stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hauen laulu

Hauen laulu on Aaro Hellaakosken runo, joka ilmestyi ensimmäisen kerran vuonna 1928 runokokoelmassa Jääpeili. Runon aiheena on hauki, joka ihmeenomaisesti nousee järvestä kuusen latvaan laulamaan virttä ja puremaan ”punaista käpyä”. Arvoituksellisen ja monitulkintaisen runon on sanottu olevan Suomen 1900-luvun runouden pohdituimpia. Runo on vapaamittainen ja sijoittuu siten perinteisen mitallisen runouden ja täysin vapaarytmisen modernin runouden välimaastoon.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Kosteasta kodostaan nous hauki puuhun laulamaan | ” |
– Aaro Hellaakoski: ”Hauen laulu”
Hellaakoski on kertonut ”Hauen laulun” syntyneen eräänä elokuisena yönä Sääksmäellä hänen noustuaan ”puoliunen horteessa” kirjoittamaan ylös mieleensä tulleita säkeitä. Laulava hauki oli Hellaakosken keksimä uusi kielikuva, mutta sen innoittajana lienee ollut myös Kalevalan iso hauki, jonka leukaluusta Väinämöinen teki kanteleensa ja lumosi soitollaan eläimet. ”Hauen laulun” neljännessä säkeistössä runon rytmi hidastuu ja poljento muuttuu kalevalaiseksi.
”Hauen laulusta” on tehty paljon erilaisia tulkintoja. Suositun tulkinnan mukaan hauki edustaa runoilijaa ja runo kuvaa siten taiteellista luomistyötä. Kirjallisuudentutkijoista Tatu Vaaskivi on arvellut sitä Hellaakosken humoristiseksi henkilökohtaiseksi tilitykseksi runoilijuudesta, Unto Kupiaisen mukaan runossa huipentuu Hellaakosken omakuva ja ”miehuuden kutsumuslaulu”. Kupiaisen toisen tulkinnan mukaan runo olisikin eroottinen. Pirjo Lyytikäinen on nostanut esiin mahdollisuuden, että ”Hauen laulu” olisi tarkoitettu uuden modernin runouden ohjelmanjulistukseksi. Hauen virsi vaientaa linnut, mikä voi viitata vanhan runouden korvautumiseen uudella. ”Hauen laulua” on tarkasteltu myös realismia ja surrealismia sekoittavana luonnonkuvauksena. Punaisessa kävyssä on myös nähty erilaisia vertauskuvallisia merkityksiä.
Helsingin Musiikkitalon edustalle vuonna 2012 pystytetty Reijo Hukkasen suurikokoinen haukea esittävä veistos Laulupuut on saanut innoituksensa Hellaakosken runosta. ”Hauen laulun” ovat säveltäneet lauluksi muun muassa Heikki Sarmanto, Kauko Röyhkä, Erkki Rankaviita, Markus Lampela ja Vega Välitalo.
Hauen laulu, Jääpeili 1928.
Samuel John Stone

Samuel John Stone
Samuel John Stone (25. huhtikuuta 1830 Whitmore, Staffordshire, Englanti - 19. marraskuuta 1900 Charterhouse, Englanti)  oli englantilainen anglikaanisen kirkon pappi, runoilija ja hymnologi.
Stone kävi koulua Charterhousessa ja opiskeli Oxfordissa Pembroke Collegessa. Hänet vihittiin papiksi 1862. Hän seurasi isäänsä Haggerststonin St. Paul -seurakunnassa 1870 ja toimi vuodesta 1890 Lontoossa All Hallows' London Wall -seurakunnassa.
Stone kirjoitti virsiä ja runoja, joita hän julkaisi eri kokoelmissa, esim. Lyra Fidelium, 1866, The Knight of Intercession and Other Poems, 1872, Sonnets of the Christian Year 1875, Hymns, 1886. sekä Order of The Consecutive Church Service for Children, with Original Hymns,1886. Hän julkaisi myös joitakin runokirjoja.
Hänen kirjoittamistaan virsistä tunnetuin ja eniten käytetty on Apostolisen uskontunnustuksen lauseeeen ”uskon pyhän, yhteisen seurakunnan” pohjautuva virsi “The church’s one foundation”. Se oli yksi kahdentoista virren sarjasta kokoelmassa ”Lyra fidelium, Twelve Hymns on the Twelve Articles of the Apostles' Creed". Virsi julkaistiin vuonna 1866 7-säkeistöisenä. Viisisäkeistöisenä ja muokattuna se ilmestyi 1868 kokoelman ”Hymns Ancient and Modern” lisäyksessä. Stone osallistui tämän klassiseksi muodostuneen kirjan luomiseen.
Virsi on suomennettu 1896 Suomen Vapaakirkon ”Harpunsäveliä”-kokoelmaan. Suomen evankeis-luterilaisen kirkon virsikirjassa se on virsi 164 "On Kristus kirkon Herra" Anna-Maija Raittilan kääntämänä vuodelta 1960. Ruotsin kirkon virsikirjassa virrestä on hieman erilainen Anna-Maija Raittilan 1998 ruotsinkielisen tekstin pohjalta tekemä käännös "On Kristus kirkon Herra".
Samuel K. Allison

Samuel K. Allisonin tunnistuskuva, Manhattan-projektin ajoilta.
Samuel King Allison (13. lokakuuta 1900 – 15. syyskuuta 1965) oli eräs tiedemies, joka osallistui Manhattan-projektiin. Hän johti luvunlaskua Trinity-ydinkokeessa.
Tohtori Allison osallistui Chicagossa suoritettuihin, niin kutsutun CP-1 -nimisen ydinreaktorin käynnistystöihin. Reaktori oli lajissaan maailman ensimmäisin. Se käynnistettiin kirpeänä talviaamuna, 2. joulukuuta vuonna 1942.
Samuel Allison menehtyi sydänkohtaukseen vuonna 1965.
Secret mission

| Secret mission Secret Service |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18 marraskuuta 2022
 Kesto: 36.52
 Levy-yhtiö: Tim Norell Musikproduktion AB
Secret Servicen muut julkaisut
|   | Secret mission 2022 |   |
Secret mission on ruotsalaisen Secret Servicen kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2022. Albumi julkaistiin vain digitaalisena ja streamauspalveluissa yhtyeen jäsenen omalla levymerkillä Tim Norell Musikproduktion AB.
Kappaleet

Secret Mission – 3.33
How Can I Get Over You – 4.06
You stole my heart – 3.43 (feat. Clara-Corina)
Jane – 3.09
Mama tell me why – 3.50 (feat. Mikael Erlandsson)
Café for Amur – 4.12
Lit de parade – 3.51
Little Zhora – 4.05
Go on – 3.54
In memoriam (To Björn) – 2.24
Haapajärvi (Kirkkonummi)

Näkymä koilliseen Lapinkyläntien ja Tampajantien risteyksestä.
Haapajärvi (ruots. Aspsjö) on kylä läntisellä Uudellamaalla, Kirkkonummen kunnan pohjoisosassa samannimisen järven itärannalla. Kylän pohjoispuolella on Veikkolan kylä ja Navalanmäen kukkula.
Kylän talot sijaitsevat pääosin yhdystien 1130 eli Lapinkyläntien varrella. Haapajärven tiloja ovat Nissilä, Seppälä, Pussila ja Skinnars sekä Navala ja Maula, joiden mailta on tehty kivikautisia muinaislöytöjä. Varhaisin maininta Haapajärven kylästä on vuodelta 1540, jolloin asutuksen yleisluettelossa mainitaan kylässä olleen kolme taloa.
Kylässä on oma Haapajärven kirkko, joka toimi vuosina 1944–1956 Kirkkonummen seurakunnan pääkirkkona, koska Kirkkonummen kirkko oli suomalaisilta suljetulla Porkkalan vuokra-alueella. Kylän entisen kappelin paikka sijaitsee nykyisestä kirkosta lounaaseen, Lapinkyläntien ja järven välisellä kumpareella.
Kylän länsipuolella oleva Haapajärvi suojeltiin vuonna 2005.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haapajärvi (Kirkkonummi) Wikimedia Commonsissa
SZD-26 Wilk

SZD-26 Wilk  (SZD= Szybowcowy Zakład Doświadczalny eli Kokeellinen purjelento-osasto) oli 1961 suunniteltu kaksipaikkainen puolalainen moottoripurjehtija, jota ei viety edes prototyyppiasteelle saati sarjatuotantoon. Koneessa oli työntöpotkuri ja kaksipuominen pyrstö.
Valmistajaksi kaavailtiin PZL Bielskoa. Suunnittelijat olivat Borys Puzej ja Bogumił Szuba.
Tekniikka

Pituus: 7,8 m
Kärkiväli: 18,7 m
Aiheesta muualla

Muun muassa kuva koneesta
Samuel Johan Vesander

Samuel Johan Vesander (Wesander) (9. maaliskuuta 1822 Rauma – 26. huhtikuuta 1875 Rauma) oli suomalainen kauppias, liikemies, laivanvarustaja ja valtiopäivämies.
Vesanderin vanhemmat olivat kultaseppä Samuel Wesander ja Sofia Vesterling. Vesander oli kauppias, mutta myös laivanvarustaja ja sahojen omistaja. Hän oli Rauman edustaja porvarissäädyssä valtiopäivillä  1863–1864. Vesander oli valtiopäivillä talousvaliokunnan varajäsen.
Hauensiloparta

| Hauensiloparta |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Näkinpartaislevät Charophyta
Luokka::  Charophyceae
Lahko::  Charales
Heimo::  Characeae
Suku::  Siloparrat Nitella
Laji::  opaca
Kaksiosainen nimi
 Nitella opaca  (C.Agardh ex Bruzelius) C.Agardh 
Synonyymit
 Chara opaca C.Agardh ex Bruzelius 
Katso myös
   Hauensiloparta Wikispeciesissä   Hauensiloparta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hauensiloparta (Nitella opaca) on silopartojen sukuun kuuluva näkinpartaislevä. Sitä ei voi erottaan steriilinä järvisiloparrasta. Lajit eroavat toisistaan ainoastaan siten, että hauensiloparta on kaksikotinen ja järvisiloparta yksikotinen.
Hauensiloparta on pieni- tai keskikokoinen. Se kasvaa 5–50 cm korkeaksi ja on väriltään kirkkaanvihreä. Sen varsi on enintään 1 mm paksu. Se on monivuotinen ja kaksikotinen.
Hauensilopartaa kasvaa pääasiassa makeassa vedessä, esimerkiksi järvissä ja puroissa. Siitä on myös havaintoja murtovedestä, mutta siellä se on useimmiten steriili. Sitä on löydetty jopa 17 metrin syvyydestä ja se kasvaa vuoristossa 1250 m korkeudelle asti.
Hauensiloparrasta on havaintoja ympäri maailmaa, mutta suurin osa niistä keskittyy Eurooppaan. Suomessa lajia tavataan etelästä pohjoiseen.
Gulnora Karimova

| Gulnora Karimova> uzb. Гулнора Исломовна Каримова,   ven. Гульнара Исламовна Каримова |
| --- | --- |
 Gulnora Karimova vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1972 (ikä 52)
Kansalaisuus:  Uzbekistan
Ammatti:  liikenainen
Vanhemmat:  Islom Karimov
Gulnora Karimova (uzb. Гулнора Исломовна Каримова, ven. Гульнара Исламовна Каримова, s. 8. heinäkuuta 1972) on uzbekistanilainen liikenainen, yksi maan rikkaimmista ihmisistä, ja presidentti Islam Karimovin tytär.
Karimovan äiti on venäjänkielinen. Karimovalla on tutkinto Harvardin yliopistosta sekä Taškentin yliopistosta.
Karimovan liiketoimet ulottuvat Uzbekistanin lisäksi Moskovaan, Dubaihin ja Geneveen, ja niihin kuuluu median lisäksi vähittäismyyntiä ja lomakohteita. Hän hallitsee maan suurinta matkapuhelinoperaattoria, TV Markaz -televisiokanavaa ja Terra-radioasemaa. Hänellä on asema ulkoministeriön neuvonantajana ja Moskovan suurlähetystön erityislähettiläänä ja diplomaattinen koskemattomuus. Karimova nimitettiin tammikuussa 2010 Espanjan suurlähettilääksi.
Vuonna 2003 Karimova erosi afganistanilaissyntyisestä yhdysvaltalaisesta aviomiehestään Mansur Maqsudista ja yhdysvaltalainen oikeusistuin määräsi kahden lapsen huoltajuuden miehelle. Karimova vei lapset kuitenkin Uzbekistaniin.
Karimovalla on musta vyö karatessa. Vuonna 2006 hän julkaisi ensimmäisen singlensä. Hän esiintyy taiteilijanimellä GooGoosha.
Karimovien perheen erimielisyydet tulivat julkisiksi syksyllä 2013 nuoremman sisaren Lola Karimova-Tillyaevan annettua haastattelun BBC:n uzbekinkieliselle toimitukselle. Hän kertoi ettei ollut puhunut sisarensa kanssa 12 vuoteen. 
Myöhemmin Gulnora Karimova vastasi Guardianin haastattelussa sisarensa, äitinsä ja velipuolensa toimivan häntä vastaan. Jouduttuaan epäsuosioon Karimova alkoi myös arvostella maansa turvallisuuspalvelua SNB:ta ja kertoi uskoneensa tulleensa myrkytetyksi.
Rikosepäilyt

Karimovaa epäiltiin Sveitsissä rahanpesusta hänen menetettyään YK-lähettilään paikkansa Genevessä ja diplomaattisen koskemattomuutensa heinäkuussa 2013. Sveitsin tutkinta sai alkunsa Ruotsin tutkimuksista, joiden mukaan TeliaSonera oli maksanut 330 miljoonaa dollaria Karimovan liikekumppanin yhtiölle pääsystä Uzbekistanin markkinoille.
Syyskuussa 2014 kerrottiin Karimovaa epäiltävän Uzbekistanissa korruptiosta. Tätä ennen hän oli ollut puoli vuotta kotiarestissa Taškentissa ilman yhteyksiä ulkomaailmaan.
Maaliskuussa 2015 tutkivien journalistien ryhmä Organised Crime and Corruption Reporting Project väitti Karimovan saaneen rahaa ja osakkeita miljardin Yhdysvaltain dollarin arvosta teleoperaattoreilta kuten TeliaSonera, MTS, ja Telenorin ja Alfa Telecomin omistama VimpelCom, vastikkeena pääsystä Uzbekistanin markkinoille. Syytteessä oli kyse myös valtataistelusta, sillä korruptiosyytösten aikana tytär katosi julkisuudesta. Presidentinvaalien 2016 aikana hänen arveltiin olevan kotiarestissa Taškentissa. Tyttären Lontoossa asuva poika on vaatinut Uzbekistanin viranomaisilta tietoja äitinsä voinnista ja olinpaikasta.
Heinäkuussa 2017 Uzbekistan ilmoitti vanginneensa Karimovan ja syyttävänsä tätä muun muassa rahanpesusta.
Maaliskuussa 2019 hänet vangittiin, koska hän ei ollut noudattanut määräyksiä kotiarestista. Karimova oli tuomittui vankeuteen rahanpesusta vuonna 2017, mutta hän pääsi tuolloin kotiarestiin. Karimova oli aiemmin diplomaatti ja pop-laulaja, josta oli kaavailtu jopa isänsä seuraajaa. Maaliskuussa 2020 aiemmin Uzbekistanin vaikutusvaltaisimmaksi naiseksi kutsuttu Karimova tuomittiin 13 vuodeksi vankeuteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gulnora Karimova Wikimedia Commonsissa
Hannibal Sehested (1842–1924)

| Hannibal Sehested |
| --- | --- |

Tanskan pääministeri
 1900–1901  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1842
Kuollut: 1924
Hannibal Sehested (1842–1924) oli tanskalainen konservatiivipoliitikko. Hän toimi Tanskan pääministerinä vuosina 1900–1901.
Haapajärvi (Sonkajärvi)

| Haapajärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Sonkajärvi
Koordinaatit:  63°46′19″N, 27°47′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Laskujoki:  Haapakoski
Järvinumero:  04.642.1.040
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  141,2 m 
Rantaviiva:  20,21 km 
Pinta-ala:  5,29 km² 
Tilavuus:  0,0147 km³ 
Keskisyvyys:  2,8 m 
Suurin syvyys:  10,4 m 
Saaria:  3
 fiHaapajärvi 
Haapajärvi on matala järvi Sonkajärven keskustan koillispuolella Pohjois-Savon koillisosassa. Sen pinta-ala on 5,3 neliökilometriä. Etäisyys Kuopiosta on 96 kilometriä pohjoiseen ja Kajaanista 48 kilometriä etelään.
Maantiede

Haapajärven pituus lounaisosan Kiukoolahden etelärannalta luoteisosan Isolahden pohjoisrannalle on 4,9 kilometriä. Järven eteläosan leveys on noin kaksi kilometriä, allas kapenee verraten tasaisesti kohti luodetta. Järven pohjoisosaa jakaa yli kilometrin mittainen, kapea Eskelänniemi, jonka itäpuolella sijaitsee järven koillisosan muodostava Pienilahti. Suurin osa Haapajärvestä on kolmesta kuuteen metriä syvä, yli kuusi metriä syvää aluetta on vain noin 13 hehtaaria. Syvin alue sijaitsee järven eteläosan selkävedellä.
Haapajärven saariluku on kolme. Ainoa nimetty saari on järven itäisimmässä osassa sijaitseva Kaijansaari. Saarten yhteispinta-ala on noin 60 aaria. Muutamia peltotilkkuja lukuun ottamatta Haapajärven rannat ovat metsä- ja suomaata. Järven itärannalla sijaitsee Jyrkkä-niminen kylä, jonka halki virtaa järven merkittävin tulouoma koillisesta Kiltuanjärveltä (145,3 metriä mpy). Haapajärvi laskee järven lounaiselta rannalta alkavaa Haapakoskea länteen Päsmäriin (138,5 metriä mpy).
Haapajärven vesitilavuus on 14 708 000 kuutiometriä.
Haapajärvi (04.642.1.040) kuuluu Sälevän-Nurmijoen alueeseen (04.642), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijoen alue (04.64) ja ensimmäinen jakovaihe on Nilsiän reitin valuma-alue (04.6). Haapajärvi on Sälevän-Nurmijoen alueen toiseksi laajin vakavesi. Laajin on Sälevä ja kolmantena on Päsmäri. Alueeseen kuuluu 40 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista osalla on omintakeisiä nimiä, kuten Huorityttö ja Huoripoika.
Sonkajärven Haapajärvi on neljänneksi laajin Suomen 38:sta Haapajärvestä.
Seppo Salovius

Seppo Salovius (13. kesäkuuta 1964 Keuruu – 3. joulukuuta 2011 Hämeenlinna) oli suomalainen pianisti ja pianopedagogi.
Salovius opiskeli alun perin Helsingin yliopistossa pääaineenaan suomen kieltä. Hän kuitenkin valmistui vuonna 1993 Sibelius-Akatemiasta musiikin maisteriksi piano pääaineenaan. Hän piti ensikonserttinsa vuonna 1996. Salovius oli aktiivinen esiintyjä solistina, kamarimuusikkona ja yksinlaulusäestäjänä. Hän toimi lehtorina Juvenaliassa ja oli viimeiset kymmenen elinvuottaan Metropolia-ammattikorkeakoulun pianonsoiton ja pianodidaktiikan yliopettaja. Hän luennoi myös muualla Suomessa sekä kansainvälisesti ja toimi vuodesta 2010 Pianopedagogit ry:n puheenjohtajana.
Salovius perusti Tuuloksen kesäkonsertti -sarjan ja toimi sen taiteellisena johtajana. Hän luennoi European Piano Teachers Associationin (EPTA) konferenssissa Luzernissa marraskuussa 2011, minkä jälkeen häntä pyydettiin luennoimaan eurooppalaisiin musiikkioppilaitoksiin. Hän kuitenkin kuoli 47-vuotiaana sairauskohtaukseen joulukuussa 2011.
Seppo Salo

Seppo Kaarlo Salo (19. heinäkuuta 1946 Eura – 22. helmikuuta 2001 Espoo) oli suomalainen matemaatikko ja professori. Hän oli Helsingin kauppakorkeakoulun talousmatematiikan professori 1978–2001. Salo väitteli Teknillisessä korkeakoulussa 1971 tekniikan tohtoriksi ydinreaktoritekniikan optimiohjausteoreettisella tutkimuksella.
Hannes Myllylä

Johannes (Hannes) Jaakko Myllylä (26. heinäkuuta 1881 Kärsämäki – 29. syyskuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja kirjakauppias.
Henkilöhistoria

Hannes Myllylän vanhemmat olivat maanviljelijä Herman Myllylä ja Vilhelmiina Kokkokangas ja puoliso vuodesta 1909 Auli Joutsiniemi. Myllylä valmistui opettajaksi 1904 ja toimi kansakoulunopettajana Kemissä 1904–1906 ja Kangasalla 1906–1910. Koulutarpeiden Keskusliike -yhtiön toimitusjohtaja hän oli 1910–1928 ja perustamansa Kirjaliike-yhtiön johtaja vuodesta 1930.
Julkaisuja

Korkokirja, 1915
Pankkimiehen korkokirja, 1927, Toivo Aro ja Hannes Myllylä
Kangasala: kuvauksia Kangasalan historiasta, luonnosta, asutuksesta, liikenteestä y.m.: opas matkailijoille, 1930
Lisävihko pankkimiehen korkokirja 1:een: (2, 2 1/4, 2 1/2 ja 2 3/4 %), 1932, Toivo Aro ja Hannes Myllylä
Pankkimiehen korkokirja 2: (7 1/4% - 9 3/4%), 1932  Toivo Aro ja Hannes Myllylä
Salmijärvi (Hyrynsalmi)

| Salmijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kainuu
Kunnat:  Hyrynsalmi
Koordinaatit:  64°40′27″N, 28°32′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Oulujoen vesistö (59)
Järveen tulevat joet:  Nuottijoki
Laskujoki:  Siltasalmi
Järvinumero:  59.431.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  156,4 m 
Rantaviiva:  8,56 km 
Pinta-ala:  2,78 km² 
Tilavuus:  0,0152 km³ 
Keskisyvyys:  4,4 m 
Suurin syvyys:  17,5 m 
 fiSalmijärvi 
Salmijärvi on järvi Hyrynsalmen keskustan itäpuolella Kainuun maakunnassa. Sen pinta-ala on 2,8 neliökilometriä Ranta10-menetelmällä tai 3,5 neliökilometriä Ranta20-menetelmällä. Etäisyys Kajaanista on 63 kilometriä pohjoiskoilliseen.
Maantiede

Salmijärven pääallas on itärannan lähellä sijaitsevia vähäisiä luotoja lukuun ottamatta saareton. Lahdet (Simunanlahti, Syvälahti, Kurjalanlahti, Hietalahti) ovat suiltaan avoimia. Noin puolet järvestä on Ranta20-menetelmällä mitaten vähintään kolme metriä ja enintään kuusi metriä syvä. Vähintään kymmenen metriä syvien alueiden yhteenlaskettu pinta-ala on noin kaksitoista hehtaaria. Syvin piste, noin 17,5 metriä, sijaitsee järven länsipuoliskolla.
Hyrynsalmen keskustan itäisimmät osat ulottuvat Salmijärven länsirantaan. Muilla rannoilla on hajanaisesti pientaloja. Suurin tulouoma on kaakosta Nuottijärveltä (159,8 metriä mpy) virtaava Nuottijoki. Kurjalanlahdesta työntyy itään pieni ja kapea vesialue, jonka pohjukkaan virtaa Myllyoja järven itäpuolisilta soilta. Salmijärvi laskee noin kolmanneskilometrin pituista Siltasalmea länteen Emäjokeen. Valtatie 5 kulkee Siltasalmen yli.
Salmijärven vesitilavuus on 15 178 000 kuutiometriä.
Salmijärvi (59.431.1.007) kuuluu Seitenjärven-Hyrynjärven lähialueeseen (59.431), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Oulujoen vesistössä (59). Toinen jakovaihe on Hyrynjärven alue (59.43) ja ensimmäinen on Hyrynsalmen reitin alaosan alue (59.4). Seitenjärven-Hyrynjärven lähialueeseen kuuluu neljätoista vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista Salmijärvi on Hyrynjärven jälkeen laajin. Ranta10-mittaustavalla toiseksi laajin on Seitenjärvi.
Seine großen Erfolge 5

| Seine großen Erfolge 5 Heino |
| --- | --- | --- |

Seine großen Erfolge 5
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1975
 Formaatti: LP-levy
 Tyylilaji: schlager
 Levy-yhtiö: EMI
Heino muut julkaisut
| Fahrtenlieder-Album 1975 | Seine großen Erfolge 5 1975 | Heino 2 (28 seiner grossen Erfolge) 1975 |
Seine großen Erfolge 5 on saksalaisen laulajan Heinon studioalbumi vuodelta 1975.
Kappaleet

Die schwarze Barbara
Griechischer Wein
Du bist die Rose vom Wörthersee
Das Alpenrosenlied
Es zogen auf sonnigen Wegen
Heimweh
Böhmerwald
Es ist nie zu spät für ein neues Leben
... und sie hieß Lulalei
Spanish Eyes
Paloma blanca
La Mer
Melancholie
Im Rosengarten
Junge, sag wie geht es dir
Weiße Rosen aus Athen
Seine großen Erfolge 4

| Seine großen Erfolge 4 Heino |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1973
 Formaatti: LP-levy
 Tyylilaji: schlager
 Levy-yhtiö: EMI
Muut kannet

Heino muut julkaisut
| Seine großen Erfolge 3 1972 | Seine großen Erfolge 4 1973 | Heino Sings for you 1973 |
Seine großen Erfolge 4 on saksalaisen laulajan Heinon studioalbumi vuodelta 1973.
Kappaleet

Edelweiß
Salome
Tom Dooley
Uns scheint der Mond so hell
Das Kufsteinlied
Heut noch sind wir hier zu Haus
Schneewalzer
Tampico
Rosamunde
Wandern, ach wandern
Am Brunnen vor dem Tore
Das Wandern ist des Müllers Lust
Das einsame Glöcklein
Das Polenmädchen
Seine großen Erfolge 5 (1976)

| Seine großen Erfolge 5 Heino |
| --- | --- | --- |

Seine großen Erfolge 5
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1976
 Formaatti: LP-levy
 Tyylilaji: schlager
 Levy-yhtiö: EMI
Heino muut julkaisut
| Das Suedwester Lied 1976 | Seine großen Erfolge 5 1976 | 28 Heino-Hits zum Tanzen und Mitsingen 2 1976 |
Seine großen Erfolge 5 on saksalaisen laulajan Heinon studio-albumi vuodelta 1976.
Kappaleet

Die schwarze Barbara
Griechischer Wein
Im Rosengarten
Das Alpenrosenlied
Melancholie
Heimweh
Böhmerwald
Es ist nie zu spät für ein neues Leben
Komm in meinen Wigwam
Spanish Eyes
Du bist die Rose vom Wörthersee
La Mer
Blume der Berge
... und sie hieß Lulalei
Junge, sag wie geht es dir
Weiße Rosen aus Athen
Hannes Lohi

Hannes Lohi Turun kirjamessuilla 2014.
Hannes Lohi (s. 14. lokakuuta 1974 Rovaniemen maalaiskunta) on Helsingin yliopiston eläinlääketieteellisen molekyyligenetiikan professori. Hän johtaa koirien geenien tutkimusryhmää.
Lohi kirjoitti ylioppilaaksi 1993 Simon lukiosta ja valmistui filosofian maisteriksi Oulun yliopiston biokemian laitokselta 1999. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Helsingin yliopistossa Juha Keren ryhmästä kunniamaininnalla vuonna 2002.
Lohi on työskennellyt akatemiatutkijana Helsingin yliopistossa ja Folkhälsanissa 2006–2008 ja sitä ennen tutkijana Kanadassa Torontossa lastensairaalassa 2003–2006. Hän on tutkinut koirien epilepsiaa, ja tutkimusryhmä, jossa hän Kanadassa työskenteli, on tunnistanut sitä aiheuttavan geenin, joka on myös ihmisellä. Hänen tutkimusryhmänsä sai vuonna 2010 rahoituksen koirien psyykkisten sairauksien tutkimiseen.
Lohi on Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 2019.
Palkinnot ja tunnustukset

Suomen Akatemian palkinto tieteellisestä rohkeudesta 2007
Vuoden nuori menestyjä, Suomen Nuorkauppakamarin palkinto, 2009
Helsingin tiedepalkinto 2013
Julkaisut

The human solute carrier 26 family of anion exchangers , Helsingin yliopisto, 2002 (väitöskirja) myös verkkojulkaisuna (Arkistoitu – Internet Archive)
Secret of NIMH 2: Timmy pelastaa päivän

| Secret of NIMH 2: Timmy pelastaa päivän> The Secret of NIMH 2: Timmy to the Rescue |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Dick Sebast
Tuottaja:  William Stuart Robert Charles Winthrop
Säveltäjä:  Lee Holdridge
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  MGM Home Entertainment Netflix
Ensi-ilta:  1998
Kesto:  79 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  NIMH – rouva Brisby ja hänen salainen maailmansa
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Secret of NIMH 2: Timmy pelastaa päivän on MGM:n tuottama vuonna 1998 valmistunut yhdysvaltalainen suoraan videolevitykseen tehty animaatioelokuva, joka on jatkoa vuoden 1982 elokuvalle NIMH – rouva Brisby ja hänen salainen maailmansa. Toisin kuin edeltäjässä, Don Bluth ei ollut lainkaan mukana jatko-osan tekemisessä.
Ensimmäisen elokuvan ääninäyttelijöistä vain Herra Vanhalaa ääninäytellyt Arthur Malet on mukana jatko-osassakin.