stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Celina Jaitly
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Janasheen | Jessica Pereira |  |
| 2003 | Khel | Saanjh Batra |  |
| 2005 | Silsilay | Preeti |  |
| 2005 | No Entry | Sanjana Saxena |  |
| 2005 | Suryam | Madhu | Telugunkielinen elokuva |
| 2006 | Jawani Diwani: A Youthful Joyride | Roma Fernandes |  |
| 2006 | Zinda | Nisha Roy |  |
| 2006 | Tom, Dick, and Harry | Celina |  |
| 2006 | Apna Sapna Money Money | Saania |  |
| 2007 | Red: The Dark Side | Anahita Saxena |  |
| 2007 | Shakalaka Boom Boom | Sheena |  |
| 2007 | Heyy Babyy |  | Erikoisesiintyminen laulussa ”Heyy Babyy” |
| 2008 | C Kkompany |  | Erikoisesiintyminen laulussa ”Speaker Baje” |
| 2008 | Money Hai Toh Honey Hai | Shruti |  |
| 2008 | Golmaal Returns | Meera |  |
| 2009 | Paying Guests | Kalpana |  |
| 2009 | Accident on Hill Road | Sonam Chopra |  |
| 2010 | Hello Darling | Candy Fernandes |  |
| 2011 | Thank You | Maya |  |
| 2011 | Shrimathi | Sonia | Kannadankielinen elokuva |
| 2012 | Will You Marry Me?  | Vaishali |  |
| 2020 | Season’s Greetings | Romita | Lyhytelokuva |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset kotisivut (englanniksi)
Celina Jaitly Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Celina Jaitly Allmoviessa (englanniksi)
Kansallisen ansion suurritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Kansallisen ansion suurritarikunta (khmeriksi គ្រឿងឥស្សរិយយសជាតូបការ) on kambodžalainen ritarikunta. Se perustettiin 5. lokakuuta 1995 kuningas Norodom Sihanoukin käskystä. Sitä myönnetään ainoastaan ulkomaalaisille valtionpäämiehille tai sellaisille Kambodžan kansalaisille, jotka ovat palvelleet kansakuntaansa poikkeuksellisella tavalla. Se on maan korkein mahdollinen kunnianosoitus.
Ritarikunnassa on vain yksi luokka:
ritarikunnan nauha
Karl Gustavin piiri (Länsi-Götanmaa)

| Karl Gustavin piiri |
| --- | --- |
 Karl Gustavin kirkko
 fiKarl Gustavin piiri 
 57°15′25″N, 12°33′22″E 
Valtio:   Ruotsi
Maakunta:  Länsi-Götanmaa
Lääni:  Hallandin lääni
Kunta:  Varbergin kunta
Piirikoodi:  107002
Väestö
Väkiluku (2022):  427 
Karl Gustavin piiri (ruots. Karl Gustavs distrikt) sijaitsee Varbergin kunnassa Ruotsissa. Sen väkiluku on 427  (31. joulukuuta 2022).
Aiheesta muualla

SCB Regina Web Map (Näyttää piirin rajat karttapalvelussa) Statistiska centralbyrån. (ruotsiksi)
Varbergin kunnan piirit
Kansallisbibliografian kontrollinumero

Kansallisbibliografian kontrollinumero (engl. National Bibliography Number, NBN) on joukko kansalliskirjastojen omia tunnusjärjestelmiä, joilla täytetään standarditunnuksien aukkoja. Vanhin on Kongressin kirjaston Kongressin kirjaston kontrollinumero (LCCN). NBN-tunnuksilla kansalliskirjastot voivat pysyvästi identifioida vanhan aineiston sekä uuden materiaalin, jolle ei voi antaa standarditunnusta.
Internetissä linkkinä toimii URN URN:NBN, jota koskee IETF:n määrittely RFC 8458 (korvaa: RFC 3188). NBN-tunnuksessa on maakoodi, kirjastotunnus (jos useita kansalliskirjastoja) ja kansalliskirjaston oma osuus, jonka se voi jakaa haluamallaan tavalla. NBN-tunnuksia on käytössä useissa Euroopan maissa.
Fintossa olevaan materiaaliin voi viitata URI-muodossa kuten: http://urn.fi/URN:NBN:fi:au:cn:224248A
Wikidatassa käytetään propertyä URN-NBN (P4109).
Kalevi Heinilä

Liikuntasosiologian professori Kalevi Heinilä.
Kalevi Tuovi Mikael Heinilä (16. helmikuuta 1924 Salo – 30. heinäkuuta 2022 Espoo) oli suomalainen liikuntatieteilijä ja suomalaisen liikuntatutkimuksen uranuurtaja. Hän oli Jyväskylän yliopiston liikuntapedagogiikan professori vuosina 1965–1972 ja liikuntasosiologian professori vuosina 1972–1987. Jyväskylän yliopiston vararehtori hän oli vuosina 1971–1974 ja rehtori vuosina 1977–1982. Häntä kunnioittamaan perustettiin vuonna 2008 Heinilän nimeä kantava rahasto lasten liikunnallisen leikkikulttuurin edistämiseksi.
Julkaisuja

Vapaa-aika ja urheilu, 1959
Tupakoiva nuoriso, 1962
Suomalainen urheiluideologia, 1974
Urheilu – Ihminen – Yhteiskunta, 1974
Minne menet Suomen urheilu? – Kilpavarustelusta kestävään kehitykseen. Helsinki: Into, 2018.
Aiheesta muualla

Kalevi Heinilän muistokirjotus Helsingin Sanomissa
Kanarianvirta

Kanarianvirta on Iberian niemimaan ohi etelään päin virtaava merivirtaus. Virtaus on osa Golfvirtaa. Kanariansaarten ja Kap Verden saarten ohi kulkiessaan se kääntyy päiväntasaajalta länteen ja jatkaa Etelä-Amerikan rannikkoa ylös pohjoista kohti jälleen Golfvirtana.
Aiheesta muualla

http://oceancurrents.rsmas.miami.edu/atlantic/canary.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Challenge Cup

Challenge Cup oli Yhdysvalloissa helmikuussa 1979 pelattu kolmen jääkiekko-ottelun sarja NHL:n tähdistöjoukkueen ja Neuvostoliiton maajoukkueen välillä. Sarja korvasi NHL:n tuonkertaisen tähdistöottelun.
Cup pelattiin 8., 10. ja 11. helmikuuta New Yorkin Madison Square Gardenissa. Neuvostoliitto voitti cupin otteluvoitoin 2–1 ja maaliero oli sen hyväksi 13–8. Etenkin kolmas ja viimeinen ottelu oli Pohjois-Amerikassa pelaavien ammattilaisten kannalta suorastaan nöyryyttävä vierasjoukkueen voittaessa sen maalein 6–0. Maalivahtilupaus Vladimir Myškin Neuvostoliiton maalissa pelasi nollapelin.
Eräs selitiys tähdistöjoukkueen tappiolle oli tiukka otteluaikataulu, joka oli kolme peliä neljässä päivässä. Se suosi fyysisesti ylivertaista neuvostojoukkuetta. NHL:n tähdistöjoukkue hävisi viimeisen ottelun toiseksi viimeisen erän 0–2 ja viimeisen erän jo 0–4, mitä pidettiin osoituksena ammattilaisten kuntopohjan pettämisestä.
Ottelut > Ensimmäinen ottelu

NHL All Stars – Neuvostoliitto 4–2
Ottelut > Toinen ottelu

NHL All Stars – Neuvostoliitto  4–5
Ottelut > Kolmas ottelu

NHL All Stars – Neuvostoliitto  0–6
Joukkueet > NHL

Maalivahdit: Gerry Cheevers, Ken Dryden, Tony Esposito
Puolustajat: Barry Beck, Guy Lapointe, Robert Picard, Denis Potvin, Larry Robinson, Börje Salming, Serge Savard
Hyökkääjät: Bill Barber, Mike Bossy, Bobby Clarke, Marcel Dionne, Bob Gainey, Clark Gillies, Ron Greschner, Anders Hedberg, Guy Lafleur, Don Marcotte, Lanny McDonald, Ulf Nilsson, Gilbert Perreault, Steve Shutt, Darryl Sittler, Bryan Trottier
Joukkueet > Neuvostoliitto

Maalivahdit: Vladimir Myškin, Vladislav Tretjak
Puolustajat: Sergei Babinov, Zinetula Biljaletdinov, Juri Fjodorov, Irek Gimajev, Vasili Pervuhin, Sergei Starikov, Valeri Vasiljev, Gennadi Tsygankov
Hyökkääjät: Helmuts Balderis, Aleksandr Golikov, Vladimir Golikov, Valeri Harlamov,  Sergei Kapustin, Vladimir Kovin, Sergei Makarov, Boris Mihailov, Vladimir Petrov, Aleksandr Skvortsov, Viktor Tjumenev, Mihail Varnakov, Viktor Žluktov
Kalla (Raahe)

Kalla
| --- | --- |
Sijainti:  Raahe Pohjois-Pohjanmaa Suomi
Merialue:  Perämeri
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kalla on karu, kivikkoinen saari Perämerellä Raahen edustalla. Se on yksi Raahen saariston uloimmista saarista.
Matala kivikkosaari on pieni, vain noin 350 metriä pitkä itä–länsi-suunnassa ja noin 300 metriä pohjois–etelä-suunnassa. Sen korkein kohta kohoaa vajaan kolmen metrin korkeuteen merenpinnan yläpuolelle, ja muodostaa kapean harjanteen joka ulottuu saaren itäkärjestä lounaisosaan. Saaren eteläkärjessä on noin hehtaarin kokoinen kluuvijärvi, merenkohoamisen vuoksi merestä irti kuroutunut entinen merenlahti.
Saari on ollut kalastajien tukikohtana 1800-luvulta lähtien. Saaressa on nykyisin kalastajaseuran tupa sekä kaksi yksityistä mökkiä, nuotiopaikka ja WC.
Kanariantraakkipuu

| Kanariantraakkipuu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Parsakasvit Asparagaceae
Alaheimo::  Nolinoideae
Suku::  Traakkipuut Dracaena
Laji::  draco
Kaksiosainen nimi
 Dracaena draco  (L.) L. 
Katso myös
   Kanariantraakkipuu Wikispeciesissä   Kanariantraakkipuu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kanariantraakkipuu (Dracaena draco) on subtrooppinen traakkipuulaji, jonka luonnollinen kasvualue on Kanariansaaret, Kap Verde, Madeira ja paikallisesti Länsi-Marokko. Lisäksi sitä on istutettu Azoreille. Kanariantraakkipuu ja kanarianpeippo ovat Teneriffan kansallistunnuksia.
Kanariantraakkipuulle kasvaa luontaisesti yksi- tai monihaaraisena 12-metriseksi, mutta vain harvoin sitä suuremmaksi. Puun latvus muodostuu sateenvarjomaisen tiiviistä kimpusta paksuja lehtiä. Puu kasvaa hitaasti, ja se tarvitsee noin kymmenen vuotta kasvaakseen metrin korkuiseksi. Nuorilla puilla on ainoastaan yksi runko. Haaroittuminen alkaa vasta, kun puu kukkii ensimmäisen kerran, jolloin se alkaa kasvattaa tyvestä kukan molemmilta puolilta uusia runkoja. Yksisirkkaisena kanariantraakkipuu ei tee vuosirenkaita, joten ainoa tapa mitata sen ikä on laskea haaroittumiset. Samalla pitää muistaa, että laji ei kuki joka vuosi. Joidenkin yksilöiden arvellaan olevan 650 vuotta vanhoja. Vanhin puuvanhus kasvaa Icod de los Vinosissa Luoteis-Teneriffalla.
Hiljattain löydetty villipopulaatio Länsi-Marokossa on merkitty erilliseksi kannaksi, Dracaena draco subsp. ajgal. Jotkin Gran Canarialla tavattavat kasvit on luokiteltu erilliseksi lajiksi grancanariantraakkipuu (Dracaena tamaranea), joka on lähempää sukua itäafrikkalaisille ja arabialaisille traakkipuille. Kun kanariantraakkipuun kaarnaa tai lehtiä leikkaa, se erittää punertavaa pihkaa, joka on yksi lohikäärmeen veren ainesosista.
Kanariantraakkipuun hedelmiä.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kanariantraakkipuu – Dracaena draco
Kampasaniaiskasvit

| Kampasaniaiskasvit |
| --- | --- |
 Punakampasaniainen (Blechnum appendiculatum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Saniaiset Pteridophytina
Luokka::  Polypodiopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Kampasaniaiskasvit Blechnaceae  Newman
Katso myös
   Kampasaniaiskasvit Wikispeciesissä   Kampasaniaiskasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kampasaniaiskasvit (Blechnaceae) on Polypodiales-lahkoon kuuluva saniaisheimo, joka sisällytetään toisinaan raunioiskasveihin (Aspleniaceae). Kampasaniaiskasveihin kuuluu 7–13 sukua ja reilut 200 lajia.
Lähes kaikki kampasaniaiskasvien heimon lajit ovat maalla tai kivillä kasvavia saniaisia. Lajien lehtien ulkonäkö vaihtelee suuresti; lehdet ovat joko liuskoittuneita tai yhteen tai useampaan kertaan parilehdykkäisiä. Joidenkin heimoon kuuluvien sukujen saniaisilla on erilliset sekä ulkonäöltään erilaiset kasvu- ja itiölehdet. Jotkin kampasaniaiset (Blechnum) sekä Sadleria-suvun lajit kasvattavat lyhyen ja pystyn, puunrunkoa muistuttavan varren, minkä myötä ne muistuttavat enemmän käpypalmuja kuin saniaisia. Kampasaniaiskasvien lajien itiöpesäkkeiden ulkonäkö vaihtelee, mutta tyypillisesti ne sijaitsevat lehdyköiden tai lehtien liuskojen keskirangan molemmin puolin. Itiöt ovat usein pavunmuotoisia.
Kampasaniaiskasveihin kuuluvia lajeja kasvaa lähes kaikkialla maapallolla, mutta lajirunsaus on suurinta eteläisen pallonpuoliskon trooppisilla alueilla. Monia kampasaniaisia (Blechnum), vitjasaniaisia (Woodwardia) sekä Doodia-suvun lajeja kasvatetaan koristekasveina.
Sukuja

Blechnidium
Blechnum – kampasaniaiset
Brainea
Chieniopteris
Diploblechnum
Doodia
Pteridoblechnum
Sadleria
Salpichlaena
Steenisioblechnum
Stenochlaena
Struthiopteris – kampasulat
Woodwardia – vitjasaniaiset
Oseaniansiivet (Oceaniopteris) ja kampasanikat (Parablechnum) yhdistetään mahdollisesti kampasaniaisiin.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kampasaniaiskasvit (Blechnaceae)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Blechnaceae (englanniksi)
Flora of North America: Blechnaceae (englanniksi)
Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2026

Jääkiekon alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailut 2026 pelataan Slovakiassa. Turnausajankohta ja ottelupaikkakunnat ilmoitetaan myöhemmin.
Slovakia on aiemmin isännöinyt alle 18-vuotiaiden maailmanmestaruuskilpailuja vuonna 2002 sekä 2017.
Karl Gustaf Wivolin

Karl Gustaf Wivolin (22. maaliskuuta 1822 Halikko – 7. tammikuuta 1883 Viipuri) oli suomalainen rehtori, kirkkoherra ja suomentaja.
Wivolinin vanhemmat olivat varanimismies Elias Wivolin (k. 1846) ja Eva Forsström. Hän kävi Turun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1843. Wivolin valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1848 ja maisteriksi 1850. Papiksi hänet vihittiin Turun hiippakunnassa 1870.
Wivolin toimi Turun yläalkeiskoulun vt. opettajana vuodesta 1849 ja Uudenkaupungin ala-alkeiskoulussa rehtorina vuodesta 1852 ja vt. laulunopettajana vuodesta 1862. Papiksi vihkimisen jälkeen hän oli Pyhtään kirkkoherrana vuodesta 1874 ja Jääsken kirkkoherrana vuodesta 1879 (astui virkaan 1882).
Wivolin perusti Uudessakaupungissa rehtorina ollessaan yhdessä kappalainen J. J. Korsmanin kanssa vuonna 1861 Uudenkaupungin kirjaston.
Wivolin oli naimisissa 1849–1874 Gustava Sjöbergin (k. 1874) kanssa ja vuodesta 1881 Eva Elise Lindholmin kanssa.
Teoksia

Luvun-laskun oppikirja, koulujen tarpeeksi. Wilén, Turku 1859, 4. parannettu ja kuvilla lisätty painos 1876, 5. painos 1880, 6. painos 1884, 7. kor. painos 1890, 8. painos 1894
Suomennoksia

Th. Bauer : Luontokappalten kovasta menettämisestä varoitus, annettu nuorukaisille. G. W. Wilén, Turku 1849
Kyttyrä-selkäinen tahi Työn voima : porvarillinen näytelmä neljässä näytöksessä ; saksan kielestä suom. K. K. W:n. Söderström, Porvoo 1864 (Kirja Project Gutenbergissä)
Kanaali

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Kanaali voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
kanaali eräiden merialueita yhdistävien salmien nimissä:
Englannin kanaali, usein myös lyhyemmin pelkkä Kanaali, Ison-Britannian ja Ranskan välillä
Mosambikin kanaali Kaakkois-Afrikan ja Madagaskarin välillä
Pyhän Yrjön kanaali Irlannin ja Walesin välillä
Bristolin kanaali, lahti eteläisen Walesin ja lounaisen Englannin välillä.
Rauman Kanali
vanhentuneessa merkityksessä: kanava eli keinotekoinen vesiväylä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kanaali”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kana Kitahara

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Kana Kitahara
Syntymäaika: 17. joulukuuta 1988 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Fujieda, Japani
Kansalaisuus: Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 173 cm
Seura
Seura: Mynavi Vegalta Sendai
Pelinumero: 2
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2011–2015 2016– | Albirex Niigata Mynavi Vegalta Sendai | 93 (5) 45 (2) |
Maajoukkue
| 2013–2015 | Japani | 9 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Kana Kitahara (s. 17. joulukuuta 1988) on japanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Japanin naisten jalkapallomaajoukkueessa hän on pelannut kahdeksan maaottelua syyskuusta 2013 alkaen.
Kitahara saavutti MM-hopeaa 2015. Hän pelasi turnauksessa vain ensimmäisen jakson alkulohko-ottelussa Ecuadoria vastaan.
Karl Magnus Emil Brummer

Karl Magnus Emil Brummer (11. huhtikuuta 1836 Geta Ahvenanmaa – 12. kesäkuuta 1896 Pietari) oli suomalainen Venäjän keisarikunnan armeijassa palvellut kenraalimajuri ja valtiopäivämies.
Brummerin vanhemmat olivat filosofian tohtori Wilhelm Fredrik Brummer ja Karolina Gustava Lovisa Lundenius ja puoliso 1869–1880 Katarina Dmitrijevna Krylovav. Brotherus pääsi ylioppilaaksi 1855 ja tuli aliupseeriksi Suomen kaartiin maaliskuussa 1857. Hänet siirrettiin saman vuoden lopulla vänrikkinä H. M. Preussin kuningas Friedrich Wilhelm III:n krenatöörirykmenttiin. Aliluutnantiksi Brummer ylennettiin 1862, jolloin hänet määrättiin Henkikaartin sapööripataljoonaan. Hän suoritti Nikolain yleisesikunta-akatemian kurssin 1863, jolloin hänet komennettiin Nikolain insinööriopiston konduktöörikomppaniaan. Samana vuonna Brummer tuli luutnanttina ensin 7. sapööripataljoonaan ja sitten opetusupseeriksi 2. kadettikouluun eli myöhempään 2. Pietarin sotaopistoon. Alikapteeniksi 1866 ylennettynä Brummerista tuli mainitun opetuslaitoksen matematiikan opettaja 1867. Kapteeniksi hänet ylennettiin 1869, everstiluutnantiksi 1872 ja everstiksi 1875. Brummer määrättiin sotilastopografian opettajaksi 2. Konstantinin sotakouluun 1872 ja 114. Novotoržokin jalkaväkirykmentin komentajaksi 1884, mistä tehtävästä hän siirtyi armeijan jalkaväen reserviin 1886. Hänet nimitettiin 1889 Kuopion läänin kutsuntapiirin sotakomissaariksi. Sotapalveluksesta hän erosi kenraalimajurina 1892 ja sotakomissaarin tehtävästä 1895.
Karl Magnus Emil Brummer ja hänen veljensä everstiluutnantti, valtiopäivämies Johan Gustaf Wilhelm Brummer merkittiin vuonna 1872 Suomen ritarihuoneeseen aatelissukuna 112. Karl Magnus Emil Brummer edusti aatelissäädyssä sukuaan valtiopäivillä 1885. Myös Brummerin poika, eversti Hans Henrik Brummer, oli valtiopäivämies.
Karl Löfström

Karl Löfström vuonna 1963
Karl Gunnar Mathias Löfström (22. maaliskuuta 1903 Juuka – 14. elokuuta 1984) oli suomalainen insinöörikenraalimajuri ja fotogrammetrian asiantuntija.
Löfström valmistui diplomi-insinööriksi 1925, jonka jälkeen hän kävi Kadettikoulun 1926-1927 sekä Taistelukoulun ensimmäisen insinöörimajurikurssin 1956. Hän työskenteli tykistön tarkastaja toimistossa toimistoupseerina ja ilmakuvaosaston johtajana 1928-1933. Hän kehitti karttojen laatimista ilmakuvien pohjalta tykistön tarpeisiin. Topografikoulun ilmakuvaosastoa hän johti 1934-1939. Talvi- ja jatkosodan aikaan hän toimi topografisella osastolla ilmakuvatoimiston päällikkönä. Tässä tehtävässä hän jatkoi aina vuoteen 1959 asti. Uransa päätteeksi hän toimi pääesikunnassa asesuunnittelun päällikkönä 1960-1963. Hänet ylennettiin insinöörikenraalimajuriksi vuonna 1962. Vuonna 1966 Teknillinen korkeakoulu promovoi Löfströmin tekniikan kunniatohtoriksi. Hänet on haudattu sukuhautaan Lohjan Pyhän Laurin kirkkomaalle.
Cell-0

| Cell-0 Apocalyptica |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. tammikuuta 2020
 Tyylilaji: sinfoninen metalli, progressiivinen metalli, alternative metal, cello rock
 Levy-yhtiö: Silver Lining Music
Listasijoitukset
  1.
Apocalyptican muut studioalbumit
| Shadowmaker 2015 | Cell-0 2020 | Metal Classic, Classic Metal 2022 |
Singlet albumilta Cell-0
 ”Ashes of the Modern World” Julkaistu: 3. lokakuuta 2019  ”Rise” Julkaistu: 1. marraskuuta 2019  ”En Route to Mayhem” Julkaistu: 12. joulukuuta 2019  ”Cell-0” Julkaistu: 10. tammikuuta 2020
| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Kaaoszine.fi: 9-/10
Cell-0 on suomalaisen Apocalyptican yhdeksäs studioalbumi. Se julkaistiin 10. tammikuuta 2020 Silver Lining Music -levymerkillä.
Albumi on instrumentaalilevy, jonka yhtye äänitti ilman ulkopuolista tuottajaa.
Albumin miksasi Andrew Scheps. Albumi äänitettiin Helsingissä Sonic Pump Studioilla.
Albumin kappale ”Ashes Of The Modern World” on albumin ensimmäinen singlejulkaisu, jolle on julkaistu Ville Juurikkalan ohjaama musiikkivideo.
Yhtye juhlisti albumia lanseeraamalla heinäkuussa 2021 tummapaahtoisen nimikkokahvin. Kahvin valmistaa Helsingin kahvipaahtimo.
Kappaleet

Kappaleet:
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Ashes Of The Modern World | 06.30 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Cell-0 | 09.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Rise | 05.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | En Route To Mayhem | 05.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Call My Name | 03.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Fire & Ice | 05.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Scream For The Silent | 05.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Catharsis | 04.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Beyond The Stars | 06.54 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 53.37 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Kokoonpano:
Eicca Toppinen – sello
Perttu Kivilaakso – sello
Paavo Lötjönen – sello
Mikko Sirén – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 9-/10
Kaaoszine:
Soundi:
Aiheesta muualla

Cell-0 Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Cell-0 Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Karl Magnus Mellgren

Karl Magnus Mellgren (3. helmikuuta 1806 Marstrand Ruotsi – 19. toukokuuta 1886 Helsinki) oli Suomessa vaikuttanut ruotsalaissyntyinen mitalinkaivertaja.
Kansalliskirjaston reliefit
Hän oli Tukholmassa mitalintekijä L. P. Lundgrenin oppilaana. 1830-luvulla Mellgren teki mitaleja, joista osalla katsotaan olevan taiteellista arvoa. Vuonna 1838 hän muutti Ruotsista Helsinkiin, jossa Mellgren teki postilaitokselle postimerkkien ja ehiöiden kuvakkeita. Hän kaiversi muun muassa Suomen ensimmäisten postimerkkien eli niin sanottujen soikiomerkkien painamiseen käytetyt leimasimet. Myös Kansalliskirjaston julkisivun reliefit ovat Mellgrenin tekemiä.
Mellgrenin poika Carl Theodor Mellgren (1836–1905) työskenteli Moskovassa arkkitehtina. Hänet aateloitiin ja hän sai valtioneuvoksen arvon.
Karl Mager

Karl Mager  (1. tammikuuta 1810 – 10. kesäkuuta 1858) oli saksalainen kasvatustieteilijä ja kirjailija. Mager otti ensimmäisenä käyttöön käsitteen sosiaalipedagogiikka yhdessä Adolph Diesterwegin kanssa. Mager ja Diesterweg ovat Saksassa olleet sosiaalipedagogiikan käsitteeseen nojaavan keskusteluperinteen ja teoriamuodostuksen alullepanijoita. Sosiaalipedagogiikan käsitteen kehityksessä erottui 1800-luvun lopulla ja 1900-luvun alussa kaksi kehityslinjaa, joista toinen versoo Diesterwegistä ja toinen Magerista.
Magerilaisessa kehityslinjassa käsitettä on tulkittu pedagogiikan ja ihmisen yhteisöllisyyden sisällöllisestä yhteenkuuluvuudesta käsin. Tällöin sen pohjalta on luotu kasvatuskeskeisiä yhteiskuntafilosofisia ja sosiologisia teorioita, joissa sen alaan on sisällytetty: sosiaalisaatiota koskevat pedagogiset toimenpiteet, yhteiskunnalliselle kehitykselle välttämätön kasvatus ja siihen liittyvä lasten- ja nuortenhuolto, ajatus kasvatuksen yhteiskunnallisia kytkentöjä tutkivasta tieteestä, tulkinta, jossa sosiaalipedagogiikka on käsitetty opiksi kasvatuksesta yhteisyyteen ja elämään yhteiskunnassa.
Mager käytti sosiaalipedagogiikan käsitettä eri merkityksissä. Hänen käyttötavassa korostui ajatus kasvatuksen ja yhteiskunnan kiinteästä yhteenkuuluvuudesta. Magerin mukaan pedagogiikan kantava elementti on yhteiskunnallinen tai yhteiskuntaan kasvatus, jonka tulisi lähteä kunkin kulttuurin ja yhteiskunnan sisäisistä tarpeista.
Magerin sosiaalipedagogiikka merkitsi lähinnä kasvatuksen yhteiskunnallisia kytkentöjä tutkivaa pedagogiikan aluetta. Mager käsitti kasvatuksella ”kasvatusta yhteiskunnassa, yhteiskunnan kautta ja yhteiskuntaa varten.” Hänelle individuaali- ja kollektiivipedagogiikka olivat teesi ja antiteesi; synteesiä hän kutsui sosiaalipedagogiikaksi. Hän jakoi kasvatustieteen kolmeen osa-alueeseen: yleiseen kasvatusoppiin, koulukasvatusoppiin ja sosiaalipedagogiikkaan. Sosiaalipedagogiikan käsitteen lähtökohta oli kasvatuksen yhteiskunnallisessa luonteessa. Sosiaalipedagogiikka merkitsi kasvatuksen tutkimusta ja opetusta olemassa olevassa yhteiskunnassa. Magerin sosiaalipedagogiikkaan sisältyi myös pyrkimys kehittää yleisen siveellisen rappion lievittämiseen suuntautuvaa pedagogiikkaa. Sosiaalipedagogiikan käytännöllisenä tehtävänä oli siveellisen yhteiskuntaelämän edistäminen ja kontrollointi.
Karl Lund

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten voimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tukholma 1912 | joukkuevoimistelu,vapaa järjestelmä |  |
Karl Fredrik Leonard Lund (31. heinäkuuta 1888 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta – 11. joulukuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla Ylioppilasvoimistelijoita.
Lund voimisteli Suomen joukkueessa sen saavuttaessa joukkuevoimistelun vapaan järjestelmän olympiahopeaa Tukholmasta 1912.