stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lauren Southern

Lauren Southern
Lauren Southern (s. 1995) on kanadalainen oikeistokonservatiivinen kansalaisaktivisti ja tubettaja.
Southern varttui Brittiläisessä Kolumbiassa. Hän sai näkyvyyttä huhtikuussa 2015 ensimmäisellä Rebel Newsiin tekemällään videolla Why I Am Not A Feminist. Hän korosti siinä miesten kohtaamia tasa-arvo-ongelmia ja kritisoi feministejä puuttumattomuudesta miesten kokemaan epätasa-arvoon. Vuonna 2015 hän oli Libertarian Party of Canadan parlamenttiehdokas. Southernin ehdokkuus oli välillä evättynä, mutta puolue otti hänet takaisin listoilleen tukijoiden, kuten Breitbartin esittämän kritiikin myötä.
Toukokuussa 2017 Southern liittyi eurooppalaisten identitaarien seuraan ja kuvasi videon, jossa osallistujat kulkivat Italian rannikolla vuokratulla laivalla aikomuksenaan pysäyttää pakolaisia kuljettaneet veneet. Seurue häiritsi etsintä- ja pelastuslaiva Aquariuksen toimintaa ja joutui lyhyesti Italian rannikkovartioston pidättämäksi. Southernilta kiellettiin tapahtuman seurauksena rahoituksen hankkiminen Patreonin kautta. Southernia pidettiin alt-right-liikkeen piirissä 2010-luvulla vetovoimaisena hahmona, joka tuli tunnetuksi näkemyksillään laajamittaisesta maahanmuutosta, islamista ja feminismistä. Joulukuussa 2016 hän julkaisi 82-sivuisen kirjan Barbarians: How the Baby Boomers, Immigration, and Islam Screwed My Generation. Vuonna 2018 Southern julkaisi kiistellyn dokumentin Farmlands, joka käsitteli maanviljelijöiden murhia Etelä-Afrikassa. Southernilta kiellettiin pääsy Isoon-Britanniaan.
Vuonna 2019 Southern lopetti tilapäisesti julkisen toiminnan, meni naimisiin ja muutti miehensä kotimaahan Australiaan. Hän pyrki perinteiseen elämäntapaan, mutta koki tulleensa kaltoinkohdelluksi. Southern sai lapsen, mutta avioliitto päätyi hänen matkustettuaan Kanadaan miehen vastustuksesta huolimatta. Hän ei väittänyt konservatismia eikä käsitystä sukupuolten toisiaan täydentävistä rooleista virheellisiksi, mutta alkoi pitää ensimmäisen aallon feminismin saavutuksia käytännöllisesti arvokkaina.
Aiheesta muualla

Lauren Southern Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Leena Aho

Leena Marjatta Aho (o.s. Ahtiainen) (s. 1938) on suomalainen kasvatustieteilijä ja emeritaprofessori. Hän oli vuosina 1983–2003 Joensuun korkeakoulun kasvatustieteen professori. Hän oli tiedekunnan dekaani kahteen otteeseen. Hänen tutkimuskohteenaan oli ihmisen suhde ympäristöön kasvatuksen kannalta sekä miten sitä koulutusta voi kehittää, joka perustuu tuohon suhteeseen.
Teokset

Lapsi, luonto ja kasvatus, 1987
Lauri Kivari

| Lauri Kivari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1996 (ikä 28) Helsinki
Uran tiedot
Pituus:  181 cm
Laji:  freestylehiihto
Lauri Kivari (s. 23. maaliskuuta 1996 Helsinki) on suomalainen freestylehiihtäjä.
Kivari saavutti vuoden 2012 nuorten talviolympialaisissa hopeaa halfpipessa. Nuorten MM-kilpailuissa hän sijoittui samana vuonna slopestylessa kymmenenneksi. Sotšin vuoden 2014 talviolympialaisissa hän oli slopestylessa 29:s.
Maailmancupin osakilpailussa Kivari on sijoittunut parhaimmillaan kymmenenneksi Copper Mountainin slopestyle-kisassa tammikuussa 2013.
Kuchingin kansainvälinen lentoasema

Kuchingin kansainvälinen lentoasema on Malesiassa Kuchingin kaupungin lähellä sijaitseva lentoasema, joka palvelee Sarawakin osavaltion lounaisosan liikennettä. Lentoasema sijaitsee seitsemän kilometriä Kuchingista etelään.
Lentoaseman terminaalirakennus on mitoitettu viidelle miljoonalle vuosittaiselle matkustajalle[lähde? ] ja Kuchingin lentoasema on Malesian neljänneksi vilkkain. Lentoasema on Malaysia Airlinesin toissijainen keskus[lähde? ]. Vuonna 2010 lentoaseman kautta kulki 3 684 517 matkustajaa ja vuonna 2018 5 564 722 matkustajaa.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
AirAsia: Bintulu, Johor Bahru, Kota Bharu, Kota Kinabalu, Kuala Lumpur, Miri, Penang, Sibu, Singapore
Express Air: Pontianak
Malaysia Airlines: Bintulu, Hongkong, Kota Kinabalu, Kuala Lumpur, Miri, Sibu, Singapore
MASwings  operoijana Malaysia Airlineslle: Bintulu, Kota Kinabalu, Miri, Mukah, Mulu, Pontianak, Sibu, Tanjung Manis
Malindo Air: Kuala Lumpur
SilkAir: Singapore
Rajatarkastukset

Sarawakin osavaltiossa on voimassa autonomia maahantulotarkastusten osalta. Kaikkien Sarawakin ulkopuolelta saapuvien tai lähtevien matkustajien, myös muualle Malesiaan suuntautuvilla lennoilla, on kuljettava maahantulotarkastuksen läpi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kuchingin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kuching International Airport
Käännös suomeksi
Kyle Kulinski

Kyle Kulinski vuonna 2018.
Kyle Kulinski (s.  31. tammikuuta 1988) on yhdysvaltalainen keskusteluohjelman juontaja ja sosiaalidemokraattinen poliittinen kommentaattori. Kulinski on Secular Talk -keskusteluohjelman ja The Kyle Kulinski Show'n juontaja. Tammikuussa 2017 Kulinski liittyi yhteen Cenk Uygurin ja Bernie Sandersin presidenttikampanjan aiempien johtajien kanssa perustaakseen Justice Democrats -liikkeen.
Kudka (joki)

| Kudka Кудка |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Opotška, Puškinskije Gory
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Kudkan valuma-alue
Pinta-ala:  490 km²
Yhtyy:  Velikaja (199 km suistosta)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Kudo
 :  56.700556°N, 28.990000°E
Laskupaikka:  Velikaja
 :  56.865278°N, 28.740000°E
Sivu-uomat:  Izgožka
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  118,9 m  
Laskukorkeus:  63 m  
Korkeusero:  55,9 m
Pituus:  55 km  
Kaltevuus:  1,02 m/km
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Kudka tai Kutka (ven. Кудка, Кутка) on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka on Velikajan sivujoki.
Joen kulku

Joen lähdejärvi on Kudo, joka sijaitsee yli 17 kilometriä Opotškasta kaakkoon päin Opotškan piirissä. Joki alkaa järven eteläpäässä olevasta suorannasta ja se alkaa ensin virtaamaan kohti etelää, jolloin siihen yhtyy idästä tuleva oja ja samalla laskuoja kääntyy kohti lounasta. Babininossa siihen yhtyy kaksi ojaa ja nyt joki kääntyy kohti luodetta. Kun joki saapuu muutaman kilometrin päässä sijaitsevaan Kudkan kylään, se kääntyy pohjoiseen suuntaan. Joki seuraa soistunutta uomaansa autioituneen maaseudun aktiiviviljelyssä olevien peltojen ja turvetuotannosta poistuneiden suoalueiden välistä aluetta. Laajan suoalueen ohitettuaan sen itäpuolelta, joki saapuu pieneen Polukozyrevon kylään (ven. Полукозырево). Kylien välillä on kaksitoista kilometriä. Jokea seuraa Opotskan- ja Puškinskije Goryn piirien välinen piiriraja, mutta joen uoma on välillä toisen piirin alueella kääntyen sitten toisen piirin alueelle. Nyt joki kääntyy kohti luodetta, jossa se yhtyy Velikajaan Zahinon kylän (ven. Захино) lähellä. Velkaja ja Kudka ovat täällä molemmat rajajokia. Joki on meanderoinut koko ajan ja lopussa siitä on aikoinaan irronnut vanhoja uomia ja makkarajärviä, jotka ovat maatuneet tai jääneet lammiksi.
Valuma-alue ja sivujoet

Kudka sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Velikajan valuma-alueella. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi  Itämerellä Suomenlahteen. Velikajan sivujoen Kudkan valuma-alue sijaitsee kokonaan Pihkovan alueella ja sen pinta-ala on 490 neliökilometriä. Kudkan suurin sivujoki on Izgožka (ven. Изгожка), joka on 35 kilometriä pitkä ja jonka valuma-alue on 214 neliökilometriä suuri, yhtyy siihen 17 kilometriä sen joensuusta ylävirtaan päin. Kudkan valuma-alueella on joitakin järviä: Kudo (toinen), Izgožka, Izgožskoje, Koložo, Bykovo ja Kutso.
Hallintoalue

Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (ven. Балтийский бассейновый округ). Joen vesistörekisterin numero on 01030000112102000027857 . Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen.
Huomautuksia

1 2 3 4  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Кудка (река), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
Käännös suomeksi
Leena Bruckner-Tuderman

| Leena Bruckner-Tuderman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. syyskuuta 1952 Oulu (ikä 72)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  ihotautiopin professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Oulun yliopisto (LL 1976, LKT 1977)
Instituutti:  Freiburgin yliopisto, Saksa
Tutkimusalue:  ihon/epiteelin biologian ja patologia, soluväliaineen biologia, tyvikalvot
Palkinnot:  monia
Aiheesta muualla
Kotisivu
Leena Kaarina Bruckner-Tuderman (s. 1. syyskuuta 1952 Oulu) on suomalais-saksalainen ihotautilääkäri, joka toimii Freiburgin yliopiston ihoklinikan lääketieteellisenä johtajana ja ihotautiopin professorina.
Hän valmistui Oulun yliopistosta lääkäriksi 1976 (LL), sekä lääketieteen ja kirurgian tohtoriksi 1977.
Professori Bruckner-Tuderman on saanut urallaan monia palkintoja ja muita tunnustuksia. Vuonna 1992 hän sai Cloetta-palkinnon ja vuonna 1993 Zürichin yliopiston Friedrich Götz -säätiön tutkimuspalkinnon. Hänet valittiin Saksan kansallinen tiedeakatemia Leopoldinan jäseneksi vuonna 2007. Vuonna 2009 hänelle myönnettiin Eva Luise Köhlerin harvinaisten sairauksien tutkimuspalkinto. Vuonna 2010 hänet valittiin Heidelbergin tiedeakatemian jäseneksi ja vuonna 2012 Berlin-Brandenburgin tiedeakatemian jäseneksi. Vuonna 2014 hän sai kansainvälisen matriisibiologian seuran (ISMB) Distinguished Investigator -palkinnon Award. Vuonna 2015 hänet valittiin Budapestin lääketieteellisen Semmelweis-yliopiston kunniatohtoriksi. Vuonna 2016 hän sai Euroopan dermatologian ja venereologian akatemian tiedepalkinnon (EADV Scientific Achievement Award). Vuonna 2017 hänet kutsuttiin Oulun yliopiston kunniatohtoriksi.
Aiheesta muualla

Google Scholar -haku: Leena Bruckner‐Tuderman (englanniksi) (scholar.google.com)
Leena Bruckner-Tuderman – how the skin functions[vanhentunut linkki] (englanniksi) (gesundheitsindustrie-bw.de)
Köhler-Preis an Freiburger Hautärztin (3.3.2009) (saksaksi) (tagesspiegel.de)
Kongsvinger IL

Kongsvinger IL Toppfotball on norjalainen vuonna 1892 perustettu jalkapalloseura Kongsvingeristä Hedmarkista. Seura pelaa kotiottelunsa Gjemlesund Stadionilla ja on Kongsvinger Idrettslagin jalkapallojaos. Seura pelaa Norjan miesten toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Adeccoligaenissa.
Seura pelasi Norjan korkeimmalla sarjatasolla yhtäjaksoisesti vuosina 1983–1999, vaikka sen taloudelliset resurssit olivat niukat. Joukkue menestyi hyvin ja oli parhaimmillaan liigassa toinen kaudella 1992 sekä kahdesti kolmas. Seura esiintyi myös eurokentillä ja kaudella 1993/94 se pelasi UEFA Cupissa historiallisen 1–1 tasapelin Juventusta vastaan. Seura putosi kauden 1999 jälkeen pääsarjasta ja taloudellisten vaikeuksien syventyessä 2001 myös ykkösdivsioonasta kolmannelle sarjatasolle.
Vuonna 2003 KIL aloitti paluun takaisin kohti Norjan huippua Vegard Skogheimin opein voittamalla sarjansa ja nousemalla Adecco-liigaan. Seuraavalla kaudella nuori joukkue taisteli jopa noususta Tippeligaeniin, mutta hävisi nousukarsinnoissa FK Bodø/Glimtille yhteismaalein 4–1. Lopulta kaudella 2009 paluu pääsarjaan toteutui, kun KIL sijoittui Adeccoligaenissa kolmanneksi ja pudotti ratkaisevassa nousukarsintaotteluparissa Sparta Sarsborgin yhteismaalein 5–4.
KIL:n visiitti Tippeligaenissä jäi kuitenkin kauden 2010 mittaiseksi, sillä kauden päätteeksi seura oli sarjassa toiseksi viimeisenä ja putosi suoraan takaisin Adeccoligaeniin. Kauden jälkeen seuran menestysvuosien päävalmentaja Per Brogeland palasi takaisin joukkueen peräsimeen.  Hän ei kuitenkaan saanut KIL:n peliä kulkemaan ja vanhoista saavutuksista huolimatta Brogelandin kolmas pesti päättyi potkuihin jo elokuun lopussa. Valmentajan tehtäviin palasi seuralle jo tutuksi tullut Tom Nordlie.
Meriitit

Norjan liiga
Hopeaa: 1992
Pronssia (2): 1986, 1987
Norjan cup
Välierät (4): 1983, 1990, 1992, 1996
Entisiä pelaajia

Even Pellerud
Christer Basma
Vidar Riseth
Jon Inge Høiland
Entisiä valmentajia

Ingvar Stadheim (1986)
Even Pellerud (1987–1989)
Kent Karlsson (1990)
Per Brogeland (1992–1995, 1998–1999, 2011)
Vegard Skogheim (2003–2006)
Tom Nordlie (2008–2009, 2011–2012)
Trond Amundsen (2009–2010)
Tony Gustavsson (2010)
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Kannattajien kotisivut
Tilastosivusto
Kongthong

| Kongthong |
| --- | --- |
 Kongthong
 Koordinaatit: 25°19′48″N, 91°49′22″E 
Valtio:   Intia
Osavaltio:  Meghalaya
Piirikunta:  East Khasi Hills
Väkiluku (2011):  567
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kongthong on kylä Intian Meghalayan osavaltiossa. Se tunnetaan esimerkiksi paikallisesta lauluperinteestä jingrwai iawbei. Kylän asukasluku oli vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 567.
Maantiede ja hallinto

Kongthong sijaitsee Intian koillisosassa Meghalayan osavaltiossa. Hallinnollisesti se on osa East Khasi Hills -piirikuntaa. Kylää ympäröivällä alueella on jyrkkiä harjanteita, rotkoja ja tiheää viidakkoa. Kylästä on tieyhteys osavaltion pääkaupunkiin Shillongiin. Lähellä sijaitsee myös joskus maailman sateisimpana paikkana mainittu Cherrapunji.
Intian perustuslain mukaisesti paikallishallintoa johtaa vaaleilla valittava kylänpäämies eli sarpanch.
Historia

Paikallisen kansanperinteen mukaan kylä on perustettu ennen paikallista Sohran kuningaskuntaa, joka perustettiin 1500-luvun alkupuolella. Heimokuningaskunnan keskus oli Cherrapunji.
Kylä oli pitkään hyvin eristyksissä, eikä siitä ole kirjoitettu paljon. Esimerkiksi muuttaminen kylän ulkopuolelle työn, opintojen tai muun syyn vuoksi on yleistynyt vasta hiljattain. Myöhemmin on kaavailtu matkailun kehittämistä alueelle. Se on nimitetty ehdokkaaksi esimerkiksi UNWTO:n parhaan turistikylän palkinnon saajaksi.
Kulttuuri

Kongthong tunnetaan esimerkiksi paikallisesta lauluperinteestään jingrwai iawbei. Nimi tarkoittaa melodiaa (jingrwai) klaanin esiäidin (iawbei) kunniaksi. Kaukaa laulut kuulostavat vihellyksiltä, jollaisiksi niitä joskus myös kutsutaan. Perinteen mukaan paikalliset saavat syntyessään normaalin nimen ohella laulettavan nimen. Laulujen tarkoitus oli pitää yhteyttä esimerkiksi metsästysretkien aikana. Niiden uskottiin myös karkottavan pahoja henkiä. Lauluperinteen uskotaan olevan vanha, mutta sitä on dokumentoitu vasta hiljattain. Ensimmäisessä tieteellisessä julkaisussa sitä kuvailtiin vuonna 2016.
Muiden khasien tapaan kylän asukkaiden yhteiskuntajärjestelmä on matrilineaarinen.
Väestö

Kongthongin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 567. Etniseltä taustaltaan paikalliset ovat khaseja. Kylän lukutaitoisuus oli 69,33 prosenttia eli osavaltion keskimääräistä pienempi.
Niin sanottu "elävä silta" lähellä kylää.
Lane moje

| Lane moje |
| --- | --- |
 Željko Joksimović ja Ad Hoc Orchestra esittämässä kappalettaan Eurovision laulukilpailussa.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Željko Joksimović
Säveltäjä(t):  Željko Joksimović
Sanoittaja(t):  Leontina Vukomanović
Euroviisutiedot
Vuosi:  2004
Maa:  Serbia ja Montenegro
Kieli:  serbia
Sijoitus:  2.
Pisteet:  263
Sijoitus semifinaalissa:  1.
Pisteet semifinaalissa:  263
Lane moje (suom. Rakkaani) on Željko Joksimovićin ja Ad Hoc Orchestran esittämä kappale, jolla he edustivat Serbia ja Montenegroa vuoden 2004 Eurovision laulukilpailussa Turkin Istanbulissa.
Kappale kilpaili ensimmäistä kertaa järjestetyssä semifinaalissa, jonka se voitti ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 24. maan joukosta toiseksi.
Lane Garrison

| Lane Garrison> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Lane Edward Garrison
Syntynyt: 23. toukokuuta 1980 (ikä 44) Dallas, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2004–
Merkittävät roolit:  David Apolskis (Pako)
Aiheesta muualla
IMDb 
Lane Edward Garrison (s. 23. toukokuuta 1980 Dallas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Davidina televisiosarjassa Pako. Garrison on esiintynyt myös muun muassa elokuvassa Shooter. Garrisonilla oli myös merkittävä rooli elokuvassa  Camp X-Ray.
Kudo (järvi Zvonskajan volostissa)

| Kudo Кудо-Полехновское |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Opotškan piiri
Koordinaatit:  56°38′19″N, 28°43′46″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Kudkan valuma-alue
Laskuoja:  oja Kudkaan
Järvinumero:  01030000111102000026264
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  118,9 m
Pituus:  2,5 km 
Leveys:  0,92 km 
Pinta-ala:  1,61 km² 
Tilavuus:  0,013 km³ 
Keskisyvyys:  8 m 
Suurin syvyys:  18 m 
Valuma-alue:  6,7 km² 
 fiKudo 
Kudo tai Kudo-Polehnovskoje (ven. Кудо-Полехновское) on järvi Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueen Opotškan piirissä. Saman piirin alueella on 17 kilometrin päässä toinenkin Kudojärvi.
Maantietoa

Järvi on 2,5 kilometriä pitkä, 920 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,61 neliökilometriä eli 161 hehtaaria. Se sijaitsee yli 7 kilometriä Opotškasta kaakkoon päin. Järvellä on kolme lahtea, joilla on pyöreä muoto. Pohjoisin lahti on pienen niemen suojaama muusta järvestä erillinen osa. Kaksi muuta lahtea sijaitsevat järven kaakkoispäässä saman niemen eri puolilla. Järven rannat ovat olleet peltomaiden ympäröimät. Viljelytoiminta on laantunut hieman ja osa pelloista ovat niittymäita. Järven itärannalla sijaitsee kaksi kylää Kisljaki (Кисляки) ja Polehnovo (Полехново). Niille tulee tiet oheiselta maantieltä P-23.
Luontoarvoja

Järven pohja on hiekkaa, soraa tai muuta harjuainesta, rannoilla on hiekkarantoja ja sen rannat ovat usein myös kiviset. Järven ympäristössä on peltomaiden joukossa niittyjä, metsäsaarekkeita ja ihmisten puutarhoja. Järven kalastossa on runsaasti kalalajeja: lahna, hauki, ahven, salakka, pasuri, suutari, karppi, pasuri, suutari, ruutana, made, säyne ja mutakala. Järvessä esiintyy myös rapua.
Vesistösuhteita

Kudo sijaitsee Kudkan valuma-alueella. Kudka on Velikajan sivujoki ja kuuluu siten myös Velikajan valuma-alueeseen, joka on Narvanjoen vesistöalueen eteläisin osa. Velikaja laskee Peipsijärveen, mistä Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Itämerellä Suomenlahteen. Järvi sijaitsee maaston painaumassa, jonka pohjoispuolella on lisäksi kaksi muut järveä Žadry (ven. Жадры) ja Nivno. Nivno kuuluu kuitenkin toisen sivuojan Nivnitsan valuma-alueeseen. Järveen laskee joitakin lähiympäristön pelto-ojia ja sen oma laskuoja alkaa järven pohjoispäästä ja yhtyy Kudkajokeen alempana. Järven valuma-alueen koko ilmoitetaan lähteestä riippuen olevan 7,4  tai 6,7 neliökilometriä.
Huomautuksia

1 2 3 4  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus sekä asutus on tarkistettu Internetin karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
↑  Järven tilavuus on laskettu kertomalla järven pinta-ala sen keskisyvyydellä.
1 2 3 4  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Кудо (озеро, Звонская волость), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
Käännös suomeksi
Lava Hay

Lava Hay oli kanadalainen folk rock -yhtye, joka julkaisi kaksi studioalbumia 1990-luvun alussa. Se oli Suzanne Littlestä ja Michelle Gouldista koostunut duo.
Lava Hayn jäsenet tutustuivat alun perin Torontossa, Ontariossa vuonna 1986. He levyttivät vuonna 1989 albumin, jota oli tarkoitus levittää omakustanteena, mutta pian heistä kiinnostui levy-yhtiö Nettwerk. Yhtye sai levytyssopimuksen, miksasi albumin uudelleen ja julkaisi sen vuonna 1990 nimellä Lava Hay.
Lava Hay teki musiikillista yhteistyötä The Grapes of Wrathin kanssa, ja molemmat solistit menivät naimisiin sen jäsenten kanssa: Michelle Gould Vincent Jonesin ja Suzanne Little Tom Hooperin kanssa. Lava Hayn toinen albumi With a Picture in Mind (1992) jäi sen viimeiseksi. Yhtye hajosi virallisesti vuonna 1994; Gould perusti sen jälkeen yhtyeen Taste of Joy ja Little aloitti soolouran.
Kursk (taideteos)

Kursk, yleiskuva näyttelyssä.
Kursk on Markus Copperin tekemä taideteos, joka valmistui vuonna 2004. Se koostuu kahdeksasta sukeltajasta, jotka riippuvat lattiapinnan yläpuolella kulmikkaassa, sivuiltaan avoimessa teräskehikossa. Kehikon yhdellä reunalla on kaareva teräksinen levy, jota hahmot kolkuttavat jakoavaimilla. Sukeltajat on toteutettu silikonivaluna. Kypärien ristikot on leikattu käytetyistä ostoskärryistä ja ne on valaistu sisältäpäin.
Teosta ohjaa keltaista valoa hohtava sähköyksikkö, joka on erillään teräskehikon rajaamasta teoksesta. Copper itse nimitti tätä sähköyksikköä alttariksi.
Kursk kuuluu Jenny ja Antti Wihurin rahaston kokoelmaan.
Copper käytti teoksesta työnimeä ”Sukeltajat”.
Vuonna 2000 Barentsinmerellä haaksirikkoutui ydinsukellusvene Kursk, joka vei mukanaan miehistön 118 jäsentä. Copperin teos kuvaa pelastajia  sukellusveneen ulkopuolella ja heidän epätoivoisia yrityksiään saada vastauksia hiljaisen aluksen sisältä.
Kursk on ollut esillä muun muassa Helsingissä, Rovaniemellä, Tallinnassa, New Yorkissa, Berliinissä, Moskovassa, Budapestissä ja Olstzynissä Slovakiassa.
Esitystavat

Copperin suurikokoiset teokset on usein sijoitettu erillisiin tiloihin. Suomalaisia nykykuvanveistäjiä tutkinut Saara Karhunen totesi, että varsinkin Kurskin katsoja joutui erittäin lähelle teosta. Hän haastatteli Copperia Kiasman näyttelyn yhteydessä, ja tämän mukaan teoksille eristetty tila oli Kiasman yhtenäiseen näyttelytilaan ripustetussa kolmen taiteilijan ryhmänäyttelyssä käytännön sanelema pakko. Samalla ahdas ja pimeä tila oli kuitenkin teoksen sisällön kannalta tarkoituksenmukainen: ”Sen on tarkoitus olla ahdistava duuni”.
New Yorkin PS-1 näyttelytilan johtaja Alanna Heiss kirjoitti suomalaista taidetta esitelleestä Arctic Hysteria-näyttelystä, että Kursk on niin vahva työ, että se voi olla joillekin katsojille liikaakin. "Siksi se on pantu esille niin, että sukeltajia voi myös katsoa ovelta, eikä tarvitse välttämättä mennä sisään pimeään kumipukuhahmojen kanssa."
Kriitikoiden kirjoituksia

Jukka Yli-Lassila kirjoitti vuonna 2004 Sculptor-gallerian takatilaan sijoitetusta Kurskista, joka on mahdollista ohjelmoida liikkeeseen.
"Kyseessä on taannoisesta sukellusveneonnettomuudesta alkusysäyksensä saanut näyttämöllinen tilateos.
Kurskin sukeltajilla on käsissään mahtavat jakoavaimet, joiden liikkeen kuvanveistäjä - kaiken tämän Luoja ja ylin operaattori - halutessaan käynnistää. Pelkkä hahmojen huutava hiljaisuuskin on vakuuttavaa.
Copper korostaa paitsi koneen vaivatonta toimivuutta, myös sen esteettistä kauneutta ja outoa inhimillisyyttä.
Modernismin koneoptimismi lupaili ihmiselle loputtoman virtaviivaista kehityskulkua, mutta Kurskissa tämä kehitysusko (tai -uskonto) on jalostunut silkaksi klaustrofobiseksi painajaiseksi.
Harvoin Suomessa näyttelyjä pitävä Markus Copper juhlistaa megalomaanisilla teoksillaan Galleria Sculptorin 25-vuotista taivalta tavalla, joka hakee vertaistaan."
Timo Valjakka kirjoitti, että Copperin suuret ja klaustrofobisesti esille asetetut teokset Kursk (2004) ja Estonia (2007) tuovat traagisiin onnettomuuksiin liittyvät tuntemukset lähes käsin kosketeltaviksi.
Kuvia teoksesta

Kursk, 2004.
yksityiskohta teoksesta, "alttari"
yksityiskohta
Aiheesta muualla

What really happened to Russia's 'unsinkable' sub, The Guardian 5.8.2001