stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Christopher Lasch
Ajattelu > The Culture of Narcissism

Laschin kuuluisin teos, The Culture of Narcissism: American Life in an Age of Diminishing Expectations (1979), pyrki liittämään nykyajan kapitalistisen hegemonian ja "terapeuttisen" ajattelun tunkeutumisen yhteiskunta- ja perhe-elämään, jonka kaltaista Philip Rieff oli jo aikaisemmin käsitellyt. Lasch esitti, että yhteiskunnallinen kehitys 1900-luvulla (esim. toinen maailmansota ja sitä seurannut kulutuskulttuurin nousu) sai aikaan narsistisen persoonallisuusrakenteen, jossa yksilöiden hauraat minäkäsitykset olivat johtaneet muun muassa sitoutumispelkoon ja pysyvien suhteiden välttelyyn (sisältäen uskonnon), ikääntymisen pelkoon (eli 1960- ja 1970-lukujen nuorisokulttuuri) sekä maineen ja julkisuuden rajatomaan ihailuun (jota elokuvateollisuuden seuraajana ruokki lähinnä televisio). Hän väitti lisäksi, että tämä persoonallisuustyyppi mukautui työelämän rakenteellisiin muutoksiin (esim. Yhdysvaltain maatalouden ja teollisuuden supistumiseen ja "informaatioajan" syntymiseen). Hän syytti tämän kehityksen väistämättä synnyttäneen tietyn terapeuttisen herkkyyden (ja siten riippuvuuden), joka tahattomasti tai tahallisesti murensi aikaisempia käsityksiä omaehtoisuudesta ja aloitteellisuudesta. 1970-luvulla jopa vetoomukset "individualismista" olivat epätoivoisia ja pohjimmiltaan hyödyttömiä julistuksia, jotka ilmaisivat yksilöllisyyden syvemmän merkityksen puuttumista.
Ajattelu > The True and Only Heaven

Erityisesti The True and Only Heaven -kirjassaan Lasch kehitti Yhdysvaltain keskiluokan yhteiskunnallista muutosta käsittelevän kritiikin, jossa selitti ja pyrki torjumaan "populismin" rakenteiden romahtamista. Hän pyrki palauttamaan vaihtoehtoisen populistisen tai tuotantotyöntekijää suosivan perinteen: "Perinne, josta puhun ... on taipumus olla epäileväinen yhteiskunnan tukkumyyntiohjelmille ... Se on hyvin radikaalin demokraattinen ja siinä mielessä se kuuluu selvästi vasemmalle, mutta toisaalta siinä kunnioitetaan perinteitä ja uskontoakin enemmän kuin vasemmistossa on tapana." Sanoen, että:" ... jokainen todellista tulevaisuudentoivoa tarjoava liike löytää moraalisen inspiraationsa enemmän menneisyyden plebeijien radikalismista ja yleisemmin kyseenalaistamisesta, joka kohdistuu tuottavuusnäkökulman omaavien moralistien laatimaan edistykseen, massatuotantoon ja byrokratiaan."
Ajattelu > Edistyksen ja liberalismin kritiikki

1980-luvulle asti Lasch suhtautui halveksien amerikkalaisen poliittisen ajattelun koko kirjoon, suututtamalla liberaaleja hyökkäyksillään edistyksellisyyttä ja feminismiä vastaan. Hän kirjoitti:
Naisten aikaisempia saavutuksia kunnioittava feministiliike ei väheksyisi kotityötä, äitiyttä tai palkatonta yhteiskunta- ja naapuripalvelua. Se ei tekisi tilipussista onnistumisen symbolia. ... Se vaatisi ihmisille arvokkaita kunniallisia töitä, ei korkeapalkkaisia loistavia uria, jotka etäännyttävät heidät perheistään.
Liberaali journalisti Susan Faludi nimesi Laschin antifeministiksi, koska tämä oli kritisoinut aborttioikeusliikettä ja vastustanut avioeroa. Lasch kuitenkin katsoi Ronald Reaganin konservatismin perinteiden ja moraalisen vastuun antiteesiksi. Lasch ei yleensä ollut myötämielinen uusoikeistona tunnetulle aatteelle, etenkään liikkeen libertaristisiin osiin. Hän inhosi kapitalistisen markkinatalouden tunkeutumista amerikkalaiselämän kaikille osa-alueille.
Lasch hylkäsi New Dealin jälkeen syntyneen hallitsevan poliittisen asetelman, jossa taloudellinen keskittäminen ja sosiaalinen suvaitsevaisuus muodostivat perustan amerikkalaisille liberaaleille ihanteille. Samalla hän kumosi William F. Buckley, Jr.:n ja Russell Kirkin luoman täysin vastakkaisen keinotekoisen konservatismin. Lasch oli myös yllättävän kriittinen ja toisinaan vähättelevä yhteiskuntafilosofiaansa lähellä olevaa, Amitai Etzionin edustamaa, kommunitarismia kohtaan. Vain populismi täytti Laschin kriteerit taloudellisesta oikeudenmukaisuudesta (ei välttämättä tasa-arvoa, mutta minimoiden yhteiskuntaluokkiin perustuvaa eroa), osallistavasta demokratiasta, vahvasta sosiaalisesta yhteenkuuluvuudesta ja moraalisesta vakaudesta. Populismi oli kuitenkin tehnyt suuria virheitä New Dealin aikana ja sen viholliset omaksuivat sen entistä enemmän, ja sen ystävät luopuivat siitä. Hän esimerkiksi kehui Martin Luther Kingin aikaisempaa työtä ja ajattelua esimerkkinä amerikkalaisesta populismista. Mutta Laschin mielestä King ei kuitenkaan saavuttanut tätä radikaalia visiota, koska omaksui elämänsä viimeisinä vuosina pohjimmiltaan byrokraattisen ratkaisun käynnissä olevaan rodulliseen kerrostumiseen.
Kirjassaan Minimal Self hän selitti "on itsestään selvää, että sukupuolten tasa-arvo itsessään on edelleen erittäin toivottava tavoite ...". Kirjassaan Women and the Common Life Lasch selitti, että naisten kehottaminen luopumaan kotiäitiydestä ja heidän pakottaminen taloudelliseen riippuvuuteen työpaikasta, jossa korostetaan ammatillisen uran merkitystä, ei merkitse vapautumista niin kauan kuin näitä uria hallitsevat yritystalouden vaatimukset.
Ajattelu > The Revolt of the Elites: And the Betrayal of Democracy

Viimeisinä kuukausinaan hän työskenteli tiiviisti tyttärensä Elisabethin kanssa saadakseen valmiiksi kirjansa The Revolt of the Elites: And the Betrayal of Democracy (1994), jossa hän "arvosteli ankarasti uutta meritokraattista luokkaa, joka oli ryhmänä edennyt koulutuksen ja uran avulla, ja jota entistä enemmän määritti juurettomuus, kosmopoliittisuus, heikko velvollisuudentunto ja hiipuva isänmaallisuus,” ja väitti, että "tällä uudella luokalla 'oli monet aristokratian paheet, mutta ei sen hyveitä', siltä puuttui kyky 'vastavuoroiseen velvollisuuteen', joka oli ollut osa entisaikojen järjestystä."
Christopher Lasch analysoi Yhdysvaltojen sosiaalirakenteen ylä- ja alaosan välistä kasvavaa kuilua. Hänen  mukaansa aikakauttamme määrittää sosiaalinen ilmiö: eliitin kapina, jolla viitataan espanjalaisen filosofin José Ortega y Gassetin Massojen kapina (1929) -kirjan nimeen. Laschin mukaan uusi eliitti, eli ne jotka tulojensa puolesta kuuluvat rikkaimpaan 20 prosenttiin globalisaation mahdollistaman rahaliikenteen avulla, eivät enää elä samassa maailmassa kuin muut kansalaiset. Näin he erottuvat 1800- ja 1900-luvun vanhasta porvaristosta, jolle alueellinen pysyvyys pakotti vähimmäismäärän juurtumista ja kansalaisvelvoitteita.
Laschin mukaan globalisaatio on muuttanut eliitin matkailijoiksi omassa maassaan. Yhteiskunnan epäkansallistumisella (de-nationalisation) on taipumus tuottaa luokka, joka näkee itsensä "maailmankansalaisina, mutta hyväksymättä ... minkäänlaisia velvoitteita, joita kansalaisuus hallintojärjestelmässä normaalisti edellyttää". Heidän siteensä kansainväliseen työ-, vapaa-aika- ja informaatiokulttuuriin saavat monet heistä suhtautumaan syvän välinpitämättömästi kansallisen rapautumisen mahdollisuuteen. Julkisten palvelujen ja valtion kassan rahoittamisen sijaan uudet eliitit sijoittavat rahojaan vapaaehtoisten gettojensa parantamiseen: asuinalueidensa yksityiskoulut, yksityiset poliisit, jätteiden keräysjärjestelmät. He ovat "vetäytyneet tavallisesta elämästä".
Kansainvälisen pääoman ja informaation virtoja sekä hyväntekeväisyyssäätiöitä ja korkeakouluja hallitsevat tahot hallitsevat samalla myös kulttuurituotannon välineitä ja asettavat siten julkisen keskustelun ehdot. Näin poliittinen keskustelu rajoittuu pääasiassa hallitseviin luokkiin ja poliittisista ideologioista katoavat kaikki yhteydet tavallisten kansalaisten huoliin. Tämän seurauksena kellään ei ole uskottavaa ratkaisua näihin ongelmiin, ja niihin liittyvissä kysymyksissä on raivokkaita ideologisia taisteluja. He ovat kuitenkin suojassa työväenluokkaan vaikuttavilta ongelmilta: teollisen toiminnan väheneminen ja siitä aiheutuva työpaikkojen menetys, keskiluokan mureneminen, köyhien määrän lisääntyminen, lisääntyvä rikollisuus, lisääntyvä huumekauppa, kaupunkien kriisi.
Lisäksi hän viimeisteli ajatuksensa esseistä, jotka sisällytettiin Women and the Common Life: Love, Marriage, and Feminism -kirjaan joka julkaistiin tyttärensä johdannolla vuonna 1997.
Teokset

1962: The American Liberals and the Russian Revolution.
1965: The New Radicalism in America 1889-1963: The Intellectual As a Social Type.
1969: The Agony of the American Left.
1973: The World of Nations.
1977: Haven in a Heartless World: The Family Besieged.
1979: The Culture of Narcissism: American Life in an Age of Diminishing Expectations.
1984: The Minimal Self: Psychic Survival in Troubled Times.
1991: The True and Only Heaven: Progress and Its Critics.
1994: The Revolt of the Elites: And the Betrayal of Democracy, W. W. Norton & Company,  ISBN 9780393313710
1997: Women and the Common Life: Love, Marriage, and Feminism.
2002: Plain Style: A Guide to Written English.
Artikkelit > Suomeksi

Narsistinen yhteiskunta  30.1.2018. Sarastus. Viitattu 8.2.2019.
Missä oikeisto on väärässä? Kerberos, tammikuu 2007, 7. vsk, nro 1, s. 36–45.  Artikkelin verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Miksi vasemmistolla ei ole tulevaisuutta  29.11.2017. Sarastus. Viitattu 8.2.2019.
Aiheesta muualla

Laschin haastattelu The Open Mind -TV-ohjelmassa vuonna 1991 (tekstitys suomeksi). Osa (1/2)
Laschin haastattelu The Open Mind -TV-ohjelmassa vuonna 1991 (tekstitys suomeksi). Osa (2/2)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Markku Taskinen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rooma 1974 | 800 metriä |  |
|  Pronssia | Rooma 1974 | 4 x 400 m |  |
| sisäratojen EM-kilpailut  | sisäratojen EM-kilpailut  | sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Milano 1978 | 800 metriä |  |
Markku Aulis Taskinen (s. 25. helmikuuta 1952 Kuusamo) on suomalainen entinen pika- ja keskimatkojen juoksija.
Taskinen voitti EM-pronssia 800 metrin juoksussa Roomassa 1974 tuloksella 1.45,89. Milanossa 1978 hän voitti sisäratojen Euroopan mestaruuden 800 metrillä ajalla 1.47,36 (SE).
Taskinen voitti Suomen mestaruuden 400 metrillä vuonna 1973 ja 800 metrillä viidesti vuosina 1973, 1974, 1975, 1976 ja 1978. Monipuolinen Taskinen edusti Suomea Ruotsi-ottelussa vuonna 1979 myös 400 metrin aidoissa, joissa teki tuloksen 51,92.
Seuratasolla Taskinen edusti Viipurin Urheilijoita. Hänen valmentajanaan toimi muun muassa Pertti Helin.
Taskinen teki työuransa Finnairin liikennelentäjänä. Helsingin Sanomien 50-vuotishaastattelussa hän kritisoi voimakkaasti 1970-luvun huippu-urheilun dopingkulttuuria.
Åryd

| Åryd |
| --- | --- |
 Årydin kirkko
 Åryd
 Koordinaatit: 56°12′30″N, 15°00′34″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Blekingen lääni
Maakunta:  Blekinge
Kunta:  Karlshamn
Väkiluku (31.12.2023):  317
Åryd on taajama Karlshamnin kunnassa Blekingen läänissä samannimisessä historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 317 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Åryd Wikimedia Commonsissa
Leena-Kaisa Mikkola

Leena-Kaisa Mikkola on suomalainen diplomaatti. Hän on toiminut Suomen Yhdysvaltain suurlähettiläänä  Washingtonissa syyskuusta 2024 alkaen. Sitä ennen hän toimi Kiinan-suurlähettiläänä Pekingissä syyskuusta 2021 alkaen. Aiemmin hän toimi ulkoministeriön Afrikan ja Lähi-idän osaston osastopäällikkönä vuodesta 2017 ja seurasi Syyrian tilannetta johtavana asiantuntijana 2016–2017. Mikkola oli Suomen suurlähettiläs Tel Avivssa 2011–2016.
Mikkola on koulutukseltaan oikeustieteen kandidaatti. Hän aloitti ulkoministeriön palveluksessa vuonna 1992. Tätä ennen Mikkola työskenteli Suomen Punaisessa Ristissä.lähde? Ennen suurlähettilään tehtäväänsä Mikkola oli yksikön päällikkönä ulkoministeriön poliittisella osastolla EU:n yhteisen ulko-ja turvallisuuspolitiikan yksikössä, jossa hän oli vuodesta 2007. Mikkola on työskennellyt eri tehtävissä ministeriössä poliittisella osastolla, lehdistö- ja kulttuuriosastolla sekä Eurooppa-osastolla. Suomen ulkomaanedustustoissa hän on työskennellyt Budapestissa, Ateenassa, Canberrassa ja EU-edustustossa Brysselissä. Hän on kotoisin Keski-Pohjanmaalta; syntynyt Kaustisella ja on asunut Halsualla ja Kokkolassa.
Risto Anttonen

Risto Aarni Ilmari Anttonen (s. 4. maaliskuuta 1949 Kymi) on suomalainen eläköitynyt yritysjohtaja, joka on saanut teollisuusneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Risto Anttonen syntyi rovasti Aarni Anttosen ja opettaja Leena Savosen perheeseen. Hän avioitui 1976 kulttuurisihteeri Sirpa Leena Päkin kanssa. Anttonen tuli ylioppilaaksi Loviisan yhteislyseosta 1968 ja valmistui diplomiekonomiksi Svenska handelshögskolanista 1973. Hän oli Markkinaindeksi Oy:n yhteyspäällikkö 1973–1979 ja Hollming-yhtiön Norpe-ryhmän, vuodesta 1989 Norpe Oy, vientipäällikkö 1979–1986 ja toimitusjohtaja 1986–1992.
A. Ahlström Oy:n hylsy- ja kartonkitoimialan Ahlström Alcoren johtaja Anttonen oli 1992–1994, Ahlström Alcore Oy:n toimitusjohtaja 1994–1998, Ahlstrom Paper Group Oy:n Industrial Products -divisioonan toimitusjohtaja 1999–2001, Ahlstrom Oyj:n Industrial Products -divisioonan toimitusjohtaja 2001, Specialties-divisioonan toimitusjohtaja 2001–2003, kaupallisten toimintojen johtaja 2003–2008, toimitusjohtaja 2008 ja varatoimitusjohtaja 2009–2010. Hän on toiminut myös Antoka Oy:n toimitusjohtajana.
Uusimaan kolumnisti Anttonen on julkaissut kolumneistaan myös kirjan, samoin kuin kirjat menestyvästä johtamisesta. Hän oli Porvoon kaupunginvaltuuston jäsen 1992–2004 ja hänellä on ollut myös liike-elämän luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Teollisuusneuvoksen arvonimen Anttonen sai 2009.
Julkaisuja

Työ, elämä ja ulkomaa: kolumneja teollisuusjohtajan kynästä, 2010
Miksi kunta menestyy?, 2011
Kulttuuri voittaa kuusnolla: yrityskulttuurin puheenvuoro hallitushuoneesta, 2022
Rhodellophyceae

| Rhodellophyceae |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Biliphyta
Kaari::  Punalevät Rhodophyta
Alakaari::  Proteorhodophytina
Luokka::  Rhodellophyceae  T. Cavalier-Smith
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rhodellophyceae  on punaleviin kuuluva luokka. Siihen kuuluvia lahkoja ovat Rhodellales, Dixoniellales ja Glaucosphaerales.
Hans Magnus Melin

| Hans Magnus Melin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. syyskuuta 1805 Östra Vemmerlöv, Ruotsi
Kuollut: 17. marraskuuta 1877 (72 vuotta) Lund, Ruotsi
Hans Magnus Melin (14. syyskuuta 1805 Östra Vemmerlöv – 17. marraskuuta 1877 Lund) oli ruotsalainen pappi ja teologi. Hän toimi Lundin yliopiston eksegetiikan professorina. Vuonna 1866 hänet valittiin Ruotsin akatemian jäseneksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hans Magnus Melin Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Johan Börjesson | Ruotsin akatemia, tuoli 3 1866–1877 | Seuraaja: Carl Gustaf Malmström |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Ruotsi 
Muut:  IdRef
Lipponen

Lipponen tarkoittaa seuraavia:
Henkilöitä:
Akseli Lipponen (1879–1932), toimittaja, hotellin omistaja ja puoluesihteeri, Paavo Lipposen isoisä
Anna Lipponen (s. 1983), näyttelijä
Jari Lipponen (s. 1972), jousiampuja
Jukka Lipponen, sosiaalipsykologian lehtori
Kimmo Lipponen (s. 1962), jalkapalloilija
Martti Lipponen (s. 1952), Vantaan apulaiskaupunginjohtaja
Mika Lipponen (s. 1964), jalkapalloilija
Paavo Lipponen (s. 1941), poliitikko, SDP:n puheenjohtaja 1993–2005, Suomen pääministeri 1995–2003, eduskunnan puhemies 2003–2007
Päivi Lipponen (s. 1967), Paavo Lipposen vaimo, kansanedustaja (SDP)
Tapio Lipponen (1942–2017), muusikko, säveltäjä
Toivo V. Lipponen (1902–1970), sotakirjailija
Ulla Lipponen (1941–2015), nykykansanperinteen tutkija
Fiktiivisiä henkilöitä
Kalle Kustaa Lipponen, tv-elokuvassa Korkki ja Lipponen
Pekka Lipponen, Outsiderin henkilöhahmo
Asioita:
Lipponen, rautatieasema Uuraan radalla
lipponen, sisäkäyttöön tarkoitettu avokas, jonka kantapääosa on avoin
Sukunimenä savokarjalainen Lipponen lienee johdettu ortodoksisesta "Filippoksen" puhuttelumuodosta.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Rolfosteus

| Rolfosteus |
| --- | --- |
 Taiteilijan näkemys
 Myöhäisdevoni 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  †Panssarihait Placodermi
Lahko::  †Arthrodira
Heimo::  †Camuropiscidae
Suku::  †Rolfosteus
Laji::  canningensis
Kaksiosainen nimi
 † Rolfosteus canningensis  Dennis & Miles, 1979 
Katso myös
   Rolfosteus Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rolfosteus canningensis on sukupuuttoon kuollut panssarihai. Sillä ei ollut hampaita, mutta sillä oli sarveislevyjä suussa ja se oli noin 15 cm pitkä. Se eli Länsi-Australiassa 380 miljoonaa vuotta sitten.
LMDS

LMDS (Local Multipoint Distribution Service) on nopeiden radioverkkojen teknologia, jossa yhteys ääni- ja internet-palveluiden sekä pienten ja keskikokoisten yritysten ja asuinrakennusten välillä muodostetaan mikroaalloilla. Yhteys on siis erittäin nopea langaton laajakaista, jonka kantavuus on muutamia kilometrejä. Taajuudet USA:ssa ovat 27.5 GHz-31.3 GHz välissä (tarkemmin 27.5 GHz-28.35 GHz, 29.1 GHz-29.25 GHz, 31.075 GHz-31.225 GHz, 31 GHz, 31.225 GHz-31.3 GHz). Euroopassa LMDS toimii 40 GHz taajuudella. Kaistan teoreettiseksi nopeudeksi on annettu 1.5 Gbit/s alavirtaan ja 200 Mbit/s ylävirtaan. Käytännössä nopeudet jäävät kuitenkin paljon alhaisemmiksi.
L (local) - viittaa signaalin peittoalueeseen, joka on korkeimmillaan Euroopan taajuuksilla noin 10 km.
M (multipoint) - viittaa siihen, että signaalia lähetetään levitysviestinä asiakkaille ja paluuviestit asiakkaalta LMDS-keskukseen ovat puolestaan pisteestä pisteeseen tyyppisiä.
D (distribution) - viittaa signaalien jakaantumiseen, joka mahdollistaa samanaikaisen äänen, datan, Internetin sekä videoliikenteen siirron.
S (service) - viittaa operaattorin ja asiakkaan väliseen tilaaja suhteeseen. Operaattori päättää mitä se tarjoaa.
Historia

New Yorkissa 90-luvun alussa kehitelty teknologia, joka pääsi standardiksi asti vuonna 1997 (IEEE 802.16). Alun perin tämä teknologia ajateltiin langattoman digi-tv:n siirtotieksi. Myöhemmin huomattiin kuitenkin korkean taajuuden ja tiedonsiirtokyvyn tuomat mahdollisuudet ja palvelut kohdistuivat lähes kokonaan Internet- ja dataliikenteeseen.
Käytännössä

Mikroaaltolähetin asennetaan palveluntarjoajan (tai muun runkoverkkoon kytketyn rakennuksen) katolle ja toinen asiakkaalle. Laitteiden välillä pitää olla suora näköyhteys. Valittavan on joko kaksipisteyhteys tai levitysviestiyhteys. Tämä tarkoittaa että palveluntarjoajan lähettämä viesti voi olla suoraan suunnattu asiakkaalle, jolloin se palvelee vain tämän tarpeita.Tämä on kannattava vaihtoehto tilanteessa, jossa vaaditaan suurta kaistanleveyttä kokonaan omaan käyttöön. Tällöin palveluntarjoajalla täytyy olla erillinen radiolähetin jokaista asiakasta kohden. Toinen vaihtoehto on levittää viestiä 90 asteen kulmassa jolloin useat asiakkaat voivat olla samaan antenniin yhteydessä. Lähetin jakaa tukiasemaa ympäröivän kantoalueen sektoreihin ja jokainen niistä saa tietyn määrän kaistaa, jonka sektorin asiakkaat jakavat keskenään. LMDS keskus toimii usein ISP:n roolissa, jolloin kaikki tietoliikennevaatimukset voidaan toteuttaa.
Palveluntarjoaja voi myös tarjota asennuspalveluita yrityksille jotka haluavat tehostaa kommunikointia eri toimipisteidensä välillä. Kaapeloiminen maata pitkin on usein hankalaa, ja olemassa olevat vaihtoehdot ovat usein riittämättömiä. Mikroaalloilla toteutettu ratkaisu on kannattava jos toimipisteet ovat maantieteellisesti lähellä toisiaan eikä välissä ole esteitä.
Heikkeneminen

Tietoliikenneyhteyden luotettavuuteen vaikuttavat monet seikat. Lähettäjän ja vastaanottajan antennien korkeus, sade, maantieteelliset esteet sekä kasvusto. Koska mikroaallot toimivat korkeilla taajuuksilla ja ovat suunnattuja ei monitie-eteneminen ole yleensä ongelmana. Antennien sijoittaminen korkeiden rakennusten katolle estää signaalin heikkenemistä.
Arkkitehtuuri

LMDS-systeemin kanssa voi käyttää lukuisia eri verkkoarkkitehtuureja. Suurin osa palveluntarjoajista käyttävät point-to-multipoint eli ”leivitysviestejä” vaikka on mahdollista myös rakentaa point-to-point eli ”suunnattuja” viestejä. Myös TV-lähetykset ovat mahdollisia LMDS-systeemin avulla, mutta ovat harvemmin on saatavilla.
LMDS on toteutettu solumaisesti ja solut koostuvat seuraavista osioista:
1. Runkoverkko, joka yhdistää tukiasemasolut. Se on yhdistetty Internetiin, sekä puhelinverkkoon ja sillä on suuri siirtokapasiteetti, jotta se kykenisi hallinnoimaan tukiasemien välistä liikennettä.
2. Tukiasema, jossa sijaitsee mikroaaltolähetin/vastaanotin ja se ohjaa signaalin asiakasvastaanottimiin. Siirtyminen kaapeloidusta yhteydestä langattomaan tapahtuu tukiasemassa.
3. Asiakas vaatii seuraavaa:
A. Roof-Top-Unit (RTU), eli katolle asennettu vastaanotin.
B. Network Interface Unit (NIU) joka muuntaa saadun signaalin vaadittavaan muotoon, eli dataksi, ääneksi tai videokuvaksi.
C.Customer Premise Equipment (CPE), eli reitittimet ja kytkimet, jotka ohjaavat signaalin päätteisiin.
Tietoturva

LMDS ja MMDS ovat ottaneet käyttöön omiin tarpeisiinsa muokatun version kaapelimodeemien käyttämästä DOCSIS:sta (Data Over Cable Service Interface Specification). Se on kansainvälinen standardi, joka määrittelee kommunikaatio- ja operatio-ylläpidon rajapintavaatimukset. Langattomaan laajakaistaan sovellettuna sitä kutsutaan DOCSIS+:ksi
Tiedonsiirron turvallisuus toteutetaan LMDS:ssa kryptaamalla tietoliikenne, joka kulkee laajakaistan langattoman modeemin ja verkon tukiasemalla sijaitsevan langattoman WMTS-palvelimen välillä (WMTS = (Wireless Modem Termination System). Kryptaamiseen käytetään triple DES:ia.
Des on symmetrinen lohkosalainmenetelmä, joka ei nykyään ole enää turvallinen, sillä se on onnistuttu murtamaan brute force attack:ia käyttämällä, joka tarkoittaa sitä, että käydään läpi kaikki mahdolliset koodit, yhdistelmät ja salasanat, kunnes murtaminen onnistuu. 
Triple DES toimii siten, että data kryptataan DES-algoritmilla kolmesti jolloin sitä on vaikeampi murtaa.
DOCSIS+ vähentää LMDS-verkoissa theft-of-service-tapahtumia, jossa hyökkääjä varastaa kaistaa syöttämällä verkkoon väärennettyjä paketteja. DOCSIS+ määrittelee, että WMTS:n tulee käyttää salausta ja todennettua client/server avainhallintaprotokollaa jossa WMTS hallitsee avaimia koskevien tietojen, kuten avainten suosituskokojen jakamisesta langattomille modeemeille.
LMDS:n ja MMDS:n langattomat modeemit käyttävät DOCSIS+ avainhallintaprotokollaa, jotta ne pystyvät hankkimaan valtuudet WMTS:lta tietoliikennesalausmateriaaliin ja tukeakseen ajoittaista todennusta ja avaimen uusimista. 
Avainhallintaprotokolla käyttää X.509 digitaalista avaintodennusta ja RSA:ta sekä Triple DES-kryptausta turvatakseen avainten vaihdon langattoman modeemin ja WMTS-palvelimen välillä.
X.509 jonka tärkein tehtävä on sallia, että henkilö pääsee käsiksi julkiseen avaimeensa ja vahvistaa, avain todella kuuluu tälle henkilölle.  RSA on julkisen avaimen epäsymmetrinen salausmenetelmä.
Aiheesta muualla

IEC:n LMDS-sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Virginia Tech -yliopiston LMDS-sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)