stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Victoria: An Empire Under the Sun
Pelin osa-alueet > Tuotanto ja väestö > Tietoisuus ja kapinahenki

Jokaiseen väestöyksikköön liittyvät omina muuttujinaan luokkatietoisuus ja kapinahenki (engl. militancy). Luokkatietoisuus kuvaa POPin yhteiskunnallista tietoisuutta niin, että väestöyksikkö, jolla on matala tietoisuus, voi hyvinkin äänestää vaaleissa itselleen epäedullista puoluetta. Hengenmiesten kyky vähentää alaluokan tietoisuutta auttaa tällaisia puolueita pysymään vallassa. Kapinahenki puolestaan kertoo väestöyksikön valmiudesta tarttua aseisiin asemansa kohentamiseksi. POP, jolla on korkea kapinahenki, voi aloittaa aseellisen kansannousun ja provinsseja valtaamalla aiheuttaa vallankumouksen, ellei kapinaa kukisteta aseellisesti ajoissa.
Koska kapinahenkeen ja tietoisuuteen vaikuttaa väestöyksiköiden materiaalisten tarpeiden tyydyttyminen, Victorian simuloiman maailman historiakäsityksessä on huomattavissa yhteyksiä marxilaiseen maailmankatsomukseen. Pelintekijät eivät ole tuoneet julkisesti poliittisia käsityksiään esiin.
Pelin osa-alueet > Talous

Victoriassa taloudellista liikehdintää simuloidaan maailmanmarkkinoiden kautta. Jokaisen provinssin RGO:ssa tuotetaan tiettyä raaka-ainetta. Osan raaka-aineista (esimerkiksi vehnän tai oopiumin) ostavat etupäässä väestöyksiköt omiin tarpeisiinsa, mutta joitakin (esimerkiksi puuta) käytetään vain teolliseen jalostukseen tehtaissa. Tuotteiden hinta määrittyy kysyntä-tarjontaperiaatteen mukaisesti maailmanmarkkinoilla, joilla ostajina toimivat POPit ja valtiot.
Pelin osa-alueet > Talous > Tuotteet

Victoriassa liikkuu kaikkiaan 47 erilaista raaka-ainetta ja jalostustuotetta, joista tärkeimpiin kuuluvat:
Teräs, tuottoisa jalostustuote, jota tarvitaan rautateiden, tehtaiden ja vaikkapa sotalaivojen valmistamiseen.
Hiili, lukuisiin jalostusprosesseihin, muun muassa teräksentuotantoon tarvittava perusraaka-aine.
Rikki, jota tarvitaan ammusten ja aseiden valmistukseen.
Koneenosat, erityisesti pelin alkuvaiheen tärkeimmät hyödykkeet, joiden hallinta ratkaisee, kuka teollistuu ja kuka ei.
Pelin osa-alueet > Talous > Teollistuminen

Peli keskittyy teollistumisen aikakauteen, mikä tekee teknologian kehittelystä ja tehtaiden rakentelusta tärkeää. Pelaajien suuri haaste onkin teollistumisprosessin ja sen taloudellisten ja yhteiskunnallisten muutosten läpivieminen onnistuneesti.
Pelin osa-alueet > Ulkopolitiikka

Victoriassa maailman parisataa valtiota ovat jatkuvassa vuorovaikutuksessa keskenään. Kaikki diplomatia tapahtuu pelissä kahdenkeskisesti. Valtioiden on mahdollista esimerkiksi muodostaa sotilasliittoja, turvata toistensa itsenäisyys, kohentaa (rahalla) suhteitaan ja käydä kauppaa vaikkapa teknologiasta tai siirtomaista.
Pelin osa-alueet > Ulkopolitiikka > Sodankäynti

Victoriassa armeijan perusyksikkö on divisioona, joka pelissä vastaa 10 000 miestä. Näiden yhteyteen on mahdollista liittää prikaateja, jotka parantavat yksikön laatua ja lisäävät sen miesvahvuutta 2 000 miehellä. Jalkaväen lisäksi koulutettavissa on husaareja ja rakuunoita.
Yksiköt liikkuvat provinsseista toisiin, ja taistelu syttyy, kun kaksi toisilleen vihamielistä armeijakuntaa kohtaa provinssissa. Taistelun ratkettua voittanut puoli joutuu sitomaan joukkoja provinssiin sen miehittämiseksi, jonka kesto riippuu etupäässä provinssiin sijoitettujen joukkojen määrästä.
Sodat ratkaisee sotilaallinen menestys. Sodan vielä ollessa käynnissä osapuolet käyvät neuvotteluja, joiden asetelmat ratkaisee miehitettyjen alueiden jakauma ja taistelumenestys. Tämä asetelma ilmaistaan sotamenestyksenä (engl. war score), joka vaihtelee välillä -100% – +100%. Jokaisella provinssilla on oma prosenttiyksikköarvonsa, ja luku ilmaisee pelaajalle, miten suuresta maa-alasta vastustaja (erityisesti tekoälyn tapauksessa) on valmis luopumaan. Alueiden lisäksi voittajan on mahdollista vaatia sotakorvauksia, vihollisen aseistariisuntaa tai peräti vihollisvaltion alistamista voittajan satelliittivaltioksi.
Lopullinen ja äärimmäisin ratkaisu rauhanneuvotteluissa on vihollismaan anneksaatio. Vain sivistymättömien valtioiden ja enintään kolmen provinssin kokoisten sivistyneiden valtioiden anneksointi on mahdollista.
Pelin osa-alueet > Ulkopolitiikka > Sivistyneet v. sivistymättömät valtiot

Pelissä Viktorian ajan valtiot on jaettu sivistyneisiin ja sivistymättömiin valtioihin (engl. civilised and uncivilised nations). Sivistymättömien valtioiden yhteiskuntarakenne oli historian ko. vaiheessa kehittymätön. Pelissä tämä ilmenee valtioiden verotus-, tutkimus- ja asejärjestelmien tehottomuutena ja ulkopolitiikan rajoittuneisuutena, jotka tekevät pääosasta sivistymättömiä valtioita pelin statisteja ja sivistyneiden valtioiden heittopusseja. Sivistyneisiin maihin kuuluvat pelin alussa Euroopan ja Amerikkojen valtiot, lähes kaikki Brittiläisen Kansainyhteisön maat sekä Ottomaanien valtakunta, Venäjä ja Etelä-Afrikan buurivaltiot. Sivistymättömien maiden on mahdollista liittyä vakavasti otettavien toimijoiden joukkoon joko ohjelmoitujen historiallisten tapahtumien kautta tai saavuttamalla huomattavaa menestystä pisteidenkeruussa. Merkittävimmät sivistymättömistä valtioista ovat Kiina, Japani ja Persia.
Lisäosat ja modifikaatiot

Victoria on synnyttänyt pelaajiensa keskuudessa satojen modifikaatioprojektien ilmiön. Useimmiten modifikaatioissa peliin lisätään historiallisia tapahtumia ja johtajia tai uusia valtioita pelattavaksi. Modifikaatioilla on myös venytetty pelin aikajännettä ja jopa yritetty siirtää Victoria kylmän sodan aikakauteen. Modifikaatiohankkeista laajin on Victoria Improvement Project (tunnetaan nimellä VIP). VIP pyrkii lisäämään pelin historiallista realistisuutta ja on muun ohella kehittänyt pelin tekoälyä.
Lisäosat ja modifikaatiot > Victoria: Revolutions

Paradox Interactive julkaisi 17. elokuuta 2006 Victoriaan lisäosan, Victoria: Revolutionsin (tunnetaan pelaajien kesken Rickynä erotukseksi Vickystä). Lisäosa uudisti pelin poliittisen järjestelmän, siirsi pelin lopetusajankohdan vuoteen 1936 ja toi talouteen mukaan yksityisen sektorin (tehtailijat rakentavat tehtaita ja rautateitä omillaan). Lisäksi Revolutionsiin liitetty muunninohjelma mahdollistaa pelien jatkamisen sotapainotteisemmassa Hearts of Iron II: Doomsdayssa. Revolutions on hankittavissa verkkosivusto GamersGatesta joko imuroimalla tai tilaamalla CD-ROMina.
Aiheesta muualla

Victoria: An Empire Under the Sun MobyGamesissa (englanniksi)
Paradox Interactiven kotisivut (englanniksi)
Victorian virallinen keskustelufoorumi (englanniksi)
VickyWiki - Victorian oma wiki (englanniksi)
Wasserwerfer 10000

| Wasserwerfer 10000 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Itävalta/ Saksa
Valmistaja:  Rosenbauer
Valmistusvuodet:  2009–2019
Muut nimet:  WaWe 10
Tuotantomäärä:  78
Edeltäjä:  Wasserwerfer 9000
Teknisesti samankaltaisia:  Mercedes-Benz Actros 3341 AK/42/6×6 (alusta)
Mitat ja massat
Kokonaismassa:  31 t
Pituus:  9,90 m
Leveys:  2,55 m
Korkeus:  3,70 m
Teho:  300 kW
Wasserwerfer 10000 (WaWe 10) on itävaltalaisen Rosenbauerin kehittämä vesitykkiajoneuvo, jota käytetään mellakoiden hallintaan. Sitä käyttävät Saksan liittovaltion poliisi (Bundespolizei) ja osavaltion poliisien (Landespolizei) mellakkayksiköt (Bereitschaftspolizei). Ajoneuvon nimi viittaa 10 000 litran vetoiseen vesisäiliöön.
Historia

Uusien mellakkojen hallintaan suunniteltujen ajoneuvojen pohdinta käynnistettiin Saksassa vuonna 2005. Vanhemmat Wasserwerfer 9000 -ajoneuvot oli tarkoitus poistaa käytöstä Saksassa järjestettyjen vuoden 2006 jalkapallon maailmanmestaruuskilpailujen jälkeen. Kilpailutuksen voitti vuonna 2008 itävaltalainen paloautovalmistaja Rosenbauer. 78 ajoneuvoa tilattiin ja ne toimitettiin vuoteen 2019 mennessä.
Ajoneuvoja on käytetty lukuisten mielenosoitusten yhteydessä. Ne tulivat tunnetuksi etenkin Hampurin G20-kokouksen aikaisten suurten mellakoiden yhteydessä vuonna 2017.
Tekniikka

Wasserwerfer 10000 on rakennettu kolmiakselisen Mercedes-Benz Actros 3341 -kuorma-auton alustalle. Ajoneuvo on panssaroitu, jotta kohti heitettävät esineet eivät vahingoita sitä. Kori on tasainen, korkea ja kulmikas, minkä tarkoitus on estää mielenosoittajien kiipeäminen katolle. Tuulilasi on särkymätöntä polykarbonaattia. Ajoneuvon päävarustuksena ovat kolme katolla sijaitsevaa vesitykkiä, joita ohjataan joystickeillä ja tähdätään kameroiden välityksellä. Kaksi tykkiä on edessä ja yksi takana. Vesitykkien tarkoitus on saada mielenosoittajat hajaantumaan ja poistumaan paikalta. Vesisäiliön tilavuus ajoneuvon nimen mukaisesti 10 000 litraa. Lisäksi ajoneuvossa on kaiuttimia käskyjen antamiseen. Ajoneuvon käyttämiseen tarvitaan viisi poliisia.
Uusi WaWe 10 ja vanha WaWe 9
Viron kongressi

Viron kongressi oli 24. helmikuuta 1990 valittu Viron tasavallan kansalaisten valitsema yli 500 henkinen edustajisto. Ensi vaiheessa siihen kuului 499 Viron kansalaisista valittua ja 43 kansalaisuuden hakeneiden joukosta valittua edustajaa. Toimeenpanevana elimenä oli 55 jäseninen Viron komitea, jonka puheenjohtajana toimi Tunne Kelam. Viron komitean jäsenistä kaksikolmasosaa oli kansallisradikaaleja, joita edusti Kansallinen riippumattomuuden puolue (ERSP), toisin kuin silloinen Korkein neuvosto, jossa Kansanrintamalla ja entisillä Viron kommunistipuolueen edustajilla oli vahva asema.
Viron kongressin perustaminen

Viron kongressin ensimmäinen istunto järjestettiin 11. -12. maaliskuuta 1990. Tallinnan Estonia-konserttisalissa. Se päätti palauttaa Viron tasavallan oikeudellisen jatkuvuuden perusteella. Tilaisuuteen oli lähettänyt tervehdyksensä Heinrich Mark, joka toimi Viron silloisen pakolaishallituksen päämiehenä. Vuoden 1990 keväällä Viroon muodostui siten kaksi itsenäisyyden palauttamisesta kilpailevaa keskusta, jotka oli valinnut suurelta osin yksi ja sama kansa. Toinen oli Korkein neuvosto ja toinen Viron kongressi.
Jännitettä Korkeimman neuvoston kanssa

Viron kongressi piti itseään ainoana laillisena edustajistona Virossa. Korkeimman neuvoston vaalit pidetään maaliskuussa 1990. Poliittinen aloite siirtyy näin Korkeimmalle neuvostolle, jossa Kansanrintamalla on vahva asema. Vastakkainasettelu Viron kongressin ja Kansanrintaman välillä kärjistyy lokakuussa 1990. Sen seurauksena kansanrintamalaiset jäsenet marssivat ulos Viron kongressin istunnosta.
Maaliskuussa 1991 Korkeimman neuvoston järjestämää kansanäänestystä, jossa kysyttiin itsenäisyydestä, Viron kongressi ei tukenut, koska sellaiseen kysymykseen ei sen mielestä ollut tarvetta. Oikeudellinen jatkuvuus perustui vuoden 1938 perustuslakiin.
Kun itsenäisyysjulistus 20. elokuuta 1991 annettiin, sen yhteydessä sovittiin, että perustuslakia ryhtyy valmistelemaan edustajisto, jossa on 30 edustajaa Korkeimmasta neuvostosta ja 30 Viron kongressista. Viron kongressin tavoitteena oli siinä yhteydessä saada vuoden 1938 kansalaisuuslaki voimaan niin vähin muutoksin kuin mahdollista. Vuoden 1938 perustuslaissa oli leimaa antavana myös presidenttivaltaisuus. Siitä ei niinkään tullut kiistakysymystä, vaan kansalaisuuslaista. Kompromissiksi sovittiin, että perustuslakiehdotuksen kansanäänestyksen yhteydessä kysytään mielipidettä kansalaisuutta anoneiden äänioikeudesta. Perustuslaki hyväksyttiin keskuun 28. päivän 1992 äänestyksessä, mutta äänioikeuden antaminen ei-kansalaisille hylättiin.
Viron kongressin lopetus

Viron kongressi koki tehtävänsä täyttyneen 2,5 vuoden jälkeen, kun uusi itsenäisen Viron tasavallan riigikogu oli valittu. Viimeisen eli kymmenennen istuntonsa Viron kongressi piti 3. lokakuuta 1992. Päätöstilaisuudessa puhunut uusi presidentti Lennart Meri pelkisti Viron kongressin kansallisen merkityksen toteamalla, että "ilman sen luomia uusia ajatuksia ja tuomia uusia asenteita hän ei voisi olla vuonna 1992 korkeimman neuvoston puhemistön puhemiehen vastaehdokas presidentinvaalissa". Lisäksi hän totesi, että "Viron kongressin toiminta oli "Viron kaipuu", "Viron Pohjantähti", joka siirtymäkauden epävarmoissa oloissa näytti päämäärän, jota kohti pyrimme".
Muita kommentteja antoi riigikogun varapuhemieksi valittu Viron komitean puhemies Tunne Kelam, joka julisti loppupuheenvuorossan, että "Viron kongressin saavutus oli historiallisen Viron tasavallan palauttaminen". Toinen kongressin johtajista, entinen poliittinen vanki Enn Tarto puolestaan piti Viron kongressin suurimpana saavutuksena sitä, että "se jatkaa toimintaa riigikogussa". Samaa painotti myös Mart Laar, voittaneen vaaliliiton johtaja ja pääministeri, kun hän Viron kongressin päätösistunnossa pitämässään puheessa julisti, että riigikogun vaalit merkitsivät  Viron kongressin ajaman linjan voittoa Viron politiikassa.
Víctor Borja

| Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Meksiko> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Berliini 1936 |  |  |
Víctor Hugo Borja Morca (18. heinäkuuta 1912 Guadalaraja – 8. marraskuuta 1954) oli meksikolainen koripalloilija ja olympiamitalisti.
Borja voitti Meksikon maajoukkueessa olympiapronssia Berliinissä 1936. Samaan joukkueeseen kuului myös hänen veljensä Carlos Borja. Borja teki itsemurhan.
Aineellinen oikeus ja menettelyllinen oikeus

Oikeusjärjestys voidaan jaotella aineelliseen oikeuteen ja menettelylliseen oikeuteen. Aineellinen oikeus koskee sitä, miten jokin asia on ratkaistavissa, kun taas menettelyllinen oikeus säätelee sitä, mitä menettelyjä on käytettävä asian ratkaisussa. Aineellisoikeudelliset normit määrittävät välittömästi asianosaisten oikeudet ja velvollisuudet, erotuksena heidän oikeusasemaansa vain välillisesti vaikuttavista menettelyllisistä oikeusnormeista.
Aineellinen oikeus

Aineellinen oikeus eli materiaalinen oikeus käsittää ne oikeusnormit, jotka määrittelevät luonnollisten henkilöiden ja oikeushenkilöiden oikeudet ja velvollisuudet. Niillä säädellään käyttäytymistä erilaisissa tilanteissa, eli sitä mikä on sallittua ja kiellettyä. Näihin normeihin on usein yhdistetty erilaisia reaktionormeja, jotka sisältävät sanktioita ja pakotteita. Sanktioiden tehtävä on tehostaa normia ja varmistaa, että sitä noudatetaan.
Menettelyllinen oikeus

Menettelyllinen oikeus sisältää erilaisia menettelytapoja ja viranomaistoimintaa säätelevää normimateriaalia, jonka avulla sovelletaan ja toteutetaan aineellista oikeutta. Menettelyllinen oikeus siis määrittelee, miten aineellisoikeudellisten sääntöjen ja periaatteiden toteutuminen tapahtuu. Menettelylliset oikeusnormit muodostavat prosessioikeuden.
Aineellinen laki ja muodollinen laki

Valtiosääntöoikeudessa aineellinen oikeus on synonyymi ilmaukselle aineellinen laki, jonka vastakohtana on muodollinen laki. Muodollinen laki määritellään oikeussäännösten asettamiseen liittyvillä tunnusmerkeillä, kun taas aineellinen laki määritellään säännösten sisältöä koskevilla tunnusmerkeillä. Muodollisia lakeja ovat sisällöstään riippumatta lait, jotka on säädetty ja julkaistu voimassa olevan lainsäädännön säätämässä järjestyksessä. Aineelliset lait ovat lakeja, jotka sisältävät eri oikeussubjektien välisiä suhteita säänteleviä säännöksiä eli oikeuslauseita.
Aineellisen ja mudollisen lain erottelun kehitteli saksalainen valtio-oikeuden myöhäisperustuslaillinen koulukunta 1800-luvulla, ja se koski alunperin valtiosäännön tulkintaa. Myöhäisperustuslaillisen koulukunnan mukaan aineelliset lait oli annettava muodollisella lailla tai muodollisen lain sisältämän nimenomaisen valtuutuksen nojalla, kun taas muita kuin oikeuslauseita sisältäviä säännöksiä valtion toimeenpanokoneisto saattoi antaa ilman lainsäätäjän myötävaikutusta. Aineellisen ja muodollisen lain erotteluun on tukeuduttu myös Suomen valtiosääntöoikeudellisessa doktriinissa.
Aiheesta muualla

Oikeustiede:aineellinen oikeus - Tieteen termipankki
Youssef Msakni

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. lokakuuta 1990 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Tunis, Tunisia
Pelipaikka: keskikenttälaituri, hyökkäävä keskikenttäpelaaja, piilokärki
Pituus: 179 senttimetriä
Seura
Seura:  Al-Duhail Sports Club
Pelinumero: 28
Junioriseurat
2003–2008:  Stade Tunisien
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2008–2013 2013– |  Espérance  Lekhwiya/Al-Duhail Sports Club | 94 (37) 102 (69) |
Maajoukkue
| 2007 2010– 2010 |  Tunisia U-17  Tunisia  Tunisia A | 13 (4) 46 (9) 2 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. heinäkuuta 2018.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. kesäkuuta 2018.
Youssef M'sakni (myös Youssef al-Msakni, arab. يوسف المساكني‎, s. 28. lokakuuta 1990 Tunis) on tunisialainen jalkapalloilija. Keskikenttälaiturina pelaava M'sakni edustaa Qatarin pääsarjassa pelaavaa Al-Duhail Sports Clubia.
Myös hänen vanhempi veljensä Iheb pelaa jalkapalloa Tunisian pääsarjassa.
Ura

M'sakni aloitti jalkapalloilun Stade Tunisienin junioreissa, josta hän siirtyi heinäkuussa 2008 Espéranceen.  Hän saavutti menestystä heti ensimmäisellä kaudellaan voitettuaan Tunisian pääsarjan mestaruuden lisäksi Arabian Mestarien liigan, sekä Pohjois-Afrikan Cup-voittajien cupin.
Vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskilpailun jälkeen M'sakni oli siirtyä Ranskaan Lilleen, mutta joukkue muutti mielensä pyrkiessään neuvottelemaan kolmen muun pelaajan kanssa. Huolimatta useiden eurooppalaisseurojen tarjouksesta M'sakni allekirjoitti neljän ja puolen vuoden sopimuksen Lekhwiyan kanssa. Siirtosumman kerrottiin olevan 23 miljoonaa dinaria. Hänen on tarkoitus siirtyä joukkueeseen tammikuussa 2013. M'sakni pelasi kauden 2011–2012 loppuun Tunisian pääsarjassa, jossa hän voitti maan mestaruuden lisäksi maalikuninkuuden. Hänen joukkueensa eteni myös Mestarien liigassa aina loppuotteluun saakka, jossa he hävisivät Al-Ahlille yhteismaalein 3–2.
Ura > Lekhwiya

M'sakni siirtyi lopulta vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisojen jälkeen Lekhwiyaan ja pelasi ensimmäisen ottelunsa Al Wakrahia vastaan 10. helmikuuta 2013. M'sakni teki ottelun ainoan maalin, kun Lekhwiya voitti ottelun 0–1. M'sakni pelasi kauden aikana seitsemän sarjaottelua, joissa hän teki neljä maalia. Lekhwiya oli lopulta Qatarin pääsarjassa toinen. Sen sijaan se voitti Crown Prince Cupin.
Kaudella 2013–2014 M'sakni juhli Qatarin mestaruutta, kun taas Crown Prince Cupissa Lekhwiya hävisi loppuottelussa El-Jaishille. M'sakni teki Qatarin pääsarjassa kaksitoista maalia ollen joukkueensa paras maalintekijä.
Maajoukkueura

M'sakni on edustanut Tunisiaa nuorten maajoukkueissa, jossa hän pelasi ensimmäisen kerran vuonna 2007 alle 17-vuotiaissa.
Ensimmäisen A-maajoukkueottelun hän pelasi 9. tammikuuta 2010 harjoitusottelussa Gambiaa vastaan tullessaan vaihdosta kentälle Oussama Darragin tilalle. Toisen ottelunsa hän pelasi vuoden 2010 Afrikan kisoissa, jossa M'sakni syötti maansa avausmaalin Sambiaa vastaan. Lähes vuoden tauon jälkeen M'sakni palasi takaisin maajoukkueen riveihin harjoitusottelussa Baskimaata vastaan 28. joulukuuta 2011. Samaisessa ottelussa hän teki myös ensimmäisen maalinsa Tunisian maajoukkueessa. Uran toinen maali syntyi 23. tammikuuta vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoissa Marokkoa vastaan.
M'sakni valittiin myös vuoden 2013 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hän teki avausottelussa maalin Algeriaa vastaan. Tunisian kisat päättyivät kuitenkin alkulohkoon.
Saavutukset

Pohjois-Afrikan Cup-voittajien cup: 2009
Arabian Mestarien liiga: 2009
Tunisian mestaruus: 2009, 2010, 2011, 2012
Tunisian cup: 2011
Afrikan Mestarien liiga: 2011
Crown Prince Cup: 2013, 2015
Qatarin mestaruus: 2014, 2015, 2017, 2018
Qatarin supercup: 2015, 2016
Saavutukset > Henkilökohtaiset

Tunisian pääsarjan maalikuninkuus: 2012 (17 maalia)
2013 Afrikan-mestaruuskisojen komein maali
Tunisian Kultainen pallo: 2013
Villa Clara

| Villa Clara |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Sijainti
Valtio:   Kuuba
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Santa Clara
Pinta-ala:  8 412 km²
Väkiluku (2012):  791 216
 – väestötiheys:  92 as./km²
Villa Clara on yksi Kuuban provinsseista. Sen pinta-ala on 8 412 neliökilometriä ja väkiluku 791 216 asukasta (2012). Provinssin hallintokeskus on Santa Claran kaupunki.
Kunnat

Caibarién
Camajuaní
Cifuentes
Corralillo
Encrucijada
Manicaragua
Placetas
Quemado de Güines
Ranchuelo
Remedios
Sagua la Grande
Santa Clara
Santo Domingo
Väärätalo

Väärätalo
Väärätalo on Imatran kävelykadulla Koskenpartaalla sijaitseva 1930-luvulla rakennettu rakennus. Talossa on yrityksiä muun muassa Center Hotel Imatra, suutari ja parturi, mutta K-kauppa lopetti keväällä 2022.. Rakennuksen nimi johtuu julkisivun kaarevasta muodosta. Väärässätalossa on alusta asti ollut hotelli, ja vuosien aikana se on kokenut monet muutokset ja laajennukset.[lähde? ]
Rakennuksen omistaa ulkomainen sijoitusyhtiö, joka on laiminlyönyt rakennuksen huollon. Rakennus on pantu myyntiin.
Rakennus on jäämässä tyhjilleen. Jos se päätyy kaupungille, edessä voi olla purkaminen. Rakennus on osittain suojeltu. Yleiskaavassa suojeltuja kohtia ovat Matinkadun puolen jugend-julkisivu ja kävelykadun julkisivu.
West Streetin metroasema

West Street on Glasgow'n metron asema Tradestonin kaupunginosassa Clyde-joen eteläpuolella Glasgow'ssa. Asema on avattu muun metrojärjestelmän tavoin vuonna 1896 ja uudistettu perusteellisesti 1970-luvun lopulla.
Kaupunkirakenteen muuttumisesta johtuen West Streetin asema sijaitsee nykyään melko harvaan rakennetulla teollisuusalueella ja se on koko metrojärjestelmän hiljaisin.
Vuoden 2008 helmikuuhun asti West Streetin asemalla oli liityntäpysäköintimahdollisuus, mutta siitä luovuttiin M74-moottoritien rakennustöiden vuoksi.
West Streetin asema ennen uudistustöitä vuonna 1966.
Aikavaatimus

Tietojenkäsittelytieteessä aikavaatimuksella tarkoitetaan aikaa, jossa ohjelmiston tai tietojärjestelmän osan tulee tehtävästä suoriutua. Aikavaatimus voi olla luonteeltaan joko absoluuttinen tai suhteellinen.
Absoluuttinen aikavaatimus

Absoluuttinen aikavaatimus tarkoittaa sitä, että ohjelman tulee suoriutua esimerkiksi korttipakan järjestämisestä vähintään 20 millisekunnissa.
Suhteellinen aikavaatimus

Suhteellinen aikavaatimus puolestaan suhteutetaan käsiteltävän tietomäärän, esimerkiksi korttien lukumäärän mukaan. Teoreettisessa tietojenkäsittelyssä aikavaatimuksella tarkoitetaan yleensä juuri suhteellista aikavaatimusta. Suhteellisen aikavaatimuksen merkinnässä käytetään suoritusajalle asymptoottista merkintää, missä muuttujalla "n" merkitään tietojoukon kokoa.
Algoritmien valinta

Erilaiset algoritmit tarjoavat erilaisia suoritustehoja suhteessa niiden käsittelemään tietomäärään. Mitä paremmin algoritmien teoreettinen suoritusaika tunnetaan, sitä paremmin pystytään tehtävään valitsemaan suorituskyvyltään riittävä algoritmi. Esimerkiksi lajittelualgoritmien aikavaatimuksia on tutkittu verrattain paljon niiden suuren merkityksen takia.
Esimerkiksi jos korttipakan lajittelualgoritmin aikavaatimus oli Θ(n log(n)), voimme valita lajittelumenetelmäksi lomituslajittelun.
Muuta

Aikavaatimus voi olla myös käänteinen, eli järjestelmän tietyn toiminnon tulee kestää vähintään tietyn aikaa. Tämänkaltainen vaatimus on harvinaisempi, mutta näitä vaatimuksia esiintyy mm. tietoliikenneprotokollissa, joissa voidaan vaatia että virhetilanteen jälkeen seuraava lähetys saa tapahtua aikaisintaan N aikayksikön kuluttua.
Muita algoritmien vaatimuksia ovat mm. muistivaatimus ja stabiilisuusvaatimus.