stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alexandre Picard

| Alexandre Picard> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. lokakuuta 1985 (ikä 39) Les Saules, Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  93 kg
Seura
Seura:  Jonquiere Marquis
Sarja:  LNAH
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–2019
Aik. seurat:  Syracuse Crunch (AHL) Columbus Blue Jackets (NHL) San Antonio Rampage (AHL) Norfolk Admirals (AHL) Genève-Servette HC (National league A) HC Davos (National league A) Hradec Kralove (Extraliga) Amur Habarovsk (KHL) Kunlun Red Star (KHL) EC Dornbirn (Itävalta)
NHL-varaus:  8. varaus, 2004 Columbus Blue Jackets
    
Alexandre Picard (s. 9. lokakuuta 1985 Les Saules, Quebec, Kanada) on kanadanranskalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan tyypillisesti vasen laitahyökkääjä. Columbus Blue Jackets varasi hänet ensimmäisellä varausvuorollaan, kaikkiaan kahdeksantena pelaajana, vuoden 2004 varaustilaisuudessa. Ennen NHL-debyyttiaan Picard pelasi neljä kautta junioriliiga QMJHLssa. Kaudelle 2005-2006 Picard siirtyi Columbuksen organisaatioon ja pääsi pelaamaan 17 NHL-ottelussa. Kaikkiaan Picard pelasi Columbuksen NHL-joukkueessa viidellä kaudella yhteensä 67 ottelussa. Näissä otteluissa hän ei kuitenkaan tehnyt ensimmäistäkään maalia ja merkkautti vain kaksi syöttöpistettä. Huolimatta olemattomista tehoista Picard ei kuitenkaan ollut pahin epäonnistuminen kyseisen vuoden varaustilaisuudessa. Ensimmäisen kierroksen varauksista kaksi pelaajaa ei koskaan päässeet debytoimaan NHL:ssa.
Maaliskuussa 2010 Columbus luovutti Picardin oikeudet Phoenix Coyotesille vastineeksi Chad Kolarikista. Phoenixin organisaatiossa Picardille kertyi kolmen kauden aikana alun toista sataa AHL-ottelua mutta ei lainkaan pelejä NHL:ssa. Kaudella 2011-2012 Picard voitti AHL:n mestaruuden Norfolk Admiralsin riveissä.
Kaudelle 2012-2013 Picard suuntasi Sveitsiin, jossa pelasi ensin kolme kautta Genève-Servetten joukkueessa ja yhden kauden Davosissa. Kaudelle 2016-2017 Picard vaihtoi Tsekin Extraliigaan Hradec Kraloven joukkueeseen.
Kaudelle 2017-2018 Picard siityi KHL-liigaan Amur Habarovskin joukkueeseen missä hän pääsi pelaamaan 28 ottelua. seuraavalle kaudelle hän siirtyi KHL:n kiinalaisjoukkue Kunlun Red Stariin, josta kuitenkin sai lähteä vain kolmen pelatun ottelun jälkeen. Seuraava oysäkki oli Itävallan liigan Dornbirn, jossa Picard pelasi 11 ottelua ennen paluutaan Kanadaan. Picard pelasi loppukaudesta kahdeksan ottelua LNAH-liigan Jonquiere Marquisin joukkueessa, jossa pelaa edelleen.
Vislenev Ostrov

| Vislenev Ostrov Висленев Остров |
| --- | --- |
 Vislenev Ostrov
 Koordinaatit: 58°42′8″N, 33°4′58″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Novgorodin alue
Piiri:  Okulovkan piiri
Kunta:  Borovjonka
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2010):  123
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vislenev Ostrov (ven. Висленев Остров) on kylä Novgorodin alueen Okulovkan piirin Borovjonkan kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Torbinoon, Ljubytinoon ja Borovjonkaan johtavien maanteiden risteyksessä 35 kilometriä Borovjonkasta pohjoiseen. Kylässä on 123 asukasta (vuonna 2010).
Seudulla on ollut 1600-luvulla syntynyttä karjalaisasutusta. 1800-luvun puolivälissä ja vielä 1900-luvun alussa karjalaa puhuttiin Vislenev Ostrovin eli Ostrovin lisäksi muun muassa lähikylissä Gorbovossa, Pamozovossa (Pamol’assa) ja Suhovossa.
Ennen vallankumousta Vislenev Ostrov kuului Kajovon volostiin. Vuonna 1908 siellä oli 348 asukasta, jotka harjoittivat maanviljelyä, metsätöitä ja karjanhoitoa. Kylässä oli koulu, viljamakasiini ja tsasouna. Vislenev Ostrovin kirkolla järjestettiin kahdesti vuodessa markkinat.
Vuodesta 1927 lähtien Vislenev Ostrov oli aluksi Torbinon ja myöhemmin Okulovkan piireihin kuuluneen kyläneuvostoalueen keskus. Vuonna 2005 se liitettiin Borovjonkan kuntaan.
Vislenev Ostrovista on linja-autoyhteydet Borovjonkaan ja Okulovkaan. Palveluihin kuuluvat kulttuuritalo, kirjasto, lääkintäasema ja posti. Kylässä on 1800-luvun lopussa rakennettu Pyhän Yrjön kirkko.
Sveitsin valtioneuvosto

| Sveitsin valtioneuvosto Ständerat (saksaksi) Conseil des États (ranskaksi) Consiglio degli Stati (italiaksi) Cussegl dals Stadis (retomaaniksi) |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  kaksikamarinen
Johto
Puhemies:  Alex Kuprecht (SVP)
Kokoonpano
Edustajia:  46
 
Puolueet:        CVP (13)       FDP (12)       SP (9)       SVP (6)       GPS (5)       Sitoutumaton (1) 
Vaalit
Valintatapa:  Listavaali
Viimeisimmät vaalit:  20. lokakuuta 2019
Kokouspaikka
 
 Bundeshaus, Bern
Kotisivut
 https://www.parlament.ch/fr/organe/conseil-des-etats
Sveitsin valtioneuvosto (saks. Ständerat, ransk. Conseil des États, ital. Consiglio degli Stati, retoromaaniksi Cussegl dals Stadis) on Sveitsin liittokokouksen ylähuone. Siihen kuuluu kaikkiaan 46 jäsentä.
Altonan vangit

Altonan vangit (ranskaksi Les sequestres d'Altona) on Jean-Paul Sartren kirjoittama näytelmä. Se sai kantaesityksensä vuonna 1959 Pariisin Théâtre de la Renaissancessa. Suomenkielinen ensiesitys oli vuonna 1962 Suomen Kansallisteatterissa.
Leena Jokiniemi

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten keilailu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten keilailu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten keilailu.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten keilailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Reno 1995 | joukkue |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Aalborg 2001 | single |  |
|  Hopeaa | Aalborg 2001 | joukkue |  |
|  Pronssia | Aalborg 2001 | pari |  |
Leena Jokiniemi (ent. Pulliainen, s. 28. elokuuta 1960 Haapajärvi) on suomalainen keilaaja. Hän on voittanut maailmanmestaruuden joukkuekilpailussa sekä saavuttanut kolme Euroopan-mestaruusmitalia. Joukkueiden Euroopan cupin hän on voittanut kahdesti. Hän aloitti keilailun helsinkiläisessä Missizippi-seurassa mutta on suurimman osan urastaan edustanut Mercuria.
Leena Jokiniemi, silloiselta nimeltään Pulliainen, voitti ensimmäisenä naisena Ballmaster-turnauksen tammikuussa 1994. Toukokuussa 1994 hän voitti henkilökohtaisen Suomen-mestaruuden Tuona vuonna hän nousi Suomen maajoukkueeseen ja oli mukana kesäkuussa joukkueiden Euroopan cupissa, jossa Suomi sijoittui viidenneksi. Henkilökohtaisessa Euroopan cupissa syyskuussa Jokiniemi saavutti hopeaa.
Helmikuussa 1995 Jokiniemi voitti kolme Pohjoismaiden-mestaruutta, joista yksi tuli henkilökohtaisesta kilpailusta. Heinäkuussa Renon MM-kilpailuissa Jokiniemi voitti joukkuekilpailun kultaa yhdessä Jaana Puhakan, Pauliina Aallon, Anu Peltolan ja Heta-Maija Allenin kanssa. Mercurin joukkueessa Jokiniemi voitti vuonna 1995 joukkueiden Suomen-mestaruuden ja SM-liigan mestaruuden.
Jokiniemi piti maailmanmestaruusvuoden jälkeen taukoa huippukeilailusta mutta oli voittamassa SM-liigan mestaruutta vuosina 1996 ja 1999. Hän palasi maajoukkueeseen 2000-luvun alussa. Vuonna 2000 hän kuului Euroopan cupin voittaneeseen joukkueeseen  ja saavutti joukkueiden maailmancupissa hopeaa. Mercurin riveissä hän voitti joukkueiden Suomen-mestaruuden. Helmikuussa 2001 Jokiniemi voitti Pohjoismaiden-mestaruuden joukkuekilpailussa sekä saavutti hopeaa sekaparien kilpailussa ja pronssia naisten parikilpailussa. Kesäkuussa 2001 Aalborgin EM-kilpailuissa Jokiniemi saavutti hopeaa singlessä ja joukkuekilpailussa sekä pronssia Heta-Maija Allenin kanssa parikilpailussa. Vuonna 2001 Mercur voitti jälleen SM-liigan mestaruuden.
Jokiniemi kuului Euroopan Cupin joukkueeseen vielä vuonna 2002, jolloin Suomi voitti kultaa voitettuaan loppuottelussa Saksan 382–366, ja vuonna 2004, jolloin Suomi saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Englannille 430–438. Joukkueiden maailmancupissa Suomi jäi seitsemänneksi vuonna 2004. Viimeisimmän SM-liigamestaruutensa Mercurin joukkueessa Jokiniemi voitti vuonna 2008.
Jokiniemi on jatkanut keilailua 2010-luvulla seniorisarjassa. Hän voitti seniorien Suomen-mestaruuden vuonna 2012 ja kolme Euroopan-mestaruutta vuonna 2015.
Jokiniemi on kaksi kertaa keilannut täyden 300 pisteen sarjan: Lohjalla joulukuussa 1995 ja Tapiolassa toukokuussa 1998.
Raute

| Raute Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: RAUTE
Markkina-arvo:  60,2 milj. € (31.12.2023)
Toimitusjohtaja:  Mika Saariaho
Puheenjohtaja:  Laura Raitio
Kotipaikka:  Lahti, Suomi
Liikevaihto:   145 milj. euroa (2023)
Liikevoitto:   1,9 milj. euroa (2023)
Tilikauden tulos:   1,4 milj. euroa (2023)
Henkilöstö:   754 (31.12.2023)
Tytäryhtiöt:  Suomessa Hiottu Oy, RWS-Engineering Oy ja Raute WPM Oy, muualla Raute Canada Ltd., Raute Inc., Raute Group Asia Pte Ltd., Raute (Shanghai) Machinery Co., Ltd, Raute (Changzhou) Machinery Co.. Ltd, Raute Chile Ltda., Concepción, Raute Service Indonesia
Kotisivu:  www.raute.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Raute on maailmanlaajuisesti toimiva konserni, joka tuottaa teknologiaa ja palveluita puuteollisuuteen. Konsernin emoyhtiö on Raute Oyj. Yhtiö toimittaa muun muassa viilun, vanerin sekä viilupuun ja -palkkien valmistuslaitteistoja. Raute on yksi maailman suurimpia vanerin ja viilupalkin valmistuslaitteistojen toimittaja.
Rauten edeltäjä Lahden Rauta- ja Metalliteollisuustehdas perustettiin vuonna 1908, ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1983. Rauten taustalla vaikuttaa Mustakallion suku, joka on ollut yhtiön toiminnassa lähes alusta saakka. Yhtiötä ovat johtaneet muun muassa Henrik Schwartzberg ja hänen poikansa Aarne ja Heikki Mustakallio.
Historia > Lahden Rauta- ja Metalliteollisuustehdas Osakeyhtiö (1908–1912)

Tehtailija P. Kuivalainen perusti vuonna 1908 Lahden Vesijärvenkadun varrelle entiseen splinttitehtaaseen konepajan, jossa korjattiin koneita ja valmistettiin rautasänkyjä. Lahden Rauta- ja Metalliteollisuustehdas Oy:n alkuajat olivat hankalat. Vaikeudet aiheutti neljän sisävesilaivan (Kaila, Aallotar, Päijänne ja Vehoniemi) valmistaminen ja vuonna 1911 yhtiö joutui rahoittajana toimineen Kansallis-Osake-Pankin haltuun. Pankki kutsui yhtiön tekniseen johtoon laivanrakennusinsinööri Henrik Schwartzbergin ja isännöitsijäksi Edvin Kauppisen. Schwartzberg lopetti ensi töikseen laivanrakennuksen, koska ei nähnyt siinä kasvun mahdollisuuksia.
Historia > Lahden Rautateollisuus Osakeyhtiö (1912–1942)

Schwartzbergin johdolla konepajasta tuli kannattava. Kun puusängyt syrjäyttivät Suomessa rautasängyt, yritys alkoi valmistaa vaakoja vuonna 1914. Lahden Vaaka -tehdas valmisti kymmenys- ja pöytävaakoja kotitalouksille ja kaupalle. Konepajassa tehtiin sisävesilaivoja, höyrykattiloita sekä -koneita.
Ensimmäiset ulkomaankaupat tehtiin ns. omilla sisämarkkinoilla vuosina 1914-1917, kun metallisorveja ja puunjalostuskoneita myytiin Venäjälle. Itsenäisyyden alkuvuosina Schwartzberg perheineen sai haltuunsa yhtiön osake-enemmistön.
1930-luvulla yritys alkoi valmistaa kehäsahoja, vaakoja ja vanerikoneita. Ensimmäinen viilusorvi valmistui vuonna 1931.
1930-luvun lopulla Aarne Mustakallio ja hänen veljensä Pauli Mustakallio jatkoivat Lahden Rautateollisuus Oy:n johdossa isänsä Henrik Schwartzbergin jälkeen. Paulista tuli teknillinen johtaja vuonna 1937 ja kun Henrik luopui toimitusjohtajuudesta seuraavana vuonna, Aarne Mustakalliosta tuli isännöitsijä ja toimitusjohtaja. Yritys luokiteltiin jo ennen talvisodan puhkeamista suurteollisuudeksi ja merkittävä osa sen tuotannosta meni vientiin.
Historia > Raute Oy (1983–1998)

Vuonna 1983 Lahden Rautateollisuus Oy:stä tuli Raute Oy. 1990-luvulla puunjalostuskonetoimialan koko tuotanto siirtyi Nastolaan ja tuotannollinen toiminta Lahden Vesijärvenkadun tehtaalla lopetettiin.
Heikki Mustakallio panosti yrityksen markkinointiin, tuotekehitykseen ja vientiin ja loi siitä koko maailmassa keskeisen vaneri- ja levyteollisuuden koneiden ja tuotantolinjojen valmistajan. Edistääkseen yhtiön asemaa maailmanmarkkinoilla, Mustakallio toimi aktiivisesti metalliteollisuuden vientijärjestössä Metexissä, perusti tytäryhtiöitä Pohjois- ja Etelä-Amerikkaan ja loi tärkeimpiin vientimaihin oman edustajaverkoston. Hänen johdollaan Raute Oy osallistui myös laajasti hyväntekeväisyyteen ja tuki useita kulttuuri- ja sotaveteraanien järjestöjä ja laitoksia. Heikki Mustakallion toimitusjohtajakausi kesti vuodesta 1970 vuoteen 1985, jolloin hän siirtyi päätoimiseksi hallituksen puheenjohtajaksi. Tämä oli ensimmäinen kerta lähes 75 vuoteen, kun Lahden Rautateollisuudetta johti suvun ulkopuolinen toimitusjohtaja. Vuonna 1987 Mustakallio siirtyi hallintoneuvoston puheenjohtajaksi, jossa tehtävässä hän toimi vuoteen 1992 asti. Uutena toimitusjohtajana aloitti Pekka Leppänen, jonka kuusivuotisella johtamiskaudella (1985–1991) perustettiin valmistumisyksikkö Kanadaan ja aloitettiin toiminta Aasiassa.
Neuvostoliiton hajoaminen oli yritykselle vaikea paikka: Nastolaan jäi 76 miljoonan markan arvosta koneita, joita ei oltu maksettu. Vienti Venäjälle ja entisiin neuvostotasavaltoihin saatiin kuitenkin palautettua muutamassa vuodessa. Tilanteesta selviydyttiin rankan saneerauksen avulla ja vuonna 1992 Raute Oy yhtiöitettiin uudelleen. Yhtiöön kuuluivat Raute Oy, Raute Wood Processing Machinery Oy ja Raute Precision Oy (entinen Lahden Vaaka) sekä konsernin kotimainen tytäryhtiö RWS-Engineering Oy. Huonekaluja valmistanut Sope/Sopenkorpi Oy lakkautettiin vuonna 1994. Samana vuonna Raute listautui pörssiin.
Rauten suuria asiakkaita 1990-luvulla olivat muun muassa maailman suurin lasinvalmistaja Saint-Gobain, jonka tehtaisiin Intiaan, Englantiin, Puolaan ja Tšekkiin Raute Precision toimitti raaka-ainejärjestelmät sekä oregonilainen Roseburg Forest Productions -yhtiö, jolle Raute Wood valmisti puupalkkitehtaan eli niin sanotun LVL-tuotantolinjan, jolla tehdään puupalkkeja sorvatusta viilusta liimaamalla.
Vuonna 1995 toimitusjohtajaksi nimitettiin yhtiön hallituksen puheenjohtaja Juha-Pekka Keskiaho, joka kuului Mustakallion sukuun äitinsä puolelta. Keskiaho jatkoi yhtiön kansainvälistämistä, rationalisoi sen liiketoimintoja ja keksi uutta käyttöä yhtiön suurelle kiinteistöomaisuudelle, joka oli jäänyt tarpeettomaksi.
Historia > Raute Oyj (1998–2009)

Vuonna 1998 konsernin liikevaihto oli 688 miljoonaa markkaa ja voitto 38 miljoonaa. Punnituslaitteita valmistava Raute-Precision teki kauppoja muun muassa Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Rauten toimitusjohtajana aloitti Risto Mäkitalo.
Vuonna 2003 Raute Precision kuului maailman kahden johtavan lasiteollisuuden raaka-ainelaitostoimittajan joukkoon ja oli kolmanneksi suurin laasti- ja tasoiteteollisuuden tehdastoimittaja. Suomessa se oli johtava punnitusalan yritys. Helmikuussa 2004 Raute-konserni myi Raute Precision (Lahti Precision Oy vuodesta 2007 lähtien) -liiketoiminnan pääomasijoitusyhtiö Eqvitec Partners Oy:lle ja Raute Precisionin toimivalle johdolle. Kaupasta saatu noin kahden miljoonan euron voitto käytettiin Raute Wood -liiketoimintaryhmän kehittämiseen.
Rauten toimitusjohtajaksi valittiin vuonna 2004 Tapani Kiiski. Mecano Group Oy siirtyi vuonna 2005 kokonaan Rauten omistukseen.
Vuoden 2008 finanssikriisi aiheutti yhtiön tilauskannassa romahduksen, ja yhtiön liikevaihto pieneni lähes 100 miljoonasta eurosta 37 miljoonaan euroon, ja tulos oli tappiollinen. Raute selvisi huonoista vuosista vahvan taseensa ansiosta ja henkilöstöjärjestelyillä, kuten lomautuksilla. Suurilta irtisanomisilta vältyttiin, kun vähennykset kohdistuivat alihankintaan.
Historia > Raute Oyj (2010–2019)

Rauten suurimpia tilauksia 2010-luvun alkupuolella olivat muun muassa 12 miljoonan euron arvoinen tuotantolinjojen uudistus venäläisen vaneriyhtiö Brjanskij Fanernyi Kombinatin tehtaassa kesällä 2010, 16 miljoonan euron arvoiset viilunsorvauslinja ja vanerin liimaus- ja puristuslinjat, jotka se toimitti CMPC:lle Maderasille Chileen vuonna 2012., 14 miljoonan euron arvoinen tilaus Pollmeier Furnierwerkstoffelle Creuzburgiin rakentamalle LVL-tehtaalle vuonna 2012. Vuonna 2012 Raute sai kaikkien aikojen suurimman tilauksensa, kun chileläisen Paneles Araucon vaneritehdas Nueva Aldeassa paloi ja se piti rakentaa uudelleen. Kaupan arvo oli yli 50 miljoonaa euroa.
Vuonna 2014 Raute sai 23 miljoonan euron arvoisen kone- ja laitetilauksen Steico Spolkan uudelle viilupalkkitehtaalle Czarna Wodaan. Viennin osuus tuotannosta oli noin 94 prosenttia, liikevaihto oli 94 miljoonaa euroa ja työntekijöitä 600, joista 400 työskenteli Suomessa.
Siinä missä muulla puutuoteteollisuudella ei mennyt kovin hyvin vuonna 2015, Raute joutui siirtymään Nastolan tehtaallaan kahdesta vuorosta kolmeen, jotta sai kaikki tilauksensa toimitettua. Se oli saanut alkuvuonna ennätysmäärän uusia tilauksia, viisinkertaisen määrän edelliseen vuoteen verrattuna. Esimerkiksi Stora Enso tilasi Rautelta 30 miljoonan euron arvoisen viilupalkkilinjan Varkauteen, Latvijas Finieris 31 miljoonan euron viilutehtaan laajennuksen Viroon ja UPM Plywood 13 miljoonan euron tilauksen tehtaalleen Otepäähän Viroon.
Vuonna 2016 Raute sai Metsä Woodilta 25 miljoonan euron arvoisen kone- ja laitetilauksen puuviilua valmistaviin tuotantolaitoksiinsa Lohjalla ja Äänekoskella. Venäläisen Vyatskiy Fanernyi Kombinat taas teki 32 miljoonan euron arvoisen tilauksen Kirovin seudulla sijaitsevan tehtaansa laajennukseen.
Keväällä 2017 Raute osti Metriguard -yhtiön Yhdysvalloista Pullmanin kaupungista. Metriguard toimitti mittalaitteistoja viilu- ja vaneriteollisuudelle. Lokakuussa UPM teki 21 miljoonan euron arvoisen tilauksen Chudovossa sijaitsevan koivuvaneritehtaansa laajennukseen  ja Yhdysvalloissa Oregonin osavaltion Rosenburgissa sijaitseva Roseburg Forest Products tilasi yli 11 miljoonan euron arvoisen viilupalkin ladontalinjan.
Tammikuussa 2018 Metsä Group tilasi 23 miljoonan eurolla Punkaharjun viilupalkkitehtaansa laajennukseen liittyen linjat ja niihin liittyvät palvelut. Raute teki historiansa suurimman liikevaihdon, 181 miljoonan euroa, josta liikevoittoa oli 15 miljoonaa euroa. Työntekijöitä se palkitsi työehtosopimusta suuremmilla palkankorotuksilla ja viikon lisäpalkalla. Yritys oli valitellut työvoimapulaa ja työntekijöiden palkitsemisella haluttiin vaikuttaa työnantajakuvaan.
Syyskuussa 2019 Raute uudisti johtamismalliaan vastaamaan paremmin sen asiakastarpeita. Lokakuussa venäläinen Segezha Group tilasi Kostroman seudulle Galichin kylään tulevalle uudelle vaneritehtaalleen kaikki koneet ja laitteet. Kaupan arvo oli 58 miljoonaa euroa.
Historia > Raute Oyj (2020–)

Loppuvuonna 2021 Raute kertoi siirtävänsä Shanghain toiminnot Jiangsun maakuntaan. Siirtoa perusteltiin toimittajaverkoston vahvistamisella, työvoiman saannilla ja kasvuvaralla.
Helmikuussa 2022 yli puolet yhtiön tilauskannasta oli Venäjältä. Kun Venäjä hyökäsi Ukrainaan, vienti piti lopettaa. Korvaavaa liiketoimintaa alettiin etsiä esimerkiksi Latinalaisesta Amerikasta. Huhtikuussa kerrottiin, että 18 vuotta Rautea johtanut Tapani Kiiski jättää tehtävänsä. Väliaikaisena toimitusjohtajana toimi Petri Strengell. Toukokuussa uudeksi toimitusjohtajaksi nimitettiin Mika Saariaho.
Marraskuussa 2023 Raute sai historiansa suurimman tilauksen, kun Metsä Wood tilasi siltä teknologiaa Äänekosken Kerto LVL -tehtaalleen. Kerto LVL on rakennusmateriaali, jota tehdään puuviilusta. Kaupan arvo oli 93 miljoonaa euroa. Maailmanlaajuinen komponenttipula heikensi yhtiön alihankkijoiden toimituskykyä. Yhtiön liiketulos oli positiivinen kolmen tappiollisen vuoden jälkeen.
Helmikuussa 2024 latvialainen AmberBirch SIA tilasi tehtaalleen Rauten teknologiaa. Muita isoja tilauksia tekivät uruguayilainen vaneritehdas Lumin ja ranskalainen viilupalkkilaitos Thebault Group. Komponenttipulaongelmia oli helpotettu muun muassa ottamalla käyttöön uusia toimittajia ja komponentteja ja aikaistamalla tilausprosessia.
Historia > Nimihistoria

Yrityksen nimi on vuosien varrella lyhentynyt ja muuttunut seuraavasti:
30.04.1908–15.03.1912 Lahden Rauta- ja Metalliteollisuustehdas Osakeyhtiö
16.03.1912–26.11.1942 Lahden Rautateollisuus Osakeyhtiö
27.11.1942–14.09.1983 Lahden Rautateollisuus Oy
15.09.1983–21.06.1998 Raute Oy
22.06.1998–Raute Oyj
Organisaatio

Suomalainen Raute Oyj on Raute-konsernin emoyhtiö. Siihen kuuluvat päätoimipiste Lahden Nastolassa ja Kajaanissa sijaitseva konenäkö- ja kosteusmittausteknologiaan erikoistunut valmistus- ja suunnitteluyksikkö.
Vuonna 2023 konserniin kuului kymmenen ulkomaista tytäryhtiötä. Yhtiön tuotantoyksiköt sijaitsevat Kanadassa (Vancouverin alueella), Kiinassa (Chagzhoun alueella) ja Yhdysvalloissa Pullmanissa, Washingtonin osavaltiossa. Paikallisia palvelupisteitä Rautella oli Chilessä, Indonesiassa, Italiassa, Kanadassa, Latviassa, Puolassa ja Yhdysvalloissa. Näiden lisäksi yhtiöllä on myös myyntiagentteja ja paikallisia palvelupisteitä.
Suurin Rauten yksiköistä on Wood processing, joka valmistaa ja myy puunjalostuslaitteita. Muita yksiköitä ovat palvelu- ja analyysiliiketoiminta-alueet eli Services ja Analyzers.
Organisaatio > Omistajat

Rauten pääomistaja on Mustakallion suku, joka on ollut mukana yhtiön toiminnassa yli sata vuotta, ja jonka osuus äänivallasta on yli puolet. 1950-luvulla yhtiön omistus jakautui alle kymmenen suvun jäsenen kesken. Konsernin yhtiöjärjestyksessä on lunastuspykälä, jonka mukaan Henrik Schwarzbergin jälkeläiset ovat etuoikeutettuja omistajia. 1970-luvun lopulla yhtiöllä oli alle 30 omistajaa. Vuonna 2017 sukuomistajia, joilla oli kantasarjan osakkeita, oli yli viisikymmentä. Vuoden 2023 yhtiökokouksessa osakekannat päätettiin yhdistää, muutos tuli voimaan samana keväänä.
Yhtiön osake on noteerattu Helsingin pörssissä. Suurimmat omistajat 30.11.2024 olivat:
Göran Sundholm
Mikko Laakkonen
eQ Suomi
Mandatum Henkivakuutusosakeyhtiö
Stephen Industries Inc Oy
Tuotteet ja markkinat

Rauten asiakkaat toimivat vaneri-, viilu- ja LVL-teollisuudessa. Vanerin ja viilupuun tehdaskokonaisuuksien toimittajana Raute on markkinajohtaja. Raute on maailman ainoa yritys, joka pystyy myymään kokonaisen vaneritehtaan, aina tukkien käsittelystä levyjen jatkokäsittelyyn. Yrityksen kilpailijat ovat yrityskooltaan pienempiä ja alueellisia toimijoita, jotka ovat erikoistuneet vain johonkin prosessin osaan. Esimerkiksi japanilainen Hashimoto on Rautea suurempi viilunsaumauksessa. Rauten suurin kilpailija on japanilainen Meinan, jonka liikevaihto oli vuonna 2014 alle puolet Rauten liikevaihdosta. Yrityksen liiketoiminta on poikkeuksellisen suhdanneherkkää, mitä selittänee esimerkiksi se, että vanerin globaali tuotanto nousi 85 prosenttia vuodesta 2000 vuoteen 2017 ja LVL:n tuotanto lisääntyi vuosien 2011–2017 välillä 57 prosenttia. Yhtiön kysyntä linkittyy elintason nousuun ja kestävyyden tavoitteluun, jotka nostavat osaltaan puurakentamisen tarvetta. Vuosina 2014–2018 yhtiön päämarkkina-alue oli Eurooppa, sen jälkeen kehittyvien maiden merkitys on noussut.
Raute toimittaa projektitoimituksina kokonaisten tehtaiden ja tuotantolinjojen lisäksi myös yksittäisiä koneita ja niiden automaatioratkaisuja, konenäkösovelluksia ja mittausteknologiaa. Rauten teknologiapalveluihin kuuluvat laitteiden kunnossapito, modernisointi ja varaosat, koulutus, asiakkaan liiketoiminnan kehittäminen sekä digitaaliset palvelut. Sen automaatiotuotteisiin kuuluvat esimerkiksi kuten ohjelmoitavat logiikat, laserin hyödyntäminen ja ultraäänimittaus. Yhtiö hyödyntää tekoälyä ja erilaisia neuroverkkoratkaisuja ja kehittää konenäköä hyödyntäviä sovelluksia ja laitteistoa.
Rauten tavoitteena on eri tavoin vähentää asiakkaiden puukustannuksia. Esimerkiksi Smartmill-tuotekonseptin avulla Rauten asiakkaat ovat säästäneet 15 prosenttia puukustannuksissaan.
Kiina ja Intia ovat maailman suurimpia vanerin tuottajia, LVL-markkinoita hallitsee USA.
Raute kirjallisuudessa

Timo Sandberg on kertonut Rauten tarinaa kirjoissaan, esimerkiksi Mustamäessä. Rautesta on kirjoitettu myös kaksi historiikkia, Laura Visapään vuonna 1997 kirjoittama Tarinoita Rautesta sekä Sinikka Mustakallion ja Brian Flemingin vuonna 1998 julkaistu Raute 1908-1998.
Aiheesta muualla

Yrityksen verkkosivu