stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaakko Wallenberg
Varhainen elämä ja koulutus > Paluu Pohjanmaalle

Somerolta Wallenberg palasi Pohjanmaalle ja toimi ammatissaan kiertävänä lasimestarina yhdessä Kustaa Jesperinpojan kanssa, samalla levittäen mystikkojen oppeja. He ostivat lasia Åvikista ja pohjoisen lasitehtaista sekä asensivat ikkunaruutuja taloihin.
Wallenberg palasi synnyinseuduilleen noin 25-vuotiaana suorittamaan ammattiinsa kuuluvia lasitustöitä.[lähde? ] Vuonna 1781 Wallenberg asui yhdessä ystävänsä Kustaa Jesperinpojan kanssa Lapuan Setälässä ja avioiduttuaan samana syksynä Lapuan Ala-Kojolassa vuokralla. Maria-vaimoa pyydettiin Karjansalon emännän kuoltua hoitamaan talon asioita, joten koko perhe muutti Karjansaloon vuonna 1791. 1790-luvun puolivälissä Wallenbergit muuttivat Härmän Kauppiin.
Varhainen elämä ja koulutus > Lasitehtaan perustaminen

Wallenberg perusti lasitehtaan vuonna 1795 Härmään aivan Lapuanjoen rannalle, muutaman sadan metrin päähän Wallenbergien asuinpaikasta. Lasitehdas oli toiminnassa vuoteen 1798 asti. Wallenbergin lasitehdas oli tuolloin ainutlaatuinen koko Vaasan läänissä, sillä lähimmät tehtaat sijaitivat joko Varsinais-Suomessa ja Länsi-Pohjan alueella. Tehtaan toiminta päättyi kuitenkin lyhyen ajan jälkeen ilmeisesti palon seurauksena ja hanke kaatui vararikkoon.
Herätysliikkeen johtaja

Pohjanmaalle palattuaan, vuonna 1781, Wallenberg asui yhdessä ystävänsä Kustaa Jesperinpojan kanssa Lapuan Setälässä. Tuolloin hän myös aloitti saarnaamisen ja seurojen pitämisen. Samana syksynä Wallenberg muutti yhteen tuoreen aviovaimonsa kanssa ja seurojen pito jatkui Lapuan Ala-Kojolassa. Karjansaloon muuton jälkeen vuonna 1791 Wallenbergit saivat myös suuremmat tilat järjestää seuroja.
Lasitehtaan vararikon jälkeen Wallenberg toimi yhä enemmän saarnajana ystävänsä luona Kauhavan Iso-Sompin kylän Karjansalon talossa. Wallenberg leimattiin pian "hurmosprofeetaksi" ja hänen sanottiin hyljänneen kirkon opit, Raamatun ja katekismuksen. Wallenbergistä väitettiin myös, että tämä jätti vaimonsa ja yhdeksän lastaan sekä muutti "taivaallisen morsiamensa" luokse Karjansaloon.
Kuolemantuomio ja vankeus

Wallenberg haastettiin Lapuan käräjille ja tuomittiin "väärien uskonnollisten oppien levittämisestä" kuolemaan harhaoppisuuden ja epäsiveellisen toiminnan nojalla. Ainoa laissa oleva rangaistukseen oikeuttava peruste lienee ollut konventikkeliplakaatti, Ruotsissa 1726 annettu asetus, jolla kiellettiin kaikki yksityiset hartauskokoukset. Konventikkeliplakaattia käytettiin Suomessa 1800-luvulla herännäisyyttä vastaan Kalajoen käräjillä. Asetus kumottiin kirkkolaissa vasta 1869. Hovioikeus lievensi Wallenbergin tuomion määräämättömäksi ajaksi työvankeutta (jota pidettiin "viivästettynä kuolemantuomiona"), ja Wallenberg kuoli varsin pian, 30. heinäkuuta 1799 (klo 12.00)  Hämeenlinnan vankilassa, ilmeisesti lavantautiin.[lähde? ]
Yksityiselämä ja perhetausta > Vanhemmat ja sisarukset

Wallenbergin vanhemmat olivat Pietari Erkinpoika Maunuksela (ent. Varo, 1682–1758) sekä Maria Jaakontytär Tanttari (1716–1802). Pietari Varolla oli useita vaimoja ja hän oli syntyjään Ruovedeltä. Ilmeisesti Pietari oli saapunut Kyrönmaalle täyttämään Napuen taistelun aiheuttamaa miesvajausta[lähde? ]. Pietari oli Varon talon isäntä Isossakyrössä sillä hän nai ensiksi Varon lesken Maria Simunantyttären (1689–1719). Marian ja Pietarin avioliitto kesti vain vuoden Marian kuollessa. Heille syntyi yksi lapsi[lähde? ]. Marian veli ja kaksi sisarta oli viety isonvihan aikaan vangiksi Venäjälle. Kun ensimmäisen vaimon, Maria Simunantyttären, veli Matti palasi Venäjältä takaisin, joutui Pietari luovuttamaan talon isännyyden takaisin.
Toinen vaimo oli Maria Heikintytär Rianlehto vuodesta 1720 lähtien. He muuttivat Isonkyrön Valtaalan kylän Maunukselan taloon ja ottivat talon nimen käyttöön. Tästä liitosta syntyi neljä lasta muun muassa Anna Pekantytär sekä Matti Pekanpoika. Matti Pekanpojasta tuli Maunukselan talon seuraava isäntä Pekka Erkinpojan jälkeen. Kolmas vaimo vuodesta 1751 lähtien oli Wallenbergin äiti, Maria Jaakontytär Tanttari. Wallenberg oli heidän ainoa lapsensa.
Yksityiselämä ja perhetausta > Avioliitto

Nurmon kirkon lasitustöiden yhteydessä Wallenberg tapasi tulevan vaimonsa Maria Yrjöntytär Yli-Loukon, jonka kanssa avioitui 30. syyskuuta 1781. Avioliitosta syntyi yhdeksän lasta, joista vain neljä eli aikuisikään saakka.[lähde? ] Wallenbergin kuoleman jälkeen Maria Yrjöntytär avioitui Jaakon ystävän, Kustaa Jesperinpojan kanssa. Maria Yrjöntytär jäi toisen kerran leskeksi vuonna 1815 ja muutti tämän jälkeen Kauhavalta Nurmoon veljensä Simuna Tepon luokse.
Wallenbergien lapsien syntymäajat ovat virallisissa lähteissä vaihdelleet. Jaakon ja Maria lapsia olivat Liisa (1782–1782), Maria (s. 1784), Justina (s. 1786), Juho (1789–1864), Erkki (s. 1790), Liisa (1793–1871) sekä Hedvig Sofia (1796–1812).
Yksityiselämä ja perhetausta > Asuinpaikat

Wallenbergin isän synnyinpaikan sijainti kartastossa (WGS84) N62 58.088 E22 23.244.[lähde? ]
Wallenbergin perhe asusti ensin Lapualla, josta muutti Härmän (Alahärmän, nykyisen Kauhavan kaupungin) Kauppiin. Sinne Wallenberg perusti lasinpuhaltaja Henrik Söderbergin kanssa lasitehtaan Lapuanjoen varteen paikkaan, josta oli saatavissa soveltuvaa hiekkaa, puutavaraa ja vettä.[lähde? ]
Tehtaan paikka kartastossa (WGS84) on N63 09.621 E22 50.260. Tehdas lienee toiminut muutaman (parin) vuoden ajan, mutta lasihytin palaminen, muiden taloudellisten seikkojen ohella, lopetti teollisen toiminnan.[lähde? ]
Wallenberg kirjallisuudessa

Jaakko Wallenberg on ollut muun muassa Artturi Leinosen Profeetta-kirjan (1926) esikuvana (Jaakob Valli). Antti Tuuri on kirjoittanut hänestä romaanin 2004. Jälkimmäisen pohjalta on tehty Suomen Kuvalehden artikkelisarja Käärmeenpään polkijat sekä Sinapinsiemen-kamariooppera (2001), jonka sävelsi Kimmo Hakola. Oopperan sisältö kertoo Wallenbergin näkemyksien sisällöistä.[lähde? ]
Aiheesta muualla

'Korpelaisjohtaja' 150 vuotta sitten. Historiallinen kansanvillitsijä, "profeetta" ja "jumalan poika", Seura, 06.11.1935, nro 45, s. 13, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Wallenbergin tuomiota ja kuolemaa koskevia asiakirjoja
Iso Kivijärvi (Utajärvi)

| Iso Kivijärvi |
| --- | --- |
 Järven pohjoisrantaa, näkymä kaakkoon.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Muhos ja Utajärvi
Koordinaatit:  64°49′30″N, 26°27′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Kivioja
Järvinumero:  59.223.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  83,8 m 
Rantaviiva:  5,21 km 
Pinta-ala:  1,43 km² 
 fiIso Kivijärvi 
Iso Kivijärvi on järvi Muhoksen ja Utajärven rajalla, Utajärven kuntakeskuksesta seitsemisen kilometriä pohjoiskoilliseen Oulujoen pohjoispuolella, jonka vesistöön järvi kuuluu.
Järvimaisema ja kulkuyhteydet

Järvi oli aikoinaan varsinainen erämaajärvi, jonne ei ollut minkäänlaista kulkuyhteyttä polkua ja sittemmin piennartietä lukuun ottamatta. Nykyään järvelle pääsee Puolangantieltä Pehkeensuon turvetuotantoalueen ja Honkaselän kautta jatkuvaa metsäautotietä, joka menee Koivuselän ja Kärpänselän kautta kohti Isoa Karvasjärveä ja edelleen Ylikiimingin Vepsänkylän sekä Pienen Kivijärven välistä tietä. Järvi on laaja ja rehevä, rannat ovat matalia ja pääosin suota, mutta pohjoiskoillisessa, idässä, lounaassa sekä luoteessa on pieniä kangasalueita.  Pohjoisrannalla on kaksi asuinpaikkaa, jotka ovat nyt kesäasumuksina, lounaisrannan Isolla Saunamaalla on myös kesämökki. Järven kalastoon kuuluvat hauki, ahven ja särki. Järven laskujoki, Kivioja, laskee Oulujokeen Sotkankylällä.
Jahja Ling

Jahja Ling on Indonesiassa syntynyt kiinalaistaustainen kapellimestari, jolla on nykyään Yhdysvaltain kansalaisuus.
Jahja Ling syntyi Jakartassa, Indonesiassa, ja opiskeli Jakartassa, Juilliard Schoolissa ja Yale School of Musicissa. Hän aloitti pianonsoiton 4-vuotiaana. Vuonna 1977 hän voitti pronssimitalin kansainvälisessä Rubinstein-pianokilpailussa Israelissa.
Jahja Ling teki Euroopan-debyyttinsä kapellimestarina johtamalla Leipzigin Gewandhaus-orkesteria 1988. Hän johti Clevelandin orkesteria 1984–2002 ja toimii nykyään San Diegon sinfoniaorkesterin kapellimestarina.
Jani Onninen

Jani Kristian Onninen (s. 1973) on suomalainen matemaatikko ja professori. Hän on toiminut matematiikan professorina Jyväskylän yliopistossa vuodesta 2009.
Akateeminen ura

Jani Onninen valmistui 1992 ylioppilaaksi Uudenkaupungin lukiosta. Lukion jälkeen hän aloitti matematiikan opinnot Jyväskylän yliopistossa ja valmistui sieltä maisteriksi vuonna 1999. Filosofian lisensiaatiksi hän valmistui 2000.
Tohtoriksi Onninen väitteli vuonna 2002 Jyväskylän yliopistossa. Väitöskirjan ohjaajana toimi professori Pekka Koskela. Onnisen väitöskirja (Mappings of finite distortion: Continuity) käsitteli niin kutsuttua äärellisen väännön teoriaa. Äärellisen väännön kuvausten teoriassa yhdistyvät rajoitetun väännön kuvaukset ja epälineaarinen elastiikka. Alan tutkimus on osa matematiikan perustutkimusta, jossa ovat keskeisessä asemassa erilaiset matemaattiset mallit.  Väitöskirjassaan Onninen tarkastelee, millaisilla maksimaalisen ja minimaalisen venytyksen suhteilla äärellisen väännön kuvaukset ovat jatkuvia. Jatkuvuus tarkoittaa sitä, ettei muodonmuutoksessa synny reikiä tai halkeamia. Väitöskirjan aiheella on sovelluksia materiaalitekniikan alalla (mm. kumi ja muut elastiset materiaalit).
Valmistumisensa jälkeen Onninen on työskennellyt Jyväskylän yliopistossa eri tehtävissä opettajana ja tutkijana. Sen lisäksi hän on työskennellyt Michiganin yliopistossa ja Syracusen yliopistossa. Michiganissa hän työskenteli post doc-tutkijana valmistumisensa jälkeen vuosina 2002–2003. Syracusen yliopistossa hän on toiminut matematiikan apulaisprofessorina. Yhteensä Onninen työskenteli valmistumisensa jälkeen Yhdysvalloissa kuusi vuotta.
Akateeminen ura > Professoriksi

Onninen nimitettiin vuonna 2009 matematiikan professoriksi Jyväskylän yliopistoon. Hän aloitti virassaan elokuun alussa 2009. Virkaanastujaisluennossaan hän käsitteli ääriarvo-ongelmia geometrisessa analyysissä. Geometrinen analyysi on yksi Jyväskylän yliopiston matematiikan tutkimuksen painopistealueita ja Onnisen nimitys vahvisti alan tutkimusta yliopistossa.
Professorin viran ohella Onninen toimii kaudella 2014–2017 Jyväskylän yliopiston matematiikan ja tilastotieteen laitoksen varajohtajana ja pedagogisena johtajana. Laitoksen johtaja, professori Tero Kilpeläinen nimesi hänet varajohtajaksi joulukuussa 2013. Onnisen vastuualueisiin laitoksen pedagogisena johtajana kuuluvat opetusasiat. Hänen keskeisenä tehtävänään on laitoksella tehtyjen opinnäytteiden (gradu-työt) arvostelu ja lisäksi hän johtaa laitoksen vuosittaisen opetussuunnitelman ja -ohjelman laatimisen.
Tutkimusura

Matemaatikkona Onnisen keskeinen tutkimusala on epälineaarinen analyysi ja erityisesti epälineaariset osittaisdifferentiaaliyhtälöt. Hän tutkii myös geometrista funktioteoriaa. Pääalojensa ohella Onninen on lisäksi tutkinut variaatiolaskentaa.
Professori Onninen on julkaissut tutkimuksistaan useita tutkimusartikkeleita. Hänet tunnetaan varsinkin muutamista äärellisen väännön teoriaa koskevista artikkeleistaan, jotka tunnustetaan yleisesti tieteellisesti ansiokkaiksi.
Aiheesta muualla

Jani Onnisen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) Matematiikan ja tilastotieteen laitos, JY.
Professori Onnisen tieteellisiä artikkeleita (Arkistoitu – Internet Archive) Matematiikan ja tilastotieteen laitos, JY.
Ihmisoikeudet Mongoliassa

Ihmisoikeudet Mongoliassa ovat kansainvälisten sopimusten määrittelemät jokaiselle ihmiskunnan jäsenelle yhtäläisesti kuuluvat oikeudet. Mongolia on sitoutunut turvaamaan nämä oikeudet ratifioimalla lukuisia sopimuksia.
Ihmisoikeuslainsäädännöstä tuli nopeasti laajeneva alue Mongolian oikeusjärjestelmässä. Pelkästään vuonna 1992 Mongolia ratifioi yli 30 kansainvälistä ihmisoikeussopimusta.
Syyskuussa 2009 Mongolia hyväksyi yksipuolisesti niin sanotun millennium-tavoitteen, jonka tarkoitus on vahvistaa ihmisoikeuksia ja edistää demokraattista hallintoa.
Vuonna 2012 Mongolian presidentti Tsahiagiin Elbegdorj johti maansa kohti demokraattisia uudistuksia lausuen: "Intohimo vapauteen ja ihmisoikeuksiin on kouriintuntuvana hänessä itsessään." Tsahkia myös pitää ihmisoikeuksia kaikille ihmisille kuuluvana riippumatta siitä, ovatko he rikkaita vai köyhiä.
Mongoliassa on ryhdytty kiinnittämään entistä enemmän huomiota ihmisoikeuksiin kaivosteollisuuden buumin vuoksi. Ihmisoikeuksiin ryhdyttiin kiinnittämään huomiota kun havaittiin että kaivostoiminta haittaa maassa perinteistä karjanhoitoa ja ympäristöä. Tämä on johtanut karjatalouden tilanteen heikkenemiseen ja sitä kautta ammatin harjoittaminen on vaikeutunut.
Sitoutuminen kansainvälisiin humanitäärisiin oikeuksiin

Mongolian suurlähettiläs H.E.Sukhbold Sukhee kertoi Yhdistyneiden kansakuntien täysistunnossa ihmisoikeuksien edistymisestä suotuisasti.
Mongolia ratifioi Yhdistyneiden kansakuntien kidutuksen vastaisen sopimuksen 24. tammikuuta 2002.
Mongolia allekirjoitti 24. syyskuuta 2013 kansalais- ja poliittisia oikeuksia koskevan yleissopimuksen. Ratifiointi tapahtui 12. helmikuuta 2015.
Mongolia allekirjoitti lapsen oikeuksia koskevan sopimuksen 26. tammikuuta 1990 ja ratifioi sen 5. heinäkuuta 1990.
Mongolia ei ole allekirjoittanut vammaisten henkilöiden oikeuksia koskevaa yleissopimusta mutta on ratifioinut sen 13. toukokuuta 2009.
Sitoutuminen kansainvälisiin humanitäärisiin oikeuksiin > Yksittäisten ihmisten valitukset Mongoliassa selvennä

Valinnainen pöytäkirja kansalais- ja poliittisia oikeuksia koskevasta yleissopimuksesta. Mongolia allekirjoitti sopimuksen 16. huhtikuuta 1991.
Naisten syrjinnän poistamiseen tähtäävä yleissopimus ('Optional Protocol to the Convention 'on the Elimination of All Forms of Discrimination against Women)'. Mongolia allekirjoitti 28. maaliskuuta 2002.
Valinnaisessa pöytäkirjassa oleva taloudellisia, sosiaalisia ja sivistyksellisiä oikeuksia koskeva kansainvälisen yleissopimuksen Mongolia hyväksyi 1. heinäkuuta 2010.
Henkilökohtaiset vapausoikeudet

Vapausoikeudet turvaavat yksilön vapautta julkisen vallan puuttumisilta. Tällaisia oikeuksia ovat muun muassa oikeus elämään, henkilökohtaiseen vapauteen ja koskemattomuuteen samoin kuin liikkumisvapaus, yksityiselämän suoja ja yhdistysvapaus sekä omaisuuden suoja.
Mongolit saavat liikkua vapaasti maan sisällä, matkustaa ulkomaille, muuttaa ulkomaille ja muuttaa takaisin ulkomailta. Mongoliassa asuvien ulkomaalaisten on saatava maastapoistumisviisumi jotta he voivat poistua maasta.
Henkilökohtaiset vapausoikeudet > Kuolemanrangaistuksen poistaminen

Vuonna 2015 päätettiin poistaa kuolemanrangaistus syyskuusta 2016 alkaen.
Jo 14. tammikuuta 2010 Mongolian presidentti ilmoitti että jatkossa hän ei käytä oikeuttaan tuomita ihmisiä kuolemaan. Hän kertoi että suurin osa maailman maista on kieltänyt kuolemanrangaistuksen ja Mongolian tulisi seurata esimerkkiä. Lisäksi Presidentti ehdotti että kuolemanrangaistus lievennetään 30 vuoden vankeusrangaistukseksi. Päätös johti erimielisyyksiin. Tavanomaisesti presidentille taputetaan puheen jälkeen mutta tällä kertaa MRFP kieltäytyi taputtamasta. Mongolian ihmisoikeuksista vastaava ministeri ilmoitti muutoksesta viidennessä oikeusministerin tapaamisessa 18. toukokuuta 2010. Tästä poliittisesta tempusta Mongolian presidentti sai vuonna 2011 ”Abolitionist of the Year 2011” palkinnon.
Henkilökohtaiset vapausoikeudet > Oikeusjärjestelmä ja vankilaolot

Vakavimmat ihmisoikeusongelmat Mongoliassa liittyvät poliisien kanssa toimimiseen ja turvallisuussektoriin. Myös vankien kaltoinkohtelua esiintyy poliisien toimesta, lainkäyttö on epämääräistä, vankiloiden kunto on heikko ja vankilat ovat liian täysinäisiä, pidätyksiä tehdään mielivaltaisesti, ihmisiä pidetään pitkiä aikoja tutkintavankeudessa ja tuomarit ovat korruptoituneita. Ihmisiä myös kidutetaan rikoksen tunnustamikseksi. Mongoliassa paikallinen poliisi tutkii mahdolliset kidutussyytökset. Tämän vuoksi NHCR ja kansalaisjärjestöt ovat huolissaan eturistiriidoista.
Henkilökohtaiset vapausoikeudet > Kidutus

Genevessä 3. syyskuuta 2016 esitellyssä raportissa todetaan että Mongolia on muuttanut rikoslakia jonka mukaan kiduttaminen on jatkossa rikos. Uusittu rikoslaki myös määrää kiduttajan rikoskumppanin täysimääräisesti vastuulliseksi kiduttamisesta. Myös poliisia kielkettiin tutkimasta sisäisesti kidutusepäilyjä. Jatkossa kidutusepäilyjen tutkimisesta vastaa syyttäjä.
Poliittiset oikeudet ja vapaudet

Poliittisiin oikeuksiin ja vapauksiin kuuluvat  muun muassa äänioikeus, sananvapaus, kokoontumisvapaus sekä yhdistysvapaus.
Yhdysvaltalaisen Freedom Housen arvion mukaan vaalit Mongoliassa ovat suhteellisen vapaat ja oikeudenmukaiset. ETYJ lähetti tarkkailijoita vuoden 2013 vaaleihin ja totesi niiden olleet suhteellisen vapaat ja oikeudenmukaiset, vaikka vaalivirkailijoiden kohdala oli hallinnollisia haasteita ja uutisointi oli poliittisesti värittynyttä.
Akateemista vapautta ja kulttuurista vapautta kunnioitetaan samoin kuin kokoontumis- ja yhdistymisvapautta.
Poliittiset oikeudet ja vapaudet > Sananvapaus ja lehdistö

Vaikka Mongoliassa on sananvapaus ja lehdistönvapaus, ihmisten halventaminen on rikos ja hallitus yrittää aktiivisesti painostaa ja vaientaa tiedotusvälineitä eri tavoin. Sensurointi on maassa laitonta mutta monet toimittajat harjoittavat itsesensuuria pelätessään mahdollisia vastatoimia työnantajansa tai hallituksen taholta. Vaikka Mongolian laissa taataan oikeus yksityisyyteen, hallitus tunkeutuu opposition edustajien ja toimittajien yksityisille alueille salakuuntelemalla puhelimia ja tunkeutumalla ihmisten sähköpostitileille.
Vuonna 2009 suurin osa Ulaanbaatarilaisista televisioasemista allekirjoitti keskusvalvontaviranomaisen kanssa sopimuksen jossa sallivat valtion valvoa toimintaansa saaden vastineeksi suojelua. Sanomalehdille langetetaan sakkoja hallituksen halventamisesta. Kunnianloukkaussyytteet ja verotarkastukset ovat yleisiä tiedotusvälineissä. Kunnianloukkaussyytteissä todistustaakka on vastaajalla. Monet toimittajat ovat korruptoituneita ja keksivät uutisia jos heille maksetaan tarpeeksi. Mongolian hallitus rajoittaa vähäisissä määrin ihmisten internetyhteyksiä ja tiettyjen ihmisten sähköposteja.
Mongoliasta puuttuu riippumatonta tiedotusvälineistöä. Mongolian lain mukaan maassa on sanan ja lehdistönvapaus mutta hallituksen edustajat häiriköivät ja pelottelevat lehdistön edustajia. Mongolian laki kieltää sensuroinnin.
Vuoden 2016 lehdistön vapautta kuvaavan indeksin mukaan Mongolia sijoittui 60. sijalle maailman 180 valtion joukossa. Indeksiä julkaisee Toimittajat ilman rajoja -järjestö. Järjestön mukaan valtion omistaman median muuttuminen hallituksen äänitorvista kansan palvelijoiksi on parantanut tilannetta viime vuosina, samoin kuin ensimmäisen Julkisen sanan perustaminen 2015. Lainsäädäntö rohkaisee itsesensuuriin mikä heikentää tilannetta. Tiedotusvälineitä vastaan on nostettu entistä enemmän oikeusjuttuja, ja monia verkkosivustoja on suljettu. Valtionhallinnon läpinäkymättömyys ja herkkyys kritiikille vaikeuttaa lehdistön työtä hallintoa valvovana vahtikoirana.
Tasa-arvo-oikeudet

Tasa-arvo-oikeuksiin kuuluvat muun muassa rodullinen, sukupuolellinen ja uskonnollinen yhdenvertaisuus.
Tasa-arvo-oikeudet > Naisten oikeudet

Viranomaiset eivät puutu ihmisten oikeuksiin tehdä omia päätöksiä synnyttämisessä ja lasten kasvattamisessa. Useummat naiset pääsevät äitiyspolille mutta ongelmia on laajemmalti odotusaikana hoitajien luottamujsellisuuteen, ja ammattitaidon puutteeseen joillakin terveydenhoitoalan työntekijöillä.
Mongoliassa pääosa naisista hoitaa perheensä toimeentulon. Mongolian lain mukaan miehen ja naisen tulisi saada sama palkka samasta työstä sekä samat mahdollisuudet koulutukseen. Naisilta on kielletty työpaikat, joihin liittyy raskasta fyysistä työtä tai työ on erityisen vaarallista. Naiset saavat myös jäädä eläkkeelle 55-vuotiaina - viisi vuotta miehiä aiemmin.
Periaatteessa naisilla on miesten kanssa yhtäläiset oikeudet avioeroon ja naiset ovat oikeutettuja elatusmaksuihin mutta usein miehet säilyttävät täyden hallinnan perheyrityksissä avioeron jälkeen. Raskaana olevat naiset ja alle vuoden ikäisten lasten äidit eivät ole oikeutettuja avioeroon.
Mongoliassa ei ole virallista virastoa jonka tehtävänä olisi pelkästään naisten oikeuksien turvaaminen mutta Mongoliassa on kansallinen tasa-arvokeskus joka on alisteinen pääministerin toimistolle sekä useille muille komiteoille. Mongoliassa on myös aktiivisia ja suorapuheisia naisten asiaa ajavia järjestöjä.
Tasa-arvo-oikeudet > Lasten oikeudet

Mongoliassa on kommunismihallinnon jäljiltä laajalti lapsiin kohdistuvaa väkivaltaa ja seksuaalista hyväksikäyttöä erityisesti köyhissä perheissä. Useinkaan viranomaiset eivät ota näitä rikoksia vakavasti. Lapsiprostituutio on myös yleistä ja joskus poliisit toimivat yhteistyössä parittajien ja bordellinomistajien kanssa. Sen sijaan että viranomaiset auttaisivat lapsiprostituoituja osa heistä rankaisee lapsia prostituutiosta. Mongoliassa on paljon orpoja ja lapsia hylätään paljon. Mikään laki ja pelote ei kykene estämään tämänkaltaista rikollisuutta. Sadat lapset elävät Mongoliassa kaduilla. Lapset eivät aina pääse kouluun ilman asianmukaista henkilötodistusta, ja henkilötodistuksen puuttuminen estää myös sairaalahoitoon pääsemisen. Mongoliassa on aloitettu uusi, yksityinen ohjelma Save The Children UK:n toimesta vuodesta 1994 lähtien joka tarjoaa lapsille mahdollisuuden päästä kouluun ja leikkimään muiden lasten kanssa.
Mongolia ei ole allekirjoittanut vuoden 1980 Haagin sopimusta lapsikaappauksista.
Mongolia on myös muuttanut useita lakeja jotka kohentavat kansalaisten terveyttä kuten luonut lain suolan jodioinnista, luonut HIV ja AIDSin ehkäisemistä koskevan lainsäädännön, luonut lain äidinmaidon vastikkeista ja lain lapsilisistä.
Tasa-arvo-oikeudet > Perheväkivalta

Mongoliassa on lisäksi perheväkivaltaa ja ihmiskauppaa. Maassa on kiellettyä syrjiä ketään etnisen alkuperän, kielen, rodun, iän, sukupuolen tai yhteiskunnallisen aseman perusteella. Maassa on sukupuolesta riippumaton tasa-arvo.
Taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet

Perusoikeuksiin kuuluvat myös taloudelliset, sosiaaliset ja sivistykselliset oikeudet. Tällaisia ovat esimerkiksi oikeus työhön, sosiaaliturvaan ja opetukseen. Julkisella vallalla on velvoite turvata ja edistää näiden oikeuksien toteutumista.
Mongolialaisista yli 98 % on lukutaitoisia. Koulunkäyntiodote on 14-15 vuotta. Vuonna 2013 nuorisosta (15-24-vuotiaista) työttöminä oli 16,6 %, koko väestöstä vuonna 2015 8,3 %. Ostovoimakorjattu bruttokansantuote henkeä kohti vuonna 2015 oli 12 100 Yhdysvaltain dollaria.