stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Guy Texereau
Henkilökohtaiset ennätykset

3 000 metrin esteet: 8.30,0 (1966)
1 500 metriä: 3.48,6 (1965)
3 000 metriä: 7.57,6 (1967)
5 000 metriä: 13.48,6 (1965)
10 000 metriä: 29.26,4 (1966)
Granny (peli)

Pelin logo
Granny on DVloperin kehittämä selviytymiskauhupeli. Se julkaistiin Google Playssä 24. marraskuuta 2017, App Storessa 12. joulukuuta 2017 ja Steamissa 20. marraskuuta 2018. Peli nousi suosioon vuoden 2018 aikana, ja se oli yksi App Storen ja Google Playn suosituimmista peleistä.
Pelaaminen

Pelissä on tarkoitus paeta Grannyn (suom. mummo) talosta lukitun etuoven kautta, hämähäkkikellarin putkesta tai talon pohjakerroksesta löytyvällä autolla. Pelaajalla on pelissä viisi päivää aikaa paeta ja hän kerää paetakseen muun muassa avaimia, työkaluja, auton moottorin osia ja aseita. Granny yrittää pysäyttää pelaajan laittamalla lattialle ansoja ja lyömällä pesäpallomailalla. Pelaajan pitää liikkua nopeasti, jottei Granny kuule häntä. Grannyn voi nukuttaa jousipyssyllä, tappaa haulikolla, tukehduttaa saunaan, räjäyttää bensaa käyttämällä, ajamalla hänen päällensä autolla tai jäädyttää jääansalla.
Peliin on lisätty uusia ominaisuuksia, kuten haulikko, lisähuoneita ja uusia vaikeustasoja. Pelin vaikeustasot ovat harjoittelu, helppo, normaali, hankala ja äärimmäisen hankala. Harjoittelutilassa Granny ei ole kotona ja pelaaja voi rauhassa harjoitella talosta pakenemista ja tutkia taloa. Valittavana on myös lisälukkoja ja pimeä tila. Valitessa lisälukot talon oveen tulee lisää lukkoja, jotka täytyy avata ennen pakenemista. Pimeässä tilassa pelaajan näköetäisyyttä on rajoitettu.
Grannylla on myös tytär, joka on paljon äitinsä näköinen. Hänen nimensä on Angelene. Granny pitää häntä kaapin takana olevassa salahuoneessa, jonne pelaaja pääsee vetämällä taulun takaa löytyvää vipua. Kun pelaaja asettaa salahuoneessa olevalle jalustalle kirjan, Angelene tippuu kahleistaan ja ryömii lyhyen matkan, jonka jälkeen hän kaatuu lattialle ja katoaa. Hän sylkee hämähäkkiavaimen, jolla voi avata hämähäkkikellarin luukun. Hämähäkkikellarissa on uusi vastustaja, hämähäkki-Angelene, jolla on Angelenen pää yhdistettynä hämähäkin jalkoihin. Hän kiertelee hämähäkkikellarissa mutta ei kuule ääniä. Hämähäkkikellarissa on putkimainen oviaukko, josta pakenemiseen tarvitaan kolme asiaa. Hämähäkkikellari, uusi vastustaja ja Angelenen ryömiminen lisättiin marraskuussa 2022 julkaistussa päivityksessä. Grannyn tyttärentytär on nimeltään Slendrina. Hän ilmestyy, kun laittaa nallen vintillä olevaan kehtoon.
Aiheesta muualla

Granny App Storessa
Léon Syrovatski

Léon Syrovatski (s. 28. heinäkuuta 1938 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli keihäänheitto.
Syrovatski osallistui arvokisojen keihäänheittoon kolmasti ja karsiutui joka kerta loppukilpailusta. Melbournen 1956 olympialaisissa hänen tuloksensa oli 64,58 m ja Rooman 1960 olympialaisissa 71,59 m. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän heitti tuloksen 71,01 m.
Ranskan mestaruuden Syrovatski voitti vuosina 1962 ja 1963. Hän heitti uransa pisimmän heiton 76,68 m vuonna 1963.
August Lindberg

| August Lindberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Johan August Lindberg
Syntynyt: 3. syyskuuta 1846 Hedemora
Kuollut: 18. marraskuuta 1916 (70 vuotta) Råsunda, Solna
Ammatti:  näyttelijä, teatterinjohtaja, teatteriohjaaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1866–1915
Merkittävät roolit:  Hamlet
Johan August Lindberg (3. syyskuuta 1846 Hedemora – 18. marraskuuta 1916 Råsunda) oli ruotsalainen näyttelijä, teatterinjohtaja ja teatteriohjaaja. Hän niitti mainetta eritoten Hamlet-tulkinnoillaan.
Ura

August Lindbergin vanhemmat olivat Carl Fr. Lindberg ja Kristina Jansdotter. Hän opiskeli teatteritaiteita Kuninkaallisen draamateatterin oppilaskoulussa 1865–1866. Lindberg aloitti uransa kiertueteattereissa ja eteni Kuninkaalliseen Draamateatteriin, jossa hän debytoi keväällä 1871. Sittemmin hän näytteli lähes kaikissa Ruotsin merkittävissä teattereissa, kuten Svenska teaternissa. Lindberg näytteli myös Helsingin Uudessa Teatterissa eli Svenska Teaternissa, missä hänellä oli kolme työrupeamaa: vuosina 1872–1874, 1876–1877 ja 1893–1894.
Lindberg teki ensimmäisen Hamlet-roolinsa Helsingissä 3. maaliskuuta 1874. Hänen uransa muita klassisia rooleja olivat muun muassa Kuningas Lear, Richard II, Daniel Hjort ja Figaro näytelmässä Figaron häät. Modernimpaa repertoaaria edustivat muun muassa Peer Gynt, rakentaja Solness ja John Gabriel Borkman.
Lindbergin esiintymistapa oli omintakeinen ja hän saavutti paitsi yleisön, myös kriitikoiden suosion.
Muuta

Lindbergin puoliso oli näyttelijä Augusta Lindberg (1866–1943) (o.s. Blomstedt). Heidän poikansa Per Lindberg (1890–1944) työskenteli teatteriohjaajana ja heidän nuorempi tyttärensä Stina Bergman (1888–1976) työskenteli kirjailijana ja käsikirjoittajana. Perheen esikoistytär Greta Lindberg (1886–1978) oli aviossa ensin liikemies Tor Bonnierin ja sittemmin taidehistorioitsija Sixten Strömbomin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta August Lindberg Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi 
Taiteenala:  KulturNav
Christian Tourret

Christian Tourret (s. 20. syyskuuta 1946 Meudon-la-Forêt, Hauts-de-Seine, Ranska) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli pituushyppy.
Tourret sijoittui Ateenan EM-kilpailuissa 1969 pituushypyssä kolmesta ranskalaisesta heikoimpana yhdeksänneksi tuloksella 782 cm. Hän sijoittui yhdeksänneksi myös Helsingin EM-kilpailuissa 1971 tuloksella 774 cm; karsinnassa hän hyppäsi tuloksen 782 cm. Münchenin 1972 olympialaisissa Tourret sai karsinnassa tuloksen 755 cm eikä selviytynyt loppukilpailuun. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 766 cm Wienin kisoissa 1970.
Ranskan mestaruuden 180-senttinen ja 70-kiloinen Tourret voitti vuonna 1970. Samana vuonna hän teki uransa pisimmän hypyn 809 cm, joka jäi seitsemän senttimetriä Jacques Panin nimissä olleesta Ranskan ennätyksestä.
Henkilökohtaiset ennätykset

Pituushyppy: 809 cm (1970)
Kolmiloikka: 15,07 m (1971)
100 metrin juoksu: 10,4 s (1970)
200 metrin juoksu: 21,8 s (1968)
Farida Fatès

| Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu.Maastojuoksun MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu.Maastojuoksun MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu.Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Amorebieta 1993 | joukkuekilpailu |  |
| Maastojuoksun EM-kilpailut  | Maastojuoksun EM-kilpailut  | Maastojuoksun EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Alnwick 1994 | joukkuekilpailu |  |
Farida Fatès (o.s. Zigha, s. 2. helmikuuta 1962 Duquesne, Algeria) on entinen ranskalainen kestävyysjuoksija.
Fatès sijoittui Helsingin EM-kilpailuissa 1994 seitsemänneksi 3 000 metrin juoksussa uransa parhaalla ajalla 8.46,04. Hän osallistui myös 1 500 metrin juoksuun mutta karsiutui alkuerissä. Stuttgartin MM-kilpailuissa 1993 hän karsiutui 3 000 metrin juoksun alkuerissä ja Atlantan 1996 olympialaisissa 10 000 metrin juoksun alkuerissä. Sisäratojen MM-kilpailuissa 1997 Pariisissa hän sijoittui 3 000 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 8.54,98.
Maastojuoksun MM-kilpailuissa Fatès saavutti joukkuepronssia vuonna 1993. Henkilökohtaisella matkalla hän sijoittui 59:nneksi vuonna 1990, 42:nneksi vuonna 1991, kahdeksanneksi sekä vuonna 1993 että 1994, 14:nneksi vuonna 1996 sekä 34:nneksi vuonna 1997. Maastojuoksun EM-kilpailuissa hän sijoittui 14:nneksi ja saavutti joukkuekilpailussa hopeaa Alnwickissa vuonna 1994.
Farida Fatès voitti Ranskan mestaruuden 1 500 metrin juoksussa vuonna 1990, 3 000 metrin juoksussa vuosina 1989 ja 1994, 5 000 metrin juoksussa vuonna 1996 sekä maastojuoksussa vuosina 1990, 1996 ja 1997. Vuonna 1994 hän juoksi 5 000 metrillä Ranskan ennätyksen 15.16,41 alittaen Annette Palluyn vanhan ennätyksen 0,03 sekunnilla.
Henkilökohtaiset ennätykset

800 metriä: 2.06,65 (1994)
1 500 metriä: 4.08,11 (1994)
3 000 metriä: 8.46,04 (1994)
5 000 metriä: 15.16,41 (1994)
10 000 metriä: 31.58,63 (1996)
Puolimaraton: 1.14.48 (2002)
Martine Fays

| Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu.Maastojuoksun MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu.Maastojuoksun MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten yleisurheilu.Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Varsova 1987 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Stavanger 1989 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Neuchâtel 1986 | joukkuekilpailu |  |
Martine Fays (s. 3. elokuuta 1959 Vinay, Isère, Ranska) on entinen ranskalainen kestävyysjuoksija.
Fays saavutti maastojuoksun MM-kilpailujen joukkuekilpailussa hopeaa vuosina 1987 ja 1989 sekä pronssia vuonna 1986. Henkilökohtaisella matkalla hän sijoittui parhaimmillaan neljänneksi vuonna 1986. Lisäksi hän sijoittui vuonna 1982 sijalle 51, vuonna 1984 sijalle 69, vuonna 1985 sijalle 23, vuonna 1987 12:nneksi, vuonna 1989 17:nneksi, vuonna 1990 20:nneksi sekä vuonna 1991 sijalle 30.
Stuttgartin EM-kilpailuissa 1986 Fays sijoittui 3 000 metrin juoksussa 13:nneksi ajalla 9.04,67. Splitin EM-kilpailuissa 1990 hän oli 12:s ajalla 8.56,36. Rooman MM-kilpailuissa 1987 hän keskeytti alkuerässään.
173-senttinen ja 55 kiloa huippuvuosinaan painanut Fays voitti Ranskan mestaruuden 1 500 metrin juoksussa vuonna 1983. Hän juoksi 3 000 metrillä Ranskan ennätyksen 8.46,18 vuonna 1987.
Henkilökohtaiset ennätykset

800 metrin juoksu: 2.06,12 (1983)
1 000 metrin juoksu: 2.46,26 (1984)
1 500 metrin juoksu: 4.12,08 (1989)
3 000 metrin juoksu: 8.46,18 (1987)
Ulf Linde

| Ulf Linde |
| --- | --- |
 Linde vuonna 1960.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ulf Harald Linde
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1929 Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 12. lokakuuta 2013 (84 vuotta)
Ammatti:  kirjailija, kriitikko
Kirjailija
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ulf Harald Linde (15. huhtikuuta 1929 Tukholma – 12. lokakuuta 2013) oli ruotsalainen kirjailija, taidekriitikko, museonjohtaja ja vibrafonisti. Hän työskenteli Dagens Nyheterin kriitikkona 1956–1968 ja toimi professorina Kuninkaallisessa taidekorkeakoulussa 1968–1976. Vuosina 1973–1976 hän oli Moderna museetin intendentti ja 1977–1997 hän johti Thielin taidegalleriaa. Linde oli Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1977.
Teoksia

Kubism (1956)
Spejare: en essä om konst (1960)
Lennart Rodhe (1962)
Siri Derkert (1964)
Ragnar Sandberg (1979)
Efter hand: Texter 1950–85 (1985)
Marcel Duchamp (1986)
Mot fotografiet (1989)
Presentationer (1999)
Svar (1999)
Från kart till fallfrukt (2008)
Sammelsurium (2011)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ulf Linde Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Eyvind Johnson | Ruotsin akatemia, tuoli 11 1977–2013 | Seuraaja: Klas Östergren |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  KulturNav  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  IdRef
Gérard Fénouil

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | México 1968 | 4×100 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ateena 1969 | 4×100 metriä |  |
Gérard Fénouil (23. heinäkuuta 1945 Pariisi, Ranska – 8. lokakuuta 2023) oli ranskalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti.
Fénouil saavutti Méxicon 1968 olympialaisissa pronssia 4 × 100 metrin viestijuoksussa Ranskan ennätyksellä 38,4 s. Lisäksi hän karsiutui 100 metrin juoksun välierissä ajalla 10,4 s. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän voitti kultaa viestijuoksussa ajalla 38,8 s ja sijoittui 100 metrillä neljänneksi ajalla 10,7 s. Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän sijoittui 200 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 20,9 s ja kuului pikaviestijoukkueeseen, joka hylättiin loppukilpailussa. Münchenin 1972 olympialaisissa hän sijoittui viestijuoksussa seitsemänneksi ajalla 39,14 s.
Fénouil voitti Ranskan mestaruuden 100 metrin juoksussa vuonna 1969 sekä 200 metrin juoksussa vuosina 1969, 1970 ja 1971. Hän on pituudeltaan 177-senttinen ja painoi kilpavuosinaan 72 kiloa.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metriä: 10,3 s (1968), sähköajanotolla 10,40 s
200 metriä: 20,6 s (1970), sähköajanotolla 20,74 s
Ulf

| Ulf |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  5. heinäkuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Uffe
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  skandinaavinen, susi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ulf on skandinaavinen miehen etunimi. Nimi johtuu muinaisskandinaavisesta sutta tarkoittavasta sanasta Úlfr.
Suomessa nimi Ulf on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 2 106 henkilölle. Ulfin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 5. heinäkuuta.
Tunnettuja Ulfeja

Ulf Adelsohn (s. 1941), ruotsalainen poliitikko ja ministeri
Ulf Göran Ahlfors (1932–2017), suomalainen psykiatri ja professori
Ulf Andersson (s. 1951), ruotsalainen shakin suurmestari
Ulf Dageby (1944–2024), ruotsalainen muusikko
Ulf Dahlén (s. 1967), ruotsalainen jääkiekkoilija ja valmentaja
Ulf Ekman (s. 1950), ruotsalainen uskonnollinen johtaja, Livets Ord -liikkeen perustaja
Ulf von Euler (1905–1983), ruotsalainen fysiologi ja farmakologi, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
Ulf Findeisen (s. 1962), saksalainen mäkihyppääjä
Ulf Gadd (1943–2008), ruotsalainen balettitanssija ja koreografi
Ulf Grönholm (1943–1981), suomalainen ralliautoilija
Ulf Holm (s. 1969), ruotsalainen vihreä poliitikko
Ulf Kirsten (s. 1965), saksalainen jalkapalloilija
Ulf Kortesniemi (s. 1966), suomalainen jalkapalloilija
Ulf Kristersson (s. 1963), Ruotsin pääministeri
Ulf Krokfors (s. 1966), suomalainen jazzbasisti
Ulf Linde (1929–2013), ruotsalainen kirjailija, kriitikko ja professori
Ulf Lindholm (s. 1946), suomalainen jääkiekkoilija
Ulf Lindström, U. B. Lindström (s. 1937), kotieläinjalostustieteen professori ja järjestöjohtaja
Ulf Lundell (s. 1949), ruotsalainen muusikko, kirjailija ja taiteilija
Ulf Lundkvist (s. 1952), ruotsalainen sarjakuvantekijä ja pilapiirtäjä
Ulf Långbacka (s. 1957), suomalainen säveltäjä ja kapellimestari
Ulf Löfgren (1931–2011), ruotsalainen kuvittaja ja kirjailija
Ulf Nilsson (s. 1950), ruotsalainen jääkiekkoilija
Ulf-Ola Olin (1917–1995), suomalainen somistaja ja panssariässä
Ulf Peder Olrog (1919–1972), ruotsalainen muusikko
Ulf Olsson (1951–2010), ruotsalainen rikollinen
Ulf Pilgaard (1940–2024), tanskalainen näyttelijä
Ulf Erik Qvickström (1943–1978), suomalainen runoilija ja kääntäjä
Ulf Rönnholm (1929–2015), suomalainen yritysjohtaja ja teollisuusneuvos
Ulf Samuelsson (s. 1964), ruotsalais-yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Ulf Sand (1938–2014), norjalainen poliitikko ja ministeri
Ulf Sandström (s. 1967), ruotsalainen jääkiekkoilija
Ulf Schirmer (s. 1959), saksalainen kapellimestari
Ulf Schmidt (s. 1934), ruotsalainen tenniksenpelaaja
Ulf Sjölund (1923–2010), suomalainen insinööri, yritysjohtaja ja kauppaneuvos
Ulf-Erik Slotte (1931–2019), suomalainen diplomaatti
Ulf Mikael Smeds (1973–2020), suomalainen yritysjohtaja
Ulf Stark (1944–2017), ruotsalainen kirjailija
Ulf Stenskär, oik. Tor Weckström (1919–1968), suomenruotsalainen kirjailija
Ulf Sterner (s. 1941), ruotsalainen jääkiekkoilija
Ulf Sundqvist (1945–2023), suomalainen poliitikko, kansanedustaja ja ministeri (SDP), STS-pankin johtaja 1982–1991
Ulf Söderblom (1930–2016), suomalainen kapellimestari
Ulf Söhmisch (1938–2016), saksalainen näyttelijä
Ulf Thorgilsson (n. 993–1026), Tanskan jaarli
Ulf Tikkanen (1920–1969), suomalainen kuvanveistäjä
Ulf Timmermann (s. 1962), saksalainen kuulantyöntäjä
Ulf Wallin, ruotsalainen viulisti
Ulf Weinstock (s. 1952), ruotsalainen jääkiekkoilija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ulf Wikimedia Commonsissa
Micheline Fluchot

Micheline Julitte (o.s. Fluchot, s. 1. marraskuuta 1934 Pariisi, Ranska) on entinen ranskalainen pikajuoksija.
Micheline Fluchot edusti Ranskaa kaksissa yleisurheilun arvokilpailuissa. Melbournen 1956 olympialaisissa hän karsiutui alkuerissä niin 100:n ja 200 metrin juoksussa kuin myös 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän karsiutui 200 metrin juoksun välierissä ajalla 25,0 s ja viestissä Ranskan joukkue hylättiin.
Fluchot voitti Ranskan mestaruuden 200 metrin juoksussa vuosina 1956–1958. Melbournen olympialaisissa hän sivusi Léa Caurlan nimissä ollutta 200 metrin juoksun Ranskan ennätystä 24,9 s ja elokuussa 1958 Poitiersissa hän juoksi uuden ennätyksen 24,8 s. Hän kuului myös 4 × 100 metrin viestijuoksujoukkueeseen, joka elokuussa 1956 Dijonissa juoksi Ranskan ennätyksen 46,1 s. Seuratasolla Fluchot edusti US Ivryä.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metriä: 12,2 (1956)
200 metriä: 24,8 (1958)
400 metriä: 56,0 (1968)
800 metriä: 2.17,9 (1967)
Robert Sainte-Rose

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Budapest 1966 | korkeushyppy |  |
Robert Sainte-Rose (s. 5. heinäkuuta 1943 Fort-de-France, Martinique) on entinen ranskalainen yleisurheilija, jonka päälaji oli korkeushyppy.
Sainte-Rose saavutti Budapestin EM-kilpailuissa 1966 korkeushypyssä hopeaa tuloksella 212 cm; kultaa voitti samalla tuloksella hänen maanmiehensä Jacques Madubost. Méxicon 1968 olympialaisissa hän sijoittui yhdeksänneksi tuloksella 209 cm. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 208 cm ja Rooman EM-kilpailuissa 1974 sijalle 13 tuloksella 210 cm. Tokion 1964 olympialaisissa ja Helsingin EM-kilpailuissa 1971 hän ei selviytynyt karsinnasta loppukilpailuun. Sisäratojen EM-kilpailuissa 1968 Madridissa hän sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 208 cm.
Ranskan mestaruuden 189-senttinen ja 79-kiloinen Sainte-Rose voitti vuosina 1964–1968. Ranskan ennätyksen hän hyppäsi neljästi: 212 cm vuonna 1965, 215 cm vuonna 1966, 216 cm vuonna 1967 sekä 219 cm vuonna 1968.
Maurice Fournier

Maurice Fournier (18. tammikuuta 1933 Lassigny, Oise, Ranska – 28. kesäkuuta 2024) oli ranskalainen korkeushyppääjä.
Fournier edusti Ranskaa kaksissa olympialaisissa. Hän sijoittui korkeushypyssä 11:nneksi Melbournen 1956 olympialaisissa tuloksella 196 cm ja 14:nneksi Rooman 1960 olympialaisissa tuloksella 200 cm.
Ranskan mestaruuden 190-senttinen ja 83-kiloinen Fournier voitti vuosina 1959 ja 1963. Hän hyppäsi Ranskan ennätyksen neljä kertaa: Toukokuussa 1956 hän paransi Papa Gallo Thiamin kuusi vuotta vanhaa ennätystä kahdella senttimetrillä tuloksellaan 205 cm ja sivusi sitä toukokuussa 1960. Kesäkuussa 1960 hän hyppäsi uuden ennätyksen 206 cm ja kuukautta myöhemmin vielä 207 cm mutta menetti ennätyksen samassa kilpailussa Mahamat Idrissille. Seuratasolla Fournier edusti Racing CF:ää ja US Batillya.
Henkilökohtaiset ennätykset

Korkeushyppy: 207 cm (1960)
110 metrin aitajuoksu: 15,1 s (1959)
Nt

Nt tarkoittaa seuraavia:
Paikat

Luoteisterritoriot, postilyhenne NT, Kanadan territorio
Pohjoisterritorio, postilyhenne NT, Australian territorio
Saudi-Arabian ja Irakin välinen neutraali alue, vanhentunut ISO 3166-1 -koodi NT (käytössä vuoteen 1993 asti, nykyisin käytössä koodit IQ ja SA)
Luonnontieteet

nanotesla, tunnus nT, magneettivuon tiheyden yksikkö
niton, kemiallinen merkki Nt, alkuaine, nykyisin radon (Rn)
silmälläpidettävä laji (engl. near-threatened, lyhenne NT)
Yritykset

Binter Canarias, IATA-koodi NT, lentoyhtiö
Northern Telecom, NT, nykyinen Nortel Networks, yhdysvaltalainen tietoliikennelaitteiden valmistaja
Muut

National Theatre, brittiläinen teatteri
National Trust, brittiläinen ympäristönsuojelujärjestö
nettovetoisuus, engl. net tonnage, NT
neurotyypillinen (engl. neurotypical, lyhenne NT)
Norrköpings Tidningar, ruotsalainen sanomalehti
Norsk Tollerforbund, norjalainen ammattiliitto
nuorisotyön tutkinto, Nt, korkeakoulututkinto
Windows NT, käyttöjärjestelmä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Nt”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Adam Darius

Adam Darius Helsingissä 2007.
Adam Darius (10. toukokuuta 1930 New York – 3. joulukuuta 2017 Espoo) oli yhdysvaltalainen tanssija, miimikkotaiteilija, kirjailija ja koreografi. Hän on esiintynyt kuudessa maanosassa yli 80 maassa. Kirjailijana hän on julkaissut 13 kirjaa ja kirjoittanut 21 näytelmää.
Dariusin uralle omistetussa BBC World Servicen ohjelmassa häntä kuvaillaan lauseella ”yksi 20. vuosisadan poikkeuksellisimmista lahjakkuuksista”.
Adam Darius asui vuodesta 1994 lähtien Suomessa.lähde?
Elämäkerta

Adam Darius syntyi Manhattanilla New Yorkissa perheeseen, jolla on turkkilaiset ja venäläiset sukujuuret.lähde?
Elämäkerta > Balettiura

Darius on opiskeli balettia ja nykytanssia, opettajinaan muun muassa Anatole Oboukhov, George Goncharov, Olga Preobrajenska ja José Limon. Näyttelijänä hänen opettajiaan olivat muun muassa Raikin Ben-Ari Moskovan Habimah teatterista, kaksinkertainen Oscar-voittaja Shelley Winters ja Herbert Berghof.lähde?
Hän on tanssinut balettiurallaan useissa eri ryhmissä, mukaan lukien Ison-Britannian International Ballet, Kanadan Royal Winnipeg Ballet, Brasilian Rio de Janeiro Ballet, ja Scandinavian Ballet Tanskassa. Hän on toiminut koreografina Israelin kansallisoopperassa, ja myöhemmin oman Israeli Ballet -ryhmänsä silloisena johtajana. Hän toiminut koreografina myös mm. amerikkalaisille baletin ensitanssijattarille Cynthia Gregorylle ja Melissa Haydenille. Oopperatähti Plácido Domingolle hän on koreografioinut neljä oopperaa.lähde?
Dariuksen yhteistyökumppaneita olivat ruotsalainen elokuvaohjaaja Ingmar Bergman, ranskalainen näyttelijä Jean-Louis Barrault ja belgialainen laulaja ja lauluntekijä Jacques Brel.
Dariuksen baletteja ovat:
Marilyn, Marilyn Monroen elämään perustuva baletti, jota esitettiin Lontoon West Endissä viiden viikon ajan ja jonka sponsori oli rock-yhtye Jethro Tull.
Anne Frank Ballet, hänen tunnetuin teoksensa, josta myöhemmin tuotetussa videoidussa versiossa hän itse tanssi Anne Frankin isän Otto Frankin roolin.
Elämäkerta > Ekspressiivinen miimi

Myöhemmin Darius ryhtyi kehittämään omasta tanssin ja miimin yhdistelmästään uutta tyyliä, 'ekspressiivistä miimiä'. Ekspressiivisen miimin myötä syntyneen ainutlaatuisen sooloesityksen siivittämänä hän on kiertänyt esiintymässä ympäri maailmaa, kaukaisissakin kolkissa kuten Afganistan, Neuvostoliitto, Taiwan, Indonesia, Swazimaa, Papua-Uusi-Guinea ja Australia.lähde?
Taiteeseen kulttuurien välisiä kuiluja yhdistävänä voimana uskova Darius on esiintynyt toistuvasti koko arabimaailman alueella, mukaan lukien paikkoja kuten Damaskos, Casablanca, Beirut, Kairo, Aleksandria, Amman, Teheran, Esfahan, Šīrāz, Istanbul ja Tunis.lähde?
Dariuksen konsepti fyysisestä teatterista johti yhdessä Kazimir Kolesnikin kanssa Lontoossa tuotettuihin produktioihin Tower of Babel ja Rimbaud and Verlaine. He tuottivat yhdessä myös produktion Yukio Mishima, joka esitettiin ensimmäisen kerran Hollowayn naisvankilassa Lontoossa ja myöhemmin Suomessa, Sloveniassa ja Portugalissa. Heidän myöhemmistä yhteisproduktioistaan A Snake in the Grass sai Ammanissa, Jordaniassa Noor al-Hussein -säätiön tunnustuspalkinnon.lähde?
Yhdessä Kazimir Kolesnikin kanssa hän ohjasi vuosittain Shetlandinsaarten lastenteatteria välillä 1989-1998. Samoissa pohjoisissa puitteissa he tekivät Garrison Theatrelle produktiot The Search for Shirley Temple, Santa Claus Goes to Las Vegas ja King of Rock 'n' Roll.lähde?
Darius jatkoi esiintymisiä ympäri maailmaa yhdessä Kazimir Kolesnikin kanssa heidän yhteisellä performanssillaan Death of a Scarecrow.lähde?