stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Esa Karjalainen

Esa Karjalainen
Esa Ukko Karjalainen (18. helmikuuta 1917 Padasjoki – 29. lokakuuta 1981 Jämsä) oli Mannerheim-ristin ritari numero 169. Joukkueen varajohtajana Jalkaväkirykmentti 44:ssä toiminut Karjalainen nimitettiin Mannerheim-ristin ritariksi 21. joulukuuta 1944. Sotilasarvoltaan hän oli nimityshetkellä vääpeli. Sotien jälkeen hän työskenteli maanviljelijänä sekä työnjohtajana.
Kardia (kaupunki)

| Kardia> Καρδία.Sijainti |
| --- | --- |
 Kardia
Koordinaatit:  40°33′17″N, 26°44′46″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Bakla Burnu (?), Bolayır, Çanakkale
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Traakian Khersonesos, Traakia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kardia (m.kreik. Καρδία, lat. Cardia) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakian Khersonesoksella nykyisen Turkin alueella. Se sijoitetaan noin neljä kilometriä pohjoiseen nykyisestä Çanakkalen maakunnan Bolayırista.
Maantiede

Kardian poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Traakiassa Traakian Khersonesokseksi kutsutulla niemimaalla eli nykyisellä Gallipolin niemimaalla. Kaupunki oli rakennettu niemimaan länsirannikolle Melaksenlahden (nyk. Saroksenlahti) etelärannalle tai sen länsilaidan niemelle (nyk. Bakla Burnu). Suunnilleen samalla kohdalla niemimaan itärannikolla sijaitsi Paktyen kaupunki, johon etäisyys oli 40 stadioninmittaa. Kaupunkien välissä sijaitsi Khersonesoksen eli Agoran kaupunki. Niemimaan eteläisimmän kärjen Elaiukseen matka laskettiin 400–420 stadioninmitaksi.
Kardian kaupunkivaltion hallussa olleen alueen kooksi on arvioitu noin 25–100 neliökilometriä. Alueeseen kuuluivat muun muassa Kobrys ja Kypasis hieman pohjoisempana samalla rannikolla.
Historia

Kardia oli alun perin Joonian Miletoksen ja Klazomenain siirtokunta. Sen alkuperäiseksi siirtokuntalaisten johtajaksi mainitaan joko Hermokhares tai Hermokrates Miletoslainen. 500-luvun eaa. puolessa välissä sinne muutti lisää asuttajia Ateenasta Miltiades vanhemman johdolla. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Kardianos (Καρδιανός).
Kardia oli ainakin alun perin Traakian Khersonesoksen tärkeimpiä kaupunkeja. 500-luvulla eaa. kaupunki kärsi tappion bisaltialaisille taistelussa. Kun Miltiades nuorempi piti Khersonesos/Agoraa pääkaupunkinaan, Kardia toimi sen satamana. Persian alainen foinikialainen laivasto yritti vallata Kardian Joonian kapinan aikaan, mutta tämä epäonnistui. Kardia ei esiinny omalla nimellä Deloksen meriliiton jäsenenä liiton verotusluetteloissa, mikä johtunee siitä, että sen asukkaat luettiin veronkannossa khersonisoslaisten joukkoon.
Ateenan hävittyä peloponnesolaissodan Kardia tuli traakialaisen Odrysian kuninkaan Kotyksen valtaan, ja toimi tämän palkkasoturien johtajan Kharidemoksen tukikohtana. Myöhemmin ateenalaiset yrittivät tehdä Kardiasta klerukhia-siirtokuntansa. Tämän torjuakseen kaupunki siirtyi noin vuonna 352 eaa. Filippos II:n puolelle. Vuonna 338/337 eaa. Kardia kuului oletettavasti Korintin liittoon. Kaupunki löi omaa pronssirahaa noin vuosina 350–309 eaa.
Aleksanteri Suuren aikana Kardia oli tyrannia, jota hallitsi Hekataios. Lysimakhos tuhosi kaupungin hellenistisen kauden alussa noin vuonna 309 eaa. Se rakennettiin tämän jälkeen uudelleen, mutta ei koskaan noussut enää merkittäväksi kaupungiksi, sillä Lysimakhos perusti sen lähelle uuden Lysimakheian kaupungin, joka nousi sen korvaajaksi. Sinne myös siirrettiin asukkaita Kardiasta.
Kuuluisia kardialaisia olivat diadokki Eumenes Kardialainen ja historioitsija Hieronymos Kardialainen.
Oskar Forsman

Oskar Edvin Forsman (13. elokuuta 1878 Espoo – 19. joulukuuta 1957 Helsinki) oli suomalainen soudun olympiaedustaja. Hän kilpaili Tukholman olympialaisissa 1912 ulkohankanelosessa, jossa Suomen joukkue karsiutui toisella kierroksella. Vuonna 1913 hän voitti Pohjoismaiden-mestaruuden. Hän edusti Helsingin Soutuklubia.
Patrik Forsbacka

| Patrik Forsbacka |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. elokuuta 1982 (ikä 42) Pori, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Valkoinen intiaani, Foppa
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  101 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2013
Aik. seurat:  Ässät (SM-liiga) UJK (Mestis) TuTo (Mestis) Ahmat (Mestis) VT-HT (Suomi-sarja) Hokki (Mestis) Newcastle Vipers (EIHL) EfB Ishockey (DEN) KooKoo (Mestis)   Olofströms IK (Ruotsin I-div.)
Patrik Forsbacka (s. 12. elokuuta 1982 Pori) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Forsbacka pelasi juniorivuotensa Ässissä. A-juniori-ikäisenä, kaudella 2001–2002, hän pelasi neljä SM-liigaottelua, mutta ei päässyt juniorivuosien jälkeen enää edustusjoukkueeseen. Kaudet 2002–2003 ja 2003–2004 Forsbacka pelasi Mestiksessä edustaen UJK:ta, TuToa ja Hyvinkään Ahmoja. Syksyllä 2004 hän kävi Ranskan I-divisioonassa pelaavassa HG Dunkerquen joukkueessa, mutta heikot harjoitusolosuhteet ja lähes täysin ranskankielinen joukkue teki ranskaa taitamattoman Forsbackan vierailusta varsin lyhyen. Suomeen palattuaan hän työskenteli muuttomiehenä ja pelasi syyskauden Suomi-sarjassa Vermuntilan Temmon joukkueessa. Kevätkaudella hän siirtyi Mestiksessä pelaavaan Kajaanin Hokin joukkueeseen.
Keväällä 2005 Ässät yllättäen tarjosi rakennustyömaalla työskenneelle Forsbackalle try-out -sopimusta kesäksi. Koeaika poiki sopimuksen Ässiin kaudeksi 2005–2006. Kausi sujui hyvin sekä Forsbackalta että Ässiltä. Forsbacka pelasi kovaotteisessa nelosketjussa Matti Kuparisen ja Juha Kiilholman kanssa, ja hän oli joukkueen ahkerin taklaaja. Ässät selvisi lopulta SM-liigan finaaleihin ja Forsbacka solmi kahden vuoden jatkosopimuksen joukkueeseen.
Kausi 2006–2007 alkoi Forsbackalta epäonnisesti, kun hän loukkasi olkapäänsä kauden ensimmäisessä ottelussa. Lopulta olkapää jouduttiin leikkaamaan, ja koko kausi oli hänen osaltaan piloilla, vaikka hän pääsikin tammikuussa palaamaan kentille. Seuraava kausi sujui koko joukkueelta varsin heikosti. Kauden 2008–2009 alussa Forsbacka jälleen loukkaantui vakavasti, polven eturistiside katkesi kauden viidennessä ottelussa. Kaudella 2009–2010 Forsbackan loukkaantumiskierre jatkui, tällä kertaa hänen pernansa repesi kauden kahdeksannessa ottelussa ja hän joutui olemaan pitkään pois kaukalosta. Kaudella 2010–2011 Forsbacka pelasi Newcastle Vipersissa ja EfB Ishockeyssa. Kaudeksi 2011–2012 hän siirtyi KooKoo:hon ja seuraavaksi kaudeksi Ruotsin I-divisioonan Olofströms IK:hon.
Jääkiekon jälkeen Forsbacka siirtyi rakennusalan yrittäjäksi.
Åke Forsman

Åke Johannes Forsman (21. marraskuuta 1923 Tenhola – 22. lokakuuta 1995) oli suomalainen jalkapalloilija, jonka ura päättyi 1950.
Oikeana välihyökkääjänä tai oikeassa laidassa pelannut Forsman edusti koko uransa ajan 1945–1950 HIFK:ta mestaruussarjassa ja 1. divisioonassa. Hän voitti seurassa Suomen mestaruuden 1947. Kaikkiaan hän pelasi neljän kauden aikana 59 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki 33 maalia.
Maajoukkueessa Forsman pelasi vuosina 1947–1948 neljä maaottelua ja teki sinä aikana yhden maalin.
Suomen Palloliiton pronssinen mitali hänellä on vuodelta 1948. Forsman on myös saanut LTC-33:n hopeisen ja HIFK:n pronssisen ansiomerkin. Forsman pelasi myös jääpalloa ja käsipalloa mestaruussarjassa 1940-luvulla. Käsipallossa hän voitti Suomen mestaruuden vuonna 1945 (HIFK). Tenniksessä hän kukisti sekanelinpelissä Kaija Horsman kanssa Curt Lincolnin ja Greta Ståhlen SM-kilpailujen loppuottelussa 1958 ja sai siten kolmannen lajin Suomen mestaruuden.
Forsman valmistui vuonna 1948 metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta ja opiskeli liiketaloutta ASLA-Fulbright-stipendillä 1952–1954 Washingtonin yliopistossa Yhdysvaltojen Seattlessa. 1960-luvulla hän työskenteli Finska Gummi AB:n palveluksessa Ruotsissa.
Kanta (topologia)

Topologisen avaruuden kanta on sellainen kokoelma avoimia joukkoja, että avaruuden jokainen avoin joukko, tyhjää joukkoa lukuun ottamatta, voidaan muodostaa niiden yhdisteenä.  Kannoilla on suuri merkitys topologiassa, koska monet topologiat on helpoiten määriteltävissä kantojensa avulla, jotka generoivat ne.
Määritelmä ja perusominaisuuksia

Olkoon X mielivaltainen joukko ja B kokoelma sen osajoukkoja. Tällöin B on jonkin X:n topologian kanta, jos se toteuttaa seuraavat ehdot:
B:hen kuuluvat joukot peittävät koko X:n, toisin sanoen niiden yhdiste on X.
Olkoot B1 ja B2 B:hen kuuluvia joukkoja ja I niiden leikkaus. Silloin jokaista alkiota  x\in I kohti on olemassa kokoelmaan B kuuluva joukko B3, johon x kuuluu ja joka sisältyy I:hin.
Jos X:n osajoukkojen kokoelma B ei toteuta molempia ehtoja, se ei ole minkään X:n topologian kanta. Se on kuitenkin alikanta, samoin kuin jokainen kokoelma X:n osajoukkoa. Kääntäen jos B toteuttaa molemmat ehdot 1 ja 2, on olemassa yksikäsitteinen X:n topologia, jonka kanta B on; sitä sanotaan B:n generoimaksi topologiaksi. Tämä onkin hyvin yleinen tapa määritellä avaruuksien topologiat. Välttämätön, mutta ei riittävä ehto sille, että B generoi X:lle jonkin topologiaan, on että B on suljettu leikkausten suhteen eli kahden siihen kuuluvan joukon leikkauskin aina kuuluu siihen tai on tyhjä; silloin nimittäin joukko B3 = I voidaan muodostaa edellä selitetyllä tavalla.
Esimerkiksi reaalilukujen joukossa kaikkien avointen välien joukko on reaalilukujen topologian kanta, koska kahden avoimen välin leikkaus on aina joko avoin väli tai tyhjä joukko. Itse asiassa juuri tämä kanta generoikin reaalilukujen joukon eli lukusuoran tavanomaisen topologian.
Topologisen avaruuden kanta ei kuitenkaan ole yksikäsitteinen. Monet kannat, erisuuretkin, saattavat generoida saman topologian. Esimerkiksi sellaisten avointen välien joukko, joiden molemmat päätepisteet ovat rationaalilukuja, on myös reaalilukujoukon tavanomaisen topologian kanta, samoin kuin toisaalta sellaistenkin avointen välien joukko, joiden molemmat päätepisteet ovat irrationaalilukuja, mutta nämä kaksi joukkoa ovat täysin erillisiä ja molemmat sisältyvät kaikkien avointen välien joukkoon. Toisin kuin vektoriavaruuden kanta lineaarialgebrassa, topologisen avaruuden kanta ei välttämättä ole maksimaalinen; itse asiassa ainoa maksimaalinen kanta on avaruuden topologia (eli kaikkien avointen joukkojen kokoelma) itse. Mikä tahansa annetun kannan generoimaan topologiaan kuuluva avoin joukko voidaan lisätä kantaan, jolloin tuloksena on kanta, joka generoi saman topologian. Pienintä mahtavuutta, joka topologisen avaruuden jollakin kannalla on, sanotaan tämän avaruuden painoksi.
Esimerkkinä avointen joukkojen kokoelmasta, joka ei ole kanta, voidaan mainita kaikkien muotoa (−∞, a) tai (a, ∞) olevien toispuolisesti äärettömien välien joukko S, kun a on reaaliluku. Tämä joukko S ei ole minkään  \mathbb {R} :n topologian kanta. Tämän todistamiseksi oletetaan, että se olisi. Siitä seuraisi, että esimerkiksi välit (−∞, 1) ja (0, ∞) kuuluisivat S:n generoimaan topologiaan, kuuluvathan ne sen kantaankin, ja silloin niiden myös niiden leikkauksen eli välin (0,1) pitäisi kuulua siihen. Mutta tätä väliä (0,1) selvästikään ei voida muodostaa S:ään kuuluvien joukkojen yhdisteenä.  Edellä esitetyn kriteerin jälkimmäinen ehto ei täyty, sillä jos tältä väliltä valitaan piste x, ei ole sellaista väliin (0,1) sisältyvää joukkoa, joka kuuluisi kokoelmaan S.
Kannan avulla määriteltyjä topologioita

Jos X on täydellisesti järjestetty joukko, sen järjestystopologia voidaan määritellä avointen välien kaltaisten joukkojen muodostaman kannan generoimana topologiana.
Jos X on metrinen avaruus, sillä on metriikan määrittelemä topologia, jonka kannan muodostavat avoimet pallot.
N2-avaruus on topologinen avaruus, jolla on numeroituva kanta.
Missä tahansa joukossa X voidaan määritellä diskreetti topologia, jonka kannan muodostavat joukon yksialkioiset osajoukot.
Kantaa koskevia lauseita

Avoimen joukon U jokainen piste x kuuluu jonkin sellaiseen kannan joukkoon, joka on U:n osajoukko.
Topologia T2 on hienompi kuin topologia T1, jos ja vain jos jokaista pistettä x ja jokaista topologian T1 kantaan B kuuluvaa joukkoa kohti, johon x kuuluu, on olemassa sellainen T2:n kantaan kuuluva joukko, johon x myös kuuluu ja joka myös kuuluu kantaan B.
Jos B1,B2,...,Bn ovat topologioiden T1,T2,...,Tn kannat, niin karteesinen tulo B1 × B2 × ... × Bn on tulotopologian T1 × T2 × ... × Tn kanta. Tämä pätee silloinkin, kun kyseessä on ääretön tulo, paitsi että enintään äärellinen määrä kannan joukoista saa olla suppeampia kuin koko avaruus.
Olkoon B X:n kanta ja Y jokin X:n aliavaruus. Jos tällöin muodostetaan jokaisen B:hen kuuluvan joukon ja Y:n leikkaus, saatu joukkokokoelma on aliavaruuden Y kanta.
Jos kuvauksessa f:X → Y jokaisen X:n kantaan kuuluvan joukon kuva on Y:n avoin joukko f on avoin kuvaus. Jos taas jokaisen Y:n kantaan kuuluvan joukon alkukuva on X:n avoin joukko, f on jatkuva kuvaus.
X:n osajoukkojen kokoelma on X:n topologia, jos ja vain jos se generoi itsensä.
B on topologisen avaruuden X kanta, jos ja vain jos ne B:hen kuuluvat joukot, jotka sisältävät pisteen x, muodostavat x:n ympäristökannan, olipa x mikä tahansa X:n piste.
Suljettujen joukkojen kanta

Avaruuden topologia voidaan kuvata, paitsi avoimen, yhtä hyvin myös sen suljettujen joukkojen avulla. Niinpä voidaankin määritellä kantaa vastaava käsite myös topologisen avaruuden suljetuille joukoille. Jos on annettu topologinen avaruus X, suljettujen joukkojen kokoelma F on suljettujen joukkojen kanta, jos ja vain jos jokaista suljettua joukkoa A ja jokaista A:han kuulumatonta pistettä x kohti on olemassa F:ään kuuluva suljettu joukko A, johon x ei sisälly.
On helppo todeta, että F on X:n suljettujen joukkojen kanta, jos ja vain jos F:ään kuuluvien joukkojen kompementit muodostavat X:n avointen joukkojen kannan.
Olkoon F avaruuden X suljettujen joukkojen kanta. Silloin pätee:
∩F = ∅
Mille tahansa kahdelle F:ään kuuluvalle joukolle F1 ja  F2 pätee, että unioni F1 ∪ F2 on joidenkin kokoelmaan F:ään kuuluvien joukkojen leikkaus, toisin sanoen jokaista pistettä x kohti, joka ei kuulu F1:een eikä F2:een, on olemassa F:ään kuuluva joukko F3, johon F1 ∪ F2 sisältyy ja joka ei sisällä pistettä x.
Jokainen X:n osajoukkojen kokoelma, joka toteuttaa nämä ehdot, on jonkin X:n topologian suljettujen joukkojen kanta. Suljettuja joukkoja tässä kannassa ovat kokoelmaan F kuuluvien joukkojen leikkaukset sekä X itse.
Joissakin tapauksissa on mukavampaa käyttää suljettujen kuin avointen joukkojen kantaa. Esimerkiksi avaruus on täydellisesti säännöllinen, jos ja vain jos nollajoukot muodostavat suljettujen joukkojen kannan. Jokaisessa topologisessa avaruudessa X nollajoukot muodostavat X:n erään topologian suljettujen joukkojen kannan. Tämä topologia on hienoin niistä X:n täydellisesti säännöllisistä topologioista, jotka ovat karkeampia kuin X:n alkuperäinen topologia. Samaan tapaan An:n Zariskin topologia määritellään valitsemalla polynomifunktioiden nollajoukot suljettujen joukkojen kannaksi.
Paino ja karakteeri

Olkoon X topologinen avaruus. Käsitteet paino ja karakteeri määritellään seuraavasti:
Avaruuden paino, w(X), on pienin mahtavuus, joka millään sen kannalla on;
verkoston paino nw(X) on pienin mahtavuus, joka millään X:n verkostolla on;
pisteen x karakteeri,  \chi (x,X) on pienin mahtavuus, joka millään x:n ympäristökannalla on; ja
avaruuden X karakteeri on
Tässä verkosto on joukkoperhe  {\mathcal {N}}, jolle pätee, että jokaista pistettä x ja jokaista x:n avointa ympäristöä kohti on olemassa sellainen perheeseen  {\mathcal {n}} kuuluva joukko B, että x ∈ B ⊆ U.
Laskemalla karakteeri ja paino voidaan selvittää, minkä tyyppisiä kantoja ja ympäristökantoja topologisessa avaruudessa on. Niitä koskevat seuraavat tulokset:
nw(X) ≤ w(X).
Jos X on diskreetti, niin w(X) = nw(X) = |X|.
Jos X on Hausdorff-avaruus, niin nw(X) on äärellinen, jos ja vain jos X on äärellinen ja diskreetti.
Jos B on X:n kanta, on olemassa kanta  B'\subseteq B, jonka mahtavuus on  |B'|\leq w(X).
Jos N on pisteen  x\in X ympäristökanta, niin on olemassa ympäristökanta  N'\subseteq N, jonka mahtavuus on  |N'|\leq \chi (x,X).
Jos f : X → Y on jatkuva surjektio, niin nw(Y) ≤ w(X). (Tarkastellaan yksinkertaisesti Y-verkostoa  f'''B\triangleq \{f''U:U\in B\} jokaiselle X:n kannalle B.)
Jos  (X,\tau ) on Hausdorff-avaruus, X:lle on olemassa myös sellainen Hausdorffin ehdon toteuttava topologia   (X,\tau '), että   w(X,\tau ')\leq nw(X,\tau ). Tästä seuraa, että jos X on myös kompakti, nämä topologiat ovat samat, ja kun tämä yhdistetään ensimmäisen edellä mainitun tuloksen kanssa, todetaan, että nw(X) = w(X).
Jos f : X → Y on jatkuva surjektiivinen kuvaus kompaktilta metristyvältä avaruudelta Hausdorff-avaruudelle, Y on kompakti ja metristyvä.
Viimeinen näistä tuloksista seuraa siitä, että X on kompakti Hausdorff-avaruus, on  nw(f(X))=w(f(X))\leq w(X)\leq \aleph _{0}, sillä kompaktit metriset avaruudet ovat aina N2-avaruuksia, jota paitsi kompakti Hausdorff-avaruus on metristyvä, jos ja vain jos se on N2-avaruus.
Paino ja karakteeri > Avointen joukkojen kasvavat ketjut

Käyttäen edellä esitettyjä merkintöjä oletetaan, että w(X) ≤ κ on jokin ääretön kardinaaliluku. Silloin ei ole olemassa aidosti kasvavaa avointen joukkojen jonoa (eikä vastaavasti aidosti pienenevää suljettujen joukkojen jonoa), jonka pituus olisi  ≥ κ+.
Tämä voidaan osoittaa (käyttämättä valinta-aksioomaa) seuraavasti. Olkoon
avointen joukkojen kanta. Jos oletetaan, että
olisi aidosti kasvava avointen joukkojen jono, siitä seuraisi, että
Kun
voidaan tätä kantaa käyttää sellaisen joukon Uγ löytämiseen, että x kuuluu joukkoon Uγ ⊆ Vα.  Tällä tavoin voidaan hyvin määritellä kuvaus f, joka kuvaa jokaisen α:n pienimmälle kardinaaliluvulle γ:lle, jolle Uγ ⊆ Vα ja joka toteuttaa ehdon
Kuvaus on injektio, sillä muutoin olisi α < β, kun f(α) = f(β) = γ, mistä edelleen seuraisi, että Uγ ⊆ Vα, mutta toisaalta
mikä on ristiriita. Mutta kuvauksen injektiivisyydestä seuraisi edelleen, että κ+ ≤ κ, mikä on myös ristiriitaista. Näin ollen edellä mainitun kaltaista aidosti kasvavaa avointen joukkojen jonoa ei voi olla olemassa. mot.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Base (topology)
Käännös suomeksi
Forssan vaakuna

Forssan vaakuna
Forssan vaakuna on Forssan kaupungin tunnus. Vaakunan aihe pohjautuu kauppalalle ennen kuntalain voimaantuloa 1947 tasavallan presidentin asetuksella vahvistamaan vaakunaan, jonka yhtenä aiheena on vesipyörä. Vaakuna viittaa vanhoihin myllyihin kosken rannalla, joiden ympärille nykyisen teollisuusyhdyskunnan rakentuminen sai alkunsa.
Vaakunan selitys on ”sinisessä kentässä hopeinen vesiratas.” Vaakunan on suunnitellut Olof Eriksson, ja Forssan kauppalanvaltuusto hyväksyi sen kokouksessaan 18. kesäkuuta 1962. Sisäasiainministeriö vahvisti vaakunan käyttöön 29. elokuuta samana vuonna.
Forssan vaakuna vuosina 1947–1962
Karisalmen silta

| Karisalmen silta |
| --- | --- |

Ylittää:  Päijänne
Sijainti:  Asikkala
Ylläpitäjä:  Liikennevirasto
Siltatyyppi:  Riippusilta
Pisin jänneväli:  125 m
Avattu liikenteelle:  1969
Koordinaatit:  61°17′34.4″N, 025°31′58.3″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Karisalmen silta Asikkalassa on vuonna 1969 valmistunut teräsrakenteinen riippusilta. Se on osa Pulkkilanharjua pitkin kulkevaa seututie 314:ää. Silta ylittää Karinsalmen, joka on  Päijänteen Asikkalanselän ja Hinttolanselän välinen salmi.
Karisalmen silta on teräsbetonikantinen, sen pääjänne on 125 metriä ja molemmat reunajänteet 25 metriä. Sillan suunnittelija on tekniikan lisensiaatti Hannu Myllymäki insinööritoimisto Pontek Ky:stä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karisalmen silta Wikimedia Commonsissa
Henry Forssell

Henry Forssell (s. 25. joulukuuta 1947) on suomalainen entinen jalkapalloilija.
Puolustajana pelanneen Forssellin kasvattajaseura oli Malmin Palloseura, josta hän siirtyi HIFK:n riveihin. HIFK putosi Mestaruussarjasta kauden 1966 päätteeksi ja vuotta myöhemmin Forssell siirtyi Helsingin Jalkapalloklubiin. Forssell pelasi HJK:ssa 13 kautta, joiden aikana hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1973 ja 1978. Hän pelasi uransa aikana kaikkiaan 287 pääsarjaottelua, joissa hän teki 19 maalia. Forssell valittiin HJK:n 90-vuotisjuhlien yhteydessä seuran Hall of Fameen.
Maajoukkueessa Forssell pelasi 15 ottelua.
Rainer Forss

Rainer Uolevi Forss (20. lokakuuta 1930 Turku – 2. elokuuta 2005) oli suomalainen jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja ja jääkiekkoilija.
Hyökkääjänä pelannut Forss aloitti uransa Turun Pyrkivässä 10-vuotiaana. Hän nousi siihen aikaan Suomisarjassa pelanneen Pyrkivän edustusjoukkueeseen 1949. Pyrkivä nousi pääsarjatasolle 1952 ja voitti Suomen mestaruuden 1954. Forss pelasi mestaruuden jälkeen Pyrkivässä vielä yhden kauden kunnes siirtyi Suomisarjan Turun Tovereihin, jossa hän pelasi 1956–1957 ja 1960–1963. Välissä Forss käväisi kahden kauden verran Turun Weikoissa. Uransa lopussa hän pelasi vielä kauden Pargas IF:ssä ja kaksi Turun Palloseurassa. Pitkän pelaajauransa aikana Forss pelasi ainoastaan viisi kautta pääsarjatasolla, jossa hänelle kertyi 89 ottelua ja 52 maalia. Forss voitti SM-sarjan maalikuninkuuden kaudella 1953 15 maalilla.
Rainer Forss pelasi maajoukkueessa vuosina 1951–1961 yhteensä 18 A-maaottelua. Hyökkääjänä roolin ohella hän pelasi välillä myös topparina ja laitapuolustajana.
Pelaajauran jälkeen Forss toimi pitkään valmentajana. Hän aloitti Turun Palloseuran valmentajana 1965 ollessaan vielä myös seuran pelaaja. Forss luotsasi TPS:n mestariksi 1968. TPS:n lisäksi hän on valmentanut Turun Pyrkivää, Pallo-Iiroja ja Salon Palloilijoita.
Jalkapallon lisäksi Forss pelasi jääkiekkoa Turun Pyrkivän SM-sarjajoukkueessa 1951–1953 yhteensä 5 sarjaottelua.
Rainer Forssin poika Tero Forss ja pojanpoika Marcus Forss ovat myös jalkapalloilijoita.
Odert Forsstedt

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Karl Odert Forsstedt
Syntymäaika: 18. kesäkuuta 1910
Syntymäpaikka: Helsinki
Kuolinaika: 14. elokuuta 1979 (69 vuotta)
Kuolinpaikka: Helsinki
Lempinimi: Odda
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1931–1950 | HIFK | 61 | (–) |
Maajoukkue
| 1936–1942 | Suomi | 8 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Odert Forsstedt (18. kesäkuuta 1910 – 14. elokuuta 1979) oli suomalainen jääpalloilija, joka pelaajaura sijoittui 1930-luvun alusta 1940-luvun loppuun. Viimeiseksi kaudeksi jäi kausi 1949–1950.
Forsstedt pelasi koko uransa HIFK:ssa. Forsstedt nousi HIFK:n edustusjoukkueeseen kaudella 1931. 
Hän teki ratkaisumaalin vuoden 1934 jääpallofinaalissa Viipurin Palloseuraa vastaan. Seuraavana vuonna hän oli voittamassa mestaruuden HIFK:lle tiukassa 2-osaisessa ottelussa Vipurin Susia vastaan.
Kahden vuosien 1936 ja 1937 hopeiden jälkeen HIFK sai mestaruudet Talvisotaa edeltävinä kausina 1938 ja 1939. Forsstedt oli siis yhdessä Frans Karjaginin, Torsten Svanströmin, Leo Karjaginin, Ernst Grönlundin ja Olof Strömstenin kanssa voittamassa 1930-luvulla neljä kultaa ja kaksi hopeaa seuralleen.
Välirauhatalvena 1941 HIFK uusi mestaruutensa ja uudelleen 1944. Kaikkiaan Forsstedt saavutti viisi Suomen mestaruutta (1934, 1935, 1938, 1939, 1941 ja 1944) ja neljä hopeaa (1935, 1936, 1937, 1943) ja kolme pronssia (1945, 1946, 1947).
Forsstedt pelasi ensimmäisen maaottelun B-maajoukkueessa Ruotsia vastaan 1932. A-maajoukkueeseen hän nousi kaudella 1936 oli jo aina sotavuosiin asti vakiopelaaja maajoukkueessa.
Karatšai-balkaarin kieli

| Karatšai-balkaari |
| --- | --- |
 Kielen nimi sen kolmella eri kirjaimistolla.
Oma nimi:  Къарачай-малкъар тил, qaraçay-malqar til
Tiedot
Alue:  Karatšai-Tšerkessia,  Kabardi-Balkaria, Turkki, Kazakstan
Virallinen kieli:  Karatšai-Tšerkessia,  Kabardi-Balkaria
Puhujia:  300 000
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  kyrillinen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  altailaiset kielet
Kieliryhmä:  turkkilaiset kielet   kiptšakkilaiset kielet
Kielikoodit
ISO 639-2:  krc
ISO 639-3:  krc
 Ohje 
Karatšai-balkaarin kieli (karatšai-balkaariksi къарачай-малкъар тил, qaraçay-malqar til) on karatšaiden ja balkaarien puhuma turkkilainen kieli. Sen varianteilla (karatšai ja balkaari) on virallinen asema Karatšai-Tšerkessian ja Kabardi-Balkarian tasavalloissa Venäjällä.