stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maksasyöpä
Maksa ja maksakasvaimet

Maksa on ihmisen suurin yksittäinen sisäelin, ja se painaa aikuisella yhdestä puoleentoista kiloa. Sillä on useita tärkeitä tehtäviä.
Maksaan voi ilmaantua erilaisia kasvaimia, jotka voivat olla hyvän- tai pahanlaatuisia. Hyvänlaatuiset maksakasvaimet ovat suhteellisen yleisiä ja tavallisesti oireettomia maksamuutoksia, jotka vaativat harvoin hoitoa. Tyypillisesti hyvänlaatuinen maksakasvain ilmeneekin sattumalöydöksenä. Hyvänlaatuisiin maksakasvaimiin lukeutuvat maksa-adenooma, fokaalinen nodulaarinen hyperplasia ja maksan hemangiooma. Suurin osa maksasyövistä on hepatosellulaarisia karsinoomia (HCC) eli maksasolusyöpiä.
Maksasolusyöpä on hepatosyyteistä alkava syöpätauti. On olemassa myös muita, harvinaisempia maksasyöpiä. Angiosarkoomat ja hemangiosarkoomat lähtevät maksan verisuonista ja kasvavat nopeasti. Kolangiokarsinooma on sappitiesyöpä, ja hepatoblastooma on yleensä alle 4-vuotiailla tavattava lasten syöpä. Fibrolamellaarinen maksasolusyöpä on maksasyöpä, joka tavallisimmin ilmenee nuorella potilaalla, jolla ei ole taustalla muuta maksasairautta. Kyseiselle maksasyöpätyypille ei tunneta erityisiä riskitekijöitä.
Maksasta lähtevä syöpä erittää vereen alfa-1-fetoproteiinia; sairastuneista 70–80 %:lla AFP-taso kohoaa. Maksakasvaimet nostavat AFOS-arvoa.
Maksa ja maksakasvaimet > Maksametastaasit

Maksa on imusolmukkeiden jälkeen toiseksi yleisin kohde, johon syöpä leviää. Syöpään kuolevista potilaista 30–70 %:lla on maksametastaaseja. Yleensä maksaan levinnyt syöpä ei ole parannettavissa.
Oireet

Primaarinen maksasyöpä löydetään harvoin varhaisessa vaiheessa, koska sen oireet alkavat viiveellä. Mahdollisiin maksasyövän oireisiin kuuluvat aikuisilla ikterus eli keltaisuus, laihtuminen, ruokahaluttomuus, kipu, kuume ja oksentelu. Kipua voi esiintyä ylävatsalla tai oikean kylkikaaren seudulla. Kyhmy voi olla mahdollista myös tuntea ylävatsalla. Etäpesäkkeet voivat aiheuttaa oireita; esimerkiksi luuston etäpesäkkeet ovat syöpäpotilailla yleinen kivun syy.
Maksasyöpä leviää tavallisesti ensin maksan seudun imusolmukkeisiin, sitten muihin imusolmukkeisiin, keuhkoihin tai luustoon. Maksasyöpä voi aiheuttaa sisäisen verenvuodon, askitesta tai maksan vajaatoimintaa.
Pienten lasten hepatoblastooman keskeisiä oireita ovat pullistuma oikealla ylävatsalla ja heikkenevä yleiskunto. Myös keltaisuutta voi esiintyä.
Riskitekijät

Maksasyöpä on tavallisesti kirroosin komplikaatio. Esimerkiksi B- ja C-hepatiitit sekä alkoholimaksasairaus voivat johtaa kirroosiin. Maailmanlaajuisesti 80 % primaareista maksasyövistä johtuu kroonisesta B-hepatiitista. B-hepatiitti nostaakin maksasyöpäriskin yli 200-kertaiseksi. Hepatiitti C -potilaista 4 % saa maksasyövän. Tämä tarkoittaa kahtakymmentä prosenttia heistä, jotka saavat hepatiitti C:n tuloksena kirroosin. Autoimmuunihepatiittiin kuuluu kasvanut maksasyöpävaara, vaikka riski ei olekaan yhtä suuri kuin kroonisista virushepatiiteista kärsivillä. Tutkimusten mukaan primaarinen biliaarinen kirroosi altistaa maksasyövälle yhtä lailla kuin muukin kirroosi. Maksasyöpä voi myös liittyä tyrosinemiaan tai alfa1-antitrypsiinivajeeseen Primaarinen sklerosoiva kolangiitti nostaa kolangiokarsinooman eli sappitiesyövän riskin 161-kertaiseksi.
Hoitamaton hemokromatoosi johtaa 25 %:lla potilaista maksasyöpään.
Maksasyöpä on miehillä kaksi kertaa yleisempi kuin naisilla. Diabetes, ikä ja tupakointi kasvattavat riskiä. HIV-positiivisten ja AIDS-potilaiden maksasyöpäriski on viisinkertainen. Hyljinnänestolääkitys kaksinkertaistaa riskin. Diabeetikkojen maksasyöpävaara on kaksin- tai kolminkertainen.
Anabolisten steroidien pitkäaikainen käyttö kasvattaa maksasyöpävaaraa. E-pillerit voivat nostaa maksa-adenooman riskiä ja eräiden tutkimusten mukaan myös maksasyöpävaaraa. Tutkimukset kuitenkin ovat keskittyneet pääasiassa aiemmin käytettyihin e-pillereihin. Isän, äidin, veljen tai siskon sairastama maksasyöpä nostaa henkilön omaa maksasyöpävaaraa yhdysvaltalaisen tutkimuksen mukaan nelinkertaiseksi.
Maksasyövän aiheuttaja jää toisinaan tuntemattomaksi. Jopa 25 % yhdysvaltalaisissa keskuksissa nähdyistä maksasolusyöpätapauksista on etiologialtaan tuntemattomia. Kilpirauhasen vajaatoiminta on mahdollinen maksasyövän riskitekijä henkilöillä, joilla ei ole todettavissa aiempaa maksasairautta. Toukokuun 2009 Hepatology-lehdessä julkaistun tutkimuksen mukaan kilpirauhasen vajaatoiminnasta yli vuosikymmenen ajan kärsineet naiset sairastuvat kolme kertaa muita todennäköisemmin hepatosellulaariseen karsinoomaan.
Pienten lasten hepatoblastooman riskiä kasvattaa hyvin alhainen syntymäpaino. Sekä hepatoblastooma että pankreatoblastooma liittyvät myös  Beckwith-Wiedemannin oireyhtymään. Lapsilla tavataan myös hepatosellulaarista karsinoomaa. Äidiltä lapseen tarttunut B- tai C-hepatiitti kasvattaa sen vaaraa. Yleensä hepatosellulaarinen karsinooma puhkeaa isommilla lapsilla kuin hepatoblastooma.
Esiintyvyys

Maksasta lähtevä on maailman mittakaavassa viidenneksi yleisin syöpä. Maksasyöpä on maailman kolmanneksi yleisin syöpäkuoleman syy. Se on yleinen sairaus Aasiassa ja Afrikassa, mutta harvinaisempi länsimaissa. Vuosittain maailmassa todetaan yli 600 000 uutta tapausta. Vuonna 2007 Suomessa todettiin maksasyöpä 370 henkilöllä, ja siihen kuoli 348 suomalaista. Esimerkiksi Ruotsissa vain joka sadas syöpätapaus on maksasyöpä.
Saharan eteläpuoleisen Afrikan miesten syövistä maksasyöpä on toiseksi yleisin (13,3 %) heti Kaposin sarkooman (15,9 %) jälkeen. Saman alueen naisilla se on neljänneksi yleisin syöpä (5,5 %) kohdunkaulan syövän (25,4 %), rintasyövän (17,4 %) ja Kaposin sarkooman (6,2 %) jälkeen.
Japanissa maksasyöpä on yleisempää kuin missään muussa teollisuusmaassa. Yhdysvalloissa miesten maksasyöpävaara on vietnamilaisilla korkeampi kuin millään muulla etnisellä ryhmällä.
Hepatoblastooma on hyvin harvinainen maksakasvain, jota Suomessa todetaan noin yhdellä lapsella vuodessa. Kolangiokarsinoomia sekä sappirakkosyöpiä todetaan Suomessa vuosittain yhteensä 250, ja niistä kolangiokarsinooma on harvinaisempi.
Diagnosointi

Maksan biopsia on varma tapa päästä diagnoosiin. Maksasta otetaan mikroskoopilla tutkittava kudosnäyte ohuen neulan tai laparoskoopin avulla. Näytepalan tutkiminen on ainoa selkeä tapa saada varmuus siitä, onko maksassa tapahtunut muutos hyvän- vai pahanlaatuinen.
Kasvaimen muoto, koostumus ja rakenne voidaan selvittää ultraäänitutkimuksella. Tietokonetomografiatutkimuksella voidaan määrittää kasvainten määrä ja sijainti.
Kun maksasyöpä todetaan, määritetään myös sen levinneisyysaste.
Hoitokeinot

Maksasyövän ainoa parannuskeino on leikkaus, mutta kasvaimen on oltava tällöin melko pieni ja sen on sijaittava sellaisessa maksan osassa, josta se voidaan poistaa. Muun maksan on lisäksi oltava terve, jotta leikkauksesta selvittäisiin. Usein maksassa on jo maksakirroosin aiheuttamia vaurioita, minkä vuoksi leikkaus on mahdollinen harvoin. Maksansiirto on toki mahdollinen, mutta syöpä on usein siinä vaiheessa levinnyt liikaa. Maksansiirron perusteena onkin harvoin maksasyöpä.
Kun leikkausta ei voida suorittaa, voidaan kasvainta pienentää, ja myös hidastaa sen kehitystä, vaikkapa ruiskuttamalla kasvaimeen sille haitallisia aineita kuten puhdasta alkoholia ja häiritsemällä kasvaimen verenkiertoa. Sytostaatit ovat myös avuksi. Oireita voidaan lievittää lääkkeillä, mutta tautia ei voida ilman leikkausta parantaa. Sorafenibin on havaittu pidentävän merkittävästi potilaiden elinikiä.
Ennuste

Maksasyöpä johtaa useimmiten kuolemaan vuoden sisällä; Suomessa 28 % miehistä ja 18 % naisista on elossa vuoden kuluttua taudin toteamisesta. 5-vuotiseloonjäämisennuste on miehillä 7 % ja naisilla 3 %. Sappitie-/sappirakkosyövän ennuste on parempi. Maksasyövän huonoon ennusteeseen vaikuttaa osaltaan se, että useimmilla potilailla on taustalla muu maksasairaus, joka voi jo itsessään olla henkeä uhkaava.
Pienten lasten hepatoblastooman ennuste on parempi kuin maksasyövän yleensä; 60-70 % sairastuneista toipuu taudistaan.
Maksasyöpä eläimillä > Maksasyöpä koirilla

Koirilla primaarisen maksasyövän vaara on kasvanut sen ollessa 10-vuotias tai vanhempi. Sairaus on hieman yleisempi uroskoirilla. Yleensä koiran maksasyöpä ei leviä muualle. Primaarisen maksasyövän kehittymistä yleisempää kuitenkin on muun syövän leviäminen maksaan. Maksasyövän mahdollisia merkkejä koirilla ovat muiden muassa oksentaminen, ruokahaluttomuus, letargia, sisäiset verenvuodot, anemia, kasvanut jano ja tihentynyt virtsaaminen.
Maksasyöpä kulttuurissa

Maksasyövästä kerrotaan muiden muassa Riitta Ali-Rekolan kirjassa Lintuni, kaivattuni (1994) ja P. C. Jersildin kirjassa Vanha rakastettu (1996).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maksasyöpä - terveyskirjasto.
Syöpäjärjestöt: Maksasyöpä, Kaikki syövästä
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Hepatocellular carcinoma (englanniksi)
Mayo Clinic: Liver cancer (englanniksi)
Johns Hopkins Medicine: Liver Cancer (Hepatocellular Carcinoma) (englanniksi)
Leikattu maksakasvain.
Arvid Nordenstreng

Arvid Alexander Nordenstreng (31. joulukuuta 1870 Hämeenlinna – 1. syyskuuta 1944 Helsinki) oli suomalainen juristi, asianajaja ja Hangon pormestari.
Nordenstrengin vanhemmat olivat kuvernööri, kenraaliluutnantti Hjalmar Sebastian Nordenstreng ja Helena Sofia Lovisa Jägerhorn. Hän pääsi ylioppilaaksi Haminan kadettikoulusta 1888 ja suoritti Helsingin yliopistossa oikeustutkinnon vuonna 1892. Nordenstreng sai varatuomarin arvon 1895.
Nordenstreng toimi asianajajana Lahdessa 1897–1902 ja oli oikeusneuvosmiehenä Porissa 1902–1908. Hän oli Hangon pormestarina 1908–1940.
Nordenstreng oli Hangossa vapaapalokunnan päällikkönä ja johtokunnan puheenjohtajana. Hän kuului Hangon Uimaseuran perustajiin ja oli seuran puheenjohtajana. Nordenstreng oli myös Hangon Säästöpankin hallituksen puheenjohtajana.
Arvid Nordenstreng oli naimisissa vuodesta 1897 Maria (Maju) Blåfieldin kanssa.
Asnières-sur-Oise

| Asnières-sur-Oise |
| --- | --- |
 Abbaye de Royaumont
 vaakuna
 Asnières-sur-Oise
 Koordinaatit: 49°08′00″N, 2°21′00″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Val-d'Oise
Arrondissementti:  Sarcelles
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  14,1 km²
Väkiluku (2013):  2 577
 – Väestötiheys:  183,2 as./km²
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Asnières-sur-Oise on kunta Ranskassa Val-d'Oisen departementissa Île-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 50 km Pariisista pohjoiseen Oisejoen varrella, joka on Seinen sivujoki.
Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on sisterssiläisluostari Abbaye de Royaumont. Luostaria oli perustamassa Ranskan kuningas Ludvig IX vuonna 1228. Luostari on yleisölle avoinna ympäri vuoden ja siellä on lukuisia näyttelyitä ja tapahtumia, kuten klassisen musiikin festivaali Festival de Royaumont.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Asnières-sur-Oise Wikimedia Commonsissa
Abbaye de Royaumont
Avianca Costa Rica

| Avianca Costa Rica |
| --- | --- |

 IATA: LR  –  ICAO: LRC 
Kutsukoodi:  LACSA
Perustettu:  1946
Solmukohdat:  Juan Santamarían kansainvälinen lentoasema
Emoyhtiö:  Avianca Holdings
Kotipaikka:  San José, Costa Rica
Allianssi:  Star Alliance (liitännäisjäsen)
Yhtiön sivut:  www.avianca.com
Lacsan 20-vuotispäivän kunniaksi julkaistu costaricalainen postimerkki.
Avianca Costa Rica (IATA: LR, ICAO: LRC, kutsukoodi: LACSA) on Costa Rican kansallinen lentoyhtiö, joka perustettiin vuonna 1946 nimellä  Lacsa (Lineas Aereas Costarricenses SA). Se liitettiin vuonna 1999 Grupo TACAan, jolloin se toimi nimellä TACA Costa Rica. Avianca osti Grupo TACAn maaliskuussa 2013. Siitä lähtien yhtiö on ollut Avianca Holdingsin omistuksessa ja toiminut nykyisellä nimellään.
Arvo Aalto

| Arvo Aalto |
| --- | --- |
 Aalto vuonna 1970.
Suomen työvoimaministeri
 Sorsan II hallitus  15.5.1977–26.5.1979   Koiviston II hallitus   26.5.1979–20.3.1981    
Edeltäjä:  Paavo Väyrynen
Seuraaja:  Jouko Kajanoja
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. heinäkuuta 1932 (ikä 92) Rovaniemi
Tiedot
Puolue:  SKP
Muut puolueet:  SKDL
Arvo Aulis Aalto (s. 13. heinäkuuta 1932 Rovaniemi) on eläkkeellä oleva suomalainen poliitikko, joka toimi työvoimaministerinä Sorsan II hallituksessa (1977–1979) ja Koiviston II hallituksessa (1979–1981).
Aalto toimi Suomen Kommunistisen Puolueen (SKP) pääsihteerinä (1969–1984) ja puheenjohtajana (1984–1988). Ministerinä hän toimi Suomen Kansan Demokraattisen Liiton (SKDL) mandaatilla.
Nuoruus

Aallon vanhemmat olivat kivimies Eeverd Aalto ja ompelija Anni Vilhelmiina Raappana. Jatkosodan aikana Aalto muun muassa kävi kauppaa saksalaisten sotilaiden kanssa muiden poikien tavoin ja teki näille jäyniä. Sodan loppuajan hän vietti evakossa Ruotsissa. Palattuaan Aallon oli tarkoitus mennä oppikouluun, mutta hän lähtikin savotoille ja koulut jäivät käymättä.[lähde? ]
Vasemmistolaisessa kodissa varttunut Aalto oli innostunut lukemisesta, eronnut kirkosta ja liittyi Suomen kommunistisen puolueen (SKP) jäseneksi vuonna 1952. Hän asui tuolloin Rovaniemellä.[lähde? ]
Vuosina 1947–1955 Aalto toimi muurarina rakennustyömailla Lapissa. Hän pääsi muurarin apuriksi 14-vuotiaana ja 19-vuotiaana hänet hyväksyttiin Rovaniemen muurarien jäseneksi. Hän toimi myös luottamusmiehenä.[lähde? ]
Ura SKP:ssa

Aalto suoritti Sirola-opiston kurssin 1955–1956 ja toimi vuosina 1956–1959 SKP:n Lapin piirijärjestön taloudenhoitajana. Vuosina 1960–1961 ja 1962–1964 hän oli SKP:n Rovaniemen aluejärjestön aluesihteeri. Aalto kävi Moskovan puoluekoulun vuosina 1961–1962. Hänen kuvansa Neuvostoliitosta muuttui huomattavasti kriittisemmäksi, mutta hän jatkoi tukeaan Hruštšovin johtamalle valtiolle, joka oli tuolloin lähtenyt uudistusten teille. 1950-luvun lopulla Aalto tapasi vaimonsa Onervan.[lähde? ]
Vuosina 1965–1969 Aalto oli SKP:n Lapin piirisihteeri. Piiri oli SKP:n jäsenmäärässä suurin ja juuri Pohjois-Suomen kommunistit ratkaisivat vuoden 1966 edustajakokouksessa voimasuhteen kallistumisen uudistajien hyväksi. Aalto kiinnitti huomiota muun muassa SKP:n ja SKDL:n toimintojen päällekkäisyyteen. Hänen käytännölliset aikeensa puolueiden yhdistämisestä saivat kuitenkin tylyn tuomion puheenjohtaja Aimo Aaltoselta, josta tuli myöhemmin eräs puolueopposition näkyvimmistä hahmoista. Oppositio kannatti itsenäistä SKP:ta ja korosti SKDL:n luonnetta "demokraattisena yhteistyöjärjestönä" Leniniä perinteisesti tulkiten. Aallon toimet eivät tältä kannalta katsoen näyttäneet toivottavilta puolueen alkaessa hajota ennen SKP:n 14. edustajakokousta vuonna 1966.[lähde? ]
Aalto valitsi uudistajien puolen. Vuonna 1966 uudistajat pääsivät puolueen enemmistöksi ja puheenjohtajaksi valittiin Aaltosen tilalle Aarne Saarinen. Oppositio aloitti taistelun puolueen saamiseksi takaisin "terveiden voimien" haltuun ja kohteena oli muun muassa Lapin piiri, joka kuitenkin Aallon johtamana säilyi enemmistön hallussa. Neuvostoliiton miehitettyä Tšekkoslovakian vuonna 1968 Aalto asettui SKP:n kannalle arvostellen toimia. Hän puolusti tšekkoslovakialaisten kantoja myös Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) valtuustolle Lapissa.[lähde? ]
Ura SKP:ssa > Puheenjohtaja

Aalto valittiin SKP:n puheenjohtajaksi 20. edustajakokouksessa vuonna 1984. Valintaa edelsi suuri taistelu opposition ja NKP:n ilmoittaessa vastustuksensa Aallolle, jota yritettiin kolmaslinjalaisten kanssa kammeta pois puoluejohdosta. Oppositio oli nimennyt sen erottamista puolueesta kannattaneet "kirveslinjaksi" ja identifioinut linjan johtajaksi Aallon, vaikkei tämä edes kaikkein kiihkeimmin opposition erottamista ajanut. Aallolle kerrottiin NKP:n taholta selvästi, että yhteydet puolueeseen katkeavat, jos oppositio erotetaan.[lähde? ]
Pelastukseksi koitui Mihail Gorbatšovin valinta Neuvostoliiton johtoon hieman myöhemmin. Uudistuva NKP piti suhteita sekä Aallon puolueeseen että erotetun vähemmistön (1986 perustamaan) Suomen kommunistiseen puolueeseen (yhtenäisyys) (SKPy). Oppositio erotettiin SKP:sta vuosien 1985 ja 1986 päätöksillä. Aalto ryhtyi puheenjohtajana uudistamaan puoluetta ja laittoi Yrjö Raution kirjoittamaan uutta puolueohjelmaa, joka hyväksyttiin vuoden 1987 21. edustajakokouksessa, jossa Aalto valittiin jatkamaan tehtävässään. Hän ei kuitenkaan onnistunut saamaan puolueen kannatusta nousuun, ja esimerkiksi eduskuntavaaleissa 1987 SKDL koki jälleen yhden tappion lisää, eikä Aalto itsekään päässyt eduskuntaan.
Vuonna 1988 Aalto joutui jättämään paikkansa SKP:n johdossa talousskandaalin nostettua puolueen iltapäivälehtien kestoaiheeksi. SKP:n taloudenhoitaja Jorma Sorvari oli sijoittanut puolueen varoja holtittomasti, ja edessä oli katastrofi, joka johti 35 miljoonan markan tappioihin. Aalto kantoi poliittisen vastuun ja erosi puheenjohtajan tehtävistä. Hän oli aikaisemmin todennut, ettei ollut mitään periaatteellista estettä puolueen varojen sijoittamiselle yksityisiin yrityksiin, joita puolue asettui kannattamaan uudessa puolueohjelmassakin.[lähde? ]
Poliittisen uran jälkeen

Vuonna 1988 Aalto julkaisi muistelmateoksen Elämäni miljoonat (WSOY). Vuodesta 1992 alkaen[lähde? ] Aalto on asunut talvet Portimãossa Portugalissa ja kesät Helsingissä.
Kesäkuussa 2016 Arvo Aalto piti puheen vasemmistoliiton puoluekokouksessa Oulussa. Hänen edellisestä puoluekokouspuheestaan oli kulunut silloin 29 vuotta.
Kesäkuussa 2022  90-vuotishaastattelussa Aalto piti Venäjän hyökkäystä Ukrainaan Venäjän johdolta suurena virheenä. Myös Suomen Nato-jäsenyyttä Aalto piti virheenä.
Aiheesta muualla

Leppänen, Veli-Pekka: Lapin mies sammuttelee Euroopan valoja Helsingin Sanomat.  12.7.2012.
Aalto, Arvo hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Jouko Kajanoja | SKP:n puheenjohtaja 1984–1988 | Seuraaja: Jarmo Wahlström |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Paavo Väyrynen | Suomen työvoimaministeri 1977−1981 | Seuraaja: Jouko Kajanoja |
Martinniemi (kappale)

| ”Martinniemi” Jukka Takalo |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Vastarannan laulut
 Julkaistu: 25. kesäkuuta 2008
 Tuottaja(t): Pentti Amore & Lebu
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 04.04
 Levy-yhtiö: Poko Records
Jukka Takalon muut singlet
| ”Taistelevat metsot” 2006 | ”Martinniemi” 2008 | ”Jeesukseksi ristille” 2010 |
Martinniemi (PSCD 299) on Jukka Takalon kappale ja single, joka julkaistiin 25. kesäkuuta 2008.
Singlen nimikappaleen aiheena on Martinniemen sahan sulkeminen ja siitä aiheutuva ihmisten työttömyys. Kappale on Takalolta ensimmäinen selkeästi kantaaottava sanoitus, ja single hänen ensimmäisensä kahden vuoden levytystauon jälkeen.
Kappaleet

Sävellykset ja sanoitukset Jukka Takalo.
Martinniemi
Lakeuden loisto
Aiheesta muualla

Kappaleen musiikkivideo
Poko Rekordsin esittely[vanhentunut linkki]
Martinniemi (kappale) Myspacessa (englanniksi)
Luettelo akupisteistä

Akupisteet ovat kiinalaisessa lääketieteessä energiapisteitä, joita on n. 400 kappaletta ympäri ihmiskehoa.
Listassa akupisteet on luetteloitu meridiaanien mukaan.  Niistä annetaan kiinalainen nimi pinyiniksi ja kiinaksi, meridiaanin lyhenne sekä pisteen numero.
Keuhkot (LU) (手太陰肺經)

Zhongfu (中府 LU1)
Yunmen (雲門 LU2)
Tianfu (天府 LU3)
Xiabai (俠白 LU4)
Chize (尺澤 LU5)
Kongzui (孔最 LU6)
Lieque (列缺 LU7)
Jingqu (經渠 LU8)
Taiyuan (太淵 LU9)
Yuji (魚際 LU10) peukalon juuressa.
Shaoshang (少商 LU11) peukalon ulkosyrjässä, 0.1 cunia kynnen juuresta.
Paksusuoli (LI) (手陽明大腸經)

Shangyang (商陽 LI1)
Erjian (二間 LI2)
Sanjian (三間 LI3)
Hegu (合谷 LI4) peukalon ja etusormen välisen, kämmenluiden muodostaman V:n kulmassa.
Yangxi (陽谿 LI5)
Pianli (偏歴 LI6)
Wenliu (温溜 LI7)
Xialian (下廉 LI8)
Shanglian (上廉 LI9)
Shousanli (手三里 LI10)
Quchi (曲池 LI11)
Zhouliao (肘髎 LI12)
Shouwuli (手五里 LI13)
Binao (臂臑 LI14)
Jianyu (肩髃 LI15)
Jugu (巨骨 LI16)
Tianding (天鼎 LI17)
Futu (扶突 LI18)
Heliao (禾髎 LI19)
Yingxiang (迎香 LI20) sieraimen ulkosyrjässä olevassa painaumassa.
Mahalaukku (ST) (足陽明胃經)

Chengqi (承泣)
Sibai (四白)
Juliao (巨髎)
Dicang (地倉)
Daying (大迎)
Jiache (頰車)
Xiaguan (下關)
Touwei (頭維)
Renying (人迎)
Shuitu (水突)
Qishe (氣舍)
Quepen (缺盆)
Qihu (氣戶)
Kufang (庫房)
Wuyi (屋翳)
Yingchuang (膺窗)
Ruzhong (乳中)
Rugen (乳根)
Burong (不容)
Chengman (承滿)
Liangmen (梁門)
Guanmen (關門)
Taiyi (太乙)
Huaroumen (滑肉門)
Tianshu (天樞)
Wailing (外陵)
Daju (大巨)
Shuidao (水道)
Guilai (歸來)
Qichong (氣沖)
Biguan (髀關)
Futu (伏兔)
Yinshi  (陰市)
Liangqiu (梁丘)
Dubi  (犢鼻)
Zusanli (足三里 ST36) polven alapuolella, painaumassa ulkosyrjällä.
Shangjuxu (上巨虛)
Tiaokou (條口)
Xiajuxu (下巨虛)
Fenglong (豐隆)
Jiexi (解溪)
Chongyang (沖陽)
Xiangu (陷谷)
Neiting (內庭)
Lidui (厲兌)
Perna (SP) (足太陰脾經)

Yinbai (隱白 SP1)
Dadu (大都)
Taibai (太白)
Gongsun (公孫)
Shangqu (商丘)
Sanyinjiao (三陰交 SP6)
Lougu (漏谷)
Diji (地機)
Yinlingquan (陰陵泉 SP9)
Xuehai (血海 SP10)
Jimen (箕門)
Chongmen (沖門)
Fushe (府舍)
Fujie (腹結)
Daheng (大橫)
Fuai (腹哀)
Shidou (食竇)
Tianxi (天溪)
Xiongxiang (胸鄉)
Zhourong (周榮)
Dabao (大包 SP21) kuudennen ja seitsemännen kylkiluun välissä, 6 cunia kainalosta alaspäin.
Sydän (HE, HT tai H) (手少陰心經)

Jiquan (極泉 H1) keskellä kainaloa.
Qingling (青靈)
Shaohai (少海 H3)
Lingdao (靈道)
Tongli (通里)
Yinxi (陰郄)
Shenmen (神門 HT7)
Shaofu (少府)
Shaochong (少沖 H9)
Ohutsuoli (SI) (手太陽小腸經)

Shaoze (少澤 SI1)
Qiangu (前谷)
Houxi (後谿 SI3)
Wangu (腕骨)
Yanggu (陽谷)
Yanglao (養老)
Zhizheng (支正)
Xiaohai (小海)
Jianzhen (肩貞)
Naoshu (臑兪)
Tianzong (天宗)
Bingfeng (秉風)
Quyuan (曲垣)
Jianwaishu (肩外兪)
Jianzhongzhu (肩中兪)
Tianchuang (天窓)
Tianrong (天容)
Quanliao (顴髎)
Tinggong (聽宮 SI19)
Virtsarakko (BL) (足太陽膀胱經)

Jingming (睛明 BL1)
Zanzhu (攢竹)
Meichong (眉衝)
Quchai (曲差)
Wuchu (五處)
Chengguang (承光)
Tongtian (通天)
Luoque (絡卻)
Yuzhen (玉枕)
Tianzhu (天柱)
Dazhu (大杼)
Fengmen (風門)
Feishu (肺俞)
Jueyinshu (厥陰俞)
Xinshu (心俞)
Dushu (督俞)
Geshu (膈俞)
Ganshu (肝俞)
Danshu (膽俞)
Pishu (脾俞)
Weishu (胃俞)
Sanjiaoshu (三焦俞)
Shenshu (腎俞)
Qihaishu (氣海俞)
Dachangshu (大腸俞)
Guanyuanshu (關元俞)
Xiaochangshu (小腸俞)
Pangguangshu (膀胱俞)
Zhonglushu (中膂俞)
Baihuanshu (白環俞)
Shangliao (上髎)
Ciliao (次髎)
Zhongliao (中髎)
Xialiao (下髎)
Huiyang (會陽)
Chengfu (承扶)
Yinmen (殷門)
Fuxi (浮郄)
Weiyang (委陽)
Weizhong (委中)
Fufen (附分)
Pohu (魄戶)
Gaohuanshu (膏肓俞)
Shentang (神堂)
Yixi (譩譆)
Geguan (膈關)
Hunmen (魂門)
Yanggang (陽綱)
Yishe (意舍)
Weicang (胃倉)
Huangmen (肓門)
Zhishi (志室)
Baohuang (胞肓)
Zhibian (秩邊)
Heyang (合陽)
Chengjin (承筋)
Chengshan (承山)
Feiyang (飛揚)
Fuyang (跗陽)
Kunlun (崑崙)
Pucan (僕參)
Shenmai (申脈)
Jinmen (金門)
Jinggu (京骨)
Shugu (束骨)
Tonggu (通谷)
Zhiyin (至陰 BL 67) viidennen varpaan päässä.
Munuaiset (KI tai K) (足少陰腎經)

Yongquan (涌泉 K1)
Rangu (然谷)
Taixi (太溪 K3)
Dazhong (大鐘)
Shuiquan (水泉)
Zhaohai (照海)
Fuliu (復溜)
Jiaoxin (交信)
Zhubin (築賓)
Yingu (陰谷)
Henggu (橫骨)
Dahe (大赫)
Qixue (氣穴)
Siman (四滿)
Zhongzhu (中注)
Huanshu (肓俞)
Shangqu (商曲)
Shiguan (石關)
Yindu (陰都)
Tonggu (通谷)
Youmen (幽門)
Bulang (步廊)
Shenfeng (神封)
Lingxu (靈墟)
Shencang (神藏)
Yuzhong (彧中)
Shufu (俞府 K27)
Sydänpussi (PC tai P) (手厥陰心包經)

Tianchi (天池 P1)
Tianquan (天泉)
Quze (曲泽)
Ximen (郄門)
Jianshi (間使)
Neiguan (內關 P6)
Laogong (勞宮 P8) kohdassa, jossa keskisormen kynsi koskettaa kämmentä, kun käsi laitetaan nyrkkiin.
Zhongchong (中冲 P9) keskisormen päässä.
Kolmoislämmitin (TB tai SJ) (手少陽三焦經)

Guanchong (關沖 SJ1) neljännen sormen (nimettömän) ulkosyrjässä, 0.1 cunia kynnen juuresta.
Yemen (液門)
Zhongzhu (中渚)
Yangchi (陽池)
Waiguan (外關)
Zhigou (支溝)
Huizong (會宗)
Sanyangluo (三陽絡)
Sidu (四瀆)
Tianjing (天井)
Qinglengyuan (清冷淵)
Xiaoluo (消濼)
Naohui (臑會)
Jianliao (肩髎)
Tianliao (天髎)
Tianyou (天牖)
Yifeng (翳風)
Qimai (瘛脈)
Luxi (顱息)
Jiaosun (角孫)
Ermen (耳門)
Heliao (和髎)
Sizhukong (絲竹空 SJ23) kulmakarvojen ulommassa päässä.