stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kurt Maflin
Ura

Maflinin ammattilaisura alkoi vuonna 2000. Tuolloin hän edusti Englantia. Tähänastisen uransa ainoan turnausvoiton Maflin otti vuonna 2003 ei-rankatulta Challenge Tourilta. Vuonna 2004 hän muutti Norjaan ja lopetti snookerin vuodeksi.
Vuonna 2006 Maflin aloitti snookerin uudelleen, nyt edustaen Norjaa. Samana vuonna hän voitti amatöörien MM-kultaa Jordanian Ammanissa voittaen finaalissa Englannin Daniel Wardin. Vuonna 2009 Maflin joutui vakavaan auto-onnettomuuteen, joka piti hänet sivussa jonkin aikaa. Kaudella 2012-2013 Maflin selviytyi semifinaaleihin Players Championship Grand Finalissa ja kaudella 2014-2015 niin ikään semifinaaleihin China Openissa. Hän voitti puolivälierissä entisen maailmanmestarin Shaun Murphyn.
Ura > Saavutuksia

Maflin on maailmanrankingissa huhtikuussa 2015 sijalla 38. Hänen paras ranking-sijoituksensa on 31:s sija helmi-maaliskuulta 2015. Maflin on saavuttanut urallaan 150 yli sadan breikkiä, ja hänen suurin breikkinsä on snookerin maksimibreikki 147 kaksi kertaa.
Muuta

Maflin on naimisissa amatöörisnookerpelaaja Anita Maflinin (o.s. Rizzuti) kanssa. Heillä on yksi poika, Neon.
La Plagne Tarentaise

| La Plagne Tarentaise |
| --- | --- |

 La Plagne Tarentaise
 Koordinaatit: 45°33′16″N, 6°40′22″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Savoie
Arrondissementti:  Albertville
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  96,1 km²
Väkiluku (2016):  3 660 
 – Väestötiheys:  38 as./km²
Kunnan numero:  73150
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
La Plagne Tarentaise on kunta itäisessä Ranskassa Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Se sijaitsee noin 44 kilometriä Albertvillen kaupungista kaakkoon.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2016 kun neljä kuntaa Bellentre, La Côte-d'Aime, Mâcot-la-Plagne ja Valezan yhdistyivät. Uuden kunnan hallintopaikaksi nimettiin Mâcot-la-Plagne.
La Plagnen laskettelukeskus
La Plagne Tarentaisen alueella on huomattava osa La Plagnen laskettelukeskuksen rinteistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Plagne Tarentaise Wikimedia Commonsissa
Jonna (vuoden 1986 albumi)

| Jonna Jonna Tervomaa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : MTV-studiot
 Julkaistu: 1986
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Veikko Samuli
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 37.36
 Levy-yhtiö: M & T Tuotanto
Jonna Tervomaan muut julkaisut
| Tykkään susta 1985 | Jonna 1986 | Jonna Tervomaa 1998 |
Jonna on Jonna Tervomaan järjestyksessään kolmas studioalbumi, ja viimeinen lapsena julkaistu albumi. Se julkaistiin 1986 levymerkillä M & T Tuotanto.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Veikko Samuli ja sanoittanut Raul Reiman, ellei toisin mainittu.
Sä olet toiveunta – 4.09
Kaupungin torilla – 3.22
Kun valot sammuvat – 3.22 (säv. Vesa Torppa, san. Jorma Toiviainen)
Avaruuden pienin tähti – 3.57
Yö huoneessain – 4.10
Oon tyttös sun – 4.53
Kaupungin lapset – 3.22 (alkup. Kids in America, Kim Wilde -cover, suom. san. Raul Reiman, säv. Marty & Ricky Wilde)
Paha sinä oot – 3.15
On meitä kaksi vain – 3.17 (säv. Timo Tervo)
Kun Biisi Kulkee – 3.49
Muusikot

Jari Laasanen
Juha Björninen
Pentti Lahti
Peter Lerche
Timo Tervo
Veikko Samuli
Vesa Torppa
Muusikot > Tuotanto

Veikko Samuli – tuottaja
Jari Laasanen – äänittäjä, miksaaja
Private Eye – kansikuva
Erik Uddström – valokuvat
Aiheesta muualla

Jonna discogs.com -sivustolla
Jätkäsaaren kaatopaikka

Jätkäsaaren kaatopaikka oli Helsingin Jätkäsaaressa vuosina 1930–1944 toiminut epävirallinen kaatopaikka, jonka alue on nykyään osa Länsisatamaa. Paikka ei koskaan ollut varsinaisena kaatopaikkana, eikä sen käyttäjistä ole täyttä varmuutta. Ainakin yksityiset kansalaiset ja yritykset toivat sinne jätettä, mutta mahdollisesti myös Helsingin kaupungin puhtaanapitolaitos.
Historia

Alueelle oli ryhdytty rakentamaan satamaa jo vuodesta 1913 lähtien. Helsingin kaupunki halusi edelleen laajentaa alueen maa-aluetta ja 1930-luvulta lähtien kehotti asukkaitakin tuomaan jätettä Jätkäsaareen meren täytöksi satamaa laajennettaessa. Varsinainen kaatopaikka toimi Hietasaaren kärjestä merelle päin, joskin myös muissakin paikoissa tapahtui maatäyttöjä. Sijainti lienee ollut nykyisestä Verkkokauppa.comista hieman länteen olevan kentän kohdalla, asfalttikentän alla.
Alueelle tuotiin ylijäämämaita, rakennusten purkujätteitä, pilaantuneita kasviksia, tuhkaa, jätepaperia, puutarhajätettä ja täyttömaata. Jäte on kipattu painuvien savikerrosten päälle ja jätetäyttö ulottuu paikoin 15 m:n syvyyteen. Joukossa on myös muun muassa 4–6 puurunkoista 20–30 metrin pituista proomua. Jäte ei ole koostumukseltaan tavanomaisen kaatopaikkajätteen tyyppistä.
Syntynyt satama oli liikenteen määrällä mitattuna Helsingin suurin 1960-luvulta lähtien, ja laajentaminen jatkui 1970-luvullakin.
Kunnostus ja tutkimukset

Suurin osa entisestä kaatopaikasta on sijainnut Jätkäsaaressa ensimmäisenä kunnostettavan alueen eteläpuolella. Kaatopaikan kunnostussuunnittelu on aloitettu ja alueen kunnostukselle haettiin erillinen ympäristölupa.
Alueella on otettu maanäytteitä 460 pisteestä ja erillisten näytteiden lukumäärä on 1 360. Näitä tutkimalla on saatu yli 35 000 analyysitietoa. Eniten on tutkittu raskasmetallien, öljyhiilivetyjen ja PAH-yhdisteiden pitoisuuksia sekä paikoin muun muassa asbestin esiintymistä.
Pohjavettä on tutkittu 15 havainto- ja näyteputkesta ja huokoskaasua 20 pisteessä. Seurannassa on muun muassa pohjaveden fysikaalisia ominaisuuksia sekä metallien, öljyhiilivetyjen ja PAH-yhdisteiden pitoisuuksia.
Alueelle on suunniteltu myös uimaranta-aluetta. Sen ja entisen kaatopaikan väliseltä alueelta on tutkittu myös veden mikrobiologista laatua.
Sedimenttinäytteitä on otettu 26 pisteestä. Sedimenteistä on tutkittu lisäksi niiden fysikaalisia ominaisuuksia ja raskasmetallien, öljyhiilivetyjen, PCB- ja PAH-yhdisteiden pitoisuuksia.
Alueelta tiedetään löytyneen metalleja vähäisessä määrin. Kaatopaikan tiedetään myös aiheuttaneen pohjaveden pilaantumista.
Kaatopaikka-alue nykyään

Pilaantuneet maat ja jätteet ovat olleet asfalttikentän alla eristettynä kauan. Lukuun ottamatta matkustajaterminaalia koko Länsisataman alue on muuttumassa kaupunginosaksi. Varsinainen kaatopaikka-alue on todettu rakentamiseen kelvottomaksi alueeksi, koska jätetäyttö ulottuu syvälle. Rakennuskortteleiden alle voidaan jättää epäorgaanisilla aineilla lievästi pilaantuneita maa-aineksia tietyin rajoituksin.
Maaperää joudutaan kunnostamaan paikoittain, ja yhdyskuntajätteillä täytetty alue (so. kaatopaikka) eristetään ja suojataan nykyiselle paikalleen ja sen päälle rakennetaan liikuntapuisto. Maa-ainekset eristetään viherrakenteista, jotta haitta-aineet eivät kerry kasveihin. Viheralueelta varataan alueita rakennustoiminnasta tulevan epäorgaanisilla aineksilla lievästi pilaantuneen maan sijoittamiseen.
Liikunta-alueen viimeistelyä ennen alueen päälle rakennetaan eristys-, kaasunkeräys- ja suojakerrokset. Jätetäytön reuna-alueilla voidaan tehdä myös massanvaihtoja.
Kaatopaikan poikkileikkauskuva on julkaistu osayleiskaavassa sivulla 48. Siitä käyvät ilmi tutkitut syvyydet ja haitta-aineet ja niiden määrät pääpiirteissään.
Aiheesta muualla

Kaatopaikkojen ympäristövaikutukset ja Helsingin entiset kaatopaikat. (Tanja Toivolan diplomityö) (Arkistoitu – Internet Archive)
Joosef August (Itävallan arkkiherttua)

| Joosef August |
| --- | --- |
 Itävallan arkkiherttua
 Arkkiherttua Joosef August vuonna 1914 tai 1915.
Unkarin kuningaskunnan valtionhoitaja
Valtakausi:  7. elokuuta 1919 – 23. elokuuta 1919
Edeltäjä:  Gyula Peidl
Seuraaja:  István Friedrich

Syntynyt:  9. elokuuta 1872 Alcsút, Itävalta-Unkari
Kuollut:  6. heinäkuuta 1962 (89 vuotta) Rain, Baijeri, Saksan liittotasavalta
Puoliso:  prinsessa Auguste
Lapset:  Joosef Franz  Gisela Auguste  Sophie Klementine  Ladislaus Luitpold Matias Joosef  Magdalena Maria
Koko nimi:  Joseph August Viktor Klemens Maria
Suku:  Habsburg
Isä:  Joosef Kaarle
Äiti:  Clotilde
Uskonto:  roomalaiskatolinen
Nimikirjoitus:  
Joseph (Joosef) August Viktor Klemens Maria (9. elokuuta 1872 Alcsút, Itävalta-Unkari – 6. heinäkuuta 1962 Rain, Baijeri, Länsi-Saksa) oli Itävalta-Unkarin arkkiherttua ja sotamarsalkka, joka toimi komentajana ensimmäisessä maailmansodassa. Hän oli myös lyhyen aikaa Unkarin valtionhoitajana elokuussa 1919.
Suku

Arkkiherttua Joosef August kuului Habsburgien unkarilaiseen haaraan. Hänen isoisänsä isä oli Itävallan keisari Leopold II ja isoisänsä äiti keisarinna Maria Luisa. Hänen isänsä oli arkkiherttua Joosef Kaarle ja isoisä arkkiherttua Joosef Karl Ludvig.
Sotilasura

Joosef August oli vuodesta 1911 Itävalta-Unkarin armeijan sotamarsalkkaluutnantti. Maailmansodan syttyessä hän toimi 31:n jalkaväkidivisioonan komentajana ja osallistui hyökkäykseen Galitsiasta Karpaateille. Marraskuussa 1914 hänet ylennettiin ratsuväenkenraaliksi ja siirrettiin seitsemännen armeijakunnan komentajaksi. Toukokuusta 1915 alkaen hän toimi Italian rintamalla, missä hänen joukkonsa osallistuivat Isonzon taisteluihin. Yhdeksännen Isonzon taistelun jälkeen marraskuussa 1916 Joosef ylennettiin kenraalieverstiksi ja siirrettiin johtamaan hyökkäystä Romaniaan. Unkarissa syntyneenä hänellä oli hyvät suhteet Unkarin johtaviin poliitikkoihin ja tammikuussa 1918 hän ehdotti kuninkaallisessa neuvostossa erillisen armeijan perustamista Itävallalle ja Unkarille. Kukaan ei kannattanut ehdotusta ja arkkiherttua Joosefin arvovalta heikkeni pahasti tämän tapauksen jälkeen. Sodan viimeisessä vaiheessa hän komensi Italiassa kuudetta armeijaa Trentinon luona, jossa se muodosti Piaven rintaman oikean siiven. Tappiollisen Piaven taistelun jälkeen hän tajusi sodan olevan hävitty ja suositti välitöntä aselepoa. Hänet ylennettiin sotamarsalkaksi 24. lokakuuta 1918, jolloin hänen asemansa olivat jo murtumassa.
Toiminta Unkarissa

Lokakuun 1918 lopussa arkkiherttua Joosef August lähetettiin kuninkaallisena edustajana (Homo regius) ratkomaan Unkarin levottomuuksia. Vallankumous puhkesi Budapestissa 31. lokakuuta eli vain muutamaa päivää hänen saapumisensa jälkeen, mutta hän jäi silti maahan yksityiseksi taustavaikuttajaksi. Hän auttoi seuraavana vuonna Béla Kunin johtaman Unkarin neuvostotasavallan kukistamisessa, ja toteutettuaan vallankaappauksen yhdessä István Friedrichin kanssa Joosef nimitettiin 5. elokuuta 1919 Unkarin valtionhoitajaksi. Ympärysvallat eivät kuitenkaan hyväksyneet Habsburg-sukuista arkkiherttuaa Unkarin johdossa, joten hän erosi valtionhoitajan tehtävistä jo 23. elokuuta ja hänen seuraajakseen tuli amiraali Miklós Horthy.
Arkkiherttua Joosef August oli maailmansotien välisenä aikana arvostettu henkilö Unkarissa. Hänet nimitettiin muun muassa Budapestin ja Kolosvarin yliopistojen kunniatohtoriksi. Hän toimi vuosina 1936–1944 Unkarin tiedeakatemian puheenjohtajana. Joosef August osallistui myös politiikkaan tukien valtionhoitaja Horthyä. Hän oli 1930-luvulla Unkarin parlamentin ylähuoneen jäsenenä, ja esiintyi fasistisen Nuoliristi-puolueen tukijana. Tuki tuli esille julkisesti syksyllä 1944, jolloin Nuoliristi otti Ferenc Szálasin johdolla vallan Unkarissa. Tästä tuen osoituksesta tuli arkkiherttualle myöhemmin ongelma, josta hän ei omissa muistelmissaan ei juurikaan puhunut.
Maanpako

Joosef August pakeni Unkarista toisen maailmansodan loppuvaiheessa, kun Puna-armeija miehitti Budapestin. Hän asui toisen maailmansodan jälkeen Baijerissa Länsi-Saksassa. Hän kuoli 89-vuotiaana vuonna 1962 Rainissa lähellä Straubingin kaupunkia. Puoliso prinsessa Auguste kuoli kaksi vuotta myöhemmin. Unkarin kommunistivallan päättymisen jälkeen heidän maalliset jäännöksensä siirrettiin Budapestiin Budan linnan hautakryptaan.
Avioliitto ja lapset

Joosef Augustin puoliso vuodesta 1893 oli Baijerin prinsessa Augusta Maria (1877–1964), joka oli Baijerin prinssi Leopoldin (1846–1930)  ja Itävallan arkkiherttuatar Giselan (1856–1932) tytär. Augusta Marian äidinisä oli keisari Frans Joosef I.
He saivat kuusi lasta, joista neljä kasvoi aikuisikään:
Arkkiherttua Joosef Franz (1895–1957)
Arkkiherttuatar Gisela Auguste (1897–1901)
Arkkiherttuatar Sophie Klementine (1899–1978)
Arkkiherttua Ladislaus Luitpold (1901–1946)
Arkkiherttua Matias Joosef (1904–1905)
Arkkiherttuatar Magdalena Maria (1909–2000)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joosef August (Itävallan arkkiherttua) Wikimedia Commonsissa
Kråkvik

Kråkvik on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Dragsfjärdenin itärannalla Dragsfjärdissä.
Kråkvik on muodostunut Kråkvikin maatilan ympärille Taalintehtaantien varrelle. Kylä sijaitsee Labbnäsin ja Dalenin kylien välissä Kråkviksträsketin ja Dragsfjärdenin välisellä maa-alueella.
Kråkvik on mainittu ensimmäisen kerran vuonna 1540. Kylän kantatila on sijainnut samalla paikalla ainakin 1800-luvulta lähtien. Kantatilasta lohkottiin muutamia uusia tiloja 1930- ja 1940-luvuilla. Dragsfjärdenin rannalle on rakennettu kesämökkejä.
Kurumi Nara

| Kurumi Nara |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. joulukuuta 1991 (ikä 32)
Kansalaisuus:   Japani
Tennispelaaja
Pituus:  155 cm
Paino:  53 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2008–
Palkintorahat:  2 868 337 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  32. (18.8.2014)
Turnausvoittoja:  1
Voitot/tappiot:  385–320
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2014)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2014, 2015, 2016, 2017, 2019)
Wimbledon:  2. kierros (2010, 2014, 2015, 2016)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (2013, 2017)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  109. (2.5.2016)
Voitot/tappiot:  49–69
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Kurumi Nara (jap. 奈良くるみ, s. 30. joulukuuta 1991 Osaka) on japanilainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 32 elokuussa 2014. Hän on voittanut urallaan yhden WTA-turnauksen kaksinpelissä.
Ura

Ensimmäisen ITF-turnausvoittonsa kaksinpelissä Nara otti Hamanakon turnauksessa lokakuussa 2008. Kesäkuussa 2009 hän pääsi loppuotteluun Komoron ITF-turnauksessa. Heinäkuussa Nara voitti Obihiron ITF-turnauksen välierissä ykköseksi sijoitetun Rika Fujiwaran ja loppuottelussa Junri Namigatan. Elokuun lopussa hän pääsi loppuotteluun Tsukuban ITF-turnauksessa. Kauden viimeiseen turnaukseensa, Osakan WTA-turnaukseen, hän pääsi mukaan villillä kortilla. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Chanelle Scheepersin 7–6(5), 4–6, 6–2, mutta hävisi toisella kierroksella toiseksi sijoitetulle Marion Bartolille 1–6, 1–6.
Vuonna 2010 Nara pääsi loppuotteluun Surprisen ITF-turnauksessa, jossa hän hävisi Abigail Spearsille. Ranskan avoimissa Nara pääsi ensimmäisen kerran Grand Slam -turnauksen pääsarjaan. Karsintojen kautta pääsarjaan päässyt Nara hävisi kuitenkin ensimmäisellä kierroksella Arantxa Parra Santonjalle. Toisen kerran hän pääsi Grand Slam -turnauksen pääsarjaan kuukauden päästä Wimbledonissa, jossa hän eteni toiselle kierrokselle voitettuaan Mariana Duque Mariñon. Toisella kierroksella hän hävisi Li Nalle. Heinäkuussa Nara pääsi loppuotteluun Grapevinen ITF-turnauksessa, jossa hän hävisi Jamie Hamptonille. Lexingtonin ITF-turnauksessa hän otti uransa kolmannen ITF-turnausvoittonsa voitettuaan loppuottelussa Stéphanie Duboisin. Elo-lokakuussa Nara hävisi viidessä eri WTA-turnauksessa avausottelunsa.
Helmikuussa 2011 Nara pääsi toiselle kierrokselle Kuala Lumpurin WTA-turnauksessa. Elokuussa hän pääsi loppuotteluun Pekingin ITF-turnauksessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kurumi Nara WTA:n sivuilla (englanniksi)
Kurumi Nara Japanin Tennisliiton sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kråkholman järvi

| Kråkholman järvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Pietarsaari
Koordinaatit:  63°41′47″N, 22°42′45″E
Järvinumero:  84V026.1.004 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  2  m 
Rantaviiva:  3,4 km 
 fiKråkholmanjärvi 
Kråkholman järvi on järvi Pietarsaaressa. Järvi on asemakaavalla varattu luonnonsuojelualueeksi. Vuonna 2022 järvi pääsi mukaan valtakunnalliseen SOTKA levähdysalueverkostoon.
Lahjakortti

Erilaisia lahjakortteja.
Lahjakortti on lahjaksi annettava ostokortti, joka vastaa rahaa tietyssä liikkeessä, liikeketjussa tai kaupparyhmässä. Lahjakorttia vastaan voi saada palveluita tai muita hyödykkeitä. Muodoltaan lahjakortti voi olla esimerkiksi muovinen sirukortti tai paperinen kuponki.
Lahjakorttia voi käyttää lahjan vastineena, palkintona tai esimerkiksi tuotepalautusten yhteydessä käteisen rahan sijasta. Lahjakortin etu on, että saaja voi tavallisesti itse valita haluamansa hyödykkeen ilman, että kortin antajan tulee se valita.
Kormuanjoki

Kormuanjoki (myös Kormasenjoki, ven. Карманга, Кормуанйоки, Karmanga, Kormuanjoki) on Vienanmereen laskevaan Koutajoen  vesistöön kuuluva on joki Louhen piirissä Karjalan tasavallassa Venäjällä. Joki laskee Koutajoen vesistön pääjärvenä olevaan Pääjärveen lännestä.
Vesistösuhteet

Yhdessä Tavajoen ja Ponselijoen ja hiukan pienemmän Nuorusenjoen kanssa joki oli ennen toista maailmansotaa yksi Paanajärven eteläpuolelelta, Kuusamon kaakkoisosasta silloisen Suomen itärajan poikki itään Koutajoen vesistöön laskeneista pienemmistä joista Oulankajoen ja Pistojoen välillä.
Joista Nuorusenjoki laski alkujaan Oulankajokeen lähellä sen suuta mutta laskee nykyään Pääjärveen kun tämän pintaa on nostettu. Ponselijoki laski aiemmin Tuoppajärvestä Pääjärveen laskevaan Sohjananjokeen mutta vesirakentamista seuranneen Pääjärven pinnannousun seurauksena myös se laskee nyttemmin Pääjärveen. Kormuanjoki ja Tavajoki ovat jatkuvasti laskeneet Pääjärveen.
Valtiollinen historia

Kun Sallan–Kuusamon alue toisen maailmansodan jälkeen luovutettiin Neuvostoliitolle, jäivät Ponseli-, Kormuan- ja Nuorusenjoen valuma-alueet kokonaan Neuvostoliiton ja myöhemmin Venäjän puolelle.  Tavajoen valuma-alueesta ulottuu vielä Suomeen pieni osa Tavajärven valuma-alueen läntisimmäästä osasta.
Luonnonkäytön historiaa

Ennen Suomen itsenäistymistä ainakin Tavajoesta oli uitettu tukkeja sahattaviksi Vienanmeren rannalle, mutta kun raja sulkeutui Suomen itsenäistymisen jälkeen, jäi Tava-, Ponseli- ja Kormuanjokien latva-alue kannattavan puunhankinnan ulkopuolelle. Vuonna 1939 puunhankinnan ainoaksi mahdollisuudeksi tällä alueella nähtiin rautatien rakentaminen Paanajärvelle ja autokuljetus sinne kun tarvittavia teitä olisi rakennettu. Sodan myötä nämä suunnitelmat jäivät toteutumatta. Sittemmin metsätaloutta on harjoitettu Venäjän puolella ainakin Tavajärven ympäristössä Nuorusenjoen kuitenkin tullessa osaksi Paanajärven kansallispuistoa.
Kuolaaminen

Kuolaamisella tarkoitetaan syljen valumista suun ulkopuolelle. Kuolaaminen johtuu yleensä liiallisesta syljenerityksestä, kyvyttömyydestä pitää sylki suussa tai nielemisvaikeuksista. Joillakin vammaisilla, kuten vaikeasti CP-vammaisilla, ilmenee kuolaamista. Myös jotkin lääkkeet aiheuttavat kuolaamista.
Vauvaikäisillä ja pienillä lapsilla kuolaaminen on yleistä ja voi liittyä esimerkiksi hampaiden kasvuun. Kuolaaminen on usein tahaton reaktio ja siihen mahdollisesti liittyvät ongelmat poistuvat lapselta yleensä viimeistään 6–8 vuoden iässä. Harvoissa tapauksissa kuolaamiseen liitetään hoitotoimia, mutta niiden käyttäminen on mahdollista, mikäli pitkään jatkuvaa kuolaamista ja siihen liittyviä ongelmia ilmenee normaalia pidempään.
Lahjoitusmaa

Lahjoitusmaa on maa-alue, jolta kannettavan veron kruunu on luovuttanut palkaksi, palkkioksi, eläkkeeksi tai korvaukseksi aateliselle maanherralle eli donataarille. Ruotsissa perinnöllisiä lahjoitusmaita alettiin jakaa Juhana III:n aikana. Norrköpingin päätöksessä vuonna 1604 säädettiin perinnöllisyyden koskevan vain miehiä, ja uuden hallitsijan tuli aina vahvistaa donataarin oikeus perintöön.
Kreivi- ja vapaaherrakuntia koski määräys perinnön jakamattomuudesta ja sen kuulumisesta aina vanhimmalle pojalle. Kreivi- ja vapaaherrakunnille kuului myös paikallishallinto ja tuomiovalta alueella.
Lahjoitusmaiden määrä kasvoi hallitsemattomasti kuningatar Kristiinan aikana, mutta sitä kompensoitiin peruutuksilla eli reduktioilla. Enimmillään lahjoitusmanttaalien määrä Suomessa oli 26 prosenttia vuonna 1652.
Ruotsiin levisi eurooppalainen feodaalioikeus, joka mahdollisti oikeuksien laajentamisen aina täydelliseen maanomistukseen saakka. Kehitys oli erityisen tuhoisaa talonpojille, jotka menettivät perinteisen omistuksen viljelemäänsä maahan. Tilannetta kuitenkin helpotti Iso reduktio vuonna 1680, jolloin lähes kaikki lahjoitukset peruttiin. Ne donataarit, jotka saivat peruutuksen jälkeen pitää lahjoituksen, saivat maahan täyden maanomistusoikeuden.
Pietari Suuri aloitti toisen laajamittaisen lahjoitusmaakauden Vanhassa Suomessa 1700-luvun alkupuoliskolla. Suomen säätyvaltiopäivät lunasti Vanhan Suomen lahjoitukset takaisin vuosina 1867–1890. Sen jälkeen talonpojat joutuivat lunastamaan maat itselleen pitkäaikaisten lainojen avulla.
Krépin Diatta

Diatta (2022)
Krépin Diatta (s. 25. helmikuuta 1999) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti vuonna 2017 norjalaisseura Sarpsborgia ja siirtyi vuonna 2018 belgialaiseen Club Bruggeen ja tammikuussa 2021 Ranskan pääsarjassa pelaavaan Monacoon.
Diatta pelasi Senegalin maajoukkueessa ensimmäisen maaottelunsa maaliskuussa 2019 Madagaskaria vastaan. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki kesäkuussa 2019 Afrikan-mestaruuskilpailujen alkulohko-ottelussa Tansaniaa vastaan. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa kahdessa ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Alankomaita ja Qataria vastaan sekä neljännesvälieräottelussa Englantia vastaan. Hän on pelannut vuoden 2022 loppuun mennessä kaikkiaan 29 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia, joista toisen kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Sambiaa vastaan.
Kurssipuukko

Kurssipuukko on suomalainen erilaisten pidempiaikaisten kurssien vertauskuva, jonka kurssien osanottajat ostavat itselleen kurssiin liittyvin kaiverruksin. Laajimmin kurssipuukkoja itselleen ostavat reservialiupseerikurssien tai reserviupseerikurssien suorittaneet, koska suomalaiseen univormuun ei ole kuulunut puukkoa, vaan jokainen on hankkinut mieleisensä tai sellainen on aikaisemmin ollut maatalousyhteiskunnassa niin yleinen, että sitä ei ole ajateltu tarvittavan univormun osaksi esimerkiksi ruokailuvälineeksi lusikkahaarukan lisäksi.
RUK:n kurssipuukossa on nahkatuppeen kiinnitetty kiväärin piippua edestä nähtynä symboloiva tunnus ja tupen helassa on kunkin kurssin erisnimi. Puukon saajan nimi on kaiverrettu terään.
Kuntoarvio

Kuntoarvio on arvio, jonka tarkoitus on kertoa kiinteistön omistajalle talon sen hetkinen kunto ja korjaustarpeet. Kuntoarvioon yleensä liitettävä pitkä aikavälin kunnossapitosuunnitelma PTS kertoo myös korjausten suositeltavat ajoitukset sekä päivän hintatasoon laaditun kustannusarvion arvioiduilla korjausmenetelmillä kymmeneksi vuodeksi eteenpäin.
Kuntoarvion laatiminen on osa suunnitelmallista kiinteistönpitoa, jolloin tuleviin remontteihin voidaan varautua ennalta, eikä mahdolliset korjaukset tule yllätyksenä.