stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Choi In-jeong

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Choi vuonna 2012 |  Choi vuonna 2012 |  Choi vuonna 2012 |  |
Maa:   Etelä-Korea
Naisten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | Joukkue |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | Joukkue |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Wuxi 2018 | Joukkue |  |
| AM-kilpailut  | AM-kilpailut  | AM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Suwon 2014 | Yksilö |  |
|  Kultaa | Soul 2011 | Yksilö |  |
|  Hopeaa | Soul 2011 | Joukkue |  |
|  Hopeaa | Wakayama 2012 | Joukkue |  |
|  Hopeaa | Shanghai 2013 | Yksilö |  |
|  Hopeaa | Singapore 2015 | Yksilö |  |
|  Pronssia | Wakayama 2012 | Yksilö |  |
|  Pronssia | Chiba 2019 | Yksilö |  |
Choi In-jeong (kor. 최인정, s. 21. toukokuuta 1990 Geumsan) on eteläkorealainen kalpamiekkailija, olympiamitalisti ja Aasian-mestari.
Choi kilpaili ensimmäisen kerran aikuisten MM-kilpailuissa vuonna 2011, jolloin oli yksilökilpailun 16. Hän voitti samana vuonna Soulin AM-kilpailuissa Aasian-mestaruuden yksilökilpailussa. Vuonna 2012 hän oli AM-kilpailuissa kolmas yksilökilpailussa. Hän myös kilpaili Lontoon olympialaisissa sekä yksilö- että joukkuekilpailussa. Yksilökilpailun toisella kierroksella hän voitti unkarilaisen Emese Szász-Kovácsin 15–12, mutta putosi jatkosta seuraavalla kierroksella hävittyään tunisialaiselle Sarra Besbesille 12–11. Joukkuekilpailussa Etelä-Korean joukkue voitti puolivälierissä Romanian ja välierissä Yhdysvallat. Loppuottelussa Kiina oli kuitenkin parempi 39–25. Choi otteli kaikissa kolmessa ottelussa.
Vuonna 2013 Choi voitti Xuzhoun Grand Prix'n. 2014 Choi voitti Suwonin AM-kilpailuissa yksilökilpailun. Singaporen AM-kilpailuissa 2015 hän oli toinen yksilökilpailussa. Rion olympialaisissa hän otteli jälleen yksilö- ja joukkuekilpailussa. Hän voitti yksilökilpailun toisella kierroksella venäläisen Violetta Kolobovan ja kolmannella kierroksella Ana Maria Popescun 15–8. Puolivälierissä Choi hävisi italialaiselle Rossella Fiamingolle 15–8. Joukkuekilpailussa Etelä-Korea hävisi puolivälierissä Virolle.
Vuonna 2017 Choi oli parhaimmillaan toinen Budapestin Grand Prix -kilpailussa. Vuonna 2018 hän oli kolmas Dohan Grand Prix'ssa ja Dubain World Cupissa. Chiban AM-kilpailuissa 2019 hän oli kolmas yksilökilpailussa. Lisäksi hän voitti Dubain World Cupin. Vuonna 2012 Choi voitti Kazanin World Cupin.
Tokion olympialaisissa 2020 Choi oli mukana Etelä-Korean joukkuessa, joka sijoittui toiseksi kalvan joukkuekilpailussa hävittyään finaalissa Virolle.
Bill Foulkes

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: William Anthony Foulkes
Syntymäaika: 5. tammikuuta 1932
Syntymäpaikka: St Helens, Englanti
Kuolinaika: 25. marraskuuta 2013 (81 vuotta)
Junioriseurat
1950: Whiston Boys Club
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1952–70 | Manchester United | 566 (7) |
Maajoukkue
| 1955 | Englanti | 1 (0) |
Valmennusura
 1975–77 1978–79 1980   1984  1988–91: Witney Town Chicago Sting Tulsa Roughnecks San Jose Earthquakes IL Bryn Steinkjer FK Lillestrøm SK Viking Stavanger FC Mazda
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
William Anthony Foulkes (5. tammikuuta 1932 St Helens – 25. marraskuuta 2013) oli englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Hän pelasi koko uransa Manchester Unitedissa. Hänen mieluisin pelipaikkansa oli toppari. Foulkes pelasi Unitedin paidassa yhteensä 688 ottelua, kolmanneksi eniten Manchester Unitedin historiassa Ryan Giggsin ja Sir Bobby Charltonin jälkeen. Foulkes oli Unitedin aloituksessa joka ottelussa kausilla 1957–58, 1959–60, 1963–64 ja 1964–65. Foulkes teki yhteensä 9 maalia 18 kauden aikana ja oli auttamassa Unitedia voittamaan neljää Englannin 1. divisioonan mestaruutta, yhtä FA Cupia ja Euroopan Cupia (nyk. Mestarien liiga). Seuran kapteenina hän toimi vuosien 1966 ja 1973 välillä.
Englannin maajoukkueessa hän pelasi vain kerran.
Bel-Airin prinssi

| Bel-Airin prinssi> The Fresh Prince of Bel-Air |
| --- | --- |
Tyyli:  tilannekomedia
Kestoaika:  23 min.
Luoja(t):   Andy Borowitz  Susan Borowitz 
Pääosissa:   Will Smith  James Avery  Janet Hubert  Alfonso Ribeiro  Karyn Parsons  Tatyana Ali  Joseph Marcell  Daphne Maxwell Reid  Ross Bagley 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   NBC  MTV3 TV5
Esitetty:  10. syyskuuta 1990 – 20. maaliskuuta 1996
Tuotantokausia:  6
Jaksoja:  148
Tunnuskappale:  The Fresh Princen "The Fresh Prince of Bel-Air"
Tuotanto
Tuottaja(t):   Werner Walian  Lisa Rosenthal  Joel Madison  Leilani Downer  Joanne Curley-Kerner  Joel Markowitz 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Quincy Jones  Andy Borowitz  Susan Borowitz  Kevin Wendle (kausi 1)  Winifred Hervey (kaudet 2–3)  Gary H. Miller (kaudet 4–5)  Cheryl Gard (kausi 5)  Jeff Pollack  Will Smith (kausi 6) 
Säveltäjä(t):  Quincy Jones III
Tuotantoyhtiö(t):   The Stuffed Dog Company  Quincy Jones Productions (kaudet 1–3)  Quincy Jones/David Salzman Entertainment (kaudet 4–6)  Universal Television 
Palkinnot
Voitetut:   ASCAP (1994)  NAACP (1996, 1997)  Kids’ Choice (1996)  TP de Oro (1994)  Young Artist (1991, 1995, 1996)  YoungStar (1997) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Bel-Airin prinssi (engl. The Fresh Prince of Bel-Air) on yhdysvaltalainen tilannekomediasarja, jota esitettiin NBC-televisiokanavalla vuosina 1990–1996. Sarjan tapahtumat kertovat köyhistä oloista Länsi-Philadelphiasta sukulaistensa luo hienostoalueelle Bel-Airiin, Los Angelesiin muuttaneesta nuorukaisesta. Sarja käsittelee huumorin keinoin muun muassa perhesuhteita, sosiaalisia paineita, varallisuus- ja luokkaeroja, mustaa alakulttuuria, rotujen välisiä suhteita sekä ennakkoluuloja amerikkalaisessa yhteiskunnassa painottaen afroamerikkalaista näkökulmaa.
Sarja oli Will Smithin läpimurto näyttelijänä. Aiemmin Smith oli luonut uraa räppärinä taiteilijanimellä The Fresh Prince, jota myös sarjan nimi mukailee. Sarjassa on vieraillut useita julkisuuden henkilöitä, kuten Donald Trump, Naomi Campbell, Tom Jones, Zsa Zsa Gabor, Tyra Banks ja William Shatner.
Bel-Airin prinssiä tehtiin yhteensä 148 jaksoa kuuden kauden aikana. Suomessa sarjaa ovat esittäneet MTV3 ja TV5.
Kehitys

Sarjan kehitys alkoi joulukuussa 1989, kun NBC otti yhteyttä räppärinä tunnettuun Will Smithiin. Pilottijakson kuvaukset aloitettiin heinäkuussa 1990 ja sarjan päätösjakso saatin kuvattua maaliskuussa 1996.
Sarjan tunnusmusiikin sävelsi QD3 ja sen räppäsi Will Smith, käyttäen taiteilijanimeä The Fresh Prince.
Kalifornian Brentwoodissa sijaitsevaa vuonna 1937 rakennettua kartanoa käytettiin sarjan talon mallina. Sisätilat rakennettiin studiolle lavasteista. Toiselle kaudelle lavasteet rakennettiin uudelleen suuremmiksi, joka mahdollisti näyttelijöiden liikkumisen huoneiden välillä ilman kameran vaihtoa.
Juoni

"The Fresh Prince of Bel-Air" -tunnuskappale toimii taustatarinana sarjalle. Will Smith on Länsi-Philadelphian kaduilla kasvanut katuviisas teini, joka joutuu ongelmiin paikallisella koripallokentällä. Hänen äitinsä lähettää pojan Bel-Airiin hienostoalueella asuvien perheenjäsenten luokse. Perillä Will tapaa Banksin perheen, joiden luona hän tulee asumaan sarjan ajan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Will Smith   | … |   Will Smith   |
|   Alfonso Ribeiro   | … |   Carlton Banks   |
|   James Avery   | … |   Philip Banks   |
|   Janet Hubert-Whitten   | … |   Vivian Banks (tuotantokaudet 1–3)   |
|   Daphne Reid   | … |   Vivian Banks (tuotantokaudet 4–6)   |
|   Karyn Parsons   | … |   Hilary Banks   |
|   Tatyana Ali   | … |   Ashley Banks   |
|   Ross Bagley   | … |   Nicolas "Nicky" Banks   |
|   Joseph Marcell   | … |   Geoffrey Barbara Butler   |
|   DJ Jazzy Jeff   | … |   Jazz   |
DVD-julkaisut

Warner Home Video on julkaissut kaikki sarjan kaudet vain julkaisualueilla 1 ja 3.
| Nimike | Jaksot | Julkaisu> Alue 1 | Julkaisu> Alue 2 | Julkaisu> Alue 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| The Complete First Season | 25 | 8. helmikuuta 2005 | 21. helmikuuta 2005 | 13. huhtikuuta 2005 |
| The Complete Second Season | 24 | 11. lokakuuta 2005 | 21. marraskuuta 2005 | 1. maaliskuuta 2006 |
| The Complete Third Season | 24 | 14. helmikuuta 2006 | 26. kesäkuuta 2006 | 9. elokuuta 2006 |
| The Complete Fourth Season | 26 | 8. elokuuta 2006 | 22. tammikuuta 2007 | 4. joulukuuta 2006 |
| The Complete Fifth Season | 25 | 11. toukokuuta 2010 | 18. kesäkuuta 2010 | TBA |
| The Complete Sixth Season | 24 | 19. huhtikuuta 2011 | 6. toukokuuta 2011 | TBA |
Palkinnot ja ehdokkuudet

Bel-Airin prinssi on voittanut yhteensä 9 palkintoa.
| Palkinto | Lopputulos | Saaja | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
ASCAP:
| Top TV Series | Voitto | Quincy Jones Will Smith DJ Jazzy Jeff | 1994 |
Emmy:
| Outstanding Individual Achievement in Lighting Direction for a Comedy Series | Ehdokkuus | Art Busch | 1996 |
Golden Globe:
| Best Performance by an Actor in a TV-Series – Comedy/Musical | Ehdokkuus | Will Smith | 1994 |
| Best Performance by an Actor in a TV-Series – Comedy/Musical | Ehdokkuus | Will Smith | 1993 |
NAACP Image:
| Outstanding Comedy Series | Ehdokkuus |  | 1997 |
| Outstanding Supporting Actor in a Comedy Series | Voitto | Alfonso Ribeiro | 1996 |
| Outstanding Lead Actor in a Comedy Series | Ehdokkuus | Will Smith | 1997 |
| Outstanding Youth Actor/Actress | Voitto | Tatyana M. Ali | 1997 |
| Outstanding Supporting Actress in a Comedy Series | Ehdokkuus | Janet Hubert-Whitten | 1991 |
| Outstanding Supporting Actress in a Comedy Series | Ehdokkuus | Nia Long | 1996 |
| Outstanding Supporting Actress in a Comedy Series | Ehdokkuus | Daphne Maxwell Reid | 1996 |
Kids’ Choice:
| Favorite Television Actor | Ehdokkuus | Will Smith | 1996 |
| Favorite Television Show | Ehdokkuus |  | 1996 |
| Favorite TV Actress | Voitto | Tatyana M. Ali | 1996 |
ALMA:
| Outstanding Television Series Actor in a Crossover Role | Ehdokkuus | Alfonso Ribeiro | 1996 |
TP de Oro:
| Best Foreign Series (Mejor Serie Extranjera) | Ehdokkuus |  | 1996 |
| Best Foreign Series (Mejor Serie Extranjera) | Voitto |  | 1994 |
TV Land:
| Best Broadcast Butler | Ehdokkuus | Joseph Marcell | 2004 |
| Favorite "Fish Out of Water" | Ehdokkuus | Will Smith | 2004 |
Young Artist:
| Best Performance by an Actor Under Ten – Television | Voitto | Ross Bagley | 1996 |
| Best Performance by an Actor Under Ten in a TV Series | Voitto | Ross Bagley | 1995 |
| Best Youth Comedienne | Ehdokkuus | Tatyana M. Ali | 1994 |
| Best Young Actor Guest Starring in a Television Series | Ehdokkuus | Larenz Tate | 1993 |
| Best Young Actor Guest Starring or Recurring Role in a TV Series | Ehdokkuus | Tevin Campbell | 1992 |
| Best New Family Television Comedy Series | Voitto |  | 1991 |
YoungStar:
| Best Performance by a Young Actress in a Comedy TV Series | Voitto | Tatyana M. Ali | 1997 |
Reboot

Elokuussa 2015 raportoitiin Overbrook Entertainmentin kehittävän ja Will Smithin käsikirjoittavan jatkoa alkuperäiselle sarjalle. Elokuussa 2016 Smith lopetti huhut sanomlla; "Bel-Airin prinssi saa jatkoa vasta kun helvetti jäätyy".
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bel-Airin prinssi Internet Movie Databasessa (englanniksi)
The Fresh Prince of Bel-Air (epguides.com) (englanniksi)
Choi Kang-hee

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 12. huhtikuuta 1959 (ikä 65)
Syntymäpaikka:  Yangpyeong, Etelä-Korea
Pituus: 175 senttimetriä
Seura
Seura:  Jeonbuk Hyundai Motors
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1983 |  Pohang Steelers | 3 | (0) |
| 1984–1992 |  Ulsan Hyundai FC | 184 | (10) |
| Yhteensä | Yhteensä | 187 | (10) |
Maajoukkue
| 1988–1992 |  Etelä-Korea | 40 | (0) |
Valmennusura
1996–1997:  Suwon Samsung Bluewings
1998–2001:  Suwon Samsung Bluewings (apuv.)
2002–2003:  Etelä-Korea U-23 (apuv.)
2003–2004:  Etelä-Korean maajoukkue (apuv.)
2005–2011:  Jeonbuk Hyundai Motors
2011–2013:  Etelä-Korean maajoukkue
2013-:  Jeonbuk Hyundai Motors
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Choi Kang-Hee (kor. 최강희; s. 12. huhtikuuta 1959) on eteläkorealainen entinen jalkapalloilija ja nykyinen valmentaja, joka valmentaa Jeonbuk Hyundai Motorsia.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Cho Kwang-Rae | Korean tsv:n maajoukkueen päävalmentaja 2011–2013 | Seuraaja: Hong Myung-Bo |
Crozon

Cap de la Chèvre
Crozon on kunta Finistèren departementissa Bretagnen hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 7 535 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Crozonin pinta-ala on 80 neliökilometriä.
Compton

| Compton |
| --- | --- |
 Martin Luther Kingin muistomerkki Comptonissa.
 vaakuna
 Comptonin kaupunki Los Angelesin piirikunnan kartalla.
 Compton
 Koordinaatit: 33°54′N, 118°14′W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Los Angeles
Väkiluku (2010):  96 455
 
 www.comptoncity.org 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Compton on kaupunki Los Angelesin piirikunnassa, Kaliforniassa. Kaupungin arvioitu asukasluku vuoden 2010 väestönlaskennassa oli 96 455. Compton on yksi piirikunnan vanhimmista kaupungeista.
Compton on pääosin työväenluokkaista aluetta, mutta muutamat naapurustot ovat keskiluokkaisia.
Historia

Griffith Dickenson Comptonin johtamat pioneerit asettuivat alueelle vuonna 1867. Alue nimettiin Comptoniksi vuonna 1869. Kaupunki liitettiin Los Angelesin piirikuntaan 11. toukokuuta 1888.
1920-luvulla Comptoniin avattiin lentokenttä ja junior college -oppilaitos.
Vuonna 1933 kaupungin rakennuksia tuhoutui maanjäristyksessä, ja tilalle rakennettiin paljon uutta rakennuskantaa.
1950-luvulla ensimmäiset afroamerikkalaiset perheet muuttivat alueelle, mikä johti white flight -ilmiöön. Köyhyyden ja työttömyyden lisääntyessä keskiluokkaisia perheitä muutti pois Comptonista. 1970-luvun aikana mustien osuus väestöstä oli noussut yli 90 prosenttiin. Myös lähialueiden, kuten Lakewoodin, kaupungistuminen vaikutti negatiivisesti Comptonin taloustilanteeseen, koska ympäröivät alueet rakensivat omia tehtaitaan ja kauppojaan, eivätkä näin ollen tarvinneet enää Comptonin palveluja.
Köyhyyden kasvun myötä rikollisuus ja katujengitoiminta lisääntyi Comptonissa huomattavasti. Gangsta rap-yhtye N.W.A.:n vuonna 1988 julkaistu Straight Outta Compton -albumi sekä Crips- ja Pirus-jengien välinen jengiväkivalta loi kaupungille vahvan maineen vaarallisena ghettona. 2000-luvulle tultaessa, crack-epidemian laantumisen jälkeen, Comptonin rikostilastot ja työttömyys kokivat kuitenkin merkittävän laskun.
Vuoteen 2000 mennessä latinoista oli muodostunut Comptonin suurin väestöryhmä.
Väestö

Comptonin asukasluku oli vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 96 455 ja vuoden 2017 arvion mukaan 97 612. Kaupungin asukkaista 27 % oli taustaltaan valkoisia (latinot pois lukien 1,1 %), 31,1 % afroamerikkalaisia, 0,4 % Amerikan alkuperäisasukkaita, 66,3 % latinoja mistä tahansa rodusta ja 1 % aasialaisia. 62,6 % kaupungin asukkaista puhui kotonaan jotakin muuta kieltä kuin englantia ja 30,6 % kaupungin asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Ystävyyskaupungit

Cancún
Tralee
Ennis
Guadalajara
Tunnettuja Comptonissa asuneita

Arron Afflalo, koripalloilija
Anthony Anderson, näyttelijä ja koomikko
B.G. Knocc Out, rap-artisti
George H. W. Bush, poliitikko ja Yhdysvaltain 41. presidentti
James Coburn, Oscar-palkittu näyttelijä
Kevin Costner, näyttelijä ja ohjaaja
DeMar DeRozan, koripalloilija
Dr. Dre, rap-artisti, tuottaja ja levy-yhtiön johtaja
Charles Dumas, korkeushyppääjä ja olympiavoittaja
Eazy-E, rap-artisti
Game, rap-artisti
Kendrick Lamar, rap-artisti
MC Ren, rap-artisti
Keb’ Mo’, laulaja-lauluntekijä ja kitaristi
Serena Williams, tennispelaaja ja olympiavoittaja
Venus Williams, tennispelaaja ja olympiavoittaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Compton Wikimedia Commonsissa
Comptonia valokuvassa vuodelta 1914.
Tennispelaajat Serena ja Venus Williams varttuivat Comptonissa.
Bill Lienhard

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 |  |  |
William Barner ”Bill” Lienhard (14. tammikuuta 1930 Slaton, Texas – 8. helmikuuta 2022 Lawrence, Kansas) oli yhdysvaltalainen koripalloilija ja olympiavoittaja.
Lienhard kuului Yhdysvaltain maajoukkueeseen sen voittaessa kultaa Helsingin kesäolympialaisissa 1952. Lienhard pelasi viidessä ottelussa tehden yhteensä 18 pistettä.
Lienhard lopetti koripallouransa kilpailullisessa mielessä jo 24-vuotiaana. Myöhemmin hänestä tuli varsin menestynyt pankkiiri Kansasin seudulla.
Blood of the Nations

| Blood of the Nations Accept |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marraskuu 2009 – tammikuu 2010
 Studio : Backstage Studio, Derbyshire, Englanti
 Julkaistu: 20. elokuuta 2010
 Tuottaja(t): Andy Sneap
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 67.30
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Listasijoitukset
  5.   7.   9.   15.   19.   59.   72.   78.   187.
Acceptin muut julkaisut
| Rich & Famous 2002 | Blood of the Nations 2010 | Stalingrad 2012 |
Blood of the Nations on saksalaisen metalliyhtye Acceptin 12. studioalbumi. Se julkaistiin 20. elokuuta 2010. Albumi oli yhtyeen ensimmäinen studioalbumi 14 vuoteen sekä ensimmäinen äänite laulaja Mark Tornillon kanssa. Albumi ensiesiintyi Suomen virallisen listan sijalla 9.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | ”Beat the Bastards” | 5.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | ”Teutonic Terror” | 5.13 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | ”The Abyss” | 6.53 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | ”Blood of the Nations” | 5.37 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | ”Shades of Death” | 7.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | ”Locked and Loaded” | 4.28 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | ”Time Machine” (Digipak-bonus)  | 5.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | ”Kill the Pain” | 5.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | ”Rollin’ Thunder” | 4.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | ”Pandemic” | 5.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | ”New World Comin’” | 4.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | ”No Shelter” | 6.04 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | ”Bucketfull of Hate” | 5.12 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | ”Land of the Free” (japanilainen Digipak-bonusraita)  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 67.30 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Mark Tornillo – laulu
Peter Baltes – bassokitara
Wolf Hoffmann – kitara
Herman Frank – kitara
Stefan Schwarzmann – rummut
Arvostelut

About.com:
AllMusic:
Blabbermouth: 8.5/10
Imperiumi.net:
Soundi:
Metalliluola: 8/10
V2.fi:
Aiheesta muualla

Blood of the Nations discogs.com -sivustolla
Albumi Blood of the Nations Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Catholic Encyclopedia

| Catholic Encyclopedia |
| --- | --- |

Genre:  tietosanakirja
Julkaistu:  1907–1914
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Catholic Encyclopedia, nykyisin myös nimellä Old Catholic Encyclopedia tunnettu, on 1900-luvun alussa toimitettu englanninkielinen tietosanakirja liittyen katolilaisuuteen. Teos ilmestyi useana eri niteenä vuosien 1907–1914 välillä, eli se toimitettiin kokonaisuudessaan konservatiivisen paavi Pius X:n pontifikaatin aikana.
Kirjan kirjoitustyössä tärkeimpinä valvojina toimi useita katolilaisten oppilaitosten opettajia, ja se sai hyväksynnän silloiselta New Yorkin arkkipiispalta, kardinaali John Murphy Farleylta.
Nykyaikana Catholic Encyclopedian tiedot ovat osin vanhentuneita ja osittain myös ristiriidassa modernimpien lähteiden kanssa. Kirja ei esimerkiksi tunne noin viittäkymmentä vuotta myöhemmin pidettyä Vatikaanin toista kirkolliskokousta, joka muutti paljon katolilaista oppia ja kirkkoa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Catholic Encyclopedia Wikisourcessa. (englanniksi)
Onnela, Tapio: Katolinen tietosanakirja verkossa. Agricola 1/2000.
Children of the Night

| Children of the Night Nash the Slash |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Britannia Row Studios, Lontoo, marraskuu 1980
 Julkaistu: helmikuu 1981
 Formaatti: LP, CD
 Tuottaja(t): Steve Hillage
 Tyylilaji: uusi aalto, progressiivinen rock, elektroninen musiikki, synth pop, hard rock
 Levy-yhtiö: DinDisc Records
Muut kannet
   Vuoden 2000 CD-uusintapainoksen kansi, joka on mukailtu alkuperäisen vinyylijulkaisun takakannesta.
Nash the Slashin muut julkaisut
| Dreams & Nightmares 1979 | Children of the Night 1981 | And You Thought You Were Norma 1982 |
Children of the Night on kanadalaisen rock-muusikko Nash the Slashin toinen täyspitkä sooloalbumi. Se julkaistiin helmikuussa 1981 Nash the Slashin vuonna 1980 Gary Numanin lämmittelijänä tekemän Britannian-kiertueen jälkeen.
Albumi äänitettiin kuudessa viikossa Britannia Row -studiolla loppuvuodesta 1980, tuottajanaan Steve Hillage ja sen julkaisi Virgin Recordsin DinDisc-levymerkki. Children of the Night uudelleenjulkaistiin CD-muodossa bonuskappaleilla ja uudella kansikuvalla vuonna 2000.
Nash the Slash laulaa ja soittaa albumilla kaikkia soittimia. Sen äänimaailma on rock-albumille epätyypillinen, sillä säestyksestä vastaavat syntetisaattorit ja rumpukone. Soolosoittimina siinä kuullaan sähkömandoliinia ja -viulua. Viimeisenä albumin tekijätietojen perässä ilmoitetaankin, ettei albumia äänitettäessä ole käytetty lainkaan kitaraa ("there are no guitars").
Nash the Slashin omien kappaleiden lisäksi albumilla kuullaan myös coverit Jan and Deanin "Dead Man's Curvesta" ja The Rolling Stonesin "19th Nervous Breakdownista". "Dopes on the Water" on Deep Purplen "Smoke on the Water" sanoitettuna humoristisesti uudelleen – uudet sanat kertovat pilven polttamisesta – kun taas aloitusraita "Wolf" ('susi') lainailee melodioita Sergei Prokofjevin Pekka ja Susi -sävellyksestä.
Vastaanotto

Children of the Night on Nash the Slashin tunnetuin soolojulkaisu. Allmusicin Aaron Badgley antaa sille neljä tähteä viidestä, sanoen sen olevan "vahva albumi, joka on täynnä kiinnostavia soundeja ja kestää toistuvaa kuuntelua". Hän kehuu myös Hillagen tuotantoa, kuvaillen albumin äänimaailmaa paljon Nashin debyyttialbumi Dreams & Nightmaresia tanakammaksi. Badgleyn mukaan albumi "rokkaa". Kriitikko Jerry van Kooten kehuu Children of the Nightia myös: hänestä se on "omituinen, melodinen, pelottava, rockaava [... ja] omaperäinen." Hän kiinnittää huomiota myös Nash the Slashin monipuolisuuteen laulajana sekä albumin paikoittaiseen raskauteen. Hänestä uusintapainoksen äänenlaatu on erinomainen.
Singlejulkaisut

Ennen Children of the Nightia Nash the Slash julkaisi ensimmäisen singlensä "Dead Man's Curve", kyseessä oli tosin eri versio kuin Children of the Nightilla kuultu. Kappale kohosi singlelistoille useissa maissa ja muodostui Nash the Slashin suurimmaksi soolohitiksi. Kappaleesta kuvattiin myös musiikkivideo ja sen B-puolena kuultiin "Reactor No.2", joka on julkaistu bonuskappaleena Children of the Nightin CD-versiolla. "Dead Man's Curvea" seurasi singlejulkaisuna "19th Nervous Breakdown / Danger Zone".
Kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli Wolf – 4.46 (säv. Prokofjev/Slash)  Dead Man's Curve – 3.32 (säv. Brian Wilson/Jan Berry/Roger Christian/Artie Kornfield)  Children of the Night – 4.13 (säv. Slash/Toby Dammit)  Deep Forest – 0.54 (säv. Slash)  In a Glass Eye – 4.45 (säv. Slash) :  B-puoli 19th Nervous Breakdown – 3.28 (säv. Mick Jagger/Keith Richards)  Swing-Shift – 3.41 (säv. Slash/Dammit)  Metropolis – 1.03 (säv. Slash)  Dopes on the Water – 6.03 (säv. Ian Gillan/Roger Glover/Jon Lord/Ian Paice/Ritchie Blackmore)  Danger Zone – 4.14 (säv. Slash)
Kappaleet > Vuoden 2000 CD-julkaisun bonuskappaleet

"Wolf" (liveversio vuodelta 1980)
"Danger Zone" (liveversio vuodelta 1980)
"Reactor No. 2" (säv. Slash)
"Swing Shift" (7" single -versio)
"Swing Shift" (flexi-versio)
"Children of the Night" (liveversio vuodelta 1997)
Kokoonpano

Nash the Slash — sähkömandoliini, sähköviulu, rumpukone, syntetisaattori, laulu, "laitteet" (devices)
Martyn Atkins — taide
Gavin Cochrane — valokuvat
Nick Griffiths — teknikko
Steve Hillage — tuottaja