stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jonne Aaron
Ura > Negative

Jonne Liimatainen perusti Negative-yhtyeen vuonna 1997 Tesoman yläasteella rumpali Janne ”Jay Slammer” Heimosen kanssa. Tuolloin Liimatainen ryhtyi käyttämään taiteilijanimeä Jonne Aaron. Yhtyeen managerina toimi hänen vanhempi veljensä Tommi Liimatainen. Negative solmi levytyssopimuksen vuonna 2002 tamperelaisen GBFam Recordsin kanssa. Yhtyeen debyyttialbumi War of Love julkaistiin seuraavana vuonna. Levy myi Suomessa kultaa, kuten myi myös vuonna 2004 julkaistu Sweet & Deceitful. Se nousi yhtyeen ensimmäisenä albumina Saksan myyntilistoille. Levyn julkaisun jälkeen Negative esiintyi ensimmäistä kertaa Japanissa, missä paikallinen Burrn!-lehti valitsi Jonne Aaronin vuoden 2004 rocktähdeksi. Vuonna 2005 Negative esiintyi ensimmäistä kertaa Saksassa ja Sveitsissä. Vuonna 2006 yhtye kiersi Eurooppaa HIMin ja The Rasmuksen kanssa.
Negativen kolmas albumi Anorectic julkaistiin vuonna 2006, ja se nousi jälleen myyntilistoille Suomessa ja Saksassa. Samana vuonna yhtye esiintyi ensimmäistä kertaa Kiinassa, ja heidät valittiin parhaaksi suomalaiseksi yhtyeeksi MTV Europe Music Awards -palkintogaalassa. Negativen neljäs albumi Karma Killer julkaistiin vuonna 2008. Sen tiimoilta yhtye aloitti mittavan Euroopan-kiertueen, joka kattoi 17 eri maata. Vuonna 2009 Negative solmi uuden levytyssopimuksen Warner Musicin kanssa. Yhtyeen viides albumi Neon julkaistiin vuonna 2010. Seuraavana vuonna Negative esiintyi ensimmäistä kertaa Meksikossa. Jonne Aaronin siirryttyä soolouralle Negative on ollut tauolla vuodesta 2013 lähtien.
Ura > Muuta

Jonne Aaron on uransa aikana säveltänyt ja sanoittanut kappaleita myös muille artisteille, kuten Anne Mattilalle, Costello Hautamäelle, Frederikille, Kari Tapiolle, Olli Lindholmille, Popedalle, Suvi Teräsniskalle, ja Yölle. Tämän lisäksi hän on säveltänyt Suomen naisten jääkiekkomaajoukkueen kannustuskappaleen. Ensimmäiset suomenkieliset kappaleensa Jonne Aaron teki salanimellä jo vuonna 2005. Niistä ensimmäisenä julkaistiin Katri Ylanderin levyttämä ”Pari kaunista sanaa” vuonna 2007. Topi Sorsakosken oli tarkoitus äänittää kokonainen albumi Jonne Aaronin ja Vexi Salmen kirjoittamia lauluja. Hän ei kuitenkaan ehtinyt levyttää kuin yhden kaksikon tekimistä kappaleista (”Viimeiseen korttiin”) ennen kuoleemansa. Myös Matti Nykäsen oli määrä levyttää Jonne Aaronin ja Jimmy Westerlundin tekemä kappale ”#KarismaKantaa” ennen kuolemaansa.
Jonne Aaron tuotti veljensä Ville Liimataisen Flinch-yhtyeen albumin Irrallaan, joka julkaistiin huhtikuussa 2008. Hän on sittemmin säveltänyt kappaleita myös veljensä Ajomiehet-yhtyeelle.
Yksityiselämä

Jonne Aaron asui kerrostalossa Tampereen Tammelantorin laidalla vuoteen 2015 asti, jolloin hän muutti Länsi-Tampereelle omakotitaloon. Vuonna 2010 hänet palkittiin Positiivisin Tamperelainen -palkinnolla, ja vuonna 2013 hänelle myönnettiin JussinHessu-palkinto merkittävästä kulttuuriteosta.
Vuonna 2005 Jonne Aaron osallistui itsenäisyyspäivän vastaanotolle tasavallan presidentti Tarja Halosen kutsulla.
Jonne Aaron seurusteli entisen näyttelijän, sittemmin pankkialalla työskennelleen Tiina Routamaan kanssa vuodet 2002–2011. Vuosina 2015–2016 hän seurusteli vuoden 2013 Miss Suomi -kisojen perintöprinsessan Maija Kerisalmen kanssa.
Jonne Aaron sairastaa astmaa. Hän aloitti tupakanpolton peruskoulun toisella luokalla, mutta on sittemmin lopettanut. Alkoholinkäytön Jonne Aaron aloitti neljännellä luokalla. Vuonna 2011 hänen eron jälkeinen juomisensa johti loppuunpalamiseen ja umpilisäkeleikkaukseen. Hän toipui, mutta Negative joutui perumaan joitain konsertteja leikkauskomplikaatioiden vuoksi. Jonne Aaron on sittemmin rajoittanut alkoholinkäyttöään, mutta todennut: ”En ole vieläkään mikään absolutisti, ja kunnon känni silloin tällöin tekee vain hyvää, mutta jatkuva dokaaminen on saanut jäädä.”
Musiikkityyli ja sanoitukset

Jonne Aaronille musiikki on hänen omien sanojensa mukaan keino purkaa sisäistä herkkyyttä ja energiaa. Hän ammentaa vaikutteita monista eri musiikkityyleistä ja on kuvaillut itseään suureksi musiikin kuluttajaksi. Oman musiikkityylinsä Jonne Aaron on leikkimielisesti nimennyt ”Ikea-rockiksi”, jossa ”jokaiselle on jotakin”. Vuonna 2019 neljä Jonne Aaronin kappaletta äänestettiin Radio 957:n kuuntelijoiden toimesta sadan parhaan manserock-kappaleen joukkoon. Sanoituksia Jonne Aaron pyrkii aina ammentamaan hänen ”omista sielun sopukoista”. Samalla hän kuitenkin sekoittaa teksteihinsä myös fiktiota sekä yksityiskohtia muiden ihmisten elämästä.
Onnen vuodet -albumilla Jonne Aaronin musiikki nojasi vahvasti suomalaiseen iskelmään. Hän otti vaikutteita muun muassa Tapio Rautavaaralta, Irwin Goodmanilta ja Rauli Badding Somerjoelta. Sanoitukset hänen teki yhdessä Vexi Salmen kanssa. Risteyksessä-albumilla Jonne Aaronin musiikkityyli vaihtui suomirockiin, koska hän ei halunnut levyttää kahta iskelmäalbumia peräkkäin. Levyn sanoitukset käsittelevät muutosta ja parisuhteen päättymistä. Aluksi Jonne Aaron koki kappaleiden olevan liian henkilökohtaisia hänen itsensä esitettäväksi. Täten osaa tarjottiin Idols-finalisti Tiina Puskalle. Lopulta Jonne Aaron muutti kuitenkin mielensä ja päätti levyttää kappaleet itse. Tiikerin raidat -albumia Jonne Aaron on kuvaillut monipuoliseksi ja arvellut joidenkin sen kappaleiden herättävän "puolesta ja vastaan -reaktioita”. Hän on myös todennut, että levy on ”soundillisesti lähempänä Negativea”. Albumin sanoitukset käsittelevät Jonne Aaronin yksityiselämän käänteitä, ”ennen kaikkea eroa”.
Diskografia > Negative

War of Love (2003)
Sweet & Deceitful (2004)
Anorectic (2006)
Karma Killer (2008)
Neon (2010)
Diskografia > Soolo

Onnen vuodet (2013)
Risteyksessä (2014)
Tiikerin raidat (2019)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jonne Aaronin virallinen sivusto
Jonne Aaron esiintymässä Negativen kanssa Räikkärock -tapahtumassa heinäkuussa 2009.
Jonne Aaron Espoo Metro Areenalla maaliskuussa 2013.
Jonne Aaron yhtyeineen esiintymässä Espoon Sellosalissa helmikuussa 2020.
Maginot-linja

Maginot-linjan sijaintia esittävä kartta.
Maginot-linja oli Ranskan ensimmäisen maailmansodan jälkeen rakentama puolustuslinja Elsass-Lothringenin alueella. Linjan tarkoitus oli pysäyttää mahdolliset suorat hyökkäykset Saksan taholta. Ranskalaiset tiesivät että linjan pystyisi kiertämään Belgian ja Luxemburgin kautta ja näin Saksa olikin tehnyt jo ensimmäisessä maailmansodassa Schlieffen-suunnitelmassa, jolloin Ranskan ja Saksan raja oli myös linnoitettu, joskin ei niin vahvasti kuin Maginot-linja. Tähän Ranska luottikin sillä Saksan invaasio Belgiaan antaisi Ranskalle aikaa mobilisoida ja näin Ranska saisi keskittää parhaiten koulutetut joukkonsa Belgiaan, samalla kun heikommin koulutetut joukot miehittävät Maginot-linjaa. Ranskalle tässä olisi myös se etu että silloin sotaa ei käytäisi Ranskan maaperällä. Belgialla oli myös oma vahva puolustuslinjansa Liègen alueella, jonka merkittävimpänä osana oli maailman suurin linnoitus Fort Eben-Emael, jota pidettiin läpäisemättömänä.lähde?
Puolustuksessa oli kuitenkin aukko: Ardennit, metsäinen ja vuoristoinen alue jota ranskalaiset pitivät lähes läpikulkemattomana suurille sotajoukoille ja siten alueelle ei keskitetty joukkoja eikä Maginot-linja ylettynyt sinne asti. Ranskalaiset olettivat että Ardennien läpi kulkevat joukot koostuisivat pääosin kevyestä jalkaväestä ja tykistöstä ja nämä huomattaisiin nopeasti. Toisessa maailmansodassa saksalaiset onnistuivat kuitenkin liikuttamaan panssarinsa Ardennien läpi, minkä vuoksi he etenivät huomattavasti nopeammin kuin mitä Ranska uskoi olevansa mahdollista ja pian kiersivät ranskalaisten selustaan. Ranskalaiset eivät kyenneet reagoimaan tähän läpimurtoon tarpeeksi nopeasti ja pian saksalaiset valloittivat Ranskan.
Vaikka Ranska valloitettiinkin vain kuudessa viikossa, Maginot-linja oli paradoksaalisesti toiminut kuten oli suunniteltukin; se oli pysäyttänyt Saksan suoran hyökkäyksen, pakottaen Saksan hyökkäämään Belgian kautta ja ostanut Ranskalle aikaa reservijoukkojen mobilisointiin. Vaikka joitakin bunkkereita ja linnakkeita menetettiin, linjaa ei koskaan murrettu.
Yleistietoa

Maginot-linja sijaitsi Ranskan rajalla ja ulottui Belgiasta Italiaan. Ainoat alueet, jonne linja ei ulottunut, olivat Belgian pohjoisimmat alueet ja ”läpikulkemattomana” pidetty Ardennien metsäinen vuoristoalue. Saksalaiset kuitenkin käyttivät näitä heikkoja kohtia hyväkseen aloittaessaan Ranskan valtausta. Linja koostui sadoista kukkuloiden alle rakennetuista linnoituksista ja bunkkereista, jotka oli yhdistetty toisiinsa maanalaisella rautatieverkostolla. Tunneleiden pituus yhteensä oli yli sata kilometriä. Bunkkereiden sisällä oli tykkiasemia, asevarastoja ja sotilaiden asuintiloja. Niiden aseistukseen kuului kahdeksan tykkiä ja kaksikymmentä konekivääriä.
Linjan puolustusjärjestelmiä paranneltiin vuosien 1939−1940 välisenä aikana, ja se oli vahvimmillaan Metzin, Lautaren ja Alsacen teollisuusalueilla. Voimakkaimmat kohdat kestivät jopa raskasta tykistötulta. Muilla alueilla linja oli kuitenkin paljon heikommin puolustettu, kaikissa heikommissa kohdissa ei ollut edes tykkiasemia. Linjan suurin heikkous oli kunnollisen ilmatorjuntatykistön puute ja pienten tähystyspisteiden antama rajoittunut näkökenttä.
Rakentaminen

Idean Maginot-linjan rakentamisesta kehitti marsalkka Joseph Joffre, jonka mielestä Ranskan piti valmistautua ensimmäisessä maailmansodassa hävinneen Saksan mahdollisiin hyökkäyksiin. Useat ranskalaiset poliitikot, kuten Charles de Gaulle ja Paul Reynaud, vastustivat hänen suunnitelmiaan valtaisan puolustuslinjan rakentamisesta, mutta kenraali Philippe Pétain kannatti ajatusta. Vuonna 1927 muodostettiin komitea, jonka tarkoituksena oli valita puolustuslinjan sijainti. Maginot-linjan rakentaminen aloitettiin vuonna 1930, ja rakennustyöt päättyivät lopullisesti vuoteen 1935 mennessä. Puolustuslinja nimettiin ensimmäisen maailmansodan veteraanin ja silloisen Ranskan puolustusministerin André Maginotin mukaan, sillä juuri hän vakuutti hallituksen antamaan luvan aloittaa rakennustyöt. Maginot-linjan rakentaminen maksoi eräiden arvioiden mukaan jopa kolme miljardia Ranskan frangia.
Toinen maailmansota

Toisessa maailmansodassa natsi-Saksa pyrki nopeasti kukistamaan Ranskan, jota pidettiin sotavoimiltaan yhtenä liittoutuneiden voimakkaimmista valtioista. Saksalaiset sotilaat kiersivät Maginot-linjan Belgian ja Ardennien kautta, ja seuraavan viiden vuorokauden aikana Saksa onnistui valloittamaan Ranskan. 24. kesäkuuta 1940 Ranska antautui, ja vaikka saksalaisten yritykset valloittaa Maginot-linja epäonnistuikin, Maxime Weygand allekirjoitti antautumissopimuksen ja Saksa miehitti Maginot-linjan. Vuonna 1944 liittoutuneiden joukot valloittivat Ranskan, ja Maginot-linja palasi takaisin ranskalaisten haltuun.
Sodan jälkeen

Toisen maailmansodan päätyttyä ranskalaiset ymmärsivät puolustuslinjan heikkoudet ja parantelivat entisestään sen puolustusjärjestelmiä. Suurin osa linjasta kuitenkin hylättiin, kun Ranska vetäytyi Natosta vuonna 1966 rakentaakseen omaa ydinaseisiin perustuvaa puolustustaan. Kun Ranskan merkittävin vastustaja ei ollutkaan enää Saksa vaan Itäblokki ja rajan toisella puolella oleva Länsi-Saksa oli nyt Ranskan liittolainen, nimenomaan Saksaa vastaan rakennettu puolustuslinja oli nyt lähes tarpeeton. Vuoteen 1969 mennessä Maginot-linja oli jätetty raunioitumaan. Pieniä kohtia siitä on kuitenkin nykyisin museoitu, ja ne toimivat turistikohteina.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fort Hackenberg
Maginot Line – Molvange[vanhentunut linkki] (englanniksi)
The Maginot Line – History (englanniksi)
Encyclopedia.com: Maginot Line (englanniksi)
Stevenlehrer.com: Maginot Line (englanniksi)
T. Hannus : Linnoitusketju maan uumenissa. Kuinka Ranska on varustautunut vastaanottamaan vihollisen Saksan vastaisella rajallaan, Hakkapeliitta, 03.10.1933, nro 40, s. 6, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ranska rakentanut uuden "Kiinan muurin" Saksaa vastaan, Kansan kuvalehti, 08.12.1933, nro 50, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Teräsmuuri Välimerestä Atlantiin. Maailman lujin linnoitus valmistumassa. Ranska linnoittaa myöskin Belgian rajansa, Helsingin Sanomat, 07.10.1934, nro 270, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Maginotin linja. Nykyaikaisen insinööritaidon suurtyö, Helsingin Sanomat, 04.09.1938, nro 237, s. 34, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Nykyaikainen maanalainen puolustus : Maginot-linjan linnoitussysteemi, Suomen Kuvalehti, 01.10.1938, nro 39, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kaksi maailman vahvinta linnoitusvyöhykettä vastakkain, Hakkapeliitta, 15.11.1938, nro 46, s. 24, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Maginot-linnoitusvyöhykkeen synty, Hakkapeliitta, 07.03.1939, nro 10, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Siegfried ja Maginot. Saksan ja Ranskan mahtavat rajalinnoitukset, Helsingin Sanomat, 31.10.1939, nro 294, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Maginot-linjan bunkkeri.
Mopreme Shakur

| Mopreme Shakur> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1969 South Jamaica, Queens, New York
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Mopreme, Komani, Wycked
Aktiivisena:  1990–
Tyylilajit:  rap
Yhtyeet:  Thug Life, Tha Outlawz
Aiheesta muualla
www.mopremeshakur.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mopreme Shakur (s. 1969 South Jamaica, Queens, New York, syntyjään Maurice Harding) on yhdysvaltalainen rap-artisti. Hän oli velipuolensa Tupac Shakurin perustamien kollektiivien Thug Lifen ja Outlawzin jäsen.
Elämä ja ura

Mopreme Shakur on Tupac Shakurin velipuoli ja aktivisti Mutulu Shakurin poika. FBI etsintäkuulutti Mutulu Shakurin vuonna 1982, jolloin Mopreme oli vielä varhaisteini. Mopremen täti Assata Shakur karkasi vankilasta New Jerseyssä, jossa hän istui tuomiota murhasta ja kahden ratsupoliisin haavoittamisesta, ja Mutulua syytettiin avunannosta vankilapakoon. Mutulu Shakur vangittiin lopulta vuonna 1986 hänen oltuaan neljä vuotta FBI:n kymmenen etsityimmän rikollisen listalla.
Mopremen ensiesiintyminen tapahtui "Mocedes"-nimellä vuonna 1990 Tony Toni Tonen singlellä "Feel's Good". Hänen ensimmäinen yhteistyönsä veljensä kanssa tapahtui vuonna 1993 singlellä ja videolla "Papa'z Song" albumilta Strictly 4 My N.I.G.G.A.Z.... Hän oli alkuperäinen jäsen Thug Life -ryhmässä ja myöhemmin Tha Outlawz -ryhmässä. Mopreme lähti pois ryhmästä, mutta ei allekirjoittanut huhuista huolimatta koskaan sopimusta Death Row Recordsin kanssa, koska Suge Knight esti häntä tapaamasta veljeään.
Sittemmin Mopreme oli newjerseyläisen hip hop -levy-yhtiön Mob Life Recordsin kirjoilla. Hänen ensimmäinen sooloalbuminsa Heart of a Soulja piti ilmestyä alun perin vuonna 2006, mutta levy-yhtiö siirti julkaisua 24. heinäkuuta 2007 saakka. Mopreme oli myös mukana suomalaisen Royal Family -hiphop ryhmän Royal Radio -levyllä vuonna 2005.
Diskografia > Sooloalbumit

Evolution Of A Thug Life N.I.G.G.A. Vol. 1.1 (2005)
Evolution Of A Thug Life N.I.G.G.A. Vol. 1.2 (2005)
Black & Brown Pride (2007)
Heart Of A Soulja (2007)
Diskografia > Thug Life

Thug Life Vol. 1 (1994)
Aiheesta muualla

Mopreme Shakur at MySpace
Mob Life Records (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuosaaren metrosilta

Vuosaaren metrosilta (ruots. Nordsjö metrobro) on osa Helsingin metron Vuosaaren haaraa. Vartiokylänlahden ylittävä silta yhdistää metron Puotilasta alkavan kalliotunneliosuuden Rastilasta alkavaan pintarataan.
Joulukuussa 2018 valmistui metrosillan ja katusillan väliin kevyelle liikenteelle tarkoitettu silta, Raittisilta.
Tekninen kuvaus

Silta on 10,5 metriä leveä ja 386 metriä pitkä, ja se on metroradan toiseksi pisin silta Junatien metrosillan (482 m) jälkeen sekä yksi Suomen pisimmistä rautatiesilloista. Siltakannen pinta-ala on yhteensä 3 960 neliömetriä. Rakenteeltaan metrosilta on kymmenaukkoinen jännitetty teräsbetoninen palkkisilta. Sillan palkit ovat yksiaukkoisia. Jännejako on määräytynyt vieressä kulkevan Vuosaaren katusillan mukaan, ja suurin jännemitta on 39 metriä. Sillan maatuet ovat 1,5 metriä paksujen kaivinpaalujen varassa Vartiokylänlahden pohjan alla ja välituet noin 0,8 metriä paksujen betonitäytteisten teräsputkipaalujen varassa.
Toisin kuin Kulosaaren ja Junatien metrosilloilla Vuosaaren metrosillalla kiskotus on jatkuvaa, eikä kiskoissa ole liikuntasaumalaitteita. Matkustajille tämä näkyy periaatteessa niin, että juna ei heilahda eivätkä pyörät kolahda metrojunan ajaessa sillalle. Toinen ratatekninen parannus Junatien ja Kulosaaren siltoihin verrattuna on (Rastilan) pääopastimien sijoittaminen ennen siltaa, jolloin Puotilasta lähteneet junat voidaan vielä pysäyttää opastein, mikäli sillassa tai sillalla havaitaan yllättäen vaaratekijöitä. Lisäksi raiteen 2 puolella (eli pohjoisella puolella) on melukaide vähentämässä liikennöinnin aiheuttamaa melua Vartiokylän suuntaan.
Rakennustyöt

Sillan rakennustyöt aloitettiin samaan aikaan Vuosaaren muun metroradan rakentamisen yhteydessä vuoden 1995 keväällä, ja siltarakenteet valmistuivat vuoden 1996 lopulla. Kiskotyöt, radan sähköistys ja turvalaitteet saatiin viimeisteltyä syksyllä 1997. Silta avattiin virallisesti metroliikenteelle Vuosaaren metroradan avajaisten yhteydessä 31. elokuuta 1998. Sillan suunnitteli Siltatekniikka Oy Viadukt, ja urakoitsijana toimi Insinööritoimisto Tekra Oy. Vuosaaren metrosillan arvonlisäverottomat kustannukset olivat noin 22,9 miljoonaa markkaa.
Kuvia

Helsingin metrojuna ylittämässä Vuosaaren metrosiltaa.
Metrojuna ylittämässä siltaa.
Metrojuna ylittämässä Vuosaaren metrosiltaa. Kuva otettu Vuosaaren katusillan alta.
Vuosaaren metrosilta kuvattuna altapäin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kuvia sillasta ja sen rakennusvaiheista
Blaise Pascal

| Blaise Pascal |
| --- | --- |
 Pascalin muotokuva noin vuodelta 1690.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1623 Clermont-Ferrand, Puy-de-Dôme, Ranska
Kuollut: 19. elokuuta 1662 (39 vuotta) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  ei ole¹
Väitöstyön ohjaaja:  ei ole¹
Tutkimusalue:  matematiikka, fysiikka, filosofia
Tunnetut työt:  Pascalina, Pascalin kolmio, Pascalin lause, Pascalin vaaka
 ¹Pascal ei opiskellut yliopistossa. Hän opiskeli kotona isänsä ohjaamana. 
 Nimikirjoitus
Blaise Pascal (19. kesäkuuta 1623 Clermont-Ferrand – 19. elokuuta 1662 Pariisi) oli ranskalainen matemaatikko, fyysikko ja uskonnollinen filosofi. Hän edisti luonnontieteitä laaja-alaisesti: Pascal rakensi mekaanisia laskimia, kehitti todennäköisyysteoriaa, tutki nesteiden ja kaasujen virtausta ja selvensi esimerkiksi paineen ja tyhjiön käsitteitä.
Elämä > Varhaiset vuodet

Blaise Pascal oli perheensä kolmesta lapsesta keskimmäinen. Isosisko Gilberte ja pikkusisar Jacqueline olivat veljensä tapaan lahjakkaita. Sisarusten isä Étienne oli lähteestä riippuen joko tuomari tai verovirkailija. Perheen äiti Antoine Bégone menehtyi, kun poika oli vasta nelivuotias. Leskeksi jäänyt Étienne Pascal muutti perheineen Pariisiin, kun Blaise oli seitsemän. Suunnilleen samoihin aikoihin isä alkoi antaa kotiopetusta pojalleen.
Blaise Pascal omaksui poikkeuksellisen nopeasti klassillisen sivistyksen. Hän oli siis ilmiselvästi lahjakas, mutta hänen terveytensä ei ollut kovin vankka. Heikosta terveydestä johtuen Pascalin isä halusi antaa lapselleen opetusta tasaiseen tahtiin, vaikka Blaisella muuten olisi ollut edellytykset opiskella nopeamminkin. Isä pelkäsi että matematiikka rasittaa pojan aivoja liikaa, ja sen vuoksi hän kielsi matematiikan opiskelun kokonaan. Toisin kävi: ”kielletyn hedelmän maku” sai pojan kiinnostumaan matematiikasta vain sitäkin enemmän.
Kun Pascal oli 12-vuotias, hänen isänsä antoi pojalle tarkan kuvauksen geometrian luonteesta. Tämän jälkeen Pascal löysi geometriasta loputtoman intohimon kohteen. Hän sai isältään lahjaksi myös geometrian klassisen perusteoksen Alkeet, jonka kokosi kreikkalainen matemaatikko Eukleides noin 300 eaa. Poika ahmaisi geometrian oppikirjan nopeasti läpi. Myöhemmin Gilberte-sisar väitti, että hänen veljensä oli jo keksinyt uudelleen Alkeissa esitellyt 32 ensimmäistä lausetta Eukleideesta riippumatta. Blaise olisi vieläpä todistanut ne samassa järjestyksessä, jossa Eukleides ne esittelee. Väitteelle ei tosin löydy pitäviä todisteita. Pascalin lahjakkuudesta kertoo jotakin se, että hän pääsi osallistumaan Marin Mersennen johdolla pidettyihin tiedekonferensseihin jo noin 14 vuoden ikäisenä. Näistä kerran viikossa järjestettävistä tiedekonferensseista muodostui myöhemmin Ranskan tiedeakatemia.
Elämä > Uskonnollinen herääminen ja loppuelämä

Blaise Pascal oli viettänyt viimeiset pari vuotta suhteellisen huoletonta elämää, eikä hänen ajatuksiaan täyttänyt pelkkä matematiikka ja kristinusko. Sitten 23. marraskuuta 1654 Pascal koki merkittävän käännekohdan elämässään: hän joutui vakavaan onnettomuuteen. Hänen ohjaamansa nelivaljakon hevoset pillastuivat yhtäkkiä ja syöksyivät sillalta alas. Pascal itse pelastui, kun valjaat kesken kaiken murtuivat. Pascal tulkitsi onnettomuuden ja sitä seuranneen pelastumisen varoitukseksi Jumalalta. Tapahtuman jälkeen Pascal kirjoitti pergamenttipalalle mystisiä mietelmiä kokemastaan pelastuksesta. Hän kantoi tekstinpätkää siitä pitäen mukanaan kuin amulettia. Lisäksi Pascal seurasi Jacquelinen esimerkkiä ja vetäytyi Port-Royalin luostariin.
Luostarin säännöllinen elämä paransi Pascalin terveyttä. Luostarissa hän kirjoitti puolustuskirjeitä luostarin johtaja Arnauldin hyväksi: tätä syytettiin kerettiläisyydestä. Myöhemmin kirjeet koottiin yhteen, ja ne tunnetaan Maaseutukirjeinä. Matematiikkaan Pascal alkoi suhtautua turhuutena, joka suuntaa mielenkiinnon pois kristinuskon tutkimisesta. Eräänä yönä vuonna 1658 Pascal koki kuitenkin ”heikkouden hetken” ja alkoi ajatella sykloidia, ongelmaa joka vaivasi tuon ajan matemaatikkoja. Pascalin hammasta nimittäin särki, eikä hän saanut sen vuoksi nukuttua. Pascalin hämmästykseksi sykloidin ajatteleminen vähensi kivuntunnetta. Hän tulkitsi sen merkiksi siitä ettei tehnyt syntiä, vaikka antoikin ajatustensa harhautua ”kaidalta polulta”. Mies pohti kahdeksan päivää sykloidiin liittyviä geometrisia ongelmia ja onnistui ne myös ratkaisemaan, vaikka oli pitänyt matematiikasta neljä vuotta taukoa. Pascal julkaisi ratkaisunsa salanimellä Amos Dettonville, eikä hän sen jälkeen julkaissut enää mitään matematiikkaan liittyvää.
Vuonna 1658 Pascalin terveysongelmat muuttuivat pahemmiksi kuin koskaan. Loputon kiduttava päänsärky vei hänen yöunensa kerta toisensa jälkeen, satunnaisia torkahtamisia lukuun ottamatta. Kipu muutti Pascalin elämäntavan entistäkin askeettisemmaksi. Kesäkuussa 1662 Pascal luovutti talonsa isorokkoa sairastavalle perheelle vapaaehtoisesti ja muutti asumaan isosiskonsa Gilberten luokse. Saman vuoden elokuussa Pascal kuoli kouristuksiin vain 39-vuotiaana.
Työt > Matematiikka

Pascal kehitti mekaanisen laskimen vuosina 1642–1645. Hän teki matemaattista tutkimusta myöhemminkin ja ratkaisi muun muassa pyörähdyskappaleen pinta-alan ja tilavuuden.
Artikkelissaan ”Traité du triangle arithmétique” Pascal julkaisi menetelmän, jolla voi määrittää binomien kertoimia. Menetelmä tunnetaan nykyisin nimellä Pascalin kolmio. Newton jatkoi tämän työn pohjalta omia binomitutkimuksiaan.
Pascal oli kirjeenvaihdossa Pierre de Fermat’n kanssa ja pohti menetelmiä, joilla lasketaan vedonlyöntikertoimia. Viimeisinä vuosinaan hän keskittyi integraalilaskennan edeltäjien kehittämiseen.
Työt > Fysiikka

Pascal edisti luonnontieteitä siten, että hän rakensi mekaanisia laskimia, kehitti todennäköisyysteoriaa, tutki nesteiden ja kaasujen virtausta ja selvensi paineen ja tyhjiön käsitteitä. Pascalin hydrostaattiseen paineeseen liittyviä tutkimuksia julkaistiin myös hänen kuolemansa jälkeen. Pascal suoritti kokeensa kahdella elohopealla täytetyllä lasiputkella. Yksi putki jäi laaksossa olevaan kylään kun taas toinen kuljetettiin vuoren rinnettä ylöspäin.