stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tampere
Kulttuuri > Tapahtumia

Tampereella järjestetään vuosittain useita kulttuuritapahtumia. Kesäkuukausien aikana Tampereella järjestetään Tampere Guitar Festival, Tampereen sävel, Tammerfest, Tampereen flamencoviikot, Tampereen teatterikesä, Blockfest. Tampereen musiikkijuhlat järjestää yhtye- ja kuorolauluun keskittyvän Tampereen sävelen lisäksi nykyjazzin Tampere Jazz Happeningia ja kahden vuoden välein järjestettävää Tampere Biennalea, joka keskittyy uuteen suomalaiseen konserttimusiikkiin. Vuodesta 1995 järjestetty Tammerfest on monipäiväinen kaupunkifestivaali, jonka aikana on ulkoilmakonsertteja ja klubikeikkoja. Blockfest on puolestaan Pohjoismaiden suurin hip hop -tapahtuma.
Tampereen teatterikesän perustivat vuonna 1968 Tampereen teatterit ja Tampereen kaupunki, ja se on Pohjoismaiden vanhin teatterialan ammattifestivaali. Tanssivirtaa on puolestaan nykytanssifestivaali. Pispalan Sottiisi on vuodesta 1970 järjestetty kansantanssifestivaali, joka järjestetään parillisina vuosina. Sottiisiin liittyvät myös parittomina vuosina järjestettävä nykykansantanssin ja -musiikin koulutus- ja konserttitapahtuma Tanssimania ja Ruotsin-laivalla järjestettävä kansanmusiikki ja -tanssitapahtuma Folklandia.
Tampereen elokuvajuhlat saivat alkunsa Tampereen lyhytelokuvapäivistä 1969. Seuraavana vuonna perustettiin Pohjoismaiden ensimmäinen elokuvafestivaali Tampereen elokuvajuhlat. Sen yhteydessä on sekä kansainvälinen että kotimainen lyhytelokuvakilpailu.
Valoviikot on järjestetty vuodesta 1966. Tapahtuma kestää lokakuusta tammikuulle, ja niiden aikana Tampereen keskustan kauppakatujen ylle ripustetaan erilaisia valokuvioita. Kaksipäiväiset kalamarkkinat tuovat Laukontorille kahdesti vuodessa 40 000–50 000 kävijää. Ne järjestetään keväällä vappuna ja syksyllä Tampereen päivän yhteydessä.
Tampereella on järjestetty useita suuria kristillisiä kesätapahtumia. Herättäjäjuhlat on järjestetty Tampereella kahdesti: 1967 sekä 2018. Vanhoillislestadiolaisten suviseurat on järjestetty Tampereella vuonna 1954.
Tampere-talo on konserttien ja konferenssien pitopaikka. Siellä konsertoi esimerkiksi Tampereen kaupunginorkesteri eli Tampere Filharmonia. Vuonna 2023 Tampere-talon kävijämäärältään suurin tapahtuma oli 57 000 kävijää vetänyt Dinosaurukset-näyttely ja vakituisesta ohjelmistosta Muumimuseo kiinnosti 29 800 ihmistä. Kaikkiaan kävijöitä oli 127 800.
Kulttuuri > Teatterit

Tampereella toimii useita teattereita ja Tampereen ooppera. Ammattilaisteattereita on yhteensä kymmenen. Suurimmat teatterit ovat Tampereen Teatteri ja Tampereen Työväen Teatteri. Tampereen Työväen Teatteri aloitti vuonna 1901 ja Tampereen Teatteri 1904. Ne ovat Suomen vanhimpia yhä toimivia taidelaitoksia. Tampereen Teatterin pitkäaikaisimpia johtajia ovat olleet Rauli Lehtonen ja Heikki Vihinen, Tampereen Työväen Teatterin Kosti Elo, Eino Salmelainen ja Esko Roine. Tampereen Työväenteatteri oli vuonna 2021 katsojamääriltään Suomen toiseksi ja Tampereen Teatteri Suomen kuudenneksi suosituin teatteri. Tampereen komediateatteri puolestaan on suurimpia pienteattereita.
Tampereen muut ammattiteatterit ovat Teatteri Siperia, Suomen Musiikkiteatteri, taiteellisista kokeiluistaan tunnettu Teatteri Telakka, vuodesta 1955 toiminut Pyynikin kesäteatteri, lasten- ja nuorten näytelmiin erikoistunut Ahaa Teatteri, nukketeatteri Teatteri Mukamas ja Tanssiteatteri MD.
Kulttuuri > Museot

Tampere on Suomen mittakaavassa merkittävä museokaupunki, ja esimerkiksi museologi Janne Vilkuna pitää Tamperetta Suomen parhaana museokaupunkina. Vuonna 1996 perustettua Museokeskus Vapriikkia hän pitää koko Suomen museoalan lippulaivana. Vapriikissa on useita näyttelytiloja ja museoita, ja se oli museokeskuksena Suomen ensimmäinen laatuaan. Vapriikki palkittiin Vuonna 2017 Vuosisadan kulttuurigaalassa Vuosisadan museona. Vapriikin omien näyttelyiden lisäksi siellä on myös Tampereen Kivimuseo, Postimuseo, Suomen jääkiekkomuseo, Mediamuseo Rupriikki ja Suomen pelimuseo. Vapriikin lisäksi Tampereen kaupungin ylläpitämiä museoita ja gallerioita ovat Amurin työläismuseokortteli, Nottbeckien suvun historiaan keskittyvä Museo Milavida, Tampere-talossa vuonna 2017 avattu Muumimuseo, Sara Hildénin taidemuseo ja Tampereen taidemuseo, jolla on Suomen toiseksi suurin taidekokoelma. Tampereella on toiminut vuodesta 1998 lähtien myös Vakoilumuseo, joka oli tiettävästi maailman ensimmäinen vakoiluun erikoistunut museo. Lisäksi Tampereella toimii Suomen ja Neuvostoliiton suhteita käsittelevä Lenin-museo, joka lienee länsimaiden ainoa Leninin mukaan nimetty museo. Museo suljetaan 3. marraskuuta 2024 ja helmikuussa 2025 sen tilalle aukeaa Suomen idänsuhteisiin keskittyvä museo Nootti.
Vuoden 2023 museotilastojen mukaan Museokeskus Vapriikki oli Suomen yhdeksänneksi suosituin Museokortti-kohde. Kahdenkymmenen suosituimman joukossa olivat tamperelaismuseoista myös Sara Hildenin taidemuseo (17.) ja Tampereen taidemuseo (20.). Tampereen historiallisissa museoissa kävi 284 620 vierasta vuonna 2023. Tampereen taidemuseossa ja Muumimuseossa oli samana vuonna kaikkiaan 132 209, Sara Hildénin taidemuseossa 60 901 ja Työväenmuseo Werstaassa 85 029 kävijää.
Vuonna 2008 kaupunki sai lahjaksi palasen Berliinin muuria Oberhavelin piirikunnalta. Se oli aluksi esillä Vapriikissa, mutta siirtyi sittemmin museovarastoon. Vuonna 2019 palanen oli kaksi viikkoa esillä Sampolan edustalla Berliinin muurin murtumisen 30-vuotisjuhlan kunniaksi.
Kulttuuri > Kulttuurintekijöitä ja Tampere fiktiossa

Tamperelainen kirjallisuus nousi tunnetuksi toisen maailmansodan jälkeen perustetun Mäkelän piirin myötä. Vuosina 1946–1954 toiminut kirjailijaryhmä kerääntyi kirjastonhoitaja Mikko Mäkelän ympärille. Sen keskeisimpiä kirjailijoita olivat Väinö Linna, Lauri Viita, Mirkka Rekola, Harri Kaasalainen, Ilpo Kaukovalta ja Jaakko Syrjä. Kirjallisuuden tutkija Yrjö Varpion mukaan ryhmän jäseniä yhdisti romanttinen kirjallisuuskäsitys, jossa pyrittiin myös osaltaan pääsemään eroon sodan ja sen jälkeisen ajan ankeudesta. Lisäksi muun muassa Minna Canth on syntynyt Tampereella ja Anni Polvan lapsuuden maisemiin on tehty Tiina-kirjoihin liittyvä kävelyreitti. Monilla muillakin nuortenkirjailijoilla on yhteyksiä Tampereeseen.
Suurisuuntaisimmin Tamperetta on kirjallisuudessa kuvannut Tampere-trilogiassaan vuosina 1971–1973 Eila Pennanen. Muita Tamperetta kuvanneita kirjailijoita ovat esimerkiksi Hannu Salama, Anneli Toijala, Erkki Lepokorpi, Hannu Aho, Raija Oranen, Olli Jalonen, muusikko Juice Leskinen ja dekkarikirjailijat Seppo Jokinen ja Wexi Korhonen. P. A. Manninen on katsellut Tamperetta kauhufantasian näkökulmasta Kapteeni Kuolio -sarjakuvissaan. Sarjakuvapiirtäjä Tiitu Takalo on kuvannut Tamperetta ja sen historiaa teoksissaan Ottopoikia ja työläistyttöjä sekä Minä, Mikko ja Annikki.
Tampereen rockkulttuuri alkoi kukoistaa 1970-luvulla, jolloin syntyi monia uusia yhtyeitä. Niiden tyyliä kutsutaan nimellä manserock. Manageri Epe Heleniuksen mukaan nimitys keksittiin Helsingissä ja se oli alun perin ”haukkumasana suomenkieliselle junttirockille” mutta sai menestyksen ansiosta ylimääräistä hohtoa. 1970-luvulla pinnalle nousivat muun muassa Juice Leskinen, Mikko Alatalo, Virtanen, Kaseva, Nolo et Rähjä, Tabula Rasa, Alwari Tuohitorvi, Popeda, Eppu Normaali, Kari Peitsamo ja Kontra. Lisäksi punkin menestys 1970-luvun jälkipuoliskolla synnytti Tampereelle Poko Rekords -levy-yhtiön ja uuden aallon yhtyeet Sensuuri, Kollaa kestää ja Karanteeni. 2000-luvulla Tampere on ollut tunnettu hip hop -musiikista, mutta myös esimerkiksi glam rock -yhtye Negativen ansiosta.
Tampereella on ympäri kaupunkia useita kulttuuriraitteja, jotka voi käydä läpi esimerkiksi pyöräillen, kävellen tai autoillen. Raittien avulla voi tutustua Tampereen historiaan, kaupunginosiin ja merkittäviin kulttuurivaikuttajiin ja heidän tuotoksiinsa Väinö Linnasta fiktiiviseen komisario Koskiseen.
Kulttuuri > Media

Tampere on vahva mediakaupunki. Siellä sijaitsevassa Tohlopin televisiokeskuksessa on 1970-luvulta lähtien toiminut valtakunnallinen Yle TV2 -televisiokanava, ja esimerkiksi suomalainen radiotoiminta sai alkunsa Tampereella, kun Arvi Hauvonen perusti 1923 ensimmäisen yleisradioaseman. Nykyään Yle toimii vuokralaisena vanhassa toimitilassaan, joka vuonna 2013 muutettiin visuaalisen median tuotantoyhtiöiden ja alan koulutuslaitosten keskittymäksi nimeltä Mediapolis.
Yle TV2 -kanavan juuret ovat Tamvisiossa, joka siirtyi Yleisradiolle 1964. Kakkoskanava on ollut merkittävä vaikuttaja Tampereella, ja kaupungissa onkin kuvattu useita tunnettuja televisio-ohjelmia ja -sarjoja. Löytyypä Tampereen keskustasta myös kanavan tunnetuimman lastenohjelman mukaan nimetty leikkipuisto, Pikku Kakkosen puisto.
Tampereella ilmestyvä Aamulehti oli vuonna 2014 Helsingin Sanomien ja Ilta-Sanomien jälkeen levikiltään Suomen kolmanneksi suurin sanomalehti. Lehden levikki oli vuonna 2016 98 408. Lisäksi Tampereella ilmestyy muun muassa ilmaiseksi jaettava kaupunkilehti Tamperelainen.
Kulttuuri > Murre

Tampereeen alueella puhutun kielen perustana on perihämäläisen murteen Tampereen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Perihämäläinen murrealue on hämäläismurteiden keskeisin alue. Perihämäläisellä murteella on 19 tyypillistä hämäläistä murrepiirrettä. Tampereen murteessa on muutamia sen hämäläismurteista erottavia piirteitä.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Tampereen paikallinen erikoisruoka on mustaksimakkaraksi kutsuttu verimakkara. Nimitys mustamakkara on peräisin 1950- ja 1960-luvun taitteesta, ja lopullisesti se vakiintui 1980-luvulla. Sitä ennen Tampereella myytiin ”kuumaa sian verimakkaraa”. Mustanmakkaran ohella Tampereen toinen perinneruoka on rievä, joka on reiätön ja litteähkö ohrasta makunsa saava hiivaleipä. Tampereelle rievä tuli 1850-luvulla. Järvensivun kaupunginosan useiden leipomoiden ansiosta aluetta alettiin kutsua rieväkyläksi, joka laajeni pian viittaamaan koko Tampereeseen.
Tampereen pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla mustanmakkaran ja rievän ohella perunasoppa, kotikalja, imelletty puolukkapuuro ja imelletty perunalaatikko.
Tampereen grillien erikoisuus on tataarien perinneruokaan pohjautuva pärämäts. Se on karjalanpiirakkaa muistuttava piiras, jonka sisällä on maustettua jauhelihaa. Tampereella se kehitettiin Linkosuon leipomossa. Tampereen uusimmaksi perinneruoaksi on puolestaan kehittynyt kanansiivet. Suomessa myytävistä kanansiivistä Pirkanmaalla syödäänkin lähes puoletmilloin?.
Urheilu > Lajeja ja seuroja

Tamperetta on kutsuttu suomalaisen jääkiekkoilun mekaksi ja kehdoksi. Kaupungissa sai alkunsa 1926 Suomen jääkiekkotoiminta ja sinne rakennettiin 1956 Suomen ensimmäinen tekojäärata (Koulukadun kenttä) ja 1965 ensimmäinen jäähalli (Tampereen jäähalli). Tamperelaiset joukkueet ovat menestyneet. Ilves on voittanut 16 mestaruutta ja on mestaruustilastossa toisena edellään vain paikalliskilpailija Tappara, jolla on mestaruuksia 20, kun sen edeltäjän TBK:n kolme mestaruutta lasketaan mukaan. Lisäksi Koovee ja Tampereen Palloilijat ovat voittaneet yhden mestaruuden. Jääkiekon pääsarjassa on ollut mukana vähintään kaksi tamperelaisjoukkuetta joka kerta vuodesta 1943.
Jääkiekon lisäksi Tampereen tunnetuimpia urheilulajeja ovat jalkapallo, yleisurheilu, lentopallo, paini, nyrkkeily ja uutena frisbeegolf Jalkapallossa tamperelaisia suomenmestareita ovat Tampere United, Ilves-Kissat, Ilves ja Tampereen Pallo-Veikot. Futsalin puolella Ilves FS on kahdeksalla Futsal-Liigan mestaruudellaan Suomen menestyin seura. Lentopallossa mestaruuksia ovat voittaneet Isku-Volley ja Järvensivun Kisa. Koripallossa Tampereen Pyrinnöllä on kolme suomenmestaruutta. Pesäpallossa Manse PP pelaa sekä miesten että naisten Superpesistä.
Urheilu > Urheilutapahtumia

Suurimpia Tampereella järjestettäviä urheilutapahtumia ovat tenniksen Tampere Open, koripallon Delfin Basket, nyrkkeilyn Tammer-turnaus, kansainvälinen souturegatta ja Pirkan kierrokseen liittyvät tapahtumat. Tampereella on järjestetty Vuoden 2009 Euroopan nuorten olympiafestivaalien kesäkisat, nyrkkeilyn MM-kilpailut 1993 ja EM-kilpailut vuosina 1981 sekä 2000, painin EM-kilpailut vuosina 1987, 2008 ja judon Euroopan-mestaruuskilpailut 2006.lähde?Jääkiekon MM-kisoja on järjestetty Tampereella seitsemän kertaa, viimeksi vuosina 2022 ja -23.
Ensimmäiset yleisurheilun Suomen-mestaruuskisat Kalevan kisat pidettiin Tampereella 1907. Kaiken kaikkiaan kaupunki on isännöinyt Kalevan kisoja 13 kertaa, viimeksi vuonna 2008. Tampere isännöi vuonna 2016 yleisurheilun Suomi–Ruotsi-maaottelua. Kyseessä oli samalla ensimmäinen kerta, kun maaottelu järjestettiin Suomessa muualla kuin Helsingissä.
Tampereella pelattiin Helsingin olympialaisten jalkapallo-otteluita. Tampere haki itse vuoden 1976 talviolympialaisten kisaisännyyttä, mutta jäi valintaäänestyksessä kolmanneksi.
Vuonna 2025 Tampereella kisataan frisbeegolfin MM-kilpailut ja pelataan koripallon EM-kisojen yksi alkulohko.
Urheilu > Liikuntapaikkoja

Tampereella on runsaasti ulkoiluun sopivia alueita ja reittejä, palloilu- ja urheilukenttiä, uimarantoja, luistelukenttiä ja lumisina talvina runsas latuverkosto. Sisäliikuntaan on seuroilla mahdollisuus varata vuoroja muun muassa Tampereen Messu- ja Urheilukeskukseen, jäähalleihin, Nääshalliin, Tampereen stadionille Ratinaan, Tesoman palloiluhalliin, Hervannan vapaa-aikakeskukseen ja moneen muuhun sisäliikuntatilaan. Neljä uimahallia ja Nääshalli ovat myös yksittäisten kuntoilijoiden käytettävissä.
Ystävyyskaupungit

| --- | --- |
  Brașov (Romania)   Chemnitz (Saksa)   Essen (Saksa)   Kanton (Kiina)   Kaunas (Liettua)   Kiova (Ukraina)   Klaksvík (Färsaaret)   Kópavogur (Islanti)   Linz (Itävalta) :   Łódź (Puola)   Miskolc (Unkari)   Mwanza (Tansania)   Norrköping (Ruotsi)   Odense (Tanska)   Olomouc (Tšekki)   Syracuse (Yhdysvallat)   Tartto (Viro)   Trondheim (Norja)
Kirjallisuutta

Lind, Mari; Antila, Kimmo & Liuttunen, Antti: Tammerkoski ja kosken kaupunki.  Tampere:  Vapriikki, 2011.
Lönnroth, Harry (toim.): Tampere kieliyhteisönä.  SKS, 2009.  ISBN 978-952-222-119-3
Tikka T3 Tactical

| Tikka T3 Tactical |
| --- | --- |
Tyyppi:  tarkkuuskivääri
Valmistaja:  Sako Oy
Valmistusmaa:   Suomi
Valmistusvuodet:  1985
Tekniset tiedot
Aseen pituus:  1020 mm
Piipun pituus:  520 mm
Paino (tyhjänä):  3,62 kg
Lipas:  5 patruunan yksirivilipas / 6 patruunan yksirivilipas
Ammuksen lähtönopeus:  e.t.
Tikka T3 Tactical on kahdella sulkuolakkeella varustettu pulttilukkoinen tarkkuuskivääri, joka kuuluu T3-sarjaan. Tacticalissa on vapaasti värähtelevä kylmätaottu piippu, jonka suuhun voi asentaa äänenvaimentimen tai suujarrun. Aseessa on laukaisuvoiman säätämisen mahdollisuus, joka on 1 - 2 kg välillä. Tikassa ei ole vakinaisena avotähtäimiä, mutta ne on mahdollista asentaa. Aseen tukkia ja perälevyä voi säätää ja poskipakan avulla aseeseen saavat hyvän tuntuman sekä oikea- että vasenkätiset; myös pistoolikahva on suunniteltu molempikätisille. Tacticalin valmistusmateriaaleihin on kiinnitetty paljon huomiota, esim. lukko on ruostumatonta terästä ja teflonilla pinnoitettua; tukki on valmistettu kestävästä lasikuidulla vahvistetusta copolymer-polypropeenistä.
Niamey

| Niamey |
| --- | --- |
 Niamey
 Koordinaatit: 13°31′17″N, 2°6′19″E 
Valtio:  Niger
Korkeus:  207 m
Väkiluku (2011):  1 302 910
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Niamey on Nigerin pääkaupunki. Sen asukasluku on 1 302 910 (2011). Niamey on Nigerin suurin kaupunki ja maan hallinnollinen, kulttuurinen ja taloudellinen keskus. Se sijaitsee suurimmaksi osaksi Niger-joen itärannalla.
Kaupunki sijaitsee alueella, jossa tuotetaan paljon tiiliä, keraamisia hyödykkeitä ja sementtiä. Myös helmihirssin kasvatus sekä kudonta ovat alueella yleisiä elinkeinoja.
Historia

Niamey perustettiin luultavasti 1700-luvulla. Kaupunki ei ollut kovin merkittävä, kunnes ranskalaiset perustivat siirtomaa-aseman sinne 1890-luvulla. Maan pääkaupunki Niameysta tuli vuonna 1926. Vuonna 1930 kaupungissa oli arviolta 3000 asukasta.
Niger itsenäistyi vuonna 1960 ja kaupungissa oli arviolta 30 000 asukasta. Sen pinta-ala on kasvanut siihen liitettyjen naapurikuntien vuoksi. Itsenäisyyden aikana kaupungin väliluku on kasvanut nopeasti. Syinä ovat olleet sen tarjoamat työmahdollisuudet ja maaseudun kuivuutta paenneet ihmiset. Lisäksi Nigerin taloudessa oli tuolloin nousukausi maassa tehtyjen uraanilöytöjen vuoksi. Kaupungin aluetta kasvatettiin liittämällä siihen ympäröiviä kyliä. Kenraali Seyni Kountchén valtakaudella vuosina 1974-1987 kaupunkiin muuttaminen oli säännösteltyä. Kaikki, jotka viranomaiset saivat kiinni luvattomasta asumisesta Niameyssä, palautettiin kotikyliinsä.
Niger-joen tulvavesi nousi vuonna 2010 korkeammalle kuin kertaakaan sitten vuoden 1929. Tulvavedet vaurioittivat useita kaupunginosia ja tuhannet jäivät asunnottomiksi. Vuonna 2011 arvioitiin virallisesti, että kaupungissa olisi 1 500 000 asukasta. Suurin osa asukkaista on nuoria.
Uusista tulvista ilmoitettiin jälleen elokuussa 2017. Tällä kertaa tuhannet Niameyn asukkaat joutuivat jättämään kotinsa. 
Nigerin pääkaupunkina Niamey on viimeaikoina ollut useiden poliittisten mielenosoitusten näyttämö. Vuonna 2024 sadat ihmiset kokoontuivat vaatimaan Yhdysvaltojen joukkojen vetämistä maasta.
Elinolosuhteet

Vuonna 2010 Niamey oli Afrikan toiseksi nopeimmin kasvava kaupunki. Vuosina 2020- 2025 sen väestönkasvun arvellaan olevan 4,96% vuodessa. Viranomaiset eivät ole kiinnittäneet kovinkaan paljon huomiota kaupungin nopeaan kasvuun. Maan poliittinen epävakaus on estänyt pitkäjänteisen suunnittelun. Kaupungin kasvu johtuu paljolti maan pohjoisosien levottomuuksista ja siitä, että melko alkukantainen maatalous ei pysty tarjoamaan tarpeeksi toimeentuloa kaikille maalaisille.
Suurin osa Niameyn asukkaista on erittäin köyhiä. Vain 20 prosenttia sen asukkaista kuuluu keskiluokkaan tai varakkaisiin. Yhdistyneiden kansakuntien mukaan loput kaupungista on slummia, jota leimaavat tilapäiset rakennelmat. Nigerissä on 2010-luvulla tapahtunut talouskasvua, joka on lisännyt Niameyn keskiluokkaan kuuluvien määrää. Kaupunkiasuminen on vähitellen muuttumassa myös Niameyssä. Vanhan keskustan alueen asunnot ovat kallistuneet ja pakottaneet köyhiä muuttamaan keskustasta entistä kauemmaksi.
Niamey on pysynyt matalana, 1–3 kerrosta korkeana kaupunkina. Kulttuurisista syistä ihmiset eivät halua muuttaa korkeisiin rakennuksiin. Perinteisten rakennusmateriaalien käyttö on vähentynyt ja tilalle on tullut betoni.
Kaupungin infrastruktuuri ei ole pysynyt kasvun perässä. Puutteita on liikenneolosuhteissa, puhtaudessa ja terveyspalveluissa. Päällystettyjä katuja on vähän. Kunnallista liikennelaitosta ei ole, vaan ihmiset liikkuvat jalkaisin, kimppakyydeillä ja takseilla. Kaikesta huolimatta asukkaiden pääsy puhtaaseen veteen on noussut, se on nykyään 94,7 % asukkaista, kun vuonna 1992 se oli 52,8 %. Myös koulua käyvien lasten määrä on noussut, joskin se on edelleen melko pieni.
Nähtävyyksiä ja kansallisia instituutioita

Koska Niamey on Nigerin pääkaupunki, sinne on sijoitettu useita kansallisia instituutioita. Siellä sijaitsevat Abdou Moumounin yliopisto ja Lamordén yliopistosairaala. Nigerin kansallismuseon eli Boubou Haman kansallismuseon yhteydessä toimii myös eläintarha ja museon kokoelmiin kuuluu dinosaurusten luurankoja ja perinteistä arkkitehtuuria edustavia rakennuksia. Nigerin suurin moskeija Grande Mosquée sijaitsee myös Niameyssä. Muina nähtävyyksinä voi pitää perinteisiä markkinatoreja.
Liikenne

Niameyn sisäistä liikennettä palvelevat bussit ja taksit. Niameyssa on suuria bussiyhtiöitä, kuten Rimbo Transport, SNTV ja Maissagé jotka liikennöivät Nigerin muihin kaupunkeihin ja naapurimaihin.
Niger-joen yli kulkee nykyään kaksi siltaa; Pont Kennedy (valmistunut 1970) ja Pont de l`amitié Chine-Niger (valmistunut 2011). Joen voi ylittää myös soudattamalla itsensä sen yli perinteisellä veneellä.
Kaupungissa sijaitsee Diori Hamanin kansainvälinen lentoasema. Osana Nigerin rautatieprojektia, Niameyn rautatieaseman rakentaminen alkoi vuonna 2014.
Media ja kulttuuri

Niamey on myös Nigerin median ja kulttuurielämän keskus. Painettua mediaa edustavat valtiolliset sanomalehdet Sahel Dimanche ja Le Sahel. Kaupungissa ilmestyy myös yksityisten kustantamoiden sanomalehtiä kuten Alternative, Libération ja Le Hache. Kaupungissa sijaitsevat myös Nigerin valtiollisen radion ja television päämajat. Valtiollisen radion nimi on Voix du Sahel ja kaupungissa toimii myös kymmenen yksityistä radioasemaa. Niistä suurimmat ovat Saraounia ja Anfani. Televisiotoimintaa harjoittavat valtiollinen Télé Sahel ja ranskalainen TV5 Monde.
Nigerissä on vuodesta 1998 järjestetty Festival International du Mode Africain- muotifestivaalit. Niiden pitopaikaksi vakiintui vuonna 2007 Niamey aikaisemman Tiguiditin sijasta.
Konsertteja Niameyssa järjestetään Centre Culturel Oumarou Gandassa, kongressipalatsissa ja Centre Culturel Franco-Nigérienissä. Perinteisen musiikin ohella myös rap on nykyään suosittua.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Kuvagalleria

Niameyn suuri markkinatori (Grand marché). Kuva vuodelta 2006.
Hotelli Gaweye ja Niger-joen rantatörmää.
Nigerin kansallismuseo, Niamey.
Niamey yöllä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Niamey Wikimedia Commonsissa
| n k Afrikan pääkaupungit |
| --- | --- |
Pääkaupungit:  Abuja, Nigeria  Accra, Ghana  Addis Abeba, Etiopia  Alger, Algeria  Antananarivo, Madagaskar  Asmara, Eritrea  Bamako, Mali  Bangui, Keski-Afrikan tasavalta  Banjul, Gambia  Bissau, Guinea-Bissau  Brazzaville, Kongon tasavalta  Conakry, Guinea  Dakar, Senegal  Djibouti, Djibouti  Dodoma, Tansania  Freetown, Sierra Leone  Gaborone, Botswana  Gitega, Burundi  Harare, Zimbabwe  Jamestown, Saint Helena  Juba, Etelä-Sudan  Kairo, Egypti  Kampala, Uganda  Khartum, Sudan  Kigali, Ruanda  Kinshasa, Kongon demokraattinen tasavalta  Libreville, Gabon  Lilongwe, Malawi  Lobamba, Swazimaa  Lomé, Togo  Luanda, Angola  Lusaka, Sambia  Malabo, Päiväntasaajan Guinea  Mamoudzou, Mayotte  Maputo, Mosambik  Maseru, Lesotho  Mbabane, Swazimaa  Mogadishu, Somalia  Monrovia, Liberia  Moroni, Komorit  Nairobi, Kenia  N’Djamena, Tšad  Niamey, Niger  Nouakchott, Mauritania  Ouagadougou, Burkina Faso  Port Louis, Mauritius  Porto-Novo, Benin  Praia, Kap Verde  Pretoria, Etelä-Afrikka Bloemfontein  Kapkaupunki  Rabat, Marokko  Saint-Denis, Réunion  São Tomé, São Tomé ja Príncipe  Tripoli, Libya  Tunis, Tunisia  Victoria, Seychellit  Windhoek, Namibia  Yaoundé, Kamerun  Yamoussoukro, Norsunluurannikko 
Boubou-Hama kansallismuseo on Nigerin kansallismuseo.
Diori Hamanin kansainvälinen lentoasema.
Hip hop -ryhmä Black Daps esiintymässä Niameyssä.
Käännös suomeksi
New Tattoo

| New Tattoo Mötley Crüe |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. kesäkuuta 2000
 Tuottaja(t): Mike Clink
 Tyylilaji: heavy metal, hard rock
 Kesto: 43.22
Mötley Crüen muut julkaisut
| Generation Swine 1997 | New Tattoo 2000 | Saints of Los Angeles 2008 |
Singlet albumilta New Tattoo
 ”Hell on High Heels” Julkaistu: 2001
New Tattoo on yhdysvaltalaisen rock-yhtye Mötley Crüen kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin kesäkuussa 2000. Albumi on tyyliltään paluu yhtyeen 1980-luvun hard rockiin. Crüen pitkäaikainen rumpali Tommy Lee oli poistunut yhtyeestä vuotta aikaisemmin, joten levyllä soitti Ozzy Osbournen entinen rumpali Randy Castillo.