Fernand Allard l’Olivier
Elämänvaiheita > Belgian Kongossa

Saadakseen rahoituksen matkalleen l´Olivier pyysi muiden taiteilijoiden tavoin apurahan matkalleen Belgian siirtomaaministeriöstä. Tähän myönnyttiin ja vastineeksi hänen piti maalata maalauksia siirtomaaministeriön näyttelyyn. Kongoon l’Olivier matkusti Dar es Salaamin kautta missä hän tapasi ystävänsä Genvalin. Sieltä matka suuntautui Kasai- joen varrelle ja edelleen Matadin satamakaupunkiin ja kotiin. Matka päättyi vuonna 1929. Siirtomaaministeriö käytti l’Olivierin maalauksia propagandavälineinä osoittamaan kolonialismin hyviä puolia. Kongolaisia pidettiin tuohon aikaan "jaloina villeinä", mitä taiteilija vastusti.
Matka Kongoon oli ollut l’Olivieriellä sekä työntäyteinen että valtava elämys. Sinä aikana oli tapahtunut Wall Streetin pörssiromahdus. Matkalla tehdyt maalaukset ja piirrokset eivät menneet kaupaksi, sillä taidetta ostava yleisö oli paljolti menettänyt rahansa.
Valtiovalta halusi Belgian Kongoon lisää varakkaita turisteja. Mainosmateriaaleihin tarvittiin julisteita ja monelaista  kuva-ainetoa. Tehtävään tarvittiin taiteilijoita ja talousvaikeuksissa ollut l’Olivier päätti lähteä matkaan. Matka alkoi marraskuussa vuonna 1932. Sen oli tarkoitus suuntautua Tanganjikajärvelle ja Burundiin sekä Ruandaan.
Kongolaisiin l’Olivier suhtautui aina sekä ystävällisesti että kunnioituksella. Hän päätti opetella jopa muutaman sanan paikallisia kieliä. Vaimolleen osoittamissaan kirjeissään hän kuvaili miten huonosti kongolaisia kohdellaan; heiltä vaaditaan ylimitoitettuja työsuorituksia ja palkka on erittäin pieni. Hän ei myöskään voinut hyväksyä miten belgialaiset moittivat kongolaisia laiskuudesta.
Toisessa vaimolleen osoittamassaan kirjeessä hän kiinnittää huomionsa outoon varojen käyttöön. Eräs siirtomaaviranomainen valittaa l’Olivierielle, että Kongon kassa on tyhjä, mutta lähtiessään maasta hän lahjoittaa Matadin papeille kolme ja puolimiljoonaa Belgian frangia. Häntä suorastaan raivostuttavat kongolaisten selkänahoista omaisuuksia repivät siirtomaavirkailijat.
Toinenkin matka oli ollut työntäyteinen. Huhtikuussa vuonna 1933 l’Olivier oli omasta mielestään tehnyt tarpeeksi maalauksia Leopoldvillessä ja Costermansvillessä pidettäviä näyttelyitä varten. Matkaan oli lähdettävä jokilaivalla Kongo-jokea pitkin.
Kesäkuun yhdeksäntenä päivänä vuonna 1933 l’Olivier oli matkalla kohti Leopoldvilleä jokilaivalla joka alkoi rantautua yötä varten Yanongéssa. Kello 20.15 l’Olivier oli keskustelemassa muiden matkustajien kanssa kun hän sanoi poistuvansa hetkeksi. Hänen nähtiin menevän kohti hyttiään. Sen jälkeen kuului ääni, kuinka jotain putosi veteen. L’Olivier  oli pudonnut jokeen.
Taiteilijan ruumis löydettiin parin päivän kuluttua. Sille tehtiin oikeuslääketieteellinen tutkimus ja kuolinsyyksi paljastui kallonmurtuma. Minkäänlaista rikosta ei havaittu asiaan liittyvän. Verestä ei löytynyt jäämiä alkoholista, huumausaineista eikä myrkyistä. Kanssamatkustajien mukaan kyseessä ei voimut olla myöskään itsemurha, sillä l’Olivier oli ollut hyvällä tuulella ja odottavan kovasti pääsevänsä perheensä luo. Tapahtumien kulku on jäänyt arvoitukseksi.
L’Olivier haudattiin Yanongéssa 12. kesäkuuta 1933.