Musta surma
Epidemian leviäminen > Eurooppaan

Musta surma yllätti Euroopan aikana, jolloin muut kulkutaudit kuten isorokko eivät olleet vaivanneet maanosaa pitkään aikaan. Euroopan asukasluku oli pysynyt tasaisena jo 50–100 vuoden ajan. Kaikki viljelykelpoinen maa oli käytössä, mutta ihmisten määrä oli saavuttanut maanosan kantokyvyn, joten puutetta ja nälänhätiä esiintyi usein.
Ei ole varmaa, tuliko musta surma Eurooppaan suoraan Kaffasta vai Konstantinopolin kautta. Laivat onnistuivat kuljettamaan tappavan taudin pitkänkin merimatkan yli, koska niissä oli niin suuret miehistöt, että henkiinjääneitä oli riittävästi ohjaamaan laivan satamaan.
Loppukesällä ja syksyllä 1347 rutto oli ehtinyt eteläiseen ja keskiseen Kreikkaan. Taudin leviäminen Eurooppaan alkoi kuitenkin varsinaisesti Italian satamista syksyllä 1347. Sisilian Messinaan tauti tuli luultavasti elokuun toisella viikolla ja sieltä Ranskan Marseilleen ehkä jo syyskuussa. Messinasta lähteneet pakolaiset tartuttivat sen jälkeen koko Sisilian loka–marraskuussa ja joulukuussa myös Sardinian ja Korsikan. Italian mantereelle tauti ehti ennen vuodenvaihdetta. Genovaan tartunnan toi kolme maustelaivaa Konstantinopolista, ja epidemia havaittiin siellä vuoden 1347 viimeisinä päivinä. Tammikuussa 1348 tauti levisi Pisan rannikkokaupungista muualle Toscanaan. Italiaan idästä saapuneet laivat levittivät tartuntaa paluumatkallaan moniin satamiin Adrianmerellä, ja Venetsiassa epidemia havaittiin 25. tammikuuta, eli tauti oli tullut sinne luultavasti marraskuun lopulla.
Italiasta rutto levisi myötäpäivään ympäri Euroopan, ensin Ranskaan ja Espanjaan. Espanjaan tauti tuli ainakin kolmelta suunnalta: etelästä Gibraltarinsalmen yli, pohjoisesta Pyreneiden yli, ja Italiasta Baleaarien kautta itärannikon satamakaupunkeihin Barcelonaan ja Valenciaan. Kastilian kuningas Alfonso XI kuoli mustaan surmaan maaliskuussa 1350 ja oli ainoa tautiin kuollut hallitseva monarkki Euroopassa.
Ranskasta tauti levisi pohjoiseen päin Englantiin, Flanderiin, Alankomaihin ja Saksaan. Englantiin tauti levisi kesällä 1348 Weymouthin satamassa joko Normandiasta, etelämpää Ranskasta tai Genovasta asti. Saksaan rutto tuli sekä Pohjois-Ranskan kautta että Italiasta Alppien yli.
Etelä-Balkanille epidemia saapui syksyllä 1347 mahdollisesti yhtä aikaa sekä idästä että lännestä. Pohjois-Balkanille tauti saapui loppuvuonna 1347 Venetsian kautta. Unkarissa Tonavan rannoilla tauti havaittiin tammikuussa 1349. Böömiin rutto saapui 1350.
Pohjoismaista musta surma saapui ensin Norjaan Oslon seudulle luultavasti vuoden 1348 lopulla. Tanskaan tauti tuli vähän myöhemmin. Islantiin musta surma ei levinnyt lainkaan. Ruotsiin tauti saapui ilmeisesti lännestä syksyllä 1349, mutta taudin etenemisestä maassa ei ole juuri lainkaan kuvauksia. Pääsiäisenä 1350 koettiin Visbyn hansakaupungissa epidemia, joka ei ollut tullut Itämeren yli vaan Ruotsin etelärannikkoa pitkin.
Suomen musta surma jätti ilmeisesti kokonaan rauhaan. Joitain autioituneita maatiloja tunnetaan seuraavalta vuosisadalta, mutta ei tiedetä, autioituivatko ne ruton takia. Tuohon aikaan Suomen asukasluku oli vain noin 65 000 ja asutus oli harvaa. Pieniä kaupunkeja oli vain yksi tai kaksi. Suomi sijaitsi syrjässä meren suojaamana, ja koska kaupankäynti oli muiden maiden kanssa hyvin vähäistä, taudilla ei ollut tilaisuuksia levitä maahan.
Viimeiset luotettavat havainnot rutosta ovat vuoden 1353 kesältä Moskovasta, mutta se jatkoi luultavasti vielä Kiovaan.