stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Somekohut ja mainekriisit

| Somekohut ja mainekriisit |
| --- | --- |

Kirjailija:  Sallamaari Muhonen
Kieli:  suomi
Genre:  viestintä
Kustantaja:  Mainostajien liitto
Julkaistu:  2018
Ulkoasu:  sidottu, äänikirja
Sivumäärä:  111
ISBN:  9789525262551

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Somekohut ja mainekriisit on Sallamaari Muhosen vuonna 2018 ilmestynyt kirja.
Sisältö

Kirja esittelee tapauksia, jotka ovat saaneet alkunsa esimerkiksi Twitter- tai Facebook-päivityksistä, levinneet somekuohunnan jälkeen iltapäivälehtiin ja lopulta jopa valtakunnan pääuutisiksi. Itsekin mediakohun osapuolena ollut Muhonen haastatteli kirjaansa viestinnän ammattilaisia, jotka kertovat kokemuksiaan ja käytännönläheisiä oppejaan. Kirjan esimerkkeinä on muun muassa kehitysministeri Heidi Hautalan ja Kevan toimitusjohtaja Jukka Männistön eroihin johtaneet tapaukset ja Sellon ampumatapaus.
Aiheesta muualla

näyte äänikirjasta – Elisa Kirja
Sosiaali- ja terveydenhuollon tuotevalvontakeskus

Sosiaali- ja terveydenhuollon tuotevalvontakeskus (lyhenne STTV) oli aikaisemmin sosiaali- ja terveysministeriön hallinnonalalla toimiva viranomainen.  1. tammikuuta 2009 STTV ja Terveydenhuollon oikeusturvakeskus (lyhenne TEO) yhdistyivät muodostaen uuden Sosiaali- ja terveysalan lupa- ja valvontaviraston (lyhenne Valvira).
Aiheesta muualla

Valvira
Slovakian kansallisteatteri

Vanha rakennus
Uusi rakennus
Slovakian kansallisteatteri on perustettu vuonna 1920. Teatteri sijaitsee Bratislavassa. Siellä esitetään näytelmiä, oopperaa ja balettia.
Kansallisteatteri jakautuu kahteen rakennukseen. Vanha Ferdinand Fellnerin and Hermann Helmerin suunnittelema rakennus on valmistunut vuonna 1886. Uusi rakennus avattiin vuonna 2007, ja sen ovat suunnitelleet Martin Kusý, Pavol Paňák ja Peter Bauer.
Sharon Salzberg

| Sharon Salzberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. elokuuta 1952 (ikä 72) New York
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  kirjailija, meditaatio-opettaja
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Aiheet:  meditaatio
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sharon Salzberg (5. elokuuta 1952 New York) on yhdysvaltalainen kirjailija ja buddhalaisen meditaation opettaja. Vuonna 1976 hän perusti Insight Meditation Society -yhdistyksen Barreen, Massachusettsiin Joseph Goldsteinin ja Jack Kornfieldin kanssa. Hän keskittyy vipassana- ja mettā-meditaatiomenetelmiin, jotka ovat peräisin theravadabuddhalaisuuden perinteestä. Salzberg on merkittävä näiden menetelmien opettaja länsimaissa. Hän on kirjoittanut useita kirjoja kuten Lovingkindness: The Revolutionary Art of Happiness, joka on suomennettu nimellä Lempeyden tie: Kumouksellinen onnellisuuden taito.
Elämä

Salzbergin lapsuus oli vaikea, kun hänen vanhempansa erosivat hänen ollessa neljävuotias ja isä jätti perheen. Salzbergin ollessa yhdeksänvuotias hänen äitinsä kuoli ja hän muutti asumaan isänsä vanhempien luo. Hänen isänsä palasi, kun Salzberg oli yksitoista, mutta tämä otti yliannostuksen ja joutui psykiatriseen sairaalaan, jossa oli elämänsä loppuun saakka.
Toisena opiskeluvuotenaan University at Buffalossa vuonna 1969 Salzberg tutustui buddhalaisuuteen aasialaisen filosofian kurssilla. Seuraavana vuonna hän lähti itsenäiselle opintomatkalle Intiaan ja tammikuussa 1971 hän osallistui ensimmäiselle meditaation intensiivikurssilleen Bodhgayassa. Seuraavina vuosina hän opiskeli useiden henkisten opettajien kanssa ennen kuin hän vuonna 1974 palasi Yhdysvaltoihin opettamaan meditaatiota.
Ura

Salzbergin opettajia ovat muun muassa S. N. Goenka, Dipa Ma ja Sayadaw U Pandita. Salzberg, Joseph Goldstein ja Jack Kornfield perustivat Insight Meditation Society -yhdistyksen Barreen, Massachusettsiin vuonna 1976. Hän on kirjoittanut useita kirjoja, joista Real Happiness oli The New York Times Best Seller -listalla vuonna 2011.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Sissiradisti

Sissiradisti  on viestintään erikoistunut sissi- ja tiedustelualiupseeri.
Sissiradistit Suomen Puolustusvoimissa

Suomen Puolustusvoimat kouluttaa varusmiehiä sissiradistin tehtäviin Jääkäriprikaatissa, Kainuun prikaatissa, Karjalan prikaatissa, Porin prikaatissa sekä Utin jääkärirykmentissä. Lisäksi Rajavartiolaitos kouluttaa sissiradisteja Lapin rajavartioston ja Pohjois-Karjalan rajavartioston Rajajääkärikomppanioissa sekä Erikoisrajajääkärikomppaniassa.[lähde? ]
Sissiradistin palvelus kestää 347 vuorokautta. Koulutukseen kuuluu viestikoulutusta kuten sähkötystä eli morsetusta, sekä sissikoulutusta, joka sisältää monipuolista asekoulutusta ja erämiestaitoja. Kriisiaikana sissiradistit huolehtivat kauimpana omista joukoista liikkuvien sissi- ja tiedustelupartioiden viestiyhteyksistä käyttäen HF-taajuuksilla toimivia radioita.[lähde? ]
Sissiradistien erikoistaito on sähkötys, joka on luotettava tapa kommunikoida satojenkin kilometrien päähän. Sähkötystä on myös hyvin vaikea jäljittää ja häiritä. Sähkötystaidon saavuttaminen vaatii ahkeraa harjoittelua, saavutetun taidon säilyttäminen ei kuitenkaan edellytä säännöllistä harjoittelua, vaan pitkänkin tauon jälkeen kerran opittu taito palautuu lyhyessä ajassa. Nykyaikaiset viestivälineet mahdollistavat myös digitaalisten lähetelajien käytön, mutta käsisähkötys on edelleen käytössä varamenetelmänä.[lähde? ]
Sissiradistien koulutusta pidetään yhtenä puolustusvoimain uuvuttavimmista, johtuen mm. raskaista sissiharjoituksista, joihin usein yhdistetään viestintäharjoittelua. Seurauksena on usein tavallista raskaampi rinkka sekä muita sissejä vähäisemmät yöunet. Päästäkseen sissiradistiksi hakijan on läpäistävä vaativat rytmi- ja kuntotestit.[lähde? ]
Reservin sissiradistien järjestö on Sissiradistikilta ry, joka järjestää mm. vapaaehtoista koulutusta reserviläisille.
Soling

| Soling |
| --- | --- |


Tyyppi:  yksityyppinen kölivene
Suurin pituus (LOA):  8,20 m
Vesilinjan pituus (LWL):  6,10 m
Leveys:  1,90 m
Syväys:  1,30 m
Mastonkorkeus:  10,5 m
Paino:  1035 kg
Kölipaino:  590 kg
Purjeet:  3/4-osa bermudariki
Purjepinta-ala (iso ja fokka):  23,7 m2
Isopurje:  13,6 m2
Fokka / Genua:  8,1 m2
Spinaakkeri:  40-45 m2
LYS:  1,14
Miehistö:  2-3
Suunnittelija:  Jan Linge 
Suunnitteluvuosi:  1965
Soling yksityyppinen kahden tai kolmen hengen kölivene kilpakäyttöön tai päiväpurjehdukseen. Veneen on suunnitellut norjalainen Jan Linge.
Soling-luokka olympialaisissa

Soling valittiin vuoden 1972 Münchenin kesäolympialaisiin kolmen hengen avoimen luokan köliveneeksi korvaamaan suurempi 5.5m-luokka. Soling oli purjehduksen olympialuokkana aina vuoden 2000 Sydneyn olympialaisiin asti. Luokassa on menestynyt parhaiten Tanska, joka on saavuttanut neljä olympiavoittoa.
Solingin on sittemmin korvannut saman suunnittelijan Yngling, jota purjehditaan olympialaisissa vain naisten luokkana.
Soling-luokka olympialaisissa > Olympiamitalistit

| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1972 |  Yhdysvallat |  Ruotsi |  Kanada |
| 1976 |  Tanska |  Yhdysvallat |  Itä-Saksa |
| 1980 |  Tanska |  Neuvostoliitto |  Kreikka |
| 1984 |  Yhdysvallat |  Brasilia |  Kanada |
| 1988 |  Itä-Saksa |  Yhdysvallat |  Tanska |
| 1992 |  Tanska |  Yhdysvallat |  Yhdistynyt kuningaskunta |
| 1996 |  Saksa |  Venäjä |  Yhdysvallat |
| 2000 |  Tanska |  Saksa |  Norja |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
International Soling Class Association (englanniksi)
Purjehdus olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904 •
1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024


Nykyiset olympialuokat (2024)


470 • 49er • ILCA 6 • ILCA 7 • Nacra 17 • purjelauta  (IQFoil) • leijalauta (Formula Kite)


Entisiä olympialuokkia


5.5m • 6mR • 6.5m • 7mR • 8mR • 8.5m • 9mR • 10mR • 12mR • 12′ kevytvene • 12 m2 Sharpie • 15mR • 18′ kevytvene • E-jolla • Elliott 6m • Finnjolla • Firefly • Flying Dutchman • Louhi • O-jolla • Ranskan kansallinen monotyyppi • Saaristoristeilijä • Snowbird • Soling • Star • Swallow • Tempest • Ton class (1⁄2 Ton, 1⁄2–1 Ton, 1–2 Ton, 2–3 Ton, 3–10 Ton, 10–20 Ton, Open) • Tornado • Yngling
purjelauta: Division II • Lechner A-390 • Mistral • RS:X • Windglider
Soling myötäisessä
Sisyphus: The Myth

| Sisyphus: The Myth> 시지프스: the myth |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Pääosissa:   Cho Seung-woo  Park Shin-hye 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   JTBC  Netflix
Esitetty:  17. helmikuuta 2021 – 8. huhtikuuta 2021
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  16
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):   Drama House  JTBC Studios 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Sisyphus: The Myth (hangul: 시지프스: the myth; uudistettu latinisaatio: Sijipeuseu: the myth) on televisioyhtiö JTBC:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Cho Seung-woo ja Park Shin-hye.
Suomessa sarja alkoi samanaikaisesti Netflixissä.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Skram

Skram on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Amalie Skram (1846–1905), tanskalais-norjalainen kirjailija
Erik Skram (1847–1923), tanskalainen toimittaja, kirjailija, Amalie S:n puoliso
Eva Weel Skram (s. 1985), norjalainen laulaja
Knut Skram (s. 1937), norjalainen oopperalaulaja
Peder Skram (n. 1503–1581), tanskalainen amiraali
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Stanisław Szozda

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Stanisław Szozda |  Stanisław Szozda |  Stanisław Szozda |  |
Maa:   Puola
Miesten pyöräily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | München 1972 | joukkueaika-ajo |  |
|  Hopeaa | Montréal 1976 | joukkueaika-ajo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 1973 | joukkueaika-ajo |  |
|  Kultaa | Mettet/Yvoir 1975 | joukkueaika-ajo |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1973 | maantieajo |  |
|  Pronssia | Mendrisio 1971 | joukkueaika-ajo |  |
|  Pronssia | San Cristobál 1977 | joukkueaika-ajo |  |
Stanisław Szozda (25. syyskuuta 1950 Dobromierz, nyk. Ala-Sleesian voivodikunta – 23. syyskuuta 2013) oli puolalainen maantiepyöräilijä, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Szozda kuului Puolan nelihenkisiin, joukkueaika-ajon olympiahopeaa Münchenissä 1972 ja Montréalissa 1976 saavuttaneisiin joukkueisiin. MM-kilpailuista hän saavutti kaksi kultaa, hopean ja kaksi pronssia.
Szozda kuoli 23. syyskuuta 2013, 62-vuotiaana sairasteltuaan vakavaa tautia useamman kuukauden ajan.
Stanstedin lentoaseman rautatieasema

Stanstedin lentoaseman rautatieasema on rautatieasema Stanstedin lentoasemalla Essexissä. Se sijaitsee West Anglian pääradan haaralla. Sinne liikennöivät Abellio Greater Anglia -yhtiön Stansted Express -junavuorot Liverpool Streetin asemalta.
Asema avattiin 19. maaliskuuta 1991. Sitä käytti noin 4,5 miljoonaa matkustajaa kaudella 2014–2015.
Sode

Sode on kunta Haute-Garonnen departementissa Oksitanian hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 19 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Soden pinta-ala on kuusi neliökilometriä.
Sotšin olympiastadion

| Sotšin olympiastadion |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:   Sotši, Venäjä
Koordinaatit:  43°24′10″N, 39°57′27″E
Avattu:  2012
Kustannukset:  63,5 miljoonaa dollaria
Arkkitehti:  Populous
Katsojakapasiteetti
 40 000 (olympialaisissa ja yleiskäytössä) 45 000 (jalkapallon MM 2018) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Sotšin olympiastadion (ven. Олимпийский стадион «Фишт», Olimpijski stadion Fišt), myös Keskusstadion (ven. Центральный стадион, Tsentralnyi stadion), on urheilustadion Sotšissa Venäjällä.
Se oli vuoden 2014 talviolympialaisten ja talviparalympialaisten päänäyttämö, jolla järjestettiin kisojen avajais- ja päättäjäisseremoniat.
Stadionin yleisökapasiteetti on 40 000 – 45 000. Sen suunnitteli yhdysvaltalainen arkkitehtitoimisto Populous.
Olympialaisten jälkeen stadion siirtyi jalkapallokäyttöön. Se oli yksi vuoden 2018 jalkapallon MM-kilpailujen stadioneista. Vuonna 2018 stadionille siirrettiin Pietarin Dynamon jalkapallojoukkue, joka on siitä lähtien esiintynyt FK Sotšin nimellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sotšin olympiastadion Wikimedia Commonsissa
Stadionin esittely vuoden 2014 talviolympialaisten järjestelytoimikunnan sivustolla (englanniksi)
Stadionin esittely Olimpstroi-yhtiön sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Stadionin esittely Populous-yhtiön sivustolla (englanniksi)
Staog

Staog oli ensimmäinen tietokonevirus, joka oli kirjoitettu saastuttamaan Linux-käyttöjärjestelmää. Se löydettiin ensimmäisen kerran syksyllä 1996, ja sen hyväksikäyttämät haavoittuvuudet korjattiin pian. Staog-virusta ei ole havaittu vapaasti leviävänä alkuperäisten havaintojen jälkeen.
Staog kykeni saastuttamaan ja toimimaan huolimatta Linuxin käyttäjäpohjaisesta suoritusmetodiikasta, joka vaatii käyttäjiltä järjestelmänvalvojan eli rootin käyttäjäoikeudet suurten muutosten ja potentiaalisten vaarallisten komentojen suorittamiseen. Se toimi hyväksikäyttäen Linuxin silloisen kernelin haavoittuvuuksia pysyäkseen käynnissä ja toimivana, ja saastutti muita suoritettavia ohjelmistoja.
Koska Staogin toiminnallisuus perustui ohjelmointi- ja ohjelmistovirheisiin, kyseisten ohjelmistojen päivittäminen teki järjestelmistä immuuneja Staogille. Tämä yhdistettynä sen sattumanvaraiseen tapaan levittää itseään varmisti viruksen katoamisen ja kuolemisen melko nopeasti.
Staog oli VLAD-kräkkeriryhmän Assembly-kielellä kirjoittama ohjelma.
Aiheesta muualla

Staog F-Securen websivuilla
Staog Virus: Linux-Kernel Archive (Arkistoitu – Internet Archive)
Somehow Jo!

| Somehow Jo!> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2009–
Tyylilaji:  Alternative Metal/ Proge metal
Kotipaikka:  Tampere
Laulukieli:  Englanti
Jäsenet:  Christian Saurén, laulu, kitara    Sakari Karjalainen, kitara    Eero  Aaltonen, basso, laulu    Lassi Peiponen, rummut  
Levy-yhtiö:  Inverse Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Somehow Jo! on suomalainen vaihtoehtorock/metalliyhtye. Yhtye on perustettu vuonna 2009 Ylöjärvellä.
Historia

Somehow Jo! on perustettu Ylöjärvellä vuonna 2009 Sakari Karjalaisen (kitara) ja Christian Saurénin (kitara ja laulu) johdosta. Bändin alkuperäiseen kokoonpanoon kuuluivat myös basisti Miikka Jokela sekä rumpali Tomi Louhesto, jotka kuitenkin myöhemmin korvattiin bändin nykyisillä jäsenillä Eero Aaltosella (basso/laulu) sekä Lassi Peiposella (rumpali).
Yhtye levytti ensimmäisen EP:nsä vuonna 2010, joka julkaistiin vuonna 2011 nimellä Ep:10. Bändin ensimmäinen debyyttialbumi Satans of Swing julkaistiin keväällä 2015. Yhtye aloitti toisen levyn nauhoitukset 2017 Kouvolassa Deep Noise Studiolla ja uusi levy ilmestyi marraskuussa 2019.
Yhtye aloitti kolmannen levyn nauhoitukset keväällä 2020.
Julkaisut > Studioalbumit

Satans of Swing (5/2015)
Tusk (11/2019)
Scales and Details (9/2022)
Julkaisut > Ep:t ja Singlet

Ep:10 (2011)
Go with the Jo -single (10/2016)
The Grey (4/2020)
Friend (6/2022)
Fata Morgana (7/2022)
Cycle (8/2022)
Staphyliniformia

| Staphyliniformia |
| --- | --- |
 Lemulyhytsiipi (Ocypus olens)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Staphyliniformia  Lameere, 1900
Yläheimot
 Tylppömäiset Histeroidea  Vedensuosijamaiset Hydrophiloidea  Haiskiaismaiset Staphylinoidea 
Katso myös
   Staphyliniformia Wikispeciesissä   Staphyliniformia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Staphyliniformia on kovakuoriaisten (Coleoptera) Polyphaga-alalahkon osalahko.
Yläheimoja

Tylppömäiset Histeroidea
Vedensuosijamaiset Hydrophiloidea
Haiskiaismaiset Staphylinoidea
Steinerin sääntö

Steinerin sääntö tai Steinerin lause eli yhdensuuntaisten akselien sääntö on klassisessa mekaniikassa käytetty kaava, jonka avulla voidaan laskea jäykän kappaleen hitausmomentti tietyn akselin suhteen, jos hitausmomentti yhdensuuntaisen, kappaleen massakeskipisteen lävistävän akselin suhteen tunnetaan.
Steinerin säännön avulla hitausmomentti halutun akselin z suhteen on
jossa
Jcm on hitausmomentti massakeskipisteen suhteen
m on kappaleen massa
d on akselien välimatka
Jos kappaleen akseleita vastaan kohtisuoraa pinta-alaa merkitään A:lla, pätee Steinerin sääntö myös jäyhyysmomenteille (neliömomentille):
Steinerin sääntö on nimetty sveitsiläisen matemaatikon Jakob Steinerin mukaan.
Steinbjørn B. Jacobsen

Steinbjørn B. Jacobsen
Steinbjørn B. Jacobsen (30. syyskuuta 1937 Sandvík, Färsaaret – 12. huhtikuuta 2012 Tórshavn, Färsaaret) oli färsaarelainen opettaja ja kirjailija. Hänet tunnetaan erityisesti lastenkirjailijana, mutta hän kirjoitti myös runoja, novelleja, romaaneja, näytelmiä ja muistelmia.
Jacobsen kävi koulua Tvøroyrissa ja oli sen jälkeen merillä Grönlannissa ja Islannissa 1956–1958.[lähde? ] Sen jälkeen hän kävi valmistavan kurssin Ask Háskúlassa ja toimi opettajana Tanskassa 1960-luvun alussa. Palattuaan Färsaarille Jacobsen jatkoi opiskelua ja työskenteli opettajana eri kouluissa.
Jacobsenille myönnettiin 1981 M. A. Jacobsens Heiðursløn -palkinto. Hän on saanut Tórshavnin kaupungin lastenkirjallisuuspalkinnon 1976 ja 1985.
Käännös suomeksi
Steinby

Steinby on muun muassa seuraavien suomalaisten sukunimi:
Ann-Gerd Steinby (s. 1941), toimittaja, kirjailija
Gunnel Steinby (1909–1982), ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija
Margareta Steinby, vuoteen 1961 Wilén (s. 1938), antiikin historioitsija ja arkeologi
Torsten Steinby (1908–1995), toimittaja, tietokirjailija ja historioitsija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Valtatie 92 (Viro)

Tie ohittaa Kõpun kirkon Viljandin länsipuolella.
Valtatie 92 kulkee eteläisen Viron poikki Tartosta lähelle Pärnua. Tie alkaa Tarton kaupungin länsipuolelta valtatieltä 2, kulkee Võrtsjärven pohjoispuolitse ja Viljandin läpi ja päättyy valtatielle 6 Kilingi-Nõmmen itäpuolella. Valtatie on 122,8 kilometriä pitkä.
Historiaa

Aikaisemmin Viljandin ja Tarton välinen tie oli kantatie 48 ja Viljandin ja Kilingi-Nõmmen välinen tie kantatie 56. Kantatiet 48 ja 56 yhdistettiin valtatieksi 92, jotta Pärnusta saataisiin yhtenäisempi väylä Tarttoon. Teiden yhdistäminen tapahtui 2000-luvun alkupuolella.[lähde? ]
Tien kulku

Valtatie 92 kulkee seuraavien maakuntien ja kuntien kautta:
Tien kulku > Tartumaa

Tarton kaupunki
Kambjan kunta
Elvan kunta
Tien kulku > Viljandimaa

Viljandin kunta
Viljandin kaupunki
Põhja-Sakalan kunta
Tien kulku > Pärnumaa

Saarden kunta
Sisä-Itävalta

Sisä-Itävallan kartta.
Sisä-Itävalta (saks. Innerösterreich, sloveeniksi Notranja Avstrija, ital. Austria Interna) oli vuosina 1379–1619 ollut alue, jota hallitsi Habsburgin suku. Sisä-Itävalta hallitsija oli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisarin nimittämä Sisä-Itävallan arkkiherttua. Sisä-Itävaltaan kuului keisarikunnan herttuakunnat Steiermark, Kärnten, Krain ja Rannikkomaa. Arkkiherttuan kotipaikka oli Graz.
Sisä-Itävalta hajosi 1619, kun arkkiherttua Ferdinand kruunattiin keisarikunnan hallitsijaksi.
Sisä-Itävallan hallitsijat

Leopold III (1379–1386)
Wilhelm (1386-1406)
Ernst (1406–1424)
Fredrik V (1424–1457)
Albert VI (1424–1463)
Vuosina 1463–1564, koska Habsburgien alueet yhdistettiin.
Kaarle II (1564-1590)
Ferdinand II (1590-1619)
Vuonna 1619 Habsburgien maat yhdistettiin ja Ferdinandista tuli Pyhä saksalais-roomalaisen keisarikunnan hallitsija.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sisä-Itävalta Wikimedia Commonsissa
Stanisław Ryłko

Stanisław Ryłko

Stanisław Marian Ryłko (s. 4. heinäkuuta 1945) on katolisen kirkon puolalainen pappi. Hänestä tehtiin kardinaali(diakoni) vuonna 2007.
Vuonna 1995 Ryłkosta tehtiin Novican titulaariarkkipiispa ja Paavillisen maallikkoneuvoston sihteeri. Vuonna 2003 hänestä tuli samaisen neuvoston puheenjohtaja.
Aiheesta muualla

Catholic-hierarchy.org: Stanisław Ryłko (englanniksi)
Stefan Cichy

Stefan Cichy (s. 30. maaliskuuta 1939 Przyszowice) on puolalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Katowicen hiippakuntaan Herbert Bednorz 23. kesäkuuta 1963. Hänet nimitettiin Katowicen vihkipiispaksi sekä Bonustan titulaaripiispaksi 26. elokuuta 1998, ja piispaksi vihkiminen seurasi 12. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Damian Zimoń, jota avustivat Stanisław Szymecki ja Wiktor Paweł Skworc.
Cichy sai 19. maaliskuuta 2005 nimityksen Legnican piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 30. huhtikuuta.
Stefan Czapsky

Stefan Czapsky (s. 15 joulukuuta 1950) on saksalaissyntyinen ukrainalais-yhdysvaltalainen elokuvaaja. Hänet tunnetaan mm. elokuvien Saksikäsi Edward, Batman - paluu ja Ed Wood kuvaajana, joissa hän teki yhteistyötä ohjaaja Tim Burtonin kanssa. Hän voitti elokuvan Ed Wood kuvaustyöstä useita elokuvakriitikkojen palkintoja.
Slovakian koripallomaajoukkue

Slovakian koripallomaajoukkue edustaa Slovakiaa koripallon maajoukkuekilpailuissa. Se ei ole koskaan päässyt EM-kisojen lopputurnaukseen. Maa liittyi FIBA:an vuonna 1993, jota ennen se oli kilpaillut Tšekkoslovakian maajoukkueen alaisuudessa.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (sloveeniksi)
FIBA Europen maajoukkueet
Alankomaat | Albania | Andorra | Armenia | Azerbaidžan | Belgia | Bosnia ja Hertsegovina | Bulgaria | Englanti | Espanja | Georgia | Irlanti | Islanti | Israel | Italia | Itävalta | Kreikka | Kroatia | Kypros | Latvia | Liettua | Luxemburg | Malta | Moldova | Montenegro | Norja | Pohjois-Irlanti | Pohjois-Makedonia  |  Portugali | Puola | Ranska | Romania | Ruotsi | Saksa | San Marino | Skotlanti | Serbia | Slovakia | Slovenia | Suomi | Sveitsi | Tanska | Tšekki | Turkki | Ukraina | Unkari | Wales | Valko-Venäjä | Venäjä | Viro | Yhdistynyt kuningaskunta
Entisiä joukkueita: DDR | Jugoslavia | Neuvostoliitto | Tšekkoslovakia
Sopajärvi

| Sopajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Myrskylä, Sopajärven tila
Koordinaatit:  60°41′20″N, 25°52′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Koskenkylänjoki
Järvinumero:  16.005.1.003 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  39 m 
Suurin syvyys:  2,5 m
 fiSopajärvi 
Sopajärvi on yksi Myrskylän järvistä. Se kuuluu valtakunnalliseen lintuvesien suojeluohjelmaan, LVO 010024. Se on yksityinen luonnonsuojelualue, YSA 201066. EUNIS EEA:n tunnus on 195486. 17. joulukuuta 2004 olevan YSA-päätöksen mukaan pesimälajiston säännöllisesti pesiviksi linnuiksi härkälintu, kaulushaikara, laulujoutsen, ruskosuohaukka, luhtahuitti, kurki, naurulokki, pikkulokki. Muita pesimälintuja päätöksen perustelujen mukaan ovat lapasorsa, heinätavi ja punasotka.