stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mytilínin kansainvälinen lentoasema

Mytilínin kansainvälinen lentoasema ”Odysséas Elýtis” (kreik. Κρατικός Αερολιμένας Μυτιλήνης «Οδυσσέας Ελύτης», Kratikós Aeroliménas Mytilínis «Odysséas Elýtis», IATA: MJT, ICAO: LGMT, YPA: ΚΑΜΤΕ) on kansainvälinen lentoasema Mytilínin kaupungissa Lesboksen saarella Kreikassa.
Lentoasema aloitti toimintansa vuonna 1948. Tilauslennot kentälle alkoivat vuonna 1980. Lentoasema on omistettu kirjailija Odysséas Elýtikselle, jonka suku oli kotoisin saarelta. Lentokentän kiitotien pituus on 2 406 metriä ja leveys 45 metriä. Lentokenttä sijaitsee 18 metrin korkeudella merenpinnasta.
Aegean Airlines ja Olympic Air lentävät kentälle Ateenasta. Turistikaudella kentälle on suoria tilauslentoja monista maista, myös muun muassa Suomesta. Etäisyys Mytilíniin on noin seitsemän kilometriä.
Mun sydän

| ”Mun sydän” Kaija Koo |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Taipumaton
 Julkaistu: 31. elokuuta 2018
 Formaatti: digitaalinen
 Tekijä(t):  Henna Sarriola  Jurek  Minna Koivisto 
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.35 
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Kaija Koon muut singlet
| ”Paa mut cooleriin” 2018 | ”Mun sydän” 2018 | ”Tule lähemmäs beibi 2018” 2018 |
Mun sydän on Kaija Koon kappale, joka julkaistiin singlenä 31. elokuuta 2018. Kappaleen ovat tehneet Henna Sarriola, Jurek ja Minna Koivisto.
Kappaleesta on julkaistu kaksi versiota, joista toisessa kertosäkeen kirosana on korvattu toisella sanalla radiosoittoa varten.
»Mun sydän on niin saatanan särkynyt / et sun on pakko suudella mua nyt»
»Mun sydän on niin sairaan särkynyt / et sun on pakko suudella mua nyt»
Kappaleet

Mun sydän – 3.34
Mun sydän (explicit) – 3.35
Mun sydän (clean) – 3.34
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus  |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: 7
Suomen radiolista: 26
Moldovan leu

| Moldovan leu |
| --- | --- |
 10 leun seteli, arvo noin 48 eurosenttiä (elokuussa 2021)
ISO 4217 -koodi:  MDL
Keskuspankki:  Moldovan kansallispankki
Symboli:  L
Käyttäjät:   Moldova
Inflaatio:  4,7%
Jaettava yksikkö:  ban
Tuhannen leun seteli, jonka arvo oli noin 48 euroa elokuussa 2021.
Moldovalaisia kolikoita. Yksi leu jakautuu 100 baniin.
Moldovan leu (romaniaksi leu moldovenesc, mon. lei) on Moldovan rahayksikkö. Sen ISO 4217 -standardin mukainen koodi on MDL. Yksi leu jakautuu 100 baniin (romaniaksi ban, mon. bani).
Moldovan leu poikkeaa nimellisarvoltaan selvästi Romanian leusta, mikä varsinkin Romanian tai Moldovan alueella matkustavien on syytä huomata. 29. elokuuta 2021 yksi euro oli 20,7896 leuta ja yksi Yhdysvaltain dollari 17,6992 leuta.
Moldovan leu otettiin käyttöön 29. marraskuuta 1993 Moldovan itsenäistyttyä Neuvostoliitosta. Vuodesta 1940 alueella käytettiin Neuvostoliiton ruplaa ja sitä ennen Romanian leuta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moldovan raha Wikimedia Commonsissa
National Bank of Moldova: About the national currency (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Slovenian perinteinen aluejako

Slovenian perinteinen aluejako perustuu Habsburgien kruununmaihin, joihin kuuluivat Kranjska (saks. Krain, ital. Carniola), Vojvodina Koroška (Kärntenin herttuakunta), Vojvodina Štajerska (Steiermarkin herttuakunta) ja Primorska.
Slovenian perinteiseen aluajakoon kuuluvat seuraavat alueet:
Alueiden nimillä ei ole suomen kieleen vakiintuneita käännöksiä.
Sivutaivuttajat

| Sivutaivuttajat |
| --- | --- |
 Acanthochelys macrocephala
 Varhaisliitukausi – Nykyaika (Holoseeni) Barrême-vaihe–Holoseeni  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Kilpikonnat Testudines
Kladi::  Panpleurodira
Alalahko::  Sivutaivuttajat Pleurodira  Cope, 1864
Alaryhmät
 Katso teksti 
Katso myös
   Sivutaivuttajat Wikispeciesissä   Sivutaivuttajat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sivutaivuttajat (Pleurodira) on yksi kilpikonnien kahdesta nykyään elävästä alalahkosta, toinen on pystytaivuttajat (Cryptodira). Alalahkot eroavat toisistaan pääasiassa sen perusteella, miten ne liikuttavat päätänsä. Sivutaivuttajat taivuttavat kaulansa suojakilpensä sisään sivusuunnassa, kun taas pystytaivuttajat tekevät saman pystysuunnassa S-kirjaimen muotoon. Sivutaivuttajien alalahko sisältää vain kolme elossa olevaa heimoa, kun taas pystytaivuttajiin niitä luetaan 11. Sivutaivuttajia ovat esimerkiksi afrikankypäräsuokilpikonna (Pelomedusa subrufa), matamata (Chelus fimbriatus) ja kirjolyhytkaulakilpikonna (Emydura subglobosa).
Luokittelu

Alalahko: Sivutaivuttajat (Pleurodira)
Kladi: Panchelidae
Suku: †Bonapartemys
Suku: †Linderochelys
Suku: †Lomalatachelys
Suku: †Palaeophrynops
Suku: †Prochelidella
Suku: †Salamanchelys
Heimo: Käärmeenkaulakilpikonnat (Chelidae)
Kladi: Pelomedusoides
Suku: †Apodichelys
Suku: †Caririemys
Suku: †Francemys
Suku: †Palaeaspis
Suku: †Sokatra
Heimo: †Araripemydidae
Heimo: †Euraxemydidae
Heimo: Pelomedusidae
Kladi: Panpodocnemidae
Heimo: †Bothremydidae
Kladi: Podocnemoidae
Suku: †Brasilemys
Suku: †Hamadachelys
Suku: †Portezueloemys
Suku: †Roxochelys
Yläheimo: Podocnemoidea
Suku: †Bauruemys
Heimo: †Peiropemydidae
Heimo: Arraukilpikonnat (Podocnemidae)
Aiheesta muualla

UniProt, Taxonomy: Pleurodira (side-necked turtles) (englanniksi)
Moving Pictures

| Moving Pictures Rush |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : lokakuu - marraskuu 1980 Le Studiossa, Morin Heightsissä Quebecissä
 Julkaistu: 30. tammikuuta 1981
 Tuottaja(t): Rush ja Terry Brown
 Tyylilaji: Progressiivinen rock   Hard rock
 Kesto: 40.04
 Levy-yhtiö: Anthem Records (Kanada)  Mercury Records
Rushin muut julkaisut
| Permanent Waves 1980 | Moving Pictures 1981 | Exit...Stage Left 1981 |
Moving Pictures on kanadalaisen rock-yhtyeen Rushin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1981. Levy nauhoitettiin Le Studiossa, Morin Heightsissä, Quebecissä.
Albumi myi kotimaassaan Kanadassa nelinkertaisesti platinaa. Samalla se oli Rushin ensimmäinen albumi, joka myi platinaa Yhdysvalloissa. Moving Pictures on edelleen yhtyeen myydyin levy (4 miljoonaa kappaletta myyty Yhdysvalloissa 27. tammikuuta, 1995 mennessä). Sitä pidetään yleisesti yhtyeen viimeisenä kulta-ajan levynä (A Farewell to Kings, Hemispheres, Permanent Waves ja Moving Pictures).
Albumi on samantyylistä, radioystävällistä progressiivista rockia kuin edellisetkin albumit, mutta sillä käytetään nyt huomattavasti syntetisaattoreita, joista tuli merkittävä tekijä Rushin myöhemmässä 1980-luvun tuotannossa.
Kappaleista singlejulkaisujen ohella klassikoksi on noussut myös instrumentaali "YYZ". Se on nimetty alussa kuultavan morsetuksen,  Toronton Pearsonin kansainvälisen lentoaseman koodin mukaan. Morsetukseen vastaa pian sen rytmiä mukaileva riffi. "Witch Hunt" on pelon eri puolia kuvaavan "Fear"- trilogian ensimmäinen osa. Muut osat ovat "The Weapon" albumilta Signals ja "The Enemy Within" albumilta Grace Under Pressure (Tosin vuoden 2002 albumilla Vapor Trails kuultiin sarjan neljäs osa "Freeze"). "Red Barchetta" perustuu Richard S. Fosterin kirjaan A Nice Morning Drive.
Rushin tuotannosta tämä ja vuoden 1976 albumi 2112 valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Kappaleet

Tom Sawyer – 4.33
Red Barchetta – 6.06
YYZ – 4.24
Limelight – 4.19
The Camera Eye – 10.56
Witch Hunt (Part III of Fear) – 4.43
Vital Signs – 4.43
Singlet

| Kansi | Tiedot |
| --- | --- |
: "Limelight" Julkaistu:  Kirjoittajat: Geddy Lee, Alex Lifeson & Neil Peart  Tuottajat: Rush ja Terry Brown  Listasijoitukset: #55 US Hot 100; #4 US Mainstream Rock
: "Tom Sawyer" Julkaistu:  Kirjoittajat: Geddy Lee, Alex Lifeson, Neil Peart & Pye Dubois  Tuottajat: Rush ja Terry Brown  Listasijoitukset: #44 US Hot 100; #1 US Mainstream Rock
: "Vital Signs" Julkaistu:  Kirjoittajat: Geddy Lee, Alex Lifeson & Neil Peart  Tuottajat: Rush ja Terry Brown  Listasijoitukset:
Tekijät > Yhtyeen kokoonpano

Geddy Lee - basso, Mini Moog, laulu
Alex Lifeson - kitarat
Neil Peart - rummut, lyömäsoittimet
Tekijät > Muut

Paul Northfield - tekniikka
Hugh Syme - syntetisaattori kappaleessa "Witch Hunt", kannen konsepti, design
Deborah Samuel - valokuvaus
Robbie Whelan - tekniikan avustaja
Bob Ludwig - masterointi
Peter Jensen - digitaalinen masterointi
Listasijoitukset

Albumi - Billboard (Pohjois-Amerikka)
| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1981 | Billboardin pop-albumit | 3 |
Sosialismi (elokuva)

| Sosialismi |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Peter von Bagh
Käsikirjoittaja:  Peter von Bagh
Tuottaja:  Peter von Bagh
Kuvaaja:  Arto Kaivanto
Leikkaaja:  Petteri Evilampi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Aamunkoi
Ensi-ilta:  13. kesäkuuta, 2014 (Sodankylän elokuvajuhlat)
Kesto:  86 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sosialismi on Peter von Baghin ohjaama, käsikirjoittama ja tuottama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2014.
Elokuva on yhteiskunnallinen dokumentti, joka käsittelee sosialismia. Siinä kuvataan sosialimin tarina sen synnystä reaalisosialismin tuhoon saakka. Sosialismin tarina esitetään erilaisten elokuvakatkelmien kautta, joiden päällä kulkevat elokuvan kertojanääni sekä musiikkiraita.
Elokuvassa nähtäviä elokuvakatkelmia ovat esimerkiksi katkelmat Lumièren veljesten Työläiset lähtevät Lumièren tehtaasta (1895), Sergei Eisensteinin Panssarilaiva Potemkin (1925), Fritz Langin Metropolis (1927), Oleksandr Dovženkon Maa (1930), Jean Renoirin Marseljeesi (1938) sekä John Fordin Vihan hedelmät -elokuvista. Elokuvan musiikkiraita koostuu monista tunnetuista 1900-luvulla sävelletyistä kappaleista, joita esittävät muun muassa Louis Armstrong sekä Mario Lanza.
Sosialismi sai ensi-iltansa Sodankylän elokuvajuhlilla vuonna 2014. Ensi-illan jälkeen sen esittämistä ovat rajoittaneet siinä oleviin elokuva- ja musiikkiotteisiin liittyvät ratkaisemattomat tekijänoikeuskysymykset.
Kirjallisuutta

Möller, Olaf: ”Olin, olen, aion olla”, essee elokuvasta. Filmihullu 4/2014.
Mwani

| Mwani |
| --- | --- |
Oma nimi:  kimwani
Tiedot
Alue:   Mosambik
Puhujia:  100 000
Kirjaimisto:  arabialainen, latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet benuenkongolaiset kielet bantukielet
ISO 639-3:  wmw
 Ohje 
Mwani on Mosambikissa puhuttu bantukieli, jota puhuu äidinkielenä 100 000 ihmistä ja toisena kielenä noin 20 000. Se on swahilin läheinen sukukieli. Mwania voidaan kirjoittaa arabialaisilla tai latinalaisilla kirjaimilla.
Naisten Liiga -kausi 2007

| Naisten Liigan kausi 2007 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Mestari:  FC Honka
Alempi sarjataso:  Ykkönen
  ← 2006 :  2008 → 
Naisten Liiga -kausi 2007 oli vuonna 2006 perustetun jalkapallon Naisten Liigan ensimmäinen kausi. Se pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena alkusarjana, jonka jälkeen viisi parasta joukkuetta jatkoivat ylemmässä loppusarjassa ja viisi huonointa alemmassa loppusarjassa. Ne pelattiin yksinkertaisina ja alkusarjan pisteet otettiin huomioon. Mestaruuden voitti FC Honka ja alemman loppusarjan viimeinen FC United putosi suoraan Ykköseen. Liigaa laajennettiin seuraavaksi kaudeksi 12 joukkueen sarjaksi.
Vuoden liigapelaajaksi valittiin FC Hongan Eveliina Sarapää ja vuoden erotuomariksi Kirsi Savolainen. Liigakauden 2007 maalikuningatar oli FC Honkaa edustanut Taru Laihanen, joka teki 21 maalia.
Alkusarja

| Sijoitus | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Häviöt | Maalisuhde | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | FC Honka, Espoo | 18 | 16 | 1 | 1 | 56–9 | 49 |
| 2. | HJK, Helsinki | 18 | 15 | 2 | 1 | 57–19 | 47 |
| 3. | Åland United, Maarianhamina | 18 | 8 | 4 | 6 | 22–24 | 28 |
| 4. | Ilves, Tampere | 18 | 9 | 0 | 9 | 22–22 | 27 |
| 5. | PuiU, Helsinki | 18 | 7 | 4 | 7 | 21–21 | 25 |
| 6. | TiPS, Vantaa | 18 | 4 | 7 | 7 | 20–24 | 19 |
| 7. | KMF, Kuopio | 18 | 5 | 2 | 11 | 17–35 | 17 |
| 8. | FC Sport, Vaasa | 18 | 4 | 4 | 10 | 10–29 | 16 |
| 9. | FC United, Pietarsaari | 18 | 4 | 3 | 11 | 17–36 | 15 |
| 10. | SCR, Raisio | 18 | 3 | 3 | 12 | 14–37 | 12 |
Ylempi loppusarja

| Sijoitus | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Häviöt | Maalisuhde | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | FC Honka, Espoo | 22 | 19 | 2 | 1 | 71–12 | 59 |
| 2. | HJK, Helsinki | 22 | 18 | 3 | 1 | 70–23 | 57 |
| 3. | PuiU, Helsinki | 22 | 9 | 4 | 9 | 25–25 | 31 |
| 4. | Åland United, Maarianhamina | 22 | 9 | 4 | 9 | 27–38 | 31 |
| 5. | Ilves, Tampere | 22 | 9 | 0 | 13 | 22–34 | 27 |
Alempi loppusarja

| Sijoitus | Joukkue | Ottelut | Voitot | Tasapelit | Häviöt | Maalisuhde | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | TiPS, Vantaa | 22 | 6 | 8 | 8 | 25–28 | 26 |
| 2. | FC Sport, Vaasa | 22 | 5 | 6 | 11 | 14–33 | 21 |
| 3. | SCR, Raisio | 22 | 6 | 3 | 13 | 23–43 | 21 |
| 4. | KMF, Kuopio | 22 | 6 | 3 | 13 | 22–42 | 21 |
| 5. | FC United, Pietarsaari | 22 | 5 | 3 | 14 | 21–42 | 18 |
Parhaat maalintekijät

|  | Pelaaja | Seura | Maalit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Taru Laihanen | FC Honka | 21 |
| 2. |  Jessica Thorn | HJK | 15 |
| 3. |  Hanna Saaranen | FC Honka | 11 |
| 4. |  Anna Auvinen | KMF | 9 |
| 4. |  Eveliina Sarapää | FC Honka | 9 |
| 4. |  Annica Sjölund | Åland United | 9 |
| 7. |  Leena Puranen | HJK | 8 |
| 8. |  Satu Kruus | FC Honka | 7 |
| 8. |  Mathilda Mörn | Åland United | 7 |
| 8. |  Linda Sällström | TiPS | 7 |
Siankärsämö

| Siankärsämö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Asteroideae
Suku::  Kärsämöt Achillea
Laji::  millefolium
Kaksiosainen nimi
 Achillea millefolium  L. (1753) 
Katso myös
   Siankärsämö Wikispeciesissä   Siankärsämö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Siankärsämö (Achillea millefolium) on valkeakukkainen, ryydintuoksuinen niittyjen kasvi. Sitä tavataan laajalla alueella Euroopassa, Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa. Suomessa siankärsämö on muinaistulokas, jolla on monta kansanomaista nimitystä, kuten pyörtänöpöllö, pellonvanhin ja akantupakki.
Ulkonäkö ja koko

Siankärsämö kasvaa yleensä 20–70 cm korkeaksi. Sen varsi on vankka, pysty ja vaihtelevan pehmeän karvainen. Kasvi tekee maarönsyjä. Lehdet ovat 5–20 cm pitkiä ja järjestyneet kierteisesti varren ympärille. Lehtilapa on 2–3 kertaa pariliuskainen, ja liuskapareja on tavallisesti yli 15 kappaletta. Liuskat ovat kapeita, keskenään samanlaisia ja eri suuntiin harittavia. Kukinto on tavallisesti tiheä, huiskilomainen mykeröstö. Mykeröiden laitojen kielikukkia on noin viisi kappaletta. Kukka on väriltään yleensä valkoinen, mutta toisinaan myös vaalean- tai purppuranpunainen. Siankärsämö kukkii Suomessa heinä-syyskuussa.
Suomessa tavataan kahta eri siankärsämön alalajia: Etelä- ja Keski-Suomessa tyypillistä etelänsiankärsämöä (subsp. millefolium) ja Pohjois-Suomessa yleistä pohjansiankärsämöä (subsp. alpestris, aikaisemmin subsp. sudetica). Alalajien väliset erot ovat pieniä. Kukkien kehtosuomut ovat hieman erivärisiä ja pohjansiankärsämöllä on vähemmän lehtiä. Sillä on myös ilmeisesti useammin punaisia kukkia kuin etelänsiankärsämöllä.
Levinneisyys

Siankärsämö on levinnyt erittäin laajalle alueelle pohjoisella pallonpuoliskolla. Sen alalajeja tavataan lähes kaikkialla Euroopassa. Levinneisyysalue jatkuu läpi Venäjän Keski-Aasiaan. Lajia kasvaa myös yleisenä Alaskassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Siankärsämö on levinnyt myös useisiin paikkoihin eteläisellä pallonpuoliskolla. Suomessa siankärsämöä kasvaa koko maassa, ja se on aivan pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta hyvin yleinen kasvi.
Elinympäristö

Siankärsämö kestää hyvin kuivuutta ja viihtyy ihmisen muokkaamassa ympäristössä. Sitä tavataan esimerkiksi niityillä, pientareilla, pihoilla, pelloilla, metsänreunoissa, joutomailla ja tienvarsilla.
Siankärsämöllä on oma loiskasvinsa, kärsämönnäive (Orobanche purpurea). Lajia tavataan pääasiassa Etelä- ja Keski-Euroopassa. Kärsämönnäiveen Suomea lähinnä olevat esiintymät ovat Gotlannissa.
Käyttö

Siankärsämö on hyvin vanha rohdos-ja maustekasvi, jota on käytetty erityisesti haavojen hoitoon verenvuotoa ehkäisevän betonisiinin (C7H13NO3)[lähde? ] ja paikallista kipua lievittävän eugenolin vuoksi. Keski-Euroopassa sen kukista ja lehdistä on tehty alkoholiuutosta eli siankärsämöviinaa, jota on käytetty sekä sisäisesti että ulkoisesti. Nuoria lehtiä on käytetty salaateissa mausteena. Siankärsämön käytöllä on laukaistu kouristuksia, ehkäisty tulehduksia ja lisätty ruokahalua. Siankärsämö kuuluu edelleen kauppayrtteihin. Kasvi sisältää muun muassa haihtuvia öljyjä (kamatsuleeni) ja karvasainetta nimeltä akilleiini.
Siankärsämöä on käytetty ennen humalaa mausteena oluen panemisessa. Yrttiseosta, jossa siankärsämöä on käytetty, kutsuttiin englanniksi nimellä gruit ja sillä maustettuja oluita kutsutaan nykyään nimellä gruit ale.
Siankärsämöä käytetään jalostettuna myös puutarhakasvina.
Siankärsämöä voi käyttää myös kasvivärjäyksessä. Kukista voi aluna- tai tinapuretuksen avulla värjätä villaa keltaiseksi. Käyttämällä koko kasvia värjäyksessä siitä saa rautasuolojen avulla oliivinvihreää.
Muinaisessa kiinalaisessa klassikossa Muutosten kirja (I Ching) esitellyssä ennustusmenetelmässä sovelletaan usein sienkärsämötikkuja arpavälineenä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Siankärsämö (Achillea millefolium)
Kasviatlas 2022: Siankärsämön (Achillea millefolium) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Siankärsämö (Achillea millefolium)
Luontoportti: Siankärsämö (Achillea millefolium)
Pohjolan kasvien pauloissa: Achillea millefolium subsp. millefolium – siankärsämö subsp. etelänsiankärsämö
Pohjolan kasvien pauloissa: Achillea millefolium subsp. sudetica – siankärsämö subsp. pohjansiankärsämö
Valokki – Nettikasvio: Siankärsämö (Achillea millefolium)
Eliaksen yrittitarha (Internet Archive)
Takapihan yrttikasvit: siankärsämö
Yrttitarha: Siankärsämö
Coloria.net: Siankärsämö
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Achillea millefolium (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Achillea millefolium (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Achillea millefolium (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Achillea millefolium (yarrow) (englanniksi)
Flora of China: Achillea millefolium (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Achillea millefolium (englanniksi)
Siankärsämön lehtiä
Siankärsämön punakukkainen muoto
Pölytys
Vaaleanpunakukkainen siankärsämö
Shōjo kakumei Utena

| Shōjo kakumei Utena |
| --- | --- |
少女革命ウテナ   (Shōjo kakumei Utena)
Genre: surrealistinen, psykologinen, allegorinen, romanttinen 
Manga
Tekijä: Chiho Saitō
Julkaisija:  Shōgakukan
Sarjajulkaisulehti: Ciao
Ensimmäinen painatus: 1996 – 1997
Kirjojen lukumäärä: 5 
TV-anime
Ohjaaja: Kunihiko Ikuhara
Studio: J.C.Staff
Lähetyskanavat:  TV Tokyo
Alkuperäinen lähetyskierros: 2. huhtikuuta 1997 – 24. joulukuuta 1997
Jaksojen määrä: 39 
Shōjo kakumei Utena (jap. 少女革命ウテナ, suom. Vallankumouksellinen Utena-tyttö) on 1990-luvun loppupuoliskolla Japanissa tehty manga- ja animesarja. Mangajulkaisun piirsi Chiho Saitō ja animen ohjasi Kunihiko Ikuhara, molemmat Be-PaPas-taiteilijaryhmän jäseniä. Mangan ensimmäinen osa julkaistiin Ciao-lehden kesäkuun 1996 numerossa ja 39-jaksoinen anime sai ensiesityksensä televisiossa vuonna 1997. Vuosituhannen lopulla sarjaa täydennettiin Ikuharan ohjaamalla ja Yōji Enokidon kirjoittamalla anime-elokuvalla Shōjo kakumei Utena – Adolescence mokushiroku (jap. 少女革命ウテナ アドゥレセンス黙示録), jonka ensi-ilta oli Japanissa 14. elokuuta 1999. Myös elokuvasta on olemassa mangaversio. TV-sarjan, mangan ja elokuvan välillä on eroja ja ristiriitojakin, mutta ne myös osittain täydentävät toisiaan.
Tarinaan perustuen on tehty muutama näytelmä, joita on esitetty Tokiossa ja Hyōgon prefektuurissa vuosina 1997, 1999 ja 2000. Lisäksi Sega julkaisi vuonna 1998 Sega Saturn -konsolillaan pelattavan Utena-pelin nimeltä Shōjo kakumei Utena: Itsuka Kakumeisareru Monogatari (jap. 少女革命ウテナ いつか革命される物語). Peli julkaistiin vain Japanissa ja se sijoittuu animesarjan kahdeksannen ja yhdeksännen jakson väliin.
Juoni

Tarinan päähenkilö on teini-ikäinen, poikamainen orpotyttö Utena Tenjō. Hänellä on lapsuudestaan saakka ollut mielessään selittämätön muistikuva siitä, miten tuntematon "prinssi" lohdutti häntä vanhempien menettämisen jälkeen ja antoi Utenalle ruusukuvioidun sormuksen. Sankari teki Utenaan niin vahvan vaikutuksen, että tämä haluaa itsekin tulla urheaksi "prinssiksi". Niinpä Utena käyttää koulussaan, Ōtori-akatemiassa, pojille tarkoitettua koulupukua ja käyttäytyy varsin poikamaisesti. Suurin osa koulun muista tytöistä kunnioittaa häntä.
Utena joutuu keskelle outoa tapahtumaketjua puolustaessaan ystäväänsä Wakaba Shinoharaa. Koulun ilmoitustaululle ilmestyy kaikkien nähtäville rakkauskirje, jonka Wakaba kirjoitti oppilasneuvoston varajohtajalle Kyōichi Saionjille. Kyōichi kuvailee kirjettä typeräksi eikä ole pahoillaan sen julkistamisesta. Kyōichi on myös kendō-kerhon johtaja, joten Wakaballe myötätuntoinen Utena haastaa hänet kaksintaisteluun. Kyōichi ottaa haasteen vastaan ja kamppailee miekoin Utenaa vastaan erikoisella taisteluareenalla, jonka yläpuolella leijuu linna. Utena voittaa taistelun ja luulee asian päättyvän siihen, mutta saakin tietää, että Kyōichin kaltoin kohtelemasta tyttöystävästä Anthy Himemiyasta tulee nyt väistämättä Utenan morsian, vieläpä vastoin Utenan tahtoa. Anthy kertoo Utenalle olevansa Ruusumorsian, joka kuuluu automaattisesti kaksintaistelun voittajalle ja jonka täytyy totella kulloiseltakin kihlatultaan tulevia käskyjä. Anthyn vapaa tahto on hyvin vähäinen ja eräiden sarjan henkilöiden mielestä jopa olematon. Utena toivoo Anthyn elävän kuten tavalliset tytöt, vaikka hän itsekään ei ole kovin tavallinen. Oppilasneuvoston – joka muistuttaa pikemminkin salaseuraa kuin tavallista oppilaskuntaa – jäsenet uskovat Anthyn olevan avain salaperäisen, vallankumouksellisen voiman saavuttamiseen. Niinpä he haluavat voittaa Utenan taisteluareenalla ja saada Anthyn itselleen. Oppilasneuvoston jäsenet vastaanottavat kirjeitse toimintaohjeita ja tietoja Maailmanlopulta. Nimimerkin takana on akatemian virkaatekevä johtaja ja Anthyn veli Akio Ōtori. Estääkseen Anthyn joutumisen muiden käskyvaltaan Utena joutuu yhä uusiin kaksintaisteluihin. Hän saa vastaansa myös taistelemaan suostuteltuja mustan ruusun kantajia ja kehittyy vähitellen yhä etevämmäksi miekkailijaksi.
Shōjo kakumei Utena koostuu neljästä osasta eli saagasta. Suomennettuina niiden nimet ovat Oppilasneuvostosaaga (Seitokaihen, animen jaksot 1-13), Mustan ruusun saaga (Kurobarahen, jaksot 14-24), Akio Ōtori -saaga (Ōtori Akio -hen, jaksot 25-33) ja Maailmanloppusaaga (Mokushirokuhen, jaksot 34-39). Tarina saattaa toistuvine prinssi- ja prinsessaviittauksineen tuoda mieleen lastensadut, mutta kontrastina niille sarja sisältää hyvinkin raakoja elementtejä, kuten sukurutsaa, itsemurhayrityksen ja joukkomurhan.
Taiteelliset tehokeinot

Sarja hyödyntää useita taiteellisia tehokeinoja, kuten futuristista arkkitehtuuria, ruusujen suurta määrää, näyttäviä autoja sekä varjoteatteria. Tarinan elokuvaversiossa eräät hahmot muuttuvat autoiksi. Elokuvassa myös vesi on yksi keskeisistä tehosteista.
Toisin kuin esim. ruusut ja arkkitehtuuri, varjoteatteriosuudet eivät animesarjassa useimmiten sulaudu varsinaisen tapahtumajatkumon ja -ympäristön osiksi, vaan ovat "tarina tarinassa" tai metaforamainen yhteenveto sarjan käänteistä ja tilanteista. Elokuvaversiossa varjokuvat ottavat eräänlaisen toimittajan roolin.