stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gerald R. Ford -luokka
Alukset

Yhdysvaltain laki vaatii ylläpitämään 11 lentotukialusta (12 ennen vuotta 2007). Aiemmat 10 Nimitz-luokan alusta tulivat palvelukseen 1975–2009 ja niiden suunniteltu käyttöikä on 50 vuotta.
CVN-81 saa nimensä toisen maailmansodan sankarin mukaan. Doris Miller palveli messipoikana USS West Virginialla Japanin hyökätessä Pearl Harboriin. Hyökkäyksen aikana hän otti käyttöönsä aluksen yhden ilmatorjuntatykeistä, johon hänellä ei ollut koulutusta. Miller oli ensimmäinen musta, joka palkittiin Navy Cross -ansiomerkillä.
| Runkonumero | Alus | Kölinlasku | Vesillelasku | Luovutettu | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| CVN-78 | USS Gerald R. Ford | 13. lokakuuta 2009 | 11. syyskuuta 2013 | 22. heinäkuuta 2017 |  |
| CVN-79 | USS John F. Kennedy | 22. elokuuta 2015 | 29. lokakuuta 2019 | 2024 (suunniteltu) |  |
| CVN-80 | USS Enterprise | 5. toukokuuta 2022 | 2025 (suunniteltu) | 2027 (suunniteltu) |  |
| CVN-81 | USS Doris Miller | 2026 (suunniteltu) | 2028 (suunniteltu) | 2030 (suunniteltu) |  |
| CVN-82 | USS William J. Clinton | 2027 (suunniteltu) | 2032 (suunniteltu) | 2034 (suunniteltu) |  |
| CVN-83 | USS George W. Bush | ei tiedossa | ei tiedossa | ei tiedossa |  |
Niké liga

Niké liga on Slovakian jalkapalloilun korkein sarjataso. Sarja perustettiin vuonna 1993 Slovakian itsenäistyttyä Tšekkoslovakiasta vuotta aiemmin. Liigassa pelaa 12 joukkuetta. Voittaja pääsee Mestarien liigan ensimmäiselle karsintakierrokselle, toiseksi ja kolmanneksi sijoittuneet pääsevät UEFA:n konferenssiliigan karsintoihin.
Niké liga on keskivahva eurooppalainen jalkapallosarja. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa sijalle 29. ajanjaksolla 2020–2024.
Joukkueet kaudella 2024–25

Lähde:
FC DAC 1904 Dunajská Streda
MFK Dukla Banská Bystrica
KFC Komárno
FC Košice
MFK Ružomberok
MFK Skalica
ŠK Slovan Bratislava
FC Spartak Trnava
AS Trenčín
FK Železiarne Podbrezová
MFK Zemplín Michalovce
MŠK Žilina
Mestarit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  1994 Slovan Bratislava  1995 Slovan Bratislava  1996 Slovan Bratislava  1997 Košice  1998 Košice  1999 Slovan Bratislava  2000 Inter Bratislava |  2001 Inter Bratislava  2002 MŠK Žilina  2003 MŠK Žilina  2004 MŠK Žilina  2005 Artmedia Petržalka  2006 Ružomberok  2007 MŠK Žilina |  2008 Artmedia Petržalka  2009 Slovan Bratislava  2010 MŠK Žilina  2011 Slovan Bratislava  2012 MŠK Žilina  2013 Slovan Bratislava  2014 Slovan Bratislava |  2015 FK AS Trenčín  2016 FK AS Trenčín  2017 MŠK Žilina  2018 Spartak Trnava  2019 Slovan Bratislava  2020 Slovan Bratislava  2021 Slovan Bratislava |  2022 Slovan Bratislava  2023 Slovan Bratislava |
Aiheesta muualla

Liigan virallinen sivusto (slovakiksi)
| n k  Pääsarjatason jalkapallosarjat Euroopassa (UEFA) |
| --- | --- |
 Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Islanti  Israel  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales
Faʻafafine ja faʻafatama

Faʻafafine ja faʻafatama ovat samoalaisia sukupuoli-identiteettejä. Niitä luonnehditaan kolmanneksi ja neljänneksi sukupuoleksi, eli ne kuuluvat muunsukupuolisuuden sateenvarjon alle.
Faʻafafinet ja faʻafatamat ovat Samoalla arvostetussa roolissa ja olennainen osa samoalaista yhteiskuntaa. Joskus heillä uskotaan olevan ainutlaatuisia tai yliluonnollisia voimia sukupuolensa ansiosta.
Faʻafafinet on syntymässä luokiteltu miehiksi, mutta omaavat paljon feminiinisiä piirteitä. Faʻafatamat on puolestaan määritelty syntymässä naisiksi, mutta heidän itseilmaisussaan ilmenee paljon maskuliinisuutta.
1. HNL

| 1>  HNL |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi 1. HNL -kausi 2021–2022 

Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Kroatia
Perustettu:  1992
Joukkueita:  10
Hallitseva mestari:  Dinamo Zagreb
Eniten mestaruuksia:  NK Dinamo Zagreb (22)
Alempi taso:  2. HNL
Aiheesta muualla
Sivusto
Kroatian ykkösliiga eli Prva hrvatska nogometna liga, nykyään viestintäsponsorin mukaan virallisesti T-Com 1. HNL, on Kroatian miesten jalkapalloilun korkein sarjataso. 
Liiga perustettiin 1991 Jugoslavian hajoamisen aikoihin. Ensimmäinen kausi käynnistyi helmikuussa vuonna 1992. Sarjan järjestää Kroatian jalkapalloliitto.
Liigaan osallistuu 10 joukkuetta ja kausi kestää heinä-elokuun vaihteen tienoilta toukokuuhun. Viimeiseksi sijoittunut joukkue putoaa suoraan Kakkosliigaan ja toiseksi viimeiseksi sijoittunut joukkue karsii Kakkosliigan kakkosen kanssa. Liigan voittaja pääsee Mestarien liigan ensimmäiselle karsintakierrokselle ja sijoille 2-4 sijoittuneet Konferenssiliigan toiselle karsintakierrokselle.
Kroatian ykkösliiga on tasoltaan hyvää eurooppalaista keskitasoa. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa sijalle 20. ajanjaksolla 2020–2024.
Joukkueet kaudella 2021–2022

Dinamo Zagreb
Gorica
Hajduk Split
Hrvatski Dragovoljac
Istra 1961
Lokomotiva
Osijek
Rijeka
HNK Šibenik
Slaven Belupo
Mestarit

1992 HNK Hajduk Split
1993 NK Dinamo Zagreb (nimellä Croatia Zagreb)
1994 HNK Hajduk Split
1995 HNK Hajduk Split
1996 NK Dinamo Zagreb (nimellä Croatia Zagreb)
1997 NK Dinamo Zagreb (nimellä Croatia Zagreb)
1998 NK Dinamo Zagreb (nimellä Croatia Zagreb)
1999 NK Dinamo Zagreb (nimellä Croatia Zagreb)
2000 NK Dinamo Zagreb
2001 HNK Hajduk Split
2002 NK Zagreb
2003 NK Dinamo Zagreb
2004 HNK Hajduk Split
2005 HNK Hajduk Split
2006 NK Dinamo Zagreb
2007 NK Dinamo Zagreb
2008 NK Dinamo Zagreb
2009 NK Dinamo Zagreb
2010 NK Dinamo Zagreb
2011 NK Dinamo Zagreb
2012 NK Dinamo Zagreb
2013 NK Dinamo Zagreb
2014 NK Dinamo Zagreb
2015 NK Dinamo Zagreb
2016 NK Dinamo Zagreb
2017 HNK Rijeka
2018 NK Dinamo Zagreb
2019 NK Dinamo Zagreb
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
| n k  Pääsarjatason jalkapallosarjat Euroopassa (UEFA) |
| --- | --- |
 Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Islanti  Israel  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales 
Kroatian jalkapallo
Lajiliitto: Kroatian jalkapalloliitto 

Pääsarja:1. HNL | 2.sarjataso: 2. HNL | Naisten pääsarja: 1. HNLŽ 

Cup-kilpailut: Kroatian cup | Kroatian Super cup 

Maajoukkueet: Kroatian maajoukkue | Kroatian naisten maajoukkue | Alle 21-vuotiaiden maajoukkue
Finney

Finney on irlanninkielinen nimi, joka esiintyy sekä paikannimenä että sukunimenä. Se voi viitata muun muassa seuraaviin:
Paikkoja

Finneyn piirikunta Yhdysvaltojen Kansasissa
Henkilöitä

Albert Finney (1936–2019), brittiläinen näyttelijä
Charles Finney (1792–1875), yhdysvaltalainen lakimies, Oberlin Collegen presidentti ja uskonnollinen vaikuttaja
Hal Finney (1956–2014), yhdysvaltalainen tietojenkäsittelytieteilijä, kryptografi ja libertaari
Ross Lee Finney (1906–1997), yhdysvaltalainen säveltäjä
Tom Finney (1922–2014), brittiläinen jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Finney”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Serbian Superliiga

Superliiga (serb. Суперлига Србије, Superliga Srbije) on Serbian jalkapallon pääsarja.
Superliiga perustettiin vuonna 2006. Sitä edelsi vuonna 1992 perustettu Jugoslavian liittotasavallan/Serbia ja Montegron ykkösliiga, kunnes Montenegro irtautui valtioliitosta.
Sarjassa pelaa 16 joukkuetta. Joukkueet pelaavat keskenään kaksinkertaisen sarjan. Sarjan mestari pääsee Mestarien liigan toiselle karsintakierrokselle. Sijoille 2-4 sijoittuneet joukkueet pääsevät Konferenssiliigan toiselle karsintakierrokselle.
Serbian Superliiga on tasoltaan hyvää eurooppalaista keskitasoa. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa sijalle 19. ajanjaksolla 2020–2024.
Joukkueet kaudella 2024–2025

OFK Beograd
FK Čukarički
FK IMT
FK Jedinstvo Ub
FK Mladost Lučani
FK Napredak Kruševac
FK Novi Pazar
FK Partizan
Belgradin Punainen tähti
FK Radnički 1923
FK Radnički Niš
FK Spartak Subotica
FK Tekstilac Odžaci
FK TSC
FK Vojvodina
FK Železničar Pančevo
Mitalistit

| Serbia ja Montegron ykkösliigan mestarit> Kausi | Serbia ja Montegron ykkösliigan mestarit> Mestari | Serbia ja Montegron ykkösliigan mestarit> Hopeaa | Serbia ja Montegron ykkösliigan mestarit> Pronssia | Serbia ja Montegron ykkösliigan mestarit> Maalikuningas | Serbia ja Montegron ykkösliigan mestarit> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992–1993 | Partizan | Punainen tähti | Vojvodina | Anto Drobnjak (Punainen tähti)   Vesko Mihajlović (Vojvodina) | 22 |
| 1993–1994 | Partizan | Punainen tähti | Vojvodina | Savo Milošević (Partizan) | 21 |
| 1994–1995 | Punainen tähti | Partizan | Vojvodina | Savo Milošević (Partizan) | 30 |
| 1995–1996 | Partizan | Punainen tähti | Vojvodina | Vojislav Budimirović (Čukarički Stankom) | 23 |
| 1996–1997 | Partizan | Punainen tähti | Vojvodina | Zoran Jovičić (Punainen tähti) | 21 |
| 1997–1998 | Obilić | Punainen tähti | Partizan | Saša Marković (FK Železnik/Punainen tähti) | 27 |
| 1998–1999 | Partizan | Obilić | Punainen tähti | Dejan Osmanović (FK Hajduk Kula | 16 |
| 1999–2000 | Punainen tähti | Partizan | Obilić | Mateja Kežman (Partizan) | 27 |
| 2000–2001 | Punainen tähti | Partizan | Obilić | Petar Divić (OFK Beograd) | 27 |
| 2001–2002 | Partizan | Punainen tähti | FK Smederevo | Zoran Đurašković (FK Mladost Lučani) | 27 |
| 2002–2003 | Partizan | Punainen tähti | OFK Beograd | Zvonimir Vukić (Partizan) | 22 |
| 2003–2004 | Punainen tähti | Partizan | FK Železnik | Nikola Žigić (Punainen tähti) | 19 |
| 2004–2005 | Partizan | Punainen tähti | Zeta | Marko Pantelić (Punainen tähti) | 21 |
| 2005–2006 | Punainen tähti | Partizan | FK Voždovac | Srđan Radonjić (Partizan) | 20 |

| Serbian superliigan mestarit> Kausi | Serbian superliigan mestarit> Mestari | Serbian superliigan mestarit> Hopeaa | Serbian superliigan mestarit> Pronssia | Serbian superliigan mestarit> Maalikuningas | Serbian superliigan mestarit> Maalit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006–2007 | Punainen tähti | Partizan | Vojvodina | Srđan Baljak (FK Banat Zrenjanin) | 18 |
| 2007–2008 | Partizan | Punainen tähti | Vojvodina | Nenad Jestrović (Punainen tähti) | 13 |
| 2008–2009 | Partizan | Vojvodina | Punainen tähti | Lamine Diarra (Partizan) | 19 |
| 2009–2010 | Partizan | Punainen tähti | OFK Beograd | Dragan Mrđa  (Vojvodina) | 22 |
| 2010–2011 | Partizan | Punainen tähti | Vojvodina | Ivica Iliev (Partizan)   Andrija Kaluđerović (Punainen tähti) | 13 |
| 2011–2012 | Partizan | Punainen tähti | Vojvodina | Darko Spalević (FK Radnički 1923) | 19 |
| 2012–2013 | Partizan | Punainen tähti | Vojvodina | Miloš Stojanović (FK Jagodina) | 19 |
| 2013-2014 | Punainen tähti | Partizan | Vojvodina |  |  |
| 2014-2015 | Partizan | Punainen tähti | Čukarički |  |  |
| 2015-2016 | Punainen tähti | Partizan | Čukarički |  |  |
| 2016-2017 | Partizan | Punainen tähti | Vojvodina |  |  |
| 2017-2018 | Punainen tähti | Partizan | Radnički Niš |  |  |
| 2018-2019 | Punainen tähti | Radnički Niš | Partizan |  |  |
Aiheesta muualla

[superliga.rs Virallinen sivu]
Meridian Superliga (Arkistoitu – Internet Archive)
Serbian jalkapallo
Lajiliitto: Serbian jalkapalloliitto 

Pääsarja:Meridian Superliga | 2.sarjataso: Prva Liga 

Cup-kilpailut: Serbian cup 

Maajoukkueet: Serbian maajoukkue | Serbian naisten maajoukkue | Alle 21-vuotiaiden maajoukkue
| n k  Pääsarjatason jalkapallosarjat Euroopassa (UEFA) |
| --- | --- |
 Alankomaat  Albania  Andorra  Armenia  Azerbaidžan  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Englanti  Espanja  Färsaaret  Georgia  Gibraltar  Irlanti  Islanti  Israel  Italia  Itävalta  Kazakstan  Kosovo  Kreikka  Kroatia  Kypros  Latvia  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Montenegro  Norja  Pohjois-Irlanti  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Skotlanti  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Wales
Olavi Lanu

| Olavi Lanu> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Lennart Olavi Lanu
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1925 Viipurin maalaiskunta
Kuollut: 11. toukokuuta 2015 (89 vuotta) Lahti
Ammatti:  taidemaalari ja kuvanveistäjä
Taiteilija
Ala:  kuvataide
Taidesuuntaus:  ympäristötaide
Kuuluisimpia töitä:  Kaanaan häät, Elämää suomalaismetsissä
Palkinnot
 IV palkinto valtion taidekilpailussa 1968, Lahden kaupungin taidepalkinto 1974, I palkinto Impivaaran uimahallin taidekilpailussa 1975, Lahti-plaketti 1978, 1982, Esifinalisti Louisianan maailmannäyttelyn vesiveistoskilpailussa 1983, Hämeen läänin taidepalkinto 1983, Taiteilijaprofessorin arvo 1986, Lahden kaupungin tunnustuspalkinto 1986, Lahti mitali n:o 24, 1987, Paulon Säätiön taidepalkinto 1994, Pro Finlandia 1998 
Lennart Olavi Lanu (10. heinäkuuta 1925 Viipurin maalaiskunta – 11. toukokuuta 2015 Lahti) oli suomalainen taidemaalari ja kuvanveistäjä, jolle myönnettiin taiteilijaprofessorin arvonimi vuonna 1989. Hänet tunnetaan suurikokoisista veistoksistaan, joissa pohditaan ihmisen ja luonnon suhteita. Lanu osallistui Venetsian biennaaliin vuonna 1978 veistoksillaan, joissa käytettiin luonnonmateriaaleja. Sen jälkeen Lanusta tuli kansainvälisesti tunnettu kuvanveistäjä.
Tuotannon kehitys

Olavi Lanun taiteen kehitys voidaan jakaa kolmeen vaiheeseen, joka muuttui erilaisten kokeilujen kautta maalauksista kolmiulotteisuuteen.
Tuotannon kehitys > Taidemaalari

Olavi Lanu aloitti uransa taidemaalarina, jolloin hän  maalasi kirkkain värein ja suurin siveltimenvedoin henkilökuvia ja maisemia. Lanu kertoi kokeneensa 1950-luvulla taiteellisen kriisin, jolloin hän etsi uusia tapoja tehdä taidetta. Hän hylkäsi värit täysin ja luopui figuratiivisesta ilmaisusta. Tällöin syntyi  teos Kaanaan häät, joka on kooltaan 135 x 185 senttimetriä oleva öljymaalaus. Teos on toteutettu kokonaan mustilla sävyillä ja siihen on maalattu sarjoittain rytmillisessä järjestyksessä koholla olevia kuvioita. Maalaus on abstrakti mutta siinä voidaan havaita hienoja formalistisia piirteitä, ihmishahmoja ja kasvoja, sekä kaupunkimaisemaa.
Lanu ryhtyi tekemään maalauksia, joissa oli selkeitä geometrisia pintoja. Vähitellen maalausten värit himmenivät, kunnes ne olivat lähes mustia. Hän saattoi levittää maalauksiinsa paksusti väriä, johon hän sekoitti hiekkaa, sekä veti niihin viivoja ja uurroksia. Ne näyttivät maan hiekan viesteiltä. Lanu kokeili reliefejä, sekä teki kohopintaisia maalauksia, veistoksia pehmeästä muovista, sekä puutapeista koottuja korkeita pinoja. Hän teki myös kineettistä taidetta ja kutoi räsymattoja.
Ensimmäissä vaiheessa painopiste siirtyi väristä ja maaleista aineeseen, sekä esittävästä ei esittävään taiteeseen. Varhaiset maalaukset olivat perinteisiä vesi-, öljyväri- sekä temperamaalauksia. Työt olivat tavallisesti värikkäitä ja kubistisia maisemia- ja henkilökuvia.
Toisessa vaiheessa kehitys johti abstraktiin taiteeseen tummien monokromaattisten ja yksinkertaisten töiden kautta kolmiulotteisempaan suuntaan. Työt olivat vaaleita ja niissä oli informalistisia piirteitä. Lanun käyttämä hiekkatempera, ulospäin pyrkivät nystyrät, sekä valon ja varjon efektit viittasivat maalauksen muuttumiseen reliefeiksi. Lanun 1960-luvun informalistisia teoksia kritisoitiin ohuiksi ja jopa kaikista efekteistä puhtaaksi riisutuiksi. Lanu itse piti kritiikkiä myönteisenä, joka johti lopulta aineellisen maailman löytämiseen.
Tuotannon kehitys > Taide ja luonto

Olavi Lanun taiteen kolmatta kehitysvaihetta luonnehtii taiteen, työn ja luonnon suhteiden tarkastelu. Tämä prosessi alkoi 1970-luvun alussa. Lanua kiehtoi ihmisen suhde luontoon, sekä erilaiset panteistiset ja mystiset ihmishahmot, jotka saivat elämän luonnon keskeltä. Lanun valokuvatessa teoksiaan hän huomasi niiden toimivan itsenäisinä taideteoksina. Vaiheen alussa työt olivat osa luontoa, eikä niiden ollut tarkoitus kestää aikaa. Lanun taiteessa on esillä vahvasti rakkaus kotimaan luontoon.
Tunnettu Lanun veistossarja on Elämää suomalaismetsissä. Sen useimmat teokset hän suunnitteli tarkoin valitsemaansa paikkaan, niin että lähellä olevat puut, kivet ja kannot olivat myös tärkeitä. Esimerkiksi Mesiangervotyttö kesti vain muutaman tunnin, mutta ympärillä olevat kukat jäivät tuoksumaan.
Ihmishahmot, jotka ovat osana metsää, ovat vahva näyttö suomalaisesta luonnontunteesta ja suomalaisen maiseman personifikaatiosta.
Olavi Lanu teki päivittäin retkiä lähimetsiin, ammensi niistä inspiraatiota ja keräsi niistä materiaaleja töihinsä. Ajan myötä teosten koko kasvoi ja ne tulivat vahvemmiksi. Ympäristötaide oli aluksi esillä näyttelyissä valokuvina, mutta näyttelykutsujen myötä tarve kestävimpiin materiaaleihin kasvoi. Lanu alkoi jäljitellä luonnonmateriaaleja lasikuidusta, hartsista ja betonista valmistamissaan teoksissa. Kuvanveistäjän tuotannossaan Lanu sai innostuksen betonin käyttöön jo toimittuaan jatkosodassa betonilaboranttina.
Lanun luonnontaide sai alkunsa samaan aikaan, kun ihmiset alkoivat huolestua luonnonvarojen tuhlaamisesta ja ihmiskunnan tulevaisuudesta. Lanun itsensä mukaan hänen töillään ei ole oikeastaan minkäänlaista sanomaa, vaan hän halusi vain viestittää tekemisen ilon.
Tuotannon kehitys > Venetsian biennaali ja vastaanotto

Venetsian biennaalin teema vuonna 1978 oli "Luonnosta taiteeseen – taiteesta luontoon". Markku Valkonen raportoi kuitenkin, että monen maan paviljongista ei löydä edes hyvällä tahdolla teemaa valaisevaa taidetta, ja tämän vuoksi Lanun teosten luonnonläheisyys vain korostuu. Valkosen mukaan:
Lanun erikoislaatuisille veistoksille biennaali on ensinäyttely. Suomalainen  yleisö on nähnyt ne vain käsitetaiteena, valokuvien muodossa. Veistosten pinnan muodostavat luonnonaineet kuten tuohi, sammal ja kaarna. Ne ovat arkoja liikuteltavia, mutta Lanu kertoo kuljetuksen sujuneen miltei vaurioitta.
Olavi Lanusta tuli biennaalin ja kansainvälisen lehdistön tähti. Hän kertoi Suomen Kuvalehden haastattelussa, kuinka ulkomaiset toimittajat pitivät häntä eräänlaisena takametsien miehenä, joka ei ollut käynyt kirkonkylää kauempana, miehenä, joka rakentelee veistoksia kotonaan vain omaksi ilokseen. Erääs amerikkalainen toimittaja kysyi Lanulta: ”Miltä nyt tuntuu olla suuressa maailmassa?”, johon Lanu oli vastannut: ”Kaipaan vain takaisin syviin metsiin.”
Biennaalin jälkeen Elämää suomalaismetsissä -kokoelma oli esillä biennaalin pohjoismaisen osaston kiertonäyttelyssä kaikissa pohjoismaissa sekä Lanun kotikaupungissa Lahdessa vuonna 1979.
Lanu-puisto

Lanu-puisto on veistospuisto Lahden Kariniemenpuistossa, jossa on 12 Olavi Lanun suurta betonista valettua veistosta. Puisto rakennettiin vuosina 1989–1992.
Taideopiskelu

Olavi Lanu opiskeli Vapaassa Taidekoulussa vuosina 1946-47 ja Suomen Taideakatemian koulussa 1947-50. Hän jatkoi opintojaan Pariisissa Académie de la Grande Chaumieresissa ja Académie André Lhotessa 1952-53.
Näyttelyt

Olavi Lanu debytoi vuonna 1949 Nuorten näyttelyssä ja 1951 yksityisnäyttelyssä Kotkassa. Hän osallistui yksityisnäyttelyihin kotimaassa vuosina 1951–1997, sekä ulkomailla Pécsissä, Unkarissa vuonna 1987 ja Pariisissa vuonna 1998.
Ulkomaisiin yhteisnäyttelyihin Lanu osallistui muun muassa Norjassa 1960 ja Reykjavikissa 1961. Hän osallistui Sao Paulon biennaaliin 1967, Itämeren biennaaliin Rostockissa 1967, Venetsian biennaaliin 1978, Sydneyn biennaaliin 1982, Pariisin biennaaliin 1985 sekä kansainväliseen yhteisnäyttelyyn Fortalezassa Brasiliassa 1986.
Muu ura

Lanu opetti Launeen yhteislyseossa 1959–1975, Taideteollisessa ammattikoulussa 1968–1971, Lahden Muotoiluinstituutissa 1975–1980 ja 1984–1989, sekä Lahden taideinstituutissa 1979–1982.
Olavi Lanu kuului Dimensio-taiteilijaryhmään.
Lanu vaikutti kokoomuslaisena kunnallispoliitikkona Lahden museo-, taide- ja kulttuurilautakunnissa. Hän toimi Lahden Taiteet -yhdistyksessä ja Naurutaiteet-juhlan keskeisenä promoottorina 1960-luvulla.
Tunnustuksia

Lahden keskustassa oleva kävelykatu, joka on Vapaudenkadun ja Aleksanterinkadun välinen osa Rautatienkatua, on nimetty Lanunaukioksi.
Lahden kaupunginhallitus myönsi Lanulle Lahti-mitalin vuonna 1987. Samasta vuodesta alkaen
hän sai valtion ylimääräisen taiteilijaeläkkeen.
Lanulle myönnettiin 1998 Pro Finlandia -mitali.
Teoksia

Elämää suomalaismetsissä (1978)
Hellä kivi
Iso kivi
Kaari
Kaksi kiveä
Keko
Kiertynyt puu
Läpi harmaan kiven
Lehmus
Rankakasa
Lepäävä pajutyttö (2003, Kotkan veistospromenadi)
Kuvia julkisista teoksista

Kolme sulotarta, 1976, Lahti.
Mietiskelijä, 1980-luku, Kouvola.
Kivettymä, 1983, Lahti.
Lehmus, 1985, Lahti.
Kivikosta, 1988, Seinäjoki.
Autot, 1990, Kuusankoski.
(Istuva) Paju, 1991, Lahti.
Yhteispuu, 1996, Lahti.
Lepäävä pajutyttö, 2003, Kotka.
Siirtolohkare, Savonlinna.
Aiheesta muualla

Olavi Lanu Vellamon sivuilla [vanhentunut linkki] Artikkeli arkistossa, Archive.is
Olavi Lanun muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (digilehden tilaajille) Arkistoitu artikkeli, Archive.is
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Eliteserien (jalkapallo)

| Eliteserien |
| --- | --- |

Laji:  jalkapallo
Maa(t):   Norja
Perustettu:  1937
Joukkueita:  16
Eniten mestaruuksia:  Rosenborg BK (26)
Alempi taso:  OBOS-ligaen
Eliteserien on miesten jalkapallon pääsarja Norjassa.
Tippeligaen-nimi otettiin käyttöön vuonna 1991 Norsk Tippingin tultua liigan sponsoriksi. Sitä ennen sarja tunnettiin 1. divisioonana. Norsk Tippingin sponsorisopimus päättyi kauteen 2016. Kaudesta 2017 alkaen liigaa on kutsuttu nimellä Eliteserien.
Norjan Eliteserien on tasoltaan hyvää eurooppalaista keskitasoa. Sarja sijoittui UEFA:n maapistevertailussa sijalle 14. ajanjaksolla 2020–2024.
Sarjan katsojakeskiarvo kaudella 2006 oli 9 097, kun se vielä vuonna 1997 oli 4 735.
Pelisysteemi

Sarjassa pelaa 16 joukkuetta, jotka pelaavat keskenään kaksinkertaisen sarjan. Kausi kestää huhtikuusta lokakuuhun. Kauden päätteeksi kaksi vähiten pisteitä kerännyttä joukkuetta putoavat toiseksi korkeimmalle sarjatasolle OBOS-ligaeniin, jonka kaksi parasta joukkuetta nousevat tilalle. Kolmanneksi viimeinen joukkue karsii putoamisesta OBOS-ligaenin joukkueiden kanssa.
Joukkueet kaudella 2025

| Joukkue | Kaupunki | Stadion |
| --- | --- | --- |
| FK Bodø/Glimt | Bodø | Aspmyra Stadion |
| SK Brann | Bergen | Brann Stadion |
| Bryne FK | Time | Bryne Stadion |
| Fredrikstad | Fredrikstad | Fredrikstad Stadion |
| Hamarkameratene | Hamar | Briskeby Stadion |
| FK Haugesund | Haugesund | Haugesund Stadion |
| KFUM-Kameratene Oslo | Oslo | KFUM Arena |
| Kristiansund BK | Kristiansund | Kristiansund Stadion |
| Molde FK | Molde | Aker Stadion |
| Rosenborg BK | Trondheim | Lerkendal Stadion |
| Sandefjord Fotball | Sandefjord | Sandefjord Arena |
| Sarpsborg 08 FF | Sarpsborg | Sarpsborg Stadion |
| Strømsgodset Toppfotball | Drammen | Marienlyst Stadion |
| Tromsø IL | Tromsø | Romssa Arena |
| Viking FK | Stavanger | Viking Stadion |
| Vålerenga Fotball | Oslo | Intility Arena |