stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eduard Zeller
Teokset

Platonische Studien (1839)
Die Philosophie der Griechen in ihrer geschichtlichen Entwicklung (1844–1852). [vanhentunut linkki]  Tübingenin yliopiston palvelimella, saksaksi ja  Google-kirjana, saksaksi.
De Apostelgeschichte kritisch untersucht (1854)
Entwickelung des Monotheismus bei den Griechen (1862)
Über Bedeutung und Aufgabe der Erkenntnisstheorie (1862)
Vorträge und Abhandlungen (1865–84)
Geschichte der deutschen Philosophie seit Leibniz (1873, ed. 1875)
Staat und Kirche (1873)
Strauss in seinen Leben und Schriften (1874)
Religion und Philosophie bei den Römern (1866, toim. 1871)
Über teleologische und mechanische Naturerklärung (1876)
Philosophische Aufsätze (1887).
Geschichte der christlichen Kirche (1898).
Lähde

Encyclopaedia Britannica, vuoden 1911 painoksen verkkoversio  (Arkistoitu – Internet Archive).
Eino Saarinen

Eino Kalle Saarinen (28. elokuuta 1932 Helsinki – 23. helmikuuta 2014 Helsinki) oli rautatiehallituksen pääjohtaja 1988–1995. Hän oli koulutukseltaan merkonomi ja valtiotieteen maisteri.
Eino Saarinen syntyi liikkeenharjoittaja Kalle Saarisen ja Martta Maria Lintusen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1958 oli merkonomi Soili Irmeli Jaatinen. Ylioppilaaksi Saarinen tuli 1951 ja valmistui diplomimerkonomiksi 1956. Valtiotieteen kandidaatin tutkinnon hän suoritti 1969. Uransa alkuvuosina Saarinen toimi Helsingin moottoripyörä -yhtiön liikkeenhoitajana.Vuosien 1956 ja 1975 välillä hän työskenteli Bernerin ja Teknoksen palveluksessa. Vuonna 1975 hän tuli Pohjolan Liikenteeseen, ensin talousjohtajaksi ja vuodesta 1977 toimitusjohtajaksi. Rautatiehallituksen pääjohtaja hänestä tuli 1988. VR:ssä oli jo ennen hänen pääjohtajakauttaan aloitettu muutosprosessi, jota hän kaudellaan edisti, ja VR:stä muodostettiin osakeyhtiö VR-yhtymä.
Ismo Kallio

| Ismo Kallio |
| --- | --- |
 Ismo Kallio huhtikuussa 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ismo Olavi Kallio
Syntynyt: 16. joulukuuta 1935 Turku
Kuollut: 2. helmikuuta 2019 (83 vuotta) Helsinki
Näyttelijä
Aktiivisena:  1954–2015
Palkinnot
 Ida Aalberg -palkinto 1983 Pro Finlandia -mitali 1999 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Ismo Olavi Kallio (16. joulukuuta 1935 Turku – 2. helmikuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki merkittävän uran teatterissa, muun muassa Suomen Kansallisteatterissa vuosina 1955–2013, ja esiintyi myös useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa.
Kallio muistetaan presidentti Mauno Koivistoa muistuttaneesta ulkonäöstään ja muun muassa tämän kauden presidentti-imitaatioistaan, jotka toivat hänelle lempinimen ”Vara-Manu”. Hän näytteli presidentti Koivistoa myös neljässä komediaelokuvassa 1984–1992.
Ura

Näyttelijänuransa Ismo Kallio aloitti jo 10-vuotiaana Turun lapsiteatterissa 1946. Hän kävi 1954–1957 Suomen teatterikoulun, mistä valmistuttuaan siirtyi neljäksi vuodeksi Turun kaupunginteatteriin. Vuonna 1961 hän aloitti näyttelijänä Helsingin kansanteatterissa, joka yhdistyi Helsingin kaupunginteatteriin neljä vuotta myöhemmin. Kallio jatkoi kaupunginteatterissa aina vuoteen 1979 asti.
Suomen Kansallisteatterissa Kallio näytteli ensimmäisen kerran jo teatterikoululaisena 1955. Hänellä oli kiinnitys tälle kansallisnäyttämölle vuosina 1979–2004. Viimeisen roolinsa Kansallisteatteriin hän teki vuonna 2013 Anton Tšehovin Kirsikkapuistossa lakeija Firsinä.
Kallio kykeni sekä traagisiin että koomisiin rooleihin. Esimerkiksi hänen roolinsa Shakespearen Myrskyn Prosperona keräsi ihailua. Pitkällä näyttelijänurallaan Kallio sai vastanäyttelijöikseen muun muassa Ansa Ikosen, Tea Istan ja Tiina Rinteen.
Teatterityön ohessa Kallio esiintyi useissa elokuvissa, alkaen avustavasta roolista Aarne Tarkaksen filmissä Olemme kaikki syyllisiä (1954). Ensimmäinen suuri elokuvatyö oli komisario Susikosken rooli Yrjö Norran filmissä Kolmas laukaus (1959), joka perustuu Mauri Sariolan poliisiromaaniin. Myöhemmin Kallio näytteli muun muassa Risto Jarvan, Edvin Laineen ja Matti Kassilan ohjaustöissä. Renny Harlinin pitkässä esikoiselokuvassa Jäätävä polte (1986) Kallio esitti vankilan komentajaa Anatoli Zarkovia. Vielä vuonna 2015 hän näytteli kauppiasta Timo Koivusalon lastenelokuvassa Risto Räppääjä ja Sevillan saituri.
Kallio näytteli myös monissa televisionäytelmissä ja -sarjoissa, esimerkiksi Teatterituokion useissa tuotannoissa vuodesta 1963 lähtien, Vasikantanssissa (2003–2004) sekä Salatuissa elämissä, jossa hän esitti Erik Ekholmia 2000–2001 kaikkiaan 42 jaksossa. Ääninäyttelijänä hän toimi muun muassa Kung Fu Panda -sarjan kolmessa animaatioelokuvassa 2008–2016 mestari Shifuna.
1960-luvun alussa Kallio levytti toistakymmentä huumoripitoista kappaletta, joista mainittakoon ”Arabi Ahab”, ”Seiska”, ”Kesälesken blues” ja ”Jäkäti jäk”. Vuonna 2011 ilmestyi EP-levy Hiihtäjän hyräily, jossa hän esittää neljä Kaj Chydeniuksen säveltämää kappaletta. Levyn nimikkokappale "Hiihtäjän hyräily" on Eino Leinon  runo. Lisäksi Kallio vieraili Chydeniuksen julkaisuilla Tule aurinko kaunis ja Kaj Chydeniuksen sävellyksiä vuosilta 1969–1999.
Kallio esiintyi myös The Jade -yhtyeen musiikkivideolla ”It’s a Sin” vuonna 2009 ja Nightwish-yhtyeen musiikkivideolla ”Èlan” vuonna 2015.
Yksityiselämä

Ismo Kalliolla oli vaimonsa Leenan kanssa kaksi lasta. Ihmisenä häntä leimasi tunnollisuus sekä työssään että yksityishenkilönä. Hän perehtyi roolihenkilöihinsä huolellisesti.
Vuonna 1988 Kallio toimi presidentin valitsijamiehenä. Hänelle myönnettiin Ida Aalberg -palkinto 1983 ja Pro Finlandia -mitali 1999. Uransa alkupuolella Kallio voitti Elokuva-Aitan suosikkiäänestyksen vuosina 1963–1964.
Kallio jäi eläkkeelle Kansallisteatterista vuoden 2004 alussa, ja seuraavana vuonna ilmestyi hänen muistelmateoksensa Kaikkea alaan kuuluvaa, jonka toimitti Solja Kievari. Kallio jatkoi kuitenkin näyttelijäntyötään eläkkeelle jäätyäänkin. Hän kuoli 83-vuotiaana pitkän sairastamisen jälkeen. Hänet on haudattu Turun hautausmaalle. Myös Kallion isoisä Hemmo Kallio (1863–1940) oli näyttelijä.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1954 | Olemme kaikki syyllisiä | koulutoveri |
| 1957 | Musta rakkaus | mies tansseissa |
| 1957 | Nummisuutarit | 1. häävieras |
| 1959 | Kolmas laukaus | Keskusrikospoliisin komisario Susikoski |
| 1960 | Kankkulan kaivolla | Lauri |
| 1960 | Iloinen Linnanmäki | Pimuxin mainospäällikkö Airo |
| 1961 | Autotie länteen | amerikkalainen lehtimies |
| 1962 | ”Ei se mitään!” sanoi Eemeli | seppä Ilmari Ilonen |
| 1962 | Hän varasti elämän | etsivä Kallio |
| 1962 | Tie pimeään | Reino Alonen |
| 1962 | Yö vai päivä | Mr. Lang |
| 1963 | Turkasen tenava! | lääkäri Veikko Laakso |
| 1964 | Juokse kuin varas | pankinjohtajan hovimestari |
| 1966 | Johan nyt on markkinat! | toinen konstaapeli |
| 1969 | Kustaa Vaasa | Göran Persson |
| 1969 | Punatukka | Olli |
| 1970 | Akseli ja Elina | Lauri Kivioja |
| 1973 | Pohjantähti | Lauri Kivioja |
| 1976 | Luottamus | mies Castrénin kutsuilla |
| 1978 | Runoilija ja muusa | maalaiskirjailija |
| 1984 | Niskavuori | Matti Niskavuori |
| 1984 | Uuno Turhapuro armeijan leivissä | presidentti |
| 1985 | Jäätävä polte | Anatoli Zarkov |
| 1986 | Akallinen mies | Liukkonen |
| 1990 | Kiljusen herrasväen uudet seikkailut | tasavallan presidentti |
| 1992 | Uuno Turhapuro – Suomen tasavallan herra presidentti | Manu, ex-presidentti |
| 1992 | Vääpeli Körmy ja etelän hetelmät | presidentti |
| 1996 | Isältä pojalle | Raimo Yliniemi |
| 1997 | Peilikirkas päivä | Joonatan |
| 1998 | Johtaja Uuno Turhapuro – pisnismies | presidentinlinnan vahtimestari |
| 2004 | Pelikaanimies | vahtimestari |
2005: Pappa
| 2008 | Blackout | Ismo Valinto |
| 2008 | Sauna | kylänvanhin |
| 2008 | Stondis | Jorma |
| 2010 | Paha perhe | Jaan |
| 2011 | Vares – Huhtikuun tytöt | Gunnar Anttila |
| 2013 | Tumman veden päällä | Pappa |
| 2015 | Risto Räppääjä ja Sevillan saituri | kauppias |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1989–1990 | Rivitaloelämää | Ilpo |
| 1991 | Pakanamaan kartta | presidentti |
| 1993–1994 | Puhtaat valkeat lakanat | Reino Paavola |
| 2000 | Tuntematon kaupunki |  |
| 2000–2001 | Salatut elämät | Erik Ekholm |
| 2002–2005 | Tie Eedeniin | Eino Eerola |
| 2003–2004 | Vasikantanssi | Veikko-eno |
| 2009 | Ihmebantu | useita rooleja |
| 2015 | Roba | Rytsölä |
Diskografia > Singlet ja EP:t

Arabi Ahab/Vilma (1962)
Alpo ja Liisi/Kesälesken blues (1963)
Jäkäti jäk/Mimmi lukee dekkaria sängyssään (1963)
Kivikova kohtalo/Reikäraudasta reiän saa (1963)
Nainen – mies (1964)
Urdjan ukko/Seiska (1965)
Hiihtäjän hyräily (EP, 2010)
Diskografia > Vierailut

Ylen oma tallenne (ääninauha, 1962), satunäytelmä Kultasuu
Yö Vai Päivä – Day Or Night (1962), taustalaulu kappaleessa Puumala Calypso (Kesäisen Suomen Ylistys)
Pieni ankanpoikainen (1962), taustalaulu kappaleessa Pieni ankanpoikainen
Alpo ja Liisi (vinyyli-EP, 1963), laulu kappaleessa Alpo ja Liisi
Meksikon pikajuna (EP, 2012), laulu levyn ensimmäisellä raidalla
Nightwish: ”Élan” (musiikkivideo, 2015), näyttelee ”Élan”-kappaleen musiikkivideossa
Diskografia > Mukana kokoelmilla

Superhittiparaatti 1963 (1963)
Suomalaista huumoria (1968)
Suomalaista huumoria - valikoima suomal. humoristisia levytyksiä vuosilta 1938–1968 (1973)
Superhittiparaatti 1962–1963 (1987)
Iskelmäkaruselli - hittikokoelma 1950-luku & 1960-luku (1989)
Suuret suomalaiset hupilaulut (1995)
Kultainen 60-luku 2 – 20 listahittiä vuosilta 1962–1963 (1995)
Musiikkia näytelmästä Kolmen pennin ooppera (1997)
Huumorimiehiä – 20 suosikkia (1998)
Muistojen 60-luku (1999)
Toiveiskelmiä 3 – 20 suosikkia (1999)
Kaj Chydenius: Kaj Chydeniuksen sävellyksiä vuosilta 1969–1999 (1999)
Tule aurinko kaunis (2011)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ismo Kallio Elonetissä.
Ismo Kallio Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ismo Kallion muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kirsti Ortola ja Ismo Kallio näytelmässä Pitkä päivämatka yöhön vuonna 1965.
Hameln

| Hameln |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Hameln
 Koordinaatit: 52°6′N, 9°22′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Ala-Saksi
Piirikunta:  Hameln-Pyrmont
Hallinto:  
 – Pormestari:  Susanne Lippmann
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  102,30 km²
Korkeus:  68 m m
Väkiluku:  56 281 (31,12,2012)
 – Väestötiheys:  574 as./km²
 
 www.hameln.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stiftsherrenhaus Hamelnissa.
Hameln on keskisuuri kaupunki Ala-Saksin osavaltiossa, luoteisessa Saksassa. Se sijaitsee lounaiseen Hannoverista ja toimii Hameln-Pyrmontin piirikunnan pääkaupunkina. Noin 59 000 asukkaan kaupunki tunnetaan ennen kaikkea sinne 1200-luvulla sijoittuvasta saksalaisesta kansansadusta Hamelnin pillipiipari.
Historia

Varhaisin maininta Hamelnista kaupunkina on peräisin vuoden 1200 tienoilta. Vuodesta 1426 vuoteen 1572 kaupunki oli Hansaliiton jäsen. Uskonpuhdistus saapui kaupunkiin vuonna 1540. Kolmikymmenvuotisessa sodassa kaupungin lähistöllä käytiin taisteluita. Vuonna 1664 alkoi Hamelnin vaurauden kausi, kun siitä muodostui Braunschweig-Calenbergin herttuakunnan linnoitettu rajakaupunki. Vuonna 1867 kaupungista tuli osa Preussia.
Toisen maailmansodan jälkeen Hamelnissa sijaitsi brittiläisten miehitysjoukkojen hallinnoima vankila. Vankilassa hirtettiin yli 200 ihmistä, muun muassa Irma Grese ja Josef Kramer.
Ystävyyskaupungit

Kalwaria Zebrzydowska
Quedlinburg
Saint-Maur-des-Fossés
Torquay
Ruma Suomi

| Ruma Suomi |
| --- | --- |
Tyyli:  Asiaohjelma
Kestoaika:  Noin 30 min.
Luoja(t):  Aito Media
Pääosissa:  Eero Hietala
Alkuperämaa:   Suomi
Verkko:  Yle TV1
Esitetty:  8. kesäkuuta 2009 – 29. heinäkuuta 2009
Jaksoja:  8
Aiheesta muualla
IMDb
Ruma Suomi oli Eero Hietalan toimittama kahdeksanosainen dokumenttisarja, joka pyrki selvittämään, miksi Suomen vanhat talot on purettu ja niiden tilalle on rakennettu halpoja elementtirakennuksia. Ruma Suomi tarkasteli kriittisesti Suomen arkkitehtuuria. Ohjelmaa esitettiin kesällä 2009 Yle TV1 -kanavalla ja sen tuotti Aito Media. Ohjelma uusittiin kesä-heinäkuussa 2011.
Jaksot

| Nro | Jakson nimi | Ensiesitys |
| --- | --- | --- |
| 1 | Viipuri on kauniimpi kuin Turku | 8. kesäkuuta 2009 |
| 2 | Kuopion torin kohtalo | 15. kesäkuuta 2009 |
| 3 | Helsingin rumat utopiat | 22. kesäkuuta 2009 |
| 4 | Seinäjoella raha puhuu | 29. kesäkuuta 2009 |
| 5 | Kirkonkylät on pilattu | 6. heinäkuuta 2009 |
| 6 | Ruotsinkieliset kaupungit on kauniimpia | 13. heinäkuuta 2009 |
| 7 | Uudet tehtaat ovat rumia | 20. heinäkuuta 2009 |
| 8 | Joulupukin maa | 27. heinäkuuta 2009 |
Aiheesta muualla

Ohjelmasarja Ruma Suomi Yle Areenassa 8 jaksoa.
YLE TV1: Ruma Suomi -sarjan ohjelmakortti (Internet Archive)
Savon Sanomat: "Ruma Suomi kävi Kuopiossa" (Internet Archive)
Fungus Amongus

| Fungus Amongus Incubus |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : syyskuu 1995 4th Street Recordingissa, Santa Monicassa, Kaliforniassa
 Julkaistu: 1. marraskuuta 1995 / 7. marraskuuta 2000
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Jim Wirt
 Tyylilaji: funk metal
 Kesto: 38.13
 Levy-yhtiö: Stopuglynailfungus Music on Chillum / Sony
Incubusin muut julkaisut
|   | Fungus Amongus 1995 | Enjoy Incubus 1997 |
Fungus Amongus on amerikkalaisen rock-yhtyeen Incubusin ensimmäinen studioalbumi, joka julkaistiin 1. marraskuuta 1995.
Kappaleet

You Will Be a Hot Dancer – 3.47
Shaft – 3.14
Trouble in 421 – 4.41
Take Me to Your Leader – 4.27
Medium – 3.12
Speak Free – 4.55
The Answer – 3.02
Psychopsilocybin – 4.19
Sink Beneath the Line – 3.15
Hilikus – 3.15
Kokoonpano

Brandon Boyd – laulu, lyömäsoittimet
Mike Einziger – kitara
Dirk Lance – basso
Jose Pasillas – rummut
Incubus
| --- | --- |
Studioalbumit:   Fungus Amongus  S.C.I.E.N.C.E.  Make Yourself  Morning View  A Crow Left of the Murder...  Light Grenades  If Not Now, When?  8 
EP:t:   Enjoy Incubus  When Incubus Attacks Volume 1  Friends and Lovers 
Livealbumit:   Live at Lollapalooza 2003  Live in Japan 2004  Live in Sweden 2004  Live in Malaysia 2004 
DVD:t:   When Incubus Attacks Volume 2  Morning View Sessions  Alive at Red Rocks  Look Alive 
Singlet:   ”Pardon Me”  ”Stellar”  ”Drive”  ”Wish You Were Here”  ”Warning”  ”Nice to Know You”  ”Circles”  ”Are You In?”  ”Megalomaniac”  ”Talk Shows on Mute”  ”Make a Move”  ”Anna Molly”  ”Dig”  ”Oil and Water”
José de Jesús Nuñez Viloria

José de Jesús Nuñez Viloria (2. tammikuuta 1938 Betijoque – 3. heinäkuuta 2024 Ciudad Bolívar) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 12. elokuuta 1962 ja nimitettiin Ciudad Bolívarin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Cenaen titulaaripiispaksi 8. tammikuuta 1982. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi José Léon Rojas Chaparro, jota avustivat Crisanto Darío Mata Cova ja Miguel Antonio Salas Salas.
13. tammikuuta 1987 Nuñez Viloria sai nimityksen Ciudad Guayanan piispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 21. heinäkuuta 1990.
Hancock

Hancock voi tarkoittaa:
Hancock, vuoden 2008 elokuvaa
Hancock's Half Hour, brittiläinen komediasarja 1954-1961.
USS Hancock (CV-19), Yhdysvaltain laivaston lentotukialus
Hancock-museo, luonnontieteellinen museo Newcastle upon Tynessä, Englannissa
Hancock, Iowa
Hancock, Maine
Hancock, Maryland
Hancock, Massachusetts
Hancock, Michigan
Hancock, Minnesota
Hancock, New Hampshire
Hancock, New York
Hancock, Vermont
Hancock, Wisconsin
Hancock Wisconsin
Hancock Township, Michigan
Hancock Township, Minnesota
Hancockin piirikunta (engl. Hancock County), useita piirikuntia Yhdysvalloissa
Gunborg Hancock (1912–2024), pitkäikäinen suomenruotsalainen
Herbie Hancock (s. 1940), yhdysvaltalainen jazzpianisti
John Hancock (1737–1793), yhdysvaltalainen poliitikko
John Lee Hancock (s. 1956), yhdysvaltalainen käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja
Matt Hancock (s. 1978), brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko
Quinn Hancock (s. 1977), kanadalainen jääkiekkoilija
Tony Hancock (1924–1968), brittiläinen radio- ja televisiokoomikko
Vincent Hancock (s. 1989), yhdysvaltalainen skeet-ampuja ja olympiavoittaja
Winfield Scott Hancock (1824–1886), yhdysvaltalainen kenraali ja presidenttiehdokas.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hancock”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Yrjö Nykänen (pormestari)

Yrjö Albin Nykänen (31. toukokuuta 1902 Viipuri – 11. kesäkuuta 1974 Nokia) oli juristi, joka toimi Nokian kauppalanjohtajana ja sai pormestarin arvonimen.
Henkilöhistoria

Yrjö Nykäsen vanhemmat olivat veturinkuljettaja Albin Nykänen ja Amanda Karoliina Salonen ja puoliso vuodesta 1929 Irja Orasmaa. Nykänen tuli ylioppilaaksi 1921 ja suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1926, varatuomarin arvon hän sai 1929. Hän oli Koiviston kauppalanjohtaja 1930–1933, Viipurin kaupunginsihteeri 1933–1940 ja Nokian kauppalanjohtaja 1940–1965. Pormestarin arvonimen hän sai vuonna 1957.
Julkaisuja

Kuusankosken kuntamuoto, 1953, Reino Kuuskoski, Sigfrid Törnqvist, Yrjö Nykänen
Nokian kauppala 20-vuotias: katsaus Nokian kauppalan vaiheisiin vv. 1937–1956, 1957
Selvitys Porin maalaiskunnan Porin kaupunkiin liittämiseksi, 1965
Harjavallan kuntamuoto, 1965
Selvitys Tottijärven ja Suoniemen kuntien liittämisestä Nokian kauppalaan, 1965
Alcides Lanza

Alcides Emigdio Lanza (2. kesäkuuta 1929 Rosario – 17. heinäkuuta 2024) oli argentiinalaissyntyinen säveltäjä, kapellimestari, pianisti ja pedagogi. Hän sai Kanadan kansalaisuuden vuonna 1976. Hänen opettajiensa joukossa olivat Alberto Ginastera, Olivier Messiaen, Aaron Copland, Bruno Maderna ja Yvonne Loriod. Lanza työskenteli vuosina 1959–65 Teatro Colónissa ja oleskeli vuosina 1965–1971 Yhdysvalloissa Guggenheim-stipendin turvin. Vuonna 1971 Lanza asettui Montrealiin, jossa hän opetti sävellystä McGill-yliopistossa. Vuonna 1974 hänestä tuli yliopiston elektronisen musiikin studion johtaja.
Lanza johti SMCQ Ensemblea. Hän hyödynsi tuotannossaan perinteisiä soittimia, elektroniikkaa ja valoja. Hänen sävellyksiinsä lukeutuvat Eidesis II, Plectros IV ja Penetrations VII. Monet hänen teoksistaan ovat Boosey & Hawkesin katalogissa, mutta säveltäjä omisti myös kustantamon (Shelan Editions). Hän levytti Henry Cowellin pianomusiikkia. Hän meni naimisiin näyttelijä-laulaja Meg Sheppardin kanssa.
Lanza

Lanza on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alcides Lanza (1929–2024), argentiinalais-kanadalainen säveltäjä, kapellimestari, pianisti ja pedagogi
Andrea Cordero Lanza di Montezemolo (1925–2017), italialainen kardinaali
Antonio Lanza (s. 1950), italialainen katolinen arkkipiispa
Damián Lanza (s. 1982), ecuadorilainen jalkapallomaalivahti
Giovanni Lanza (1810–1882), Italian pääministeri 1869–1873
José de Lanza Neto (s. 1952), brasilialainen katolinen piispa
Mario Lanza (1921–1959), yhdysvaltalainen oopperalaulaja ja elokuvanäyttelijä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Herzlake

| Herzlake |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Herzlake
 Koordinaatit: 52°42′N, 07°35′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Ala-Saksi
Piirikunta:  Emsland
Hallinto:  
 – Pormestari:  Heinz Prins
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  49,77 km²
Korkeus:  25 m m
Väkiluku:  4 136 (31,12,2006)
 – Väestötiheys:  83 as./km²
 
 www.herzlake.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Herzlake on kunta Emslandin piirikunnassa, Ala-Saksin osavaltiossa, Saksassa. Asukkaita Herzlakessa oli 31. joulukuuta 2006 4 136 ja väestötiheys on 83 as/km². Kunnan pinta-ala on 49,77 neliökilometriä. Herzlaken pormestari on Heinz Prins.
Bundesstraße 213 -tie (E 233) yhdistää kunnan koillisessa Löningeniin ja lounaassa Haselünneen.
Vuonna 2006 pidetyissä kunnallisvaaleissa Saksan kristillisdemokraattinen unioni (CDU) sai yhdeksän paikkaa 15:stä Herzlaken kunnanvaltuustossa. Wählergruppe sai viisi paikkaa ja SPD yhden paikan. Seuraavat kunnallisvaalit pidetään vuonna 2011.
Kunnassa sijaitsee kaksi peruskoulua, yksi yläkoulu (Haupt- und Realschule) ja yksi päiväkoti.
Kunnan osat

Herzlaken kunta muodostuu seuraavista osista (saks. Ortsteil)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Herzlake Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (saksaksi) (hollanniksi)
Kunnan osat.
Eteläiset Sandwichsaaret

| Eteläiset Sandwichsaaret |
| --- | --- |
 Eteläisten Sandwichsaarten sijainti.
Maantiede
Sijainti:  57°45′S, 26°30′W
Merialue:  Atlantin valtameri
Pinta-ala:  310 km² km²
Valtio
Valtio:   Yhdistynyt kuningaskunta
Territorio:  Etelä-Georgia ja Eteläiset Sandwichsaaret
Väestö
Väkiluku:  Ei vakituista asutusta
Eteläiset Sandwichsaaret ovat Yhdistyneen kuningaskunnan Etelä-Georgian ja Eteläisten Sandwichsaarien merentakaiseen alueeseen kuuluva saariryhmä Atlantin valtameren eteläosassa. Saaristoon kuuluu 11 pientä tuliperäistä saarta.
Maantiede

Eteläiset Sandwichsaaret sijaitsevat Atlantin valtameren eteläosassa Weddelinmeren pohjoispuolella. Matkaa Etelä-Georgian saarelle luoteessa on noin 760 kilometriä. Saaristoon kuuluu 11 tuliperäistä saarta. Saarien pinta-ala yhteensä on 310 km² ja saariketjulla on pituutta 305 kilometriä. Kymmen saaren ketju kulkee kaarevasti pohjoisesta etelään. Leskovin saari sijaitsee muista saarista 55 5kilometriä lounaaseen. Suurin osa saarista on lumen ja jään peittämiä. Neljä pienintä saarta ovat jäästä vapaita. Saaret ovat pieniä ja niiden läpimitta vaihtelee 2–12 kilometrin välillä.
Saaret ovat muodostuneet seitsemän merenalaisen tulivuoren huipuista. Merenpohjasta laskettuna ne kohoavat 2,5–3,5 kilometrin korkeuteen. Korkein kohta merenpinnasta on 1 270 metriä. Useilla saarilla on tulivuoren huipun romahduksesta syntyneitä kalderoja. Thulen ja Cookin saarien välissä on myös 5 kilometriä leveä merenalainen kaldera. Saaret ovat noin 3 miljoonaa vuotta vanhoja, eli geologisessa mielessä suhteellisen nuoria. Saarilla havaitaan ajoittain edelleen purkauksia. Montagun ja Saundersin saarilla on pieniä laavajärviä.
Luonto

Saarten kasvillisuus on köyhää ja kasvillisuutta ei ole yleensä edes lumesta vapailla paikoilla. Poikkeuksen muodostavat lämpimän ja kostean elinympäristön fumarolit. Pieneen määrään paikallisia lajeja lukeutuvat eri jäkälät, sammalet, levät ja vain harvaan kasvava antarktiksenlauha. Pieneen määrään maaeläimiä lukeutuvat niveljalkaiset, sukkulamadot, karhukaiset ja rataseläimet.
Saarilla pesiviä pingviinilajeja ovat jääpingviini, valkokulmapingviini, myssypingviini, kultatöyhtöpingviini ja kuningaspingviini. Myssypingviini on lajeista yleisin ja kuningaspingviini suhteellisenharvinainen. Muita saarilla pesiviä lintulajeja ovat etelämantereenkihu, kapinmyrskyliitäjä, etelänselkälokki, etelänkeiju, merimetsot ja eteläntiira. Saarilla lisääntyviä hylkeitä ovat kergueleninmerikarhu ja etelänmerinorsu. Saarilla tavataan myös pieniä määriä weddelinhylkeitä, krillihylkeitä ja merileopardeja. Läheisen merialueen yleisimpiä valaita ovat ryhävalas, lahtivalas, etelänmustavalas ja etelänpullokuonovalas.
Historia

Brittiläinen James Cook löysi Eteläisten Sandwichsaarien kahdeksan eteläisintä saarta vuonna 1775 ja venäläinen Fabian von Bellingshausen löysi kolme pohjoisinta saarta vuonna 1819. Aina 1900-luvun puoliväliin saakka alueella liikkui vain joitakin hylkeen- ja valaanpyytäjiä. Britit tekivät tieteellisiä tutkimusretkikuntia vuosina 1930, 1964 ja 1997. Thulen saarelle rakennettiin joitakin pieniä majoja vuosina 1955 ja 1976. Hallinnollisesti saaret kuuluivat Falklandsaariin vuoteen 1985 saakka, jolloin muodostettiin Etelä-Georgian ja Eteläisten Sandwichsaarien merentakainen alue.
Koska Eteläiset Sandwichsaaret ovat 60°:n leveysasteen ulkopuolella, saaret eivät kuulu Antarktiksen sopimuksen piiriin. Vaatimuksia alueen suhteen on esittänyt myös Argentiina. Argentiina miehitti osan saarista vuonna 1976, mutta britit valtasivat ne takaisin Falklandin sodan yhteydessä kesäkuussa 1982. Argentiina ei ole kuitenkaan virallisesti luopunut vaatimuksistaan.
Saarten kartta.