stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Itävalta-Unkarin kompromissi
Ehdot ja kompromissin kehittyminen

Itävallan keisarikunta ja Unkarin kuningaskunta muodostivat kahdesta autonomisesta yksiköstä kaksoismonarkian. Kummallakin oli oma liberalismin innoittama perustuslakinsa, oma parlamenttinsa ja oma budjetti. Molempien parlamenttien kamarit lähettivät edustajansa eräänlaiseen yhteiseen parlamenttiin äänestämään yhteisestä budjetista.
Ensimmäinen kompromissi, allekirjoitettu vuonna 1867, määritteli tulevien kompromissien (1877–1887–1900–1907) ehdot. Se määritteli yhteiset asiat (ulkopolitiikka, sota, Bosnia-Hertsegovinan hallinnointi vuodesta 1878 alkaen ja näiden tehtävien rahoittaminen), ja asiat ”joiden ratkaisu sopimuksen mukaan oli tarkoituksen mukaista” (tulli- ja rahaliitto, posti, rautatiet).
Kompromissi oli kymmenvuotinen ja se tuli neuvotella uudelleen joka kymmenes vuosi. Suurin osa neuvotteluista koski osapuolien osallistumista yhteiseen budjettiin; vuonna 1867 Itävalta rahoitti budjetista 70 % ja Unkari 30 %. Vuoteen 1907 mennessä Unkarin osuus nousi 35 %:iin yhteisestä budjetista.
Sopimus päättyi 31. lokakuuta 1918.
Iyo Sky

| Iyo Sky |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. toukokuuta 1990 (ikä 34)  Kamakura, Kanagawa 
Kansalaisuus:   Japani 
Showpainija
Kehänimet:  Iyo Sky   Io Shirai    Biba Kasai
Aktiivisena:  2007-
Pituus:  155 cm 
Paino:  54 kg 
Kouluttajat:  Takashi Sasaki   Tomohiko Hashimoto
Masami Ōdate (jap. 大館昌美, Ōdate Masami; s. 8. toukokuuta 1990 Kamakura, Japani)  on japanilainen showpainija. Ōdate työskentelee WWE-showpainiorganisaatiossa nimellä Iyo Sky. Hän on Raw-brändin alaisuudessa ja hän on Damage CTRL:n jäsen. Iyo Sky on hallitseva Women’s World Championship (WWE)-mestari ensimmäistä kertaa.
Uran alku

Ōdate aloitti painiuransa vuonna 2007 vanhemman sisarensa Mio Shirain rinnalla 16-vuotiaana edustaen Team Makehenia. He painivat eri japanilaisissa painiorganisaatioissa freelancereina, kuten Pro Wrestling Wave ja Sendai Girls' Pro Wrestling. Vuonna 2008 he debytoivat yhdessä Japanin suurimmista ammattipainin promootioista, All Japan Pro Wrestlingissä. Ensimmäisen mestaruutensa sisaret voittivat seuraava vuonna voittaen World Young Women's Tag Team -mestaruuden huhtikuussa. He pitivät mestaruutta hallussaan saman vuoden marraskuuhun asti.
Vuonna 2010 Shirai matkusti Meksikoon, jossa hän aloitti paikallisessa painikoulussa jatkokoulutuksen ja aloitti työskentelyn International Wrestling Revolution Group (IWRG) -organisaatiossa kehänimellä Biba Kasai. Hieman myöhemmin hän ja siskonsa Mio ottelivat AAA Worldwidessa, jolla oli yhteistyösopimus IWRG:n kanssa. AAA:ssa heidän tunnettiin nimillä Oyuki ja Kaguya. Vuonna 2012 Shirain palattua Japaniin hänet pidätettiin epäiltynä marihuanan salakuljetuksesta. Tämä johti kahden vuoden taukoon, ennen kuin hän palasi jälleen takaisin Meksikoon vuonna 2014.
Vuonna 2013 Shirai voitti ensimmäisen henkilökohtaisen mestaruutensa Stardom-organisaatiossa. Shirai voitti Alpha Femalen ja hänestä tuli kolmas World of Stardom Champion -mestari. Hän piti mestaruutta hallussaan 468 päivää. Shirai onnistui saamaan  World of Stardom Champion -mestaruutensa aikana haltuunsa myös NEO High Speed Title -mestaruuden. Tätä mestaruutta hän piti hallussaan 292 päivää. Vuonna 2015 Shirai voitti toista kertaa World of Stardom Champion -mestaruuden Meiko Satomuralta ja piti tällä kertaa mestaruutta hallussa 546 päivää.  Toukokuussa 2018 Stardom ilmoitti Shirain lähdöstä, ja hän otteli viimeisen Stardomissa ottelunsa 10.6.2018.
WWE

Shirain ensi esiintyminen WWE:ssä tapahtui marraskuussa 2018 NXT TakeOver: WarGames-tapahtumassa. Seuraavan vuoden huhtikuussa Shirai pääsi ottelemaan NXT Women's Championship-mestaruudesta Bianca Belairia vastaan, mutta ei onnistunut voittamaan mestaruutta itselleen. Seuraavan vuoden aikana Shirai pääsi ottelemaan useamman kerran NXT:n mestaruudesta sitä kuitenkaan saamatta. Heinäkuussa 2020 NXT TakeOver: In Your House-tapahtumassa Shirai onnistui voittamaan ensimmäisen mestaruuden WWE:ssä. Hän voitti NXT Women's Champions-mestaruuden Charlotte Flairiltä kolmiottelussa, jossa oli mukana myös Rhea Ripley Hän piti mestaruutta hallussaan 304 päivää, kunnes hävisi sen Raquel Gonzálezille NXT TakeOver: Stand & Deliver-tapahtumassa huhtikuussa 2021. The Great American Bash-tapahtumassa Shirai voitti yhdessä  Zoey Starkin kanssa NXT Women's Tag Team Championship-mestaruuden The Way-joukkueelta. He pitivät mestaruutta hallussaan 111 päivää a hävisivät mestaruuden Toxic Attraction-ryhmälle Halloween Havoc-tapahtumassa. Viimeisen ottelunsa NXT:ssä hän otteli huhtikuussa 2022.
Shirai siirtyi WWE:n pääsarjaan tekemällä ensiesiintymisen elokuussa SummerSlam-tapahtumassa uuden ryhmänsä Damage CTRL:n kanssa, johoon kuului myös Bayley ja Dakota Kai. Shirai esiteltiin uudella kehähimellä Iyo Sky. 12.syyskuuta Iyo Sky ja Dakota Kai voittivat ensimmäistä kertaa WWE Women’s Tag Team Championship-mestaruus Aliyah ja Raquel Rodriguezilta. He pitivät mestaruutta hallussaan 48 päivää häviten sen Asukalle ja Blissille. Damage CTRL:n onnistui kuitenkin saamaan mestaruuden takaisin viikkoa myöhemmin Crown Jewel-tapahtumassa. Lopulta he menettivät mestaruuden 114 päivää myöhemmin Becky Lynchille ja Litalle.
Iyo Sky voitti kesällä 2023 Money in the bank-tapahtumassa tikapuuottelun ja salkun missä on sopimus otella mistä tahansa mestaruudesta milloin haluaa. Hän rahasti salkun SummerSlam-tapahtumassa kuukautta myöhemmin ja voitti WWE Women’s Championship-mestaruuden päihittimällä Bianca Belairin, joka taas oli voittanut mestaruuden vain hetkeä aikaisemmin. Iyo Sky piti mestaruutta hallussaan 246 päivää, kunnes hävisi Wrestlemania XL:ssä entiselle Damage CTRL.n jäsenelle Bayleylle mestaruuden.
Mestaruudet ja saavutukset

Pro Wrestling Wave
TLW World Young Women's Tag Team Championship (1 kerta) yhdessä Mio Shirain kanssa
World Wonder Ring Stardom
Artist of Stardom Championship (6 kertaa)
Goddess of Stardom Championship (1 kerta)
High Speed Championship (1 kerta)
SWA World Championship (1 kerta)
Wonder of Stardom Championship (2 kertaa)
World of Stardom Championship (2 kertaa)
WWE
WWE Women's Championship (1 kerta)
Women’s World Championship (WWE) (1 kerta)
WWE Women’s Tag Team Championship (2 kertaa) – yhdessä Dakota Kai
NXT Women's Championship (1 kerta)
NXT Women's Tag Team Championship (1 kerta) – yhdessä Zoey Stark
Naisten Money in the Bank (2023)
Women's Dusty Rhodes Tag Team Classic (2022) – with Kay Lee Ray[299]
Ioy Sky WWE Women's Championship-mestarina lokakuussa 2023
M-luokka

M-luokka voi tarkoittaa:
Asevoimissa:
M-luokan fregatit, vaihtoehtoinen nimitys Karel Doorman -luokan fregateille
M-luokka (miinanraivaaja, Alankomaat), maailmansotien välillä valmistettu miinanraivaajaluokka
M-luokka, toisen maailmansodan aikainen hävittäjäluokka
M-luokka (hävittäjä, 1913), ensimmäisen maailmansodan aikainen hävittäjäluokka
M-luokka (hävittäjä), toisen maailmansodan aikainen hävittäjäluokka
M-luokka (sukellusvene, Britannia), sukellusveneluokka
M/"Maljutka"-luokka, toisen maailmansodan aikainen sukellusveneluokka
M-luokka (miinanraivaaja, Saksa), toisen maailmansodan aikainen miinanraivaajaluokka
M-luokka (risteilijä), suunniteltu risteilijäluokka
M-luokka (sukellusvene, Yhdysvallat), sukellusveneluokka
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”M-luokka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Emma Normandialainen

Emma Normandialainen kahden poikansa kanssa
Emma Normandialainen (n. 988 – 6. maaliskuuta 1052) oli normanniprinsessa, josta tuli kaksi kertaa Englannin kuningatar vuosina 1002–1035.
Suku

Hän oli Normandian herttua Rikhard I Pelottoman tytär tämän toisesta avioliitosta Gunnoran kanssa.
Avioliitot ja jälkeläiset

Emma avioitui ensimmäisen kerran Englantia hallinneen Ethelred II Neuvottoman kanssa vuonna 1002. Tämän kuoltua vuonna 1016 hän avioitui tanskalaisen Knuut Suuren kanssa vuonna 1017, joka Englannin lisäksi hallitsi myös Tanskaa ja Norjaa. Liitto kesti Knuutin kuolemaan vuoteen 1035 asti.
Emman ja Ethelredin poika, Edvard Tunnustaja, hallitsi Englannin kuninkaana, samoin Knuutin ja Emman poika Knuut III Hardeknut. Emma Normandialainen tuki poikaansa Hardeknutia Englannin kuninkaaksi. Myös hänen kahdesta poikapuolestaan tuli Englannin kuninkaita.
Leskikuningatar Emma syytti jaarli Godwinia poikansa Alfredin murhasta, mutta juonikas Godwin lahjoitti kuningas Hardeknutille sotalaivan ja selvisi näin ilman rangaistusta. Alfred kuoli raakalaismaisen pahoinpitelyn seurauksena ja oli Edvard Tunnustajan veli.
IK Pantern

| IK Pantern |
| --- | --- |
Perustettu:  1959
Kaupunki:   Malmö
Kotiareena:  Kirsebergs Ishall
– kapasiteetti:  1 500
Sarjataso:  HockeyEttan
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Joakim Tillgren
Päävalmentaja:   Emil Carnestad
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
IK Pantern on ruotsalainen jääkiekkoseura Malmön kaupungista. Joukkue pelaa Ruotsin kolmanneksi korkeimalla sarjatasolla HockeyEttanissa. Joukkue on perustettu vuonna 1959 ja sen on suuremman osan kausistaan pelannut maan kolmanneksi korkeimmalla sarjaportalla.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit> Numero | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka | Maalivahdit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 31 |  | Lucas Arrhagen | L | 2025 |  |  |
| 37 |  | Ondřej Haloda | L | 2025 | Uherské Hradiště, Tšekki |  |
| Puolustajat> Numero | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka | Puolustajat>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 29 |  | Elias Ask | L | 2025 | Staffanstorp, Ruotsi |  |
| 52 |  | Anton Hansson | L | 2025 |  |  |
| 58 |  | Jonatan Svensson | L | 2025 |  |  |
| 76 |  | Markus Hansson | R | 2025 |  |  |
| 86 |  | Leon Matthiasson | R | 2025 |  |  |
| Hyökkääjät> Numero | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Pelipaikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 8 |  | Pontus Svensson | L | LH | 2025 |  |
| 9 |  | Isak Ivehed | L | H | 2025 | Malmö, Ruotsi |
| 10 |  | Isac Göransson | L | KH | 2025 |  |
| 11 |  | Max Buredal | R | KH | 2025 |  |
| 17 |  | Adam Ringdahl | L | LH | 2025 |  |
| 23 |  | Emil Sahlin | L | OLH | 2025 | Lund, Ruotsi |
| 55 |  | Carl Abbenäs | R | OLH | 2025 | Karlskrona, Ruotsi |
| 63 |  | Freddie Larsson | L | OLH | Laina | Helsingborg, Ruotsi |
| 71 |  | Daniel Andersson | L | KH | 2025 | Malmö, Ruotsi |
| 92 |  | Tobias Jarnvi | R | VLH | 2025 | Malmö, Ruotsi |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Emil Carnestad
Apuvalmentaja: Johan Molldén
Apuvalmentaja: Emil Turesson
Toimitusjohtaja: Joakim Tillgren
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
HockeyAllsvenskan
AIK IF
Almtuna IS
BIK Karlskoga
Djurgårdens IF Hockey
IK Oskarshamn
IF Björklöven
Kalmar HC
Mora IK
Nybro Vikings IF
Södertälje SK
Tingsryds AIF
Vimmerby HC
Västerås IK
Östersunds IK
Neuvostoliiton divisioonat talvisodassa

Neuvostojoukot ylittävät Rajajoen.
Talvisodan aikaiset puna-armeijan divisioonat esitellään tässä artikkelissa taulukkomuodossa niiden numeron, perustaneen sotilaspiirin, perustamispaikan, miehistön palvelussuhteen, suomalaisen tiedustelun ensimmäisen havainnon ja sijoituksen Suomen rintamalle suhteen. Lisäksi osasta divisioonia kerrotaan niiden aikaisempia vaiheita tai muuta niihin liittyvää.
Neuvostoliiton jatkuvien lisäkeskitysten taustatekijöitä > Sodan alkutilanne

Neuvostoliiton sodanjohto keskitti ennen talvisodan alkua Suomen vastaiselle rajalle yhteensä 18 divisioonaa, joka oli siis melko tarkasti (Huom. Sodan noin kahden ensimmäisen viikon aikana Suomen varusmiesvoimien vahvuus ei ollut kuin neljä divisioonaa, ennen kuin kenttäarmeija saatiin toimintakykyiseksi) kaksinkertainen suomalaisiin joukkoihin nähden. Lisäksi Suomen vastaiselle rintamalle siirtymiseen liittyvät käskyt olivat todennäköisesti annettu jopa 8–10 divisioonalle, joista kahden siirtomääräys liittyi osin myös mahdolliseen länsivaltojen sekaantumiseen käytävään sotaan.
Puna-armeijan laatimien suunnitelmien mukaan neuvostojoukkojen olisi pitänyt helposti lyödä Suomen heikosti varustettu armeija. Koko sodan arvioitiin ennakkoon kestävän vain muutaman viikon ajan (muun muassa Helsinki oli tarkoitus vallata noin kahdessa viikossa).
Neuvostoliiton sodanjohdon suunnitelmien epärealistisuuden taustalla oli ilmeisesti ainakin osin sikäläisten tiedustelupalvelujen (GRU ja KGB) lähes täydellinen epäonnistuminen suomalaisten taistelutahdon arvioinnissa. Tästä eräänä merkittävänä osoituksena oli ns. Terijoen hallituksen perustaminen sodan toisena päivänä. Kyseisen ”nukkehallituksen” puolustusministerin alaisuuteen oli suunniteltu kokonaista armeijakuntaa, joka koostuisi osin Neuvostoliittoon 1920- ja 1930-luvuilla loikanneista suomalaisista ja ennen kaikkea sodan aikana rintamalinjan yli siirtyneistä vapaaehtoisista. Tätähän ei sodan aikana käytännössä juuri tapahtunut aivan muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta.
Neuvostoliiton jatkuvien lisäkeskitysten taustatekijöitä > Joulukuun tapahtumat

Sodan alkuvaiheessa, jolloin suomalaiset joukot vielä ”harjoittelivat” sodankäyntiä tosioloissa, puna-armeijan eteneminen näytti lähtevän liikkeelle toivotulla tavalla. Etenemisvauhtihan oli jopa luokkaa kymmenen kilometriä vuorokauden aikana (Huom. Alkusodassa varusmiesdivisioonien tarkoitus olikin juuri viivytystaistelu, jotta kenttäarmeija kerittäisiin järjestämään toimintakykyiseksi. Suomen sodanjohdon suunnitelma oli vetäytyä viivyttäen väliasemien kautta pääpuolustusasemaan) . Tässä vaiheessa tosin alkoi Neuvostoliiton sodanjohdon tietoon todennäköisesti tulla myös tapahtumia, jotka eivät tukeneetkaan kaikkia ennakko-odotuksia.
Neuvostoliiton sodanjohdolle on todennäköisesti jo hyvin pian talvisodan alkamisen jälkeen selvinnyt se tosiasia, että suomalaisten laajat "loikkaukset" puna-armeijan puolelle eivät ennakko-odotuksista huolimatta toteutuneetkaan.
Suomen itsenäisyyspäivään (6. joulukuuta) mennessä puna-armeija oli saavuttanut Karjalankannaksella lähes kaikilta osiltaan suomalaisten pääpuolustuslinjan eli Mannerheim-linjan. Muun muassa Summan ja Taipaleen lohkoilla pyrkivät neuvostojoukot ensin murtamaan puolustuksen ns. suoraan liikkeestä, mutta mihinkään merkittävään menestykseen taistelut eivät johtaneet suomalaisten puolustuksen tiivistymisen vuoksi.
Nopeasti neuvostojoukot kehittivät Karjalankannaksella hyökkäyksensä läpimurtoyritykseksi ennen joulua, mutta tulivat torjutuiksi.
Samaan aikaan Laatokan pohjoispuolella puna-armeijan yksiköt olivat joutuneet alati kasvaviin vaikeuksiin ja olivatpa suomalaisjoukot onnistuneet Tolvajärven ja Ägläjärven alueella suorittamaan menestyksekkäitä vastahyökkäyksiäkin. Kuun loppua kohden tuli Neuvostoliiton sodanjohdolle lisää huonoja uutisia muun muassa Suomussalmen alueelta, jossa suomalaiset alkoivat merkittävästi ahdistaa yhtä puna-armeijan divisioonaa, eikä Laatokan Karjalassa vaikuttanut menevän yhtään sen paremmin.
Kaikki nämä syyt johtivat Neuvostoliiton sodanjohdossa ratkaisuihin, joiden tuloksena Suomen vastaiselle rintamalle päätettiin siirtää jopa 16 uutta divisioonaa sodan nopeaksi ratkaisemiseksi. Neuvostoliiton johdolla alkoi olla jo kiire sodan loppuunsaattamisessa, koska Kansainliitto oli erottanut sen jäsenyydestään Suomeen kohdistuvan hyökkäyksen johdosta ja vaara muiden valtioiden sekaantumisesta konfliktiin alkoi koko ajan kasvaa. Länsimaista muun muassa Yhdistynyt kuningaskunta ja Ranska alkoivat olla enenevässä määrin kiinnostuneita tapahtumista pohjoisessa Euroopassa. Tosin mainittujen valtioiden motiivi läsnäololleen Pohjois-Euroopassa liittyi ensisijaisesti Pohjois-Ruotsin rautamalmiesiintymiin.
Neuvostoliiton jatkuvien lisäkeskitysten taustatekijöitä > Tammikuun tapahtumat

Tammikuun aikana Neuvostoliitto suoritti joukkojensa siirtoja Karjalankannakselle valmistautuessaan uuteen (sittemmin menestyneeseen) läpimurtohyökkäykseen suomalaisten pääasemaa eli Mannerheim-linjaa vastaan.
Laatokan ja Jäämeren väliselle alueelle puna-armeijan johto joutui keskittämään uusia joukkoja suomalaisten saavuttamien merkittävien voittojen johdosta muun muassa jo aiemmin mainituilla alueilla. Lisäksi suomalaisjoukot olivat onnistuneet saartamaan ja aloittamaan mottitaistelut Laatokan Karjalassa kahta divisioonaa ja yhtä panssariprikaatia vastaan. Näiden joukkojen tukemiseksi alueelle keskitettiin merkittävä määrä uusia joukkoja.
Suomalaisten onnistui aiheuttaa uusillekin joukoille merkittäviä tappioita muun muassa Suomussalmella jossa käytiin Raatteen tien taistelu.
Tammikuun jälkeen aivan pohjoisille rintamille ei enää keskitetty uusia joukkoja (pl. Laatokan Karjala).
Neuvostoliiton jatkuvien lisäkeskitysten taustatekijöitä > Helmikuun tapahtumat

Neuvostojoukkojen saavutettua läpimurron Karjalankannaksella suomalaisten pääasemaan ja päästyä näin etenemään keskitettiin mainitulle alueelle vielä hieman lisäjoukkoja. Lisäjoukkojen keskittämisen taustalla oli mitä ilmeisimmin puna-armeijan sodanjohdon tavoite levittää rintamalinjaa kannakselle niin leveälle, että suomalaisilta kerta kaikkiaan loppuisivat taistelukykyiset joukot. Tähän tavoitteeseen pyrittiin muun muassa ylittämällä Viipurinlahti usean divisioonan voimin tappioista käytännössä piittaamatta (hyökkäyshän tapahtui täysin avoimen jäälakeuden läpi).
Laatokan Karjalassa puna-armeija keskittyi avustamaan saarroksiin joutuneita divisiooniaan samaan aikaan kun se pyrki läpimurtoon Kollaanjoen alueella. Ennen sodan loppua Neuvostoliiton joukot onnistuivat palauttamaan yhteyden yhden saarretun divisioonan pääosien kanssa, mutta läpimurto jäi toteutumatta.
Degtjarjov DP-27 pikakivääri.
T-20 Komsomolets -telaketjutraktoreita.
Neuvostoliiton divisioonien määrävahvuus talvisodassa

Neuvostoliiton divisioonien määrävahvuus talvisodan aikana esitellään tässä artikkelissa muun muassa henkilöstön ja kaluston määrän sekä divisioonan organisaation osalta. Lisäksi puna-armeijan divisioonien määrävahvuutta verrataan vastaavan suomalaisen organisaation määrävahvuuksiin.
Henkilöstö ja kaluston kokonaismäärät

Neuvostoliittolaiseen määrävahvuiseen divisioonaan kuului talvisodan aikana muun muassa
noin 18 000 henkeä
419 pikakivääriä
238 konekivääriä
18 kevyttä (82 mm) kranaatinheitintä
12 raskasta (120 mm) kranaatinheitintä
38 kevyttä kenttätykkiä
40 raskasta kenttätykkiä
55 panssarivaunua
10 panssariautoa
427 moottoriajoneuvoa
5 393 hevosta
Divisioonan organisaatio

Divisioonan komentaja
Divisioonan poliittinen ohjaaja
Divisioonan esikunta
Esikuntakomppania
Jalkaväkirykmentti x 3
Kenttätykistörykmentti
3 patteristoa
Haupitsirykmentti
2 patteristoa
Pioneeripataljoona
Viestipataljoona
Hyökkäysvaunupataljoona
Panssarintorjuntapatteristo
Tiedustelupataljoona
Moottoroitu kiväärikomppania
Tiedustelukomppania
Hyökkäysvaunukomppania
Ilmatorjuntakonekiväärikomppania
Autopataljoona
Lääkintäpataljoona
Kaasupuhdistuskomppania
Muut huoltomuodostelmat
Vertailua vastaavaan suomalaiseen organisaatioon > Materiaaliseen tilanteeseen liittyvät erot

Merkittävimpänä erona vastaavaan suomalaiseen divisioona-organisaatioon voinee lähtökohtaisesti pitää sitä, että puna-armeijan divisioonat olivat pääosin varustettu määrävahvuuksien mukaisella kalustolla eikä puutteita esiintynyt käytännössä ollenkaan verrattuna suomalaisiin divisiooniin. Tämä tosiasia ei ilmene suoraan määrävahvuuksia vertailemalla vaan asia tulee esille vain muita lähteitä tutkimalla.
Toinen merkittävä ero suomalaisen ja neuvostoliittolaisen divisioonan kalustossa oli se, että jälkimmäisen määrävahvuinen kalusto käsitti pääsääntöisesti joko täysin tai lähes ajanmukaista kalustoa. Neuvostoliitossa oli 1920- ja 1930-luvuilla kiinnitetty voimakasta huomiota armeijan kaluston modernisointiin kun taas Suomessa esimerkiksi käytännössä koko tykistökalusto (pl. 8 tykkiä) oli peräisin joko 1900- tai 1910-luvuilta tai jopa edelliseltä vuosisadalta.
Kolmantena merkittävänä erona vertailtaessa divisioonien kalustomääriä käy ilmi tykistöaseistuksen määrän ero. Puna-armeijan divisioonan tykistöllä oli käytettävissään yli kaksinkertainen määrä tykkejä verrattuna suomalaiseen divisioonaan. Mikä taas osaltaan selittää neuvostodivisioonan henkilöstömäärän suuremmuuden.
Henkilöstömäärän suuremmuuteen vaikutti omalta osaltaan myös suomalaisen divisioonan organisaatioon kuulumattomien osien kuuluminen neuvostodivisioonaan. Neuvostodivisioonassa oli orgaanisena yksikkönä muun muassa panssaripataljoona ja panssarintorjuntatykistöpatteristo, jotka suomalaisesta divisioonasta puuttuivat kokonaan. Jopa niin täydellisesti, että suomalaisen divisioonan organisaatioon ei kuulunut talvisodan aikana yhtään panssaroitua ajoneuvoa saati yhtään panssarintorjuntatykkiä.
Ilmatorjuntayksiköt puuttuivat suomalaisesta divisioonasta myös kokonaan.
Tämän jälkeen huomio vertailtaessa suomalaista ja neuvostoliittolaista divisioonaa kiinnittyy moottorisoinnin asteeseen, joka oli neuvostodivisioonassa huomattavasti korkeampi.
Puna-armeijan divisioonan kalustoon kuului myös lukuisa määrä sellaista ajanmukaista sodankäyntiin liittyvää materiaalia, joka suomalaiselta divisioonalta puuttui tyystin. Esimerkkinä mainittakoon vaikkapa sähkötoiminen miinaharava. Myös puheradioiden käyttö oli neuvostojoukoissa laajaa jopa komppaniatasolle asti kun suomalaiset käyttivät joko puhelinyhteyksiä tai lähettejä viestien siirtämiseen.
Käsiaseistuksen osalta merkittävin ero oli suomalaisjoukoissa käytössä olleet konepistoolit, kun taas neuvostojoukoilla oli jonkin verran automaatti- ja puoliautomaattikiväärejä.
Materiaalisen tilanteen osalta suurimmat ongelmat puna-armeijan osalta liittyivät paikallisiin sääolosuhteisiin, joihin ei oltu ilmeisestikään varauduttu riittävästi pakkasen laskiessa jopa alle -40 asteen. Tämän vuoksi neuvostojoukkojen taistelukyky laski ajoittain hyvinkin alhaiseksi.
Vertailua vastaavaan suomalaiseen organisaatioon > Operatiiviseen kykyyn liittyvät tekijät

Kuten edellisestä osiosta käy selvästi ilmi oli Puna-armeijan divisioona selvästi monipuolisemmin ja runsaslukuisemmin varustettu kuin suomalainen vastineensa. Tässä piili todennäköisesti yksi syy siihen, että Laatokan pohjoispuolisilla rintamanosilla neuvostojoukkojen menestys jäi hyvin vaatimattomaksi divisioonien runsaslukuisuuteen nähden. Suomalaiset saavuttivat mainitulla alueella jopa merkittäviä torjuntavoittoja ilmeisesti siksi, että neuvostodivisioonat olivat runsaan moottorointinsa ja kalustomääränsä suhteen pitkälti riippuvaisia alueella olevista vähäisistä tielinjoista. Suomalaisen divisioonan ”kevyt” aseistus mahdollisti joukkojen joustavan siirtelyn ja yllättävät iskut vastustajan selustayhteyksiä vastaan. Raskaammin varustellut suomalaisjoukot eivät olisi todennäköisesti pystyneet samanlaatuiseen mottisotaan.
Puna-armeijan divisioonaan kuuluvien panssarivaunujen merkitys pohjoisilla rintamanosilla oli vähäinen johtuen alueen niille sopimattomasta maastosta, mutta Karjalan kannaksen taisteluissa niillä oli osin jopa ratkaiseva merkitys niiden tukiessa jopa ratkaisevalla tavalla muun muassa Mannerheim-linjan murtumiseen johtaneissa taisteluissa neuvostodivisioonien jalkaväkeä.