stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Josef Adam Joakim Pippingsköld

Josef Adam Joakim (Joachim) Pippingsköld (5. marraskuuta 1825 Lemu – 12. maaliskuuta 1892 Helsinki) oli suomalainen lääkäri, professori ja valtiopäivämies.
Pippingsköld väitteli Helsingin yliopistossa vuonna 1860, ja hänet nimitettiin synnytysopin dosentiksi 1861. Vuosina 1870–1886 hän toimi Helsingissä lapsenpäästöopin ja lastentautien klinikan professorina. Pippingsköld oli ensimmäisiä, jotka ottivat vakavasti Ignaz Semmelweisin löydöt lapsivuodekuumeen tarttuvuudesta, ja hän korosti hygieniaa sairaalassa.
Hän kiinnitti vuonna 1869 huomiota mm. infektoituneiden potilaiden eristämiseen, käsien pesuun ja instrumenttien kuumentamiseen ennen käyttöä. Haavoja desinfioitiin fenolin ohella mm. boorihapolla, salisyylihapolla, jodoformilla ja sublimaatilla sekä hoidettiin kaliumpermanganaattiliuoksella, otsonilla ja ferrikloridiliuoksella. Haavat peitettiin sidoksilla. Käytössä olivat myös lääkesuopa (sapo medicatus) ja laimea sprii (spiritus minder). Yleislääkkeenä pidettiin kylmävesihoitoa, jonka vaikutus näkyi myös hygieniatason nousuna. Tämän ansiosta kuolleisuus lapsivuodekuumeeseen pieneni dramaattisesti.
Pippingsköld edusti sukuaan aatelissäädyssä valtiopäivillä 1863–1864, 1872, 1877–1878, 1882, 1885, 1888 ja 1891. Yliopiston vararehtori hän oli vuosina 1882–1884. Pippinsköldistä tuli valtioneuvos vuonna 1888. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1865.
Pippingsköld oli kiinnostunut lääketieteen lisäksi fysiikasta, ja testamentissaan hän lahjoitti varat soveltavan fysiikan oppituoliin Helsingin yliopistolle.
Aiheesta muualla

Leikola, Anto: / Pippingsköld, Josef Adam Joachim (1825–1892). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 28.2.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki 
Henkilöt:  DDB  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852
Jarkko Tamminen

| Jarkko Tamminen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. syyskuuta 1976 (ikä 48)
Ammatti:  näyttelijä, imitaattori, ääninäyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Topi Penkki (Vares – Uhkapelimerkki)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jarkko Petteri Tamminen (s. 23. syyskuuta 1976) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja imitaattori.
Elämä ja ura > Opiskelu

Tamminen suoritti ylioppilastutkinnon Kallion lukiossa. Armeijan hän kävi Merivoimissa. Käytyään armeijan hän pääsi opiskelemaan Ylioppilasteatterin ja Stella Polariksen improvisaatiokursseille. Keväällä 2003 hän pääsi neljännellä yrittämällä Teatterikorkeakouluun. Hän valmistui sieltä näyttelijäksi keväällä 2008. Vuodesta 2010 hän opiskeli laulua Compelete Vocal Institutessa, josta valmistui laulunopettajaksi/voice coachiksi keväällä 2019.
Elämä ja ura > Imitaattorina

Tamminen osaa imitoida esimerkiksi Andy McCoyta, Aira Samulinia, Timo T. A. Mikkosta, Kaj Kunnasta, Tarja Halosta ja Iiro Seppästä. Hän sai jo nuorena oppia imitaattori Joonas Myllyveräjältä ja näyttelijä Jukka Puotilalta. 12-vuotiaana Jarkko pääsi esittämään ensimmäisiä imitaatioitaan Yy-Kaa-Koo-lastenohjelmassa. Sittemmin Tamminen on esiintynyt useassa televisiosarjassa esittämässä imitaatioitaan.
Tammisen monipuoliset imitaatiotaidot tulivat kunnolla esille imitaatioshow Stars Show’ssa, joka pyöri syksyllä 2013 Linnanmäen Peacock-teatterissa. Siinä Tamminen imitoi yli 40 hahmoa, joista yli puolet olivat lauluimitaatioita Paula Koivuniemestä J.Karjalaiseen ja Robin Packalenista Antti Tuiskuun. Syksyllä 2014 esityksestä esitettiin lisäesityksiä. Keväällä 2015 Nelosella esitettiin Tammisen imitaatioihin perustuvaa viihdeohjelmaa Big Bang!
Stars Show sai jatkoa 2016 syksyllä, jolloin Tammisen ja Laura Voutilaisen yhteisshow nähtiin Oulussa, Kuopiossa, Lahdessa, Jyväskylässä, Tampereella ja Turussa. Kiertue huipentui Stars Show XXL:ään Hartwall Arenalle, jossa nähtiin myös useita vierailevia esiintyjiä. Stars Show XXL nähtiin syksyllä 2017 televisiosarjana MTV3-kanavalla. Syksyllä 2019 Tamminen valmisti uuden liveshow Jarkko Tamminen Show:n. Kiertueen päätyttyä esityksestä tehtiin tallenne, jota esitettiin televisiosarjana MTV3-kanavalla syksyllä 2020. Tammisen Kuuleeko..?-imitaatiokiertue kiersi Suomea syksyllä 2021 sekä keväällä ja syksyllä 2022.
Syksyllä 2023 Tamminen sai oman sketsisarjan MTV3-kanavalle, nimeltään: Jarkko Tammisen maailma. Samana syksynä Jarkko myös kiersi Suomea uusimman live-esityksensä kanssa.
Syksyllä 2024 Jarkko kiersi Suomea päivitetyllä Kuuleeko..?-imitaatiokiertueellaan, kiertäen 35 eri kaupunkia. Loppuvuodesta MTV3 näytti Jarkon edellisen syksyn 2023 kiertuetallenteen tv-sarjana. Sarja kantoi nimeä: "Jarkko Tamminen Show - livenä lavalla".
Elämä ja ura > Ääninäyttelijänä

Tamminen on toiminut myös dubbaajana lukuisissa animaatioelokuvissa ja -sarjoissa. Hän aloitti dubbauksen jo 15-vuotiaana Disneyn Peter Panissa. Muihin hänen tunnetuimpiin äänirooleihin kuuluvat mm. aikuinen Herkules Herkuleksessa, Keisari Kuzco Keisarin uusissa kuvioissa ja sen jatko-osissa sekä Tintti Tintin seikkailut-piirrossarjassa. Hän on myös ohjannut dubbauksia, joista suurin työ on Pienen merenneidon uusi jälkiäänitys keväällä 1998. Hän teki VR:lle kuulutuksia vuoden 2015 kesän aikana, osana VR:n "junakesäylläreitä". Tamminen toimi myös vuosina 2009-2019 NRJ- ja Nostalgia-radiokanavien kanavaäänenä. Helmikuussa 2022 hänet palkittiin Kaiku-Gaalassa "Vuoden ääninäyttelijä" -palkinnolla.
Elämä ja ura > Näyttelijänä

Tamminen on näytellyt sekä teattereissa että elokuvissa ja televisiosarjoissa. Hän esiintyi myös kesällä 2007 UIT:n revyyssä Da Lintsi -koodi. Vuonna 2009 hänellä oli päärooli Melchiorina Helsingin Kaupunginteatterin musikaalissa Spring Awakening. Tammisella on myös rooli elokuvassa Vares – Uhkapelimerkki (2012).
Elämä ja ura > Laulajana

Jarkko Tamminen oli mukana Masked Singer Suomi -ohjelman toisella kaudella syksyllä 2020. Tamminen sai kilpailussa hopeasijan. Tamminen esiintyi ja lauloi naispuolisena hahmona nimeltä Hiirulainen. Hiirulaisen yllä oli vaaleanpunainen "karvainen" kotelomekko ja säärystimet. Mekon alla oli harmaa ohut paita ja käsissä satiinihansikkaat ja sormuksia, hiirenpäisen hahmon korvissa roikkui korut. Hahmon elekieli oli tulkittavissa naiselliseksi. Ohjelman panelisteista sekä Jenni Kokander, Maria Veitola että Christoffer Strandberg arvelivat, että Hiirulaisen maskin alta paljastuu Jutta Larm. Vain Janne Kataja uskalsi veikata, että naamion takana olisikin miespuolinen henkilö, mutta hänen arvauksensa osui Sami Hintsaseen.
Tamminen esitti Masked Singer Suomi -ohjelmassa muun muassa Haloo Helsinki! -yhtyeen ”Pulp Fiction” -kappaleen, Billie Eilishin ”Bad Guy” -kappaleen, Tones and I:n kappaleen ”Dance Monkey”, ”Ave Marian”, Gary Mooren kappaleen “Over the Hills and Far Away” ja Carole Kingin kappaleen “(You Make Me Feel Like) A Natural Woman”.
Elämä ja ura > Yrittäjänä

Tamminen perusti ohjelmatoimisto Ohjelmakauppa Oy:n yhdessä Totte Westerlundin kanssa 2005. Vuonna 2020 hän perusti yhdessä Petri Roivaisen kanssa viihdetoimisto Superstar Agency Oy:n.
Muuta

Jarkko Tammisen isoisän isä oli kirjailija Juuse Tamminen.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva / TV-elokuva / Lyhytelokuva | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2010 | Päivät kuin unta | Marion Monroe |
| 2011 | Likainen pommi | kertoja |
| 2012 | Vares – Uhkapelimerkki | Topi Penkki |
| 2013 | Kaappari | Paavo Väyrynen |
| 2016 | Jättiläinen | Mauri Pekkarinen |
| 2020 |  Heinähattu, Vilttitossu ja ärhäkkä koululainen | Hämiksen ääni |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1997 | Kotikatu | RUK:n puheenjohtaja |
| 1998 | Pappia kyydissä | Janne Könönen |
| 1999 | Hovimäki | sotilas |
| 2000 | Koivula ja tähdet | useita rooleja |
| 2000 | Veturi | kauppias |
| 2001 | The Tonight Show | imitointirooli |
| 2002–2003 | Joonas Hytönen Show | imitointirooleja |
| 2004 | Pelastakaa sotamies Hytönen | imitointirooleja |
| 2007 | Morsian | Koistinen |
| 2010 | Naisia kaupungilla | Tero |
| 2014 | Tellus | Soini |
| 2015 | Koomikot | oma itsensä |
| 2015 | Big Bang! | oma itsensä, useita rooleja |
| 2016 | Saturday Night Live | juontaja / useita rooleja |
| 2017 | Tanssii tähtien kanssa | oma itsensä |
| 2017 | Jarkko Tamminen Stars Show XXL | useita rooleja |
| 2019 | Kummeli esittää: Kontio & Parmas | M. A. Numminen |
| 2023 | Jarkko Tammisen maailma | useita rooleja |
Aiheesta muualla

Jarkko Tammisen kotisivut
Jarkko Tamminen Elonetissä.
Jarkko Tamminen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ylen Elävä arkisto: Jarkko Tamminen imitoi Erkki Toivasta
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Tearstained

| Tearstained Charon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : BRR-studio, Raahe, marraskuu 1999
 Julkaistu: kesäkuu 2000
 Tuottaja(t): Charon, Juha Matinheikki
 Tyylilaji: goottimetalli
 Kesto: 44.15
 Levy-yhtiö: Spinefarm
Charonin muut julkaisut
| Sorrowburn 1998 | Tearstained 2000 | Downhearted 2002 |
Tearstained on suomalaisen goottimetalliyhtye Charonin vuonna 2000 julkaistu studioalbumi. Se on yhtyeen toinen albumi. Albumi nauhoitettiin BRR-Studiolla Raahessa marraskuussa vuonna 1999. Albumin miksasi Mikko Karmila Finnvox-studiolla joulukuussa 1999. Levyn julkaisi suomessa Spinefarm Records.
Kappaleet

Worthless – 03.35 (säv. Pasi Sipilä & Charon, san. J-P Leppäluoto)
Sorrowbringer – 04.44 (säv. J-P Leppäluoto, Pasi Sipilä, Jasse Hast & Charon, san. J-P Leppäluoto)
4 Seasons Rush – 04.04 (säv. J-P Leppäluoto, Antti Karihtala & Charon, san. J-P Leppäluoto)
Christina Bleeds – 03.06 (säv. Pasi Sipilä & Charon, san. J-P Leppäluoto, Teemu Hautamäki)
Deepest Scar – 04.28 (säv. Jasse Hast, Pasi Sipilä & Charon, san. J-P Leppäluoto)
The Drift – 02.35 (säv. J-P Leppäluoto, Pasi Sipilä & Charon, san. J-P Leppäluoto)
Sin – 03.38 (säv. Jasse Hast, Pasi Sipilä & Charon, san. J-P Leppäluoto)
Holy – 05.01 (säv. Pasi Sipilä & Charon, san. J-P Leppäluoto)
Your Christ – 03.16 (säv. Jasse Hast & Charon, san. J-P Leppäluoto, Teemu Hautamäki)
As We Die – 03.58 (säv. Jasse Hast & Charon, san. J-P Leppäluoto)
The Stone – 05.45 (säv. Pasi Sipilä & Charon, san. J-P Leppäluoto)
Kokoonpano

J-P Leppäluoto – laulu
Pasi Sipilä – kitara
Jasse Hast – kitara
Teemu Hautamäki – basso
Antti Karihtala – rummut
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Tearstained Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Tearstained Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
| n k Charon |
| --- | --- |
 Teemu Hautamäki  Antti Karihtala  Juha-Pekka Leppäluoto  Lauri Tuohimaa   Jasse Hast  Pasi Sipilä 
Studioalbumit:  Sorrowburn  Tearstained  Downhearted  The Dying Daylights  Songs for the Sinners 
Kokoelmat:  A-sides, B-sides & Suicides 
Singlet:  ”Little Angel”  ”In Trust of No One”  ”Religious/Delicious”  ”Ride on Tears”  ”Colder”  ”The Cure” 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tearstained
Käännös suomeksi
Cyclocrossin maailmancup

Cyclocrossin maailmancup on Kansainvälisen pyöräilyliiton ja Flanders Classics -yhdistyksen järjestämä cyclocrossin kilpailusarja, joka käydään vuosittain talvikuukausien aikana. Ensimmäisen kerran se järjestettiin kaudella 1993–1994. Tuolloin ohjelmassa oli vain miesten sarja. Naiset tulivat mukaan kaudella 2002–2003. Nykyisin omat maailmancupinsa on myös alle 23-vuotiaille ja alle 19-vuotiaille.
Pisteet

Maailmancupin kilpailuissa jaetaan pisteitä seuraavasti.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Sijoitus | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 |
| Pisteet | 40 | 30 | 25 | 22 | 21 | 20 | 19 | 18 | 17 | 16 | 15 | 14 | 13 | 12 | 11 | 10 | 9 | 8 | 7 | 6 | 5 | 4 | 3 | 2 | 1 |
Miesten maailmancupin kolme parasta kausittain

Lähde: Cyclocross24.com
| Kausi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993–1994 |  Paul Herygers |  Danny De Bie |  Marc Janssens |
| 1994–1995 |  Daniele Pontoni |  Dominique Arnould |  Radomír Šimůnek |
| 1995–1996 |  Luca Bramati |  Richard Groenendaal |  Beat Wabel |
| 1996–1997 |  Adrie van der Poel |  Richard Groenendaal |  Marc Janssens |
| 1997–1998 |  Richard Groenendaal |  Adrie van der Poel |  Daniele Pontoni |
| 1998–1999 |  Mario De Clercq |  Daniele Pontoni |  Sven Nys |
| 1999–2000 |  Sven Nys |  Richard Groenendaal |  Mario De Clercq |
| 2000–2001 |  Richard Groenendaal |  Bart Wellens |  Mario De Clercq |
| 2001–2002 |  Sven Nys |  Mario De Clercq |  Bart Wellens |
| 2002–2003 |  Bart Wellens |  Sven Nys |  Mario De Clercq |
| 2003–2004 |  Richard Groenendaal |  Sven Nys |  Bart Wellens |
2004–2005: Ei henkilökohtaisia palkintoja
2005–2006: Ei henkilökohtaisia palkintoja
2006–2007: Ei henkilökohtaisia palkintoja
2007–2008: Ei henkilökohtaisia palkintoja
| 2008–2009 |  Sven Nys |  Bart Wellens |  Zdeněk Štybar |
| 2009–2010 |  Zdeněk Štybar |  Niels Albert |  Sven Nys |
| 2010–2011 |  Niels Albert |  Kevin Pauwels |  Sven Nys |
| 2011–2012 |  Kevin Pauwels |  Sven Nys |  Zdeněk Štybar |
| 2012–2013 |  Niels Albert |  Kevin Pauwels |  Sven Nys |
| 2013–2014 |  Lars van der Haar |  Philipp Walsleben |  Niels Albert |
| 2014–2015 |  Kevin Pauwels |  Lars van der Haar |  Corné van Kessel |
| 2015–2016 |  Wout van Aert |  Lars van der Haar |  Kevin Pauwels |
| 2016–2017 |  Wout van Aert |  Kevin Pauwels |  Tom Meeusen |
| 2017–2018 |  Mathieu van der Poel |  Wout van Aert |  Toon Aerts |
| 2018–2019 |  Toon Aerts |  Wout van Aert |  Mathieu van der Poel |
| 2019–2020 |  Toon Aerts |  Eli Iserbyt |  Michael Vanthourenhout |
| 2020–2021 |  Wout van Aert |  Mathieu van der Poel |  Michael Vanthourenhout |
| 2021–2022 |  Eli Iserbyt |  Michael Vanthourenhout |  Toon Aerts |
| 2022–2023 |  Laurens Sweeck |  Michael Vanthourenhout |  Eli Iserbyt |
| 2023–2024 |  Eli Iserbyt |  Joris Nieuwenhuis |  Pim Ronhaar |
| 2024–2025 |  Michael Vanthourenhout |  Toon Aerts |  Joran Wyseure |
Naisten maailmancupin kolme parasta kausittain

Lähde: Cyclocross24.com
| Kausi | Voittaja | Toinen | Kolmas |
| --- | --- | --- | --- |
| 2002–2003 |  Daphny van den Brand |  Hilde Quintens |  Anja Nobus |
| 2003–2004 |  Hanka Kupfernagel |  Marianne Vos |  Maryline Salvetat |
2004–2005: Ei henkilökohtaisia palkintoja
2005–2006: Ei henkilökohtaisia palkintoja
2006–2007: Ei henkilökohtaisia palkintoja
2007–2008: Ei henkilökohtaisia palkintoja
| 2008–2009 |  Hanka Kupfernagel |  Daphny van den Brand |  Katie Compton |
| 2009–2010 |  Daphny van den Brand |  Marianne Vos |  Sanne van Paassen |
| 2010–2011 |  Sanne van Paassen |  Katie Compton |  Marianne Vos |
| 2011–2012 |  Daphny van den Brand |  Marianne Vos |  Katie Compton |
| 2012–2013 |  Katie Compton |  Sanne van Paassen |  Nikki Harris |
| 2013–2014 |  Katie Compton |  Nikki Harris |  Marianne Vos |
| 2014–2015 |  Sanne Cant |  Ellen Van Loy |  Katie Compton |
| 2015–2016 |  Sanne Cant |  Eva Lechner |  Nikki Harris |
| 2016–2017 |  Sophie de Boer |  Sanne Cant |  Kateřina Nash |
| 2017–2018 |  Sanne Cant |  Kaitlin Keough |  Eva Lechner |
| 2018–2019 |  Marianne Vos |  Sanne Cant |  Annemarie Worst |
| 2019–2020 |  Annemarie Worst |  Ceylin del Carmen Alvarado |  Kateřina Nash |
| 2020–2021 |  Lucinda Brand |  Ceylin del Carmen Alvarado |  Denise Betsema |
| 2021–2022 |  Lucinda Brand |  Denise Betsema |  Puck Pieterse |
| 2022–2023 |  Fem van Empel |  Puck Pieterse |  Shirin van Anrooij |
| 2023–2024 |  Ceylin del Carmen Alvarado |  Puck Pieterse |  Lucinda Brand |
| 2024–2025 |  Lucinda Brand |  Fem van Empel |  Blanka Vas |
Joona Pettersson

Joona Pettersson, 2024.
Joona Pettersson (s. 28. marraskuuta 1983 Helsinki) on suomalainen näyttämötaiteiden videosuunnittelija, kuvaaja, valokuvaaja ja dokumentaristi. Hän asuu Helsingissä ja Pariisissa. Pettersson on tehnyt videosuunnittelun mm. esityksiin Ensimmäinen tasavalta ja Talvisirkus Ilo sekä kiertue-esitykseen Flora & Fauna. Hänen kuvaamiaan dokumenttielokuvia on nähty lukuisilla kansainvälisillä elokuvafestivaaleilla ja niitä on levitetty sekä elokuvateattereissa, että televisiossa.
Opiskelu ja ura

Pettersson opiskeli elokuvausta Venäjän valtiollisessa elokuvakorkeakoulussa VGIK:ssa vuosina 2002-05. Kuvauslinjan opintosuunnitelmasta vastasi tuolloin Andrei Tarkovskin kanssa työskennellyt elokuvaaja Vadim Yusov. Opintojen ohella ja niiden jälkeen Pettersson työskenteli venäläisten fiktioelokuvien kameraryhmissä mm. Ukrainassa ja Mosfilmin elokuvastudioilla. Projekteista tunnetuin oli Ilya Khrzhanovskyn monitaiteellinen DAU -elokuva. Vuosina 2005-06 Pettersson opiskeli videotaiteen maisteriohjelmassa Pariisin École National Supérieure des Arts Décoratifs (ENSAD) korkeakoulussa Henri Foucault:n kurssilla. Joona Pettersson on työskennellyt freelancerina vuodesta 2006 lähtien näyttämötaiteiden, elokuvan, television ja valokuvauksen parissa. Hän puhuu sujuvasti suomea, englantia, ranskaa ja venäjää.
Palkintoja

Radiostan: Syracuse Film Festival (USA) tuomariston kunniamaininta kokeellisen elokuvan kategoriassa ja 53. ZiNEBI IFF:n Hopeinen Mikeldi palkinto (2009)
Rakastan sinua kyyneliin: Dokumenttisarjan pääpalkinto XV Deboshir Film Festival Pietarissa 2012, hopea palkinto Murmansk Northern Character IFF 2012, pääpalkinto Reikäreuna Film Festival 2013
Sohvasurffaajat - Mustameri: Koura -palkinto (2011) Prix Europa Nominated (2012)
Talvisirkus Uni palkittiin vuoden 2014 parhaasta näyttämötaiteiden videosuunnittelusta.
The Green Serpent: Boccalino d'ogo 66th Locarno IFF, Winterthur Award 2013, Swiss Film Award 2014, Visions du Réel Prix du Public Sesterce D'Argent, The Night Award of the 12th International Festival Signes de Nuit, Paris (2014), Best short documentary at the Bushwick Film Festival in Brooklyn, NY (2014), Best short film at the Darklight festival in Dublin, Ireland (2014), Special Jury Prize at the 29th Montenegro Film Festival (2014)
Grey Violet – Odd One Out: Queer North Film Festival Tuomariston palkinto parhaalle lyhyelle dokumenttielokuvalle, 2018.
Pohjankäviäin merkintöjä: Golden Raven Arctic Film Festival (Grand Prix of International Feature-Length Competition), Pärnu Film Festival 2019 (Best Scientific Recording), Special Prize by the Jury of Documentary  Feature Competition, Anchorage International Film Festival, Anchorage, Alaska (2019)
Yksityiselämä

Joona Petterssonin veli on kirjailija Juhana Pettersson ja sisko taidehistorioitsija Susanna Pettersson. Heidän isoisänsä oli professori Lars Pettersson. Joona Petterssonin vanhemmat ovat ohjaaja, koreografi Arja Pettersson ja arkkitehti Eero Pettersson. Hänen isoäitinsä olivat kirjailija Rauha S. Virtanen ja kuvataiteilija Helvi Hokkanen
Videosuunnitteluita > Kansallisteatterissa:

Ensimmäinen tasavalta (2022)
Pentti Linkola - kaltaisemme? (2023)
Videosuunnitteluita > Tanssiteatteri Hurjaruuthissa:

Talvisirkus Säde (2002)
Talvisirkus Sika (2010)
Talvisirkus Afrikka (2012)
Pikku prinssi (2014)
Talvisirkus Uni (2014)
Talvisirkus Matkalla (2015)
Talvisirkus Muisti (2016)
Flora & Fauna (2017)
Talvisirkus Play (2017)
Liisa Ihmemaassa (2019)
Talvisirkus BAU (2019)
Poika ja varis (2020)
Talvisirkus Vauhti (2020)
Talvisirkus Ilo (2022)
Videosuunnitteluita > Espoon kaupunginteatterissa:

Lehman -trilogia (2019)
Videosuunnitteluita > Oulun kaupunginteatterissa:

Rikos ja rangaistus (2011)
Videosuunnitteluita > Tanssiteatteri Raatikossa:

Tarinoita Muumilaaksosta (2019)
Akka ja luuta (2022)
Videosuunnitteluita > Teatteri Avoimissa Ovissa:

La Strada (2023)
Filmografia kuvaajana > Dokumenttielokuvat:

Radiostan (2009)
Strawberry Girl (2010)
Rakastan sinua kyyneliin (2012)
Jumalattaren paluu (2010)
The Green Serpent (2013)
Sacred sunday (2015)
The Magnitsky Act - Behind the scenes (2016)
Grey Violet - Odd One Out (2017)
Pohjankävijäin merkintöjä (2019)
Pariisin prinssi (2019)
Maija Isola (2021)
Filmografia kuvaajana > Tv -dokumentit ja dokumentaariset sarjat:

Sohvasurffaajat - Mustameri (2011)
Sohvasurffaajat - Välimeri (2012)
Liftarit (2016)
Baher of Finland (2018)
Kaija Koo - Tinakenkäkuningatar (2023)
Joona Petterssonin suunnittelemat videoprojisoinnit esityksessä Talvisirkus Ilo, Tanssin talon Erkko -salissa 2023.
Vastaluku

Matematiikassa jokaisella kokonaisluvulla x on vastaluku − x, jolle pätee x + (−x) = 0. 
Vastaluku liittyy käsitteenä  matematiikassa kahden luvun yhteenlaskuun, jonka tulokseksi saadaan nolla
Tällöin sanotaan, että molemmat luvut  a ja  b ovat toistensa vastalukuja ja ne sijaitsevat lukusuoralla yhtä kaukana nollapisteestä.
Edellinen esitys on koulumatematiikassa monelle tutuksi tullut määritelmä. Matematiikassa lukua nolla pidetään yhteenlaskuun liittyvänä kokonaislukujoukon neutraalialkiona eli 0-alkiona. Koska matematiikan neutraalialkion käsite on paljon laajempi, käytetään nimitystä 0-alkio vain luvuille ja sellaisille binäärioperaatioille, jotka ovat luonteeltaan additiivisia.
Kokonaisluvut

Jossakin vaiheessa matematiikan historiaa otettiin käyttöön negatiiviset luvut, jotta vähennyslaskua voitiin soveltaa rajoituksetta luonnollisille luvuille. Jos vähennettävä on suurempi kuin vähentäjä, tulee erotukseksi positiivinen luku. Näin on, kun lasketaan esimerkiksi  5-2=3. Jos vähentäjä on suurempi kuin vähennettävä, merkitään erotukseksi vastaluku. Näin käy esimerkiksi, kun   2-5=-3. Vastaluvun merkkinä oleva miinus (-) lienee vähennyslaskusta peräisin.
Kokonaislukujen joukko on muodostettu lisäämällä luonnollisiin lukuihin negatiiviset luvut. Negatiiviset luvut sisältävät jokaisen luonnollisen luvun vastaluvun eli negaation. Kokonaislukujen joukko onkin yksinkertaisin lukujoukko, jossa vastaluvut ovat olemassa. Jos kokonaislukuja kuvataan lukusuoralla olevilla pisteillä, sijoittuvat vastaluvut nollapisteestä katsottuna yhtä etäälle positiivisten- tai negatiivisten lukujen puolille. Luvun etäisyys nollasta kutsutaan luvun itseisarvoksi, jolloin positiivisuus ja negatiivisuus ovat luvun itseisarvoon liitettäviä erottelevia lisämääreitä.
Positiivisesta luvusta voidaan tehdä negatiivinen liittämällä sen eteen miinusmerkki. Etumerkkiä voidaan pitää unaarioperaationa, jolla positiivinen luku muutetaan vastaluvukseen ( -(3)=-3). Kun negatiivisen luvun vastaluku on sen positiivinen itseisarvo, toimii miinusmerkki negatiivisen luvun eteen laitettuna vastalukuoperaationa ( -(-3)=3). Tämä voidaan ilmaista yleisesti positiiviselle kokonaisluvulle  a, joka ei ole nolla. Tällöin merkintä
Alkuperäisen määritelmän mukaan toisilleen vastalukuina olevien lukujen summa on nolla
johtaa tulokseen, että vastaluku on aina luvun negaatio
ja luvulla on vain yksi vastaluku.
Nolla on oma vastalukunsa.
Rationaaliluvut

Jotta kokonaislukujen jakolasku olisi aina laskettavissa, laajennettiin kokonaislukujen joukkoa kaikilla kokonaislukujen suhteilla. Näin muodostettiin rationaaliluvut. Osamäärään voitiin valita sekä negatiivisia että positiivisia lukuja, joten on sovittava rationaaliluvun merkki. Jos osamäärässä jaettava ja jakaja ovat molemmat positiivisia tai molemmat negatiivisia, tuli luvusta positiivinen. Jos taas osamäärä muodostettiin erimerkkisistä luvuista, tuli osamääräksi negatiivinen.
Myös rationaaliluvut muodostuvat positiivisista luvuista ja näiden vastaluvuista. Nolla on oma vastalukunsa myös rationaalilukuna, mikä tarkoittaa että se on jakolaskun osoittaja; nimittäjänä se ei voi esiintyä.
Reaaliluvut

Reaaliluvut saadaan täydentämällä rationaaliluvut irrationaaliluvuilla. Jokaisella irrationaaliluvulla on myös vastalukunsa, joten reaaliluvut ovat vastalukujen suhteen samantyyppinen lukujoukko kuin rationaaliluvut.