Klodvig I
Kääntyminen ja kaste

Reimsin piispa, myöhempi Pyhä Remigius, etsi itselleen ja hiippakuntansa asukkaille vahvan vallanpitäjän suojelusta. Klodvigin ja piispan välillä oli runsaasti yhteydenpitoa. Aluksi piispa toivoi kuninkaan suojelevan oman alueensa kristittyjä. Ehkäpä kristinuskonsa ja oman kansan keskuudessa nauttimansa auktoriteetin turvin Remigius sai Klodvigin kunnioittamaan itseään ja käyttämään häntä neuvonantajanaankin. Remigius ehdotti Klodvigille avioitumista kristityn burgundiprinsessa Klotilden kanssa. Burgundit olivat frankkien naapureita ja asuivat nykyisten Savoien ja Dauphinén maakuntien alueilla. Avioliitto solmittiin Soissons’issa vuonna 493.
Gregorius Toursilaisen mukaan Klotilde teki kaikkensa saadakseen puolisonsa kääntymään kristinuskoon. Aluksi Klodvig oli vastahankainen - hän epäili yhden ainoan jumaluuden olemassaoloa ja toisaalta hänen kasteen saaneen vanhimman poikansa varhainen kuolema vahvisti tätä epäuskoa. Toisaalta Klodvig pelkäsi mahdollisen kääntymisensä kristinuskoon heikentävän hänen pakanallisten frankkialamaistensa luottamusta. Klodvig tarvitsi kuitenkin myös gallialais-roomalaisen papiston tukea, sillä tämä ryhmä oli kasvattanut valtaansa kristinuskon levitessä Gallian väestön keskuuteen. Roomalaisen hallintojärjestelmän rapautuessa piispat olivat ottaneet haltuunsa kaupunkien keskeiset hallinnolliset tehtävät ja tulleet näin monin paikoin merkittäviksi paikallisiksi johtajiksi. Kirkolla oli hallussaan ainoa kelvollisesti organisoitu hallinnollinen järjestelmä, joka myös levisi paljon laajemmalle kuin barbaariset pikkuvaltiot.
Klodvigin lopullinen kääntyminen kristinuskoon tapahtui Tolbiacin taistelun (496) jälkeen. Klodvigin joukot taistelivat alemanneja vastaan tarkoituksenaan valtakunnan laajentaminen itään, nykyisen Alsacen, Moselin ja Reinin alueille. Gregorius Toursilainen kertoo, kuinka Klodvig oli häviämässä taistelun, eikä tiennyt minkä pakanallisen jumalan puoleen olisi ollut viisasta kääntyä. Tällöin hän päätti rukoilla Kristusta ja lupasi kääntyä kristinuskoon jos saisi voiton taistelussa. Monet historioitsijat Gregoriuksesta lähtien ovat rinnastaneet Klodvigin kääntymyksen keisari Konstantinus Suuren kääntymykseen. Taistelun raivotessa ja juuri kun Klodvig itse oli joutumaisillaan saarretuksi ja vangiksi, alemannien päällikkö sai surmansa nuolesta. Tämän nähdessään alemannien armeija kääntyi pakoon. Voitto kuului siis Klodvigille ja kristittyjen jumalalle.
Klodvig otti kasteen vastaan yhdessä 3 000 sotilaansa kanssa Reimsissä 25. joulukuuta 496 tai 498 piispa Remigiuksen antamana. Päivä oli antiikin Roomassa keisareiden kruunauspäivä. Tämä kaste muodostui merkitykselliseksi Ranskan historiassa, sillä muutamaa poikkeusta lukuun ottamatta kaikki Ranskan kuninkaat, aina Kaarle X saakka vuonna 1825 on kruunattu ja voideltu Reimsin katedraalissa. Katolinen kirkko suoritti Klodvigin ja hänen sotilaidensa kasteen upein juhlallisuuksin. Kynttilät paloivat, juhlakulkueet kulkivat ja suitsutukset savusivat. Osa sotilaista luuli tulleensa jo paratiisiin. Kuningas vannoi nöyryyttä ja polttavansa sen, mitä ennen oli palvonut ja palvovansa sitä, mitä ennen oli polttanut.
Klodvigin kaste merkitsi alkua papiston ja Ranskan kuninkuuden väliselle vahvalle siteelle. Hallitsijan tuli hallita Jumalan nimessä, ja ainoastaan hänen suorat jälkeläisensä saattoivat vaatia kruunua itselleen. Kaste myös mahdollisti Klodvigille entistä tiukemman otteen alistamistaan kansoista, sillä kasteen avulla hän oli saanut tuekseen vaikutusvaltaiset kirkonmiehet. On heitettävä syrjään vanha teoria, jonka mukaan germaanit yksinkertaisesti alistivat roomalaisen Gallian. Kyseessä oli valtasuhteiden uudelleenmuotoutumisesta alkunsa saanut germaanisten ja roomalaisten kulttuurien vähittäinen yhdistyminen, joka muodostui jatkuvaksi prosessiksi.
Gregorius Toursilaisen kuvausta Klodvigin kääntymisestä pidetään nykyisin kaunisteltuna, ja sen oletetaan palvelleen ennen kaikkea kirjoitushetkensä poliittisia tavoitteita. Uudemman tutkimuksen mukaan Klodvig ei ehkä kääntynytkään suoraan katoliseksi, vaan oli aluksi kiinnostunut areiolaisuudesta, kristinuskon harhaoppiseksi tuomitusta suuntauksesta, johon suurin osa germaaneista oli kääntynyt. Aikalaislähteiden mukaan Klodvig olisi lisäksi saattanut saada kasteen vasta vuonna 508. Lisäksi kristinusko omaksuttiin aluksi vain frankkien yläluokan parissa. Tavallinen kansa saattoi uhrata vanhoille jumalilleen vielä 700-luvulla.