stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Amerikansuomalaiset
Kulttuuri > Radio ja televisio

Suomenkielisiä radio-ohjelmia tehtiin jo 1930-luvun lopulla. Säännölliset suomenkieliset radiolähetykset alkoivat vuonna 1937 Duluthissa ja Hancockissa, ja sodan aikaan lähetykset kuuluivat jo kaikilla Minnesotan suurimmilla suomalaispaikkakunnilla. Säännöllisesti suomenkielistä ohjelmaa lähetti kaikkiaan yli 20 radioasemaa. 1990-luvulla suomenkielisiä radio-ohjelmia oli jäljellä enää muutama, eniten Floridassa. Suomenkielisiä televisio-ohjelmia on ollut vain vähän. Ainoa säännöllinen suomenkielinen televisio-ohjelma on ollut Carl Pellonpaan tuottama Suomi kutsuu, jota lähetettiin vuodesta 1962 alkaen.
Vierailut Suomessa

Amerikansuomalaisia alkoi käydä Suomessa vierailuilla etenkin sen jälkeen, kun laivamatkustaminen oli 1900-luvun alussa tullut aiempaa halvemmaksi ja mukavammaksi. Esimerkiksi vuonna 1912 Suomeen saapui yhteensä 522 amerikansuomalaista vierailijaa, ja heille järjestettiin Suomessa vastaanottotoimikuntakin. Maailmansotien välisenä aikana matkailu kiihtyi, ja Suomessa kävi yhteensä noin 58 000 amerikansuomalaista, mikä oli noin kolmasosa kaikista amerikansuomalaisista. Heitä tuli niin järjestöjen ja laivayhtiöiden järjestämillä ryhmämatkoilla kuin ominkin neuvoin. Suosituinta tuloaikaa oli kesäkuun alku, ja moni kävijä vietti Suomessa koko kesän.
Matkailijoiden tulo Amerikasta Suomeen väheni 1930-luvun lopulla monestakin syystä. Sotien jälkeen vierailut jälleen yleistyivät, ja vierailijoita alkoi tulla myös lentokoneella. Suosittu vierailuvuosi oli Helsingin olympiavuosi 1952, jolloin Suomessa kävi lähes 4 000 amerikansuomalaista. 1960-luvulta alkaen myös suomalaisia alkoi käydä Amerikassa sukulaisiaan tapaamassa. Amerikansuomalaisten, etenkin eläkeläisten, vierailut Suomessa lisääntyivät voimakkaasti 1960-luvulla tilauslentojen yleistymisen myötä. 1980-luvulta alkaen tavalliset reittilennot tulivat yleiseksi matkustusmuodoksi Amerikan ja Suomen välillä.
Amerikansuomalaisuuden hiipuminen

Yhdysvalloissa syntynyt amerikansuomalaisten toinen sukupolvi amerikkalaistui pian aikuistuttuaan. Amerikansuomalaisten ennen tiiviit yhteisöt hajosivat viimeistään kolmannen sukupolven aikana. Finntownit kuihtuivat 1950-luvun jälkeen. Vanhat amerikansuomalaiset perinteet, kuten suomen kieli, suomalaiset seurakunnat, työväenyhdistykset ja haali-iltamat, jäivät historiaan viimeistään 1960-luvulla.
Suomalaisten seka-avioliitot yleistyivät siirtolaisilmiön vanhetessa, ja kummankin vanhempansa puolelta suomalaisten osuus väheni. Vielä vuosina 1911–1920 amerikansuomalaisista 83 prosentilla oli kaksi suomalaista vanhempaa, ja 1920-luvulla noin 90 prosenttia avioliitoista solmittiin suomalaisten kesken. 1930-luvulla täyssuomalaisten osuus oli pudonnut 47 prosenttiin ja 1950-luvulla 36 prosenttiin. Vuoden 1960 jälkeen syntyneistä amerikansuomalaisista enää alle 20 prosentilla on ollut kaksi suomalaista vanhempaa.
Amerikansuomalaisuus tänään

Monet toisen ja kolmannen polven amerikansuomalaiset kiinnostuivat omasta suomalaisuudestaan vanhuusiällään, minkä ansiosta amerikansuomalainen kulttuuri koki uuden kukoistuskauden 1990-luvun lopulta alkaen.
Joihinkin finntowneihin on perustettu 1950-luvulta lähtien perinnekeskuksia, joista osa on jatkanut toimintaansa 2000-luvulle asti. Perinnekeskuksissa on museo ja arkisto, ja ne harrastavat kulttuurivaihtoa, esittelevät amerikansuomalaisuutta ja Suomea sekä pitävät yllä suhteita Suomeen. Joissakin niistä on esillä myös suomalaista esineistöä niin entisajoilta kuin 2010-luvultakin. Lisäksi joissain suomalaisalueilla toimivissa lahjatavaraliikkeissä myydään suomalaisia ruokia ja tavaraa, kuten salmiakkia, leipäjuustoa, suomalaista kirjallisuutta ja tekstiilejä.
Amerikassa järjestetään jokavuotinen FinnFest USA -juhla sekä lukuisia pienempiä paikallisia juhlapäiviä, kuten Pyhän Urhon päivä ja Heikinpäivä, jolloin juhlitaan Heikki Lunta -lumipyhimystä.
Internetin tulon myötä suomenkieliset amerikansuomalaiset ovat ryhtyneet seuraamaan Suomen mediaa aiempaa enemmän. Myös suomen kielen kurssit ja opinnot ovat kasvattaneet suosiotaan. Suomensukuiset amerikkalaiset ja heidän suomalaiset sukulaisensa löytävät nykyisin yhteyksiä toisiinsa Facebookin, internetin sukupuupalvelujen ja geneettisten sukututkimuspalvelujen kautta.
Kirjallisuutta > Suomeksi

Kallonen, Kari: Tähtilippu talvisodassa : Amerikan Suomalaisen Legioonan tuntematon tarina.  Revontuli, 2016.  ISBN 9789526665733
Kettu, Katja & Koutaniemi, Meeri & Seppälä, Maria: Fintiaanien mailla.  Helsinki:  WSOY, 2016.  ISBN 978-951-0-41159-9
Lagerstedt, Ilpo: Amerikansuomalaisia sarjakuvataiteilijoita.  Tampere:  Tampere University Press, 2008.  ISBN 978-951-44-7230-5
Oja, Vesa & Oja, Päivi: Finglish : Finns in North America = Pohjois-Amerikan suomalaisia.  Aalto University School of Arts, Design and Architecture, 2013.  ISBN 9789522920041
Kirjallisuutta > Englanniksi

Kostiainen, Auvo (toim.): Finns in the United States: A History of Settlement, Dissent, and Integration.  Michigan State University Press, 2014.  ISBN 978-1-61186-106-8
Aiheesta muualla

Siirtolaisinstituutti: Yhdysvallat
Siirtolaisuuden lähtöalueet Suomesta Amerikkaan
Satumaata etsimässä, suomalaiset utopiayhteisöt
Teuvo Peltoniemi, Suomalaiset ihannesiirtokunnat
Finnish American Lives (Arkistoitu – Internet Archive), a documentary film exploring traditional Finnish-American culture (free download)
Suomalaista sukujuurta olevan väestön prosenttiosuudet Yhdysvaltain piirikunnissa vuonna 2000. Michigan ja Minnesota ovat olleet merkittävimmät suomalaisten muuttoalueet.
Ensimmäisiä suomalaisia siirtolaisia muutti 1600-luvulla Uuteen Ruotsiin Delawarejoen varrelle.
Suomen läänit 1800-luvulla. Yli puolet siirtolaisista lähti Vaasan läänistä (4).
Hulliin lähdössä oleva S/S Urania Hangon satamassa vuonna 1893, kannellaan 509 siirtolaista matkalla Amerikkaan.
Hancock oli yksi Michiganin suomalaiskaupungeista. Suomi Collegen päärakennus Hancockissa 1900-luvun ensimmäisellä vuosikymmenellä.
Imatra-yhdistyksen jäseniä Fort Hamiltonissa kesällä 1894.
Vuonna 1891 rakennettu suomalainen luterilainen kirkko Leadissä, Etelä-Dakotassa.
Brooklynin Finntownissa toimineen Imatra-yhdistyksen voimistelu- ja urheiluseura Kullervon jäseniä.
Kuplettilaulajat ja lauluntekijät, kuten kuvan Hiski Salomaa, olivat suosittuja suomalaissiirtolaisten keskuudessa etenkin vuosina 1927–1931. Salomaa kuvasi lauluissaan usein siirtolaiselämää.
Suomi Hall, Astoria, Oregon
Vuonna 1988 Suomessa julkaistu postimerkki ensimmäisen suomalaisen Amerikan-siirtokunnan perustamisesta 350 vuotta aiemmin.
Antileptoni

Antileptonit ovat leptonien antihiukkasia. Niitä on kuusi kappaletta, kuten leptoneitakin. Jokaisella leptonilla on oma antihiukkasensa. Antileptonit ovat positroni (elektronin antihiukkanen), antimyoni ja antitau sekä elektronin antineutriino, myonin antineutriino ja taun antineutriino.
Antileptonien sähkövaraus on vastakkainen kuin leptonien. Positronin, antimyonin ja antitaun varaus on siis positiivinen. Koska neutriinoilla ei ole lainkaan sahkövarausta, myöskään antineutriinoilla ei ole sähkövarausta. Mahdollisesti neutriinot ovatkin itse omia antihiukkasiaan.
Möllärimestarikilpailu

Kilpailun logo.
Möllärimestarikilpailu on Päätalo-instituutin järjestämä kirjallisuuskilpailu, jossa palkitaan parhaat kilpailuun lähetetyt omakustanteet. Voittaja nimetään vuoden möllärimestariksi. Kilpailu järjestettiin vuodesta 1996 alkaen vuosittain, ja vuoden 2016 jälkeen se on järjestetty muutaman vuoden välein. Kilpailun tulokset julkistetaan Kalle Päätalo -seuran järjestämillä Päätalopäivillä. Kilpailun avulla pyritään saamaan omakustanteille enemmän julkisuutta, lisäämään niiden arvostusta sekä kannustamaan kirjoittamiseen. Nimitys tulee Hermanni Päätalon käyttämästä romaania tai yleisemmin kaunokirjallista teosta tarkoittaneesta nimityksestä mölläri.
Möllärimestarit 1997–2019

1997: Jouko Rönkä: Käärme ja kyyhkynen. Novelli- ja kertomuskokoelma.
1998: Matti J. Moilanen: Esse, avojalakane. Kertomuskokoelma.
1999: Pentti Harjumaa: Maailma minussa. Runokokoelma. Olavi Uusitalo. Ihmisvuori. Novellikokoelma.
2000: Pauli Laakkonen: Verisaarnat. Romaani.
2001: Tauno Hannula: Jussin opissa 1934–1949, Yksin taipaleella 1949–1959, Kiire johtajaksi 1960–1967 sekä Myötä- ja vastatuulia 1968–1978. Omaelämäkerrallinen sarja.
2002: Erkki Martikainen: Voihan pojat. Romaani.
2003: Heimo Härmä: Iijoen kansaa. Romaani.
2004: Marja Myyryläinen: Vieras huone. Romaani.
2005: Osmo Hekkala: Piimäperä, isäni maa. Romaani. — Tuomo Pirttimaa: Punainen tuoli: Marja-Leena Ervastin elämä. Romaani.
2006: Mertsi Vähäkainu: Volgan lautturit. Romaani.
2007: Kalle Laivamaa: Laurukainen, Simojoen sissi. Romaani.
2008: Leena Tiilikka: Viimeiset helmet. Runokokoelma. — Sari Kanala: Kuinka hirvi sai sarvensa. Lastenkirja.
2009: Riitta Lehvonen: Tyttöteurastaja.
2010: Mirjo Anttola-Hakala: Kasvukipuja.
2011: Timo Kylmänen: Sielu ja lieska.
2012: Janne Nevala: Hammaskeijo.
2013: Tapani Päivänen: Kolmijalka.
2014: Minttu Vettenterä: Jaaron ja Merenneitojenmaan prinsessat.
2015: Mariia Kukkakorpi: Henkäyksiä.
2016: Pekka Lempiäinen: Suossa kulkijat.
2019: Marja Klefström: Wiipurin pelon ja toivon kevät 1918
Aiheesta muualla

Möllärimestari-kilpailun sivusto.
Päätalo-instituutin kotisivut.
Kalle Päätalo -seuran kotisivut.
Erin Hunter

Erin Hunter on yhteisnimi, jonka perustivat alun perin kirjailijat Kate Cary, Cherith Baldry, Tui Sutherland, Gillian Philip sekä toimittaja Victoria Holmes. Nykyään nimen takana kirjoittavat myös Clarissa Hutton, Inbali Iserles ja Rosie Best. Heidät tunnetaan parhaiten Soturikissat-sarjasta, mutta kirjoittajat ovat myös luoneet kolme muuta samantapaista sarjaa: Etsijät, Selviytyjät ja Uljasmaa. Nimimerkki luotiin, koska kirjailijoita oli neljä ja kirjat hyllytettäisiin eri paikkoihin kirjastoissa, jolloin ne olisi vaikeampi löytää. Nimi Erin Hunter valittiin, koska se sopii Soturikissat-kirjasarjan teemaan.
Kate Cary, Victoria Holmes ja Cherith Baldry asuvat Britanniassa ja Tui Sutherland Yhdysvalloissa. Jokaisella kirjoittajalla on eri tehtävä: Holmes luo tarinan kirjaan, Cary, Baldry, ja Sutherland vuorotellen kirjoittavat uusia kirjoja. Sutherland kirjoitti enimmäkseen Etsijät-sarjaa, joka kertoo karhuista. Gillian Philip, Inbali Iserles ja Rosie Best taas kirjoittivat lähinnä Selviytyjät-sarjaa, joka kertoo koirista.
Erin Hunter on myös luonut uuden kirjasarjan, Bravelands, joka kertoo leijonasta, elefantista ja paviaanista. Kirjasarja julkaistiin Englannissa vuonna 2017 ja suomeksi se tulee vuodesta 2020 alkaen nimellä Uljasmaa WSOY:n kustantamana.
Vuonna 2021 alkoi uusi sarja Bamboo Kingdom, jonka suomennos aloitettiin vuodesta 2023 Pandojen valtakunta -nimellä. Sarjan on kirjoittanut kokonaisuudessaan Rosie Best.
Victoria Holmes

Victoria Holmes syntyi 7. heinäkuuta 1974. Hän varttui maatilalla Englannissa, jossa hän muun muassa oppi ratsastamaan. Myöhemmin hän opiskeli Oxfordin yliopistossa. Oxfordin vanhat rakennukset saivat hänet kiinnostumaan historiasta. Päätoimittajana työskentelevä Holmes asuu nykyisin Lontoossa. Holmes on alkuperäinen Soturikissat-sarjan kirjoittaja. Sarja sai alkunsa vuonna 2003, jolloin Harper Collins -kustantamo pyysi Holmesia kirjoittamaan kissa-aiheisen sarjan. Tehtyään Kate Caryn kanssa yhteistyötä Holmes päätti antaa hänen kirjoittaa kirjan, ja näin Holmesista tuli kulissien takana oleva avustaja, joka auttaa muokkaamaan ja valvomaan kirjojen yksityiskohtia.
Kate Cary

Kate Cary  syntyi Englannissa 4. marraskuuta 1967. Myöhemmin hän muutti Skotlantiin, jossa hän asui 12 vuotta ennen kuin muutti takaisin Englantiin, jossa hän nykyisinkin asuu. Cary on toinen Soturikissat-sarjan kirjoittajista. Holmes päätti, että Cary saisi kirjoittaa ensimmäisen kirjan sitten, kun Holmes olisi lopettanut yhden tarinan. Ensimmäisestä sarjasta hän kirjoitti kirjat Villiin luontoon, Tuli ja Jää ja Myrsky nousee. Soturikissat-sarjan jatkosarjasta Soturikissat: Uusi Profetia hän kirjoitti vain kolmannen osan nimeltä Aamunkoi. Soturikissojen toisesta jatkosarjasta Soturikissat: Kolmikon Mahti Kate Cary on kirjoittanut osat Näkö, Pimeyden joki ja Pimennys. Neljännestä saagasta Soturikissat: Tähtien enne hän kirjoitti osat Etäiset kaiut, Yön kuiskaukset ja Viimeinen toivo. Soturikissat: Klaanien synty-saagasta hänen käsialaansa ovat Ensimmäinen taistelu, Jaettu metsä ja Tähtien polku. Kuudennesta saagasta Kate Cary kirjoitti kirjat Thunder and Shadow, Darkest Night ja The Raging Storm. Uusimmasta saagasta hän on tähän mennessä kirjoittanut osan The Silent Thaw ja tulee kirjoittamaan osat Darkness Withing ja The Broken Code 6. Erikoisseikkailuista Cary on kirjoittanut kirjat Sinitähden tarina, Väärätähden lupaus, Pitkätähden kosto, Perhon Lennon näky, Squirrelflight's Hope ja vielä nimeämätön Leoparditähden erikoisseikkailu.
Soturikissat-sarjan lisäksi Cary on kirjoittanut myös kirjat Bloodline ja sen jatko-osan nimeltään Reckoning, ja aikoo jatkaa sarjaa.
Cherith Baldry

Cherith Baldry on kolmas Erin Hunter-nimimerkin takana olevista kirjailijoista. Holmes pyysi Baldrya liittymään kolmannen kirjan Salaisuuksien metsän kirjoittamiseen nähtyään Baldryn kirjoitustyylin. Cherithillä oli samanlainen kirjoitustyyli kuin muilla Erin Hunter-nimimerkin kirjoittajilla, joten hän pääsi mukaan.
Baldry on kirjoittanut ensimmäisestä sarjasta Salaisuuksien metsän, Vaarallisen polun ja Pimeyden hetken. Toisesta sarjasta hän kirjoitti kaikki muut osat paitsi Aamunkoin.
Kolmannesta sarjasta Baldry on kirjoittanut kirjat Karkotus, Pitkät varjot ja Auringonnousu. Neljännestä sarjasta hän on kirjoittanut vain ensimmäisen osan Neljäs oppilas. Viidennestä saagasta Cherith on kirjoittanut kirjat Auringon polku, Myrskyn aika ja Hehkuva tähti. Kuudennesta saagasta hän kirjoitti osat The Apprentice's Quest, Shattered Sky ja River of Fire. Seitsemännestä sarjasta hän kirjoitti osat Lost Stars, Veil of Shadows ja Place of no Stars. Erikoisseikkailut Tulitähden tehtävä, Taivasklaanin kohtalo, Keltahampaan salaisuus, Vatukkatähden myrsky, Hawkwing's Jorney ja Crowfeather's Trial sekä novelli Pebbleshine's Kits ovat myös hänen käsialaansa.
Tui Sutherland

Tui Sutherland syntyi Caracasissa, Venezuelassa, mutta asuu nykyään Yhdysvalloissa. Hän asuu nykyisin Bostonissa ja kirjoitti Soturikissat-maailman oppaan nimeltä Secrets of the Clans, Klaanien salaisuudet.
Clarissa Hutton

Clarissa Hutton on kirjoittanut novellit Thunderstar's Echo ja Mothwing's Secret sekä novellikokoelman Path of a Warrior.
Rosie Best

Rosie Best on kirjoittanut Selviytyjät-sarjan kirjan The Exile's Journey, useita Uljasmaa-kirjoja sekä kaikki Pandojen valtakunta -sarjan kirjat.
Soturikissat

Soturikissat-sarjassa seurataan metsässä asuvia villikissoja, jotka elävät viidessä klaanissa: Myrskyklaanissa, Jokiklaanissa, Tuuliklaanissa, Varjoklaanissa ja Taivasklaanissa. Kuudes klaani, kuolleiden esi-isien Tähtiklaani, varjelee eläviä kissoja. Sarjan ensimmäinen osa ilmestyi englanniksi vuonna 2003 ja suomeksi sarjasta päästiin nauttimaan vuonna 2009. Soturikissat juhlivatkin 10-vuotisjuhliaan Suomessa vuonna 2019. Suomessa sarjan kustantaja on Art House ja suomentajana on nykyään Nana Sironen. 
Vesa-Matti Paija suomensi saagan Ennustusten alku sekä erikoisseikkailun Tulitähden tehtävä. Sarjaa on käännetty useille kielille kuten muun muassa kiinaksi, saksaksi, norjaksi ja ranskaksi.
Soturikissat on myös saatavina mangana, joista vain yksi sarja on suomennettu: Kadonnut soturi.
Soturikissat > Ennustusten alku

Ensimmäinen saaga kertoo kotikisusta nimeltä Ruska, jota kiehtoo metsä. Häntä pyydetään liittymään Myrskyklaaniin, missä nuori Tulitassu saa kuitenkin osakseen nälvimistä kotikisujuuristaan. Myrskyklaania uhkaa vaara ja ennustuksen mukaan vain tuli voi pelastaa klaanin. Tulitassu voittaa Myrskyklaanin ja muidenkin klaanien luottamuksen kohoten lopulta soturiksi, varapäälliköksi ja lopulta Myrskyklaanin päälliköksi, Tulitähdeksi.
Soturikissat > Uusi Profetia

Uusi profetia on toinen Soturikissat-saagoista. Saagan julkaiseminen englanniksi alkoi vuonna 2005, ja suomentaminen alkoi vuonna 2012. Saagassa klaanien kotimetsää uhkaa tuho, sillä kaksijalat ovat rakentamassa ukkospolkua sen läpi. Tähtiklaani lähettää neljä kissaa kustakin klaanista kuulemaan mitä keskiyö heille kertoo. Keskiyö osoittautuu mäyräksi, joka kertoo valituille kissoille että heidän on etsittävä uusi koti vuorien toiselta puolelta. Klaanikissat saavat myös kuulla vuorilla astuvasta Kuohuvan Veden Heimosta. Kaikki neljä klaania löytävät uudet turvalliset kodit järven ympäriltä.
Soturikissat > Kolmikon mahti

"Tulee kolme, veresi verta, jotka pitävät tähtien voimaa käpälissään". Tulitähden saama ennustus alkaa toteutua Kolmikon mahti -sarjassa, jonka päähenkilöinä ovat Tulitähden tyttärenpennut: Närhisulka, Leijonaroihu ja Paatsamalehti.
Soturikissat > Tähtien enne

"Teräväsilmäisen närhen ja karjuvan leijonan jälkeen tulee rauha kyyhkyn lempein siivin". Klaanit joutuvat ennennäkemättömään taisteluun, kun Synkän Metsän henget uhkaavat eläviä kissoja. Tähtien voimaa käpälissään pitävät Närhisulka ja Leijonaroihu ovat löytäneet uuden kissan ennustukseen, Kyyhkytassun. Nyt heidän pitää löytää ennustuksen lupaama neljäs kissa, ennen kuin lopullinen taistelu koittaa.
Soturikissat > Klaanien synty

Klaanien synty on viides saaga, joka muista saagoista poiketen kertoo muinaisista kissoista, jotka perustavat klaanit. Ryhmä kissoja lähtee vuorilta etsimään uutta, parempaa paikkaa kissoille. He päätyvät metsään, jossa he hiljalleen erkanevat ryhmiksi. Ryhmillä ei ole kunnon rajoja joten kissat päätyvät taisteluihin. Kun ensimmäinen, julma taistelu on ohi, kuolleiden henget pyytävät eloonjääneitä elämään sovussa ja lopulta kehittyy viisi klaania: Myrskyklaani, Tuuliklaani, Varjoklaani, Jokiklaani ja Taivasklaani.
Suomennetut teokset > Soturikissat: Ennustusten alku

Villiin luontoon, 2009 (Into the Wild, 2003)
Tuli ja jää, 2009 (Fire and Ice, 2003)
Salaisuuksien metsä, 2010 (Forest of Secrets, 2003)
Myrsky nousee, 2010 (Rising Storm, 2004)
Vaarallinen polku, 2011 (A Dangerous Path, 2004)
Pimeyden Hetki, 2011 (The Darkest Hour, 2004)
Suomennetut teokset > Soturikissat: Uusi profetia

Keskiyö, 2012 (Midnight, 2005)
Kuunnousu, 2012 (Moonrise, 2005)
Aamunkoi, 2013 (Dawn, 2006)
Tähtiyö, 2013 (Starlight, 2006)
Iltahämärä, 2014 (Twilight, 2006)
Auringonlasku, 2014 (Sunset, 2007)
Suomennetut teokset > Soturikissat: Kolmikon mahti

Näkö, 2015 (The Sight, 2007)
Pimeyden joki, 2015 (Dark River, 2007)
Karkotus, 2015 (Outcast, 2008)
Pimennys, 2016 (Eclipse, 2008)
Pitkät varjot, 2016 (Long Shadows, 2008)
Auringonnousu, 2016 (Sunrise, 2009)
Suomennetut teokset > Soturikissat: Tähtien enne

Neljäs oppilas, 2017 (The Fourth Apprentice, 2009)
Etäiset kaiut, 2017 (Fading Echoes, 2010)
Yön kuiskaukset, 2017 (Night Whispers, 2010
Kuun merkki, 2018 (Sign of the Moon, 2011)
Unohdettu soturi, 2018 (The Forgotten Warrior, 2011)
Viimeinen toivo, 2018 (The Last Hope, 2012)
Suomennetut teokset > Soturikissat: Klaanien synty

Auringon polku, 2019 (The Sun Trail, 2013)
Myrskyn aika, 2019 (Thunder Rising, 2013)
Ensimmäinen taistelu, 2019 (The First Battle, 2014)
Hehkuva tähti, 2020 (The Blazing Star, 2014)
Jaettu metsä, 2020 (A Forest Divided, 2015)
Tähtien polku , 2020 (A Path of stars , 2015)
Suomennetut teokset > Soturikissat: Varjojen aika

Oppilaan tehtävä, 2021 (The Apprentice's Quest, 2016)
Myrsky ja varjo, 2021 (Thunder and Shadow, 2016)
Pirstoutunut taivas, 2021 (Shattered Sky, 2017)
Synkin yö, 2022 (Darkest Night, 2017)
Tulijoki, 2022 (River of Fire, 2018)
Raivoava myrsky, 2022 (The Raging Storm, 2018)
Suomennetut teokset > Soturikissat: Rikottu laki

Kadonneet tähdet, 2023 (Lost Stars, 2019)
Hyytävä hiljaisuus, 2023 (The Silent Thaw, 2019)
Pimeyden verho, 2023 (Veil of Shadows, 2020)
Piilevä pahuus, 2023 (Darkness Within, 2020)
Tähdetön Maa, 2024 (The Place of No Stars, 2021)
Valo usvassa, 2024 (A Light in the Mist, 2021)
Suomennetut teokset > Soturikissat: Erikoisseikkailut

Tulitähden tehtävä, 2012 (Firestar's Quest, 2007)
Taivasklaanin kohtalo, 2013 (SkyClan's Destiny, 2010)
Sinitähden tarina, 2014 (Bluestar's Prophecy, 2009)
Väärätähden lupaus, 2016 (Crookedstar's Promise, 2011)
Keltahampaan salaisuus, 2016 (Yellowfang's Secret, 2012)
Pitkätähden kosto, 2017 (Tallstar's Revenge, 2013)
Vatukkatähden myrsky, 2019 (Bramblestar's Storm, 2014)
Perhon Lennon näky, 2020 (Moth Flight's Vision, 2015)
Haukkasiiven taival, 2023 (Hawkwing's Journey, 2016)
Tiikerisydämen varjo, 2024 (Tigerheart's Shadow, 2017) julkaistaan syksyllä 2024
Suomennetut teokset > Soturikissat: Klaanien kirjat

Klaanien salaisuudet, 2018 (Secrets of the Clans, 2007)
Klaanien laki, 2019 (Code of the Clans, 2009)
Klaanien taistelut, 2021 (Battles of the Clans, 2010)
Klaanien kissat, 2022 (Cats of the Clans, 2008)
Suomennetut teokset > Soturikissat: Novellit

Kertomattomia tarinoita, 2018 (The Untold Stories, 2013)
Kertomuksia klaaneista, 2020 (Tales from the Clans, 2014)
Klaanien varjoja, 2021 (Shadows of the Clans, 2016)
Klaanien legendoja, 2024 (Legends of the Clans, 2017) julkaistaan syksyllä 2024
Suomennetut teokset > Etsijät

Matka alkaa, 2013 (The Quest Begins, 2008)
Iso Karhujärvi, 2013 (Great Bear Lake, 2008)
Savuvuori, 2014 (Smoke Mountain, 2009)
Viimeinen erämaa, 2014 (The Last Wilderness, 2010)
Taivaan tuli, 2015 (Fire in the Sky, 2010)
Tähtien henget, 2015 (Spirit in the Stars, 2011)
Suomennetut teokset > Selviytyjät

Autio kaupunki, 2014 (The Empty City, 2012)
Yllättävä vihollinen, 2014 (A Hidden Enemy, 2013)
Pimeys laskeutuu, 2015 (Darkness Fall, 2013)
Vaikea taival, 2015 (The Broken Path, 2014)
Rannaton järvi, 2016 (The Endless Lake, 2014)
Koiramyrsky, 2016 (Storm of Dogs, 2014)
Suomennetut teokset > Uljasmaa

Hajonnut lauma, 2020 (Broken Pride, 2017)
Savannin laki, 2020 (Code of Honor, 2018)
Veren ja luun voima, 2021 (Blood and Bone, 2018)
Hiipivät varjot, 2021 (Shifthing Shadows, 2019)
Henkiensyöjät, 2022 (The Spirit-Eaters, 2020)
Leijonan vala, 2022 (Oathkeeper, 2020)
Suomennetut teokset > Uljasmaa: Hiekkakielten kirous

Varjoja vuorella, 2023 (Shadows on the Mountain, 2021)
Myrkyn mahti, 2024 (The Venom Spreads, 2022)
Verta savannilla, 2024 (Blood on the Plains, 2022) julkaistaan syksyllä 2024
Suomennetut teokset > Pandojen valtakunta

Tulvan jakama maa, 2023 (Creatures of the Flood, 2021)
Salaisuuksien joki, 2023 (River of Secrets, 2022)
Matka Lohikäärmevuorelle, 2024 (Journey to the Dragon Mountain, 2023)
Pimeä aurinko, 2024 (The Dark Sun, 2023)
Aiheesta muualla

Risingshadow-sivusto
Soturikissat-kirjasarjan virallinen sivu (englanniksi)
Soturikissat-Wikia (englanniksi)
Soturikissat-Wikia (suomeksi)
Selviytyjät-Wikia (suomeksi)
Nyrok Dolls

| Nyrok Dolls> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2004–
Tyylilaji:  suomirock, aikuisrock
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  englanti, suomi
Jäsenet:  Mauri Kunnas, kitara, laulu   Kjell Westö, kitara   Pasi Heikura, kitara, banjo, laulu   Silja Sillanpää, laulu   Pekka Seppänen, basso   Matti Toivonen, rummut  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nyrok Dolls on Mauri Kunnaksen perustama yhtye. Yhtyeen perustamishetkenä voidaan pitää Kustannusosakeyhtiö Otavan pikkujouluja vuonna 2004, jolloin Kunnas yritti saada lähes jokaista vastaantulijaa mukaan yhtyehankkeeseensa. Ensimmäisinä mukaan lähtivät Pasi Heikura ja Juba Tuomola. Ennen juhlia Kunnas oli jo esittänyt ajatuksen yhtyeen perustamisesta Henkka Hyppöselle ja Arto Nybergille.
Alkuperäinen Nyrok Dolls on yhtye Mauri Kunnaksen tekemässä Nyrok City -sarjakuvassa. Nimi on väännös yhtyeestä New York Dolls. Yhtyeen nimi otettiin käyttöön Pasi Heikuran aloitteesta, Kunnaksen alkuvastustuksen jälkeen. Nyrok Dollsien managerina toimii Otavan toimitusjohtaja Pasi Vainio.