stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matt Carkner
Ura > Ammattilaisura

Carkner pelasi vuodet 2001–2009 lähes kokonaan AHL:ssä, aluksi vuoteen 2006 Sharksin silloisessa farmijoukkueessa Cleveland Baronsissa. Kaudella 2004–2005 hän toimi joukkueensa kapteenina. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa kaudella 2005–2006, jolla hän edusti Sharksia yhdessä runkosarjaottelussa. Hän antoi tuossa ottelussa, joka pelattiin helmikuussa 2006, yhden maalisyötön. Heinäkuussa 2006 Carkner teki vapaana pelaajana sopimuksen Pittsburgh Penguinsin kanssa, minkä jälkeen pelasi koko kauden 2006–2007 sen farmijoukkueessa Wilkes-Barre/Scranton Penguinsissa AHL:ssä. Vuonna 2007 hänet palkittiin AHL-palkinto Yanick Dupré Memorial Awardilla, joka jaetaan pelaajan toiminnasta paikallisyhteisönsä ja hyväntekeväisyyden hyväksi.
Heinäkuussa 2007 Carkner teki vapaana pelaajana sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. Hän pelasi kahden kauden ajan pääasiassa AHL:n Binghamton Senatorsissa, mutta pääsi pelaamaan myös yhdessä NHL:n runkosarjaottelussa kaudella 2008–2009. Kaudesta 2009–2010 alkaen hän pelasi vakituisemmin NHL:ssä. Hän pelasi tuolla kaudella 81 runkosarjaottelua, joissa teki 11 tehopistettä, kaksi maalia ja yhdeksän syöttöpistettä. Keväällä 2010 hän pelasi kuusi pudotuspeliottelua ja teki niissä yhden maalin, voittomaalin Pittsburgh Penguinsia vastaan pelatun ottelusarjan viidennessä ottelussa, joka venyi kolmanteen jatkoerään. Senators hävisi tuon ottelusarjan voitoin 2–4. Kaudella 2010–2011 Carkner pelasi 50 runkosarjaottelua. Hän oli sivussa yli 20:stä ottelusta loukkaantumisten vuoksi. Kauden 2011–2012 alussa hän oli pelaamatta kaksi kuukautta toipuessaan polvileikkauksesta. Hän pelasi joulukuun alussa kolme ottelua Binghamton Senatorsissa ennen paluuta Ottawa Senatorsin NHL-kokoonpanoon. Carkner pelasi kauden aikana yhteensä vain 29 ottelua NHL:n runkosarjassa sekä neljä pudotuspeleissä.
Heinäkuussa 2012, sopimuksensa Ottawa Senatorsin kanssa umpeuduttua, Carkner teki kolmivuotisen sopimuksen NHL-seura New York Islandersin kanssa. Islandersissa Carkner pelasi kahden kauden aikana 75 ottelua. Kauden 2014–2015 Carkner aloitti sairaslistalta, ja Islanders lainasi hänet helmikuussa 2015 farmijoukkue Bridgeport Sound Tigersiin. Selkäleikkauksen takia Carkner pystyi pelaamaan kauden aikana vain 19 ottelua. Kauden jälkeen hän teki kaksivuotisen sopimuksen Sound Tigersin kanssa. Kausi 2015–2016 jäi Carknerin pelaajauran viimeiseksi. Hän lopetti uransa kauden jälkeen, mutta hän jatkoi Sound Tigersissa apulaisvalmentajana.
Pelityyli

Carkner oli rooliltaan puolustava puolustaja. Hän oli myös osallisena useissa jääkiekkotappeluissa. Joulukuussa 2010 hän tappeli New York Rangersiä edustaneen Derek Boogaardin kanssa ottelussa, joka jäi toukokuussa 2011 kuolleen Boogaardin viimeiseksi.
Aiheesta muualla

Matt Carkner The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Miamin yliopisto (Florida)

| Miamin yliopisto> University of Miami |
| --- | --- |

 lat. Universitas Miamiensis 
Motto:  Magna est veritas
Perustettu:  1925
Tyyppi:  yksityinen
Säätiön varat:  719,85 miljoonaa dollaria
Rehtori:  Thomas J. LeBlanc
Henkilökunta:  3027
Opiskelijoita:  10 368
Jatko-opiskelijoita:  5 289
Sijainti:  Coral Gables, Florida   Yhdysvallat
Osoite:  miami.edu
Maskotti:  Sebastian the Ibis
Miamin yliopisto (engl. University of Miami) on yksityinen yliopisto Coral Gablesissa, Floridan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Yliopisto on perustettu vuonna 1925, ja syksyllä 2012 siellä opiskeli yli 15 000 opiskelijaa.
NCAA:n alaisessa yliopistourheilussa yliopistoa edustavat Miami Hurricanesin nimellä kulkevat joukkueet. Pitkät perinteet Hurricanesilla on erityisesti amerikkalaisessa jalkapallossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miamin yliopisto (Florida) Wikimedia Commonsissa
Medenine (kuvernementti)

| Medeninen kuvernementti ولاية مدنين‎‎ |
| --- | --- |
 Sijainti
Valtio:  Tunisia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Medenine
Pinta-ala:  8 588 km²
Väkiluku (2014):  479 520
 – väestötiheys:  55,8 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  TN-82
Medenine (arab. ولاية مدنين‎‎‎‎‎‎‎‎, Wilāyat Madanīn) on yksi Tunisian 24 kuvernementista. Se sijaitsee Etelä-Tunisiassa Välimeren rannikolla Libyan rajalla ja sen pääkaupunki on Medenine. Kuvernementissa on 479 520 asukasta (vuonna 2014) ja sen pinta-ala on 8 588 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Medeninen kuvernementti Wikimedia Commonsissa
Tunisian kuvernementit
Ariana
Béja
Ben Arous
Bizerte
Gabès
Gafsa
Jendouba
Kairouan
Kasserine
Kebili
Kef
Mahdia
Manouba
Medenine
Monastir
Nabeul
Sfax
Sidi Bouzid
Siliana
Sousse
Tataouine
Tozeur
Tunis
Zaghouan
Michio Mado

Michio Mado (jap. まど・みちお; 16. marraskuuta 1909 Tokuyama – 28. helmikuuta 2014) oli yksi Japanin maineikkaimmista lapsille kirjoittavista runoilijoista. Hän sai Hans Christian Andersen -palkinnon vuonna 1994. Hän aloitti runouden kirjoittamisen teini-iässään, ja keisarinna Michiko on kääntänyt hänen tuotantoaan englanniksi. Kokoelmassa The Animals: Selected Poems (1992) runot esitetään sekä japaniksi että englanniksi. Madon tuotantoon kuuluu myös lauluja.
Mado syntyi Tokuyamassa ja jäi lapsena viideksi vuodeksi isoisänsä luo muun perheen lähdettyä Taiwaniin. Hän kuitenkin liittyi muun perheen seuraan 10-vuotiaana. Hän toimi myöhemmin insinöörinä. Vuonna 1993 Eiji Ito keräsi hänen kaikki 1 200 runoaan täydelliseksi kokoelmaksi.
Mado kuoli 104-vuotiaana vanhuuteen 28. helmikuuta 2014.
Mercury Marauder

| Mercury Marauder |
| --- | --- |
 Kolmas sukupolvi
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kanada
Valmistaja:  Mercury
Konserni:  Ford Motor Company
Valmistusvuodet:  1963–1965 1969–1970 2002–2004
Luokka:  Full-size
Teknisesti samankaltaisia:  Mercury Monterey Mercury Montclair Mercury Park Lane Mercury Grand Marquis Lincoln Town Car Ford Crown Victoria
Mercury Marauder on full-size-luokan sedan jota yhdysvaltalainen Mercury valmisti vuosina 1963–1965, 1969–1970 ja 2002–2004.
Sukupolvet

Ensimmäinen sukupolvi
(1963–1965)
Toinen sukupolvi
(1969–1970)
Kolmas sukupolvi
(2003–2004)
Megyerin silta

| Megyerin silta |
| --- | --- |
 Megyerin silta ylittää Tonavan päähaaran ja kulkee Szentendrensaaren yli. Taustalla Budan kukkulat.
Ajokaistoja:  4
Ylittää:  Tonava
Sijainti:  Budapest, Unkari
Siltatyyppi:  vinoköysisilta
Pituus:  1 862 m
Leveys:  35 m
Avattu liikenteelle:  2008
Koordinaatit:  47°36′25.7″N, 019°5′32.0″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Megyerin silta on Tonavan yli kulkeva silta Budapestissa Unkarissa. Se sijaitsee aivan kaupungin pohjoisrajalla, ja Budapestin kehätie M0 kulkee sen yli Újpestistä Pestin puolelta Békásmegyeriin ja Budakalásziin Budan puolelle. Silta ylittää Tonavan kaksi haaraa ja Szentendrensaaren pohjoiskärjen. Megyerin silta on Unkarin pisin silta.
Historia

Megyerin sillan suunnittelu alkoi jo 1900-luvun lopussa, ja tarkoituksena oli helpottaa liikennettä Budapestin pohjoisosissa. Sillan pääsuunnittelija oli Mátyás Hunyadi. Suunnitteluvaiheessa läheisten alueiden asukkaat huolestuivat sillan mahdollisesti aiheuttamista liikenneruuhkista, ja sinne piti rakentaa lisää tieyhteyksiä. Myös ympäristövaikutuksia pidettiin haitallisina. Suunnitelmien muuttamisen jälkeen Megyerin sillan rakennustyöt aloitettiin vuonna 2006 ja se avattiin liikenteelle 30. syyskuuta 2008.
Rakenne

Megyerin silta on pisin Tonavan yli rakennettu silta ja samalla myös pisin Budapestin silloista. Se oli valmistuessaan Unkarin ensimmäinen joen yli rakennettu vinoköysisilta. Sillan kokonaispituus on 1 862 metriä: Tonavan kahden haaran yli kulkevien osien yhteispituus on 922 metriä, ja lisäksi sillassa on kolme tulva-alueen yli kulkevaa osaa. Kun silta ylittää 510 metriä leveän Tonavan päähaaran, siinä on kaksi A:n muotoista pylonia, joiden korkeus on 100 metriä ja välimatka 300 metriä. Pyloneista lähtee 44 kannatinvaijeria, joista pisin on 163 ja lyhin 56 metriä.
Megyerin silta on nelikaistainen, mutta liikenteen kasvaessa se voidaan laajentaa kuusikaistaiseksi poistamalla hätäliikenteelle varatut kaistat. Sillan pohjoisreunalla on pyörä- ja eteläreunalla kävelytie.
Matthew Boldy

| Matthew Boldy |
| --- | --- |
 Matthew Boldy vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. toukokuuta 2001 (ikä 23) Millis, MA, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Matt
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura (P):  Minnesota Wild
Sarja:  NHL
Nyk. seura:  Iowa Wild (AHL)
Pelinumero:  67
Pelaajaura
Pääsarjaura:  (–)
NHL-varaus:  12. varaus, 2019 Minnesota Wild
Matthew Boldy (s. 5. toukokuuta 2001 Millis, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa NHL-seura Minnesota Wildin organisaatiossa. Hän pelannee lähinnä AHL-joukkue Iowa Wildissa. Boldy on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Wild varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 12. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Boldya on luonnehdittu pelityyliltään voimahyökkääjäksi.
Ura > Seuraura

Boldy pelasi kaudella 2015–2016 Boston Jr. Eaglesissa, jonka jälkeen hän pelasi kauden 2016–2017 suurimmaksi osaksi Dexter Schoolin high school -joukkueessa. Osan kaudestaan Boldy pelasi kuitenkin Cape Cod Whalersin C-juniorijoukkueessa. Halifax Mooseheads varasi hänet 239. pelaajana QMJHL:n varaustilaisuudessa 2017. Boldy ei kuitenkaan siirtynyt CHL:ään, jotta hän voisi pelata jatkossa Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Vuodet 2017–2019 Boldy vietti Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukana pelaten mm. USHL-junioriliigaa. Kaudella 2018–2019 hän toimi alle 18-vuotiaiden joukkueen varakapteenina. Boldy pelasi kauden aikana myös CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa.
Minnesota Wild varasi Boldyn ensimmäisellä kierroksella 12. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Kaudeksi 2019–2020 hän siirtyi Boston Collegen yliopistojoukkueeseen. Boldy voitti Hockey Eastin runkosarjan mestaruuden ja hänet valittiin tulokkaiden tähdistökentälliseen. Sophomore -vuotenaan 2020–2021 Boldy voitti BC:n sisäisen piste-, maali- ja syöttöpörssin tehoilla 11+20=31. Hän voitti Hockey Eastin runkosarjan mestaruuden ja Boldy valittiin divisioonan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Hän on myös ehdolla koko NCAA:n parhaalle pelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin voittajaksi.
Maaliskuussa 2021 Boldy teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Minnesota Wildin kanssa. Samalla hänen vahvistettiin jatkavan kautta 2020–2021 AHL-joukkue Iowa Wildin vahvuudessa.
Tammikuussa 2023 Boldy teki Wildin kanssa seitsemän vuoden mittaisen ja yhteensä 49 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kanada 2021 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ruotsi 2019 | jääkiekko |  |
Boldy pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Alkulohkon ottelussa Itävaltaa vastaan Boldy onnistui tekemään kypärätempun, kun Yhdysvallat voitti ottelun murskalukemin 11–0. Hänen toinen osumansa syntyi ylivoimalla. Boldy pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2019, jolloin hän toimi Yhdysvaltain varakapteenina. Boldy sijoittui tehoilla 3+9=12 koko turnauksen pistepörssissä kolmanneksi edellään vain joukkuetoverit Jack Hughes ja Cole Caufield. Pronssiottelussa Kanadaa vastaan hän sai syöttöpisteen Bobby Brinkin tekemään ylivoimamaaliin, joka jäi Yhdysvaltain 5–2-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi ja ratkaisi pronssia.
Boldy pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017, jolloin hän voitti kultaa. Boldy sijoittui tehoilla 3+6=9 koko turnauksen pistepörssissä kolmanneksi edellään vain joukkuetoverit Jack Hughes ja Cole Caufield.
Muuta

Boldyn isoveli Michael pelasi hyökkääjänä Keene State Collegen yliopistojoukkueessa.
Meroden asema

| Merode |
| --- | --- |

 Brysselin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  1, 5
Sijainti:  50°50′22″N, 004°23′52″E
Paikkakunta:  Etterbeek
Avattu:  1976
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Liukuportaita:  kyllä
Merode on metro- ja rautatieasema Etterbeekin kunnassa Brysselissä. Sitä käyttävät linjojen 1 ja 5 metrojunat sekä Brysselin paikallisjunat. Se avattiin vuonna 1976.
Aseman junalaiturit.
Käännös suomeksi
Mikael Gam

| Mikael Gam> Tanskan Grönlanti-ministeri |
| --- | --- |
 Viggo Kampmannin II ja Jens Otto Kragin I hallitus 18. marraskuuta 1960 – 26. syyskuuta 1964  
Edeltäjä:  Kai Lindberg
Seuraaja:  Carl P. Jensen
Kansankäräjäedustaja
 1960–1964  
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1901 Silkeborg, Tanska
Kuollut: 24. toukokuuta 1982 (81 vuotta)
Ammatti:  opettaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Mikael Gam (14. helmikuuta 1901 Silkeborg – 24. toukokuuta 1982) oli tanskalainen opettaja ja  sitoutumaton poliitikko. Hän istui kansankäräjillä 1960–1964 ja toimi samoina vuosina Tanskan Grönlanti-ministerinä. Hän asui Grönlannissa, jossa hän johti koululaitosta ja jonka edustajana hänet valittiin kansankäräjille.
Aiheesta muualla

Mikael Gam Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (ruotsiksi)
Mendes (kaupunki)

| Mendes> Μένδης 𓊽𓂧𓏏𓊖 𓉐𓏤𓃝𓎟𓊽𓊽𓂧𓏏𓊖 |
| --- | --- |
 Mendesin rauniokumpua Tell el-Rub’aa.
Sijainti
 Mendes
Koordinaatit:  30°57′22″N, 31°31′03″E
Valtio:  Egypti
Paikkakunta:  Tell el-Rub’a, Madinet Tami Al Amdid, Al Senbilawin, Al-Daqahliyya
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta
Alue:  Mendesios, Delta, Egypti
Aiheesta muualla
  Mendes Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mendes (m.kreik. Μένδης, Mendēs) eli Djedet (egypt. 𓊽𓂧𓏏𓊖, Ḏdt) ja Per-Banebdjedet (egypt. 𓉐𓏤𓃝𓎟𓊽𓊽𓂧𓏏𓊖, Pr-Bꜣ-nb-Ḏdt) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Mendesioksen nomokseen, jonka pääkaupunki se oli. Kaupungin rauniokumpu eli tell tunnetaan nimellä  Tell el-Rub’a.
Maantiede

Mendes sijaitsi Niilin suiston itäisissä keskiosissa erään Niilin suuhaaran varrella. Kyseinen suuhaara tunnettiin kaupungin mukaan Mendesin suuhaarana (Μενδήσιον στόμα, Mendēsion stoma, lat. Mendesium ostium). Kaupunki oli rakennettu lähelle kohtaa, jossa suuhaara laski Tanis-järveen. Thmuisin kaupunki sijaitsi vain noin puolen kilometrin päässä Mendesistä, ja kaupungit muodostavat historiassa eräänlaisen kaksoiskaupungin.
Historia

Mendes oli merkittävä kaupunki faaraodynastioiden aikana. Se oli vuohenhahmoisen Banebdjedet- eli Mendes-jumalan kultin keskus. Kreikkalaiset yhdistivät jumalan Paniin. Kaupunki tunnettiin myös parfyyminvalmistuksesta. Plinius vanhempi mainitsee kyseisen hajusteen latinaksi nimellä Mendesium unguentum. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Mendēsios (Μενδήσιος).
Mendes kukoisti kaupankäynnin ansiosta erityisesti 600–200-luvuilla eaa. Se toimi pääkaupunkina lyhyen aikaa mendesläisenä dynastiana tunnetun 29. dynastian aikana vuosina 399–379 eaa. Mendes kärsi suuria tuhoja persialaisten vallattua sen vuonna 313 eaa.
Kaupunki taantui suhteellisen varhain, ja katoaa historiasta ensimmäisellä vuosisadalla jaa. Tämä näkyy muun muassa siinä, että Klaudios Ptolemaios ja Aelius Aristides mainitsevat Thmuisin Mendesioksen nomoksen ainoana merkittävänä kaupunkina omana aikanaan. On arveltu, että Mendesin paikka olisi kärsinyt vahinkoja tai käynyt muutoin huonoksi Niilin muutettua uomaansa tai seudun kanavien päästyä huonoon kuntoon 400–300-luvuilla eaa. tai viimeistään hellenistisellä kaudella. Kun kanavat kunnostettiin roomalaisella kaudella, Thmuis oli jo korvannut Mendesin seudun kaupan ja asutuksen keskuksena.
Kaupungin paikalla on suoritettu kaivauksia vuosina 1960–1981 sekä 1990-luvulla yhdysvaltalaisten ja kanadalaisten arkeologien toimesta.
Rakennukset ja löydökset

Mendesissä oli Banebdjedet-jumalan temppeli, joka on kaivausten perusteella tuhoutunut tulipalossa vanhan valtakunnan lopulla noin vuonna 2200 eaa. Arabiaikaisten lähteiden mukaan siitä oli jäljellä huomattavia raunioita vielä 1400-luvulla. Löytöihin lukeutuu myös muun muassa kahden sataman ja niiden varastohuoneiden jäänteitä sekä 29. dynastian ensimmäisen faaraon Neferites I:n (hallitsi 398–392 eaa.) hauta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mendes Wikimedia Commonsissa
Mendesistä löydetty stele, n. 825–773 eaa. Kirjoituksessa lahjoitetaan maata temppelille ja samalla kirotaan maan väärinkäyttäjät.
Melinda Clarke

| Melinda Clarke |
| --- | --- |
 Melinda Clarke Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1969 (ikä 55) Dana Point, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Melinda Patrice ”Mindy” Clarke (s. 24. huhtikuuta 1969 Dana Point, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on näytellyt niin lukuisissa televisiosarjoissa kuin pienen budjetin elokuvissakin. Parhaiten hänet tunnettaneen kuitenkin 2000-luvun hittisarjasta O.C. ja elokuvasta Spawn (1997), jossa hän oli naispääosassa.
Perhe

Melinda Clarken äiti on entinen balettitanssija Patricia Lewis ja isä näyttelijä John Clarke. Melinda, jota kutsutaan lempinimellä Mindy, on yksi kolmesta sisaruksesta. Hänen sisarensa Heidi kuoli vuonna 1994 harvinaiseen mutta pahanlaatuiseen sydänkasvaimeen. Clarkella on veli nimeltä Joshua.
Ura

Clarke aloitti uransa näyttelemällä yhden kauden saippuasarjassa Päivien viemää, jossa myös hänen isänsä näytteli. Sen jälkeen hän näytteli yhden kauden televisiosarjassa S.O.F. – Vainukoirat ja teki roolit myös sarjoissa Kameleontti, Xena, Firefly, Siskoni on noita, Poliisipäällikkö Mannion, C.S.I. ja Vampyyripäiväkirjat.
Kuuluisuuteen Clarken nosti draamasarja O.C., jossa hän näytteli Julie Cooperia. Hän oli aluksi sivuhahmo, mutta roolista tuli myöhemmin keskeisempi.
2010-luvulla Clarke on tunnettu rooleistaan tv-sarjoissa Nikita ja Dallas.
Yksityiselämä

Clarkella on yksi tytär aviomiehensä Ernie Mirichin kanssa. Hän asuu perheensä kanssa Beverly Hillsissä Kaliforniassa. Clarke on ollut myös mukana hyväntekeväisyystyössä.
Valikoitu filmografia

Päivien viemää (1989–1990)
Young Goodman Brown (1993)
Return of the Living Dead 3 (1993)
Xena (1997)
Spawn (1997)
S.O.F. – Vainukoirat (1997)
C.S.I. (2001)
Siskoni on noita (2002)
Family Under Siege (2002)
Firefly (2002)
Animatrix: Käännynnäinen (2003) (äänenä)
O.C. (2003–2007)
Aiheesta muualla

Melinda Clarke Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ask Men - Melinda Clarke
Max Weinberg

| Max Weingberg |
| --- | --- |
 Max Weinberg soittamassa Bruce Springsteenin konsertissa vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1951 (ikä 73)
Ammatti:  muusikko, orkesterinjohtaja, sessiomuusikko, kirjailija
Puoliso:  Becky Weinberg
Lapset:  Jay Weinberg, Ali Weinberg
Muusikko
Taiteilijanimi:  Minister of the Big Beat, Mighty Max
Aktiivisena:  1964–
Tyylilajit:  rock, blues, big band
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Bruce Springsteen, The E Street Band, Max Weinberg Big Band, Max Weinberg Quintet
Levy-yhtiöt:  Columbia Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Maxwell "Max" Weinberg (s. 13. huhtikuuta 1951 South Orange, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen muusikko ja televisiopersoona.
Ura muusikkona

Weinberg tuli tunnetuksi Bruce Springsteenin E Street Bandin rumpalina (1974–1988, 1995, 1999–). Hän kuuluu edelleen E Street Bandiin ja on mukana aina Springsteenin kiertäessä koko orkesterin kanssa. Vuosina 1993–2009 Weinberg toimi keskusteluohjelma Late Night with Conan O'Brienin musiikillisena johtajana ja houseyhtye The Max Weinberg 7:n rumpalina. Late Nightiin hän päätyi kohdattuaan sattumalta ohjelman vastavalitun juontajan Conan O'Brienin New Yorkin kaduilla. Musisoinnin lisäksi Weinberg otti ohjelmassa ajoittain osaa keskusteluun ja sketseihin O'Brienin kanssa. Sketseissä hänet kuvattiin usein hieman kieroutuneena ja perverssinä luonteena. Conan O'Brien aloitti The Tonight Show'n isäntänä vuonna 2009, jolloin Weinberg yhtyeineen seurasi mukana ja vaihtoi nimekseen Max Weinberg and The Tonight Show Band. Conan O'Brien ja The Tonight Show'ta esittävä NBC ajautuivat riitoihin ohjelman esitysajasta, mikä johti O'Brienin eroon tammikuussa 2010. O'Brienin aloittaessa uutta sarjaansa TBS-kanavalla Max Weinberg ilmoitti, ettei aio tulla mukaan ohjelmaan. Sarjan yhtye on kuitenkin muuten samana kuin entinen The Tonight Show Band.
Weinberg on kirjoittanut kirjan The Big Beat (1991), jossa hän haastatteli eri aikakausien rockrumpaleita, sekä tuottanut Rhino Recordsin Let There Be Drums -kokoelmalevysarjan (1994). Hän on myös kiertänyt pohjoisamerikkalaisia oppilaitoksia oman An Evening with Max Weinberg -show'nsa kanssa kertomassa muusikonurastaan. Weinberg on julkaissut The Max Weinberg 7:n kanssa albumin The Max Weinberg 7 (2000) sekä esiintynyt tai äänittänyt muun muassa Stingin, Paul McCartneyn, Peter Gabrielin, Barbra Streisandin, Ringo Starrin, Natalie Merchantin, Pete Townshendin ja Meat Loafin kanssa.
Yksityiselämä

Weinberg on uskonnoltaan juutalainen. Hän asuu New Jerseyn rannikolla vaimonsa Beckyn, tyttärensä Alin ja poikansa Jayn kanssa. Myös Jay (s. 1990) on rumpali ja on tuurannut isäänsä Springsteenin Working on a Dream -kiertueella tämän ollessa kuvaamassa O'Brienin uutta The Tonight Show'ta. Weinbergin sisko Nancy Winston on New Yorkissa tunnettu laulaja ja pianisti. Weinberg soitti rumpuja Winstonin esikoisalbumilla My Shining Hour (2002). Weinberg on jääkiekkojoukkue New Jersey Devilsin innokas kannattaja.
Hänen poikansa Jay on toiminut myös metalliyhtye Slipknotin rumpalina vuodesta 2014.
Aiheesta muualla

Max Weinbergin sivusto (englanniksi)
Max Weinberg Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mihail Pugovkin

Mihail Ivanovitš Pugovkin (ven. Михаи́л Ива́нович Пу́говкин) (13. heinäkuuta 1923 – 25. heinäkuuta 2008) oli venäläinen näyttelijä. Hän esiintyi elokuvissa ja televisiossa 1940-luvun alusta aivan viime vuosiin asti.
Pugovkin syntyi Rameškissa, silloisessa Neuvostoliitossa. Hän sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen vuonna 1988.
Max Westerberg

Max Westerberg (17. kesäkuuta 1936 Helsinki – 24. elokuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen jalkapallovaikuttaja. Westerberg oli mukana eri tehtävissä suomalaisen jalkapallon parissa 1950-luvun alkuvuosista lähtien. Hän oli pitkään myös Yleisradion Englannin liiga -lähetysten selostajan Aulis Virtasen avustajana studiossa.
Westerbergille on myönnetty Suomen Palloliiton kultainen ansiomerkki. Vuonna 2006 Käpylän urheilupuiston pääkenttä nimettiin Westerbergin kunniaksi Max Westerberg Areenaksi.
Seuratoiminta

Helsingin Käpylästä kotoisin ollut Westerberg valittiin 17-vuotiaana kasvattajaseuransa Käpylän Urheilu-Veikkojen johtokuntaan. Reiluna parikymppisenä hän valmensi KUV:n edustusjoukkuetta. Hän vaikutti seurassa vuoteen 1967 saakka. Käpylän Pallon toimintaan Westerberg liittyi vuonna 1969. Hän oli tärkeänä taustavaikuttajana KäPan 1953-ikäluokassa, joka voitti A-nuorten SM-pronssia kaudella 1971.
Järjestöura

Jalkapallon Helsingin piirin puheenjohtaja Westerberg oli vuodet 1968–1976. Palloliiton työvaliokunnan puheenjohtaja hän oli 1974–1978. Sen jälkeen Westerberg työskenteli liiton kansainvälisen toiminnan päällikkönä vuoteen 1984.
Helsinki Cup

Syksyllä 1984 Westerberg siirtyi junioriturnaus Helsinki Cupin toimitusjohtajaksi. Pesti kesti vuoden 1998 turnaukseen saakka. Hänen aikanaan turnaus kasvoi nykyisiin laajoihin mittoihinsa. Vuonna 1995 Westerbergin työ palkittiin Pääkaupunkiseudun urheiluteko -valinnalla.