stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Báruèn kapina

Báruèn kapina on Mosambikissa puhjennut kapina portugalilaista siirtomaavaltaa vastaan maaliskuun 1917 ja heinäkuun 1918 välillä. Kapinan nimen mukaisesti sen alkuperäinen ydinalue oli Báruè Manican maakunnassa, mutta kapina levisi myöhemmin laajemmalle alueelle Sambesin varrella. Kapinallisten onnistui ensin vallata joitakin alueita ja piirittää muita portugalilaisia keskuksia, mutta lopulta heidät kukistettiin. Pienempimuotoinen sissisota jatkui aina vuoteen 1920 saakka.
Tausta

Portugali oli liittynyt ensimmäisessä maailmansodassa ympärysvaltojen puolelle keskusvaltoja vastaan. Portugalin Afrikan siirtomaissa sota koski etenkin sotaa Saksan Itä-Afrikan joukkoja vastaan. Sota merkitsi Portugalin Mosambikissa esimerkiksi lisääntyvää chibalo-pakkotyövoiman käyttöä, jonka lisäksi paikallisia rekrytoitiin kasvavissa määrin kantajiksi asevoimille.
Báruè oli piirikunta nykyisessä Manican maakunnassa. Portugalilaiset olivat karkottaneet paikallisen hallitsijasuvun vuonna 1902, mutta nyt heidän kannattajansa huomasivat tilaisuuden kapinalle kasvavan portugalilaisten vastaisen mielialan vallitessa.
Kapina

Báruèn kapina puhkesi maaliskuussa 1917. Sen oleellisimpia johtajia olivat Nongwe Nongwe ja Makosa. Hyvin oleellinen osa kapinan syttymisessä oli myös henkimiehellä nimeltä Mbuya. Kapina levisi pian ydinalueeltaan Báruèsta pitkin Sambesin vartta aina Zumboon saakka. Paikallisen alkuperäisväestön lisäksi kapinaan liittyivät monet afroportugalilaiset ja chicundat. Portugalilaiset menettivät Sambesin eteläpuolisten alueiden hallinnan. Kapinalliset valtasivat Zumbon ja alkoivat piirittää Teteä ja Senaa.
Joistakin onnistumisista huolimatta kapinallisilta puuttui selkeä pitkän aikavälin tavoite. Jotkin kapinan johtohahmoista yrittivät turhaan saada tukea Etelä-Rhodesiaa hallinneilta briteiltä. Portugalilaiset vastasivat kapinaan alkamalla palkata riveihinsä paikallisia, sekä nguneja. Sambesille lähetettiin tykkivene. Taktiikkaan kuului myös peltojen polttaminen ja karjan surmaaminen. Vangiksi saatuja kapinallispäälliköitä teloitettiin. Pääosa kapinallisista oli voitettu vuoden 1917 loppuun mennessä, jolloin kapina muuttui sissisodaksi.
Kapinan sivunäyttämönä kapinan puhkeaminen vaikutti saksalaisten päätökseen iskeä Itä-Afrikasta Mosambikin pohjoisosiin vuonna 1917. Kenraali Paul von Lettow-Vorbeck johti ympärysvaltojen joukkojen jahtaamat joukkonsa Mosambikin puolelle marraskuussa 1917, josta he sodan lopulla päätyivät vielä Pohjois-Rhodesiaan.
Heinäkuussa 1918 portugalilaisten hyökkäys pakotti jotkin viimeisistä Báruèn kapinan johtajista ja kannattajista pakenemaan brittien hallitseman Rhodesian puolelle. Pienempimuotoinen sissisota jatkui kuitenkin aina vuoteen 1920 saakka. Báruèn kapinaa on joskus kuvailtu viimeiseksi vakavammaksi yritykseksi uhmata Portugalilaisten siirtomaavaltaa Mosambikin siirtomaahistorian alkuvaiheessa.
Béatrix Beck

Béatrix Beck (14. heinäkuuta 1914 – 30. marraskuuta 2008) oli belgialainen kirjailija. Hänen ranskankielisen tuotantonsa tunnetuimpiin teoksiin lukeutuu Léon Morin, prêtre (1952), joka toi kirjoittajalleen Goncourt-palkinnon.
Beck syntyi Villars-sur-Ollonissa, Sveitsissä, ja hänen isänsä oli runoilija Christian Beck, joka kuoli jo vuonna 1916. Hänestä tuli nuorena André Giden sihteeri. Hän sai tältä rohkaisua menneisyyden kokemusten purkamisesta sanoiksi; Béatrixin varhaista elämää varjostivat sellaiset seikat kuin sota, köyhyys ja äidin itsemurha.[lähde? ]
Beckin ensimmäinen romaani Barny on vuodelta 1948. Hän sai Ranskan kansalaisuuden vuonna 1955 ja vietti vuodet 1966–1977 Yhdysvalloissa.[lähde? ] Hän palasi Ranskaan, ja hänelle myönnettiin Goncourt'n ohella muun muassa Prix du Livre Inter ja Prix littéraire Prince Pierre de Monaco.
Lukuisien romaaniensa ohella Béatrix Beck julkaisi lyhyttä proosaa ja runoutta.
Monte Carlon ralli

|  Monte Carlo -ralli |
| --- | --- |
Sarja:  Rallin MM-sarja
Sijainti:  Monaco ja Ranska
Ensimmäinen tapahtuma:  1911
Viimeisin tapahtuma:  2023
Eniten voittoja
Kuljettajat:    Sébastien Ogier (9) 
Tallit:   Lancia (13)
Viimeisin kilpailu (2023):
Voittaja:    Sébastien Ogier  Vincent Landais   (Toyota Gazoo Racing WRT)
Voittoaika:  3 h 12 min 2 s
Toinen:    Kalle Rovanperä  Jonne Halttunen   (Toyota Gazoo Racing WRT)
Kolmas:    Thierry Neuville  Martijn Wydaeghe   (Hyundai Motorsport)
Monte Carlon ralli (Rallye Automobile Monte Carlo) on tammikuussa Ranskan Alpeilla ajettava perinteikäs rallikilpailu. Se on ajettu vuodesta 1911 lähtien joka vuosi lukuun ottamatta vuosia 1913–1923 ja 1940–1948 sekä vuosia 1957, jolloin ralli peruttiin Suezin kriisin Euroopassa aiheuttaman polttoaineiden säännöstelyn takia, ja 1974, jolloin kilpailua ei ajettu öljykriisin vuoksi. Kilpailu on viittä poikkeusvuotta lukuun ottamatta kuulunut rallin MM-sarjaan sarjan perustamisesta 1973 lähtien. Vuonna 1974 ralli peruttiin, vuonna 1996 se kuului FIA:n kaksilitraisten maailmancupiin, ja vuosina 2009–2011 se kuului IRC-rallisarjaan. Kuuluessaan MM-sarjaan ralli on vuotta 1989 lukuun ottamatta toiminut aina sarjan avauskilpailuna.
Ranskalainen Sébastien Ogier on voittanut rallin ennätykselliset yhdeksän kertaa. Hänen maanmiehensä Sébastien Loeb on voittanut rallin kahdeksan kertaa. Neljään voittoon rallissa ovat yltäneet Italian Sandro Munari, Saksan Walter Röhrl ja Suomen Tommi Mäkinen, kolmeen voittoon puolestaan ranskalaiset Jean Trévoux ja Didier Auriol sekä Espanjan Carlos Sainz. Ensimmäinen pohjoismainen voittaja oli Norjan Per Malling vuonna 1955. Menestynein autonvalmistaja on italialainen Lancia, jonka autoilla ralli on voitettu 13 kertaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rallin järjestävän Monte Carlon autoklubin kotisivut (englanniksi ja ranskaksi)
Laakso, Lasse: Suomalaisajajat Monte Carlon rallissa, Tekniikan Maailma 1966, Helsinki.
Rileys svenska Monte Carlo-historia – Internet Archive (PDF)
Ensimmäisen Monte Carlon rallin vuonna 1911 voittanut Henri Rougier autoineen ennen kilpailua.
Moto G

| Motorola Moto G (1st gen) |
| --- | --- |


Valmistaja:  Motorola Mobility
Julkaistu:  2013
Mitat:  129.9 x 65.9 x 11.6 mm
Paino:  149 g 
Näyttö:  4,5″ IPS LCD
Näytön kuvatarkkuus:  1 280 × 720 (720P HD)
Suoritin:  1,2 GHz Snapdragon 400
Muisti:  8 Gt
Kamera:  5,0 Mpx
Musiikkisoitin:  on
Käyttöjärjestelmä:  android 4.3 päivitettävissä 5.1 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Moto G on Motorolan valmistama älypuhelin, joka käyttää Android-käyttöjärjestelmää. Moto G muistuttaa Motorolan lippulaivamalli Moto X:sää. Puhelimessa on 4,5 tuuman IPS HD -nestekidenäyttö. Moto G:ssä on 2 070 milliampeeritunnin akku. Puhelin tuli myyntiin vuonna 2013, ja siitä julkaistiin 4G LTE -versio heinäkuussa 2014.
Moto G:n takakansi
Neft Daşları

Neft Daşların paalurakennelmia.
Neft Daşları (ven. Нефтяные Камни, Neftjanyje Kamni, ”Maaöljykivet”) on Kaspianmeressä Azerbaidžanissa sijaitseva maailman ensimmäinen öljynporauslautta. Sen suunnittelu alkoi vuonna 1947 ja öljynporaus vuonna 1949. Kyseessä oli neuvostoliittolaisten kunnianhimoinen idea, jonka avulla saataisiin Kaspianmeren vedenalaiset öljyvarat käyttöön. Öljyntuotannolla oli jo pitkät perinteet läheisellä Azerbaidžanin maaperällä Bakun alueella. Neft Daşları valmistui vuonna 1952 42 kilometrin päähän rannikosta Apšeronin niemimaan edustalle, 110 km:n päähän Bakusta. Se on yhä toiminnassa ja se on maailman suurin öljynporausalusta.
Neft Daşları on ainutlaatuinen öljynporausalusta, sillä se on itse asiassa toimiva 5 000 asukkaan kaupunki (kaupunkimainen taajama), joka on rakennettu täyttömaasta rakennetuille saarille. Suurin osa asukkaista on vuorotyötä tekeviä työntekijöitä. Vuoroviikoin ollaan töissä lautalla ja maissa vapaalla. Kaupunkiin rakennettiin asuntojen ja asuntoloiden lisäksi muun muassa sähkövoimalaitos, sairaala, kauppoja, kulttuurikeskus, koulu ja puisto. Keinotekoisia saaria yhdistää yli 200 km pilareiden varaan rakennettuja teitä.
Nykyään Neft Daşların rakennelmat ovat huonossa kunnossa ja osa siitä on vajonnut veden pinnan alapuolelle. Silti Neft Daşları on yhä merkittävin Azerbaidžanin öljyntuotantoalue.[lähde? ]
Populaarikulttuurissa

Neft Daşları esiintyy James Bond -elokuvassa Kun maailma ei riitä (1999).
Aiheesta muualla

Baku and oil. The Soviet period. Window to Baku -sivusto.
Oil Rocks (Neft Dashlari, Neftyanyye Kamni) www.travel-images.com
The Rock of Ages TravelAndLeisure.com.
Museoraitiovaunu

Stadin Ratikoiden museoraitiovaunu Helsingissä.
Museoraitiovaunu on raitiovaunu, joka on poistettu säännöllisestä linjaliikenteestä ja jota säilytetään sekä liikennöidään tarkoituksena säilyttää ja esitellä joukkoliikenteen historiaa.
Raitiovaunuliikenteen säilyttäneissä kaupungeissa museoraitiovaunuilla usein liikennöidään kaupungin raitiotieverkolla. Paikkakunnilla ja alueilla, joilta raitiovaunuliikenne on lakkautettu tai vanhojen raitiovaunujen liikennöinti on teknisten muutosten takia mahdotonta, museoraitiovaunuille on voitu rakentaa museoraitiotie. Museoraitiotie toimii usein kokeiluna, jolla selvitetään raitiovaunuliikenteen palauttamista.
Helsingissä yksityinen yhtiö Oy Stadin Ratikat Ab on järjestänyt elokuusta 2009 alkaen säännöllistä museoliikennettä entisöidyillä museovaunuilla sekä myös tilausliikennettä.  Kaupungissa on myös raitioliikennemuseo. Turussa on säilynyt useita museoraitiovaunuja, ja kaupunkiin on ehdotettu museoraitiotietä välille Satama–Martinsilta–Kauppatori.
Pohjoismaissa museoraitiovaunuilla liikennöidään Göteborgin, Norrköpingin ja Trondheimin normaalin liikenteen raitioteillä. Tukholmassa, Malmössä, Malmköpingissä, Bergenissä, Vinterbrossa Oslon eteläpuolella sekä Skjoldenæsholmissa Tanskassa on museoraitiotie. Useimmilla Euroopan raitioteillä on museoraitiovaunuja joilla liikennöidään tilauksesta tai säännöllisesti.
Eniten museoraitioteitä on Yhdysvalloissa, koska siellä hyvin monista kaupungeista on lakkautettu raitiotiet. Lisäksi New Orleansin ja San Franciscon raitiotieliikenne perustuu museoraitiovaunuihin, jotka hoitavat suuren osan liikenteestä.
Kirjallisuutta

Kämäräinen, Aune: Kunniaa Stadin yli 100-vuotiaalle ratikkaliikenteelle. Liikenne, 2008, 26. vsk, nro 4, s. 17.
Aiheesta muualla

Helsingin museoraitiovaunut Suomen Raitiotieseuran sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Turun museoraitiovaunut Suomen Raitiotieseuran sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ruotsin raitiotieseura, Tukholman, Malmön ja Malmköpingin museoraitiotiet
Oslon Vognhall 5 sekä Vinterbron museoraitiotie (Arkistoitu – Internet Archive)
Skjoldenæsholmin museoraitiotie Tanskassa
Apta Heritage Trolley - sivusto
Stadin ratikat
Raideliikenne
| --- | --- |
Rautatieliikenne:   rautatie  juna  rautatieasema  rautatieliikennepaikka  rautatiekalusto 
Metroliikenne:   metro  metroasema 
Raitioliikenne:   raitiovaunu  duoraitiovaunu  pikaraitiotie  museoraitiotie 
Turvalaitteet:   asetinlaite  kampiasetinlaite  kankiasetinlaite  opastin  releasetinlaite  tietokoneasetinlaite  varmistuslukko- ja opastinturvalaitos 
Raideleveys:   kapea  normaali  leveä 
Suomessa:   rautatieliikenne  rataverkko  raitioliikenne  lähijunaliikenne  metroliikenne  kapearaiteiset rautatiet  yritykset: VR  Fenniarail  Operail
Mustapha Amzil

| Mustapha Amzil |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Mustapha Amzil
Syntynyt: 12. syyskuuta 2001 (ikä 23) Kotka, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pieni laitahyökkääjä
Pituus:  203 cm
Paino:  89 kg
Nyk. joukkue:  HBA-Märsky
Sarja:  Koripallon I-Divisioona
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2016 2017-:  KTP-Basket HBA-Märsky
Mustapha Amzil (s. 12. syyskuuta 2001 Kotka) on suomalainen koripalloilija.
KTP:n kasvatti Amzil herätti jo 15-vuotiaana espanjalaisten pääsarjaseurojen kiinnostuksen. Myös Mäkelänrinteen urheilulukion koripallo-ohjelma kiinnostui Amzilista.  Amzil saavutti kasvattajaseurassaan B-poikien SM-pronssia keväällä 2016 ja sijoittui koko kauden tilastoissaan sekä levypalloissa (14,6/ottelu) että kahden pisteen heittotarkkuudessa (59,4 %) koko sarjan kärkikolmikkoon. Seuraavalla kaudella Amzil pelasi KTP:ssä sekä B- että A-poikien SM-sarjassa. Marraskuussa 2016 hän teki ensiesiintymisensä myös miesten Korisliigassa, missä hän pelasi kahdessa ottelussa ja teki BC Nokiaa vastaan viisi pistettä. Debyyttiottelussaan 18. marraskuuta Amzilista tuli 15 vuoden ja 67 päivän ikäisenä KTP:n pääsarjahistorian nuorin pelannut koripalloilija. Hän otti ennätyksen nimiinsä sitä yli 50 vuotta pitäneeltä maajoukkuemies Ari Paanaselta. Maaliskuussa 2017 Amzil kutsuttiin eurooppalaisten nuorisohuippujen Jordan Brand Classic -leirille Barcelonaan. Amzil on pelannut myös kymmeniä nuorten maaotteluita.
Aiheesta muualla

Mustapha Amzil basketball profile eurobasket.com (englanniksi)
Profiili (Arkistoitu – Internet Archive) FIBA (englanniksi)
Carey Wilson

| Carey Wilson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. toukokuuta 1962 (ikä 62) Winnipeg, Manitoba
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  189 cm
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1983–1993
Seurat:  Calgary Wranglers (WHL) Darthmouth College (NCAA) HIFK (SM-liiga) Calgary Flames (NHL) Hartford Whalers (NHL) New York Rangers (NHL) Manitoba Moose (IHL)
NHL-varaus:  67. varaus, 1980 Chicago Blackhawks
Carey John Wilson (s. 19. toukokuuta 1962 Winnipeg, Manitoba) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, joka pelasi niin NHL:ssä kuin SM-liigassakin. Keskushyökkääjä Wilson edusti lisäksi useita kanadalaisia maajoukkueita.
Suomessa Wilson edusti HIFK:ta 1981–82 ja 1982–83. Jälkimmäisellä kaudella hän pelasi kaikki runkosarjaottelut, voitti joukkueessa Suomen mestaruuden ja vakiinnutti asemansa yhtenä HIFK:n johtavista hyökkääjistä. Kyseisellä kaudella Careyn kaksoisveli Geoff Wilson edusti niin ikään HIFK:ta.
Seuraavalla kaudella Wilson pelasi Kanadan maajoukkueessa, edustaen maataan Sarajevon talviolympialaisissa. Kisojen jälkeen Wilson solmi ensimmäisen NHL-sopimuksensa Calgary Flamesin kanssa helmikuussa 1984. Hän pelasi NHL:ssä yhteensä kymmenellä kaudella, edustaen Flamesin lisäksi Hartford Whalersiä ja New York Rangersiä yhteensä 552:ssa runkosarjan pelissä merkkauttaen 427 (169+258) tehopistettä. Wilsonin NHL-ura päättyi polvivammaan ottelussa St. Louis Bluesia vastaan joulukuussa 1992. Kolme kautta myöhemmin hän teki seitsemän ottelun mittaisen paluun kaukaloihin IHL:n Manitoba Moosen paidassa. Wilson kärsi lukuisista vaikeista polvivammoista urallaan.
Wilsonin poika Colin Wilson on Nashville Predatorsin ensimmäisen kierroksen varaus vuodelta 2008.
Wilsonin isä Gerry Wilson oli entinen NHL-pelaaja sekä Winnipeg Jetsin joukkuelääkäri ja varapresidentti.
Saavutuksia ja palkintoja

Nuorten MM-kisat 1982 (kultaa)
Matti Keinonen -palkinto 1982–83
Sarajevon olympiakisat (1984)
Manitoba Hockey Hall of Famen jäsen.
Broken

| Broken Nine Inch Nails |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : maaliskuu – elokuu 1992 Hell, New Orleans; Royal Recorders, Genevenjärvi; South Beach Studios, Miami Beach;  Village Recorder ja A&M Los Angeles sekä Pig, Beverly Hills
 Julkaistu: 22. syyskuuta 1992
 Tuottaja(t): Trent Reznor, Flood
 Tyylilaji: alternative rock, industrial rock
 Kesto: 31.32
 Levy-yhtiö: TVT Nothing
Nine Inch Nailsin muut julkaisut
| Pretty Hate Machine 1989 | Broken 1992 | Fixed 1992 |
Broken (tunnetaan myös nimellä Halo 5) on yhdysvaltalaisen Nine Inch Nails -yhtyeen EP-levy vuodelta 1992.
Taustaa

Broken on myynyt Yhdysvalloissa platinaa, ja kappale ”Wish” sai Grammy-palkinnon vuonna 1993.
Broken sisältää kaksi lainakappaletta, jotka ovat kuultavissa 91 tyhjän raidan jälkeen. Physical on lainakappale yhtyeen Adam and the Ants kappaleesta Physical (You're So). Suck on lainakappale yhtyeen Pigface samannimisestä kappaleesta, ja jonka riveissä myös Nine Inch Nailsin keulakuva Trent Reznor on vaikuttanut.
Brokenin jälkeen julkaistiin albumin remix-versio Fixed. Alun perin julkaisu sisälsi kaksi CD:tä, joista ensimmäinen sisälsi kuusi kappaletta ja toinen kappaleet ”Physical” ja ”Suck”, mutta kauppaketjujen alettua myydä EP:tä ilman bonuslevyä yhtye yhdisti bonusraidat samalle levylle.
Lyhytelokuva

EP:stä tehtiin myös lyhytelokuva The Broken Movie, joka piti julkaista yleiseen levitykseen, mutta sen graafisen ja shokeeraavan sisällön vuoksi sitä ei julkaistu. Kappaleista ”Pinion”, ”Wish”, ”Help Me I Am in Hell”, ”Happiness in Slavery” ja ”Gave Up” tehtiin musiikkivideot kyseiseen elokuvaan, ja ainoastaan kappaleen ”Wish” musiikkivideota näytettiin musiikkikanava MTV:llä, sillä musiikkivideo ei sisältänyt väkivaltaa.
Kappaleet

Pinion – 1.02
Wish – 3.46
Last – 4.44
Help Me I Am in Hell – 1.56
Happiness in Slavery – 5.21
Gave Up – 4.08
Physical – 5.29
Suck – 5.07
Kokoonpano

Trent Reznor – laulu, bassot, kitarat, kosketinsoittimet, ohjelmointi
Martin Atkins – rummut
Chris Vrenna – rummut, ohjelmointi, biitit
Aiheesta muualla

Halo 5 NINCollector.comissa
Halo 5 -sanoitukset (Arkistoitu – Internet Archive)
Broken (US CD) Discogs.comissa
Broken (US Cassette) Discogs.comissa
Broken (UK CD) Discogs.comissa
Broken (UK LP) Discogs.comissa
Broken (BR LP) Discogs.comissa
Neitosten karkuretki

| Neitosten karkuretki |
| --- | --- |

Kirjailija:  Arto Paasilinna
Kieli:  suomi
Genre:  huumori
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2008
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  243
ISBN:  978-951-0-34332-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Neitosten karkuretki on Arto Paasilinnan vuonna 2008 ilmestynyt humoristinen romaani. Teos on julkaistu myös Kari Pajun lukemana äänikirjana.
Tarinassa seurataan Sveden lastenkodista karanneiden Stinan, Roosan ja Meerin kovaa elämää läpi läntisen Uudenmaan. Tyttöjen tavoitteena on päästä Stinan isän Göranin luo Tenholan Kovikiin tämän juhannusmökille.
Elokuva

Arto Paasilinnan solmima elokuvasopimus kirjailijan viimeistä edeltävästä menestysromaanistaan Neitosten karkuretki julkaistiin lehdistötilaisuudessa Helsingin Kaapelilla 19. toukokuuta vuonna 2010. Paasilinnan kirjaan pohjautuvan elokuvan käsikirjoittaa Nina J Hedkrok ja ohjaa Hannu Peltomaa. Arto Paasilinnan sekä ohjaaja Hannu Peltomaan ja käsikirjoittaja Nina J Hedkrokin välinen elokuvasopimus solmittiin heinäkuussa 2009 ennen Paasilinnan vakavaa sairastumista saman vuoden syksyllä.
Aiheesta muualla

Neitosten karkuretki Kirjasampo-sivustolla
Teos WSOY:n sivuilla (äänikirja)
Museopedagoginen yhdistys Pedaali

Museopedagoginen yhdistys Pedaali ry on 2005 perustettu museopedagogien, museoiden yleisötyöläisten ja alan opiskelijoiden yhdistys, jonka tavoitteena on edistää museopedagogista toimintaa, vahvistaa museoiden yleisötyötä tekevien ammatillista identiteettiä ja arvostusta sekä tukea jäsentensä ammatillista kehittymistä.
Yhdistys ottaa kantaa museotoimintaa ja yleisösuhteita koskevaan keskusteluun, toimii alan keskustelufoorumina ja tarjoaa jäsenistölleen koulutusta ja verkostoja. Yhdistyksellä on oma julkaisusarjansa Pedafooni.
Vuoden museopedagoginen teko -palkinto

Yhdistys myöntää vuosittain Vuoden museopedagoginen teko -palkinnon. Palkinnolla pyritään vaikuttamaan museopedagogian arvostukseen ja nostamaan alaan liittyvää tietoisuutta suuren yleisön keskuudessa. Tunnustuksen  tarkoituksena on nostaa esiin esimerkillisiä ja huomionarvoisia museoiden yleisötyöhön ja pedagogiseen toimintaan liittyviä hankkeita ja toimintamalleja. Palkinnon saaja valitaan jäsenistöltä saatujen ehdotusten joukosta.
Palkintoon kuuluvat taiteilija Kalle Hammin toteuttama Pedaali-pienoisveistos sekä kunniakirja.
Vuoden museopedagoginen teko -palkinnon ovat tähän mennessä saaneet:
2006 Turun opetustoimen Kulttuuripolku -työryhmä
2007 Opetushallituksen suunnittelija Heljä Järnefelt
2008 Museologia tänään -julkaisu (toim.) Pauliina Kinanen, julkaisija Suomen Museoliitto
2009 Jyväskylän Kulttuuriluotsi-toiminta
2010 Tampereen kaupungin Taidekaari-kulttuurikasvatusohjelma (Tampereen kaupungin museopalveluiden TAITE-yksikkö, kulttuuripalvelut ja perusopetus)
2011 Uudenmaan taidetoimikunnan monikulttuurisuusläänintaiteilija Outi Korhonen
2012 Taide jää mieleen -hanke (Aboa Vetus & Ars Nova -museo, Turun kaupungin sosiaali- ja terveystoimi sekä Työsuojelurahasto)
2013 Avara museo – kehittyvä oppimisympäristö -hanke (Suomen museoliitto)
2014 Sirkushevoset sairastaa  - pedagoginen konservointihanke (Keravan taidemuseo ja Metropolia ammattikorkeakoulun esinekonservointi)
2015 Adoptoi monumentti -hanke (Pirkanmaan maakuntamuseo)
2016 Nostalgiset naiset -projekti (Lottamuseo, Keuda ammattiopisto ja Laurea ammattikorkeakoulu)
2017 Minä ja muotokuva -taidekasvatuspaketti (Keuruun museo)
2018 Espoo sisällissodassa -hankkeen nuorisoyhteistyö (Espoon kaupunginmuseo)
2019 Luminaari-hanke (Tuusulan museo)
2020 InterActive History -projektin Utra ennen ja nyt -toiminta (Pohjois-Karjalan museo)
Aiheesta muualla

Pedaalin www-sivut
Museopedagoginen teko 2013  (Arkistoitu – Internet Archive)
Museopedagoginen teko 2014
Brookfield Asset Management

| Brookfield Asset Management |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  TSX: BAM.A, NYSE: BAM, Euronext: BAMA
Markkina-arvo:  35,4 mrd. USD (5/2017)
ISIN:  CA1125851040
Perustettu:  1997
Toimitusjohtaja:  James Bruce Flatt
Kotipaikka:   Toronto, Kanada
Toimiala:  kiinteistöt
Liikevaihto:   24.87 mrd. USD (2016)
Liikevoitto:   1,64 mrd. USD (2016)
Henkilöstö:  55 700 (2016)
Kotisivu:  www.brookfield.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brookfield Asset Management, tai vain Brookfield on suuri kanadalainen kiinteistöalan pörssiyhtiö, jonka päämaja sijaitsee Torontossa.
Talousjulkaisu Forbesin maailman suurimpien julkisesti noteerattujen yritysten Forbes Global 2000 -listalla kiinteistöyhtiö Brookfield oli vuonna 2017 sijalla 202. Se luokiteltiin samalla Kanadan 7. suurimmaksi pörssiyritykseksi. Yhtiön markkina-arvo oli 35,4 miljardia Yhdysvaltain dollaria (toukokuussa 2017) ja liikevaihto 24,9 miljardia USD (2016).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brookfield Asset Management Wikimedia Commonsissa
Nen Hithoel

Nen Hithoel on fiktiivinen järvi J. R. R. Tolkienin luomassa fantasiamaailma Keski-Maassa. Se sijaitsee Suuren virran varrella keskellä Emyn Muilia, Rohanin itäpuolella. Se on suunnilleen 20 virstaa (n. 30 kilometriä) pitkä ja 10 virstaa (n. 15 kilometriä) leveä. Rómendacil II:n hallituskaudella gondorilaiset rakensivat järven pohjoispäähän Argonathin valtavat pilarit merkitäkseen alueensa pohjoisen rajan. Järven eteläisessä päässä seisoo kolme kukkulaa. Amon Hen, Näön Kukkula, eteläisellä rannalla ja Amon Lhaw, kuulon kukkula idässä. Kolmas kukkula muodostaa järveen saaren, Tol Brandirin. Kukaan ei ole koskaan astunut jalallaan saarelle johtuen Raurosin putousten aiheuttamista vahvoista virtauksista järven eteläpäässä.
Sormuksen Saattue saapui Nen Hithoelille 25. helmikuuta 3019 Kolmatta Aikaa ja perustivat leirin Parth Galeniin lähelle Amon Heniä. Boromirin lankeaminen ja Saattueen hajoaminen tapahtui pian sen jälkeen. Frodo ja Sam lähtivät veneellä itärannalle ja örkit vangitsivat Merrin ja Pippinin. Haudattuaan Boromirin laskemalla hänen ruumiinsa veneellä Raurosin putouksiin lähtivät Aragorn, Legolas ja Gimli, "Kolme Ajomiestä", jäljittämään örkkejä ja etsimään vangittuja Hobitteja.
Nette Tuominen

Nette Tuominen on suomalainen kehitysvammainen koripalloilija. Hän on Special Olympics -maailmankisoihin osallistuvan Suomen naisten koripallojoukkueen kapteeni.
Tuominen aloitti koripallon pelaamisen kymmenvuotiaana. Hän on ollut ollut Pussihukkien (PuHu) nuorten erityisryhmän Sisu Junioreiden valmentajista. Hänen oma joukkueensa on PuHu Unified, jossa on mukana myös vammattomia. Tuominen on valmistunut keväällä 2018 Keskuspuiston ammattiopiston kotityö- ja puhdistuspalvelujen koulutusohjelmasta eli Kopusta.