Claude Louis Berthollet
Elämäkerta

Claude Louis Berthollet syntyi vuonna 1749 Talloiresissa lähellä Annecyä, joka tuolloin kuului Savoijin herttuakuntaan. Hän aloitti opintonsa Chambéryssä ja jatkoi niitä Torinossa, jossa hän suoritti tutkinnon lääketieteessä. Berthollet'n suuret saavutukset kemian alalla johtivat lyhyen ajan kuluessa siihen, että hänet vuonna 1780 nimitettiin Ranskan tiedeakatemian jäseneksi.
Berthollet laati yhdessä Antoine Lavoisier'n ja eräiden kemistien kanssa systemaattisen kemiallisen nimistön, johon nykyinen kemiallisten yhdisteiden nimeämiskäytäntö pohjautuu.
Berthollet kehitti Ranskan salpietari-, teräs- ja värjäämö­teollisuutta. Väriaineiden ohella hän tutki myös valkaisuaineita, ja vuonna 1785 hän ensimmäisenä pani alulle kloorikaasun kaupallisen käytön valkaisu­aineena. Pariisin Quai Javelin varrella olleessa laboratorioissaan hän valmisti vuonna 1789 ensimmäistä nykyisin käytössä olevien kaltaista valkaisunestettä johtamalla kloorikaasua natriumkarbonaattiliuokseen. Tuloksena saatu neste, joka tunnettiin nimellä Eau de Javel ("Javelin vesi"), oli natrium­hypo­kloriitin laimeaa liuosta. Berthollet keksi myös kalium­kloraatin (KClO3) joka sekin on vahvasti hapettava klooriyhdiste ja jota voidaan käyttää myös valkaisuaineena. Se tunnetaankin myös nimellä Berthollet'n suola.
Berthollet keksi myös räjähdyselohopean. Vuonna 1785 hän osoitti ensim­mäi­senä, että ammoniakki on typen ja vedyn yhdiste.
Berthollet oli yksi ensimmäisistä kemisteistä, joka tunnisti käänteisreaktioiden tyypilliset ominaisuudet ja selvitti siihen liittyen kemiallisen tasa­painon luonteen.
Berthollet joutui pitkä­aikaiseen kiistaan toisen ranskalaisen kemistin, Joseph Proustin kanssa määrättyjen paino­suhteiden lain pätevyydestä. Proust väitti, että kemialliset yhdisteet sisältävät valmistus­menetelmästään riippumatta niissä olevia alkuaineita aina samassa suhteessa, kun taas Berthollet'n mukaan tämä suhde voi vaihdella riippuen siitä, kuinka paljon reaktioon osallistuvia aineita alkujaan on. Vaikka Proust todisti teoriansa tarkoilla mittauksilla, se ei heti tullut yleisesti hyväksytyksi, mikä osittain johtui Berthollet'n auktori­teetista. Laki tuli lopullisesti hyväksytyksi, kun Berzelius vahvisti sen vuonna 1811. Myöhemmin kuitenkin osoittautui, että myös Berthollet oli osittain oikeassa, sillä on olemassa myös ryhmä yhdisteitä, jotka eivät noudata määrättyjen paino­suhteiden lakia. Berthollet'n kunniaksi tällaisia ei-stoikio­metrisiä yhdisteitä sanotaan myös berthollideiksi.
Berthollet oli yksi Napoleonin mukana Egyptiin matkustaneista tiedemiehistä, ja hän oli Institut d'Égypten fysikaalisen ja luonnonhistoriallisen osaston jäsen.
Vuonna 1789 Berthollet valittiin Lontoon Royal Societyn jäseneksi. Vuonna 1801 hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen tiede­akatemian jäseneksi, vuonna 1820 Royal Society of Edinburghin jäseneksi. ja vuonna 1822 American Academy of Arts and Sciencesin ulkomaiseksi kunniajäseneksi.
Berthollet'ta syytettiin ateismista. Napoleon totesi asiasta: "Mistä johtui, että Laplace oli ateisti. Instituutin jäsenistä eivät myöskään Monge, Berthollet ja Lagrange eivät uskoneet Jumalaan. Mutta he eivät mielellään puhuneet asiasta."
Berthollet kuoli Arcueilissa, Ranskassa vuonna 1822.