stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuomari Dee
Filmografia

Vuonna 1969 Howard Baker tuotti kuusi TV-jaksoa perustuen tuomari Dee-tarinoihin. Sarja sai huonon vastaanoton ja kritiikkiä tuli mm. siitä että tuomari Deetä näytellyt Michael Goodliffe yritettiin maskeerata kiinalaiseksi.
1974 Gerald Isenberg teki televisioelokuvan kirjasta Kiinalaiset sokkelomurhat.
Lisäksi on tuotettu muutamia kiinalaisia elokuvia.
Aiheesta muualla

Robert van Gulik: Tietoa tekijästä ja kirjasarjasta (suomeksi)
Judge Dee: Hahmokronologia ja tietoa tekijästä (englanniksi)
Fanivoimin tehty Tuomari Dee-aiheinen verkkosivu (englanniksi)
Fanisivu sisältäen tarkkaa tietoa julkaisuhistoriasta monilla kielillä (englanniksi)
Valklampi (Lohja)

| Valklampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lohja
Koordinaatit:  60°11′49″N, 23°43′00″E
Järvinumero:  23.022.1.004 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  61,5 m 
Rantaviiva:  1 km 
Pinta-ala:  0,07 km² 
 fiValklammi 
Valklampi on noin seitsemän hehtaarin laajuinen järvi Lohjalla Karjaanjoen päävesistössä. Se sijaitsee Lohjanjärven länsipuolella lähellä Varsinais-Suomen rajaa. Lohjan keskusta sijaitsee noin 20 kilometriä Valklammesta itään.
Valklammen valuma-alue on metsäistä, ja järven rannat ovat osittain hyvin jyrkkiä. Valklampi on lievästi humuspitoinen.
Lohjalla on myös toinen Valklampi; se sijaitsee lähellä Nummen taajamaa. Myös Vihdissä ja Espoossa on Valklampi-nimiset vakavedet.
Valklampi

Valklampi voi tarkoittaa seuraavia:
Valklampi, lampi Espoon Nuuksiossa
Valklampi, järvi Haminassa
Valklampi, lampi Heinolan Marjoniemessä
Valklampi, lampi Lohjalla Lohjanjärven länsipuolella
Valklampi, järvi Lohjalla lähellä Nummen taajamaa
Valklampi, lampi Vihdissä
Iso Valklampi, lampi Joutsassa
Pieni Valklampi, lampi Joutsassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valklampi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Valklampi (Vihti)

| Valklampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Vihti
Koordinaatit:  60°18′43″N, 24°28′00″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  91 m 
Rantaviiva:  0,9 km 
Pinta-ala:  0,016 km² 
 fiValklampi 
Valklampi on noin puolentoista hehtaarin laajuinen korpijärvi Vihdissä Siuntionjoen päävesistössä. Se sijaitsee Nuuksion kansallispuistossa Nummelan kaakkoispuolella.
Valklampi (Lohja, Nummi)

| Valklampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lohja
Koordinaatit:  60°24′20″N, 23°49′40″E
Järvinumero:  23.071.1.004 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  62,3 m 
Rantaviiva:  2 km 
Pinta-ala:  0,14 km² 
 fiValklampi 
Valklampi on noin neljäntoista hehtaarin laajuinen järvi Lohjalla Karjaanjoen päävesistössä. Se sijaitsee Nummen taajaman luoteispuolella lähellä Varsinais-Suomen rajaa. Taajaman ja Valklammen välissä on Pitkäjärvi ja Kovelanjärvi. Lohjan keskusta sijaitsee noin 20 kilometriä Valklammesta kaakkoon.
Lohjalla on myös toinen Valklampi; siitä käytetään toisinaan nimeä Valklammi.
UDAR

Vitali Klytškon puolue "UDAR" (Ukrainan demokraattinen uudistuksen allianssi) (ukr. Політична партія «УДАР (Український Демократичний Альянс за Реформи) Віталія Кличка», Politytšna partija ”UDAR (Ukrajinskyi Demokratytšnyi Aljans za Reformy) Vitalija Klytška”) on Vitali Klytškon johtama ukrainalainen puolue. Nimen lyhenne tarkoittaa iskua tai lyöntiä. Puolue on  EPP:n tarkkailijajäsen.
Historia

Entinen raskaansarjan nyrkkeilyn- ja potkunyrkkeilynmaailmanmestari Klytško aloitti poliittisen uransa pyrkimällä parlamenttiin ja Kiovan kaupunginvaltuustoon PORA-PRP-puolueen johdossa vuonna 2006 ja hänestä tuli valtuustossa puolueensa edustajien ryhmänjohtaja. Vuonna 2008 ennenaikaisissa kunnanvaaleissa useasta puolueesta koottu Vitali Klytškon blokki kaksinkertaisti äänimääränsä. Huhtikuussa 2010 Klytško valittiin "Nova Krajina" -puolueen ("Uusi maa, entinen "Eurooppalainen pääkaupunki") johtoon ja nimi muutettiin. Vuonna 2012 puolue nousi parlamenttiin.
Vuoden 2014 vaaleihin puolue osallistui Petro Porošenkon blokin listoilla.
Urho Ollikainen

Urho Ollikainen (9. kesäkuuta 1901 Soini – 22. maaliskuuta 1986 Soini) oli suomalainen kirjailija.
Ollikainen kävi Tuomarniemen metsäkoulun 1922. Hän toimi metsäteknikkona vuosina 1922–1939. Myöhemmin Ollikainen oli pientilallisena ja kauppiaana.
Ollikaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Ollikainen ja Emilia Olivia (o.s. Siren). Puoliso oli Alma Amanda (o.s. Saarenketo) vuodesta 1925 Alman kuolemaan 1975 asti.
Teoksia

Päivä pääsee kivestä : romaani. Tammi 1944
Muistojen satoa : runoja. U. Ollikainen, Soini 1979
Upernavik

Upernavikin kunnan sijainti
Upernavik on pieni kaupunki Grönlannin länsirannikolla. Upernavikin kunnassa asuu noin 1 181 ihmistä (2013). Nykyisin kaupunki on osa Qaasuitsupin kuntaa. Kaupunki perustettiin vuonna 1772.
Air Greenland lentää Upernavikiin.
Upernavik
Galleria

Vene Upernavikin satamassa
Rekikoiria
Vanha kirkko, joka on kaupungin toiseksi vanhin rakennus
Uusi kirkko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Upernavik Wikimedia Commonsissa
Valfrid August Vilhelm Blåfield

Valfrid August Vilhelm Blåfield (26. elokuuta 1868 Myttäälä, Pälkäne – 23. huhtikuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen kihlakunnantuomari, senaattori, valtiopäivämies ja oikeusneuvos.
Henkilöhistoria

Blåfieldin vanhemmat olivat laamanni Berndt Gustaf Emil Blåfield (1816–1884) ja Anna Aurora Karolina Blåfield (1830–1908). Blåfield oli naimisissa vuodesta 1913 filosofian maisteri Irene Aleksandra Nyqvistin (1882–1959) kanssa. Hän pääsi ylioppilaaksi 1885 Hämeenlinnan normaalilyseosta ja suoritti oikeustutkinnon Helsingin yliopistossa 1891. Blåfield sai varatuomarin arvon 1894. Blåfield oli Suomen senaatin kanslistina 1900–1904 ja senaatin oikeusosaston protokollasihteerinä 1904–1908. Hän oli eduskunnan uudistuskomitean sihteerinä 1905–1906 ja oppivelvollisuuskomitean jäsenenä 1906–1907. Blåfield oli kesällä 1907 Mikkelin läänin kuvernöörin viransijaisena ja vuonna 1908 hänet nimitettiin Hauhon tuomiokunnan tuomariksi. Blåfield oli senaatin oikeusosaston senaattorina 1917–1918 ja korkeimman oikeuden oikeusneuvoksena 1918–1927. Hän toimi sitten vuodesta 1927 alkaen Lohjan tuomiokunnan tuomarina. Blåfield oli atelissäädyssä sukunsa edustaja valtiopäivillä 1897, 1900 ja 1905–1906. Hän toimi lisäksi pappissäädyn sihteerinä valtiopäivillä 1904–1905 ja 1905–1906.
Blåfieldin veli oli maanviljelijä, valtiopäivämies Karl Emil Blåfield.
Teoksia

Käsikirja kihlakunnanlautamiehille ja haastomiehille. Otava 1902, 2. lis. ja korj. painos 1911, 3. painos 1925
Vadim Pružanov

Pružanov vuoden 2006 Ozzfestissä.
Vadim ´´Vad´´ Pružanov (ukr. Вадим Пружанов, s. 18. kesäkuuta 1982) oli lontoolaisen nopeaa power metalia soittavan DragonForce-yhtyeen kosketinsoittaja vuoteen 2018 asti. Pružanov on syntyjään ukrainalainen.
Tausta

Pružanov syntyi Ukrainassa, mutta muutti myöhemmin Lontooseen. Pružanov aloitti pianonsoiton kahdeksanvuotiaana. Hän opiskeli musiikkikoulussa alusta asti, mutta kyllästyi ja lopetti kolmen vuoden jälkeen. Hän jatkoi soittoharrastustaan itseopiskeluna. Tuona aikana Pružanov löysi rockmusiikin, ja alkoi suunnitella uraa soittajana. Hän sai oman pienen kosketinsoittimen (Yamaha PS-551) ja alkoi tehdä omaa musiikkia jo 12-vuotiaana.
Soittotyyli

Pružanov on tunnettu erittäin nopeista sekä melodisista sooloista koskettimilla, raivokkaasta päänheiluttamisesta lavalla sekä taidostaan soittaa koskettimia kielellä ja otsalla käsien ohella. Hän ottaa sooloihinsa vaikutteita teknomusiikista ja videopeleistä sekä sisällyttää niihin usein monien televisiosarjojen, kuten Simpsonien ja Countdownin, tunnusmusiikkeja. Livenä hän soittaa usein sooloja kannettavalla kosketinsoittimella, usein Herman Lin kanssa. Monesti myös DragonForcen toinen kitaristi Sam Totman sekä basisti Frédéric Leclercq olivat mukana sooloissa viihdyttämässä yleisöä soittotaidoillaan.
Kitarapainotteisen DragonForcen musiikissa Pružanov on usein koskettimilla mukana biiseissä, kuten esimerkiksi ”Soldiers of the Wasteland” kappaleessa. Hänen uniikin soittotyylinsä voi kuulla useimmissa yhtyeen kappaleissa, kuten esimerkiksi erittäin suositussa ”Through the Fire and Flames” kappaleessa, joka on Guitar Heroissa yksi vaikeimmista biiseistä.
Kosketinsoiton ohella Pružanov on myös taitava kitaristi. Hän on kertonut suurimmiksi vaikuttajikseen Yngwie Malmsteenin, Strapping Young Ladin, Steve Vain, Panteran, Judas Priestin, Symphony X:n sekä Dream Theaterin.
Aiheesta muualla

Pružanovin esittely DragonForcen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Urpo Pesonen

Urpo Pesonen (kättelemässä)
Urpo Rafael Pesonen (8. toukokuuta 1915 Helsinki – 22. tammikuuta 1994 Lahti) oli suomalainen viulutaiteilija, kapellimestari ja kuoronjohtaja. Hän opiskeli Saksassa, Itävallassa ja Yhdysvalloissa. Hän piti ensikonserttinsa viulistina vuonna 1940 ja johti jatkosodan aikana Uhtuan suunnan rintamaorkesteria. Sodan jälkeen Pesonen toimi Oulun kaupunginorkesterin johtajana 1944–1959, Oulun musiikkiopiston johtajana 1952–1959 sekä Lahden kaupungin musiikinjohtajana ja Lahden kaupunginorkesterin kapellimestarina 1959–1978. Hän vieraili kapellimestarina myös Ruotsissa ja Neuvostoliitossa.
Hänen isänsä oli herännäisyyden johtohenkilöihin kuulunut säveltäjä, kansanedustaja Matti Pesonen.
Vadim Pereskokov

| Vadim Pereskokov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. elokuuta 1993 (ikä 31) Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Pere
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Amur Habarovsk
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  TsSKA Moskova (KHL) Kuban Krasnodar (VHL) Zvezda Tšehov (VHL) Kunlun Red Star (KHL) Pelicans (SML) Admiral Vladivostok (KHL) Jukurit (SML) Lausanne HC (NL) Torpedo Nižni Novgorod (KHL) HC Košice (SloEL)
Vadim Igorjevitš Pereskokov (ven. Вадим Игоревич Перескоков; s. 27. elokuuta 1993 Moskova, Venäjä) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-seura Amur Habarovskissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Pereskokov osaa pelata myös laidassa.
Muuta

Pereskokovin isä Igor toimii TsSKA Moskovan KHL-joukkueen huoltajana.
Vasili Polenov

| Vasili Polenov |
| --- | --- |
 Ilja Repin, Vasili Polenov, 1877
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. kesäkuuta (20. toukokuuta) 1844  Venäjän keisarikunta
Kuollut: 18. heinäkuuta 1927
Kansalaisuus:  venäläinen
Taiteilija
Ala:  taidemaalari
Taidesuuntaus:  realismi
Aiheesta muualla
vasily-polenov.ru
Vasili Dmitrijevitš Polenov (ven. Васи́лий Дми́триевич Поле́нов; 1. kesäkuuta (J: 20. toukokuuta) 1844 Pietari – 18. heinäkuuta 1927 Borok, Tulan oblasti[lähde? ]) oli paitsi venäläinen taidemaalari niin myös huomattava teatterimies.
Polenovin perhe kuului pietarilaiseen sivistyneistöön. Hänen äitinsä teki lastenkirjoja ja harrasti maalausta. Polenovin ensimmäiset säilyneet piirrokset ovat peräisin 1850-luvulta, ja ne on tehty perheen kesäpaikalla Tsarskoje Selossa.
Polenov opiskeli 1860-luvulla Pietarin yliopistossa sekä taideakatemiassa ja valmistui molemmista laitoksista korkeimmin arvosanoin. Polenov sai akatemian kultamitali maalauksestaan Jairuksen tyttären kuolleistaherättäminen. Tämän kultamitalin myötä hän sai jatko-opiskeluoikeuden ulkomaille ja matkusti 1872 Müncheniin, Itävaltaan ja Roomaan. Polenov matkusteli muun muassa myös Englannissa ja Saksassa, ja näiden ulkomaanmatkojen myötä hänen historiantuntemuksensa samoin kuin maalausten aihevalikoima laajeni.
Maisemamaalarina suurimpaan arvostukseensa noussut Polenov kuvasi teoksissaan erityisesti venäläistä luontoa. Hän kuitenkin hyödynsi tuotannossaan myös muita aiheita, kuten uskontoa. Polenov kuului Vaeltajat (Peredvižniki) -nimiseen realistiseen taiteilijaryhmään. Vaeltajien seitsemännessä näyttelyssä oli teos Isoäidin puutarha.
Polenovia kutsuttiin "kauneuden ritariksi" ja hänen idealistisesta luonteestaan kertoo vapaaehtoinen osallistuminen Serbian ja Turkin sotaan 1876. Rohkeudestaan Polenov sai serbialaisen kunniamerkin.
Vuosina 1882–1895 Polenov opetti Moskovan maalaus-, veisto- ja rakennustaiteen opistossa useita nuoremman polven taiteilijoita, joiden joukossa olivat Abram Arhipov, Aleksandr Golovin, Konstantin Korovin, Isaak Levitan, Mihail Nesterov ja Valentin Serov.
Vasili Polenovin teoksia

Herran oikeus
On the Tiberiad Lake, 1888
Marienquelle in Nazaret
Beetlehem, 1882
Moskovalainen piha, 1878, Tretjakovin galleria
Isoäidin puutarha, 1878, Tretjakovin galleria
1882
1880
Isaak Levitan, 1891
Ulla Rahola

| Ulla Rahola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. toukokuuta 1955 (ikä 69) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomalainen
Ammatti:  Arkkitehti
Arkkitehti
Koulutus:  Teknillinen korkeakoulu
Ulla Helena Rahola (s. 23. toukokuuta 1955 Helsinki) on suomalainen arkkitehti ja tekniikan tohtori.
Koulutus ja työura

Rahola kirjoitti ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta yhteiskoulusta 1974 ja valmistui arkkitehdiksi Teknillisestä korkeakoulusta 1986. Tekniikan tohtoriksi Rahola väitteli 2019 Aalto-yliopistossa suomalaisten autiokirkkojen korjauksista.
Työuransa Rahola aloitti Museoviraston rakennushistorian osaston toimistoarkkitehtina 1988–1989 ja aloitti toiminnan yksityisenä elinkeinonharjoittajana nimellä Arkkitehtitoimisto Ulla Rahola 1989. Sivutoimenaan hän työskenteli Teknillisen korkeakoulun arkkitehtuurin historian tuntiassistenttina 1988–1998. Työurallaan Rahola on toiminut suunnittelijana parissa kymmenessä kirkon saneerauksessa.
Suunnittelutöitä

Helsingin Diakonissalaitoksen kirkko, korjauksen suunnittelu 2004
Tyrvään Pyhän Olavin kirkon sisätilojen entisöinnin suunnittelu, 1999–2000
Ulvilan kirkko, restaurointi- ja korjaustöiden suunnittelu
Mäntyharjun kirkko, korjauksen ja restauroinnin pääsuunnittelija, 2010-luku
Tunnustukset

Rakennustaiteen seuran myöntämä 4 000 euron arvoinen Erik Kråkström -puurakennuspalkinto annettiin 2009 Raholalle ja diplomi-insinööri Juhani Pentinmikolle heidän ansioistaan Tyrvään Pyhän Olavin kirkon ja Porvoon tuomiokirkon jälleenrakentamisessa.
Pyhän Henrikin kulttuuripalkinto, 2010
Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki, 2020
Julkaisut

Pakkala, Leni & Rahola, Ulla (toim.): Näin korjaamme seurantalon.  (Kansio)  Helsinki:  Suomen kotiseutuliitto, 1985.  ISBN 951-99674-9-4.
Rahola, Ulla: Kirkkojen paloturvallisuusohje.  (Museoviraston rakennushistorian osaston ohjeita ja oppaita 1)  Helsinki:  Museovirasto & Suomen pelastusalan keskusjärjestö SPEK, 2007.  ISBN 978-951-616-166-5.
Rahola, Ulla & Sonninen, Tiina (toim.): Porvoon tuomiokirkko : jälleenrakennustöiden dokumentointi 2006–2008.  Espoo:  Konservointi T. Sonninen, 2010.  ISBN 978-952-67313-0-8.
Rahola, Ulla: Hylkäämisestä huolenpitoon : suomalaisten autiokirkkojen antikvaariset korjaukset.  (Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun arkkitehtuurin laitoksen väitöskirja)  Espoo:  Aalto-yliopisto, Taiteiden ja suunnittelun korkeakoulu, 2019.  ISBN 978-952-60-8514-2.
Urpo Levo

| Urpo Levo |
| --- | --- |
 Urpo Levo vuonna 1971.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Urpo Jurva Levo
Syntynyt: 15. elokuuta 1921 Viipurin mlk.
Kuollut: 18. marraskuuta 1998 (77 vuotta) Turku
Sotilashenkilö
Sotilasarvo:  kenraaliluutnantti
Urpo Jurva Levo (15. elokuuta 1921 Viipurin mlk. – 18. marraskuuta 1998 Turku) oli suomalainen kenraaliluutnantti ja presidentti Kekkosen pitkäaikainen adjutantti.
Levo valmistui Kadettikoulusta 1943 sekä Sotakorkeakoulusta 1954. Uransa alussa hän toimi Pääesikunnan ulkomaanosastolla toimistoupseerina 1944–1952. 3. prikaatin esikunnassa hän oli vuonna 1955. Tasavallan presidentin 2. adjutanttina hän työskenteli 1955–1962. Savon prikaatissa hän toimi pataljoonan komentajana 1962–1964. Tasavallan presidentin 1. adjutanttina Levo toimi 1965–1974 ja mm. osallistui useille valtiovierailuille. Lounais-Suomen sotilasläänin  komentajana hän toimi 1974–1981.
Ylennykset: vänrikki 1941, luutnantti 1943, kapteeni 1948, majuri 1956, everstiluutnantti 1961, eversti 1965, kenraalimajuri 1969, kenraaliluutnantti 1974.
Ulstein

Ulstein on kunta Møren ja Romsdalin läänissä Norjassa. Kunnalla on maapinta-alaa 95 neliökilometriä ja vuoden 2024 alussa asukkaita oli 8 861. Ulstein koostuu pääosin Hareidlandet-saaren länsiosasta, lisäksi siihen kuuluu pienempiä saaria, kuten Dimnøya ja Eika.
Väestö

Ulsteinin hallinnollinen keskus on Ulsteinvik. Kunnan muut taajamat ovat Sundgota ja Dimna. Lisäksi pieni osa Herøyn kunnassa sijaitsevasta Dragsundin taajamasta ulottuu Ulsteinin puolelle.
Talous

Kalastus on perinteisesti ollut tärkeä elinkeino Ulsteinissa, mutta se on menettänyt merkitystään, ja nykyisin vain yksi sadasta työpaikasta on alkutuotannossa. Teollisuuden asema sen sijaan on vahva. Ulstein Group muun muassa laivoja ja öljynporauslauttoja.
Media

Paikallislehti Vikebladet Vestposten ilmestyy kolmesti viikossa.
Kuvia

Ulsteinin kirkko
Kunnantalo
Ulsteinin telakka
Kunnan väkiluku vuosina 1951–2010.
Tunnettuja henkilöitä

Karsten Warholm (s. 1996), juoksija ja olympiavoittaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ulstein Wikimedia Commonsissa
Kunnan kotisivu (norjaksi)
Møren ja Romsdalin läänin kunnat
Aukra
Aure
Averøy
Fjord
Giske
Gjemnes
Hareid
Herøy
Hustadvika
Kristiansund
Molde
Rauma
Sande
Smøla
Stranda
Sula
Sunndal
Surnadal
Sykkylven
Tingvoll
Ulstein
Vanylven
Vestnes
Volda
Ørsta
Ålesund
Norjan läänit | Norja
Valkovesipuu

| Valkovesipuu |
| --- | --- |
 Valkovesipuu Mogalakwenassa, Limpopon provinssissa Etelä-Afrikassa
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Vesipuukasvit Kirkiaceae
Suku::  Vesipuut Kirkia
Laji::  acuminata
Kaksiosainen nimi
 Kirkia acuminata  Oliv. 
Katso myös
   Valkovesipuu Wikispeciesissä   Valkovesipuu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkovesipuu (Kirkia acuminata) on vesipuihin (Kirkia) kuuluva kasvilaji. Se on osittain kausivihanta puulaji, joka kasvaa yleensä 6–20 metriä korkeaksi, joskus jopa 23 metriä korkeaksi. Puun runko voi kasvaa halkaisijaltaan noin metrin suuruiseksi ja puun latvus on laajalle levittäytyvä.
Valkovesipuu kasvaa useissa erilaisissa ympäristöissä, muun muassa savanneilla, pensastomailla, metsissä sekä kallioilla merenpinnan tasosta 1600 metrin korkeuteen asti. Lajia tavataan luonnossa trooppisessa eteläisessä Afrikassa Kongon demokraattisen tasavallan eteläosan ja Etelä-Afrikan tasavallan pohjoisosan välisellä alueella.
Valkovesipuun turvonneita juuria on käytetty kuivuuden aikaan veden lähteenä. Lisäksi lajin juuria, kaarnaa sekä hedelmiä on käytetty erilaisiin perinteisiin lääkinnällisiin tarkoituksiin. Lajia voidaan myös kasvattaa tropiikissa kuivassa ja kuumassa ympäristössä ja puita on usein kasvatettu elävinä aitoina.
Valkovesipuun sydänpuu on vaalean- tai vihertävänruskeaa ja siinä on koristeellisia tummanruskeita juovia. Pintapuuta on sydänpuun ympärillä enintään 7,5 cm paksuinen kerros ja se on kellertävänvaaleaa tai vaaleanharmaata. Valkovesipuun puuainesta on käytetty erilaisiin tarkoituksiin, muun muassa soittimiin, matkamuistoesineisiin ja vaneriin. Etelä-Afrikassa puuainesta on käytetty huonekaluihin sekä parketteihin. Valkovesipuun puutavarasta on myös valmistettu puuhiiltä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Valkovesipuu (Kirkia acuminata)
JSTOR Global Plants: Kirkia acuminata (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Kirkia acuminata (englanniksi)
Tähtituliperät

| Tähtituliperät |
| --- | --- |
 Tähtituliperä (Neochmia ruficauda)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loistopeipot Estrildidae
Suku::  Tähtituliperät Neochmia  G. R. Gray, 1849
Katso myös
   Tähtituliperät Wikispeciesissä   Tähtituliperät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tähtituliperät (Neochmia) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintusuku. Tähtituliperien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia.
Tähtituliperiin kuuluvia lajeja

Australianruokopeippo (Neochmia modesta)
Oliivituliperä (Neochmia temporalis)
Punatuliperä (Neochmia phaeton)
Tähtituliperä (Neochmia ruficauda)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Neochmia (englanniksi)
Urheilun eettisten asioiden neuvottelukunta

Urheilun eettisten asioiden neuvottelukunta toimii eri hallinnonalojen ja urheilun toimijoiden välisenä yhteistyöelimenä, jonka tarkoitus on edistää urheilun eettisyyttä ja siihen liittyvien kansainvälisten sopimusten toimeenpanoa.
Neuvottelukunta tekee ehdotuksia urheilun eettisistä kysymyksistä niille toimijoille, joita asia koskee. Se voi teettää selvityksiä työnsä tueksi ja tehdä esityksiä ministeriölle selvityksistä, tutkimuksista ja kehityshankkeista.
Urheilumarkkinointi

Urheilumarkkinointi tarkoittaa urheilun markkinointia ja urheiluorganisaation harjoittamia markkinointitoimintoja. Urheilumarkkinointi jakautuu urheilumarkkinoinnin mahdollisuuksien tunnistamiseen, urheilumarkkinointistrategian kehittämiseen, urheilumarkkinointimixin suunnitteluun sekä urheilumarkkinointistrategian toteutukseen ja valvontaan.
Urheilumarkkinointi tarkoittaa markkinoinnin periaatteiden soveltamista urheilun alaan. Bernard J. Mullinin mukaan urheilumarkkinointi koostuu kaikista toimenpiteistä, joilla vastataa urheilukuluttajan tarpeisiin ja toiveiisin.
Urheilumarkkinointi voidaan jakaa Mullinin mukaan kahteen päälinjaan: urheilutuotteiden markkinointiin sekä urheilun viitekehyksessä solmittaviin yhteistyökumppanuuksiin sekä -kampanjoihin eli ei-urheilullisten tuotteiden markkinointiin urheilun avulla.
UCLA Bruins

UCLA Bruinsin voittamat mestaruudet.
UCLA Bruins on yleisnimitys Kalifornian yliopiston (UCLA) urheilujoukkueille. Yliopiston joukkueet kilpailevat Big Ten Conferencessa. Bruins on yliopistourheilun menestyneimpiä instituutioita.
Mestaruudet

Mukana ovat korkeimmalla yliopistotasolla voitetut joukkuemestaruudet.
Miehet (78) :
Baseball (1): 2013
Golf (2): 1988, 2008
Jalkapallo (4): 1985, 1990, 1997, 2002
Koripallo (11): 1964, 1965, 1967, 1968, 1969, 1970, 1971, 1972, 1973, 1975, 1995
Lentopallo (21): 1970, 1971, 1972, 1974, 1975, 1976, 1979, 1981, 1982, 1983, 1984, 1987, 1989, 1993, 1995, 1996, 1998, 2000, 2006, 2023, 2024
Tennis (16): 1950, 1952, 1953, 1954, 1956, 1960, 1961, 1965, 1970, 1971, 1975, 1976(co), 1979, 1982, 1984, 2005
Uinti ja uimahypyt (1): 1982
Vesipallo (11): 1969, 1971, 1972, 1995, 1996, 1999, 2000, 2004, 2014, 2015, 2017
Voimistelu (2): 1984, 1987
Yleisurheilu (8): 1956, 1966, 1971, 1972, 1973, 1978(co), 1987, 1988
Naiset (45) :
Golf (3): 1991, 2004, 2011
Jalkapallo (1): 2013
Lentopallo (4): 1984, 1990, 1991, 2011
Rantalentopallo (2): 2018, 2019
Softball (11): 1982, 1984, 1985, 1988, 1989, 1990, 1992, 1999, 2003, 2004, 2010, 2019
Tennis (2): 2008, 2014
Vesipallo (8): 2001, 2003, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2024
Voimistelu (7): 1997, 2000, 2001, 2003, 2004, 2010, 2018
Yleisurheilu (3): 1982, 1983, 2004
Yleisurheilu (sisähalli) (2): 2001, 2002
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta UCLA Bruins Wikimedia Commonsissa
Virallinen kotisivu (englanniksi)