stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kalastajan laulu

Kalastajan laulu (vir. Uus paat, alkuperäisäänite nimellä Rannakolhoosis.) on virolaisen Valter Ojakäärin säveltämä laulu, joka tunnetaan erityisesti Georg Otsin levytyksenä. Laulu alkaa suomeksi sanoin ”Tämä venheeni ei ole linnunluust”.
Vironkieliset sanat ovat peräisin Debora Vaarandin vuonna 1949 julkaisemasta runosta Uus paat, jonka Ots äänitti viroksi vuonna 1950 nimellä Rannakolhoosis. Alkuperäinen nimi tarkoittaa uutta venettä, jota myös teksti kuvaa. Virossa elettiin maatalouden kollektivisoinnin aikaa ja runoa julkaistiin myös rantakolhoosia tarkoittavalla nimellä, joka siirtyi alkuperäisäänitteelle. Suomenkielisen tekstin käänsi Viron radion suomenkielinen toimitus.
Laulu tuli tunnetuksi Georg Otsin ensimmäiseltä Suomessa julkaistulta äänilevyltä, jonka A-puolella oli suosittu ”Saarenmaan valssi”. Alkuaan Viron radion suomenkieliselle toimitukselle vuonna 1954 tehdyt äänitykset julkaistiin gramofonilevyllä heinäkuussa 1957. Kummassakin Otsia säestää Viron radion viihdeorkesteri Rostislav Merkulovin johtamana.
Suomeksi ”Kalastajan laulun” ovat levyttäneet myös Lasse Hoikka ja Souvarit vuonna 1987 sekä Benny Törnroos vuonna 1994.
Kalle Nyström

| Kalle Nyström> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Muut nimet:  Karl Viktor (Kalle) Nyström
Syntynyt: 28. tammikuuta 1865 Helsinki
Kuollut: 17. joulukuuta 1933 (68 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  konttoripäällikkö, toimittaja, lauluntekijä, varieteetaiteilija ja nukketeatterin johtaja
Karl Viktor (Kalle) Nyström (28. tammikuuta 1865 Helsinki – 17. joulukuuta 1933 Helsinki) oli suomalainen konttoripäällikkö, toimittaja, lauluntekijä, varieteetaiteilija ja nukketeatterin johtaja. Nyströmin 1909 perustama Marionett-nukketeatteri oli ensimmäinen suomalainen ammattimainen nukketeatteri.
Nyström kävi Helsingin ruotsalaista reaalilyseota ja lähti sitten kirjakauppa-alalle toimien myöhemmin itsenäisenä kirjakauppiaana Helsingissä ja Turussa. Vuosina 1893–1896 Nyström oli näyttelijänä Ruotsalaisessa teatterissa ja vuodesta 1905 alkaen aina kuolemaansa saakka hän oli Salomo Wuorion tapettiliikkeen konttoripäällikkönä.
Nyström kirjoitti suuren määrän revyitä, joita esitettiin ruotsinkielisillä näyttämöillä Turussa ja Helsingissä. Hän avusti ruotsinkielisiä pilalehtiä ja kirjoitti myös päivälehtiin. Nyström osallistui lisäksi aktiivisesti Suomen ruotsalaisen sanomalehtimiesjärjestön toimintaan.
Nyström toimi 1900-luvun alussa varietee-yrittäjänä helsinkiläisessä Apollo-teatterissa. Hän perusti 1909 Apollo-teatterin yhteyteen ruotsinkielisen Marionett teatern -nimisen nukketeatterin nähtyään Münchenissä Papa Schmidtin nukketeatterin esityksen. Teatterin esitykset oli tarkoitettu pääosin aikuiskatsojille ja niissä käsiteltiin satiirisesti ajankohtaisia tapahtumia sekä suomalaisia taiteilijoita. Teatteri esitti myös katkelmia Shakespearen näytelmistä, Kalevala-aiheisia kohtauksia sekä lapsikatsojille Topeliuksen kertomuksista muokattuja näytelmiä. Teatteri teki myös kiertueita Helsingin ulkopuolelle.
Marionett-teatterin toiminta päättyi Kalle Nyströmin kuoltua.
Teoksia

Sjung med i refrängen : kupletter och visor ; med förord av Jumbo.   Förlag Fama, Helsingfors 1932
Kansallinen tutkimusverkko

Kansallinen tutkimusverkko (National Research and Education Network, NREN) on tutkimuksen ja opetuksen tarpeisiin rakennettu tietoverkko. Suomalainen kansallinen tutkimusverkko on Funet, jonka toiminnasta ja kehittämisestä vastaa valtion omistama CSC – Tieteen tietotekniikan keskus Oy.
Kaksoislaskutus

Kaksoislaskutus tarkoittaa sitä, että valekaupallaselvennä alennetaan tullattavan tavaran tullausarvoa. Tavara ostetaan vapaasti varastossa myyjämaassa ja myydään kuormaamisen jälkeen matkalla rajalleselvennä veroparatiisissaselvennä olevalle yhtiölle tappiolla.
Näin saadaan alempi tullausarvo, millä säästetään valmisteveroa, tullia sekä myös tämän perusteella määräytyvää arvonlisäveroa tuontimaassa. Tappiolla peiteyritykselle halvemmalla myyneen yrityksen jatkuvat tappiot katetaan myynti- ja ostomaan ohittavilla rahansiirroilla.
Kaksoislaskutuksessa tullimaksuja kierretään muuttamalla tavaran arvo laskussa ennen Venäjän rajaa. Venäjän lain mukaan se on rikollista. EU ei ole menettävä puoli. Kaksoislaskutuksessa Suomeen perustettu venäläisyhtiö ostaa EU-maasta tavaraa. Lasku maksetaan veroparatiisissa. Tavarat jaetaan eri varastoihin uusilla laskuilla, jotka näytetään Venäjän tullille. Mukaan liitetään halvempaa tavaraa.
Kaksoislaskutus ja idänkauppa

Venäjälle maahantuodun tavaran arvo on tilastollisesti alhaisempi kuin sinne viedyn tavaran arvo kaksoislaskutuksesta johtuen. Suomen Pankin Venäjän-tutkija Simon-Erik Ollus arvioi Talouselämän artikkelissa tammikuussa 2007, että Suomen ja EU-maiden itäviennistä kolmasosa kaksoislaskutetaan. "Virallisissa tullitilastoissa Venäjän ja Suomen tilastojen ero viennin arvosta revähti vuonna 2005 lähes 60 prosenttiin. Vilunkipelin osuus siitä on kuitenkin vain kolmannes. Esimerkiksi kun tuote tuodaan vaikka Saksan kautta Suomeen ja viedään täältä edelleen Venäjälle, kirjaa Suomen tulli sen tuonniksi Suomeen ja vienniksi Venäjälle. Venäjän tullille tämä on kuitenkin pelkästään tuontia Saksasta."
Kaksoislaskutuksen estäminen

Asiaan pyritään puuttumaan tarkkailemalla tilannetta puolivuosittain tullihallintojen kesken ja kehittämällä tarkastusta. Edelleen kaksoislaskutusta voidaan yrittää vähentää sähköisellä tullauksella. Käytännössä sähköinen tullaus tarkoittaa sitä, että ilmoitus tavarasta kulkee suojatussa it-järjestelmässä. Sähköiseen tullausjärjestelmään on rikollisten ja erilaisten muiden toimijoiden paljon vaikeampi soluttautua kuin perinteiseen tullaukseen. Näin tavaran arvo ei matkalla pääse muuttumaan.
Venäjä ei ole ollut valmis siirtymään sähköiseen tullaukseen, joka lopettaisi välistä vedot. Suomalaisyritysten mukaan rehellisesti toimivat eivät pärjää hintakilpailussa kaksoislaskuttajan kanssa.
Aiheesta muualla

Meijeriala
EU:n ja Venäjän valvontaisku paljasti kaksoislaskutuksen laajuuden ja luonteen (Arkistoitu – Internet Archive)
Venäjän tullin ongelma (Arkistoitu – Internet Archive)
Kampavasarahai

| Kampavasarahai |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Luomihaikalat Carcharhiniformes
Heimo::  Vasarahait Sphyrnidae
Suku::  Sphyrna
Laji::  lewini
Kaksiosainen nimi
 Sphyrna lewini 
Katso myös
   Kampavasarahai Wikispeciesissä   Kampavasarahai Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kampavasarahai (Sphyrna lewini) on vasarahaiden heimoon kuuluva rustokalalaji. Sitä esiintyy kaikilla lauhkeilla ja trooppisilla merialueilla.
Ulkonäkö ja koko

Kampavasarahai on tyypillinen vasarahai, sillä sen pää on vasaranmuotoinen. Kampavasarahain pään rakenteen keskellä on selkeä lovi, mikä erottaa sen muista vasarahaista. Lajin vartalo on sukkulamainen. Sen ensimmäinen selkäevä on suuri, mutta takimmainen selkäevä ja vatsaevät pieniä.
Suurimmillaan kampavasarahai voi saavuttaa noin 4,3 metrin pituuden ja 152 kilogramman painon.
Levinneisyys

Kampavasarahaita tavataan ympäri maapalloa lauhkeissa ja trooppisissa rantavesissä. Atlantin länsiosissa kampavasarahai elää New Jerseystä Uruguayyn ulottuvalla alueella, myös Meksikonlahdella ja Karibianmerellä. Itäisellä Atlantilla sitä esiintyy todennäköisesti Afrikan koko rannikolla ja myös Välimerellä ja Azorien ympäristössä.
Intian valtameressä kampavasarahaita on havaittu Etelä-Afrikasta, Malediiveilta ja Punaiseltamereltä Myanmariin ulottuvalta rantavyöhykkeeltä. Läntisellä Tyynellämerellä lajia tavataan Thaimaasta Japaniin, Filippiineille ja Australiaan. Itäisellä Tyynellämerellä elinalue ulottuu Kalifornian eteläosista mahdollisesti Perun pohjoisosiin. Se elää myös Havaijilla ja Tahitilla.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee kampavasarahain äärimmäisen uhanalaiseksi. Sen yksilömäärän arvioitiin vuonna 2019 pienentyneen vuoden 1940 jälkeen yli 80 prosentilla, ja lisäksi sen arvostettuja eviä kohtaan on lisääntynyttä kiinnostusta. Lajin kalastusta ei juurikaan säädellä.
Kalvashaprakas

| Kalvashaprakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Psathyrellaceae
Suku::  Candolleomyces
Laji::  candolleanus
Kaksiosainen nimi
 Candolleomyces candolleanus  (Fr.) D. Wächt. & A. Melzer 
Katso myös
   Kalvashaprakas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalvashaprakas (Candolleomyces candolleanus, syn. Psathyrella candolleana, aikaisemmin ”valkoinen hapralakki”) on kupera tai laakealakkinen ruskea tai vaalea sienilaji. Lakin reunassa on usein suojusjätettä. Sienen heltat ovat aluksi valkoiset ja vanhemmiten harmaan- tai ruskeanvioletit ja lopulta ruskeanmustat. Sienen jalka on valkoinen. Sienen syötävyydestä on kahdenlaista tietoa. Se kasvaa laholla lehtipuulla tai kosteilla paikoilla yleisenä.
Jóhann Berg Guðmundsson

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jóhann Berg Guðmundsson
Syntymäaika: 27. lokakuuta 1990
Syntymäpaikka: Reykjavik, Islanti
Pelipaikka: vasen laitapelaaja
Pituus: 186 senttimetriä
Paino: 79 kilogrammaa
Seura
Seura: Burnley
Pelinumero: 7
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008 | Breiðablik UBK | 22 | (6) |
| 2009–2014 | AZ Alkmaar | 119 | (9) |
| 2014–2016 | Charlton Athletic | 81 | (16) |
| 2016– | Burnley | 173 | (13) |
Maajoukkue
| 2008– | Islanti U19 | 2 | (1) |
| 2008– | Islanti U21 | 14 | (6) |
| 2008– | Islanti | 86 | (8) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 19. heinäkuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 19. heinäkuuta 2023.
Jóhann Berg Guðmundsson (s. 27. lokakuuta 1990 Reykjavík, Islanti) on islantilainen jalkapalloilija, joka edustaa englantilaista Burnleyä.
Seurajoukkueura

Jóhann kuului juniorina englantilaisten Chelsean ja Fulhamin akatemioihin, mutta aloitti uransa aikuisten tasolla kotimaansa pääsarjaseura Breiðablik UBK:ssa, jossa teki kaudella 2008 kuusi maalia 22 ottelussa.
Hän siirtyi helmikuussa 2009 alankomaalaisen AZ Alkmaarin alle 21-vuotiaiden joukkueeseen ja kesällä 2010 edelleen seuran edustusjoukkueeseen. Hän pelasi Alkmaarissa kausilla 2010–2014 pudotuspelit mukaan lukien 119 Eredivisien ottelua, joissa teki yhdeksän maalia. Hän voitti KNVB-cupin 2013. Hän pelasi seurassa 36 Eurooppa-liigan ottelua (mukaan lukien kuusi karsintaottelua), joissa teki kahdeksan maalia. Hän siirtyi Charltoniin kesällä 2014. Kahden seuraavan kauden aikana hän pelasi Englannin mestaruussarjassa yhteensä 81 ottelua, joissa teki 16 maalia.
Jóhann siirtyi Englannin Valioliigan Burnleyyn 2,7 miljoonan punnan siirtosummalla kesällä 2016. Hän on kauden 2022–2023 loppuun mennessä pelannut seurassa 136 valioliigaottelua, joissa on tehnyt yhdeksän ja syöttänyt 18 maalia sekä 37 Englannin mestaruussarjan ottelua, joissa on tehnyt neljä ja syöttänyt kuusi maalia.
Maajoukkueura

Jóhann Berg Guðmundsson pelasi Islannin alle 19- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011. A-maajoukkueessa hän esiintyi ensimmäisen kerran maaottelussa Azerbaidžania vastaan elokuussa 2008. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi 0–2-tappioon päättyneessä MM-karsintaottelussa Makedoniaa vastaan kesäkuussa 2009. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki maaottelussa Andorraa vastaan marraskuussa 2012. Hän teki kolme maalia Islannin ja Sveitsin pelatessa 4–4-tasapelin MM-karsintaottelussa syyskuussa 2013.
Guðmundsson on pelannut heinäkuun 2023 puoliväliin mennessä 86 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt kaikkiaan kahdeksan maalia. Hän on pelannut 24 MM- ja 24 EM-karsintaottelua. Hän pelasi seitsemän karsintaottelua Islannin selviytyessä EM-kilpailuihin 2016. EM-lopputurnauksessa hän pelasi Islannin kaikki viisi ottelua ja yhden ottelun loppuhetkiä lukuun ottamatta täydet minuutit. Seuraavissa MM-karsinnoissa hän pelasi yhdeksän ottelua ja teki kaksi maalia. MM-lopputurnauksessa 2018 hän pelasi kaksi Islannin kolmesta ottelusta.
Alppihiihdon maailmancup 1968

Alppihiihdon maailmancup -kausi 1968 oli historian toinen alppihiihdon maailmancup -kausi. Mestaruuden voitti miesten puolella toisen kerran peräkkäin ranskalainen Jean-Claude Killy ja naisten puolella saman tempun teki kanadalainen Nancy Greene.
Miehet > Kokonaiscup

|  | Alpinisti | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Jean-Claude Killy | 200 |
| 2. |  Dumeng Giovanoli | 119 |
| 3. |  Herbert Huber | 112 |
| 4. |  Gerhard Nenning | 102 |
| 5 |  Guy Périllat | 83 |
| 6. |  Edmund Bruggmann | 80 |
| 7. |  Billy Kidd | 73 |
| 8. |  Karl Schranz | 69 |
| 9. |  Patrick Russel | 67 |
| 10. |  Heinrich Messner | 63 |
Miehet > Pujottelu > Kilpailut ja voittajat

| N:o | Paikka | Pvm | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Wengen, Sveitsi | 14. tammikuuta 1968 |  Dumeng Giovanoli |
| 2. | Kitzbühel, Itävalta | 21. tammikuuta 1968 |  Dumeng Giovanoli |
| 3. | Grenoble, Ranska | 17. helmikuuta 1968 |  Jean-Claude Killy |
| 4. | Oslo, Norja | 25. helmikuuta 1968 |  Patrick Russel |
| 5. | Kranjska Gora, Jugoslavia | 1. maaliskuuta 1968 |  Patrick Russel |
| 6. | Aspen, Yhdysvallat | 16. maaliskuuta 1968 |  Billy Kidd |
| 7. | Rossland, Kanada | 29. maaliskuuta 1968 |  Jean-Claude Killy |
| 8. | Heavenly Valley, Yhdysvallat | 7. huhtikuuta 1968 |  Spider Sabich |
Miehet > Pujottelu > Loppupisteet

|  | Alpinisti | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Dumeng Giovanoli | 70 |
| 2. |  Jean-Claude Killy | 65 |
| 3. |  Patrick Russel | 61 |
| 4. |  Herbert Huber | 60 |
| 5. |  Alfred Matt | 50 |
| 6. |  Håkon Mjøen | 41 |
| 7. |  Rick Chaffee | 38 |
| 8. |  Spider Sabich | 37 |
| 9. |  Jean-Pierre Augert | 30 |
| 10. |  Billy Kidd | 26 |
Miehet > Suurpujottelu > Kilpailut ja voittajat

| N:o | Paikka | Pvm | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Hindelang, Saksa | 4. tammikuuta 1968 |  Edmund Bruggmann |
| 2. | Adelboden, Sveitsi | 8. tammikuuta 1968 |  Jean-Claude Killy |
| 3. | Grenoble, Ranska | 12. helmikuuta 1968 |  Jean-Claude Killy |
| 4. | Oslo, Norja | 24. helmikuuta 1968 |  Werner Bleiner |
| 5. | Méribel, Ranska | 10. maaliskuuta 1968 |  Jean-Claude Killy |
| 6. | Rossland, Kanada | 31. maaliskuuta 1968 |  Herbert Huber |
| 7. | Heavenly Valley, Yhdysvallat | 6. huhtikuuta 1968 |  Herbert Huber |
Miehet > Suurpujottelu > Loppupisteet

|  | Alpinisti | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Jean-Claude Killy | 75 |
| 2. |  Edmund Bruggmann | 60 |
| 3. |  Herbert Huber | 52 |
| 4. |  Georges Mauduit | 51 |
| 5. |  Dumeng Giovanoli | 43 |
| 6. |  Guy Périllat | 41 |
| 7. |  Reinhard Tritscher | 35 |
| 8. |  Billy Kidd | 30 |
| 9. |  Willy Fahre | 28 |
|  |  Werner Bleiner | 28 |
Miehet > Syöksylasku > Kilpailut ja voittajat

| N:o | Paikka | Pvm | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Wengen, Sveitsi | 13. tammikuuta 1968 |  Gerhard Nenning |
| 2. | Kitzbühel, Itävalta | 20. tammikuuta 1968 |  Gerhard Nenning |
| 3. | Grenoble, Ranska | 9. helmikuuta 1968 |  Jean-Claude Killy |
| 4. | Chamonix, Ranska | 24. helmikuuta 1968 |  Bernard Orcel |
| 5. | Aspen, Yhdysvallat | 15. maaliskuuta 1968 |  Gerhard Nenning |
Miehet > Syöksylasku > Loppupisteet

|  | Alpinisti | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Gerhard Nenning | 75 |
| 2. |  Jean-Claude Killy | 60 |
| 3. |  Karl Schranz | 39 |
| 4. |  Bernard Orcel | 37 |
|  |  Guy Périllat | 37 |
|  |  Jean-Daniel Dätwyler | 37 |
| 7. |  Heinrich Messner | 31 |
| 8. |  Kurt Huggler | 20 |
| 9. |  Edmund Bruggmann | 17 |
|  |  Billy Kidd | 17 |
Naiset > Kokonaiskilpailu

| Sija | Alpinisti | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Nancy Greene | 191 |
| 2. |  Isabelle Mir | 159 |
| 3. |  Florence Steurer | 153 |
| 4. |  Marielle Goitschel | 148 |
| 5. |  Fernande Bochatay | 126 |
| 6. |  Annie Famose | 123 |
| 7. |  Gertrud Gabl | 121 |
| 8. |  Olga Pall | 89 |
| 9. |  Kiki Cutter | 80 |
| 10. |  Christl Haas | 55 |
Naiset > Pujottelu > Kilpailut ja voittajat

| N:o | Paikka | Pvm | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Oberstaufen, Saksa | 6. tammikuuta 1968 |  Marielle Goitschel |
| 2. | Grindelwald, Sveitsi | 11. tammikuuta 1968 |  Gertrud Gabl |
| 3. | Badgastein, Itävalta | 18. tammikuuta 1968 |  Florence Steurer |
| 4. | St. Gervais, Ranska | 25. tammikuuta 1968 |  Fernande Bochatay |
| 5. | Grenoble, Ranska | 13. helmikuuta 1968 |  Marielle Goitschel |
| 6. | Oslo, Norja | 25. helmikuuta 1968 |  Kiki Cutter |
| 7. | Abetone, Italia | 1. maaliskuuta 1968 |  Florence Steurer |
| 8. | Aspen, Yhdysvallat | 16. maaliskuuta 1968 |  Nancy Greene |
| 9. | Rossland, Kanada | 28. maaliskuuta 1968 |  Marielle Goitschel |
| 10. | Heavenly Valley, Yhdysvallat | 6. huhtikuuta 1968 |  Gertrud Gabl |
Naiset > Pujottelu > Loppupisteet

| Sija | Alpinisti | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Marielle Goitschel | 75 |
| 2. |  Florence Steurer | 70 |
|  |  Gertrud Gabl | 70 |
| 4. |  Nancy Greene | 65 |
| 5. |  Kiki Cutter | 55 |
| 6. |  Fernande Bochatay | 51 |
| 7. |  Isabelle Mir | 48 |
| 8. |  Annie Famose | 43 |
| 9. |  Wendy Allen | 37 |
| 10. |  Jody Nagel | 25 |
Naiset > Suurpujottelu > Kilpailut ja voittajat

| N:o | Paikka | Pvm | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Oberstaufen, Saksa | 5. tammikuuta 1968 |  Fernande Bochatay |
| 2. | Grindelwald, Sveitsi | 10. tammikuuta 1968 |  Nancy Greene |
| 3. | Grenoble, Ranska | 15. helmikuuta 1968 |  Nancy Greene |
| 4. | Oslo, Norja | 24. helmikuuta 1968 |  Fernande Bochatay |
| 5. | Aspen, Yhdysvallat | 17. maaliskuuta 1968 |  Nancy Greene |
| 6. | Rossland, Kanada | 31. maaliskuuta 1968 |  Nancy Greene |
| 7. | Heavenley Valley, Yhdysvallat | 5. huhtikuuta 1968 |  Gertrud Gabl |
Naiset > Suurpujottelu > Loppupisteet

| Sija | Alpinisti | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Nancy Greene | 75 |
| 2. |  Fernande Bochatay | 65 |
| 3. |  Florence Steurer | 60 |
| 4. |  Gertrud Gabl | 51 |
| 5. |  Marielle Goitschel | 44 |
| 6. |  Isabelle Mir | 41 |
| 7. |  Annie Famose | 32 |
| 8. |  Rosi Mittermaier | 29 |
| 9. |  Jody Nagel | 28 |
| 10. |  Kiki Cutter | 25 |
Naiset > Syöksylasku > Kilpailut ja voittajat

| N:o | Paikka | Pvm | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Badgastein, Itävalta | 17. tammikuuta 1968 |  Olga Pall |
| 2. | St. Gervais, Ranska | 27. tammikuuta 1968 |  Isabelle Mir |
| 3. | Grenoble, Ranska | 10. helmikuuta 1968 |  Olga Pall |
| 4. | Chamonix, Ranska | 23. helmikuuta 1968 |  Nancy Greene |
| 5. | Abetone, Italia | 2. maaliskuuta 1968 |  Isabelle Mir |
| 6. | Aspen, Yhdysvallat | 15. maaliskuuta 1968 |  Nancy Greene |
Naiset > Syöksylasku > Loppupisteet

| Sija | Alpinisti | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Isabelle Mir | 70 |
|  |  Olga Pall | 70 |
| 3. |  Christl Haas | 55 |
| 4. |  Nancy Greene | 51 |
| 5. |  Annie Famose | 48 |
| 6. |  Divina Galica | 32 |
| 7. |  Marielle Goitschel | 29 |
| 8. |  Brigitte Seiwald | 25 |
| 9. |  Florence Steurer | 23 |
| 10. |  Annerösli Zryd | 17 |
Kantalahti

Kantalahti (aikaisemmin Kannanlahti) on:
Kantalahti, kaupunki Murmanskin alueella Venäjällä
Kantalahti, Vienanmeren läntisin lahti
Katso myös:
Kantalahden piiri, Murmanskin alueen eteläisin hallintopiiri Kantalahden kaupungin ympäristössä
Kantalahden luonnonpuisto, valtakunnallinen luonnonsuojelualue Vienanmeren Kantalahden ja Barentsinmeren rannikolla.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kantalahti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaija Vähätupa

| Kaija Vähätupa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kaija Lahtinen (o.s. Vähätupa)
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1943 (ikä 81) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1958–1960:   Tampereen Pyrintö
Maajoukkueet
1964:   Suomi
Ottelut (pisteet):  1 (0)
Kaija Lahtinen (o.s. Vähätupa, s. 28. maaliskuuta 1943 Tampere) on suomalainen kilpauransa lopettanut koripalloilija.
Vähätupa edusti Tampereen Pyrintöä naisten SM-sarjassa. Hän kuului Suomen maajoukkueen kokoonpanoon vuonna 1964 ottelussa Ruotsia vastaan muttei tehnyt pisteitä.
Vähätupa pelasi pesäpalloa SM-sarjassa vuosina 1959–1960. Hän työskenteli liikuntaneuvojana.
Saavutukset

Suomen mestaruus 1958
SM-hopeaa 1959
SM-pronssia 1960
Karhu – Pohjoisten kansojen myyttejä

| Karhu – Pohjoisten kansojen myyttejä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Pasi Klemettinen
Kieli:  suomi
Genre:  tietokirjallisuus
Kustantaja:  SKS Kirjat
Julkaistu:  2023
Sivumäärä:  282
ISBN:  978-951-858-345-8
Sarja: Kirjokansi 318
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Karhu – Pohjoisten kansojen myyttejä on vuonna 2023 julkaistu tietokirja, jonka on kirjoittanut perinteentutkija Pasi Klemettinen ja joka käsittelee karhua pohjoisten kansojen pyyntikulttuureissa, karhuun liittyviä uskomuksia, karhurituaaleja ja karhumyyttejä, jotka juontavat juurensa kaukaa kivikaudelta. Teos käsittelee karhun paikkaa ihmisen mielenmaisemassa.
Klemettinen etsii kirjassa karhun jättämiä jälkiä useiden eri kulttuurien mytologioista. Teos esittelee esimerkiksi suomalaisten karhunpeijaisia ja Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen perinteitä ja Kaukoidän uhriseremonioita.
Karhujärvi

Karhujärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Karhujärvi, järvi Hämeenlinnan Sudenpesänkankaalla
Karhujärvi, järvi Jyväskylässä
Karhujärvi, järvi Päntäneen kylässä Kauhajoella
Karhujärvi, järvi Keuruulla
Karhujärvi, järvi Kuhmoisissa
Karhujärvi, järvi Laukaassa
Karhujärvi, järvi Parkanossa
Karhujärvi, järvi Ruovedellä
Karhujärvi, järvi Sastamalassa
Karhujärvi, järvi Ylikiimingissä Oulussa
Karhujärvi, järvi Sallassa ja Posiolla
Karhujärvi, kylä Sallassa Karhujärven rannalla
Karhujärvi, järvi Siuntiossa
Karhujärvi, järvi Ylitorniolla
Pieni Karhujärvi, järvi Kuhmoisissa
Pikku Karhujärvi, järvi Ylitorniolla
Iso Karhujärvi (engl. Great Bear Lake), Kanadan Luoteisterritorioiden suurin järvi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Karhujärvi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kahleet murtuvat

| Kahleet murtuvat> Strange Cargo |
| --- | --- |
 Alkuperäinen teatterilevitykseen tarkoitettu juliste
Ohjaaja:  Frank Borzage
Käsikirjoittaja:  Lawrence Hazard
Perustuu:  Richard Salen romaaniin
Tuottaja:  Frank Borzage Joseph L. Mankiewicz
Säveltäjä:  Franz Waxman
Kuvaaja:  Robert H. Planck
Leikkaaja:  Robert J. Kern (käännä suomeksi)
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Pukusuunnittelija:  Adrian
Pääosat:  Joan Crawford Clark Gable
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Loew's Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:   1. maaliskuuta 1940  26. marraskuuta 1948
Kesto:  113 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  1 252 000 USD
Tuotto:  1 924 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kahleet murtuvat (engl. Strange Cargo) on vuonna 1940 ensi-iltansa saanut Frank Borzagen ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva, jonka pääosissa ovat Joan Crawford ja Clark Gable heidän kahdeksannessa ja viimeisessä yhteistyöelokuvassaan. Loew's ja Metro-Goldwyn-Mayer toimivat elokuvan tuotantoyhtiöinä. Elokuvan jakelijana toimi Metro-Goldwyn-Mayer. Kahleet murtuvat kertoo etsintäkuulutetuista vangeista ranskalaiselta vankileiriltä.
Kahleet murtuvat perustuu Richard Salen romaaniin Not Too Narrow, Not Too Deep (1936), jonka pohjalta Lawrence Hazard laati käsikirjoituksen. Ohjaaja Borzage ja Joseph L. Mankiewicz tuottivat elokuvan.