stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jauhojärvi (Suonenjoki)

| Jauhojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Suonenjoki
Koordinaatit:  62°36′19″N, 27°04′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Suonenjoen valuma−alue (14.78)
Laskujoki:  Jauhojoki Suontienselkään 
Järvinumero:  14.786.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  125,7 m  
Pituus:  1,3 km  
Leveys:  450 m  
Rantaviiva:  3,089 km  
Pinta-ala:  46,14 ha  
Suurin syvyys:  9,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiJauhojärvi 
Jauhojärvi  on Pohjois-Savossa Suonenjoella  kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 450 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 46 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Suonenjoen valuma-alueella (14.78), jonka Jauhopuron valuma-alueeseen (14.786) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 125,7 metriä mpy.
JEF United Ichihara Chiba

JEF United Ichihara Chiba (jap. ジェフユナイテッド市原・千葉, Jefu Yunaiteddo Ichihara Chiba) on jalkapalloseura Chiban kaupungista Japanista. Joukkue pelaa J. Leaguen 2. divisioonassa, maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Se on voittanut Japanin mestaruuden kahdesti ja Keisarin cupin neljästi. Aasian seuramestaruusturnauksen seura voitti vuonna 1987.
Saavutukset

Aasian seuramestaruusturnauksen voittaja 1987
Japanin mestari 1976 ja 1985
hopeaa 1967
pronssia 2001 ja 2003
Keisarin cupin voittaja 1960, 1961, 1964 ja 1976
hopeaa 1962 ja 1984
Japanin liigacupin voittaja 1977, 1982, 1986–1987, 2005 ja 2006
hopeaa 1998
Japanin supercupin voittaja 1977
Entisiä pelaajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Takeshi Okada   Yuki Abe   Takayuki Morimoto   Takayuki Suzuki   Seiichiro Maki   Seishiro Shimatani   Ken Naganuma   Kenji Tochio   Ryuzo Hiraki   Masao Uchino   Tsukasa Hosaka   Saburo Kawabuchi   Shigeo Yaegashi   Mitsuo Kamata   Takeo Takahashi   Norio Yoshimizu   Masakatsu Miyamoto   Kozo Arai   Choei Sato   Shigemi Ishii   Shoji Jo   Naotake Hanyu   Satoru Yamagishi   Yoshikazu Nagai   Eijun Kiyokumo   Kozo Tashima  |   Yoshio Kato   Hiroshi Yoshida   Hideki Maeda   Yasuhiko Okudera   Satoshi Miyauchi   Hisashi Kaneko   Kazuo Echigo   Yoshiyuki Matsuyama   Masanao Sasaki   Yuji Sakakura   Nobuhiro Takeda   Takafumi Ogura   Kenichi Shimokawa   Tadatoshi Masuda   Tomoyuki Sakai   Shigeyoshi Mochizuki   Nozomi Hiroyama   Eisuke Nakanishi   Kazuyuki Toda   Teruaki Kurobe   Toshiya Fujita   Takayuki Chano   Shinji Murai   Yuto Sato   Koki Mizuno   Satoshi Yamaguchi  |   Hisato Sato   Naoya Kondo   Hiroki Mizumoto   Koki Yonekura   Shu Kurata   Mark Milligan   Matthew Bingley   Mario Haas   Mirko Hrgović   Edin Mujčin   Ilian Stoyanov   Ivan Hašek   Pierre Littbarski   Frank Ordenewitz   Owusu Benson   Nenad Maslovar   Peter Bosz   Wynton Rufer   Eduardo Aranda   Gabriel Popescu   Nenad Đorđević   Rade Bogdanović   Ľubomír Moravčík   Nejc Pečnik   Željko Milinovič  |
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Kansallinen Chengchi-yliopisto

| Kansallinen Chengchi-yliopisto> 國立政治大學 |
| --- | --- |
 Yliopiston hallinnollinen rakennus
 engl. National Chengchi University 
Motto:  親愛精誠 Harmony, Independence, Balance and Preeminence
Perustettu:  1927
Tyyppi:  julkinen
Henkilökunta:  1317
Opiskelijoita:  16 961
Sijainti:  Taipei,  Taiwan
Kansallinen Chengchi-yliopisto (kiin.: 國立政治大學; pinyin: Guólì Zhèngzhì Dàxué, ’kansallinen politiikan yliopisto’) on taiwanilainen julkinen yliopisto, joka on perustettu vuonna 1927. Yliopiston pääkampus sijaitsee Taipeissa.
Vuonna 2020 yliopistossa opiskeli 16 961 opiskelijaa, ja sen palveluksessa oli 1317 henkilöä.
Yliopisto jakautuu 11 tiedekuntaan:
Kauppatieteellinen tiedekunta
Viestintätieteellinen tiedekunta
Pedagoginen tiedekunta
Vieraiden kielten ja kirjallisuuden tiedekunta
Kansainvälisen politiikan tiedekunta
Oikeustieteellinen tiedekunta
Humanistinen tiedekunta
Luonnontieteellinen tiedekunta
Yhteiskuntatieteellinen tiedekunta
Kansainvälinen innovaatiokoulu
Informaatiotieteellinen tiedekunta
Kansallinen Edistyspuolue (täsmennyssivu)

Kansallinen Edistyspuolue voi tarkoittaa:
Kansallinen Edistyspuolue, Suomessa vuosina 1918–1951 toiminut puolue
Kansallinen Edistyspuolue, Suomessa 2011 perustettu puolue
Kansallinen Edistyspuolue, Liettuassa toimiva puolue
Fremskrittpartiet, FrP, Norjassa toimiva puolue
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kansallinen Edistyspuolue”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kahden ladun poikki

| Kahden ladun poikki |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Armand Lohikoski
Käsikirjoittaja:  Einari Vuorela Laura Soinne
Perustuu:  Einari Vuorelan romaaniin Kahden ladun poikki (1926)
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Toivo Kärki
Kuvaaja:  Pentti Unho
Leikkaaja:  Armas Vallasvuo
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Pääosat:  Anneli Sauli Tapio Rautavaara Eino Kaipainen Siiri Angerkoski
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus SF Oy
Ensi-ilta:  28. helmikuuta 1958
Kesto:  73 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kahden ladun poikki on Armand Lohikosken ohjaama, vuonna 1958 valmistunut mustavalkoinen suomalainen elokuva. Elokuva perustuu Einari Vuorelan romaaniin Kahden ladun poikki (1926).
Elokuvan asetelma on kolmiodraama, jossa lemmenparina ovat Humu (Tapio Rautavaara) ja rikkaan ikääntyneen miehen kanssa rakkaudettomassa avioliitossa elävä kaunotar Anna (Anneli Sauli). Tukkilaisilla on elokuvassa suuri osuus.
Lohikoski ohjasi elokuvan vastahakoisesti, ja kritiikeissä sitä on pidetty epäonnistuneena. Tuottaja T. J. Särkkä piti kiinni käsikirjoituksen tarkasta noudattamisesta, ja ohjaaja sanoi työstä myöhemmin, että se oli ”kurja plagiaatti Juhani Ahon Juhasta”.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anneli Sauli  | … |  Anna, Tupamäen tytär   |
|  Tapio Rautavaara  | … |  Humu   |
|  Eino Kaipainen  | … |  Tuomas, Hiirenloukun isäntä   |
|  Siiri Angerkoski  | … |  Hirs-Riikka, ruotuvaivainen   |
|  Ekke Hämäläinen  | … |  Markku   |
|  Rauni Luoma  | … |  Hulta   |
|  Marjatta Kallio  | … |  Leenu   |
|  Sakari Halonen  | … |  Jussi   |
|  Uljas Kandolin  | … |  Kalle   |
|  Heimo Lepistö  | … |  Karvian-Jokinen, tukkilainen   |
|  Armas Jokio  | … |  Purkka, tukkilainen   |
|  Tyyne Haarla  | … |  Tupamäen emäntä   |
|  Kaarlo Halttunen  | … |  Tupamäen isäntä   |
|  Maija Karhi  | … |  Myllärin Katri   |
|  Irja Kuusla  | … |  Jutihta   |
|  Veikko Linna  | … |  ruukin pomo   |
|  Johan Söderlund  | … |  pelimanni   |
|  Veikko Leino  | … |  pelimanni   |
|  Otto Noro  | … |  häävieras   |
|  Anton Soini  | … |  Anton   |
Aiheesta muualla

Kahden ladun poikki Elonet.
Jauholampi (Kannonkoski)

| Jauholampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Kannonkoski
Koordinaatit:  63°01′08″N, 25°11′48″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven–Vuosjärven alue (14.44)
Laskuoja:  oja Kivijärveen 
Järvinumero:  14.443.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  131,5 m  
Pituus:  630 m  
Leveys:  470 m  
Rantaviiva:  2,072 km  
Pinta-ala:  24,807 ha  
Tilavuus:  0,0004919 km³ 
Keskisyvyys:  1,98 m  
Suurin syvyys:  4 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiJauholampi 
Jauholampi  on Keski-Suomessa Kannonkoskella  Piispalan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 630 metriä pitkä, 470 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 25 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 491 900 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 2,0 metriä ja suurin syvyys on 4,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Kivijärven–Vuosjärven alueella (14.44), jonka Kivijärven alueeseen (14.443) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 131,5 metriä mpy.
KVIrc

KVIrc on avoimen lähdekoodin IRC-keskusteluohjelma. Szymon Stefanek loi ohjelman alun perin KDE-työpöytäympäristöön GNU/Linuxille. Ohjelman lähdekoodi on läpikäynyt merkittäviä uudelleen korjauksia ja KVIrc on nykyään saatavilla myös Windowsille ja Mac OS X:lle. Ohjelma on GNU GPL -lisensoitu. Se tukee esimerkiksi yhteyksiä useille palvelimille, SSL-yhteyksiä, UTF-8-merkistöä, IPv6-protokollaa, SDCC-protokollaa ja skriptikielipohjaisia laajennuksia.
Keskustelujen salaus

KVirc mahdollistaa keskustelujen salaamisen. Salausta voi käyttää kanavilla, yksityiskeskustelussa ja DCC-keskusteluissa. KVIrc tukee seuraavia salausalgoritmeja:
Micryption
Rijndael256Base64
Rijndael192Base64
Rijndael128Base64
Rijndael256Hex
Rijndael192Hex
Rijndael128Hex
Lamerizer
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Virallinen Venäjänkielinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansanvalta (elokuva)

| Kansanvalta |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Mervi Enqvist
Käsikirjoittaja:  Mervi Enqvist
Tuottaja:  Essi Haukkamaa
Säveltäjä:  Marko Nyberg
Kuvaaja:  Hannu Käki
Leikkaaja:  Jaani Kivinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Greenlit Productions
Ensi-ilta:  2022 (Docpoint)
Kesto:  63 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi englanti
Aiheesta muualla
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kansanvalta on Mervi Enqvistin ohjaama suomalais–yhdysvaltalaisena yhteistuotantona tehty dokumenttielokuva vuodelta 2022.
Elokuva on henkilödokumentti runotaiteilija Laura Eklund Nhagasta.
Aiheesta muualla

Kansanvalta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Japanin ralli 2007

|  Japanin ralli 2007 |
| --- | --- |
 14. osakilpailu 16 osakilpailusta kaudella 2007. 



Palkintokoroke
Voittaja:   Mikko Hirvonen  Jarmo Lehtinen  (Ford)
Toinen:   Daniel Sordo  Marc Martí  (Citroën)
Kolmas:   Henning Solberg  Cato Menkerud  (Stobart)
Rallin voittaja Mikko Hirvonen.
Japanin ralli 2007 (virallisesti Rally Japan 2007) oli Rallin MM-sarjan kauden 2007 14. osakilpailu, joka ajettiin 26.–28. lokakuuta. Rallin voitti Fordin Mikko Hirvonen. Toiseksi sijoittui Citroënin Daniel Sordo ja kolmanneksi Stobartin Henning Solberg.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Mikko Hirvonen |  Jarmo Lehtinen | Ford Focus RS WRC 07 | 3:23.57,6 |  | 10 |
| 2. |  Daniel Sordo |  Marc Martí | Citroën C4 WRC | 3:24.35,0 | +37,4 | 8 |
| 3. |  Henning Solberg |  Cato Menkerud | Ford Focus RS WRC 06 | 3:28.31,3 | +4.33,7 | 6 |
| 4. |  Matthew Wilson |  Michael Orr | Ford Focus RS WRC 06 | 3:30.35,5 | +6.37,9 | 5 |
| 5. |  Luis Perez Companc |  Jose Maria Volta | Ford Focus RS WRC 06 | 3:30.38,0 | +6.40,4 | 4 |
| 6. |  Manfred Stohl |  Ilka Minor | Citroën Xsara WRC | 3:31.01,9 | +7.04,3 | 3 |
| 7. |  Federico Villagra |  José Luis Díaz | Ford Focus RS WRC 06 | 3:35.12,9 | +11.15,3 | 2 |
| 8. |  Katsuhiko Taguchi |  Mark Stacey | Mitsubishi Lancer Evo IX | 3:44.37,7 | +20.40,1 | 1 |
Lähde:
Muuta

Federico Villagran ja Katsuhiko Taguchin ensimmäiset pisteet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Japanin ralli 2007 Wikimedia Commonsissa
Osakilpailut MM-rallikaudella 2007
Monte Carlo
Ruotsi
Norja
Meksiko
Portugali
Argentiina
Sardinia
Akropolis
Suomi
Saksa
Uusi-Seelanti
Katalonia
Korsika
Japani
Irlanti
Wales
Rallin maailmanmestaruussarjan Japanin rallit
| --- | --- |
2000-luku:   2004  2005  2006  2007  2008 
2010-luku:   2010 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2007 Rally Japan
Käännös suomeksi
Karbamyylifosfaattisyntetaasin puutos

Karbamyylifosfaattisyntetaasin puutos eli CPS-puutos on ureakiertotauti, jossa verenkiertoon kertyy kausittain myrkyllisissä määrin ammoniakkia. Tilaa kutsutaan hyperammonemiaksi.
Karbamyylifosfaattisyntetaasin puutoksen oireina ilmenee yleensä jo ensimmäisinä elinpäivinä ruokkimisvaikeuksia, oksentelua, letargiaa, matalaa ruumiinlämpöä ja hypotoniaa. Oireilu voi kuitenkin alkaa myöhemmässäkin vaiheessa, jopa vasta aikuisuudessa. Hyperammonemiatilat voivat aiheuttaa vakavia komplikaatioita, kuten kouristelua, hengitysvajauksen, kehitysvamman ja kooman. CPS-puutos johtuu CPS1-geenin mutaatiosta ja periytyy peittyvästi autosomissa. CPS-puutoksen hoidon perusperiaatteet vastaavat OTC-puutoksen yleisiä hoitokäytäntöjä. Johns Hopkins -sairaalassa vuosina 1974–1994 todettujen ureakiertotautien muodostamasta aineistosta laskettiin CPS-puutoksen ilmaantuvuudeksi noin 1/62 000.
Kalvaario

Kalvaario tarkoittaa seuraavia:
kallon lakiosa
kalvaarioryhmä, veistosryhmä tai maalaus, jonka aiheena on ristiinnaulittu Jeesus ja häntä ympäröivät hahmot
Kalwaria Zebrzydowska, kaupunki ja kalvaarioryhmä joka on maailmanperintökohde Puolassa
Golgata, Jerusalemin ulkopuolella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kalvaario”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kamala Markandaya

Kamala Purnaiya Taylor, o. s. Kamala Purnaiyas, tunnettu kirjailijanimellä Kamala Markandaya (1924 Mysore, Intia – 16. toukokuuta 2004 Lontoo) oli intialais-brittiläinen kirjailija.
Kamala Markandaya syntyi yläluokkaiseen bramiiniperheen tyttärenä Etelä-Intian Mysoressa. Hän opiskeli historiaa Madrasin yliopistossa ja työskenteli toisen maailmansodan aikana Intian siirtomaa-armeijassa. Sodan jälkeen hän tuli tunnetuksi journalistina ja novellien kirjoittajana. Hän avioitui englantilaisen toimittajan Bertrand Taylorin kanssa ja muutti tämän kanssa Britanniaan vuonna 1948, juuri kun Intia oli itsenäistymässä.
Markandayan kolmanneksi kirjoittama mutta ensimmäinen julkaistu romaani oli vuoden 1954 Nectar in a Sieve. Siitä tuli kansainvälinen menestys, joka käännettiin 17 kielelle, suomeksi nimellä Savimaja ja temppeli (WSOY 1955). Se on säilyttänyt asemansa monien Yhdysvaltojen ja Britannian yliopistojen kirjallisuuden opetuksen lukulistoilla.
Seuraavana vuonna suomeksi julkaistiin Punaista tomua (Some Inner Fury) ja vuonna 1962 Kirjuri ja hänen vaimonsa (A Silence of Desire, 1960). Hänen myöhempiä, suomeksi julkaisemattomia romaaneja ovat Possession (1963), A Handful of Rice (1966), The Coffer Dams (1969) sekä intialaisten siirtolaisuudesta Britanniaan kertova The Nowhere Man (1972), jota monet pitävät kirjailijan parhaana. Sen jälkeen hän kirjoitti vielä romaanit Two Virgins (1973), The Golden Honeycomb (1977) ja Pleasure City (1982, Yhdysvalloissa nimellä Shalimar), joka sai huonot arvostelut. Markandaya eli sen jälkeen vielä yli 20 vuotta, muttei julkaissut enää mitään.
Suomennettuja teoksia

Savimaja ja temppeli, suom. Kaija Lintumaa, 1955.
Punaista tomua, suom. Mikko Kilpi. WSOY 1956.
Kirjuri ja hänen vaimonsa, suom. Kyllikki Mäntylä, WSOY 1962.
Aiheesta muualla

Markandayan elämäkerta (englanniksi)
Jango Fett

| Jango Fett |
| --- | --- |

Luoja(t):  George Lucas
Elokuva:  Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys (2002)
Elokuvasarja:  Tähtien sota
Ammatti:  palkkionmetsästäjä
Näyttelijä(t):  Temuera Morrison
Jango Fett on kuvitteellinen mandalorialainen Tähtien sota -maailmassa. Hän esiintyy Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys -elokuvassa, jossa häntä näyttelee Temuera Morrison. Lisäksi hahmo tavataan oheismateriaalissa, kuten hänelle omistetussa Star Wars: Bounty Hunter -pelissä ja Tony Hawk’s Pro Skater 4:ssä.
Elämäkerta > Taustaa

Kun Jango Fettin vanhemmat oli murhattu, hänet adoptoi legendaarinen palkkasoturijoukko, Mandalorian superkommandot, jotka olivat koko galaksin pelätyimpiä taistelijoita. Jedit tuhosivat nämä vaaralliset soturit, mutta Fett jäi eloon ja käyttää edelleen panssaroitua, aseilla varustettua univormua, joka teki mandalorialaisista pelättyjä kaikkialla. Fett pitää itsensä huippukunnossa, ja taitojensa lisäksi hän osaa käyttää kylmää harkintaa, mikä tekee hänestä poikkeuksellisen palkkionmetsästäjän.
Elämäkerta > Kloonien hyökkäys

Jango oli Kloonien hyökkäys -elokuvassa galaksin paras palkkionmetsästäjä kreivi Dookun joukoissa. Dooku tarjoaa Jangolle suuren summan rahaa, jotta tämä antaisi luoda klooniarmeijan itsestään. Jango suostuu, mutta yhdellä ehdolla: hänen tulee saada yksi klooni, jota ei altistettaisi muuntelulle. Hän kasvattaa kloonin poikanaan Bobana, josta kasvaa myös palkkionmetsästäjä. Jango pelastaa Zam Wesellin kanssa Coruscantin täydeltä tuholta, kun Jango tietämättään toimittaa planeetta Seylottilta salaperäisen artefaktin, jolla oli outoja voimia, tasavallan vihollisen kenraali Ashaar Khordan käsiin. Jango ja Zam onnistuvat estämään kenraalin aikeet, mutta se maksaa jedimestari Yarael Poofin hengen. Jango Fett suunnittelee kloonien rintakehyksen.
Geonosiksen taistelussa Mace Windu tappaa Jango Fettin lyömällä ensin tämän aseen kahtia ja katkaisemalla lopulta tämän kaulan. Boba hautaa isänsä ruumiin ja ottaa tämän perintönä tämän asun ja Slave 1 -aluksen. Palkkionmetsästäjänä Boba päätyy palvelemaan rikollispomo Jabba the Huttia.
Varusteet

Jango Fett käyttää varusteinaan mandalorianaistyylistä taistelupanssaria ja kypärää. Aseinaan hän käyttää liekinheitintä, kahta Westar-34-sädepistoolia ja rakettirepussa olevia pienoisohjuksia. Jangolla on myös taskuvyö, joka sisältää muutamia pommeja. Selässään hänellä on rakettireppu. Jangon kulkuneuvona toimii Slave 1 -alus, joka on aseistettu lasertykeillä, ohjuksilla sekä isoilla tuhoaaltopommeilla.
Aiheesta muualla

Jango Fett Wookieepediassa (englanniksi)
Jango Fett Jedipediassa (suomeksi)
Kahden kerroksen väkeä

Kahden kerroksen väkeä, (engl. Upstairs, Downstairs) on brittiläinen draamasarja, joka sijoittuu hienostotaloon Lontoossa kertoen talon isäntien ja heidän palvelijoidensa elämästä Edvard VII:n ja Yrjö V:n hallitsijakausina vuosina 1903-1930. Kyseistä eli vanhempaa, Emmy- ja BAFTA-palkittua sarjaa tehtiin viisi tuotantokautta (1971-1975) ja se on yksi Britannian suosituimmista tv-sarjoista kautta aikojen.
Sarjan tuotti London Weekend Television. Luojina toimivat näyttelijät Jean Marsh ja Eileen Atkins. Sarjalla oli kymmenisen käsikirjoittajaa, joista huomattavimmat olivat Alfred Shaughnessy ja Jeremy Paul. Sarjan jokainen jakso koostuu erilaisista juonenkäänteistä niin palvelijoiden kuin heidän isäntiensä, eli Bellamyn perheen, elämässä, mutta kaikki tapahtumat ovat sidoksissa historiallisiin käänteisiin, kuten Titanicin haaksirikko, ensimmäinen maailmansota ja Wall Streetin pörssiromahdus.
BBC elvytti sarjan kahdelle tuotantokaudelle (2010 ja 2012), yhteensä 9 jaksoa, joiden käsikirjoittajana toimi Heidi Thomas. Tapahtumien alku sijoittuu vuoteen 1936, kuusi vuotta aiemman sarjan päättymisen jälkeen kestäen toisen maailmansodan alkuun.
Päähenkilöt > Yläkerrassa

| --- | --- |
 sarjassa 1971-1975: Richard Bellamy (David Langton)  Lady Marjorie Bellamy (Rachel Gurney)  James Bellamy (Simon Williams)  Elizabeth Bellamy (Nicola Pagett)  Lawrence Kirbridge (Ian Ogilvy)  Hazel Bellamy (Meg Wynn Owen)  Virginia Bellamy (Hannah Gordon)  Georgina Worsely (Lesley-Anne Down)  Lady Prudence Fairfax (Joan Benham)  Sir Geoffrey Dillon (Raymond Huntley) :  sarjassa 2010 ja 2012: Sir Hallam Holland (Ed Stoppard)  Lady Agnes Holland (Keeley Hawes)  Maud, Lady Holland (Eileen Atkins)  Lady Persephone Towyn (Claire Foy)  Tri Blanche Mottershead (Alex Kingston)  Kentin herttua (Blake Ritson)
Päähenkilöt > Alakerrassa

| --- | --- |
 sarjassa 1971-1975: Angus Hudson (Gordon Jackson)  Kate Bridges (Angela Baddeley)  Rose Buck (Jean Marsh)  Sarah Moffat (Pauline Collins)  Thomas Watkins (John Alderton)  Ruby Finch (Jenny Tomasin)  Edward Barnes (Christopher Beeny)  Daisy Barnes (Jacqueline Tong)  Frederick Norton (Gareth Hunt) :  sarjassa 2010 ja 2012: Rose Buck (Jean Marsh)  Clarice Thackeray (Anne Reid)  Warwick Pritchard (Adrian Scarborough)  Amanjit Singh (Art Malik)  Harry Spargo (Neil Jackson)  Johnny Proude (Nico Mirallegro)  Ivy Morris (Ellie Kendrick)  Beryl Ballard (Laura Haddock)  Eunice McCabe (Ami Metcalf)
Aiheesta muualla

Upstairs, Downstairs (englanniksi)
Upstairs, Downstairs (1971–1975) IMDb (englanniksi)
Upstairs, Downstairs (2010 ja 2012) IMDb (englanniksi)
Kaluzan-Kleinin teoria

Kaluzan-Kleinin teoria (KK-teoria) on fysiikan yhtenäiskenttäteoria, joka yhdistää painovoiman ja sähkömagnetismin. Teoria rakentuu viidennen ulottuvuuden lisäämisen ympärille, siinä missä yleisesti todennetuissa kenttäteorioissa on neljä aika-avaruuden ulottuvuutta. KK-teoriaa pidetään tärkeänä edeltäjänä säiteorialle.
Viisiulotteinen teoria rakennettiin kolmessa vaiheessa. Alun perin hypoteesin julkaisi Theodor Kaluza, joka lähetti tuloksensa Einsteinille vuonna 1919, ja julkaisi ne vuonna 1921. Kaluzan theoria oli puhtaan klassinen yleisen suhteellisuusteorian jatke viiteen ulottuvuuteen. Viisiulotteisella metriikalla on 15 komponenttia, joista kymmenen identifioidaan neliulotteisen aika-avaruuden metriikkana, neljä komponenttia sähkömagneettisena vektoripotentiaalina ja yksi jätetään tunnistamattomaksi skalaaripotentiaaliksi, jota kutsutaan joskus "radioniksi" tai "dilatoniksi". Tätä viisiulotteista metriikkaa vastaavat Einsteinin kenttäyhtälöt  tuottavat sekä normaalit neliulotteiset Einsteinin kenttäyhtälöt että Maxwellin yhtälöt sähkömagneettiselle kentälle ja lisäksi liikeyhtälön aiemmin mainitulle tuntemattomalle skalaarille. Kaluza esitti lisäksi hypoteesin siitä, ettei mikään viisiulotteisen metriikan komponenteista riipu viidennestä ulottuvuudesta. Tämä hypoteesi tunnetaan niinkutsuttuna "sylinteriehtona". Lisäksi Kaluza asetti skalaarikentän vakioarvoiseksi, jolloin normaali yleinen suhteellisuusteoria sekä sähködynamiikka ovat johdettavissa suoraan teoriasta.
Vuonna 1926, Oskar Klein tulkitsi Kaluzan klassisen teorian kvanttimekaanisesti, mukaillen silloin tuoreita Heisenbergin sekä Schrödingerin löydöksiä. Klein esitti, selittääkseen sylinteriehdon, että viides ulottuvuus olisi mennyt kerälle ja mikroskooppinen. Lisäksi Klein laski viidennen ulottuvuudeen kokoluokan lähtien varauksen kvantittumisesta.
1940-luvulla klassinen teoria sai täydennyksensä, kun kolme ryhmää johti täydelliset kenttäteoriat:
Kairo (ravintola)

Kairo on ravintola Kotkan kantasatamassa. Ravintolan nykyisellä paikalla oli ravintola jo vuonna 1879. Ravintola Kairon nykyinen, vuonna 1938 valmistunut, rakennus edustaa tyylisuunnaltaan puufunktionalismia.
Ravintola Kairossa on järjestetty musiikki- ja teatteriesityksiä vuosikymmenten ajan. Kotkan kaupunginteatteri on järjestänyt ravintolassa teatteriesityksiä vuodesta 1986 alkaen. Kotkalainen laulaja-lauluntekijä Juha Vainio oli elinaikanaan ravintola Kairon suosituimpia esiintyjiä. Kotkalainen jazz-yhdistys Kotka Jazz on järjestänyt 1980-luvulta lähtien viikkottaisia jazz klubi-iltoja ravintola Kairossa. Ravintolan rakennuksen ja tontin omistava Kotkan kaupunki remontoi ravintolan tiloja vuonna 2018, jolloin entisöitiin muun muassa seinämaalauksia.
Ravintola Kairon yrittäjänä on toiminut vuodesta 1991 saakka Kalevi Koponen. Toukokuussa 2022 Koponen ilmoitti lopettavansa yritystoiminnan ikääntymisen vuoksi. Koposen mukaan koronaviruspandemia aiheutti ravintola Kairolle taloudellisia tappioita, joiden korjaamiseksi ravintolan asiakaskuntaa tulisi uudistaa. Kotkan kaupungin kulttuurijohtajan Tomi Purovaaran mukaan ravintola Kairolla on, sen pitkän historian vuoksi, merkittävä rooli Kotkan historiallisen kantasataman kulttuurin säilyttämisessä. Tästä johtuen Kotkan kaupunki etsii ravintolatoiminnalle jatkajaa.