stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sotavaunut Euraasian aroilla
Kalmistolöydöt > Utyovkan kalmisto VI

Utyovkan kalmisto VI sijaitsee Samarajoen keskijuoksulla ja se liitetään Potapovkan kulttuuriin. Sen kalmistoalueelta tunnetaan kurgaanista 6 kaksi sotavaunuhautausta. Haudassa 4 löydettiin kaksi vainajaa, joista mies oli ollut alle 45-vuotias ja teini-ikäinen henkilö 14–15-vuotias. Heidän mukaansa oli haudattu sotavaunu ja kaksi hevosta. Haudan antimet oli aseteltu sotavaunun lavetin päälle ja vaunusta löydettiin myös kahdesta pyörästä maahan jääneet likamaajäljet. Hauta-antina olivat pronssitikari, taltta ja 9 piikivestä valmistettua nuolen- tai keihäänkärkeä sekä suitsista jääneet neljä poskilevyä.
Haudassa 6 makasi miesvainaja, jolla oli ollut ikää 35–45 vuotta. Haudassa oli myös kaksi hevosenkalloa. Nämä makasivat sotavaunujen lavetin päällä. Haudasta löytyi myös suitsien kolme poskilevyä, pronssitikari, pronssitaltta, pronssitaltta holkilla ja viisi piikivestä valmistettua kärkeä. Jelena Kuzmina mainitsee taltat kertoessaan, että haudoissa on usein ollut sekä puusepän että pronssinvalajan työvälineitä.
Sotavaunujen ajoituksia

Haudoista, joista sotavaunujen jäännöksiä tunnetaan, on saatu uusia radiohiiliajoituksia, ja ne kuuluvat Sintaštan tai Potapovkan kulttuuripiiriin. Sintaštalaisista haudoista on kolme ajoitusta: 1740–1520 eaa. (SM-5), 2200–1650 eaa. (SM-19) ja 2400–1970 eaa. (SM-28), kalmistosta Kammenyi Ambar 5 on yksi ajoitus: 1950–1770 eaa. (kalmisto 2, hauta 8) ja Krivoje Ozerosta yksi: 2270–2030 eaa. (kalmisto 9, hauta 1). Myös Potapovkan kulttuurin sotavaunuhautoja on ajoitettu kolme. Monista haudoista molemmissa kulttuureissa on löytynyt suitsien poskilevyjä, joissa on sisäpuolella terävät nystyrät. Näiden todistusvoima sotavaunuista on heikko, mutta ne viittaavat hevosten voimakkaaseen ohjastuksen tarpeeseen.
Aiheesta muualla

Parpola, Asko: The Nasatyas, the Chariot and Proto–Aryan Religion, Journal of Indological Studies, nro 16 & 17 (2004–2005) (englanniksi)
Lamberg-Karlovsky, C. C.: Archaeology and Language – The Indo-Iranians, Current Anthropology, 2002 (englanniksi)
Ezequiel Mosquera

| Ezequiel Mosquera |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Ezequiel Mosquera Miguez
Syntynyt: 19. marraskuuta 1975 (ikä 48)
Kansalaisuus:   Espanja
Pyöräilijä
Pituus:  177 cm
Paino:  65 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  mäkimies, yleisajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
1999 2000–2002 2003 2004 2005 2006 2007–2010 2011:  Paredes Movel - Ecop Paredes Rota dos Móveis Cantanhede - Marques de Marialva Carvalhelhos - Boavista Kaiku - Caja Rural Comunidad Valenciana Karpin-Galicia / Xacobeo Galicia Vacansoleil-DCM
Suurimmat voitot
 Clásica de Alcobendas 2008 
 Tiedot päivitetty: 9. tammikuuta 2024 
Ezequiel Mosquera Miguez (s. 19. marraskuuta 1975 Cacheiras-Teo, Galicia, Espanja) on espanjalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Paredes Movel - Ecop -joukkueessa 1999, ja edusti tämän jälkeen useita muitakin alemman kategorian talleja, vuosina 2007–2010 Xacobeo Galiciaa. Hän jäi kiinni dopingista Espanjan ympäriajossa 2010.
Mosquera voitti Vuelta Ciclista a la Rioja -kilpailun kolmannen etapin vuonna 2005. Hän sijoittui viidenneksi Espanjan ympäriajossa 2007 parhaan etappisijoituksen oltua yhdeksännen etapin kolmas sija. Seuraavana vuonna hän voitti Clásica de Alcobendas -kilpailun oltuaan lisäksi paras kilpailun ensimmäisellä osuudella.
Espanjan ympäriajossa 2008 Mosquera sijoittui neljänneksi. Hän oli 7. etapilla toinen ja 14. osuudella kolmas. Vuoden 2009 Vuelta a Burgos -kilpailussa hän voitti viidennen etapin. Espanjan ympäriajossa hän sijoittui toiseksi Sierra Nevadaan päättyneellä 13. etapilla. Kokonaiskilpailussa hän oli viides ja yhdistelmäkilpailussa kolmas.
Vuonna 2010 Mosquera sijoittui toiseksi Vuelta a Burgosin kokonaiskilpailussa. Espanjan ympäriajon kokonaiskilpailussa hän sijoittui alun perin toiseksi 43 sekuntia Vincenzo Nibalille hävinneenä. Hän oli toinen myös yhdistelmäkilpailussa ja kolmas mäkikirikilpailussa. Hän voitti 20. etapin, oli 11. etapilla toinen ja 14. etapilla kolmas.
Kansainvälinen pyöräilyliitto UCI kertoi 30. syyskuuta 2010 Mosqueran antaneen Espanjan ympäriajon aikana kiellettyä hydroksietyylitärkkelyliuosta sisältäneen dopingnäytteen. Kun UCI ei ollut päättänyt mahdollisesta kilpailukiellosta vielä tammikuuhun 2011 mennessä, Mosquera teki sopimuksen Vacansoleil-DCM-tallin kanssa. Hän ei kuitenkaan ajanut kauden 2011 aikana yhtään kilpailua, ja talli erotti hänet, kun UCI määräsi hänelle kahden vuoden kilpailukiellon, joka alkoi marraskuussa 2011. Hänen tuloksensa mitätöitiin 12. syyskuuta 2010 alkaen eli Espanjan ympäriajon 15. etapista lähtien. Hän ei jatkanut ammattilaisuraansa kilpailukiellon jälkeen.
Taistelutoverit

| Taistelutoverit> Band of Brothers |
| --- | --- |

Tyyli:   draama  sota 
Kestoaika:  705 minuuttia
Pääosissa:   David Schwimmer  Neal McDonough  Damian Lewis  Ron Livingston  Donnie Wahlberg  Eion Bailey  Shane Taylor  Marc Warren  Michael Cudlitz  Kirk Acevedo  Dale Dye  Colin Hanks  Scott Grimes  Matthew Settle  Frank John Hughes  Rene L. Moreno  Douglas Spain  Richard Speight, Jr.  Rick Warden 
Alkuperämaa:   Yhdysvallat  Yhdistynyt kuningaskunta 
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:    HBO   BBC   Yle Fem   Yle TV1 
Esitetty:  9. syyskuuta 2001 – 4. marraskuuta 2001
Jaksoja:  10
Tuotanto
Tuottaja(t):   Gary Goetzman  Tony To  Erik Bork  Erik Jendresen  Stephen Ambrose  Mary Richards 
Vastaava(t) tuottaja(t):   Tom Hanks  Steven Spielberg 
Ohjaaja(t):   David Frankel  Mikael Salomon  Tom Hanks  David Leland  Richard Loncraine  David Nutter  Phil Alden Robinson  Tony To 
Käsikirjoittaja(t):   Erik Jendresen  Tom Hanks  John Orloff  E. Max Frye  Graham Yost  Bruce C. McKenna  Erik Bork 
Säveltäjä(t):  Michael Kamen
Leikkaaja(t):   Billy Fox  Oral Norrie Ottey  Frances Parker  John Richards 
Lavastaja(t):  Malcolm Stone
Kuvaaja(t):   Remi Adefarasin  Joel J. Ransom 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Taistelutoverit (engl. Band of Brothers) on vuonna 2001 valmistunut kymmenenosainen toiseen maailmansotaan sijoittuva draamasarja. Sarja perustuu historioitsija Stephen E. Ambrosen kirjoittamaan romaaniin Band of Brothers: E Company, 506th Regiment, 101st Airborne from Normandy to Hitler’s Eagle’s Nest. Sarja kertoo Yhdysvaltain 101. maahanlaskudivisioonan 506. rykmentin E-komppanian vaiheista ennen sotaa ja sen aikana. Sarjan tuottivat Steven Spielberg ja Tom Hanks sotaelokuvan Pelastakaa sotamies Ryan (1998) menestyksekkään yhteistyön innoittamina.
Sarjan tapahtumat, aivan kuten henkilöhahmotkin, perustuvat Ambrosen tutkimuksiin ja tallennettuihin haastatteluihin E-komppanian veteraaneista. Joidenkin veteraanien haastatteluja nähdään osien alussa, mutta heidän henkilöllisyyttään ei paljasteta ennen sarjan viimeistä osaa.
Taistelutoverit oli valmistuessaan kallein koskaan tehty minisarja. Sarjan budjetti oli noin 125 miljoonaa dollaria. Sarja palkittiin kuudella Emmy-palkinnolla sekä yhdellä Golden Globella kategoriassa Paras minisarja tai televisiota varten tehty elokuva. Internet Movie Databasen käyttäjät ovat äänestäneet sen kaikkien aikojen toiseksi parhaaksi televisiosarjaksi (9,5/10).
Sarja on esitetty Suomen televisiossa viidesti: kesällä 2002, syksyllä 2003, Yle Fem -digikanavalla kesällä 2005, Yle TV1:llä 4. kesäkuuta – 6. elokuuta 2008 sekä syksyllä 2009.
Vuonna 2005 sarjasta julkaistiin kaikki kymmenen jaksoa sisältävä DVD-kokoelma, jossa oli mukana myös televisiossa esittämätöntä lisämateriaalia.
Spielberg ja Hanks ovat tuottaneet myös sarjan The Pacific, joka kertoo Tyynenmeren tapahtumista toisessa maailmansodassa. Sarjan ensiesitys oli keväällä 2010, ja Suomessa se esitettiin 28. joulukuuta 2010 – 1. maaliskuuta 2011 Yle TV1:llä.
Sarjan englanninkielisen nimen etymologia

Sarjan englanninkielinen nimi Band of Brothers tulee William Shakespearen historiallisesta näytelmästä Henrik V, jossa Englannin kuningas Henrik V pitää kuuluisan puheen ennen Agincourtin taistelua. Lainauksen lyhennetty versio on myös Ambrosen kirjan ensimmäisellä sivulla, jonka lisäksi Carwood Lipton lainaa tekstiä sarjan viimeisessä osassa.
| --- | --- |
»And Crispin Crispian shall ne'er go by,  From this day to the ending of the world,  But we in it shall be remembered;  We few, we happy few, we band of brothers;  For he to-day that sheds his blood with me  Shall be my brother; be he ne'er so vile,  This day shall gentle his condition:  And gentlemen in England now a-bed  Shall think themselves accursed they were not here,  And hold their manhoods cheap whiles any speaks »  (William Shakespeare, Henry V): »"Tästä päivästä maailmanloppuun asti  ...meidät, taistelutoverit  ...siellä muistetaan."  »  (William Shakespeare, Kuningas Henrik V)
Sarjan keskeisimpiä henkilöitä

Majuri Richard Winters (Damian Lewis)
Kapteeni Lewis Nixon (Ron Livingston)
Vänrikki Carwood Lipton (Donnie Wahlberg)
Vääpeli Don Malarkey (Scott Grimes)
Lääkintämies (T/5, myöh. T/4) Eugene ”Doc” Roe (Shane Taylor)
Ylikersantti Darrel ”Shifty” Powers (Peter Youngblood Hills)
T/4 George Luz (Rick Gomez)
Kersantti (myöh. ylikersantti) Denver ”Bull” Randleman (Michael Cudlitz)
1. luokan sotamies Robert ”Popeye” Wynn (Nicholas Aaron)
T/4 Frank Perconte (James Madio)
1. luokan sotamies Edward ”Babe” Heffron (Robin Laing)
Luutnantti Lynn ”Buck” Compton (Neal McDonough)
Ylikersantti John W. ”Johnny” Martin (Dexter Fletcher)
T/5 Joseph ”Joe” Liebgott (Ross McCall)
Ylikersantti Joseph Toye (Kirk Acevedo)
Ylikersantti William ”Bill” Guarnere (Frank John Hughes)
1. luokan sotamies David Kenyon Webster (Eion Bailey)
Kapteeni Herbert Sobel (David Schwimmer)
Kapteeni Ronald Speirs (Matthew Settle)
Ylikersantti Charles E. Grant (Nolan Hemmings)
Luutnantti Harry Welsh (Rick Warden)
Eversti Robert F. Sink (Dale Dye)
Osat

| # | Nimi | Ohjaus | Käsikirjoitus | Päähenkilö | Alkup>  esityspäivä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Currahee | Phil Alden Robinson | Erik Jendresen ja Tom Hanks | Richard Winters & Herbert Sobel | 9. syyskuuta 2001 |
| 2 | Normandia (Day of Days) | Richard Loncraine | John Orloff | Richard Winters | 9. syyskuuta 2001 |
| 3 | Carentan | Mikael Salomon | E. Max Frye | Albert Blithe | 16. syyskuuta 2001 |
| 4 | Täydennysmiehet (Replacements) | David Nutter | Graham Yost ja Bruce C. McKenna | Denver ”Bull” Randleman | 23. syyskuuta 2001 |
| 5 | Risteyspaikka (Crossroads) | Tom Hanks | Erik Jendresen | Richard Winters | 30. syyskuuta 2001 |
| 6 | Bastogne | David Leland | Bruce C. McKenna | Eugene ”Doc” Roe | 7. lokakuuta 2001 |
| 7 | Romahdus (The Breaking Point) | David Frankel | Graham Yost | Carwood Lipton | 14. lokakuuta 2001 |
| 8 | Partio (The Last Patrol) | Tony To | Erik Bork ja Bruce C. McKenna | David Webster | 21. lokakuuta 2001 |
| 9 | Miksi me taistelemme? (Why We Fight) | David Frankel | John Orloff | Lewis Nixon | 28. lokakuuta 2001 |
| 10 | Kuka pääsee kotiin? (Points) | Mikael Salomon | Erik Jendresen ja Erik Bork | Richard Winters | 4. marraskuuta 2001 |
Lisäksi myynnissä olevasta DVD-sarjasta löytyy lisämateriaalina dokumentti We Stand Alone Together, jossa on E-komppanian veteraanien haastatteluja sekä näyttelijän muokkaama videopäiväkirja näyttelijöiden saamasta armeijan pikakurssista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Taistelutoverit Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eric Lemming

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Eric Lemming |  Eric Lemming |  Eric Lemming |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | keihäsvapaa tyyli |  |
|  Kultaa | Lontoo 1908 | keihäs |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | keihäs |  |
| Välikisat  | Välikisat  | Välikisat  |  |
|  Kultaa | Ateena 1906 | keihäsvapaa tyyli |  |
|  Pronssia | Ateena 1906 | kuula |  |
|  Pronssia | Ateena 1906 | viisiottelu |  |
|  Pronssia | Ateena 1906 | köydenveto |  |
Eric Otto Valdemar Lemming (22. helmikuuta 1880 Göteborg – 5. kesäkuuta 1930 Göteborg) oli ruotsalainen urheilija, joka oli maailman paras keihäänheittäjä 1900-luvun alussa. Lemming oli kolminkertainen olympiavoittaja (1908 ja 1912), lisäksi vuoden 1906 välikisoissa hän voitti kullan ja kolme pronssia. Hän kilpaili keihäänheiton lisäksi useissa muissakin heitto- ja hyppylajeissa sekä köydenvedossa. Ateenan välikisoissa Lemming osallistui jopa yhdeksään lajin.
Urheilu-ura

Lemming heitti 19-vuotiaana vuonna 1899 keihäänheiton epävirallisen maailmanennätyksen 49,31 metriä. Keihäänheitto ei ollut vuoden 1900 olympialaisten ohjelmassa. Lemming osallistui kuitenkin kisoissa kuuteen lajiin. Hän sijoittui korkeushypyssä, seiväshypyssä ja moukarinheitossa neljänneksi sekä kiekonheitossa kahdeksanneksi.
Keihäänheitto oli ohjelmassa vuoden 1906 välikisoissa, joissa Lemming osallistui peräti yhdeksään lajiin. Hän voitti kultaa vapaan tyylin keihäänheitossa ja pronssia kuulantyönnössä tuloksella 11,26, viisiottelussa ja köydenvedossa. Keihäänheitossa hänen tuloksensa oli 53,90, joka oli uusi maailmanennätys. Hän voitti toiseksi sijoittuneen yli kahdeksalla metrillä.
Keihäänheitto oli ensi kertaa virallisten olympialaisten ohjelmassa 1908. Lemming voitti vapaan tyylin keihäänheiton tuloksella 54,44 ja sen jälkeen normaalin keihäänheiton uudella maailmanennätyksellä (54,825 metriä). Hän osallistui kisoissa myös moukarinheittoon, kiekonheittoon ja klassisen tyylin kiekonheittoon. Lemmingin keihäänheiton voittotulos oli lajin ensimmäinen olympiaennätys.
Lemming oli menettänyt maailmanennätyksensä hieman ennen Tukholman olympialaisia 1912, kun suomalainen Julius Saaristo oli heittänyt 61,45. Tukholmassa Lemming voitti kuitenkin keihäänheitossa olympiakultaa omalla ennätystuloksellaan 60,64. Tulos oli jälleen uusi olympiaennätys. Se paransi hänen omaa ennätystään 5,81 metrillä. Olympialaisissa 1912 Lemming osallistui lisäksi sekä molempien käsien keihäänheittoon ja kiekonheittoon, joissa laskettiin kummallakin kädellä heitetty tulos yhteen. Molempien käsien keihäänheitossa Lemming oli neljäs. Olympialaisten jälkeen hän otti haltuunsa myös maailmanennätyksen tuloksella 62,32. Se oli myös keihäänheiton ensimmäinen virallinen maailmanennätys. Tulos pysyi maailmanennätyksenä seitsemän vuotta, kunnes Jonni Myyrä rikkoi sen vuonna 1919.
Olympiamitaliensa lisäksi Lemming sai useita mitaleita kotimaassaan. Ruotsin-mestaruuksia hän voitti 25 kappaletta, niistä 10 oli keihäänheitossa. Muut mestaruudet tulivat kuulantyönnössä, kiekonheitossa, moukarinheitossa ja seiväshypyssä.
Yksityiselämä

Lemming oli naimisissa Ella Winbergin kanssa.
Lemming kuoli kotikaupungissaan Göteborgissa 50-vuotiaana sydänkohtaukseen. Hän oli kaupungissa suosittu henkilö, minkä takia kuolema aiheutti kaupungissa suurta surua.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eric Lemming Wikimedia Commonsissa
Eligius Olsoni

Herman Eligius Olsoni (1. joulukuuta 1823 Ruskeala – 13. marraskuuta 1889 Muolaa) oli suomalainen virkamies ja suomalaisen virkakielen kehittäjä.
Henkilöhistoria

Olsonin vanhemmat olivat veronkirjoittaja, maanviljelijä Anders Johan Olsoni ja Anna Wilhelmina Westzynthius ja puoliso vuodesta 1853 Rosalie Elisabet Nordström (1834–1911). Juristi, pormestari Alcides Olsoni oli heidän poikansa. Eligius Olsoni harjoitti yliopisto-opintoja 1854–1855, mutta ei suorittanut mitään loppututkintoa. Hän sai pätevyyden lääninkamreerin, kruununvoudin ja muihin vastaaviin virkoihin 1855. Olsoni oli Leppävirran sijaisnimismies 1846, Mikkelin lääninhallituksen ylimääräinen kanslisti vuodesta 1847, Juvan itäisen piirin nimismies vuodesta 1852 ja Puumalan nimismies ja Viipurin lääninhallituksen varalääninkamreeri vuodesta 1861. Suomen kielen kääntäjä ja Äyräpään ja Muolaan kruununvouti hän oli vuodesta 1882. Hän toimi virkakielikomitean puheenjohtajaja 1882–1883. Olsoni oli myös
Viipurin Suomalaisen Kirjallisuusseuran puheenjohtaja 1865–1867 ja Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran ja Kansanvalistusseuran jäsen. Olsonin johdolla toiminut virkakielikomitea julkaisi Ruotsalais-suomalaisen laki- ja virkakielen sanaston 1883 ja Olsonille myönnettiin ansioistaan Pyhän Stanislauksen ritarikunnan 2. luokan ritarimerkki. Olsonilla oli muita komiteajäsenyyksiä. Hän omisti perheensä asuinpaikkana Pohjolan kartanon Nuijamaalla.
Julkaisuja

Ruotsalais-suomalainen laki- ja virkakielen sanasto = Svensk-finsk lag- och kurialterminologi, 1883 (toim. muiden kanssa)
Aiheesta muualla

Eligius Olsoni Biografiasampo.
FC Lusitanos

Futebol Clube Lusitanos on jalkapalloseura Andorra la Vellan kaupungista. Seura pelaa Andorran korkeimmalla sarjatasolla ja on voittanut sen mestaruuden kahdesti vuosina 2012 ja 2013. Lusitanos on esiintyny sekä Eurooppa liigassa että Mestarien liigassa kahdesti häviten kaikki kahdeksan pelaamaansa ottelua.
Fimbulvetr

Fimbulvetr, Fimbul-talvi tai Fimbulvinter (”suuri talvi” tai ”talvien talvi”) on skandinaavisessa mytologiassa Ragnarökiä edeltävä kolmen poikkeuksellisen ankaran talven jakso. Lunta sataa tauotta kolmen talven ajan, eikä kesiä ole lainkaan. Puhkeaa lukemattomia sotia ja veljet kääntyvät toisiaan vastaan.
Eteläamerikanpöllönen

| Eteläamerikanpöllönen |
| --- | --- |
 Lintu on kuvattu Cearassa Brasiliassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Kirkupöllöset Megascops
Laji::   choliba 
Kaksiosainen nimi
 Megascops choliba  (Vieillot, 1817 
Synonyymit
 Otus choliba 
Katso myös
   Eteläamerikanpöllönen Wikispeciesissä   Eteläamerikanpöllönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Eteläamerikanpöllönen (Megascops choliba aiemmin Otus choliba) on pöllöihin kuuluva lintu. Sitä tavataan hyvin laajalla alueella Etelä- ja Keski-Amerikassa: Boliviassa, Brasiliassa, Kolumbiassa, Costa Ricassa, Ecuadorissa, Ranskan Guyanassa, Guyanassa, Panamassa, Paraguayssa, Perussa, Surinamessa, Trinidad ja Tobagossa, Uruguayssa ja Venezuelassa.
Levinneisyys ja elinpiiri

Sitä tavataan kaikkialla Etelä-Amerikassa, paitsi Andeilla, Tyynenmeren alankoalueilla ja aivan etelässä. Se on yleensä yleinen, suuressa osassa levinneisyysaluettaan se kuuluu yleisimpiin pöllölajeihin ja on todennäköisesti yleisin tropiikin kirkupöllö. Sitä esiintyy monenlaisilla metsäalueilla kuivasta caatingasta tiheisiin sademetsiin, jopa kaupunkipuistoihin.
IUCN:n mukaan sen elinpiiriä ovat subtrooppiset ja trooppiset kosteat alavat ja vuoristometsät, savannit, pensastot, viljellyt alueet, puutarhat, kaupunkimaiset alueet ja hävitetyt metsät.
Kuvaus

Polymorfisena lajina sen väri vaihtelee suuresti. Se voi olla kokonaan harmaanruskea tai joskus ruskea tai punaruskea, mutta aina siinä on selvästi musta reuna naamassa ja sen silmät ovat keltaiset. Sen pituus on 21–23 cm. Se painaa 97–160 grammaa.
Alalajit

Sillä on seuraavat alalajit:
Megascops choliba choliba (Vieillot, 1817)
Megascops choliba crucigerus (Spix, 1824)
Megascops choliba decussatus (Lichtenstein, 1823)
Megascops choliba duidae (Chapman, 1929)
Megascops choliba luctisonus (Bangs & T. E. Penard, 1921)
Megascops choliba margaritae (Cory, 1915)
Megascops choliba surutus (L. Kelso, 1941)
Megascops choliba uruguaiensis (Hekstra, 1982)
Megascops choliba wetmorei (Brodkorb, 1937
Megascops choliba choliba (Vieillot, 1817)
Megascops choliba crucigerus (Spix, 1824)
Megascops choliba decussatus (Lichtenstein, 1823)
Megascops choliba duidae (Chapman, 1929)
Megascops choliba luctisonus (Bangs & T. E. Penard, 1921)
Megascops choliba margaritae (Cory, 1915)
Megascops choliba surutus (L. Kelso, 1941)
Megascops choliba uruguaiensis (Hekstra, 1982)
Megascops choliba wetmorei (Brodkorb, 1937
Aiheesta muualla

Eteläamerikanpöllönen (Megascops choliba) BirdLife International Data Zone. (englanniksi)
FairCoin

FairCoin on Fair Coop:in maaliskuussa 2014 lanseeraama kryptovaluutta, jonka väitetään olevan ensimmäinen "reilusti jaettu" kryptovaluutta. FairCoin on lisäksi ns. Proof-Of-Stake-kryptovaluutta eli se on ns. "valmiiksi louhittu", toisin kuin esim. Bitcoin, eli sen hankkimiseksi ei tarvitse valtavia määriä prosessoritehoa.
Felice Cavallotti

| Felice Cavallotti |
| --- | --- |
 Felice Cavallotti
Henkilötiedot
Syntynyt: 1842
Kuollut: 1898 (55–56 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Felice Cavallotti (1842−1898) oli italialainen runoilija ja prosaisti. Hän kirjoitti jo nuorena runoja saksalaisia vastaan, julkaisi 1860-luvun alussa kirjasen Germania e Italia ja osallistui omaistensa tietämättä Giuseppe Garibaldin johtamaan sotaan. Sen jälkeen hän useissa lehdissä vastusti hallitusta, hänet tuomittiin moneen kertaan vankeuteen, ja hän joutui useaan kaksintaisteluun. Ollessaan edustajakamarin jäsenenä hän pani usein toimeen myrskyisiä kohtauksia. Cavallottin poliittiset runot takavarikoitiin.
Cavallotti siirtyi vuodesta 1871 kirjoittamaan näytelmiä. Hänen näytelmänsä Pezzenti herätti Milanossa suurta huomiota. Sitä seurasi muun muassa näytelmä Alcibiade (1874), jota hän eräässä lentokirjasessa loistavasti puolusti arvostelijoitaan vastaan. Hienoja näytelmiä ovat Il cantico dei cantici (1882) ja La figlia di Jefte. Cavallotti oli idealisti ja vastusti naturalismia. Hänen lyriikkansa on tyyliltään ylevää, sisältää runsaasti ajatuksia ja kuvia. Eräs hänen runokokoelmistaan on nimeltään Anticagnie (1879). Cavallotti kuoli kaksintaistelussa.
Cavallottin kootut teokset ilmestyivät kahdeksanosaisena Milanossa (1881−1888).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Felice Cavallotti Wikimedia Commonsissa
Enrique Gaspar

Enrique Gaspar
Enrique Lucio Eugenio Gaspar y Rimbau (2. maaliskuuta 1842 Madrid – 7. syyskuuta 1902 Oloron-Sainte-Marie) oli espanjalainen diplomaatti ja kirjailija, joka kirjoitti näytelmiä, romaaneja ja kevyitä oopperoita (zarzuela).
Elämäkerta

Enrique Gaspar y Rimbaun vanhemmat olivat näyttelijöitä. Isän kuoltua perhe muutti Valenciaan. Rimbau opiskeli filosofiaa, mutta ei koskaan suorittanut opintojaan loppuun, koska aloitti työt pankissa.
Gaspar y Rimbau kirjoitti ensimmäisen zarzuelan 13-vuotiaana, ja 14-vuotiaana hän toimi kirjoittajana La Ilustración Valencianassa. Hänen ollessaan 15-vuotias hänen äitinsä järjesti hänen kirjoittamansa näytelmän esityksen. Täytettyään 21 vuotta hän muutti Madridiin tarkoituksenaan omistautua kirjoittamiselle.
Gaspar y Rimbaun kirjallisen uran huippu ajoittui vuosiin 1868–1875, jolloin hän kirjoitti porvaristolle suunnattuja oopperoita, vaikka yleensä oopperat oli suunnattu aristokratialle. Tuohon aikaan hän kirjoitti myös draamaa, ja hänestä tuli sosiaalisen teatterin pioneeri.
23-vuotiaana Gaspar y Rimbau avioitui kauniin aristokraatin Enriqueta Batllés y Bertán de Lisin kanssa. Avioliitto oli pettymys vaimon vanhemmille. Toisen lapsen syntymän jälkeen Rimbau 27-vuotiaana aloitti diplomaatin uransa.
Hän vietti runsaasti aikaa Kreikassa ja Ranskassa ennen kuin työskenteli konsulina Kiinassa, Macaossa ja sittemmin Hongkongissa. Hän jatkoi kirjallista uraansa ja kirjoitti useita oopperoita.
Palattuaan Eurooppaan hän muutti Oloroniin, vaikka hänen perheensä asui Barcelonassa. Myöhemmin hän asui useissa eri paikoissa eteläisessä Ranskassa. Gaspar y Rimbaun vaimo kuoli Marseillessa, jossa Rimbau oli konsulina. Hänen terveytensä oli heikentynyt, ja hän vetäytyi Oloroniin yhdessä tyttärensä, vävynsä ja lastenlastensa kanssa. Gaspar y Rimbau kuoli Olorónissa 60 vuoden ikäisenä vuonna 1902.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Enrique Gaspar y Rimbau
Käännös suomeksi