stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dario Mangiarotti

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | kalvan joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | kalvan joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | kalpa |  |
Dario Mangiarotti (18. joulukuuta 1915 Milano, Italia – 9. huhtikuuta 2010 Lavagna, Italia) oli italialainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseenaan oli kalpa.
Dario Mangiarotti voitti kalpamiekkailun joukkuekilpailussa hopeaa Lontoossa 1948 ja kultaa Helsingissä 1952. Helsingin olympialaisten henkilökohtaisessa kilpailussa hän sai hopeaa edellään vain pikkuveljensä Edoardo Mangiarotti.
Henkilökohtaisen maailmanmestaruuden Dario Mangiarotti voitti Kairossa 1949.
Mangiarottin veljesten isä oli kuuluisa miekkailunopettaja Giuseppe Mangiarotti.
Saavutuksia

Olympiakultaa kalvan joukkuekilpailussa 1952
Olympiahopeaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1952
Olympiahopeaa kalvan joukkuekilpailussa 1948
MM-kultaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1949
MM-pronssia kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1950
Mangaani(III)

| Mangaani(III)oksidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  1317-34-6
PubChem CID:  14824
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Mn2O3
Moolimassa:  157,88
Ulkomuoto:  Ruskea tai musta kiteinen aine
Sulamispiste:  > 900 °C (hajoaa)
Tiheys:  4,8 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Mangaani(III)oksidi eli mangaaniseskvioksidi (Mn2O3) on mangaani- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Luonnossa sitä esiintyy brauniittimineraalina. Yhdistettä käytetään magneettisena materiaalina elektroniikkateollisuudessa.
Ominaisuudet

Mangaani(III)oksidi on huoneenlämpötilassa kiteistä ainetta ja sillä on kaksi eri kidemuotoa, jotka ovat α- ja γ-muodot. Näistä α-muodon alkeiskoppi on kuutiollinen ja väriltään se on ruskeaa. γ-Mn2O3 on alkeiskopiltaan tetragonaalista ja väriltään mustaa. Mangaani(III)oksidi on veteen liukenematonta, mutta liukenee happamiin liuoksiin. Aine voidaan pelkistää mangaani(II.III)oksidiksi kuumentamalla yli 900 °C:n lämpötilaan tai vedytyksen avulla. Happamissa olosuhteissa mangaani(III)oksidi hapettaa esimerkiksi kloridi-ionit klooriksi.
Valmistus ja käyttö

Mangaani(III)oksidin α-muotoa voidaan valmistaa kuumentamalla mangaanidioksidia tai muita mangaanisuoloja kuten -karbonaattia, -kloridia, -nitraattia tai -oksalaattia hapen läsnä ollessa 600–800 °C:n lämpötilaan. Mustaa γ-muotoa voidaan valmistaa kuumentamalla mangaanihydroksidia hapettavissa olosuhteissa. Välivaiheena muodostuu mangaani(III)oksidin hydraattia.
Mangaani(III)oksidia voidaan käyttää keramiikan ja lasin värjäykseen. Sillä on myös käyttöä katalyyttinä. Tärkein käyttö on kuitenkin elektroniikkateollisuudessa käytettävien magneettisten materiaalien ja puolijohteiden valmistus.
Mangaani(II)

| Mangaani(II)kloridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7773-01-5
PubChem CID:  24480 ja 10313134
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  MnCl2
Moolimassa:  125,844 g/mol
Ulkomuoto:  Vaaleanpunainen kiinteä aine (tetrahydraattina)
Sulamispiste:  654 °C (927,15 K)
Kiehumispiste:  1225 °C (1498,35 K)
Tiheys:  3,0 g/cm3
Liukoisuus veteen:  72.3 g/100 ml (25 °C)
Mangaani(II)kloridi (MnCl2) on mangaanin ja kloorin muodostama ioniyhdiste. Aine on palamaton ja väriltään vaaleanpunainen. Useimmiten mangaani(II)kloridi on tetrahydraattina MnCl2·4H2O.
Valmistus

Mangaani(II)kloridia valmistetaan metallisesta mangaanista tai mangaani(II)karbonaatista suolahapon avulla
Ainetta voidaan valmistaa myös kuumentamalla mangaanidioksidia suolahapon kanssa. Tätä reaktiota käytettiin aikaisemmin myös kloorin valmistamiseen.
Käyttö

Mangaani(II)kloridia käytetään muiden mangaanisuolojen valmistuksessa. Esimerkissä mangaani(II)karbonaatin valmistamisessa.
Aine muodostaa myös kompleksi-ioneja. Esimerkissä trifenyylifosfiinin kanssa.
Anhydridinä mangaani(II)kloridia käytetään mangaaniyhdisteiden synteesissä.
Mangaaniasetaatti

| Mangaaniasetaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  638-38-0
PubChem CID:  12525 ja 139034228
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  (CHCOO)2Mn
Moolimassa:  173,028 g/mol
Ulkomuoto:  Ruskeaa tai vaaleanpunaista kiteistä ainetta
Sulamispiste:  210 °C
Tiheys:  1,74 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Mangaaniasetaatti ((CH3COO)2Mn) on mangaani- ja asetaatti-ionien muodostama ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineena, kuivausaineena ja katalyyttinä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa mangaaniasetaatti on kidevedettömänä ruskeaa ja kidevedellinen tetrahydraatti ((CH3COO)2Mn·4H2O) on väriltään vaaleanpunaista kiteistä ainetta. Molemmat näistä liukenevat veteen, metanoliin ja etanoliin. Kuumennettaessa tetrahydraattia 80 °C:n lämpötilaan se sulaa kideveteensä ja enemmän kuumennettaessa kidevesi poistuu. Mangaaniasetaatti hajoaa noin 350 °C:n lämpötilassa mangaani(III)oksidiksi. Mangaaniasetaatti voidaan hapettaa mangaani(III)asetaatiksi kaliumpermanganaatin tai kloorin avulla.
Valmistus ja käyttö

Mangaaniasetaattia voidaan valmistaa liuottamalla etikkahappoon metallista mangaania, mangaani(II)karbonaattia tai mangaanioksidia. Liuoksesta haihdutetaan vesi pois, jolloin muodostuu tetrahydraattia. Vedetöntä yhdistettä voidaan valmistaa mangaaninitraatin ja etikkahappoanhydridin välisellä reaktiolla.
Mangaaniasetaattia voidaan käyttää ruskeana väriaineena, apuaineena tekstiilien peittauksessa ja nahan parkituksessa, kuivausaineena maaleissa ja lakoissa, lannoitteissa ja eläinten rehuissa mangaanin lähteenä ja katalyyttinä hapetettaessa hiilivetyjä karboksyylihapoiksi.
Shelley Mann

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | 100 m perhosuinti |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | 4 × 100 m vapaauintiviesti |  |
Shelley Isabel Mann (15. lokakuuta 1937 New York – 24. maaliskuuta 2005 Alexandria, Virginia) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja. Hän voitti kaksi olympiamitalia, kummatkin Melbournesta 1956. Mann voitti siellä kultaa 100 metrin perhosuinnista ja hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestistä.
Mann nousi vaikeuksien kautta voittoon, sillä hän sairastui polioon kuusivuotiaana. Hän aloitti uimisen, jotta hän tervehtyisi sairaudestaan.
Antti Piuhola

| Antti Piuhola |
| --- | --- |
 Antti Piuhola vuonna 2008.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Antti Juhani Piuhola
Syntynyt: 8. joulukuuta 1977 (ikä 46) Nurmo, Suomi
Pesäpalloilija
Lempinimi:  Ändi
Ulkopelipaikka:  Lyöjäjokeri
Seura:  Nurmon Jymy
Tehtävä:  Pelinjohtaja
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2000-2003   2004-2008   2009   2012:  Nurmon Jymy   Nurmon Jymy   Ylistaron Kilpa-Veljet   Nurmon Jymy
Valmennusura
2009-2011   7/2012-9/2012   2013-2019   2019-:  Nurmon Jymy   Nurmon Jymy   Jymy-Jussit (lajivalmentaja) Jymy-Jussit (pelinjohtaja)
Antti Juhani Piuhola (s. 8. joulukuuta 1977 Nurmo) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Hänen kasvattajaseuransa on Nurmon Jymy ja sitä hän edusti koko uransa ajan lukuun ottamatta kahta ottelua Ylistaron Kilpa-Veljissä kaudella 2009. Pelirooliltaan hän oli huippuvuosinaan lyöjäjokeri ja löikin hurjia määriä juoksuja. Superpesiksessä Piuhola pelasi viisi kautta Piuhola pelasi myös yhden Itä-Länsi-ottelun ja voitti pelaajaurallaan kaksi SM-mitalia. Hän toimi Superpesiksessä myös Jymyn kapteenina.
Pelaajaura > Superpesiksen vuoden tulokas

Vuoden 2004 Superpesikseen Piuhola johdatti Nurmon Jymyn kapteenin roolissa. Ensimmäisen Superpesisottelunsa Piuhola pelasi 11. toukokuuta vuonna 2004. Mies pelasi tutusti jokerina numerolla kymmenen. Avausottelu oli Piuholalle heti menestys, sillä hän löi ottelussa kolme juoksua. Samalla hänet palkittiin pääsarjadebyytissään Nurmon parhaana pelaajana. Koko kauden aikana Piuhola pelasi runkosarjassa 28 ottelua. Niissä hän löi tulokkaalle loistavat 54 juoksua ollen heti pääsarjan kärkikotiuttajia. Piuhola sijoittui lukemallaan lyöjätilaston neljänneksi. Tuotuja juoksuja Piuholalle kerty kymmenen ja kärkilyöntejä 78. Piuhola oli runkosarjassa Nurmon Jymyn tehokkain ja koko sarjan kuudenneksi tehokkain pelaaja. Joukkueen osalta runkosarjan sijoitukseksi tuli kuudes mikä tiesi paikkaa ylempään jatkosarjaan. Niissä joukkue sijoittui viidenneksi ja jäi välierien ulkopuolelle. Piuhola löi jatkosarjan seitsemässä ottelussa 17 juoksua ja toi yhden. Kärkilyöntejä hänelle kertyi 28. Menestyksekkään kauden päätteeksi Superpesis valitsi 26-vuotiaan Piuholan myös koko sarjan tulokkaaksi.
Vuonna 2004 Piuholan hyvät otteet toivat hänelle paikan myös Hyvinkäällä pelattuun Itä-Länsi -otteluun yhdessä kahden muun nurmolaispelaajan kanssa. Ottelua edeltävässä Itä-Länsi -pelaajien tähtien kisoissa Piuhola osallistui nopeuslyöntikilpailuun jääden sen viimeiseksi tuloksella 157 kilometriä tunnissa. Itse ottelu pelattiin 20. kesäkuuta. Ottelussa Piuhola pelasi Lännen joukkueessa jokerina numerolla 11. Kotiutusta Piuhola pääsi yrittämään kolmesti. Hän löikin kaksi juoksua. Piuhola onnistui kotiutuessa heti ensimmäisellä arvo-ottelulyönnillään toisessa vuoroparissa, kun Timo Rautiainen juoksi kotiin. Toisella jaksolla Piuhola kotiutti Tommi Murron. Lisäksi Piuhola pääsi yrittämään kolmosvaihtoa kolmesti, joten kuudesta kärkilyönnistä onnistui kaksi prosentilla 33.
Pelityyli ja -rooli

Antti Piuhola pelasi koko pesäpallouransa seurauskollisesti kasvattajaseurassaan Nurmon Jymyssä, ja hänet tunnetaankin Jymy-ikonina. Hän toimi vuoden 2003 sarjanousun jälkeen ensimmäiset vuodet Superpesiksessä myös Jymyn kapteenina. Piuhola pelasi uransa alkuvuodet etukentällä ykkösvahdin paikalla. Huippuvuosinaan hän toimi kuitenkin kotiuttajajokerina ja Piuhola muistetaankin parhaiten suuresta määrästä lyötyjä juoksuja. Piuholan tavaramerkiksi kehkeytyi kumuralyönti taakse kopparien eteen.
Yksityiselämä

Antti Piuhola syntyi 8. joulukuuta vuonna 1977 Nurmossa. Hänen vanhempansa ovat Esko ja Pirjo Piuhola, joista Esko on toiminut pitkää Nurmon Jymyn pesäpallojaoston puheenjohtajana. Piuholalla on kaksi vuotta vanhempi veli Jukka. Syyskuussa 2009 Piuhola avioitui Ilmajoella Mari Mäkilaakson kanssa. Koulutukseltaan Piuhola on diplomi-insinööri ja ammatiltaan fysiikan ja matematiikan lehtori. Piuhola valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 2003 Oulun yliopistosta. Oulussa hän opiskeli sähkötekniikan osastolla optoelektroniikkaa ja mittaustekniikkaa. Hän toimii opettajana Nurmon Lukiossa. Lisäksi aiemmin hän on opiskellut Jyväskylän avoimessa yliopistossa. Vapaa-ajallaan Piuhola harrastaa mökkeilyä ja viettää aikaa kavereiden kanssa. Piuholan lempinimi on Ändi.
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

1 SM-hopea: 2005
1 SM-pronssi: 2008
Halli-SM -hopeaa 2004 ja 2005
Halli-SM -pronssia 2006 ja 2007
Nousu Ykköspesikseen 1999
Nousu Superpesikseen 2003
Saavutukset > Henkilökohtaiset saavutukset

Superpesiksen vuoden tulokas: 2004
1 Itä-Länsi-ottelua: 2004
Ykköspesiksen lyöjäkuningas ja tehopistetilaston voittaja 2003
Superpesiksen karsintasarjan lyöjä- ja tehopistetilastojen voittaja 2003
Tilastot Ykkös- ja Superpesiksessä

Piuola pelasi urallaan viisi kautta Superpesiksessä pelaten tuona aikana yhteensä 125 runkosarja- ja 57 pudotuspeliottelua. Niissä hän löi yhteensä 313 ja toi 38 juoksua. Lisäksi Piuhola on pelannut Ykköspesiksessä viidellä eri kaudella.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Runkosarja | Jatko-ottelut | Jatko-ottelut | Jatko-ottelut | Jatko-ottelut | Jatko-ottelut | Jatko-ottelut |  |
| Kausi | Joukkue | Sarja | Ottelut | Lyödyt | Tuodut | Kärkilyönnit | Kärkilyöntiprosentti | Sarja | Ottelut | Lyödyt | Tuodut | Kärkilyönnit | Kärkilyöntiprosentti |
| 2000 | Nurmon Jymy | Ykköspesis | 26 | 2+19=21 | 15 | 106 | 55% |  |  |  |  |  |  |
| 2001 | Nurmon Jymy | Ykköspesis | 26 | 1+24=25 | 11 | 79 | 47% |  |  |  |  |  |  |
| 2002 | Nurmon Jymy | Ykköspesis | 22 | 2+50=52 | 28 | 103 | 60% | Superpesiksen karsintasarja | 7 | 0+6=6 | 3 | 26 | 57% |
| 2003 | Nurmon Jymy | Ykköspesis | 22 | 1+74=75 | 12 | 105 | 56% | Superpesiksen karsintasarja | 7 | 2+19=21 | 6 | 32 | 50% |
| 2004 | Nurmon Jymy | Superpesis | 28 | 0+54=54 | 10 | 78 | 38% | Ylemmät pudotuspelit | 7 | 0+17=17 | 1 | 28 | 49% |
| 2005 | Nurmon Jymy | Superpesis | 20 | 0+41=41 | 5 | 58 | 42% | Ylemmät pudotuspelit | 15 | 0+14=14 | 1 | 29 | 28% |
| 2006 | Nurmon Jymy | Superpesis | 27 | 0+49=49 | 5 | 76 | 41% | Ylemmät pudotuspelit | 7 | 0+7=7 | 0 | 16 | 33% |
| 2007 | Nurmon Jymy | Superpesis | 26 | 2+44=46 | 6 | 74 | 40% | Ylemmät pudotuspelit | 14 | 1+26=27 | 4 | 49 | 45% |
| 2008 | Nurmon Jymy | Superpesis | 24 | 2+37=39 | 4 | 66 | 38% | Ylemmät pudotuspelit | 14 | 1+18=19 | 2 | 32 | 37% |
| 2009 | Ylistaron Kilpa-Veljet | Ykköspesis | 2 | 0+5=5 | 1 | 11 | 61% |  |  |  |  |  |  |
| Yhteensä | 5 kautta | Ykköspesis | 98 | 6+169=175 | 67 | 404 |  | Superpesiksen karsintasarja | 14 | 2+27=29 | 9 | 58 |  |
| Yhteensä | 5 kautta | Superpesis | 125 | 4+225=229 | 30 | 352 |  | Ylemmät pudotuspelit | 57 | 2+82=84 | 8 | 154 |  |
Piuhola vuonna 2008 keskellä kuvaa jokeripaita päällä (nro.10)
Piuhola johtamassa Nurmon Jymyn peliä kaudella 2012.
Hyllykallion pesäpallostadion toimi vuosia Piuholan kotikenttänä
Mangaanioksidi

| Mangaanioksidi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  1344-43-0
PubChem CID:  14940
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  MnO
Moolimassa:  70,94
Ulkomuoto:  Vihreä tai harmaa kiteinen aine
Sulamispiste:  1945 °C 
Tiheys:  5,1 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Mangaanioksidi eli mangaani(II)oksidi tai mangaanimonoksidi (MnO) on mangaani- ja oksidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muiden mangaaniyhdisteiden sekä lasin ja keramiikan valmistuksessa, lannoitteena, lisäravinteena sekä katalyyttinä. Luonnossa mangaanioksidia esiintyy manganosiittimineraalina.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa mangaanioksidi on vihreää tai harmahtavaa kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on kuutiollinen. Aine ei liukene veteen, mutta liukenee helposti laimeisiinkin happoliuoksiin. Mangaanioksidi hapettuu ilman hapen vaikutuksesta ensin mangaani(II,III)oksidiksi ja lopulta mangaani(III)oksidiksi. Hapettumisnopeus on riippuvainen mangaanioksidin partikkelikoosta.
Valmistus ja käyttö

Mangaanioksidia voidaan valmistaa kuumentamalla mangaanikarbonaattia tai mangaaniasetaattia hapettomissa olosuhteissa tai pelkistämällä mangaanidioksidia hiilen, hiilimonoksidin, maakaasun tai vedyn avulla. Tyypillisesti pelkistys suoritetaan 400–800 °C:n lämpötilassa.
Mangaanioksidia käytetään lannoitteissa, koska kasvit kykenevät absorboimaan sitä maasta. Lisäksi sitä lisätään eläinten rehuun. Yhdistettä käytetään myös muiden mangaaniyhdisteiden kuten mangaani(II)kloridin ja mangaanisulfaatin valmistukseen ja lasin ja keramiikan värjäykseen ja sähkötekniikan erikoissovelluksiin tarvittavien lasien ja keraamisten komponenttien valmistamiseen. Mangaanioksidia voidaan käyttää myös katalyyttinä.
Mami Wata

Mami Wata on Länsi- ja Keski-Afrikan rannikkoalueilla tunnettu ja palvottu vedenhenki. Henkeen uskovat asuvat pääasiassa Beninissä, Togossa, Ghanassa, Nigeriassa, Kamerunissa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa. Nimi Mama Wata on pidginenglantia nimestä Mammy Water eli vapaasti käännettynä "veden äiti". Muita nimiä samalle hengelle ovat esimerkiksi Ezenwaanyi, Nnekwunwenyi, Ezebelamiri ja Nwaanyi mara mma.
Historia

Mami Watan alkuperää ei tunneta tarkasti, mutta se syntyi ilmeisesti Nigerian etelärannikolla 1900-luvun alussa. Mami Watan nykyisellä papistolla (Mamaissii) on kuitenkin juurensa vanhemmassa kansanuskossa. Papisto yhdistetään myös dahomeyläiseen vodouhun, joka oli nykyisen Haitissa harjoitettavan voodoon edeltäjä.
Piirteet

Joidenkin antropologien mukaan yleiset Mami Watan kuvaukset ovat saaneet vaikutteita siirtomaa-ajan aikana eurooppalaistaustaisista naisista, jotka nähtiin rikkaina ja vaikutusvaltaisina. Mami Wata kuvataan usein vaaleaihoisena, mikä saattaa juontaa juurensa tosin myös yleiseen tapaan kuvata henkimaailman olennot valkoisella. Punaista on käytetty kuvaamaan tunteita ja sairauksia, kun taas valkoinen on ikään kuin tämän vastakohta. Monet Mami Watan kuvaukset ovat saaneet vaikutteita myös hindulaisuudesta. Kuvauksissa Mami Watan ympärille kiertyy usein käärmeitä. Mami Watan kuvauksia leimaa vierasperäisyys, himo ja rikkaus. Nykyisin monilla Mami Watan palvontapaikoilla onkin näytteillä esimerkiksi muodikkaita hajuvesiä ja aurinkolaseja.
Mami Wataa palvotaan lähinnä rannikkoalueilla, joilla henki liitetään esimerkiksi hukkumisiin tai vesiperäisiin sairauksiin. Henki liitetään toisaalta myös rikkauteen.
Kuvia

Mami Wata kuvattuna norsunluurannikkolaisessa naamiossa.
Cyprien Tokoudagba, Mamiwata, 2007, Zinsou-säätiön taidekeskuksen pihalla, Ouidah, Benin.
Aiheesta muualla

Drewal, Henry John, Mami Wata: Arts for Water Spirits in Africa and Its Diasporas, African Arts, Summer, 2008, Vol. 41, No. 2 (Summer, 2008), s. 60–83 (en)
Rauno Manni

Rauno Kalervo Manni (1. kesäkuuta 1931 Tampere – 2021 Tampere) oli suomalainen keilaaja.
Rauno Manni voitti keilailun MM-kilpailuissa Helsingborgissa 1958 maailmanmestaruuden viiden miehen joukkuekilpailussa ja MM-hopeaa kahdeksan miehen joukkuekilpailussa. Hampurin MM-kilpailuissa 1960 hän saavutti hopeaa parikilpailussa Kalle Asukkaan kanssa sekä kahdeksan miehen joukkuekilpailussa.
Manni edusti tamperelaista keilaseura Nastaa. Hän voitti vuonna 1954 Suomen mestaruuden henkilökohtaisessa kilpailussa ja neljän miehen joukkuekilpailussa.
HMS Mangrove

| HMS Mangrove |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fleming & Ferguson, Paisley
Laskettu vesille:  15. helmikuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  8. lokakuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  530 t
Pituus:  49,99 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,38 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  850 ihp
Nopeus:  11,5 Solmua
Miehistöä:  35
Aseistus
Aseistus:  1 x 12 naulan QF Mk V -tykki 2 x .50" konekivääriä 4 syvyyspomminheitintä
HMS Mangrove (viirinumero T112) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Tree-luokan aseistettu sukellusveneidentorjuntatroolari.
Valmistus

Alus tilattiin Fleming and Fergusonilta Paisleystä. Alus laskettiin vesille 15. helmikuuta 1940.
Palvelus

Alus lainattiin 8. lokakuuta 1943 Portugalin laivastolle, joka nimesi sen NRP P2:ksi. Alus palautettiin 27. kesäkuuta 1945 kuninkaalliselle laivastolle. Alus myytiin 11. helmikuuta 1946 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa lokakuussa nimellä NRP Faial runkonumerolla F. Aluksen runkonumeroksi vaihdettiin 1951 M410 ja vuonna 1956 M351. Alus poistettiin palveluksesta 1967.
Mankalan rautatieasema

Mankalan rautatieasema (lyh. Mka) on rautatieliikennepaikka Lahti–Kouvola-radalla Iitin Mankalassa noin 9 kilometriä Kausalasta Lahden suuntaan.
Liikennepaikka avattiin laiturivaihteena vuonna 1916 kaksoisraiteen käyttöönoton yhteydessä, jolloin myös Sitikkalan henkilöliikenteen pysähdykset siirtyivät sinne. Mankalan asemarakennus valmistui vuonna 1917 ja sitä laajennettiin vuonna 1945. Henkilöliikenne lakkautettiin toukokuussa 1970 ja liikennepaikka vuotta myöhemmin. Sivuraiteet ja asemarakennus on sittemmin purettu.
Mankala avattiin uudelleen liikenteelle lokakuussa 2013 raiteenvaihtopaikkana.
The Man with the Golden Gun (albumi)

| The Man with the Golden Gun John Barry |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Äänitetty : 1974
 Julkaistu: 1975
 Kesto: 43.02
 Levy-yhtiö: Capitol Records
James Bond -elokuvamusiikki  muut julkaisut
| Live and Let Die 1973 | The Man with the Golden Gun 1975 | The Spy Who Loved Me 1977 |
The Man with the Golden Gun on James Bond -elokuvan 007 ja kultainen ase musiikista julkaistu albumi.
Musiikki

Elokuvan musiikin sävelsi John Barry. Hänet kiinnitettiin elokuvan tuotantoon niin myöhäisessä vaiheessa, että hänelle jäi vain kolme viikkoa aikaa musiikin tekemiseen.
Elokuvan tunnuskappaleen, ”The Man with the Golden Gun”, esittää  Lulu. Laulun sanoitti Don Black. Kappaleen sovitus yhdistää ensimmäisten Bond-elokuvien big band -tyyliä ”Live and Let Dien” rock-tyyliin. Elokuvan musiikki perustuu vahvasti tunnuskappaleeseen: Barry ei tällä kertaa säveltänyt erillistä rakkaus- ja toimintamusiikkia, vaan käytti samaa säveltä kummassakin yhteydessä. Lulu totesi myöhemmin, että hänen esittämänsä tunnuskappale oli huono yritys mukailla Shirley Basseytä. Sinclair McKay pitää kappaletta kitschinä. Sitä onkin nyttemmin soitettu yökerhoilla vitsimielessä.
Alice Cooper, joka piti John Barryn musiikista, teki kappaleen nimeltä ”Man with the Golden Gun” ja toivoi, että elokuvien tuotantoyhtiö kiinnostuisi kappaleesta. Tuottajat eivät kuitenkaan tienneet kappaleesta ennen kuin se ilmestyi vuonna 1973 albumilla Muscle of Love. Kappaletta ei otettu elokuvan tunnuskappaleeksi, mahdollisesti koska se olisi ollut elokuvan ilmestyessä jo vuoden vanha eikä se saisi ihmisiä ostamaan elokuvan soundtrack-albumia.
Tuotanto ja julkaisut

Musiikki äänitettiin vuonna 1974. Capitol Records julkaisi musiikista albumin vuonna 1975. Albumin tuotti Gregg Ogorzelec. Albumi tai Lulun kappale eivät kumpikaan päässeet myydyimpien listoille. Albumiin oli tehty hyvin vähän jälkituotantoa, joten se ei tuonut elokuvan musiikkiin paljon lisäarvoa.
Albumi julkaistiin kasettina ja CD-levynä vuonna 1988. CD:stä on otettu uusintapainokset vuosina 1999, 2003 ja 2013. Albumi julkaistiin digitaalisena vuonna 2009.
Kappaleet

Albumin kappaleet ovat:
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Main Title – The Man with the Golden Gun | 2.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Scaramanga’s Fun House | 4.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Chew Me in Grisly Land | 4.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Man with the Golden Gun | 2.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Getting the Bullet | 2.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Goodnight Goodnight | 5.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Let’s Go Get Them | 3.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Hip’s Trip | 3.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Kung Fu Fight | 1.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | In Search of Scaramanga’s Island | 2.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Return to Scaramanga’s Fun House | 6.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | End Title – The Man with the Golden Gun | 3.05 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 43.02 |  |  |  |  |  |  |  |
Jarmo Manninen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 11. maaliskuuta 1951 (ikä 73)
Syntymäpaikka: Pori, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 180 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1968 | Karhut | – | (6) |
| 1969–1970 | Ässät | 44 | (15) |
| 1971 | IKissat | 25 | (9) |
| 1972–1974 | Ässät | – | (44) |
| 1975–1978 | TPS | 85 | (28) |
| 1979–1981 | Ässät | – | (14) |
| 1982–1985 | PPT | 75 | (18) |
| 1987 | PoPa | – | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 229 | (70) |
Maajoukkue
| 1968–1969 | Suomi U18 | 11 | (6) |
| 1972–1974 | Suomi U21 | 8 | (3) |
| 1973–1975 | Suomi | 8 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jarmo Manninen (s. 11. maaliskuuta 1951 Pori) on entinen suomalainen jalkapalloilija.
Hyökkääjänä pelannut Manninen edusti urallaan Porin Ässiä, Ilves-Kissoja, Turun Palloseurassa sekä Porin Pallo-Tovereita. Hän voitti TPS:ssa Suomen mestaruuden 1975. Kaikkiaan Manninen pelasi kahdeksan pääsarjakauden aikana 156 ottelua, joissa hän teki 57 maalia.
Manninen pelasi maajoukkueessa vuosina 1973–1975 yhteensä 8 maaottelua ja teki kaksi maalia.