stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo kylmän sodan sotilaslentokoneloikkauksista
Korean demokraattinen kansantasavalta

28. huhtikuuta 1950 24-vuotias luutnantti Lee Kun Soon loikkasi lentämällä Neuvostoliiton valmistamalla Iljushin Il-10:llä Pusaniin, Etelä-Koreaan.
21. syyskuuta 1953 21-vuotias No Kum-sok, vanhempi luutnantti Korean kansan ilmavoimissa, lensi Mikojan-Gurevitš MiG-15:lla Etelä-Koreaan.
21. kesäkuuta 1955 Pohjois-Korean ilmavoimien lentäjät kapteeni Lee Un-yong ja luutnantti Lee Eun-song loikkasivat Souliin, Etelä-Korea Jakovlev Jak-15 -koulutuskoneella.
Joulukuussa 1970 majuri Pak Sun-kokin, Pohjois-Korean ilmavoimien lentäjän, uskotaan loikaneen Etelä-Koreaan Mikojan-Gurevitš MiG-15:llä.
25. helmikuuta 1983 Pohjois-Korean ilmavoimien kapteeni Lee Ung-pyong laskeutui Mikojan-Gurevitš MiG-19:lla Souliin.
Korean tasavalta

Syyskuussa 1949 eteläkorealainen lentäjä. luutnantti Pak Yong-ju, loikkasi Stinson L-5-koneella Pohjois-Koreaan.
3. joulukuuta 1952 Etelä-Korean armeijan luutnantti Kug Yong-am, loikkasi L-19 51-4794:llä Pjongjangiin, Pohjois-Koreaan.
Lokakuussa 1953 eteläkorealainen kapteeni Kim Sung-bai loikkasi F-51 Mustang -hävittäjäkoneella Pohjois-Koreaan.
20. tammikuuta 1954 eteläkorealainen luutnantti Choi Mai-chong loikkasi kevyellä L-19-havaintokoneella Pohjois-Koreaan.
Kreikka

11. syyskuuta 1970 Kreikan ilmavoimien C-47 ylitti Neuvostoliiton ilmatilaan Sevastopolin alueella loikatakseen. Suhoi Su-15 lentäjä lensi rinnalle ja heilutti siipiään osoittaen "seuraa minua". C-47 noudatti vaatimuksia ja laskeutui Sevastopol-Belbekin lentoasemalle. Kreikkalainen lentäjä, kapteeni Mikhalis Maniatakis, oli varastanut lentokoneen Hanian lentotukikohdasta Kreetalta paetakseen juntan hallitsemasta Kreikasta.
25. marraskuuta 1973 Kreikan ilmavoimien everstiluutnantti Dimitrios Zelios laskeutui Brindisin lentokentälle Lounais-Italiaan.
Kuuba

4. syyskuuta 1962 kuubalainen lentäjä-kouluttaja Jose Diaz Vasquez loikkasi Zlin Z-26 Trenér Master-Trainerilla ja laskeutui Key Westiin, Yhdysvaltoihin. Hänen harjoittelijansa Edel Ramirez Santos pyysi palata Kuubaan.
Maaliskuun 20. päivänä 1964 Guillermo Santos ja Andres Izaguirre kaappasivat Mil Mi-4:n, ja ampuivat kuoliaaksi helikopterin komentajan Jose Garcian ja muuttivat lennon suuntaa Key West, jonne he lopulta laskeutuivat.
5. lokakuuta 1969 kuubalainen lentäjä, liet. Eduardo Guerra Jimenez loikkasi MiG-17illään Homesteadin lentotukikohtaan Miamiin. Kone palautettiin Kuubaan.
28. toukokuuta 1987 kuubalainen prikaatikenraali Rafael Del Pino Díaz loikkasi Yhdysvaltoihin Aerocaribbean Cessna 402-lentokoneella, kolmannen vaimonsa, tyttärensä, ja poikansa Ramsésin, entisen MiG-23-lentäjän, kanssa.
20. maaliskuuta 1991 kuubalainen majuri Orestes Lorenzo Pérez loikkasi MiG-23BN:llä  Key Westiin Floridaan.
Syyskuun 17. päivänä 1993 kuubalainen kapteeni Enio Ravelo Rodriguez loikkasi MiG-21:llä Key Westiin Florida.
23. syyskuuta 1993 kapteeni Leonidas Basulto Serrano loikkasi Mikojan-Gurevitš MiG-23-hävittäjällään Yhdysvaltain laivastotukikohtaan Guantánamo Bayhin
Pakistan

20. elokuuta 1971 Intian ja Pakistanin sodan aikana lentoluutnantti Matiur Rahma yritti loikata Pakistanin ilmavoimien  Lockheed T-33:lla Bangladeshiin.
Puola

Vuonna 1949 luutnantti Arkadiusz Korobczyński loikkasi Iljušin Il-2 -hyökkäyslentokoneella (nro 3) Puolan laivaston lentotukikohdasta Wicko Morskiessa Gotlanninsaarelle, Ruotsiin
5. maaliskuuta 1953 puolalainen luutnantti Franciszek Jarecki lensi Słupsksta (Puolan ilmavoimien tukikohta) Rønnen lentokentälle Bornholmiin, Tanskaan, Mikojan-Gurevitš MiG-15:lla.
20. toukokuuta 1953 luutnantti Zdzisław Jaźwiński Słupskin 28. hävittäjälentueesta loikkasi MiG-15:sella Rønnen lentokentälle Bornholmiin, Tanskaan.
25. syyskuuta 1956 luutnantti Zygmunt Gościniak Zegrze Pomorskiesta loikkasi Mikojan-Gurevitš MiG-15:lla (nro 1327) ja laskeutui Rønnen lentokentälle Bornholmiin, Tanskaan.
7. marraskuuta 1957 luutnantti Kożuchowski 31. hävittäjälentueesta Łaskissa loikkasi Mikojan-Gurevitš MiG-1:lla (nro 1919) lähelle Hallandia, Ruotsiin.
12. lokakuuta 1959 kapteeni Andrzej Krajewski, Puolan ilmavoimien lentäjä [oikkasi Grudziadz Aeroclubista kaksikoneella raskaana olevan vaimonsa ja kolmivuotiaan tyttärensä kanssa ja laskeutui sotilaskentälle lähellä Rønneä, Bornholmiin, Tanskaan .
Portugali

12. maaliskuuta 1963 1. luutnantti Jacinto Soares Veloso loikkasi Portugalin ilmavoimien T-6-harjoituskoneella Dar es Salaamiin, Tansaniaan, ylittäen Tanganjikan ja Mosamikin rajan.
Rhodesia

Vuonna 1977 Jurick Goldwasser, Bulawayon entinen pormestari lensi Botswanaan pienellä yksityisellä lentokoneella.
Saudi-Arabia

2. lokakuuta 1962 kaksimoottorinen Saudi ilmavoimien miehistön jäsenet Rashad Sisha Mecca, Ahmed Hussein Ikka ja lentoinsinööri Omar loikkasivat Fairchild C-123 Provider sotilaskoneella Egyptiin.
3. lokakuuta 1962 kaksi saudiarabialaista lentäjää Aly El-Azhar ja Abdul Wahab laskeutuivat ilmavoimien harjoituskoneeseen Ylä-Egyptiin.
8. lokakuuta 1962 kaksi muuta Saudi-Arabian sotilaslentokonetta loikkasi Egyptiin.
11. marraskuuta 1990 Saudi-Arabian kuninkaallisten ilmavoimien lentäjä loikkasi F-15C Eagle -hävittäjällä Sudaniin Persianalahden sodan aikana.
Somalia

12. heinäkuuta 1988 Somalian ilmavoimien lentäjä eversti Ahmed Mohamed Hassan loikkasi Djiboutiin Mikojan-Gurevitš MiG-17 -hävittäjä
29. toukokuuta 1989 Somalian ilmavoimien lentäjä everstiluutnantti Mohamed Sheikh Ibrahim Yusuf loikkasi Djiboutiin Antonov An-26 -kuljetuskoneella.
Neuvostoliitto

9. lokakuuta 1948 Piotr Pirogov ja Anatoli Barsov loikkasivat Tupolev Tu-2 -pommikoneella Neuvostoliitosta Linziin, Itävaltaan, jossa Yhdysvaltain miehitysviranomaiset myönsivät heille turvapaikan.
Vuonna 1961 neuvostolentäjä lensi Suhoi Su-9-torjuntahävittäjällä Abadaniin, Iraniin.
7. toukokuuta 1973 luutnantti Jevgeni Vronski lensi Sukhoi Su-7-koneella Itä-Saksasta, joka oli hänen  asemapaikka, Länsi-Saksaan ja laskeutui lähelle Wolfenbüttelia.
6. syyskuuta 1976 luutnantti Viktor Belenko lensi  Mikojan-Gurevitš MiG-25:lla Hakodaten lentokentälle Japaniin.
25. syyskuuta 1976 luutnantti Valentin Ivanovitš Zosimov (1939–1995) lensi Antonov An-2:lla Iraniin. Lokakuussa 1976 sen jälkeen, kun Neuvostoliitto uhkasi lähettää kapinallisia joten Iranin hallinto, jota johti šaahi Mohammad Reza Pahlavi, palautti Zosimovin väkisin takaisin Bakuun, Azerbaidžaniin.
20. toukokuuta 1989 kapteeni Aleksandr Zujev loikkasi Mikoyan MiG-29:lla Trabzoniin Turkkiin .
Saksan liittotasavalta

1. huhtikuuta 1971 Länsi-Saksan ilmavoimien kadetti-lentäjä alikersantti Hans-Dieter Reinkensmeier loikkasi pienellä Cessna 172:lla Itä-Saksaan.
Saksan demokraattinen tasavalta

7. maaliskuuta 1969 Itä-Saksan ilmavoimien JG-1-lentäjä Hauptmann Gerhard Scharnetzki lensi Cottbusin lentotukikohdasta Rønnen lentokentälle Tanskan Bornholminsaarelle Jak-18 -koulutuskoneella (numero 11).
26. toukokuuta 1967 luutnantti Vasily Ilytš Epatko lensi MiG-17:llä (nro 25) Itä-Saksasta Länsi-Saksaan ja suoritti onnistuneen laskeutumisen pellolle lähelle Kicklingeniä, Baijerissa.
Israel

13. heinäkuuta 1990 klo 4.30 33-vuotias kapteeni Haggai Mori lähti Sde Dovin lentoasemalta ilman lupaa Dornier Do 2288 -koneella ja yritti lentää Syyriaan. Arabilähteiden mukaan Syyrian ilmavoimien hävittäjäkoneet kohtasivat vihollisen koneen ja ajettiin pois Syyrian ilmatilasta. Tämän jälkeen Mori teki itsemurhan. Kadonneen lentokoneen hylky löydettiin Golanin kukkuloiden länsirinteiltä, ​​lähellä Syyrian rajaa.
Irak

Huhtikuun 2. päivänä 1960 irakilainen lentäjä Abbud Salim Hasan lensi brittiläisellä Hawker Hunterilla Syyriaan.
30. marraskuuta 1963 irakilainen lentomies luutnantti Abdel Rahim al-Salim Zuher pakeni Neuvostoliittoon lentämällä Iranin läpi ja laskeutui Bakun lentokentälle, Azerbaidžaniin.
16. elokuuta 1966 irakilainen kapteeni Munir Redfa lensi MiG-21:lla Israeliin.
Kaksi irakilaista lentäjää loikkasi Jordaniaan MiG-21 -suihkukoneillaan.
Varhain aamulla 2. joulukuuta 1981 irakilainen lentäjä loikkasi MiG-23illaan Vahdatin lentotukikohtaan Iraniin.
Persianlahden sodan aikana vuonna 1991 noin 115–140 Irakin armeijan lentäjää loikkasivat Iraniin.
Iran

16. lokakuuta 1982 iranilainen loikkaaja Keyhan Jahanfakhr, kaupallisen lentoyhtiön lentäjä, pyysi poliittista turvapaikkaa laskettuaan Iran Air Boeing 727 -lentokoneella välilaskua varten Itävaltaan.
10. heinäkuuta 1983 iranilainen loikkaaja kapteeni Iraj Fazeli laskeutui yhdysvaltalaisellaF-5E Tiger II -suihkukoneella Vanin lentokentällle, Turkkiin.
Alkuvuodesta 1984 iranilaiset loikkarit lensivät F-5E:llä Saudi-Arabiaan.
30. elokuuta 1984 iranilainen lentäjä kapteeni Rahman Nageeb loikkasi F-4E Phantom II -sarjallaan 3–6552 Irakiin.
21. heinäkuuta 1985 iranilainen lentäjä Mehdi Babaie ja kaksi lentomiestä lensivät amerikkalaisvalmistetulla Boeing CH-47 Chinook-helikopterilla Irakiin.
31. elokuuta 1986 iranilainen huippulinjan F-14A Tomcat -hävittäjä, joka oli aseistautunut ainakin yhdellä AIM-54A:lla, laskeutui Irakiin. Irakin armeijan tiedottaja tunnisti lentäjän  majuri Ahmed Murad Talibiksi ja kapteeni Hassan Nagafi Habibullahiksi.
2. syyskuuta 1986 2 iranilaista F-4 Phantom ja 1 F-14 Tomcat kaapattiin Irakiin.
Jordania

12. marraskuuta 1962 Jordanian ilmavoimien everstiluutnantti Sahl Mohamed Hamza loikkasi Yhdistyneeseen arabitasavaltaa De Havilland Heron -sotilaskuljetuskoneella.
13. marraskuuta 1962 kaksi Jordanian ilmavoimien lentäjää loikkasi Yhdistyneeseen arabitasavaltaan Hawker Huntersilla.
Jugoslavia

13. syyskuuta 1953 Jugoslavian ilmavoimien luutnantti Nikola Jakšić lensi P-47D Thunderboltilla Avianon lentotukikohtaan, Italiaan.
Laos

16. maaliskuuta 1963 luutnantti Chert Saibory loikkasi lentäessään amerikkalaisvalmisteisella T-28 Trojan:lla Pohjois-Vietnamiin.
10. maaliskuuta 1976 laoslainen Sunthorn Mongkamsee laskeutui amerikkalaisvalmisteisen Cessna O-1 Bird Dog kevyellä havaintolentokoneella Thaimaaseen.
24. elokuuta 1979 laosilainen lentäjä lentoluutnantti Chaisin Chinthenam lensi Douglas DC-3lla Thaimaaseen.
Libanon

30. joulukuuta 1987 Libanonin ilmavoimien luutnantti Majed Karamah lensi ranskalaisvalmisteisella Gazelle-helikopterilla Beirutin pohjoispuolella sijaitsevasta sotilastukikohdasta Syyriaan.
Libya

Vähän ennen Libyan–Egyptin sotaa (1977) libyalainen kadettilentäjä loikkasi pienellä yksimoottorisella Socata Rallylla Egyptiin.
11. helmikuuta 1981 Libyan ilmavoimien kapteeni lensi MiG-23:lla Libyasta Kreetalle, Kreikkaan.
Egyptiin tehtiin useita loikkauksia vuonna 1987. Ensin 2. maaliskuuta viiden hengen miehistö loikkasi C-130:lla. 29. maaliskuuta kolme upseeria loikkasi CH-47 Chinook:lla ja lopulta 16. heinäkuuta kolme upseeria loikkasi Mil Mi-8:lla.
Mosambik

8. heinäkuuta 1981 luutnantti Adriano Francisco Bomba lensi Mikojan-Gurevitš MiG-17:lla Maputosta Krugerin kansallispuistoon, Etelä-Afrikkaan.
Nicaragua

12. kesäkuuta 1979 Nicaraguan kansalliskaartin lentäjä kapteeni Armangal Lara Cruz loikkasi Cessna O-2 Skymasterilla Costa Ricaan.
23. joulukuuta 1985 Nicaraguan ilmavoimien lentäjä luutnantti Salvador Blanco Lacayo loikkasi naapurimaahan Hondurasiin Antonov An-2-kevyellä kuljetuskoneella.
8. joulukuuta 1988 Nicaraguan ilmavoimien lentäjä kapteeni Edwin Estrada Leiva loikkasi Hondurasiin Mil Mi-24-hyökkäyshelikopterilla.
Syyria

15.–17. elokuuta 1968 yhdeksän syyrialaista Mikojan-Gurevitš MiG-17:sta ja kolme Mikojan-Gurevitš MiG-21 lentäjää loikkasivat Jordaniaan.
Kesäkuun 14. päivänä 1976 Syyrian ilmavoimien palestiinalainen lentäjä, lentoluutnantti Mahmoud Musleh Yasin loikkasi Irakiin Mikojan-Gurevitš MiG-23:lla.
Heinäkuun 27. päivänä 1976 syyrialainen lentäjä kapteeni Ahmed Abdul Qadar Al-Termanini loikkasi Irakiin Mikojan-Gurevitš MiG-21 -hävittäjäkoneella.
11. lokakuuta 1989 syyrialainen lentäjä Abdel Bassem laskeutui MiG-23:lla Israeliin.
Unkari

Unkarin ilmavoimien lentäjä majuri József Bíró loikkasi elokuussa 1969 Mikojan-Gurevitš MiG-15:llä Taszárin lentotukikohdasta Unkarista Udineen, Italiaan.
7. huhtikuuta 1970 Unkarin ilmavoimien lentäjä luutnantti Sándor Zoboki loikkasi Mikojan-Gurevitš MiG-15:llä (sarjanumero 907) Taszárin lentotukikohdasta Unkarista, Italiaan Udineen.
Vietnamin tasavalta

27. helmikuuta 1962 etelävietnamilainen pilotiluutnantti Nguyen Van Cu loikkasi Kambodžaan Douglas A-1 Skyraiderilla.
7. marraskuuta 1973 etelävietnamilainen luutnantti Ho Duy Hung loikkasi Pohjois-Vietnamiin yhdysvaltalaisen Bell UH-1 Iroquois-helikopterilla.
8. huhtikuuta 1975 Vietnamin ilmavoimien tasavallan upseeri Nguyen Thanh Trung, loikkasi Northrop F-5 Freedom Fighter-koneellansa Pohjois-Vietnamiin.
Venezuela

26. kesäkuuta 1973 Venezuelan ilmavoimien kapteeni Aristides Gonzalez Salazar ja miehistön jäsen luutantti Carlos Ramirez Madero loikkasi English Electric Canberra suihkupommikoneella Kuubaan.
Yhdysvallat

Maaliskuussa 1962 Yhdysvaltain armeijan luutantti B. J. Keesee loikkasi Kuubaan Piper Comanchella.
Heinäkuussa 1963 Yhdysvaltain lentomies Roberto Ramos Michelena loikkasi Kuubaan Beechcraft T-34 Mentorilla.
21. toukokuuta 1967 majuri Richard Harwood Pearce loikkasi Kuubaan Cessna 150 kevytkoneella.
Zimbabwe

30. kesäkuuta 1988 Zimbabwen ilmavoimien lentoluutnantti Gary Kane varasti Bell 412-helikopterilla epäonnistuneessa yrityksessä pelastaa väitetyt eteläafrikkalaiset agentit vankilasta.
Circuit de Barcelona-Catalunya

| Circuit de Barcelona-Catalunya |
| --- | --- |

Sijainti:   Montmeló ja Granollers, Katalonia, Espanja
Aikavyöhyke:  UTC+1
Valmistumisvuosi:  1991
Katsojakapasiteetti:  140 700
FIA-luokitus:  1
Radan pituus:  4,657 km
Mutkia:  14
Rataennätys:  1.16,330 ( Max Verstappen, Red Bull Racing, 2023)
Suurimmat tapahtumat:  Formula 1, Formula 2, Formula 3, GP2, GP3, Porsche SC, MotoGP, Kesäolympialaiset 1992
1991–1994

Radan pituus:  4,747 km
Mutkia:  15
Rataennätys:  1.20,989 ( Michael Schumacher, Benetton, 1993)
1995–2003

Radan pituus:  4,727 km
Mutkia:  13
Rataennätys:  1.20,143 ( Rubens Barrichello, Ferrari, 2003)
2004–2006

Radan pituus:  4,627 km
Mutkia:  14
Rataennätys:  1.15,641 ( Giancarlo Fisichella, Renault, 2005)
2007–2020

Radan pituus:  4,655 km
Mutkia:  16
Rataennätys:  1.18,183 ( Valtteri Bottas, Mercedes, 2020)
2021–2022

Radan pituus:  4,675 km
Mutkia:  16
Rataennätys:  1.18,149 ( Max Verstappen, Red Bull Racing, 2021)
Formula 1
Kilpailun pituus:  66 kierrosta, 307,236 km
Ensimmäinen GP:  1991
Grand Prix’itä ajettu:  34
Eniten voittoja:   Michael Schumacher,  Lewis Hamilton (6)
Circuit de Barcelona-Catalunya (vuoteen 2013 asti Circuit de Catalunya) on moottorirata Montmelón ja Granollersin kunnissa Barcelonan maakunnassa Kataloniassa Espanjassa.
Radalla on ajettu Formula 1 -luokan Espanjan GP:tä kaudesta 1991 alkaen, se on myös tämän kilpailuluokan tärkein testirata. Loivien mutkiensa takia radalla ohittaminen on F1-autoilla vaikeaa ja erityisesti 2000-luvulla järjestetyissä kilpailuissa onkin nähty vähän kisatilanneohituksia.
Circuit de Catalunya toimi Barcelonan olympialaisten miesten maantiepyöräilyn joukkueaika-ajon lähtö- ja maalipaikkana.
Talvella 2021 radan kymmenes mutka muotoiltiin takaisin loivemmaksi, vuonna 2004 tehdyn jyrkennyksen jälkeen lähes alkuperäiseen muotoonsa. Marraskuussa 2021 uutisoitiin, että radan kisanjärjestäjillä on sopimus F1-osakilpailun järjestämisestä vuoteen 2026 asti.
Raportin mukaan rata on ekologisesti toiseksi kestävin moottorirata Mugellon jälkeen.
Voittajat > Formula 1

| Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Raportti |
| --- | --- | --- | --- |
| 1991 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | Raportti |
| 1992 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | Raportti |
| 1993 |  Alain Prost | Williams-Renault | Raportti |
| 1994 |  Damon Hill | Williams-Renault | Raportti |
| 1995 |  Michael Schumacher | Benetton-Renault | Raportti |
| 1996 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |
| 1997 |  Jacques Villeneuve | Williams-Renault | Raportti |
| 1998 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | Raportti |
| 1999 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | Raportti |
| 2000 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | Raportti |
| 2001 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |
| 2002 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |
| 2003 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |
| 2004 |  Michael Schumacher | Ferrari | Raportti |
| 2005 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | Raportti |
| 2006 |  Fernando Alonso | Renault | Raportti |
| 2007 |  Felipe Massa | Ferrari | Raportti |
| 2008 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | Raportti |
| 2009 |  Jenson Button | Brawn-Mercedes | Raportti |
| 2010 |  Mark Webber | Red Bull-Renault | Raportti |
| 2011 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | Raportti |
| 2012 |  Pastor Maldonado | Williams-Renault | Raportti |
| 2013 |  Fernando Alonso | Ferrari | Raportti |
| 2014 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2015 |  Nico Rosberg | Mercedes | Raportti |
| 2016 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-TAG Heuer | Raportti |
| 2017 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2018 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2019 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2020 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2021 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Raportti |
| 2022 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-RBPT | Raportti |
| 2023 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda RBPT | Raportti |
| 2024 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda RBPT | Raportti |
Voittajat > GP2

| Kausi | Lähtö | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | 1. lähtö |  Gianmaria Bruni | Coloni Motorsport | Raportti |
| 2005 | 2. lähtö |  José María López | DAMS | Raportti |
| 2006 | 1. lähtö |  Alexandre Prémat | ART Grand Prix | Raportti |
| 2006 | 2. lähtö |  Ernesto Viso | iSport International | Raportti |
| 2007 | 1. lähtö |  Bruno Senna | Arden International | Raportti |
| 2007 | 2. lähtö |  Timo Glock | iSport International | Raportti |
| 2008 | 1. lähtö |  Álvaro Parente | Super Nova Racing | Raportti |
| 2008 | 2. lähtö |  Kamui Kobayashi | DAMS | Raportti |
| 2009 | 1. lähtö |  Romain Grosjean | Barwa Campos Team | Raportti |
| 2009 | 2. lähtö |  Edoardo Mortara | Arden International | Raportti |
| 2010 | 1. lähtö |  Charles Pic | Arden International | Raportti |
| 2010 | 2. lähtö |  Fabio Leimer | Ocean Racing Technology | Raportti |
| 2011 | 1. lähtö |  Charles Pic | Barwa Addax Team | Raportti |
| 2011 | 2. lähtö |  Fabio Leimer | Rapax | Raportti |
| 2012 | 1. lähtö |  Giedo van der Garde | Caterham Racing | Raportti |
| 2012 | 2. lähtö |  Luiz Razia | Arden International | Raportti |
| 2013 | 1. lähtö |  Robin Frijns | Hilmer Motorsport | Raportti |
| 2013 | 2. lähtö |  Stefano Coletti | Rapax | Raportti |
| 2014 | 1. lähtö |  Johnny Cecotto, Jr. | Trident | Raportti |
| 2014 | 2. lähtö |  Felipe Nasr | Carlin | Raportti |
| 2015 | 1. lähtö |  Stoffel Vandoorne | ART Grand Prix | Raportti |
| 2015 | 2. lähtö |  Alex Lynn | DAMS | Raportti |
| 2016 | 1. lähtö |  Norman Nato | Racing Engineering | Raportti |
| 2016 | 2. lähtö |  Alex Lynn | DAMS | Raportti |
Voittajat > Formula 2

| Kausi | Lähtö | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | 1. lähtö |  Charles Leclerc | Prema Racing | Raportti |
| 2017 | 2. lähtö |  Nobuharu Matsushita | ART Grand Prix | Raportti |
| 2018 | 1. lähtö |  George Russell | ART Grand Prix | Raportti |
| 2018 | 2. lähtö |  Jack Aitken | ART Grand Prix | Raportti |
Voittajat > GP3

| Kausi | Lähtö | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010 | 1. lähtö |  Pål Varhaug | Jenzer Motorsport | Raportti |
| 2010 | 2. lähtö |  Alexander Rossi | ART Grand Prix | Raportti |
| 2011 | 1. lähtö |  Mitch Evans | MW Arden | Raportti |
| 2011 | 2. lähtö |  Tamás Pál Kiss | Tech 1 Racing | Raportti |
| 2012 | 1. lähtö |  Mitch Evans | MW Arden | Raportti |
| 2012 | 2. lähtö |  Conor Daly | Lotus GP | Raportti |
| 2013 | 1. lähtö |  Tío Éllinas | Marussia Manor Racing | Raportti |
| 2013 | 2. lähtö |  Aaro Vainio | Koiranen GP | Raportti |
| 2014 | 1. lähtö |  Alex Lynn | Carlin | Raportti |
| 2014 | 2. lähtö |  Dean Stoneman | Marussia Manor Racing | Raportti |
| 2015 | 1. lähtö |  Esteban Ocon | ART Grand Prix | Raportti |
| 2015 | 2. lähtö |  Marvin Kirchhöfer | ART Grand Prix | Raportti |
| 2016 | 1. lähtö |  Charles Leclerc | ART Grand Prix | Raportti |
| 2016 | 2. lähtö |  Alexander Albon | ART Grand Prix | Raportti |
| 2017 | 1. lähtö |  Nirei Fukuzumi | ART Grand Prix | Raportti |
| 2017 | 2. lähtö |  Arjun Maini | Jenzer Motorsport | Raportti |
| 2018 | 1. lähtö |  Nikita Mazepin | ART Grand Prix | Raportti |
| 2018 | 2. lähtö |  Giuliano Alesi | Trident | Raportti |
Voittajat > Porsche Supercup

| Kausi | Lähtö | Kuljettaja | Talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2002 | 1. lähtö |  Stéphane Ortelli | Kadach Tuning + Service | Raportti |
| 2003 | 1. lähtö |  Pierre Kaffer | Infineon-Team Farnbacher PZM | Raportti |
| 2004 | 1. lähtö |  Wolf Henzler | Infineon-Team Farnbacher PZM | Raportti |
| 2005 | 1. lähtö |  Alessandro Zampedri | Lechner School Racing Team | Raportti |
| 2006 | 1. lähtö |  David Saelens | Kadach Racing | Raportti |
| 2007 | 1. lähtö |  Richard Westbrook | HISAQ Competition | Raportti |
| 2008 | 1. lähtö |  Jan Seyffarth | Konrad Motorsport | Raportti |
| 2009 | 1. lähtö |  Richard Westbrook | Federsand-Jetstream Motorsport | Raportti |
| 2010 | 1. lähtö |  Norbert Siedler | Veltins MRS Racing | Raportti |
| 2011 | 1. lähtö |  Sean Edwards | Team Abu Dhabi by Tolimit | Raportti |
2012: Kilpailu peruttiin.
| 2013 | 1. lähtö |  Sean Edwards | Team Allyouneed by Project 1 | Raportti |
| 2014 | 1. lähtö |  Earl Bamber | Fach Auto Tech | Raportti |
| 2015 | 1. lähtö |  Michael Ammermüller | Lechner Racing Middle East | Raportti |
| 2016 | 1. lähtö |  Matteo Cairoli | Fach Auto Tech | Raportti |
| 2017 | 1. lähtö |  Michael Ammermüller | Lechner MSG Racing Team | Raportti |
| 2017 | 2. lähtö |  Michael Ammermüller | Lechner MSG Racing Team | Raportti |
| 2018 | 1. lähtö |  Michael Ammermüller | BWT Lechner Racing | Raportti |
Kuvia

Rata ilmasta
Varikon sisääntulo
Pääsuora
Mutkat 1–3