stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mustapyy

| Mustapyy |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Aitokanat Phasianidae
Suku::  Melanoperdix
Laji::  niger
Kaksiosainen nimi
 Melanoperdix niger  (Vigors, 1829) 
Alalajit
 M. n. borneensis   M. n. niger 
Katso myös
   Mustapyy Wikispeciesissä   Mustapyy Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustapyy (Melanoperdix niger) on aitokanoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan uhanalaisena Kaakkois-Aasiassa.
Koko ja ulkonäkö

Mustapyy voi kasvaa 24–27 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Lajin koiras on kauttaaltaan kiiltävän musta, mutta siivet ovat hieman muuta ruumista ruskehtavammat. Mustapyynaaras on punaruskea muuten, mutta kurkku ja vatsa ovat vaaleanruskehtavat. Naaraan siivissä on mustia raitoja.
Levinneisyys ja elintavat

Mustapyy elää Malakan niemimaan eteläosassa, Sumatralla ja Borneolla. Lajin elinympäristöä ovat ainavihannat soiset metsät, joissa on turvekerros. Lintu liikkuu tavanomaisesti yksin tai pareittain.
Mustapyy luokitellaan vaarantuneeksi lajiksi, ja kannan kooksi arvioidaan 10 000–20 000 yksilöä. Kanta voi kuitenkin olla merkittävästi pienempi. Lajia uhkaavat elinympäristön häviäminen ja pirstoutuminen hakkuiden vuoksi sekä metsästys ravinnoksi.
Natal

Natal oli nykyisen Etelä-Afrikan kaakkoisosassa Intian valtameren rannikolla vuosina 1843–1910 sijainnut Britannian siirtomaa. Se liittyi vuonna 1910 osaksi Etelä-Afrikan unionia ja muodosti sen jälkeen Etelä-Afrikkaan kuuluneen Natalin provinssin. Sen alue vastasi suunnilleen nykyistä KwaZulu-Natalin provinssia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Natal Wikimedia Commonsissa
Mäenpäänjärvi

| Mäenpäänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kauhava
Koordinaatit:  63°09′11″N, 23°00′20″E
Järvinumero:  44.064.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  56  m 
Rantaviiva:  0,99 km
Pinta-ala:  0,0269 km²
 fiMäenpäänjärvi 
Mäenpäänjärvi on pieni järvi Kauhavalla, Etelä-Pohjanmaalla. Sen rantaviiva on pituudeltaan 0,99km, ja järven pinta-ala on 2,69 hehtaaria. Se kuuluu Lapuanjoen vesistöalueeseen.
Multian kirkko

| Multian kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Multia
Koordinaatit:  62°24′27.2″N, 024°47′26.8″E
Seurakunta:  Multian seurakunta
Rakentamisvuosi:  1796
Suunnittelija:  Mats Åkergren muutos pitkäkirkoksi Karl Viktor Reinius
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Multian kirkko on Multian seurakunnan kirkko Keski-Suomessa Multialla. Puinen ristikirkko valmistui 1796, mutta vuonna 1900 valmistuneessa perinpohjaisessa muutostyössä kirkko muuttui päätytornilliseksi pitkäkirkoksi.
Rakentaminen ja muutostyöt > Perus-ristikirkko

Alkuperäinen tasavartinen sisäviisteinen ristikirkko valmistui 1796. Sen suunnitteli ja rakensi Mats Åkergren. Aumatun paanukaton ristikohdassa oli pieni torni ja sisällä kuorin katto oli pyörökaaren mallinen. Kirkon vierelle valmistui vuonna 1810 erillinen kellotapuli, jonka rakensi Erkki Leppänen.
Kirkko vihittiin 11. joulukuuta 1796 Loviisa Charlottan kirkoksi, nimi tuli Mecklenburg-Schwerinin prinsessalta Luise Charlottelta, joka oli lyhyen aikaa kuningas Kustaa IV Aadolfin kihlattu.
Rakentaminen ja muutostyöt > Muutos pitkäkirkoksi

1800-luvun loppupuolella kirkkoon tehtiin peruskorjaus, joka oli varsin perusteellinen: sanottiin ainoastaan lattialankkujen ja osittain ulkoseinien jääneen jäljelle vanhasta kirkosta. Kirkkoa jatkettiin pitkäkirkoksi. Alttari ja sakaristo muutettiin länsisakaraan ja itäsakaran jatkeeksi rakennettiin korkea goottilaistyylinen torni. Katolla ollut pikkutorni eli kattoratsastaja purettiin pois. Vanha kellotapuli todettiin heikkokuntoiseksi ja purettiin. Muutostöiden suunnittelija oli Vaasan lääninarkkitehti Karl Viktor Reinius, joka oli 1890-luvulla tehnyt paljon opintomatkoja Keski-Eurooppaan.
Kirkon alkuperäinen ja myös nykyinen väri vuodesta 1971 lähtien on tiilenruskea. Kirkko oli välillä maalattu valkoiseksi. Ulkopuoli on maalattu ja kunnostettu viimeksi 1995.
Sisätilat

Nykyinen uusi alttaritaulu hankittiin keräysvaroilla vuonna 1912. Sen on maalannut Felix Frang. Kirkon toinen tornikelloista on valettu 1829 Pietarissa ja toinen 1842 Tukholmassa. Vanhan alttaritaulun yläosa Kristus ristillä on sijoitettu kirkon peräseinälle. Vanhan alttaritaulun alaosa, joka esittää Pyhää Ehtoollista, on sijoitettu seurakuntasaliin. Taulut lahjoitti vuonna 1824 Matias Gillstén. Näiden taulujen tekijä on tuntematon, mahdollisesti 1800-luvun alkupuolelta Jonas Bergman tai Johannes Backman.
Albanus Jurva rakensi Multian kirkon ensimmäiset urut vuonna 1902. Urut olivat 16-äänikertaiset ja tuon ajan rakennustyylin mukaisesti romanttiset. Urkujen julkisivu on klassismin tyylinen, mutta oli koristeltu runsaammin kuin julkisivut tuona aikana yleensä. Soittimen tekniikan epäluotettavuuden ja uusien urkuihanteiden takia urut purettiin 1960 ja tilalle rakennettiin Kangasalan urkutehtaan 28-äänikertaiset uusbarokki-tyyliset urut, joihin käytettiin kahdeksan äänikertaa vanhoista uruista. Urut on toiseen kertaan uusittu vuonna 2006. Urkurakentamo Veikko Virtasen rakentamien 22-äänikertaisten uusien urkujen kaapin ja julkisivun mallina ovat olleet kirkon ensimmäiset urut.
Lukupulpettina toimii vanhan kirkon saarnatuoli, jonka apostoliset maalaukset ovat Karl Frekrik Blomin tekemät 1840.  Kirkon eteisessä olevan vaivaisukon vuodelta 1835 kunnosti Alpo Ruokonen 1977. Eteisessä oleva pöytä on vanhasta sakaristosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Multian kirkko Wikimedia Commonsissa
Näkymä alttarille.
Näkymä urkuparvelle.
Negros

Negros
| --- | --- |
Sijainti:  10°00′N, 123°00′E Negros Occidental, Negros Oriental Visayas Filippiinit
Saariryhmä:  Visayas
Merialue:  Tyyni valtameri
Korkein kohta:  Kanlaon, 2 435 m
Pinta-ala:  13 328,4 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  4 194 525
Suurin kaupunki:  Bacolod
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Negros on saari Visayasin saariryhmässä Filippiineillä. Se on maan kolmanneksi suurin saari. Negros jakautuu kahteen provinssiin: Negros Oriental Keski-Visayasin alueella ja Negros Occidental Länsi-Visayasin alueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Negros Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Negros (island)
Käännös suomeksi
Monacon Grand Prix 1972

Monacon Grand Prix 1972 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 14. toukokuuta 1972 Monacon katuradalla. Kilpailun voitti Jean-Pierre Beltoise, jolle voitto oli kauden ensimmäinen ja F1-uran ainoa. Beltoise johti kilpailua ensimmäisestä kierroksesta lähtien.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 17 |  Jean-Pierre Beltoise | BRM | 80 | 2:26:54.7 | 4 | 9 |
| 2 | 6 |  Jacky Ickx | Ferrari | 80 | 38.2 | 2 | 6 |
| 3 | 8 |  Emerson Fittipaldi | Lotus-Ford | 79 | + 1 krs. | 1 | 4 |
| 4 | 1 |  Jackie Stewart | Tyrrell-Ford | 78 | + 2 krs. | 8 | 3 |
| 5 | 15 |  Brian Redman | McLaren-Ford | 77 | + 3 krs. | 10 | 2 |
| 6 | 16 |  Chris Amon | Matra | 77 | + 3 krs. | 6 | 1 |
| 7 | 12 |  Andrea de Adamich | Surtees-Ford | 77 | + 3 krs. | 18 |   |
| 8 | 26 |  Helmut Marko | BRM | 77 | + 3 krs. | 17 |   |
| 9 | 21 |  Wilson Fittipaldi | Brabham-Ford | 77 | + 3 krs. | 21 |   |
| 10 | 27 |  Rolf Stommelen | March-Ford | 77 | + 3 krs. | 25 |   |
| 11 | 3 |  Ronnie Peterson | March-Ford | 76 | + 4 krs. | 15 |   |
| 12 | 20 |  Graham Hill | Brabham-Ford | 76 | + 4 krs. | 20 |   |
| 13 | 5 |  Mike Beuttler | March-Ford | 76 | + 4 krs. | 23 |   |
| 14 | 9 |  David Walker | Lotus-Ford | 75 | + 5 krs. | 14 |   |
| 15 | 14 |  Denny Hulme | McLaren-Ford | 74 | + 6 krs. | 7 |   |
| 16 | 4 |  Niki Lauda | March-Ford | 74 | + 6 krs. | 22 |   |
| 17 | 23 |  Carlos Pace | March-Ford | 72 | + 8 krs. | 24 |   |
| NC | 2 |  François Cevert | Tyrrell-Ford | 70 | Ei sijoitusta | 12 |   |
| Kesk. | 22 |  Henri Pescarolo | March-Ford | 58 | Onnettomuus | 9 |   |
| Kesk. | 7 |  Clay Regazzoni | Ferrari | 51 | Onnettomuus | 3 |   |
| Kesk. | 11 |  Mike Hailwood | Surtees-Ford | 48 | Onnettomuus | 11 |   |
| Kesk. | 19 |  Howden Ganley | BRM | 47 | Onnettomuus | 20 |   |
| Kesk. | 10 |  Tim Schenken | Surtees-Ford | 31 | Onnettomuus | 13 |   |
| Kesk. | 18 |  Peter Gethin | BRM | 27 | Onnettomuus | 5 |   |
| Kesk. | 28 |  Reine Wisell | BRM | 16 | Moottori | 16 |   |
Muuta

Nopein kierros: Jean-Pierre Beltoise - 1:40.0
Murphyn laki

Murphyn laki on Yhdysvaltain armeijan kapteeni Edward A. Murphyn mukaan nimetty periaate, jonka mukaan ”jos jonkin asian voi tehdä monella tavalla ja näistä tavoista yksi johtaa onnettomuuteen, ennen pitkää joku tekee asian sillä tavalla”. Lyhyemmässä ja ehkä tunnetummassa muodossa periaate kuuluu ”jos jokin voi mennä pieleen, se menee pieleen”. Murphy työskenteli sotilasinsinöörinä koelentoprojektien parissa ja huomasi tapahtuneista onnettomuuksista, että onnettomuudet estää parhaiten varmistamalla, ettei mikään voi mennä vikaan.
Laki sai alkunsa vuonna 1949 Edwardsin lentotukikohdassa Kaliforniassa, jossa USA:n ilmavoimat suoritti törmäyskokeita. Kapteeni Murphy oli suunnitteluinsinöörinä Wright Fieldin lentokonelaboratoriossa, kun erääseen mittariin tuli johdotusvirheen vuoksi häiriö. Tästä turhautuneena Murphy tokaisi: ”Jos sen suinkin voi tehdä väärin niin hän tekee”, tarkoittaen vastuullista teknikkoa. Pari viikkoa myöhemmin lehdistötilaisuudessa projektin päällikkö eversti J.P. Stapp ilmoitti kokeiden edistyneen, koska Murphyn lakiin uskottiin ja sen toteutumista pyrittiin välttämään. Lähikuukausina laki mainittiin useissa mainoksissa ja levisi nopeasti yleisön tietoisuuteen.
Kirjallisuutta

Bloch, Arthur: Murphyn laki ja muita syitä miksi asiat menevät pieleen!.  Helsinki:  Rastor, 1978.  ISBN 951-9044-33-7.
Bloch, Arthur: Murphyn laki 26 vuotta.  Jyväskylä: Gummerus, 2003.  ISBN 951-20-6645-9.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Murphyn laki Wikimedia Commonsissa
Mulperikasvit

| Mulperikasvit |
| --- | --- |
 Malaijienleipäpuu (Artocarpus altilis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Mulperikasvit Moraceae  (Dumort., 1829) Gaudich., in Trinius, 1835, nom. cons.
Katso myös
   Mulperikasvit Wikispeciesissä   Mulperikasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mulperikasvit (Moraceae) on kasviheimo, johon kuuluu noin 40 sukua ja yli 1 400 lajia. Lajit esiintyvät pääasiassa trooppisilla ja subtrooppisilla seuduilla. Tunnettuja lajeja ovat aitoviikuna ja malaijienleipäpuu.
Tuntomerkit

Mulperikasvit ovat enimmäkseen puuvartisia. Kaikissa kasvinosissa on maitomaista maitiaisnestettä. Lehdet sijaitsevat kierteisesti ja ovat tavallisesti korvakkeellisia. Kukat ovat yksineuvoisia ja sijaitsevat kaksikotisesti tiheissä kukinnoissa; hedekukinnot ovat tähkämäisiä, emikukinnot enemmän tai vähemmän pallomaisia. Kukat ovat nelilukuisia, joskin kehälehtiä voi joskus olla jopa kymmenen. Hedekukkien kehä on erilehtinen, emikukkien yhdislehtinen. Sikiäin on tavallisesti kehänpäällinen, ja vartaloita on yksi tai kaksi usein erimittaista. Hedelmä on tavallisesti pähkylä, joskus luumarja, ja hedelmät sijaitsevat usein laajentuneessa pohjuksessa.
Suvut

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Antiaris – upaspuut  Antiaropsis  Artocarpus – leipäpuut  Bagassa  Batocarpus  Bosqueiopsis  Brosimum – maitopuut  Broussonetia – mulperiot  Castilla  Clarisia  Craterogyne  Cudrania  Dorstenia – lonkiot  Fatoua |  Ficus – viikunat eli marjaviikunat  Helianthostylis  Helicostylis  Hullettia  Maclura – mulperiot  Maquira  Mesogyne  Metatrophis  Milicia – irokot  Morus – mulperit eli mulperipuut eli silkkiäispuut  Naucleopsis  Olmedia  Olmediopsis  Parartocarpus |  Perebia  Poulsenia  Prainea  Pseudolmedia  Scyphosyce  Sorocea  Sparattosyce  Streblus  Treculia – rieskapuut  Trilepisium – uurnaviikunat  Trophis  Trymatococcus  Utsetela |
Kuvia

Upaspuu (Antiaris toxicaria)
Brosimum gaudichaudii -maitopuulaji
Broussonetia kazinoki
Castilla elastica
Leivoslonkion Dorstenia arifolia kukinto
Fatoua villosa
Kiiltoviikuna (Ficus altissima)
Helicostylis elegans -lajin kukintoja
Maclura africana
Valkomulperi (Morus alba)
Sorocea hilarii
Afrikanrieskapuu (Treculia africana)
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Mulperikasvit (Moraceae)
Suomen Lajitietokeskus: Mulperikasvit – Moraceae
ITIS: Moraceae (englanniksi)
Flora of China: Moraceae (englanniksi)
Naukion yhtenäiskoulu

| Naukion yhtenäiskoulu |
| --- | --- |
 Naukion yhtenäiskoulun yläasteen sisäänkäynti.
Sijainti:  Uimahallintie 1, Kouvola
Tyyppi:  Peruskoulu
Perustettu:  1975
Rehtori:  Kai Mikkonen
Luokat:  1-9 (peruskoulu)
Opiskelijoita:  n. 375
Verkkosivut
Naukion yhtenäiskoulu on peruskoulun yhtenäiskoulu Kouvolan Kuusankoskella, Naukion kaupunginosassa. Koulun rehtorina toimii Kai Mikkonen ja apulaisrehtorina Sari Grekula.
Naukion yhtenäiskoulu syyskuussa 2011.
Rakennuksessa toimi ennen Naukion koulu (yläkoulu) ja Tähteen koulu (alakoulu), jotka yhdistyivät hallinnollisesti elokuussa 2015 Naukion yhtenäiskouluksi.
Naukion yhtenäiskoulu
Kouvolan kaupungin uuden kouluverkkosuunnitelman mukaan Naukion yhtenäiskoulu lakkautetaan viiden muun kuusankoskelaisen koulun kanssa ja Kuusankoskelle rakennetaan uusi 500-600 oppilaan yhtenäiskoulu entisen Kuusankosken Ammattikoulun tontille. Kouluun siirtyy Kuusankosken Keskustan, Pilkanmaan ja Tähteenkadun alakoulujen, Hirvelän ja Kymintehtaan koulun yläkoulujen sekä Naukion yhtenäiskoulun oppilaat.
Vuoden 1984 koulusurma

12. joulukuuta 1984 Naukion yläasteella oppilaana ollut 14-vuotias poika surmasi koulun 56-vuotiaan naisopettajan iltapäivällä pidetyllä koetunnilla. Puukottaja löi uhriaan teräaseella ylävartaloon ja potki tätä päähän, minkä jälkeen hän pääsi pakenemaan. Poika ilmoittautui poliisille vasta kaksi päivää myöhemmin majailtuaan ensin lähistöllä sijainneissa autiotaloissa. Koska poika oli rikoksen tekohetkellä alle 15-vuotias, hän ei joutunut teostaan rikosoikeudelliseen vastuuseen. Maantiedon ja luonnonhistorian opettajana toiminutta uhria kuvailtiin erittäin vaativaksi ja monien oppilaiden mielestä jopa pelottavaksi opettajaksi. Tapaus on Suomen historian toinen koulusurma vuoden 1981 Turun Puolalanmäen koulusurman jälkeen.
Aiheesta muualla

Naukion yhtenäiskoulun nettisivut[vanhentunut linkki]
National Football Conference

National Football Conference (NFC) on toinen kahdesta amerikkalaisen jalkapallon ammattilaisliigan National Football Leaguen  eli NFL:n konferensseista.
Historia

National Football Conference syntyi, kun kaksi ammattilaisliigaa, American Football League (AFL) ja National Football League  yhdistyivät vuonna 1970. NFC:en siirtyivät vanhasta NFL:stä 13 joukkuetta ja American Football Conferenceen siirtyivät entiset AFL-joukkueet vahvistettuna vanhan NFL:n joukkueilla Cleveland Browns, Pittsburgh Steelers, ja (tuolloin vielä nimellä tunnettu) Baltimore Colts.
Liigojen yhdistymisen jälkeen NFC:en on liittynyt kolme uutta joukkuetta. Kun Seattle Seahawks ja Tampa Bay Buccaneers liittyivät NFL:een kaudella 1976, ne sijoitettiin väliaikaisesti NFC:en ja AFC:en yhdeksi kaudeksi, mutta jo 1977 joukkueet vaihtoivat konferensseja keskenään. Carolina Panthers liittyi uutena NFL-joukkueena NFC:en vuonna 1995. Vielä yhden uudelleenjärjestelyn myötä Seahawks palasi NFC:en vuonna 2002 samalla nostaen NFC-joukkueiden määrän kuuteentoista.
Rakenne ja runkosarja

Konferenssin sisällä kuusitoista joukkuetta on jaettu neljään divisioonaan (North, South, East ja West), joissa on neljä joukkuetta kussakin. Jokainen joukkue kohtaa runkosarjan aikana kaksi kertaa jokaisen divisioonavastustajansa, kerran sekä vieras- että kotiottelussa. Näiden divisioonan sisäisten ottelujen lisäksi jokainen joukkue saa vastaansa kymmenen muuta joukkuetta runkosarjan aikana. Kahteen otteluun saadaan vastustaja edellisen vuoden menestyksen perusteella ja loppuun kahdeksaan otteluun valitaan kaikki joukkueet kahdesta muusta AFC:n tai NFC:n divisioonasta. Kahdeksan ottelun vastustajat vaihtelevat aina vuosittain. Esimerkiksi vuonna 2006 jokainen NFC East -joukkue sai kauden aikana vastaan paitsi oman divisioonansa joukkueet, myös kaikki joukkueet divisioonista AFC South ja NFC South.
Jokaisen NFL-runkosarjan loputtua pelataan pudotuspelisarja, johon pääsee kuusi NFC:n joukkuetta. Pudotuspelipaikka myönnetään automaattisesti neljälle divisioonavoittajalle. Kaksi muuta joukkuetta jatkavat nk. villeinä kortteina (engl. wild card) NFC:n parhaimman voitto–tappio-suhteen perusteella. NFC:n pudotuspelien kaksi parasta joukkuetta kohtaavat NFC:n mestaruusottelussa (engl. NFC Championship Game), jonka voittaja saa palkinnoksi George Halas Trophyn ja paikan NFL:n loppuottelussa, Super Bowlissa. Toinen Super Bowl -joukkue selvitetään samalla järjestelmällä AFC:stä.
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista

Tämä on luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista. Luettelo on kronologinen.
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista

1900-luku — 1910-luku — 1920-luku — 1930-luku — 1940-luku — 1950-luku
1960-luku — 1970-luku — 1980-luku — 1990-luku — 2000-luku — 2010-luku — 2020-luku
Lähde:
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista > 1900-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1901 |  | Henri Dunant |  Sveitsi | Punaisen Ristin perustaja ja Geneven sopimuksen alkuunpanijoita |
| 1901 |  | Frédéric Passy |  Ranska | Parlamenttienvälisen liiton perustaja |
| 1902 |  | Élie Ducommun |  Sveitsi | Asemastaan Kansainvälisen Rauhantoimiston ensimmäisenä kunniapääsihteerinä |
| 1902 |  | Charles Albert Gobat |  Sveitsi | Parlamenttienvälisen liiton ensimmäinen pääsihteeri |
| 1903 |  | William Randal Cremer |  Britannia | Parlamenttienvälisen liiton perustaja |
| 1904 |  | Kansainvälisen oikeuden instituutti |  Belgia | Tavoitteestaan valtioiden välisenä sovitteluelimenä |
| 1905 |  | Bertha von Suttner |  Itävalta-Unkari | Kirjastaan Aseet pois! ja merkityksestään Nobelin rauhanpalkinnolle |
| 1906 |  | Theodore Roosevelt |  Yhdysvallat | Työstä Venäjän–Japanin sodan lopettaneen Portsmouthin rauhansopimuksen aikaansaamiseksi |
| 1907 |  | Ernesto Teodoro Moneta |  Italia | Avainhahmo italialaisessa rauhanliikkeessä |
| 1907 |  | Louis Renault |  Ranska | Johtava kansainvälisen oikeuden lakimies ja Pysyvän välitystuomioistuimen jäsen |
| 1908 |  | Klas Pontus Arnoldson |  Ruotsi | Svenska freds- och skiljedomsföreningen perustaja |
| 1908 |  | Fredrik Bajer |  Tanska | BIPP:n kunniapuheenjohtaja |
| 1909 |  | Auguste Beernaert |  Belgia | Edustanut kahdessa Haagin konferenssissa ja asemastaan Parlamenttienvälisessä liitossa |
| 1909 |  | Paul Balluet d'Estournelles de Constant |  Ranska | Työstään edistää Ranskan diplomaattisuhteita Saksan ja Ison-Britannian kanssa sekä urastaan Pysyvässä välitystuomioistuimessa |
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista > 1910-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1910 |  | Kansainvälinen Rauhantoimisto |  Sveitsi | Eri rauhanjärjestöjen yhteiselin |
| 1911 |  | Tobias Michael Carel Asser |  Alankomaat | Pysyvän välitystuomioistuimen jäsen ja Haagin kansainvälisen yksityisoikeuden konferenssin alullepanija |
| 1911 |  | Alfred Hermann Fried |  Itävalta-Unkari | Saksan rauhanyhdistyksen perustaja |
| 1912 |  | Elihu Root |  Yhdysvallat | Rauhantyöstä ja valtioiden välisen yhteistyön kehityksestä |
| 1913 |  | Henri la Fontaine |  Belgia | Kansainvälisen Rauhantoimiston puheenjohtaja |
1914–1916: Ei jaettu ensimmäisen maailmansodan takia
| 1917 |  | Kansainvälinen Punainen Risti |  Sveitsi | Objektiivisesta työstä sotavankien puolesta ensimmäinen maailmansota |
1918: Ei jaettu
| 1919 |  | Woodrow Wilson |  Yhdysvallat | Kansainliiton perustamisesta |
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista > 1920-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1920 |  | Léon Bourgeois |  Ranska | Kansainliiton puheenjohtaja |
| 1921 |  | Hjalmar Branting |  Ruotsi | Työstään Kansainliitossa |
| 1921 |  | Christian Lous Lange |  Norja | Työstään Norjan Nobel-komitean ensimmäisenä sihteerinä ja Parlamenttienvälisen liiton pääsihteerinä |
| 1922 |  | Fridtjof Nansen |  Norja | Kansainliiton pakolaisasiain päävaltuutettu eli pakolaiskomissaari, Nansen-passi |
1923–1924: Ei jaettu
| 1925 |  | Austen Chamberlain |  Britannia | Työstään Locarnon sopimusten eteen |
| 1925 |  | Charles Gates Dawes |  Yhdysvallat | Dawesin rahasto |
| 1926 |  | Aristide Briand |  Ranska | Työstään Locarnon sopimusten eteen |
| 1926 |  | Gustav Stresemann |  Saksa | Työstään Locarnon sopimusten eteen |
| 1927 |  | Ferdinand Buisson |  Ranska | Avusta Saksan ja Ranskan väliseen sovintoon |
| 1927 |  | Ludwig Quidde |  Saksa | Avusta Saksan ja Ranskan väliseen sovintoon |
1928: Ei jaettu
| 1929 |  | Frank B. Kellogg |  Yhdysvallat | Kellogg–Briand-sopimus |
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista > 1930-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1930 |  | Lars Olof Nathan (Jonathan) Söderblom |  Ruotsi | Kirkon työstä maailmanrauhan eteen |
| 1931 |  | Jane Addams |  Yhdysvallat | Naisten Kansainvälisen Rauhan ja Vapauden Liiton johtaja |
| 1931 |  | Nicholas Murray Butler |  Yhdysvallat | Kellogg-Briand-sopimus |
1932: Ei jaettu
| 1933 |  | Norman Angell (Ralph Lane) |  Britannia | The Great Illusion |
| 1934 |  | Arthur Henderson |  Britannia | Toiminnastaan Kansainliitossa ja Geneven aseistariisuntakonferenssissa |
| 1935 |  | Carl von Ossietzky |  Saksa | Natsien vastustus |
| 1936 |  | Carlos Saavedra Lamas |  Argentiina | Toimi sovittelijana Bolivian ja Paraguayn välillä Chacon sodan päättämiseksi |
| 1937 |  | Robert Cecil |  Britannia | Työstään Kansainliitossa |
| 1938 |  | Nansenin kansainvälinen pakolaistoimisto |  Kansainliitto | Nansen-passi |
1939: Ei jaettu toisen maailmansodan takia
Luettelo Nobelin rauhanpalkinnon saaneista > 1940-luku

| Vuosi | Nimi (nimet) | Nimi (nimet) | Maa tai järjestö | Peruste |
| --- | --- | --- | --- | --- |
1940–1943: Ei jaettu toisen maailmansodan takia
| 1944 |  | Punaisen Ristin kansainvälinen komitea |  Sveitsi | Työstä ihmisyyden puolesta toisessa maailmansodassa |
| 1945 |  | Cordell Hull |  Yhdysvallat | Roolistaan Yhdistyneiden kansakuntien perustamisessa |
| 1946 |  | Emily Greene Balch |  Yhdysvallat | Naisten Kansainvälisen Rauhan ja Vapauden Liiton johtaja |
| 1946 |  | John R. Mott |  Yhdysvallat | Nuorten Miesten Kristillisen Yhdistyksen johtaja |
| 1947 |  | Kveekarit eli  The Friends Service Council (Iso-Britannia)  ja The American Friends Service Committee |  Yhdysvallat  Britannia | Avustustyöstään |
1948: Ei jaettu
| 1949 |  | John Boyd Orr |  Britannia | Työstään Yhdistyneiden kansakuntien elintarvike- ja maatalousjärjestön hyväksi |