stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Smashes, Thrashes & Hits
Kappaleet > UK-versio

Ison-Britannian versiolla on "Deucen" paikalla "Crazy, Crazy Nights" sekä lisäkappale "Reason to Live".
Let's Put the X in Sex – 3.48 (säv. Stanley/Child)
Crazy Crazy Nights – 3.45 (albumilta Crazy Nights, säv. Stanley/Adam Mitchell)
(You Make Me) Rock Hard – 3.26 (säv. Stanley/Child/Warren)
Love Gun – 3.31 (Remix, säv. Stanley)
Detroit Rock City – 3.45 (Remix, säv. Stanley/Ezrin)
I Love It Loud – 2.24 (Remix, säv. Simmons/Cusano)
Reason to Live – 3.59 (albumilta Crazy Nights, säv. Stanley/Child)
Lick It Up – 3.53 (albumilta Lick It Up, säv. Stanley/Vincent)
Heaven's on Fire – 3.19 (albumilta Animalize, säv. Stanley/Child)
Calling Dr. Love – 3.38 (Remix, säv. Simmons)
Strutter – 3.38 (Remix), säv. Stanley/Simmons)
Beth – 2.46 (Eric Carr laulaa, säv. Criss/Penridge/Ezrin)
Tears Are Falling – 3.54 (albumilta Asylum, säv. Stanley)
I Was Made for Lovin' You – 4.29 (albumilta Dynasty, säv. Stanley/Child/Poncia)
Rock and Roll All Nite – 2.56 (Remix, säv. Stanley/Simmons)
Shout It Out Loud – 3.07 (Remix), säv. Simmons/Stanley/Ezrin)
Listat

Albumi - Billboard (Yhdysvallat)
| Vuosi | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 1988 | The Billboard 200 | 21 |

Singlet - Billboard (Yhdysvallat)
| Vuosi | Single | Lista | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1989 | "Let's Put the X in Sex" | The Billboard Hot 100 | 97 |
Aiheesta muualla

KISS FAQ - Smashes, Thrashes & Hits (Arkistoitu – Internet Archive), tarkistettu 18. elokuuta 2006
Smashes, Thrashes & Hits Discogsissa. (englanniksi)
Idrottsföreningen Kamraterna

IFK-tunnukset
Tähti
Lippu.
Idrottsföreningen Kamraterna (lyh. IFK) on lukuisten Ruotsissa toimivien urheiluseurojen keskusjärjestö. Se perustettiin 1. helmikuuta 1895. Vuonna 2004 jäsenseuroja oli 164, joissa yhteensä noin 100 000 jäsentä. Myös Suomessa on kymmenen IFK-urheiluseuraa, mutta ne toimivat toisistaan erillään. Ruotsissa suurin IFK-seura on IFK Göteborg, Suomessa puolestaan Helsingin IFK.
Historia

IFK:n perustivat Tukholmassa kaksi nuorta opiskelijaa, Louis Zettersen ja Pehr Ehnemark. Tuolloin maassa ei toiminut vielä minkäänlaista maanlaajuista urheilujärjestöä. Nuorisolehti Kamratenissa julkaistiin 1. helmikuuta vuonna 1895 ilmoitus, jossa kaikkia urheilusta kiinnostuneita Ruotsin poikia ja tyttöjä kehotettiin liittymään yhteisöön. Kaksi kuukautta myöhemmin Luulajaan, Härnösandiin, Uppsalaan, Jönköpingiin, Göteborgiin sekä Västeråsiin oli perustettu urheiluseurat Tukholman suurseurojen rinnalle. Yhteenliittymä päätettiin myöhemmin nimetä sen muodostamisen mahdolliseksi tehneen lehden mukaan.
Järjestö kasvoi nopeaa vauhtia, eikä IFK Stockholm kyennyt enää hallinnoimaan sitä. Keskusjärjestö perustettiin vuonna 1901. IFK toimi tuolloin eräänlaisena Ruotsin kansallisena urheiluliittona, joka järjesti eri urheilulajien mestaruusturnauksia. Myöhemmin nämä väistyivät, kun virallisia kansallisia mestaruuskilpailuja alettiin järjestää. Kuitenkin esimerkiksi keilailussa IFK järjestää yhä mestaruuskilpailuja. Eräät jäsenseurat alkoivat järjestää omia urheilukilpailuja, esimerkiksi IFK Moran järjestämä Vaasahiihto ja IFK Lidingön Lidingöloppet.
IFK:n ruotsalaisten jäsenseurojen ja suomalaisten toisistaan erillään toimivien IFK-seurojen lisäksi myös Tanskassa ja Norjassa oli aikoinaan omat, IFK-keskusjärjestönsä. Tanskan viimeinen IFK-seura IFK Aaborg lopetti toimintansa 1990-luvun alussa ja Norjan IFK:n viimeinen seura Kristianiassa (Oslossa) lakkautettiin jo 1900-luvun alkuvuosina.
IFK:n tunnukset

Suurin osa 167:stä IFK-seurasta käyttää väreinään valkoista ja sinistä, jotka kuvaavat hyveellisyyttä ja uskollisuutta.[lähde? ] IFK-tähden neljä sakaraa kuvaavat sinnikkyyttä, taitavuutta, voimakkuutta ja toveruutta.
IFK-seuroja > Ruotsi

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  IFK Arboga  IFK Arvidsjaur  IFK Askersund  IFK Bankeryd  IFK Berga  IFK Bergvik  IFK Borlänge  IFK Eskilstuna  IFK Falköping  IFK Falun  IFK Fjärås  IFK Gnarp  IFK Grängesberg  IFK Gävle  IFK Göteborg  IFK Hallsberg  IFK Halmstad  IFK Helsingborg  IFK Holmsund  IFK Hult  IFK Hällingsjö |  IFK Härnösand  IFK Hässleholm  IFK Kalix  IFK Karlshamn  IFK Karlskrona  IFK Kiruna  IFK Klagshamn  IFK Knislinge  IFK Kristianstad  IFK Kumla  IFK Kungälv  IFK Lane  IFK Lidingö  IFK Lindesberg  IFK Linköping  IFK Ludvika  IFK Luleå  IFK Lund  IFK Malmö  IFK Mariefred  IFK Mariestad |  IFK Mockfjärd  IFK Mora  IFK Motala  IFK Norrköping  IFK Nyköping  IFK Oskarshamn  IFK Rättvik  IFK Salem  IFK Skövde  IFK Sollentuna  IFK Stockaryd  IFK Stockholm  IFK Strängnäs  IFK Strömstad  IFK Strömsund  IFK Sundsvall  IFK Tidaholm  IFK Timrå  IFK Trelleborg  IFK Trollhättan  IFK Tumba |  IFK Täby  IFK Tärendö  IFK Uddevalla  IFK Umeå  IFK Uppsala  IFK Varberg  IFK Viksjö  IFK Visby  IFK Vänersborg  IFK Värnamo  IFK Värsås  IFK Västervik  IFK Västerås  IFK Växjö  IFK Ystad  IFK Åmål  IFK Ölme  IFK Örebro  IFK Östersund  IFK Österåker  IFK Öxnevalla |
IFK-seuroja > Suomi

IFK Björneborg (Pori)
Grankulla IFK (Kauniainen)
IFK Helsingfors (Helsinki)
IFK Jakobstad
IFK Lepplax (Pedersöre)
IFK Mariehamn (Maarianhamina)
Vasa IFK (Vaasa)
IFK Willmanstrand (Lappeenranta)
IFK Uleåborg (Oulu)
IFK Viborg
Åbo IFK (Turku)
Saavutuksia

Jalkapallon Ruotsin mestaruudet: 30
IFK Göteborg 17, IFK Norrköping 12, IFK Eskilstuna 1
Jalkapallon Suomen mestaruudet: 13
IFK Helsingfors 7, IFK Åbo 3, IFK Vasa 3
UEFA Cup -mestaruudet: 2
IFK Göteborg 2
Jääkiekon Suomen mestaruudet: 7
IFK Helsingfors 7
Jääkiekon (N) Suomen mestaruudet: 1
IFK Helsingfors (Gimmat): 1
Käsipallon Ruotsin mestaruudet: 5
IFK Kristianstad 4, IFK Lidingö 1
Jääpallon Ruotsin mestaruudet: 11
IFK Uppsala 11
Jääpallon Suomen mestaruudet: 16
IFK Helsingfors 16
Salibandyn Suomen mestaruudet: 1
IFK Helsingfors
Salibandyn Euroopan mestaruudet: 1
IFK Helsingfors
Aiheesta muualla

IFK Centralorgansation
Stockton-on-Tees

| Stockton-on-Tees |
| --- | --- |
 Stockton-on-Teesin keskustaa.
 fiStockton-on-Tees 
 54°34′N, 1°19′W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Koillis-Englanti
Yhtenäishallintopiiri:  Stockton-on-Tees
Hallinnon tyyppi:  Yhtenäishallintopiiri
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  21,7 km²
Metropolialue:  204 km²
Väestö
Väkiluku (2018):  84 696
Väestötiheys:  3 903 as./km²
Metropolialue:  197 213
Metropolialueen väestötiheys:  967 as./km²
 www.stockton.gov.uk 
Stockton-on-Tees on noin 85 000 asukkaan satamakaupunki ja 197 000 asukkaan yhtenäishallintopiiri County Durhamin ja North Yorkshiren muodollisissa kreivikunnissa Koillis-Englannissa. Stockton-on-Teesin kaupunki ei muodosta omaa kuntaansa (unparished area).
Kaupungin elinkeinoelämään kuuluu korjaustelakka, teräksen ja kemikaalien tuotantoa. Durhamin yliopistolla on toimintaa myös Stocktonissa.
Maailman ensimmäinen höyryjunalinja kulki Stocktonista Darlingtoniin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stockton-on-Tees Wikimedia Commonsissa
Stocznia Szczecińska Nowa

| Stocznia Szczecińska Nowa |
| --- | --- |
Toimitusjohtaja:  Andrzej Markowski
Kotipaikka:  Szczecin, Puola
Toimiala:  telakka
Tuotteet:  laivat
Henkilöstö:  4 400
Kotisivu:  www.ssn.pl
Infobox OKNimi-testi OK: 
Szczecinin sijainti Puolassa.
Stocznia Szczecińska Nowa (suom. Szczecinin uusi telakka) on telakka Szczecinissä, Puolassa. Vuoteen 2002 saakka  telakka tunnettiin nimellä Stocznia Szczecińska Porta Holding S.A. tai Stocznia im. Adolfa Warskiego. Stocznia Szczecińska Nowa on erikoistunut rakentamaan konttialuksia, kemikaalitankkereita, monikäyttöisiä aluksia ja conro-aluksia (kontti- ja ro-ro-aluksen yhdistelmä). Telakka työllistää noin 4 400 ihmistä, ja sen toiminnanjohtajana on Andrzej Markowski. Stocznia Szczecińska Nowalle on myönnetty ISO 9001:2000 -sertifikaatti.
Aiheesta muualla

Telakan viralliset kotisivut (puolaksi) (englanniksi)
Sinineontokko

| Sinineontokko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Gobioidei
Heimo::  Tokot Gobiidae
Suku::  Elacatinus
Laji::  oceanops
Kaksiosainen nimi
 Elacatinus oceanops  (Jordan, 1904) 
Synonyymit
 Gobiosoma oceanops Jordan, 1904 
Katso myös
   Sinineontokko Wikispeciesissä   Sinineontokko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinineontokko (Elacatinus oceanops, vanh. Gobiosoma oceanops) on tokkoihin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Sinineontokko kasvaa noin 3,5 cm pitkäksi. Sen vartalo on puikkomainen, kyljessä huomiota herättävä neonsininen raita. Muuten kala on tummanharmaa, vatsapuolelta vaaleampi.
Alkuperä

Sinineontokko elää luonnossa läntisen Atlantin trooppisissa osissa. Se on suosittu riutta-akvaarion kala.
Käyttäytyminen

Sinineontokko toimii puhdistajakalana ja syö loisia toisten kalojen iholta. Se saattaa pysähtyä akvaarion pohjalle tai jonkun korallin päälle rintaeviensä varaan. Käyttäytyminen on tyypillistä muillekin tokoille, mutta virtaviivainen sinineontokko voi näyttää sairaalta tehdessään näin.
Sinineontokko on mainiokenen mukaan? kala nanoriuttoihin. Ne viihtyvät parhaiten pienissä ryhmissä tai pareittain. Sopivana minimiallaskokona voidaan pitää parille yksilölle 50-litraista akvaariota, jossa on paljon elävää kiveä ja tehokas vaahdotus.
Ravinto

Loisten lisäksi lihaisa valmisruoka kelpaa sinineontokoille.
Aiheesta muualla

Gobiosoma oceanops (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Schultz H.: To Clean or Not to Clean: Gobiosoma Species Reefkeeping.com.
Stuart Adamson

Stuart Adamson vuonna 1991
William Stuart Adamson (11. huhtikuuta 1958 – 16. joulukuuta 2001) oli englantilaissyntyinen skotlantilainen rock-laulaja, -kitaristi ja -lauluntekijä. Hän tuli tunnetuksi 1980-luvulla suosiossa olleen Big Country-yhtyeen laulajana.
Adamson syntyi Manchesterissa, Englannissa. Hänen vanhempansa olivat kuitenkin skotteja, ja perhe palasi Skotlantiin pojan ollessa 4-vuotias.
Adamsonin ensimmäinen huomattava yhtye oli vuonna 1977 perustettu The Skids. Se pääsi pian listoille, ja Adamson oli mukana kolmella yhtyeen neljästä albumista. Hän kuitenkin lähti siitä ennen Joyn julkaisua vuonna 1980.
Big Country perustettiin 1982 ja sen ensimmäinen menestys oli hitti "Fields of Fire" vuonna 1983. Sitä seurasi pian albumi The Crossing. Yhtyeen viimeiseksi studioalbumiksi jäi sen kahdeksas, Driving to Damascus. Jäähyväiskiertue oli vuonna 2000.
Adamsonin ensimmäinen vaimo oli Sandra, jonka kanssa hän sai kaksi lasta, Callumin ja Kirstenin. Avioeron jälkeen Adamson siirtyi Nashvilleen, jossa hän tapasi Melanie Shelleyn. Pari meni naimisiin, mutta suhde epäonnistui ja Adamson ajautui yhä syvemmälle alkoholismiin.
Stuart Adamson lähti loppusyksystä 2001 kotoaan Nashvillestä, ja hänet löydettiin myöhemmin samana vuonna kuolleena hotellihuoneesta Honolulusta. Hän oli kärsinyt alkoholismista ja masennuksesta. Kuolinsyyksi vahvistettiin itsemurha hirttäytymällä.[lähde? ]
St. Petersburg-Clearwaterin kansainvälinen lentoasema

Ilmakuva St. Petersburg-Clearwaterin kansainvälinen lentoasemasta.
St. Petersburg-Clearwaterin kansainvälinen lentoasema (engl. St. Petersburg-Clearwater International Airport) on lentoasema, joka sijaitsee Pinellasin piirikunnassa, Floridassa kymmenen kilometriä St. Petersburgista pohjoiseen. Vuonna 2015 sitä käytti 1 645 402 matkustajaa.
Lentoyhtiöt

Lentokenttää käyttäviä lentoyhtiöitä ovat muun muassa:
Air Transat
Allegiant Air
Locair
SeaCoast Airlines
Sunwing Airlines
USA3000 Airlines
Aiheesta muualla

Lentoaseman kotisivu (englanniksi)
St. Petersburg-Clearwaterin kansainvälinen lentoasema (Form 5010 PDF) (englanniksi)
St Albans

| St Albans |
| --- | --- |
 St Albansin keskustaa, oikealla katedraali.
 Vaakuna
 St Albansin sijainti Englannissa ja Hertfordshiressä.
 fiSt Albans 
 51°45′18″N, 0°20′10″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Itä-Englanti
Kreivikunta:  Hertfordshire
Hallinnon tyyppi:  Kaupunkipiiri
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  18,7 km²
Metropolialue:  161 km²
Väestö
Väkiluku (2018):  87 032
Väestötiheys:  4 665 as./km²
Metropolialue:  148 452
Metropolialueen väestötiheys:  921 as./km²
 www.stalbans.gov.uk 
St Albans on noin 87 000 asukkaan katedraalikaupunki (city) ja 148 000 asukkaan kaupunkipiiri (borough) Hertfordshiren kreivikunnassa Englannissa. Se sijaitsee Verjoen laaksossa, noin 32 kilometriä Lontoon keskustasta luoteeseen. Kaupunkipiiriin kuuluu St Albansin kaupungin lisäksi maaseutua ja Harpendenin kaupunki.
St Albans oli ensimmäinen merkittävä kaupunki matkatessa pohjoiseen vanhaa roomalaista tietä, Watling Streetiä, ja paikalla oli roomalainen kaupunki Verulamium, joka oli roomalaisajan Britannian kolmanneksi suurin kaupunki. Roomalaisten poistuttua kaupunkia kutsuttiin ennen nimittämistä St Albansiksi nimellä Verlamchester tai Wæclingacaester.
Kaupungin katedraali, samoin kuin koko kaupunki on saanut nimensä pyhän marttyyri Albanin mukaan. Katedraali sijaitsee paikalla, jossa Alban surmattiin ja johon hänet haudattiin. Mestauspaikalle pystytettiin ensimmäinen kirkko 300-luvulla, paikalle perustettiin luostari 700-luvun lopulla, ja nykyisen suuremman kirkon rakenteissa on osia vuonna 1077 rakennetusta suuremmasta kirkosta ja luostarista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta St Albans Wikimedia Commonsissa
Sri Aurobindo

Sri Aurobindo. Valokuva noin vuodelta 1900.
Sri Aurobindo (15. elokuuta 1872 – 5. joulukuuta 1950) oli intialainen nationalisti, runoilija, henkinen guru ja merkittävä moderni hindulainen filosofi, joka laajassa tuotannossaan pyrki yhdistämään joogan eri koulukunnat Integraalijoogaksi kutsumaansa järjestelmään, joka pyrkii ihmisen henkiseen evoluutioon.[lähde? ]
Aurobindo kävi koulunsa Britanniassa ja palasi Intiaan vuonna 1883. 1900-luvun alkupuolella hän oli eräs Intian itsenäisyyden voimakkaimmista puolestapuhujista ja vallankumousaktivisti. Poliittinen ura vaihtui joogaan, kun Aurobindo pakeni brittien hallitsemilta alueilta Ranskan omistuksessa olleeseen Pondicherryyn 1910. Pondicherryssä Aurobindon ympärille kerääntyi seuraajien joukko, joka muodosti luostariyhteisön, ashramin. Vuonna 1914 Aurobindo tapasi tulevan työparinsa, ranskalaissyntyisen Mirra Alfassan, jota myöhemmin kutsui nimellä Äiti, kuten hindulaisia naisguruja on tapana kutsua.[lähde? ]
Inkaliljakasvit

| Inkaliljakasvit |
| --- | --- |
 Kultainkalilja eli kulta-alströmeria (Alstroemeria aurea)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Yksisirkkaiset Lilianae eli Monocotyledoneae
Lahko::  Liliales
Heimo::  Inkaliljakasvit Alstroemeriaceae  Dumort., nom. cons.
Synonyymit
 Luzuriagaceae Lotsy 
Suvut
 Alstroemeria L. – inkaliljat eli alströmeriat  Bomarea Mirb. – tiukusarjat  Drymophila R.Br.  Leontochir Phil.  Luzuriaga Ruiz & Pavon  Schickendantzia Pax 
Katso myös
   Inkaliljakasvit Wikispeciesissä   Inkaliljakasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bomarea acutifolia
Inkaliljakasvit (Alstroemeriaceae) on kasviheimo koppisiemenisten Liliales-lahkossa.
Tuntomerkit

Inkaliljakasvien lehdet ovat leveälapaisia ja kiertyneet ympäri kannastaan niin, että lavan alapinta on yläpuolella. Kukinto on enemmän tai vähemmän viuhkomainen.
Levinneisyys

Inkaliljakasvit kasvavat Keski- ja Etelä-Amerikassa sekä Itä-Australiassa, Tasmaniassa ja Uudessa-Seelannissa.
Luokittelu

Inkaliljakasveihin kuuluu viisi sukua ja 170 lajia, jotka jaetaan kahteen tribukseen:
Alstroemerieae-tribuksen kasveilla on turvonneita vararavintojuuria, kierteinen lehtiasento ja vastakohtaiset kukat, jotka ovat lehtien tavoin kiertyneet ylösalaiseen asentoon; ne sijaitsevat lähes sarjamaisissa kukinnoissa tai yksittäin. Kehälehdet ovat pilkullisia, ja sisäkiehkuran kehälehdissä on usein mettä erittävä kynsi. Sikiäin on kehänalainen ja siinä on paljon siemenaiheita. Hedelmä on kotamainen tai avautumaton. Tribus käsittää kolme sukua ja 165 lajia. Tiukusarjojen (Bomarea) lajit ovat kiipeileviä köynnöksiä, ja lajeja on 100. Inkaliljoja (Alstroemeria) on 65 lajia. Tribus kasvaa Keski- ja Etelä-Amerikan trooppisissa ja lauhkeissa osissa.
Luzuriageae käsittää pensasmaisia tai könnösmäisiä lajeja, joilla on vaihtelevassa määrässä puutuneet varret. Lehdet ovat kahdessa rivissä ja ruodillisia tai ruodittomia; tuppi on avonainen. Kukat ovat nivelikäsperäisiä, huomaamattomia, valkoisia ja vastakohtaisia; ryhmityneet kukinnoiksi. Eräillä lajeilla kehä on pieni. Sikiäin on kehänpäällinen ja siinä on muutamia tai paljon siemenaiheita. Hedelmä on marja, ja siemenet ovat pyöreitä. Tribuksen kaksi sukua ja viisi lajia kasvavat Etelä-Amerikassa Perusta Tulimaahan, Falklandinsaarilla sekä Uudessa-Seelannissa, Kaakkois-Australiassa ja Tasmaniassa.
Luokittelu > Suvut

Heimon suvut ovat:
Alstroemeria L. – inkaliljat eli alströmeriat
Bomarea Mirb. – tiukusarjat
Drymophila R.Br.
Leontochir Phil.
Luzuriaga Ruiz & Pavon
Schickendantzia Pax
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Alstroemeriaceae
House of Gold & Bones Part 2

| House of Gold & Bones Part 2 Stone Sour |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : maalis–kesäkuu 2012, Jamaica & Iowa
 Julkaistu: 9. huhtikuuta 2013
 Tuottaja(t): David Bottrill
 Tyylilaji: alternative metal, post-grunge, alternative rock, hard rock, heavy metal
 Kesto: 50.39
 Levy-yhtiö: Roadrunner
Listasijoitukset
  7.  9.
Stone Sourin muut studioalbumit
| House of Gold & Bones Part 1 2012 | House of Gold & Bones Part 2 2012 | Meanwhile in Burbank... 2015 |
Singlet albumilta House of Gold & Bones – Part 2
 ”Do Me a Favor” Julkaistu: 12. helmikuuta 2013  ”The Uncanny Valley” Julkaistu: 20. kesäkuuta 2013
House of Gold & Bones Part 2 on yhdysvaltalaisen Stone Sourin viides studioalbumi ja se on tupla-konseptialbumin toinen osa Albumi julkaistiin Roadrunner Records levy-yhtiön kautta 3. huhtikuuta 2013 Japanissa, 8. huhtikuuta 2013 Yhdistyneessä kuningaskunnassa ja 9. huhtikuuta 2013 Yhdysvalloissa. Albumi nauhoitettiin Soundfarm Studiossa samanaikaisesti House of Gold & Bones Part 1 kanssa, joka julkaistiin lokakuussa 2012.
Stone Sour alkoi työstää albumia 19. maaliskuuta 2012.  Kitaristi Josh Rand huomautti, että albumi sisältää toisintoja ensimmäisestä albumista.  Esimerkkinä "The Conflagration" sisältää samoja lyriikoita kuin "The Travelers" (Parts 1 ja 2) ja "The House of Gold and Bones" sisältää saman bridge riffin kuin "Absolute Zero."  Rachel Bolan Skid Row -yhtyeestä soittaa bassoa molemmilla House of Gold and Bones -albumeilla.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Stone Sour.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Red City | 4.39 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Black John | 4.02 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Sadist | 5.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Peckinpah | 4.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Stalemate | 4.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Gravesend | 4.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | '82 | 3.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | The Uncanny Valley | 4.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Blue Smoke | 2.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Do Me a Favor | 3.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | The Conflagration | 4.55 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | The House of Gold & Bones | 4.43 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 50:39 |  |  |  |  |  |  |  |
| Japanin bonuskappale |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Shine (Rough Demo)  | 3.26 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 54:05  |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Corey Taylor – laulu, piano (kappaleissa ”Red City”, ”Blue Smoke” ja ”Conflagration”)
James Root – kitara
Josh Rand – kitara
Roy Mayorga – rummut, syntetisaattori, piano (kappaleet ”Red City”, ”Black John”, ”Sadist”, ”Peckinpah”, ”Patti”, ”Gravesend”, ”Blue Smoke” ja ”Do Me a Favor”)
Rachel Bolan – basso
Kevin Fox – jousisovitukset ja sello (kappale ”Conflagration”)
Karen Graves – ensimmäinen viulu (kappale ”Conflagration”)
Kate Unrau – toinen viulu (kappale ”Conflagration”)
Anna Redekop – alttoviulu (kappale ”Conflagration”)
Listasijoitukset

| Lista (2013) | Sijoitus |
| --- | --- |
Kanadan albumilista: 7
Unkarin albumilista: 37
Japanin albumilista: 22
Billboard 200: 9
Britannian singlelista: 11
Arvostelut

Kaaoszine: 9/10
Soundi:
St1 Deep Heat

| St1 Deep Heat Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2014 
Toimitusjohtaja:  Jari Suominen
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toimiala:  Lämpö-ja sähköenergian tuottaminen sekä energian tuottamiseen liittyvien laitteiden, kiinteistöjen, osakkeiden ja menetelmien omistaminen, valmistaminen ja myyminen.
Emoyhtiö:  St1 Nordic
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
St1 Deep Heat oli suomalainen ener­gia­yh­tiö, joka oli osa St1 Nordic -konsernia. Se fuusioitiin sisaryhtiöönsä St1 Oy:hyn 31. joulukuuta 2018. Yhtiö on poraamassa Espooseen kahta geotermistä energiaa hyödyntävää reikää yhteistyössä Fortumin kanssa. Hanke on toteutuessaan Suomen ensimmäinen geotermisellä energialla toimiva teollisen mittakaavan lämpölaitos.
Laitoksen kahdesta porattavasta reiästä toinen on porattu, ja jälkimmäisen on tarkoitus valmistua vuoden 2019 loppupuolella.
Voimalan tarkoitus on valmistuessaan tuottaa lämpöä Fortumin kaukolämpöverkkoon. Jos pilottiprojekti onnistuu, vastaavaa tekniikkaa voidaan hyödyntää muuallakin Suomessa. Valmistuttuaan geoterminen lämpölaitos ei juuri näy, sillä sen maanpäällinen yksikkö mahtuu tontilla jo olevan lämpökeskuksen sisälle.
Tähän asti Fortumin kaukolämpövoimala on käyttänyt energialähteenään venäläistä maakaasua. Kaukolämpöverkkoja on käytössä eri puolella Suomea, Pohjoismaissa sekä muualla Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Jos prosessista saadaan taloudellisesti kannattavaa, reikiä porataan paljon lisää. Pilottihankkeelle Suomi on hyvä paikka, sillä Suomen kallioperä on niin kova ja kivinen, että jos poraus onnistuu Suomessa, se onnistuu todennäköisesti muuallakin.
Otaniemen geotermisten kaivojen poraustorni syyskuussa 2019.
Aiheesta muualla

St1 Deep Heat
HS: Otaniemessä porattiin Suomen syvin reikä 6,4 kilometrin syvyyteen – ja se saattaa ratkaista energiaongelmamme
Smashing Pumpkinsin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 The Smashing Pumpkins konsertissa 24. toukokuuta 2007 Luxemburgissa. Vasemmalta oikealle: Ginger Reyes, Billy Corgan, Jimmy Chamberlin (takana), Jeff Schroeder
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 12 |  |
| ↙Livealbumit | 1 |  |
| ↙Kokoelmat | 6 |  |
| ↙EP:t | 5 |  |
| ↙Singlet | 37 |  |
| ↙Videot | 4 |  |
| ↙Musiikkivideot | 33 |  |
Tämä on The Smashing Pumpkinsin diskografia.
Studioalbumit

Gish (1991)
Siamese Dream (1993)
Mellon Collie and the Infinite Sadness (1995)
Adore (1998)
Machina/The Machines of God (2000)
Machina II/The Friends & Enemies of Modern Music (2000)
Zeitgeist (2007)
Teargarden by Kaleidyscope (2009–2016)
Oceania (2012)
Monuments to an Elegy (2014)
Shiny and Oh So Bright, Vol. 1 / LP: No Past. No Future. No Sun. (2018)
CYR (2020)
Atum: A Rock Opera in Three Acts (2023)
Aghori Mhori Mei (2024)
EP:t

Lull (1991)
Peel Sessions (1992)
American Gothic (2008)
Teargarden by Kaleidyscope Vol. 1: Songs for a Sailor (2010)
Teargarden by Kaleidyscope Vol. 2: The Solstice Bare (2010)
Livealbumit

Earphoria (2002)