stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mammootty
Palkinnot

Filmfare Awards South
1984: Paras malajalaminkielinen miespääosa – Adiyozhukkukal
1985: Paras malajalaminkielinen miespääosa – Yathra
1989: Paras malajalaminkielinen miespääosa – Mathilukal
1991: Paras malajalaminkielinen miespääosa – Amaram
1997: Paras malajalaminkielinen miespääosa – Bhoothakkannadi
2000: Paras malajalaminkielinen miespääosa – Arayannagalude Veedu
2004: Paras malajalaminkielinen miespääosa – Kaazhcha
2006: Paras malajalaminkielinen miespääosa – Karutha Pakshikal
2006: Erikoispalkinto
2009: Paras malajalaminkielinen miespääosa – Paleri Manikyam: Oru Pathirakolapathakathinte Katha
2010: Paras malajalaminkielinen miespääosa – Pranchiyettan & the Saint
2014: Paras malajalaminkielinen miespääosa – Varsham
2015: Paras malajalaminkielinen miespääosa – Pathemari
Kerala State Film Awards
1981: Toiseksi paras miesnäyttelijä – Ahimsa
1984: Paras miesnäyttelijä – Adiyozhukkukal
1985: Erikoispalkinto raadilta – Yathra, Nirakkoottu
1989: Paras miesnäyttelijä – Oru Vadakkan Veeragadha, Mrigaya, Mahayanam
1993: Paras miesnäyttelijä – Vidheyan, Ponthan Mada, Vatsalyam
2004: Paras miesnäyttelijä – Kaazhcha
2009: Paras miesnäyttelijä – Paleri Manikyam: Oru Pathirakolapathakathinte Katha
National Film Awards
1989: Paras miespääosa – Oru Vadakkan Veeragatha, Mathilukal
1993: Paras miespääosa – Vidheyan, Ponthan Mada
1999: Paras miespääosa – Dr. Babasaheb Ambedkar
Muita palkintoja
1998: Padma Shri
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut (englanniksi)
Mammootty Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mammootty Elonetissä.
Mammootty Allmoviessa (englanniksi)
Machine Gun Kellyn diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Machine Gun Kelly esiintymässä vuonna 2013
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 6 |  |
| ↙EP:t | 3 |  |
| ↙Singlet | 38 |  |
| ↙Musiikkivideot | 75 |  |
Machine Gun Kellyn diskografia.
Studioalbumit

| Nimike | Julkaisutiedot | Listasijoitukset (USA) | Listasijoitukset  (SUOMI) |
| --- | --- | --- | --- |
| Lace Up |  Julkaistu: 9. Lokakuuta 2012  Levy-yhtiö: Bad Boy, Interscope  Formaatti: CD, digitaalinen | 4 | - |
| General Admission |  Julkaistu: 16. Lokakuuta 2015  Levy-yhtiö: Bad Boy, Interscope  Formaatti: CD, digitaalinen | 4 | - |
| Bloom |  Julkaistu: 12. Toukokuuta 2017  Levy-yhtiö: Bad Boy, Interscope  Formaatti: CD, LP, kasetti, digitaalinen | 8 | 37 |
| Hotel Dianblo |  Julkaistu: 5. Heinäkuuta 2019  Levy-yhtiö: Bad Boy, Interscope  Formaatti: CD, LP, digitaalinen | 1 | 27 |
| Tickets To My Downfall |  Julkaistu: 25. Syyskuuta 2020  Levy-yhtiö: Bad Boy, Interscope  Formaatti: CD, LP, kasetti, digitaalinen | 5 | 12 |
| Mainstream Sellout |  Julkaistu: 25. Maaliskuuta 2022  Levy-yhtiö: Bad Boy, Interscope  Formaatti: CD, LP, kasetti, digitaalinen |  |  |
Mixtapet

Stamp Of Approval (2007)
Certified (2008)
Homecoming (2009)
100 Worlds And Running (2010)
The Differenter Gang (2010)
Lace Up (2010)
Rage Pack (2011)
EST 4 Life (2012)
Black Flag (2013)
Fuck It (2015)
EP:t

Half Naked & Almost Famous (2012)
BINGE (2018)
Lockdown Sessions (2022)
Singlet

| Vuosi | Nimike | Albumi | Listasijoitukset (USA) |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | "Alice In Wonderland" |  |  |
| 2011 | "Wild Boy" |  | Lace Up |
| 2011 | "Invincible" |  | Lace Up |
| 2012 | "Hold On" |  | Lace Up |
| 2012 | "Wild Boy" [remix] |  |  |
| 2015 | "Till I Die" |  | General Adimission |
| 2015 | "A Little More" |  | General Adimission |
| 2015 | "Gone" |  | General Adimission |
| 2016 | "Young Man" |  |  |
| 2016 | "Bad Things" |  | Bloom |
| 2017 | "At My Best" |  | Bloom |
| 2017 | "Trap Paris" |  | Bloom |
| 2017 | "Go For Broke" |  | Bloom |
| 2017 | "Habits" |  | Bloom |
| 2018 | "The Break Up" |  | Bloom |
| 2018 | "27" |  | Bloom |
| 2018 | "LOCO" |  | BINGE |
| 2018 | "RAP DEVIL" |  | BINGE |
| 2018 | "LATELY" |  | BINGE |
| 2019 | "Hollywood Whore" |  | Hotel Diablo |
| 2019 | "El Diablo" |  | Hotel Diablo |
| 2019 | "I Think I'm OKAY" |  | Hotel Diablo |
| 2019 | "Glass House" |  | Hotel Diablo |
| 2019 | "Why Are You Here" |  |  |
| 2020 | "Bullets With Names" |  |  |
| 2020 | "Misery Business" |  | Tickets To My Downfall |
| 2020 | "Bloody Valentine" |  | Tickets To My Downfall |
| 2020 | "Concert For Aliens" |  | Tickets To My Downfall |
| 2020 | "My Ex's Best Friend" |  | Tickets To My Downfall |
| 2021 | "DAYWALKER" |  |  |
| 2021 | "love race" |  |  |
| 2021 | "papercuts" |  | Mainstream Sellout |
| 2022 | "emo girl" |  | Mainstream Sellout |
| 2022 | "ay!" |  | Mainstream Sellout |
| 2022 | "Maybe" (with Bring Me the Horizon) |  | Mainstream Sellout |
| 2022 | "Make Up Sex" (with Blackbear) |  | Mainstream Sellout |
| 2022 | "GFY" (with Blackbear) |  | In Loving Memory |
| 2022 | "More than Life" (featuring Glaive) |  | Mainstream Sellout(Life in Pink deluxe) |
Musiikkivideot

Chip Off The Block (2010)
Cleveland (2010)
I Know (2011)
Wild Boy (2011)
Chasing Pavements (2012)
Wild Boy [remix] (2012)
Invincible (2012)
Highline Ballroom Soundcheck (2012)
EST 4 Life (2012)
Her Song (2012)
Stereo (2012)
See My Tears (2012)
Hold On (2012)
Ratchet (2013)
La La La (2013)
Champions (2013)
Skate Cans (2013)
Breaking News (2013)
All Black Tuxedos (2013)
Home Soon (2013)
Swing Life Away (2013)
Mind Of A Stoner (2014)
Halo (2014)
State Of Mind (2014)
Sail (2014)
Wanna Ball (2014)
Raise The Flag (2014)
Till I Die (2015)
Against The World (2015)
A Little More (2015)
Till I Die Part II (2015)
Blue Skies (2015)
Almost (2015)
World Series (2015)
Gone (2015)
Alpha Omega (2016)
Spotlight (2016)
All Night Long (2016)
4th Coast Freestyle (2016)
Chill Bill Remixx (2016)
Young Man (2016)
Sublime remiXX (2016)
Bad Things (2016)
Dopeman (2017)
At My Best (2017)
The Gunner (2017)
Trap Paris (2017)
Let You Go (2017)
Merry Go Round (2017)
Golden God (2017)
Habits (2017)
The Break Up (2018)
27 (2018)
LOCO (2018)
RAP DEVIL (2018)
I Think I'm OKAY (2019)
Candy (2019)
El Diablo (2019)
5:3666 (2019)
Glass House (2019)
Why Are You Here (2020)
Bullets With Names (2020)
Bloody Valentine (2020)
Concert For Aliens (2020)
My Ex's Best Friend (2020)
Drunk Face (2020)
Forget Me Too (2020)
DAYWALKER (2021)
loce race (2021)
papercuts (2021)
emo girl (2022)
ay! (2022)
maybe (2022)
make up sex (2022)
more than life (2022)
Mark Nichols

Mark Nichols
Mark Nichols (s. 1. tammikuuta 1980 Labrador City, Newfoundland ja Labrador, Kanada) on kanadalainen curling-pelaaja. Hän toimi Kanadan joukkueen kolmosheittäjänä 2006 Torinon olympiakisoissa, missä joukkue voitti kultaa.
Nichols on pelannut Brad Gushuen joukkueen kolmosheittäjänä vuodesta 1999 lähtien. Hän on pelannut kolmissa Kanadan juniorien mestaruuskisoissa ja voittanut mestaruuden kerran (2001). Aikuisten mestaruuskilpailuissa Nichols on pelannut kolmesti. Vuonna 2001 Nichols voitti Gushuen joukkueessa nuorten maailmanmestaruuden. Samoissa kisoissa hänet valittiin kolmosheittäjänä kilpailujen all-stars -joukkueeseen. Torinon olympialaisten loppuottelussa Markku Uusipaavalniemen kipparoimaa Suomea vastaan Nichols esitti toistuvasti täydellisiä poistoheittoja. Hän sai voimakkaita suosionosoituksia varsinkin kuudennen pään kaksoispoistollaan, joka antoi Kanadalle kuusi pistettä ja ratkaisi koko ottelun ja olympiakullan kohtalon.
Vuonna 2005 Nichols toimi joukkueensa kapteenina Kanadan sekajoukkueiden mestaruuskilpailuissa.
Martin Dies nuorempi

| Martin Dies |
| --- | --- |
 Dies vuonna 1952
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. marraskuuta 1901 Colorado City, Texas, Yhdysvallat
Kuollut: 14. marraskuuta 1972 Lufkin, Texas
Poliitikko
Puolue:  Yhdysvaltain demokraattinen puolue
Asema:  edustajainhuoneen jäsen
Martin Dies nuorempi (5. marraskuuta 1901 Colorado City, Texas – 14. marraskuuta 1972 Lufkin, Texas) oli yhdysvaltalainen demokraatteja edustanut poliitikko, joka oli edustajainhuoneen jäsenenä vuosina 1931–1945 ja 1953–1959. Hän oli epäamerikkalaista toimintaa tutkivan House Un-American Activities Committeen ensimmäinen puheenjohtaja vuosina 1938–1945, ja komitea tunnettiinkin tuolloin yleisesti Diesin komiteana. Koulutukseltaan Dies oli lakimies.
Masako Ishida

Masako Ishida Seefeldin MM-kilpailuissa 2019.
Masako Ishida (jap. 石田正子, Ishida Masako, s. 5. marraskuuta 1980 Bihoro, Hokkaidō) on japanilainen maastohiihtäjä.
Ishida kilpaili aikuisten arvokilpailuissa ensimmäisen kerran Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2003. Hän oli Sapporon MM-kilpailuissa 2007 kolmastoista 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa. Vuonna 2009 Liberecin MM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi parisprintissä parinaan Madoka Natsumi. Hän oli lisäksi kahdeksas 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa ja neljästoista yhdistelmäkilpailussa. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa viidenneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli yhdistelmäkilpailussa yhdestoista ja Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 sekä yhdistelmäkilpailussa että 30 kilometrin perinteisen yhteislähdössä kymmenes. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa kymmenenneksi ja 10 kilometrin perinteisen kilpailussa 15:nneksi. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa seitsemäs. Lahden MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui yhdistelmäkilpailussa kymmenenneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Ishida sijoittui 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa kymmenenneksi, 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 14:nneksi ja 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa 18:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa yhdestoista. Viestissä Japani on Ishidan mukana ollessa sijoittunut parhaimmillaan seitsemänneksi Liberecin MM-kilpailuissa 2009. Planican MM-kilpailuissa 2023 hän oli 30 kilometrin yhteislähtökilpailussa kahdestoista.
Maailmancupissa Ishida on ollut kahdesti palkintopallilla kolmantena: vuonna 2009 Trondheimin 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökisassa ja vuonna 2017 Pyeongchangissa 15 kilometrin yhdistelmähiihtokisassa.
Aiheesta muualla

Ishidan henkilökohtainen blogi (Arkistoitu – Internet Archive)
Masako Yoshida

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Masako Yoshida
Syntymäaika: 12. elokuuta 1957 (ikä 67)
Syntymäpaikka: Japani
Kansalaisuus:  Japani
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  | FC Jinnan |  |
Maajoukkue
| 1981 | Japani | 1 (0) |
Masako Yoshida (jap. 吉田 雅子, Yoshida Masako; s. 12. elokuuta 1957) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Yoshida debytoi Japanin maajoukkueessa syyskuussa 1981.
Masalan kirkko

| Masalan kirkko |
| --- | --- |
 Masalan kirkko.
Sijainti:  Masala, Kirkkonummi
Koordinaatit:  60°09′30.5″N, 024°31′59.7″E
Seurakunta:  Kirkkonummen seurakuntayhtymä
Rakentamisvuosi:  2000
Suunnittelija:  Erkki Pitkäranta
Materiaali:  tiili, puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Masalan kirkko on Kirkkonummen Masalassa sijaitseva Kirkkonummen seurakuntayhtymän kirkko. Masalan kirkko on nimetty myös Matteuksen kirkoksi apostoli Matteuksen mukaan. Se on uuden vuosituhannen ensimmäinen uusi kirkko Suomessa ja sen on vihkinyt käyttöön Helsingin piispa Eero Huovinen 13. helmikuuta 2000. Kirkon on suunnitellut arkkitehti Erkki Pitkäranta ja sen luontoa ja pyhyyttä kuvaavat taideteokset ovat Pitkärannan ja taiteilija Jan-Erik Anderssonin yhteistyötä. Kirkko on pieni ja moderni kirkko, jossa on kirkkosalin lisäksi kuitenkin muitakin seurakuntatiloja.
Alttari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Masalan kirkko Wikimedia Commonsissa
Masalan kirkon virtuaaliesittely Kirkkonummen seurakuntayhtymän  sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Uudenmaan kirkot (pois lukien Espoo, Helsinki ja Vantaa)
Askola –
Bromarv –
Capella (Siuntio) –
Degerby –
Fagervik –
Haapajärvi –
Hanko –
Hyvinkää (ev.lut.) –
Hyvinkää (ortod.) -
Hyvinkää (vanha) –
Inkoo –
Järvenpää (ev.lut.) –
Järvenpää (ortod.) –
Karjaa –
Karkkila –
Karjalohja –
Kauniainen –
Kellokoski –
Kerava –
Kirkkonummi –
Klaukkala (ev.lut.) –
Klaukkala (ortod.) –
Kytäjä –
Kärkölä –
Lapinjärvi –
Lapinjärvi (pikku kirkko) –
Lappohja –
Liljendal –
Lohja –
Lohja (tsasouna) –
Loviisa –
Masala –
Merikappeli (Upinniemi) –
Mustio –
Myrskylä –
Mäntsälä –
Nummi –
Nurmijärvi –
Pernaja –
Pohja –
Porvoo –
Porvoon Kristuksen kirkastumisen kirkko –
Pornainen –
Pukkila –
Pusula -
Rajamäki –
Ruotsinpyhtää –
Sammatti –
Sipoo (uusi) –
Sipoo (vanha) –
Siuntio –
Snappertuna –
Söderkulla –
Tammisaari –
Tenhola –
Tuusula –
Täktom (kappeli) –
Vihti
Mark Oliphant

Mark Oliphant
Mark Oliphant (8. lokakuuta 1901 Adelaide – 14. heinäkuuta 2000 Canberra) oli australialainen ydinfyysikko. Hän oli kehittämässä ensimmäistä atomipommia, mutta kääntyi pian ydinaseiden vastustajaksi. Hän toimi 1970-luvulla Etelä-Australian kuvernöörinä.
Australiassa syntynyt Oliphant opiskeli brittifyysikko Ernest Rutherfordin laboratoriossa Cambridgen yliopistossa. Hän kuului atomeja halkovaan ryhmään Cavendish-laboratoriossa vuonna 1932 ja kehitti toiseen maailmansotaan tutkaa, jonka jäljiltä välivaiheiden kautta syntyi nykyaikainen mikroaaltouuni. Vuodesta 1943 alkaen hän johti brittiläisten ja australialaisten fyysikoiden ryhmää atomipommin valmistamiseen tähdänneessä Manhattan-projektissa Los Alamosissa, Yhdysvalloissa. Hiroshiman ja Nagasakin atomipommitusten jälkeen Oliphant kääntyi ydinaseiden vastustajaksi ja kannatti koko loppuelämänsä aseriisuntaa, atomienergian rauhanomaista käyttöä ja myös vaihtoehtoista energiantuotantoa. Hän moitti itseäänkin ”sotarikolliseksi”.
Oliphant palasi ulkomailta Australiaan vuonna 1950. Hän oli perustamassa Australian tiedeakatemiaa. Vuosina 1971–1976 hän toimi Etelä-Australian osavaltion kuvernöörinä. Hän kuoli 98-vuotiaana heinäkuussa 2000.
Mark Burdett Motorsport

Mark Burdett Motorsport on brittiläinen pikkuformulatalli. Tallin perusti vuonna 1994 entinen autourheilija Mark Burdett. Vuonna 1995 talli voitti Formula First-sarjan mestaruuden. Talli voitti sarjan mestaruuden neljä kertaa vuoteen 2000 mennessä, jolloin talli siirtyi kilpailemaan Formula Renault UK- ja Britannian F3-sarjoihin. Vuonna 2005 talli kilpaili Formula BMW UK-sarjassa. Tallin kuljettajina ovat ajaneet mm. Markus Niemelä ja Stian Sørlie. Nykyään talli kilpailee Formula Renault NEC-sarjassa.
Mark Burns

Mark Burns on seuraavien henkilöiden nimi:
Mark Burns (1936–2007), englantilainen elokuva- ja televisionäyttelijä
Mark Burns (s. 1958), yhdysvaltalainen valokuvaaja
Mark Burns (s. 1967), englantilainen kriketinpelaaja
Mark Burns (s. 1979), yhdysvaltalainen pappi ja televisioevankelista.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Mark Burns”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mark Ovendale

Mark John Ovendale (22. marraskuuta 1973 – 29. elokuuta 2011) oli englantilainen jalkapalloilija ja maalivahti. Hän joutui lopettamaan uransa heinäkuussa 2007 lonkkavamman vuoksi. Hän kuoli syöpään elokuussa 2011.
Mark Noll

| Mark Noll |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Mark Allan Noll
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1946 (ikä 78) Iowa City, Iowa, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  amerikkalainen
Koulutus ja ura
Instituutti:  Wheaton College Notre Damen yliopisto Regent College
Tutkimusalue:  historia
Palkinnot:  National Humanities Medal (2006)
Mark Allan Noll (s. 18. heinäkuuta 1946 Iowa City, Iowa, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen kirkkohistorioitsija ja kirjailija. Noll on erikoistunut kristinuskon historiaan Yhdysvalloissa. Noll on toiminut historian professorina Notre Damen yliopistossa.
Vuonna 2005 Time nimesi Nollin yhdeksi yhdysvaltain 25 vaikutusvaltaisimmasta evankelikaalista. Noll on tuottanut useita kirjoja. Erityisesti The Scandal of the Evangelical Mind-kirjaa on käsitelty laajasti sekä uskonnollisissa että maallisisissa julkaisuissa. Presidentti George W. Bush myönsi Nollin National Humanities Medal-palkinnon vuonna 2006. Noll on yhdessä muiden historioisijoiden kanssa edistänyt ymmärrystä evankelikaalisista vakaumuksist ja asenteista, historiasta ja nykypäivä.
Nollin merkittäviä teoksia ovat The New Shape of World Christianity: How American Experience Reflects Global Faith (2009), The Rise of Evangelicalism: The Age of Edwards, Whitefield and the Wesleys (2004) sekä Clouds of Witnesses: Christian Voices form Africa and Asia (2011).
Martin Cikl

Martin Cikl
Martin Cikl (s. 17. elokuuta 1987 Varnsdorf) on tšekkiläinen mäkihyppääjä.
Cikl teki debyyttinsä Continental Cupissa helmikuussa vuonna 2002, ja hän on voittanut kaksi Continental Cupin kisaa. Marraskuussa vuonna 2007 Cikl teki debyyttinsä mäkihypyn maailmancupissa, Kuusamossa. Paras maailmancupin sijoitus Ciklillä on yhdeksäs sija Engelbergistä vuodelta 2007.
Aiheesta muualla

Martin Ciklin kotisivut[vanhentunut linkki]
Marika Maijala

| Marika Maijala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1974
Ammatti:  lastenkirjailija, kuvittaja, graafinen suunnittelija
Kirjailija
Tyylilajit:  lastenkirjallisuus
Esikoisteos:  kuvittajana Salakari-sarjan osa (2003)   kirjailijana Ruusun matka (2018)
Palkinnot
 Rudolf Koivu -palkinto (2009, 2019)   Kuvitustaiteen valtionpalkinto (2020) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Marika Maijala (s. 1974) on suomalainen kuvittaja, graafikko ja lastenkirjailija, joka on tehnyt yhteistyötä useiden kirjoilijoiden kanssa ja joka vuonna 2018 julkaisi ensimmäisen oman lastenkirjansa. Maijala on kuvittanut muun muassa Hannu Mäkelän, Juha Virran, Tuula Kallioniemen, Essi Kummun ja Riikka Ala-Harjan teoksia. Hän on saanut kahdesti Rudolf Koivu -palkinnon. Toinen palkinto tuli Maijalan esikoisteoksesta Ruusun matka. Lisäksi Maijala on palkittu kuvitustaiteen valtionpalkinnolla.
Elämä > Opiskelu ja uran alku

Marika Maijala opiskeli 1990-luvulla Jyväskylän ja Turun yliopistoissa muun muassa kirjallisuutta. Opiskeluaikana hän omien sanojensa mukaan tajusi, että kuvien tekeminen oli kuitenkin kiinnostavin ala. Myöhemmin Atena-kustantamon johtajaksi noussut Ville Rauvola perusti Jyväksylässä ainejärjestölehden ja pyysi Maijalaa kuvittamaan sen. Maijala nautti työstä ja kuvitti myös Turussa Juri Nummelinin toimittamaa Turun ylioppilaslehtieä.
Maijala hakeutui yliopistosta Pekka Halosen akatemian opiskelemaan graafista suunnittelua ja teki vuoden töitä Tammelle. Hän suunnittelu ulkoasuja ja kuvitti oppikirjoja. Maijala pyrki kuitenkin samaan aikaan kuvittamaan lastenkirjoja, mutta hänen tyylinsä ei alkuun innostanut. Maijalan ura kuvittajana alkoi lopulta vuonna 2004, kun häntä pyydetiin kuvittamaan Laura ja Ville Lähteenmäen Salakari-sarjan kirjan. Samana vuonna hän kuvitti myös Hannu Mäkelän teoksen Kaksi prinsessaa.
Elämä > Kuvitajana useiden kirjoilijoiden teoksiin

Maijala teki Mäkelän kanssa yhteistyötä kymmenen vuoden ajan. Olipa kerran ja monta kertaa -teoksen hän kuvitti vuonna 2014. Maijalan mukaan yhteistyö tuntui erityiseltä, sillä Mäkelä oli yksi Maijalan lapsuuden sankareista. Maijala palkittiin vuonna 2009 Mäkelän kirjan Vauvaunia kuvituksesta Rudolf Koivu -palkinnolla. Juha Virran kanssa Mäkelä on puolestaan tehnyt seitsemän lastenkirjaa. Ensimmäinen niistä oli Sylvi Kepponen -sarjan ensimmäinen osa vuodelta 2008. Maijala ja Virta oli myös 16 vuoden parisuhteessa, ja he ovat jatkaneet kirjallista yhteistyötä vielä eronsa jälkeen.
Maijala on tehnyt yhteistyötä myös Tuula Kallioniemen, Essi Kummun ja Riikka Ala-Harjan kanssa. Hän on kuvittanut kahdeksan Kallioniemen Karoliina-sarjan osaa. Karoliina ja villit luistimet oli vuonna 2008 ehdokkaana Finlandia Junioriin. Toisen Finlandia-ehdokkuutensa Maijala sai Kummun kanssa teoksesta Puhelias Elias. Maijalan kuvittama japanilaisen Hiroko Motain teos Miljoona biljoona joulupukkia pääsi vuonna 2015 AOI World Illustration Awardsin ehdokaslistalle, ja seuraavana vuonna se oli esillä Bolognan lastenkirjamessuilla.
Elämä > Ensimmäiset omat teokset

Maijala sai vuonna 2017 Taiteen edistämiskeskuksen kolmivuotisen apurahan. Apurahan turvin Maijala kirjoitti ensimmäisen oman teoksensa Ruusun matkan ja aloitti toista, Suden hetkeää. Ruusun matkan julkaisi vuonna 2018 Etana Editions. Kirja kertoo koirasta, joka rakastaa juoksemista. Maijala kuvasi teoksen koiran näkökulmasta. Kirja palkittiin Rudolf Koivu -palkinnolla, ja se oli ehdolla Pohjoismaiden neuvoston lasten- ja nuortenkirjallisuuspalkintoon.
Mariska (albumi)

| Mariska Mariska |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. lokakuuta 2019
 Formaatti: CD
 Kesto: 31.29
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  15. (albumilista)    7. (fyysinen albumilista)
Mariskan muut julkaisut
| Matador 2016 | Mariska 2019 | Navidadii 2020 |
Mariska on samannimisen laulajan viides sooloalbumi, joka julkaistiin 18. lokakuuta 2019.
Kappaleet

Minä Liityin Sinuun – 3.29
Muuttumisleikki – 3.30
Mitä Sit – 3.56
Mikä Ei Tapa – 3.01
Grafeenia – 3.25
Kuninkaita Ja Kuningattarii – 3.17
Sinead O’Connor – 4.28
Varsinainen Kismailija – 3.06
Kiitos – 3.13
Arvostelut

Keskisuomalainen: 3/5
Rytmi:
Soundi:
Matkalampi (Liperi, Myllypuron valuma-alue)

| Matkalampi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Liperi
Koordinaatit:  62°37′59″N, 29°27′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järvinumero:  04.359.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  87,9 m 
Rantaviiva:  14,39 km 
Pinta-ala:  1,41 km² 
Tilavuus:  0,0072 km³ 
Keskisyvyys:  5,2 m 
Suurin syvyys:  21,2 m 
Saaria:  3
 fiMatkalampi 
Matkalampi on sokkeloinen järvi Liperin koillisosassa Pohjois-Karjalassa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Joensuusta on 13 kilometriä länsiluoteeseen.
Maantiede

Matkalammen ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 3,5 kilometriä. Järveä jakavat Vihurinniemi, Pitkäniemi, Kukkoniemi ja Itkevänniemi. Matkalammessa on useita vähintään kymmenen metriä syviä alueita, yhteensä niiden pinta-ala kattaa noin seitsemäsosan järven pinta-alasta. Syvin kohta, 21 metriä, sijaitsee järven luoteiskolkan Myllylammessa, jonne kuljetaan järven keskiosasta noin 750 metriä pitkän Kaitasalmen kautta.
Matkalammen saariluku on kolme. Saarten yhteenlaskettu pinta-ala on noin 40 aaria. Järven rannoilla on runsaasti pientaloja. Läheisyydessä on useita pieniä järviä, kuten Harinjärvi (89,8 metriä mpy) koillisessa. Matkalammen ja Harinjärven välisellä kannaksella sijaitsee Kalikkalampi (88,0 metriä mpy). Matkalammen eteläpuolitse kulkee rautatie ja valtatie 9. Rautatie viistää paikoin järven eteläistä rantaa.
Matkalampi laskee Myllylahden länsirannalta alkavaa Myllypuroa luoteeseen Viinijärven (78,8 metriä mpy) Venepohjaan.
Matkalammen vesitilavuus on 7 201 000 kuutiometriä.
Matkalampi (04.359.1.001) kuuluu Myllypuron valuma-alueeseen (04.359), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Viinijärven valuma-alue (04.35) ja ensimmäinen jakovaihe on Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Matkalampi on laajin Myllypuron valuma-alueen neljästätoista vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Seuraavaksi laajimmat ovat Leinonen ja Harinjärvi.
Suomessa on noin 30 vähintään hehtaarin laajuista Matkalampea. Liperin Matkalampi on niistä toiseksi laajin. Liperissä on myös toinen Matkalampi (04.352.1.004). Se sijaitsee noin 16 kilometriä Myllypuron valuma-alueen Matkalammelta länteen.
Marika Mäkelä

Marja-Leena (Marika) Mäkelä (o.s. Koskinen; s. 12. huhtikuuta 1947 Oulu) on suomalainen taidemaalari.
Mäkelä on maalannut suuria maalauksia käyttäen öljyä, akryyliä, kvartsihiekkaa, lyöntimetallia ja lehtikultaa. Materiaalin tuntu on maalauksissa usein esillä reliefimäisenä pintana.