stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kohoutekin komeetta
Komeetta

Kohoutekin komeetta on pitkäjaksoinen komeetta; se oli näkyvissä edellisen kerran noin 150 000 vuotta sitten, ja seuraavan kerran se on näkyvissä noin 75 000 vuoden kuluttua. Kun se vuonna 1973 tuli näkyviin, se oli jättiläis­planeettojen aiheuttamien häiriöiden vuoksi hyperbelimäisellä radalla eli sen radan eksentrisyys oli yli 1. Radan perusteella pääteltiin, että se olisi ollut Oortin pilveen kuuluva kappale. Siksi uskottiin, että kyseessä oli ensimmäinen kerta, kun komeetta koskaan oli kulkenut aurinkokunnan sisäosien kautta, mikä olisi aiheuttanut kaasujen näyttävän purkautumisen komeetasta.
Kohoutekin komeetan lähestyessä Harvardin yliopiston tähtitieteilijä Fred Whipple sanoi sitä The Time -lehdessä "vuosisadan komeetaksi". Tähtitieteilijöiden ennakkoarviot sen magnitudista sen ollessa lähimmillään vaihtelivat noin -2:sta -10,5:een, mutta lehdistössä esiintyi liioiteltuja arvoita, joiden mukaan se olisi ollut jopa kirkkaampi kuin täysikuu (jonka magnitudi on noin -12,7). Poikkeuksellisen kirkasta komeettaa odottaneille se osoittautui kuitenkin pettymykseksi, ehkä siksi, että se hajosi osittain lähestyessään Aurinkoa ennen kuin se oli lähimmillään Maata. Koska tämä oli todennäköisesti ensimmäinen kerta, kun komeetta kävi Aurinkokunnan sisäosissa,  siinä oli yhä jäljellä suurin osa siinä alun perin olleista helposti haihtuvista aineista. Vaikka komeetta oli odotettua himmeämpi, se kuitenkin näkyi paljain silmin, mutta ei erityisen huomiota herättävänä kohteena. Kirkkaimmillaan se oli ollessaan perihelissä, 0,14 tähti­tieteellisen yksikön päässä Auringosta, ja silloin sen magnitudi oli -3. Ratatason kaltevuus oli 14.3°. Parhaiten se näkyi yötaivaalla sen ohitettua perihelin, mutta silloin se oli himmennyt sen verran, että magnitudi oli noin +4. Komeetan pyrstö näkyi taivaalla 25°:n pituisena.
Skylabin ja Sojuz 13:n henkilöstöt tekivät Kohoutekin komeetasta havaintoja. Se oli siten ensimmäinen komeetta, jota havainnoitiin miehitetystä avaruus­aluksesta käsin. Aikaisemmin tosin Apollo 13:n oli ollut määrä tehdä havaintoja paljain silminkin näkyneestä Bennettin komeetasta, mutta avaruuslento jouduttiin keskeyttämään aluksen happisäiliön räjähdettyä.
Muita Luboš Kohoutekin löytämiä komeettoja

Kohoutekin komeettaa C/1973 E1 ei tule sekoittaa jaksolliseen komeettaan 75D/Kohoutek, jota sitäkin joskus sanotaan "Kohoutekin komeetaksi". Lisäksi Luboš Kohoutek löysi kaksi muutakin pitkäjaksoista komeettaa, C/1969 01-A (eli 1970 III tai 1969b) sekä C/1973 D1 (eli 1973 VII, 1973e).
Seurauksia

Koska Kohoutekin komeetta ei ollut läheskään niin kirkas kuin oli odotettu, sen nimestä tuli huomiota herättävän epäonnistumisen tai yliampuvan ennusteen vertauskuva. Komeetta oli kuitenkin sen verran kirkas, että se oli helposti havaittavissa iltaisin sen ohitettua perihelin.
Jumalan lasten (nyk. Kansainvälisen perheen) uskonnollisen yhteisön perustaja David Berg väitti vuonna 1973 Kohoutekin komeettaa merkiksi siitä, että maailmanloppu tulee tammikuussa 1974 tai että ainakin Yhdysvalloissa tapahtuu silloin tuhoisia luonnonmullistuksia. Uskonlahkon jäsenet levittivät Bergin tuomiojulistuksia eri puolilla maata. Suuri osa yhteisön jäsenistä kaikkialla maailmassa vetäytyi kommuuneihin tai perusti uusia sellaisia.
Kiinan Afrikan-suhteet

Kiinan Afrikan-suhteilla tarkoitetaan Kiinan ja Afrikan mantereen välisiä historiallisia, poliittisia, taloudellisia, sotilaallisia, sosiaalisia ja kulttuurisia yhteyksiä.
Nykyaikaiset poliittiset ja taloudelliset suhteet alkoivat Mao Zedongin aikakaudella, sen jälkeen kun Kiinan kommunistinen puolue saavutti voiton Kiinan sisällissodassa. 2000-luvulta lähtien Kiinan kansantasavalta on luonut yhä vahvemmat taloudelliset siteet Afrikkaan. Afrikassa asuu arviolta miljoona kiinalaista. Lisäksi Kiinassa on arvioitu vuonna 2012 työskentelevän 200 000 afrikkalaista. Vuodesta 2020 lähtien Swazimaa ja Somalimaan tasavalta (osa Somaliaa) ovat kaksi Afrikan valtiota, joilla on suhteita Kiinan tasavaltaan.
Kiinan kansantasavallan ja Afrikan välinen kauppa kasvoi 700 prosenttia 1990-luvulla, ja Kiina on tällä hetkellä Afrikan suurin kauppakumppani. Kiinan ja Afrikan yhteistyöfoorumi (FOCAC) perustettiin lokakuussa 2000 viralliseksi foorumiksi vahvistamaan suhteita. Muutamat länsimaat, kuten Iso-Britannia ja Yhdysvallat, ovat olleet huolestuneita Kiinan merkittävistä poliittisista, taloudellisista ja sotilaallisista rooleista Afrikan mantereella.
Kiinan ulkoministeriö korostaa Kiinan kehitysyhteistyötä Afrikan kanssa ja toteaa samalla, että Kiina ja Afrikka pyrkivät "yhteisiin ponnisteluihin kehitysmaiden laillisten oikeuksien ylläpitämiseksi ja uuden, reilun ja oikeudenmukaisen poliittisen ja taloudellisen järjestyksen luomiseksi maailmaan".
Historia

Ensimmäinen maininta Afrikasta kiinalaisissa lähteissä oli Tuan Ch'eng-shihin (kuollut 863) Yu-yang-tsa-tsu-julkaisussa. Se oli yleinen tietämyskokoelma, jossa hän kirjoitti Po-pa-li-maasta viitaten Somaliaan.
Ensimmäisiä afrikkalaisia, joilla oli suora kosketus kiinalaisten kanssa olivat somalit, pääasiassa Adjurānin sulttaanikunta. Arkeologisissa kaivauksissa Mogadishussa ja Tansanian Kilwassa on löytynyt monia kolikoita Kiinasta. Suurin osa kolikoista on peräisin Song-dynastialta, mutta myös Ming-dynastia ja Qing-dynastia ovat edustettuina. Vuonna 1226 Kiinan Fujianin provinssin Quanzhoun ulkomaankaupasta vastaava komissaari Chao Jukua valmisti teoksen Chu-fan-chih (barbaaristen kansojen kuvaus), jossa keskustellaan Sansibarista (Ts'ong-pa) ja Somaliasta (Pi-P'a- Lo).
Lisäksi Kiinan Ming-imperiumiin vietiin kirahveja, seeproja ja suitsukkeita, mikä aiheutti sen, että Somalian kauppiaista tuli Aasian ja Afrikan välisen kaupan johtajia.
Marokkolainen matkustaja ja tutkija Ibn Battuta teki 1400-luvulla pitkän matkan Afrikkaan ja Aasiaan. Hän pääsi Kiinaan huhtikuussa 1345 oleskeltuaan Intiassa.  Hän kirjoitti:
Kiina on turvallisin ja parhaiten säännelty maa matkustajalle. Mies voi mennä yksin yhdeksän kuukauden matkalle ja kantaa mukanaan suuren summan rahaa ilman pelkoa. Silkkiä käyttävät vaatteissaan jopa köyhät munkit ja kerjäläiset. Maan posliinit ovat hienoimpia kaikista keramiikan tuotteista ja kanat ovat siellä isompia kuin maamme hanhet.
Lokakuussa 1415 kiinalainen tutkimusmatkailija Zheng He tuli Afrikan itärannikolle ja lähetti ensimmäisen kahdesta kirahvista lahjana Kiinan Yonglen keisarille. Amiraali Zheng He ja hänen laivastonsa tutkivat Somalian rannikkoa ja seurasivat sitä alaspäin Mosambikin kanaalille. Näiden retkikuntien tavoitteena oli levittää kiinalaista kulttuuria ja kertoa Kiinan voimasta. Zheng toi lahjoja ja myönsi Mingin keisarin arvonimiä paikallisille hallitsijoille tavoitteenaan perustaa suuri joukko tukijavaltioita.
On muitakin kertomuksia, joissa mainitaan kiinalaiset alukset, jotka upposivat Kenian Lamu-saaren lähellä vuonna 1415. Eloonjääneiden sanotaan asettuneen saareen ja menneen naimisiin paikallisten naisten kanssa.
Dekolonisaatio ja nykyaikaiset suhteet

Nykyaikaisten kiinalais-afrikkalaisten suhteiden luominen alkoi 1950-luvun lopulla, kun Kiina allekirjoitti kahdenväliset kauppasopimukset Algerian, Egyptin, Guinean, Somalian, Marokon ja Sudanin kanssa. Zhou Enlai teki kiertomatkan kymmeneen Afrikan maahan joulukuun 1963 ja tammikuun 1964 välisenä aikana. Zhou Enlai vieraili Ghanassa ja solmi läheiset suhteet Kwame Nkrumahiin, joka halusi yhdistää Afrikkaa. Nuo suhteet heijastivat usein Kiinan ulkopolitiikkaa yleisesti. Kiina "alkoi kehittää siteitä ja tarjota ... taloudellista, teknistä ja sotilaallista tukea Afrikan maille ja vapautusliikkeille pyrkiessään edistämään kansallisen vapautuksen ja vallankumouksen sotia osana kansainvälistä yhtenäistä rintamaa molempia suurvaltoja vastaan ". Kiina oli myös tukenut Afrikkaa sen taistelussa eurooppalaista kolonialismia vastaan.
Dekolonisaatio ja nykyaikaiset suhteet > Diplomatia

Varhaisiin nykyaikaisiin kahdenvälisiin suhteisiin vaikuttivat pääasiassa kylmä sota ja kommunistinen ideologia. Kiinalla oli alun perin läheisiä siteitä apartheidin vastaisen vapautusliikkeen, Afrikan kansalliskongressin (ANC) kanssa Etelä-Afrikassa, mutta kun Kiinan suhteet Neuvostoliittoon heikkenivät ja ANC:n suhteet siirtyivät lähemmäksi Neuvostoliittoa, Kiina vetäytyi pois ANC:stä, kohti panafrikkalaista kongressia.
Neuvostoliitto tuki Joshua Nkomon Zimbabwen Afrikan kansan liittoa ja toimitti heille aseita. Robert Mugaben yritykset saada Neuvostoliiton tuki hänen Zimbabwen Afrikan kansallisliitolleen torjuttiin, mikä johti siihen, että hän aloitti suhteet Kiinaan. Kiina omaksui useita periaatteita, muun muassa Afrikan maiden itsenäisyyden tukemisen investoidessaan infrastruktuurihankkeisiin.
1970-luvulla Kiina oli tyytyväinen kuullessaan Neuvostoliiton armeijan neuvonantajien karkottamisen Egyptistä ja Sudanista. Kiinalla ja Zairella oli yhteinen tavoite Afrikassa tehdä kaikkensa estääkseen Neuvostoliiton voitot alueella. Sekä Zaire, salainen tiedustelurganisaatio Afrikassa "Safari Club", että Kiina rahoittivat salaa FNLA:ta (ja myöhemmin UNITA:a), jotta Kuuban tukema ja täydentämä MPLA eivät pääsisi valtaan. Kiina ja "Safari Club" lähettivät apua Mobutu-hallinnon tukemiseen Shaba I-konfliktin aikana vuonna 1977.
Taiwanin kysymys on ollut tärkeä poliittinen kysymys Kiinan kansantasavallalle. Vuonna 1971 afrikkalaisten maiden tuki oli ratkaisevan tärkeää Kiinan liittyessä Yhdistyneisiin Kansakuntiin, jossa se otti vastaan Taiwanin paikan. Monet Afrikan maat, kuten Algeria, Egypti, Etiopia ja Sambia ovat korostaneet tukevansa "yhden Kiinan politiikkaa". Vain yksi Afrikan maa, Swazimaa, pitää edelleen yllä suhteita Taipeihin.
Vuodesta 1997 lähtien Kiinassa on vieraillut noin 40 Afrikan valtionpäämiestä.  Pekingissä lokakuussa 2000 pidetty ministerikokous Kiinan ja Afrikan yhteistyöfoorumi (FOCAC) oli ensimmäinen yhteinen vuoropuhelu Kiinan ja Afrikan maiden välillä.
Heinäkuussa 2019 37:n maan YK-suurlähettiläät, mukaan lukien Algeria, Angola, Kamerun, Kongo, Kongon demokraattinen tasavalta, Egypti, Eritrea, Nigeria, Somalia, Etelä-Sudan, Sudan, ja Zimbabwe, allekirjoittivat yhteisen kirjeen YK:n ihmisoikeusneuvostolle, jossa ne puolustivat sitä tapaa, jolla Kiina kohtelee uiguureja ja muita muslimivähemmistöryhmiä Xinjiangin alueella.
Kiinan uusi ulkoministeri Qin Gang matkusti alkuvuodesta 2023 Etiopiaan, Gaboniin, Angolaan, Beniniin ja Egyptiin. Matkan aikana ei tehty merkittäviä ilmoituksia, mutta se auttoi Kiinan ja Afrikan välisten siteiden vahvistamista.
Dekolonisaatio ja nykyaikaiset suhteet > Terveydenhuolto

Terveydenhuollon kehittäminen ja lääketieteellinen apu ovat olleet tärkeimpiä onnistuneita yhteistyöalueita. 1960-luvun alun ja vuoden 2005 välisenä aikana yli 15 000 kiinalaista lääkäriä matkusti Afrikkaan auttamaan potilaiden hoidossa yli 47 maassa. Yiliaodui- lääketieteelliset ryhmät ovat hoitaneet yli 170 miljoonaa potilasta saman ajanjakson aikana.
Vuonna 2001 G8-maiden jäsenmaat muodostivat Yhdistyneiden Kansakuntien tukeman globaalin rahaston AIDS:in, tuberkuloosin ja malarian torjumiseksi. Alkuperäinen budjetti oli 10 miljardia dollaria. Vuonna 2007 Kiinassa hyväksyttiin uusi 1,1 miljardin dollarin lisäsumma, josta 66 prosenttia oli tarkoitettu Afrikalle. Saman vuoden syyskuussa Kiina lupasi, että se rakentaa Kongon demokraattiselle tasavallalle 31 sairaalayksikköä ja 145 pienempää terveydenhuoltokeskusta. Projektin oli määrä valmistua maaliskuussa 2010.
Kritiikki

Afrikkalaiset ja ulkopuoliset tarkkailijat ovat yhä enemmän ilmaisseet huolensa siitä, että Kiinan suhteet Afrikkaan ovat luonteeltaan uuskolonialistisia. Vastauksena tällaiseen kritiikkiin Kiina julkaisi vuonna 2009 yhdeksän yritystoiminnan kannustamisen ja standardisoinnin periaatetta, toimintaohjeen ja oppaan ulkomailla toimiville kiinalaisille yrityksille.
Kiinan ja Zimbabwen suhde kiinnitti kriittisen huomion, jossa Kiinaa syytettiin Zimbabwen tukemisesta taisteluhävittäjillä, ajoneuvoilla ja muilla sotilasvälineillä. Kiina ilmoitti vuonna 2007 rajoittavansa avun humanitaariseen apuun.
Vuinna 2009 ihmisoikeusryhmät arvostelivat Kiinaa tukevista suhteistaan Sudanin hallitukseen, jota syytetään Darfurin joukkomurhista.
Aiheesta muualla

China in Africa, The Economist 28.3.2022
Somaliasta tuotu kirahvi (jaa. 1415).
Kiinan kansantasavalta loi 1960-luvulla diplomaattiset suhteet joukkoon Afrikan maita nopeasti peräkkäin. Kuvassa on pääministeri Zhou Enlain tapaaminen keisari Haile Selassien kanssa vierailulla Etiopiaan 1964.
"Kahden Kiinan" diplomaattinen peli Afrikassa
Opiskelijoita Huazhongin maatalousyliopistossa, Wuhanissa.
Kokhta-Gora 1

| Kokhta-Gora 1 |
| --- | --- |
Paikkakunta::  Bordžomi, Georgia
Talviurheilukeskus:: Bakuriani Ski Resort
Vuori:: Mount Kokhta
Rinneluokitus:: Musta
Yläasema:: 2 157 m
Hissi
Hissi:: Kokhta–Gora
Tyyppi:: 6-hengen tuolihissi
Kapasiteetti:: 1 800 henkilöä/h
Ala-asema:: 1 725 m
Yläasema:: 2 157 m
Kumparelasku
Pituus:: 205 m
Keskijyrkkyys:: 27°
MM-kilpailu:: 25.2.2023
1. MC-kilpailu:: 22.12.2023
Hypyt
Vauhtimäen kulma:: 25°
Vauhtimäen pituus:: 77 m
Alastulorinteen pituus:: 34 m
Kokonaispituus:: 133 m
Alastulorinteen kulma:: 37°
MM-kilpailu:: 23.2.2023
Kokhta-Gora 1 on laskettelurinne Bakurianin talviurheilukeskuksessa Bordžomissa Georgiassa.
Kokhta-Gora 1 -rinteeseen tehdyillä kumpareikolla (Kokhta Moguls) ja hyppypaikalla (Kokhta Aerials) järjestettiin vuoden 2023 freestylehiihdon ja lumilautailun maailmanmestaruuskilpailujen kumparelasku ja perinteisten hyppyjen kilpailut.
Lagrangen mekaniikka

Lagrangen mekaniikka on ranskalaisen matemaatikon Joseph-Louis Lagrangen vuonna 1788 esittelemä vaihtoehtoinen lähestymistapa klassiseen mekaniikkaan. Lagrangen mekaniikka perustuu niin kutsuttuun pienimmän vaikutuksen periaatteeseen. Lagrangen lähestymistapa on koulufysiikasta tutusta newtonilaisesta lähestymistavasta riippumaton, ja Newtonin mekaniikan liikelait voidaankin johtaa Lagrangen formalismista.
Eulerin–Lagrangen liikeyhtälö

Pienimmän vaikutuksen periaatteen mukaan systeemin aikakehitys tapahtuu niin, että vaikutusfunktioksi (engl.  action) kutsuttu suure
on stationäärinen, mikä yleensä tarkoittaa lausekkeen minimoitumista. Vaikutusfunktion määritelmässä integraalin sisällä oleva funktio  L on systeemiä kuvaava Lagrangen funktio. Se voidaan lausua kappaleen liike-energian  T ja kappaleen potentiaalienergian  V avulla siten, että
Lagrangen funktio on siis kappaleen yleistettyjen paikkakoordinaattien  q_{i}\, (esimerkiksi  x,  y ja  z) sekä vastaavien nopeusvektorin komponenttien  {\dot {q}}_{i} ja mahdollisesti myös ajan  t\, funktio. Variaatiolaskennan avulla on melko helppoa osoittaa, että vaikutusfunktio minimoituu vain ja ainoastaan silloin kun
missä alaindeksi  i=1,~2,~3,...
Yllä saatu yhtälö on Eulerin–Lagrangen yhtälö ja se toimii kappaleen liikeyhtälönä . Käytännössä kappaleen liikkeen kuvaamista varten on siis ratkaistava toisen kertaluvun differentiaaliyhtälöistä muodostuva yhtälöryhmä, jossa on yksi yhtälö kutakin koordinaattia varten (siis esimerkiksi normaalin kolmiulotteisen liikkeen tapauksessa kolme yhtälöä). Yhtälöryhmän ratkaisuna saadaan kappaleen avaruudessa kulkema rata ajan funktiona.
Lagrangen formalismin eräs suuri etu on, että systeemissä esiintyviä rajoitusvoimia ei tarvitse ottaa huomioon liikeyhtälöitä muodostettaessa. Lisäksi ei tarvita myöskään vektoreita, ja vapaasti valittavia koordinaatteja on vain systeemin todellisten vapausasteiden lukumäärä. Esimerkiksi perinteisen matemaattisen heilurin tilan kuvaamiseen tarvitaan todellisuudessa vain yksi koordinaatti (heilahduskulma),  mutta Newtonin mekaniikan mukaan edettäessä joudutaan muodostamaan kaksi liikeyhtälöä. Lagrangen liikeyhtälöitä muodostettaessa ei tarvitse myöskään laskea kiihtyvyyksiä, vaan ainoastaan liike-energia. Monimutkaisemmissa systeemeissä Lagrangen formalismin edut ovat vielä huomattavasti selkeämmät. Lagrangen lähestymistapaa käytetäänkin usein lähtökohtana jatkuvan aineen mekaniikan tarkasteluissa.
Esimerkki: yksiulotteinen oskillaattori

Tarkastellaan kappaletta, jonka kineettinen energia on
ja jonka potentiaalienergia on
missä  m on kappaleen massa ja  k vakio.
Systeemiä kuvaava Lagrangen funktio on
Sijoittamalla Eulerin–Lagrangen yhtälöön
ja suorittamalla tarvittavat derivoinnit
sekä
saadaan liikeyhtälöksi
Tämä on normaali toisen kertaluvun differentiaaliyhtälö, jonka ratkaisuna on
Kirjallisuutta

Salonen, Eero-Matti: Dynamiikka II.  Espoo:  Otatieto, 2004 (1999).  ISBN 951-672-281-4
Kraan

Kraan
Kraan on saksalainen vuonna 1970 perustettu krautrock/fuusiojazzyhtye. Yhtye oli aktiivisimmillaan 1970- ja 1980-luvulla, ja teki comebackin vuonna 2000 kymmenen vuoden hiljaiselon jälkeen.lähde?
Kokoonpano

Johannes 'Alto' Pappert (saksofoni)
Peter Wolbrandt (kitara)
Jan Fride (rummut)
Hellmut Hattler (basso)
Diskografia

Kraan (1972)
Wintrup (1973)
Andy Nogger (1974)
Kraan Live (1975)
Let It Out (1975)
Wiederhören (1977)
Flyday (1978)
Tournee (1980)
Nachtfahrt (1982)
X (1983)
2 Platten (Best of Kraan) (1983)
Kraan Live (1988)
Dancing In The Shade (1989)
Soul of Stone (1991)
The Famous Years Compiled (1998)
Live 2001 (2001)
Berliner Ring (2001)
Through (2003)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Koiravaljakkoajo talviolympialaisissa 1932

Koiravaljakkoajo järjestettiin näytöslajina vuoden 1932 talviolympialaisissa 6. – 7. helmikuuta Lake Placidissa, Yhdysvalloissa. Tapahtumia oli vain yksi, johon osallistui viisi urheilijaa Kanadasta ja seitsemän urheilijaa Yhdysvalloista. Kilpailu toteutettiin  New England Sled Dog Clubin säännöillä. Kilpailussa käytiin kaksi erää, joista kummankin aika laskettiin yhteen. Lyhimmän ajan saanut voitti kilpailun. Reittinä oli 40,5 km pitkä rata. Valjakkoa kohden piti olla kuusi koiraa. Tämä oli ensimmäinen ja toistaiseksi ainoa kerta kun koiravaljakkoajo oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Eva Seeley oli ainoa nainen, joka osallistui kilpailuun.
Tulokset

| Sijoitus | Urheilija | 1>  erä | 2>  erä | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Emile St. Godard | 2.12.05,0 | 2.11.07,5 | 4.23.12,5 |
| 2. |  Leonhard Seppala | 2.13.34,3 | 2.17.27,5 | 4.31.01,8 |
| 3. |  Shorty Russick | 2.26.22,4 | 2.21.22,2 | 4.47.44,6 |
| 4. |  Harry Wheeler | 2.33.19,1 | 2.29.35,0 | 5.02.54,1 |
| 5. |  Roger Haines | 2.34.56,0 | 2.31.31,3 | 5.06.27,3 |
| 6. |  Raymond Pouliot | 2.53.14,3 | 2.52.21,5 | 5.45.35,.8 |
| 7. |  Jack Defalco | 2.53.49,5 | 2.55.50,1 | 5.49.39,6 |
| 8. |  Stuart Belknap | 2.57.14,0 | 2.57.08,5 | 5.54.22,5 |
| 9. |  Henry Murphy | 2.42.49,4 | 3.15.24,1 | 5.58.13,5 |
| 10. |  Dexter Sears | 3.00.21,7 | 3.01.49,5 | 6.02.11,2 |
| 11. |  Norman D. Vaughan | 3.24.10,0 | 3.49.46,0 | 7.13.56,0 |
| 12. |  Eva Seeley | 3.28.01,7 | 3.46.45,0 | 7.14.46,7 |
Grivetti

| Grivetti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Haplorrhini 
Osalahko::  Simiiformes 
Yläheimo::  Cercopithecoidea 
Heimo::  Vanhan maailman häntäapinat Cercopithecidae
Alaheimo::  Marakattiapinat Cercopithecinae 
Suku::  Vihermarakatit Chlorocebus
Laji::  aethiops
Kaksiosainen nimi
 Chlorocebus aethiops  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Cercopithecus aethiops  
 Grivetin levinneisyys
Katso myös
   Grivetti Wikispeciesissä   Grivetti Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Grivetti (Chlorocebus aethiops) on vihermarakatteihin kuuluva nisäkäslaji, jota pidettiin aiemmin sukunsa ainoana lajina. Aiemmin grivetin synonyymeinä tai alalajeina pidetyt vervetti (C. a. pygerythrus) ja tantalusmarakatti (C. a. tantalus) ovat nykyään omia lajejaan.
Tuntomerkit

Grivetti on 40–60 senttimetriä pitkä ja painaa noin seitsemän kilogrammaa. Sen häntä on 50–87 senttimetriä pitkä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Grivettiä tavataan Afrikan koillisosassa Valkoisen-Niilin itäpuolella. Se elää Sudanin koillisosasta Etelä-Sudanin itäosiin, Eritreaan, Etiopian lounais- ja keskiosiin sekä Djiboutiin asti. Sen levinneisyysalue on todennäköisesti aiemmin ulottunut Niilin rantaa pitkin Egyptiin asti.
Grivettikannan tiheys on korkeimmillaan jokien ja järvien rantamaisemissa, mutta laji on varsin sopeutuvainen. Sitä tavataan myös metsäisillä savanneilla, metsissä, metsien ja ruohikkomaiden välimuodossa sekä jopa kaupunkimaisilla alueilla.
Ravinto

Grivetti syö hedelmiä, siemeniä, lehtiä, kukkia ja hyönteisiä. Se myös ryöstää usein ruokaa pelloilta ja puutarhoista. Se saa tarpeeksi vettä ravinnostaan, joten se juo vain harvoin.
Lisääntyminen

Kantoaika kestää 7 kuukautta, ja naaras saa tavallisesti yhden poikasen. Poikaset pitävät kiinni emonsa mahapuolen turkista.
Koivula (Turku)

| Koivula> Björkas |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Koivula korostettuna.  Turun kaupunginosat
Kaupunki:  Turku
Suuralue:  Skanssi-Uittamo
Väkiluku:  2 000 (17.5.2016)
Postinumero(t):  20740
Koivula (ruots. Björkas) on kaupunginosa Turun kaakkoisosassa lähellä Kaarinan rajaa noin kuusi kilometriä kaupungin keskustasta. Vuonna 2016 alueen väkiluku oli 1 663. Alueen väestöstä 12,1 % on alle 15-vuotiaita ja 23,6 % yli 65 vuotiaita. Suomea puhuu äidinkielenään 84,7 % väestöstä ja ruotsia 8,0 %. Muun kielisiä on 7,3 %. Koivulassa on pääasiassa kerros- ja rivitaloja, jotka on rakennettu pääosin 1980- ja 1990-luvuilla. Alueella on pieni ostoskeskus ja sen vieressä päiväkoti sekä seurakuntarakennus. Ostoskeskuksen lähettyvillä sijaitsee vanhusten palveluasuntoja ja uuden palveluasuntokokonaisuuden rakentaminen aloitettiin vuonna 2017. Lisäksi Turun kaupunki päätti aloittaa Murkionkadun saneerauksen parantaakseen alueen infrastruktuuria. Palvelutalorakennuksen ja Murkionkadun saneerauksen on arvioitu valmistuvan vuonna 2019.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koivula Wikimedia Commonsissa
Turun suuralueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Suuralueet: Kaupunginosat suuralueittain
1. Keskusta: I kaupunginosa · II kaupunginosa · III kaupunginosa · IV Martti · V Itäranta · VI kaupunginosa · VII kaupunginosa · VIII Port Arthur · IX Länsiranta · Iso-Heikkilä · Korppolaismäki1 · Kupittaa · Kurjenmäki · Mäntymäki · Nummi2 · Pihlajaniemi3 · Ruissalo · Turun satama · Vähäheikkilä4
2. Hirvensalo-Kakskerta: Friskala · Haarla · Illoinen · Jänessaari · Kaistarniemi · Kakskerta · Kukola · Lauttaranta · Maanpää · Moikoinen · Oriniemi · Papinsaari · Pikisaari · Satava · Särkilahti · Toijainen
3. Skanssi-Uittamo: Harittu · Ilpoinen · Ispoinen · Katariina · Koivula · Korppolaismäki1 · Luolavuori · Peltola · Pihlajaniemi3 · Puistomäki · Skanssi · Uittamo · Vasaramäki · Vähäheikkilä4
4. Varissuo-Lauste: Huhkola · Lauste · Vaala · Varissuo
5. Nummi-Halinen: Itäharju · Kohmo · Koroinen · Kurala · Halinen · Nummi2 · Oriketo · Pääskyvuori · Räntämäki
6. Runosmäki-Raunistula: Kaerla5 · Kastu · Kärsämäki · Raunistula6 · Runosmäki7
7. Länsikeskus: Kaerla5 · Kähäri · Mälikkälä · Pitkämäki · Runosmäki7 · Ruohonpää · Teräsrautela · Vätti
8. Pansio-Jyrkkälä: Artukainen · Pahaniemi · Pansio · Perno
9. Maaria-Paattinen: Haaga · Jäkärlä · Koskennurmi · Lentokenttä · Metsämäki · Moisio · Paattinen · Paimala · Saramäki · Tasto · Urusvuori · Yli-Maaria
Huomautukset:  1: Korppolaismäki kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 2: Nummi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Nummi-Haliseen. 3: Pihlajaniemi kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 4: Vähäheikkilä kuuluu osittain Keskustaan ja osittain Skanssi-Uittamoon. 5: Kaerla kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 6: Raunistula kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen. 7: Runosmäki kuuluu osittain Runosmäki-Raunistulaan ja osittain Länsikeskukseen.
Koivulan ostoskeskus. Kuva keväältä 2008.