stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Haunting (EP)
Kokoonpano

Kari-A-Killgast – laulu
Ville Wiren – kitara
Teppo Heiskanen – kitara
Lauri Eerola – bassokitara
Juha Beck – rummut
Juuso ”Welder” Elminen – kosketinsoitin, tuottaja, äänittäjä, miksaaja
+
Mr. Lordi – muu laulu (kappale 1)
Kokoonpano > Tuotanto

Svante Forsbäck – masteroija
Jarkko Vanhalakka – kansitaide, grafiikka
Markus "EVILVIS" Männistö – valokuvat
Arvostelut

Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Haunting (EP) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Haunting (EP) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Humppapörriäinen

| Humpapörriäinen Eläkeläiset |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 2014
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: humppa
 Levy-yhtiö: Akun Tehdastuotanto
Eläkeläisten muut julkaisut
| Humppakalmisto 2013 | Humpapörriäinen 2014 | Humppa of Finland 2017 |
Humpapörriäinen on Eläkeläisten EP-levy, joka julkaistiin vuonna 2014. Sitä oli saatavilla ainoastaan Jokisen Valinnasta sekä Akun tehtaan myymälästä. Kappaleet ovat ylijäämiä yhtyeen Humppakalmisto-albumin studiosessioista. Yhtye on myös teettänyt Hunajakymin tuottamaa Humppapörriäinen-nimikkohunajaa.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Alkuperäinen esittäjä | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | 500 Humppa (I'm Gonna Be (500 Miles)) | The Proclaimers | 2.43 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Humppavenus (Venus) | Shocking Blue | 2.57 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Humppakarkulainen (Ruby, Don't Take Your Love to Town) | Waylon Jennings | 2.38 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Humppamarkkinat (Scarborough Fair) | Trad. | 2.02 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Humppajaiset (Strangers in the Night) | Frank Sinatra | 1.51 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 12.11 |  |  |  |  |  |  |
Hilde Domin

Hilde Domin (27. heinäkuuta 1909 Köln – 22. helmikuuta 2006 Heidelberg) oli saksalainen runoilija. Hän opiskeli eri saksalaisissa yliopistoissa. Natsiaikana hän asui Italiassa, Britanniassa ja Dominikaanisessa tasavallassa. Paluu Saksaan tapahtui vasta vuosia toisen maailmansodan päättymisen jälkeen.
Domin julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa Saksassa vuonna 1959 ja viimeisensä 1999. Runoteosten lisäksi hänen tuotantoonsa kuuluu proosaa ja omaelämäkerrallista tekstiä. Teoksia on käännetty useille kielille.
Domin sai vuonna 1983 ensimmäisen luokan Bundesverdienstkreuzin. Hänestä tuli vuonna 2004 Heidelbergin kaupungin kunniakansalainen. Hän asui Heidelbergissä kuolemaansa saakka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hilde Domin Wikimedia Commonsissa
Herrljunga

| Herrljunga |
| --- | --- |
 Järnvägsplatsen Herrljungassa.
 Herrljunga
 Koordinaatit: 58°05′N, 13°02′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Kunta:  Herrljungan kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  3,71 km²
Väkiluku:  3 822
 – Väestötiheys:  1 030,2 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Herrljunga on samannimisen Herrljungan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Länsi-Götanmaan läänissä ja Länsi-Götanmaan historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 3 822 asukasta.
Herrljunga oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kauppala.
Väestönkehitys

| Herrljungan taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 2 502 | 2 502 |
| 1965 | 1965 |    | 3 023 | 3 023 |
| 1970 | 1970 |    | 3 171 | 3 171 |
| 1975 | 1975 |    | 3 244 | 3 244 |
| 1980 | 1980 |    | 3 537 | 3 537 |
| 1990 | 1990 |    | 3 729 | 3 729 |
| 1995 | 1995 |    | 3 888 | 3 888 |
| 2000 | 2000 |    | 3 783 | 3 783 |
| 2005 | 2005 |    | 3 746 | 3 746 |
| 2010 | 2010 |    | 3 822 | 3 822 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Länsi-Götanmaan läänin kuntien keskustaajamat
Herbert Stothart

| Herbert Stothart> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. toukokuuta 1885 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat
Kuollut: 1. heinäkuuta 1949 (64 vuotta) Los Angeles, Kalifornia
Ammatti:  säveltäjä
Muusikko
Palkinnot
 Parhaan musiikin Oscar-palkinto (1939) 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Herbert Stothart (11. toukokuuta 1885 Milwaukee, Wisconsin – 1. heinäkuuta 1949 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen säveltäjä. Hän valmistui Wisconsinin yliopistosta, minkä jälkeen hän sävelsi musiikkia teatteriin. Broadwaylla Stothart teki yhteistyötä muun muassa Oscar Hammersteinin ja George Gershwinin kanssa. Vuonna 1929 Stothart siirtyi Hollywoodiin, jossa hänen ensimmäisten töidensä joukossa oli musiikin säveltäminen neuvostoliittolaiseen mykkäelokuvaan Pietarin viimeiset päivät (1927). Vuodesta 1930 alkaen aina kuolemaansa saakka Stothart oli Metro-Goldwyn-Mayerin palveluksessa. Hänet palkittiin parhaan musiikin Oscar-palkinnolla elokuvasta Ihmemaa Oz (1939).
Valikoitu filmografia

Viva Villa (Viva Villa!, 1934)
Ilta oopperassa (A Night at the Opera, 1935)
Kapina laivalla (Mutiny on the Bounty, 1935)
David Copperfield (1935)
Kamelianainen (Camille, 1936)
Ihmemaa Oz (The Wizard of Oz, 1939)
Sumujen silta (Waterloo Bridge, 1940)
Ylpeys ja ennakkoluulo (Pride and Prejudice, 1940)
Kukkia varjossa (Blossoms in the Dust, 1941)
Rouva Miniver (Mrs. Miniver, 1942)
Madame Curie (1943)
Dorian Grayn muotokuva (The Picture of Dorian Gray, 1945)
Elämän kevät (The Yearling, 1946)
Aiheesta muualla

Herbert Stothart Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Herbert Stothart Elonetissä.
Herpy-l'Arlésienne

| Herpy-l'Arlésienne |
| --- | --- |
 Kirkko
 Herpy-l'Arlésienne
 Koordinaatit: 49°31′26″N, 4°12′34″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Ardennes
Arrondissementti:  Rethel
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,6 km²
Väkiluku (2019):  205 
 – Väestötiheys:  19 as./km²
Kunnan numero:  08225
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Herpy-l'Arlésienne on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee Aisne-joen varrella, noin 13 kilometriä Rethelin kaupungista länteen.
Ensimmäisen maailmansodan muistomerkki Marsouins
Marsouins-muistomerkki vihittiin käyttöön 5. heinäkuuta 1925. Se tehtiin ensimmäisessä maailmansodassa Herpy-l'Arlésiennen kunnan puolesta henkensä uhranneiden kunniaksi. Marsouin (suom. pyöriäinen) on merijalkaväen sotilaan kutsumanimi Ranskassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Herpy-l'Arlésienne Wikimedia Commonsissa
Hàn Mặc Tử

Hàn Mặc Tử
Hàn Mặc Tử (syntymänimeltään Nguyễn Trọng Trí, 22. syyskuuta 1912, Lệ Mỹ, Đồng Hới, Quảng Bình – 11. marraskuuta 1940) oli vietnamilainen runoilija. Hän oli modernin vietnamilaisen romanttisen runouden edelläkävijöitä. Hän pani alulle "häiriintyneen" (loạn) ja  "hullun" (điên) koulukunnan. Hänen taiteilijanimiään olivat Hàn Mạc Tử, Lệ Thanh ja Phong Trần.
Hän oli lähtöisin köyhästä perheestä. Hänen isänsä kuoli hänen ollessaan nuori. Hän osoitti taiteellista lahjakkuutta jo hyvin nuorena. Hän ammensi vaikutteita Phan Bội Châulta, jonka oli tavannut. Hàn Mặc Tử kuoli 28 vuoden ikäisenä lepraan.
Hänen romanttiset suhteensa monien naisten kanssa heijastuvat hänen runoudessaan – muutamia naisista hän oli tavannut, osan kanssa ollut kirjeenvaihdossa, mutta jotkut tunsi vain nimeltä.
Kotimaassaan hänen monet romanttiset runonsa ovat yhä suosittuja, ja häntä pidetään romanttisuuden esikuvana. Monista hänen runoistaan on romanttisuutensa vuoksi tehty lauluja, monia myös käytetään kouluopetuksessa.
Há dias assim

|  Há dias assim> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Filipa Azevedo
Kesto:  2:57
Säveltäjä(t):  Augusto Madureira
Sanoittaja(t):  Augusto Madureira
Euroviisutiedot
Vuosi:  2010
Maa:  Portugali
Kieli:  portugali
Sijoitus:  18.
Pisteet:  43
Sijoitus semifinaalissa:  4.
Pisteet semifinaalissa:  89
Sanat:  sanoitus
Há dias assim on Filipa Azevedon esittämä kappale, jolla hän edusti Portugalia vuoden 2010 Eurovision laulukilpailussa Norjan Oslossa.
Kappale kilpaili Euroviisujen ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui neljänneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 25. maan joukosta 18. sijalle.
Holden Commodore (2018)

| Holden Commodore ZB |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Saksa
Valmistaja:  Holden
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  2018–2020
Muut nimet:  Buick Regal Opel Insignia Vauxhall Insignia
Korimalli:  5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Holden Commodore (VF) Holden Insignia Holden Malibu
Teknisesti samankaltaisia:  Cadillac XT4 Chevrolet Malibu IX
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  GM E2XX
Moottori:  R4 V6
Iskutilavuus:  2,0–3,6 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto neliveto
Vaihteisto:  8-vaihteinen automaatti 9-vaihteinen automaatti
Holden Commodore ZB on Holden Commodoren viidennen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2018–2020. Se oli uudelleennimetty Opel Insignia, ja mallia myös valmistettiin Opelin tehtaalla Saksassa. Edeltäneen VF-mallin Commodoren lisäksi uusi malli korvasi myös Holden Insignian ja Malibun.
ZB oli ensimmäinen Commodore-malli, joka on etuvetoinen ja jota ei valmistettu Australiassa. Holden sulki tehtaansa syksyllä 2017, ja tämän jälkeen kaikki sen automallit valmistettiin Australian ulkopuolella General Motorsin muilla tehtailla. Ensimmäisen sukupolven Opel Insigniaa oli jo aiemmin myyty Australiassa Commodoren rinnalla Holden-merkkisenä, mutta toisen sukupolven Insigniasta tehtiin seuraaja jo ikääntyvälle takavetoiselle Commodorelle.
Holden Commodore Tourer
Suurimmat erot Insignian ja Commodoren välillä ovat moottorivalikoimassa. Commodoreen oli saatavana nelisylinterinen 2,0-litrainen (260 hv) bensiinimoottori, 3,6-litrainen V6 (320 hv) ja 2,0-litrainen (170 hv) dieselmoottori. Bensiinimoottorien yhteydessä on yhdeksänportainen automaattivaihteisto, dieselmoottorissa kahdeksanportainen. V6-moottorin yhteydessä vetotapana on neliveto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Holden Commodore (2018) Wikimedia Commonsissa
Haukkasalon kalliomaalaus

| Haukkasalon kalliomaalaus> Sijainti |
| --- | --- |
 Haukkasalon kalliomaalaus
Koordinaatit:  61°22′28.8148″N, 25°21′20.7489″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  kalliomaalaus
Kaupunki:  Padasjoki
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Haukkasalon kalliomaalaus on Päijänteen Haukkasalon saaressa sen rantakalliossa oleva pieni kalliomaalaus Padasjoella Päijät-Hämeessä. Maalaus on ajoittamaton.
Kallio ja sen sijainti

Kallio kuuluu Haukkasalon saareen, jonka jyrkänteessä erottuu maalausjälkiä 3−4 metrin korkeudella Päijänteen vedenpinnan yläpuolella.
Maalaus

Kalliossa on jälkiä valumavesien jättämistä mineraalijäljistä ja joukossa on paljon luontaista hematiittia, joka näkyy punamultamaisen punaisena. Muutamien metrien matkalla on punaväriä siellä täällä. Jyrkänteen puolivälissä olevan männyn vierestä löytyy yksi maalattu jälki. Se esittää vasemmalle katsovaa täyteisesti maalattua hirveä, jonka vartalon yläreuna on melko selvä. Digitaalivalokuvaa vahvistamalla erottuu vielä jalat ja niiden alla olevat läikät. Hirven takana erottuu vielä punaväriläikkä, joka ei kuitenkaan esitä mitään. Maalattujen kohtien väliin on kuivunut vaalea mineraalijälki.
Hirvestä muutama metri kaakkoon päin löytyy lisää väriläikkiä, joita ei ole vielä valokuvattu. Ne muistuttavat pienien pystyviivojen ja kaaren vuoksi venekuviota. Tätä ei ole vielä varmistettu.
Aiheesta muualla

Siljander, Eero: Padasjoen Haukkasalon kalliomaalaus (Arkistoitu – Internet Archive), Hiisi 1/2013
Häiriönpoistokondensaattori

Häiriönpoistokondensaattorit ovat sähkölaitteiden verkkosyöttöön kytkettäviä kondensaattoreita, joiden tarkoitus on joko oikosulkea tulonapojen välillä esiintyviä häiriöitä tai johdattaa tulonapojen häiriöitä runkoon. Tulonapojen (vaiheen ja nollan) välillä olevia kondensaattoreita kutsutaan  X-kondensaattoreiksi ja tulonavoista runkoon kytkettyjä kondensaattoreita Y-kondensaattoreiksi. Erityisen tärkeää on, että Y-kondensaattorit eivät pääse vikaantumaan ja johtamaan vaarallista virtaa mahdollisesti maadoittamattomaksi jääneeseen runkoon. X- ja Y-kondensaattorien turvallisuutta säätelevät standardit IEC 60384-14 (kansainvälinen standardi) ja EN 132400 (eurooppalainen standardi, vastaava tekninen sisältö).
X1-luokan kondensaattorit testataan 4 kV transienteilla ja X2-kondensaattorit 2,5 kV transienteilla. Y1-luokan kondensaattorit testataan 8 kV transienteilla ja Y2-kondensaattorit 5 kV transienteilla.
Há sempre alguém

|  Há sempre alguém> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Nucha
Säveltäjä(t):  Luís Filipe Ian van Dijck
Sanoittaja(t):  Francisco Pereira Frederico Pereira
Euroviisutiedot
Vuosi:  1990
Maa:  Portugali
Kieli:  portugali
Sijoitus:  20.
Pisteet:  9
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Carlos Alberto Moniz
Há sempre alguém on Nuchan esittämä kappale, joka edusti Portugalia vuoden 1990 Eurovision laulukilpailussa Jugoslavian Zagrebissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 22 maan joukosta sijalle 20. 9 pisteellä.
Haupitsi

Saksalainen toisen maailmansodan aikainen haupitsi.
Yhdysvaltalainen moderni M198-haupitsi ampuu.
Suomalainen 122 PsH 74 -panssarihaupitsi moottoriluukku auki.
Haupitsi Belo Horizontessa Brasiliassa
Haupitsi on kenttätykki, jonka putken pituus on 15–25 kaliiperinmittaa. Putkipituuden suhteen haupitsi sijoittuu mörssärin ja kanuunan väliin.
Haupitsin putki on yleensä lyhempi kuin kanuunan, mutta haupitsin voi suunnata suuremmalla maksimikorolla. Kaikilla haupitseilla ei kuitenkaan välttämättä voi ampua yläkulmilla (yli 45 astetta).
Historia

Historiallisesti haupitsin perusajatuksena oli toimia aseena, jolla voitiin ampua tykin painoon nähden raskaita kranaatteja suhteellisen lähellä sijaitsevaan maaliin. Kanuunoilla oli pidempi kantama, mutta ne olivat saman kaliiperisiin haupitseihin verrattuna huomattavan painavia. Ensimmäisessä maailmansodassa 149–155 mm haupitsit olivat tuliasemapainoltaan noin 3 000–4 000 kg ja kantamaltaan 8–10 kilometriä. Saman aikakauden 149–155 mm kanuunat painoivat 10 000 – 12 000 kg ja kantoivat 17–22 kilometriä.
Haupitsit oli mahdollista rakentaa suhteellisen kevyiksi, sillä putken lyhyyden takia niissä ei ollut mielekästä käyttää suuria ruutipanoksia. Pieni ruutipanos johti maltilliseen rekyyliin, joka ei asettanut erityisen suuria lujuusvaatimuksia aseen lavetille. Kanuunoissa, joilla tavoiteltiin suurta kantamaa, oli oltava suuret ruutipanokset ja pitkä putki, jotta suuren ruutimäärän palamisen tuottama energia voitiin tehokkaasti hyödyntää. Pitkä putki oli huomattavan painava, ja sen peräytyminen suuren ruutipanoksen työntämänä asetti lavetille ja joustolaitteelle erittäin suuret vaatimukset. Tästä syystä myös kanuunoiden lavetit olivat huomattavan raskastekoisia. Pelkkä kanuunan lavetti saattoi painaa yli kaksi kertaa sen verran kuin kokonainen samankaliiperinen haupitsi.
Suhteellisen keveyden lisäksi haupitsi oli kanuunaa halvempi ja maastokelpoisempi. Haupitsi asetti myös huomattavasti pienemmät vaatimukset vetokalustolle, ja ne olivat usein hevosvetoisia. Kanuunalla puolestaan oli huomattavasti pidempi kantama. Toisen maailmansodan aikana yleisimpiä olivat saksalainen 10,5 cm le. FH 18 (Leichtes Feldhaubitze 18) ja neuvostoliittolainen 122 mm haupitsi M1938.
Nykyaika

Nykyisin varsinaiset haupitsit ovat verrattain harvinaisia, sillä useimmat kenttätykit ovat yleensä kanuunahaupitseja, joissa yhdistyy kanuunan pitkä putki ja haupitsin suuri koro. Toisaalta nykyiset kanuunahaupitsit ovat myös painoltaan yhteneviä ensimmäisen maailmansodan aikaisten kanuunoiden kanssa.
Nykyään pienemmistä kaliipereista on luovuttu raskaan 120 mm:n kranaatinheittimistön kehittyessä, ja yleisimmät kenttätykit ovat 155 mm länsimaissa ja 152 mm (6 tuumaa) Venäjällä.
Suomen puolustusvoimien haupitseja > Raskaat haupitsit

122 H 63 eli neuvostoliittolainen D-30, maailman yleisin tykki.
152 H 88
152 H 55
122 Psh 74
155 K 83
155 K 98
K9 Thunder
Suomen puolustusvoimien haupitseja > Järeät haupitsit

203 H/15
203 H/17
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Haupitsi puolustusvoimien kalustoesittelyssä (Arkistoitu – Internet Archive)
Humppatusina

| Humppatusina Tulipunaruusut |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1977
 Julkaistu: 1977
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 35.16
 Levy-yhtiö: Warner music
Tulipunaruusujen muut julkaisut
| Romantiikkaa ruusutarhassa 1976 | Humppatusina 1977 | Karjalan Marjaana 1978 |
Humppatusina on Tulipunaruusujen studioalbumi vuodelta 1977
Kappaleet

Pohjola – 2.45
Heili Karjalasta – 3.23
Silmät tummat kuin yö – 2.16
Tulipunaruusut – 3.19
Bella Ciao – 3.23
Pustan sävel – 2.38  (alkup. Minek a szöke ennekem)
Irja – 2.19
Tammerkoski – 2.43
Odessa – 2.29  (alkup. Djadja vanja)
Kuusamoon – 3.31
Yö altailla – 2.54
Ilta Oulunjoella – 3.29
Häiriö (muusikko)

Häiriö (usein myös muodossa Häiriö Piirinen, oik. Pekka Jaakko Untamo Piirinen, s. 1973 Nakkila) on suomalainen kitaristi ja säveltäjä, joka on yksi Maj Karma -yhtyeen perustajajäsenistä.
Häiriö Kuopiossa vuonna 2016
Hän perusti yhtyeen vuonna 1992 yhdessä Herra Ylpön kanssa. Häiriö on tunnettu myös muun muassa Lapko- ja Klaani-yhtyeiden tuottajana. Lisäksi Häiriö soittaa OpuNui-yhtyeessä.
Harjavallassa koulunsa käynyt Häiriö on myöhemmin opiskellut musiikkiteknologiaa Sibelius-Akatemiassa. Lisäksi hänellä on viestinnän ja ravintola-alan opintoja. Häiriön pääinstrumentti on kitara, mutta hän osaa soittaa myös bassoa ja saksofonia.
Häiriö soittaa keikoilla muun muassa käsintehdyllä harvinaisella Overwater Guitar Companyn kitaralla.[lähde? ]
Hybrid

Hybrid voi tarkoittaa seuraavia:
Hybrid, Michael Brookin vuoden 1985 albumi
Hybrid, vuoden 2007 elokuva
Hybrid, vuoden 2012 videopeli
Hybrid Graphics, nykyisin Nvidia Helsinki, suomalainen tietokonegrafiikan yritys
Hybrid Theory, Linkin Parkin albumi
Tekken Hybrid, videopeli
Häiriöalttius (matematiikka)

Häiriöalttius numeerisessa analyysissä kertoo, kuinka paljon funktion arvo voi muuttua sen argumentin muuttumiseen nähden. Häiriöalttius siis kertoo, miten herkkä funktion arvo on datan virheille.
Matriisin A häiriöalttius määritellään operaattorinormin avulla:
Tyypillisillä normeilla  \kappa (A)\geq 1. Voidaan osoittaa, että jos  x ratkaistaan yhtälöstä  Ax=b virheellisellä datalla  b+e, niin ratkaisun  x'=A^{-1}(b+e) suhteellinen virhe  \|x'-x\|/\|x\| jaettuna  b:n suhteellisella virheellä eli
on maksimissaan  \kappa (A) (kun  b,e\neq 0).
Holden Vectra

| Holden Vectra |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Australia  Saksa
Valmistaja:  Holden
Konserni:  General Motors
Valmistusvuodet:  1997–2006
Muut nimet:  Opel Vectra Chevrolet Vectra Vauxhall Vectra
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Holden Apollo
Seuraaja:  Holden Insignia
Holden Vectra on australialaisen autonvalmistaja Holdenin versio Opel Vectrasta. Se korvasi Apollon vuonna 1995. Toinen sukupolvi esiteltiin vuonna 2002, ja sitä valmistettiin vuoteen 2008 asti, kunnes Holden Insignia korvasi sen.
Sukupolvet

Ensimmäinen sukupolvi
Toinen sukupolvi
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Holden Vectra Wikimedia Commonsissa
Hiustenkuivain

Hiustenkuivain käytössä.

Hiustenkuivain (hiustenkuivaaja) on sähkökäyttöinen kodinkone, joka on tarkoitettu hiusten kuivaamiseen laitteen puhaltaman kuuman tai kylmän ilman avulla.
Historia

1800-luvun lopulla ranskalainen kampaaja ja keksijä Alexandre-Ferdinand Godefroy loi laitteen, joka oli suunniteltu nopeuttamaan veden haihtumisprosessia ja kuivaamaan hiukset tehokkaasti. Tätä laitetta kutsuttiin ”séchoiriksi” eli kuivaajaksi, ja se toimi jonkinlaisena pölynimurin ja hiustenkuivaajan välimuotona. Se koostui pitkästä hatusta, joka oli yhdistetty joustavaan letkuun, joka puhalsi kuumaa ilmaa kaasuliedestä käyttäjän hiuksiin. Ymmärrettävästi tämä laite ei ollut kannettava. Sitä käytettiin lähinnä kampaamoissa, joissa oli hienostunut ja kaupunkilainen asiakaskunta.
Godefroyn keksintö innoitti useita luovia kehittäjiä luomaan yhä erikoisempia kuivauskoneita. 1920-luvulla alkoi ilmaantua erilaisia käsikuivauskoneita, jotka koostuivat lämmityselementeistä ja tuulettimista. Vuonna 1926 Calor-yhtiön insinööri Léon Thouillet kehitti ensimmäisen sähkökäyttöisen käsikäyttöisen mallin, jota kutsuttiin ”kuuma- ja kylmäilmasuihkukoneeksi”. Aluksi sitä käytettiin terveydenhuollossa, kuten kivuliaiden alueiden lämmittämiseen ja haavojen hoitoon. Lisäksi sitä hyödynnettiin sänkyjen ja kenkien lämmittämiseen, ruoan sulattamiseen, lasten lämmittämiseen ja moniin muihin tarkoituksiin.
Ensimmäiset kannettavat kuivaajat olivat metallisia ja niissä oli alun perin puukahva, joka myöhemmin korvattiin bakeliitilla. Nämä laitteet olivat varsin painavia, lähes 1 kg:n painoisia, ja niiden käyttö oli hankalaa. Lisäksi niiden sähköliitännät eivät aina olleet kovin turvallisia, mikä johti moniin onnettomuuksiin, mukaan lukien vakaviin sähköiskuihin ja ylikuumenemisiin, jotka saattoivat johtaa kuolemaan. Ensimmäisten hiustenkuivaajien tuottama ilmavirta oli varsin heikko verrattuna niiden 100 watin tehoon, ja naiset, jotka kokeilivat näitä varhaisia malleja, väsyivät usein ennen kuin heidän hiuksensa olivat kunnolla kuivuneet. Hiustenkuivaajien tärkeimmät parannukset keskittyivät 1950-luvulle saakka pääasiassa tehoon, eikä itse mekanismiin, joka ohjaa puhaltimen ja sähkövastuksen toimintaa, jotta ilma kuumenisi. Ulkoinen muotoilu pysyi lähes ennallaan, koska pistoolinmuotoinen rakenne oli kätevä käytössä.
1960-luvulla hiustenkuivaajat alkoivat yleistyä laajasti, kun niitä alettiin valmistaa pääosin ABS-muovista. Tämä muutos teki hiustenkuivaajista kevyempiä, turvallisempia, paremmin lämpöeristettyjä ja edullisempia. Niitä oli saatavilla monissa eri väreissä, muodoissa ja malleissa, ja ne tulivat siten kaikkien saataville. Jotkut näistä hiustenkuivaajista ovat jopa tulleet keräilyesineiksi. Esimerkiksi vuonna 1968 Moulinex lanseerasi hiustenkuivaajan, joka muistutti ulkonäöltään sähköporakonetta, ja sen ”Clémentine”-versio oli saatavilla tuohon aikaan trendikkäällä oranssilla värillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hiustenkuivain Wikimedia Commonsissa
Yle Priima: Muistatko miten 1960-70-luvuilla kuivattiin hiukset?[vanhentunut linkki]
Hengen tulet

| Hengen tulet Horna |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kevät 2015
 Studio : Blackvox Studio
 Julkaistu: 22. syyskuuta 2015
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 47.39
 Levy-yhtiö: World Terror Committee
Hornan muut julkaisut
| Askel lähempänä Saatanaa 2013 | Hengen tulet 2015 | Atavistic Resurgence (split) 2015 |
Hengen tulet on suomalaisen black metal -yhtye Hornan yhdeksäs studioalbumi, joka julkaistiin 22. syyskuuta 2015.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Shatraug sekä sovittanut Horna.
Amadriada – 5.11
Ajan päättyessä – 3.05
Nekromantia – 4.18
Tämä maailma odottaa – 4.46
Saatanalle – 6.09
Puhdas – 6.15
Ikuisuuden kynnyksellä – 5.24
Sodan roihu – 3.51
Hurmos – 4.26
Profeettasi – 4.14
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Shatraug – kitara, taustalaulu  Infection – bassokitara, kitara, taustalaulu  Vainaja – rummut  Spellgoth – laulu  Hex Inferi – bassokitara :  Tuotanto Zetekh – äänittäjä, miksaaja  T.T. – masteroija  Pahapasi – kansikuva  K. Letho – valokuvat, design  Porta Atra – valokuvat, design
Arvostelut

Angry Metal Guy:
Kaaoszine:
The Metal Observer:
Aiheesta muualla

Hengen tulet Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Hengen tulet Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Hengen tulet bandcamp.com -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)