stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Etsijät (elokuva)

| Etsijät> The Searchers |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Ford
Käsikirjoittaja:  Frank S. Nugent
Tuottaja:  C. V. Whitney
Säveltäjä:  Max Steiner
Kuvaaja:  Winton Hoch
Leikkaaja:  Jack Murray
Tuotantosuunnittelija:  James Basevi
Lavastaja:  Victor A. Gangelin
Erikoistehosteet:  George Brown
Pääosat:   John Wayne  Jeffrey Hunter  Natalie Wood 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:   13. maaliskuuta 1956  5. lokakuuta 1956 Suomi 
Kesto:  125 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Etsijät (The Searchers) on John Fordin ohjaama eeppinen lännenelokuva vuodelta 1956. Elokuva pohjautuu Alan Le Mayn romaaniin The Searchers (1954). Se on kertomus keski-ikäisestä Yhdysvaltain sisällissodan veteraanista Ethan Edwardsista, jota näyttelee John Wayne. Edwards etsii ryöstettyä veljentytärtään veljensä adoptoiman Martin Pawleyn kanssa, jota näyttelee Jeffrey Hunter.
Elokuva menestyi kaupallisesti. Sitä ei kuitenkaan asetettu Oscar-ehdokkaaksi, mutta myöhemmin se on saanut omassa lajissaan arvostusta. Se on valittu vuonna 1989 Yhdysvaltojen Kongressin kirjaston National Film Registryyn. American Film Institute valitsi elokuvan vuonna 2007 sadan parhaan amerikkalaiselokuvan listalla sijalle 71.
Tuotanto

The Searchersin on ohjannut John Ford ja tuottanut C. V. Whitney, tuotantoyhtiönä Warner Brothers. Elokuvan tapahtumapaikka on pääasiassa Luoteis-Texasin Llano Estacado, mutta sen kuvauspaikat olivat Arizonassa ja Utahissa sijaitsevassa Monument Valleyssa. Osa kohtauksista kuvattiin Utahin Mexican Hatissa ja Los Angelesissa Griffith Parkissa sijaitsevassa Bronson Canyonissa.
Elokuvassa käytettiin VistaVision-laajakangasjärjestelmää. Ford halusi alkuun näyttelijäksi Fess Parkerin, jonka näyttelijäntyö Davy Crockettina elokuvassa Davy Crockett – rajaseudun kuningas olisi tuonut hohtoa pesukarhunhattuun Jeffrey Hunterin roolissa Martin Pawleyna, mutta Walt Disney, jonka kanssa Parkerilla oli sopimus, ei antanut lupaa. Archive of American Televisionin videoiman Parkerin haastattelun mukaan Parker toteaa, että se oli hänen urallaan pahin yksittäinen ikävä sattumus.
Kriittisiä tulkintoja > Juoni

Monet kriitikot väittävät, että Ethan Edwards rakastaa veljensä vaimoa Marthaa. Elokuvan dramatiikan suhteen se on toki päähenkilön käyttäytymisen voimakkain selittäjä. Tämän juonen pohjavirran säpsähdyttävin osa on, että dialogissa ei ole sanaakaan, joka viittaisi Ethanin ja Marthan keskinäisiin tunteisiin, huolimatta sen juonen kannalta keskeistä merkitystä. Kaikki viittaukset suhteeseen ovat visuaalisia.
Kriittisiä tulkintoja > Teemat

Ford pyrki tässä elokuvassa käsittelemään rasismia ja Amerikan alkuperäisasukkaiden kansanmurhaa koskevia kysymyksiä. Elokuva ei tietenkään siinä mielessä ole ensimmäinen, mutta sen ankara suhtautuminen rasismiin oli häkellyttävä (etenkin myöhempien sukupolvien mielestä). Ford lähtee rasismin käsittelyssä liikkeelle sankarinsa rasismista, ja juuri tämän päähenkilön avoin vihamielisyys alkuperäisasukkaita kohtaan on lähtökohtana elokuvan näkemykselle rasismista selityksenä intiaanien kansanmurhalle. Roger Ebert sanoo: "Elokuvassa – – Ford mielestäni yritti, tosin vajavaisesti, jopa arkaillen, kuvata rasismia, joka oikeuttaa kansanmurhan." Ford kuitenkin näyttää useissa kohtauksissa, että Ethanin rasistinen viha intiaaneja kohtaan johtuu pääasiassa näiden julmuuksista. Niinpä hänen vaikuttimenaan on pikemminkin pakonomainen tarve kostaa kuin perustelematon rasismi. Kun Ethan vihdoin kohtaa Scarin, Ford osoittaa, että myös Scarin julmuuden taustalla on kostonhalu (”Valkoiset tappoivat kaksi poikaani. Otan kumpaakin poikaa kohti monta... päänahkaa.”).
Elokuvan läpäisee myös rotusekoituksen teema. Ethan toistaa useaan kertaan, että hän tappaa veljentyttären mieluummin kuin antaisi tämän elää yhdessä ”inkkarin” kanssa. Hän sanoo, että ”elämä comanchen kanssa ei ole oikeata elämää”. Elokuvan miellyttäviin hahmoihin kuuluva Vera Milesin esittämä hahmo Laurie sanoo Martinille, kun tämä selittää, että hänen on suojeltava adoptiosisartaan, että ”Ethan ampuu luodin sen päähän. Martha takuulla haluaa hänen tekevän sen”. Tämä tunteenpurkaus tekee selväksi, että miellyttävimpänäkin pidetyt hahmot olivat läpikotaisin rasismin ja rotusekoituksen pelon leimaamia. Cosmopolitanissa vuonna 1964 julkaistussa haastattelussa Ford sanoi:
»Syytöksessä, että intiaaneja ei ole Lännessä kuvattu oikein tai oikeudenmukaisesti, on jotakin perää, mutta toisaalta syytös on ollut karkea yleistys ja usein epäoikeudenmukainen. Intiaanit eivät toivottaneet valkoihoisia tervetulleeksi eivätkä valkoiset olleet diplomaattisia. Jos valkoiset ovat kohdelleet heitä epäoikeudenmukaisesti elokuvissa, samoin tapahtui ikävä kyllä todellisuudessakin. Lännessä oli paljon rotuennakkoluuloja.»
Palkinnot ja huomionosoitukset

Yhdysvaltojen Kongressin kirjasto arvioi Etsijät vuonna 1989 ”kulttuurisesti, historiallisesti ja esteettisesti merkittäväksi”, ja se valittiin säilytettäväksi National Film Registryssa. Yhdysvaltalaisen American Film Institute vuoden 2007 luettelossa parhaista elokuvista Etsijät oli 12. sijalla. Vuonna 2008 American Film Institute nimesi Etsijät parhaaksi yhdysvaltalaiseksi lännenelokuvaksi. American Film Institute (AFI) nimesi sen 2008 yhdeksi merkittävimmistä yhdysvaltalaisista lännenelokuvista. Lisäksi se on 12. sijalla AFIn vuonna 2007 valitsemista sadasta parhaasta yhdysvaltalaisesta elokuvasta. Etsijät on usein mainittu ehdokkaaksi valittaessa elokuvahistoria parhaina pidettyjä elokuvia, muun muassa englantilaisen elokuvalehden Sight & Soundin kyselyissä. Vuonna 1972 Etsijät äänestettiin 18. sijalle, vuonna 1992 viidennelle sijalle. Vuonna 2002 se oli sijalla 11. Vuonna 2012 se oli seitsemäntenä. Myös Cahiers du cinéma on nostanut elokuvan korkealle, sijalle 10, laatimassaan kaikkien aikojen sadan parhaan elokuvan luettelossa. Vuonna 1979 kolmekymmentä suomalaista elokuva-arvostelijaa ja -asiantuntijaa äänesti kaikkien aikojen sadasta merkittävimmästä elokuvasta, ja Etsijät oli mukana  heistä kahdentoista listalla.
American Film Instituten sadan elokuvan listalla:
AFI's 100 Years... 100 Movies: 96. sijalla
AFI's 100 Years... 100 Movies (10. juhlavuosipainos): 12. sijalla
AFI's 10 Top 10: 1. sijalla lännenelokuvien sarjassa
Merkitys

Etsijät on vaikuttanut moniin elokuviin. Valmistellessaan Arabian Lawrencea (1962) David Lean katsoi elokuvan yhä uudestaan saadakseen apua siihen, miten maisemaa pitää kuvata. Ethan Edwardsin astuminen kuvaan Etsijöissä laajan preeria poikki on selvästi antanut vaikutteita siihen, miten Sherif Ali kulkee aavikon poikki Arabian Lawrencessa. Sam Peckinpah viittasi joukkomurhan jälkiselvittelyyn ja hautajaiskohtaukseen lännenelokuvassaan Major Dundee (1965). Martin Scorsesen elokuvassa Kuka kolkuttaa ovelleni on pitkä kohtaus, jossa kaksi päähenkilö keskustelee Etsijöistä. Sergio Leone mainitsi Etsijät yhdeksi suosikkielokuvistaan ja viittaa siihen elokuvan Huuliharppukostaja keskeisessä kohtauksessa (1968). Samanlaisessa kohtauksessa siihen on viitattu myös Bollywood-elokuvassa Sholay. Tähtien sodassa Luke Skywalkerin talon polttamisessa on visuaalisia ja kerronnallisia yhtäläisyyksiä talon polttamiseen Etsijöissä. Myös kuvan rajaus laukauksissa läpi aukon suusta, jossa R2-D2 piileskelee, kun Obi-Wan Kenobi katoaa, on täysin samanlainen kuin rajaus Ethan Edwardsin kohdatessa uudestaan veljentyttärensä Debbien. Toinen suora lainaus on elokuvassa Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys kohtauksessa, jossa Anakin Skywalker lähestyy Tusken Raiderin asujaimistoa pelastaakseen äitinsä. Kohtaus on rajattu täsmälleen samalla tavalla kuin Ethan Edwards, kun hän katselee comancheleiriä ennen kuin pelastaa Debbien.
John Wayne iskusana elokuvassa, lause ”That'll be the day” (suomennoksessa ”Sen päivän kun näkisi”), sai Buddy Hollyn kirjoittamaan saman nimisen menestyslaulun ”That'll Be The Day”. Elokuvan mukaan sai nimen brittiläinen yhtye The Searchers.
Korealaisen ohjaajan Chan-wook Parkin elokuvan Oldboy ääniraidalla on kappaleita, jotka on nimetty tunnettujen lännenelokuvien ja film noir -elokuvien mukaan. Yksi kappaleista on tämän elokuvan kunniaksi nimeltään ”The Searchers”.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Wayne  | … |  Ethan Edwards   |
|  Jeffrey Hunter  | … |  Martin Pawley, Debbien adoptoitu velipuoli, osaksi intiaani   |
|  Vera Miles  | … |  Laurie Jorgensen   |
|  Ward Bond  | … |  pastori, kapteeni Samuel Johnson Clayton   |
|  Natalie Wood  | … |  Debbie Edwards (aikuinen)   |
|  John Qualen  | … |  Lars Jorgensen   |
|  Olive Carey  | … |  rouva Jorgensen   |
|  Henry Brandon  | … |  päällikkö Cicatriz (Scar, Arpi)   |
|  Ken Curtis  | … |  Charlie McCorry   |
|  Harry Carey, Jr.  | … |  Brad Jorgensen   |
|  Antonio Moreno  | … |  Emilio Figueroa   |
|  Hank Worden  | … |  Mose Harper   |
|  Beulah Archuletta  | … |  Wild Goose Flying in the Night Sky (Look)   |
|  Walter Coy  | … |  Aaron Edwards   |
|  Dorothy Jordan  | … |  Martha Edwards   |
|  Pippa Scott  | … |  Lucy Edwards   |
|  Patrick Wayne  | … |  luutnantti Greenhill   |
|  Lana Wood  | … |  Debbie Edwards (lapsena)   |
Kirjallisuutta

Frank S Nugent, Alan Le May, John Ford: The Searchers: Screenplay, Warner Bros, 1956. Arkistoitu 1.11.2012.
Aiheesta muualla

Etsijät (elokuva) Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Etsijät (1956) Leffatykki. Viitattu 21.5.2022.
Hynynen, Anssi: John Ford - puoliksi nero, puoliksi irlantilainen : Osa 2: "Nimeni on John Ford. Teen lännenelokuvia." Suomen länkkäriseura. Viitattu 21.5.2022.
Palosaari, Keijo: John Ford b-luokan elokuvista western klassikoihin Arctic Films elokuvalehti. Viitattu 21.5.2022.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Comancherianin valtaville tarunhohteisille lakeuksille, joihin kuuluu Staked Plains eli Llano Estacado. Kuvauspaikka oli kuitenkin Monument Valley.
Elokuvan juonta kuljettaa Waynen esittämän Ethanin ja hänen veljensä vaimon Marthan välinen joidenkin kriitikoiden siinä näkemä lausumaton rakkaus ja Ethanin halu kostaa Marthan puolesta.
Natalie Wood Debbien roolissa.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Texasiin, mutta sitä kuvattiin muun muassa Monument Valleyssa Utahissa.
Agía Varvára

Agía Varvára (kreik. Αγία Βαρβάρα, ”Pyhä Barbara”) voi viitata seuraaviin paikkoihin:
Agía Varvára, kaupunki ja kunta Länsi-Ateenan alueyksikössä Attikan alueella Kreikassa
Agía Varváran metroasema, Ateenan metron asema Agía Varváran kaupungissa
Agía Varvára, kaupunki ja entinen kunta Iraklionin alueyksikössä Kreetan alueella Kreikassa
Agía Varvára, kylä Nikosian alueella Kyproksella
Agía Varvára, kylä Páfoksen alueella Kyproksella
Agía Triáda

Agía Triáda (kreik. Αγία Τριάδα; kath.kreik. Αγία Τριάς, Agía Triás; ”Pyhä Kolminaisuus”) voi viitata seuraaviin kohteisiin Kreikassa:
Agía Triáda, minolaisaikainen asutus Kreetalla
Agía Triáda, Kastorián kunnan kunnallisyksikkö ja entinen kunta Länsi-Makedonian alueella
Agía Triáda, kaupunki Thermaïkóksen kunnassa Keski-Makedonian alueella
Agía Triáda, kylä Náfplion kunnassa Argoliin alueyksikössä Peloponnesoksen alueella
Agía Triáda, kylä Oropóksen kunnassa Itä-Attikan alueyksikössä Attikan alueella
Agía Triáda, kylä Siteían kunnassa Lasíthin alueyksikössä Kreetan alueella
Agía Triáda, saari Eteläisessä Euboianlahdessa Euboian rannikolla
Pyhän Kolminaisuuden luostari (Moní Agías Triádas), useita luostareita.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Agía Triáda”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
1052

| --- | --- |
Vuosisadat: 800-luku · 900-luku · 1000-luku · 1100-luku · 1200-luku
Vuosikymmenet: 990-luku · 1000-luku · 1010-luku · 1020-luku · 1030-luku · 1040-luku 1050-luku · 1060-luku · 1070-luku · 1080-luku · 1090-luku · 1100-luku
Vuodet: 990 · 991 · 992 · 993 · 994 · 995 · 996 · 997 · 998 · 999 1000 · 1001 · 1002 · 1003 · 1004 · 1005 · 1006 · 1007 · 1008 · 1009 1010 · 1011 · 1012 · 1013 · 1014 · 1015 · 1016 · 1017 · 1018 · 1019 1020 · 1021 · 1022 · 1023 · 1024 · 1025 · 1026 · 1027 · 1028 · 1029 1030 · 1031 · 1032 · 1033 · 1034 · 1035 · 1036 · 1037 · 1038 · 1039 1040 · 1041 · 1042 · 1043 · 1044 · 1045 · 1046 · 1047 · 1048 · 1049 1050 · 1051 · 1052 · 1053 · 1054 · 1055 · 1056 · 1057 · 1058 · 1059 1060 · 1061 · 1062 · 1063 · 1064 · 1065 · 1066 · 1067 · 1068 · 1069 1070 · 1071 · 1072 · 1073 · 1074 · 1075 · 1076 · 1077 · 1078 · 1079 1080 · 1081 · 1082 · 1083 · 1084 · 1085 · 1086 · 1087 · 1088 · 1089 1090 · 1091 · 1092 · 1093 · 1094 · 1095 · 1096 · 1097 · 1098 · 1099 1100 · 1101 · 1102 · 1103 · 1104 · 1105 · 1106 · 1107 · 1108 · 1109
Syntyneitä

23. toukokuuta Filip I, Ranskan kuningas.
Raimund IV, Toulousen kreivi ja yksi ensimmäisen ristiretken johtajista.
Mi-la-ras-pa, tiibetiläinen kirjailija, mystikko ja runoilija.
Kuolleita

6. maaliskuuta, Emma Normandialainen, Edvard Tunnustajan ja Knuut III Hardeknutin äiti.
4. lokakuuta – Vladimir II, Novgorodin prinssi (s. 1020)
104 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 200-luku eaa. · 100-luku eaa. · Ensimmäinen vuosisata eaa.
Vuosikymmenet: 200-luku eaa. · 190-luku eaa. · 180-luku eaa. · 170-luku eaa. · 160-luku eaa. · 150-luku eaa. · 140-luku eaa. · 130-luku eaa. · 120-luku eaa. · 110-luku eaa. · 100-luku eaa. · 90-luku eaa.
Vuodet: 200 eaa. · 199 eaa. · 198 eaa. · 197 eaa. · 196 eaa. · 195 eaa. · 194 eaa. · 193 eaa. · 192 eaa. · 191 eaa. · 190 eaa. · 189 eaa. · 188 eaa. · 187 eaa. · 186 eaa. · 185 eaa. · 184 eaa. · 183 eaa. · 182 eaa. · 181 eaa. · 180 eaa. · 179 eaa. · 178 eaa. · 177 eaa. · 176 eaa. · 175 eaa. · 174 eaa. · 173 eaa. · 172 eaa. · 171 eaa. · 170 eaa. · 169 eaa. · 168 eaa. · 167 eaa. · 166 eaa. · 165 eaa. · 164 eaa. · 163 eaa. · 162 eaa. · 161 eaa. · 160 eaa. · 159 eaa. · 158 eaa. · 157 eaa. · 156 eaa. · 155 eaa. · 154 eaa. · 153 eaa. · 152 eaa. · 151 eaa. · 150 eaa. · 149 eaa. · 148 eaa. · 147 eaa. · 146 eaa. · 145 eaa. · 144 eaa. · 143 eaa. · 142 eaa. · 141 eaa. · 140 eaa. · 139 eaa. · 138 eaa. · 137 eaa. · 136 eaa. · 135 eaa. · 134 eaa. · 133 eaa. · 132 eaa. · 131 eaa. · 130 eaa. · 129 eaa. · 128 eaa. · 127 eaa. · 126 eaa. · 125 eaa. · 124 eaa. · 123 eaa. · 122 eaa. · 121 eaa. · 120 eaa. · 119 eaa. · 118 eaa. · 117 eaa. · 116 eaa. · 115 eaa. · 114 eaa. · 113 eaa. · 112 eaa. · 111 eaa. · 110 eaa. · 109 eaa. · 108 eaa. · 107 eaa. · 106 eaa. · 105 eaa. · 104 eaa. · 103 eaa. · 102 eaa. · 101 eaa. · 100 eaa. · 99 eaa.
Tapahtumia

Sima Qian alkaa kirjoittaa Shijia.
Kuolleita

Johannes Hyrkanos, Juudean kuningas
593

| --- | --- |
Vuosisadat: 300-luku · 400-luku · 500-luku · 600-luku · 700-luku
Vuosikymmenet: 490-luku · 500-luku · 510-luku · 520-luku · 530-luku · 540-luku 550-luku · 560-luku · 570-luku · 580-luku · 590-luku · 600-luku
Vuodet: 490 · 491 · 492 · 493 · 494 · 495 · 496 · 497 · 498 · 499 500 · 501 · 502 · 503 · 504 · 505 · 506 · 507 · 508 · 509 510 · 511 · 512 · 513 · 514 · 515 · 516 · 517 · 518 · 519 520 · 521 · 522 · 523 · 524 · 525 · 526 · 527 · 528 · 529 530 · 531 · 532 · 533 · 534 · 535 · 536 · 537 · 538 · 539 540 · 541 · 542 · 543 · 544 · 545 · 546 · 547 · 548 · 549 550 · 551 · 552 · 553 · 554 · 555 · 556 · 557 · 558 · 559 560 · 561 · 562 · 563 · 564 · 565 · 566 · 567 · 568 · 569 570 · 571 · 572 · 573 · 574 · 575 · 576 · 577 · 578 · 579 580 · 581 · 582 · 583 · 584 · 585 · 586 · 587 · 588 · 589 590 · 591 · 592 · 593 · 594 · 595 · 596 · 597 · 598 · 599 600 · 601 · 602 · 603 · 604 · 605 · 606 · 607 · 608 · 609
Tapahtumia

Keisarinna Suiko nousee Japanin valtaistuimelle
Kuolleita

Ceawlin, Wessexin kuningas
Ensto

| Ensto Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Better life. With electricity.
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  Ensto 1958
Perustaja:  Ensio Miettinen
Toimitusjohtaja:  Markku Moilanen
Puheenjohtaja:  Marjo Miettinen
Kotipaikka:  Porvoo
Tuotteet:  sähköjärjestelmät ja -tarvikkeet
Liikevaihto:  182 milj. euroa (2023) (koko konserni)
Henkilöstö:  800 (2023) (koko konserni)
Emoyhtiö:  Ensto Invest Oy
Omistaja:  Miettisen perhe
Kotisivu:  ensto.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ensto on kansainvälinen perheyritys ja teknogiayhtiö, joka suunnittelee ja tarjoaa älykkäitä ratkaisuja sähkönjakeluverkkoihin.
Vuonna 2024 yhtiö työllisti noin 800 henkilöä 15 maassa.
Historia > Ensio Miettisen aika (1958–1978)

28-vuotias Ensio Miettinen perusti Porvooseen sähkötarvikealalla toimivan yrityksen Insinööritoimisto Ensio Miettinen vuonna 1958. Hän aloitti sorvaamalla pieniä metalliosia ja tutki markkinoita ja valitsi tuotteiksi ne, jotka eivät soveltuneet sen suurille kilpailijoille ja osui tuotteillaan poikkeuksetta johonkin markkinarakoon. Yrittäjäksi hän lähti isänsä toiveesta: "Laita vaikka nakkikioski, mutta älä mene toisten hommiin". Jo 22-vuotiaana opiskelijana hän oli toiminut johtajana isänsä insinööritoimistossa, Puristustuote Oy:ssä. Siellä hän oli huomannut, että Suomessa oli kysyntää etenkin pienten sähkötarvikkeiden valmistukselle. Hän ymmärsi myös, että yksittäisten tuotteiden sijaan piti keskityttyä sähköisiin järjestelmiin. Seitsemässä vuodessa Enstosta kasvoi kooltaan suuremmaksi kuin kuin Ension isän yritys.
Miettinen johti yritystään havainnoimalla ympäristöä, erityisesti Saksan markkinoita, lukemalla paljon ja ottamalla hallittuja riskejä. Hänen nimissään oli parhaimmillaan toistasataa patenttia. Hän kirjoitti myös työelämään liittyviä kirjoja Esa Saarisen ja Risto Harisalon kanssa.
1970-luvulla yritys aloitti kansainvälistymisensä ja laajensi tuotevalikoimaansa: vuonna 1972 ostettiin Sähkövaruste Ab, vuonna 1973 Ruotsiin perustettiin tytäryhtiö Ensto Elektriska AB, vuonna 1974 Mikkeliin valmistui ryhmäkeskuksia valmistava tehdas ja Porvooseen suuri tehdashalli. Ensio Miettinen toimi Ensto-konsernin toimitusjohtajana vuoteen 1978 saakka, jolloin hän palkkasi seuraajakseen Esko Kahelan.
Historia > Esko Kahelan aika (1979–1993)

1980-luvulla Ensto laajensi toimintaansa erityisesti Pohjoismaissa, mutta myös kaukomaissa. Se laajensi tuotantoaan muun muassa lentokenttien laskeutumisjärjestelmiin, sähkölämmitysjärjestelmiin ja teollisuuskeramiikkaan. Porvooseen rakennettiin uusi tehdas ja robotiikkaa alettiin hyödyntää. Yksitoikkoisimmat ja raskaimmat työt automatisoitiin, mutta työtekijöitä ei irtisanottu. Ensto teki sähköistämisprojekteja muun muassa Irakissa, Perussa ja Malesiassa. Vuonna 1988 Ensto-konserniin kuului 21 sähköalan yritystä, jotka työllistivät yli 1 200 henkilöä.
Kun 1990-luvun alun lama iski, Enstossa otettiin käyttöön järeät konstit: pörssiosakkeet myytiin, investoinnit jäädytettiin ja konetilaukset peruttiin, mutta yritysostoja jatkettiin. Vuonna 1993 markkinointityötä tehtiin erityisesti Venäjällä ja Baltian maissa. Kokoonpanotyötä siirrettiin Viroon ja Unkariin ja tytäryhtiöt perustettiin Venäjälle, Puolaan ja Latviaan.
Historia > Miettisen ja Walldénin aika (1994–2001)

Vuonna 1994 Timo Miettisestä tuli Enston toimitusjohtaja, kaksi vuotta myöhemmin hän siirtyi hallituksen jäseneksi, ja hänen seuraajakseen nimitettiin Petteri Walldén.
1990-luvulla Enston brändiin alettiin panostaa muun muassa visuaalisen ilmeen yhtenäistämisellä. Enston yhtiörakennetta selkiytettiin konserniksi vuosina 1997-2004, jolloin se myös avasi uusia markkina-alueita Pohjoismaiden ulkopuolelle. Vuonna 1998 Porvooseen valmistui Ensto Busch-Jaegerin tehdas.
Ensto oli harkinnut vuosikymmenen ajan listautumista, mutta luopui suunnitelmasta vuonna 2001. Samana vuonna Miettisen perhe lunasti Sponsor Capitalilta sen omistusosuuden (34 prosenttia) Enstosta. Enston toimitusjohtajana aloitti Seppo Martikainen, kun hänen edeltäjänsä Petteri Walldèn siirtyi Onnisen toimitusjohtajaksi.
Historia > Martikaisen ja Koskisen aika (2001–2008)

Ensio Miettinen luopui osakkeistaan vuoteen 2002 mennessä, jolloin perheyhtiö siirtyi lopullisesti hänen neljälle lapselleen. Hän kuitenkin kuului yhtiön hallitukseen vuoteen 2008 saakka ja hänellä oli käytössään yksi tuotekehityspäällikkö, jonka kanssa hän veti vielä viimeisinä vuosinaan projektia, jossa kehitettiin sähköautojen lataustolppaa.
Vuonna 2004 liikevaihdosta 40 prosenttia tuli Suomesta ja vajaat 30 prosenttia muista Pohjoismaista.
Vuonna 2005 yhtiön tuotteita myytiin 82 maassa, ja sillä oli toimintoja 14 maassa. Tuotantoyksiköitä oli Suomessa, Virossa, Puolassa ja Kiinassa. Toimialoja sillä oli kolme, joista suurin oli rakennuksiin sähkölaitteita ja järjestelmiä valmistava liiketoiminta-ala (46 prosenttia konsernin liikevaihdosta), toiseksi suurin osuus tuli sähköverkkojen rakentajille myytävistä tuotteista (runsas kolmasosa). Koteloiden osuus liikevaihdosta oli alle viidennes.
Vuonna 2006 Enston toimitusjohtajaksi valittiin Jukka Koskinen, kun hänen edeltäjänsä Seppo Martikainen siirtyi ennen eläkkeelle jäämistään auttamaan yhtiön johtoa liiketoiminnan kehittämisessä. Ranskalaisesta esivalmisteltuihin sähköasennusjärjestelmiin erikoistuneesta Ocor-konsernista ostettiin 91 prosentin osuus. Ocorin järjestelmiä käytetään esimerkiksi konttori- ja liiketilojen sähköistyksessä. Vuonna 2007 Ensto-konsernin liikevaihto oli 233 miljoonaa euroa. Yhtiö oli laajentunut nopeasti Itämeren alueen markkinoilla.
Historia > Luukkaisen aika (2009–2015)

Vuonna 2009 Ensto osti porvoolaisen ilmanvaihtolaitteita valmistavan Enerventin ja virolaisen Imcon ja myi ABB:lle 79 prosentin osuutensa Ensto Busch-Jaeger Oy:stä. Enerventin toimitusjohtaja Timo Luukkainen siirtyi Enston johtoon.
Vuonna 2010 yhtiön emoyhtiö EM Group Oy:n alaiseen konserniin kuului nelisenkymmentä tytäryhtiötä. Konserni toimi 19 maassa ja sillä oli noin 1700 työntekijää. Ranskasta ostettiin Novexia, joka valmisti pien- ja keskijännitteen sähköverkkojen tarvikkeita ja niihin liittyviä automaatio- ja etäohjauslaitteita.
Vuonna 2012 ostettiin ranskalainen PGEP, joka valmisti tuotteita sähkön, äänen, datan ja kuvien jakeluun toimistoympäristöissä. Enston tuotannossa käynnistettiin Lean-metodeihin perustuva Ensto Operational Excellence -ohjelma.
Vuonna 2014 Ensto osti suomalaisen energiatehokkaita valaistusratkaisuja valmistavan Alppiluxin. Oston ansiosta Enston tuotevalikoima kasvoi sisä- ja ulkotilojen valaistukseen niin asuin- kuin liikerakennuksissa. Ensto alkoi tehdä yhteistyötä Arcteqin kanssa, joka ryhtyi integroimaan suojarelettään Enston katkaisijaan.