stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuulivoima
Kritiikki > Onnettomuudet > Tuulivoimaonnettomuuksia Suomessa

25. elokuuta 2004 Uudessakaupungissa riehui tuulivoimalapalo
6. tammikuuta 2017 Haminan Paksuniemessä paloi tuulivoimala
useita pienempiä onnettomuuksia, kuten muun muassa Porin Reposaaren tuulivoimalan rikkoutuminen ja lavan katkeaminen Pyhäjoen Mäkikankaalla sijaitsevasta tuulivoimalasta Vaalan Metsälamminkankaalla syttyi tuulivoimala tuleen ja sammui itsekseen 15. helmikuuta vastaisena yönä 2024.
2. helmikuuta 2024 sattui Jämijärvellä onnettomuus, kun tuulimyllyn 62 metriä pitkä ja 14 tonnia painava lapa rikkoontui ja siitä putosi osia maahan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen tuuliatlas: Mitä on tuulivoima? (Arkistoitu – Internet Archive)
The Wind Power: Wind turbines and windfarms database (englanniksi)
Motivan, Työ ja Elinkeinomisteriön, Tuulivoimayhdistyksen, Ilmatieteen laitoksen ja VTT:n tekemä tietopaketti (2009) (Arkistoitu – Internet Archive)
Tuulivoima Energiateollisuuden sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen tuulivoimayhdistys
Uusiutuva energia ja kestävä kehitys
| --- | --- |
Aurinkovoima:  aurinkokenno  aurinkolämmitys  aurinkokeräin  keskittävä aurinkovoima  aurinkojäähdytys 
Tuulivoima:  merituulivoima  luettelo merituulivoimasta  tuulipuisto  tuulimylly 
Vesivoima:  aaltoenergia  vuorovesienergia  vuorovesimylly 
Maa, vesi ja ilma:  geoterminen energia  maalämpö  ilmalämpöpumppu  ilma-vesilämpöpumppu  ilmavirtavoimala 
Biologinen:  biomassa  energiakasvit  puupolttoaine  pelletti  biopolttoaine  bioetanoli  E85  biodiesel  biokaasu 
Kemiallinen:  polttokenno  vetytalous  metanolitalous 
Muuta:  energiansäästö  energiatehokkuus  fuusioreaktori  vihreä sähkö  hajautettu energiantuotanto  sähköntuotanto  lämmöntuotanto  kaukolämpö  energiankulutus  valaistus  tuontisähkö  säätövoima  lämmön varastointi  sähkön varastointi  kuljetus  sähköauto  hybridiauto  joukkoliikenne  kimppakyyti 
Teemasivut:  Kestävä kehitys  Ympäristönsuojelu  Energia 
Energiantuotanto
Tuuliturbiini
Kelluva 2 MW tuulivoimala Póvoa de Varzimin edustalla Portugalissa, noin 5 km merellä.
Spyrídon Loúis

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Spyrídon Loúis |  Spyrídon Loúis |  Spyrídon Loúis |  |
Maa:   Kreikka
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Ateena 1896 | maraton |  |
Spyrídon ”Spýros” Loúis (kreik. Σπυρίδων ”Σπύρος” Λούης, 12. tammikuuta 1873 Maroúsi, Kreikka – 26. maaliskuuta 1940 Maroúsi, Kreikka) oli kreikkalaismies, joka voitti Ateenassa järjestettyjen ensimmäisten nykyaikaisten olympiakisojen maratonjuoksun. Hän osallistui elämänsä aikana vain kahteen juoksukilpailuun: Kreikan olympiakarsintaan ja varsinaiselle olympiamaratonille. Hän eli koko elämänsä synnyinkylässään Maroúsissa ja työskenteli vedenkantajana, maanviljelijänä ja poliisina. Loúisista tuli kotimaassaan juhlittu sankari, sillä kreikkalaiset odottivat olympialaisista erityisesti maratonjuoksun voittoa, ja hänen mukaansa on myöhemmin nimetty muun muassa Ateenan olympiastadion.
Tausta

Loúis syntyi vuonna 1873 Attikan Maroúsissa. Hän työskenteli isänsä mineraalivesikaupassa vedenkantajana.
Ranskalaisen Michel Bréalin ideasta ensimmäisissä nykyaikaisissa olympiakisoissa järjestettiin sanansaattaja Feidippideen vuonna 490 eaa. Marathonista Ateenaan tehdyn noin 40 kilometrin juoksun muistoksi maratonkilpailu. Kreikan olympiakarsinta oli ensimmäinen järjestetty maratonkilpailu.
Loúisin esimiehenä tämän armeijapalveluksen ajan toiminut Papadiamantopoulos suostutteli Loúisin osallistumaan toiseen olympiakarsintaan. Loúis tunnettiin armeijassa kestävyydestään ja nopeudestaan. Hän sijoittui karsinnassa viidenneksi, mutta hänet valittiin olympiaedustajaksi.
Olympiavoitto

Olympialaisten maratonjuoksulle lähti 17 kilpailijaa; heistä 13 oli Kreikasta. Maratonia johti alkumatkasta ranskalainen Albin Lermusiaux, joka oli aiemmin jo sijoittunut 1 500 metrin juoksussa kolmanneksi. Hän keskeytti 32 kilometrin kohdalla, ja johtoon siirtyi 800 ja 1 500 metrin juoksun voittanut Edwin Flack. Hänen johtonsa ei kuitenkaan ollut varma, sillä Loúis saavutti häntä koko ajan. Flack keskeytti noin neljä kilometriä ennen maalia, ja Loúis pääsi kilpailun johtoon.
Loúis saapui stadionille selvässä voitossa, ja kruununprinssi Konstantin ja prinssi Yrjö juoksivat hänen kanssaan viimeisen kierroksen. Loúisin loppuaika oli 2 tuntia 58 minuuttia ja 50 sekuntia. Hän voitti toiseksi tulleen Harilaos Vasilakosin yli seitsemällä minuutilla.
Loúisin olympiajuoksuun liittyy myös useita anekdootteja. Erään tarinan mukaan hän olisi pysähtynyt matkalla juomaan viiniä, mutta Loúisin pojanpojan mukaan hän olisi saanut vain matkan aikana tyttöystävältään puolikkaan appelsiinin ja tulevalta apeltaan lasillisen konjakkia.
Kreikkalaiset odottivat olympialaisista erityisesti maratonjuoksun voittoa. Lopputuloksen varmistuttua tulokset sähkötettiin Kreikan suurimpiin kaupunkeihin. Ympäri maata järjestettiin pian tämän jälkeen voitonjuhlia.
Elämä olympialaisten jälkeen

Olympialaisten jälkeen Loúis palasi kotikaupunkiinsa eikä osallistunut enää juoksukilpailuihin. Hän jatkoi isänsä kaupassa vedenkuljettajana ja työskenteli myöhemmin myös maanviljelijänä ja poliisina.
Vuoden 1936 olympialaisten järjestelykomitea kutsui Loúisin Berliiniin kunniavieraaksi. Avajaisissa hän asteli stadionille ensimmäisenä Kreikan joukkueen kapteenin rinnalla. Loúis ojensi avajaisissa Adolf Hitlerille oliivipuun oksan Olympian lehdosta.
Loúis kuoli sydänkohtaukseen 67-vuotiaana vuonna 1940.
Tunnustukset

Ateenan vuoden 2004 kesäolympialaisissa käytetty Ateenan olympiastadion on nimetty Loúisin kunniaksi. Kreikassa monet urheiluseurat käyttävät samoin hänen nimeään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spyrídon Loúis Wikimedia Commonsissa
Miesten maratonin olympiavoittajat
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Kreikka 
Henkilöt:  World Athletics 
Spyrídon Loúis saapuu stadionille.
Spyrídon Loúis Berliinin vuoden 1936 olympialaisissa.
Ilona Rista

Ilona Rista (s. 1959) on suomalainen taiteilija, jonka eniten käyttämä materiaali on puu. Hän on opiskellut tyylihuonekalupuusepäksi, ja lisäksi Taideteollisen korkeakoulun koulutuskeskuksessa ja Leningradin taideakatemiassa.
Monet Ristan teoksista ovat sekä taideteoksia että akustisia seinäelementtejä. Hän hyödyntää töissään myös tietotekniikkaa.
Rista valittiin vuonna 2014 Vuoden puutaiteilijaksi.
Ristan teoksia  on muun muassa Euroopan hiukkasfysiikan tutkimuskeskus CERNissä, Suomen Pariisin suurlähetystössä, Kuntien eläkevakuutuskeskuksessa ja Mäntsälän logistiikkakeskuksessa.
Rista on osallistunut lukuisiin näyttelyihin niin kotimaassa kuin ulkomailla.
Rista on valokuvaaja Simo Ristan ja taidegraafikko Kirsti Ristan tytär.
Hän sai taiteilijaeläkkeen 2025.
Aiheesta muualla

Ilona Ristan kotisivut
Abdel Fattah al-Sisi

| Abdel Fattah al-Sisi |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva (2017).
Egyptin 6. presidentti
 8. kesäkuuta 2014 –  
Edeltäjä:  Adli Mansur (vt.)
Egyptin puolustusvoimien ylipäällikkö
 12. elokuuta 2012 – 26. maaliskuuta 2014  
Edeltäjä:  Muhammad Hussein Tantawi
Henkilötiedot
Koko nimi:  Abdel Fattah Saeed Hussein Khalil El-Sisi
Syntynyt: 19. marraskuuta 1954 (ikä 70) Kairo, Egypti
Puoliso:  Entissar Amer
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Tutkinnot:  Egyptin sotilasakatemia
Uskonto:  sunnimuslimi
 Nimikirjoitus
Sotilaspalvelus
Sotilasarvo:  marsalkka
Taistelut ja sodat:  Persianlahden sota Siinain kansannousu
Abdel Fattah Said Hussein Khalil el-Sisi (arab. عبد الفتاح سعيد حسين خليل السيسي‎, ʿAbd al-Fattāḥ Saʿīd Ḥusayn Khalīl as-Sīsī, s. 19. marraskuuta 1954) on egyptiläinen poliitikko. Hän on toiminut maansa presidenttinä 8. kesäkuuta 2014 alkaen.
Varhainen elämä

Sisi kasvoi Kairon vanhassa keskustassa varakkaassa basaarikauppiasperheessä. Kaikki hänen seitsemän sisarustaan (kaksi veljeä ja viisi siskoa) saivat yliopistokoulutuksen; Abdel Fattah oli ainoa joka valitsi sotilasuran. Hän kävi armeijan koulun ja sotilasakatemian ja valmistui upseeriksi 1977. Hän jatkoi opintojaan Britanniassa (1992) ja Yhdysvalloissa (2005–2006), ja työskenteli Saudi-Arabiassa sotilasattaseana.
Ura > Sotilasura

Al-Sisi on entinen puolustusvoimien ylipäällikkö. Hän erosi armeijan palveluksesta maaliskuussa 2014 asettuakseen ehdolle presidentinvaaleihin. Sisi voitti ne ylivoimaisesti. Äänestysprosentti jäi alhaiseksi, sillä useat ryhmät boikotoivat vaaleja. Vaalit järjestettiin yhdeksän kuukautta sen jälkeen, kun Sisi oli osallistunut presidentti Mohammed Mursin syrjäyttämiseen.
Arabikeväässä 2011 armeijan oli vaikea saada kansan luottamusta, sillä se oli tukenut presidentti Mubarakia. Silloin al-Sisi, joka oli kenraalikunnan nuorin, nousi julkisuuteen puolustamaan sotilasjohtoa. Vuoden 2012 vaalien lähestyessä keulakuviksi muodostuivat Muslimiveljeskunnan tukema Mohammed Mursi ja sotilasjohdon al-Sisi. Tultuaan valituksi presidentiksi Mursi nimitti al-Sisin puolustusministeriksi maata käytännössä hallinneen Muhammad Hussein Tantawin tilalle. Tantawi oli kuulunut Mubarakin lähipiiriin.
Ura > Presidenttiys

Kun kansan tyytymättömyys Mursiin kävi yhä ilmeisemmäksi, Sisi vältti vastakkainasettelua pitkään ja vielä toukokuussa 2013 sanoi armeijan pysyvän poissa politiikasta. Presidentti pidätettiin 3. heinäkuuta 2013. Vasta maaliskuussa 2014 Sisi luopui sotilasurastaan ja ilmoittautui presidenttiehdokkaaksi. Käytännössä hän on johtanut Egyptiä kesästä 2013 alkaen. Sisin valtakaudella sekä islamisteja että maallisia opposition aktivisteja on kohdeltu kovakouraisesti. Al-Sisin mielestä islamilaisuutta tulisi uudistaa siten, ettei radikaalilla ideologialla olisi enää sijaa itse uskonnon harjoittamisessa.
Vuoden 2014 alussa egyptiläinen lehdistö kohisi Sisin oletetusti perimästä miljoonaomaisuudesta.
Al-Sisi valittiin 2018 murskaavalla äänimäärällä uudelleen presidentiksi. Vaaleissa ei ollut kuitenkaan ehdolla ketään todellista haastajaa al-Sisille.
Egyptiläiset hyväksyivät huhtikuussa 2019 kansanäänestyksessä perustuslakimuutoksen, joka vahvisti presidentin ja armeijan valtaa. Lakimuutokset antavat lisäksi al-Sisille mahdollisuuden jatkaa presidenttinä jopa vuoteen 2030 saakka. Parlamentti oli jo aiemmin hyväksynyt muutokset. Kriitikoiden mukaan kansanäänestys oli järjestelyiltään epäreilu. Al-Sisiä on kritisoitu autoritaarisista otteista ja Egyptin ihmisoikeustilanteen heikentymisestä. Toisaalta häntä on kiitetty Egyptin vakauttajana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Abdel Fattah al-Sisi Wikimedia Commonsissa
| n k  Egyptin presidentit |
| --- | --- | --- |
| Egyptin tasavalta (1953–1958) |  Muhammad Nagib (1953–1954)  Gamal Abdel Nasser (1954–1958)  |  |
| Yhdistynyt arabitasavalta (1958–1961) |  Gamal Abdel Nasser (1958–1961)  |  |
| Egyptin arabitasavalta (1961–) |  Gamal Abdel Nasser (1961–1970)  Anwar Sadat (1970–1981)  Hosni Mubarak (1981–2011)  Mohammed Mursi (2012–2013)  Adli Mansur (2013–2014)  Abdel Fattah al-Sisi (2014–)  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  Yle 
Muut:  IdRef 
Sisi Pentagonissa Yhdysvaltain puolustusministeri James Mattisin kanssa keväällä 2017.
Luettelo Suomen terveysasemista ja terveyskeskuspäivystyksistä

Luettelo Suomen terveysasemista ja terveyskeskuspäivystyksistä on lista Suomen terveyskeskusten terveysasemista ja terveyskeskusten päivystystoimintaa hoitavista toimipisteistä.
Suomen perustuslain 19. pykälän mukaan julkisen vallan on turvattava jokaiselle riittävät sosiaali- ja terveyspalvelut ja edistettävä väestön terveyttä. Käytännössä julkisen vallan perusterveydenhoitoa antavat kunnissa tai kuntainliitoissa erityisesti terveyskeskusten terveysasemat, sekä suppeammille asiakasryhmille suunnatut neuvolat sekä koulu- ja opiskelijaterveydenhoidon toimipisteet; myös työterveyshuolto lukeutuu lakisääteiseen perusterveydenhuoltoon. Iltaisin, öisin ja viikonloppuisin terveyskeskuspäivystys voi sijaita alue- tai keskussairaalan yhteydessä. Pääosa terveysasemista hoidetaan kuntien tai kuntainliittojen omana palveluna. Joidenkin kuntien terveyskeskustoiminta tai osa siitä on toteutettu ostopalveluna. Tällöin yksityiset terveyspalveluyritykset tuottavat sovitut  lakisääteiset terveyskeskuspalvelut yksin tai yhdessä muiden toimijoiden kanssa.
Keväällä 2016 Suomessa oli yhteensä 548 julkista perusterveydenhoitoa antavaa terveysasemaa. Erään arvion mukaan erityisesti eteläiseen Suomeen voitaisiin kohdistaa terveysasemaverkoston huomattavaakin karsimista vuoteen 2025 mennessä, kun arvioperusteeksi valitaan olemassa oleva terveysasemaverkosto sekä kuntien väestömäärä, tiestö ja asukkaiden saavutettavuus (matka-ajat) palveluun.
Kunnat, sosiaali- ja terveysalan kuntayhtymät, sairaanhoitopiirit ja ulkoistettettujen palvelujen yksityisiset toteuttajayritykset ovat antaneet terveyskeskuksille, -asemille sekä sote-keskuksille ja -asemille lukuisan joukko erilaisia nimityksiä. Suomen kielen huoltajat ovat huomauttaneet, että kansallisesti hyvin kirjavaksi muuttuneet nimeämistavat ovat vaikeaselkoisia. Osa terveyspalveluja tarjoavista toimipisteistä on nimetty tavalla, ettei nimestä käy ilmi, mitä palveluja toimipiste tosiasiallisesti tarjoaa tai missä se sijaitsee. Esimerkiksi sekakielinen nimimuoto ei sovi julkisen palvelun nimeksi, vaan on paitsi huonoa virkakieltä, myös perustuslain vastainen.
Luettelo terveysasemista ja terveyskeskuspäivystyksistä kunnittain

Oheinen taulukko listaa Suomen terveyskeskusten terveysasemat ja terveyskeskuspäivystyksen toimipisteet. Taulukko on alkuvaiheessaan varsin puutteellinen ja keskeneräinen. Mukana on (tilanne 11.6.2016) toistaiseksi 39 Suomen suurimman kunnan tai näiden yhteistoiminta-alueen (kuten Jyväskylän alueen JYTE-kunnat) tai terveyskeskuksen (kuten Lappeenrannan seudun Etelä-Karjalan terveyskeskus) terveysasemat sekä näiden ilta-, yö- ja viikoloppupäivystykset. Nämä terveysasemat ja -keskukset vastasivat noin 3,8 miljoonan asukkaan väestöpohjaa. Vastaavien terveyskeskuspäivystysten alueellinen vastuualue on paikoin listattuja terveysasemia laajempi ja väestöpohja siten terveysasemien väestöpohjaa suurempi. Listaa pyritään täydentämään vähitellen.
Luettelossa kerrotaan terveysaseman tai terveyskeskuspäivystyksen (tk-päivystys) nimi, sijaintikunta, katuosoite ja lisätietona kotisivu.
Aiheesta muualla

Terveyskeskukset ja -asemat (Arkistoitu – Internet Archive) (terveyskirjasto.fi)
Terveyskeskukset (stm.fi)
Spenceriaaninen kirjoitus

Coca-Colan logo on kirjoitettu spenceriaanisella kirjoituksella (1886).
Spenceriaaninen kirjoitus on kehittäjänsä Platt Rogers Spencerin mukaan nimetty kirjoitustyyli. Se oli suosittu Yhdysvalloissa vuosina 1850–1925.
Platt Rogers Spencer kehitti spenceriaanisen kirjoituksen 1800-luvulla. Se on elegantti ja sujuva kursiivikirjoitustyyli, jota oli nopeampaa ja helpompaa kirjoittaa kuin monia muita tuon ajan yleisiä kirjoitustyylejä.
Spencer ja hänen viisi poikaansa alkoivat opettaa spenceriaanista kirjoitusta. Pian tästä kaunokirjoitustyylistä tuli erittäin suosittu Yhdysvalloissa. Spenceriaanista kirjoitusta käytettiin laajalti sekä liikekirjeissä että yksityisessä kirjeenvaihdossa, ja sitä pidetään usein amerikkalaisen käsialan perimmäisenä muotona.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Spenceriaaninen kirjoitus Wikimedia Commonsissa
Typografia
| --- | --- |
Typografit ja kirjainmuotoilijat:  Jonathan Barnbrook  Saul Bass  Ed Benguiat  Morris Fuller Benton  Neville Brody  Frederic Goudy  Claude Garamond  Eric Gill  Tomi Haaparanta  Nicolas Jenson  Edward Johnston  Donald Knuth  Rudolf Koch  Sami Kortemäki  Zuzana Ličko  William Morris  Stanley Morison  Jan Tschichold  Carol Twombly  Wolfgang Weingart  Hermann Zapf  Gudrun Zapf-von Hesse 
Kirjaintyylit ja -lajit:  Anfangi  Antiikva  Arial  Baskerville  ITC New Baskerville  Calibri  Comic Sans  Egyptienne  Fraktuura  Garamond  Gill Sans  Helvetica  Palatino  Times New Roman  Unsiaali  Verdana 
Merkit:  Alduksen lehti ❦  Asteriski *  Ät-merkki @  Englannin punta £  Ampersandi &  Jokerimerkki  Kappaleen merkki ¶  Luetelmamerkki  Luettelo matemaattisista merkeistä  Plus-miinusmerkki ±  Promille ‰  Prosentti %  Pykälämerkki §  Risti †  Ristikkomerkki #  Rub el Hizb ۞  Tekijänoikeusmerkki ©  Tilde ~  Valuuttamerkki ¤  Yläpuolinen indeksointipilkku 
Suuntaukset:  Amerikan uusi aalto  Dekonstruktivismi  Postmodernismi  Sveitsiläinen tyyli 
Muut aiheet:  Aakkoslaji  CamelCase  Glyyfi  Goottilaiset kirjaintyypit  Kapiteeli  Kirjain  Kirjaintyyppi  Kursiivi  Ligatuuri  Logo  Lorem ipsum  Orpo- ja leskirivit  Painokirjaimet  Sans-serif  Serif  TrueType  Web Open Font Format  X-korkeus  Yliviivaus  Ylleviivaus  Ylä- ja alaindeksi
Make-A-Wish Foundation

Make-A-Wish Foundation on Yhdysvalloissa perustettu yleishyödyllinen järjestö, joka toteuttaa sellaisten lasten (3–17-vuotiaiden) toiveita, joilla on henkeä uhkaava sairaus.
Idea Make-A-Wish Foundationiin syntyi, kun leukemiaa sairastaneen 7-vuotiaan pojan Chris Greiciuksen toive toteutettiin vuonna 1980. Hän halusi olla poliisi, ja hänen äitinsä, useat ystävät ja ryhmä poliiseja Arizonan turvallisuuslaitoksen avulla teettivät Chrisille univormun, kypärän ja virkamerkin sekä veivät hänet helikopteriajelulle.
Järjestö perustettiin Yhdysvalloissa, mutta se on sen jälkeen levinnyt kansainväliseksi. Make-A-Wish Foundation International perustettiin virallisesti 1993 palvelemaan kaikkia maita, joissa toiveiden toteuttaminen oli jo aloitettu. Kansainvälisellä järjestöllä oli alkujaan viisi toimistoa Yhdysvaltojen ulkopuolella. Nykyään se toimii lähes 50 maassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Make-A-Wish International (englanniksi)
Yhdysvaltain Make-A-Wish (englanniksi)
Britannian Make-A-Wish (englanniksi)
Kivennuoliainen

| Kivennuoliainen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Kivennuoliaiset Nemacheilidae
Suku::  Barbatula
Laji::  barbatula
Kaksiosainen nimi
 Barbatula barbatula  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Nemacheilus barbatulus 
Katso myös
   Kivennuoliainen Wikispeciesissä   Kivennuoliainen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kivennuoliainen (Barbatula barbatula); (joskus myös rantatörö) on pieni, viiksekäs pohjan lähellä pysyttelevä euraasialainen kalalaji. Sen levinneisyysalue on laaja ja ulottuu Pyreneiltä Tyyneenmereen laskeviin vesistöihin asti. Suomessa kivennuoliainen on melko yleinen Etelä- ja Keski-Suomen sekä Oulun läänin alueen virtaavissa vesissä ja järvien hapekkaissa rantavesissä. Se esiintyy harvinaisena myös murtovedessä Suomenlahden itäosissa.
Kivennuoliainen kasvaa 10–15 senttimetrin mittaiseksi. Sen suomut ovat pieniä, ja siksi sen iho tuntuu sileältä. Viiksisäikeitä kivennuoliaisella on neljä ylähuulessa ja kaksi suupielissä. Väriltään kala on ruskean vihertävä ja siinä on tummempia läiskiä. Se viihtyy pohjakivien alla ja etsii ruokaa kivipohjasta viiksiensä ja tarkan hajuaistinsa avulla. Suurin osa ravinnosta on hyönteisten toukkia. Kivennuoliaisen kutuaika on toukokuun lopulta kesäkuun alkuun.
Kivennuoliainen muistuttaa hieman rantanuoliaista (Cobitis taenia).
Aiheesta muualla

Luontoportti: Kivennuoliainen (Barbatula barbatula)
Luonnontieteellinen keskusmuseo: Barbatula barbatula
Barbatula barbatula (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q502228  Wikispecies: Barbatula barbatula  ADW: Barbatula_barbatula  ARKive: barbatula-barbatula  BioLib: 15664  BOLD: 71196  EoL: 215190  EPPO: BRBABA  FishBase: 6377  GBIF: 5204862  iNaturalist: 95099  IRMNG: 10138441  ITIS: 687911  IUCN: 14494  NBN: NHMSYS0000544619  NCBI: 135647  Observation.org: 2082  Open Tree of Life: 611751  WoRMS: 1013379  Laji.fi: MX.53308
Jussi Sinnemäki

Jussi (Juho) Sinnemäki (25. tammikuuta 1895 Lapua – 11. huhtikuuta 1958 Lapua) oli suomalainen pappi ja kirjailija.
Ura pappina

Sinnemäki valmistui ylioppilaaksi Lapuan yhteiskoulusta 1917, suoritti teologisen erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1924 ja vihittiin papiksi 7. huhtikuuta 1924 Turussa. Sinnemäki toimi ylimääräisenä pappina Laihialla, Peräseinäjoella, Nurmijärvellä ja Rihimäellä 1924–1930, Helsingin diakonissalaitoksen pastorina 1930–1943, minkä jälkeen hän siirtyi kotipitäjänsä Lapuan kirkkoherraksi vuosiksi 1944–1953. Sinnemäki sai rovastin arvon 1946.
Sinnemäki toimi Helsingin kaupunginvaltuustossa vuosina 1934–1936 Kansallisen Kokoomuksen edustajana sekä varavaltuutettuna 1937–1945. Jussi Sinnemäki oli sitä ennen aktiivinen lapuanliikkeessä ja IKL:ssä.
Sinnemäki vietti viimeiset elinvuotensa liikuntakyvyttömänä sairaalassa.
Yksityiselämä

Jussi Sinnemäen vanhemmat olivat maanviljelijä, herastuomari Juho Sinnemäki ja Margareta Malkamäki. Sinnemäki oli naimisissa kaksi kertaa, vuosina 1926–1928 Hilda Astrid Saaninkosken (Ryynänen) kanssa ja vuodesta 1933 filosofian maisteri Rauha Raakel Nikolaisen kanssa.
Sinnemäellä oli kymmenen lasta, joista toiseksi nuorin on toimittaja ja kustannustoimittaja Anssi Sinnemäki, jonka tytär on kansanedustaja Anni Sinnemäki.
Rovasti ja kirjailija Maunu Sinnemäki oli Jussi Sinnemäen poika hänen ensimmäisestä avioliitostaan.
Teoksia

Vanhoilta vartiotulilta: muistokuvia. Otava 1928
Herännäisyyden evankeliumia: runoutta y.m.: esitelmiä ja kirjoitelmia. Herättäjä, Lapua 1930
Kristikansa ja nykyinen etsikkoaika. Herättäjä, Lapua 1930
Yli virran ...: kuvia kuoleman kasvojen edessä. Otava 1930, 2. painos 1931
Suomen pyhäkoulun isä: pikapiirtoja Johan Fredrik Berghin elämästä. Otava 1932
Heränneen kansan äitejä. Otava 1933, 2. painos Herättäjä-yhdistys, Lapua 1958
Herännäisyys ja huumori. Eripainos Etelä-Pohjalaisen osakunnan julkaisusta Kyrönmaa 3. Forssa 1933
Laupeudensisaria: kolme diakoniatyön uranuurtajaa (Amanda Nygren, Charlotta Molin, Naëmi von Bonsdorff). Otava 1935
Palvelevan rakkauden askeleissa: sata vuotta diakoniatyötä; toim. Elsa Vennervirta, Edwin Wirén ja J. Sinnemäki. Suomen diakoniatyön keskusvaliokunta, Sortavala 1936
Rakkauden tekoja: piirteitä sisälähetystyön vaiheista; kirj. Aleksi Lehtonen, J. Sinnemäki. WSOY 1938, 2. painos 1950
Sinapinsiemen 3: Ohjeita kolmannen vuosikerran evankeliumeista otettujen pyhäkoulutekstien käsittelyyn. Otava 1937
Vähän leprasta eli pitaalista diakonian työkenttänä meillä. Tekijä, Sortavala 1937
Sinapinsiemen 1: Ohjeita ensimmäisen vuosikerran evankeliumeista otettujen pyhäkoulutekstien käsittelyyn. Otava 1938
Sinapinsiemen 2: Ohjeita toisen vuosikerran evankeliumeista otettujen pyhäkoulutekstien käsittelyyn. Otava 1940
Sisun ja uskon sankareita: kertomuksia rintamalta ja kotoa sotatalvelta 1939–1940; kirj. K. H. Seppälä, Jussi Sinnemäki, A. P. Tanskanen, Alli Valli ym. Kotimaa, Helsinki 1940
Ukkosenjyrinän poika: kulttuuri- ja kirkkohistoriallinen elämänkuvaus pastori G. A. K. Hymander-Hyvämäestä. Otava 1943
Valoa kohti: kantaatti Kuopion sokeainkoulun 75-vuotisjuhlaan 1.3.1946; säveltänyt Toivo Elovaara. Kuopion sokeainkoulu, Kuopio 1946
Purppuranmyyjä. Suomen lähetysseura, Helsinki 1950
Jumalan käsissä kipujen vuoteella. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1953, 2. painos 1955
Kansanmiehiä kirkonkuorissa. Otava 1954
Antin iloja ja suruja. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1955
Hyvän Paimenen sylissä. Herättäjä-yhdistys, Lapua 1955
Tuhlaajapoika: tekstejä Jussi Sinnemäen (1895–1958) syntymän 100-vuotismuistoksi; valikoinnut ja toimittanut Anssi Sinnemäki. Tamara Press, Helsinki 1995