stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
StarTropics
Pelaaminen

StarTropicissa ohjataan nuorta Mike Jonesia ylhäältäpäin kuvatussa kaksiulotteisessa maailmassa. Peli on jaettu lukuihin, joiden edetessä juoni paljastuu. Yleensä luvun alussa Mike kävelee ympäri kylää tutkien ja keräten tietoa kyläläisiltä. Tämän jälkeen Miken jatka matkuu yleensä maanalaiseen luolaan, jolloin myös pelimekaniikka vaihtuu. Alun luolissa Mike taistelee jojollaan erilaisia hirviöitä vastaan, mutta myöhemmin ase vaihtuu astetta järeämpään piikkinuijaan. Luoliin on piilotettu muitakin aseita, kuten pesäpallomailoja ja pesäpalloja, piikkikenkiä, laseraseita ynnä muita.
Miken elämämittarin maksimi on 3 sydäntä, mutta löytämällä piilotettuja isoja sydämiä pelaaja voi kasvattaa mittarin kokoa aina 22 sydämeen asti. Jos mittari laskee nollaan, Mike joutuu aloittamaan luolan alusta. Pelissä on muutamia heti tappavia ansoja, kuten veteen uppoavat laatat ja valtavat, Miken alleen murskaavat kivenmurikat.
Luolan lopussa on yleensä voimakas pomovastus, joka Miken on voitettava. Pomot vaativat yleensä jonkinlaisen strategian, jonka avulla ne on helppo voittaa. Pelissä on pistelista, mutta toisin kuin useimmissa muissa peleissä, pisteitä ei saa suorituksista. Pisteet kertyvätkin jokaisella pelikerralla samaan mittaan pelin edetessä, jolloin lopussa on aina sama pistemäärä. Pistelistalla ei olekaan mitään erityistä tarkoitusta pelissä.
Veteen kastettava kirje

Pelin mukana tulee paperi, joka muistuttaa pergamenttia. Paperissa lukee, että se on kirje tohtori Jonesilta Mikelle. Kirjeessään tohtori Jones pyytää Mikea vierailemaan hänen laboratoriollaan C-saarella, aivan kuin pelaaja olisi itse saanut kirjeen pelistä ja kutsuttu vierailulle peliin. Myöhemmässä vaiheessa peliä Mike saa salatun viestin sedältään kolmannen osapuolen kautta.
"Pahat avaruusoliot kaukaiselta planeetalta... käske veljenpoikani käyttää koodia 1776. Käske Miken kastaa kirjeeni veteen."
Tohtorin käskyn mukaisesti pelin mukana tullut kirje pitäisi kastaa veteen. Käsky aiheutti kuitenkin hämmennystä pelaajien keskuudessa, koska oli harvinaista, että pelissä vihjataan oikean maailman esineisiin. Kun kirjeen kastoi veteen, paljastui salainen koodi 747, jonka avulla pelissä pääsee eteenpäin.
Koska useat videopeliliikkeet myyvät käytettyjä pelejä ilman laatikkoa ja manuaalia, on vaikea löytää peliä, joka sisältäisi alkuperäisen kirjeen. Tämä johtikin jo pelin ilmestymisaikana siihen, että pelaajien oli hankittava koodi tietoonsa muilla tavoin – nykyisin esimerkiksi internetistä.
Aiheesta muualla

StarTropics MobyGamesissa (englanniksi)
StarTropics GameFAQsissa (englanniksi)
Hardcore Gaming 101 – artikkeli StarTropics-sarjasta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
C-Island, StarTropics/Zoda's Revenge -fanien ylläpitämä sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
StarTropics HQ, fanien ylläpitämä sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tri Jonesin kirje, joka tulee pelin mukana
Solovetskinsaaret

| Solovetskinsaaret |
| --- | --- |
 Solovetskin luostari
Merialue:  Vienanmeri
Vesialue:  Äänislahti
Saaria yht.:  6
Suurin saari:  Iso Solovetsk
Pinta-ala:  313 km²
Valtio
Valtio:  Venäjä
Piirikunta:  Primorjen piiri
Alue:  Arkangelin alue
Kunta:  Solovetsk
Väestö
Väkiluku:  968
Solovetskinsaaret (ven. Солове́цкие острова́, Solovetskije ostrova) eli Solokansaaret on Äänislahden suulla Vienanmeressä Luoteis-Venäjällä sijaitseva saariryhmä,  joka kuuluu hallinnollisesti Arkangelin alueen Primorjen piiriin. Solovetskin saarista käytetään myös venäjän kielen deminutiivimuotoa Solovki (ven. Соловки́) tai suomalaista Solokansaaret.
Maantiede

Pinta-alaltaan 347 neliökilometrin suuruiseen saariryhmään kuuluu kuusi suurempaa saarta: Solokansaari (Solovetski eli Bolšoi Solovetski), Hanhisaari, Pieni ja Iso Muksalmasaari sekä Pieni ja Iso Jänissaari. Näiden lisäksi saaristoon kuuluu kymmeniä pienempiä saaria ja kallioluotoja. Pääasiassa mäntymetsien ja soiden peittämän pääsaaren korkein kohta on 107 metriä korkea Sekirnajan vuori, ja saarilla on lukuisa määrä pieniä, ortodoksimunkkien kaivamien kanavien yhdistämiä järviä.[lähde? ]
Historia > Luostari

Solovetskin pääsaarelle perustettiin vuonna 1429 ortodoksinen Solovetskin luostari, joka toimi vuoteen 1920 saakka. Munkit karkottivat saarilta kaikki alkuperäiset asukkaat, etteivät joutuisi kiusaukseen naisia nähdessään. Venäläisten lähteiden mukaan novgorodilainen ”ylimysnainen” (rikkaan turkiskauppiaan vaimo) Marfa Boretskaja lahjoitti 1450 Suman ja Vienan Kemin seudut luostarille. Ruotsalaiset (suomalaiset) yrittivät vallata luostarin vuosina 1589 ja 1611.[lähde? ]
Historia > Solovetskin vankileiri

Ihmisoikeusjärjestö Memorialin keräämien tietojen mukaan vuosina 1923–1931 ja 1932–1933 osin Solovetskin luostarisaarella toimi saarten mukaan nimetty Solovetski ITL OGPU -ojennusleiri. Aluksi kyseessä oli Vladimir Leninin määräyksestä perustettu ensimmäinen poliittisille vangeille tarkoitettu, muutaman tuhannen vangin erikoisleiri. Syyskuussa 1923 siellä oli yhteensä 3 049 vankia, lokakuun 1927 alussa 12 896, joista Solovetskin saarilla 7 445 ja mantereella 5 451. Lokakuuta 1927 edeltäneen vuoden aikana leirillä kirjattiin yhteensä 728 kuollutta. Vuoden 1931 alkuun mennessä vankeja oli jo 71 800 ja vankileiriä oli laajennettu usealle paikkakunnalle Arkangelin alueella ja Karjalassa. Vangit toimivat metsätöissä ja turpeennostossa, kalastivat ja metsästivät merinisäkkäitä, rakensivat tai kunnostivat rakennuksia, tietä ja rautatietä sekä valmistivat kulutustavaroita. Tämän lisäksi saarella jalostettiin ja kasvatettiin hopeakettuja.
Vuoden 1931 lopulla leiri suljettiin ja vangit siirrettiin toiselle, vielä suuremmaksi kasvaneelle pakkotyöleirille (Belomoro–Baltiski ITL) Karjalaan Vienanmeren–Itämeren kanavan rakennustöihin. Pienen tauon jälkeen Solovetskin ojennusleiri avattiin uudelleen ja toimi vielä vuosina 1932–1933.
Solovetskin pakkotyöleiriin kuului myös erillinen Kontusaaren (Kondostrov) leiri, jossa sijaitsi iso kivilouhos. Yli 200 vankia onnistui pakenemaan saarilta Suomeen, jossa oltiin siten hyvin perillä Solokan pakkotyöleiristä.
1930-luvun lopulla Solovetskissä toimi vankila. Naftali Frenkel toimi Solovetskin saarilla johdossa oltuaan siellä ensin vankina.
Historia > Muuta

Bolševikit rakensivat Solokan saarelle vuosina 1922–1924 myös kapearaiteisen rautatien, jonne kalusto siirrettiin entiseltä Vologdan–Arkangelin kapearaiteiselta radalta, joka oli muutettu leveäraiteiseksi 1914–1917. Rautatien jäänteitä on saarella yhä näkyvissä.
Jaakko Rugojevin mukaan saarten alkuperäinen nimi lienee ollut Salosaaret, josta muotoutui myöhemmin Solohko, Solovki ja Solovetski. Solokan saaren paikannimistössä on säilynyt paljon karjalaisia sanoja: Rebolda (Repo), Pertjärvi, Kuikino (Kuikkajärvi), saapasta muistuttava niemen nimi Kenkä, Karsinajärvi jne.
Ville Haapasalo vieraili Solovetskin saarilla Yleisradion vuonna 2014 esittämässä kulttuuridokumenttisarjassa Jäämeri 30 päivässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Solovetskinsaaret Wikimedia Commonsissa
Suuren neuvostotietosanakirjan (BSE) artikkeli saarista (venäjäksi) (dic.academic.ru)
Venäläisen maantieteellisen tietosanakirjan verkkoartikkelit saarista (venäjäksi) (dic.academic.ru)
Vienanmeren alue, Solovetskinsaaret keskellä vasemmalla.
Solovetskin saarten vankeja kaivamassa savea tiilentekoon. Kuva vuodelta 1924 tai 1925.
Sylfest Lomheim

| Sylfest Lomheim |
| --- | --- |
 Lomheim vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. maaliskuuta 1945 (ikä 79) Hafslo, Norja
Arvonimi: professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Oslon yliopisto
Instituutti:  Agderin yliopisto
Tutkimusalue:  kielitiede
Sylfest Lomheim (s. 11. maaliskuuta 1945 Hafslo) on norjalainen kielitieteilijä, joka tunnetaan aktiivisena kommentaattorina mediassa. Hänestä tuli Agderin yliopiston pohjoismaisten kielten professori vuonna 2003. Vuosina 2005–2010 Lomheim oli Norjan kielineuvoston johtaja. Hän on työskennellyt myös kielenhuoltajana yleisradioyhtiö NRK:lla ja valtiosihteerinä lapsi- ja perheministeriössä Jaglandin hallituksen aikana. Lomheim kuuluu työväenpuolueeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sylfest Lomheim Wikimedia Commonsissa
Sykloni Amphan

| Amphan |
| --- | --- |
 19.5.2020 klo 05:20 UTC
Nimettiin::  16. toukokuuta 2020
Rantautui::  20. toukokuuta 2020
Alin paine::  950 hPa
Kovin tuuli::  75 m/s (puuskissa)
 Amphanin reitti ja voimakkuus  Reittikartan pallot on väritetty Saffirin–Simpsonin asteikon mukaan. 012345
Aiheesta muualla
  Sykloni Amphan Commonsissa 
Sykloni Amphan oli Intian valtamerellä ja Bengalinlahdella toukokuussa 2020 liikkunut trooppinen hirmumyrsky. Kovin mitattu tuulennopeus oli puuskissa 75 metriä sekunnissa. Sen tieltä evakuoitiin miljoonia ihmisiä, mutta koronaviruspandemia haittasi evakuointeja.
Amphan rantautui keskiviikkona 20. toukokuuta 2020 Länsi-Bengalin osavaltioon lähelle Intian ja Bangladeshin rajaa iltapäivällä paikallista aikaa. Se alkoi heiketä rantautumisensa jälkeen, ja torstaiaamuna se oli enää trooppisen myrskyn luokkaa. Sen tuulet puhalsivat silti vielä 30 metriä sekunnissa.
Ensimmäisten päivien arvioiden mukaan lähes sata ihmistä kuoli, suurin osa Intiassa. Sähkökatkot, kaatuneet puut ja tuhoutuneet rakennukset vaikuttivat miljoonien ihmisten elämään.
Pääministeri Narendra Modi lupasi 5 miljardia rupiaa Odishalle ja 10 miljardia rupiaa Länsi-Bengalille katastrofin lievitykseen käydessään paikan päällä 22. toukokuuta.
Sheree J. Wilson

| Sheree J>  Wilson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Sheree Julienne Wilson
Syntynyt: 12. joulukuuta 1958 (ikä 65) Rochester, Minnesota
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1984–
Merkittävät roolit:  April Stevens Ewing Dallas Alexandra Cahill Walker, Texasista
Aiheesta muualla
www.shereejwilson.com
IMDb
Elonet
Sheree Julienne Wilson (s. 12. joulukuuta 1958 Rochester, Minnesota) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Sheree J. Wilson valmistui muotialalle. Hän päätyi erinäisten vaiheiden kautta esiintymään televisiomainoksiin ja tekemään mallin töitä. Draamanäyttelijänä Wilson debytoi 1980-luvun puolivälissä Sam Raimin komediaelokuvassa Crimewave. Wilsonin rooliluettelo alkoi karttua ripeään elokuva- ja televisiotehtävistä, hän näytteli muun muassa seksikomediassa Fraternity Vacation (1985) ja minisarjassa Kane & Abel (1985).
Tuottaja Leonard Katzman vaikuttui Wilsonin tenhovoimasta ja ehdotti tälle roolia saippuaoopperasta Dallas. Wilson näytteli viiden tuotantokauden ajan April Stevensiä. April on teräväpäinen femme fatale -tyyppi, josta Wilson käytti luonnehdintaa “a bitch on wheels”. April menee naimisiin Dallasin hyveellisiin hahmoihin kuuluvan Bobby Ewingin kanssa ja on alati tukkanuottasilla J. R. Ewingin kanssa. April poistuu sarjasta kuoleman kautta. Wilson sai Soap Opera Digest -palkinnon parhaasta kuolinkohtauksesta. Syy lähtöön oli varsin proosallinen: Wilson oli raskaana.
Wilson palasi näyttelijän työhön 1990-luvun alussa. Hän näytteli Chuck Norrisin tähdittämässä toimintasarjassa Walker, Texasista vuosina 1993–2001. Wilsonin roolina oli Alexandra Cahill; rooli on sarjan jokaisen tuotantokauden pääosia. Wilson palasi Alexin rooliin televisioelokuvassa Walker, Texas Ranger: Trial by Fire (2005).
2010-luvulla Wilsonin ura jatkui aktiivisena etenkin teatterielokuvissa. Hän näytteli muun muassa draamassa Easy Rider: The Ride Back (2012). Puheteatterissa Wilson on näytellyt naispääosaa komediassa Driving Miss Daisy. Hänen vastanäyttelijänään oli Walker, Texasista -sarjasta tuttu Clarence Gilyard.
Sheree J. Wilson on menestynyt myös ratsastajana.
Sasky Ruoveden lukio

Sasky Ruoveden lukio toimii vuonna 2003 peruskorjatuissa opetustiloissa. Sasky Ruoveden lukiossa kirjoitat ylioppilaaksi, voit keskittyä erityistavoitteisiisi ja opit itsenäistä elämää. Opiskelu päivälukio-​opiskelijana tavoitteena lukion päättötodistus ja ylioppilastutkinto. Yleissivistävät lukio-​opinnot valmistavat jatko-​opintoihin yliopistoissa, korkeakouluissa ja muissa oppilaitoksissa.
Ruovedellä on tarjolla lukion yleislinjan lisäksi myös seuraavat painotuslinjat:
ratsastuslinja
eläinlääketieteellinen painotuslinja.
Sasky Ruoveden lukio on osa SASKY koulutuskuntayhtymää.
Koululla on kaksi eurooppalaista yhteistyökumppania, italialainen Olevano Romanon lukio (Istituto D’istruzione superiore “Renato Cartesio” di Olevano Romano) lähellä Roomaa sekä Berliinin lähellä sijaitseva Saksan ainoa ratsastuslukio Prinz-von-Homburg-Schule Neustadt (Dosse). Jokaisella lukiolaisella on mahdollisuus osallistua koulujen väliseen yhteistyöhön.
Aiheesta muualla

Sasky Ruoveden lukion kotisivut
Suomalaisen Sana-Lugun Coetus

| Suomalaisen Sana-Lugun Coetus |
| --- | --- |

Kirjailija:  Daniel Juslenius
Kieli:  suomi
Genre:  sanakirja
Julkaistu:  1745
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suomalaisen Sana-Lugun Coetus oli ensimmäinen varsinainen suomen kieltä sisältänyt laajempi sanakirja. Sen toimitti Daniel Juslenius, ja se ilmestyi vuonna 1745. Se sisältää noin 16 000 suomen kielen sanaa, ja sen lopussa on ruotsin sanojen luettelon. Sanakirja sisältää paljon 1700-luvun keinotekoisia uudissanoja.
Sanakirjasta julkaistiin vielä vuonna 1917 Salomon Kreanderin ja Juhana Castrénin täydentämä ja A. V. Koskimiehen toimittama painos. Näköispainos sanakirjasta on julkaistu vuonna 1968.
Kirjallisuutta

Daniel Juslenius: Suomalaisen sana-lugun coetus.  Lars Salvius, 1745.  Teoksen verkkoversio.
Juslenius, Daniel (1745): Suomalaisen Sana-Lugun Coetus. Näköispainos H. G. Porthanille kuuluneesta sanakirjasta. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1968.
Settimio Arturo Ferrazzetta

Settimio Arturo Ferrazzetta (8. joulukuuta 1924 Selva di Progno – 27. tammikuuta 1999) oli Guinea-Bissaussa toiminut italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin fransiskaanien papiksi 1. heinäkuuta 1951 ja nimitettiin Bissaun hiippakunnan johtoon 21. maaliskuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Barbarito, jota avustivat Augustin Sagna ja Pierre Sagna.
Ferrazzetta kuoli 74-vuotiaana virassa.
Settimo

Settimo voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Settimo Milanese – kunta Lombardiann alueella Pohjois-Italiassa.
Settimo Rottaro – kunta Piemonten alueella Pohjois-Italiassa.
Settimo San Pietro – kunta Sardinian alueella Pohjois-Italiassa.
Settimo Torinese – kunta Piemonten alueella Pohjois-Italiassa.
Settimo Vittone – kunta Piemonten lueella Pohjois-Italiassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Settimo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Solonen

| Tomi Solonen |
| --- | --- |
 Solonen YleXPopissa Lahdessa kesäkuussa 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. tammikuuta 1984 (ikä 40) Kokkola
Muusikko
Taiteilijanimi:  Solonen Malminkartanon Tom Jones Hän Solo
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  rap
Yhtyeet:  Avaintekijät Narcotic Konala Cartelli (entinen jäsen) NollaToleranssi Lyömättömät Freerap
Levy-yhtiöt:  Yellowmic Records Monsp Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Solonen (oik. Tomi Solonen, s. 30. tammikuuta 1984 Kokkola) on suomalainen rap-muusikko.
Ura

Solonen julkaisi ensimmäisen sooloalbuminsa vuosituhannen vaihteessa asuessaan Pietarsaaressa. Vuonna 2002 Solonen voitti Rapin Suomenmestaruuden ja sitä seurannut toinen levy ilmestyi vuonna 2003. Solonen on ollut myös mukana yhtyeissä Avaintekijät, Konala Cartelli ja Narcotic. Solosen toinen sooloalbumi Harmaanaaman kirous julkaistiin heinäkuun lopussa 2009 Yellowmic Recordsin kautta.
Syksyllä 2011 Solonen ja rap-artisti Kosola julkaisivat yhteis-EP:n XX EP, jonka seuraajaa, XX LP:tä ei ole vielä julkaistu. Solosen ja Kosolan seuraava yhteislevy Kolmetoista kertaa kovempi ku kukaan julkaistiin Monsp Recordsin kautta 17. toukokuuta 2013. Albumi saavutti Suomen virallisen albumilistan 11. sijan, ja sen kappaleista "Räppii", "Kadut puhuu mun puolesta" ja "Kolmetoista kertaa kovempi ku kukaan" on julkaistu musiikkivideot. Solonen juontaa Kosolan ja Xmiehen kanssa YleX-radiokanavalla radio-ohjelmaa Lyömättömät, joka on myös kolmikon bändin nimi.
Yksityiselämä

Syyskuussa 2008 Solonen sai kuuden kuukauden vankeusrangaistuksen kieltäytyessään varusmies- ja siviilipalveluksesta. Solonen käytti ajan hyväkseen ja otti vankilaan mukaan matkaradion, kyniä ja paperia. Puolet Solosen Harmaanaaman kirous -albumin lyriikoista valmistui hänen ollessaan vankilassa.
Solonen asuu Helsingissä avoliitossa tositv-kuuluisuus Sointu Borgin kanssa.
Diskografia > Albumit

Askel eteenpäin EP (2001)
Eilen, tänään ja huomenna (2003)
Operaatio Amsterdam (Solonen & MR P3)
Rumat vs. kauniit (Narcotic) (2004)
Fiilis pohjalta (Avaintekijät) (2005)
Barrikaadit & baarikaapit (Mellakkaviihde) (2006)
Fätit ämceet ja vikkelät riimit (Alamaa & Solonen) (2008)
Harmaanaaman kirous (2009)
XX EP (Solonen & Kosola) (2011)
Kolmetoista kertaa kovempi ku kukaan (Solonen & Kosola) (2013)
Hän Solo (2014)
Diskografia > Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Lapioksidis | "Miksi näin?" | Oksidis EP |  | 2001 |
| Konala Cartelli | "Konala Cartelli pt.2" | Kämmenlaiva |  | 2003 |
| Mariska | "Sananvapaus" | Memento mori |  | 2004 |
| Mariska | "Otetaan rauhassa" | Suden hetki | Juhani, Steen1 & Sere | 2005 |
| Sveden Passive | "Ei intressii" | Vahvoja liikkeitä | Eetee | 2008 |
| X23 | "Helmikuu" | X23-12X | Tommishock | 2010 |
| X23 | "Heinäkuu" | X23-12X | Flaidis, Pekkajäbä, Alamaa, Kosola, McArthur, Casper, Tembe & Veejay | 2010 |
| Pyhimys | "Päivän lööppi" | Vieras | J-P | 2010 |
| Ruudolf | "Tyyttää" | Asfalttisoturin viimeinen hidas |  | 2010 |
| Kosola | "Sillon ku se pumppaa" | Noutonauha mixtape |  | 2010 |
| Juno | "Hämäriä katuja" | J.K x 2 Tunti terapiaa |  | 2010 |
| Jake the Break & Flam | "Muutama sana" | Rattaat pyörimään | Kivat Pojat & Ikuboi | 2011 |
| Jake the Break & Flam | "Helpompaa hulluna" | Rattaat pyörimään | TK, Tuomo, Elastinen & Timo Pieni Huijaus | 2011 |
| Saurus | "Pois edestä" | Elossa | Kosola | 2011 |
| Konala Cartelli | "Jep jep joo" | – |  | 2011 |
| HKI Crates | "Spessujopo" | HKI Crates | Kosola | 2012 |
| Flaidis & Pekkajäbä | "Hoodiblues" | All In | Kosola & Käyttörikos | 2013 |
| Ronskibiitti | "Takatukka" | Las Italo |  | 2015 |
Aiheesta muualla

Solonen Myspacessa (englanniksi)
Solonen Facebook -sivustolla
Setiritsiini

| --- | --- |

Setiritsiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2-[2-[4-[(4-kloorifenyyli)-fenyylimetyyli]piperatsin-1-yyli]etoksi]etikkahappo
Tunnisteet
CAS-numero: 83881-51-0
ATC-koodi: R06AE07
PubChem CID: 2678
DrugBank: DB00341
Kemialliset tiedot
Kaava: C21H25N2ClO3 
Moolimassa: 388,89 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 112,5 °C
Liukoisuus veteen: 0,101 g/l
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: Hyvin imeytyvä (>70 %) 
Proteiinisitoutuminen: 93 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 8,3 tuntia
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  B2(AU) 
Reseptiluokitus:  Itsehoitovalmiste / Reseptivalmiste
Antotapa: Oraalinen
Setiritsiini (Zyrtec, Histec, Heinix sekä lukuisa joukko muita) on antihistamiineihin kuuluva lääke, jota käytetään allergian ja sen oireiden, kuten urtikarian ja heinänuhan, hoitoon. Setiritsiini on hydroksitsiinin aineenvaihduntatuote ja piperatsiinin johdannainen. Myös setiritsiinin levo-enantiomeeria, levosetiritsiinia, käytetään allergialääkkeenä. Reseptivapaa käsikauppalääke sisältää 10 mg vaikuttavaa ainetta yhtä lääketablettia kohden. Tabletti otetaan suun kautta.
Setiritsiinin kemiallinen kaava on C21H25ClN2O3, moolimassa 388,89 g/mol ja CAS-numero 83881-51-0.
Allergialääkkeissä, kuten Zyrtecissä, vaikuttavana aineena on setiritsiinidihydrokloridi C21H25ClN2O3·2(HCl) CAS 83881-52-1.
Setiritsiiniä on saatavilla sekä käsikauppalääkkeenä että reseptillä myytävänä.
Aiheesta muualla

PubChem: Cetirizine (englanniksi)
DrugBank: Cetirizine (englanniksi)
ChemBlink: Cetirizine (englanniksi)
Suoneniskentä

Lääkäri iskee suonta. Kuva keskiajalta.
Suoneniskentäkohtia ruttoa vastaan. Kuva kirjasta vuodelta 1555.
Suoneniskentä eli venesektio on hoitomuoto, jossa verta vähennetään imemällä sitä laskimosuoneen isketystä haavasta.
Suoneniskennän eli venesektion suorittaa lääkäri tai sairaanhoitaja. Joissain sairauksissa on suotavaa vähentää punasoluja. Sairauksia, joissa suoneniskennästä on apua, ovat polysytemia ja hemokromatoosi.
Lääkärit käyttivät suoneniskentää humoraaliopin mukaisesti monenlaisiin vaivoihin antiikista 1800-luvulle asti. Menetelmä oli käytössä sekä länsimaissa että islamilaisessa maailmassa, joissa molemmissa lääketiede nojautui antiikin kreikkalaiseen perintöön. Arkkiatri Risto Pelkosen mukaan neljän nesteen teoriaan perustuva suoneniskentä oli tuhoisa menetelmä, joka ei parantanut ketään mutta tappoi tuhansia ihmisiä.
Historia

Suoneniskentä oli lääkintämuoto, jolla pyrittiin potilaan verta uloslaskemalla parantamaan tai ehkäisemään sairauksia. Se oli laajasti käytetty hoitomuoto antiikin ajoista aina 1800-luvulle saakka monissa eri kulttuureissa. Keskiajalla se oli tärkeimpiä hoitoja melkeinpä kaikkiin sairauksiin. Suoneniskentä perustui antiikin ajan lääketieteen humoraalioppiin, jonka moderni lääketiede on osoittanut joka suhteessa virheelliseksi, ja joka hylättiin 1900-luvun alkuun mennessä tehottomana ja vahingollisena.
Suoneniskennässä iskettiin suoniraudalla laskimoverisuonten kohdalle haava, josta verta juoksutettiin veriastiaan. Paikallisessa parannushoidossa iskentäpaikka valittiin jo antiikin Hippokrateen kehittämien ja Aristoteleen suosittelemien oppien mukaan kipeän paikan läheltä, ehkäisevässä hoidossa tai koko kehon sairauksissa valittiin jokin suoneniskennälle otollinen kohta. Ehkäisevässä hoidossa noudatettiin lisäksi kuun kiertoa samaan tapaan kuin kuppauksessakin. Suomessa annettiin muun muassa almanakoissa neuvoja suoneniskentään ja sille otollisimpien kohtien valintaan.[lähde? ]
Toimenpiteenä suoneniskentä on verrattavissa nykyaikaiseen verikokeen ottoon, mutta ulosjuoksutetun veren määrä oli suurempi. Toisinaan potilaalta laskettiin verta pyörtymiseen asti ja suoneniskentä on voinut johtaa myös kuolemaan. Paikallisten kipujen ja tulehdusten hoidon lisäksi suoneniskentää käytettiin myös kuumetautien, kouristusten, vesipöhön, sydänvaivojen, halvausten ja virtsatautienkin hoitamiseen.
Keskiajan lopulla arabialainen lääketiede alkoi syrjäyttää antiikin Kreikasta periytyneitä oppeja Euroopassa. Arabialaisten oppien mukaan suonenisku tuli suorittaa niin kaukana sairauden sijaintipaikasta kuin mahdollista. Kun kreikkalaisen koulukunnan mukaan suoneniskulla oli pyritty poistamaan kehosta liman pahentamaa sairasta verta, arabialaiset pyrkivät muuttamaan veren virtaamissuuntaa.
Uudet ajatukset johtivat Euroopassa 1500-luvun alussa oppineiden keskuudessa ankaraan suoneniskukiistaan. Kiistan jatkuessa laantumatta sen ratkaisemiseksi järjestettiin lopulta paavi Klemens VII:n (paavina 1523–1534) johdolla Bolognassa kansainvälinen lääkärikokous. Arabialaisten käsitykset joutuivat tappiolle, ja antiikin ajan Hippokrateen ja Galenoksen suoneniskentää koskevat opit todettiin suurimmalta osin edelleen päteviksi.
Suomessa esimerkiksi vielä Elias Lönnrot (1802–1884) piti suoneniskentää suotavana muun muassa kovien pistoksien, pääkipujen sekä rinnan- ja vatsanpoltteiden hoitoon. Hän suositteli kuitenkin toimenpidettä lääkärin tehtäväksi, sillä huolimattomasti tehtynä se saattoi johtaa infektioihin. Hän myös suositteli, ettei hoitoa sovellettaisi lapsiin tai heikkokuntoisiin potilaisiin.[lähde? ]
Historia > Suoneniskentä eläinlääkinnässä

Esimerkiksi verentungoksessa keuhkoihin on käytetty suoneniskentää kotieläimille. Suurilla eläimillä toimenpide on tehty kaulalaskimosta, sialla korvalaskimosta ja koiralla jalkavarresta.