stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jennifer Wakefield

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Wakefield MM-loppuottelussa Yhdysvaltoja vastaan 2011. |  Wakefield MM-loppuottelussa Yhdysvaltoja vastaan 2011. |  Wakefield MM-loppuottelussa Yhdysvaltoja vastaan 2011. |  |
Maa:  Kanada
Naisten jääkiekko
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sotši 2014 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Yhdysvallat 2012 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Sveitsi 2011 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Kanada 2013 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Ruotsi 2015 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Kanada 2016 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Yhdysvallat 2017 | jääkiekko |  |
Jennifer "Jenn" Wakefield (s. 15. kesäkuuta 1989 Scarborough, Ontario) on kanadalainen jääkiekon olympiavoittaja, joka edustaa Ruotsissa Luleå HF:ää. Pelipaikaltaan 178 senttimetriä pitkä ja 77 kilogrammaa painava Wakefield on hyökkääjä.
Wakefield voitti Kanadan joukkueessa kultaa vuoden 2014 talviolympialaisissa Sotšissa ja saavutti olympiahopeaa vuonna 2018 Pyeongchangissa. MM-kilpailuista Wakefieldillä on kulta vuodelta 2012 sekä hopeaa vuosilta 2011, 2013, 2015, 2016 ja 2017.
Wakefield pelasi kaudella 2014-2015 sekä Ruotsin miesten Hockeyettanin IK Gutsissa että naisten liigan Linköpingissä. Elokuussa 2015 hän siirtyi miesten toiseksi korkeimman sarjatason HockeyAllsvenskanin Borås HC:hen. Kaudella 2016–2017 hän pelasi vielä yhden ottelun Nybro Flamesin joukkueessa. Naisten sarjoissa hän edusti Linköpingiä kolme kautta ja siirtyi kaudeksi 2017–2018 Luleå HF:ään. Hän voitti Ruotsin mestaruuden vuosina 2015 ja 2018.
Johnny Leeze

Johnny Leeze (synt. John Glen) (31. joulukuuta 1941 York, Englanti – 25. lokakuuta 2020) oli englantilainen näyttelijä. Leeze tunnetaan Suomessa lähinnä televisiosarjoista Emmerdale ja Coronation Street. Emmerdalessa hän näytteli Ned Gloveria vuosina 1994–1999 ja teki lyhyen paluun sarjaan vuonna 2000. Coronation Streetissä hän näyttelijä Harry Claytonia vuonna 1985.
Yksityiselämä

Leeze todettiin koronapositiiviseksi päivää ennen kuolemaansa. Hänen tyttärensä kertoi, että Leeze oli sairastellut kaksi viikkoa, kunnes sai sydänkohtauksen.
Käännös suomeksi
Intohimoinen muukalainen

| Intohimoinen muukalainen> The Passionate Stranger |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Muriel Box
Käsikirjoittaja:   Muriel Box  Sydney Box 
Tuottaja:  Peter Rogers
Säveltäjä:  Humphrey Searle
Kuvaaja:  Otto Heller
Leikkaaja:  Jean Barker
Lavastaja:  George Provis
Pääosat:   Ralph Richardson  Margaret Leighton  Carlo Justini  Patricia Dainton 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:   British Lion Films  Beaconsfield Studios 
Levittäjä:  British Lion Films
Ensi-ilta:  1957
Kesto:  99 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Intohimoinen muukalainen (The Passionate Stranger tai A Novel Affair) on Muriel Boxin ohjaama brittiläinen draamakomedia jonka ensi-ilta oli vuonna 1957. Sen pääosia esittävät Ralph Richardson, Margaret Leighton, Carlo Justini ja Patricia Dainton.
Judith Wynter on kirjailija joka on onnellisessa avioliitossa professori Roger Wynterin kanssa. Professorin saatua halvauskohtauksen taloon tulee italialainen komea Carlo autonkuljettajaksi, ja elämä muuttuu monimutkaiseksi.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Margaret Leighton  | … |  Judith Wynter   |
|  Ralph Richardson  | … |  professori Roger Wynter   |
|  Patricia Dainton  | … |  Emily   |
|  Carlo Justini  | … |  Carlo   |
|  Marjorie Rhodes  | … |  rouva Poldy   |
|  Thorley Walters  | … |  Jimmy   |
|  Frederick Piper  | … |  herra Poldy   |
|  Megs Jenkins  | … |  Millie   |
|  Alexander Gauge  | … |  tanssiaisten seremoniamestari   |
|  John Arnatt  | … |  Maurice Lamport   |
|  George Woodbridge  | … |  ensimmäinen vuokraisäntä   |
|  Allan Cuthbertson  | … |  tohtori Stevenson   |
|  Michael Trubshawe  | … |  toinen vuokraisäntä   |
|  Ada Reeve  | … |  vanha nainen   |
Lähde:
Aiheesta muualla

The Passionate Stranger, 1957 Letterboxd. Viitattu 14.5.2022. (englanniksi)
Juan Burgueño

| Mitalit> Maa:  Uruguay .Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Uruguay .Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Uruguay .Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:  Uruguay > Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Brasilia 1950 | Jalkapallo |  |
Juan Burgueño Pereira (4. helmikuuta 1923 - 21. syyskuuta 1997) oli uruguaylainen jalkapalloilija, joka pelasi hyökkääjänä.
Burgueño kuului Uruguayn joukkueeseen vuoden 1950 MM-kilpailuissa, joissa Uruguay voitti mestaruuden; Burgueño ei pelannut kisoissa yhtäkään ottelua. Seuratasolla hän edusti muun muassa Danubiota.
Juan Camilo Mouriño

Juan Camilo Mouriño (2008)
Juan Camilo Mouriño Terrazo (1. elokuuta 1971 Madrid, Espanja – 4. marraskuuta 2008 México, Meksiko) oli meksikolainen poliitikko ja Meksikon sisäministeri Felipe Calderónin hallituksessa.
Mouriño oli Espanjasta saapunut maahanmuuttaja. Hänen isänsä Carlos Mouriño toimii espanjalaisen jalkapalloseuran Real Club Celta de Vigon puheenjohtajana. Hän opiskeli Tampan sekä Campechen yliopistoissa. Meksikossa Mouriño kuului kristillisdemokraattiseen Partido Acción Nacional (PAN) -puolueeseen. Meksikon sisäministerinä hän toimi tammikuusta 2008 lähtien.
Mouriño menehtyi lento-onnettomuudessa, jossa kuoli 16 henkeä ja loukkaantui 40.
Intohimoa ja rikosta

| Intohimoa ja rikosta> Four Walls |
| --- | --- |

Ohjaaja:  William Nigh
Käsikirjoittaja:  George Abbott Alice D. G. Miller Välitekstit: Joseph Farnham
Perustuu:  George Abbottin ja Dana Burnetin näytelmään
Säveltäjä:  William Axt
Kuvaaja:  James Wong Howe
Leikkaaja:  Harry Reynolds
Tuotantosuunnittelija:  Cedric Gibbons
Lavastaja:  Cedric Gibbons
Pääosat:  John Gilbert Joan Crawford Vera Gordon Carmel Myers
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:   11. elokuuta 1928  30. joulukuuta 1929
Kesto:  60 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä (välitekstit englanniksi)
Budjetti:  255 000 USD
Tuotto:  803 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Intohimoa ja rikosta (myös Rikos ja rakkaus; engl. Four Walls) on vuonna 1928 ensi-iltansa saanut William Nighin ohjaama yhdysvaltalainen mykkä rikosdraamaelokuva, jonka pääosissa ovat John Gilbert ja Joan Crawford. Muissa rooleissa ovat Vera Gordon ja Carmel Myers. Intohimoa ja rikosta sijoittuu alamaailmaan. Entinen gangsteri Benny Horowitz (Gilbert) kosii Berthaa (Myers), joka kuitenkin kieltäytyy uskossa, että Benny edelleen rakastaa entistä gangsteriheilaansa Friedaa (Crawford). Intohimoa ja rikosta on Gilbertin ja Crawfordin toinen ja viimeinen yhteistyö.
Intohimoa ja rikosta perustuu George Abbottin ja Dana Burnetin näytelmään Four Walls, joka sai ensi-iltansa John Golden Theaterissa New Yorkin Broadwaylla 19. syyskuuta vuonna 1927. Näytelmää esitettiin 144:n esityksen ajan. Näytelmän pohjalta Abbott ja Alice D. G. Miller laativat käsikirjoituksen. Intohimoa ja rikosta kuvattiin touko-kesäkuussa 1928 elokuvan tuotantoyhtiön ja jakelijan Metro-Goldwyn-Mayerin studioilla Kalifornian Culver Cityssä 255 000 dollarin budjetilla.
Intohimoa ja rikosta sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 11. elokuuta 1928. Elokuva menestyi Gilbert-elokuvaksi aika vaatimattomasti, mutta hyvin taloudellisesti. Yhdysvalloissa elokuva tuotti 605 000 dollaria ja yhteensä ulkomaiden tuotot mukaan lukien 803 000 dollaria. Suomessa elokuva sai ensi-illan 30. joulukuuta vuonna 1929. Intohimoa ja rikosta on nykyisin listattu kadonneeksi, mutta elokuvasta on säilynyt osa yksityisessä kokoelmassa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  John Gilbert  | … |  Benny Horowitz   |
|  Joan Crawford  | … |  Frieda   |
|  Vera Gordon  | … |  Bennyn äiti rouva Horowitz   |
|  Carmel Myers  | … |  Bertha   |
|  Robert Emmett O'Connor  | … |  Sullivan   |
Aiheesta muualla

Intohimoa ja rikosta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Intohimoa ja rikosta Elonet.
Intohimoa ja rikosta AllMoviessa. (englanniksi)
Juan Carlos Calderón

Juan Carlos Calderón (7. heinäkuuta 1938 – 25. marraskuuta 2012) oli espanjalainen laulaja-lauluntekijä ja muusikko.
Calderón sävelsi vuonna 1973 kaupalliseksi menestykseksi nousseen Eres tú-hitin, joka oli kyseisenä vuonna myös Espanjan edustuskappale Eurovision laulukilpailussa. Calderón sävelsi Espanjan euroviisuedustuskappaleet myös vuosina 1975, 1985 ja 1989 ja toimi lisäksi kaikissa näissä esityksissä kapellimestarina. Vuonna 1968 hän voitti Ondas-palkinnon. Uransa aikana hän kirjoitti kappaleita esimerkiksi Luis Miguelille, Julio Iglesiasille, Herb Alpertille, Chayannelle, Nino Bravolle, Cecilialle, Camilo Sestolle, Paloma San Basiliolle, Rocío Durcalille, David Bustamantelle ja Mari Trinille.
Ironside

Ironside voi viitata seuraaviin asioihin:
Sotahistoria

Ironside, Oliver Cromwellin armeijan ratsusotilaista käytetty nimi
Ironside, toisessa maailmansodassa käytetyn Humber LRC -panssariauton lempinimi
Viihdeteollisuus

Ironside, vuosina 1967–1975 NBC-televisiokanavalla esitettu televisiosarja
Ironside: A Modern Faery's Tale, kirjailija Molly Blackin novelli.
Henkilöitä

Sir Ironside, hahmo Kuningas Arthurin legendassa
Björn Rautakylki (engl. Ironside), kuuluisa viikinki
Christopher Evans Ironside, englantilais-saksalainen muusikko ja säveltäjä
Christopher Ironside, brittiläinen taiteilija
Edmund Ironside eli Edmund Rautakylki, Englannin kuningas vuonna 1016
William Edmund Ironside, brittiläinen toisen maailmansodan aikainen kenraali
Harry A. Ironside, yhdysvaltalainen saarnaaja
Isaac Ironside, vuosina 1808–1870 elänyt brittiläinen poliitikko
Michael Ironside, kanadalainen näyttelijä
Robert Ironside, uusiseelantilainen jalkapalloilija
Robert Ironside (liikemies), kanadalainen liikemies
Maantiede

Ironsides, kunta yhdysvalloissa
Ironsides Island, luonnonsuojelualue New Yorkissa
Muuta

Ironsides, brittiläinen höyryveturi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ironside”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Johnny Leoni

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 30. kesäkuuta 1984 
Syntymäpaikka: Sion, Sveitsi
Pelipaikka: maalivahti 
Pituus: 189 cm
Seura
Seura: FC Zürich
Pelinumero: 1
Junioriseurat
1992-2001: FC Sion
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001-2003   2003- | FC Sion   FC Zürich | 30 (0)   184 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. heinäkuuta 2010.
Johnny Leoni (s. 30. kesäkuuta 1984 Sion) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa FC Zürichiä, johon hän siirtyi vuonna 2003 FC Sionista. Leoni on ollut nykyisen joukkueensa ykkösmaalivahti vuodesta 2005 lähtien ja on ollut voittamassa Sveitsin cupia samana vuonna sekä maan pääsarjaa vuosina 2006 ja 2007.
Leoni on ollut Sveitsin maajoukkueen mukana muun muassa MM-kisoissa 2010, mutta ei ole pelannut joukkueessa vielä yhtäkään ottelua.
Aiheesta muualla

Leonin profiili national-football-teams.com -sivustolla (englanniksi)
Sveitsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Benaglio |
2 Lichtsteiner |
3 Ziegler |
4 Senderos |
5 von Bergen |
6 Huggel |
7 Barnetta |
8 Inler |
9 Frei |
10 Nkufo |
11 Behrami |
12 Wölfli |
13 Grichting |
14 Padalino |
15 Yakın |
16 Fernandes |
17 Spycher |
18 Streller |
19 Derdiyok |
20 Schwegler |
21 Leoni |
22 Eggimann |
23 Shaqiri |
Valmentaja Hitzfeld
Juan Carlos Barreto Barreto

Juan Carlos Barreto Barreto (s. 26. joulukuuta 1968 El Guamo) on kolumbialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Espinalin hiippakuntaan 30. tammikuuta 1993 ja nimitettiin Quibdón hiippakunnan johtoon 30. tammikuuta 2013. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Pablo Emiro Salas Anteliz, jota avustivat Aldo Cavalli ja Flavio Calle Zapata.
James S. A. Corey

| James S>  A. Corey |
| --- | --- |
 Daniel Abraham ja Ty Franck
Henkilötiedot
Aiheesta muualla
www.jamessacorey.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
James S. A. Corey on tieteiskirjailijoiden Daniel Abraham ja Ty Franck käyttämä salanimi.
Tuotanto

Tuotantoon kuuluu Expanse-kirjasarja, johon perustuu Expanse-televisiosarja.
Sarjaan kuuluva Leviathan Wakes on ollut ehdolla parhaan romaanin Hugo-palkinnon saajaksi.
James Salvesen

James Edvard Ross Salvesen (12. tammikuuta 1855 Mandal, Länsi-Agderin lääni, Norja – 21. elokuuta 1926 Edinburgh, Skotlanti) oli Keski-Suomessa vaikuttanut norjalaissyntyinen sahateollisuuspatruuna.
Salvesenin vanhemmat olivat Carl Emil Salvesen (1816–1877) ja Jane Turnbull (1821–1904). Hän oli naimisissa vuodesta 1879 Eva Bertramin (1858–1928) kanssa.[lähde? ] Salvesen kävi koulunsa Kristiansandissa Norjassa ja muutti jo nuorena Skotlantiin.
Etelä-Norjasta kotoisin ollut Salvesenin suku harjoitti 1800-luvun puolivälissä laivanvarustusta, kaivostoimintaa sekä valaanpyyntiä Britteinsaarilla. He kiinnostuivat Suomen puutavaramarkkinoista 1860-luvulla, ja vuonna 1871 Christian Salvesenin hallitsema brittiläinen yhtiö The Finland Wood Co osti Jyväskylän maalaiskunnan Vaajakoskella sijainneen Haapakosken sahan loviisalaiselta Alfred Björksténiltä.
The Finland Wood Co:n palveluksessa ollut Christian Salvesenin sukulainen James Salvesen saapui Suomeen 1875 johtamaan Haapakosken sahaa. Hän perusti veljensä Thomas Salvesenin (1853–1934)[lähde? ] kanssa toiminimi T. & J. Salvesenin vuonna 1882 Helsinkiin. Toiminimi keskittyi aluksi hoitamaan The Finland Wood Co:n sahatavaran ja kaivos- sekä paperipuun viennin yhteydessä tarvittuja laivanselvityksiä, mutta se aloitti myös oman sahaustoiminnan ostettuaan 1889 Himangalta hollantilaisen Bratzes & Co:n omistaman Rauman sahan. Salvesenin veljekset perustivat pian sahalaitoksen myös Saimaan etelärannalle Lauritsalaan, ja heillä oli 1900-luvun alussa omistuksessaan myös sahalaitos Ruokolahdella, Haapakosken saha Jyväskylän maalaiskunnan Vaajakoskella sekä 1903 hankittu Kiviojan saha (per. 1889) Ylivieskassa. James Salvesen perusti Vaajakoskelle myös koulun, kirjaston ja ylläpiti lisäksi sairaalaa.
Vuonna 1903 toiminimi muutettiin Aktiebolaget T. & J. Salvesen -nimiseksi osakeyhtiöksi, jonka osake-enemmistö oli James Salvesenin hallussa. Myös The Finland Wood Co -yhtiö siirtyi James Salvesenin haltuun 1911 Christian Salvesenin kuoltua Skotlannissa. Tämän jälkeen James Salvesen omisti Suomessa kuusi sahalaitosta ja noin 130 000 hehtaaria maata. Vuosittain laivattiin 170 000–200 000 kuutiometriä puutavaraa, ja Aktiebolaget T. & J. Salvesen oli Suomen viidenneksi tai kuudenneksi suurin sahaustoiminnan harjoittaja.
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Salvesenit luopuivat omistuksistaan Suomessa vuonna 1916 ja James Salvesen muutti Skotlantiin. Saimaan alueella olleet sahat myytiin Kaukas Fabrik Ab:lle, Jyväskylän saha siirtyi Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnalle (SOK) ja Himangan sekä Ylivieskan sahat porilaiselle W. Rosenlew & Co:lle. The Finland Wood Co:n omistamia metsiä oli jo 1913 myyty W. Gutzeit & Co:lle.
James Salvesen kuoli Edinburghissa vuonna 1926. Vaajakosken Naissaaressa sijaitsee kuvanveistäjä Pauli Koskisen tekemä Patruuna Salvesenin muistomerkki joka paljastettiin 1984.
Aiheesta muualla

Teppo Vihola: / James Salvesen Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  29.10.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 12.1.2019.
Jhonatan Longhi

Jhonatan Longhi (s. 2. helmikuuta 1988 Americana) on brasilialainen alppihiihtäjä. Hän edustaa seuratasolla italialaista CUS Torinoa.
Longhi on kilpaillut maailmancupissa vuodesta 2008 lähtien. Hän osallistui MM-kisoihin ensimmäistä kertaa vuonna 2005, mutta sai ensimmäisen tuloksensa vasta Åren kisoissa 2007. Tuolloin hän oli suurpujottelussa 27. Longhi osallistui vuoden 2009 MM-kisoissa pujotteluun, jossa hän oli 31. ja suurpujotteluun, jossa hän sijoittui 54:nneksi. Hän kilpaili samoissa lajeissa myös Vancouverin olympialaisissa 2010. Tuolloin Longhi oli suurpujottelun 56., mutta keskeytti pujottelussa ensimmäisellä kierroksella. Hän sijoittui pujottelussa 42:nneksi Garmisch-Partenkirchenin MM-kisoissa 2011.
JP Ahonen

| JP Ahonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jussi-Pekka Ahonen
Syntynyt: 19. tammikuuta 1981 (ikä 43) Tampere
Aiheesta muualla
jpahonen.com
Jussi-Pekka ”JP” Ahonen (s. 19. tammikuuta 1981 Tampere) on suomalainen sarjakuvantekijä ja kuvittaja.
Ahonen valmistui Lapin yliopiston graafisen suunnittelun koulutusohjelmasta vuonna 2006. Hän on opiskellut alaa myös Italiassa Firenzen design-akatemiassa.
Ahosen sarjakuva Villimpi Pohjola ilmestyi vuosina 2002–2019 Aamulehdessä ja myöhemmin mm. Lapin Kansan Hetki-liitteessä. Hänen sarjakuviaan on julkaistu myös ulkomailla Flight- ja Fablewood-antologioissa.
Puskaradio-sarjakuva ilmestyi Journalistissa 2009–2013 ja sarjakuvista koottiin kirja vuonna 2012.
Syksyllä 2013 julkaistiin Ahosen ja KP Alaren albumi Perkeros. Perkeroksesta tehtiin julkaisusopimus myös Yhdysvaltain markkinoille Abramsin kanssa ja Ranskan markkinoille Castermanin kanssa. Lisäksi sen käännösoikeudet osti italialainen Panini-kustantamo, joka julkaisi teoksen italian lisäksi espanjaksi ja saksaksi syksyllä 2014. Perkeros on käännetty kahdeksalle kiellelle.
Ahosen sarjakuvista kuusi (Kypsyyskoe 2011, Puskaradio 2012, Perkeros 2013, Lapsus 2014, Valomerkki 2015 ja Irtiotto 2018) on ollut Sarjakuva-Finlandia-finalisteina.
Vuoden 2016 tienoilla Ahonen kärsi työuupumuksesta. Huvikseen hän alkoi piirtää Belzebubs-sarjaa. Siitä tuli yllättäen suosittu Facebookissa. Vuoteen 2021 mennessä Belzebubs -stripeistä koottu kirja on julkaistu yli kymmenellä kielellä. Belzebubs-yhtyeen nimissä on julkaistu myös levy vuonna 2018. Levyllä soittavien muusikoiden nimiä ei paljasteta. Belzebubsille on suunniteltu myös kiertueita, virtuaalikonsertteja sekä animaatiosarjaa.
Sarjakuvatöiden lisäksi Ahonen tekee kuvituksia eri sanomalehdille, aikakauslehdille ja kustantajille.
Ahosella on kolme lasta.
Albumit > Villimpi Pohjola -sarja

Villimpi Pohjola.  Tampere:  Daily Hero Press, 2007.  ISBN 978-952-92-1725-0.
Villimpi Pohjola 2.  Tampere:  Daily Hero Press, 2009.  ISBN 978-952-67106-1-7.
Villimpi Pohjola: Kypsyyskoe.  (Villimpi Pohjola)  Tampere:  Arktinen Banaani, 2011.  ISBN 978-952-5768-81-7.
Villimpi Pohjola: Pelinavaus.  (Osa sarjakuvista julkaistu aiemmin tekijän omakustanteina)  Helsinki:  Arktinen Banaani, 2013.  ISBN 978-952-270-082-7.
Villimpi Pohjola: Lapsus.  Helsinki:  Arktinen Banaani, 2014.  ISBN 978-952-270-136-7.
Villimpi Pohjola: Valomerkki.  Helsinki:  WSOY, 2015.  ISBN 978-951-041-263-3.
Villimpi Pohjola: Irtiotto.  Helsinki:  WSOY, 2018.  ISBN 978-951-0-43921-0.
Albumit > Muita

JP Ahonen, KP Alare & Markus Tynskä: Ester Pärbergin tarinoita.  Tampere:  Daily Hero Press, 2009.  ISBN 978-952-67106-2-4.
Puskaradio.  (Osa sarjakuvista julkaistu Journalisti-lehdessä 2009–2012)  Helsinki:  Arktinen Banaani, 2012.  ISBN 978-952-270-064-3.
JP Ahonen & KP Alare: Perkeros.  Helsinki:  WSOY, 2013.  ISBN 978-951-0-39489-2.
Belzebubs: helvettiin ja takaisin.  Kangasala:  Kumiorava, 2016.  ISBN 978-952-7033-12-8.
Aiheesta muualla

JP Ahosen kotisivut
Tekijä: Sarjakuvapiirtäjä JP Ahonen Yle Areena. 18.6.2014.
Ronkainen, Timo: Villejä valotuksia Kvaak.fi. 24.5.2007.
Tamminen, Tuomo: Arkea, teinejä ja väkivaltaa Aviisi. 7/2007.
Turku, Jani: Villimpi pohjola viihdyttää Kvaak.fi. 15.4.2009.
Hongisto, Sanna: Gradumpi Pohjola Aviisi. 8/2009.
Mielonen, Tero: Krampit: The Next Generation Kvaak.fi. 9.10.2011.
Mattila, Tero: Puskaradio Kvaak.fi. 8.10.2012.
Jayaram Jayalalitha

| Jayaram Jayalalitha |
| --- | --- |
 Jayaram Jayalalitha vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. helmikuuta 1948 Melukote, Mysore, Intia
Kuollut: 5. joulukuuta 2016 (68 vuotta) Chennai, Tamil Nadu, Intia
Poliitikko
Puolue:  AIADMK
Jayaram Jayalalitha (myös muodossa Jayalalithaa; synt. Komalavalli, 24. helmikuuta 1948 – 5. joulukuuta 2016) oli intialainen näyttelijä ja poliitikko. Nuoruudessaan huomattavan uran näyttelijänä tehnyt Jayalalitha alkoi toimia politiikassa 1980-luvulla AIADMK-puolueen kautta ja myöhemmin hän nousi Tamil Nadun osavaltion pääministeriksi, jonka virassa hän toimi kaikkiaan neljän kauden ajan. Jayalalitha oli poliitikkona kiistelty hahmo. Hänellä oli uskollisten kannattajien joukko ja hänen kannatuksensa sai jopa henkilökulttimaisia piirteitä. Toisaalta Jayalalithan uraa varjostivat syytteet korruptiosta ja valtion varojen väärinkäytöstä.
Elämäkerta > Nuoruus ja näyttelijänura

Jayalalitha Jayaram syntyi 24. helmikuuta 1948 lähellä Mysorea nykyisessä Karnatakan osavaltiossa. Hänen tamiliperheensä kuului bramiinien kastiin. Perheen lakimiehenä toiminut isä kuoli Jayalalithan ollessa vain kaksivuotias ja hänen elokuvanäyttelijänä työskennellyt äitinsä muutti perheen Bangaloreen. Jayalalitha oli alkanut näytellä itse kouluaikoinaan ja kun hän ei voinut perheen taloudellisen tilanteen takia jatkaa opintojaan, hän alkoi luoda uraa näyttelijänä. Jayalalitha loi menestyksekkään uran esiintyen vuosien 1964 ja 1980 välillä noin 130:ssä elokuvassa. Uran teki osaltaan mahdolliseksi Jayalalithan suhteet tunnettuun tamilinkieliseen näyttelijään Marudhur Gopalan Ramachandraniin, jonka kautta hän tutustui myös politiikkaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jayaram Jayalalitha Wikimedia Commonsissa
Jayalalitha ja Yhdysvaltain ulkoministeri Hillary Clinton vuonna 2011.
Joaquín Mosquera

| Joaquín Mosquera |
| --- | --- |

Kolumbian presidentti
 13. kesäkuuta 1830 – 4. syyskuuta 1830  
Edeltäjä:  Domingo Caycedo
Seuraaja:  Rafael Urdaneta
 2. toukokuuta 1831 – 11. marraskuuta 1831  
Varapresidentti:  Domingo Caycedo
Edeltäjä:  Rafael Urdaneta
Seuraaja:  Domingo Caycedo
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. joulukuuta 1787 Popayán, Uuden-Granadan varakuningaskunta
Kuollut: 4. huhtikuuta 1878 (90 vuotta) Bogotá, Kolumbian yhdysvallat
Puoliso:  María Josefa Mosquera Hurtado
Tiedot
Puolue:  Kolumbian konservatiivipuolue
Joaquín Mariano Mosquera y Arboleda (14. joulukuuta 1787 – 4. huhtikuuta 1878) oli kolumbialainen valtiomies ja poliitikko.
Mosquera syntyi Popayánissa ja osallistui maan itsenäistymiseen johtaneisiin tapahtumiin. Bolivar nimitti hänet lähettilääkseen Peruun, Chileen ja Buenos Airesiin, tehtävänä edistää Amerikan yhtenäistymistä.
Hän toimi Kolumbian neljäntenä presidenttinä vuonna 1830. Hän aloitti kautensa kesäkuussa, ja jo syyskuussa hän joutui väistymään sotilaskapinan tieltä. Hänet valittiin myöhemmin myös maan kuudenneksi presidentiksi 2. toukokuuta 1831, ja hän luopui vallasta 23. marraskuuta.
Mosquera kieltäytyi monista hänelle tarjotuista valtion viroista. Hän työskenteli yliopiston rehtorina ja professorina, ja pyrki edistämään kansan koulutusta. Hän oli naimisissa serkkunsa Doña Maria Josefa Mosquera Hurtadon kanssa ja sai viisi lasta.  Mosqueara menetti näkönsä vuonna 1858 ja eli viimeiset vuosikymmenensä sokeana . Hän kuoli 91-vuotiaana vuonna 1878.
Joaquín Larraín Gandarillas

Joaquín Larraín Gandarillas
Joaquín Larraín Gandarillas (13. lokakuuta 1822 Santiago de Chile – 26. syyskuuta 1897) oli chileläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Santiago de Chilen arkkihiippakuntaan 20. maaliskuuta 1847 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Martyropoliin titulaaripiispaksi 31. joulukuuta 1877. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. maaliskuuta 1878. Pääkonsekraattorina toimi Rafael Valentín Valdivieso y Zañartu, jota avustivat José Hipólito Salas y Toro ja Carlos Bermúdez.
Larraín Gandarillas sai 15. kesäkuuta 1893 nimityksen Anazarbuksen titulaariarkkipiispaksi. Hän toimi Santiago de Chilen vihkipiispana, kunnes kuoli 74-vuotiaana virassa.