stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lintulan luostari
Pääelinkeinot

Maatalouden loppuessa luostaristakin tuli matkailun lisäksi etsiä uusia elinkeinoja ylläpidon turvaamiseksi. Vuonna 1967 kirkollishallitus tarjosi kirkkokunnalle kirkkotuohukset valmistavan kynttilätehtaan perustamista Lintulalle, joka otti sen vastaan. Monien vaiheiden jälkeen on päästy siihen, että tuohuksien teko ei enää vaadi suurta määrää tekijöitä ja käsityötä, kun koneet hoitavat suuren osan töistä. Tuohuksien teosta koko kirkkokunnan tarpeisiin tulee nykyään noin puolet luostarin käyttöbudjetista.
Maatalous lopetettiin kokonaan vuosina 2003–2004. Eläimet on myyty ja pellot vuokrattu. Marjat ja puutarhatuotteet kuuluvat kuitenkin pienessä määrin edelleen luostarin tuotteisiin. Luostarilla on myös julkaisutoimintaa.
Matkailu on merkittävä elinkeino myös Lintulan luostarille. Luostarilla on oma myymälä sekä muutamia majoitustiloja vuokrattavaksi. Kävijöiden määrä on 1990-luvulla ollut noin 20 000–25 000 matkailijaa kesässä.
Luostarin johtajattaret, igumeniat

johtajatar Smaragda (1894–1898)
johtajatar Florentia (1900–1901)
igumenia Feokista (1901–1911)
igumenia Dosifeja (1911–1916)
vt. johtajatar Olimpiada (1916)
johtajatar Sergia (1916–1918)
igumenia Larisa (1918–1931)
igumenia Arsenia (1931–1961)
igumenia Mihaila (1961–1974)
igumenia Antonina (1974–1998)
igumenia Marina (1998–2012)
igumenia Mikaela (2012–2023)
igumenia Ksenia (2023-)
Kirjallisuutta

Kari Kotkavaara, nunna Kristoduli, nunna Ksenia: Hyvän osan valinneet: Lintulan luostari.  (2. korj. p)  Palokki:  Lintulan luostari, 2008.  ISBN 978-952-67089-0-4
Lintulan kronikka.  (Toimittanut arkkimandriitta Panteleimon. Valamon luostarin julkaisuja; 51)  Heinävesi:  Valamon luostari, 1992.  ISBN 951-9468-51-X
Lintula, Pyhän kolminaisuuden naisluostari.  Vuorela:  Lintulan luostarin ystävät, 1985.  ISBN 951-99667-0-6
Kalervo Rantalainen: Lintulan luostarin evakkovuodet.  (Valamon luostarin julkaisuja)  Heinävesi:  Valamon luostari, 1984.  ISBN 951-9468-15-3
sisar Eeva, Hanna Kemppi, Päivi Savinainen: Lintulan luostarin historia: Karjalan kannakselta Etelä-Savoon.  (Valamon luostarin julkaisuja; 76)  Heinävesi:  Valamon luostari, 1998.  ISBN 951-9468-76-5
Pyhän kolminaisuuden kunniaksi. Vuoden kierto Lintulan luostarissa. Nunna Marina. 1995.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lintulan luostarin kotisivut
Lintulan luostari / Ortodoksi.net
Suomen ortodoksisen kirkon kotisivut
Lintula Orthodox Convent in Finland – Lintulan luostarin esittely ((suomeksi), kesto: 4 min 35 s)  (youtube.com)
https://areena.yle.fi/1-3373508 Lintulan luostarin pyhäinjäännökset.
https://areena.yle.fi/1-4363424 Lintulan ja Valamon luostaripuutarhat.
Heinävesi
| --- | --- |
Taajamat:  Hasumäki (kirkonkylä) · Karvio · Kerma · Palokki · Sarvikumpu · Varistaipale · Vihtari
Kylät:  Hevonlahti · Kansala · Karhilantaipale · Koivumäki · Kuittua · Kypäräjärvi · Lajunlahti · Lampu · Lepikkomäki · Malkkila · Niinimäki · Näätänmaa  · Papinniemi · Pilppa · Petruma · Polvijärvi · Pyylinsaari · Pölläkkä · Raaminmäki · Rummukkala · Sappu · Sompasaari · Syrjä · Särkelä · Säynämö · Tetrivaara · Timonmäki · Vaaluvirta · Vahvalahti · Viitalahti
Nähtävyydet:  Valamon luostari · Lintulan luostari · Valamon luostarin pääkirkko · Valamon luostarin talvikirkko · Valamon luostarin vanha kirkko · Lintulan luostarin kirkko · Heinäveden kirkko
Liikenne:  Heinäveden reitti · Varistaipaleen kanava · Taivallahden kanava · Karvion kanava · Kerman kanava · Vihovuonteen kanava · Pilpan kanava · Koukunpolvi · Heinäveden rautatieasema · Syrjän rautatieasema · Vihtarin rautatieasema
Vesistöt:  Kermajärvi · Juojärvi · Petrumajärvi· Iso-Vihtari
Muuta Heinäveteen liittyvää:  Heinäveden historia · Vaakuna · Heinäveden Höyryvenhe Osuuskunta · Heinäveden Höyrylaiva Oy · Kermansavi · Heinäveden lehti
Lintulan luostarin kirkon ikoneita, yllä ikoniliinalla koristeltu Jerusalemin Jumalanäiti (1920-luku).
Kirkko takaa katsottuna.
Lintulan nunnia äänestämässä vuonna 1972.
Lintulan luostarin sijainti Heinäveden kartalla
Enzo Cavalli

Enzo Cavalli (11. syyskuuta 1937 Gorizia – 20. syyskuuta 2023 Rooma) oli italialainen yleisurheilija. Hänen päälajinsa oli kolmiloikka.
Cavalli osallistui Rooman olympialaisiin 1960. Hän oli kolmiloikan karsinnan 16. tuloksella 15,48 m, eikä päässyt loppukilpailuun. Cavalli sijoittui kolmiloikassa 12:nneksi Tukholman EM-kilpailuissa 1958 tuloksella 14,84 m. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 hän sijoittui kymmenenneksi tuloksella 15,09 m.
Cavalli voitti kolmiloikassa Italian-mestaruuden vuosina 1958, 1959, 1961 ja 1962. Hän paransi Italian ennätystä kuudesti ja sivusi kerran. Budapestissa 20. elokuuta 1956 hän hyppäsi tuloksen 15,09 m, Cremonassa 26. elokuuta 1956 tuloksen 15,24 m sekä Estessä 4. toukokuuta 1958 tuloksen 15,29 m. Pierluigi Gattin otettua ennätyksen nimiinsä tuloksella 15,39 m Cavalli sivusi sitä Ateenassa 20. toukokuuta 1958. Tämän jälkeen hän paransi vielä ennätystä 15,46 metriin 29. kesäkuuta 1958 Firenzessä, 15,64 metriin 26. heinäkuuta 1958 Torinossa sekä 16,10 metriin 14. kesäkuuta 1959 Varsovassa. Viimeksi mainitun ennätyksen rikkoi Giuseppe Gentile kuusi vuotta myöhemmin.
Cataluña (1900)

| Cataluña |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cartagena
Kölinlasku:  1890
Laskettu vesille:  24. syyskuuta 1900
Palveluskäyttöön:  1903
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 888 t
Pituus:  110,97 m
Leveys:  18,59 m
Syväys:  6,61 m
Koneteho:  14 800 ihp
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  542
Aseistus
Aseistus:  2 × 9,4"/40 tykkiä 8 × 5,5"/35 tykkiä 8 × 6 naulan tykkiä 10 × 1 naulan tykkiä 5 × torpedoputkea
Cataluña oli Espanjan laivaston vuonna 1900 vesillelaskettu Princesa de Asturias -luokan panssariristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Cartagenasta, missä köli laskettiin vuonna 1890. Alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 1900 ja se valmistui vuonna 1903.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1929.
Elisenvaaran pommitus

Elisenvaaran pommitus 20. kesäkuuta 1944 oli jatko- ja koko toisen maailmansodan tuhoisin lentopommitus Suomen hallitsemalla alueella. Pommituksessa kuoli yli sata siviiliä sekä sotilasta ja lottaa. Moskovan rauhassa 1940 Neuvostoliitolle luovutetun Kurkijoen Elisenvaaran rautatieasemalla seisonut siirtoväkeä kuljettanut juna joutui neuvostoliittolaisten ilmapommituksen kohteeksi. Monet uhreista olivat kotoisin Räisälästä.
Pommitus tapahtui jatkosodan perääntymisvaiheessa, samana päivänä, kun Neuvostoliitto valtasi takaisin Viipurin. Neuvostoilmavoimat oli saanut käskyn tuhota Elisenvaaran aseman, koska suomalaisten joukkojenkuljetukset Kannaksen torjuntataisteluihin kulkivat Elisenvaaran kautta.
Savonlinnan Talvisalon hautausmaalla ns. Säämingin puolella on kolmenkymmenen pommituksen uhrin joukkohauta muistokivineen. Saman kokoinen hauta on hautausmaan Savonlinnan puolella. Kolmisenkymmentä uhria haudattiin Kurkijoen hautausmalle.
Asemalla oli puoliltapäivin yli tuhat ihmistä, Karjalankannakselle meneviä sotilaita sekä evakkoon matkaavia karjalaisia. Neuvostoliittolaiset moukaroivat yli 80 pommikoneen voimin asemaa kolmessa pommitusaallossa neljännestunnin ajan. Vilkkaalla risteysasemalla ei ollut ilmapuolustusta eikä ilmahälytystä annettu. Räisäläläisiä evakkoja kuljettanut juna koki kovimman kohtalon. Kaksi härkävaunua sai täysosuman ja lähes kaikki näissä vaunuissa olleet kuolivat. Kaksi kolmasosaa kuolleista oli naisia ja lapsia.
Tuoreeltaan pommitus sensuroitiin ja vaiettiin, minkä vuoksi siitä lähti liikkeelle toinen toistaan hurjempia huhuja.
Philippe Cattiau

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Philippe Cattiau |  Philippe Cattiau |  Philippe Cattiau |  |
Maa:   Ranska
Miesten miekkailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | kalvan  joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | floretti |  |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | floretin  joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1924 | floretti |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 1928 | floretin joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | kalvan joukkuekilpailu |  |
Philippe Cattiau (28. heinäkuuta 1892 – 17. helmikuuta 1962) oli ranskalainen miekkailija ja olympiavoittaja.
Cattiau voitti urallaan floretilla ja kalvalla kahdeksan olympiamitalia, joista kolme oli kultaisia. Antwerpenin 1920 olympialaisissa hän sai floretilla sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa hopeaa. Pariisin 1924 olympialaisissa hän voitti kultaa floretin joukkuekilpailussa. Floretin henkilökohtaisessa kilpailussa hän sijoittui hopealle voitettuaan 23 ottelua ja hävittyään vain pistein 4–5 maanmiehelleen Roger Ducret'lle, joka aiemmissa otteluissaan oli hävinnyt kuudesti.
Cattiau saavutti Amsterdamin 1928 olympialaisissa hopeaa floretin joukkuekilpailussa, Los Angelesin 1932 olympialaisissa kultaa sekä floretin että kalvan joukkuekilpailussa ja Berliinin 1936 olympialaisissa pronssia kalvan joukkuekilpailussa.
Kalvalla Cattiau voitti Euroopan mestaruuden sekä henkilökohtaisessa kilpailussa että joukkuekilpailussa kahdesti. Viimeisen arvokisamitalinsa hän saavutti vuonna 1937, jolloin ensi kertaa kilpailtiin Euroopan-mestaruuksien sijasta maailmanmestaruuksista.
Saavutukset

Olympiakultaa floretin joukkuekilpailussa 1924 ja 1932
Olympiakultaa kalvan joukkuekilpailussa 1932
Olympiahopeaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1920 ja 1924
Olympiahopeaa floretin joukkuekilpailussa 1920 ja 1928
Olympiapronssia kalvan joukkuekilpailussa 1936
MM-hopeaa floretin joukkuekilpailussa 1937
EM-kultaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1929 ja 1930
EM-kultaa kalvan joukkuekilpailussa 1934 ja 1935
EM-hopeaa floretin henkilökohtaisessa kilpailussa 1927 ja 1929
EM-hopeaa floretin joukkuekilpailussa 1930
EM-pronssia kalvan joukkuekilpailussa 1930
Ágios Vasíleios (Réthymno)

| Ágios Vasíleios Ágios Vasíleioksen kunta Άγιος Βασίλειος Δήμος Αγίου Βασιλείου |
| --- | --- |
 Kunnan sijainti
 Ágios Vasíleios
 Koordinaatit: 35°15′N, 24°27′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Kreeta
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Réthymno
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  7302
 – Kuntakeskus:  Spíli
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  354,3 km²
Väkiluku (2011):  7 427
 – Kylä:  130
 – Väestötiheys:  20,96 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 www.agios-vasilios.gr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ágios Vasíleios (kreik. Άγιος Βασίλειος) on Kreikan kylä ja samanniminen kunta (Δήμος Αγίου Βασιλείου, Dímos Agíou Vasileíou), joka sijaitsee Réthymnon alueyksikössä Kreetan alueella. Koko kunnan pinta-ala on 354,3 neliökilometriä ja väkiluku 7 427. Varsinaisen Ágios Vasíleioksen kylän väkiluku on 130 (vuonna 2011). Kunnan kuntakeskus on Spíli.
Ágios Vasíleios sijaitsee Kreetan etelärannikolla. Kuntaan kuuluvat saaret Megálo Paximádi eli Paximádia éna ja Mikró Paximádi eli Paximádia dýo. Ágios Vasíleioksen kunta syntyi, kun Foínikas ja Lámpi yhdistyivät vuoden 2011 alussa Kallikrates-suunnitelman mukaisesti. Kylä ja kunta on nimetty Pyhän Basileioksen mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ágios Vasíleios Wikimedia Commonsissa
Δήμος Αγίου Βασιλείου. Ágios Vasíleioksen kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Kreetan alue
| --- | --- |
Chanián alueyksikkö:   Apokóronas  Chaniá  Gávdos  Kántanos-Sélino  Kíssamos  Plataniás  Sfakiá 
Iraklionin alueyksikkö:   Archánes-Asteroúsia  Chersónisos  Faistós  Górtyna  Iraklion  Malevízi  Minóa Pediáda  Viánnos 
Lasíthin alueyksikkö:   Ágios Nikólaos  Ierápetra  Oropédio Lasithíou  Siteía 
Réthymnon alueyksikkö:   Ágios Vasíleios  Amári  Anógeia  Mylopótamos  Réthymno
Milena Tscharntke

| Milena Tscharntke |
| --- | --- |
 Tscharntke vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. huhtikuuta 1996 (ikä 28)  Hampuri, Saksa
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Mia (Druck) Cecile (Paha ui paratiisiin)
Palkinnot
 Vuoden tulokas (Goldene Kamera 2019) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Milena Tscharntke (s. 3. huhtikuuta 1996 Hampuri) on saksalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan erityisesti Mian roolista sarjassa Druck, joka on norjalaisen Skam-sarjan saksalaisversio. Vuonna 2019 hänet palkittiin tulokaspalkinnolla Goldene Kamera -gaalassa roolistaan sarjassa Alles Isy.
Filmografia

Televisio
2004: Stubbe - Von Fall zu Fall (Lisa)
2005: Die Gerichtsmedizinerin (tyttö kaupassa)
2007: Schuld und Unschuld
2007-08: Bernd das Brot (Anastasia Potzler)
2011-13: Sturmfrei (Kim)
2017: SOKO Leipzig (Leonie Schott)
2017: Notruf Hafenkante (Amelie Steinbach)
2018: Der Lehrer (Louisa)
2018: SOKO Hamburg (Tine Harms)
2018: Alles Isy (Isy)
2018: Wo kein Schatten fällt (Eva)
2019: Alarm für Cobra 11 - Die Autobahnpolizei (Gwindil)
2018-19: Druck (Mia)
2019: Wir sind die Welle (Sophie)
2021: Paha ui paratiisiin (Tod von Freunden) (Cecile Jensen)
Elokuvat
2009: Die Wilden Hühner und das Leben (Verena)
2011: Dschungelkind (Judith Kuegler lapsena)
2015: Bruder vor Luder (Jessy)
2016: Radio Heimat (Carola Rösler)
2018: Ende Neu (tytär)
2018: Raus (Judith)
2019: Bonnie & Bonnie (ystävä)
2020: The Road Not Taken (Anni)
Aiheesta muualla

Milena Tscharntke IMDb:ssä (englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Kurjenjalka

| Kurjenjalka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Kurjenjalat Comarum
Laji::  palustre
Kaksiosainen nimi
 Comarum palustre  L. 
Synonyymit
 Potentilla palustris (L.) Scop. 
Katso myös
   Kurjenjalka Wikispeciesissä   Kurjenjalka Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Comarum palustre
Kurjenjalka eli suokurjenjalka (Comarum palustre) on punakukkainen kurjenjalkojen sukuun kuuluva hyönteispölytteinen ruohovartinen kasvi. Aiemmin kurjenjalka on luokiteltu hanhikkeihin (Potentilla).
Ulkonäkö ja koko

Kurjenjalka on monivuotinen ruohovartinen kasvi, joka kasvaa 20–60 cm korkeaksi. Sen maavarsi voi olla metrin pituinen. Lehdet ovat sormiliuskaiset, hammaslaitaiset. Kukka on punaruskea, heteet purppuranväriset. Verholehtiä ei pidä luulla terälehdiksi niiden ulkonäöstä huolimatta. Varsi on koheneva ja väriltään punertava. Verholehdet ovat purppuranpunaisia ja ne ovat kaksi kertaa terälehtien pituisia.
Levinneisyys

Kurjenjalka kasvaa Euroopassa, Siperiassa, Grönlannissa ja Pohjois-Amerikassa.
Elinympäristö

Kurjenjalka viihtyy märissä paikoissa kuten suolla tai rannalla.
Käyttö

Kurjenjalkaa on käytetty väriaineena.
Aiheesta muualla

Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Kurjenjalka (Comarum palustre)
LuontoPortti: Kurjenjalka (Comarum palustre)
Pohjolan kasvien pauloissa: Comarum palustre - kurjenjalka, suokurjenjalka
ITIS: Comarum palustre (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Comarum palustre (englanniksi)
Flora of China: Comarum palustre (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q18198979  Wikispecies: Comarum palustre  Calflora: 11544  CoL: XDR2  EUNIS: 179686  FNA: 200010708  FoC: 200010708  GBIF: 3020532  GRIN: 450401  iNaturalist: 62213  IPNI: 63773-2  IRMNG: 11170460  ITIS: 501615  IUCN: 64310797  MichiganFlora: 2509  NatureServe: 2.128286  NCBI: 57932  Observation.org: 2695  Open Tree of Life: 902637  PFI: 2018  Plant List: rjp-1293  PLANTS: COPA28  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:63773-2  Tropicos: 27800040  VASCAN: 8643  WisFlora: 3181  WFO: wfo-0000985679  WoRMS: 1435895  Laji.fi: MX.38843
Caudillo

Juan Manuel de Rosas
Francisco Franco
Caudillo tai caudilho (suom. johtaja) on latinalaisamerikkalainen poliittinen johtajatyyppi, joka syntyi Latinalaisen Amerikan itsenäisyyssotien myötä 1800-luvulla. Caudillot eivät perinteisesti olleet sitoutuneet mihinkään tiettyyn poliittiseen ideologiaan tai liikkeeseen, ja vaikka he usein uransa alussa vastustivat maan vallitsevaa oligarkiaa, he lähes poikkeuksetta nousivat itse oligarkeiksi ja harvoin horjuttivat vallitsevaa sosioekonomista järjestystä.
Ensimmäiset caudillot olivat omia yksityisiä armeijoitaan johtaneita kenraaleita ja suurmaanomistajia (hacendado), jotka käyttivät sotilaallista voimaansa noustakseen valta-asemiin vasta itsenäistyneissä valtioissa.
Lähes kaikissa Latinalaisen Amerikan valtiossa on jossain vaiheessa ollut caudilloja. Heistä tunnetuimpia ovat  argentiinalaiset Juan Manuel de Rosas ja Juan Facundo Quiroga, ecuadorilainen Gabriel García Moreno ja meksikolaiset Antonio López de Santa Anna ja Porfirio Díaz sekä dominikaanilainen Rafael Leónidas Trujillo.
Espanjassa Francisco Franco käytti itsestään termiä el Caudillo ilman sen latinalaisamerikkalaisia negatiivisia konnotaatioita.selvennä
Kirjallisuutta

Richard A. Haggerty (ed.): ”1. Historical Setting - A Century of Caudillismo”, Venezuela: a country study.  (4th ed.)  Federal Research Division, Library of Congress, 1993.  ISBN 084440747X  (englanniksi)
FS Catinat (1896)

| Catinat |
| --- | --- |
 Catinat

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Forges et Chantiers de la Méditerranée
Kölinlasku:  helmikuu 1894
Laskettu vesille:  8. lokakuuta 1896
Palveluskäyttöön:  1898
Poistui palveluskäytöstä:  1911
Loppuvaihe:  romutettu
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 048 t
Pituus:  98,09 m
Leveys:  13,59 m
Syväys:  6,43 m
Koneteho:  9 500 ihp
Nopeus:  19,5-20 solmua
Miehistöä:  400
Aseistus
Aseistus:  4 × 164 mm/45 Mle 1893 -tykkiä 10 × 100 mm/50 tykkiä 10 × 47 mm tykkiä 4 × 37 mm tykkiä 2 × 355 mm torpedoputkea
Catinat oli Ranskan laivaston vuonna 1898 palvelukseenotettu Catinat-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Forges et Chantiers de la Méditerranéelta ja sen köli laskettiin helmikuussa 1894. Alus laskettiin vesille 8. lokakuuta 1896 ja se otettiin palvelukseen vuonna 1898.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1911 ja se romutettiin.
Poyntingin teoreema

Poyntingin teoreema on sähkömagneettisen energian säilymislaki, joka on nimetty löytäjänsä John Henry Poyntingin mukaan. Poynting julkaisi teoreeman vuonna 1884. Myös Oliver Heaviside johti vastaavan teoreeman itsenäisesti, mutta julkaisi tuloksensa Poyntingia myöhemmin. Teoreema on muodoltaan jatkuvuusyhtälö, ja sen mukaan tiettyyn tilavuuteen varastoituneen sähkömagneettisen energian muutos vastaa sähkömagneettisen kentän varausjakaumaan tekemän työn ja tilavuuteen virtaavan energiavuon summaa.
Poyntingin vektori on teoreemassa esiintyvä suure, joka kuvaa sähkömagneettisen kentän energiavuon suuntaa ja suuruutta, eli sähkömagneettisten aaltojen kuljettamaa energiaa pinta-alayksikön läpi yhdessä aikayksikössä. Energiavuon SI-yksikkö on watti per neliömetri (W/m2). Poyntingin vektori saadaan sähkö- ja magneettikenttien tulona, mikä tarkoittaa että sähkö- tai magneettikenttä ei yksinään voi kuljettaa energiaa, vaan siihen tarvitaan molemmat kentät.
Sähkömagneettisen tasoaallon Poyntingin vektori osoittaa aallon etenemissuuntaan.
Poyntingin vektorin avulla voidaan esimerkiksi kuvata miten pariston tuottama sähkömagneettinen energia kulkee virtapiirissä paristosta vastukseen, jossa se muuttuu lämpöenergiaksi. Energia ei kulje johtimia pitkin, vaan virtapiiriä ympäröivässä sähkömagneettisessa kentässä.
Poyntingin vektorin avulla voidaan myös kuvata sähkömagneettisen kentän kantamaa liikemäärää, ja erityisesti sen absorption kappaleeseen aiheuttamaa säteilypainetta.
Energiavirrat tasavirtapiirin luomassa sähkömagneettisessa kentässä. Paristo sekä johtimissa ja vastuksessa olevat pintavaraukset synnyttävät piirin ympärille sähkökentän (punainen), ja piirissä kulkeva virta synnyttää sen ympärille magneettikentän (vihreä). Pariston lähellä Poyntingin vektori osoittaa ulospäin paristosta, kun taas vastuksen lähellä se osoittaa vastuksen sisään, niin että pariston energia virtaa sähkömagneettisen kentän kautta vastukseen, jossa se muuttuu lämpöenergiaksi.
Sähkömagneettisen kentän tekemä työ

Sähkömagneettinen kenttä, joka koostuu sähkökentästä  \mathbf {E}  ja magneettikentästä  \mathbf {B} , kohdistaa varausjakaumaan  \rho  Lorentzin voiman
missä  \mathbf {j} =\rho \mathbf {v}  on varausjakauman liikkeeseen liittyvä sähkövirran tiheys ja  \mathbf {v}  on varausjakauman nopeutta kuvaava vektorikenttä. Koska magneettikenttä ei tee työtä, yksinkertaistuu sähkömagneettisen kentän varausjakaumaan tekemän mekaanisen työn teho (tilavuuselementtiä kohden) muotoon
Ampèren-Maxwellin lain mukaan sähkövirta vastaa kuitenkin magneettivuon tiheyden roottorin ja sähkökentän aikaderivaatan erotusta, joten teho voidaan kirjoittaa myös muotoon
missä yhtälön oikea puoli ei sisällä suoraa viittausta varausjakaumaan vaan ainoastaan sähkö- ja magneettikenttiin.
Yllä olevan yhtälön oikea puoli sisältää kaksi termiä, joista jälkimmäinen voidaan kirjoittaa aikaderivaattana, sillä
Myös ensimmäisestä termistä voidaan erottaa aikaderivaattaa kuvaava osa. Tähän tarvitaan vektori-identiteettiä
Saatuun yhtälöön voidaan vielä soveltaa Faradayn lakia, jonka mukaan sähkökentän roottori vastaa magneettikentän aikaderivaattaa.
Näin saadaan Poyntingin teoreeman differentiaalimuoto
missä yhtälön vasemmalla puolella esiintyvä suure
voidaan tulkita sähkömagneettisen kentän sisältämäksi energiaksi, sillä se on yksinkertaisesti summa sähkö- ja magneettikenttien erikseen sisältämistä energioista. Yhtälön oikealla puolella esiintyvä suure
tunnetaan nimellä Poyntingin vektori. Se kuvaa sähkömagneettisen kentän energiavuota. Poyntingin teoreema on energian säilymislain erikoistapaus, joka kuvaa sähkömagneettisen kentän tekemää työtä, ja sitä miten energia virtaa sähkömagneettisessa kentässä.
Koska Poyntingin vektori ei esiinny Poyntingin yhtälössä suoraan vaan ainoastaan divergenssinä  \nabla \cdot \mathbf {S} , voidaan siihen periaatteessa lisätä pyörrevirtoja, jotka voidaan esittää jonkin vektorikentän  \mathbf {X}  roottorina  \nabla \times \mathbf {X}  ja teoreema pysyy voimassa. Yhteensopivuus suhteellisuusteorian periaatteiden kanssa rajoittaa Poyntingin vektorin vapautta, mutta ei poista sitä kokonaan. Poyntingin vektori ei kuitenkaan ole havaittava suure, joten tämä mielivaltaisuus ei ole ongelma.
Liikemäärä

Sähkömagneettisen säteilykvantin eli fotonin liikemäärä ja energia ovat suoraan verrannollisia toisiinsa:
missä p on liikemäärän suuruus, E on fotonin energia ja c on  valonnopeus.
Vastaavasti myös sähkömagneettisen kentän liikemäärätiheys on suoraan verrannollinen Poyntingin vektoriin,
Energiavuon lisäksi Poyntingin vektorin avulla voidaan siis kuvailla sähkömagneettiseen kenttään liittyvää liikemäärävuota. Koska sähkömagneettinen säteily kantaa liikemäärää, aiheuttaa sen absorboituminen kappaleeseen säteilypaineen.
Makroskooppiset kentät

Yllä oleva johto on esitetty Maxwellin yhtälöiden mikroskooppisen muotoilun avulla, jossa ei käytetä mitään tiettyä mallia aineen rakenteelle. Poynting itse kuitenkin esitti teoreemansa makroskooppisten kenttien  \mathbf {D}  ja  \mathbf {H}  avulla. Poyntingin vektori saa tällöin muodon
Aiheesta muualla

The Big Misconception About Electricity Veritasium. Viitattu 12.1.2022. (englanti)
Noah A. Morris, Daniel F. Styer: Visualizing Poynting vector energy flow in electric circuits. American Journal of Physics, 2012-06, nro 80, s. 552–554.  doi:10.1119/1.3679838  ISSN 0002-9505  Artikkelin verkkoversio.
John David Jackson: Classical electrodynamics (3rd ed.), s. 258-267.  Wiley, 1999.  38073290  ISBN 978-0-471-30932-1
I. S. Grant & W. R. Phillips: ”11.4”, Electromagnetism, 2. painos.  Wiley, 2003.  ISBN 0-471-92712-0
Sähkömagneettinen energiavuo koaksiaalikaapelin sisällä. Poyntingin vektori S lasketaan jännitteen V tuottaman sähkökentän E ja sähkövirran I synnyttämän magneettikentän H tulona. Koaksikaapelin ulkopuolella ei ole kenttiä.