stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
H’olodnohirsko-Zavodska-linja
Asemat

Linjan asemat lännestä itään ovat:
H’olodna hora (ukr. Холодна гора, ven. Холодная гора, Holodnaja gora)
Pivdennyi vokzal (ukr. Південний вокзал, ven. Южный вокзал, Južnyi vokzal)
Tsentralnyi rynok (ukr. Центральний ринок, ven. Центральный рынок)
Maidan Konstytutsiji (ukr. Майдан Конституції, ven. Площадь Конституции, Ploštšad Konstitutsii)
Prospekt Haharina (ukr. Проспект Гагаріна, ven. Проспект Гагарина, Prospekt Gagarina)
Sportyvna (ukr. Спортивна , ven. Спортивная, Sportivnaja)
Zavod imeni Malyševa (ukr. Завод імені Малишева, ven. Завод имени Малышева)
Turboatom (ukr. Турбоатом, ven. Турбоатом)
Palats Sportu (ukr. Палац Спорту, ven. Дворец Спорта, Dvorets Sporta)
Armijska (ukr. Армійська, ven. Армейская, Armeiskaja)
Imeni O.S. Maselskoho (ukr. Імені О.С. Масельського, ven. Имени А.С. Масельского, Imeni A.S. Maselskogo)
Traktornyi zavod (ukr. Тракторний завод, ven. Тракторный завод)
Industrialna (ukr. Індустріальна, ven. Индустриальная, Industrialnaja)
Isaac Luria

Isaac Luria (1534 – 5. elokuuta 1572[lähde? ]) oli juutalainen opettaja ja mystikko, jonka uskottiin joidenkin mielestä olevan messiaskenen mukaan?. Häntä pidetään juutalaisen kabbalan perustajana, sen nykyaikaisessa muodossa. Nykyaikaista juutalaista mystiikkaa kutsutaan usein luriaaniseksi kabbalaksi.
Heprean kielessä Luriaa kutsutaan nimellä יצחק לוריא, Yitzhak Luria tai Yitzhak ben Solomon Ashkenazi, ja hänet tunnetaan myös nimellä Isaac Ashkenazi, Ha-Ari tai Ari ("Leijona") sekä "meidän mestari rabbi Isaak".
Oppi Sefirotista

Luria on määritellyt opettamassaan uskonnollisessa järjestelmässä Sefirotin. Se tunnetaan paremmin nimellä kabbalalistinen elämänpuun. Sefirotiin liittyvä opetus kuuluu juutalaisen kabbalistisen uskontosuuntauksen perusteisiin.
Aiheesta muualla

Schoenberg, Shira: Isaac Ben Solomon Luria (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Isaac Luria
Keskiaikainen kuva kabbalistisesta elämänpuusta.
Käännös suomeksi
Isaac Kiprono Songok

Isaac Kiprono Songok (s. 25. huhtikuuta 1984 Nandin piirikunta, Kenia) on kalenjin-heimoon kuuluva kenialainen juoksija.
Vuonna 2001 hän voitti Debrecenissä käydyissä nuorten MM-kisoissa 1 500 metrillä kultamitalin ajalla 3.36,78. Maastojuoksun MM-kisoista Songok on voittanut tukun mitaleita. 2004  Brysselissä hän oli lyhyellä matkalla seitsemäs ja saavutti Kenian joukkueessa pronssia. 2005 Saint-Etiennessa ja Saint Galmierissa hän juoksi lyhyellä matkalla pronssille ja sai joukkuekilpailusta hopeaa Kenenisa Bekelen tähdittämän Etiopian takana. 2006 Fukuokassa hän oli lyhyellä matkalla hopealla jälleen Bekelen takana ja sai lisäksi matkan joukkuekilpailusta kultamitalin. Kesäkuussa 2006 hän voitti 5 000 metrin kilpailun Kultaisen liigan Oslon GP:ssä jättäen taakseen Bekelen. Osakan MM-kilpailuissa 2007 hän karsiutui 5 000 metrillä alkuerissä.
Songok on 170 senttimetriä pitkä ja painaa 54 kilogrammaa.
Henkilökohtaiset ennätykset

1 500 m: 3.30,99, Zürich, 6. elokuuta 2004
maili: 3.54,56, Linz, 20. elokuuta 2001
2 000 m: 4.56,86, Berliini, 31. elokuuta 2001
3 000 m: 7.28,72, Rieti, 27. elokuuta 2006
5 000 m: 12.48,66, Zürich, 18. elokuuta 2006
Aiheesta muualla

Isaac Kiprono Songok Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Jaakko Koskela

Jaakko Koskela (4. syyskuuta 1945 Seinäjoki – 17. maaliskuuta 2002) oli suomalainen upseeri ja prikaatikenraali.
Koskela kävi Kadettikoulun 1966-1969 ja Sotakorkeakoulun 1977-1979. Hän toimi opetusupseerina Karjalan Jääkäripataljoonassa 1969-1975 sekä Kadettikoulussa 1975-1981. Pääesikunnan koulutusosastolla hän työskenteli toimistoupseerina ja toimistoesiupseerina 1981-1986. Uudenmaan jääkäripataljoonassa pataljoonaupseerina hän oli 1986-1989. Sotakorkeakoulussa hän opetti 1989-1992 ja toimi ainelaitoksen johtajana Maanpuolustuskorkeakoulussa vuodet 1993-1995. Karjalan Prikaatia hän komensi 1995-1999, jonka jälkeen hän siirtyi jalkaväen tarkastajaksi vuoteen 2000 saakka. Pääesikunnassa apulaismaavoimapäällikkönä Koskela toimi 2001-2002. Tässä tehtävässä hän menehtyi äkilliseen sairauskohtaukseen kotonaan 56-vuotiaana.
Ylennykset: vänrikki 1966, luutnantti 1969, yliluutnantti 1973, kapteeni 1977, majuri 1982, everstiluutnantti 1989, eversti 1995, prikaatikenraali 2000.
Jaakko Kontio

Jaakko Kontio vuonna 1962.
Kaarlo Jaakko Juhani Kontio (1. huhtikuuta 1924 Kymi – 18. toukokuuta 2016) oli suomalainen arkkitehti. Hän toimi Alvar Aallon toimistopäällikkönä vuosina 1955–1960 ja Helsingin kaupunginarkkitehtina 1962–1963. Hän suunnitteli yhdessä Kalle Räikkeen kanssa useita julkisia rakennuksia. Hänellä oli yhteinen toimisto myös arkkitehti Seppo Kilpiän kanssa nimellä Arkkitehtitsto Kontio–Kilpiä–Valjento Oy. Sen liiketoiminta siirtyi syyskuussa 2003 AMFI Arkkitehdit Oy:lle.
Tainionkosken siunauskappeli (1962)
Helsingin jäähalli (1963–1966)
Lappeenrannan teknillinen yliopisto (1968)
Heinolan ammattikoulu (1969)
Kemin seurakuntatalo (1969)
Hotelli Presidentti (Helsinki, 1975) Seppo Kilpiän kanssa
Sörnäisten metroasema (1984)
Ruoholahden metroasema (1993)
ns. Separaattoritehtaan muutostyöt Hakan pääkonttoriksi (1990)
Ismo Sipeläinen

Ismo Sipeläinen (2014). Kuvaaja Manne Stenros.
Ismo Sipeläinen on suomalainen, Sammatista kotoisin oleva keittiömestari, joka työskentelee ravintola Finnjävelissä Helsingissä. Hän edustaa Suomea kokkien maailmanmestaruuskilpailuina pidetyssä Bocuse d’Or -kilpailussa kaudella 2018–2019. Karsintakisana toimiva Euroopan osakilpailu käytiin toukokuussa 2018 Italian Torinossa, josta kymmenen parasta pääsi tammikuussa 2019 Ranskan Lyonissa pidettyyn finaaliin. Sipeläinen sijoittui kilpailussa neljänneksi.
Sipeläisen kilpailutausta on vahva. Hän toimi Matti Jämsénin avustajana Bocuse d´Or -kilpailussa vuosina 2010–2011. Vuonna 2013 Sipeläinen voitti Nordic Junior Chef -kilpailun. Vuonna 2015 tuli vihdoin neljännellä osallistumiskerralla Vuoden kokki -kilpailun voitto.  Vuonna 2016 hän ylsi toiseksi kokkien pohjoismaisissa mestaruuskilpailuissa.
Aikaisemmin Sipeläinen on työskennellyt Michelin-tähden saavuttaneissa ravintoloissa kuten ravintola G.W. Sundmansilla ja ravintola Olossa.
Aiheesta muualla

Yle Ruokapuhetta: Kilpailut ovat kokkien koko elämä - ja kovaa urheilua, vieraana Sipeläinen ja Samuil Angelov
Ismo Salama

Ismo Ylermi Salama on suomalainen kitaristi, säveltäjä ja sovittaja, joka on vaikuttanut ainakin Pasin liigan, Pasi & Mysiinin, Gasoline Girls And Petrol Boysin ja Tommi Läntisen levyillä joko säveltäjänä tai sovittajana. Hän esiintyy taiteilijanimella Baba Salama.
Aiheesta muualla

Ismo Salaman sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Ismo Salaman sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Itä-Espanjan kalliomaalaukset

| Itä-Espanjan kalliomaalaukset |
| --- | --- |

Maailmanperintökohde
Sijainti:  Espanja
Tyyppi:  kulttuurikohde
Kriteerit:  (iii)
Tunnusnumero:  874
Valintahistoria
Valintavuosi:  1998
Itä-Espanjan kalliomaalaukset on yli 700 esihistoriallisen kalliomaalauksen joukko, jotka on yhdessä nimetty Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 1998.
Maalaukset sijaitsevat rannikolla ja sisämaassa vuoristojen välimerenpuoleisilla rinteillä, kaiummaiset jopa tuhannen kilometrin päässä rantaviivasta. Maalauspaikkoja on kuuden itsehallintoalueen alueella: Andalusia, Aragonia, Kastilia- La Mancha, Katalonia, Murcia ja Valencia.
Useimmat kuvat esittävät eläimiä tai metsästyskohtauksia. Käytetyimmät värit ovat punainen ja musta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itä-Espanjan kalliomaalaukset Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Espanjassa
Alcalá de Henaresin yliopisto ja historiallinen ympäristö
Alhambra, Generalife ja Albayzín Granadassa
Altamiran luola
Antoni Gaudín työt
Aragonian mudéjar-arkkitehtuuri
Aranjuezin kulttuurimaisema
Atapuercan arkeologinen kohde
Ávilan vanhakaupunki
Barcelonan Sant Pau -sairaala ja katalonialainen musiikkipalatsi
Burgosin katedraali
Cáceresin vanhakaupunki
Catalanin romaaniset kirkot Vall de Boíssa
Côanlaakson ja Siega Verden esihistoriallinen kalliotaide (jaettu Portugalin kanssa)
Córdoban historiallinen keskusta
Cuencan linnoituskaupunki
Doñanan kansallispuisto
Elchen palmumetsä
Elohopean perintö: Almadén ja Idrija (jaettu Slovenian kanssa
Escorialin luostari
Garajonayn kansallispuisto
Ibizan biodiversiteetti ja kulttuuri
Itä-Espanjan kalliomaalaukset
La Lonja de la Seda de Valencia
Las Médulas
Lugon roomalainen muuri
Madinat al-Zahra
Méridan arkeologinen alue
Oviedon muistomerkit ja Asturian vanhan kuningaskunnan kirkot
Poblet-luostari
Monte Perdido (jaettu Ranskan kanssa)
Pyhiinvaellusreitti Santiago de Compostelaan
Salamancan vanhakaupunki
San Cristóbal de La Laguna
San Millánin Yuso- ja Suso-luostarit
Santa María de Guadalupe
Santiago de Compostela
Segovian vanhakaupunki ja akvedukti
Serra de Tramuntanan kulttuurimaisema
Sevillan katedraali, Alcázar ja Archivo de Indias
Tarracon arkeologinen kokonaisuus
Teiden kansallispuisto
Toledo
Úbedan ja Baezan renessanssimuistomerkit
Vizcayan silta
Id Tech 4

id Tech 4 (aikaisemmalta nimeltään Doom 3 -pelimoottori) on id Softwaren kehittämä pelimoottori, jota käytettiin ensi kerran samannimisessä ensimmäisen persoonan ammuntapelissä. Pelimoottorin pääsuunnittelija on John Carmack, joka on suunnitellut  myös Doom 3 -pelimoottorin edeltäjien, Doomin ja Quaken, pelimoottorit. Pelimoottori lisäsi parannuksia edelliseen id Tech 3 -pelimoottoriin verrattuna kuten normaalikartoituksen.
Pelimoottorin ominaisuuksiin kuuluvat muun muassa dynaaminen valaistus, pelihahmojen huulisynkronoitu puhe ja bump mapping eli pintastrukturointi. Pelin vaatimukset olivat aikoinaan vertex ja pixel shaderia tukeva grafiikkakortti, kuten NVIDIA GeForce 3 tai ATI Radeon 8500, ja 64 MB grafiikkamuistia. Peli on toteutettu Carmackin suosimalla OpenGL:llä.
Merkittävin muutos on siirtyminen täyteen dynaamiseen valaistukseen ja aiempien grafiikkamoottorien ennalta lasketut pintojen valaistusarvot jätettiin kokonaan pois. Pelaajahahmot on animoitu skeletal animation -tekniikalla, jossa hahmon liikkeet animoidaan sen sisällä olevien ”luiden” avulla.
Pelimoottorin haittapuolena oli se, että kentät suunnitellaan edelleen Quakesta periytyvällä tavalla luoden suljettu pelialue kiinteän tilan sisään. Tämä vuoksi laajojen avoimien tilojen, kuten ulkoalueiden luominen on hankalaa. Puute korjattiin vasta Enemy Territory: Quake Wars -pelissä MegaTexture-tekniikalla. Tässä muodostetaan yksi iso tekstuuri, jolla esitetään pelikentän ”maa” korkeuseroineen ja muine ominaisuuksineen.
Pelimoottori julkaistiin avoimen lähdekoodin lisenssillä marraskuussa 2011, lukuun ottamatta erästä varjojen piirtoa koskevaa osaa, johon Creative Technology omistaa patentin. Patenttikiista oli aikoinaan sovittu sillä että id otti peliin mukaan tuen Creativen markkinoimalle Environmental audio extensions -tekniikalla (EAX).
Pelimoottoria käyttävät pelit

Doom 3 (2004)
Doom 3: Resurrection of Evil (2005)
Quake 4 (2005)
Prey (2006)
Enemy Territory: Quake Wars (2007)
Wolfenstein (2009)
Brink (2011)
Aiheesta muualla

Lähdekoodit github-palvelussa (englanniksi)
Doom-pelisarja
| --- | --- |
Pääpelit:   Doom  Doom II  The Ultimate Doom  Master Levels for Doom II  Final Doom  Doom 64  Doom 3  Resurrection of Evil  Doom 4  Doom Eternal 
Mobiilipelit:   Doom RPG  Doom Resurrection  Doom II RPG 
Muuta:   Doom-pelimoottori  Doom 3 -pelimoottori  Doom-elokuva  Doom-lautapeli  id Software  GT Interactive  Activision  Luettelo Doom-pelien vihollisista
Jakovlev Jak-18

| Jakovlev Jak-18 |
| --- | --- |
 Jak-18A
Tyyppi:  koulukone
Alkuperämaa:   Neuvostoliitto
Valmistaja:  Jakovlev
Ensilento:  1946
Esitelty:  1946
Pääkäyttäjät:  Neuvostoliiton ilmavoimat DOSAAF Kansan vapautusarmeijan ilmavoimat Puolan ilmavoimat
Jakovlev Jak-18 (ven. Яковлев Як-18, Nato-raportointinimi Max) on muun muassa Neuvostoliitossa käytetty koulukone.
Jak-18T.
Ohjaaja ja opettaja istuvat koneessa peräkkäin, kuten sotilaskoulukoneissa on tapana. Koneessa on tähtimoottori, joka tuotti vähintään 160 hevosvoiman tehon. [lähde? ]
Koneen suunnittelu alkoi toukokuussa 1945 ja se tuli käyttöön vuonna 1946. Se korvasi Jakovlev UT-2 -koulukoneen. Konetta käytti Neuvostoliiton ja Varsovan liiton ilmavoimien lisäksi esimerkiksi DOSAAF-seura. Koneesta tehtiin lukuisia versioita, ja kone on edelleen käytössä esimerkiksi taitolentokoneena. [lähde? ]
In Sonus Veritas

| In Sonus Veritas Hausmylly |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2008
 Kesto: 47.31
 Levy-yhtiö: Rockpool Records
Hausmyllyn muut julkaisut
| Kaverinkaverinkaveri 2007 | In Sonus Veritas 2008 | Gigolo – 15 suosikkia 2011 |
In Sonus Veritas on Hausmyllyn studioalbumi, joka julkaistiin 2008 Seiska -lehden kanssa. Albumin materiaali pelastettiin tuhoutuneelta kovalevyltä, ja se julkaistiin Spotifyssä ja iTunesissa vuonna 2016.
Kappaleet

Kesäpoika palaa – 4.30
Älä sano mitään ääneen – 4.42
Päiväkirjat – 3.44
Toista meistä – 4.31
Maailma ei pääty tähän – 3.45
Mitä ikinä teetkään (1989) – 4.15
Rakkaus ajaa – 4.22
Toisen – 4.25
Samat sanat – 4.17
(Minä en ole) hyvää seuraa – 5.15
Kesäpoika palaa (remix) – 3.41
Ismo Soukola

| Ismo Soukola |
| --- | --- |
 Soukola elokuussa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. syyskuuta 1960 (ikä 64) Tampere
Poliitikko
Puolue:  Perussuomalaiset
Asema:  Kansanedustaja (2011–2015)
Vaalipiiri:  Hämeen vaalipiiri
Kotipaikka:  Hämeenlinna
Ismo Olavi Soukola (s. 8. syyskuuta 1960 Tampere) on suomalainen poliisi ja poliitikko. Hän toimi perussuomalaisten kansanedustajana vuosina 2011–2015. Hänet valittiin Hämeen vaalipiiristä äänimäärällä 5 059. Soukola toimi kansanedustaja-aikanaan muun muassa puolustusvaliokunnan jäsenenä ja Euroopan turvallisuus- ja yhteistyöjärjestön parlamentaarisen yleiskokouksen Suomen valtuuskunnan varapuheenjohtajana.
Eduskuntavaaleissa 2015 hän putosi eduskunnasta.Myöhemmin saman vuoden elokuussa Soukola erosi perussuomalaisista ja jatkoi sitoutumattomana Hämeenlinnan valtuustossa vaalikauden loppuun asti.
Eduskunnasta pudottua Soukola palasi poliisintyöhön.
Soukola kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan lyseon lukiosta vuonna 1980. Vuonna 2002 hän suoritti poliisin perustutkinnon Poliisiammattikorkeakoulussa. Soukola toimi vuosina 2001–2011 vanhempana konstaapelina Länsi-Uudenmaan poliisilaitoksella. Ennen poliisin uraa hän työskenteli vartijana (1996–2000) ja kokouspäällikkönä, -isäntänä ja -järjestäjänä (1982–1993).
Soukola valittiin Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston jäseneksi vuoden 2008 vaaleissa ja uudelleen vuonna 2012.
Aiheesta muualla

.aspx Ismo Soukola Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
In Sides

| In Sides Orbital |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1995–1996
 Julkaistu: 29. huhtikuuta 1996
 Formaatti: LP, digitaalinen, CD
 Tuottaja(t): Orbital
 Tyylilaji: elektroninen musiikki, techno, downtempo
 Kesto: 72.02
 Levy-yhtiö: FFRR, Internal
Listasijoitukset
  Britannia 5.
Orbitalin muut julkaisut
| Snivilisation 1994 | In Sides 1996 | The Middle of Nowhere 1999 |
Singlet albumilta In Sides
 ”The Box” Julkaistu: 15. huhtikuuta 1996
In Sides on brittiläisen elektronista musiikkia tuottavan yhtyeen Orbitalin neljäs studioalbumi, jonka julkaisivat FFRR Records ja Internal Records 29. huhtikuuta 1996. Albumin julkaisua edelsi single "The Box", joka julkaistiin 15. huhtikuuta 1996.
Albumin lauluosuudet tuotti Goldfrapp-yhtyeen laulaja Alison Goldfrapp. Albumi eroaa yhtyeen aiemmista julkaisuista, siihen on otettu enemmän vaikutteita teknosta ja downtemposta.
Kappaleet

The Girl with the Sun in Her Head – 10.26
The Box (Part 1) – 6.28
The Box (Part 2) – 6.00
Dŵr Budr – 9.55
Adnan's – 8.41
Out There Somewhere? (Part 1) – 10.42
Out There Somewhere? (Part 2) – 13.26
Irakin jalkapallomaajoukkue

Irakin jalkapallomaajoukkue on Irakin jalkapalloliiton hallinnoima joukkue, joka edustaa Irakia jalkapallossa. Se eteni karsinnoista maailmanmestaruuskilpailuihin asti vuonna 1986, joskin kyseinen turnaus on jäänyt maan ainoaksi esiintymiseksi sillä tasolla.
Aasian-mestaruuskilpailuihin Irak on osallistunut kuusi kertaa. Vuonna 2007 se eteni turnauksessa ensimmäistä kertaa loppuotteluun asti vieden lopulta mestaruuden.
Joukkue osallistui vuonna 2016 kesäolympialaisiin Rio de Janeirossa. Polku päättyi alkuerä vaiheeseen.
Maailmanmestaruuskilpailut

1930–1970 – Ei osallistunut
1974 – Ei edennyt karsinnoista
1978 – Vetäytyi
1982 – Ei edennyt karsinnoista
1986 – Ensimmäinen kierros
1990–2018 – Ei edennyt karsinnoista
Aasian-mestaruuskilpailut

1956–1968 – Ei osallistunut
1972 – Ensimmäinen kierros
1976 – Neljäs
1980–1992 – Ei osallistunut
1996 – Puolivälierät
2000 – Puolivälierät
2004 – Puolivälierät
2007 – Mestari
2011 – Puolivälierät
2015 – Neljäs
2019 – Neljännesvälierät
Entisiä päävalmentajia

2002–2004 Bernd Stange
2007–2008 Egil Olsen
2009 Bora Milutinović
2013 Vladimir Petrović
2018–2021 Srečko Katanec
Irakin jalkapallomaajoukkue ottelussa Australiaa vastaan 2007.
Lukujärvi

| Lukujärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Laitila 
Koordinaatit:  60°53′29″N, 21°32′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Taminanoja 
Järvinumero:  32.004.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  15,1 m 
Rantaviiva:  11,509 km 
Pinta-ala:  1,17871 km² 
Tilavuus:  0,01542 km³ 
Keskisyvyys:  1,31 m 
Suurin syvyys:  5,2 m 
Valuma-alue:  5,08 km² 
Keskivirtaama:  0,165 m³/s (MQ) 
 fiLukujärvi 
Lukujärvi on Varsinais-Suomessa Laitilassa oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Pitkäjärven−Lukujärven valuma-alueeseen. Se on valuma-alueensa keskusjärvi ja Laitilan toiseksi suurin järvi.
Maantieto

Järven pinta-ala on 118 hehtaaria ja se on 2,2 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Siihen laskee kuusi ojaa, joista eräät ovat Kaarnijärven, Lamminjärven ja Särkijärven laskuojia. Järven luusua sijaitsee järven kaakkoisrannalla, josta saa alkunsa 700 metriä pitkä Taminanoja, joka laskee Pitkäjärveen. Vesi viipyy järvessä keskimäärin 195 vuorokautta.
Järvellä on 12 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin kallio- ja moreenipohjaista metsämaastoa. Järven 260 metriä pitkän saaren lisäksi on vielä kaksi pienempää saarta, joilla on rakennuksia, ja kolme autiota luotoa. Rannoille on rakennettu runsaasti loma-asuntoja (95 kpl) ja joitakin kiinteitä asuntoja (4 kpl), joille johtaa tiet Laitilasta. Järvellä on kaksi venevalkamaa.
Luonnontila

Mökkiasutuksen, maa- ja metsätalouden hajakuormituksen lisäksi järveä kuormittavat kaksi pistekuormittajaa: leirikeskus ja rantasauna. Maa- ja metsätalouden osuus kuormituksesta on näistä suurin.
Kirkasvetinen ja lievästi humuspitoinen Lukujärvi on matala ja siten altis tuulille, minkä vuoksi veteen syntyy harvoin lämpötilakerrostuneisuutta. Kesällä happitilanne on vedessä hyvä, mutta talvella jääkannen alla veden happitilanne heikkenee yleensä 5−20% pitoisuuteen. Veden happamuusarvo eli pH-arvo talvisin 5,3−6,3 ja kesäisin 6,3−7,2. Puskurikyky happamuutta vastaan on tyydyttävä. Näkösyvyys vaihtelee tavallisesti 2,2−3,7 metriä ja sen keskiarvo on ollut 2,9 metriä. Vesi on talvisin sameampaa kuin kesällä eli päinvastoin kuin viereisessä Särkijärvessä. Fosforia on kesällä 18 μg/l (mikrogrammaa litrassa vettä) ja talvella 16 μg/l ja typpeä talvisin 800−1200 μg/l ja kesäisin keskimmäärin 500 μg/l. Klorofylliarvot ovat olleet 8,1 μg/l ja ne vastaavat lievästi rehevöityneen järven arvoja. Yleiseltä käyttökelpoisuudeltaan ja laadultaan järven vesi on hyvää. Bakteeritutkimukset antavat puhtaita arvoja.
Luonnontila > Kalasto

Vuonna 2002 suoritetuissa koekalastuksissa järvestä saatiin saaliiksi kuutta eri kalalajia. Ne olivat särki, sorva, hauki, kiiski, ahven ja siika. Yksilöiden lukumäärän perusteella eniten oli ahventa ja sitten särkeä, mutta biomassan määrän mukaan eniten oli särkeä ja sitten ahventa.
Luonnontila > Kasvillisuus

Järven vesikasvustoon kuuluu 42 vesi- ja rantakasvilajia. Vesikasvivyöhyke on useimmiten leveä järven mataluudesta johtuen. Erityisesti järven pohjoisosassa on leveitä kasvillisuusvyöhykkeitä ja samoin eteläosan suuren saaren ympärillä.
Historia

Järven pohjoispäässä Nilvonkalliolla sijaitsee kolme pronssikautista hautarauniota eli hiidenkiuasta.
Männäisten ruukin tarvitseman vesivoiman turvaamiseksi Sirppujoessa Särkijärven laskuvedet päätettiin ohjata Hankeranjärven kautta Sirppujokeen. Tätä varten rakennettiin vuosina 1787−1788 Taminanojaan sellainen pato, joka nosti Lukujärven vedenpintaa noin 1,5 metriä korkeammalle. Koska Lukujärven viereisten järvien vedenpinta on lähes samalla tasolla ja niiden väliset kannakset matalia, tulvi Lukujärvi muihin järviin yhdistäen ne itseensä. Uuden laskuojan todennäköinen reitti on kulkenut Särkijärven ja Lamminjärven kautta Hankeranjärveen. Hankkeen vastustajat purkivat padon vuonna 1817 eikä sitä enää rakennettu uudelleen. Myöhemmin on suunniteltu järvien vedenpinnan alentamista, mutta järvenlaskuja ei ole suoritettu. Järven vedenkorkeutta ei tällä hetkellä säännöstellä vaikka sitä suunniteltiinkin lähiaikoina.
Itä-Ayrshire

| Itä-Ayrshire Siorrachd Àir an Ear |
| --- | --- |
 Loch Doon -järvi
 Alueen sijainti Skotlannissa
 Koordinaatit: 55°30′N, 04°15′W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Maa:  Skotlanti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Kilmarnock
Pinta-ala:  1 262 km²
Väkiluku (2015):  122 060
 – väestötiheys:  96,7 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  GB-EAY
 
Hallintoalueen internetsivut
Itä-Ayrshire (engl. East Ayrshire, gaeliksi Siorrachd Àir an Ear, skotiksi Aest Ayrshire) on yksi Skotlannin 32:sta hallintoalueesta (council area). Siellä on arviolta 122 060 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 1 262 neliökilometriä. Sen pääkaupunki on Kilmarnock.
Kyliä ja kaupunkeja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Afton Bridgend  Auchinleck  Catrine  Chapeltoun  Corsehill  Craigmalloch  Cronberry  Cumnock  Dalmellington  Dalrymple  Darvel  Drongan  Dunlop  Fenwick |  Galston  Gatehead  Glenbuck  Greenholm  Hurlford  Kilmarnock  Kilmaurs  Knockentiber  Lugton  Mauchline  Moscow  Muirkirk  Netherthird |  New Cumnock  Newmilns  Ochiltree  Patna  Polnessan  Priestland  Rankinston  Riccarton  Sorn  Stair  Stewarton  Trabboch  Waterside |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itä-Ayrshire Wikimedia Commonsissa
Hallintoalueen internetsivut
Skotlannin hallintoalueet
Aberdeen
Aberdeenshire
Angus
Argyll ja Bute
Clackmannanshire
Dumfries ja Galloway
Dundee
Edinburgh
Etelä-Ayrshire
Etelä-Lanarkshire
Falkirk
Fife
Glasgow
Inverclyde
Itä-Ayrshire
Itä-Dunbartonshire
Itä-Lothian
Itä-Renfrewshire
Länsi-Dunbartonshire
Länsi-Lothian
Midlothian
Moray
Orkney
Perth ja Kinross
Pohjois-Ayrshire
Pohjois-Lanarkshire
Renfrewshire
Scottish Borders
Shetland
Stirling
Ulko-Hebridit
Ylämaa
Internet-palvelu

Internet-palvelu on Internetissä suoritettava verkkopalvelu. Tämä eroaa muun muassa ekstranet- tai intranet-palveluista siten, että se on saavutettavissa laajemmalle yleisölle.
Internet-palveluihin kuuluvat muun muassa World Wide Web, sähköposti, Usenet, chatti-palvelut, pikaviestintä, Internet-puhelut, suoratoistotelevisio, Internet-radio ja niin edelleen.
Internet-palvelua ei pidä sekoittaa termiin "Web Services"; jälkimmäisellä tarkoitetaan Web-teknologialla toteutettua ohjelmointiteknistä palvelurajapintaa.
Yleinen termi Internet-palveluntarjoaja ei tarkoita palvelun ylläpitäjää vaan Internet-yhteyden tarjoajaa.
Lokalampi (Uurainen)

| Lokalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Uurainen
Koordinaatit:  62°29′07″N, 25°16′22″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lanneveden va (14.65)
Laskuoja:  oja Koirapuroon 
Järvinumero:  14.653.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  163 m  
Pituus:  370 m  
Leveys:  290 m  
Rantaviiva:  1,112 km  
Pinta-ala:  4,816 ha  
Tilavuus:  0.000026 km³ 
Keskisyvyys:  0,55 m  
Suurin syvyys:  1,5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiLokalampi 
Lokalampi  on Keski-Suomessa Uuraisissa  Kyynämöisten lähellä sijaitseva lampi.