stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kara
Paikkoja

Kara, kylä Hausjärvellä
Kara, hallinnollinen alue Togossa
Kara, kaupunki Togossa ja samannimisen alueen pääkaupunki
Karanmeri, Pohjoisen jäämeren osa
Karansalmi, edelliseen liittyvä salmimuodostelma
Kara, Karanmereen laskeva joki Venäjällä
Karan pakkotyövankila, vankila Kara-joen varrella
Karan koulu, yläkoulu Riihimäellä.
Henkilöitä

Helena Kara (vuoteen 1927 Dahl, vuodesta 1940 Leminen, 1916–2002), suomalainen näyttelijä
Jalmari Kara (ent. Forsström, Eero Kaski, Kapteeni Teräs, 1890–1936), suomalainen jääkärikapteeni, diplomi-insinööri ja kirjailija
Kimmo Kara (1919–2020), suomalainen taloustieteilijä ja heraldikko, Jalmari Karan poika
Lauri Kara (1892–1919), suomalainen punakaartilaispäällikkö
Marketta Kara, suomalaisen kirjailija Sylva Huttusen käyttämä nimimerkki
Mikko Kara (s. 1952), suomalainen professori ja VTT:n entinen toimialajohtaja
Timo Kara (s. 1945), suomalainen kuvanveistäjä.
Kara DioGuardi (s. 1970), yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä
Kara Edwards (s. 1977), yhdysvaltalainen radiojuontaja ja ääninäyttelijä
Kara Goucher (s. 1978), yhdysvaltalainen kestävyysjuoksija
Kara Monaco (s. 1983), yhdysvaltalainen malli ja näyttelijä
Kara Patterson (s. 1986), yhdysvaltalainen keihäänheittäjä
Kara Tointon (s. 1983), englantilainen näyttelijä.
Kara Ben Nemsi, Karl Mayn seikkailukirjojen henkilö.
Eläimiä

koskikara, varpuslintu.
Yhtyeitä

Kara, suomalainen yhtye
Kara, eteläkorealainen yhtye.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kara”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kairos

Kairos (m.kreik. Καιρός, lat. Caerus) voi viitata seuraaviin:
kairos, otollinen hetki, käsite antiikin Kreikassa
Kairos, otollisen hetken henkilöitymä kreikkalaisessa mytologiassa
Kairos, Sepulturan albumi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kairos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kairon toinen konferenssi

Roosevelt, İnönü ja Churchill Kairon toisessa konferenssissa 4.–6. joulukuuta 1943.
Kairon toinen konferenssi pidettiin 4. joulukuuta–6. joulukuuta 1943, Kairossa Egyptissä. Konferenssissa käsiteltiin Turkin mahdollista osallistumista liittoutuneiden joukkoihin toisessa maailmansodassa. Kokouksessa olivat läsnä Yhdysvaltojen presidentti Franklin Roosevelt, Britannian pääministeri Winston Churchill ja Turkin presidentti İsmet İnönü.
Kairon tulipalo 1952

Elokuvateatteri tulessa
Kairon tulipalo (arab. حريق القاهرة‎), joka tunnetaan myös nimellä Musta lauantai, oli sarja mellakoita, jotka tapahtuivat 26. tammikuuta 1952.
Mellakoissa noin 750 rakennusta poltettiin ja ryöstettiin. Mellakoitsijoiden raivon kohteina olivat vähittäiskaupat, kahvilat, elokuvateatterit, hotellit, ravintolat, teatterit, yökerhot ja kaupungin oopperatalo Kairon keskustassa. Mellakoiden välitön laukaisin oli Britannian armeijan joukkojen hyökkäys Egyptin hallitusrakennukseen Ismailian kaupungissa edellisenä päivänä, joka johti 50 egyptiläisen poliisin kuolemaan. Näitä kuolemia seurasi spontaaneja brittivastaisia protesteja, jotka muuttuivat nopeasti väkivaltaisiksi mellakoiksi, turvallisuusjoukkojen puuttumatta asiaan. Jotkut uskovat, että tulipalo oli Egyptin kuningaskunnan lopun alku. Kairon tulipalon tekijöitä ei tiedetä nykyäänkään, ja totuus tapahtumista on nykypäivän Egyptin historiassakin on vielä selvittämättä.
Käännös suomeksi
Kairon sinfoniaorkesteri

Kairon sinfoniaorkesteri (arab. اوركسترا القاهرة السيمفونى‎) on Egyptin vanhin sinfoniaorkesteri. Sen perusti vuonna 1959 sen ensimmäisenä pääkapellimestarina toiminut itävaltalainen Franz Litschauer.
Kairon sinfoniaorkesterin myöhempien pääkapellimestarien joukossa on ollut muiden muassa Ahmed El Saedi. Tärkeässä asemassa orkesterin ohjelmistossa ovat olleet Anton Brucknerin, Gustav Mahlerin, Maurice Ravelin, Claude Debussyn, Béla Bartókin, Paul Hindemithin, Igor Stravinskyn, Sergei Prokofjevin ja Dmitri Šostakovitšin teokset. Konserttikausi 2014/2015 avattiin kaikkien Ludwig van Beethovenin sinfonioiden esityksillä. Orkesteri on esittänyt myös lukuisia merkittäviä teoksia yhteistyössä siihen integroidun kuoron kanssa. Osa orkesterin jäsenistä soittaa myös sinfoniaorkesterin yhteydessä toimivassa kamariorkesterissa, joka on pitänyt säännöllisesti konsertteja Kairon oopperatalossa.
Kairon sinfoniaorkesterin vierailevina kapellimestareina ovat esiintyneet muiden muassa Charles Munch, Carlo Zecchi, Ole Schmidt, Yehudi Menuhin, Gennadi Roždestvenski, Patrick Fournillier ja Daniel Barenboim. Orkesterin kanssa esiintyneisiin solisteihin ovat kuuluneet Rudolf Buchbinder, Abdel Rahman El Bacha, Jörg Demus, Ramzi Yassa, André Navarra, Mstislav Rostropovitš, Viktorija Postnikova, Stefan Vladar, Christian Altenburger ja Anastasija Tšebotarova. Kairon sinfoniaorkesteri on julkaissut levytyksiä ja kiertänyt esiintymässä monissa Euroopan maissa.
Kairon sopimus

Kairon sopimus oli 27. syyskuuta 1970 Jordanian sisällissodan lopettamiseksi solmittu sopimus. 27. syyskuuta solmittiin rauhansopimus Kairossa Jordanian kuningas Husseinin ja Palestiinan vapautusjärjestön johtajan Jasser Arafatin välille.
Nasserin johtama Egypti ja monet muuta arabimaat halusivat säilyttää arabien yhtenäisyyden ja sen takia tukivat sopimuksen tekoa. Sopimuksen solmimisen takia PFLP vapautti kaappaamiensa lentokoneiden matkustajat. Sopimus syntyi Egyptin presidentti Gamal Abdel Nasserin aloitteesta. Nasser itse kuoli sydänkohtaukseen seuraavana päivänä. Hajaannus arabimaailmassa olisi merkinnyt Nasserille uutta suurta takaiskua.
Kairon arabivaltioiden kokoukseen osallistui yhdeksän arabivaltiota. Joukossa oli muun muassa Sudanin presidentti Jaafar Nimeiry, joka oli ollut mukana välitysprosessia valmisteltaessa sekä Saudi-Arabian kuningas Faisal, Kuwaitin emiiri Sabah III Al-Salim Al-Sabah, Libyan johtaja Muammar Gaddafi, Libanonin presidentti Suleiman Franjeh, Tunisian pääministeri Bahi Ladgham sekä Pohjois-Jemenin edustaja Ahmed al-Shami.
Nasser oli vedonnut tulitaukoon Jordanian ja PLO:n välille. Neljätoistakohtaisessa sopimuksessa määrättiin sotilaalliset operaatiot lopettavaksi ja sotavankien vapautus sekä joukkojen vetäminen normaaleihin tukikohtiinsa. Sopimuksessa määriteltiin myös aselevon valvontakomission valtuudet ja velvoitteet.
Kuningas Hussein nimitti 26. syyskuuta Jordaniaan uuden hallituksen, jonka pääministeriksi tuli palestiinalainen Ahmed Toukan, mutta hallituksessa istuvien sotilashenkilöiden läsnäolo ei vedonnut vastapuoleen ja 70-vuotiaalla Toukanilla ei ollut palestiinalaisten täyttä tukea. Jordanian kuningas ja Palestiinan vapautusjärjestön johtaja Jasser Arafat allekirjoittivat 13. marraskuuta Ammanissa sopimuksen, jonka laatijana oli tunisialainen diplomaatti Bahi Ladgham.
KF1-luokan EM-sarja 2008

KF1 on kartingin kovatasoisin kilpasarja. Vuonna 2008 sen Euroopan mestaruuden voitti Marco Ardigo
Kilpailukalenteri

| # | Rata | Päivä | Paalupaikka | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 2 |  Angerville | 4. toukokuuta |  Jack Te Braak  Arnaud Kozlinski |  Arnaud Kozlinski  Gary Catt |
| 3 4 | Mariembourg | 29. kesäkuuta |  Armand Convers  Marco Ardigo |  Marco Ardigo  Marco Ardigo |
| 5 6 |  Braga | 3. elokuuta |  Davide Fore  Arnaud Kozlinski |  Arnaud Kozlinski  Jean-Philippe Guignet |
Lopulliset pisteet

| Sija | Kuljettaja | Talli | Runko | Moottori | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Marco Ardigo |  Tony Kart Racing Team | Tony Kart | Vortex | 78 |
| 2 |  Arnaud Kozlinski |  CRG | CRG | Maxter | 69 |
| 3 |  Gary Catt |  Tony Kart Racing Team | Tony Kart | Vortex | 65 |
| 4 |  Davide Fore |  Maranello Kart | Maranello | Maxter | 62 |
| 5 |  Jean-Philippe Guignet |  CRG | CRG | Maxter | 55 |
| 6 |  Libor Toman |  Birel Motorsport | Birel | Parilla | 46 |
| 7 |  Matias Laine |  Tony Kart Racing Team | Tony Kart | Vortex | 43 |
| 8 |  Sauro Cesetti |  Tony Kart Racing Team | Birel | TM | 40 |
| 9 |  Alessandro Bressan |  Kosmic Racing Dept | Kosmic | Vortex | 38 |
| 10 |  Will Stevens |  Tony Kart Racing Team | Tony Kart | Vortex | 38 |
| 11 |  Yannick de Brabander |  EGP Racing | Intrepid | TM | 36 |
| 12 |  Miika Kunranta |  PTN Racing | Birel | Parilla | 35 |
| 13 |  Armand Convers |  PCR | PCR | TM | 33 |
| 14 |  Jason Parrott |  MGM Racing | Birel | Parilla | 33 |
| 15 |  Nikolaj Bollingtoft |  Kosmic Racing Dept | Kosmic | Vortex | 27 |
| 16 |  Jack Te Braak |  Keijzer Racing | Zanardi | Parilla | 25 |
| 17 |  Michael Ryall |  Birel Motorsport | Birel | TM | 24 |
| 18 |  Luca Giacomello |  Chiesa Corsa | Zanardi | Parilla | 16 |
| 19 |  Alban Varutti |  Sodikart | Sodi | Parilla | 16 |
| 20 |  Jeremy Iglesias |  Intrepid Kart Technology | Intrepid | TM | 14 |
| 21 |  Matt Truelove |  PDB Racing Team | Gillard | Parilla | 12 |
| 22 |  Mark Litchfield |  PF International Karting | Tonykart | Vortex | 11 |
| 23 |  Ramon Kuipers |  PDB Racing Team | Gillard | Parilla | 9 |
| 24 |  Anthony Abasse |  Sodikart | Sodi | Parilla | 5 |
| 25 |  Patrick Fontner |  Maranello Kart | Maranello | Maxter | 4 |
Kathryn Grayson

Kathryn Grayson elokuvan Rakkauden sävel -trailerissa.
Kathryn Grayson (9. helmikuuta 1922 – 17. helmikuuta 2010) oli yhdysvaltalainen näyttelijä ja sopraanolaulaja. Hänellä on tähti Hollywood Walk of Famella.
Grayson syntyi Pohjois-Carolinassa. Hän tuli tunnetuksi elokuvista ja musikaaleista, mutta esiintyi myös televisiossa niinkin huomattavalla menestyksellä, että oli vuonna 1956 ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi. Hän esiintyi myöhemmällä urallaan muun muassa televisiosarjassa Murhasta tuli totta.
Graysonin tunnetuimpien elokuvien joukossa ovat Keskiyön suudelma (1949) ja Rakkauden sävel (1950), joissa hän esiintyi tenori Mario Lanzan kanssa. Hän oli kahdesti naimisissa, ja hänellä on vuonna 1948 syntynyt tytär.
Aiheesta muualla

Kathryn Grayson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Joachim Murat

Joachim Murat
Joachim-Napoléon Murat (s. Joachim Murat) (25. maaliskuuta 1767 – 18. lokakuuta 1815) oli Napolin ja Sisilian kuningas vuosina 1808–1815 ja Napoleonin sisaren puoliso.
Nuoruus

Murat syntyi La Bastidessa Ranskassa majatalonpitäjän perheeseen, mutta jo nuorena hän halusi sotilaaksi, vaikka maaseudulla perheyrityksen jatkaminen olisi ollut vanhempien mielestä järkevämpää.[lähde? ]
Ura sotilaana

Murat liittyi husaarina ratsuväkeen ja sai mainetta Ranskan vallankumoussotien aikana Napoleonin joukoissa.
Murat kukisti Napoleon Bonaparten käskystä tykkien avulla Pariisissa puhjenneen kuningasmielisten kapinan lokakuun 4. ja 5. päivän välisenä yönä vuonna 1795. Hän johti Napoleonin ratsuväkeä hyökkäyksessä Egyptiin 1798. Napoleon nimitti hänet vuonna 1804 Ranskan marsalkaksi, antoi hänelle vuonna 1806 arvonimet Bergin herttua ja Kleven herttua ja nimitti hänet Napolin ja Sisilian kuninkaaksi 1808. Murat oli merkittävässä roolissa Napoleonin Venäjän sotaretkellä 1812. Napoleonin menetettyä valtansa Sisilian seuraava kuningas Ferdinand I vangitsi Muratin ja teloitutti hänet. Teloitus tehtiin ampumalla Castello di Pizzon linnassa 13. lokakuuta 1815. Linna sijaitsee Etelä-Italiassa Pizzon kunnassa.
Avioliitto

Murat nai Napoleonin sisaren Carolinen vuonna 1800 siviilivihkimisessä ja vuonna 1802 kirkollisesti, mikä vahvisti jo ennestään Napoleonille tutun kenraalin asemaa Napoleonin armeijassa ja hovissa.[lähde? ]
Tunnettu marsalkka

Murat on tunnetuimpia ja parhaita Napoleonin marsalkoita, kuten myös Michel Ney, Jean Lannes, Louis-Nicolas Davout, André Masséna ja Jean-de-Dieu Soult. Ratsuväen komentajana hän oli loistava. Hänen maineensa komeana keikarina, jonka ilme ei edes taistelukentällä vakavoitunut, on osittain totta, vaikka hän kunnostautui myös taitavana upseerina, sotilaana ja ratsastajana. Tämä ilmenee siinäkin, että kun Napoleon ja Murat Barrasin palveluksessa taistelivat rojalisteja vastaan, luki Muratin miekassa "Kunnia ja naiset".[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joachim Murat Wikimedia Commonsissa
Joachim Murat oli Napoleonin parhaita ja karismaattisimpia kenraaleita. Kuvassa yksi Muratin kuuluisimmista ratsuväen hyökkäyksistä Jenan taistelussa.
Kallion Kaarle

| Kallion Kaarle |
| --- | --- |
 Rakennus maaliskuussa 2023.
Osoite:  Kaarlenkatu 7 – Franzéninkatu 26
Sijainti:  Torkkelinmäki, Kallio, Helsinki
Koordinaatit:  60.1854°N, 24.9517°E
Rakennustyyppi:  asuinkerrostalo
Avattu:  tammikuu 2023
Suunnittelija:  Antti Lehto, Inaro Oy
Rakennuttaja:  Rakennusliike Lapti Oy
Runkorakenne:  teräsbetoni
Julkisivumateriaali:  rapattu tiili
Kerrosluku:  7
Kerrosala:  2 999 m²
Huoneistoala:  2 373,5 m²
Asuntoja:  43
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kallion Kaarle on Helsingin Torkkelinmäessä Kaarlenkadun ja Franzéninkadun kulmassa sijaitseva seitsenkerroksinen asuinkerrostalo. Se valmistui tontilta puretun vastaanottokeskuksen tilalle tammikuussa 2023.
Kuvaus > Arkkitehtuuri

Rakennus on saanut huomoita sen edustaman tyylisuuntansa vuoksi. Valtavirran nykyarkkitehtuurista poiketen Kallion Kaarlessa on vaikutteita 1920-luvun klassismista. Rakennuksen pääsuunnittelija Antti Lehto on sanonut ulkoasun saaneen innoituksen ympäristön vanhoista kivitaloista.
Rakennusta koristaa vaaleanbeigeksi maalattu rapattu julkisivu ja symmetriset ikkunarivit. Lattiaan asti yltävien ikkunoiden edessä olevat lasielementit tekevät jokaisesta kadunpuoleisesta ikkunasta ranskalaisen parvekkeen. Sisäpihalle avautuu myös ulokeparvekkeita. Katutason kivijassa on 150 neliömetrin kokoinen liiketila, jossa toimii ravintola.
Kuvaus > Rakenteet ja tekniikka

Kallion Kaarlessa on seitsemän kerrosta, 43 asuntoa ja yksi hissi. Ensimmäisessä kerroksessa sijaitsee ravintolatilan lisäksi ulkoiluvälinevarasto. Kellarikerroksessa on teknisiä tiloja, väestönsuoja, varastotilat sekä 17-paikkainen autohalli. Ullakkokerroksessa sijaitsee sauna, kerhotilat ja lisää teknisiä tiloja. Asunnoista pienimmät ovat 27 neliömetrin yksiöitä, ja suurin on kaksikerroksinen 144,5 neliömetrin asunto.
Rakennuksen alapohja on tehty maanvaraisena rakenteena ja välipohjat ovat elementtirakenteisia tai paikallavalettuja betoni- ja teräsvälipohjia. Kattorakenteet koostuvat ontelolaatoista ja vesikatto on konesaumattua peltiä. Asuntojen ja porrashuoneiden väliset seinät koostuvat teräsbetonielementeistä, ja asuntojen sisäseinät puu- ja teräsrankaisista kipsilevyseinistä. Kylpyhuoneiden ja WC-tilojen katot ovat tervaleppä- tai haapapaneelia. Ikkunoiden uloin pinta on alumiinia.
Historia

Kallion Kaarlen tilalla sijaitsi aiemmin vuonna 1988 valmistunut kerrostalo, joka toimi hotellina sekä vuodesta 2009 lähtien vastaanottokeskuksena. Sen purkamisesta päätettiin vuonna 2018 vuokrasopimuksen päätyttyä. Seuraavana vuonna Anttinen Oiva Arkkitehdit julkaisi ensimmäiset suunnitelmat uudesta asuinrakennuksesta. Rakennusliike Laptin ostettua tontin rakennuksen suunnittelijaksi kuitenkin valikoitui arkkitehtitoimisto Inaro Oy. Pääsuunnittelija Antti Lehdon johdolla laadittiin uudet piirrustukset ja rakennuksen ilme muuttui entistä klassisemman tyyliseksi.
Rakennustyöt käynnistettiin loppuvuodesta 2020. Alun perin niiden piti valmistua kesällä 2022, mutta saman vuoden maaliskuussa rakennuksen katolla syttyi tulipalo, joka tuhosi kattorakenteet täysin. Palossa ei tullut henkilövahinkoja, eikä se levinnyt muualle rakennukseen. Rakennus oli lopulta muuttovalmis tammikuussa 2023.
Karl Gottlieb Behm

| Karl Gottlieb Behm |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. joulukuuta 1823 Pietari
Kuollut: 29. kesäkuuta 1857 (33 vuotta) Viipuri
Ammatti:  teologi, opettaja
Puoliso:  Ida Behm
Karl Gottlieb Behm (17. joulukuuta 1823 – 29. kesäkuuta 1857) oli Viipurissa vaikuttanut pietarinsaksalainen teologi. Hänet tunnetaan vuonna 1853 perustamastaan saksankielisestä Behmin koulusta, joka oli aikansa merkittävimpiä suomalaisia oppilaitoksia.
Henkilöhistoria

Pietarissa syntyneen Behmin isä oli Tallinnasta kotoisin ollut baltiansaksalainen Joachim Christian Behm. Hän valmistui teologian kandidaatiksi Tarton yliopistosta ja saapui Viipuriin 1852 perustamaan uutta sisäoppilaitosta samana vuonna suljetun Peter Wilhelm Nokelinin koulun korvaajaksi. Behmin koulu aloitti toimintansa Papulan kaupunginosassa vuotta myöhemmin.
Behm ei ennen äkillistä kuolemaansa ehtinyt johtaa kouluaan kuin neljän vuoden ajan. Hän onnistui kuitenkin luomaan sille maineen arvostettuna oppilaitoksena, jonne hakeuduttiin myös Viipurin ulkopuolelta aina Venäjää ja Baltiaa myöten. Behmin kuoleman jälkeen koulun johtajaksi tuli saksalainen matemaatikko Friedrich Fredrik Seidler, kunnes se lopetti toimintansa vuonna 1881. Karl Gottlieb Behmin puoliso, Hiidenmaan Reigin kirkkoherran tytär Ida Behm, s. Rinne, puolestaan johti Viipurissa toiminutta saksankielistä tyttökoulua vuodesta 1870 lähtien.
Kansallinen tutkimusneuvosto (Yhdysvallat)

Kansallinen tutkimusneuvosto (National Research Council, NRC) on yhdysvaltalainen tiedejärjestö, joka on Yhdysvaltain kolmen kansallisakatemian yhteinen elin. Sen nimissä tehdään suurin osa akatemioiden tutkimuksista. Se perustettiin 1916, kun ensimmäisen maailmansodan aikana tarvittiin lisää tieteellisiä ja teknisiä palveluita.
Käännös suomeksi
Kansallinen sotakoirien hautausmaa

| Kansallinen sotakoirien hautausmaa National War Dog Cemetery |
| --- | --- |
 Sotakoirien muistomerkki
Sijainti:  Guam, Yhdysvallat
Avattu:  20. heinäkuuta 1994
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kansallinen sotakoirien hautausmaa (engl. National War Dog Cemetery) on Yhdysvalloissa Guamin laivastotukikohdassa sijaitseva koirille tarkoitettu hautausmaa. Se on ensimmäinen yhdysvaltalainen nimenomaan sotakoirille tarkoitettu muistomerkki.
Kun Yhdysvallat alkoi vuonna 1944 vapauttaa japanilaisten miehittämää Guamia, amerikkalaissotilaat toivat mukanaan kaksi sotakoirajoukkuetta. Koirien tehtävä oli muun muassa etsiä maamiinoja ja vartioida sotilaita. Operaation yhteydessä kuoli 25 koiraa, jotka on haudattu saarelle ja joiden nimet on kaiverrettu hautausmaalla sijaitsevaan muistomerkkiin. Yksi koirista on tosin haudattu merelle. Alkujaan myös koirien ohjaajat haudattiin Guamille, mutta heidän jäänteensä on sittemmin siirretty Yhdysvaltain mantereelle.
Hautausmaa avattiinselvennä 20. heinäkuuta 1994 Guamin vapautuksen 50-vuotisjuhlan kunniaksi. Muistomerkin on tehnyt kuvanveistäjä Susan Bahary, ja sen sponsoroi amerikkalainen dobermann-yhdistys. Muistomerkissä on valos Kurt-nimisestä sotakoirasta, joka oli ensimmäinen taistelussa kaatunut sotakoira ja yksi hautausmaalle haudatuista.
Kansallinen arkeologinen museo (Ateena)

| Kansallinen arkeologinen museo Εθνικό Αρχαιολογικό Μουσείο |
| --- | --- |


Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Exárcheia, Ateena, Attika, Kreikka
Perustettu:  1829, 1866
Ylläpitäjä:  Kreikan valtio
Johtaja:  María Lagogiánni-Georgakarákou  
Kotisivut:  www.namuseum.gr
Koordinaatit:  37°59′20.7″N, 23°43′56.6″E
 fiKansallinen arkeologinen museo 
    
Kansallinen arkeologinen museo (kreik. Εθνικό Αρχαιολογικό Μουσείο, Ethnikó Archaiologikó Mouseío), joskus Kreikan kansallismuseo, on arkeologinen museo Ateenassa Kreikassa. Se on Kreikan suurin ja merkittävin arkeologinen museo ja maailman suurin antiikin Kreikan aarteita esittelevä museo. Museo sijaitsee Exárcheian kaupunginosassa Ateenan keskustan pohjoisosissa.
Museon aarteisiin kuuluvat muun muassa Akrotírin minolaisaikaiset seinämaalaukset, Mykenestä löydetty niin kutsuttu Agamemnonin kuolinnaamio, monet Kreikan tunnetuimmista marmori- ja pronssiveistoksista, kuten Artemisionin jumalpatsas, sekä Antikytheran kone.
Historia

Kreikan kansallinen museo perustettiin alun perin vuonna 1829. Alkuvaiheessa se toimi Aíginan saarella. Kun pääkaupunki siirrettiin Ateenaan ja kaupungissa alettiin tehdä huomattavia antiikin kohteiden tutkimus- ja kunnostustöitä, myös museo siirrettiin kaupunkiin. Näin syntyi nykyinen Kansallinen arkeologinen museo. Nykyisen museorakennuksen rakentaminen alkoi vuonna 1866 ja se valmistui vuonna 1891.
Rakennus

Museon suurikokoinen rakennus edustaa uusklassista arkkitehtuuria. Rakennuksen ovat suunnitelleet arkkitehdit Ludwig Lange ja Panagiótis Kálkos sekä sen nykyisen julkisivun Ernst Ziller. Rakennusta on laajennettu 1900-luvun aikana useaan otteeseen.
Museorakennus on kaksikerroksinen. Siinä on useita siipiä, joiden välissä on atriumpihoja. Rakennuksessa on yhteensä 65 salia, joista suurin osa on näyttelykäytössä. Museossa on myös mm. luentosaleja, kirjakauppa sekä kahvila.
Koko museon lähiympäristöstä käytetään usein nimitystä Mouseío. Museon lähimmät metroasemat ovat Viktória ja Omónoia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ateenan kansallinen arkeologinen museo Wikimedia Commonsissa
Εθνικό Αρχαιολογικό Μουσείο - National Archaeological Museum (Arkistoitu – Internet Archive). Museon verkkosivut. (kreikaksi) (englanniksi)
Sali 4, Agamemnonin kuolinnaamio.
Sali 15, keskimmäisenä Artemisionin jumala.
Sali 21, Artemisionin ratsastaja.
Sali 28, Antikytheran efebi.
Sali 48, laiva-aiheinen seinämaalaus Akrotírista.
Sali 56, keramiikkakokoelmia.
Kaleta

Poikien kaleta-ryhmä Beninissä.
Kaleta tai Caleta on naamioitumisyhteisö etelä-Beninissä. Kaletan toivat Beniniin entiset orjat Brasiliasta 1800-luvun puolessa välissä.
Festivaalit

Kaleta-festivaali periytyy Brasilian afrikkalaisten orjien naamioduista karnevaalitansseista, joissa karnevaalitapahtumia käytettiin ilmaisuina, joissa ilkutaan valkoisille orjanomistajille ilman rangaistuksen pelkoa.
Vaikutus

Kaleta on vaikuttanut Beninin taiteilijoihin. Esimerkiksi Romuald Hazoumè on kertonut rakentaneensa lapsena naamioita Kaletalle. Vuosia myöhemmin hän ymmärsi naamion merkityksen Beninissä asuville eurooppalaisille, jotka käsittivät sen afrikkalaisen taiteen olennoitumana.
Kuvia

Kaleta -festivaalin voittajaryhmä jouluna 2017.
Naisesiintyjiä festivaalissa.
Esiintyjiä festivaalissa.
Esiintyjiä.
Naamioituneita esiintyjiä.
Yleisöä.
Yleisöä.
Nuorta yleisöä.
Kitaransoittaja ja yleisöä.
Vuoden 2017 festivaalin jyry.
Aiheesta muualla

Les Masques Kaleta You Tube.  14.4.2014. You Tube. Viitattu 6.2.2019.
Kansallinen surupäivä (Yhdysvallat)

Kansallinen surupäivä (engl. National Day of Mourning) on Yhdysvalloissa vuosittainen vietetty protesti Kiitospäivälle, joka ajoittuu samoin sekin, marraskuun neljänteen torstaihin.
Protestipäivän viettäjät kokoontuvat Kiitospäivänä klo 12 Massachusettsin osavaltiossa Plymouthin Coles-kukkulalla, jossa perinne alkoi vuonna 1970, kun Kiitospäiväjuhlan järjestäjät kieltäytyivät hyväksymästä puhujaksi kutsutun Wampanong-heimon edustajan, Frank Jamesin puheen sisältöä.    Kukkulan lähellä sijaitsee Plymouthin kivi, joka liitetään kiinteästi Yhdysvaltain ensimmäisten valkoihoisten siirtolaisten historiaan. Kansallisen surupäivän tarkoitus on muistella Amerikan alkuperäisasukkaiden kohtaloa ja kiinnittää huomiota nykyisin elävien intiaanien olosuhteisiin.
Kathryn Adams

Kathryn Adams
Kathryn Adams (s. Ethalinda Colson; 25. toukokuuta 1893 – 17. helmikuuta 1959) oli yhdysvaltalainen mykkäelokuvissa esiintynyt näyttelijä. Hän syntyi St. Louisissa, Missourissa, ja aloitti elokuvauransa vuonna 1915 työskenneltyään aiemmin lyhyesti musikaaleissa ilman kummempaa menestystä. Adams esiintyi muun muassa elokuvissa The Shooting of Dan McGrew (1915), Divorce and the Daughter (1916), Raffles, the Amateur Cracksman (1917) ja The Man from Downing Street (1922). Hän lopetti elokuvissa esiintymisen vuoden 1925 jälkeen lukuun ottamatta lyhyttä esiintymistä The Squaw Manissa vuonna 1931.
Adams kuoli Hollywoodissa sydäninfarktiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kathryn Adams Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kathryn Adams
Käännös suomeksi