J. P. Pulkkinen

J. P. Pulkkinen vuonna 2011.
J. P. (Juha Pekka) Pulkkinen (s. 1959 Askola) on helsinkiläinen kirjailija, ohjaaja, käsikirjoittaja ja kulttuuritoimittaja.
Pulkkisen esikoisromaani Ohi liitävä enkeli ilmestyi vuonna 2004, novellikokoelma Minä, Laura ja Cary Grant vuonna 2006 ja Kaikki onnelliset perheet vuonna 2008. Syksyllä 2011 ilmestyi musiikkia ja omaelämäkertaa yhdistelevä Pieni kaistale maata. Romaani Puhu Eevalle ilmestyi vuonna 2016. Vuonna 2018 Pulkkinen aloitti Vantaa-sarjan, josta on tähän mennessä ilmestynyt kolme teosta, Sinisiipi (2018), Valkoinen varis (2019) ja Lapsi punaisessa komerossa (2021). Kymmenen polkupyöräesseetä sisältävä Täydellinen keksintö (2022) valittiin Vuoden urheilukirjaksi 2022. Pulkkisen uusin kirja on saksalaisdiplomaatti Hans-Friedrich von Ploetzin (s. 1940) elämäkerta Diplomaatti (2024), joka on Kanavan tietokirjapalkintoehdokkaana.
Vuonna 1979 Pulkkinen oli perustamassa Päät-yhtyettä ja vuonna 1983 Keba-yhtyettä, jossa hän soitti vuoteen 1985. Pulkkinen on jälleen mukana, kun Keba syksyllä 2023 laulusolisti Ali Alikosken Kesä Espalla -kirjan myötä alkoi jälleen keikkailla. Kesällä 2024 Keba levytti uutta musiikkia, singlen Me olemme muisto vain/Kotikaupunki.
Pulkkinen opiskeli Helsingin yliopistossa kirjallisuutta ja teatteritiedettä ja valmistui filosofian maisteriksi vuonna 1989.
Pulkkinen työskenteli Yleisradiossa vuosina 1990–2024. Radiosta hänet tunnettiin muun muassa ohjelmasta Timanttien jäljillä, joka oli vuosina 1990-1998 Radiomafian päivittäinen populaarikulttuuri- ja ajankohtaisohjelma. Myöhemmin seurasivat Merkkituote, 12 kertomusta liikkeestä, Ikuiset kaupungit, Mitä polkupyörä tarkoittaa  ja Tuhon ja kukoistuksen esineet. Television tiiliskivetoli Pulkkisen vuosina 2009-2023 toteuttama 80 keskustelun sarja, jonka ytimenä on ajatus siitä, miten vahvat tarinat ja uudenlaiset kerrontaratkaisut ovat jalostaneet tv-sarjamuotoa.
Televisioon Pulkkinen teki muun muassa vuonna 1999 alkanutta henkilökuvasarjaa Ammatti: kirjailija, joka esitteli 32 suomalaista kirjailijaa. Sarja sai vuonna 2003 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon. Pulkkinen teki yhdessä Atro Lahtelan kanssa kirjallisuutta käsittelevät dokumenttielokuvat Suomalainen Juha (2002), joka pureutuu juhuuden olemukseen Juhani Ahon teoksesta ponnistaen, ja Mika Waltari Tunturikatu 13 (2008), jossa kerrotaan miten Mika Waltarista, papin pojasta tuli itsensä ylityöllistävä menestyskirjailija.
Pulkkinen käsikirjoitti neliosaisen suomalaista huumoria käsittelevän sarjan Naurun tasavalta. Suuren elokuvatähden ja pienen pohjoisen maan kohtaamisesta kertova dokumenttielokuva Marlon Brando tuli Suomeen valmistui vuonna 2011. Vuoden 2012 lopulla valmistui Pulkkisen ohjaama ja käsikirjoittama Oiva, pöytä ja Kaj Franck, jossa Oiva Toikka kertoo monivuotisesta yhteistyöstään Kaj Franckin kanssa. Se voitti vuoden 2012 parhaan kulttuuriohjelman Koura-palkinnon. Toinen suomalaisen muotoilun huippua, Yrjö Kukkapuroa, käsittelevä dokumentti Yrjö Kukkapuro ja tuolin henki valmistui 2015. Vuonna 2016 valmistunut Karavaani Baobab seuraa Tuure Kilpeläisen ja Kaihon Karavaanin sekä legendaarisen senegalilaisen Orchestra Baobabin kohtaamista ja yhteisiä keikkoja kesällä 2015.
Yhdessä Pekka Laineen kanssa Pulkkinen käsikirjoitti 10-osaisen dokumenttisarjan Urheilu-Suomi (2017). Se oli Kultainen Venla -ehdokkaana, palkittiin Koura-palkinnolla ja  vuoden urheilukulttuuritekona Suomen urheilugaalassa. Vuonna 2021 valmistunut Politiikka-Suomi on saman työryhmän tuotantoa. Se voitti mm. kaksi Kultaista Venlaa ja Vuoden journalistinen teko -palkinnon.