stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ankkurilapsi

Ankkurilapseksi kutsutaan Suomessa alaikäistä turvapaikanhakijaa, joka toimii kuin kohdemaahan heitetty ankkuri ja jonka avulla muukin perhe saadaan maahan. Alaikäisen lapsen kohdalla turvapaikanhakuprosessi toimii toisin kuin täysi-ikäisen kohdalla. Oleskelulupa myönnetään helpommin, eikä alaikäistä palauteta kotimaahansa, ellei tiedossa ole vanhempia tai muuta huoltajaa.
Yhdysvalloissa ankkurilapseksi (engl. anchor baby) kutsutaan lasta, joka on syntynyt laittomille maahanmuuttajille. Maassa syntynyt lapsi saa Yhdysvalloissa automaattisesti kansalaisoikeudet Yhdysvaltain perustuslain 14. lisäyksen  nojalla. Tällä tavalla lapsi ankkuroi vanhempansa perheiden yhdistämisen kautta maahan. Amerikkalaisessa mediassa tällaista lasta kutsutaan myös jackpot babyksi.
Suomen ulkomaalaislaki ja ankkurilasten perheenyhdistäminen

Suomessa käsitettä ankkurilapsi käytetään lapsista, jotka lähetetään maahan etukäteen mahdollisesti väärennettyjen henkilöllisyyspapereiden turvin tai ilman papereita ja jotka saavat oleskeluluvan Suomesta. Tämän jälkeen muu perhe pääsee maahan perheiden yhdistämisen avulla. Henkilöä, jonka perheenjäsenet kutsutaan maahan, kutsutaan perheenkokoajaksi.
Suomen ulkomaalaislain 36 §:n toisessa momentissa säädetään maahantulosäännösten kiertämisen vaikutuksesta perheenyhdistämiseen. Lainkohdan mukaan oleskelulupa voidaan jättää myöntämättä, jos on perusteltua aihetta epäillä ulkomaalaisen tarkoituksena olevan maahantuloa tai maassa oleskelua koskevien säännösten kiertäminen. Maahanmuuttovirasto on soveltanut pykälää perheenyhdistämistä koskevissa ratkaisuissaan, ja päätökset ovat jääneet voimaan myös korkeimmassa hallinto-oikeudessa.
Alex Tchuimeni-Nimely

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Alex Tchuimeni-Nimely
Syntymäaika: 11. toukokuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Monrovia, Liberia
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: vapaa pelaaja
Junioriseurat
2003–2005: Barrack Y.C
2005–2006: Mighty Barrolle
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2008 | Cotonsport Garoua | 9 | (5) |
| 2008–2014 | Manchester City FC | 1 | (0) |
| 2011 | → Middlesbrough FC (laina) | 9 | (0) |
| 2012 | →Coventry City FC (laina) | 17 | (1) |
| 2013 | → Crystal Palace FC (laina) | 2 | (0) |
| 2014-2015 | Port Vale FC | 1 | (0) |
| 2016-2017 | FC Viitorul Constanța | 18 | (4) |
| 2017– | Stabæk Fotball | 11 | (2) |
Maajoukkue
| 2009 | Englanti U20 | 3 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. heinäkuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 30. marraskuuta 2011.
Alex Tchuimeni-Nimely, tunnetaan paremmin nimellä Alex Nimely, (s. 11. toukokuuta 1991) on liberialais-englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Veikkausliigassa pelaavaa FC Honkaa. Aikaisemmin hän edusti Eliteserienissä pelaavaa Stabækia. Nimely aloitti uransa kotimaansa Barrack Y.C:ssä ja oli Cotonsport Garouan riveissä kaikkien aikojen nuorin Afrikan Mestarien liigassa pelannut pelaaja. Hän siirtyi vuonna 2008 Manchester Cityyn, mutta hän on viettänyt suurimman osan lainalla muissa englantilaisseuroissa. Nimely on pelannut Englannin alle 20-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa kolme ottelua ja tehnyt yhden maalin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alex Tchuimeni-Nimely Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Alex Nimely
Käännös suomeksi
Anne Eggleston

Anne Elizabeth Eggleston (6. syyskuuta 1934 – 27. marraskuuta 1994) oli kanadalainen säveltäjä ja pedagogi. Hän opiskeli Ottawassa, The Royal Conservatory of Musicissa ja Eastman School of Musicissa. Hänen opettajiensa joukossa olivat Robert Fleming, Pierre Souvairan, Oskar Morawetz, Godfrey Ridout ja John Weinzweig. Eggleston itse aloitti vuonna 1958 työskentelyn pianonsoiton ja sävellyksen yksityisenä opettajana Ottawassa. Hänen jousikvartettonsa voitti parhaan teoksen palkinnon ensimmäisessä CBC Radio Ottawa Original Music Competitionissa (1964).
Egglestonilta tilasivat teoksia CAMMAC, Charlottetown Festival, Canadian Music Centre ja Western Board of Music. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa ooppera The Woodcarver's Wife (1961), orkesteriteoksia ja pianokvartetto. Eggleston teki useista teoksistaan versiot pianolle tai pianolle ja lauluäänelle. Usein tämän taustalla oli pedagoginen tarkoitus. Eggleston luopui ammatillisesta toiminnastaan terveytensä heikennyttyä. Hän kärsi vuonna 1984 aivokuumeesta ja aivokalvontulehduksesta, ja vuonna 1988 hän sai aivoverenkiertohäiriön. Kuoleman jälkeen hänen pedagogisten ansioidensa tunnustus on hiipunut, mutta hänen maineensa säveltäjänä jäi elämään.
Anne Christopher

Anne Christopher (4. maaliskuuta 1895 Etelä-Carolina, Yhdysvallat – 10. lokakuuta 2007 Rome, Georgia, Yhdysvallat) oli huomattavan pitkäikäinen yhdysvaltalainen. Hän oli kesäkuussa 2007 112-vuotiaana Georgian osavaltion vanhin, Yhdysvaltain seitsemänneksi vanhin sekä maailman 17. vanhin elossa ollut vahvistettu henkilö.
Christopher muisti viimeisinäkin vuosinaan Wrightin veljesten lennot (1903) ja Titanicin uppoamisen (1912). Hän ei osannut nimetä pitkälle iälleen muita salaisuuksia kuin Jumalan armon sekä hyvän syömisen ja nukkumisen.
Christopher asui vanhainkodissa hyvän aikaa ennen kuolemaansa 112-vuotiaana.
Alexander Haig

| Alexander Haig |
| --- | --- |

Yhdysvaltain 59. ulkoministeri
 22. tammikuuta 1981 – 5. heinäkuuta 1982  
Presidentti:  Ronald Reagan
Edeltäjä:  Edmund Muskie
Seuraaja:  George P. Shultz
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. joulukuuta 1924 Philadelphia, Pennsylvania
Kuollut: 20. helmikuuta 2010 (85 vuotta) Baltimore, Maryland
Puoliso:  Patricia Haig
Tiedot
Puolue:  Republikaanit
Uskonto:  Katolinen
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Palvelusmaa(t):   Yhdysvallat
Puolustushaara:  Yhdysvaltain maavoimat
Sotilasarvo:  kenraali
Taistelut ja sodat:  Korean sota Vietnamin sota
Alexander Meigs Haig (2. joulukuuta 1924 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat − 20. helmikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen sotilas ja poliitikko, joka toimi maansa ulkoministerinä.
Hän osallistui muun muassa Vietnamin sotaan ja toimi Yhdysvaltain Euroopan joukkojen ja Naton komentajana 1974–1979 sekä aseteollisuuden palveluksessa. Ronald Reaganin tultua valtaan hänet nimettiin 1981 Yhdysvaltain ulkoministeriksi, mutta erimielisyydet presidentin kanssa johtivat vuonna 1982 eroon.
Lapsuus ja nuoruus

Haig syntyi Bala Cynwyd -nimisessä Philadelphian kaupungin esikaupungissa 2. joulukuuta 1924. Hänen isänsä kuoli hänen ollessaan kymmenen ja Haigin äiti kasvatti hänet yksin. Haig opiskeli Notre Damen yliopistossa kaksi vuotta ennen siirtymistään West Pointiin vuonna 1944.
Sotilaspalvelus

Haig toimi Douglas MacArthurin esikunnassa Japanissa ennen Korean sotaa ja sen aikana. 1960-luvulla hän palveli Pentagonissa ja puolustusministeri Robert McNamaran apulaisena ennen kuin siirtyi Vietnamiin komentamaan pataljoonaa 1. divisioonan osana. Hän ansaitsi sodassa kaksi Silver Star -arvomerkkiä, kaksi Purple Heart -arvomerkkiä ja Distinguished Service Cross -arvomerkin.
Haig toimi Yhdysvaltain Euroopan joukkojen komentajana viisi vuotta vuodesta 1974 vuoteen 1979. Häntä vastaan tehtiin murhayritys Brysselissä vuonna 1979.
Ulkoministerinä

Presidentti Ronald Reagan nimitti Haigin Yhdysvaltain ulkoministeriksi vuonna 1981. Haig sai lähes välittömästi maaliskuussa 1981 arvostelua esittämästään lausunnosta "As of now, I am in control of the White House" (suom. tällä hetkellä minä hallitsen Valkoista taloa) John Hinckleyn Reagania vastaan tekemän murhayrityksen jälkeen ja varapresidentti George Bushin ollessa vielä matkalla Texasista Washingtoniin.
Haig erosi ulkoministerin tehtävästä 5. heinäkuuta 1982. Hän ei virassa ollessaan ollut yksimielinen Reaganin ulkopoliittisten päätösten kanssa.
Myöhempi elämä

Haig pyrki republikaanisen puolueen presidenttiehdokkaaksi vuonna 1988, mutta jättäytyi pois jo ennen New Hampshiren esivaaleja. Hän kannatti ehdokkaaksi lopullisen voittajan sijasta Bob Dolea.
Haig kuoli Baltimoressa Johns Hopkinsin sairaalassa 20. helmikuuta 2010.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alexander Haig Wikimedia Commonsissa
Haig (oik.) Yhdysvaltain Euroopan-joukkojen komentajana pitämässä puhetta Lakenheathin ilmatukikohdassa Yhdistyneessä kuningaskunnassa vuonna 1977.
Anne Dorthe Lund

Anne Dorthe Lund (Anne Dorothea Lund, o.s. Holst; k. 29. lokakuuta 1759 Kööpenhamina) oli tanskalainen näyttelijä.
Osa Lundin elämänvaiheista on tuntemattomia, eikä edes hänen etunimistään tiedetä varmasti kuin alkukirjaimet. Myös hänen perhetaustansa on tuntematon, mutta tyttönimeltään hänen tiedetään olleen Holst. Tiedetään myös, että vuonna 1749 hän meni naimisiin nuuskatupakkakauppias Asser Mortensen Lundin kanssa.
Lund loi upean näyttelijänuran Kööpenhaminan teattereissa, joissa hänet muistettiin kauan hänen kuolemansa jälkeenkin. Tanskan teatteritoiminta oli 1740-luvulla vasta alkamassa. Lund esiintyi aluksi keväällä 1747 Bergs Hus -nimisessä teatterissa ja vuodesta 1748 Nytorv-teatterissa. Näytelmäkirjailija Ludvig Holberg otti hänet 1750-luvulla teatteriseurueeseensa ja piti häntä erittäin kiehtovana ja luonnollisena näyttelijänä. Seurueen primadonnana oli tällöin Anna Catharina Materna. Lund esiintyi usein tämän rinnalla subrettirooleissa, mutta naisten suhde oli jännitteinen.
Anne Ekstrand

Anne Ekstrand (s. 1959 Pirttikylä) valittiin vuonna 2021 Pietarsaaren kaupunginjohtajaksi.
Ekstrand on oikeustieteen kandidaatti ja varatuomari, joka muutti Pietarsaareen vuonna 1987 ja toimi kaupungin viranhaltijana parinkymmenen vuoden ajan ennen kaupunginjohtajaksi valitsemistaan. Hän hoiti ennen valintaansa kaupunginjohtajan sijaisuutta jo kolmessa yhteydessä kaikkiaan parin vuoden ajan. Ekstrand valittiin kaupunginjohtajaksi 31 äänellä. Hän sai jo ensimmäisessä äänestyksessä yli puolet äänistä. Häntä edelsi kaupunginjohtajana yhdenvertaisuusvaltuutetuksi siirtynyt Kristina Stenman.
Ekstrandin poliittinen tausta on Ruotsalaisessa kansanpuolueessa.
Alfred Skar

| Alfred Skar |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. tammikuuta 1896 Sørfold, Norja
Kuollut: 24. joulukuuta 1969 (73 vuotta)
Ammatti:  toimittaja, kirjailija
Alfred Skar (30. tammikuuta 1896 Sørfold – 24. joulukuuta 1969) oli norjalainen toimittaja ja kirjailija. Vuosina 1946–1961 hän oli Landsorganisasjonenin viestintä- ja tiedotusosaston johtaja.
Teoksia

Fangstmenn på Ishavet (1935)
Fagorganisasjonen under okkupasjonen (1949)
Norsk Lokomotivmannsforbund gjennom 60 år (1953)
Bank nevan og ta deg ei skrå (1966)
Anna Jantar

Anna Jantarin hauta Varsovassa.
Anna Jantar, synt. Anna Maria Szmeterling, (10. kesäkuuta 1950, Poznań – 14. maaliskuuta 1980, Varsova) oli tunnettu puolalainen laulaja. Hänen laulajanuransa alkoi vuonna 1968 kappaleella Po ten kwiat czerwony. Vuotta myöhemmin hänestä tuli Waganci-yhtyeen solisti. Tältä ajalta hänen tunnetuin kappaleensa on Co ja w tobie widziałam (suom. Mitä sinussa näin?). Vuoden 1971 huhtikuussa hän avioitui yhtyeen jäsenen Jarosław Kukulskin kanssa. Hän ryhtyi soolouralle vuonna 1972 nimellä Anna Jantar. Seuraavana vuonna hän osallistui kappaleella Najtrudniejszy pierwszy krok (suom. Ensimmäinen askel on vaikein) Opolun laulufestivaaleille. Jantarin aviomies sävelsi valtaosan hänen esittämistä kappaleista.
Anna Jantar sai surmansa Varsovassa LOT Polish Airlinesin lento 007:n onnettomuudessa 29 vuoden ikäisenä.
Alfred Schnittke

Alfred Schnittke Moskovassa vuonna 1989.
Alfred Schnittke (ven. Альфред Гарриевич Шнитке, Alfred Garrijevitš Šnitke (24. marraskuuta 1934 Engels, Neuvostoliitto – 3. elokuuta 1998 Hampuri, Saksa) oli venäläis-saksalainen säveltäjä.
Schnittke aloitti musiikin opiskelun vuonna 1946 Wienissä ja muutti kaksi vuotta myöhemmin perheineen Moskovaan. Vuonna 1961 hän valmistui Moskovan konservatoriosta, jossa toimi myöhemmin myös opettajana. Schnittkellä oli usein ristiriitoja neuvostoliittolaisen byrokratian kanssa ja säveltäjän ensimmäinen sinfonia joutui käytännössä esityskieltoon. Hän sai myös matkustuskiellon ulkomaille vuonna 1980. Vuonna 1985 Schnittke sai aivohalvauksen ja vajosi koomaan. Vastoin lääkärien odotuksia hän kuitenkin toipui, jopa niin että kykeni jatkamaan säveltämistä. Vuonna 1990 Schnittke muutti Hampuriin. Hänen terveytensä ei kohentunut, ja hän kuoli Hampurissa vuonna 1998.
Schnittken varhaistuotannossa on paljon vaikutteita Dmitri Šostakovitšilta, mutta tutustuttuaan italialaisen säveltäjän Luigi Nonon tuotantoon hän alkoi käyttää sarjallisuutta sävellyksissään. Pian hän kuitenkin ryhtyi kritisoimaan "sarjallisen itsekieltämisen puberteettisia rituaaleja" ja säveltämään uudella monityylisellä tekniikalla, jossa erilaisia musiikillisia tyylejä sekoitetaan keskenään. Schnittken musiikki nousi esille ulkomailla 1980-luvulla muun muassa Gidon Kremerin vaikutuksesta. Schnittke on säveltänyt muun muassa oopperat Žizn s idiotom (Elämä idiootin kanssa, 1992),  Gesualdo (1995) ja Historia von D. Johann Fausten.
Aiheesta muualla

Poroila, Heikki: Yhtenäistetty Alfred Schnittke (koko sävellystuotanto listattuna)
Ammatinharjoittaja

Ammatinharjoittaja on itsenäisen, ansiotarkoituksessa tapahtuvan toiminnan harjoittaja. Toisin kuin liiketoiminnassa, ammattitoiminnassa organisaatio on suppea ja tuotantovälineiden osuus vähäinen. Henkilökohtaisen työpanoksen merkitys on suuri. Ammatinharjoittajia voivat olla esimerkiksi parturi, lääkäri, tilintarkastaja ja puuseppä.
Suomen verotuksessa ammatinharjoittajaa kutsutaan nimellä yksityinen elinkeinonharjoittaja. Yleiskielessä käytetään epätarkkaa nimitystä toiminimi tai toiminimiyrittäjä.
Termeillä ammatin- ja liikkeenharjoittaja on aiemmin ollut ero kirjanpidossa. Ero on kuitenkin poistunut.
Anegada

Anegada
| --- | --- |
Sijainti:   Brittiläiset Neitsytsaaret  Yhdistynyt kuningaskunta
Saariryhmä:  Neitsytsaaret
Vesialue:  Karibianmeri
Merialue:  Atlantti
Korkein kohta:  8,5 m
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Anegada ympyröitynä Brittiläisten Neitsytsaarten kartalla
Anegada on Neitsytsaarten Isolle-Britannialle kuuluvista saarista eli Brittiläisistä Neitsytsaarista pohjoisin. Saari sijaitsee noin 24 kilometriä Virgin Gordasta pohjoiseen. Anegada on asutuista Brittiläisistä Neitsytsaarista ainoa, joka on muodostunut korallista ja kalkkikivestä sen sijaan, että se olisi vulkaanista alkuperää. Vaikka muut saaret ovat vuoristoisia, Anegada on tasainen ja matala. Sen korkein kohta on vain noin 8,5 metriä merenpinnan yläpuolella, mistä se on ansainnut nimensä, joka on espanjankielinen termi tulvimalle maalle "tierra anegada".[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anegada Wikimedia Commonsissa
Aluna

Kaliumalunarakeita
Kromialunakide
Alunat ovat alkalimetallien kaksoissulfaatteja. Alunoiden yleinen kemiallinen kaava on muotoa MIMIII(SO4)2·12H2O, jossa esimerkiksi
MI = Na+, K+, Rb+, Ca+, NH4+, Tl+
MIII = Al3+, Cr3+, Fe3+, Mn3+, Co3+
Yleisin aluna on kaliumaluna tai kalialuna eli alumiinikaliumsulfaattidodekahydraatti KAl(SO4)2·12H2O. Muita alunoita ovat esimerkiksi
litiumaluna,
natriumaluna NaAl(SO4)2·12H2O,
kromialuna KCr(SO4)2·12H2O,
rauta(III)aluna (ferrialuna) NH4Fe(SO4)2·12H2O
ammoniumaluna NH4Al(SO4)2·12H2O.
Kalialuna

Kalialuna KAl(SO4)2·12H2O  on alumiinin ja kaliumin kaksoissuola, jota voidaan käyttää muun muassa luonnonkuitujen puretukseen ennen värjäämistä tai desinfiointiin.
Perinteisissä kasvivärjäysmenetelmissä alunaa on saatu liekokasveista. Alunalla puretuksen tarkoitus on saada väri ”puremaan” eli tarttumaan kuituihin paremmin sekä kirkastaa kasvista tai sienestä saatavaa väriä.
Aluna tappaa bakteereita, ja niinpä sitä käytetään esimerkiksi akvaariokasvien desinfiointiin ja luonnonmukaisissa kivideodoranteissa. Kreikkalainen lääkäri Dioskorides suositteli sitä myös lääkkeeksi ihotauteihin, mutta nykyisin sitä pidetään tehottomana. Sen sijaan verenvuotojen tyrehdyttämiseen sitä käytetään edelleen.
Alunan vesiliuoksella on rautaa / terästä syövyttävä ominaisuus, ilman että se syövyttäisi esimerkiksi messinkiä tai nikkeliä. Tämän ominaisuuden vuoksi sitä apuna käyttäen voi poistaa esimerkiksi katkenneita ruuveja, mikäli mekaaninen poistaminen ei tule kyseeseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aluna Wikimedia Commonsissa
Anna J. Cooper

| Anna J>  Cooper |
| --- | --- |
 Anna J. Cooper noin vuonna 1902
Henkilötiedot
Koko nimi:  Anna Julia Cooper
Syntynyt: 10. elokuuta 1858 Raleigh, Pohjois-Carolina, Yhdysvallat
Kuollut: 27. helmikuuta 1964 (105 vuotta) Washington D.C., Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija, sosiolgi, aktivisti
Vanhemmat:  Hannah Stanley Haywood
Puoliso:  George A. C. Cooper (k. 1879)
Lapset:  Lula Love Lawson
Kirjailija
Pääteokset:  A Voice from the South
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Anna Julia Cooper (o.s. Haywood, 10. elokuuta 1858 – 27. helmikuuta 1964) oli Yhdysvalloissa syntynyt afroamerikkalainen kirjailija, opettaja, sosiologi ja aktivisti. Hän on historian neljäs afroamerikkalainen nainen, joka on saanut tohtorintutkinnon.
Cooper syntyi vuonna 1858 Raleighissa, Pohjois-Carolinassa, jossa hänen äitinsä Hannah Haywood oli orjatyössä. Hänen isänsä uskotaan olevan Hannahin orjaisäntä Fabius J. Haywood tai tämän veli George. Cooper aloitti koulutuksen Raleighissa, St. Augustinen koulussa ollessaan yhdeksänvuotias. Ollessaan 11-vuotias Cooper sai 100 dollarin arvoisen stipendin kielten- ja matematiikantaitojensa ansiosta. Hän oli koulunsa ensimmäinen nainen, joka pääsi opiskelemaan kreikkaa.
Silloinen Anna Haywood meni naimisiin St. Augustinen teologian opettajan, George A. J. Cooperin kanssa vuonna 1877. George Cooper kuoli vain kaksi vuotta myöhemmin vuonna 1879. Tämän jälkeen Cooper jatkoi opintojaan Oberlin Collegessa Ohiossa, josta hän valmistui vuonna 1887 matematiikan maisterina.
Cooper julkaisi ensimmäisen kirjansa, nimeltään A Voice from the South by a Black Woman of the South vuonna 1892. Cooperin omien sanojen mukaan kyseinen kirja kertoo etelävaltioissa asuvien tummaihoisten naisten tuskasta ja historiasta. Hän oli mukana perustamassa myös useita järjestöjä tummaihoisten oikeuksien puolesta.
Cooper jatkoi opintojaan Columbian yliopistossa vuonna 1911, mutta joutui lykkäämään opintojaan veljensä kuoltua vuonna 1915, jolloin hän joutui huolehtimaan tämän lapsenlapsista. Hän jatkoi vuonna 1924 Pariisin yliopistossa Ranskassa, josta hän sai tohtorintutkinnon 67 vuoden iässä vuonna 1925. Hän toimi opettajana Frelinghuysenin yliopistossa vuoteen 1930, ja rekisterinpitäjänä koulun sulkemiseen asti vuonna 1950.
Cooper kuoli nukkuessaan 105 vuoden iässä 27. helmikuuta 1964. Hänet on haudattu aviomiehensä viereen Raleighiin.
Käännös suomeksi
Ammatillinen yhdistymisvapaus

Ammatillinen yhdistymisvapaus tai ammatillinen järjestäytymisvapaus on yksilön ja oikeushenkilön vapaus valita, mihin järjestöihin kuuluu, missä toimii ja mitä perustaa ja järjestön sääntöjen mukaan lakkauttaa. Järjestäytymisvapaus on yhdistymisvapauden erikoistapaus, joka koskee järjestöjä, etenkin ammattiyhdistyksiä ja työnantajaliittoja. Järjestäytymisvapauteen kuuluu myös negatiivinen vapaus olla järjestäytymättä. Negatiivisen vapauden vallitessa ketään ei siis pakoteta kuulumaan järjestöön.
Fasismiin ja autoritaariseen kommunismiin ja sosialismiin kuuluu usein pakollinen korporativismi eli pakko kuulua korporaatioihin kuten ammattiliittoihin ja työnantajaliittoihin, mikä on ristiriidassa järjestäytymisvapauden kanssa.
On myös esitetty, että Suomen yliopisto-opiskelijoiden pakollinen ylioppilaskunnan jäsenyys olisi ristiriidassa järjestäytymisvapauden kanssa. Vastakkaisen näkökannan mukaan kenenkään ei ole pakko opiskella suomalaisessa valtionyliopistossa. Kuitenkin valtionyliopisto saa valtiolta rahoitusta ja etuoikeuksia, jolloin joidenkuiden mielestä ei pitäisi vaatia jäsenyyttä.
Kansainvälinen työjärjestö ILO on hyväksynyt järjestäytymisvapauden takaavia sopimuksia. Suomen valtio on mukana sopimuksessa. Myös Suomen perustuslaki, virkamieslaki ja työsopimuslaki sisältävät säädöksiä järjestäytymisvapauden takaamisesta.
Ammattiyhdistyksillä ja työnantajaliitoilla on järjestäytymisvapauden vallitessa oikeus neuvotella työehtosopimuksista. Negatiivisena vapautena järjestäytymisvapauteen ei kuitenkaan kuulu työehtosopimusten yleissitovuus, joka kaventaa sopimusvapautta. Usein järjestäytymisvapauteen katsotaan kuuluvan myös työntekijän tai työnhakijan oikeus järjestäytyä ilman irtisanomisuhkaa tai muuta syrjintää. Kuitenkaan libertaarit eivät pidä sitä järjestäytymisvapautena, kun työnantaja ei estä järjestäytymistä vaan käyttää sopimusvapauteen kuuluvaa oikeuttaan irtisanoa tai olla palkkaamatta. Työntekijän oikeus järjestäytyä ilman irtisanomista tai syrjintää onkin taloudellinen oikeus, joka ei ole vapausoikeus eli ei ole negatiivinen vapaus.
Andrzej Lepper

Andrzej Lepper
Andrzej Zbigniew Lepper (13. kesäkuuta 1954 – 5. elokuuta 2011) oli puolalainen poliitikko ja Puolan tasavallan itsepuolustus -puolueen (Samoobrona Rzeczpospolitej Polskiej) johtaja. Hän toimi maatalous- ja maaseudun kehitysministerinä sekä varapääministerinä Jarosław Kaczyńskin hallituksessa 5. toukokuuta 2006 – 22. syyskuuta 2006 ja uudelleen 16. lokakuuta 2006 – 9. heinäkuuta 2007.
Elämäkerta

Lepper syntyi pienessä Stowięcinon kylässä. Hän kävi valtion maatalousoppilaitosta, muttei valmistunut. Hänellä oli sikatila Zielnowon kylässä, joka markkinatalouteen siirryttäessä ajautui velkoihin. Lepper oli aiemmin kommunistisen puolueen jäsen. Vuonna 1992 hän perusti vaikeuksiin joutuneiden maanviljelijöiden oikeuksia puolustavan Itsepuolustus-liikkeen. Hän pyrki presidentiksi 1995, jolloin sai 1,5 % äänistä. Vuonna 2000 Itsepuolustus järjesti laajan teidentukkimiskampanjana. Lepper pyrki uudelleen presidentiksi samana vuonna, jolloin sai 3,05 % äänistä. Vuoden 2001 parlamenttivaaleissa puolue ja Lepper pääsivät kuitenkin Sejmiin. Vuoden 2005 presidentinvaaleissa hän sai jo 15,1 % äänistä.
Lepper on tunnettu vahvan populistisesta kampanjoinnistaan ja kansalaistottelemattomuuskampanjoista. Häntä on syytetty pahoinpitelyistä, teiden tukkimisesta ja viljan kumoamisesta rautatiekiskoille hallituksen vastaisissa protesteissa. Hän vastusti ankarasti Puolan liittymistä Euroopan unioniin ja yhtenä harvoista Puolan poliitikoista vastustanut liittymistä Yhdysvaltain johtamiin sotiin.
Lepper valittiin vasemmiston äänillä Sejmin varapuhemieheksi 2001, mutta hänet erotettiin hänen rikottuaan rajoituksia puheiden pituudesta. Toukokuussa 2001 hänet tuomittiin 16 kuukaudeksi vankeuteen hänen kutsuttuaan valtiovarainministeri Leszek Balcerowiczia ”bandiitiksi” ja presidentti Kwaśniewskia vätykseksi. Lepper on vedonnut tuomiosta.
Puolan liityttyä Euroopan unioniin Lepper oli Euroopan parlamentin jäsen touko–heinäkuussa 2004.
Joulukuussa 2006 puolueen naisjäsen syytti Lepperiä seksuaalisten palvelusten vaatimisesta vastineeksi asemasta alueellisessa puoluetoimistossa. Syytösten jälkeen muutama muukin nainen väitti samaa. Lepper hyväksyi myös kunniatohtoriuden yksityiseltä ukrainalaiselta ”yliopistolta”, jonka juutalaisjärjestöt väittävät levittävän antisemitismia.
Lepperin puolue sai 13 % äänistä ja 56 paikkaa syyskuun 2005 vaaleissa, jolloin siitä tuli kolmanneksi suurin puolue. Lepper oli jälleen mukana presidentinvaaleissa, joissa jäi kolmanneksi. Parlamenttivaalien jälkeen Itsepuolustus pääsi PiSin hallitukseen, jossa Lepper oli varapääministerinä. Riitelyn jälkeen pääministeri Kaczyński pyysi presidentti Kaczyńskia erottamaan hänet, mutta hallituskriisin jälkeen hän palasi aikaisempaan asemaansa. 9. heinäkuuta 2007 Lepper erotettiin uudelleen.
Hän oli naimisissa Irena Leszczewskan kanssa ja heillä on kolme lasta: poika Tomasz sekä tytöt Małgorzata ja Renata. Nuoruudessa hän harjoitteli nyrkkeilyä Czarni Słupskissa.
Elämäkerta > Kuolema

Lepper löydettiin kuolleena työhuoneestaan 5. elokuuta 2011. Hänen kerrottiin hirttäytyneen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrzej Lepper Wikimedia Commonsissa
Andrzej Lepper Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.