stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jane Austen populaarikulttuurissa
Teosten sovitukset > Järki ja tunteet (1811)

| Järki ja tunteet (Sense and Sensibility, 1811)> Vuosi | Järki ja tunteet (Sense and Sensibility, 1811)> Sovitus | Järki ja tunteet (Sense and Sensibility, 1811)> Elinor Dashwood | Järki ja tunteet (Sense and Sensibility, 1811)> Marianne Dashwood | Järki ja tunteet (Sense and Sensibility, 1811)> Ohjaaja | Järki ja tunteet (Sense and Sensibility, 1811)> Käsikirjoittaja | Järki ja tunteet (Sense and Sensibility, 1811)> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1971 | Sense and Sensibility Televisiominisarja | Joanna David | Ciaran Madden | David Giles | Denis Constanduros |  |
| 1981 | Sense and Sensibility Televisiominisarja | Irene Richard | Tracey Childs | Rodney Bennett | Alexander Baron |  |
| 1995 | Järki ja tunteet Elokuva | Emma Thompson | Kate Winslet | Ang Lee | Emma Thompson |  |
| 2008 | Järki ja tunteet Televisiominisarja | Hattie Morahan | Charity Wakefield | John Alexander | Andrew Davies |  |
Teosten sovitukset > Ylpeys ja ennakkoluulo (1813)

| Ylpeys ja ennakkoluulo (Pride and Prejudice, 1813)> Vuosi | Ylpeys ja ennakkoluulo (Pride and Prejudice, 1813)> Sovitus | Ylpeys ja ennakkoluulo (Pride and Prejudice, 1813)> Elizabeth Bennet | Ylpeys ja ennakkoluulo (Pride and Prejudice, 1813)> Fitzwilliam Darcy | Ylpeys ja ennakkoluulo (Pride and Prejudice, 1813)> Ohjaaja | Ylpeys ja ennakkoluulo (Pride and Prejudice, 1813)> Käsikirjoittaja | Ylpeys ja ennakkoluulo (Pride and Prejudice, 1813)> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1938 | Pride and Prejudice | Curigwen Lewis | Andrew Osborn |  | Michael Barry |  |
| 1940 | Ylpeys ja ennakkoluulo Elokuva | Greer Garson | Laurence Olivier | Robert Z. Leonard | Aldous Huxley Helen Jerome Jane Murfin |  |
| 1952 | Pride and Prejudice Televisiominisarja | Daphne Slater | Peter Cushing | Campbell Logan | Cedric Wallis |  |
| 1957 | Orgoglio e pregiudizio Televisiominisarja | Virna Lisi | Franco Volpi | Daniele D’Anza | Edoardo Anton |  |
| 1958 | Pride and Prejudice Televisiominisarja | Jane Downs | Alan Badel |  | Cedric Wallis |  |
| 1961 | De vier dochters Bennet Televisiominisarja | Lies Franken | Ramses Shaffy |  | Cedric Wallis Lo van Hensbergen |  |
| 1967 | Pride and Prejudice Televisiominisarja | Celia Bannerman | Lewis Fiander | Joan Craft | Nemone Lethbridge |  |
| 1980 | Ylpeys ja ennakkoluulo Televisiominisarja | Elizabeth Garvie | David Rintoul | Cyril Coke | Fay Weldon |  |
| 1995 | Ylpeys ja ennakkoluulo Televisiominisarja | Jennifer Ehle | Colin Firth | Simon Langton | Andrew Davies |  |
| 2004 | Hilpeys ja ennakkoluulo Elokuva | Aishwarya Rai Bachchan (Lalita Bakshi) | Martin Henderson (William "Will" Darcy) | Gurinder Chadha | Gurinder Chadha  Paul Mayeda Berges |  |
| 2005 | Ylpeys ja ennakkoluulo Elokuva | Keira Knightley | Matthew Macfadyen | Joe Wright | Deborah Moggach |  |
Teosten sovitukset > Kasvattitytön tarina (1814)

| Kasvattitytön tarina (Mansfield Park, 1814)> Vuosi | Kasvattitytön tarina (Mansfield Park, 1814)> Sovitus | Kasvattitytön tarina (Mansfield Park, 1814)> Fanny Price | Kasvattitytön tarina (Mansfield Park, 1814)> Edmund Bertram | Kasvattitytön tarina (Mansfield Park, 1814)> Ohjaaja | Kasvattitytön tarina (Mansfield Park, 1814)> Käsikirjoittaja | Kasvattitytön tarina (Mansfield Park, 1814)> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 | Kasvattitytön tarina Televisiominisarja | Sylvestra Le Touzel | Nicholas Farrell | David Giles | Kenneth Taylor |  |
| 1999 | Kasvattitytön tarina Elokuva | Frances O'Connor | Jonny Lee Miller | Patricia Rozema | Patricia Rozema |  |
| 2007 | Mansfield Park – kasvattitytön tarina Televisioelokuva | Billie Piper | Blake Ritson | Iain B. MacDonald | Maggie Wadey |  |
Teosten sovitukset > Emma (1815)

| Emma (Emma, 1815)> Vuosi | Emma (Emma, 1815)> Sovitus | Emma (Emma, 1815)> Emma Woodhouse | Emma (Emma, 1815)> George Knightley | Emma (Emma, 1815)> Ohjaaja | Emma (Emma, 1815)> Käsikirjoittaja | Emma (Emma, 1815)> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1948 | Emma Elokuva | Judy Campbell | Ralph Michael | Michael Barry | Judy Campbell |  |
| 1960 | Emma Televisiominisarja | Diana Fairfax | Paul Daneman | Campbell Logan | Vincent Tilsley |  |
| 1972 | Emma Televisiominisarja | Doran Godwin | John Carson | John Glenister | Denis Constanduros |  |
| 1996 | Emma Elokuva | Gwyneth Paltrow | Jeremy Northam | Douglas McGrath | Douglas McGrath |  |
| 1996 | Emma Televisioelokuva | Kate Beckinsale | Mark Strong | Diarmuid Lawrence | Andrew Davies |  |
| 2009 | Emma Televisiominisarja | Romola Garai | Jonny Lee Miller | Jim O’Hanlon | Sandy Welch |  |
| 2020 | Emma Elokuva | Anya Taylor-Joy | Johnny Flynn | Autumn de Wilde | Eleanor Catton |  |
Teosten sovitukset > Neito vanhassa linnassa (1817)

| Neito vanhassa linnassa (Northanger Abbey, 1817)> Vuosi | Neito vanhassa linnassa (Northanger Abbey, 1817)> Sovitus | Neito vanhassa linnassa (Northanger Abbey, 1817)> Catherine Morland | Neito vanhassa linnassa (Northanger Abbey, 1817)> Henry Tilney | Neito vanhassa linnassa (Northanger Abbey, 1817)> Ohjaaja | Neito vanhassa linnassa (Northanger Abbey, 1817)> Käsikirjoittaja | Neito vanhassa linnassa (Northanger Abbey, 1817)> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1986 | Northanger Abbey Televisioelokuva | Katharine Schlesinger | Peter Firth | Giles Foster | Maggie Wadey |  |
| 2007 | Northanger Abbey Televisioelokuva | Felicity Jones | J. J. Feild | Jon Jones | Andrew Davies |  |
Teosten sovitukset > Viisasteleva sydän (1817)

| Viisasteleva sydän (Persuasion, 1817)> Vuosi | Viisasteleva sydän (Persuasion, 1817)> Sovitus | Viisasteleva sydän (Persuasion, 1817)> Anne Elliot | Viisasteleva sydän (Persuasion, 1817)> Capt. Frederick Wentworth | Viisasteleva sydän (Persuasion, 1817)> Ohjaaja | Viisasteleva sydän (Persuasion, 1817)> Käsikirjoittaja | Viisasteleva sydän (Persuasion, 1817)> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1960 | Persuasion Televisiominisarja | Daphne Slater | Paul Daneman | Campbell Logan | Barbara Burnham Michael Voysey |  |
| 1971 | Persuasion Televisiominisarja | Ann Firbank | Bryan Marshall | Howard Baker | Julian Mitchell |  |
| 1995 | Viisasteleva sydän Televisioelokuva | Amanda Root | Ciarán Hinds | Roger Michell | Nick Dear |  |
| 2007 | Viisasteleva sydän Televisioelokuva | Sally Hawkins | Rupert Penry-Jones | Adrian Shergold | Simon Burke |  |
Teosten sovitukset > Tahto ja toiveet (1871)

| Tahto ja toiveet (Lady Susan, 1871)> Vuosi | Tahto ja toiveet (Lady Susan, 1871)> Sovitus | Tahto ja toiveet (Lady Susan, 1871)> Lady Susan Vernon | Tahto ja toiveet (Lady Susan, 1871)> Reginald DeCourcy | Tahto ja toiveet (Lady Susan, 1871)> Ohjaaja | Tahto ja toiveet (Lady Susan, 1871)> Käsikirjoittaja | Tahto ja toiveet (Lady Susan, 1871)> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | Love & Friendship | Kate Beckinsale | Xavier Samuel | Whit Stillman | Whit Stillman |  |
Muut viittaukset

Whit Stillmanin esikoiselokuvassa Metropolitan (1990) Manhattanin eliittinuoret keskustelevat paljon Jane Austenista, etenkin teoksesta Kasvattitytön tarina.
Jane Austenin kuva on uusimmissa kymmenen punnan seteleissä, jotka julkaistiin vuonna 2017.
Jane Austen -lukupiiri on yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 2007, mikä kertoo Jane Austenin kirjoista keskustelemaan kokoontuvasta kirjapiiristä. Elokuva perustuu Karen Joy Fowlerin samannimiseen romaaniin.
Austenland on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 2013, mikä kertoo yhdysvaltalaisesta Jane Austen -teemapuistoon Isoon-Britanniaan matkustavasta Jane Austenin ihailijasta.  Elokuva perustuu Shannon Halen samannimiseen romaaniin.
K. A. Applegaten Remnants-kirjasarjassa on ryhmä nimeltään ”Janes”, joka jäljittelee Jane Austenin kirjojen hahmoja.
Lähteet ja lisätiedot

↑  Marjatta Möttölä: Austen-loruilua Helsingin Sanomien Nyt-liite.  16.11.2007. Viitattu 11.12.2015.
↑  Miss Austen Regrets: How Jane lost her own Darcy The Independent.  16.4.2008. Viitattu 11.12.2015. (englanniksi)
↑  Lee, Ang, ohjaaja. Järki ja tunteet. Sovitus Emma Thompson. Näyttelijät Emma Thompson, Alan Rickman, Kate Winslet, ja Hugh Grant. Columbia Pictures, 1995. DVD.
↑  Alexander, John, ohjaaja. Järki ja tunteet. Sovitus Andrew Davies. Näyttelijät David Morrissey, Janet McTeer, Hattie Morahan, Charity Wakefield, Dan Stevens, Dominic Cooper, Mark Williams, Claire Skinner, Anna Madeley, Daisy Haggard. BBC, 2008. DVD.
↑  Italiankielinen sovitus.
↑  Hollanninkielinen sovitus.
↑  Alun perin televisioelokuva, mutta Sony Pictures Classics julkaisi elokuvan Yhdysvalloissa elokuvateattereissa.
↑  Elokuva pohjautuu Austenin kuoleman jälkeen julkaistuun pienoisromaaniin, joka on julkaistu suomeksi kokoelmateoksessa Uskollinen ystävänne: Kootut kertomukset (2007, ISBN 978-951-556).
↑  Looser, Devoney (haastattelija): Whit Stillman on Austen and "Metropolitan" YouTube. Arizona State University. Viitattu 12.4.2019. (englanniksi)
↑  Jane Austen to be face of the Bank of England £10 note  24.7.2013. BBC. Viitattu 20.11.2015. (englanniksi)
↑  Roger Ebert: The Jane Austen Book Club Movie Review (2007) rogerebert.com.  20.9.2007. Viitattu 11.12.2015. (englanniksi)
Aiheesta muualla

Macdonald, Gina & Macdonald, Andrew (toim.): Jane Austen on Screen.  Cambridge:  Cambridge University Press, 2003.  ISBN 978-0-521-79325-4.
Pucci, Suzanne Rodin ja James Thompson (toim.): Jane Austen and Co.: Remaking the Past in Contemporary Culture.  Buffalo:  State University of New York Press, 2003.  ISBN 978-0-7914-5615-6.
Troost, Linda ja Sayre Greenfield (toim.): Jane Austen in Hollywood.  Lexington:  University Press of Kentucky, 2001.  ISBN 978-0-8131-9006-8.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Jane Austen in popular culture
Käännös suomeksi
ESTP (persoonallisuustyyppi)

ESTP on yksi Myers–Briggsin tyyppi-indikaattorin määrittelemistä 16:sta persoonallisuustyypistä, joka on indikaattorin mukaan ekstrovertti (E), tosiasiallinen (S), ajatteleva (T) ja spontaani (P). ESTP-luonteen omaavaa henkilöä kuvaillaan usein 'toimijaksi' tai realistiseksi sopeutujaksi aineellisten asioiden maailmassa. ESTP-tyypit ovat toimintasuuntautuneita ja asioihin perehtyneitä.
Tyyppi on yleisempi miehillä kuin naisilla. Tyyppiä edustaa noin 4,3 prosenttia väestöstä.
Doncaster

| Doncaster |
| --- | --- |
 Doncasterin katedraali.
 Doncasterin sijainti Englannissa ja Etelä-Yorkshiressä.
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Yorkshire ja Humber
Kreivikunta:  Etelä-Yorkshire
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Metropolihallintopiiri
Piirivaltuusto:  63 paikkaa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  31,1 km²
 – Metropolialue:  568 km²
Väkiluku (2017):  114 900
 – Väestötiheys:  3 695 as./km²
 – Metropolialue:  308 940
 – Väestötiheys metropolialue:  544 as./km²
 
 www.doncaster.gov.uk 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Doncaster on noin 115 000 asukkaan kaupunki ja 309 000 asukkaan metropolihallintopiiri (metropolitan borough) Etelä-Yorkshiren metropolikreivikunnassa keskisessä Pohjois-Englannissa. Doncasterin lisäksi hallintopiiriin kuuluvat Conisbroughin, Mexboroughin, Bentleyn, Adwick-le-Streetin ja Thornen kaupungit sekä useita kyliä ja maaseutua.
Doncaster kuuluu Sheffieldin metropolialueeseen. Sen perustivat roomalaiset sotilaat ensimmäisellä vuosisadalla.
Doncasterilla on pitkä ilmailuun liittyvä historia. Maailman kaikkien aikojen toinen lentonäytös pidettiin kaupungissa, ja ensimmäisen maailmansodan aikana kaupungin lähistölle, Finningleyn kylään, perustettiin lentotukikohta. Tukikohta oli toiminnassa vuoteen 1996 asti, jolloin se suljettiin. Keväällä 2005 lentotukikohdan paikalle avattiin uusi kansainvälinen lentoasema, Robin Hood Airport Doncaster Sheffield.
Doncaster on myös tärkeä rautatieliikenteen solmukohta.
Kaupungissa vaikuttaa jalkapallojoukkue Doncaster Rovers FC, joka pelaa Englannin ykkösliigassa. Sen osaomistaja, One Direction -yhtyeen Louis Tomlinson, on kotoisin Doncasterista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Doncaster Wikimedia Commonsissa
1300-luvulta peräisin oleva Conisbroughin linna Doncasterissa
Doncasterilainen veturi "Flying Scotsman"
ESV-Paikallismediat

ESV-Paikallismediat on julkaisuyhtiö, joka siirtyi huhtikuussa 2019 Keskisuomalainen-konserniin. Aiemmin sen omisti Länsi-Savo-konserni.
ESV-Paikallismediat julkaisee yhdeksää yksipäiväistä paikallislehteä, jotka ovat Juvan Lehti, Kaakonkulma, Kangasniemen Kunnallislehti, Keskilaakso, Luumäen Lehti, Länsi-Saimaan Sanomat, Puruvesi, Paikallislehti Joutseno sekä Pitäjänuutiset.
Donbassin parlamenttivaalit 2014

Donbassin parlamenttivaalit 2014 olivat 2. marraskuuta 2014 järjestettyjä näennäisvaaleja venäjämielisten, Ukrainan laillista valtaa vastaan taistelevien sotajoukkojen eli separatistien hallitsemilla alueilla "Donetskin kansantasavallassa" ja "Luhanskin kansantasavallassa". Samassa yhteydessä äänestettiin "kansantasavaltojen" presidenteistä. "Kansantasavaltojen" nimitykset ovat separatistiryhmien itsensä käyttöönottamia termejä hallinnassaan oleville maa-alueille Itä-Ukrainan Donetsin laakion keskivaiheilla.
Itse Ukrainassa järjestettiin parlamenttivaalit jo 26. lokakuuta, mutta separatistien hallitsemissa osissa Donetskin ja Luhanskin alueita ei tuolloin separatistitoiminnan takia voitu äänestää. Ukrainan presidentti luonnehti Donetskin ja Luhanskin omia vaaleja vaalifarssiksi. Näennäisvaaleja kontrolloineet separatistiset joukot ja heidän ohjauksessaan olleet vaaliviranomaiset eivät hyväksyneet eri mieltä olleita tai kilpailevien kapinallisryhmien ehdokkaita "parlamenttivaaleihinsa". Muutkin kuin alueen ukrainalaiset, eli esimerkiksi Venäjältä tai muualta tulleet separatistitaistelijat saivat äänestää. Myöskään kommunistipuoluetta ei päästetty asettamaan ehdokkaitaan "teknisistä syistä". Uutislähteen mukaan Moskovan osin rahoittamia separatisteja ohjeistettiin tähän menettelyyn. Itä-Ukrainan separatistihallintoja lähde piti Kremlin manipuloimina nukkehallintoina.
Listavaaleina toteutetuissa "parlamenttivaaleissa" oli moninkertaisesti vähemmän nimettyjä ehdokkaita kuin parlamenttipaikkoja oli täytettävänä. Äänestäjille ei kerrottu ja oli epäselvää, kenellä "parlamentit" täytettäisiin ja miten päätösvaltaa niissä käytettäisiin.selvennä
Ukrainalaismedian  mukaan "vaaleihin" houkuteltiin väkeä laajamittaisesti ruokalahjoituksia ja elintarvikkeiden alennuskuponkeja vastaan, ja kuukausia elintarvikepulasta kärsineet eläkeläiset tulivat tästä syystä suurin joukoin äänestyspaikoille. Vaalitapahtumaa valvoivat konetuliasein varustautuneet separatistit. Äänestyskertojen määrää ei valvottu ja myös internetin kautta saattoi äänestää. Ruoka-apua jaettiin ainoastaan niille 18 vuotta täyttäneille, jotka äänestivät. Alueellinen humanitarisen avun järjestö Postupin mukaan äänestysaktiivisuus oli seurausta vaalipäivänä jaettujen niin kutsuttujen "sosiaaliapulipukkeiden" jakamisesta. Uutistoimisto UNIANin mukaan Luhanskin alueella joitain äänestäjiä myös pakotettiin osallistumaan äänestykseen.
Kansainvälinen yhteisö piti vaaleja laittomina, mutta Venäjä ilmoitti "kunnioittavansa" vaalitulosta. Yhdysvaltain mielestä Venäjä rikkoi Minskin tulitaukosopimusta antaessaan tukensa vaaleille.
Vaalien jälkeen Venäjän ulkoministeriö luonnehti, että "vaalit Donetskin ja Luhanskin alueilla järjestettiin yleinen järjestys säilyttäen ja äänestysaktiivisuus oli korkea." "Donetskin kansantasavallan presidentinvaalin" voittajaksi julistettiin separatistikomentaja Aleksandr Zahartšenko, joka sai väitteiden mukaan yli 80 prosenttia annetuista äänistä. "Luhanskin kansantasavallan" "presidentiksi" valittiin puolestaan majuri Igor Plotninski.
Aiheesta muualla

Han vann valet i Donetsk (ruotsiksi) (svt.se)
Don Carlos (1788–1855)

Don Carlos, Vicente López Portañan maalaama muotokuva.
Carlos María Isidro de Borbón y Borbón, kreivi de Molina (tunnettu yleisesti nimellä Don Carlos; 29. maaliskuuta 1788 Madrid, Espanja – 10. maaliskuuta 1855 Trieste, Itävallan keisarikunta) oli espanjalainen prinssi, toiseksi vanhin kuningas Kaarle IV:n aikuisiksi eläneistä pojista. Vanhemman veljensä Ferdinand VII:n kuoltua vuonna 1833 Don Carlosista tuli ensimmäinen karlistien tukema kruununtavoittelija, joka esiintyi laillisena kuninkaana nimellä Kaarle V. Hävittyään ensimmäisenä karlistisotana tunnetun sisällissodan hän joutui viettämään loppuelämänsä maanpaossa.
Elämänvaiheet

Don Carlos oli muun Espanjan kuningasperheen tavoin vangittuna Valençayssa vuosina 1808–1814, jolloin Napoleonin joukot miehittivät Espanjaa. Vuosien 1820–1823 liberaalin hallinnon (Trienio Liberal) aikana hän tuki salahankkeita absolutismin palauttamiseksi. Veljensä Ferdinand VII:n viimeisinä hallitsijavuosina Don Carlos yritti painostaa tätä tiukempiin otteisiin. Espanjan taantumuksellisten iloksi kiihkouskovainen ja vanhoillinen Don Carlos näytti kohoavan seuraavaksi hallitsijaksi, sillä Ferdinand VII ei neljästä avioliitostaan huolimatta saanut poikaa.
Maaliskuussa 1830 kuningas Ferdinand päätti kuitenkin puolisonsa Maria Kristiinan aloitteesta muuttaa kruununperimysjärjestystä niin sanotulla pragmaattisella sanktiolla. Saalilaisen lain mukainen aiempi kruununperimysjärjestys salli kruunun perimisen vain miehille, mutta uuden määräyksen mukaan myös kuninkaan tytär voisi periä kruunun poikien puuttuessa. Tämä teki Ferdinandille myöhemmin samana vuonna syntyneestä tyttärestä Isabellasta ensisijaisen kruununperijän. Don Carlos siirtyi nyt avoimesti oppositioon ja julisti olevansa laillinen kruununperijä. Espanjan liberaalit asettuivat tukemaan Isabellan oikeutta kruunuun, jolloin vanhoilliset tahot alkoivat kerääntyä Don Carlosin ympärille. Hänen katsottiin suojelevan monarkiaa, katolista kirkkoa ja myös alueellista itsehallintoa, kun taas liberaalit olisivat halunneet luoda Espanjasta perustuslaillisen ja keskitetyn yhtenäisvaltion.
Don Carlos pakotettiin vuonna 1833 siirtymään Portugaliin, jossa hän yritti saada tukea langoltaan, kuningas Mikaelilta. Hän siirtyi sieltä edelleen Kirkkovaltioon. Ferdinand VII kuoli syyskuussa 1833, jolloin Isabella julistettiin uudeksi hallitsijaksi. Don Carlosin kannattajat, joita tästä alkaen kutsuttiin karlisteiksi, julistivat puolestaan hänet kuninkaaksi nimellä Kaarle V. Hän palasi Espanjaan Englannin kautta ja ryhtyi heinäkuussa 1834 johtamaan kannattajiaan Baskimaasta käsin. Seurauksena oli monta vuotta kestänyt sisällissota. Don Carlos ei ollut sotilaallisena johtajana erityisen osaava. Karlistien lahjakkaan ylipäällikön Tomás de Zumalacárreguin kuoltua vuonna 1835 heidän sotilaallinen menestyksensä alkoi heiketä ja aloite siirtyi kuningattaren hallituksen joukoille. Vuonna 1839 karlistien komentaja Rafael Maroto solmi rauhan Vergarassa, ja Don Carlos joutui lähtemään uudelleen maanpakoon.
Don Carlos asui ensin Ranskan Bourgesissa ja vuodesta 1847 Itävallassa. Vuonna 1845 hän ilmoitti luopuvansa kruununtavoittelusta poikansa Carlos Luisin hyväksi ja käytti sen jälkeen arvonimeä Molinan kreivi.
Don Carlosin puolisona oli vuodesta 1816 prinsessa Maria Francisca, joka oli Portugalin kuninkaan Juhana VI:n tytär ja kuningas Ferdinand VII:n ensimmäisen vaimon Maria Isabelin sisar. Heille syntyi jälkeläsiä. Hänen toinen puolisonsa vuodesta 1838 oli hänen oma sisarentyttärensä Beiran prinsessa Maria Teresa, heille ei syntynyt jälkeläisiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Don Carlos Wikimedia Commonsissa
Dracula Twins

| Dracula Twins |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Legendo Entertainment
Julkaisija:  Legendo Entertainment
Jakelija:  Big Fish Games
Suunnittelija:  Björn Larsson
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Microsoft Windows
Jakelumuoto:  CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Dracula Twins on Microsoft Windows tasohyppelypeli, jonka on julkaissut ja kehittänyt ruotsalainen kehittäjä-julkaisija Legendo Entertainment. Dracula Twins on peli, jossa on kaksiulotteinen liikkeen kautta elävä ja sarjakuvamainen kolmiulotteinen ympäristö, joka lainaa sen otsikon ja tiettyjä viittauksia klassisesta Bram Stokerin romaanista nimeltään Dracula.
Pelissä tohtori Lifelust ja lauma vampyyrin metsästäjiä on vanginnut Draculan ja heidän synkkä suunnitelmansa on luoda seerumi, joka antaa hänen elää ikuisesti. Draculan vampyyrilapset Drac ja Dracana ovat lähteneet pelastamaan isänsä vampyyrimetsästäjien kynsistä. Kumpikin kaksonen on täynnä erityisiä kykyjä jotka auttavat menestymään seikkailussa. Verirubiinien keräily auttaa kehittämään taikavoimia. Loitsut auttavat voittamaan haasteet matkan varrella.
Douarnenez

| Douarnenez |
| --- | --- |
 Douarnenez
 vaakuna
 Douarnenez
 Koordinaatit: 48°05′34″N, 4°19′45″W 
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Bretagne
Departementti:  Finistère
Arrondissementti:  Quimper
Kantoni:  Douarnenez
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Philippe Paul
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,94 km²
Väkiluku (1999):  15 827
 – Väestötiheys:  634,6 as./km²
 
 www.mairie-douarnenez.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Douarnenez on kunta Finistèren departementissa Bretagnen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 15 827 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Douarnenezin pinta-ala on 25 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Douarnenez Wikimedia Commonsissa
Diana Sorbello

Diana Sorbello, 2018
Diana Sorbello (s. 27. kesäkuuta 1979 Bocholt, Nordrhein-Westfalen) on saksalainen iskelmälaulaja. Hän on toiminut myös mallina.
Ura

Sorbello opiskeli vuosina 1998–2003 Westfälische Wilhelms-Universität -yliopistossa Münsterissä sosiologiaa, pedagogiikkaa ja siviilioikeutta.
Vuonna 1996 eräs Wind-yhtyeen laulaja ”löysi” Diana Sorbellon. Ensimmäisen levytyssopimuksensa Sorbello teki vuonna 1997 Koch Internationalin kanssa nimellä Diana. Debyyttikappaleen nimi oli ”Ich will zurück zu dir”. Vuodesta 2001 hänellä on ollut vuosittain 30–40 live-esiintymistä erilaisissa gaaloissa ja karnevaaleissa. Esiintymiset ovat olleet 20–30-minuuttisia ja koostuneet hänen omista lauluistaan sekä tunnetuista popklassikoista.
Sorbellon esikoisalbumi Bittersüß ilmestyi 2006. Sen avausraitana oli uusi versio Monica Morellin 1970-luvun menestyssävellyksestä ”Ich fange nie mehr was an einem Sonntag an”. Samana vuonna julkaistiin jalkapallo-single Wir schwenken die Fahnen...(schwarz, rot, gold), jota myytiin yli 150 000 kappaletta. Vuonna 2008 Sorbello tulkitsi Ricchi e Poverin 1980-luvun alun hitin ”Sarà perché ti amo” saksankielisenä versiona ”Das ist, weil ich Dich liebe”. Sorbello on työskennellyt vuodesta 2010 lähtien saksalaisen musiikkituottajan Hermann Niesigin kanssa.
Vuonna 2006 Diana Sorbello suunnitteli saksalaiselle KiK Textilien und Non-Food GmbH -yhtiölle ensimmäisen oman mallistonsa ”Fußball-Fan-Kollektion”, johon kuului muun muassa ”Fußball-Bikini” (jalkapallo-bikini).
Diskografia > Albumit

Bittersüß (2006)
Diskografia > Singlet

Spuren im Strand der Ewigkeit (2005)
Wir schwenken die Fahnen (2006)
Das ist weil ich dich liebe (Sarà perché ti amo) (2008)
Mamma Maria (2010)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Musicline (Arkistoitu – Internet Archive)