Sota
Primitiivinen sota ja antropologinen ongelma

Joidenkin käsitysten mukaan sotaisuus kuuluu ihmislajin biologiaan. Ensimmäisiin esimerkkeihin kuului Herbert Spencerin aikoinaan suosittu sosiaalidarvinistinen teoria sodankäynnistä luonnonvalinnan välineenä, joka karsii joukosta heikoimmat yksilöt ja lisää näin lajin laadullista elinvoimaisuutta. Vaikka Darwin itse oli varoittanut yrityksistä siirtää primitiivisen kulttuurin analysoimiseen soveltuvaa sosiaalidarvinismia moderniin yhteiskuntaan, teoria sai kannatusta muun muassa kansallissosialistisessa Saksassa. Nämä ajatukset edustavat samalla jatkumoa Hobbesin kuvailemalle ”luonnontilalle”. Tätä vastaan asettuivat varsinkin 1940-luvulta lähtien "rousseaulaiset" antropologit, joiden keskuudessa ajatus heimoyhteisöjen rauhanomaisuudesta sai sijaa, koska maailmansotien ja holokaustin kaltaisten koettelemusten vuoksi Hobbesin ajatus sivilisaatiosta järjen edustajana ei vaikuttanut uskottavalta. Vuonna 1940 julkaistussa ja runsaasti huomiota keränneessä artikkelissaan ”Sota on vain keksintö - ei biologinen välttämättömyys” antropologi Margaret Mead ilmensi vahvasti Rousseaun ajatuksia, vaikka totesi itsekin, että joissakin heimoyhteisöissä esiintyi sotaa. Monet myöhemmät antropologit jatkoivat tätä pyrkien tutkimuksissaan primitiivisistä heimoyhteisöistä unohtamaan sodankäynnin olemassaolon lähes kokonaan.
Vuonna 1996 antropologian professori ja arkeologi Lawrence Keeley julkaisi kiistellyn tutkimuksen War Before Civilization: the Myth of the Peaceful Savage. Keeley katsoi, että sodankäyntiä esiintyi hyvin laajasti ja yleisesti suurimmassa osassa primitiivisiä yhteisöjä ennen valtioiden kaltaisten yhteisöjen syntymistä. Yksi yleisistä ”rousseaulaisten” antropologien väittämistä on ollut Amerikan mantereen metsästäjä-keräilijäkulttuurien ja yksinkertaisten maanviljelijäkulttuurien rauhanomaisuus ennen eurooppalaisten saapumista. Vastoin tätä oletusta Keeleyn aineisto osoittaa, että mantereelta on löytynyt lukuisia todisteita sodista, linnoittautumisista, aseista ja joukkomurhista ennen eurooppalaisten tuloa myös näiden kulttuurien keskuudessa. Vahvistavia tutkimuksia on ilmestynyt sen jälkeen eri alojen tutkijoilta, kuten arkeologi Steven E. Blancilta. On laskettu, että 1900-luvulla kuoli noin 100 miljoonaa ihmistä sotien uhrina. Keeleyn mukaan tyypillinen heimoyhteiskunta menetti keskimäärin noin 0,5 prosenttia väkiluvustaan taisteluissa joka vuosi. Jos sama suhteutetaan 1900-luvun väestöihin, se vastaisi 2 miljardia sodissa kuollutta. Toisaalta Keeleyn esittämiä arvioita heimoyhteiskunnille tyypillisestä väkivaltaisesta kuolleisuudesta on myös kyseenalaistettu.
Keeleyn tutkimus pohjasi laajaan arkeologiseen todistusaineistoon, jota on sodankäynnistä puhuttaessa olemassa noin 10 000 vuoden ajalta. Ihminen oli kuitenkin jo kehittynyt suhteellisesti eikä arkeologinen näyttö siksi pysty vastaamaan tyhjentävästi kysymykseen sodankäynnin yleisyydestä sitä edeltävältä ajalta eli paleoliittiselta kaudelta, joka ulottuu noin kahden miljoonan vuoden päähän ja jonka aikana suurin osa ihmisen evoluutiollisesta kehityksestä tapahtui. Varhaisin todiste ihmisten välisestä väkivallasta on noin 50 000 vuoden takainen neandertalinihminen, joka oli kuollut oikeakätisen vastustajan aiheuttamaan pistohaavaan rinnassa. Ihminen otti hautaamisen käyttöön vasta myöhäispaleoliittisella kaudella, ja sen vuoksi varhaisia todisteita sotimisesta ja joukkomurhista löytyy kauden haudoista.
Nykytutkijoista muun muassa Brian Ferguson pitää Keeleyn ja muiden esittämiä arkeologisia todisteita myöhäispaleoliittisesta sodankäynnistä suurelta osin kyseenalaisina. Antropologi Douglas P. Fry on tutkimuksessaan The Human Potential For Peace pyrkinyt kiistämään käsityksen sodan luonnollisuudesta. Hän on tutkinut kansoja ja heimoyhteisöjä, joiden keskuudessa ei esiinny tai esiintyy erityisen vähän väkivaltaa ja aggressiivisuutta. Fryn mukaan empiirinen aineisto ei tue väitettä, että sotaisuus olisi evolutiivinen sopeutuma. Sotaisaa elämäntapaa vaalivilla miehillä on usein keskimääräisesti vähemmän lapsia kuin rauhanomaisemmin elävillä. Sekä Ferguson että Fry katsovat sodan varsinaisesti ilmaantuneen niin sanottujen kompleksisten metsästäjä-keräilijäyhteisöjen myötä, pääasiassa siis paleoliittisen kivikauden jälkeen. Kysymys on edelleen kiistelty.