stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anny Cazenave

| Anny Cazenave> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1944 Draveil, Ranska
Arvonimi: Ranskan tiedeakatemian jäsen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Toulousen yliopisto
Opinnot:  FT 1975
Instituutti:  CNES
Tutkimusalue:  Geofysiikka
Palkinnot:  Frontiers of Knowledge 2019
Anny Cazenave (s. 1944) on ranskalainen avaruusgeodeetti ja yksi satelliiteilla tapahtuvan korkeusmittauksen edelläkävijöistä. Hän työskentelee Ranskan avaruusjärjestössä CNES.
Anny Cazenave on saanut kansainvälistä mainetta avaruusgeodesian, geofysiikan, meritieteen ja hydrologian tutkimuksestaan.  Uransa alkupuolella hän keskittyi kiinteän maan  geodeettisiin mittauksiin satelliiteilla, mutta siirtyi sitten merenpinnan korkeuden ja ilmastonmuutoksen tutkimukseen.
Hän on hallitustenvälisen ilmastonmuutospaneelin IPCC jäsen ja toimi pääkirjoittajana neljännessä ja viidennessä arviointiraportissa.
Cazenave väitteli tohtoriksi geofysiikasta Toulousen yliopistossa vuonna 1975.
Anny Cazenave on saanut useita palkintoja, mukaan lukien useita Ranskan tiedeakatemian palkintoja (1979, 1990 ja 1996) ja Euroopan geotieteiden unionin EGU:n Vening-Meinesz-mitalin (1999). Hänestä tuli AGU Fellow vuonna 1996, Ranskan ilmailu- ja avaruusakatemian (ANAE) jäsen vuonna 1986 ja Academia Europæan jäsen vuonna 1991. Hän on myös Officier de l. Ordre National du Mérite (1997) ja Chevalier de la Légion d'honneur (2000).
Cazenave on Ranskan tiedeakatemian jäsen vuodesta 2004.
Food for the Gods

| Food for the Gods Paleface ja Matre |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 8. helmikuuta 2013
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Sonjay Beats
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Exogenic
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 23.
Palefacen muut julkaisut
| Maan tapa 2012 | Food for the Gods 2013 | Luova tuho 2014 |
Matren muut julkaisut
|   | Food for the Gods 2013 |   |
Food for the Gods on suomalaisen rap-artisti Palefacen ja losangelesilainen underground rap-artisti Matren yhteisalbumi, joka julkaistiin 8. helmikuuta 2013. Albumi on osittain suomenkielinen ja osittain englanninkielinen. Levyn paras listasijoitus oli Suomen virallisen listan 23. sija. Kappaleille Sacred Order Of The Pen ja Mars Today kuvattiin musiikkivideot.
Arviot

Rumban Heini Strand antoi levylle kolme ja puoli tähteä viidestä ja totesi Palefacen rappaavan paremmin yksin kuin muiden kanssa. Soundin Linda Söderholm kehui levyä loistavaksi ja toteaa englanninkielisin rappaamisen sopivan Palefacella hyvin. Molemmissa arvioissa kehutaan kuinka sujuvasti kieli vaihtuu lennosta kappaleiden aikana.
Kappaleet

| Numero | Nimi | Mukana | Kesto |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Cordially Invited |  | 3:55 |
| 2 | Food For The Gods |  | 4:08 |
| 3 | Universaalia energiaa |  | 5:14 |
| 4 | Zamadamu | Ashimba & Myca 9 | 4:44 |
| 5 | Once Upon A Time |  | 4:41 |
| 6 | Power | AWOL One | 4:54 |
| 7 | Routa porsaan kotiin ajaa |  | 3:55 |
| 8 | Dj Slow In Deep Fried Sensation |  | 1:35 |
| 9 | Mars Today | Ashimba | 5:09 |
| 10 | Writing On The Wall |  | 4:32 |
| 11 | Sacred Order Of The Pen | Noah Kin, Psyko Tyko, Eetee, Father Metro, Bentality, Brandon, E. Thelo, Gracias, Jinx, Redrama, Travis Bicle, J.A.K, Mindman & Dj Spinner | 7:20 |
| 12 | Three Days | Daddy Ous & Sidi Hossni Boudali | 4:19 |
| 13 | Food For The Brass (The Junkroom Re-Make) |  | 4:25 |
Arvostelut

Keskisuomalainen: suopea
Soundi:
Kimmo Kaski

Kimmo Kauko Kullervo Kaski (s. 1950) on suomalainen laskennallisen tieteen tutkija.
Kaski valmistui sähkötekniikan diplomi-insinööriksi vuonna 1973 ja tekniikan lisensiaatiksi vuonna 1977 Teknillisen korkeakoulussa, jonka jälkeen hän British Councilin Fellowship-stipendiaattina siirtyi Britanniaan Oxfordin yliopistoon ja väitteli filosofian tohtoriksi (DPhil) teoreettisesta fysiikasta vuonna 1981. Tämän jälkeen vuosina 1981–1984 hän toimi postdoc-tutkijana Geneven yliopistossa Sveitsissä, Kernforschungsanlage Julichissa Saksassa ja Temple Universityssä Yhdysvalloissa. Hän palasi Suomeen ja oli Tampereen teknillisen korkeakoulun fysiikan lehtori vuodesta 1984 ja sähkötekniikan professori vuodesta 1987. Vuosina 1985–1987 hän oli Yhdysvalloissa Temple Universityn vierailevana professorina. Hänen tutkimuskohteensa oli laskennallinen fysiikka, mikroelektroniikka ja rinnakkaisprosessointi.
Sittemmin hän siirtyi Teknillisen korkeakouluun, nyttemmin Aalto-yliopiston Perustieteiden korkeakoulun lääketieteellisen tekniikan ja laskennallisen tieteen laitokselle. Hän on toiminut vuodesta 1996 laskennallisen tieteen professorina ja akatemiaprofessorina vuosina 1996–2005 ja vuosina 2000–2011 Suomen Akatemian Laskennallisten kompleksisten systeemien tutkimuksen huippuyksikön johtajana sekä Perustieteiden korkeakoulun varadekaanina (2011–2012) ja dekaanina (2013–2014), Wolfson College,  Supernumerary Fellowina Oxfordin yliopistossa vuodesta 2001, jäsenenä Complexity Science Hub Viennan External Facultyssä vuodesta 2017 ja  Visiting Fellowina The Alan Turing Institutessa vuodesta 2018.
Professori Kaski on ollut American Physical Societyn fellow vuodesta 1994, Teknistieteiden akatemian jäsen vuodesta 1997, Institute of Physics (UK) Fellow & Chartered Physicist vuodesta 1998, Academia Europæan jäsen vuodesta 2001, Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 2002 sekä sen varaesimies vuosina 2020–2021 ja esimies vuosina 2022–2023, ja Academia Mexicana de Ciencasin jäsen vuodesta 2018.
Hato Mayor

| Hato Mayor |
| --- | --- |
 Los Haitises -kansallispuistoa
 Vaakuna
 Provinssin sijainti Dominikaanisessa tasavallassa
Valtio:  Dominikaaninen tasavalta
Kuntia:  3
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Hato Mayor del Rey
Pinta-ala:  1 319 km²
Väkiluku (2010):  85 017
 – väestötiheys:  64,5 as./km²
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  25000
 – ISO 3166:  DO-30
Hato Mayor on provinssi Dominikaanisessa tasavallassa. Siellä on 85 017 asukasta (vuonna 2010) ja sen pinta-ala on 1 319 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Hato Mayor del Rey.
Hato Mayorin provinssi muodostettiin vuonna 1984 El Seibon provinssin länsiosista. Se on jaettu kolmeen kuntaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hato Mayor Wikimedia Commonsissa
Dominikaanisen tasavallan tilastokeskus (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Dominikaanisen tasavallan provinssit
Azua
Baoruco
Barahona
Dajabón
Duarte
Elías Piña
El Seibo
Espaillat
Hato Mayor
Hermanas Mirabal
Independencia
La Altagracia
La Romana
La Vega
María Trinidad Sánchez
Monseñor Nouel
Monte Cristi
Monte Plata
Pedernales
Peravia
Puerto Plata
Samaná
Sánchez Ramírez
San Cristóbal
San José de Ocoa
San Juan
San Pedro de Macorís
Santiago
Santiago Rodríguez
Santo Domingo
Valverde
Distrito Nacional
Opel Meriva

Opel Meriva on Opelin vuosina 2003–2017 valmistama pieni tila-auto. Yhdistyneessä kuningaskunnassa auto tunnetaan nimellä Vauxhall Meriva ja Etelä-Amerikassa ensimmäistä sukupolvea myytiin Chevrolet Meriva -nimisenä. Merivan korvasi pieni crossover-malli Opel Crossland X.
Opel Meriva A (2003–2010)

| Opel Meriva A |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Brasilia  Espanja
Valmistaja:  Opel
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  2003–2010
Muut nimet:  Chevrolet Meriva Vauxhall Meriva
Korimalli:  5-ovinen tila-auto
Luokka:  M-segmentti
Seuraaja:  Opel Meriva B
Teknisesti samankaltaisia:  Chevrolet Montana Opel Combo B Opel Corsa C Opel Tigra TwinTop B
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  GM Gamma
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,3–1,8 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen robotti
Ensimmäisen sukupolven Meriva esiteltiin syksyllä 2002 Pariisin autonäyttelyssä. Se tuli markkinoille vuonna 2003 pienemmän Agilan ja suuremman Zafiran väliin. Auton tekniikka perustui suurilta osin Corsa C -malliin.
Meriva sai vuoden 2003 Euro NCAP -kolaritestistä tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Suomessa Merivan myynti alkoi vuoden 2003 toukokuussa. Moottoriksi oli alkuvaiheessa saatavana 1,6 8V- (90 hv) ja 1,6 16V (100 hv) -bensiinimoottorit. Tammikuussa 2004 valikoimaan lisättiin 1,7-litrainen (75/100 hv) CDTI-dieselmoottori. Saman vuoden heinäkuussa mallistoa täydensi myös 90 hevosvoiman tehoinen 1,4 Twinport -bensiinimoottori. 1,6 16V:n yhteyteen oli valittavana manuaalivaihteiston lisäksi viisiportainen robottivaihteisto, Easytronic.
Varustetasoja oli Suomessa kaksi, Enjoy ja Cosmo. Ensin mainitussa oli vakiovarusteina neljä turvatyynyä, ABS-jarrut, kauko-ohjattu keskuslukitus, lämmitettävät sähköpeilit, lukuvalot edessä ja takana sekä pöytätasot ja säilytystaskut etuistuinten selkänojissa. Cosmo-varustelu tarjosi lisäksi muun muassa kevytmetallivanteet ja sumuvalot.
Marraskuussa 2005 Merivan ulkonäköä kohennettiin uusilla etu- ja takapuskureilla. Ajovakaudenhallintajärjestelmä ESP tuli vakiovarusteeksi kaikkiin malleihin. Moottorit päivitettiin uudempiin versioihin, jonka yhteydessä 1,6 16V -moottorin teho nousi 105 hevosvoimaan. Dieselvalikoimaa laajensi 1,3 CDTI (75 hv). Syyskuussa 2006 1,7 litran CDTI:stä tuli 125-hevosvoimainen hiukkassuodattimella varustettu versio.
Opel Meriva A (2003–2010) > Meriva OPC/VXR

Kasvojenkohotuksen yhteydessä esiteltiin myös urheilullinen Meriva OPC -malli, jossa oli 1,6-litrainen 180 hevosvoimaa tuottava turbomoottori. Autossa oli erilaiset puskurit, korinvärinen etusäleikön lista, matalammat sivuhelmat ja 17 tuuman kevytmetallivanteet. OPC-sisustaan kuului nahkaverhoiltu urheiluohjauspyörä ja Recaron osittain nahkaverhoillut urheiluistuimet.
Opel Meriva B (2010–2017)

| Opel Meriva B |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Espanja
Valmistaja:  Opel
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  2010–2017
Muut nimet:  Vauxhall Meriva
Korimalli:  5-ovinen tila-auto
Luokka:  M-segmentti
Edeltäjä:  Opel Meriva A
Seuraaja:  Opel Crossland X
Teknisesti samankaltaisia:  Alfa Romeo MiTo Citroën Nemo Fiat Fiorino Fiat Grande Punto Opel Adam Opel Corsa D Opel Corsa E Peugeot Bipper
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  GM Fiat Small
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,3–1,7 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  5-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti
Toisen sukupolven Meriva tuli markkinoille vuonna 2010. Edeltäjäänsä verrattuna auto kasvoi huomattavasti kokoa. Merivan persoonallinen ominaisuus on takareunasta saranoidut ”kaappariovet”, jotka aukeavat täydet 90 astetta ja helpottavat sisälle kulkemista. Ovet lukittuvat automaattisesti, kun auton nopeus ylittää 5 km/h.
Bensiinimoottorina oli 1,4-litrainen turbo, josta oli saatavana kaksi tehoversiota (120/140 hv). Pienempitehoisessa oli kuusivaihteinen manuaalivaihteisto, tehokkaamman yhteydessä aina kuusiportainen automaatti. Dieseleiksi tulivat 1,3- (75/95 hv) ja 1,7-litraiset (100/130 hv) CDTI:t. Pienempi 1,7-litrainen dieselmoottori oli valittavana ainoastaan automaattivaihteisena. Vuonna 2011 sen teho nousi 110 hevosvoimaan.
Merivaa uudistettiin mallivuodelle 2014. Etuosassa oli nyt enemmän kromikoristeita ja ajovaloja muotoiltiin hieman erilaisiksi. Sisätilojen muutokset kohdistuivat lähinnä tietoviihdejärjestelmään. Opelin IntelliLink-järjestelmä seitsentuumaisella värinäytöllä oli vakiona kaikissa malleissa.
Kasvojenkohotuksen yhteydessä päivitettiin myös moottorivalikoimaa. Aiemmat dieselmoottorit korvasi uusi 1,6 CDTI, joka on valmistettu kokonaan kevytmetallista. Ensimmäinen versio oli 136-hevosvoimainen, myöhemmin saapui myös 110-hevosvoimainen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Opel Meriva Wikimedia Commonsissa
Opelin automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:  Astra  Crossland  Corsa  Grandland  Insignia  Mokka 
Nykyiset pakettiautot:  Combo  Movano  Vivaro 
Konseptiautot:  Aero GT  Opel Antara GTC  CD  Diesel Rekordwagen  Eco Speedster  Frogster  Frua Diplomat  G90  GT 2  Insignia  Maxx  OPC X-Treme  Snowtrekker  Trixx 
Entiset mallit:  Adam  Admiral  Agila  Ampera  Ampera-e  Antara  Arena  Ascona  Blitz  Calais  Calibra  Campo  Captain  Cascada  Commodore  Darracq  Diplomat  Frontera  Gemini  GT  GT (2007)  Kadett  Kapitän  Karl  Laubfrosch  Lutzmann  Manta  Meriva  Monterey  Monza  Olympia  Omega  Rekord  Senator  Signum  Sintra  Speedster  Tigra  Vectra  Zafira 
Facelift-mallin Opel Meriva A.
Opel Meriva OPC
Facelift-mallin Opel Meriva B.
Ar-Ramtha

| Ar-Ramtha |
| --- | --- |

 Ar-Ramtha
 Koordinaatit: 32°33′32″N, 36°0′53″E 
Valtio:   Jordania
Kuvernementti:  Irbid
Väkiluku (2023):  187 815
 – Metropolialue:  200 861
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ar-Ramtha (arab. الرمثا‎, ar-Ramṯā) on kaupunki Jordanian Irbidin kuvernementissa lähellä Syyrian vastaista rajaa. Sen asukasluku oli vuonna 2023 arviolta 187 815. Kaupunki on joskus yhdistetty raamatulliseen Ramot-Gileadin kaupunkiin ja myöhemmin se on ollut tärkeä rajanylityspaikka.
Maantiede

Ar-Ramtha sijaitsee Pohjois-Jordanian Irbidin kuvernementissa noin 70 kilometriä Jordanian pääkaupunki Ammanista pohjoiseen ja 20 kilometriä Irbidistä itään. Kaupungin viersssä sijaitsee Ramthan rajanylityspaikka, toinen kahdesta Jrdanian rajanylityspaikasta Syyriaan. Daraa Syyrian puolella sijaitsee noin 10 kilometriä Ar-Ramthasta pohjoiseen.
Historia

Tell er-Rumeithin rauniokumpu lähellä nykyistä kaupunkia on yhdistetty Vanhassa testamentissa mainittuun Ramot-Gileadin kaupunkiin, joskin raamatullisen kaupungin sijaintipaikaksi on ehdotettu myös muita kohteita. Paikalta tunnetaan joka tapauksessa muinaisen linnoituksen jäänteet. Arkeologisia löytöjä on ajoitettu rautakaudelle 800–700-luvuille eaa. Vanhassa testamentissa Ramot-Gilead esiintyy esimerkiksi Ahabin ja Joramin johtamien juutalaisten taisteluissa aramealaisia vastaan.
Ennen Syyrian sisällissotaa vuonna 2011 Ar-Ramthan rajanylityspaikan kautta kulki merkittävä määrä liikennettä Jordanian ja Syyrian väillä. Virallinen ja erityisesti epävirallinen kauppaliikenne oli tärkeässä asemassa kaupungin taloudessa, mutta sodan ja myöhemmän COVID-19-pandemian takia raja on ollut ajoittain suljettuna. Tilanne johti paikallisten mielenosoituksiin esimerkiksi vuonna 2019.
Koulutus ja palvelut

Ar-Ramthassa sijaitsee Jordanian tiede- ja teknologiayliopisto ja Kuningas Abdullahin yliopistosairaala.
Väestö

Jordanian tilastokeskuksen arvion mukaan Ar-Ramthan asukasluku oli vuoden 2023 187 815. Suuremman piirikunnan asukasluku oli 200 861.
Bysantin valtakunnan kautisia raunioita.
Yliopistosairaala.
Gracias (näyttelijä)

| Gracias |
| --- | --- |
 Gracias esiintymässä Turussa syyskuussa 2012.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1987 (ikä 37) Kinshasa, Zaire
Ammatti:  räp-artisti, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Gracias, Grcs, Grade, Luminate
Laulukielet:  englanti, suomi
Tyylilajit:  rap
Levy-yhtiöt:  Cocoa Music PME Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Gracias (oik. Deogracias Masomi (s. 6. toukokuuta 1987 Kinshasa, Zaire) on kongolaistaustainen helsinkiläinen rap-artisti ja näyttelijä.
Elämä ja ura > Tausta

Gracias pakeni perheineen Kongon sisällissotaa Suomeen vuonna 1992 ollessaan 4-vuotias. Gracias varttui Helsingin Malmilla ja Pukinmäessä, ja on aikuistuttuaan asunut Vallilassa. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin ranskalais-suomalaisesta lukiosta ollessaan 21-vuotias. Hänellä on vuonna 2001 syntynyt pikkuveli, joka tekee musiikkia nimellä Davi.
Gracias kirjoitti ensimmäiset runonsa 12-vuotiaana ja esiintyi ensimmäisen kerran yläasteellaan 14-vuotiaana. Ensimmäisen kunnon keikan hän esitti 19-vuotiaana Café Punavuoressa, Helsingissä.
Elämä ja ura > Räppärinä

Gracias julkaisi ensimmäisen julkaisunsa Listenin Comprehension Mixtapen vuonna 2007 käyttäen nimeä Luminate. Hän tuli suuremman yleisön tietoisuuteen Gracias-nimellä loppuvuodesta 2010, kun hänen ”HKI”-musiikkivideonsa julkaistiin. Toukokuussa 2011 julkaistiin musiikkivideo kappaleesta ”Feel Me” ja kesällä 2011 kappaleesta ”Mon€y”. Jälkimmäisellä kappaleella vierailee The Megaphone State -duon toinen osapuoli Ekow. Graciaksen ensimmäinen uudella nimellä julkaistu julkaisu Gracias EP julkaistiin 23. heinäkuuta 2011. Livin Proofin tuottama kappale ”Feel Me” ei kuitenkaan päätynyt kyseiselle EP:lle.
Tammikuun lopulla 2012 julkaistiin musiikkivideo kappaleesta ”40k Volts”. Kappaleella vierailee ruotsalainen rap-artisti Eboi. Kappaletta seurasi Graciaksen ja tuottaja JTT:n huhtikuussa 2012 julkaistu yhteisalbumi Globe. Albumi nousi Suomen virallisen albumilistan 28. sijalle, ja sen kappaleista ”Night Shift” ja ”Bars” on myös julkaistu musiikkivideot. Gracias esiintyy myös JVG:n ”Karjala takaisin” -kappaleen musiikkivideolla. Elokuussa 2012 Globe-albumin kappaleesta ”Night Shift” julkaistiin DJ Kridlokkin tekemä remixversio. Remixversiosta on kuvattu myös musiikkivideo. Marraskuussa 2012 julkaistiin musiikkivideo kappaleesta ”Let Myself Go” ja maaliskuussa 2014 kappaleesta ”Levels (Stream Fast, Die Young)”. Graciaksen Elengi-albumi julkaistiin 30 toukokuuta 2014.
Gracias solmi levytyssopimuksen PME Recordsin kanssa joulukuussa 2014. Hän julkaisi ensimmäisen suomenkielisen albuminsa Graciasi LP:n toukokuussa 2020.
Elämä ja ura > Näyttelijänä

Gracias debytoi näyttelijänä Maken roolissa elokuvassa Vuosaari (2012) ja on esiintynyt sittemmin elokuvissa Leijonasydän (2013), Aikuisten poika (2014), Hymyilevä mies (2016) ja 70 on vain numero (2021). Gracias on nähty myös draamasarjoissa Roba (2019), Karkurit (2021) ja Aikuiset (2021).
Diskografia > Albumit

Globe (Gracias & JTT, 2012)
Elengi (2014)
Graciasi LP (2020)
Diskografia > EP:t

Gracias EP (2011)
Filmografia

| Vuosi | Elokuva / Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2012 | Vuosaari | Make |
| 2013 | Leijonasydän | Ahmed |
| 2016 | Hymyilevä mies | Eddie Cotton |
| 2016 | Pahan kukat | Tsidi |
| 2016–2020 | Ex-onnelliset | King Azor |
| 2019 | Roba | Santiago Mebele |
| 2019 | Justimus esittää: Duo | keikkajärjestäjä |
| 2021– | Karkurit | Santiago Mebele |
| 2021 | Aikuiset | Amos Rexin omistaja |
| 2021 | 70 on vain numero | myyjä puhelinkaupassa |
| 2022 | Syke | Henkka Pyyrölä |
| 2023 | Hirttämättömät |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Gracias Facebook -sivustolla
Gracias (näyttelijä) Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Gracias Räppilapsuus -sarjassa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet  Yle
Mart Saarma

| Mart Saarma> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1949 Tartto (ikä 75)
Kansalaisuus:  Viro
Ammatti:  professori; akatemiaprofessori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Tarton yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Richard Villems
Instituutti:  Helsingin yliopisto, Suomen Akatemia, Tallinnan yliopisto, Tarton yliopisto
Oppilaat:  monien väitöskirjojen ohjaajana
Palkinnot:  mm. Lundbeck-säätiön tiedepalkinto (2009)
Mart Saarma (s. 29. kesäkuuta 1949 Tartto, Viro) on virolainen molekyylibiologi, joka on työskennellyt Helsingin yliopiston professorina tai akatemiaprofessorina Suomessa vuodesta 1990 lähtien.
Mart Saarma valmistui maisteriksi 1972 ja tohtoriksi 1975 Tarton yliopistosta, jossa hän toimi molekyyligenetiikan laitoksen johtajana 1980–1990. Hänen väitöstyönsä ohjasi Richard Villems. Vuodesta 1990 vuoteen 2008 hän toimi Helsingin yliopiston biotekniikan instituutin johtajana ja vuodesta 2009 jatkaa työskentelyä instituutissa professorina. Samalla hän on toiminut 1997–2007 Tallinnan teknillisessä yliopistossa osa-aikaisena professorina. Saarma johtaa molekulaarisen ja integratiivisen neurotieteen huippuyksikköä, joka on yksi Suomen Akatemian vuosiksi 2008–2013 nimeämistä 18:sta tutkimuksen huippuyksiköstä. Kesäkuussa 2008 Suomen Akatemia nimitti Saarman akatemiaprofessorin virkaan vuosiksi 2009–2013. Tämän jälkeen hänet kutsuttiin Helsingin yliopiston biotekniikan professorin tehtävään (1/2014-).
Helmikuussa 2009 Saarmalle myönnettiin tanskalaisen Lundbeck-säätiön kahden miljoonan Tanskan kruunun (noin 268 000 euron) suuruinen tiedepalkinto hänen tutkimustyöstään, joka palkinnon perustelujen mukaan on merkittävästi lisännyt tietämystä hermokasvutekijöiden ja niiden reseptorien säätelystä ja merkityksestä solujen kehityksessä.
Saarman tutkimusryhmän työ kohdistuu muun muassa ryhmän vuonna 2007 löytämään CDNF-kasvutekijään, josta ollaan kehittämässä lääkettä Parkinsonin tautiin. Tähän tarkoitukseen ryhmä on saanut rahoitusta muun muassa yhdysvaltalaiselta Michael J. Foxin säätiöltä vuosina 2010–2011 yhteensä yli 700 000 dollaria.
Euroopan tutkimusneuvosto nimitti Mart Saarman tammikuussa 2011 yhdeksi tieteellisen neuvostonsa 22 jäsenestä kaudeksi 2011–2013. Helmikuussa 2015 tieteellinen neuvosto nimitti Saarman yhdeksi kolmesta varapuheenjohtajastaan.
Professori Saarma on ollut Suomalaisen Tiedeakatemian ulkomainen jäsen vuodesta 2000 ja Academia Europæan jäsen vuodesta 2015.
Aiheesta muualla

Mart Saarma Tuhat-tutkimustietokannassa[vanhentunut linkki] (englanniksi) (tuhat.helsinki.fi)
Helsingin yliopiston biotekniikan instituutti
Lundbeck-säätiön pohjoismainen tiedepalkinto (englanniksi)[vanhentunut linkki]
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Tieteilijät:  Google Scholar  ORCID  Scopus 
Henkilöt:  DDB  Uppslagsverket Finland
Seis (Gasellien albumi)

| Seis Gasellit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2014–2015 Pasila ja Suutarila, Helsinki
 Julkaistu: 30. lokakuuta 2015
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Gasellit
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 39.00
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 19.
Gasellien muut julkaisut
| Aina 2013 | Seis 2015 | Veli 2017 |
Seis on rap-yhtye Gasellien kolmas pitkäsoitto, joka julkaistiin Johanna Kustannus Oy:n kautta 30. lokakuuta 2015. Albumin ensimmäinen musiikkivideo julkaistiin helmikuussa 2015 kappaleesta "Älä muista pahalla", ja toinen musiikkivideo kappaleesta "Mahtuuko kyytiin" saman vuoden toukokuussa. Kolmas musiikkivideo julkaistiin syyskuussa 2015 kappaleesta "Vainoharhainen".
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 19.
Kappaleet

Avokämmentä – 3.59 (feat. JV)
Vainoharhainen – 3.51 (feat. Kasmir)
Betoni-intiaani – 3.39
Sumu – 4.22 (feat. Gracias)
Höpö höpö – 3.53
Asfaltti-ihottumaa – 3.53
Silmät takas kii – 4.13
Mahtuuko kyytiin? – 3.41
Älä muista pahalla – 3.30 (feat. Iisa)
Seitti – 3.59
Tuotanto

ILE – musiikkiohjelmointi (kappale 5)
JV – musiikkohjelmointi (kappale 1)
Musajusa – musiikkiohjelmointi (kappaleet 1–4 ja 6–10)
Jusa Mikkonen – äänittäjä, miksaaja
Minerva Pappi – masteroija
Tero Ahonen – kansikuva, valokuvat
Arvostelut

Rumba: 8.4/10
Soundi:
Aiheesta muualla

iTunes
Discogs
| n k Gasellit |
| --- | --- |
 Hätä-Miikka  Päkä  Thube Hefner  Musajusa 
Studioalbumit:  Kiittämätön  Aina  Seis  Veli  Jano  Zen  Gasellin kyynel 
EP:t:  Gasellit EP 
Muutta:  Diskografia
Jännitys-venymäkäyrä

Tyypillinen venyvän materiaalin jännitys-venymäkäyrä. Yield strength = myötöraja, Ultimate strength = murtolujuus, fracture = murtuminen.
Jännitys-venymäkäyrä on kuvaaja, joka osoittaa annetun materiaalin venymän riippuvuuden siihen kohdistuvasta jännityksestä. Se saadaan määritetyksi veto­kokeella, jossa koe­kappaleeseen kohdistetaan yhä suurempi venyttävä jännitys, joka mitataan samoin kuin sen aikaansaama venymäkin. Tästä käyrästä ilmenevät monet materiaalin ominaisuudet kuten sen kimmomoduuli, myötöraja ja vetolujuus.
Määritelmä

Yleisessä mielessä mitä tahansa käyrää, joka osoittaa yhteyden jännityksen ja minkä tahansa muodon­muutoksen välillä, voidaan pitää jännitys-venymä­käyränä. Jännitys ja venymä voivat olla pitkittäisiä, poikittaisia tai niiden yhdistelmiä, ne voivat kohdistua yhteen tai useampaan kappaleen läpi kulkevaan akseliin, ja ne voivat myös muuttua ajan kuluessa. Muodonmuutos voi olla esimerkiksi puristus, venyminen, kiertyminen tai nurjahdus. Ellei toisin mainita, jännitys-venymä­käyrät liittyvät kuitenkin nimen­omaan yhteyteen akselin suuntaisen normaali­jännityksen ja normaali­venymän väliseen yhteyteen, joka määritetään vetokokeella.