stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rafael Nadal
Ammattilaisura > Kolme grand slam -mestaruutta (2010)

Nadal pääsi finaaliin vuoden avausturnauksessa Dohassa häviten kuitenkin finaalissa venäläiselle Nikolai Davydenkolle. Tammikuussa järjestetyissä Australian avoimissa Nadal eteni vakuuttavasti aina puolivälieriin saakka, jossa vastaan asettui skotti Andy Murray. Murray johti ottelua 6–3, 7–6, 3–0, kun Nadal joutui luovuttamaan polvivamman uusiuduttua. Nadal jatkoi kautta osallistumalla Indian Wellsin ja Miamin Masters-turnauksiin. Kummassakin Nadal eteni välieriin häviten niissä kuitenkin yllättäen Ivan Ljubicicille ja Andy Roddickille. Monte-Carlo Mastersissa Nadal ei saanut kunnon vastusta koko turnauksessa. Nadal eteni vakuuttavasti voitosta voittoon ylivoimaisilla lopputuloksilla. Nadal sai vapaan pääsyn toiselle kierroksella, jossa voitti Thiemo de Bakkerin 6–1, 6–0. Kolmannella kierroksella Nadal voitti Michael Berrerin 6–0, 6–1, puolivälierissä Juan Carlos Ferreron 6–4, 6–2, välierissä David Ferrerin 6–2, 6–3 ja finaalissa Fernando Verdascon 6–0, 6–1. Turnausvoiton myötä Nadalista tuli ensimmäinen tennispelaaja tenniksen avoimella aikakaudella, joka voittaa saman turnauksen kuudesti peräkkäin. Huhti-toukokuun vaihteessa Nadal voitti Rooman Masters-turnauksen viidennen kerran kuuden vuoden sisällä ja nousi tasoihin Andre Agassin kanssa voittaessaan 17. Masters-sarjan turnauksensa. Nadal hävisi koko turnauksessa vain yhden erän ja nousi toukokuun lopulla alkavien Ranskan avointen suursuosikiksi. Nadal voitti vielä Madridin Masters-turnauksenkin lyöden loppuottelussa Roger Federerin suoraan kahdessa erässä. Siten hänestä tuli ensimmäinen pelaaja, joka on voittanut 18 Masters-turnausta.
Ranskan avointen finaalissa hän voitti Robin Söderlingin vakuuttavasti suoraan kolmessa erässä kuitaten samalla Söderlingille edellisvuotisen yllätystappionsa. Nadal valloitti Roland Garros´n nyt jo viidennen kerran. Nadalin ylivoimaa kuvaa sekin, että hän ei menettänyt koko turnauksessa erääkään. Voitto merkitsi myös sitä, että Nadal nousi 7. kesäkuuta julkaistulla miesten tenniksen ATP-listalla vajaan vuoden tauon jälkeen taas ykköseksi.
Wimbledonissa Nadal kohtasi puolivälierässä Robin Söderlingin voittaen erin 3–1. Välierässä kukistui kotiyleisön suosikki Andy Murray suoraan kolmessa erässä. Finaalissa Roger Federerin puolivälierässä voittanut tšekki Tomáš Berdych kaatui luvuin 6–3, 7–5, 6–4. Näin Nadal oli ottanut toisen turnausvoittonsa Wimbledonissa. Rogers Cupissa Nadal pääsi välieriin asti, kunnes hävisi Andy Murraylle luvuin 6–3, 6–4. Seuraavalla viikolla Nadal hävisi Cincinnati Masters -turnauksen puolivälierässä Marcos Baghdatisille.
Yhdysvaltain avoimissa Nadal voitti puolivälierässä Fernando Verdascon ja välierässä Mihail Južnyin ja pääsi näin ensimmäistä kertaa Yhdysvaltain avointen finaaliin – häviämättä erääkään. Finaalissa Nadal voitti Novak Đokovićin neljässä erässä. Hänestä tuli seitsemäs miespelaaja, joka on pystynyt ns. "ura-Grand Slamiin" eli voittamaan urallaan kaikki Grand Slam -turnaukset.
Ammattilaisura > Kuudes Ranskan avointen mestaruus (2011)

Australian avoimissa Nadal pääsi puolivälieriin asti häviämättä erääkään. Puolivälierässä hän kuitenkin hävisi maanmiehelleen David Ferrerille suoraan kolmessa erässä. Mediassa huhuttiin mahdollisesta vammasta, mutta Nadal oli itse varsin vaitonainen kommentoimaan asiaa. Hän halusi kunnioittaa ystäväänsä David Ferreriä ja puhua pelkästään ottelusta. Maaliskuussa Nadal pääsi finaaliin sekä Indian Wells Masters -turnauksessa että Miami Masters -turnauksessa. Molemmissa turnauksissa hän hävisi finaalissa Novak Đokovićille.
Kauden ensimmäisen turnausvoittonsa Nadal saavutti Monte Carlon Masters-turnauksessa, jonka hän voitti jo seitsemännen kerran peräkkäin. Finaalissa hän voitti David Ferrerin suoraan kahdessa erässä 6–4, 7–5. Seuraavalla viikolla Nadal voitti Barcelonan turnauksen finaalissa David Ferrerin. Se oli Nadalin kuudes voitto jo Barcelonassa. Edellisenä päivänä Nadal oli saavuttanut 500 voittoa ATP-kiertueella. Ranskan avoimissa Nadal saavutti kuudennen mestaruutensa voitettuaan finaalissa Roger Federerin. Samalla hän nousi Björn Borgin rinnalle voitettujen Ranskan avointen määrässä. Seuraava turnaus Nadalilla oli Queen's Clubin tennisturnaus, jossa hän hävisi puolivälierissä Jo-Wilfried Tsongalle. Wimbledonissa Nadal eteni loppuotteluun, jossa hän hävisi uudelle maailmanlistan ykköselle, Novak Đokovićille, luvuin 4–6, 1–6, 6–1, 3–6.
Elokuussa pelatussa Montrealin Masters-turnauksessa Nadal hävisi yllättäen heti ensimmäisessä ottelussaan maailmanlistan sijalla 41 olleelle Ivan Dodigille. Seuraavassa turnauksessaan, Cincinnati Mastersissa, Nadal eteni puolivälieriin, jossa hän hävisi Mardy Fishille. Nadalia vaivasi turnauksen ajan palaneet sormet. Yhdysvaltain avoimissa Nadal selviytyi loppuotteluun, jossa hän kohtasi viime vuoden tapaan Novak Đokovićin. Tällä kertaa Nadal hävisi yli neljä tuntia kestäneen ottelun luvuin 2–6, 4–6, 7–6(3), 1–6.
Ammattilaisura > Ennätyksellinen seitsemäs Ranskan avointen mestaruus ja loukkaantumisia (2012)

Nadal aloitti kautensa Dohan turnauksella, jossa hän pääsi välieriin asti häviten sen Gaël Monfilsille. Australian avoimissa Nadal saavutti uransa 15:nnen Grand Slam -finaalipaikan. Loppuottelussa hän hävisi maailmanlistan ykköselle, Novak Đokovićille luvuin 7–5, 4–6, 2–6, 7–6(5), 5–7 kaikkien aikojen pisimmässä Grand Slam -loppuottelussa viidessä tunnissa ja 53 minuutissa. Sekä Indian Wellsin että Miamin Masters-turnauksissa Nadalin pelit päättyivät välieriin. Huhtikuussa hän kuitenkin voitti Monte Carlon Masters-turnauksen, jonka loppuottelussa hän päihitti Đokovićin 6–3, 6–1. Huhtikuun lopulla Nadal voitti Barcelonan massaturnauksen seitsemännen kerran urallaan. Ranskan avoimissa Nadal teki historiaa voittamalla turnauksen ennätyksellisen seitsemännen kerran. Loppuottelussa hän voitti Novak Đokovićin neljässä erässä. Wimbledonissa Nadal hävisi yllättäen jo toisella kierroksella maailmanlistan sijalla 100 olleelle Lukáš Rosolille viidessä erässä.
Nadal jätti olympialaiset väliin loukkaantumisen vuoksi. Hän oli hallitseva olympiavoittaja. Hän joutui jättämään myös Yhdysvaltain avoimet väliin. Syyskuun alussa Nadal kertoi sairauslomansa kestävän vielä ainakin kaksi kuukautta. Hänellä oli polvilumpiossa repeytymä, joka vaati lepoa. Nadal palasi harjoittelemaan 20. marraskuuta 2012 toivoen olevansa pelikunnossa Australian avoimissa. Joulukuun lopussa Nadalin oli tarkoitus palata kilpailemaan toivuttuaan polvivammasta, mutta vatsavirus esti hänen paluunsa. Hän joutui jättämään myös Australian avoimet väliin.
Ammattilaisura > Kaksi grand slam -mestaruutta (2013)

Nadal palasi kilpailemaan helmikuussa seitsemän kuukauden tauon jälkeen, kun hän pelasi Chilen turnauksessa nelinpeliä Juan Mónacon kanssa. Nadal osallistui samassa turnauksessa myös kaksinpeliin. Hän pääsi loppuotteluun sekä kaksin- että nelinpelissä, mutta hävisi molemmat. Kaksinpelissä hän hävisi Horacio Zeballokselle. Helmikuussa Nadal voitti São Paulon ja Acapulcon turnaukset. Maaliskuun Masters-tason turnauksissa Nadal menestyi hyvin, voittaen Indian Wellsin loppuottelussa Juan Martín del Potron ja häviten Monte Carlon Masters-turnauksen loppuottelussa Novak Đokovićille. Huhti-toukokuussa Nadal voitti Barcelonan, Madridin ja Rooman turnaukset.
Ranskan avoimissa Nadal saavutti uransa kahdeksannen mestaruutensa. Kukaan muu miestennispelaaja ei ole pystynyt voittamaan samaa Grand Slam -turnausta yhtä monta kertaa. Wimbledonissa Nadal hävisi jo ensimmäisellä kierroksella maailmanlistan sijalla 135 olleelle Steve Darcisille. Darcis voitti ottelun suoraan kolmessa erässä; kaksi ensimmäistä tie breakissa. Nadal ei ollut koskaan aiemmin pudonnut jatkosta Grand Slam -turnausten ensimmäisellä kierroksella. Wimbledonin jälkeen Nadal oli kolme kuukautta pois kilpakentiltä rannevamman vuoksi. Elokuussa Nadal voitti sekä Montrealin että Cincinnatin kovien kenttien turnaukset. Yhdysvaltain avoimissa Nadal voitti loppuottelussa Novak Đokovićin neljässä erässä. Grand Slam -turnausvoitto oli hänelle 13. urallaan.
Ammattilaisura > Yhdeksäs Ranskan avointen mestaruus (2014)

Nadal aloitti kautensa voittamalla Dohan turnauksen. Nadal hävisi Australian avointen loppuottelussa Sveitsin Stanislas Wawrinkalle neljässä erässä. Helmikuussa Nadal voitti Rio de Janeiron turnauksen ja hävisi maaliskuussa Miamin turnauksen loppuottelussa Novak Đokovićille. Toukokuussa hän voitti Madridin Masters-turnauksen Touko-kesäkuussa Nadal voitti Ranskan avoimet jo yhdeksännen kerran urallaan päihittämällä loppuottelussa Novak Đokovićin neljässä erässä.
Ammattilaisura > Kolme ATP-turnausvoittoa kaksinpelissä, ei grand slam -menestystä (2015)

Nadal voitti vuoden alussa Buenos Airesin ATP-turnauksen. Kesäkuussa hän voitti Stuttgartin ATP-turnauksen ja elokuussa Hampurin turnauksen. Australian avoimissa hän hävisi puolivälierissä, Ranskan avoimissa puolivälierissä, Wimbledonissa toisella kierroksella ja Yhdysvaltain avoimissa kolmannella kierroksella.
Ammattilaisura > Loukkaantumisia ja kymmenes Ranskan avointen mestaruus (2016–2017)

Nadal vetäytyi vuoden 2016 Ranskan avoimista ennen kolmannen kierroksen ottelua rannevamman vuoksi, ja oli sivussa monta kuukautta.
Nadal hävisi vuoden 2017 Australian avointen loppuottelussa Roger Federerille erin 2–3 (4–6, 6–3, 1–6, 6–3, 3–6). Nadal voitti Monte Carlossa maanmiehensä Albert Ramosin 6–1, 6–3. Barcelona Open -turnauksen loppuottelussa Nadal voitti itävaltalaisen Dominic Thiemin 6–4, 6–1. Toukokuussa pelatussa Madridin turnauksessa Nadal päihitti loppuottelussa Dominic Thiemin. Ranskan avoimissa Nadal saavutti kymmenennen Ranskan avointen mestaruutensa päihitettyään loppuottelussa Stanislas Wawrinkan erin 6–2, 6–3, 6–1.
Ammattilaisura > Vuosi 2018

Nadal voitti Ranskan avoimet 11:nnen kerran urallaan. Tällä kertaa hän päihitti loppuottessa Dominic Thiemin suoraan kolmessa erässä.
Ammattilaisura > Vuosi 2019

Nadal voitti Ranskan avoimet 12:nnen kerran urallaan. Syyskuussa hän voitti Daniil Medvedevin Yhdysvaltain avointen viisieräisessä finaalissa, joka kesti lähes viisi tuntia. Näin Nadal saavutti 19:nnen Grand Slam -turnausvoittonsa.
Ammattilaisura > Ranskan avointen mestaruus ja loukkaantumisia (2020–2021)

Australian avoimissa 2020 Nadal hävisi puolivälierissä Dominic Thiemille. Ranskan avoimissa Nadal saavutti 13:nnen mestaruutensa päihitettyään loppuottelussa Novak Đokovićin suoraan kolmessa erässä. Voiton myötä hän nousi tasoihin grand slam -mestaruuksissa Roger Federerin kanssa. Molemmilla voittoja on ennätykselliset 20.
Ranskan avoimissa Nadal hävisi välierissä Novak Đokovićille. Ranskan avointen jälkeen hän pelasi vain kaksi ottelua loppuvuoden aikana vasemman jalan kroonisen kivun vuoksi.
Ammattilaisura > Kaksi grand slam -mestaruutta (2022)

Nadal eteni Australian avoimissa loppuotteluun, missä voitti maailmanlistan kakkosen, Daniil Medvedevin viisieräisessä yli viisi tuntia kestäneessä ottelussa luvuin 2–6, 6–7, 6–4, 6–4, 7–5. Näin Nadal saavutti 21 grand slam -mestaruutensa nousten ykkössijalle miesten grand slam -mestaruuksien määrässä ohi Federerin ja Đokovićin. Nadal voitti Ranskan avoimet 14:nnen kerran voitettuaan loppuottelussa Casper Ruudin luvuin 6–3, 6–3, 6–0. Vuoden 2022 Wimbledonissa hän joutui luovuttamaan ennen välieriä repeytyneen vatsalihaksen vuoksi.
Ammattilaisura > Loukkaantumisia ja uran lopetus (2023–2024)

Vuoden 2023 Australian avoimissa Nadalilla oli vasemman lonkkakoukistajan vamma, eikä pelannut koko vuonna tämän jälkeen käytyään vielä lonkkaleikkauksessa kesäkuussa.
Tammikuussa 2024 Nadal nimitettiin Saudi-Arabian tennisliiton lähettilääksi, mihin kuuluu muun muassa vierailu maassa vuosittain. Vuoden 2024 Ranskan avoimissa sijoittamaton Nadal kohtasi avauskierroksella neljänneksi sijoitetun Zverevin, jolle hävisi suoraan kolmessa erässä. 10. lokakuuta 2024 Nadal ilmoitti lopettavansa uransa tähän kauteen. Hänen viimeinen ammattilaisturnauksensa on Davis Cupin finaaliturnaus marraskuussa.
Ammattilaisura > Davis Cup

Davis Cupissa Nadal on pelannut vuodesta 2004 ja heti ensimmäisenä vuonnaan hän oli mukana voittamassa cupia Espanjalle. Loppuottelussa Yhdysvaltoja vastaan hän voitti ensimmäisen päivän kaksinpelissä Andy Roddickin. Seuraavan kerran Espanja voitti Davis Cupin vuonna 2008, jolloin Nadal ei pelannut loppuottelussa. Välierässä Yhdysvaltoja vastaan hän voitti kaksinpelissä ensin Sam Querreyn ja päätöspäivänä Andy Roddickin. Vuoden 2009 loppuottelussa Espanja voitti Tšekin pistein 5–0 ja Nadal voitti kaksinpelissä Tomáš Berdychin sekä Jan Hájekin, kummatkin erin 3–0. Vuonna 2011 Espanja voitti mestaruuden päihitettyään finaalissa Argentiinan. Nadal voitti molemmat pelaamistaan kaksinpeleistä, ja ratkaisi turnasvoiton lyötyään Juan Martín del Potron.
Yksityiselämä

Nadal meni kihloihin syksyllä 2018 vakuutusvirkailija Maria Francisca Perellón kanssa. He olivat seurustelleet jo vuodesta 2004 lähtien.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rafael Nadalin virallinen sivusto
Rafael Nadal ATP:n sivuilla (englanniksi)
Rafael Nadal ITF:n sivuilla (englanniksi)
| n k ATP-tenniksen maailmanlistan ykköspelaajat |
| --- | --- |
  Ilie Năstase (1973/1974 – 40 vk)   John Newcombe (1974 – 8 vk)   Jimmy Connors (1974/1983 – 268 vk)   Björn Borg (1977/1981 – 109 vk)   John McEnroe (1980/1985 – 170 vk)   Ivan Lendl (1983/1990 – 270 vk)   Mats Wilander (1988/1989 – 20 vk)   Stefan Edberg (1990/1992 – 72 vk)   Boris Becker (1991 – 12 vk)   Jim Courier (1992/1993 – 58 vk)   Pete Sampras (1993/2000 – 286 vk)   Andre Agassi (1995/2003 – 101 vk)   Thomas Muster (1996 – 6 vk)   Marcelo Ríos (1998 – 6 vk)   Carlos Moyá (1999 – 2 vk)   Jevgeni Kafelnikov (1999 – 6 vk)   Pat Rafter (1999 – 1 vk)   Marat Safin (2000/2001 – 9 vk)   Gustavo Kuerten (2000/2001 – 43 vk)   Lleyton Hewitt (2001/2003 – 80 vk)   Juan Carlos Ferrero (2003 – 8 vk)   Andy Roddick (2003/2004 – 13 vk)   Roger Federer (2004/2018 – 310 vk)   Rafael Nadal (2008/2018 – 196 vk)   Novak Đoković (2011/2019 – 251 vk)   Andy Murray (2016/2017 – 41 vk) 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Alankomaat  Puola  Portugali 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef 2 
Nadal voitti Torneo Conde de Godón Barcelonassa huhtikuussa 2006.
Nadal vuoden 2009 Australian avoimessa tennisturnauksessa.
Nadal voitti lokakuussa 2010 Japanin avoimen tennisturnauksen.
Nadal vuoden 2016 kesäolympialaisissa Rio de Janeirossa
Kirjallisuusvuosi 1788

Kirjallisuusvuosi 1788 käsittelee vuoden 1788 tärkeitä kirjallisuuden tapahtumia, uutisia ja julkistuksia.
Tapahtumia

Ruotsin Dramaten-teatteri (Kungliga Dramatiska Teatern, Kuninkaallinen draamateatteri) perustettiin Tukholmassa 10. toukokuuta.
Magyar Museum, ensimmäinen unkarinkielinen lehti alkoi ilmestyä.
Julkaisuja

Christfried Ganander – Maan-Miehen Huone- ja Koti-Aptheeki
Johann Wolfgang von Goethe – Egmont (näytelmä)
Immanuel Kant – Kritik der Praktischen Vernunft (Käytännöllisen järjen kritiikki)
Immanuel Kant – Über den Gebrauch teleologischer Principien in der Philosophie
Adolph Knigge – Über den Umgang mit Menschen
Antoine de Rivarol & Champcenetz – Petit Almanach de nos grands hommes (satiiri ajan kuuluisuuksista)
Mary Wollstonecraft – Mary : A Viction	(esikoisromaani)
Yuan Mei – What the Master Would Not Discuss
Yhteistyö (yhtiö)

| Yhteistyö Oy |
| --- | --- |
Tunnuslause:  ”Työtätekeville oma lehdistö omassa kirjapainossa” (1944)
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1929
Lakkautettu:  1990/1992
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  kirjapaino- ja kustannustoiminta
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yhteistyö oli suomalainen vasemmistolainen kustannusosakeyhtiö. Yhteistyön kirjapainossa tehtiin muun muassa kansandemokraattisen liikkeen päälehdet Vapaa Sana, Työkansan Sanomat ja Kansan Uutiset. Lehtien lisäksi yhtiö painoi esimerkiksi kauno- ja tietokirjallisuutta sekä järjestöjen pamfletteja, lentolehtisiä, kalentereita ja julisteita. Yhteistyö teki konkurssin 1990-luvun alussa.
Yhteistyön pääomistaja oli Suomen Kommunistinen Puolue, joko suoraan tai välikäsien kautta. SKP:n sääntöjen lopettamispykälässä määrättiin 1940-luvulta vuoteen 1990 varojen luovuttamisesta Yhteistyölle, jos yhdistys purkautuu tai lakkautetaan.
Kansandemokraattisen kustannus- ja painotoiminnan keskusjärjestö oli Demokraattisten Kustantajain Liitto, johon järjestäytyneistä kirjapainoista Yhteistyö oli suurin. Yhteistyössä työskenteli parhaimmillaan hieman alle 300 työntekijää 1970-luvun alussa.
Vienti Neuvostoliittoon oli keskeisellä sijalla yhtiön toiminnassa 1960-luvun alusta alkaen. Kaupallinen yhteistyö perustui Vneshtorgizdat-yhtiön kanssa tehtyihin sopimuksiin. 1970-luvun loppupuolella Yhteistyön painonimikkeistä suurin oli neuvostoliittolainen Sputnik-lehti. Yhteistyö ei maksanut omistajilleen osinkoa, koska yhtiö ei virallisesti tehnyt voittoa. Tilinpäätöstä korjailtiin kirjanpidollisilla ratkaisuilla siten, että verot voitiin minimoida. Idänkaupan tuotot siirrettiin puolueen käyttöön muilla tavoin kuten painotöiden alihinnoittelulla.
Yhtiö omisti kiinteistöt osoitteissa Kotkankatu 9, Hitsaajankatu 13 ja Niittaajankatu 8. 1950-luvun alussa valmistuneesta Kotkankadun kiinteistöstä käytettiin nimeä Lehdistötalo. Omistajayhtiön ohella rakennuksessa toimi kansandemokraattisen liikkeen lehtiä ja muita lähiyhteisöjä.
Omistus

Perustettaessa yhtiön osakkaiksi tuli sanomalehtiä, poliittisia ja ammatillisia järjestöjä sekä yksityishenkilöitä. Vuonna 1946 yksityishenkilöt omistivat Yhteistyön osakkeista 50 prosenttia. Vuonna 1954 Yrjö Sirolan Säätiö omisti yhtiöstä 34 prosenttia. Suomen Kommunistinen Puolue hallitsi osakkeista (suoraan) 52 prosenttia vuonna 1957, 80 prosenttia vuonna 1967 ja 57 prosenttia vuonna 1982.
SKP:n lisäksi pieniä määriä yhtiön osakkeita omistivat 1980-luvun alussa liikkeen eri järjestöjen piirit. Syyskuun 1981 osakeannilla uudeksi suuromistajaksi tuli (Feximan toimitusjohtaja Ossian Rinteen hallinnoima ja aiemmin Feximan osake-enemmistön omistanut) Suomen Kuvatyö (Eastern Export Holding) -osakeyhtiö 37 prosentin osuudella. SKP:lle jäi 52,99 prosenttia.
Historia > Perustaminen

Vasemmistolaisen työväenliikkeen kirjapainotoimintaa harjoitti Helsingissä 1920-luvulla Osakeyhtiö Työ, jonka paino sijaitsi Kotkankadulla. Oy Työ ei yleensä kustantanut painamiaan julkaisuja. Kustantajiksi merkittiin yksityishenkilöitä, joita vaihdettiin usein. Alkuvuonna 1929 kustannustoimintaa päätettiin keskittää erilliseen yhtiöön ja perustettiin Kustannusosakeyhtiö Yhteistyö. Yhtiön ensimmäinen julkaisu oli Punainen kalenteri 1930.
Kauppa- ja teollisuusministeriö vahvisti yhtiöjärjestyksen maaliskuussa ja yhtiö merkittiin kaupparekisteriin lokakuussa. Yhteistyön tarkoitukseksi ilmoitettiin kirjapaino- ja kustannustoiminta. Hallituksen puheenjohtajana toimi August Niemistö ja taloudenhoitajana Taito E. Paajanen. Muut varsinaiset jäsenet olivat Emil Tuomi, Toivo Hj. Långström ja Tilda Kaihosalo. Perustettaessa osakepääoma oli 100 000 markkaa.
Historia > Uusi alku

Vasemmistolaisten kirjapainojen toiminta tehtiin mahdottomaksi kommunistilaeilla vuonna 1930. Yhteistyötä ei kuitenkaan lakkautettu, joten toiminta aloitettiin uudelleen välittömästi olojen muututtua jatkosodan jälkeen. Asiaa valmisteli Toivo Hj. Långström SKP:n toimeksiannosta. Yhtiöllä oli hallussaan Kotkankadun toimitilat, mutta ei painoja. 5. marraskuuta 1944 pidetyssä yhtiökokouksessa päätettiin aloittaa varojenhankinta ja osakepääoma korotettiin 300 000 markkaan. Johtokunnan puheenjohtajaksi valittiin Toivo Hj. Långström ja sihteeriksi sekä taloudenhoitajaksi August Niemistö. Muut jäsenet olivat Jalmari Kivilahti, Jaakko Kivi ja Toivo Karvonen. Työläisille ja työväenjärjestöille osoitetussa vetoomuksessa yhtiö kehotti kannattajia osakkeiden ostoon ja tukitilaisuuksien järjestämiseen sekä pyysi lahjoituksia ja lainoja. Varainkeruun ensisijainen tarkoitus oli kirjapainon hankkiminen.
Vuonna 1945 osakepääomaa korotettiin 1 500 000 markkaan. Helmikuussa 1946 yhtiöön oli kiinnitetty 5 miljoonaa markkaa: pääomaa oli kertynyt noin 1,6 miljoonaa markkaa ja loput katettiin lainoilla. Yhtiö osti kaksi pientä kirjapainoa, rotaatiokoneen Ruotsista sekä neljä latomakonetta Neuvostoliitosta. Työkansan Sanomat siirtyi yhtiön omaan painoon helmikuussa 1946.
Lainat Ruotsista hankittuja koneita varten otettiin ruotsalaisilta kommunisteilta ja velat maksettiin takaisin Kanadan kommunistisen puolueen suomalaisten organisoimalla tukikeräyksellä. Allehanda-lehdeltä ostettujen painojen rahoitusjärjestelyissä olivat mukana myös Suomen ja Ruotsin kirjatyöntekijäin liitot.
Vuonna 1947 yhtiön tilinpäätös osoitti ensimmäistä kertaa voittoa ja taloudellinen kehitys jatkui hyvänä useita vuosia.
Historia > 1970-luku

Vuonna 1970 viennin osuus Yhteistyön tuotannosta oli noin 70 prosenttia. Idänkauppa muodosti suuren osan etenkin Herttoniemen kirjapainon tuotannosta.
Etenkin Sputnikia varten hankittiin painotaloon vuonna 1976 DDR:stä Zirkon-offsetrotaatio. Yhtiön Saksan ostokset saatiin aina markkinahintoja halvemmalla ja ne olivat siten osa veljespuolue SED:n SKP:lle osoittamaa tukea. SED avusti vastaavalla tavalla myös Kursiivia.
Vuosien 1976–1977 aikana yhtiön painoissa siirryttiin valoladontaan. Uusi tietokoneavusteinen tekniikka perustui suomalaiseen Fintext-järjestelmään. Vuonna 1978 yhtiö myi Kustannusosakeyhtiö Savon Sanan osakkeet DKL:lle 180 000 markalla ja osti varoilla Satakunnan Yhteisvoiman osakkeita. Yhtiön nimeksi vaihdettiin Yhteistyö Oy vuonna 1980.