stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1954
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Juoksusuhde | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Haminan Palloilijat | 12 | 7 | 2 | 3 | 54-32 | 1,69 | 16 |
| Jyväskylän Kiri | 12 | 7 | 1 | 4 | 81-48 | 1,69 | 15 |
| Kouvolan Pallonlyöjät | 12 | 7 | 1 | 4 | 59-40 | 1,48 | 15 |
| Myllykosken Kilpa-Veikot | 12 | 7 | 1 | 4 | 75-64 | 1,17 | 15 |
| Tampereen Pyrintö | 12 | 7 | 1 | 4 | 57-52 | 1,10 | 15 |
| Työväen Mailapojat | 12 | 7 | 0 | 5 | 66-59 | 1,12 | 14 |
| Jyväskylän Veikot | 12 | 7 | 0 | 5 | 46-48 | 0,96 | 14 |
| Lahden Mailaveikot | 12 | 6 | 0 | 6 | 83-60 | 1,38 | 12 |
| Kuusankosken Puhti | 12 | 5 | 1 | 6 | 41-42 | 0,98 | 11 |
| Vimpelin Veto | 12 | 4 | 2 | 6 | 39-64 | 0,61 | 10 |
| Loimaan Palloilijat | 12 | 3 | 1 | 8 | 41-75 | 0,55 |   7 |
| Katajanokan Haukat | 12 | 3 | 0 | 9 | 46-58 | 0,79 |   6 |
| Muhoksen Urheilijat | 12 | 2 | 2 | 8 | 44-90 | 0,49 |   6 |
Loimaa, Haukat ja Muhos putosivat.
Haminan mestarijoukkue: Heikki Hattari, Antero Niemelä, Niilo Janhunen, Raimo Jaakkola, Matti Tilli, Rauno Paavola, Jorma Jokinen, Antero Martomaa, Eero Vuorio, kesken kauden loukkaantunut Toivo Niemelä sekä varamies Teuvo Koskiaho.
Mestaruussarja > Ottelut

| Joukkue | HP | JK | KPL | MyKV | TP | TMP | JV | LMV | KP | VV | LP | KH | MU |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Haminan Palloilijat |  | 3-0 |  |  | 5-2 | 7-4 |  | 8-0 |  | 2-2 | 4-3 |  |  |
| Jyväskylän Kiri |  |  | 3-2 |  |  |  | 6-5 |  | 10-0 | 16-5 | 12-4 | 4-7 |  |
| Kouvolan Pallonlyöjät | 1-0 |  |  | 7-10 | 6-2 |  | 0-3 | 2-3 |  |  |  |  | 7-4 |
| Myllykosken Kilpa-Veikot | 6-3 | 5-4 |  |  |  |  |  | 7-6 |  | 3-5 | 18-6 | 8-2 |  |
| Tampereen Pyrintö |  | 4-4 |  | 6-2 |  | 5-3 |  |  | 2-5 | 3-1 | 7-2 |  |  |
| Työväen Mailapojat |  | 7-4 | 6-11 | 4-3 |  |  |  | 3-8 |  | 8-1 | 8-5 |  |  |
| Jyväskylän Veikot | 3-2 |  |  | 11-2 | 3-4 | 2-10 |  |  | 3-2 |  |  |  | 4-2 |
| Lahden Mailaveikot |  | 2-7 |  |  | 11-2 |  | 10-4 |  | 1-4 | 18-5 |  | 16-7 |  |
| Kuusankosken Puhti | 5-5 |  | 0-4 | 4-5 |  | 5-0 |  |  |  |  |  | 1-2 | 8-2 |
| Vimpelin Veto |  |  | 2-2 |  |  |  | 7-1 |  | 7-2 |  | 1-7 | 2-0 | 1-2 |
| Loimaan Palloilijat |  |  | 5-13 |  |  |  | 0-3 | 3-2 | 1-5 |  |  | 4-1 | 1-1 |
| Katajanokan Haukat | 3-5 |  | 2-4 |  | 5-8 | 1-2 | 3-4 |  |  |  |  |  | 13-0 |
| Muhoksen Urheilijat | 3-10 | 4-11 |  | 6-6 | 5-12 | 7-11 |  | 8-6 |  |  |  |  |  |
Lyöjätilasto

(kunnarista 2 pistettä)
1	Olavi Kuismanen	KaHa		20
2	Reino Salonen	Kiri		18
3	Jaakko Loven	Kiri		15
4	Jaakko Pokki	MyKV		13
5	Juha Broman 	LMV		13
Kirin Reino Salonen ilmoitettiin ensin vieneen lyöjäkuninkuuden. Jälkikäteen kuitenkin todettiin Salosen Muhos-ottelussa lyömä kunnari harhaheitolla saaduksi ja näin kaksi pistettä poistettiin pois hänen sarakkeestaan.
Naisten SM

Naisten Suomen mestaruus ratkaistiin liittojen mestareiden välisessä (PPL-TUL) finaalissa:
| Helsingin Pallo-Toverit – Helsingin Veto  |
| --- | --- | --- | --- |
| 3. lokakuuta | PT | Veto | 23-7 |
Pallo-Toverit voitti Suomen mestaruuden
Palkinnot

| Palkinto | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden pesäpalloilija | Viljo Niemi | Vimpelin Veto |
| Vuoden lukkari | Eino Kaakkolahti | Jyväskylän Kiri |
| Lyöjäkuningas | Olavi Kuismanen | Katajanokan Haukat |
Ansiomerkit

| Palkinto | Henkilö |
| --- | --- |
PPL:n kultainen ansiomerkki no 7: Valto Järvi
PPL:n kultainen ansiomerkki no 8: Martti Hakola
Elefthería í thánatos

Vapaustaistelija Athanásios Diákoksen vuonna 1821 käyttämä lippu, jossa on kuvattuna Pyhä Georgios (Pyhä Yrjö) sekä motto Elefthería í thánatos.
Elefthería í thánatos (kreik. Ελευθερία ή θάνατος, ”Vapaus tai kuolema”) on Kreikan valtion motto. Se on peräisin Kreikan vapaussodan ajalta 1820-luvulta, jolloin se toimi vapaustaistelijoiden mottona ja taisteluhuutona osmaniturkkilaisia vastaan.
Erään suositun teorian mukaan Kreikan lipun yhdeksän raitaa olisivat peräisin moton tavuista: viisi sinistä raitaa tavuista sanassa e-lef-the-rí-a ja neljä valkoista raitaa tavuista sanoissa í thá-na-tos. Raitojen lukumäärästä on kuitenkin myös muita selityksiä, kuten sanan elefthería kirjainten lukumäärä.
Vastaava espanjankielinen ilmaus Libertad o muerte‎ on Uruguayn motto, ja makedoniankielinen ilmaus Svoboda ili smrt (Слобода или смрт‎) Pohjois-Makedonian motto. Kreikassa konservatiiviset ortodoksit ovat käyttäneet mottoa Orthodoxía í thánatos (Ορθοδοξία ή θάνατος), ”Ortodoksisuus tai kuolema”.
Esimerkkejä

Spétseen vapaustaistelulippu 1821.
Psarán vapaustaistelulippu 1821.
Filikí Etaireían lippu, jossa motto lyhennettynä.
Sámoksen vapaustaistelulippu 1821.
Arkádin luostarin lippu 1866.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elefthería í thánatos Wikimedia Commonsissa
Erich Hückel

Erich Hückel
Erich Armand Arthur Joseph Hückel (9. huhtikuuta 1896 – 16. helmikuuta 1980) oli saksalainen fyysikko ja fysikaalinen kemisti. Hän sovelsi  kvanttimekaniikkaa orgaanisen kemian ongelmien tarkasteluun, mikä johti kvanttikemian  kehittymiseen omaksi tieteenalakseen Saksassa 1930-luvulla.
Hückel syntyi Berliinissä Charlottenburgin esikaupunkialueella. Hän opiskeli fysiikkaa ja matematiikkaa vuosina 1914–1921 Göttingenin Georg-August-yliopistossa. Hückel tunnetaan parhaiten elektrolyyttiliuoksia koskevasta Debyen ja Hückelin yhtälöstä ja nimeään kantavasta menetelmästä, jonka avulla pi-elektronien orbitaalien energia voidaan määrittää konjugoiduissa hiilivedyissä.
Erja Lahikainen

Lahikainen vuonna 1991.
Erja Helena Lahikainen (s. 21. helmikuuta 1954 Heinola) on suomalainen poliitikko. Lahikainen toimi kansanedustajana vuosina 1991–1995. Hän edusti Mikkelin läänin  vaalipiiriä ja kuului sosialidemokraattiseen eduskuntaryhmään.
Erja Hirvi

| Erja Hirvi> Henkilötiedot.Taiteilija |
| --- | --- |
Ala:  tekstiilitaiteilija
Kuuluisimpia töitä:  Lumimarja, Purnukka, Keisarinna, Kaakaopuu
Palkinnot
 vuoden tekstiilitaiteilija (2021) 
Erja Hirvi (s. 1968) on suomalainen, Helsingissä asuva ja työskentelevä tekstiilitaiteilija. Hän on opiskellut Helsingin Taideteollisessa korkeakoulussa ja työskennellyt Marimekossa vuodesta 1995 lähinnä kuviosuunnittelijana.
Hirven tunnetuimpia kuoseja ovat Lumimarja, Keisarinna, Purnukka ja Kaakaopuu. Kesällä 2014 Hirvi on mukana Kiasman ja Marimekon yhteisnäyttelyssä, joka kantaa nimeä Kimpassa.
Tekstiilitaiteilijat TEXO ry myönsi Hirvelle Vuoden tekstiilitaiteilija -tunnustuksen palkinnon vuonna 2021.
Eksoskeleton

Japanilainen eksoskeleton.
Eksoskeleton on keinotekoinen, moottoroitu ulkoinen tukiranka, joka puetaan päälle keventämään fyysistä työtä.
Eksoskeletonin avulla ihminen voi kantaa vaivatta paljon painavampia kuormia kuin ilman sitä. Eksoskeletonista on apua esimerkiksi vammautuneelle tai muusta syystä heikolle henkilölle. Niitä kehitetään myös sotilaskäyttöön.
Embeddable Linux Kernel Subset

Embeddable Linux Kernel Subset (ELKS) on Linuxin kaltainen käyttöjärjestelmä, joka on Linux-ytimen osajoukko.
ELKS on tarkoitettu 16-bittisille alustoille, joiden mikroprosessori ja RAM-muisti eivät riitä normaalin 32-bittisen Linuxin ajamiseen.
ELKS on tarkoitettu Intel IA16 -arkkitehtuurille (16-bittiset suorittimet: 8088, 8086, 80188, 80186, 80286, Nec V20, V30 ja yhteensopivat). Eräät vanhat tietokoneet (IBM-PC XT / AT ja kloonit) tai uudemmat järjestelmäpiirit ja FPGA-piirit ovat kohteita alustalle.
ELKS mahtuu 360 kilotavun levykkeelle ja se tukee NuXT-emolevyjä sekä 3Comin Ethernet-korttia.
Historia

Projektin aloitti Alan Cox vuonna 1995 haarana pääsarjan Linux-ytimestä.
Projekti on ilmoitettu välillä kuolleeksi, mutta vuonna 2019 viimeisteli kääntäjän vaihtamisen.
Aiheesta muualla

Verkkosivu ja versiohallinta (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Embeddable Linux Kernel Subset
Käännös suomeksi
Engelbrektskyrkan

| Engelbrektskyrkan |
| --- | --- |

Sijainti:  Östermalmsgatan 20, Tukholma
Koordinaatit:  59.3440°N, 18.0676°E
Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Tukholman hiippakunta
Seurakunta:  Engelbrekts församling
Rakentamisvuosi:  1909–1914
Suunnittelija:  Lars Israel Wahlman
Materiaali:  tiili ja graniitti
Istumapaikkoja:  1 000
Tyylisuunta:  jugend ja kansallisromantiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Engelbrektskyrkan (suom. Engelbrektinkirkko) on kirkkorakennus Tukholman Östermalmin kaupunginosassa.
Kirkon suunnitteli arkkitehti Lars Israel Wahlman vuonna 1906 järjestetyn kilpailun pohjalta. Kirkko rakennettiin 1909–1914. Tiilestä ja graniitista rakennettu rakennus edustaa jugendia ja kansallisromanttista tyyliä. Kirkkoon mahtuu noin 1 000 ihmistä. Sen urut ovat peräisin vuodelta 1964.
Wahlman suunnitteli myös vuonna 1911 valmistuneen seurakuntatalon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Engelbrektskyrkan Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (ruotsiksi)
Bebyggelseregistret (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Engelbrektskyrkan
Käännös suomeksi
Pjotr Pavlenko

Pjotr Andrejevitš Pavlenko (ven. Пётр Андре́евич Павле́нко, 11. heinäkuuta (J: 29. kesäkuuta) 1899 Pietari – 16. kesäkuuta 1951 Moskova[lähde? ]) oli venäläinen neuvostokirjailija.
Pjotr Pavlenko syntyi pikkuvirkamiehen ja opettajattaren perheeseen. Hän vietti lapsuutensa Tbilisissä. Vuonna 1920 hän liittyi bolševikkipuolueeseen ja palveli puna-armeijassa. Vuodesta 1924 lähtien hän työskenteli Neuvostoliiton kaupallisessa edustustossa Istanbulissa. Moskovaan palattuaan hän liittyi Pereval-kirjailijaryhmään. Pavlenko järjesti vuonna 1930 tunnettujen neuvostokirjailijoiden matkan Turkmenistaniin. Hän osallistui Suomen talvisotaan ja toiseen maailmansotaan toimittajana. Vuodesta 1945 lähtien Pavlenko asui Krimillä, jossa hän johti paikallista kirjailijajärjestöä. Hän toimi myös Neuvostoliiton korkeimman neuvoston edustajana. Elämänsä viimeisinä vuosina Pavlenko matkusteli Amerikassa ja Euroopassa. Hänet on palkittu Leninin kunniamerkillä.
Alkuvaiheen orientalistisia kertomuksiaan lukuun ottamatta Pavlenko on tyypillinen sosialistisen realismin edustaja. Kirja Putešestvije v Turkmenistan (”Matka Turkmenistaniin”, 1931–1932) kuvaa sosialistista rakennustyötä. Romaanin Barrikady (”Barrikaadit”, 1932) aiheena on Pariisin kommuuni. Romaani Na Vostoke (”Idässä”, 1936–1937) kertoo fasismin nousun muodostamasta sotilaallisesta uhasta. Josif Stalinia ylistävä romaani Onni (Štšastje, 1947) kuvaa Krimin sodanjälkeistä uudelleen asuttamista mutta ei mainitse sanallakaan krimintataarien karkottamista. Vuonna 1948 Pavlenko sai siitä Stalin-palkinnon. Pienoisromaania ”Aroaurinko” (Stepnoje solntse) pidetään yhtenä kirjailijan onnistuneimmista teoksista.
Pavlenko laati myös elokuvien käsikirjoituksia. Vuonna 1941 hän sai Stalin-palkinnon Sergei Eisensteinin ohjaaman Aleksanteri Nevskin käsikirjoituksesta. Hänen Mihail Tšiaurelin kanssa käsikirjoittamansa Vala (Kljatva) ja Berliini kukistuu 1–2 (Padenije Berlina 1–2<) saivat Stalin-palkinnot vuosina 1947 ja 1950. Myöhemmin ne tuomittiin tyypillisinä Stalinin henkilönpalvonnan ilmentyminä.
Elokuvakäsikirjoitukset

Aleksanteri Nevski (Aleksandr Nevski), 1938
Saksalaisten sotajoukkojen lyöminen Moskovan lähistöllä (Razgrom nemetskih voisk pod Moskvoi) 1942 (dokumentti)
Vala (Kljatva), 1946
Berliini kukistuu 1 (Padenije Berlina 1), 1949
Berliini kukistuu 2 (Padenije Berlina 2), 1949
Ensimmäinen presidentti (Jakov Sverdlov), 1951
Venäläinen rapsodia (Kompozitor Glinka), 1952
Suomennetut teokset

Onni: romaani. Suom. Vuokko Ahveninen. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1949.
Aroaurinko: kertoelma. Suom. Eira Haahti. Petroskoi: Karjalais-suomalaisen SNT:n valtion kustannusliike, 1952.
Aiheesta muualla

Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Pjotr Pavlenko (venäjäksi)
Erja Tikka

Erja Tikka (s. 2. elokuuta 1953 Koski Tl) on suomalainen filosofian kandidaatti, lähetystöneuvos ja ulkoasiainministeriön viestintä- ja kulttuuriosaston apulaisosastopäällikkö. Hän siirtyi vuoden 2013 loppupuolella Suomen Itämeri-suurlähettilääksi. Suurlähettiläs toimii EU:n Itämeri-strategian kansallisena yhteyshenkilönä ja sitä toteuttavien hallinnonalojen Itämeri-koordinaatioryhmän puheenjohtajana.
Tikka toimi Suomen Keskustan puoluesihteerinä 1990–1994 Seppo Kääriäisen jälkeen Paavo Väyrysen luovuttua puheenjohtajuudesta ja Esko Ahon tultua puheenjohtajaksi.
Dossier Center

Dossier Center on Vladimir Putiniin ja hänen lähipiiriinsä keskittynyt tutkimusjärjestö, jonka perusti Mihail Hodorkovski.
Hodorkovskin mukaan Dossier Center seuraa Kremliä hallitsevien rikollisten toimintaa ja kerää todisteita, joita voidaan tulevaisuudessa käyttää heitä vastaan oikeudessa.
Järjestön toiminta käynnistyi marraskuussa 2017. Sen toimintaa rahoittaa Hodorkovski.
Dossier Center saa tietonsa nimettömistä vuodoista, jotka paljastavat Moskovan laittomuuksia ja yrityksiä vaikuttaa länsimaisiin poliitikkoihin ja kansalaismielipiteisiin. Järjestön toiminta muistuttaa WikiLeaksin toimintaa, mutta Dossier Centerin mukaan erona on se, että Dossier Centerissä tietoa ei julkaista valikoimatta, ja Dossier Centerin kohteena on nimenomaan Putin ja hänen lähipiirinsä.
Vuonna 2018 järjestöllä oli viisi työntekijää. He seulovat ja vahvistavat tiedot, jotka järjestölle vuodetaan, pyrkien keräämään erityisesti sellaista aineistoa, josta voisi olla hyötyä oikeudenkäynneissä tai uutisjutuissa.
Ainakin yhdessä tapauksessa Dossier Centerin paljastuksen kohde on väittänyt, että järjestön julkaisema tieto on hankittu tietomurron kautta.
Dossier Centerin tietoja ovat käyttäneet esimerkiksi Helsingin Sanomat, Associated Press, The Guardian ja Yle.
Hodorkovski ja hänen järjestönsä ovat olleet kohteena kyberhyökkäyksessä, jonka tekijöiden on väitetty olleen venäläisiä sotilastiedustelu-upseereita. Hyökkäyksessä Hodorkovskin järjestön sähköposteja julkaistiin toisella vuotosivustolla heidän maineensa tahraamiseksi.
Esimerkkejä Dossier Centerin uutisista

Vuonna 2023 Dossier Center jäljitti luksusjahdin, jonka se uskoo kuuluvan Vladimir Putinille.
Hillary Clintonin-vastaisia tietoja tarjonneen asianajajan Natalia Veselnitskajan läheiset yhteydet Venäjän viranomaisiin. (2018)
Venäjän sotilastiedustelu GRU:n erikoisosasto rekrytoi sosiaalisessa mediassa rikollisia ja Venäjä-mielisiä radikaaleja tekemään informaatio- ja sabotaasitoimia, ja nämä ovat useiden Euroopassa toteutettujen sabotaasien takana. (2024)
Kuvia Putinin yksityisen panssarijunan sisältä. (2024)
Droonivideokuvaa Vladimir Putinia varten rakennetuista huviloista Laatokan rannalla (2024)
Putinin poikien nimet, asuinpaikat ja elintavat. (2024)
Aiheesta muualla

https://dossier.center/ Järjestön verkkosivut venäjäksi ja englanniksi
Esan petäjä

Esan petäjä on Uuraisten Kyynämöisellä sijaitseva suuri mänty jonka rungon läpimitta on 113 senttimetriä. Petäjä on rauhoitettu luonnonsuojelulain perusteella ja sen luokse johtaa viitoitettu 500 metriä pitkä polku.
Eksokuu

Taiteilijan näkemys MOA-2011-BLG-262 – järjestelmästä. Mahdollinen ehdokas eksoplaneetasta, jolla olisi kuu.
Eksokuu on aurinkokunnan ulkopuolella sijaitseva eli ekstrasolaarinen luonnollinen satelliitti, joka kiertää jotain muuta ekstrasolaarista taivaankappaletta. Yhtään varmistettua tapausta eksokuusta ei ole toistaiseksi löydetty.
Kuiden tutkimuksista aurinkokunnassa on päätelty eksokuidenkin olevan yleisiä muissa planeettakunnissa. Valtaosa havaituista eksoplaneetoista on jättiläisplaneettoja ja Aurinkokunnassa olevilla jättiläisplaneetoilla on runsaasti kuita (Katso Jupiterin kuut, Saturnuksen kuut, Uranuksen kuut ja Saturnuksen kuut). Tämän perusteella vaikuttaa järkeenkäyvältä otaksua, että eksokuut ovat yhtä yleisiä.
Perinteisesti kuiden ymmärretään kiertävän planeettaa, mutta IAU:n 2022 eksoplaneetta suosituksen mukaan ruskea kääpiö ja ruskea alikääpiö eivät ole planeettoja. Kuitenkin näillä taivaankappaleilla on kuita, joten eksokuun ei tarvitse kiertää planeettaa.
Vuonna 2014 on ehkä voitu alustavasti löytää eksokuun kaltainen taivaankappale. Ongelmana eksokuilla on toisinaan vuorovesivoimista johtuva ylikuumeneminen, joka kuiden elinkelpoisuuden kannalta tarkasteltuna vähentää elämän syntymistä. Myös vuonna 2015 on havaittu mahdollinen ehdokas eksokuuksi. Kuitenkin ne vaativat lisätutkimuksia, koska eksokuiden löytäminen perinteisillä eksoplaneettojen etsintämenetelmillä on hyvin vaikeaa, koska kuut ovat kooltaan ja massaltaan pieniä.
»1. Tähtiä, ruskeita kääpiöitä tai tähtien jäänteitä kiertävät taivaankappaleet, joiden todellinen massa on alle deuteriumin ydinfuusion rajamassan — (tällä hetkellä lasketaan olevan 13 Jupiterin massaa taivaankappaleille, joilla on auringon metallipitoisuus) — ja joiden massasuhde keskuskappaleeseen on L4/L5-epävakauden alapuolella (M/Mkeskus< 2/(25+ {\sqrt {621}}) ≈ 1/25), ovat ”planeettoja”, riippumatta siitä, miten ne muodostuivat. Planeetaksi katsottavan eksosolaarisen taivaankappaleen vähimmäismassan ja -koon pitäisi olla sama kuin aurinkokunnassamme käytetty.
2. Tähteä pienemmät kappaleet, joiden tosiasiallinen massa on yli sen massarajan, joka vaaditaan deuteriumin ydinfuusioon, ovat ”ruskeita kääpiöitä” riippumatta tavasta, jolla ne ovat muodostuneet tai missä ne sijaitsevat.
3. Nuorissa tähtijoukoissa vapaasti liikkuvat kappaleet, joiden massat ovat deuteriumin ydinfuusioon vaadittavan massarajan alapuolella, eivät ole ”planeettoja”. Ne ovat sen sijaan ruskeita alikääpiöitä (tai millä tahansa muulla nimityksellä, joka on asianmukaisin).» 
()
Engelsbergin ruukki

Engelsbergin ruukki.
Ruukin sijainti Västmanlandin läänissä.
Engelsbergin ruukki (ruots. Engelsbergs bruk) on Ängelsbergin kylässä, Fagerstan kunnassa Västmanlandin läänissä Keski-Ruotsissa sijaitseva entisen terästehtaan ja sitä ympäröivän ruukkikylän muodostama kulttuurinähtävyys. Se on ollut myös Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1993.
Ängelsbergin ruukki kuului aikanaan Västervålan pitäjään. Sen perusti vuonna 1681 kihlakunnanvouti Per Larsson Gyllenhöök (1645–1706). Jo aiemmin oli paikalla ollut raudanjalostustoimintaa. Per Larsson Gyllenhöök ja myöhemmin hänen poikansa Anders Gyllenhöök kehittivät tehdasta, niin että 1700-luvun alussa siihen kuului kolme mökkiä, kolme vasara-ahjoa, saha ja vesimylly. Vuonna 1728 Anders Gyllenhöök myi ruukin Söderhielmin suvulle, joka 1700-luvun aikana modernisoi sitä edelleen. Siitä kehittyi yksi 1700-luvun moderneimmista metallinjalostuspaikoista.
1800-luvulla sen omisti Timmin suku. Vuonna 1916 sen osti kenraalikonsuli Axel Ax:sson Johnson, ja kolme vuotta myöhemmin sen toiminta lakkautettiin. Ax:son Johnsonin suku omistaa yhä ruukin Nordstjernan AB:n kautta. Ruotsin valtion antikvaariviraston kautta ruukkialue entisöitiin 1970-luvulla.
Ruukkikylässä on jäljellä teollisuusrakennusten lisäksi kartano, puisto, ruukinkonttori ja työväen asuntoja. Engelsberg on ainoa Ruotsin historiallisista ruukkialueista, jossa on jäljellä niin rakennuksia kuin enin osa teknisistä välineistä.
Engelsbergin ruukki on osa Bergslagenin ekomuseota.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Engelsbergin ruukin esittely Fagerstan kunnan kotisivulla (ruotsiksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Riksantikvarieämbetet (Arkistoitu – Internet Archive)
Ekomuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
Unescon maailmanperintökohteet Ruotsissa
Birka ja Hovgården
Drottningholmin linna-alue
Engelsbergin ruukki
Etelä-Öölannin viljelyseutu
Falunin ja Stora Kopparbergetin teollisuusalue
Gammelstadin kirkkokylä
Grimetonin radioasema
Hälsinglandin koristellut maatalot
Höga kusten
Karlskronan sotilaskaupunki
Laponia
Skogskyrkogården
Struven ketju
Tanumin kalliopiirrokset
Visbyn hansakaupunki
Elsa Moberg

Elsa Moberg (30. kesäkuuta 1889 – 20. marraskuuta 2001) oli kaikkien aikojen vanhin ruotsalainen lokakuuhun 2007 asti, jolloin Astrid Zachrison rikkoi Mobergin pitkäikäisyysennätyksen. Moberg eli 112 vuoden ja 143 päivän ikäiseksi.
Moberg meni naimisiin vuonna 1936, mutta ei saanut lapsia. Hän työskenteli kenkäkauppiaana Lysekilissä. Moberg eli viimeiset vuosikymmenensä Tukholmassa.
Esan

| Esan |
| --- | --- |
Muu nimi:  ishan
Tiedot
Alue:   Nigeria
Puhujia:  300,000 (1994)
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet benuenkongolaiset kielet edolaiset kielet
ISO 639-3:  ish
 Ohje 
Esan eli ishan on Nigerian eteläosassa puhuttu nigeriläis-kongolainen kieli. Sitä puhui vuonna 1994 äidinkielenään 300,000 ihmistä. Esan kuuluu edolaisten kielten ryhmään ja on läheistä sukua muun muassa binin ja emai-iuleha-oran kielille.
Esanit

Esanit (esaniksi Ẹ̀bhò Ẹ̀sán) ovat Nigerian etninen ryhmä, jotka puhuvat esanin kieltä. Esanit ovat perinteisiä maanviljelijöitä, perinteisen lääketieteen harjoittajia sekä metsästäjiä. He viljelevät muun muassa palmupuita, kirsikoita, pähkinöitä, persikoita, jamssia, maissia, riisiä, papuja, banaaneja, appelsiineja, tomaatteja, perunoita, okraa, ananasta ja monia muita eri vihanneksia.
Esanin kieltä pidetään tärkeänä kielenä Nigeriassa ja sitä opetetaan peruskouluissa ja puhutaan radiossa sekä televisiossa.
Arviot Nigerian esanien väkiluvusta vaihtelevat noin miljoonan ja puolentoista miljoonan välillä. Esanin kieltä puhuvia yhteisöjä on myös Yhdysvalloissa, Yhdistyneessä kuningaskunnassa, Etelä-Afrikassa, Kanadassa, Espanjassa sekä Italiassa.
Pesäpallon miesten Mestaruussarjan kausi 1963

Pesäpallon SM-sarja 1963 oli yllätyksellinen. Nousijajoukkue Sotkamon Jymy voitti Suomen mestaruuden ja hallitseva mestari Ilmajoki putosi sarjasta. Myös takavuosien suurseura Lahden Mailaveikot putosi mestaruussarjasta, jossa sitä ei sen koommin ole nähty. Uudelleenjärjestelyn vuoksi sarjasta putosi peräti viisi joukkuetta ja vain kaksi uutta nostettiin tilalle. Vuodesta 1964 alkaen mestaruussarja pelattiin kaksinkertaisena kahdentoista joukkueen sarjana.
Sotkamo voitti viimeisellä kierroksella Puurtilan 4–0 ja mestaruus oli sillä selvä, vaikka Puna-Mustatkin voittivat oman ottelunsa. Hongikolle oli langennut lepovuoro viimeiselle kierrokselle ja niinpä se sai seurata pronssimitalien valumista Vimpeliin tämän löylyttäessä Loimaata 9–0 – kahdeksankin juoksun voitto olisi riittänyt.
Sotkamon mestaruuden kruunuksi Kainuun joukkue voitti myös Pesäpallon Maakunta Cupin.