stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Osakan pörssi

Osakan pörssi.
Osakan pörssi (jap. 株式会社大阪証券取引所, Kabushiki-gaisha Ōsaka Shōken Torihikijo) on Japanin toiseksi suurin pörssi. Se perustettiin kesäkuussa 1878.
Osakan pörssi ilmoitti vuoden 2011 lopussa yhdistyvänsä Japanin suurimman pörssin, Tokion pörssin, kanssa. Yhdistymisellä pörssit pyrkivät vastaamaan rahoitusalan kasvavaan kilpailuun. Japanin markkinaviranomainen hyväksyi yhdistymisen heinäkuussa 2012. Yhdistyminen toteutui vuoden 2013 tammikuussa. Käytännössä pörssien yhdistymisessä saavutettiin seitsemän miljoonan jenin säästöt toimien integroinnin johdosta Tokion pörssin sulauduttua osaksi Osakan pörssiä.
Yhdistymisen seurauksena syntyi Japanin pörssi (JPX). Tammikuussa 2016 JPX-pörssissä listattujen yritysten markkina-arvoksi laskettiin 4 522 miljardia Yhdysvaltain dollaria. Japanin pörssi on maailman kolmanneksi tai neljänneksi suurin arvopapereiden markkinapaikka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Osakan pörssi Wikimedia Commonsissa
Osakan pörssi (Arkistoitu – Internet Archive) Viralliset sivut (englanniksi)
Néstor Vidrio

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Néstor Vicente Vidrio Serrano
Syntymäaika: 22. maaliskuuta 1989 (ikä 35)
Syntymäpaikka: Guadalajara, Meksiko
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 178 cm
Paino: 65 kg
Seura
Seura: Juárez
Pelinumero: 2
Junioriseurat
: Atlas
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2008–2011 | Atlas | 65 | (1) |
| 2009 | → Académicos | 1 | (0) |
| 2011–2013 | Pachuca | 30 | (1) |
| 2013– | Guadalajara | 55 | (2) |
| 2015–2016 | → Dorados (laina) | 28 | (0) |
| 2016– | → Juárez (laina) | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 180 | (4) |
Maajoukkue
|  | Meksiko U20 | 3 | (0) |
|  | Meksiko U23 | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. elokuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. elokuuta 2016.
| Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Meksiko.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Meksiko> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 2012 |  |  |
Néstor Vicente Vidrio Serrano (s. 22. maaliskuuta 1989 Guadalajara, Meksiko) on meksikolainen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja. Vidrio edustaa Meksikon toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavaa Juárezia, jossa hän on lainassa Meksikon Primera Divisiónissa pelaavasta Guadalajarasta.
Vidrio pelasi ensimmäisen Meksikon Primera Divisiónin ottelunsa 27. heinäkuuta 2008, kun hänen edustamansa Atlas voitti Chiapasin kotonaan 5–0. Vidrio pelasi Atlasissa yhteensä 65 pääsarjaottelua vuosina 2008–2011. Vuosina 2011–2013 hän pelasi 30 pääsarjaottelua Pachucassa. Vuonna 2013 Vidrio siirtyi Guadalajaraan.
Vidrio oli mukana Meksikon joukkueessa, joka voitti olympiakultaa Lontoossa 2012. Hän pelasi turnauksessa neljä ottelua. Loppuottelussa Brasiliaa vastaan Vidrio tuli vaihdosta kentälle.
Outokummun syväreikä

Outokummun syväreikä on Outokummussa sijaitseva Geologian tutkimuskeskuksen kairaama Suomen syvin tutkimusreikä. Se sijaitsee noin kahden kilometrin päässä kaupungin keskustasta Sysmäjärven rautatieaseman läheisyydessä. Huhtikuussa 2004 aloitettu kairaus saatiin päätökseen tammikuussa 2005, jolloin reikä saavutti 2 516 metrin syvyyden.
Kairauksen suoritti venäläinen valtionyhtiö Nedra, joka on porannut myös maailman kolmanneksi syvimmän tutkimusreiän. Projektilla Venäjä kuittasi osan Neuvostoliiton aikaisia valtionvelkoja. Hanke maksoi noin seitsemän miljoonaa euroa. Outokumpu valittiin paikaksi, koska alueella sijaitsee yksi Suomen merkittävimmistä malmiesiintymistä. Syväreikähankkeen tarkoituksena on kuitenkin ollut malminetsinnän sijasta kallioperän perustutkimus, jota reiällä suoritetaan edelleen. Geologian tutkimuskeskuksen lisäksi reiällä ovat tutkimuksia tehneet Valtion teknillinen tutkimuskeskus sekä useat ulkomaiset tutkimusryhmät.
Marraskuussa 2014 uutisoitiin, että suomalais-saksalainen tutkimusryhmä löysi Outokummun syväreiästä noin 30 miljoonaa vuotta vanhaa pohjavettä. Sen suolapitoisuus oli noin 70 grammaa litrassa, eli kaksinkertainen määrä valtameriin verrattuna. Reiästä on myös löydetty yksinkertaisia mikrobeja 1,0–2,5 kilometrin syvyydestä.
Oljokma

| Oljokma |
| --- | --- |

Alkulähde:  Jablonovyivuoristo
Laskupaikka:  Lena
Maat:  Venäjä
Pituus:  1 436 km
Valuma-alue:  210 000 km²
Oljokma (ven. Олёкма) on Lenan sivujoki Taka-Baikalian aluepiirissä, Amurin alueella ja Sahan tasavallassa Venäjällä. Joki on 1 436 kilometriä pitkä. Se laskee Lenaan lähellä Oljokminskin kaupunkia.
Namibianlokki

| Namibianlokki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriformes
Heimo::  Lokit Lariidae
Suku::  Lokit Larus
Laji::  hartlaubii
Kaksiosainen nimi
 Larus hartlaubii  (Bruch, 1853) 
Katso myös
   Namibianlokki Wikispeciesissä   Namibianlokki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Namibianlokki (Larus hartlaubii) on kalalokkia muistuttava eteläafrikkalainen lokki. Se luettiin ennen hopealokin alalajiksi. Laji on nimetty Gustav Hartlaubin kunniaksi.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 36–38 cm. Vanhan linnun höyhenpuku on pääosin valkoinen, selkä ja siivet ovat harmaat ja siivenkärjet mustat. Koivet ja nokka ovat tummanpunaiset. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Ääni on karhea varismainen rääkäisy.
Vanhin Robben Islandilla rengastettu namibianlokki oli 26 vuotta 9 päivää vanha rengastajan kontrolloidessa sen.
Esiintyminen

Namibianlokki esiintyy suhteellisen pienellä maantieteellisellä alueella Atlantin rannikolla Etelä-Afrikasta Namibiaan. Pääosa kannasta pesii Kapkaupungin ympäristössä. Se on paikkalintu. Maailman populaation koko on noin 30 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö

Rannikkosaaret.
Lisääntyminen

Laji pesii suurissa yhdyskunnissa ja suurin sekä tunnetuin yhteisö majailee Robben Islandilla Kapkaupungin edustalla.
Ravinto

Kaikkiruokainen kuten useimmat lokit. Kerjää kaupunkilaisihmisiltä ruokaa.
Oljemark

Oljemark on ruotsinkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Karl Oljemark (1870−1955), suomalainen seminaarinlehtori ja kansanedustaja (RKP)
Thorvald Oljemark (1900−1938), suomalainen kartanonomistaja ja kansallissosialisti
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Niconico

| Niconico |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  https://www.nicovideo.jp/
Kaupallinen:  Kyllä
Tyyppi:  Videopalvelu
Rekisteröinti:  Vaihtoehtoinen
Kielet:  japani, englanti, kiina
Omistaja:  Dwango
Luonut:  Niwango
Avattu:  12. joulukuuta 2006
Nykyinen tila:  Aktiivinen
Niconico (jap. ニコニコ, Nikoniko) on japanilainen videopalvelu, joka oli ennen nimellä Nico Nico Douga (jap. ニコニコ動画, Niko Niko Dōga). Palvelun nimi tarkoittaa hymyä tai hymyilemistä.
Sivusto on vierailumäärissä sijalla 10 japanissa Alexan mukaan.
Palvelun on kehittänyt Niwango, jonka omistaa Dwango (ks. Kadokawa Dwango). Palvelu on aloittanut vuonna 2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Niconico Wikimedia Commonsissa
Niconico verkkosivusto (japaniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Niconico
Käännös suomeksi
Outokummun rautatieasema

Outokummun rautatieasema (lyh. Oku) oli Suomen rataverkon liikennepaikka Outokummun kaupungissa Pohjois-Karjalassa. Valtionrautateiden rautatieyhteys Joensuun rautatieasemalta Outokumpuun valmistui vuonna 1928.
Outokummun rautatieasema sijaitsi rataosalta Siilinjärvi–Viinijärvi Sysmäjärven asemalla haarautuvan sivuradan päässä. Se palveli pääasiassa Outokumpu Oyj:n malmikuljetuksia. Asemarakennus on maalattu uudelleen eri väriseksi useaan otteeseen. Alkuperäinen väri oli punainen, sittemmin se on maalattu keltaiseksi ja nykyinen väri on sininen.
Henkilöliikenne lakkautettiin 2. kesäkuuta 1957. Kokonaan Outokummun liikennepaikka lakkautettiin vuonna 2000 ja rata Sysmäjärveltä Outokumpuun purettiin vuonna 2004. Asemapiha on nykyään yksityisomistuksessa.
Olympiodoros

Olympiodoros tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
Olympiodoros vanhempi, 400-luvulla elänyt peripateettinen filosofi ja Prokloksen opettaja
Olympiodoros nuorempi, n. 495–570 elänyt astrologi, uusplatonilainen filosofi ja Aleksandrian koulukunnan viimeinen pakanallinen oppinut
Olympiodoros Thebalainen, vuonna 412 kukoistanut historioitsija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Olympiodoros”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Olli Halkka

Olli Johannes Halkka, vuoteen 1955 Helenius, (3. marraskuuta 1928 Viipuri – 8. lokakuuta 2009 Helsinki) oli suomalainen perinnöllisyystieteilijä. Hän oli Helsingin yliopiston perinnöllisyystieteen professori.
Halkka väitteli filosofian tohtoriksi 1961. Hän oli Helsingin yliopiston perinnöllisyystieteen dosentti 1960–1971, apulaisprofessori 1971–1979 ja professori 1979–1993. Hänen tieteellisestä tuotannostaan ovat erityisesti merkittäviä sylkikaskaan populaatiogenetiikan tutkimukset. Halkka kutsuttiin vuonna 1979 Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi.
Yksityiselämä

Olli Halkan ensimmäinen puoliso Ritva kuoli vuonna 1961. Hänen toinen puolisonsa oli vuosina 1967–1984 perinnöllisyystieteen dosentti Liisa Halkka. Kaisa oli Olli Halkan kolmas puoliso. Olli Halkalla oli kaksi lasta ensimmäisestä liitosta ja kaksi toisesta liitosta.
Odessankoira

| Odessankoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Ukraina
Määrä:  Suomessa tuntematon
Rodun syntyaika:  1970-luku
Alkuperäinen käyttö:  seurakoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira
Muita nimityksiä:  odesskaja domašnaja idealnaja sobaka, odis
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu UKU: ryhmä 9
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 28–32 cm narttu 26–30 cm
Väritys:  fawn, harmaa tai valkokirjava
Odessankoira (odesskaja domašnaja idealnaja sobaka) on ukrainalainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta Ukrainan ja Valko-Venäjän kansalliset kennelliitot ovat hyväksyneet sen virallisesti.
Ulkonäkö

Odessankoira on pitkäkarvainen, hieman polski owczarek nizinnyä tai schapendoesia muistuttava seurakoira, joskin paikalliset kasvattajat kuvaavat sen olevan kuin etelävenäjänkoira pienoiskoossa. Sallittu säkäkorkeus on uroksilla 28–32 cm (ihanne 30 cm) ja nartuilla 26–30 cm (ihanne 28 cm). Värivaihtoehdot ovat a) valkoinen minkä tahansa värisin (paitsi maksanruskein) merkein; b) harmaa; c) hiekka (fawn) eri sävyissään (oranssia lukuun ottamatta).
Alkuperä

Rotu luotiin kääpiövillakoirasta, japanese chinistä, maltankoirasta ja kettuterrieristä 1970-luvun lopulla Odessassa. Tämä uusi rotu tunnettiin lyhenteellä odis, mikä tuli suoraan sen pidemmästä "odessalaista ihanteellista kotikoiraa" tarkoittavasta venäjänkielisestä nimestä. Rouvat T.F. Shargorodskaya ja I.V. Bakharyeva aloittivat yhteistyön muiden asiantuntijoiden kanssa rodun ominaisuuksien yhdenmukaistamiseksi. Vuonna 1999 syntyneen rouva Bakharyevan omistaman nartun nimeltä Franshika Dio Present ja vuonna 2001 syntyneen rouva Shargoroskayan omistaman nartun nimeltä Lapuna Dio Present katsotaan toimineen esikuvina nykyiselle rotumääritelmälle.
N’Tossoni

| N’Tossoni |
| --- | --- |
 N’Tossoni
 Koordinaatit: 12°31′52″N, 5°46′17″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Koutialan piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  6 700
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
N’Tossoni on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Koutialan piirissä Malissa. Se sijaitsee 45 kilometriä Koutialasta luoteeseen. Kunnassa on 6 700 ja kylässä 4 000 asukasta (vuonna 2009).
N’Tossonin kunta rajoittuu pohjoisessa Koutialan piirin Karagouana Mallén, idässä N’Golonianasson, etelässä Konséguélan ja lännessä Miénan kuntiin. Kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu viisi kylää. Asukkaat ovat etupäässä miniankoja ja fulbeja.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla, maissi, hirssi ja durra. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja siipikarja. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja ja pienimuotoista kaupankäyntiä.
N’kon kieli

| N’ko |
| --- | --- |
Muu nimi:  kangbe
Tiedot
Alue:  Länsi-Afrikka
Puhujia:  ei äidinkielisiä puhujia
Kirjaimisto:  n’ko
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  mandelaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  nqo
ISO 639-3:  nqo
 Ohje 
N’ko eli kangbe on n’ko-kirjaimistolla kirjoitettava kirjakieli, joka on sekoitus Länsi-Afrikassa puhuttuja manding-kieliä: bambaraa, djulaa, mandinkaa ja maninkaa. Kielellä ei ole äidinkielisiä puhujia, mutta sitä käytetään laajalti eri manding-kieliryhmien väliseen kommunikointiin, koska kaikki lukutaitoiset manding-kielten puhujat ymmärtävät sitä.
Naisten Korisliiga-kausi 2016–2017

Naisten Korisliiga-kausi 2016–2017 oli koripallon naisten Suomen mestaruudesta pelattu korkeimman sarjatason kausi. Kauteen lähtivät hallitsevana mestarina Catz Lappeenranta ja sarjanousijoina Kouvottaret ja Helmi Basket HBA. Espoossa tapahtuneiden urheiluseurauudistusten myötä Tapiolan Hongan naisten edustusjoukkue siirtyi kaudeksi 2016–2017 pelaamaan Espoo Unitedin alaisuudessa.
Joukkueet kaudella 2016–2017

| Joukkue | Paikkakunta |
| --- | --- |
Catz Lappeenranta: Lappeenranta
Espoo Basket Team: Espoo
Forssan Alku: Forssa
Hyvinkään Ponteva: Hyvinkää
Peli-Karhut: Kotka
Espoo United: Espoo
Vimpelin Veto: Vimpeli
Äänekosken Huima: Äänekoski
Kouvottaret: Kouvola
Helmi Basket HBA: Helsinki
Runkosarja > Sarjataulukko

| # | Joukkue | O | V | T | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Hyvinkään Ponteva | 27 | 24 | 3 | 48 |
| 2. | Catz Lappeenranta | 27 | 19 | 8 | 38 |
| 3. | Espoo United | 27 | 17 | 10 | 34 |
| 4. | Peli-Karhut | 27 | 15 | 12 | 30 |
| 5. | Forssan Alku | 27 | 13 | 14 | 26 |
| 6. | Kouvottaret | 27 | 13 | 14 | 26 |
| 7. | Vimpelin Veto | 27 | 12 | 15 | 24 |
| 8. | Espoo Basket Team | 27 | 11 | 16 | 22 |
| 9. | Äänekosken Huima | 27 | 7 | 18 | 14 |
| 10. | Helmi Basket HBA | 27 | 4 | 23 | 8 |
Paavo Luokkala

Paavo Taisto Johannes Luokkala (18. tammikuuta 1941 Alatornio – 1. syyskuuta 2022) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli muun muassa Kansan Lehden päätoimittajana.
Luokkala työskenteli Lahti-lehden toimittajana 1962–1963 ja Aamulehden toimittajana 1963–1974. Kansan Lehden päätoimittaja hän oli 1974–1988 ja sitten viestintätoimiston johtaja 1988–1990, Ilta-Tampere-lehden päätoimittaja 1990, Iltatähti-lehden 1991 ja viestintäpalvelutoimiston johtaja vuodesta 1991. Puoluekannaltaan hän oli sosiaalidemokraatti. Luokkalalla oli useita sanomalehtialan ja Tampereen seudun luottamustoimia. Luokkala on toiminut myös Tampereen Runo- ja kulttuuriyhdistyksen puheenjohtajana. Hän toimi myös Tampereen Puhelinosuuskunnan ja sen jatkajien Tampereen Puhelin Oyj:n ja Soon Communications Oyj:n hallituksen puheenjohtajana 1980–1997 sekä Suomen Sanomalehtimiesliiton (Suomen Journalistiliitto) hallituksen jäsenenä ja varapuheenjohtajana 1965–1975 ja Päätoimittajien yhdistyksen hallituksen jäsenenä 1976–1978.
Luokkala kuoli syyskuussa 2022 syöpään.
Norjantokko

| Norjantokko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Tokot Gobiidae
Suku::  Pomatoschistus
Laji::  norvegicus
Kaksiosainen nimi
 Pomatoschistus norvegicus  (Collett, 1902) 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Norjantokko (Pomatoschistus norvegicus) on Pomatoschistus-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Collett vuonna 1902.
Paavo Maijala

Sergei Zlenko: Paavo Maijalan muotokuva (1997).
Paavo Veikko Maijala (5. joulukuuta 1911 Rauma – 11. lokakuuta 1991 Helsinki) oli suomalainen tekniikan tutkija ja Teknillisen korkeakoulun louhintatekniikan professori 1971–1979. Hän tutki kaivosten työturvallisuuden kohentamista ja varsinkin mikroseismisten kallioäänien käyttöä tarkkailuun.
Nída

Nídan ylätasanko.
Nída (kreik. Νίδα) eli Nídan ylätasanko (Οροπέδιο Νίδας, Oropédio Nídas) on ylätasanko Kreetan saarella Kreikassa. Se sijaitsee Réthymnon alueyksikön alueella saaren keskiosissa noin 20 kilometriä etelään Anógeian kaupungista ja noin 60 kilometriä lounaaseen Iraklionista.
Nída sijaitsee noin 1 400 metrin korkeudessa Ída- eli Psiloreítisvuoriston keskellä. Ídan korkein huippu sijaitsee tasangon lounaispuolella. Tasanko on saanut nimensä vuoresta ja ilmaisusta stin Ída, ”Ídalla”. Tasangolle johtaa tie Anógeiasta. Tasanko on ruohikkoinen ja pääosin laidunnuskäytössä. Aiemmin se on ollut metsien peittämä.
Ídavuoren rinteessä tasangon laidalla sijaitsee niin kutsuttu Ídan luola, joka on eräs ehdokas Zeuksen syntymäpaikaksi kreikkalaisessa mytologiassa ja merkittävä minolaisaikainen kulttipaikka. Mytologiassa tasanko on myös paikka, jossa Demeter rakastui Iasioniin.
Nídan ylätasanko panoraamakuvassa Ídan luolalta nähtynä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nída Wikimedia Commonsissa
Néstoras

| Néstoras Νέστορας |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Néstoras
 Koordinaatit: 37°02′N, 21°42′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Messenia
Kunta:  Pýlos-Néstoras
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  440504
Väkiluku (2011):  5 042
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KM
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Néstoras (kreik. Νέστορας; virallisesti Δημοτική Ενότητα Νέστορος, Dimotikí Enótita Néstoros) on yksi Pýlos-Néstoraksen kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Messenian alueyksikössä Peloponnesoksen alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 5 042 (vuonna 2011).
Néstoras käsittää Pýlos-Néstoraksen kunnan pohjoisosan. Kunnallisyksikön suurin asutus on Chóran kaupunki. Alue on saanut nimensä niin kutsutusta Nestorin palatsista eli mykeneläisaikaisen Pyloksen palatsikeskuksesta ja kaupungista, jonka arkeologinen kohde sijaitsee Chóran lähellä.
Néstoras oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Pýlos-Néstoraksen kunnaksi yhdessä Chiliochórian, Korónin, Methónin, Papafléssaksen ja Pýloksen kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Néstoraksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Ampelófyto | Ampelófyto | 263 |
| Chóra | Chóra | 3 454 |
| Chóra | Stylianós | 44 |
| Flesiás | Flesiás | 73 |
| Koryfásio | Koryfásio | 459 |
| Koryfásio | Pisáski | 12 |
| Metaxáda | Metaxáda | 109 |
| Metaxáda | Potamiá | 0 |
| Metaxáda | Stavrós | 0 |
| Myrsinochóri | Myrsinochóri | 190 |
| Palaió Loutró | Palaió Loutró | 13 |
| Romanós | Petrochóri | 135 |
| Romanós | Romanós | 290 |
Yhteensä: 5 042
Oranssimustesieni

| Oranssimustesieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Psathyrellaceae
Suku::  Hämymustesienet Coprinopsis
Laji::  erythrocephala
Kaksiosainen nimi
 Coprinopsis erythrocephala  (Lév.) Redhead, Vilgalys & Moncalvo 2001 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oranssimustesieni (Coprinopsis erythrocephala) on mustesienilaji, jonka suojus on oranssinvärinen tai joskus jopa punainen.  Oranssimustesienen lakin läpimitta on puolesta yhteen senttimetriin. Heltat ovat taajassa ja sulavat mustaksi nesteeksi. Jalka on 35 ja 80 millimetrin välilä pituudeltaan, vain yhdestä neljään millimetrin paksuinen. Lajin itiöemiä tavataan oksilla ja lastuilla keväästä alkaen, mutta sitä pidetään harvinaisena. Suomesta esiintymä on löydetty Turun saaristosta.
Oranssimustesienelle ilmeisen läheinen laji on Coprinopsis ochraceolanata, josta se on vaikea erottaa ja jonka arvellaan esiintyneen Suomessa satunnaisesti haavan ja omenan vanhoilla juurilla.
Paavo Lönngren

Paavo Viktor (Vihtori) Lönngren (20. elokuuta 1886 Pori – 8. maaliskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen kirjakauppias ja kirjankustantaja.
Lönngren kävi kuusi luokkaa Porin lyseota ja meni sitten 17-vuotiaana kirjakauppa-alalle. Hän oli aluksi libristinä Roneliuksen kirjakaupassa Porissa 1905–1906 ja sen jälkeen hän oli työssä Lyytikäisen kirjakaupassa Tampereella 1906–1907 ja Helsingissä Akateemisessa kirjakaupassa 1907–1910 ja Waseniuksen kirjakaupassa 1910–1912.
Lönngren oli Helsingin Suomalaisen kirjakaupan toimitusjohtajana 1912–1918. Vuonna 1917 hän perusti Kustannusliike Minerva Oy:n ja oli vuodesta 1918 sen toimitusjohtajana ja suurimpana osakkaana (muita osakkaita olivat Paavo Sarasto ja Risto Ryti). Kaksi vuotta myöhemmin Lönngren perusti vielä Kustannus Oy Tarun ja oli myös sen toimitusjohtajana. Marraskuussa 1919 perustettu Kustannus Oy Taru kustansi lasten satu- ja kuvakirjoja sekä pelejä ja havaintovälineitä. Se sijaitsi samassa osoitteessa Helsingin Rauhankatu 6:ssa Minervan kanssa ja samassa osoitteessa oli myös yhtiön paperikauppa. Myöhemmin Minerva keskittyi erityisesti angloamerikkalaisen kirjallisuuden käännösten julkaisuun ja Taru julkaisi nuorille suunnattujen seikkailukirjojen käännöksiä.
Viimeisinä elinvuosinaan Lönngren kärsi vakavista terveysongelmista. Paavo Lönngrenin kuoltua Minervan ja Tarun toiminta päättyi. WSOY osti vuonna 1934  Minervan kirjavaraston ja kustannusoikeudet.
Lönngren kuului vuosina 1916–1918 Suomen Kirjakauppiasyhdistyksen johtokuntaan ja 1917–1918 Suomen Kirjakaupan Keskusvaliokuntaan. Hän oli 1916 kirjakauppakoulussa ensyklopedian, luetteloinnin ja bibliografian teorian ja käytännön opettajana. Lönngren teki opintomatkoja Saksaan ja Skandinaviaan vuosina 1915, 1919 ja 1920.
Norjan metsämuseo

| Norjan metsämuseo |
| --- | --- |
 Norjan metsämuseon pääsisäänkäynti.
Tyyppi:  Museo, arkisto, yleishyödyllinen yhteisö 
Osoite:  Solørveien 151, NO-2407 Elverum  
Sijainti:  Elverum 
Perustettu:  20. helmikuuta 2007  
Kotisivut:  skogmus.no/?page=69 
Koordinaatit:  60°52′N, 11°34′E
 fiNorjan metsämuseo 
  
Norjan metsämuseo (norj. Norsk skogmuseum) on Elverumissa Hedmarkin läänissä Kaakkois-Norjassa sijaitseva metsä- ja metsästysmuseo, jonka näyttelyt kattavat laajasti metsäkulttuurin, metsänkäytön, metsästyksen ja kalastuksen eri osa-alueet.
Museossa käy vuosittain noin 100 000 vierailijaa, ja se on kävijämäärällä mitattuna yksi Norjan suosituimmista museoista. Vuosittain elokuussa järjestettävät pohjoismaiset metsästys- ja kalastusmessut on suosittu eränkävijöiden tapahtumaviikonloppu, jossa käy yli 30 000 messuvierasta.
Metsämuseon yhteydessä toimii museokauppa ja Elverumin alueen turistineuvonta.
Ulkoilmamuseo

Metsämuseo sijaitsee Glommajoen varrella. Museorakennuksen läheisyydessä on lasten leikkialueita, luontopolku ja metsäpalotorni. Metsämuseoon kuuluvaan Papinsaaren (Prestøya) ulkoilmamuseoon on kerätty suuri kokoelma metsätyömiesten käytössä olleita taukotupia ja majoitusrakennuksia. Papinsaaressa on myös lasten oma kalastuslampi. Glommajokeen on mahdollista hankkia kalastuslupia ja kalastaa museoalueella. Papinsaareen pääsee siltaa pitkin ja Papinsaaresta edelleen riippusiltaa pitkin Glomdalin kotiseutu- ja vähemmistökulttuurimuseoon (Glomdalsmuseet).