stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Burning Man

Ilmakuva Black Rock Citystä
Burning Man -tapahtuma on viikon pituinen radikaali festivaali, joka pidetään vuosittain Yhdysvalloissa Nevadan aavikolla 75000:n asukkaan tilapäiskaupunki Black Rock City:ssä. Maailman suurimmaksi ulkoilmataidetapahtumaksi nimettyä festivaalia ja sen ympärillä olevaa yhteisöä on kutsuttu myös Piilaakson luovaksi selkärangaksi. Teknologiayrityksistä esimerkiksi Google on Stanfordin yliopistossa tehdyn tutkimuksen perusteella toteuttanut siellä johtoryhmilleen johtamisen kehittämisen työpajoja. Tapahtuman vakituisia vierailijoita ovat muun muassa Elon Musk, Paris Hilton, Susan Sarandon, Katy Perry sekä Tanskan kuningas Frederik X. Tapahtuma on saanut kritiikkiä eksklusiivisuudestaan, mitä vastaan järjestäjät ovat pyrkineet taistelemaan lanseeraamalla uusia yhteisön kulttuuria ohjeistavia ohjesääntöjä.
Tapahtuman tausta ja toteutusfilosofia

Festivaali sai alkunsa vuonna 1986 San Franciscosta Baker Beach -rannalta ja vuonna 1990 se siirtyi nykyiseen toteutusympäristöön Nevadan autiomaahan viranomaisten kiellettyä sen toteutuksen Baker Beach:lla. Tapahtuma huipentuu viikonloppuna, jolloin poltetaan suuri puinen The Man -installaatio, sekä yhteisölle keskeinen, usein jäähyväisrituaaleihin keskittyvä, The Temple -installaatio.
Burning Man -tapahtumat noudattavat 10 periaatteen toimintafilosofiaa. Yhteisöjä ja tapahtumia ohjaavat toimintaperiaatteet ovat:
radikaali inkluusio
lahjoittaminen
kaupallistamattomuus
radikaali riippumattomuus
radikaali itseilmaisu
yhteisöllisyys
kansalaisvastuu
jälkien jättämättömyys
osallistuminen
välittömyys
Näistä etenkin lahjatalous on merkittävä elementti niin tapahtuman kuin yhteisön identiteetin rakentumisessa. Lahjatalouden periaate perustuu jakamiseen, anteliaisuuteen ja yhteisöllisyyteen, jossa vastineettomat lahjat ovat keskeisessä roolissa. Osallistujat tuovat tapahtumiin mukanaan erilaisia taitojaan, resurssejaan sekä lahjojaan, joita he haluavat jakaa muiden kanssa. Näitä lahjoja voivat olla esimerkiksi taide-esitykset, työpajat, ruoka, juoma, hoiva tai yllättävät kohtaamiset. Antropologi Graham St. Johnin mukaan Burning Man pyrkii filosofiallaan muistuttamaan, että taloudellisen vaurauden mittari ei ole rahassa, vaan se voi olla myös jakamisessa, yhteistyössä sekä yhteisön tukemisessa.
Tapahtuman vaikutus osallistujiin

Princetonin yliopiston tutkimusryhmän havainnot Nature Communications -lehdessä julkaistussa tutkimuksessa osoittivat, että transformationaaliset, elämää mullistavat, kokemukset Burning Man -tapahtumissa olivat yleisiä, ne lisääntyivät ajan myötä ja ne olivat tunnusomaisia yleiselle yhteenkuuluvuuden tunteelle. Tutkimuksen löydökset viittaavat siihen, että festivaalikokemukset voivat liittyä pysyviin muutoksiin yksilön moraalissa.
Suomalaisesta Space on Fire -hankkeesta toteutettu tutkimus syventyi psykologisen turvallisuuden teemaan. Hallinnon tutkimus -lehdessä julkaistujen löydösten perusteella projektiryhmä koki radikaalin korkeaa psykologista turvallisuutta, jonka mahdollisti taideprojektin konseptin määrittely itseohjautuvan yhdessätekemisen kautta. Yhdessä toteutettu määritelmä, vahva yhteinen visio sekä omistajuus vapaaehtoistyöhön perustuneessa hankkeessa mahdollistivat osallistujille vapauden valita roolinsa, mikä puolestaan toi yksilöille rohkeutta oppia uutta. Black Rock Cityä on tutkittu myös kaupunkisuunnittelun näkökulmasta. Antropologi Katherine Chenin mukaan tutkimalla millä tavoin tilapäisorganisaatiot koordinoivat ponnisteluja luovan konteksin ekstreme-ympäristöissä voimme ymmärtää millä tavoin kaupunkisuunnittelussa voidaan stimuloida kansalaisten luovaa potentiaalia.
Tapahtuma testausalustana

Festivaali toimii myös extreme-toimintaympäristöjen testialustana. Esimerkiksi Yhdysvaltojen armeijan Navy Seals -erikoisjoukot ovat harjoitelleet epävarmuudessa johtamista Black Rock Cityssä ja lukuisat teknologiayritykset ovat vieneet johtajiaan rekrytointiprosessien aikana tapahtumaan. MIT -yliopisto on testannut tapahtumassa verkostoteorian toimivuutta sekä toteuttanut tapahtumaan tekstiilien käyttöä rakennusmateriaalina tutkineen installaation. Lisäksi tapahtumaa käytetty alustana haastavien toimintaympäristöjen, kuten sota-alueiden, datankeräykseen suunnitellun Tarinanjakokuutio -menetelmän pilottitestaukseen.
Globaali Burning Man - yhteisö

Burning Man -yhteisön jäsenet järjestävät kulttuurin filosofisen eetoksen mukaisia tapahtumia mm. Etelä-Afrikassa, Kiinassa, Israelissa, Marokossa, Uudessa-Seelannissa, Brasiliassa sekä varsin yleisesti eri Euroopan maissa. Pohjoismaiden suurin Burning Man -tematiikan tapahtuma on Ruotsissa järjestettävä 4000 osallistujan viikon mittainen The Borderland -festivaali, jota on tutkittu myös kaupunkisuunnittelun ja itseohjautuvuuden näkökulmasta. Osa tapahtumista on virallisesti yhteydessä Burning Man -organisaatioon Burning Man Regional Networkin kautta, mikä edellyttää yleensä tapahtuman noudattavan yleistä filosofiaa sekä täyttävän tietyt Burning Man -organisaation määrittelemät turvallisuusstandardit. Suomessa ei järjestetä virallista Burning Man -festivaalia, mutta Helsingissä on järjestetty vuotuista sen filosofiaan pohjautuvaa Helsinki Decompression -yhteisötaidetapahtumaa vuodesta 2015. Globaali Burning Man -yhteisö järjestää myös vuotuisia johtamiseminaareja, joista vuoden 2024 tapahtuma oli Tallinnassa.
Suomalaiset Burning Man - yhteisötaidehankkeet

Suomalainen Burning Man -yhteisö on toteuttanut lukuisia yhteisötaiteen pitkittäishankkeita Black Rock Cityyn Vertaiskulttuuri Eldis ry:n toimesta.
Aalto on Fire: Kalevalan inspiroima puisen hauen suussa sijainnut kantele Pike on Fire (2014–2015)
Koulu on Fire: ääriolosuhteiden vertaisoppimisalusta The School (2016–2017)
Space on Fire: parametristä arkkitehtuuria sekä avaruusteknologiaa yhdistänyt Cosmic Egg -installaatio (2017–2019)
Steam of Life: yhteisösauna Black Rock Cityn asukkaille (2019–2022)
Hankkeista on jalostunut suomalainen Black Rock Sauna Society (BRSS) saunaleiri Black Rock Cityyn, joka tarjoaa konttisaunakokemuksia festivaalin osallistujille (2023–).
Festivaaliolosuhteet

Tapahtuma ainoa maksullinen kulutuspalvelu on jään myynti, jonka tulot lahjoitetaan hyväntekeväisyyteen. Tilaisuudessa ei sallita muuta kaupankäyntiä ja osallistujien on tuotava mukanaan tarvitsemansa ruoka, vesi sekä leirintävarusteet. Osallistujien on myös vietävä pois jätteensä sekä likavetensä Burninig Man Sustainability Roadmap -suunnitelman mukaisesti. Päivällä lämpötilat kohoavat usein yli kolmenkymmenen asteen ja yöllä voivat vajota jopa lähelle nollaa, mikä tekee leiriytymisestä vaativaa. Voimakkaat tuulet ja pölyn aiheuttama näkyvyyden laskeminen muutamaan metriin ovat myös yleisiä. Sateen sattuessa tilaisuuden alustana toimiva kuivunut järvenpohja muuttuu toisinaan mutavelliksi, viimeksi vuonna 2023.
Kritiikki

Burning Man -tapahtumaa on kritisoitu sen tuottamasta ympäristöongelmasta, mikä johtuu pääasiassa materiaalin kuljetuksesta syrjäiselle alueelle sekä osallistujien lentomatkustukseen liittyvästä hiilijalanjäljestä. Lisäksi tapahtumaa on arvosteltu Burning Mania muovisista vesipulloista, jotka päätyvät kaatopaikoille, sekä näyttävistä tulista ja räjähdyksistä.
Burning Man on houkutellut useita miljardöörejä ja julkkiksia, jotka majoittuvat halveksuen nimetyissä plug-n-play- tai turnkey -leireissä, jotka koostuvat yleensä ylellisistä asuntoautoista ja luksusmukavuuksista. Turnkey -leirin osallistujat saapuvat tilapäiskaupungin lentokentälle yksityiskoneilla, josta heidät ajetaan leireilleen missä palveluista vastaavat palkatut avustajat "sherpat". Monet festivaalin osallistujat ovat arvostelleet näiden leirien eksklusiivisia käytäntöjä. Edesmennyt Burning Man perustaja Larry Harvey kirjoitti, että rikkaiden leirit ovat myös ristiriidassa Burning Manin periaatteiden kanssa, mutta on samalla sanonut, että rikkaiden osallistuminen on hyödyksi Burning Manille. Vuonna 2016 White Ocean -leirissä tapahtunutta rikkaiden osallistumista vastaan toteutettua vandalismia kuvailtiin "vallankumoukseksi" näitä osallistujia vastaan. Burning Man Project -organisaatio on pyrkinyt vastaamaan tähän kritiikkiin Cultural Course Correction -ohjelmallaan.
Valokuvia Black Rock City:stä

Video: Troijan hevonen saapuu, 2011
2013
Kojootti-veistos, 2013
2014
2016
2014
2012
2007
"Embrace", 2014
Hiekkamyrsky, 2012
Tulinen tuuba, 2011
Ilmakuva väliaikaisesta kaupungista, Black Rock Citystä, 2010.
Tuliurut, 2006
"Broken but together", 2019
2013
Nukke ja ufo, 2013
Ufo hehkuu yöllä, 2013
Ufo ja The Man palavat, 2013
2012
Yleisö kerääntyy poltettavan nuken ympärille, 2012
Lyhdynsytyttäjät, 2014
2012
2013
2013
2013
2018
"Kirkkoansa", 2013
Kirkkoansan sisältä, 2013
Kirkkoansa palaa, 2013
Kappeli, 2013
2007
2011
2019
Temppeli, 2017
Festivaalialuetta vuonna 2010.
Vuoden 2017 palava nukke
Mies-veistos palaa, 2014
Festivaalikävijät tarkastavat palaneen patsaan jäänteitä, 2011
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tapahtuman verkkosivut
Suomen Burning Man yhdistyksen Eldis ry:n kotisivut
Suomalaisen Space on Fire -projektiryhmän toteuttama Cosmic Egg -installaatio Burning Man festivaalilla 2017.
Festivaali järjestetään haastavien sääolojen Black Rock -aavikolla
Cheonggyecheon

| Cheonggyecheon 청계천 |
| --- | --- |
 Mojeon-silta ylittää Cheonggyecheonia.
Alkulähde:  Suseongdong-laakso Inwangvuorella  Ogin, Jongno, Soul
Laskupaikka:  Jungnangcheon  Yongdap, Seongdong, Soul
Maat:   Etelä-Korea
Pituus:  10,92 km
Valuma-alue:  50,96 km²
Cheonggyecheon (hangul: 청계천; hanja: 淸溪川) on 10,9 kilometriä pitkä, moderni yleinen virkistysalue Soulin keskustassa, Etelä-Koreassa. Korean sodan jälkeinen nopea talouskasvu vaati joelle massiivista saneeraushanketta, jotta se kattoi liikenneinfrastruktuurin vaatimukset. 900 miljoonan dollarin hanke sai aluksi paljon julkista kritiikkiä, mutta sen avaamisen jälkeen vuonna 2005 joesta on tullut suosittu kaupungin asukkaiden ja turistien keskuudessa.
Valokuvia

Virran molemmat puolet ovat puistoa.
Cheonggye-virran alku.
Cheonggye-virta virtaa Soulin läpi.
Cheonggye-virta talvella.
Cheonggye-virran alku yöllä.
Cheonggye-virta illalla.
Cheonggye-virta Dongdaemun-torilta itään.
Live-esitys Cheonggye-virralla lähellä Dongdaemun-toria.
Cheonggyecheon Mojeongyongissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Cheonggyecheon Stream & Cheonggye Plaza (청계천 & 청계광장) (Arkistoitu – Internet Archive) english.visitkorea.or.kr (englanniksi)
Hajautettu finanssipalvelu

Hajautettu finanssipalvelu on lohkoketjuteknologiaa hyödyntävä, ilman keskitettyä kontrollia toimiva finanssialan sovellus. Se toimii älysopimuksen avulla automatisoidusti, ja sen kautta toteutuvat transaktiot tallentuvat lohkoketjuun. Hajautetun finanssipalvelun kautta tarjottaviin palveluihin kuuluvat lainaaminen, säästäminen, kaupankäynti ja korkojen kerryttäminen.
Hajautettujen finanssipalveluiden historiallinen tausta on Ethereumin perustamisessa vuonna 2015. Hajautetun finanssipalvelun sovellusten suosio kasvoi voimakkaasti ensimmäisen kerran keväällä 2020. Hajautettuja finanssipalveluita on rakennettu Ethereumin lisäksi muillekin älysopimusalustoille, joihin kuuluvat BNB Chain, Tron, Solana ja Cardano. Hajautettujen finanssipalveluiden joukossa ovat MakerDAO, Compound, Uniswap ja Aave.
Kauppaneuvos

Kauppaneuvos (ruots. kommerseråd) on nykyään Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 33 300 euroa tai 8 300 euroa, jos asianomainen on päätoimisessa virka- tai työsuhteessa tai muussa siihen verrattavassa palvelussuhteessa valtioon, kuntaan tai kirkkoon tai on siirtynyt sellaisesta eläkkeelle. Arvonimi oli käytössä myös Suomen suuriruhtinaskunnassa. Kauppaneuvoksetar ei tarkoita naispuolista kauppaneuvosta, vaan kauppaneuvoksen vaimoa.
Arvonimen saaneita

Ensimmäinen Suomessa toiminut kauppaneuvos oli Robert Finlay (kauppaneuvos 10. elokuuta 1762). Ensimmäinen kauppaneuvos, jonka koko työura perustui toimintaan Suomessa, oli Jacob af Forselles (10. tammikuuta 1765). Itsenäisessä Suomessa kauppaneuvoksen arvon sai ensimmäisenä Julius Tallberg 17. heinäkuuta 1918. Suomessa ensimmäisenä kauppaneuvoksen arvonimen saanut nainen oli Hanna Parviainen (1926) ja toisena Turun Vanun toimitusjohtaja Aline Grönberg (1940).
Kauppaneuvoksen arvonimi on myönnetty Suomessa Ruotsin vallan aikana (vuodesta 1762) kahdeksalle, autonomian aikana 195:lle ja itsenäisessä Suomessa vuoden 2017 loppuun mennessä 793 henkilölle. Kauppaneuvoksen arvonimen on saanut siis yhteensä lähes tuhat henkilöä, muun muassa:
Hannu Aaltonen
Carl Henrik Ahlqvist
Antti Ahlström
Pirkko Arola (eri kuin pastori ja runoilija Pirkko Arola)
Johan Gustav Bergbom
Fredrik Björkqvist
Henrik Borgström
Harri Broman
Victor Ek
Karl Fazer
Robert Finlay
Victor Forselius
Jacob af Forselles
Johan Franzén
Rudolf Gesellius
Walter Greuling
Aline Grönberg
Rabbe Grönblom
Rafael Haarla
Werner Hacklin
Wilhelm Hackman
Juho Hallenberg
Artturi Helenius
Carl Hultman
Elbe Häkkinen
Tauno Hämäläinen
Erik Julin
Isak Julin
Lars Henrik Keckman
Matti Koivurinta
Yrjö Kokko (eri kuin kirjailija Yrjö Kokko)
Juho Kuosmanen (eri kuin elokuvaohjaaja Juho Kuosmanen)
Kalle Kuusinen
Eero Lehti
Roger Lindberg
Gustaf Lundahl
Sven G. Nieminen
Alwar Niklander
Arthur Nyman
Risto Orko
Onni Paavola
Hanna Parviainen
Teuvo Rouvali
Johan Sederholm
Lars Sederholm
Albert Oskar Snellman
J. W. Snellman G:son
G. F. Stockmann
Bertil Tallberg
Julius Tallberg
Satu Tiivola
Jean Gabriel Tjaeder
Seppo Toiviainen (eri kuin poliitikko Seppo Toiviainen)
Rakel Wihuri
Lauri Viljanen (eri kuin kirjallisuudentutkija Lauri Viljanen)
Esko Ylinen
Arvonimen saaneita > Fiktiivisiä kauppaneuvoksia

Klaus Kiiski, hahmo kirjasarjassa Nummelan ponitalli
Pasi Kovalainen, Kari Hietalahden näyttelemä roolihahmo komediasarjassa Sipoon herttua
Johannes Paukku, Matti Tuomisen näyttelemä roolihahmo televisiosarjassa Hyvät herrat
Jethro Rostedt televisiosarjassa Kauppaneuvos Jethro (todellinen henkilö, mutta ei oikeasti kauppaneuvos)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomalaiset talouden alan arvonimellä palkitut – Kauppaneuvokset (vuodesta 1918 alkaen) Biografiakeskus. Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura. Viitattu 11.3.2017.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland
Kummeli (televisiosarja)

| Kummeli |
| --- | --- |
 Sarjan tunnus
Tyyli:  sketsisarja
Kestoaika:  25–40 minuuttia / jakso
Luoja(t):  Olli Keskinen   Heikki Silvennoinen   Timo Kahilainen   Matti Grönberg
Pääosissa:  Heikki Silvennoinen   Timo Kahilainen   Heikki Hela   Olli Keskinen   Heikki Vihinen
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Yle TV2
Esitetty:  7. heinäkuuta 1991 – 4. tammikuuta 2004
Jaksoja:  50
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Matti Grönberg
Leikkaaja(t):  Isto Janhunen Anssi Hursti Pekka Perolainen
Tuotantoyhtiö(t):  Porkkana Ryhmä
Aiheesta muualla
IMDb 
Kummeli oli  tamperelainen koomikkoryhmä, jolla on televisiossa nimeään kantava sketsiohjelmasarja. Ohjelmaa on esitetty Yleisradion Yle TV2-kanavalla vuodesta 1991 lähtien. Sketsisarja koostuu lyhyistä, joskus musiikkipainotteisista sketseistä, joissa yleensä samat henkilöhahmot esiintyvät jaksosta toiseen.
Televisiosarjan lisäksi ryhmä on tehnyt lukuisia live-esiintymisiä, äänilevyn Artisti maksaa sekä kuusi elokuvaa; Kummeli Stories, Kummeli Kultakuume, Kummelin Jackpot, Kummeli Alivuokralainen, Kummeli V ja Kummeli esittää: Kontio & Parmas -elokuva.
Sketsejä

Pääartikkeli: Luettelo Kummelin hahmoista ja sketseistä
Näyttelijät

Heikki Silvennoinen 1991–2004 (vuonna 1991 juontajana ja näyttelijänä, vuosina 1992–2004 näyttelijänä)
Timo Kahilainen 1991–2004 (näyttelijänä)
Heikki Hela 1992–2004 (vuonna 1992 apupoikana jaksot 1–9, liittyi "nelikkoon" 2. tuotantokauden jaksossa 10, vuosina 1993–2004 näyttelijänä)
Olli Keskinen 1991–1994 (juontajana ja näyttelijänä; lopetti jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuiden takia), 1999–2000 (juontajana)
Heikki Vihinen 1995–2004 (esiintyi ensimmäisen kerran Kummeli Stories -elokuvassa sivuroolissa, sai ensimmäisen pääroolin Lihaksia ja luoteja -sarjassa. Sarjassa ensimmäistä kertaa vuonna 1997 juontajana ja näyttelijänä, vuosina 1999–2000 apupoikana, 2003–2004 kuului jo "pelleilijöihin". Esiintynyt lähes kaikissa jaksoissa vuosina 1997–2004)
Mari Turunen 1994–2000 (nähtiin ensimmäistä kertaa "Kummelin joulu" -erikoisjaksossa vuonna 1994, sen jälkeen vuosina 1997, 1999–2000 kuulunut avustajiin/apupoikiin)
Miia Selin 1998–2004 (nähtiin ensimmäistä kertaa Lääkärit tulessa -sarjassa ja nähty sen jälkeen Mankelissa. Pelleili Kummeleitten kanssa 7. tuotantokaudella (2003–2004) sivurooleissa.
Mikko Kivinen 2003–2004 (juontajana ja näyttelijänä muutamassa sketsissä)
Televisiosarjan elokuvat

Näissä hiukan normaalia pidemmissä sketseissä juontaja johdattaa katselijat illan elokuvaan. Elokuvat on ohjannut Maxwell Gothenburg (Matti Grönberg), ja niissä esiintyvät aina samat näyttelijät: Tim Calahan (Timo Kahilainen),  Hank da Silva (Heikki Silvennoinen) sekä Eric Grains (Erkki Viljavuori)
"Viimeiset pirkkalaiset" kertoo luolamiehistä, joiden toimeentulo on tiukassa. Sketsin lopussa nokialaiset hyökkäävät pirkkalaisten leiriin.
"Murtovarkaat" kertoo hiukan toheloista rötösmiehistä, jotka yrittävät parhaansa mukaan vältellä ryöstettävää.
"Il spurgos" sijoittuu 1960-luvun Italiaan ja esittelee yhteiskunnan heittiöiden elämää.
"Selviytyjät" kertoo luonnon helmaan lähteneistä erämiehistä, jotka telovat toisensa sairaalakuntoon muun muassa kiväärillä, ongella ja grillillä. Lopussa toinen räjäyttää vahingossa mökkinsä kaasulla ja tupakansytyttimellä.
"Duo Tremolo" on hieman Selviytyjien tapainen, mutta Duo Tremolossa seikkailee kaksi Duo Tremolo -nimiseen duoon kuuluvaa miestä, jotka telovat itsensä matkalla keikkapaikalle. Lopussa toinen räjäyttää vahingossa keikkapaikan säätämällä sulakkeita samalla tupakkaa polttaen.
”Kummelisetä” on elokuva kaupunkia hallitsevasta mafiaperheestä ja heidän liiketoimistaan.
Duo tremolon- ja Selviytyjät -elokuvien tuskanhuudot ovat selvästi Oliver Hardyltä lainattuja.
Juontajat > Ilpo Nuokko

Ilpo Nuokko (Heikki Silvennoinen) juonsi Kummelin kolme ensimmäistä pilottijaksoa vuonna 1991. Ensimmäiset Kummelissa kuullut sanat olivat ”Tänään alkaa uusi viihdeohjelmasarja Kummeli. Tämänkertaisessa jaksossa saamme seurata muun muassa...”. Usein Nuokko unohtaa mitä oli sanomassa, jolloin hän tyytyy nyökkäämään ja katsomaan kameraan. Usein juonto-osion alkaessa hän on keskittynyt esimerkiksi leivän syömiseen tai puhelimessa puhumiseen ja havahtuu juontamaan (eli yleensä vain nyökkäämään) vasta hetken kuluttua. Nuokko esiintyi myös ennen Kummelia syntyneessä demonauhassa, Virus TV.
Juontajat > Eero Kakko

Eero Kakko (Olli Keskinen) on Kummelia pisimpään juontanut henkilö ja sarjan perustajajäsen. Hän oli mukana jo vuoden 1991 pilottijaksoissa, joissa hän oli haastattelijana Sporttivartissa ja Ympäristöruudussa. 1992–1993 hän ryhtyi juontamaan ohjelmaa juontostudiossa mutta jatkoi myös Ympäristöruudun ja Sporttivartin haastattelijan sekä Musavisan juontajan työtä. Kakon rooli oli toimia hieman kuivakkana mutta asiallisena ja tuttavallisena vastapainona muiden Kummeli-hahmojen hölmöilylle. Kakon seurassa esiintyi esimerkiksi Martti Mielikäinen, joka joskus kertoi viikon vitsin. Syksyllä 1993 juontostudio sai uuden muodon ja Kakko sai studioviihdyttäjän, Kalevi Härvän. Härvä soitteli vain urkua eikä paljon puhunut, paitsi huusi silloin tällöin ”KYLLÄ!”. 1994 juontostudio sai jälleen uuden muodon, mutta Kakko itse pysyi samanlaisena. Tämän jälkeen Olli Keskinen erosi Kummeli-ryhmästä. Vuosina 1999–2000 tehdyissä jaksoissa Keskinen palasi taas tulkitsemaan Eero Kakkoa, mutta muita rooleja hänellä ei tällä kaudella ollut. Kakko teki paluun juontajana myös Kummeli 30 v - juhlajaksossa.
Juontajat > Fabio

Fabio (Heikki Vihinen) juonsi Kummelia vuonna 1997 valmistuneissa jaksoissa. Fabion aikainen juontostudio oli räikeän oranssi, ja siellä soitti basisti Ari Zwang (Timo Kahilainen) yhtyeineen. Fabio on itserakas ja voimakkaammin eläytyvä ja kiihkeäeleisempi juontaja kuin hillitympi ja asiallisempi Eero Kakko. Hänellä on myös poika Erasmus, joka on yhtä ärsyttävä kuin isänsä. Fabio myös halveksii avoimesti Ari Zwangia.
Juontajat > Mikko Kivinen

Vuosien 2003–2004 Kummeleita juonsi ensimmäistä kertaa ryhmän ulkopuolinen jäsen, Mikko Kivinen. Hän oli vielä kuivakampi kuin Eero Kakko ja menetti lähes aina malttinsa studioyhtye Kari ja Karvattomiin, jolloin jaksojen lopussa hän huusi "Hiljaa!".
Vierailevat tähdet

Kummelissa esiintyi myös vierailevia tähtiä: suurin osa oli tunnettuja laulajia jotka esittivät kappaleitaan musiikkivideoiden muodossa. DVD-bokseissa ja kotitalouksiin julkaistuilla VHS-videokaseteilla olevilla jaksoilla joidenkin sarjassa esiintyvien vierailevien tähtien musiikkiosuudet on editoitu pois tekijänoikeudellisista syistä.
Sarjassa esiintyvät vierailevat tähdet:
| --- | --- |
 1. tuotantokausi Heikki Silvennoinen – Poor Little Girl (1/91) Poistettu DVD:ltä.  Heikki Silvennoinen – You Run (2/91) Poistettu DVD:ltä.  Heikki Silvennoinen – So Hard to Leave, So Hard to Stay (3/91) Poistettu DVD:ltä. 2. tuotantokausi Susanna Haavisto – Tuuli viedä saa (1/92)  Kim Lönnholm – Olet aidattu maa (2/92)  Jouko Mäki-Lohiluoma – Yhden miehen yhtye (3/93)  Pate Mustajärvi – Lola (4/93)  Liisa Ruuska – Suolaheinä (5/93) Poistettu DVD:ltä / VHS-kasetilta (julkaistu Yle Tallennemyynnin kirjastotallenteessa).  Erkki Liikanen – Huomenta Suomi (6/93)  Sonja Lumme – Pääsi rinnallein painuu (7/93) Musiikkiosuus poistettu DVD:ltä / VHS-kasetilta.  M. A. Numminen ja Pedro Hietanen – On sika kunnossa (8/93)  Tiina "Toni" Lähteenmäki (9/93)  Pentti Hietanen – Romanssi (10/93)  Heikki Hela – Uneton yö (11/93)  Heikki Silvennoinen – Poor Little Girl (12/93) Poistettu DVD:ltä /VHS-kasetilta. 3. tuotantokausi Harri Marstio – Työtä tekevä mies (1/93) Poistettu DVD:ltä / VHS-kasetilta.  Jussi Liski – Ajaton urku (2/93) Poistettu DVD:ltä / VHS-kasetilta.  Maarit ja Sami Hurmerinta – Sillan teen (4/93) Poistettu DVD:ltä.  Mikko Kuustonen – Allison (5/93) Poistettu DVD:ltä.  Eero Raittinen – Joo, mä lähden pois (6/93) Poistettu DVD:ltä. :  4. tuotantokausi Esa Kaartamo – Onnen kulkuri (1/94) Poistettu DVD:ltä.  Kikka Laitinen – Pienet jutut (2/94) Poistettu DVD:ltä.  Mari Rantasila – Hei me lennetään (3/94) Poistettu DVD:ltä.  Janita – Jos ikävä tuntuu tältä (4/94) Poistettu DVD:ltä.  Pepe Ahlqvist – If You're Good to Your Baby (5/94) Poistettu DVD:ltä.  Kolmas Nainen - Tytöt on kaunistuneet (6/94) Poistettu DVD:ltä.  J. Karjalainen – Rokulipäivä (7/94) Poistettu DVD:ltä.  Heikki Hela – Sadetanssija (8/94)  Juice Leskinen – Sika (Kummelin joulu-erikoisjakso) 5. tuotantokausi Ufo Mustonen – Siivoon pois (1/97) Poistettu DVD:ltä. (julkaistu Yle Tallennemyynnin kirjastotallenteessa)  Pepe Willberg – Aamu / Elämältä kaiken sain / Saat miehen kyyneliin (2/97)  Heikki Silvennoinen – Fire (3/97)  Ona Kamu – Kaiken annan (4/97) Poistettu DVD:ltä. (julkaistu Yle Tallennemyynnin kirjastotallenteessa)  Heikki Hela – Sähköä ilmassa (5/97) 6. tuotantokausi Maija Vilkkumaa – Satumaa-tango (1/99)  Heikki Hela – Naisen hymy (2/99) Poistettu DVD:ltä.  Dave Lindholm – Jatsikansa tulee (3/99)  Kari Tapio – Sinut tulen aina muistamaan (4/99) Poistettu DVD:ltä.  Sami Saari – Humala (5/99)  Apulanta – Terä (6/99)  Danny – Sulaa laavaa (7/99) Poistettu DVD:ltä.  Heikki Silvennoinen – Magic Carpet Ride (8/00)