stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Black Panther: Wakanda Forever
Aiheesta muualla

Black Panther: Wakanda Forever Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elokuvan traileri YouTubessa (englanniksi)
Moskovan suomalainen peruskoulu

| Moskovan suomalainen peruskoulu |
| --- | --- |
 Koulun virallinen logo.
Sijainti:  Leninski prospekt 78 A, 119261 Moskova, Venäjä
Koordinaatit:  55.682693°N, 37.5362099°E
Tyyppi:  suomenkielinen peruskoulu
Perustettu:  1965
Rehtori:  Juha Heikkinen
Luokat:  1-9
Oppilaita:  16 (2022)
Verkkosivut
Moskovan suomalainen peruskoulu (MSP, ven. Финская начальная школа в Москве, Finskaja natšalnaja škola v Moskve) on vuonna 1965 perustettu Moskovassa toimiva suomalainen virallinen ulkomaan koulu, joka tarjoaa opetusta Moskovassa asuville suomenkielisille lapsille. Koulu toimii suomen kielellä ja noudattaa Suomen perusopetuslakia. Koulua ylläpitää Suomalainen koulutusyhdistys ry, ja sen rehtorina toimii Juha Heikkinen.
Luokille 2–9 järjestetään valintakoe. Koulun lukuvuosimaksu on vuodessa 5000 euroa, joka kattaa oppikirjat, oppimateriaalin ja yhden lämpimän aterian päivässä. Koulu järjestää tiloissaan myös erilaisia vapaa-ajan kerhoja. Koulu saa suurimman osan rahoituksestaan Suomen valtiolta, sponsoreilta sekä oppilailta kerättävistä lukukausimaksuista. Koulun oppilasmäärä on laskenut rajusti 2010-luvulta alkaen. Venäjän hyökkättyä Ukrainaan koulun oppilasmäärä on vähentynyt entisestään.
Koulu on perinteisesti tehnyt syksyisin ja keväisin leirikouluretken Zavidovon lomakylään. Muita koulun tekemiä retkiä ja juhlia on vuosittainen pikkujoulu ja syyskuussa risteily Moskvan-joelle. Koululaisten vanhemmat työskentelevät pääasiassa Suomen Moskovan-suurlähetystössä tai Moskovassa sijaitsevissa suomalaisissa yrityksissä.
Tilat

Koulu muutti nykyiselle paikalleen lähelle Universitetin metroasemaa vuonna 2003.  Koulun ensimmäinen tila sijaitsi Suomen suurlähetystön työmaaparakilla, jonka jälkeen koulu muutti Ruotsin suurlähetystön viereen Olof Palme -kadulle. Nykyinen koulualue on aidattu ja tarkastu vartioitu.
Koulun 660 neliömetrin luokkatilat sijaitsevat rakennuksen kolmannessa kerroksessa. Koulu jakaa kampusrakennuksen yhdessä Moskovan japanilaisen koulun, Moskovan ruotsalaisen koulun ja Scuola Italiana Italo Calvinon (italialaisen koulun) kanssa. Nämä koulut järjestävät myös keskenään yhteistä toimintaa. Rakennukseen kuuluvat myös ruokasali, sisäkuntosali, tekninen luokkahuone, talvisin luistinratana toimiva pelikenttä, musiikki-instituutti sekä pieni ulkoliikuntakenttä koulun pihalla.
Päiväkoti

Samoissa tiloissa koulun kanssa toimii pieni yksityinen Moskovan suomalainen päiväkoti, Mossula. Mossulassa opetuskieli on pääsääntöisesti suomi ja siellä pyritään tuomaan erityisesti esille suomalaisia tapoja ja kulttuuriperinteitä. Päiväkodin jälkeen mahdollista olla Iltapäiväkerhossa.
Päiväkodin jälkeen on mahdollista jatkaa Moskovan suomalaisen koulun esiopetusryhmään ja sieltä eteenpäin perusopetukseen, usein Moskovan suomalaiseen peruskouluun.
Aiheesta muualla

Koulun verkkosivut (suomeksi)
Koulun verkkosivut (englanniksi)
Ecuadorinaranen

| Ecuadorinaranen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Suku::  Viheraraset Forpus
Laji::  coelestis
Kaksiosainen nimi
 Forpus coelestis  (Lesson, 1847) 

Katso myös
   Ecuadorinaranen Wikispeciesissä   Ecuadorinaranen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ecuadorinaranen (Forpus coelestis) on viherarasiin kuuluva papukaijalaji. Väriltään ecuadorinaranen on kirkkaanvihreä ja pituutta sille kertyy vaivaiset 12 cm. Nokka ja jalat ovat vaaleanpunertavat. Koiraan erottaa naaraasta sinisestä väristä siivissä ja silmän takana. Ecuadorinarasta tavataan Ecuadorissa ja Perussa subtrooppisissa tai kuivissa trooppisissa metsissä. Lintua pidetään yleisesti lemmikkinä. Se käyttää ravinnokseen eri kasvien siemeniä ja marjoja. Ecuadorinaranen on seurallinen ja viihtyy parvissa äännellen tirskuvin huudoin. Se munii vuoraamattomaan puunkoloon.
Käsikonsoli

Alustat
kolikkopeli
pelikonsoli
käsikonsoli
mobiilipeli
tietokonepeli
verkkopeli
Lajityypit
kasuaalipeli
roolipeli
seikkailu
toiminta
toimintaseikkailu
simulaatio
strategia
urheilu
Historia
kolikkopelien kulta-aika
vuoden 1983 videopelilama
Atarin videopelihautajaiset
Aiheet
videopelien vaikutustutkimus
videopelikulttuuri
videopelikeräily
videopelien säilöminen
videopelilokalisointi
videopelimusiikki
videopeliteollisuus
elektroninen urheilu
Lisää aiheita
Videopelien teemasivuilla
Käsikonsoli tarkoittaa pelikonsolia, jossa näyttö ja ohjaimet ovat samassa laitteessa. Laite on suunniteltu kuljetettavuuteen ja toimii akulla tai paristoilla ilman jatkuvaa verkkovirtaa.
Historia

Pienikokoiset kädessä pidettävät pelikoneet ovat myös kehittyneet ajan mittaan, ja kehityksessä voidaan erottaa selvästi ainakin kolme vaihetta:
Elektroniikkapelit olivat ainoastaan yhtä peliä varten suunniteltuja laitteita. Tunnettu elektroniikkapeli oli Nintendon Gunpei Yokoin Game & Watch -sarja. Elektroniikkapeleissä koko laite nestekidenäytön rakennetta myöten on suunniteltu pelkästään yhtä peliä varten.
Milton-Bradleyn Microvision oli ensimmäinen käsikonsoli, jossa pystyi vaihtamaan peliä.
21. huhtikuuta 1989 Nintendo julkaisi ensimmäisen käsikonsolinsa Game Boyn. Game Boyssa oli yksivärinäyttö ja yksinkertaista tekniikkaa, joka auttoi pariston keston kanssa.
Game Boysta tuli menestyneimpiä ja pitkäikäisimpiä laitteita videopelien historiassa.
Game Boyn julkaisun aikoihin julkaistiin myös kilpailevia laitteita kuten Atari Lynx ja Sega Game Gear, joissa oli paremmat grafiikkaominaisuudet ja värinäytöt, mutta kilpailevat konsolit olivat myös kookkaampia ja niissä oli lyhyempi paristojen kesto. Vuonna 1995 julkaistu Sega Nomad sisälsi mahdollisuuden kytkeä laite televisioon ja siihen sai lisävarusteena ulkoisen virtalähteen.
1990-luvun lopulle tekniikka kehittyi ja värinäytöt yleistyivät, jolloin Nintendo julkaisi Game Boy Colorin ja SNK julkaisi Neo Geo Pocketin sekä Bandai julkaisi Wonderswanin. 2000-luvun alussa Nintendo jatkoi julkaisemalla kehittyneempiä versioita Game Boysta.
Vuonna 2003 Nokia pyrki pelimarkkinoille julkaisemalla N-Gagen, joka yhdisti matkapuhelimen ja käsikonsolin. N-Gagessa akku oli otettava pois pelin vaihtamiseksi näppäinten asettelu vaikeutti pelaamista.
Vuonna 2004 Nintendo julkaisi Nintendo DS:n korvaamaan Game Boy -mallit. Vuonna 2005 Sony julkaisi PlayStation Portablen, jossa oli korkeatasoiset grafiikkaominaisuudet ja tuki merkittäviltä pelitaloilta.
Moderneilla käsikonsoleilla pystyi pelaamisen lisäksi esimerkiksi selaamaan internetiä, kuuntelemaan musiikkia ja katsomaan elokuvia. Laitteisiin tulivat myös kosketusnäytöt.
2000-luvulla älypuhelimet kuten Applen iPhone ja sille julkaistut pelit kuten Angry Birds alkoivat muuttamaan asetelmaa ja mobiilipelien osuus kasvoi.
Vuonna 2017 Nintendo julkaisi Nintendo Switchin, jota pystyy käyttämään sekä televisioon kytkettävänä pelikonsolina että mukana kulkevana konsolina. Televisioon kytkemiseen ja lataamiseen voidaan käyttää telakkaa, jossa ei ole paljoa toimintoja.
Vuonna 2021 Valve julkaisi Steam Deckin, jota voi käyttää myös henkilökohtaisena tietokoneena kuten kannettavaa tietokonetta omassa työpöytäympäristössä. Telakka on erikseen myytävä lisävaruste.
Laitteet

Ensimmäisiä käsikonsoleita 1970- ja 1980-luvun vaihteessa olivat:
Microvision (Milton Bradley, 1979)
Entex Select-A-Game (Entex Industries, 1981)
Tomytronic 3D (Tomy, 1982)
Käsikonsoleita 1990-luvun alkupuolella olivat:
Atari Lynx
Game Boy
Sega Game Gear
Sega Nomad
Sega Mega Jet
PC Engine GT (yhdysvalloissa julkaistu nimellä TurboExpress)
Watara Supervision
Game.com (Tiger Electronics)
Neo-Geo Pocket
Neo Geo Pocket Color
Käsikonsoleita 2000-luvun alussa olivat:
Gizmondo (2005–2006)
Tapwave Zodiac (2003-2005)
Nokia N-Gage, Nokia N-Gage QD
WonderSwan
WonderSwan Color
SwanCrystal
PocketStation
Game Boy Color, Game Boy Advance, Game Boy Advance SP, Game Boy Micro (1998–2006)
Konsoleita 2010-luvulla olivat:
Nintendo DS, Nintendo DS Lite, Nintendo DSi, Nintendo DSi XL (2004–2014)
PlayStation Portable, PSP Slim & Lite, PlayStation Portable Go (2004–2014)
Nintendo 3DS, Nintendo 3DS XL, Nintendo 2DS, New Nintendo 3DS, New Nintendo 3DS XL, New Nintendo 2DS XL (2011–2020)
PlayStation Vita (2011–2019)
Neo-Geo X
SHIELD Portable (2013)
Evercade
Käsikonsolin ja pelikonsolin yhdistelmiä 2010- ja 2020-lukujen vaihteessa ovat:
Nintendo Switch
Steam Deck
Kuvia

Game & Watch Ball
Alkuperäinen Game Boy
Game Gear
Neo Geo Pocket Color
N-Gage
Nintendo DS
PlayStation Portable
Pandora
Nintendo Switch
Steam Deck
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Käsikonsoli Wikimedia Commonsissa
| n k Käsikonsolit |
| --- | --- |
Varhaiset:  Microvision  elektroniikkapelit 
Nintendo:  Game & Watch  Game Boy (Pocket  ·  Light)  Game Boy Color  Game Boy Advance (SP  ·  Micro)  DS (Lite)  DSi  DSi XL  3DS  2DS  3DS XL  New 3DS  New 3DS XL  New 2DS XL  Switch Lite 
Bandai:  WonderSwan  WonderSwan Color  SwanCrystal 
GamePark/ GamePark Holdings:  GP32  GP2X  XGP  XGP Mini  XGP Kids 
SNK:  Neo Geo Pocket  Neo Geo Pocket Color  Neo Geo X 
Sega:  Game Gear  Nomad  Mega Jet 
Sony:  PocketStation  PlayStation Portable  PlayStation Vita 
Muut:  Atari Lynx  Gamate  Watara Supervision  Game.com  Gizmondo  N-Gage  Tapwave Zodiac  PC Engine GT / TurboExpress  Pandora  Pepper Pad  GameKing  iRiver G10  SHIELD Portable
Ikirouta

Roudan ja ikiroudan alueet pohjoisella pallonpuoliskolla. Violetti: ikirouta, sininen: maa roudassa yli 15 päivää vuodessa, oranssi: maa roudassa keskimäärin alle 15 päivää vuodessa. (NASA)
Ikiroutaa
Ikirouta on maa-aines, joka pysyy jäätyneenä yli kaksi vuotta kerrallaan. Suurin osa ikiroudasta sijaitsee korkeilla leveyspiireillä, mutta tarpeeksi korkealla, esimerkiksi Alpeilla ikiroutaa tavataan myös keskileveysasteilla.
Suomessa saattaa olla ikiroutaa Lapin palsasoilla. Siperian ikirouta kätkee sisäänsä muun muassa mammutteja, jotka ovat säilyneet kuin pakastimessa. Maa on monesti ikiroudan alueilla roudassa ainakin kymmenien metrien syvyydessä, mutta kylmimmillä alueilla ikiroutaa voi olla tuhannen metrin syvyyteen asti, jos peruskallio ei ole esteenä. Ikirouta sulaa kesällä yleensä 50–100 cm syvyydeltä.selvennä
Käynnissä oleva ikiroudan sulaminen vapauttaa kasvihuonekaasuja ja siten kiihdyttää nykyistä ilmastonmuutosta.
Ikiroudan ilmastorajat

Ikirouta sijaitsee pääosin tundran ja subarktisen ilmaston alueella. Sen synnyn edellytys on kylmä talvi. Ikirouta on yhtenäistä, jos sitä on laajoilla alueilla ilman ikiroudattomia alueita. Epäjatkuvassa ikiroudassa maa ikiroutaantuu vain routautumisherkemmillä alueilla. Satunnaista ikiroutaa esiintyy hieman tätä lämpimämmissä, jolloin ikiroutaa on vain joissakin paikoissa. Monesti normaalia syvemmällä olevaa jäännösikiroutaa esiintyy niillä alueilla, joilla ikiroutaa oli aikana jolloin oli kylmempää kuin nyt. Maa saattaa joskus talvella jäätyä syvälle, vaikka tämä routaantuminen ei ikiroutaa olekaan. Erityisen routimisherkkiä ovat runsaasti vettä sisältävät maalajit, kuten savi.
Summittaisia ilmastollisia rajoja ikiroudalle voidaan laatia. Ikirouta on yhtenäinen, koko maa-alan kattava, kun vuoden keskilämpötila on alle −5 °C. Ikirouta on epäyhtenäistä, kun vuoden keskilämpötila on alle 0 °C.
Ikirouta ja jääkausi

Viimeisimmällä jääkaudella ikirouta ulottui varsinkin Aasiassa erityisen laajalle alueelle. Tämä johtui voimakkaasta talvisesta korkeapaineesta, joka kylmensi ilmaa. Ikiroudan eteläraja kulki eteläisimmillään Keski-Ranskan–Etelä-Ukrainan laveydellä. Itä-Siperian ikiroudan raja oli jääkaudella nykyisen vuoden keskilämpötilan +5 °C tienoilla. Jääkaudella ikiroudan alueella oli yleensä jäätikön äärellä syntynyttä tuulen kuljettamaa lössiä tai sen tapaista hienojakoista maata. Jakutian pohjoisosissa on vieläkin lössistä ja jäästä syntynyttä jääkautista jedomaa.
Ikirouta ja ilmastonmuutos

Siperian ikirouta on tutkijoiden mukaan sulamassa viimeistään vuodesta 2005. Tämän voivat todeta myös Siperian asukkaat, joiden rakennukset romahtelevat maan sisään. Siperian ikiroutajärvet ovat kasvaneet suuremmiksi. Pohjois-Siperiaan on syntynyt metaanin räjähdyksistä johtuvia kraattereita ja ainakin yksi valtava ikiroudan sulamiskuoppa.
Alaskankin ikiroudan arvellaan olevan parin asteen päässä sulamisesta Ikirouta on sitonut huomattavan määrän kasvihuonekaasuja, joita vapautuu paljon ilmakehään ilmaston lämmetessä kasvihuone-ilmiön takia. Kasvihuone-ilmiö voimistaa itseään, ja ilmaston lämpeneminen nopeutuu. Näin ollen ihmisen aiheuttama ilmakehän hiilidioksidimäärän kasvu on laukaissut luonnollisen kasvihuonekaasujen lähteen, joka toimi viimeksi jääkauden lopussa. Ilmastoa lämmittää ikiroudan sulamisen kaasujen lisäksi myös arktisen merijään sulaminen, joka taas kiihdyttää kasvihuonekaasujen vapautumista ilmakehästä. Näin ikiroudan sulaminen on osa ilmastonmuutoksen suurta noidankehää. Ei osata sanoa, miten suuri ikiroudan sulamisen osuus on käynnissä olevassa ilmastonmuutoksessa. Pahimmassa tapauksessa maapallo lämpenee muun muassa ikiroudasta ja meren alta vapautuvien kasvihuonekaasujen takia yhtä pahoin kuin Paleoseenin-eoseenin lopun lämpöhuipussa PETM:ssä.
Nykytiedon mukaan esimerkiksi Siperian ikirouta sisältää eri muotoihin sitoutuneita kasvihuonekaasuja. Roudan sulaessa roudasta ja sen alta vapautuu esimerkiksi metaania,typpioksiduulia ja hiilidioksidia. Metaani on 20 kertaa hiilidioksidia voimakkaampi kasvihuonekaasu, mutta hajoaa ilmakehässä muun muassa hiilidioksidiksi. Varsinkin lössipitoisessa ikiroudassa, jedomassa, on paljon hiiltä, ja sen sulamisen uskotaan tuottaneen huomattavan määrän jääkauden lopussa vapautuneesta metaanista. Ikirouta vapauttaa sulaessaan myös dityppioksidia, joka tunnetaan paremmin ilokaasuna. Typpioksiduuli N2O on hiilidioksidia 300 kertaa tehokkaampi kasvihuonekaasu, ja lisäksi kaasu syö otsonikerrosta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Merikallio, Katri: Näin käy, kun Siperian ikirouta sulaa Suomen Kuvalehti. 6.3.2015. Viitattu 17.7.2019.
Ronkainen, Tiina: Biomassa ja hiilidioksidivuo erilaisilla kasvupaikoilla Euroopan puoleisen Venäjän tundralla Helsingin yliopisto, Metsäekologian laitos, Pro gradu. 18.8.2009. Viitattu 17.7.2019.
Oksanen, Pirita O. & Väliranta, Minna: Palsasuot muuttuvassa ilmastossa Suoseura – Finnish Peatland Society. 2006. Viitattu 17.7.2019.
Majava, Jani: Ikiroudan mallintaminen Kilpisjärvellä BTS-metodilla Oulun yliopisto, Maantieteen laitos Pro gradu -tutkielma. 10.02.2014. Viitattu 17.7.2019.
Iro

Iro on kolme lasta synnyttävä neitsyt tai neito suomalaisessa mytologiassa. Iro on ortodoksisen Irina-pyhimyksen mukaan muodostunut hahmo. Useissa tarinoissa Iron synnyttämät lapset ovat Väinämöinen, Ilmarinen ja Joukahainen. Iro ei kuitenkaan synnytä Väinämöistä mereen, kuten Ilman Impi tekee Kalevalassa. Nämä lapset osallistuvat myöhemmin maailman syntyyn.
Suomen urheilu 2024

Suomen urheilu 2024 käsittelee vuoden 2024 merkittäviä uutisia ja tapahtumia suomalaisessa urheilussa.
Vuoden urheilija

Urheilutoimittajain Liiton Vuoden urheilija -äänestyksessä kymmenen parhaan joukkoon sijoittuivat:
| Sija | Urheilija | Urheilumuoto |
| --- | --- | --- |
| 1. | Aleksander Barkov | Jääkiekko |
| 2. | Lukas Hradecký | Jalkapallo |
| 3. | Harri Heliövaara | Tennis |
| 4. | Lauri Markkanen | Koripallo |
| 5. | Luukas Saha | Judo |
| 6. | Oliver Helander | Yleisurheilu |
| 7. | Mikko Rantanen | Jääkiekko |
| 8. | Silja Kosonen | Yleisurheilu |
| 9. | Eveliina Salonen | Frisbeegolf |
| 10. | Miika Kirmula | Suunnistus |
Lähde: 
Vuoden joukkueeksi valittiin alle 21-vuotiaiden miesten jalkapallomaajoukkue ja vuoden valmentajaksi koripallovalmentaja Tuomas Iisalo.
Olympialaiset

Pariisin kesäolympialaisissa 26.7.–11.8. Suomella oli 56 urheilijaa ja yksi paikalla ollut varaedustaja. Suomi jäi nyt ensi kertaa ilman mitalia kesäolympialaisiin osallistuessaan. Joukkue saavutti yhdeksän pistesijaa, joista neljä tuli yleisurheilusta sekä yksi nyrkkeilystä, rullalautailusta, purjehduksesta, painista ja kouluratsastuksesta. Parhaat sijoitukset olivat kolme viidettä sijaa.
Pariisin kesäparalympialaisissa 28.8.–8.9. Suomella oli 16 urheilijaa. Suomi sai yhden hopeamitalin ja kolme pronssia. Kaikki neljä mitalia tulivat pyörätuolikelauksesta.
Alppihiihto

Maailmancupkaudella 2023–2024 Elian Lehto saavutti Suomen miesten kaikkien aikojen parhaat syöksylaskusijoitukset, kun hän oli 19.–20.1. Kitzbühelin molemmissa kilpailuissa yhdestoista.
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailuissa 7.–18.2. Nové Městossa, Tšekissä Suomen miesten joukkue sijoittui viestissä kahdeksanneksi. Henkilökohtaisilla matkoilla paras suomalaissaavutus oli Suvi Minkkisen 23. sija normaalimatkalla.
Maailmancupkaudella 2023–2024 paras suomalaissaavutus oli Suvi Minkkisen ja Otto Inveniuksen kolmas sija parisekaviestissä 3.3. Holmenkollenilla.
Maailmancupkausi 2024–2025 alkoi 30.11.–8.12. Kontiolahdella, jossa Suvi Minkkinen saavutti uransa ensimmäisen henkilökohtaisen palkintosijoituksen ollessaan pikamatkalla kolmas.
Autourheilu

Rallin MM-sarjassa hallitseva maailmanmestari Kalle Rovanperä osallistui etukäteen tehdyn päätöksen mukaan vain noin puoleen kauden osakilpailuista. Hän voitti Safari-rallin, Puolan rallin, Latvian rallin ja Chilen rallin ja sijoittui MM-pisteissä parhaana suomalaisena seitsemänneksi. Esapekka Lappi voitti Ruotsin rallin.
Suomen MM-rallissa 1.–4.8. Jyväskylän seudulla voiton vei ranskalainen Sébastien Ogier, ja paras suomalainen oli neljänneksi sijoittunut Sami Pajari.
Formula 1:n MM-sarjassa Sauberilla ajanut Valtteri Bottas ei yltänyt kertaakaan pistesijoille.
Jalkapallo

Suomen Palloliitto teki kesäkuussa miesten maajoukkueen päävalmentajan Markku Kanervan kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen. Suomi hävisi Kansojen liigassa kaikki kuusi otteluaan, minkä jälkeen Kanerva sai marraskuussa potkut.
Marko Salorannan valmentama naisten maajoukkue selviytyi vuoden 2025 EM-kilpailuihin voitettuaan marras-joulukuussa ratkaisevassa karsinnassa Skotlannin kahden ottelun yhteismaalein 2–0.
Judo

Maailmanmestaruuskilpailuissa 19.–24.5. Abu Dhabissa, Yhdistyneissä arabiemiraateissa Luukas Saha saavutti pronssia alle 66-kiloisten luokassa. Mitali oli Suomelle MM-kisahistorian toinen (ensimmäinen oli vuodelta 1981).
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 25.–28.4. Zagrebissa, Kroatiassa Suomella oli viisi judokaa, joista Valtteri Olin sijoittui viidenneksi.
Jääkiekko

Naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 3.–14.4. Uticassa, Yhdysvalloissa Suomi saavutti pronssia voitettuaan pronssiottelussa Tšekin voittolaukauskilpailun jälkeen maalein 3–2.
Miesten maailmanmestaruuskilpailuissa 10.–26.5. Tšekin Prahassa ja Ostravassa Jukka Jalosen valmentama Suomi sijoittui kahdeksanneksi hävittyään puolivälierissä jatkoajalla Ruotsille maalein 1–2.
Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 26.12.2023–5.1.2024 Göteborgissa, Ruotsissa Suomi sijoittui neljänneksi hävittyään pronssiottelussa Tšekille maalein 5–8.
Nuorten naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 6.–14.1. Zugissa, Sveitsissä Suomi sijoittui neljänneksi hävittyään pronssiottelussa Kanadalle maalein 1–8.
Kansainvälinen Jääkiekkoliitto nimesi tammikuussa Petteri Nummelinin 23. suomalaisena kunniagalleriaansa.
Mestarien liigan (CHL) voittaneessa sveitsiläisessä Genève-Servetten joukkueessa pelasi viisi suomalaista: arvokkaimmaksi pelaajaksi valittu Sami Vatanen, Valtteri Filppula, Teemu Hartikainen, Sakari Manninen ja Jussi Olkinuora.
Stanley Cupin mestaruuden voitti Florida Panthers, ja Aleksander Barkovista tuli ensimmäinen Stanley Cupin kapteenina voittanut suomalainen. Mestarijoukkueessa pelasivat myös Anton Lundell, Eetu Luostarinen ja Niko Mikkola, ja valmennusryhmään kuului Tuomo Ruutu.
Miesten SM-liigan mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran tamperelainen Tappara, joka kukisti loppuottelusarjassa lahtelaisen Pelicansin voitoin 4–1. Pronssille sijoittui Oulun Kärpät.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Helsingin IFK, hopeaa sai Kiekko-Espoo ja pronssille sijoittui kuopiolainen KalPa.
Koripallo

Miesten Suomen-mestaruuden vei BC Nokia, joka voitti loppuotteluissa Helsinki Seagullsin otteluvoitoin 4–3. Viimeinen ottelu Helsingissä päättyi BC Nokian voittoon pistein 75–76. Mestaruus oli Nokian miesjoukkueen ensimmäinen. Pronssille sijoittui kauhajokelainen Karhu Basket.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti helsinkiläinen Torpan Pojat, joka jätti viisi edellistä mestaruutta voittaneen kotkalaisseura Peli-Karhut hopealle loppuotteluvoitoin 3–0. Pronssille sijoittui Kouvottaret.
Käsipallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran karjaalainen BK-46 ja hopeaa sai Riihimäen Cocks.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Grankulla IFK voittamalla loppuottelusarjassa Helsingin IFK:n otteluvoitoin 3–2.
Lentopallo

Suomen miesten maajoukkueen uudeksi päävalmentajaksi valittiin helmikuussa Olli Kunnari.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti ensimmäisen kerran Hurrikaani-Loimaa, joka voitti loppuotteluissa Akaa-Volleyn otteluvoitoin 4–0. Pronssille sijoittui sastamalalainen Vammalan Lentopallo.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti kolmannen peräkkäisen kerran Kuusamon Pallo-Karhut, joka oli loppuotteluissa LP Kangasalaa parempi otteluvoiton 4–0. Pronssille sijoittui kuopiolainen Puijo Wolley.
Nyrkkeily

Pariisin kesäolympialaisissa Suomen ainoa nyrkkeilijä oli Pihla Kaivo-oja, joka ylsi puolivälieriin alle 50-kiloisten sarjassa.
Paini

Pariisin kesäolympialaisissa Suomella oli kaksi kreikkalais-roomalaisen tyylin painijaa. Arvi Savolainen sijoittui alle 97-kiloisten sarjassa kahdeksanneksi voitettuaan ensimmäisen ottelunsa ja hävittyään toisen.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 12.–18.2. Bukarestissa, Romaniassa Suomen kuusihenkisesta joukkueesta Arvi Savolainen sijoittui viidenneksi kreikkalais-roomalaisen painin alle 97-kiloisten sarjassa.
Pesäpallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen ja kaikkiaan 21. kerran Sotkamon Jymy, hopeaa sai loppuottelusarjan otteluvoitoin 0–3 hävinnyt tamperelainen Manse PP ja pronssille sijoittui Kouvolan Pallonlyöjät. Seinäjoen JymyJussit suljettiin sarjasta elokuussa taloudellisten ongelmiensa vuoksi.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti tamperelainen Manse PP, hopeaa sai loppuottelusarjan otteluvoitoin 0–3 hävinnyt Lapuan Virkiä ja pronssille sijoittui Seinäjoen Maila-Jussit.