stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sammakonleinikki

| Sammakonleinikki> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ranunculales
Heimo::  Leinikkikasvit Ranunculaceae
Suku::  Leinikit Ranunculus
Laji::  reptabundus
Kaksiosainen nimi
 Ranunculus reptabundus  Rupr. 
Synonyymit
 Ranunculus sceleratus subsp. reptabundus (Rupr.) Hultén 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sammakonleinikki (Ranunculus reptabundus tai Ranunculus sceleratus subsp. reptabundus) on Venäjällä ja Suomessa tavattava kosteiden kasvupaikkojen leinikkikasvi. Suomessa lajia tavataan lähinnä Oulun seudulla ja se on luokiteltu uhanalaiseksi lajiksi. Sammakonleinikki on muiden leinikkikasvien tapaan myrkyllinen kasvi.
Ulkonäkö ja koko

Yksivuotinen tai usein ylitalvinen sammakonleinikki kasvaa 10–30 cm korkeaksi. Sen mutkainen varsi on koheneva tai rento, 3–4 mm paksu, alaosasta kalju ja yläosasta usein karvainen. Varsi juurehtii alaosan nivelistä. Kiiltävänvihreiden aluslehtien lavat ovat tavallisesti 2–6 cm leveitä, leveän suippotyvisiä tai herttatyvisiä ja kolmijakoisia tai -osaisia. Lavan liuskat ovat kolmihalkoisia tai -hampaisia. Varsilehtien lavat ovat kolmiosaisia, ylimpien lehtien lavat ovat liuskattomia ja muodoltaan kapeansoikeita tai soikeita. Kukkaperät ovat melko lyhyitä ja kukkia on melko runsaasti. Kehäkiehkuroita kukissa on kaksi kappaletta. Sekä verho- että terälehtiä on viisi kappaletta. Tummankeltaisten kukkien terälehdet ovat 4–6 mm pitkiä, mesikuopallisia ja ne ovat verholehtiä lyhyempiä. Kukkapohjus on lähes pallomainen. Sammakonleinikki kukkii Suomessa heinä-syyskuussa. Hedelmä koostuu 1,1–1,5 mm pitkistä pähkylöistä, joissa on 0,15–0,3 mm pitkä suora ota. Laji tekee runsaasti siemeniä, jotka leviävät muun muassa lintujen mukana.
Sammakonleinikki voi risteytyä konnanleinikin (R. sceleratus) kanssa. Aikaisemmin sammakonleinikki luokiteltiin konnanleinikin alalajiksi (R. sceleratus subsp. reptabundus) ja on vasta äskettäin tunnustettu omaksi lajikseen. Konnanleinikillä on sammakonleinikkiä pienemmät kukat ja sen alus- ja varsilehtien välinen ero on melko jyrkkä, kun sammakonleinikillä muutos lehtien välillä on loivempi.
Levinneisyys

Sammakonleinikin levinneisyys tunnetaan huonosti. Sitä tavataan Suomen lisäksi ainakin Venäjällä Kuolan niemimaalta, Vienanmeren alueelta, Venäjän Karjalan pohjoisosista sekä Pohjois-Venäjällä ehkä Uralille saakka. Suomessa sammakonleinikkiä tavataan Oulun seudulla Siikajoelta Haukiputaalle,sekä Oulujoen vartta pitkin sisämaahan päin Muhokselle ja Kainuun puolelle Vaalaan asti. Lajia tavataan myös Kuusamosta. Pohjois-Hämeestä ja Lapista lajista on lyhytaikaisia havaintoja, joiden arvellaan olleen lintujen mukana levinneitä tulokkaita.
Elinympäristö

Sammakonleinikki kasvaa kosteilla paikoilla kuten ojissa, allikoissa ja jokien rannoilla. Laji hyötyy ihmisen toiminnasta, mutta toisaalta se on vaarassa kosteikkojen kuivaamisen ja rantarakentamisen takia.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2016: Sammakonleinikin (Ranunculus reptabundus) levinneisyys Suomessa
Markku Savela (myös kuvia)
Palo, Sari: Toppilansaari Oulu. Luonnonmukaista ympäristörakentamista. Holstisalmen ympäristön maisemanhoitosuunnitelma. 2002. (pdf)
Sammakonleinikkiä läheisesti muistuttava konnanleinikki. Kuva Johann Georg Sturmin teoksesta Deutschlands Flora in Abbildungen (1796).
Sarake

Sarake voi viitata johonkin seuraavista:
sarakkeet, kasvisuku
sarake, taulukon tai matriisin pystyrivi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sarake”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sabrina (etunimi)

| Sabrina |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Sabriina
Vastineita eri kielissä:  Zabrina
Nimen alkuperä:  Severn-joki
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sabrina on naisen etunimi. Nimen on arveltu johtuvan Walesin Severn-joen nimestä, johon liittyy Geoffery Monmouthilaisen tunnetuksi tekemä tarina hukkuneesta prinsessasta. Suomessa nimi Sabrina on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä Sabrina-nimi annettu noin 560 henkilölle, joista yli puolet on syntynyt 1980- ja 1990-luvuilla. Ennen vuotta 1940 nimeä ei ollut Suomessa annettu kenellekään. Muodossa Sabriina nimi on annettu noin 30 henkilölle.
Sabrina on myös portugalilaisen laulaja Teresa Villa-Loboksen taiteilijanimi.
Tunnettuja Sabrinoja

Sabrina Bryan (s. 1984), yhdysvaltalainen laulaja, näyttelijä ja tanssija
Sabrina Buchholz (s. 1980), saksalainen ampumahiihtäjä
Sabrina Carpenter (s. 1999), yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä
Sabrina Cohen-Hatton (s. 1983), brittiläinen palomies, psykologi ja kirjailija
Sabrina Delannoy (s. 1986), ranskalainen jalkapalloilija
Sabrina Del Mastio (s. 1971), italialainen softballpelaaja
Sabrina Fanchini (s. 1988), italialainen alppihiihtäjä
Sabrina Ferilli (s. 1964), italialainen näyttelijä
Sabrina Filzmoser (s. 1980), itävaltalainen judoka
Sabrina Harman (s. 1978), yhdysvaltalainen maavoimien sotilas ja sotarikollinen
Sabrina Ionescu (s. 1997), yhdysvaltalainen koripalloilija
Sabrina Ljungberg (s. 1989), suomalainen musiikin maisteri, Sabrina ja Saarten tyttäret -nimisen yhtyeen perustaja
Sabrina Maier (s. 1994), itävaltalainen alppihiihtäjä
Sabrina Maniscalco (s. 1974), italialainen kvanttifysiikan ja -teknologian tutkija
Sabrina Mulrain (s. 1978), saksalainen pikajuoksija
Sabrina Salerno (s. 1968), italialainen laulaja, musiikintuottaja, näyttelijä ja malli, taiteilijanimenä Sabrina
Sabrina Santamaria (s. 1993), yhdysvaltalainen tennispelaaja
Sabrina Simader (s. 1998), kenialainen alppihiihtäjä
Sabrina Zollinger (s. 1993), sveitsiläinen jääkiekkoilija
Kuvitteellisia Sabrinoja

Sabrina, noita sarjakuvassa ja tilannekomediassa Sabrina, teininoita sekä niihin perustuvassa animaatiosarjassa Sabrina
Sabrina, turrihahmo verkkosarjakuvassa Sabrina Online
Sabrina Fairchild, päähenkilö elokuvassa Sabrina
Sabrina Spellman, noita televisiosarjassa Sabrina: Pimeällä puolella
Sabrina Mustavaara, televisiosarjassa Salatut elämät
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sabrina (etunimi) Wikimedia Commonsissa
Ruotsalainen (järvi)

| Ruotsalainen |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola, Asikkala
Koordinaatit:  61°14′16″N, 25°53′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kymijoen alue (14.1)
Tulouomat:  Kalkkistenkoski Päijänteestä, Lauhoki, Myllyoja
Lasku-uoma:  Kymijoki, Jyrängönvirta Konniveteen 
Taajamat:  Heinola
Järvinumero:  14.141.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  77,5 m  
Pituus:  20 km  
Leveys:  16 km  
Rantaviiva:  350,707 km  
Pinta-ala:  74,1272 km²  
Tilavuus:  0,73157336309 km³  
Keskisyvyys:  9,86916 m  
Suurin syvyys:  56,43 m  
Saaria:  376 
 fiRuotsalainen 
Ruotsalainen  on Päijät-Hämeessä Heinolassa ja Asikkalassa Heinolan kaupungin lähellä sijaitseva järvi. Se on Suomessa 58. suurin järvi ja sen läpi virtaa Suomen neljänneksi suurin joki Kymijoki.
Luontoarvoja

Järven ekologinen tila arvioidaan hyväksi , joka on lievästi rehevöitynyt. Sen ravinnepitoisuuksissa on havaittavissa lievästi nousevaa trendiä. Ruotsalaisella on näkösyvyys vaihdellut 2017 välillä 5–6 metriä. Sen hygienia oli uimiseen ja muuhun virkistäytymiseen hyvää tasoa.
Säännöstely

Järven vedenpinnan keskikorkeus on 77,5 metriä mpy. Järveä on säännöstely vuodesta 1959. Nykyään vedenpinnan korkeudelle on säännöstelyssä määrätty reuna-arvot 76,34 metriä ja 77,79 metriä. Säännöstely toteutetaan lähinnä Vuolenkosken voimalaitoksen tarpeita varten, mutta myös keväistä tulvanehkäisyä varten. Koska järvet sijaitsevat ketjussa, vaikuttaa Konniveden tilanteeseen myös Ruotsalaisen ja Päijänteen tilanne. Ruotsalaisen ja Konniveden vedenkorkeuksia pidetään alkutalvesta ja avovesikauden aikana korkeudella 77,40 metriä, mutta kevätulvan voimakkuudesta riippuen vedenpintoja voidaan laskea jopa 60 senttimetriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Ruotsalaisen lähialueeseen (14.141) järvi kuuluu. Ruotsalainen on läpivirtausjärvi, joka saa suuren osan vedestään Suur-Päijänteen alueella (14.2) sijaitsevasta Asikkalanselän lähialueelta (14.211). Tuleva vesi viettää Ruotsalaisessa aikaa keskimäärin alle kuukauden ja se laskee seuraavaksi Jyrängönvirran kautta Konniveteen, joka muodostaa Konniveden alueen (14.13). Järvillä on vedenpinnat lähes samalla korkeudella.
Ruotsalaisen lähialueeseen laskee vain muutama pieni valuma-alue. Sen omia järviä on alle 60, joita esitellään tässä muutama. Hopeaselän länsipuolella Kymijoen eteläpuolella siihen laskee Pyhäjoen valuma-alue (14.145), jossa on pääjärvenä Pyhäjärvi (65 ha). Hopeaselän pohjoisrantaan laskevat Vähä Hopealammi (5 ha) ja Hopealammi (3 ha), joiden pohjoispuolella sijaitseva Sorvastenlammi (5 ha) laskee samaan lahteen kuin Rajaoja. Sen valuma-alueella sijaitsevat esimerkiksi Tyystjärvi (12 ha), Lehmojärvi (3 ha), Kerjärvi (5 ha), Vähä-Ahvenainen (3 ha), Iso-Ahvenenainen (4 ha) ja Polkjärvi (2 ha). Järven pohjoiseen järvenosaan laskee Lauhjoen, jonka valuma-alue on Lauhjoen valuma-alue (14.147), lisäksi myös Matkuslammi (21 ha) ja Hepolampi (6 ha). Marjorannan Torlahteen laskevat Mustalampi (8 ha) ja Valkjärvi (4 ha) Torlammen (9 ha) kautta. Järven koillisrantaan laskee vain kaksi järveä Tarkjärvi (7 ha) ja Marjojärvi (9 ha), sillä pohjoispuolella sijaitsevat suuret järvet laskevat kohti koillista. Heinolan eteläpuolella Myllykylässä lahteen laskee Myllyojan valuma-alue (14.142). Sen valuma-alueella ovat esimerkiksi Vierumäen urheiluopistolla sijaitsevat hiekkapohjaiset järvet Onkijärvi (8 ha) ja Saarijärvi (9 ha). Suurijärvellä (44 ha) ei ole laskuojaa. Ruotsalaisen eteläpuolella on Rutalahden ja Koivulahden ympärillä pieniä järviä, jotka laskevat sinne. Näitä ovat esimerkiksi Kausanlampi (8 ha) ja Valkjärvi (12 ha) Kausassa ja Saarijärvi (6 ha) hieman kauempaa. Täällä on myös pienialainen Hanjoen valuma-alue (14.143), jolla on pieniä järviä. Vielä kauempaa Rutalahden itäpuolelta laskee Iso-Palpanen (39 ha). Rutalahden länsipuolelta laskevat Ruokopuolinen (20 ha), Pitkäjärvi (13 ha), Kiiskinlammi (9 ha) ja Maalammi (26 ha) Rutalahteen. Sorvanen (11 ha) on Koivuselän pohjoispuolella sijaitseva järvi, joka laskee Syväjärven lahteen. Muita eteläpuolen järviä ovat vielä Karina (17 ha) ja Vuorenlammi (6 ha). Hopeaselän eteläosaan laskee Paljärven valuma-alue (14.144), jonka pääjärvi on Paljärvi (67 ha).
Historiaa

Heinolanharju on osa harjujaksoa, joka kulkee pohjoisesta etelään ja ylittää Jyrängönkosken ja jatkaa Myllyoja kautta Vierumäelle, missä on laaja kangasmetsäinen hiekkalaakio. Tänne kerääntyivät harjujakson kohdalla virranneen jäätikköjoen kiintoainekse, kun ne purkautuivat mereen Vierumäellä.
Järven nimeä on ihmetelty useasti. Jussi Rainio kirjoitti vuonna 1940 Heinolan ja Hollolan seudun asukkaiden alkuperästä ja mainitsi perimätiedon, jonka mukaan Marjoniemen ensimmäisen talon isäntä oli Hannu Pietarinpoika (lähde, s. 322). Hän oli alkujaan ruotsalainen ja järveä kutsuttiin hänen laajojen omistuksiensa vuoksi ”Ruotsalaisen vedeksi”. Muita tiedettyjä nimiä olivat myös ”Ruotsi” tai ”Ruotsinvesi”. Myöhäisempiä nimimuotoja ovat olleet ”Ruotsalainen” tai ”Ruotsalaisenjärvi”. Hannu viljeli maatilaansa joskus 1400-luvulla.
Kalmbergin kartastossa vuodelta 1855–1856 järven länsiosan karttanimi oli ”Ruotsalainen” ja itäpuolen nimi ”Ruotsinjärvi”. Järven vedenpinta oli tuolloin korkeammalla kuin nykyään. Tämän huomaa tarkastelemalla vanhoja karttoja. Esimerkiksi suurimman saaren Hevossaaren kaksi niemeä olivat tuolloin selvästi irrallisia saaria. Läntinen saari (Korpinmaa) oli silloin nimeltään ”Honsasaari” ja itäinen ”Wasikkasaari”. Kausanselän ja Hopeaselän välissä oleva Tornioniemi ja tuolloinkin saman niminen, mutta sen kannas oli piirretty salmeksi. Ajoittain vedenvaltaama kannas on nykykartassa aina kuivaa maata ja se on leveä.
Vuoden 1965 peruskartassa näkyy kehitys Heinolan kaupunkialueella, missä peltomaat on metsitetty tai rakennettu asuinalueiksi.
Ruotsalaisen vedenpintaa säätelevä Kalkkisten kosken pato.
Samuel Älf

| Samuel Älf |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1727
Kuollut: 1799 (71–72 vuotta)
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Samuel Älf (1727–1799) oli ruotsalainen kirjailija ja pappi. Hän oli vuodesta 1753 latinan dosentti Upsalan yliopistossa, 1759 lehtori Linköpingissä, 1791 tuomiorovasti. Älf  tuli tunnetuksi sekä opettajana että latinan- ja ruotsinkielisenä runoilijana. Hän on kirjoittanut latinaksi yli sata runoa ja kääntänyt muun muassa Gustaf Fredrik Gyllenborgin runot "Tåget öfver Bält" ja "Ode öfver ett godt hjärta" sekä Olof von Dalinin "Svenska friheten", jonka käsikirjoitus on kuitenkin kateissa. Hän valmistui teologian tohtoriksi 1772, sai professorin arvon ja oli silloisten ruotsalaisten kirjallisuusseurojen Apollini sacran ja Utile dulcin jäsen.
Älfin puoliso oli vuodesta 1762 Anna Dorothea Filenia (Filenius), (1745–1797) joka kirjoitti tilapäisrunoja. Hän oli tilapäisrunoilija Catharina Swedenborgin ja tämän veljen Emanuel Swedenborgin sukulainen. Myös heidän poikansa Erik Peter Älf (1765–1793) on tunnettu ruotsalainen runoilija.
Samuel von Bell

Samuel von Bell (oikealla) Axel Gallén (vasemmalla), Oskar Svennberg (keskellä) ja Emil Wikström (edessä) vuonna 1883.
Samuel von Bell (1865–1920) oli suomalainen koristemaalari, kuvittaja ja kattohuopa-alan teknikko.
Von Bell maalasi Pietarin oopperan kattomaalaukset. Hän teki myös ensimmäiset suomalaiset joulukortit ja maalasi 1900-luvun alussa Kalevalaa ja esihistoriallista aikaa kuvaavia opetustauluja koulujen käyttöön. Von Bell piirsi kansikuvan vuonna 1904 ilmestyneeseen ensimmäiseen suomenkieliseen sarjakuvakirjaan Amerikkalainen kuvakirja, jossa esiteltiin 1800- ja 1900-lukujen vaihteen amerikkalaista sarjakuvaa muun muassa Kissalan pojat.
Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä

| Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä Muistoja vuosilta 1907–1928> Regnbågsfärger, mörka stänk Minnesvandringar 1907–1928 |
| --- | --- |
 14-vuotias Maire Ahlström
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Maire Gullichsen
Kieli:  ruotsi
Genre:  muistelmat, elämäkerta
Kustantaja:  SLS
Julkaistu:  2008
Sivumäärä:  357
ISBN:  978-951-583-165-1
Suomennos
Suomentaja:  Raija Rintamäki
Kansitaiteilija:  Anders Carpelan
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2010
Sivumäärä:  365
ISBN:  978-951-31-5730-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä: Muistoja vuosilta 1907–1928 on Maire Gullichsenin (o.s. Ahlström) keskeneräiseksi jäänyt muistelmateos. Teoksen on suomentanut Raija Rintamäki, ja sen on suomeksi julkaissut Tammi. Suppeampi alkuteos ilmestyi nimellä Regnbågsfärger, mörka stänk: Minnesvandringar 1907–1928, ja sen on julkaissut Svenska litteratursällskapet i Finland vuonna 2008.
Sisältö

Maire Gullichsen ehti ennen 1990 tapahtunutta kuolemaansa kirjoittaa muistelmistaan lapsuutensa ja nuoruutensa vaiheet kihlaukseen Harry Gullichsenin kanssa. Saatuaan tämän jakson valmiiksi ja esitellyksi kustantajalle hän oli leikitellyt ajatuksella myöhempien vaiheiden kirjoittamisesta. Gullichsen havainnoi ympäristöään ja ihmisiä ensisijaisesti maalarina eikä tekstissään käy analysoimaan kuvaamiaan henkilöitä, kuten hän ei myöskään erittele kokemuksiaan ja niiden taustoja. Muistelmien teemoja ovat Noormarkussa vietetyt lapsuuden kesät, koulunkäynti talvella Helsingissä, vuoden 1918 tapahtuman perheen kannalta, mutta myös kapinointi ankaraa isää vastaan.
Muistelmien viimeistelijöinä toimivat Gullichsenin tytär, professori Lilli Alanen ja toimittaja Cita Reuter käyttäen aineistona Gullichsenin muistiipanoja, kirjeitä ja päiväkirjoja. Alanen on täydentänyt suomenkielistä versiota myöhemmin löytyneen uuden teksti- ja kuva-aineiston pohjalta. Teoksessa on lisäksi Gullichsenin sihteerin Helena Woirhayen artikkeli Gullichsenin myöhemmistä elämänvaiheista suomalaisen taide-elämän kannalta.
Vastaanotto

kenen mukaan?
Kokonaisuutena teos luo kuvan rikkaan teollisuussuvun tyttären kasvamisesta aikuiseksi omaksi itsekseen ulkoisesti loisteliaassa ympäristössä, tyrannimaisen isän kasvatuksessa, josta nuorena kuolleet veljet kärsivät eniten.
Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä on kriitikon mukaan toteutettu huolellisesti, ja se on myös kielellisesti hyvä. Gullichsenin elämänvaiheita taustoittavat kuvaukset hänen elinympäristöstään ja maailman tapahtumista.
Aiheesta muualla

Gullichsenin muistelmat Sateenkaaren värejä, tummia sävyjä Tammen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Sari van Veenendaal

Sari van Veenendaal
| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Naisten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ranska 2019 | Jalkapallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Hollanti 2017 | Jalkapallo |  |
Sari van Veenendaal (s. 3. huhtikuuta 1990) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän pelasi Alankomaiden naisten maajoukkueessa 91 maaottelua. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi Sveitsiä vastaan 7. maaliskuuta 2011 ja viimeisen vuonna 2022. Hän voitti Euroopan-mestaruuden 2017 ja saavutti joukkueen kapteenina MM-hopeaa 2019.
Vuoden 2017 EM-kilpailuissa van Veenendaal valittiin turnauksen tähdistökentällisen maalivahdiksi. Vuoden 2022 EM-kilpailuissa 2022 hän oli edelleen joukkueensa ykkösmaalivahti ja myös kapteeni mutta loukkaantui ensimmäisen ottelun alkuhetkillä törmätessään kahden oman joukkueensa pelaajan kanssa ja joutui vähän myöhemmin vaihtoon eikä pystynyt enää pelaamaan turnauksessa.
Seuratasolla van Veenendaal edusti kotimaassaan FC Utrechtia vuosina 2007–2010 ja FC Twenteä vuosina 2010–2015, Englannissa Arsenalia vuosina 2015–2019 sekä Espanjassa Atlético  Madridia vuosina 2019–2020. Kesällä 2020 hän siirtyi kotimaahansa PSV:n joukkueeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sari van Veenendaal Wikimedia Commonsissa
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2013
1 Geurts |
2 Bito |
3 Koster |
4 Van Dongen |
5 Van den Heiligenberg |
6 Hoogendijk |
7 Van de Ven |
8 Spitse |
9 Melis |
10 Van de Donk |
11 Martens |
12 Heuver |
13 Smit |
14 Slegers |
15 Stentler |
16 Van Veenendaal |
17 Worm |
18 Dekker |
19 Versteegt |
20 Van Lunteren |
21 De Ridder |
22 Roelvink |
23 Christ |
Valmentaja Reijners
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Geurts |
2 Van Lunteren |
3 Van der Gragt |
4 Van den Berg |
5 Hogewoning |
6 Dekker |
7 Melis |
8 Spitse |
9 Miedema |
10 Van de Donk |
11 Martens |
12 Bito |
13 Janssen |
14 Hoogendijk |
15 Van Dongen |
16 Van Veenendaal |
17 Middag |
18 Van Erp |
19 Van de Ven |
20 Roord |
21 Lewerissa |
22 Van de Sanden |
23 Christ |
Valmentaja Reijners
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2017
1 Van Veenendaal |
2 Van Lunteren |
3 Van der Gragt |
4 Van den Berg |
5 Van Es |
6 Dekker |
7 Van de Sanden |
8 Spitse |
9 Miedema |
10 Van de Donk |
11 Martens |
12 Roord |
13 Jansen |
14 Groenen |
15 Folkertsma |
16 Christ |
17 Zeeman |
18 Lewerissa |
19 Van den Bulk |
20 Janssen |
21 Beerensteyn |
22 Van der Most |
23 Geurts |
Valmentaja Wiegman
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Van Veenendaal |
2 Van Lunteren |
3 Van der Gragt |
4 Van Dongen |
5 Van Es |
6 Dekker |
7 Van de Sanden |
8 Spitse |
9 Miedema |
10 Van de Donk |
11 Martens |
12 Pelova |
13 R. Jansen |
14 Groenen |
15 Kaagman |
16 Kop |
17 E. Jansen |
18 Kerkdijk |
19 Roord |
20 Bloodworth |
21 Beerensteyn |
22 Van der Most |
23 Geurts |
Valmentaja Wiegman
Alankomaiden joukkue – Kesäolympialaiset 2020
1 Van Veenendaal |
2 Wilms |
3 Van der Gragt |
4 Nouwen |
5 Van Dongen |
6 Roord |
7 Van de Sanden |
8 Smits |
9 Miedema |
10 Van de Donk |
11 Martens |
12 Folkertsma |
13 Pelova |
14 Groenen |
15 Van Es |
16 Kop |
17 Janssen |
18 Beerensteyn |
19 Jansen |
20 Kaagman |
21 Dekker |
22 Geurts |
Valmentaja Wiegman
Alankomaiden joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Van Veenendaal / Weimar |
2 Nouwen |
3 Van der Gragt |
4 Van Dongen |
5 Wilms |
6 Roord |
7 Beerensteyn |
8 Spitse |
9 Miedema |
10 Van de Donk |
11 Martens |
12 Pelova |
13 Jansen |
14 Groenen |
15 Dijkstra |
16 Van Domselaar |
17 Leuchter |
18 Casparij |
19 Olislagers |
20 Janssen |
21 Egurrola |
22 Brugts |
23 Lorsheyd |
Valmentaja Parsons
Seondeok yeowang

| Seondeok yeowang> 선덕여왕 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Pääosissa:   Lee Yo-won  Go Hyun-jung  Uhm Tae-woong  Park Ye-jin 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   Munhwa Broadcasting Corporation
Esitetty:  25. toukokuuta 2009 – 22. joulukuuta 2009
Jaksoja:  62
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Seondeok yeowang (kor. 선덕여왕, engl. Queen Seondeok) on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen TV-sarja, joka kertoo Sillan valtakuntaa 600-luvulla hallineesta kuningatar Seondeokista. Sen päärooleissa ovat Lee Yo-won, Go Hyun-jung, Uhm Tae-woong ja Park Ye-jin.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Rosemary Clooney

| Rosemary Clooney |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. toukokuuta 1928 Maysville, Kentucky, Yhdysvallat
Kuollut: 29. kesäkuuta 2002 (74 vuotta) Beverly Hills, Kalifornia,  Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja, näyttelijä
Puoliso:  José Ferrer   Dante DiPaolo
Aiheesta muualla
www.rosemaryclooney.com
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Rosemary Clooney ja Bing Crosby.
Rosemary Clooney (23. toukokuuta 1928 Maysville, Kentucky – 29. kesäkuuta 2002 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen laulajatar ja näyttelijätär.
Ura

Clooney toimi laulajana etenkin 1940- ja 1950-luvuilla. Hän loi uran myös näyttelijänä ja hänen tunnetuin elokuvansa on Valkea joulu (engl. White Christmas, 1954) jossa hän näytteli yhdessä Bing Crosbyn, Vera-Ellenin ja Danny Kayen kanssa. Vuonna 2002 hänet palkittiin elämäntyö-Grammyllä. Hän sai myös laulajan urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä

Rosemary Clooney oli George Clooneyn täti; George Clooneyn isä, televisioesiintyjä Nick Clooney, oli hänen veljensä. Rosemary Clooney oli naimisissa kolme kertaa, joista näyttelijä José Ferrerin kanssa kahdesti. Heillä oli viisi lasta. Hänen kolmas ja viimeinen avioliittonsa solmittiin vuonna 1997 Dante DiPaolon kanssa. Se kesti aina Clooneyn kuolemaan asti. Rosemary Clooney kuoli keuhkosyöpään.
Kirjallisuutta

Crossland, Ken & Macfarlane, Malcolm: Late Life Jazz: The Life and Career of Rosemary Clooney.  Oxford University Press, 2013.  ISBN 978-0-19-979857-5.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rosemary Clooney Wikimedia Commonsissa
Rosemary Clooney Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Rosemary Clooney NNDB:ssä (englanniksi)
Rosemary Clooney Palladium (englanniksi)
Rosemary Clooneyn discografia (englanniksi)