stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jukka Gustavson

| Jukka Gustavson |
| --- | --- |
 Jukka Gustavson Kanneltalossa maaliskuussa 2013
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. lokakuuta 1951 (ikä 73)
Muusikko
Aktiivisena:  1967–
Tyylilajit:  blues, soul, funk, jazz, progressiivinen rock, pop
Soittimet:  urut, piano, syntetisaattorit, lyömäsoittimet
Yhtyeet:  Hollymakers, TOJ Limited, The Roosters, Wigwam, Sahti, Trio Eero Raittinen, Jukka Gustavson ja Nono Söderberg, Zekosto, Hottoe, Organ Fusion Band
Levy-yhtiöt:  Love Records, Kerberos, Ponsi, Beta, Texicalli, RockAdillo
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jukka Rainer Gustavson (s. 17. lokakuuta 1951 Sipoo) on suomalainen kosketinsoittaja, laulaja, säveltäjä ja sanoittaja. Suomiprogen pioneerina pidetty Gustavson tunnetaan erityisesti sähköurkurina, laulajana ja Wigwam-yhtyeen aikaisesta tuotannostaan.
Muusikon ura > Uran alku ja Wigwam

Gustavsonin ensimmäisiä yhtyeitä olivat porvoolainen Hollymakers ja Toj Limited, joita seurasi vuosina 1967–1969 The Roosters. Kesällä 1969 Gustavson liittyi Wigwamiin, joka oli alun perin perustettu Kristianin taustayhtyeeksi. Ronnie Österbergin, Mats Huldénin ja Nikke Nikamon trioon oli liittynyt laulajaksi englantilainen Jim Pembroke. Gustavson soitti Wigwamissa vuosina 1969–1974 ja oli mukana yhtyeen neljällä ensimmäisellä levyllä. Wigwamin vuoden 1974 Being-levyä on luonnehdittu joskus Gustavsonin ensimmäiseksi soololevyksi, sillä hän on säveltänyt ja sanoittanut suurimman osan sen materiaalista. Vuonna 1977 Gustavson vieraili Wigwamin Dark Album -levyllä ja on vieraillut Wigwamin joillakin paluukeikoilla. Hän palasi Wigwamin kokoonpanoon yhtyeen 50-vuotisjuhlakiertueella vuonna 2018.
Muusikon ura > Sooloura

Jukka Gustavson on julkaissut useita sooloalbumeita, joista ensimmäinen, Yksin yhdessä -baletin orkesterin kanssa levytetty ...jaloa ylpeyttä yletän... ylevää nöyryyttä nousen, julkaistiin vuonna 1978. Tämä kuten myös Gustavsonin toinen albumi Valon vuoksi (1979) on sävelletty Kansallisoopperan kokeelliseen balettiesityksen. Gustavsonin tärkein 1970-luvun lopun kokoonpano oli Sahti, joka ei koskaan levyttänyt, mutta jonka muusikoita soittaa Gustavsonin albumilla Toden toistoa (1981) sekä myöhemmin Hottoe-kokoonpanossa albumilla Toinen maisema (2006).
Kolmannen levynsä jälkeen Gustavson ei päässyt levyttämään yli kymmeneen vuoteen, eikä hän 1980-luvulla myöskään soittanut yhtään keikkaa. Henkensä pitimiksi hän työskenteli ensin postinjakajana Sipoossa, ja oikuttelevan mopon tehtyä tämän työn vaikeaksi hän työskenteli 35 vuotta siivoojana. “Se oli mukavan meditatiivista hommaa: samalla pystyi miettimään sävellysprobleemeja.” Tuohon aikaan hän teki musiikkia vaimonsa Leenan tanssiteoksiin Eriääri (1983), Syvyyden pinnalla (1985) sekä Väreilyä - synesteettinen synteesi (1988).
Vuonna 1992 julkaistiin Gustavsonin piano- ja syntetisaattoripohjainen Bluesion ja kolme vuotta myöhemmin meri-aiheinen teemalevy Kadonnut häviämättömiin. Vuosikymmenen lopulla Gustavson hankki briteistä käytetyt Hammond-urut, jotka ovat pääsoittimena pääosin instrumentaalilla jazz-soololevyllä Moments (1999), jonka kokoonpano myös keikkaili Moments-nimellä. Näihin aikoihin Gustavson alkoi keikkailla myös muissa kokoonpanoissa, kuten Sahti-levyn muusikoista koostuneessa Hot Toessa ja Jang Vans -nimellä aloittaneessa kokoonpanossa, jonka nimeksi vaihtui myöhemmin Jukka Gustavson Organ Fusion Band. Kokoonpanon ensimmäinen albumi Between Fire and Ice julkaistiin vuonna 2003. Yhtye soittaa myös yksin Gustavsonin nimissä julkaistulla levyllä Kiiltomato, kynttilänliekki, kuu ja aurinko (2005) sekä toisena yhtyeenä levyllä Community Jazz (2009). Jälkimmäisen levyn toisena yhtyeenä soittaa Björkenheim-Gustavson Quartet. Vuonna 2012 Gustavson julkaisi uusimman levynsä Root & Stalk & Flower Music jälleen Organ Fusion Bandin kanssa. Levyllä soittaa myös Esa Onttosen johtama jousiorkesteri.
Muusikon ura > Muut kokoonpanot

Muita levyttäneitä kokoonpanoja ja artisteja, joiden yhtyeissä Gustavson on soittanut ovat SF-Blues, Markus Nordenstreng, Hoedown, Björn Krause, Helge Tallqvist & Jukka Gustavson Band, Hiljaistenmiestenlaakso ja Strandberg Project. Lisäksi hän on vieraillut muun muassa muun muassa Maarit Hurmerinnan, T. T. Oksalan, Jussi Raittisen ja Remu Aaltosen albumeilla.
Muusikon ura > Soittimet ja esikuvat

Gustavsonia pidetään yhtenä Suomen taitavimmista kosketinsoittajista. 1970-luvulta lähtien hän on käyttänyt soittaessaan muun muassa Fender Rhodes -sähköpianoa, syntetisaattoreita sekä erityisesti sähköurkuja – aikaisemmin Lowreytä ja 1990-luvun lopusta lähtien Hammondia. Levyillä hän on kuitenkin soittanut Finnvoxin Hammond-urkuja jo aiemmin. Gustavsonin esikuvia ovat esimerkiksi Steve Winwood, Jimmy Smith ja Stevie Wonder. Gustavsonin tekemä kappale "In Gratitude" Wigwamin vuoden 1970 Tombstone Valentine -albumilla on omistettu Winwoodille.
Yksityiselämä

Gustavsonin puoliso on tanssija-koreografi Leena Gustavson, jonka tanssiteoksiin hän on säveltänyt musiikkia. Hän on ollut teini-iästä lähtien kasvissyöjä. Gustavson ja hänen vaimonsa ovat kuuluneet vuodesta 1979 Jehovan todistajiin. Gustavsonin sisar on näyttelijä Marjorita Huldén ja veli Spitfires-yhtyeen laulaja-rumpali Mika-Rainer Gustavson.
Gustavsonille myönnettiin taiteilijaeläke vuonna 2014, jolloin hän lopetti 35-vuotisen leipätyönsä siivoojana. Hänellä havaittiin eturauhassyöpä vuonna 2021.
Diskografia

Wigwam
Hard N' Horny (1969,  Love Records)
Tombstone Valentine (1970,  Love Records, Verve Forecast)
Fairyport (1971,  Love Records)
Being (1974,  Love Records)
Live Music from the Twilight Zone (1975,  Love Records, live)
Soolotuotanto
Jukka Gustavson Yksin Yhdessä orkesteri: ...jaloa ylpeyttä yletän... ylevää nöyryyttä nousen (1978,  Love Records)
Valon vuoksi (1979,  Kerberos)
Toden toistoa (1981,  Ponsi)
Bluesion (1992,  Beta)
Kadonnut häviämättömiin (1995,  Beta)
Moments (1999,  Impala)
Jukka Gustavson Organ Fusion Band: Between Fire and Ice (2003,  Zen Master / RockAdillo)
Kiiltomato, kynttilänliekki, kuu ja aurinko (2005,  Zen Master / RockAdillo)
Jukka Gustavson & Hottoe: Toinen maisema (2006,  Zen Master / RockAdillo)
Community Jazz (2009,  Zen Master / RockAdillo)
Jukka Gustavson Organ Fusion Band: Root & Stalk & Flower Music (2012,  Zen Master / RockAdillo)
Jukka Gustavson & Hoedown: Mountain Information (2014,  Zen Master / RockAdillo)
Saxman Syrjänen & Jukka Gustavson: Mojomen (2017,  Zen Master / RockAdillo)
Prognosis (2019,  Zen Master / RockAdillo)
Jukka Gustavson & Street Level: Natural High (2021,  Zen Master / RockAdillo)
Muita merkittäviä levytyksiä
SF-Blues: Man – Be Careful! (2007,  SF-Blues Band)
Helge Tallqvist & Jukka Gustavson Band: Plays Erik Lindström (2011,  Zen Master / RockAdillo)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wigwam: Nuclear Netclub
Jukka Gustavson Meteli.net-sivustolla
Ylen Elävä arkisto – Sahti: Tahdon kertoa sinulle kaiken minkä haluat minun tietävän
Yle Arkivet – Intervju med Jukka Gustavson år 1976 (ruotsiksi)
Yle Arkivet – Grottan – kultfilm från 1970 (ruotsiksi)
Wigwam
| --- | --- |
Studioalbumit:  Hard N’ Horny | Tombstone Valentine | Fairyport | Being | Nuclear Nightclub | Lucky Golden Stripes and Starpose | Dark Album | Light Ages | Titans Wheel | Some Several Moons
Livealbumit:  Live Music from the Twilight Zone | Wigwam Plays Wigwam – Live |  Pop-Liisa 3 – Wigwam 1973 |  Live at Töölönranta 1975 | Live at Provinssirock 1991
Kokoelmat:  Wigwam | Rumours on the Rebound | Classics – The Rarest | Highlights | Fresh Garbage – Rarities 1969–1977  | Parhaat | 28 Songs from the Twilight Zone
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Gudžaratilainen kirjaimisto

| Gudžaratilainen kirjaimisto |
| --- | --- |
 Mahatma Gandhin mökistä kertova gudžaratinkielinen opaste.
Tyyppi:  abugida
Kielet:  gudžarati
Kirjoitussuunta:  vasemmalta oikealle
ISO 15924:  Gujr, 320
Unicode-lohko:  0A80–0AFF
Gudžaratilainen kirjaimisto (gudžaratiksi ગુજરાતી લિપિ gujarātī lipi) on gudžaratin kielen kirjoitusjärjestelmä. Varhaisimmat gudžaratilaisilla aakkosilla kirjoitetut tekstit ovat 1500-luvun lopulta. Devanagarin pohjalta kehitetty gudžaratilainen kirjaimisto oli pitkään epävirallisessa asemassa, ja esimerkiksi kaunokirjallisuudessa ja akateemisessa kirjoituksessa gudžaratin kirjoittamiseen käytettiin devanagaria 1800-luvun puoliväliin asti.
Gudžaratin aakkostoon kuuluu 36 konsonanttia ja 11 vokaalia, ja sitä kirjoitetaan vasemmalta oikealle. Kirjaimisto on tyypiltään abugida, mikä tarkoittaa, että yksi kirjainmerkki merkitsee pääsääntöisesti konsonantista ja sitä seuraavasta vokaalista muodostuvaa tavua. Vokaalit voidaan merkitä edeltävään konsonanttiin lisättävinä tarkemerkkeinä, mutta niillä on myös itsenäiset muodot vokaalialkuisten tavujen kirjoittamista varten.
Kirjaimisto on pääasiallinen kirjoitusjärjestelmä gudžaratin lisäksi myös kutšin kielessä. Sitä käytetään muiden kirjaimistojen ohella myös muun muassa bhilin, vasavin ja avestan kirjoittamiseen.
Historia ja käyttö

Gudžaratilainen kirjaimisto muodostettiin devanagarin pohjalta. Näkyvin muutos oli devanagarille tyypillisestä kirjaimien yläpuolisesta vaakaviivasta luopuminen. Vanhin säilynyt gudžaratilaisilla kirjaimilla kirjoitettu teksti on vuodelta 1592, ja painettuna sitä käytettiin ensimmäisen kerran vuonna 1797 julkaistussa mainoksessa. Gudžaratilaista kirjaimistoa pidettiin pitkään epävirallisena ”pankkiirin” tai ”kauppiaan” kirjoituksena, ja kaunokirjallisuudessa ja akateemisessa tekstissä gudžaratin kirjoittamiseen käytettiin yleisesti devanagaria 1800-luvun puoliväliin asti.
Gudžaratin kielen lisäksi gudžaratilaista kirjaimistoa käytetään Gujaratin Kutchin piirikunnassa puhutun kutšin kirjoittamiseen. Kirjaimistoa käytetään muiden kirjoitusjärjestelmien ohella myös avestan, bhilin, chodrin, gamitin, kolin, kuknan, varlin ja vasavin kirjoittamiseen.
Gudžaratilaisilla kirjaimilla kirjoitetaan latinalaisen aakkoston tavoin vasemmalta oikealle ja sanojen väliin jätetään sanaväli. Kirjaimisto ei tee eroa pienten ja isojen kirjainten välillä.
Kirjaimet > Konsonantit

Gudžaratilaiseen kirjaimistoon kuuluu 36 konsonanttia. Viimeiset konsonantit kṣa ja jña ovat oikeastaan kahden kirjaimen ligatuureja, mutta ne lasketaan tavallisesti mukaan gudžaratilaiseen aakkostoon.
Kutšin aakkostoon kuuluu gudžaratissa käytettyjen kirjainten lisäksi viisi pisteellistä konsonanttia, joilla ilmaistaan kutšin implosiiveja sekä äänteitä [z] ja [f].
| Kirjain | Lat>  | Ääntämys |
| --- | --- | --- |
| ગ઼ | g̈a | [ɠ] |
| જ઼ | za | [z] |
| ડ઼ | d̤a | [ɗ], [ɖ] |
| ફ઼ | fa | [f] |
| બ઼ | b̤a | [ɓ] |
Kirjaimet > Peräkkäiset konsonantit

Devanagarin tavoin gudžaratilaisessa tekstissä käytetään runsaasti ligatuurimuotoja peräkkäisten konsonanttien esittämiseen. Suurin osa yhdistelmämuodoista muodostetaan säännönmukaisesti, mutta osalla kirjaimista on omat poikkeussääntönsä yhdistelmien muodostamiseen. Joillakin konsonanttiyhdistelmillä kuten ક્ષ kṣa ja જ્ઞ jña on oma täysin epäsäännöllinen ligatuurimuotonsa.
Säännöllinen yhdistelmämuoto tehdään jättämällä edeltävästä konsonantista pois sen oikeanpuolimmainen pystyviiva ja kirjoittamalla jälkimmäinen konsonantti yhteen edeltävän kanssa.
ત ta + ક ka → ત્ક tka
ન na + ત ta → ન્ત nta
સ sa + પ pa → સ્પ spa
શ śa + ક ka → શ્ક śka
Retrofleksiklusiilien ṭa, ṭha, ḍa ja ḍha kahdentaminen tehdään pystysuuntaisesti kirjoittamalla jälkimmäinen kirjain edellisen alle.
ટ ṭa + ટ ṭa → ટ્ટ ṭṭa
ઠ ṭha + ઠ ṭha → ઠ્ઠ ṭhṭha
ડ ḍa + ડ ḍa → ડ્ડ ḍḍa
ઢ ḍha + ઢ ḍha → ઢ્ઢ ḍhḍha
Kirjain ર ra kirjoitetaan konsonanttiyhdistelmän ensimmäisenä osana tarkemerkkinä seuraavan konsonantin päälle. Yhdistelmän jälkimmäisenä osana ra-kirjaimella on kaksi muotoa: kirjainten ટ ṭa, ઠ ṭha ja ડ ḍa kanssa ra merkitään tarkkeena edeltävän konsonantin alapuolelle, ja muiden konsonanttien kanssa se lisätään edeltävän konsonantin pystyviivaan alavasemmalle osoittavana väkäsenä. Konsonanttiyhdistelmät tra, dra ja hra ovat epäsäännöllisiä.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  ર ra + ત ta → ર્ત rta  ર ra + પ pa → ર્પ rpa  ર ra + સ sa → ર્સ rsa |  ટ ṭa + ર ra → ટ્ર ṭra  ઠ ṭha + ર ra → ઠ્ર ṭhra  ડ ḍa + ર ra → ડ્ર ḍra |  ગ ga + ર ra → ગ્ર gra  પ pa + ર ra → પ્ર pra  સ sa + ર ra → સ્ર sra |  ત ta + ર ra → ત્ર tra  દ da + ર ra → દ્ર dra  હ ha + ર ra → હ્ર hra |
Kirjaimella હ ha on poikkeukselliset yhdistelmät હ્મ hma ja હ્ય hya, ja konsonantti દ da on yhdistelmän jälkimmäisenä osana epäsäännöllinen yhdistelmissä દ્ધ ddha, દ્મ dma, દ્ય dya ja દ્વ dva. Kahdennettuina ત ta ja દ da saavat epäsäännölliset muodot ત્ત tta ja દ્દ dda. Kirjain શ śa esiintyy poikkeuksellisena yhdistelmämuotona viiden konsonantin kanssa: શ્ચ śca, શ્ન śna, શ્ર śra, શ્લ śla ja શ્વ śva.
Kirjaimet > Vokaalit

Kirjaimistoon kuuluu 11 vokaalia. Gudžaratilaisilla vokaaleilla on kaksi muotoa: itsenäinen kirjain, jota käytetään vokaalialkuisissa tavuissa, ja konsonanttikirjaimeen lisättävä tarkemuoto. Vokaalilla a ei ole erillistä tarkemuotoa, vaan se seuraa oletusarvoisesti jokaista konsonanttia, jolle ei ole merkitty muuta vokaalitarketta. Joissakin tapauksissa oletusvokaali kuitenkin jää ääntämyksestä pois, vaikka tätä ei merkitä millään tavalla kirjoitusasussa. Yksittäiseen vokaalitarkkeettomaan konsonanttiin päättyvät sanat lausutaan ilman loppuvokaalia (મન mana [mən]), ja a-vokaali voi joissakin sanoissa jäädä ääntymättä myös sanan keskellä. Gudžaratilaisessa kirjaimistossa on vokaalin puuttumista ilmaiseva virama-tarke (esim. ક્ k), mutta sitä käytetään lähinnä sanskritista peräisin olevissa lainasanoissa.
Vokaalin ઋ r̥ äännearvo oli sanskritissa vokaalinen eli tavua kannattava r-äänne, joka on gudžaratissa korvautunut yhdistelmällä [ru]. Kirjaimistossa on myös omat kirjaimet sanskritin vokaalisille r- ja l-äänteille (ૠ r̥̄, ઌ l̥ ja ૡ l̥̄), mutta näitä kirjaimia ei käytetä nykygudžaratissa eikä niitä lasketa osaksi gudžaratin tai kutšin aakkostoa.
Vokaalit jaetaan perinteisesti ”lyhyisiin” (a, i, u, r̥) ja ”pitkiin” (ā, ī, ū, e, ai, o, au), vaikka ero pitkän ja lyhyen i- ja u-vokaalin välillä onkin hävinnyt nykygudžaratista.
Joillakin konsonanteilla on epäsäännöllinen muoto tiettyjen vokaalitarkkeiden kanssa. Konsonantti ર ra on epäsäännöllinen yhdistelmissä રુ ru ja રૂ rū, vokaali r̥ kirjoitetaan poikkeuksellisesti yhdistelmissä હૃ hr̥ ja દૃ dr̥, ja konsonantilla જ ja on neljä epäsäännöllistä muotoa: જા jā, જી jī, જુ ju ja જૂ jū. Osa tällaisista poikkeuksista voidaan kirjoittaa fontista riippuen joko poikkeuksellisena ligatuurina tai säännöllisen vokaalitarkkeen kanssa.
Suppea ja väljä o ovat eri vokaaleita gudžaratissa, mutta molempia merkitään samalla kirjaimella. Tämän vuoksi esimerkiksi kirjoitusasu મોરી morī voi tapauskohtaisesti ääntyä joko [mori] (merkityksessä ”viemäri”) tai [mɔri] (merkityksessä ”vaisu”). Samoin suppea ja väljä e kirjoitetaan molemmat samalla vokaalilla. Joissakin lainasanoissa käytetään ylösalaisin piirrettyä e:n tai o:n tarketta väljien vokaalien kuvaamiseen; esimerkiksi englannista lainattu sana બૅડ bêṭa [bæʈ] (”pesäpallomaila”) erottuu kirjoitusasultaan kotoperäisestä sanasta બેડ beṭa [beʈ] (”saari”).
| Yksin | ક:n kanssa | Lat>  | Ääntämys |
| --- | --- | --- | --- |
| ઍ | કૅ | ê | [æ] |
| ઑ | કૉ | ô | [ɔ] |
Tarkkeet

Velaarista nasaalia tavun lopussa merkitään pisteellä edeltävän kirjaimen yläpuolella, esim. કં kaṁ [kəŋ]. Joissakin sanskritista lainatuissa sanoissa käytetään kaksoispistettä muistuttavaa visarga-tarketta ilmaisemaan h-äännettä tavun lopussa, esim. કઃ kaḥ [kəh]. Nasaalivokaaleja merkitään pisteellisellä puoliympyrämerkillä kirjaimen päällä, esim. કઁ kã [kə͂].
Numerot

Gudžaratilaisessa kirjaimistossa on omat numeronsa, joita käytetään arabialaisten numeroiden tavoin kymmenjärjestelmässä.
Standardointi

Gudžaratilaisen kirjaimiston kirjainkoodi ISO 15924:ssä on ”Gujr” ja numerokoodi 320.
Gudžaratilaiset kirjaimet sijoittuvat Unicode-standardissa koodilohkoon 0A80–0AFF. Lohko sisältää merkit gudžaratilaisille konsonanteille ja vokaalien itsenäisille muodoille, ja konsonanttiin liitettävillä vokaalitarkkeilla on omat erilliset merkkinsä. Esimerkiksi kirjainmerkki કિ ki muodostuu kahdesta Unicode-merkistä: konsonantista ક ka ja vokaalitarkkeesta િ i. Vokaalitarke lisätään Unicode-esityksessä aina konsonantin jälkeen riippumatta siitä, piirretäänkö tarke kirjoitettaessa konsonantin oikealle vai vasemmalle puolelle. Lisäksi Unicode-lohkoon kuuluu omat merkit gudžaratilaisille tarkemerkeille kuten viramalle (્) ja visargalle (ઃ), gudžaratilaiset numeromerkit sekä joitakin sekalaisia merkkejä kuten rupian gudžaratilaisen symbolin ૱. Pilkkua ja pistettä vastaavat pystyviivavälimerkit (। ja ॥) eivät kuulu gudžaratin Unicode-lohkoon, vaan ne on määritelty devanagarin lohkossa.
Peräkkäisten konsonanttien yhdistelmät merkitään Unicodessa virama-merkillä, joka lisätään ensimmäisen konsonantin jälkeen. Esimerkiksi yhdistelmä લ્ક lka saadaan kirjoittamalla peräkkäin લ la, ્ (virama) ja ક ka. Jos konsonantti halutaan merkitä eksplisiittisellä virama-tarkkeella eikä yhdistää seuraavaan konsonanttiin, pitää virama-merkin jälkeen lisätä näkymätön ZWNJ-ohjausmerkki (engl. zero-width non-joiner). Esimerkiksi yhdistelmä la + virama + ZWNJ + ka tuottaa kirjaimet લ્‌ક.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gudžaratilainen kirjaimisto Wikimedia Commonsissa
Sana ”Wikipedia” (Vikipīḍiyā) gudžaratilaisilla kirjaimilla ja devanagarilla.
Kolmikielinen opaste Ahmedabadin rautatieaseman ulkopuolella. Ylimpänä gudžarati, keskellä hindi ja alimpana englanti.
Gudžaratilaisen konsonantin ઙ ṅa yksinkertainen ja tyylitelty variantti.
Konsonanttiyhdistelmän ષ્ટ્ર ṣṭra muodostaminen. Harmaalla konsonantti ષ ṣa, sinisellä ટ ṭa ja oranssilla konsonanttia ર ra ilmaiseva tarkemerkki.
Sivu 1800-luvun lopulla kirjoitetusta gudžaratin kielioppikirjasta.
Mahatma Gandhin omaelämäkerran Kokemukseni totuuden kanssa gudžaratinkielinen kansi.
Gudžaratilaista tekstiä ahmedabadilaisen koulun liitutaululla.
Haalin kartano

| Haalin kartano |
| --- | --- |
 Haalin kartanon päärakennus vuonna 2012
Sijainti:  Haalin kylä, Pertteli, Salo,
Koordinaatit:  60°29′21.54″N, 023°25′30.21″E
Rakennustyyppi:  Kartano
Valmistumisvuosi:  Nykyinen päärakennus 1896.
Käyttäjä:  Haalin tila
Julkisivumateriaali:  Puu
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haalin kartano on kartano Haalin kylässä Perttelissä Salossa. Vuonna 1639 perustettu kartano on historiansa aikana ehtinyt olla sekä aatelisten asuinkartanona, toisten kartanoiden sivutilana, lampuotien viljelemänä omistajien asuessa muualla, kartanossa itse asuneiden säätyläisomistajien viljelyksessä että vihdoin talonpoikaisilla omistajilla. Suurimmillaan kartano on käsittänyt koko Haalin kylän ja eri aikoina joko alustalaistaloina, sivutiloina tai yhdysviljelyksessä alueita myös kolmesta viereisestä kylästä. 1900-luvun aikana kartanon ulkotilat ja torpat itsenäistyivät, tiloja muodostettiin myös siirtoväelle ja kartanon alue pieneni murto-osaan. Silti vielä 2000-luvulla kartano on toimiva suurtila.
Sijainti

Kartano sijaitsee Perttelin Haalin kylässä entisellä Perttelin ja Kiikalan rajalla Perttelin pohjoisosassa. Kartanon talouskeskus on historialliseen Hiidentiehen kuuluvan Rekijoentien varressa Uskelanjoen pohjoisella rantatöyräällä, lähellä paikkaa, jossa Uskelanjoen sivujoet Rekijoki, Terttilänjoki ja Hitolanjoki yhtyvät Uskelanjoeksi. Lähellä Hitolanjoen suuta etelässä on Kiikalan Rekijoen kylä ja kyläkeskus. Muita lähikyliä ovat Kiikalan Kärkelä ja Revä Terttilänjoen alajuoksulla idässä sekä Perttelin Pitkäkoski Uskelanjoen varressa lännessä. Lännempänä Uskelanjoen varrella on vielä Perttelin Hiiden kyläkeskus.
Rakennukset

Kartanon yksikerroksinen, satulakattoinen päärakennus on vuodelta 1896 ja sitä on uusittu ainakin vuonna 1924. Muista rakennuksista mielenkiintoinen on vuodelta 1790 peräisin oleva viljamakasiini empiretyylille luonteenomaisine kulmapilastereineen ja pyöröikkunoineen. Sen tornissa olevaan ruokakelloon on valettu rakennuksen valmistumisvuosi. Talousrakennuksista huomattavia ovat 100 lehmän kivinavetta vuodelta 1888 ja 30 hevosen kivitalli vuodelta 1894. Haalin kartanon historiaan liittyvät lisäksi 1880-luvulla rakennetut kivinavetat sen ulkotiloina aiemmin olleilla Ihamäen tilalla Haalin kylässä sekä Pohjolan ja Revän tiloilla Revän kylässä.
Omistussuhteet

Kartano muodostettiin vuonna 1639, kun Halikon Vuorentaan kartanon alustalaistaloina olleiden Perttelin Haalin kylän kahden talon omistajaksi tullut Kaarina Yrjänäntytär Horn yhdisti kylän talot kartanoksi, jossa myös asui kuolemaansa asti vuoteen 1671.
Tämän jälkeen Haali oli vuosina 1671–1737 Halikon Vuorentaan kartanon sivutilana. Vuonna 1737 Haalin ja sen lampuotitilojen, Perttelin Pitkäkosken sekä Kiikalan Kärkelän ja Revän omistajaksi tuli turkulainen kauppias Johan Jacob Kijk, jonka hallussa kartano oli vuoteen 1751. Vuosina 1751–1763 omistajana oli majuri, sittemmin eversti Juhana Hastfer ja vuosina 1763–1776 hovioikeudenneuvos, myöhempi Turun ja Porin läänin maaherra Kristoffer Juhana Rappe. Näiden kaikkien aikana kartanoa viljelivät lampuodit.
Vuonna 1778 omistajaksi tuli everstiluutnantti Fredrik Juhana Spöhler, joka edellisistä omistajista poiketen asettui kartanoon myös asumaan, niin kuin tekivät myös jo kaikki häntä seuranneet omistajat. 1800-luvun alkuaikoina kartanon viljelyksiä laajennettiin ja rakennuskantaa uusittiin. Vuoteen 1872 mennessä kartanoa ehtivät omistaa ja viljellä muiden muassa Ivendorff-, Fabrell- ja Baer-sukuiset henkilöt.
Ensimmäisen talonpoikaisen omistajan kartano sai, kun sen omistajaksi vuonna 1874 tuli läheisen Rekijoen kylän Simolan talon poika Juho Eliaanpoika Simola, joka pian otti sukunimen Simolin. Hänen poikansa Gabriel Edvard Simolin viljeli kartanoa vuosina 1879–1918. Hänen aikanaan rakennettiin kartanon päätilalle muun muassa uusi kivinavetta vuonna 1888, uudet kivinavetat myös Ihamäen, Pohjolan ja Revän ulkotiloille sekä kartanon päätilan nykyinen, vuodelta 1896 peräisin oleva päärakennus. Vuonna 1913 Gabriel Simolin perusti Revänkoskeen Revän luona vielä myös sähkölaitoksen, joka oli toiminnassa vuoteen 1940.
Vuonna 1920 kartanon omistajiksi tulivat naapuripitäjästä Kuusjoelta kotoisin ollut agronomi, myöhemmin kansanedustaja ja maanviljelysneuvos Aku Korvenoja ja hänen puolisonsa Inkeri (o.s. Simolin). Aku Korvenojan isännyys jatkui vuoteen 1954.
2000-luvulla Haalin kartano on edelleen toimiva viljelystila, joka on erikoistunut hiehojen kasvatukseen lypsykarjatiloille.