stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Timucuat
Kulttuuri

Timucuat asuttivat kyliä ilmeisesti pysyvämmin kuin jotkin muut alueen intiaaniheimot. Kylissä jokaisella perheellä oli oma talonsa, mutta koko kylä ruokaili päivittäin samassa paikassa. Timucuat harjoittivat elinkeinoinaan maanviljelyä ja metsästystä. Tyypillisiä viljelykasveja oli esimerkiksi maissi, pavut ja kurpitsat. Miehet harjoittivat kalastusta ja metsästystä. Riistaeläimiin kuuluivat esimerkiksi kauriit, kalkkunat ja alligaattorit. Naiset vastasivat ruuan valmistuksesta, minkä lisäksi he keräilivät esimerkiksi juuria, pähkinöitä ja marjoja. Naisten vastuulla oli myös vaatteiden valmistus eläinten nahoista. Maanviljelyyn liittyen timucuat järjestivät erilaisia seremonioita kylvölle ja sadonkorjuulle. Seremonioita johtivat šamaanit.
Timucuat puhuivat timucuan kieltä. Monet alueen varhaisista tutkimusmatkailijoista käyttivät kieltä muidenkin heimojen kanssa kommunikoidakseen. Espanjalaiset lähetyssaarnaajat kirjasivat kielen kielioppia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Timucuat Wikimedia Commonsissa
Timucuaita kaiverroksessa 1500-luvulta.
Jäljennös timucua-asumuksesta.
Lucien Charles Gilbert Daloz

Lucien Charles Gilbert Daloz (9. lokakuuta 1930 Syam – 31. heinäkuuta 2012) oli ranskalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1955 ja nimitettiin Langresin hiippakunnan johtoon 5. elokuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Claude-Constant-Marie Flusin, jota avustivat Alfred-Joseph Atton ja Gilbert-Antoine Duchêne.
Daloz sai 12. joulukuuta 1980 nimityksen Besançonin arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 13. elokuuta 2003.
Lauri Lausmaa

| Lauri Lausmaa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. joulukuuta 1925 Mikkeli
Kuollut: 1. marraskuuta 2015 Helsinki
Ammatti:  poliisi
Muut tiedot
Koulutus: Helsingin yliopisto
Lauri Edvard Lausmaa, vuoteen 1935 Lillström, (9. joulukuuta 1925 Mikkeli – 1. marraskuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen poliisi. Hän oli Uudenmaan läänin lääninpoliisineuvos.
Lausmaa valmistui lainopin kandidaatiksi Helsingin yliopistosta ja sai varatuomarin arvon 1959. Vuodesta 1960 hän oli Vihdin nimismies, sen jälkeen sisäministeriön poliisiosaston nuorempi hallitussihteeri ja vuodesta 1973 Uudenmaan läänin poliisitarkastaja. Virkanimike muuttui myöhemmin lääninpoliisineuvokseksi. Hän jäi eläkkeelle 1991.
Lausmaa vaikutti paikallispolitiikassa Vihdin kunnanvaltuustossa, johon hänet valittiin 1965, ja Helsingissä kunnallisessa lautakuntatoiminnassa.
Lausmaa julkaisi omakustanteena rikosromaanin Äänettömät laukaukset (2008).
Hänen isänsä oli lääninneuvos Edvard Lausmaa (Lillström).
Tunnustukset

Matias Calonius -mitali 1991
Lucien Fischer

Lucien Prosper Ernest Fischer (s. 27. marraskuuta 1933 Strasbourg) on ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin spiritaanien papiksi 30. syyskuuta 1962 ja nimitettiin Iles Saint-Pierre et Miquelonin apostoliseksi vikaariksi 17. helmikuuta 2000. Samalla hän sai nimityksen Avioccalan titulaaripiispaksi.
Fischerin konsekroi piispaksi 18. kesäkuuta 2000 Joseph Pierre Aimé Marie Doré, jota avustivat James Hector MacDonald ja Timothée Modibo-Nzockena. Fischer jäi eläkkeelle 19. kesäkuuta 2009.
Lower Hutt

| Lower Hutt |
| --- | --- |

 Lower Hutt
 Koordinaatit: 41°13′S, 174°55′E 
Valtio:   Uusi-Seelanti
Saari:  Pohjoissaari
Alue:  Wellingtonin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  87,5 km²
Väkiluku (2018):  104 900
 – Väestötiheys:  1 336 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+12
 – Kesäaika:  UTC+13
Suuntanumero(t):  04
 
 Hutt City Council 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lower Hutt on kaupunki Uuden-Seelannin Pohjoissaarella Wellingtonin alueella. Kaupungissa oli 134 900 asukasta vuonna 2018 ja se on väkiluvultaan maan kuudenneksi suurin kaupunki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lower Hutt Wikimedia Commonsissa
Lehtijousi

Perinteinen lehtijousitusratkaisu.
Varhainen ajoneuvon akseli, joka on varustettu 3/4-elliptisellä jousituksella; yläpuolella on neljänneselliptinen ja alapuolella puolielliptinen lehtijousi.
Lehtijousi on yleinen ajoneuvoissa käytetty jousitustyyppi. Se koostuu yhdestä tai useammasta joustavasta teräslevystä, jotka on kiinnitetty toisiinsa siten, että ne toimivat yhtenä kokonaisuutena. Teräslevyt on taivutettu kaarelle ja kiinnitetty päistään ajoneuvon rakenteeseen ja keskeltä akseliin. Toinen pää on joskus kiinnitetty ajoneuvon runkoon riipukkeen kautta, joka sallii paremmin jousen pään liikkumisen jouston mukaan, millä saavutetaan pehmeämpi jousitus.
Yksilehtisen jousen keskiosa on yleensä päitä paksumpi. Monilehtisissä jousissa on pitkä lehti, jonka alle on pinottu lyhyempiä lehtiä siten, että alemmat lehdet ovat ylempiä lyhyempiä. Monilehtisten jousien kantokyky on yleisesti parempi kuin yksilehtisten. Monilehtinen jousipakka kiinnitetään akseliin U-kirjaimen mallisilla sinkilöillä, jotka myös estävät jousilehtien liukumisen pois paikoiltaan.
Jousen materiaalina on yleensä teräs, mutta jotkut valmistajat käyttävät komposiittimateriaaleja, jotka tekevät jousituksesta pehmeämmän.
Historia

Lehtijousitus on eräs vanhimmista jousitustyypeistä, sillä se on tunnettu ainakin keskiajalta lähtien. Lehtijousitus oli vielä takavuosikymmeninä yleinen henkilöautoissa, mutta se on korvautunut sittemmin kierrejousituksella.milloin? Nykyisin lehtijousitusta käytetään etupäässä kuorma- ja pakettiautoissa, perävaunuissa ja rautatiekalustossa.
Lego Rock Raiders

| Lego Rock Raiders |
| --- | --- |
Valmistusvuodet:  1999–2000
Settimäärä:  16
Lego Rock Raiders oli maan alle sijoittuva, pääosin vuonna 1999 käynnissä ollut Legon tuotesarja.Sen tarina keskittyy vieraalla planeetalla energiakristalleja hirviöiden kanssa kilpaa keräävään Rock Raiders -ihmistiimiin. Rock Raiders jäi julkaisuvuotenaan Lego Star Wars-lisenssiteeman jalkoihin, eikä siksi menestynyt kovin hyvin.
Rock Raiders on osa Underground-teemaa, jonka ainoa teema se oli pitkään. Vuonna 2009 julkaistiin siihen perustuva uusi Lego Power Miners -teema, jota pidetään toisena Underground-teemana.
Taustatarina

Rock Raiders, tarinan päähenkilöiden ryhmä, on palaamassa kotiin tuntemattomasta aurinkokunnasta. Matkan loppuvaiheilla heidän avaruusaluksensa, LMS Explorer, ajautuu asteroidivyöhykkeeseen. Asteroidit sammuttavat aluksen suojakilven ja työntävät sitä kohti madonreikää. Kun Rock Raiders -jäsenet yrittävät paeta sen luota, he epäonnistuvat ja aluksen polttoaine kuluu loppuun. Alus ajautuu madonreikään ja siirtyy toiseen galaksiin.
Vieraassa galaksissa joukkio lähtee lähimmälle planeetalle, planeetta U:lle, LMS Explorerin varaenergialla. Planeetalla on runsaasti energiakristalleja, joita voisi käyttää aluksen polttoaineeksi päästäkseen kotiin. Tämän vuoksi tiimi lähtee keräämään kristalleja.
Maan alla on kuitenkin monia luonnollisia vaaroja: laavaa, sen aiheuttamaa eroosiota, ja maanvyöryjä. Lisäksi jotkut planeetan eläimistä ovat tehtävälle tuhoisia. Kivihirviöt sekä niiden sukulaislajit, jää- ja laavahirviöt, ovat vahvoja, ilkeitä olentoja, jotka syövät energiakristalleja ja limaetanat imevät kristalleja tyhjiksi energiasta.
Aiheesta muualla

Lego Rock Raiders -setit (Brickset)
Live from New York City, 1967

| Live from New York City, 1967 Simon & Garfunkel |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 22. tammikuuta 1967
 Julkaistu: 16. heinäkuuta 2002
 Tuottaja(t): Paul Simon, Art Garfunkel, Roy Halee, Bob Irwin
 Tyylilaji: folkrock
 Kesto: 58.21
Live from New York City, 1967 on vuonna 2002 julkaistu Simon & Garfunkelin livetaltiointi vuoden 1967 New Yorkin konsertista.
Kappaleet

He Was My Brother
Leaves That Are Green
Sparrow
Homeward Bound
You Don't Know Where Your Interest Lies
A Most Peculiar Man
The 59th Street Bridge Song (Feelin´ Groovy)
The Dangling Conversation
Richard Cory
A Hazy Shade Of Winter
Benedictus (Trad.)
Blessed
A Poem on the Underground Wall
Anji
I Am A Rock
The Sound Of Silence
For Emily, Whenever I May Find Her
A Church Is Burning
Wednesday Morning, 3 A.M.
Lion (patukka)

Lion-patukka avattuna.
Lion White -patukka avattuna.
Lion on Nestlén valmistama suklaapatukka, jota valmisti alun perin Rowntree's. Lion-patukan suunnitteli alun perin Alan Norman.
Patukasta 30 prosenttia on vohvelikaramelliä, riisimuroa 4 prosenttia ja maitosuklaata 41 prosenttia. Joillakin alueilla patukka tunnettiin Big Cat -nimellä 1990-luvun loppuun asti. Kun patukka siirtyi Nestlén valmistuksen alle vuonna 1988, resepti ja pakkaus muuttui.
Euroopassa molemmat patukat, White Lion ja Peanut Butter Lion Limited Edition, ovat olleet myös saatavilla normaalikokoisina ja "king size" -lajikkeella. Patukkaa löytää nykypäivänä Yhdysvalloissa, Euroopassa ja Kanadassa vähintään tuontimyymälöistä. Lion Bar Cereal -patukkaa on valmistettu ja myyty Euroopassa, Britteinsaarilla tosin hieman muuta Eurooppaa myöhemmin. Viime vuosina Lion-patukat ovat pienentyneet dramaattisesti, mikä on aiheuttanut kritisointia fanien keskuudessa.
Lion on myös saatavana aamiaismuro-versiona.
Ainekset

Sokeri, glukoosi-fruktoosisiirappi, makeutettu ja tiivistetty maito, rasvaton maitojauhe, kaakaovoi, laktoosi, riisimuroa 5 prosenttia (vehnäjauho, sokeri, vehnätärkkelys ja kasvirasva; nostatusaineina natriumkarbonaatti, suola ja sokerikulööri), kaakaomassa, herajauhe, voirasva, vehnäjauho, emulgointiaineet (soijalesitiini, E476), aromit, stabilointiaine (karrageeni), suola ja nostatusaineet (natriumkarbonaatti).
Living Faith Church Worldwide

| Living Faith Church Worldwide |
| --- | --- |
 Seurakunnan mainos.
Suuntautuminen:  kristinusko
Kirkkokunta:  karismaattinen liike
Perustettu:  1981
Pastori:  David Oyedebo
Pääkirkko:  Lagos, Nigeria
Jäseniä:  n. 275 000
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Living Faith Church Worldwide eli Winners Chapel on kristillinen seurakunta, joka sijaitsee Lagosin kaupungissa Nigeriassa. Seurakunnalla on yhteensä yli 275 000 viikoittaista kävijää. Seurakunta edustaa karismaattista kristinuskoa. Seurakunnan kirkkorakennus Lagosissa tunnetaan myös nimellä Faith Tabernacle. Kirkkorakennus on maailman suurin kirkkorakennus, jota käytetään nimenomaisesti viikoittaisiin jumalanpalveluksiin. Kirkkotila tunnustettiin vuoden 2010 Guinnessin ennätystenkirjassa maailman suurimmaksi kirkkosaliksi. Seurakunnan perustaja ja johtaja on David Oyedepo.
Winners Chapel toimii nykyisin maailmanlaajuisena kirkkoverkostona yli 65 maassa. Kirkon päätoimipaikka sijaitsee Otassa, Nigeriassa.
Lego Space

| Lego Space |
| --- | --- |
 Lego Space -tuotesarajaan kuuluva alus
Valmistusvuodet:  1978–1999   2001   2007–
Alateemat:  Classic Space   Blacktron   Futuron   Space Police   M:Tron   Blacktron Future Generation   Space Police II   Ice Planet 2002   Unitron   Spyrius   Exploriens   Roboforce   UFO   Insectoids   Space Port   Life on Mars   Mars Mission   Space Police III   Alien Conquest
Settimäärä:  303
Lego Space on tieteisfiktiosta ammentava Lego Groupin lelutuotesarja, joka keskittyy avaruusseikkailuihin. Lego Space on yksi pitkäkestoisimmista Lego-teemoista ja se lasketaan yhdeksi kolmesta ”ydinteemasta” Lego Cityn ja Lego Castlen ohella.
Ensimmäiset Lego Space -tuotteet julkaistiin vuonna 1978, samoihin aikoihin jolloin Lego System -tuotesarja kehittyi nykyiseen muotoonsa ja Lego-minihahmot lanseerattiin. Kuten muutkin SYSTEM-sarjan ydinteemat, Space rakentuu useasta samantyylisestä teemasta, jotka on julkaistu peräkkäin. Space-teeman alateemoissa on ollut muutamien vuosien tauko vuosina 2000 ja 2002–2007. Tämän tauon uskotaan johtuneen Lego Star Wars -teeman alkamisesta ja siihen liittyvistä lisenssisopimuksista.
Space-teeman ja sen alateemojen settikokonaisuudet rakentuvat hyvin samoin kuin muidenkin System-sarjojen.
Alateemat

Lego Space -tuotesarjaan on kuulunut useita erilaisia alateemoja.
Classic Space (1978–1987)
Blacktron (1987–1988)
Futuron (1987–1990)
Space Police (1989)
M:Tron (1990–1991)
Blacktron Future Generation (1991–1992)
Space Police II (1992–1993)
Ice Planet 2002 (1993–1994)
Unitron (1994–1995)
Spyrius (1994–1996)
Exploriens (1996)
Roboforce (1997)
UFO (1997–1998)
Insectoids (1998–1999)
Space Port (1999)
Life on Mars (2001)
Mars Mission (2007–2008)
Space Police III (2009–2010)
Alien Conquest (2011)
Galaxy Squad (2013)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lego Space -setit Brickset-sivustolla
Lepidosauromorpha

| Lepidosauromorpha |
| --- | --- |
 Viherbasiliski (Basiliscus plumifrons)
 Varhaistriaskausi - Nykyaika (Holoseeni)  247,3–0 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia/Sauropsida
Kladi::  Diapsidit Diapsida
Kladi::  Sauria
Kladi::  Lepidosauromorpha  Benton, 1983
Ryhmät
 †Kuehnenosauridae?  †Lacertulus?  †Marmoretta  †Megachirella  †Paliguana  †Pamelina  †Sophineta  †Tamaulipasaurus  Lepidosauria Rhynchocephalia  Squamata 
Katso myös
   Lepidosauromorpha Wikispeciesissä   Lepidosauromorpha Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lepidosauromorpha on diapsidien kladi, joka käsittää kaikki diapsidit, jotka ovat läheisempää sukua suomumatelijoille kuin arkosaureille (joka käsittää nykyiset krokotiilieläimet ja linnut). Sen ainoa elossa oleva alaryhmä on Lepidosauria, johon luetaan nykyiset liskot, käärmeet, matoliskot ja tuatara.
Käännös suomeksi
Lepidonotothen nudifrons

| Lepidonotothen nudifrons |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Jääkalamaiset Notothenioidei
Heimo::  Jääahvenet Nototheniidae
Suku::  Lepidonotothen
Laji::  nudifrons
Kaksiosainen nimi
 Lepidonotothen nudifrons  (Lönnberg, 1905) 
Synonyymit
 Lindbergichthys nudifrons  Notothenia mizops nudifrons  Notothenia nudifrons  Nototheniops nudifrons 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lepidonotothen nudifrons on jääahveniin kuuluva kylmien vesien kalalaji. Se jää vähän alle 20 cm:n pituiseksi. Sen vartalon pohjaväri on kellanpunainen, vatsapuoli valkea ja kyljissä epäsäännöllisiä mustia läikkiä.
Lauri Lassinpelto

Lauri Olavi Lassinpelto (11. elokuuta 1912 Sippola – 5. syyskuuta 1972 Jyväskylä) oli suomalainen rautatievirkailija ja kirjailija.
Lassinpelto kävi kansakoulun ja valmistui rautatieopistosta 1945. Hän toimi rautatievirkailijana 1944–1972 ja järjestelymestarina 1964–1972. Lassinpelto oli Keski-Suomen kirjailijoiden varapuheenjohtajana 1970-luvun alussa.
Lassinpellon romaani Aatteen paimenpojat kertoi rautatieläisten ammattiliiton toiminnasta 1950-luvulla. Romaani Melkein ministeri oli taas veijaritarina ay-pomosta.
Teoksia

Aatteen paimenpojat : romaani.     Gummerus 1960
Melkein ministeri : romaani.     Gummerus 1953, 2. painos 1963
Aiheesta muualla

Lassinpellon romaania Aatteen paimenpojat käsiteltiin nimimerkki Liimataisen (Urho Kekkonen) pakinassa Jätkät yläpäässä (Suomen Kuvalehti n:o 18 2.5.1969) (Arkistoitu – Internet Archive)
Lego Star Wars

| Lego Star Wars |
| --- | --- |
 Lego Star Wars -tuotesarjan nykyinen logo
Aihe:  Tähtien sota
Tuotemerkin omistaja:  Lucasfilm
Valmistusvuodet:  1999–
Settimäärä:  yli 340
Virallinen sivusto:  http://starwars.lego.com/
Tuotesarjan entinen logo
Lego Star Wars on Lego Groupin valmistama Lego-tuotesarja, joka perustuu George Lucasin luomaan Tähtien sota -elokuvasarjaan. Lego Star Wars on Legon lisenssituotesarjoista vanhin: lisenssisopimus tehtiin vuonna 1998 ja ensimmäiset tuotteet tulivat markkinoille vuoden 1999 alussa, kun elokuvan Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka ensi-ilta alkoi lähestyä. Nykyinen lisenssisopimus on voimassa vuoteen 2022 saakka. Vuoteen 2013 mennessä Lego Star Wars -tuotteita oli myyty maailmanlaajuisesti yli 200 miljoonaa kappaletta.
Tavallisten Lego System -pakkausten lisäksi Tähtien sota -teema on ulottunut teknisempiin malleihin keskittyneeseen Technic-sarjaan. Myynnissä on myös Ultimate Collectors Series -tuotteita, jotka on suunnattu ensisijaisesti aikuisille keräilijöille. Kallein ja palamäärältään suurin tähän mennessä valmistettu Lego Star Wars -tuote on Ultimate Collectors Seriesin Millennium Falcon -malli 10179, joka julkaistiin vuonna 2007. Legon arvion mukaan noin 60 prosenttia aikuisista Lego-harrastajista pitää Lego Star Warsia suosikkituotesarjanaan tai on aloittanut harrastuksen sen innoittamana.
Vuonna 2006 Lego Star Wars palkittiin yhdysvaltalaisen Toy Industry Associationin Toy of the Year -palkinnolla parhaiden aktiviteettilelujen eli luovaa leikkiä erilaisten toimintojen kautta innoittavien lelujen kategoriassa.
Lego Star Wars -sarjaan perustuen on myös tehty videopelejä eri konsolialustoille. Helmikuuhun 2009 mennessä kolmea ensimmäistä videopeliä oli myyty maailmanlaajuisesti yhteensä yli 20 miljoonaa kappaletta.
Videopelit

Lego Star Wars: The Video Game (2005)
Lego Star Wars II: The Original Trilogy (2006)
Lego Star Wars: The Complete Saga (2007)
Lego Star Wars III: The Clone Wars (2011)
Lego Star Wars: The Force Awakens (2016)
Lego Star Wars: The Skywalker Saga (2022)
Lisäksi on olemassa mobiilipeli Lego Star Wars II Mobile.
Aiheesta muualla

LEGO Star Wars -tuotesarjan virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Lego Star Wars -tuotteet Brickset.com-sivustolla. (englanniksi)
Lucien Carr

| Lucien Carr |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1925 New York, Yhdysvallat
Kuollut: 28. tammikuuta 2005 (79 vuotta) Washington DC, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  toimittaja
Lucien Carr (1. maaliskuuta 1925 New York, Yhdysvallat – 28. tammikuuta 2005 Washington DC, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen toimittaja. Hän oli alkuperäisiä New Yorkin beat-sukupolven jäseniä vaikkakaan ei kirjailija.
Juuri Carr esitteli toisilleen runoilijat Jack Kerouacin, Allen Ginsbergin ja William S. Burroughsin ja on sen ansiosta saanut suuntauksessa erityisaseman. Hän oli heteroseksuaali mutta joutui ajoittain homoseksuaalien ihastuksen kohteeksi. Heistä yksi oli David Kammerer, jonka läsnäolo alkoi käydä tunkeilevaksi. Carr puukotti hänet kuoliaaksi, kärsi kahden vuoden vankeusrangaistuksen ja hankki sittemmin vakituisen työpaikan United Pressistä, mikä oli vastoin beat-etiikkaa ja vieroitti hänet ystävistään. Kerouac kirjoitti tapauksesta sekä esikoisromaanissaan The Town and the City että viimeisessä romaanissaan Vanity of Duluoz. Kerouacin väitetään kirjoittaneen kirjansa Matkalla UP:n telex-nauhalle, toisten versioiden mukaan tapettirullalle. Carr ei  ollut julkisuudessa kirjailijana eikä erityisemmin pitänyt siitä, että ystäväpiiri omisti kirjojaan hänelle. Hän eli huomattavasti pitempään kuin New Yorkin beat-piirin muut jäsenet.
Carrin poika on kirjailija Caleb Carr, jonka rikosromaanista The Alienist saattaa löytää yhtymäkohtia beat-sukupolveen, vaikka hän itse on kieltänyt vaikutteet.
Aiheesta muualla

Lucien Carr dies at 79, UPI 28.1.2005  (muistokirjoitus) (englanniksi)
Live from Austin, TX (Eric Johnson)

| Live From Austin, TX Eric Johnson |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 14. joulukuuta 1988, Austin City Limits
 Julkaistu: Marraskuussa 2005
 Tuottaja(t): Eric Johnson
 Tyylilaji: Rock Instrumentaalirock
 Kesto: 58.41
 Levy-yhtiö: New West Records
Muut kannet
 Albumin takakansi
Eric Johnson:in muut julkaisut
| Bloom 2005 | Live From Austin, TX 2005 |   |
Live From Austin, TX on yhdysvaltalaisen kitaristi Eric Johnsonin vuonna 2005 julkaistu live-albumi. Albumin materiaali on nauhoitettu Johnsonin vuoden 1988 Austin City Limits -keikalta.
Albumista on julkaistu myös samanniminen DVD.
Kappaleet

"Righteous" – 3:28
"Love or Confusion" (Jimi Hendrix cover) – 3:05
"Steve's Boogie" – 1:55
"Trail of Tears" – 9:21
"Western Flyer" – 3:43
"East Wes" – 4:06
"C.W." – 0:55
"Camel's Night Out" – 4:16
"Emerald Eyes" – 4:17
"Cliffs of Dover" – 6:13
"Desert Rose" – 4:57
"Zap" – 5:38
"Are You Experienced?" (Jimi Hendrix cover) - 06:43
Kokoonpano

Eric Johnson - laulu ja kitara
Kyle Brock - basso
Tommy Taylor - rummut ja taustalaulu
Laulavat sadepisarat

| Laulavat sadepisarat> Singin’ in the Rain |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Gene Kelly Stanley Donen
Käsikirjoittaja:  Betty Comden Adolph Green Tarina: Betty Comden ja Adolph Green
Tuottaja:  Arthur Freed
Säveltäjä:  Nacio Herb Brown
Kuvaaja:  Harold Rosson
Leikkaaja:  Adrienne Fazan
Lavastaja:  Randall Duell Cedric Gibbons
Koreografi:  Gene Kelly Stanley Donen
Pääosat:  Gene Kelly Donald O’Connor Debbie Reynolds Jean Hagen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Mokép Netflix HBO Max Metro-Goldwyn-Mayer MGM Home Entertainment Warner Bros. Home Entertainment British Film Institute
Ensi-ilta:  27. maaliskuuta 1952  Suomi: 28. marraskuuta 1952
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Elokuvan traileri
Laulavat sadepisarat (Singin’ in the Rain) on Gene Kellyn ja Stanley Donenin ohjaama yhdysvaltalainen elokuvamusikaali vuodelta 1952. Kelly ja Donen tekivät myös sen koreografian. Pääosia näyttelivät Gene Kelly, Donald O’Connor, Debbie Reynolds ja Jean Hagen.
Sitä pidetään myös yhtenä maailman parhaista elokuvista: Sight & Sound -lehden kaikkien aikojen kymmenen parhaan elokuvan listalle se pääsi ensimmäisen kerran 1982 (4. sija); 1992 se jäi listan ulkopuolelle jaetulle 11. sijalle, mutta nousi jälleen vuoden 2002 listan 10. sijalle. Elokuvaa pidetään yhtenä parhaista Hollywood-musikaaleista. American Film Institute onkin nimennyt sen kaikkien aikojen parhaaksi yhdysvaltalaiseksi musikaalielokuvaksi. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa elokuvakriitikkoa valitsi Laulavat sadepisarat kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Juoni

Eletään vuotta 1927. Don Lockwood (Gene Kelly) ja Lina Lamont (Jean Hagen) ovat Hollywoodin supertähtiä ja elokuvien lemmenpari. Donin ja Linan välit ovat kuitenkin todellisuudessa kaikkea muuta kuin hyvät, sillä Lina on oikkuileva diiva. Donin paras ystävä on Cosmo Brown (Donald O’Connor), jonka kanssa hän on käynyt läpi kaikki showalan vaiheet. Äänielokuva tekee tuloaan ja uhkaa vanhojen tähtien asemaa.
Don törmää Kathy Seldeniin (Debbie Reynolds), elokuvia halveksivaan tyttöön joka on aloitteleva laulaja ja teatterinäyttelijä. Kathy esiintyy yhdessä elokuva-alan tapahtumassa ja hänellä ja Donilla alkaa pikku hiljaa kipinöidä. Sitten tulee uutinen, että ensimmäinen äänielokuva on ollut supermenestys ja yleisö janoaa lisää. Mykkäelokuvien teko keskeytetään ja Donin ura näyttää olevan uhattuna. Don, Kathy ja Cosmo keksivät että ruvetaan tekemään musikaalia nimeltään ”The Singing Cavalier”.
Ongelmaksi muodostuu kuitenkin se että Linan puhe- ja lauluääni on läpitunkevan kimittävä ja elokuviin täysin mahdoton. Asiaa pohdittuaan Don, Kathy ja Cosmo keksivät ehdottaa että Kathy toimii Linan äänenä. Onnistuneen illan jälkeen Don astuu ulos sateisella kadulle ja rupeaa tanssimaan sateenvarjonsa kanssa laulaen samalla laulun ”Singin’ in the Rain” (tämä kohtaus on yksi elokuvahistorian kuuluisimmista).
Lina kuitenkin vaatii kateellisena sopimusta ettei Kathy voi koskaan toimia muuna kuin hänen äänenään, näyttelijän urasta haaveileva Kathy on aivan lyöty, mutta innostuu lopulta elokuvan ensi-illasta. Ensi-illasta tulee loistava menestys ja elokuvaan kuvatut musiikki- ja laulukohtaukset ovat henkeäsalpaavia. Ensi-illassa Lina käyttäytyy entistä diivamaisemmin, vaatien jopa elokuvastudion johtajuutta. Lina päättää myös ensimmäistä kertaa urallaan puhua yleisölleen ja yleisö tyrmistyy kuullessaan Linan kimittävän äänen. Yleisö vaatii Linaa laulamaan ”kauniilla lauluäänellään” ja hätääntynyt Lina kysyy Donilta mitä hän tekee. Don käskee Kathyn laulamaan Linan taakse esiripun taakse Linan aukoessa suutaan ja Kathyn laulaessa ”Singin’ in the Rainia”. Don ja Cosmo nostavat kuitenkin esiripun ylös ja kaikille selviää huijaus tehden Linan urasta lopun.
Don ja Kathy tähdittävät yhdessä seuraavaa elokuvaa, jonka nimi on ”Singin’ in the Rain”.