stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ergodinen hypoteesi

Ergodinen hypoteesi (tai ergodisuushypoteesi) on fysiikassa ja termodynamiikassa oletus, jonka mukaan pitkän ajan kuluessa systeemin tietyssä mikrotilojen faasiavaruuden osassa viettämä aika on verrannollinen tämän osan tilavuuteen. Tämä tarkoittaa, että systeemin kaikki tilat ovat suhteellisen pitkän ajan kuluessa yhtä todennäköisiä. Tämä on yhdenpitävää sen kanssa, että systeemin ajallinen keskiarvo on yhtä suuri kuin keskiarvo yli tilastollisen ensemblen.
Matematiikassa ergodinen teoria (tai ergoditeoria) muotoilee ergodisen hypoteesin dynaamisille systeemeille mittateorian kielellä.
Ennan maakunta

Ennan maakunta (ital. Provincia di Enna, sisiliaksi Pruvincia di Enna) on maakunta Sisilian alueella Italiassa.
Sisilian maakunnat ja metropolikaupungit.
Ennan maakunnan pinta-ala on 2 561 km2 ja asukasluku vajaat 170 000. Maakunta muodostuu 20 kunnasta, ja sen pääkaupunki on Enna.
Ennan maakunta sijaitsee Sisilian keskiosissa rajoittuen pohjoisessa Messinan metropolikaupunkiin, idässä Catanian metropolikaupunkiin, etelässä ja lounaassa Caltanissettan maakuntaan sekä luoteessa Palermon metropolikaupunkiin.
Maakunnan suurimmat kaupungit ovat (2015):
| Kunta | Asukasluku |
| --- | --- |
Enna: 28 019
Piazza Armerina: 21 886
Nicosia: 13 899
Leonforte: 13 439
Barrafranca: 13 380
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ennan maakunta Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Ennan maakunta
Agira | Aidone | Assoro | Barrafranca | Calascibetta | Catenanuova | Centuripe | Cerami | Enna | Gagliano Castelferrato | Leonforte | Nicosia | Nissoria | Piazza Armerina | Pietraperzia | Regalbuto | Sperlinga | Troina | Valguarnera Caropepe | Villarosa
Edvard V

| Edvard V |
| --- | --- |
 
Englannin kuningas
Valtakausi:  9. huhtikuuta 1483 – 26. kesäkuuta 1483
Kruunajaiset:  ei pidetty
Edeltäjä:  Edvard IV
Seuraaja:  Rikhard III

Syntynyt:  2. marraskuuta 1470 Westminster Abbey
Kuollut:  1483 Lontoo
Suku:  York
Isä:  Edvard IV
Äiti:  Elisabet Woodville
Uskonto:  katolilainen
Nimikirjoitus:  
Edvard V ja hänen veljensä vangittuina Towerissa. Paul Delarochen maalaus vuodelta 1830.
Edvard V (2. marraskuuta 1470 – 1483?) oli Englannin kuningas huhtikuun 9. päivästä 1483 syrjäyttämiseensä asti. Häntä ei ehditty kruunata, sillä hänen setänsä Rikhard III, josta oli tullut sijaishallitsija Edvard V:n isän Edvard IV:n kuollessa, sulki 12-vuotiaan pojan ja tämän yhdeksänvuotiaan veljen Rikhard Shrewsburylaisen Lontoon Toweriin. Heitä ei nähty sen koommin. Rikhard III otti vallan itselleen, ja yleisesti hänen uskotaan murhanneen prinssit, joskaan mitään suoranaisia todisteita ei ole löytynyt. Vuonna 1674 työmiehet löysivät Towerista kahden lapsen luut, joiden on epäilty kuuluneen Edvard V:lle ja Rikhardille. Luiden alkuperää ei ole kyetty varmistamaan.
Varhainen elämä

Edvard syntyi piilopaikassa Westminster Abbeyssa, jossa hänen äitinsä Elisabet Woodville piileskeli lancasterilaisia, jotka hallitsivat kuningaskuntaa kun Edvardin isä, yorkilainen Edvard IV ei ollut vallassa. Hänestä tuli Walesin prinssi kesäkuussa 1471 isänsä palattua valtaan ja hän oli vanhempiensa mukana virallisissa tilaisuuksissa.
Valtakausi

Edvard IV oli perustanut Walesin ja Marchesin neuvoston (engl. Council of Wales and the Marches) ja lähetti poikansa Ludlowin linnaan sen nimelliseksi puheenjohtajaksi. Prinssi asui Ludlowissa, kun tieto hänen isänsä äkillisestä kuolemasta saapui. Edvard V peri kruunun 9. huhtikuuta 1483 12-vuotiaana. Hänen isänsä veli Gloucesterin herttua Rikhard oli nimetty nuorten veljenpoikiensa holhoojaksi. Rikhard sieppasi Edvardin seurueen sen matkalla Walesista ja saattoi prinssit Lontooseen.
Alle kolme kuukautta myöhemmin Rikhard anasti kruunun itselleen. 25. kesäkuuta parlamentti julisti Rikhardin veljenpojat aviottomiksi lapsiksi pappismies Ralph Shaan esitettyä todisteet, että Edvard IV oli solminut avioliiton Lady Eleanor Talbotin kanssa ennen kuin hän nai Elisabet Woodvillen.
Tosiasiassa kysymyksessä oli vanhempien jo lasten vauva-aikana tekemä sopimus – mutta tällainen sopimus oli tuolloin yhtä sitova kuin avioliitto; itse vihkiäistilaisuus oli lopultakin vain tietynlainen vallan ja varallisuuden näyttö. Sanottiin että se vahvisti avioliiton vastaavasti kuin viralliset hautajaiset kuoleman. Lapsilla itsellään ei ollut asiassa mitään sanansijaa: vanhemmat päättivät, koska suvun etu – erityisesti tällaisesta sopimuksesta seuraava rahallinen hyöty – meni henkilökohtaisten tunteiden edelle.
Koska Lady Eleanor eli yhä, tämä sopimus mitätöi liiton Elisabetin kanssa ja lapsista tuli aviottomia – joten Rikhard oli laillinen perijä. Rikhardin muut veljet, Edmund ja Yrjö, Clarencen herttua olivat jo kuolleet, jättäen Rikhardin seuraavaksi kruununperilliseksi.
Edvardin kruunajaisten päivämääräksi suunniteltiin aluksi 4. toukokuuta 1483, mutta niitä ei koskaan pidetty. Edvardin jälkeen vain yhdellä häntä seuranneella brittihallitsijalla ei ole hänen lisäkseen järjestetty kruunajaisia: Edvard VIII, joka luopui kruunusta vuonna 1936.
Vankeus

Sen jälkeen kun nuoret prinssit vietiin Lontoon Toweriin, heitä ei enää ikinä nähty julkisuudessa. Mitä heille tapahtui on suuri arvoitus, josta on kirjoitettu useita kirjoja. Yleisesti oletetaan heidät tapetun ja tavallisimmin epäillyt syylliset ovat: kuningas Rikhard III, Henry Stafford (Buckinghamin herttua) ja Henrik Tudor, joka löi Rikhardin ja nousi kuninkaaksi.
Myöhemmät tapahtumat

Prinssien katoamisen jälkeen heidän kohtalonsa on epävarma. Jos heidät tapettiin, se pidettiin hyvin piilossa ja salaisuutena. Ei ole myöskään todisteita heidän selviämisestään hengissä tai että heidät olisi kuljetettu ulos maasta. Vuonna 1490 kruununtavoittelija Perkin Warbeck väitti olevansa Rikhard. Todellisuudessa hän oli syntynyt vuoden 1474 tienoilla Tournaissa. Petkuttaja hirtettiin vuonna 1499.
Vuonna 1674 työmiehet, jotka olivat siirtämässä White Towerin kappeliin johtavaa portaikkoa löysivät kahden lapsen luurangot, joka olivat kolmen metrin syvyydessä jalavakirstussa. Aluksi kirstu siirrettiin syrjään rakennusjätteiden mukana, kunnes joku päätteli kyseessä olevan prinssien luut. Silloin Kaarle II teetti Sir Christopher Wrenin suunnitteleman valkoisesta marmorista tehdyn arkun ja neljä vuotta myöhemmin luut sijoitettiin arvonmukaisen seremonian myötä Henrik VII:n kappeliin Westminster Abbeyhin lähelle heidän siskonsa Elisabet Yorkilaisen hautaa.
Yrjö V antoi vuonna 1933 luvan luurankojen tutkimiselle. Tutkimuksen suorittivat Abbeyn arkistonhoitaja Lawrence Tanner ja professori William Wright, eräs aikansa parhaista anatomian tuntijoista. Heitä avusti George Northcroft, Dental Associationin puheenjohtaja. Tutkimus johti siihen loppupäätelmään, että kyseessä olivat luultavasti prinssien jäänteet. Myöhemmin tutkimusta on kuitenkin arvosteltu riittämättömänä ja ettei sen perusteella voida esimerkiksi päätellä luurankojen sukupuolta. Westminster Abbeyn viranomaiset ovat tähän päivään saakka kieltäytyneet toisesta tutkimuksesta.
Tapaus fiktiossa

Kirjailija Josephine Tey käsittelee kirjassaan Ajan tytär Edvard V:n mysteeriä.
Myös kirjailija Terence Morgan käsittelee kirjassaan  The Master of Bruges Edvard V:n ja tämän veljen Richardin kohtaloa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.englishmonarchs.co.uk/plantagenet_13.htm
Edvard V brittimonarkian virallisilla sivuilla
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Edvard IV | Englannin kuningas 1483 | Seuraaja: Rikhard III |
Euterpe

Euterpe (Camille Roqueplan).
Euterpe (m.kreik. Εὐτέρπη, "ilahduttava") oli kreikkalaisessa mytologiassa musiikin muusa eli runotar. Hänet kuvattiin usein huilun kanssa. Häntä kutsuttiin "nautinnon antajaksi".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Euterpe Wikimedia Commonsissa
Fanny Rinne

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Fanny Rinne |  Fanny Rinne |  Fanny Rinne |  |
Maa:   Saksa
Naisten maahockey
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 2004 | joukkuekilpailu |  |
Fanny Rinne (s. 15. huhtikuuta 1980 Mannheim, Baden-Württemberg) on saksalainen maahockeypelaaja. Hän kuului kultaa voittaneeseen naisten joukkueeseen vuoden 2004 kesäolympialaisissa Ateenassa. Lisäksi hän oli mukana sijoittumassa neljänneksi kesäolympialaisissa 2008 Pekingissä sekä seitsemänneksi kesäolympialaisissa 2000 Sydneyssä ja kesäolympialaisissa 2012 Lontoossa.
Rinne on ollut mukana voittamassa lukuisia mitaleita Hockey Champions Trophyssa (mm. kultaa 2006) ja maahockeyn Euroopan-mestaruuskilpailuissa (mm. kultaa 2007).
Rinne on pelannut TSV Mannheim Hockeyssa. Hän suoritti ylioppilastutkintonsa 1999 ja valmistui sittemmin Heidelbergin yliopistosta.
Einsatzkommando Finnland

Einsatzkommando Finnland, viralliselta nimeltään Einsatzkommando der Sicherheitspolizei und des SD beim AOK Norwegen, Befehlsstelle Finnland, oli toisen maailmansodan aikana natsi-Saksan Pääturvallisuusvirasto RSHA:n alainen turvallisuuspoliisin erikoisyksikkö, joka toimi Pohjois-Norjan ja Pohjois-Suomen alueella jatkosodan aikana. Samanlaisia Einsatzgruppen-komennuskuntia toimi myös muualla Saksan itärintamalla. Suomessa yksikön tehtävänä oli etsiä ideologiset ja rodulliset viholliset ja sellaisiksi katsotut henkilöt sotavankien keskuudesta ja surmata nämä. Yksikköä komensi aluksi SS-Obersturmbannführer Gustav vom Felde, sekä kevättalvesta 1942 lähtien SS-Untersturmführer Wilhelm Laqua. Yksikkö käsitteli vankejaan kahdella saksalaisella sotavankileirillä, nämä olivat Stalag 322, Norjan Elvenesissa ja toinen, Stalag 309 Sallassa, alueella joka on nykyisin osa Venäjää. Sallassa toimineessa työleirissä oli myös 43 Suomen juutalaispakolaista ennen heidän siirtoaan Suursaareen.
Suomalaisten yhteistyö yksikön kanssa

Valtiollinen poliisi (Valpo) asetti Einsatzkommando Finnlandin käyttöön toistakymmentä henkilöä, jotka erottelivat ja kuulustelivat sotavankeja Sallan leirillä. Kirjallisten ohjeiden mukaan tehtävänä oli erotella tiedustelulle hyödylliset vangit ja muut tuli teloittaa. Kuulustelijoilla oli valta valita ammuttavat vangit, teloittajina toimivat pääasiassa saksalaiset sotilaspoliisit. Osan suomalaisvirkailijoista tiedetään osallistuneen yksittäistapauksissa vankien teloituksiin ainakin pakoyritysten yhteydessä. Yleensä suomalaiset eivät kuitenkaan osallistuneet varsinaiseen tappamiseen, vaikka olivatkin osa teloituksiin johtanutta komentoketjua. Valpossa toiminnasta jätettiin tarkoituksellisesti asiakirjat laatimatta.
Sen lisäksi että Valpo asetti virkailijoita yksikön käyttöön, Suomen puolustusvoimien päämajan alainen valvontaosasto luovutti lokakuun 1941 ja syyskuun 1942 välillä suomalaisilta vankileireiltä yhteensä 520 neuvostosotavankia Einsatzkommando Finnlandille. Virallisen perusteena luovutuksille oli, että Valpo arvioi sotavangit aktiivikommunisteiksi. Luovutetujen joukossa on alle 20 mahdollisesti sukunimen tai etunimien perusteella suomalaistaustaisia ja kaksi tai kolme mahdollisesti nimen perusteella naisia. Luovutetuista mahdollisesti 49 vankia oli juutalaisia. Saksalaiset ilmeisesti teloittivat suomalaisten luovuttamat sotavangit välittömästi.
Saksalaisten hyökkäyksen pysähtyessä uusien sotavankien määrä laski nopeasti. Yksikkö lakkautettiin loppuvuodesta 1942. Vankileirit Stalag 309 ja 322 toimivat kuitenkin vielä vuoteen 1944.
Aiheen tutkimus

Einsatzkommando Finnlandin toiminnan toi julkisuuteen Oula Silvennoinen väitöskirjassaan, joka tarkastettiin Helsingin yliopistossa 27. syyskuuta 2008. Tutkimus perustuu Etsivän keskuspoliisin ja Valpon arkistojen analyysille, sekä Saksan, Viron, Ruotsin, Latvian ja Yhdysvaltain arkistoista löytyneeseen uuteen aineistoon. Tutkimus oli osa valtioneuvoston kanslian aloittamaa tutkimushanketta sota-ajan vankiluovutuksista. Suomi, sotavangit ja ihmisluovutukset 1939–55 on Kansallisarkiston tutkimushanke, jonka tarkoituksena on selvittää sodanaikaisia sotavankikuolemia suomalaisilla sotavankileireillä, Saksan kanssa toteutettuja ihmisluovutuksia ja -vaihtoja sekä sodanjälkeisiä luovutuksia ja palautuksia Neuvostoliittoon. Tutkimushankkeen käynnisti 2003 julkaistun Elina Sanan teoksen Luovutetut herättämä kiinnostus erityisesti ulkomailla.
Aiheesta muualla

Salaiset aseveljet: Suomen ja Saksan turvallisuuspoliisiyhteistyö 1933–1944,[vanhentunut linkki] Väitöskirjan tiivistelmä Helsingin yliopisto
Aseveljien salaisuus,[vanhentunut linkki] Karjalainen
Suomalaiset tappoivat natsien vihollisia, Sisuradio
Valpo toimi saksalaisten kanssa yhteistyössä Sallan teloitusleirillä, (Arkistoitu – Internet Archive) Yleisradio
Jukka Tarkka: Suomalaiset tekivät synkkyyden töitä, (Arkistoitu – Internet Archive) Helsingin Sanomat 24.9.2008.
Arto Murtovaara. Sotavankeja ammuttiin pohjoisessa,[vanhentunut linkki] Kaleva. 28.9.2008.
"Suomen poliisi auttoi Gestapoa Finnmarkissa",[vanhentunut linkki] Ulkoasiainministeriö 16.1.2004
SS Sturmbannfuhler von Felden allekirjoitus jolla hän vahvistaa saaneensa haltuunsa sotavankeja
Fanny Rask

Fanny Rask (s. 21. toukokuuta 1991 Leksand, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Seuratasolla Rask edusti Ruotsin pääsarjatasolla Svenska damhockeyliganissa (SDHL) seuroja Linköping HC, Leksands IF, AIK ja HV71. Hän saavutti SDHL:ssä AIK:n joukkueessa kultaa kaudella 2012–2013 ja hopeaa kaudella 2014–2015 sekä HV71:ssä hopeaa kaudella 2016–2017. Yhteensä hän pelasi SDHL:ssä 361 ottelua ja teki niissä 306 pistettä. Ruotsin naisten jääkiekkomaajoukkuetta Rask on edustanut kaksissa olympialaisissa ja kolmissa maailmanmestaruuskilpailuissa.
Rask lopetti uransa kesällä 2020.
NHL-pelaaja Victor Rask on Fanny Raskin pikkuveli.
Entre-Vignes

| Entre-Vignes |
| --- | --- |
 Saint-Christolin kylä
 Entre-Vignes
 Koordinaatit: 43°43′43″N, 4°04′50″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Oksitania
Departementti:  Hérault
Arrondissementti:  Montpellier
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  16,8 km²
Väkiluku (2017):  2 136 
 – Väestötiheys:  127 as./km²
Kunnan numero:  34246
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Entre-Vignes on kunta Etelä-Ranskassa Héraultin departementissa  Oksitanian alueella.
Entre-Vignesin kunta perustettiin 1. tammikuuta 2019, jolloin kaksi kuntaa, Saint-Christol ja Vérargues yhdistyivät.
Vérarguesin kylässä mitattiin 28. kesäkuuta 2019 Ranskan kaikkien aikojen lämpöennätys 46,0 celsiusastetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Entre-Vignes Wikimedia Commonsissa
FIN

FIN voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Suomi (ISO 3166-1 alpha-3-koodi: FIN)
Finnair (ICAO-koodi: FIN)
FIN-paketti TCP-protokollassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”FIN”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Erika Umeda

Erika Umeda (s. 24. toukokuuta 1991, Tokio) on yksi Hello! Projectiin kuuluvista japanilaisista artisteista. Hän kuuluu Hello! Project -ryhmistä seuraaviin: Hello! Project Kids, ℃-ute ja Zyx. Lisäksi hän on Hello! Project Kidseistä vanhin. Umeda valmistuu C-utesta 25. lokakuuta 2009.[lähde? ]
Elukka

| Elukka> The Animal |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Luke Greenfield
Käsikirjoittaja:  Tom Brady
Tuottaja:   Barry Bernardi  Carr D'Angelo  Todd Garner 
Säveltäjä:  Teddy Castellucci
Kuvaaja:  Peter Lyons Collister
Leikkaaja:  Jeff Gourson
Pääosat:   Rob Schneider  Colleen Haskell  John C. McGinley  Guy Torry  Edward Asner 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  2001
Kesto:  83 min
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elukka (engl. The Animal) on vuonna 2001 ensi-iltansa saanut komediaelokuva. Elokuvan on ohjannut Luke Greenfield ja pääosassa on Rob Schneider.
Elokuva kertoo Marvinista, joka toimistotyössään poliisiasemalla haaveilee oikeasta poliisin työstä. Haaveensa toteuttamiseksi hänen täytyisi läpäistä kuntotesti, joka on kuitenkin Marvinille melkein mahdotonta. Eräänä päivänä Marvin joutuu auto-onnettomuuteen ja syöksyy autossaan jyrkänteeltä. Hullu tiedemies pelastaa Marvinin ja käyttää tätä koekaniininaan. Marvin herää autossaan tietämättä mitään hänelle tehdyistä kokeista, mutta pian tiedemiehen kokeiden tuloksena Marvinin käytös alkaa muuttua eri eläimiä muistuttavaksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rob Schneider  | … |  Marvin   |
|  Colleen Haskell  | … |  Rianna   |
|  John C. McGinley  | … |  Sisk   |
|  Guy Torry  | … |  Miles   |
|  Edward Asner  | … |  Wilson   |
Ergi

Ergi (lyh. erg) on käytöstä poistunut cgs-järjestelmän energian yksikkö. Ergin määritelmä perustuu järjestelmän perusyksiköihin senttimetriin, grammaan ja sekuntiin. Yksiköllä on myös läheinen yhteys voiman yksikköön dyneen.
Määritelmästä on nähtävissä suoraan ergin ja joulen suhde:
Aiheesta muualla

yksiköiden muunnosohjelma (Arkistoitu – Internet Archive)
Energiamuunnin
Escazú

| Escazú |
| --- | --- |
 Escazú
 Koordinaatit: 9°55′20.8″N, 84°08′24.4″W 
Valtio:  Costa Rica
Maakunta:  San José
Kantoni:  Escazú
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,38 km²
Korkeus:  1 179 m
Väkiluku (2000):  12 379
 – Väestötiheys:  2 826 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Escazú, viralliselta nimeltään San Miguel de Escazú, on Costa Ricassa sijaitseva San Josén maakunnan Escazún kantonin pääkaupunki. Escazú sijaitsee 1 100 metrin korkeudessa vuorella, yhdeksän kilometriä maan pääkaupungista San Josésta länteen. Ilmasto on trooppinen. Usein Escazússa sataa, kun San Joséssa on aurinkoista. Paikka on nykyisin ekspatriaattien suosiossa. Siellä sijaitsevat muun muassa Yhdysvaltain ja Britannian suurlähetystöt sekä maan ainoa Imax-teatteri. Amerikansuomalainen antropologi Mavis Hiltunen Biesanz asui viimeiset vuotensa Escazússa.
Erakkokääpä

| Erakkokääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Vaarantunut
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Rivikäävät Antrodia
Laji::  infirma
Kaksiosainen nimi
 Antrodia infirma  Renvall & Niemelä 
Synonyymit
 Neoantrodia infirma (Renvall & Niemelä) Audet, 2017 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Erakkokääpä (Antrodia infirma) on harvinainen ja Suomessa uhanalaiseksi (VU) luokiteltu kääpälaji, jota esiintyy koko Suomessa, mutta erityisesti sitä on säilynyt pohjoisen suojelluissa vanhoissa metsissä.
Erakkokäävän isäntäpuu on mänty, hyvin harvoin kuusi. Erakkokääpä on hidas ruskolahottaja ja sen itiöemät löytyvät maapuun alapinnalta. Se on yksivuotinen, ohut ja pienehkö, resupinaattisesti kasvava. Tuoreena erakkokääpä on juustomaisesti lohkeava, kuivana se on hauras. Pillipinta on tuoreena valkoinen, vanhoissa pilleissä on pihkanruskeita ja punaisia laikkuja, kuivana pillipinta on oljen- tai vihertävänkeltainen. Pillit ovat kulmikkaita ja niitä on 3–4 millimetrillä, joukossa muutamia isompia pillejä. Pillipinnalla voi olla myös pisaroiden jättämiä kuoppia ja käävällä viihtyvien hyönteistoukkien syömäjälkiä. Kasvukauden lopulla pillit kasvavat pitkiksi itiöemän reunaan asti, mikä tekee erakkokäävästä pullean. Erakkokääpä tuoksuu heikosti hedelmältä, sen maku on hieman kitkerä tai kokonaan mauton.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Erakkokääpä (Antrodia infirma)
Erakkokääpä SYKEn lajiesittelyt. Päivitetty 4.12.2014.
Englanninsetteri

| Englanninsetteri |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Englanti,  Iso-Britannia
Määrä:  Suomessa rekisteröity 3 879 (2022)
Rodun syntyaika:  1700-luvun lopulla
Alkuperäinen käyttö:  lintukoira
Nykyinen käyttö:  lintukoira, seurakoira
Elinikä:  yli 10 v
Muita nimityksiä:  English Setter, setter anglais, Englischer Setter, setter inglés, inglise setter
FCI-luokitus:  ryhmä 7 Seisovat lintukoirat  alaryhmä 2.2 Setterit #2
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 65–68 cm narttu 61–65 cm - käyttökoirat jonkin verran pienempiä
Väritys:  mustan, oranssin, keltaisen tai maksanruskean kirjava valkealla pohjalla. Väritys voi olla myös tricolour, eli mustia ja ruskeita pilkkuja valkealla pohjalla.
Englanninsetteri (engl. English Setter) on englantilainen koirarotu. Tieteelliseksi nimeksi on aikoinaan esitetty Canis index.
Ulkonäkö

Englanninsetteri on korkea, pitkäturkkinen ja melko kevytrakenteinen. Pää on pitkä ja kapea, niska lihaksikas. Häntä on pitkä ja tuuhea. Säkäkorkeus on 61–68 cm. Englanninsetterillä on pitkä turkki, joka voi olla mustan, oranssin, tai maksanruskean kirjava valkealla pohjalla.
Luonne ja käyttäytyminen

Englanninsetteri kuuluu FCI:n roturyhmään seitsemän, seisovat kanakoirat. Rotu on jalostettu etsimään ja seisomaan nimenomaan kanalintuja, mutta sitä voi hyvin käyttää myös vesilintujahdeissa noutavana koirana ja tottunut riistakoira seisoo kyllä jäniksetkin, vaikkeivat ne erityisesti olekaan sille ominta toiminta-alaa[lähde? ].
Vaikka Englanninsetteri on metstästyskoira on se kotikoirana lapsiystävällinen ja se kaipaa huomiota ja hellyyttä. Englanninsetteri on kiltti myös toisia koiria kohtaan mutta erittäin leikkisä.
Englanninsetteri on vilkas koirarotu, joka vaatii paljon liikuntaa. Lenkkeilyksi ei useinkaan riitä kävelyttäminen tai edes pyörällä juoksuttaminen, vaan koira vaatii tilaa juosta irrallaan, mikä puolestaan edellyttää jonkinlaisen perustottelevaisuuskoulutuksen koiran kiinnisaatavuuden helpottamiseksi.
Jotta rotua voitaisiin käyttää sen käyttötarkoitukseen eli kanalintujen metsästämiseen, vaatii koira varsin perinpohjaisen tottelevaisuuskoulutuksen. Mitä nuorempana sen koiralleen opettaa sen helpompaa sen kanssa toimiminen maastossa on. Kuitenkin perustottelevaisuuden tulisi olla kunnossa riistakoulutusta aloitettaessa.
Englantilaisten kanakoirien käyttöominaisuuksia mitataan kanakoirien metsästyskokeilla. Nämä jakaantuvat edelleen kenttä-, tunturi- ja metsäkokeisiin. Metsäkokeissa kokeillaan koiria yksittäin ja muissa koemuodoissa pareittain. Koeluokkia on kokeissa kolme: nuortenluokka alle 22 kk ikäisille, avoinluokka ja voittajaluokka. Kaksi ensimmäistä ovat laatuluokkia ja kolmas on kilpailuluokka. Voittajaluokassa voivat kilpailla avoimen luokan ensimmäisen palkinnon saavuttaneet koirat.