stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaksivuotinen kasvi
Kaksivuotiset viljelyskasvit

Viljelyskasveista kaksivuotisia ovat varsinkin monet juures- ja vihanneskasvit, kuten porkkana, punajuuri, lanttu, nauris ja kaalit. Juureskasvien kuitenkin annetaan kasvaa vain ensimmäisen kesän ajan, sillä seuraavana kesänä niiden juuret menettäisivät kaikki niihin kertyneet varastoaineet. Vain kasvatettaessa niitä siementen saamiseksi ne jätetään kasvamaan toiseksikin vuodeksi.  Kylmät säät kasvukauden alussa voivat kuitenkin joskus saada aikaan, että ne kukkivat jo ensimmäisenä vuotena. Siinä tapauksessa sato tulee yleensä käyttökelvottomaksi.
Kaksivuotiset koristekasvit

Myös monet koristekasvit ovat kaksivuotisia. Ne kylvetään alkukesästä ja vasta loppukesästä taimet istutetaan.
Esimerkkejä

Kaksivuotisia kasveja ovat muun muassa salkoruusu, sinirasti,  maariankello, kultalakka, alaskankleitonia, harjaneilikka, rohtosormustinkukka, karstaohdake, hohtopiikkiputki, syyssädekukka, illakko, kesäkuuruoho, harmaakäenkukka, puistolemmikki, kruunuohdake, myskisalvia, hopeatulikukka, purppuratulikukka ja tarhaorvokki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaksivuotinen kasvi Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Biennial plant
Kuvassa tarhaillakko, joka on yksi kaksivuotisista kasveista.
Käännös suomeksi
Evon opetusmetsä

Evon opetusmetsä on Evon alueella sijaitseva 2 025 hehtaarin opetusmetsä, jota käyttää pääasiassa Hämeen ammattikorkeakoulun metsätalouden koulutusohjelma ja Hämeen ammatti-instituutti, mutta jolla on tutkimus- ja koetoimintaa myös Helsingin yliopistolla, Metsäntutkimuslaitoksella, Riista- ja kalatalouden tutkimuslaitoksella sekä Suomen ympäristökeskuksella. Opetusmetsän käytön perusteena on Metsähallituksen vahvistama käyttösuunnitelma.
Alueella on toteutettu mm. Evo-Life-projekti, joka kohdistui kahteen alueeseen, tehtiin useita luonnonsuojelutoimia. Kesällä 2002 kulotettiin viisi pientä aluetta yhteensä kahden hehtaarin kuusivaltaiselta alueelta, jossa kuusten ikä oli 80 vuotta - 90 vuotta. Seuraavana vuonna kulotettiin kaksi noin 60-vuotiasta mäntyvaltaista aluetta yhteensä yhdeksän hehtaarin alueelta.  Paloista muodostui noin 1 000 kuutiometriä hiiltynyttä puuta. Paloalueista yksi sijaitsee Hankajärven ja Vuoripeikonjärven suoraviivalla välillä ja kaksi muuta tämän paloalueen pohjois- ja eteläpuolilla. Alueelle pääsee Hattukiventietä pitkin. Neljäs paloalue sijaitsee Isosta Nahkijärvestä itäkaakon suuntaan.
Alueita > Luontotyypit > Luontaisesti syntyneet, merkittäviltä osin jaloista lehtipuista koostuvat metsiköt

Hautjärven lehto, metsälehmuslehto, 2,2 hehtaaria
Vuorenpeikon lehto, metsälehmuslehto, 2,4 hehtaaria
Majajärven lehto, metsälehmuslehto, 1,0 hehtaaria
Ylisen Rautjärven lehto, metsälehmuslehto, 0,3 hehtaaria
Aiheesta muualla

Opetusmetsä Hämeen ammatti-instituutti. Viitattu 26.12.2009.[vanhentunut linkki]
Etelä-Nummelan koulu

| Etelä-Nummelan koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Etelä-Nummelan koulukeskus Naaranpajuntie 19 03100 Nummela
Tyyppi:  peruskoulu
Perustettu:  2023
Rehtori:  Stina Tonteri
Luokat:  1–5
Oppilaita:  270
Verkkosivut
Etelä-Nummelan koulu on Vihdin Nummelassa sijaitseva koulu, joka on aloittanut toimintansa 1. elokuuta 2023. Koulussa toimivat lukuvuonna 2023–2024 vuosiluokat 1–5 ja oppilaita koulussa on 270. Koulu aloitti toimintansa Nummelan koulun tiloissa ja siirtyi tammikuussa 2024 Etelä-Nummelan koulukeskukseen.
Etelä-Nummelan koulukeskus

| Etelä-Nummelan koulukeskus |
| --- | --- |
Osoite:  Naaranpajuntie 19
Sijainti:  Nummela, Vihti
Rakennustyyppi:  koulukeskus
Valmistumisvuosi:  2024
Suunnittelija:  Arkkitehtitoimisto Lukkaroinen Oy
Rakennuttaja:  YIT Suomi Oy
Käyttäjä:   Etelä-Nummelan koulu  Etelä-Nummelan päiväkoti  Etelä-Nummelan nuorisotila  Daghemmet Aleksandra  Vichtis svenska skola 
Bruttoala:  8 600 m2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Etelä-Nummelan koulukeskus on Vihdin Nummelassa sijaitseva koulukeskus. Rakennus on valmistunut tammikuussa 2024. Koulukeskuksessa toimivat suomen- ja ruotsinkieliset alakoulut, päiväkodit sekä nuorisotila. Koulukeskuksen toiminta käynnistyi 8. tammikuuta 2024.
Koulukeskuksen rakentaja on YIT Suomi Oy. Hanke on toteutettu elinkaarimallilla. Tiloissa on hyödynnetty uusiutuvina energialähteinä maalämpöä ja aurinkosähköä. Rakennuksen on suunnitellut Arkkitehtitoimisto Lukkaroinen Oy.
Jonathan Mensah

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jonathan Mensah
Syntymäaika: 13. heinäkuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Accra, Ghana
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 188 senttimetriä
Seura
Seura:  Evian Thonon Gaillard
Pelinumero: 25
Junioriseurat
2004–2006:  Ashanti Gold
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2007–2008 2008–2009 2010–2011 2010–2011 2011– |  Ashanti Gold   Free State Stars  Udinese →  Granada (laina)  Evian Thonon Gaillard | 0 (0) 39 (2) 0 (0) 15 (1) 0 (0) |
Maajoukkue
| 2009 2009– |  Ghana U-20  Ghana | 6 (0) 11 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Ghana.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ghana.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ghana.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Ghana> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Angola 2010 | Jalkapallo |  |
Jonathan Mensah (s. 13. heinäkuuta 1990 Accra) on ghanalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hänen seuransa on Ranskan miesten jalkapallon korkeimmalla sarjatasolla Ligue 1:ssä pelaava Evian Thonon Gaillard. Hän käyttää pelipaidassaan usein nimeä Jonathan, jotta hänen ja John Mensahin välillä ei syntyisi sekaannusta.
Seurajoukkueura

Mensah aloitti uransa kotimaassaan Ashanti Goldissa vuonna 2007. Ensimmäisen ottelunsa hän pelasi kuitenkin vasta seuraavana vuonna Free State Starsin joukkueessa Etelä-Afrikan korkeimmalla sarjatasolla. Tammikuussa 2010 Mensah siirtyi italialaiseen Udineseen, josta hänet lainattiin heti Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä pelanneeseen Granadaan. Siellä hän ehti tehdä yhden maalin 15 ottelussa ja kokea kaksi sarjanousua, kunnes matkusti Ranskaan nykyiseen seuraansa kesällä 2011.
Maajoukkueura

Mensah edusti maataan alle 20-vuotiaiden Afrikan-mestaruuskilpailuissa vuonna 2009. Siellä hän auttoi joukkueensa mestaruuteen, ja ansaitsi esityksellään paikan Ghanan joukkueeseen MM-kilpailuissa 2010. Mensah pelasi kaksi lohko-ottelua sekä neljännesvälieräottelun Yhdysvaltoja vastaan topparipari John Mensahin vierellä puolustuksen keskellä.
Hän voitti Afrikan-mestaruuskilpailuissa hopeaa vuonna 2010.
Maajoukkueura > Maajoukkuemaalit

| # | Päivämäärä | Paikka | Vastustaja | Maali | Lopputulos | Ottelu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 8. helmikuuta 2011 | Antwerpen, Belgia |  Togo | 4–1 | Voitto | Ystävyysottelu |
Jussi Aarnio

Jussi Eero Juhani Aarnio (20. lokakuuta 1932 Tampere – 24. tammikuuta 2009 Tampere) oli suomalainen televisiotoimittaja ja -tuottaja, taiteilija ja graafinen suunnittelija.
Ura

Aarnion ensimmäinen työpaikka oli Aaltosen kenkätehtaalla 14–15-vuotiaana. Hän jätti kesken Klassillisen lyseon ja meni töihin Kustannus-Lehmukseen yhdessä Kimmo Kaivannon kanssa. Mainostoimistotyö johti piirtämisen pariin, ja Aarnio työskenteli sitten muun muassa Yle TV2:lle, jonne hän pääsi freelanceriksi Matti Kuuslan avustuksella.
Aarnio suunnitteli myös ravintoloiden ulkoasuja, pakkauksia sekä piirsi ”karakteerikuviksi” kutsumiaan karikatyyrejä mm. Jarmo Porolasta, Hannu Lemisestä ja Pepsi Paloheimosta. Aarnio teki myös käsiohjelmia ja kutsuja teatterille ja oli mukana perustamassa Hymy-lehteä yhdessä Urpo Lahtisen kanssa.
Aarnio on haudattu Kalevankankaan hautausmaalle Tampereelle.
Perhe

Jussi Aarnion isä oli radiokorjaaja. Aarnio oli naimisissa Kirsti Tuomisen kanssa, jonka tapasi toimiessaan somistajana tavaratalo Sandbergilla.
Teoksia

Nauru sodalle: Sotiemme huumoria 1939–44.  (Kuvitus ja taitto: Jussi Aarnio)  Tampere:  Lehmus, 1960.
Nauru sodalle II, Kustannus Oy Lehmus, 1961 (kuvitus).
Nauru Suomelle, Kustannus Oy Lehmus, 1962 (kuvitus).
Tänä päivänä: Suuret asiat lapsuuden arjessa, Artko, 1967 (kuvitus).
Ilkamat: Kuluneet ja ennen kulumattomat vitsit ja sketsit samannimisestä televisio-ohjelmasta, Artko, 1970 (kuvitus).
Tapaus Ritva Valkama, tv-sarja, Yle TV2, 1972 (tuotanto)
Kirkko keskellä kylää, tv-sarja, Yle TV2, 1986 (ohjaus).
Hannu Leminen - Kakkosen patruuna,  YLE TV2, 1987 (ohjaus)
Aarnion suunnittelema Höyrylaiva Ilmarisen Kuokkalankosken nousun 100-vuotismuistomerkki Lempäälässä (1963).
Esvy

Etelä-Suomen Luonnonmukaisen Viljelyn Yhdistys (ruots. Föreningen för Södra-Finlands naturenlig odling r.f. SNOD) on Uudenmaan ja Hämeen luomuviljelijöitä yhdistävä elin ja se on Luomuliiton ja European Coordination Via Campesinan ECVC:n:n jäsen. ESVYn toiminnan pääpaino on edunvalvonnassa. Lisäksi yhdistyksen tavoitteena on edistää luonnonmukaisesti tuotettujen elintarvikkeiden tuotantoa, tuntemusta ja käyttöä erityisesti Uudenmaan ja Kanta-Hämeen alueella.
ESVY edustaa Suomessa kansainvälistä Via Campesina -liikettä, jonka keskeisenä teemana on ruokasuvereniteetti. ESVY perustettiin 1989, ja sen puheenjohtajina ovat toimineet Ensio Heikkinen, Esa Partanen, Jaakko Luukkonen, Pentti Mattila ja Jukka Lassila.
Aiheesta muualla

Esvyn kotisivut
Juomaripoika

| Juomaripoika Tykopaatti |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. syyskuuta 2007
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): MDMA Numminen, Dalione, Kilari Audio
 Tyylilaji: gangsta rap
 Kesto: 43.06
 Levy-yhtiö: Joku Roti Records
Tykopaatin muut julkaisut
|   | Juomaripoika 2007 | Luopioisten luja 2008 |
Juomaripoika on rap-artisti Tykopaatin vuoden 2007 syyskuussa julkaistu debyyttialbumi. Albumin julkaisi Joku Roti Records. Kappale "Takki auki" on ladattavissa Redrum-187 -sivustolla.
Kappaleet

Juomaripoika intro – 1.35
En dissaa – 3.34
Nolojen tilanteiden mies – 3.27
Ei sen kuulu kuplii – 4.23 (mukana Stepa)
Soittoo – 5.14
Normipäivä – 3.50 (mukana Soppa)
Paatti Paatti – 2.54 (mukana Christy)
Spedet – 3.36
Sä käytät mua – 3.18
Takki auki – 4.51 (mukana Hannibal & Lasse K)
Vastuu Outro – 2.09
Takki auki – 5.15 (bonuskappale, Kilari Audio -remix)
Biitit

MDMA Numminen: 1, 3, 4, 5, 7, 8, 9, 10, 11
Dalione: 6
Kilari Audio: 12
Arvostelut

Redrum-187:
Aiheesta muualla

Kappale "Takki auki" ladattavissa Redrum-187 -sivustolla
Fabio Massimo Castaldo

| Fabio Massimo Castaldo |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 1.7.2014–  
Ryhmä:  Uudistuva Eurooppa -ryhmä (2024–) EFDD-ryhmä (2014–2019)
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1985 (ikä 39) Rooma, Italia
Kansalaisuus:  italialainen
Tiedot
Puolue:  Azione
Muut puolueet:  Viiden tähden liike (2014–2024)
Fabio Massimo Castaldo (s. 18. syyskuuta 1985 Rooma, Italia) on italialainen poliitikko. Castaldo edustaa Azione-puoluetta. Aikaisemmin Castaldo on edustanut Viiden tähden liikettä. Castaldo on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2014 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa nykyisin Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fabio Massimo Castaldo Wikimedia Commonsissa
Fabio Massimo Castaldo Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Felix Tegengren

Felix Reinhold Tegengren (5. toukokuuta 1884 Vaasa – 2. maaliskuuta 1980 Stocksund, Ruotsi) oli suomalaissyntyinen Ruotsissa vaikuttanut geologi.
Felix Tegengrenin vanhemmat olivat hovioikeudenneuvos Ernst Wilhelm Tegengren (1835–1910) ja Anna Aline Boy (1837–1913). Hän pääsi ylioppilaaksi 1901 Vaasan ruotsalaisesta lyseosta ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1904. Opiskeluaikanaan Tegengren osallistui Ab Prospektorin kullanetsintätutkimuksiin Suomen Lapissa. Hän suoritti vuoriopintoja Tukholman teknillisessä korkeakoulussa 1905–1907 ja valmistui filosofian lisensiaatiksi Uppsalan yliopistosta 1908. Samana vuonna hänestä tuli Ruotsin kansalainen.
Tegengren oli Ruotsin geologisen tutkimuslaitoksen SGU:n geologina vuodesta 1909 alkaen ja toimi valtiongeologina 1915–1918. Hän oli virkavapaalla 1914–1917 ja toimi silloin Kiinan hallituksen palveluksessa suorittaen malmigeologisia tutkimuksia Kiinassa. Hän oli Kailan Mining Administrationin geologisena neuvonantajana Kiinassa 1923–1924 ja vuosina 1927–1928 hän oli Mantsurian provinssihallinnon palveluksessa Mukdenissa. Tämän jälkeen Tegengren siirtyi Pohjois-Amerikkaan ja työskenteli parin vuoden ajan geologina Newfoundlandissa Kanadassa. Hän suoritti vielä malmigeologisia tutkimuksia Filippiineillä 1930–1932. 1930-luvulla Tegengren meni ruotsalaisen Boliden Gruv Ab:n palvelukseen ja toimi 1937–1944 malminetsintätöiden teknillisenä johtajana Pohjois-Suomessa. Sotien jälkeen Tegengren toimi vuosina 1944–1961 Boliden-yhtiön palveluksessa malmigeologina Norjassa, Neuvostoliitossa, Yhdysvalloissa, Kanadassa, Japanissa, Malesiassa ja Brasiliassa.
Felix Tegengren oli naimisissa vuodesta 1909 ruotsalaisen Anna Maria Johansonin kanssa. Felix Tegengrenin veljiä olivat kirjailija K. V. Tegengren, kirjailija Jacob Tegengren ja kouluneuvos Gustav Tegengren.
Julkaisuja

Undersökningar angående malminmutningarna i närheten af den s.k. inlandsbanan mellan Orsa och Pite älfdal. SGU 1911
Järnmalms- och magnesitförekomsterna inom Kvikkjokks kapellag jämte en redogörelse för likartade utländska förekomster och deras tekniska tillgodogörande. SGU 1911
Jordens järnmalmstillgångar. 1911
Jernmalmstillgångarna i mellersta och södra Sverige. SGU 1912
Iron Ores and Iron Industry of China. 1921–1924
Sveriges ädlare malmer och bergverk. SGU 1924
Vassbo blymalmsfyndighet i Idre och dess geologiska inramning. SGU 1962
Eñaut Zubikarai

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Eñaut Zubikarai Goñi
Syntymäaika: 26. helmikuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Ondarroa, Espanja
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 185 senttimetriä
Seura
Seura: Auckland City
Junioriseurat
: Aurrerá Ondarroa
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2003–2004 | Real Unión | 13 | (0) |
| 2004–2008 | Real Sociedad B | 58 | (0) |
| 2005–2006 | → Eibar (laina) | 1 | (0) |
| 2008–2015 | Real Sociedad | 29 | (0) |
| 2016 | Tondela |  |  |
| 2016– | Auckland City |  |  |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 2. huhtikuuta 2013.
Eñaut Zubikarai Goñi (s. 26. helmikuuta 1984 Ondarroa, Espanja) on espanjalainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa uusiseelantilaista Auckland Cityä. Kotimaassaan hän pelasi pitkään Real Sociedadissa.
Aiheesta muualla

Eñaut Zubikarain esittely Real Sociedadin virallisella sivustolla (englanniksi)
Eñaut Zubikarain tilastot BDFutbol-sivustolla (englanniksi)
Estía

| Estía> Εστία |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Perustettu:  1876/1894
Sitoutuneisuus:  konservatiivinen
Kotikunta:  Ateena
Kotimaa:  Kreikka
Sivukoko:  broadsheet
Kieli:  kreikka
Aiheesta muualla
www.estianews.gr
Estía (kreik. Εστία) on kreikkalainen päivittäin ilmestyvä sanomalehti, jota julkaistaan Ateenassa. Se on perustettu vuonna 1876.
Estía oli alun perin kirjallisuuslehti. Se on nimetty kreikkalaisen mytologian Hestia-jumalattaren mukaan. Lehti muutettiin uutisia julkaisevaksi sanomalehdeksi vuonna 1894. Lehteä julkaistiin konservatiivisten piirien suosimassa katharévousa-kielimuodossa 1990-luvulle saakka, vaikka muoto oli hylätty virallisessa käytössä vuonna 1976. Vielä nykyäänkin lehti käyttää kreikan polytonista ortografiaa, joka hylättiin virallisessa käytössä vuonna 1982.
Lehden ensimmäinen numero ilmestyi painoteknisen virheen johdosta niin, että sen etusivu tuli takasivuksi ja sivu 2 etusivuksi. Lehti jatkoi perinnettä vuoteen 1997, jolloin siitä piti luopua, kun julkaisujärjestelmä muutettiin tietokoneperusteiseksi. Lehti on painoasultaan edelleen hyvin perinteisen näköinen.
Aiheesta muualla

Ἑστία. Sanomalehden verkkosivut. (kreikaksi)
Evin Rubar

Evin Rubar (s. 14. joulukuuta, 1975) on ruotsalainen tv-toimittaja ja dokumentti
ohjaaja. Hänen sukujuurensa ovat kurdilaiset. Rubar on tunnettu kohua herättäneistä dokumenteistaan, joiden aiheisiin lukeutuvat muun muassa radikaalifeminismi ja muslimikoulut Ruotsissa.
Dokumentit

I skolans våld, 2003
I skolans våld 2, 2004
Könskriget, 2005
Högerhoppet, 2006
Det svenska sveket, 2007
Rör inte min sup, 2007
Syndabockarna, 2008
Slaget om muslimerna, 2009
Vårdlotteriet, 2011
Palkinnot

2003: Stiftelsen Staten of Rättensin journalistipalkinto I skolans våld -dokumentista
2003: Guldspaden I skolans våld -dokumentista
2005: TV-palkinto Kristallen
2005: Guldspaden Könskriget -dokumentista
Eşref Apak

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Eşref Apak vuonna 2022. |  Eşref Apak vuonna 2022. |  Eşref Apak vuonna 2022. |  |
Maa:   Turkki
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 | moukarinheitto |  |
Eşref Apak (s. 3. tammikuuta 1982 Kalecik, Turkki) on turkkilainen moukarinheittäjä.
Apak kilpaili 1999 Bydgoszczin alle 18-vuotiaiden MM-kisoissa, joissa hän sijoittui moukarinheitossa viidenneksi. Seuraavana vuonna hän voitti Santiago de Chilen nuorten MM-kisoissa kultaa heitettyään 69,97. Vuonna 2001 hän oli Grosseton alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa kolmas ja Välimeren kisoissa kuudes. Hän sai hopeaa alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa Bydgoszczissa 2003.
Ateenan olympialaisissa 2004 Apak voitti olympiapronssia tuloksella 79,51. Seuraavana vuonna hän heitti Euroopan talviheittocupissa viidenneksi, voitti Välimeren kilpailut ja sijoittui Universiadeissa toiseksi, mutta karsiutui Helsingin MM-kisoissa. Vuonna 2006 Apak oli Euroopan talviheittocupissa neljäs ja karsiutui Göteborgin EM-kisoissa. Vuonna 2007 hän sijoittui kolmanneksi Euroopan talviheittocupissa ja 11:nneksi Osakan MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän oli viides Euroopan talviheittocupissa, mutta karsiutui Pekingin olympialaisissa. Hän sijoittui Välimeren kisoissa 2009 neljänneksi. Hän karsiutui loppukilpailusta MM-kilpailuissa Berliinissä 2009 ja Daegussa 2011 sekä olympialaisissa Lontoossa 2012.
Kesäkuussa 2013 Apak antoi positiivisen dopingnäytteen ja sai kahden vuoden kilpailukiellon ajalle 26.6.2013–25.6.2015.
Apak karsiutui loppukilpailusta Rio de Janeiron olympialaisissa 2016, MM-kilpailuissa Pekingissä 2015 ja Lontoossa 2017 sekä EM-kilpailuissa Amsterdamissa 2016 ja Berliinissä 2018. Hän voitti 2021 Euroopan talviheittocupin ja sijoittui yhdeksänneksi Tokion olympialaisissa.
Henkilökohtaiset ennätykset

Moukarinheitto: 81,45 (2005)
Forsberg

Forsberg on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Anders Forsberg (1864–1937), suomalainen kansanedustaja (RKP)
Anton Forsberg (s. 1992), ruotsalainen jääkiekkomaalivahti
Bengt Forsberg (s. 1952), ruotsalainen pianisti
Bengt Olof Forsberg (s. 1941), suomalainen laulaja
Börje Forsberg (1944–2017), ruotsalainen musiikkituottaja
Elmer A. Forsberg (1883–1950), amerikansuomalainen taidemaalari ja professori
Emil Forsberg (s. 1991), ruotsalainen jalkapalloilija
Filip Forsberg (s. 1994), ruotsalainen jääkiekkoilija
Hannu Forsberg (s. 1960), suomalainen oopperalaulaja
Helge Forsberg (s. 1920), suomalainen kilpasoutaja
Henrik Forsberg (s. 1967), ruotsalainen maasto- ja ampumahiihtäjä
Henrik Forsberg (s. 1985), suomalainen jääkiekkoilija
Jere Forsberg (s. 1994), suomalainen vammaisurheilija, jousiammunnan paralympiavoittaja
John Forsberg (1917–2014), suomalainen kansanedustaja (RKP), kirkkoherra ja rovasti
Juhani Forsberg (s. 1939), suomalainen pappi, Kirkon ulkoasiain osaston teologisten asioiden ent. sihteeri ja virsirunoilija
K. M. Forsberg (1825–1868), suomalainen lääkäri ja kirjallisuuden suomentaja
Karl Johan Forsberg (1828–1901), suomalainen valtionagronomi
Kent Forsberg (s. 1947), ruotsalainen jääkiekkovalmentaja
Knut Forsberg (1829–1895), ruotsalainen puutarhuri ja maisema-arkkitehti
Kristian Forsberg (s. 1986), norjalainen jääkiekkoilija
Lars Lennart Forsberg (1933–2012), ruotsalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, säveltäjä ja elokuvatuottaja
Leenamaija Forsberg-Johannesson (s. 1954), ruotsinsuomalainen kirjailija
Magdalena Forsberg (s. 1967), ruotsalainen maasto- ja ampumahiihtäjä
Osrik Forsberg (1912–1994), suomalainen kilpasoutaja
Pepe Forsberg, suomalainen tietokirjailija
Peter Forsberg (s. 1973), ruotsalainen jääkiekkoilija
Roland Forsberg (s. 1939), ruotsalainen kirkkomuusikko ja säveltäjä
Sara Maria Forsberg (s. 1994), suomalainen laulaja, lauluntekijä ja Internet-julkkis
Thomas Forsberg, Quorthon (1966–2004) ruotsalainen viikinki- ja black metal -muusikko
Tuomas Forsberg (s. 1967), Tampereen yliopiston kansainvälisen politiikan professori
Ulla-Maija Forsberg (s. 1960), suomalainen kielitieteilijä, Helsingin yliopiston ent. vararehtori
Väinö Forsberg (1895–1966), suomalainen jääkärieversti
Åke Forsberg (1925–2006), suomalainen jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Johnny Herbert

| Johnny Herbert |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1989–2000
Talli(t):  Benetton, Tyrrell, lotus, Ligier, Sauber, Stewart, Jaguar
Kilpailuja:  165 (161 starttia)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  3
Palkintosijoja:  7
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  98
Ensimmäinen kilpailu:  Brasilian GP 1989
Ensimmäinen voitto:  Britannian GP 1995
Viimeinen voitto:  Euroopan GP 1999
Viimeinen kilpailu:  Malesian GP 2000
| Henkilötiedot> Moottoriurheilija.Mestaruudet |
| --- | --- |
1987 2004 2008:  Britannian Formula 3 Le Mans Series (LMP1) Speedcar Series
John Paul ”Johnny” Herbert (s. 25. kesäkuuta 1964 Romford, Englanti, Iso-Britannia) on brittiläinen uransa lopettanut kilpa-autoilija. Hän ajoi Formula 1 -sarjassa kausilla 1989–2000, minkä jälkeen hän kilpaili menestyksekkäästi urheiluautoilla. Vuonna 1991 Herbert oli mukana voittamassa Le Mansin 24 tunnin ajoa.
Herbert osallistui 161 F1-osakilpailuun ja keräsi niissä yhteensä 98 MM-pistettä. Hän ajoi kolmesti voittoon ja keräsi neljä muuta palkintosijaa GP-kisoissa, muttei yhtään paalupaikkaa eikä kisan nopeinta kierrosta. Hän on ajanut eniten F1-kilpailuja niistä kuljettajista, jotka eivät ole ajaneet koskaan kisan nopeinta kierrosta.
Uran alku

Herbert aloitti uransa kartingeissa. Karting-vuosiensa jälkeen hän kilpaili hyvällä menestyksellä Formula Ford -sarjoissa ja nousi Britannian Formula 3 -sarjaan, jonka hän voitti helposti vuonna 1987. Vuodeksi 1988 hän siirtyi International Formula 3000 -sarjaan. Brands Hatchin radalla hän joutui isoon kolariin, jossa hänen jalkansa murtuivat. Hän sai tästä huolimatta Formula 1 -tallipaikan seuraavalle kaudelle.
Formula 1 -ura

Herbert aloitti F1-uransa Benettonilla ja ajoi neljänneksi heti ensimmäisessä kilpailussaan. Kanadan GP:n harjoituksissa hän karsiutui, mikä oli Benettonin johdolle riittävä syy purkaa sopimus. Herbert palasi myöhemmin ajamaan kaksi kilpailua Tyrrellille.
Seuraavaksi kaudeksi Herbert kiinnitettiin Lotukselle, jossa hän ajoi Mika Häkkisen tallikaverina vuodet 1991–1992 ja jatkoi Häkkisen siirryttyä McLarenille. Vuoden 1994 lopulla Herbert sai uuden mahdollisuuden Benettonilla mutta jäi kaudella 1995 maailmanmestaruuden voittaneen tallitoverinsa Michael Schumacherin varjoon. Herbert voitti kauden aikana Britannian ja Italian osakilpailut ja keräsi yhteensä 45 pistettä, jotka riittivät MM-sarjassa neljänteen tilaan. Schumacherin pistemäärä oli 102.
Benetton-kauden jälkeen Herbert ajoi heikommissa talleissa Sauberilla, Stewartilla ja Jaguarilla. Hän voitti kuitenkin Stewartilla sateen sekoittaman Euroopan GP:n kaudella 1999.