stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lakewood (Ohio)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu (englanniksi)
Ohion osavaltio
| --- | --- |
Alueita:   Alleghenyn laakio  Bluegrass  Connecticut Western Reserve  Eriejärvi  Great Black Swamp  Ohio-joki 
Piirikunnat:   Adams  Allen  Ashland  Ashtabula  Athens  Auglaize  Belmont  Brown  Butler  Carroll  Champaign  Clark  Clermont  Clinton  Columbiana  Coshocton  Crawford  Cuyahoga  Darke  Defiance  Delaware  Erie  Fairfield  Fayette  Franklin  Fulton  Gallia  Geauga  Greene  Guernsey  Hamilton  Hancock  Hardin  Harrison  Henry  Highland  Hocking  Holmes  Huron  Jackson  Jefferson  Knox  Lake  Lawrence  Licking  Logan  Lorain  Lucas  Madison  Mahoning  Marion  Medina  Meigs  Mercer  Miami  Monroe  Montgomery  Morgan  Morrow  Muskingum  Noble  Ottawa  Paulding  Perry  Pickaway  Pike  Portage  Preble  Putnam  Richland  Ross  Sandusky  Scioto  Seneca  Shelby  Stark  Summit  Trumbull  Tuscarawas  Union  Van Wert  Vinton  Warren  Washington  Wayne  Williams  Wood  Wyandot 
Kaupungit (suurimmat):   Akron  Ashtabula  Canton  Cincinnati  Cleveland  Columbus (pääkaupunki)  Cuyahoga Falls  Dayton  Elyria  Hamilton  Kettering  Lakewood  Lorain  Mansfield  Mentor  Middletown  Parma  Springfield  Toledo  Youngstown
Laurent Gaudé

Laurent Gaudé vuonna 2010.
Laurent Gaudé (6. heinäkuuta 1972 Pariisi, Ranska) on ranskalainen näytelmä- ja romaanikirjailija.
Ura

Hän aloitti uransa näytelmäkirjailijana vuosituhannen vaihteessa. Hänen näytelmiään on esitetty Ranskan lisäksi myös muun muassa Saksassa. Jo hänen toinen romaaninsa La mort du roi Tsongor sai Prix Goncourt des lycéens 2002 ja Prix des Libraires 2003. Hänen seuraava romaaninsa Le soleil des Scorta sai Goncourt-palkinnon ja Prix Jean Giono -palkinnon 2004.
Yksityiselämä

Laurent Gaudé asuu Pariisissa yhdessä italialaisen puolisonsa kanssa. Hänellä on kaksi lasta.
Näytelmät

Combats de possédés, 1999
Onysos le furieux, 2000
Pluie de cendres, 2001
Cendres sur les mains, 2002
Le Tigre bleu de l'Euphrate,2002
Salina, 2003
Médée Kali, 2003
Les Sacrifiées, 2004
Sofia Douleur, 2008
Sodome, ma douce, 2009
Mille orphelins suivi de Les Enfants Fleuve, 2011
Caillasses, 2012
Romaanit

Cris (2001)
La mort du roi Tsongor (2002)
Le soleil des Scorta (2004, ensimmäinen painos suomennettu nimellä Kirottu suku, toinen painos nimellä Montepuccion aurinko)
Eldorado (2006, suomennettu nimellä Eldorado)
La Porte des Enfers (2008)
Ouragan (2010, suomennettu nimellä Hurrikaani)
Pour seul cortège (2012)
Aiheesta muualla

Laurent Gaudén viralliset kotisivut
Laulu-Miesten joulu

Laulu-Miesten joulu on suomalaisen mieskuoro Laulu-Miesten albumi vuodelta 2010. Kuoroa johtaa sen taiteellinen johtaja, professori Matti Hyökki.
Albumilla esiintyyvät solisteina Juha Lappalainen, Pekka Siltala, Tuomo Sankola ja Arno Rautavaara. Urkurina on Tapio Tiitu.
Kappaleet

Jouluyö, juhlayö
Joulu saapuu portin luo
Tervehtii jo meitä
Jo joutuu ilta
En etsi valtaa loistoa
On hanget korkeat nietokset
Kun maass’ on hanki
Me käymme joulun viettohon
Joulunkellot
Talven ihme
Enkeli taivaan
Toivioretkellä
Piae Cantiones -sävelmiä
Lindmark

Lindmark on seuraavien ruotsalaisten henkilöiden sukunimi:
Charlotte Lindmark (1819–1858), näyttelijä ja balettitanssija
Edmund Lindmark (1894–1968), voimistelija, uimahyppääjä ja olympiavoittaja
Else-Marie Lindmark-Ljungdahl (s. 1942), meloja
Peter Lindmark (s. 1956), jääkiekkoilija
Peter Lindmark (s. 1967), ohjaaja ja käsikirjoittaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Lauri Larmela

Lauri Patrikki Larmela (s. 7. joulukuuta 1966 Kauniainen) on suomalainen toimittaja, joka on työskennellyt pitkään Tuulilasi -lehden palveluksessa, myös lehden päätoimittajana.
Lauri Larmela syntyi yhteysjohtaja Harri Larmelan ja päätoimittaja Kaisa Hongan perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 2002 on kauppatieteen maisteri Marja Lättilä. Larmela tuli ylioppilaaksi 1985 ja opiskeli Helsingin yliopistossa 1987–1991. Tuulilasin toimituspäällikkö hän oli 1995–1999, lehden päätoimittajaksi hänet nimitettiin 1999. Vuonna 2015 hän siirtyi lehden artikkelitoimittajaksi, sittemmin uudelleen lehden toimituspäälliköksi.
Leó Szilárd

| Leó Szilárd |
| --- | --- |
 Leó Szilárd noin vuonna 1960
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1898 Budapest, Itävalta-Unkari
Kuollut: 30. toukokuuta 1964 La Jolla, San Diego Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Technische Universität Berlin (FT, 1922) Humboldt-yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Max von Laue 
Instituutti:  Technische Universität Berlin Humboldt-yliopisto Columbian yliopisto Chicagon yliopisto Brandeisin yliopisto
Tutkimusalue:  Fysiikka, biologia
Tunnetut työt:  Ketjureaktio
Palkinnot:  Albert Einstein -palkinto (1960)
 Nimikirjoitus
Leó Szilárd (unk. Szilárd Leó; 11. helmikuuta 1898 – 30. toukokuuta 1964) oli unkarilaissyntyinen yhdysvaltalainen ydinfyysikko, joka keksi fissiossa ilmenevän ketjureaktion. Szilárd osallistui Yhdysvaltain armeijan Manhattan-projektiin, jonka päämääränä oli kehittää ydinase.
Elämäkerta

Szilárd syntyi 11. helmikuuta vuonna 1898 Budapestissa juutalaiseen perheeseen. Hänen isänsä oli rakennusinsinööri Louis Szilárd (unk. Szilárd Lajos) ja äiti Tekla Szilárd. Leó oli perheen lapsista vanhin. Hänellä oli kaksi sisarusta: kaksi vuotta nuorempi Béla ja kolme vuotta nuorempi Rószi.
Szilárd kävi lukionsa kotikaupungissansa vuosina 1908–1916. Hän päätti opiskella itsensä insinööriksi Budapestin teknillisessä korkeakoulussa. Hän aloitti opintonsa vuonna 1916, mutta ensimmäisen maailmansodan takia hänen oli keskeytettävä opinnot ja liityttävä armeijaan. Vuonna 1919 hän aloitti opinnot Budapestissa uudelleen, mutta hän katsoi parhaimmaksi muuttaa pois maasta kasvaneen antisemitismin takia. Miklós Horthyn hallitsemassa Unkarissa säädettiin korkeakouluihin kiintiöt juutalaisopiskelijoille.
Muutettuaan Saksaan, Szilárd kirjautui Technische Universität Berliniin. Hän jatkoi insinööriksi opiskelua, mutta pian Saksaan muuton jälkeen hän vaihtoi pääaineensa fysiikkaan. Häntä opettivat muun muassa Einstein, Planck ja von Laue. Szilárd väitteli tohtoriksi vuonna 1922 työllään Über die thermodynamischen Schwankungserscheinungen. Työ sai parhaimman mahdollisen arvosanan, mutta myös kehuja Einsteinilta.[lähde? ] Väittelemisensä jälkeen hän pääsi von Lauen apulaiseksi Berliinin yliopiston teoreettisen fysiikan laitokselle. Väitöstyön jälkeisen tutkinnon hän sai valmiiksi vuonna 1927. Berliinissä asuessaan Szilárd työskenteli useiden keksintöjen parissa. Yksi Saksassa patentin saanut keksintö oli syklotroni.
Natsien päästyä valtaan Saksassa Szilárd muutti useiden muiden tapaan Britanniaan. Britanniassa hän aloitti ketjureaktion tarkastelemisen. Aiemmin 1930-luvulla oli löydetty neutroni, joka on sähköisesti varautumaton hiukkanen. Koska neutronit ovat sähköisesti neutraaleja, ne pystyisivät tunkeutumaan atomin ytimeen esteettä. Szilárd ajatteli, että tätä ominaisuutta hyväksi käyttäen saattaisi olla mahdollista löytää neutronien aiheuttama ydinreaktio, jossa vapautuisi energian lisäksi uusia neutroneita, jotka saattaisivat synnyttää lisää vastaavia reaktioita. Szilárd halusi kokeilla ajatustaan käytännössä, mutta rahoituksen puutteen takia hän pystyi järjestämään vaatimattomia kokeita, joiden tulokset olivat heikkoja.
Szilárd matkusti Yhdysvaltoihin Columbian yliopistoon vierailevana tutkijana vuonna 1938. Yhdessä Fermin kanssa he huomasivat vuonna 1939 uraanin olevan sopiva alkuaine ketjureaktion aikaansaamiseksi.
Toukokuussa 1964 Szilárd kuoli nukkuessaan sydänkohtaukseen.
Laubressel

| Laubressel |
| --- | --- |
 Marian taivaaseenottamisen kirkko
 Laubressel
 Koordinaatit: 48°17′59″N, 4°12′46″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Aube
Arrondissementti:  Troyes
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  16,2 km²
Väkiluku (2021):  568 
 – Väestötiheys:  35 as./km²
Kunnan numero:  10190
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Laubressel on kunta Koillis-Ranskassa Auben departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Troyes'n kaupungista itään.
Maalaus Laubresselin taistelusta
Kunnan alueella käytiin Laubresselin taistelu 3. maaliskuuta 1814. Se oli osa Napoleonin sotia. Taistelussa Napoleonin joukot yrittivät torjua hyökkääjiä, jotka olivat preussilaisten johdolla ylittäneet Reinin ja lähestyivät Pariisia. Napoleon ei onnistunut torjunnassa.
Marian taivaaseenottamisen kirkko (Église Notre-Dame-de-l'Assomption) on peräisin 1500-luvulta. Se on rakennettu latinalaisen ristin pohjapiirrokselle. Puinen kellotapuli rakennettiin korvaamaan vanha kellotorni, jonka salama tuhosi vuonna 1885.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laubressel Wikimedia Commonsissa
Lowen oireyhtymä

Lowen oireyhtymä on X-kromosomin kautta resessiivisesti periytyvä perinnöllinen sairaus, joka johtaa näkö- ja kehitysvammaisuuteen. Lisäksi siihen kuuluu munuaisvaurio ja luustovikoja, monesti myös kouristuksia. Sairautta esiintyy ainoastaan pojilla.
Lowen oireyhtymä on hyvin harvinainen – se kuvattiin ensimmäistä kertaa 1950-luvulla Bostonissa, ja nykyisin on todettu viitisenkymmentä tapausta. Lowen oireyhtymää sairastavilla esiintyy puhekykyyn liittyviä ongelmia, ja silmäoireet (glaukooma yms) ja sokeus ilmenevät usein myöhemmällä lapsuusiällä.
Lowen oireyhtymästä kärsivät ovat yleensä keskitasoisesti/vaikeasti kehitysvammaisia. Sairauden ennuste ei ole kovin hyvä, sillä  sen komplikaatiot saattavat johtaa kuolemaan jo varhaisella iällä. Muutoin elinajanodote on 30–40 vuoden paikkeilla.
Lowen oireyhtymään ei ole olemassa parantavaa hoitoa. Sairauden aiheuttava geenivirhe löydettiin vuonna 1992.
Lower Klamath Lake

| Lower Klamath Lake |
| --- | --- |
 Makeanveden marskimaata
Valtiot:  Yhdysvallat 
Paikkakunta:  Kalifornia
Koordinaatit:  41°59′27″N, 121°44′35″W
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  1 244  m 
 fiLower Klamath Lake 
Lower Klamath Lake on järvi Kalifornian ja Oregonin rajalla. Järven ympäristössä sijaitsee lintujen suojelualue, joka ulottuu myös Oregonin puolelle. Järven ympäristö on modocien historiallista asuinaluetta.
Laulu (teos)

Ranskalaisen kansanlaulun ”Au Clair de la Lune” sanat ja nuotit lastenkirjassa Vieilles Chansons pour les Petits Enfants: Avec Accompagnements.
1100-luvun oksitaaninkielinen Comtessa de Dian säveltämä trubaduurilaulu.
Mamie Smithin esittämä blueskappale vuodelta 1920.
Park Hyang-rimin esittämä korealainen koominen laulu vuodelta 1938.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Laulu tarkoittaa laulamalla esitettävää sävellystä. Lauluun kuuluvat yleensä sävelmä ja tietty sanoitus, mutta laulu voidaan esittää myös ilman säestystä pelkällä ihmisäänellä. Laululla voidaan viitata myös yleisemmin laulunomaiseen tai mahdollisesti laulettavaksi tarkoitettuun lyyriseen runoon.
Henkilöä, joka tekee lauluja kutsutaan lauluntekijäksi ja henkilö joka lauluja esittää, on laulaja. Laulaja-lauluntekijällä tarkoitetaan näiden yhdistelmää. Lauluntekijän pääasiallinen tulonlähde ovat kappaleiden esittämisestä syntyvät tekijänoikeustulot kun taas laulajan pääasiallista tuloa ovat konserttipalkkiot.
Laulu voi olla rakenteeltaan joko säkeistölaulu, jossa runon eri säkeistöt lauletaan samalla sävelmällä, muunneltu säkeistölaulu, jossa tapahtuu pieniä melodisia tai rytmisiä muutoksia, tai läpisävelletty laulu. Siinä laulurunoa käsitellään taiteellisena kokonaisuutena. Lauluja sävelletään eri määrälle esittäjiä: joko vain yhdelle äänelle, laulettaviksi duettona tai triona, tai kuoron esitettäviksi.
Lauluja voidaan ryhmitellä eri tavoin. Kansanlaulut ovat kansan keskuudessa syntyneitä sävelmiä, joiden tekijää ei enää tunneta, ja ne erotetaan länsimaissa taidelauluista. Kansanlaulut lauletaan yleensä ilman säestystä tai vain yhden soittimen säestäminä, ja ne opitaan usein ulkoa kuulon perusteella. Taidelaulut on taas usein tarkoitettu ammattilaulajan esittämiksi, niitä säestää piano tai orkesteri ja niiden nuotit on kirjoitettu ylös. Populaarimusiikin laulut ovat vaikeutensa ja rakenteensa puolesta näiden kahden luokan välissä. Laulut voidaan jakaa myös esimerkiksi hengellisiin ja maallisiin lauluihin tai tyyleittäin (balladi eli eeppinen tai kertova laulu, lyyrinen tunnelmalaulu ja niin edelleen). Saksankielinen sana lied viittaa taiteellisesti korkeatasoiseen, säestettyyn yksinlauluun.
Musiikki voimistaa sanojen antamaa viestiä ja sallii niiden esittämisen intohimolla ja voimalla, jota on vaikea saavuttaa pelkällä puheella. Siksi ihmisääntä ja musiikkia on yhdistetty toisiinsa ympäri maailmaa jo muinaisista ajoista lähtien. Laulutavat eroavat kulttuureittain ja myös kulttuurien sisällä: joissakin kulttuureissa arvostetaan ”rentoa ja luonnollista äänen väriä, jossa laulun sanat äännetään väljästi, kun taas muissa kulttureissa pidetään parempana pitkälle harjoiteltua, jännittynyttä ääntä ja tarkasti lausuttuja sanoja.”
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta laulut Wikimedia Commonsissa
Lehtikangas

Lehtikangas voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Lehtikangas, Kajaanin kaupunginosa
Lehtikangas, sukunimenä:
Aulis Lehtikangas (1917–1995), suomalainen sotilas ja Mannerheim-ristin ritari
Seppo Lehtikangas (s. 1960), suomalainen jalkapalloilija
Veli-Matti Lehtikangas (1955–2022), suomalainen fakiiri
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lehtikangas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Lezley Zen

| Lezley Zen |
| --- | --- |
 Lezley Zen vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. helmikuuta 1974 (ikä 50)
Pornonäyttelijä
Taiteilijanimet:  Lezly Zen
Aktiivisena:  2001–
Elokuvien määrä:  239
Silmien väri:  Ruskea
Hiusten väri:  Brunetti
Mitat:  75E-63-86 cm
Pituus:  168 cm
Paino:  50 kg
Aiheesta muualla
Kotisivut
IMDb
Lezley Zen (s. 19. helmikuuta 1974 Charleston, Etelä-Carolina) on entinen yhdysvaltalainen pornonäyttelijä. Hän voitti vuonna 2005 AVN Awards -palkinnon.
Elämäkerta

Ennen aikuisviihdeuraansa Lezley Zen oli pitkään ravintolan johtajana sekä toimi baarinpitäjänä Etelä-Carolinassa. Erottuaan ensimmäisestä aviomiehestään hän alkoi osallistua bikini- ja märkä t-paita -kilpailuihin, jonka myötä Zen tapasi nykyisen kihlattunsa, jolle hän teki myös töitä. Zenin ensimmäinen aikuisviihde-elokuva ilmestyi vuonna 2001 ja haastatteluissa hän kertoi menneensä alalle alun perin maksaakseen velkansa. Menestyksen myötä hän jatkoi alalla ja sai muutamia ehdokkuuksia suorituksistaan ja lopulta hänet palkittiinkin parhaasta sivuroolista vuonna 2005.
Aiheesta muualla

Lezley Zen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lowell Weicker

Lowell Weicker
Lowell Palmer Weicker, Jr. (16. toukokuuta 1931 Pariisi, Ranska – 28. kesäkuuta 2023 Middletown, Connecticut) oli yhdysvaltalainen poliitikko.
Weicker edusti alun perin republikaanista puoluetta. Hän oli vuosina 1969–1971 jäsenenä Yhdysvaltain edustajainhuoneessa, Connecticutin osavaltion 4. vaalipiirin edustajana. Ennen valintaa Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen hän oli toiminut Connecticutin edustajainhuoneen jäsenenä
ja Greenwichin kaupungin First Selectmanina. Vuonna 1970 hän pyrki ja tuli valituksi Yhdysvaltain senaattiin. Liberaalina republikaanina tunnettu Weicker oli senaattorina kolme kuusivuotista kautta, vuodet 1971–1989, ja oli ehdolla myös vuonna 1988, jolloin hän hävisi niukasti demokraattiehdokas Joe Liebermanille. Lieberman esiintyi kampanjan aikana Weickeria konservatiivisempana ehdokkaana ja muun muassa National Review -lehden perustaja, konservatiivi William F. Buckley, Jr. osoitti tukensa Liebermanille.
Weicker jätti republikaanisen puolueen ja pyrki vuonna 1990 Connecticutin kuvernööriksi perustamansa A Connecticut Partyn ehdokkaana. Hän voitti vastaehdokkaansa, demokraatti Bruce Morrisonin ja republikaani John G. Rowlandin, ja toimi kuvernöörinä vuosina 1991–1995. Hän ei pyrkinyt jatkokaudelle vuonna 1994, jolloin hänen seuraajakseen valittiin John G. Rowland. Kuvernööriaikansa jälkeen Weicker on profiloitunut muun muassa Irakin sodan vastustajana. Yhdysvaltain presidentinvaalissa 2008  hän tuki demokraatti Barack Obamaa.
Weicker suoritti tutkintonsa Yalen yliopistossa (1953), jossa hän opiskeli politiikan tutkimusta, ja University of Virginia School of Lawissa (1958). Vuosina 1953–1955 hän palveli Yhdysvaltain maavoimissa Korean sodassa.
Weicker oli kolmesti naimisissa. Hän oli naimisissa ensimmäisen vaimonsa Marie Louisen kanssa 24 vuotta, vuoteen 1977, ja he saivat kolme lasta, kaikki poikia. Toisen vaimonsa Camillen kanssa Weicker meni naimisiin vuonna 1977 ja he saivat kaksi poikaa. Vuodesta 1984 hän oli naimisissa Claudian kanssa.
Lego Space Police

Space police III on vuoden 2009 elokuussa Suomessa julkaistu LEGO-teema, joka kertoo avaruuspoliisijärjestön kamppailuista rikollisia vastaan. Teeman virallinen nimi on pelkkä Space Police, mutta koska se on kolmas Space Police-nimeä kantava teema (ensimmäinen oli Space Police (1989-1990) ja toinen Space Police II (1992-1995)) harrastajat nimeävät sitä kolmanneksi.
Space Police III toi mukanaan hyvin monia uusia minifiguuri-elementtejä, jotka mahdollistivat erilaisten avaruusolento-figuurien rakentamisen.
Aiheesta muualla

Lego tuotesivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Lapasotka

| Lapasotka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Erittäin uhanalainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Sotkat Aythya
Laji::  marila
Kaksiosainen nimi
 Aythya marila  (Linnaeus, 1758) 
 Lapasotkan levinneisyys
Katso myös
   Lapasotka Wikispeciesissä   Lapasotka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Aythya marila
Lapasotka (Aythya marila) on pieni kokonaan sukeltava sorsalintu.
Koko ja ulkonäkö

Koiraalla on hyvin tumma pää, joka kiiltää valossa vihreänsävyisenä, tumma rinta ja kaula, valkea vatsa ja harmaa selkä, sininen nokka ja keltaiset silmät. Naaras muistuttaa tukkasotkaa, mutta nokan tyvessä on usein enemmän valkeaa, poskella usein selvempää vaaleaa kuviointia ja selässä harmaa ”huurteinen” väritys.
Pituus on 40–51 cm, siipien kärkiväli 75 cm ja paino noin 700 – 1 300 g.
Vanhin suomalainen rengastettu lapasotka on ollut 13 vuotta 1 kuukautta 16 päivää vanha. Se on samalla Euroopan vanhin lapasotka.
Levinneisyys

Euroopassa lapasotkien pesimäkannan arvioidaan olevan 134 000 – 178 000 paria. Suomessa pesii 100 – 200 paria, joista merialueilla pesiviä on noin 50 paria ja Lapin tunturilammilla pesiviä 50 – 150 paria. Lapasotka on muuttolintu, joka talvehtii Itämeren eteläosissa, Pohjanmerellä ja osa kannasta jopa Välimerellä.
Ympäristöministeriön päätöksellä (n:o 1209/95) lähes kaikille Suomen pesimälintulintulajeille on määritelty ohjeellinen arvo. Lapasotkan ohjeellinen arvo on vuonna 2002 annetun asetuksen mukaan 2018 €.
Elinympäristö

Joet ja kesäisin järvet ja suot ja talvisin rannikolliset lahdet, estuaarit, laguunit ja sisämaan järvet. Pesimäaluetta ovat järvet, suot ja Pohjanlahden saaristo. Muuttaa talveksi avomeren tuntumaan.
Lisääntyminen

Pesä on maassa lähellä rantaa, joskus harvoissa yhdyskunnissa. Vihertävänruskeita munia on 6–13, naaras hautoo noin 4 viikkoa ja poikaset ovat lentokykyisiä seitsemän viikon ikäisinä.
Ravinto

Talvisin nilviäiset, simpukat, osterit ja etanat sekä kesäisin kasveja kuten vitat, sellerit, sarat ja ruohot sekä hyönteisiä ja äyriäisiä.
Nimi

Tieteellinen nimi Aythya (kreik. aithuia) viittaa tunnistamattomaan merilintuun, jonka mm. Aristoteles mainitsee.  Lajinimi marila tulee kreikan sanasta marile, joka tarkoittaa hiilipölyä tai hiillosta.
Aiheesta muualla

Lapasotka Lintukuva-verkkopalvelussa
LuontoPortti: Lapasotka (Aythya marila)
ITIS: Aythya marila (englanniksi)
Lehtikangas (Kajaani)

| Lehtikangas |
| --- | --- |
 Sivukatu Lehtikankaalla
Kaupunki:  Kajaani
Väkiluku:  6 865 (31.12.2014)
Osa-alueet:  Ala-Lehtikangas, Asemantaus, Vanha-Lehtikangas, Vesitorninmäki, Ylä-Lehtikangas, Soidinrinne, Soidinsuo, Laajankangas, Kylmä
Postinumero(t):  87100, 87300, 87500
Lehtikangas on Kajaanin taaja-alueella sijaitseva kaupunginosa. Se sijaitsee keskustan ja radan eteläpuolella ja valtatien 6 itäpuolella. Lehtikankaan kaupunginosaan kuuluvia alueita ovat Ala-Lehtikangas, Asemantaus, Vanha-Lehtikangas, Vesitorninmäki, Ylä-Lehtikangas, Soidinrinne, Soidinsuo, Laajankangas ja Kylmä. Vuoden 2014 lopussa Lehtikankaalla oli 6 865 asukasta.
Alue on kasvanut etelään päin voimakkaasti sotien jälkeen. Tästä syystä paikalliset käyttävät alkuperäisestä alueesta nimeä Vanha Lehtikangas.
Valtatien 6 (Sotkamontien) ja Sudensuun risteys Tornitien suunnalta katsottuna.
Soidinrinteellä sijaitsee S-market, sen yhteydessä toimiva postin toimipiste, apteekki, Lehtikankaan terveysasema ja R-kioski. Nämä kaikki palvelut ovat keskittyneet Soidinkadun alkupäähän. Kajaanin Planeetta ry:n tähtitorni sijaitsee Lehtikankaan vesitornin huipulla, Mäkikadulla.
Laajankangas rakentuu Laajankankaankadun varteen rajautuen koillisessa Soidinsuohon, kaakossa Kehräämöntiehen, lounaassa Sotkamontiehen ja luoteessa Rinnekatuun. Alueella sijaitsee huoltoasema, Ratamon päiväkoti, kauppa ja Lehtikankaan kirjasto. Laajankankaan luoteisosassa on enimmäkseen kerrostaloasutusta, kun taas kaakossa on omakoti- ja rivitaloja.
Lehtikankaan alueella on kaksi koulua. Lehtikankaan koulussa on luokat 1–9 ja Soidinsuon koulussa luokat 1–6.
Käärmesaari (Ukraina)

Valokuvassa vuodelta 2008.
| --- | --- |
Muut nimet:  insula Șerpilor Fidonísi Leukḗ
Sijainti:  Odessa  Ukraina
Korkein kohta:  40 m
Pinta-ala:  0,17 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0  
Asutuskeskukset:  Bile
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Käärmesaari (ukr. Острів Зміїний, Ostriv Zmijinyi, romaniaksi insula Șerpilor, kreik. Φιδονήσι, Fidonísi, m.kreik. Λευκή, Leukē) on Ukrainalle kuuluva saari Mustallamerellä. Saari sijaitsee noin 45 kilometrin päässä mantereesta. Antiikin aikana saari tunnettiin Akhilleuksen kulttipaikkana. Ukraina ja Romania ovat kiistelleet siitä, onko saarella merkitystä merirajojen määrittelyssä. Romania vei kiistan vuonna 2004 Kansainvälisen tuomioistuimen käsiteltäväksi. Tuomioistuin päätti vuonna 2009 jakaa merirajan Ukrainan ja Romanian välillä. Saarella sijaitsee yksi kylä, Bile.
Venäjä valtasi saaren hyökättyään Ukrainaan helmikuussa 2022, mutta menetti sen saman vuoden kesäkuun lopussa.
Maantiede

Käärmesaari on Ukrainaan kuuluva saari Mustallamerellä. Se on yksi harvoista Mustanmeren saarista. Hallinnollisesti se kuuluu Odessan alueeseen. Saarella on pinta-alaa noin 17 hehtaaria ja sen korkeus merenpinnasta on suurimmillaan 40 metriä. Sillä on jyrkät rantakalliot. Matkaa mantereelle Tonavan suistolla on noin 45 kilometriä. Meren syvyys saaren ympärillä on noin 6–16 metriä. Saarella ei ole omia juomavesivarantoja. Ympäröivällä merialueella on öljy- ja maakaasuesiintymiä.
Saaren nykyinen nimi on johdettu rantakäärmeistä (Natrix natrix). Rantakäärmeet olivat aikanaan hyvin yleisiä saarella, mutta ne hävitettiin siltä kokonaan Neuvostoliiton kaudella. Muuten saari tunnetaan lintusaarena. Kasvillisuus on arokasvillisuutta. Paikalliset kasvilajit ovat sopeutuneet kuivaan ja suolaiseen ympäristöön.