stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rakastunut Shakespeare

| Rakastunut Shakespeare> Shakespeare in Love |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Madden
Käsikirjoittaja:  Marc Norman   Tom Stoppard
Tuottaja:  Donna Gigliotti   Marc Norman   David Parfitt   Harvey Weinstein   Edward Zwick
Säveltäjä:  Stephen Warbeck
Kuvaaja:  Richard Greatrex
Leikkaaja:  David Gamble
Tuotantosuunnittelija:  Martin Childs
Pukusuunnittelija:  Sandy Powell
Pääosat:  Joseph Fiennes   Gwyneth Paltrow   Geoffrey Rush
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Miramax Films
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix Fandango at Home
Ensi-ilta:  1998
Kesto:  123 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakastunut Shakespeare on (engl. Shakespeare in Love) yhdysvaltalainen romanttinen komediaelokuva vuodelta 1998. Se on tarina nuoresta William Shakespearesta, joka kärsii rahanpuutteesta, naisongelmista ja kirjoittamisen lamasta. Jotkut elokuvan hahmoista ja vuoropuhelusta ovat viittauksia Shakespearen teoksiin.
Elokuvan on ohjannut John Madden. Pääosassa Shakespearena on Joseph Fiennes ja hänen rakastettunaan Gwyneth Paltrow.
Rakastunut Shakespeare oli vuoden 1999 Oscar-gaalan suurin menestyjä. Se sai seitsemän palkintoa, muun muassa paras elokuva, paras naispääosa (Paltrow) ja paras naissivuosa (Judi Dench). Lisäksi elokuva sai useita muita palkintoja, kuten kolme BAFTA:a ja Golden Globea.
Rakastunut Shakespeare valittiin British Film Instituten vuonna 1999 kokoamalle listalle 1900-luvun sadasta parhaasta brittielokuvasta. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Juoni

Näytelmän Romeo ja Ethel, merirosvon tytär esiintymiskokeessa nuori William Shakespeare (Joseph Fiennes) ihailee uuden näyttelijän, Thomas Kentin, taitoja. Tämä kuitenkin karkaa nopeasti. Shakespeare tapaa Viola de Lessepsin (Gwyneth Paltrow), joka asuu Kentin kanssa samassa talossa, ja rakastuu tähän. Viola antaa Williamille innoituksen kirjoittaa jälleen.
Jonkin ajan päästä Will tajuaa, että Viola ja Thomas ovat sama henkilö. Viola on luvattu vaimoksi Lord Wessexille (Colin Firth). Avioliiton on siunannut itse kuningatar Elisabet I (Judi Dench). Viola ja Will eivät pysty lopettamaan salasuhdettaan. He ottavat riskin ottamalla Violan näyttelemään Romeon roolia, sillä laki kieltää naiset teatterinlavalla. Lopulta hän kuitenkin ottaa Julian roolin nyt nimellä Romeo ja Julia kulkevassa näytelmässä. Näytelmän loputtua kuningatar taputtaa sekä kirjoittajalle että näyttelijälle, mutta määrää Violan palaamaan Amerikkaan muuttamassa olevan miehensä luokse.
Rakastunutta Shakespearea verrattiin vuoden 1941 romaaniin No Bed for Bacon, jossa myös oli osia Shakespearen näytelmistä.
Teatterisovitus

Vuonna 2014 Lontoon Noël Coward Theatressa sai ensi-iltansa Rakastuneesta Shakespearesta tehty teatterisovitus. Sen on käsikirjoittanut Lee Hall.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joseph Fiennes   | … |   William Shakespeare   |
|  Gwyneth Paltrow   | … |   Viola De Lesseps   |
|  Geoffrey Rush   | … |   Philip Henslowe   |
|  Tom Wilkinson   | … |   Hugh Fennyman   |
|  Judi Dench   | … |   Kuningatar Elisabet I   |
|  Colin Firth   | … |   Lord Wessex   |
|  Martin Clunes   | … |   Richard Burbage   |
|  Simon Callow   | … |   Sir John Tilney   |
|  Imelda Staunton   | … |   Hoitaja   |
|  Ben Affleck   | … |   Ned Alleyn   |
|  Rupert Everett   | … |   Christopher Marlowe   |
Palkintoja > Oscarit

Paras elokuva
Paras naispääosa: Gwyneth Paltrow
Paras naissivuosa: Judi Dench
Paras alkuperäiskäsikirjoitus: Marc Norman, Tom Stoppard
Paras lavastus: Martin Childs, Jill Quertier
Paras puvustus: Sandy Powell
Paras musiikki: Stephen Warbeck
Ehdokkaana:
Paras miessivuosa: Geoffrey Rush
Paras ohjaus: John Madden
Paras kuvaus: Richard Greatrex
Paras leikkaus: David Gamble
Paras maskeeraus: Lisa Westcott, Veronica Brebner
Paras äänitys: Robin O'Donoghue, Dominic Lester, Peter Glossop
Palkintoja > BAFTAt

Paras elokuva
Paras naissivuosa: Judi Dench
Paras leikkaus: David Gamble
Ehdokkaana:
Paras miespääosa: Joseph Fiennes
Paras naispääosa: Gwyneth Paltrow
Paras miessivuosa: Geoffrey Rush
Paras miessivuosa: Tom Wilkinson
Paras alkuperäiskäsikirjoitus: Marc Norman, Tom Stoppard
Paras ohjaus: John Madden
Paras kuvaus: Richard Greatrex
Paras puvustus: Sandy Powell
Paras maskeeraus: Lisa Westcott
Paras tuotantosuunnittelu: Martin Childs
Paras elokuvamusiikki: Stephen Warbeck
Paras äänitys: Peter Glossop, John Downer, Robin O'Donoghue, Dominic Lester
Palkintoja > Golden Globet

Paras komedia tai musikaali
Paras naispääosa komediassa tai musikaalissa: Gwyneth Paltrow
Paras käsikirjoitus: Marc Norman, Tom Stoppard
Ehdokkaana:
Paras miessivuosa: Geoffrey Rush
Paras naissivuosa: Judi Dench
Paras ohjaaja: John Madden
Luca Aerni

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Luca Aerni |  Luca Aerni |  Luca Aerni |  |
Maa:   Sveitsi
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sankt Moritz 2017 | alppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Saalbach 2025 | joukkuekilpailu |  |
Luca Aerni (s. 27. maaliskuuta 1993) on sveitsiläinen alppihiihtäjä ja joukkuekilpailun olympiavoittaja. Hän edustaa Les Barzettes -seuraa.
Aerni voitti alppiyhdistetyn maailmanmestaruuden Sankt Moritzissa 2017 yhden sadasosasekunnin erolla Marcel Hirscheriin, vaikka oli syöksylaskuosuuden jälkeen vasta 30:ntena. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja oli alppiyhdistetyssä yhdestoista. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui alppiyhdistetyssä kahdeksanneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli pujottelussa neljästoista. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän sai hopeaa joukkuekilpailussa.
Aerni kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Madonna di Campiglion pujottelussa joulukuussa 2012. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän sai oltuaan yhdeksäs Münchenin kaupunkipujottelussa uudenvuodenpäivänä 2013. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen Madonna di Campiglion pujottelussa joulukuussa 2017.
Aerni sijoittui nuorten MM-kilpailujen pujottelussa neljänneksi 2013 ja sai samassa lajissa hopeaa 2014. Hän voitti Euroopan cupin pujottelukilpailun Chamonix'ssa tammikuussa 2013. Hän voitti Sveitsin-mestaruuden superalppiyhdistetyssä 2012 ja 2017 sekä pujottelussa 2015 ja 2017.
Falangi (puolue)

| Falangi> Falange |
| --- | --- |
  
Perustettu:  1933
Lakkautettu:  13. huhtikuuta 1977
Ideologia:  falangismi francoismi fasismi
Poliittinen kirjo:  äärioikeisto
Toimisto:  Madrid
Äänenkannattaja:  Diario Arriba
Nuorisojärjestö:  Frente de Juventudes
Opiskelijajärjestö:  Sindicato Español Universitario
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Falangi (myös Espanjan falangi tai falangistipuolue; esp. Falange Española de las JONS) oli José Antonio Primo de Riveran toisen tasavallan aikana vuonna 1933 perustama äärioikeistolainen ja totalitaristinen poliittinen järjestö. Se oli Francisco Francon diktatuurin aikana vuosina 1939–1975 Espanjan ainoan sallitun puolueen (Falange Española Tradicionalista y de las Juntas de Ofensiva Nacional Sindicalista) ydin.
Historia > Ryhmittymän muodostuminen

Pienen falangistipuolueen, Falange Españolan (FE), perusti 1930-luvulla entisen diktaattorin Miguel Primo de Riveran lakimiespoika José Antonio Primo de Rivera. Vuonna 1934 Falange Española yhdistyi kilpailevan JONS:n kanssa muodostaen Falange Española de las Juntas de Ofensiva Nacional Sindicalistan (FE de las JONS).
Puolueen tavoitteena oli syndikalistinen, korporatiivinen valtio, jossa luokkataistelu oli korvattu omistajat ja työläiset yhdistävällä liitolla. Muita ideologisia elementtejä olivat katolisuus (ja tästä huolimatta papiston vastustaminen), historiallisen Espanjan imperiumin ihannointi ja Kastilian maanviljelijöiden aseman kohentaminen. Se vastusti sosialismia, kommunismia, anarkismia, kapitalismia ja tasavaltalaisuutta. Sen ideologiassa oli rinnakkaisuuksia sekä Italian fasismin että Saksan kansallissosialismin kanssa. Rotuopit ja rasismi eivät kuuluneet ideologiaan. Jäsenet pitivät univormunaan sinisiä paitoja.
Espanjan toisen tasavallan aikana falangin taistelijat osallistuivat katuammuskeluihin vasemmistolaisia vallankumouksellisia vastaan. Puolueen vaalitulokset olivat aina hyvin huonot, esimerkiksi helmikuun 1936 vaaleissa se sai 0,7 prosenttia äänistä, ja sen ainoa Cortesi-edustaja Primo de Rivera menetti paikkansa.
Historia > Valtaannousu

Vasemmiston ja oikeiston vastakkainasettelun kärjistyessä falangi sai nopeasti lisää kannatusta konservatiivien ja katolisten kustannuksella. Sotilaskapinassa heinäkuussa 1936  Primo de Rivera ja monia muita falangin johtajia pidätettiin. Saman vuoden heinäkuun 17. päivänä Espanjan Afrikan-armeija kapinoi, ja seuraavana päivänä oikeistolaiset nousivat kapinaan myös Espanjassa. Vasemmistolaiset hyökkääjät surmasivat Primo de Riveran vankilassa 20. marraskuuta, ja hänestä tuli kannattajiensa keskuudessa marttyyri.
Saatuaan vallan käsiinsä Francisco Franco yhdisti falangin, monarkistisen karlistiliikkeen (Comunión Tradicionalista) ja muut oikeistolaiset ryhmät liikkeeksi Falange Española Tradicionalista de las JONS (FET y de las JONS). Vastustajat tukahdutettiin, ja univormuun lisättiin karlistien punainen baretti. Kenraali Francosta tuli falangin ehdoton johtaja ja hänen langostaan Ramón Serrano Súñerista sen puhemies. Falangissa oli jo 250 000 jäsentä Francon päästyä valtaan vuonna 1939.
Sisällissodan voiton jälkeen falangi kehitti ideologian tukemaan Francon hallintoa. Serrano Súñerin mukaan falangismin todellinen tukipylväs oli maan armeija. Fasistisen ideologian tilalle tuli konservatiivisuus. Falangin jäsenyydestä tuli ehdoton edellytys poliittiselle etenemiselle, mutta sen ideologinen merkitys väheni 1940-luvun lopussa ja 1950-luvun aikana.
Falangiin perustettiin nuorisojärjestöjä, kuten Flechas ja Pelayos, ja naisjaosto Sección .
Historia > Yksipuoluejärjestelmän loppu

Muiden poliittisten ryhmien perustaminen sallittiin 12. tammikuuta 1975, jo ennen Francon kuolemaa, ja Francon kuoleman jälkeen niitä alkoi nousta julkisuuteen. Falange Español lopetettiin virallisesti 1. huhtikuuta 1977. Ensimmäisissä vaaleissa 1977 Falangen nimestä taisteli kolme eri ryhmittymää. Nimillä Falange Auténtica ja Falange Española de las Juntas de Ofensiva Nacional-Sindicalista toimii edelleen marginaalisia pienpuolueita.
Järjestön lippu
20 suosikkia – Reissumies ja kissa

| 20 suosikkia – Reissumies ja kissa Tapio Rautavaara |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1995
 Formaatti: CD-levy
 Levy-yhtiö: Warner Music
Tapio Rautavaaran muut julkaisut
| 20 suosikkia – Tuo aika toukokuun 1995 | 20 suosikkia – Reissumies ja kissa  | 20 suosikkia – Juokse sinä humma 1995 |
20 suosikkia – Reissumies ja kissa on Tapio Rautavaaran vuonna 1995 julkaistu kokoelmalevy, joka kuuluu 20 suosikkia -sarjaan.
Kappaleet

Reissumies ja kissa – 2.55
Vain merimies voi tietää – 2.58
Auringon lapset – 3.00
Lauluni aiheet – 3.02
Laivat puuta, miehet rautaa – 3.07
Pohjolan yö – 3.03
Orpopojan valssi – 3.15
Vanha riimu – 2.57
Danakil – 2.35
Kulkuriveljeni Jan – 3.13
Lentäjän valssi – 3.02
Vihellän vaan – 3.04
Tyrön huivi – 4.54
Exodus – 3.01
Tuopin jäljet – 3.02
Jätkän lauantai – 1.37
Lapin jenkka – 2.49
Päivänsäde ja menninkäinen – 3.15
Pelimannin penkillä – 3.50
Reppu ja reissumies – 2.38
Kemi

| Kemi |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 

Sijainti:  65°44′10″N, 024°33′50″E
Maakunta:  Lapin maakunta
Seutukunta:  Kemi-Tornion seutukunta
Kuntanumero:  240
Hallinnollinen keskus:  Kemin keskustaajama
Perustettu:  1869
Pinta-ala ilman merialueita:  102,35 km² 295:nneksi suurin 2022 
Kokonaispinta-ala:  747,16 km² 160:nneksi suurin 2022 
– maa:  95,32 km²
– sisävesi:  7,03 km²
– meri:  644,81 km²
Väkiluku:  19 404 60:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  203,6 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  14,4 %
– 15–64-v.:  57,2 %
– yli 64-v.:  28,4 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  93,8 %
– ruotsinkielisiä:  0,2 %
– muut:  6,0 %
Kunnallisvero:  9,6 % 53:nneksi suurin 2025 
Kaupunginjohtaja:  Matti Ruotsalainen
Kaupunginvaltuusto:  43 paikkaa
  2021–2025   • SDP   • Vas.   • Kesk.   • PS   • Kok.   • Vihr.:   13 12 7 5 5 1
www.kemi.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kemi on Suomen kaupunki, joka sijaitsee Lapin maakunnassa, Kemijoen suistossa. Kemissä on 19 404 asukasta (31. joulukuuta 2024), ja sen pinta-ala on 747,16 km² (1. tammikuuta 2022), josta 95,32 km² maata, 7,03 km² sisävesiä ja loput 644,81 km² merta.
Maapinta-alaltaan Kemi on Lapin maakunnan kunnista pienin, ja tiheimmin asuttu. Sen naapurikuntia ovat Keminmaa, Simo ja Tornio. Kemi on Lapin maakunnan kolmanneksi suurin kunta väkiluvultaan.
Nimen alkuperä

Sana kemi tarkoittaa kuivaa ja kovapohjaista, ohutmultaista, huonokasvuista ketoa, tannerta, kenttää tai useimmiten niittyä.
Historia lyhyesti

Maata viljelevä asutus lienee muodostunut Kemin seudulle viimeistään 1200–luvulla. Ensimmäinen kirjallinen tieto Kemin seurakunnasta on vuodelta 1329.
Kemin kaupunki perustettiin Keisarillisen Majesteetin asetuksella 5. maaliskuuta 1869.
Talvi- ja jatkosotien aikana Kemin kaupunki säästyi pommituksilta, mutta Lapin sodassa saksalaiset räjäyttivät Kemijoen sillat.
Kaupunkikuva > Ympäristö

Kemi sijaitsee Lapin maakunnassa, Kemijoen suistossa. Kemin pinta-ala on 747,16 km² (1. tammikuuta 2022), josta 95,32 km² maata, 7,03 km² sisävesiä ja loput 644,81 km² merta. Maapinta-alaltaan Kemi on Lapin maakunnan kunnista pienin. Sen naapurikuntia ovat Keminmaa, Simo ja Tornio.
Kaupunkikuva > Luonto

Kemin alueseen kuuluu niin merellistä kuin erämaistakin luontoa. Karsikon niemen kierrossa voi tutustua esimerkiksi muinaisrantaan, vanhaan louhokseen, sodanaikaiseen juoksuhautaan ja Kemin suurimpaan siirtolohkareeseen. Ykskuusenhiekan luonnonsuojelualue on yli hehtaarin kokoinen hiekkadyyni. Ykskivessä on myös majakkasaari. Hepolan lakkautetussa kalliolouhoksessa on kirkasvetinen uimapaikka.
Veitsiluodosta löytyy 55 hehtaarin kokoinen makeavesijärvi, jonka Suomen vapaa-ajan kalastajat valitsivat vuonna 2020 vuoden lähikalastuspaikaksi. Allas otettiin käyttöön vuonna 1950, jolloin se oli 10 hehtaarin kokoinen, nykyiseen kokoonsa se laajennettiin vuonna 1959.
Kaupunkikuva > Kaupunginosat

Vuonna 2018 Kemin kaupunki oli jaettu kuuteen suuralueeseen, joihin kuuluu yhteensä 16 tilastoaluetta. Tilastoalueisiin kuuluu yhteensä 63 pienaluetta.
Kemin suuralueet:
Kemin keskustan suuralueeseen, Sauvosaareen, kuuluvat Sauvosaaren, Peurasaaren ja Karjalahden tilastoalueet.
Keskustasta pohjoiseen on Koivuharjun suuralue, johon kuuluvat tilastoalueet Koivuharju, Karihaara ja Paattio.
Kaupungin itäosassa sijaitsee Kivikon suuralue, joka muodostuu Kivikon, Tervaharjun ja Nauskan tilastoalueista.
Syväkankaan suuralue sijaitsee keskustasta kaakkoon ja se muodostuu Syväkankaan, Takajärven ja Ritikan tilastoalueista.
Hepolan suuralue on eteläisintä Kemiä ja siihen kuuluvat Hepola, Ajoksen ja Rytikarin tilastoalueet.
Kuudenteen Merikemin suuralueeseen kuuluvat Kemin edustan saaret kuten Selkäsaari ja Perämeren kansallispuiston saaristo. Suuralueeseen kuuluu vain Merikemin Merikemin tilastoalue.
Kaupunkikuva > Arkkitehtuuri

Kemin rakennusperintöön ovat vaikuttaneet meren läheisyyden lisäksi saha- ja paperiteollisuuden kehittyminen. Kemin keskustassa näkyy ruutukaava, jota käytettiin usein 1800-luvun puolivälin kaupunkisuunnittelussa. Kemin ensimmäinen asemakaava hyväksyttiin vuonna 1859. Kaupungin vanhimmat säilyneet puurakennukset ovat 1800-luvun lopulta. Ensimmäiset kivitalot Kemiin rakennettiin 1900-luvun alussa. Kaupungissa on useita 1920-luvun klassismia edustavia taloja ja funktionalistisia rakennuksia 1930-luvulta. Ensimmäiset asuinkäyttöön suunnitellut kerrostalot rakennettiin 1950-luvulla. Kemissä, samoin kuin Simossa, on paljon vanhoja rakennuksia, toisin kuin muualla Lapissa, josta ne hävisivät sodan myötä.
Kaupunkikuva > Puistot

Kemissä on yhteensä 80 hehtaaria puistoja. Niistä vanhimpia on Meripuisto, jossa sijaitsee muun muassa savupirtti, jatulintarha, historiallisia aittoja ja vanha Raatihuone.
Kaupunkikuva > Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt

Museoviraston inventoinnin mukaan Kemissä on seitsemän valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä:
Kemin ruutukaava-alue ja kirkon ympäristö
Karihaaran tehdasyhdyskunta
Kemin linja-autoasema (osana Lapin keskuspaikkojen linja-autoasemia)
Myllyniemen sortteerialue (osana Lapin uitto- ja savottatukikohtia)
Valkiakari, Kuivanuoronkrunni ja Selkä-Sarvi (osana Perämeren kalasatamia ja kalastustukikohtia)
Isohaaran voimalaitos ja Vallitunsaaren voimalaitosyhdyskunta
Pohjanmaan rantatie
Kunnalliset asiat > Päätöksenteko

Voimakkaan teollisen historian vuoksi Kemissä on vahva vasemmistolainen perinne. Vuoden 2021 kuntavaaleissa SDP ohitti Vasemmistoliiton äänissä ensimmäistä kertaa vuosikymmeniin. Vasemmistoliitto edeltäjineen on ollut valtapuolue Kemissä sotavuosista lähtien.
Kemin kaupunginvaltuuston nykyinen rakenne on seuraava:
| --- | --- |
 Suomen Sosialidemokraattinen Puolue (13)  Vasemmistoliitto (12)  Suomen Keskusta (7) :  Kansallinen Kokoomus (5)  Perussuomalaiset (5)  Vihreät (1) 
Kaupunginjohtajat:
| --- | --- |
 Olli Nylander 1930–1956  Risto Hölttä 1956–1966  Taisto Johteinen 1967–1980  Juhani Leino 1980–2000 :  Kalervo Ukkola 2000–2005  Ossi Repo 2006–2012  Tero Nissinen 2012–2020  Matti Ruotsalainen 2021–
Kunnalliset asiat > Kuntaliitokset

Kemin alue on ollut lähes nykyisellään vuodesta 1931 lähtien, jolloin Kemin maalaiskunnan puolen esikaupunkialueet liitettiin Kemiin.
Vuonna 1939 muutamia tiloja Kemin maalaiskunnasta ja Simon kunnasta liitettiin Kemiin.
Vuonna 2015 Kemin kaupunki sekä Keminmaan ja Simon kunnat neuvottelivat yhdistymisestä uudeksi Kemin kaupungiksi. Liitoksen oli tarkoitus toteutua vuoden 2017 alusta. Kemin ja Simon kunnanvaltuustot hyväksyivät yhdistymisehdotuksen, mutta Keminmaan valtuusto hylkäsi sen.
Kunnalliset asiat > Väestö

Kaupungin asukasluku on 19 404, joista suomenkielisiä on 93,8 %, ruotsinkielisiä 0,2 % sekä muita 6,0 %.
Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kaupungin väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen. Korkeimmillaan Kemin väkiluku oli 1960-luvun puolivälissä, jolloin se oli lähes 33.000.
| Kemin väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 26 928 | 26 928 |
| 1985 | 1985 |    | 26 421 | 26 421 |
| 1990 | 1990 |    | 25 374 | 25 374 |
| 1995 | 1995 |    | 24 696 | 24 696 |
| 2000 | 2000 |    | 23 689 | 23 689 |
| 2005 | 2005 |    | 22 831 | 22 831 |
| 2010 | 2010 |    | 22 537 | 22 537 |
| 2015 | 2015 |    | 21 758 | 21 758 |
| 2020 | 2020 |    | 20 742 | 20 742 |
Lähde: Tilastokeskus.
Kunnalliset asiat > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Kemissä oli 21 256 asukasta, joista 20 951 asui taajamissa, 97 haja-asutusalueilla ja 208:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Kemin taajama-aste on 99,5 %. Kemin taajamaväestö jakautuu kolmen eri taajaman kesken:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2017) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Kemin keskustaajama* | 18 916 |
| 2 | Hepola | 1 701 |
| 3 | Ajos | 334 |
Kaupungin keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kaupunkiin vain osittain. Kemin keskustaajama ulottuu osittain myös Keminmaan kunnan ja pieniltä osin Tornion kaupungin alueelle. Yhteensä Kemin keskustaajamassa on 26 832 asukasta ja sen pinta-ala on 49,94 neliökilometriä.
Kunnalliset asiat > Koulutus

Syksyllä 2022 Kemissä oli kuusi peruskoulua, joista kolme oli yhtenäiskouluja.
Siellä sijaitsee myös Kemin lyseon lukio.  Laajaa ammatillista koulusta tarjoaa Ammattiopisto Lappian ja Lapin ammattikorkeakoulun Kemissä sijaitsevat yksiköt.
Kunnalliset asiat > Talous

Kemi tunnetaan perinteisenä teollisuuskaupunkina. Vuonna 2021 noin 29 prosenttia kaupungin työpaikoista oli teollisuudessa ja 43 prosenttia palveluissa. Kemin suurimpia työllistäjiä olivat:
Kemin kaupunki
Länsi-Pohjan sairaanhoitopiirin kuntayhtymä (nykyisin Lapin hyvinvointialue)
Mehiläinen Länsi-Pohja
Stora Enson Veitsiluodon tehtaat sekä
Karihaarassa toimiva Metsä Fibren ja Finnforestin puunjalostusteollisuus (saha, Kemin sellutehdas ja Kemin kartonkitehdas).
Ahtaus- ja huolintaliikkeet.
Vuonna 2022 kaupungin suurimpia yrityksiä liikevaihdon mukaan olivat:
LTR-Rakennus Oy
Veljekset Toivanen Oy
Kemin Energia ja Vesi Oy
Kemin Ajotilaus Oy
Veljekset Rönkä Oy
Merkittävä teollinen työnantaja kemiläisille on myös Outokumpu Oyj:n tytäryhtiön Outokumpu Chrome Oy:n omistama Elijärven kromikaivos, joka sijaitsee Keminmaan Elijärvellä. Kemin Ajoksessa sijaitsee tuulivoimapuisto.lähde?
Vuonna 1993 perustettu kehitysyhtiö Kemin Digipolis Oy kehittää Meri-Lapin ja Lapin teollisuuspalveluja esimerkiksi kiertotalouteen liittyen. Digipoliksen Kiertotalouskeskus on tutkinut esimerkiksi vetytalouden mahdollisuuksia. Kemintulli-teollisuusalue sijaitsee kaupungin eteläpuolella. Aluetta alettiin rakentaa vuonna 2013.
Kunnalliset asiat > Liikenne

Kemin kautta kulkevat valtatie 4 ja Oulu–Tornio-rata, joista siellä erkanevat valtatie 29 ja Rovaniemen rata. Kemissä sijaitsee Kemi-Tornion lentoasema, Kemin rautatieasema, Kemin linja-autoasema ja Kemin sisäsatama.
Kemin Ajoksessa sijaitsee EU:n pohjoisin yleissatama. Se kuuluu Euroopan liikenneverkosto TEN-T:hen (Trans European Network). Syväsataman syvyys oli 10 metriä, mutta sitä alettiin syventää entisestään vuonna 2022. Kulkusyvyydeksi tulee 12 metriä. Samalla myös Ajoksen meriväylää levennetään.
Etäisyyksiä Kemistä
Kilpisjärvi 480 km
Oulu 105 km
Rovaniemi 115 km
Tornio 25 km
Kunnalliset asiat > Vesi-, jäte- ja energiahuolto

Kaupungin omistuksessa oleva Kemin Energia ja Vesi Oy toimittaa asiakkailleen sähköä, kaukolämpöä ja tarjoaa myös vesihuoltoa.
Vuonna 1998 perustettu Perämeren Jätehuolto Oy vastaa jätehuollosta Lounais-Lapissa. Kemin lisäksi se toimii Torniossa, Keminmaalla, Tervolassa ja Ylitorniolla.
Kunnalliset asiat > Ystävyyskaupungit

Vuonna 2023 Kemin ystävyyskaupunkeja olivat:
Luulaja, Ruotsi
Tromssa, Norja
Wismar, Saksa
Newtownards, Pohjois-Irlanti
Liptovský Mikuláš, Slovakia
Székesfehérvár, Unkari
Kulttuuri

Kemin kulttuurikeskus kokoaa yhteen paikallista kulttuuritarjontaa. Kaupungissa on Kemin kaupunginorkesteri, Meri-Lapin jousikvartetti, kaupunginkirjasto, taidemuseo, Lastenkultturikeskus, historiallinen museo, Meri-Lapin musiikkiopisto, kansalaisopisto Kivalon toimipisteitä ja Kemin teatteri.
Kulttuuri > Nähtävyyksiä

Kaupungin tunnetuimpia matkailunähtävyyksiä ovat muun muassa Kemin Lumilinna, jäänmurtaja Sampo, tuulivoimapuisto ja kaupungin sisäsataman alue.
Vuodesta 1996 lähtien Kemiin on rakennettu vuosittain Kemin Lumilinna. Ensimmäisessä Lumilinnassa oli 1100 metriä pitkät muurit ja se oli Guinnessin ennätystenkirjan mukaan maailman suurin lumilinna. Linnoilla on ollut erilaisia teemoja, esimerkiksi vuonna 2018 rakennettiin kummituslinna. Talvikaudeksi rakennettevan linnan vieressä on ympärivuotisesti muun muassa majoitus-, ravintola- ja kokoustiloja.
Arkkitehti Josef Stenbäckin suunnittelema uusgoottilainen Kemin kirkko on valmistunut 1902.
Kaupungintalon näköalatasanteelta voi nähdä koko Kemin kaupungin.
Matkailujäänmurtaja Sampo
Perinnepurjelaiva Jähti
Kulttuuri > Museot

Kemin kulttuurikeskuksessa sijaitsee sekä Kemin taidemuseo että Kemin historiallinen museo. Yli 200 vuotta vanha Yli-Jaakheikin savupirtti sijaitsee Meripuistossa. Marttalan museoalueella sijaitsevat Kähertäjämuseo ja Työläismuseo.
Kemin taidemuseossa on esillä erityisesti Lapin nykytaidetta.
Kemin historiallinen museo on keskittynyt lähialueiden historiaan ja kulttuuriin.