Pakeezah
Juoni

Lucknow’n muslimikortteliin 1900-luvun vaihteessa sijoittuva elokuva keskittyy tawaifin (eräänlainen kurtisaani) henkiseen ahdinkoon ja hänen kaipaukseensa saada rakkautta, hyväksyntää ja kunnioitusta yhteiskunnalta.
Nargis (Meena Kumari) haaveilee naivansa rakastamansa miehen, Shahabuddinin (Ashok Kumar). Shahabuddinin perheen patriarkka Hakim Saab (D. K. Sapru) kuitenkin hylkää tämän liiton, koska hänen mielestään on mahdotonta hyväksyä tawaifin ottaminen kunnioitettuun perheeseensä. Hämmentynyt Nargis pakenee läheiselle hautausmaalle ja asuu siellä synnyttäen lopulta tyttären ennen kuolemaansa. Kuolonkielissä hän kirjoittaa Shahabuddinille kirjeen, jossa tätä pyydetään tulemaan vastasyntyneen tyttärensä luokse. Nargisin sisar Nawabjaan (Veena), bordellirouva, löytää tytön ensin ja tuo hänet bordelliin. Kun Nargisin omaisuus myydään useita vuosia myöhemmin, kirjan ystävä löytää kirjeen kirjansa välistä ​​ja lähettää sen. Shahabuddin tulee hakemaan nyt aikuisen tyttärensä Sahibjaanin (jota näytteli myös Meena Kumari). Mutta Nawabjaan vie sisarentyttärensä ja pakenee junalla toiseen kaupunkiin.
Junalla matkatessaan komea nuori mies tulee sattumalta Sahibjaanin osastoon. Hän on hämmästynyt nukkuvan Sahibjaanin kauneudesta ​​ja jättää hänen jalkojensa juureen kirjeen kuuluisilla sanoilla: ”Aapke paon dekhe, bahut haseen hain. Inhein zameen par mat utariyega … maile ho jaayenge. (Näin jalkasi – ne ovat hyvin kauniit. Ole hyvä ja älä astu maahan, koska ne likaantuvat.)” Sahibjaan rakastuu tähän salaperäiseen muukalaiseen ja kaipaa tavata hänet. Kirje antaa Sahibjaanille toivoa vältellessään kanta-asiakkaiden ei-toivottua huomiota viihdyttäessään heitä.
Yksi erityinen kanta-asiakas, aggressiivinen Nawab Zafar Ali Khan (Kamal Kapoor), haluaa omistaa Sahibjaanin ja vie hänet veneeseensä yöksi. Elefantit hyökkäävät veneeseen, ja nopeasti virtaava joki vie Sahibjaanin rikkinäisessä veneessä. Kohtalo vie hänet metsänvartija Salim Ahmed Khanin (Raaj Kumar) telttaan joenrantaan. Yksin hänen päiväkirjansa kanssa Sahibjaan lukee, kuinka hän oli sama mies, joka oli aiemmin jättänyt hänelle kirjeen hänen jaloilleen. Sahibjaan tapaa lopulta muukalaisen, mutta teeskentelee muistinmenetystä välttääkseen kertomasta hänelle todellista henkilöllisyyttään. Ennen auringonlaskua Nawabjaan seuraa Sahibjaania ja tuo hänet takaisin bordelliin.
Sahibjaanin ja Salimin polut risteävät jälleen, mutta Hakim Saab seisoo Salimin toiveiden tiellä. Salim ja Sahibjaan aikovat paeta elämään rauhassa, mutta koettelemukset ja ahdistus odottavat Sahibjaania, koska miehet tunnistavat hänet aina, kun hän liikkuu Salimin seurassa. Kun Salim yrittää saada ”Pakeezahin” (puhdas sydän) laillisesti naimisiin, hän kieltäytyy ja palaa bordelliin.
Vaikka hänen sydämensä on särkynyt, Salim päättää lopulta mennä naimisiin jonkun toisen kanssa ja kutsuu Sahibjaanin tanssimaan häissään, mihin Sahibjaan suostuu. Tämän tapahtuman aikana Nawabjaan tunnistaa Shahabuddinin ja kutsuu hänet todistamaan tilanteen ironiaa; oma tyttärensä tanssimassa ja viihdyttämässä perhettään. Shahabuddinin isä yrittää ampua Nawabjaanin hiljentääkseen hänet, mutta lopulta tappaa Shahabuddinin. Kuolemaa tekevä Shahabuddin pyytää Salimia menemään naimisiin Sahibjaanin kanssa. Lopuksi, Salimin doli vastustaa kaikkia käytäntöjä ja saapuu Sahibjaanin bordelliin täyttäen näin hänen toiveensa ja johtaen onnelliseen, tunteiden täyteiseen loppuun.