stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isä tietää kaiken

| Isä tietää kaiken> Father Knows Best |
| --- | --- |
 Robert Young ja Jane Wyatt
Tyyli:  perhekomedia
Kestoaika:  30 min
Pääosissa:  Robert Young Jane Wyatt
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  CBS NBC
Esitetty:  lokakuu 1954 – huhtikuu 1963
Jaksoja:  203
Tuotanto
Tuottaja(t):  Eugene Rodney Robert Young
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Isä tietää kaiken (Father Knows Best) on yhdysvaltalainen perhekomediasarja, jota esitettiin sekä radiossa että televisiossa. Radiossa sarja alkoi 1949, ja televisioon se siirtyi 1954. Sarjan loivat Eugene Rodney ja Robert Young, joista jälkimmäinen myös näytteli perheen isän, Jim Andersonin, roolin.
Radiossa perheen äitiä Margaret Andersonia esitti aluksi June Whitley ja myöhemmin Jean Vander Pyl. Andersonien lapsien roolissa olivat Rhoda Williams (Betty), Ted Donaldson (Bud) ja Norma Jean Nilsson (Kathy).
Radioversion näyttelijöistä ainoa televisioon siirtynyt oli perheen isää näytellyt Robert Young. Margaret Andersonin roolin sai Jane Wyatt ja perheen lapsia näyttelivät Elinor Donahue, Billy Gray ja Laurin Chapin. Young sai roolistaan Emmy-palkinnon kahdesti ja Wyatt kolmesti.
Aiheesta muualla

Radiosarjan jaksoja Internet Archivessa mp3-muodossa (englanniksi)
Irina Belova

| Mitalit> Naisten yleisurheilu.Maa:   Yhdistynyt joukkue. Olympialaiset  | Mitalit> Naisten yleisurheilu.Maa:   Yhdistynyt joukkue. Olympialaiset  | Mitalit> Naisten yleisurheilu.Maa:   Yhdistynyt joukkue. Olympialaiset  | Naisten yleisurheilu> Maa:   Yhdistynyt joukkue. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 | Seitsenottelu |  |
Maa:   Neuvostoliitto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Tokio 1991 | Seitsenottelu |  |
Maa:   Venäjä
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Maebashi 1999 | Viisiottelu |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Valencia 1998 | Viisiottelu |  |
Irina Belova (omaa sukua Iljitšova, s. 17. helmikuuta 1968 Angarsk) on venäläinen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili moniotteluissa. Hän edusti maajoukkuetasolla Neuvostoliittoa sen hajoamiseen saakka ja seuratasolla Spartak Irkutskia. Belova voitti seitsenottelussa hopeaa Barcelonan olympialaisista 1992 ja pronssia Tokion MM-kisoista 1991. Viisiottelussa hän sai hopeaa sisäratojen MM-kisoista 1999 ja vuoden 1998 sisäratojen EM-kilpailuista. Belova voitti myös sisäratojen MM-kisoissa 1993 näytöslajina olleen viisiottelun, mutta jäi kiinni dopingin käytöstä ja joutui neljän vuoden kilpailukieltoon.
Belova otteli vuonna 1992 viisiottelun sisäratojen maailmanennätyksen 4991 pistettä. Natalja Dobrynska rikkoi ennätyksen vuonna 2012 oteltuaan 5013 pistettä. Belova voitti yhteensä kolme maansa mestaruutta, yhden seitsenottelusta Neuvostoliiton ulkoratojen mestaruuskilpailuista ja yhden viisiottelusta sekä Neuvostoliiton että Venäjän sisäratojen mestaruuskilpailuista.
Henkilökohtaiset ennätykset

| --- | --- |
 Ulkoradat 200 metrin juoksu: 23,34 (1992)  400 metrin juoksu: 52,87 (1991)  800 metrin juoksu: 2.02,06 (2001)  100 metrin aitajuoksu: 13,25 (1992)  400 metrin aitajuoksu: 57,6 (1987)  Korkeushyppy: 188 (1992)  Pituushyppy: 682 cm (1992)  Kuulantyöntö: 14,12 (2001)  Keihäänheitto: 44,64 (1999)  Seitsenottelu: 6845 (1992) :  Sisäradat 800 metrin juoksu: 2.09,29 (1999)  60 metrin aitajuoksu: 8,38 (1999)  Korkeushyppy: 193 (1992)  Pituushyppy: 647 (1998)  Kuulantyöntö: 14,42  Viisiottelu: 4991 (1992)
Intro (lehti)

| Intro> Help! (1976–1979) |
| --- | --- |
Kustantaja:  Kust. Oy Marve 1–4/1968 Kust. Oy Markku Veijalainen 5/1968–1/1973 Kust. Oy Lehtiliisa 13/1970–5/1975 Kust. Oy Williams 4/1973–1/1976 Kust. Oy Apulehti 2–5/1976
Levikki:  38 333 (1973) 44 057 (1974) 43 292 (1975)
Perustettu:  1968
Lakkautettu:  1979
Päätoimittaja:  Markku Veijalainen 1968–1970 Liisa Kauko 1970–1972 Liisa Teirisalo 1972–1973 Pekka Mikkola 1973–1975 Tom Pyynönen 1976–1979
Kotimaa:  Suomi
Kieli:  suomi
Intro oli vuonna 1968 perustettu suomalainen nuortenlehti, jonka käynnistäjänä ja ensimmäisenä päätoimittajana vaikutti radio- ja tv-persoona Markku Veijalainen. Kaudella 1976–1979 se jatkoi toimintaansa nimellä Help!, kunnes vaihtoi neljännen kerran omistajaa. Sen osti 1979 kilpailevan Suosikin omistaja, Urpo Lahtisen Lehtimiehet Oy, vain lopettaakseen lehden.
Alkuvaiheet

Intro ilmestyi aluksi kahdesti kuukaudessa ja käytti iltapäivälehtien suosimaa tabloid-kokoa, mikä oli aikakauslehtimaailmassa harvinaista. Kirjoittajien ja avustajien joukossa olivat Markku Veijalaisen ohella Vexi Salmi, Tuovi Marttunen, Kari Helopaltio, pakinoitsija Sämpy ja valokuvaaja Hannu Männynoksa.
Kaudella 1970–1971 Intro joutui suuriin taloudellisiin vaikeuksiin, konkurssin partaalle. Kustannus-Oy Lehtiliisa osti lehden julkaisuoikeudet ja palkkasi päätoimittajaksi Liisa Kauko-Teerisuon. Tabloid-asu sai tehdä tilaa normaalille aikakauslehtikoolle. Intro-lehti ilmestyi tästä alkaen kerran kuukaudessa.
Suuria mullistuksia

Intro-lehti pärjäsi uuden kustantajan hoteissa melko hyvin. Sensaatioiden sijasta keskityttiin laatuun. Avustajiksi ilmaantui tasokkaita kirjoittajia kuten Mikael Wiik, Matti Laipio, Tom Pyynönen (nyk. Tom Lundberg), Jake Nyman, Mauri Kunnas ja Arto Melleri. Kirjoittajakaarti vahvistui erityisesti päätoimittaja Pekka Mikkolan kaudella.
Intro-lehden seuraava julkaisija oli ulkomaiseen omistukseen nojannut Kust. Oy Williams, joka jonkin ajan kuluttua kaupattiin A-lehdille. Päätoimittajana vaikutti noina aikoina Tom Pyynönen. Intro-lehti sai uuden nimen Help!, joka myötäili kustantajan lippulaivan Apu-lehden nimeä. Tässä komennossa jatkettiin kahden kolmen vuoden ajan. Riikka Uosukainen, sittemmin Ylen uutistoimittaja, hankki lehdessä kokemusta toimittajana.
Suomen oloissa pitkähkön historian saavuttaneen nuortenlehden loppu oli vähemmän hohdokas. A-lehdet ja Lehtimiehet vaihtoivat lehtiä keskenään. A-lehdet sai kannattamattoman naistenlehti Jaanan, Lehtimiehet elinkelpoisen nuortenlehden, joka sulautettiin Suosikkiin ja lakkautettiin.
Jälkinäytös

Jälkinäytös koettiin, kun päätoimittaja Tom Pyynösen kaudella 1981–1982 käynnisti OK Magazine -nimisen nuortenlehden, "Suosikin uusimman haastajan". Lehteä julkaisi ensin Kolmiokirja, sitten Yhtyneet Kuvalehdet kahdesti kuukaudessa. OK Magazine ehti ilmestyä kolmisen vuotta, ennen kuin se myytiin hyvässä kunnossa Lehtimiehet Oy:lle Suosikkiin sulautettavaksi.
Aiheesta muualla

Jukka Laarin artikkeli Popmodernisaatiosta - Nuortenlehdet Stump ja Intro rockdiskurssin kätilöinä
Northrop Grumman B-21 Raider

| Northrop Grumman B-21 Raider |
| --- | --- |
 B-21 Plant 42:ssa.
Tyyppi:  Strateginen pommikone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Northrop Grumman
Ensilento:  10. marraskuuta 2023
Esitelty:  Joulukuussa 2022
Pääkäyttäjät:  Yhdysvaltain ilmavoimat
Taiteilijan näkemys B-21-pommikoneesta
Northorp Grumman B-21 Raider on suunniteltu uusi pommikonetyyppi Yhdysvaltain ilmavoimille. Nimi "Raider" on kunnianosoitus toisen maailmansodan aikaiselle Doolittle Raid -operaatiolle.
Kone on seuraaja Northrop Grumman B-2 Spirit -pommikoneelle, ja se tulee korvaamaan ilmavoimien nykyisen B-1- ja B-2-kaluston. Vanhoja vielä käytössä olevia B-52-koneita ei korvata vaikka ne vähitellen poistuvat palveluksesta.
Kone voi kantaa tavanomaisin räjähtein ja ydinkärjin varustettuja pommeja tai risteilyohjuksia.
Kehitys

Toukokuussa 2022 Northrop Grumman ilmoitti koneen esittelyn tapahtuvan vuoden 2022 aikana. Ensilento on siirtynyt vuodelle 2023.
Northrop Grumman esitteli koneen yleisölle 2. joulukuuta 2022. Kone on malliltaan lentävä siipi kuten edeltäjänsä B-2, jonka pienempää versiota se muistuttaa. Koneen esittelyssä se oli nähtävillä lyhyesti vain edestäpäin, jonka jälkeen se vietiin takaisin hangaariin suojaan. Aiemmin B-2 -koneen esittelyssä alueella ei ollut lentokieltoa ja se voitiin kuvata ylhäältä päin.
Konetta on kuvailtu maailman ensimmäiseksi "kuudennen sukupolven" sotilaslentokoneeksi mm. kehittyneen häiveteknologiansa ansiosta.
Kone on suunniteltu pitkälle kantamalle, kyvylle selviytyä ja tunkeutua taistelukentälle. Koneessa on kehittynyt verkottumiskyky eri puolustushaarojen tukemiseen. Koneessa on uutta häiveteknologiaa, uusia valmistustapoja ja materiaaleja jotta se voi läpäistä ilmatorjuntajärjestelmät. Koneen arkkitehtuuri on suunniteltu muutoksiin ja uuden tekniikan kehitykseen.
Yhdysvaltain ilmavoimien odotetaan tilaavan vähintään 100 kappaletta uutta konetta, joka maksaa noin 692 miljoonaa dollaria vuoden 2022 dollareilla. Edeltävä B-2 maksoi 737 miljoonaa dollaria vuoden 1997 dollareissa, mutta konetta valmistettiin vain 21 kappaletta.
Koneen ensilento oli 10. marraskuuta 2023 Kaliforniassa.
Isä Ted

Isä Ted (Father Ted) on katolilaisista papeista kertova irlantilais-brittiläinen komediasarja, jota esitettiin huhtikuusta 1995 alkaen Channel 4 -kanavalla. Sarja kertoo kuvitteellisella Craggy Islandilla Irlannissa asuvan kolmen erilaisen papin ja heidän taloudenhoitajansa elämästä. Sarjaa tehtiin 25 jakson verran. Suomessa sarjaa esitettiin MTV3:lla 1990-luvun lopulla. Kolmatta kautta ja jouluspesiaalia ei ole esitetty Suomessa.
Isä Ted -sarjan kuvauksissa käytetty talo
Isä Tedin ensimmäisen tuotantokauden DVD-julkaisun kansi
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Dermot Morgan  | … |  Isä Ted    |
|  Pauline McLynn  | … |  Mrs Doyle, taloudenhoitaja   |
|  Frank Kelly  | … |  Isä Jack Hackett, alkoholisoitunut pappi   |
|  Ardal O'Hanlon  | … |  Isä Dougal McGuire     |
Iin lukio

| Iin lukio> Iin yhteiskoulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Ii
Tyyppi:  lukio
Perustettu:  1925
Rehtori:  Tuomas Kulha
Verkkosivut
Iin lukio on lukio Iin kunnassa. Lukio on kunnan ainoa. Se sijaitsee Iin kuntakeskuksessa. Oppilaita koulussa on 130–160 vaihdellen lukukaudesta. Lukio on luokaton ja noudattaa viisijaksojärjestelmää. Opetusta on mahdollista saada myös etäopetuksena. Koulu kustantaa itse pakollisten kurssien oppikirjat oppilailleen. Lukiossa on 18 opettajaa, joista rehtorina toimii Tuomas Kulha. Useat opettajat opettavat myös Valtarin koulun yläasteella.
Koulun historiaa

Iin yhteiskoulun kannatusyhdistys perusti yksityisen oppikoulun 1925. Iin yhteiskoulu sai ylioppilastutkinto-oikeuden 1959. Peruskoulu-uudistuksen myötä muuttui Valtarin yläasteeksi ja Iin lukioksi.
Kuuluisia oppilaita

Leonard Ahma (1889–1944), jääkärikapteeni
Tuure Holopainen (1943–2019), päätoimittaja, kulttuurijohtaja, kulttuurineuvos
Liisa Hyssälä (s. 1948), hammaslääkäri, pääjohtaja, ministeri
Raimo Kantola (1955–2024), tietoliikennetekniikan ja tietoverkkojen tutkija, professori
Verner Kivinen (1895–1984), jääkärimajuri
Helge Lassila (1898–1958),  jääkärikapteeni, heimosoturi ja liikemies
Hjalmar Louhimaa (1891–1964), jääkärimajuri
Heikki Lunki (1898–1964), jääkärikapteeni
Hemmi Mustonen (1892–1966), jääkärikapteeni
Juho Mäki (1898–1930), jääkäriluutnantti
Jussi Mäntylä (1896–1962), jääkärikapteeni
Juho Nummela (1891–1972), jääkäriluutnantti
Heikki Nurmi (1894–1953), jääkärimajuri
Heikki Oikarinen (1892–1976), jääkärikapteeni
Johan Paavilainen (1894–1938), jääkäri, reservin luutnantti
Frans Peltola (1893–1977), jääkäriyliluutnantti
Yrjö Ponto (1897–1967), jääkärikapteeni
Johan Rusanen (1895–1977), jääkärimajuri
Fredrik Saarela (1898–1955), jääkärikapteeni, virkamies
Antti Sarkaranta (1894–1956), jääkärikapteeni
Edvin Sippola (1893–1939), jääkärikapteeni
Jakob Suomela (1894–1967), jääkärimajuri
Taavi Taina (1888–1965), jääkärikapteeni
Raimo Taivalkoski (1940–2017), diplomi-insinööri, yritys- ja järjestöjohtaja, teollisuusneuvos
Emil Vähäpassi (1885–1950), jääkärimajuri
Aarne Örmä (1893–1940), jääkäriluutnantti.
Iittalan musiikin kesä

Iittalan musiikin kesä ry on vuonna 2017 perustettu yhdistys. Yhdistyksen pääasiallinen tehtävä on järjestää Iittalan musiikkijuhlia.
Yhdistyksen hallitukseen kuuluu Tuomas Nikkanen (musiikkijuhlien taiteellinen johtaja), Riitta Muikku-Piirainen (musiikkijuhlien toiminnanjohtaja), Anne Laatikainen, Veli-Matti Alarto, Hillevi Kaarlenkaski sekä varajäsenet.
Yhdistys järjesti musiikkijuhlat ensimmäisen kerran kesällä 2017.
Yhdistys tilasi hämeenlinnalaiselta säveltäjä Sampsa Ertamolta v.2017 kamarioopperan Yllätä ikuinen virta Toivo Kuulan elämästä juhlistamaan Toivo Kuulan kuoleman satavuotisjuhlavuotta. Teos saa kantaesityksensä kesän 2018 musiikkijuhlille Iittalassa.
Aiheesta muualla

http://iittalanmusiikinkesa.fi/
https://iittalanmusiikkijuhlat.com
Neverwinter

| Neverwinter |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Cryptic Studios
Julkaisija:  Perfect World Entertainment
Jakelija:  Steam, Microsoft Store, Epic Games Store ja PlayStation Store
Suunnittelija:  Jack Emmert   Shane Hensley
Pelimoottori:  Cryptic game engine
Julkaistu:  Windows 20. kesäkuuta 2013 Xbox One 31. maaliskuuta 2015 PlayStation 4 19. heinäkuuta 2016
Lajityyppi:  massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli
Pelimuoto:  moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  PlayStation 4, Microsoft Windows, Xbox One
Hinnoittelutapa:  ilmaispeli
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Neverwinter on Cryptic Studiosin kehittämä ja Perfect Worldin julkaisema massiivinen monen pelaajan verkkoroolipeli (MMORPG). Peli on julkaistu Windowsille vuonna 2013, Xbox Onelle vuonna 2015 ja PlayStation 4:lle vuonna 2016.
Cryptic Studios ilmoitti vuoden 2010 loppupuolella Neverwinterin olevan oma pelinsä, eikä osa Neverwinter Nights -pelisarjaa. Pelin suljettu beta käytiin helmi-huhtikuun aikana, jonka jälkeen avoin betatestaus kesti pelin julkaisuun asti.
Peli perustuu Dungeons & Dragons -maailmaan.
Vastaanotto

IGN on antanut pelille arvosanaksi 6.8/10 arvostelussaan.
Aiheesta muualla

Neverwinter MobyGamesissa (englanniksi)
Pelin kotisivu (englanniksi)
Neverwinter Wiki (englanniksi)
New Nintendo 2DS XL

| New Nintendo 2DS XL |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo
Tuotesarja:  Nintendo DS -käsikonsolisarja
Julkaisu:  2017
Pelit:  Luettelo Nintendo 3DS -peleistä
Taaksepäin yhteensopivuus:  Nintendo DS, Nintendo 3DS, Nintendo 2DS
Edeltäjä:  Nintendo 2DS
Seuraaja:  Nintendo Switch Lite
Kotisivut:  nintendo.fi
Lisää videopeliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
New Nintendo 2DS XL on Nintendon julkaisema käsikonsoli, joka on julkaistu vuonna 2017. Konsoli on jatkoa Nintendo 3DS -mallistolle ja laite on taaksepäin yhteensopiva edeltävien mallien kanssa.
Konsoli on halvempi ja kevyempi kuin aikaisemmat mallit muun muassa stereoskooppisen 3D-ominaisuuden poisjättämisen vuoksi.
New Moon

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
New Moon voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Uusikuu (New Moon), Stephenie Meyerin kirjoittama, vuonna 2006 ilmestynyt romaani
Prinsessan kasakka (New Moon), Jack Conwayn ohjaama elokuva vuodelta 1930
Uusikuu (New Moon), Robert Z. Leonardin ohjaama elokuva vuodelta 1940
Twilight – Uusikuu (The Twilight Saga: New Moon), Meyerin romaanin elokuvasovitus vuodelta 2009
New Moon, vuoden 2009 elokuvan soundtrack
New Moon, Elliott Smithin kokoelma-albumi vuodelta 2007
New Moon, Swallow the Sun -yhtyeen albumi vuodelta 2009.
Islannin ilmailumuseo

Douglas DC-6:n nokka museon pihalla.
Islannin ilmailumuseo (isl. Flugsafn Íslands) sijaitsee suuressa lentokonehallissa Akureyrin lentoasemalla. Museo esittelee Islannin lentohistoriaa kuvin, videoin, esinein ja ilma-aluksin.
Museo on perustettu 1999 ja avattiin yleisölle kesäkuussa 2000.
Aiheesta muualla

Museon nettisivut (islanniksi)
Islannin hallitsija

| Islannin hallitsija |
| --- | --- |
 Konungsríki Íslands 
 
 Kristian X
 
Virka-asunto:  Christiansborg
Perustettu:  1. joulukuuta 1918
Ensimmäinen:  Kristian X
Viimeinen:  Kristian X
Lakkautettu:  17. kesäkuuta 1944
Islannin hallitsija (isl. Konungsríki Íslands; tansk. Kongeriget Island) oli Islannin perustuslaillisen monarkian valtionpäämies vuosina 1918–1944.
Islannin ja Tanskan välinen persoonaunioni perustui vuoden 1918 säädettyyn lakiin jonka mukaan Tanskan hallitsija oli samanaikaisesti myös Islannin hallitsija.
Islannin parlamentti pyysi Tanskaa edustamaan Islantia ulkopoliittisesti täysivaltaisesti Reykjavikistä.
Saksan miehitettyä Tanskan vuonna 1940 Islantia hallitsi sijaishallitsija.
Islannin monarkia päättyi 17. kesäkuuta 1944 kun Islannissa järjestettiin perustuslaillinen kansanäänestys jonka tuloksena Islannin tasavalta perustettiin. Samalla otettiin käyttöön uusi Islannin perustuslaki.
Historia

Islannin monarkia perustettiin vuonna 1918 tehdyllä unionin säädöksellä, joka muutti entisen Tanskan merentakaisen aluee hallinnan riippumattomaksi valtiolliseksi perustuslailliseksi monarkiksi. Islanti sai uuden perustuslain vuonna 1944 pidetyn kansanäänestyksen jälkeen, joka kumosi monarkian.
Vaikka monet tanskalaiset olivat loukkaantuneita siitä, että Islanti ryhtyi tällaiseen toimeen monarkian kumoamiselle, ja Tanska oli vielä tuolloin Saksan miehittämä maa, kuningas Kristian X lähetti islantilaisille onnittelut uudesta valtiomuodosta.
Nuorikkala

Nuorikkalan Tahviossa sijaitseva Tahvion koulu.
Nuorikkala on Raision kaupunginosa, joka sijaitsee Raisionlahden ja Uudenkaupungin radan välissä. Alueen talot ovat lähinnä pientaloja. Raision keskustaan Nuorikkalasta on matkaa noin kaksi kilometriä. Tarjolla on myös luontomaisemia ja kävelyreitistö. Yksi kaupungiosan alueista on maaseutumainen Tahvio, jossa sijaitsee Tahvion koulu. Nuorikkalan katuja on nimetty Raision ystävyyskaupunkien mukaan, kuten Csongradinkatu, Sigtunankatu, Kingiseppinkatu, Newalankatu ja Ystävyydenkatu.
Irina Derevko

| Irina Derevko |
| --- | --- |
Luoja(t):  J.J. Abrams
Näyttelijä(t):  Lena Olin
Ensi- esiintyminen:  Jaksossa 2.01 "The Enemy Walks In"
Viimeinen esiintyminen:  Jaksossa 5.17 "All the Time in the World"
Henkilötiedot
Koko nimi:  Irina Derevko
Ammatti:  entinen KGB:n agentti
Sukupuoli:  nainen
Kuolinsyy:  Putoaa pilvenpiirtäjältä alas, kamppailtuaan Sydneyn kanssa
Suhteet
Sisarukset:  Elena Derevko (sisar) Katja Derevko (sisar)
Puoliso(t):  Jack Bristow (entinen aviomies)
Lapset:  Sydney Bristow (tytär) Nadia Santos (tytär)
Lastenlapset:  Isabelle Vaughn  Jack Vaughn
Tutut:  Arvin Sloane (entinen rakastaja) Julian Sark
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Irina Derevko on kuvitteellinen hahmo yhdysvaltalaisessa televisiosarjassa Alias. Hän on päähenkilö Sydney Bristow'n äiti. Häntä esittää näyttelijä Lena Olin.
Taustaa

Irina Derevko syntyi 22. maaliskuuta 1951 Moskovassa, silloisessa Neuvostoliitossa. Hänet rekrytoitiin KGB:lle hänen ollessa 18-vuotias. Hänet määrättiin viettelemään CIA:n agentti Jack Bristow ja varastamaan CIA:n tietoja, eritoten koskien Projekti Joulua, joka koulutti lapsia "nukkuviksi agenteiksi". Hän meni naimisiin Jackin kanssa  nimenään Laura Bristow ja he saivat tyttären, Sydneyn. Vuonna 1981 hän lavasti kuolemansa ja katosi. Näihin aikoihin Irinalla oli ollut suhde Jackin kollegan Arvin Sloanen kanssa, jonka kanssa hän sai tyttären, Nadian, joka vietiin Irinalta heti tämän syntymän jälkeen.
Hahmon tarina

Ensimmäisellä kaudella Sydney saa kuulla totuuden äidistään ja alkaa epäillä tämän olevan elossa. Kauden lopussa hän kohtaa äitinsä ensimmäistä kertaa sen jälkeen kun hän oli lapsi.
Toisen kauden alussa Irina antautuu CIA:lle ja sanoo auttavansa heitä terroristiorganisaatio Allianssin alasajossa ja 1400-luvulla eläneen tiedemies-profeetta Milo Rambaldin esineiden etsimisessä. Hän kohtaa Jackin ensimmäistä kertaa vuosiin ja Jack ei suostu uskomaan naisin puheita. Kauden kuluessa perhe kuitenkin tekee tiiviisti yhteistyötä ja lopulta Allianssi tuhotaan. Irina kuitenkin pettää CIA:n ja pakenee Sloanen kanssa.
Irina ei esiinny kolmannella kaudella, mutta hän pitää yhteyttä Jackiin Internetin välityksellä. Kaudella myös paljastuu, että hänellä on toinen tytär, Nadia Santos, suhteestaan Sloanen kanssa.
Neljännellä kaudella selviää, että Irina oli lähettänyt palkkamurhaajan Sydneyn perään, ja Jack oli kostoksi tappanut naisen. Todellisuudessa Jack oli tappanut Irinan geneettisen kaksoisolennon ja Irina oli hänen sisarensa Elenan vankina. Elena oli myös lavastanut Irinan tapattamaan Sydneyn. Jack, Sydney ja Nadia pelastavat Irinan ja hän tapaa Nadian ensimmäistä kertaa sitten tämän syntymän. APO ottaa Elenan kiinni ja Jack päästää Irinan pakenemaan.
Irina palaa kuvioihin viidennellä kaudella. Paljastuu, että hän on yhteistyössä terroristiorganisaatio Prophet 5:n kanssa. Irinan avustuksella Prophet 5 sieppaa Sydneyn ja hypnotisoi hänet saadakseen tietoja Rambaldin Horisontti-laitteen sijainnista. Samalla Irina auttaa pelastamaan Sydneyn syntymättömän lapsen. Sydney on tietämätön äitinsä osallisuudesta tapahtumiin eikä osaa epäillä mitään äitinsä palattua myöhemmin hänen ja Jackin luokse. Perhe lähtee etsimään Horisonttia, minkä löydyttyä Irina pettää perheensä. Sydneyn synnytys käynnistyy ja Irinan avustuksella Sydney synnyttää tyttövauvan. Sen jälkeen hän katoaa jälleen Horisontin kanssa.
Irina palaa sarjan päätösjaksossa ja on yhteistyössä Sloanen kanssa. He löytävät Rambaldin loppupelin, kuolemattomuuden, Horisontin avulla. Sydney jäljittää Irinan ja taistelee äitinsä kanssa, minkä lopuksi Irina kaatuu pilvenpiirtäjän lasikaton päälle. Katon alkaessa hajota Sydney anelee äitiään tulemaan takaisin, mutta Irina päättää kurkottaa kohti Horisonttia ja putoaa kuolemaansa.
Neverwinter Nights 2

| Neverwinter Nights 2 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Obsidian Entertainment
Julkaisija:  Atari
Jakelija:  Steam ja GOG.com
Ohjaaja:  Chris Avellone, Chris Jones
Tuottaja:  Darren L. Monahan, Ryan Rucinski
Suunnittelija:  Joshua Eric Sawyer, Ferret Baudoin
Taiteilija:  Tramell Ray Isaac
Ohjelmoija:  Frank Kowalkowski
Pelisarja:  Neverwinter Nights
Pelimoottori:  Electron engine
Julkaistu:   31. lokakuuta 2006
Lajityyppi:  roolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  CD (7), DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK      : 
Neverwinter Nights 2 (NWN2) on Obsidian Entertainmentin kehittämä ja Atarin vuonna 2006 Windowsille julkaisema Neverwinter Nights-sarjan roolipeli.
Peli on jatko-osa Neverwinter Nightsille. Peli perustuu edeltäjänsä tapaan Dungeons & Dragons -maailmaan Forgotten Realms -kampanjaan.
NWN 2 käyttää uudempaa sääntöversiota (D&D 3.5). Myös pelin pelimoottori on uusittu.
Pelille on julkaistu myös kaksi lisäosaa: Neverwinter Nights 2 Mask of the Betrayer ja Neverwinter Nights 2 Storm Of Zehir.
Vastaanotto

Pelaaja-lehden arvostelussa peli on saanut arvosanaksi 9/10.
IGN antoi pelille 8.5/10 arvostelussaan.
GameSpot antoi pelille 8.6/10 arvostelussaan.
Aiheesta muualla

Neverwinter Nights 2 MobyGamesissa (englanniksi)
Pelin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Virallinen keskustelualue (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Nikupaavola

Nikupaavola on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Eino Nikupaavola (1905–1981), juristi, joka toimi muun muassa Valtion poliisikoulun johtajana
Renne Nikupaavola (1936–2013), suomentaja, Eino Nikupaavolan poika
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Nikulainen

Nikulainen on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Aimo Nikulainen (1949–2018), radiotoimittaja
Arto Nikulainen (1930–2010), soutaja
Tomppa Nikulainen (s. 1976), kosketinsoittaja
Irja Hagfors

Irja Hagfors 1930-luvun alussa. (Valokuva Heinrich Iffland.)
Irja Margareta Hagfors-Virtanen (4. marraskuuta 1905 Helsinki – 28. helmikuuta 1988 Helsinki) oli suomalainen tanssitaiteilija, koreografi ja tanssinopettaja.