stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lennart Svedberg

| Lennart Svedberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. helmikuuta 1944 Östrand
Kuollut: 30. heinäkuuta 1972 (28 vuotta) Sörberge
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  Puolustaja
Maila:  Oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  75 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1959–1972
Seurat:  Wifsta/Östrands IF   Grums IK   Brynäs IF   Mora IK   Timrå IK
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tukholma 1969 | Jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1970 | Jääkiekko |  |
|  Pronssia | Tampere 1965 | Jääkiekko |  |
|  Pronssia | Sveitsi 1971 | Jääkiekko |  |
Jan Lennart Svedberg (29. helmikuuta 1944 Östrand – 30. heinäkuuta 1972 Sörberge) oli ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Svedberg aloitti uransa Ruotsin 1. sarjassa vuonna 1959 Wifsta/Östrands IF:ssä, jossa hän teki kolmen kauden aikana 13 maalia. Hän teki maajoukkuedebyyttinsä 17-vuotiaana vuonna 1961, jolloin hän pelasi vielä hyökkääjänä ja teki yhden maalin ottelussa Tšekkoslovakiaa vastaan. Svedberg pelasi kaudella 1962–1963 Grums IK:ssa, josta hän meni Brynäs IF:ään. Tuolloin Brynäsin valmentaja laittoi hänet puolustajaksi, mitä ihmeteltiin ensin, mutta myöhemmin se osoittautui hyväksi ratkaisuksi. Svedberg valittiin Ruotsin liigan tähdistökentälliseen vuonna 1965, ja hän myös pelasi saman vuoden MM-kisoissa, joissa Ruotsi sai pronssia.
Svedberg siirtyi kaudeksi 1965–1966 Ruotsin toisella sarjatasolla pelanneeseen Mora IK:hon, joka kuitenkin nousi pääsarjaan heti seuraavana vuonna. Svedberg valittiin sarjansa tähdistöjoukkueeseen joka kerta vuosina 1966–1971, ja oli myös vuoden 1969 MM-kisojen All-Star -kentällisessä. Hän oli voittamassa kyseisistä MM-kisoista hopeaa; Ruotsi hävisi kultamitalin maalierolla. Svedberg oli pelannut myös Grenoblen olympialaisissa 1968, joissa Ruotsi sijoittui neljänneksi. Olympiakisojen jälkeen hänet kutsuttiin PHK TsSKA Moskovan joukkueeseen, jonka kanssa hän harjoitteli ja myös pelasi yhden harjoitusottelun. Hän kuitenkaan ei jatkanut seurassa, vaan meni vuonna 1969 Detroit Red Wingsin harjoitusleirille. Svedberg päätti palata leirin jälkeen takaisin Ruotsiin pelaamaan huolimatta siitä, että häntä pyydettiin jäämään Detroitiin.
Svedberg voitti jälleen MM-mitalin vuoden 1970 kisoissa, joissa Ruotsi sai hopeaa ja Svedberg oli tähdistoketjussa. Samana vuonna IIHF nimesi hänet turnauksen parhaaksi puolustajaksi. Tuohon aikaan Svedberg pelasi seuratasolla Timrå IK:ssa. Svedberg voitti vielä vuonna 1971 MM-pronssia maansa joukkueessa Sveitsissä pidetyistä kisoista.
Svedberg kuoli vuoden 1972 kesällä autokolarissa juuri uransa huipulla. Hän pelasi Ruotsin pääsarjassa yhteensä 229 ottelua, joissa hän teki 72 maalia, ja maajoukkueessa 125 ottelua tehden 16 maalia.
Timrå IK on jäädyttänyt Svedbergin pelinumeron 5.
Leo Lindblom

Leo Lindblomin orkesteri vuonna 1948
Leo Lindblom (20. toukokuuta 1927 Helsinki – 9. joulukuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen muusikko.
Helsingin Kruununhaassa syntynyt Lindblom alkoi soittamaan rumpuja teini-iässä ja ryhtyi myöhemmin johtamaan omaa yhtyettään. Vuonna 1949 Leo Lindblomin Orkesteri voitti orkesterien SM-kilpailut. 1970-luvun puoliväliin saakka toimineen yhtyeen solisteina lauloivat muun muassa Kai Lind, Markus Allan, Seija Simola ja Sammy Babitzin. Lindblom järjesti myös Suomen ensimmäiset rock’n’roll-laulajakilpailut sekä ensimmäiset kitarayhtyeiden SM-kilpailut.
Vuonna 1973 Lindblom avasi Tampereelle nykyisen Särkänniemen huvipuiston edeltäjän Neulan huvipuiston yhdessä Lauri Seiterän kanssa. Orkesterinsa lopetettuaan Lindblom työskenteli tennisvalmentajana ja oli yksi Tennislehden perustajista.
Leo Lindblomin veli oli ministeri Olavi Lindblom.
Libuše Šafránková

Libuše Šafránková
Libuše Šafránková (7. kesäkuuta 1953 Brno – 9. kesäkuuta 2021) oli tšekkiläinen elokuva- ja teatterinäyttelijä.
Hänet on nähty muun muassa Tuhkimona elokuvassa Tuhkimo ja kolme pähkinää (1973).
Aiheesta muualla

Libuše Šafránková Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Leibovitz

Leibovitz, Leibowitz, Leibovicz, Leibovitsch ovat saman nimen erikielisiä versioita ja seuraavien henkilöiden sukunimi:
Annie Leibovitz, Anna-Lou Leibovitz (s. 1949),  yhdysvaltalainen valokuvaaja
Nicolai Leibowitsch (1869–1932), suomalainen hieroja, sairasvoimistelija ja valokuvaaja
René Leibowitz (1913–1972), puolalais-ranskalainen musiikinteoreetikko, taidemusiikin säveltäjä ja kapellimestari
Jakob Frank (alkuaan Leibowicz) (1720–1791), juutalainen šabbetailainen rabbiini Galitsiasta
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Leena Hietamies

Leena Hietamies (s. 24. kesäkuuta 1953) on helsinkiläinen toimittaja, kirjailija ja kuvataiteilija, koulutukseltaan diakoni. Hietamies on työskennellyt muun muassa varhaisnuorisotyön kouluttajana Helsingin seurakuntayhtymässä, kustannustoimittajana Kirjapajassa, toimittajana JP-lehdessä sekä Ilossa, toimitussihteerinä Lastenmaassa, Askel-lehdessä ja Kotimaassa sekä päätoimittajana Koulun Aamu-lehdessä. Hietamiehen kolumneja ja pakinoita ovat julkaisseet Elanto, Kirkko ja kaupunki, Valitut Palat, Kotimaa sekä Askel. Hän on kirjoittanut ja osin kuvittanut erilaisia puuha- ja askartelukirjoja sekä opiskellut taideaineita lukuisilla kursseilla.
Hietamiehen taidetta on ollut esillä mm. Lohjan Vivamossa, Sammatin Putiikkikahvilassa, Sammatin jyvälainaston kesänäyttelyssä, Saarijärven Vinttigalleriassa, Pop-up Galleria Resta-Mestassa, Laajasalon kirkossa, Puerto de la Cruzin suomalaisen seurakunnan tiloissa, Las Palmasin Suomi-kerhossa, Espoon Karatalon galleriassa, Klaukkalan Galleria Toivossa, Porvoon Galleria Maarissa, Nurmijärven taideyhdistyksen vuosinäyttelyissä sekä Nurmijärven Aittakallion Ateljeessa.
Teoksia Koillissanomien ja Pohjois-Pohjanmaan kesäyliopiston taidekokoelmissa.
Teokset

Ovet auki 1988 (Kirjapaja ja Poikien Keskus)
Mitä tekis 1989 (Kirjapaja ja Poikien Keskus)
Puuhailijan käsikirja 1992 (WSOY)
Kotoa kauas ja takaisin 1995 (Kirjapaja)
Kasvun varaa 1997 (Kirjapaja)
Onnen murut 1996 (Kirjapaja)
Mökkini mun 1997 (Kirjapaja)
Pieni mökkikirja 1999 (Kirjapaja)
Kaisa Ketun esikoulu 1999 (Kirjapaja)
Kaisa Ketun uudet puuhat 2000 (Kirjapaja)
Pikku enkelin tehtäväkirja 2001 (Kirjapaja)
Heiluta lokeille, mummi 2006 (Katharos)
Bestselleri, parhaat kasvisruokani 2007 (Katharos)
Lapsen kesäkirja, parhaat puuhavinkit, 2011 (Minerva)
Löytöretki hiljaisuuteen, 2011 (Katharos)
Maailman ympäri 2012 (Kirjapaja)
Tekstareita ja mummin mustikkasoppaa 2012 (Katharos)
Arki on juhlaa, nalleviisautta 2013 (Kirjapaja)
Elämä maistuu hyvältä, nalleviisautta 2014 (Kirjapaja)
Tonttufilosofiaa 2014 (Kirjapaja)
Kallioon hakattu rakkaus 2017 (Mediapinta)
Matkalla surun läpi 2017 (Päivä Kustannus)
Vapaaehtoisen rukouskirja 2018 (Päivä Kustannus)
Seurakuntalaisen rukouskirja 2018 (Päivä Kustannus)
Lapsen oma kotikirja 2018 (Päivä Kustannus)
Sinisiä ajatuksia sinulle 2020 (Päivä Kustannus)
Hyvän mielen naistenkutsut 2021 yhdessä Piia Hietamiehen kanssa (Päivä Kustannus)
Adamin ja Edamin Kommando-Osasto 2021 (Pieni Karhu)
Aada ja Aleksi, Kamreerin huvilan seitsemäs askelma 2023 (Päivä Kustannus)
Aada ja Aleksi, Maakellarin salaisuus 2023 (Päivä Kustannus)
Lake Forest (Kalifornia)

| Lake Forest |
| --- | --- |
 Ilmakuva kaupungista.
 vaakuna

 Koordinaatit: 33°38′30″N, 117°41′27″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Kalifornia
Piirikunta:  Orange
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  43,49 km²
 – Josta vettä:  0,20 km² (0,48 %)
Korkeus:  148 m
Väkiluku (2010):  77 264
 – Väestötiheys:  1 975.82 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8 (kesäaika UTC-7)
 
 City of Lake Forest 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lake Forest on kaupunki Orangen piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli vuoden 2010 väestönlaskennassa 77 264. Kaupunki perustettiin 20. joulukuuta 1991.
Lake Forestin pormestarina toimii Scott Voigts.
Väestö

Kaupungin asukkaista 65,94 prosenttia on valkoisia, 18,83 prosenttia aasialaisia, 2,19 prosenttia afroamerikkalaisia ja 1,02 prosenttia intiaaneja. 10,59 prosenttia asukkaista eivät ole Yhdysvaltain kansalaisia. Kaupungin väestön keski-ikä on 39,6 vuotta.
Kuvia kaupungista

Daiso-myymälä Lake Forestissa.
Del Tacon päämaja.
Lake Forest Sports Park and Recreation Center.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lake Forest (Kalifornia) Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
Lennart Vapaavuori

Knut Lennart Vapaavuori (14. toukokuuta 1912 Lemu – 7. helmikuuta 1957 Tuusniemi) oli suomalainen pappi ja nuortenkirjailija.
Vapaavuori toimi 1940- ja 1950-luvulla rajaseutupappina ja kappalaisena Suomussalmella.
Teoksia

Salmikämpän pojat. Nuorten toivekirjasto 1. WSOY 1951.
Puolikuun liitto. Nuorten toivekirjasto 33. WSOY 1953.
Loimalahti

Loimalahden sijainti Hämeenlinnassa.
Loimalahti on Hämeenlinnan 26. kaupunginosa, ja se sijaitsee noin viisi kilometriä keskustan länsipuolella, Alajärven rannalla. Kaupunginosa on ollut asutuksen laajenemisaluetta ja sinne on 1990-luvulta alkaen rakennettu ja rakennetaan useita uusia pientaloalueita. Näin Loimalahdesta on myös muodostunut kaupungin merkittävä läntinen asuinalue. Loimalahdessa sijaitsevat Loimalahden leirikeskus ja suosittu Tervaniemen uimaranta. Tervaniemi muodostaa osan osan Hämeen virkistysalueyhdistyksen ylläpitämää Tervaniemen ja Soininsaaren ulkoilualuetta. Alueella on lisäksi runsaasti yleisiä ulkoilureittejä sekä talvisin hiihtolatuja. Loimalahden osa-alueita ovat Hirsimäki, Sampo, Kuusisto sekä varsinainen Loimalahti. Kaupunginosaa rajaavat Hattelmala, Luolaja, Voutila, Vuorentaka, Majalahti, Munakas sekä vuonna 2009 Hämeenlinnaan liitetty Rengon entinen kunta.
Loimaranta

Loimaranta on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
A. K. Loimaranta (1913–1981), Helsingin apulaiskaupunginjohtaja
Hanna Loimaranta (1889–1969), tekstiilitaiteilija, Sakari Loimarannan puoliso
Lauri Loimaranta (1879–1939), opettaja ja yritysjohtaja, Sakari, Siiri ja Yrjö Loimarannan veli
Sakari Loimaranta (1885–1954), teologian tohtori ja lääninrovasti
Siiri Loimaranta (1873–1953), opettaja ja kristillinen järjestötyöntekijä
Suoma Loimaranta-Airila, ent. af Hällström (1881–1954), lääkäri, lottajärjestön aktiivi
Veikko Loimaranta (s. 2000), jääkiekkoilija
Yrjö Loimaranta (1874–1942), Viipurin hiippakunnan piispa ja Suomen opetusministeri.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Let Them Eat Metal

| Let Them Eat Metal The Rods |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1984
 Levy-yhtiö: Rock Candy
The Rodsin muut julkaisut
|   | Let Them Eat Metal  |   |
Let Them Eat Metal on heavy metal -yhtye The Rodsin vuonna 1984 julkaistu neljäs studioalbumi.
Kappaleet

Let Them Eat Metal - 3:52  (D. Feinstein)
White Lightning - 3:55  (D. Feinstein)
Nuclear Skies - 3:37  (D. Feinstein)
Rock Warriors - 3:22  (D. Feinstein)
Bad Blood - 3:08  (D. Feinstein)
She's So Tight - 3:04  (C. Canedy)
Got The Fire Burnin - 2:34  (C. Canedy)
I'm A Rocker - 3:25  (D. Feinstein)
She's Such A Bitch - 2:27  (C. Canedy)
Kokoonpano

David Feinstein - kitara, laulu
Carl Canedy - rummut
Garry Bordonaro - basso
Let There Be Love

| ”Let There Be Love” Oasis |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Don’t Believe the Truth
 Julkaistu: 28. joulukuuta 2005
 Tuottaja(t): Noel Gallagher, Dave Sardy
 Tyylilaji: rock, brittipop
 Kesto: 15.25 (CD)
 Levy-yhtiö: Big Brother Recordings (UK)
Oasiksen muut singlet
| ”The Importance of Being Idle” 2005 | ”Let There Be Love” 2005 | ”Stop the Clocks” 2006 |
Let There Be Love on rock-yhtye Oasiksen kappale ja single, joka julkaistiin 28. joulukuuta 2005. Se nousi korkeimmillaan Ison-Britannian single-listan sijalle 2. Let There Be Love on kolmas single Don't Believe the Truth -albumilta ja sen b-puolia ovat Sittin Here In Silence (On My Own) ja Rock N Roll Star (Live), joka on taltioitu heinäkuussa 2005 City of Manchester Stadionilla. Singlestä on julkaistu myös DVD-versio, jolla on Let There Be Love -kappaleen video ja minidokumentti yhtyeen 2005 maailmankiertueesta. Singlen kansi on kuuluisan kansitaiteilija Simon Halfonin suunnittelema.
Noel Gallagher:”Se on todella todella vanha laulu. Kirjoitin sen Standing On The Shoulder Of Giants (2000) -levyä varten, mutta en tykännyt sen sanoista, joten emme käyttäneet sitä ja palasin sen pariin aina vuosien varrella. Asteittain kirjoitin sen pala palalta uudelleen, ja sitten keksin siihen keskiosan, jonka minä laulan. Ja liitin osat yhteen.”
Kappaleet

Kaikki kappaleet on kirjoittanut Noel Gallagher, ellei toisin mainita.
CD RKIDSCD 32
”Let There Be Love” – 5:31
”Sittin’ Here In Silence (On My Own)” – 1:58
”Rock 'N' Roll Star” (Live at City of Manchester Stadium) – 7:47
10" RKID 32
”Let There Be Love” – 5:31
”Sittin’ Here In Silence (On My Own)” – 1:58
DVD RKIDSDVD 32
”Let There Be Love” – 5:31
”Let There Be Love” (Demo) – 5:25
Excerpts from the forthcoming film ”Lord Don't Slow Me Down” and the ”Let There Be Love” video – 13:25
Aiheesta muualla

Oasis – Let There Be Love (Official Video) YouTubessa
Loke

Loke voi tarkoittaa seuraavia asioita ja ihmisiä:
Loki eli Loke, jumala skandinaavisessa mytologiassa
loke, Nepalissa puhuttu tiibetiläis-burmalainen kieli
HMS Loke (1869), Ruotsin merivoimien monitorialus
Loke Wan Tho, singaporelainen elokuvatuottaja, lintutieteilijä ja valokuvaaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Loke”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Liisa Tiiro

Liisa Lusiina Tiiro, o. s. Viljamaa (20. maaliskuuta 1898 Alavieska – 6. huhtikuuta 1984 Oulu) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja runoilija.
Tiiron vanhemmat olivat itsellinen Jaafet Viljamaa (1856–1929) ja tämän toinen puoliso Hanna Gunnari (1853–1942). Liisa Tiiro oli naimisissa talollinen, pankinjohtaja ja kirkonisäntä Yrjö Erik Tiiron (1902–1966) kanssa.
Tiiro toimi vuodesta 1928 alkaen opettajana Alavieskassa, Vihannissa, Iissä ja Kempeleessä.
Teoksia

Varjojen leikki : runoja. Pohjoinen, Oulu 1976
Lilli Tulenheimo

Lilli Tulenheimo
Lilli Maria Tulenheimo (o.s. Horsma, alk. Högdahl; 22. kesäkuuta 1880 Helsinki – 10. joulukuuta 1958 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän oli kiinnitettynä Suomen Kansallisteatteriin 1897–1927. Hänen merkittäviä roolejaan olivat muun muassa Orleansin neitsyt, Raimunda (Jacinto Benaventen Väärä rakkaus), Ofelia, Lea, Sapfo ja Regina von Emmeritz. Tulenheimolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1948.
Tulenheimon puoliso oli Suomen pääministeri ja Helsingin kaupunginjohtaja Antti Tulenheimo. Hänen sisariaan olivat näyttelijät Päivi Horsma-Salo ja Arna Högdahl.
Lee Daniels

| Lee Daniels |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. joulukuuta 1959 (ikä 64) Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat
Ammatti:  ohjaaja, näyttelijä, tuottaja
Ohjaaja
Aktiivisena:  1979–
Tunnetuimmat ohjaukset:  Precious The Paperboy The Butler
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Lee Louis Daniels (s. 24. joulukuuta 1959 Philadelphia, Pennsylvania) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä ja tuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten ohjaamastaan elokuvasta Precious, joka sai kuusi Oscar-ehdokkuutta.
Tuotanto > Ohjaaja

The Contract (Shadowboxer, 2005)
Precious (2009)
The Paperboy (2012)
The Butler (2013)
Tuotanto > Näyttelijä

A Little Off Mark (1986)
Agnes und seine Brüder (2004)
The Contract (Shadowboxer, 2005)
Tuotanto > Tuottaja

Monster's Ball (2001)
The Woodsman (2004)
The Contract (Shadowboxer, 2005)
Tennessee (2008)
Precious (2009)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lee Daniels Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lee Danielsin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
2000-luku: The Contract (2005) · Precious (2009)
2010-luku: The Paperboy (2012) ·  The Butler (2013)
Lennart von Wendt

Lennart Olof von Wendt (10. toukokuuta 1947 – 2. kesäkuuta 2009) oli suomalainen lastenneurologian professori.
Elämä

Hän opiskeli lääketiedettä Oulun yliopistossa ja valmistui lääkäriksi 1974. Von Wendt aloitti lääkärin- ja tutkijan uransa niin ikään Oulussa ja erikoistui lastentauteihin. Hän väitteli tohtoriksi vuonna 1980 aiheenaan perinnöllinen aineenvaihduntasairaus, nonketoottinen hyperglysinemia. Von Wendt keskittyi tutkimuksessaan varhain lastenneurologiaan ja lasten kuntoutukseen ja siirtyi 1980-luvun puolessavälissä Göteborgiin, missä hän toimi ylilääkärinä ja apulaisprofessorina. Vuonna 1989 von Wendt palasi Suomeen Lastenlinnan ylilääkäriksi. Myöhemmällä urallaan hän keskittyi etenkin autismin kirjon sairauksiin ja perusti Suomeen muun muassa autismiin erikoistuneen lääkärikeskuksen.
Tunnustukset

Johannes Snellmann -väitöskirjapalkinto (1982)
Arvo ja Lea Ylppö Säätiön 150 000 markan tutkimusraha (1995)
Leibnitz

| Leibnitz |
| --- | --- |

 vaakuna
 Leibnitz
 Koordinaatit: 46.78°N, 15.54°E 
Valtio:  Itävalta
Osavaltio:  Steiermark
Piiri:  Leibnitz
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  23,5 km²
Korkeus:  275 m
Väkiluku (2019)  (arvio):  12 374
 – Väestötiheys:  526,6 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Leibnitz on kaupunki Itävallassa Steiermarkin osavaltiossa.
Leibnitz sijaitsee Steiermarkin eteläosassa lähellä Slovenian rajaa. Se on osa samannimistä piiriä. Kaupungin pinta-ala on 23,5 neliökilometriä. Murjoki virtaa heti keskustan itäpuolella.
Leibnitz
Leibnitzin asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 12 374 asukasta. Ulkomaalaisten osuus väestöstä oli vuoden 2001 tilastossa 6,9 prosenttia.
Itävallan etelärata kulkee Leibnitzin halki, ja Grazin ja Mariborin väliset Intercity-junat pysähtyvät siellä[lähde? ].
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leibnitz Wikimedia Commonsissa
Stadtgemeinde Leibnitz
Leena Huima

Leena Marjaana Huima (o.s. Saarinen, 31. elokuuta 1946 Helsinki – 18. joulukuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija, joka tunnettiin kirkollisena keskustelijana ja vaikuttajana.
Hän oli liittynyt Töölön seurakuntanuoriin ja vietti kesiään Helsingin seurakuntien kesäkodissa Mustasaaressa.  Siellä hän osallistui vuonna 1960 rippikouluun kuunteluoppilaana, koska hän ei 13-vuotiaana voinut vielä käydä varsinaista rippikoulua ja saada konfirmaatiota.
Hän kirjoitti ylioppilaaksi Töölön yhteislyseosta vuonna 1964 ja aloitti samana vuonna Helsingin yliopistossa suomen kielen ja kirjallisuuden opinnot. Niiden ohella hän valmistui toimittajaksi Helsingin Sanomien toimittajakoulun ensimmäiseltä vuonna 1967 alkaneelta kurssilta ja työskenteli useita vuosia toimittajana. Hänen julkaisunsa käsittelevät pääasiassa kristinuskoa ja sen eri ilmenemismuotoja.
Vuonna 1974 hän avioitui pastori Aarne Huiman (1935–2001) kanssa. Perheeseen syntyi kolme lasta. Perheen perustaminen ja kotiäidiksi ryhtyminen viivästyttivät yliopisto-opintoja, joita hän jatkoi 1990-luvulla. Hän valmistui filosofian kandidaatiksi vuonna 1999 pääaineena viron kieli. Hänen pro gradu -tutkielmansa Piibli ajalooraamatutest lähtuv fraseoloogia eesti ja soome kieles käsittelee Vanhan testamentin historiakirjoista viron ja suomen kieliin lainautunutta fraseologiaa. Gradu sai korkeimman mahdollisen arvosanan, ja sitä pidettiin jopa väitöskirjan tasoisena. Väitöskirja jäi kuitenkin kesken sairauden vuoksi.
Leena Huima toimi kirkolliskokouksen jäsenenä toistakymmentä vuotta vuodesta 1999 alkaen, minkä lisäksi hän oli kahdeksan vuotta Helsingin hiippakunnan maallikkoedustajana Kirkkohallituksen täysistunnoissa. Hän oli myös Helsingin seurakuntien yhteisen kirkkovaltuuston puheenjohtajana. Hän oli 1990-luvulla maallikkojäsenenä piispa Eero Huovisen ja tuomiorovasti Matti Poutiaisen työryhmässä, joka teki ehdotuksen uudeksi katekismukseksi. Kirkolliskokous hyväksyi katekismuksen vuonna 1999.
Leena Huima oli sanavalmis paitsi kirjoittajana, myös puhujana. Hänen puhuessaan kirkolliskokouksen istunnossa talon kahvila tyhjeni, ja väki riensi kuuntelemaan. Hänet tunnettiin myös monista kirjoittamistaan kirjoista ja luennoista, joita hän 1980- ja 1990-luvuilla piti Suomeen rantautuneesta New Age -liikkeestä. Hän oli kiinnostunut erilaisista aatevirtauksista ja niiden suhteesta kristilliseen uskoon. Hänelle elämän tärkein asia oli totuuden etsiminen.
Teoksia

Antti ja Liisa, (1979)
Jumala peilissä : Uuden ajan ihminen etsii jumaluutta (1990)
Vapauden kuvat, (1993)
Vihreille niityille. (Aarne Huiman kanssa), (1999)
Aiheesta muualla

Muistokirjoitus Helsingin Sanomissa 8.1.2019.
Lennart Åberg

Lennart Åberg (2009)
Lennart Åberg (26. helmikuuta 1942 Helsingborg – 30. syyskuuta 2021) oli ruotsalainen jazzmuusikko ja säveltäjä. Hän perusti vuonna 1972 ruotsalaisen jazzfuusioyhtyeen Rena Raman. Hän opetti jazzhistoriaa Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa. Hän oli 1980-luvulla säveltäjä George Russellin yhtyeen jäsen yhdessä Jon Christensenin, Arild Andersenin ja Jan Garbarekin kanssa. Yhtye esiintyi elokuvassa The Essence of George Russell (Soul Note 1983). Vuonna 2002 hän sai Contemporary Jazz Star -kategoriassa Djangodorin. Jazzin lisäksi Aberg työskenteli myös Intian, Afrikan ja Itä-Euroopan musiikkityylien sekä nykymusiikin parissa.[lähde? ]
Diskografia

Partial Solar Eclipse (1977)
Green Prints (Caprice, 1988)
Seven Pieces (Phono Suecia, 2000)
Bobo Stenson/Lennart Åberg with Bobo Stenson (Amigo, 2003)
Free Spirit with Peter Erskine (Amigo, 2006)
Up North (Caprice, 2007)
Aiheesta muualla

Rena Rama Discogs (englanniksi)