stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seututie 174
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Seututie 174 Wikimedia Commonsissa
Liittymät välillä Myrskylä–Kimonkylä
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Nro | Km |   Nimi |   Tie |   Viitoitus |
|  |  |  | seututie 174 |   | Artjärvi |
|  |   |  | Paloasemantie |  | Paloasemantie |
|  |   |  | Kumismäentie |  | Kumismäentie |
|  |   |  | Veteraanitie |  | Veteraanitie |
|  |   |  | Virastotie |  | Virastotie |
|  |   |  | Urhontie |  | Urhontie |
|  |   |  | Mestarintie |  | Mestarintie |
|  |   |  | Kapakantie |  | Kapakantie |
|  |   |  | Tolkkilantie |  | Tolkkilantie |
|  |   |  | Kapakantie |  | Kapakantie |
|  |   |  | Tehtaankuja |  | Tehtaankuja |
|  |   |  | Porlammi |   Porlammi | Artjärvi, Porlammi |
Myrskylä
Kylät
Luonto
| --- | --- |
Virtavedet järvineen: Ilolanjoki (Järvelänjärvi) – Koskenkylänjoki (Syväjärvi – Valkeapäänlampi) – Myrskylänjoki (Isojärvi – Vähäjärvi – Pöyrysjärvi – Muttilanjärvi – Siippo – Sopajärvi – Kirkkojärvi – Sulkavanjärvi)
Puistot ja luonto: Myrskylän hautausmaa
Nähtävyydet ja tapahtumat
| --- | --- |
Museot: Myrskylän kotiseutumuseo
Rakennukset ja alueet: Myrskylän kirkko
Patsaat ja veistokset: Lasse Virénin patsas – Myrskylän ilmavalvontalottien muistomerkki
Tapahtumat: Lassen hölkkä – Tångin soraralli
Muuta: Kentänmäki
Historia
| --- | --- |
Sodat: Muttilan sota 1808
Teollisuuden historia: Myrskylän huonekalutehdas
Urheilu
| --- | --- |
Liikuntapaikat: Kiparkatti – Myrskylän kirkonkylän urheilukenttä
Urheiluseurat: Myrskylän Myrsky
Urheilutapahtumat: Lassen hölkkä
Liikenne ja logistiikka
| --- | --- |
Liikennekeskukset: Myrskylän linja-autopysäkki
Myrskylän kautta kulkevat tiet: Seututie 167 – seututie 174 - paikallistie 1751
Myrskylän kautta kulkevat rautatiet: Lahti–Loviisa-rata
Muuta Myrskylään liittyvää
| --- | --- |
Kunta ja hallinto: Kunnanvaltuusto – Vaakuna
Media: Orimattilan Sanomat
Oppilaitokset: Myrskylän peruskoulu – Porlammin lukio
Artjärvi
| --- | --- |
Kylät:  Artjärvi  (Kinttula) • Hietana • Heivataja (Kinttula) • Hiitelä (Kinttula) • Kilosela (Kinttula) • Kinttula • Majakylä (Kinttula) • Pitkäkylä • Ratula • Salmela (Kinttula) • Suurikylä • Villikkala • Vuorenmäki (Kinttula)
Järvet:  Pyhäjärvi • Säyhtee • Villikkalanjärvi
Rakennukset ja rakennelmat:  Artjärven kirkko • Päällikön talo • Tähtikallion havainto- ja koulutuskeskus
Yhteisöt:  Artjärven Ahjo •Artjärven evankelis-luterilainen Orimattilan kappeliseurakunta • Artjärven kotiseutuyhdistys • Artjärven vapaapalokunta • Hiitelä-seura
Idol Stjörnuleit

Idol Stjörnuleit (suom. ”Idol tähdenetsintä”) on islantilainen versio brittiläisestä Pop Idol -televisio-ohjelmaformaatista. Islannissa Idolia esittää kanava Stöð 2. Siellä on tähän mennessämilloin? ollut neljä Idol-kautta.
Osallistujat > Kausi 1 (2003-2004)

Kalli Bjarni voittaja
Anna Katrín Guðbrandsdóttir
Jón Sigurðsson
Ardís Ólöf Víkingsdóttir
Tinna Marína Jónsdóttir
Helgi Rafn Ingvarsson
Rannveig Káradottir
Jóhanna Vala Höskuldsdóttir
Sesselja Magnúsdóttir
Osallistujat > Kausi 2 (2004-2005)

Hildur Vala Einarsdóttir voittaja
Aðalheiður Ólafsdóttir
Davïð Smári Harðarson
Lísebet Hauksdóttir
Ylfa Lind Gylfadóttir
Helgi Þór Arason
Brynja Valdimarsdóttir
Margrét Lára Þórarinsdóttir
Valgerður Friðrikdóttir
Nanna Kristín Jóhannsdóttir
Osallistujat > Kausi 3 (2005-2006)

Snorri Snorrason voittaja
Ína Valgerður Pétursdóttir
Bríet Sunna Valdemarsdóttir
Ragnheiður Sara Grímsdóttir
Alexander Aron Guðbjartsson
Ingólfur Þórarinsson
Guðrún Lára Alfreðsdóttir
Eiríkur Hafdal
Elfa Björk Rúnarsdóttir
Tinna Björk Guðjónsdóttir
Angela Ingibjörg Coppola
Margrét Guðrún Gunnarsdóttir
Merkinnän syy: kaudesta 4 alkaen tekemättä
Itascajärvi

| Itascajärvi |
| --- | --- |
 Itascajärvi ja Elkjärvi. Mississippin alkukohta on Itascajärven pohjoispäässä.
Valtiot:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Minnesota
Koordinaatit:  47°13′05″N, 95°12′26″W
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Mississippi
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  450  m 
Pituus:  5,4  km
Leveys:  0,63  km 
Pinta-ala:  4,7 km2 
Suurin syvyys:  11  m 
 fiItascajärvi 
Itascajärvi on järvi Clearwaterin piirikunnassa, Minnesotassa, Yhdysvalloissa. Järvi on kuuluisa siitä, että Mississippijoki saa alkunsa täältä. Järven havaitsi alkulähteeksi Henry Schoolcraft vuonna 1832, ja hän nimesi sen yhdistämällä latinan sanat veritas, ’tosi’ ja caput, ’pää’. Asia muuttui osittain kiistanalaiseksi vuoden 1872 jälkeen, kun lehtimies Julius Chambers löysi Itascan eteläpuolelta siihen laskevan Elkjärven, johon myös laskee muutama puro.
Into That Good Night

| Into That Good Night Hanging Garden |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. marraskuuta 2019
 Tyylilaji: doom metal
 Kesto: 45.58
 Levy-yhtiö: Lifeforce
Hanging Gardenin muut julkaisut
| I am Become 2017 | Into That Good Night 2019 | Skeleton Lake 2021 |
Into That Good Night on suomalaisen doom metal -yhtye Hanging Gardenin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin 15. marraskuuta 2019 levymerkillä Lifeforce Records.
Kappaleet

Of Love and Curses – 4.33
Fear, Longing, Hope and the Night – 6.51
Into That Good Night – 6.33
Rain – 6.44
Silent Sentinels – 5.05
Anamnesis – 5.48
Navigator – 3.57
Signs of Affection – 6.24
Arvostelut

Imperiumi: 9/10
Aiheesta muualla

Into That Good Night Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Into That Good Night Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Hanging Garden
| --- | --- |
Studioalbumit:   Inherit the Eden  TEOTWAWKI  At Every Door  Blackout Whiteout  I am Become  Into That Good Night  Skeleton Lake  The Garden 
EP:t:   I Was a Soldier  Hereafter  Against the Dying of the Light  Neither Moth Nor Rust  Citylight Sessions
Seututie 170

Seututie 170 on Helsingistä Porvoon, Loviisan, Kotkan ja Haminan kautta Vaalimaalle johtava seututie. Tie on entistä valtatietä 7 ja nykyään valtatien 7 rinnakkaistie.
Tien alkuosa Helsingin Sörnäisistä Östersundomin länsirajalle tunnetaan nimellä Itäväylä, ja tie onkin Itä-Helsingin liikenteen pääväylä. Östersundomin ja Sipoon alueella tien nimi on Uusi Porvoontie. Nimestään huolimatta tie ei enää ole kovin uusi, sillä se rakennettiin 1930-luvulla. Sitä ennen tie Helsingistä Porvooseen kulki Nikkilän kautta, ja osa tästä vanhasta tiestä on yhä nimeltään Vanha Porvoontie.
Seututie 170 sai tienumeronsa Porvoonväylän valmistumisen jälkeen 1970-luvulla, jolloin sen entinen tienumero valtatie 7 siirrettiin Porvoonväylän tienumeroksi. Seututie 170 tuli koko matkaltaan Helsingistä Haminaan yhtenäiseksi vaiheittain vuoteen 2015 mennessä, kun osia valtatiestä 7 liitettiin osaksi tietä 170. Paikoittain Kymenlaaksossa rakennettiin tielle 170 myös uusia osuuksia.
Itäväylä

Seututien 170 noin 13 kilometrin pituinen alkuosa Sörnäisistä Östersundomin kaupunginosan länsirajalle asti on nimeltään Itäväylä (ruots. Österleden). Tie välittää päivittäin suuria liikennemääriä Helsingin kantakaupungista itäiseen Helsinkiin. Nykyisin Itäväylän noin seitsemän kilometrin pituinen alkuosuus Sörnäisistä Itäkeskukseen (Kehä I:n risteykseen saakka) on neli-kuusikaistainen moottoritiemäinen väylä eritasoliittymineen ja kiihdytysramppeineen (ei kuitenkaan moottoritie). Tien seuraava kahden kilometrin pituinen osuus Itäkeskuksesta Vartioharjuun on nelikaistainen katumainen väylä bussipysäkkeineen ja liikennevaloristeyksineen. Vartioharjun itäpuolella tie on kaksikaistainen. Itäväylän noin kahden kilometrin pituinen osuus Mellunmäestä Kehä III:n liittymän kautta Östersundomin rajalle kulkee aivan Vantaan rajan välittömässä läheisyydessä. Kyseinen tieosuus sijaitsi Vantaan kaupungin alueella vuoden 2009 alkuun asti, jolloin "Västerkullan kiila" liitettiin Vantaasta Helsinkiin samalla kun Östersundomin alue liitettiin Sipoosta Helsinkiin.
Itäväylä > Historiaa

Suurelta osin nykyisen Itäväylän paikalle tai lähelle nykyistä tielinjausta rakennettiin jo 1930-luvulla Helsingistä itään johtava kaksikaistainen päätie. Koska silloinen vanha Kulosaaren silta kuitenkin oli kapea, pitkän matkan liikenne opastettiin alkujaan samaan aikaan rakennetun Viikintien kautta, joka johtaa Hämeentien päästä Itäväylän varrelle Herttoniemeen. Moottoritiemäiseksi nykyistä Itäväylää alettiin leventää vuonna 1950, ja Kulosaaren silta sekä osuus Kulosaaren läpi aina Herttoniemeen valmistui jo vuonna 1957. Osuus Herttoniemen liikenneympyrään saakka valmistui vuonna 1962. Loppuosa tiestä valmistui 1960-luvun loppuun mennessä.
Nykyisen nimensä Itäväylä sai vuonna 1967, jolloin se päättyi tasoliittymään Roihuvuoren kohdalla. Sitä ennen sen Kulosaaressa oleva osa oli nimeltään Itäinen moottoritie (vaikkei tie olekaan moottoritie), Herttoniemessä Viikintien liittymään saakka Herttoniementie ja mainitusta liittymästä eteenpäin Porvoontie. Itäväylän jatkeena Helsinkiin vuonna 2009 liitetyllä Östersundomin alueella ja Sipoossa on Uusi Porvoontie.
Itäväylä palveli valtatieyhteytenä Porvooseen Itä-Helsingin ja Sipoon läpi ennen Porvoonväylän (valtatie 7) valmistumista 1970-luvulla. Tie tunnettiin 1970-luvulla hyvin ruuhkaisena päätienä, jonka päätekohta Sörnäisissä muodosti useiden kilometrien pituisia autojonoja aamuruuhkassa. Matka-aikoja Itä-Helsingistä pyrittiin inhimillistämään sekä joukkoliikenteen kulkutapaosuutta kasvattamaan määräämällä yksi kaista molempiin ajosuuntiin pelkästään linja-autoille tarkoitetuiksi kaistoiksi, mutta pahin ruuhkautuminen purkautui vasta Itäväylän maastokäytävään rakennetun Helsingin metron alettua liikennöintinsä vuonna 1982. Metron rakentaminen lopetti suoraan Helsingin keskustaan johtavan linja-autoliikenteen, jolloin katuverkon kuormitus Rautatientorin ja Hakaniemen välillä laski, kun autoliikenne pääsi purkautumaan Itäväylän tyhjiksi jääneille linja-autokaistoille. Henkilöautoliikenne myös tasaantui vapautuneille kaistoille, jolloin väylän jonoutuminen väheni, vaikka yksityisautoilu Itäväylällä ei vähentynytkään merkittävästi. Nykyisin tien liikennemäärä on Kulosaaren kohdalla n. 55 000 ajoneuvoa vuorokaudessa ja Kulosaaren sillalla n. 65 000 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Itäväylä > Tulevaisuus

Itäkeskuksessa Itäväylän päälle aiotaan rakentaa kortteleita ja jalankulkuverkostoa osana Itä-Helsingin keskustan kehittämishanketta. Hankkeen suunnittelukilpailu pidettiin 2019–2020.
Muut osuudet

Itäväylää idempänä seututie 170 on lähes kokonaan kaksikaistainen ja laadultaan vaihteleva. Tie kulkee lähes kaikkien taajamien, kuten Söderkullan, Porvoon, Loviisan, Kotkan ja Haminan läpi. Tie on myös monin paikoin melko kapeaa, mutkaista ja mäkistä. Loviisan ja Kotkan välillä tie on ainakin toistaiseksi vielä valtatietasoinen leveine ajokaistoineen ja ohituskaistoineen. Pyhtään ja Haminan välillä tie kulkee melko lähellä valtatietä 7.
Galleria

Ruuhkaliikennettä Itäväylällä Kulosaaren kohdalla 1960-luvun lopulla.
Seututie 170 Ilolan kohdalla Porvoossa, taustalla Postimäki.
Seututie 170 Ilolan kohdalla.
Porvoonjoen silta.
Intermarium

Luonnos Intermariumiin kuuluvista valtioista.
Intermarium (puol. Międzymorze), myös Baltian-Mustanmeren liitto, oli puolalaisen valtiomiehen Józef Piłsudskin poliittinen idea liittovaltiosta, johon kuuluisivat Itä- ja Keski-Euroopan maat. Intermariumin tarkoituksena oli heikentää Venäjän keisarikunnan ja Neuvostoliiton valtaa pilkkomalla se pienempiin osiin. Intermariumiin olisi kutsuttu Viro, Latvia, Liettua, Puola, Valko-Venäjä, Ukraina, Unkari, Romania, Jugoslavia, Moldova ja Tšekkoslovakia.
Intermarium olisi toiminut Piłsudskin mukaan vastapainona venäläiselle ja saksalaiselle imperialismille. Intermarium tuki Piłsudskin ideaa prometeismista.
Nykyisin Itä- ja Keski-Euroopan maiden yhteistyötä edistää yhteistyöfoorumi Kolmen meren aloite, jonka ensimmäinen huippukokous pidettiin vuonna 2016 Kroatiassa.
Intermariumia käsittelevä kansainvälinen ja akateeminen konferenssi järjestettiin heinäkuussa 2017 Varsovassa Lazarskin yliopistolla.
Ivan Radeljić

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 14. syyskuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Imotski, Jugoslavia
Kansalaisuus:  Bosnia ja Hertsegovina
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 189 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999-2003 1999 2001-2002 2003-2004 2004 2004-2005 2006-2008 2008-2009 2009-2010 2010-2012 2012-2014 | Hajduk Split →Zadar →Šibenik Inter Zaprešić Cerezo Osaka Inter Zaprešić Slaven Belupo Energie Cottbus Gençlerbirliği Antalyaspor Split |  |
Maajoukkue
| 2007–2009 | Bosnia ja Hertsegovina | 10 (0) |
Ivan Radeljić (s. 14. syyskuuta 1980 Imotski) on bosniahertsegovinalainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Radeljić debytoi Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueessa 2007. Hän on pelannut 10 maaottelua.
Into the Everflow

| Into the Everflow Psychotic Waltz |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Phoenix Studio
 Julkaistu: 1992
 Tuottaja(t): Ralph Hubert
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 46.10
 Levy-yhtiö: Dream Circle Records
Psychotic Waltzin muut julkaisut
| A Social Grace 1990 | Into the Everflow 1992 | Mosquito 1994 |
Into the Everflow on toinen yhdysvaltalaisen Psychotic Waltz -yhtyeen neljästä albumista. Se julkaistiin vuonna 1992.
Metal Blade Records uudelleenjulkaisi Into the Everflow’n Psychotic Waltzin viimeisen Bleeding-albumin kanssa vuonna 2004.
Kappaleet

Ashes – 5.09
Out of Mind – 4.46
Tiny Streams – 5.05
Into the Everflow – 8.22
Little People – 4.05
Hanging On a String – 3.37
Freakshow – 5.41
Butterfly – 9.21
Disturbing the Priest (Black Sabbath -cover, uudelleenjulkaisun bonuskappale)
Kokoonpano

Ward Evans – bassokitara, tamburiini
Norm Leggio – rummut, lyömäsoittimet
Brian McAlpin – kitarat
Dan Rock – kitara, 6 & 12-kielinen akustinen kitara, piano, vibraslap
Buddy Lackey – laulu, huilu, piano, kosketinsoitin, akustinen kitara
Aiheesta muualla

Into the Everflow discogs.com-sivustolla
Albumi Into the Everflow Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Inderes

| Inderes Oyj |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Tieto on sijoittajan perusoikeus.
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: INDERES
ISIN:  FI4000348651
Perustettu:  2009
Perustaja:  Mikael Rautanen, Juha Kinnunen ja Sauli Saumala 
Toimitusjohtaja:  Mikael Rautanen
Puheenjohtaja:  Kaj Hagros
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  finanssiala, liikkeenjohdon konsultointi
Liikevaihto:   13,5 milj. € (2022)
Liikevoitto:   815 000 € (2022)
Henkilöstö:   98 (2022, keskimäärin)
Tytäryhtiöt:   Financial Hearings  Flik Helsinki  Flik Media Solutions  Streamfabriken 
Kotisivu:  www.inderes.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Inderes Oyj on pohjoismainen osakeanalyysia ja sijoittajaviestinnän ratkaisuja tarjoava finanssialan yhtiö. Inderes tuottaa osaketutkimukseen perustuvia sijoitusanalyysejä pörssiin listatuista yhtiöistä. Lisäksi yhtiö tarjoaa yritysten sijoittajaviestinnän ohjelmistoja ja palveluita, arvonmääritystä sekä konsultointia. Inderesin asiakkaina on yli 400 pohjoismaista pörssiyhtiötä. Yhtiön osake noteerataan Helsingin pörssin First North Growth Market -markkinapaikalla.
Inderesin tuottamilla analyyseillä on todettu olevan huomattavaa vaikutusta erityisesti pienten ja kaupankäynnin likviditeetiltään verrattain heikkojen suomalaisten pörssiyhtiöiden osakekursseihin.
Historia

Inderesin perusti Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulussa opiskelleet Mikael Rautanen ja Juha Kinnunen vuonna 2009. Yhtiö perustettiin rahoituksen opintojen sivuprojektiksi ja sen tavoitteena oli tarjota yrityksille pörssiyhtiöiden taloustietoja. Toiminta laajeni merkittävästi, kun arvopaperivälitysyhtiö Nordnet halusi luopua ostamalleen eQ-pankille kuuluneesta yhtiöseurannasta ja tarjosi liiketoimintaa muutama kuukausi aiemmin perustetulle Inderesille.
Inderes osti vuonna 2019 videoviestintään ja -teknologiaan keskittyneen Flik Media Group Oy:n. Kaupan myötä Inderesille tuli kaksi tytäryhtiötä, Flik Helsinki Oy ja Ruotsissa toimiva Flik Media Solutions Ab.
Vuoden 2022 aikana Inderes jatkoi laajentumista pohjoismaisille markkinoille yritysostojen kautta. Yhtiö tiedotti huhtikuussa tekevänsä vähemmistösijoituksen tanskalaiseen HC Andersen Capitaliin, joka tarjoaa Inderesin tavoin sijoittajaviestinnän palveluita ja osakeanalyysia. Vuoden lopulla yhtiö osti ruotsalaisen pörssiyhtiöiden tulosjulkistuslähetysten tuottamiseen keskittyvän Financial Hearings -yhtiön ja siihen kuuluvan Streamfabriken-tuotantoyhtiön.
Omistus

Ennen listautumistaan pörssiin Inderes oli enemmistöltään perustajiensa ja henkilöstönsä omistama. Yhtiöllä oli yli 50 yhtiön henkilöstöön kuuluvaa osakasta ja vähemmistöomistajana 10 % omistusosuudella Taaleri Oyj.
Omistus > Listautuminen pörssiin

Inderesin yhtiökokous päätti huhtikuussa 2021 muuttaa yhtiön yhtiömuodon yksityisestä julkiseksi osakeyhtiöksi. Muutos tekee mahdolliseksi yhtiön listautumisen pörssiin. Toimitusjohtaja Rautanen kertoi tuolloin pörssilistautumisen olevan yritykselle yksi vaihtoehto, josta ei ole tehty lopullista päätöstä.
Yhtiö kertoi kesäkuussa 2021 selvittävänsä listautumista Helsingin pörssin Nasdaq First North Growth Market Finland -markkinapaikalle ja vahvisti listautumisaikeensa syyskuussa 2021. Inderes kertoi, että se ei aio järjestää lainkaan instituutioantia vaan ainoastaan yhteisöasiakkailleen suunnatun yleisöannin ja henkilöstöannin.
Inderesin listautumisanti toteutettiin lokakuussa 2021. Annin merkintäaika oli ainoastaan kahden päivän mittainen, kun merkintäaika keskeytettiin ylimerkinnän myötä ensimmäisenä mahdollisena hetkenä. Listautumisessa yleisöanti ylimerkittiin 8,3-kertaisesti ja henkilöstöanti 1,2-kertaisesti. Listautumisanti koostui noin 5,7 miljoonan euron osakeannista, jonka myötä yhtiölle tuli noin 10 tuhatta osakkeenomistajaa. Kaupankäynti yrityksen osakkeella alkoi 11.10.2021. Ensimmäisen kauppapäivän päätteeksi osakkeen kurssi oli noussut 75,8 prosenttia listautumisannin merkintähinnasta.
Aiheesta muualla

Inderes
Håkan af Heurlin

Håkan Gustaf Wolmar af Heurlin (14. helmikuuta 1901 Turku – 10. lokakuuta 1978 Turku) oli suomalainen tilanomistaja ja järjestövaikuttaja, joka sai maanviljelysneuvoksen arvonimen.
Af Heurlinin vanhemmat olivat maanviljelysneuvos, tilanomistaja Alexander Wilhelm af Heurlin ja vapaaherratar Margareta (Maggie) Aminoff ja puoliso vuodesta 1943 sairaanhoitaja, vapaaherratar Elly Aminoff. Af Heurlin opiskeli maataloutta ja toimi sitten vuoteen 1930 asti tilanhoitajana isänsä omistamassa Kuitian kartanossa. Jaossa vuonna 1930 hän sai omistukseensa ja viljeltäväkseen päätilasta erotetut Kassorin ja Brattnäsin tilat. Päätila Kuitian kartano siirtyi hänen omistukseensa vuonna 1949.
Af Heurlin uudisti tilanpitoa, paneutuen karjatalouteen, viljan ja juurikkaiden viljelyyn sekä metsänhoitoon. Hänellä oli myös huomattava määrä luottamustehtäviä maatalouden piirissä, mukaan lukien Suomen Talousseura, Sydvästra Finlands jordbrukarklubb, Ayrshire-yhdistys ja Maataloustyönantajain Liitto.  Hän osallistui Paraisilla ja laajemmin Länsi-Suomessa osuustoiminnallisiin, koulutus- ja metsänhoitojärjestöihin ja yhdistyksiin, samoin kuin liikeyritysten johtoelimiin. Af Heurlin oli aktiivinen RKP:n poliitikko paikallisesti ja valtakunnallisesti ja toimi Paraisten kunnanvaltuuston jäsenenä, varapuheenjohtajana ja puheenjohtajana. Talvisotaan ja jatkosotaan osallistunut af Heurlin oli sotilasarvoltaan reservin luutnantti. Maanviljelysneuvoksen arvonimen hän sai vuonna 1954.
Håkon Jarvis Westergård

Håkon Jarvis Westergård (s. 1992 Bergen) on norjalainen suunnistaja. Invernessin MM-kilpailuissa 2015 Westergård saavutti hopeamitalin sprinttiviestissä. Henkilökohtaisissa kilpailuissa hänen paras sijoituksensa on sprintin kahdeksas sija Tarton MM-kilpailuista 2017. Suunnistuksen EM-kilpailuista Westergårdin paras saavutus on sprintin kuudes sija Jesenikistä vuodelta 2016. Juniorien MM-kilpailuista Westergård saavutti pronssimitalin viestistä vuonna 2012. Vuoden 2019 Jukolan Viestissä Westergård suunnisti viidennen osuuden toiseksi sijoittuneessa IL Tyrvingin joukkueessa.
Håkon Barfod

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1948 | louhi |  |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | louhi |  |
Håkon Barfod (17. elokuuta 1926 Oslo – 4. marraskuuta 2013) oli norjalainen purjehtija. Hän oli mukana voittamassa kultaa louhi-luokassa sekä Lontoon kesäolympialaisissa 1948 että Helsingin kesäolympialaisissa 1952. Veneenä oli molemmilla kerroilla Pan.
Barfod kuoli 87-vuotiaana 4. marraskuuta 2013.
Håkan Robert Gadolin

Håkan Gadolin.
Håkan Robert Gadolin (27. helmikuuta 1895 Riihimäki – 6. elokuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen korva-, nenä- ja kurkkutautien lääkäri.
Gadolinin vanhemmat olivat kenraalimajuri Guido Gadolin ja Aina Helena Savander ja puoliso vuodesta 1925 Lina Margareta Johansson. Hän tuli ylioppilaaksi Helsingin Suomalaisesta Yhteiskoulusta 1913 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1923. Lääketieteen tohtoriksi hän väitteli 1934.
Gadolin oli Viipurin Sotilassairaalan korva-, nenä- ja kurkkutautien lääkäri 1928–1939, Helsingin yliopiston dosentti 1938–1960 ja Kivelän sairaalan korvatautien osaston ylilääkäri vuodesta 1946. Hän sai professorin arvonimen 1951. Gadolin oli taiteenkeräilijä, joka julkaisi elämäkerran taiteilija Einar Ilmonista (1952).
Julkaisuja

Einar Ilmoni, 1952. Kangasalan erakko. WSOY.
Håkan Smeds

Håkan Gilbert Markus Smeds (3. syyskuuta 1928 Vaasa – 26. huhtikuuta 2017) oli suomalainen yritysjohtaja. Hän oli Oy Wiik & Höglund Ab:n toimitusjohtaja 1971–1987. Vuorineuvoksen arvon hän sai 1984. Hän oli koulutukseltaan diplomiekonomi.
Aiheesta muualla

Wester, Holger: Vuorineuvos Håkan Smeds (1928–). Suomen talouselämän vaikuttajat -verkkojulkaisu (maksullinen). 5.9.2008. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Irákleia (Sérres)

| Irákleia Irákleian kunta Ηράκλεια Δήμος Ηρακλείας |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Irákleia
 Koordinaatit: 41°11′N, 23°17′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Sérres
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  1205
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  448,8 km²
Väkiluku (2011):  21 145
 – Kunnallis­yksikkö:  12 092
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  3 786
 – Kaupunki:  3 786
 – Väestötiheys:  47,11 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  ΕΡ
 
 www.dimosiraklias.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Irákleia (kreik. Ηράκλεια) on Kreikan kaupunki ja samanniminen kunta (Δήμος Ηρακλείας, Dímos Irakleías), joka sijaitsee Sérresin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 448,8 neliökilometriä ja väkiluku 21 145. Varsinaisen Irákleian kaupungin väkiluku on 3 786 (vuonna 2011).
Nykyinen Irákleian kunta muodostui, kun Irákleia, Skotoússa ja Strymonikó yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.