stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jumbo (kauppakeskus)

| Jumbo |
| --- | --- |

 Jumbon keskusaukio
Sijainti:  Vantaanportinkatu 3   01510 Vantaa; Vantaanportti, 
Avattu:  lokakuu 1999
Omistaja:   Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo  Varma  Kesko  HOK-Elanto 
Liikkeiden määrä:   120 (Jumbo)  170 (Jumbo-Flamingo) 
Päävuokralaisia:   K-Citymarket  Prisma  Stockmann 
Kerrospinta-ala:  86 100 (vuokrattava kokonaisliikeala, Jumbo) 115 900 (Jumbo-Flamingo)  m²
Kerrosten määrä:  3
Kävijämäärä:  11,6 milj. (Jumbo-Flamingo, 2022)
Vuosimyynti:  482 milj. euroa (Jumbo-Flamingo, 2022)
Pysäköintipaikkoja:  4 600, viiden tunnin maksuton pysäköinti (5 500 paikkaa Jumbo-Flamingo-kokonaisuudessa)
Kotisivu
Ensimmäinen kerros hypermarketteineen
Jumbo (entiseltä nimeltään Jumbo-Flamingo) on Vantaan Vantaanportissa sijaitseva kauppakeskus. Se on rakennettu Vantaanportin yritysalueelle Kehä III:n eteläpuolelle. Kauppakeskus valmistui lokakuussa 1999 ja on vuodesta 2012 saakka ollut myynnillisesti Suomen suurin kauppakeskus.
Vuonna 2012 Jumbo nousi Suomen suurimmaksi kauppakeskukseksi myyntimäärällä mitattuna ja on siitä saakka pysynyt myynneissä ensimmäisenä. Vuonna 2019 Jumbo yhdistyi viihdekeskus Flamingon kanssa, ja niiden yhdessä muodostama kokonaisuus on koko Pohjoismaiden suurin viihdekauppakeskus. Jumbo-Flamingossa sijaitsee yhteensä 170 liikettä, mukaan lukien ravintoloita ja kahviloita. Suurimmat yksittäiset liikkeet ovat noin 15 000 neliömetrin hypermarketit K-Citymarket ja Prisma sekä noin 11 000 neliömetrin kokoinen Stockmann Vuonna 2022 kauppakeskus Jumbo-Flamingossa vieraili 11,6 miljoonaa ihmistä, ja kokonaismyynti oli 482 miljoonaa euroa eli 41,6 euroa asiakasta kohden.
Historia

Nykyisen Jumbon paikalla oli aiemmin peltomaisemaa ja tiheää metsää. Alue kuului Backaksen kartanon maihin. Kartanon päärakennus sijaitsee edelleen Pakkalassa.
Elanto osti maat kartanon omistaneelta Ehrnroothin suvulta vuonna 1916 ja myi ne Haka- ja Polar-rakennusyhtiöille vuonna 1986. 1980-luvun lopussa tarve uudelle kauppakeskukselle oli suuri. Suunnitelma kauppakeskuksesta kirjattiin Vantaan yleiskaavaan vuonna 1992, mutta 1990-luvun alun lama hidasti kuitenkin rakentamista vuosikymmenen loppuun asti. Rakentaminen harvaanasutulle alueelle herätti myös vastustusta; sittemmin lähistölle on valmistunut muun muassa Kartanonkosken ja Pakkalanrinteen asuinalueet. Jumbo valmistui lopulta lokakuussa 1999 aikansa Suomen toiseksi suurimmaksi kauppakeskukseksi. Ensimmäisen vuoden asiakasmäärä oli kuusi miljoonaa.
Historia > Laajennus

Jumbon 72 000 neliömetrin kokoista laajennusta alettiin rakentaa maaliskuussa 2004, ja se avattiin 27. lokakuuta 2005, jolloin erikoistavarakauppojen määrä miltei kaksinkertaistui. Jumbo sai laajennuksen myötä 57 uutta erikoisliikettä. Lisäksi merkittävänä osana laajennusta valmistui Stockmannin Jumbon tavaratalo. Laajennushankkeen arvo oli noin 70 miljoonaa euroa.
Historia > Yhdistyminen Flamingon kanssa

Jumbon yhteyteen alettiin vuonna 2006 rakentaa vapaa-aika-, viihde- ja hotellikeskus Flamingoa. Muun muassa vesipuiston, kuuden salin elokuvateatterin, keilahallin, Sokos-hotellin ja kuntosalin sisältävän Flamingo avattiin syyskuussa 2008. Vuonna 2019 Jumbo ja Flamingo yhdistyivät, ja ne yhdessä muodostavat pinta-alaltaan ja myynniltään Suomen suurimman kauppakeskuksen. Jumbon vuokrattava liikepinta-ala on 85 000 neliömetriä ja Jumbo-Flamingon kokonaisliikeala yhteensä 140 700 neliömetriä. Pysäköintipaikkoja Jumbo-Flamingossa on 5 500.
Tietoa kauppakeskuksesta

Vuokrattava liikepinta-ala (Jumbo-Flamingo): 115 900 m²
Vuokrattava kokonaisliikeala (Jumbo-Flamingo): 140 700 m²
Liikkeiden määrä (Jumbo-Flamingo): noin 170
Liikevaihto (Jumbo-Flamingo, 2022): 482,3 miljoonaa
Vuosittainen asiakasmäärä (Jumbo-Flamingo, 2022): 11,6 miljoonaa
Pysäköintipaikkoja (Jumbo): 5 500
Työpaikkoja: 1 800
Uuden laajennuksen pääarkkitehti: Pertti Hakamäki
Omistajat: Keskinäinen työeläkevakuutusyhtiö Elo ja Varma (yhteensä 78 %), Kesko (11 %) ja HOK-Elanto (11 %)
Kulkuyhteydet

75 prosenttia Jumbon asiakkaista kulkee matkan autolla. Puolet saapuu Vantaalta ja puolet muualta Suomesta, erityisesti pääkaupunkiseudulta ja sen kehyskunnista, kuten Keravalta, Nurmijärveltä ja Tuusulasta.
Jumboon pääsee Tikkurilan rautatieasemalta bussilla 571 sekä runkolinjalla 570. Itä-Helsingistä ja Malmilta pääsee busseilla 561 ja 562. Myyrmäen rautatieasemalta pääsee busseilla 571, 572 ja 574. Helsingin päärautatieasemalta pääsee runkolinjalla 600. Lähin rautatieasema on Aviapolis, josta on Jumbolle linja-autoyhteyksiä. Helsinki-Vantaan lentoasema sijaitsee parisen kilometriä kauppakeskuksesta pohjoiseen. Helsingin Sanomien mukaan kulkuyhteydet linja-autopysäkeiltä ovat vaikeakulkuiset, ja on selvää, että kauppakeskus on suunniteltu autoilun ehdoilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jumbo (kauppakeskus) Wikimedia Commonsissa
Stockmannin tavaratalo toisessa kerroksessa
Theresa May

| Theresa May |
| --- | --- |
 Theresa May
Yhdistyneen kuningaskunnan pääministeri
 13. heinäkuuta 2016 – 24. heinäkuuta 2019  
Monarkki:  Elisabet II
Edeltäjä:  David Cameron
Seuraaja:  Boris Johnson
Konservatiivipuolueen puheenjohtaja
 11. heinäkuuta 2016 – 23. heinäkuuta 2019  
Edeltäjä:  David Cameron
Seuraaja:  Boris Johnson
Sisäministeri
 12. toukokuuta 2010 – 13. heinäkuuta 2016  
Pääministeri:  David Cameron
Edeltäjä:  Alan Johnson
Seuraaja:  Amber Rudd
Nais- ja tasa-arvoasiain ministeri
 12. toukokuuta 2010 – 4. syyskuuta 2012  
Pääministeri:  David Cameron
Edeltäjä:  Harriet Harman
Seuraaja:  Maria Miller
Konservatiivipuolueen puhemies
 23. heinäkuuta 2002 – 6. marraskuuta 2003  
Johtaja:  Iain Duncan Smith
Edeltäjä:  David Davis
Seuraaja:  Liam Fox
Kansanedustaja
 1. toukokuuta 1997 –  
Vaalipiiri:  Maidenhead
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. lokakuuta 1956 (ikä 68) Eastbourne, Britannia
Arvonimi: The Right Honourable
Puoliso:  Philip May (1980–)
Tiedot
Puolue:  Konservatiivipuolue
Tutkinnot:  St Hugh’s College, Oxford
Uskonto:  Englannin kirkko
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.tmay.co.uk
Theresa Mary May (o.s. Brasier, s. 1. lokakuuta 1956 Eastbourne, Sussex) on brittiläinen poliitikko, joka toimi Yhdistyneen kuningaskunnan pääministerinä 2016–2019. May toimi sisäministerinä David Cameronin hallituksessa 2010–2016, ja konservatiivipuolueen puheenjohtajana vuosina 2016–2019. Hän seurasi Cameronia pääministerinä, kun Cameron erosi hävittyään Britannian EU-kansanäänestyksen.
May ilmoitti toukokuussa 2019 eroavansa puolueen puheenjohtajan tehtävästä 7. kesäkuuta, jolloin ryhdyttiin valitsemaan uutta puheenjohtajaa, josta tulee myös pääministeri. May oli virkaatekevä puheenjohtaja uuden puheenjohtajan valintaan saakka. Hän jätti pääministerin tehtävän 24. heinäkuuta 2019, jolloin kuningatar Elisabet II pyysi hänen seuraajakseen valittua Boris Johnsonia muodostamaan hallituksen.
Tausta

Theresa Brasier syntyi perheensä ainoaksi lapseksi. Hänen isänsä oli anglokatolilainen pappi Englannin kirkossa. Hän kiinnostui konservatiivipuolueen toiminnasta jo 12-vuotiaana. Hän kävi valtion koulua ja opiskeli sen jälkeen Oxfordin yliopiston St Hugh's Collegessa ja suoritti alemman tutkinnon maantieteestä.
Ura

May työskenteli vuosina 1977–1983 Bank of Englandissa ja myöhemmin UK Payments Administration Ltd.:ssa (UKPA). Hänet valittiin Lontoon Mertonin kunnanvaltuustoon vuonna 1986.
Vuonna 1997 May valittiin parlamenttiin Berkshiren Maidenheadista. Hän nousi konservatiivipuolueen kärkiryhmään 2002. Hän toimi William Haguen varjohallituksessa, jossa hän oli vastuussa muun muassa kouluista sekä myöhemmin liikenneministerin, ympäristöministerin, opetusministerin ja työministerin aloista. Privy Councilin jäsen hänestä tuli vuonna 2003.
Sisäministeriksi May tuli 2010. Hän määräsi ensimmäisessä hallituksen parlamentille viemässä laissa (Identity Documents Act 2010) maan väestörekisterin tuhottavaksi ja henkilökorttien käyttöönoton peruutettavaksi.
Maysta veikkailtiin konservatiivipuolueen seuraavaa johtajaa David Cameronin jälkeen. Hänet nähdään pääministeri Margaret Thatcherin henkisenä perillisenä.
Yhdistyneen kuningaskunnan EU-kansanäänestys johti pääministeri Cameronin eroon virastaan sekä pääministerinä että konservatiivipuolueen johtajana. Puolue valitsi Mayn johtajakseen heinäkuussa 2016, ja tämän jälkeen hänet nimitettiin maan pääministeriksi.
Pääministerikautensa päätyttyä May kertoi keskittyvänsä toimimaan vaalipiirinsä (Maidenhead) kansanedustajana. Hänet valittiin uudestaan samasta vaalipiiristä vuoden 2019 vaaleissa, vaikkakin hänen saamansa äänimäärä putosi yli 7600 äänellä.
Yksityiselämä

May avioitui vuonna 1980 Philip Mayn kanssa, johon hän oli tutustunut opiskeluaikanaan Oxfordissa. Philip May on sittemmin toiminut pankkiirina. Pari on lapseton. May ja hänen miehensä ovat kertoneet julkisuudessa, että vaikeus saada lapsia on vaikuttanut heihin..
Uskonnolliselta vakaumukseltaan May on anglikaani ja osallistuu jumalanpalveluksiin säännöllisesti.
May on diabeetikko ja hän käyttää säännöllisesti insuliinia.
Avioliittonsa kautta Mayn suvulla on oma vaakuna. Sen sai alkujaan Mayn puolison, Philipin, isä vuonna 1997, mistä asti sen käyttö on kulkenut suvussa..
Kunnianosoituksia

Kuningas Abdulazizin ritarikunta (Saudi-Arabia, 2017)
Pyhän Agathan ritarikunta (San Marino, 2020)
Galleria

Mayn sukuvaakuna
May ja Donald Trump 10 Downing Streetin edessä vuonna 2019
Mayta esittävä nukke mielenosoituksessa
May ja Espanjan pääministeri Mariano Rajoy vuonna 2016
Luettelo maalin tehneistä NHL-maalivahdeista

Seuraavat maalivahdit ovat tehneet maalin NHL-ottelussa:
Ron Hextall, 8. joulukuuta 1987
Ron Hextall, 11. huhtikuuta 1989 (pudotuspelit)
Chris Osgood, 6. maaliskuuta 1996
Martin Brodeur, 17. huhtikuuta 1997 (pudotuspelit)
José Théodore, 2. tammikuuta 2001
Jevgeni Nabokov, 10. maaliskuuta 2002
Mike Smith, 19. lokakuuta 2013
Pekka Rinne, 9. tammikuuta 2020
Linus Ullmark, 25. helmikuuta 2023
Alex Nedeljkovic, 18. tammikuuta 2025
Alex Nedeljkovicin tekemä maali 18. tammikuuta 2025 oli ensimmäinen kerta kun maalivahdille merkataan sekä maali, että syöttöpiste samassa NHL-ottelussa.
Seuraaville maalivahdeille on merkitty maali, mutta he ovat saaneet sen vastustajan tehdessä oman maalin:
Billy Smith, 28. marraskuuta 1979
Damian Rhodes, 2. tammikuuta 1999
Martin Brodeur, 15. helmikuuta 2000
Mika Noronen, 14. helmikuuta 2004
Chris Mason, 15. huhtikuuta 2006
Cam Ward, 26. joulukuuta 2011
Martin Brodeur, 22. maaliskuuta 2013
Strömsfors

| Strömsfors |
| --- | --- |
 Strömsfors
 Koordinaatit: 58°41′00″N, 16°20′00″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Norrköping
Strömsfors on asuinalue Norrköpingin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Se muodosti oman taajamansa vuoteen 2016, jolloin se kasvoi yhteen Krokekin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Strömsfors Wikimedia Commonsissa
Graversfors

| Graversfors |
| --- | --- |
 Graversfors
 Koordinaatit: 58°41′31″N, 16°09′16″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Norrköping
Väkiluku (31.12.2023):  650
Graversfors on taajama Norrköpingin kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 650 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Graversfors Wikimedia Commonsissa
Nkurenkuru

| Nkurenkuru (Aiempi kirjoitusasu: Kuring-Kuru) |
| --- | --- |
 Nkurenkuru
 Koordinaatit: 17°37′S, 18°36′E 
Valtio:   Namibia
Alue:  Länsi-Kavango
Hallinto:  
 – Pormestari:  Heikki Hausiku (SWAPO)
Korkeus:  1093 m
Väkiluku (2023):  10 463
Aikavyöhyke:  UTC+1
Suuntanumero(t):  +66
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nkurenkuru on Namibiassa Länsi-Kavangon alueella, Kavangojoen varrella sijaitseva pikkukaupunki ja Suomen Lähetysseuran entinen lähetysasema, 140 km länteen Rundusta. Nkurenkuru on Uukwangalin heimon kuninkaiden kotipaikka. Vuoteen 1936 saakka se oli Kavangon alueen hallinnon keskuspaikka. Tuon jälkeen paikallishallinto siirrettiin Rundulle johtuen sen strategisesti keskeisestä sijainnista.
Vuoden 2023 väestönlaskennan mukaan Nkurenkurussa oli 10 463 asukasta.
Nkurenkurua vastapäätä joen koillisrannalla on Cuangarin pikkukaupunki Angolassa, ja näiden kahden kaupungin kohdalla on molemmilla mailla raja-asema.
Historia

Nkurenkuru tarkoittaa rukwangalin kielellä ‘vanhaa paikkaa’, ja sillä on ollut suuri merkitys kwangalilaisten historiassa. Kwangalilaiset ovat Kavangon viidestä heimosta läntisin.
Vanhimmat tiedot tästä paikasta ovat peräisin 1700-luvun puolestavälistä, jolloin Uukwangalin heimon kuningatar (“hompa”) Mate I. ja hänen alamaisensa siirtyivät aiemmasta asuinpaikastaan Kwandojoen varrelta Mashin läheltä noin 500 km länteen lähelle Makuzua 17°29′0″S, 18°28′0″E, noin 20 km luoteeseen Nkurenkurusta. Mate I:tä seurasi “hompa” Nankali, joka hallitsi vuosina 1750–1775). Nankalin aikana syntyi jännitteitä naapuriheimojen kanssa, ja sen vuoksi kwangalilaiset siirtyivät Makuzusta ensin Mukukutan lähellä olleeseen Sihanguun ja sitten kauemmaksi Karaihin, joka sijaitsi lähellä nykyistä Cuangaria. Nkurenkuru perustettiin luultavasti hompa Siremon aikakaudella v. 1820, ja siitä tuli kuninkaallisten kotipaikka kuningatar Mpanden aikana v. 1880.
30. joulukuuta 1886 Portugali ja Saksa allekirjoittivat kahdenvälisen sopimuksen, jolla Angolan ja Saksan Lounais-Afrikan välinen raja määriteltiin. Osa tästä rajasta tuli kulkemaan Kavangojokea pitkin. Kavangojoen heimot, jotka asuttivat joen molempia rantoja, saivat tiedon tästä sopimuksesta vasta tapahtuman jälkeen. Sopimuksen jälkeen portugalilaiset alkoivat rakentaa joen pohjoispuolelle linnakkeita, joista yksi oli Forte de Cuangar, vastapäätä jota sijaitsi kwangali-kuninkaan hovi.
Joen eteläpuolella saksalaiset suorittivat joukon sotilaallisia tutkimusretkiä, ja lähetystyöntekijät tekivät samoin. 17. elokuuta 1909 Saksan Lounais-Afrikan hallinto ja kuningas Himarua (1886–1910) Uukwangalin hompien puolesta allekirjoittivat sopimuksen (“Schutzvertrag”), jonka nojalla saksalaiset pyrkivät suojelemaan kavangolaisia. Vastauksena portugalilaisten linnakkeille saksalaiset perustivat 17. kesäkuuta 1910 Nkurenkuruun poliisiaseman, ja seuraavina vuosina tämä asema sai hallinnollisia tehtäviä. Kun ensimmäinen maailmansota oli alkanut ja näihin aikoihin saksalainen delegaatio oli murhattu Naulilassa, Nkurenkurun poliisiasemalta hyökättiin 31. lokakuuta 1914 Forte de Cuangaria vastaan, jolloin kaikki tuon linnakkeen 30 portugalilaista ja angolalaista sotilasta saivat surmansa.
Kun sota oli päättynyt, Nkurenkurun poliisiasema suljettiin ja aluksi sen tilalle tuli brittiläisten tukikohta ja vuoden 1921 huhtikuusta lähtien Kavangon alueelle, joka nyt virallisesti perustettiin, tuli pysyvä, brittiläinen kuvernööri.
Uusi aluehallinto vaikutti siten, että Kansainliiton mandaattialueeksi siirtyneen Lounais-Afrikan hallinto ulottui myös Nkurenkuruun, vaikkakin hallinto siirrettiin v. 1936 Runnulle, josta tehtiin uusi aluepääkaupunki. Hallinnon kannalta Nkurenkuru olikin seuraavat vuodet yhä vähemmän merkityksellinen paikka.
Angolan sisällissodan (1975–2002) aikana Nkurenkurusta tuli Etelä-Afrikan puolustusvoimien tukikohta.
Vuonna 1990 tapahtuneen Namibian itsenäistymisen jälkeen desentralisaatiopolitiikan seurauksena Nkurenkuruun on investoitu jonkin verran. Vuonna 1990 siitä tehtiin kaupunki, toisena paikkakuntana Kavangon alueella.
Historia > Suomalainen lähetysasema

Suomen Lähetysseura aloitti työnsä Kavangolla Nkurenkurussa vuoden 1929 alusta lähtien. Nkurenkurun olivat lähetysaseman paikaksi valinneet Ambomaan lähestysalan esimies Isak Alho ja Eetu Järvinen edellisen vuoden puolivälissä sinne tekemällään matkalla. Paikka valittiin läheltä hallituksen asemaa.
Ensimmäisenä suomalaisena työntekijänä Nkurenkuruun saapui 1. tammikuuta 1929 Eetu Järvinen, rakentamaan uuden lähetysaseman päärakennusta. Ensimmäinen pysyvä suomalainen työntekijä, Aatu Järvinen (myöh. Järvineva) saapui paikalle vaimonsa Alman kanssa 8. kesäkuuta 1929. Vuonna 1931 Nkurenkuruun saapuivat Anna Rautaheimo ja Kyllikki Alava.
Vuonna 1990 Namibian evankelisluterilainen kirkko ELCIN perusti Nkurenkuruun yläasteen ja lukion Suomen Lähetysseuran tuella. Useiden vuosien ajan tässä lukiossa on toiminut myös suomalaisia opettajia.
Talous ja liikenne

Verrattuna moniin muihin Namibian kaupunkeihin Nkurenkurun kehitys on vielä ollut vaatimatonta. Kaupungin ongelmana on ollut huono infrastruktuuri sekä aiempi pitkäaikainen poliittinen epävakaus joen toisella puolella Angolassa. Namibian itsenäistymiseen saakka Nkurenkurussa on ollut vain pienimuotoista maanviljelystä sekä muutamia peruspalveluja: postitoimisto, kaksi koulua, pieni sairaala sekä huoltoasema. Lisäksi paikkakunnalla oli muutama pieni kauppa.
Namibian itsenäistyttyä vuonna 1990 Nkurenkurun infrastruktuuri alkoi parantua, mutta hitaasti. Nykyinen hallitus harjoittaa hajasijoituspolitiikkaa, jonka on määrä tasapainottaa maaltapaon vaikutuksia, ja Nkurenkuru on vähitellen voinut vaurastua jonkin verran. Kun paikkakunta julistettiin kaupungiksi, se on saanut enemmän taloudellista ja muuta tukea kuntahallinnon kehittämiseksi sekä infrastruktuurin ja julkisten palveluiden parantamiseksi, mikä on johtanut työpaikkojen syntymiseen. Suurimpia viime aikojen projekteja on ollut Kavangojoen myötä kulkevan valtatien päällystäminen Runnulle saakka sekä kasteluprojekti, jonka avulla maanviljely tulee tehostumaan. Sittemmin Nkurenkuruun on investoitu myös yksityisiltä tahoilta, on avattu uusia kauppoja ja pankkeja (esim. Bank Windhoek) sekä majoituslaitoksia turisteja varten joen varrelle.
Neparan lentokenttä jonka ICAO-koodi on FYNP ja joka on entinen Etelä-Afrikan ilmavoimien entinen tukikohta n. 20 km kaakkoon Nkurenkurusta, palvelee tämän kaupungin lentoliikennettä. Noin 35 km luoteeseen sijaitsee Katwitwin raja-asema, josta maantie jatkuu Angolan puolelle seuraten siellä Kavangojoen vartta edelleen kohti luodetta ja jatkuen Menongueen saakka.
Koulut

ELCIN Nkurenkuru High School
Nkurenkuru Combined School
Nkurenkuru Junior School
Nkurenkuru Junior Primary School
Politiikka

SWAPO voitti Nkurenkurun vaalit vuonna 2015. Tulokset olivat seuraavat:
| Nkurenkurun paikallisvaalit 2015> Puolue | Nkurenkurun paikallisvaalit 2015> Äänimäärä | Nkurenkurun paikallisvaalit 2015> Ääniosuus | Nkurenkurun paikallisvaalit 2015> Paikkoja | Nkurenkurun paikallisvaalit 2015>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| SWAPO | 1603 | 96,0% | 7 |  |
| DTA | 35 | 2,1% | 0 |  |
| Republican Party of Namibia | 32 | 1,9% | 0 |  |
| Yhteensä | 1 670 | 100% | 7 |  |
Vuoden 2020 vaaleissa SWAPO voitti jälleen suurella erolla muihin nähden. Tulokset olivat seuraavat:
| Nkurenkurun paikallisvaalit 2020> Puolue | Nkurenkurun paikallisvaalit 2020> Äänimäärä | Nkurenkurun paikallisvaalit 2020> Ääniosuus | Nkurenkurun paikallisvaalit 2020> Paikkoja | Nkurenkurun paikallisvaalit 2020>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |

| SWAPO | 1 050 | 92,6% | 7 |  |
| Independent Patriots for Change | 55 | 4,9% | 0 |  |
| Republican Party of Namibia | 20 | 1,8% | 0 |  |
| All People’s Party | 9 | 0,8% | 0 |  |
| Yhteensä  | 1 134  | 100%  | 7 |  |
Tunnettuja asukkaita

Hompa Daniel Sitentu Mpasi, vakwangalien kuningas
Anastasia Mbunze Murangi, kuningatar Kanuni KaHaruwodi nuorin lapsi
Sirkka Ausiku, valtiosihteeri, Tasa-arvo- ja lapsiasiain ministeriö
Rosalia Nghidinwa, maahanmuutto- ja sisäasiain ministeri
Frans Moses Kalinga, kavangolainen puunveistäjä (Standard Bankin biennaalin palkinto 1999)
Heikki Hausiku Ausiku, Nkurenkurun ensimmäinen pormestari (2006–2010)
Aiheesta muualla

— ELCIN Nkurenkuru High School (Arkistoitu – Internet Archive)
Uotila, Liisa: Okavangon suomalaiset lähetysasemat: Kuring-Kuru. Teoksessa: Okavango. Suomen lähetysseura, 1958, ss. 65-74.
Echo (minisarja)

| Echo |
| --- | --- |

Tyyli:   rikosdraama  supersankari  toimintaseikkailu 
Kestoaika:  37–51 minuuttia
Luoja(t):  Marion Dayre
Perustuu:  David Mackin ja Joe Quesadan sarjakuvahahmoon Kaiku
Pääosissa:   Alaqua Cox  Chaske Spencer  Tantoo Cardinal  Charlie Cox  Devery Jacobs  Zahn McClarnon  Cody Lightning  Graham Greene  Vincent D’Onofrio 
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:   englanti  amerikkalainen viittomakieli  choctaw 
Verkko:    Disney+   Hulu   Disney+ 
Julkaistu:  2024-1-99. tammikuuta 2024
Jaksoja:  5
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):   Kevin Feige  Stephen Broussard  Louis D’Esposito  Brad Winderbaum  Victoria Alonso  Richie Palmer  Marion Dayre  Jason Gavin  Sydney Freeland 
Ohjaaja(t):   Sydney Freeland  Catriona McKenzie 
Säveltäjä(t):  Dave Porter
Leikkaaja(t):   Shelby Hall  Amelia Allwarden  Joel T. Pashby  Chris McCaleb  Tania Goding 
Kuvaaja(t):   Kira Kelly  Magdalena Gorka 
Tuotantoyhtiö(t):  Marvel Studios
Levittäjä:  Disney Media Distribution
Budjetti:  40 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Echo on yhdysvaltalainen Disney+-tilausvideopalveluun julkaistu supersankarisarja, joka perustuu Marvel Comicsin Kaiku-sarjakuvahahmoon. Se on spin-off Disney+-sarjalle Hawkeye (2021) sekä Marvel Cinematic Universen (MCU) kymmenes Marvel Studiosin tuottama televisiosarja, jakaen tarinallisen jatkumonsa elokuvien ja muiden televisiosarjojen kanssa. Marion Dayre ja Amy Rardin toimivat sarjan pääkäsikirjoittajina, ja Sydney Freeland johtaa sarjan ohjaajien tiimiä.
Alaqua Cox palaa Hawkeyesta näyttelemään Maya Lopezia / Kaikua. Sarjassa näyttelevät myös Chaske Spencer, Tantoo Cardinal, Charlie Cox, Devery Jacobs, Zahn McClarnon, Cody Lightning, Graham Greene ja Vincent D’Onofrio. Sarjan kehitystyö alkoi maaliskuussa 2021, kun Etan ja Emily Cohen palkattiin käsikirjoittajiksi sarjaan. Sarja julkistettiin virallisesti marraskuussa 2021 Disney+-päivänä, jolloin Dayren ilmoitettiin toimivan sarjan pääkäsikirjoittajana. Freeland palkattiin ohjaajaksi maaliskuussa 2022. Kuvaukset alkoivat Atlantassa huhtikuun 2022 lopulla ja päättyivät elokuussa 2022. Toukokuussa, Catriona McKenzie palkattiin sarjan toiseksi ohjaajaksi, aja syyskuussa paljastettiin Rardinin oleminen mukana projektissa.
Echo koostuu viidestä jaksosta, jotka julkaistiin sekä Disney+:aan että Huluun osana MCU:n viidettä vaihetta 9. tammikuuta 2024. Se oli Marvel Studiosin ensimmäinen televisiosarja, joka sai alkuperäisen julkaisunsa myös Hulussa ja jonka ikäraja on Yhdysvalloissa TV-MA (Suomessa 16). Lisäksi se oli Marvel Studiosin ensimmäinen ”Marvel Spotlight”-sarja. Sarja sai kriitikoilta pääosin positiivisen vastaanoton.
Juoni

Wilson Fiskin rikollisimperiumille aiemmin työskennellyt Maya Lopez palaa New Yorkista entiseen kotiinsa Tamahaan, Oklahomaan, missä hänen on kohdattava uudelleen menneisyytensä ja perheensä.
Näyttelijät > Päärooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alaqua Cox  | … |  Maya Lopez / Kaiku   |
|  Chaske Spencer  | … |  Henry ”Black Crow” Lopez   |
|  Tantoo Cardinal  | … |  Chula Battiest   |
|  Charlie Cox  | … |  Matt Murdock / Daredevil   |
|  Devery Jacobs  | … |  Bonnie   |
|  Zach McClarnon  | … |  William Lopez   |
|  Cody Lightning  | … |  Biscuits   |
|  Graham Greene  | … |  Skully   |
|  Vincent D’Onofrio  | … |  Wilson Fisk / Kingpin   |
Näyttelijät > Sivurooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Julia Jones  | … |  Chafa   |
|  Thomas E. Sullivan  | … |  Victor ”Vickie” Tyson   |
|  Andrew Howard  | … |  Zane   |
|  Darnell Besaw  | … |  nuori Maya Lopez   |
|  Katarina Ziervogel  | … |  Taloa Lopez   |
|  Morningstar Angeline  | … |  Lowak   |
|  Dannie McCallum  | … |  Tuklo   |
|  Isabella Madrigal  | … |  nuori Chula Battiest   |
|  Wren Zhawenim Gotts  | … |  nuori Bonnie   |
|  Dallas Goldtooth  | … |  Shikoba   |
Näyttelijät > Vierailevat

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jeremy Renner  | … |  Clint Barton / Haukansilmä / Ronin (arkistokuva, kreditoimaton)   |
|  Richie Palmer, Sr.  | … |  Bill Fisk (ääni)   |
|  Mary Louise Gemmill  | … |  Marlene Fisk (ääni)   |
|  Pat Kiernan  | … |  oma itsensä (cameo)   |
|  Errol Louis  | … |  oma itsensä (cameo)   |