stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mönsterås
Väestönkehitys

| Mönsteråsin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 3 811 | 3 811 |
| 1965 | 1965 |    | 5 028 | 5 028 |
| 1970 | 1970 |    | 5 430 | 5 430 |
| 1975 | 1975 |    | 5 005 | 5 005 |
| 1980 | 1980 |    | 4 924 | 4 924 |
| 1990 | 1990 |    | 4 906 | 4 906 |
| 1995 | 1995 |    | 5 041 | 5 041 |
| 2000 | 2000 |    | 4 924 | 4 924 |
| 2005 | 2005 |    | 4 756 | 4 756 |
| 2010 | 2010 |    | 4 731 | 4 731 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kalmarin läänin kuntien keskustaajamat
Mijas

| Mijas |
| --- | --- |
 Calle Cristóbal Alarcón (Mijas Pueblo)
 lippu:  vaakuna
 Mijas
 Koordinaatit: 36°35′44″N, 04°38′14″W 
Valtio:   Espanja
Itsehallintoalue:  Andalusia
Maakunta:  Málaga
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  148,8 km²
Korkeus:  428 m
Väkiluku (2013):  79 483
 – Väestötiheys:  534 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  29649-29651
 
 http://www.mijas.eu/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mijasin kaupunginosat. Väestön painopiste on Las Lagunasissa, joka on kasvanut yhteen naapurikaupunki Fuengirolan kanssa. Vanha Mijasin kylä sijaitsee vuoren rinteellä.
Mijas on rannikkokaupunki Etelä-Espanjassa Andalusian autonomisella alueella. Mijasin historia ulottuu tuhansien vuosien taakse aikaan ennen Rooman valtakuntaa. Kaupungin kehitys turistikeskukseksi alkoi 1950-luvulla, jonka jälkeen sen väkiluku on moninkertaistunut ja matkailusta on tullut kaupungin pääelinkeino.
Sijainti

Mijas sijaitsee Aurinkorannikolla noin 30 kilometriä Málagasta lounaaseen ja 560 kilometriä Madridista etelään. Mijasin kunta kuuluu Málagan maakuntaan. Sen hallinnollinen alue rajoittuu etelässä Välimereen ja pohjoisessa Sierra de Mijas -vuoristoon. Mijasin naapurikunnat lännestä myötäpäivään ovat Marbella, Ojén, Coín, Alhaurín el Grande, Alhaurín de la Torre, Benalmádena ja Fuengirola. Marbella, Benalmádena ja Fuengirola ovat Mijasin lailla rannikkopaikkakuntia.
Mijasin historiallinen keskus, Mijas Pueblo, sijaitsee vuoren rinteellä yli 400 metriä merenpinnan yläpuolella. Pienine aukioineen ja kapeine kujineen se kuuluu Andalusian valkoisiin kyliin. Mijasin väestöllinen ja taloudellinen painopiste on Las Lagunas, joka sijaitsee Mijasin hallinnollisen alueen eteläosassa. Kyseistä eteläosaa kutsutaan myös nimellä Mijas Costa ja siihen kuuluu Las Lagunasin ohella La Cala de Mijas ja Calahonda. Kaupunkirakenteellisesti Las Lagunas on kasvanut yhteen Fuengirolan kanssa.
Ilmasto

Meren läheisyyden johdosta Mijasissa on kesäisin harvoin erittäin kuumaa ja talvisin puolestaan pakkaset ovat harvinaisia. Keskilämpötila on 18 °C. Vuotuinen sademäärä on noin 600 l/m2 ja vettä sataa lähinnä marras–tammikuussa. Vuotuisia aurinkotunteja on 2 920.
Historia

Mijasin historia ulottuu esihistorialliseen aikaan. Sen perustajiksi on mainittu historian hämäriin kadonneen Tartessosin kaupungin asukkaat. Tartessosilaiset kävivät kauppaa foinikialaisten kanssa, joilla oli siirtokunta alueella. Sittemmin alueen valtasivat roomalaiset, jotka kutsuivat kaupunkia nimellä Tamisa. 700-luvulla roomalaisten tilalle tulivat visigootit ja heidän jälkeensä maurit. Maurien aikana kaupungin nimi lyheni muotoon Mixa, josta kehittyi nykyinen nimi Mijas.
Katoliset hallitsijat ottivat Mijasin haltuunsa 1480-luvulla reconquistan yhteydessä. Comuneros-kapinan (Guerra de las Comunidades de Castilla) aikana 1520-luvun alussa Mijas pysyi uskollisena Espanjan kruunulle, ja sai tittelin "Muy leal" ("hyvin uskollinen"). Kyseisestä ajanjaksosta aina 1800-luvulle Mijas kärsi piratismista, minkä johdosta rakennettiin vartiotorneja, jotka ovat yhä pystyssä.
1800-luvulla Mijasin pääelinkeinot olivat maatalous ja kalastus. Lisäksi alueella oli paperiteollisuutta. Vuosisadan lopulla rutto tuhosi Mijasin viiniviljelmät, minkä seurauksena alueen talous taantui ja väkiluku väheni. Toipuminen alkoi vasta Espanjan sisällissodan aikoihin.
Aurinkorannikon matkailuteollisuuden kehittyminen alkoi muuttaa myös Mijasia 1950-luvulta alkaen. Turismi syrjäytti maatalouden pääelinkeinona ja väkiluku kasvoi 1950-luvun noin seitsemästä tuhannesta yli kaksinkertaiseksi 1980-luvun alkuun mennessä. 2010-luvulle tultaessa väkiluku oli kasvanut noin 80 000:een.
Arkkitehtuuri

Mijasin tunnettuja uskonnollisia rakennuksia ovat esimerkiksi Ermita de la Virgen de la Peña ja Iglesia Parroquial de la Inmaculada Concepción. Aikoinaan puolustustarkoituksiin rakennettuja torneja on useita: Torre de Calaburras, Torre Nueva de La Cala del Moral, Torre Batería de La Cala del Moral ja Torre de Calahonda.
Talous ja liikenne

Mijasin talouden selkäranka on matkailu mukaan luettuna suuren tai suurimman osan vuodesta Mijasissa asuvat ulkomaalaiset (turismo residencial). Lisäksi kaupungin alueella harjoitetaan maanviljelyä ja karjataloutta. Teollisuus painottuu rakentamiseen.
Málagan lentoasema sijaitsee noin 25 kilometriä Mijas Pueblosta koilliseen.
Mijasin maantieliikenteen keskeiset moottoriväylät ovat maksullinen Autopista del Mediterráneo (AP-7) ja maksuton Autovía del Mediterráneo (A-7). A-7 muodostaa suoran yhteyden koilliseen Alicanten ja Valencian kautta Barcelonaan. Vastakkaiseen suuntaan A-7 muodostaa yhteyden Algecirasiin. AP-7 muodostaa Aurinkorannikon alueella yhteyden Málaga–Guadiaro. Alempaa tieverkkoa ovat A-7053 ja A-387 sekä A-368.
Mijas kuuluu Málagan metropolialueen julkisen liikenteen piiriin (Consorcio de Transporte Metropolitano del Área de Málaga). Mijasissa ei ole omaa rautatieasemaa, lähin asema on Fuengirolan rautatieasema, joka on Cercanías Málaga -lähijunajärjestelmän lounainen pääteasema. Linja-autoreittejä on runsaasti:
| Linja | Reitti | Info |
| --- | --- | --- |
| M-112 | Málaga-Mijas | Aikataulut ja pysäkit |
| M-113 | Málaga-Fuengirola (Directo/suora) | Aikataulut ja pysäkit |
| M-114 | Mijas-Teatinos | Aikataulut ja pysäkit |
| M-117 | Málaga-Las Lagunas-Fuengirola (nocturno/öisin) | Aikataulut ja pysäkit |
| M-121 | Torremolinos-Benalmádena-Mijas | Aikataulut ja pysäkit |
| M-122 | Mijas-Fuengirola | Aikataulut ja pysäkit |
| M-127 | Las Lagunas-Estación de Autobuses | Aikataulut ja pysäkit |
| M-129 | Mijas-Teatinos | Aikataulut ja pysäkit |
| M-149 | Est.bus-Las Lagunas-Cementerio-Hipódromo-Cerros del Águila | Aikataulut ja pysäkit |
| M-220 | Fuengirola-Marbella | Aikataulut ja pysäkit |
| M-221 | Fuengirola-Coín | Aikataulut ja pysäkit |
| M-222 | Valtocado-Fuengirola | Aikataulut ja pysäkit |
| M-320 | Málaga-Marbella | Aikataulut ja pysäkit |
| M-520 | Mijas Pueblo-La Cala de Mijas (sólo verano/vain kesäisin) | Aikataulut ja pysäkit |
| M-620 | Mijas Pueblo-Benalmádena Costa (nocturno/öisin) (sólo verano/vain kesäisin) | Aikataulut ja pysäkit |
| M-621 | Calahonda-Fuengirola (nocturno/öisin) (sólo verano/vain kesäisin) | Aikataulut ja pysäkit |

Mijasin sisäistä liikennettä palvelee Autobús urbano de Mijas, joka käsittää vain yhden bussilinjan.
Kulttuuritapahtumat

Mijasin merkittäviä kulttuuritapahtumia ovat Bienal de arte villa de Mijas ja Festival de teatro villa de Mijas. Las Lagunasissa sijaitsee 640-paikkainen teatteri Teatro de Las Lagunas. Kesäisin järjestetään useita musiikkitapahtumia ulkosalla, kuten Festival Flamenco, Noche Latina, Noche Celta ja Festival Calapop.
Urheilu

Mijas tunnetaan eritoten golfista. Kaupungin alueella on yksitoista golfkenttää, mukaan luettuna La Cala Golf & Country Club. Ratsastusurheilua varten avattiin Hipódromo Costa del Sol vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mijas Wikimedia Commonsissa
Discovermijas.com, history
Málagan kunnat
Alameda
Alcaucín
Alfarnate
Alfarnatejo
Algarrobo
Algatocín
Alhaurín de la Torre
Alhaurín el Grande
Álora
Almargen
Almogía
Almáchar
Alozaina
Alpandeire
Antequera
Árchez
Archidona
Ardales
Arenas
Arriate
Atajate
Benadalid
Benahavís
Benalauría
Benalmádena
Benamargosa
Benamocarra
Benaoján
Benarrabá
Campillos
Canillas de Aceituno
Canillas de Albaida
Carratraca
Cartajima
Casabermeja
Casarabonela
Casares
Cañete la Real
Colmenar
Comares
Cortes de la Frontera
Coín
Cuevas Bajas
Cuevas de San Marcos
Cuevas del Becerro
Cártama
Cómpeta
Cútar
El Borge
El Burgo
Estepona
Faraján
Frigiliana
Fuengirola
Fuente de Piedra
Gaucín
Genalguacil
Guaro
Humilladero
Igualeja
Istán
Iznate
Jimera de Líbar
Jubrique
Júzcar
Macharaviaya
Málaga
Manilva
Marbella
Mijas
Moclinejo
Mollina
Monda
Montecorto
Montejaque
Nerja
Ojén
Parauta
Periana
Pizarra
Pujerra
Rincón de la Victoria
Riogordo
Ronda
Salares
Sayalonga
Sedella
Serrato
Sierra de Yeguas
Teba
Tolox
Torremolinos
Torrox
Totalán
Valle de Abdalajís
Villanueva de Algaidas
Villanueva de la Concepción
Villanueva de Tapia
Villanueva del Rosario
Villanueva del Trabuco
Viñuela
Vélez-Málaga
Yunquera
Vanhan linnoituksen raunioita.
Ostoskeskus Las Lagunasissa.
Mijas Golf
Calahondan rantoja.
Natalie Grant

| Natalie Diane Grant |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. joulukuuta 1971 (ikä 52)
Puoliso:  Bernie Herms
Muusikko
Laulukielet:  Englanti
Aktiivisena:  1999-
Tyylilajit:  Gospel
Soittimet:  Laulu
Levy-yhtiöt:  Curb Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Natalie Grant (s. 21. joulukuuta 1971) on yhdysvaltalainen gospellaulaja. Hän sai Gospel Music Associationin Dove-palkinnot ”vuoden naislaulajana” kolmesti peräkkäin (2006, 2007 ja 2008).
Seattlessa, Washingtonissa syntynyt Grant julkaisi esikoisalbuminsa vuonna 1999. Hän synnytti kaksoset Tennesseessä 16. helmikuuta 2007. Hän kärsi nuorena bulimiasta.
Albumit

Natalie Grant (1999)
Stronger (2001)
Deeper Life (2003)
Worship with Natalie Grant and Friends (2004)
Awaken (2005)
Believe (2005)
Relentless (2008)
Love Revolution (2010)
Hurricane (2013)
Be One (2015)
Palkinnot > Dove-palkinto

| Vuosi | Palkinto | Tulos |
| --- | --- | --- |
| 2006 | Vuoden naislaulaja | Palkittu |
| 2007 | Vuoden naislaulaja | Palkittu |
| 2008 | Vuoden naislaulaja | Palkittu |
| 2009 | Vuoden naislaulaja | Palkittu |
| 2012 | Vuoden naislaulaja | Palkittu |
Aiheesta muualla

Natalie Grant AllMusic. Viitattu 12.7.2020. (englanniksi)
Kodaira

| Kodaira (小平市) |
| --- | --- |
 Hana-Koganein rautatieasema
 lippu:  Symboli
 Kodairan sijainti Tokion metropolissa
 Kodaira
 Koordinaatit: 35°43′42.6″N, 139°28′38.8″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,51 km²
Väkiluku (2017):  190 847
 – Väestötiheys:  9 305 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Atsalea
 – Puu:  Idänselkova
 – Lintu:  Japaninpikkutikka
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.kodaira.tokyo.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kodaira (jap. 小平市, Kodaira-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Tokion metropolissa. Se sijaitsee Taman alueella Tokion erillisalueiden länsipuolella ja rajautuu Higashikurumen, Higashimurayaman, Higashiyamaton, Koganein, Kokubunjin, Nishitōkyōn ja Tachikawan kaupunkeihin. Kodairassa on 190 847 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 20,51 neliökilometriä.
Nykyisen muotoinen Kodairan kaupunki perustettiin vuonna 1962. Kaupunkia palvelevat JR Higashi-Nihonin Musahino-linja sekä Seibu-rautateiden Shinjuku-linja, Tamako-linja, Kokubunji-linja ja Niijima-linja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kodaira Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Público

| Público |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
ISSN:  ISSN 0872-1548
Levikki:  16 761 (2019)
Perustettu:  1990
Sitoutuneisuus:  liberalismi
Kotikunta:  Lissabon
Kotimaa:  Portugali
Sivukoko:  tabloid
Kieli:  portugali
Aiheesta muualla
Kotisivu
Público on Portugalissa ilmestyvä päivittäinen ja koko maanlaajuinen sanomalehti, joka on perustettu vuonna 1990. Sen omistaa sataprosenttisesti Sonae Group. Lehden katsotaan olevan kallellaan liberalismia kohden. Lehden päätoimitus sijaitsee Lissabonissa.
Lehti julkaistaan tabloidina, ja sen nykyisenä päätoimittajana toimii José Manuel Fernandes.
Vuonna 2019 Públicon levikki oli 16 761.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi)
Rasinkylä

Rasinkylä tarkoittaa seuraavia paikkoja:
Rasinkylä, kylä Kihniöllä
Rasinkylä, kylä Puolangalla
Rasinkylä, kylä Rengossa.
Rasinkylä, kylä Jämsässä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rasinkylä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Myyrmäen jalkapallostadion

| Myyrmäen jalkapallostadion |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Raappavuorentie 6, 01600 Vantaa
Koordinaatit:  60°15.726′N, 24°50.291′E
Avattu:  2000
Laajennettu:  2001–2002
Omistaja:  Myyrmäen Urheilupuisto Oy
Hoitaja:  Vantaan kaupunki
Kenttä:  Lämmitetty tekonurmi
Arkkitehti:  Sampo Valjus
Aiemmat nimet:  ISS Stadion, Pohjola Stadion
Käyttäjät
 VJS (miehet ja naiset)  PK-35 Vantaa (naiset) (jalkapallo)  TAFT (amerikkalainen jalkapallo) 
Katsojakapasiteetti
 Yhteensä: 4 600 Pääkatsomo: 2 250  B-katsomo: 2 050  Päätykatsomo: 300 
Kentän mitat
 105 x 68 metriä 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Myyrmäen jalkapallostadion (aikaisemmilta sponsorinimiltään Pohjola Stadion ja ISS Stadion) on Vantaan Myyrmäessä sijaitseva jalkapallostadion, joka avattiin vuonna 2000. Stadion toimii Kakkosessa pelaavan VJS:n sekä Vaahteraliigassa pelaavan TAFT:n kotikenttänä. Stadionin kapasiteetti on 4 600 katsojaa.
Historia

Stadionin ensimmäinen vaihe valmistui kesäkuussa 2000. Stadion on varsinaisesti jalkapalloareena, mutta se muuntautuu tapahtuman mukaan muuhunkin käyttöön. Stadionin pääkatsomossa on 2 250 katettua istumapaikkaa. Toisessa vaiheessa vuosina 2001–2002 rakennetussa katsomossa on paikkoja 2 050.
Vantaan kaupungin omistama yhtiö Kiinteistö Oy Länsi-Vantaan liikuntalaitokset osti 20. toukokuuta 2007 Metsäliitolta Myyrmäen jalkapallostadionin katsomorakenteet. Stadionille valmistuu tekonurmi, ja se soveltuu lähes ympärivuotiseen käyttöön. Stadion toimi vuoden 2009 Liigacupin finaalikenttänä.
Ennätykset

30. huhtikuuta 2003 Suomi – Islanti, 4005 katsojaa, miesten harjoitusmaaottelu
23. heinäkuuta 2003 Helsingin Jalkapalloklubi – Glentoran FC, 4270 katsojaa, Mestarien liigan 1. karsintakierros 2003-2004
29. syyskuuta 2005 Myllykosken Pallo – Grasshopper-Club Zürich, 4101 katsojaa, UEFA Cupin 1. kierros 2005-2006
Kuvia

Stadion penkeiltä
Myyrmäen jalkapallostadionin sisäänpääsy yöaikaan
Jalkapallostadion ulkoapäin
Aiheesta muualla

Myyrmäen jalkapallostadion PK-35:n sivuilla
Myyrmäen jalkapallostadion Vantaan kaupungin sivuilla
Myyrmäen jalkapallostadion VJS:n sivuilla
Myyrmäen kirjasto

| Myyrmäen kirjasto |
| --- | --- |
 Myyrmäen kirjasto toimii Myyrmäkitalossa. Kuva Paalutorin suunnalta.
Sijainti:  Paalutori 3, 01600 Vantaa
Koordinaatit:  60.2612°N, 24.8535°E
Tyyppi:  Vantaan kaupunginkirjaston toimipiste
Asiakkaita:  noin 294 000 (2017)
Kotisivut
Myyrmäen kirjasto on lainausmäärältään Vantaan kaupunginkirjaston toiseksi suurin toimipiste ja Länsi-Vantaan aluekirjasto. Se sijaitsee Myyrmäkitalossa Vantaan Myyrmäen kaupunginosassa, Myyrmäen rautatieaseman ja kauppakeskus Myyrmannin vieressä. Vuonna 2017 Myyrmäen kirjastossa kävi noin 294 000 kävijää, mikä tekee siitä kävijämäärällä mitattuna Vantaan toiseksi suurimman kaupunginkirjaston.
Myyrmäen kirjasto remontin jälkeen vuonna 2018.
Kirjaston palvelut ovat maksuttomia ja vapaasti kaikkien käytettävissä. Joihinkin palveluihin tarvitaan oma kirjastokortti.
Historia

Myyrmäen kirjasto perustettiin vuonna 1984, jolloin se sijaitsi nykyisissä Lasten taidetalo Toteemin tiloissa. Vuonna 1987 kirjasto siirtyi Kauppakeskus Isomyyrin yhteyteen. Nykyisissä tiloissaan Myyrmäkitalossa kirjasto on toiminut vuodesta 1993. Samassa talossa toimii myös Vantaan taidemuseo Artsi. Rakennuksessa toimii elokuvateatteri Kino Myyri, joka lakkautettiin joulukuussa 2020, mutta jatkaa toimintaansa uuden yrittäjän voimin.
Kokoelmat

Kirjaston kokoelmat sisältävät suomenkielistä kauno- ja tietokirjallisuutta, musiikkiäänitteitä (CD, DVD), elokuvia (DVD, Blu-Ray), konsolipelejä, sekä sanoma- ja aikakauslehtiä. Saatavana on myös ruotsin-, englannin-, venäjän- ja muun kielistä kirjallisuutta. Kirjaston kokoelmat ovat löydettävissä pääkaupunkiseudun yleisten kirjastojen HelMet-aineistohausta.
Tilat, laitteet ja tapahtumat

Tilat
Myyrmäen kirjastolla on tiloja kahdessa kerroksessa. Ensimmäisessä kerroksessa (Myyrmäkitalon 2. kerroksessa) sijaitsee kirjastosali: aikuistenosasto, lasten- ja nuortenosasto, musiikkiosasto sekä tapahtumatila. Toisesta kerroksesta löytyvät lehtisali ja hiljaista työskentelytilaa.
Laitteet
Kirjastosalissa käytettävissä on sekä internetin käyttöön että aineistohakuun tarkoitettuja tietokoneita. Kirjastossa on maksuton langaton verkko (Wi-Fi).
Tapahtumat
Kirjastossa järjestetään erilaisia tapahtumia vaihtuvin teemoin. Ajankohtaiset tapahtumatiedot löytyvät kirjaston Helmet-sivuilta.
Aiheesta muualla

Myyrmäen kirjaston kotisivut
HelMet-aineistohaku
Nathaniel Bliss

| Nathaniel Bliss |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1700 Bisley, Gloucestershire, Englanti
Kuollut: 2. syyskuuta 1700 Oxford, Oxfordshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Kansalaisuus:  Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  tähtitiede
Nathaniel Bliss (28. marraskuuta 1700 – 2. syyskuuta 1764 oli englantilainen tähtitieteilijä ja neljäs Astronomer Royal vuosina 1762–1764.
Elämäkerta

Bliss syntyi Cotswoldsin kylässä Bisleyssä Gloucestershiressä ja opiskeli Pembroke Collegessa Oxfordin yliopistossa. Hän suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 1720 ja Master of Arts -tutkinnon vuonna 1723.
Bliss toimi Oxfordissa ensin Pyhän Ebbin kirkon kirkkoherrana. Vuonna 1742 hänet nimitettiin Edmond Halleyn seuraajana geometrian professoriksi Oxfordin yliopistoon, ja samana vuonna hänet valittiin Royal Societyn jäseneksi. Vuonna 1762 hänet valittiin James Bradleyn seuraajana neljänneksi Astronomer Royaliksi, mutta sellaisena hän ehti toimia vain kaksi vuotta ennen kuolemaansa. Kun hän silloinkin asui enimmäkseen Oxfordissa, hänen aikaansaannoksensa Astronomer Royalina jäivät vähäiseksi.
Bliss kuoli Oxfordissa, mutta hänet haudattiin Halleyn viereen Pyhän Margaretan kirkkomaalle Leehen Kaakkois-Lontooseen.
Aiheesta muualla

Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 399.  ("Nathaniel Bliss (1700–1764)")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1.
Online -luettelo Blissin tutkielmista (osa Greenwichin kuninkaallisen observatorion arkistosta Cambridgen yliopiston kirjastossa)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Nathaniel Bliss
Käännös suomeksi
Konservatiivipuolue (Wales)

| Konservatiivipuolue |
| --- | --- |
Walesin parlamentti:  16 / 60
Britannian parlamentti:  13 / 40
Kotisivu:  www.conservatives.wales
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Konservatiivipuolue on Walesin paikkamäärältään toiseksi suurin puolue. Puolueella on 16 Walesin parlamentin 60 paikasta. Puolueella on Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentissa 13 paikkaa walesilaisten kaikkiaan 40 paikasta.
Mörby centrumin metroasema

Mörby centrum (suom. Mörbyn keskus) on Tukholman metron asema Danderydin kunnan alueella, samannimisen kauppakeskuksen yhteydessä.
Asema otettiin käyttöön 29. tammikuuta 1978 ja on linjan 14 pohjoinen pääteasema. Edeltävä asema on Danderyds sjukhus (suom. Danderydin sairaala), ja etäisyys Slussenille on 11,1 kilometriä.
Tunneliasema sijaitsee 20–22 syvyydessä Mörbyledenin ja Gamla landsvägenin alapuolella. Lippuhalli on kauppakeskuksen alimmassa kerroksessa Mörbynaukion alapuolella. Aseman taidetta ovat luoneet Karin Ek ja Gösta Wessel, ja sille ominaista on värien vaihtelu katselukulmasta riippuen.
Aseman pohjoispuolella on elektronisesti vartioitu, pienehkö vaunuhalli, jossa on tilaa kuudelle täysimittaiselle metrojunalle. Sen yhteydessä on myös hätäuloskäynti, sillä laiturille pääsee normaalitilanteessa vain sen eteläpäästä.
Aiemmin metroa oli tarkoitus jatkaa Täbyn keskukseen, mutta suunnitelmat hylättiin Täbyn kunnan päättäessä panostaa Roslagsbananin kunnostukseen ja laajennuksiin.
Kuvia

Lippuportit
Vanhempi Cx-juna
Asemalaituria
Käytävä laitureille
Aiheesta muualla

| Pohjoiseen/Länteen |  |  |  | Etelään/Itään |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  |  Linja 14 päätepiste |  | Danderyds sjukhus (en) ▷ Fruängenin metroasema |
muokkaa wikidataa
Kosa

Kosa (ven. Коса́) on Volgan vesistöön kuuluvan Kaman sivujoki Permin aluepiirin Permin Komin piirikunnassa Venäjällä. Sen pituus on 267 kilometriä, valuma-alueen laajuus 10 300 neliökilometriä ja keskimääräinen virtaama 43 kilometrin päässä joen suusta 40 kuutiometriä sekunnissa.
Joki saa alkunsa Ylä-Kaman ylängön pohjoisosasta ja virtaa soistuneella alangolla kohti koillista. Sen varrella sijaitsee Kosan piirikeskus.
Rasin koulu

Rasin koulu on Akaan Viialan kaupunginosassa sijaitseva alakoulu, jossa on oppilaita noin 160. Koulu on perustettu vuonna 1899 ja koulurakennus on vuodelta 1912. Koulussa on luokat esiopetuksesta viidenteen. Opettajia on yhteensä kahdeksan.
Aiheesta muualla

Rasin koulu - Akaan kaupunki (Arkistoitu – Internet Archive)
Mäkiäisten työväentalo

| Mäkiäisten työväentalo> Työväentalo Leisku |
| --- | --- |
 Työväentalo maaliskuussa 1983.
Osoite:  Turuntie 570
Sijainti:  Pöytyä
Koordinaatit:  60°42′49.9″N, 22°35′48.7″E
Valmistumisvuosi:  1914
Rakennuttaja:  Leiskun Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Mäkiäisten Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Huoneistoala:  280 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakennus kesäkuussa 2022.
Työväentalon laajennusosaa.
Mäkiäisten työväentalo on Pöytyällä sijaitseva työväentalo. Työväentalolla on rakennushistoriallista ja maisemallista arvoa, ja se on osa valtakunnallisesti merkittävää rakennettua kulttuuriympäristöä.
Historiaa

Työväenyhdistys Leisku perustettiin vuonna 1904. Alkuaikoina yhdistykseen kuului lähinnä torppareita ja ammattimiehiä, sillä tilalliset eivät sallineet renkien liittyä yhdistykseen. Yhdistys aloitti heti varojen keräämisen oman talon rakentamiseksi ja esimerkiksi vuoden 1906 arpajaisissa pääpalkinnoksi oli saatu arvokas Fiskarsin valmistama Kymppi kyntöaura. Talon rakennusmateriaaliksi hankittiin kaksi riihtä ja yksi paja, joiden hirret hyödynnettiin työväentaloon.
Rakennus

Työväentalon rakentaminen alkoi varhain keväällä 1914. Suunnitelmat oli laatinut yhdistyksen johtokunta. Tontti oli ostettu omaksi heti alussa. Talon perustuksia kaivoi 45 miestä ja 15 hevosta. Rakentamiseen osallistui ammattimiehiä. Tämä näkyy mm. hyvin siististi tehdyistä kivijalan kiilaamisista. Saman vuoden syksyllä valmistuneeseen taloon tuli sali, näyttämö, kamari ja keittiö. 1920-luvulla yhdistys suunnitteli ilmanvaihtolaitteiden hankkimista, mutta päätyi lopulta kalliiden laitteiden sijaan hankkimaan kolme avattavaa ikkunaa. Talo laudoitettiin kapeilla laudoilla 1930-luvulla.
Työväentaloa laajennettiin vuonna 1947. Tuolloin rakennettiin uusi näyttämö kulisseineen. Aiempi näyttämö sijaitsi talon toisessa päässä. Kulissit maalasi kuvataiteilija Rita Lohiluoto. 1980-luvulle tultaessa työväentalo oli päässyt rapistumaan, vaikka taloa vielä laajennettiin vuosikymmenen alussa. 2000-luvun alussa taloa kannattelevat kivipilarit olivat sortuneet, koska pilarien kivien väliin naputeltuja kiiloja ei ollut kiristetty. Lattiat olivat pahimmillaan romahtaneet 20 senttimetriä. Talon korjaaminen kesti lopulta toistakymmentä vuotta. Taloon rakennettiin uusi kuisti ja keittiö, takahuone esiintyjille sekä uudet wc-tilat invavessoineen. Taloon tehtiin myös ramppi, jotta sisälle pääsee pyörätuolilla. Kaikki pinnat sisältä ja ulkoa kunnostettiin pitkälti talkootyönä.
Suomen Kotiseutuliiton yhteydessä toimiva Seurantaloasiain neuvottelukunta palkitsi Mäkiäisten työväenyhdistyksen työväentalon korjauksesta ja laajennustyöstä Hyvän korjauksen tunnustuspalkinnolla.