stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Formula 2 Unkarin Grand Prix 2017
1. Kilpailu (Lauantain kilpailu, 36 kierrosta)

Norman Naton auto savutti ennen lämmittelykierrokselle lähtöä ja Nato joutui starttaamaan kilpailuun varikolta. Ensimmäisellä starttiyrityksellä Nabil Jeffri ajoi lähtöruutunsa ohi, jonka vuoksi ajettiin yksi ylimääräinen lämmitelykierros.
Artjom Markelov nousi startissa kärkeen ohi Oliver Rowlandin. Hänniltä lähtenyt Charles Leclerc nousi ensimmäisissä mutkissa jo 12:ksi ja ohitti vielä ensimmäisen kierroksen lopussa Ralph Boschungin nousten 11:ksi. Luca Ghiotto ohitti Nobuharu Matsushitan ja nousi seitsemänneksi. Varikkopysähdyksillä Oliver Rowland onnistui ohittamaan Artjom Markelovin, joka pysähtyi kierrosta myöhemmin. Antonio Fuoco sammutti autonsa varikkosuoralle ja keskeytti kilpailunsa. Kierroksella 21 Markelov ohitti mutkassa 14 Sérgio Sette Câmaran, joka ei ollut vielä tehnyt varikkopysähdystä. Samassa Nicholas Latifi syöksyi Sette Câmaran sisäpuolelle, jolloin autot osuivat yhteen ja Sette Câmaran auto kärsi lievän etusiipivaurion. Kolarista ei jaettu rangaistuksia.
Kierroksella 25 Sergio Canamasas osui Robert Vișoiuun ensimmäisessä mutkassa. Canamasas sai sprinttikilpailuun kolmen lähtöruudun rangaistuksen. Molemmat keskeyttivät ja turva-auto tuli radalle. Tämä auttoi eritoten Charles Leclerciä ja Alexander Albonia, jotka olivat pari kierrosta aiemmin käyneet varikolla vaihdattamassa pehmeämmät renkaat. Uusintalähdössä kierroksella 28 Leclerc ohitti ensimmäisessä mutkassa kolme autoa: Gustav Maljan, Jordan Kingin ja Luca Ghiotton nousten kuudenneksi. King ajoi mutkan 5 pitkäksi, ja kun hän palasi radalle, auto pomppasi kanttikiven päältä, eikä King pystynyt hallitsemaan autoaan, ja liukui Ralph Boschungin kylkeen. King sai 10 sekunnin aikarangaistuksen. Alexander Albon ohitti Sean Gelaelin nousten yhdeksänneksi.
Kierroksella 34 Artjom Markelov yritti ensimmäiseen mutkaan ohitusta Oliver Rowlandista, mutta ajautui nurmelle, josta Markelovin auto pyörähti seinään. Turva-auto tuli radalle. Juuri ennen turva-auton tuloa Charles Leclerc onnistui ohittamaan Nobuharu Matsushitan toisessa mutkassa. Rowland voitti kilpailun ja Nicholas Latifi ajoi toisena ruutulipulle. DAMS-tallin edellinen kaksoisvoitto tuli kaksi vuotta aiemmin Unkarin pitkässä kilpailussa. Nyck de Vries ajoi kolmanneksi, Charles Leclerc neljänneksi, Nobuharu Matsushita viidenneksi, Luca Ghiotto kuudenneksi, Norman Nato nousi seitsemänneksi ja Alexander Albon kahdeksanneksi. Sean Gelael oli yhdeksäs ja Santino Ferrucci ajoi ensimmäisessä kilpailussaan kymmenenneksi.
Kilpailun jälkeen Sean Gelael ja Sergio Sette Câmara saivat 10 sekunnin aikarangaistuksen avattavan takasiiven luvattomasta käytöstä. Aikarangaistuksen myötä Gelael tippui 14:ksi ja Sette Câmara 16:ksi. Tämä tarkoitti, että Santino Ferrucci otti kaksi pistettä debyyttikilpailussaan, ja Louis Delétraz nousi kymmenenneksi avaten pistetilinsä.
2. Kilpailu (Sunnuntain kilpailu, 28 kierrosta)

Nobuharu Matsushita nousi ruudusta 4 kärkeen jo ennen ensimmäistä mutkaa. Toiseksi nousi Luca Ghiotto, kolmanneksi Nyck de Vries, neljänneksi Oliver Rowland ja viidenneksi Charles Leclerc. Paalupaikalta lähtenyt Alexander Albon tippui ensimmäisellä kierroksella kuudenneksi. Ralph Boschung ja Antonio Fuoco sammuttivat autonsa lähtöruudukkoon, mutta onnituivat jatkamaan matkantekoa.
Norman Nato ohitti kierroksella 3 Alexander Albonin ja nousi kuudenneksi. Kierroksella 11 Nicholas Latifi nousi seitsemänneksi ohitettuaan Albonin. Gustav Malja kärsi koko kilpailun ajan moottoriongelmista ja jäi viisi kierrosta muista, mutta pystyi jatkamaan matkaansa. Kierroksella 21 Nyck de Vries ohitti Luca Ghiotton. Hetkeä myöhemmin myös Rowland ja Leclerc ohittivat Ghiotton. Samalla kierroksella Robert Vișoiu osui Nabil Jeffriin ensimmäisessä mutkassa, pyörähti ja keskeytti kilpailun. Virtuaalinen turva-auto tuli radalle, sen aikana Artjom Markelov kävi varikolla renkaiden vaihdossa. Kierroksella 22 Nabil Jeffri ajoi mutkan 4 pitkäksi ja palatessaan radalle osui Sergio Canamasasiin, joka keskeytti kilpailun ja virtuaalinen turva-auto tuli uudestaan radalle. Nato ohitti Ghiotton kierroksella 25 ja hetkeä myöhemmin myös Latifi kuittasi Ghiotton. Seuraavalla kierroksella myös Albon ohitti Ghiotton, jonka renkaat olivat sulaneet alle. Viimeistä edellisellä kierroksella Oliver Rowland kuittasi Nyck de Vriesin toisessa mutkassa ulkokautta.
Kilpailun voittoon ajoi Nobuharu Matsushita. Oliver Rowland oli toinen ja Nyck de Vries kolmas.
Sijoitukset GP-viikonlopun jälkeen

| Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Charles Leclerc | Prema Powerteam | 208 |
| 2. |  Oliver Rowland | DAMS | 158 |
| 3. |  Artjom Markelov | Russian Time | 123 |
| 4. |  Nicholas Latifi | DAMS | 115 |
| 5. |  Luca Ghiotto | Russian Time | 95 |
| 6. |  Nobuharu Matsushita | ART Grand Prix | 91 |
| 7. |  Norman Nato | Arden International | 79 |
| 8. |  Nyck de Vries | Rapax Team | 72 |
| 9. |  Alexander Albon | ART Grand Prix | 65 |
| 10. |  Jordan King | MP Motorsport | 49 |
| 11. |  Gustav Malja | Racing Engineering | 28 |
| 12. |  Antonio Fuoco | Prema Powerteam | 23 |
| 13. |  Sergio Canamasas | Trident Racing / Rapax Team | 21 |
| 14. |  Johnny Cecotto, Jr. | Rapax Team | 16 |
| 15. |  Ralph Boschung | Campos Racing | 11 |
| 16. |  Sergei Sirotkin | ART Grand Prix | 9 |
| 17. |  Sean Gelael | Arden International | 3 |
| 18. |  Santino Ferrucci | Trident Racing | 2 |
| 19. |  Louis Delétraz | Racing Engineering | 1 |
| 20. |  Sérgio Sette Câmara | MP Motorsport | 0 |
| 21. |  Robert Vișoiu | Campos Racing | 0 |
| 22. |  Nabil Jeffri | Trident Racing | 0 |
| 23. |  Roberto Merhi | Campos Racing | 0 |
| 24. |  Callum Ilott | Trident Racing | 0 |
| 25. |  Stefano Coletti | Campos Racing | 0 |
| 26. |  Raffaele Marciello | Trident Racing | 0 |
Francis Rossi

| Francis Rossi |
| --- | --- |
 Francis Rossi 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. toukokuuta 1949 (ikä 75)
Ammatti:  kitaristi, lauluntekijä
Muusikko
Aktiivisena:  1962 -
Tyylilajit:  hard rock, blues rock
Soittimet:  kitara
Yhtyeet:  Status Quo
Aiheesta muualla
www.francisrossi.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Rossi, 2013
Francis Dominic Nicholas Michael Rossi OBE (s. 29. toukokuuta 1949 Forest Hill, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta) on yksi Status Quo -yhtyeen perustajajäsenistä. Hän on yhtyeen laulaja ja kitaristi.
Rossi on toiminut koko muusikon uransa ajan Status Quossa, mutta hän on myös esiintynyt muiden artistien albumeilla. 1980-luvun alussa Rossi oli mukana Graham Bonnetin soololevyllä Line-Up ja sen tiimoilta tehdyllä kiertueella. Vuonna 1985 Rossi julkaisi kaksi soolosingleä ja vuonna 1996 häneltä ilmestyi sooloalbumi King Of The Doghouse, johon sisältyi TOP 50-hitti Give Myself To Love.
2019 Rossilta tuli sooloalbumi We Talk Too Much yhdessä Hannah Rickardin kanssa. Samaan aikaan levyn kanssa julkaistiin myös kirja I Talk Too Much.
FC Santa Claus

FC Santa Claus on rovaniemeläinen jalkapalloseura, jonka joukkue pelaa Kolmosessa.
Historiaa

Santa Claus syntyi vuonna 1992, kun yleisseurat Rovaniemen Reipas ja Rovaniemen Lappi yhdistivät jalkapallotoimintansa. RoRe pelasi Suomen kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Kakkosessa kausina 1978–1981, 1984–1989 ja 1991–1992 ja RoLa kausina 1987–1988 ja 1992. Myös Santa Claus aloitti toimintansa kaudella 1993 tältä tasolta.
Santa Claus pelasi Kakkosessa yhtäjaksoisesti kauteen 2000 asti ennen putoamista Kolmoseen. Kaudella 2007 joukkue oli Kolmosessa lohkonsa kolmas jäätyään nousukarsintoihin päässeestä lohkovoittaja Oulun Pallosta kolmen pisteen päähän. Kaudella 2008 joukkue voitti näytöstyyliin Kolmosen lohkonsa ja varmisti lopullisesti nousunsa voittamalla kaksi ensimmäistä karsintaottelua FC Vaajakoskea ja SC Riverballia vastaan. Kaudet 2009–2012 Santa Claus pelasi jälleen Kakkosessa. Vuonna 1994 Santa Claus voitti Ruotsissa pelatun Midnattsolscupen-turnauksen.
Ilmarinen haki FC Santa Claus Rovaniemi ry:n konkurssiin syyskuussa 2012 seuran harjoittamaan bingotoimintaan liittyen, mistä sillä oli 20 000 euron velat. Palloliitto ei hyväksynyt seuran Kakkosen sarjapaikan siirtoa uudelle FC Santa Claus Arctic Circle ry:lle, minkä myötä seura joutui hakemaan paikkaa Palloliiton Pohjois-Suomen piirin sarjoista. Seura sai lopulta kaudeksi 2013 FC Lynxin paikan Pohjois-Suomen Kolmosesta. Kaudella 2014 FC Santa Claus AC:n reservijoukkue (FC Santa) perustettiin sarjaan Lapin Nelonen ja lisäksi samana vuonna FC Santa Claus AC nousi Kakkoseen.
Entisiä pelaajia

Jari Gröhn
Mika Gröhn
Jyri Hietaharju
Jarno Koivisto
Mika-Matti Maisonvaara
Antti Peura
Simo Roiha
Kari-Pekka Syväjärvi
Ville Syväjärvi
Tero Taipale
Jussi Vatanen
Toni Vihervä
Matti Vikman
Aiheesta muualla

Seuran sivusto
Fillmore

| Fillmore> Fillmore! |
| --- | --- |
Tyyli:  piirrossarja
Kestoaika:  22 min
Pääosissa:  Orlando Brown Tara Strong Horatio Sanz Lauren Tom Danny Tamberelli Kyle Sullivan Wendie Malick Jeff Probst
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Toon Disney  Disney Channel  Toon Disney
Esitetty:  14. syyskuuta 2002 – 30. tammikuuta 2004
Jaksoja:  26
Aiheesta muualla
IMDb
Fillmore on Disney Channel -kanavalla esitetty animaatiosarja. Poliisielokuvien ja TV-sarjojen kliseet on siinä siirretty koulumaailmaan, jossa Yläaste X:n turvapartio joutuu setvimään rikoksia.
Sarjan päähenkilö on Cornelius Fillmore, turvapartiolainen, joka oli ennen koulun pahimpia vandaaleja. Hänen apurinaan toimii Ingrid Third, jonka erikoiskykynä rikosten setvimisessä on hänen valokuvamuistinsa. Muita hahmoja ovat rehtori Folsom ja ylikonstaapeli Vallejo. Cornelius saa aina rikolliset kiinni, mutta hänellekin käy joskus kalpaten.
Henkilöt

Cornelius Fillmore on Yläaste X:n turvapartion jäsen. Fillmore oli ollut koulun pahimpia rötöstelijöitä, mutta lopulta Fillmore oli päättänyt jättää rötökset ja siirtyä Yläaste X:n turvapartioon jäseneksi, jossa hän menestyy hyvin.
Ingrid Third on Fillmoren ystävä ja hänen partnerinsa Yläaste X:n turvapartiossa.
Vallejo on Yläaste X:n turvapartion johtaja, hän on hieman muita tukevampi.
Dawn S. Folsom on Yläaste X:n turvapartion rehtori ja hän on tiukka kuin tomeratäti
Sarjassa on myös monta muuta hahmoa kuten Karen Tehama,  Joseph Anza ja Danny O'Farrell, mutta he eivät esiinny paljon sarjassa.
Gaël Etock

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Gaël Junior Etock
Syntymäaika: 5. heinäkuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Douala, Kamerun
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: FC Honka
Pelinumero: 9
Junioriseurat
2006–2011: Barcelona
2011–2012: Sporting
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012-2014 | Sporting | 0 | (0) |
| 2012–2013 | Sporting B | 29 | (6) |
| 2013–2014 | → Cercle Brugge | 15 | (2) |
| 2014 | Hapoel Tel Aviv | 0 | (0) |
| 2015 | → Hapoel Petah Tikva (laina) | 2 | (0) |
| 2016–2017 | JJK Jyväskylä | 47 | (17) |
| 2018 | Riga FC | 7 | (1) |
| 2019 | FC Honka | 0 | (0) |
| 2019 | FC Lahti | 17 | (5) |
| Yhteensä | Yhteensä | 117 | (31) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. marraskuuta 2019.
Gaël Junior Etock  (s. 5. heinäkuuta 1993) on kamerunilainen jalkapalloilija, joka edustaa kaudella 2019 Veikkausliigassa pelaavaa FC Honkaa.
Gaël Etock on FC Barcelonan junioriakatemian La Masian kasvatti. Hän siirtyi Sporting-kausien jälkeen Belgian pääsarjaan  Cercle Bruggeen, josta hän siirtyi edellen Israeliin Hapoel Tel Aviviin saamatta kuitenkaan peliaikaa.
Etock tuli Suomeen keväällä 2016 testattavaksi veikkausliigaseura PS Kemiin, josta myös ehdittiin uutisoida. Hänen muuttosuuntansa vaihtuikin suoraan Keski-Suomeen. Sopimus syntyi Ykkösessä pelanneen jyväskyläläisen JJK:n kanssa, ja Etock pelasi menestyksekkäästi kauden 2016 JJK:ssa ja oli nostamassa seuraa Veikkausliigaan. Etock jatkoi JJK:ssä vielä Kaudella 2017 Veikkausliigassa.
JJK-kausien jälkeen Etock siirtyi Latvian pääsarjan Riga FC:n riveihin, josta hän palasi keväällä 2018 Suomeen ja FC Hongan riveihin. Etockin sopimus purettiin kuitenkin jo huhtikuussa 2019. Etock onnistui tällöin saamaan sopimuksen toisen veikkausliigaseura FC Lahden kanssa.
Gaël Etock on pelannut Veikkausliigassa kaikkiaan kahden kauden aikana 48 ottelua ja tehnyt niissä 16 maalia.
Asiasta muualla

Gael Etock soccerwayn sivustolla
Galeyan kieli

| Galeya |
| --- | --- |
Muu nimi:  Garea
Tiedot
Alue:  Papua-Uusi-Guinea
Virallinen kieli:  ei virallista asemaa
Puhujia:  2 620 (2000)
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  malaijilais-polynesialaiset kielet
ISO 639-3:  gar
 Ohje 
Galeya eli garea on malaijilais-polynesialainen kieli, jota puhutaan D’Entrecasteaux’nsaarilla Papua-Uudessa-Guineassa. Kielen käyttö on voimakastaselvennä ja sitä puhuvat kaikenikäiset. Vain 30% kielen puhujista ovat yksikielisiä; useimmat puhuvat myös dobun kieltä.
Galeyan kielessä esiintyy sekä erillisiä pronomineja että muille Oseanian kielille tyypillisiä pronominaalisia liitepartikkeleita tai kongruenssia ilmaisevia affikseja.
George Nkuo

George Nkuo (s. 27. helmikuuta 1953) on kamerunilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Buéan hiippakuntaan Pius Suh Awa 26. huhtikuuta 1981. Hän sai 8. heinäkuuta 2006 nimityksen Kumbon hiippakunnan piispaksi. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Christian Wiyghan Tumi, jota avustivat Cornelius Fontem Esua ja Simon-Victor Tonyé Bakot.
Giuseppe Conti

Giuseppe Conti (2. toukokuuta 1871 – 24. huhtikuuta 1941) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet nimitettiin Chiusi e Pienzan hiippakunnan johtoon 22. maaliskuuta 1917, ja piispaksi vihkiminen seurasi 3. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giovanni Fossà, jota avustivat Carlo Falcini ja Alfredo del Tomba.
Conti kuoli 69-vuotiaana virassa. Hänen seuraajakseen tuli Carlo Baldini.
George Neville

George Neville tai George Nevill ovat olleet ainakin seuraavien henkilöiden nimiä:
George Neville (piispa) (n. 1432–1476), Yorkin arkkipiispa
George Nevill (Bergavennyn 4. paroni) (n. 1440–1492)
George Nevill (Bergavennyn 5. paroni) (n. 1469–1535/6)
George Nevill (Bergavennyn 11. paroni) (s. ennen vuotta 1641 - k. 1666)
George Nevill (Bergavennyn 12. paroni) (1665–1695)
George Nevill (Bergavennyn 13. paroni) (n. 1659–1720/21)
George Nevill (Bergavennyn 14. paroni) (1702–1723)
George Nevill (Latymerin 1. paroni) (?-1469)
George Nevill (Abergavennyn 1. jaarli) (1727–1785)
George Neville (Bedfordin 1. herttua) (1457–1483)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”George Neville”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
George Noory

George Noory
George Ralph Noory (s. 4. kesäkuuta 1950 Detroitissa, Michigan) on yhdysvaltalainen radiojuontaja. Hän on yhdysvaltalaisen yöradion Coast to Coast AM:n arkipäivien juontaja.
Noory eli nuoruusvuotensa Dearborn Heightsissa. Nykyään hän asuu Los Angelesissa, Kaliforniassa, ja hän lähettää ohjelmaansa myös St. Louisista, Missourista.[lähde? ] George Nooryllä on yli 37 vuoden kokemus radio-alalta, ja hän on voittanut kolme Emmy-palkintoa.
George Nissen

George Nissen (alhaalla vasemmalla)
George P. Nissen (1. helmikuuta 1914 – 7. huhtikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen voimistelija ja keksijä, jota pidetään nykyaikaisen trampoliinin kehittäjänä. Hän syntyi Blairstownissa, Iowassa, ja opiskeli Iowan yliopistossa. Hänen valmentajanaan toimi Larry Griswold.
Hän perusti yhdessä Griswoldin kanssa yrityksen Griswold-Nissen Trampoline & Tumbling Company valmistamaan trampoliineja ja rekisteröi sanan trampoline, mutta siitä on sittemmin tullut yleisesti käytössä oleva nimitys kyseiselle laitteelle, valmistipa niitä kuka tahansa. Yritys lopetti toimintansa 1980-luvulla.
Nissenin kunniaksi on nimetty Nissen-Emery Award, joka myönnetään college-järjestelmän piirissä parhaalle miesvoimistelijalle.
George Nigh

George Nigh
George Patterson Nigh (s. 9. kesäkuuta 1927) on yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Nigh toimi Oklahoman varakuvernöörinä vuosina 1959–1963. Hän korvasi vuonna 1963 lyhyesti osavaltion kuvernöörinä J. Howard Edmondsonin, joka korvasi Yhdysvaltain senaatissa äkillisesti kesken kauden kuolleen Robert S. Kerrin.
Nigh toimi jälleen varakuvernöörinä vuosina 1967–1979. Vuosina 1979–1987 hän istui kaksi kokonaista kautta Oklahoman kuvernöörinä.
Nigh esiintyi aiemmin vaimonsa Donnan kanssa yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Texas.
Gamonedo (juusto)

Gamonedo-juustoa.
Gamonedo (asturiaksi Gamonéu) on Espanjan Asturian alueella valmistettava juusto.
Gamonedo-juustoa valmistetaan Cangas de Onísin ja Onísin kahdessa kylässä Asturian ruhtinaskunnassa. Kylät sijaitsevat Gamonéu del Valle tai Gamonedo del Valle -nimisessä laaksossa ja lähistöllä sijaitsevat Picos de Europa -vuoret.
Gamonedo on suojattu alkuperänimitys ja sitä valmistetaan lehmän, vuohen tai lampaanmaidosta, tai niiden sekoituksesta. Valmistuksen mukaan juusto voidaan jakaa kahteen tyyppiin. Tavallista juustoa valmistetaan vuoden ympäri, mutta noin 10 % koko valmistuksesta on kesä-syyskuun välillä vuoristosolissa valmistettavaa Gamonedo del Puerto tai Gamonéu del Puerto -juustoa. Juustot ovat hieman eri makuisia, mikä johtuu laakson ja vuorten eri kasvillisuudesta. Juustoa valmistettaessa maito lämmitetään 24-30 °C asteeseen ja siihen lisätään juoksute. Seos saostuu noin tunnin ajan, jonka jälkeen syntynyt juustomassa pilkotaan ja kuivataan. Kuivattamisen jälkeen juustomassa asetellaan vanteisiin ja joskus myös puristetaan. Vielä ennen kypsyttämistä juusto suolataan ylä- ja alapuolelta ja sitä savustetaan 10-12 päivää. Juuston kypsymiseen kuluu kahdesta kuuteen kuukautta ja kypsyttäminen tapahtuu kellareissa tai alueen kalkkikiviluolissa 8–12 °C lämpötilassa. Kypsyttämisen aikana juustoon kasvaa myös Penicillium roqueforti -hometta.
Valmis juusto on leveydeltään 10-30 cm ja korkeudeltaan 8-15 cm. Painoa juustolla on puolesta kilosta seitsemään kiloon. Juuston kuoren väri vaihtelee pellavaisesta punertavan ruskeaan. Savustaminen tuottaa myös harmaan sävyjä. Juuston sisältö on valkoista tai kellertävää. Hometta juustossa on epäsäännöllisinä kasvustoina. yleensä etenkin kuoren seudulla. Juuston makua on kuvailtu voiseksi ja pähkinäöiseksi, sekä savuiseksi ja pisteliääksi.
Aiheesta muualla

Gamonedo PDO Trade Commission of Spain in New York. Arkistoitu 4.12.2017. Viitattu 3.12.2017. (englanniksi)
Giuseppe Costanzo

Giuseppe Costanzo
Giuseppe Costanzo (s. 2. tammikuuta 1933 Carruba di Riposto) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Acirealen hiippakuntaan 15. elokuuta 1955 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Mazacan titulaaripiispaksi 21. helmikuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Salvatore Pappalardo, jota avustivat Pasquale Bacile ja Domenico Picchinenna.
6. elokuuta 1982 Costanzo sai nimityksen Nolan piispaksi ja 7. joulukuuta 1989 Siracusan arkkipiispaksi. Hän jäi eläkkeelle 12. syyskuuta 2008, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin Salvatore Pappalardo.
Englannin mestaruussarjan kausi 2022–2023

| Englannin mestaruussarjan kausi 2022–2023 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  24
Ajankohta:  29. heinäkuuta 2022– 8. toukokuuta 2023
Mestari:  Burnley
Nousseet joukkueet:  Burnley Sheffield United Luton Town
Pudonneet joukkueet:  Reading Blackpool Wigan Athletic
Ottelut:  552
Maalit:  1 342 (2,43 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Chuba Akpom (28 maalia)
Suurin kotivoitto:   Middlesbrough 5–0 Reading (4. maaliskuuta 2023)  Blackpool 6–1 Queens Park Rangers (14. maaliskuuta 2023) 
Suurin vierasvoitto:   Wigan Athletic 1–5 Burnley (27. elokuuta 2022)  Stoke City 0–4 Watford (2. lokakuuta 2022)  Preston North End 0–4 Norwich City (14. tammikuuta 2023)  Huddersfield Town 0–4 Coventry City (4. maaliskuuta 2023)  Sunderland 1–5 Stoke City (4. maaliskuuta 2023)  Coventry City 0–4 Stoke City (1. huhtikuuta 2023) 
Pisin voittoputki:  Burnley (18 ottelua)
Ylempi sarjataso:  Valioliiga
Alempi sarjataso:  Ykkösliiga
  ← 2021–2022 :  2023–2024 → 
Englannin mestaruussarjan kausi 2022–2023 oli englantilaisen seurajalkapalloilun toiseksi korkeimman sarjatason mestaruussarjan 31. kausi. Kausi alkoi 29. heinäkuuta 2022 ja päättyi 8. toukokuuta 2023.
Joukkueet

Kauden 2022–23 mestaruussarjan joukkueiden sijainnit
| Joukkue | Paikkakunta | Stadion | Päävalmentaja | Kapteeni |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Birmingham City | Birmingham | St Andrew's (stadion) |  John Eustace |  Troy Deeney |
| Blackburn Rovers | Blackburn | Ewood Park |  Jon Dahl Tomasson |  Lewis Travis |
| Blackpool | Blackpool | Bloomfield Road |  Stephen Dobbie (väliaikainen) |  Chris Maxwell |
| Bristol City | Bristol | Ashton Gate Stadium |  Nigel Pearson |  Andreas Weimann |
| Burnley | Burnley | Turf Moor |  Vincent Kompany |  Jack Cork |
| Cardiff City | Cardiff | Cardiff City Stadium |  Sabri Lamouchi |  Joe Ralls |
| Coventry City | Coventry | Coventry Building Society Arena |  Mark Robins |  Liam Kelly |
| Huddersfield Town | Huddersfield | Kirklees Stadium |  Neil Warnock |  Jonathan Hogg |
| Hull City | Kingston upon Hull | MKM Stadium |  Liam Rosenior |  Lewie Coyle |
| Luton Town | Luton | Kenilworth Road |  Rob Edwards |  Sonny Bradley |
| Middlesbrough | Middlesbrough | Riverside Stadium |  Michael Carrick |  Jonny Howson |
| Millwall | Lontoo | The Den |  Gary Rowett |  Shaun Hutchinson |
| Norwich City | Norwich | Carrow Road |  David Wagner |  Grant Hanley |
| Preston North End | Preston | Deepdale |  Ryan Lowe |  Alan Browne |
| Queens Park Rangers | Lontoo | Loftus Road |  Gareth Ainsworth |  Stefan Johansen |
| Reading | Reading | Madejski Stadium |  Noel Hunt (väliaikainen) |  Andy Yiadom |
| Rotherham United | Rotherham | New York Stadium |  Matt Taylor |  Richard Wood |
| Sheffield United | Sheffield | Bramall Lane |  Paul Heckingbottom |  Billy Sharp |
| Stoke City | Stoke-on-Trent | Britannia Stadium |  Alex Neil |  Lewis Baker |
| Sunderland | Sunderland | Stadium of Light |  Tony Mowbray |  Corry Evans |
| Swansea City | Swansea | Liberty Stadium |  Russell Martin |  Matt Grimes |
| Watford | Watford | Vicarage Road |  Chris Wilder |  Tom Cleverley |
| West Bromwich Albion | West Bromwich | The Hawthorns |  Carlos Corberán |  Jake Livermore |
| Wigan Athletic | Wigan | DW Stadium |  Shaun Maloney |  Tendayi Darikwa |