stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Longtanin luola
Tutkimushistoria

Luola löydettiin vuonna 1973. Kukkulan viereen kaivettiin silloin kanavaa, ja kun maata räjäytettiin aukesi tuntematon luola. Uteliaat ihmiset löysivät luolasta fossiileja, jotka lähetettiin paleontologiselle laitokselle tutkittavaksi (Institue of Vertebrate Paleontology and Paleoanthropology (IVPP)). Vuonna 1979 Huang Wanpo johti tutkimuksia, joiden aikana kerättiin lisää fossiileja. Samalla löydettiin luu, jota ihminen oli työstänyt. Löydön vuoksi kaivauksia jatkettiin seuraavan vuoden alusta alkaen, ja kesäkuussa 1980 löydettiin ensimmäinen ihmisen jäännös, joka oli irronnut ylähammas. Syksyllä löytyi pääkallon lakiluu kappaleina sekä muita ihmisen luupalasia. Myöhemmin seuraavana vuonna kaivaukset tuottivat vielä ihmisen hampaita ja lisää pääkallon kappaleita.
Löytöaineisto

Tärkein löytö on Homo erectuksen pääkallon päälaen luut (eli calvaria), joista muodostuu kallon kopan yläosa. Myös leukaluun vasemmalta puolelta löytyi kappale sekä kallon etuosa ja päälaen osa. Vaikka pääkallon päälaki löytyi kappaleina, kappaleista voitiin koota ehjä rekonstruktio, ja sen avulla määritettiin kyseisen yksilön aivojen tilavuudeksi 1025 cm³. Tärkeitä ovat myös löydetyt hampaat, sillä niitä voidaan käyttää ajoittamiseen ja ihmisen vertailevaan kehityshistorialliseen tutkimukseen. On arveltu, että Hexianin ihminen on ollut kehitysopillisesti lähempänä jaavanihmistä kuin Zhoukoudianista löydettyjä ihmisiä.
Löytöaineisto koostuu usean aikakauden jäänteistä, joita on ajoitettu muutaman kerran. Vuonna 1984 tehtiin happi-18/16 isotooppimittaus, joka antoi iäksi 280 000–240 000 vuotta, ja vuonna 1987 tehtiin maanäytteiden uraanin isotooppien hajoamista. Tutkimus ajoitti kohteen keskimäärin 150 000–190 000 vuotta vanhaksi, mutta samalla korostettiin, että maanäyte saattoi olla jopa 270 000 vuotta vanha. Samansuuntaiseen tulokseen päädyttiin vuonna 1989, kun maanäyte ajoitettiin termoluminenssillä. Menetelmä antoi iäksi 195 000 ± 16 000 vuotta. Vuonna 1998 tutkittiin kahta eläimen hammasta, ja sen ajoitus antoi (keskiarvona) 412 000 ± 25 000 vuotta. Kaikkia tämän ikäisiä ajoituksia, jotka ovat liittyvät suoraan tai epäsuoraan Homo erectukseen, pidetään nuorina. Epäilläänkin, että Homo sapiens eli Itä-Kiinassa Homo erectuksen kanssa yhtä aikaa.
Luolasta löytyi myös eläinten jäänteitä, jotka kuuluivat 47 eri nisäkkäälle. Lajeista 17 on jo kuollut sukupuuttoon, ja osa niistä voidaan lukea kylmän alueen lajeihin ja osa subtrooppisiin lajeihin.
Luolasta ei tehty esinelötöjä.
Aiheesta muualla

Human Fossil Record: Longtandong cave, fossilized.org
Bob Kress

Bob Kress (1928–2007) oli yhdysvaltalainen lentokoneinsinööri, joka toimi vuodesta 1951 alkaen Grummanilla. Hänen kuuluisin suunnitteluprojektinsa oli Grumman F-14 Tomcat.
Lentokoneprojekteja

Bob Kress osallistui seuraaviin lentokoneiden suunnitteluhankkeisiin
F-9 Cougar
XF10F Jaguar, koekone, jossa oli muuttuvan nuolikulman siipi
F-11 Tiger
tutkielma STOL ASW lentoveneistä
OV-1 Mohawk
STOL ja VTOL lentokonesuunnitelmia
F-111B TFX
Apollon Lunar Modulen järjestelmäsimulaatio ja sen navigointi ja ohjausjärjestelmän suunnittelu
Hän veti F-14-projektia alusta vuoteen 1971.
Bjälbo-suku

| Bjälbo (Folkunga) |
| --- | --- |
 Bjälbo-suvun kuninkaallisen haaran vaakuna
 Birger-jaarlin vaakuna
Alkuperä:  Bjälbo, Itä-Göötanmaa, Ruotsi
Varhaisin tieto:  1200-luku
keskiaikainen rälssisuku
Merkittävät jäsenet:  Birger-jaarli Birger Brosa Valdemar Birgerinpoika Maunu Ladonlukko Birger Maununpoika Maunu Eerikinpoika
Haarautuvat suvut:  Bjälbo-suvun laamannihaara Bjälbo-suvun avioton haara Bjälbo-suvun Valdemarhaara
Kartano:  Bjälbon kartano
† Sammunut Ruotsissa
Sammunut:  1300-luvulla
Viimeinen mies:  Erik Valdemarsson (nuorempi)
Bjälbo-suku oli suku, johon kuului Ruotsin, Norjan ja Tanskan hallitsijoita 1200- ja 1300-luvulla. Suvun kuuluisimpia jäseniä on Birger-jaarli.
Suvun nimestä

Folkunga-suku on perinteinen nimitys tälle ruotsalaiselle keskiaikaiselle mahtisuvulle. Folkung tarkoittaa "folkelaista", "Folken väkeä olevaa", ja tarinan mukaan nimi on saatu esi-isä Folke Filbyteriltä, jonka historiallisuudesta ei kuitenkaan ole varmuutta; Folke Filbyterin nimi esiintyy vain yhdessä 1500-luvulta olevassa tekstissä. Nimityksenä Folkunga on otettu käyttöön vasta 1600-luvulla. Lisäksi nimitys Folkunga-suku on omiaan aiheuttamaan sekaannusta, sillä aikalaiset kutsuivat folkungeiksi erästä saman suvun jäseniä sisältänyttä poliittista ryhmittymää, joka vieläpä oli pääosin huonoissa väleissä Bjälbo-suvun kuninkaitten kanssa. Näin ollen Bjälbo-suku, suvun Itä-Götanmaalla sijainneen pääkartanon Bjälbon mukaan, on käytännöllisempi nimitys, jota enemmistö ruotsalaisista historioitsijoista nykyään suosii. Kysymys nimestä herättää kuitenkin Ruotsissa tunteita, koska Folkunga-nimitys on vanhastaan useimmille ruotsalaisille tuttu Ruotsin valtakunnan syntyvaiheiden historiasta.
Suvun jäsenet itse eivät käyttäneet kumpaakaan nimeä. Suomen varhaisissa herttuoissa oli suvun jäseniä, mistä Suomen nykyinen vaakuna on saanut alkunsa.
Suvun jäseniä

jaarli Folke Filbyter
jaarli Birger Brosa "hymyilevä" (kuoli 1202)
jaarli Kaarle Kuuro (kuoli 1220)
Magnus Minnesköld (Birger-jaarlin isä)
Birger Magnusson (Birger-jaarli) (1210–1266)
jaarli Ulf Fase (kuoli 1248)
Bengt Magnusson (k. 1236 tai 1237), Linköpingin piispa
Magnus Bengtsson (k. 1263), Kalmarin linnan vouti ja Itä-Götanmaan lainvalvoja, Bengt Magnussonin poika
Bengt Magnusson (k. 1293), magnaatti, valtaneuvos ja laamanni
Rikissa Birgerintytär
Eerik Valdemarinpoika
Inbeborg Valdemarintytär
herttua Eerik (kuoli 1318)
herttua Valdemar (kuoli 1318)
kruununperijä Maunu Birgerinpoika
Eufemia Eerikintytär
Sukuun kuuluvat Ruotsin kuninkaat:
Valdemar Birgerinpoika (kuninkaana 1250–1275)
Maunu Ladonlukko (1275–1290)
Birger Maununpoika (1290–1318)
Maunu Eerikinpoika (1319–1364)
Eerik Maununpoika (1356–1359)
Haakon Maununpoika (1362–1380)
Olavi Haakoninpoika (1385–1387, vastakuningas)
naisen puolelta: Albrekt Mecklenburgilainen (1363–1395)
naisten puolelta: Eerik Pommerilainen
naisten puolelta Kristoffer Baijerilainen
naisten puolelta: Kristian I Oldenburgilainen, jne.
Looginen harmonia

Loogisella harmonialla tarkoitetaan yleisesti ehtoja, jotka rajoittavat uusien konnektiivien lisäämistä loogiseen päättelysysteemiin. Ehdot koskevat uusia konnektiiveja määritteleviin päättelysääntöihin. Luonnollisessa päättelyssä tämä tarkoittaa konnektiivin tuonti- ja eliminointisääntöjä, mutta loogista harmoniaa voidaan vaatia myös muunlaisilta päättelysysteemeiltä, kuten sekvenssikalkyyliltä.
Looginen harmonia ymmärretään yleensä tarkoittamaan joko kaikkia päättelysääntöjä koskevia rajoituksia, tai ainoastaan vaatimusta, ettei uusilla konnektiiveilla tule voida päätellä uusia lauseita, jotka eivät sisällä uutta konnektiivia itseään. Tämä ehto on ekvivalentti uuden systeemin normalisoitavuuden (luonnollisessa päättelyssä) tai leikkaussäännön eliminoitavuuden (sekvenssikalkyylissä) kanssa.
Historia

Harmonian alkuperä löytyy Gerhard Gentzenin työstä totuusteoreettisen semantiikan parissa 1930-luvulla, jossa kantavana ajatuksena oli, että konnektiivin päättelysäännöt määräävät täydellisesti sen merkityksen. Ajatuksen esikuvana voidaan nähdä Ludwig Wittgensteinin näkemys, että sanat ylipäänsä saavat merkityksensä niiden käytön kautta. Gentzen ei kuitenkaan asettanut mitään rajoitteita sille, millaiset päättelysäännöt olisivat hyväksyttäviä; hän vain katsoi merkityksen ikään kuin "sijaitsevan" säännöissä.
Vuonna 1961 Arthur Prior esitti vastalauseensa ja konstruoi uuden tonk-konnektiivin, joka lainasi säännöikseen yleisesti hyväksytyt disjunktion tuontisäännön ja konjunktion eliminointisäännön, mutta jolla ei tuntunut kuitenkaan olevan mitään mielekästä merkitystä.  Säännöt nimittäin johtivat katastrofaalisiin päättelyihin, kun mistä tahansa oletuksesta Asaatettiin tonkin avulla johtaa mikä tahansa lopputulos B, tähän tapaan:
Priorin argumentti oli, että koska tällaisia järjettömiä konnektiiveja voidaan luoda pelkillä päättelysäännöillä, merkitys ei voi syntyä yksin säännöistä.
Pari vuotta myöhemmin Nuel Belnap vastasi Priorin haasteeseen ja esitti, että merkitys voi kyllä määräytyä kokonaan päättelysääntöjen perusteella, mutta että näitä sääntöjä koskevat tietyt rajoitukset, kuten se, ettei uudella konnektiivilla tulisi voida päätellä uusia totuuksia, joissa uusi konnektiivi ei esiinny.  Edellä kuvattu tonk-päättely rikkoo juuri tätä sääntöä. Belnap esitti muitakin rajoitteita, joita myöhemmin alettiin myös yhdessä kutsua loogisen harmonian vaatimukseksi.
Aiheesta muualla

Consequently-wikin artikkeli harmoniasta (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Stanford Encyclopedia of Philosophyn artikkeli konnektiiveista (englanniksi)
Bob Latchford

Robert Dennis "Bob" Latchford (s. 18. tammikuuta 1951) on englantilainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli keskushyökkääjä. Latchfordin ammattilaisura alkoi Birmingham Cityssä vuonna 1968, mutta parhaiten hänet muistetaan Evertonin pelaajana. Hän edusti seuraa vv. 1974-1981. Myöhemmin Latchford edusti vielä mm. Swanseata, hollantilaista NAC Bredaa sekä Coventrya. Latchford pelasi 12 A-maaottelua Englannin paidassa viimeistellen niissä viisi maalia.
Bob Latchfordin siirto Birminghamista Evertoniin helmikuussa 1974 rikkoi Englannin liigan siirtoennätyksen. Siirron yhteenlaskettu arvo oli 350,000 puntaa, mutta rahaa kaupassa siirtyi vain 80,000 puntaa, sillä Birmingham sai osamaksuna Evertonin pelaajista Howard Kendallin ja Archie Stylesin. Latchford oli kuudella seuraavalla kaudella Evertonin paras maalintekijä, ja on yhä edelleen yhteensä 138 osumallaan 289 eri kilpailuissa pelaamassaan ottelussa Evertonin kaikkien aikojen kolmanneksi paras maalintekijä. Erityisen menestyksekäs hänelle oli kausi 1977-78, jolloin hän viimeisteli 30 liigamaalia ja voitti Adidaksen ja Daily Mail -lehden lahjoittaman 10,000 punnan palkinnon. Palkinto oli luvattu vuonna 1973 seuraavalle pelaajalle, joka tekisi Englannin liigan 1. divisioonassa (ylin sarjataso tuohon aikaan) vähintään 30 maalia. Saavutuksen arvoa nostaa 1970-luvulle tyypillinen pelityyli: joukkueet panostivat vahvaan puolustuspeliin, ja jo 20 maalin tekoa yhden kauden aikana pidettiin loistavana saavutuksena. Everton ei Latchfordin aikana voittanut mestaruuksia, ja ironisesti verottaja nappasi leijonanosan edellä mainitusta palkinnosta, jonka Latchford jakoi joukkueen muiden pelaajien kanssa. Latchford siirtyi kesällä 1981 juuri 1. divisioonaan nousseeseen Swansea'hin, jolle viimeisteli heti ensimmäisessä ottelussaan hattutempun (kolme maalia) Leeds Unitedia vastaan. Latchford teki 87 liigaottelussaan Swansean paidassa kaikkiaan 35 maalia.
Latchfordin pelityyliä leimasi hänen räjähtävä lähtönopeutensa. 183-senttisenä ja hyvin voimakkaana hän oli myös vaarallinen pääpelaaja; suuren osan maaleistaan hän tekikin syöksypuskuilla lähietäisyydeltä. Kaukolaukauksilla hän teki maaleja äärimmäisen harvoin. Hän pelasi eri joukkueissa yhteensä 510 liigaottelua ja viimeisteli niissä 213 maalia.
Bob Latchfordin isoveli Dave Latchford pelasi Birminghamin maalivahtina 206 liigaottelua. Myös nuorempi veli Peter Latchford oli maalivahti. Hän edusti West Bromwich Albionia 81 liigaottelussa.
Aiheesta muualla

Pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) Neil Brownin tilastosivulla
Pelaajaprofiili (Arkistoitu – Internet Archive) Swansea Cityn sivulla
Everton Giants (Arkistoitu – Internet Archive) Pelaajaprofiili Evertonin kotisivulla
Bergisch Gladbach

| Bergisch Gladbach |
| --- | --- |
 Bergisch Gladbachin entinen kaupungintalo
 Bergisch Gladbachin sijainti Rheinisch-Bergischer Kreisin piirikunnassa.
 Bergisch Gladbach
 Koordinaatit: 51°06′N, 07°07′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Hallintopiiri:  Köln
Piirikunta:  Rheinisch-Bergischer Kreis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  83,09 km²
Väkiluku (31.12.2022):  112 712
 – Väestötiheys:  1 357 as./km²
 
 www.bergischgladbach.de 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bergisch Gladbach ( kuuntele ääntämys (ohje)) on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, Saksassa. Kaupungissa oli 112 712 asukasta vuoden 2022 lopussa. Kaupunkiin kuuluu 25 kaupunginosaa.
Näkymä yli Bergisch Gladbachin
Bergisch Gladbachin alueella oli asutusta 1200-luvulla, mutta kaupunki perustettiin virallisesti vuonna 1856. Vuonna 1975 läheinen Bensbergin kaupunki yhdistettiin Bergisch Gladbachiin, jolloin kaupungin asukasluku ylitti satatuhatta.
Tunnettuja asukkaita

Wolfgang Bosbach (s. 1952), poliitikko
Fabian Hambüchen (s. 1987), telinevoimistelija
Mats Hummels (s. 1988), jalkapalloilija
Heidi Klum (s. 1973), supermalli
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bergisch Gladbach Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivusto (saksaksi)
Lyttós

| Lyttós Λυττός |
| --- | --- |
 Lyttóksen kylä.
 Lyttós
 Koordinaatit: 35°12′21″N, 25°21′34″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Iraklion
Kunta:  Minóa Pediáda
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7106011101
Väkiluku (2011):  234
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lyttós (kreik. Λυττός; myös Littós) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Minóa Pediádan kuntaan, Iraklionin alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Aiemmin kylä kuului Kastéllin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Minóa Pediádan kunnan Kastéllin kunnallisyksikköön. Lyttós muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Λυττού, Topikí Koinótita Lyttoú). Kylän väkiluku on 234 (vuonna 2011).
Pyhän Georgioksen (Ágios Geórgios) kirkko antiikin Lyktoksen arkeologisella alueella.
Lyttós sijaitsee noin 25 kilometriä kaakkoon Iraklionista. Kylän aiempi nimi oli Xidás (Ξιδάς). Se on ottanut nykyisen nimensä antiikin ajan Lyktoksen eli Lyttoksen kaupungilta, jonka arkeologinen alue sijaitsee vajaan kilometrin kylästä koilliseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lyttós Wikimedia Commonsissa
Bécherel

| Bécherel (Begerel) |
| --- | --- |
 Place de Bécherel
 vaakuna
 Bécherel
 Koordinaatit: 48°17′46″N, 1°56′38″W 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bretagne
Departementti:  Ille-et-Vilaine
Arrondissementti:  Rennes
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  0,6 km²
Väkiluku (2017):  669 
 – Väestötiheys:  1173 as./km²
Kunnan numero:  35022
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bécherel (bretoniksi Begerel) on kunta läntisessä Ranskassa Ille-et-Vilainen departementissa Bretagnen alueella. Se sijaitsee noin 31 kilometriä Rennesin kaupungista luoteeseen.
Bécherel on ollut keskiajalla linnoitettu kaupunki, jonka puolustukseksi 1100-luvulla rakennetut varustukset ovat yhä jäljellä, tosin raunioituneena. 1500-luvulla kaupunki vaurastui tekstiiliteollisuudellaan. Kaupungissa valmistettiin Bretagnen hienoimpia liinavaatteita, sekä hamppua purjeiden valmistamiseen. Kaupungin nähtävyyksiä on 1500-luvulta peräisin oleva majatalo Hostellerie de l'Écu de Laval.
Bécherelissä pidettiin vuonna 1989 ensimmäinen kirjafestivaali Fête du Livre. Se on järjestetty siitä lähtien vuosittain pääsiäisenä, ja lisäksi kaupungissa on useita kirjallisuustapahtumia ympäri vuoden. Muun muassa jokaisen kuukauden ensimmäisenä sunnuntaina pidetään kirjamarkkinat. Kaupungissa on noin 15 kirjakauppaa, joista osassa on kahvila.
Vanhoja kaupungin linnoituksia
Hostellerie de l'Écu de Laval
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bécherel Wikimedia Commonsissa
Bonzo Goes to Bitburg

Bonzo Goes to Bitburg on Ramones-yhtyeen kappale vuodelta 1985. Sen sanoitus käsittelee Ronald Reaganin tekemää vierailua Bitburgin sotilashautausmaalle Länsi-Saksaan samana vuonna. Kappale julkaistiin Animal Boy -albumilla vuonna 1986 nimellä ”My Brain Is Hanging Upside Down (Bonzo Goes to Bitburg)”. Singleä ei julkaistu Yhdysvalloissa, mutta sitä soitettiin paikallisilla radioasemilla ja se valittiin vuoden 1985 viidenneksi parhaaksi singleksi The Village Voice -lehden julkaisemalla musiikkikriitikkojen arvioihin perustuvalla listalla.
Käännös suomeksi
Bonäsin koulu

Bonäsin koulu on koulu Pietarsaaren kaupungissa, jossa järjestetään ruotsinkielistä perusopetusta vuosiluokille 1–5. Lisäksi Bonäsin koululla järjestetään aamu- sekä iltapäivätoimintaa 1–2-luokkalaisille sekä iltapäivähoitoa esiopetuksen oppilaille.
Bonäsin koulu vihittiin käyttöön syksyllä 1973.
Bonäsin koulu purettiin 2023. Koulun tontille aletaan rakentamaan uutta koulua maaliskuussa 2025 ja se valmistuu syyslukukaudeksi 2026. Rakennuksesta tulee betonirunkoinen. Julkisivuissa käytetään puuta, tiiltä ja rappausta. Sisäpinnoissa panostetaan puuhun ja muihin luonnollisiin materiaaleihin. Rakennuksen pinta-ala on 3 511m². Rakennuksesta tulee kaksikerroksinen. Koulu korvaa Vestersundinkylän ja Bonäsin vanhat koulut.
Lonza (yritys)

| Lonza |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
ISIN:  CH0013841017
Perustettu:  1897
Kotipaikka:  Basel
Toimiala:  kemianteollisuus, biokemia
Tuotteet:  lääkkeet, vitamiinit, ym.
Liikevaihto:  3,6 mrd. Sfr (2014)
Liikevoitto:  0,5 mrd. Sfr (2014)
Henkilöstö:  9 800 (2014)
Omistaja:  pörssiyhtiö (Zürich, Singapore)
Kotisivu:  www.lonza.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lonza on kansainvälinen kemianalan teollisuuskonserni, jonka juuret ja pääkonttori ovat Sveitsissä. Konsernin emoyhtiö on Lonza Group AG, jonka pääkonttori on Baselissa.
Historiaa

Lonza aloitti toimintansa Lonzajoen rannalla, Sveitsin Gampelissa, Wallisin kantonissa, vuonna 1897. Ensimmäiset tuotteet olivat kalsiumkarbidi ja asetyleeni.
Tehtaat

Lonzalla on tuotantotoimintaa noin 50 paikkakunnalla eri puolilla maailmaa. Suurimmat tehtaat ovat Sveitsin Vispissä.
Tuotteet

Lonza tuottaa raaka-aineita lääketeollisuudelle sekä terveystuotteita kuluttajille. Yhtiön päämarkkina-alueet ovat Pohjois-Amerikka sekä Aasia.
Luettelo Victorian paikallishallintoalueista
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Municipal Association of Victoria (Arkistoitu – Internet Archive)
Bestman

Bestman eli best man on häissä sulhasta avustava miespuolinen ystävä tai sukulainen.
Yleensä bestmaniksi valitaan sulhasen veli, miespuolinen serkku tai läheinen ystävä. Hänen tehtävänsä on säilyttää vihkisormusta ja ojentaa se papille, kun tämä pyytää sitä vihkiseremoniassa. Ylimalkaan bestman toimii sulhasen seuralaisena viimeisen vuorokauden ajan ennen vihkimistä.
Ortodoksisessa kirkossa bestmaneja on neljä, ja seremoniassa he kannattelevat vuorotellen kahtena parina vihkikruunuja morsiusparin pään päällä.
Myös luterilaisessa kirkossa käytettiin vihkimisen aikana 1900-luvun alkuun saakka tavallisesti sulhasen veljien tai setien kannattamaa telttakatosta eli tellaa. Tapa on peräisin juutalaisuudesta, ja se hävisi käytöstä ensimmäisen maailmansodan aikoihin.
Luettelo italiankielisistä oopperoista

Italiankielisiä oopperoita aakkosjärjestyksessä.
Francesco Cilea: Adriana Lecouvreur
Giuseppe Verdi: Aida
Georg Friedrich Händel: Alcina
Umberto Giordano: Andrea Chénier
Gaetano Donizetti: Anna Bolena
Georg Friedrich Händel: Ariodante
W. A. Mozart: Ascanio in Alba
Giacomo Puccini: La Bohème
Vincenzo Bellini: Capuletit ja Montecchit
Pietro Mascagni: Cavalleria rusticana
Gioacchino Rossini: La Cenerentola
W. A. Mozart: La clemenza di Tito
W. A. Mozart: Così fan tutte
W. A. Mozart: Don Giovanni
Giuseppe Verdi: Falstaff
W. A. Mozart: Figaron häät
Antonio Vivaldi: Il Giustino
W. A. Mozart: Idomeneo
Gaetano Donizetti: Lemmenjuoma
Georg Friedrich Händel: Julius Caesar
Giuseppe Verdi: Kohtalon voima
Gaetano Donizetti: Linda di Chamounix
Gaetano Donizetti: Lucia di Lammermoor
W. A. Mozart: Lucio Silla
Giacomo Puccini: Lännen tyttö
Giacomo Puccini: Madama Butterfly
Giacomo Puccini: Manon Lescaut
Gioacchino Rossini: Matka Reimsiin
Arrigo Boito: Mefistofele
W. A. Mozart: Mitridate, re di Ponto
Joseph Haydn: Il mondo della luna
Giuseppe Verdi: Nabucco
Vincenzo Bellini: Norma
Antonio Vivaldi: L’Olimpiade
Claudio Monteverdi: Orfeo
Christoph Willibald Gluck: Orfeus ja Eurydike
Joseph Haydn: Orlando Paladino
Giuseppe Verdi: Otello
Antonio Vivaldi: Ottone in villa
Ruggiero Leoncavallo: Pajatso
Christoph Willibald Gluck: Paride ed Elena
Vincenzo Bellini: Il Pirata
Claudio Monteverdi: Poppean kruunaus
Vincenzo Bellini: Puritaanit
Giuseppe Verdi: Rigoletto
Georg Friedrich Händel: Rinaldo
Giovanni Battista Pergolesi: La serva padrona
Gioacchino Rossini: Semiramide
Georg Friedrich Händel: Serse
Gioacchino Rossini: Sevillan parturi
Giuseppe Verdi: Simon Boccanegra
Vincenzo Bellini: La Straniera
Gioacchino Rossini: Tancredi
Giuseppe Verdi: La Traviata
Giacomo Puccini: Tosca
Giuseppe Verdi: Trubaduuri
Giacomo Puccini: Turandot
Giuseppe Verdi:  Un giorno di regno
Vincenzo Bellini: Unissakävelijä
Gioacchino Rossini: Varasteleva harakka
Alfredo Catalani: La Wally
Barni

Barni (engl. barn, tunnus b) on hyvin pieni pinta-alan yksikkö, jota käytetään tehollisen poikkipinta-alan ja vaikutusalan yksikkönä ydinfysiikassa. Yksi barni on 10–28 neliömetriä.
Yksi barni vastaa suunnilleen uraaniatomin ytimen poikkipinta-alaa. Sitä käytettiin alun perin ydinreaktioiden vaikutusalan yksikkönä, mutta nykyisin myös hiukkasfysiikassa kaikkien sirontaprosessien vaikutusalojen yhteydessä. Vaikka barni ei ole SI-järjestelmän mukainen yksikkö, mittayksikköjä koskeva kansainvälinen standardi ja myös Suomessa voimassa oleva mittayksikköasetus hyväksyvät sen.
Kerrannaiset

Barnin ohella käytetään myös seuraavia siitä johdettuja, SI-etuliitteiden avulla muodostettuja kerrannaisyksiköitä:
| Yksikkö | Tunnus | m2 | cm2 |
| --- | --- | --- | --- |
| megabarni | Mb | 10−22 | 10−18 |
| barni | b | 10−28 | 10−24 |
| millibarni | mb | 10−31 | 10−27 |
| mikrobarni (eli outhouse) | μb | 10−34 | 10−30 |
| nanobarni | nb | 10−37 | 10−33 |
| pikobarni | pb | 10−40 | 10−36 |
| femtobarn | fb | 10−43 | 10−39 |
| attobarni | ab | 10−46 | 10−42 |
| tseptobarni | zb | 10−49 | 10−45 |
| joktobarni (eli shed | yb | 10−52 | 10−48 |
Muita yksiköitä

Laskettujen poikkipinta-alojen yksikkönä käytetään usein myös luonnonvakioista johdettua yksikköä ħ2c2/GeV2, joka on suunnilleen 0,3894 mb. Tämä on yksi niin sanotuista luonnollisesti motivoiduista yksiköistä, samalla kun täysin luonnolliset yksiköt (vrt. Plankin yksiköt) lähtevät gigaelektronivoltin asemesta elektronin massasta ja hienorakennevakiosta.
Barnin tapaan efektiivinen poikkipinta-ala vaihtelee laajalti törmäävien hiukkasten laadusta ja tilasta riippuen. Se esimerkiksi on voimakkaasti eroava termalisoiduille ja nopeille neutroneille, ydinreaktorissa, suhteessa eri uraaniatomeihin. Niinpä barni ja sen johdokset ovat varsin selvästi empiirisiä yksiköitä.
Hiukkaskiihdyttimissä on usein tärkeää hiukkasten yksittäisten törmäysten energiatason lisäksi tietää kuinka paljon törmäyksiä tapahtuu tietyssä ajassa tai suhteessa kokonaistörmäilyyn. Tilastollista analyysia varten on myös tarpeellista laskea kuinka paljon törmäyksiä on kokonaisuudessaan tapahtunut, kiihdyttimen olemassaolon aikana. Näissä laskuissa yleisesti käytetään femtobarnin käsitettä, joka on kymmenen potenssiin miinus viisitoistas osa barnista; siis tuhannesosa miljoonasosan miljoonasosasta barnista, tai noin kymmenen potenssiin miinus 43 neliömetriä.
Varsinkin käänteisen femtobarnin käsitettä käytetään yleisesti. Se tarkoittaa törmäysten määrää per femtobarni, ja sillä mitataan kiihdyttimen luminositeettia. Jos törmäytettävää ainetta on tietty määrä, kertomalla se luminositeetilla saadaan keskimääräinen lukumäärä todellisia törmäyksiä kiihdyttimessä. Samalla hämäävästi käänteistä femtobarnia käytetään myös integroidun luminositeetin mittarina: kun se mittaa hetkittäin tapahtuvien törmäysten määrää per sekunti, integroiden se yli ajan se mittaa myös kaikkien tapahtuneiden törmäysten kokonaismäärää.
LHC:ssä jälkimmäinen mittari tavoitti vuonna 2017 n. 10,000,000,000,000,000 (10,000 biljoonaa, 0,01 triljoonaa) törmäystä, eli 100 (integroitua) käänteisfemtobarnia.