stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ksenofon

Ksenofonin rintapatsas.
Ksenofon (m.kreik. Ξενοφῶν, Ksenofōn, lat. Xenophon; noin 430—355 eaa.) oli antiikin kreikkalainen kirjailija, filosofi ja sotilas. Hän oli Sokrateen oppilas. Hänet tunnetaan erityisesti Kreikan historiaa ja kulttuuria käsittelevistä teoksistaan.
Ksenofon taisteli nuorena miehenä persialaisen prinssin Kyyros nuoremman armeijassa. Kyyros yritti kaapata vallan veljeltään Persian kuninkaalta Artakserkses II:lta mutta epäonnistui. Ksenofon ja muut kreikkalaiset palkkasotilaat joutuivat taistelemaan tiensä kotiin Kreikkaan Persian valtakunnan sydämestä. Ksenofon kirjoitti sotaretkeen perustuvan teoksen Anabasis. Myöhemmin Ksenofon liittyi Spartan kuningas Agesilaos II:n armeijaan kun tämä aloitti sodan Persiaa vastaan. Myöhemmin Ksenofon palasi Agesilaoksen kanssa Kreikkaan kun Sparta ja Ateena ajautuivat jälleen kerran sotaan. Ateenalaiset karkottivat spartalaismielisen Ksenofonin Ateenasta ja hän asettui asumaan Spartan alueelle. Teoksessaan Hellenika Ksenofon kuvaa Kreikan historiaa siitä mihin Thukydides lopetti aina Mantineian taisteluun asti.
Elämä > Nuoruus

Ksenofon syntyi ateenalaiseen ritariluokkaan (hippeis) kuuluvaan perheeseen noin vuonna 431 eaa. Ksenofonin isä oli Gryllos ja äiti Diodora. Ritariluokkaan kuuluvien tuli olla tarpeeksi varakkaita varustaakseen itsensä ratsumiehiksi Ateenan armeijaan. Ksenofonin syntymän aikoihin peloponnesolaissota oli juuri alkanut ja se tuli jatkumaan aina vuoteen 404 eaa. asti. Ksenofon oli luultavasti tarpeeksi vanha ottaakseen itse osaa sotaan vuonna 409 eaa. Sodan loppuvuosien aikana Ateenan demokratia näytti huonoimmat puolensa, kun Arginusain taistelun hävinneet sotapäälliköt tuomittiin kuolemaan lainvastaisen oikeudenkäynnin jälkeen. Ksenofon saattoi hyvinkin olla paikalla oikeudenkäynnin aikana. Ainakin hän vastusti sen toimintaa, kuten käy ilmi hänen Kreikan historiaa käsittelevästä teoksestaan. Ksenofon oli luultavasti Ateenassa kolmenkymmenen tyrannin vallan aikana vuosina 404–403 eaa. Kun demokraatit palasivat valtaan Ateenassa vuonna 403 eaa. päätti Ksenofon jättää kaupungin.
Elämä > Kyyroksen sotaretki

Ksenofon matkusti Vähään-Aasiaan, jossa hän osallistui palkkasoturina Kyyros nuoremman sotaretkeen tämän veljeä ja Persian kuningasta Artakserkses II vastaan. Kyyros yritti kaapata vallan veljeltään, mutta ei kertonut kreikkalaisille palkkasotureilleen retkensä todellista tarkoitusta. Babylonin lähellä Kunaksen taistelussa kreikkalaiset löivät vastustajansa, mutta Kyyros sai surmansa. Kreikkalaiset yrittivät palata takaisin Kreikkaan, mutta Artakserkses antoi surmata heidän johtajansa, mm. spartalaisen Klearkhoksen. Epätoivoiset kreikkalaiset valitsivat itselleen uudet johtajat, yksi heistä oli Ksenofon. Kirjassaan Kyyroksen sotaretki (Anabasis) Ksenofon kertoo kreikkalaisten vaivalloisesta matkasta Armenian läpi Mustanmeren rannalle ja sieltä Byzantioniin.
Elämä > Agesilaos

Palattuaan Kreikkaan Ksenofon osallistui spartalaisen kuninkaan Agesilaoksen sotaretkeen Persiaa vastaan. Agesilaoksesta ja Ksenofonista tuli pian ystäviä ja Ksenofon pääsi pian kuninkaan sisäpiirin jäseneksi. Vuonna 395 eaa. Ateena liittoutui Persian kanssa ja aloitti niin sanotun Korintin sodan Spartaa vastaan. Ksenofon seurasi Agesilaosta Kreikkaan ja otti osaa Koroneian taisteluun spartalaisten puolella. Tämän seurauksena Ksenofon karkotettiin Ateenasta. Agesilaos palkitsi kuitenkin ystävänsä Skilloksessa sijaitsevalla maatilalla, joka sijaitsi vain muutaman kilometrin päässä Olympiasta. Ksenofon lähetti myöhemmin kaksi poikaansa Spartaan, jossa he saivat perinteisen spartalaisen kasvatuksen.
Vuonna 371 eaa. thebalaiset kukistivat Spartan Leuktran taistelussa ja riistivät Peloponnesoksen Spartan hallinnasta. Pian tämän jälkeen Ksenofon karkotettiin maatilaltaan ja hänen oli paettava Korinttiin, jonne hän asettui asumaan. Ennen kuolemaansa Ksenofonin sallittiin palata Ateenaan, mutta hän kuoli lopulta kuitenkin Korintissa.
Elämä > Sokrateen oppilaana

Sokrateen oppilas Ksenofonista tuli hänen tavattuaan Sokrateen kadulla, ja tämän alettua kysellä häneltä kaikenlaisia asioita. Ksenofon oli ensimmäinen, joka kirjoitti ylös muistiinpanoja Sokrateen puheista. Ne on julkaistu nimellä Muistelmia. Ksenofon oli yksi Sokrateen tunnetuimmista oppilaista eli sokraatikoista, Platonin ja Antistheneen ohella. Hän myös kirjoitti ensimmäisenä kreikkalaisen filosofian historiasta.
Tarinoiden mukaan Ksenofon ja Platon olivat jossain määrin toistensa vihamiehiä, tai ainakin kilpailijoita. Ainakaan he eivät juuri mainitse toisiaan kirjoituksissaan. Kummatkin ovat myös kirjoittaneet samanlaisista aiheista, esimerkiksi teokset nimeltä Pidot ja Sokrateen puolustuspuhe, ikään kuin kilpaillakseen toistensa kanssa.
Vaikka Ksenofonin ajatellaan olleen Platonia kokemattomampi Sokrateen filosofisten ajatusten kirjallisessä käsittelyssä, pidetään hänen kuvaustaan totuudenmukaisempana ja arkisempana kuin Platonin oppi-isäänsä ideaalisoiva ja omia ajatuksiaan Sokrateen suuhun ympännyt kirjallisuus. Toki molempien kirjoittajien kuvaus Sokrateesta on värittynyt.
Ksenofonia on sanottu myös ensimmäiseksi hevoskuiskaajaksi, koska hän suosi myötämielisyyttä hevosten koulutuksessa ja kirjoitti paljon hevosista.
Teokset

Ksenofonin kirjoitukset, erityisesti Kyyroksen sotaretki, ovat kuuluneet pitkään aloittelevien kreikan opiskelijoiden lukemistoon. Hänen teoksensa Hellenika on tärkein lähde Kreikan historiaan vuosina 411–362 eaa. Se on suoraa jatkoa Thukydideen Peloponnesolaissodalle. Ksenofon ei kuitenkaan analysoi tapahtumia yhtä tarkasti kun Thukydides. Hänen sokraattiset kirjoituksensa, jotka ovat säilyneet kokonaisuudessaan, ovat sokraattisen menetelmän ainoita nykyaikaan säilyneitä kuvaajia Platonin dialogien lisäksi.
Ksenofonin teokset ovat innoittaneet myöhempiä kirjailijoita, kuten Arrianosta.
Historialliset ja elämäkerralliset teokset
Kyyroksen sotaretki (Ἀνάβασις, Anabasis)
Kyyroksen kasvatus (Κύρου παιδεία, Kyrū paideia)
Kreikan historia (Ἑλληνικά, Hellēnika)
Agesilaos (Ἀγησίλαος, Agēsilaos)
Sokraattiset dialogit ja muut teokset
Muistelmia (Ἀπομνημονευμάτα, Apomnēmoneumata)
Talouden taito (Ὀικονoμικός, Oikonomikos)
Pidot (Συμπόσιον, Symposion)
Sokrateen puolustuspuhe (Ἀπολογία Σωκράτους, Apologia Sōkratūs)
Hieron eli Tyranni (Ἱέρων ἢ Τυραννικός, Hierōn ē Tyrannikos)
Lyhyet tutkielmat
Hevostaito (Περὶ ἱππικῆς, Peri hippikēs)
Ratsuväenkomentaja (Ἱππαρχικὸς, Hipparkhikos)
Metsästyskirja (Κυνηγετικός, Kynēgetikos)
Valtiontulot eli Varoista (Πόροι ἢ Περὶ προσόδων, Poroi ē Peri prosodōn)
Ateenan valtiomuoto (Ἀθηναίων πολιτεία, Athēnaiōn politeia) (epäperäinen)
Spartan valtiomuoto (Λακεδαιμονίων πολιτεία, Lakedaimoniōn politeia) (epäperäinen)
Kirjallisuutta > Suomennetut teokset

Kyyroksen sotaretki.  (Anabasis.) Suomentanut ja selittävällä hakemistolla varustanut J. A. Hollo. Johdannon kirjoittanut Edwin Linkomies. 2. painos (1. painos 1960 Antiikin klassikot -sarjassa)  Helsinki:  WSOY, 1998.  ISBN 951-0-22668-8
Sokrates.  (Sisällys: Muistelmia (Apomnemoneumata): Pidot (Symposion): Sokrateen puolustuspuhe (Apologia). Suomentanut ja selityksillä varustanut Pentti Saarikoski (1. painos 1960). Delfiinikirjat)  Helsingissä:  Otava, 1985.  ISBN 951-1-08273-6
Hevostaito.  (Sisältää myös teoksen Ratsuväenkomentaja. Suomentanut ja selityksillä ja jälkisanalla varustanut Hilla Halla-aho. Olympos)  Helsinki:  Tammi, 2003.  ISBN 951-31-2683-8
Talouden taito.  ((Oikonomikos.) Suomentanut Ulla Tervahauta)  Helsinki:  Gaudeamus, 2009.  ISBN 978-952-495-120-3
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Gray, Vivienne J.: Xenophon.  (Oxford Readings in Classical Studies)  Oxford University Press, 2010.  ISBN 978-0-19-921617-8
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ksenofon Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Teoksia

Xenophon: Hellenica. Perseus Digital Library. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Xenophon: Anabasis. Perseus Digital Library. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Xenophon: Cyropaedia. Perseus Digital Library. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Xenophon: Memorabilia. Perseus Digital Library. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Xenophon: Agesilaus. Perseus Digital Library. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Xenophon: Constitution of the Lacedaemonians. Perseus Digital Library. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Xenophon: On the Cavalry Commander. Perseus Digital Library. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Xenophon: On the Art of Horsemanship. Perseus Digital Library. (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Vapaasti ladattavia Ksenofonin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta
Aiheesta muualla > Muuta

Diogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit :
Ksenofonin elämäkerta (muinaiskreikaksi)
Ksenofonin elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Fieser, James & Dowden, Bradley (toim.): Xenophon The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Antiikin filosofia  Sokrates ja sokraatikot
Sokrates
Aiskhines
Aleksamenos Teoslainen
Aristippos
Eukleides
Faidon
Glaukon
Kebes
Kriton
Ksenofon
Menedemos
Simmias
Simon
Stilpon
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef 
Ksenofon
Felipe Pascucci

Felipe Pascucci (24. kesäkuuta 1907 Genova, Liguria, Italia – 18. joulukuuta 1966) oli italialainen jalkapallovalmentaja. Hän valmensi Argentiinan maajoukkuetta vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa Italiassa.
Sofonias

Sofonias (kreik. Σοφονίας; 1200- ja 1300-lukujen vaihde) oli bysanttilainen filosofi ja Aristoteles-kommentaattori. Hän toimi munkkina Konstantinopolissa ja kääntyi myöhemmin katoliseen uskoon.
Sofonias kirjoitti lukuisia kommentaareja ja parafraaseja Aristoteleen teoksiin, mukaan lukien kommentaarit teoksiin Sielusta, Sofistiset kumoamiset, Ensimmäinen analytiikka ja Pieniä tutkielmia, jotka ovat säilyneet nykyaikaan. Kommentaareissaan Sofonias hyödynsi muun muassa Johannes Filoponoksen kadonnutta Sielusta-teoksen kommentaaria.
Sofoniaan teosten arvo on ennen kaikkea siinä, että ne sisältävät hyödyllisimmät katkelmat häntä edeltäneiltä kommentaattoreilta. Sofonias kehitti teosten kommentointimenetelmää niin, että hänen tekstiin tekemänsä huomautukset juoksevat jatkuvasti Aristoteleen tekstin ohessa, jolloin tekstin eri tulkinnat ovat helposti nähtävillä.
Kirjallisuutta > Teosten laitokset

Hayduck, M. (toim.): in De anima commentarium.  (Commentaria in Aristotelem Graeca  23.1)  Berlin:  Reimer, 1883.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Blumenthal, H. J.: "Sophonias' Commentary on Aristotle's De anima". Teoksessa Benakis (toim.), L.: Néoplatonisme et philosophie médiévale, s. 307–317.  Tournhout:  Brepols, 1997.
V. S. Naipaul

| V>  S. Naipaul |
| --- | --- |
 V. S. Naipaul (2016)
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. elokuuta 1932 Chaguanas, Trinidad ja Tobago
Kuollut: 11. elokuuta 2018 (85 vuotta) Lontoo, Englanti
Kansalaisuus:   Britannia
Ammatti:  kirjailija, esseisti
Puoliso:  Patricia Hale (1996†) Nadira Naipaul (1996-2018)
Uskonnollinen kanta:  hinduismi
Kirjailija
Äidinkieli: englannin kieli
Tuotannon kieli: englanti
Kirjallinen suuntaus: postkolonialismi, realismi
Pääteokset:  Vapaassa maassa (1971), Joki tekee mutkan (1979)
Palkinnot
 Booker-palkinto (1971)   Nobelin kirjallisuuspalkinto (2001) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Vidiadhar Surajprasad Naipaul, kirjailijanimeltään V. S. Naipaul (17.  elokuuta 1932 Chaguanas, Trinidad ja Tobago – 11. elokuuta 2018 Lontoo, Englanti) oli Nobel-palkittu trinidadilais-brittiläinen kirjailija, joka oli intialaista sukujuurta.
Muutettuaan Trinidadista Englantiin Naipaul aloitti kirjailijanuransa 1950-luvun lopulla omaelämäkerrallisilla kuvauksilla Karibiasta. 1960-luvun puolivälissä hän alkoi kirjoittaa romaaneja kolonialismin jälkeisistä Afrikasta ja Intiasta. 1980-luvun lopulta alkaen hänen romaaninsa kuvasivat kuvasivat omaelämäkerrallisesti siirtolaiselämää Britanniassa.
Elämä ja ura

Naipaul syntyi intialaiseen perheeseen Chaguanasin kylässä Trinidadin saarella vuonna 1932. Hänet kasvatettiin hinduksi. Naipaulin isä oli lehtimies, joka luki lapsilleen paljon eurooppalaista kirjallisuutta.
Naipaul kävi Trinidadissa Queens’s Royal Collegen ja pääsi stipendillä Oxfordin yliopistoon Englantiin. Valmistuttuaan Oxfordista ja mentyään naimisiin Naipaul muutti Lontooseen ja ryhtyi kirjailijaksi. Hän aloitti uransa romaaneilla ja novelleilla, jotka kertoivat hänen lapsuutensa Karibiasta. Täysinoppinut hieroja (1957) sai John Llewellyn Rhys -palkinnon ja Miguel-kadun väkeä (1959) Somerset Maugham -palkinnon. Lisätuloja Naipaul sai kirjoittamalla kirja-arvosteluja ja tekemällä BBC:lle Caribbean Voices -ohjelmaa radioon.
Komediallinen ja omaelämäkerrallinen perhekronikka Talo mr Biswasille (1961) oli Naipaulin läpimurtoromaani. Sitä seurannut Mr Stone and the Knights Companion (1963) sijoittui jo Englantiin ja voitti Hawthornden-palkinnon.
Seuraavina vuosina Naipaul matkusteli Karibialla, Intiassa ja Afrikassa. Matkojensa seurauksena hän alkoi kirjoittaa poliittisia ja kriittisiä romaaneja jälkikolonialistisista yhteiskunnista. Näistä romaaneista Vallan hinta (1967) voitti WH Smithin kirjallisuuspalkinnon ja Vapaassa maassa (1971) Booker-palkinnon. Muita Naipaulin menestysromaaneja ovat The Loss of Eldorado (1969), Gerillat (1975) sekä Joki tekee mutkan (1979), painajaismainen kuvaus jälkikolonialistisesta Afrikasta.
Romaaneissaan 1980-luvun lopulta eteenpäin Naipaul kuvasi maahanmuuttoa kehitysmaista länsimaihin. Saapumisen arvoitus (1987) kuvaa Naipaulin omaa elämää Englannissa ja Elämän kuva (2001) sekä Lumotut siemenet (2004) fiktiivisen intialaismiehen elämää sodanjälkeisessä Britanniassa.
Naipaul kirjoitti myös useita ei-fiktiivisiä kirjoja Intiasta, Karibiasta, Afrikasta ja islamilaisesta maailmasta.
Naipaul aateloitiin vuonna 1989. Hän sai David Cohenin kirjallisuuspalkinnon vuonna 1993, ja hänelle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto vuonna 2001. Nobel-raati rinnasti Naipaulin Joseph Conradiin.
Naipaul kuoli vuonna 2018.
Tyyli ja jälkimaine

Naipaulia on kutsuttu tyylin ja tarinankerronnan mestariksi, joka näki ihmiskunnan ironian, tragedian ja kärsimykset. Naipaul kirjoitti kehitysmaista omiin matkoihinsa perustuen ilman ihannointia tai idealisointia. Hän näki köyhien maiden tilan itseaiheutettuna ja arvosteli kirjoissaan islamin julmuutta ja Afrikan korruptiota.
Itsensä Naipaul näki aina maattomana kirjailijana. Hän ei arvostanut omaa synnyinmaataan ja arvosteli myös Britanniaa.
Naipaulin kriitikot näkivät hänet avoimen ennakkoluuloisena kolmannen maailman halveksujana, joka suhtautui kielteisesti islamiin ja väheksyvästi mustiin afrikkalaisiin sekä naiskirjailijoihin.
Suomennettuja teoksia > Fiktio

Täysinoppinut hieroja.  ((The mystic masseur, 1957) Suomentanut Seppo Loponen)  Otava, 1978.  ISBN 951-1-04904-6
Miguel-kadun väkeä.  ((Miguel Street, 1959) Suomentanut Seppo Loponen)  Otava, 1980.  ISBN 951-1-05746-4
Talo mr Biswasille.  ((A house for mr Biswas, 1961) Suomentanut Seppo Loponen)  Otava, 1984.  ISBN 951-1-08064-4
Vallan hinta.  ((The mimic men, 1967) Suomentanut Paavo Lehtonen)  Otava, 1976.  ISBN 951-1-02205-9
Vapaassa maassa.  ((In a free state, 1971) Suomentanut Sakari Ahlbäck)  Otava, 1973.  ISBN 951-1-00905-2
Gerillat.  ((Guerrillas, 1975) Suomentanut Seppo Loponen)  Otava, 1977.  ISBN 951-1-04501-6
Joki tekee mutkan.  ((A bend in the river, 1979) Suomentanut Seppo Loponen)  Otava, 1981.  ISBN 951-1-06398-7
Saapumisen arvoitus.  ((The enigma of arrival, 1987) Suomentanut Erkki Haglund)  Otava, 1990.  ISBN 951-1-10031-9
Elämän kuva.  ((Half a life, 2001) Suomentanut Juhani Lindholm)  Otava, 2001.  ISBN 951-1-17486-X
Lumotut siemenet.  ((Magic seeds, 2004) Suomentanut Juhani Lindholm)  Otava, 2006.  ISBN 951-1-19680-4
Suomennettuja teoksia > Tietokirjallisuus

Matka islamin maailmaan.  ((Among the believers: An Islamic journey, 1981) Suomentanut Raija Mattila)  Otava, 2002.  ISBN 951-1-18029-0
Islamin äärillä.  ((Beyond belief: Islamic excursions among the converted peoples, 1998) Suomentanut Arto Häilä)  Otava, 2003.  ISBN 951-1-18083-5
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta V. S. Naipaul Wikimedia Commonsissa
Price-Jones, David: Naipaul is Truly a Nobel Man in a Free State Nobelprize.org. (englanniksi)
| n k Nobelin kirjallisuuspalkinnon saajat |
| --- | --- |
1901–1925:  1901: Prudhomme  1902: Mommsen  1903: Bjørnson  1904: F. Mistral / Echegaray  1905: Sienkiewicz  1906: Carducci  1907: Kipling  1908: Eucken  1909: Lagerlöf  1910: Heyse  1911: Maeterlinck  1912: Hauptmann  1913: Tagore  1914: Ei jaettu  1915: Rolland  1916: Heidenstam  1917: Gjellerup / Pontoppidan  1918: Ei jaettu  1919: Spitteler  1920: Hamsun  1921: France  1922: Benavente  1923: Yeats  1924: Reymont  1925: Shaw 
1926–1950:  1926: Deledda  1927: Bergson  1928: Undset  1929: Mann  1930: Lewis  1931: Karlfeldt  1932: Galsworthy  1933: Bunin  1934: Pirandello  1935: Ei jaettu  1936: O’Neill  1937: Martin du Gard  1938: Buck  1939: Sillanpää  1940–1943: Ei jaettu  1944: Jensen  1945: G. Mistral  1946: Hesse  1947: Gide  1948: Eliot  1949: Faulkner  1950: Russell 
1951–1975:  1951: Lagerkvist  1952: Mauriac  1953: Churchill  1954: Hemingway  1955: Laxness  1956: Jiménez  1957: Camus  1958: Pasternak  1959: Quasimodo  1960: Perse  1961: Andrić  1962: Steinbeck  1963: Seferis  1964: Sartre  1965: Šolohov  1966: Agnon / Sachs  1967: Asturias  1968: Kawabata  1969: Beckett  1970: Solženitsyn  1971: Neruda  1972: Böll  1973: White  1974: Johnson / Martinson  1975: Montale 
1976–2000:  1976: Bellow  1977: Aleixandre  1978: Singer  1979: Elytis  1980: Miłosz  1981: Canetti  1982: García Márquez  1983: Golding  1984: Seifert  1985: Simon  1986: Soyinka  1987: Brodsky  1988: Mahfouz  1989: Cela  1990: Paz  1991: Gordimer  1992: Walcott  1993: Morrison  1994: Ōe  1995: Heaney  1996: Szymborska  1997: Fo  1998: Saramago  1999: Grass  2000: Gao 
2001–:  2001: Naipaul  2002: Kertész  2003: Coetzee  2004: Jelinek  2005: Pinter  2006: Pamuk  2007: Lessing  2008: Le Clézio  2009: Müller  2010: Vargas  2011: Tranströmer  2012: Mo Yan  2013: Munro  2014: Modiano  2015: Aleksijevitš  2016: Dylan  2017: Ishiguro  2018: Tokarczuk  2019: Handke  2020: Glück  2021: Gurnah  2022: Ernaux  2023: Fosse  2024: Kang 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Philip Reeve

| Philip Reeve |
| --- | --- |
 Philip Reeve vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1966 (ikä 57–58) Brighton
Kansalaisuus:  brittiläinen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aikakausi:  2001 – nykyaika
Tyylilajit:  tieteiskirjallisuus, lasten- ja nuortenkirjallisuus
Esikoisteos:  Kävelevät koneet (2002)
Palkinnot
 Nestle Smarties -kirjapalkinto Carnegie-mitali 2008 
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Philip Reeve (s. 1966 Brighton) on englantilainen kirjailija. Hän työskenteli brightonilaisessa kirjakaupassa usean vuoden ajan. Samalla hän kirjoitti, tuotti ja ohjasi näytelmiä harrastajateattereissa. Myöhemmin hän alkoi tehdä kuvitustöitä ja sarjakuvia. Reeven ensimmäinen romaani Kävelevät koneet ilmestyi 2001. Neliosainen Buster Bayliss -sarja (2002–2003) on suunnattu nuoremmille lukijoille.
Suomennetut teokset

Kävelevät koneet -sarja:
Kävelevät koneet.  ((Mortal Engines, 2002.) Suom. Tero Kuittinen)  Karisto, 2004.  ISBN 951-23-4510-2
Kadotettu manner.  ((Predator's Gold, 2003.) Suom. Tero Kuittinen)  Karisto, 2005.  ISBN 951-23-4694-X
Tuhon aikakirja.  ((Infernal Devices, 2005.) Suom. Tero Kuittinen)  Karisto, 2006.  ISBN 951-23-4813-6
Pimenevä maa.  ((A Darkling Plain, 2006.) Suom. Tero Kuittinen)  Karisto, 2007.  ISBN 978-951-23-4923-4
Buster Bayliss -sarja:
Elävien kasvien yö
Suuri jääkausi
Hamsterijahti
Vaniljavarkaat
Palkinnot

Carnegie-mitali 2007
Kirjallisuutta

Mervi Koski: Ulkomaisia nuortenkertojia 2. BTJ Kirjastopalvelu, 2006.
Aiheesta muualla

Risingshadow.fi: Philip Reeve
Maria Loikkanen: Kävelevät koneet. Onnimanni 3/2004. (PDF)
Maria Loikkanen: Kadotettu manner. Onnimanni 4/2005. (PDF)
Maria Loikkanen: Tuhon aikakirja. Onnimanni 4/2006. (PDF)
Maria Loikkanen: Pimenevä maa. Onnimanni 1/2008. (PDF)
Maria Loikkanen: Buster Bayliss – Elävien kasvien yö, Buster Bayliss – Suuri jääkausi. Onnimanni 1/2005. (PDF)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Robert Lamoot

Robert Lamoot (18. maaliskuuta 1911 Oostende, Länsi-Flanderi, Belgia – 15. kesäkuuta 1996) oli belgialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän oli pituudeltaan 177-senttimetrinen.
Lamoot edusti urallaan merkittävimpänä Daring Clubia, jonka kanssa hän voitti kahdesti Jupiler Pro Leaguen kausina 1935–1936 ja 1936–1937 sekä kerran Belgian cupin vuonna 1935. Lisäksi hän edusti AS Oostendea, Olympic Charleroita ja URS Centreä.
Lamoot liittyi Belgian A-maajoukkueeseen lokakuussa 1933 ja pelasi joukkueessa seitsemän ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon vuoden 1934 maailmanmestaruuskilpailuissa mutta ei pelannut yhtään ottelua.
Kauluspeukaloinen

| Kauluspeukaloinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peukaloiset Troglodytidae
Suku::  Helmipeukaloiset Campylorhynchus
Laji::  rufinucha
Kaksiosainen nimi
 Campylorhynchus rufinucha  (Lesson, 1838) 

Katso myös
   Kauluspeukaloinen Wikispeciesissä   Kauluspeukaloinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kauluspeukaloinen (Campylorhynchus rufinucha) on peukaloisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kauluspeukaloista tavataan Costa Ricassa, El Salvadorissa, Guatemalassa, Hondurasissa, Meksikossa ja Nicaraguassa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 219 000 km2. Lajin populaatioksi on arvioitu 50 000–499 999 yksilöä ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lukianos

| Lukianos |
| --- | --- |
 Lukianos. Kuvitteellinen muotokuva, William Faithornen kuparikaiverrus 1600-luvulta.
Henkilötiedot
Syntynyt: n. 125 Samosata
Kuollut: n. 180
Ammatti:  reettori
Kirjailija
Äidinkieli: aramea
Tuotannon kieli: muinaiskreikka
Tyylilajit:  satiiri
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Lukianos Samosatalainen (m.kreik. Λουκιανός ὁ Σαμοσατεύς, Lūkianos ho Samosateus; lat. Lucianus Samosatensis; n. 125 –  n. 180) oli syyrialainen reettori ja kirjailija, joka tunnetaan satiireistaan. Lukianos oli kotoisin Syyrian Samosatasta ja toimi muun muassa virkamiehenä Egyptissä. Hänen äidinkielensä oli aramea, mutta hän kirjoitti kreikaksi.