stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helena Anhava

| Helena Anhava |
| --- | --- |
 Helena ja Tuomas Anhava kotona Lauttasaaressa elokuussa 1958.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. lokakuuta 1925 Helsinki
Kuollut: 24. marraskuuta 2018 (93 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  runoilija, prosaisti, suomentaja
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ruth Helena Anhava (o.s. Pohjanpää, 24. lokakuuta 1925 Helsinki – 24. marraskuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen runoilija, prosaisti ja suomentaja.
Anhava valmistui ylioppilaaksi vuonna 1944 ja suoritti kirjastotutkinnon vuonna 1952. Hän työskenteli WSOY:n kustannusvirkailijana vuosina 1947–1952. Vuodesta 1952 hän oli suomentaja.
Anhavan esikoisrunokokoelma Murheellisen kuullen on puhuttava hiljaa ilmestyi vuonna 1971. Jo sitä ennen hän oli ollut mukana novelliantologiassa Seitsemän novellia vuonna 1968. Runojen lisäksi hän julkaisi aforismeja, novellikokoelmia, lastenkirjan sekä kuunnelmia. Hän suomensi romaaneja, näytelmiä, kuunnelmia, lasten- ja nuortenkirjoja sekä lyriikkaa. Anhava toimitti myös oppikirjoja, antologioita ja runokokoelmia.
Anhavan runoja on käännetty ruotsiksi, norjaksi ja viroksi. Hän sai muun muassa valtion kirjallisuuspalkinnon 1980, Suomen Kirjailijaliiton tunnustuspalkinnon 1994 ja Alfred Kordelinin säätiön tunnustuspalkinnon 1997 sekä Samuli Paronen -palkinnon 2006.
Anhavan isä oli runoilija, teologi ja opettaja Lauri Pohjanpää ja aviomies runoilija, suomentaja ja kirjallisuusvaikuttaja Tuomas Anhava. Suomentaja, esseisti, kustannustoimittaja Martti Anhava on yksi Helena ja Tuomas Anhavan neljästä lapsesta.
Anhava on haudattu miehensä Tuomaksen viereen Hietaniemen hautausmaalle.
Teokset

Murheellisen kuullen on puhuttava hiljaa.  (Runoja)  Helsinki:  Otava, 1971.  ISBN 951-1-00279-1.
Vuorosanoja.  (Runoja)  Helsinki:  Otava, 1973.  ISBN 951-1-00685-1.
Kysy hiljaisuudelta itseäsi.  (Runoja)  Helsinki:  Otava, 1974.  ISBN 951-1-01685-7.
Sivusta. Mietettä.  (Aforismeja)  Helsinki:  Otava, 1976.  ISBN 951-1-04098-7.
Hidas osa.  (Runoja)  Helsinki:  Otava, 1979.  ISBN 951-1-05575-5.
Sanon silti. Runoa, puhetta.  (Runoja, aforismeja)  Helsinki:  Otava, 1982.  ISBN 951-1-07148-3.
Kun on nuorin.  (Novelleja)  Helsinki:  Otava, 1985.  ISBN 951-1-08654-5.
Uusi vanha tuttava.  (Lastenkirja. Kuvitus: Heljä Lassila)  Helsinki:  Otava, 1985.  ISBN 951-1-08579-4.
Valoa.  (Runoja)  Helsinki:  Otava, 1988.  ISBN 951-1-10347-4.
Runot 1971–1990.  (Kootut runot)  Helsinki:  Otava, 1990.  ISBN 951-1-09615-X.
Eihän elämälle mitään voi.  (Kertomuksia)  Helsinki:  Otava, 1995.  ISBN 951-1-12390-4.
Maininki ennen aaltoa.  (Runoja)  Helsinki:  Otava, 1997.  ISBN 951-1-15195-9.
Ei kenenkään maa : mietettä, havaittua 1971–1999.  (Kootut aforismit)  Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16646-8.
Lakastumisen aika.  (Runoja)  Helsinki:  Otava, 2003.  ISBN 951-1-18637-X.
Toimita talosi. Muistijälkiä.  (Muistelmat)  Helsinki:  Otava, 2006.  ISBN 951-1-21347-4.
Kukaan ei tiedä.  (Runoja)  Helsinki:  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-23091-5.
Käyn siellä vain unessa : runot 1991–2010.  (Kootut runot)  Helsinki:  Otava, 2010.  ISBN 978-951-1-24816-3.
Palkinnot

Valtion kirjallisuuspalkinto 1980
Suomen Kirjailijaliiton tunnustuspalkinto 1994
Alfred Kordelinin säätiön tunnuspalkinto 1997
Samuli Paronen -palkinto 2006
Aiheesta muualla

Helena Anhava Otavan sivuilla
Helena Anhavan ajatuksia ja aforismeja
Helena Anhava Kirjasampo.fi:ssä
Hyderabadin valtio

Esihistoria
Esiharappalaiset kulttuurit (700-300 eaa.)
Indus-kulttuuri (3300–1700 eaa.)
Vedalainen kulttuuri (1500–500 eaa.)
Varhaiset kuningaskunnat
Mahajanapada (700-300 eaa.)
Magadha (684–320 eaa.)
Maurya-valtakunta (321–184 eaa.)
Klassinen aika
Sātavāhana (230 eaa.–199)
Kušana-valtakunta (60–240)
Gupta-valtakunta (300–550)
Palan valtakunta (750–1174)
Chola (250 eaa.–1279)
Hoysala (1040–1346)
Kakatiya (1083–1323)
Keski- ja varhaismoderni aika
Delhin sulttaanikunta (1206–1526)
Deccanin sulttaanikunnat (1490–1596)
Vijayanagara (1336–1565)
Suurmogulien valtakunta (1526–1707)
Sikhivaltio (1801-1849)
Marathivaltakunta (1674–1818)
Siirtomaa-aika
Alankomaiden Intia
Brittiläinen Intia
Portugalin Intia
Ranskan Intia
Tanskan Intia
Intian itsenäisyysliike
Intian jako
Hyderabadin valtio (urduksi ‏ریاست حیدرآباد‎, Riyāsat-i Haidarābād) oli Intian keskiosassa Deccanin ylängöllä itsenäisesti toiminut kuningaskunta. Maata hallitsi nizam. Nizamit olivat muslimiylhäisöä, jotka olivat Suurmogulien valtakunnan alaisia, mutta he alkoivat toimia itsenäisesti mogulivallan kukistuttua. Hyderabadin valtio toimi itsenäisesti Intian sisässä brittiläisten suojattina Intian itsenäistymiseen asti.
Historia

Alkujaan Hyderabadin kaupungin perusti Golkondan hallitsija Quli Qutb Mulk vuonna 1591. Suurmogulien valtakunnan hallitsija Aurangzeb valloitti Golkondan vuonna 1687 ja Hyderabad liitettiin sen mukana osaksi Mogulivaltakuntaa. Kun Mogulivaltakunta romahti 1700-luvun alussa Hyderabadin hallitsevat ruhtinaat alkoivat toimia itsenäisesti.
Hyderabadin valtion perusti Nizam al-Mulk, joka toimi Mogulivaltakunnan kuninkaan alaisuudessa. Hän otti vuonna 1724 nimekseen Āṣaf Jāh, julisti Hyderabadin riippumattomaksi mogulivallasta ja alkoi hallita maata arvonimellä nizam. Brittiläisten vallan laajetessa Hyderabad onnistui vastustamaan brittivaltaa liittoutumalla brittien kanssa Mysoren kuningaskuntaa vastaan. Hyderabad jäi vuosisadan loppuun mennessä saarroksiin ja brittivallan ympäröimäksi, ollen näin riippuvainen briteistä. Vuonna 1798 kolmas nizam joutui tekemään sopimuksen, joka alisti Hyderabadin brittien suojeluun, mutta maa sai kuitenkin toimia sisäisissä asioissaan itsenäisesti. Hyderabad pysyi brittien suojattivaltiona aina Intian itsenäistymiseen asti.
Kun Intian itsenäistymisen jälkeen jaettiin Brittiläinen Intia kahteen eri valtioon Intiaan ja Pakistaniin, maata hallinnut nizam valitsi mieluummin itsenäisenä pysymisen kuin Intiaan liittymisen. Intia taas vaati Hyderabadia liittymään Intiaan. Intiassa ei voinut hyväksyä sitä, että maan sisään jäisi puoliksi itsenäinen ja mahdollisesti vihamielinen valtio. Intian armeijan päällikkönä ja sisäministerinä toiminut Vallabhbhai Patel lähetti armeijan ottamaan Hyderabad haltuunsa vuonna 1948.
Vuonna 1956 Hyderabadin valtio lakkasi hallinnollisesti olemasta, kun sen hallitsemat alueet jaettiin kielellisiä aluerajoja mukaillen eri osavaltioihin.
Huoneistoremontti

Huoneistoremontilla viitataan kerros- tai rivitaloasunnossa tehtäviin korjaus- ja muutostöihin. Asunto-osakeyhtiöissä taloyhtiö omistaa rakennuksen ja siihen kuuluvat asunnot. Osakas taasen omistaa taloyhtiön osakkeita, jotka oikeuttavat asunnon hallintaan. Osakas saa remontoida niitä tiloja, joihin hänellä on hallintaoikeus ja jotka eivät ulotu asunnon ulkopuolelle. Asunto-osake on monen suurin omaisuus, joten siitä kannattaa pitää huolta. Remontoimalla oikein asumisviihtyisyys parantuu ja huoneiston arvo nousee.
Remontti-ilmoitus

Asunto-osakeyhtiölaki edellyttää, että asunnossa tehtävistä remonteista tulee ilmoittaa taloyhtiön hallitukselle. Remontti-ilmoitus täytyy tehdä aina, kun remontilla voi olla vaikutusta talon rakenteisiin tai naapurihuoneistoihin. Tällainen tilanne syntyy esimerkiksi silloin, kun muovimaton tilalle asennetaan parketti, tai kun suoritettavat muutostyöt edellyttävät veden katkaisemista.
Remontti-ilmoituksen tavoitteena on turvata sekä remontoijan että muiden osakkaiden oikeudet ja se tehdään kirjallisesti isännöitsijälle. Samalla kannattaa varmistaa, vaatiiko suunniteltu remontti erillistä viranomaislupaa. Ilmoituksen kanssa on hyvä olla ajoissa liikkeellä: remonttia ei saa koskaan aloittaa, ennen kuin taloyhtiön hallitus on antanut siihen luvan. Jos muutostyö vaikuttaa naapureihin, taloyhtiön hallitus tai isännöitsijä on heihin yhteydessä.
Huoneistoremontin valvonta

Taloyhtiöllä on oikeus valvoa osakkaiden tekemiä tai teettämiä remontteja. Valvonnasta voi vastata joko taloyhtiön edustaja tai ulkopuolinen asiantuntija. Taloyhtiö huolehtii myös, että remontista koituu mahdollisimman vähän haittaa taloyhtiön muiden asuntojen ja yhteisten tilojen käyttäjille. Remonttien valvonta on osakkaiden etu. Kun remontit tehdään kunnolla, ennaltaehkäistään riitoja ja ongelmia. Toisinaan taloyhtiö voi päättää, ettei valvonnalle ole tarvetta. Tällainen tilanne saattaa syntyä esimerkiksi silloin, kun osakkaan tekemästä remontti-ilmoituksesta käy selkeästi ilmi, että pieni remonttityö suoritetaan hyvän rakennustavan mukaisesti.
Valvonnasta huolimatta osakas vastaa ensi kädessä itse siitä, että remontti on toteutettu hyvän rakennustavan mukaisesti. Tällä tarkoitetaan sitä, että työajoissa ja -tavoissa noudatetaan yleisesti hyväksyttyjä menettelyjä. Valvonnasta aiheutuvat kustannukset peritään lain mukaan osakkaalta. Kustannusten tulee kuitenkin olla tarpeellisia, eli valvonnan laajuus pitää olla mitoitettu oikein. Osakkaan on myös saatava kustannusarvio valvonnasta ennen töiden aloittamista.
Huoneistokohtainen vedenmittaus

Huoneistokohtaisen vedenmittauksen tarkoituksena on mitata rivi- ja kerrostaloissa käyttöveden kulutusta huoneistokohtaisesti. Mittareina käytetään joko huoneistokohtaisia mekaanisia mittareita tai kaukoluettavia vedenmittausjärjestelmiä erotuksena yleisluentaan, jossa vesimaksut jaetaan tasan asukkaiden kesken taloyhtiön yhteisen mittarin ilmoittavan kulutusluvun mukaisesti.
Huoneistokohtaisen vedenmittauksen piiriin kuuluu arviolta 700 000 suomalaista ja vedenkulutuksen on mitattu laskevan henkilöä kohden vuorokaudessa 170 litrasta 115 litraan pidemmän aikavälin seurannoissa. [lähde? ]
Ympäristöministeriön vuonna 2009 asettaman huoneistokohtaisten vesimittarien käyttöä selvittäneen työryhmän mukaan asuinrakennuksen vedenkulutus väheneekin jopa 30 prosenttia, kun vedenkäytöstä laskutetaan huoneistokohtaisesti ja kun huoneistokohtainen laskutus yhdistetään muihin vettä säästäviin toimenpiteisiin. Suomalaisissa taloyhtiöissä vedenkulutus on jakautunut hyvin epätasaisesti.
Kehittyneet vedenmittausjärjestelmät

Kehittyneimmät mittarit siirtävät tietoa yleistä kenttäväylää tai rakennuksen omaa sähköverkkoa hyödyntäen ja kulutuslukemat on nähtävillä internetin välityksellä. Kehittyneimmät vedenmittausjärjestelmät sisältävät myös omat laskutusohjelmat sekä automaattiset vuotohälytysjärjestelmät. Vedenmittausjärjestelmät asennetaan taloyhtiöihin joko jo rakennusvaiheessa tai putkistoremontin yhteydessä.
Aiheesta muualla

Motiva. Yritys, jonka alaa ovat vesi- ja energiaratkaisut.
Hud

Hud tai HUD voi tarkoittaa seuraavia:
Hud (koraani), suura
Hud – Lännen kapinallinen, elokuva
HuD, proteiini (Hu-antigeeni D)
Heijastusnäyttö
Huaulun kielen ISO 639-3 -koodi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HUD”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hem (Nord)

| Hem |
| --- | --- |
 Saint-Corneillen kirkko
 vaakuna
 Hem
 Koordinaatit: 50°39′21″N, 3°11′19″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Nord
Arrondissementti:  Lille
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,7 km²
Väkiluku (2015):  19 010 
 – Väestötiheys:  1 969 as./km²
Kunnan numero:  59299
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hem [ɛm] on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 15 kilometriä Lillestä itään.
Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on kappeli, Chapelle Sainte-Thérèse-de-l'Enfant-Jésus et de la Sainte-Face. Kappelin suunnitteli sveitsiläinen arkkitehti Hermann Baur vuonna 1956 tekstiiliteollisuuden suurliikemiehen Philippe Leclercqin pyynnöstä. Kappeli sisältää Alfred Manessierin lasimaalauksia sekä useita muita nykytaiteen teoksia.
Tunnettuja kuntalaisia

Alain Bondue (s. 1959), polkupyöräilijä ja olympiamitalisti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hem (Nord) Wikimedia Commonsissa
Hiroshi Yamamoto

| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Maa:   Japani> Miesten jousiammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | yksilökilpailu |  |
|  Pronssia | Los Angeles 1984 | yksilökilpailu |  |
Hiroshi Yamamoto (jap. 山本 博, Yamamoto Hiroshi, s. 31. lokakuuta 1962 Jokohama) on japanilainen jousiampuja ja kaksinkertainen olympiamitalisti.
Yamamoto osallistui urallaan viisiin olympialaisiin vuosina 1984-2004 lukuun ottamatta Sydneyn kisoja 2000. Hän voitti pronssia Los Angelesista 1984 yksilökilpailusta ja hopeaa yksilökilpailusta Ateenasta 2004. Mitalien välissä oli huikeat 20 vuotta.
Arvokisahistoria > Olympialaiset

Los Angeles 1984:  yksilökilpailun pronssia
Soul 1988: yksilökilpailun kahdeksas, joukkuekilpailun kuudes
Barcelona 1992: yksilökilpailun 17:s, joukkuekilpailun 15:s
Atlanta 1996: yksilökilpailun 19:s
Sydney 2004:  yksilökilpailun hopeaa, joukkuekilpailun kahdeksas
Aiheesta muualla

Profiili sports-reference.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Hiroshi Saeki

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Hiroshi Saeki
Syntymäaika: 26. toukokuuta 1936 (ikä 88)
Syntymäpaikka: Hiroshima, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  ?–1966 | Yawata Steel | 22 (9) |
Maajoukkue
| 1958–1961 | Japani | 4 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Hiroshi Saeki (jap. 佐伯 博司, Saeki Hiroshi; s. 26. toukokuuta 1936 Hiroshima) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Saeki debytoi Japanin maajoukkueessa joulukuussa 1958. Hän on pelannut neljä maaottelua.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Hutchinson and Northern Railway

| Hutchinson and Northern Railway> Perustiedot |
| --- | --- |
Lyhenne:  HN
Toiminta-alue:  Hutchinson, Kansas
Kotipaikka:  Hutchinson, Kansas
Toiminnassa:  1923
Rataverkko
Raideleveys:  1 435 mm
Hutchinson and Northern Railway (AAR-lyhenne: HN) on Hutchinsonin kaupungissa Kansasissa toimiva rautatieyhtiö. Yhtiö aloitti liikennöinnin vuonna 1923, jolloin sen sähköistetty Carey Saltin kaivosta palveleva tavaraliikenteen rata otettiin käyttöön. Nykyisin rautatiellä on ainoastaan dieselveturivetoista vaihtotyöliikennettä, ja tärkein kuljetusartikkeli on suola.
Hutchinson and Northern Railway hoitaa liikennettä 8,27 km:n mittaisella rataverkolla, joka sijaitsee kokonaisuudessaan Hutchinsonin kaupungin rajojen sisällä. Yhtiöllä on yhdysliikennettä myös BNSF Railwayn, Kansas and Oklahoma Railroadin sekä Union Pacific Railroadin kanssa. Yhtiön omistaa A&K Railroad Materials-konserni. Aiempiin yhtiön omistajiin on kuulunut Processed Minerals, joka on Canadian Pacific Railwayn tytäryhtiö.
Helga

| Helga |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  31. toukokuuta
– ruotsinkielinen:  31. toukokuuta
– ortodoksinen:  11. heinäkuuta
Muunnelmia:  Helka, Olga, Oili
Vastineita eri kielissä:  Helle, Hella, Olga
Nimen alkuperä:  Helge
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helga on skandinaavinen naisen etunimi. Suomessa nimi on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 7 535 naiselle ja ainakin yhdelle miehelle.
Nimen alkuperä

Helga on naispuolinen muoto nimestä Helge, joka tarkoittaa ’pyhää, pyhitettyä’.
Tunnettuja Helgoja

Helga Arendt (1964–2013), saksalainen juoksija
Helga de la Brache, oik. Aurora Florentina Magnusson (1817–1885), ruotsalainen huijari
Helga Eng (1875–1966), norjalainen psykologi ja pedagogian professori
Helga Flatland (s. 1984), norjalainen kirjailija
Helga Gitmark (1929–2008), norjalainen poliitikko ja ministeri
Helga Haase (1934–1989), itäsaksalainen pikaluistelija
Helga Hellebrand-Wiedermann (1930–2013), itävaltalainen meloja
Helga Hjetland (s. 1948), norjalainen opettaja ja ammattiyhdistysjohtaja
Helga Hoffmann (s. 1937), saksalainen pituushyppääjä ja viisiottelija
Helga Kangro (1924–1991), virolainen kirjailija ja lääkäri
Helga Klein, myöh. Erny (1931–2021), saksalainen pikajuoksija ja olympiamitalisti
Helga Lindner (1951–2021), saksalainen kilpauimari
Helga Liné (s. 1932), saksalais-portugalilais-espanjalainen näyttelijä
Helga Mees (1937–2014), saksalainen miekkailija
Helga Németh (s. 1973), unkarilainen käsipalloilija
Helga Nowitzki, saksalainen koripalloilija
Helga Nuorpuu (1901–1953), suomalainen mainostoimittaja, kirjailija ja kääntäjä
Helga Nõu (s. 1934), virolainen kirjailija
Helga Pedersen (s. 1973), norjalainen poliitikko ja ministeri
Helga Reinikainen (1940–2018), suomalainen taidemaalari
Helga Sailo (1885–1954), suomalainen laulaja
Helga Seidler, o.s. Fischer (s. 1949), saksalainen pika- ja viestijuoksija
Helga Sjöstedt (1908–1979), suomalainen kuvittaja
Helga Stene (1904–1983), norjalainen opettaja ja naisasianainen
Helga Söderström (1849–1936), suomalainen taidemaalari
Helga Trüpel (s. 1958), saksalainen poliitikko
Helga Vala Helgadóttir (s. 1972), islantilainen poliitikko
Helga Väänänen, suomalainen iskelmälaulaja
Helga West (s. 1986), suomensaamelainen teologi, toimittaja ja runoilija
Helga Margrét Þorsteinsdóttir (s. 1991), islantilainen seitsenottelija
Kuvitteellisia Helgoja

Helga, sarjakuvasankari Harald Hirmuisen vaimo
Helga-neiti, M. A. Nummisen tunnetuksi tekemässä iskelmässä ”Olen nähnyt Helga-neidin kylvyssä” (1972)
Helga, Pasila-televisiosarjassa esiintyvä konstaapeli
Helga Gunkel, poliisi, toinen päähenkilöistä chileläisessä televisiosarjassa Helga y Flora
Helga Puuskupuh, Puuskupuhin tuvan perustaja Harry Potter -kirjasarjassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helga Wikimedia Commonsissa
Hyderabad (täsmennyssivu)

Hyderabad (urduksi ‏حیدرآباد‎) voi viitata seuraaviin:
Paikannimenä

Hyderabad (osavaltio), osavaltio Intiassa vuoteen 1956
Hyderabad (Intia), Telanganan ja Andhra Pradeshin osavaltioiden pääkaupunki Intiassa
Hyderabadin piirikunta (Intia), piirikunta Telanganan osavaltiossa
Hyderabadin kansainvälinen lentoasema, myös nimellä Rajiv Gandhin kansainvälinen lentoasema, Hyderabad, Andhra Pradesh
Hyderabad (Uttar Pradesh), pieni kaupunki Uttar Pradeshin osavaltiossa
Hyderabad (Pakistan), kaupunki Sindhin maakunnassa Pakistanissa
Hyderabadin piirikunta (Pakistan)
Hyderabadin lentoasema (Pakistan), lentoasema  Hyderabadin lähistöllä Pakistanissa
Muita merkityksiä

HMS Hyderabad (K212), vuonna 1942 valmistunut Britannian kuninkaallisen laivaston korvetti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hyderabad”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hornaing

| Hornaing |
| --- | --- |
 Kunnantalo
 vaakuna
 Hornaing
 Koordinaatit: 50°22′07″N, 3°20′10″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Nord
Arrondissementti:  Douai
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  9,0 km²
Väkiluku (2019):  3 562 
 – Väestötiheys:  398 as./km²
Kunnan numero:  59314
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hornaing on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 25 kilometriä Douain kaupungista itään.
Hornaing oli kivihiilikaivoskaupunki vuodesta 1927 lähtien. Viimeinen kaivos suljettiin vuonna 1976. Kaivoksen viereen rakennettiin kivihiililämpövoimalaitos Centrale thermique d'Hornaing 1950-luvulla. Ensimmäiset kaksi yksikköä otettiin käyttöön vuonna 1958, ja kolmas yksikkö vuonna 1970. Lämpövoimalaitos suljettiin vuonna 2015.
Fosse Heurteaun kaivos vuonna 1960
Hornaing kivihiililämpövoimalaitos
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hornaing Wikimedia Commonsissa
Heikki Haapanen

Heikki Haapanen
Heikki Haapanen (26. helmikuuta 1877 – 21. elokuuta 1944) oli suomalainen pappi.
Nuoruus ja opinnot

Haapanen matkusti vuonna 1894 Yhdysvaltoihin, jossa aluksi työskenteli Pennsylvanian osavaltiossa mm. maatiloilla, asfalttitehtaalla, rautateillä ja satamassa sekä Bessemerin hiilikaivoksella.  Kun Hancockiin, Michiganiin, perustettiin Suomi-Opisto, Haapanen aloitti siellä opintonsa ja oli yksi ensimmäiseltä seitsenvuotiselta linjalta 1904 ylioppilaaksi kirjoittaneista kymmenestä oppilaasta, joihin kuului myös Alfred Haapanen (ei sukua), josta sittemmin tuli Suomi-Synodin johtaja.
Heikki Haapanen jäi Suomi-Opistoon vielä vuodeksi opettamaan. Sen jälkeen hän palasi Suomeen.
Suomessa Haapanen kirjoitti samana vuonna suomalaisen ylioppilastutkinnon, mm. seitsemän kieltä. Sen jälkeen hän aloitti Aleksanterin yliopiston jumaluusopillisessa tiedekunnassa teologian opinnot ja valmistui kahdessa vuodessa. Tammikuun kolmas päivä 1908 hänet vihittiin papiksi Porvoon tuomiokirkossa.
Työ Yhdysvalloissa

Papiksi vihkimisen jälkeen Haapanen toimi vähän aikaa Kuoreveden virkaa toimittavana kirkkoherrana. Hänet oli joulukuussa 1907 valittu Suomen Merimieslähetystoimen Yhdysvaltain toiseksi siirtolaispapiksi. Aluksi hän kierteli Suomessa puhumassa siirtolaislähetyksen tärkeydestä.  4. heinäkuuta 1908 hän lähti Yhdysvaltoihin. Ensimmäisen vuoden aikana Haapasen työn keskus oli Gardner, Massachusetts, mistä hän teki matkoja suomalaisyhteisöihin Mainessa, Vermontissa, New Hampshiressä, Michiganissa, Rhode Islandilla, Connecticutissa sekä Ontariossa, Kanadan puolella.
Kesäkuussa 1909 Haapanen siirtyi Rock Springsiin Wyomingiin.  Hänen tehtävänään oli huolehtia Lännen suomalaisten hengenelämästä ja hänen toimialueenaan olivat Wyoming, Colorado, Utah, Nevada, Arizona ja Montana – "vuoristopiiri", kuten hän sitä kutsui, koska suurin osa "seurakunnasta" sijaitsi Kalliovuorten alueella.
Siirtolaispapin tehtävä oli huolehtia suomalaisten siirtolaisten hengenelämästä. Haapanen piti puheita ja saarnasi, tarpeen tullen myös ruotsiksi ja englanniksi, järjesti rippikouluja sekä auttoi pyhäkoulujen ja kirkkokuorojen perustamisessa ja toiminnassa. Hän myös matkusti etsimään sellaisia suomalaisia yhteisöjä, joihin kirkolla tai lähetystyöllä ei ollut aikaisemmin ollut mitään kontaktia. Suuri osa hänen työstään oli pakanalähetystyötä, koska "julki jumalattomuus on niin hirveä suomalaisten kesken, että muiden keskuudessa on keskusteltu siitä, onko suomalaisilla ollenkaan uskonnollisia tunteita ja kutsutaan heitä "valkeiksi indiaaneiksi"
Kesäkuussa 1911 Haapanen lähti kotimatkalle Suomeen. Matkan varrella hän saarnasi useissa suomalaisissa seurakunnissa Michiganissa, Pennsylvaniassa, Massachusettsissa ja Brooklynissa, New Yorkissa. Hän osallistui myös Suomi-Synodin kirkolliskokoukseen Waukeganissa, Illinoisissa, 8.–9.6. 1911.
Haapanen palasi Suomeen heinäkuun viimeisenä päivänä. Syyskuussa hän kiersi vielä kertomassa Amerikan lähetystyöstä ennen kuin jätti Merimieslähetyksen Mikkelinpäivänä.
Työ Suomessa

Suomessa Haapasella oli aluksi lyhyempiä toimia Petäjäveden kirkkoherran apulaisena (1.10. 1911 alkaen), Korpilahden kirkkoherran virallisena apulaisena (15.11. 1911 alkaen) ja Petäjäveden kirkkoherran virallisena apulaisena (15.7. 1913 alkaen), kunnes sai vakituisen aseman Heinolan maalaiskunnassa, ensin virkaa toimittavana kirkkoherrana kaksi kuukautta ja sitten kappalaisena (7.12. 1913 alkaen). Sisällissodan sytyttyä hän toimi kenttäpappina. Tämä ajanjakso tuli päätökseen, kun Haapasen kotina toiminut Lusin pappila tuhoutui tulipalossa 23. toukokuuta 1924.
Tulipalon jälkeen Haapanen toimi kaksi vuotta Makkaramäessä, kunnes hänestä tuli Juupajoen kirkkoherra, jossa toimessa hän oli kuolemaansa 1944 asti.