stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Marco van Ginkel

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Wulfert Cornelius van Ginkel
Syntymäaika: 1. joulukuuta 1992 (ikä 31)
Syntymäpaikka:  Amersfoort, Alankomaat
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 186 senttimetriä
Seura
Seura:  PSV Eindhoven
Junioriseurat
1999–2010:  Vitesse
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2010–2013 |  Vitesse | 93 | (18) |
| 2013– |  Chelsea | 2 | (0) |
| 2014–2015 | →  AC Milan | 17 | (1) |
| 2015–2016 | →  Stoke City | 17 | (0) |
| 2016–2018 | →  PSV Eindhoven | 56 | (29) |
Maajoukkue
| 2010–2011 |  Alankomaat U19 | 4 | (0) |
| 2011–2014 |  Alankomaat U21 | 23 | (4) |
| 2012– |  Alankomaat | 8 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. joulukuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. joulukuuta 2019.
Wulfert Cornelius "Marco" van Ginkel (s. 1. joulukuuta 1992 Amersfoort) on alankomaalainen jalkapalloilija, joka edustaa Eredivisiessä pelaavaa PSV Eindhovenia. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Alankomaiden maajoukkueessa van Ginkel on pelannut kahdeksan A-maaottelua. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki marraskuussa 2012 Saksaa vastaan. Alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa hän eteni välieriin 2013.
Heinäkuussa 2013 van Ginkel siirtyi englantilaisseura Chelseaan noin 9 miljoonan euron siirtosummalla Vitessestä, jonka kanssa Chelsea oli usemman vuoden ajan tehnyt yhteistyötä nuorten pelaajien kehittämisessä. Hän pelasi kuitenkin pääasiassa muissa seuroissa lainasopimuksilla: Italiassa AC Milanissa, Englannissa Stoke Cityssä ja Alankomaissa PSV Eindhovenissa. Hän voitti Eindhovenissa Alankomaiden-mestaruuden 2016 ja 2018.
Matti Nives

Matti Henrik Nives (s. 1980 Helsinki) on suomalainen DJ, tuottaja, promoottori, toimittaja ja tiedottaja. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri, pääaineena englannin kieli. Nives perusti vuonna 2006 Jyväskylässä toimineen Somethin’ Else -klubin, joka keskittyi jazz-, funk- afrobeat- ja latin-musiikkiin. hän myös toimi klubin vakituisena DJ:nä.
Myöhemmin Nives on toiminut muun muassa Suomen Jazzliiton tuottaja-tiedottajana, Flow Festivalin tiedottajana sekä ohjelmaryhmän jäsenenä sekä We Jazz -klubin järjestäjänä ja DJ:nä. Hän on kulttuuriyritys We Jazz Oy:n toimitusjohtaja, jonka talliin kuuluvat muun muassa Timo Lassy Band sekä Jo Stance.
Nives toimitti Bassoradion Lauantaijatsit-ohjelmaa vuodesta 2009 kevääseen 2013 asti. Heinäkuussa 2013 Nives ja rumpalina tunnettu Teppo Mäkynen aloittivat uuden Jazz kiinnostaa -radio-ohjelman Radio Helsingissä.
Nives sai lokakuussa 2011 Yleisradion Jazzradion antaman Varjo-Yrjö -tunnustuksen työstään suomalaisen jazzkulttuurin hyväksi.
Mariano Pernía

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mariano Andrés Pernía
Syntymäaika: 4. toukokuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Buenos Aires, Argentiina
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 177 senttimetriä
Lempinimi: El Tano
Seura
Seura: Club Nacional de Football
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2003 2003–2004 2004–2006 2006–2010 2010– | Independiente Recreativo Huelva Getafe Atlético Madrid Nacional | 46 (2) 59 (3) 72 (13) 80 (1) 0 (0) |
Maajoukkue
| 2006– | Espanja | 6 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. syyskuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. tammikuuta 2007.
Mariano Andrés Pernía (s. 4. toukokuuta 1977 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalaissyntyinen espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Uruguayn pääsarjassa pelaavaa Nacionalia.
Pernía aloitti uransa synnyinkaupunkinsa San Lorenzossa vakiinnuttamatta kuitenkaan paikkaansa ykkösjoukkueessa. Vuonna 1999 hän siirtyi Independienteen, mutta sai vain vaihtelevasti peliaikaa. Vuonna 2003 Pernía siirtyi tuolloin Espanjan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda Divisiónissa pelanneeseen Recreativoon, ja varsinainen läpimurto tapahtui vuotta myöhemmin vast'ikään Primera Divisióniin nousseessa Getafessa, jossa hän teki ensimmäisellä kaudellaan kolme maalia. Hän herätti huomiota erityisesti kovalla vasemman jalan laukauksellaan ja puolustajalle epätavallisilla hyökkäysominaisuuksillaan. Kaudella 2005–2006 Pernía oli avauskokoonpanossa kahta lukuun ottamatta jokaisessa 38 ottelussa, ja viimeisteli yhteensä 10 maalia. Kaudeksi 2006–2007 hän siirtyi pääkaupunkilaisseura Atlético Madridiin.
Heinäkuussa 2009 Argentiinassa lomaileva Pernía joutui auto-onnettomuuteen, jossa hän sai vakavia vammoja. Pernían ohjaamassa tieltä suistuneessa henkilöautossa olivat myös hänen tyttärensä ja veljenpoikansa, joista jälkimmäinen loukkaantui myös onnettomuudessa. Pernía leikattiin heti onnettomuuden jälkeen ja argentiinalaislääkärit ennustivat hänelle noin vuoden mittaista toipumisaikaa. Pernía toipui kuitenkin ennustettua nopeammin ja teki paluun pelikentille vielä ennen vuoden 2009 loppua. Sopimus Atléticon kanssa päättyi kauden 2009–10 lopussa ja hän siirtyi nykyiseen seuraansa syksyllä 2010.
Pernía sai Espanjan kansalaisuuden huhtikuussa 2006, jonka myötä hänen on mahdollista edustaa maata kansainvälisissä otteluissa. Espanjan maajoukkueessa Pernía on esiintynyt kuudesti, ja oli mukana myös vuoden 2006 maailmanmestaruuskilpailuissa korvattuaan loukkaantuneen Asier del Hornon. Ensimmäisen maalinsa hän teki harjoitusottelussa Kroatiaa vastaan 7. kesäkuuta 2006.
Mariano Pernían isä Vicente Pernía on entinen jalkapalloilija ja kilpa-autoilija.
Aiheesta muualla

Mariano Pernía Football Database -sivustolla (englanniksi)
Espanjan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Casillas |
2 Salgado |
3 Pernía |
4 Marchena |
5 Puyol |
6 Albelda |
7 Raúl |
8 Xavi |
9 Torres |
10 Reyes |
11 García |
12 López |
13 Iniesta |
14 Alonso |
15 Ramos |
16 Senna |
17 Joaquín |
18 Fàbregas |
19 Cañizares |
20 Juanito |
21 Villa |
22 Pablo |
23 Reina |
Valmentaja Aragonés
Mario Gavranović

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Mario Gavranović
Syntymäaika: 24. marraskuuta 1989 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Lugano, Sveitsi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: Dinamo Zagreb
Junioriseurat
1996–2000 2000–2006: AS Vezia Team Ticino
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006–2008 2008–2010 2009–2010 2010–2012 2010 2011–2012 2012–2016 2016–2018 2018– | Lugano Yverdon-Sport → Neuchâtel Xamax Schalke Schalke II → 1. FSV Mainz 05 FC Zürich Rijeka Dinamo Zagreb | 21 (8) 20 (8) 17 (8) 10 (0) 5 (2) 5 (0) 90 (26) 59 (25) 85 (38) |
Maajoukkue
| 2011– | Sveitsi | 33 (14) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. kesäkuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 27. kesäkuuta 2021.
Mario Gavranović (s. 24. marraskuuta 1989 Lugano, Sveitsi) on sveitsiläinen jalkapalloilija. Hän edustaa kroatialaista Dinamo Zagrebia ja on pelipaikaltaan hyökkääjä.
Seurajoukkueura

Gavranović aloitti ammattilaisuransa Luganosta kaudella 2006–2007. Vuonna 2008 hän siirtyi Yverdon-Sportiin. Ensimmäisellä kaudellaan hän pelasi 20 ottelua ja teki niissä kahdeksan maalia.
Kauden 2009–2010 alkupuoliskon Gavranović pelasi lainasopimuksella Neuchâtel Xamaxissa, jossa hän teki kahdeksan maalia 17 ottelussa.
Gavranović teki 1. helmikuuta 2010 sopimuksen saksalaisseura Schalken kanssa. Hän oli Schalken palkkalistoilla kaksi vuotta saavuttamatta paikkaa seuran vakiokokoonpanossa. Kaudella 2011–2012 hän pelasi lainasopimuksella 1. FSV Mainz 05:ssä. Vuonna 2012 Gavranović palasi Sveitsin liigaan tehtyään nelivuotisen sopimuksen FC Zürichin kanssa. Helmikuusta 2016 hän on pelannut Kroatiassa.
Maajoukkueura

Gavranović teki ensiesiintymisensä Sveitsin A-maajoukkueessa 26. maaliskuuta 2011 EM-karsintaottelussa Bulgariaa vastaan. Hän teki kaksi ensimmäistä maaottelumaaliaan elokuussa 2012 ystävyysottelussa Kroatiaa vastaan. Hän kuului Sveitsin MM-kisajoukkueeseen vuosina 2014 ja 2018 ja pelasi jälkimmäisessä MM-turnauksessa kaksi ottelua. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän tuli vaihdosta kentälle Sveitsin kaikissa kolmessa alkulohko-ottelussa. Kesäkuussa 2021 hän teki hattutempun ystävyysottelussa Liechtensteinia vastaan.
Aiheesta muualla

Gavranovićin tilastot Fussballdaten-sivustolla (saksaksi)
Sveitsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Benaglio |
2 Lichtsteiner |
3 Ziegler |
4 Senderos |
5 von Bergen |
6 Lang |
7 Barnetta |
8 Inler |
9 Seferović |
10 Xhaka |
11 Behrami |
12 Sommer |
13 Rodríguez |
14 Stocker |
15 Džemaili |
16 Fernandes |
17 Gavranović |
18 Mehmedi |
19 Drmić |
20 Djourou |
21 Bürki |
22 Schär |
23 Shaqiri |
Valmentaja Hitzfeld
Sveitsin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Sommer |
2 Lichtsteiner |
3 Moubandje |
4 Elvedi |
5 Akanji |
6 Lang |
7 Embolo |
8 Freuler |
9 Seferović |
10 Xhaka |
11 Behrami |
12 Mvogo |
13 Rodríguez |
14 Zuber |
15 Džemaili |
16 Fernandes |
17 Zakaria |
18 Gavranović |
19 Drmić |
20 Djourou |
21 Bürki |
22 Schär |
23 Shaqiri |
Valmentaja Petković |
Sveitsin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Sommer |
2 Mbabu |
3 Widmer |
4 Elvedi |
5 Akanji |
6 Zakaria |
7 Embolo |
8 Freuler |
9 Seferović |
10 Xhaka |
11 Vargas |
12 Mvogo |
13 Rodríguez |
14 Zuber |
15 Sow |
16 Fassnacht |
17 Benito |
18 Mehmedi |
19 Gavranović |
20 Fernandes |
21 Omlin / Kobel |
22 Schär |
23 Shaqiri |
24 Omeragić |
25 Cömert |
26 Lotomba |
Valmentaja Petković |
Marc Burns

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marc Burns (oikealla) Berliinissä 2009 |  Marc Burns (oikealla) Berliinissä 2009 |  Marc Burns (oikealla) Berliinissä 2009 |  |
Maa:   Trinidad ja Tobago
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 4×100 m viesti |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | 4×100 m viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Edmonton 2001 | 4×100 m viesti |  |
|  Hopeaa | Helsinki 2005 | 4×100 m viesti |  |
|  Hopeaa | Berliini 2009 | 4×100 m viesti |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Pronssia | Melbourne 2006 | 100 m juoksu |  |
|  Pronssia | Glasgow 2014 | 4×100 m viesti |  |
Marc Burns (s. 7. tammikuuta 1983) on trinidadtobagolainen pikajuoksija.
Burns voitti 2000 yleisurheilun nuorten MM-kisoissa Santiago de Chilessä 100 metrillä pronssia. Edmontonin MM-kilpailuissa 2001 hän juoksi maansa pikaviestijoukkueessa kolmanneksi. Myöhemmin mitali kirkastui hopeaksi, kun Yhdysvaltain joukkue hylättiin. Vuonna 2002 nuorten MM-kilpailuissa Kingstonissa hän saavutti hopeaa ajalla 10,18. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän karsiutui alkuerissä. Ateenan olympialaisissa 2004 hänet hylättiin alkuerissä. Burns alitti ensimmäisen kerran 10 sekunnin rajan 25. kesäkuuta 2005, kun hän juoksi Port of Spainissa 9,96. Samana vuonna hän sijoittui Helsingin MM-kisoissa seitsemänneksi ajalla 10,14. 4 x 100 metrin viestijuoksussa hän oli mukana Trinidad ja Tobagon MM-hopeaa voittaneessa joukkueessa. Kauden lopussa hän voitti IAAF:n yleisurheilufinaalin juostuaan 10,00. Vuonna 2006 Burns juoksi kolmanneksi Kansainyhteisön kisoissa ja kahdeksanneksi IAAF:n yleisurheilufinaalissa. Yleisurheilun maailmancupissa hän oli kolmas. Osakan MM-kisoissa 2007 hän sijoittui 100 metrillä kahdeksanneksi ja Pekingin olympialaisissa 2008 seitsemänneksi. Pekingissä hän oli mukana Trinidad ja Tobagon joukkueessa 4×100 metrin viestijuoksussa. Joukkue sijoittui alun perin toiseksi, mutta nousi jälkikäteen olympiavoittajaksi kun Jamaikan joukkue hylättiin Nesta Carterin dopingkäryn takia. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli viides.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 hän juoksi 100 metrillä seitsemänneksi ajalla 10,00. Pikaviestissä hän juoksi toisen osuuden hopeaa maansa ennätyksellä 37,62 saavuttaneessa joukkueessa. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 Burns sijoittui viidenneksi 60 metrillä ajalla 6,62. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sai pikaviestissä hopeaa. Alun perin joukkue sijoittui kolmanneksi, mutta nousi myöhemmin hopealle Tyson Gayn dopingkärystä johtuneen Yhdysvaltain joukkueen hylkäyksen jälkeen Glasgow'n Kansainyhteisön kisoissa 2014 hän sai pikaviestissä pronssia.
Henkilökohtaiset ennätykset

60 metrin juoksu: 6,55 (2011)
100 metrin juoksu: 9,96 (2005)
200 metrin juoksu: 20,57 (2005)
Luettelo Ranskan tieliikennemerkeistä

Tälle sivulle on listattu Ranskan valtion tieliikenteessä käytettävät liikennemerkit.
Varoitusmerkit

Lapsia
Suojatie
Muu vaara
Lehmiä
Lampaita
Peuroja
Ratsastajia
Jyrkkä alamäki
Liikennevalot
Kaksisuuntainen tie
Putoavia kiviä
Mutka oikealle
Mutka vasemmalle
Mutkia, joista ensimmäinen on oikealle
Mutkia, joista ensimmäinen on vasemmalle
Veteenputoamisvaara
Oikealta tulevia pyöräilijöitä
Vasemmalta tulevia pyöräilijöitä
Matalalla lentäviä lentokoneita
Sivutuuli
Epätasainen tie
Töyssy
Avattava silta
Tasoristeys, jossa on puomit
Tasoristeys ilman puomeja
Raitiovaunulinja
Tienristeys
Sivutienristeys
Liikenneympyrä
Kapeneva tie
Oikealta kapeneva tie
Vasemmalta kapeneva tie
Liukas tie
Tasoristeys
Tasoristeys
Väistö- ja etuajo-oikeusmerkit

Väistämisvelvollisuus edessä
Pakollinen pysähtyminen
Pakollinen pysähtyminen edessä
Etuajo-oikeus
Etuajo-oikeus päättyy
Liikennevalot
Väistämisvelvollisuus risteyksessä
Määräysmerkit

Pysy oikealla
Hitaiden ajoneuvojen kaista
Hitaiden ajoneuvojen kaista päättyy
Käänny oikealle
Käänny vasemmalle
Pysy vasemmalla
Pakollinen ajosuunta oikealle
Pakollinen ajosuunta vasemmalle
Pakollinen ajosuunta suoraan tai oikealle
Pakollinen ajosuunta suoraan tai vasemmalle
Pakollinen ajosuunta vasemmalle tai oikealle
Pyörätie
Pyörätie päättyy
Jalkakäytävä
Jalkakäytävä päättyy
Ratsastustie
Ratsastustie päättyy
Miniminopeus
Miniminopeus päättyy
Lumiketjut tarvitaan vähintään kahdelle renkaalle
Lumiketjujen tarvitsemisalue päättyy
Linja-autokaista
Linja-autokaista päättyy
Raitiovaunukaista
Raitiovaunukaista päättyy
Muu velvoite, joka ilmoitetaan merkin alla olevassa paneelissa
Muu velvoite päättyy
Ennakkovaroitus tunnelista, jonne on pääsy kielletty vaarallisten aineiden kuljetuksilta
Ennakkovaroitus tunnelista, jonne on pääsy kielletty vaarallisten aineiden kuljetuksilta
Ennakkovaroitus tunnelista, jonne on pääsy kielletty vaarallisten aineiden kuljetuksilta
Kielto- ja rajoitusmerkit

Kielletty ajosuunta
Korkeusrajoitus
Vasemmalle kääntyminen kielletty
Oikealle kääntyminen kielletty
U-käännöksen teko kielletty
Nopeusrajoitus
Ohituskielto
Ohituskielto kuorma-autoille
Pysäytys poliisilaitoksella
Poliisin pysäytys
Tietulli
Pysäköinti kielletty
Pysäköintikieltoalue
Valvottu pysäköintialue
Maksullinen pysäköintialue
Pysäköintikiekkoalue
Pysäköintikieltoalue päättyy
Valvottu pysäköintikieltoalue päättyy
Maksullinen pysäköintialue päättyy
Pysäköintikiekkoalue päättyy
Pysähtyminen kielletty
Akselipainorajoitus
Ajoneuvolla ajo kielletty
Pituusrajoitus
Leveysrajoitus
Painorajoitus
Väistä vastaantulevaa liikennettä
Torvensoittokielto
Ajoetäisyysrajoitus
Räjähdysherkkien aineiden kuljettaminen kielletty
Vesistöille haitallisten aineiden kuljettaminen kielletty
Vaarallisten aineiden kuljettaminen kielletty
Muu kielto, joka ilmoitetaan lisäkilvessä
Kielto päättyy
Nopeusrajoitus päättyy
Ohituskielto päättyy
Ohituskielto kuorma-autoille päättyy
Torvensoittokielto päättyy
Muu kielto päättyy
Moottoriajoneuvolla ajo kielletty
Moottoriajoneuvolla ajo kielletty
Kuorma-autoilta ajo kielletty
Jalankulku kielletty
Polkupyörällä ja mopolla ajo kielletty
Eläinten vetämiltä ajoneuvoilta ajo kielletty
Traktoreilta ajo kielletty
Kärryjen työntäminen kielletty
Linja-autoilla ajo kielletty
Mopoilla ajo kielletty
Moottoripyörillä ajo kielletty
Asuntovaunun vetäminen kielletty
Opastusmerkit

Vihreä tie
Vihreä tie päättyy
Yksisuuntainen tie
Ennakkovaroitus tieosuudelle
Ennakkovaroitus tieosuudelle
Ennakkovaroitus tieosuudelle
Menosuuntaan ajavilla etuajo-oikeus
Pysäköinti sallittu
Pysäköinti sallittu pysäköintikiekon kanssa
Moottoritie
Moottoritie päättyy
Suojatie
Raitiovaunujen ylityspaikka
Pysäköintialue matkailuautoille ja asuntovaunuille
Ajoväylät
Ajoväylät
Ajoväylät
Erityiset liikenneolosuhteet haarautuvalla tiellä
Opastustaulu rajanylityspaikoilla
Opastustaulu moottoriteillä
Mutka
Hätäkaista oikealle
Hätäkaista vasemmalle
Palovaara
Suositeltu nopeus
Suositeltu nopeus päättyy
Taksiasema
Jalkakäytävälle pysähtyminen sallittu
Linja-autoasema
Maksullisten lippujen myyntipiste
Maksupiste
Maksu luottokortilla
Maksu kolikoilla
Kimppakyytikaista
Kimppakyytikaista
Hätäpysäköintipaikka
Ensiapupiste
Tie päättyy
Tietunneli
Päättyvä tie, jonka jatkeena on jalkakäytävä
Päättyvä tie, jonka jatkeena on kevyen liikenteen väylä
Kolmikaistainen tie
Nopeudenhallinta-alue
Nopeudenhallinta-alue päättyy
Automaattimaksu kolikoilla tai seteleillä
Moottoriliikennetie
Moottoriliikennetie päättyy
Tietunneli päättyy
Pyöräilyreitti
Pyöräilyreitti päättyy
Risteävä tie päättyy
Valvottu pysäköintialue
Vasemmanpuoleisin kaista päättyy
Ohituskaista menosuuntaan
Ohituskaista tulosuuntaan
Ohituskaista päättyy
Retkeilyreitti
Autolautta
WC-tilat
Palveluja vammautuneille
Huoltoasema
Huoltoasema nestekaasupalvelulla
Ruokailupaikka
Hotelli
Kahvila
Kanootinlaskupaikka
Hiihtohissi
Laskettelukeskus
Radiokanava
Leikkipuisto
Maksu luottokortilla tai setelillä
Huoltoasema, jossa palvelu on ilmaista
Lenkkeilypolku
Korjaamo
Sammutin
Hätäpuhelin
Puhelin
Infopiste
Telttailualue
Asuntovaunualue
Telttailu- ja asuntovaunualue
Muita palveluja
Mökki
Yöpymispaikka
Vaellusreitti
Hiihtopolku
Levähdyspaikka
Autonkuljetusvaunu
Pysäköintivalvonta
Eurooppatie
Valtatie
Autoroute
Kantatie
Yhdystie
Maalaistie
Metsätie
Väliaikaismerkit

Epätasainen tie
Kapeneva tie
Liukas tie
Tietyö
Muu vaara
Liikennevalot
Liikenneruuhka
Matthieu Kanyama

Matthieu Kanyama (12. lokakuuta 1917 – 1. lokakuuta 2005) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 5. toukokuuta 1946 ja nimitettiin Kabindan hiippakunnan piispaksi 16. joulukuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 6. tammikuuta 1969. Pääkonsekraattorina toimi paavi Paavali VI, jota avustivat Sergio Pignedoli ja Ernesto Civardi.
Kanyama jäi eläkkeelle 2. marraskuuta 1995 ja kuoli vuosikymmentä myöhemmin.
Markku Päkkilä

Markku Päkkilä (s. 1965) on suomalainen kirjallisuuden kääntäjä. Hän suomentaa englanninkielistä kauno- ja tietokirjallisuutta.
Päkkilä on suomentanut muun muassa  J. M. Coetzeen, Edward St. Aubynin, Julian Fellowesin, Colson Whiteheadin ja George Saundersin teoksia.
Vuonna 2006 Päkkilä sai J. A. Hollon palkinnon Bill Brysonin tietoteoksen Lyhyt historia lähes kaikesta suomennoksesta. Hänelle myönnettiin vuonna 2010 Otavan kirjasäätiön Erkki Reenpää -palkinto ansiokkaasta suomentajan työstään. Vuonna 2020 Päkkilä sai kirjallisuuden valtionpalkinnon.
Aiheesta muualla

Päkkilä Kirjasampo.fi-sivustolla
Mary Beth Evans

Mary Beth Evans (s. 7. maaliskuuta 1961 Pasadena, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Ura

Evans on tunnettu roolistaan Päivien viemää -sarjan Kayla Brady Deveaux Johnsonina, joka muodosti Stephen Nicholsin esittämän Steve "Patch" Johnsonin kanssa "superparin".
Evans palasi saippuaoopperoihin syyskuussa 1993. Hän esitti General Hospitalissa pahamaineista Katherine Bell Ashtonia lokakuuhun 1999 saakka. General Hospitalissa hän näytteli jälleen Nicholsin kanssa, joka näytteli Stefan Cassadinea.
Evans muutti New Yorkiin ja aloitti vuonna 2000 sarjassa As the World Turns, jossa hän esitti Sierra Esteban Montogomeryä. Hän jatkoi sarjassa vuoteen 2005.
Kesäkuussa 2006 Evans palasi Päivien viemään neljäntoista vuoden jälkeen. Sen jälkeen hän on lähtenyt ja palannut sarjaan useita kertoja Myös Nichols on palannut sarjaan Steve Johnsoniksi.
Yksityiselämä

Evans on ollut naimisissa vuodesta 1985 lähtien tohtori Michael Schwartzin kanssa. Heillä on kolme lasta.
Aiheesta muualla

Mary Beth Evans Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Marco Zanni

| Marco Zanni |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 1.7.2014–  
Ryhmä:  EFDD-ryhmä (2014–2017) ENF-ryhmä (2017–2019) ID-ryhmä (2019–)
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. heinäkuuta 1986 (ikä 38) Lovere, Italia
Kansalaisuus:  italialainen
Tiedot
Puolue:  Pohjoisen liitto
Muut puolueet:  Viiden tähden liike (2014–2017) Sitoutumaton (2017–2018)
Aiheesta muualla
www.marcozanni.eu
Marco Zanni (s. 11. heinäkuuta 1986 Lovere, Italia) on italialainen poliitikko. Zanni edustaa Pohjoisen liitto-puoluetta. Aikaisemmin hän on edustanut Viiden tähden liikettä. Zanni on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2014 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa nykyisin Identiteetti ja demokratia -ryhmää.
Matthias Ziegler

Matthias Ziegler (s. 13. helmikuuta 1955) on sveitsiläinen huilisti.
Ziegler on urallaan soittanut perinteistä ohjelmistoa sekä nykymusiikkia ja yhdistänyt klassisen musiikin sekä jazzin piirteitä. Hän on Collegium Novum Zürichin jäsenenä toimiessaan tehnyt yhteistyötä Mauricio Kagelin, Heinz Holligerin ja George Crumbin kanssa. Zieglerin musiikillisia yhteistyökumppaneita ovat olleet myös lyömäsoittaja Pierre Favre, pianisti George Gruntz ja kontrabasisti Mark Dresser. Ziegler on soittanut Zürichin kamariorkesterissa. Hänelle ovat säveltäneet konserttoja Michael Jarrell, Benjamin Jusupov, Mathias Rüegg ja Mark Dresser. Hän on esiintynyt Yhdysvalloissa, Australiassa, Etelä-Amerikassa ja Israelissa. Ziegler on tehnyt lukuisia levytyksiä. Hän on opettanut Zürichin taidekorkeakoulussa.
Ziegler on parantanut perinteisen huilun ja kontrabassohuilun mahdollisuuksia amplifikaatiolla. Hänen käyttämiään instrumentteja ovat Louis Lotin huilu vuodelta 1880 sekä Eva Kingman tekemät neljännessävel-, altto- ja bassohuilut. Hän on soittanut myös kontrabassohuilua Kotato & Fukushiman valmistamalla instrumentilla. Ziegler oli mukana perustamassa Flutexpansions-laboratoriota. Hänen oma keksintöntä on uniikki Matusiflute-soitin, johon on lisätty väreilevä kalvo.
Margareta Hallin

Margareta Hallin
Gunhild Margareta Hallin (20. helmikuuta 1931 Karlskoga – 9. helmikuuta 2020 Vantör) oli ruotsalainen oopperalaulaja (sopraano) ja säveltäjä.
Hallin opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa Ragnar Hulténin johdolla ja teki debyyttinsä Tukholman kuninkaallisessa oopperassa vuonna 1955. Vuosina 1957 ja 1960 hän esiintyi Glyndebournen oopperafestivaalilla Yön kuningattaren roolissa Wolfgang Amadeus Mozartin Taikahuilussa. Hallinin ohjelmistoon kuului tässä vaiheessa myös muun muassa Gildan (Rigoletto) ja Violettan (La traviata) roolit Giuseppe Verdin teoksissa. Vuonna 1959 Hallin loi Sokean runoilijattaren roolin Karl-Birger Blomdahlin oopperassa Aniara. Hän toisti roolin samana vuonna Edinburghissa ja vuonna 1960 Covent Gardenissa.
Hallin esiintyi Anne Truloven roolissa Igor Stravinskyn Hulttion tien Ruotsin-ensiesityksessä. Hän loi Theresen roolin Lars Johan Werlen oopperassa Drömmen om Thérèse vuonna 1964 ja osallistui myös Hans Geforsin Christinan kantaesitykseen vuonna 1986. Hallin sai hovsångerskan arvonimen. Hänelle myönnettiin Litteris et Artibus -mitali vuonna 1976, Ruotsin akatemian teatteripalkinto vuonna 1986 ja Hugo Alfvén -palkinto vuonna 2004. Hän oli Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäsen vuodesta 1972.
Hallinin sävellystuotannon joukossa on lauluja, kamarimusiikkia ja oopperoita, kuten Fröken Julie ja Den starkare. Hallin solmi ensimmäisen avioliittonsa viulisti-kapellimestari Inge Boströmin kanssa vuonna 1951. Avioliitosta syntyi tytär. Toisen avioliittonsa Hallin solmi näyttelijä Bengt Ekerotin kanssa. Avioliitosta syntyi poika.