stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen Kommunistinen Puolue (1996)
Organisaatio > Naiset

Demokraattinen naisverkosto on 24. syyskuuta 2005 perustettu maanlaajuinen yhteenliittymä, jonka toimintaan SKP:n naisjäsenet aktiivisesti osallistuvat. Verkostoa johtaa Kaija Kiessling. Myös muut puheenjohtajiston jäsenet ovat puolueen jäseniä.
Naisten demokraattinen toimintakeskus oli 1980-luvun jälkipuoliskon toiminut SKP(y):n ja sen johtaman Devan naisten järjestö, joka muodostettiin 1986, kun SKP:n opposition kannattajat erotettiin Suomen Naisten Demokraattisen Liitosta.
Politiikka ja ohjelmat

SKP:n nykyinen, vuonna 2007 uudistettu, puolueohjelma hyväksyttiin alun perin SKP:n toimintaa jatkaneessa edustajakokouksessa vuonna 1994. Ohjelman johdannossa SKP:n kerrotaan haluavan rakentaa maailmaa, joka olisi ”vapaa rahan vallasta, työttömyydestä, eriarvoisuudesta, ympäristön tuhoutumisen uhkista ja sodista.” Puolueen päämääriksi ilmoitetaan ”suomalainen hyvinvointiyhteiskunta, demokraattinen ja solidaarinen Eurooppa, uudenlainen inhimillinen sivilisaatio, sosialismi ja kommunismi.”
Toisin kuin SKPy aiemmin, nykyinen SKP ei määrittele itseään marxilais-leniniläiseksi puolueeksi. Puolueohjelmassa mainitaan kuitenkin tarve kehittää ”marxilaista ja leniniläistä” teoriaa, jota kerrotaan tarvittavan ”monimutkaisen ja ristiriitaisen todellisuuden tutkimiseen, luokkataistelun kokemusten yhteenvetoon sekä yhteiskunnan ja maailman muuttamiseen.”
SKP:lla on puolueohjelman lisäksi lukuisia erityisohjelmia. Vuonna 2006 hyväksytyssä aloitteessa ”toimeentulon perusturvan takaamiseksi jokaiselle” ehdotettiin 800 euron perusturvaa, jota maksettaisiin niille kansalaisille, joilla ei ole mahdollisuutta osallistua työelämään tai muutoin saada toimeentuloaan. Niin sanottu Tampereen Uusi Punainen Julistus esitettiin helmikuussa 2003 juhlittaessa Forssan kokouksesta kulunutta sataa vuotta. Julistuksessa kerrottiin vanhan työväenliikkeen ”Irti porvareista” -tunnuksen olevan edelleen ajankohtainen ja väitettiin eduskunnassa olevien vasemmistopuolueiden unohtaneen kyseisen seikan. Vuonna 2001 SKP teki yksityiskohtaisen ehdotuksen työaikalain muuttamisesta. Lakiesityksessä vaadittiin yleisen työajan lyhentämistä kuuteen tuntiin päivässä ja 30 tuntiin viikossa ansiotasoa alentamatta. Ehdotusta perusteltiin muun muassa työllisyydellä ja työntekijöiden hyvinvoinnilla. Esityksessä viitattiin Ranskan antamaan esimerkkiin.
Monissa SKP:n asiakirjoissa vedotaan ympäristöarvojen puolesta. Puolueohjelmassa kerrotaan, ettei ihminen saa suhtautua luontoon vain välineenä. Luonnonvaroja ja uusiutumattomia energialähteitä on SKP:n mukaan säästettävä tuleville sukupolville samalla, kun kehitetään ympäristöystävällistä teknologiaa ja edistetään kierrätystä. Tämän kerrotaan vaativan muutoksia talouden rakenteissa ja itse kunkin omassa elämässä. SKP:n asiakirjassa Tarvitaan energiatalouden rakennemuutos - ei uutta ydinvoimaa on tuotu esiin puolueen ydinvoimaa vastustava kanta. Puolueen mukaan ydinvoiman lisärakentaminen merkitsee kestävän sosiaalisen ja ekologisen muutoksen uhraamista lyhyen tähtäimen voitontavoittelulle.
Aiheesta muualla

Suomen Kommunistinen Puolue
SKP:n ohjelmia (Pohtiva – poliittisten ohjelmien tietovaranto)
1990-luvun puolivälissä SKP:n uudistumista korostettiin uudella puoluetunnuksella.
Yrjö Hakanen johti puoluetta vuosina 1990–2013.
Kalawaon piirikunta

Kalawaon piirikunta (engl. Kalawao County, havaijiksi Kalana o Kalawao) on Yhdysvaltojen Havaijin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Kalaupapan yhteisö sijaitsee piirikunnassa. Piirikunta perustettiin vuonna 1905. Se on pinta-alaltaan pienin ja väkiluvultaan toiseksi pienin Yhdysvaltain piirikunta.
Historia

Piirikunnan alueella on ollut asutusta ainakin 900 vuotta. Arkeologisten kaivausten perusteella paikalla on sijainnut myös useita havaijilaisia temppeleitä. Kalawaon piirikunta on toiminut leprasiirtolana. Ensimmäiset potilaat nykyisen piirikunnan alueelle tuotiin vuonna 1866. Vuosina 1873–1889 leprasiirtolaa ylläpiti belgialainen lähetyssaarnaaja isä Damien. Vuonna 1980 alueelle perustettiin luonnonpuisto. Vuonna 2009 Barack Obama allekirjoitti lakialoitteen, joka tunnusti leprasiirtolaan muuttaneiden, ja näiden perheiden, tekemät uhraukset sekä pyysi virallisesti anteeksi siirtolan kovia oloja.
Tammikuuhun 2021 asti Kalawao oli viimeinen Yhdysvaltain piirikunta, jossa ei tavattu COVID-19 -tautia. Osavaltion viranomaiset olivat jo aiemmin sulkeneet piirikunnan suojellakseen siellä edelleen eläviä lepraa sairastavia asukkaita, joiden keski-ikä oli yli 80 vuotta.
Hallinto ja poliittinen status

Johtuen piirikunnan historiasta leprasiirtolana, sillä ei ole virallista hallintoa, vaan sitä hoitaa Mauin piirikunta. Piirikunnan seriffin nimittää Havaijin terveysministeriö. Kaikki yli 16-vuotiaat vierailijat tarvitsevat etukäteen haetun luvan alueelle pääsemiseksi.
Väestö

Piirikunnan väkiluku oli 82 vuoden 2020 väestölaskennan mukaan.
Alueella asuu edelleen joitain sellaisia ihmisiä, jotka määrättiin leprasiirtolaan 1960-luvulla. Kun nämä sitten tulevaisuudessa ovat kuolleet, liittovaltion hallinto on ilmoittanut haluavansa avata alueen mm. turismille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalawaon piirikunta Wikimedia Commonsissa
Yökyöpelit (televisiosarja)

| Yökyöpelit |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansi.
Tyyli:  lastenohjelma, musikaali
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:   Yle
Esitetty:  24. tammikuuta 2015 –  18. huhtikuuta 2015
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  13
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuottaja(t):  Saila Lintula
Ohjaaja(t):  Laura Ruohonen
Käsikirjoittaja(t):  Laura Ruohonen
Säveltäjä(t):  Anna-Mari Kähärä
Lavastaja(t):  Minna Wallenius
Kuvaaja(t):  Hannu Kettunen
Tuotantoyhtiö(t):  Yle
Aiheesta muualla
IMDb 
Yökyöpelit on Ylen tuottama 13-osainen lastenohjelma, joka esitettiin Pikku Kakkosessa kevättalvella 2015. Sarja perustuu Yökyöpelit-lastennäytelmään, jonka ensi-esitys oli Helsingin Kaupunginteatterissa keväällä 2011. Näytelmän ja televisiosarjan pohjana ovat Laura Ruohosen kirjoittamat ja Erika Kallasmaan kuvittamat kirjat Allakka pullakka ja Yökyöpelit.
Musiikin on säveltänyt Anna-Mari Kähärä, ja kappaleet on julkaistu myös albumilla Yökyöpelit. Ohjelman koreografiasta vastasi Marjo Kuusela.
Juoni

Agenttinero Narun auto katoaa merkillisesti ja autoa etsiessään agenttinero päätyy Yökyöpeleitten taloon, jossa asuu merkillistä väkeä. Siellä selviää, ettei agentin auto ole ainoa kadoksiin joutunut tavara. Talossa liikkuu Nakertaja, jonka suuhun katoaa kaikenlaista. Agentti lähtee Nakertajan jäljille ja kulkee talossa ympäriinsä kellarista katolle saakka.
Roolit

Martti Suosalo: Agenttinero Naru
Seela Sella: Mahtimummeli Päätäi Väätäinen
Seppo Halttunen: Huoltomies Hossa, Imulima, Saku-setä
Emilia Nyman: äiti, neiti Björk, Pöllö
Paavo Kerosuo: isä, Janoinen Iivana
Tuukka Leppänen: Riskilä, herra Käki, Seilori-lintu
Katja Kortström: Nakertaja
Marko Puro: Ruokki, Saunoja-rasta
Sara Puljula: Räyskä, Saunoja-rasta
Sami Kurppa: Saunoja-rasta, Tikli
Elengi

| Elengi Gracias |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. toukokuuta 2014
 Tuottaja(t): World Mood Program, Alexalfons, MDS, Young Husky, Desto, YSI, A6K, Femme En Fourrure
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Cocoa Music
Graciaksen muut julkaisut
| Globe 2012 | Elengi 2014 | Graciasi LP 2020 |
Elengi on rap-artisti Graciaksen 30. toukokuuta 2014 julkaistu pitkäsoitto. Kappaleista "Levels (Stream Fast, Die Young)", "Repent" ja "OD Cumulus" on julkaistu musiikkivideot. Albumin julkaisi Cocoa Music.
Kappaleet

Repent
Levels (Stream Fast, Die Young)
Paint Me a Picture
Slow It Down
Gloomade
Sada Yakko (mukana YSI)
OD Cumulus (mukana Noah Kin)
Open
Jubilee (mukana YSI)
Even Out
Burgundy Red (mukana Femme En Fourrure)
Muhiva (mukana Brandon)
Lost n Found
Biitit

World Mood Program: 1, 7, 8, 12
World Mood Program & Alexalfons: 2
MDS: 3
Young Husky, World Mood Program: 4
Desto: 5
YSI for World Mood Program: 6, 9
MDS, A6K: 10, 13
Femme En Fourrure: 11
Arvostelut

Helsingin Sanomat: positiivinen
Gracias EP

| Gracias EP Gracias |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 23. heinäkuuta 2011
 Tuottaja(t): Nada, Juuso, Palmroth, The Denamics
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Cocoa
Graciaksen muut julkaisut
| Listenin Comprehension Mixtape 2007 | Gracias EP 2011 | Globe 2012 |
EP on suomalaisen rap-artisti Graciaksen 23. heinäkuuta 2011 julkaistu EP. EP:n kappaleesta "HKI" julkaistiin musiikkivideo lokakuussa 2010. Videota on katsottu YouTubessa yli 600 000 kertaa. EP:n toinen video kappaleesta "Mon€y" julkaistiin heinäkuussa 2011. Kappaleella vierailee The Megaphone Staten Ekow.
Kappaleet

All Out – 3.31 (mukana Joanna)
It Only Takes – 3.17
Mon€y – 2.48 (mukana Ekow)
In Search of Manu G – 4.46
HKI – 3.35
Feel Free – 3.02
Feel Free (Remix) – 4.03 (mukana Juno, VilleGalle & Paperi T)
Biitit

Nada: 1, 3, 5
Juuso: 2
Palmroth: 4
The Denamics (Janne K & Esavaan): 6, 7
Arvostelut

Soundi:
Osmo Makkonen

Osmo Alfred Pietari Makkonen (21. maaliskuuta 1909 Pielisjärvi – 31. tammikuuta 1960 Helsinki) oli vesihuoltoon ja -rakentamiseen erikoistunut suomalainen insinööri ja yritysjohtaja.
Henkilöhistoria

Makkosen vanhemmat olivat opettaja Onni Eerik Makkonen ja Aino Kärkkäinen ja puoliso vuodesta 1934 hammaslääkäri Kerttu Heimonen. Makkonen tuli ylioppilaaksi Lappeenrannan yhteiskoulusta 1927 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1933, Master of Science -tutkinnon hän suoritti MIT:issä Yhdysvalloissa 1948. Makkonen toimi valmistuttuaan ensin tie- ja vesirakennushallituksen ja rautatiehallituksen palveluksessa. Oy Yleisen insinööritoimiston suunnittelija ja työinsinööri hän oli 1935–1947, suunnitteluosaston päällikkö 1948–1952 ja tekninen johtaja 1953–1958. Oy Vesi-Hydro Ab:n toimitusjohtaja ja johtokunnan puheenjohtaja Makkonen oli 1958–1960. Hänellä oli myös useita oman alansa ja muita kotimaisia ja kansainvälisiä asiantuntija- ja luottamustehtäviä.
Julkaisuja

Yhdyskuntien vedenhankinta ja likavesien poisjohtaminen, Helsinki: Rakennusinsinööriyhdistys, 1946 (36 s.)
Suomen kauppakeskukset

Suomessa toimi 114 kauppakeskusta vuonna 2021, ja niiden kokonaismyynti oli noin 6,72 miljardia euroa, kävijämäärä 352 miljoonaa ja vuokrattava liikeala 2,51 miljoonaa neliömetriä. Kauppakeskusten markkinaosuus vähittäiskaupasta oli 2021 noin 15,4 %.
Historia

Vuonna 2008 Erikoiskaupan Liitto pelkäsi uusien kauppakeskuksien ja niiden rakentamisen keskusta-alueiden ulkopuolelle voivan vähentää keskustojen elinvoimaa, kun erikoisliikkeiden määrä vähenee. Suomessa oli noin 70 kauppakeskusta, mutta niiden määrä oli jopa kolminkertaistumassa, sillä suunnitteilla oli yhteensä 165 uutta kauppakeskusta. Myös Ympäristöministeriön mukaan kaupan hankkeet olivat rajusti ylimitoitettuja. Ympäristöministeriön tekemässä selvityksessä kävi ilmi, 196 kaupan suunnitteilla olevaa suurhanketta olivat kooltaan yhteensä yli viisi miljoonaa neliöitä, mikä vastasi kolmannesta vähittäiskaupan silloisesta liiketilasta. Kehyskuntiin ja moottoriteiden varsille rakennettavia kauppakeskuksia aktiivisesti vastustavan entisen asuntoministeri Jan Vapaavuoren mukaan ilmiö, jossa kauppakeskukset rakennetaan keskustojen ulkopuolelle uhkaa vakavasti keskustojen elävyyttä ja elinvoimaa. Suunnitellut suuret kauppakeskukset ovat tärkeässä asemassa ilmastonmuutoksen hillintää koskevien tavoitteiden toteuttamisessa.
Vuonna 2011 Suomessa toimi 80 kauppakeskusta, jotka täyttivät Suomen Kauppakeskusyhdistys ry:n määritelmän kauppakeskukselle. Niiden kokonaismyynti oli noin 5,3 miljardia euroa, kävijämäärä 326 miljoonaa ja vuokrattava liikeala 1,57 miljoonaa m². Markkinaosuus vähittäiskaupasta oli noin 13,7 %.
Vuonna 2013 kokonaismyynti oli noin 5,8 miljardia euroa, kävijämäärä 356 miljoonaa ja vuokrattava liikeala 1,84 milj. m². Markkinaosuus vähittäiskaupasta oli noin 14,97 % ja kasvua tapahtui jokaisella sektorilla. Vuonna 2013 suurin osa kauppakeskuksista sijaitsi keskustoissa, lukumääräisesti 97,6 %. Vuoden 2013 kauppakeskusasioinneista 96,9 % tapahtui kunta- ja kaupunkikeskustoissa, ja niiden osuus kaikkien kauppakeskusten kokonaismyynnistä oli 92,8 %. Kauppakeskuksista 32 % sijaitsi pääkaupunkiseudulla.
Vuonna 2018 kauppakeskusten ammattilaisista 86 prosenttia arvioi, että verkkokaupan kasvu vaikuttaa negatiivisesti kauppakeskuksiin.
Kauppakeskuksen määritelmä Suomessa

Suomen Kauppakeskusyhdistys ry:n määritelmän mukaan:
Kauppakeskuksella on yhteinen johto ja markkinointi, se on liiketoiminnallinen kokonaisuus
Kauppakeskus muodostaa kokonaisuuden, jossa liiketilat avautuvat sisätiloihin, kuten käytäville tai keskusaukiolle (tosin joihinkin liikkeisiin voi olla pääsy myös suoraan kadulta)
Kauppakeskuskokonaisuus muodostuu vähintään kymmenestä myymälästä
Vuokrattavana olevan liiketilan kokonaismäärä on oltava vähintään 5 000 huoneistoneliömetriä
Yksittäisen liikkeen pinta-ala ei saa ylittää 50 % liiketilan kokonaismäärästä
Kauppakeskuksessa toimii yksi tai useampia ”ankkuriyrityksiä”
Kauppakeskuksen tarjoamat palvelut voivat olla kaupallisia tai julkisia
Uudet kauppakeskukset > Hiljattain avattu

Espoossa sijaitseva Lippulaiva avattu 31. maaliskuuta 2022.
Uudet kauppakeskukset > Pysähtyneet hankkeet

Helsingissä sijaitsevan Easton Helsingin kakkosvaihe (laajennus)
Suomen suurimmat kauppakeskukset

| Kauppakeskus | Vuokrattava liikepinta-ala (m²) | Vuokrattava kokonaisliikeala (m²) | Kävijämäärä (milj> , 2021) | Myynti (milj>  €, 2021) | Myynti / Liike- pinta-ala (€/m²) | Myynti / Kävijä- määrä (€/hlö) | Kunta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Ideapark Lempäälä | 116 017 | 117 107 | 6,5 | 332,0 | 2 862 | 51,1 | Lempäälä |
| Jumbo-Flamingo | 115 900 | 140 700 | 10,5 | 450,0 | 3 883 | 42,9 | Vantaa |
| Sello | 91 900 | 102 000 | 18,9 | 366,0 | 3 983 | 19,4 | Espoo |
| Mylly | 91 000 | 91 000 | 4,7 | 225,0 | 3 707 | 47,9 | Raisio |
| Tripla | 86 530 | 190 530 | 18,4 | 254,0 | 2 935 | 13,8 | Helsinki |
| Iso Omena | 85 200 | 101 300 | 14,7 | 377,1 | 4 426 | 25,7 | Espoo |
| Itis | 78 562 | 101 452 | 13,2 | 255,0 | 3 246 | 19,3 | Helsinki |
| Ideapark Seinäjoki | 69 000 | 69 000 | 4,5 | 178,0 | 2 580 | 39,6 | Seinäjoki |
| Redi | 59 000 | 64 000 | 7,9 | 115,8 | 1 963 | 14,7 | Helsinki |
| Hansakortteli | 53 038 | 54 718 | 9,6 | 196,0 | 3 695 | 20,7 | Turku |
| Willa | 51 994 | 55 267 | 7,1 | 196,0 | 3 770 | 27,6 | Hyvinkää |
| Ratina | 49 500 | 53 100 | 5,7 | 141,0 | 2 848 | 24,7 | Tampere |
| Kaari | 47 403 | 48 853 | 6,8 | 257,0 | 5 422 | 37,8 | Helsinki |
| Ainoa | 45 584 | 48 041 | 7,2 | 183,0 | 4 015 | 25,4 | Espoo |
| Veturi | 41 745 | 42 807 | 2,9 | 120,0 | 2 875 | 41,4 | Kouvola |
| Forum | 40 500 | 77 200 | 6,9 | 166,8 | 4 118 | 24,2 | Helsinki |
| Skanssi | 36 850 | 41 933 | 3,2 | 122,0 | 3 311 | 38,1 | Turku |
| Puuvilla | 36 837 | 42 441 | 5,2 | 95,6 | 2 595 | 18,4 | Pori |
| Koskikeskus | 34 000 | 37 900 | 3,8 | 118,7 | 3 491 | 31,2 | Tampere |
| Karisma | 33 500 | 33 500 | 2,6 | 89,0 | 2 657 | 34,2 | Lahti |
| Yhteensä | 1 233 755 | 1 484 739 | 160 | 4 238 | 3 419 | 30 |  |
Suomalaisia kauppakeskuksia

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Aapeli (Kuopio)  Ainoa (Espoo)  Akseli (Mikkeli)  Arabia (Helsinki)  Bepop (Pori)  Chydenia (Kokkola)  Citycenter (Helsinki)  Columbus (Helsinki)  Dixi (Vantaa)  Duo (Tampere)  Easton (Helsinki)  Elo (Ylöjärvi)  Entresse (Espoo)  Espen (entinen HS Center, Vaasa)  Espoontori (Espoo)  Flamingo (Vantaa)  Forum (Helsinki)  Forum (Jyväskylä)  Forum (Turku)  Galleria (Espoo)  Galleria (Oulu)  Goodman (Hämeenlinna)  Grani (Kauniainen)  Hansa (Turku)  Hansa (Kouvola)  |  Heikintori (Espoo)  Helsinki Outlet (Helsinki)  Hertsi (entinen Megahertsi, Helsinki)  Ideapark (Lempäälä)  Ideapark (Oulu)  Ideapark (Seinäjoki)  Iso Myy (Joensuu)  Iso Omena (Espoo)  IsoKarhu (Pori)  IsoKristiina (Lappeenranta)  Isomyyri (Vantaa)  Itis (entinen Itäkeskus, Helsinki)  Jumbo (Vantaa)  Jyväskeskus (Jyväskylä)  Kallentori (Kokkola)  Kaari (Helsinki)  Kamppi (Helsinki)  Kapteeni (Oulu)  Karisma (Lahti)  Karuselli (Kerava)  Kauppakulma (Jyväskylä)  Keljonkeskus (Jyväskylä)  Kirsikka (Kirkkonummi)  Kluuvi (Helsinki)  Koivukeskus (Vantaa)  |  Kolmisoppi (Kuopio)  Komppi (Ikaalinen)  Koskikara (Valkeakoski)  Koskikeskus (Tampere)  Kumpare (Kuusamo)  Kupiainen (Kitee)  Kämp Galleria (Helsinki)  Lanterna (Helsinki)  Lauttis (Helsinki)  Lielahtikeskus (Tampere)  Liila (Espoo)  Liminganportti (Liminka)  Linna (Hämeenlinna)  Lippulaiva (Espoo)  Lohjantähti (Lohja)  Lohi (Lohja)  Lundi (Porvoo)  Malmin Nova (Helsinki)  Malmintori (Helsinki)  Matkus (Kuopio)  Maxim (Kokkola)  Maxinge Center (Jomala)  Merta (Kalajoki)  Merituuli (Espoo)  Metropol (Joensuu)  |  Minna (Kuopio)  Mylly (Raisio)  Myyrmanni (Vantaa)  Niitty (Espoo)  Optelli (Hämeenlinna)  Pasaati (Kotka)  Plaza (Salo)  Plaza Centrum (Joensuu)  Potkur (Rauma)  Puuvilla (Pori)  Rajalla (Tornio)  Ratina (Tampere)  Redi (Helsinki)  Revontuli (Rovaniemi)  Rinteenkulma (Rovaniemi)  Ristikko (Helsinki)  RoadHouse (Kauhava)  Ruoholahti (Helsinki)  Saari (Helsinki)  Saariselän Kuukkeli (Inari)  Sampokeskus (Rovaniemi)  Sektori (Kuopio)  Sello (Espoo)  Seppä (Jyväskylä)  Sittkoff Gallerian (Maarianhamina)  |  Skanssi (Turku)  Stella (Mikkeli)  Suuris (Espoo)  Syke (Lahti)  Teljäntori (Pori)  Tikkuri (Vantaa)  Torikeskus (Jyväskylä)  Torikeskus (Valkeakoski)  Trio (Lahti)  Tripla (Helsinki)  Tullintori (Tampere)  Tuulonen (Hämeenlinna)  Tuurinportti (Alavus)  Valkea (Oulu)  Valtari (Kouvola)  Veska (Pirkkala)  Veturi (Kouvola)  Viiri (Nurmijärvi)  Viisari (Vantaa)  Väinönkeskus (Jyväskylä)  Willa (Hyvinkää)  Zsar (Virolahti)  Zeppelin (Kempele)  |
Kuvia kauppakeskuksista

Ainoa, Espoo
Bepop, Pori
Columbus, Helsinki
Duo, Tampere
Entresse, Espoo
Espoontori, Espoo
Forum, Helsinki
Forum, Jyväskylä
Hansa, Turku
Ideapark, Lempäälä
Ideapark, Oulu
IsoKarhu, Pori
Iso Omena, Espoo
Itis, Helsinki
Jumbo, Vantaa
Kaari, Helsinki
Kamppi, Helsinki
Kluuvi, Helsinki
Koskikeskus, Tampere
Matkus, Kuopio
Mylly, Raisio
Myyrmanni, Vantaa
Mall of Tripla, Helsinki
Puuvilla, Pori
Ratina, Tampere
Redi, Helsinki
Rewell Center, Vaasa
Sello, Espoo
Skanssi, Turku
Trio, Lahti
Tullintori, Tampere
Valkea, Oulu
Veturi, Kuusankoski, Kouvola
Valtari, Kouvola
Viiri, Klaukkala, Nurmijärvi
Nuori Voima -palkinto

Nuori Voima -palkinto on Nuoren Voiman Liiton vuosittain myöntämä tunnustuspalkinto ansioituneesta toiminnasta kirjallisuuden ja kulttuurin alalla. Vuonna 2022 palkintosumma oli 500 euroa.
Tunnuspalkinnon edeltäjä oli Nuori Voima -lehden Reiman päivän kiertopalkinto, joka myönnettiin nuorekkaasta ja voimallisesta kulttuuriteosta vuosina 1985–1992.
Palkitut

1992: kustantamo Like Kustannus
1994: kriitikko Pia Ingström
1995: runoilija J. K. Ihalainen
1996: lausuja Martti Mäkelä
1997: Basam Books -kustantamo
1998: suomentaja Ville Keynäs
1999: kirjailija Sinikka Nopola
2000: suomentaja Jukka Mallinen
2001: kirjallisuuskritiikin verkkolehti Kiiltomato.net
2002: professori Auli Viikari
2003: galleristi Leena Kuumola
2004: toimittaja Nadja Nowak
2005: antikvariaatinpitäjä Seppo Hiltunen
2006: runokustantamo Savukeidas Kustannus
2007: kirjailija, suomentaja ja kustantaja Leevi Lehto
2008: Toisissa tiloissa -projekti
2009: runoilija Sirkka Turkka
2010: teatteriohjaaja ja toimittaja Susanna Kuparinen
2011: Jyväskylän yliopiston kirjoittamisen maisteriohjelma
2012: runoilija Hannu Helin
2013: taidekriitikko Otso Kantokorpi
2014: kääntäjä Tommi Nuopponen
2015: lasten lukutaitoa kehittävä Ekapeli
2016: Kansalliskirjasto
2017: monikielinen kirjallisuusprojekti Sivuvalo
2018: toimittaja Johanna Vehkoo ja kuvataiteilija Emmi Nieminen sarjakuvasta Vihan ja inhon internet
2019: digitaalisen runouden sivusto Nokturno (runoussivusto)
2020: OI-runozine
2021: ntamo-kustantamo
2022: Mervi Kantokorpi elämäntyöstä kirjallisuuskriitikkona
2023: Noora Dadu työstä käsikirjoittajana, näyttelijänä ja kirjailijana
2024: Antti Nylén ja Bokeh-julkaisuprojekti
Foobar2000

| foobar2000 |
| --- | --- |
 Kuvakaappaus Foobar2000 versiosta 1.6.10
Luoja:  Peter Pawlowski
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  20. joulukuuta 2002
Vakaa versio:  2.24 (25. marraskuuta 2024)
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  mediasoitinohjelmisto
Alusta:  Windows, Windows 10 Mobile
Lisenssi:  Ilmaisohjelma
Aiheesta muualla
foobar2000.org
foobar2000 on Windows-käyttöjärjestelmälle suunniteltu mediasoitinohjelmisto, jonka on luonut Nullsoftin entinen freelancekoodaaja Peter Pawlowski. Ohjelma toimii XP:tä uudemmilla Windows-versiolla, sekä iOS-, Android- ja Windows 10 Mobile -mobiilialustoilla.
Foobar2000 on muihin mediasoittimiin verrattuna myös erittäin kevyt. Käyttöliittymää helpotettiin ja vähemmän käytettyjä komponentteja poistettiin 0.9-version myötä.
Ominaisuuksia

Tuki Unicodelle
Sisäänrakennettu ReplayGain-tuki
Eri soittolistat eri välilehdillä
Tuki järjestelmän laajuisille pikanäppäimille
Pieni muistinkäyttö
Soittaa musiikkitiedostot suoraan zip- tai rar-arkistoista
Tukee mm. tiedostomuotoja MP3, MP4, MPC, AAC, WMA, OGG, Vorbis, Opus, FLAC, WavPack, WAV, AIFF, TTA, AU ja SND
Foobar2000 sisältää mukautuvan ja hyvin suunnitellun rajapinnan omien laajennusten kirjoittamiselle. Rajapinta mahdollistaa lähes minkä tahansa ominaisuuden lisäämisen tai muokkaamisen, aina käyttöliittymästä harvinaisten musiikkitiedostojen purkamiseen.
Foobar2000 tukee Applen iPodia ja Last.fm:ää kolmannen osapuolen kirjoittamien laajennusten avulla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (englanniksi)
Virallinen foorumi (englanniksi)
Virallinen wiki (englanniksi)
Luettelo Urjalan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Urjalan julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Urjalan kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
VL Kotka

| VL Kotka |
| --- | --- |
 Prototyyppi KA-144 rullauskokeissa Suomenlinnan edustalla lokakuussa 1930.
Tyyppi:  meritoiminta- ja kevyt pommikone
Alkuperämaa:   Suomi
Valmistaja:  Valtion lentokonetehdas
Ensilento:  1. lokakuuta 1930
Esitelty:  marraskuu 1930
Poistettu käytöstä:  helmikuu 1945
Pääkäyttäjät:  Suomen ilmavoimat
Valmistusmäärä:  6 
Valmistusvuodet:  1930–1931
Yksikköhinta:  384 000 mk
VL Kotka oli suomalainen Valtion lentokonetehtaan valmistama yksimoottorinen kaksipaikkainen meritoiminta- ja kevyt pommikone. Kotka suunniteltiin kalliiksi osoittautuneen Blackburn Riponin kevyemmäksi ja halvemmaksi kotimaiseksi vastineeksi korvaamaan ilmavoimien vanhentuneita IVL A.22 Hansoja. Konetyyppi oli ainoa Suomessa suunniteltu sotakone, joka vastasi tilaushetkellä muun maailman sotilaskoneiden tasoa. Suomen ilmavoimilla oli käytössään kuusi kahdessa sarjassa valmistettua Kotkaa vuosina 1930–1945.