitettiin Oleksandr Turtšynov. Hänestä tuli 23. helmikuuta myös Ukrainan pääministeri. Vaalit uuden presidentin valitsemiseksi järjestettiin 25. toukokuuta, ja voittajaksi tuli Petro Porošenko ensimmäisellä kierroksella. Porošenko astui virkaansa 7. kesäkuuta.
Vallankumousta seurasi separatististen ukrainanvenäläisten mielenosoituksia Krimillä sekä Itä- ja Etelä-Ukrainassa. Jotkut kannattivat alueellista irtautumista Ukrainasta ja liittymistä Venäjään. Venäjältä tulevaa propagandaa, Ukrainassa näkyviä venäläisiä televisiokanavia, sotilaita ja agitaattoreita syytettiin laajalti epävakauksien lietsonnasta.
Taustaa

Assosiaatio- ja vapaakauppasopimuksen päämääränä on ollut Ukrainan liittyminen Euroopan unioniin. Presidentti Viktor Janukovytš linjasi vuonna 2010, ettei Nato-jäsenyys ole ajankohtainen kysymys liittoutumattomaksi itsensä määrittelevälle Ukrainalle. Ukrainan välit muihin Euroopan maihin olivat ennen mielenosoituksia kunnossa. Alueellisesti maa on ollut aktiivinen muun muassa luomalla Demokraattisen valinnan yhteisöä GUAM-järjestöä (Georgia, Ukraina, Azerbaidžan, Moldova) ja osallistumalla Mustanmeren taloudelliseen yhteistyöhön (BSEC). Maa tavoitteli Janukovytšin aikaan alueellisesti merkittävää roolia.
Ukraina ja Euraasian talouskomissio allekirjoittivat toukokuussa 2013 Valko-Venäjän Minskissä pöytäkirjan, jonka mukaan Ukrainasta tulee vuonna 2015 perustettavan Euraasian talousliiton tarkkailijajäsen. Talousliitto perustetaan tulliliiton pohjalle. Venäjän poliittinen johto on toivonut, että Ukraina liittyisi Euraasian talousliiton täysjäseneksi. Euroopan unionin kanssa käytävissä neuvotteluissa assosiaatio- ja vapaakauppasopimus on estänyt täysjäsenyyden. EU on moittinut Ukrainaa sen yrityksistä hyötyä niin Euraasian tulliliitosta kuin vapaakauppaliitosta EU:n kanssa.
Maa otti askeleen länsimaisempaan suuntaan vuoden 2004 oranssin vallankumouksen yhteydessä, kun länsimielinen Viktor Juštšenko nousi presidentiksi vastaehdokkaan karkean vaalivilpin paljastuttua. Hänen vastustajanaan oli silloin Alueiden puolueen Viktor Janukovytš, joka nousi valtaan 2010 oranssin vallankumousliikkeen hajottua. Ukrainan taloudellinen tilanne on sittemmin heikentynyt merkittävästi. Euroopan unioni ja Kansainvälinen valuuttarahasto ovat evänneet Ukrainan avunpyynnöt taloudellisen tilanteen korjaamiseksi, koska Ukraina ei ole suostunut niiden vaatimuksiin lainsäädännön ja talouden uudistamisesta. Ukrainaa on vaadittu korjaamaan vaalilainsäädäntönsä puutteita ja puuttumaan poliittisten vankien tilanteeseen.
Ukrainan väestö jakautuu pääasiassa kahteen etniseen ryhmään: ukrainalaisiin (77,5 %) ja venäläisiin (17,2 %).
Maa on parlamentaarinen demokratia, ja sen perustuslaki korosti presidentin valtaa vuoden 2014 vallanvaihtoon saakka. Vuonna 2006 säädettiin parlamentaarisempaa valtiomuotoa korostava perustuslaki, joka kuitenkin peruttiin laittomana vuonna 2010. Useiden arvioiden mukaan sisäpoliittisesti epävakaassa Ukrainassa poliittinen ja taloudellinen valta kulkee käsi kädessä. Krimin niemimaalla etnisten ryhmien väliset jännitteet olivat selvät ennen Venäjän tekemää miehitystä. Perustuslain ja lainsäädännön ristiriitaisuudet, politiikan pelisääntöjen puute, tuomioistuinlaitoksen korruptoituneisuus, poliitikkojen keskinäinen valtataistelu sekä läheiset suhteet talouselämää hallitseviin oligarkkeihin ovat luoneet puitteet epävakaudelle. Puoluepoliittisesti Ukrainassa on ollut vallalla puoluejohtoinen populismi, eikä puolueilla ole ollut selkeitä talouspoliittisia ohjelmia.
Ulko- ja turvallisuuspolitiikassa Ukrainan politiikan kulmakivet ovat EU, Venäjä ja Yhdysvallat.