stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nigel Winterburn
Ura

Winterburn oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi yleensä vasempana laitapuolustajana.
Winterburn muistetaan parhaiten ajastaan Arsenalissa vuosina 1987–2000. Hän saavutti seuran riveissä useita liiga- ja cup-mestaruuksia. Winterburn oli osa Arsenalin maineikasta alakertaa 1990-luvulla. Muita jäseniä olivat David Seaman, Lee Dixon, Tony Adams, Steve Bould ja Martin Keown.
Winterburn edusti seuratasolla lisäksi Wimbledonia vuosina 1983–1987 ja West Ham Unitedia vuosina 2000–2003. Englannin maajoukkueessa hän pelasi kaksi ottelua vuosina 1989–1993.
Saavutukset

1. divisioona ja Valioliiga 1989, 1991, 1998
FA Cup 1993, 1998
Liigacup 1993
Charity Shield 1991, 1998, 1999
Cup-voittajien cup 1994
Nathalie Cardone

Nathalie Cardone (s. 29. maaliskuuta 1967 Pau) on ranskalainen näyttelijä ja laulaja.
Cardonen isä on sisilialainen ja äiti espanjalainen. Hänellä on ollut rooli muun muassa La Petite Voleuse -elokuvassa. Cardonen tunnetuimpia lauluja ovat muun muassa Populaire, Mon Ange ja kuuluisimpana versio Hasta Siempre -kappaleesta, jossa lauletaan vallankumousjohtaja Che Guevarasta.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Nathalie Cardone Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Magazin7.com: I Want to Do a Big Tour For Peace and Respect ! (Cardonen haastattelu) (englanniksi)
Nathalie Colin-Oesterlé

| Nathalie Colin-Oesterlé |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 2.7.2019–15.7.2024  
Ryhmä:  EPP-ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. toukokuuta 1965 (ikä 59) Ollioules, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Tiedot
Puolue:  Les Centristes
Aiheesta muualla
ncometz.com
Nathalie Colin-Oesterlé (s. 5. toukokuuta 1965 Ollioules, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Colin-Oesterlé edustaa Les Centristes-puoluetta. Colin-Oesterlé toimi Euroopan parlamentin jäsenenä vuosina 2019–2024. Hän edusti Euroopan parlamentissa keskusta-oikeistolaista EPP-ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nathalie Colin-Oesterlé Wikimedia Commonsissa
Nathalie Colin-Oesterlé Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Puteri

| Puteri |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°39′58″N, 25°14′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saarijärven alue (14.61)
Laskupuro:  Puterinpuro Murronjokeen 
Järvinumero:  14.616.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  111,3 m  
Pituus:  1,1 km  
Leveys:  880 m  
Rantaviiva:  3,567 km  
Pinta-ala:  38,27 ha  
Tilavuus:  0,0009039 km³ 
Keskisyvyys:  2,36 m  
Suurin syvyys:  5,7 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPuteri 
Puteri  on Keski-Suomessa Saarijärvellä Leuhun lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,1 kilometriä pitkä, 880 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 38 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 903 900 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,4 metriä ja suurin syvyys on 5,7 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Saarijärven alueella (14.61), jonka Murronjoen alueeseen (14.616) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 111,3 metriä mpy. Järveen laskee lännestä Suurensuonpuro tai Karhupuro ja koillisesta nimetön oja pelloksi kuivatulta Pitkäsuolta. Puterin laskuoja Puterinpuro alkaa järven kaakkoisosasta Puterinlahdesta ja laskee Kallinjärveen virtaavaan Murronjokeen.
Nathalie Dechy

| Nathalie Dechy |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1979  Les Abymes 
Tennispelaaja
Pituus:  178  cm
Paino:  59 kg
Kätisyys:  oikeakätisyys, kahden käden rysty
Ammattilaisena:  1994–2009
Palkintorahat:  4 281 064 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  11  (9. tammikuuta 2006)
Voitot/tappiot:  430–340
Nelinpeli
Paras sijoitus:  8  (21. toukokuuta 2007)
Voitot/tappiot:  191–181
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Nathalie Dechy (s. 21. helmikuuta 1979 Les Abymes, Guadeloupe) on ranskalainen tennispelaaja. Hän on parhaimmillaan ollut WTA:n rankinglistalla 11:s kaksinpelissä (tammikuussa 2006) ja kahdeksas nelinpelissä (toukokuussa 2007).
Dechy voitti naisten nelinpelin Yhdysvaltain avoimissa Vera Zvonarjovan parina vuonna 2006 ja Dinara Safinan parina vuonna 2007. Lisäksi hän voitti Andy Ramin kanssa sekanelinpelimestaruuden Ranskan avoimissa 2007.
Kaksinpelaajana Dechy on Grand Slam -turnauksissa parhaimmillaan edennyt Australian avointen välieriin vuonna 2005. Hän voitti kolmannella kierroksella 14:nneksi sijoitetun Francesca Schiavonen, neljännellä kierroksella kolmanneksi sijoitetun Anastasija Myskinan ja puolivälierissä 12:nneksi sijoitetun Patty Schnyderin mutta hävisi välierissä ykkössijoitetulle Lindsay Davenportille eräluvuin 6–2, 6–7(5), 4–6. Wimbledonissa 2008 Dechy kohtasi toisella kierroksella ykkössijoitetun Ana Ivanovićin ja sai toisessa erässä kaksi ottelupalloa mutta hävisi lopulta lukemin 7–6(2), 6–7(3), 8–10.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nathalie Dechy Wikimedia Commonsissa
NRP Delfim (S166)

| NRP Delfim |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chantiers Dubigeon, Nantes
Kölinlasku:  12. toukokuuta 1967
Laskettu vesille:  23. syyskuuta 1968
Palveluskäyttöön:  1. lokakuuta 1969
Poistui palveluskäytöstä:  2005
Tekniset tiedot
Uppouma:  860 t (pinnalla) 1 038 t (sukellus)
Pituus:  57,75 m
Leveys:  6,74 m
Syväys:  5,25 m
Koneteho:  1 600 shp
Nopeus:  12 solmua (pinnalla) 15 solmua (sukellus)
Miehistöä:  50
Aseistus
Aseistus:  12 × 550 mm torpedoputkea
NRP Delfim (runkonumero S166) oli Portugalin laivaston vuonna 1968 vesillelaskettu Albacora-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Chantiers Dubigeonilta Nantesista, missä köli laskettiin 12. toukokuuta 1967. Se laskettiin vesille 23. syyskuuta 1968 ja otettiin palvelukseen 1. lokakuuta 1969.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 2005.
Nightfall in Middle-Earth

| Nightfall in Middle-Earth Blind Guardian |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Twilight Hall Studios, Krefeld 1997–1998
 Julkaistu: 1998
 Tuottaja(t): Blind Guardian Flemming Rasmussen
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 65.29
 Levy-yhtiö: Virgin
Blind Guardianin muut julkaisut
| The Forgotten Tales 1996 | Nightfall in Middle-Earth 1998 | A Night at the Opera 2002 |
Nightfall in Middle-Earth on Blind Guardianin kuudes studioalbumi. Yhtye eteni tällä levyllä yhä eeppisempiin ja mahtipontisempiin sävellyksiin. Vuonna 1998 julkaistu levy on konseptialbumi ja pohjautuu J. R. R. Tolkienin Silmarillion-teokseen. Tarinaa kuljettavat levyllä eteenpäin varsinaisten kappaleiden lisäksi erityiset väliosat, jotka koostuvat kirjan hahmojen vuoropuheluista, pienistä laulelmista ja kerrontaosioista.
Tällä levyllä tapahtui myös ensimmäinen muutos yhtyeen kokoonpanoon sitten demoaikojen. Hansi Kürsch otti laulutunteja ja ryhtyi panostamaan entistäkin upeampiin laulusuorituksiin. Basson varteen palkattiin Oliver Holzwarth, joka toimii edelleen Blind Guardianin sessio- ja livebasistina.
Levyltä julkaistiin single Mirror Mirror.
Kappaleet

War of Wrath* – 1.50
Into the Storm – 4.24
Lammoth* – 0.28
Nightfall – 5.34
The Minstrel* – 0.32
The Curse of Feanor – 5.41
Captured* – 0.26
Blood Tears – 5.23
Mirror Mirror – 5.06
Face the Truth* – 0.24
Noldor (Dead Winter Reigns) – 6.52
Battle of Sudden Flame* – 0.43
Time Stands Still (at the Iron Hill) – 4.54
The Dark Elf* – 0.23
Thorn – 6.18
The Eldar – 3.38
Nom the Wise* – 0.34
When Sorrow Sang – 4.25
Out on the Water* – 0.43
The Steadfast* – 0.21
A Dark Passage – 6.00
Final Chapter (Thus Ends...)* – 0.51
Harvest of Sorrow – 3.39
(*) väliosa
Kokoonpano

Hansi Kürsch - laulu
André Olbrich - kitara
Marcus Siepen - kitara
Thomen Stauch - rummut
Oliver Holzwarth (vieraileva muusikko) - basso
Michael Schüren (vieraileva muusikko) - piano
Mathias Wiesner (vieraileva muusikko) - koskettimet
Max Zelzner (vieraileva muusikko) - huilut
Arvostelut

Imperiumi: 10/10
Aiheesta muualla

Nightfall in Middle-Earth Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Nightfall in Middle-Earth Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Noisy-le-Grand

| Noisy-le-Grand |
| --- | --- |
 Noisy-le-Grandin kaupungintalo.
 Noisy-le-Grandn sijainti Île-de-Francen alueella.
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Seine-Saint-Denis
Arrondissementti:  Le Raincy
Hallinto:  
 – Pormestari:  Michel Pajon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  12,95 km²
Väkiluku (2012):  62 592
 – Väestötiheys:  4833 as./km²
Postinumero:  93160
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Noisy-le-Grand ( kuuntele ääntämys (ohje)) on Ranskan kunta Pariisin itäisellä esikaupunkivyöhykkeellä, noin 15 kilometriä Pariisin keskustasta itään. Se kuuluu Le Raincyn arrondissementtiin Seine-Saint-Denis’n departementissa. Se on osa uuden Marne-la-Vallée-kaupungin Porte de Paris -nimistä sektoria. Vuoden 2012 väestölaskennassa kunnassa oli 62 592 asukasta, joista suuri osa on maahanmuuttajia Afrikasta ja Kaukoidästä.
Noisy-le-Grand koostuu 19 historiallisesta alueesta (ransk. quartiers):
Butte-Verte
Le Pavé Neuf
Centre-ville
Champy
Clos aux Biches
Cormiers
Coteaux
Grenouillère
Hauts-Bâtons
La Varenne
Marnois
Mont-d'Est
Montfort
Pavé-Neuf
Le Palacio
Les Hêtres
Richardets
Rive-Charmante
Villeflix
Yvris
Noisy-le-Grandin naapurikunnat ovat lännessä Bry-sur-Marne, luoteessa Neuilly-Plaisance, pohjoisessa Neuilly-sur-Marne, koillisessa Gournay-sur-Marne, idässä Champs-sur-Marne ja Émerainville, kaakossa Pontault-Combault, etelässä Le Plessis-Trévise ja lounaassa Villiers-sur-Marne.
RER-paikallisjunien linjat A ja E kulkevat Noisy-le-Grandiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Noisy-le-Grand Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Noisy-le-Grand
Käännös suomeksi
Noise Records

| Noise Records |
| --- | --- |

Emoyhtiö:  Modern Music Records GmbH (1983–2001) Sanctuary Records Group (2001–2007) BMG Rights Management (2016–)
Perustettu:  1984
Perustajat:  Karl-Ulrich Walterbach
Tilanne:  aktiivinen
Jakelijat:  Noise International Century Media Records Sanctuary Records Group
Tyylilajit:  heavy metal, thrash metal, speed metal, doom metal
Kotimaa:  Saksa
Sijainti:  Berliini
Infobox OKNimi-testi OK: 
Noise Records on Karl-Ulrich Walterbachin Saksassa perustama levy-yhtiö. Noise syntyi 1984 Walterbachin laajentaessa aikaisempaa Aggressive Rock Produktionen -yritystään. Noise Records on osa Sanctuary-ryhmää ja se keskittyy heavy metal -musiikkiin.
Aiheesta muualla

NOISE RECORDS
BOOK REVIEW: “Damn the Machine: The Story of Noise Records” by David E. Gehlke
My House in Umbria

| My House in Umbria |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Loncraine
Käsikirjoittaja:  Hugh Whitemore
Perustuu:  William Trevorin novelliin
Tuottaja:  Robert Allan Ackerman Frank Doelger Marco Valerio Pugini Ann Wingate
Säveltäjä:  Claudio Capponi
Kuvaaja:  Marco Pontecorvo
Pääosat:  Maggie Smith Ronnie Barker Chris Cooper Timothy Spall Giancarlo Giannini Benno Fürmann
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdistynyt kuningaskunta  Italia
Tuotantoyhtiö:  Canine Films Home Box Office (HBO) Panorama Films
Levittäjä:  HBO Netflix
Ensi-ilta:   8. maaliskuuta 2003 Santa Barbaran elokuvajuhlat 25. toukokuuta 2003  15. toukokuuta 2003 Cannesin elokuvajuhlat  25. toukokuuta 2003  26. marraskuuta 2004  7. syyskuuta 2006
Kesto:  109 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, italia, saksa, latina
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
My House in Umbria on Richard Loncrainen ohjaama brittiläis-italialainen televisioelokuva. My House in Umbria sai ensi-iltansa vuonna 2003. My House in Umbria kertoo epätodennäköisestä ihmisjoukosta, jossa ihmiset löytävät lohtua ja ystävyyttä terrori-iskun jälkeen.
Televisioelokuvan pääosassa on Maggie Smith ja muissa rooleissa ovat Ronnie Barker, Chris Cooper, Timothy Spall, Giancarlo Giannini ja Benno Fürmann.
Maggie Smith voitti roolisuorituksestaan Emmy-palkinnon ja oli ehdolla Golden Globeen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Maggie Smith  | … |  Rouva Emily Delahunty   |
|  Chris Cooper  | … |  Thomas Riversmith   |
|  Timothy Spall  | … |  Quinty   |
|  Emmy Clarke  | … |  Aimee   |
|  Ronnie Barker  | … |  Kenraali   |
|  Benno Fürmann  | … |  Werner   |
|  Giancarlo Giannini  | … |  Komisario Girotti   |
|  Libero De Rienzo  | … |  Tohtori Innocenti   |
|  Cecilia Dazzi  | … |  Rosa Crevelli   |
|  Anna Longhi  | … |  Rouva Barcini   |
|  Deirdre Harrison  | … |  Phyllis   |
|  Silvia De Santis  | … |  Madeleine   |
|  Lynn Swanson  | … |  Francine Riversmith   |
Tuotanto

My House in Umbria on HBO:n tuottama ja se perustuu William Trevorin samannimiseen novelliin. Trilleri kuvattiin pääosin Italiassa Cinecittàn studioilla Roomassa ja Sienassa. Televisioelokuvaa myös tuotettiin Englannin Surreyssa sijaitsevilla Sheppertonin studioilla ja Middlesexissä sijaitsevilla Twickenhamin studioilla.
Julkaisu

My House in Umbria debytoi Yhdysvalloissa ja Kanadassa 25. toukokuuta vuonna 2003 HBO:n kaapelikanavalla. Televisioelokuva oli ollut myös osallisena Santa Barbaran elokuvajuhlilla Santa Barbarassa Kaliforniassa 8. maaliskuuta 2003 ja Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa 15. toukokuuta 2003. Kotimaissa Isossa-Britanniassa elokuva esitettiin 26. marraskuuta vuonna 2004 ja Italiassa 7. syyskuuta 2006.
My House in Umbria on julkaistu myös DVD:lle.
Palkinnot ja palkintoehdokkuudet

| Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Vuosi | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Emmy-palkinto | Paras naispääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Maggie Smith | Voitto |
| 2003 | Emmy-palkinto | Paras televisioelokuva | Frank Doelger Robert Allan Ackerman Ann Wingate | Ehdokkuus |
| 2003 | Emmy-palkinto | Paras miessivuosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Chris Cooper | Ehdokkuus |
| 2003 | Emmy-palkinto | Paras käsikirjoitus minisarjassa, televisioelokuvassa tai erikoisjaksossa | Hugh Whitemore | Ehdokkuus |
| 2003 | Emmy-palkinto | Paras lavastus minisarjassa, televisioelokuvassa tai erikoisjaksossa | Luciana Arrighi Christina Onori Alessandra Querzola | Ehdokkuus |
| 2003 | Emmy-palkinto | Paras casting minisarjassa, TV-elokuvassa tai erikoisjaksossa | Irene Lamb | Ehdokkuus |
| 2003 | Emmy-palkinto | Paras puvustus minisarjassa, TV-elokuvassa tai erikoisjaksossa | Nicoletta Ercole Rosa Palma M. Erminia Melato | Ehdokkuus |
| 2003 | Emmy-palkinto | Paras ohjaus minisarjassa, televisioelokuvassa tai erikoisjaksossa | Richard Loncraine | Ehdokkuus |
| 2003 | Emmy-palkinto | Paras kampaus minisarjassa, TV-elokuvassa tai erikoisjaksossa | Maria Teresa Corridoni Desideria Corridoni Gianna Viola Anna De Santis | Ehdokkuus |
| 2004 | Golden Globe | Paras minisarja tai televisioelokuva | – | Ehdokkuus |
| 2004 | Golden Globe | Paras naispääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa | Maggie Smith | Ehdokkuus |
| 2004 | Directors Guild of America -palkinto | Paras ohjaus televisioelokuvassa | Richard Loncraine | Ehdokkuus |
| 2004 | Satellite-palkinto | Paras televisioelokuva | – | Ehdokkuus |
| 2004 | Satellite-palkinto | Paras naispääosa sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa | Maggie Smith | Ehdokkuus |
| 2004 | Satellite-palkinto | Paras miessivuosa sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa | Chris Cooper | Ehdokkuus |
| 2004 | Cinema Audio Society -palkinto | Paras äänitys | Robin O'Donoghue Mike Dowson Mark Taylor David Stephenson | Ehdokkuus |
| 2004 | Young Artist -palkinto | Paras perhetelevisioelokuva tai -erikoislähetys | – | Ehdokkuus |
| 2004 | Young Artist -palkinto | Paras nuori naissivuosa televisioelokuvassa, lyhytsarjassa tai erikoislähetyksessä | Emmy Clarke | Voitto |
| 2004 | PGA-palkinto | Vuoden televisiotuottajat | Frank Doelger Robert Allan Ackerman Ann Wingate | Voitto |
Aiheesta muualla

My House in Umbria Internet Movie Databasessa (englanniksi)
My House in Umbria AllMoviessa. (englanniksi)
Niko Luoma

Niko Luoma (Mikael Luoma; s. 20. lokakuuta 1970 Helsinki) on suomalainen valokuvataiteilija.
Luoma on valmistunut Taideteollisesta korkeakoulusta 2003. Hän on opiskellut Yhdysvalloissa Bostonissa School of the Museum of Fine Artsissa 1998 ja New England School of Photographyssa 1995. Hänellä on ollut yksityis- ja yhteisnäyttelyjä Suomessa ja ulkomailla vuodesta 1995, muun muassa Saksassa Galerie Haus Schneiderissa vuodenvaihteessa 2007–2008.
Hänen töitään on julkisissa kokoelmissa muun muassa Suomen ja Ruotsin valtioiden kokoelmissa, Kiasman kokoelmassa, Kourin kokoelmassa, Emil Aaltosen museossa Tampereella, sekä yksityiskokoelmissa Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Hän on tehnyt myös levynkansitaidetta, muun muassa Alamaailman vasarat -yhtyeen albumien kuvat ovat Luoman käsialaa.
Hänen kuviaan oli vuonna 2008 Kiasman näyttelyssä Kuvan jälkeen.
Nick Borgen

| Nick Borgen |
| --- | --- |
 Nick Borgen maaliskuussa 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1952 (ikä 72) Andenes
Muusikko
Taiteilijanimi:  Nick Borgen 
Aktiivisena:  1969–
Tyylilajit:  Pop, Rock
Soittimet:  Akustinen kitara
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nils Thore "Nick" Borgen  (s. 5. tammikuuta 1952 Andenes) on norjanruotsalainenselvennä muusikko, laulaja ja kirjailija (esikoisromaani Den okända soldaten, 2009). Hän on tunnettu kappaleista kuten "We Are All the Winners" ja "Den glider in". Vuosina 1990-2005 hänellä oli oma dansband, Nick Borgens -orkesteri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nick Borgen Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en: Nick Borgen
Käännös suomeksi
Nausithoos

Nausithoos (m.kreik. Ναυσίθοος) oli kreikkalaisessa mytologiassa kolmen eri henkilön nimi.
Nausithoos, Poseidonin poika

Nausithoos oli Poseidonin ja Periboian poika ja Faiakean kuningas. Hänellä oli kaksi poika, Alkinoos ja Rheksenor.
Nausithoos, Odysseuksen poika

Nausithoos oli Odysseuksen poika, jonka Kalypso synnytti tälle niiden seitsemän vuoden aikana, jotka Odysseus vietti Kalypson vieraana tämän saarella
Nausithoos, Theseuksen ruorimies

Nausithoos oli Salamiista saapunut Theseuksen aluksen ruorimies, joka ohjasi heidät Kreetaan Theseuksen lähdettyä surmaamaan Minotauroksen.
Mürren

Mürrenin kylä lounaasta nähtynä.
Mürren on vanha walserilaiskylä Keski-Sveitsissä, Bernin kantonissa, Lauterbrunnenin kunnassa.  Mürren on tunnettu talviurheilukeskuksena 1800-luvun puolesta välistä alkaen. Kylässä on vajaat 500 vakituista asukasta.
Talviurheilukeskus

Talviurheilukeskukseksi Mürren on kehittynyt 1800-luvun alkupuolelta alkaen. Ensimmäinen majatalo kylään rakennettiin 1857. Mürrenissä järjestettiin ensimmäiset Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1931.
Maantiede

Kylä sijaitsee noin 1 650 metrin korkeudessa Lauterbrunnentalin laakson länsirinteellä, Schilthornvuoren itäpuolella.
Liikenne

Matka Mürreniin on monen mutkan takana eikä kylään ei ole autotietä. Lauterbrunnentalin laaksoon kulkee maantie ja Berner Oberland-Bahnen AG:n rautatie Interlakenista. Laaksosta pääsee Mürreniin kahta kautta:
Lauterbrunnenin kylästä (797 m mpy.) on Bergbahn Lauterbrunnen-Mürren AG:n köysirata Grütschalpiin (1 487 m mpy.), josta on 4,3 kilometrin mittainen rautatie Mürreniin. Matka kestää 20 minuuttia.
Stechelbergistä (922 m mpy.) on kaksiosainen köysirata Gimmelwaldin (1 367 m mpy.) kautta Mürreniin. Matka kestää 10 minuuttia.
Aiheesta muualla

Mürrenin matkailusivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mürren Wikimedia Commonsissa
Naustdal

Naustdal on entinen Norjan kunta Sognin ja Fjordanen läänissä. Sen rajanaapureita olivat pohjoisessa Gloppen, idässä Jølster, lännessä Flora ja kaakossa Førde. Førdefjordenin takana lounaassa oli Askvoll.
Entisen kunnan asutus sijaitsee pääosin vuonojen reunamilla ja Naustdalenin laaksossa. Asutus on tiheintä keskustaajama Naustdalissa, jonka kohdalla Nausta-joki virtaa vuonoon.
Vuoden 2020 alussa Naustdalista tuli osa uutta Sunnfjordin kuntaa.
Kuvia

Naustdalin keskusta
Tunnettuja henkilöitä

Sigbjørn Gjelsvik (s. 1974), poliitikko
Eldrid Lunden (s. 1940), kirjailija ja professori
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Naustdal Wikimedia Commonsissa
Sognin ja Fjordanen läänin kunnat
Askvoll
Aurland
Balestrand
Bremanger
Eid
Fjaler
Flora
Førde
Gaular
Gloppen
Gulen
Hornindal
Hyllestad
Høyanger
Jølster
Lærdal
Leikanger
Luster
Naustdal
Selje
Sogndal
Solund
Stryn
Vågsøy
Vik
Årdal
Norjan läänit | Norja
Nick Bougas

Nick Bougas
Nick Bougas on yhdysvaltalainen pilapiirtäjä sekä elokuvaohjaaja ja -tuottaja. Monia hänen elokuvistaan on pidetty kulttielokuvina. Hän on tehnyt muun muassa antisemitistisiä kuvia taiteilijanimellä A. Wyatt Mann.
Bougas ohjasi Saatanan kirkon perustajan Anton LaVeyn juontaman mondo-dokumentin Death Scenes (1989). Vuonna 1993 hän ohjasi LaVeyta käsittelevän dokumentin Speak of the Devil: The Canon of Anton LaVey. Vuodelta 1994 on Bougasin ohjaama dokumentti The Goddess Bunny, jonka aiheena on dragesiintyjä, viihdetaiteilija Goddess Bunny. Bougas teki provokatiivisia kuvia poliittisen korrektiuden vastaiseen Answer Me! -lehteen, jota toimittivat Jim ja Debbie Goad vuosina 1991–1994. Näihin kuviin kuului muun muassa Andrea Dworkinia halventanut kuva, jossa toistettiin laajalti levitetty stereotypia, jonka mukaan osalla silloisista feministeistä esiintyneet seksuaalikielteisiksi koetut näkemykset johtuisivat heidän epämiellyttäväksi leimatusta ulkonäöstään. BuzzFeedin mukaan Bougas oli yksi ensimmäisistä murhaajiin liittyvän esineistön ("murderabilia") keräilijöistä.
Bougas teki jo 1980–1990-luvuilla rasistisia ja antisemitistisiä piirroksia, joista monet julkaistiin ensimmäisen kerran valkoisen ylivallan kannattaja Tom Metzgerin lehdissä. Hän on tullut 2000-luvulla tunnetuksi varsinkin Happy Merchant -piirroksestaan. Se julkaistiin netissä mahdollisesti jo vuonna 2001, viimeistään vuonna 2004. Anti-Defamation Leaguen mukaan Happy Merchant on valkoisen ylivallan kannattajien keskuudessa suosituin antisemitistinen meemi sekä yksi alt-right-piirien suosimien 4chan- ja Gab-alustojen kaikkein suosituimmista meemeistä. Bougas on muissa pilapiirroksissaan pilkannut muun muassa homoseksuaaleja.
Aiheesta muualla

Nick Bougas Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Niko Kyynäräinen

Niko Kyynäräinen (s. 1978) on suomalainen kunnallisvirkamies. Hänet valittiin Lahden kaupunginjohtajaksi lokakuussa 2023 ja hän aloitti tehtävässään tammikuussa 2024.
Kyynäräinen on aiemmin toiminut Turun kaupungin elinvoimajohtajana, Turku Science Parkin toimitusjohtajana ja Turun Seudun Kehittämiskeskuksen johtajana. Koulutukseltaan Kyynäräinen on valtiotieteen maisteri, ja hän on myös suorittanut Harvardin yliopiston kaupunkijohtamisen koulutusohjelman.
Kyynäräinen on syntynyt Hyvinkäällä. Hänen vanhempansa ja isovanhempansa ovat asuneet Lahdessa. Kyynäräisen isoisä teki työuransa Lahden kaupungin kunnossapidossa. Kyynäräisen aviovaimo on entinen kokoomuspoliitikko Laura Räty.