stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Novokuibyševsk

| Novokuibyševsk (Новоку́йбышевск) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Samaran alueen sijainti Venäjällä, alla kaupungin sijainti alueella
 Novokuibyševsk
 Koordinaatit: 53.099°N, 49.948°E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Alue:  Samaran alue
Väkiluku (2010):  108 438
Aikavyöhyke:  UTC+4 (MSK+1)
Postinumero:  
Suuntanumero(t):  
 
 www.nvkb.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Novokuibyševsk (ven. Новоку́йбышевск) on teollisuuskaupunki Samaran alueella Venäjällä. Kaupunki sijaitsee 20 kilometriä miljoonakaupunki Samarasta lounaaseen.
Kaupungissa toimii suuri öljynjalostamo ja rakennusteollisuutta. Lisäksi on kulttuuritalo ja kaupunginmuseo.
Kaupungin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 108 438.
kaupungin rautatieasemaa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Novokuibyševsk Wikimedia Commonsissa
Samaran alueen kaupungit
Hallinnollinen keskus: Samara

Kinel | Neftegorsk | Novokuibyševsk | Oktjabrsk | Otradnyi | Pohvistnevo | Syzran | Toljatti | Tšapajevsk | Žiguljovsk
Novobiosiini

| --- | --- |


Novobiosiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
[(3R,4S,5R,6R)-5-hydroksi-6-[4-hydroksi-3-[[4-hydroksi-3-(3-metyylibut-2-enyyli)bentsoyyli]amino]-8-metyyli-2-oksokromen-7-yyli]oksi-3-metoksi-2,2-dimetyylioksan-4-yyli]karbamaatti
Tunnisteet
CAS-numero: 303-81-1
ATC-koodi: QJ01XX95
PubChem CID: 54675769
DrugBank: DB01051
Kemialliset tiedot
Kaava: C31H36N2O11 
Moolimassa: 612,618
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Tiheys: 1,3448  g/cm³
Sulamispiste: 152–156 °C (hajoaa)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 50–60 %
Proteiinisitoutuminen: 99,2 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: Noin 6 tuntia
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen, intravenoosi
Novobiosiini (C31H36N2O11) on aminokumariinijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä on käytetty lääketieteessä antibioottina, mutta sen käytöstä on suurimmaksi osaksi luovuttu haittavaikutusten vuoksi.
Ominaisuudet ja käyttö

Novobiosiinia tuottaa aktinobakteereihin kuuluva Streptomyces niveus ja se eristettiin ensimmäisen kerran vuonna 1955. Yhdisteen rakenne koostuu kumariinirenkaasta, johon on liittynyt novobioosisokeri ja tyydyttymätön 4-hydroksibentsoehappojohdannainen. Novobiosiini liukenee emäksisiin vesiliuoksiin ja orgaanisista liuottimista etanoliin, asetoniin ja estereihin. Aine on optisesti aktiivista ja sen kiertokyky etanoliliuoksessa on -63. Novobiosiinin antibioottiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää bakteerien proteiinisynteesiä sitoutumalla DNA-gyraasientsyymiin. Lääkeaine tehoaa erityisesti grampositiivisiin bakteereihin (myös MRSA:han) ja eräisiin gramnegatiivisiin bakteereihin. Novobiosiinia on käytetty muun muassa stafylokokki-infektioiden hoidossa. Novobiosiini tehostaa eräiden syöpälääkkeiden vaikutusta.
Novobiosiinia käytetään yhdessä triklosaanin ja kefsulodiinin kanssa eräiden bakteerien kasvatukseen käytettävien agaralustojen valmistamiseen. Näitä alustoja käytetään erityisesti Yersinia-suvun bakteerien tunnistamiseen näytteistä.
Haittavaikutukset

Novobiosiini voi aiheuttaa haittavaikutuksinaan huonovointisuutta, vatsakipuja, ripulia ja allergisia oireita kuten nokkosihottumaa. Vakavimmat haittavaikutukset ovat myrkyllisyys maksalle ja luuytimelle, mikä aiheuttaa muutoksia verisolujen määrässä. Novobiosiini on vedetty pois markkinoilta muun muassa Yhdysvalloissa.
Novopskov

| Novopskov Новопсков |
| --- | --- |
 Taajama Aidarjoen varrella (2011).
 lippu:  vaakuna
 Novopskov
 Koordinaatit: 49.5340°N, 39.1124°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Luhanskin alue
Piiri:  Starobilskin piiri
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  13,9 km²
Väkiluku (2021)  ():  9 489
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Novopskov (ukr. Новопсков; vuosina 1638–1829 – Zakamjanka (ukr. Закам'янка) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Luhanskin alueen pohjoisosassa Starobilskin piirissä. Taajama sijaitsee Donetsin Aidar-sivujoen varrella, noin 135 kilometriä aluekeskus Luhanskista pohjoiseen ja 38 kilometriä piirikeskus Starobilskin keskustasta koilliseen. Ukrainan tilastokeskus arvioi taajaman väkiluvuksi 9 489 asukasta vuoden 2021 alussa. Taajamassa on linja-autoasema.
Vuonna 2001 Novopskovin väkiluku oli 10 115. Tuolloin 84,4 prosenttia asukkaista oli etniseltä taustaltaan ukrainalaisia ja 15,4 prosenttia venäläisiä.
Novopskovin lähistöllä sijaitsi pronssikautisia asuinpaikkoja. Alkujaan nimellä Zakamjanka tunnetun nykyisen asutuskeskuksen kasvu tapahtui 1600-luvun alkupolella; perustamisajankohtana pidetään vuotta 1638. Kaupunkityyppisen taajaman asema vuonna 1957.
Vuosina 1931-2020 Novopskov oli Novopskovin piirin hallintokeskus. Ukrainan kesän 2020 aluehallintouudistuksessa taajama (ja aiempi piiri) liitettiin alueeltaan kasvaneeseen Starobilskin piiriin.
Venäjän hyökkäyssodan (2022–) alkuvaiheessa taajama miehitettiin.
Linja-autoasema.
Kulttuuritalo.
Uimaranta Aidarjoen rannalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Novopskov Wikimedia Commonsissa
Odysseas Vlachodimos

Odysseas Vlachodimos vuonna 2012.
Odysseas Vlachodimos (kreik. Οδυσσέας Βλαχοδήμος, Odysséas Vlachodímos; s. 26. huhtikuuta 1994 Stuttgart, Saksa) on saksalais-kreikkalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Newcastle Unitedia.
Vlachodimos pelasi Saksassa VfB Stuttgartin junioreissa vuodesta 2002. Hän pääsi pelaamaan edustusjoukkueessa kolme bundesliigaottelua syksyllä 2015. Hän pelasi tammikuusta 2016 kesään 2018 Kreikan Superliigassa 52 ottelua Panathinaikosissa ja kesästä 2018 syyskuuhun 2023 Portugalin Primeira Ligassa 152 ottelua Benfican joukkueessa. Hän voitti Portugalin liigamestaruuden Benfican ykkösmaalivahtina vuosina 2019 ja 2023. Hän pelasi Benficassa 32 Mestarien liigan ja 12 Eurooppa-liigan ottelua. Kaudella 2023–2024 hän pelasi viisi ottelua Englannin Valioliigassa Nottingham Forestin joukkueessa. Hän siirtyi kesällä 2024 Newcastle Unitediin.
Vlachodimos pelasi Saksan nuorisomaajoukkueissa alle 15-vuotiaista alle 21-vuotiaisiin. Hän saavutti alle 17-vuotiaiden ikäluokassa EM-hopeaa ja MM-pronssia vuonna 2011. Hän oli varamaalivahtina Saksan voittaessa alle 21-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2017.
Vlachodimos pelasi Kreikan A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran marraskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Suomea vastaan. Hän on pelannut lokakuun 2024 puoliväliin mennessä 46 A-maaottelua, joista kahdeksan on kuulunut MM-karsintoihin, 15 EM-karsintoihin ja 15 Kansojen liigaan..
Norodom I

| Norodom I |
| --- | --- |
 
Kambodžan kuningas
Valtakausi:  19. lokakuuta 1860 – 24. huhtikuuta 1904
Kruunajaiset:  3. kesäkuuta 1864
Edeltäjä:  Ang Duong
Seuraaja:  Sisowath I

Syntynyt:  3. helmikuuta 1834 Angkor Borey, Kambodža
Kuollut:  24. huhtikuuta 1904 (70 vuotta) Phnom Penh, Kambodža
Puoliso:  47 vaimoa
Lapset:  61 lasta
Suku:  Norodom
Isä:  Ang Duong
Äiti:  Samdech Preash Biyor BoromCheatKsatrey
Uskonto:  Theravada-buddhalaisuus
Norodom I (khmeriksi ព្រះបាទនរោត្តម, ennen valtaannousua Ang Vodey; 3. helmikuuta 1834 Angkor Borey – 24. huhtikuuta 1904 Phnom Penh) oli Kambodžan kuningas vuosina 1860–1904. Norodomin aikana Kambodža vapautui Thaimaan ja Vietnamin vaikutusvallasta mutta ajautui Ranskan protektoraatiksi ja lopulta osaksi Ranskan Indokiinaa.
Yksityiselämä

Kuninkaalliseen perheeseen kuului vuonna 1866 noin 1 500 henkeä. Norodomilla itsellään oli ainakin 37 vaimoa ja 60 lasta. Jalkavaimojen lukumäärästä ei ole tietoa. Etienne Aymonier, Ranskan edustaja Kambodžassa 1879–1881, valitti, että suurin osa maan varallisuudesta meni tämän suuren kuninkaallisen perheen elättämiseen. Ranskalaiset yrittivät vuonna 1913 selventää tilannetta tekemällä sukututkimuksen mutta epäonnistuivat siinä.
Hallituskausi > Ranskan protektoraatiksi

Norodom vietiin 14-vuotiaana Bangkokin hoviin, josta hänen sallittiin palata Kambodžaan vasta vuonna 1858. Hän nousi kuninkaaksi, kun hänen isänsä Ang Duong kuoli vuonna 1860. Isänsä tavoin Norodomin tavoitteena oli estää Vietnamin ja Thaimaata sekaantumasta liian paljon maan asioihin. Ratkaisuna tähän he näkivät liittoutumisen valtion kanssa, joka oli vahvempi kuin Thaimaa tai Vietnam. Vuonna 1863 Norodom solmikin protektoraattisopimuksen Ranskan kanssa. Sopimukseen syntyyn vaikutti merkittävästi katolilainen lähetyssaarnaaja Jean-Calude Miche, minkä ansiosta katolinen kirkko sai etuoikeuksia maassa. Sopimuksen mukaan Ranska nimitti neuvonantajan hoviin (”résident”) ja lisäksi ranskalaiset henkilöt ja yritykset saivat käydä vapaasti kauppaa Kambodžassa.
Vietnam ei juurikaan reagoinut sopimukseen, mutta Thaimaan kuningas Mongkut oli raivoissaan. Lepyttääkseen thaimaalaiset Norodom solmi Mongkutin kanssa salaisen sopimuksen joulukuussa 1863. Käytännössä sopimus kumosi Norodomin ja Ranskan välisen protektoraattisopimuksen. Norodom I kruunattiin 3. maaliskuuta 1864. Hänen asemansa Kambodžan kuninkaana vahvistettiin saman vuoden kesäkuussa, jolloin siihen osallistuivat sekä Ranskan että Thaimaan edustajat. Elokuussa 1864 Thaimaan ja Kambodžan välinen salainen sopimus vuoti julkisuuteen singaporelaisessa sanomalehdessä. Se luonnollisestikin suututti ranskalaiset, eikä heidän luottamuksensa Norodomiin koskaan palannut entiselleen.
Ranskalaiset olivat aloittaneet sopimuksen solmimisen jälkeen Kambodžan ”sivistämiskampanjan” eli eurooppalaisten arvojen istuttamisen maahan. Ranskalaiset lakkauttivat orjuuden (noin 16 % kambodžalaisista oli tuolloin orjia) ja yksityistivät maaomaisuuden. Koko maa oli aikaisemmin ollut periaatteessa kuninkaan omaisuutta. Yksityistämisen syynä oli raha. Mekong-joen käyttö kauppareittinä Kiinaan oli osoittautunut mahdottomaksi, ja siksi maahan piti luoda tuottava verotusjärjestelmä.
Hallituskausi > Poukombon kapina

Norodom oli hyvin myötämielinen ranskalaisia kohtaan. Hän oli heidän kanssaan kaikesta samaa mieltä mutta juonitteli sitten tarpeen vaatiessa ranskalaisten selän takana itselleen mieluisemman ratkaisun. Tähän lienee ollut syynä se, miten siirtomaavallat olivat muualla Aasiassa nujertaneet avoimen vastarinnan. Norodomin politiikka ei kuitenkaan miellyttänyt kaikkia. Ensimmäistä ranskalaisten vastaista kapinaa johti Assoa, joka väitti olevansa prinssi Ang Emin poika. Assoan kapina kesti 1862–1866.
Vuonna 1866 alkoi uusi kapina. Kambodžalainen munkki väitti olevansa Poukombo, kuningas Ang Chan II:n lapsena kuollut poika. Poukombo syytti Norodomia maanpetoksesta ja kehotti kaikkia yhtymään kapinaan ranskalaisia vastaan. Kesäkuussa 1866 kapinalliset lähtivät marssille kohti Phnom Penhiä. Kapinalliset menestyivät aluksi taistelussa armeijaa vastaan, mutta kun ranskalaiset aloittivat vastahyökkäyksen tammikuussa 1867, he löivät kapinallisten joukot helposti. Poukombo pakeni Laosiin, ja kun hän palasi joulukuussa 1868, hänet vangittiin ja tapettiin.
Vaikka Poukombon kapina oli lyhyt, sillä oli merkittävä vaikutus Kambodžan historiaan. Kaksi Poukombon luutnanttia onnistui pakenemaan, ja he jatkoivat taistelua ranskalaisia vastaan seuraavat 20 vuotta. Tarinat kapinasta jäivät elämään kansan suussa, ja niitä kerrottiin myöhemmin muun muassa Saloth Sarille, joka tunnetaan paremmin Pol Potina.
Hallituskausi > Uusi pääkaupunki: Phnom Penh

Kambodžan pääkaupunkina oli vaihdellut khmerien valtakunnan tuhon jälkeen joko Lovek, Udong tai Phnom Penh, joiden välillä hovi sukkuloi. Vuonna 1866 maan pääkaupungiksi vakiintui Phnom Penh, mihin yhtenä syynä oli ranskalainen byrokratia. Samana vuonna alkoi myös nykyisen kuninkaanlinnan rakentaminen.
Kambodžan ja sen hovin ylläpito oli kallista Ranskalle, ja siksi Ranska ehdotti protektoraattisopimuksen uudistamista. Maaliskuussa 1884 Ranska vaati Norodomia allekirjoittamaan uuden sopimuksen. Norodom teki sen vasta kesäkuussa 1884, kun Ranskan laivasto saapui paikalle ja uhkasi pakottaa Norodomin luopumaan kruunusta.
Hallituskausi > Si Vothan kapina

Uuden protektoraattisopimuksen myötä Ranska alkoi suunnitella Kambodžan muuttamista protektoraatista siirtomaaksi, koska siirtomaan hallinta olisi yksinkertaisempaa. Tammikuussa 1885 alkoi kuitenkin uusi kapina, jota johti Norodomin velipuoli Si Votha. Si Vothan kapina oli ennen kaikkea sissisotaa. Ranskan armeija ei pystynyt kukistamaan sissiliikettä ja joutui neuvotteluyritysten kariuduttua turvautumaan kostotoimiin. Kapina päättyi vasta, kun Norodom lähti kiertämään maaseutua ja suostutteli kapinalliset lopettamaan sissisotansa. Si Vothaa ei saatu koskaan kiinni, ja hän kuoli viidakossa vuonna 1890.
Vuosi kapinan päättymisen jälkeen Kambodža liitettiin vuonna 1887 Ranskan Indokiinaan.
Hallituskausi > Viimeiset vuodet

Si Vothan kapinan jälkeen Ranska päätti modernisoida Kambodžan ja etenkin Phnom Penhin. Uudistustoimet johtivat keskiluokan syntymiseen, mikä aiheutti epävarmuutta hallitsevan eliitin keskuudessa. Ranskalaisten avoin kritisointi johti kahden prinssin maanpakoon. Duong Chakr karkotettiin vuonna 1893 Pariisista Ranskan Algeriaan, jossa hän kuoli vuonna 1897. Norodomin vanhin poika Aruna Yukanthor ei päässyt koskaan palaamaan Kambodžaan vuoden 1901 Pariisin-matkaltaan ja eli loppuelämänsä Thaimaassa. Poikien kohtalo oli kova isku Norodomille. Lisäksi Norodomin velipuoli Sisowath oli päässyt Ranskan kanssa sopimukseen siitä, että hänestä tulisi seuraava kuningas. Katkeroitunut Norodom vetäytyi Phnom Penhin kuninkaanpalatsiin, jossa hän kuoli 24. huhtikuuta 1904.
Novart

| Nobia Finland Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  tytäryhtiö
Perustettu:  1989 (Novart Oy) 2023 (Nobia Finland Oy)
Kotipaikka:   Nastola
Toiminta-alue:  Suomi, Venäjä, Baltia
Toimiala:  keittiö- ja kylpyhuonekalusteet
Tuotteet:  Novart-keittiöt
Liikevaihto:  85,2 milj. € (2017)
Henkilöstö:  417 (2017)
Emoyhtiö:   Nobia AB
Kotisivu:  http://www.novart.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Novart on Nastolassa toimiva Suomen toiseksi suurin (2023) keittiökalustevalmistaja. Sen taustayhtiö on Nobia Finland Oy (vuoteen 2023 Novart Oy). Sillä on oma Novart-myymäläketju, joka vuoteen 2023 saakka käytti nimeä Keittiömaailma. Samaan aikaan entisistä keittiökalustemerkeistä A la Carte ja Petra luovuttiin ja keskityttiin Novart-keittiöbrändiin.
Novart on osa ruotsalaista pörssiyhtiötä Nobiaa, joka on Euroopan suurin keittiökalustealan yritys.  Nobian muita tuotemerkkejä ovat muun muassa Bribus, ewe, HTH, Invita, Marbodal, Norema, Sigdal ja Uno Form.
Novart Oy:n liikevaihto vuonna 2017 oli 85,2 miljoonaa euroa ja henkilöstömäärä 417.
Historiaa

Novart sai alkunsa Armas Puolimatkan puusepänliikkeestä vuonna 1964 Forssassa. 1970-luvun puolivälissä Puolimatka alkoi ostaa keittiökalustevalmistajia kuten Kiintokalusteen Kaarinasta 1976, Puuleiman Tampereelta 1980 ja Vilka-Kalusteen Nastolasta 1981. Pian aloitettiin oma kalustelevytuotanto Forssassa ja perustettiin A-Keittiöt-niminen keittiökalusteketju.
Vuonna 1985 Hankkija osti Rakennusliike Puolimatkan Armas Puolimatkan perheeltä. Vuonna 1989 Puolimatkan kalustetehtaat Parma-Kaluste, Vilka-Kaluste, Puuleima ja Kiintokaluste yhdistettiin Novart Oy:ksi. Edellisenä vuonna oli hankittu A la Carte -tuotemerkki. Yhtiön kotipaikaksi tuli Nastola. Laman aikana toimintaa jouduttiin supistamaan: vuonna 1991 oma kalustelevyvalmistus lopetettiin, seuraavana vuonna suljettiin Tampereen kalustetehdas ja 1993 päättyi Kiintokalusteen toiminta.
Hankkijan seuraajan Novera-yhtymän ajauduttua konkurssiin omistajaksi tuli jälleen Rakennustoimisto Puolimatka, jonka nyt omisti Kansallis-Osake-Pankki. Vuonna 1993 Novart Oy osti Metsä-Serlan keittiökalustetoiminnan ja vakiinnutti omiksi tuotemerkeikseen A la Carten, Parman ja Petran. Vuonna 1998 PMA-Yhtymäksi nimensä muuttanut Rakennustoimisto Puolimatka myi yhtiön ruotsalaiselle Nobia-konsernille. 2000-luvulla Novart kehitti kolmen pääbrändinsä myyntiin oman Keittiömaailma-konseptin ja aloitti sen rinnalle edullisemman Netto-keittiö-ketjun rakentamisen.
Vuonna 2008 Novart sulki Forssan keittiökalustetehtaansa ja keskitti tuotannon Nastolaan.
Vuoden 2014 aikana Novartin keittiökalusteiden myynti laajeni pariin kymmeneen Isku-kalustemyymälään Novartin oman Keittiömaailma-ketjun 17 myymälän lisäksi. Nopeaan noutovarastovalikoimaan perustuva Netto-keittiöt-ketju lopetettiin samana vuonna.
Vuonna 2017 Parma-tuotemerkin myyntioikeudet annettiin Power-kodintekniikkaketjulle ja Parma-kalusteiden valmistus siirrettiin konsernin toiseen tehtaaseen.
Tammikuussa 2023 Novart kertoi luopuvansa myös A la Carte- ja Petra-merkeistä sekä Keittiömaailma-myymäläbrändistä. Helmikuusta 2023 alkaen sekä myymäläketjun että sen myymien keittiöiden ainoana tuotemerkkinä on Novart. Saman vuoden joulukuussa Nobia Finland Oy (ent. Novart Oy) kertoi rakennusalan vaikeuksien vuoksi irtisanovansa noin sata työntekijää ja sulkevansa toimipisteensä Forssassa ja Tampereella vuoden 2024 aikana. Tämän jälkeen toimintaa on Nastolassa ja Vantaalla.
Aiheesta muualla

Yrjölä, Raimo: Keittiömaailman matkassa 20 vuotta : Tutkimus erään keittiökalustevalmistajan johtavan markkina-aseman rakentamisesta ja säilyttämisestä.  Helsingin yliopisto, maatalous-metsätieteellinen tiedekunta, 2006.  ISBN 952-10-3542-0  Väitöskirjan tiivistelmä (viitattu 30.9.2012).
Novoržev

Novorževin vaakuna vuodelta 1781.
Novoržev (ven. Новорже́в) on kaupunki Pihkovan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Pihkovan ja Velikije Lukin välisen maantien varrella 144 kilometriä Pihkovasta kaakkoon. Kaupunki on Novorževin piirin keskus. Asukkaita on 4 000 henkeä (vuonna 2009).
1700-luvulla paikalla sijaitsi Aršon pogosta. Vuonna 1777 sinne siirrettiin Pustorževin kihlakuntahallinto. Samalla perustettu uusi kaupunki nimettiin Novorževiksi. Kaupunki oli pellavakaupan ja käsityöammattien keskus. Toisen maailmansodan aikana se oli saksalaisten miehittämä ja tuhoutui täysin. Nykyään Novorževissa on mm. elintarvike-, puunjalostus- ja tekstiiliteollisuutta. Kaupungissa toimii kotiseutumuseo.
Aiheesta muualla

Novorževin kaupungille ja piirille omistettu sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Hallinnollinen keskus: Pihkova (Pskov)


Dno | Nevel | Novoržev | Novosokolniki | Opotška | Ostrov | Outova (Gdov) |
Petseri (Petšory) | Porhov | Pustoška | Pytalovo | Sebež | Velikije Luki
Pihkovan alue
Jörg-Werner Nowitzki

Jörg-Werner Nowitzki (s. 1943 Altmittweida) on saksalainen entinen käsipalloilija.
Nowitzki oli 1960- ja 1970–luvulla lupaavimpia saksalaispelaajia. Nowitzki sai sopimustarjouksia TV Großwallstadtista sekä TSV Ansbachilta, mutta hän päätti pelata paikallisessa TG Würzburgissa. 1970–luvun alussa Nowitzki oli lähellä nousta Saksan käsipallomaajoukkueeseen, mutta sen aikainen päävalmentaja, Vlado Stenzel, tiputti hänet viimeisinä pelaajina pois kokoonpanosta. Würzburgin joukkueessa Nowitzki oli kuusi kertaa mukana Bundesliga-karsinnoissa.
Nowitzki on naimisissa entisen ammattilaiskoripalloilijan, Helga Nowitzkin, kanssa. Heillä on kaksi lasta: Dirk Nowitzki sekä Silke Nowitzki, jotka molemmat ovat koripalloammattilaisia.
Novelleja (Mika Waltari)

Vuoden 1994 painoksen kansi.
Novelleja on Mika Waltarin novellikokoelma, joka ilmestyi vuonna 1943. Vuoden 1988 toisesta painoksesta lähtien sen nimi on ollut Nainen tuli pimeästä ja muita novelleja. Kokoelma koostuu lähinnä 1930-luvun aikakauslehdissä ilmestyneistä novelleista, ja se on Panu Rajalan mukaan "kevyehkö". Se jakaantuu viiteen osaan, joiden nimet ovat Poikia, Päivä paistaa, Maa, Kaupunki ja Tuolta puolen. Novelleja-kokoelman tunnetuin teksti on Nainen tuli pimeästä, joka on julkaistu myös Waltarin kokoelmassa Pienoisromaanit 1966.
Sisällys

Jokaisen novellin jälkeen on mainittu kirjoitusvuosi.
I Poikia
Herääminen 1931
Pelkuri 1936
Kiusaus 1932
Salaseura "Hurjat hosujat" 1933
Oi, nuoruus 1935
II Päivä paistaa
Nuori mies rakastaa 1937
Suomalaista rakkautta 1935
Kosto 1938
Ensimmäinen vuosi on pahin 1934
Mies ja hänen koiransa 1935
Huviretki 1935
Vanha mies herää kevääseen 1937
Helsingin kevät 1938
III Maa
Hannu Suolanhakijan tarina 1939
Rauhaton taival 1940
Omenapuut 1943
Ihminen on hyvä 1934
Huutokaupassa 1937
Juhlapäivä 1934
Mies kävelee talvista tietä 1932
IV Kaupunki
Pimeä piha 1934
Oli kerran pieni poika 1931
Poika palaa kotiin 1932
Äiti on sairas 1933
Mies herää unesta 1938
Hiilet hehkuvat 1935
Uusi rakennusmaa 1936
V Tuolta puolen
Nainen tuli pimeästä 1939–1941
Nainen tuli pimeästä

Tarinan päähenkilöt ovat vanhahko mies, joka elää yksin pienessä talossa maalla, ja sinipukuinen nainen, joka tulee salaa hänen pihalleen. Nainen yrittää viettää yönsä miehen halkoliiterissä, mutta mies löytää hänet. Mies aikoo ensin ajaa naisen tiehensä, mutta heltyy lopulta ja kutsuu tämän sisään. Pian ilmenee, että nainen on menettänyt muistinsa pommituksessa ja sitten karannut laitoksesta, jossa häntä on hoidettu. Miehellä on takanaan epäonnistunut avioliitto, hänen vaimonsa on kuollut ja hän on jäänyt asumaan yksin entiselle kesähuvilalleen.
Kun mies lainaa naiselle vaimonsa vanhoja vaatteita, hän muistelee ja elää samalla uudestaan entistä avioliittoaan. Koska nainen ei muista mitään entisestä elämästään, hän ottaa vastaan miehen ajatukset ja mukautuu niihin. Hän on onnellinen, eikä hänen tarvitse pelätä tai hävetä menneisyyttään, jota hän ei muista. Tarinan lopussa mies ja nainen suutelevat, ja heidän kohtalonsa rinnastuu maailmaan, joka aloittaisi uuden elämän sodan jälkeen.
»Ja hän tiesi, että samalla tavoin kuin vanha, rikollinen, aikansa elänyt maailma oli hajoamassa hänen ympärillään, jotta jotakin uutta voisi syntyä, samalla tavoin kaikki entinen hajosi ja murtui hänessä, erakkouden tylyys, itsekkyys ja ihmisarkuus, muistojen katkeruus ja rauhattomuuden polte, jotta uusi miehuus pääsisi puhkemaan hänen vanhentuneesta ruumistaan.»
Sebastian van Noyen

Sebastian van Noyen (k. 15. kesäkuuta 1557) oli hollantilainen linnoitus- ja sotilasarkkitehti.
Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Kaarle V ja Ranskan kuningas Henrik II kävivät sotaa 1550-luvulla. Ranskan armeija tuhosi vanhanaikaiset linnakkeet Hainaut’n ja Liègen alueelta Belgiasta. Kaarle V määräsi rakennettavaksi uusia. Sebastian van Noyen rakensi uudenaikaisen bastionijärjestelmän tyyppisen linnakkeen, jolle Kaarle V antoi nimen Philippeville poikansa, Espanjan kuninkaan Filip II:n mukaan. Philippevillen linnakkeen ympärille rakentui aikaa myöten pikkukaupunki.
Novotšeboksarsk

| Çěнě Шупашкар   Новочебокса́рск |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Koordinaatit: 56°07′N, 047°30′E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Tšuvassia
Perustettu:  1960
Kaupungiksi:  1965
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  36,7 km²
Väkiluku (2005):  125 500
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Suuntanumero(t):  (+7) 8352
 
 gov.cap.ru/main.asp?govid=82 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Novotšeboksarsk (ven. Новочебокса́рск, tšuvassiksi Çěнě Шупашкар, Śĕnĕ Šupaškar) on kaupunki Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Se sijaitsee Volgan rannalla viiden kilometrin päässä tasavallan pääkaupungista Tšeboksarysta. Kaupungissa on jokisatama. Asukkaita on 126 300 henkeä (vuonna 2008).
Paikkakunta on syntynyt vuonna 1960 Tšeboksaryn vesivoimalaitoksen rakentamisen yhteydessä. Kaupunki siitä tuli vuonna 1965. Novotšeboksarsk kasvoi nopeasti ja nykyään se on asukasluvultaan Tšuvassian toiseksi suurin kaupunki.
Novotšeboksarskissa on kemian, öljynjalostus-, metalli-, rakennustarvike-, elintarvike- ja kevyttä teollisuutta sekä energian tuotantoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Novotšeboksarsk Wikimedia Commonsissa
Novotšeboksarskin kaupungin sivusto (venäjäksi)
Pääkaupunki: Tšeboksary
Alatyr |
Jadrin |
Kanaš |
Kozlovka |
Mariinski Posad |
Novotšeboksarsk |
Šumerlja |
Tsivilsk
Alatyr •
Alatyr •
Alikovo •
Batyrevo •
Ibresi •
Jadrin •
Jaltšiki •
Jantikovo •
Kanaš •
Kanaš •
Komsomolskoje •
Kozlovka •
Krasnoarmeiskoje •
Krasnyje Tšetai •
Mariinski Posad •
Morgauši •
Novotšeboksarsk •
Poretskoje •
Šemurša •
Šumerlja •
Šumerlja •
Tšeboksary •
Tšeboksary •
Tsivilsk •
Urmary •
Vurnary
Tšuvassian lippu