stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suuri-Pelätty
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 80,4 metriä mpy.
Tietojenkäsittelytiede

Tietojenkäsittelytiede tai tietojenkäsittelyoppi on tieteenala, joka tutkii tietotekniikkaan ja sen käyttöön liittyviä kysymyksiä, muun muassa tiedon tallennusta, prosessointia, esittämistä ja siirtämistä. Vuonna 1989 Communications of the ACM -lehdessä tietojenkäsittelytieteen peruskysymykseksi esitettiin ”Mitä voidaan automatisoida tehokkaasti?” (engl. What can be efficiently automated?).
Tietojenkäsittelytiedettä opetetaan ja tutkitaan yleensä yliopistojen luonnontieteellisissä tiedekunnissa ja ammattikorkeakouluissakenen mukaan?. Alkujaan se on vahvasti sidoksissa matematiikkaan, mutta nykyisin myös moniin muihin tieteisiin, kuten kauppatieteisiin ja erityisesti organisaatiotutkimukseen. Tällöin siitä toisinaan käytetään nimeä tietojärjestelmätiede[lähde? ]. Teknillisissä yliopistoissa käytetty nimitys tietojenkäsittelytekniikka[lähde? ] puolestaan rajautuu muun muassa digitaalitekniikkaan, signaalinkäsittelyyn, tietoliikennetekniikkaan ja joskus automaatiotekniikkaan.
Tietojenkäsittelytieteen reuna-alueet ulottuvat monien muiden tieteiden alueelle: esimerkiksi käytettävyystutkimus liittyy läheisesti psykologiaan ja bioinformatiikka muun muassa biologiaan. Digitaalisen median tutkimuksella taas on yhteyksiä mediatieteeseen ja viestinnän tutkimukseen. Tietojenkäsittelytieteellä on myös voimakasta vuorovaikutusta eri alueiden laskennallisen tieteen ja tietojenkäsittelyn laajempia vaikutuksia tutkivan tietoyhteiskuntatutkimuksen kanssa.
Tietojenkäsittelyopin ja -tieteen historiaa Suomessa

Ensimmäinen tietojenkäsittelyn akateeminen kurssikokonaisuus maailmassa järjestettiin Cambridgen yliopistossa Isossa-Britanniassa 1953 yksivuotisena
nimellä Diploma in Numerical Analysis and Automatic Computing.
Suomessa käynnistyi ohjelmoinnin opetus vuonna 1960 ohjelmointikursseilla Turun yliopistossa, Åbo Akademissa ja Teknillisessä korkeakoulussa ja seuraavana vuonna Helsingin yliopistossa. Systeemisuunnittelun koulutusta järjesti ensimmäisenä yksityinen Sovelletun matematiikan ja tietojenkäsittelyalan tutkimussäätiö vuonna 1962.
Tietojenkäsittelyalan kansallisen komitean asettama toimikunta jätti toukokuussa 1965 mietintönsä ATK-koulutuksen järjestämisestä Suomen korkeakouluissa.
Ensimmäisenä tietojenkäsittelyopin oppiaine perustettiin Yhteiskunnalliseen korkeakouluun (nyk. Tampereen yliopisto) vuonna 1965. Kansainvälisesti computer scienceen katsottiin tuolloin kuuluvan mm. seuraavia alueita: ohjelmoinnin teoria (theory of programming), numeerinen analyysi (numerical analysis), tietojenkäsittely (data processing) ja tietokonejärjestelmien suunnittelu (design of computer systems). Oppiaineen ensimmäinen professori Tampereella ja Suomessa oli Reino Kurki-Suonio, aluksi vuorotellen Miikka Jahnukaisen kanssa. Kurki-Suonio nimitettiin professoriksi virallisesti 1. marraskuuta 1967. Jahnukainen toimi sittemmin ATK-instituutin ensimmäisenä rehtorina. Tietojenkäsittelyoppi oli Tampereella osana matemaattisten tieteiden laitosta. Itsenäinen tietojenkäsittelyopin laitos perustettiin vasta 1987.
Tutkimuskohteita

Seuraavassa on luettelo joistain tietojenkäsittelytieteen tutkimuskohteista. (Listatut osa-alueet saattavat olla osin päällekkäisiä, ja lisäksi kaikkien alojen suomenkieliset nimet eivät ole vakiintuneita.)
| --- | --- |
 Adaptiiviset menetelmät  Algoritmit  Bioinformatiikka  Data-analyysi  Geoinformatiikka  Hahmontunnistus  Hajautettu tietojenkäsittely  Kieliteknologia  Kryptografia  Käytettävyys Käyttäjäkeskeinen suunnittelu  Saavutettavuus  Käyttöjärjestelmät  Käyttöliittymätekniikka  Multimediatekniikka  Ohjelmointikielet  Ohjelmistoliiketoiminta  Ohjelmistotekniikka Kehitysympäristöt  Ohjelmistotuotanto  Rinnakkaisuus :  Robotiikka  Signaalinkäsittely Tiedonpakkaus  Videonpakkaus  Äänenpakkaus  Tekoäly  Tiedonhaku  Tietojenkäsittelyteoria Automaattiteoria  Formaalit kielet  Formaalit menetelmät  Laskettavuus  Sanojen kombinatoriikka  Soluautomaatit  Tietojärjestelmät Tietojärjestelmäarkkitehtuurit  Tietokannat  Tietokonegrafiikka  Tietoliikenne  Tietorakenteet  Tietoturva
Opetus ja tutkimus Suomessa

Suomessa tietojenkäsittelytiedettä opetetaan ja alan tutkimusta harjoitetaan muun muassa seuraavissa yliopistoissa.
Aalto-yliopisto (perustieteiden korkeakoulu, nimellä tietotekniikka)
Helsingin yliopisto (tietojenkäsittelytieteen osasto)
Itä-Suomen yliopisto (tietojenkäsittelytieteen laitos, Joensuu ja Kuopio)
Jyväskylän yliopisto (informaatioteknologian tiedekunta, nimillä tietojärjestelmätiede ja tietotekniikka)
Lappeenrannan–Lahden teknillinen yliopisto (LUT School of Engineering Science, nimellä tietotekniikka)
Oulun yliopisto (tieto- ja sähkötekniikan tiedekunta)
Tampereen yliopisto (informaatioteknologian ja viestinnän tiedekunta)
Turun yliopisto (tietotekniikan laitos)
Vaasan yliopisto (tekniikan ja innovaatiojohtamisen akateeminen yksikkö)
Åbo Akademi (luonnontieteiden ja tekniikan tiedekunta, nimillä tietojenkäsittelytiede ja tietotekniikka)
Huomioitavaa on, että alan nimeämiskäytännöt ja jaottelu osa-alueisiin vaihtelevat. Monissa oppilaitoksissa – etenkin teknillisissä yliopistoissa – ”tietojenkäsittelytiede” (tai ”tietojenkäsittelyoppi”) katsotaan suppeaksi osaksi laajempaa ”tietotekniikan” tai ”informaatioteknologian” kokonaisuutta. Monialaisissa yliopistoissa ”tietojenkäsittelytiede” sen sijaan on usein laaja käsite, samoin kuin englannin computer science.
Kirjallisuutta

Mäkinen, Erkki: Parempi johdatus tietojenkäsittelytieteisiin.  Tampere:  Tampereen yliopisto, 2013.  ISBN 978-951-44-9037-8.  Teoksen verkkoversio (PDF).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tietojenkäsittelytiede Wikimedia Commonsissa
Taiteilijan äiti

| Taiteilijan äiti |
| --- | --- |

Nimi:  Taiteilijan äiti
Tekijä:  Magnus Enckell
Valmistumisvuosi:  1904
Teostyyppi:  Maalaus
Materiaali:  Öljyväri ja kangas (maalauspohja)
Korkeus:  51,50  cm
Leveys:  54,50  cm
Kokoelma:  Kansallisgalleria
Sijainti:  Ateneum
Taiteilijan äiti on suomalaisen taiteilijan Magnus Enckellin maalaama öljyvärityö kankaalle vuodelta 1904. Kooltaan maalaus on 51,5 cm × 54,5 cm, ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Maalauksen mallina oli Enckellin äiti ruustinna Alexandra Enckell (s. 1832). Maalauksen takana olevista tiedoista selviää, että Jalo Sihtola osti maalauksen vuonna 1934 Enckellin pojalta tri Jörgen Enckelliltä, jolla oli myös isompi versio muotokuvasta.
Aiheesta muualla

Maalaus Suomen Kansallisgalleriassa.[vanhentunut linkki]
Suuri-Pieksä

| Suuri-Pieksä |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kuopio 
Koordinaatit:  63°04′36″N, 28°00′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Pieksänkoski
Järvinumero:  04.616.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  85,8 m 
Rantaviiva:  43,7556 km 
Pinta-ala:  12,528 km² 
Tilavuus:  0,0832267 km³ 
Keskisyvyys:  6,64 m 
Suurin syvyys:  22,82 m 
Valuma-alue:  113 km² 
Saaria:  20
 fiSuur-Pieksä 
Suuri-Pieksä on Pohjois-Savossa Kuopiossa sijaitseva järvi. Ennen kuntaliitoksia järvi sijaitsi Nilsiän ja Muuruveden rajalla. Myöhemmin Muuruveden osa kuului Juankoskeen.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1 250 hehtaaria eli 12,5 neliökilometriä. Se on 8,0 kilometriä pitkä ja 4,7 kilometriä leveä. Järvenselkä on melko yhtenäinen, mutta siitä työntyy ulospäin kolme lahtea, jotka eivät näy muualle järveä. Kinahminlahti työntyy pohjoiseen yli 1,5 kilometriä ja se näkyy etelästä päin. Järven lounaispäässä sijaitsee kilometrin pituinen Etelälahti, joka näkuu järven länsipäässä. Järven itäpäässä on haukilahti, joka työntyy 2,2 kilometriä itään. Sen lahdenpohjukka sijaitsee vielä 550 metriä pitkän Haukisalmen takana, jossa aukeaa pieni Kellarinpohja.
Järvessä on laskettu olevan 20 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 6,0 hehtaaria, mikä on noin 0,5 prosenttia järven kokonaispinta-alasta. Saarista kolme on yli hehtaarin suurisia, 10 yli aarin, ja loput 7 ovat alle aarin kokoisia. Yksikään saari ei ylitä neliökilometriä. Järvenselällä sijaitsee vain yksi suuri saari Selkäsaari, joka on 300 metriä pitkä. Siitä koilliseen rannan tuntumassa sijaitsee Kammonsaari, joka on myös 300 metriä pitkä. Kolmanneksi suurin saari Vyyhtisaari sijaitsee Etelälahden suulla, ja se on 170 metriä pitkä. Muita saaria ovat kallioinen Luostarinsaari luusuan lähellä ja etelärannalla oleva Remessaari.
Järvi on luodattu, ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 83 miljoonaa kuutiometriä eli 0,083 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 6,6 metriä, ja suurin syvyys on 22,8 metriä. Järven syvin kohta sijaitsee Ahvenniemen ja Selkäsaaren puolivälissä. Järvessä on kolme muutakin yli 20 metriä syvää syvännettä ja yli 15 metriä syviä kohtia on lähes kymmenen.
Järven rantaviivan pituus on 44 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 4 kilometriä. Rannat ovat pääsääntöisesti metsämaata, jonka yhtenäisyyttä rantaan ulottuvat pellot rikkovat. Suorantoja on vain vähän. Rantaviivan yläpuolelle kohoavat etelässä Saarvonmäki ja pohjoisessa Huovismäki sekä Iso- ja Pieni-Myhkyri. Huovismäki kohoaa yli 130 metriä ja Iso-Myhkyri 100 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Saarvonmäki nousee vain 80 metriä korkeammalle. Järven rannoilla on vain haja-asutusta ja vapaa-ajan asutusta. Niille johtaa tiet järven ympäri kiertäviltä yhdysteiltä.
Säännöstely

Järven laskujoessa Pieksänkoskessa on vanha myllypato, jolla säädetään järven vedenpinnan korkeutta. Se estää kalojen nousun järveen, ja sen kehittämiseksi on tehty aloite. Järven vuodenaikainen vedenpinnan korkeusvaihteluiden keskiarvo on 57 senttimetriä, mutta vedenkorkeuden äärivaihtelut mahtuvat kaikki 109 senttimetrin sisälle.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Nilsiän reitin valuma-alueen (04.6) Juurusveden alueella (04.61), jonka Suuri-Pieksän alueeseen (04.616) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 85,8 metriä merenpinnan yläpuolella.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Ylä-Pieksän valuma-alueelta (04.617), jonka pääjärvi Ylä-Pieksä laskee Pieksänjoen kahta joensuuta myöten Suuri-Pieksän koillisrantaan. Järven oma laskujoki on järven länsirannassa olevasta Puustinlahdesta alkava Pieksänkoski, joka 700 metrin pituisena laskee Juurusveden Pieni-Pieksä-nimiseen lahteen. Joessa on pohjapato, jonka toimintaa halutaan muuttaa.
Suuri-Pieksän lähialueella on seitsemän yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, jotka laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat etelärannalla sijaitseva Saarvo (50 ha), jonka laskuoja on kuin lyhyt salmi, lounaisrannalla sijaitseva Vyyhtijärvi (50 ha), joka laskee Etelälahteen, Ylä-Paavalinen (17 ha) ja Ala-Paavalinen (14 ha), jotka laskevat luusuan tuntumaan yhteistä laskuojaa myöten sekä Iso-Petäinen (12 ha), joka laskee kauempaa Rajapuroa myöten Haukulahden pohjukkaan Kellarinpohjaan.
Tomiokan silkkikehräämö

| Tomiokan silkkikehräämö ja teollinen perintö |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Tomioka, Gunman prefektuuri  36°15′19″N, 138°53′16″E
Tyyppi:  Kulttuuri
Kriteerit:  II, IV
Tunnusnumero:  1449
Valintahistoria
Valintavuosi:  2014
 Tomioka
Tomiokan silkkikehräämö (jap. 富岡製糸場, Tomioka Seishijō) on silkkikehräämö Tomiokan kaupungissa Gunman prefektuurissa. Tomiokan silkkikehräämö ja teollinen perintö valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2014.
Historia

Edo-kaudella Japani eristäytyi ulkomaailmasta. Kun Edo-kausi päättyi ja Meiji-kausi alkoi, Japani aloitti jälleen ulkomaankaupan. Meiji-kauden alussa Japanin merkittävin vientituote oli raakasilkki, ja merkittävästi lisääntynyt ulkomaankauppa lisäsi silkin kysyntää. Tätä kysyntää varten Japanin hallinto päätti rakentaa maan ensimmäisen modernin silkkikehräämön. Tomiokan kehräämön rakennustyöt aloitettiin vuonna 1871 ja se valmistui vuotta myöhemmin. Käyttöön se otettiin 4. lokakuuta 1872. Se toimi aikansa mallitehtaana muille kehräämöille. Tehtaan rakentamisessa hyödynnettiin ranskalaista asiantuntijaa Paul Brunatia, ja tehtaassa otettiin käyttöön länsimaista teknologiaa. Samoin Tomiokan kehräämöön palkattiin ulkomaalaisia työnjohtajia sekä sinne palkattiin naisia. Ulkomaalaiset työnjohtajat poistuivat vuonna 1876.
Kehräämö myytiin Mitsuille vuonna 1893, kun valtion tehtaita yksityistettiin. Vuonna 1902 kehräämö myytiin Hara Tomitarōlle. Vuonna 1938 kehräämöstä tuli itsenäinen Tomioka Silk Mill Co. Ltd., mutta vuotta myöhemmin siitä tuli osa Katakura Silk-reeling and Spinningia, joka oli Japanin suurin raakasilkin valmistaja. Toisen maailmansodan aikana kehräämöön rakennettiin automaattiset kehräimet. Silkin tuotanto lakkasi Tomiokassa maaliskuussa 1987. Huolimatta tehtaan alasajosta Katakura säilytti suurimman osan rakennuksista. Kehräämö siirtyi vuonna 2005 Tomiokan kaupungin omistukseen. Vuonna 2006 se valittiin osaksi Japanin tärkeää kulttuuriomaisuutta.
Historia > Nykypäivä

Nykyään Tomiokan silkkikehräämön omistaa Tomiokan kaupunki. Se toimii museona, jossa voi tutustua silkin valmistamisen historiaan.
Valinta maailmanperintöluetteloon

Tomiokan silkkikehräämö valittiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 2014. Se täyttää luettelon kaksi kriteeriä (II ja IV). Sen todettiin kuvastavan hyvin länsimaalaisen teknologian käyttöönottoa Japanissa. Samoin se kuvaa hyvin raakasilkin massatuotannon historiaa. Varsinaisen suojellun alueen koko on 7,2 hehtaaria ja puskurialueen 414,6 hehtaaria. Suojeltuun alueeseen kuuluu kehräämön lisäksi muita rakennuksia.
Torquay United FC

Torquay United on englantilainen jalkapalloseura. Se on kotoisin etelärannikolla sijaitsevasta Torquayn kaupungista. Se pelasi kaudella 2008–2009 konferenssitason pääsarjassa eli viidenneksi ylimmällä sarjatasolla, josta se nousi kaudeksi 2009–2010 kakkosliigaan eli neljänneksi korkeimmalle tasolle sijoituttuaan konferenssissa neljänneksi ja varmistettuaan lopulta nousunsa voittamalla nousukarsintojen finaalissa Cambridge Cityn 2–0. Kaudella 2011–2012 Torquay sijoittui kakkosliigassa viidenneksi. Vuonna 2014 seura putosi takaisin konferenssiin.
TOAS Espantorni

| TOAS Espantorni |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:  Tampella, Tampere, Suomi
Koordinaatit:  61°30′20.53″N, 23°45′56.22″E
Rakennettu:  2014-2015
Avajaiset:  4/2015
Käyttötarkoitus:  asuinkerrostalo
Tila:  valmis
Yritykset
Omistaja:  TOAS
Tekniset tiedot
Kerroksia:  17
Korkeus
Kattokorkeus:  55 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
TOAS Espantorni tai Espantorni on vuonna 2015 valmistunut asuinkerrostalo Tampereella Tampellan kaupunginosassa. 17-kerroksisen rakennuksen omistaa Tampereen opiskelija-asuntosäätiö, ja se sisältää opiskelijakäyttöön tarkoitettuja vuokra-asuntoja. Rakennuksen katutasossa on myös liiketiloja ja muun muassa ruokakauppa. Korkeimmassa kerroksessa sijaitsee vuokrattavissa oleva saunatila. Espantorni on Tampereen keskusta-alueen viidenneksi korkein rakennus Näsinneulan, Tornihotellin, Luminaryn ja Hotelli Ilveksen jälkeen.[lähde? ] .
Tapani Plathan

Tapani Plathan (s. 1984 Vantaa) on suomalainen oopperalaulaja, äänialaltaan basso.
Plathan aloitti lauluopintonsa vuonna 2008 Sibelius-Akatemiassa professori Petteri Salomaan sekä Jaakko Ryhäsen oppilaana. Hän on myös täydentänyt opintojaan kamarilaulaja Tom Krausen sekä professori Monica Groopin mestarikursseilla. Vuonna 2013 Plathan voitti Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa miesten sarjan 3. palkinnon.
Ensiesiintymisensä solistina Suomen Kansallisoopperassa Plathan teki elokuussa 2012, jolloin hän lauloi näyttämömiehen roolin Janacekin oopperassa Tapaus Makropulos. Sittemmin Plathan on esiintynyt Kansallisoopperassa muun muassa Donizettin Lemmenjuoman Dulcamaran roolissa. Lisäksi hän on vieraillut muun muassa Komische Oper Berlinissä, Staatsoper Unter den Lindenissä, Opéra-Théâtre de Metz Métropolessa, Savonlinnan Oopperajuhlilla, Helsingin Juhlaviikoilla ja Kokkolan oopperassa ja laulanut usean suomalaisen sinfoniaorkesterin solistina. Plathan on ollut kiinnitettynä Landestheater Coburgin  ja Saarländisches Staatstheaterin solistikuntiin Saksassa.
Sykloidi

Vierivän ympyrän muodostama sykloidi.
Sykloidi on vierintäkäyrä, jonka muodostavat pyörän pinnalla olevan pisteen sijainnit eri ajanhetkinä, kun pyörä vierii suoraan tasaisella alustalla.
Sykloidi on samalla brakistokroni eli käyrä, jota pitkin kappale nopeimmin vierii huipulta alas painovoiman vaikutuksesta. Samalla se on tautokroni, mikä merkitsee, että aika, jossa sen sisäpintaa pitkin vierivä, alkutilassa lepotilassa jossakin sen pisteessä oleva pallo saavuttaa käyrän alimman kohdan, ei riipu sen alkuperäisestä paikasta.
Historia

Sykloidia tutki ensimmäisenä Nicolaus Cusanus ja myöhemmin Marin Mersenne. Nimen sille antoi Galileo Galilei vuonna 1599. Vuonna 1634 G. P. de Roberval todisti, että sykloidin alle jäävän alueen pinta-ala on kolme kertaa niin suuri kuin sen ympyrän, jonka vieriessä se muodostuu. Vuonna 1658 Christopher Wren osoitti, että sykloidin pituus on neljä kertaa niin suuri kuin sen muodostavan ympyrän läpimitta. Sykloidia on sanottu "Geometrian Helenaksi", ja 1600-luvun matemaatikot kävivät paljon siihen liittyviä kiistoja.
Yhtälöt

Origon kautta kulkeva sykloidi, jonka r-säteinen ympyrä muodostaa vieriessään, muodostuu pisteistä (x, y), jotka toteuttavat ehdot:
missä parametri t on reaaliluku. Parametrin t arvolla ympyrän keskipiste on pisteessä rt.
Edellä trigonometriset funktiot on määritelty käyttämällä kulmayksikkönä radiaania. Jos kulmayksikkönä käytetään astetta, yhtälöt voidaan kirjoittaa muotoon
x = r(cos(270°-t)) + 2πrt/360°
y = r(sin(270°-t)) + r
Käyrä on derivoituva muualla paitsi erikoispisteissä, joissa se kohtaa x-akselin. Niissä sykloidilla on terävä kärki, ja niitä lähestyttäessä derivaatta kasvaa rajatta  \infty :ään tai  -\infty :ään riippuen siitä, kummasta suunnasta erikoispistettä lähestytään. Sykloidi toteuttaa myös differentiaaliyhtälön
Pinta-ala

r-säteisen ympyrän generoiman sykloidin kaari voidaan parametroida näin:
missä
Koska
on sykloidin kaaren alla olevan alueen pinta-ala
Kaaren pituus

Sykloidin kaaren pituus S voidaan laskea seuraavasti:
Sykloidia muistuttavia käyriä

Episykloidi on käyrä, joka muodostuu ympyrän vieriessä toisen ympyrän kehää pitkin sen ulkopuolella. Hyposykloidi taas muodostuu ympyrän vieriessä toisen ympyrän kehää pitkin sen sisäpuolella. Vastaavasti voidaan muodostaa käyriä ympyrän vieriessä minkä tahansa muutakin käyrää pitkin.
Syklodilla, episykloidilla ja hyposykloidilla on se yhteinen ominausuus, että kukin niistä on yhdenmuotoinen evoluuttansa kanssa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cycloids at cut-the-knot
Richard A. Proctorin sivusto sykloidista ja sitä muistuttavista käyristä
Cornell University Library.
Sykloidit ja trokoidit (Arkistoitu – Internet Archive)
Cycloid Curves by Sean Madsen with contributions by David von Seggern, The Wolfram Demonstrations Project.
Ympyrän generoima sykloidi, kun ympyrän säde on r = 2
Tonara

| Tonara (Tonàra) |
| --- | --- |
 Sijainti Nuoron maakunnassa
 Tonara
 Koordinaatit: 40.023°0′0″N, 9.171°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Nuoro
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  52,02 km²
Korkeus:  900 m
Väkiluku:  2 019
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  08039
Suuntanumero(t):    0784
Rekisterikilpi:  NU
 
 http://www.comunetonara.gov.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tonara (sardiksi Tonàra) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Nuoron maakunnassa. Kunnassa on arviolta 2 019 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 52,02 neliökilometriä. Se sijaitsee 900 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tonara Wikimedia Commonsissa
Nuoron maakunta
Aritzo | Arzana | Atzara | Austis | Bari Sardo | Baunei | Belvì | Birori | Bitti | Bolotana | Borore | Bortigali | Cardedu | Desulo | Dorgali | Dualchi | Elini | Fonni | Gadoni | Gairo | Galtellì | Gavoi | Girasole | Ilbono | Irgoli | Jerzu | Lanusei | Lei | Loceri | Loculi | Lodine | Lodè | Lotzorai | Lula | Macomer | Mamoiada | Meana Sardo | Noragugume | Nuoro | Oliena | Ollolai | Olzai | Onanì | Onifai | Oniferi | Orani | Orgosolo | Orosei | Orotelli | Ortueri | Orune | Osidda | Osini | Ottana | Ovodda | Perdasdefogu | Posada | Sarule | Silanus | Sindia | Siniscola | Sorgono | Talana | Tertenia | Teti | Tiana | Tonara | Torpè | Tortolì | Triei | Ulassai | Urzulei | Ussassai | Villagrande Strisaili
Syðrugøta

Syðrugøta postimerkissä vuodelta 2006
Syðrugøta on kylä Färsaarilla. Se sijaitsee Eysturin kunnassa, Eysturoyn saaren lounaisosassa. Kylä asutettiin viikinkiajalla.
Laulaja Eivør Pálsdóttir on syntynyt Syðrugøtassa. Syðrugøtassa järjestetään myös G! festivaalit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Syðrugøta Wikimedia Commonsissa
Taivaan rumpu

| Taivaan rumpu |
| --- | --- |

Kirjailija:  Pekka Kainulainen
Kuvittaja:  Pekka Kainulainen
Kieli:  suomi, englanti
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  2017
Sivumäärä:  160
ISBN:  978-952-01-1544-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Taivaan rumpu on taiteilija Pekka Kainulaisen kirjoittama ja kuvittama kirja suomalaisen Amorphis-yhtyeen sanoituksista. Kainulainen koosti kirjan Amorphis-laulaja Tomi Joutsenen pyynnöstä. Sanoitusten englanninkielisistä käännöksistä vastaavat Erkki Virta ja Ike Vil.
Kirja alkaa Joutsenen ja Kainulaisen keskustelulla, jossa Joutsen kuvaa yhtyeen musiikin ja sanojen suhdetta. Kainulainen oli kirjoittanut teoksen julkaisemiseen mennessä sanat viidelle Amorphiksen levylle Silent Watersista Under the Red Cloudiin. Kukin levy keskittyy yhteen Kalevalan teemaan, esimerkiksi Silent Waters Lemminkäiseen. Uran alkuvaiheessa Amorphis käytti Kalevalan tekstejä suoraan, mutta edellä mainittujen albumien sanoitukset ovat Kainulaisen omia, joskin vahvasti Kalevalaa henkiviä teoksia. Kainulainen kirjoittaa sanat suomeksi, minkä jälkeen ne käännetään englanniksi. Taivaan rumpuun on sisällytetty kappaleiden alkuperäiset suomenkieliset tekstit, niiden käännökset sekä Kainulaisen tekemät mustavalkokuvitukset.
Kainulainen kokosi näyttelyn Amorphis-kirjan kuvituksista. Taivaan rumpu -näyttely oli esillä Kainulaisen työhuoneella Sammatissa heinäkuussa 2017. Näyttely oli osa Lohjan virallisia Suomi 100 -tapahtumia.
Syö paskaa

| Syö paskaa Shitter Limited |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 1992
 Formaatti: 12" vinyyli
 Tyylilaji: hardcore punk
 Levy-yhtiö: Alternative Action Records
Shitter Limitedin muut julkaisut
| Wanted Yrjö Pessi 1990 | Syö paskaa 1992 | Nyt ammutaan ministeri Pertti Salolainen 1994 |
Syö paskaa on suomalaisen punk-yhtye Shitter Limitedin EP-levy, joka on julkaistu vuonna 1992.
Levyn kannessa oli kuva McDonald’sin maskotista, Ronald McDonaldista, jonka seurauksena McDonald’s-hampurilaisketju uhkasi yhtyettä oikeustoimilla ja levy vedettiin pois markkinoilta.
Kappaleet

A-puoli
Mc donalds
Jumala on läski homo
Pieni maa
B-puoli
Voimat vähissä
Kyrvällä on asiaa
SMP
Transfektio

Transfektio on geenitekniikan menetelmä, jossa eläinsoluun viedään nukleiinihappoja eli DNA:ta tai RNA:ta keinotekoisesti muuten kuin virusinfektiolla. Transfektion voi tehdä joko fyysisillä tai kemiallisilla keinoilla: fyysisiin keinoihin kuuluvat ainakin elektroporaatio ja mikroinjektiot pienellä neulalla, ja kemiallisiin keinoihin nukleiinihappojen kuljetus soluun lipidirakkuloiden sisällä tai transfektioreagenssien avulla. Transfektio saattaa johtaa solun ominaisuuksien muuttumiseen, mikä mahdollistaa geenien toiminnan ja proteiinien ilmentymisen tutkimisen kyseisen solun yhteydessä.