stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Heikki Rantanen (pesäpalloilija)

Heikki Rantanen (s. 8. maaliskuuta 1994 Pöytyä) on suomalainen pesäpalloilija, joka edusti Hyvinkään Tahkoa kauden 2014 kattavalla sopimuksella.
Pöytyän Urheilijoiden kasvatti Rantanen pelasi ensimmäiset ottelunsa Superpesiksessä kaudella 2013 Hyvinkään Tahkon joukkueessa. Hän pelasi tällöin kaksi ottelua, joissa hän jäi ilman tehopisteitä. Rantanen aloitti pesäpallon 6-vuotiaana. Hän on Tahkon ja Pöytyän Urheilijoiden lisäksi edustanut Jokioisten Koetusta. Ennen debyyttiään Superpesiksessä Rantanen oli pelannut Suomensarjaa sekä nuorten sarjoja.
Rantanen pelaa lukkarina. Hän voitti Tahkon A-pojissa SM-pronssia kaudella 2012 ja Pöytyän Urheilijoissa C-poikien SM-hopeaa kaudella 2009.
Henri Kiviniemi

Henri ”Pommi-Henkka” Kiviniemi on suomalainen tehosteräjäyttäjä. Hän juonsi Myytinräjäyttäjät-televisiosarjaa vuonna 2017 yhdessä Sara Forsbergin ja Sami Tammen kanssa. Hänen perustamansa OneFX Oy -tuotantoyhtiö on tehnyt tehosteita useisiin suomalaisiin mainoksiin, elokuviin, televisiosarjoihin ja musiikkivideoihin. Hän on tehnyt erikoistehosteita muun muassa Duudsoneille, Stunt Freaks Teamille ja puolustusvoimille.
Kiviniemi räjäyttelee pommeja maatilalla Orimattilassa. Vuonna 2018 Kiviniemi valittiin Päijät-Hämeen vuoden nuoreksi yrittäjäksi.
Kiviniemi suunnitteli Orimattilaan pommipuistoa, mutta hän perui jättämänsä ympäristölupahakemuksen taloudellisten syiden vuoksi.
Kiviniemi on ohjannut suurimman osan Pasin ja Anssin musiikkivideoista.
Vuonna 2018 Kiviniemi perusti Youtube sarjan nimeltä ”"Pommijätkät” ja nykyisin kanavalla on useita kymmeniä tuhansia tilaajia, joista suosituin video on Teslan räjäytys. Tällä videolla on yli 5 miljoonaa näyttökertaa.
Kiviniemi osti vuonna 2022 osakkuuden Orimattilan Latopanimosta.
Henri Kapulainen

Henri Tapani Kapulainen (s. 27. huhtikuuta 1947 Lahti) on suomalainen käsikirjoittaja, näyttelijä, näytelmäkirjailija ja suomentaja.
Kapulainen on käsikirjoittanut muun muassa Jukka Sipilän ohjaaman televisioelokuvan Hiekkakuningas (1971). Tämän lisäksi hän on näytellyt muun muassa Anssi Mänttärin elokuvissa ja esittänyt Jean Sibeliusta Jaakko Pakkasvirran elokuvassa Runoilija ja muusa (1978). 1980–90-lukujen taitteessa Kapulaisella oli Kolmoskanavalla oma sketsiohjelma Kapulaisia.
Vuonna 2009 Helsingin Kaupunginteatterissa esitettiin Kapulaisen käsikirjoittama Valtakunnan häirikkö, joka oli poliittinen satiiri Veikko Vennamosta.
Kapulaisen näytelmäsuomennoksia ovat muiden muassa Marie Jonesin Kiviä taskussa, Neil Simonin Juoruja ja Marc Camolettin Pyjama kuudelle/Ranskalainen pyjama.
Kapulainen on ollut vuodesta 1970 naimisissa näyttelijä Leena Uotilan kanssa. Heillä on kaksi lasta, joista Arttu Kapulainen on myös näyttelijä. Vuonna 1967 sekä Kapulainen että Uotila olivat perustamassa Ryhmäteatteria.
Guido Cappellini

Guido Cappellini
Guido Cappellini (s. 7. syyskuuta 1959) on entinen italialainen F1-veneilijä. Hän on menestynein F1-veneilijä kautta aikojen kymmenellä maailmanmestaruudellaan.
Uran alku

Capellini oli pikkupojasta asti kiinnostunut vauhdista ja moottoreista, jalkapallo tai koulunkäynti eivät häntä pahemmin kiinnostaneet. Isä Luciano osti pojalleen lahjaksi mikroauton tämän täyttäessä kolme vuotta. Siitä lähtien vauhdista tuli keskeinen asia Guido Cappellinin elämässä. Ensimmäisen moottoriveneensä hän sai viisivuotiaana, mutta kilpaili rata-autojen parissa ja voitti muun muassa kartingin Italian ja Euroopan-mestaruuden 1980-luvun alussa.
Siirtyminen veneisiin

Kilpaveneilyn pariin Cappellini siirtyi 1980-luvun puolivälissä. Ensin hän kilpaili F3-luokassa, mutta siirtyi nopeasti kilpaveneilyn kuninkuusluokkaan, F1:een. Menestys ei osunut kohdalle heti, vaan ensimmäisen mestaruutensa Cappellini voitti vasta kahdeksannella F1-kaudellaan, vuonna 1993. Cappellini on voittanut kymmenen mestaruutta, sekä kolme MM-hopeaa ja kaksi MM-pronssia. Cappellini pitää myös hallussaan F1-veneiden nopeusennätystä, joka on 256,2 km/h.
Cappellini lopetti kilpaveneuransa vuoden 2009 jälkeen.
Elämä kilpaveneilyn ulkopuolella

Capellini on menestyksensä myötä noussut suureen suosioon Italiassa ja nauttii supertähden asemastaan täysin siemauksin. Asuinpaikaksi hän on valinnut monien moottoriurheilutähtien tapaan Monacon, mutta Italian verohallinnon mukaan hänen on maksettava veronsa kotimaahan. Capellini on myös veneilyalan liiketoiminnassa mukana. Hän on osakkaana italialaisessa DAC-yrityksessä, joka valmistaa kilpaveneitä ja käyttää maailmanmestarin kokemusta hyväkseen tehdessään veneistään yhä nopeampia.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Halikon kihlakunta

Kartta Halikon kihlakunnasta 1650-luvulta.
Halikon kihlakunta (ruots. Halikko härad) oli yksi Turun ja Porin läänin kahdeksasta kihlakunnasta vuosina 1635-1808selvennä. Seitsemän muuta kihlakuntaa olivat Ala-Satakunta, Masku, Mynämäki, Piikkiö, Vehmaa, Ylä-Satakunta ja Ahvenanmaa.  Halikon kihlakunta on vuoden 1635 läänijakoa vanhempi.
Kihlakuntia käytettiin vaalipiirijakona Suomessa Ruotsin kuningaskunnan ja Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivillä talonpoikaissäädyn valtiopäivämiehiä valittaessa. Kun Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivistä luovuttiin ylimääräisillä valtiopäivillä 1906 ja siirryttiin eduskuntavaalien 1907 yhteydessä säädyistä riippumattomaan valtiopäiväedustukseen, muodostettiin Turun läänin eteläinen vaalipiiri Ahvenanmaan, Vehmaan, Mynämäen, Piikkiön, Maskun ja Halikon kihlakunnista.
Kihlakunta vuonna 1940

Vuonna 1940 Halikon kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat:
Angelniemi
Dragsfjärd
Halikko
Hiittinen
Kemiö
Kiikala
Kisko
Kuusjoki
Muurla
Perniö
Pertteli
Salon kauppala
Suomusjärvi
Särkisalo
Uskela
Vestanfjärd (nykyään Västanfjärd)
Kihlakunnan maapinta-ala oli 2 629,40 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 54 710 henkeä (31.12.1939).
Historiaa

Vuoden 1680 tuomiokirjan mukaan kihlakuntaan kuuluivat seuraavat pitäjät:
Halikko
Kemiö
Kiikala
Kisko
Marttila
Paimio
Perniö
Uskela
Kuninkaallisella kirjeellä 16. elokuuta 1693 määrättiin uusi jako:
Halikko ja Angelniemen kappeli
Kemiö sekä Dragsfjärdin, Hiittisten ja Vestanfjärdin kappelit
Kiikala
Perniö ja Finbyn (Särkisalon) kappeli
Uskela sekä Salon ja Perttelin kappelit.
Aiheesta muualla

Halikon kihlakunta, Turun ja Porin lääniä 1901-1905 (MHA, Icb. 1).    Kartta Arkistolaitoksen digitaaliarkistossa (jpg) (viitattu 1.4.2016)
Harri Hurme

Harri Heikki Veikko Hurme (2. kesäkuuta 1945 Turku – 23. syyskuuta 2019 Espoo)) oli suomalainen diplomi-insinööri ja FIDE-shakkimestari vuodelta 1980. Hän voitti yhdessä Pauli Perkonojan kanssa shakkitehtävien joukkueratkaisemisen maailmanmestaruuden.
Havaijilainen viittomakieli

| Havaijilainen viittomakieli |
| --- | --- |
Muu nimi:  Hoailona ʻŌlelo o Hawaiʻi
Tiedot
Alue:   Havaiji
Puhujia:  30
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Viittomakielet
ISO 639-3:  hps
 Ohje 
Havaijilainen viittomakieli (havaijiksi: Hoailona ʻŌlelo o Hawaiʻi) on havaijilaisten kuurojen yhteisön käyttämä viittomakieli, joka katsotaan nykyään kuolevaksi kieleksi. Syynä tähän on Havaijilla asuvien kuurojen kielisiirtymä kohti amerikkalaista viittomakieltä. Havaijilaisen viittomakielen lähimpiä sukulaiskieliä ovat irlantilainen ja kreikkalainen viittomakieli. Vuonna 2012 kielellä arvioitiin olevan 30 käyttäjää.
Arvioiden mukaan havaijilainen viittomakieli on alkanut kehittyä saarilla jo ennen eurooppalaisten saapumista, mutta omaksi kielekseen havaijilainen viittomakieli määriteltiin vasta vuonna 2013, kun paljastui, että 80 % sen sanastosta ei ole yhteneväinen amerikkalaisen viittomakielen kanssa. Tämä johti kolmivuotisen projektin käynnistämiseen, jonka tavoite oli dokumentoida havaijilainen viittomakieli mahdollisimman hyvin. Vuonna 2016 valmistui videoarkisto, joka sisälsi mm. alkeisoppikirjan ja sanakirjan.
Hannu Södervik

| Hannu Södervik> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 16. heinäkuuta 1948 (ikä 76)
Pesäpalloilija
Seura:   Vimpelin Veto  Seinäjoen Maila-Jussit  Alajärven Ankkurit  Kokkolan Kiri 
Tehtävä:  Kakkosvahti
Hannu-Jaakko Södervik (s. 16. heinäkuuta 1948) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1966–1980 Södervik pelasi pesäpallon SM-sarjassa Vimpelin Vedon, Seinäjoen Maila-Jussien ja Alajärven Ankkureiden joukkueissa sekä vuosina 1981–1982 Kokkolan Kirin Ykkössarjajoukkueessa. Södervik valittiin pelaajaurallaan kahdesti Itä–Länsi- ja Liitto–Lehdistö-otteluihin.
Pelaajauransa jälkeen Södervik on toiminut lääkärinä ja osallistunut Vedon taustajoukkoihin.
Saavutukset > Pelaajana

2 SM-hopeaa: 1966, 1974
2 SM-pronssia: 1967, 1968
2 Suomen Cupin voittoa: 1973, 1974
2 Itä–Länsi-ottelua: 1968, 1973
2 Liitto–Lehdistö-ottelua: 1973, 1976
Helmiäisnystyt

Helmiäisnystyjä terskan juuressa
Helmiäisnystyt ovat miehillä terskan juuressa esiintyviä nystyjä. Niitä on lähes joka toisella miehellä. Helmiäisnystyistä ei ole vaaraa eikä niitä tarvitse hoitaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helmiäisnystyt Wikimedia Commonsissa
Haavanlasisiipi

| Haavanlasisiipi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Imukärsälliset perhoset Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset perhoset Heteroneura
Yläheimo::  Lasisiipismäiset Sesioidea
Heimo::  Lasisiivet Sesiidae
Alaheimo::  Sesiinae
Suku::  Sesia
Laji::  apiformis
Kaksiosainen nimi
 Sesia apiformis  (Clerck, 1759) 
Katso myös
   Haavanlasisiipi Wikispeciesissä   Haavanlasisiipi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haavanlasisiipi (Sesia apiformis) on keskikokoinen, ulkonäöltään huomattavan pistiäismäinen perhonen.
Koko ja ulkonäkö

Haavanlasisiipi on eräs kookkaimmista lasisiipislajeista. Paksun takaruumiin kussakin jaokkeessa on leveä, keltainen raita. Yksi takaruumiin jaokkeista on kuitenkin sininen. Pää on suurelta osin keltainen, ja mustan keskiruumiin sivuilla on laajat keltaiset laikut. Jalat ovat keltaiset. Tuntosarvet ovat mustat. Sekä etu- että takasiivet ovat läpinäkyvät. Siipiväli on 31–48 mm.
Haavanlasisiipi muistuttaa paljon läheistä raitalasisiipeä (Sesia bembeciformis), mutta on helposti erotettavissa pään keltaisen värin takia.
Levinneisyys ja lentoaika

Haavanlasisiipeä tavataan Euroopassa ja Aasiassa. Se on 1800-luvulla levinnyt ihmisen mukana myös Pohjois-Amerikan itäosiin. Suomessa lajia tavataan lähinnä maan etelä- ja keskiosissa. Lentoaika on heinäkuu.
Elinympäristö ja elintavat

Muiden lasisiipisten tapaan haavanlasisiipi on melko piilottelevaa elämää viettävä perhonen. Aikuiset perhoset ovat helpoimmin löydettävissä heinäkuisina aamuina, aurinkoisella paikalla kasvavien poppeleiden lähistöltä, missä juuri kotelostaan kuoriutuneet perhoset lepäävät. Lajin läsnäolosta kertovat myös puiden tyviltä löytyvät tyhjät kotelot. Laji talvehtii toukkana 2–3 kertaa.
Ravintokasvi

Toukka elää metsähaavan (Populus tremula) ja muiden poppelien (Populus spp.) rungon sisällä.
Aiheesta muualla

Ötökkätieto: Haavanlasisiipi (Sesia apiformis)
Uniprot: Taxonomy - Sesia apiformis (Hornet moth)  (Aegeria apiformis) (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Sesia apiformis (hornet moth) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Sesia apiformis, the Hornet clearwing (englanniksi)
Haukkajärvi (Virrat)

| Haukkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°20′19″N, 23°42′32″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Toisveden alue (35.42)
Laskuoja:  Rokionoja Toisveteen 
Järvinumero:  35.421.1.039
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,2 m  
Rantaviiva:  1,097 km  
Pinta-ala:  1,918 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaukkajärvi 
Haukkajärvi  on Pirkanmaalla Virroilla Ikkalan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Toisveden alueella (35.42), jonka Toisveden lähialueeseen (35.421) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 116,2 metriä mpy.
Haparandabladet–Haaparannanlehti

Haparandabladet–Haaparannanlehti on Ruotsin Haaparannalla ilmestyvä ruotsin- ja suomenkielinen sanomalehti.
Lehden edeltäjä oli vuosina 1873–1882 ilmestynyt Nyaste Riksgränsen, joka vuodesta 1876 lähtien sisälsi myös suomenkielistä aineistoa. Vuosina 1882–1923 se ilmestyi erillisinä suomen- ja ruotsinkielisinä painoksina nimillä Haaparannanlehti ja Haparandabladet. Lehden linja muuttui vuonna 1916 vapaamielisestä oikeistolaiseksi, jolloin sen kilpailijaksi perustettiin lyhytikäinen lehtipari Haparanda Nyheter–Haaparannan Sanomat. Haaparannanlehti ja Haparandabladet yhdistettiin kaksikieliseksi lehdeksi vuonna 1923.
Haaparannanlehti ilmestyi aluksi kerran ja vuodesta 1897 lähtien kahdesti viikossa. Päätoimittajina työskentelivät Nyaste Riksgränsenia toimittanut Theodor Grape (1882–1896), Frans Edvin Nikander (1896–1919), Erik Sixtus Georg Ruhlin (1919–1923), Carl Oscar Ahlberg (1923) ja Axel August Sammuli (1923). Yhdistetyn lehden päätoimittajina työskentelivät Axel Sammuli (1923–1932), Carl Ahlberg (1932–1933), Oscar Rova (1933–1936), Karl Örngrim ja suomenkieliseltä osalta Eva Nikula (1936–1944), Bengt Svanberg (1944–1957), Robert Schützer (1957), Sven Ritseby (1957–1963), Stig Ericsson (1963–1969), Knut Engström (1969–1978), Lars Pekka (1978–1979, 1987 ja 1992–1994), Bo Bergman (1979–1981), Eva Högkvist (1983–1986), Anita Lundström (1986–1987), Larry Havbring (1987–1988), Greger Toolanen (1988–1989), Leif Svanberg (1989–1991), Urban Prytz (1991–1992) ja Marianne Berglund (1994). Vuosina 1923–1987 kolmesti, vuonna 1987 kerran ja vuodesta 1987 kahdesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli enimmillään yli 5 500 kappaletta vuonna 1948.
Nykyään poliittisesti riippumaton Haparandabladet–Haaparannanlehti ilmestyy kahdesti viikossa. Sen levikki oli 3 600 kappaletta vuonna 2016. Päätoimittajana työskentelee vuodesta 1997 lähtien Örjan Pekka. Lehden sisällöstä noin kolme neljäsosaa on ruotsia ja loput suomea tai meänkieltä.
Aiheesta muualla

Haparandabladetin sivusto (ruotsiksi)
Henry Wirz

| Henry Wirz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. marraskuuta 1823 Zürich, Sveitsi
Kuollut: 10. marraskuuta 1865 (41 vuotta) Washington, D.C., Yhdysvallat
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Konfederaatio
Palvelusvuodet:  1861–1865
Komentajuudet:  Andersonvillen komendantti
Taistelut ja sodat:  Yhdysvaltain sisällissota
Sotilasarvo:   kapteeni
Henry Wirz (marraskuu 1822 – 10. marraskuuta 1865) oli Andersonvillen sotavankileirin johtaja Yhdysvaltojen sisällissodan aikana. Wirz syntyi Zürichissä Sveitsissä ja muutti Yhdysvaltoihin 1840-luvun lopulla. Hän asettui lopulta Louisianaan. Wirz oli sotilasarvoltaan kapteeni.
Sisällissodan syttyessä hän liittyi etelävaltioiden armeijaan, ja mm. kävi Euroopassa konfederaation presidentin Jefferson Davisin lähettämänä. Lopulta hänestä tuli vangituille unionin sotilaille tarkoitetun sotavankileirin komentaja Andersonvilleen, Georgiaan. Leirillä menehtyi ainakin 13 000 vankia aliravitsemukseen ja tauteihin. Sodan jälkeen Wirz asetettiin syytteeseen ja hirtettiin Washingtonissa 1865. Hänestä tuli ainoa sisällissodan jälkeen sotarikoksista tuomittu.
Leiristä on tehty myös elokuva nimeltä "Andersonville – kuoleman kenttä". Siinä Wirziä esitti Jan Triska.
HMS Dragon (D35)

| HMS Dragon |
| --- | --- |
 HMS Dragon Välimerellä vuonna 2013

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  BVT Surface Fleet
Kölinlasku:  19. joulukuuta 2005
Laskettu vesille:  17. marraskuuta 2008
Palveluskäyttöön:  20. huhtikuuta 2012
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 000 t
Pituus:  152,4 m
Leveys:  21,2 m
Syväys:  7,4 m
Koneteho:  28 800 shp
Nopeus:  29 solmua (54 km/h)
Miehistöä:  190
Aseistus
Aseistus:  Sea Viper 1 x 4,5" Mk.8
HMS Dragon (viirinumero D35) on Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 45 ilmatorjuntahävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin joulukuussa 2000 BVT Surface Fleetiltä, missä köli laskettiin BAe Systems Naval Shipsin telakalla (vuodesta 2009 BAE Systems Surface Ships) Govanissa 19. joulukuuta 2005 telakkanumerolla 1064. Se laskettiin vesille 17. marraskuuta 2008 kumminaan vara-amiraali Paul Boissierin puoliso Susie Boissier ja otettiin palvelukseen 20. huhtikuuta 2012.
Palvelus

Alus teki ensi vierailun 27. huhtikuuta 2012 Liverpooliin, missä se oli kolme vuorokautta ollen 28. huhtikuuta avoinna yleisölle. Elokuussa 2013 alus oli Yhdysvaltain laivaston USS Nimitzin ympärille kootun taisteluosaston mukana Arabianmerellä. Huhtikuussa 2014 alus oli Skotlannin pohjoispuolisella merialueella lähdettyään Portsmouthista valvoakseen Venäjän laivaston Vice-Admiral Kulakovia.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:HMS Dragon (D35)
Tyypin 45 -ohjushävittäjät
Käännös suomeksi
Heksyyni

1-heksyynin rakenne
Heksyyni on kuuden hiiliatomin ja kymmenen vetyatomin muodostama kemiallinen yhdiste, jossa on joidenkin hiiliatomien välillä oltava yksi kovalenttinen kolmoissidos. Heksyyni kuuluu hiilivetyihin ja tarkemmin luokiteltuna alkyyneihin, joita ovat myös etyyni, propyyni, butyyni, pentyyni, oktyyni, nonyyni ja dekyyni. Heksyynin molekyylikaava on C6H10.
Heksyyneja

1-heksyyni, CAS-numero 693-02-7
2-heksyyni, CAS-numero 764-35-2
3-heksyyni, CAS-numero 928-49-4
Aiheesta muualla

ChemBlink: 1-Hexyne (englanniksi)
Yksinkertaisimmat hiilivedyt
HMS Dorsetshire (1757)

| HMS Dorsetshire |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Kölinlasku:  22. kesäkuuta 1754
Laskettu vesille:  13. joulukuuta 1757
Palveluskäyttöön:  tammikuu 1758
Poistui palveluskäytöstä:  toukokuu 1771
Loppuvaihe:  romutettu 22. maaliskuuta 1775
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 436 bm
Pituus:  49,38 m (tykkikansi)
Leveys:  13,61 m
Syväys:  5,79 m
Koneteho:  purjeet
Miehistöä:  520
Aseistus
Aseistus:  70 tykkiä
HMS Dorsetshire oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1757 vesillelaskettu Burford-luokan 70-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin joko 15. tai 19. tammikuuta 1754 Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 22. kesäkuuta. Alus laskettiin vesille 13. joulukuuta 1757 ja valmistui 12. kesäkuuta 1758. Aluksen valmistuskustannukset olivat 21 693 puntaa 19 shillinkiä ja 2,75 dimeä, minkä lisäksi varustamiskustannukset olivat 6 728 puntaa 9 shillinkiä ja 3 dimeä.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen tammikuussa 1758 päällikkönään Peter Denis. Dorsetshire ja HMS Achilles pakottivat 29. huhtikuuta 1758 Biskajanlahdella Ranskan laivaston 64-tykkisen linjalaivan Raisonnablen antautumaan taistelun päätteeksi.
Alus romutettiin 22. maaliskuuta 1775 Chathamissa.
Harri Hirvas

Harry Johannes Karlsson, käytti kirjailijanimeä Harri Hirvas (11. elokuuta 1919 Rauma – 7. huhtikuuta 1991 Rauma) oli suomalainen kirjailija.
Harry Karlsson pääsi ylioppilaaksi Rauman Yhteislyseosta 1939. Hän toimi Rauma-Repola Oy:n palveluksessa kustannuslaskijana ja laskentapäällikkönä 1945–1977.
Karlsson kirjoitti myös Rauman murteella juttuja ja runoja eri lehtiin.
Teoksia

Maailmankello lyö 12, seikkailuromaani tulevaisuudesta, Seikkailukirjasto 4.  Karisto 1951
Kärventävä liekki, jännitysromaani, Seikkailuromaaneja 6.  Karisto 1952
Isoja kaloja verkossa, romaani, Seikkailuromaaneja 13.   Karisto 1955
Surmankarin sankari, nuorisoromaani, Seikkailusarja 10.  Valistus 1959
Marsin mies Amerikassa, jännitysromaani, Seikkailusarja 13.  Valistus 1960
HMS Dorsetshire (40)

| HMS Dorsetshire |
| --- | --- |
 HMS Dorsetshire

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Portsmouthin telakka
Kölinlasku:  21. syyskuuta 1927
Laskettu vesille:  29. tammikuuta 1929
Palveluskäyttöön:  30. syyskuuta 1930
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 5. huhtikuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  10 035 t (standardi) 13 420 t (kuormattu)
Pituus:  190 m
Leveys:  20 m
Syväys:  4,9 m
Koneteho:  80 000 shp
Nopeus:  31,5 solmua
Miehistöä:  653
Aseistus
Aseistus:  4 × BL 8" (203 mm)/50 Mk VIII -kaksoistykkitornia 8 × QF 4" (102 mm) Mk V HA -ilmatorjuntatykkiä 8 × neliputkista 2 naulan ilmatorjuntatykkiä 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Dorsetshire oli Britannian kuninkaallisen laivaston Norfolk-luokan raskas risteilijä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 21. syyskuuta 1927. Alus laskettiin vesille 29. tammikuuta 1929 ja otettiin palvelukseen 30. syyskuuta 1930.
Palvelus

Dorsetshire oli 1930 - 1933 Atlantin ja Kotilaivastossa, minkä jälkeen alus siirrettiin Afrikan asemalle, josta se palasi vuoden vaihteessa 1935-1936 huollettavaksi Englantiin. Palvelukseen palatessaan alus liitettiin 5. risteilijäviirikköön Kiinan asemalle, missä se oli toisen maailmansodan alkuun saakka. Saksalaisten kaappareiden ilmaantuminen maailman merille aiheutti aluksen siirron Ceylonille, missä alus yhdessä HMS Hermeksen ja HMS Cornwallin kanssa muodosti Force I:n tehtävänään Saksan laivaston Admiral Graf Speen löytäminen.
Vuoden lopulla alus sai käskyn siirtyä La Plata -joen suulle, jonne se saapui 12. joulukuuta avustamaan taistelulaivan saartoa. Alus jäi valvomaan merenkulkua ja etsimään saksalaisia saarronmurtajia Etelä-Atlantille. Alus pysäytti helmikuussa 1940 saksalaisen Wakaman Rion edustalla. Kesän kuluessa alus siirtyi Freetownin alueelle, jossa se osallistui operaatioihin Vichyn Ranskan hallintoa ja laivastoa vastaan. Alus muun muassa varjosti taistelulaiva Richelieutä ja osallistui heinäkuussa hyökkäykseen Dakariin (operaatio Menace).
Marraskuussa alus palasi Intian valtamerelle tukemaan Italian Somalimaassa käytyjä taisteluita tulittamalla maissa olevia kohteita. Kuitenkin Saksan laivaston risteilijän Admiral Scheerin ilmaantuminen vuoden lopulla Etelä-Atlantille pakotti aluksen siirtymään Afrikan länsirannikolle ja joulukuussa alus oli jälleen Freetownissa. Toukokuussa 1941 alus sai tehtäväkseen suojata Sierra Leonesta Englantiin purjehtinutta saattuetta SL74, kun se kesken kaiken määrättiin osallistumaan Saksan laivaston taistelulaivan Bismarckin etsintään ja tuhoamiseen. Tämän jälkeen alus palasi Freetowniin suojaamaan kauppamerenkulkua alueella. Kaappariuhan kohotessa alus myös suojasi saattueita kerran jopa Bombayhin. Alus pysäytti 1. joulukuuta 1941 St. Helenan länsipuolella kaappareiden huoltolaivan Pythonin ja samassa yhteydessä selvisi sukellusvene UA:n laukaisemista torpedoista.
Japanin liittyessä sotaan Dorsetshire määrättiin palaamaan Intian valtamerelle komentajanaan kommodori Augustus Agar, joka oli vuonna 1919 komentanut moottoritorpedoveneitä Suomenlahdella. Maaliskuussa 1942 risteilijä oli huollettavana Colombossa. Huolto kuitenkin keskeytettiin, kun saatiin kuun lopulla tieto keisarillisen Japanin laivaston lentotukialusten lähestymisestä. Alus purjehti yhdessä HMS Cornwallin kanssa Itäiseen laivastoon Malediiveille, mutta japanilaiset lentotukialuskoneet yllättivät risteilijät ja upottivat ne 5. huhtikuuta 1942 Malediiveilta kaakkoon.
Risteilijät HMS Dorsetshire ja HMS Cornwall keisarillisen Japanin laivaston ilmavoimien pommituksen kohteena.