stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marco Pezzaiuoli
Ura

Pezzaiuolin pelaajaura jäi lyhyeksi ja hän lopetti uransa vain 23-vuotiaana siirtyen valmennuspuolelle. Pezzaiuoli hankki valmennusoppinsa Karlsruher SC:n organisaatiossa, jossa aloitti juniorivalmentajana 1991. Hän toimi seuran juniorivalmennuksessa yhdeksän vuoden ajan ensin valmentajana ja 1999–2000 nuorisovalmennuksen koordinaattorina. Joachim Löwin saatua potkut huhtikuussa 2000 Pezzaiuoli nousi seuran väliaikaiseksi päävalmentajaksi kunnes Stefan Kuntz otti heinäkuun alussa tehtävät hoitaakseen. Kuntzin saatua potkut syyskuussa 2002 Pezzaiuoli toimi yhden ottelun ajan joukkueen päävalmentajana.
Pezzaiuoli jätti Karlsruhen kesällä 2003 ja jatkoi lokakuussa uraansa korealaisen Suwon Samsung Bluewingsin apuvalmentajana. Hän työskenteli Koreassa aina syksyyn 2006 saakka, kunnes Eintracht Trier palkkasi hänet uudeksi päävalmentajakseen.  Pesti päättyi kuitenkin lyhyeen hänen saatuaan potkut jo lokakuussa viiden ottelun jälkeen.
Heinäkuussa 2007 Pezzaiuoli siirtyi Saksan jalkapalloliiton palvelukseen alle 16-vuotiaiden maajoukkuevalmentajaksi. Elokuussa 2008 hän siirtyi U15- ja U17-joukkueiden valmentajaksi.  Toukokuussa 2009 hän luotsasi U17-joukkueen ikäluokan Euroopan mestaruuteen. Menestyksen myötä hän nousi kesällä 2009 U18-joukkueen päävalmentajaksi.
Kesällä 2010 Pezzaiuoli jätti Saksan jalkapalloliiton kolmen vuoden palveluksen jälkeen siirtyen Ralf Rangnickin apulaisvalmentajaksi TSG 1899 Hoffenheimiin.  Rangnickin erottua tammikuun alussa 2011 Pezzaiuolista tuli seuran uusi päävalmentaja kesään 2014 ulottuvalla sopimuksella.  Pezzaiuoli ei saanut TSG:n tuloksia kehittymään riittävällä tavalla ja huhtikuussa 2011 seura ilmoitti Pezzaiuolin lähtevän seurasta kauden jälkeen.
Kesällä 2014 Pezzaiuolista tuli japanilaisseura Cerezo Osakan päävalmentaja.  Joukkue pelasi kuitenkin heikosti Pezzaiuolin alaisuudessa eikä voittanut yhtään J. Leaguen ottelua. Kun Cereza lisäksi putosi Japanin cupin puolivälierissä, sai Pezzaiuoli potkut jo syyskuussa 2014.
Lokakuussa 2014 Pezzaiuolista tuli kiinalaisseura Guangzhou Evergranden junioritoiminnan johtaja.
Meriitit

U17 Euroopan mestaruus: 2009
Perhe

Pezzaiuoli syntyi ja varttui Saksassa, mutta hänen isänsä on italialainen ja äitinsä alankomaalainen. Pezzaiuoli on naimisissa korealaisen muotisuunnittelija Je Wonin kanssa. Heillä on kaksi lasta.
Myytinmurtajat (11. tuotantokausi)

Myytinmurtajat (MythBusters) on yhdysvaltalainen televisiosarja. Jokaisessa jaksossa keskitytään kahteen tai useampaan kaupunkitarinaan, yleiseen uskomukseen, elokuvakohtaukseen tai nettihuhuun.
Kauden 11 jaksot 198–209 esitettiin Yhdysvalloissa vuonna 2013.
Jakso 197 - Rakettiauto osa 3

Raketein varustettu auto kiihtyy vauhtiin 480 km/h, lähtee lentoon ja osuu vuorenseinään: Uudelleen murrettu
Jakso 198 - Hengenvaarallinen saalis-myyttejä

Jalkaan kietoutuva köysi voi viedä meren pohjaan: Mahdollinen
On parempi ottaa 20 minuutin nokoset 6 tunnin välein kuin valvoa koko 30 tunnin työjakso: Vahvistettu
Metallista tehdyt rapumerrat ovat tuhoutumattomia: Murrettu
Jakso 199 - Saniteettitiloja

Saniteettitiloja
Käsien kuivaaminen paperilla on hygieenisempaa kuin puhaltimella: Vahvistettu
Onko lähinpänä ovea oleva WC-koppi vähiten käytetty ja puhtain? Vahvistettu
Paras paikka suojautua maanjäristykseltä on seistä oviaukossa: Murrettu
Jakso 200 - IndyCar-spesiaali

Ihminen juoksee nopeammin 30 jalan (9,1 m) matkan kuin IndyCar-auto ajaa: Murrettu
IndyCar-auton imu voi nostaa metallisen viemärinkannen: Murrettu
Kilpailun aikana ajaja voi menettää 4,5 kg painostaan:Mahdollinen
Jakso 201 - Sukupuolten taistelu - erä 2

Miehet heittävät paremmin: Murrettu
Naiset tekevät montaa asiaa kerralla paremmin: Vahvistettu
Miehet eivät kysy neuvoa eksyessään: Murrettu
Naiset hallitsevat taskuparkkeerauksen paremmin: Murrettu
Naiset ovat tarkkaavaisempia: Mahdollinen'
Jakso 202 - Vesimoottoripyörä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ● Moottoripyörällä voi ajaa järven poikki uppoamatta Youtube-videon tapaan | Vahvistettu |  |
| ●Voiko 20. kerroksesta  hypätä kotitekoisella laskuvarjolla? | Murrettu | Vasta viisimetrinen varjo toimi, johon olisi tarvittu 20 suihkuverhoa. |
Jakso 203 - Ihmisturvatyynyt

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ● Kahden tukevan henkilön välissä istuva ihminen selviää paremmin rajusta kylkikolarista kuin yksin istuva. (Elokuvasta Headhunters). |  Murrettu |  |
| ● Bensansäästömyyttejä: hitaasti -ajaminen, -kiihdyttäminen, -jarruttaminen ja moottorin sammuttaminen valoissa tuplaa ajomatkan. | Murrettu | Ei tuplannut, vain +40% enemmän. |
Jakso 204 - Kanjoniseikkailu

Adam ja Jamie löytävät itsensä erämaasta bensiinin loputtua läheltä Desolation Canyon, Utah. Heillä on mukanaan vain ilmastointiteippiä, kuplamuovia ja hiukan muita tarvikkeita. Heidän pitää selvitä näillä asioilla kanjoniin ja jokea myöten sivilisaation pariin.
Heidän tehtävänään oli:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ●Löytää kanjoni | Vahvistettu | Koska autiomaassa on yöllä kylmä, he tekivät kuplamuovista ponchot teipin avulla. He paikallistivat kanjonin mesan päältä. |
| ●Tehdä suoja ja tuli | Vahvistettu | Auton akulla sai aikaan kipinän tulen sytyttämiseksi ja teipistä peiton ja teltan. |
| ●Kuljettaa tarvikkeet kanjonille | Vahvistettu | Parista oksasta valmistettiin purilaat, joilla tarvikkeita kuljetettiin. |
| ●Laskeutua alas kanjoniin | Vahvistettu | Teipistä tehdyt köydet kestivät 40 metrin laskeutumisen. |
| ●Päästä jokea pitkin turvaan | Osittain vahvistettu | Kuplamuoviveneet kestivät koskenlaskut. |
Jakso 205 - Uudet yritykset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
● Maalaaminen räjähteillä (Mr. Bean)  osa 2:: 
| … Adamin lumihiutaleteline | Ei tulosta |  |
| … Jamien maalipallo | Murrettu |  |
| ● Veneen halkaisu osa 2 | Murrettu | Veden päällä tehdyssä testissä tolppa katkesi veneen voimasta. Rakettipaalu (320 kmh) halkaisi veneen. |
Jakso 206 - Ruuhkan anatomiaa

| --- | --- |
● Pienet jarrutukset synnyttävät isoja ruuhkia: Vahvistettu
● Kaistanvaihtelu ei nopeuta matkaa: Murrettu
● Neljän Stop-merkin risteys on hitaampi ylittää kuin liikenneympyrä: Mahdollinen
● Alle 640 km (400 mailin) matka on nopeampi ajaa autolla kuin lentää: Murrettu
Jakso 207 - Breaking Bad -myyttejä

| --- | --- |
● Fluorivetyhappo hävittää kylpyammeessa olevan ruumiin täydellisesti, syövyttää reiän ammeeseen ja lattiaan sen alla: Murrettu
● Elohopeafulminaatti-kimpale räjähtää maahan heitettynä ja  surmaa/vahingoittaa lähellä olevia rikkoen ikkunat vahingoittamatta heittäjää.: Murrettu
Jakso 208 - Zombiemyyttejä

| --- | --- |
● On parempi käyttää kirvestä kuin ampuma-asetta zombielaumaa vastaan: Vahvistettu
● On mahdotonta paeta zombielaumalta: Murrettu
● Zombielauma voi murtaa minkä tahansa barrikaadin: Murrettu
Myytinmurtajat-sarjan tuotantokaudet
| --- | --- |
Tuotantokaudet: :  1. kausi (2003) • 2. kausi (2004) • 3. kausi (2005) • 4. kausi (2006) • 5. kausi (2007) • 6. kausi (2008) • 7. kausi (2009) • 8. kausi (2010) • 9. kausi (2011) • 10. kausi (2012) • 11. kausi (2013) • 12. kausi (2014) • 13. kausi (2015) • 14. kausi (2016) 15. kausi (2017) 16. kausi (2018)
Erikoisjaksot::  Luettelo Myytinmurtajien erikoisjaksoista
Lumisota

Neljä koululaista antamassa lumipesua kaverilleen
Lumisotaa  italialaisessa freskossa noin vuodelta 1400.
Lumisota on fyysinen ulkoilmapeli, jossa tarkoituksena on heitellä lumipalloilla osumia toisiin pelaajiin. Lumisota voi alkaa tarkoituksella ja suunnitellusti, mutta se voi myös syttyä spontaanisti tilanteissa, jossa vastapuolet eivät edes tunne toisiaan. Lumisodalla voidaan usein ratkaista keskinäisiä erimielisyyksiä, mutta usein kyse on silkasta hauskanpidosta.
Useimmin lumisotaa käyvät lapset, mutta silloin tällöin varttuneemmatkin joutuvat pelin lumoihin. Virallisia sääntöjä ei ole, mutta joitakin kirjoittamattomia ohjeita toki on olemassa. Nämä ohjesäännöt antavat lumisodalle sen oman luonteen ja ennen kaikkea määrittelevät sen tapahtumaksi, jossa ei ole tarkoituksena vahingoittaa toisia ihmisiä tai heidän omaisuuttaan. Näillä ei tietenkään ole mitään arvoa, jos kyseessä on vakavamielinen tappelu, missä kaikki on sallittua.
Lumisodasta on kehitetty Japanissa myös urheilulaji Yukigassen, jolla Suomessa on myös oma urheiluliittonsa.
Ominaisia sääntöjä

Yleensä sotijat jakautuvat/jaetaan kahteen joukkueeseen.
Palloja tähdätään yleensä nimenomaan päähän. Joskus voidaan myös sopia, että päähän ei saa tähdätä.
Kun toiseen joukkueeseen on osunut tarpeeksi lumipalloja ja se on siten jäänyt tarpeeksi pahasti alakynteen, tämä häviölle jäänyt joukkue yleensä antautuu vapaaehtoisesti.
Osanottajat ymmärtävät, että pelin tarkoituksena on lähinnä nöyryyttää vastapuolta, ei niinkään vahingoittaa heitä fyysisesti.
Ajoittaista paininpoikasta lukuun ottamatta suoraa fyysistä kontaktia vastustajiin ei juuri oteta niin kauan kuin kyse on varsinaisesta lumisodasta.
Lumilinnojen rakentaminen on sallittua. Ex tempore -tyylisissä sodissa linnoja luonnollisesti näkee harvemmin.
Lumipesulla tarkoitetaan vastustajan naaman ”pesemistä” lumella. Tällaista saatetaan tehdä lumisodan yhteydessä. Joskus lumipesua tehdään myös kiusausmielessä ja joskus lumipesu on kielletty lumisodassa.
Lumipesulle sukua on myös lumen tunkeminen vaatteiden sisään paljaalle iholle, esimerkiksi niskaan. Tätä tehdään lumipesun yhteydessä. Toisinaan lumisotijat käyttävätkin huppua päässä, jotta niskaan ei menisi lunta.
Infrastruktuuri tai luonnonmuodostelmat saattavat muodostua keskeisiksi sodassa. Esimerkiksi jos tapahtumapaikalla on syvä oja tai aita, saattavat joukkueet ryhmittyä sen eri puolille.
Lumisodalle usein kiellettyjä alueita ovat esimerkiksi koulut ja harvemmin soratiet. Syynä on kivien pallojen sisään joutuminen paljon helpommin kuin vaikkapa puistossa.
Kivillä tehostettujen pallojen käyttö on lumisodan hengen vastaista
Lämpötilan ollessa muutaman asteen pakkasen puolella lumipalloja voi vettä apuna käyttäen jäädyttää, eli hetkellisesti kovettaa pallon pinta. Tilanteesta riippuu, katsotaanko tällaista varustelua hyvällä vai onko se hyvän lumisotahengen vastaista.
Varustelu on usein osa lumisotaa esim. autotien loskasta tehty lumipallo on erittäin tehokas ase vastapuolta vastaan, koska pallon massa on erittäin suuri ja se sinkoaa suolapitoista loskaa metrien päähän aina vastapuolen pelaajien silmiin asti. Usein loskapallot ovat kyseenalainen ase lumisodassa. Muita mahdollisia varustuksia ovat kiviä sisältävät pallot (kyseenalaisia), jättikokoiset pallot ja muut apuvälineet joita voi käyttää kilpinä tai lumen heittämisessä esim. lapio.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Martinniemen redi

Martinniemen redi oli Haukiputaan edustalla Kiiminkijoen suulla sijainnut laivojen lastauspaikka lähes kahdensadan vuoden ajan.
Rediä kuvaa Petter Nymansson vuodelta 1784 olevassa kartastossaan Skärgården öster on Bottniska wiken näin: ”Siinä on lastauspaikka, jossa erään maalaisen 900 – 1 000 tynnyriä vetävä kuutto lastaa kuljettaen kolmasti kesässä tervaa ja ruokatavaraa Tukholmaan”. Siteeraus on mainittu Suomen luotsi- ja majakkalaitoksen historiassa, joka julkaistiin vuonna 1947.
Vilkkainta laivaustoiminta Martinniemen redillä oli Oulun luotsipiirin ja tullin tilastojen (OMK) mukaan 1960-luvun alkupuolella, jolloin laivoja kävi redillä toukokuusta joulukuuhun kestäneen laivauskauden aikana jopa parisen sataa.
Martinniemessä lastattiin pyöreää puutavaraa, sahatavaraa ja paperimassaa. Vientiä redin kautta harjoittivat Rauma-Repolan Martinniemen tehtaat ja Santaholma Oy:n Jokirannan saha. Sakari Vapaasalon kirjoittamassa  A.Santaholma Oy:n historiikissa vuodelta 1953 kerrotaan Santaholman laivanneen ensimmäisen kerran paperipuuta Martinniemen rediltä purjehduskautena 1890. Tuolloin kävi paperipuuta hakemassa ainakin kaksi laivaa, Amalienborg ja Christiansborg. Laivojen kansallisuuksia historiikki ei kerro.
Laivattava puutavara kuljetettiin Santaholman ja Rauma-Repolan sahoilta hinaajien vetämillä proomuilla redille, jossa se nostettiin laivoihin niiden omilla vinsseillä. Pyöreä puutavara tuotiin hinaajien vetäminä lauttoina laivojen kyljelle. 1960-luvulla pyöreää puutavaraa ei juurikaan enää laivattu. Rauma-Repolan paperimassaa vietiin ulos vuosina 1926–1964.
Valtaosa Martinniemen redillä käynneistä laivoista oli hollantilaista, ruotsalaista, saksalaista, tanskalaista ja englantilaista pientonnistoa. Martinniemen redi työllisti ihmisiä vilkkaimpina kesinä satamäärin. Redi-lastaus lopetettiin Martinniemen sataman valmistuessa vuonna 1970. Lopetusajankohtana Martinniemen redi oli viimeinen jatkuvassa lastauskäytössä ollut redi Suomessa.
Martinlehto

| Martinlehto |
| --- | --- |
Kaupunki:  Hyvinkää
Kaupunginosa nro:  32
Postinumero(t):  05810
Martinlehto on Hyvinkään kaupunginosa. Se sijaitsee Martin kaupunginosan eteläpuolella Hangon ja Mäntsälän välisen valtatie 25:n varrella. Martinlehto kuuluu Hyvinkään uusimpiin kaupunginosiin, sillä sen rakentaminen aloitettiin 2000-luvun alussa. Siellä sijaitsee sekä pientaloasutusta että yritystoimintaa. Etäisyys Hyvinkään keskustaan on noin 2,5 kilometriä. Lännessä Martinlehto rajatuu päärataan.
Martinlehdon kautta kulkee Hyvinkään Liikenteen paikallisbussilinja 5. Se yhdistää kaupunginosan Tapainlinnan, Martin, Rääkänpään ja Tehtaan kautta Hyvinkään rautatieasemaan.
Maria Wnęk

Maria Wnęk (1922 Olszanka, Stary Sączin lähistö, Vähä-Puolan voivodikunta, Puola – 12. huhtikuuta 2005 Olszanka) oli lähiympäristössään outona pidetty, mutta kansainvälisesti tunnettu puolalainen itseoppinut art brut -taidemaalari. Hän oli hurmoksellisesti katolilainen, mikä näkyy hänen maalauksissaan.
Maria Wnęk syntyi erityisen köyhään perheeseen Etelä-Puolassa. Hän kävi tehdastyössä jo lapsena ja auttoi samalla perhettään kotona. Hän sai käytyä neljä luokkaa alakoulua. Äiti kuoli toisen maailmansodan aikana, ja Maria jäi hoitamaan taloutta senkin jälkeen, vaikka muutti asumaan Nowy Sącziin. Hän joutui vuonna 1960 onnettomuuteen, jonka jälkeen aloitti maalauksen. Hän maalasi Kristuksen viimeisiin hetkiin liittyviä aiheita sekä Neitsyt Mariaa, muttei koskaan Jeesusta ristillä: ristejä hän sanoi kokeneensa tarpeekseen. Maalaukset ovat vahvoja, niissä hän tulkitsi omia kärsimyksiään kirjoituksissaan taulujensa taakse ja näki näkyjä maalatessaan. Hän päätyi lopulta paranoiaan ja siten psykiatriseen sairaalahoitoon. Hän kuoli syntymäkylässään.
Wnękin töitä on näytteillä muun muassa Baltimoressa, Lausannessa ja Brysselissä, ja hänen töitään on kiertänyt näyttelyissä ympäri maailman.
Aiheesta muualla

itenet.fi
Maria Walliser

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maria Walliser |  Maria Walliser |  Maria Walliser |  |
Maa:   Sveitsi
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Sarajevo 1984 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | Calgary 1988 | suurpujottelu |  |
|  Pronssia | Calgary 1988 | alppiyhdistetty |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Crans-Montana 1987 | supersuurpujottelu |  |
|  Kultaa | Crans-Montana 1987 | syöksylasku |  |
|  Kultaa | Vail 1989 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | Crans-Montana 1987 | suurpujottelu |  |
Maria Walliser (s. 27. toukokuuta 1963 Mosnang) on sveitsiläinen entinen alppihiihtäjä.
Walliser voitti urallaan kolme maailmanmestaruutta: syöksylaskussa 1987 ja 1989 sekä supersuurpujottelussa 1987. Hän ei ikinä voittanut olympiakultaa vaan paras sijoitus olympialaisissa oli toinen sija vuoden 1984 syöksyssä.
Maailmancupin kokonaiscupin Walliser voitti vuosina 1986 ja 1987. Syöksycupin hän voitti kaksi kertaa, pujottelu ja supersuurpujottelucupin kerran. Hän saavutti 25 osakilpailuvoittoa, joista peräti 14 tuli syöksylaskussa. Uransa hän lopetti kauden 1989/90 jälkeen.
Aiheesta muualla

Maria Walliser Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Tilastoja
Naisten alppihiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun voittajat
Martti Kukkonen

Martti Kukkonen  (14. heinäkuuta 1942 Kuopio – 30. toukokuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen arkkitehti, jonka merkittäviä töitä ovat muun muassa Jaakko Laapotin kanssa suunniteltu Hotelli Rosendahl (1973) Tampereella ja Holiday Innin hotelliketjun hotelli Sphinx (1981) Kairossa.
Kukkosella oli oma toimisto vuodesta 1974, mutta hän teki myös yhteistyötä arkkitehtien Pertti Hokkasen ja Kai Lohmanin kanssa. Merkittävimmän uransa hän teki 1980-luvulla, viimeisen kilpailutyön 1995 Kööpenhaminaan rakennettavasta konserttitalosta. Sittemmin hän keskittyi korjaustöihin ja yhden perheen taloihin.
Martti Koskimies

| Martti Koskimies |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1899 Jurva
Kuollut: 30. maaliskuuta 1970 (71 vuotta)
Ammatti:  poliisi
Martti Eliel Koskimies (vuoteen 1918 Forsman; 7. maaliskuuta 1899 Jurva – 30. maaliskuuta 1970) oli suomalainen virkamies, joka oli poliisiylijohtajana 27. huhtikuuta 1934 – 21. joulukuuta 1946.
Martti Koskimies kuului Forsmanin sivistyssukuun ja hänen isoisänsä oli herännäispappi Oskar Wilhelm Forsman. Koskimies oli sisäasiainministeriön nuorempi hallitussihteeri vuosina 1929–1934, hallitusneuvos ja poliisiasiain osaston päällikkö 1934–1946, valtiovarainministeriön järjestelyosaston päällikkö 1946–1948 ja Keskuskauppakamarin sihteeri 1948–1964. Hän oli myös Raha-automaattiyhdistyksen hallituksen puheenjohtaja 1938–1948 ja Kulosaaren kunnanvaltuuston jäsen.
Margit Ravn

Margit Ravn (1885–1960) oli norjalainen kirjailija.
Ravnin esikoisteos ilmestyi 1927, kun hän oli 42-vuotias, ja sen jälkeen hän julkaisi kirjan lähes vuosittain vuoteen 1952 asti, paitsi heti sodan jälkeen, jolloin vasta 1947 ilmestyi kaksi kirjaa. Kirjojen tytöt ovat itsenäisiä, ja keskeisinä aiheina ovat ammatti, työ ja itsensä toteuttaminen.
Ravn on kirjoittanut lastenkirjoja ja viihdekirjoja.
Teokset

Sorenskriverens tvillinger, kansi Gerhard Gjerding
Som alle de andre, kansi Trygve M. Davidsen, 1928
De tre Synnøver, 1929
Under sommerens sol, kansi Harald Damsleth 1930
På avbetaling, 1931
Berits hybelår, kansi Harald Damsleth 1932
Hun som reiste, 1933
Vi yrkespiker, kansi William Lunden, 1934
Den skjønne drømmen, 1935
Min søster og din søster, 1936
Sånn omtrent.., kansi Thorvald Lembach Ravn, 1937
Kitty K's 16 000, 1938
Åse flytter til Vestkanten, 1939
I skyggen av Eva, 1940
I "Bjørnehiet" av Kate Krone, kansi Thorvald Lembach Ravn, 1941
Takk for du kom, Lisbeth, 1942
Titt-opp, av Ragnhild Berg, 1943
Se opp for Anne Christine, av Ragnhild Berg, 1945
Bestem deg – unge dame, 1947
En av de mange, 1947
Oppstyr i Vikane, Prysers forlag, kansi Thorvald Lembach Ravn, 1948
Hva sa Petter!, 1949
Bjørg bryter ut, 1950
Og så var det Lillemor, kansi Thorvald Lembach Ravn, 1951
Ikke både og – , 1952
Teokset > Suomennetut teokset

Lähde:
Niinkuin kaikki muutkin, suom. Alli Saarimaa 1933, uusi painos 1941 ja 1959
Me virkatytöt, Otava, 1939
Serkukset, suom. Toini Jännes. WSOY, 1935, uusi painos 1936 ja 1951
Tyttö, joka lähti tiehensä, suom. Aune Suomalainen. WSOY, 1938, uusi painos 1960
Kihlat ja arvopaperit, suom. Laila Järvinen. WSOY, 1939, uusi painos 1959
Mainostyttö, suom. Else Parviainen. Otava, 1942
Kiitos että tulit Lisbeth. suom. Sirkka Nuormaa. WSOY, 1943
Markku Kaikkonen

Markku Kaikkonen
Markku Kaikkonen (s. 1966) on suomalainen musiikkikasvattaja, kouluttaja ja oppikirjailija. Hän toimii myös etenkin lastenmusiikin ja pedagogisen materiaalin säveltäjänä ja sanoittajana .
Kaikkonen toimii Musiikkikeskus Resonaarinselvennä johtajana ja Resonaarin musiikkiopiston rehtorina. Hän on laatinut lukuisia musiikkikasvatuksen ja erityismusiikkikasvatuksen oppikirjoja, artikkeleja ja kirjojen lukuja itsenäisesti sekä työryhmissä. Keskeisesti hän on osallistunut erityismusiikkikasvatuksen ja kuvionuottimenetelmän tutkimus- ja kehittämistoimintaan. Hän on toiminut lukuisten kehittämishankkeiden ja projektien johtajana. Koulutukseltaan Kaikkonen on musiikin maisteri.
Kaikkonen toimii JaSeSoi ry:n pedagogisen tiimin jäsenenä ja on Suomen musiikkikasvatusseura Fisme ry:n hallituksen jäsen sekä Lastenmusiikki ry:n hallituksien varapuheenjohtaja. Konserttikeskus ry:n hallituksessa hän toimi vuoteen 2021 asti, minkä jälkeen hän jatkaa yhdistyksen valtuuskunnassa. Vuosina 2012–2018 Kaikkonen toimi International Society for Music Education ISMEn Special Music Education –komission komissaarina (puheenjohtajana kaudella 2014-2016). Vuonna 2020 hän isännöi komission kansainvälistä seminaaria Resonaarissa ja toimii tällä hetkellä komission Working groupissa. Vuonna 2021 Kaikkonen valittiin Taideyliopiston Sibelius-Akatemian vuoden alumniksi.
Kouluttajana ja luennoitsijana Kaikkonen on toiminut Suomen lisäksi Japanissa, Italiassa, Kanadassa, Hollannissa, Kiinassa, Latviassa, Virossa, Ruotsissa, Taiwanissa, Azerbaidžanissa, Itävallassa, Venäjällä, Brasiliassa, Ranskassa, Irlannissa ja Skotlannissa. Yli 50 hänen lähinnä lapsille ja opettamiseen sävelmää kappaletta on levytetty eri äänitteille ja julkaistu monissa oppikirjoissa.
Aiheesta muualla

↑  Kaikkonen Markku Kansalliskirjasto Finna. Viitattu 6.1.2022.
Martti Kuisma (koripalloilija)

| Martti Kuisma> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Martti Kuisma
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1970 (ikä 54) Espoo, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä
Pituus:  205 cm
Paino:  105 kg
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1990–1994:   Floridan yliopisto
Seurajoukkueet
1988–1990 1994–1995 1995–1996 1996–1997 1997–1998 1998–1999 1999–2000 2000–2001 2001–2002 2002–2003 2003–2004 2004  2004–2005 2005–2007 2007–2008 2008–2009 2010:   Helsingin NMKY  Helsingin NMKY  DJK Würzburg  Scavolini Pesaro  Brandt Hagen  Apollon Patras BC   CB Girona  Montpellier Paillade Basket  Espoon Honka  CB Ourense  DJK Würzburg  Ockelbo Basket  Pussihukat  UU-Korihait  Joensuun Kataja  Team Componenta  Porvoon Tarmo
Maajoukkueet
1988–2004:   Suomi
Ottelut (pisteet):  90
Aiheesta muualla
FIBA
Martti Kuisma (s. 24. heinäkuuta 1970 Espoo) on suomalainen entinen koripalloilija. Kuisma on 205 cm pitkä ja hänen kasvattajaseuransa on Leppävaaran Pyrintö. Hän on koripallon kaksinkertainen Suomen mestari. Hän on pelannut ammattilaisena muun muassa Italiassa, Kreikassa, Espanjassa, Saksassa ja Ruotsissa. Kuisman piste-ennätys SM-sarjassa on 61 pistettä. Kuisma on SM-sarjan vuoden tulokas kaudelta 1988–1989. Hänet on valittu Vuoden koripalloilijaksi vuonna 1995.
Lumisokeus

| Lumisokeus> Luokitus |
| --- | --- |
ICD-10:  H16.1
ICD-9:  370.24
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Perinteinen inuiittien silmäsuojus, jolla estetään lumisokeutta. Silmien päälle asetettavassa luisessa kapulassa on karkeasti polarisoiva kapea rako.
Lumisokeus on tila, jossa heijastuva valo voi aiheuttaa silmän väliaikaisen näkökyvyttömyyden. Oireina voivat olla myös silmän punaisuus, vetisyys, turpoaminen ja roskan tunne silmässä. Lumisokeus johtuu voimakkaasta ultraviolettisäteilystä, joka vaurioittaa sarveiskalvoa ja aiheuttaa tulehduksen. Oireet ovat väliaikaisia, eikä lumisokeudesta jää pysyviä haittoja silmiin.
Lumisokeus voi ilmetä esimerkiksi hiihtoretkillä lumesta heijastuvan valon vuoksi tai merellä. Vaara on suurempi korkealla, missä UV-säteily on voimakkaampaa. Myös valokaarihitsauksessa syntyy paljon UVC- ja UVB-säteilyä, minkä takia sitä ei saa katsoa ilman suojausta.
Lumisokeus alkaa oireilla yleensä vasta 6–8 tunnin kuluttua altistumisesta, ja sen oireet häviävät itsestään 1–2 vuorokauden kuluttua, kun sarveiskalvon epiteelisolut ovat uusiutuneet.
Hoito

Lumisokeutta hoidetaan rasvaisilla antibioottivoiteilla tai -tipoilla sekä oleskelulla hämärässä huoneessa ja tarvittaessa silmien peittämisellä. Särkylääkitys auttaa lumisokeudesta aiheutuvaan kipuun.
Aiheesta muualla

Lumisokeus, Terveyskirjasto.fi (Arkistoitu – Internet Archive)