stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tinkoff (pyöräilytalli)
Joukkueen kokoonpano > 2016

| Joukkueen kokoonpano> Ajaja | Joukkueen kokoonpano> Syntymäaika | Joukkueen kokoonpano> Maa | Joukkueen kokoonpano> Edellinen joukkue |
| --- | --- | --- | --- |
| Erik Baška | 12. tammikuuta 1994 |  Slovakia |  |
| Daniele Bennati | 24. syyskuuta 1980 |  Italia | RadioShack-Nissan (2012) |
| Adam Blythe | 1. lokakuuta 1989 |  Yhdistynyt kuningaskunta | Orica-GreenEDGE (2015) |
| Manuele Boaro | 12. maaliskuuta 1987 |  Italia | Trevigiani Dynamon Bottoli (2010) |
| Maciej Bodnar | 7. maaliskuuta 1985 |  Puola | Cannondale (2014) |
| Pavel Brutt | 29. tammikuuta 1982 |  Venäjä | Katusha (2014) |
| Alberto Contador | 6. joulukuuta 1982 |  Espanja | Astana (2010) |
| Oscar Gatto | 1. tammikuuta 1985 |  Italia | Androni Giocattoli-Sidermec (2015) |
| Michael Gogl | 4. marraskuuta 1993 |  Itävalta | Tirol Cycling Team (2015) |
| Jesper Hansen | 23. lokakuuta 1990 |  Tanska | Cult Energy (2013) |
| Jesús Hernández Blázquez | 28. syyskuuta 1981 |  Espanja | Astana (2010) |
| Robert Kišerlovski | 9. elokuuta 1986 |  Kroatia | Trek Factory Racing (2014) |
| Michal Kolář | 21. joulukuuta 1992 |  Slovakia | Dukla Trenčín Trek (2013) |
| Roman Kreuziger | 6. toukokuuta 1986 |  Tšekki | Astana (2012) |
| Rafał Majka | 12. syyskuuta 1989 |  Puola | Trevigiani Dynamon Bottoli (2011) |
| Jay McCarthy | 8. syyskuuta 1992 |  Australia | Jayco-AIS (2012) |
| Sérgio Paulinho | 26. maaliskuuta 1980 |  Portugali | Team RadioShack (2011) |
| Jevgeni Petrov | 25. toukokuuta 1978 |  Venäjä | Astana (2012) |
| Paweł Poljański | 6. toukokuuta 1990 |  Puola |  |
| Michael Rogers (1. tammikuu–25. huhtikuu, huomio) | 20. joulukuuta 1979 |  Australia | Team Sky (2012) |
| Ivan Rovny | 30. syyskuuta 1987 |  Venäjä | Ceramica Flaminia-Fondriest (2013) |
| Juraj Sagan | 23. joulukuuta 1988 |  Slovakia | Cannondale (2014) |
| Peter Sagan | 26. tammikuuta 1990 |  Slovakia | Cannondale (2014) |
| Matteo Tosatto | 14. toukokuuta 1974 |  Italia | Quick Step (2010) |
| Juri Trofimov | 26. tammikuuta 1984 |  Venäjä | Katusha (2015) |
| Nikolay Trusov | 2. heinäkuuta 1985 |  Venäjä | De Rijke-Shanks (2013) |
| Michael Valgren | 7. helmikuuta 1992 |  Tanska | Cult Energy (2013) |
| Davide Ballerini (1. elokuu–31. joulukuu, trainee) | 21. syyskuuta 1994 |  Italia | Unieuro Wilier (2015) |
| Lorenzo Fortunato (1. elokuu–31. joulukuu, trainee) | 9. toukokuuta 1996 |  Italia |  |
| Andrea Montagnoli (1. elokuu–31. joulukuu, trainee) | 27. heinäkuuta 1995 |  Italia |  |

Lähde: UCI
huomio: Erik Baška
huomio: Andrea Montagnoli, end of sports career
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Team-CSC (Arkistoitu – Internet Archive), viralliset sivut
| n k UCI WorldTeams – UCI World Tour joukkueet (2023) |
| --- | --- |
Joukkueet (2023):  AG2R Citroën Team  Alpecin–Deceuninck  Arkéa–Samsic  Astana Qazaqstan Team  Bora–Hansgrohe  Cofidis  EF Education–EasyPost  Groupama–FDJ  Ineos Grenadiers  Intermarché–Circus–Wanty  Movistar Team  Soudal–Quick-Step  Team Bahrain Victorious  Team Jayco–AlUla  Team DSM–Firmenich  Team Jumbo–Visma  Lidl–Trek  UAE Team Emirates 
Sarjat:  UCI World Tour 2024  UCI ProSeries (2024)  UCI Africa Tour  UCI America Tour  UCI Asia Tour  UCI Europe Tour  UCI Oceania Tour 
Team CSC Henninger Turmissa vuonna 2006
Lauri Rauhala

Lauri Matias Rauhala (13. syyskuuta 1914 Sievi – 5. huhtikuuta 2016 Helsinki) oli suomalainen psykologi ja filosofian tohtori. Rauhala teki filosofisen elämäntyönsä eksistentiaalisen fenomenologian parissa. Sen tärkeimmät analyysin kohteet ovat inhimillinen kokemus ja merkityksen ongelma.
Rauhala kirjoitti kaksitoista kirjaa sekä noin 250 artikkelia. Uransa Rauhala aloitti sairaalapsykologina Nikkilän mielisairaalassa 1940-luvulla. Urallaan Rauhala puhui erityisen ihmiskäsityksen puolesta. Hän muotoili filosofisen kolmijaon, jonka mukaan ihminen koostuu kehosta, tajunnasta ja situaatiosta eli elämäntilanteesta.
Teokset

Mitä psykoterapia on ja kuka sitä tekee Gummerus, 1961
Intentionality and the problem of the unconscious, 1969 (väitöskirja)
C. G. Jung: Hänen keskeiset teoreettiset ja psykoterapeuttiset käsityksensä sekä niiden tämänhetkinen arviointi.  (Esitetty Psykiatrian klinikan seminaarissa 26.1.1972. Folia psychiatrica Aboensia 1972, vol. 4, no. 1)  Turku:  Turun yliopisto, psykiatrian kliniikka, 1972.
Psyykkinen häiriö ja psykoterapia filosofisen analyysin valossa, Weilin + Göös, 1974
Filosofinen orientoituminen psykosomatiikan ongelmaan, omakustanne, 1976
Mitä meditaatio on? Esoterica Publishing, 1992 (ed. painos nimellä Meditaatio, Otava, 1986)
Ihmisen ykseys ja moninaisuus, Sairaanhoitajien koulutussäätiö, 1989 (ed. painos: Ihmiskäsitys ihmistyössä)
Humanistinen psykologia.  Helsinki:  Yliopistopaino, 1990.  ISBN 951-570-067-1
Henkinen ihmisessä.  Helsinki:  Yliopistopaino, 1992.  ISBN 951-570-132-5
Eksistentiaalinen fenomenologia hermeneuttisen tieteenfilosofian menetelmänä: Maailmankuvan kokonaisrakenteen erittelyä ihmistä koskevien tieteiden kysymyksissä.  (Sufi-tutkimuksia 8. Filosofisia tutkimuksia Tampereen yliopistosta vol. 41)  Tampere:  Tampereen yliopisto, 1993.  ISBN 951-44-3305-X
Tajunnan itsepuolustus.  Helsinki:  Yliopistopaino, 1995 (3. painos 2005).  ISBN 951-570-240-2
Ihmisen ainutlaatuisuus, Yliopistopaino, 1998
Hermeneuttisen tieteenfilosofian analyyseja ja sovelluksia.  (2. täydennetty painos. Edellinen painos ilmestynyt nimellä: Eksistentiaalinen fenomenologia hermeneuttisen tieteenfilosofian menetelmänä)  Helsinki:  Yliopistopaino, 2005.  ISBN 951-570-618-1
Ihminen kulttuurissa – kulttuuri ihmisessä.  Helsinki:  Yliopistopaino, 2005.  ISBN 951-570-594-0
Muu kirjallisuus

Henkinen ihminen (Gaudeamus, 2009) [sisältää korjatut laitokset teoksista Henkinen ihmisessä ja Ihmisen ainutlaatuisuus sekä Jussi Backmanin laatiman esseen Rauhalan ajattelusta]
Aiheesta muualla

Lauri Rauhalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Hankamäki, Jukka: Lauri Rauhala – Suomalaisen filosofian grand old man tekee uusia avauksia. niin & näin 2/2006, 16–21.
Koski, Tapio: Lauri Rauhalan haastattelu. niin & näin 2/2006, 22–29.
Rauhala, Lauri: Tajunnan tutkimus sen oman struktuurin ehdoilla. niin & näin 1/1997, 64–68.
Rauhala, Lauri: Sairauden käsite ns. mielenterveysongelmissa. niin & näin 2/1997, 38–40.
Rauhala, Lauri: Onko psykofyysisen ongelma ratkaistavissa ja miten. niin & näin 3/2001, 3–7.
Rautatien piiri

| Rautatien piiri Залізничний район |
| --- | --- |
 Lvivin päärautatieasema sijaitsee Rautatien piirissä.
 Rautatien piiri sijaitsee Lvivin keskustasta länteen.
Valtio:  Ukraina
Alue:  Lvivin alue
Piiri:  Lvivin piiri
Kaupunki:  Lviv
Perustettu:  1951
Väkiluku (2023)  ():  124 730
Rautatien piiri eli Zaliznytsjan piiri (ukr. Залізничний район, Zaliznytšnyi raion) on yksi Ukrainan Lvivin kaupungin kuudesta hallinnollisesta alueesta (kaupunkipiiristä). Lvivin keskustan länsipuolella sijaitsevassa piirissä oli 124 730 asukasta (2023).
Kaupunkipiiri on perustettu Ukrainan SNT:n korkeimman neuvoston päätöksellä vuonna 1951. Seudun kehittäminen sai vauhtia kuitenkin jo vuonna 1861 rautatien Przemyśl-Lviv myötä, joka yhdisti kaupungin Wieniin. Tuolloin pystytetyn rautatieaseman tilalle rakennettiin nykyinen päärautatieasema vuonna 1904.
Kaupunkipiirin naapureina ovat pohjoisessa Ševtšenkon piiri, idässä vanhan kaupungin sisältävä Halytšin piiri ja kaakossa  Frankon piiri. Etelän ja lounaan suunnilla on naapurina on Lvivin kaupunkihromadan (Lvivin kaupungin) ulkopuoliseen Lvivin piiriin kuuluvaa Zymna Vodan hromadan alue, ja luoteessa Javorivin piirin Ivane-Frankoven maaseutuhromadan alue.
Kaupunkipiirin alueella sijaitsee muun muassa:
asuinalueita: Bilohorštša, Bohdanivku, Klepariv, Levandivka, Rudne (aiempi kaupunkityyppinen taajama), Sknylivok, Syhnivka ja Tšastkovo Rjasne.
useita rautatieasemia ja seisakkeita: mm. Lvivin päärautatieasema, Lvivin paikallisjuna-asema (ukr. Львівський приміський вокзал, Lvivskyi prymiskyi vokzal)
Lvivin kansainvälinen lentoasema
monia kirkkoja
(kesken)
Lvivin päärautatieasema.
Päärautatieaseman laiturihalleja.
Lvivin paikallisjuna-asema (Lvivskyi prymiskyi vokzal)
Lvivin kansainvälisen lentoaseman terminaali.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rautatien piiri Wikimedia Commonsissa
Rautatien piirin rajat Open Street Map -kartalla (OSM) (ukrainaksi) (openstreetmap.org)
Залізнична районна адміністрація Львівської міської ради (ukrainaksi) (city-adm.lviv.ua)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: uk:Залізничний район (Львів)
Käännös suomeksi
Ratša

Ratšan sijainti Georgian kartalla
Ratša (georg. რაჭა) on historiallinen vuoristoalue Georgian pohjoisosassa. Nykyään alue kuuluu hallinnollisesti Ratša-Letškhumi ja Kvemo Svanetin hallintoalueeseen ja jakautuu Onin ja Ambrolaurin piirikuntiin. Ratša rajautuu Suureen Kaukasukseen pohjoisessa, Imeretiin etelässä ja Letškhumiin sekä Svanetiaan lännessä. Alueeseen kuuluu myös itsenäiseksi julistautuneen Etelä-Ossetian luoteiskulma.
Ratša voidaan jakaa kolmeen alueeseen: vuoristo-Ratšaan, ylempään Ratšaan ja alempaan Ratšaan.
Historia

Ratša kuului antiikin aikana Egrisiin osana Takverin ruhtinaskuntaa. Keskiajalla siitä tuli oma ruhtinaskuntansa (saeristavo), jonka ensimmäisenä ruhtinaana toimi Baghvaši-suvun Rati. Kakhaberidze-dynastia hallitsi sitä 1100–1200-luvuilla, kunnes Georgian kuningas Davit VI lakkautti sen. 1300-luvulla ruhtinaskunta kuitenkin perustettiin uudelleen, ja sitä hallitsivat Tšarelidze- ja Tškheidze-suvut Georgian kuningaskunnan hajoamiseen saakka. Sittemmin alue kuului Imeretin kuningaskuntaan, kunnes Venäjä liitti sen itseensä 1800-luvulla.
Huhtikuussa 1991 Georgiaa koetteli voimakas maanjäristys, jonka episentrumi oli Ratšan alueella. Järistyksessä sai surmansa noin 270 henkeä, ja 17 000 rakennusta tuhoutui sekä 46 000 vaurioitui.
Kulttuuri

Perinteisiä ratšalaisia ruokia ovat esimerkiksi nokkosesta valmistettu mkhali, pavuilla täytetty leipä lobiani ja ilmakuivattu kinkku lori. Alempi Ratša on viininviljelyaluetta; tunnettuun Khvantškhara-viiniin käytetyt rypäleet kasvavat vain pienellä alueella yhden joen rantamilla. Ratša on Georgiassa kuuluisa hyvistä kokeistaan ja leipureistaan, ja esimerkiksi Stalinin kokki Longinoz Stažadze oli ratšalainen.
Ratša on tunnettu myös puusepistään, joiden rakentamia taloja ja puisia parvekkeita on ympäri Georgiaa.
Kuvia

Barakonin kirkko
Šovin vuoristolomakohde
Nikortsmindan katedraali
Onin kaupunki
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ratša Wikimedia Commonsissa
Ratakilometrijärjestelmä

Kilometritolppa 168 Heinolan ratapihalla eli ratakilometrin numero 168 alkupiste.
Ratakilometrijärjestelmä on Suomen rataverkolla käytössä oleva paikan määrittämiseen käytetty järjestelmä. Järjestelmällä ilmoitetaan radan eri paikkojen kuten rautatieliikennepaikkojen tai laitteiden kuten esimerkiksi erilaisten liikenteenohjauslaitteiden sijainti rataverkossa. Junamatkustajalle ratakilometrijärjestelmä näkyy radanvarren kilometritolppina, teräspylväinä, joiden päässä on valkoinen mustanumeroinen kyltti.
Ratakilometri > Määritelmä

Ratakilometri on määrämittainen, kahden kilometrimerkin välinen osa rataa. Kilometrimerkit on numeroitu ja jokainen ratakilometri on nimetty sitä rajoittavan numeroltaan pienemmän kilometrimerkin mukaan.
Peräkkäiset ratakilometrit ovat yksilöllisiä. Radan pituusmittaus ei ole yhtenäistä tai jatkuvaa, vaan seuraavan ratakilometrin mittaaminen alkaa aina edellisen päätepisteestä. Valtaosa ratakilometreistä on hyvinkin tarkasti tuhannen metrin mittaisia, mutta muun muassa rataosuuksien rakentamisen jälkeisten radanoikaisujen takia ratakilometrien pituuksissa on poikkeamia. Käytännössä ratakilometrien todellinen pituus vaihtelee 105 ja 1 735 metrin välillä. Ratakilometriluku ei sellaisenaan sovellu etäisyyden ilmoittamiseen.
Ratakilometrijärjestelmällä ilmoitetaan eri paikkojen tai laitteiden kuten esimerkiksi rautatievaihteiden, liikenteenohjauslaitteiden tai rautatieliikennepaikojen sijainti rataverkossa. Sillä voidaan myös määrittää kulussa olevan junan sijainti rataverkolla reaaliajassa. Ratakilometrijärjestelmässä sijainti ilmoitetaan muodossa km xxxx + m, jossa xxxx on ratakilometrin numero ja m on kohteen etäisyys kyseisen ratakilometrin alkupisteestä metreinä. Esimerkiksi merkintä km 1135+115 tarkoittaa paikkaa, joka on ratakilometrillä numero 1135, 115 metriä sen alkupisteestä eteenpäin. Kyseinen paikka on Kelloselän rautatieasema Sallassa.
Ratakilometri > Mittaus

Ratakilometrit mitataan radan keskilinjaa pitkin vaakasuoraan, radan korkeuseroa ei oteta huomioon. Jos rataosuudella on useita raiteita, jokin niistä on nimetty pituusmittausraiteeksi, jonka keskilinjaa pitkin mittaus on tehty. Liikennepaikoilla pituusmittausraiteena on läpimenevä raide. Radan varteen on pystytetty kilometrimerkit eli kilometritolpat, jotka ovat pituusmittausraiteeseen nähden samalla kohtisuoralla linjalla kuin varsinainen mittapaikka. Kilometrimerkeille on mitattu koordinaatit, joiden mukaan paikoiltaan siirtyneet tai hävinneet kilometritolpat voidaan pystyttää uudelleen maastoon oikealle paikalle. Kilometritolpat ovat yleensä radan oikealla puolella kilometrien kasvusuuntaan kuljettaessa. Ratakilometrit on numeroitu juoksevin numeroin pääsääntöisesti Helsingistä poispäin.
Muutokset ratakilometrijärjestelmässä

Kun rataa oikaistaan, ratakilometrijärjestelmään tehdään uusi osa oikaisun osuudelle. Uusi osa alkaa viimeisestä (kilometrinumeroiden kasvusuunnassa) ennen oikaisua olevasta kilometrimerkistä ja päättyy ensimmäiseen oikaisun jälkeiseen kilometrimerkkiin. Oikaistulla radan osalla uudet ratakilometrit mitataan sen mittaisiksi, että uuden osan viimeisen ratakilometrin pituudeksi tulee 500–1500 metriä. Uudet kilometrimerkit jatkavat entisellään säilyneen radan osan numerointia oikaisuosuudella ja sen jälkeen palataan vanhaan numerointiin. Jos radan oikaisu on huomattava, voi yksi tai useampi kilometrinumero jäädä kokonaan pois käytöstä. Jos taasen rataa siirretään kokonaan uuteen paikkaan, voi rakennettava osuus olla niin pitkä, että jokunen ratakilometrilukema tulee kahteen kertaan, tällöin saman numeroiset uudet ja vanhat ratakilometrit erotetaan toisistaan tunnuskirjaimilla A, B ja niin edelleen. Ratakilometrijärjestelmää ja numerointia ei ole muutettu rataoikaisujen tai muiden numerointiin vaikuttaneiden muutosten ulkopuolisilla osilla rataverkkoa.
Pienemmät muutokset ratakilometrien pituuksissa johtuvat esimerkiksi ratageometrian muutoksista paikallisten korjaustöiden yhteydessä tai mittaustarkkuuden parantumisesta. Uusien rataosuuksien myötä on tullut rinnakkaisia kilometrimittauksia ratojen liittymiskohtiin.
Alkupiste

Ensimmäisen ratakilometrin alkupiste oli ja on edelleen Helsingin vuonna 1862 käyttöön otetun rautatieaseman pääraiteen alkupisteessä. Nykyinen Helsingin päärautatieaseman rakennus on hiukan vanhaa asemarakennusta pohjoisempana, joten sen sijainti ratakilometrijärjestelmässä on km 0000+159 eli 159 metriä entisestä pääraiteen alkupisteestä pohjoiseen.
Todellisen matkan mittaus

Liikennepaikkojen todellinen etäisyys toisistaan voidaan laskea rataosan ratakilometriluettelon avulla. Luettelossa on kerrottu, mikä on ollut pituusmittausraide ja siinä on lueteltu ratakilometrit järjestyksessä todellisine pituuksineen.
Rebel Rouser (Duane Eddyn kappale)

Rebel Rouser (tai Rebel-A'Rouser) on yhdysvaltalaisen kitaristi ja säveltäjä Duane Eddyn ensimmäinen Top 10 -hitti. Se nousi Yhdysvalloissa listalle heinäkuussa 1958 ja oli parhaimmillaan sijaluvulla kuusi (6). Levy-yhtiö oli Jamie Records.
Monien muiden singlejensä tavoin Eddy teki kappaleen tuottaja Lee Hazlewoodin kanssa. Kappale on instrumentaali ja siinä on kuultu vaikutteita kappaleesta "When the Saints Go Marching in".
Eddyn lisäksi levytyskokoonpanossa ovat mukana mm. saksofonisti Gil Bernal sekä Thurston Harrisin taustalaulajat The Sharps (myöhempi The Rivingtons), joiden osalle tulivat levyllä kuultavat kapinahuudot ja kättentaputukset.
Eddy oli usein nähty vieras Dick Clarkin suositussa televisio-ohjelmassa ja mukana myös hänen Caravan of Stars -kiertueellaan, joten "Rebel Rouser" on itseoikeutetusti mukana Clarkin 20-vuotisjuhlalevyllä Dick Clark – 20 Years of Rock n' Roll (Buddah Records, 1973). Sen mukaan kappaleen kesto on 2:22.
Eddyn seuraava Top 10 -hitti oli Henry Mancinin televisiosarjaan säveltämä Peter Gunn Theme, joka nousi London American -merkin julkaisemana brittilistalle kesäkuussa 1959 ja oli sekin parhaimmillaan sijalla kuusi (6). Single julkaistiin Yhdysvalloissa vasta vuoden 1960 puolella, koska siellä Ray Anthony oli ehtinyt ensimmäisenä saada kappaleella hitin.
1960-luvulla toiminut brittiyhtye Cliff Bennett & The Rebel Rousers on saanut kappaleesta nimensä.
HMS Raven II

| HMS Raven II |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Swan Hunter
Laskettu vesille:  1903
Palveluskäyttöön:  12. kesäkuuta 1915
Poistui palveluskäytöstä:  14. tammikuuta 1918 myyty kauppa-alukseksi vuonna 1923
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 678 t
Pituus:  119 m
Leveys:  15,7 m
Nopeus:  10 solmua
Aseistus
Aseistus:  1 x 12 naulan (76 mm) tykki 2 x lentokonetta
HMS Raven II oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuosina 1915-1918 palveluksessa ollut vesilentokoneiden emälaiva, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Palvelus

Saksalainen kauppalaiva SS Rabenfels rakennettiin vuonna 1911 Swan Hunterin telakalla. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä alus vallattiin Port Saidin satamassa Egyptissä, ja se siirrettiin 12. kesäkuuta 1915 Kuninkaalliseen laivastoon. Alus kuitenkin nimettiin uudelleen vasta elokuussa 1915 HMS Raven II:ksi.
Alus kuljetti kahta vesilentokonetta, joihin kuuluivat ainakin Short Type 184, Sopwith Schneider, Sopwith Baby ja Short Admiralty Type 827. Alus oli itäisellä Välimerellä vuosina 1915–1916, ja se vaurioitui ilmahyökkäyksessä Port Saidissa 1. syyskuuta 1916. Alus oli Intian valtamerellä vuosina 1916–1917.
Alus poistettiin palveluksesta 14. tammikuuta 1918, ja se nimettiin SS Ravenrockiksi. Alus oli varastolaivana, rahtilaivana ja joukkojenkuljetusaluksena tammikuuhun 1921. Alus myytiin vuonna 1923 kauppa-alukseksi.
Ravea

Hietamäen asema vuonna 2007.
Ravea, vanhoissa lähteissä joskus myös Ravijoki on kylä Mynämäen kunnan Mietoisissa, Varsinais-Suomessa. Se sijaitsee pääosin Laajoen itärannalla.
Historia

Varhaisin tieto Ravean kylästä on vuodelta 1485. Kylässä tiedetään olleen uuden ajan alussa kaksi tilaa, Storgård eli Isotalo ja Lillgård. Molemmat talot siirtyivät vuonna 1630 Lehtisten kartanon Henrik Flemingin omistukseen. Lillgård säilyi rälssitilana, mutta Isotalo siirtyi kruunun omistukseen jo 1600-luvun lopussa ja siitä tehtiin Lemun Toijalan ratsutilan aputila. Isotalo lunastettiin perintötilaksi vuonna 1766.
Molemmat tilat yhdistettiin 1800-luvun puolivälissä Hietamäen kylän Anttila ja Kartano -nimisten tilojen kanssa Ravean kartanoksi. Tässä vaiheessa myös nyt jo purettu Laajoen rannalla sijainnut Kartanon tilan päärakennus laajennettiin kaksikerroksiseksi ja empiretyyliseksi. Kartano muutettiin osakeyhtiöksi vuonna 1930 ja vuonna 1965 siitä tehtiin sokerijuurikkaan viljelyn koetila.
Ravean kylän vanha kylätontti sijaitsee Laajoen itätöyräällä, vastapäätä Hietamäen kylää ja hävinneen Hietamäen kappelin paikkaa. Nimestään huolimatta myös 1920-luvulla rakennettu Hietamäen rautatieasema sijaitsee Ravean kylässä.
Reblochon

Reblochon
| --- | --- |
Alkuperämaa:  Ranska 
Valmistuspaikka:  Haute-Savoie, Savoie 
Maito:  Raakamaito (en), lehmänmaito (en) 
Nimitys:  Appellation d'origine contrôlée (1958) Suojattu alkuperänimitys (en) (1996) 
Valmistusmäärä:  15 797 t (2017) 
Tuotanto-ala:  400 000  ha (2005) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Reblochon on ranskalainen lehmänmaidosta valmistettava puolipehmeä ja pestykuorinen juusto. Sitä valmistetaan Haute-Savoien departementissa Itä-Ranskan vuoristossa, ja sillä on EU:n suojattu alkuperänimitys.
Reblochon-kiekko on litteä, 9 tai 14 cm halkaisijaltaan ja enintään puolen kilon painoinen. Siihen käytetään kolmen lehmärodun maitoa, ja se kypsyy noin kaksi viikkoa, minä aikana sitä huuhdellaan useita kertoja.
Reblochonin rasvapitoisuus on 45 % kuiva-aineesta. Sen maussa tuntuu voin maku, ja se sopiikin hyvin voileivälle sekä juustotarjottimelle tai punaviinin kera. Reblochon-juustoa käytetään myös tartiflette-paistokseen, jossa on perunoita, sipulia ja pekonia.
Rauskut (heimo)

| Rauskut |
| --- | --- |
 Amblyraja badia
 Myöhäisliitukausi - Nykyaika (Holoseeni)  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Rauskukalat Rajiformes
Heimo::  Rauskut Rajidae  Blainville, 1816
Katso myös
   Rauskut (heimo) Wikispeciesissä   Rauskut (heimo) Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rauskut (Rajidae) on rauskukaloihin kuuluva rustokalaheimo, jonka lajit elävät pääosin valtamerissä.
Suvut ja lajit

Vanhimmat rauskujen heimoon kuuluvat fossiilit on ajoitettu myöhäiselle liitukaudelle. Nykyään sukuja heimossa on 26 ja lajimäärä vaihtelee lähteittäin 257-290 lajin välillä.
Anatomia

Rauskut ovat litteitä kaloja, joilla on suuret rintaevät ja ruumis on vinoneliön tai sydämen muotoinen. Lajien koko vaihtelee pienestä suureen ja niiden pituus on 20–250 cm ja ruumiin leveys on 12–180 cm. Pyrstö on kapea ja kaksi pientä selkäevää sijaitsevat lähellä pyrstön kärkeä. Suuret ruiskureiät sijaitsevat aivan silmien yläpuolella. Monien lajien iho on piikkinen ja erityisesti koirailla on piikkejä rintaevissä. Suu sijaitsee pään alapuolella ja on vino tai kaareva. Hammasrivejä suussa on kummassakin leuassa 30–70 ja hampaat ovat pienet ja pyöreäkärkiset.
Levinneisyys ja elintavat

Rauskujen heimon lajeja tavataan kaikista valtameristä sekä kylmistä että lämpimistä vesistä. Ne ovat pääasiassa suolaisen veden kaloja, mutta muutamia lajeja tavataan myös murtovedestä. Rauskut viihtyvät mutaisilla ja hiekkaisilla pohjila ja niitä on tavattu aina yli 4 000 metrin syvyydestä. Kalojen ravintoa ovat selkärangattomat eläimet, kuten äyriäiset, pääjalkaiset ja simpukat.
Kaikki lajit ovat ovipaarisia eli naaras munii suurikokoisia munakoteloita, joiden pinnalla on piikkejä. Poikaset voivat kuoriutuvat munistaan vasta usean kuukauden kuluttua munimisesta. Fossiilitutkimusten perusteella nykyiset munivat rauskut ovat kehittyneet eläviä poikasia synnyttäneistä rauskuista.
Monet rauskujen heimon lajeista ovat tärkeitä kalastuksen kohteita.
Paul Raymond

| Paul Raymond |
| --- | --- |
 Paul Raymond vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. marraskuuta 1945 St Albans, Hertfordshire, Iso-Britannia
Kuollut: 13. huhtikuuta 2019 (73 vuotta)
Muusikko
Aktiivisena:  1965–2019
Tyylilajit:  rock, hard rock, blues rock
Soittimet:  kitara 
Yhtyeet:  UFO, Chicken Shack, Plastic Penny, Michael Schenker Group, Savoy Brown
Levy-yhtiöt:  Chrysalis Records, SPV
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Paul Martin Raymond (16. marraskuuta 1945 St Albans, Hertfordshire, Iso-Britannia – 13. huhtikuuta 2019) oli brittiläinen kosketinsoittaja-kitaristi. Hänet tunnetaan ehkä parhaiten hard rock -yhtye UFOn kosketinsoittaja-kitaristina. Raymond soitti myös Michael Schenker Groupissa, sekä uransa alkuaikoina blues-yhtye Chicken Shackissa sekä pop-yhtye Plastic Pennyssa.
Diskografia

| --- | --- |
 UFO Lights Out (1977)  Obsession (1978)  No Place to Run (1980)  Misdemeanor (1985)  Walk on Water (1995)  Covenant (2000)  You Are Here (2004)  The Monkey Puzzle (2006)  The Visitor (2009)  Seven Deadly (2012)  A Conspiracy of Stars (2015) Michael Schenker Group MSG (1981) :  Savoy Brown Street Corner Talking (1971)  Hellbound Train (1972)  Lion’s Share (1972)  Jack the Toad (1973) Chicken Shack 100 Ton Chicken (1969)  Accept (1970) Plastic Penny Two Sides of a Penny (1968)  Currency (1969)