stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Israel
Talous

Alun perin maanviljelyyn perustunut talous on kasvanut voimakkaasti erityisesti itsenäistymisen jälkeisinä vuosikymmeninä, ja Israelin talous on nykyaikainen ja monipuolinen. Merkittäviä vientituotteita (yhteensä lähes 30 miljardia vuonna 2003) ovat muun muassa raskas koneteollisuus (sisältää myös aseteollisuuden), muistipiirit ja prosessorit, elektro-optiikan tuotteet, tietokoneohjelmistot, lääketeollisuuden tuotteet, hiotut timantit, maataloustuotteet kuten Jaffa-appelsiinit, kemikaalit ja vaatetus.lähde?
Huipputekniikka on merkittävässä osassa taloudessa. Vähäisten luonnonvarojen vuoksi Israel on painottanut korkeaa koulutusta ja ollut tutkimuksen kärjessä informaatiotekniikassa, viestinnässä ja biotieteissä.lähde? Israelista puhutaan usein Lähi-idän Piilaaksona. Israeliin sijoitetaan enemmän riskipääomaa kuin mihinkään maahan Euroopassa, ja sen riskipääomasijoituksien osuus bruttokansantuotteesta on maailman korkein. Yhdysvaltojen ja Kanadan ulkopuolella Israelilla on NASDAQ-listautuneita yrityksiä eniten maailmassa. Israelin patenttiluvut ovat maailman korkeimpia.lähde?
Israelista on löytynyt 2010-luvun alussa valtavia maakaasu- ja liuskeöljyesiintymiä. Öljyesiintymien arvioidaan olevan jopa saman suuruisia kuin Saudi-Arabian öljyesiintymät.
Talous > Kauppa Euroopan unioniin

Euroopan unioni on Israelin tärkein kauppakumppani ja vienti unionin alueelle muodostaa 28 prosenttia Israelin kokonaisviennistä. Vuonna 1995 solmittu kauppasopimus, joka korvasi vuonna 1975 solmitun yhteistyösopimuksen, sallii Israelin tuoda EU:n alueelle teollisuustuotteita ilman tuontitulleja ja pyrkii edistämään yhteistyötä investointien ja lainsäädäntöjen yhtenäistämisen osalta. Arabimaiden boikotti on pitänyt arabimaiden kanssa käydyn kaupan vähäisenä, mutta muun muassa Egypti ja Jordania ovat avanneet kaupan.lähde?
Talous > Ulkomailta saatu taloudellinen ja materiaalinen tuki

Yhdysvallat on antanut "Israelin juutalaisvaltiolle" taloudellista ja materiaalista tukea koko sen olemassaolon ajan. Yhdysvaltojen myöntämä aseapu oli vuonna 1979 kokonaiset 13 miljardia, minkä jälkeen se laski neljän miljardin vuositasolle. Yhdysvallat myönsi Israelille aiemmin myös taloudellista tukea, jonka määrä oli 3 miljardin luokkaa vuosina 1976-1997. Nykyisin Yhdysvaltojen apu on lähinnä Israelin armeijan varustamista Yhdysvalloissa kehitetyllä huipputason sotateknologialla.
Yhdysvalloilla on ollut suuri rooli myös israelin luotottajana, sillä noin puolet Israelin ulkomaan velasta on peräisin Yhdysvalloista. Huomattava osa kokonaisvelasta on peräisin yksityishenkilöiltä Israelin velkakirjaohjelman kautta. Yhdysvaltojen antama sotilas- ja talousapu sekä lainatakaukset muodostavat puolet Israelin ulkomailta saamasta taloudellisesta tuesta. loppuosa tullessa lähinnä Euroopan unionilta. Esimerkiksi Saksa on antanut Israelille tuntuvia avustuksia ja solminut yhteistyösopimuksia teollisuuden ja asevoimien kehittämiseksi.
Talous > Matkailu

Sekä ulkomainen että maan sisäinen matkailu ovat merkittäviä elinkeinoja Israelissa ja muodostavat 3–4 % maan bruttokansantuotteesta, josta ulkomaisen matkailun osuus on 35–40 %. Alueen rauhattomuus on jonkin verran vähentänyt matkailua alueelle 2000-luvulla.
Tunnetuimmat matkailukohteet ovat Eilat, Jerusalem, Tel Aviv, Tiberias ja Genesaretinjärvi, Haifa, Tzfat (Safed), Kuollutmeri sekä Be'er Sheva ja Negevin autiomaa. Nähtävyydet ovat historiallisia rakennuksia, kaupunkeja ja paikkoja tai luontonähtävyyksiä. Tunnetuimpia nähtävyyksiä Jerusalemissa ovat raamatulliset kohteet vanhassakaupungissa ja sen läheisyydessä kuten myös Genesaretinjärven ympäristössä. Zefat on uskonnollisten pyhiinvaeltajien kohde, ja korkealla oleva kaupunki tarjoaa hienot näköalat. Tel Aviv ja Haifa ovat suurkaupunkeja. Kuolleellamerellä sijaitsevat suolaisen veden kylpylät ja hotellit, luonnonpuistoja ja Masadan vuorilinnoitus. Negevin autiomaassa, Galileassa ja Golanin kukkuloilla on näköalapaikkoja ja luonnonpuistoja. Eilatissa on uimarantoja, ja se on parhaita sukelluskohteita maailmassa.lähde?
Näkyvin osa turvallisuustoimista Israelissa ovat liikkeissä ja kauppakeskuksissa ovilla olevat turvatarkastukset sekä teillä olevat tarkastuspisteet.
Talous > Merkittäviä yrityksiä

Teva Pharmaceutical Industries, maailman suurin geneeristen lääkkeiden valmistaja.lähde?
Talous > Luonnonvarat

Israelin merkittävimmät luonnonvarat ovat kupari, fosfaatti, bromi, rikki, potaska, maakaasu ja liuskeöljy. Merkittävimmät vientituotteet ovat huipputekniikka (yli puolet viennistä), muun muassa informaatio- ja viestintätekniikka, lääkelaitteet, ohjelmistot, diagnostiikka, biotekniikka, hienokemikaalit, elektro-optiikka ja mittaustekniikka sekä koneteollisuuden tuotteet. Jotkut israelilaiset elintarvikkeet ovat varsin tunnettuja, mutta maataloustuotteiden osuus Israelin viennistä on vain muutama prosentti.lähde?
Hallinto ja politiikka

Israel on parlamentaarinen demokraattinen tasavalta, jossa on yhtäläinen äänioikeus. Israelin yksikamarinen 120-jäseninen parlamentti on nimeltään knesset. Edustajapaikat jaetaan puolueiden kannatuksen mukaan suhteellista vaalitapaa noudattaen. Knesset valitaan kansanäänestyksellä neljän vuoden välein, mutta kansanedustajat voivat järjestää ennenaikaiset vaalit äänestämällä luottamuksesta. Israelin presidentti on lähinnä edustuksellinen virka. Presidentin valitsee parlamentti seitsenvuotiskaudeksi. Presidentti valitsee enemmistöpuolueen tai liittouman johtajan pääministeriksi.lähde?
Israelin valtionjohtaja on presidentti, mutta brittiläistyyppisestä enemmistöparlamentarismista seuraa, että pääministeri on käytännössä maan poliittinen johtaja. Israelin presidentti on vuonna 2021 valittu Isaac Herzog. Pääministerien asemaa vaikeuttaa knessetin hajanaisuus.lähde? Hallitukset ovat usein olleet poliittisesti heikkoja ”kansallisen yhtenäisyyden hallituksia”. Ennenaikaiset vaalit ovat olleet tavallisia.lähde?
Israel pitää pääkaupunkinaan Jerusalemia, ja siellä sijaitsevat knesset ja suurin osa hallinnosta. Kansainvälinen yhteisö, mukaan lukien Suomi, ei ole tunnustanut Jerusalemia pääkaupungiksi, ja valtaosa suurlähetystöistä sijaitsee Tel Avivissa. Yhdysvallat siirsi toukokuussa 2018 suurlähetystönsä Tel Avivista Jerusalemiin.
Hannu Juusolan mukaan Israelin suuret poliittiset kysymykset ovat asioita, jotka nuori valtio tavallisesti joutuu ratkaisemaan heti itsenäistyttyään. ”Ulkoinen ikuisuuskonflikti” palestiinalaisten kanssa odottaa ratkaisemista ja maan rajat odottavat lopullista määrittelyä. Toinen ongelma on, että maalla ei ole perustuslakia.
Perustuslain puute johtuu siitä, ettei ole päästy yksimielisyyteen, mitä ”juutalainen valtio” tarkoittaa. Maallinen ja maltillinen enemmistö pitää juutalaisuutta etnisenä käsitteenä ja haluaa sekulaariin lakiin perustuvaa valtiota. Osa taas haluaa juutalaiseen lakiin eli halakhaan perustuvan teokratian. Suurimman uskonnollisen puolueen mukaan jumalan antama Toora on perustuslaki, muuta ei tarvita. Perustuslain puutetta on korvattu niin sanotuilla peruslaeilla, joiden on tarkoitus joskus muodostaa perustuslaki.lähde?
Oikeus on itsenäinen muista valtioelimistä. Oikeusjärjestelmä on kolmiportainen ja siihen kuuluu alioikeus, piirinoikeus ja korkein oikeus. Korkeimman oikeuden tuomarit nimittää presidentti eliniäksi. Liikenne-, työvoima-, nuoriso-, sota- ja kunnallisasioissa on omat oikeusistuimensa. Perheasioissa on käytössä uskonnollinen lainsäädäntö. Juutalaisten asioita hoitaa rabbiinioikeus, muslimien asioita šariaoikeus, druusien asioita heidän omat oikeusistuimensa, sekä kymmenen tunnustetun kristillisen kirkkokunnan kirkolliset oikeudet.
Hallinto ja politiikka > Asevoimat ja tiedustelupalvelut

Israelin puolustusvoimia (hepr. ‏צבא ההגנה לישראל‎ tai Tzva Hagana L’Jisrael, usein myös englanniksi Israel Defence Forces, lyh. IDF) pidetään Lähi-idän vahvimpina. Israelin puolustusmenot ovat Lähi-idän kriisin vuoksi hyvin korkeat: esimerkiksi vuonna 1996 ne olivat 10,6 % maan bruttokansantuotteesta ja 21,1 % valtion talousarviosta.lähde?
Yhdysvallat on antanut Israelille vuosittain noin kolme miljardia dollaria kehitysapua, josta esimerkiksi vuonna 2001 kaksi miljardia oli sotilasapua.
Israel sisällytti ensimmäisenä maana maailmassa naiset yleisen asevelvollisuuden piiriin. Israelissa asevelvollisia ovat juutalaiset, druusit ja tšerkessit, kun taas kristityt ja muslimit ovat yleensä arabeina siitä vapautetut. Myös ješiva-kouluissa opiskelevat haredijuutalaiset on vapautettu, mitä maallisemmat juutalaiset ovat vastustaneet. Palvelukseen astutaan 18-vuotiaana, ja palvelusaika on miehillä kolme vuotta ja naisilla 21 kuukautta. Naisten ei kuitenkaan tarvitse mennä armeijaan, jos he ovat naimisissa tai jos heillä on lapsi. Vuonna 2006 Israelin asevoimat rekrytoi 75 % asevelvollisista asepalvelukseen. Aseistakieltäytyjiä nimitetään nimellä refusenik. Refusenik-liike kasvoi merkittävästi vuoden 2000 toisen intifadan alkaessa, kun osa reserviläisistä kieltäytyi operoimasta palestiinalaisalueilla. 2000-luvulla vanhoillisten juutalaisten osuus armeijan vahvuudesta on kasvanut, kun maan maallistuneen väestön suhtautuminen armeijaan on muuttunut kriittisemmäksi.
Israelilla on itsenäinen kyky laukaista tiedustelusatelliitteja Venäjän, Yhdysvaltojen, Ison-Britannian, Ranskan, Kiinan, Intian ja Japanin ohella. Tunnettuja israelilaisia aseita ovat muun muassa Uzi-konepistooli, Galil- ja TAR-21-rynnäkkökiväärit ja Merkava-panssarivaunu, joista ensin mainittu on merkittävä vientituote.lähde?
Israelilla on Yhdysvaltain tiedustelupalvelu CIA:n mukaan ydinaseita. CIA arvioi 1990-luvun loppupuolella Israelilla ydinaseiden määräksi 75–140. Joidenkin lähteiden mukaan niiden määrä oli jopa 400. Kansainvälinen atomienergiajärjestö IAEA antoi 2009 päätöslauselman Israelin ydinaseiden tarkastamisesta. Israel on kieltäytynyt yhteistyöstä. Israel ei ole myöntänyt eikä kieltänyt ydinasettaan. Israelilainen ministeri Amichai eliahu on kuitenkin ehdottanut jo kahteen otteeseen ydinpommin pudottamista Gazaan.
Israel on ydinsulkusopimuksen ulkopuolella eikä se ole allekirjoittanut bioasekonventiota, joka kieltää bioaseiden kehittämisen, valmistamisen ja varastoinnin.
Mossad, lyhenne nimestä (’HaMossad leModiʿin uleTafkidim Meyuḥadim’), eli suomeksi ”Tiedustelun ja erityistehtävien laitos” on Israelin tiedustelupalvelu. Sen tehtäviin kuuluvat tiedustelutiedon kerääminen, salaiset operaatiot ja vastaterrorismi. Mossad on yksi maailman kuuluisimmista tiedustelupalveluista, ja se laitetaan usein samaan sarjaan CIA:n ja MI6:n kanssa. Sitä pidetään erittäin tehokkaana ja sen katsotaan vaikuttaneen suuresti Israelin vakauteen ja turvallisuuteen. Israelilla on muitakin tiedustelupalveluja: Lahav 433 ja armeijan Shin Bet.lähde?
Hallinto ja politiikka > Palestiinalaisalueet ja Golanin kukkulat

Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston päätöslauselmat 242 vuodelta 1967 ja 338 vuodelta 1973 vaativat Israelin asevoimien vetämistä ainakin osalta vuonna 1967 vallatuista alueista. Miehitetyillä alueilla asuumilloin? noin kolme miljoonaa palestiinalaista sekä 200 000 juutalaista siirtokuntalaista. Israelilla on yhteensä 242 siirtokuntaa tai muuta siviilikohdetta Länsirannalla, 42 Golanin kukkuloilla ja 29 Itä-Jerusalemissa. Turvallisuusneuvoston päätöslauselmat 446, 452, 465 ja 471 pitävät näiden siirtokuntien perustamista ja laajentamista Geneven sopimuksen vastaisina ja niiden olevan ”ilman laillista pohjaa”. Myös ihmisoikeusjärjestöt Amnesty International ja Human Rights Watch katsovat siirtokuntien olevan kansainvälisen oikeuden vastaisia. Israel myöntää, että jotkut pienemmistä siirtokunnista on rakennettu Israelin lakien vastaisesti. Israel käyttääkin alueista termiä ”kiistellyt alueet”. Palestiinalaisten ja siirtokuntalaisten välit ovat kireät. Välikohtauksia tapahtuu toistuvasti. Vuoden 2006 jälkeen Palestiinan hallinnossa ei ole järjestetty vaaleja. Presidenttinä on jatkanut vuodesta 2005 Fatahin Mahmoud Abbas.
Hallinto ja politiikka > Palestiinalaisalueet ja Golanin kukkulat > Rajalliset vesivarannot

Pääosin Länsirannan puolella vuoden 1967 rajaa sijaitsevasta vesilähteestä kulutetaan vettä Israelin alueella noin 80 % ja palestiinalaishallinnon puolella noin 20 %. Länsirannan juutalaissiirtokuntien väestö kuluttaa lähes yhtä paljon vettä kuin alueen 2,3 miljoonaa palestiinalaista. Kansainvälisen oikeuden mukaisesti miehitettyjen alueiden luonnonvarojen käyttö omien kansalaisten hyväksi on laitonta. Israel teki palestiinalaishallinnon kanssa kahdenvälisen sopimuksen Palestiinan vesihallinnon luomiseksi. Vesihallinnon ehdotuksiin sisältyy alueen vedenkäytön tehostaminen.
Hallinto ja politiikka > Palestiinalaisalueet ja Golanin kukkulat > Ihmisoikeusrikokset

Israelin politiikan arvostelijat katsovat, että Länsirannalla ja Gazassa asuvien palestiinalaisten ihmisoikeuksia on rikottu. Vuonna 2008 Israelin vankiloissa oli arviolta 11 000 palestiinalaista, joista 98 oli naisia ja 345 lapsia. Vankien joukossa oli 50 Palestiinan lakiasäätävän neuvoston jäsentä sekä kolme palestiinalaishallinnon ministeriä. Amnesty Internationalin mukaan suurin osa on väkivallattomia mielipidevankeja ja hyvin harvat ovat saaneet kansainväliset vaatimukset täyttävän oikeuskäsittelyn.
Israelin rakentama aita ja tiesulut myös vaikeuttavat palestiinalaisten liikkumista. Alueen työttömyysaste on noin 30 % ja yli kaksi kolmannesta palestiinalaisväestöstä elää köyhyysrajan alapuolella.lähde?
Useat ihmisoikeusjärjestöt, kuten israelilainen B’Tselem. sekä kansainväliset Human Rights Watch ja Amnesty International ovat väittäneet Israelin syyllistyvän apartheidiin palestiinalaisia vastaan. Palestiinalaisten kohtelua on kuvannut apartheidiksi myös Yhdistyneiden kansakuntien erityisraportoijaselvennä. Myös monet yksityishenkilöt, kuten Noam Chomsky, edesmennyt apartheidin vastainen aktivisti Desmond Tutu ja BDS-liikkeen edustajat ovat rinnastaneet Israelin toimet Etelä-Afrikan apartheid-politiikkaan. Israelin ulkoministeriö kutsui Amnestyn raporttia 2022 ”virheelliseksi, asenteelliseksi ja antisemitistiseksi” ja vaati väitteiden perumista. Apartheid-vertauksen arvostelijat pitävät rinnastusta vääränä ja Israelin vastaisena.
Palestiinalaisalueen muita ihmisoikeusongelmia ongelmia ovat kunniamurhat, aseistettujen palestiinalaisryhmien tekemät yhteistoiminnasta epäiltyjen henkilöiden murhat sekä palestiinalaishallinnon langettamat kuolemanrangaistukset.[vanhentunut linkki]lähde? Human Rights Watch on syyttänyt palestiinalaisia terroristijärjestöjä ihmisoikeusrikoksista ja arvostellut palestiinalaishallintoa siitä, ettei se ole pyrkinyt estämään terrori-iskuja eikä saamaan syyllisiä oikeuteen. Amnesty International on esittänyt Hamasille vaatimuksen kunnioittaa kaikkien palestiinalaisten ihmisoikeuksia, noudattaa kansainvälisen oikeuden normeja ja lopettaa siviileihin kohdistuva väkivalta.[vanhentunut linkki]lähde?
Hallinto ja politiikka > Palestiinalaisalueet ja Golanin kukkulat > Palestiinalaisten rakettisodankäynti

Vuodesta 2001 lähtien Hamas ja muut palestiinalaiset terrorijärjestöt ovat tulittaneet Gazasta Israelin puolelle raketein ja kranaatinheittimin, joita on salakuljetettu muun muassa Egyptin puolelta tunneleita pitkin. Vaikka suuri osa onkin pudonnut asutuksen ulkopuolelle, jatkuva tulituksen uhan alla oleminen on ollut Israelin siviiliväestölle henkisesti kuluttavaa ja saanut aikaan paineita Israelin hallitukselle iskeä Gazaan.
Vuoden 2009 alkuun mennessä oli yksin Etelä-Israeliin Gazan alueelta ammuttu 8 600 rakettia, joista 6 000 Israelin 2005 Gazasta vetäytymisen jälkeen. Iskut olivat surmanneet 28 ihmistä ja haavoittaneet satoja 40 km sisällä rajasta. Ammuttujen rakettien kantomatka on kasvanut kaiken aikaa, sillä maksimissaan 10 kilometrin kantaman omaavien Kassam-rakettien rinnalle on tullut myös esimerkiksi neuvostoaikaisten Katjusha- ja Grad -raketinheittimien uusia malleja, jotka ovat lentäneet 40 kilometrin päähän.
Israel on vastannut uhkaan linnoittamalla linja-autopysäkkejä ja vahvistamalla koulurakennuksia. Maaliskuussa 2011 Israel sijoitti ensimmäisen Rautakupoli-raketintorjuntajärjestelmän alueelle. Joulukuuhun mennessä ohjuspuolustus onnistui IDF:n mukaan torjumaan 75% raketeista. Normaalisti kutakin kohti tulevaa projektiilia kohti ammuttiin kaksi 50 000 dollarin hintaista ohjusta.
Etelä-Libanonin palestiinalaismilitantit ovat tulittaneet raketein Libanonin sodan jälkeenkin, jossa 2009 Hizbollahilla arvioitiin olevan 30 000 rakettia,. ja Siinain niemimaalta Eilatiin.lähde?
Israel on pyrkinyt torjumaan rakettihyökkäyksiä vastatulella, ilmaiskuin ja monin laajamittaisin maaoperaatioin, sekä 2007 kesäkuussa alkaneella Gazan saarrolla. Gazasta vetäytymisen jälkeen Israelin iskuissa on kuollut Gazassa 1 000–2 000 palestiinalaista. Marraskuussa 2012 palestiinalaiset ampuivat Israeliin useita raketteja ja Israel vastasi tuleen ampumalla raketteja Gazaan ja tappamalla korkean Hamas-johtajan.lähde?
Lokakuussa 2023 Hamas hyökkäsi Israeliin raketein ja lähettämällä tuhansia terroristeja yli Gazan ja Israelin rajan, murhaten yli 1 200 ihmistä, joista valtaosa oli siviilejä ja otti panttivangeiksi satoja israelilaisia. Kyseessä oli suurin juutalaisiin kohdistunut systemaattinen hyökkäys sitten Holokaustin. Israel totesi olevansa sodassa Hamasin kanssa.
Huomioita

↑  Israelin Jerusalemin lain (1980) mukaan Jerusalem on Israelin pääkaupunki. Jerusalemin status Israelin pääkaupunkina on kuitenkin kansainvälisesti kiistetty. Seuraavat valtiot ovat tunnustaneet Jerusalemin Israelin pääkaupungiksi: Australia (Länsi-Jerusalem), Tšekki, Guatemala, Vanuatu ja Yhdysvallat.
Kirjallisuutta

Juusola, Hannu & Huuhtanen, Heidi (toim.): Uskonto ja politiikka Lähi-idässä.  Helsinki:  Gaudeamus, 2002.  ISBN 951-662-849-4
Päivinen, Pasi: Israelin ja Palestiinan konflikti.  Helsinki:  Edita, 2004.  ISBN 951-37-4114-1
Reime, Hannu: Israel/Palestiina. Kahden kansan luvattu maa.  Helsinki:  Like: Suomen rauhanpuolustajat, 2003.  ISBN 952-471-056-0
Waldemar Appelgren

Waldemar Appelgren 1920-luvulla
Waldemar Hugo Appelgren (29. toukokuuta 1880 Hanko – 15. kesäkuuta 1958) oli suomalainen upseeri.
Appelgrenin vanhemmat olivat asemapäällikkö Albert Appelberg ja Edla Maria Lindström.
Ura

Waldemar Appelgren aloitti sotilasuransa varhain liityttyään 14-vuotiaana Haminan kadettikouluun, jossa hän palveli vuosina 1894–1902, palvellen tämän jälkeen Pavlovin sotakoulussa vuosina 1902–1904.
Hän palveli nuorena upseerina Siperiassa, osallistuessaan Venäjän ja Japanin sotaan. Hän palveli 32. itäsiperialaisessa tarkk'ampujarykmentissä vuoteen 1913 saakka. Hänen ollessa sijoitettuna Vladivostokiin Venäjän vallankumouksen aikana vuonna 1905 heitettiin väkijoukosta kivenlohkare hänen ohimonsa, josta hänelle jäi elinikäinen arpi.
Vuonna 1913 hän erosi sotapalveluksesta ja ryhtyi palopäälliköksi kotikaupungissaan Hangossa. Hänen aikeensa keskittyä siviilityöhön keskeytyivät kuitenkin, kun ensimmäinen maailmansota puhkesi elokuussa 1914, ja reservissä ollut Appelgren kutsuttiin takaisin Venäjän armeijan palvelukseen vielä vuosiksi 1914–1917. Hän osallistui 21 taisteluun, haavoittuen ja saaden vammoja neljä kertaa. Hänelle myönnettiin kolme urhoollisuusmitalia.
Everstiluutnantiksi hänet ylennettiin 1917.
Ura > Ura sodan jälkeen

Sisällisodan jälkeen jälkeen Appelgren komensi 16.5.–1.12.1918 1. grenadierirykmenttiä, Karjalan kaartia ja Lapin rajavartiorykmenttiä. Helmikuun 1. päivänä 1919 hänet nimitettiin Suojeluskunnan Uudenmaan piirin päälliköksi. Piiriin kuului koko maakunta, mukaan lukien Helsinki. Piirin jakamisen jälkeen 3.1.1919 hänestä tuli Uudenmaan eteläisen piirin päällikkö, missä hän toimi 15.2.1925 saakka.
Tällöin hän erosi virastaan omasta pyynnöstään keskittyäkseen siviilityöhön. Sodan jälkeen hän työskenteli liike-elämässä ja toimi Uudenmaan suojeluskuntapiirin päällikkönä Mäntsälän kapinaan saakka.
Yksityiselämä

Hänen veljensä oli kenraalimajuri Arvid Appelgren.
Kaisa Arjava

Kaisa Arjava vuonna 1942.
Katri (Kaisa) Ester Arjava (o.s. Ikonen; 13. toukokuuta 1906 Mikkeli – 8. syyskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen pianisti ja pedagogi. Hänen opettajinaan olivat Helsingin konservatoriossa (myöh. Sibelius-Akatemia) 1923–1927 Alice Furuhjelm ja Ingeborg Hymander sekä yksityisesti Elli Rängman-Björlin ja Kerttu Bernhard. Pariisissa hän opiskeli 1935 Marcel Ciampin ja 1938 Alexander Borowskyn johdolla. Arjava oli solistina ja piti omia konsertteja Helsingissä ja maaseudulla. Hän soitti pianoa muun muassa Helsingin kaupunginorkesterin ja Radion sinfoniaorkesterin konserteissa ja esiintyi 25 vuoden ajan säännöllisesti radiossa. Puolisonsa, viulisti Väinö Arjavan kanssa hän esitti radiossa merkittävän osan sonaattikirjallisuudesta. Hän toimi Helsingin Konservatorion alkeiskoulussa opettajana 1930–1934 ja sen jälkeen yksityisopettajana yli 50 vuoden ajan. Hän oli myös Suomen Kamarimusiikiseuran perustajajäseniä.
Kaisa Arjavan tytär oli pianisti Ritva Arjava.
Arie de Jong

Arie de Jong
Arie de Jong (18. lokakuuta 1865 Batavia (nyk. Jakarta, Indonesia) – 12. lokakuuta 1957 Putten, Alankomaat) oli hollantilainen kieltenharrastaja, joka tuli tunnetuksi volapükiin tekemillään uudistuksilla.
Jong opiskeli Leidenin yliopistossa ja oli ammatiltaan lääkäri. Hän julkaisi Wörterbuch der Weltsprachen (saksa–volapük) ja volapükin kieliopin. Lisäksi hän edisti kielen käyttöä toimittamalla Volapükagased pro Nedänapükans -sanomalehteä ja kääntämällä Uuden testamentin (1952).
Jong muutti Leideniin jo vuonna 1873 mutta vietti huomattavan osan lääkärinurastaan nykyisessä Indonesiassa. Hän palasi Alankomaihin toisen vaimonsa kuoltua vuonna 1919 ja solmi uuden avioliiton Louise van Disselin kanssa vuonna 1921. Parille syntyi kolme lasta, Louisa Cornelia, Arie de Jong nuorempi ja Gÿsbertus Hendrienus.
Jong kuoli Alankomaissa vain muutamaa päivää ennen kuin olisi täyttänyt 92 vuotta.
Kirjallisuutta

1929. Kurze Volapük-Grammatik. Revised by Arie de Jong. Confirmed by Albert Sleumer. Printed by Jakob Sprenger. Published as manuscript.
1931. Gramat Volapüka. First edition has been written authoritatively and with the permission of Volapük Academy by Dr. Arie de Jong. Leiden (Holland): Bookstore and Printer E. J. Brill.
1931. Wörterbuch der Weltsprache: Volapük Dictionary for Germans. 6th Edition, has been worked on by Arie de Jong. Leiden (Holland): Bookstore and Printer E. J. Brill.
1932. Leerboek der Wereldtaal. By Dr. Arie de Jong, member of Volapük Academy. Voorburg (Holland): Printer „Repko“.
1952. Aperçu de la Volapük. Gams: Sprenger. (Translated from Kurze Volapük-Grammatik into French.)
1952. Short grammar of Volapük. Gams: Sprenger. (Translated from Kurze Volapük-Gramatik into English.)
2012. Wörterbuch der Weltsprache für Deutschsprechende: Vödabuk Volapüka pro Deutänapükans. New edition of the 1931 dictionary. Cathair na Mart: Evertype, ISBN 978-1-904808-89-3
2012. Gramat Volapüka. New edition of the 1931 grammar. Cathair na Mart: Evertype, ISBN 978-1-904808-94-7
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Alankomaat  Vatikaani 
Henkilöt:  DDB