stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Party Animals

| Party Animals |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1995–
Tyylilaji:  pop, gabber, hardcore, rave
Kotipaikka:   Alankomaat
Jäsenet:  Jeff Porter   Jeroen Flamman   Mc Remsy   Evert van Buschbach   Patrick de Moor   Dennis Adam   Paul Grommé  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Party Animals on alankomaalainen elektronista musiikkia esittävä yhtye. Yhtyeen jäsenet ovat Jeff Porter, Jeroen Flamman, Mc Remsy, Evert van Buschbach, Patrick de Moor, Dennis Adam ja Paul Grommé.
Diskografia > Albumit

Good Vibrations (1996)
Party@worldaccess.nl (1997)
Hosanna Superstar (1998)
Gang of 4 (2004)
Diskografia > Singlet

"Have You Ever Been Mellow?" (1995)
"Hava Naquila" (1996)
"Aquarius" (1996)
"We Like To Party" (1997)
"Atomic" (1997)
"My Way" (1997)
"Whatever!" (1998)
"Hawaii 5-0" (1998)
Per Schybergson

Per Magnus Schybergson (27. elokuuta 1933 Turku – 20. helmikuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen historioitsija.
Hänestä tuli 1974 Helsingin yliopiston ja 1987 Åbo Akademin talous- ja sosiaalihistorian dosentti. Hän on kirjoittanut Oy Wilh. Schauman Ab:n ja A. Ahlström Oy:n satavuotishistoriikit.
Hänen isoisänsä on M. G. Schybergson.
Julkaisuja

Hantverk och fabriker 1: Finlands konsumtionsvaruindustri 1815–1870 I–III. Diss. Finska vetenskaps-societeten (1973–1974)
Rötter i skogen I–II (1983)
Juuret metsässä: Schauman 1883–1983 I–II (1983)
Verk och dagar (1992)
Työt ja päivät: Ahlströmin historia 1851–1981. Suomentanut Pekka Kaikumo. (1992)
Terror och tragik: Helsingfors och Sibbo våren 1918. Antecknigar av Gerda Schybergson. Utgiven av Per Schybergson (2003)
Förvärv och fördärv: Finlands ekonomi i ett brytningsskede 1914–1926 (2007)
[lähde? ]
Panssarikauhu

Kanadalainen sotilas sotasaalis-panssarikauhun kanssa.
Panssarikauhu (alun perin panssarinkauhu) (saks. Panzerschreck, viralliselta nimeltään Raketenpanzerbüchse, lyhennettynä RPzB), on saksalaisten toisessa maailmansodassa kehittämä 88 millimetrin uudelleenladattava sinko. Olalta laukaistavaa asetta kutsuttiin joukkojen keskuudessa myös nimellä Ofenrohr (savupiippu).
Saksalaiset alkoivat kehitellä uudentyyppistä asetta panssarintorjuntakiväärin korvaajaksi alkuvuodesta 1943 Tunisiassa sotasaaliiksi saamiensa yhdysvaltalaisten kuudenkymmenen millimetrin M1A1-sinkojen pohjalta.
Toisin kuin lyhytkantoinen ja kertakäyttöinen panssarinyrkki, raskaampi panssarikauhu oli uudelleenladattava, ja ammuksen huomattavasti suurempi lähtönopeus teki aseen tehokkaaksi jopa sadan metrin päästä. Ensimmäinen malli RPzB 43 oli 164 cm pitkä ja painoi tyhjänä noin 9,25 kiloa. Sitä seurasi lokakuussa 1943 RPzB 54, joka oli varustettu käyttäjää raketin peräsuihkulta suojaavalla levyllä; ase painoi tyhjänä 11 kiloa. Seuraavassa mallissa, PzB-54/1, oli paranneltu raketti, lyhyempi putki ja sen käyttöetäisyys oli pidentynyt noin 180 metriin.
Käyttö Suomessa

Myös suomalaisilla oli jatkosodan loppuvaiheessa käytössä Saksasta toimitettuja panssarikauhuja. Panssarikauhut ja panssarinyrkit olivat tärkeässä asemassa jatkosodan aikana kesän 1944 torjuntataisteluissa. Esimerkiksi sotamies Eero Seppänen tuhosi Siiranmäen taistelussa yhden vuorokauden aikana kuusi vihollispanssaria. Lapin sodan aikana aseita käytettiin myös saksalaisia joukkoja vastaan.
Kesän 1944 taisteluissa oli panssarikauhujen ammusten kulutus 3 200 kpl, joten
sodan päättyessä oli varastossa 14 748 laukausta. Varasto jäi melko suureksi, noin
4,6-kertaiseksi, kesän 1944 kulutukseen verrattuna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panssarikauhu Wikimedia Commonsissa
pkymasehist.fi
http://www.armyrecognition.com/forum/viewtopic.php?t=459 (Arkistoitu – Internet Archive)
Englanninkielinen, sivulla on aseen suomenkielinen ohjekuva
Tornion maihinnousun suomalaisjoukkoja, panssarintorjuntapartion aseena panssarikauhu.
Per Stenius (professori)

| Per Stenius> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1938 Helsinki (ikä 86)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  puunjalostustekniikan fysikaalisen kemian emeritusprofessori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Åbo Akademi (FK/FM 1963, FL 1968, FT 1973)
Instituutti:  TKK, KTH
Tutkimusalue:  puunjalostuksen kemia; pinta- ja kolloidikemia
Per Johan Stenius (s. 29. huhtikuuta 1938 Helsinki) on suomalainen TKK:n puunjalostustekniikan fysikaalisen kemian emeritusprofessori (virassa 1991–2003).
Hänen isänsä oli filosofian professori Erik Stenius. Per Stenius Hän kirjoitti ylioppilaaksi Turussa vuonna 1955 (Åbo svenska samskola). Hän valmistui Åbo Akademista filosofian kandidaatiksi ja maisteriksi 1963, lisensiaatiksi 1968 ja tohtoriksi 1973. Hän opiskeli Bristolin yliopistossa vuosina 1968–1969. Hänen englanninkielisen väitöskirjatyönsä (1973) otsikkona oli An investigation of the association equilibria and the micelle formation of fatty acid sodium salts in the ionic medium 3 M sodium (chloride).
Hän toimi Åbo Akademin assistenttina, lehtorina ja yliassistenttina vuosina 1964–1978. Hän oli vieraileva tutkija Kanadassa McGill-yliopistossa 1974–1975, ja New Yorkin Clarkson-yliopistossa (Potsdam) vuonna 1985. Vuosina 1977–1991 hän oli Pintakemian instituutin (Ytkemiska Institutet, YKI) toimitusjohtaja Tukholmassa ja osa-aikainen KTH:n professori vuosina 1979–1991. Vuosina 1991–2003 hän toimi TKK:n puunjalostuksen fysikaalisen kemian professorina ja vuosina 1997–1999 myös Bergenin yliopiston osa-aikaisena professorina.
Hän on useiden suomalaisten ja ruotsalaisten tiedeakatemioiden jäsen (Ruotsin kuninkaallinen insinööritieteiden akatemia 1979, Teknillisten tieteiden akatemia 1983, Ruotsin kuninkaallinen tiedeakatemia 1983, Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finland 1986 ja Suomen Tiedeseura 1993). Hän sai vuonna 1999 Magnus Ehrnroothin säätiön palkinnon.
Hänen tieteellinen tuotantonsa käsittää yli 320 artikkelia pinta- ja kolloidikemian alalta. Stenius on lisäksi toimittanut yhdeksän kirjaa.
Aiheesta muualla

Per Stenius. Professor, Utländsk bosatt i Sverige Ledamot nr: 1064 (ruotsiksi) (kva.se)
Pelagónisos

| --- | --- |
Muut nimet:  Pelagonísi (Πελαγονήσι), Asprónisos (Ασπρόνησος), Áspro (Άσπρο)
Sijainti:  38°19′05″N, 25°56′38″E, Chíos Chíos, Pohjois-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Pohjoisen Egean saaret
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,153 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Pelagónisos (kreik. Πελαγόνησος, myös Pelagonísi, Πελαγονήσι) eli Asprónisos (Ασπρόνησος) eli Áspro (Άσπρο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Pohjoisen Egean saariin ja sijaitsee Chíoksen saaren länsipuolella. Saaren pinta-ala on 0,153 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Pelagónisos kuuluu Chíoksen kuntaan, Chíoksen alueyksikköön ja Pohjois-Egean saarten alueeseen. Pelagónisoksen ja Chíoksen välissä sijaitsevat saaret Nisáki ja Ágios Stéfanos.
Patolevy

Patolevy tai sokkelilevy tai perusmuurilevy tai nystyrälevy on sokkelin kosteuseristämiseen käytettävää nystyräkuvioitua levyä. Se estää veden tunkeutumisen maasta sokkeliin. Nystyräkuvioitu levy jättää myös levyn ja sokkelin väliin ilmaraon, jota pitkin sisäpuolelta tiivistyvä kosteus voi valua alas salaojiin.
Party Never Ends

| Party Never Ends Inna |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2011–2012
 Julkaistu: 25. maaliskuuta 2013
 Tuottaja(t): Play & Win, Steve Mac, DJ Frank E, Tearce ”Kizzo” Keaz, soFLY & Nius, Lucas Secon, The Insomniax, Thomas Troelsen, Orange Factory Music, METI, Shermanology
 Tyylilaji: elektroninen tanssimusiikki, elektropop, eurodance, house
 Kesto: 55.02
 Levy-yhtiö: Roton Records, Universal Music Group, Ultra Records
Innan muut julkaisut
| I Am the Club Rocker 2011 | Party Never Ends 2013 | Summer Days 2014 |
Singlet albumilta Party Never Ends
 ”Caliente” Julkaistu: 4. toukokuuta 2012  ”Crazy Sexy Wild” Julkaistu: 14. syyskuuta 2012  ”Inndia” Julkaistu: 11. lokakuuta 2012  ”More than Friends” Julkaistu: 23. tammikuuta 2013  ”Be My Lover” Julkaistu: 26. heinäkuuta 2013  ”In Your Eyes” Julkaistu: 3. joulukuuta 2013
Party Never Ends on romanialaisartisti Innan kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 25. maaliskuuta 2013. Albumin tuotannosta vastasi edeltäjän tapaan Play & Win. Musikaalisesti albumi on samanlainen hänen aiempien albumiensa kanssa, mutta se sisältää hieman enemmän four-on-the-floor-tyylistä musiikkia dancepopin ja housemusiikin rinnalla. Suuresta positiivisten vastaanottojen määrästä huolimatta albumi ei menestynyt odotetusti musiikkilistoilla, johon vaikutti erityisesti se että albumi julkaistiin vain valituissa valtioissa. Albumilta julkaistiin yhteensä yhdeksän singleä, jotka ovat ”Caliente”, ”Crazy Sexy Wild/Tu şi eu”, ”INNdiA”, ”J'Adore”, ”More than Friends”, ”Dame tu Amor”, ”Spre Mare”, ”Be My Lover” ja ”In Your Eyes”. Albumin singleistä ”Tu şi eu” menestyi parhaiten, sijoittuen Romanian singlelistan 5. sijalle.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | In Your Eyes | 2.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | We Like to Party | 3.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | More than Friends" (feat. Daddy Yankee)  | 3.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Fall in Love/Lie | 3.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Shining Star | 3.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Take Me Down to Mexico | 4.08 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Famous | 3.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Take It Off | 3.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Tonight | 3.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | J’Adore | 3.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Caliente | 3.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Crazy Sexy Wild | 3.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | INNdiA (feat. Play & Win)  | 3.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | OK | 4.19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Live Your Life | 3.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Party Never Ends | 3.18 |  |  |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset

| Maa | Lista (2013) | Paras sijoitus | Lähde |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Oricon | 88 |  |
|  | Top 100 México | 10 |  |
Käännös suomeksi
Pelasgimuuri

| Pelasgimuuri> Πελαργικόν |
| --- | --- |
 Piirros Pelasgimuurista Akropoliin ympärillä.
Sijainti:  Akropolis, Ateena, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  37°58′17″N, 23°43′31″E
Rakennustyyppi:  muuri
Valmistumisvuosi:  1200-luku eaa.
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Ateenan Akropolis 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pelasgimuuri (m.kreik. Πελαργικόν, Pelargikon tai Πελασγικόν, Pelasgikon, myös Ἐννεάπυλον τείχος, Enneapylon teikhos) oli Ateenan Akropolis-kukkulan mykeneläisaikainen muuri. Se oli rakennettu 1200-luvulla eaa.
Muurien paksuus oli noin kuusi metriä, ja ne ympäröivät myös mykeneläisen Ateenan keskuksena toimineen Akropoliin kauttaaltaan. Alempana sijaitsi toinen, ulompi muuri, jossa oli yhdeksän porttia. Tästä muurit saivat toisen nimensä Enneapylon, ”Yhdeksänporttinen”. Ulomman muurin sisäpuolelle jäivät Akropoliin rinteellä olleet lähteet, joihin kuuluvat muun muassa niin kutsuttu Mykeneläinen lähde kukkulan pohjoisrinteellä sekä Klepsydran lähde kukkulan luoteisrinteellä. Rakenteeltaan muurit muistuttavat monin tavoin Mykenen, Tirynsin ja Glan samalta aikakaudelta peräisin olevia muureja. Muureja kutsuttiin myöhemmin myös kyklooppimuuriksi, sillä ne vaikuttivat antiikin ajan kreikkalaisista voimakkaiden kyklooppien rakentamilta.
Muurit vaurioituivat pahoin persialaisten hyökkäyksessä persialaissotien aikana vuonna 480 eaa. Muurien parhaiten säilynyt osuus sijaitsee kukkulan lounaiskulmassa Athene Niken temppelin itäpuolella paikassa, jossa muureissa oli vahva torni. Osia muurista on säilynyt myös Parthenonin lounaispuolella. Persialaissotien jälkeen Akropolis linnoitettiin uusilla Themistokleen ja Kimonin rakennuttamilla muureilla, ja koko Ateenan ympäri rakennettiin kaupunginmuuri eli niin kutsuttu Themistokleen muuri.
Patologinen valehtelu

Patologinen valehtelu, eli mytomania (kreik. mythos tarina + mania) eli pseudologia fantastica (kreik. pseudos väärä + logos puhe, tieto + phantasia mielikuvitus) on sairaalloinen halu valehdella ja keksiä sepitettyjä tarinoita. Mytomaniaa sairastavia kutsutaan mytomaaneiksi, suomeksi yleensä  patologisiksi valehtelijoiksi.
Pakonomainen valehtelu ei ole lääketieteellinen diagnoosi, vaan se liittyy muihin mielenterveyden ongelmiin oireena.
Jos ihminen hakee valehtelusta hyötyä, se saattaa olla osa narsistista persoonallisuushäiriötä. Käyttäytymismuodosta voi parantua, jos kokee sen itse ongelmaksi, mutta esimerkiksi narsistiseen persoonallisuushäiriöön liittyvää valehtelua ei voi saada parantumaan, sillä henkilö ei itse koe sitä ongelmaksi.
Vankisairaalan vastaavan ylilääkärin Hannu Lauerman mukaan valehtelu menee sairauden puolelle, jos se on ihmiselle pakonomaista tai jos se palvelee hänen sisäistä tasapainoaan niin, että vaihtoehtoja ei ole.
Eräs patologisen valehtelun muoto on paroni von Münchhausenin mukaan nimensä saanut Münchhausen-syndrooma, jossa potilas on tuntevinaan fyysistä kipua ja valittaa siitä saadakseen huomiota.
Otto IV

Otto IV. Johann Christian Ludwig Tunican maalaus vuodelta 1836.
Otto IV (syntyi 1175 tai 1176 – kuoli 19. toukokuuta 1218) oli vuodesta 1198 toinen Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan kahdesta kuninkaasta ja keisari vuodesta 1209 vuoteen 1215 asti. Hän oli ainoa Welf-sukua edustanut Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari. Valtaistuimelle häntä seurasi keisari Fredrik II.
Nuoruus

Otto IV syntyi 1175 tai 1176 Braunschweigin kaupungissa nykyisen Saksan alueella. Hänen isänsä oli Baijerin ja Saksin herttua Henrik Leijona ja äitinsä Saksin herttuatar Matilda. Otto IV vietti nuoruutensa Englannissa, isoisänsä Englannin Henrik II:n luona, jolloin hän ystävystyi muun muassa Rikhard I Leijonamielen kanssa. Rikhard Leijonamieli piti Otosta siinä määrin, että teki hänestä Yorkin jaarlin vuonna 1190.
Taistelu kruunusta

Henrik VI kuoli vuonna 1197, minkä jälkeen syntyi kiista hänen seuraajastaan. Maaliskuussa 1198 Hohenstaufenin sukua kannattaneet saksalaiset ruhtinaat valitsivat kuninkaaksi Filip Schwabenilaisen. Kesäkuussa Hohenstaufenin suvun vastustajat puolestaan valitsivat Kölnin arkkipiispan Adolfin johdolla kuninkaaksi Otto IV:n. Kahden kilpailevan kuninkaan välille puhkesi sota. Vuonna 1201 Otto sai puolelleen paavi Innocentius III:n suostuttuaan paavin aluevaatimuksiin Keski-Italiassa, mutta vuonna 1204 Kölnin arkkipiispa ja useita muita Oton tärkeimmistä saksalaisista kannattajista siirtyi Filip Schwabenilaisen puolelle. Myös paavi tunnusti lopulta vuonna 1208 Filipin kuninkaaksi. Sen jälkeen Filip kuitenkin murhattiin, ja tilanne kääntyi taas Oton hyväksi. Otto kruunattiin keisariksi Roomassa 4. päivänä lokakuuta vuonna 1209.
Sotaretki ja kuolema

Otto aloitti Italian valloituksen miehittämällä aluksi Toscanan ja siirtyi sitten sotajoukkoineen Fredrik II:n hallitseman Sisilian kuningaskunnan alueelle Etelä-Italiassa. Aluevaltaukset uhkasivat jo pakottaa Fredrik II:n pelastautumaan Afrikan puolelle, mutta silloin paavi puuttui asiaan. Innocentius III, joka vastusti Italian ja Saksan yhdistämistä, julisti Oton pannaan. Maaliskuussa 1212 Otto joutui palaamaan Saksaan, missä oli puhjennut kapina. Joukko Welfien sukua vastustavia ruhtinaita oli julistanut Oton viraltapannuksi ja valinnut hohenstaufilaisen Fredrik II:n kuninkaaksi. Taistelun Fredrikiä vastaan englantilaisten tukema Otto hävisi kärsittyään ratkaisevan tappion Bouvinesissa 27. päivänä heinäkuuta vuonna 1214. Virallisesti Otto joutui luopumaan kruunusta seuraavana vuonna. Hän kuoli kolme vuotta myöhemmin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Otto IV Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Henrik VI | Pyhän saksalais-roomalaisen valtakunnan hallitsija  1209–1215 | Seuraaja: Fredrik II |
Per Se

| Per Se |
| --- | --- |
 Ravintolan pääruokailutila
Sijainti:   New York, Yhdysvallat
Avattu:  helmikuu 2004
Omistaja:  Thomas Keller
Pääkokki:  Thomas Keller
Tyyppi:  New American, ranskalainen
Arvostelu:  3 
Aiheesta muualla
Verkkosivut
Per Se on ravintola New Yorkissa Yhdysvalloissa. Ravintolan omistaa Thomas Keller, ja se sijaitsee Time Warner Centerin neljännessä kerroksessa. The New York Times on kehunut ravintolaa New Yorkin parhaimmaksi, ja Restaurant-lehden järjestämässä Maailman 50 parasta ravintolaa -äänestyksessä se sijoittui kuudenneksi vuonna 2012. Ravintolalla on täydet kolme Michelin-tähteä.
Per Se avattiin helmikuussa 2004. Sen omistajana ja pääkokkina toimii Thomas Keller.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Panssarijunalla helvettiin

| Panssarijunalla helvettiin> Quel maledetto treno blindato |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Enzo G. Castellari
Käsikirjoittaja:   Sandro Continenza  Sergio Grieco  Romano Migliorini  Laura Toscano  Franco Marotta  Alberto Piferi 
Tuottaja:  Roberto Sbarigia
Säveltäjä:  Francesco De Masi
Kuvaaja:  Giovanni Bergamini
Leikkaaja:  Gianfranco Amicucci
Pukusuunnittelija:  Ugo Pericoli
Pääosat:   Bo Svenson  Fred Williamson  Peter Hooten 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Film Concorde
Levittäjä:  Capitol International
Ensi-ilta:   1978-2-88. helmikuuta 1978 (Italia)  1978-8-1818. elokuuta 1978 (Suomi)  
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti saksa ranska italia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Panssarijunalla helvettiin (ital. Quel maledetto treno blindato, engl. The Inglorious Bastards) on vuonna 1978 ensi-iltansa saanut italialainen sota- ja toimintaelokuva, jonka on ohjannut Enzo G. Castellari. Sen pääosia esittävät Bo Svenson, Peter Hooten, Fred Williamson, Jackie Basehart ja Ian Bannen.
Quentin Tarantino nimesi vuoden 2009 elokuvansa Kunniattomat paskiaiset (engl. Inglourious Basterds) Panssarijunalla helvettiin -elokuvan pohjalta. Kunniattomat paskiaiset ei kuitenkaan ole uudelleenfilmatisointi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bo Svenson  | … |  Robert Yeager   |
|  Fred Williamson  | … |  Fred Canfield   |
|  Peter Hooten  | … |  Tony   |
|  Michael Pergolani  | … |  Nick Colasanti   |
|  Jackie Basehart  | … |  Berle   |
|  Raimund Harmstorf  | … |  Adolf Sachs   |
|  Ian Bannen  | … |  Charles Thomas Buckner   |
|  Michel Constantin  | … |  Veronique   |
|  Debra Berger  | … |  Nicole   |
|  John Loffredo  | … |  kersantti   |
|  Mike Morris  | … |  Hauser   |
|  Donald O'Brien  | … |  komentaja   |
|  Manfred Freyberger  | … |  Schrader   |
|  Bill Vanders  | … |  kenraali   |
Aiheesta muualla

Panssarijunalla helvettiin Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Panssarijunalla helvettiin Elonet.
Panssarijunalla helvettiin AllMoviessa. (englanniksi)
Per Stig Møller

| Per Stig Møller |
| --- | --- |
 Møller vuonna 2011.
Tanskan ulkoministeri
 Anders Fogh Rasmussenin I, II ja III sekä Lars Løkke Rasmussenin I hallitus 27. marraskuuta 2001 – 23. helmikuuta 2010  
Edeltäjä:  Mogens Lykketoft
Seuraaja:  Lene Espersen
Tanskan kirkollisministeri
 Lars Løkke Rasmussenin I hallitus 8. maaliskuuta 2011 – 3. lokakuuta 2011  
Edeltäjä:  Birthe Rønn Hornbech
Seuraaja:  Manu Sareen
Tanskan kulttuuriministeri
 Lars Løkke Rasmussenin I hallitus 23. helmikuuta 2010 – 3. lokakuuta 2011  
Edeltäjä:  Carina Christensen
Seuraaja:  Uffe Elbæk
Tanskan ympäristöministeri
 Poul Schlüterin IV hallitus 18. joulukuuta 1990 – 25. tammikuuta 1993  
Edeltäjä:  Lone Dybkjær
Seuraaja:  Svend Auken
Kansankäräjäedustaja
 1984–2015  
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. elokuuta 1942 (ikä 82) Frederiksberg, Tanska
Tiedot
Puolue:  Konservatiivinen kansanpuolue
Tutkinnot:  Kööpenhaminan yliopisto
Per Stig Møller (s. 27. elokuuta 1942) on tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän on istunut kansankäräjillä vuosina 1984–2015 ja toiminut Tanskan ympäristöministerinä vuosina 1990–1993, ulkoministerinä 2001–2010, kulttuuriministerinä 2010–2011 sekä kirkollisministerinä vuonna 2011.
Møller on Dannebrogin ritarikunnan ensimmäisen luokan komentaja ja hänellä on myös useita ulkomaisia kunniamerkkejä. Myös hänen vanhempansa Poul ja Lis Møller olivat poliitikkoja. Ennen poliittista uraansa Per Stig Møller työskenteli Tanskan yleisradiossa.
Aiheesta muualla

Per Stig Møller Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Curriculum Vitae for the Minister for Foreign Affairs (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Per Stig Møller Wikimedia Commonsissa
Patos

Patos tarkoittaa seuraavia paikkoja:
Patos, kaupunki Fierin alueella Albaniassa
Patos, kaupunki Paraíban osavaltiossa Brasiliassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Patos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pauli Kanerva

Pauli Ossian "Pali" Kanerva (5. syyskuuta 1917 Saltvik – 5. syyskuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen partiojohtaja ja sosiaalineuvos. Koulutukseltaan hän oli lainopin kandidaatti. Kanerva toimi partioliikkeen monissa tärkeissä johtotehtävissä ja oli muun muassa Partiopoikajärjestön ylijohtajana.
Peltirumpu

| Peltirumpu> Die Blechtrommel |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Günter Grass
Kieli:  saksa
Genre:  maaginen realismi
Suomennos
Suomentaja:  Aarno Peromies (1961) Oili Suominen (1999)
Kustantaja:  Otava (1961 ja 1999)
Julkaistu:  1961 1999
Sivumäärä:  547 (1961) 712 (1999)
ISBN:  978-951-1-20393-3 (1999)
Sarja: Danziger Trilogie
Seuraava:  Kissa ja hiiri
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Peltirumpu (Die Blechtrommel) on saksalaisen Günter Grassin ensimmäinen romaani. Se julkaistiin vuonna 1959, ja se on osa Danzig-trilogiaa. Teoksesta on ilmestynyt kaksi suomennosta (Aarno Peromiehen 1961 ja Oili Suomisen 2009), molemmat Otavan kustantamina.
Peltirumpu kertoo Oskar Matzerathista, joka päätti lopettaa kasvamisen kolmivuotiaana vastalauseena aikuisten maailman tympeydelle ja tekopyhyydelle. Romaani kuvaa natsi-Saksaa maagisen realismin keinoin. Peltirumpu oli ensimmäisiä saksalaisia romaaneja, jotka kuvasivat natsiaikaa tavallisten kansalaisten näkökulmasta, ja sitä on pidetty eräänä 1900-luvun jälkipuoliskon kirjallisuuden keskeisimmistä teoksista. Kirjalle on ominaista rikas mielikuvituksellisuus, joka hyödyntää historiaa, myyttejä ja fantasiaa, sekä tummasävyinen satiirinen huumori.
Peltirumpu sai heti ilmestyessään kiittävät arvostelut, mutta se herätti myös vastalauseita avoimen seksuaalisuutensa vuoksi, eivätkä kaikki hyväksyneet teoksen aikalaiskuvaakaan.
Volker Schlöndorff on vuonna 1979 ohjannut romaaniin perustuvan samannimisen elokuvan.
Aiheesta muualla

Romaaniklassikko keskenkasvuisen pojan sodasta. Kiiltomato.net 22.7.2009
Peltirumpu Kirjasampo.fi:ssä
Kauk

KAUK! eli ”Kirja astuu ulos kansistaan” -projekti on kirjallisuuspoliittinen kommentti, joka pyrkii uudelleenasemoimaan kirjallisuuden ja yleisemmin sanataiteen kulttuurin kentällä. Kauk-projektissa on mukana kymmeniä nuoria suomalaisia kirjailijoita, joista moni toimii myös sanataideohjaajana. Projektin alla on toteutettu muun muassa poikkitaiteellisia teoksia, kirjailijavierailuita, roolipelejä, elämystiloja, luentoja, keskustelutilaisuuksia ja nettipäiväkirjoja. Yhteenliittymä julistaa toisinaan jonkun kulttuurialan toimijan Vääräksi kuninkaaksi. Ensimmäisenä tämän kunnian sai kirjailija Hanna Marjut Marttila vuonna 2003 Turun Kirjamessuilla.
Pasir Ris

Pasir Risin sijainti Singaporen kartalla
Asuintaloja Pasir Risissä
Pasir Ris (kiin. 巴西立 tai 白沙, tamiliksi பாசிர் ரிஸ்) on yksi Singaporen alueista (engl. urban planning area). Se sijaitsee Itäisellä suuralueella Koillis-Singaporessa. Pasir Ris rajoittuu lännessä Punggoliin, etelässä Paya Lebariin ja Tampinesiin, idässä Changi ja pohjoisessa Johorensalmeen. Pasir Ris tarkoittaa malaijikielessä valkoista hiekkaa. Pasir Ris on erityisesti lapsiperheiden suosima asuinalue.
Pasir Risin asukasluku vuoden 2010 väestölaskennassa oli 133 863 ja vuoden 2015 ennusteessa 139 890. Alueen pinta-ala on 15,02 km2.