stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Espoon nähtävyydet
Arkkitehtuuria > Kirkkoja ja kappeleita

Espoon tuomiokirkko 1485–90, harmaakivi
Espoon siunauskappeli 1963, Heikki ja Kaija Sirén
Espoonlahden kirkko 1980, Timo ja Tuomo Suomalainen
Kauklahden kappeli 2006, Olli-Pekka Jokela
Kellonummen kappeli 1993, Timo ja Tuomo Suomalainen
Leppävaaran kirkko 1979, Olli Kuusi
Matasaaren kappeli 1993
Olarin kirkko 1981, Simo ja Käpy Paavilainen
Otaniemen kappeli 1957, Heikki ja Kaija Siren
Perkkaan kappeli 1929, Berndt Blom
Soukan kappeli 1978, Veijo Martikainen
Suvelan kappeli 2016, Antti Lassila
Tapiolan kirkko 1965, Aarno Ruusuvuori
Tapiolan ortodoksinen kirkko 1998, Paul Hesse
Arkkitehtuuria > Kartanoita ja villoja > Kartanoita

Albergan kartano
Bastvikin kartano
Bensulsin kartano
Bodomin kartano
Espoon kartano
Gerkin kartano
Gräsan kartano
Gumbölen kartano
Hagalundin kartano
Kilon kartano
Oittaan kartano
Pakankylä
Soukanpohjan kartano
Träskändan kartano
Velskolan kartano
Arkkitehtuuria > Kartanoita ja villoja > Villoja

Villa Carlstedt
Villa Dalby
Villa Elfvik
Villa Frosterus
Villa Koli
Villa Miniato
Villa Pentry
Villa RulluddHuvilamuseo Villa Rulludd
Villa Zilliacus
Villa Åkerblom
Ylänne
Arkkitehtuuria > Nykyaikaisia asuin- ja toimistorakennuksia

Accountor Tower
Keilaniemen tornit
Kone Building
Leppävaaran Torni
Meritorni
Mäntytorni
Niittyhuippu
Panorama Tower
Reimantorni
Reimarintorni
Tapiolan keskustorni
Taskumattitalot
Arkkitehtuuria > Muita rakennuksia

Dipoli (kongressikeskus)
Erkulla, torppakokonaisuus
Espoon kulttuurikeskus
Kungsgårdsskolan
Arkkitehtuuria > Liikennerakenteita > Siltoja

Espoon kartanon Sågbron silta sekä Qvarnbron silta
Finnevikinsilta
Matinkartanonsilta
Muulon silta
Läntinen Tarvonsilta
Arkkitehtuuria > Liikennerakenteita > Metroasemia

Aalto-yliopisto
Espoonlahti
Finnoo
Kaitaa
Kivenlahti
Matinkylä
Niittykumpu
Soukka
Tapiola
Arkkitehtuuria > Vesitorneja

Espoonlahden vesitorni 1993
Haukilahden vesitorni on myös ravintola ja näkötorni. 1968  Erkko Virkkunen ja Ilmari Hyppänen
Lakiston vesitorni 1959
Otaniemen vesitorni 1971, Alvar Aalto
Arkkitehtuuria > Tuotantolaitoksia

Entinen kirjapaino WeeGee-talo
Lumene
Orion
Suomenojan voimalaitos
Kaupunkinäkymiä ja luontokohteita > Kaupunginosia

Espoossa on yhden sijaan viisi kaupunkikeskusta:
Espoon keskus
Espoonlahti
Leppävaara
Matinkylä
Tapiola.
Espoon suuralueet ovat Pohjois-Espoo, Suur-Espoonlahti, Suur-Kauklahti, Suur-Leppävaara, Suur-Matinkylä, Suur-Tapiola ja Vanha-Espoo.
Otaniemen Korkeakouluaukio syyskuussa 2018.Aalto-yliopiston kampusalue Otaniemessä
Espoon kirkonmäki ja Muuralan pappila
Finns, historiallinen kansanopistoalue
Rantaraitti - kevyen liikenteen reitti kattaa lähes koko rantaviivan.
Tapiola on yksi valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista ympäristöistä ja yksi Suomen kansallismaisemista.
Kaupunkinäkymiä ja luontokohteita > Puistoja ja hautausmaita

Espoon keskuspuisto - 880 hehtaarin laajuinen luontoalue
Marketanpuisto - piha- ja puistorakentamisen näyttelypuisto
Nuuksion kansallispuisto
Kirkon hautausmaa ja Kappelin hautausmaa, Espoon tuomiokirkon ja Espoonjoen maisemassa
Kellonummen hautausmaa
Pitäjänmäen sankarihautausmaa Mäkkylässä
Träskändan kartano ja sen puisto muodostavat Museoviraston luokitteleman valtakunnallisesti merkittävän rakennetun kulttuuriympäristön. Osa siitä on myös luonnosuojelukohde.
Kaupunkinäkymiä ja luontokohteita > Järviä ja saaria

Espoon alueeseen kuuluu yhteensä 17,90 km² erilaisia järviä ja lampia. Näistä 73 on vähintään hehtaarin suuruisia. Suurimmat järvet ovat: Bodominjärvi, Nuuksion Pitkäjärvi, Pitkäjärvi, Loojärvi, Velskolan Pitkäjärvi, Saarijärvi, Matalajärvi, Siikajärvi ja Lippajärvi.
Espoon rantaviivan pituus on 58 kilometriä. Sen lisäksi kaupungin alueeseen kuuluu 165 saarta. Näistä 12 on joko osittain tai kokonaan kaupungin omistamia ulkoilusaaria,  joista osaan on julkinen veneyhteys. Ulkoilusaarista suurimpia ovat Stora Herrö, Iso Vasikkasaari, Gåsgrund, Rövaren ja Kaparen.
Kaupunkinäkymiä ja luontokohteita > Järviä ja saaria > Reittiveneet

Espoon reittiveneet pysähtyvät seuraavissa paikoissa:
Haukilahti: Haukilahden venesatama / Mellstenintie
Kivenlahti: Kivenlahden venesatama / Marinsatamantie
Matinkylä: Nokkalan venesatama / Nokkalanniemi
Otaniemi: Otasatama / Otaranta
Saaristomuseo Pentala
Laurinlahti: Ristiniemi
Suomenoja: Suomenojan venesatama
Suinonsalmi / Suvisaarentie
Soukka: Klobbenin venesatama / Soukanlahdentie.
Kaupunkinäkymiä ja luontokohteita > Järviä ja saaria > Venesatamat

Espoon liikuntapalvelut hallinnoi 10:tä venesatamaa.Ne ovat:  Haukilahti, Kivenlahti, Laajalahti, Nokkala, Nuottaniemi, Otsolahti, Sepetlahti, Soukka, Suomenoja ja Svinö.
Kaupunkinäkymiä ja luontokohteita > Julkisia taideteoksia

Luettelo Espoon julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä
Kaupunkinäkymiä ja luontokohteita > Museoita

EMMA
Espoon Automuseo
KAMU
Gallen-Kallelan Museo, Tarvaspää
Helinä Rautavaaran museo
Suomen lelumuseo Hevosenkenkä näyttelykeskus WeeGeessä
Polyteekkarimuseo
Saaristomuseo Pentalassa
Suomen kellomuseo
Talomuseo Glims
Villa Rulludd
Kaupunkinäkymiä ja luontokohteita > Teattereita

Espoon kaupunginteatteri
Tanssiteatteri Glims & Gloms
Teatteri Hevosenkenkä
Musta aukko (teatteri)
Unga Teatern
Kaupunkinäkymiä ja luontokohteita > Muita kulttuuritiloja

Elokuvateatteri Kino Tapiola
Espoon kulttuurikeskus, Kulttuuriaukio.
Hanasaaren kulttuurikeskus
Karhusaaren taidekeskus, Sinebrychoffin huvila.
Lasten kulttuurikeskus Aurora
Sellosali
Muita nähtävyyksiä

Krepost Sveaborg - I maailmansodan aikainen linnoitus, osa Pietari Suuren merilinnoitusta
Kaisankoti
Laajalahden luontopolku
Suomenojan lintukosteikko ja luontopolku
Natura 2000 -kohteet:
Bånbergetin aarnialue
Espoonlahti - Saunalahti
Laajalahden lintuvesi
Matalajärvi
Nuuksio
Vestran suot, lehdot ja vanhat metsät
Kulttuurikohteita

Nuuksion kansallispuisto sekä näyttely- ja tapahtumakeskus Haltia
Talviurheilukeskus Solvalla-Swinghill
Vermon ravirata
Vesipuisto Serena
Ostospaikkoja

Ainoa
Entresse
Iso Omena
Kauppakeskus Liila
Merituuli
Sello (kauppakeskus)
Espoontori
Kauppakeskus Suuris
Kauppakeskus Galleria
Kauppakeskus Lippulaiva
Tapahtumia

April Jazz
Espoo Ciné
Juurijuhla on Espoon kansanmusiikkijuhla
Kansallinen poninäyttely, vuodesta 1997 alkaen Vermon raviradalla.
Länsiväyläjuoksu
Suuri Suomalainen Derby
Urkuyö ja aaria Länsiväyläjuoksun lähtö Otaniemessä 2013.
Aiheesta muualla

Espoon  luontokohteet[vanhentunut linkki]
Espoon kotikaupunkipolut:
Espoon keskus[vanhentunut linkki]
Espoonlahti[vanhentunut linkki]
Leppävaara[vanhentunut linkki]
Matinkylä ja Olari[vanhentunut linkki]
Tapiola[vanhentunut linkki]
Lintutornit[vanhentunut linkki]
Lasten kulttuurikeskus Aurora
Karhusaaren taidekeskus (Arkistoitu – Internet Archive)
Pentala[vanhentunut linkki]
Saaristoliikenne (Arkistoitu – Internet Archive)
Sinebrychoffin huvila
Natura 2000-kohteet:
Bånbergetin aarnialue
Espoonlahti - Saunalahti
Laajalahden lintuvesi
Matalajärvi
Nuuksio
Vestran suot, lehdot ja vanhat metsät
Espoon tuomiokirkko, yleisnäkymä sisältä
Gumbölen kartano
Träskändan päärakennus
"Raaden hammas" Keilaniemessä vuonna 2005.
Ensimmäinen sarjavalmisteinen Futuro kuuluu WeeGee-talon näyttelykokonaisuuteen
Haukilahden vesitorni venesatamasta katsottuna.
Espoonlahtea Kasavuorelta nähtynä.
Reittivene tulossa Soukan laituriin.
EMMA sijaitsee WeeGee-talon toisessa kerroksessa.
Tapiolan keskustorni ja Kulttuurikeskus.
Ravikuningatar I.P. Vipoliina Vermossa 2010.
Fluoresenssi

Fluoresenssi tapahtuu, kun erilaiset  fluoresoivat mineraalit altistetaan UV-A-, UV-B- tai UV-C -valolle.
Fluoresenssi on ilmiö, jossa aineen molekyylit absorboivat fotonin ja lyhyen ajan jälkeen emittoivat matalaenergisemmän fotonin, jolla on suurempi aallonpituus. Osa absorboituneen fotonin energiasta kuluu molekyylin vibraatioihin, rotaatioihin ja lämpöön. Tämän takia emittoituneen fotonin energia on pienempi ja aallonpituus suurempi, näkyvän valon aallonpituuden luokkaa. Absorboitunut säteily voi olla esimerkiksi ultraviolettivaloa tai röntgensäteilyä ja emittoitunut säteily näkyvää valoa.
Fysikaalinen ilmiö

Fluoresenssi on yksi luminesenssi-ilmiön alalajeista. Siinä atomiin tuleva fotoni virittää atomin eli atomin elektroni siirtyy korkeammalle viritystilalle. Viritystilan purkautuessa syntyy joko samanenergiainen fotoni tai yksi tai useampi matalampienerginen fotoni. Loppuosa alkuperäisen fotonin energiasta siirtyy lämmöksi. Fluoresenssissa emittoidut fotonit havaitaan hyvin pian niiden absorption jälkeen.
Fluoresoivat aineet ja käyttötavat

Fluoresenssi-ilmiötä käytetään hyväksi loistelampuissa, joiden lasiputken sisällä oleva kaasuuntunut elohopea emittoi valoa, kun siinä tapahtuu sähköpurkaus. Emittoitunut valo on kuitenkin ultraviolettivaloa, joka on näkymätöntä ihmissilmään ja jopa haitallista eläville eliöille ja ihmisille. Ultraviolettisäteily muuttuu loisteputken sisäpinnassa olevassa loisteaineessa näkyväksi valoksi.
Yksi tapa tuottaa valkoinen LED perustuu siniseen LEDiin, joka on päällystetty eri aallonpituuksilla fluoresoivalla aineella, ja tuloksena LEDistä saadaan valkoista valoa.
Plasmapaneelinäytöissä plasman synnyttämä ultraviolettivalo muutetaan fluoresenssin avulla näkyväksi valoksi.
Fluoresenssi-sana tulee fluoriitti-mineraalista, joka koostuu kalsiumista ja fluorista, joka nimenomaan mahdollistaa fluoresenssi-ilmiön.
Myös hampaat ja monilla valkaisevilla pesuaineilla pestyt vaatteet ovat fluoresoivia, kun niitä tarkastellaan ultraviolettivalossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fluoresenssi Wikimedia Commonsissa
Luminesenssin alalajit
elektroluminesenssi
fotoluminesenssi
fluoresenssi
fosforesenssi
kemiluminesenssi
bioluminesenssi
termoluminesenssi
triboluminesenssi
radioluminesenssi
sonoluminesenssi
Fluoresoiva maali ja muovi loistavat UV-valossa. (taide: Beo Beyond)
Fluorescent Adolescent

| ”Fluorescent Adolescdent” Arctic Monkeys |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Favourite Worst Nightmare
 Julkaistu: 4. heinäkuuta 2007
 Tuottaja(t): Mike Crossey James Ford
 Tyylilaji: indie rock
 Kesto: 02.57
 Levy-yhtiö: Domino
Arctic Monkeysin muut singlet
| ”Brianstorm” 2007 | ”Fluorescent Adolescent” 2007 | ”Teddy Picker” 2007 |
”Fluorescent Adolescent” on englantilaisen indie rock -yhtye Arctic Monkeysin kappale. Se julkaistiin toisena singlenä yhtyeen toiselta albumilta Favourite Worst Nightmare. Single julkaistiin ensin Japanissa 4. heinäkuuta 2007 ja kolme päivää myöhemmin Britanniassa. Kappaleen kirjoitti yhtyeen laulaja Alex Turner yhdessä silloisen tyttöystävänsä Johanna Bennettin kanssa hotellihuoneessa ennen Favourite Worst Nightmaren äänittämistä.
Kappale sijoittui Britannian singlelistalla sijalle 5 ja oli 83. myydyin single Britanniassa vuonna 2007. ”Fluorescent Adolescent” on säilynyt yhtenä yhtyeen tunnetuimmista kappaleista.
Kappaleen sanoma

”Fluorescent Adolescent” kertoo vanhenemisesta ja siitä, kuinka elämä muuttuu tylsäksi. Kappale kuvaa naista, joka muistelee nuoruuttaan, koska hän ei ole tyytyväinen nykyiseen elämäänsä.
Musiikkivideo

Richard Ayoaden ohjaama musiikkivideo kuvattiin huhtikuussa 2007. Siinä joukko klovneiksi pukeutuneita näyttelijöitä (mm. Stephen Graham) tappelee ihmisjoukkoa vastaan hylätyssä varastorakennuksessa. Video esitettiin ensimmäisen kerran Channel 4 -kanavalla. Se oli saatavilla YouTubessa seuraavana päivänä.
Haastattelussa Alex Turner kertoi videon olevan ”parasta mitä olemme ikinä tehneet”. Kitaristi Jamie Cook luonnehti videota ”yhdeksi parhaista videoista viimeisen kymmenen vuoden aikana”.
Kappaleet

Fluorescent Adolescent – 3.03
The Bakery – 2.56
Plastic Tramp – 2.53
Too Much to Ask – 3.05
Käännös suomeksi
Fredrik Thure Wessman

Fredrik Thure Wessman (28. huhtikuuta 1854 Jyväskylä – 1. elokuuta 1932 Jyväskylä) oli suomalainen Jyväskylässä vaikuttanut kauppias.
Wessmanin vanhemmat olivat kulta- ja hopeaseppä Fredrik Mikael (Mikko) Wessman (1826–1909) ja Johanna Hoikkanen (1827–1899). Vesilahdelta kotoisin ollut Mikko Wessman oli ollut kultasepän opissa Tampereella, Kristiinankaupungissa ja Porissa. Hän suoritti mestarinäytteensä vuonna 1847, oli jonkin aikaa kultaseppänä Tampereella ja muutti sitten Jyväskylään ollen kaupungin ensimmäinen kultaseppä. Hänen poikansa Fredrik Thure Wessman piti vartuttuaan laajaa sekatavarakauppaa Jyväskylässä Kauppakadun varrella omistamassaan talossa.
Wessman teki 1883–1885 opintomatkan Yhdysvaltoihin ja kirjoitti matkansa aikana matkakirjeitä joita julkaistiin Uusi Suometar-, Kaiku- ja Ilmarinen-lehdissä sekä Aamulehdessä. Hän kirjoitti matkastaan myös kirjan Suuresta Lännestä, joka ilmestyi 1887. Myöhemmin hän laati puolittain kaunokirjallisen "opettavaisen" kertomuksen Murrosaikana käsitellen siinä elinkeinoelämän vapautumista. Kertomus ilmestyi Keski-Suomi-lehden nurkkanovellina. Wessman suomensi myös kirjanpidon oppikirjoja.
Vuonna 1889 Wessman toimitti Suomen Kauppalehti-nimistä lehteä, joka oli Suomen ensimmäinen lehti alallaan. Lehti ilmestyi Eero Erkon toimittamassa Keski-Suomi-lehdessä liitteenä kaksi kertaa kuukaudessa mutta sen julkaiseminen päättyi kun Eero Erkko muutti vuoden 1889 lopulla Helsinkiin Päivälehden päätoimittajaksi.
Wessman keräsi muistitietoa vanhoista jyväskyläläisistä ja kirjoitti Jyväskylän historiasta kertomuksia lehtiin nimimerkillä Ura. Häneltä jäi myös lukuisia julkaisemattomia muistelmakäsikirjoituksia.
Wessman oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsenenä 1891–1917 ja valtuuston puheenjohtajana 1904–1906 sekä varapuheenjohtajana 1907–1917. Hän toimi Jyväskylän Kauppiasyhdistyksen sihteerinä ja oli vuodesta 1903 Kansallis-Osake-Pankin Jyväskylän konttorin valvojana. Wessman avusti Jyväskylän kaupungin ja vapaapalokunnan historioiden kirjoittajia ja hän laati myös itse useita paikallisten järjestöjen historiikkejä.
Wessman lahjoitti testamentissaan talonsa Jyväkylän kaupungille. Hänen käsikirjoituksensa päätyivät Jyväskylän korkeakoulun kirjastoon ja valokuvakokoelmansa Keski-Suomen museolle. Wessmanin mukaan on nimetty Vaajakoskella Wessmanninmäki.
Julkaisuja

Nimellä F. Wessman:
Vähäsen Amerikasta eli kertoelmia matkoilta Suuressa Lännessä vuosina 1883-85. Edlund, Helsinki 1887
Jyväskylän kauppalaisseura: 40-vuotisen toiminnan muistoksi. Jyväskylän kauppalaisseura, Jyväskylä 1915
Jyväskylän kauppiasyhdistys 30-vuotias : lyhyt kertomus sen toiminnasta; asiakirjoista poiminut F. Wessman. Jyväskylä 1919
Suomennoksia

Kuningas Kaarlo yhdeksäs ja wermlandilainen: kynäpiirteitä, Pehr Tuomaanpojalta (Pehr Thomasson) teoksessa Nowelleja ja kertomuksia. 3. Weilin ja Göös, Jyväskylä 1880
Karl Smedman : Täydellinen kontoristi: käsikirja käytännöllisessä asioimiselämässä. 1 osa, Kirjanpito tukkukauppaa varten; kolmannesta, parannetusta pain. suom. F. W. Weilin & Göös, Helsinki 1890
Georg Sergeeff : Käytännöllinen oppikirja kirjanpidossa: jokainen oma opettajansa. Weilin & Göös, Helsinki 1897 (alkuteos Praktisk lärobok i bokföring)
Funa Tonaki

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Funa Tonaki vuonna 2021. |  Funa Tonaki vuonna 2021. |  Funa Tonaki vuonna 2021. |  |
Maa:   Japani
Naisten judo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | alle 48 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 2017 | alle 48 kg |  |
|  Hopeaa | Baku 2018 | alle 48 kg |  |
|  Hopeaa | Tokio 2019 | alle 48 kg |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Taškent 2016 | alle 48 kg |  |
Funa Tonaki (jap. 渡名喜 風南, Tonaki Fūna, s. 1. elokuuta 1995 Sagamihara) on japanilainen judoka, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Tonaki saavutti ensimmäisen mitalisijan aikuisten kilpailuissa helmikuussa 2015, jolloin hän oli toinen Euroopan avoimessa turnauksessa Sofiassa. Vuonna 2015 hän voitti lisäksi junioreiden maailmanmestaruuden sekä Qingdaon Grand Prix'n. Vuonna 2016 Tonaki saavutti ensimmäisen aikuisten arvokisamitalin, kun hän oli kolmas alle 48 kg sarjassa Taškentin AM-kilpailuissa. Lisäksi hän voitti Tyumenin Grand Slamin 2016. Vuonna 2017 Tonaki voitti uransa ensimmäisen aikuisten maailmanmestaruuden, kun hän voitti Budapestin MM-kilpailujen alle 48 kg sarjan. Lisäksi hän voitti Pietarin Masters-turnauksen ja Düsseldorfin Grand Prix'n vuonna 2017. Vuoden 2018 ainoa turnaus voitto tuli Osakan Grand Slam -turnauksessa. MM-kilpailuissa hän oli toinen alle 48 kg sarjassa. Vuonna 2019 Tonaki saavutti kolme turnausvoittoa, kun hän oli paras Osakan ja Düsseldorfin Grand Slam -turnauksissa sekä Budapestin Grand Prix'ssa. MM-kilpailujen 48 kg sarjassa hän oli jälleen toinen. Vuonna 2021 hän voitti Kazanin Grand Slamin.
Ensimmäisiin olympialaisiinsa Tonaki osallistui Tokiossa vuonna 2021. Hän pääsi aloittamaan suoraan toiselta kierrokselta, jolla hän voitti unkarilaisen Éva Csernoviczkin. Puolivälierissä hän voitti argentiinalaisen Paula Pareton. Välierissä Tonaki kohtasi ukrainalaisen Darja Bilodidin. Tonaki voitti ottelun Yoko-shiho-gatamella. Loppuottelussa hän kuitenkin hävisi kosovolaiselle Distria Krasniqille Uchi-matalla.
Frank Zander

Frank Zander keikalla 2010.
Frank Zander (s. 4. helmikuuta 1942 Berliini, Saksa) on saksalainen poplaulaja ja näyttelijä.
Zander opiskeli graafikoksi mutta ryhtyi Gloomys-yhtyeen kitaristiksi ja aloitti 1970-luvulla laulajana soolouran. Tunnettuja lauluja ovat juomalaulu "Ich trink auf dein Wohl, Marie" ja skandaalilaulu "Oh, Susi".
Zander oli vuonna 2013 järjestämässä köyhien joulua 2 900 vieraalle neuköllniläiseen hotelliin. Järjestelyihin osallistui myös kaksi hyväntekeväisyysjärjestöä. Juhla järjestettiin 19:ttä kertaa.
Zander on lausahtanut:
»Ennen jos laulu oli hyvä, tiesi, että se myi. Nykyisin on toisin. Levy-yhtiötä ei kiinnosta, onko laulu hyvä. Ne haluavat artistin, joka laskee housunsa ja sylkee päin yleisöä» 
( Stern nro 2/2009 2.1.2009, s. 130)
Hän asuu vaimonsa kanssa Berliinissä ja Ibizalla. Heillä on poika.
Aiheesta muualla

Frank Zanderin virallinen sivusto
Frank Zander Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Franka Magali

Franka Magali (s. 24. tammikuuta 1990 Lyon, Rhône, Ranska) on Kongon demokraattista tasavaltaa edustava pikajuoksija. Hän kilpaili naisten 100 metrin juoksussa vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä. Hän kuitenkin putosi ensimmäisellä kierroksella jäätyään erässään kahdeksannelle sijalle ajalla 12,57.
200 metrin juoksumatkalla Magalin henkilökohtainen ennätysaika on 25,30 (2005).
Franka Anić

| Franka Anić> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. helmikuuta 1991 (ikä 33) Split, Kroatian ST, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Slovenia  Kroatia (1991–2010)  Jugoslavia (1991)
Uran tiedot
Pituus:  181 cm
Laji:  taekwondo
Kilpauran kesto:  2008–
Saavutukset
Voitot:  Itävallan avoimet (2011)   Belgian avoimet (2012)   Yhdysvaltain avoimet (2013)   Turkin avoimet (2014)   Espanjan avoimet (2015)
Palkintokorokkeella:  MM-pronssi (−67 kg, 2013)
Franka Anić (s. 5. helmikuuta 1991 Split, Kroatian ST, Jugoslavia) on slovenialainen taekwondoin. Anić edusti vuoteen 2010 synnyinmaatansa Kroatiaa.
Anić aloitti ammattilaisuransa vuonna 2008 ja kilpaili aina vuoteen 2010 edustaen Kroatiaa. Anić on voittanut urallaan viisi Open-turnausta sekä MM-pronssia vuonna 2013 alle 67 kiloisten sarjassa.
Vuoden 2012 olympialaisissa Anić oli jaetulla viidennellä sijalla alle 67 kiloisten sarjassa.
Fire Wire

| Fire Wire Peer Günt |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1988
 Julkaistu: 1988
 Tuottaja(t): T.T. Oksala
 Tyylilaji: hard rock
 Levy-yhtiö: Euros Records
Peer Güntin muut julkaisut
| Good Girls Don't... 1987 | Fire Wire 1988 | Years On The Road 1989 |
Fire Wire on suomalaisen hard rock -yhtye Peer Güntin neljäs studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 1988.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Timo Nikki ja Peer Günt, paitsi "Rock Me Baby" Big Bill Broonzy.
"Fat Girls" - 3:29
"Moses On The Mountain" - 3:45
"Homebound Train" - 2.50
"Who's Gonna Be Elected" - 3.22
"Rock Me Baby" - 3:46
"Wake Me Up" - 3:20
"Young Man's Dream" - 2:36
"T-Bone Steak And A Bottle Of Beer" - 3:09
"Handful Of Sand" - 4.11
"Ridin' Shotgun" - 2:54
"Red Cadillac" - 2:38
Deluxe-version bonuskappale:
12. "Lay Your Money Down" - 3.09
Kokoonpano levyllä

T. Nikki - laulu, kitara
Tsöötz Kettula - basso
Twist Twist Erkinharju - rummut
Timo Kipahti (krediiteissä nimellä Hooli) - taustalaulu
Jore - taustalaulu
Royal Tramps - taustalaulu
T.T. Oksala - urut, taustalaulu
Kokoonpano levyllä > Muut

Juha Metso – valokuvat
Peer Günt
| --- | --- |
Albumit:   Peer Günt  Backseat  Good Girls Don’t...  Fire Wire  Don’t Mess with the Countryboys  Smalltown Maniacs  No Piercing, No Tattoo  Guts and Glory  Buck the Odds 
Kokoelmat:   Peer Günt 1 / Through the Wall  Years On The Road  Golden Greats  20 suosikkia – Liquire and Drugs  Bad Boys Are Here 
Livealbumit:   Live at Rockperry  Live Today, Gone Tomorrow 
DVD:t:   Live at Rockperry  Live at Tavastia 
EP:t:   Through the Wall  Bad Boys Are Here  Bartender
Fleurusin taistelu (1794)

Kartta Fleurusin taistelusta.
Fleurusin taistelu, Jean-Baptiste Mauzaissen historiamaalaus vuodelta 1837. Hevosen selässä kenraali Jourdan, hänen takanaan oikealla kenraalit Marceau, Kléber ja Championnet.
Fleurusin taistelu oli Ranskan vallankumoussotiin kuuluneen ensimmäisen liittokunnan sodan taistelu, joka käytiin Fleurusin lähellä nykyisessä Belgiassa 26. kesäkuuta 1794. Taistelu päättyi Ranskan armeijan voittoon Itävallan ja Alankomaiden armeijoista, mikä käänsi sodan kulun.
Taisteluun osallistui Ranskan puolelta 73 000 miestä käsittänyt Sambren ja Meusen armeija, jota komensi kenraali Jean-Baptiste Jourdan apunaan kenraali Jean-Baptiste Kléber. Vastassa olivat 52 000 miestä käsittäneet itävaltalais-hollantilaiset joukot. Itävaltalaisia komensi Saksi-Coburg-Saalfeldin prinssi Josias ja hollantilaisia käskynhaltija Vilhelm V Oranialainen. Jourdanin armeija oli piirittänyt itävaltalaisten selustassa sijainneen Charleroin kaupungin 12. kesäkuuta ja vallannut sen 25. kesäkuuta. Coburgin prinssi ei tiennyt kaupungin kukistumisesta ja oli saapumassa vapauttamaan sitä piirityksestä, kun hänen armeijansa kohtasi ranskalaiset ja joutui taisteluun. Taistelun alussa itävaltalaisten viisi hyökkäyskiilaa iskivät menestyksekkäästi ranskalaisten linjoja vastaan, mutta ranskalaiset onnistuivat tekemään menestyksekkään vastahyökkäyksen. Kenraali Jourdan hyödynsi taistelussa Lazare Carnot’n suosittamaa uutta taistelutaktiikkaa, jossa massahyökkäykset ja tykistötuli keskitettiin vihollislinjan yksittäisiin kohtiin kerrallaan. Ranskalaisten miestappiot olivat kaksi kertaa suuremmat kuin itävaltalaisten, mutta Itävallan armeija joutui silti perääntymään Maasjoen itäpuolelle.
Taistelun seurauksena Ranskan armeija valloitti koko Itävallan Alankomaat, jotka yhdistettiin Ranskaan. Itävalta ei koskaan saanut aluetta takaisin. Myös Alankomaiden valtio valloitettiin.
Ranskalaiset käyttivät Fleurusin taistelun aikana tähystyspalloa vihollisen asemien selvittämiseen, mitä on pidetty ensimmäisenä esimerkkinä ilmasodankäynnistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fleurusin taistelu (1794) Wikimedia Commonsissa