stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Esko Paltanen

Esko Paltanen (28. marraskuuta 1937 Pori - 8. kesäkuuta 1989 Toronto, Kanada) oli suomalainen jääkiekkovaikuttaja.
Paltanen oli pitkään mukana jääkiekon taustaorganisaatioissa. Hän oli Suomen Jääkiekkoliiton vahvoja miehiä 1970-luvulla. Paltanen toimi liiton toimitusjohtajana 1972–73 ja 1988–89. Hän oli myös mukana liittohallituksessa ja -valtuustossa 1970-luvulla.
Paltanen oli Suomen toinen edustaja Kansainvälisessä jääkiekkoliitossa, kun hän istui liiton hallituksessa vuodet 1975–1982.
Paltanen kuoli 1989 sairauskohtaukseen ollessaan Suomen Jääkiekkoliiton toimitusjohtajana. Suomen Jääkiekkomuseo on aateloinut Paltasen Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 63.
Paestum

| Poseidonia> Ποσειδωνία Paestum |
| --- | --- |
 Poseidonian eli Paestumin arkeologinen alue etelästä päin nähtynä.
Sijainti
 Poseidonia
Koordinaatit:  40°25′18″N, 15°0′20″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Paestum, Capaccio Paestum, Salerno, Campania
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Ajanjakso:  n. 650 eaa.–800-luku jaa.
Huippukausi:  n. 600 eaa.–1. vuosisata jaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Suur-Kreikka
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Cilenton ja Vallo di Dianon kansallispuisto, Paestumin ja Velian arkeologiset alueet sekä Certosa di Padula 
Aiheesta muualla
  Poseidonia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poseidonia (m.kreik. Ποσειδωνία, Poseidōnia) eli Paiston/Paistos (Παῖστον/Παιστός), roomalaisella ajalla Paestum (lat.), oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Suur-Kreikassa eli Magna Graeciassa nykyisen Italian alueella. Se sijaitsi nykyisen Capaccio Paestumin kaupungin alueella Campanian hallintoalueella Italiassa, noin 96 kilometriä Napolista kaakkoon.
Poseidonia perustettiin kreikkalaisena siirtokuntana noin 650 eaa. Se tuli osaksi alueella laajentunutta Rooman valtakuntaa vuonna 273 eaa. Tämän jälkeen se oli aluksi roomalainen kolonia ja myöhemmin tavallinen roomalaiskaupunki. Nykyisin Paestumin arkeologinen alue on osa Unescon maailmanperintökohdetta nimeltä Cilenton ja Vallo di Dianon kansallispuisto, Paestumin ja Velian arkeologiset alueet sekä Certosa di Padula. Kaupunki tunnetaan erityisesti hyvin säilyneistä temppeleistään.
Maantiede

Poseidonia eli myöhempi Paestum sijaitsi Leukaniassa eli Lucaniassa Apenniinien niemimaan itärannikolla lähellä Tyrrhenanmeren rantaa. Se oli rakennettu Sele (nyk. Salso) -joen tasangolle noin kahdeksan kilometriä etelään Silaros-joen suusta ja noin 1,5 kilometrin päähän merenrannasta. Kaupungin itäpuolella sijaitsivat kukkulat, jotka nykyisin tunnetaan nimellä Monte Alburno.
Lahti, jonka rannan lähellä kaupunki oli, ulottui pohjoispuoliselta Minervan niemeltä (nyk. Punta della Campanella) etelänpuoleiselle Poseidionin niemelle (Punta di Licosa). Antiikin aikana se tunnettiin Poseidonianlahtena (Poseidōniatēs kolpos), roomalaisittain Paestuminlahtena (Paestanus Sinus) ja nykyisin Salernonlahtena.
Kaupunki voidaan lukea osaksi Suur-Kreikan eli Magna Graecian aluetta termin laajassa merkityksessä. Joskus termillä viitataan kuitenkin lähinnä aivan Italian eteläisimmän rannikon kreikkalaiskaupunkeihin ja kaikkein rajatuimmassa merkityksessä pelkästään Tarantonlahden siirtokuntiin. Kaupunki oli Tyrrhenanmeren rannikon kreikkalaiskaupungeista pohjoisimpia Kymen (Cumae) ja Neapoliin ohella.
Historia > Esihistoria ja arkaainen kausi

Arkeologisten löytöjen perusteella alue on ollut asuttu paleoliittisella ja neoliittisella kaudella. Poseidonian kaupunki perustettiin etelämpänä sijainneen Sybariin kreikkalaiskaupungin siirtokuntana antiikin Kreikan arkaaisella kaudella 600-luvun eaa. puolessa välissä. Samalla seudun varhaisempi väestö joutui muuttamaan sisämaahan. Siirtokunnan perustajina saattoivat olla Sybariin troizenilainen väestö, jonka akhaialaiset olivat karkottaneet kaupungista. Strabonin mukaan kaupunki perustettiin ensin lähemmäksi merta, mutta siirrettiin sitten hieman kauemmaksi rannikosta. Kaupungin kansalaisista käytettiin etnonyymejä Poseidōniatēs (Ποσειδωνιάτης), myöhemmin Paistanos (Παιστανός) ja latinaksi Paestanus.
Poseidoniasta tuli nopeasti kukoistava sen ympäristön hedelmällisen maaperän ja kaupankäynnin ansiosta. Kaupungin varhaisesta historiasta tiedetään kuitenkin vain vähän, jopa vähemmän kuin Suur-Kreikan muiden kaupunkien alkuvaiheista. Arkeologisista jäänteistä tiedetään, että kaupunki laajeni, ja sinne rakennettiin suuria kreikkalaisia temppeleitä. Sieltä on löytynyt myös kolikoita ja metallisia pienoispatsaita. Löydöt yhdessä osoittavat kaupungin menestyneen.
Ensimmäiset kirjalliset maininnat Poseidoniasta ovat vasta 400-luvun lopulta eaa. Tuolloin Herodotos mainitsee kaupungin tavalla, joka osoittaa sen olleen merkittävä viimeistään naapurikaupunki Elean (Velia) perustamisen aikaan noin 540 eaa. Sybariin tuhon vuonna 510 eaa. jälkeen kaupunkiin muutti mahdollisesti uutta väestöä, joskin Herodotos mainitsee jäljelle jääneiden sybarislaisten muuttaneen vain Laokseen ja Skidrokseen.
Historia > Klassinen kausi

Koska Poseidonia sijaitsi suhteellisen pohjoisessa, se oli kreikkalaiskaupungeista ensimmäisiä, jotka kärsivät paikallisen ei-kreikkalaisen heimon lukaanien noususta alueella ja joutui lopulta näiden vallan alle. Tämä ajoitetaan noin vuosiin 400–390 eaa. Antiikin lähteiden mukaan kreikkalaisia ei tuolloin karkotettu kaupungista, vaan heidän tuli pelkästään alistua barbaarien valtaan ja ottaa kaupunkiin näiden varuskunta. Seurauksena kaupunki säilytti ainakin osittain kreikkalaisen luonteensa jonkin aikaa. Lukaanit antoivat kaupungille uuden nimen Paiston tai Paistos.
Epeiroksen kuningas Aleksanteri I, joka taisteli Suur-Kreikassa barbaareja vastaan, vapautti kaupungin vuonna 330 eaa. Se vaikuttaa kuitenkin päätyneen takaisin barbaarien käsiin jo vuoteen 326 eaa. tultaessa.
Historia > Roomalainen kausi

Roomalaiset valtasivat kaupungin muun Lucanian ohella. Eteläisessä Italiassa Roomaa vastaan sotineen Epeiroksen kuninkaan Pyrrhoksen vetäydyttyä alueelta vuonna 273 eaa. roomalaiset tekivät kaupungista roomalaisen kolonian. Viimeistään tässä yhteydessä nimi vaihdettiin (tai muuntui) muotoon Paestum.
Kaupungin ajasta roomalaisena koloniana tiedetään jälleen suhteellisen vähän. Hannibalin vallatessa Italiaa toisen puunilaissodan aikaan 218–202 eaa. Paestum pysyi uskollisena Roomalle ja tarjosi joukkoja ja laivoja sen käyttöön sodassa. Kaupunki mainitaan merkittävänä vielä Rooman tasavallan loppupuolella ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Vuoden 90 eaa. Lex Julian myötä Paestumista tuli tavallinen roomalaiskaupunki.
Strabonin mukaan Sele-joen liettyminen ensimmäisellä vuosisadalla jaa. muutti paikan epäterveelliseksi malarian leviämisen vuoksi. Tämän seurauksena Paestum alkoi mitä ilmeisimmin taantua. Kaupunki vaikuttaa kuitenkin säilyneen olemassa läpi Rooman keisarikauden. Paestum tunnettiin muun muassa ruusuistaan, jotka kukkivat kahdesti vuodessa, keväällä ja syksyllä, ja joiden tuoksua runoilijat ylistivät.
Historia > Myöhempi historia

400-luvulla jaa. Paestumista tuli piispanistuin. Keskiajan alkupuolella kaupunki muodostui vain pienestä asutuksesta, joka oli keskittynyt kirkoksi muutetun pohjoisimman temppelin eli Athenen temppelin ympärille. Kaupunki hylättiin saraseenien hyökkäysten seurauksena noin 800-luvulla, ja piispanistuin siirrettiin naapurikaupunki Capaccioon ylemmäksi sisämaahan.
Ajan kuluessa kaupungin paikka soistui ja metsittyi, ja se säilyi asumattomana hyvin pitkään. Pystyssä olleet temppelit säilyivät ainakin osittain näkyvissä, ja tunnettiin todennäköisesti lähiseudullaan, mutta ei laajemmin Euroopassa. Rauniot ”löytyivät” ja tulivat tunnetuksi vasta 1700-luvulla, toisin sanoen samoihin aikoihin yhdessä Pompejin ja Herculaneumin kanssa, kun oppineet matkailijat kuvasivat niitä teoksissaan. Niistä tuli uusklassismin aikana nopeasti hyvin kuuluisat ja varhainen turistinähtävyys.
Hieman myöhemmin alkoivat alueen arkeologiset kaivaukset. Niitä suoritettiin laajassa mittakaavassa erityisesti 1920- ja 1930-luvuilla, jolloin lähelle rakennettiin myös rautatieasema turismin edistämiseksi. Toisen maailmansodan aikaan alue päätyi keskelle Salernon maihinnousua.
Rakennukset ja löydökset

Poseidonian eli Paestumin keskiössä oli agora eli kauppapaikka, roomalaisaikana forum, julkisine rakennuksineen. Agoran eteläpuolinen alue oli pyhitetty Heralle ja pohjoispuolinen alue Athenelle. Paestumin arkeologisen alueen tärkeimmät nähtävyydet ovat näiden pyhäkköalueiden kolme suurta kreikkalaisajalla rakennettua doorilaista tyyliä edustavaa temppeliä. Näiden lisäksi kaupungista on kaivettu esiin myös pienempien temppeleiden jäänteitä, lukuisia kaupunkikortteleita sekä osa amfiteatterista. Kaupungin muurit portteineen ja torneineen ovat säilyneet suhteellisen hyvin.
Rakennukset ja löydökset > Muut rakennukset ja rakennelmat

Forum
Roomalaisen forumin alue sijaitsi kaupungin keskellä Heran pyhäkköalueen pohjoispuolella ja Athenen pyhäkköalueen eteläpuolella. Se oli rakennettu alkuperäisen kreikkalaisen agoran paikalle. Forumia ympäröi doorilaista tyyliä edustanut pylväikkö, jonka pylväät oli käytetty uudelleen varhaisemmista rakennuksista.
Forumin keskellä on temppeli, jota on kutsuttu Paxin (Rauhan) temppeliksi. Temppeli on rakennettu pohjois-eteläsuunnassa ja sijoitettu korkealle podiumille, ja sen stylobaatin koko on 14,5 x 26,5 metriä. Temppeli edusti doorilaista tyyliä joonialais-aiolialaisilla vaikutteilla. Sen julkisivussa oli alun perin kuusi pylvästä ja lopulta neljä pylvästä, ja pitkillä sivuilla kahdeksan pylvästä. Takasivulla sen sijaan ei ollut pylväitä. Temppelin rakentamisen aloitus on ajoitettu vuoteen 273 eaa., mutta se saatettiin loppuun vasta noin 80 eaa.
Temppelin itäpuolella sijaitsee pyöreä rakennelma, jota on kutsuttu buleuterioniksi tai comitiumiksi, mutta joka on saattanut olla pieni amfiteatteri. Sen koillispuolella sijaitsee suurempi amfiteatteri, josta vain länsipää on kaivettu esiin. Amfiteatterin halkaisee nykyisin autotie. Amfiteatterin pohjoispuolella sijaitsi ekklesiasterion.
Forumin eteläsivulla oli curian eli neuvoston rakennukseksi tulkittu rakennus, kreikkalaisen temppelin paikalle rakennettu apsiksella varustettu rakennus sekä taberna-liiketiloja. Forumin lounaissivulla oli suuri roomalainen kylpylä, jonka oli rakennuttanut M. Tullius Venneianus. Länsisivulla sijaitsi lararium eli laarien pyhäkkö.
Kadut
Kaupungin pohjois-eteläsuuntainen pääkatu eli cardo maximus kulkee forumin länsisivulta ja itä-länsisuuntainen pääkatu eli decumanus maximus forumin eteläsivulta, toisin sanoen kadut risteävät forumin lounaiskulmassa. Risteyksessä (coinpitum) on kaksi pylvästä.
Muurit ja portit
Kaupunki oli ympäröity muurein, joiden kokonaispituus oli noin 4,75 kilometriä, korkeus noin seitsemän metriä ja paksuus keskimäärin viisi metriä. Muurein ympäröity alue muodostaa epäsäännöllisen neliskulmion. Kaupunginmuurit ovat säilyneet hyvin ja suhteellisen korkealta, ja koko niiden reitti on hyvin näkyvissä. Säilyneet muurien osat ovat peräisin myöhemmiltä, lukaanien ja roomalaisten ajalta. Parhaiten on säilynyt muurien länsiosa. Muurit oli varustettu pyörein ja nelikulmaisin tornein, joita on ollut yhteensä 28. Muureja reunusti vallihauta koko matkalta.
Kaupunginmuureissa oli pääilmansuunnissa neljä porttia, joiden kohdalla vallihaudassa oli sillat. Portit olivat kaupungin kahden pääkadun kummassakin päässä. Nykyisin parhaiten säilynyt itäportti tunnetaan nimellä Porta della Sirena, eteläportti nimellä Porta della Giustizia, rannikon puoleinen länsiportti nimellä Porta Marina ja pohjoinen portti nimellä Porta Aurea.
Rakennukset ja löydökset > Kaupungin ulkopuolella

Hautausmaat
Kaupungin läheltä on löydetty lukaaniaikainen hautausmaa noin ajalta 340–310 eaa. Sen haudat on ollut koristeltu maalauksin. Toinen hautausmaa on löydetty kaupungin eteläpuolelta. Ainakin osa sen haudoista on peräisin ajalta 480–470 eaa. Kauempaa noin 1,5 kilometriä kaupungista pohjoiseen on löydetty esihistoriallisen ajan hautausmaa, joka on ajoitettu noin vuosiin 2400–1900 eaa.
Hera Argeian temppeli
Silaros- eli Sele-joen suussa nykyisessä Foce del Selessä noin 10 kilometrin kaupungista pohjoiseen sijaitsi Heralle omistettu temppeli. Se on ajoitettu 500-luvulle eaa. Perinteen mukaan se oli Iasonin johtamien argonauttien perustama. On luultavaa, että Heran kultti tuli alueelle Troizenista tulleiden asuttajien mukana. Temppeli tuhoutui oletettavasti maanjäristyksessä vuonna 63 jaa. ja hautautui Vesuviuksen purkauksessa vuonna 79.
Rakennukset ja löydökset > Esinelöydöt

Paestumista tehdyt esinelöydöt, kuten hautalöydöt, ovat Paestumin arkeologisessa museossa, joka toimii arkeologisen alueen yhteydessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Poseidonia eli Paestum Wikimedia Commonsissa
Aikamme kiintoisin kaivauslöytö, Suomen Kuvalehti, 16.01.1932, nro 3, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Unescon maailmanperintökohteet Italiassa
Agrigento
Alberobellon trullitalot
Alppien paalutalot (yhteinen viiden muun maan kanssa)
Amalfin rannikko
Aquileia
Assisin fransiskaanikohteet
Berninan rautatie (yhteinen Sveitsin kanssa)
Casertan palatsi, Vanvitellin akvedukti, San Leucion rakennusryhmä
Castel del Monte
Cerveteri, Tarquinia
Cilento ja Vallo di Diano, Paestum, Velia, Certosa di Padula
Crespi d’Adda
Dolomiitit
Etna
Ferrara
Firenze
Genova: Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli
Ivrea
Langobardien hallintokeskukset Italiassa
Liparisaaret
Mantova ja Sabbioneta
Medicien villat ja puutarhat
Modenan katedraali, Torre Civica ja Piazza Grande
Monte San Giorgio (yhteinen Sveitsin kanssa)
Napoli
Padovan kasvitieteellinen puutarha
Piazza dei Miracoli
Piemonten ja Lombardian pyhät vuoret
Piemonten viinimaisema: Langhe-Roero ja Monferrato
Pienza
Pompeji, Herculaneum, Torre Annunziata
Portovenere, Cinque Terre ja saaret Palmaria, Tino ja Tinetto
Ravennan varhaiskristilliset rakennukset
Rooma
San Gimignano
Santa Maria delle Grazie
Sassi di Matera
Savoijin kuninkaallisen suvun asuinrakennukset
Siena
Su Nuraxi di Barumini
Syrakusa ja Pantalican kivinen nekropolis
Urbino
Val Camonica
Val di Noto
Val d’Orcia
Venetsia
Verona
Vicenza ja Veneton palladiolaiset villat
Villa Adriana
Villa d'Este
Villa Romana del Casale
Poseidonian eli Paestumin Heran temppeli II (etualalla) ja Heran temppeli I.
Poseidonian lyömä raha, n 530–500 eaa. Kummankin puolen kuvituksessa Poseidon kolmikärkineen.
Paestumin arkeologista aluetta.
Kaupunginmuurin itäportti eli nk. Porta della Sirena.
Heran temppeli I, jota kutsutaan perinteisesti ”Basilikaksi”.
Heran temppeli II, jota kutsutaan usein mutta virheellisesti ”Poseidonin temppeliksi”.
Athenen temppeli.
Ekklesiasterion.
Kaupunginmuuria.
Foce del Selen Hera Argeian temppelin jäänteet.
Paestumin arkeologinen museo.
Pallomeri

Lapsi pallomeressä
Pallomeri on lapsille tarkoitettu leikkipaikka, jonka lattiaa peittää paksu kerros muovipalloja. Pallomeriä voi olla esimerkiksi ravintoloissa, kauppakeskuksissa tai kotona.
Pallomeri on yleensä muutaman neliömetrin kokoinen, laidoilla ja verkolla tai seinällä erotettu tila. Pallomeren lattialla on muovista valmistettuja palloja, jotka ovat halkaisijaltaan noin kymmensenttisiä, onttoja, kevyitä ja erivärisiä. Pallomereen voi johtaa pieni liukumäki ja portaat tai porrasaskelma.
Yleensä pallomeren ylläpitäjä laatii sen käytölle säännöt. Säännöissä voidaan muun muassa kieltää pallojen heittely sekä laatia yläikäraja.
Hygieenisyys

Pallomeriä pidetään yleisesti epähygieenisinä leikkipaikkoina, joissa tartuntataudit leviävät helposti mikrobien avulla. Kuitenkin esimerkiksi seikkailupuistoketju Hoplop tiedottaa, että sisäpuistojen pinnoilla käytetään itsedesinfioivaa pinnoitetta.
Palladiumkloridi

| Palladiumkloridi |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  7647-10-1
PubChem CID:  24290 ja 9794021
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  PdCl2
Moolimassa:  177,32
Ulkomuoto:  Punaruskea kiteinen aine
Sulamispiste:  675–680 °C
Tiheys:  4,0 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen
Palladiumkloridi (PdCl2) on palladium- ja kloridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään palladiumia sisältävien katalyyttien ja muiden palladiumyhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet

Palladiumkloridi on huoneenlämpötilassa tumman ruskehtavanpunaista kiteistä ainetta. Se on polymorfista ja siltä tunnetaan kaksi kidemuotoa α-PdCl2 ja β-PdCl2. Näistä α-muoto koostuu polymeeriketjuista, joissa jokainen palladiumkationi on sitoutunut neljään kloridi-ioniin ja β-muodon rakenne koostuu Pd6Cl12-oktaedreistä, joissa jokainen palladiumioni on sitoutunut neljään kloridi-ioniin. Palladiumkloridi liukenee kohtalaisesti veteen ja myös etanoliin ja asetoniin. Kidevedettömän muodon lisäksi tunnetaan kidevedellinen dihydraatti (PdCl2·2H2O). Yhdiste voidaan pelkistää vedyn avulla metalliseksi palladiumiksi. Palladiumkloridi on Lewis-happo ja kykenee muodostamaan komplekseja Lewis-emästen kanssa; esimerkiksi kloridiliuoksissa muodostuu tetrakloropalladaatti(II)-ioni ([PdCl4]2-).
Valmistus ja käyttö

Palladiumkloridia valmistetaan liuottamalla metallista palladiumia kuningasveteen tai kuumaan väkevään vetykloridiin. Ensimmäisessä vaiheessa muodostuu tetrakloropalladiumhappoa (H2[PdCl4]), joka liuosta haihdutettaessa hajoaa palladiumkloridiksi.
Palladiumkloridia käytetään yhdessä kuparikloridin kanssa hapetettaessa alkeeneja aldehydeiksi tai ketoneiksi. Siitä valmistetaan myös katalyyteissä käytettävää hienojakoista palladiumia ja useita palladiumyhdisteitä kuten allyylipalladiumklorididimeeriä. Muita yhdisteen käyttökohteita ovat käyttö valokuvauskemikaalina, tekstiilien peittauksessa, päällystettäessä metalleja elektrolyyttisesti palladiumilla, erikoismusteiden valmistuksessa ja analyyttisessä kemiassa pelkistävien yhdisteiden kuten hiilimonoksidin tunnistamiseen.
Palladiumkloridin α-kidemuodon rakenne
Palladiumkloridin β-kidemuodon rakenne
Paljon melua tyhjästä

Paljon melua tyhjästä (engl. Much Ado About Nothing) on William Shakespearen noin vuonna 1598 kirjoittama romanttinen komedia. Se sijoittuu Sisiliaan Messinan kaupunkiin. Näytelmä kertoo rakkaussuhteista ja kepposista, joita joutilas yläluokka tekee toisilleen. Pääosissa on Messinan kuvernöörin tytär Hero ja tämän sulhanen, nuori kreivi Claudio. Sulhasen kaveri Benedikt ja morsiamen sisar Beatrice ovat toinen pari, jonka välille kehitetään romanttisia jännitteitä. Aragonian prinssi Don Pedron ja tämän velipuolen Don Juanin välille kehkeytyy jännitteitä, kateutta ja kilpailua.
Paavo Cajander on suomentanut näytelmän ensimmäisenä 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa, ja se ilmestyi painettuna 1920-luvun alussa. Petri Pullinen käänsi tekstin uudelleen vuonna 2001. Kersti Juvan suomennos ilmestyi 2009.
Ooppera-, elokuva- ja televisiosovitukset

Béatrice ja Bénédict op. 27, Hector Berliozin ooppera vuodelta 1862
Elokuva Paljon melua tyhjästä, ohjaus Kenneth Branagh, pääosissa muun muassa Emma Thompson, Denzel Washington, Keanu Reeves
BBC teki nykyaikaistetun version vuonna 2005, pääosissa Damian Lewis, Sarah Parish ja Billie Piper.
Joss Whedon käsikirjoitti ja ohjasi nykyaikaistetun version vuonna 2012, Much Ado About Nothing, jonka pääosissa ovat muun muassa Amy Acker, Alexis Denisof ja Clark Gregg.
Katso myös Luettelo William Shakespearen näytelmien elokuvasovituksista
Kirjallisuutta > Suomennoksia

Shakespeare, William: Paljon melua tyhjästä.  (Much ado about nothing.) William Shakespearen draamat 6. Suomentanut Paavo Cajander (Ilm. ensimmäisen kerran suomeksi 1906 Suomalaisen kirjallisuuden seuran kustantamana)  Helsinki:  WSOY, 1944.
Shakespeare, William: Paljon melua tyhjästä.  ((Much ado about nothing.) Suomentanut Kersti Juva)  Helsinki:  WSOY, 2009.  ISBN 978-951-0-33063-0
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Risto Niemi-Pynttäri: Paljon melua tyhjästä (Arkistoitu – Internet Archive).
Hannu Marttila: Paljon melua tyhjästä (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomat, Kirjallisuuskriitikko-blogi, 30.5.2010.
Paljon melua tyhjästä Cajanderin suomennoksena Gutenbergissä
Pambotadai

| Pambotadai> Παμβωτάδαι |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ei tiedossa
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Erekhtheis
 :  Hadrianis (vsta 126 jaa.)
Trittys:  paralia
Demonyymi:  Pambōtadēs (Παμβωτάδης)
Bulen jäseniä:  1 (0)
 :  2 (vsta 307 eaa.)
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pambotadai (m.kreik. Παμβωτάδαι, Pambōtadai, lat. Pambotadae) oli antiikin aikainen alun perin Erekhtheis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Pambotadain sijaintipaikkaa ei tunneta, koska sitä ei kuvata antiikin säilyneessä kirjallisuudessa, eikä siitä ole tehty arkeologisia löytöjä.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Tuolloin sen alkuperäinen fyle eli ”heimo” oli Erekhtheis ja sillä oletetaan olleen yksi edustaja Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella edustajia oli kaksi. Roomalaisella kaudella tehtyjen muutosten seurauksena demos kuului vuodesta 124/125 jaa. Hadrianis-fyleen. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Pambōtadēs (Παμβωτάδης).
HMS Pallas (1890)

| HMS Pallas |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Portsmouthin telakka
Kölinlasku:  1. heinäkuuta 1889
Laskettu vesille:  30. kesäkuuta 1890
Palveluskäyttöön:  30. kesäkuuta 1891
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1906
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 575 t
Pituus:  84,73 m (kokonaispituus)
Leveys:  12,5 m
Syväys:  4,72 m
Koneteho:  4 000 ihp
Nopeus:  17 solmua
Miehistöä:  217
Aseistus
Aseistus:  8 × QF 4,7 tuuman tykkiä 8 × QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 4 × konekivääriä 2 × 14" torpedoputkea
HMS Pallas oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1890 vesillelaskettu Pearl-luokan 3. luokan risteilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Portsmouthin telakalta, missä köli laskettiin 1. heinäkuuta 1889. Alus laskettiin vesille 30. kesäkuuta 1890 ja valmistui 30. kesäkuuta 1891.
Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1906.
Paloma

| Paloma |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  latinan palumba ’kyyhkynen’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paloma on espanjalainen naisen etunimi. Se pohjautuu latinankieliseen sanaan palumba, joka merkitsee kyyhkystä.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on syyskuuhun 2021 mennessä tilastoitu noin 180 Paloma-nimistä naista.
Tunnettuja Palomoja

Paloma Faith (s. 1981), englantilainen laulaja ja näyttelijä
Paloma Hannonen (s. 1983), suomalainen luonnonsuojeluasiantuntija
Paloma Navares (s. 1947), espanjalainen kuvataiteilija
Paloma Picasso (s. 1949), ranskalainen muotisuunnittelija ja Pablo Picasson tytär
Paloma San Basilio (s. 1950), espanjalainen laulaja
Palingenesis

Palingenesis tai palingenesia (m.kreik. παλιγγενεσία, palin, ’uudestaan’ + genesia, ’syntyminen’) on antiikin filosofiasta peräisin oleva termi, jota on käytetty myös teologiassa, politiikassa ja biologiassa. Sen alkuperäinen merkitys viittaa uudelleensyntymiseen.