stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Deuterium
Valmistus

Deuteriumia valmistetaan lukuisiin eri käyttötarkoituksiin, muun muassa teollisuuden ja tieteen käyttötarpeisiin. Nykyään teollisesti deuteriumia tuotetaan yleisimmin Girdler-Sulfide-prosessilla, joka on hyvin energiaintensiivinen ja myrkyllinen tapa tuottaa deuteriumia, sillä prosessiin liittyy erittäin myrkyllisen ja syövyttävän vetysulfidin käyttö. Prosessi perustuu raskasveden ja normaalin veden kemiallisiin eroihin. Käytännössä prosessissa kierrätetään vettä kylmän (30 °C) ja kuuman (130 °C) tornin välillä, jossa kierrätetään myös vetysulfidikaasua. Raskasveden ja kevyen veden eroista johtuen kierron aikana vedestä saadaan erotettua deuteriumia ja muodostettua raskasvettä. Girdler-Sulfide-prosessissa on siis tarkoitus valmistaa raskasvettä, mutta raskasveden elektrolyysin johdosta menetelmä tuottaa myös deuteriumia.
Avaruudessa deuteriumia muodostuu tähtien ydinfuusiossa. Maapallolla ei ole tiedossa kemiallisia reaktioita, joissa deuteriumia muodostuisi spontaanisti luonnossa.
Käyttö

Deuteroitua raskasta vettä käytetään ydinteknologiassa sekä reaktorin jäähdyttämiseen että neutronien hidastamiseen. Deuteriumin korkea massa ja ei-radioaktiivisuus tekee siitä myös hyödyllisen merkkiaineen kemiassa, biokemiassa ja ympäristötieteissä. Deuteroituja aineita käytetään myös neutriinoilmaisimissa, massaspektrometrillä tehtävissä mittauksissa, infrapunaspektroskopiassa, neutronisironta-kokeissa ja NMR-spektroskopiassa.
Lääketieteessä deuteriumia käytetään hidastamaan lääkkeiden imeytymistä. Deuteroidut lääkkeet hajoavat hitaammin, koska deuterium voi tehdä vahvempia kemiallisia sidoksia kuin tavallinen vety. Deuteroitujen lääkkeiden hitaampi imeytyminen voi lieventää lääkkeiden aiheuttamia sivuoireita ja vähentää eri lääkkeiden reagoimista keskenään mahdollistaen usean eri lääkkeen samanaikaisen käytön. Deuteriumin ja tritiumin fuusiota käytetään myös vetypommeissa niiden korkean reaktioherkkyyden ja energiantuoton vuoksi.
Deuteriumin ja tritiumin fuusiota pidetään myös todennäköisimpänä vaihtoehtona tulevaisuuden fuusioreaktorien voimanlähteeksi ja niitä käytetään kaupallisesti kannattavien fuusioreaktorien kehitykseen liittyvissä kokeiluissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Deuterium Wikimedia Commonsissa
Emulsiomaali

Emulsiomaali on maali, jossa vesi ja öljy on yhdistetty emulgoivan aineen avulla. Esimerkiksi lateksimaalit ovat emulsiomaaleja.
Edenbridge

| Edenbridge |
| --- | --- |

 Edenbridge Poolessa 15. marraskuuta 2006
Tiedot
Toiminnassa:  1998–
Tyylilaji:   power metal  progressiivinen metalli  sinfoninen metalli 
Kotipaikka:  Itävalta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Sabine Edelsbacher, laulu   Lanvall, kitara, kosketinsoitin   Andreas Eibler, kitara   Roland Navratil, rummut  
Entiset jäsenet:  Kurt Bednarsky, basso   Georg Edelmann, kitara  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Edenbridge on melodista, progressiivista power metalia soittava yhtye Itävallasta. Edenbridgen musiikillinen johtaja on kitaristi ja kosketinsoittaja Lanvall, joka perusti yhtyeen 1998 yhdessä basisti Kurt Bednarskyn ja laulaja Sabine Edelsbacherin kanssa.
Alkuvuodet

Roland Navratilin liityttyä yhtyeeseen Edenbridge aloitti studiotyöskentelyn 1999. Ensialbumi Sunrise in Eden julkaistiin Massacre Records -levymerkillä syksyllä 2000. Toinen kitaristi Georg Edelmann liittyi Edenbridgeen helmikuussa 2000, mutta hänen vierailunsa jäi lyhyeksi. Toinen kitaristi Andreas Eibler soitti yhtyeessä 2000-luvun alkuvuosina. Perustajajäsen, basisti Kurt Bednarsky jätti Edenbridgen toisen ja kolmannen albumin välissä. Hänen tilalleen ei ole vielä kiinnitetty vakituista soittajaa.
Kokoonpano

| --- | --- |
 Nykyiset jäsenet Sabine Edelsbacher – laulu  Arne ”Lanvall” Stockhammer – basso, kitara, koskettimet  Roland Navratil – rummut :  Entiset jäsenet Georg Edelmann – kitara  Andreas Eibler – kitara  Kurt Bednarsky – basso
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Sunrise in Eden (2000)  Arcana (2001)  Aphelion (2003)  Shine (2004)  The Grand Design (2006)  MyEarthDream (2008)  Solitaire (2010)  The Bonding (2013)  The Great Momentum (2017)  Dynamind (2019)  Shangri-La (2022) :  Livealbumit A Livetime in Eden (2004)  LiveEarthDream (2009)  Live Momentum (2017)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edenbridge Wikimedia Commonsissa
Kotisivut (englanniksi)
Edenbridge Last.fm:ssä (englanniksi)
Ernst Grünfeld

Ernst Grünfeld
Ernst Franz Grünfeld (21. marraskuuta 1893 – 3. huhtikuuta 1962) oli itävaltalainen shakinpelaaja sekä kirjailija. Chessmetricsin mukaan Grünfeld oli yksi maailman parhaista pelaajista ensimmäisen maailmansodan jälkeen.
Grünfeld oli erikoistunut avausteoriaan. Hänen mukaansa on nimetty Grünfeldin puolustus.
Aiheesta muualla

Ernst Grünfeld ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Elli Kylmäluoma

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Elli Kylmäluoma helmikuussa 2022 |  Elli Kylmäluoma helmikuussa 2022 |  Elli Kylmäluoma helmikuussa 2022 |  |
Maa:  Suomi
Naisten salibandy
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Uppsala 2021 |  |  |
Elli Kylmäluoma (s. 15. syyskuuta 2001) on suomalainen salibandyn pelaaja, joka on pelannut niin puolustajana kuin hyökkääjänäkin. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa viisi ottelua. Niissä hän on tehnyt yhden maalin. Kylmäluoma on pelannut alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2018 ja 2020. Naisten MM-kilpailuissa hän oli ensi kertaa mukana vuonna 2021 ja saavutti hopeaa.
Kylmäluoman kasvattajaseura on haukiputaalainen Kellon Lyönti. Hän on edustanut Naisten Salibandyliigassa oululaista SSRA:ta kausina 2017–2021. Hän pelasi noina kausina liigan runkosarjassa 85 ottelua, joissa hän teki 33 maalia ja sai 37 syöttöpistettä. Pudotuspelejä hän pelasi 17, ja niissä hän teki kahdeksan maalia ja sai kaksi syöttöpistettä. Hän saavutti SM-pronssia vuonna 2021. Kaudeksi 2021–2022 hän siirtyi tamperelaisseura Kooveehen.
Eden Lake

| Eden Lake |
| --- | --- |
 Suomenkielinen DVD-julkaisu.
Ohjaaja:  James Watkins
Käsikirjoittaja:  James Watkins
Tuottaja:  Christian Colson Richard Holmes
Säveltäjä:  David Julyan
Kuvaaja:  Christopher Ross
Leikkaaja:  Jon Harris
Pääosat:  Kelly Reilly Michael Fassbender Jack O’Connell Thomas Turgoose
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:  Aramid Entertainment Rollercoaster Films
Levittäjä:  StudioCanal UK Netflix
Ensi-ilta:   12. syyskuuta 2008  12. maaliskuuta 2009
Kesto:  91 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  3 983 997	Yhdysvaltain dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eden Lake on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut brittiläinen kauhuelokuva, jonka on ohjannut James Watkins. Elokuva kertoo nuoresta pariskunnasta, joka joutuu metsäretkellään nuorisojoukon vainoamaksi.
Juoni

Pariskunta Jenny (Kelly Reilly) ja Steve (Michael Fassbender) lomailevat järven rannalla, jossa Steve suunnittelee kosivansa Jennya. Suunnitelmiin tulee kuitenkin muutos, kun rannalle saapuu joukko nuoria, jotka häiritsevät heitä esimerkiksi puhkomalla heidän autonsa renkaat. Steve tappaa vahingossa nuorisojoukon johtajan Brettin (Jack O’Connell) koiran, jolloin pariskunnasta tulee ajojahdin uhri.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kelly Reilly  | … |  Jenny   |
|  Michael Fassbender  | … |  Steve   |
|  Jack O’Connell  | … |  Brett   |
|  James Gandhi  | … |  Adam   |
|  Thomas Turgoose  | … |  Cooper   |
|  Bronson Webb  | … |  Reece   |
|  Shaun Dooley  | … |  Jon   |
|  Finn Atkins  | … |  Paige   |
|  Thomas Gill  | … |  Ricky   |
|  James Burrows  | … |  Harry   |
Vastaanotto

Internetsivusto Rotten Tomatoesin mukaan 83 % kriitikoista on antanut Eden Lakelle positiivisen arvosanan keskiarvolla 6,7/10. Keräys perustuu 24 arviointiin. Internet Movie Databasen 43 000 käyttäjää ovat antaneet elokuvalle keskiarvon 6,9/10, ja kolme IMDb:n henkilökuntaan kuuluvaa keskiarvon 5,3.
Aiheesta muualla

Eden Lake Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Inhottava ja pelottava... mutta mahdollinen Dischop, arvostelu. 4.4.2009. Arkistoitu 14.7.2014. Viitattu 11.7.2014.
Eljas Vainio

Eljas Pertteli Vainio, sukunimi aik. Nopola (15. elokuuta 1901 Karinainen – 10. tammikuuta 1985 Loimaa) oli suomalainen maanviljelijä, pakinoitsija ja paikallishistorian harrastaja.
Vainio kirjoitti pakinoita Kunnalliseen Viikkolehteen.
Vainio kävi kansakoulun ja palopäällystön koulun 1939–1940. Hän oli maanviljelijänä vuodet 1925–1936, sen jälkeen esimiehenä ja palopäällikkönä Oulu oy:ssa 1937–1944, kuljetuspäällikkönä ja palopäällikkönä Puukemia oy:ssa 1944–1952 sekä piiritarkastajana Aura ja Salama yhtiöissä 1952–1955. Sittemmin Vainio toimi yksityisyrittäjänä ja freelance-toimittajana Kunnalliselle Viikkolehdelle.
Vainion vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Nopola-Vainio ja Anna Liisa (o.s. Nummila). Vainion puoliso oli Signe Susanna (o.s. Manni) vuodesta 1923.
Teoksia

Pakinoita. Kunnallinen viikkolehti, Kyrö 1969
Historiikki Karinaisten maamiesseuran 70-vuotistaipaleesta : Karinaisten maamiesseura 1902-1972. Karinaisten maamiesseura, Karinainen 1972
Linnankosken aika Karinaisissa. Kunnallinen viikkolehti, Kyrö 1974
Lisäyksenä vanhaa ja uutta Karinaisten historiaa ; koonnut Eljas Vainio. Kunnallinen viikkolehti, Kyrö 1976
Emurata

Emurata on itäafrikkalaisen maasai-heimon rituaali, jossa pojat ympärileikataan ja tytöt silvotaan. Vanhat miehet leikkaavat nuoren pojan, joka ei saa itkeä tai tuottaa ääntä seremonian aikana, kun taas vanhemmat naiset toteuttavat nuorten tyttöjen silpomisen, minkä aikana itkeminen on sallittua.[lähde? ]
Kenian hallitus on epäonnistunut yrityksissä kitkeä tätä perinnettä, koska sen suurimmat puolustajat ovat maasainaisia. Tyttöjen ympärileikkaus on kiellettyä sekä Tansaniassa että Keniassa. Nuorten tyttöjen silpomisperinnettä ylläpitää myös vanha maasaimiesten ajatus siitä, että tyttö, jota ei ole silvottu, ei ole naimisiinmenokelpoinen.
Ympärileikkauksen myötä pojat saavuttavat miehen aseman yhteisössä. Varsinainen rituaali on rankka, sillä se suoritetaan tylsällä puukolla, se kestää yhteensä monta päivää, ja koko ajan muut heimon jäsenet pilkkaavat ja lyövät poikia. Tarkoituksena on vahvistaa pojat kestämään mitä vain.[lähde? ]
Emmanuel de Las Cases

| Emmanuel de Las Cases |
| --- | --- |
 Emmanuel de Las Cases
Henkilötiedot
Syntynyt: 1766
Kuollut: 1842 (75–76 vuotta)
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija, poliitikko
Kirjailija
Salanimi: A. Le Sage 
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Emmanuel Augustin Dieudonné de Las Cases (1766–1842), kreivi, oli ranskalainen kirjailija. Hän poistui Ranskasta vallankumouksen aikana, mutta palasi sinne konsulihallituksen aikana. Napoleon nimitti hänet 1810 kamariherraksi ja kreiviksi ja käytti häntä useissa hallinnollisissa toimissa. Vuonna 1815 Las Cases seurasi Napoleonia Saint Helenan saarelle, missä hän toimi Napoleonin sihteerinä ja teki tarkkoja muistiinpanoja keskusteluistaan Napoleonin kanssa. Luvattoman kirjeenvaihdon vuoksi Las Cases karkotettiin jo 1816 St. Helenasta Kapmaahan, mistä hän 1817 sai palata Eurooppaan, mutta Ranskaan hänen sallittiin asettua vasta 1821 Napoleonin kuoleman jälkeen. Hän oli 1831–1839 edustajakamarin jäsenenä äärivasemmistossa. Muistiinpanojensa perusteella Las Cases 1822–1823 julkaisi monille kielille käännetyn kuuluisan teoksensa Mémorial de Sainte-Hélène. Kirjoittajalleen tuottoisa teos on  varsin epäluotettava. Jo aikaisemmin, 1819, hän julkaisi muistelmansa.
Napoleon sanelee muistelmiaan Las Casesille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Emmanuel de Las Cases Wikimedia Commonsissa
Erik Olavinpoika

Erik Olavinpoika (ruots. Erik Olsson) oli suomalainen virkamies, jonka epäsuosittu toiminta voutina ja lainlukijana Pohjanmaalla vaikutti nuijasodan puhkeamiseen.
Erik Olavinpojan taustaa ei tunneta, mutta hänen syntyperänsä ei ollut ylhäinen. Varhaisin maininta hänestä on vuodelta 1584, jolloin hän oli valtaneuvos Gustaf Banérille läänitetyn Mustasaaren pitäjän voutina. Vuosina 1587–1597 hänen tiedetään olleen Pohjanmaan lainlukijana eli tuomarin tehtävän hoitajana, ensin kihlakunnantuomari Kaarle Henrikinpoika Hornin ja vuodesta 1590 marski Klaus Flemingin sijaisena. Lainlukijaksi tultuaan Erik Olavinpoika hankki Mustasaaresta kaksi tilaa, joista hän asui Voitilankylän Lahnasaaressa. Hän ryhtyi vuonna 1590 ratsutilalliseksi säilyttääkseen tilojensa alkuaan kolmivuotisen verovapauden. Erik Olavinpojasta tuli epäsuosittu, koska hän oli vihatun käskynhaltija Flemingin sijainen ja keräsi itsekin linnaleiriveroa muilta talonpojilta vaikka sodan päätyttyä hänen varustamansa ratsumiehet olivat ”kotihuoveina”. Hän myös tärkeili kirjoittamalla nimensäkin kuin aatelinen muodossa Erik Olsson till Lahnasari.
Tammikuussa 1596 Pohjanmaan talonpojat lähettivät Kaarle-herttualle ja Ruotsin valtaneuvostolle valituksen Erik Olavinpojasta, jonka sanottiin uhkailevan ja pelottelevan talonpoikia sekä levittävän valheita. Koska Erik Olavinpoika oli valtataistelussa Kaarlen vihollisen Sigismundin tukija, lähetti Kaarle palvelijansa Joen Jempten vangitsemaan Erik Olavinpojan ja Pohjanmaan voudin Tuomas Yrjönpojan. Heidän toimistaan suoritettiin tutkinta ja he olivat jonkin aikaa vankeina Örebron linnassa, mutta vapautuivat takuita vastaan huhtikuussa 1596. Nuijasodan puhjettua kapinalliset talonpojat kostivat ryöstämällä ja polttamalla Lahnasaaren, josta löytyi suuri hopeakätkö. Flemingin kukistettua Etelä-Pohjanmaan nuijamiehet Erik Olavinpoika palasi maakuntaan, mutta joutui jo helmikuussa 1597 pakenemaan uudelleen Pohjois-Pohjanmaalta noussutta toista kapina-aaltoa.
Viimeinen maininta Erik Olavinpojasta on heinäkuulta 1597, jolloin hän kävi meritse Mustasaaressa Kaarle-herttuan liittolaisen Hannu Hannunpojan hallitessa Pohjanmaata. Hannu Hannunpojan mukaan Erik Olavinpoika ja Pietari Gumse lähtivät toimittamaan Kaarlen lähetiltä siepattua kirjettä Sigismundille Puolaan, joten Erik Olavinpoika on saattanut jäädä sille tielleen palaamatta Suomeen.
Emmanuelle / Sydän syrjällään

| Emmanuelle / Sydän syrjällään Pate Mustajärvi |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 1995
 Julkaistu: 1995
 Tyylilaji: pop
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Pate Mustajärven muut singlet
|   | Emmanuelle / Sydän syrjällään 1995 | Jukeboxin luona 1998 |
Emmanuelle / Sydän syrjällään (AUTOM 25) on Pate Mustajärven RAY:n raha-automaatteja varten julkaistu single vuodelta 1995.
Emmanuelle on samannimisestä eroottisesta elokuvasta tunnettu kappale, jonka Tarleena Sammalkorven alun perin Jukka Koivistolle kirjoittaman käännöksen myös Mustajärvi levytti. Omien sanojensa mukaan Mustajärvi "istui studiossa baarijakkaralla konjakkilasi kädessä ja 'puhui' laulun".
Gene Pitneyn Something's Gotten Hold of My Heart -klassikon käänsi Juice Leskinen Sydän syrjällään -nimiseksi. Mustajärvi levytti kappaleen duettona Sakari Kuosmasen kanssa. Alun perin duetto-kumppaneiksi olivat ehdolla myös Martti Syrjä sekä Puntti Valtonen. Syrjä ei halunnut mukaan esitykseen sen homoeroottisen virityksen vuoksi. Valtosen kanssa kappale ehdittiin jo laulaa studiossa valmiiksi, mutta esitys hylättiin, koska Valtosen ja Mustajärven äänet kuulostivat liian samankaltaisilta.
Singlen kappaleet olivat mukana myös samana vuonna julkaistulla Ikurin turbiini -albumilla.
Kappaleet

Emmanuelle (säv. Pierre Bachelet, san. Herve Roy, suom. san. Tarleena Sammalkorpi)
Sydän syrjällään (alkup. Something's Gotten Hold of My Heart, säv. Roger Cook, san. Roger Greenaway, suom. san. Juice Leskinen)
Muusikot

Pate Mustajärvi – laulu
Aku Syrjä – rummut
Juuso Nordlund – basso
Safka Pekkonen – koskettimet
Nipa Niilola – kitara
+
Sakari Kuosmanen – laulu (kappaleessa ”Sydän syrjällään”)
Eteläinen viljelyseutu

Suomen maisemamaakunnat ja -seudut.
Eteläinen viljelysseutu on yksi Suomen maisemaseuduista, ja kuuluu Eteläisen rantamaan maisemamaakuntaan. Alue vastaa jossain määrin Uudenmaan maakuntaa. Osana Eteläistä rantamaata se rajautuu idässä Kaakkoiseen viljelyseutuun, lännessä Kiskon-Vihdin järviseutuun ja etelässä Suomenlahden rannikkoseutuun.
Emil Kostov

| Emil Kostov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. marraskuuta 1974 (ikä 49) Varna
Kansalaisuus:   Bulgaria
Kyokushin-ottelija
Lempinimi:  Iron Fist
Aktiivisena:  1987–2005
Pituus:  174 cm
Paino:  80–83 kg
Painoluokka:  keskisarja
Kätisyys:  oikea
Seura(t):  Ichi Geki Varna
Vyöarvo:  5. dan
| Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kyokushin.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kyokushin.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Bulgaria.Miesten kyokushin.MM-kilpailut  | Maa:   Bulgaria> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Osaka 2001 | -80 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Zaragoza 1998 | -80 kg |  |
|  Kultaa | Porto 2000 | -80 kg |  |
|  Kultaa | Varna 2002 | -80 kg |  |
|  Hopeaa | Kiova 1999 | -80 kg |  |
| Venäjän Open  | Venäjän Open  | Venäjän Open  |  |
|  Kultaa | Jekaterinburg 2001 | -80 kg |  |
|  Kultaa | Moskova 2002 | -80 kg |  |
| Balkan Cup  | Balkan Cup  | Balkan Cup  |  |
|  Kultaa | Varna 1995 | -80 kg |  |
|  Kultaa | Constanta 1996 |  |  |
Emil Kostov (s. 27. marraskuuta 1974 Varna) on bulgarialainen karateka, valmentaja ja ottelutuomari. Hän on voittanut Kyokushinin maailmanmestaruuden ja on kolminkertainen Euroopan-mestari.
Myös hänen tyttärensä Zornitsa Kostova ja poikansa Bogomil Kostov ovat karatekoita.
Kyokushin

Kostov alkoi harjoittelemaan karatea 1985 ollessaan 8–9-vuotias. Tuolloin hänen ohjaajana oli Konstantin Bozhilov. Hän suoritti 1. danin mustan vyön 1995 Bulgariassa, jolloin Kostovin vyökoetta oli valvomassa Howard Collins. Myöhemmin 1998 hän suoritti 2. danin, jolloin vyökoetta oli valvomassa Makoto Nakamura. Seuraavan vyöarvon 3. danin Kostov suoritti Romaniassa, jossa vyökoetta valvoi IKO-liiton johtaja Shokei Matsui.
Kyokushin > Kilpaura

Kostov otteli ensimmäisen kerran nuorten tasolla 1987, jolloin hän voitti oman sarjansa.
Kostov kilpaili 1990-luvun puolessavälissä pienissä kansainvälisissä turnauksissa, joista hän voitti Balkan Cupin kahdesti 1995 ja 1996.
Kyokushin > Kilpaura > Euroopan mestaruus (1998)

Kostov saavutti uransa ensimmäisen Euroopan mestaruuden keskisarjassa kesäkuussa 1998, kun hän voitti loppuottelussa Florescu Tiberiun.
Kostov eteni toisen kerran peräkkäin EM-kisojen loppuotteluun 1999, mutta hävisi tällä kertaa mestaruuden Vadim Jakovenkolle.
Kyokushin > Kilpaura > Toinen ja kolmas Euroopan mestaruus ja ensimmäinen maailmanmestaruus (2000–2002)

Hän saavutti uransa toisen Euroopan mestaruuden Portugalissa toukokuussa 2000, kun hän voitti loppuottelussa Semen Haranin. Hänet palkittiin turnauksessa myös parhaasta ottelutekniikasta. Kostov sijoittui vielä viidenneksi avoimensarjan EM-kisoissa, Puolassa.
Helmikuussa 2001 Kostov voitti Venäjän Openissa keskisarjan mestaruuden, kun hän voitti loppuottelussa Rasoul Mohammadin. Kesäkuussa Kostov voitti ensimmäisenä bulgarialaisena maailmanmestaruuden voitettuaan keskisarjan loppuottelussa Hiroyuki Kidachin. Syyskuussa Kostov sijoittui kahdeksanneksi All American Openissa.
Helmikuussa 2002 Kostov saavutti toisen kerran Venäjän Openin keskisarjan mestaruuden voitettuaan tällä kertaa loppuottelussa Artur Unezhevin. Kostov voitti vielä uransa kolmannen keskisarjan Euroopan mestaruuden kotikisoissaan, kun hän voitti maamiehensä Plamen Jeliazkovin. Hänet palkittiin turnauksessa parhaasta taisteluhengestä.
Kostov oli mukana World Openissa 2003, jossa hän sijoittui 16 parhaan joukkoon.
Kostov oli toisen kerran mukana painoluokallisissa MM-kisoissa 2005, jossa hän sijoittui tällä kertaa neljänneksi hävittyään keskisarjan pronssiottelussa Hiroyuki Kidachille.
Kilpauran jälkeen

Kostov on sittemmin kilpauran jälkeen toiminut ottelutuomarina. Hän oli mukana Puolan EM-kilpailuissa 2021, jossa hän muun muassa tuomitsi raskaansarjan loppuottelun.
Emund Gripenhielm

Emund (Edmund) Gripenhielm (24. maaliskuuta 1622 Skövde, Ruotsi – 15. joulukuuta 1675 Tukholma) oli ruotsalainen vapaaherra, virkamies ja runoilija.
Gripenhielm käytti nuorena äitinsä tyttönimeä Figrelius. Hän aloitti opintonsa Uppsalan yliopistossa 1640. Vuosina 1645–1650 hän teki yhdessä oppilaansa, myöhemmin valtaneuvos Gustav Karlsson Banerin kanssa opintomatkan Hollantiin, Saksaan, Ranskaan ja Italiaan. Matkan jälkeen hänet nimitettiin 1650 Uppsalan yliopiston historian professoriksi. Hänen merkittävimpiin oppilaisiinsa kuului Erik Lindschöld.
Hänet nimitettiin kuningas Kaarle X Kustaan sihteeriksi, ja hän sai hoitaakseen ulkomaan asioita. Siten hän oli sihteerinä Tanskan kanssa käydyissä rauhanneuvotteluissa 1659. Hän toimi myös Kaarle XI:n kotiopettajana vuodesta 1660. Tähän tehtävään hänet nimitettiin ennen muuta oppineisuutensa ja pedagogisten taitojensa takia. Samalla hän loi itselleen uraa hovin kansliassa ja hänet ylennettiin hovineuvostoon. Kun Kaarle XI kruunattiin kuninkaaksi, nimitti tämä Gripenhielmin valta- ja kanslianeuvokseksi sekä vapaaherraksi.
Gripenhielm oli perehtynyt myös roomalaiseen numismatiikkaan ja hänellä oli laaja rahakokoelma ja kirjasto. Hän oli myös Kuninkaallisen kirjaston tarkastaja. On todennäköistä, että hänen toimestaan annettiin asetus, jonka mukaan Kuninkaalliseen kirjastoon piti toimittaa yksi kappale jokaisesta valtakunnassa painetusta kirjasta. Gripenhielm on saanut tunnustusta latinankielisenä runoilijana. Hänen tuotantonsa on pääosin onnittelu- ja hautajaisrunoja. Laajimmassa runossaan "Ecloga sacra" hän kuvaa kuinka antiikin jumalten tuli väistyä Jeesuksen syntyessä ja tehdä tilaa kristilliselle Jumalan Pojalle.
Gripenhielm on myös virsirunoilija. 1670-luvulta alkaen Ruotsissa alkoi vaikuttaa tietoinen pyrkimys siihen, että virsien kirjoittajat olisivat humanistisesti sivistyneitä maallikoita eikä vain pappeja jotka kirjoittivat tai käänsivät virsiä jumalanpalveluselämän tarpeisiin. Tällaisia virsirunoilijoita ovat muun muassa Samuel Columbus, Erik Lindschöld ja Lasse Johansson (Lucidor) Gripenhielmin ohella.
Gripenhielmin tuomiosunnuntain virsi "En gång dö och sedan domen" julkaistiin vuoden 1694 virsikirjassa. Virsi on Ruotsin kirkon virsikirjassa virsi 635. Sen tekstin on muokannut ja lyhentänyt vuoden 1818 virsikirjaan Johan Olov Wallin. Ruotsin kirkon suomenkielisessä virsikirjassa sen käännös "Kuoltuamme täältä kerran" on Anna-Mari Kaskisen käännös vuodelta 1999. Se pohjautuu Wallinin tekemään muokkaukseen ja on siten erilainen kuin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjan virsi 156 "Hautaan kaikki kaatuu kerran", joka on Henrik Renqvistin 1830 tekemä käännös, ja jota on uudistettu 1880 ja 1984.