stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Love the Way You Lie

| ”Love the Way You Lie” Eminem ja Rihanna |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Recovery
 Äänitetty : 2010
 Julkaistu: 8. kesäkuuta 2010
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Sohail Ahmad
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 04.23
 Levy-yhtiö: Shady, Aftermath, Interscope
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1. (34/2010)
Eminemin muut singlet
| ”Not Afraid” 2010 | ”Love the Way You Lie” 2010 | ”No Love” 2010 |
Rihannan muut julkaisut
| ”Te Amo” 2010 | ”Love the Way You Lie” 2010 | ”Only Girl (In the World)” 2010 |
Musiikkinäyte
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Love the Way You Lie on yhdysvaltalaisen rap-artisti Eminemin kappale, joka julkaistiin toisena singlenä hänen seitsemänneltä studioalbumiltaan nimeltä Recovery. Kappaleen kertosäkeessä laulaa barbadoslainen laulaja Rihanna. Kappale kipusi yhteensä 23 erilaisen musiikkilistan kärkipaikalle. ”Love the Way You Lie” oli Yhdysvaltain singlelistan ensimmäisellä sijalla seitsemän peräkkäistä viikkoa ja on näin ollen Eminemin neljäs listaykkönen Yhdysvalloissa ja Rihannan seitsemäs.
Kappale voitti parhaan hip-hop-levytyksen Teen Choice -palkinnon vuonna 2010. Joulukuuhun 2010 mennessä single oli myynyt neljä miljoonaa kopiota yksin Yhdysvalloissa ja oli eniten myynyt single vuonna 2010 Isossa-Britanniassa, vaikka ei saavuttanutkaan siellä ensimmäistä sijaa millään musiikkilistalla. Näin kävi ensimmäisen kerran Britannian historiassa sitten vuoden 1969. Helmikuuhun 2011 mennessä kappaletta oli ladattu 4,58 miljoonaa kertaa Yhdysvalloissa ja 9,3 miljoonaa kertaa maailmanlaajuisesti.
Part II

Eminem ja Rihanna nauhoittivat vaihtoehtoisen version kappaleelle, tällä kertaa Rihanna oli pääosassa tuoden naisnäkökulmaa. Rihanna kertoi MTV:n haastattelussa olleensa aluksi ”hyvin vastahakoinen” jatko-osan suhteen, koska "alkuperäistä ei voisi päihittää". Hän kuitenkin myöhemmin suostui nauhoittamaan jatko-osan, jolle annettiin nimeksi ”Love the Way You Lie, Part II”. Hän kertoi samassa haastattelussa, että ”Part II” on melko riisuttu suhteessa alkuperäiseen. Part II ilmestyi Rihannan viidennellä studioalbumilla Loud.
Palkinnot ja ehdokkuudet

Kappale voitti parhaan hip-hop-levytyksen Teen Choice -palkinnon vuonna 2010 Se sai lisäksi viisi Grammy-ehdokkuutta, mukaan lukien paras levytys, paras kappale ja paras yhteistyö.
| Vuosi | Seremonia | Palkinto | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2010 | Teen Choice Awards | Choice Music: Rap/Hip-Hop Track | Voitto |
| 2010 | MTV Europe Music Awards | Best Song | Ehdokkuus |
| 2010 | MTV Europe Music Awards | Best Video | Ehdokkuus |
| 2010 | Soul Train Awards | Best Song Hip-Hop of the Year | Voitto |
| 2010 | People's Choice Awards | Favorite Music Video | Voitto |
| 2010 | People's Choice Awards | Favorite Song | Voitto |
| 2011 | Barbados Music Awards | Best Collaboration | Voitto |
| 2011 | NRJ Music Awards | Best International Song | Ehdokkuus |
| 2011 | NRJ Music Awards | Video of the Year | Ehdokkuus |
| 2011 | Grammy Awards | Record of the Year | Ehdokkuus |
| 2011 | Grammy Awards | Song of the Year | Ehdokkuus |
| 2011 | Grammy Awards | Best Rap Song | Ehdokkuus |
| 2011 | Grammy Awards | Best Collaboration Rap/Sung | Ehdokkuus |
| 2011 | Grammy Awards | Best Short Form Music Video | Ehdokkuus |
| 2011 | NRJ Music Awards | International Song of the Year | Ehdokkuus |
| 2011 | NRJ Music Awards | Video of the Year | Ehdokkuus |
| 2011 | Billboard Music Awards | Top Hot 100 Song | Ehdokkuus |
| 2011 | Billboard Music Awards | Top Digital Song | Ehdokkuus |
| 2011 | Billboard Music Awards | Top Radio Song | Ehdokkuus |
| 2011 | Billboard Music Awards | Top Streaming Song (Audio) | Ehdokkuus |
| 2011 | Billboard Music Awards | Top Streaming Song (Video) | Ehdokkuus |
| 2011 | Billboard Music Awards | Top Rap Song | Voitto |
Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideo sai ensi-iltansa 5. elokuuta 2010 VEVOssa ja YouTubessa. Video kuvaa pariskuntaa (näyttelijöinä Dominic Monaghan ja Megan Fox) ja heidän viha-rakkaussuhdettaan. He toistuvasti riitelevät ja rikkovat asioita, ja samalla nähdään kohtauksia heidän aikaisemmasta onnellisesta parisuhteestaan. Videolla Rihanna laulaa palavan talon edessä ja Eminem räppää viljapellolla, mutta liittyy myöhemmin Rihannan seuraan.
Videosta tuli online-ilmiö saavuttaen 6,6 miljoonaa katsojaa ensimmäisenä vuorokautenaan VEVOssa ja 18 miljoonaa ensimmäisenä viitenä päivänä. Se rikkoi silloisen YouTube-ennätyksen katsontakertojen määrässä 24 tunnin sisällä saaden 6,6 miljoonaa katsontakertaa ensimmäisen 24 tunnin aikana. Tammikuuhun 2014 mennessä musiikkivideota oli katsottu noin 646 miljoonaa kertaa Youtubessa.
Listasijoitukset

| Lista (2010) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
 Australia (ARIA): 1
 Itävalta (Ö3 Austria Top 75)): 1
 Belgia (Ultratop 50 Flanders): 1
 Belgia (Ultratop 40 Wallonia): 1
 Kanada (Canadian Hot 100): 1
 Tšekki (IFPI): 2
 Tanska (Tracklisten): 1
 Eurooppa (European Hot 100): 1
 Suomi (Suomen virallinen lista): 1
 Ranska (SNEP): 3
 Ranska (SNEP-latauslista): 1
 Saksa (Media Control AG): 1
 Unkari (Rádiós Top 40): 1
 Irlanti (IRMA): 1
 Italia (FIMI): 1
 Alankomaat (Dutch Top 40): 4
 Uusi-Seelanti (RIANZ): 1
 Norja (VG-lista): 1
 Puola (ZPAV): 1
 Romania (Romanian Top 100): 1
 Venäjä (Russian Music Charts): 1
 Skotlanti (The Official Charts Company): 3
 Slovakia (IFPI): 1
 Espanja (PROMUSICAE): 1
 Ruotsi (Sverigetopplistan): 1
 Sveitsi (Schweizer Hitparade): 1
 Iso-Britannia (UK Singles): 2
 Iso-Britannia (UK R&B): 1
 Yhdysvallat (Billboard Hot 100): 1
 (Billboard Latin Songs): 23
 (Billboard Pop Songs): 1
 (Billboard Hot R&B/Hip-Hop Songs): 7
 (Billboard Rap Songs): 1
Aiheesta muualla

Kappaleen musiikkivideo YouTubessa
| n k Eminem |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Infinite  The Slim Shady LP  The Marshall Mathers LP  The Eminem Show  Encore  Relapse  Recovery  The Marshall Mathers LP 2  Revival  Kamikaze  Music to Be Murdered By  Music to Be Murdered By - Side B  The Death of Slim Shady (Coup de Grâce) 
Kokoelma-albumit:  Curtain Call: The Hits 
Yhteistyöalbumit:  Eminem Presents the Re-Up  Hell: The Sequel 
EP:t:  The Slim Shady EP 
Kappaleet:  ”3 a.m.”  ”Cleanin’ Out My Closet”  ”Guilty Conscience”  ”Lighters”  ”Love the Way You Lie”  ”Monster”  ”Stan (kappale)”  ”When I’m Gone” 
Elokuvat:  Up in Smoke Tour  Mä ja mun pomo  8 Mile  Funny People 
Muut artikkelit:  Bad Meets Evil  D12  Palkinnot 
| n k Rihanna |
| --- | --- |
 Diskografia 
Studioalbumit:  Music of the Sun  A Girl Like Me  Good Girl Gone Bad  Rated R  Loud  Talk That Talk  Unapologetic  Anti 
Remixalbumit:  Rated R: Remixed 
Kokoelmat:  3CD Collector’s Set 
Kappaleet:  ”Diamonds”  ”Disturbia”  ”Don’t Stop the Music”'  ”Only Girl (In the World)”  ”Right Now”  ”Rude Boy”  ”S&M”  ”Shut Up and Drive”  ”SOS”  ”Stay”  ”Umbrella”  ”Unfaithful”  ”We Found Love”  ”Work” 
Kappaleet vierailevana artistina:  ”All of the Lights”  ”Can’t Remember to Forget You”  ”Fly”  ”If I Never See Your Face Again”  ”Live Your Life”  ”Love the Way You Lie”  ”Monster”  ”Run This Town”  ”This Is What You Came For”  ”Who’s That Chick?” 
Muut artikkelit:  Last Girl on Earth Tour 
Eminem ja Rihanna katsovat palanutta taloa musiikkivideolla.
Angelina Mango

| Angelina Mango |
| --- | --- |
 Angelina Mango vuonna 2024.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Angelina Mango
Syntynyt: 10. huhtikuuta 2001 (ikä 23) Maratea, Basilicata, Italia
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  italia
Aktiivisena:  2020–
Tyylilajit:  pop
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Angelina Mango (s. 10. huhtikuuta 2001 Maratea, Italia) on italialainen laulaja-lauluntekijä. Vuonna 2023 hän osallistui Amici di Maria De Filippi -kykykilpailun ja sijoittui toiseksi. Vuonna 2024 hän osallistui San Remon musiikkifestivaaleihin kappaleella "La noia" ja voitti kilpailun. Täten hän edusti Italiaa vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä.
Diskografia > Studioalbumit

Poké melodrama (2024)
Diskografia > EP:t

Monolocale (2020)
Voglia di vivere (2023)
Diskografia > Singlet

"Formica" (2022)
"Walkman" (2022)
"Rituali" (2022)
"Voglia di vivere" (2023)
"Mani vuote" (2023)
"Ci pensiamo domani" (2023)
"Che t'o dico a fa'" (2023)
"Fila indiana" (2023)
"La noia" (2024)
"Melodrama" (2024)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Angelina Mango Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Italia 
Taiteenala:  MusicBrainz
Vaskivuoren lukio

| Vaskivuoren lukio |
| --- | --- |
 Vaskivuoren lukion sisäänkäynti Myyrmäenraitin puolelta.
Sijainti:  Virtatie 4, Myyrmäki, Vantaa
Koordinaatit:  60.26627°N, 24.85128°E
Tyyppi:  suomenkielinen lukio
Rehtori:  Elina Arokannas,  virka-apulaisrehtorit Jari Danska ja Riikka Nirvi,  vararehtorit Jonna Rinkiö ja Marko Kalmari
Oppilaita:  noin 1 000
Verkkosivut
Vaskivuoren lukio keväällä 2016.
Vaskivuoren lukio on lukio Länsi-Vantaalla Myyrmäessä.  Siellä opiskelee noin 1 100 opiskelijaa, mikä tekee siitä Vantaan toiseksi suurimman lukion. Vaskivuoreen pyrkii Vantaalla vuosittain ensisijaisena hakutoiveena toiseksi eniten hakijoita.. Lukioon valitaan vuosittain yhteensä 357 uutta opiskelijaa. Lukiolla on erityislinjojen (musiikki, tanssi ja media) lisäksi vahva opiskelutarjonta kieliin sekä teatteriin. Opiskelijoista n. 900 opiskelee yleislukiossa, n. 131 musiikkilukiossa,  n. 27 tanssilukiossa ja n. 68 medialinjalla.
Vaskivuoren lukion monet opiskelijat ja koulun joukkueet ovat menestyneet hyvin monella opintojen, liikunnan ja julkisen esiintymisen saralla. Kevään 2020 yo-kirjoituksissa Vaskivuoren lukio oli Vantaan paras, sijoittuen valtakunnallisesti sijalle 138.
Lukion naapureina ovat kevyen liikenteen Myyrmäenraitin varrella etelässä Myyrmäen urheilutalo ja pohjoisessa Uomarinteen koulu.
Lukion pitkäaikainen rehtori oli Eira Kasper. Nykyinen rehtori on Elina Arokannas.
Historiaa

Kaivokselan yhteiskoulu toimi aluksi pari vuotta Kaivokselan kansakoulun yhteydessä. Oma, arkkitehtitoimisto Osmo Siparin suunnittelema koulurakennus valmistui vuonna 1970 Myyrmäen alueen ensimmäisenä julkisena rakennuksena. Peruskoulu-uudistuksessa Myyrmäen yhteiskoulu jaettiin vuonna 1977 Myyrmäen yläasteeksi ja lukioksi. Vaskivuoren lukio sai nykynimensä, kun vuonna 1996 Myyrmäen lukioon yhdistettiin Vantaanjoen lukio. Koulua peruskorjattiin ja laajennettiin 800 neliömetrin lisärakennuksella vuosina 2004–2007.
Lukion nimi on johdettu lähellä sijaitsevasta Vaskivuoren mäestä. Vuonna 2006 Hämeenkylän lukiokin yhdistettiin Vaskivuoreen. Samalla yläaste siirtyi Hämeenkylään osaksi Hämeenkylän koulua.
Erikoislukiolinjat

Noin 20 prosenttia Vaskivuoren lukion opiskelijoista opiskelee jonkin erikoislukio-ohjelman mukaisesti.
Erikoislukiolinjat > Musiikkilukio

Musiikki- ja tanssilukiossa on yhteensä 120 opiskelijaa. Vuosittain musiikkilukioon valitaan 33 uutta opiskelijaa. Musiikkilukioon opiskelijat valitaan yhteispistemäärän mukaan, joka muodostuu pääsykokeesta ja peruskoulun päättötodistuksen lukuaineiden keskiarvosta. Musiikkilukiossa opiskelijat suorittavat vähintään 13 musiikkikurssia pakollisina opintoina. Musiikkilukiolaiset voivat jättää kahdeksan kurssia pois valtakunnallisesta opetussuunnitelmasta. Pakollisten aineiden kaikista kursseista on kuitenkin suoritettava vähintään puolet.
Musiikkilukion toimintaan kuuluvat esimerkiksi erilaiset kuorot, musiikkiteatteri, Big Band sekä maksulliset soitto- ja laulutunnit. Musiikkilukiossa voi opiskella myös kaksi kurssia äänitystekniikkaa.
Erikoislukiolinjat > Tanssilukio

Vaskivuoren lukiossa alkoi tanssipainotteinen ohjelma lukuvuonna 2000–2001. Syksystä 2004 tanssipainotus muuttui tanssilukioksi. Vuosittain tanssilukioon valitaan 7 opiskelijaa. Opiskelijat valitaan yhteispistemäärän mukaan, joka koostuu peruskoulun päättötodistuksen lukuaineiden keskiarvosta ja pääsykokeiden pistemäärästä.
Tanssilukiossa opiskellaan nykytanssia, jazztanssia, improvisaatiota, koreografiaa ja tanssinhistoriaa. Lisäksi tanssilinjalaiset suorittavat kaksi kurssia musiikkia. Kolmantena vuonna on mahdollisuus tehdä tanssin lukiodiplomi. Opiskelijat noudattavat erikoislukion tuntijakoa ja voivat jättää valtakunnallisen tuntijaon mukaisia kursseja pois opinto-ohjelmastaan.
Erikoislukiolinjat > Medialinja

Medialinja alkoi vuonna 2006, kun Vaskivuoren lukio yhdistyi Hämeenkylän lukion kanssa. Medialinjan aloittaa vuosittain 24 opiskelijaa. Heidät valitaan yhteispistemäärän mukaan, joka koostuu peruskoulun päättötodistuksen lukuaineiden keskiarvosta sekä hakemuksen ja haastattelun pistemäärästä.
Medialinjan tavoitteena on tarjota lukiolaisille toimittajan työhön keskittyvää media-alan koulutusta sekä antaa perusvalmiuksia media-alalle. Linjalla opiskellaan lehti-, televisio- ja radiotyötä. Opiskelija suorittaa 8–13 mediakurssia, joista osa on pakollisia ja osa valinnaisia.
Tunnettuja opiskelijoita

Matti Airaksinen, radiojuontaja ja DJ
Valtteri Filppula, jääkiekkoilija
Ilari Filppula, jääkiekkoilija
Emma Karasjoki, toimittaja
Matias Koivuniemi, stand up -koomikko
Panu Larnos, laulaja
Lauri Mikkola, laulaja
Ringa Manner, laulaja-lauluntekijä
Chike Ohanwe, näyttelijä
Teemu Pulkkinen, jääkiekkoilija
Viivi Pumpanen, Miss Suomi 2010
Perttu Pölönen, vuoden luovin suomalainen 2014
Raili Raitala, näyttelijä
Raul Ruutu, muusikko
Edvard Sandholm, tubettaja
Axl Smith, juontaja ja muusikko
Aleksi Virolainen, e-urheilija
Ylona, UMK 2016 kilpailija
Yona, laulaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vaskivuoren lukio Wikimedia Commonsissa
Lukiokoulutus ja ammatillinen koulutus Vantaalla (2016, pdf) (Arkistoitu – Internet Archive) (vantaa.fi)
Rumba: Pintandwefall, Wrecking Queens, Axl Smith ja kumppanit palaavat lauantaina kotikonnuilleen
Vantaan Sanomat: Vaskivuori on Vantaan ikioma tähtitehdas (Arkistoitu – Internet Archive)
Mikko Puttonen: Jättikoulu jyrää seiskan pojat (6.3.2012) (tiede.fi)
James Fenimore Cooper

| James Fenimore Cooper |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. syyskuuta 1789
Kuollut: 14. syyskuuta 1851 (61 vuotta)
Kirjailija
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
James Fenimore Cooper (15. syyskuuta 1789 – 14. syyskuuta 1851) oli yhdysvaltalainen kirjailija ja maan romaanitaiteen perustaja.
Elämänvaiheet

Cooper kuului arvostettuun sukuun, ja hänen isänsä oli tuomari ja maanomistaja. Poika opiskeli Yalen yliopistossa, mutta hänet erotettiin sieltä kurittomuuden takia, jolloin perhe lähetti hänet merille. Kuusi vuotta palveltuaan hän erosi laivastosta ja asettui Otsego-järvelle sukutilalleen.
Vuosina 1826–1833 Cooper oleskeli Euroopassa. Hän luennoi ja kirjoitti eurooppalaisille kotimaastaan. Vauraan perhetaustan takia kirjailija piti itseään yhteiskunnan hallitsevan luokan osana. Niinpä hän ei hyväksynyt lännen preeria-alueen jakamista uudisasukkaille vaan suurtiloja, jotka olisivat muodostaneet maalaisaateliston. Hän vastusti myös teollistumista, joka tuhoaisi ympäristöä ja vallitsevan yhteiskuntahierarkian. Hän hyökkäsi sanallisesti lehdistöä ja uudisasukkaita vastaan, mikä toi hänelle taantumuksellisen maineen.
Cooper kuoli vuonna 1851 pettyneenä Yhdysvaltojen valitsemaan kehityssuuntaan.
Tuotanto

Erityisesti Cooper muistetaan romaanikirjailijana, joka kirjoitti lukuisia seikkailuromaaneja, meritarinoita sekä historiallisia, romanttisia kertomuksia. Cooperista tuli Yhdysvaltain länteen sijoittuvan intiaaniromaanin isä. Cooperin romaanien tarinoissa on myös vakavia juonteita, joissa heijastuvat Yhdysvaltojen historiallinen kehitys ja henkilöiden valinnat hyvän ja pahan välillä. Cooperia pidetään yhdysvaltalaisen romaanitaiteen perustajana. Hän kuvasi teoksissaan maan historiaa, mytologiaa, erityisesti lännen intiaaneja ja turkismetsästäjiä. Tässä hänen esikuvansa oli brittiläinen Walter Scott, jonka kuvaamat Skotlannin rajaseudut hän vaihtoi lännen erämaihin.
Tunnetuin hänen teossarjansa on Nahkasukka-sarja, jonka päähenkilö on Natty Bumppo. Hänet kuvataan valkoiseksi turkismetsästäjäksi ja katoavan lännen paratiisin vartijaksi. Natty Bumppon intiaaniystävä on Chingachgook ja tämän poika Unkas. Sarjassa Nattyn elämää kuvataan kuudenkymmenen vuoden ajan. Natty on rehti eränkävijä ja Chingachgook  on ”jalo villi”. Sarjan kuuluisin teos on Viimeinen mohikaani, jota monet pitävät hänen pääteoksenaan. Se on kirjoitettu antiikin tragedian muotoon, rakkaus ja tulevaisuus väistyvät kuoleman ja koston edessä.
Nahkasukka-sarja ilmestyi epäkronologisessa järjestyksessä: nuoruudenkuvaus Hirventappaja ilmestyi viimeisenä, kun lukijat halusivat tietää kuinka Nattysta tuli Haukansilmä. Tämän nimen antaa kuoleva irokeesi, ja entinen nimi siirrettiin siihen asti nimellä Hirvensurma tunnetulle rihlakiväärille. Ruohoaavikko, joka on sarjan päätösosa, ilmestyi kolmantena. Haukansilmä sijoittuu ajallisesti Hirventappajan ja Viimeisen mohikaanin väliin.
Kirjailijan tytär Susan Fenimore Cooper (1813–1894) oli tunnettu kirjailija ja filantrooppi.
Suomennettuja teoksia

Kuvauksia metsäelämästä sivistyksen äärimmäisillä rajoilla eli Natty Bumpon elämänvaiheet Pohjois-Amerikan indianien parissa, suom. K. E. S.  Edlund, 1879
Vakooja (The Spy, 1849), suom. I. K. Inha. Weilin + Göös 1882
"Nuori kotka" ja vanha metsästäjä (The Pioneers, 1823), suom. Sohvi Reijonen. WSOY, 1896
Ruohoaavikko (The Prairie, 1827), suom. Sohvi Reijonen. WSOY, 1896
Hirventappaja (The Deerslayer, 1841), suom. Uuno Helve. WSOY, 1909
Mehiläispyytäjä : kertomus Lännen saloilta, suom. V. Hämeen-Anttila. Karisto, 1913
Oswego-joella : "Tienviitan" seikkailuja : intiaanikertomus, toim. Teuvo Pakkala.  Otava,  1914
Viimeinen mohikaani (The Last of the Mohicans, 1826), suom. Vihtori Lehtonen. WSOY, 1914
Haukansilmä (The Pathfinder, 1840), suom. Ville Hynynen. WSOY, 1919
Tiedustelija, suom. B. Terni. Lehtiyhtymä, 1945
Ben Buzz sotapolulla, suom. O. Olermo. Lehtiyhtymä, 1945
Kirjallisuutta

Valtiala, Nalle: James Fenimore Cooper’s Landscapes in the Leather-Stocking Series and Other Forest Tales.  (Diss. Suomalaisen tiedeakatemian toimituksia: Humaniora, 300)  Helsinki:  Suomalainen tiedeakatemia, 1998.  ISSN 1239-6982  ISBN 951-41-0860-4
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Vapaasti ladattavia James Fenimore Cooperin e-kirjoja Project Gutenbergissa ja Projekti Lönnrotissa (suomeksi).
James Fenimore Cooperin teoksia Gutenberg-projektissa.
James Fenimore Cooperin teoksia Internet Archivessa (skannattuja alkuperäispainoksia, värikuvitus).
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 2 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef 
Excursion in Italy, 1838.
Mongoliangaselli

| Mongoliangaselli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Onttosarviset Bovidae
Alaheimo::  Gasellit Antilopinae
Suku::  Aasiangasellit Procapra
Laji::  gutturosa
Kaksiosainen nimi
 Procapra gutturosa  (Pallas, 1777) 
 Mongoliangasellin nykyinen (tummanvihreä) ja historiallinen (vaaleanvihreä) levinneisyysalue kartalla
Katso myös
   Mongoliangaselli Wikispeciesissä   Mongoliangaselli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mongoliangaselli (Procapra gutturosa) on  osissa Mongoliaa, Kiinaa ja Venäjää tavattava aasiangaselli. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Taksonomia

Mongoliangasellin kuvaili tieteelle Peter Simon Pallas vuonna 1777. Laji jaetaan joskus kahteen alalajiin P. g. altaica ja P. g. gutturosa.  Kaikki teiteilijät eivät kuitenkaan tee jakoa eri alalajeihin.
Koko ja ulkonäkö

Mongoliangaselli on suurikokoisin aasiangaselli. Painoa niillä on 20-39 kg. Ruumiinpituus on 100-150 cm ja säkäkorkeus 54-84 cm. Turkki on väriltään vaaleanruskea tai ruskeankeltainen. Talviturkki on kesäturkkia vaaleampi. Ruumiin alapuoli on yläpuolta vaaleampi. Takamuksessa on sydämenmuotoinen valkoinen kuvio. Päässä turpa ja leuka ovat valkoiset. Silmät ovat pienet ja ulkonevat. Uroksille aksvavat lyyranmuotoiset sarvet, jotka kaartuvat otsalta taaksepäin. Uroksille kasvaa kiima-aikana myös naarailta puuttuva kyhmy kaulaan.
Osittain samalla alueella tavattavasta kuhertajagasellista mongoliangasellin erottaa esimerkiksi suuremmasta koostaan, lyhyemmästä hännästään ja värityksestään.
Levinneisyys ja elinympäristö

Mongoliangasellin nykyinen levinneisyysalue käsittää osia Mongoliasta, Kiinasta ja Venäjästä. Mongoliassa sitä tavataan pääosin maan itäosassa, sekä Kiinassa ja Venäjällä maiden Mongolian vastaisella rajalla. Kannan suuri valtaosa on Mongoliassa. Mongolian länsiosissa on pienempiä erillään sijaitsevia kantoja. Runsaasti lajia tavataan vielä Mongolian Dornodin, Hentiin, Selengen ja Dornogovin maakunnissa. Historiallisesti lajia on tavattu myös Kazakstanissa, josta se on sittemmin hävinnyt.
Mongoliangasellin elinympäristö käsittää avoimia ruohikkotasankoja ja aroa, sekä paikoitellen puoliaavikkoa.
Elintavat

Mongoliangaselleja tavataan yleensä 20–30 yksilöä käsittävinä laumoina. Talvisin laumat voivat kerääntyä yhteen, jolloin niissä on tavallisesti suurimmillaan 120 yksilöä. Eläinten vaeltaessa paikasta toiseen eri laumat voivat muodostaa myös valtavia tuhansien yksilöiden joukkoja. Vuonna 2007 havaitussa joukossa oli joidenkin arvioiden mukaan jopa 250 000 yksilöä, tai ehkä noin neljännes lajin koko kannasta. Laumoissa on yleensä vain uroksia tai vain naaraita, mutta joukkoesiintymissä on molempia. Keväisin joukoittan muuttavat mongoliangasellit voivat kulkea 200–300 kilometriä päivittäin. Ne saapuvat kesälaitumilleen kesäkuisin ja liikkuvat vaellusajan ulkopuolellakin noin 20 kilometriä päivittäin. Ne ovat hyviä uimareita ja voivat ylittää suuriakin jokia. Mongoliangasellit eivät juurikaan ääntele. Urokset voivat pääställä matalaa mylvintää lisääntymiskaudella.
Mongoliangasellit käyttävät ravinnokseen ruohoja ja muita kasveja. Niiden pääasiallinen petoeläin on susi. Juostessaan mongoliangasellit voivat saavutta nopeuden 65 km/h ja ne pystyvät pitämään vauhtiaan yllä 12–15 kilometriä.
Mongoliangasellit lisääntyvät marraskuun ja tammikuun välisenä aikana. Poikasia syntyy kerrallaan 1 tai 2. Joskus harvoin poikasia voi olla jopa 3. Naaraan tiineys kestää 185 päivää ja poikaset syntyvät tavallisesti toukokuun ja heinäkuun välillä. Vastasyntyneet poikaset piilottelevat muutaman päivän ajan, mutta liittyvät emonsa mukana laumaan 4–8 päivän kuluttua. Emo imettää poikasia 5 kuukautta. Sukukypsäksi ne kasvavat 1,5–2-vuoden ikäisinä ja ne voivat elää 7-vuotiaiksi saakka.
Uhat ja suojelu

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto eli IUCN on määritellyt mongoliangasellin elinvoimaiseksi lajiksi. Lajin kannan kooksi on arvioitu 500 000-1 500 000 yksilöä. Lajia mahdollisesti uhkaavia tekijöitä ovat taudit, salametsästys, elinympäristöjen häviäminen ja erityisen ankarat talvet. Taudit ja ankarat talvet voivat ajoittain johtaa suureen kuolleisuuteen. Kantaan voviat vaikutta myös esimerkiksi myyrälaji Lasiopodomys brandtiin ajoittainen esiintyminen tietyillä lajin laidunalueilla. Suuret esiintymät voivat tuhota suuria laidunalueita. Pekingin ja Ulan Batorin välinen rautatie on jakanut lajin esiintymisalueen käytännössä kahtia itä- ja länsiosiin.
Lajia tavataan muutamilla suojelluilla alueilla, mutta suurin osa kannasta esiintyy niiden ulkopuolella. Laji on suojeltu Mongolaissa ja Kiinassa, mutta lain valvominen on osittain puutteellista.
Täytettyjä mongoliangaselleja.