stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Apaches
Juoni

Lapsijoukko leikkii karjapaimenia ja apassisotureita maatilalla, jossa valmistellaan teekutsuja. Yksi lapsista, Danny, toimii kertojana. Maanviljelijä ajaa traktorillaan sen pellon läpi, jolla lapset leikkivät. Lapset lähtevät juoksemaan sen perään, ja Kim hyppää perävaunulle kuvitellen sen olevan juna. Kun traktori tulee mutkaan, Kim putoaa kyydistä, jää renkaan alle ja kuolee.
Lapset leikkivät taas pelloilla, kun heidän vanhempansa ovat lähdössä teekutsuille. Pojat haluavat pelata jalkapalloa, mutta lapset päätyvät lopulta leikkimään kick the can -nimistä hippaleikkiä (samankaltainen kuin kymmenen tikkua laudalla). Dannyltä piileskellessään Tom kävelee lieteallasta ympäröivällä aidalla, mutta liukastuu ja putoaa altaaseen. Kukaan ei kuule hänen avunhuutojaan, ja hän hukkuu.
Lasten vanhempien valmistellessa lastenkutsuja lapset leikkivät ratsuväkeä ja apasseja. Leikin loputtua he menevät työkaluvajaan, josta he löytävät kemikaalia sisältävän astian. Danny ehdottaa, että he juovat siitä juhlistaakseen voittojaan. Michael huomauttaa, että neste voi olla myrkyllistä, ja lapset päättävät vain olla juovinaan sitä. Sharon nielaisee kuitenkin sitä vahingossa, mutta vaikuttaa olevan kunnossa syljettyään aineen ulos. Myöhemmin hän kuitenkin sairastuu ja herää keskellä yötä koviin kipuihin kirkuen ja huutaen äitiä.
Loput lapset leikkivät taas pelloilla, ja yksi heistä on vähällä jäädä traktorin alle. Kun he leikkivät olevansa Starsky ja Hutch -ohjelmassa, Michael irrottaa vahingossa raskaan rautaportin, joka murskaa Robertin kuoliaaksi. Danny lähtee etsimään muita lapsia ja löytää tauolla olevia maatyöläisiä. Hän pyytää päästä istumaan traktorin kyytiin ja saa luvan. Kilpakuljettajaa leikkiessään hän vapauttaa vahingossa käsijarrun, ajaa traktorilla kolarin ja katkaisee niskansa.
Danny jatkaa kertojana toimimista omissa hautajaisissaan kertoen rauhallisena ”juhlista”, joita valmisteltiin pitkin elokuvaa. Hän sanoo, että juhlat olivat oikein mukavat ja kaikki hänen sukulaisensa olivat siellä. Lopuksi hän sanoo surullisesti toivovansa, että olisi itsekin ollut siellä. Lopputeksteissä on pitkä lista lapsista, jotka olivat kuolleet maatilaonnettomuuksissa elokuvan tekoa edeltäneen vuoden aikana.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robbie Oubridge  | … |  Danny   |
|  Ian Scrace  | … |  Michael   |
|  Wayne Tapsfield  | … |  Robert   |
|  Sharon Smart  | … |  Sharon   |
|  Fion Smith  | … |  Tom   |
|  Louise O’Hara  | … |  Kim   |
Aiheesta muualla

Apaches katsottavissa British Film Instituten sivuilla (englanniksi)
Apaches Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Apaches (film)
Käännös suomeksi
Arlis Perryn murha

Arlis Perry (o.s. Dykema; 22. helmikuuta 1955 Linton, Pohjois-Dakota – 13. lokakuuta 1974 Stanford, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen nainen, joka kuoli murhan uhrina Stanfordin yliopiston Memorial Churchissa. Tapaus ilmoitettiin vuonna 2018 DNA-vertailun avulla selvitetyksi.
Tausta

Perry syntyi vanhempiensa Marvinin ja Jeanin kolmesta lapsesta nuorimpana. Perhe muutti vuonna 1963 Bismarckiin. Perry opiskeli Bismarck High Schoolissa, jossa hän tutustui tulevaan mieheensä Bruce Perryyn. Pariskunta valmistui yhdessä high schoolista vuonna 1973, mutta Bruce Perry lähti opiskelemaan Stanfordin yliopistoon Kaliforniaan. Arlis Perry puolestaan suoritti opintoja Bismarck Junior Collegessa ja työskenteli poikaystävänsä hammaslääkäri-isän toimitiloissa.
Perryt menivät naimisiin 17. elokuuta 1974. Syyskuussa 1974 he muuttivat Kalifornian Palo Altoon. Arlis Perry sai työpaikan lakitoimiston vastaanottovirkailijana.
Murha

Perrylla oli miehensä kanssa autoa koskenut kiista 12. lokakuuta 1974. Hän kertoi menevänsä kirkkoon ”tuulettumaan” ja viettämään omaa aikaansa. Yövartija Stephen Crawford ilmoitti nähneensä Perryn menevän kirkkoon noin 23.50. Kirkossa oli tuolloin kaksi muutakin ihmistä, jotka lähtivät Perryn vielä jäädessä paikalle.
Kirkon oli tarkoitus sulkea ovensa keskiyöllä. Yövartija saapui paikalle 0.10 eikä omien sanojensa mukaan nähnyt paikalla ketään, joten hän lukitsi kirkon ovet. Bruce Perry oli huolestunut vaimostaan ja meni kirkolle, mutta huomasi ovien olevan lukittuina. Hän päätti kuljeksia kampuksella vaimoaan etsimässä. Aviomies otti yhteyttä poliisiin 3.00 ja ilmoitti vaimonsa kadonneeksi. Hän epäili vaimon saattaneen nukahtaa kirkkoon. Mies käveli poliisin kanssa kirkolle. Kirkon ovelta kyseltiin, oliko ketään sisällä, mutta vastausta ei kuulunut. 5.45 yövartija Crawford palasi kirkkoon avatakseen sen. Sanojensa mukaan hän huomasi yhden ovista jääneen lukitsematta. Poliisi kertoi myöhemmin oven tulleen työnnetyksi auki sisäpuolelta. Crawford kertoi löytäneensä ruumiin aamunkoitteessa alttarin vasemmalta puolelta etummaisilta kirkonpenkeiltä.
Perryn ruumis oli riisuttu alastomaksi vyötäröön saakka. Uhrille oli tehty seksuaalista väkivaltaa alttarin kynttilöillä. Ruumiiseen oli jäänyt merkkejä lyömisestä ja kuristamisesta. Ruumiin vierellä olleessa tyynyssä havaittiin siemennestettä. Oletetut tekijän sormenjäljet taltioitiin rikospaikalta. Murha katsottiin keskiyön jälkeen tehdyksi.
Tutkimukset ja julkinen käsittely

Poliisi kuulusteli Perryn miestä, josta havaittiin vuotaneen verta. Bruce Perry kuitenkin kertoi kärsivänsä vaikeista nenävuoronvuodoista ollessaan stressaantunut. Hän antoi vapaaehtoisesti sormenjälkensä ja suoritti valheenpaljastuskokeen, minkä ansiosta hänet vapautettiin epäilystä. FBI laati profiilin, joka viittasi mahdollisesti yksinäiseen, sotilastaustaiseen tekijään, jonka arvioitu ikä saattaisi olla 17–22. FBI:n mukaan tappaja oli varastanut uhrin tavaroita muistoesineiksi.
Yövartija Stephen Crawford joutui myös epäillyksi, mutta läpäisi valheenpaljastuskokeen. Sormenjäljetkään eivät täsmänneet. Epäiltyjä oli runsaasti, mutta tekijää ei saatu selville käytössä olleiden teknisten tutkintamenetelmien avulla.
Uskonnollisen pariskunnan lähipiiri toi esiin epäilyjä murhan liittymisestä saatananpalvontaan. Poliisi kiisti väitteet. Vuonna 1987 Maury Terry julkaisi suosituksi nousseen kirjan The Ultimate Evil, jossa palattiin saatananpalvontaväitteisiin. Terry käsitteli kirjassa myös mahdollista sarjamurhaaja David Berkowitzin ("Son of Sam") yhteyttä Perryn murhaan. Poliisikin kuulusteli Berkowitzia tapauksen tiimoilta, mutta päätyi pitämään tätä tutkintalinjaa tarpeettomana. Toinen Perryn murhasta kuulusteltu sarjamurhaaja oli Ted Bundy.
Murhan selviäminen

65-vuotias Bryan McKraken ilmoitti poliisille kesäkuussa 2016 nuoren miehen liikkeitä murhayönä koskeneen näköhavainnon, jonka perusteella suoritettiin uusia kuulusteluja. Tämä ei johtanut ratkaisuun, mutta poliisi alkoi kerätä DNA-näytteitä kaikilta kirkon lähellä murhayönä olleilta henkilöiltä. Poliisi pystyi sulkemaan pois kaikkien paitsi yövartija Stephen Crawfordin osuuden.
Crawfordin DNA:n todettiin täsmäävän Arlis Perryn farkuista löydettyyn tuntemattomaan DNA:han. Rikostutkijat saapuivat Crawfordin asunnolle 20. kesäkuuta 2018, jolloin tämä teki itsemurhan ampumalla itseään päähän. Crawford oli tuolloin 72-vuotias Yhdysvaltain ilmavoimien veteraani, joka oli työskennellyt poliisina ja vartijana. Hän oli jäänyt kiinni diplomin väärentämisestä vuonna 1992. Lisäksi taustalla oli kuuden kuukauden ehdollinen vankeustuomio varastelusta Stanfordin yliopistosta. Crawfordin asunnosta löydettiin Maury Terryn kirja The Ultimate Evil sekä itsemurhaviesti, joka oli kirjoitettu Arlis Perryn murhan tutkimusten käynnistyessä uudelleen vuonna 2016. Viestissä ei kuitenkaan mainittu Perryn murhaa.
Perryn isä kuoli kolme kuukautta ennen tapauksen julistamista ratkaistuksi. Hänen 88-vuotias äitinsä oli yhä elossa. Perryn leskestä Bruce D. Perrysta oli tullut tunnettu lastenpsykiatri, joka oli julkaissut kirjoja.
Vuonna 2023 toimittaja Scott Herhold julkaisi Arlis Perryn tapausta käsittelevän kirjan Murder Under God’s Eye: The Nightmare Killing in Stanford’s Church.
Asu (mineralogia)

Asu on mineralogiassa käytetty termi, joka kuvaa mineraalin kiteiden ulottuvuuksia suhteessa toisiinsa. Mineraalin asu riippuu sen kiderakenteesta. Asu voi olla esimerkiksi rakeinen, kuituinen, sälöinen, suomuinen tai massamainen. Asu on rakeinen, mikäli mineraalin ulottuvuudet ovat suunnilleen samat joka suuntaan. Jos mineraalin jokin ulottuvuus on selvästi muita pidempi, asu on sälöinen, neulamainen tai kuituinen. Suomuinen asu on niillä mineraaleilla, joilla kaksi ulottuvuutta on selvästi kolmatta pidempiä. Massamainen asu tarkoittaa sitä, että mineraalin rakeet ovat niin pieniä, että niitä ei voi erottaa toisistaan paljain silmin.
Esimerkkejä erilaisista asuista

Rakeinen (rikkikiisu)
Kuituinen (asbesti)
Neulamainen (mesoliitti)
Suomuinen (muskoviitti)
Sälöinen (savukvartsi)
Massamainen (kvartsi)
Aiheesta muualla

Kiviopas (Arkistoitu – Internet Archive)
August von Brück

August Lothar Maximilian Ludwig von Brück (7. elokuuta 1859 München – 8. syyskuuta 1941 Kirchdorf am Haunpold, Ylä-Baijeri) oli saksalainen diplomaatti ja vapaaherra. Hän oli vuosina 1918–1920 Saksan ensimmäinen lähettiläs Suomessa.
Brück työskenteli vuodesta 1885 Saksan ulkoministeriössä ja hoiti eri virkoja Saksan keisarikunnan ulkomaanedustustoissa ympäri maailmaa. Hän oli vuodesta 1897 Saksan konsulina Riiassa, Havannassa ja Valparaísossa, vuosina 1904–1906 lähettiläänä La Pazissa ja vuosina 1906–1914 pääkonsulina Varsovassa. Vuosina 1915–1916 hän oli ulkoministeriön edustajana miehitetyn Puolan saksalaisen kenraalikuvernöörin luona. Hän oli sitten pääkonsulina Oslossa ja Wienissä ja sai vuonna 1917 nimityksen Saksan pääkonsuliksi Göteborgiin. Vuonna 1918 Brück nimitettiin Saksan lähettilääksi sisällissotaa käyneeseen Suomeen. Hänestä tuli ensimmäinen valkoisen Suomen tunnustama ulkomaan diplomaattinen edustaja, kun hän kävi jättämässä valtuuskirjeensä senaatin puheenjohtaja P. E. Svinhufvudille Vaasan kaupungintalolla 26. maaliskuuta 1918. Brück jatkoi Helsingin-lähettiläänä myös Saksan muututtua tasavallaksi, kunnes jäi vuonna 1920 eläkkeelle. Eläkkeelle jäätyään Brück vieraili useita kertoja Suomessa, viimeksi huhtikuussa 1938 osallistuen tällöin Helsingin valloituksen 20-vuotisjuhlallisuuksiin.
August von Meyszner

Meyszner vuonna 1938
August Edler von Meyszner (3. elokuuta 1886, Graz - 24. tammikuuta 1947, Belgrad) oli itävaltalaissyntyinen SS- ja poliisiupseeri (SS-Gruppenführer ja vuodesta 1942 myös Generalleutnant der Polizei) toisen maailmansodan aikana.
Meyszner ylennettiin 1941 kenraalimajuriksi. Tuolloin hänen oli järjestyspoliisin päällikkönä saksalaisten valtaamassa Norjassa ja hänestä tuli 1942 korkein SS- ja poliisijohtaja Serbiassa. Hän työskenteli myös Kolmannen valtakunnan taloustoimiston palveluksessa Serbiassa. Hänen arvellaan olleen vastuussa noin 15 000 juutalaisen naisen ja lapsen murhista alueella. Tätä tarkoitusta varten natsien Valtakunnan turvallisuusvirasto (Reichsicherheitshauptamt eli RSHA) toimitti kaasuauton juutalaisten murhaamiseen Semlinin keskitysleiriin Belgradin lähelle. Sodan jälkeen Meyszner joutui liittoutuneiden sotavangiksi. Hänet tuomittiin kuolemaan sotarikoksista vuonna 1946 ja hirtettiin Belgradissa 24. tammikuuta 1947.
Bakun kaanikunta

Bakun kaanikunta oli Dargah Quli Khanin esi-isilleen 1592 saadulle maalle 1718 perustama yksi Azerbaidžanin kaanikunnista. Kenraali Bulgakovin komentamat venäläiset joukot valtasivat Venäjän keisarikunnan ja Persian sodan aikana 1804-1813 Bakun kaanikunnan pääkaupungin Bakun toimesta syyskuussa 1806, ja Husayn Quli Khan pakotettiin maanpakoon. Bakun kaanikunta pakotettiin liittymään Venäjän keisarikuntaan.
Tätä aikaisempi komentaja, ruhtinas ja jalkaväenkenraali Pavel Dmitrievitš Tsitsianov, oli ammuttu helmikuussa Bakun kaupunginportilla juuri, kun hän, everstiluutnantti Elizbar Eristov ja yksi kasakka olivat tulleet kaupunginportille vastaanottamaan kaupungin avainta. Yksi Husayn Quli Khanin lähellä olevista oli ampunut pistoolilla Tsitsianovin ja Eristovin. Irrotettuaan Tsitsianovin pään Husayn Quli Khan avustajineen poistuivat Bakun linnoitukseen. Tsitsianovin pää lähetettiin Persian šaahille.
Persian šhaahi vahvisti Bakun kaanikunnan menetyksen virallisesti Venäjän keisarikunnalle 12. lokakuuta 1813 Gulistanin rauhassa.
August von Wassermann

August Paul von Wassermann.
August Paul von Wassermann (21. helmikuuta 1866 Bamberg – 16. maaliskuuta 1925 Berliini) oli saksalainen lääkäri. Hän oli Robert Koch -instituutin kokeellisen terapian ja biokemian osaston johtaja 1906-1913 ja sen jälkeen Berliinin Kaiser Wilhelm -instituutin johtaja. Hän kehitti kupan osoittamiseksi mukaansa nimetyn Wassermannin kokeen. Lisäksi hän tutki tuberkuloosia ja syöpätauteja.
Bakun koulusurmat

| Bakun koulusurmat |
| --- | --- |
 Kukkia oppilaitoksen seinustalla
Paikka:  Baku, Azerbaidžan
Kohde:  Azerbaidžanin valtion öljyakatemia
Ajankohta:  30. huhtikuuta 2009   (UTC+4)
Iskutyyppi:  aseellinen hyökkäys
Kuolleita:  13 (ampuja mukaan lukien)
Epäilty/epäillyt:  Fərda Qədirov
Tekoväline:  Makarov-pistooli
Bakun koulusurmat tapahtuivat Bakussa sijaitsevassa öljyalan oppilaitoksessa aamulla 30. huhtikuuta 2009. Ampujana toimi etninen azeri, vuonna 1980 syntynyt Georgian kansalainen Fərda Qədirov, joka oli alun perin kotoisin Azerbaidžanista. Hän surmasi 12 henkilöä ja lopulta itsensä.
Varmaa motiivia hyökkäykselle ei tiedetä, mutta viranomaisten mukaan syy ei ollut todennäköisesti poliittinen. Tiedotusvälineet kertoivat, että mies oli vastikään palannut Bakuun etsimään töitä. Perheensä hän jätti Venäjälle, ja hänen kerrottiin olleen riidoissa isänsä kanssa. Uhreista yksi oli kotoisin Syyriasta ja toinen Sudanista, loput olivat azerbaidžanilaisia.
Alustavassa tutkinnassa on ilmennyt, että ampujalla oli ennen surmien aloittamista Makarov-pistooli, ja 71 patruunaa.
Uhrit
Emin Abdullayev, 20
Ramiz Abdullayev, 69
Ceyhun Aslanov, 21
Tamilla Əzizova, 58
Ruslan Babaşov, 19
Ayaz Bağırov, 21
Yusif Bəndəliyev, 20
Ayna Qurbanova, 52
Savalan Cabbarov, 22
Taleh Məmmədov, 21
Şəfa Məmmədova, 31
Məcnun Vahidov, 63
Argentiina talviolympialaisissa 2014

Argentiina osallistui Sotšin talviolympialaisiin 2014. Argentiinalaiset urheilijat ovat useimmiten osallistuneet talviolympialaisissa alppihiihtoon ja rattikelkkailuun. Maan ensimmäisissä talviolympialaisissa Argentiinalla oli rattikelkkailussa kaksi joukkuetta, joista toinen sijoittui neljänneksi ja toinen viidenneksi. Alppihiihtäjä Cristian Javier Simari Birkner toimi Argentiinan joukkueen lipunkantajana olympialaisten avajaisseremoniassa. Sotšin olympialaisissa Argentiina oli mukana seitsemän urheilijan joukkueella, jotka osallistuivat kahteen eri lajiin. Ainuttakaan mitalia maa ei kuitenkaan kisoista saavuttanut.
Joukkue > Alppihiihto

Salome Bancora
Jorge F. Birkner Ketelhohn
Sebastiano Gastaldi
Julietta Quiroga
Cristian Javier Simari Birkner
Macarena Simari Birkner
Joukkue > Pohjoismaiset hiihtolajit > Maastohiihto

Federico Pablo Cichero
Aviaario

Aviaario St. Louisin eläintarhassa
Aviaario on linnuille rakennettu suurikokoinen häkki tai huone, jossa linnut voivat lennellä vapaasti.
Aviaarioita voi olla monen kokoisia. Isot linnut, kuten päiväpetolinnut, vaativat aviaarion, jonka pohjapinta-ala on satoja tai tuhansia neliömetrejä ja korkeus kymmenenkin metriä. Pienille varpuslinnuille aviaarioksi riittää muutaman kymmenen neliömetrin lattia-ala ja 3–4 metrin korkeus. Aviaarion seinät voivat olla pienisilmäistä metalliverkkoa, lasia tai kirkasta muovilevyä. Sisustuksena pitää olla eläviä tai kuolleita puita tai istumaoksia, mielellään myös vihreitä kasveja, lahoavia kantoja tai pökkelöitä sekä ruoka- ja juoma-astioita. Aviaario voi olla joko kokonaan ulkona tai sisällä tai osittain molemmissa tiloissa.
Aviaarioita on lähinnä eläintarhoissa. Ensimmäinen suuri aviaario rakennettiin 1880 Rotterdamin eläintarhaan (Diergaarde Blijdorp). Joihinkin suuriin aviaarioihin on rakennettu polkuja, joilla ihmiset voivat kävellä ja tarkkailla lintuja. Ranskalaisella lintutieteilijällä Jean Théodore Delacour‎illa oli aikoinaan maailman hienoin yksityinen aviaario Normandiassa. Aviaariossa linnut ovat vankeina kuten häkeissäkin, mutta niiden elämä on vapaampaa ja virikkeellisempää.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kakarikit (Arkistoitu – Internet Archive)
Aubrey O’Day

Aubrey O’Day.
Aubrey Morgan O’Day (s. 11. helmikuuta 1984) on laulajana Danity Kane -nimisessä tyttöbändissä. Aubrey on syntynyt San Franciscossa Kaliforniassa ja hän on irlantilais-havaijilaista sukuperää. Hän liittyi Danity Kaneen vuonna 2006. Hän kävi vuonna 2001 La Quinta High Schoolia, jossa hän piti tanssimisesta, cheerleader-toiminnasta ja näytelmäkerhosta.
Aiheesta muualla

Aubrey O'Day.com
Antti Kleemola

Antti Kleemola vuonna 2012.
Antti Kleemola (s. 1972 Kauhajoki)[lähde? ] on suomalainen laulaja-lauluntekijä, joka tunnetaan soolouransa lisäksi muille artisteille tekemistään kappaleista. Kleemolan tekemiä kappaleita ovat levyttäneet muun muassa Irina, Suvi Teräsniska, Sami Saari, Laura Voutilainen, Janne Hurme,  Pate Mustajärvi, Jippu, Rajaton, Lenni-Kalle Taipale trio, Paula Koivuniemi ja Yö. Myös Geir Rönningin esittämä vuoden 2005 Helsingin yleisurheilun MM-kisojen virallinen kisakappale Victory on Kleemolan käsialaa. Hän on säveltänyt myös kolme musikaalia. Ennen soolouraansa Antti on vaikuttanut muusikkona monissa musikaaleissa sekä poprock-kokoonpanoissa.
Ura

Kleemola tunnetaan myös soul-laulajana. Hän oli yksi solisteista UMO:n Stevie Wonder Night -konserttikiertueella (2011–2012). Hän on ollut myös osa suomalaisten huippumuusikoiden Suo, kuokka & Jussi -kollektiivia (Suo, Kuokka & Jussi plays Earth, Wind and Fire (2002–2003) ja Suokka & Jussi plays The Beach Boys (2005–2006)).
Kleemolan ensimmäinen oma albumi Jotain parempaa ilmestyi 11. lokakuuta 2006. Siltä julkaistiin singlet Timo tahtoo, Auta mua ja Marikan haaveet, joista erityisesti ensin mainittu sai paljon radiosoittoa (mm. Radio SuomiPOPilla) ja nosti Kleemolan ensimmäistä kertaa laulajana esiin.
Syksyllä 2008 ilmestyi Kleemolan toinen albumi 10 kohtausta. Levyltä julkaistiin kolme singleä: Mä en pelkää mitään julkaistiin digitaalisesti 13.2. ja Joensuu - New York 21.5.2008, kun taas Heikko mies ilmestyi 28.1.2009.
Kleemola osallistui Suomen euroviisukarsintoihin 2010 kappaleellaan Sun puolella ja eteni finaaliin. Kleemolan Euroviisu-kappale julkaistiin singlenä 13.1.2010. Euroviisukarsintojen jälkeen julkaistiin 21.4.2010 Kleemolan ensimmäinen kokoelmalevy, Sun puolella – Parhaat.
Kolmas levy Täydellinen päivä Kleemolalta julkaistiin 4.10.2013. Singleinä levyltä julkaistiin kappaleet Kaikkea hyvää 9.5.2011, Täydellinen päivä 14.5. ja Kaiken keskellä 16.11.2012 sekä Sun entiset 17.5. ja Värit maailman 20.9.2013. Kolmannen soololevyn jälkeen ensimmäinen single Ainut elämä julkaistiin 16.9.2016 ja sen jälkeen on julkaistu muutamia singlejä.
Kleemolan levy-yhtiö on Kaiku Entertainment. Lisäksi hän toimii myös Kaiku Songs -kustantamon kirjoittajana.
Kleemola on koulutukseltaan musiikinopettaja Jyväskylän yliopistosta ja toiminut opettajana useilla eri koulutusasteilla. Laulun lisäksi hän hallitsee soittimista erityisesti kosketinsoittimet ja trumpetin. Nykyään Kleemola opettaa pääosin lauluntekemistä.
Diskografia > Studioalbumit

Jotain parempaa (2006,  Poko Records)
10 kohtausta (2008,  Poko Records)
Täydellinen päivä (2013,  Sound of Finland)
Diskografia > Kokoelma-albumit

Sun puolella – Parhaat (2010,  Poko Records)
Diskografia > Singlet

Timo tahtoo (2006)
Marikan haaveet / Tähän mennessä / Marikan haaveet (demo) (2006)
Auta mua (2006)
Mä en pelkää mitään (2008)
Joensuu – New York (2008)
Heikko mies (2009)
Sun puolella (2010)
Kaikkea hyvää (2011)
Täydellinen päivä (2012)
Kaiken keskellä (2012)
Sun entiset (2013)
Värit maailman (2013)
Ranskalaisin viivoin (2014)
Ainut elämä (2016)
Äiti (2018)
Kaikki kaikkien puolella (2018)
Pilke (2020)
Elossa (2020)
Sillon kun me rakastettiin (2023)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antti Kleemola Wikimedia Commonsissa
Antti Kleemolan viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Antti Kleemola MySpace-sivustolla
Antti Kleemolan haastattelu Opettaja-lehdessä 22.1.2010 (Arkistoitu – Internet Archive)
Augustus Goessling

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten vesipallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten vesipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | St. Louis 1904 | Vesipallo |  |
Augustus M. Goessling (17. marraskuuta 1878 Saint Louis – 22. elokuuta 1963 Saint Louis) oli yhdysvaltalainen vesipalloilija, uimari ja olympiamitalisti. Hänen seuransa oli saintlouisilainen Missouri AC.
Goessling osallistui St. Louisin olympialaisiin 1904, joissa hän karsiutui uinnissa sekä 100 metrin selkäuinnissa että 200 metrin rintauinnissa ensimmäisellä kierroksella. Hän pelasi Missouri AC:n vesipallojoukkueessa, joka voitti turnauksessa pronssia.
Bani Bariq

Bani Bariq on arabiheimo Saudi-Arabian eteläosista. Se on lähtöisin muinaisesta Al-Azdin heimosta,  kuten myös klaanit Bani Aws, Bani Khazraj, Bani Khuza'a.
Augustus Stephen Vogt

Augustus Stephen Vogt vuonna 1913.
Augustus Stephen Vogt (14. elokuuta 1861 – 17. syyskuuta 1926) oli kanadalainen kuoronjohtaja, pedagogi, urkuri ja pianisti. Hänet tunnetaan parhaiten Toronton Mendelssohn-kuoron perustajana. Kuoro tunnetaan sekä a cappella -työstään että vuosittaisista esiintymisistään johtavien orkesterien kanssa. Hänet nimitettiin Toronton musiikkikonservatorion rehtoriksi vuonna 1913, ja hän vetäytyi kuoronjohtotyöstään vuonna 1917. Hän oli kehittämässä Toronton yliopiston musiikkitiedekuntaa ja toimi sen dekaanina vuodesta 1918 kuolemaansa saakka. Vogt teki lukuisia julkaisuja, joihin kuuluivat Indian Lullaby (1906) ja Modern Pianoforte Technique (1900).
Vogt opiskeli New England Conservatoryssa, Bostonissa 1880-luvun alussa ja tapasi tänä aikana Calixa Lavalléen. Hän jatkoi opintojaan Leipzigin konservatoriossa muiden muassa Salomon Jadassohnin, Willy Rehbergin, Carl Reinecken ja Adolf Ruthardtin johdolla vuoteen 1888 saakka.
Aubrey de Grey

Aubrey de Grey
Aubrey de Grey (s. 1963) on biogerontologi Cambridgen yliopistossa, Englannissa. Hän on tullut tunnetuksi terveellisen elinkaaren radikaalin pidennyksen puolestapuhujana, tavoitteenaan kehittää hoitokeino ihmisen ikääntymiselle teknologian avulla. Ennen työtään biologina de Grey toimi tietojenkäsittelytieteen ja bioinformatiikan parissa. De Greyn mukaan tehokkaan anti-ikääntymiskeinon kehittämiseen tarvittava perustietämys on nykyään jo suurimmilta osin olemassa. De Greyn nykyinen työ keskittyy yksityiskohtaisten vähäisen seneskenssinselvennä teknisten strategioiden (SENS, Strategies for Engineered Negligible Senescence) suunnitteluun. Strategioiden tarkoituksena on estää ikääntymiseen liittyvä fyysinen ja kognitiivinen rappeutuminen. De Grey on myös Methuselah Mouse Prizen perustajajäsen ja johtava tiedemies.
Aiheesta muualla

SENS
Methuselah Mouse Prize
Bani Shehr

Bani Shehr on arabiklaani Saudi-Arabian etelä-osista. Se on lähtöisin muinaisesta Al-Azdin heimosta, kuten myös klaanit Bani Amr, Bal-Ahmar, Bal-Asmar, Bal-Qarn.
Arthur Gardner (tuottaja)

Arthur Gardner (7. kesäkuuta 1910 Marinette, Wisconsin – 19. joulukuuta 2014 Beverly Hills, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja näyttelijä. Hän syntyi Wisconsinin Marinettessa nimellä Arthur Goldberg. Varhaisella urallaan hän esimerkiksi esiintyi opiskelijana elokuvassa Länsirintamalta ei mitään uutta (1930).
Gardner palveli toisen maailmansodan aikana ensimmäisessä elokuvayksikössä (First Motion Picture Unit). Siellä hän tapasi Jules V. Levyn ja Arnold Lavenin, joiden kanssa hän perusti vuonna 1951 tuotantoyhtiö Levy-Gardner-Lavenin.
Gardner työskenteli tuottajana esimerkiksi televisiosarjoissa The Rifleman ja The Big Valley sekä elokuvissa McQ – asekettu (1974) ja Brannigan – terästä nyrkeissä (1975). Gardner kuoli Beverly Hillsissä, Kaliforniassa 104-vuotiaana 19. joulukuuta 2014.