stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Francis Smerecki
Ura valmentajana

Lopetettuaan pelaajauransa 35-vuotiaana Limoges'ssa Smerecki jatkoi jalkapallon parissa valmentajana. Hän toimi kauden 1984–1985 Limoges'n valmentajana ja siirtyi tämän jälkeen USL Dunkerquen peräsimeen. Hän valmensi seuraa viisi vuotta Division 2:ssa. Hän sai potkut lokakuussa 1990.
Kesällä 1991 Smerecki siirtyi US Valenciennes-Anzin'n päävalmentajaksi ja luotsasi seuran heti debyyttikaudellaan Division 2:n mestarina pääsarjaan. Vauhti korkeimmalla sarjatasolla oli kuitenkin Smereckin joukkueelle liikaa ja hän sai lähteä seurasta kesken kauden 1992–1993.
Heinäkuussa 1993 Smerecki jatkoi uraansa En Avant Guingampin peräsimessä. Smereckin johdolla Guingamp nousi liigaan kauden 1994–1995 päätteeksi ja teki hyvää tulosta myös cupeissa. Coupe de la Liguen välieräpaikkaa 1996 seurasi Coupe de Francen finaalipaikka 1997. Historiallinen mestaruus jäi kuitenkin Smereckille haaveeksi OGC Nicen voitettua finaalin rangaistuspotkukilpailun jälkeen. Smerecki jätti Guingampin helmikuussa 1999 ja siirtyi Le Havren valmentajaksi. Seura putosi seuraavan kauden päätteeksi pääsarjasta ja Smerecki jätti joukkueen.
Ura ei kuitenkaan katkennut vaan kesällä 2000 Smereckistä tuli AS Nancyn päävalmentaja. Hänen johdollaan seura sijoittui viidenneksi ja yhdeksänneksi Division 2:ssa. Kahden Nancy-kauden jälkeen Smerecki palasi vanhaan seuraansa Stade Lavallois'hin, jossa vietti yhden kauden.
Syyskuussa 2004 Smerecki siirtyi Ranskan jalkalloliiton FFF:n palvelukseen.  Smerecki vastasi ensin U20-maajoukkueen valmennuksesta johdattaen nuoret Tournoi de Toulon'n voittajaksi 2006. Smereckin johdolla Ranskan eri ikäluokkamaajoukkueet ovat menestyneet hyvin 2000-luvulla. Alle 17-vuotiaat voittivat EM-hopeaa 2008 ja alle 19-vuotiaat Euroopan mestaruuden 2010. Smereckin viimeiseksi saavutukseksi Ranskan nuorten valmentajana jäi Tournoi de Touloun'n voitto vuonna 2015.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Division 2: 1992
Hopeaa: 1995
Coupe de France
Hopeaa: 1997
Tournoi de Toulon: 2006, 2015
U19 Euroopan mestaruus: 2010
U17 EM-hopeaa: 2008
Focus (vuoden 2015 elokuva)

| Focus |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Glenn Ficarra   John Requa
Käsikirjoittaja:  Glenn Ficarra   John Requa
Tuottaja:  Denise Di Novi
Säveltäjä:  Nick Urata
Kuvaaja:  Xavier Grobet
Leikkaaja:  Jan Kovac
Pääosat:  Will Smith   Margot Robbie
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  RatPac-Dune Entertainment   Di Novi Pictures   Kramer & Sigman Films   Overbrook Entertainment
Levittäjä:  Warner Bros. InterCom Netflix
Ensi-ilta:   2015-2-2727. helmikuuta 2015 (Yhdysvallat)  2015-3-1313. maaliskuuta 2015 (Suomi)  
Kesto:  104 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  50 100 000 dollaria
Tuotto:  159 100 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Focus on yhdysvaltalainen romanttinen rikos-draamakomedia, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Glen Ficarra ja John Requa. Elokuvassa näyttelevät Will Smith, Margot Robbie ja Rodrigo Santoro. Elokuva julkaistiin 27. helmikuuta 2015 ja sai erilaisia arvioita elokuvakriitikoilta, mutta oli tästä huolimatta taloudellinen menestys, saaden tuloja 159 miljoonan dollarin edestä 50 miljoonan dollarin budjetillaan.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Will Smith  | … |  Nicky Spurgeon   |
|  Margot Robbie  | … |  Jess Barrett   |
|  Rodrigo Santoro  | … |  Garriga   |
|  Gerald McRaney  | … |  Bucky Spurgeon / Owens   |
|  B. D. Wong  | … |  Liyuan Tse   |
|  Robert Taylor  | … |  McEwen   |
|  Dominic Fumusa  | … |  Jared   |
|  Brennan Brown  | … |  Horst   |
|  Griff Furst  | … |  Gareth   |
|  Adrian Martinez  | … |  Farhad   |
|  Alfred Tumbley  | … |  Dogs   |
|  Billy Slaughter  | … |  Passing Thief   |
|  Juan Minujin  | … |  Barman   |
|  Stephanie Honoré  | … |  Janice   |
Soundtrack

Elokuvan alkuperäisen soundtrackin julkaisi WaterTower Music 24. helmikuuta 2015.
I’m a Manchild – Uptown Funk Empire (Bruno Hovart)
Sofa Rockers (Richard Dorfmeister Remix) – Sofa Surfers
Please! – Edward Sharpe and the Magnetic Zeros
Wind It Up – Stooges Brass Band
You Don’t Have to Worry – Doris & Kelley
Meet Me in the City – Junior Kimbrough
Gimme Danger – Iggy & the Stooges
Chorra – Los Mareados
La Espada de Cadorna – Mauro Alberelli, Fernando Diego, Barreyro, Maria Carla Flores, Fermin Echeveste, Manuel Gonzalez Aguilar, Mateo Gonzalez Aguilar and Carlos Maximiliano Russo
Gerli Hood – Ivan Diaz Mathe, Jorge Estenbenet, Sebastian Martinez, Francisco Olivero, Daniel Michel, Juan Manuel Meyer and Gala Iglesias Brickles featuring Camilo Costaldi Lira and Alberto Manuel Rodriguez
Corazon de Piedra (Te Amo) – Alenjandro Medina
White Bird – It’s a Beautiful Day
Love Makes the World Go Round – Barbara Lewis
Focus (Love Theme) – Nick Urata
The Windmills of Your Mind – Ray Conniff and The Singers
Vastaanotto

Pertti Avola kirjoitti Tv-maailma-lehdessä vuonna 2024, ettei tämä yritys elvyttää 1960-luvulta alkanutta huijarikomediaperinnettä ole aivan onneton, vaan pääparin näyttelijäsuoritusten ansiosta helposti katsottavaa kertakäyttöviihdettä. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä.
Fossiilinen vesi

Fossiilisella vedellä keinokasteltuja viljelmiä aavikolla Libyassa
Fossiilinen vesi on vettä, joka on säilynyt pohjavesimuodostumassa eli akviferissa useita tuhansia vuosia. Ympäröivän alueen ilmasto on monissa tapauksissa muuttunut sen jälkeen kun vesi suotautui akviferiin, eikä akviferiin välttämättä tule ollenkaan uutta vettä. Siten monet fossiilisen veden esiintymät ovat uusiutumattomia luonnonvaroja.
Merkittäviä esiintymiä

Suurin tunnettu fossiilisen veden esiintymä on Nuubian hiekkakivialueen akviferijärjestelmä eli NSAS (Nubian Sandstone Aquifer System), joka levittäytyy noin 2,2 miljoonan neliökilometrin alueelle Pohjois-Afrikan Egyptissä, Libyassa, Sudanissa ja Tšadissa. Akvifereissa on arvioitu olevan noin 373 000 kuutiokilometriä käyttökelpoista makeaa vettä. Alueen pohjavesien ei ole havaittu merkittävästi uusiutuvan.
Australiassa sijaitseva Iso arteesinen allas on suuri fossiilista vettä varastoiva arteesinen akviferi. Noin 1,7 miljoonan neliökilometrin alueelle itäisessä Australiassa levittäytyvä akviferi on Australian suurin ja tärkein pohjavesivaranto.
Luoteisen Saharan akviferijärjestelmä eli NWSAS (North Western Sahara Aquifer System) kattaa yli miljoona neliökilometriä Pohjois-Afrikan Algeriassa, Libyassa ja Tunisiassa.
Yhdysvaltain tärkeimmän pohjavesimuodostuman Ogallalan akviferin vesivarantoja on myös luonnehdittu fossiiliseksi vedeksi.
Huomioita

↑  Suomenkielisen lähteen mukaan fossiilinen vesi on pohjavettä, englanninkieliset lähteet saattavat erotella muitakin fossiilisen veden tyyppejä.
Gallian sota (kirja)

| Gallian sota> Commentarii de bello Gallico |
| --- | --- |
 Teoksen kansikuva 1800-luvulta.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Julius Caesar, Aulus Hirtius
Kieli:  latina
Genre:  historia
Julkaistu:  1. vuosisata eaa.
Suomennos
Suomentaja:  Gunnar Rancken
Kustantaja:  Karisto
Julkaistu:  1927 (4. painos 2000)
ISBN:  951-23-2445-8
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Gallian sota (lat. Commentarii de bello Gallico) kuvaa Julius Caesarin sotaretkeä Galliassa vuosina 58–50 eaa. Latinankielinen teos käsittää kaikkiaan kahdeksan kirjaa, joista Caesar on kirjoittanut seitsemän ensimmäistä ja hänen legaattinsa Aulus Hirtius kahdeksannen.
Caesar kirjoitti seitsemän ensimmäistä kirjaa, joista kukin kuvaa aina yhden sotavuoden tapahtumat vuosilta 58–52 eaa., muistiinpanojensa perusteella talvella 51 eaa. ja julkaisi aikaisintaan seuraavan vuoden keväällä. Ensimmäinen kirja kuvaa Caesarin vuoden 58 eaa. taisteluja helveettejä ja Ariovistuksen johtamia germaaneja vastaan. Toinen kirja puolestaan käsittelee roomalaisten kamppailuja belgejä vastaan vuonna 57 eaa. Kolmannen kirjan aiheena ovat seuraavan vuoden sotatoimet alppiheimoja, Gallian rannikkoheimoja ja Akvitanian asukkaita vastaan. Neljäs kirja kertoo Caesarin vuoden 55 eaa. taisteluista germaaneja vastaan, ensimmäisestä Reinin ylityksestä ja ensimmäisestä retkestä Britanniaan. Viidennen kirjan aiheena ovat toinen sotaretki Britanniaan ja kapinaan nousseiden belgien kukistaminen Gallian puolella vuonna 54 eaa. Seitsemännen kirjan päätapahtumina ovat Vercingetorixin johtama kapina ja sen kukistaminen, joka huipentui Alesian taisteluun 52 eaa. Aulus Hirtiuksen kirjoittama kahdeksas kirja kertoo kahden viimeisen sotavuoden tapahtumista vuosina 51–50 eaa.
Kirjallisuutta > Suomennokset

Caesar, Caius Julius: Gallian sota.  (Kariston klassillinen kirjasto)  Suomentanut Gunnar Rancken. Karisto, 1927 (4. painos 2000).
Caesar, Caius Julius: Gallian sota.  (Antiikin klassikot)  Suomentanut Hannes Korpi-Anttila. WSOY, 1961.
Galliano

| Galliano |
| --- | --- |

Tyyppi:  likööri
Alkuperä:   Italia
Valmistus aloitettu:  1896
Infobox OKNimi-testi OK: 
Galliano on italialainen vaniljan makuinen yrttilikööri, jonka on kehittänyt livornolainen brandynvalmistaja Arturo Vaccari. Vaccari nimesi liköörin ensimmäisessä Italian-Etiopian sodassa palvelleen upseeri Giuseppe Gallianon mukaan. Galliano sisältää vaniljan lisäksi muun muassa tähtianista, inkivääriä ja sitruunaa. Liköörin keltainen väri on peräisin tartratsiinista.[lähde? ]
Drinkit

Gallianoa sisältäviin drinkkeihin kuuluu esimerkiksi Harvey Wallbanger. Siinä vodkaa laimennetaan appelsiinimehulla, ja sen jälkeen Galliano valutetaan juoman päälle.[lähde? ]
Gallianoa voidaan käyttää myös hot shotissa, joka sisältää 2 cl yrttilikööriä, 2 cl kahvia ja kermavaahtoa.
Gallian kieli

Gallian alue ennen Gallialaissotien alkua.
Gallian kieli eli galli on nykyään kadonnut kelttiläinen kieli. Sitä puhuttiin Galliassa eli osassa nykyisten Ranskan, Sveitsin, Belgian ja Pohjois-Italian aluetta 500-luvulta eaa. 500-luvulle jaa. Sen jälkeen sen korvasi vulgaarilatina tai germaaniset kielet.
Aiheesta muualla

Tietoa Gallian kielestä[vanhentunut linkki]
Encyclopædia Orbis Latini
Finnhits 7

| Finnhits 7 Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1978
 Formaatti: LP-levy (FTV 8)   C-kasetti (FMK 8)   CD-levy (5050466-6301-2-4)
 Tyylilaji: iskelmä, rock, pop, folk, folkrock, country rock, poprock
 Kesto: 54.37
 Levy-yhtiö: Finnlevy
 Levymerkki: Finnlevy
Finnhits-sarjan muut julkaisut
| Finnhits 6 1977 | Finnhits 7 1978 | Finnhits 8 1978 |
Finnhits 7 on suomalaista iskelmämusiikkia sisältävän Finnhits-albumisarjan seitsemäs kokoelma-albumi vuodelta 1978. Albumi julkaistiin Finnlevy-levymerkillä LP-levynä ja C-kasettina. Vuonna 2003 albumi julkaistiin CD-levynä yhdessä levysarjan kahdeksannen osan kanssa.
Kappaleet > A-puoli

Danny & Armi: Kaiken sulle antaisin – 3.16 (säv. & sov. V. Samuli, san. J. Vainio)
Tapani Kansa: Sulle – 3.50 (alkup. ”Il etait une fois nous deux”, säv. V. Pallavicini – S. Cutugno – P. Delanoe – Cl. Lemesle, suom. san. T. Kansa, sov. K. Kuittinen)
Seija Simola: Ei itkeä saa Argentina – 4.30 (alkup. ”Don't Cry for Me Argentina”, säv. Lloyd-Webber, san. T. Rice, suom. san. P. Saaritsa, sov. E. Linnavalli)
Erkki Liikanen: Kolmen konstin timpermanni – 3.00 (säv. & san. E. Liikanen, sov. R. Pelli)
Frederik: Kotiinpäin äiti – 3.19 (alkup. ”Make My Bed Mama”, säv. B. Simon, suom. san. J. Vainio, sov. P. Fagerlund)
Silhuetit: Jos mulle sydämesi annat – 3.39 (alkup. ”Amada mia amore mio”, säv. C. Valli – P. Zavallone, suom. san. M. Lähde, sov. M. Johansson)
Ahmed: Äidin pikkupoika – 3.07 (säv. M. Pörhö, san. T. Kansa, sov. P. Fagerlund)
Merja Rantamäki: Jossain – 2.53 (alkup. ”Det gör detsamma (Paper Town)”, säv. B. Östlund, suom. san. J. Vainio, sov. N. Johansson)
Kappaleet > B-puoli

Jarmo Tuominen: Aamu toi ilta vei – 3.41 (säv. & san. V. Juntunen, sov. N. Johansson)
Cumulus: Marseillen poika – 2.50 (alkup. ”Il marsigliese”, säv. G. & M. de Angelis, suom. san. I. Milan, sov. Cumulus)
Pentti Oskari Kankaan 7 seinähullua veljestä: Banaania poskeen – 2.58 (alkup. ”Gimme dat banana”, säv. Pietsch – Stein – Dietrich, suom. san. P. Reponen)
Eini: Yes Sir, alkaa polttaa – 4.22 (alkup. ”Yes Sir, I Can Boogie”, säv. R. Soja, suom. san. I. Milan, sov. K. Halonen)
Markku Aro: Ollaan lähekkäin – 3.45 (säv. & sov. V. Samuli, san. J. Vainio)
Irwin Goodman: Cha Cha Cha – 3.10 (säv. I. Goodman, san. E. von Retee, sov. P. Fagerlund – I. Goodman)
Päivi Vesalainen: Rakkaus on hellyyttä – 3.00 (säv. A. Hyvärinen, san. C. Johansson, sov. P. Fagerlund)
Anna & Kirka: Cindy – 3.28 (alkup. ”Cindy”, säv. P. Reber – R. Zuckowski, suom. san. P. Reponen, sov. K. Halonen)
Aiheesta muualla

Albumi Äänitetietokannassa
Fructuoso Rivera

| Fructuoso Rivera |
| --- | --- |

Uruguayn presidentti
 6. marraskuuta 1830 – 24. lokakuuta 1834  
Seuraaja:  Carlos Anaya vt. Manuel Oribe
 1. maaliskuuta 1839 – 1. maaliskuuta 1843  
Edeltäjä:  Manuel Oribe Gabriel Antonio Pereira
Seuraaja:  Joaquín Suárez de Rondelo
 25. syyskuuta 1853 – 13. tammikuuta 1854  
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. lokakuuta 1784
Kuollut: 13. tammikuuta 1854 (69 vuotta)
Ammatti:  karjatilallinen upseeri
Tiedot
Puolue:  Colorado
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Sotilasarvo:  kenraali
Taistelut ja sodat:  Latinalaisen Amerikan itsenäisyyssodat Guerra Grande
José Fructuoso Rivera y Toscana (1784–1854) oli uruguaylainen upseeri, josta tuli Uruguayn ensimmäinen presidentti.
Rivera kasvoi vanhempiensa karjatilalla. Hän osallistui Uruguayn itsenäisyystaisteluihin José Gervasio Artigasin joukoissa espanjalaisia vastaan ja  ja nousi sotilasurallaan kenraaliksi.
Portugalilaisten liitettyä Uruguayn Brasiliaan Rivera taisteli Juan Antonio Lavallejan johtamassa kapinallisryhmässä, jota kutsuttiin 33 sankariksi. Ryhmä julisti itäisen provinssin eli nykyisen Uruguayn itsenäiseksi. Riveran ja Lavallejan liitto oli ongelmallinen, ja maan ensimmäisissä presidentinvaaleissa he olivat vastaehdokkaina. Rivera voitti, mutta Lavalleja järjesti useita kapinoita, jotka Rivera kukisti.
Ensimmäisen kautensa päätyttyä Rivera oli muutamia vuosia syrjässä, mutta nousi sitten kapinaan Manuel Oribea vastaan. Tämä johti sisällissotaan (Guerra Grande), jonka jatkuessa Rivera oli vuoroin presidenttinä ja vuoroin maanpaossa.
Fire (vuoden 1996 elokuva)

| Tuli> Fire |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Deepa Mehta
Käsikirjoittaja:  Deepa Mehta
Tuottaja:  Bobby Bedi Deepa Mehta
Säveltäjä:  A. R. Rahman
Kuvaaja:  Giles Nuttgens
Leikkaaja:  Barry Farrell
Pääosat:  Nandita Das Shabana Azmi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kanada Intia
Tuotantoyhtiö:  Kaleidoscope Entertainment Trial by Fire Films
Levittäjä:  Zeitgeist Films Netflix
Ensi-ilta:  6. syyskuuta 1996 (Toronton elokuvajuhlat) 5. marraskuuta 1998 (Intia)
Kesto:  108 minuuttia
Alkuperäiskieli:  hindi englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fire (televisioesityksessä Tuli) on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut Deepa Mehtan käsikirjoittama ja ohjaama intialais-kanadalainen eroottinen ja romanttinen draamaelokuva. Päärooleja näyttelevät Nandita Das ja Shabana Azmi. Se on Mehtan Elements-trilogian ensimmäinen osa; sitä seurasivat Earth (1998) ja Water (2005).
Elokuva perustuu löyhästi Ismat Chughtain vuoden 1942 tarinaan ”Lihaaf” (”Peitto”). Fire on yksi ensimmäisistä valtavirran Bollywood-elokuvista, jotka kuvaavat nimenomaisesti homoseksuaalisia suhteita, ja ensimmäinen, jossa esiintyy lesbosuhde. Elokuvan saatua ensi-iltansa Intiassa vuonna 1998, aktivistit järjestivät useita mielenosoituksia käynnistäen julkisen vuoropuhelun homoseksuaalisuuden ja sananvapauden kaltaisista aiheista. Elokuva esitettiin Suomen televisiossa Yle TV1 -kanavalla.
Juoni

Kaksi aviomiestensä hylkäämää naista löytävät rakkautta ja lohtua toisistaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Nandita Das  | … |  Sita   |
|  Shabana Azmi  | … |  Radha   |
|  Karishma Jhalani  | … |  nuori Radha   |
|  Ramanjit Kaur  | … |  nuoren Radhan äiti   |
|  Dilip Mehta  | … |  nuoren Radhan isä   |
|  Javed Jaffrey  | … |  Jatin   |
|  Vinay Pathak  | … |  opas Taj Mahalilla   |
|  Kushal Rekhi  | … |  Biji   |
|  Ranjit Chowdhry  | … |  Mundu   |
|  Kulbhushan Kharbanda  | … |  Ashok   |
|  Alice Poon  | … |  Julie   |
|  Ram Gopal Bajaj  | … |  Swamiji   |
|  Ravinder Happy  | … |  öljyinen mies videoliikkeessä   |
|  Devyani Saltzman  | … |  tyttö videoliikkeessä   |
|  Sunil Chabra  | … |  maitomies   |
|  Avijit Dutt  | … |  Julien isä   |
|  Shasea Bahadur  | … |  Julien veli   |
|  Meher Chand  | … |  jumalatar Sita   |
|  Bahadur Chand  | … |  jumala Ram   |
|  Puran, Sohan Lal, Meher, Amarjit Chand, Karahm Chand  | … |  Ramayana-teatteriseurueen jäsenet   |
|  Kabir Chowdhury  | … |  poika videoliikkeessä   |
|  Laurence Côte  | … |  ranskalainen turisti Taj Mahalilla   |
Aiheesta muualla

Fire Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Fire Elonet.
Fire AllMoviessa. (englanniksi)
Fire Burns in Our Hearts

| Fire Burns in Our Hearts Clandestine Blaze |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1999
 Formaatti: CD, LP, MCD
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 37.32
 Levy-yhtiö: Northern Heritage
Clandestine Blazen muut julkaisut
|   | Fire Burns in Our Hearts 1999 | On the Mission (EP) 1999 |
Fire Burns in Our Hearts on suomalaisen black metal -yhtye Clandestine Blazen esikoisalbumi. Se julkaistiin vuonna 1999 levymerkillä Northern Heritage.
Kappaleet

Intro – 1.36
Clandestine Blaze – 5.09
Anti-Christian Warfare – 7.23
Native Resistance – 5.12
Children of God – 7.45
Killing the Waste of Flesh – 3.03
Icons of Torture – 4.31
Outro – 2.53
Kokoonpano

Mikko Aspa – laulu, kaikki instrumentit
Aiheesta muualla

Fire Burns in Our Hearts Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Fire Burns in Our Hearts Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Forssan työväentalo

| Forssan työväentalo |
| --- | --- |

Osoite:  Kauppakatu 17
Sijainti:  Forssa
Koordinaatit:  60°48′40″N, 23°37′19″E
Valmistumisvuosi:  1930
Suunnittelija:  rakennusmestari Heikki Siikonen
Rakennuttaja:  Forssan Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Forssan Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  tiili
Julkisivumateriaali:  rapattu
Kerrosluku:  3
Kerrosala:  1450 m2
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Forssan työväentalo kesällä 2022
Forssan työväentalon vanha lipunmyyntiluukku pääsisäänkäynnin yhteydessä.
Forssan työväentalon juhlasali kesällä 2022.
Forssan työväentalon kahvila
Forssan työväentalon ravintola
Forssan työväentalo on Forssassa sijaitseva työväentalo. Klassistista tyyliä edustava työväentalo on osa Forssan tehdasyhdyskunnan valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä, ja se on rakennushistoriallisesti, historiallisesti ja maisemallisesti arvokas.
Historiaa

Työväenyhdistys ”Kuha” perustettiin vuonna 1889. Myöhemmin yhdistys vaihtoi nimekseen Forssan Työväenyhdistys. Se oli ensimmäinen maaseudulle perustettu työväenyhdistys.  Wrightiläisenä työväenliikkeenä aloittanut yhdistys kääntyi sosialidemokraattisen aatteen kannattajaksi vuoden 1902 vuosikokouksessa, jolloin yhdistyksen johtokuntaan valittiin sosialismia kannattaneet edustajat. Monet yhdistyksen jäsenistä olivat Forssan puuvillatehtaan, Forssa-yhtiön, työntekijöitä, ja isännöitsijä Borgström antoi huoneiston yhdistyksen käyttöön alkuvuosina. Tähän taloon pystytettiin näyttämö näytelmäharrastusta varten ja järjestettiin kirjasto vuoden 1890 kuluessa. Iltamien pitoon ja näytelmien esittämiseen tilat olivat kuitenkin ahtaat, joten oman talon rakentaminen nousi esille hyvin varhain. Asiaa vauhditti se, että yhdistys määrättiin muuttamaan pois vuokrahuoneistosta vuonna 1893. Yhdistys vuokrasi tontin Uudestakylästä, ja oma talo saatiin vesikattovaiheeseen jo syksyn 1893 kuluessa, jolloin siellä järjestettiin ensimmäiset iltamat. Varojen puutteessa rakennuksen valmistuminen kuitenkin viivästyi. Iltamilla, henkilökohtaisilla velkakirjoilla ja talkootöillä talo edistyi ja vihkiäisiä päästiin viettämään vuonna 1896. Toiminta oli sen verran vilkastunut, että taloa piti heti laajentaa isommalla näyttämöllä ja muutamalla huoneella. Työväentalo nimettiin Torpaksi. Tässä talossa pidettiin tunnetuksi tullut Forssan kokous vuonna 1903. Yhdistys osallistui aktiivisesti työväenliikkeen asioiden ajamiseen. Yhdistys piti tärkeinä yleistä äänioikeutta, kieltolakia ja kahdeksantuntista työpäivää.
Yhdistys oli jo suunnitellut uuden talon rakentamista vanhan käytyä liian ahtaaksi, kun talo paloi vuonna 1908. Tontti uutta taloa varten oli ostettu jo vuonna 1905 Jokioisten osakeyhtiöltä. Uuden talon piirustukset laati lääninarkkitehti Helin. Paloa seuranneina vuosina tehtiin perustukset ja kivijalka valmiiksi, mutta vasta keväällä 1912 päästiin varsinaisiin rakennuspuuhiin. Talo valmistui vuoden 1912 lopulla. Forssa-yhtiö lahjoitti työväenyhdistykselle summan, jonka yhdistys oli maksanut yhtiöltä ostamistaan tiilistä. Uuden työväentalon ensimmäinen kerros oli tiilistä, toinen puusta. Suurelta osin talkoilla rakennettu talo paloi Uudessakylässä riehuneessa tulipalossa kesäkuun lopulla vuonna 1929.
Rakennus

Muutama viikko työväentalon palon jälkeen yhdistys valitsi rakennuslautakunnan. Uuden talon rakentaminen oli itsestäänselvyys. Suunnitelma tilattiin hyvinkääläiseltä rakennusmestarilta Heikki Siikoselta ja rakennustyöt aloitettiin syyskuun alussa. Uuden talon vihkiäisjuhlaa vietettiin 2. maaliskuuta 1930. Kolmekerroksiseen taloon mahtui juhlasalin ja näyttämön lisäksi useampia kokoushuoneita, ravintola ja keittiö. Ravintolaa remontoitiin vuonna 1947, jolloin salin seinät peitettiin koivuvanerilla, pintoja maalattiin ja kalusteita uusittiin.
1980-luvun lopulla talo kunnostettiin Museoviraston ohjauksessa. Korjaussuunnitelman laati arkkitehtitoimisto Kasnio-Härö. Taloon oli tulossa vuokralaiseksi kaupungin musiikkiopisto ja tilojen kunnostuksessa kiinnitettiin huomiota mm. akustiikkaan ja ilmanvaihtoon. Juhlasali entisöitiin 1930-luvun asuun ja ravintolan 1940-luvun vanerisisustus säilytettiin.
Suuresta talosta aiheutuneet suuret kulut sekä suojellun rakennuksen kunnostamisen kalleus ovat johtaneet siihen, että työväenyhdistys haluaa luopua talosta ja lahjoittaa sen kaupungille. Forssan kaupunki ei kuitenkaan halua ottaa taloa itselleen.
Toimintaa työväentalolla

Varoja hankittiin järjestämällä iltamia ja arpajaisia muun toiminnan ohella. Uuden talon rakentamisvelkaa pienennettiin myös sillä, että kaikesta talon toiminnasta perittiin vuokraa riippumatta siitä, kuuluiko tilojen käyttäjä yhdistykseen vai ei. Tulonlähteitä olivat myös biljardi ja vaatesäilytys, jotka olivat maksullisia. Ravintolatoimintaa kehitettiin kieltolain päätyttyä, ja kahvilan pito otettiin yhdistyksen omaksi toiminnaksi. Aikuisille suunnatut luentokurssit aloitettiin vuonna 1906, ja suosio näkyi osallistujamäärässä, ensimmäisen viikon aikana kursseille ilmoittautui 180 opiskelijaa. Opetusaineina olivat muun muassa kauno- ja oikeinkirjoitus, laskento, maantieto ja yhteiskuntaoppi.
Näyttämöharrastus oli aktiivista yhdistyksen alkuajoista aina 1930-luvun puoliväliin saakka, ja se oli myös yhdistyksen keskeinen tulonlähde. Teatteri joutui kilpailemaan työväentalon juhlasalin vuoroista mm. elokuvaesitysten kanssa ja taloudellisesti kannattavammat elokuvat kiilasivat yhä useammin teatterin ohi 1940-luvulla. Kun Forssaan perustettiin puolikunnallinen Forssan Näyttämö, työväenyhdistyksen näyttämöpiiri liittyi tähän. Näyttämöharrastus kuihtui 1950-luvun loppua kohti. Ohjelmaryhmät valmistivat jatkuvasti esityksiä eri tapahtumiin, mutta teatteriperinnettä pitivät yllä lähinnä nuoriso-osastolaiset, jotka esiintyivät ahkerasti juhlissa ja kilpailuissa.
Elokuvien esittäminen aloitettiin vuonna 1923, mikä osaltaan vaikutti teatteritoiminnan taantumiseen. Elokuvia esitettiin juhlasalissa. Sota-aikana työväentalo oli osittain puolustusvoimien käytössä ja yhdistyksen oma toiminta oli vähäistä. Sotien jälkeen toiminta jatkui vilkkaana, yhdistys järjesti erilaisia perhejuhlia, puhetilaisuuksia sekä kilpailuja urheilun ja puheen saralla.
2010-luvun lopulla talolla treenasi yhdeksän rokkibändiä, naisvoimistelijat käyttivät salia viitenä päivänä viikossa ja Eläkkeensaajilla oli lukuisia eri kerhoja, jotka kokoontuivat talolla.