stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Into the Valley of the Moonking

| Into the Valley of the Moonking Magnum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Mad Hat Studios, Coven
 Julkaistu:  12. kesäkuuta 2009  15. kesäkuuta 2009  16. kesäkuuta 2009
 Formaatti: CD, CD+DVD, LP
 Tuottaja(t): Sheena Sear, Tony Clarkin
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 58.10
 Levy-yhtiö: SPV
Magnumin muut julkaisut
| Wings of Heaven Live 2008 | Into the Valley of the Moonking 2009 | The Visitation 2011 |
Into the Valley of the Moonking on hard rock -yhtye Magnumin studioalbumi. Se julkaistiin Saksassa 12. kesäkuuta 2009, muualla Euroopassa 15. kesäkuuta 2009 ja Yhdysvalloissa päivää myöhemmin. Albumista julkaistaan kolme eri versiota: tavallinen CD, rajoitettu DVD-levyn sisältävä painos ja tuplavinyyli.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on säveltänyt ja sanoittanut Tony Clarkin.
Intro – 1.30
Cry to Yourself – 4.40
All My Bridges – 4.41
Take Me to the Edge – 4.17
The Moon King – 6.16
No One Knows His Name – 4.32
In My Mind's Eye – 5.42
Time to Cross That River – 5.17
If I Ever Lose My Mind – 4.19
A Face in the Crowd – 6.24
Feels Like Treason – 3.32
Blood on Your Barbed Wire Thorns – 6.57
Kokoonpano

Tony Clarkin – kitara
Bob Catley – laulu
Al Barrow – basso
Mark Stanway – kosketinsoittimet
Gary "Harry" James – rummut
Arvostelut

Allmusic:
Imperiumi: 7/10
Metal Storm: 7.0/10
Aiheesta muualla

Magnumin virallinen sivusto (englanniksi)
Magnum
| --- | --- |
Studioalbumit:  Kingdom of Madness • Magnum II • Chase the Dragon • The Eleventh Hour • On a Storyteller’s Night • Vigilante • Wings of Heaven • Goodnight L.A. • Sleepwalking • Keeping the Nite Light Burning • Rock Art • Breath of Life • Brand New Morning • Princess Alice and the Broken Arrow • Into the Valley of the Moonking • The Visitation • On the 13th Day • Escape from the Shadow Garden • Sacred Blood "Divine" Lies • Lost on the Road to Eternity • The Serpent Rings • The Monster Roars • Here Comes the Rain
Livealbumit:  Marauder • Invasion Live • The Spirit • The Last Dance • Stronghold • Days of Wonder • The River Sessions • Wings of Heaven Live • Escape from the Shadow Garden – Live 2014 • Live at the Symphony Hall
Kokoelmat:  Mirador • Foundation • Archive • Chapter & Verse • Road To Paradise • Long Days, Black Nights • Evolution
Vagos

| Vagos |
| --- | --- |
 Praia da Vagueiran ranta
 lippu:  vaakuna
 Vagos Portugalin kartalla
 Koordinaatit: 40°33′N, 8°41′W 
Valtio:  Portugali
Alue:  Centro
Ala-alue:  Baixo Vouga
Piiri:  Aveiro
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Silvério Regalado
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  165 km²
Väkiluku (2022):  23 565
 – Väestötiheys:  142,9 as./km²
 
 www.cm-vagos.pt 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vagos on Portugalin kunta Aveiron piirissä Centron hallintoalueella. Sen pinta-ala on noin 165 neliökilometriä ja väkiluku 23 565 (vuonna 2022). Kunnan väestötiheys on siten 142,9 asukasta neliökilometrillä.
Vagosin pormestari on sosiaalidemokraattisen puolueen Silvério Regalado. Kunnan juhlapäivä on helluntain jälkeinen maanantai.
Freguesiat

Calvão
Fonte de Angeão e Covão do Lobo
Gafanha da Boa-Hora
Ouca
Ponte de Vagos e Santa Catarina
Santo André de Vagos
Sosa
Vagos e Santo António
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vagos Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (portugaliksi)
Aveiron piirin kunnat
Águeda
Albergaria-a-Velha
Anadia
Arouca
Aveiro
Castelo de Paiva
Espinho
Estarreja
Ílhavo
Mealhada
Murtosa
Oliveira de Azeméis
Oliveira do Bairro
Ovar
Santa Maria da Feira
São João da Madeira
Sever do Vouga
Vagos
Vale de Cambra
Victoria Theatre (Dayton)

Victoria Theatre on teatteri Daytonissa Yhdysvaltojen Ohion osavaltiossa. Monet kaupungin kulttuurilaitokset kuten Daytonin baletti ja modernin tanssin ryhmä esiintyvät siellä, ja teatterissa järjestetään myös lastenteatterijuhlat ja kesäaikana elokuvaesityksiä. Teatterissa on 1100 katsojapaikkaa.
Victoria Theatre avattiin alkujaan oopperatalona vuonna 1866. Kolmen vuoden kuluttua se vahingoittui pahasti tulipalossa. Korjattu rakennus toimi konserttitalona vuodesta 1871 alkaen 40 vuoden ajan. Nimen "Victoria Theatre" se sai vuonna 1902.
Vuoden 1913 tulvan jälkeen rakennus oli jälleen suljettuna vuosia korjaustöiden takia.
1930-luvulla teatterissa alettiin näyttää näytelmien lisäksi enemmän ja enemmän elokuvia. 1970-luvulla se oli purku-uhan alla.
Vuonna 1988 taidesäätiö osti rakennuksen, remontoi sen ja avasi nimellä Victoria Theatre.
Aiheesta muualla

Virallinen sivu
Isaac Barrow

| Isaac Barrow |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: Lokakuussa 1630 Lontoo, Englanti
Kuollut: 4. toukokuuta 1677 Lontoo, Englanti
Kansalaisuus:  Englantilainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Cambridgen yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  James Duport
Instituutti:  Cambridgen yliopisto
Oppilaat:  Isaac Newton
Tutkimusalue:  Matematiikka
Tunnetut työt:  Geometria ja optiikka
 Huomaa, ettei 1600-luvulla väitelty tohtoriksi Cambridgessa. James Duport oli Barrowsin opettaja, joka suurin piirtein vastaa nykyisenkaltaista väitöstyönohjaajaa. 
Isaac Barrow (lokakuu 1630 Lontoo – 4. toukokuuta 1677 Lontoo) oli englantilainen matemaatikko ja teologi. Barrow oli ensimmäinen Cambridgen yliopiston Lucas-professori. Lucas-professorina häntä seurasi hänen oppilaansa Isaac Newton. Barrowille on annettu hieman tunnustusta nykyaikaisen differentaali- ja integraalilaskennan kehittämisestä. Häntä pidetään myös ensimmäisenä matemaatikkona, joka laski niin sanotun Gutschovenin käyrän tangentit.
Aiheesta muualla

Mathematics Genealogy Projectin biografia (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isaac Barrow Wikimedia Commonsissa
Iron Maiden Tour

Iron Maiden Tour oli Iron Maidenin ensimmäinen kiertue. Iron Maiden oli tätä ennen esiintynyt jo neljä vuotta ympäri Britanniaa, sekä lämmitellyt Judas Priestiä yhtyeen British Steel Tourilla ja osallistunut osalle Metal for Muthas Tourille. Yhtye teki kiertueella ensiesiintymisensä Suomessa Oulun Kuusrockissa. Kierue jäi yhtyeen viimeiseksi Dennis Strattonin kanssa. Kierueen lopussa Adrian Smith liittyi yhtyeeseen.
Settilista

"The Ides of March" (Intro)  (Killers, 1981)
"Sanctuary" (Iron Maiden, 1980)
"Prowler" (Iron Maiden, 1980)
"Wrathchild" (Killers, 1981)
"Remember Tomorrow" (Iron Maiden, 1980)
"Charlotte the Harlot" (Iron Maiden, 1980)
"Killers" (Killers, 1981)
"Another Life" (Killers, 1981)
Rumpusoolo
"Transylvania" (Iron Maiden, 1980)
Kitarasoolo (Dave Murray)
"Strange World" (Iron Maiden, 1980)
"Innocent Exile" (Killers, 1981)
"Phantom of the Opera" (Iron Maiden, 1980)
"Iron Maiden" (Iron Maiden, 1980)
"Running Free" (Iron Maiden, 1980)
"Drifter" (Killers, 1981)
"I've Got the Fire" (Montrose cover)
Settilista > Huomioitavaa

Women in Uniform soitettiin valituissa konserteissa.
Invasion (Women in Uniform, 1980) soitettiin valituissa konserteissa.
Kiertue on myös ainoa, jolla yhtye soitti Women in Uniformia.
Kaikki Killerssin kappaleet olivat julkaisemattomia vielä.
Victoria Rodríguez

| Victoria Rodríguez> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1995 (ikä 29)
Kansalaisuus:   Meksiko
Tennispelaaja
Pituus:  1,70  m
Kätisyys:  oikea
Palkintorahat:  155 155 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  216. (16.11.2015)
Voitot/tappiot:  207–141
Nelinpeli
Paras sijoitus:  113  (18. kesäkuuta 2018)
Voitot/tappiot:  181–115
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Victoria Rodríguez (s. 22. huhtikuuta 1995 Durango) on meksikolainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 216 marraskuussa 2015. Hän on voittanut urallaan viisiITF-turnausta kaksinpelissä ja yhdeksän nelinpelissä.
Rodríguez edusti Meksikoa Fed Cupissa ensimmäisen kerran vuonna 2014.
Aiheesta muualla

Victoria Rodríguez WTA:n sivuilla (englanniksi)
Victoria Rodríguez ITF:n sivuilla (englanniksi)
Intohimon iltapäivä

| Intohimon iltapäivä> The Passion of Darkly Noon |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Philip Ridley
Käsikirjoittaja:  Philip Ridley
Tuottaja:  Dominic Anciano
Säveltäjä:  Nick Bicât
Kuvaaja:  John de Borman
Leikkaaja:  Les Healey
Pääosat:   Brendan Fraser  Ashley Judd  Viggo Mortensen  Loren Dean 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Iso-Britannia, Saksa, Belgia
Tuotantoyhtiö:  Fugitive Features
Levittäjä:  Les Films Séville Netflix
Ensi-ilta:   Ranska 19. toukokuuta 1995 (Cannesin elokuvajuhlat)  Iso-Britannia14. kesäkuuta 1996 
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Intohimon iltapäivä (engl. The Passion of Darkly Noon) on Philip Ridleyn ohjaama ja käsikirjoittama psykologinen draamajännityselokuva vuodelta 1995. Sen pääosissa esiintyvät Brendan Fraser, Ashley Judd ja Viggo Mortensen.
Tarina

Darkly Noon (Brendan Fraser), joka on saanut nimensä raamatunlauseen mukaan, on nuori mies, joka on elänyt koko elämänsä äärivanhoillisen kristityn lahkon jäsenenä. Kun lahkossa tapahtuu väkivaltainen selkkaus, jossa Darklyn vanhemmat kuolevat ja lahko hajoaa, sekava Darkly harhailee Pohjois-Carolinan Appalakkien metsiin. Sieltä hänet nääntyneenä löytävät ruumisarkkuja työkseen kuljettava Jude (Loren Dean) ja hänen ystävänsä Callie (Ashley Judd).
Darkly jää Callien luo, joka hoivaa hänet kuntoon. Darkly ihastuu Callieen, mutta häntä alkaa vaivata ristiriita hänen uskonnollinen menneisyytensä ja uutta seuralaistaan kohtaan kokemiensa tunteiden kanssa. Darkly turhautuu yhä, kun Clay (Viggo Mortensen), Callien mykkä poikaystävä, joka rakentaa Juden myyvät arkut, palaa oltuaan muutamia päiviä poissa. Darklyn sisäiset konfliktinsa kasvavat entisestään, kun hän tapaa Clayn äidin Roxyn (Grace Zabriskie), joka halveksii Clayn ja Callien suhdetta. Roxy kertoo Darklylle, että hän uskoo Callien olevan noita, joka on tullut tuhoamaan hänen perheensä.
Eristäytyvästä käytöksestään huolimatta Darklysta tulee hyvät ystävät Juden kanssa. Yhtenä päivänä Darkly löytää oudon suuren kengän joesta, ja kun Roxyn koira kuolee, he laittavat ruumiin kenkään ja sytyttävät sen kelluvaksi hautarovioksi.
Jude ehdottaa, että hän ja Darkly muuttavat asumaan yhdessä. Darkly suostuu, ja Jude lähtee luvaten tulla takaisin hakemaan Darklya. Yksinäisyyden valtaamana Roxy tekee itsemurhan. Löydettyään Roxyn ruumiin, Darkly saa hallusinaation, jossa hänen kuolleet vanhempansa käskevät häntä tappamaan Callien.
Darkly käärii sekavassa mielentilassa kehonsa piikkilankaan, maalaa kehonsa punaiseksi ja aseistautuu yhdellä Clayn taltoista. Hän murtautuu Callien ja Clayn taloon murhatakseen pariskunnan, ja hän löytää heidät rakastelemasta. Hyökkäyksen aikana syttyy tulipalo, ja pian koko talo on liekeissä.
Jude saapuu paikalle ja näkee roihun, ja hän astuu kivääri kädessään palavaan taloon pelastaakseen Callien ja Clayn. Kun Callie tunnustaa rakastavansa Darklya, hän epäröi, ja Jude saa mahdollisuuden ampua hänet. ”Kuka minua nyt rakastaa?” ovat Darklyn viimeiset sanat, kun hän kuolee Callien käsivarsille.
Seuraavana aamuna, kun Callie, Clay ja Jude katsovat talon raunioita, paikalle saapuu sirkusperhe. He kertovat kadottaneensa kaikki tavaransa ja kysyvät, onko joku nähnyt heidän suurta kenkäänsä. Kaikki päättävät lähteä hakemaan apua yhdessä. Yksi lapsista antaa Callielle kengän, joka muistuttaa suurta kenkää.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Brendan Fraser  | … |  Darkly Noon   |
|  Loren Dean  | … |  Jude   |
|  Ashley Judd  | … |  Callie   |
|  Viggo Mortensen  | … |  Clay   |
|  Grace Zabriskie  | … |  Roxy   |
Victor Hope Linlithgow

Victor Hope vuonna 1935
Victor Alexander John Hope, Linlithgow’n 2. markiisi (24. syyskuuta 1887 Abercorn, Länsi-Lothian, Skotlanti – 5. tammikuuta 1952 Abercorn) oli brittiläinen siirtomaahallinnon virkamies, joka toimi Intian varakuninkaana vuosina 1936–1943.
Linlithgow peri isänsä markiisin arvon vuonna 1908 ja palveli ensimmäisessä maailmansodassa länsirintamalla. Hänet nimitettiin vuonna 1922 Amiraliteetin siviililordiksi ja 1924 Konservatiivipuolueen puolueorganisaation puheenjohtajaksi. Hän erikoistui Intiaan liittyneisiin kysymyksiin toimiessaan Intian maataloutta sekä myöhemmin Intian perustuslakien uudistamista selvittäneiden komiteoiden puheenjohtajana. Hänet nimitettiin 1936 lordi Willingdonin seuraajana Intian varakuninkaaksi.
Vuoden 1935 Government of India Actin mukaan Intian maakuntien toimeenpanovalta kuului aluehallituksille, joiden tuli olla vastuussa alueellisille parlamenteille. Intian itsenäisyyttä tavoittelevalla Intian kongressipuolueella oli enemmistö viidessä yhdestätoista alueparlamentista, ja se pääsi näin käsiksi hallitusvaltaan maakunnallisella tasolla. Linlithgow sai rauhoiteltua kongressipuolueen johdon, joka pelkäsi brittiläisten kuvernöörien käyttävän veto-oikeuksiaan kongressipuolueen muodostamien aluehallitusten tekemien päätösten kumoamiseksi. Suunniteltu federalistinen hallintomalli ei kuitenkaan toiminut, sillä paikalliset ruhtinaat eivät hyväksyneet järjestelyä. Toisen maailmansodan sytyttyä Linlithgow esitti radiopuheessaan vaatimuksen kansallisesta yhtenäisyydestä, mutta onnistui loukkaamaan kongressipuolueen johtoa. Puolueen edustajat erosivat protestiksi aluehallinnosta. Puolue kieltäytyi myös osallistumasta varakuninkaan neuvostoon, vaikka Linlithgow lisäsikin intialaisten edustusta siinä.
Elokuussa 1942 kongressipuolue yritti painostaa Britannian hallitusta valtavalla kansalaistottelemattomuuskampanjalla (Quit India), jolloin Japanin hyökkäystä pelännyt Linlithgow päätti nujertaa kaiken brittihallintoon kohdistuneen vastarinnan ja vangitutti puolueen johtajat. Hän jätti tehtävänsä seuraavana vuonna.
Itävallan herttuakunta

Itävallan herttuakunta (saks. Herzogtum Österreich) perustettiin vuonna 1156, kun Pyhä Rooman keisari Fredrik I Barbarossa myönsi herttuakunnan Wienin herttualle. Tämä tapahtui Hohenstaufen-dynastian aikana, ja se oli merkittävä askel Itävallan alueen hallinnon kehityksessä. Herttuakunta laajeni myöhemmin ja vaikutti Itävallan historialliseen kehitykseen.
Itävallan herttuakunta jatkui monien muutosten ja laajennusten kautta vuoteen 1806 asti, jolloin Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta lakkautettiin Ranskan keisari Napoleon I:n toimesta. Tämä tapahtui Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan alueiden ja hallintojärjestelmien radikaalin muutoksen seurauksena, ja se merkitsi myös Itävallan herttuakunnan loppua osana vanhaa hallintojärjestelmää. Myöhemmin Itävallan historia liittyi Itävallan keisarikuntaan ja muihin valtiomuodostelmiin, kuten Itävalta-Unkarin kaksoismonarkiaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Itävallan herttuakunta Wikimedia Commonsissa
Intoloop

Intoloop on globaali verkko- ja mobiilipalvelu, joka mahdollistaa käyttäjän elämän tapahtumien tallentamisen, jakamisen ja visualisoinnin . Ensimmäinen tarjottava palvelukokonaisuus on lapsipäiväkirja-palvelu, joka aukesi huhtikuussa 2011. Palvelua kehittää suomalainen Starduck Studios Oy .
Historia

Intoloop-palvelua kehittävän Starduck Studios Oy:n perustajakolmikko Petri Hiissa, Henri Liljeroos ja Pekka Mattila voittivat palvelun idealla Hermia yrityskehitys Oy:n  järjestämän IIDA ideakilpailun Palveluideat-sarjan vuonna 2008 . Tuolloin palveluidea kulki vielä nimellä LineTicks.
Vuonna 2009 palveluidea sai nimellä LifeTicks finaalipaikan liiketoimintasuunnitelmakilpailu Venture Cupissa . IT-viikko uutisoi tuolloin asiasta ja spekuloi palvelua raflaavasti "Facebookin tappajaksi".
Intoloop-palvelua kehittävä Starduck Studios Oy perustettiin elokuussa 2009.
Lähdeviitteet

↑  http://www.intoloop.com
↑  https://www.intoloop.com/fi/child-journal/press/intoloop-kids-launches%5Bvanhentunut+linkki%5D
↑  http://www.starduckstudios.com (Arkistoitu – Internet Archive)
↑  http://www.hermiayrityskehitys.fi
↑  http://hermiayrityskehitys.fi/iida/index.php?sivu=voittajat-2006-2009%5Bvanhentunut+linkki%5D
↑  http://web.venturecup.fi/fileadmin/Raportit/VentureCup_vuosiraportti_08-09_www.pdf%5Bvanhentunut+linkki%5D
↑  http://www.itviikko.fi/talous/2009/03/20/tassako-facebookin-tappaja/20097540/7
Aiheesta muualla

intoloop.com
Tietoviikon artikkeli (Arkistoitu – Internet Archive)
Kauppalehden artikkeli (Arkistoitu – Internet Archive)
MikroPC:n artikkeli (Arkistoitu – Internet Archive)
Arctic Startup artikkeli (Arkistoitu – Internet Archive)
Valtioton kansa

Valtioton kansa on kansa ilman kansallisvaltiota. Valtiottomia kansoja ovat esimerkiksi saamelaiset, eskimot, palestiinalaiset, baskit, romanit, kurdit, tiibetiläiset, jorubat, Etelä-Amerikan intiaanikansat ja Australian alkuperäiskansat. Valtiottomat kansat ovat usein vähemmistökansallisuuksia, mutta ne saattavat muodostaa myös enemmistön, kuten oromot Etiopiassa.
Maailmassa on paljon valtiottomista kansoista johtuvia jännitteitä aina Somaliasta Baskimaahan.selvennä Valtiottomien kansojen edustajat kokoontuivat Maailman sosiaalifoorumissa (WSF) tammikuussa 2009 Brasiliassa. Vaatimuksena valtiottomien kansojen edustajilla ei ollut esimerkiksi palestiinalaisille omaa valtiota, vaan oikeutta päättää omista asioistaan. Bolivian ja Ecuadorin uusissa perustuslaeissa määritelty "monikansallinen valtio" voi antaa ratkaisumallin kansallisuuskysymyksiin. Monikulttuurinen malli ei kuitenkaan toimi kaikkialla. Esimerkiksi pakolaisiksi ajettujen kansojen pitäisi päästä palaamaan alkuperäiseen kotimaahansa. Useimmat valtiottomat kansat eivät ole edustettuna YK:ssa, joka edustaa pääasiassa kansallisvaltioita. Pyrkimys kansallisvaltioihin konfliktien ratkaisussa on johtanut rauhan sijasta lukemattomiin sotiin ja selkkauksiin. Valtiottomien kansojen ongelmat onkin vaikeita ratkaista vanhojen mallien pohjalta. [lähde? ]
Aiheesta muualla

Map of European Stateless Nations, published by the advocacy group Eurominority
United Nations Declaration on the Rights of Persons Belonging to National or Ethnic, Religious and Linguistic Minorities
Iriney

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Iriney Santos da Silva
Syntymäaika: 23. huhtikuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Humaitá, Brasilia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 179 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2002 | São Caetano | 26 | (0) |
| 2002–2005 | Rayo Vallecano | 85 | (1) |
| 2005–2008 | Celta Vigo | 55 | (2) |
| 2008–2009 | Almería | 26 | (0) |
| 2009–2012 | Betis | 100 | (3) |
| 2012– | Granada | 25 | (0) |
| 2013–2014 | Watford | 15 | (0) |
| 2014 | → Mallorca | 11 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. heinäkuuta 2020.
Iriney Santos da Silva, yleensä vain Iriney (s. 23. huhtikuuta 1981 Humaitá, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän pelasi kotimaansa lisäksi Espanjassa ja yhdellä kaudella Englannissa. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Iriney aloitti ammattilaisuransa vuonna 2000 Associação Desportiva São Caetanosta. Vuonna 2002 Iriney siirtyi espanjalaiseen Rayo Vallecanoon, jota hän edusti seuraavat kolme kautta.
Kesällä 2005 hän teki sopimuksen Celta Vigon kanssa. Joukkue pelasi kaudet 2005–2007 maan korkeimmalla sarjatasolla Primera Divisiónissa. Kaudeksi 2007–2008 galicialaisseura tippui Segunda Divisióniin, jonka jälkeen Iriney päätti jättää seuran ja siirtyi tammikuussa 2008 Almeríaan.
Kesäkuussa 2009 Iriney siirtyi sevillalaiseen Real Betisiin, jossa hän pelasi kolme kautta. Kauden 2012–2013 hän pelasi Granadassa.
Iriney pelasi heinäkuusta 2013 tammikuuhun 2014 Englannin mestaruussarjan Watfordissa 15 ottelua. Kauden 2013–2014 lopun hän pelasi Mallorcan joukkueessa, minkä jälkeen hän lopetti pelaajauransa.
Iriney pelasi La Ligassa yhteensä 151 ottelua ja teki niissä kaksi maalia. La Liga 2:ssa hän pelasi 80 ottelua ja teki niissä kolme maalia.
Aiheesta muualla

Irineyn esittely Betisin virallisella sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Irineyn tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Victoria Principal

| Victoria Principal |
| --- | --- |
 Victoria Principal Emmy-gaalassa 1987
Henkilötiedot
Koko nimi:  Victoria Ree Principale
Syntynyt: 3. tammikuuta 1950 (ikä 74) Fukuoka, Japani
Ammatti:  kosmetiikka-alan yrittäjä
Puoliso:  Christopher Skinner (1978–1980) Harry Glassman (1985–2006)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1970–2001
Merkittävät roolit:  Pamela Barnes-Ewing (Dallas) Maria Elena (Roy Bean - piru mieheksi)
Aiheesta muualla
www.victoriaprincipal.com
IMDb 
Elonet
Victoria Principal (s. 3. tammikuuta 1950 Fukuoka, Japani) on Yhdysvalloissa vaikuttava näyttelijä.
Suuren suosion saaneessa Dallas-televisiosarjassa hän esiintyi vuosina 1978–1987. Hänen roolinimensä sarjassa oli Pamela Barnes Ewing. Tästä roolista hän oli Golden Globe -palkinnon ehdokkaana 1983.
Principal on tunnettu myös kosmetiikkasarjastaan.
Vuonna 1973 Principal poseerasi Playboy-lehden alastonkuvissa.
Aiheesta muualla

Victoria Principal Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Victor Hémery

Victor Hémery vuonna 1912.
Victor Hémery (18. marraskuuta 1876 Sillé-le-Guillaume, Ranska – 9. syyskuuta 1950 Le Mans, Ranska) oli ranskalainen kilpa-autoilija ja yksi varhaisimmista ralliautoilun uranuurtajista, joka voitti Grand Prix -moottorikilpailut 1911 Ranskassa Fiatilla.
Hémery liittyi Darracq S.A -autotehtaan päätestiajajaksi 1904. Hän jätti myöhemmin Opel-Darracq-autotehtaan ja liittyi Benz&Cie-autotehtaan ajajaksi ja voitti 1907 ja 1908 Pietarissa ja Moskovassa. Hän sijoittui toiseksi Ranskan Grand Prix -ajoissa 1908. Hémery saavutti ensimmäisen maanopeusennätyksensä 176,47 km/h 1905 ja paransi myöhemmin maanopeuden maailmanennätykseksi 202,691 km/h Karl Benzin suunnittelemalla Blitchen Benz -kilpa-autolla 9. marraskuuta 1909.
Hémery oli lahjakas kilpa-autoilija, jonka erityislaatuinen persoona aiheutti ajoittain hankaluuksia, koska hän ei kunnioittanut sääntöjä ja ajautui vaikeuksiin lehdistön kanssa. Kilpauransa jälkeen hän perusti oman autokorjaamon, mutta ajautui rahavaikeuksiin ja teki itsemurhan vuonna 1950.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Victor Hémery Wikimedia Commonsissa
Valentin Jäggy

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jäggy (vas. ylh) Sveitsin maajoukkueen kanssa  |  Jäggy (vas. ylh) Sveitsin maajoukkueen kanssa  |  Jäggy (vas. ylh) Sveitsin maajoukkueen kanssa  |  |
Maa:  Sveitsi
Miesten beachfutis
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Dubai 2009 |  |  |
Valentin Jäggy (s. 19. lokakuuta 1986) on sveitsiläinen beachfutismaalivahti. Hän edustaa BSC Scorpions Baselia ja pelaa myös Sveitsin beachfutismaajoukkueessa. Jäggy on 190 senttimetriä pitkä.
Jäggy on kuulunut vuodesta 2005 lähtien Sveitsin beachfutismaajoukkueeseen. MM-kilpailuista hän on saavuttanut yhden hopean, vuodelta 2009 Dubaista. Euro Beach Soccer Leaguen Jäggy voitti Sveitsin kanssa vuonna 2012, vuonna 2011 hän oli siinä toinen ja vuonna 2013. Vuosina 2011 ja 2012 Jäggy valittiin myös Euro Beach Soccer Leaguen parhaaksi maalivahdiksi. Euro Beach Soccer Cupin Jäggy on voittanut Sveitsin kanssa vuonna 2005 ja ollut toinen vuosina 2008 ja 2009. Hän on osallistunut kaksiin MM-kilpailuihin.
Jäggy on edustanut vuodesta 2013 kotimaansa pääsarjan BSC Scorpions Baselia. Hänen veljensä Moritz ja Kaspar Jäggy pelaavat myös Sveitsin maajoukkueessa.
Itä-Hakkilan Kilpa

Itä-Hakkilan Kilpa (I-HK) on vuonna 1956 perustettu vantaalainen urheilun yleisseura. I-HK:n kotipaikka on Itä-Hakkila ja toiminta-alue koko Itä-Vantaa. TUL:ään kuuluvassa seurassa on noin 800 jäsentä. Seuran kotikenttänä toimii Itä-Hakkilan kenttä, joka muutettiin hiekkakentästä tekonurmikentäksi vuonna 2011.
Itä-Hakkilan Kilvan lajivalikoimaan kuuluvat jalkapallo, lentopallo, yleisurheilu, sähly, jumpat, lajimix ja kuntoliikunta. Kilpailutoimintaa on jalkapallossa ja kehitysvammaisten salibandyssä. I-HK:lla on ollut aikaisemmin aktiivista toimintaa myös painin, hiihdon ja kaukalopallon parissa.
"Harry Seidler" -kunniamerkki myönnetään pitkään seurassa työtä tehneiden kunnioitukseksi.