stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fallout 3
Ladattava lisäsisältö

Pelin ladattava lisäsisältö oli aluksi saatavana yksinoikeudella Xbox 360:lle, mutta se julkaistiin myöhemmin myös PlayStation 3:lle. 13. lokakuuta 2009 julkaistiin Fallout 3: Game of the Year Edition, joka sisältää pääpelin sekä kaikki ladattavat lisäosat.
Ladattava lisäsisältö > G.E.C.K.

G.E.C.K. (Garden of Eden Creation Kit) on virallinen editori Fallout 3:n Windows-versiolle. Sen avulla Windows-version omistajat voivat itse tehdä ja lisätä peliin lisäsisältöä. Fallout 3:n editori on samantapainen kuin The Elder Scrolls -pelien editori The Elder Scrolls Construction Set, sillä pelit hyödyntävät samaa Gamebryo-pelimoottoria. Editori julkaistiin joulukuussa 2008, ja sen voi ladata pelin kotisivuilta ilmaiseksi.
Ladattava lisäsisältö > Operation: Anchorage

Operation: Anchorage julkaistiin 27. tammikuuta 2009 Xbox 360:lle ja Windowsille. PlayStation 3:lle lisäosa julkaistiin samaan aikaan kuin The Pitt, 1. lokakuuta 2009. Operation: Anchorage on ”armeijasimulaatio”, jossa seurataan Alaskassa sijaitsevan Anchoragen satamakaupungin vapauttamista kiinalaiskommunistien vallasta vuonna 2077. Paketti sisältää useita uusia tehtäviä, valikoiman uusia tavaroita (esim. Gauss Rifle, Chinese Stealth Suit ja Winterized T-51b Power Armor), uuden lisäedun (perk) ja neljä uutta saavutusta (engl. achievement).
Ladattava lisäsisältö > The Pitt

The Pitt tuli myyntiin 24. maaliskuuta 2009 pelin Xbox 360- ja Windows-versioille, mutta se jouduttiin pian ottamaan pois myynnistä, koska se ei toiminut Xbox 360:lla toivotulla tavalla. 25. maaliskuuta Bethesda ja Microsoft ilmoittivat korjanneensa virheet, ja The Pitt palautettiin myyntiin. The Pitt julkaistiin PlayStation 3:lle 1. lokakuuta 2009. Lisäosassa seurataan pelaajan taivalta kohti ryöstäjien ja orjakauppiaiden täyttämää, Pittsburghin raunioihin rakennettua teollisuuskaupunkia. Se sisältää monia uusia aseita, suojuksia ja vaatteita, neljä uutta saavutusta ja noin 4–5 tunnin edestä pelattavaa sisältöä.
Ladattava lisäsisältö > Broken Steel

Broken Steel julkaistiin 5. toukokuuta 2009 pelin Xbox 360- ja Windows-versioille, 24. syyskuuta 2009 myös PlayStation 3:lle. Broken Steel jatkaa pelin pääjuonta antamalla pelaajalle mahdollisuuden liittyä Brotherhood of Steel -järjestön riveihin taistelemaan Enclave-järjestöä vastaan. Se nostaa myös pelin alkuperäisen 20 tason ylärajan 30:een.
Ladattava lisäsisältö > Point Lookout

Point Lookout julkaistiin 23. kesäkuuta 2009 pelin Xbox 360- ja Windows-versioille. Se julkaistiin PlayStation 3:lle 8. lokakuuta 2009 yhdessä Mothership Zetan kanssa. Point Lookout -lisäosassa kaupunkiin on rantautunut jokilaiva, jolla pelaaja voi matkustaa uudelle Point Lookout -nimiselle alueelle. Point Lookout sisältää uusia olioita, aseita, suojuksia ja muita sekalaisia tavaroita. Luonnollisesti lisäosassa on myös uusia saavutuksia (engl. achievement).
Ladattava lisäsisältö > Mothership Zeta

Mothership Zeta julkaistiin 3. elokuuta 2009 pelin Xbox 360- ja Windows-versioille. PlayStation 3:lle lisäosa julkaistiin 8. lokakuuta 2009. Mothership Zeta -lisäosassa pelihahmo kaapataan avaruusolioiden suurelle emoalukselle, josta pelaajan on yritettävä paeta samalla etsien muita siepattuja maan asukkeja.
Pelin kehitys > Interplay Entertainment

Fallout 3 oli alkujaan Black Isle Studiosin, Interplay Entertainmentin omistama työn alla oleva projekti, jonka työnimenä oli Van Buren. Interplay Entertainment meni vararikkoon ja sulki Black Isle Studiosin, ennen kuin peli olisi valmistunut. Lisenssi pelin tekemiseen myytiin 1 175 000 dollarilla Bethesda Softworksille, joka etupäässä tunnetaan The Elder Scrolls -pelisarjasta. Bethesdan Fallout 3:a aloitettiin työstää tyhjästä käyttämättä Van Burenin koodeja tai mitään muutakaan materiaalia, jonka Black Isle Studios oli tehnyt. Pelattavissa oleva teknologiademo keskeytetystä projektista julkaistiin yleisölle toukokuussa 2007. Osa Van Burenin sisällöstä sisällytettiin vuonna 2010 julkaistuun Fallout: New Vegasiin, jonka kehityksessä oli mukana paljon entisiä Black Isle Studiosin työntekijöitä.
Pelin kehitys > Bethesda Softworks

Bethesda Softworks ilmoitti aikovansa alkamaan työstämään Fallout 3:a heinäkuussa 2004, mutta ensisijainen kehittäminen ei alkanut ennen kuin The Elder Scrolls IV: Oblivion ja tämän lisäosat sekä muut ekstrat olivat valmistuneet. Bethesda Softworks päätti tehdä Fallout 3:sta samantyylisen sarjan kahden aiemman osan kanssa, keskittymällä ei-lineaariseen pelaamiseen, hyvään tarinaan ja mustaan huumoriin. Bethesda päätti tehdä pelistä aikuisille tarkoitetun, jotta tämä voisi sisältää samanlaista materiaalia kuin sarjan aiemmissa kahdessa osassa olevia aikuismaisia aihepiirejä, väkivaltaa ja turmeltuneisuutta, jotka ovat tyypillisiä Fallout-pelisarjassa. He päättivät myös karttaa omaperäisiä piloja, joita oli sarjan aiemmissa osissa, ja jotka heidän mielestään rikkoivat vaikutelman siitä, että Fallout-pelien maailma on todellinen. Fallout 3 käyttää samaa Gamebryo-pelimoottoria kuin The Elder Scrolls IV: Oblivion.
Helmikuussa 2007 Bethesda ilmoitti, että peli oli vielä pahasti kesken, mutta kertoi, että tiedotuksia ja ennakkoesityksiä tulee myöhemmin samana vuonna. Peter Hinesin kertoman perusteella pelin kehittäjätiimi halusi tehdä pelin monelle pelialustalle. Game Informerilla pelin ilmoitettiin olevan tekeillä Windowsille, Xbox 360:lle ja PlayStation 3:lle. Teaser-sivusto pelille ilmestyi 2. toukokuuta 2007, joka sisälsi musiikkia ja konseptitaidetta pelistä sekä ajastimen, joka laski päivään 5. kesäkuuta 2007 asti. Taiteilijat ja kehittäjät sekaantuivat myöhemmin asiaan ja vahvistivat, että konseptitaide, jotka tilattiin ennen kuin The Elder Scrolls IV: Oblivion -peliä oli vielä julkaistu, ei esittänyt mitään aidosta pelistä. Kun ajanlaskenta päättyi, sivusto esitti ensimmäisen trailerin pelistä ja paljasti pelin julkaisuajankohdaksi syksyn 2008.
Official Xbox Magazine julkaisi 21. maaliskuuta 2008 haastattelun, jossa Todd Howard paljasti, että peliä oli laajennettu lähes yhtä samalla laajuudella kuin The Elder Scrolls IV: Oblivion -peliä. Siinä oli alun perin vähintään 12 eri versiota viimeisestä kohtauksesta, mutta myöhemmin se laajentui yli 200 eri mahdolliseen muunnokseen viimeisessä julkaisussa, joista jokainen määräytyy pelaajan tekojen mukaan.
Bethesda Softworks oli mukana E3 2008 -messuilla esitelläkseen Fallout 3:a. Ensimmäisen demon Xbox 360:n Fallout 3 -versiosta esitteli Todd Howard Washington DC:ssä. Demossa esiteltiin erilaisia aseita, kuten minikokoisen taktisen ydinpommin laukaiseva heitin Fat Man, V.A.T.S.-järjestelmä, Pip-Boy 3000:n toimintaa ja lisäksi useita eri vihollisia. Demo päättyi, kun pelaaja lähestyi Brotherhood of Steelin hallinnoimaa Pentagonia ja joutui taisteluun Enclaven partiota vastaan. Todd Howard vahvisti myös, että ladattavaa sisältöä tulisi ainoastaan Xbox 360:lle ja Windowsille. PlayStation 3:lle tulevalle Fallout 3:lle ei alun perin ollut luvassa minkäänlaista ladattavaa lisäsisältöä.
Ääniraita

Pelin musiikin on säveltänyt Inon Zur ja se on julkaistu vuonna 2013.
Lisäksi pelin ääniraidalla on sarjan tapaan lisensoitua hempeää 1940–1960-lukujen suosittua amerikkalaista musiikkia.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Esittäjä | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | I Don’t Want To Set The World On Fire | The Ink Spots | 3.07 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Way Back Home | Bob Crosby & the Bobcats | 2.54 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Butcher Pete (Part 1) | Roy Brown | 2.28 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Happy Times (Danny Kayen elokuvasta The Inspector General)  | Bob Crosby & the Bobcats | 2.45 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Civilization | Danny Kaye & The Andrews Sisters | 3.07 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Into Each Life Some Rain Must Fall | Ella Fitzgerald & The Ink Spots | 3.06 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Anything Goes | Cole Porter | 3.04 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Fox Boogie | Gerhard Trede | 3.16 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | I’m Tickled Pink | Jack Shaindlin | 1.52 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Jazzy Interlude | Billy Munn | 2.52 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Jolly Days | Gerhard Trede | 1.40 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Let’s Go Sunning | Jack Shaindlin | 1.41 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | A Wonderful Guy | Tex Beneke | 2.48 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Rhythm for You | Eddy Christiani & Frans Poptie | 2.59 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Swing Doors | Allan Gray | 2.59 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Maybe | The Ink Spots | 3.06 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | Mighty Mighty Man | Roy Brown | 2.36 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Crazy He Calls Me | Billie Holiday | 3.05 |  |  |  |  |  |  |
| 19. | Easy Living | Billie Holiday | 3.06 |  |  |  |  |  |  |
| 20. | Boogie Man | Sid Phillips | 2.23 |  |  |  |  |  |  |
Ääninäyttelijät

Pelin ääninäyttelijät:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Liam Neeson   | … |   James – Father   |
|   Malcolm McDowell   | … |   presidentti John Henry Eden   |
|   Ron Perlman   | … |   kertoja   |
|   Odette Annable   | … |   Amata Almodovar   |
|   Erik Dellums   | … |   Three Dog   |
|   Jeff Baker   | … |   Stanley / Hannibal Hamlin / Sergeant RL-3   |
|   William H Bassett   | … |   Elder Lyons   |
|   Karen Carbone   | … |   Mom / Moira   |
|   Paul Eiding   | … |   Nathan / Abraham Washington / Tree Father Birch    |
|   Shari Elliker   | … |   Beatrice / Reilly / Star Paladin Cross   |
|   Peter Gil   | … |   Colonel Autumn / Confessor Cromwell   |
|   Gregory Gorton   | … |   Jonas / Dave / Pinkerton   |
|   Duncan Hood   | … |   Overseer / Dukov / Scribe Rothchild   |
Eräs videopelialan rekrytointiyhtiö Blindlightin John Henry Edenin rooliin harkitsemista henkilöistä oli entinen Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton, mutta yhtiö sai tältä kieltävän vastauksen. Bethesdan varajohtaja Pete Hinesin mukaan Bethesda itse ei ollut missään tekemisissä koko asian kanssa.
Sensuuri Japanissa

Bethesda Softworks teki muutamia muutoksia Japanin Fallout 3 -versioon. Sivutehtävää ”The Power of the Atom”, jossa normaalisti pelaajalle annettiin mahdollisuus joko purkaa tai räjäyttää atomipommi eräässä pelin kaupungissa, on hieman muokattu. Japani-versiossa tästä sivutehtävästä poistettiin kokonaan NPC-hahmo nimeltä Mr. Burke, jonka poistaminen estää pelaajan mahdollisuuden räjäyttää pommi, jolloin ainoaksi vaihtoehdoksi jää sen purkaminen. Myös pelin miniydinaseen, Fat Manin, nimi vaihdettiin (Japanissa Nuka Launcher), koska se viittasi suoraan Yhdysvaltojen Nagasakiin pudottamaan atomipommiin.
Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fallout 3 Wikimedia Commonsissa
Fallout 3 MobyGamesissa (englanniksi)
Fallout 3 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Fallout 3 VGMdb-sivustolla (englanniksi)
Pelin virallinen sivusto (englanniksi)
Fallout 3 Portal – The Vault, Fallout Wiki (englanniksi)
Fallout 3 Portal – Nukapedia, Fallout Wiki (englanniksi)
Pelaaja-lehden Fallout 3 -arvostelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Fallout-pelisarja
| --- | --- |
Pääsarjan pelit:  Fallout  Fallout 2  Fallout 3  Fallout: New Vegas  Fallout 4 
Spin-offit:  Fallout Tactics: Brotherhood of Steel  Fallout: Brotherhood of Steel  Fallout 76 
Peruutetut:  Van Buren  Fallout: Brotherhood of Steel 2  Fallout Online 
Mobiilipelit:  Fallout Shelter 
Miniatyyripelit:  Fallout: Warfare 
V.A.T.S.-järjestelmä toiminnassa.
Pip-Boy 3000 näyttämässä pelaajan tilastoja.
Göran Tunström

Göran Tunström
Göran Tunström (14. toukokuuta 1937 Karlstad, Ruotsi – 5. helmikuuta 2000) oli ruotsalainen kirjailija.
Tunströmin tunnetuimpia teoksia on Jouluoratorio, jonka ruotsinkielinen alkuteos ilmestyi 1983. Siitä on tehty myös elokuva.
Tunström osallistui Oslon kansainväliselle runousfestivaalille 1980-luvulla. Hän oli vuodesta 1964 naimisissa Lena Cronqvistin kanssa. Hän oli myös muun muassa muusikko Leonard Cohenin pitkäaikainen ystävä. Tunström menehtyi pitkäaikaiseen sairauteen Tukholmassa 62-vuotiaana.
Vuonna 2009 Tungströmin romaanit Jouluoratorio ja Prästungen pääsivät mukaan kirjaan Tusen svenska klassiker, johon on koottu tuhat Ruotsissa julkaistujen kirjojen, elokuvien, äänilevyjen ja tv-ohjelmien klassikkoa.
Palkinnot ja tunnustukset

Aniarapriset 1987
August-palkinto: 1998
BMF-plaketten 1976, 1983, 1986
De Nios stora pris 1992
Litteraturfrämjandets stora romanpris 1984
Pohjoismaiden neuvoston kirjallisuuspalkinto 1984
Stiftelsen Selma Lagerlöfs litteraturpris 1987
Suomennetut teokset

Jouluoratorio (Juloratoriet), suom. Arto Häilä, Jyväskylä: Gummerus 1984 ISBN 951-20-2569-8
Talvimatka Intiaan (Indien - en vinterresa), suom. Arto Häilä, Jyväskylä: Gummerus 1986 ISBN 951-20-2706-2
Varas (Tjuven ), suom. Arto Häilä, runot suom. Ilpo Tiihonen, Jyväskylä: Gummerus 1987 ISBN 951-20-2904-9
Erämaakirje (Ökenbrevet), suom. Liimi Kyrki, Helsinki: Kirjapaja 1992 ISBN 951-625-127-7
Todellinen elämä (Det sanna livet), suom. Arto Häilä, Jyväskylä, Helsinki: Gummerus 1993 ISBN 951-20-3916-8
Kimmellys (Skimmer), suom. 1997 Arto Häilä, Jyväskylä, Helsinki: Gummerus ISBN 951-20-5054-4
Kuuvieras (Berömda män som varit i Sunne), suom. Arto Häilä, Jyväskylä, Helsinki: Gummerus 1999 ISBN 951-20-5494-9
Höperö (Stollen), suom. Aila Meriluoto. Yleisradio 1984
Antologiassa Ny lyrik = Uutta lyriikkaa Helsinki: Kirjailijakeskus 1984 ISBN 951-99530-3-5
Varm är döden i mina händer : Lämmin on kuolema käsissäni
Nu gröskar kullarna kring Florens : Nyt viheriöivät kukkulat Firenzen ympärillä
Samuli Ripatti

| Samuli Ripatti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. elokuuta 1969 Helsinki (ikä 55)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  biometrian professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto (VM, 1995), Tukholman yliopisto (FD, 2002)
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Aiheesta muualla
Kotisivu
Samuli Olli Ripatti (s. 19. elokuuta 1969 Helsinki) on tilastotieteilijä sekä Helsingin yliopiston biometrian professori Suomen molekyylilääketieteen instituutissa (FIMM) .  Vuodesta 2023 alkaen Ripatti on lisäksi toiminut FIMMin johtajana.
Ripatti kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1988 Hämeenlinnan lukiosta. Hän opiskeli Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa ja valmistui valtiotieteiden maisteriksi pääaineenaan tilastotiede (1995). Hän jatkoi opintojaan Helsingissä Rolf Nevalinna -instituutissa ja Ruotsissa Tukholman yliopiston Matematiikan laitoksella, josta valmistui filosofian tohtoriksi (matemaattinen tilastotiede) vuonna 2002. Hänen väitöskirjansa (2001) oli otsikoitu Latent variable models for multivariate survival and count data. Se oli neljään artikkeliin pohjautuva artikkeliväitöskirja. Helsingin yliopiston tilastotieteen dosentti hän on ollut vuodesta 2007.
Hän on työtoveriensa kanssa kirjoittanut useita arvostetuimpien tiedelehtien (kuten Nature, Plos Genetics) alkuperäisartikkeleita 2000-luvun lopussa ja 2010-luvulla. Vuonna 2016 professori Ripatti luettiin maailman eniten viitattujen tutkijoiden joukkoon alallaan (osa-alue molekyylibiologia ja genetiikka) ja oli yksi alle 20:stä Suomessa työskentelevästä tutkijasta tällä noin 3 100 tieteilijää maailmanlaajuisesti sisältävällä Highly Cited Researchers -listalla.
Aiheesta muualla

Samuli Ripatti, HY (30.10.2013) Mitä biometrian professori tutkii? (video, kesto 3 min 17 s)  (youtube.com)
Suomalaiset outo kansa eurooppalaisten joukossa (16.3.2010) (yle.fi)
Heidi Lämsä (14.5.2015) Nykyihmisen geenit paljastavat, kuinka paljon samanlaista väestöä oli 20 000 vuotta sitten (artikkeliin rajattu käyttöoikeus) (hs.fi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Tieteilijät:  ORCID  Publons  ResearcherID  zbMATH
Katherine Kelly Lang

| Katherine Kelly Lang |
| --- | --- |
 Katherine Kelly Lang Monte Carlon televisiofestivaaleilla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1961 (ikä 63) Los Angeles, Kalifornia
Näyttelijä
Aktiivisena:  1979 –
Merkittävät roolit:  Brooke Logan Kauniit ja rohkeat
Aiheesta muualla
www.katherinekellylang.org
IMDb 
Katherine Kelly Lang (s. Katherine Kelly Wegeman 25. heinäkuuta 1961) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän syntyi Hollywoodissa Kaliforniassa. Hänen isänsä on olympiaurheilija Keith Wegeman ja äiti näyttelijä Judith Lang.
Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Skatetown U.S.A (1979), jossa hän näytteli Scott Baion, Mark Hamillin ja Patrick Swayzen kanssa. Suurimmaksi osaksi 80-luku meni näytellessä B-luokan elokuvissa, sellaisten pinnalle pyrkivien kanssa kuin Tom Eplin, David Faustino ja Mariska Hargitay.
Vuonna 1987 hän aloitti roolinsa keskiluokkaisena Brooke Loganina saippuasarjassa Kauniit ja rohkeat. Hänen roolinsa on ollut keskeinen siitä lähtien. Lang on kertonut rakastavansa Brooken roolia. Brooken ja Ridgen (Ronn Moss) rakkaustarina on ollut sarjan kantavia juonia aivan alusta. Samoin Brooken, Ridgen ja Taylorin (Hunter Tylo) kolmiodraama  näyttää loputtomalta.  Hän esitti Brooke Logania myös Kauniiden ja rohkeiden sisarsarjassa Tunteita ja tuoksuja vuosina 1998 ja 2007. Tätä aiemmin vuonna 1981 hän esitti sarjassa Gretchen-nimistä hahmoa.
Kauniita ja rohkeita (The Bold and the Beautiful) on esitetty Suomessa vuodesta 1992 ja se on edelleen yksi television kestosuosikkisaippuoista. Sarjaa nähdään yhä MTV3-kanavalla. Lang on kertonut aikoneensa jo sarjassa aloittaessaan pysyä mukana sen loppuun asti.
Lang on ollut kaksi kertaa naimisissa: ensimmäinen aviopuoliso oli Skott Snider (vuosina 1989–1995) ja tämän jälkeen hän oli naimisissa Alex D'Andrean kanssa (vuosina 1997–2012). Hänellä on kolme lasta: pojat Jeremy Skott Snider (s. 1990) ja Julian Lang Snider (s. 1992) ensimmäisestä avioliitostaan sekä tytär Zoe Katrina D'Andrea (s. 1997) toisesta avioliitostaan. Langin nykyinen miesystävä on nimeltään Dominique Zoida, joka on 16 vuotta Langia nuorempi.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data
Carl Seber

| Carl Seber |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. tammikuuta 1883  Trier, Saksan keisarikunta
Kuollut: 12. marraskuuta 1945 (62 vuotta)  Berlin, miehitetty Saksa
Kansalaisuus:   Saksan keisarikunta  Suomi  Saksa
Ammatti:  maanviljelijä
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Saksan keisarikunta 1903–1918  Suomi 1918   Saksa 1934–1945
Palvelusvuodet:  1903–1918, 1934–1945
Komentajuudet:  Saksin kuninkaallinen kenttälento-osasto 23   Suomen ilmavoimien komentaja 1918   I-Luft Referat 1937   Saksan Helsingin paikalliskomendantti 1941 - 1944
Taistelut ja sodat:  Ensimmäinen maailmansota Vapaussota Toinen maailmansota Jatkosota
Sotilasarvo:  eversti
Kunniamerkit:  1. luokan rautaristi  2. luokan rautaristi   Pyhän Henrikin ritarikunnan ritariristi  2. luokan Braunschweigin sota-ansiomerkki  1. luokan sota-ansioristi   2. luokan sota-ansioristi  1. luokan Vapaudenristi
Carl Seber (19. tammikuuta 1883 Trier – 12. marraskuuta 1945 Saksa) oli saksalainen sotilas, joka toimi Suomen ilmavoimien järjestyksessä toisena komentajana huhtikuusta joulukuuhun 1918. Hänellä oli merkittävä rooli ilmavoimien kehittämisessä.
Sotilasuran alku

Seber oli lähtöisin lakimiesperheestä ja liittyi vuonna 1903 Saksan armeijaan. Hän palveli aluksi tykistössä ja ensimmäisessä maailmansodan aikana Saksin kuninkaallisissa ilmavoimissa kenttälento-osaston komentajana. Hän osallistui ilmataisteluihin Ranskassa ja sai sekä ensimmäisen että toisen luokan rautaristin. Vuonna 1915 hänelle myönnettiin Saksin korkein kunniamerkki, Pyhän Henrikin ritarikunnan ritariristi. Seber nimitettiin Kuurinmaan Autzissa sijainneen lentäjäkoulun johtajaksi.
Suomen ilmavoimien komentajana

Suomen sisällissodan jälkeen Suomeen lähetettiin saksalaisia upseereita auttamaan Suomen armeijan rakentamisessa. Tuolloin kapteenin arvoinen Seber lähetettiin Suomeen huhtikuussa 1918 auttamaan Suomen ilmavoimien luomisessa. Hänestä tuli 29. huhtikuuta "Suomen ilmailuvoimien" toinen päällikkö epäpäteväksi todetun ruotsalaisen kapteeni Allan Hygerthin jälkeen. Seber olisi halunnut perustaa Suomeen ilmailukoulun, mutta se ei vielä hänen komentajakaudellaan onnistunut. Hän toi mukanaan Suomeen saksalaisia lentäjiä ja asiantuntijoita ja hänen komentajakaudellaan yli 50 suomalaista ilmavoimien upseeria ja aliupseeria lähti opiskelemaan Saksaan. Seber laati toukokuussa Suomen lentojoukkojen ensimmäisen kehittämissuunnitelman, joka edellytti itsenäisen aselajin luomista.
Seberin suunnitelman painotus oli vesilentokoneissa, koska Suomen niittyjen ei katsottu sopivan lentokentiksi kuten Keski-Euroopassa oli ollut tapana. Ilmeisesti hän ymmärsi, ettei Suomella ole varaa rakentaa maakoneisiin perustuvia ilmavoimia. Vesikonedoktriini säilyi ilmavoimissa 1930-luvun puoliväliin ja silloinkin muun muassa Mannerheimin piti ravistella ilmavoimia nykyaikaan.
Vesilentokonepainotus oli venäläistä alkuperää ja oli tähdännyt Itämeren laivaston suorittamaan saksalaisten torjumiseen Suomenlahdella. Seberin ajatuksena oli Suomen ilmailuvoimien esikunnan perustaminen Mikkeliin, venäläisiltä jääneen vesilentokaluston selvittäminen, siirtämisen uusille paikoilleen ja käyttöönotto, Antrean lentoaseman siirto Lappeenrantaan väliaikaisesti, lento-opetuksen aloittaminen Turussa, Lappeenrannassa ja Helsingissä, Koiviston, Santahaminan ja Sortavalan lentoasemien perustaminen sekä Lappeenrannan lentoaseman siirto Uttiin kuin myös Turun lentoaseman ja Helsingin Hermannin lentoaseman siirto Santahaminaan, johon perustettiin ilmailupataljoona.
Seber antoi 17. syyskuuta 1918 Suomen Ilmailuvoimien Päällikön päiväkäskyllä 41 ensimmäisen lentomerkin kapteeni Väinö Mikkolalle.
Hävittyään maailmansodan Saksa joutui ympärysvaltojen vaatimuksesta vetämään upseerinsa pois Suomesta. Näin myös Seberin toiminta Suomen ilmavoimien komentajana päättyi 13. joulukuuta 1918. Hän kuitenkin jäi vielä yksityishenkilönä Suomeen ja toimi sotaministeri Wilhelm Thesleffin ehdotuksesta ilmavoimien uuden komentajan neuvonantajana vuoteen 1920 asti, jolloin hänet korvattiin ranskalaisella majuri Paul Étiennellä.
Myöhemmät vaiheet

Seber vuokrasi vuonna 1919 Pohjan kunnasta Dragontorpin maatilan ja asui vuosikausia Suomessa maanviljelijänä. Vuoden 1934 lopussa hän palasi Saksaan ja ryhtyi uudelleen armeijan palvelukseen, sillä hänen sotilaseläkkeensä maksaminen oli loppunut. Hän työskenteli aluksi ilmailuministeriössä lentokenttien rakentamisesta vastaneella osastolla, mutta siirtyi keväällä 1936 sotilastiedustelu Abwehrin palvelukseen. Seber lähetettiin uudelleen Suomeen huhtikuussa 1941 Helsinkiin sijoitettujen saksalaisten joukkojen komendantiksi. Nämä joukot käsittivät vain parisataa miestä ja alle sata upseeria. Tässä vaiheessa Seberin sotilasarvo oli eversti. Hän toimi Helsingin paikalliskomendanttina 1. heinäkuuta 1944 asti, jolloin hänet kutsuttiin takaisin Berliiniin.
Seber jäi eläkkeelle tammikuussa 1945. Sodan päätyttyä Neuvostoliiton sotilastiedustelu SMERŠ pidätti hänet Berliinissä saman vuoden heinäkuussa ja häntä syytettiin vakoilusta ja vehkeilystä Neuvostoliittoa vastaan, sillä hän oli työskennellyt Abwehrin Suomen osastossa. Hänet todettiin syylliseksi ja tuomittiin 11. lokakuuta Berliinin varuskunnan sotaoikeudessa Neuvostoliiton rikoslain 58 pykälän perusteella kuolemaan ampumalla. Tuomio pantiin täytäntöön 12. marraskuuta. Venäjä julisti Seberin rehabilitoiduksi huhtikuussa 1999.