Ovipuhelin
Ovipuhelintekniikkaa > Analoginen ovipuhelin

Analoginen ovipuhelinjärjestelmä siirtää signaalit analogisina.
Analogisessa monijohtimisessa ovipuhelimessa jokaiselle signaalille on oma johdin. Ovipuhelinjärjestelmän ulkotaululla on mikrofoni, jonka signaali siirretään omalla johtimella huoneistossa olevaan ovipuhelimeen. Huoneistossa olevan mikrofonin signaali siirretään myös omalla johtimellaan huoneistosta painiketaululle. Mikrofonilla ja kuulokkeella on yhteinen johdin, jota nimitetään puhemaaksi. Ovenavaus on toteutettu huoneistossa olevan ovipuhelimen sisällä olevalla painokytkimellä: ovenavausjohdin ovipuhelimesta ovipuhelinjärjestelmän ulkotaululle on nimeltään lukkojohdin. Kun ovenavauspainiketta painetaan ovipuhelimessa, lukkojohdin kytkeytyy puhemaahan. Huoneistossa olevan ovipuhelimen sisällä on lisäksi summeri. Ovipuhelinjärjestelmässä on jokaiselle huoneistolle oma kutsupainike, ja siitä lähtee yksi johdin jokaiselle huoneistolle. Kun kutsupainiketta painetaan, huoneistossa olevan ovipuhelimen summeri soi.
Järjestelmää, jossa on neljä yhteistä johdinta, kutsutaan nimellä "4+n". Yhteiset johtimet kaikille huoneistoille ovat kuuloke eli puheääni ulkotaululta huoneistoon, mikrofoni eli puheääni huoneistosta ulkotaululle, ovenavaus eli lukkolinja ja yhteinen puhemaa. Jokaiseen huoneistoon menee oma kutsujohdin, ja tämä on "+n".
4+n on yleisin ovipuhelinjärjestelmä monijohtimisissa. Tämän tekniikan mukaisia ovipuhelinjärjestelmiä valmisti ja valmistaa Bticino (ennen Terraneo), Acet, Farfisa, Urmet, Comelit, Bitron, Selti, Ritto, Aiphone. Jotkut valmistajat valmistivat myös omia muunnelmiaan tästä: Siedlen järjestelmässä puhemaa ja soittomaa olivat erilliset. Aiphone valmisti monijohtimista järjestelmää siten, että mikrofonilla ja kuulokkeella oli oma maajohtimensa (VA-sarja). Esmi Oy valmisti Suomessa alkaen 1950 omaa järjestelmäänsä, joka oli samankaltainen kuin Siedle. Erona oli soittojännite: Siedle käyttää 12 VAC jännitettä, Esmi Oy:n järjestelmä 24 Voltin kutsujännitettä.
Kutsusignaali analogissa järjestelmässä on joko jännitetieto tai nk. elektroninen kutsu. Jännitetieto on 12 VAC vaihtojännitesignaali, joka kytkeytyy ovipuhelintaulun painikkeella huoneistossa olevan ovipuhelimen summeriin. Ainoat poikkeukset tässä ovat Esmi Oy:n ovipuhelin (1950-1985), jossa kutsusignaali oli 24 VAC, sekä Aiphone (VA-K ja VC-K), jossa kutsusignaali on 12 VDC tasajännite. Elektroninen kutsu on taas 12 VDC moduloitu elektroninen signaali, joka muistuttaa elektronisen pöytäpuhelimen ääntä. Siinä 12 VDC jännitettä moduloidaan kahdella eri taajuisella signaalilla.
Analoginen ovipuhelin on toteuttu myös kahdella johtimella. Siinä äänisignaali siirretään yhdellä johdinparilla: yhteinen johdin ja huoneistokohtainen johdin. Huoneiston ovipuhelimessa olevat kuuloke- ja mikrofoni on kytketty sarjaan eli peräkkäin. Tekniikka on hyvin samankaltainen kuin perinteinen lankapuhelin. Ovipuhelinjärjestelmän keskusyksikössä signaaleja ei eroteta mitenkään. Huoneistolinjan signaali vahvistetaan ovipuhelintaulussa olevalla vahvistimella ja toistetaan painiketaulussa olevalla kaiuttimella. Ovipuhelinpainiketaulun mikrofonin signaali vahvistetaan, ja syötetään samaan johtimeen. Larsen-efekti eli äänen kiertäminen vältetään säätämällä signaalin voimakkuus sopivaksi. Kutsu eli soitto on toteutettu kytkemällä ovipuhelintaulussa soittosignaali huoneistolinjaan. Yleisin tekniikka on, että puhesignaalin taso on 12 VDC, ja soittosignaali taas -12 VDC. Soittosignaali voi olla elektroninen tai 12 VAC puoliaaltotasasuunnattuna. Oven avaus on toteutettu oikosulkemalla huoneistolinja ovipuhelimen ovenavauspainikkeella.