stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Säätyvaltiopäivät 1872

| Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät 1872 |
| --- | --- |
Kesto:  1.2.1872–15.6.1872
Aatelissääty:  J. M. Nordenstam, Ritarihuone
Pappissääty:  Edvard Bergenheim, Ritarihuone
Porvarissääty:  H. W .J. Zilliacus, Ritarihuone
Talonpoikaissääty:  Aukusti Mäkipeska,  Mariankatu 13
Säätyvaltiopäivät 1872 olivat sääntömääräiset Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät.  Näillä valtiopäivillä fennomaanit ja svekomaanit vakiinnuttivat asemansa keskeisimpinä valtiopäiväpuolueina, ja liberaalien asema heikkeni. Poliittinen kahtiajako alkoi voimistua. Talonpojat liittoutuivat usein papiston kanssa aatelistoa ja porvareita vastaan. Agathon Meurman ja Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen olivat ensimmäisillä valtiopäivillään. He olivat johtavia fennomaaneja.
Edustajat > Pappissääty

Pappissäädyn edustajat valtiopäivillä olivat seuraavat:
Piispat:
Arkkipiispa Edvard Bergenheim, säädyn puhemies, ja Porvoon piispa Frans Ludvig Schauman.
Papiston edustajat:
Turun arkkihiippakunnasta: tuomiorovasti Torsten Thure Renvall, Turun tuomiokirkkoseurakunnan kappalainen Gustaf Dahlberg, Maarian kirkkoherra Frans Wilhelm Gustaf Hjelt, Maskun kirkkoherra Elias Malakias Rosengren, Kokemäen kirkkoherra August Lilius, Messukylän kirkkoherra Josef Grönberg, Tammelan kirkkoherra August Edvard Granfelt, Espoon kappalainen Karl Fredrik Öller, Pohjan ja Tammisaaren kirkkoherra Herman Fredrik Sohlberg, Brändön kirkkoherra Alfred Brynolf Roos, Pietarsaaren maaseurakunnan kirkkoherra Viktor Laurentius Helander ja Vimpelin kappalainen Anders Oskar Törnudd.
Porvoon hiippakunnasta: Lappträskin kirkkoherra Alexander Ferdinand Borenius, Parikkalan kirkkoherra Clas Collan (valittiin Pernajan kirkkoherran Otto Ferdinand Hofdahlin sijaan, joka pyysi vapautusta), Helsingin kirkkoherra Frans Arvid Snellman, Nurmijärven kirkkoherra Axel Fredrik Granfelt, Saarijärven kappalainen Anton Lilius, Lappeenrannan ja Lapveden kirkkoherra Johan Matias Hackzell, Juvan kirkkoherra Magnus Erik Alopaeus, Mikkelin kirkkoherra Anders Johan Hornborg, Pieksämäen kirkkoherra Axel Emanuel Berner ja Rantasalmen kirkkoherra Johan Kristian Lampén.
Kuopion hiippakunnasta: tuomiorovasti Aron Gustaf Borg, Varkauden tehtaan saarnaaja Anders Gustaf Westerlund, Kontiolahden kirkkoherra Klas Erik Järnefelt, lin kirkkoherra Frans Oskar Durchman, Kuopion lukion lehtori Johan Viktor Johnsson ja teologian professori Carl Gustaf von Essen (valittiin tohtori Julius Immanuel Berghin tilalle, joka kieltäytyi).
Yliopiston puolesta rehtori, valtioneuvos Lorenz Leonard Lindelöf ja rikosoikeuden professori Karl Gustaf Ehrström.
Koulunopettajien puolesta Turun arkkihiippakunnasta Vaasan yläalkeiskoulun rehtori Alexander Gustaf Julius Hallsten ja Tampereen yläalkeiskoulun rehtori Adolf Fredrik Rosendal, Porvoon hiippakunnasta yleisen historian professori Yrjö Sakari Yrjö-Koskinen  ja Helsingin normaalikoulun rehtori Alfred Kihlman sekä Kuopion hiippakunnasta kasvatusopin professori Zacharias Cleve.
Uusi valtiopäiväjärjestys toi monia uusia valtiopäiväedustajia säätyyn, mutta myös papiston keskuudesta tuli 13 uutta edustajaa. Säädyssä oli kaiken kaikkiaan vain 15 entistä ja yhteensä 21 uutta edustajaa.
Edustajat > Porvarissääty

Porvarissäädyn  puhemies oli Henrik Wilhelm Johan Zilliacus ja sihteeri Sixtus Viktor Calamnius. Säädyn jäsenet olivat puhemies mukaan luettuna seuraavat:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Karl Gustaf Berg (Sortavala)  Karl Johan Alfred Björkstén (Loviisa)  Johan Leonard Borgström (Tammisaari ja Maarianhamina)  Karl Johan Boström	(Tornio)  Anders Israel Cajander (Viipuri), varapuhemies  Karl Fabritius (Kuopio)  Alexander Reinhold Frey (Viipuri)  Kristian Alfred Grahn (Heinola)  Adolf Wilhelm Granström (Rauma)  Johan Fredrik Gummerus (Oulu)  |  Lars Johan Hammarén (Tampere)  August Vilhelm Helsingius (Hämeenlinna)  Herman Peter Höckert (Turku)  Mathias Jaatinen (Kokkola)  August Fredrik Jansson (Helsinki)  Feodor Kiseleff (Helsinki)  Lars Thiodolf Krogius (Naantali)  Joachim Kurtén (Vaasa)  Gustaf Adolf Lindblom (Turku)  Nikolai Lisitzin (Käkisalmi)  |  Siwert Lundberg (Raahe)  Gabriel Johan Masalin (Mikkeli)  Leo Mechelin (Helsinki)  Frans Edvard Molander (Pori)  Frithiof Napoleon Neppenström (Joensuu ja Kajaani)  Fredrik Nylander (Oulu)  Fredrik Vilhelm Procopé (Tampere)  Albert Schogster (Lappeenranta)  Karl Kristian Sjöros (Uusikaupunki)  Adolf Albin Sopanen (Savonlinna)  |  Gabriel Tengström (Pietarsaari)  Georg Wallgren (Porvoo)  Adolf Wasenius (Hamina)  Otto Samuel Wendelin (Kristiinankaupunki ja Kaskinen)  Henrik Wilhelm Johan Zilliacus (Helsinki), puhemies  Adolf Wilhelm von Zweygberg (Jyväskylä)  Carl Adolf Öhrnberg (Helsinki)  |
Edustajat > Talonpoikaissääty

Talonpoikaissäädyn puhemiehenä toimi Aukusti Mäkipeska Ruovedeltä ja varapuhemiehenä Carl Johan Slotte Alavetelistä, tulkki oli Carl Gustaf Borg ja sihteeri Berndt Erik Konstantin Hildén. Säädyn edustajat olivat puhemies mukaan luettuna:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Emil Frithiof Andersin  Gustaf Samuel Bredenberg  Karl Johan Brännäs  Daniel Edvard Duncker  Juho Foudila  Johan Gabriel Gädda  Karl Johan Hahl  Adam Halkilahti  Mikko Heikura  Paul Hendunen   Kustaa Hissa  Juhana Hyytiäinen  Juhana Idänpään-Heikkilä  Fredrik Johan Inberg  Henrik Johan Isotalo  Juhana Jalkanen  Anders Johan Jansson  Lauri Keränen  Tobias Kirveskoski  |  Oskar Kiviranta  Juho Klami  Kaarle Komonen  Tuomas Kuisma  Petter Kumpulainen  Axel Kyander  Matti Lakari  Tuomas Laurikainen  Abdon Alfred Fredrik Lindberg  Elias Mankki  Juhana Maunula  Jaakko Merenoja  Agathon Meurman  Antti Manninen  Antti Mikkola  Aukusti Mäkipeska, puhemies  Robert Gustaf Niemi  Paavo Niskanen  Paavo Nyrönen  |  Juhana Paganus  Pekka Paganus  Gabriel Paunonen  Johan Henrik Peltola  Kaarle Juhana Peräntie  Johan Pettersson  Antti Puhakka  Antti Pulkkinen  Semen Ratinen  Juho Riihimäki  Johan Erik Rosenberg  Karl Verner Rosendal  Elias Rotberg  Eerikki Sassi  Gustaf Adolf Silén  Carl Johan Slotte, varapuhemies  Johan Staf  Erik Johan Stråhle   Gabriel Tolpo  |
Maksim Majorov

| Maksim Majorov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1989 (ikä 35) Andižan, Uzbekistanin SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä  Uzbekistan
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  90 kg
Seura
Seura:  Traktor Tšeljabinsk
Sarja:  KHL
Pelinumero:  7
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2007–
Aik. seurat:  Neftjanik Leninogorsk (RUS-2) Neftjanik Almetjevsk (RUS-2) Ak Bars Kazan (RSL) Syracuse Crunch (AHL) Columbus Blue Jackets (NHL) Springfield Falcons (AHL) Atlant (KHL) Dinamo Moskova (KHL) Salavat Julajev Ufa (KHL) HK Spartak Moskova (KHL)
NHL-varaus:  94. varaus, 2007 Columbus Blue Jackets
Maksim Olegovitš Majorov (ven. Макси́м Оле́гович Майо́ров; s. 26. maaliskuuta 1989 Andižan, Uzbekistanin SNT, Neuvostoliitto) on venäläis-uzbekistanilainen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Traktor Tšeljabinskissa.
Ura > Seuraura

Uzbekistanissa syntynyt Majorov kasvoi Venäjällä ja hän on Ak Bars Kazanin kasvatti. Majorov pelasi ensimmäiset miesten pelinsä 16-vuotiaana seuran kakkosjoukkueessa Venäjän kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Pervaja Ligassa. Seuraavan kauden 2007–2008 hän vietti pääasiassa sarjatasoa ylempänä Vysšaja Ligassa Neftjanik Leninogorskin ja Neftjanik Almetjevskin joukkueissa. Columbus Blue Jackets varasi Majorovin neljännellä kierroksella 94. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2007. Kauden 2007–2008 hän pelasi suurimmaksi osaksi taas Kazanin kakkosjoukkueessa, mutta sai tililleen myös 11 ottelua Ak Barsin Superliigassa pelanneessa joukkueessa tehden siellä yhden maalin.
Kesällä 2008 WHL-joukkue Brandon Wheat Kings varasi Majorovin 33. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa. Hän siirtyi kaudeksi 2008–2009 kuitenkin Columbus Blue Jacketsin organisaatioon ja pelasi kautensa pääosin farmijoukkue Syracuse Crunchissa, AHL:ssä. Majorovin tulokaskausi toi siellä 71 runkosarjaottelussa tehot 17+14=31. Hän oli Crunchin kolmanneksi paras maalintekijä. Majorov pelasi kauden aikana myös kolme ensimmäistä NHL-otteluaan Blue Jacketsissa. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 3. tammikuuta 2009 vieraissa St. Louis Bluesia vastaan. Kaudella 2009–2010 Majorov jakoi 17 osumallaan Crunchin sisäisen maalipörssin voiton Derek MacKenzien ja Alexandre Picardin kanssa. Hänet valittiin 11. huhtikuuta 2010 AHL:n viikon pelaajaksi. Majorov pelasi kauden aikana neljä NHL-ottelua.
Kaudella 2010–2011 Majorov oli Blue Jacketsin uuden farmijoukkueen, Springfield Falconsin toiseksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies tehoilla 19+14=33. Hän pelasi kauden aikana viisi NHL-ottelua tehden NHL-uransa avausmaalin 1. huhtikuuta 2011 Chicago Blackhawksia vastaan. Kaudella 2011–2012 Majorov pelasi kymmenen NHL-ottelua tehopistein 1+1=2.
Toukokuussa 2012 Majorov teki KHL-sopimuksen kasvattajaseuransa Ak Bars Kazanin kanssa, mutta hänet kuitenkin kaupattiin ennen kauden 2012–2013 alkua Atlantiin. Majorovin KHL:n tulokaskausi toi 40 runkosarjaottelussa tehot 16+6=22 sekä viidessä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Hän oli runkosarjassa Atlantin paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies.
Ura > Maajoukkueura

Majorov edusti Venäjää alle 20-vuotiaiden Super Seriesissa vuonna 2007.
Geoff Waugh

| Geoff Waugh |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. elokuuta 1983 (ikä 41) Winnipeg, Manitoba, Kanada
Kansalaisuus:   Kroatia  Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  194 cm
Paino:  98 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–2017
Seurat:  Johnstown Chiefs (ECHL) Springfield Falcons (AHL) Binghamton Senators (AHL) Elmira Jackals (ECHL) Portland Pirates (AHL) Manitoba Moose (AHL) Victoria Salmon Kings (ECHL) Medveščak Zagreb (EBEL/KHL) Villacher SV (EBEL) Nottingham Panthers (EIHL)
NHL-varaus:  78. varaus, 2002 Dallas Stars
Geoffrey Waugh (s. 25. elokuuta 1983 Winnipeg, Manitoba, Kanada) on kroatialais-kanadalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän aloitti ammattilaisuransa AHL:ssä, jossa Waugh pelasi viisi kautta. Tämän jälkeen Waugh pelasi kolmena kautena Itävallan Erste Bank Eishockey Ligassa, yhtenä kautena KHL:ssä sekä kaksi viimeistä kauttaan Ison-Britannian EIHL:ssä. Dallas Stars varasi hänet kolmannella kierroksella 78. pelaajana vuonna 2002, mutta Waugh ei kuitenkaan koskaan pelannut NHL:ssä. Hän hankki Medveščak Zagrebissa pelatessaan Kroatian kansalaisuuden ja Waugh edusti Kroatian maajoukkuetta kaksissa IB-divisioonan MM-kilpailuissa. Isokokoinen Waugh laukoi oikealta ja hän ajoittain myös tappeli.
Ura > Seuraura

Waugh pelasi SJHL-juniorisarjaa Kindersley Klippersin joukkueessa, josta Dallas Stars varasi hänet kolmannella kierroksella 78. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2002. Waugh kävi tämän jälkeen Northern Michigan Universitya vuodet 2002–2006. Hän kuului kolmella jälkimmäisellä kaudellaan joukkueensa kapteenistoon.
Kaudeksi 2006–2007 Waugh teki AHL-sopimuksen Springfield Falconsin kanssa, mutta suurimman osan kaudestaan hän pelasi kuitenkin ECHL-joukkue Johnstown Chiefsissa. Waugh osallistui syksyllä 2007 NHL-joukkue Ottawa Senatorsin harjoitusleirille, mutta hän pelasi kauden 2007–2008 AHL-sopimuksella farmijoukkue Binghamton Senatorsissa, jossa Waughin uran ensimmäinen kokonainen AHL-kausi toi 71 runkosarjaottelussa tehot 3+3=6. Jäähyminuutteja kertyi 139. Elokuussa 2008 hän teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen NHL-sopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. Kausi 2008–2009 eteni kuitenkin lähinnä AHL:ssä, eikä Waugh pelannut otteluakaan NHL:ssä. Hänen AHL-seuransa vaihtui kesken kauden Binghamtonista Portland Piratesiin. Kaudeksi 2009–2010 Waugh siirtyi AHL-joukkue Manitoba Mooseen. Kesken kauden 2010–2011, lokakuussa 2010 hän siirtyi sarjatasoa alemmas ECHL-joukkue Victoria Salmon Kingsiin.
Waugh jatkoi kaudella 2011–2012 uraansa Euroopassa ja Itävallan Erste Bank Eishockey Ligassa pelanneessa kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebissa. Hän keräsi runkosarjassa yhdeksän tehopistettä ja 122 jäähyminuuttia, joilla Waugh sijoittui liigan jäähypörssissä kuudenneksi. Kaudella 2012–2013 hän nousi Medveščakin varakapteeniksi ja sijoittui 100 minuutillaan EBEL:n jäähypörssissä kuudenneksi. Kaudeksi 2013–2014 joukkue siirtyi KHL:ään, jonne myös Waugh teki Medveščakin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen heinäkuussa 2013. Pelejä KHL:ssä hänelle kertyi kauden aikana lopulta vain neljä. Waugh vahvisti kevätkaudella Medveščakin kakkosjoukkuetta Kroatian pääsarjan pudotuspeleissä. Hän voitti Kroatian-mestaruuden vuosina 2012 ja 2014.
Kaudeksi 2014–2015 Waugh siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella EBEL-joukkue Villacher SV:hen. Kaudeksi 2015–2016 hän siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Ison-Britannian EIHL-liigan Nottingham Panthersiin. Hän oli seitsemällä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja. Waugh voitti sekä Challenge Cupin että EIHL:n mestaruuden.
Kaudella 2016–2017 hän nousi Panthersin varakapteeniksi. Waugh voitti kauden aikana Continental Cupin. Kesäkuussa 2017 hän ilmoitti lopettaneensa pelaajauransa sekä kertoi viimeistelevänsä opintonsa Loughborough Universityssa ja keskittyvänsä jääkiekon ulkopuoliseen elämään.
Ura > Maajoukkueura

Waugh edusti Kroatiaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan.
Forbesin klaani

| --- | --- |
 (gaeliksi Foirbeis)
 n. vuodesta 775-
 Lordi Forbesin vaakuna
Klaanin päämies
 23. Lordi Forbes, Malcolm Forbes
Klaanin tietoa
Motto:  Grace, me guide. (suom. Armo minua ohjaa).
Sotahuuto:  "Lonach" (vuori Strath Donilla).
Sukukasvi:  Jänönvihma
Sukueläin:  Saksanhirvi
Säkkipillimarssi:  "Cath Ghlinn Eurainn"
Liittolaiset:  Mackay, Campbell, Mackintosh, Fraser
n k 
Forbes (af Lund) 1818.
Forbesin Sempill-sukuhaaran vaakuna.
Forbesin klaani (gaeliksi Foirbeis) tai suku on skotlantilainen klaani Skotlannin ylämaalta, Aberdeenshiren alueelta. Klaanilla on ollut merkittävä vaikutusvalta niin Skotlannin historian tapahtumiin kuin Skotlannin kuningaskunnan nousuun. Sukuhaarat ovat levittäytyneet aatelissukuina muihin Euroopan maihin, joissa suvun vaikutusvalta on pysynyt vahvana. Ruotsissa ovat vaikuttaneet kolme sukuhaaraa; vapaaherrallinen Forbus sekä aateliset Forbes af Lund ja Forbes. Suomessa suku on introdusoitu Suomen aatelissukuihin numerolla 11.
Historia > Alkuperä

Forbesin nimen (gaeliksi forba) arvellaan tulleen tavasta kuvailla Aberdeenshiren seutua, jota Forbesin suku on pitänyt hallussaan muinaisista ajoista asti. Monet historiantutkijat kirjoittavat klaanin polveutuneen Skotlannin ensimmäisestä kuninkaasta, Kenneth I MacAlpinista, vaikka klaanin syntyperälle on myös kansantarullinen kertomus, jossa Dalriadan soturi O’Conchar Forbhasach II kukisti Aberdeenshiren aluetta vallinneet karhut ja sai täten oikeuden tällöin vielä koskemattomaan maahan. Forbesin klaanin nykyinen päämies hallitsee vieläkin osaa näistä samoista maista. Ensimmäinen säilyneistä historiankirjoista ilmenevä klaanin jäsen oli Duncan de Forbes, jolle Skotlannin kuningas Aleksanteri III antoi maita hallittavakseen noin vuonna 1271.
Seuraava merkintä kuului John de Forbesille, jonka nimi löytyi vuonna 1306 Englannin kuningas Edvard I:lle lähetetystä kääröstä, jossa skotlantilaisilta vallattuja maita vaadittiin takaisin. Forbes oli osallisena Skotlannin sisällissodassa ja tuki tämän aikana Robert Brucea. Hän sai todennäköisimmin surmansa puolustaessaan Urquhartin linnaa englantilaisten toiselta vastahyökkäykseltä 1310-luvulla. Christian, jonka uskotaan olleen John de Forbesin poika, sai Forbesien klaanin tuen ansiosta Skotlannin kuningas Robert Brucelta maata hallittavakseen.
John Forbes, klaanin tuonhetkinen päämies, oli seuraavaksi mainittu nimi. Vuonna 1364 Skotlannin kuningas David II antoi hyväksyntänsä John Forbesin pyynnölle vuokrata Edinbanchoryn sekä Craiglogyn maat Marin jaarli Thomakselta. John Forbes toimi Aberdeenin seriffinä vuonna 1374. Häntä oli useissa kirjoituksissa kuvailtu "hyväksi, viisaaksi, voimakkaaksi ja miehiseksi."  Vuonna 1378 John ja tämän vaimo Margaret vuokrasivat käyttöönsä Loch Spynien (nyk. Elgin) Morayn piispalta, jossa John myös kuoli 20. elokuuta 1387.
Edellämainitun poika, Sir John de Forbes, jota kutsuttiin myös "Sir John Mustahuuleksi", oli Aberdeenshiren oikeusasiamies sekä kuolinsyyntutkija. Hän meni naimisiin Elizabeth Kennedyn kanssa ja nämä saivat yhteensä neljä poikaa. Kolmesta nuorimmasta pojasta polveutuivat Forbesin klaanin muut sukuhaarat Pitsligo, Tolquhonline, Skellater ja Invernan. Sir John kuoli vuonna 1406.
Historia > 1400-luku

Sir John Forbesin poika, ensimmäinen Lordi Forbes Alexander de Forbes oli Marin jaarli Alexander Stewardin liittolaisena mukana Harlawin taistelussa vuonna 1411. Alexander oli saanut Englannin kuningas Henrik V:ltä vapaan pääsyn tavatakseen Skotlannin kuninkaan Jaakko I:n Rouenissa vuonna 1421, jonne hän kulki mukanaan neljäkymmentä peitsimiestä ja lukuiset seuraajat. Alexander nai Elizabethin, joka oli Anguksen jaarlin tytär. He saivat yhteensä viisi lasta, mukaanlukien 2. Lordi Forbes Jamesin. Forbes julistettiin Skotlannin kuningas Jaakko I:n toimesta osaksi Skotlannin parlamentin ylähuonetta vuonna 1444, jossa se toimii edelleen Skotlannin historian vanhimpana sekä pisimpään säilyneenä arvonimenä. Alexander de Forbes kuoli vuonna 1448.
2. Lordi Forbes James meni naimisiin Marischalin jaarlin tyttären Egidian kanssa. He saivat kolme poikaa: kolmas Forbesin lordi William, Duncan sekä Patrick.
4. Lordi Forbes Alexander päätti kostaa Skotlannin kuningas Jaakko III:n murhan, mutta tämä antautumaan Skotlannin kuningas Jaakko IV:lle hävittyään Tillymossin taistelun vuonna 1489.
Historia > 1500-luku

Forbesin klaani oli miltei koko vuosisadan ajan huonossa väleissä Gordonin klaanin kanssa. 1520-luvulla klaanien jäseniä murhattiin molempien toimesta, joista merkittävimmäksi osoittautui Huntlyn jaarlin, tuolloisen Gordonin klaanin päämiehen läheisen ystävän murha. Tämä johti Huntlyn jaarlin juonimaan Williamin, 6. Lordi Forbesin pojan murhaa. Huntlyn jaarli syytti Williamia siitä, että tämä oli suunnittelemassa Skotlannin kuningas Jaakko viidennen salamurhaa, jonka olisi toteuttanut ampumalla häneen tykillä. William pidätettiin ja tuomittiin kuolemaan, mutta vain muutama päivä tämän jälkeen hänen tuomionsa mitätöitiin ja Forbesin klaanin maine puhdistettiin valheellisista syytöksistä. Myös uskonpuhdistus kuumensi klaanien välisiä suhteita sillä Gordonin klaani pitäytyi katolilaisuudessa kun taas Forbesin klaani siirtyi protestanteiksi. Forbesin muut viholliset, kuten Leslien klaani, Irvinen klaani ja Setonin klaani liittyivät Gordonien tueksi kun taas Keithin klaani, Fraserin klaani sekä Crichtonin klaani tukivat Forbesia. Kaksikymmentä Gordonin klaanilaista sai surmansa Forbesien järjestämässä juhlassa, joka johti klaanien välisen kamppailun huippuunsa Tilleanguksen taistelussa sekä Craibstonen taistelussa. Klaanien välinen kilpailu saatiin rauhoitettua vasta kahden Skotlannin parlamentin pakottavan väliintulon tuloksena.
Historia > 1600-luku

Alexander, 10. Lordi Forbes, oli Kustaa II Aadolfin luutnanttikenraali kolmikymmenvuotisen sodan aikana. Palatessaan Skotlantiin hänelle annettiin tehtäväksi lakkauttaa Irlannissa vallinneet kapinat. Hän jäi eläkkeelle Saksassa ja kuoli 20. huhtikuuta 1672 Tukholmassa, Ruotsissa.
De la Gardien arkistossa Lundissa selviää, että 30-vuotisen sodan aikana 1634 eversti William Forbes toi vanhemman veljensä lordi Aleksander Forbesin kanssa kokonaisen skottirykmentin Kustaa Aadolfin joukkojen avuksi. Tällöin 40 Forbesia palveli Ruotsin armeijassa.
Historia > 1700-luku

Molempien jakobiittikapinoiden aikana jakobiitit yrittivät vallata Duncan Forbesin, 5. Lordi Cullodenin maita. Duncan Forbes, joka oli kuuluisa whigi, sai syksyllä 1745 tehtäväkseen taistella jakobiittien kapinaa vastaan.
Tartaani

| Tartaanin kuva | Lisätietoa |
| --- | --- |
: Forbesin klaanin tartaani (nykyinen), rekisterinumero 1214 (1. tammikuuta 1819).
Ei kuvaa: Forbesin klaanin tartaanit 2 - 6, rekisterinumeroilla 1215-1219 (ei päivämääriä).
Ei kuvaa: Koristetartaani, rekisterinumerolla 1220 (1. tammikuuta 1970).
Ei kuvaa: Juhlatartaani, rekisterinumerolla 1222 (1. tammikuuta 1970).
Ei kuvaa: Muinainen tartaani, rekisterinumero 1225 (1. tammikuuta 1949).
Tunnettuja suvun jäseniä

John Forbes, Ruotsissa tunnettu nimellä Johannes Forbesius (n. 1570-1634), kalvinilainen teologi.
Patrick Forbes (1564–1635), Aberdeenin piispa
Alexander Forbes, Pitsligon 4. lordi (1680–1762), jakobiittikapinan johtajajäsen
Duncan Forbes, 5. Cullodenin lordi (1685–1747), Skotlannin korkeimman oikeuden presidentti
John Forbes (1707–1759), Britannian armeijan prikaatikenraali, Fort Duquesnen valloittaja​
John Forbes (1714–1796), Ison-Britannian kuningaskunnan laivastoamiraali
Sir William Forbes of Pitsligo (1739–1806), Bank of Scotlandin (nyk. Royal Bank of Scotland) perustajajäsen
Anne Forbes (1745–1834), aikansa nuorimpia muotokuvamaalareita
Sir William Forbes (1756–1823), skotlantilainen liikemies ja kupariseppä
Sir Francis William Forbes (1784–1841), arvostettu lakimies ja tuomari
Sir John Forbes (1787–1861), kuningatar Viktorian lääkäri
James David Forbes (1809–1868), skotlantilainen fyysikko ja glasiologi
John Murray Forbes (1813–1898), yhdysvaltalainen liikemies ja filantropi
Edward Forbes (1815–1854), brittiläinen luonnonhistorioitsija ja meribiologi
James Staats Forbes (1823–1904) skotlantilainen insinööri, liikemies sekä taidekeräilijä
Archibald Forbes (1838–1900), skotlantilainen sotakirjeenvaihtaja
Stephen Alfred Forbes (1844–1930), yhdysvaltalainen entomologi ja ekologi
George Forbes (1849–1936), skotlantilainen tiedemies, tähtieteilijä sekä keksijä
William Alexander Forbes (1855–1883), englantilainen eläintieteilijä
Stanhope Forbes (1857–1947), irlantilainen taidemaalari
David McHattie Forbes (1863–1937), skotlantilainen kasvitieteilijä ja etnologi
Norman Hay Forbes (1863–1916), brittiläinen lääkäri ja akateemikko
Edith Willis Linn Forbes (1865-1945), yhdysvaltalainen runoilija ja kirlailija
George Forbes (1869–1947), Uuden-Seelannin pääministeri
Harry Forbes (1879–1946), yhdysvaltalainen nyrkkeilijä
B. C. Forbes (1880–1954), yhdysvaltalaisen Forbes-lehden perustaja
Rosemary Forbes Kerry (1913–2002), yhdysvaltalainen aktivisti sekä John Kerryn äiti
Malcolm Forbes (1919–1990), liikemies ja yhdysvaltalaisen Forbes-lehden päätoimittaja
Jim Forbes (1923–2019), australialainen upseeri ja poliitikko
Bryan Forbes (1926–2013), englantilainen elokuvaohjaaja, näyttelijä sekä käsikirjoittaja
Steve Forbes (1947–), yhdysvaltalaisen Forbes-lehden nykyinen päätoimittaja
Michelle Forbes (1965–), yhdysvaltalainen näyttelijä
Patrick Forbes, Aberdeenin piispa
Duncan Forbes, 5. Lordi Culloden
Alexander Forbes, 4. Lordi Pitsligo
Sir William Forbes of Pitsligo
B. C. Forbes
Michelle Forbes
Klaanin linnat

Druminnor Castle, Rhynie, Aberdeenshire
Castle Forbes, nykyinen päälinna, Alford, Aberdeenshire
Craigievar Castle, julkisesti avoinna vuodesta 1963
Tolquhon Castle, rakennettu vuosien 1584 ja 1589 välissä
Pitsligo Castle, nykyään raunioina
Corse Castle, nykyään raunioina, Lumphanan, Aberdeenshire
Corgarff Castle, palanut vuonna 1571
Culloden House, entinen päälinna
Bunchrew House, nykyään arvostettu hotelli
Callendar House, Forbes of Newen sukuhaaran linna
Castle Forbes
Corgarff Castle
Culloden House
Craigievar Castle
Callendar House
Bunchrew House
Kirjallisuutta

Lumsden, Matthew, of Tulliekerne: Genealogy of the family of Forbes: from the account of Mr. Mathew Lumsden of Tulliekerne, written in 1580. 1819
Forbes, John, of Waterton: Memoranda relating to the family of Forbes of Waterton. 1857
Forbes, Alexander: Memorials of the family of Forbes of Forbesfield : with notes on connected Morgans, Duncans and Fergusons. 1905
Aiheesta muualla

Castle Forbes
Clan Forbes Society
Clan Forbes Society Facebookissa
Castles & Mansion Houses of the House of Forbes