stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
IBM PC -yhteensopiva tietokone
Valmistajat

Ensimmäinen julkaistu "PC-klooni" oli Columbia Data Productsin kesäkuussa 1982 julkaisema MPC 1600 "Multi Personal Computer", jonka mainostettiin pystyvän ajamaan IBM Personal Computerin ohjelmia ja käyttämään sen lisälaitteita. Koneessa oli myös tuplasti muistia, kaksi levykeasemaa ja enemmän laajennuspaikkoja kuin IBM:n koneessa. Marraskuun 1984 BYTE-lehti kertoi että kone ajoi ongelmitta mm. Microsoft Flight Simulator-, WordStar-, Lotus 1-2-3- ja dBASE II -ohjelmia ja piti sitä markkinoiden parhaana löytönä.
IBM julkaisi BIOSin olennaiset osat, mutta sen tekijänoikeus säilyi IBM:llä, joka aikoi estää lisensoimattomien kloonien valmistuksen.
IBM esti kloonien valmistajia kopioimasta BIOSia suoraan, jolloin nämä kehittivät oman vaihtoehtoisen toteutuksen. IBM:n alkuperäisen suunnitelman mukaan ROM-muistissa sijaitseva BIOS sisältää palvelut laitteiston käyttöön. Pian ilmestyivät laiteajurit, jotka käyttivät laitteistoa kuten eri näyttötoimintoja ilman BIOSia.
Compaq julkaisi ensimmäisen PC-yhteensopivan koneensa Compaq Portablen marraskuussa 1983.
Alussa PC-yhteensopivien valmistajien oli takaisinmallinnettava BIOS itse, jotta ohjelmistot toimisivat yhteensopivasti. Varhaisissa klooneissa yhteensopivuus ei aina ollut hyvä. Muutamassa vuodessa Phoenix-yhtiöllä tarkka ja toimiva takaisinmallinnettu BIOS, jota se lisensoi kolmansille osapuolille.
Ajan mittaan perustettiin myös muita yrityksiä, jotka kehittivät ja myivät IBM-yhteensopivaa BIOS-ohjelmistoa, kuten American Megatrends (AMI), Phoenix Technologies ja Award Software.
Compaqin, Dellin ja Hewlett-Packardin kaltaiset kloonivalmistajat nousivat suuriksi PC-yhteensopivien valmistajiksi.
IBM:n valta-asema oli häviämässä jo vuonna 1986.
IBM pyrki saamaan asemansa takaisin esittelemällä Micro Channel Architecture (MCA) -väylän, jota se lisensoi maksua vastaan. Muut valmistajat keskittyivät standardoituihin ratkaisuihin ja ISA-väylistä kehitettiin EISA sekä myöhemmin nämä korvasi PCI.
IBM myi henkilökohtaisten tietokoneiden osastonsa Lenovolle kaupalla, joka valmistui vuonna 2005.
Kaupan toteutuminen oli kiinni Yhdysvaltain viranomaisista, jotka olivat huolissaan kansallisesta turvallisuudesta, koska IBM:llä on tehdas Yhdysvalloissa. Lupa myyntiin myönnettiin, mutta toiminnalle asetettiin joitakin ehtoja.
Kehitys

IBM:n valtakauden jälkeen PC-standardien eteenpäinviennistä ovat vastanneet yksittäisten komponenttien valmistajat, eräänä tärkeänälähde? suoritinvalmistaja Intel, joka esitteli muun muassa PCI- ja AGP-väylät sekä ATX-standardin. ATX määrää PC-yhteensopivien koneiden virtalähteiden ja emolevyjen koot, ja sitä kautta myös koteloiden muodot. Intelin julkaisemat piirisarjat ja emolevyjen referenssitoteutukset ovat pohjana eri komponenttivalmistajien emolevyille, ja niille asennetaan Intelin valmistama suoritin. Emolevyt puolestaan määräävät käytettävät oheislaitteiden laajennusväylät ja liitännät. Intelin lisäksi ainoa merkittävä suoritin- ja piirisarjavalmistaja on AMD, joka aloitti valmistamalla lisenssillä Intelin suorittimia ja 2000-luvun vaihteessa valmisti Intelin suorittimia nopeampia suorittimia.
Monia PC-yhteensopivien keskeisiä ratkaisuja kehittävät ja ylläpitävät erilaisen valmistajien yhteenliittymät:
VESA on tehnyt useita grafiikkaan liittyviä määrityksiä
PCI-väylän, myös uudemman PCI Expressin määrityksiä ylläpitää PCI-SIG
PC-koneiden BIOSia vastaavaa UEFIia kehittää Unified EFI Forum
tallennusmediaväyliä kuten SATA-väylää kehittää Serial ATA International Organization
Alkuperäisen BIOSin rooli vähentyi toimintojen siirryttyä käyttöjärjestelmien laiteajureihin.
Eräät PC-koneiden ratkaisut ovat syntyneet spontaanisti tai yhden valmistajan tuotteen määrittelemänä. Esimerkiksi Creativen Sound Blaster oli de facto äänistandardina kunnes suora laitteiston käyttö tuli tarpeettomaksi. Sittemmin AC'97-määrittely ja myöhempi Intel High Definition Audio ovat korvanneet Sound Blasterin emolevyille integroitujen ääniominaisuuksien standardina.
3D-grafiikkaa varten koneisiin ovat tulleet niihin erikoistuneet grafiikkaprosessorit, joista varhaisena esimerkkinä 3dfx:n Voodoo.
Ohjelmistotasolla yhteisinä nimittäjinä ja yhteensopivuuden takaajina ovat suosittujen käyttöjärjestelmien laitteistorajapinnat kuten 3D-grafiikassa Microsoftin Direct3D ja OpenGL.
Useimmista muista mikrotietokonetyypeistä poiketen PC ei ole täysin siirtynyt pois alkuperäisestä CISC-suoritinarkkitehtuuristaan, vaan uusimmatkin PC-suorittimet ovat edelleen laitteistotasolla Intel 8086 -yhteensopivia. Vaihtoehtoisia suoritinarkkitehtuureita PC-laitteille ovat tarjonneet muun muassa DEC (vuonna 1992 julkaistu 64-bittinen Alpha) sekä Intel (IA-64-arkkitehtuuri ja sen mukaiset Itanium-suorittimet). Nämä eivät kuitenkaan ole tehokkuudestaan huolimatta menestyneet tavallisten käyttäjien keskuudessa huonon x86-ohjelmien suorituskyvyn vuoksi.
Juuri yhteensopivuuden vuoksi AMD:n AMD64:stä tuli PC-koneiden hallitsevaksi suoritinarkkitehtuuri. AMD64 on Intelin x86-arkkitehtuurin laajennus, ja se tukee vanhoja x86-käskyjä suoraan niitä varten varatuissa toimintatiloissa säilyttäen yhteensopivuuden vanhempien ohjelmistojen kanssa. Käskykannan suosion vuoksi myös Intel joutui lisensoimaan sen sen omaa 64-bittistä IA-64-käskykantaa käyttävän Intel Itaniumin epäonnistuttua markkinaosuutensa laajentamisessa.
Kehitys > Muistiteknologia

Aiemmin käytetty SIMM-liitäntä on vaihtunut DIMM-liitäntään. Kannettavissa malleissa on usein käytössä SO-DIMM.
Muistiteknologia on vaihtunut FPM DRAM -piireistä DDR5 SDRAM -piireihin.
Northbridge ja suoritinväylä on korvattu suorittimeen integroidulla muistiohjaimella ja pakettikytkentäisellä yhteydellä kuten AMD:n käyttämä HyperTransport ja Intelin käyttämä QuickPath.
AMD on myöhemmin AMD Zen -arkkitehtuurissa siirtynyt käyttämään moniprosessointia tukevaa Infinity Fabric -väylää.
Kehitys > Suoritinteknologia

8- ja 16-bittiset x86 prosessorit on korvattu 32-bittisillä IA-32-prosessoreilla ja uudelleen 64-bittisillä X86-64-suorittimilla.
Aiemmin ulkoinen matematiikkasuoritin on nykyään integroituna suoritinpiirille. Muistinhallintayksikön lisäys mahdollisti näennäismuistin käytön.
Varhaiset x86-suorittimet käyttivät segmentoitua muistia.
Kehitys > Laajennusväylät

ISA/EISA sekä VLB ja MCA väylät on korvattu PCI-väylillä ja AGP-väylällä.
PCI- ja AGP-väylät on korvattu myöhemmin PCI Express -väylillä.
Kehitys > Tallennusmedialiitännät

ST-506- ja ESDI-väylät on korvattu IDE-väylällä ja edelleen SATA-väylällä.
Levykeasemaväylät eivät enää ole uusissa tietokoneissa mukana USB:n yleistymisen myötä.
Palvelimissa yleiset SCSI- ja SAS-liitännät eivät ole yleistyneet PC-koneissa korkeamman hintansa johdosta.
FireWire ei ole PC-koneissa yleinen ja useammin tavataan Applen tuotteissa.
Uusia väyliä ovat muun muassa M.2-liitäntä.
Kehitys > Virtalähteet

Virtalähdeliitännät ovat vaihtuneet AT-tyyppisestä ATX-tyyppisiin.
Samalla mm. Molex-tyyppiset laitekohtaiset virtaliittimet ovat vaihtuneet SATA-tyyppisiin sekä PCI Express -tyyppisiin.
Kehitys > Emolevymallit

Emolevyjen malleja on useampia, kuten ATX, Mini-ITX ja Nano-ITX sekä näiden variaatioita.
Nämä mallit eroavat mm. emolevyjen mittojen mukaan sekä käytettyjen liitäntöjen mukaan (ks. DIMM ja SO-DIMM).
Kehitys > Integroidut piirit

Aiemmin laajennuskorteilla olleet äänipiirit ja Ethernet-toiminnot ovat nykyään integroituna emolevylle.
Audioliitäntöjä on sekä analogisia että digitaalisia (optisia) S/PDIF liitäntöjä käytössä, usein molempia samalla emolevyllä.
USB-ohjain on yleensä integroituna emolevyllä.
Kehitys > Näytönohjaimet

Näytönohjaimet joissa on grafiikkaprosessori (GPU) ovat yksi yleisin erillinen laajennuskortti nykyisissä kotitietokoneissa.
Useissa tietokoneissa myös näytönohjain on integroituna emolevyllä.
Näyttötilat ovat kehittyneet tekstimoodista Full HD -tilaan ja edelleen Ultra HD -tilaan (niin sanottu 4k). Väriskaalat ovat kehittyneet mustavalkoisesta pieniin väripaletteihin, edelleen sRGB-tilaan ja vielä laajempiin väriskaaloihin (DCI-P3).
Näytönohjaimet ovat siirtyneet analogisesta VGA-liitännästä käyttämään digitaalisia DisplayPort- ja HDMI-liitäntöjä. USB-C tukee myös kuvan siirtämistä. 2000-luvun alussa yleinen digitaalinen DVI-liitäntä on nykyään harvinainen.
Ennen VGA:ta käytössä olleissa MDA-, CGA- ja EGA-näytönohjaimissa käytettiin DE-9-liitintä.
Kehitys > Ulkoiset liitännät

Näppäimistöliitännät ovat vaihtuneet AT-mallista PS2-malliin ja edelleen USB-liitäntäisiin näppäimistöihin.
Hiirien liitännät ovat muuttuneet sarjaportista PS2-malliin ja edelleen USB-liitäntäisiin.
Rinnakkaisportit (Centronics) ovat vaihtuneet USB-liitäntäisiin.
Sarjaportit (RS-232) ovat poistuneet tai korvautuneet USB-liitännällä.
Käyttöjärjestelmät > PC-DOS/MS-DOS

Alkuperäisen IBM PC:n käyttöjärjestelmä oli PC-DOS, jota Microsoft myi nimellä MS-DOS. Microsoft oli ostanut QDOSin oikeudet Seattle Computer Productsilta, josta oli muokattu PC-DOS ja MS-DOS lisäämällä siihen CP/M:n kaltaisia piirteitä.
CP/M:n alkuperäinen kehittäjä Digital Research julkaisi DR-DOSin ja myös muita DOS-tyyppisiä käyttöjärjestelmiä oli saatavilla. Myös CP/M-86 oli saatavilla alkuperäiselle IBM PC:lle.
Käyttöjärjestelmät > OS/2

Microsoft ja IBM alkoivat kehittää vuonna 1985 uutta käyttöjärjestelmää, jonka oli tarkoitus paikata DOSin puutteita ja tarjota tuki 286-suorittimen paremmalle muistinhallinnalle ja moniajolle. Vuonna 1987 julkistettu OS/2 oli alkujaan käyttöliittymältään vain tekstipohjainen, vaikka tarjosikin grafiikan piirtämistä varten oman rajapintansa. OS/2:n MS-DOS-yhteensopivuus oli kuitenkin huono, eikä se siksi menestynyt odotetulla tavalla.
Vuonna 1990 IBM:n ja Microsoftin yhteistyö päättyi, ja yhtiöt jatkoivat käyttöjärjestelmän kehittämistä kumpikin omilla tahoillaan.
OS/2:sta ja Windowsista tuli 1990-luvulla kilpailevia järjestelmiä. Kumpikin tarjosi graafisen käyttöliittymän sekä parannetun yhteensopivuuden DOS-ohjelmien kanssa. OS/2 tuki myös Windows 3.1 -ohjelmia, mutta OS/2-ohjelmat eivät toimineet Windowsissa. Windows kuitenkin voitti kilpailun johtuen muun muassa avoimemmasta suhtautumisesta ohjelmistokehittäjiä kohtaan.
Käyttöjärjestelmät > Windows NT

Microsoft palkkasi VMS:n kehittäneen Dave Cutlerin kehittämään Windows NT:n.
Myöhemmin NT:n ja VMS:n yhtäläisyyksien vuoksi Microsoft maksoi Digitalille 65–100 miljoonaa dollaria, NT:lle lisättiin tuki Alpha-suorittimelle sekä osapuolet tekivät promootio- ja koulutussopimuksia.
Windows NT:n ensimmäinen versio 3.1 julkistettiin vuonna 1993. Myöhemmät Windows-käyttöjärjestelmät (kuten 2000, XP, Vista ja 7) olivat NT-pohjaisia, toisin kuin MS-DOS-pohjaisten Windowsien sarja (95, 98 ja Me), joiden käyttö jatkui niiden rinnalla hyvin pitkään.
Käyttöjärjestelmät > Unix ja Unixin kaltaiset

Ensimmäinen IBM PC -yhteensopiville tarjottu Unix-järjestelmä oli Microsoftin kehittämä Xenix, jonka kehittämistä jatkoi myöhemmin Santa Cruz Operation -yhtiö nimellä SCO-Unix.
Vuonna 1983 esitelty Coherent oli ensimmäinen Unixin kaltainen käyttöjärjestelmä PC-yhteensopiville.
Myöhemmin Minix oli saatavilla IBM PC ja IBM PC/AT -laitteille.
Unix-järjestelmät nousivat kuitenkin 2000-luvulla myös tavallisten käyttäjien ja tietokoneharrastajien suosioon ilmaisten sekä vapaiden Unixin kaltaisten käyttöjärjestelmien kuten Linuxin ja FreeBSD:n myötä.
Linux-ydin julkaistiin vuonna 1991 ja 386BSD julkaistiin vuonna 1992.
Käyttöjärjestelmät > Käyttöliittymät

1980-luvulla graafinen käyttöliittymä yleistyi myös henkilökohtaisissa tietokoneissa.
Ensimmäisiä PC-yhteensopiville julkaistut olivat VisiCorp VisiOn vuonna 1983 sekä Tandy Computersin DeskMate vuonna 1984.
Näitä seurasivat olivat Digital Researchin GEM sekä Berkeley Softworksin PC-GEOS.
Myöhemmin julkaistuun Windowsiin Microsoft lisensoi graafisen käyttöliittymän elementtejä Xeroxilta.
WINTEL

Tietokonelaitteiston merkitys PC-yhteensopivuudessa on vähentynyt viimeistään 1990-luvun puolivälin jälkeen kun tapahtui laajamittainen siirtyminen MS-DOSista Windows-käyttöjärjestelmään. Ohjelmat eivät enää käyttäneet laitteistoa suoraan, vaan käyttöjärjestelmän rajapintojen kautta.
Windows on ollut liian laajalähde? jotta sitä olisi voinut kloonata, eikä yhteensopivia käyttöjärjestelmiä ole julkaistu.lähde?
Ignatius Gabriel I Tappuni

Ignatius Gabriel I Tappuni
Mar Ignatius Gabriel I Tappuni (arab. جبرائيل تبّوني‎, ransk. Ignace-Gabriel I Tappouni; 3. marraskuuta 1879 – 29. tammikuuta 1968) oli Syyrian katolisen kirkon piispa ja yksi kardinaaleista. Hänet vihittiin papiksi 3. marraskuuta 1902 ja nimitettiin Mardinin kaldealaiseksi apostoliseksi vikaariksi sekä Danaban titulaaripiispaksi 14. syyskuuta 1912. Hänet nimitettiin Batnae dei Sirin titulaaripiispaksi 19. tammikuuta 1913, ja piispaksi vihkiminen tapahtui samana päivänä.
Tappuni nimitettiin 24. helmikuuta 1921 Alepon arkkipiispaksi, ja vuonna 1929 hän siirtyi Antiokian patriarkaksi. Hän hoit tehtävää kuolemaansa vuoteen 1968 asti.
Tappunista tehtiin kardinaali 16. joulukuuta 1935. Hänet nimitettiin tuolloin Ss. XII Apostolin kardinaalipapiksi, jona hän toimi, kunnes erosi 11. helmikuuta 1965. Tappuni osallistui uudet paavit valinneisiin konklaaveihin 1939, 1958 ja 1963. Hän osallistui myös Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Razan Zaitouneh

Razan Zaitouneh
Razan Zaitouneh (arab. رزان زيتونة‎, Razān Zaytūna; s. 29. huhtikuuta 1977) on syyrialainen ihmisoikeusjuristi. Hän osallistui aktiivisesti Syyrian kansannousuun 2011 ja on joutunut piileskelemään sen jälkeen kun viranomaiset ovat syyttäneet häntä ulkomaiseksi agentiksi. Hänen miehensä on pidätetty. 27. lokakuuta 2011 hänelle myönnettiin Euroopan parlamentin vuoden 2011 Saharovin ajatuksenvapauspalkinto yhdessä neljän muun arabin kanssa. Aiemmin hänelle on myönnetty Anna Politkovskaja -palkinto, jonka myöntää Reach All Women in War -järjestö.
Aiheesta muualla

Profile, Huffington Post
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Muut:  IdRef
Sara Shamma

Sara Shamma: Omakuva vuodelta 2018. Öljy kankaalle, 200×250 cm
Sara Shamma (26. marraskuuta 1975 Damaskos) on syyrialainen, nykyään Isossa-Britanniassa asuva taidemaalari. Hänen työnsä ovat figuratiivisia. Isoon-Britanniaan hän muutti Syyrian sisällissodan vuoksi vuonna 2016.
Shamman isä on syyrialainen ja äiti libanonilainen. Hän valmistui taiteilijaksi Damaskoksen yliopistosta vuonna 1998. Hän on toiminut taideopettajana Syyriassa ja ollut jäsen maan kulttuuriministeriön raadissa, joka on arvioinut maan vuosittaisen näyttelyn teoksia. Shammalle on myönnetty taidealan palkintoja Syyriassa, Italiassa, Australiassa ja Isossa-Britanniassa.
Aiheesta muualla

http://www.markhachem.com/index.php/Sara-Shamma.html
http://www.npg.org.uk/whatson/bp-portrait-award-2019/exhibition/ (Arkistoitu – Internet Archive)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  Europeana
Rami Makhlouf

| Rami Makhlouf> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. heinäkuuta 1969
Kansalaisuus:  Syyria
Ammatti:  Liikemies
Rami Makhlouf (s. 10. heinäkuuta 1969) on syyrialainen liikemies. Häntä on kuvailtu Syyrian liike-elämän vaikutusvaltaisimmaksi hahmoksi. Ennen Syyrian sisällissodan aiheuttamaa talouden laskukierrettä Makhlouf oli Syyrian rikkain mies ja hänen varallisuutensa oli arviolta viisi miljardia Yhdysvaltain dollaria. Hänen omistuksiinsa kuuluvat esimerkiksi Syriatel-puhelinyhtiö, kaksi pankkia, rakennusyhtiö, lentoyhtiö ja vapaakauppa-alueita. Hänellä on myös omistusosuuksia maakaasu- ja öljy-yhtiöissä. Makhlouf on Syyrian presidentin Bašar al-Assadin serkku ja syytteet korruptiosta ovat johtaneet hänen vastaisiin mielenosoituksiin.
Elämäkerta

Makhlouf syntyi vuonna 1969 ja peri isänsä Mohammedin liiketoimet. Mohammed oli Syyrian entisen presidentin Hafiz al-Assadin vaimon Anisa Makhloufin veli. Hafizin pojan Bašar al-Assadin noustua presidentiksi Makhlouf laajensi liiketoimiaan. Vuonna 2001 hän ja egyptiläinen puhelinyhtiö Orascom saivat yhden kahdesta Syyrian puhelinoperaattoriluvasta. Orascom menetti oman 25 %:n osuutensa perustetusta Syriatelistä myöhemmin oikeudessa. Opposition kansanedustaja Riad Seifin kritisoitua puhelinoperaattorilupien myöntämistä hänet pidätettiin ja tuomittiin vankeuteen.
Vuonna 2008 Yhdysvallat kielsi amerikkalaisia yhtiöitä ja yksityishenkilöitä tekemästä kauppaa Makhloufin kanssa. Hänen todettiin annetussa lausunnossa käyttäneen hyväksi Syyrian oikeuslaitosta ja tiedustelupalvelua kilpailijoitaan vastaan. Bašar al-Assadin vastaiset mielenosoittajat ovat usein käyttäneet myös Makhloufin vastaisia iskulauseita. Kun Syyrian sisällissotaa edeltäneet mellakat puhkesivat Daraassa paikallinen Syriatelin toimisto sytytettiin tuleen. Syyrian oppositio on sittemmin syyttänyt Makhloufia hallitusta tukevien mielenosoitusten rahoittamisesta Syyriassa ja ulkomailla. Euroopan unioni asetti pakotteita Makhloufia vastaan toukokuussa 2011.
Toukokuussa 2011 Makhlouf antoi haastattelun New York Timesille, jossa hän sanoi hallituksen taistelevan loppuun saakka ja että hallitus ei kärsisi yksin. Hän sanoi myös vallanvaihdon Syyriassa johtavan laajempaan sekamelskaan Lähi-idässä. Tietojen mukaan Bašar al-Assad suuttui annetusta haastattelusta ja Syyrian Yhdysvaltojen lähettiläs ilmoitti Makhloufin edustavan vain itseään antamillaan lausunnoilla. Seuraavassa kuussa Makhlouf ilmoitti jättävänsä liike-elämän ja siirtyvänsä hyväntekeväisyystyöhön. Oppositio on epäillyt tämän todenperäisyyttä. Elokuussa 2011 Yhdysvallat asetti Syriatelille pakotteita, ilmoittaen että yhtiö oli esimerkiksi nauhoittanut puheluita Syyrian turvallisuuspalveluiden käyttöön. Vuonna 2016 julkisuuteen vuodettujen Panaman paperien mukaan Makhlouf oli vuoteen 2011 saakka Mossack Fonsecan asiakas ja auttoi tämän yhtiöitä kiertämään Yhdysvaltojen ja Yhdistyneen kuningaskunnan asettamia pakotteita.
Ohjelmistorobotiikka

Ohjelmistorobotiikka (robotic process automation - RPA) on varsin uusimilloin? teknologia, jonka avulla automatisoidaan rutiiniprosesseja tietotyössä. Ohjelmistorobotti voi perustua konfiguroituun standardoituun työnkulkuun tai tekoälyn avulla toteutettuun itseoppivaan ohjelmistoon.
Uudenlaista toimistoautomaatiota

'Ohjelmistorobotti' käyttää erilaisia tietojärjestelmiä samoin kuin normaali käyttäjä (ihminen) tekisi. Sen avulla pystytään automatisoimaan erilaisia tietotyön työnkulkuja (prosesseja). Ohjelmistorobotti voi esimerkiksi syöttää tietoja ERP -järjestelmään, hakea tietoja tietojärjestelmästä, muodostaa raportteja tai yhdistellä tietoa eri tietojärjestelmien välillä kuten ihminenkin tietojärjestelmän käyttäjänä tekisi. Ohjelmistorobotti ei vaadi tietojärjestelmältä erillisiä ohjelmointirajapintoja (API), vaan käyttää järjestelmiä normaalin käyttöliittymän kautta.
Historia

Ohjelmistorobotiikan edeltäjiä ovat testiautomaatiojärjestelmät ja 'botit'. Näiden ohjelmistojen kyky suorittaa isojen organisaatioiden prosesseja järjestelmällisesti ja valvotusti on kuitenkin varsin rajallinen ja varsinaisiin ohjelmistorobotiikkajärjestelmiin on kehitetty työkalut määritellä ja muuttaa työnkulkuja helpolla tavalla. Samoin niihin on lisätty työkaluja hallinnoida prosessien lopputuloksia ja poikkeamia. Ohjelmistorobotteja ovat soveltaneet ensimmäisenä erityisesti suuret organisaatiot , joilla on isot yksiköt tukitoimintoja varten sekä ulkoistuspalveluja tarjoavat toimijat.
Ohjelmistorobotiikka vs perinteinen ohjelmisto

Ohjelmistorobotit käyttävät tietojärjestelmiä täysin samalla tavalla kuin normaali käyttäjä (ihminen) tekisi. Siksi ohjelmistorobottien määrittelyä ei yleensä kutsutakaan ohjelmoinniksi vaan virtuaalisen työntekijän kouluttamiseksi (konfiguroinniksi). Koska robotin opettaminen ei muuta muiden järjestelmien toimintaa, on robotin opettaminen ja testaaminen myös merkittävästi helpompaa ja nopeampaa verrattuna perinteiseen tietojärjestelmäkehitykseen.
Ohjelmistorobotiikalla pystytäänkin toteuttamaan prosessien automatisointia huomattavasti nopeammin ja ketterämmin kuin perinteisellä tietojärjestelmällä. Liiketoiminnan vaatimia muutoksia voidaan tällä tavoin toteuttaa nopeammin ja ilman, että muutokset hidastavat muuta tietojärjestelmäkehitystä. Niitä käytetäänkin esimerkiksi nopeuttamaan palvelukehitystä tai lisäämään automaatiota tapauksissa, jossa tapahtumamäärät eivät riitä perustelemaan perinteistä järjestelmäintegraatiota tai järjestelmä on esimerkiksi 'eläköitymässä' kohtuu pian.
Ohjelmistorobotiikan tunnusmerkkejä > Ei koodausta

Ohjelmistorobotiikka ei vaadi perinteisiä ohjelmistokehitystaitoja, mutta ne helpottavat työtä. Robotin konfigurointi tapahtuu yleensä graafisilla työvälineillä ja yksinkertaisen robotin konfigurointi on mahdollista oppia jo muutamassa kuukaudessa.
Konfigurointi tapahtuu yleensä graafisen käyttöliittymän kautta ja robotin työnkulku määritellään vuokaaviona, jonka osien järjestystä ja sisältöä voi muuttaa hiirellä raahaamalla ja siirtelemällä.
Ohjelmistorobotiikan tunnusmerkkejä > Ei muutoksia tietojärjestelmiin

Perinteisiin tietojärjestelmämuutoksiin sisältyy aina isoja riskejä, kun vanha tietojärjestelmä poistetaan käytöstä ja uusi otetaan samanaikaisesti käyttöön. Samalla tietosisällöt muunnetaan uuden järjestelmän ymmärtämään muotoon. Uuden järjestelmän myötä käyttäjien käyttökokemus ja prosessi muuttuu merkittävästi. Tietojärjestelmät joudutaan myös usein integroimaan useisiin vanhoihin järjestelmiin tai korvaamaan monta vanhempaa järjestelmää kerralla.
Ohjelmistorobotiikan käyttöönotto ei vaadi muutoksia olemassa oleviin järjestelmiin. Robotille myönnetään käyttäjätunnukset ja käyttöoikeudet kuin se olisi normaali käyttäjä. Tämän lisäksi robotille konfiguroidaan prosessin työnkulku ja dialogi käyttöliittymän kanssa.
Ohjelmistorobotiikan tunnusmerkkejä > Liiketoiminnasta lähtien

Ohjelmistorobotiikan soveltaminen ei vaadi syvällisiä IT-taitoja. Tärkeämpää on liiketoiminnan ja sen tarpeiden ymmärtäminen. Niinpä ohjelmistorobottihankkeita johdetaankin usein liiketoimintalähtöisesti ja niillä pyritään esimerkiksi tehostamaan yksikön toimintaa, parantamaan laatua, parantamaan palveluaikaa, vastaamaan kausivaihteluihin tai nopeuttamaan uusien palveluiden vientiä markkinoille.
Ohjelmistorobotiikan tunnusmerkkejä > Ohjelmistorobotiikan rajoitteet

Ohjelmistorobotiikka ei korvaa tietojärjestelmiä. Se käyttää olemassa olevia järjestelmiä ja osa prosessin logiikasta voidaan konfiguroida ohjelmistorobotin tehtäväksi. Tietojärjestelmien kehitystä tarvitaan kuitenkin edelleen ja monet palvelut saattaa kannattaa siirtää tietojärjestelmän tehtäväksi jatkossa, jotta ohjelmistorobottien ylläpito ja jatkokehitys puolestaan yksinkertaistuu.
Nykyisin käytössä olevat ohjelmistorobotit eivät tyypillisesti ole tekoälypohjaisia eivätkä osaa suorittaa omaehtoista päättelyä tai oppimista, joten ne pystyvät suorittamaan prosesseja, joissa ohjeistus on määrämuotoinen ja yksiselitteinen (toki se voi olla myös monimutkainen ja moniportainen).
Ohjelmistorobottien kyky ymmärtää luonnollista kieltä tai kuvia on rajallinen. Niinpä ne ovat parhaimmillaan prosesseissa, jossa tieto on jo saatavissa esimerkiksi tietojärjestelmästä määrämuotoisena ja lopputuotoksena syntyvä tieto on edelleen määrämuotoista.