stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Plasmapulssimoottori
Historia > Mikro- ja nanosatelliittien propulsioksi

Pienikokoiset- ja massaiset mikro- ja nanosatelliitit alkoivat voimakkaasti yleistyä 2000-luvulle tultaessa muun muassa CubeSat-standardin määrittelyn myötä. Propulsioyksiköt olivat piensatelliiteissa varsin harvinainen alijärjestelmä, sillä niiden saatavuus on ollut pienissä kokoluokissa varsin heikkoa. Plasmapulssimoottori on ollut yksi varteenotettavimpana pidetty piensatelliittien propulsiomuoto, sillä se on muihin propulsiotekniikoihin nähden varsin yksinkertainen, keveämpi ja suhteellisen halpa toteuttaa. [lähde? ] Varhaisia piensatelliittikokoluokan hankkeita ovat olleet muun muassa 2000- ja 2010-luvun vaihteen tienoilla kehitetyt Yhdysvaltain ilmavoimien akatemian FalconSAT-3:n yPPT-moottori, ION-F-satelliittiperheen Dawgstar-satelliitin moottori ja Surreyn yliopiston avaruuskeskuksen ja Surrey Satellite Technologyn yhteishankkeena kehitetyn STRaND-1-satelliitin propulsiomoduuli.
Dawgstar-satelliitti oli yksi kolmesta Yhdysvaltain ilmavoimien tutkimuslaboratorion (AFRL) ION-F-satelliittimissioon kaavaillusta satelliitista. ION-F-hankkeen tavoitteena oli osoittaa plasmapulssimoottorien käyttökelpoisuus kolmen satelliitin muodostaman konstellaation muodostelmalennossa, asemanpidossa ja kiertoradan hallinnassa. Dawgstarin plasmapulssimoottori kehitettiin Primex Aerospace ja Washingtonin yliopiston yhteishankkeena. ION-F-hankkeen oli tarkoitus valmistella myöhempää TechSat-21-hanketta, mutta molemmat jäivät lopulta toteutumatta. ION-F oli ollut tarkoitus laukaista avaruussukkulan kyydissä, mutta laukaisu lykkääntyi Columbia-sukkulan tuhouduttua vuonna 2003 lennolla STS-107 ja peruttiin lopullisesti jonkin aikaa myöhemmin.
AFRL kehitti myös omaa μPPT:nä tunnettua pienkokoluokan plasmapulssimoottoria vuodesta 2001 alkaen. Moottorin pieni koko mahdollisti sähköpurkauksen käynnistymisen koaksiaalirakenteisten elektrodien välillä olleessa PTFE-ajoaineessa ilman ulkoista purkauksenkäynnistäjää (engl. discharge initiator). Moottoria oli alun perin tarkoitus käyttää TechSat-21:ssä, mutta hanke peruuntui vuonna 2003. μPPT:n kehitystä jatkettiin tästä huolimatta yhteistyössä Busekin kanssa, ja projektin tuloksena syntyi Micro Propulsion Attitude Control System (MPACS) -nimellä tunnettu propulsioyksikkö. Satelliitin vakautukseen käytettiin painovoimagradianttimenetelmää, mutta sen gradienttipuomin aukeaminen tapahtui suunniteltua aiemmin ja satelliitti joutui epävakaaseen tilaan vuosien ajaksi.
Aiheesta muualla

Pulsed Plasma Thrusters nasa.gov. NASA Glenn Research Station. Arkistoitu 17.11.2017. Viitattu 16.1.2019. (englanniksi)
Plasmapulssimoottorin yksinkertaistettu kaavio.
Phetchaburi (provinssi)

| Phetchaburi จังหวัดเพชรบุรี |
| --- | --- |
 Kaeng Krachanin kansallispuistoa
 Lippu:  Vaakuna
 Provinssin sijainti Thaimaassa
Valtio:  Thaimaa
Alue:  Länsi-Thaimaa
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Phetchaburi
Pinta-ala:  6 225,1 km²
Väkiluku (2017):  477 400
 – väestötiheys:  76,7 as./km²
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  76
 – ISO 3166:  TH-76
Phetchaburin provinssi (thaiksi จังหวัดเพชรบุรี) on yksi Thaimaan provinsseista. Se sijaitsee maan keskiosassa noin 150 kilometriä Bangkokista lounaaseen. Naapuriprovinssit ovat Rachaburi ja Samut Songkhram pohjoisessa sekä Prachuap Khiri Khan etelässä. Provinssin pinta-ala on 6 225,1 neliökilometriä ja siellä on arviolta 477 400 asukasta (vuonna 2017).
Phetchaburiin kuuluu muun muassa Cha Amin rantalomakohde.
Maantiede

Phetchaburi sijaitsee Malakan niemimaan tyvessä. Sen itäpuolella on Siaminlahti ja lännessä Myanmarin rajan takana Tanaosivuoret. Rajaseudun vuoristoa lukuun ottamatta maakunta on tasaista aluetta. Noin puolet sen pinta-alasta on Kaeng Krachanin kansallispuistoa, joka on perustettu suojelemaan sademetsän luontoa.
Aluejako

Provinssi jakaantuu kahdeksaan piiriin (amphoe), jotka puolestaan jakaantuvat 93 kuntaan (tambon) ja 681 kylään (muubaan).
| --- | --- |
 Phetchaburi  Khao Yoi  Nong Ya Plong  Cha Am:   Tha Yang  Ban Lat  Ban Laem  Kaeng Krachan
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Phetchaburin provinssi Wikimedia Commonsissa
Thaimaan provinssit
| --- | --- |
Pohjoinen:   Chiang Mai  Chiang Rai  Kamphaeng Phet  Lampang  Lamphun  Mae Hong Son  Nakhon Sawan  Nan  Phayao  Phetchabun  Phichit  Phitsanulok  Phrae  Sukhothai  Uthai Thani  Uttaradit 
Koillinen:   Annat Charoen  Buriram  Chaiyaphum  Kalasin  Khon Kaen  Loei  Maha Sarakham  Mukdahan  Nakhon Phanom  Nakhon Ratchasima  Nongbua Lamphu  Nong Khai  Roi Et  Sakhon Nakhon  Sisaket  Surin  Ubon Ratchathani  Udon Thani  Yasothon 
Keskinen:   Ang Thong  Ayutthaya  Bangkok  Chainat  Lopburi  Nakhon Nayok  Nakhon Pathom  Nonthaburi  Pathum Thani  Samut Prakan  Samut Sakhon  Samut Songkhram  Saraburi  Sing Buri  Suphanburi 
Itäinen:   Chachoengsao  Chanthaburi  Chonburi  Rayong  Prachinburi  Sa Kaeo  Trat 
Läntinen:   Kanchanaburi  Phetchaburi  Prachuap Khiri Khan  Ratchaburi  Tak 
Eteläinen:   Chumphon  Krabi  Nakhon Si Thammarat  Narathiwat  Pattani  Phang Nga  Phattalung  Phuket  Ranong  Satun  Songkhla  Surat Thani  Trang  Yala 
Phetchaburin amphoet
Porkunin taistelu

Porkunin taistelu oli toisessa maailmansodassa virolaisista muodostetun 20. Waffen-SS:n krenatööridivisioonan ja Neuvosto-Virolaisen 8. kiväärirykmenttiin kuuluneen 249. kiväärirykmentinselvennä välinen taistelu, joka käytiin 21. syyskuuta 1944 Porkunin kylän ja Porkunijärven lähistöllä seitsemän kilometrin päässä Tamsalusta. Taistelussa 8. kiväärirykmentti piiritti 1500 akselivaltojen sotilasta, jotka yrittivät vetäytyä Tannenberg-linjaan Sinimäkien alueelle. Taistelussa kaatui 500 virolaissotilasta ja 1 000 neuvostosotilastaselvennä. Eloonjääneet 700 vangittiin. Paikalliset kyläläiset hautasivat 273 sotilasta saksalaisissa univormuissa.
Merkinnän syy: taistelukuvaus puuttuu
Pyötsiä

Pyötsiä on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Eero Pyötsiä (s. 1961), upseeri ja kenraaliluutnantti
Viktor Pyötsiä (1909–1996), hävittäjälentäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Pohjanhorsma

| Pohjanhorsma |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Myrtales
Heimo::  Horsmakasvit Onagraceae
Suku::  Horsmat Epilobium
Laji::  hornemannii
Kaksiosainen nimi
 Epilobium hornemannii  Rchb. 
Katso myös
   Pohjanhorsma Wikispeciesissä   Pohjanhorsma Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pohjanhorsma (Epilobium hornemannii) on pohjoinen monivuotinen horsmalaji.
Ulkonäkö

Pohjanhorsma kasvaa 10–35 senttimetriä korkeaksi. Lehdet ovat puikeita, pienihampaisia ja lyhytruotisia. Kukan vaaleahkon purppuranpunainen teriö on viidestä kahdeksaan millimetriä leveä. Pohjanhorsma risteytyy amerikanhorsman, hetehorsman, tunturihorsman, valkohorsman ja suohorsman kanssa.
Levinneisyys

Pohjanhorsma on levinneisyydeltään pohjoinen, sitä esiintyy Fennoskandiassa, Islannissa, Grönlannissa, Kanadassa, Yhdysvalloissa, Japanissa ja Siperiassa.
Suomessa pohjanhorsma kasvaa maan keski- ja pohjoisosissa, eteläisimmillään Pohjois-Savossa ja Pohjois-Karjalassa. Lapissa laji on yleinen.
Pohjolan emäntä

Kotkaksi muuntautunut Louhi kantaa sotajoukkojaan. Sammon puolustus, Akseli Gallen-Kallela, 1896
Pohjolan emäntä eli Pohjan akka on karjalaisen ja suomalaisen mytologian hahmo, joka kalevalaisessa tarustossa johtaa myyttistä Pohjolaa.
Nimitykset

Kalevalassa Pohjolan emännän nimi on Louhi, mutta kansanrunoissa tunnetaan muitakin nimiä, muun muassa Lovetar, Loviatar, Louheatar ja Lovehetar. Louhea nimitetään sekä akaksi että emännäksi. Häntä kuvaillaan monilla tavoilla, kuten ilkeäksi, harvahampaiseksi ja vankkanenäiseksi. Häneen viitataan Kalevalassa usein säeparilla:
Kuvaus

Pohjolan emännän valtakunta Pohjola kuvataan pahaksi ja kylmäksi maaksi kaukana pohjoisessa. Pohjola oli sekä kansanrunouden sankarien vihollinen, että erilaisten arkielämässä kohdattujen pahojen asioiden, kuten pakkasen ja sairauksien, kuviteltu alkulähde. Monissa tapauksissa Pohjolan emäntä itse on luonut Pohjolasta tulevat uhat ja ongelmat. Pohjolan hyviä oloja kuitenkin kadehditaan, eivätkä nämä kielteiset käsitykset estä kalevalaisia sankareita matkaamasta uutterasti kohti Louhen valtakuntaa ja kosiskelemasta hänen yliluonnollisen kauniita tyttäriään.
Pohjolan emäntä on Kalevalan ainoa selvä matriarkka. Hänet kuvataan noitana, jolla on suunnattomat taikavoimat: Hän pystyy muuttamaan muotoaan, käskemään säätä, säätämään auringon ja kuun kulkua, parantamaan sekä on kykeneväinen synnyttämään mitä ihmeellisimpiä olioita. Hän varustaa sotaveneen soutajineen ja sotaväkineen sekä veneen tuhouduttua ottaa veneen laidat siivikseen ja muuntautuu jättimäiseksi Kokko-linnuksi, jonka selkään soturit nousevat.
Pohjolan emäntä on itse synnyttänyt monia niistä sairauksista, vaivoista ja ongelmista, jotka tulevat Pohjolasta ihmisten harmiksi. Näissä runoissa hänen nimensä on esimerkiksi Louheatar, Lovehetar tai Louhiatar, ja hänet on usein portoksi mainittu siksi, etteivät nämä "lapset" ole avioliitosta peräisin. Hänet hedelmöittää tuuli, kun hän paljastaa alapäänsä pohjoiseen päin, tai sen tekee Iku-Tursas meren kuohuilla kovilla. Louhi mainitaan kuitenkin usein myös ihmeellisten Pohjolan neitojen äidiksi.
Perhesuhteet

Pohjolan emännällä on joissain kertomuksissa puoliso, Pohjolan isäntä, mutta hän jää yleensä sivuosaan. Yleensä miestä ei mainita ollenkaan, ja paheksuen korostetaan, että emäntä luo synnyttämänsä asiat ja olennot luonnottomasti ja aviottomasti.
Eräissä runoissa Emäntä synnyttää kolme poikaa; rujon, ramman ja perisokean, jotka ampuvat ihmiseen ensimmäisen noidannuolen. Toisissa kertomuksissa Pohjolan emäntä synnyttää yhdeksän poikaa, erilaisia vitsauksia ja kipuja.
Louheatar on myös susien lajin kantaäiti. Runossa hän kantaa sutta:
Kalevalassa kuvataan, kuinka Louhi nostaa karhun ja kuinka Väinämöinen sen sitten surmaa. Runonlaulaja tulkitsee Louhen lähettäneen karhun pahuuttaan, joskin Väinämöinen kiittää onneaan arvokkaasta saaliista (Kalevala 46: 101–104):
Louhen tytär sanoo äidilleen sulhasta valitessaan (Kalevala 18: 643–648):
Galleria

Mimmi Lähteenoja Louhena Kansallisteatterin näytelmässä Pohjolan häät teatterin avauspäivänä 9.4.1902
Louhi pelastaa Väinämöisen, Robert Wilhelm Ekman, 1859–1860
Ilmarinen tulee sulhona Pohjolaan, Johan Kortmanin hiilipiirros, 1893, Louhi vastaanottamassa
Pohjolan häät, Johan Kortman, 1890
Väinämöisen, Ilmarisen ja Lemminkäisen tulo Pohjolaan, Joseph Alasen temperamaalaus
Sammon puolustus, Joseph Alanen, 1910–1912
Joseph Alasen ryijy, jossa Louhi ottaa auringon ja kuun piilottaakseen ne kiveen ja kallioon, n. 1909
Päästi päivän kalliosta, Joseph Alanen
Päijät-Hämeen Liikunta ja Urheilu

| Päijät-Hämeen Liikunta ja Urheilu |
| --- | --- |

Perustettu:  27. toukokuuta 1997
Tyyppi:  liikunnan aluejärjestö
Kotipaikka:  Lahti
Toiminta-alue:  Päijät-Häme
Aluejohtaja:  Mai-Brit Salo
Puheenjohtaja:  Jussi-Matti Salmela
Aiheesta muualla
Sivusto
Päijät-Hämeen Liikunta ja Urheilu (lyh. PHLU) on Päijät-Hämeen alueella toimiva liikunnan aluejärjestö. Järjestön perustehtävä on edistää hyvinvointia Päijät-Hämeen alueella liikunnan ja urheilun avulla. Lisäksi järjestö tukee liikuntakulttuurin elinvoimaisuutta ja monipuolisuutta paikallisella tasolla. Järjestö edistää Päijät-Hämeen liikunta- ja urheilutoimijoiden yleistä arvostusta ja toimintaedellytyksiä. Järjestö vaikuttaa myös liikunta- ja urheilukulttuurin kehitykseen Päijät-Hämeessä.
Päijät-Hämeen Liikunta ja Urheilu on perustettu 27. toukokuuta 1997. Järjestön toimisto sijaitsee Lahdessa.
Päijät-Hämeen Liikunta ja Urheilu on liikunnan asiantuntija- ja kehittäjäjärjestö. Järjestö kouluttaa lasten kanssa työskenteliviä, seuratoimijoita ja työyhteisöjen ihmisiä. Lisäksi järjestö puhuu liikunnasta päättäjille ja medialle. Järjestö tekee yhteistyötä paikallisesti, maakunnallisesti ja valtakunnallisesti. Aluejärjestö on yksi viidestätoista aluejärjestöstä.
Perustili

Perustili on ajatushautomo Liberan ja kansanedustaja Elina Valtosen ehdotus sosiaaliturvan kokonaisuudistukseksi. Ajatushautomo Liberassa Valtonen ideoi tulonsiirtojärjestelmän kokonaisuudistuksen, perustilin mallin, jossa jokainen täysi-ikäinen suomalainen saisi 20 000 euron alkupääomalla varustetun perustilin. Perustilissä on pyrkimyksiä myös säästämiseen ja yksityiseen pääomanmuodostukseen.
Libera-ajatuspajassa Valtonen ideoi tulonsiirtojärjestelmän kokonaisuudistuksen, perustilin, jonka pohjalta Libera julkaisi Perustili-nimisen raportin yhdessä professori Paul Lillrankin ja vapaan toimittajan Marko Hamilon kanssa.
Perustilimalli

Perustili korvaisi opintorahan, työttömän peruspäivärahan ja työmarkkinatuen.
Perustilimalli > Tilin pääoma

Perustilimallissa jokainen täysi-ikäinen suomalainen saa 20 000 euron alkupääomalla varustetun perustilin. Tilille voisi säästää alkupääoman ylittäviä varoja, joita pidettäisiin "vapaina varoina".
Perustilin saldon voi viedä pakkaselle, ja tilin mahdollinen positiivinen saldo vapautuu eläkeiässä vapaaseen käyttöön. Negatiivinen saldo annetaan anteeksi.
Perustilimalli > Tilin rahoitus

Perustiliä pääomitetaan työnteolla. Jokaisesta palkasta osa siirtyy suoraan perustilille, jonka lisäksi tilille voi myös säästää ylimääräistä rahaa. Tuloverot maksetaan vasta kun tililtä nostetaan rahaa.
Perustilimalli > Tilin käyttö

Jos perustilin saldo on alkupääoman (20 000 euroa) suuruinen tai pienempi, tililtä voi nostaa korkeintaan 600 euroa kuukaudessa. Työtulot, yrittäjyydestä saatavat tulot tai opiskelu ei vaikuta tililtä nostettavan summan rajoihin.
Jos tilin saldo on alkupääomaa suurempi, on alkupääoman ylittävä osuus ("vapaat varat") nostettavissa vapaasti. Perustilin vapaita varoja voi sijoittaa tai niillä voi ostaa toisen ihmisen työtä siirtämällä rahaa perustililtä toiselle.
Perustili julkisuudessa

Valtonen on esitellyt perustiliä Financial Times -verkkojulkaisussa vuonna 2016. Vuonna 2019 Verkkouutisten haastattelussa Valtonen on kutsunut perustiliä "2020-luvun torpparilaiksi", jossa perustilillä olevat rahat ovat kansalaisen omaa rahaa, eikä siis pidätetä erilaisia maksuja jotta ne kilahtaisivat valtion kassaan.
Lokakuussa 2019 yritysjohtaja ja Liberan hallituksen jäsen Björn Wahlroos kannatti perustiliä teoksessaan Kuinkas tässä näin kävi – Miksi maallamme ei ollut malttia vaurastua.
Marraskuussa 2020 Kokoomusnuoret esitteli hyvinvointipoliittisen ohjelmansa. Kokoomusnuoret vaativat sosiaaliturvan kokonaisuudistusta perustilimallilla. Kokoomusnuorten mallissa tuen nostaminen saldon käännyttyä negatiiviseksi tekee tuen nostamisesta vastikkeellista ja negatiiviseksi kääntyneen saldon vuoksi edellytetään aktivointitoimenpiteisiin osallistumista.
Kesäkuussa 2021 Suomen Akatemian strategisen tutkimuksen neuvoston rahoittaman Manufacturing 4.0 -hankkeen sosiaaliturvan tarpeita käsittelevän osaprojektin raportti Perustili – tie kannustavaan ja läpinäkyvään sosiaaliturvaan ehdotti Suomeen perustiliä osana sosiaaliturvan kokonaisuudistusta. Projektia johti professori Heikki Hiilamo ja raporttia olivat kirjoittamassa valtiotieteiden maisteri Jussi Pyykkönen, yhteiskuntatieteiden maisteri Topias Pyykkönen ja diplomi-insinööri Pekka Pulli.
Aiheesta muualla

Libera: Perustili – näin se toimii! 10.12.2013
Libera: Perustili – Toimeliaisuuteen, työllistämiseen ja säästämiseen kannustava sosiaaliturvan kokonaisuudistus joulukuu 2013
Tekniikka&Talous: Perustulolle kannustavampi vaihtoehto: perustili – Opiskelijasta eläkeläiseksi 25.2.2016
Prinsessa Kaguya

Kaguya palaa takaisin kotiinsa. Tosa Hiromichin kuvitusta satuun noin vuodelta 1650.
Prinsessa Kaguya (jap. かぐや姫, Kaguya Hime) on japanilainen kansansatu. Se kertoo pienestä prinsessasta, jonka lapseton bambunhakkaaja löytää bamburuo’on solmukohdan sisältä. Tytön hiukset hohtavat kuin kuunvalo. Adoptiovanhempien huomassa hänestä kasvaa kaunis neitonen, ja pian viisi prinssiä haluaa kosia häntä. Prinsessa ei huoli heistä yhtäkään, ja päästäkseen eroon heistä hän antaa heille mahdottomia tehtäviä suoritettavaksi. Prinssien epäonnistuttua itse keisari kosii Kaguyaa. Silloin prinsessa paljastaa, että hän ei ole kotoisin maan päältä, ja joutuu palaamaan taivaalliseen kotiinsa.
Tarina on vanhimpia japanilaisia satuja, yli tuhannen vuoden ikäinen.
Kon Ichikawa on ohjannut tarinasta vuonna 1987 julkaistun elokuvan Taketori monogatari ja Isao Takahata vuonna 2013 julkaistun piirroselokuvan Prinsessa Kaguyan taru. Tarinasta on tehty Nintendolle videopeli vuonna 1988. Se esiintyy myös osana Ōkami-videopeliä. Aiheesta on tehty manga. ”Kaguya Hime” -niminen kappale löytyy myös Juno Reactorin vuonna 1997 julkaistulta Bible of Dreams -albumilta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prinsessa Kaguya Wikimedia Commonsissa
Pohjolan Voima

| Pohjolan Voima -konserni |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Perustettu:  1943
Toimitusjohtaja:  Ilkka Tykkyläinen
Puheenjohtaja:  Tapio Korpeinen
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  energia
Liikevaihto:   417 milj. € (2019)
Liikevoitto:   44,7 milj. € (2019)
Tilikauden tulos:   32,9 milj. € (2019)
Henkilöstö:   89 (keskim. 2019)
Emoyhtiö:  Pohjolan Voima Oyj
Kotisivu:  www.pohjolanvoima.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
| Pohjolan Voima Oyj |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Perustettu:  1943
Toimitusjohtaja:  Ilkka Tykkyläinen
Puheenjohtaja:  Tapio Korpeinen
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  energia
Liikevaihto:   351,1 milj. € (2019)
Liikevoitto:   0,5 milj. € (2019)
Tilikauden tulos:   -6,7 milj. € (2019)
Henkilöstö:   35
Tytäryhtiöt:   PVO-Vesivoima Oy  Tornionlaakson Voima Oy  Länsi-Suomen Voima Oy  Voimalohi Oy  Teollisuuden Voima Oyj  PVO-Lämpövoima Oy  Oy Alholmens Kraft Ab  Kymin Voima Oy  Rauman Biovoima Oy  Laanilan Voima Oy  Porin Prosessivoima Oy  Kaukaan Voima Oy  Hämeenkyrön Voima Oy  Vaskiluodon Voima Oy  PVO Power Management Oy  PVO Power Services Oy 
Omistaja:   UPM-Kymmene-konserni 51,815 %  Stora Enso Oyj 15,608 %  Kymppivoima 5,907 %  EPV Energia Oy 5,489 %  Kemira Oyj ja Eläkesäätiö Neliapila 5,060 %  Metsä Group 3,657 %  Oy Perhonjoki Ab 2,208 %  Kokkolan Energia Oy 1,803 %  Yara Suomi Oy ja Eläkesäätiö 1,840 %  Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen 1,831 %  Suomen Voima Oy 1,476 %  Porin kaupunki 1,366 %  Oulun Energia Oy 0,906 %  Helen Oy 0,619 %  Vantaan Energia Oy 0,229 %  Outokumpu Oyj 0,096 %  Rautaruukki Oyj 0,090 %  (31.12.2021)
Kotisivu:  www.pohjolanvoima.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pohjolan Voima Oyj on suomalainen energiakonserni, joka tuottaa sähköä ja lämpöä osakkailleen vesivoimalla, lämpövoimalla ja ydinvoimalla. Pohjolan Voiman tuotantopaikkakuntia on eri puolilla Suomea. 96 prosenttia Pohjolan Voiman tuotannosta on hiilidioksidipäästötöntä.
Pohjolan Voima toimii sähkön ja lämmön tuotannossa omakustannusperiaatteella, mikä tarkoittaa, että yhtiö myy tuottamansa sähkön ja lämmön osakkailleen Mankala-periaatteen mukaisesti. Osakkaat vastaavat osuuksiensa mukaisesti toiminnan kustannuksista. Pohjolan Voiman tarkoituksena ei ole tuottaa voittoa.
Pohjolan Voiman perustajaosakkaat olivat suomalaisia metsäteollisuusyhtiöitä. Myöhemmin yhtiön osakkaiksi on tullut myös kuntien energialaitoksia ja -yhtiöitä sekä muuta teollisuutta.
Historia ja omistus

Pohjolan Voima perustettiin vuonna 1943. Yhtiön osakkaiksi tulleet metsäteollisuusyritykset tarvitsivat toiminnassaan sähköä, mutta yksikään osakas ei yksinään pystynyt kattamaan suurten voimalaitosten rakentamisen kustannuksia, minkä vuoksi energian tuotanto päätettiin keskittää ja kustannukset jakaa.
Aluksi Pohjolan Voima rakensi vesivoimalaitoksia. Ensimmäinen voimalaitos oli Kemijoen suistoon vuonna 1949 valmistunut Isohaaran vesivoimalaitos. Samassa yhteydessä yhtiön pääkonttori sijoittui Isohaaran välittömässä läheisyydessä sijainneelle Vallitunsaarelle, jossa se sijaitsi aina 1970-luvun puoliväliin, jolloin pääkonttori siirtyi Ouluun. Pian Isohaaran rakentamisen jälkeen Pohjolan Voima rakennutti Kemijoen pääuomaan ylemmäs vuodesta 1951 lähtien Jumiskon voimalaitoksen, joka oli lopullisesti valmis 1955.
1960-luvulla sähkön tarpeen kasvaessa yhtiö ryhtyi rakentamaan myös lämpövoimalaitoksia. Ensimmäisten lämpövoimalaitosten polttoaine oli öljy. Kun öljykriisit moninkertaistivat polttoaineen hinnan, Pohjolan Voima rakensi hiilivoimalaitoksia ja oli perustamassa ydinvoimayhtiötä, Teollisuuden Voima Oyj:tä.
Länsirannikon Voima Oy ja Etelä-Suomen Voima Oy yhdistettiin Pohjolan Voimaan 1990-luvulla. Lisäksi yhtiö osti Nokian energialiiketoiminnan. Vuosituhannen vaihteessa Pohjolan Voima aloitti yhdessä osakkaidensa kanssa mittavan biovoimalaitosten rakennusohjelman ja oli edistämässä Teollisuuden Voiman uutta ydinvoimahanketta.
Ilkka Tykkyläinen aloitti Pohjolan Voiman toimitusjohtajana 15. elokuuta 2018. Hän siirtyi tehtävään Eforan toimitusjohtajan paikalta.
Kirjallisuutta

Kuusela, Antti; Relander, Kauko & Ylisaukko-oja, Birger: Pohjolan Voima 60-vuotias. Pohjoisen vesiltä monipuoliseksi energiayhtiöksi.  Edita, 2003.  ISBN 9789513738921.
Aiheesta muualla

Pohjolan Voima
Pohjolan Voiman Kristiinan voimalaitos Pyhävuoren laelta heinäkuussa 2008 kuvattuna. Voimalaitos suljettiin vuonna 2015, ja voimalaitoksen purkutyöt alkoivat kesäkuussa 2020. Purkutyöt saatettiin loppuun vuoden 2021 aikana.
Mahdi

Ali ja hänen poikansa Hasan ja Husain 1800-luvun ihannoidussa persialaisessa muotokuvassa.He olivat shiialaisuudessa ensimmäinen, toinen ja kolmas imaami.
Jumala
Jumalan ykseys
Muhammed
profeetat
Islamin viisi peruspilaria
uskontunnustus
rukous
paasto
almuvero
pyhiinvaellus
Koraani
Aleksanteri Suuri Koraanissa
Koraanin historiallis-kriittinen tutkimus
Koraanin käännökset
Luettelo Koraanin suurista
Muhammed Koraanissa
Polta Koraani -päivä
Raamattu ja Koraani
Sanaan käsikirjoitukset
Suura
Väkivalta Koraanissa
Kirjoitukset
Koraani
sunna
hadith
fiqh
šaria
Luettelo šarialain käytöstä maantieteellisesti
kalam
sira
Luettelo profeetta Muhammedin elämäkerroista
Islamin suuntaukset
sunnalaisuus
šiialaisuus
Ibadilaisuus
suufilaisuus
Ahmadiyya
Kulttuuri ja yhteiskunta
islamilainen arkkitehtuuri
islamilainen filosofia
islamilainen kalenteri
islamilainen taide
islamilainen tiede
islamilaiset pyhäpäivät
islam ja naiset
islam ja politiikka
islamin suhtautuminen muihin uskontoihin
jihad
moskeija
luettelo muslimienemmistöisistä valtioista
Muuta aiheeseen littyvää
Allah
islamin historia
islamin kritiikki
islamofobia
Historiallis-kriittinen islamin tutkimus
islam Suomessa
Šarian historia
Mahdi (arab. مهدي‎, Mihdī, myös mehdi; "johdatettu") on  islamilaisessa perinteessä odotettu "vapahtaja", "messias". Mahdin odotetaan perustavan maanpäälle todellisen islamilaisen yhteiskunnan ennen ylösnousemusta. Tulkinta mahdista vaihtelee šiiojen ja sunnien välillä. Yleensä Mahdi on samastettu šiialaisuuteen ja erityisesti 12-šiialaisuuden "kätkeytyneeseen imaamiin", ja šiialaisuudessa mahdilla onkin tärkeämpi asema.
Mahdi viimeaikaisessa politiikassa

Historian tunnetuin itseään Mahdiksi väittänyt henkilö lienee ollut Sudania 1885–1898 (Mahdiyya) hallinnut Muhammad ibn Abdalla. Britit kuitenkin lopulta voittivat hänet ja liittivät Sudanin imperiumiinsa.
Islamilaisista valtioista erityisesti Iran on korostanut Mahdin odotettua tulemista politiikassaan. Innokkaimmat pitivät aikanaan Iranin islamilaisen vallankumouksen johtajaa Ajatollah Khomeinia Mahdina, mitä käsitystä hän itse ei ruokkinut, mutta ei myöskään kieltänyt. Tämä ajatus lienee hiipunut Khomeinin kuoltua. Iranin presidentti Mahmoud Ahmadinejad on viitannut puheissaan Mahdin jälleentulemiseen. Tällä hetkellämilloin? tunnetuin Mahdin mukaan nimetty poliittinen liike ja aseellinen järjestö on Irakissa toimiva "Mahdin armeija" , jota johtaa šiiajohtaja Muqtada al-Sadr.