HMS Royal Oak (08)
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin Suuren laivaston 4. taistelulaivaviirikköön, jonka mukana alus osallistui jo 31. toukokuuta Skagerrakin taisteluun. Taistelun aikana alus ampui 38 laukausta pääaseillaan. Laukauksista osan todettiin osuvan Saksan keisarikunnan laivaston taistelulaivaan SMS Derfflingeriin. Taistelun jälkeen alus palveli laivaston mukana Scapa Flowssa.
Alukselle asennettiin 1917 lentoonlähtöalustat B- ja X-tornien päälle testattaessa lentokoneiden käyttöä suurilla sotalaivoilla. Testien jälkeen se palasi Suureen laivastoon, jonka mukana se osallistui marraskuussa Saksan keisarikunnan laivaston antautumisen vastaanottoon Scapa Flowssa.
Huhtikuussa 1919 Royal Oak siirrettiin Atlantin laivaston 1. taistelulaivaviirikköön, jonka mukana alus osallistui tapahtumiin Turkin vesillä maalis-huhtikuussa 1920. Alus siirrettiin huoltoon telakalle Portsmouthiin syyskuussa 1922. Alus palasi palvelukseen huhtikuussa 1924.
Telakalla alukseen lisättiin torpedovyöt, joissa oli kolme erillistä osaa ilman törmäysten vaimentimia. Vyöt lisäsivät aluksen uppoumaa 1 100 tonnia ja levensivät sitä kumpaankin suuntaan 6 tuuman patterin verran.
Muita muutoksia olivat sillan uudistaminen. Aluksen 3 tuuman ilmatorjuntatykit vaihdettiin kahteen 4 tuuman ilmatorjuntatykkiin maaliskuussa 1924.
Maaliskuussa 1926 alus siirrettiin Välimeren laivastoon, missä se oli aina vuoteen 1934. Välimerellä olon aikana alus oli toisen kerran huollossa Plymouthissa maaliskuusta kesäkuuhun 1927.
Plymouthissa olon aikana tulenjohtotorni uudistettiin ja kaksi uutta 4 tuuman ilmatorjuntatykkiä asennettiin. Samalla kaksi yläosiin asennettua 6 tuuman tykkiä poistettiin, mutta niiden asemia ei poistettu ennen kuin 1931-1932, jolloin HACS Mk I asennettiin maston huipulle. Kaksi takimmaista torpedoputkea poistettiin 1933.
Toukokuussa 1934 alus poistettiin palveluksesta, kun se siirrettiin modernisoitavaksi Plymouthiin. Modernisointi valmistui elokuussa 1936, minkä jälkeen alus palasi palvelukseen Kotilaivastoon.
Vuoden 1934 toukokuussa tehty muutos oli merkittävin alukselle tehdyistä. Royal Oakin ammusvarastojen päälle valettiin 4 tuumaa terästä ja pääkannelle konehuoneiden päälle 2,5 tuumaa. Suojan lisäys kasvatti aluksen uppoumaa 900 tonnia. Neljä nelituumaista kaksiputkista Mk XIX -ilmatorjuntatykkiä korvasi yksiputkiset ja lisäksi asennettiin kaksi kahdeksanputkista 2 paunaista kummallekin puolelle savupiippua. Kaksi puolentuuman nelipiippuista konekivääriä asennettiin tulenjohtotornin sivuille ja HACS Mk I korvattiin Mk III:lla ja toinen asennettiin taaemmas asennettuun kolmijalkaiseen torniin.
Silta rakennettiin uudelleen ja lentokoneen lähtöalusta  B- ja X-tornien katoilta korvattiin SIIT-mallisella katapultilla X-tornin katolla. Loput torpedoputket korvattiin vesirajan yläpuolelle asennetulla neliputkisella patterilla. Kaksi putkea kummallekin laidalle yläkannen etuosaan. Tämä oli aluksen lopullinen rakenne.
Royal Oak palasi Välimerelle 7. heinäkuuta 1939, mutta jo elokuussa alus palasi Kotilaivastoon Euroopan poliittisen tilanteen kiristymisen vuoksi.
Toisen maailmansodan ensimmäisten viikkojen aikana alus osallistui kotiin palaavien saksalaisten kauppalaivojen tarkastamiseen ja mahdolliseen tuhoamiseen. Ollessaan ankkurissa Scapa Flow'ssa 14. lokakuuta 1939 alukseen osui Günther Prienin komentaman U-47:n laukaisemat kolme torpedoa (A- ja B-ammusvarastojen alueelle, etummaiseen konehuoneeseen ja taaempaan konehuoneeseen). Osumien seurauksena alus kaatui ja sen miehistöstä suuri osa sai surmansa.