stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kolumbian historia
Historia > Kohti sisällissotaa

Talouden modernisoituminen 1900-luvun alussa johti kaupungeissa uusien, parempia oikeuksia vaatineiden yhteiskuntaluokkien syntyyn. Kasvava äänestäjäkunta kaupungeissa suosi yhteiskuntamuutoksia puoltavia poliitikkoja. Liberaalit onnistuivat hyötymään tästä kehityksestä paremmin, varsinkin vuosina 1934–1938 presidenttinä toimineen liberaalin Alfonso López Pumarejon kaudella. López uudisti radikaalisti maataloutta, koulutusta ja verotusta. Uudistusten seurauksena kahvista saadut tulot ja viennin määrä kasvoivat ja teollistuminen ja talouskasvu saivat vauhtia.
Lópezin seuraaja Eduardo Santos oli maltillisempi liberaali, joka sai jonkinlaista tukea myös konservatiiveilta. Kautensa loppupuolella Santos kiinnitti huomionsa suhteisiin katoliseen kirkkoon ja Yhdysvaltoihin. Hänen jälkeensä López valittiin uudelleen presidentiksi vuonna 1942, muttei onnistunut enää toisella kaudellaan viemään läpi suuria uudistuksia konservatiivien ja oikeistoliberaalien vastustuksen vuoksi. Oikeistolainen  Laureano Gómez hyödynsi Lópezin heikkoa asemaa ja teki Lópezia ja hänen perhettään kohtaan rajuja henkilökohtaisia hyökkäyksiä, joiden vuoksi hän joutui vuonna 1944 vankilaan, mikä sai aikaan mellakoita Bogotássa. López joutui vuonna 1944 epäonnistuneen vallankaappausyrityksen kohteeksi jääden vallankaappaajien vangiksi muutamaksi päiväksi. López menetti arvovaltansa, ja erosi presidentinvirastaan vuonna 1945. Liberaalipuolue pirstaloitui, ja maltillinen konservatiivi Mariano Ospina Pérez voitti vuoden 1946 vaalit.
Opsina yritti liennyttää kasvavaa poliittista jännitystä koalitiohallituksen avulla. Se ei onnistunut, ja maaseudulla puhkesi liberaalien ja konservatiivien välille joitain väkivaltaisia yhteenottoja. Populisti-liberaalipoliitikko Jorge Gaitánia pidettiin vahvana presidenttiehdokkaana, mutta hänet murhattiin Bogotássa vuonna 1949. Väkijoukko lynkkasi ampujan, ja syntyneessä El Bogotazon mellakassa kuoli arviolta 2 000 ihmistä. Väkivaltaisuudet kiihtyivät myös maaseudulla.
Historia > La Violencia

Opsinan hallitus muutti El Bogotazon jälkeen politiikkaansa ankarammaksi ja kielsi ensin julkiset kokoontumiset maaliskuussa, erotti liberaalit kuvernöörit ja sulki lopulta armeijan voimin kongressin marraskuussa 1949. Liberaalit eivät asettaneet ehdokastaan seuraaviin vaaleihin, jolloin äärikonservatiivi Gómez valittiin vuonna 1950 presidentiksi.
Gómez hankki itselleen laajat valtuudet ja vähensi kansalaisten vapauksia hillitäkseen kasvavia väkivaltaisuuksia ja sen mahdollisuuden varalta, että liberaalit saattaisivat päästä takaisin valtaan. 1930-luvulla säädetyt työvoimalait peruttiin, itsenäiset ammattiliitot hajaannutettiin, kongressivaalit pidettiin ilman oppositiota, lehdistöä sensuroitiin, tuomioistuimia piti hallussaan toimeenpanovalta, ja uskonnonvapaus joutui koetukselle kun väkijoukot hyökkäsivät protestanttisiin kappeleihin. Gómez keskitti sorron varsinkin liberaaleja vastaan leimaten heidät kommunisteiksi. Väkivallan huipulla kuoli arviolta 1 000 ihmistä kuukaudessa.
Maltillisten konservatiivien ja liberaalien tukeman kenraali Gustavo Rojas Pinilla kaappasi vallan vuonna 1953. Rojasin ensimmäinen tavoite oli päättää väkivaltaisuudet lupaamalla armahduksen ja hallituksen tukea niille jotka laskisivat aseensa. Tuhannet suostuivatkin tarjoukseen, ja vallankaappauksen jälkeen tilanne oli useiden kuukausien ajan rauhallinen. Rojas siirsi poliisin tehtävät asevoimille, vähensi sensuuria ja vapautti poliittisia vankeja, aloitti laajoja julkisia rakennusurakoita vähentämään työttömyyttä ja siirsi verotaakkaa rikkaammille. Uudistukset toteutettiin kuitenkin huonosti, eikä niillä ollut suurta vaikutusta.
Rojasin hallinto menetti tukensa ensimmäisen vuoden aikana. Väkivaltaisuudet maaseudulla kiihtyivät uudelleen vuoden 1953 loppua kohden. Rojas ryhtyi tikkoihin vastatoimiin, ja hallinto jarrutti yhteiskunnallisia uudistuksia, kiristi sensuuria ja lakkautti maan suurimpia sanomalehtiä. Hallitus korruptoitui, jonka lisäksi taloudellinen tilanne huononi kahvin hinnan laskun vuoksi ja hallituksen toimien vuoksi. Väkivaltaisuudet kiihtyivät ja niitä yritettiin tukahduttaa yhä kovemmin keinoin.
Vuoden 1957 alussa suurin osa järjestäytyneistä ryhmistä vastusti Rojasin hallintoa. Konservatiivi- ja liberaalijohtajat olivat neuvotelleet vuoden 1956 alusta lähtien maltillisten konservatiivien tukiessa Rojasia vuoteen 1957 asti. Kaikki osapuolet allekirjoittivat sopimuksen vuonna 1957 luoden Kansallisen rintaman yhteishallituksen. Sopimus vahvisti vallanjaon puolueiden välillä ja päätti La Violencian. Presidentinvaalit pidettäisiin säännöllisesti neljän vuoden välein liberaalien ja konservatiivien välillä, ja molemmilla puolueilla olisi tasa-arvoiset asemat vaaleissa ja muissa viroissa. Rojas yritti vielä pysyä vallassa, mutta joutui eroamaan ja lähtemään maanpakoon mielenosoittajien ja armeijan johtohenkilöiden vaatiessa hänen eroaan. Seuraavaksi presidentiksi valittiin vuonna 1958 liberaali Alberto Lleras Camargo.
Vuodesta 1948 vuoteen 1958 kestänyt La Violencia vaati yli 200 000 ihmisen hengen.
Historia > Sissiliikkeiden ja huumeparonien aika

La Violencia vaihettui 1960-luvun puoliväliin mennessä hallituksen ja kommunistisen väliseksi sisällissodaksi, kun Kansallisen rintaman yhteishallitus sulki pois muut puolueet. Kansallista rintamaa vastaan syntyivät vuonna 1965 vasemmistolainen Kansallinen vapautusarmeija (ELN) ja maolainen Kansan vapautusarmeija (EPL). Seuraavana vuonna syntyi Vallankumouksellisen Kolumbian asevoimat (FARC) ja vuonna 1971 Demokraattinen allianssi (M-19).
Kansallista rintamaa vastaan perustettiin 1960-luvun alussa Rojas Pinillan johtama vasemmistolainen oppositiopuolue ANAPO, josta tuli virallinen puolue vuonna 1971. Puolueen suosio alkoi heikentyä 1970-luvulla, varsinkin Rojasin kuoleman jälkeen vuonna 1975. Kansallisesta rintamasta luovuttiin vuonna 1974 ja poliittista järjestelmää vapautettiin sissiliikkeiden suosion vähentämiseksi.
Konservatiivipresidentti Belisario Betancur neuvotteli rauhan FARCin ja M-19:n kanssa vuonna 1984 ja vapautti monet niiden vangituista jäsenistä. ELN hylkäsi sopimuksen ja M-19 jatkoi taistelua seuraavana vuonna. Marraskuussa 1985 M-19 valtasi oikeustalon Bogotássa, ja armeijan vapauttaessa sen sai 115 ihmistä surmansa, joista 11 oli korkeimman oikeuden tuomareita. Hallitus ja M-19 solmivat uuden rauhan maaliskuussa 1989 ja M-19:n jäsenet palasivat siviilielämään. M-19 osallistui puolueena uuden perustuslain laadintaan. Rauha FARCin kanssa ei pitänyt, ja se jatkoi taistelua vuonna 1990, kun 2 000–3 000 sen aseista luopunutta jäsentä oli murhattu.
Kolumbiasta tuli 1970- ja 1980-luvuilla maailman suurin huumeiden tuottaja- ja salakuljettajamaa, ja suuret huumekartellit saivat maassa paljon vaikutusvaltaa. 1980-luvulla ja 1990-luvun alussa kartellit rahoittivat lukuisia valtion virkamiehien, tuomarien ja poliitikkojen murhia. Huumekartellit tappoivat maan oikeusministerin Rodrigo Lara Bonillan vuonna 1984, jonka jälkeen toimia niitä vastaan kiihdytettiin. Vuonna 1989 kartellit tappoivat sekä liberaalien että isänmaallisen unionipuolueen presidenttiehdokkaat. Poliisi surmasi vuonna 1989 José Gonzalo Rodríguez Gachan, joka oli yksi maan merkittävimmistä huumeparoneista. Vuonna 1993 Medellínin kartellin johtaja Pablo Escobar surmattiin hänen paetessaan poliisin erikoisjoukkojen pidätystä. Calin kartellin johtajat vangittiin vuosina 1995–1996.
Uusi perustuslaki tuli voimaan vuonna 1991. Se laillisti avioeron ja kielsi maan kansalaisten luovuttamisen ulkomaille tuomittavaksi, sekä takasi alkuperäiskansojen oikeudet, muttei vastannut niiden maavaatimuksiin. Kuitenkin vuodesta 1997 lähtien Kolumbian kansalaisten luovutus ulkomaille on ollut mahdollista. Konservatiivi Andrés Pastrana Arango valittiin presidentiksi vuonna 1998. Hän aloitti neuvottelut sissiryhmien kanssa ja myönsi FARCille maan kaakkoisosasta noin 51 000 neliökilometrin kokoisen suoja-alueen, jonne armeijalla ei ollut asiaa. Rauhanneuvottelut etenivät katkottaisesti, mutta päättyivät 20. helmikuuta 2002, kun FARC kaappasi lentokoneen. Pastrana määräsi maan eteläosan sotatilaan kun sissit kiihdyttivät hyökkäyksiään.
Historia > 2000-luku ja Plan Colombia

Pastranan ja Bill Clintonin hallintojen käynnistämä huumeiden salakuljetuksen kitkemiseen tähtäävä Plan Colombia sai vuonna 2000 Yhdysvalloilta miljardi dollaria tukea. Ohjelman vaikutukset ovat olleet kuitenkin vähäiset eikä se ole vaikuttanut kokaiinin maailmanhintaan.
Toukokuussa 2002 puolueiden ulkopuolinen ehdokas Álvaro Uribe voitti vaalit luvaten kovaa linjaa sissejä vastaan. Vain hetkiä ennen hänen astumistaan virkaansa, surmasivat pommit 20 ihmistä Bogotássa. Oikeistolainen AUC aloitti rauhanneuvottelut vuonna 2003, jotka päättyivät onnistuneesti vuonna 2006 Uriben hallinnon suostuessa suurimpaan osaan ryhmän vaatimuksista.
Vuonna 2005 perustuslakia muutettiin toisen presidentinkauden sallimiseksi, ja Uribe aloitti seuraavan kautensa vuonna 2006. Uribe onnistui virkakausillaan ajamaan sissiryhmät ahtaalle. FARCin toiminta kiihtyi uudelleen seuraavan presidentin Santosin astuessa virkaan vuonna 2010, ryhmän osoittaessa olevansa vielä elinvoimainen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolumbian historia Wikimedia Commonsissa
Amerikan historia maittain
Antigua ja Barbuda
Argentiina
Bahama
Barbados
Belize
Bolivia
Brasilia
Chile
Costa Rica
Dominica
Dominikaaninen tasavalta
Ecuador
El Salvador
Grenada
Grönlanti¹
Guatemala
Guyana
Haiti
Honduras
Jamaika
Kanada
Kolumbia
Kuuba
Meksiko
Nicaragua
Panama
Paraguay
Peru
Puerto Rico¹
Saint Kitts ja Nevis
Saint Lucia
Saint Vincent ja Grenadiinit
Suriname
Trinidad ja Tobago
Uruguay
Venezuela
Yhdysvallat
1: Epäitsenäinen alue
Kissajumalatarta esittävä kultainen kello, tairona-kulttuuri, n. 900–1500.
Suur-Kolumbia vuonna 1824
Alfonso López Pumarejo 1930-luvulla
Hopearasbora

| Hopearasbora |
| --- | --- |
 Nuori hopearasbora
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särkikalat Cyprinidae
Alaheimo::  Danioninae
Suku::  Rasbora
Laji::  argyrotaenia
Kaksiosainen nimi
 Rasbora argyrotaenia  Bleeker, 1849 
Katso myös
   Hopearasbora Wikispeciesissä   Hopearasbora Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hopearasbora (Rasbora argyrotaenia) on särkien (Cyprinidae) heimoon kuuluva kalalaji, jota pidetään akvaariossa. Hopearasbora on pieni, korkeintaan 12 senttimetrin mittainen kala. Sitä tavataan Bruneissa, Kambodžassa, Kiinassa, Indonesiassa, Malesiassa, Filippiineillä sekä Thaimaassa. Hopearasboran ravintoa ovat levät.
Hemispheres

| Hemispheres Rush |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesä-elokuussa 1978 Rockfield-studioilla Walesissa, Britanniassa
 Julkaistu: 28. lokakuuta 1978
 Tuottaja(t): Rush ja Terry Brown
 Tyylilaji: Progressiivinen rock
 Kesto: 36.14
 Levy-yhtiö: Anthem Records (Kanada)  Mercury Records
Rushin muut julkaisut
| A Farewell to Kings 1977 | Hemispheres 1978 | Permanent Waves 1980 |
Hemispheres on kanadalaisen rock-yhtyeen Rushin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna  1978. Albumi nauhoitettiin Rockfield-studioilla Walesissa ja miksattiin Advision-studioilla Lontoossa.
Hemispheres myi ilmestymisvuonnaan Yhdysvalloissa kultalevyyn oikeuttavan määrän levyjä. Albumilla yhtye vei progressiivista soundiaan yhä pidemmälle.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Alex Lifeson, Geddy Lee ja Neil Peart
Cygnus X-1 Book II: Hemispheres – 18.05
I: Prelude – 4:27
II: Apollo Bringer of Wisdom / III: Dionysus Bringer of Love – 4:36
IV: Armageddon The Battle of Heart and Mind – 2:55
V: Cygnus Bringer of Balance – 5:01
VI: The Sphere A Kind of Dream – 1:02
Circumstances – 3.40
The Trees – 4.42
La Villa Strangiato (An Exercise in Self-Indulgence) – 9.34
Kokoonpano

Geddy Lee - basso, Mini-Moog, laulu
Alex Lifeson - kitarat
Neil Peart - rummut, lehmänkellot ja muut lyömäsoittimet
Listasijoitukset

Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)
| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1978 | Billboardin pop-albumit | 47 |

Rush
| --- | --- |
Studioalbumit:  Rush  ·  Fly by Night  ·  Caress of Steel  ·  2112  ·  A Farewell to Kings  ·  Hemispheres  ·  Permanent Waves  ·  Moving Pictures  ·  Signals  ·  Grace Under Pressure  ·  Power Windows  ·  Hold Your Fire  ·  Presto  ·  Roll the Bones  ·  Counterparts  ·  Test for Echo  ·  Vapor Trails  ·  Snakes & Arrows  ·  Clockwork Angels
EP:t:  Feedback
Kokoelmat:  Archives  ·  Chronicles  ·  Retrospective I  ·  Retrospective II  ·  The Spirit of Radio: Greatest Hits 1974-1987  ·  Gold  ·  Retrospective 3
Konserttitallenteet:  All the World's a Stage  ·  Exit...Stage Left  ·  A Show of Hands  ·  Different Stages  ·  Rush in Rio  ·  R30: 30th Anniversary World Tour  ·  Snakes & Arrows Live
Videotallenteet:  Exit...Stage Left  ·  Grace Under Pressure Tour  ·  A Show of Hands  ·  Rush in Rio  ·  R30: 30th Anniversary World Tour  ·  Rush Replay X 3  ·  Snakes & Arrows Live  ·  Through the Camera Eye  ·  Chronicles
Muuta:  Diskografia
Havuhuppukuoriainen

| Havuhuppukuoriainen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Bostrichiformia
Yläheimo::  Jumimaiset Bostrichoidea
Heimo::  Huppukuoriaiset Bostrichidae
Suku::  Stephanopachys
Laji::  linearis
Kaksiosainen nimi
 Stephanopachys linearis  (Kugelann, 1792) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Havuhuppukuoriainen (Stephanopachys linearis) on Euroopan unionin luontodirektiivin II liitteessä mainittu kovakuoriaislaji, joka kuuluu Suomessa rauhoitettuihin eläinlajeihin.. Suomen uhanalaisluokituksessa vuodelta 2010 se on luokiteltu silmälläpidettäväksi (NT).
Koko ja ulkonäkö

Pienehkö, 4–7 mm pitkä, muodoltaan pitkulainen ja kokonaan musta kovakuoriainen. Keskiruumis pinnaltaan rosoinen ja himmeä, mutta peitinsiivet ovat kiiltävät ja niissä on runsaasti pieniä kuoppia.
Samannäköinen laji on mäntyhuppukuoriainen (Stephanopachys substriatus), joka ei kuitenkaan ole kiiltävä. Toukkina lajeja ei ole mahdollista erottaa toisistaan.
Levinneisyys

Havuhuppukuoriaista tavataan Pohjoismaista ja Baltiasta itään, aina Siperiaan asti. Lisäksi sillä on esiintymiä Keski-Euroopan vuoristoalueilla sekä Kaukasuksella. Suomessa se on aikaisemmin ollut hyvin laajalti levinnyt, mutta sittemmin hävinnyt laajalta alueelta. Nykyisin kuoriaisia tavataan Pohjois-Karjalasta, Kainuusta, Kuusamosta sekä Lapista. Levinneisyys on samantapainen mäntyhuppukuoriaisen kanssa, mutta havuhuppukuoriainen on eteläisempi laji.
Elinympäristö ja elintavat

Havuhuppukuoriainen elää sekä kuusissa että männyissä, mutta sen esiintyminen vaatii lähes poikkeuksetta palanutta metsää. Ilmeisesti se kuitenkin kykenee elämään myös palamattomissa puissa. Kuoriaisia on tavattu myös vanhemmista ja kuivuneista kuolleista puista. Toukat elävät pääasiassa kuoren sisällä, mutta myös nilassa kaivaen sinne käytäviä. Toukan kehitys kestää ilmeisesti kaksi vuotta ja palaneissa puunrungoissa elää peräkkäin useita kuoriaissukupolvia. Vuosien mittaan kuoriaisten määrä kasvaa ja niitä on tavattu puista vielä 10 vuotta metsän palamisen jälkeen.
Suojelun kannalta havuhuppukuoriainen hyötyy lähinnä kulotetuista metsistä, mutta laji leviää uusille elinpaikoille hyvin.
Aiheesta muualla

kuva
toinen kuva (Arkistoitu – Internet Archive)
Suojelun taso EU:n alueella[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Hinnerjoen kirkko

| Hinnerjoen kirkko |
| --- | --- |
 Hinnerjoen kirkko kesällä 2012
Sijainti:  Hinnerjoen kirkonkylä, Eura
Koordinaatit:  60°59′35.1″N, 021°59′25.4″E
Seurakunta:  Euran seurakunta
Rakentamisvuosi:  1755
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  400
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hinnerjoen kirkko, sankarihaudat
1939–1944 Siunaa Herra uhri sotilaan vapaus suo maalle isien
Hinnerjoen kirkko on Hinnerjoella Eurassa sijaitseva vuonna 1755 valmistunut puukirkko. Nykyiselle paikalleen kirkko siirrettiin vuonna 1799. Tällöin kirkon yhteyteen rakennettiin myös torni ja muutoinkin laajennettiin Ruotsin yli-intendentin konttorin laatimien piirustusten mukaan. Rakennusmestarina toimi Lapin seurakunnan lukkari Johan Höckert. Muodoltaan Hinnerjoen kirkko on erivartinen ristikirkko, jossa runkohuoneeseen liittyy kaksi lyhyempää mutta samankorkuista poikkisakaraa. Vuoden 1921 täysremontti tehtiin arkkitehti Ilmari Launiksen suunnitelman mukaan. Kirkkoa on remontoitu ainakin vuosina 1873, 1893, 1900, 1921 ja 1933.
Kirkon urut ovat Kangasalan urkutehtaan valmistamat 10-äänikertaiset ja 2-sormioiset mekaaniset urut vuodelta 1976. Kirkon alttarilla on Launiksen maalaama lasimaalaus Kristus ristillä. Kirkon kolme kelloa ovat vuosilta 1627, 1739 ja 1825.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hinnerjoen kirkko Wikimedia Commonsissa
Haplochromis xenostoma

| Haplochromis xenostoma |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Haplochromis
Laji::  xenostoma
Kaksiosainen nimi
 Haplochromis xenostoma  (Regan, 1922) 
Katso myös
   Haplochromis xenostoma Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Haplochromis xenostoma on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva hyvin uhanalainen kalalaji. Lajia tavataan Keniassa, Tansaniassa ja Ugandassa Victorianjärvestä. H. xenostoma kasvaa yleensä korkeintaan 20 senttimetrin mittaiseksi. Lajin kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Charles Tate Regan vuonna 1922.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin äärimmäisen uhanalaiseksi. Laji on vaarassa kuolla sukupuuttoon.
Hopearatamo

| Hopearatamo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Ratamokasvit Plantaginaceae
Suku::  Ratamot Plantago
Laji::  argentea
Kaksiosainen nimi
 Plantago argentea  Chaix, 1786 
Synonyymit
 Plantago gerardii Pourr.  Plantago lubenensis Formánek  Plantago raddiana Schult. & Schult.f.  Plantago rubens Host  Plantago serpentinicola Rech.f. & Goulimy  Plantago victorialis Poir. 
Katso myös
   Hopearatamo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hopearatamo (Plantago argentea) on ratamokasvien heimoon kuuluva ratamoiden suvun kasvi. Sen kuvasi tieteelle ensimmäisen kerran Dominique Chaix vuonna 1786. Hopearatamoa tavataan eteläisessä Euroopassa ja Turkissa.
Hoperatamo kukkii kesäisin vaaleita kukkia.
Haplochromis vonlinnei

| Haplochromis vonlinnei |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Haplochromis
Laji::  vonlinnei
Kaksiosainen nimi
 Haplochromis vonlinnei  van Oijen & de Zeeuw, 2008 
Katso myös
   Haplochromis vonlinnei Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Haplochromis vonlinnei on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji. Sen tieteellinen nimi on annettu ruotsalaisen luonnontieteilijä Carl von Linnén kunniaksi. Laji on Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton luokituksen mukaan äärimmäisen uhanalainen laji. Kalalajia ei kuitenkaan ole tavattu 1980-luvun jälkeen, ja se saattaa olla kuollut sukupuuttoon.
Haplochromis thereuterion

| Haplochromis thereuterion |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Haplochromis
Laji::  thereuterion
Kaksiosainen nimi
 Haplochromis thereuterion 
Katso myös
   Haplochromis thereuterion Wikispeciesissä   Haplochromis thereuterion Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Haplochromis thereuterion on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva uhanalainen kalalaji. Lajia tavataan ainoastaan Tansaniassa, jossa se elää luonnonvaraisena. H. thereuterion kasvaa yleensä korkeintaan noin 8 senttimetrin mittaiseksi. Laji kuvattiin tieteelle ensimmäisen kerran vuonna 1996.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin vaarantuneeksi lajiksi.
Henry Margenau

Henry Margenau (1901 Bielefeld, Saksa – 8. helmikuuta 1997) oli saksalais-yhdysvaltalainen fyysikko ja tieteenfilosofi. Hän kuului Yalen yliopiston henkilökuntaan 41 vuoden ajan.
Margenau opiskeli Yhdysvalloissa ja väitteli tohtoriksi Yalen yliopistosta vuonna 1929. Toisen maailmansodan aikana hän asui Yhdysvalloissa. Hänen mikroaaltojen teoriaa koskevat teoriansa auttoivat radiotekniikan kehittymistä. Hänen spekrianalyysiin liittyviä tutkimuksiaan sovellettiin vetypommikokeissa.
Margenau kirjoitti laajasti tieteestä. Hänen työnsä käsittelivät: etiikkaa ja tiedettä, fyysisen luonnon todellisuutta, kvanttimekaniikkaa ja modernin ajattelun yhdistäviä periaatteita.
Aiheesta muualla

Henry Margenau Oral Histories AIP (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Henry Margenau
Käännös suomeksi
Hugo Johansson

Hugo Valdemar Johansson (28. maaliskuuta 1900 Vårdö – 31. tammikuuta 1983 Finström) oli suomalainen ruotsalaisen kansanpuolueen poliitikko, joka istui kansanedustajana Turun läänin eteläisestä vaalipiiristä 1939–1945. Hän toimi Maarianhaminan kaupunginjohtajana 1949–1954 ja Ahvenanmaan maakuntahallituksen puheenjohtajana (maaneuvoksena) 1955–1967. Lisäksi hän oli Ahvenanmaan maakuntapäivien puhemiehenä 1946–1954.
Johansson valmistui filosofian maisteriksi 1930 ja työskenteli kansanopiston opettajana 1930–40-luvuilla. Hän meni vuonna 1932 naimisiin Margit Gunhild Mörkin kanssa.
Hemingway

Hemingway voi viitata esimerkiksi seuraaviin: