stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jenna Kokkonen

Jenna Melisa Julia Kokkonen (s. 28. elokuuta 2001 Lieksa) on suomalainen pikajuoksija. Hän edustaa Joensuun Katajaa ja hänen valmentajanaan toimii Vesa Heinonen. Vuoteen 2024 asti hän edusti Kajaanin Kipinää.
Kalevan kisoista Kokkonen on saavuttanut pronssia 200 metrin juoksusta vuonna 2022. SM-mitalin myötä hänet valittiin varajuoksijaksi Suomen pikaviestijoukkueeseen Münchenin EM-kisoihin. Lisäksi Kokkonen oli mukana Suomen pikaviestijoukkueessa alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa vuonna 2019. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti 2024 hopeaa 60 metrillä ja pronssia 200 metrillä. Aikuisten maaottelussa hän kilpaili ensimmäisen kerran 2022.
Ennätyksikseen Kokkonen on juossut 60 metrillä 7,45 (2024), 100 metrillä 11,61 (2024) ja 200 metrillä 23,87 (2024).
Dina Babbitt

Dina Babbitt, oik. Annemarie Dinah Gottliebová (s. 21. tammikuuta 1923 – 2009) oli tšekkoslovakialainen piirtäjä ja taiteilija, joka selvisi Auschwitzin vankileiriltä. Josef Mengele halusi hänen tekevän piirroksia mustalaisista tai romaneista, jolloin Babbitt vaati myös äitinsä selviämistä. Babbittin vesiväritöitä on myöhemmin pidetty Auschwitzin museossa. Sodan jälkeen hän muutti äitinsä kanssa Pariisiin, jossa hän osallistui haastatteluun animaattorin paikalle Warner Brothersille ja tapasi Art Babbittin, jonka kanssa hän avioitui, ja he muuttivat Los Angelesiin. Dina työskenteli apulaisanimaattorina elokuvissa.
Aarne Siukola
Elokuvissa

Edvin Laineen ohjaamassa elokuvassa Akseli ja Elina (1970) Siukolaa näytteli Jussi Jurkka. Timo Koivusalon ohjaamissa elokuvissa Täällä Pohjantähden alla ja Täällä Pohjantähden alla II Siukolaa näytteli Jari Salmi.
Bureau Veritas

Bureau Veritas -yrityksen logo.
Bureau Veritas on maailmanlaajuisesti toimiva testaus-, tarkastus- ja sertifiointipalveluja tarjoava yritys. Merenkulun alalla se tunnetaan luokituslaitoksena. Bureau Veritaksella on kahdeksan eri liiketoiminta-aluetta. Sen kaikkea toimintaa yhdistää vaatimuksenmukaisuuden arviointi laadun, ympäristön, työturvallisuuden ja terveyden sekä yhteiskuntavastuun alueilla.
Bureau Veritas perustettiin Antwerpenissä vuonna 1828. Aluksi yritys toimi nimellä Bureau de Renseignements pour les Assurances Maritimes mutta Bureau Veritas -nimi otettiin käyttöön jo 1829. Vuonna 1833 pääkonttori siirrettiin Pariisiin, Ranskaan. Nykyään konsernin pääkonttori sijaitsee Neuilly-sur-Seinessä, lähellä Pariisin La Défence-aluetta. 
Suomessa Bureau Veritaksen ensimmäinen laivatarkastusten toimipaikka avattiin Turkuun vuonna 1858.
Bureau Veritas listautui Pariisin Euronext-pörssiin lokakuussa 2007 (pörssitunnus BVI). Bureau Veritaksen suurin osakkeenomistaja on Wendel Group (40,5%).
Vuoden 2014 lopussa Bureau Veritaksella oli 140 maassa 1 400 toimipaikkaa ja sen palveluksessa työskenteli 66 500 henkilöä.
Aiheesta muualla

Bureau Veritas Finland kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Bureau Veritas group global website
| n k  Euronext 100 -indeksi |
| --- | --- |
 Anheuser-Busch InBev  Aéroports de Paris  Adyen  Ahold Delhaize  AIB Group  Air Liquide  Airbus  Aker BP  AkzoNobel  Alstom  ArcelorMittal  Argenx  ASM International  ASML Holding  AXA  Bank of Ireland  BioMérieux  BNP Paribas  Bouygues  Bureau Veritas  Campari Group  Capgemini  Carrefour  Crédit Agricole  D'Ieteren Group  Danone  Dassault Systèmes  DNB Bank  DSM  Edenred  Energias de Portugal  Eiffage  Enel  Engie  Eni  Equinor  Essilor International  Eurofins Scientific  Ferrari  Flutter Entertainment  Galp Energia  Groupe Bruxelles Lambert  Generali Group  Heineken  ING Groep  Intesa Sanpaolo  INWIT  Ipsen  Jerónimo Martins  KBC Groep  Kering  Kerry Group  Kingspan Group  KPN  Legrand  Mediobanca  Michelin  Moncler  Mowi  NN Group  Norsk Hydro  Orange  Pernod Ricard  Philips  Poste Italiane  Prosus  Prysmian Group  Publicis Groupe  Randstad Holding  Recordati  Renault  Ryanair Holding  Safran  Saint-Gobain  Sanofi  Schneider Electric  Shell  Smurfit Kappa  Snam  Société Générale  Sodexo  Solvay  Stellantis  STMicroelectronics  Syensqo  Telenor  Teleperformance  Tenaris  Terna Group  Thales  TotalEnergies  UCB Group  UMG  UniCredit  Veolia Environnement  Vinci  Vivendi  Wolters Kluwer  Worldline  Yara International 
Päivitetty: 4. tammikuuta 2024
Katri Tuorila

Katri Tuorila Suomi–Ruotsi-maaottelussa 2014.
Katri Johanna Tuorila (o.s. Mustola, s. 19. syyskuuta 1992 Ylivieska) on suomalainen pikajuoksija, joka edustaa Himangan Urheilijoita. Vuosina 2013–2020 hän edusti Kalajoen Junkkareita ja vuosina 2021–2024 Vasa Idrottssällskapia. Tuorilaa valmentaa hänen isänsä Tuomo Mustola.
Tuorila voitti kultaa Kalevan kisoissa 2014 400 metrillä juostuaan oman ennätyksensä 53,20. Samalla hän alitti Zürichin EM-kilpailujen tulosrajan. Zürichissä hän karsiutui 400 metrin ja 4 × 400 metrin viestin alkuerissä. Oulun Kalevan kisoissa 2016 Tuorila voitti Suomen-mestaruuden ajalla 54,02 ja Seinäjoen Kalevan kisoissa 2017 ajalla 54,40. Samoissa kisoissa hän oli 200 metrillä pronssilla. Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 Tuorila juoksi 400 metrillä pronssille ajalla 54,49.
Tuorilan ennätys 200 metrillä on 24,30 ja  400 metrillä 53,20.
XXL (urheilukauppaketju)

| XXL Sports & Outdoor Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Sports Unite All
Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  2000
Perustaja:  Øivind Tidemandsen
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  Urheiluvälineiden ja polkupyörien vähittäiskauppa
Tuotteet:  Urheiluvälineet ja -vaatteet
Liikevaihto:  179 milj. EUR (2018)
Liikevoitto:  1,5 milj. EUR (2018)
Henkilöstö:  937 (2016)
Emoyhtiö:  XXL ASA
Kotisivu:  xxl.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
XXL on norjalainen, vuonna 2000 perustettu urheilukauppaketju. Ketjulla on Norjassa 31, Ruotsissa 25, Suomessa 15 ja Itävallassa yksi tavaratalo. Se on Pohjoismaiden suurin urheilukauppaketju. Vuonna 2016 konsernin yhteenlaskettu liikevaihto oli noin 835 miljoonaa euroa.
XXL avasi ensimmäisen Suomen myymälänsä Vantaan Tammistossa huhtikuussa 2014. Syyskuussa 2014 ketju avasi Suomen toisen myymälänsä Helsingin Itäkeskuksessa. Myöhemmin ketjun myymälöitä on avattu Ouluun, Tampereen Kalevaan ja Lielahteen, Espoon Suomenojaan, Helsingin Kluuviin ja Rediin, Turun Skanssiin, Raision Myllyyn, Lahteen, Vaasaan, Jyväskylään, Poriin, Kuopioon, Lappeenrantaan sekä Seinäjoelle.
Konsernin emoyhtiö XXL ASA on listattu Oslon pörssiin. Konsernin suurimpana omistajana toimii ketjun perustaja Øivind Tidemandsen, joka on myös osakkaana pohjoismaisessa Power-kodinkoneketjussa. Tidemandsen omistaa ketjusta n. 25% Dolphin Invest -sijoitusyhtiönsä kautta.
Aiheesta muualla

XXL:n Norjan kotisivut
XXL:n Suomen kotisivut
Kavallus

Kavallus on anastusrikoksen erityinen muoto, jossa henkilö anastaa hallussaan olevaa omaisuutta.
Kavalluksen määritelmä Suomen rikoslaissa

Suomen rikoslain 28 luvun 4 §:ssä kavallus määritellään seuraavasti:
Joka anastaa hallussaan olevia varoja tai muuta irtainta omaisuutta, on tuomittava kavalluksesta sakkoon tai vankeuteen enintään yhdeksi vuodeksi kuudeksi kuukaudeksi.
Kavalluksesta tuomitaan myös se, joka anastaa löytämiään tai erehdyksen kautta haltuunsa saamiaan varoja tai muuta irtainta omaisuutta.
Kavalluksesta tuomitaan niin ikään se, joka saatuaan toimeksiannon perusteella tai muulla sellaisella tavalla haltuunsa varoja, joiden arvo hänen on tilitettävä toiselle, oikeudettomasti käyttämällä sanottuja tai niiden tilalle tulleita varoja taikka muulla sellaisella tavalla aiheuttaa tilitysvelvollisuuden täyttämättä jäämisen joko sovittuna tai muuten edellytettynä aikana.
Edellä 1 momentissa tarkoitetun anastamisen yritys on rangaistava.
Saman luvun 5 §:ssä säädetään törkeästä kavalluksesta ja 6 §:ssä lievästä kavalluksesta.
Kavalluksen määritelmä Suomen rikoslaissa > Kavallus vai varkaus?

Varkaudella anastetaan toisen hallussa olevaa omaisuutta, kun kavalluksella anastetaan toisen omaisuutta, joka on omassa hallussa. Jos anastaa toisen kirjahyllystä kirjan, syyllistyy varkauteen, mutta jos ottaa omakseen kirjastosta lainaamansa kirjan, syyllistyy kavallukseen. Rangaistusasteikko on sama, joten teot ovat rikoslain mukaan yhtä vakavia.
Miksi sitten rikoslaissa on eri säännökset varkaudesta ja kavalluksesta? Niiden ero ilmenee mm. siinä, miten oikea omistaja saa takaisin häneltä vääryydellä vietyä omaisuutta.
Kavalletun esineen haltuunsa vilpittömässä mielessä saanut henkilö ei ole velvollinen luovuttamaan esinettä sen oikealle omistajalle muuten kuin saamalla sen arvoa vastaavan lunastuksen (rahana). Jos esine on viety varkaudella, on sen vilpittömässä mielessä saanut velvollinen luovuttamaan esineen omistajalle lunastuksetta.
Asiaa on käsitelty laajemmin artikkelissa Varkaus.
Oikeuskäytäntöä Suomessa

Kavalluksessa sakkorangaistuksen ja vankeusrangaistuksen raja on Suomessa noin 2000 euroa. Tämä tarkoittaa sitä, että usein alle 2000 euron arvoisen omaisuuden kavalluksista tuomitaan sakkorangaistus ja tämän ylittävistä vankeusrangaistus. Tieto on vuodelta 2003.lähde?
Oikeuskäytäntöä Suomessa > Tavanomaiset rangaistukset

Lievästä kavalluksesta voidaan tuomita vain sakkoa ainoana rangaistuksena.
Kavalluksesta tuomittiin vuonna 2008 yksittäisrikoksena 240 tapausta. Näistä 155 tuomittiin sakkoon (65 %), 66 ehdolliseen vankeuteen (28 %), 8 yhdyskuntapalveluun (3 %), 4 ehdottomaan vankeusrangaistukseen (1 %) ja 7 jätettiin rangaistukseen tuomitsematta (3 %). Päiväsakkojen keskimääräinen lukumäärä oli 39, ehdollisten vankeusrangaistusten keskimääräinen pituus 2,6 kuukautta ja ehdottomien 6,3 kuukautta.
Törkeästä kavalluksesta taas tuomittiin vuonna 2008 yksittäisrikoksena 110 henkilöä, joista 2 sakkorangaistukseen (2 %), 94 ehdolliseen vankeuteen (86 %), 7 yhdyskuntapalveluun (6 %) ja 7 ehdottomaan vankeuteen (6 %). Ehdollisten vankeusrangaistusten keskimääräinen pituus oli 9,1 kuukautta ja ehdottomien 11,4 kuukautta.
RW Aurigae

| RW Aurigae> Fyysiset ominaisuudet |
| --- | --- |
Spektriluokka:  A: K1-K3 B: K5
Massa:  A: 1,34±0,18 B: 0,93±0,09 M☉
Tähdistö:  Ajomies
Rektaskensio (J2000):  05h 07m 49s
Deklinaatio (J2000):  +30° 24’ 04”
Etäisyys vv.:  A: 533 ± 6 vv B: n. 500 valovuotta
RW Aurigae on kaksoistähti, jossa molemmat tähdistä ovat T Tauri -tähtiä. RW Aur B löydettiin vuonna 1944. A- ja B-tähtien etäisyys ylittää 170 AU.
Sybille Bedford

Sybille Bedford OBE (o.s. Sybille Aleid Elsa von Schoenebeck, 16. maaliskuuta 1911 Charlottenburg, Saksa – 17. helmikuuta 2006 Lontoo) oli saksalaissyntyinen brittiläinen kirjailija, kirjallisuustoimittaja ja elämäkerturi. Hän kirjoitti muun muassa ystävänsä Aldous Huxleyn elämäkerran (1973). Suhteellisen tuntematonta Bedfordia kutsutaan joskus ”kirjailijoiden kirjailijaksi”.
Yläluokkaisen saksalaisparonin ja entisen upseerin sekä saksanjuutalaista syntyperää olleen englantilaisäidin tytär eli elämänsä Välimeren maissa, Yhdysvalloissa kunnes asettui Lontooseen ja sen kirjallisiin boheemipiireihin. Isä kuoli kun Sybille oli 14-vuotias, minkä jälkeen äiti asui lapsineen Italian ja Ranskan Rivieralla sekä Lontoossa. Sanary-sur-Merissä he tutustuivat Thomas Manniin, Bertolt Brechtiin ja Aldous Huxleyyn, josta tuli vaimonsa kanssa Sybillen tärkeimpiä kannustajia kirjallisella uralla. Toisen maailmansodan vuosina Huxleyt auttoivat juutalaisen, Saksan passilla Ranskassa oleskelevan Bedfordin pakenemaan Yhdysvaltoihin naittamalla hänet kulissiavioliittoon toisen homoseksuaalin (Bedford itse oli lesbo), brittiläisen herra Bedfordin kanssa. Avioliitto ei kestänyt, mutta Sybille piti näin saadun sukunimen.
Monta kieltä puhuva Sybille Bedford valitsi kirjailijakielekseen englannin. Hänen koko tuotanto on hyvin elämäkerrallista niin, että hänen vuotta ennen kuolemaansa julkaisema muistelmateoksensa Quicksands (2005) saattoi tuntua hänen tuotantoaan tuntevista kertaukselta. Hänen esikoisromaaninsa Legacy (1956) kertoi saksalaisaatelistosta ennen ensimmäistä maailmansotaa. Bedfordin tunnetuimpiin töihin kuuluu hänen nuoruusvuosiensa tragedioihin pureutuva Jigsaw: An Unsentimental Education (1989), joka sai Booker-palkintoehdokkuuden. Siinä hänen äitinsä tulee riippuvaiseksi morfiinista, jota tyttö saa tehtäväkseen anella vastahakoisilta apteekkareilta.
Vuonna 1993 Sybille Bedford oli ensimmäinen Englannin Pen-klubin uuden kirjallisuuspalkinnon Golden Pen Award vastaanottaja. Palkinto jaetaan vuosittain elämäntyöstä, ja myöhempiä palkittuja ovat olleet muiden muassa Iris Murdoch, Harold Pinter ja Salman Rushdie.
Nina Chydenius

| Nina Chydenius |
| --- | --- |
 Nina Chydenius vuonna 2013.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nina Arla Sofia Chydenius
Syntynyt: 28. tammikuuta 1990 (ikä 34) Kauniainen
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  kestävyysjuoksu
Seura:  HIFK-Friidrott
Valmentaja:  Timo Vuorimaa
Nina Chydenius (s. 28. tammikuuta 1990 Kauniainen) on suomalainen  kestävyysjuoksija, joka edustaa HIFK-Friidrottia. Vuoteen 2018 saakka hän edusti Viipurin Urheilijoita ja vuosina 2019–2024 Gamlakarleby IF:iä. Hänen valmentajansa on vuodesta 2022 ollut Timo Vuorimaa. Aiemmin häntä ovat valmentaneet muun muassa Tommy Ekblom, Tuomo Salonen ja Håkan Prest.
Chydenius on saavuttanut Kalevan kisoissa 10 000 metrillä kultaa Tampereella 2021 ja Joensuussa 2022 ja pronssia 2023 sekä 5 000 metrillä hopeaa Vaasassa 2024 ja pronssia 2021 ja 2023. Hän saavutti sisäratojen Suomen-mestaruuskilpailuissa pronssia 3 000 metrin juoksussa 2020 ja 2021. Puolimaratonin SM-kilpailuissa hän on saanut hopeaa 2017 ja pronssia 2012. Maratonin SM-kilpailuissa hän voitti kultaa 2023. Maastojuoksun SM-kilpailuissa hän on saavuttanut pronssia pitkällä matkalla 2020, 2021 ja 2023 sekä hopeaa joukkuekilpailussa 2014.
Chydenius sijoittui 2011 Ostravan alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 10 000 metrillä kymmenenneksi. Aikuisten maajoukkuekilpailuissa hän on kilpaillut vuodesta 2010. Parhaimmillaan hän on ollut kolmas 10 000 metrin Pohjoismaiden-mestaruuskilpailussa Selfossissa 2011. Aikuisten arvokisoissa hän debytoi Münchenin vuoden 2022 EM-kisojen maratonilla, jossa hän oli parhaana suomalaisena 39. sijalla. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui maratonilla 54:nneksi. Rooman EM-kilpailuissa 2024 hän oli 10 000 metrillä kahdeksas ennätyksellään 32.16,85.
Chydenius avioitui syyskuussa 2022 jalkapalloilija Sebastian Mannströmin kanssa ja heillä on kaksi lasta.
Chydenius on julkisuudessa kertonut joutuneensa 18-vuotiaana Lapinlahden mielisairaalan suljetulle osastolle syömishäiriöidensä vuoksi ja kärsineensä sen jälkeen myös masennuksesta.
Henkilökohtaiset ennätykset

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 500 m | 4.23,77 | Joensuu | 14. heinäkuuta 2021 |
| 3 000 m | 9.00,43 | Kuortane | 22. kesäkuuta 2024 |
| 5 000 m | 15.26,81 | Oslo | 18. kesäkuuta 2024 |
| 10 000 m | 32.16,85 | Rooma | 11. kesäkuuta 2024 |
| Puolimaraton | 1.12.46 | Sevilla | 30. tammikuuta 2022 |
| Maraton | 2.32.48 | Sevilla | 20. helmikuuta 2022 |
Manija velitšija

| Manija velitšija Arija |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1985
 Julkaistu: 1985
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 41.18
 Levy-yhtiö: Moroz Records
Arijan muut julkaisut
|   | Manija velitšija 1985 | S kem ty? 1986 |
Manija velitšija (Кровь за кровь) on venäläisen heavy metal -yhtye Arijan ensimmäinen albumialbumi, joka julkaistiin vuonna 1985.
Kappaleet

Eto rok – 5.54
Torero – 5.28
Volontër – 8.24
Бивни чёрных скал – 4.51
Мания величия – 1.49  (instrumentaali)
Жизнь задаром – 4.19
Мечты – 5.16
Pozadi Amerika – 5.14
Muusikot

Valeri Kipelov – laulu
Vladimir Holstinin – soolokitara
Aleksandr Lvov – rummut
Alik Granovskii – soolokitara
Kirill Pokrovskii – koskettimet
Palataalinen approksimantti

| --- | --- |
IPA:  j
UPA:  j
X-SAMPA:  j
Kirshenbaum:  j
IPA – Unicode:  U+006A
Palataalinen approksimantti on konsonanttiäänne, joka esiintyy useimmissa puhutuissa kielissä, myös suomessa. Sen merkki on kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa ⟨j⟩.
Labiodentaalinen approksimantti

| --- | --- |
IPA:  ʋ
UPA:  v
X-SAMPA:  P tai v\
Kirshenbaum:  r-lbd-
IPA – Unicode:  U+028B
Labiodentaalinen approksimantti on konsonanttiäänne, joka esiintyy joissain puhutuissa kielissä. Sen merkki on kansainvälisessä foneettisessa aakkostossa ⟨ʋ⟩.
Se esiintyy suomen kielessä, jossa se kirjoitetaan v-kirjaimella.
Eero Pekkonen

| Eero Pekkonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 14. toukokuuta 1954 (ikä 70)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Safka
Soittimet:  koskettimet, haitari, huilu
Yhtyeet:  Juice, Juice Leskinen Slam, Hassisen kone, Popeda, Rudi, Marstio
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Eero ”Safka” Pekkonen (s. 14. toukokuuta 1954 Nilsiälähde?) on suomalainen muusikko. Hänet tunnetaan muun muassa Juice Leskinen Slamin, Hassisen koneen ja Popedan kosketinsoittajana. Eero Pekkonen on toiminut studiomuusikkona sekä säveltänyt runsaasti musiikkia teatteriin.
Tunnetuimpia kappaleita, joissa kuullaan Pekkosen soittoa ovat Juice Leskisen ”Luonas kai olla saan”, ”Paperitähdet”, ”Viidestoista yö”, ”Sika” ja ”Myrkytyksen oireet”, Yö-yhtyeen "Joutsenlaulu", Hassisen koneen ”Levottomat jalat”, Ismo Alangon ”Taiteilijaelämää”, Eppu Normaalin ”Murheellisten laulujen maa”, ”Pimeyden tango”, ”Elämän tarkoitus”, ”Kun olet poissa” ja ”Tahroja paperilla” sekä Popedan ”Kaasua, komisario Peppone”, ”Matkalla Alabamaan” ja ”Kuuma kesä”.
Teatterissa Pekkonen on esiintynyt ainakin Tampereen Työväen Teatterin ja Teatteri 2000:n yhteistuotannossa Bremenin soittoniekat (2011), johon hän myös sovitti musiikin. Pekkonen on esiintynyt myös televisiosarjassa Turvetta ja timantteja yhden jakson verran. Hän esitti päätösjaksossa urkuri Ilmari Piiparisen veljeä Unto Piiparista. Pekkonen esiintyi myös televisiosarjassa Taivaan tulet jaksossa ”Meidän herramme hurmaamia” (2010). Hän esitti lahkolaissaarnajien urkuri Peteä..
Pekkosen vanhempi poika Paavo on soittanut kitaraa Bloodpit-yhtyeessä ja nykyään Huora-yhtyeessä. Nuorempi poika Max soittaa kitaraa The Jasser Arafats -yhtyeessä.
Pekkoselle myönnettiin taiteilijaeläke 2015.
Yhtyeitä

Juice (1975–1977)
Juice Leskinen Slam (1977–1981)
Hassisen kone (1981–1982)
Popeda (1983–1985)
Rudi
Marstio
Diskografia > Juice Leskinen

Juice: Keskitysleirin ruokavalio (1976),  koskettimet ja taustalaulu)
Juice: Lahtikaupungin rullaluistelijat (1977),  koskettimet ja taustalaulu)
Juice Leskinen Slam: Tauko I (1978,  koskettimet, haitari ja taustalaulu)
Juice Leskinen Slam: Tauko II (1979,  koskettimet, haitari ja taustalaulu)
Juice Leskinen Slam: XV yö (Tauko III) (1980,  koskettimet, haitari, huilu, taustalaulu ja laulu (kappaleessa Haetarirock)
Juice Leskinen Slam: Kuusessa ollaan (1980,  koskettimet, trumpetti, rummut, taustalaulu ja laulu (kappaleessa Kun joulu on)
Juice Leskinen Slam: Ajan henki (1981,  koskettimet, haitari, rummut (kappaleessa Ajan henki), taustalaulu ja laulu (kappaleessa Ekumeeninen jenkka)
Juice Leskinen Grand Slam: Boogieteorian alkeet peruskoulun ala-astetta varten, lyhyt oppimäärä (1983,  haitari)
Juice Leskinen: Minä (1987,  koskettimet ja haitari)
Juice Leskinen: Sinä (1990,  koskettimet, haitari, kitara ja taustalaulu)
Juice Leskinen Grand Slam: Taivaan kappaleita (1991,  haitari ja taustalaulu)
Juice Leskinen: Haitaribussi (1993,  koskettimet, haitari, huilu, laulu ja taustalaulu)
Juice Leskinen:  Pieni euroiskelmäsarja (EP, 1998), koskettimet, laulu)
Juice Leskinen: L (2000,  koskettimet ja taustalaulu)
Juice Leskinen: Vaiti, aivan hiljaa (2002,  koskettimet)
Diskografia > Hassisen kone

Harsoinen teräs (1982,  koskettimet, lyömäsoittimet ja taustalaulu)
High Tension Wire (1982,  koskettimet, lyömäsoittimet ja taustalaulu)
Diskografia > Eppu Normaali

Tie vie (1982,  koskettimet ja taustalaulu)
Rupisia riimejä, karmeita tarinoita (1984,  koskettimet ja haitari)
Kahdeksas ihme (1985,  haitari ja taustalaulu (raidoilla 2 ja 8))
Valkoinen kupla (1986,  koskettimet)
Imperiumin vastaisku (1988,  koskettimet)
Historian suurmiehiä (1990,  koskettimet)
Diskografia > Popeda

Mustat enkelit (1982,  koskettimet)
Kaasua... (1983,  koskettimet ja taustalaulu)
Harasoo (1984,  koskettimet ja taustalaulu)
Pohjantähden alla (1985,  koskettimet ja taustalaulu)
Svoboda (1992,  haitari kappaleessa Kuinka kummassa voikin käydä näin)
Just! (2001,  koskettimet (raidoilla 6,9 ja 11))
Diskografia > Pate Mustajärvi

Nyt! (1984,  koskettimet ja taustalaulu)
Lago Nero (1988,  koskettimet ja taustalaulu (kappaleessa "Komee Jaska"))
Ikurin turbiini (1995,  koskettimet ja taustalaulu)
Vol. 4 (1998,  koskettimet ja haitari)
Ollaan ihmisiksi (2009,  koskettimet)
Diskografia > Marstio

Strip-tease (1986,  koskettimet, piano, haitari, taustalaulu)
Huoneestasi loistaa valo (1988,  koskettimet)
Ilon sekunnit (1989,  koskettimet, haitari)
Elämä vie (1999,  piano, urut, haitari, kosketinsoittimet)
10 (2006,  flyygeli kappaleessa "Isä ja poika")
Diskografia > Anssi Tikanmäki

Greed (1987,  koskettimet ja haitari)
Pizza a'la Anssi Tikanmäki (1994,  haitari)
Perinteinen pop-levy (2001,  koskettimet (raidoilla 2 ja 9))
Diskografia > Muut

Välikausitakki: Välikausitakki (1978),  koskettimet (CD-version raidoilla 19 ja 20))
Veltto Virtanen: Ronkpukki (1978,  koskettimet (raidoilla 3 ja 6))
Yö: Nuorallatanssija (1984,  piano ja huilu (raidalla B1 "Joutsenlaulu"))
Dave Lindholm: Moderni hiljainen musiikki (1985,  koskettimet)
Juliet Jonesin sydän: Jänis (1988,  hammond-urut ja flyygeli)
Ismo Alangon Radio: Lokaa ja kuita / Minä, minusta, minuun / Vanhuus (1989,  koskettimet)
Ismo Alanko: Taiteilijaelämää (1995,  koskettimet)
Ismo Alanko: Hallanvaara (2002,  koskettimet (raidoilla 2, 6 ja 12))
Jussi Kettu: Taivas saa odottaa (2003,  koskettimet)
Ville Härkönen & Velvet: Lemonade Cowboys (2005,  haitari)
Sepi Kumpulainen & Erikoismiehet: Poliisi saapuu Tikkurilaan (2006,  haitari)
Bloodpit: The Last Day Before the First (2009,  koskettimet)
Luettelo Inarin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Inarin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Inarin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Liikuntakeskus FUN

Liikuntakeskus FUN on suomalainen vuonna 2016 perustettu kuntokeskusketju, joka toimii franchising-periaatteella 10 toimipisteessä kuudessa eri kaupungissa.
| Liikuntakeskus FUN |
| --- | --- |
Perustettu:  2016
Perustaja:  Elina Ponto, Fanni Rutanen, Pipsa Lahti, Pekka Lahti, Saija Valtanen
Kotipaikka:  Oulu
Toiminta-alue:  Oulu, Tampere, Kokkola, Pietarsaari, Kangasala, Ylöjärvi
Toimiala:  kuntoklubi
Emoyhtiö:  EF Corporations Oy
Kotisivu:  https://liikuntakeskusfun.fi/
Liikuntakeskukset keskittyvät selkeyteen, digitaalisuuteen ja laadukkuuteen sekä yrittäjän puolesta edullisuuteen. Toimintaan kuuluu kuntosali, personal trainer -palvelut, videokirjasto ja ryhmäliikunta. Yhdellä jäsenyydellä pääsee kaikkiin toimipisteisiin. Fun for Ladies -ketjutyyppi Kokkolassa ja Pietarsaaressa toimii vain naisille.
Historia

Vuonna 2016 oululaiset kuntosaliyrittäjät Fanni Rutanen ja Elina Ponto miettivät, että Suomesta puuttuu sellainen kuntokeskusketju, joka olisi samaan aikaan selkeä, laadukas ja yrittäjälle sekä asiakkaalle edullinen. Tällaisen keskihintaisen ketjun pitäisi pitää kulut kurissa, mutta pystyä tavallista salia parempaan palvelutasoon.
Tamperelaiset kuntosaliyrittäjät Pekka Lahti, Pipsa Lahti ja Saija Valtanen miettivät samaa ja ottivat tuttuihin Oulun yrittäjiin yhteyttä. Yrittäjät päättivät tehdä yhteistyötä samankaltaisten näkemysten myötä. Kaikki heistä olivat toimineet pitkään liikunta-alalla ja ketjuyrittämisessä. Digitaalisuus oli yksi poikkeama muista kuntokeskusketjuista ja Liikuntakeskus FUN perustettiin.
FUN:in emoyhtiö on EF Corporations Oy, johon ovat kytköksissä EF Training- ja EF Company Oy. Emoyhtiön liikevaihto vuonna 2022 oli 462 tuhatta euroa. EF on lyhenne sanoista EasyFit, joka on kuitenkin tätä nykyä eri ketju. Kyseisen ketjun kuitenkin perustivat kaksi FUN:in perustajajäsentä Elina Ponto ja Fanni Rutanen. Ritaharjun EasyFit korvattiin huhtikuussa 2022 FUN-liikuntakeskuksella.
Kuntokeskukset

Tampere - Keskusta, Lielahti
Oulu - Keskusta, Talvikangas, Ritaharju
Pietarsaari - Pietarsaari ja Fun for Ladies Pietarsaari
Kokkola - Kokkola ja Fun for Ladies Kokkola
Ylojärvi
Kangasala