stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dinosaurukset
Ominaisuuksia > Muita piirteitä

Dinosaurusten uskotaan olleen tasalämpöisiä.
Suurten dinosaurusten vahvoissa luissa oli onteloita, jotka vähensivät niiden painoa vaikuttamatta merkittävästi niiden lujuuteen. Lihansyöjädinosaurukset ja monet kasvinsyöjät olivat ketteriä kaksijalkaisia; jotkin kasvinsyöjät olivat hitaampia nelijalkaisia. Dinosaurusten juoksunopeudesta ei ole varmaa tietoa. Kaksijalkaisen dinosauruksen kävellessä sen pää, ruumis ja häntä olivat vaakasuunnassa samassa tasossa niin, että häntä tasapainotti eturuumista. Dinosaurukset kävelivät varpaillaan.
Useimmilla suurilla dinosauruksilla oli matelijamainen suomupeitteinen iho. Pienillä teropodeilla oli usein rakenteeltaan karvamaiset höyhenet. Ne käyttivät höyheniään aluksi pysyttelemään lämpimänä tai kosiomenoissa. Pieni dinosaurus Microraptor käytti raajojensa epäsymmetrisiä sulkia nousemaan ilmaan ja liitämään puusta puuhun. Jurakaudella elänyt höyhenpeitteinen Archaeopteryx oli varhainen teropodi, ja sitä pidetään ensimmäisenä varsinaisena lintuna. Joillakin dinosauruksilla oli töyhtö tai harja. Dinosaurusten höyhenten jäännöksistä on löytynyt todisteita niiden alkuperäisestä värityksestä. Monella dinosauruksella oli raidalliset tai kirkkaanväriset höyhenet. Niillä oli luultavasti myös monivärinen nahka. Dinosaurusten väreistä ei kuitenkaan tiedetä normaalitapauksissa mitään, joten eläinten rekonstruoinnissa väristä päättää usein taiteilija esteettisen vaikutelman perusteella.
Dinosaurusten keuhkot muistuttivat lintujen keuhkoja: niillä oli monimutkainen hengitysilman yksisuuntainen virtausjärjestelmä toisin kuin nisäkkäillä. Näin ne saivat elimistöönsä kerrallaan paljon happea.
Dinosaurusten hampaiden ja nokan muoto riippui niiden ruokavaliosta. Lihansyöjillä oli teräväreunaiset hampaat ja kasvinsyöjillä lehdenmuotoiset, hienontamiseen soveltuvat pureskeluhampaat ja usein teräväreunaiset, keratiinista muodostuneet nokat. Sauropodeilla ei ollut nokkaa tai pureskeluhampaita, vaan ne keräsivät lehtiä leukojen etuosan lusikanmuotoisilla hampailla. Suurin puruvoima on ollut Tyrannosaurus rexillä, 39 000 newtonia.
Jotkin dinosaurukset kehittivät lihansyöjiltä puolustautumiseksi paksun panssarin ja erilaisia puolustusaseita kuten sarvet, piikkejä, luulevyjä, ruoskamaisen hännän tai hännänpään nuijamaisen luukyhmyn.
Dinosaurusten aivot olivat hyvin pienet suhteessa niiden kokoon. Älykkäimpiä dinosauruksista olivat mahdollisesti pienet teropodit. Dinosaurusten aistit, kuten näkö ja haju, olivat ilmeisesti usein tarkemmat kuin ihmisellä. Kasvinsyöjien silmät olivat pään sivulla ja saalistajien silmät osoittivat eteenpäin.
Elintavat

Lihansyöjiä dinosauruslajeista oli noin 40 prosenttia. Kasvinsyöjät käyttivät ravinnokseen koostaan riippuen matalia pensaikkoja tai korkeita puita. Dinosaurusten aikaan ei vielä ollut heinäkasveja.
Kaikki dinosaurukset lisääntyivät munimalla. Dinosaurukset pesivät usein ylängöillä, koska siellä oli turvallisempaa pesiä ja kasvattaa poikasia kuin alangoilla. Monen lajin dinosaurukset vaelsivat vuosittain lisääntymään samoille alueille. Koska ylängöillä tapahtuu enemmän eroosiota kuin alavilla mailla, dinosaurusten pesien ja poikasten jäännöksiä on löydetty vain vähän. Dinosaurusten munat olivat eläinten kokoon nähden suhteellisen pieniä. Suurin muna oli Apatosauruksella, halkaisijaltaan 30 senttimetriä. Dinosaurukset munivat jopa yli 20 munaa kerralla, joten ne pystyivät lisääntymään nopeasti. Jotkin lajit jättivät munat oman onnensa nojaan, mutta toiset vartioivat niitä kuoriutumiseen asti ja ruokkivat poikasiaan sen jälkeen. Suurimmat dinosaurukset kaivoivat munilleen kuoppia ja peittivät ne maa-aineksella ja lehdillä, joiden maatuminen lämmitti pesää. Pienemmät lajit saattoivat istua pesällä hautomassa.
Dinosaurusten kasvunopeudesta ja elinajan pituudesta ei tiedetä vielä kovin paljon. Niiden uskotaan kasvaneen hyvin nopeasti: esimerkiksi Hypacrosauruksen ja Maiasauran on arveltu saavuttaneen täysikasvuisuus seitsemässä tai kahdeksassa vuodessa ja jättimäisten sauropodien 12 vuodessa.
Dinosaurukset olivat pääsääntöisesti maaeläimiä. Nykyisen Pohjois-Afrikan alueella eläneen spinosauruksen arvellaan kuitenkin viettäneen suuren osan ajastaan vedessä ja olleen sopeutunut vesielämään.
Monet dinosauruslajit elivät laumoissa. Tämä on päätelty samalta paikalta löydetyistä useiden yksilöiden jäänteistä, samansuuntaisista jalanjäljistä ja poluista sekä lähekkäin löydetyistä pesistä. Suurimmat teropodit olivat ilmeisesti yksineläjiä tai liikkuivat pareittain tai pienissä ryhmissä. Pienet teropodit saattoivat liikkua kymmenienkin yksilöiden ryhmissä. Sauropodit liikkuivat ilmeisesti reilun kymmenen eri-ikäisen yksilön ryhmissä. Suurten ornitopodien ja sarvinaamojen laumat olivat jopa sata- tai tuhatpäisiä. Tällaiset suuret kasvinsyöjädinosaurukset vaelsivat suurissa laumoissa ruokalähteeltä toiselle syötyään yhden alueen puhtaaksi kasveista.
Löytöhistoriaa > Varhaisia löytöjä

Ennen 1800-lukua dinosauruksia ei vielä tunnettu. Suuria fossilisoituneita luita ja jalanjälkiä oli löytynyt, mutta niiden oli uskottu kuuluneen esimerkiksi norsuille tai sukupuuttoon kuolleille jättilinnuille. Tutkijoiden mukaan kreikkalais-roomalaiset aarnikotkatarut 700-luvulta eaa. perustuivat luultavasti mongolialaisiin dinosauruslöytöihin. Tiettävästi varhaisin julkaistu kuvaus dinosaurusten jäänteistä julkaistiin vuonna 1820 American Journal of Science and Arts -tiedejulkaisussa, kun connecticutlainen Solomon Dilsworth oli löytänyt kotitilaltaan luita, jotka paljon myöhemmin määriteltiin Anchisauruksen luiksi.
Löytöhistoriaa > 1800-luku

Englantilaiset William Buckland ja Gideon Mantell löysivät Etelä-Englannista 1820-luvulla dinosaurusten luita. Buckland kuvasi vuonna 1824 Megalosauruksen ja seuraavana vuonna Mantell kuvasi Iguanodonin. Löydöt olivat kuitenkin sirpaleisia, eikä niiden pohjalta pystytty luomaan kokonaiskuvaa kummastakaan eläimestä. Vuonna 1834 Brightonin läheltä löydettiin osittainen Iguanodonin luuranko. Euroopasta alettiin löytää ja nimetä lisää dinosauruksia. Englantilainen eläintieteilijä Richard Owen päätteli, että fossiilit edustivat kadonnutta suurten matelijoiden ryhmää. Hän kirjoitti raportin British Association for the Advancement of Science -yhdistykselle vuonna 1841, ja sana Dinosauria julkaistiin ensi kertaa yhdistyksen pöytäkirjoissa seuraavana vuonna.
Owenin julkaisua seuraavina vuosikymmeninä dinosauruksia löydettiin ja nimettiin paljon lisää, ja suuren yleisön kiinnostus niihin heräsi, kun dinosaurusten malleja esiteltiin maailmannäyttelyissä. Thomas Henry Huxley loi ensimmäisen dinosaurusten luokittelun vuonna 1868. Hän jakoi lajit kahteen alalahkoon, Dinosauria ja Compsognatha. H. G. Seeley uudisti luokittelun vuonna 1887 ja jakoi dinosaurukset niiden lantiotyypin mukaan liskonlantioisiin ja linnunlantioisiin.
Dinosauruslöytöjen painopiste siirtyi Euroopasta Pohjois-Amerikkaan 1800-luvun loppupuolella. Löytöpaikkoja oli etenkin läntisten osavaltioiden kuivilla seuduilla, tärkeimpänä niistä Wyomingin Como Bluff, joka löytyi 1877. Como Bluffista löytyi useiden vuosikymmenien aikana runsaasti myöhäisen jurakauden dinosauruksia. Jättimäisten ja pitkäkaulaisten sauropodien ulkonäöstä saatiin käsitys, kun niitä löydettiin Coloradosta 1877. Ennen vuosisadan vaihdetta Amerikasta löydettiin myös esimerkiksi Stegosaurus ja Allosaurus.
Löytöhistoriaa > 1900-luku

1900-luvun alku oli dinosauruslöytöjen kultakautta. Pohjois-Amerikasta löydettiin vuosisadan ensimmäisellä vuosikymmenellä Tyrannosaurus rex. Huomattavia löytöjä tehtiin Pohjois-Amerikan lisäksi nyt myös Afrikassa ja Aasiassa, etenkin Gobin autiomaassa. Sen jälkeen dinosaurustutkimus kuitenkin alkoi hiipua, sillä selkärankaisia tutkivat paleontologit kiinnostuivat nisäkkäistä, ja 1950-luvulla se oli lakannut lähes täysin. Suuret museotkaan eivät enää kaivanneet uusia vetonauloja.
Tutkijat alkoivat kiinnostua dinosauruksista uudelleen 1960-luvulla. Uudet löydöt muuttivat vanhoja käsityksiä dinosauruksista, kuten niiden lämmönsäätelystä ja sukulaissuhteesta lintuihin. Dinosauruksia alettiin kuvata taiteessa aiempaa aktiivisempina ja värikkäämpinä, ja myös suuri yleisö kiinnostui niistä uudelleen. Kiinasta tuli 1970-luvulla maailman merkittävin dinosaurusten löytöpaikka. Myös Etelä-Amerikasta alettiin löytää tärkeitä fossiileja.
Löytöhistoriaa > Nykyaikana

Dinosaurusten tutkimus on kehittynyt voimakkaasti 1990-luvulta alkaen, ja vuosien 1990 ja 2010 välillä tunnettujen dinosaurusten määrä on noussut 85 prosenttia. Teknologian kehityksen ansiosta dinosaurusten biologiaa pystytään nykyisin tutkimaan entistä tarkemmin. 2000-luvun alkuvuosina syntyneen biomekaniikan avulla saadaan uutta tietoa dinosaurusten puruvoimasta, pään asennosta, niskan liikkuvuudesta, eturaajojen vahvuudesta ja juoksukyvystä.
Tärkeimpiä löytöpaikkoja

Pohjois-Amerikasta dinosaurusfossiileja on vuoteen 2006 mennessä löytynyt lähes 300 paikasta. Löydöt edustavat noin 70 lajia. Ne ovat peräisin triaskauden lopulta liitukauden loppuun.
Morrison-muodostuma:
Hell Creek, Montana
Dinosaur National Monument, Utah/Colorado
Ghost Range, New Mexico
Cedar-muodostuma, Utah
Petrified Forest, Arizona
Dinosaur Provincial Park, Alberta
Peace River, Brittiläinen Kolumbia
Etelä-Amerikasta dinosaurusfossiileja on löytynyt noin 100 paikasta, etenkin Argentiinasta. Lajit muistuttavat Pohjois-Amerikan lajeja ja ovat peräisin triaskauden lopulta liitukauden loppuun.
Ischigualasto, Luoteis-Argentiina
Araripen allas, Brasilia
Auca Mahuevo, Patagonia
Euroopasta dinosauruksia on löydetty noin 375 paikasta. Ne edustavat 80 lajia triaskauden lopusta liitukauden loppuun.
Solnhofen, Saksa
Portugali
Espanja
Eteläinen Britannia
Hateginsaari, Romania
Afrikasta dinosauruksia on löytynyt noin 80 paikasta. Ne ovat peräisin myöhäistriaskaudelta liitukauteen.
Etelä-Afrikka, Zimbabwe, Namibia
Tendaguru, Tansania
Bahariyan keidas, Egypti
Aasiasta dinosaurusten fossiileja on löydetty noin 275 paikasta myöhäistriaskauden ja myöhäisliitukauden väliseltä ajalta. Etenkin jura- ja liitukauden fossiileja on löydetty runsaasti.
Intia
Lufengin tasanko, Lounais-Kiina
Dashanpu, Lounais-Kiina
Liaoning, Koillis-Kiina
Gobin autiomaa, Keski-Aasia
Australiassa on noin 25 dinosaurusfossiilien löytöpaikkaa, etenkin Queenslandissa ja Victoriassa. Etelämantereen rannikolla ja saarilla on neljä löytöpaikkaa, mutta mannerjään alla on tavoittamattomissa paljon fossiileja.
Dinosaur Cove, Victoria
Fossiilikolmio, Queensland
Fossiilit

Dinosaurusten fossiileja on monen eri tyyppisiä, ja ne paljastavat dinosauruksista erilaisia asioita. Museoissa näytteillä on luurankoja, joista osa on koottu hajanaisista löydöistä ja osa kokonaisista luurangoista. Parhaiten säilyviä fossiileja ovat hampaat, sillä hammaskiille on hyvin kestävää. Hampaiden muodot ovat myös hyvin lajityypillisiä, mikä auttaa lajien tunnistuksessa. Hampaista tutkijat voivat myös selvittää sen, mitä eläin söi ja miten se keräsi ja käsitteli ravintonsa. Esimerkiksi tyypillisen lihansyöjädinosauruksen hampaat ovat sahalaitaiset ja kasvinsyöjän hampaat lehdenmuotoiset. Fossiloituneista jäljistä voidaan selvittää, miten dinosaurukset liikkuivat ja miten ne elivät yhdessä. Koproliiteista voidaan nähdä, mitä dinosaurukset söivät. Dinosaurusten munia on löydetty pesimäpaikoista, ja joissakin munissa on ollut fossilisoituneita alkioita. Dinosaurusten pehmytkudoksista ei ole säilynyt paljon jälkiä. Joissakin erikoisolosuhteissa fossilisoituneista yksilöistä on löytynyt jälkiä verisuonista, ihosta, suomuista, höyhenistä tai lihasten ääriviivoista.
Rekonstruointi

Dinosaurusten luurankoja on esillä useissa museoissa. Jotkin näyttelykappaleet on koottu alkuperäisistä fossiileista. Koska löydetyt luurangot eivät yleensä ole kokonaisia, joskus osa luurangon osista on jäljennöksiä, jotka on tehty lasikuidusta, kipsistä tai kaiverretusta puusta. Puuttuvien luiden jäljennökset tehdään lähisukulaisten fossiilien pohjalta. Luuranko saattaa myös olla koostettu kahden eri yksilön jäännöksistä. Museoiden luurangot nostetaan pystyyn metallisten tai muovisten tukirakenteiden avulla. Luurankojen asentoja voidaan korjailla sen mukaan, miten käsitykset dinosauruksista muuttuvat ajan myötä.
Nykyisin tietokoneiden avulla tehdään kolmiulotteisia kuvia, joiden kautta dinosaurusta voidaan katsella eri kulmista ja eri asennoissa.
Luokittelu

Dinosauruksia tunnetaan yli tuhat lajia, ja uusia nimetään koko ajan. Luokittelu on kuitenkin epätarkka, sillä moni löytö on puutteellinen ja sirpaleinen ja voi koostua usean lajin yksilöistä tai edustaa kokonaan toista lajiryhmää kuin dinosauruksia. Nykyisin tunnetut taksonit edustavat arviolta 10–25 prosenttia dinosaurusten todellisesta monimuotoisuudesta.
Dinosaurukset jaetaan lantionrakenteensa perusteella liskonlantioisiin (Saurischia) ja linnunlantioisiin (Ornithischia). Lahkot erkaantuivat toisistaan jo varhain. Liskonlantioiset dinosaurukset olivat lihaasyöviä kaksijalkaisia teropodeja, kuten Tyrannosaurus rex, sekä nelijalkaisia ja pitkäkaulaisia kasvinsyöjiä, sauropodeja.
Linnunlantioiset olivat enimmäkseen kasvinsyöjiä. Lahkoon kuuluvat rajakalloiset (Marginocephalia), panssaridinosaurukset (Thyreophora) ja ornitopodit. Rajakalloisiin kuuluvat luupäät (Pachycephalosauria) ja sarvinaamat (Ceratopsia). Panssaridinosauruksiin kuuluvat stegosaurit ja ankylosaurit.
Dinosauruksille on aikojen saatossa laadittu monia sukupuita. Seuraavassa Michael J. Bentonin määrittelemä sukupuu (2004).
Luokittelu > Liskonlantioiset (Saurischia)

Herrerasauridae
Theropoda
Coelophysoidea
Ceratosauria
Ceratosauridae
Abelisauridae
Tetanurae
Carnosauria
Spinosauroidea
Megalosauridae
Spinosauridae
Allosauroidea
Allosauridae
Carcharodontosauridae
Coelurosauria
Coeluridae
Maniraptoriformes
Tyrannosauridae
Ornithomimidae
Maniraptora
Alvarezsauridae
Therizinosauridae
Dromaeosauridae
Dromaeosauridae
Troodontidae
Linnut (Aves)
Sauropodomorpha
Thecodontosaurus
Plateosauridae
Riojasaurus
Massospondylidae
Sauropoda
Vulcanodontidae
Omeisauridae
Neosauropoda
Cetiosauridae
Diplodocidae
Macronaria
Camarasauridae
Titanosauriformes
Brachiosauridae
Somphospondyli
Euhelopodidae
Titanosauridae
Luokittelu > Linnunlantioiset (Ornithischia)

Pisanosauridae
Fabrosauridae
Thyreophora
Scelidosauridae
Stegosauria
Ankylosauria
Nodosauridae
Ankylosauridae
Cerapoda
Pachycephalosauria
Ceratopsia
Psittacosauridae
Protoceratopsidae
Ceratopsidae
Ornithopoda
Heterodontosauridae
Hypsilophodontidae
Iguanodontidae
Hadrosauridae
Dinosaurukset populaarikulttuurissa

Dinosaurukset ovat kirjallisuuden, elokuvan ja sarjakuvien suosittu aihe. Tunnettuja dinosaurusaiheisia teoksia ovat esimerkiksi Arthur Conan Doylen romaani Kadonnut maailma (1912), Bill Wattersonin Lassi ja Leevi -sarjakuva, Michael Crichtonin Dinosauruspuisto (1990) ja siitä tehdyt Jurassic Park -elokuvat sekä BBC:n animaatiosarja Matkalla dinosaurusten kanssa (1999).
Aiheesta muualla

Dinosaurukset eli hirmuliskot
Tree of Life: Dinosauria (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
10 Best Recent Dinosaur Discoveries. Wired, 8.5.2013.
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q430  Wikispecies: Dinosauria  BioLib: 18683  EoL: 3014672  NCBI: 436486  Open Tree of Life: 90215  Paleobiology Database: 91968 
Tyrannosaurus rexin fossiili Chicagon Field Museum of Natural History -museossa.
Dinosaurusten kehitys. Vasemmassa haarassa liskonlantioiset, oikeassa linnunlantioiset.
Maalaus dinosauruksista myöhäisen jurakauden aikaisessa ympäristössä nykyisen Saksan tienoilla.
Vasemmalla krokotiilin asento, keskellä dinosaurusten ja nisäkkäiden asento, jossa raajat ovat suorat ja tukevat eläimen koko painoa.
Utahceratopsin luusto.
Joidenkin Pohjois-Amerikasta löytyneiden dinosaurusten kokoja ihmiseen verrattuna (ihminen kuvan oikeassa yläkulmassa).
Dinosaurukset kuvataan nykyisin usein värikkäinä. Taiteilijan näkemys lajista Lambeosaurus magnicristatus.
Maalaus puiden latvoista syövästä Diplodocuksesta vuodelta 1907. Sauropodien uskottiin vielä tuohon aikaan eläneen vedessä.
Morrison-muodostuman Dinosaur Rigde.
Jurakautinen Spinophorosaurus-fossiili Agadezissa, Nigerissä. Kuva vuodelta 2007.
Neljän lajin fossiilit: Archaeopteryx, Anchiornis, Microraptor ja Zhenyuanlong.
Herrerasauruksen ja pienemmän Eoraptorin luurangot näytteillä museossa.
Dinosaurukset jaetaan kahteen ryhmään niiden lantion rakenteen mukaan. Yllä liskonlantioinen, alla linnunlantioinen dinosaurus.
Piirros nuoresta Allosauruksesta, joka kuuluu Carnosauria-osalahkoon.
Taiteilijan näkemys neljästä Macronaria-sauropodista: Camarasaurus, Brachiosaurus, Giraffatitan ja Euhelopus.
Triceratopsin luuranko New Yorkissa.
Alibaba Group

| Alibaba Group Holding Limited |
| --- | --- |
Osake:  NYSE: BABA; HKEx:9988
Markkina-arvo:  749,3 mrd.USD (29.9.2020)
ISIN:  US01609W1027, KYG017191142
Perustettu:  28.6.1999
Perustaja:  Jack Ma ja 17 muuta perustajajäsentä
Toimitusjohtaja:  Jack Ma
Kotipaikka:  Hangzhou, Kiina
Toimiala:  verkkokauppa
Liikevaihto:  73,2 mrd. USD (2019)
Liikevoitto:  21,5 mrd. USD (2019)
Henkilöstö:  117 600 (2019) 
Tytäryhtiöt:  T-Head Semiconductor
Kotisivu:  alibabagroup.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alibaba Groupin pääkonttori
Alibaba Group Holding Limited (kiin. 阿里巴巴集团) on kiinalainen verkkokauppayritys, joka on listattu New Yorkin pörssiin vuonna 2014.
Yrityksen on perustanut vuonna 1999 kiinalainen liikemies Jack Ma yhdessä 17 muun henkilön kanssa. Ennen yrityksen perustamista Jack Ma työskenteli englanninopettajana.
Yrityksen liikevaihto vuonna 2013 oli 7,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria (USD). Maaliskuussa 2014 yrityksellä oli 22 000 työntekijää. Vuoden 2017 lopussa konsernilla oli jo lähes 64 000 työntekijää. Vuonna 2019 liikevaihto oli jo 73,2 miljardia USD ja konsernissa työskenteli 117 600 ihmistä.
Historia

Vuonna 2005 amerikkalainen Yahoo osti 40 % osuuden Alibabasta miljardilla dollarilla käteistä. Yahoo myi vähitellen omistusosuuttaan, mutta Alibaban mennessä pörssiin 2014, sen 15 % osuus oli 31 miljardin dollarin arvoinen.
Vuonna 2020 Alibaban arvioitiin olevan tytäryhtiöineen maailman suurimpia verkkokauppakonserneja; useiden lähteiden mukaan Amazon.com olisi kuitenkin ollut usealla mittarilla sitä suurempi. Alibaban digitaalinen kauppavaihto (GMV, Gross Merchandise Volume) oli noin 1 000 miljardia Yhdysvaltain dollaria maaliskuun 2020 loppuun päättyneen tilivuoden aikana.
Maaliskuussa 2023 konserni jakoi Alibaban liiketoimet kuudeksi liiketoiminta-alueeksi. Ajatuksena oli, että näistä voitaisiin luoda erillisiä yhtiötä, jotka voitaisiin viedä haluttaessa pörssiin. Esimerkiksi konsernin pilvipalveluista muodostettiin Cloud Intelligence Group -niminen liiketoiminta-alue, johon tytäryhtiö Alibaba Cloud kuuluu.
Toiminta

Yhtiöllä on kansainvälisesti, myös englanninkielellä toimivia verkkokauppoja, joista Alibaba.com on tukkukauppamainen, ensisijaisesti yrityksille ja kauppiaille suunnattu kauppapaikka. Kuluttajille suunnattuja ovat AliExpress (AliExpress.com) ja Lazada (erityisesti Kaakkois-Aasiassa). Konsernin kiinankieliset kauppasivustot, jotka osa länsimaisista lehdistölähteistä sivuuttaa, tuovat suuren osan konsernin liikevaihdosta. Tukkukauppaa edustaa 1688-sivusto. Maailman suosituimpiin verkkosivuistoihin lukeutuvat brändituotteita kuluttajille myyvä Tmall.com-verkkokauppa. Sinne ja konsernin Taobao-kauppapaikkaan (taobao.com) käyttäjiä ohjaavat tuotemainonnallaan länsimaiden tubettajia vastaavat, youkuttajiksi kutsutut verkkovideoiden tekijät. Youku (Youku Tudou) on eräs Kiinassa kielletyn Youtuben paikallinen vastine, joka myös kuuluu Alibaba-konserniin. Alibaban tytäryhtiöihin lukeutuu myös elokuvateollisuuden alalla toimiva Alibaba Pictures.
Lisäksi Alibabaan kuuluu esimerkiksi vuonna 2015 perustettu Freshippo-ketju (Kiinassa nimellä Hema), joukko futuristisia supermarketteja. Uutismedioista esimerkiksi Hongkongin suurin englanninkielinen julkaisu South China Morning Post on nykyään Alibaban omistuksessa oleva joukkotiedotusväline.
Alibaballa on myös mikropiirejä suunnitteleva tytäryhtiö T-Head Semiconductor. Yhtiö on erikoistunut RISC-V-prosessoreihin, joihin käyttöä amerikkalaiset eivät voi kontrolloida. Yhtiö julkaisi ensimmäiset suorittimensa 2019.
Alibabasta on osin irtautunut pankki- ja rahoitusyhtiö Ant Financial, jonka tytäryhtiö on Alipay.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Alibaba Groupin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Norddjursin kunta

| Norddjursin kunta |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti Tanskan kartalla.
Valtio:   Tanska
Alue:  Keski-Jyllannin alue
Keskustaajama:  Grenaa
Hallinto:  
 – Pormestari:  Jan Petersen
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  36 996 km²
Väkiluku:  721,0
 – Väestötiheys:  51,3 as./km²
 
 www.norddjurs.dk 
 Tilastotietojen lähteenä Danmarks Statistik. Väkiluvun ajankohta 1.4.2020 ja pinta-alan vuosi 2020. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Norddjurs on Keski-Jyllannin alueella Tanskassa sijaitseva kunta. Vuoden 2020 huhtikuussa kunnassa oli 36 996 asukasta, ja sen pinta-ala oli 721,0 neliökilometriä. Kunnan keskustaajama on nimeltään Grenaa. Norddjurs sijaitsee Djurslandin niemimaan pohjoisosassa Kattegatin länsirannalla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Norddjursin kunnan kotisivut (tanskaksi)
| n k  Tanskan kunnat |
| --- | --- |
Pääkaupunkialue:  Albertslund  Allerød  Ballerup  Bornholm  Brøndby  Dragør  Egedal  Fredensborg  Frederiksberg  Frederikssund  Furesø  Gentofte  Gladsaxe  Glostrup  Gribskov  Halsnæs  Helsingør  Herlev  Hillerød  Hvidovre  Høje-Taastrup  Hørsholm  Ishøj  Kööpenhamina  Lyngby-Taarbæk  Rudersdal  Rødovre  Tårnby  Vallensbæk 
Sjællandin alue:  Faxe  Greve  Guldborgsund  Holbæk  Kalundborg  Køge  Lejre  Lolland  Næstved  Odsherred  Ringsted  Roskilde  Slagelse  Solrød  Sorø  Stevns  Vordingborg 
Etelä-Tanskan alue:  Aabenraa  Ærø  Assens  Billund  Esbjerg  Faaborg-Midtfyn  Fanø  Fredericia  Haderslev  Kerteminde  Kolding  Langeland  Middelfart  Nordfyn  Nyborg  Odense  Svendborg  Sønderborg  Tønder  Varde  Vejen  Vejle 
Keski-Jyllannin alue:  Aarhus  Favrskov  Hedensted  Herning  Holstebro  Horsens  Ikast-Brande  Lemvig  Norddjurs  Odder  Randers  Ringkøbing-Skjern  Samsø  Silkeborg  Skanderborg  Skive  Struer  Syddjurs  Viborg 
Pohjois-Jyllannin alue:  Aalborg  Brønderslev  Frederikshavn  Hjørring  Jammerbugt  Læsø  Mariagerfjord  Morsø  Rebild  Thisted  Vesthimmerland
Anneberg (täsmennyssivu)

Anneberg voi tarkoittaa seuraavia:
Anneberg, taajama Nässjön kunnassa Ruotsissa
Annala (ruots. Anneberg), huvila ja puutarha Helsingin Vanhassakaupungissa
Sukunimenä

Benjamin Anneberg (1865–1925), suomalainen kansanedustaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Anneberg”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.