stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuumaveriset

| Kuumaveriset> Trouble in Mind |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Alan Rudolph
Käsikirjoittaja:  Alan Rudolph
Tuottaja:  David Blocker
Säveltäjä:  Mark Isham
Kuvaaja:  Toyomichi Kurita
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Kesto:  111 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuumaveriset (Trouble in Mind) on Alan Rudolphin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1985. Sen pääosissa näyttelevät Kris Kristofferson, Keith Carradine ja Lori Singer, mutta tarinassa on useita muitakin merkittäviä henkilöhahmoja.
Juoni

Köyhä pikkurikollinen (Carradine) vaimonsa (Singer) ja pienen vauvansa kanssa sekä vankilasta vapautunut poliisi (Kristoffersson) kohtaavat toisensa kahvilassa, jota emännöi kaiken kokenut Wanda (Geneviève Bujold). Kahvila sijaitsee kuvitteellisessa Rain Cityn kaupungissa, joka tarjoaa etenemismahdollisuudet vain nokkelille ja röyhkeille ihmisille, ja rikollisuus rehottaa. Toisaalta moni menettää kaiken omaisuutensa alamaailman kurimuksessa elävässä kaupungissa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kris Kristofferson  | … |  John "Hawks" Hawkins, entinen poliisi   |
|  Keith Carradine  | … |  "Coop" Cooper, pikkurikollinen   |
|  Lori Singer  | … |  Georgia   |
|  Geneviève Bujold  | … |  Wanda, kahvilanpitäjä   |
|  Joe Morton  | … |  "Solo"   |
|  Divine  | … |  Hilly Blue   |
|  George Kirby  | … |  luutnantti Gunther   |
|  John Considine  | … |  Nate Nathanson   |
|  Dirk Blocker  | … |  "Rambo"   |
|  Albert Hall  | … |  Leo   |
|  Gailard Sartain  | … |  Adolph "Fat Adolph"   |
|  Robert Gould  | … |  Mardy Stoog  |
Vastaanotto

Video-oppaassa Bello Romano kirjoitti elokuvan rakentuvan mutkikkaan intohimoisten ihmissuhteiden ympärille ja luonnehti sitä unenomaisen tyylikkääksi helmeksi ja 1980-luvun film noiriksi ilman kyynisyyttä. Hän antoi elokuvalle neljä tähteä viidestä, joka vastaa sanallista arviota ”erinomainen”. Iltalehden Olli Manninen puolestaan luonnehti Kuumaverisiä oudon suomalaisnimen saaneeksi myyttiseksi westerniksi, jossa tulee hyvin esille Rudolphin tapa rakentaa elokuvansa niin, että sitä on vaikea lokeroida mihinkään lajityyppiin. Lännenelokuvan lisäksi hän näki siinä elementtejä rikoselokuvasta ja hieman myös science fictionista. Molemmat kriitikot kiittelivät Mark Ishamin ja Marianne Faithfullin musiikin osuutta unenomaisen tunnelman luomisessa.
O-Hydroksiasetofenoni

| o-Hydroksiasetofenoni |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-(2-hydroksifenyyli)etanoni
CAS-numero:  118-93-4
PubChem CID:  8375
SMILES:  CC(=O)C1=CC=CC=C1O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C8H8O2
Moolimassa:  136,144 g/mol
Sulamispiste:  4-6 °C 
Kiehumispiste:  218 °C 
Tiheys:  1,131 g/cm3
Liukoisuus veteen:  68,08 g/l (29.85 °C)08
o-Hydroksiasetofenoni eli 2-hydroksiasetofenoni (C8H8O2) on fenoleihin ja ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään pääasiassa orgaanisessa synteesissä. Se on m- ja p-hydroksiasetofenonien isomeeri.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa o-hydroksiasetofenoni on kellertävää nestemäistä ainetta. Se liukenee veteen vain hieman, mutta liukenee paremmin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin, etikkahappoon, bentseeniin ja kloroformiin.
Luonnossa o-hydroksiasetofenonia esiintyy muun muassa naudanlihassa, kaakaossa, tomaateissa, teessä ja mustamarja-aroniassa. Yhdisteen tuoksu muistuttaa leikattua ruohoa.
Valmistus ja käyttö

o-Hydroksiasetofenonia voidaan valmistaa fenyyliasetaatista kuumentamalla. Reaktio on tyypiltään Fries-toisiintuminen ja yli 160 °C:n lämpötilassa vallitseva tuote on o-hydroksiasetofenoni ja alle 60 °C:n lämpötiloissa muodostuu pääasiassa p-isomeeria.
o-Hydroksiasetofenonia käytetään pääasiassa orgaanisessa synteesissä. Yhdisteestä voidaan valmistaa muun muassa o-metoksifenyylietikkahappoa, metyyli-o-hydroksifenyyliasetaattia ja propafenonia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta O-Hydroksiasetofenoni Wikimedia Commonsissa
Human Metabolome Database (HMDB): 2'-Hydroxyacetophenone (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): 2'-Hydroxyacetophenone (englanniksi)
ChemBlink: o-Hydroxyacetophenone (englanniksi)
Andy Carroll

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Andrew Thomas Carroll
Syntymäaika: 6. tammikuuta 1989 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Gateshead, Yhdistynyt kuningaskunta
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 193 cm
Seura
Seura: FC Girondins de Bordeaux
Pelinumero: 9
Junioriseurat
2005–2006: Newcastle United
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2011 | Newcastle United | 80 | (31) |
| 2007–2008 | → Preston North End (laina) | 11 | (1) |
| 2011–2013 | Liverpool | 44 | (6) |
| 2012–2013 | → West Ham United (laina) | 24 | (7) |
| 2013–2019 | West Ham United | 102 | (26) |
| 2019–2021 | Newcastle United  | 35 | (1) |
Maajoukkue
| 2007–2008 | Englanti U-19 | 8 | (4) |
| 2009–2010 | Englanti U-21 | 5 | (2) |
| 2010–2012 | Englanti | 9 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. maaliskuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 21. maaliskuuta 2021.
Andrew Thomas ”Andy” Carroll (s. 6. tammikuuta 1989 Gateshead, Yhdistynyt kuningaskunta) on englantilainen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä. Hän edustaa Ranskan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Ligue 2:ssa pelaavaa FC Girondins Bordeaux'ta
Ura

Carroll on Newcastlen kasvatti. Hän pelasi ensimmäisen virallisen ottelunsa ykkösjoukkueessa 2. marraskuuta 2006 UEFA-cupin ottelussa Palermoa vastaan. Samalla hänestä tuli 17 vuoden ja 300 päivän ikäisenä nuorin Newcastlea eurocupin ottelussa edustanut pelaaja. Ensiesiintymisensä Valioliigassa Carroll teki 25. helmikuuta 2007 Wigania vastaan. Syyskaudella 2007 hän pelasi lainasopimuksella Englannin mestaruussarjan Prestonissa 11 ottelua, ja teki yhden maalin. Newcastlessa hän pelasi kaikkiaan 41 valioliigaottelua, joissa teki 14 maalia sekä 39 ottelua mestaruussarjassa, joissa teki 17 maalia.
31. tammikuuta 2011 Carroll siirtyi Liverpooliin 35 miljoonan punnan siirtokorvauksella. Siirtosumma oli tuolloin kaikkien aikojen kahdeksanneksi suurin. Hän pelasi Liverpoolissa kaikkiaan 44 valioliigaottelua, ja teki niissä kuusi maalia. Hän voitti Liigacupin mestaruuden 2012.
Caroll pelasi West Hamissa lainalla kauden 2012−2013. Hän siirtyi seuraan noin 18 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2013. Parhaimmillaan hän teki yhdeksän valioliigamaalia kaudella 2015−2016. Hän pelasi West Hamissa kausilla 2012−2019 kaikkiaan 126 valioliigaottelua, ja teki 33 maalia. West Ham ilmoitti toukokuussa 2019, että Carroll jättää seuran sopimuksensa umpeuduttua. Hän palasi elokuussa 2019 kasvattajaseuraansa Newcastleen.
Englannin maajoukkueessa Carroll esiintyi ensimmäisen kerran harjoitusmaaottelussa Ranskaa vastaan marraskuussa 2010. Ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki Ghanaa vastaan maaliskuussa 2011. Hän pelasi kolme ottelua EM-kilpailuissa 2012, ja teki maalin ottelussa Ruotsia vastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andy Carroll Wikimedia Commonsissa
Newcastle United – Englannin Valioliiga
1 Dúbravka |
2 Trippier |
4 Botman |
5 Schär |
6 Lascelles |
7 Joelinton |
8 Tonali |
9 Wilson |
10 Gordon |
11 Barnes |
12 Lewis |
13 Targett |
14 Isak |
17 Krafth |
18 Osula |
19 Vlachodimos |
20 Hall |
21 Livramento |
22 Pope |
23 J. Murphy |
24 Almirón |
25 Kelly |
26 Ruddy |
28 Willock |
29 Gillespie |
30 Ashby |
33 Burn |
36 Longstaff |
37 A. Murphy |
39 Guimarães |
40 White |
67 Miley |
Manageri Howe
Englannin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Hart |
2 Johnson |
3 Cole |
4 Gerrard |
5 Kelly |
6 Terry |
7 Walcott |
8 Henderson |
9 Carroll |
10 Rooney |
11 Young |
12 Baines |
13 Green |
14 Jones |
15 Lescott |
16 Milner |
17 Parker |
18 Jagielka |
19 Downing |
20 Oxlade-Chamberlain |
21 Defoe |
22 Welbeck |
23 Butland |
Valmentaja Hodgson
Greg Baldwin

| Greg Baldwin |
| --- | --- |
 Greg Baldwin vuonna 2025.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Gregory S. Baldwin
Syntynyt: 13. syyskuuta 1960 (ikä 64)  Grants, New Mexico
Näyttelijä
Aktiivisena:  2004–
Merkittävät roolit:  Iroh (Avatar)
Aiheesta muualla
IMDb 
Gregory S. Baldwin (s. 13. syyskuuta 1960 Grants, New Mexico) on yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka esiintyi pitkään teatterissa ennen siirtymistään ääninäyttelijäksi.
Ura

Baldwin aloitti ääninäyttelemisen vuonna 2004 animaatiosarjassa Xiaolin Showdown, jonka jälkeen hän on tehnyt äänirooleja videopeleihin, kuten Rainbow Six: Lockdown, Cars ja Gothic 3. Animaatioissa Baldwin on tehnyt ääniä Brandy ja Herra Whiskersiin ja TMNT elokuvaan. Parhaiten hänet kuitenkin tunnetaan Avatarin myötä, jossa Baldwin tuli Irohin ääneksi, kun hahmoa alun perin ääninäytellyt Mako kuoli vuonna 2006.
Baldwin opiskeli Houstonin yliopistossa, jossa myös opiskeli Jeff Bennett.
Aiheesta muualla

SBV Talent.com (Arkistoitu – Internet Archive)
TV.com[vanhentunut linkki]
Beatrice Arthur

| Beatrice Arthur |
| --- | --- |
 Beatrice Arthur Emmy-gaalassa vuonna 1987.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Bernice Frankel
Syntynyt: 13. toukokuuta 1922 New York, New York
Kuollut: 25. huhtikuuta 2009 (86 vuotta) Los Angeles, Kalifornia
Ammatti:  televisio- ja teatterinäyttelijä
Puoliso:  Robert Alan Aurthur (eronnut) Gene Saks 1950–1978 (eronnut, kaksi adoptiolasta)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Bea Arthur
Aktiivisena:  1947–2009
Aiheesta muualla
www.beatricearthur.com
IMDb
Elonet
Beatrice ”Bea” Arthur (oik. Bernice Frankel, 13. toukokuuta 1922 New York, New York, Yhdysvallat – 25. huhtikuuta 2009 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja laulaja. Hänet tunnettiin erityisesti Maude Findlayn roolista 1970-luvun sitcomissa Maude ja Dorothy Zbornakin roolista 1980-luvun sitcomissa Tyttökullat. Hänet palkittiin Emmy-palkinnolla molemmista rooleista, minkä lisäksi hän oli useita kertoja Emmy-ehdokkaana. Hän voitti uransa aikana myös Tony-palkinnon näytelmästä Mame. Arthur sai urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle. Hän kuoli 86-vuotiaana 25. huhtikuuta 2009 kotonaan Los Angelesissa. Hän oli sairastanut syöpää.
Filmografia

Caesar's Hour (Caesarin tunti)
Maude
Mame
Star Wars Holiday Special
Amanda's (Amandan)
Tyttökullat
My First Love (Ensirakkauteni)
Dave's World
Curb Your Enthusiasm
Futurama
Emmy-palkinnot

1977 Maude
1988 Tyttökullat
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Beatrice Arthur Wikimedia Commonsissa
Beatrice Arthur Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  Europeana  SNAC
Sud Aviation Caravelle

| Sud SE-210 Caravelle |
| --- | --- |
 Sterling Airwaysin Caravelle Baselin lentoasemalla maaliskuussa 1981
Tyyppi:  Matkustajalentokone
Valmistaja:  Sud Aviation
Ensilento:  27. toukokuuta 1955
Esitelty:  21. huhtikuuta 1955
Tila:  ei käytössä, lentokelpoisuustodistus peruttu
Pääkäyttäjät:  Air France, Air Inter
Valmistusmäärä:  282 
Valmistusvuodet:  1955–1973
Muunnelmat:  Caravelle I Caravelle IA Caravelle III Caravelle VI-N Caravelle VI-R Caravelle 10 A Caravelle 10 B3 Caravelle 10 R Caravelle 11 R Caravelle 12
Sud Aviation Caravelle III
Sud Aviation SE-210 Caravelle
Caravelle Finnairin väreissä
Swissairin Caravelle III vuonna 1961
Super Caravelle OH-LSF Amsterdamissa 1. kesäkuuta 1974. Kuvan on ottanut Finnairin pitkäaikainen kapteeni Börje Hielm.
Kapteeni Matti Nurminen ja perämies Kari Seljavaara Finnairin Super Caravellen ohjaamossa vuonna 1976.
Sud Aviation SE 210 Caravelle oli ranskalaisen Sud Aviation-yhtiön (sittemmin osa Aerospatialea) valmistama lyhyen ja keskipitkän kantaman suihkumatkustajakone. Konetyyppi otettiin käyttöön vuonna 1955 ja se oli ensimmäinen menestyksellinen suihkumatkustajakone. Aiempia englantilaisia De Havilland Cometeja oli tuhoutunut useita, jonka takia ne poistettiin käytöstä varsin pian. Caravelle oli hyvin suosittu Länsi-Euroopassa, mutta Yhdysvaltoihin niitä ostettiin vain 20 kappaletta.
Versiot

Caravellea on valmistettu useana eri versiona:
|  | Lukumäärä | Valmistusvuodet | Tärkeimmät käyttäjät | Ominaispiirteet/erot aiempiin versioihin |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Prototyypit | 2 | 1955–1956 | Sud Aviation |  |
| Caravelle I | 20 | 1958–1960 | Air France, SAS | Ensimmäinen tuotantoversio. Kaikki muutettiin myöhemmin Caravelle III -malleiksi. |
| Caravelle IA | 6 | 1960 | Aero(Finnair) | Kaikki muutettiin myöhemmin Caravelle III -malleiksi. |
| Caravelle III | 85 | 1960–1970 | Air France, SAS, Air Inter |  |
| Caravelle VI-N | 52 | 1961–1969 | Sabena, Alitalia, Indian Airlines |  |
| Caravelle VI-R | 56 | 1961–1968 | United Airlines (20 kpl) | Koneessa oli suihku- ja lentojarrut. |
| Caravelle VII | 0* |  | General Electric | Yksi Caravelle III muutettiin Caravelle VII:ksi. Koneessa oli GE:n moottorit |
| Caravelle 10 A | 1 | 1962 |  | TWA aikoi ostaa 20 kpl mutta ostikin lopulta DC-9-koneita. Koneessa oli General Electric CJ805-23C -moottorit. |
| Caravelle 10 B3 (Super Caravelle) | 22 | 1964–1970 | Finnair, Sterling Airlines | Pratt & Whitney JT8D -moottorit. |
| Caravelle 10 R | 20 | 1965–1970 | Iberia |  |
| Caravelle 11 R | 6 | 1967–1969 |  |  |
| Caravelle 12  (Super Caravelle) | 12 | 1970–1973 | Sterling, Air Inter | 3,2 m pitempi versio, 131 matkustajaa. |
| Yhteensä | 282 | 1955–1973 |  |  |
Onnettomuudet

Valmistetuista 282 Caravelle-koneesta 65 eli noin 23,0 prosenttia tuhoutui onnettomuuksissa, terroriteoissa ja muissa tapahtumissa, оn huomionarvoista, että mikään näistä onnettomuuksista ja vaaratilanteista ei liity suunnitteluvirheeseen. Vertailun vuoksi saman aikakauden ja kokoluokan koneista vastaava osuus de Havilland Cometilla on 22,3 prosenttia ja Tupolev Tu-104:llä 17,9 prosenttia.
Caravellen pahin onnettomuus tapahtui 14. toukokuuta 1972 Yhdistyneiden arabiemiirikuntien Kalbassa, kun Sterling Airwaysin lennon 296 miehistö luuli vanhentuneen lentosuunnitelman vuoksi olevansa lähempänä Dubaita kuin todellisuudessa. He aloittivat lähestymisen liian aikaisin eivätkä huomanneet virhettään, koska luulivat läheisiä kaupunkeja lentokentän valoiksi. Kone päätyi vuoristoiselle alueelle ja laskeutui alemmas, kunnes törmäsi vuoreen. Kaikki 112 lennolla ollutta saivat surmansa onnettomuudessa.
Teknisiä tietoja

|  | Caravelle I/IA | Caravelle III | Caravelle VI-N | Caravelle VI-R | Caravelle 10 B3 | Caravelle 10 R | Caravelle 11 R | Caravelle 12 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pituus (m): | 32,010 | 32,010 | 32,010 | 32,010 | 33,010 | 32,010 | 32,712 | 36,236 |
Korkeus (m):: 8,72
Siipien kärkiväli (m):: 34,30
| Suurin paikkaluku: | 90 | 99 | 99 | 99 | 118 | 99 | 99 | 131 |
| Massa tyhjänä (kg): | 24 163 | 26 295 | 27 330 | 28 965 | 30 055 | 29 075 | 30 905 | 30 500 |
| Suurin lentoonlähtömassa (kg): | 43 500 | 46 000–48 000 | 48 000–50 000 | 50 000–51 000 | 52 000–57 000 | 52 000–54 000 | 52 000–54 000 | 56 000–58 000 |
| Suurin polttoainemäärä (l): | 19 000 | 19 000 | 19 000 | 19 000 | 19 000 tai 21 720 | 19 000 | 19 000 | 19 000 |
| Moottorit (2 kpl): | Rolls-Royce Avon 522(A)/526(A) (46,7 kN) | Rolls-Royce Avon Mk.527(B) (50,7 kN) | Rolls-Royce Avon Mk.531(B) (54,3 kN) | Rolls-Royce Avon Mk.532R(-B)/533R (56,2 kN) | Pratt & Whitney JT8D-1-, -7- ja -9-sarjat (62,3 kN) | Pratt & Whitney JT8D-1- ja -7-sarjat (62,3 kN) | Pratt & Whitney JT8D-7-sarja (62,3 kN) | Pratt & Whitney JT8D-9-sarja (62,3 kN) |
| Tyypillinen kantama (km): | 1 650 | 1 830 | 2 500 | 2 200 | 2 700 | 3 100 | 2 300 | 2 000 |
| Kiitotievaatimus lentoonlähdössä (m): | 1 860 | 1 830 | 1 970 | 2 075 | 2 090 | 2 050 | 1 950 | 2 260 |
| Kiitotievaatimus laskussa (m): | 1 620 | 1 800 | 1 965 | 1 720 | 1 580 | 1 620 | 1 550 | 1 530 |

Lentokoneen suoritusarvoihin vaikuttavat monet tekijät, kuten koneen kulloinenkin massa ja säätila. Lisäksi lentoyhtiöt ovat eri aikoina tehneet koneisiin erilaisia muutoksia, jotka vaikuttavat suoritusarvoihin. Tekniset tiedot ovat siis vain suuntaa antavia.
Museokoneita Suomessa

Suomen ilmailumuseossa Vantaalla on  näyttelyesineenä yksi Caravelle-simulaattori. Laite oli Finnairin käytössä vuosina 1965-1983, ja se kehittyi vaiheittain pelkästä lennonharjoittelulaitteesta täysiveriseksi simulaattoriksi.  Kyseessä oli yhtiön ensimmäinen tiettyä konetyyppiä mallintava laite. Lisäksi Suomen ilmailumuseoyhdistys asetti entisen SAS:n Caravelle III:n (rek. SE-DAF) näytteille kesäkuussa 2023. Kone sijoitettiin Turun lentoasemalle. Tukholmassa on toinen SAS:n Caravelle, SE-DAI, joka on rullaus- muttei lentokuntoinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sud Aviation Caravelle Wikimedia Commonsissa
Le Caravelle Club – ruotsalainen Caravelle-yhdistys (ruotsiksi, englanniksi)
Ylen Elävä arkisto: Lentoliikenteen automaation kehitys, Super Caravellen autopilotti
Just Planes Videosin dokumenttielokuva viimeisestä lentokuntoisesta Caravellesta (rek. 3D-SEP)
Finnairin Super Caravelle OH-LSF (“Pori”) Pulkkilanharjun yllä. Kuva vuosilta 1964–67.
Finnairin Super Caravelle Baselin lentoasemalla huhtikuussa 1976
Caitlyn Jenner

| Caitlyn Jenner |
| --- | --- |
 Jenner joulukuussa 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. lokakuuta 1949 (ikä 75) Mount Kisco, New York
Puoliso:  Chrystie Crownover (1972–1981) Linda Thompson (1981–1986) Kris Jenner (1991–2015)
Lapset:  6
Aiheesta muualla
Kotisivu
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Montréal 1976 | 10-ottelu |  |
Caitlyn Marie Jenner, aikaisemmin William Bruce Jenner, (s. 28. lokakuuta 1949 Mount Kisco, New York) on yhdysvaltalainen kymmenottelun olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Montrealin olympiakisoissa 1976 maailmanennätystuloksella 8618 pistettä, nykytaulukolla 8634 pistettä.
Vuodesta 2007 lähtien Jenner on esiintynyt perheestään kertovassa tositv-ohjelmassa E! Rikkaat Kardashianit. Keväällä 2015 hän kertoi julkisuudessa olevansa transnainen.
Urheilu-ura

Jenner syntyi Mount Kiscossa New Yorkin osavaltiossa 28. lokakuuta 1949. Hän sai amerikkalaisen jalkapallon stipendin Graceland Collegeen Iowassa. Collegessa hän alkoi harjoitella kymmenottelua. 22-vuotiaana hänet valittiin Yhdysvaltain olympiajoukkueeseen Münchenin kesäkisoissa vuonna 1972, ja hän sijoittui lajissa kymmenenneksi.
Ensimmäisten olympialaistensa jälkeen ja valmistuttuaan collegesta Jenner muutti silloisen vaimonsa Chrystie Crownoverin kanssa San Joséen Kaliforniaan. Jenner harjoitteli kuudesta kahdeksaan tuntia päivässä. Vuoden 1976 Montrealin olympiakisoissa hän teki maailmanennätyksen kymmenottelussa ja voitti kultaa.
Olympialaisten kymmenottelun voittajana Jenneriä kutsuttiin maailman parhaaksi urheilijaksi (world's greatest athlete), ja häntä pidettiin Yhdysvalloissa sankarina.
Olympiavoittonsa jälkeen Jenner pysytteli julkisuudessa. Hän oli muun muassa urheilukommentaattorina, kirjoitti omaelämäkerran ja piti motivaatiopuheita. Hänen kuvansa oli Wheaties-muropaketin kannessa, ja häntä harkittiin Teräsmies-elokuvan pääosaan, johon valittiin lopulta Christopher Reeve.
Perhe

Jenner oli naimisissa Chrystie Crownoverin kanssa 1972–1981. Heillä on kaksi lasta, poika Burt ja tytär Casey.
Vuosina 1981–1986 Jenner oli naimisissa Linda Thompsonin kanssa, ja heillä on kaksi lasta, Brandon ja Sam (Brody) Jenner).
Vuonna 1991 Jenner meni naimisiin Kris Kardashianin (o.s. Houghton) kanssa. Heillä on kaksi tytärtä, Kendall ja Kylie Jenner. Lisäksi perheeseen kuuluu neljä lasta Krisin edellisestä avioliitosta: Kim Kardashian, Khloé Kardashian, Kourtney Kardashian ja Rob Kardashian. Jennerien avioero tuli voimaan maaliskuussa 2015.
Sukupuolenkorjaus

Huhtikuussa 2015 Jenner kertoi Diane Sawyerin haastattelussa 20/20-ohjelmassa kokevansa itsensä naiseksi. Hän oli ollut puolitoista vuotta hormoniterapiahoidossa, mutta ei ollut tehnyt päätöstä sukupuolenkorjausleikkauksesta. Kaksituntista erikoisjaksoa katsoi Yhdysvalloissa lähes 17 miljoonaa katsojaa.
Kesäkuussa 2015 Jenner poseerasi Vanity Fair -lehden kannessa naisena ja kertoi ottaneensa nimekseen Caitlyn. Jennerin uusi Twitter-tili keräsi miljoona seuraajaa hieman yli neljässä tunnissa, mikä rikkoi Yhdysvaltain presidentin Barack Obaman vain pari viikkoa aikaisemmin tekemän ennätyksen.
26. heinäkuuta 2015 Yhdysvalloissa alkoi kahdeksanosainen dokumenttisarja I Am Cait, joka seuraa Caitlyn Jennerin elämää transnaisena.
15. syyskuuta 2015 Jenner jätti oikeuteen hakemuksen muuttaa sukupuolekseen virallisesti nainen ja nimekseen Caitlyn Marie Jenner; muutokset tulivat voimaan 25. syyskuuta.
Jennerille tehtiin sukupuolenkorjausoperaatio tammikuussa 2017.
Jenner heittää kiekkoa vuonna 1975.
Pannonia superior

| Pannonia superior Provincia Pannonia superior> Rooman provinssi |
| --- | --- |

 Pannonia superiorin provinssin alue vuonna 125.
Valtio:  Rooman valtakunta
Nykyinen valtio/alue:  Itävalta, Unkari, Slovenia, Kroatia
Perustettu:  n. 103/107
Lakkautettu:  n. 293
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  keisarin provinssi
 – hallinnollinen keskus:  Carnuntum
Pannonia superior (”Ylä-Pannonia”, lat. Provincia Pannonia superior) oli Rooman valtakunnan provinssi, joka sijaitsi Pannoniassa nykyisten Itävallan, Unkarin, Slovenian ja Kroatian alueilla.
Maantiede

Pannonia superiorin provinssi sijaitsi Pannoniassa Tonavan (lat. Danuvius) eteläpuolella nykyisten Itävallan, Unkarin, Slovenian ja Kroatian alueilla. Sen itäpuolella sijaitsi Pannonia inferiorin (”Ala-Pannonia”) provinssi, eteläpuolella Dalmatian provinssi, lounaispuolella Italia ja sen Venetia et Histrian alue, ja länsipuolella Noricumin provinssi. Alueen halki kulki Meripihkatieksi kutsuttu kauppareitti. Provinssin hallinnollinen keskus oli Carnuntum nykyisen Bad Deutsch-Altenburgin lähistöllä.
Maantiede > Kaupunkeja

Pannonia superiorin roomalaisaikaisia kaupunkeja olivat muun muassa:
| --- | --- |
 Andautonia (nyk. Ščitarjevo)  Ad Flexum (nyk. Mosonmagyaróvár)  Aquae Balissae (nyk. Daruvar)  Arrabona (nyk. Győr)  Brigetio (nyk. Szőny)  Carnuntum  Jovia Botivo (nyk. Ludbreg) :  Poetovio (nyk. Ptuj)  Praetorium Latovicorum (nyk. Trebnje)  Savaria (nyk. Szombathely)  Scarbantia (nyk. Sopron)  Siscia (nyk. Sisak)  Vindobona (nyk. Wien)
Kirjallisuutta

Mócsy, András: Pannonia and Upper Moesia: A History of the Middle Danube Provinces of the Roman Empire.  (Routledge Revivals. (Uusintapainos))  Routledge, 2014.  ISBN 9781317754244