stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mies, joka rakasti järjestystä

| Mies, joka rakasti järjestystä> En man som heter Ove |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Hannes Holm
Käsikirjoittaja:  Hannes Holm
Perustuu:  Fredrik Backmanin romaaniin Mies, joka rakasti järjestystä
Tuottaja:   Annica Bellander  Fredrik Wikström Nicastro 
Säveltäjä:  Gaute Storaas
Kuvaaja:  Göran Hallberg
Leikkaaja:  Fredrik Morheden
Pukusuunnittelija:  Camilla Lindblom
Pääosat:   Rolf Lassgård  Bahar Pars  Filip Berg  Ida Engvoll 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi
Tuotantoyhtiö:   Tre Vänner  Nordisk Film 
Levittäjä:  Nordisk Film Vertigo Média
Ensi-ilta:   2015-12-2525. joulukuuta 2015 (Ruotsi)  2016-01-088. tammikuuta 2016 (Suomi)  
Kesto:  116 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mies, joka rakasti järjestystä (En man som heter Ove) on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut ruotsalainen draamakomediaelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Hannes Holm. Se perustuu Fredrik Backmanin samannimiseen romaaniin vuodelta 2012 (suom. Atena 2013). Elokuvan pääosaa esittää Rolf Lassgård.
Elokuvassa elämänsä vastoinkäymisistä katkeroitunut vanha mies piinaa rivitaloyhteisöä pikkutarkalla vahtimisella, kunnes hän vähitellen pehmenee ja saa uutta elämäniloa maahanmuuttajanaisen avulla.
Mies, joka rakasti järjestystä sai ensi-iltansa Ruotsissa 25. joulukuuta 2015 ja Suomessa 8. tammikuuta 2016.
Hollywood-versio

Vuonna 2022 sai ensi-iltansa yhdysvaltalainen versio A Man Called Otto, jossa nimiosaa esittää Tom Hanks.
Aiheesta muualla

Mies, joka rakasti järjestystä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Mies, joka rakasti järjestystä Elonet.
Matti Aulos

Matti Aulos vuonna 1950.
Matti Aulos (aik. Matti Vilander, 21. helmikuuta 1909 Joutsa – 4. heinäkuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hänet muistetaan parhaiten Yleisradion Radioteatterin vakioäänenä vuosina 1952–1968 sekä noin 120 elokuvaroolista vuosina 1935–1962.
Aulos oli tunnettu näyttelijä niin televisiossa, elokuvissa kuin teatterissa. Hän toimi alun perin 1930-luvun alussa kansakoulunopettajana Valkeakoskella, mutta kiinnostui näyttelijän urasta ja sai kiinnityksen Jyväskylän Työväen Teatteriin. Tämän jälkeen Aulos teki muistettavan uran Helsingin Kansanteatterissa 1936-1947, Suomen Työväen Teatterissa 1948–1950 ja Radioteatterissa 1950–1968. Auloksen merkittävimpiin näyttämörooleihin kuuluivat muiden muassa Loppiaisaaton Malvolio, Macbethin Macduff, Luulosairaan Argan ja pehtorin osa Niskavuoren leivän kantaesityksessä 1939.
Aulos muistetaan lähinnä komediarooleistaan 1950- ja 1960-luvun elokuvissa (muun muassa rillumarei-elokuvissa). Hänen ensimmäiset huomattavammat elokuvaroolinsa olivat puusuutari Jaakko vuoden 1938 Nummisuutarit-filmatisoinnissa ja Juhana Theudenius elokuvassa Jumalan myrsky (1940). Myöhemmän vaiheen merkittäviä elokuvarooleja olivat shahi Abdul Illad-Irzan elokuvassa En ole kreivitär (1945), muurari-Martsu hupailussa Muhoksen Mimmi (1952), johtaja Kehvelinin osa rillumarei-ilottelussa Hei, rillumarei! (1954) sekä näyttelijä ”Alarik” komediassa Taape tähtenä (1962), mikä jäi Auloksen viimeiseksi elokuvaesiintymiseksi. Aulos nähtiin myöhemmällä iällään useimmiten tukevanpuoleisten, hyvässä asemassa olevien tuomareiden, pappien, upseerien ja johtajien rooleissa. Hänet muistetaan myös sivurooleistaan Pekka ja Pätkä -elokuvissa.
Aulos nähtiin vuosina 1957–1966 myös muutamissa televisiotuotannoissa. Hän toimi myös näytelmäkirjailijana, jonka huomattavimpiin teoksiin kuuluivat muun muassa satunäytelmät ”Tuulasjärven kuningas” ja ”Joulu karhunpesällä”.
Aulos kuoli 61 vuoden ikäisenä Helsingissä vuonna 1970. Hänet on haudattu Maunulan uurnalehtoon Helsinkiin.
Valikoitu filmografia

Kaikki rakastavat (1935)
Vaimoke (1936)
Kuriton sukupolvi (1937)
Nummisuutarit (1938)
Jääkärin morsian (1938)
Rykmentin murheenkryyni (1938)
Helmikuun manifesti (1939)
Herrat ovat herkkäuskoisia (1939)
Aktivistit (1939)
Jumalan tuomio (1940)
Yövartija vain... (1940)
Runon kuningas ja muuttolintu (1940)
Antreas ja syntinen Jolanda (1941)
Ryhmy ja Romppainen (1941)
Kulkurin valssi (1941)
Salainen ase (1943)
Valkoisen neilikan velho (1945)
Nokea ja kultaa (1945)
Suomisen Olli yllättää (1945)
En ole kreivitär (1945)
Vain sinulle (1945)
Kirkastuva sävel (1946)
Nuoruus sumussa (1946)
Loviisa – Niskavuoren nuori emäntä (1946)
”Minä elän” (1946)
Kultainen kynttilänjalka (1946)
Hedelmätön puu (1947)
Pikajuna pohjoiseen (1947)
Ruusu ja kulkuri (1948)
Läpi usvan (1948)
Keittiökavaljeerit (1949)
Rosvo-Roope (1949)
Professori Masa (1950)
Hallin Janne (1950)
Sadan miekan mies (1951)
Salakuljettajan laulu (1952)
Muhoksen Mimmi (1952)
Tervetuloa aamukahville eli Tottako toinenkin puoli? (1952)
Hän tuli ikkunasta (1952)
Maailman kaunein tyttö (1953)
Lentävä kalakukko (1953)
Siltalan pehtoori (1953)
Rantasalmen sulttaani (1953)
Hilja – maitotyttö (1953)
Se alkoi sateessa (1953)
Varsovan laulu (1953)
Jälkeen syntiinlankeemuksen (1953)
Hei, rillumarei! (1954)
Laivan kannella (1954)
Putkinotko (1954)
Rakastin sinua, Hilde (1954)
Pekka ja Pätkä pahassa pulassa (1955)
Tähtisilmä (1955)
Säkkijärven polkka (1955)
Kiinni on ja pysyy eli Pekan ja Pätkän uusia seikkailuja (1955)
Neiti talonmies (1955)
Muuan sulhasmies (1956)
Tyttö tuli taloon (1956)
Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä (1957)
Pikku Ilona ja hänen karitsansa (1957)
Murheenkryynin poika (1958)
Punainen viiva (1959)
Pekka ja Pätkä mestarimaalareina (1959)
Kovaa peliä Pohjolassa (1959)
Taas tapaamme Suomisen perheen (1959)
Iloinen Linnanmäki (1960)
Tähdet kertovat, komisario Palmu (1962)
Taape tähtenä (1962)
Aiheesta muualla

Matti Aulos Elonetissä.
Me kostajat

| Me kostajat> The Avengers |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jeremiah S. Chechik
Käsikirjoittaja:  Don Macpherson
Tuottaja:  Jerry Weintraub
Säveltäjä:  Joel McNeely
Kuvaaja:  Roger Pratt
Leikkaaja:  Mick Audsley
Pukusuunnittelija:  Anthony Powell
Lavastaja:  Stuart Craig
Pääosat:   Ralph Fiennes  Uma Thurman  Sean Connery  Jim Broadbent  Fiona Shaw 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix Xfinity Streampix
Ensi-ilta:  1998
Kesto:  89 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Me kostajat (engl. The Avengers) on vuonna 1998 julkaistu toimintaelokuva, joka perustuu samannimiseen brittiläiseen 1960-luvun televisiosarjaan. Elokuvan pääosia esittävät Ralph Fiennes, Uma Thurman, Jim Broadbent, Sean Connery, Fiona Shaw, Eddie Izzard, Eileen Atkins, Carmen Ejogo, John Wood, Keeley Hawes ja Patrick Macnee. Elokuvan on ohjannut Jeremiah S. Chechik. Elokuva oli taloudellinen floppi ja voitti Razzie-palkinnon huonoimmasta uudelleenjulkaisusta.
Aiheesta muualla

Me kostajat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Me kostajat AllMoviessa. (englanniksi)
Me olimme nuoria sotilaita

| Me olimme nuoria sotilaita – Tuntemattomat sotakuvat kertovat |
| --- | --- |

Kirjailija:  Gustav Hägglund,  John Lagerbohm,  Matti Simula
Kuvittaja:  Olli Kleemolan kokoelmat
Kieli:  suomi
Genre:  kuvateos, sotakirja
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  Jarkko Hyppönen
Sivumäärä:  168
ISBN:  978-951-1-23831-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Me olimme nuoria sotilaita – Tuntemattomat sotakuvat kertovat on vuonna 2009 ilmestynyt teos, jossa julkaistaan ensi kerran noin kaksisataa yksityisistä kokoelmista peräisin olevaa valokuvaa. Kuvien ottajat ovat tavallisia sotilaita, jotka kuvasivat arkea rintamalla talvisodan alusta Lapin sodan päätökseen, ja tuloksena oli valokuvia, jotka kertovat sodasta aidommin ja paikoin raaemmin kuin viralliset TK-kuvat.
Rintamalla valokuvaaminen oli virallisesti kielletty, mutta kieltoa ei valvottu erityisen tarkasti. Varsinaisista taistelutilanteista kuvia ei kuitenkaan juuri ole, koska valoa tilanteissa oli yleensä vähän ja kuvaaminen olisi ollut vaarallista. Kuvat ovat lähinnä peräisin kaarinalaisen keräilijän Olli Kleemolan kokoelmasta, jossa on tuhansia kuvia ja satoja sota-ajan puhdetöinä tehtyjä esineitä. Kleemolan kuvia on aiemmin ollut esillä näyttelyssä Liedossa Vanhalinnassa.
Kirjan seitsemänsivuisen johdannon on kirjoittanut Gustav Hägglund, muut tekstit ovat John Lagerbohmin ja Matti Simulan.
Hägglund taustoittaa kuvia johdannossa muun muassa näkemyksellä, että sodassa puolustautuvan osapuolen sotilaiden motivaatio on aivan toista luokkaa kuin hyökkäävän. Puolustava sotilas puolustaa kotimaataan, kotiaan ja läheisiään. Hyökkääjä "jatkaa politiikka toisin keinoin", ja sen kotirintama saattaa pettää.
Kuvat jakautuvat aihepiireittäin lukuihin, ja niiden ohessa on teksti, joka selvittää kunkin aiheen taustoja.
Aiheesta muualla

Kirja Otavan sivustolla[vanhentunut linkki]
Kirjavideo (Arkistoitu – Internet Archive)
Me kolme ja Ritvan suojatit

| Me kolme ja Ritvan suojatit |
| --- | --- |
Kirjailija:  Anni Swan
Genre:  nuortenkirja
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1937
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Me kolme ja Ritvan suojatit on Anni Swanin nuortenkirja, joka ilmestyi vuonna 1937. Siihen sisältyy kaksi kertomusta.
Swan hahmotteli tarinaa palattuaan vuonna 1933 pitkältä ulkomaanmatkalta. Kertomuksen tapahtumien ajankohta on 1930-luku, ja taustalla ovat Swanin lapsuudenaikaiset paikat ja tapahtumat. Kuvauksissaan Valamosta ja Petsamosta Swan on hyödyntänyt omia lapsuudenaikaisia matkojaan.
Jälkimmäisen tarinan Ritvan suojatit kantava teema on hyväntekeväisyys, tarkemmin sanottuna huonompiosaisten auttaminen. Kirjan päähenkilö Ritva, joka on lukijoille tuttu jo tarinasta Me kolme, käy koulua Helsingissä. Koulunkäynnin sijaan hänen huomionsa kääntyy pian luokkatoverin perheen säälittävään tilanteeseen. Perheen äiti on kuollut ja isä on taiteilija, joka lapsistaan välittämättä kiertää maata yrittäen myydä taulujaan. Perheen vanhin poika on keskeyttänyt koulunkäyntinsä ja ottanut toimen auttaakseen perhettään. Ritva ystävystyy lasten kanssa ja yrittää auttaa heitä parhaansa mukaan. Perheen isän palatessa kotiin heidän tilanteensa vaikuttaa helpottuvan isän vuokrattua yhden heidän huoneistaan virolaiselle liikemiehelle. Valitettavasti virolainen liikemies paljastuu salakuljettajaksi, joka jää osaksi Ritvan avulla kiinni. Lasten tilanne huononee entisestään isän lähdettyä ystävänsä kanssa kesäksi ulkomaille ja jätettyä lapset oman onnensa nojaan. Taas pelastaa Ritva tilanteen hankkimalla lapsille paikan portinvartijana omassa kylässään, jonne myös Ritva palaa kesäksi.
Kirjan ympäristö on pelottava urbaani miljöö. Kaupunki on pelottavien ja murheellisten tapahtumien näyttämö: kaupungissa lapset asuvat kerrostalon pohjakerroksessa pihalla, jonne aurinko harvoin pääsee paistamaan. He elävät köyhyydessä ja näkevät jopa ajoittain nälkää. Kaupungissa perhe tahtomattaan sekaantuu vuokralaisensa rikollisiin toimiin. Kirjan lopussa lasten päästessä maalle uusi maalaiskoti kuvataan heidän pelastuksenaan. Maalla heidän ei tarvitse nähdä nälkää eikä elää pimeässä, vaan he pääsevät nauttimaan puhtaasta ilmasta ja auringonpaisteesta.
Kirjan päähenkilö Ritva on kiltin tytön ja villin poikatytön yhdistelmä, uudenlainen itsenäinen nuori nainen. Ritva on kiltti, ystävällinen, sydämellinen ja auttavainen, mutta hän on myös luonnollisella tavalla villi ja spontaani. Ritva on muiden Swanin tyttökirjojen sankarittarien tavalla itsenäinen ja omaa päätään käyttävä tyttö. Ritva auttaa ystäviään ja järjestää heidän asioitaan oman päänsä mukaan. Ritva ei aina nauti ympäristönsä hyväksyntää, mutta hän ei kuitenkaan kapinoi tätä paheksuntaa vastaan. Hän tietää usein toimivansa muiden odotusten vastaisesti, mutta hänen hyvä sydämensä ei salli jättää ystäviä pulaan.
Teos on julkaistu myös Anni Swanin koottujen teosten 9. osassa.
Kirjallisuutta

Sirpa Kivilaakso: Satukuningatar Anni Swan: Elämä ja teokset.  Jyväskylä:  Atena, 2009.  ISBN 978-951-796-561-3.
Myonigrafia

Myonigrafia tarkoittaa myoni-alkeishiukkasten käyttämistä kohteiden läpivalaisuun.
Teoriaa

Myonit ovat sähköisesti varattuja leptoneihin kuuluvia alkeishiukkasia. Luonnossa niitä syntyy pääasiassa kosmisen säteilyn hajotessa Maan ilmakehän yläosissa ja maanpinnalle niitä saapuu joka suunnasta. Niiden suuri energia sallii niiden tunkeutua syvälle kallioon, veteen ja muihin aineisiin. Keskimäärin 3 miljardin elektronivoltin energian omaavat myonit läpäisevät noin 1,8 metriä lyijyä. 100 GeV myonit läpäisevät 100 metriä kalliota ja 1 TeV energian omaavat tunkeutuvat aina 1 km:n syvyyteen maankuoreen. Matkallaan aineen läpi ne menettävät energiaa ionisoimalla harvakseltaan läpäisemänsä aineen atomeja, mutta niiden kulkema rata on hyvin suora, kunnes ne menettävät liikaa energiaa.
Kohteen läpi kulkeneiden myonien energia ja ratapoikkeamat on mahdollista mitata, ja käyttäen useampaa kuin yhtä ilmaisinta on periaatteessa mahdollista muodostaa kolmiulotteinen kuva kohteen sisuksista. Menetelmän haittapuoli on sen hitaus, sillä myoneja tulee maanpinnan neliösentille vain noin yksi minuutissa, ja korkeamman energian omaavia sitä vähemmän.
Arkeologia

Myoni-ilmaisimia oli jo 1940-luvulla, mutta ilmeisesti ensimmäisen kerran 1960-luvun lopulla yhdysvaltalaisen fyysikon Luis Alvarezin aloitteesta egyptiläis-yhdysvaltalainen tutkijaryhmä käytti myonigrafiaa Gizan Khefrenin pyramidin tutkimiseen. Ilmaisinlaitteisto sijoitettiin pyramidin alla olevaan kammioon. Kaksi vuotta kestäneistä mittauksista ilmeni, ettei Khefrenin pyramidissa ollut yhden, jo löydetyn lisäksi enempää isompia kammioita. Mittausjärjestelyissä oli pyritty eliminoimaan heikoiksi käyneet, poikkeamiensa takia mittausta häiritsevät myonit suojaamalla ilmaisin paksuhkolla metallilla.
Vuonna 2008 oli käynnissä kaksikin hanketta myonien hyödyntämiseksi arkeologisessa tutkimuksessa:
Belizessä La Milpan, muinaisen Maya-kaupungin raunioilla olevan rakennelman sisältävä kumpu aiottiin läpivalaista. Ilmaisimena aiottiin käyttää kahta kaasutäytteistä sylinteriä, joka oli vuorattu myoneja rekisteröivällä materiaalilla. Sylinterin sisälle sijoitettuna olisivat myös ilmaisimet, jotka rekisteröivät myonien kaasussa synnyttämät valonvälähdykset. Prototyyppi-ilmaisin oli noin 5 metriä pitkä ja Teksasin yliopistoa edustava Roy Schwitters sanoi 1000 myonin mittauksen kestävän 10 päivää.
Toinen hanke koski Auringon pyramidia Meksikon Teotihuacánissa. Pyramidin alla kulkevaan käytävään aiottiin sijoittaa kuudesta, päällekkäisestä kaasutäytteisestä osastosta koostuva ilmaisin. Tutkimusryhmää johtava Arturo Menchaca-Rocha arvioi ilmaisimen löytävän kaikki pyramidin sisäiset kammiot, jotka olisivat yli 75 cm korkeita. Mittausten odotettiin kestävän noin vuoden.
Rahdin läpivalaisu

Los Alamosin National Laboratoryssä tutkittiin 2000-luvun alussa myonigrafian käyttöä laittoman ydinmateriaalin kuljetuksen valvonnassa. Röntgen- ja gammavalaisulaitteet, joita on käytössä Yhdysvaltain raja-asemilla, ovat eliminoitavissa lyijy tai terässuojilla. Mutta myoneja käyttäen raskaat alkuaineet sinällään on mahdollista havaita ja tunnistaa, kuten mahdollisen ydinmateriaalin suojana oleva metalli, tai ydinmateriaali itsessään. Tämä siksi, että myonien hajonta on hyvin herkkä läpikuljettavan aineen tiheydelle ja atomiluvulle. Myonien läpäisy on myös paljon parempi.
Laitteisto koostuu auton ylä- ja alapuolella olevista ilmaisimista ja tutkijat ovat kertoneet sen löytävän suojatun ydinmateriaalin noin minuutissa. Myonit eivät ole myöskään erityisen vahingollisia autossa oleville ihmisille röntgen- tai gammasäteiden tapaan, sillä he saavat saman myoniannoksen taivaalta joka tapauksessa.
Geologia

Myonigrafiaa on useaan otteeseen tutkittu mahdollisuutena ennakoida tulivuorenpurkauksia. Laavan pinnan nousu voisi olla havaittavissa menetelmällä, sen hitaudesta huolimatta. Koemittauksia on tehty ainakin Japanissa, Italiassa, Filippiineillä, Ranskan Guadaloupella ja Kolumbiassa.
Suomessa on 2000-luvulla kehitetty menetelmä kallioperän analysointiin, missä anturi mahtuu syvään kairausreikään. Menetelmällä pystytään kuvantamaan anturin yläpuolisen maaperän rakennetta aina kilometrin syvyydestä ylöspäin.
Fukushima

Fukushiman ydinvoimalaonnettomuuden 2011 jälkeen myonigrafialla läpivalaistiin vahingoittunutta ykkösreaktoria ja voitiin todeta  polttoaineen sulaneen ja pudonneen paikaltaan reaktorisydämestä. Menetelmään päädyttiin etäkuvausmenetelmänä reaktorirakennuksessa vallinneen vaarallisen korkean säteilytason takia. Myös tässä tapauksessa myonien lähden oli taivaallinen, eikä keinotekoinen. Ilmaisimet sijoitettiin reaktorirakennuksen ulkopuolelle.
Muu käyttö ja tulevaisuuden näkymät

1940-luvulla tutkijat Australiassa hyödynsivät menetelmää lumimittauksissa vuoristossa.

Myoneja on mahdollista tuottaa myös keinotekoisesti. Jo vuonna 2004 japanilainen tohtori Kanetada Nagamine piti mahdollisena rakentaa olemassa olevalla teknologialla siirrettävä, pienikokoisiin hiukkaskiihdyttimiin  perustuva läpivalaisulaite, joka tuottaisi 600 MeV:n myoneista koostuvan suihkun. Rahdin ohella hän esitti mahdollisiksi käyttökohteiksi masuunit ja ydinreaktorit. Lisäksi hän visioi tehokkaammalla laitteella olevan mahdollisuuksia myös tulivuorten tarkkailussa.
Aiheesta muualla

Myonit skannaavat pyramidin. Tieteen Kuvalehti 10/2007.
Suojeleva Aurinko: Aurinko ja kosmiset säteet. Myoniradiografia[vanhentunut linkki] Eino Valtonen, Avaruustutkimuslaboratorio, Fysiikan ja tähtitieteen laitos, Turun yliopisto.
http://www.science.doe.gov/sbir/awards_abstracts/sbirsttr/cycle23/phase1/232.htm
Los Alamos muon detector could thwart nuclear smugglers (Arkistoitu – Internet Archive) LANL News 19.2.2005. Viitattu 13.11.2009
Khefrenin pyramidia on tutkittu myonigrafian avulla.
Ydinmateriaali ja sen suoja sirottavat myoneja enemmän. (Los Alamos NL)
Mieheni ex-naiset

| Mieheni ex-naiset> Little Black Book |
| --- | --- |
 elokuvajuliste
Ohjaaja:  Nick Hurran
Käsikirjoittaja:  Melissa Carter (tarina) Melissa Carter Elisa Bell
Tuottaja:  Deborah Schindler William Sherak Jason Shuman Elaine Goldsmith-Thomas Warren Zide Craig Perry
Säveltäjä:  Christophe Beck
Kuvaaja:  Theo van de Sande
Leikkaaja:  John Richards
Pääosat:  Brittany Murphy Holly Hunter Kathy Bates Ron Livingston
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  6. elokuuta 2004
Kesto:  111 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  35 miljoonaa dollaria
Tuotto:  22 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mieheni ex-naiset (engl. Little Black Book) on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut satiirinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Nick Hurran.
Juoni

Stacy Holt (Brittany Murphy) toimii tuottajana päiväsajan talk showssa. Hän on vakuuttunut siitä, että hänen poikaystävänsä Derek (Ron Livingston) on hänelle Se Oikea tämän sitoutumiskammosta huolimatta. Stacyn kollegan Barbin (Holly Hunter) neuvosta Stacy katsoo poikaystävänsä kämmentietokoneesta tämän kolmen entisen tyttöystävän nimet ja numerot. Joukossa on ranskalainen supermalli, gynekologi ja kokki.
Hän järjestää tapaamisen jokaisen naisen kanssa, jotta saisi tietää enemmän Derekistä. Stacyn suunnitelma kärsii kuitenkin takaiskun, kun hän ystävystyy yhden naisista kanssa (kokki).
Lopulta Barb pettää Stacyn, kun hän, Derek ja entiset tyttöystävät kutsutaan lavalle kesken suoran lähetyksen. Kesken ohjelman Stacy tajuaa, ettei ole Se Oikea Derekille ja päättää antaa hänen mennä. Matkalla ulos Barb, joka on selvästi järjiltään, kertoo Stacylle, että hänen toimensa olivat harkittuja ja kutsuu "tapahtumaa" mestariteokseksi. Kamerat kuvaavat heitä, kun Stacy vastaa: "Pitäisi repiä silmät päästäsi. Mutta miten voisit katsoa itseäsi peilistä aamuisin?", jolle yleisö hurraa. Stacy lähtee studiolta, kun kamera kuvaa liikuttunutta Barbia.
Lopussa Stacy pääsee unelmatyöhönsä Diane Sawyerille ja tapaa Carly Simonin.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Brittany Murphy  | … |  Stacy Holt   |
|  Holly Hunter  | … |  Barb Campbell-Dunn   |
|  Kathy Bates  | … |  Kippie Kann   |
|  Ron Livingston  | … |  Derek   |
|  Julianne Nicholson  | … |  Joyce   |
|  Stephen Tobolowsky  | … |  Carl   |
|  Kevin Sussman  | … |  Ira Nachlis   |
|  Rashida Jones  | … |  Dr. Rachel Keyes   |
|  Josie Maran  | … |  Lulu Fritz   |
|  Dan Benson  | … |  Phillip   |
|  Dave Annable  | … |  Bean   |
|  Sharon Lawrence  | … |  äiti   |
|  Gavin Rossdale  | … |  Barista   |
|  Yvette Nicole Brown  | … |  tuotantoapulainen   |
|  Marshall Allman  | … |  Trotsky   |
|  Ben Ziff  | … |  Frank   |
|  Johnny Pacar  | … |  Jamal   |
|  Carly Simon  | … |  itsenään   |
Aiheesta muualla > Arvostelut

Laelma, Jyrki: Mieheni ex-naiset Iltalehti.  8.5.2011.
Miejsce Odrzańskie

| Miejsce Odrzańskie |
| --- | --- |
 Miejsce Odrzańskien Pyhän Kolminaisuuden kirkko
 Miejsce Odrzańskie
 Koordinaatit: 50°11′44″N, 18°13′12″E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Opole
Piirikunta:  Kędzierzyn-Koźle
Kunta:  Cisek
Väkiluku (2011):  312
Postinumero:  47-253
Suuntanumero(t):  (+48) 77
Rekisterikilpi:  OK
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Miejsce Odrzańskie (saks. Mistitz) on kylä Cisekin kunnassa Puolassa. Miejsce Odrzańskien kylän väkiluku oli vuoden 2011 väestönlaskennassa 312. Asukkaista 51,6 prosenttia oli naispuolisia ja 48,4 miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 20,2 prosenttia kylän väestöstä, työikäiset 54,2 prosenttia ja eläkeläiset 25,6 prosenttia. Cisekin kunnan asukkaista 5,2 prosenttia asuu Miejsce Odrzańskien kylässä. Miejsce Odrzańskie on tullut kuuluisaksi siitä, ettei siellä ole syntynyt ainuttakaan poikavauvaa vuoden 2009 jälkeen.
| Miejsce Odrzańskien väestönkehitys 1998–2011 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1998 | 1998 |    | 370 | 370 |
| 2002 | 2002 |    | 350 | 350 |
| 2009 | 2009 |    | 335 | 335 |
| 2011 | 2011 |    | 312 | 312 |
Messinkibarbi

| Messinkibarbi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Karpit Cyprinidae
Suku::  Barbodes
Laji::  semifasciolatus
Kaksiosainen nimi
 Barbodes semifasciolatus  (Günther, 1868) 
Synonyymit
 Barbus semifasciolatus  Puntius semifasciolatus 
Katso myös
   Messinkibarbi Wikispeciesissä   Messinkibarbi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Messinkibarbi (Barbodes semifasciolatus) on karppien heimoon kuuluva pieni oranssinsävyinen kala, jota pidetään myös akvaariokalana. Se on kotoisin Kiinasta Punaisenjoen vesistöstä. Keltabarbi on messinkibarbista jalostettu muoto Barbus semifasciolatus "schuberti".
Ulkonäkö ja koko

Messinkibarbi kasvaa noin 7 senttimetrin mittaiseksi. Se on epätasaisesti oranssin ja punaisen sävyinen, kyljissä on mustaa hohtoa.
Käyttäytyminen

Kala elää veden keskisyvyydellä. Se on usein aggressiivinen lajitovereitaan kohtaan. Siksi niitä suositellaan pidettäväksi vähintään viiden yksilön parvissa, joissa kiusaaminen jakaantuu tasaisesti.
Micheline Calmy-Rey

Micheline Calmy-Rey (2011)
Micheline Calmy-Rey (s. 8. heinäkuuta 1945 Sion, Sveitsi) on sveitsiläinen poliitikko liittoneuvoston jäsen vuodesta 2003 lähtien, vastuualueenaan maan ulkopolitiikka.
Vuosina 1981-1997 Calmy-Rey oli Geneven Grand Conseilin (parlamentin) edustaja, edustaen sosiaalidemokraatteja. Neuvoston puhemiehenä Calmy-Rey toimi 1992-1993, ja puolueensa Geneven osaston puheenjohtaja 1986-1990 ja uudelleen 1993-1997. Kantonin valtioneuvostoon hän nousi 1997 vastaten kantonin taloudesta ja oli presidenttinä vuonna 2001.
2002 Calmy-Rey valittiin liittoneuvostoon ulkoministeriksi. Hän oli vasta neljäs nainen historiassa, joka valittiin sinne. Varapresidenttinä Calmy-Rey toimi 2006 ja seuraavana vuonna itse liittopresidenttinä. Hän oli Ruth Dreifussin jälkeen toinen nainen, joka hoiti kyseistä virkaa. Vuonna 2011 Calmy-Rey toimi uudelleen liittopresidenttinä.