stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aféntis Christós

Aféntis Christós (kreik. Αφέντης Χριστός, ”Herra Kristus”; transl. myös Aféndis Christós) voi viitata seuraaviin paikkoihin Kreikassa:
Aféntis Christós, vuori Lasíthi- eli Díktivuorilla Kreetalla
Aféntis Christós, saari Kreetan pohjoisrannikon edustalla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Aféntis Christós”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Somalianstrutsi

| Somalianstrutsi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Strutsilinnut Struthioniformes
Heimo::  Strutsit Struthionidae
Suku::  Strutsit Struthio
Laji::  molybdophanes
Kaksiosainen nimi
 Struthio molybdophanes  Reichenow, 1883 
Synonyymit
 Struthio camelus molybdophanes 
 Somalianstrutsin levinneisyysalue kartalla merkitty keltaisella.
Katso myös
   Somalianstrutsi Wikispeciesissä   Somalianstrutsi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Somalianstrutsi (Struthio molybdophanes) on strutsien heimoon kuuluva lentokyvytön lintu. Osa tutkijoista pitää sitä omana lajinaan, osa strutsin alalajina (Struthio camelus molybdophanes).
Taksonomia

Itä-Afrikan hautavajoaman on todettu eristäneen somalianstrutsin sille maantieteellisesti läheisistä strutsilajeista kuten pohjoisafrikanstrutsista (S. c. Camelus). Erot ekologiassa ja käyttäytymisessä ovat säilyttäneet sen geneettisesti erillään naapurilajistaan masaistrutsista S. c. massaicus. Tutkittaessa Struthio-suvun lajeja, myös sukupuuttoon kadonnutta arabianstrutsia (S. c. syriacus), mitokondrio-DNA-tutkimuksissa on havaittu, että somalistrutsi on niistä fylogeneettisesti omaleimaisin. Sen uskotaan erkaantuneen yhteisestä esi-isästä 3,6–4,1 miljoonaa vuotta sitten.
Levinneisyys

Somalianstrutsia esiintyy luontaisesti itäisessä Afrikassa Etiopian ja Kenian koillisosissa sekä ympäri Somaliaa eli suunnilleen Afrikan sarven alueella.
Kuvaus

Yleisesti somalianstrutsi muistuttaa paljon muita strutseja. Sen iho on kuitenkin kaulassa ja lantioissa väriltään hieman vaaleanpunaiseen vivahtava siniharmaa. Koirailla se muuttuu pariutumisaikana kirkkaansiniseksi. Kaulassa on leveä valkoinen rengaskuvio. Myös pyrstösulat ovat valkoiset. Naaraat ovat hieman koiraita kookkaampia, ja niiden höyhenet ovat ruskeampia kuin muiden strutsilajien naarailla.
Ekologia

Somalianstrutsi poikkeaa ekologisesti masaistrutsista, jonka kanssa se osittain jakaa laidunmaansa, siten, että se suosii pensasmaisempia, tiheämpikasvustoisia alueita, kun taas jälkimmäinen viihtyy paremmin avoimella savannilla. Lajit eivät helposti pariudu keskenään.
Uhanalaisuus

Maailman luonnonsuojeluliiton (IUCN) vuonna 2006 saamassa raportissa todetaan somalistrutsin olleen yleinen Somalian keski- ja eteläosissa 1970- ja 80-luvuilla. Maan poliittiset levottomuudet ja tehokkaan luonnonsuojelun puute ovat johtaneet kannan harvenemiseen. Somalianstrutsin hallitsematon metsästys siitä saatavien lihan, lääkevalmisteiden ja munien takia on vienyt linnun sukupuuton partaalle Afrikan sarvessa.
Tesserakti

Tesserakti eli 4-hyperkuutio on kuution neliulotteinen yleistys. Tesseraktissa on kahdeksan kuutiota, kuusitoista kärkeä, 24 neliötä ja 32 särmää. Se muodostuu kahdeksasta solusta ja sitä rajoittaa kahdeksan hypertasoa.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |     |  |     |  |     |  |
Sanan tesserakti johti Charles Howard Hinton kreikan kielen sanoista ”τέσσερεις ακτίνες” (”neljä sädettä”). Hän käytti sitä ensi kerran vuonna 1888 kirjassaan A New Era of Thought.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tesserakti Wikimedia Commonsissa
Frank Lloyd Wright

| Frank Lloyd Wright |
| --- | --- |
 Frank Lloyd Wright vuonna 1954.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1867 Richland Center, Wisconsin, Yhdysvallat
Kuollut: 9. huhtikuuta 1959 (91 vuotta) Phoenix, Arizona, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Taiteilija
Ala:  Arkkitehtuuri
Taidesuuntaus:  modernismi ”orgaaninen arkkitehtuuri”
Kuuluisimpia töitä:  Fallingwater (1935) Solomon R. Guggenheim -museo (1959)
 Nimikirjoitus
Frank Lloyd Wright (8. kesäkuuta 1867 Wisconsin, Yhdysvallat – 9. huhtikuuta 1959) oli yksi 1900-luvun alkupuolen näkyvimpiä ja vaikutusvaltaisimpia arkkitehteja, ja häntä pidetään edelleen Yhdysvaltojen kaikkien aikojen kuuluisimpana arkkitehtina. Hänen töilleen on ominaista geometrinen selkeys.
Nuoruus ja opinnot

Wright opiskeli muutamia lukukausia 1885 Wisconsinin yliopistossa Madisonissa. Siellä ei ollut arkkitehtuurin opetusta, joten hän meni insinöörilinjalle eli School for Engineeringiin. Hän keskeytti opinnot saamatta tutkintoaan valmiiksi, muutti Chicagoon vuonna 1887 ja aloitti työt arkkitehtitoimistossa.
Vuonna 1889 Wright meni naimisiin Catherine Tobinin kanssa. He saivat kuusi lasta.
Varhaisimmat työt

Vuosina 1888–1893 Wright työskenteli Dankmar Adlerin ja Louis Sullivanin toimiston palveluksessa, mutta Wright irtisanottiin hänen jäätyään kiinni työn tekemisestä yrityksen ulkopuolella.
Wright perusti oman arkkitehtitoimiston ja rakensi talon Chicagon Oak Parkiin. Hän aloitti niin sanottujen preeriatyylin asuintalojen (Prairie Houses) suunnittelun, mitä hän jatkoi noin vuoteen 1910. Hän suunnitteli noin 50 preeriataloa. ”Preeriatalot” ovat matalia ja leveitä rakennuksia, joissa on loivat katot, selkeät ääriviivat, matalat savupiiput ja terassit. Ne rakennettiin käsittelemättömistä luonnonmateriaaleista. Wrightin mielestä inhimillisyyden piti olla läsnä ja keskeisenä kaikissa muodoissa ja niiden luomisessa.
Myöhemmästä preeriatyylistä Wrightin mestariteoksena pidetään Robie Housea, joka valmistui 1910. Rakennus teki syvän vaikutuksen moniin nuoriin eurooppalaisiin arkkitehteihin.
Henkilökohtaiset vaikeudet, Eurooppa ja Japani

Vuonna 1904 Wright suunnitteli naapurilleen Edwin Cheneylle talon ja rakastui tämän vaimoon Mamahiin. Wright oli ehtinyt olla jo yli kymmenen vuotta naimisissa. Kummankaan puolisot eivät suostuneet eroon, joten he ”karkasivat” yhdessä Eurooppaan. Asiasta syntyi Yhdysvalloissa valtava skandaali, joka tuhosi Wrightin mahdollisuudet työskennellä kotimaassa.
Arkkitehtuurin historian tutkijatkenen mukaan? ovat ihmetelleet, miksi Wright halusi mullistaa elämänsä. Yleisimmin syyksi on esitetty se, että Wright kyllästyi preeria-tyyliin. Tehtyään mahdollisimman monta erilaista preeriataloa Wright halusi siirtyä uusiin tyyleihin ja taloihin. Helpointa se olisi toisella mantereella. Elämä ei kuitenkaan alkanut Euroopassa hyvin: Wright ei saanut lainkaan suuria töitä, mikä turhautti häntä.
Vuonna 1910 Wrightin töitä esiteltiin kahdessa laajassa Ernst Wasmuthin julkaisemassa portfoliossa, jotka tunnetaan nimellä Wasmuthin portfoliot. Ne tekivät Wrightin töitä kansainvälisesti tunnetuiksi ja vaikuttivat kokonaiseen arkkitehtien sukupolveen. Wright vietti Euroopassa pari vuotta. Vuonna 1911 hän palasi Yhdysvaltoihin Wisconsiniin ja aloitti uuden kodin ja ateljee Taliesinin suunnittelun.
Elokuussa 1914 Wrightin ollessa Chicagossa palvelija, jolle Wright oli antanut potkut aiemmin, sytytti hänen studionsa Taliesinissa tuleen. Palvelija tappoi kirveellä seitsemän talossa ollutta. Vain kaksi henkilöä selvisi joukkomurhasta, näistä toinen auttoi sammuttamaan tulipalon. Menehtyneiden joukossa olivat muun muassa Mamah ja hänen kaksi lastaan.
Japanilaiset tilasivat Wrightilta suuren hotellin. Hän vierali maassa vuonna 1913 Mamahin kanssa. Pari vuotta tuhoisan tulipalon jälkeen, vuonna 1916 Wright muutti Japaniin viideksi vuodeksi uuden naisystävänsä, kuvanveistäjä Mirian Noelin kanssa. Imperial Hotel valmistui vuonna 1922. Samana vuonna Noel ja Wright menivät naimisiin, mutta liitto päättyi pian.
Kolmas avioliitto

Kun Wright vuonna 1924 meni ystävänsä kanssa Chicagossa katsomaan oopperaesitystä, hän kohtasi tummatukkaisen montenegrolaisen tanssijan, Olga Ivanovna (Olgivanna) Lazovich Milanoff Hinzenbergin. Vetovoima oli magneettista ja molemminpuolista. Ensihetkestä alkaen he olivat yhdessä aina Wrightin kuolemaan saakka 1959, jonka jälkeen Olgivanna vielä jatkoi Wrightin ”Taliesin Fellowship” -koulua omaan kuolemaansa saakka 1985.
Skandaalin aiheuttaneen suhteen alussa molemmat olivat vielä omilla tahoillaan naimisissa, mutta Olgivanna muutti heti Wrightin luokse, ja jo vajaan vuoden kuluttua syntyi tytär Iovanna. Kun Wrightin avioero aikaisemmasta liitosta lopulta tuli voimaan, he menivät naimisiin elokuussa 1928 ja viettivät kuherruskuukauden Phoenixissa Arizonassa.
Olgivanna oli ollut jo vuodesta 1917 alkaen kreikkalais-armenialaisen mystikon G. I. Gurdjieffin oppilas ja oli asunut Gurdjieffin lähimmän oppilasryhmän kanssa ”Ihmisen Harmonisen Kehittämisen keskuksessa” Ranskassa. Siellä Olgivanna hoiti muun muassa kirjailija Katherine Mansfieldiä tämän viimeisinä kuukausina.
Olgivannalla oli kiistatta merkittävä vaikutus Wrightin työhön. Wrightin elämän jäljellä oleva neljännesvuosisata – hänen Arizonan-vuotensa Olgivannan kanssa 1932–1959 – olivat hänen tuotteliainta aikaansa. G. I. Gurdjieff kävi Lloyd Wrightien luona vuonna 1934.
Vesiputoustalo ja Guggenheim-museo

1930-luvulla Wright kehitti Usoniatalonsa. Ne olivat käytännöllisiä keskiluokan taloja, yksinkertaisilla mutta tyylikkäillä geometrisilla muodoilla varustettuja. Wrightin kuuluisimmat yksityisasunnot rakennettiin 1930-luvulla. Tunnetuin niistä on luultavasti Pennsylvaniassa sijaitseva Fallingwater eli ”vesiputoustalo”. Se rakennettiin, jotta asukkaat pääsisivät mahdollisimman lähelle luontoa. Talon ali virtaa vesiputous. Rakennus koostuu erilaisista parvekkeista ja terasseista, kalkkikiveä pystysuunnassa ja betonia vaakatasossa.
Asiakkaan omat insinöörit väittivät, että rakennelmat eivät olleet tarpeeksi kestäviä, mutta Wright ohitti heidän mielipiteensä. Siitä huolimatta rakennusmiehet lisäsivät salaa ylimääräisiä terästukia vaakatasossa oleviin betoniterasseihin. 1990-luvulla alettiin tutkia lisätukien tarvetta ja 2002 vahvistettiin alin terassi, jotta se ei romahtaisi.
Wright kuoli 9. huhtikuuta 1959 saatuaan valmiiksi kuuluisimman työnsä, New Yorkissa sijaitsevan Solomon R. Guggenheim -museon, jonka suunnitteluun häneltä kului 16 vuotta. Ulkoapäin katsottuna rakennus kohoaa pelkistettynä valkoisena kierteenä ylös. Sisältä se muistuttaa etanan koteloa. Jotta vierailijat voisivat kokea jotain täysin uutta, Wright korosti maalausten epägeometrista muotoa pyöreällä kierukalla, joka kiertää keskustaa. Wright halusi ihmisten menevän hissillä yläkertaan ja sen jälkeen laskeutuvan kierrettä pitkin alas taideteoksia ihaillen. Nykyään moni vierailija toimii juuri päinvastoin. Toinen Wrightin toive oli, että seinät maalattaisiin lämpimällä luonnonvalkoisella, mutta sekin jäi toteuttamatta.
Tyyli, vaikutus ja huomionosoitukset

Wright tunnetaan niin sanottuna orgaanisena arkkitehtina: talojen pitää sopia luontoon, ja ne rakennetaan mahdollisimman luonnonmukaisista materiaaleista. Rakennuksen pitääkin vastata sekä asiakkaan että rakennuspaikan tarpeisiin ja toiveisiin. Jo alusta lähtien Wright suunnitteli jokaisen yksityiskohdan itse niin sisällä kuin ulkopuolella. Kaikissa taloissa sisustus, matot, huonekalut, ikkunat ja ovet ovat hänen suunnittelemiaan. Wright oli ensimmäisiä arkkitehteja, jotka suunnittelivat koko talon pienintä yksityiskohtaa myöten itse. Huonekalujen lisäksi hän suunnitteli niiden valaistuksen ikkunoiden ja lamppujen avulla.
Vuonna 1938 Wright oli Time-lehden kansikuvassa. Kuvasta tehtiin myöhemmin kahden sentin postimerkki. Vuonna 1949 hän sai amerikkalaisten arkkitehtien seuran, American Institute of Architects (AIA), korkeimman kunnianosoituksen eli kultamitalin, ja vuonna 1954 Yalen yliopiston kuvataiteen kunniatohtorin arvon.
Wright suunnitteli kaikkiaan noin 800 rakennusta, joista toteutettiin 380. Niistä on 2010-luvulla jäljellä noin 280. Wrightin rakennuksia arvostetaan suuresti Yhdysvalloissa ja niiden kunnossapitoon käytetään miljoonia.lähde?. Noin kolmasosa Wrightin taloista on nykyisin National Register of Historic Places -luettelossa.
Tärkeimmät työt

William Herman Winslow Residence, River Forest, Illinois, 1894
Larkin Administration Building, Buffalo, New York, 1903
Darwin D. Martin House, Buffalo, New York, 1903–1905
Unity Temple, Oak Park, Illinois, 1904
Frederick C. Robie Residence, Chicago, 1906
Taliesin I,Wrightin koti ja studio Spring Green, Wisconsin, 1911
Midway Gardens, Chicago, 1913
Imperial Hotel, Tokio, Japani
Kaufmann Residence, Fallingwater eli vesiputoustalo, Bear Run, Pennsylvania, 1935
Taliesin West, Scottsdale, Arizona, 1937
Johnson Wx Headquarters, Racine, Wiscons, 1939
First Unitarian Society, Shorewood Hills, Wisconsin, 1947
Price Tower, Bartlesville, Oklahoma, 1956
Guggenheim, New York, 1959
Annunciation Greek Orthodox Church kreikkalaiskatolinen kirkko, Wauwatosa, Wisconsin, 1961
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wasmuthin portfoliot Utahin yliopistossa
Crouden, Margaret: Geometry of Miracles. When New Architecture and New Age Met. The New York Times 28.11.1999. Artikkeli Frank ja Olgivanna Lloyd Wrightin yhteistyöstä kertoneesta teatteriproduktiosta. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  ADK  Discography of American Historical Recordings  KulturNav  MusicBrainz  Museum of Modern Art  Musée d'Orsay  Victoria  Photographers' Identities  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Structurae  Trove 
Muut:  Europeana  NARA  SNAC  IdRef 
Frank Lloyd Wrightin oma talo.
Guggenheim-museo New Yorkissa.
Imperial Hotel
Robie House
Lieriö

Suora, ympyräpohjainen lieriö
Tasogeometria
Piste
Suora
Käyrä
Taso
Pinta
Pinta-ala
Pituus
Kulma
Trigonometria
Ympyrä
Ellipsi
Monikulmio
Kolmio
Nelikulmio
Suorakulmio
Neliö
Suunnikas
Neljäkäs
Puolisuunnikas
Avaruusgeometria
Tilavuus
Avaruuskappale
Pallo
Kartio
Lieriö
Särmiö
Suuntaissärmiö
Suorakulmainen särmiö
Säännöllinen monitahokas
Platonin kappale
Tetraedri
Heksaedri eli kuutio
Oktaedri
Dodekaedri
Ikosaedri
Keplerin–Poinsot'n kappale
Euklidinen geometria
Paralleeliaksiooma
Epäeuklidinen geometria
Hyperbolinen geometria
Elliptinen geometria
Analyyttinen geometria
n
k
Osa artikkelisarjaa
Lieriö on pinta, jonka suora muodostaa kulkiessaan umpinaista käyrää pitkin, pysyen koko ajan samansuuntaisena. Usein lieriöllä tarkoitetaan suoraa ympyrälieriötä (kuvassa). Tämän muotoista kappaletta sanotaan sylinteriksi.
Tarkanselvennä määritelmän mukaan lieriö syntyy, kun tasoa, jossa on annettu yhdesti yhtenäinen alue, liikutetaan tasoon kuulumattoman vektorin suuntaan. Lieriö on tasottuva pinta, mikä tarkoittaa, että se voidaan oikaista tasoon.
Alkeisgeometriassa lieriöksi sanotaan tavallisesti kahden yhdensuuntaisen tason rajoittamaa kappaletta. Lieriön pinnan näin rajoitettua osaa sanotaan vaipaksi, pohjien keskipisteet yhdistävää janaa lieriön akseliksi ja pohjien kohtisuoraa etäisyyttä lieriön korkeudeksi.
Alkeisgeometriassa lieriöt luokitellaan niiden pohjan muodon tai vinouden mukaan. Lieriö on suora lieriö, jos sen akseli on kohtisuorassa sen pohjia vastaan. Lieriö, jonka pohja on muodoltaan monikulmio, on särmiö eli prisma. Sen erikoistapauksia ovat muun muassa suuntaissärmiö ja suorakulmainen särmiö.
Suoran lieriön rajoittama tilavuus  V\, on
Suoran ympyrälieriön muotoisen kappaleen kokonaispinta-ala lasketaan kaavalla
Kirjallisuutta

Kivelä, Simo K.: Algebra ja geometria.  Espoo:  Otatieto, 1989.  ISBN 951-672-103-6
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Opetus TV: Lieriö
Lieriön tilavuus ja pinta-ala laskuri
Carcharodontosaurus

| Carcharodontosaurus |
| --- | --- |
 C. saharicus
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Theropoda
Osalahko::  Carnosauria
Yläheimo::  Allosauroidea
Heimo::  Carcharodontosauridae
Suku::  Carcharodontosaurus  Stromer, 1931
Lajit
 C. saharicus  C. iguidensis 
Katso myös
   Carcharodontosaurus Wikispeciesissä   Carcharodontosaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Carcharodontosaurus on teropodien eli petodinosaurusten suku joka eli 100–94 miljoonaa vuotta sitten Pohjois-Afrikassa. Sukuun lasketaan tällä hetkellä kaksi lajia, C. saharicus ja C. iguidensis. Ne kilpailevat muun muassa Tyrannosauruksen ja Giganotosauruksen kanssa suurimman teropodin tittelistä mutta eivät silti yltäneet Spinosauruksen kokoon asti.
Carcharodontosaurus nimi tarkoittaa ”valkohainhampaista liskoa” (Carcharodon on valkohain suvun nimi). Se sai nimensä sen hampaiden haimaisuuden takia.
Ulkonäkö

Carcharodontosaurus sisälsi joitakin pisimmistä ja painavimmista koskaan eläneistä petodinosauruksista. Eri tutkijoiden arviot suuremman lajin, C. saharicuksen, koosta vaihtelevat 12 ja 14 metrin välillä,
sekä painoarviot 6,2 ja 15,1 tonnin välillä. Se oli siis suurin Afrikassa tavattu maalla elänyt petodinosaurus. Vuonna 2007 kuvattu C. iguidensis oli Gregory S. Paulin arvion mukaan 10 metriä pitkä ja painoi neljä tonnia.
Carcharodontosaurukset olivat petoja, niillä oli jättimäiset leuat sekä pitkät, sahalaitaiset hampaat, joilla oli pituutta jopa 20 senttiä. Carcharodontosaurus saharicuksen kallo oli pituudeltaan lähes 1,6 metriä, ja C. iguidensiksen kallon ilmoitetaan olevan suunnilleen saman kokoinen. Se oli suurempi kuin Tyrannosaurus rexin, mutta suurin tunnettu teropodin kallo kuuluu kuitenkin Giganotosaurukselle ja oli suurimpien arvioiden mukaan jopa 1,95 metriä pitkä.
Löydöt

Vuonna 1924, kaksi siihen aikaan ainutlaatuista hammasta löydettiin Algeriasta. Seuraavana vuonna Charles Depéret ja J. Savornin kuvasivat hampaat ja nimesivät löydön Megalosaurus saharicukseksi. Myöhemmin he luokittelivat sen sukuun Dryptosaurus. Muutaman vuoden sen jälkeen (1931) saksalainen paleontologi Ernst Stromer von Reichenbach kuvasi alun perin Egyptistä vuonna 1914 kaivetun fossiilin. Fossiiliin kuului osittainen kallo, hampaita, selkäranka, kynsiluut ja sekalaiset lanne- ja jalkaluut. Sen hampaiden perusteella löytö kuului samalle eläimelle kuin Depéretin and Savorninin kuvaamat hampaat. Stromer säilytti lajinimen saharicus mutta siirsi sen uuteen sukuun, Carcharodontosaurus, koska niiden hampaat muistuttivat hänen mielestään paljon valkohain hampaita.
Stromerin kuvaamat fossiilit tuhoutuivat toisessa maailmansodassa vuonna 1944, mutta Paul Serenon johtama tutkijaryhmä löysi uuden Carcharodontosauruksen kallon vuonna 1995, eikä kaukaa Algerian rajaa ja paikkaa mistä Depéretin ja Savorninin vuonna 1925 kuvatut hampaat löydettiin. Toinen Carcharodontosaurus-laji, C. iguidensis Nigeristä, poikkesi C. saharicuksesta yläleuasta ja aivokopasta. Sen nimesivät vuonna 2007 Brusatte ja Sereno.
Populaarikulttuurissa

Carcharodontosaurus esiintyy Jurassic Park: Operation Genesis -pelissä ja Discoveryn Dinosaur Planet -ohjelmassa, jossa se tappoi Saltasauruksen.
Joidenkin suurimmista teropodeista kokovertailu, C. saharicus merkitty oranssi.
Piirros C. saharicuksesta.
Kallon kopio
Käännös suomeksi
Carlito’s Way

| Carlito’s Way |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Brian De Palma
Käsikirjoittaja:  David Koepp
Perustuu:  Edwin Torresin romaaneihin
Tuottaja:   Martin Bregman  Michael Scott Bregman  Willi Bär 
Säveltäjä:  Patrick Doyle
Kuvaaja:  Stephen H. Burum
Leikkaaja:   Kristina Boden  Bill Pankow 
Tuotantosuunnittelija:  Richard Sylbert
Pääosat:   Al Pacino  Sean Penn  Penelope Ann Miller 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Studios
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 10. marraskuuta 1993  Suomi 21. tammikuuta 1994 
Kesto:  144 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  30 000 000 dollaria
Tuotto:  63 848 322 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Carlito’s Way (tv-esityksessä myös nimellä Carlito) on vuonna 1993 ensi-iltansa saanut rikoselokuva. Elokuvan on ohjannut Brian De Palma ja pääosissa ovat Al Pacino sekä Sean Penn.
Elokuva kertoo Carlito Brigantesta (Al Pacino), joka viiden vankilavuoden jälkeen vapautuu vankilasta asianajajansa David Kleinfeldin (Sean Penn) ansiosta. Carlito on saanut tarpeekseen rikollisesta elämästä ja päättää lopettaa huumebisneksensä ja aloittaa uuden rehellisen elämän. Mutta Carliton rikollinen menneisyys pitää häntä lujassa otteessaan, ja lupauksetkin alkavat pikkuhiljaa lipsua. Samalla Davidin huumeriippuvuus pahenee ja saa hänet mukaan rikoksiin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Al Pacino  | … |  Carlito Brigantes   |
|  Sean Penn  | … |  David Kleinfeld   |
|  Penelope Ann Miller  | … |  Gail   |
|  John Leguizamo  | … |  Benny Blanco   |
|  Viggo Mortensen  | … |  Lalin   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano antaa Carlito’s Waylle neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Carmen (1861)

| Carmen |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cartagena
Laskettu vesille:  1861
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 116 t
Pituus:  74,00 m
Leveys:  14,02 m
Syväys:  6,12 m
Koneteho:  2 400 ihp
Nopeus:  9 solmua
Aseistus
Aseistus:  16 x 8" tykkiä 4 x 6,4" tykkiä 4 x pienempää tykkiä
Carmen oli Espanjan laivaston vuonna 1861 vesillelaskettu puurunkoinen potkurifregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Cartagenasta ja se laskettiin vesille 1861.
Palvelus

Aluksen kohtalosta ei ole tietoa.
Suorakulmainen särmiö

Suorakulmainen särmiö
Tasogeometria
Piste
Suora
Käyrä
Taso
Pinta
Pinta-ala
Pituus
Kulma
Trigonometria
Ympyrä
Ellipsi
Monikulmio
Kolmio
Nelikulmio
Suorakulmio
Neliö
Suunnikas
Neljäkäs
Puolisuunnikas
Avaruusgeometria
Tilavuus
Avaruuskappale
Pallo
Kartio
Lieriö
Särmiö
Suuntaissärmiö
Suorakulmainen särmiö
Säännöllinen monitahokas
Platonin kappale
Tetraedri
Heksaedri eli kuutio
Oktaedri
Dodekaedri
Ikosaedri
Keplerin–Poinsot'n kappale
Euklidinen geometria
Paralleeliaksiooma
Epäeuklidinen geometria
Hyperbolinen geometria
Elliptinen geometria
Analyyttinen geometria
n
k
Osa artikkelisarjaa
Suorakulmainen särmiö on monitahokas, jossa on kuusi suorakulmion muotoista tahkoa, kahdeksan kärkipistettä ja 12 särmää. Se on suuntaissärmiön erikoistapaus.
Suorakulmaisen särmiön vastakkaiset tahkot ovat samanmuotoisia ja -kokoisia. Särmiä on kolme ryhmää, joista kuhunkin kuuluu neljä keskenään yhdensuuntaista ja yhtä pitkää särmää. Särmät, jotka eivät ole yhdensuuntaisia, ovat toisiaan vastaan kohtisuorassa.
Suorakulmaisen särmiön tilavuus on kolmen erisuuntaisen särmän pituuksien tulo: jos särmien pituudet ovat a, b ja c,  niin tilavuus   V=abc. Särmiön avaruuslävistäjän pituus  d={\sqrt {a^{2}+b^{2}+c^{2}}}. 
Suorakulmaisen särmiön pinta-ala 
 A=2(ab+bc+ac)\ .
Suorakulmainen särmiö, jonka kaikki tahkot ovat neliöitä ja kaikki särmät yhtä pitkiä, on kuutio.
Tilavuus diagonaalien avulla

Jos suorakulmaisen särmiön yhdestä kulmapisteestä lähtevien tahkojen diagonaalien pituudet ovat
 d,  e ja  f, niin sen tilavuudelle voidaan johtaa laskukaava
missä  r=(d^{2}+e^{2}+f^{2})/2.