stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wendy Holdener
Arvokilpailut

Vuoden 2011 nuorten MM-kilpailuissa Holdener voitti kultaa alppiyhdistetyssä, hopeaa syöksylaskussa ja pronssia suurpujottelussa. Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 hän oli suurpujottelussa 29:s. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui pujottelussa 11:nneksi ja suurpujottelussa 26:nneksi. Vailin MM-kilpailuissa 2015 hän oli surpujottelussa 17:s. Sankt Moritzin MM-kilpailuissa 2017 hän voitti kultaa alppiyhdistetyssä ja hopeaa pujottelussa.
Holdener saavutti Pyeongchangin olympialaisissa 2018 kultaa joukkuekilpailussa. Pujottelussa hän sai hopeaa 0,05 sekuntia Frida Hansdotterille hävinneenä. Alppiyhdistetyssä hän saavutti pronssia. Lisäksi hän oli yhdeksäs suurpujottelussa, 15:s suurpujottelussa ja 17:s pujottelussa.
Åren MM-kilpailuissa 2019 Holdener voitti jälleen alppiyhdistetyn kultaa. Hän voitti myös Sveitsin joukkueessa joukkuekilpailun mestaruuden. Supersuurpujottelussa hän sijoittui 14:nneksi, suurpujottelussa 15:nneksi ja pujottelussa 17:nneksi. Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli pujottelussa ja joukkuekilpailussa neljäs, parisuurpujottelussa seitsemäs ja suurpujottelussa kahdeksas. Pekingin olympialaisissa 2022 hän saavutti alppiyhdistetyssä hopeaa ja pujottelussa pronssia sekä sijoittui suurpujottelussa yhdeksänneksi. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 Holdener saavutti alppiyhdistetyssä ja parisuurpujottelussa hopeaa. Pujottelussa hän oli toisena ensimmäisen kierroksen jälkeen, mutta keskeytti toisen kierroksen laskulla. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän saavutti hopeaa joukkuekilpailussa, joukkuealppiyhdistetyssä ja pujottelussa..
Maailmancup > Maailmancupin osakilpailuvoitot

| Päivämäärä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 23. helmikuuta 2016 |  Tukholma | Paripujottelu |
| 13. maaliskuuta 2016 |  Lenzerheide | Alppiyhdistetty |
| 26. tammikuuta 2018 |  Lenzerheide | Alppiyhdistetty |
| 27. marraskuuta 2022 |  Killington | Pujottelu |
| 11. joulukuuta 2022 |  Sestriere | Pujottelu |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wendy Holdenerin kotisivut
Lehi (Raamattu)

Simson surmaamassa filistealaista. Veistos 1700-luvulta, Enfield, Lontoo.
Lehi (hepr. ‏לֶחִי‎, myös Ramat-Lehi, רָמַת לֶחִי) on Raamatussa mainittu paikka, jossa israelilaisten sankarien kerrotaan voittaneen filistealaiset valloittajat kahdesti.
Raamatun kertomus

Tuomarien kirja kertoo Lehin olleen paikka, johon filistealaisten armeija perusti leirin. He hyökkäsivät juudalaisten kimppuun, koska halusivat Simsonin vangiksi. Tämän kuultuaan Juudan miehet kävivät itse vangitsemassa Simsonin ja veivät hänet Lehiin. Silloin köydet, joihin Simson oli sidottu, kirposivat ihmeellisesti. Simson poimi maasta aasin leukaluun ja käytti sitä nuijana surmaten tuhat filistealaista. Taistelun jälkeen hän nakkasi leukaluun pois, mistä paikka sai nimekseen Ramat-Lehi. Simsonia alkoi janottaa ja hän huusi Herraa avusi. Herra avasi Lehin notkoon lähteen, jonka vesi palautti Simsonin voimat. ”Siitä paikka sai nimen En-Kore, ja se on Lehissä vielä tänäkin päivänä.”
Toisessa Samuelin kirjassa kerrotaan, että myös Daavidin armeija kävi Lehissä taistelun filistealaisia vastaan. Daavidin parhaat soturit olivat Isboset, Eleasar ja Samma. Filistealainen armeija oli asettunut Lehiin, ja israelilaiset pakenivat heitä. Samma asettui keskelle Lehissä sijainnutta peltoa, kävi puolustustaisteluun ja voitti filistealaiset.
Tutkimus

Vanhassa testamentissa on useita paikannimien alkuperämyyttejä. Eniten niitä on Mooseksen kirjoissa, ja myöhemmissä kirjoissa ne ovat melko harvinaisia. Simsonin tarina Tuomarien kirjan 15. luvussa sisältää kaksi etiologiaa. Leḥî on suomeksi ’leukaluu’, rāmat-leḥî ’leukaluukumpu’ ja ʿên haqqôrēʾ ’avunhuutajan lähde’. Todellisuudessa kukkulan nimi on ehkä tullut leukaluuta muistuttavasta muodosta. Septuagintassa nimet on käännetty Anaíresis siagónos (’leukaluun nosto’) ja Pēgé epíklētos siagónos (’leukaluun kaivo’) tai Pēgé toû epikalouménou  (’avunhuutajan kaivo’).
Lehiä on yritetty paikantaa 1800-luvulta lähtien, mutta tutkijat eivät ole yksimielisiä sen sijainnista. Sekä Tuomarien kirjan että 2. Samuelin kirjan teksti jättää epäselväksi, onko kyse asutuskeskuksesta vai laajemmasta alueesta.
Jossakin jos haluat

| Jossakin jos haluat Eini |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1982
 Julkaistu: 1982
 Formaatti: vinyyli, C-kasetti
 Tuottaja(t): Timo Lindström
 Tyylilaji: iskelmä, disko
 Kesto: 44.06
 Levy-yhtiö: Musiikki-Fazer
 Levymerkki: Finnlevy
Einin muut studioalbumit
| Eini & Lady 1981 | Jossakin jos haluat 1982 | Aika pakkaus 1983 |
Singlet albumilta Jossakin jos haluat
 ”Haloo hela Finland” Julkaistu: 1982  ”Jossakin jos haluat” Julkaistu: 1982
Jossakin jos haluat on suomalaisen pop-laulaja Einin studioalbumi vuodelta 1982. Sen tuotti Timo Lindström. Albumi on esittäjänsä neljäs. Se sisältää kymmenen käännösiskelmää ja kaksi suomalaista alkuperäissävellystä. Käännöksistä vastaavat pääosin Raul Reiman ja Pertti Reponen. Albumi on osa Einin 1980-luvun diskokautta, sen avausraita "Haloo hela Finland" julkaistiin singlenä 1982.
Yleistä

Jossakin jos haluat -albumilta on päätynyt Einin myöhempien vuosikymmenten kokoelma-albumeille muun muassa "Haloo hela Finland", "Monta monta yötä" ja "Haaveissain", joka on suomenkielinen versio sävellyksestä "All I Have to Do Is Dream". Vuonna 1958 ensi kerran julkaistu kappale on versioitu tiuhaan. Kannen suunnitteli Erik Uddström.
"Haloo hela Finland" julkaistiin myös singlenä b-puolenaan "Pasadena". Toinen single-julkaisu on nimikappale "Jossakin jos haluat" b-puolenaan "Pikku nainen".
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Alkuperäissävellyksen nimi | Kesto |  |  |  |  |  |
| 1. | Haloo hela Finland | Ackie Kempff, Mia Kempff, Strix Q, Raul Reiman | Hallå hela pressen | 2.48 |  |  |  |  |  |
| 2. | Pikku nainen | Bob Heatlie, Pertti Reponen | Little Lady | 3.47 |  |  |  |  |  |
| 3. | Pasadena | Alice May, Pertti Reponen | Pasadena | 3.27 |  |  |  |  |  |
| 4. | Haaveissain | Boudleaux Bryant, Raul Reiman | All I Have To Do Is Dream | 2.43 |  |  |  |  |  |
| 5. | Monta monta yötä | Björn Uhr, Åke Eriksson, Raul Reiman | Ooa Hela Natten | 4.20 |  |  |  |  |  |
| 6. | Sulle kuuluu sydämein | Jori Sivonen, Raul Reiman |  | 4.26 |  |  |  |  |  |
| 7. | Jossakin, jos haluat | Jori Sivonen, Raul Reiman |  | 3.54 |  |  |  |  |  |
| 8. | Kultasein | Alice May, Raul Reiman | You're The One | 3.24 |  |  |  |  |  |
| 9. | Miksi kohdattiinkaan? | Robert John, Thomas Pedrick, Raul Reiman | Love On The Line | 4.20 |  |  |  |  |  |
| 10. | Kirje | Richard Hayman, Victor Young, Raul Reiman | Love Letters | 3.25 |  |  |  |  |  |
| 11. | Niin arka oon | Gregory Elias, Martin Duiser, Piet Souer, Kaisu Liuhala | Too Young To Know | 3.36 |  |  |  |  |  |
| 12. | Tuulten tie | Michael Cretu, Michael Kunze, Pertti Reponen | Marrakesh | 4.36 |  |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Fenno-levytietokanta (Teoshaku)
Fono.fi : Äänitteen tiedot : Jossakin jos haluat
| n k Eini |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Eini  Laululintunen  Eini & Lady  Jossakin jos haluat  Aika pakkaus  Eini  Lauantai-illan tyttö  Sydän onnea soi  Aina sun luonas  Tule vain  Mä jään  Vähän kipeää  Draamaa  Vihdoin valmis  Pimeän jälkeen 
Kokoelmat ja livet:  Ota kii jos saat  Eini  20 suosikkia – Yes sir, alkaa polttaa  Hitit  Live!  Tähtisarja – 30 suosikkia  Elämäni biisit – 40 suosikkia 
Singlet:  ”Yes sir, alkaa polttaa” / ”Kotiseutu”  ”Vielä jossakin kohdataan” / ”Rakastua voisit aivan pikkuisen”  ”Vetonaula” / ”Laululintunen”  ”Kuinka rakastan Travoltaa” / ”Superman”  ”Xanadu” / ”Ota kii jos saat”  ”Liian pian ilta päättyy” / ”Rajana taivas”  ”Haloo hela Finland” / ”Pasadena”  ”Jossakin, jos haluat” / ”Pikku nainen”  ”Aika pakkaus” / ”Kultasein”  ”Elämäni mies” / ”Vie, vie, vie”  ”Je t’aime je t’aime” / ”Kiitävän hetken hurma”  ”Kellot käy” / ”Kesä ja yö”  ”Tyydytys” / ”Olen neitsyt”  ”Lauantai-illan tyttö” / ”Hyväile, hyväile vaan”  ”Joutsenet” / ”Rakkauden satu”  ”Lyhyt rakkaustarina” / ”Aika eron kyynelten”  ”Yön jälkeen” / ”Tahdon rakastaa”  ”Tule vain” / ”Kaiken kauniin rinnalla”  ”Sama ilta”  ”Huone 105”  ”Joulun toive”  ”Ajatusleikki”  ”Kun kosket mua”  ”Kesä ja yö” / ”Suoraan suoneen” / ”Huone 105”  ”Kerro mulle”  ”Kuumia tuulia”  ”Kesä ja yö 2010”  ”Mä jään”  ”Älä menetä mua”  ”Saisit haudatun kuun”  ”Sulle tuli faksi”  ”Luulitko että”  ”Palanen onnea”  ”Kriisit”  ”On niin helppoo olla onnellinen”  ”Draamaa”  ”Iho iholla”  ”Yhteistä aikaa”  ”Saaks viel itkee ku sattuu”  ”Virhe”  ”Bridget Jones”  ”Tilkkutäkki”  ”Valitsen sut”  ”Mä en oo kenenkään”  ”Pimeän jälkeen”  ”En itke sun perään”  ”Älä pelkää mua”  ”Syntynyt uudelleen”  ”Mun vuosi”  ”Sun vuoro olla vapaa”  ”Tää kaikki olis voinut olla sun” 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  MusicBrainz release group
Nez percét

Nez percé -intiaanit eli sahaptinit ovat eräs  Yhdysvaltain alkuperäiskansoista. He kuuluivat sahaptinien kieliryhmään ja heidän omakielinen nimensä oli Nee-mee-puu tai Nimiipu, joka tarkoitti "todellista kansaa". Parhaiten sahaptinit tunnetaan nez percé -nimellä, joka merkitsi ranskan kielellä "lävistettyjä neniä". Nimeä oli käytetty alun perin vain yhdestä sahaptinien heimosta, jonka rituaaleissa harrastettiin lävistyksiä. Nopeasti nimen käyttö laajeni tarkoittamaan koko kansaa.
Nez percéin perinteiset asuinalueet olivat Oregonissa, Washingtonissa ja Idahossa. Kyläheimot elivät rauhanomaisissa suhteissa toisiinsa omaamatta kiinteää poliittista yhteyttä. Nez percét olivat alun perin väkiluvultaan suurin maan läntisistä kansoista, ja heidän väestönsä on otaksuttu käsittäneen yli 6 000 intiaania. Lewisin ja Clarkin tutkimusretken aikoihin kansan määräksi on arvioitu 4 000. Lähes läpi koko historian heidän suhteensa eurooppalaisiin maahanmuuttajiin ja Yhdysvaltoihin olivat hyvät. Vuonna 1877 nez percét kuitenkin ajautuivat päällikkönsä Josephin johtamina sotaan Yhdysvaltain armeijaa vastaan.
Historia > Lewisin ja Clarkin retkikunnan tapaaminen

Nez percéin ensimmäinen merkittävä tapaaminen euro-amerikkalaisten kanssa oli syyskuussa 1805. Tuolloin pahoin nälkiintynyt Lewisin ja Clarkin retkikunta saapui nez percéin kylään Bitterrootvuoristoon. Kommunikointi vieraiden ja nez percéin välillä tapahtui aluksi tasankointiaanien merkkikielellä, mutta parhaaseen yhteisymmärrykseen päästiin nez percéin piirtäessä hirventaljaan reitin, jota pitkin pääsi Tyynenmeren rannikolle.  Yhteisen kielen löytymisessä oli ratkaiseva merkitys myös retkikunnan naispuolisella intiaanitulkki Sacagawealla, joka ratsasti miesten matkassa pieni lapsi selässään. Tämä tapaaminen johti nez percéin ja Yhdysvaltain yli 50 vuotta kestäneeseen rauhaan. Nez percét suostuivat ottamaan retkikunnan ratsut huostaansa talven ajaksi saatuaan vastineeksi "Suuren Isän" presidentti Thomas Jeffersonin näköismedaljonkeja.
Historia > Varkaitten sopimus

Protestanttisen lähetystyön levitessä nez percéin keskuuteen 1836 tuli sen mukana monia muutoksia. Näistä merkittävin oli se, että lähes puolet kansasta myöntyi Yhdysvaltain ehtoihin. Kristinuskoa tunnustavan päällikkö Lakimiehen (Lawyer; Hallalhotsoot) vaikutuksen alla monet Washingtonin ja sen lähialueiden intiaanit luovuttivat maansa Yhdysvaltain hallitukselle.
Siirtolaisten lisääntyminen ja heidän tarpeensa saada maapalstoja muodostuivat kasvavaksi ongelmaksi. Vielä 1850-luvulla nez percét eivät omien sanojensa mukaan olleet surmanneet ainuttakaan valkoista, mutta 1860-luvun alussa suhteet huononivat. Erimielisyydet saivat alkunsa kultalöydöstä, joka tehtiin nez percéin koillisessa Oregonissa sijaitsevasta Wallowan reservaatista. Pohjoisimmat nez percét luopuivat maa-alueistaan sovinnolla uudisasutuksen edessä. Wallowalaaksossa asuva eteläisempi nez percéin ryhmä ei sen sijaan suostunut luovuttamaan 10 000 eekkerin alueita amerikkalaisille, vaan jäivät mailleen johtajanaan Old Joseph; Tuekakas. Vanhoja traditioita kannattava Dreamers-uskonto sai taakseen Vanhan Josephin lisäksi vaikutusvaltaisen  White Birdin. Päälliköt näkivät Lapwain-luovutussopimuksen "Varkaiden sopimuksena", eivätkä allekirjoittaneet sitä.
Monien rauhaakannattavien intiaanijohtajien tavoin Old Joseph joutui amerikkalaisten painostuksen ja oman kansansa epätoivon väliin. Hän tuomitsi ankaeasti amerikkalaisten harjoittaman riistopolitiikan intiaaneja vastaan. Tästä seurasi välien kiristyminen, sillä Yhdysvaltain hallitus ei ollut tottunut vastustukseen intiaanien taholta, ja vuosikymmenien ystävyys murentui..
Historia > Yhdysvaltain pakkotoimet

Kun Old Joseph kuoli vuonna 1871, jatkoi hänen vanhin poikansa Joseph isänsä paikalla. Samaan aikaan Wallowalaaksoon virtaavat amerikkalaiset pientilalliset vaativat yhä suurempia osia intiaanien maista itselleen Yhdysvaltain hallituksen suostumuksella. Joseph valitti asiasta intiaaniasiamiehelle ja vuonna 1873 tehdyn tutkimuksen mukaan silloinen Yhdysvaltain presidentti Ulysses Grant antoi muodollisesti Wallowalaakson jäädä nez percéin reservaatiksi. Maannälkäiset amerikkalaiset olivat presidentin päätöstä vastaan ja uhkasivat tuhota nez percét, elleivät nämä luopuisi maistaan vapaaehtoisesti.
Vuonna 1877 hallitus päätti, että nez percéin oli poistuttava kuukauden aikana Idahoon Lapwain territorioon ja jätettävä kaikki Wallawalaakson maat Yhdysvaltain käyttöön. Käskyn noudattamatta jättäminen antaisi Yhdysvaltain sotilasyksiköille vapaat kädet ryhtyä väkivaltaisiin toimenpiteisiin. "Maa luotiin auringon avulla, ja se pitäisi jättää niin kuin se oli. Maa tehtiin ilman rajalinjoja, eikä ole kenenkään asia ryhtyä sitä jakamaan. Vaadin oikeutta elää omalla maallani ja suon teille oikeuden elää omallanne. Me olisimme halunneet kaiken jäävän maassa niin kuin Jumala oli luonut. Mutta valkoiset eivät sitä halunneet, ja he olisivat muuttaneet vaikka vuoret ja joet, jos ne eivät olisi heitä miellyttäneet..." (Päällikkö Joseph)
Historia > Josephin puhe

Lokakuun viidentenä päivänä nez percéin tärkeä johtaja Looking Glass sai vihollisen tarkka-ampujan luodin otsaansa. Joseph jäi paikoilleen yli 400 intiaanin kanssa, joista suurin osa oli naisia. Käsittäessään tilanteen toivottomuuden hän ratsasti hitaasti läpi taistelukentän ja pysähtyi amerikkalaisten joukkojen eteen pitämään kuuluisan puheensa. Hän kertoi olevansa väsynyt sotimiseen ja turhaan verenvuodatukseen. Hän suri heimoveljiään, joita odotti vuoristoissa ja erämaissa nääntyminen nälkään tai kylmyyteen. Hän suri kadonneita lapsiaan ja hänellä oli pelko, ettei löytäisi heistä ainuttakaan elävänä. Puheensa Joseph lopetti toteamukseen, että hänen kohdaltaan sodat olisivat ikuisesti ohitse.
Puheellaan Joseph pääsi intiaanihistoriaan kunniapaikalle ja hänen viiltävästä tuskastaan tuli intiaanikansojen kärsimyksen symboli. Toinen pakoretkestä selvinneistä päälliköistä oli White Bird. Hän johti noin sata nez percéä Kanadaan.
Yhdysvaltain armeijan sotilaat saivat käskyn ampua nez percéin kiinni otetut appaloosa-ratsut. Jotkut hevosista onnistuivat pakenemaan Kanadan puolelle, jossa ne myytiin paikallisille rancheille.
"Kenraali Miles lupasi, että saisimme palata maahamme. Minä uskoin kenraalia. Muuten en olisi antautunut. Olen kuullut paljon puhetta mutta mitään ei ole tehty. Sydämeni tulee sairaaksi, kun muistan kaikki ne hyvät sanat ja rikotut lupaukset". Joseph kuoli 21.9.1904 elämänhalunsa kadottaneena. Kuolinsyyksi ilmoitettiin "särkynyt sydän".
Kanadaan paenneet nez percét palasivat sen sijaan Idahoon Lapwain vanhaan reservaattiinsa. Neljä kuukautta kestäneen paon aikana he ehtivät taivaltaa noin 2 700 kilometriä.
Nykyaika

Oklahoman reservaattiin siirretyt nez percét kokivat ilmaston kuumuuden ja vuoristojen puuttuminen erityisen ankeana. Myöhemmin saivat 1800-luvun lopulla heille myönnettiin lupa siirtyä heimoveljiensä luo Lapwaihin, Idahoon. Osa nez percéin jälkeläisistä asuu myös colville- ja salishan-heimojen reservaatissa Washingtonissa, joidenkin kansanosien päätyessä Brittiläiseen Columbiaan. 1980-luvulla nez percéjä oli hieman yli 2 000 henkeä, mutta määrä on sittemmin kääntynyt nousuun. Vuonna 1986 avattiin nez percéin kansallinen historiallinen reitti, joka seuraa heidän kuuluisaa pakoreittiään. Myös Josephin antautumispaikka Bear Paw Mountainilla on tunnustettu historialliseksi merkittäväksi kohteeksi.
Kulttuuri > Elinkeinot, asuminen ja ulkonäkö

Alun perin nez percét olivat lohenkalastajia ja metsästäjä-keräilijöitä kunnes heidän elämänsä muuttui hevosten myötä. Ensimmäiset ratsunsa nez percét ostivat oman perimätietonsa mukaan shoshoneilta joskus 1700-luvun puolivälissä. Heistä tuli erinomaisia ratsastajia ja suurten hevoslaumojen omistajia. He myös jalostivat kuuluisan Appaloosa-lämminverihevosrodun, jolle tunnusomaista olivat valkoiset täplät sekä erinomainen kestävyys ja nopeus. Nez percét uskoivat vakaasti, että mitä kirjavampi päällikön hevonen oli, sitä voitokkaampi heimo oli sodissa. Täplikkäiden ja täysin valkoisten ratsujen arvo oli markkinoilla jopa kolminkertainen tavalliseen hevoseen verrattuna.
Nez percéin asunnot olivat alun perin pitkähköjä  harjakattoisia oljista ja ruokomatoista valmistettuja majoja, joissa Lewisin ja Clarkin mukaan saattoi asua jopa 30 perhettä. Päätyseinät olivat umpinaiset, kun taas sivuilla oli ovia. Sisätila oli vailla väliseiniä ja kunkin perheen nuotiot paloivat rivissä rakennuksen keskiosassa. Itäisin kansanhaara omaksui ratsastuskulttuurin mukana tasankointiaanien tipit, jotka sallivat liikkuvan elämäntyylin. Samalla nez percéin vaatetus muuttui tasankojen tyylin mukaiseksi sulkapäähineineen ja nahkavaatteineen. Ratsuin tehdyt metsästysmatkat muuttivat koko nez percéin yhteiskuntaa ja metsästysretkiä johtavat soturit veivät perinteisten päälliköiden arvovallan.
Kulttuuri > Viholliset ja kaupankäynti

Kalliovuorilta nez percét tekivät pitkiä biisonien pyyntimatkoja Montanan tasangoille. Ensimmäiset kiväärinsä he ostivat 1800-luvun alkupuolella hidatsojen kauppapaikalta. Tuliaseistus lisäsi heidän uskallustaan liikkua tasangoilla, joilla vaeltelivat muun muassa siouxit, cheyennet ja arapahot. Metsästysmatkoillaan nez percét joutuivat usein kosketuksiin sotaisten mustajalkojen kanssa. Saskatchewanin lakeuksilta tulleet assiniboinet ja creet kahakoivat myös nez percéjä vastaan metsästysalueiden mennessä päällekkäin. Turvatakseen metsästysmatkansa nez percét muodostivat sukulaistensa flatheadien ja coeur d'Alenein kanssa suuren sotilaallisen ryhmittymän tasankointiaaneja vastaan. Vaikka nez percét eivät olleet luonnostaan sotaisia, he ahdistelivat joskus länsirannikon pieniä kansoja.
Kahakoinnin vastapainoksi nez percét ja heidän vihollisheimonsa solmivat vuosittaisia aselepoja, jolloin kaupankäynti nousi tärkeään asemaan. Suuria kauppapaikkoja löytyi niin tasangoilta kuin Tyynenmeren rannikoltakin. Syksyisin nez percét vaelsivat kauppaamaan tuotteitaan  Dallesinputouksille Columbiajoen varrelle. Siellä pidettävät jokasyksyiset markkinat olivat merkittävä tapahtuma kymmenille heimoille. Seudulla asuvien chinookien kyliin majoitettiin markkinoiden ajaksi kaukaakin saapuneita vieraita. Ylätasangon heimot vaihtoivat omia  tuotteitaan rannikkoheimojen mukanaan tuomiin tavaroihin. Nez percét toivat matkassaan biisonintaljoja, vedenpitäviä koreja sekä vuorilampaan sarvista tehtyjä jousia, joiden arvostus oli suuri niin rannikoilla kuin tasangoilla.  Myös Euroopasta saapuneet siirtolaiset, aluksi ranskalaiset kauppiaat ja turkismetsästäjät ja myöhemmin englantilaiset, löysivät tiensä markkinoille. Heidän mukanaan tuli monia tuotteita kankaista ja teepannuista aina ruutiin ja musketteihin. Monista Euroopasta kulkeutuvista tavaroista tuli nez percéille ja muille heimoille välttämättömiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nez percét Wikimedia Commonsissa
Thomas Jeffersonin näköismedaljongi
Lewis ja Clark loivat hyvän pohjan Yhdysvaltain suhteille nez percé -intiaaneihin.
Wallowa-laakson kultalöydöt tiesivät huonoa tulevaisuutta alueen intiaaneille.
Päällikkö Joseph
Looking Glass oli eräs nez percéin pakomatkan vahvoista johtajista.
Kenraali Oliver O. Howard johti Yhdysvaltain armeijan joukkoja.
Ollokot, jonka pompadour-kampaus edusti yleistä nez percéin käyttämää hiustyyliä.
Nina Žižić

| Nina Žižić> Нина Жижић |
| --- | --- |
 Žižić esiintymässä vuoden 2013 Eurovision laulukilpailun harjoituksissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1985 (ikä 39) Nikšić, Montenegro
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  montenegro, englanti
Aktiivisena:  2004–
Tyylilajit:  pop
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nina Žižić (s. 20. huhtikuuta 1985 Nikšić, Montenegron ST, Jugoslavia) on montenegrolainen laulaja. Hän aloitti uransa vuonna 2004 osana Negre-yhtyettä. Žižić edusti Montenegroa yhdessä Who Seen kanssa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa Malmössä kappaleella ”Igranka”. He esiintyivät kilpailun 1. semifinaalissa, sijoittuivat 12. sijalle saaden 41 pistettä eivätkä näin edenneet finaaliin asti. Žižić edustaa Montenegroa jälleen vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa Baselissa kappaleellaan ”Dobrodošli”.
Ura

Joulukuussa 2012 Montenegron yleisradioyhtiö RTCG ilmoitti, että yhtye nimeltään Who See edustaisi Montenegroa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa, joka järjestettiin Ruotsin Malmössä, yhdessä ”salaisen artistin” kanssa, joka myöhemmin paljastui olevan Žižić. Heidän kilpailukappaleensa oli nimeltään ”Igranka”. Kappale esitettiin ensimmäisessä semifinaalissa 14. toukokuuta 2013, mutta se sijoittui 12. sijalle 41 pisteellä eikä päässyt näin ollen finaaliin.
Vuonna 2021 Žižić oli yksi RTCG:n sisäisen tuomariston jäsen valitsemassa Montenegron edustajaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailuun Italian Torinoon.
Marraskuussa 2024 Žižić osallistui Montenegron kansallisena euroviisukarsintana toimivaan Montesong 2024 -kilpailuun, jossa hän saavutti toisen sijan saaden eniten pisteitä raadilta ja neljänneksi eniten pisteitä yleisöltä. Kilpailun voitti NeonoeN-yhtye kappaleellaan ”Clickbait”. NeonoeN kuitenki vetäytyi saamastaan oikeudesta edustaa Montenegroa vuoden 2025 Euroviisuissa, sillä yhtye oli rikkonut kilpailun sääntöjä esittäessään kilpailukappaleensa julkisesti vuonna 2023. Näin ollen Nina Žižićin ilmoitettiin olevan Montenegron edustaja vuoden 2025 Eurovision laulukilpailussa Sveitsin Baselissa.
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi | Albumi |
| --- | --- | --- |
| ”Rijeka suza” | 2006 | Albumittomat singlet |
| ”Potraži me” | 2006 | Albumittomat singlet |
| ”Strogo povjerljivo” | 2007 | Albumittomat singlet |
| ”Druga u meni” | 2008 | Albumittomat singlet |
| ”Sve što želim” | 2008 | Albumittomat singlet |
| ”Ja te moliti neću” | 2009 | Albumittomat singlet |
| ”Zabranjujem | 2011 | Albumittomat singlet |
| ”Odlazi” | 2012 | Albumittomat singlet |
| ”Sama kriva” | 2013 | Albumittomat singlet |
| ”Klik” (Wikluh Skyn kanssa) | 2013 | Albumittomat singlet |
| ”Kiss you, goodbye” | 2016 | Albumittomat singlet |
| ”Paranoičan” | 2023 | Albumittomat singlet |
| ”Dobrodošli” | 2024 | Albumittomat singlet |
Diskografia > Featuring-artistina

| Nimi | Vuosi | Artisti(t) | Albumi |
| --- | --- | --- | --- |
| ”Igranka” | 2013 | Who See | Albumittomat singlet |
| ”Common Dreams” | 2023 | Dolce Hera | Albumittomat singlet |
Käännös suomeksi