Saatananpalvontapaniikki
Moraalipaniikki > Salaliittoteoria

Saatanapaniikin keskiössä on tarina yhteiskuntaa uhkaavista eliiteistä ja rikkaista saatananpalvojista, jotka kaappaavat pikkulapsia raiskaten ja kiduttaen näitä okkulttisissa seremonioissa. Rituaaleihin väitetään kuuluvan myös kannibalismia, veren juomista, pikkuvauvojen uhraamista Saatanalle ja elävältä hautaamisia. Naispuolisia uhreja pakotetaan synnyttämään lapsia raiskaajilleen. Erikoisempiin syytöksiin kuuluvat uhrien vangitseminen eläinten ruumiiden sisään sekä parodiset ristiinnaulitsemiset, joissa uhria roikotetaan pää alaspäin. Toiminnasta käytetään nimeä ”saatanallinen rituaalinen hyväksikäyttö” (engl. Satanic ritual abuse, SRA).
Saatananpalvonta kuvataan salaliitoksi, johon kuuluu virkamiehiä ja muita vaikutusvaltaisia henkilöitä kaikilta yhteiskunnan osa-alueilta. Salaliiton oletetaan järjestäytyneen maailmanlaajuisesti niin, että sillä on kansallisia soluja, jotka edelleen jakautuvat pienempiin paikallistason yksiköihin. Joidenkin mukaan salaliitolla on yhteyksiä tiedustelupalveluihin, asevoimiin, mafiaan sekä suuryritysten ja viihdeteollisuuden johtohahmoihin. Rituaalien lisäksi salaliitto harjoittaa aivopesua, prostituutiota, aseiden salakuljetusta ja huumekauppaa, tuottaa snuff-elokuvia ja kaavailee uuden saatanallisen maailmanjärjestyksen luomista.
Hyväksikäytön väitetään ilmenevän erilaisina oireina, joita ovat esimerkiksi ylivilkkaus, syömishäiriöt, persoonallisuuden jakautuminen, itsetuhoisuus, dissosiaatio, traumaperäinen stressihäiriö, tyytymättömyys omaan ulkonäköön, eristäytyminen muista ihmisistä sekä erilaiset psykosomaattiset sairaudet. Toisinaan SRA:n uhri on tunnistettu siitä, ettei tämä pidä mustasta väristä, puhuu haamuista ja muista yliluonnollisista olennoista tai on kiinnostunut pieruista. Osa salaliittoteoreetikoista katsoo, etteivät saatananpalvojat ole syntyjään pahoja vaan harjoittavat rituaaleja, koska ovat itsec traumatisoituneet vaikean lapsuuden seurauksena.
Rituaalien olemassaoloon uskovat ovat esittäneet vaihtelevia arvioita ilmiön alkuperästä. Joidenkin mukaan rituaalien historia palautuu esihistoriaan ja niistä on nähtävissä merkkejä kivikautisissa kalliomaalauksissa. Toisten mukaan rituaalien alkuperä on myöhäisantiikin kulteissa, keskiajan noitasapateissa, Afrikan perinteisissä uskonnoissa, vapaamuurarien seremonioissa, mormonismissa, okkultismissa tai pakanuudessa. Joidenkin mukaan syylliset eivät oikeasti palvo Saatanaa, vaan rituaalien tarkoituksena on herättää pelkoa ja uhkailla uhrit hiljaisiksi. Yksimielisiä SRA:han uskovat ovat siitä, että ilmiö on vakava uhka yhteiskunnalle.
Arviot salaliiton koosta vaihtelevat. Yksinomaan Yhdysvalloissa väitettiin 1980-luvun lopussa ja 1990-luvun alussa toimineen 500 – 8 000 saatanallista kulttia, joilla oli vähintään 100 000 mutta suurimpien arvioiden mukaan jopa miljoonia jäseniä. Saatananpalvojien väitettiin hyväksikäyttävän joka vuosi yli 10 000 lasta, ja ihmisuhreja toimitettiin vuosittain 50 000. Saatananpalvojien kalenterissa oli yli 100 rituaaleille omistettua päivää. Uhrit kaapattiin päiväkodeista, orpokodeista, sairaaloiden synnytysosastoilta ja aborttiklinikoilta. Toisinaan lapsia houkuteltiin uhrattavaksi julkisten ilmoitusten avulla. Lisäksi saatananpalvojien väitettiin kaappaavan naisia, jotta nämä voisivat synnyttää lapsia uhreiksi. Varhaiskasvatukseen soluttautuneiden satanistien oletettiin olevan keskeisessä roolissa sopivien uhrien löytämisessä.