stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antje Jackelén

| Antje Jackelén |
| --- | --- |

 Ruotsin arkkipiispa
 15. kesäkuuta 2014 – 4. joulukuuta 2022 
Edeltäjä:  Anders Wejryd
Seuraaja:  Martin Modéus
Lundin hiippakunnan piispa
 2007–2014 
Edeltäjä:  Christina Odenberg
Seuraaja:  Johan Tyrberg
Henkilötiedot
Syntynyt: 1955 Herdecke, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen ruotsalainen
Ammatti:  pappi, professori
Puoliso:  Heinz Jackelén
Lapset:  2
Muut tiedot
Uskonto:  Ruotsin kirkko
Antje Jackelén (s. 1955 Herdecke, Länsi-Saksa, o.s. Zöllner) on entinen Ruotsin arkkipiispa. Hän toimi arkkipiispana vuosina 2014–2022. Vuosina 2007–2014 hän toimi Lundin piispana.
Elämänvaiheet ja työ

Jackelén syntyi Herdeckessa vuonna 1955. Hänen vanhempansa olivat Werner ja Marianne Zöllner. Isä toimi insinöörinä ja äiti lääkärin avustajana.
Jackelén kävi koulunsa Saksassa, josta hän muutti 22-vuotiaana Ruotsiin. Hän valmistui ylioppilaaksi Städtisches Gymnasium -lukiosta Wetterissä 1973 ja opiskeli teologiaa vuosina 1974–1977 Kirchliche Hochschule Bielefeld-Bethelissä sekä Tübingenin yliopistossa. Hän opiskeli Upsalan yliopistossa ja valmistui papiksi Ruotsissa. Hänet vihittiin papiksi Tukholman hiippakunnassa 1980, jonka jälkeen hän toimi pappina muun muassa Tyresön seurakunnassa. Teologian tohtorin tutkinnon hän suoritti Lundin yliopistossa 1999. Hänen tohtorinväitöskirjansa otsikko on Zeit und Ewigkeit. Die Frage der Zeit in Kirche, Theologie und Naturwissenschaft, ja se on julkaistu englanniksi nimellä Time and Eternity sekä ruotsinkielisenä laitoksena nimellä Tidinställningar.
Vuosina 2003–2007 hän toimi professorina Lutheran School of Theology at Chicagossa, Yhdysvalloissa.
Hänet valittiin Lundin hiippakunnan piispaksi 2006, ja hän seurasi siten Ruotsin ensimmäistä naispiispaa, Christina Odenbergiä ja oli ensimmäinen naispiispa joka valittiin nykyisen piispanvaalin järjestyksessä ilman valtiovallan nimitystä. Hänet vihittiin piispaksi Upsalan tuomiokirkossa 15. huhtikuussa 2007 ja otettiin vastaan piispaksi Lundin tuomiokirkossa 21. huhtikuuta 2007.
Arkkipiispanvaali toimitettiin lokakuussa 2013, ja hän sai 55,9 prosenttia äänistä. Hänen edeltäjänsä oli Anders Wejryd. Jackelén otti vastaan arkkipiispan viran 15. kesäkuuta 2014 Uppsalan tuomiokirkossa vietetyssä vastaanottamismessussa.
Arkkipiispana Jackelén oli myös vastuussa Ruotsin kuningasperheen kirkollisista toimituksista. Hän on kastanut prinssit Nicolasin, Oscarin, Alexanderin ja prinsessa Adriennen.
Vuonna 2021 Jackelén ilmoitti jäävänsä eläkkeelle lokakuussa 2022. Hänen seuraajakseen valittiin Martin Modéus, joka astui virkaansa 4. joulukuuta 2022.
Teologisia näkemyksiä

Jackelén ei usko Jeesuksen neitseestä syntymiseen, vaan pitää sitä mytologisena käsitteenä tai metaforana. Hän ei arkkipiispanvaalin aikana halunnut vastata kysymykseen, antaako Jeesus todemman kuvan Jumalasta kuin Muhammed. Hän katsoi, että uskonoppia ei voi supistaa tällaiseen kyllä tai ei -kysymykseen, koska se tekee vääryyttä suurelle määrälle uskontoihin sisältyvää tietoa ja kokemusta.
Jackelénin tunnuslause on Gud är större, ”Jumala on suurempi”. Ilmaisu esiintyy 1. Johanneksen kirjeessä 3:19-20, ja se on myös hänen piispanvaakunassaan. Tunnuslause on myös Jackelénin vuonna 2011 julkaiseman paimenkirjeen Gud är större. Ett herdabrev för vår tid nimessä.
Yksityiselämä

Jackelén on naimisissa Heinz Jackelénin kanssa, joka on myös pappi. Parilla on kaksi tytärtä ja neljä lastenlasta.
Jackelén sai Ruotsin kansalaisuuden vuonna 2007. Hän on säilyttänyt Saksan kansalaisuutensa.
Galleria

Jackelénin arkkipiispanvaakuna.
Jackelén miehensä kanssa kruununprinsessa Viktorian häissä.
Jackelén vuonna 2015, kun Växsjön piispaksi vihittiin Fredrik Modéus.
Antje Jackelénin kirjoittamia kirjoja (valikoima)

Samlas kring hoppet. Stockholm: Verbum 2016.
Gud är större. Reviderad upplaga. Lund: Arcus 2016.
Gud är större. Ett herdabrev för vår tid. Lund: Arcus. 2011.
Time and Eternity. The Question of Time in Church, Science, and Society. Translated by B. Harshaw. Philadelphia and London: Templeton Foundation Press. 2005.
The Dialogue Between Science and Religion. Challenges and Future Directions. Proceedings of the Third Annual Goshen Conference on Religion and Science. Edited by Carl S. Helrich. Kitchener, Ontario: Pandora Press. 2004.
Zeit und Ewigkeit. Die Frage der Zeit in Kirche, Theologie und Naturwissenschaft. Neukirchen-Vluyn: Neukirchener Verlag. 2002.
Tidsinställningar. Tiden i naturvetenskap och teologi. Lund: Arcus. 2000.
Zeit und Ewigkeit. Die Frage der Zeit in Kirche, Naturwissenschaft und Theologie. Lund: Teologiska institutionen, Lunds universitet, 1999.
Ljus av ljus. Läsning av en kristen bekännelse. Stockholm: Verbum, 1998.
Lähde:
Käännös suomeksi
Cross (laskettelurinne)

| Cross |
| --- | --- |
Paikkakunta::  Pyeongchang, Gangwon, Etelä-Korea
Talviurheilukeskus:: Phoenix Pyeongchang
Vuori:: Mont Blanc
Rinneluokitus:: Punainen
Yläasema:: 910 m
Ala-asema:: 660 m
Korkeusero:: 250 m
Pituus:: 1 050 m
Maksimijyrkkyys:: 12°
Minimijyrkkyys:: 2°
Keskijyrkkyys:: 23,8 %
Skicross
Lähtö:: 910 m
Maali:: 670 m
Korkeusero:: 240 m
Pituus:: 1 370 m
Keskijyrkkyys:: 17,5 %
Eri elementtejä:: 27 kpl
Olympiakilpailu:: 21.–23.2.2018
1. MC-kilpailu:: 26.2.2016
Lumilautacross
Yläasema:: 910 m
Ala-asema:: 670 m
Korkeusero:: 240 m
Pituus:: 1 277 m
Keskijyrkkyys:: 18,8 %
Eri elementtejä:: 23 kpl
Olympiakilpailu:: 15.–16.2.2018
1. MC-kilpailu:: 27.2.2016
Cross on laskettelurinne Phoenix Pyeongchangin talviurheilukeskuksessa Bongpyeong-myeonissa Pyeongchangin piirikunnassa Gangwonin maakunnassa Etelä-Koreassa.
Crossiin rakennetuilla cross-radoilla järjestettiin Pyeongchangin 2018 talviolympialaisten ski- ja lumilautacross-kilpailut. Katsajakapasiteetti olympialaisissa oli 18 000, niistä istumapaikkoja oli 10 200 ja seisomapaikkoja 7 800.
Ariel Ramírez

Ariel Ramírez vuonna 1968.
Ariel Ramírez (4. syyskuuta 1921 Santa Fe, Argentiina – 18. helmikuuta 2010 Monte Grande, Argentiina) oli argentiinalainen säveltäjä ja pianisti. Vuonna 1964 hän sävelsi esitetyimmän teoksensa, Misa Criollan. Se on messu, jossa on muun muassa kansanmusiikkivaikutteita. Misa Criolla ensiesitettiin Düsseldorfissa vuonna 1967. Ramírezin muihin teoksiin kuuluu muun muassa pianokappaleita.
Ramírez kuoli keuhkokuumeeseen ollessaan 88-vuotias.
Cross Lake (Nelsonjoki)

| Cross Lake |
| --- | --- |

Valtiot:  Kanada
Paikkakunta:  Manitoba 
Koordinaatit:  54°44′54″N, 97°30′07″W
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Järveen tulevat joet:  Nelsonjoki, Minagojoki
Laskujoki:  Nelsonjoki
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  207 m
Pituus:  102 km
Rantaviiva:  1 330 km
Pinta-ala:  755 km²
Tilavuus:  0,52 km³
Keskisyvyys:  1,25 m
Suurin syvyys:  12 m
Valuma-alue:  997 000 km2 
 fiCross Lake 
Cross Lake on järvi Nelsonjoen yläjuoksulla Manitoban provinssissa Kanadassa. Järvi sijaitsee noin 530 kilometriä pohjoiseen Winnipegistä ja noin 100 kilometriä etelään Thompsonista. Sen kokonaispinta-ala on noin 755 km², pienimmillään sen pinta-ala on noin 590 km². Jenpegin ja Cross Laken kylät sijaitsevat järven rannalla.
Ariel Motor Company

| Ariel Motor Company |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Ltd.
Perustettu:  2001
Perustaja:  Simon Saunders
Kotipaikka:  Crewkerne, Somerset, Yhdistynyt kuningaskunta
Toimiala:  autovalmistus
Kotisivu:  www.arielmotor.co.uk
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ariel Atom.
Ariel Motor Company Ltd. on brittiläinen autonvalmistaja. Yrityksen kotipaikka on Englannin Crewkernessä. Yritys työllistää 19 henkilöä.
Atom perustettiin vuonna 1991 Simon Saundersin toimesta nimellä Solocrest Ltd. Nimeksi vaihtui nykyiseen muotoon vuonna 1999. Alkuperäinen Ariel Motors säilyi Ariel Motorcyclesin alaisena tuotemerkkinä. Ariel on yksi Britannian pienimmistä autonvalmistajista, työllistäen ainoastaan 19 työntekijää ja valmistaen noin 100 autoa vuodessa.
Ariel on julkaissut kolme mallia: Atom, moottoripyörän Ace sekä Nomad. Atom on äärimmäisen kevyt, korkean suorituskyvyn auto. Auton moottori ja vaihdelaatikko ovat Hondan Civic Type-R:stä. Atomissa ei ole varsinaista koria eikä kattoa, vaan se muodostuu tukikaarista. Auto painaa alle 500 kilogrammaa ja uusimman mallin, Atom 3.5. superchargedin, teho-painosuhde on peräti 700 hevosvoimaa per tonni. Acessa on myös Hondan moottori ja vaihteisto (1237cc V4 moottori). Moottoripyörän valmistus aloitettiin 2015 ja sitä valmistetaan samoja määriä autojen kanssa. Nomad on mönkijätyylinen auto, joka esiteltiin tammikuussa 2015.
Asko Argillander

Asko Mikael Argillander (s. 14. kesäkuuta 1982) on suomalainen laulaja.
Asko Argillander & The Blue Flame kutsuttiin edustamaan Suomea maailmanlaajuisessa hyväntekeväisyys streamkonsertissa Wake Up, Rise Up- Live4Peace tapahtumassa syyskuussa 2022. Konsertti näytettiin 26:lla eri aikavyöhykkeellä ja keräsi yli 40 miljoonaa katsojaa. Konserttia varten levytettiin myös Elvis Presley cover If I can Dream.
Argillanderin elämästä ilmestyi kirja Erään tapon tarina (Like Kustannus, 2018), kirjan kirjoitti Katariina Vuori 
Asko Argillanderin lapsuuden kokemuksista julkaistiin true crime -kirja: Erään tapon tarina- jonka on kirjoittanut Katariina Vuori. Hän esiintyi Trauma-dokumentissa vuonna 2021.
Argillander on kotoisin Haapajärveltä, hänellä on kolme lasta jotka ovat syntyneet vuosina 2002, 2004 ja 2019. Hänet valittiin vuoden haapajärviseksi vuonna 2018. Argillander avioitui Annamarja Argillanderin kanssa kesäkuussa 2021.
Julkaistut singlet

Motorcycle Song 2023
Sun 2023
Have to Party 2022
Cold Hand 2022
Goodbye Stockholm 2022
Pieces of my life, Blue Moon of Kentucky 2019
Aiheesta muualla

Asko Argillander & The Blue Flame virallinen facebook-sivu: https://www.facebook.com/askoargillandertheblueflame
Yle Areena Trauma https://areena.yle.fi/1-50531728
Auringon ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Auringon ritarikunta (pers. ‏نشان آفتاب‎, Nešan-e Aftab) oli persialainen ritarikunta, joka perustettiin Qajar-dynastian aikana vuonna 1873. Sitä myönsi Persian hallitsevan monarkin puoliso ansioituneille naisille.
Kunnianosoitusta jaettiin kahdessa luokassa:
I luokka
II luokka
Chronicle

| Chronicle Creedence Clearwater Revival |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1968 – 1972
 Julkaistu: 1976, (1991)
 Formaatti: LP, C-kasetti, CD
 Tuottaja(t): Saul Zaentz, John Fogerty
 Tyylilaji: rock southern rock blues rock country
 Kesto: 68.13
 Levy-yhtiö: Fantasy Records
Listasijoitukset
  2. (27. tammikuuta 1980)    26. (20. huhtikuuta 2008)    40. (viikko 42/2007)    59. (8. marraskuuta 2007)    100. (1976)
Creedence Clearwater Revivalin muut julkaisut
| Pre-Creedence 1975 | Chronicle 1976 | The Concert 1980 |
Chronicle on Creedence Clearwater Revival -yhtyeen  vuonna 1976 alun perin kahden LP-levyn muodossa julkaistu kokoelmalevy. Se sisältää yhtyeen tunnetuimpia kappaleita koko sen olemassaolon ajalta, vuosilta 1968 – 1972. Toisin kuin kaksi aiemmin julkaistua Creedence Gold -kokoelmaa, Chronicle sisältää kaikki yhtyeen tunnetuimmat kappaleet. Chronicle on samalla CCR:n myydyin albumi, sitä on myyty noin kahdeksan miljoonaa kappaletta.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut John Fogerty, ellei toisin mainita.
Kappaleet > LP 1

A-puoli
Suzie Q – 4.36 (säv. Hawkins/Lewis/Broadwater)
I Put a Spell on You – 4.30 (säv. Screamin' Jay Hawkins)
Proud Mary – 3.07
Bad Moon Rising – 2.18
B-puoli
Lodi – 3.10
Green River – 2.32
Commotion – 2.41
Down on the Corner – 2.39
Fortunate Son – 2.18
Travelin' Band – 2.06
Kappaleet > LP 2

A-puoli
Who'll Stop the Rain – 2.27
Up Around the Bend – 2.41
Run Through the Jungle – 3.05
Lookin' out My Back Door – 2.31
Long As I Can See the Light – 3.33
B-puoli
I Heard It Through the Grapevine – 3.52 ( säv. Whitfield/Strong )
Alkuperäisissä vinyyli- ja kasettiversioissa lyhyt versio. CD-painoksessa täyspitkä versio, jonka pituus 11:06.
Have You Ever Seen the Rain? – 2.39
Hey Tonight – 2.43
Sweet Hitch-Hiker – 2.57
Someday Never Comes – 3.59
Kokoonpano

John Fogerty – soolokitara, laulu
Tom Fogerty – kitara lukuun ottamatta kappaleita ”Sweet Hitch-Hiker” ja ”Someday Never Comes”
Stu Cook – bassokitara
Doug Clifford – rummut
Chíoksen roomalaiskatolinen hiippakunta

| Chíoksen hiippakunta Επισκοπή Χίου Dioecesis Chiensis |
| --- | --- |
Kirkkokunta:  katolinen kirkko
Osa kirkkoa:  ecclesiastical province of Naxos, Andros, Tinos and Mykonos
Seurakuntia:  6
Jäseniä:  550 eli 0,3 % alueen väkiluvusta (2017)
Perustettu:  1204
Tuomiokirkko:  Pyhän Nikolaoksen katedraali
Chíoksen hiippakunta (kreik. Επισκοπή Χίου, Episkopí Chíou, lat. Dioecesis Chiensis) on katolinen hiippakunta Kreikassa. Se on Náxoksen, Ándroksen, Tínoksen ja Mýkonoksen arkkihiippakunnan alaisuudessa.
Hiippakunta käsittää osan Pohjoisen Egean saarista, merkittävimpänä Chíos, Lesbos ja Sámos. Siihen kuuluu 6 seurakuntaa, joiden jäsenmäärä vuonna 2017 oli 550. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Chíoksen kaupungissa sijaitseva Pyhän Nikolaoksen katedraali.
Katolisen kirkon läsnäolo Chíoksella on peräisin genovalaisvallan ajalta. Hiippakunta on perustettu vuonna 1204. Vuonna 1931 hiippakuntaan liitettiin osa İzmirin arkkihiippakunnasta, kun taas osa sen alueesta siirrettiin Ródoksen arkkihiippakuntaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chíoksen roomalaiskatolinen hiippakunta Wikimedia Commonsissa
Καθολική Αρχιεπισκοπή Νάξου-Τήνου-Άνδρου-Μυκόνου και Καθολική Επισκοπή Χίου-Λέσβου-Σάμου. Hiippakunnan verkkosivut (yhdessä Náxoksen, Ándroksen, Tínoksen ja Mýkonoksen arkkihiippakunnan kanssa). (kreikaksi) (englanniksi)
Auringon luminositeetti

Auringon luminositeetti on Auringon säteilemä valoteho tai auringon säteilemä kokonaisteho kaikilla aaltoalueilla.
Auringon kokonaisluminositeetti Lo tai Ls on:
L_{\bigodot }=3,827\times 10^{26}{\hbox{ W}}
Auringon  säteily näkyvällä alueella eli visuaalinen luminositeetti Lvo on:
L_{v\bigodot }=3,9\times 10^{28}{\hbox{ lm}}
kun Aurinko säteilee 100 lm/W.
Cleveiitti

Cleveiittiä
Cleveiitti  on Norjassa esiintyvä epäpuhdas radioaktiivinen muoto uraniniittimineraalista. Se koostuu pääosin uraanidioksidista (UO2), mutta vähintään noin 10 % uraanista on korvautunut harvinaisilla maametalleilla Cleveiitti on nimetty ruotsalaisen kemistin Per Teodor Cleven mukaan.
Cleveiitti oli ensimmäinen tunnettu maapallolla sijaitseva lähde heliumille, jota syntyy uraanin alfahajoamisen seurauksena ja jää mineraaliin. Ensimmäisen näytteen heliumista eristi William Ramsay 23. maaliskuuta 1895, kun hän käsitteli mineraalia rikkihapolla. Myös Cleve ja Abraham Langlet onnistuivat keräämään heliumia cleveiitistä samoihin aikoihin.
Mineraalin tunnisti ensimmäisenä suomalainen tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskiöld 1878 Norjan Arendalissa, Itä-Agderin läänissä.
Käännös suomeksi
Anton Mang

Anton Mang
Anton "Toni" Mang (s. 29. syyskuuta 1949 Inning, Länsi-Saksa) on entinen ratamoottoripyöräilijä. Hän voitti 250cc-luokan maailmanmestaruuden kolmesti ja 350cc-luokan maailmanmestaruuden kahdesti.
Anton Mang aloitti ratamoottoripyöräilyssä mekaanikkona. Hän liittyi 125cc-luokan maailmanmestarin Dieter Braunin talliin vuonna 1970. Vuonna 1975 Mang voitti Saksan mestaruuden 350cc-luokassa. Samana vuonna hän osallistui ensimmäisen kerran ajajana MM-sarjaan. Seuraavana vuonna Mang voitti ensimmäisen MM-osakilpailunsa Länsi-Saksan GP:ssä 125cc-luokassa. Vuonna 1977 tuli vielä kolme palkintosijaa samassa sarjassa. Hyvien esitysten ansiosta Mang sai tallipaikan Kawasakilta kaudeksi 1978.
Ensimmäisen maailmanmestaruuden Anton Mang voitti vuonna 1980 250cc-luokassa. Samana vuonna hän tuli toiseksi 350-kuutioisissa. Seuraavana vuonna hän voitti molempien luokkien maailmanmestaruuden. Vuonna 1982 Mang uusi 350-kuutioisten maailmanmestaruuden ja hävisi 250-kuutioisten mestaruuden vain yhdellä pisteellä. Mangista tuli 350cc-luokan historian viimeinen mestari, koska luokka lakkautettiin kauden päätyttyä. Vuonna 1983 Mang kävi kokeilemassa 500cc-luokassa, mutta palasi seuraavana vuonna takaisin 250-kuutioisiin. Hän oli lähellä mestaruutta vuonna 1985 ja onnistui voittamaan sen kaksi vuotta myöhemmin 38-vuotiaana. Mang oli aikanaan vanhin maailmanmestaruuden voittanut ajaja. Hän loukkaantui vuonna 1988 Jugoslavian GP:ssä ja lopetti uransa. Anton Mang ajoi 153 GP:tä ja voitti niistä 42. Muilla palkintosijoilla hän oli 42 kertaa.
Saavutukset

Saksan vuoden urheilija vuonna 1981
Saavutukset > 125cc-luokka

1 MM-osakilpailuvoitto, 1 kakkossija ja 2 kolmossijaa
Saavutukset > 250cc-luokka

Maailmanmestari 1980, 1981 ja 1987
MM-sarjan toinen 1982 ja 1985
33 osakilpailuvoittoa, 15 kakkossijaa ja 12 kolmossijaa
Saavutukset > 350cc-luokka

Maailmanmestari 1981 ja 1982
MM-sarjan toinen 1980
8 osakilpailuvoittoa, 9 kakkossijaa ja 3 kolmossijaa
Saksan mestaruus 1975
Aiheesta muualla

Kuva Anton Mangista Imatran GP:n harjoituksissa 1982[vanhentunut linkki]
250cc-luokan kuljettajien maailmanmestarit
1949: Bruno Ruffo |
1950: Dario Ambrosini |
1951: Bruno Ruffo |
1952: Enrico Lorenzetti |
1953: Werner Haas |
1954: Werner Haas |
1955: Hermann-Paul Muller |
1956: Carlo Ubbiali |
1957: Cecil Sandford |
1958: Tarquinio Provini |
1959: Carlo Ubbiali |
1960: Carlo Ubbiali |
1961: Mike Hailwood |
1962: Jim Redman |
1963: Jim Redman |
1964: Phil Read |
1965: Phil Read |
1966: Mike Hailwood |
1967: Mike Hailwood |
1968: Phil Read |
1969: Kel Caruthers |
1970: Rob Gould |
1971: Phil Read |
1972: Jarno Saarinen |
1973: Dieter Braun |
1974: Walter Villa |
1975: Walter Villa |
1976: Walter Villa |
1977: Mario Lega |
1978: Kork Ballington |
1979: Kork Ballington |
1980: Anton Mang |
1981: Anton Mang |
1982: Jean-Louis Tournadre |
1983: Carlos Lavado |
1984: Christian Sarron |
1985: Freddie Spencer |
1986: Carlos Lavado |
1987: Anton Mang |
1988: Sito Pons |
1989: Sito Pons |
1990: John Kocinski |
1991: Luca Cadalora |
1992: Luca Cadalora |
1993: Tetsuya Harada |
1994: Max Biaggi |
1995: Max Biaggi |
1996: Max Biaggi |
1997: Max Biaggi |
1998: Loris Capirossi |
1999: Valentino Rossi |
2000: Olivier Jacque |
2001: Daijirō Katō |
2002: Marco Melandri |
2003: Manuel Poggiali |
2004: Daniel Pedrosa |
2005: Daniel Pedrosa |
2006: Jorge Lorenzo |
2007: Jorge Lorenzo |
2008: Marco Simoncelli |
2009: Hiroshi Aoyama |
350cc -luokan kuljettajien maailmanmestarit
1949: Freddie Frith |
1950:  Bob Foster |
1951: Geoff Duke |
1952: Geoff Duke |
1953: Fergus Anderson |
1954: Fergus Anderson |
1955: Bill Lomas |
1956: Bill Lomas |
1957: Keith Campbell |
1958: John Surtees |
1959: John Surtees |
1960: John Surtees |
1961: Gary Hocking |
1962: Jim Redman |
1963: Jim Redman |
1964: Jim Redman |
1965: Jim Redman |
1966: Mike Hailwood |
1967: Mike Hailwood |
1968: Giacomo Agostini |
1969: Giacomo Agostini |
1970: Giacomo Agostini |
1971: Giacomo Agostini |
1972: Giacomo Agostini |
1973: Giacomo Agostini |
1974: Giacomo Agostini |
1975: Johnny Cecotto |
1976: Walter Villa |
1977: Takazumi Katayama |
1978: Kork Ballington |
1979: Kork Ballington |
1980: Jon Ekerold |
1981: Anton Mang |
1982: Anton Mang |
Arrianá

| Arrianá Arrianán kunta Αρριανά Δήμος Αρριανών |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Arrianá
 Koordinaatit: 41°05′N, 25°42′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Itä-Makedonia ja Traakia
Alueyksikkö:  Rodópi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  0102
 – Kuntakeskus:  Fillýra
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  768,9 km²
Väkiluku (2011):  16 577
 – Kunnallis­yksikkö:  5 589
 – Kylä:  1 147
 – Väestötiheys:  21,56 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  ΚΟ
 
 apps.prisma.gr/arriana 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Arrianá (kreik. Αρριανά) on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Αρριανών, Dímos Arrianón), joka sijaitsee Rodópin alueyksikössä Itä-Makedonian ja Traakian alueella. Koko kunnan pinta-ala on 768,9 neliökilometriä ja väkiluku 16 577. Varsinaisen Arrianán kylän väkiluku on 1 147 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Fillýra.
Arrianá sijaitsee Kreikan pohjoisosassa Bulgarian rajan pinnassa. Nykyinen Arrianán kunta muodostui, kun Arrianá, Fillýra, Kéchros ja Orgáni yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti.
Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Arrianán kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
| Kunnallis­yksikkö | Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| Arrianá | Agiochóri | Agiochóri | 226 |
| Arrianá | Arrianá | Arrianá | 1 147 |
| Arrianá | Darméni | Darméni | 314 |
| Arrianá | Deiliná | Deiliná | 307 |
| Arrianá | Ípio | Ípio | 265 |
| Arrianá | Kínyra | Kínyra | 171 |
| Arrianá | Lýkeio | Lýkeio | 1 016 |
| Arrianá | Mikró Pistó | Mikró Pistó | 433 |
| Arrianá | Mýstakas | Mýstakas | 419 |
| Arrianá | Néda | Néda | 246 |
| Arrianá | Nikités | Nikités | 94 |
| Arrianá | Plagiá | Plagiá | 294 |
| Arrianá | Skáloma | Skáloma | 318 |
| Arrianá | Strofí | Strofí | 339 |
Arrianá: Yhteensä: 5 589
| Fillýra | Ágra | Ágra | 197 |
| Fillýra | Áno Drosiní | Áno Drosiní | 106 |
| Fillýra | Áratos | Áratos | 1 158 |
| Fillýra | Archontiká | Archontiká | 365 |
| Fillýra | Ardeía | Ardeía | 27 |
| Fillýra | Dokós | Dokós | 970 |
| Fillýra | Drosiá | Drosiá | 223 |
| Fillýra | Drými | Drými | 302 |
| Fillýra | Esochí | Esochí | 323 |
| Fillýra | Fillýra | Fillýra | 909 |
| Fillýra | Káto Drosiní | Káto Drosiní | 66 |
| Fillýra | Lampró | Lampró | 492 |
| Fillýra | Néo Kallyntíri | Néo Kallyntíri | 241 |
| Fillýra | Névra | Névra | 158 |
| Fillýra | Omirikó | Omirikó | 313 |
| Fillýra | Pássos | Pássos | 747 |
| Fillýra | Patermá | Patermá | 109 |
| Fillýra | Ragáda | Ragáda | 270 |
| Fillýra | Skiáda | Skiáda | 86 |
| Fillýra | Vragiá | Vragiá | 521 |
Fillýra: Yhteensä: 7 583
| Kéchros | Kéchros | Áno Kampí | 23 |
| Kéchros | Kéchros | Chamiló | 84 |
| Kéchros | Kéchros | Charádra | 113 |
| Kéchros | Kéchros | Chlói | 330 |
| Kéchros | Kéchros | Kámpos | 76 |
| Kéchros | Kéchros | Kéchros | 199 |
| Kéchros | Kéchros | Kerasiá | 125 |
| Kéchros | Kéchros | Mikrós Kéchros | 103 |
| Kéchros | Kéchros | Monastíri | 74 |
| Kéchros | Kéchros | Tsoúkka | 65 |
| Kéchros | Kéchros | Voúrla | 30 |
Kéchros: Yhteensä: 1 222
| Orgáni | Orgáni | Áno Kárdamos | 52 |
| Orgáni | Orgáni | Draniá | 164 |
| Orgáni | Orgáni | Kalývia | 51 |
| Orgáni | Orgáni | Kárdamos | 178 |
| Orgáni | Orgáni | Káto Vyrsíni | 77 |
| Orgáni | Orgáni | Kóvalo | 58 |
| Orgáni | Orgáni | Kými | 306 |
| Orgáni | Orgáni | Myrtíski | 385 |
| Orgáni | Orgáni | Orgáni | 496 |
| Orgáni | Orgáni | Smigáda | 109 |
| Orgáni | Orgáni | Vyrsíni | 307 |
Orgáni: Yhteensä: 2 183
Yhteensä: 16 577
Aiheesta muualla

Δήμος Αρριανών[vanhentunut linkki]. Arrianán kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Itä-Makedonian ja Traakian alue
| --- | --- |
Dráman alueyksikkö:   Doxáto  Dráma  Káto Nevrokópi  Paranésti  Prosotsáni 
Évroksen alueyksikkö:   Alexandroúpoli  Didymóteicho  Orestiáda  Samothráki  Souflí 
Kaválan alueyksikkö:   Kavála  Néstos  Pangaío 
Rodópin alueyksikkö:   Arrianá  Íasmos  Komotiní  Maróneia-Sápes 
Thásoksen alueyksikkö:  Thásos
Xánthin alueyksikkö:   Ávdira  Mýki  Tópeiros  Xánthi
Cleto Bellucci

Cleto Bellucci (23. huhtikuuta 1921 – 7. maaliskuuta 2013) oli italialainen kirkonmies. Hän sai katolisen vihkimyksensä papiksi 27. tammikuuta 1946 ja piispaksi 14. toukokuuta 1969. Hänestä tuli vuonna 1969 Melzin titulaaripiispa ja Taranton apulaispiispa. Vuodesta 1973 hän oli arkkipiispan apulaisena Fermossa, ja vuonna 1976 hän seurasi Norberto Periniä Fermon arkkipiispana.
Bellucci vetäytyi Fermon arkkipiispan virasta vuonna 1997, jolloin hänen seuraajakseen astui Benito Gennaro Franceschetti.