stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heli

| Heli |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  20. helmikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Hely, Heljä
Vastineita eri kielissä:  Helin, Helina
Nimen alkuperä:  Helena
Infobox OKNimi-testi OK: 
Heli on suomalainen naisen etunimi.
Heli on lyhentymä kreikkalaisperäisestä nimestä Helena, joka tarkoittaa 'loistavaa'. Nimi tunnetaan myös Virossa, jossa Heli voi olla johdos Helenasta tai Elinasta, mutta voi pohjautua myös viron sanoihin heli ja helin ('sävel', 'sointu', 'helinä').
Nimi esiintyi Kansanvalistusseuran kalenterissa jo 1883, ja Suomen almanakassa Heli on ollut vuodesta 1954.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan nimi Heli on annettu Suomessa 1900-luvun alusta helmikuuhun 2025 mennessä 17 974 naiselle ja muutamalle miehelle. Heistä yli puolet on 1960- ja 1970-luvuilla syntyneitä.
Kuvitteellisia Helejä

Heli Sievinen, henkilö Salatut elämät -televisiosarjassa
Muita merkityksiä

Hengitysliitto Heli, Hengitysliiton nimi vuosina 2000–2011
HELI-rata
Alaviitti (täsmennyssivu)

Alaviitti tulee arabiankielisestä sanasta arab. علوية‎, ‘Alawiyya, joka tarkoittaa ”Alin seuraajaa”. Kyseessä on profeetta Muhammedin serkku, ottopoika, vävy ja neljäs kalifi Ali ibn Abi Talib.
Alaviitti voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Alaviitit, uskonnollinen suuntaus, jonka tärkeimmät alueet ovat Syyrian Välimeren-rannikolla sekä Libanonin rajan läheisyydessä kuten Damaskoksessa. Alaviitit luokitellaan usein šiialaisuuden haaraksi, vaikka sen opit poikkeavat šiialaisuuden päävirtauksista.
Alaviitti-dynastia, Marokossa 1600-luvulta lähtien hallinnut sunnalainen beduiinidynastia, joka katsoo polveutuvansa Muhammedista tämän tyttären Fatiman ja Muhammedin vävyn Alin kautta.
Kirjallisuutta

Robinson, David: Muslim Societies in African History. Cambridge University Press, 2011 (1. painos 2004). ISBN 978-0-521-53366-9. (englanniksi)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Alaviitti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
David Albahari

| David Albahari |
| --- | --- |
 David Albahari 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 1948 Peć, Jugoslavia
Kuollut: 30. heinäkuuta 2023
Kansalaisuus:  serbi
Kirjailija
Äidinkieli: serbia
Tuotannon kieli: serbia
Palkinnot
 NIN-palkinto Balkanika-palkinto Brücke Berlin -palkinto 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
David Albahari (1948 Peć, Jugoslavia – 30. heinäkuuta 2023) oli jugoslavialaissyntyinen serbianjuutalainen kirjailija, joka kuului arvostetuimpiin serbiankielisiin nykykirjailijoihin.
Albahari muutti 1994 Kanadan Calgaryyn. Hän osallistui 2007 Lahden kirjailijakokoukseen.
Albaharin teoksia on käännetty monille kielille. Niistä "Syötti" sai NIN-palkinnon vuoden 1996 parhaana romaanina. Se sai myös  Balkanin maiden kustantajien Balkanika-palkinnon ja Brücke Berlin -palkinnon.
Suomennetut teokset

Syötti (Mamac), suom. Kari Klemelä, Mansarda 2007 ISBN 978-952-5664-03-4
Juotikkaat (Pijavice), suom. Kari Klemelä, Mansarda 2020 ISBN 978-952-5664-20-1
Lahden hyppyrimäki, suom. Kari Klemelä, Parnasso 59 (2009) : 3, s. 36-38
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Hulda

| Hulda |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  joulua edeltävä sunnuntai
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  kärppä hepreaksi; mahdollisesti myös germaaninen ja muinaisskandinaavinen sana huld tai Hildan rinnakkaismuoto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hulda on naisen etunimi, jolle on ehdotettu kolmea erilaista etymologiaa. Hepreaksi Hulda tarkoittaa kärppää, ja tämän niminen naisprofeetta mainitaan Raamatun Toisessa kuninkaiden kirjassa:
»Niin pappi Hilkia, Ahikam, Akbor, Saafan ja Asaja menivät naisprofeetta Huldan tykö, joka oli vaatevaraston hoitajan Sallumin, Tikvan pojan, Harhaan pojanpojan, vaimo ja asui Jerusalemissa, toisessa kaupunginosassa. He puhuivat hänen kanssaan.»
Toisen teorian mukaan Hulda on Hildan rinnakkaismuoto ja juontuu siten muinaisskandinaavin taistelua tarkoittavasta sanasta hildr. Saksassa ja Skandinaviassa huld tarkoittaa lempeyttä, suopeutta ja uskollisuutta.
Huldan päivä oli 20. helmikuuta suomalaisessa nimipäiväkalenterissa vuosina 1908–1928 ja Luulajan suomenkielisessä kalenterissa vuosina 1901–1918. Ortodoksisessa kalenterissa Huldan päivä on edelleen joulua edeltävänä sunnuntaina.
Digi- ja väestötietoviraston nimipalvelun mukaan Hulda-nimen on helmikuuhun 2025 mennessä saanut 6 269 naista, joista huomattava enemmistö on syntynyt 1800-luvun lopulla tai 1900-luvun kahden ensimmäisen vuosikymmenen aikana. 1800-luvun lopulla Hulda nousi Suomessa muotinimeksi ilmeisesti vuonna 1877 arkkiveisuna julkaistun laulun Hjalmari ja Hulda saaman suosion takia.
Tunnettuja Huldia

Hulda Garborg (1862–1934), norjalainen kirjailija
Hulda Geiringer, Hilde Güden (1917–1988), itävaltalainen oopperalaulaja
Hulda Huima, oik. Minna-Kaisa Kallinen (s. 1984), suomalainen muusikko, media- ja esitystaiteilija
Hulda Keskinen (1893–1955), suomalainen näyttelijä
Hulda Kuustie (s. 2000), suomalainen jalkapalloilija
Hulda Nordenstreng (1879–1971), suomalainen liikkeenharjoittaja ja Edistyspuolueen kansanedustaja
Hulda Potila (1894–1968), suomalainen tekstiilitaiteilija ja kudonnan opettaja
Hulda Salmi (1879–1949), suomalainen kansakoulunopettaja ja SDP:n kansanedustaja
Hulda Vilhjálmsdóttir (s. 1971), islantilainen taidemaalari
Kuvitteellisia Huldia

Juurakon Hulda, Hella Wuolijoen nimimerkillä Juhani Tervapää kirjoittama näytelmä, josta on tehty useita elokuvasovituksia
Hulda, Hildan sisar, kissa Gösta Knutssonin Pekka Töpöhäntä -kirjasarjassa
Nimen muita merkityksiä

Hulda-palkinto, Audiovisual Finland -järjestön myöntämä vientipalkinto
Riikka Ala-Harja

Riikka Ala-Harja Juuret-tapahtumassa Keravalla vuonna 2012.
Riikka Maria Ala-Harja (s. 21. huhtikuuta 1967 Kangasala) on suomalainen kirjailija ja dramaturgi.
Ura

Riikka Ala-Harja asui lapsuudessaan ja nuoruudessaan Kangasalla, Jokioisilla, Varkaudessa, Siikaisissa ja Hämeenlinnassa. Ala-Harja valmistui ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulun lukiosta vuonna 1986. Hän opiskeli Teatterikorkeakoulun dramaturgian koulutusohjelmassa ja valmistui teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1993. Hän on työskennellyt muun muassa tuottajana ja dramaturgina Radioteatterissa  sekä kolumnistina Ylioppilaslehdessä ja Helsingin Sanomissa.
Vuonna 1990 Ala-Harja voitti J. H. Erkon novellikilpailun. Seuraavana vuonna hän sai osana Tiedon valo -työryhmää Sokeain kuunnelmapalkinnon. Ala-Harjan esikoisteos Tom Tom Tom julkaistiin vuonna 1998. Se oli ilmestymisvuonnaan ehdolla Finlandia-palkinnon ja Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkinnon saajaksi ja sai Gummeruksen Kaarlen palkinnon vuonna 1999. Myös Ala-Harjan kuudes romaani Maihinnousu (2012) oli Finlandia-palkintoehdokkaana. Ala-Harjan ensimmäinen lastenromaani "Kahden maan Ebba" oli lasten- ja nuortenkirjallisuuden Finlandia-ehdokkaana vuonna 2017, Arvid Lydecken -palkintoehdokkaana sekä Luku-Varkaus  -ehdokkaana vuonna 2018.
Ala-Harja on kirjoittanut näytelmiä, kuunnelmia Radioteatterille ja käsikirjoituksia muun muassa Matti Hagelbergin sarjakuva-albumeihin.
Ala-Harjalla oli myös oma galleria ”Alagalleria” Helsingissä vuonna 1999. Hän on myös toiminut MUU ry:ssä, pitänyt siellä näyttelyn ”Pintajännitys” vuonna 1997 sekä kuratoinut MUU ry:n 17-vuotisnäyttelyn Helsingin Taidehalliin yhdessä kolmen muun kuraattorin kanssa vuonna 2005.
Ala-Harja asui vuosina 2004–2011 Ranskassa.
Tuotanto > Romaanit

Tom Tom Tom.  Jyväskylä Helsinki:  Gummerus, 1998.  ISBN 951-20-5374-8
Strip.  Jyväskylä Helsinki:  Gummerus, 2000.  ISBN 951-20-5779-4
Maata meren alla.  Helsinki:  Gummerus, 2003.  ISBN 951-20-6462-6
Jättiläinen.  Helsinki:  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-32968-9
Kanaria.  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-35594-7
Maihinnousu.  Helsinki:  Like, 2012.  ISBN 978-952-01-0805-2
Kevyt liha.  Helsinki:  Like, 2015.  ISBN 978-952-01-1293-6
En Saab. Helsinki: Otava, 2019. ISBN 978-951-13-4293-9
Tämä ei ole tv-sarja.  Helsinki:  Otava, 2022.  ISBN 978-951-1-40782-9
Tuotanto > Novellikokoelma

Reikä.  Helsinki:  Like, 2013.  ISBN 978-952-01-0956-1
Tuotanto > Lasten kuvakirjat

Aavikko ja makrillimeri.  (Kuvitus: Ilmari Hakala)  Helsinki:  Gummerus, 2005.  ISBN 951-20-6947-4
Ter-Mari ja koralli.  (Kuvitus: Ilmari Hakala)  Helsinki:  Gummerus, 2006.  ISBN 951-20-7242-4
Tuotanto > Lastenromaanit

Kahden maan Ebba.  Helsinki:  Otava, 2017.  ISBN 978-951-1-31074-7
Kahden perheen Ebba. Helsinki: Otava, 2018. ISBN 978-951-1-32458-4
Kahden isän Ebba. Helsinki: Otava, 2020.  ISBN 978-951-1-34401-8
Tuotanto > Muut kirjat

Off Season  -valokuva- ja tekstikirja yhdessä valokuvataiteilija Anne Hämäläisen kanssa 2009, Cahiers du Temps (Ranska), teoksessa teksti sekä suomeksi että ranskaksi  ISBN 978-2-35507-017-4
12 ans après / 12 vuotta myöhemmin–valokuva- ja tekstikirja yhdessä kuvataiteilija Elina Brotheruksen kanssa. Semiphérique-kustantamo 2015. Kirjan tekstit ovat suomeksi, englanniksi ja ranskaksi. ISBN 978-951-97491-4-3
Malli ja hullu kuvailija, 12 monologia Suomen taiteesta (Serlachius-museot, 2015) Toimittanut Laura Kuurne, monologit Riikka Ala-Harja, muut tekstit Laura Kuurne
Rakennusohje-kirja yhdessä sarjakuvataiteilija Matti Hagelbergin kanssa, Kustantamo Hans Nissen 2012
Tuotanto > Näytelmät

Suolapala, Seinäjoen kaupunginteatteri, 1992
Salaoja, Teatteri Jurkka, 1996
Alma ja Elisa, (osa näytelmäkokonaisuutta Kenia) Aurinkoteatteri, 1994
Nej/Ei, (osa näytelmäkokonaisuutta) Teatteri Viirus, 2001
Tarmo, monologi, Kansallisteatteri, 2015
Tuotanto > Kuunnelmat

Maha-akvaario, käsikirjoitus ja ohjaus, Radioteatteri 1989
Tiedon valo, Jussi Parviaisen suunnitteleman sarjan kirjoitus työryhmässä, Radioteatteri 1991
Arpi, käsikirjoitus, Radioteatteri 1991
Rööri, käsikirjoitus ja ohjaus, Radioteatteri 1993
Laho, käsikirjoitus ja ohjaus, Radioteatteri 1994
Hyvä maku, käsikirjoitus, Radioteatteri 2010
Kita, käsikirjoitus, Radioteatteri 2016
Tuotanto > Sarjakuvakäsikirjoituksia

Maanmittarit-sarjakuvan käsikirjoitus, Matti Hagelbergin albumissa Bonuskaupungin vitsaukset, Suuri Kurpitsa 1997
Rappeutumisliite-sarjakuvan käsikirjoitus Matti Hagelbergin albumissa Tikapuuhermosto, Jalava 1998
Siinain savu, Kalaharin kuumuus -käsikirjoitus Matti Hagelbergin albumissa Holmenkollen, Jalava 2000
Sylvi Kekkonen pääsee pulasta -käsikirjoitus, Matti Hagelbergin albumissa Kekkonen, Otava 2005
Rakennusohje-kirja yhdessä sarjakuvataiteilija Matti Hagelbergin kanssa, Kustantamo Hans Nissen 2012
Up in the Air, yhdessä kuvataiteilija Kati Rapian kanssa kokoelmaan Yellow City, Napa Illustrations 2012)
Yleisönosasto yhdessä sarjakuvataiteilija Matti Hagelbergin kanssa, Like 2016
Yläilmoissa-sarjakuvan käsikirjoitus, kuva Kati Rapia, Keltainen kaupunki -kirjassa 2012
Hölmöläiset valitsevat viisasta miestä -sarjakuvan käsikirjoitus Kuti #45 -lehdessä vuonna 2017, kuvat Amanda Vähämäki
Tuotanto > Muut työt

Seinälle maalatut monologitekstit ”Malli ja hullu kuvailija” –näyttelyssä  Serlachiuksen taidemuseon Gösta-museossa (2014-2017)
Palkintoja ja tunnustuksia

J. H. Erkon novellikilpailun I sija 1990
Sokeain kuunnelmapalkinto Tiedon valo -työryhmälle 1991
Gummeruksen Kaarlen päivän palkinto 1999
Finlandia-palkintoehdokkuus romaaneilla Tom Tom Tom 1998 ja Maihinnousu 2012 sekä Finlandia Junior -ehdokkuus "Kahden maan Ebba" 2018.
Helsingin Sanomien kirjallisuuspalkintoehdokas 1998
Ordre des Arts et des Lettres -ritarikunnan ritarimerkki 2016 (Ranskan valtio)
Aiheesta muualla

Riikka Ala-Harja Ylen Elävässä arkistossa
Maihinnousu Aamun kirjassa (Arkistoitu – Internet Archive) Yle Areena. 4.10.2012
Kevyt liha Aamun kirjassa Yle Areena. 8.10.2015.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Joseph Joachim Alcenius

Joseph Joachim Alcenius (2. huhtikuuta 1798 Kälviä – 29. tammikuuta 1853 Helsinki) oli Turun Akatemiassa väitellyt lääketieteen tohtori.
Elämäkerta

Alceniuksen vanhemmat olivat Kälviän kirkkoherra Elias Alcenius ja Clara Moliis. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua 1811–1816. Syksyllä 1816 hän aloitti opinnot Turun Akatemiassa, josta hän valmistui filosofian tohtoriksi 27. heinäkuuta 1823. Tämän jälkeen Alcenius keskittyi lääketieteen opintoihin ja valmistui lääketieteen tohtoriksi 20. kesäkuuta 1832. Pietarsaaren kaupunginlääkärinä Alcenius toimi jo vuonna 1826 ja ylimääräisenä lääkärinä lääkintöhallituksessa vuonna 1829. Hän teki matkoja Ruotsiin, Tanskaan, Saksaan, Sveitsiin ja Englantiin vuosina 1831–1832. Vaasan kaupunginlääkärinä hän oli 1835–1839, toimien myös linnan ja sairaalan lääkärinä. 1850-luvun alussa Alcenius matkusti Pariisiin, missä hänellä oli lääkärinpraktiikka. Alcenius ei koskaan mennyt naimisiin.
Alceniuksen opinnäyte vuonna 1819 käsitteli Suomen eläimistöä ja sen ohjasi Sadelin.
Ali Rıza Efendi

Ali Riza Efendin todennäköinen muotokuva
Ali Rıza Efendi (1839–1888) oli Turkin tasavallan perustajan Mustafa Kemal Atatürkin isä ja  Zübeyde Hanımin aviomies.
Ali Rıza Efendi syntyi Salonikissa nykyisen Kreikan Makedonian maakunnassa silloisessa Osmanien valtakunnassa. Ali Rıza Efendi työskenteli tullivirkailijana ja kuoli 1888 kun Kemal Atatürk oli 7-vuotias. Ali Rıza Efendin on väitetty olevan albaanitaustainen tai slaavilainen. Joidenkin lähteiden mukaan hänen perheensä olisi kotoisin Anatoliasta joka on pääasiassa turkkilaista seutua. Aydınin maakuntaa on myös pidetty hänen sukunsa alkuperäisenä kotiseutuna.
Nykyisen Pohjois-Makedonian alueella sijaitsevassa Kodžadžikin kylässä on talo jota pidetään hänen sukunsa vanhana kotitalona.
Ali Rıza Efendiin perheen väitetty kotitalo Kodzadzikissa nykyisessä Pohjois-Makedoniassa
Kroatian presidentinvaali 2009–2010

Ivo Josipović valittiin Kroatian uudeksi presidentiksi.
Kroatian presidentinvaali 2009–2010 järjestettiin Kroatiassa joulukuussa 2009 ja tammikuussa 2010. Vaalin ensimmäinen kierros oli 27. joulukuuta ja toinen kierros 10. tammikuuta. Uudeksi presidentiksi valittiin Ivo Josipović. Istuva presidentti Stjepan Mesić ei voinut enää olla ehdokkaana kolmannelle kaudelleen. Toisella kierroksella olivat vastakkain Josipović ja Milan Bandić.
1. kierros

Kroatian presidentinvaalin ensimmäisen kierroksen äänestysprosentti oli 44, mikä heijastaa kansan tyytymättömyyttä maan politiikkaan. Edellisissä vuoden 2004 vaaleissa äänestysprosentti oli ollut lähes kymmenen prosenttiyksikköä korkeampi.
Vaalin ennakkosuosikki Ivo Josipović sai ensimmäisellä kierroksella 32,4 prosenttia äänistä. Toiseksi eniten ääniä sai Milan Bandić, jonka ääniosuus oli 14,8 %. Josipović ja Bandić menevät vaalin toiselle kierrokselle. Molemmat edustivat vielä hieman ennen vaaleja Kroatian sosiaalidemokraattinen puolue, mutta Bandić oli erotettu puolueesta, kun hän oli ilmoittautunut lähtevänsä presidenttikilpaan sitoutumattomana ehdokkaana puolueen valittua Josipovićin ehdokkaakseen.
Kolmanneksi ensimmäisellä kierroksella tuli hallitsevan Kroatian demokraattisen liiton ehdokas Andrija Hebrang, joka sai äänistä 12 prosenttia. Hebrangin mukaan oikeiston äänet jakautuivat kolmen ehdokkaan kesken, mikä esti hänen pääsynsä toiselle kierrokselle. Vaalissa olivat mukana myös sitoutumattomat Nadan Vidošević ja Dragan Primorac, jotka ovat demokraattisen liiton entisiä jäseniä. Vidoševićin ääniosuus oli 11 prosenttia ja Primoracin 5,9 prosenttia.
2. kierros

Toisella kierroksella äänestysprosentti kasvoi hieman ja oli 50,28. Josipović valittiin Kroatian presidentiksi selvällä äänienemmistöllä. Hän sai 60,29 prosenttia äänistä, kun Bandić jäi 39,71 prosenttiin. Josipović voitti Bandićin lähes jokaisessa alueella. Vain Lika-Senjissä ja ulkomailta tulleissa äänissä Bandić oli edellä.
Analyytikkojen mielestä Josipović sai ääniä tukensa antamisesta korruption vastaiseen työhön. Kroaatit ovat olleet pettyneitä hallituksen yrityksiin elvyttää taloutta ja taistella korruptiota vastaan. Josipović oli suhteellisen tuore poliitikko, joten äänestäjät eivät olleet kyllästyneet häneen. Media puolestaan syytti Bandićia vaalikampanjan aikana korruptiosta ja nepotismistä.
Josipović lupasi voittonsa jälkeen tehdä yhteistyötä pääministeri Jadranka Kosorin kanssa uudistusten läpiviemiseksi ja korruption kitkemiseksi, mikä on välttämätöntä EU-jäsenyyden saavuttamiseksi.
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Ehdokkaat | Ehdokkaat | Ehdokkaat | 1. kierros | 1. kierros | 2. kierros | 2. kierros |
| Ehdokas | Ehdokas | Puolue | Äänet | % | Äänet | % |
|  | Ivo Josipović | Kroatian sosiaalidemokraattinen puolue   (Socijaldemokratska partija Hrvatske) | 640 594 | 32,42 | 1 339 063 | 60,29 |
|  | Milan Bandić | Sitoutumaton | 293 068 | 14,83 | 881 939 | 39,71 |
|  | Andrija Hebrang | Kroatian demokraattinen liitto   (Hrvatska demokratska zajednica) | 237 998 | 12,04 |  |  |
|  | Nadan Vidošević | Sitoutumaton | 223 892 | 11,33 |  |  |
|  | Vesna Pusić | Kroatian kansanpuolue – Liberaalidemokraatit   (Hrvatska narodna stranka – liberalni demokrati) | 143 190 | 7,25 |  |  |
|  | Dragan Primorac | Sitoutumaton | 117 154 | 5,93 |  |  |
|  | Miroslav Tuđman | Sitoutumaton | 80 784 | 4,09 |  |  |
|  | Damir Kajin | Istarski demokratski sabor | 76 411 | 3,87 |  |  |
|  | Josip Jurčević | Sitoutumaton | 54 177 | 2,74 |  |  |
|  | Boris Mikšić | Sitoutumaton | 41 491 | 2,10 |  |  |
|  | Vesna Škare-Ožbolt | Sitoutumaton | 37 373 | 1,89 |  |  |
|  | Slavko Vukšić | Slavonian tasangon demokraattinen puolue   (Demokratska stranka slavonske ravnice) | 8 309 | 0,42 |  |  |
| Hyväksytyt äänet | Hyväksytyt äänet | Hyväksytyt äänet | 1 954 441 | 98,94 | 2 221 002 | 98,64 |
| Hylätyt äänet: | Hylätyt äänet: | Hylätyt äänet: | 20 890 | 1,06 | 30 537 | 1,36 |
Lähteet:  

Vaaliväittely, jossa vasemmalta oikealle Damir Kajin, Nadan Vidošević, Ivo Josipović, Andrija Hebrang ja Vesna Pusić.
Ensimmäisen kierroksen tulokset alueittain. Ivo Josipović sai eniten ääniä punaiseksi värjätyillä alueilla, kun Andrija Hebrang sai eniten ääniä sinisellä alueella ja Damir Kajin vihreällä.
Jongla

Jongla oli suomalainen laite- ja alustariippumattomaan mobiiliviestintään erikoistunut startup-yritys. Se tavoitteli käyttäjiä erityisesti kehittyvillä markkinoilla, kuten Kaakkois-Aasiassa, Afrikassa ja Etelä-Amerikassa. Sovellus oli saatavilla Android, Firefox OS, iOS ja Windows Phone -älypuhelimiin.
Yritys

Jonglan perusti Suomessa Arto Boman, ja sen päämaja oli Helsingissä. Lisäksi yrityksellä oli toimisto Jakartalla, Indonesiassa. Työntekijöitä oli 24, joista suurin osa työskentelei Helsingissä. Yrityksen toimitusjohtaja oli Riku Salminen, ja sen omistavat joukko yksityisiä sijoittajia (kuten JSH Capital Oy, Ingman Finance Oy, Kontino Invest Oy and Holdington Ltd Oy) sekä yrityksen johto. Jonglan hallituksessa istuvat Juha Halttunen (puheenjohtaja), Arto Boman ja Henry Sjöman. Yhtiö sai kerättyä yhteensä 12 miljoonaa euroa pääomasijoituksina ja pääoman ehtoisina lainoina. Jongla valittiin Red Herring Top 100 Global -voittajaksi vuonna 2013, ja se sai sovelluksilleen Best Mobile Service in Finland 2013 ja App Awards 2014 -palkinnot.
Sosiaalinen pikaviestin

Jongla esitteli kesäkuussa 2016 kolmannen sukupolven sovelluksensa nimellä Jongla - Social Messenger. Uudistetulla brändillä markkinoidussa applikaatiossa kerrottiin olevan uusia toiminnallisuuksia sekä uusi käyttöliittymä. Merkittävimmät uusista ominaisuuksista olivat lähellä olevien Jongla-käyttäjien yhteisö sekä lisätty mahdollisuus reagoida muiden käyttäjien profiileihin peukuin, hymyin ja sydämin. Jonglaa mainostetaan myös maailman keveimpänä pikaviestisovelluksena.
Jongla tarjosi keskeiset pikaviestiominaisuudet, kuten yksityisen ja ryhmäviestittelyn sekä tekstin, tarrojen, kuvien, paikkatietojen ja videoiden jakamisen. Jonglalla voi myös viestitellä kenen tahansa kanssa web-sovelluksen kautta. Se tarjosi myös persoonallisen ääniviestittelyominaisuuden, push-to-talk-ominaisuuden, johon oli integroitu erilaisia käyttäjän ääntä muuntavia suodattimia.
Jongla-sovellus käytti viestimiseen tekstiviestin sijasta mobiilidataa ja WiFi-yhteyttä. Sovellus oli ilmainen ladata ja käyttää, mutta se tarjosi myös interaktiivisia tarroja ostoksina sovelluksen sisällä.
Yrityksestä kirjoittivat artikkeleita muun muassa Forbes, CNBC Africa (Arkistoitu – Internet Archive), Mobile Industry Review ja The Guardian Nigeria (Arkistoitu – Internet Archive).
Konkurssi

Yhtiön toiminta oli tappiollista useamman vuoden ajan. Yitys pyrittiiinkin pelastamaan hakeutumalla yrityssaneraukseen alkuvuodesta 2018. Yhtiö asetettiin lopulta konkurssiin maaliskuussa 2018.
Saattue PQ 17

Saattue PQ 17 oli toisen maailmansodan brittiläinen Neuvostoliittoon sotatarvikkeita kuljettanut saattue Jäämerellä Islannista Arkangeliin kesällä 1942. Saksan laivaston taistelulaiva Tirpitzin aiheuttaman uhan takia saattueen käskettiin hajaantua, jolloin rahtilaivat jäivät ilman suojaa ja useimmat niistä tuhoutuivat.
Taustaa

Elokuussa 1941 aloitetut Jäämeren saattueet kulkivat aluksi turvallisesti perille. Yhdeksän kuukauden aikana menetettiin vain yksi 103 laivasta. Saksalaiset oivalsivat niiden tärkeän merkityksen toukokuussa 1942. Saattue PQ 16 menetti kahdeksan alusta, jolloin Yhdistyneen kuningaskunnan merivoimien esikuntapäällikkö vaati kuljetusten lopettamista. Pääministeri Winston Churchill piti kiinni toiminnasta: ”Ymmärrän epäilynne, mutta katson saattueiden olevan velvollisuutemme.”