stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Supermaapallo
Kivirautainen supermaa > Tektoninen toiminta

Supermaan pinta lienee suhteellisen tasainen ja vuoret matalia, koska eroosio on nopeaa. Nykyään geologista aktiivisuutta pidetään yleisesti ottaen elämälle hyvänä, vaikka se aiheuttaakin paikallisia katastrofeja kuten tulivuorenpurkauksia ja maanjäristyksiä. Tämä johtuu siitä että supermaassa nopea silikaattisykli kierrättää planeetan ilmakehän kaasuja ja muun muassa tasaa lämpötiloja sekä tuottaa elämän tarvitsemaa hiiltä yhteyttämistä varten ilmakehään. Supermaan mannerlaatat ovat ohuita ja nopeasti uusiutuvia. Vertailun vuoksi noin kymmenesosan Maan massaisella Marsilla oli historiansa alussa vain hienoista laattatektoniikkaa, ja Maata hieman pienemmällä Venuksellakin nykyään vain vähän. Toisaalta sen suuri painovoima hidastaa mannerlaattojen liikettä.
Supermaiden suuremman massan seurauksena niiden vaipassa esiintyvät konvektiovirtaukset ovat voimakkaampia kuin Maan kokoluokan planeetoilla. Tämän vuoksi litosfääri on maankaltaisen planeetan litosfääriä ohuempi ja tektoninen toiminta jokseenkin vääjäämättä aktiivisempaa kuin pienillä kiviplaneetoilla. Tektonisesti aktiivisen supermaan ilmakehässä on luultavasti merkittäviä määriä hiilidioksidia tai rikkidioksidia. Tämä on mielenkiintoinen tulos, sillä nykykäsityksen mukaan aktiivinen laattatektoniikka näyttelee merkittävää roolia tarkasteltaessa mahdollisuuksia elämän synnylle ja kehitykselle muilla planeetoilla, ja näin supermaat saattavat olla merkittävästi pieniä kiviplaneettoja otollisempia paikkoja elämän esiintymiselle.
Kivirautainen supermaa > Magneettikenttä puuttuu?

Jotkut tutkijat ovat esittäneet, että supermaalla ei olisi samanlaista magneettikenttää kuin Maalla. Maan magneettikenttä syntyy nestemäisessä ulkoytimessä, jossa tapahtuu konvektiota. Mutta supermaiden tiheämpi ydin muuttaisi niiden sisukset niin sitkeiksi, että ne eivät lajittuisi raudaksi ja kiveksi. Tai jos lajittuisivatkin, magneettikentän synnyttävä konvektio estyisi. Varmasti tätä ei osata sanoa, koska supermaiden sisustojen lämpötiloja ei tunneta.
Joidenkin teorioiden mukaan tyypillisen supermaan ydin on kiinteää rautaa suuren tiheyden takia. Rauta saattaa kiinteytyä jopa 10 000 kelvinissä. Tällöin supermaalla ei useinkaan olisi kosmiselta säteilyltä suojaavaa magneettikenttää. Niinpä elinkelpoisen supermaan massa saattaisi olla magneettikentän puolesta korkeintaan 2-5 Maan massaa. Ei kuitenkaan tiedetä, estääkö magneettikentän puute elämän synnyn tai olemisen. Magneettikentän puutteella lienee vaikutusta kaasukehään. Se estää keskustähteä puhaltamasta kaasukehää pois. Supermaan vaipassa sattaa olla paljon Maan vaipassa hieman harvinaisempaa postpetrovskiittia.
Kivirautainen supermaa > Mahdollinen elinkelpoisuus

Supermaan suuri geologinen aktiivisuus tuottaa hiilidioksidia kaasukehään ja ylläpitää karbonaatti-silikaatti-sykliä voimallisemmin kuin maassa. Tämä edistää elämän olemassaoloa siellä, samoin kuin se että supermaan kaasukehä ja höyrystyvät vesivarannot karkaavat hitaammin avaruuteen kuin Maassa. Tiede -lehdessä 3/2006 spekuloitiin, minkälaista elämä voisi olla erilaisilla eksoplaneetoilla. Supermaasta sanottiin, että koska painovoima on siellä voimakkaampi suuremman massan takia, olisi siellä tiheä kaasukehä ja siksi kasvihuoneilmiö, minkä ansiosta osassa planeettaa olisi runsaasti sateita ja osassa aavikko-oloja. Eläimet ja kasvit olisivat litteitä ja maanpinnanmyötäisiä, mutta suurin osa elämästä luultavasti keskittyisi meriin, missä painovoima ei haittaa niin paljon. mahdollinen magneettikentän puuttuminen
saattaa altistaa kaasukehän ja elämän haitalliselle tähtituulelle ja säteilylle.
Kivirautaplaneetan massan yläraja

Kivirautaisen planeetan tiheys kasvaa nopeasti, kun se kasvaa Maata massiivisemmaksi. Kivirautaisen supermaan säteen yläraja on havaintojen mukaan 1,5 maan sädettä. Joidenkin mukaan jo 1,5 kertaa Maata massiivisempi planeetta olisi "kaasukääpiö" tai mini-neptunus. Näiden planeettojen pintakerroksissa olisi suuret määrät kaasumaista vetyä tai heliumia. Tällöin varsin kevyt supermaaksi väitetty planeetta ei muistuttaisi lainkaan Maata.
Erään arvion mukaan kivirautaplaneetta voi olla jopa 2,5 Maan säteinen, mutta kaasuaan menettänyt kaasukääpiö voi olla 1,5 Maan säteinen.
Valtameriplaneetta, mini-neptunus

Supermaassa on monesti melko varmasti kivirautaytimen lisäksi jäätä, vettä ja/tai kaasua. Jäinen supermaa syntyy, kun kaasua ei riitä jättiläisplaneettoihin planeettakunnan syntyvaiheessa. Jäiset supermaat tai suuret valtameriplaneetat ovat pienempiä kuin jääjättiläiset Uranus ja Neptunus, joilla on kiven ja jään lisäksi suuri kaasuvaippa. "Neptunuksen" massa on noin 10–30 Maan massan luokkaa ja säde yli 2 Maan sädettä.
Kaasukääpiö eli mini-neptunus on planeetta, jolla on vesijääydin ja vety-heliumvaippa, ja se on alle 10 Maan massainen. Tällaisen planeetan säde on noin 2–2,5 Maan säteen luokkaa ja massa noin 1,5–10 maan massaa. Vesi/jääplaneetan säde on noin 1,5–2 kertaa isompi kuin vastaavan massaisen kivirautasupermaan säde.
2,3 Maan massaista kohdetta Kepler-11f pidetään monesti kaasukääpiönä. Pienimassainen kaasukääpiö ei kykene säilyttämään kaasukehäänsä pitkiä ajanjaksoja, jos se ajautuu liian lähelle tähteä, koska kuumassa planeetan kaasukehä karkaa nopeammin pois.
Supermaan massa on 1–10 Maan massaa. Painovoima on alle kolme g. Jos massa on yli 10 Maan massaa, planeetalla on melko varmasti vetyvaippa ja silloin se on luultavimmin Neptunuksen kaltainen jättiläisplaneetta.
Supermaapallon edellytetään lisäksi kiertävän keskustähteään melko lähellä sitä.
Supermaiden havaitseminen

Koska supermaapallojen massa on määritelmällisesti pieni, niiden aiheuttama signaali on heikko ja siksi näiden kohteiden havaitseminen on perinteisesti ollut haastavavampaa kuin jättiläisplaneettojen havaitseminen. Niiden arvioidaankin olevan kaikkien planeettahavaintojen joukossa aliedustettuna. Käytännössä tehokkaimpia havaintomenetelmiä supermaapallojen havaitsemiseksi ovat ylikulkuhavainnot ja erityisesti mikrolinssi-ilmiö.
Euroopan eteläisen observatorion tutkijaryhmän mukaan maankaltaisia planeettoja voi olla Linnunradassa jopa kymmeniä miljardeja.
Supermaat ovat planeettakandidaateissa erittäin yleisiä, Ainoastaan neptunukset ovat yleisempiä.
Auringolla ei ole ympärillään supermaita luultavasti siksi, että Auringon lähellä oli kivirauta-ainesta  vähemmän kuin supermaita omaavien tähtien lähellä.  Erään teorian mukaan aurinkokunnassa ensin  kohti Aurinkoa, sitten Auringosta ulospäin vaeltanut Jupiter olisi pyyhkinyt Aurinkoa alussa ympäröineet supermaat tai näiden raaka-aineet pois. Toisen väitteen mukaan Auringon vetovoima olisi vienyt ainakin yhden supermaapallon pois.
Kiviset ja jäiset supermaat

Jos tähdellä on kylmä Jupiterin kaltainen jättiläisplaneetta, silloin sen supermaat ovat kivisiä ja melko kuivia. Jos jättiläisplaneetta puuttuu, supermaat ovat jäisiä ja/tai vetisiä.Supermaiden synty riippuu tähteä alussa ympäröivän kaasu- ja pölykiekon massasta. Jos kiekon massa on keskimääräinen, jättiläisplaneettojen sisään syntyy jäiisä supermaita, jotka  vaeltavat kohti keskustähteä työntäen kiviset supermaat suureksi osaksi keskustähteen. Jos kiekko on massiivinen, syntyy kylmiä jättiläisplaneettoja ja kivisiä supermaita. Yleisemminkin koekon massan kasvu edistää jättiläisplaneettojen syntyä supermaiden sijaan. Jättiläisplaneetta kun estävät jäisä kappaleita vaeltamasta syntyvän planeettakunnan ulko-osista sisäosiin.
Historia

Ensimmäiset tunnetut kaksi supermaata löydettiin vuonna 1992 kiertämästä pulsaria PSR 1257+12. Kyseisten planeettojen massa oli liian alhainen, että ne voitaisiin yksiselitteisesti luokitella kaasujättiläisiksi. Ensimmäinen löydetty tavallista tähteä kiertävä supermaa oli Gliese 876 d, joka löydettiin vuonna 2005. 7. tammikuuta 2013 mennessä yksin Kepler-avaruusteleskoopin löytämistä eksoplaneettaehdokkaista 816 oli supermaan kokoluokkaa. Myös supermaita pienempia planeettaehdokkaita oli useita satoja. Sittemmin supermaapalloiksi luokiteltavia planeettoja on löytynyt useita.
Havaintojen mukaan eksoplaneetta COROT-7b on varmuudella supermaa. Sen massa on noin viisi Maan massaa ja säde 1,68 Maan sädettä. Tämä supermaapallo on lähellä keskustähteään kiertävä kuuma niin sanottu ktooninen planeetta, jonka pintalämpötila on 1 000–1 500 °C. Corot-7b:n toinen pallonpuolisko on laskujen mukaan sulaa laavaa.
Taiteilijan näkemys muutamista supermaista ja Maasta.
Havaittujen supermaiden massoja ja säteitä kaaviossa. Punainen käyrä: kokonaan rautainen supermaa, sininen kokonaan vetinen.
Monet supermaapallot saattavat olla vetisiä.
Vasemmalta oikealle: Maa, tyypillinen supermaa ja Neptunus.
Corot-7b on supermaa, vaikka onkin elinkelvottoman lähellä keskustähteään.
Tampereen kesäyliopisto

| Tampereen kesäyliopisto |
| --- | --- |
Perustettu:  1955
Tyyppi:  kesäyliopisto
Rahoitus:  vuonna 2015: opiskelijamaksut 42,9 %,  valtion maksuosuudet 37,0 %,  kuntien maksuosuudet 14,8 %,  muut 5,2 %
Budjetti:  1 671 809 (kaikki tulot yht. EUR, 2015)
Henkilökunta:  vuonna 2015: toimihenkilöt: 7, opetushenkilökunta: 309
Opiskelijoita:  11 620 (2015)
Osoite:  Yliopistonkatu 60 A, 33100 Tampere
Sivusto:  www.tampereenkesayliopisto.fi
Tampereen kesäyliopisto on Tampereelta käsin toimiva, Tampereen kesäyliopistoyhdistys r.y.:n ylläpitämä suomalainen kesäyliopisto. Se on perustettu vuonna 1955. Vuonna 2015 yksittäisiä kursseja järjestettiin lisäksi Akaassa, Heinolassa, Hämeenkyrössä, Ikaalisissa, Mänttä-Vilppulassa, Parkanossa, Pirkkalassa ja Ruovedellä.
Vuonna 2015 kesäyliopisto järjesti eri toimipisteissään yhteensä 495 opintojaksoa, joille osallistui kaikkiaan 11 620 opiskelijaa. Annettujen oppituntien määrällä (yhteensä 13 142 oppituntia vuonna 2015) mitattuna Tampereen kesäyliopisto antoi Suomen kolmanneksi eniten opetusta antanut kesäyliopisto vuonna 2015 Helsingin seudun kesäyliopiston ja Pohjois-Pohjanmaan kesäyliopiston jälkeen.
Opetuksesta huomattava osa (266 opintojaksoa) oli avoimen yliopiston opetusta. Näille kursseille osallistui yhteensä 4 769 opiskelijaa, jotka suorittivat kursseilla yhteenlaskettuna 10 175 opintopistettä. Enemmän avoimen yliopisto-opetuksen opintopisteitä suoritettiin vuonna 2015 ainoastaan Pohjois-Pohjanmaan kesäyliopistossa ja Helsingin seudun kesäyliopistossa. Opettajakuntaan kuului yhteensä 309 henkilöä, joista avoimessa yliopistossa opetti 132, joista professoreja tai dosentteja oli 37. Muussa kuin avoimessa yliopisto-opetuksessa opetusta antoi 177 opettajaa.
Tampereen kesäyliopisto rahoitti toimintaansa ensisijaisesti opiskelijamaksuilla (42,9 % kaikista tuloista) ja valtion maksuosuudella (37,0 %). Kuntien maksuosuudet muodostivat 14,8 prosenttia ja hankkeista, tilauskoulutuksista tai muualta saatiin 5,2 % vuoden 2015 tuloista.
Səxibgərəy Səyetğaliyev

| Sahib-Garei Said-Galijev> Сахиб-Гарей Саид-Галиев Сәхибгәрәй Сәетгалиев Səxibgərəy Səyetğaliyev |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1894  Ufa, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 29. lokakuuta 1938 (44 vuotta)  Moskova, Venäjän SFNT
Poliitikko
Puolue:  VSDTP , NKP, (bolsevikit)
Asema:  kansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja; Tataarien autonominen sosialistinen neuvostotasavalta  Krimin autonominen sosialistinen neuvostotasavalta
Sahib-Garei Saidgalijevitš Said-Galijev (ven. Са́хиб-Га́рей Саидгалиевич Са́ид-Га́лиев, tat. Сәхибгәрәй Сәетгали улы Сәетгалиев, Səxibgərəy Səyetğali ulı Səyetğaliyev; 6. maaliskuuta 1894 – 29. lokakuuta 1938) oli tataarilainen vallankumouksellinen ja neuvostoliittolainen poliitikko.
Elämäkerta

Said-Galijev (Säyetğaliyev) syntyi työläisperheeseen Ufassa vuonna 1894. Hänet värvättiin armeijaan vuonna 1915 ja seuraavana vuonna Said-Galijev liittyi VSDTP:n riveihin Jekaterinburgissa.
Helmikuun vallankumouksen (1917) jälkeen hänestä tuli rykmenttikomitean- ja Jekaterinburgin Neuvoston jäsen sekä muslimisotilaiden varuskuntakomitean puheenjohtaja. Maaliskuussa 1917 Said-Galijev liittyi bolševikkeihin. Heinäkuusta hän toimi Uralin alueellisen muslimineuvoston puheenjohtaja ja seuraavat kaksi vuotta hän oli Kazanin neuvoston kansallisuuksien komissaari, Ufan maakuntakomitean tataari-baškiiritoimiston jäsen ja muslimien sotilaspoliittisten kurssien opettaja Keski-Muslimien sotilaskollegion poliittisella osastolla. Marraskuussa 1919 hän toimi edustajana idän kansojen kommunististen järjestöjen 2. kokovenäläisessä kongressissa sekä tuli valituksi kommunistisen puolueen keskuskomitean alaisuudessa toimivan CONV:n keskustoimiston puheenjohtajaksi.
Vuonna 1920 Galievista tuli Tataarien ASNT:n vallankumouskomitean puheenjohtaja. Vuosina 1920–1922 hän oli kansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja. Said-Galijevin toimiessa puheenjohtajana häntä vastaan tehtiin salamurhayritys.
Vuosina 1921–1924 Said-Galijev oli Krimin ASNT:n kansankomissaarien neuvoston puheenjohtaja. 30. joulukuuta 1921 hänestä tuli Venäjän SFNT:n täysivaltaisen valtuuskunnan jäsen Neuvostoliiton ensimmäisessä liittokokouksessa, joka allekirjoitti Neuvostoliiton perustamissopimuksen.
Vuonna 1924 Said-Galijev lähetettiin Moskovaan. Vuosina 1924–1925 hän oli keskusvalvontakomitean jäsen. Vuodet 1924–1926 hän työskenteli Neuvostoliiton työläisten ja talonpoikien tarkastusviraston kansankomissariaatissa, 1928–1931 hän oli Teplo i Sila -rahaston (Moskova) varajohtaja ja johtaja. Vuosina 1931–1933 Said-Galijev oli Neuvostoliiton Työn kansankomissariaatin hallituksen jäsen. Vuodesta 1933 hän työskenteli Neuvostoliiton viestintäreittien kansankomissariaatissa.
Said-Galijev oli kommunistisen internationaalin toisen- ja kolmannen kongressin elegaatti. Hänet valittiin koko Venäjän keskuskomitean ja Neuvostoliiton keskuskomitean jäseneksi.
Stalinin vainojen aikaan Said-Galijev pidätettiin vuonna 1938 ja tuomittiin kuolemaan. Hänet teloitettiin 29. lokakuuta 1938. Said-Galijev rehabilitoitiin vuonna 1955.
Sophie & Magaly

Sophie & Magaly oli kahden ranskalaisen naisen muodostama duo, jonka muodostivat kaksoissisaret Sophie ja Magaly Gilles. Duo edusti Luxemburgia Eurovision laulukilpailussa 1980 laululla Papa Pingouin ja sijoittuivat 9. sijalle. Magaly kuoli vuonna 1996 AIDSiin ja Sophie kuoli talvella 2019.
Diskografia

Papa Pingouin (1980)
Arlequin (1980)
Tous les enfants du monde (1980)
Les Nanas de Zorro (1981)
Poupée qui chante, poupée que pleure (1981)
Toi (1981)
Tous les enfants chantent Noël (1981)
Aiheesta muualla

Duon diskografia (ranskaksi)
Teodor Peterson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Teodor Peterson |  Teodor Peterson |  Teodor Peterson |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten maastohiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | sprintti (v) |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | parisprintti (p) |  |
Teodor Anders Peterson (s. 1. toukokuuta 1988 Uumaja) on ruotsalainen maastohiihtäjä.
Vancouverin olympialaisissa 2010 Peterson sijoittui sprintissä 11:nneksi. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän oli sprintissä 16:s ja Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 15:s. Sotšin olympialaisissa 2014 Peterson voitti hopeaa vapaan hiihtotavan sprintistä ja pronssia Emil Jönssonin kanssa perinteisen parisprintistä. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän oli perinteisen hiihtotavan sprintissä seitsemäs. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui perinteisen sprintissä yhdeksänneksi.
Maailmancupissa Peterson kilpaili ensimmäisen kerran 7. maaliskuuta 2009 Lahdessa, jossa hän hiihti vapaan hiihtotavan sprintissä 16:nneksi. Ensimmäisen maailmancupin voittonsa Peterson saavutti Kuusamon maailmancupin avaustapahtuman sprinttikilpailussa kaudella 2011–2012. Viikkoa myöhemmin hän voitti Jesper Modinin kanssa maailmancupin parisprintin Düsseldorfissa. Davosin vapaan hiihtotavan sprintissä Peterson sijoittui toiseksi ja Milanossa kolmanneksi. Hän voitti vapaan hiihtotavan sprintin Moskovassa ja oli Lahdessa perinteisen sprintissä toinen. Hän voitti sprintticupin kokonaiskilpailun.
Peterson sijoittui kaudella 2012–2013 Quebecin sprintissä toiseksi ja voitti Liberecin sprintin. Sprintticupissa hän oli neljäs. Kaudella 2013–2014 hän voitti sprintin Falunin finaalitapahtumassa ja sijoittui sprintticupissa neljänneksi. Kaudella 2017–2018 hän oli Planican perinteisen hiihtotavan sprintissä kolmas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Teodor Peterson Wikimedia Commonsissa
Sophie, Edinburghin herttuatar

| Sophie |
| --- | --- |
 Edinburghin herttuatar
 
Syntynyt:  20. tammikuuta 1965 (ikä 59) Oxford, Englanti
Puoliso:  prinssi Edward
Lapset:  Louise Windsor James Windsor
Suku:  Windsor (avioliiton kautta)
Isä:  Christopher Rhys-Jones
Äiti:  Mary Rhys-Jones
Sophie ja prinssi Edward.
Sophie, Edinburghin herttuatar. (Sophie Helen Mountbatten-Windsor, o.s. Rhys-Jones, s. 20. tammikuuta 1965 Oxford, Englanti) on Edinburghin herttua prinssi Edwardin puoliso.
Sophie Rhys-Jones syntyi rengaskauppias Christopher Rhys-Jonesin ja tämän vaimon Mary Rhys-Jonesin perheeseen. Ennen avioliittoaan hän työskenteli pr-konsulttina.
Sophie ja prinssi Edward tapasivat syksyllä 1993. Kahden vuoden seurustelun jälkeen Edward palkkasi Sophien henkilökohtaiseksi avustajakseen.. Pari kihlautui jouluna 1998 ja heidät vihittiin 19. kesäkuuta 1999 Lontoossa, Windsorin linnan Pyhän Yrjön kappelissa. Avioliiton myötä Sophie sai käyttää arvonimeä Wessexin kreivitär.
Edwardin ja Sophien perheeseen kuuluvat tytär Lady Louise Windsor (s. 2003) sekä poika James Windsor, Severnin varakreivi (s. 2007).
Lörpöttelyskandaali

Sophie aiheutti skandaalin keväällä 2001, kun hän erehtyi lausumaan mielipiteitään kuninkaallisesta perheestä ja Ison-Britannian politiikasta arabisheikiksi naamioituneelle sensaatiolehden reportterille. Hän muun muassa kertoi silloisen valtiovarainministeri Gordon Brownin tuoreen budjettiesityksen olevan "pelkkää puppua".
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sophie, Edinburghin herttuatar Wikimedia Commonsissa
Stephen Nichols

Stephen Earl Nicols (s. 19. helmikuuta 1951 Cincinnati, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten Steve Johnsona televisiosarjassa Päivien viemää. Stephen on saanut kolme Drama-Logue palkintoa.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (englanniksi)
Stephen Nichols Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Slussen (kirja)

| Slussen |
| --- | --- |

Kirjailija:  Reijo Mäki
Kieli:  suomi
Genre:  jännitys
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2016
ISBN:  978-951-1-29183-1
Sarja: Sakari Roivas
Edeltävä:  Kruunun vasikka
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Slussen on Reijo Mäen vuonna 2016 ilmestynyt kolmas Sakari Roivas -dekkari. Se on sarjamurhatarina, joka sijoittuu vuoden 1995 Tukholmaan. Kirjan saatesanojen mukaan Mäki on tehnyt ensimmäisen version jo 1990-luvun puolessavälissä ja teokseen on vaikuttanut Mäen oma työhistoria Tukholmassa kaupungin paikallisliikenteen kuljetuspalvelussa.
Vastaanotto

Slussen myi ilmestymisvuonnaan 15 200 kappaletta eli puolet Mäen samana vuonna ilmestyneen Hot Dogin määrästä ja oli viidenneksitoista myydyin kotimainen kaunokirja.
Turun Sanomien Erkki Kanerva piti Slussenia keskeneräisenä ja päivitystä ongelmallisena. Nowakin ja Puttosen mukaan nuhteettomasta Roivaksesta on vaikeampi saada vetävää dekkaria kuin eläväisestä Vareksesta.
Snaressaartenpingviini

| Snaressaartenpingviini |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pingviinilinnut Sphenisciformes
Heimo::  Pingviinit Spheniscidae
Suku::  Töyhtöpingviinit Eudyptes
Laji::  robustus
Kaksiosainen nimi
 Eudyptes robustus  (Oliver, 1953) 
Katso myös
   Snaressaartenpingviini Wikispeciesissä   Snaressaartenpingviini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Snaressaartenpingviini (Eudyptes robustus) on Uuden-Seelannin kotoperäinen pingviinilaji. Walter Oliver kuvaili lajin holotyypin vuonna 1953.
Koko ja ulkonäkö

Pingviini kasvaa noin 40 senttimetrin pituiseksi ja 3 kilogramman painoiseksi. Ulkonäöltään snaressaartenpingviini on hyvin samankaltainen vuonopingviinin kanssa. Kaula, selkä ja kyljet ovat mustat, vatsa valkoinen. Nokan vierustalta molemminpuolisesti kulkee keltainen viiru silmien yli.
Ravinto

Ravinto koostuu pääasiassa äyriäisistä, kaloista ja kalmareista.
Lisääntyminen ja levinneisyys

Pingiivini munii syys-lokakuussa kaksi munaa. Noin 60 prosenttisesti kaksi poikasta kuoriutuu, mutta yleensä vain toinen poikasista selviää hengissä. Snaressaartenpingviini elää vain Snaressaarilla, jotka sijaitsevat noin 200 kilometriä Eteläsaaresta etelään. Lajin populaation koko on noin 30 000 pesivää paria.
Sympathy for the Devil

| ”Sympathy For The Devil (remix)” The Rolling Stones |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Beggars Banquet
 Äänitetty : maalis–kesäkuu 1968
 Julkaistu: 16. syyskuuta 2003
 Tuottaja(t): Jellybean Benitez, The Neptunes, Fatboy Slim, Full Phatt
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 06.27
 Levy-yhtiö: ABKCO
Muut kannet
 Vuoden 1968 painoksen kansikuva
The Rolling Stonesin muut singlet
| ”Don’t Stop” 2002 | ”Sympathy for the Devil” 2003 | ”Streets of Love" / "Rough Justice” 2005 |
Sympathy for the Devil on The Rolling Stonesin esittämä avausraita vuonna 1968 ilmestyneeltä albumilta Beggars Banquet. Kappale julkaistiin singlenä vasta vuonna 2003, ja silloinkin remix-versiona.
Monet yhtyeet ovat tehneet cover-version kappaleesta, joukossa muun muassa Ozzy Osbourne, Guns N' Roses, Jane's Addiction ja Motörhead.
Alkuperäinen versio

Mick Jaggerin laulamassa alkuperäisversiossa sanoitus on kerrontaa yksikön ensimmäisessä persoonassa. Kappaleen sanoitus on rakennettu siten, että kuulijaa saattaisi puhutella Lucifer hienostunein ja lipevin sanankääntein. Erään tulkinnan mukaan laulun "devil" ei ole paholainen, vaan ihmiskunta itse.
Sanoituksissa kerrataan lyhyesti ihmiskunnan historian eräitä verisimpiä tapahtumia, kuten satavuotinen sota ("I watched with glee while you Kings and Queens fought for ten decades for the Gods they made"), lokakuun vallankumous ("I stuck around St. Petersburg when I saw it was a time for a change, killed the Tzar and his ministers") ja toinen maailmansota ("I rode a tank, held a gen'ral's rank while the blitzkrieg raged, and the bodies stank"). Tästä näkökulmasta tarkasteltuna tekstin voidaan tulkita olevan sanoittajan kritiikkiä länsimaisen sivilisaation moraalittomuutta kohtaan.
Kappaleella on samankaltainen sointurakenne kuin Beatlesin kappaleen "Hey Jude" loppuhuipennuksessa.
”Sympathy for the Devil” alkaa rytmikkäästi lyömäsoittimien ja marakassien tahdittamana ja sen alkutahtien jälkeen alkaa soida eräs rockin historian tunnistettavimmista bassokuluista, yllättäen kitaristi Keith Richardsin bassokitaralla soittama rullaava teema, johon kappaleen edetessä Mick Jaggerin laulu ja muut instrumentit liittyvät. Kitaristi Keith Richards soittaa kappaleessa kitarasoolon, jota on yleisesti pidetty yhtenä rock historian hienoimmista sooloista.
Alkuperäinen versio > Kokoonpano:

Mick Jagger – Laulu, lyömäsoittimet
Keith Richards – Soolokitara, basso ja taustalaulu
Brian Jones – Taustalaulu, akustinen kitara
Bill Wyman –  Taustalaulu, lyömäsoittimet
Charlie Watts – Rummut
Nicky Hopkins – Piano
Rocky Dzidzornu – Lyömäsoittimet
Anita Pallenberg -  Taustalaulu
Guns N’ Rosesin cover versio

| ”Sympathy for the Devil” Guns N’ Roses |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Interview with the Vampire soundtrack
 B-puoli: ”Escape to Paris”
 Äänitetty : lokakuu 1994
 Julkaistu: 13. joulukuuta 1994
 Tuottaja(t): Guns N’ Roses, Mike Clink, Matthias Gohl
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 07.36
 Levy-yhtiö: Geffen
Guns N’ Rosesin muut singlet
| ”Since I Don’t Have You” 1994 | ”Sympathy for the Devil” 1994 | ”Chinese Democracy” 2008 |
Guns N' Roses julkaisi kappaleen Veren Vangit -elokuvan soundtrackille. Kappale sai jopa yhtyeen riitoihin, kun Axl Rose korvasi Slashin kitaraosuuden Paul Hugen kitaraosuudella. Kappale löytyy Greatest Hitsiltä. Single oli viimeinen ennen vanhojen jäsenten lähtöä.