stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
OFC:n karsinnat jalkapallon maailmanmestaruuskilpailuihin 2010
Ensimmäinen kierros > Lohko B

Ottelut
Jatko-Ottelut

Lohkojen kaksi parasta selviytyivät välieriin, joiden voittajat etenivät loppuotteluun ja häviäjät pronssiotteluun. Ottelujen kolme parasta selviytyivät karsintojen toiselle kierrokselle. Uusi-Seelanti selviytyi OFC:n parhaiten rankattuna maana suoraan toiselle kierrokselle.
Toinen kierros

Toisen kierroksen voittaja kohtasi jatkokarsinnassa AFC:n karsinnoissa viidenneksi sijoittuneen joukkueen.
Ottelut
Jatkokarsintaottelut

Uusi-Seelanti selviytyi OFC:n karsintojen voittajana pelaamaan kaksoisottelut AFC:n karsintojen viidettä Bahrainia vastaan pelaamaan OFC:n ja AFC:n kesken jaetusta mm-kisapaikasta.
| Joukkue #1 | Yht>  | Joukkue #2 | 1>  osa | 2>  osa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Uusi-Seelanti | 1–0 |  Bahrain | 0–0 | 1–0 |
Uusi-Seelanti selviytyi MM-lopputurnaukseen yhteismaalein 1-0.
Murhan jäljet

| Murhan jäljet> Waking the Dead |
| --- | --- |
Tyyli:  rikosdraama
Kestoaika:  60 minuuttia
Luoja(t):  Barbara Machin
Pääosissa:   Trevor Eve  Sue Johnston  Wil Johnson 
Alkuperämaa:  Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   BBC One  Yle TV1  Yle Areena
Esitetty:   4. syyskuuta 2000 – 11. huhtikuuta 2011
Tuotantokausia:  9
Jaksoja:  92
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  BBC
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Murhan jäljet (engl. Waking the Dead) on BBC:n tuottama brittiläinen draamasarja. Se kertoo poliisin erikoisryhmästä, joka tutkii vanhoja ratkaisemattomia rikostapauksia nykyaikaisen teknologian avulla. Työryhmää johtaa ylikomisario Peter Boyd (Trevor Eve), ja apunaan hänellä on muun muassa psykologinen profiloija, tohtori Grace Foley (Sue Johnston).
Murhan jälkiä tehtiin kaikkiaan yhdeksän tuotantokautta (92 jaksoa), ja se sai ensiesityksensä BBC One -kanavalla vuosina 2000–2011. Suomessa sarjaa on näytetty Yle TV1:ssä ja Yle Areenassa.
Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Trevor Eve   | … |  Peter Boyd   |
|  Sue Johnston   | … |  Grace Foley   |
|  Wil Johnson   | … |  Spencer Jordan   |
|  Claire Goose   | … |  Mel Silver (kaudet 1–4)   |
|  Holly Aird   | … |  Frankie Wharton (kaudet 1–4)   |
|  Esther Hall   | … |  Felix Gibson (kausi 5)   |
|  Félicité du Jeu   | … |  Stella Goodman (kaudet 5–8)   |
|  Tara Fitzgerald   | … |  Eve Lockhart (kaudet 6–9)   |
|  Stacey Roca   | … |  Katrina Howard (kausi 8)   |
|  Eva Birthistle   | … |  Sarah Cavendish (kausi 9)   |
Miriam Fried

Miriam Fried (s. 9. syyskuuta 1946) on Romaniassa syntynyt viulisti. Hän muutti perheineen Israeliin kaksivuotiaana. Yhdysvaltoihin hän lähti suojelijanaan Isaac Stern. Hän jatkoi opintojaan Ivan Galamianin johdolla Juilliard Schoolissa ja Joseph Gingoldin johdolla Indianan yliopistossa. Hänen käyttämänsä soitin on vuoden 1718 Stradivarius. Hän on naimisissa Paul Blissin kanssa, ja pianisti Jonathan Bliss on hänen poikansa.
Fried voitti Paganini-kilpailun vuonna 1968.
Orkestereihin, joiden kanssa Fried on soittanut, lukeutuvat Bostonin, Chicagon, Clevelandin, New Yorkin, Philadelphian ja Pittsburghin pääorkesterit, Israelin filharmoninen orkesteri, Lontoon sinfoniaorkesteri, Royal Philharmonic Orchestra ja Wienin sinfoniaorkesteri. Kamarimuusikkona hän on Mendelssohn-jousikvartetin jäsen; hän on myös tehnyt yhteistyötä muiden muassa Isaac Sternin, Pinchas Zukermanin, Garrick Ohlssonin, Nathaniel Rosenin ja miehensä kanssa.
Miriam Gauci

Miriam Gauci (s. 3. huhtikuuta 1957 Malta) on maltalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano.
Gauci sai musiikkikoulutuksensa enimmäkseen Milanossa. Hänen varhaisin opettajansa oli hänen tätinsä, sopraano Hilda Tabone. Myöhemmin häntä opettivat Lia Guarini, Giulietta Simionato, Marisa Flask, Renato Zanella ja Vladimir Delman. Hän sai diplomit Milanon Verdi-konservatoriosta ja La Scalan Centro di perfezionamento artisti liricistä. Gauci teki debyyttinsä Francis Poulencin La Voix humainen esityksessä Bolognassa ja on sittemmin esiintynyt monissa kansainvälisissä oopperataloissa. Metropolitan-oopperan-debyyttinsä hän teki Mimìn roolissa Giacomo Puccinin oopperassa La bohème. Hänen ohjelmistoonsa kuuluu myös muita Puccinin rooleja, kuten Cio-Cio-San, Sisar Angelica ja Manon Lescaut. Giuseppe Verdin rooleista hän on tulkinnut Elisabettan (Don Carlos), Amelian (Simon Boccanegra) ja Desdemonan (Otello). Muita Gaucille menestystä tuottaneita rooleja ovat olleet Contessa (Figaron häät), Donna Elvira (Don Giovanni), Manon (Manon), Nedda (Pajatso). Riccardo Mutin johtamana Gauci on esiintynyt muun muassa Verdin Requiemissa. Muti toimi myös kapellimestarina Gaucin tehdessä debyyttinsä Salzburgin juhlilla heinäkuussa 2002.
Gaucisai Maltan kansallisen ansioritarikunnan jäsenyyden joulukuussa 1993, ja hänestä tehtiin Italian tasavallan Cacvaliere toukokuussa 2010.
Murhalammi (Hämeenlinna)

| Murhalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna (Kalvola)
Koordinaatit:  61°03′18″N, 24°04′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Oikolanjoen valuma-alue‎ (35.26)
Laskuoja:  Murhalamminoja 
Järvinumero:  35.263.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,7  m tai 116  m 
Rantaviiva:  2,211 km 
Pinta-ala:  18,94  ha 
 fiMurhalammi 
Murhalammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Oikolanjoen valuma-alueeseen. Murhalammi on osa Myllyojan valuma-aluetta.
Maantietoa

Lampi on 750 metriä pitkä, 350 metriä leveä ja sen pinta-ala on 19 hehtaaria. Lammen vedenpinnan korkeus on 115,7 metriä meren pinnan yläpuolella ja sen rantaviivan pituus on 2,2 kilometriä. Lampeen laskee seitsemän suo-ojaa, joista kaksi laskevat pientilojen peltojen halki ja idästä järveen laskeva saa vetensä Jokikorven pieneltä suoalalta. Laskuoja on Murhalamminoja, joka liukertelee yli 700 metrin päähän Keihäsjärven Lähdelahteen. Järven lähiympäristö on hyvin matalaa ja sen etelärantaan ulottuu pienen peltotilkun reuna. Rannoille on rakennettu neljä vapaa-ajan asuntoa, joille johtaa tiet Iittalasta Kutilan kautta tulevalta yhdystieltä 13671. Lammen pohjoispuolella kulkee ohitse muinainen polku, jota kutsutaan ”Kirkkopoluksi”.
Moskovan metroasema

| Moskova (Москва) |
| --- | --- |

 Almatyn metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Linja 1
Paikkakunta:  Almaty, Kazakstan
Avattu:  18. huhtikuuta 2015
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Moskova (kaz. Мәскеу, ven. Москва) on yksi Almatyn metron asemista. Se avattiin 18. huhtikuuta 2015.
Aiheesta muualla

Метро в Алматы просто необходимо(venäjäksi)
Алматинское Метро. Станция Сайран.(venäjäksi)
Станции метро «Москва» и «Сайран» в Алматы построят в декабре 2013 года(venäjäksi)
В Алматы требуется корректировка плана двух станций метро (Arkistoitu – Internet Archive)(venäjäksi)
10 миллиардов тенге выделят на строительство второй очереди метро в Алматы(venäjäksi)
видео отчёт о ходе строительства(venäjäksi)
(venäjäksi)
Minna Ruckenstein

Minna Ruckenstein on apulaisprofessori Helsingin yliopiston Taloustieteen osastolla ja vastuullinen tutkija Kuluttajatutkimuskeskuksessa, sekä ohjaaja sosiaalitieteiden tohtoriohjelmassa. Hän tutkii digitalisaatiota ja datafikaatiota arjen, yhteisöjen ja yhteiskunnan näkökulmasta.
Ura

Ruckenstein on koulutukseltaan antropologi ja aloittanut työuransa Helsingin Sanomien toimittajana. Hän tehnyt kenttätyötä suljetussa vankilassa, päiväkodeissa ja kouluissa sekä kirjoittanut kirjan Lapsuus ja talous (Gaudeamus 2013). Hän johtaa Algoritmin kulttuuri -hanketta (2019-2021), jossa tutkitaan arjen algoritmikäsityksiä, ihmisen ja koneen työnjakoa sekä tekoälyn käytön eettis-poliittisia ulottuvuuksia. Hänellä on työn alla automaattisen päätöksenteon inhimillistämiseen liittyvä tutkimus.
Aiheesta muualla

Helsingin Sanomat: Mielipide: Pelkät puhelinsovellukset eivät pysäytä epidemiaa
Mieånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Mieånin joensuu Karlshamnissa.
Mieånin vesistö (ruots. Mieåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 85) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Mieånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 284 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistön pääuomana alaosa on sen nimikkojoki Mieån. Pääuoma alkaa Hössjönin ja Kalvsjönin seudulla pienestä Svarta Gylistä alkavasta ojasta. Sen vedenpinta sijaitsee 145 metrin korkeudella mpy.. Hössjönistä jatkaa Drevån, joka laskee Mienin järveen (95 metriä mpy.). Järvi on nimikkojoen Mieånin lähdejärvi . Joen kokonaispituus on 50 kilometriä ja se laskee Itämereen alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Nättrabyånin vesistö sijaitsee kahden keskikokoisen vesistön Emånin vesistön (tunnus 74) ja Mörruminjoen vesistön (tunnus 86) välisessä taskussa, jossa on yksitoista pienempää päävesistöä. Se on niistä toiseksi pienin vesistö, jonka vuoksi se jää vain Mörruminjoen vesistön ja Bräkneånin vesistön (tunnus 84) väliin. Nättrabyånin vesistö länsipuolella sijaitseva Mörruminjoen vesistö pysyy naapurina lähes merenrantaan asti. Sen sijaan sen itäpuolelle on muodostunut Nättrabyånin vesistön kokoinen alue, jossa on mereen laskevien ojien ja purojen valuma-alueita.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (70,5 %), turve (5,4 %), kalliomaa (3,3 %), hiekka ja sora (2,1 %), multamaa (3,8 %), savimaa (1,2 %) ja jäätikköjokijäänteet (1,8 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (75,9 %), soita ja kosteikkoja (0,6 %), viljelymaita (5,3 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (3,2 %) sekä joutomaita (4,2 %). Näiden lisäksi on 10,9 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Mieånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2013. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 2,66 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 8,44 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,74 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 6 m³/s . Suurin kuukausittainen keskivirtaama 11,3 m³/s on mitattu helmikuussa 1995 ja pienin 0,5 m³/s syksyllä 1989. Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot.
Vesivoimaa

Vesistöalueella on patorekisterin mukaan 11 patoa, joista 23,7 % säännöstellään vesistön jokien virtaamia. Patojen säännöstelykapasiteetti on 19,9 miljoonaa kuutiometriä.
Mieånin pääuomassa on kolme vesivoimalaitosta: Strömma, Granefors ja Dalfors. Voimaloiden yhteisteho on 1,0 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 3,2 gigawattituntia.
Käännös suomeksi
Mr Velcro Fastener

Mr Velcro Fastener on Turusta lähtöisin oleva elektroa tuottava duo, jonka muodostavat Tatu Metsätähti (s. 1977, alias Mesak) ja Tatu Peltonen (s. 1977, alias Ted Field).
Kaksikko tapasi toisensa koulussa ja he alkoivat yhdessä tehdä musiikkia 1990-luvun alkupuolella. Projektinsa he nimesivät Mr Velcro Fasteneriksi 1997, samana vuonna, jolloin he perustivat oman studionsa Miletosin. Mr Velcro Fastener julkaisi ensimmäisen EP:nsä Wad 1998 oman levy-yhtiönsä Tie Entertainmentin kautta. Tuotos sai hyviä arvioita maailmalla, ja pian sen jälkeen kaksikko julkaisi toisen EP:nsä Robots 4 Life.
Saksalainen levy-yhtiö i220 Music julkaisi 1999 Mr Velcro Fastenerin debyyttialbumin Lucky Bastards Living Up North. Vuoden 1999 lopulla duo kierteli keikoilla Keski-Euroopassa ja julkaisi EP:n Which Scenario?. Vuonna 2000 kaksikko julkaisi vinyylit Electric Appliances Remixes ja suositun Who's Gonna Bend. Samoihin aikoihin suositut brittiläiset DJ:t kuten Pete Tong ja Dave Clarke soittivat Mr Velcro Fastenerin kappaleita. Kaksikko julkaisi vuosina 2001 ja 2002 Otherside-vinyylit, joista koostettiin myös samanniminen albumi (2002). Vuonna 2003 Mr Velcro Fastener julkaisi retrospektiivisen albumin Thales of Miletos, joka esitteli aiemmin julkaisematonta materiaalia vuosilta 1993–1996 ennen Mr Velcro Fasteneria. Brittiläinen levy-yhtiö Electrix Records julkaisi 12" vinyylit Velcropopvichy (2003) ja Gone Mad (2005). Vuonna 2005 kaksikko julkaisi myös 12" vinyylin The Flock oman Stars-Music -levy-yhtiönsä kautta. Helmikuussa 2006 Mr Velcro Fastener julkaisi toistaiseksi viimeisimmän albuminsa Telemacho ja myöhemmin samaisena vuonna vinyylin Čapek.
Mr Velcro Fastener on myös remiksannut monia artisteja, kuten saksalaista Hardflooria ja suomalaisia Giant Robotia ja Fu-Touristia.
Aiheesta muualla

Mr Velcro Fastenerin virallinen kotisivu
Mr Velcro Fastenerin julkaisut Discogs.comissa
Mr Velcro Fastenerin haastattelu
Mr Velcro Fastener @ Green Galactic (Arkistoitu – Internet Archive)
Mridula Sinha

| Mridula Sinha |
| --- | --- |

Goan kuvernööri
 26. elokuuta 2014 – 23. lokakuuta 2019  
Edeltäjä:  Om Prakash Kohli
Seuraaja:  Satya Pal Malik
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. marraskuuta 1942 Muzaffarpur, Bihar, Brittiläinen Intia
Kuollut: 18. marraskuuta 2020 (77 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Intian kansanpuolue
Mridula Sinha (27. marraskuuta 1942 – 18. marraskuuta 2020) oli intialainen kirjailija ja poliitikko, joka toimi Goan kuvernöörinä vuosina 2014–2019. Kirjailijana hän tuotti 46 hindinkielistä kirjaa sekä useita kolumneja sanomalehdille. Ennen valintaansa Goan kuvernööriksi hän toimi Intian kansanpuolueen (BJP) naisjaoston johtajana.
Sinha syntyi Biharissa. Hänen 40-vuotias äitinsä halusi abortin kuullessaan raskaudestaan, mutta hänen isänsä halusi pitää lapsen. Sinhan mukaan hänen isänsä turvasi hänelle myös mahdollisuuden koulutukseen vastoin vanhoja perinteitä. Hän opiskeli psykologiaa ja työskenteli opettajana S. K. Sinha Women’s College -oppilaitoksella Biharissa. Hänen aviomiehensä oli poliitikko Ram Kripal Sinha.
Tullessaan valituksi kuvernööriksi Sinha ilmoitti keskittyvänsä ensisijaisesti naisten ja köyhien aseman parantamiseen. Pääministeri Narendra Modi valitsi hänet yhdeksi julkisen ulostamisen vastaisen Swachh Bharat Mission -kampanjan edistäjistä. Kuvernöörinä Sinha sai osakseen kritiikkiä varojen haaskaamisesta sekä siitä, että hän kutsui vaalit hävinneen BJP:n muodostamaan hallitusta ensimmäisenä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mridula Sinha Wikimedia Commonsissa
Moskovan piiri (Pietari)

Moskovan piiri
Moskovan piiri (ven. Московский район, Moskovski raion) on hallintoalue Pietarissa. Se sijaitsee kaupungin ydinkeskustan eteläpuolella ja rajoittuu pohjoisessa Amiraliteetin piiriin, idässä Frunzen ja Puškinin piiriin, etelässä Leningradin alueeseen ja lännessä Kraasselan ja Kirovin piiriin.
Kunnallishallintoalueet

Moskovan piiri jakautuu viiteen kunnallishallintoalueeseen ja ne ovat asemaltaan Pietarin keskustan kaupunginosia. Kunnallishallintoalueet ovat
Moskovskaja Zastava (Московская Застава)
Gagarinskoje (Гагаринское)
Novoizmailovskoje (Новоизмайловское)
Pulkovski meridian (Пулковский меридиан)
Zvjozdnoje (Звёздное).
Murhaleikki

| Murhaleikki |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Ville-Veikko Salminen
Käsikirjoittaja:  Olavi Linnus
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Oy Mainos-TV-Reklam Ab
Ensi-ilta:  3.2.1968
Kesto:  50 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Edeltäjä:  Ovi
Seuraaja:  Meteor 02
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Murhaleikki on Mainos-TV:n tuottama televisionäytelmä vuodelta 1968. Sen on kirjoittanut Olavi Linnus ja ohjannut Ville-Veikko Salminen.
Elokuvan alkukohtaukset on kuvattu Torholan luolan liepeillä Lohjalla. Riitautunut aviopari ryhtyy vaaralliseen leikkiin teemalla ”jollet sinä tapa minua ensin, minä tapan sinut”. Tapahtumat sijoittuvat myös kaupunkiin ja poliisiasemalle.
Murhaleikki oli toinen jakso MTV-teatterin tammikuussa 1968 aloittamasta jännitysnäytelmien sarjasta.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Aimo Tepponen  | … |  liikemies Samuli Järvinen   |
|  Katriina Rinne  | … |  Emilia, Samulin vaimo   |
|  Sakari Halonen  | … |  liikemies Aki Mäntynen   |
|  Keijo Komppa  | … |  komisario Nerto   |
|  Martti Kuisma  | … |  etsivä Jansson   |
|  Mai-Brit Heljo  | … |  kotiapulainen Iiris Nevalainen   |
|  Elvi Saarnio  | … |  neiti Kutvonen   |
|  Irja Kuusla  | … |  myyjätär   |
|  Tero Alaniva  | … |  etsivä  |
Vastaanotto

Helsingin Sanomien nuori tv-kriitikko Jukka Kajava ei pitänyt Murhaleikistä lainkaan. Hän kirjoitti sen olevan näkemistään näytelmäproduktioista kenties kaikkein huonoin ja sisältävän vain ”keskinkertaista mitättömämpää dialogin tapailua – joko tekijän kykyjen mukaista tai yleisöä aliarvioivaa”. Hän pohti, voisiko Mainos-TV määritellä edes jonkinlaisen alarajan sille laadulle, mitä kanavan ohjelmilta vaaditaan.
Motorola DynaTAC

Motorolan tuotekehitysjohtaja Martin Cooper soitti ensimmäisen julkisen puhelun DynaTAc-puhelimen prototyypillä 4. huhtikuuta 1973. Vuonna 2007 otettu kuva on tilanteen lavastus.
DynaTAC, lyhenne sanoista Dynamic Adaptive Total Area Coverage, on Motorolan matkapuhelintuotesarja, jota valmistettiin 1984–1994. Kaupallinen kannettava puhelin Motorola DynaTAC 8000X sai Yhdysvaltain liittovaltion telehallintoviraston FCC:n hyväksynnän 21. syyskuuta 1983. Sen puheaika oli 30 minuuttia, päälläoloaika kahdeksan tuntia, ja siinä oli LED-valaistut näppäimet soittonumeron valintaan ja 30 numeron muistin. Puhelimen hinta oli 3 995 dollaria vuonna 1983.
Vuoden 1973 prototyyppi painoi kilon, sen akku kesti 35 minuttia, ja puheaikaa oli 20 minuuttia. Tarvittiin vielä vuosikymmen tutkimusta ja tuotekehitystä prototyypistä kaupalliseen versioon, ennen kuin ensimmäinen kaupallinen matkapuhelinpuhelinverkko otettiin käyttöön Chicagossa.
Vuonna 1984 markkinoille saatu DynaTAC 8000x painoi 800 grammaa. Akku kesti valmiustilassa kahdeksan tuntia. Puheaikaa oli enintään tunti. Laitteessa oli 30 puhelinnumeron muisti. Sen hinta oli Yhdysvalloissa 3 995 dollaria.
Sarjassa valmistettiin useita malleja alkaen vuoden 1985 mallista 8000s, ja valmistus jatkui vuoden 1993 Classic II -malliin asti. DynaTACin tilalle tuli paljon pienempi vuonna 1989 julkistettu Motorola MicroTAC.[lähde? ]
A DynaTAC 8000X
Moskovan patriarkaatin Viron ortodoksinen kirkko

Tallinnan Aleksanteri Nevskin katedraali on Moskovan patriarkaatin alaisen Viron ortodoksisen kirkon hallinnassa.
metropoliitti Jevgeni
Moskovan patriarkaatin Viron ortodoksinen kirkko (vir. Moskva Patriarhaadi Eesti Õigeusu Kirik, MPEÕK, ven. Эстонская Православная Церковь Московского Патриархата, Estonskaja Pravoslavnaja Tserkov Moskovskogo Patriarhata) on toinen Viron ortodoksisista kirkoista. Kirkko on Moskovan patriarkaatin alainen autonominen kirkko ja sen päänä toimii metropoliitta Korneli. Moskovan patriarkaatin Viron ortodoksinen kirkkoon kuuluu 31 seurakuntaa ja 57 papiston jäsentä, joista 43 on pappeja  ja 14 diakoneja.
Kirkossa on vajaa 200 000 jäsentä, joten se on suurin Virossa toimiva kirkkokunta. Siihen kuuluu myös merkittävä Pühtitsan nunnaluostari. Toinen Virossa toimiva ortodoksinen kirkko on Konstantinopolin ekumeenisen patriarkaatin alainen Viron apostolinen ortodoksinen kirkko.
Viron ortodoksinen kirkko sai autonomian vuonna 1920 ja siirtyi vuonna 1923 Konstantinopolin patriarkaatin alaisuuteen yhdessä Suomen ortodoksisen kirkon kanssa, sillä Moskovan patriarkaattiin oli vaikea pitää yhteyttä.
Kun Neuvostoliitto miehitti Viron, kirkon autonomisuus otettiin pois ja siitä tuli Moskovan patriarkaatin alainen piispakunta vuonna 1941. Saksalaismiehityksen aikaan 1941–1945 kirkko liittyi Konstantinopoliin, kunnes uuden neuvostomiehityksen alkaessa kirkko siirtyi taas Moskovan alaisuuteen 1945. Moskovan mukaan kirkko siirtyi patriarkaatin alaisuuteen vapaaehtoisesti, ilman painostusta.
Viron itsenäistyttyä uutta yhteiskuntaa rakennettiin "jatkuvuuden periaatteella", jossa yksilöiden ja yhteisöjen oikeudet ja velvollisuudet perustuvat tilanteeseen ennen neuvostomiehitystä vuonna 1940. Tämän vuoksi kirkon omaisuuden katsottiin kuuluvan Tukholmassa pakolaiskirkkona toimineelle Viron Konstantinopolin alaiselle autonomiselle kirkolle, joka palasi takaisin Viroon vuonna 1993.
Osa ortodoksisista seurakunnista ei kuitenkaan halunnut liittyä Konstantinopolin alaiseen autonomiseen kirkkoon ja seurasi yhdeksän vuoden jakso, jolloin näiden seurakuntien juridinen asema oli maassa epäselvä. Vuonna 2002 Viron sisäasiainministeriö rekisteröi Moskovan yhteyteen jääneet seurakunnat uskonnolliseksi yhdyskunnaksi nimeltä Moskovan patriarkaatin Viron ortodoksinen kirkko.
Tallinnan ja koko Viron metropoliitaksi nimettiin vuonna 2018 entinen Verajan arkkipiispa Jevgeni. Viro kieltäytyi jatkamasta kirkon metropoliitta Jevgenin oleskelulupaa pitäen häntä turvallisuusuhkana ja hänet määrättiin poistumaan maasta 6. helmikuuta 2024 mennessä.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Miriam Karlin

| Miriam Karlin |
| --- | --- |
 Miriam Karlin vuonna 1971 elokuvan Clockwork Orange – Kellopeliappelsiini trailerissa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Miriam Karlin syntyjään Miriam Samuels
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1925 Hampstead, Lontoo
Kuollut: 3. kesäkuuta 2011 (85 vuotta) Lontoo
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Miriam Karlin (syntyjään Miriam Samuels; 23. kesäkuuta 1925 Hampstead, Lontoo – 3. kesäkuuta 2011 Lontoo) oli brittiläinen näyttelijä. Hänet muistetaan muun muassa televisiosarjoista The Rag Trade ja So Haunt Me, mutta hän esiintyi myös lukuisissa elokuvissa.
Karlin syntyi Lontoossa ja valmistui Royal Academy of Dramatic Artista (RADA). Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri vuonna 1975.
Karlin julkaisi omaelämäkertateoksen Some Sort of a Life vuonna 2007.
Aiheesta muualla

Miriam Karlin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Murhamysteeri

| Murhamysteeri> Murder Mystery |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kyle Newacheck
Käsikirjoittaja:  James Vanderbilt
Tuottaja:  Beau Flynn James Vanderbilt Tripp Vinson Adam Sandler Allen Covert James D. Stern
Säveltäjä:  Rupert Gregson-Williams
Kuvaaja:  Amir Mokri
Leikkaaja:  Tom Costain
Pukusuunnittelija:  Renée April
Pääosat:   Jennifer Aniston  Adam Sandler 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Netflix
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  14. kesäkuuta 2019
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Murhamysteeri 2
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Murhamysteeri (engl. Murder Mystery) on yhdysvaltalainen komediaelokuva, joka julkaistiin yksinoikeudella 14. kesäkuuta 2019 Netflixissä. Sen päärooleissa esiintyvät Adam Sandler ja Jennifer Aniston, jotka esittävät pariskuntaa, jonka loman keskeyttää joutuminen keskelle rikkaan miehen murhatapausta.
Murhamysteeristä tuli Netflixissä vuoden 2019 katsotuin elokuva. Julkaisemista seuranneiden ensimmäisten kolmen päivän katsojaluvut tekivät siitä myös siihen mennessä kaikkien aikojen suosituimman avausviikonlopun saavuttaneen Netflix-elokuvan. Elokuvan ohjasi Kyle Newacheck. Murhamysteeri sai People's Choice -palkinnon vuoden parhaana komediaelokuvana 2019. Elokuvan jatko-osa Murhamysteeri 2 julkaistiin vuonna 2023.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Adam Sandler  | … |  Nick Spitz    |
|  Jennifer Aniston  | … |  Audrey Spitz    |
|  Luke Evans  | … |  Charles Cavendish    |
|  Terence Stamp  | … |  Malcolm Quince    |
|  Gemma Arterton  | … |  Grace Ballard    |
|  David Walliams  | … |  Tobey Quince    |
|  Dany Boon  | … |  Inspector de la Croix   |
|  John Kani  | … |  Colonel Ulenga    |
|  Adeel Akhtar  | … |  Maharajah   |
|  Ólafur Darri Ólafsson  | … |  Sergei    |
|  Luis Gerardo Méndez  | … |  Juan Carlos    |
|  Shioli Kutsuna  | … |  Suzi Nakamura    |
|  Erik Griffin  | … |  Jimmy Stern   |
|  Sufe Bradshaw  | … |  Holly    |
Aiheesta muualla

Murhamysteeri Internet Movie Databasessa (englanniksi)