stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyhän Simeonin kirkko
Kohde

Pyhän Simeonin kirkon rakennuskompleksi sijaitsee Aleppon kaupungin luoteispuolella. Paikka on kukkulalla ympäröivän Afrinin laakson yläpuolella. Kohteen arkkitehtuuri on laajalti katsoen bysanttilainen, mutta siinä ilmenee myös klassisia piirteitä. Sen voidaan katsoa edustavan taitekohtaa roomalaisen ja postklassisen bysanttilaisen arkkitehtuurin välillä. Klassinen ilme esiintyy esimerkiksi pylväiden korinttilaisina kapiteeleina. Rakennuskompleksin suurelle kirkolle kulkee pyhä tie eli Via Sacra, jonka varrella on pyhiinvaeltajien matkakoteja (pandokeion). Suuri kirkko koostuu kaikkiaan neljästä basilikasta, jotka on järjestetty ristin muotoon kahdeksankulmaisen sisäpihan ympärille. Sisäpihalla on kuuluisaksi tullut Pyhän Simeonin pylväs. Alkujaan 15-metriseksi kuvaillusta pylväästä on jäljellä tosin vain 2-metrinen tynkä, josta pyhiinvaeltajat ja muut paikalla käyneet ovat hakanneet irti paloja mukaansa.
Historia

Pyhä Simeon oli kristitty erakko ja ensimmäinen styliitta eli pylväskilvoittelija (pylväs, hepr. ‏stylos‎). Simeon eli 400-luvulla ja hän oli luostarielämän jälkeen ryhtynyt erakoksi. Tarinan mukaan hän tuli niin tunnetuksi parantajan kyvyistään, että hän päätti paeta parannusta haluavia ihmisiä ryhtymällä asumaan pylvään päässä. Pylvään Aleppon luoteispuolella sanottiin olleen 15 metriä korkea. Pylvään päässä Simeon harjoitti askeettista elämää tukijoidensa lahjojen varassa eläen innoittaen monia seuraajia ja kuollen pylväässään edelleen asuen vuonna 459. Bysantin valtakunnan keisarin sanotaan Simeonin kuoleman jälkeen määränneen neljän basilikan ja yhden kastekappelin rakennuttamisen paikalle, mistä sai alkunsa Pyhän Simeonin kirkkoryhmä. Rakennustyöt valmistuivat vuonna 490. Rakennusryhmän keskeinen kirkko oli valmistuessaan maailman suurin. Sen ohitti koossa vasta Hagia Sofia Konstantinopolissa vuonna 537. Kirkkojen ohella paikalle kehittyi pyhiinvaeltajakaupunki.
Rakennuskompleksi vaurioitui maanjäristyksissä 500-luvulla ja myöhemmin alueen valtasivat muslimit. Bysantin valtakunta valtasi alueen takaisin 900-luvulla ja paikasta tehtiin sen sotilaiden linnoitus. Muslimit hävittivät paikan heidän iskiessään uudestaan joitakin vuosia myöhemmin. Aluetta hallitsivat Aleppon hamdanidit ja myöhemmin egyptiläiset, joista jälkimmäiset ryöstelivät paikkakuntaa. Eri tuhojen takia vanha pyhiinvaeltajakaupunki oli tyhjentynyt ja Pyhän Simeonin kirkolla vierailivat lähinnä yksittäiset rukoilijat ja mietiskelijät. Pyhän Simeonin kirkon raunioista tehtiin osa Pohjois-Syyrian muinaisten kylien (ns. Kuolleet kaupungit) Unescon maailmanperintöluettelon kohdetta vuonna 2011.
Syyrian sisällissodan aikana toukokuussa 2016 rakennuskompleksi kärsi tuhoja Venäjän ilmaiskuissa Bašar al-Assadin hallintoa vastustaneita kapinallisia vastaan. Unescon mukaan vauriot olivat mittavia. Tuhoja oli kohdistunut esimerkiksi Pyhän Simeonin alkuperäisenä pidetyn pylvään jäännöksiin. Nykyisin kirkkokukkulalla on turkkilaisten sotilaiden tarkkailupiste.
Kirkon raunioita.
Pyhiinvaeltajien matkakoti eli pandokeion.)
Pyhä Simeonin ikoni.
Patinointi

Patinointi on pintakäsittelyä, jossa pintaan luodaaan keinotekoisesti patina, kun sitä tummennetaan ja tehdään vanhemman näköiseksi. Puupintaa voidaan patinoida etikan ja teräsvillan nestemäisellä seoksella. Pinnasta tulee sitä tummempaa, mitä kauemmin patinointiaine vaikuttaa pintaan. Myös betonipintoja patinoidaan tietyillä väriaineilla. Värjäysaineista jotkut ovat läpikuultavia. Myös metallipintoja patinoidaan, varsinkin korujen pintoja. Hopeakoruja patinoidaan rikkimaksaliuoksella. Patinoitavan korun pinta puhdistetaan ennen patinointia.
Pop’n’Roll

| Pop’n’Roll |
| --- | --- |

Tyyli:  tietokilpailu viihde
Kestoaika:  42 minuuttia
Verkko:  MTV3
Esitetty:  14. maaliskuuta 2015 –  9. huhtikuuta 2016
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  18
Tuotanto
Tuottaja(t):  Jasmine Patrakka
Vastaava(t) tuottaja(t):  Jarno Laasala, Tuomas Summanen, Sari Valtanen (MTV)
Ohjaaja(t):  Teija Paajamaa
Käsikirjoittaja(t):  Santtu Luoto, Mikko Kosonen, Jasmine Patrakka
Leikkaaja(t):  Jussi Kärnä
Tuotantoyhtiö(t):  Rabbit Films
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Pop’n’Roll oli MTV3-kanavalla esitetty viihdeohjelma, jossa Jaakko Saariluoman ja Mikko Kuustosen johtamat joukkueet kilpailivat erilaisissa musiikkiin liittyvissä tehtävissä vaihtuvien vieraiden kanssa. Ohjelmaa juonsi Jenni Pääskysaari.
Ohjelman ensimmäinen tuotantokausi kuvattiin joulukuussa 2013[lähde? ] ja esitettiin maalis–toukokuussa 2015. Ohjelmalle kuvattiin toinen tuotantokausi marras–joulukuussa 2015 ja se esitettiin helmi–huhtikuussa 2016.
Ohjelma perustuu suomalaiseen Rabbit Filmsin kehittämään formaattiin.
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi

| Jakso | Esityspäivä | Katsojaluvut | Vieraat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 14. maaliskuuta 2015 | 536 000  | Mikko von Hertzen Maija Vilkkumaa |
| 2 | 21. maaliskuuta 2015 | 447 000  | Anna Abreu Jonna Tervomaa |
| 3 | 28. maaliskuuta 2015 | 402 000  | Laura Pyrrö Pete Parkkonen |
| 4 | 4. huhtikuuta 2015 | 374 000  | Sanni Olli Herman |
| 5 | 11. huhtikuuta 2015 | 298 000  | JVG Juuso Mäkilähde |
| 6 | 18. huhtikuuta 2015 | 378 000  | Heikki Paasonen Riku Nieminen |
| 7 | 25. huhtikuuta 2015 | 284 000  | Lasse Kurki Maria Veitola |
| 8 | 2. toukokuuta 2015 | 424 000  | Uniikki Jarkko Tamminen |
| 9 | 9. toukokuuta 2015 | 371 000  | Ismo Leikola Sini Sabotage |
| 10 | 23. toukokuuta 2015 | 275 000  | Arttu Wiskari Aku Hirviniemi |
Jaksot > Toinen tuotantokausi

| Jakso | Esityspäivä | Katsojaluvut | Vieraat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 20. helmikuuta 2016 | 166 000  | Virve Rosti Anna Puu |
| 2 | 27. helmikuuta 2016 | 169 000  | Pirkka-Pekka Petelius Mira Luoti |
| 3 | 5. maaliskuuta 2016 | 165 000  | Benjamin Redrama |
| 4 | 12. maaliskuuta 2016 | 152 000  | Laura Voutilainen Krisse Salminen |
| 5 | 19. maaliskuuta 2016 | – | Archie Cruz Mitra |
| 6 | 26. maaliskuuta 2016 | – | Petra Robin |
| 7 | 2. huhtikuuta 2016 | – | Diandra Stig |
| 8 | 9. huhtikuuta 2016 | 226 000  | Paleface Brädi |
Patitíri

| Patitíri Πατητήρι |
| --- | --- |
 Patitírin rantaa.
 Patitíri
 Koordinaatit: 39°08′39″N, 23°51′51″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Thessalia
Alueyksikkö:  Sporadit
Kunta:  Alónnisos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  2502000001
Väkiluku (2011):  1 628
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Patitíri (kreik. Πατητήρι; kath.kreik. Πατητήριον, Patitírion) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Alónnisoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Alónnisoksen kuntaan, Sporadien alueyksikköön ja Thessalian alueeseen. Kylän väkiluku on 1 628 (vuonna 2011). Patitíri on Alónnisoksen saaren pääkylä ja Alónnisoksen kunnan kuntakeskus.
Patitíri sijaitsee Alónnisoksen eteläosassa luonnonsatamalahden pohjukassa. Se on saaren suurin asutus ja pääsatama, ja sieltä on yhteydet muille Sporadien saarille sekä muun muassa Vólokseen mannermaalle. Kylä on suhteellisen uusi, sillä se syntyi, kun monet Alónnisoksen kylän eli Chóran asukkaat muuttivat sinne vuonna 1965 tapahtuneen maanjäristyksen jälkeen.
Rakasta sitä tai vihaa

| Rakasta sitä tai vihaa Maajoukkue |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. syyskuuta 2005
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Tiedemies, Jazzy-O
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Turnin' Records Open Records
Rakasta sitä tai vihaa on Maajoukkue -nimisen rap-yhtyeen ensimmäinen ja toistaiseksi ainut studioalbumi. Se julkaistiin 30. syyskuuta 2005.
Kappaleet

Intro (4:39)
Tarpeeks HC (4:34)
Klubilla ollaan (5:09)
Rakasta sitä tai vihaa (3:46)
Ammattilaiset (3:41)
Edustusta / Ylläpitoo (mukana Taikamaha & Henrika) (4:01)
Kaikkien kaveri (4:02)
Astu mun maailmaan (mukana SP) (4:56)
Niin paljon (3:56)
Älä anna sen hämätä (4:43)
Äijät Hämeestä (mukana Cheek & Brädi) (3:48)
Mä otan sen (3:58)
Kosto (3:29)
Sun on herättävä (mukana SP) (3:24)
Harventaa rivejä (4:56)
Pojat (3:16)
Biitit

Tiedemies: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 12, 15
Jazzy-O: 7, 13, 14, 16
Peuran polku

Peuran polku on 115 km:n mittainen retkeilyreitistö Pohjois-Pohjanmaalla ja Keski-Suomessa Suomenselän vedenjakajalla.
Polku kulkee pääasiassa luonnontilaisten ja suojeltujen erämaiden halki Salamajärven kansallispuistossa, Salamanperän luonnonpuistossa ja Etelä-Sydänmaan suojelualueella, Perhon, Kinnulan, Kivijärven, Lestijärven ja Reisjärven kunnissa.
Reitti on osa Euroopan kauko­vaellus­reittiä numero E6, ja sen varrella on useita yöpymispaikkoja eräkämpissä ja laavurakennelmissa. Reitin varrella voi havaita useita suojeltuja eläin- ja kasvilajeja.
Reitin pohjoisosaan tehdään merkittävä kunnostushanke välillä Reisjärven Petäjämäki-Lestijärven Lehtosenjärvi 2021 mennessä. Hankkeessa korjataan mm. pitkospuita sekä parannetaan reitin merkintöjä ja karttoja. Samalla reitille tulee myös uusia laavuja 2kpl.
Puna-aavetetra

| Puna-aavetetra |
| --- | --- |
 Koiras edessä, naaras takana
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Tetrakalat Characiformes
Heimo::  Tetrat Characidae
Suku::  Hyphessobrycon
Laji::  sweglesi
Kaksiosainen nimi
 Hyphessobrycon sweglesi  (Géry, 1961) 
Katso myös
   Puna-aavetetra Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Puna-aavetetra (Hyphessobrycon sweglesi vanh. Megalamphodus sweglesi ) on tetrojen heimoon kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Puna-aavetetra on noin 4,5 cm pitkä. Vartalon yleisväri on punainen, kyljessä on musta läikkä. Evät ovat isot ja kaarevat. Sukupuolet voi erottaa selkäevän muodosta: koiraan selkäevä muistuttaa banaania, naaraan sitruunaa. Naaraan selkäevän kärjessä on vähän mustaa ja valkoista, koiraan selkäevä on tasaisen punainen.
Alkuperä

Puna-aavetetra on kotoisin Etelä-Amerikasta Orinoco-joen vesistöstä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Puna-aavetetra on vilkas parvikala, joka viihtyy runsaskasvisessa akvaariossa. Erityisen kaunis se on akvaariossa jossa on runsaasti vihreitä kasveja ja näitä tetroja suuri parvi, ainoana parvikalana.kenen mukaan? Puna-aavetetra on parvikala, ja parvessa tulisi olla vähintään 6–10 yksilöä, mieluiten enemmänkin. Akvaariolla saisi olla kokoa vähintään 60 litraa, johon voi asuttaa jo pienen parven. Koiraat mahtailevat toisilleen levittämällä evänsä täyteen komeuteensa ja pörhistelemällä toisilleen, naaraat ovat passiivisempia. Puna-aavetetrat liikuskelevat rauhallisesti enimmäkseen akvaarion korkeuden puolenvälin alapuolella, melko lähellä pohjaa.
Vesiolot ja ravinto

Puna-aavetetra on viileän veden kala, joten sille sopiva lämpötila on 20–23 °C ja pH 5,5–7. Se syö sekaruokaa, kuten pellettejä, hiutaleita ja pakasteita.
Aiheesta muualla

Harrastajan sivu (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)
Peep Peterson

| Peep Peterson |
| --- | --- |
 Peep Peterson vuonna 2021.
Viron terveys- ja työministeri
 Kaja Kallaksen II hallitus 18. heinäkuuta 2022 – 17. huhtikuuta 2023  
Edeltäjä:  Signe Riisalo
Seuraaja:  Riina Sikkut
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1975 (ikä 49) Tartto, Viron SNT
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraattinen puolue
Peep Peterson (s. 29. maaliskuuta 1975 Tartto) on virolainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän oli Viron  terveys- ja työministeri vuosina 2022–2023. Vuosina 2013–2022 hän johti Viron ammattiliittojen keskusjärjestöä (Eesti Ametiühingute Keskliit).
Aiheesta muualla

Peep Peterson Viron hallituksen verkkosivuilla (viroksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peep Peterson Wikimedia Commonsissa
Patjakasvi

Patjakasvi on kasvi, jonka tiheähaaraiset versot muodostavat tiiviin patjamaisen tai puolipallomaisen mättään. Patjakasvi voi olla monivuotinen ruoho tai puuvartinen varpu. Kasvutapa on edullinen erityisesti tuulisissa, kylmissä ja kuivissa olosuhteissa, kuten napa-alueilla, korkealla vuoristoissa ja aavikoilla. Tiivis muoto suojaa kasvin versoja tuulelta ja kylmyydeltä. Kun aurinko lämmittää kasvia, patjan sisäinen lämpötila saattaa nousta jopa kymmenen astetta ympäristön lämpötilaa korkeammaksi.
Tunturikohokki (Silene acaulis) on pohjoisten napa-alueiden ja vuoristojen patjakasvi.
Colobanthus quitensis on eteläisten napa-alueiden patjakasvi.
Kurjenherneisiin kuuluva Astragalus phoenix on aavikolla kasvava patjakasvi.
Pentti Dassum

Pentti Dassum on suomalainen muusikko, ääniteknikko ja levytuottaja. Porista kotoisin oleva Dassum tunnettiin 1990-luvulla Deep Turtlen kitaristi-laulajana. Hänen muita yhtyeitään ovat olleet muun muassa Cosmo Jones Beat Machine ja Transkaakko. Dassum on toiminut tuottajana, äänittäjänä tai miksaajana yli sadalla suomalaisella levytyksellä. Hän on tuottanut muun muassa Radiopuhelimien, Circlen ja The Flaming Sideburnsin levyjä. Vuosina 1997-2008 Dassum toimitti omaa pienlevy-yhtiötänsä Zerga Recordsia. Vuonna 2008 perustettu Nekorekords pienlevy-yhtiö on aktiivinen, ja keskittyy free jazzin ja noisen esilletuomiseen. Samana vuonna käynnistyi Dassumin sooloprojekti Umpio, joka keskittyy metalliromuista tehtyjen lyömäsoittimien äänimaisemien elektroniseen muokkaamiseen.
Paltto

Paltto on saamelainen sukunimi.
Tunnettuja Palttoja

Anni-Saara Paltto, suomensaamelainen toimittaja
Aslak Paltto, suomensaamelainen toimittaja
Kirsi Paltto (s. 1974), norjansaamelainen kääntäjä, opettaja, kirjailija ja yrittäjä
Kirste Paltto (s. 1947), suomensaamelainen kirjailija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Pentti Auer

Pentti Uolevi Auer (21. maaliskuuta 1931 Lammi – 3. helmikuuta 2004 Espoo) oli suomalainen näyttelijä ja elokuvaaja.
Auer teki useita pieniä rooleja Aki Kaurismäen ja Mika Kaurismäen elokuvissa, kuten Arvottomat (1982), Rikos ja rangaistus (1983) ja Kauas pilvet karkaavat (1996). Auer aloitti elokuva-alalla 1940-luvulla, ja  1950-luvulta alkaen hän työskenteli kuvaajana useissa elokuvissa. Auer kuoli sairauskohtaukseen 72-vuotiaana. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaan uurnalehdon muistolehtoon.
Patariinit

Patariinit eli potariinit olivat 1000-vuosisadalla Pohjois-Italian Milanossa ollut uskonnollinen reformistiryhmä, joka vastusti paavin valtaa, korruptiota ja piispojen avioliittoa. Myöhemmin kataarit omaksuivat pataarien nimen. Jotkut pitävät patariineja protestantismin edeltäjinä.
Pähkinäpensaat

| Pähkinäpensaat |
| --- | --- |
 Turkinpähkinäpensaan (Corylus colurna) oksa.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fagales
Heimo::  Koivukasvit Betulaceae
Alaheimo::  Coryloideae
Suku::  Pähkinäpensaat Corylus  L.
Katso myös
   Pähkinäpensaat Wikispeciesissä   Pähkinäpensaat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pähkinäpensaat (Corylus) on koivukasveihin (Betulaceae) kuuluva suku.
Pähkinäpensaat ovat kausivihantia pensaita tai puita. Niiden lehtiasento on vuorottainen ja lehdet ovat ruodillisia. Lehtilaidat ovat toissahaisia tai liuskaisia. Hedekukinnot ovat roikkuvia, lieriömäisiä norkkoja. Emikukat sijaitsevat puolestaan tiiviinä monikukkaisina rykelminä. Pähkinäpensaiden hedelmänä on pähkinä, jota kutsutaan yleisesti hasselpähkinäksi.
Pähkinäpensaat ovat tuulipölytteisiä, ja niiden siitepöly aiheuttaa joillekin allergiaa.
Lajit

Pähkinäpensaisiin kuuluu 16 lajia.
Corylus americana – amerikanpähkinäpensas
Corylus avellana – euroopanpähkinäpensas eli pähkinäpensas
Corylus avellana 'Contorta' – peikonpähkinäpensas
Corylus chinensis
Corylus colchica
Corylus colurna – turkinpähkinäpensas
Corylus cornuta – sarvipähkinäpensas
Corylus fargesii
Corylus ferox
Corylus heterophylla
Corylus jacquemontii
Corylus maxima – isopähkinäpensas
Corylus potaninii
Corylus sieboldiana – japaninpähkinäpensas
Corylus tibetica – tiibetinpähkinäpensas → luokitellaan lajin Corylus ferox muunnokseksi: C. ferox var. tibetica
Corylus wangii
Corylus wulingensis
Corylus yunnanensis
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Corylus
Suomen Lajitietokeskus: Pähkinäpensaat (Corylus)
Den virtuella floran: Hasslar Corylus (ruotsiksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Corylus (englanniksi)
Raid: World War II

| Raid: World War II |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Lion Game Lion
Julkaisija:  Starbreeze Studios 505 Games
Jakelija:  Steam, Humble Store, Microsoft Store ja PlayStation Store
Säveltäjä:  Ivan Selak
Pelimoottori:  Diesel Engine 2.0
Julkaistu:  WindowsWW 26. syyskuuta 2017 Playstation 4NA 10. lokakuuta 2017EU 13. lokakuuta 2017 Xbox One NA 10. lokakuuta 2017EU 13. lokakuuta 2017
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  USK 18, USK 18, USK 18 ja USK 18 
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 4, Xbox One
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Raid: World War II on Lion Game Lionin kehittämä ja Starbreeze Studiosin julkaisema ensimmäisen persoonan ammuntapeli. Peli on julkaistu vuonna 2017 PlayStation 4, Windows ja Xbox One -alustoille. Peli sijoittuu toisen maailmansodan tapahtumiin.
Pelaaminen

Pelin tehtäviin kuuluvat muun muassa sabotaasi ja salamurhaus.
Pelissä on neljä hahmoa ja pelaajat voivat valita neljästä eri luokasta, joissa on omat kykynsä.
Kehitys

Pelin on kehittänyt kroatialainen Lion Game Lion, joka on ollut kehittämässä ladattavaa sisältöä Payday 2 -peliin.
Vastaanotto

V2.fi antoi pelille 1/5 tähteä arvostelussaan.
IGN antoi pelille arvosanan 5/10 arvostelussaan.
Aiheesta muualla

Raid: World War II MobyGamesissa (englanniksi)
Raid: World War II Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Viralliset verkkosivut
Palterohapero

| Palterohapero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Haperot Russula
Laji::  vesca
Kaksiosainen nimi
 Russula vesca   Fr. 
Katso myös
   Palterohapero Wikispeciesissä   Palterohapero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Palterohapero (Russula vesca) on haperoiden sukuun kuuluva, miedon pähkinäisen makuinen sieni, joka kasvaa 
tuoreissa havu- ja lehtimetsissä. Se on erinomainen ruokasieni. Palterohaperon lakki on punainen tai ruskeanpunainen ja himmeä, leveydeltään 5–10 senttimetriä. Lakkia peittävä pintakelmu loppuu ennen sen reunaa. Malto on valkoista ja kiinteää. Kosketuskohdista se muuttuu ruskeaksi. Jalka on valkoinen 2–7 senttimetriä pitkä ja tyveä kohden suippeneva. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: palterohapero (Russula vesca)
Luontoportti: Palterohapero (Russula vesca)
Peelo

Peelo on suomen kielen slangisana, jolla tarkoitetaan IRC:issä, Internetin keskustelupalstoilla, uutisryhmissä tai verkkopeleissä tahallisesti tai tahattomasti muita käyttäytymisellään ärsyttävää ihmistä.
Aloittelevia internetin käyttäjiä saatetaan leimata peeloiksi, sillä he eivät aina osaa noudattaa netikettiä, vaan muun muassa käyttävät tekstissään värejä, käyttävät todella paljon isoja kirjaimia, lisäävät vahingossa ykkösiä huutomerkkien perään tai viljelevät liikaa pisteitä, huutomerkkejä, kysymysmerkkejä tai hymiöitä. Tällaisille peeloille on myös oma slangisanansa, noob tai noobi, joka juontuu englannin sanasta newbie, aloittelija. Suomalaistettu versio termistä on nyyppä.
Sanan alkuperä

Sanan peelo etymologiasta ei ole täyttä varmuutta. Sitä ei ole lainattu englannin kielestä kuten monet muut nettislangin sanat. Sana peelo on todennäköisimmin peräisin ylioppilastutkintolautakunnan jäsenen, ylitarkastaja Pekka Elon omalaatuisesta esiintymisestä IRC:ssä ja uutisryhmissä vuoden 1995 tienoilla. Hänen Freenet-käyttäjätunnuksensa ja siten myös oletusarvoinen IRC-nimimerkkinsä oli "peelo" (etunimen kaksi ensimmäistä kirjainta+sukunimi), ja sanaa olisi sen myötä alettu käyttää myös yleisenä haukkumasanana. Toisen väittämän mukaan peelo tulee vanhemmasta, tyhmää tarkoittavasta slangisanasta, joka pohjautuu romanikielen siitintä tarkoittavaan sanaan.
Tietokonekulttuuriin erikoistunut Skrolli-lehti selvitti sanan alkuperää keväällä 2024. Lehden mukaan on uskottavaa, että sana syntyi Pekka Elon internet-käyttäytymisestä ja on todennäköisesti pelkkä yhteensattuma, että sana lisäksi tarkoittaa romanikielessä siitintä. Termi viittasi alun perin nimenomaan tekniseen osaamattomuuteen ja internetin viestintäkulttuurin tuntemuksen puutteeseen, ei tahalliseen ärsyttämiseen, mitä tukevat myös arkistolähteet Pekka Elon internet-kirjoittelusta. Peelo-sanaa on todistettavasti käytetty rutiininomaisesti haukkumasanana ainakin vuodesta 1996 alkaen.
Aiheesta muualla

Nettipeelon opas kirjoittanut Niilo Paasivirta
Puna-ailakki

| Puna-ailakki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Kohokit Silene
Laji::  dioica
Kaksiosainen nimi
 Silene dioica  (L.) Clairville 
Synonyymit
 Melandrium dioicum  Melandrium diurnum  Melandrium rubrum  Melandrium silvestre 
Katso myös
   Puna-ailakki Wikispeciesissä   Puna-ailakki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Puna-ailakki (Silene dioica, syn. Melandrium rubrum, M. silvestre, M. diurnum, M. dioicum) on Euroopassa ja Suomessa yleinen magentanpunainen kuivan paikan kasvi.
Ulkonäkö ja koko

Puna-ailakki kasvaa 20–60 cm korkeaksi. Yläosastaan tummanpunainen ja pehmeäkarvainen varsi on pysty tai koheneva, haaraton tai vähähaarainen. Kasvin lehdet vaihtelevat muodoltaan soikeista vastapuikeisiin ja ovat 3–8 cm pitkiä.
Kukat ovat magentanpunaiset tai joskus harvoin valkoiset ja halkaisijaltaan noin 2 cm. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on ulkoverhiötön, punakarvainen ja soikea. Teriö on lisäteriöllinen ja väriltään punainen. Terälehtien lapa on syvään kaksihalkoinen ja niiden liuskat ovat 2–6 mm leveitä. Puna-ailakin kukat ovat kaksikotisia, eli heteet ja emit sijaitsevat eri yksilöissä. Puna-ailakki kukkii Suomessa kesä-elokuussa.
Hedelmä on tynnyrimäinen kota.
Puna-ailakista tunnetaan ainakin kolmea eri muunnosta, var. dioica, var. serpentinicola ja var. smithii.
Puna-ailakki saattaa joskus risteytyä valkoailakin (S. latifolia) kanssa. Risteymä on kantalajejaan kookkaampi ja vankempi. Kukat ovat tavallisesti vaaleanpunaisia tai vaalean violetinpunaisia.
Levinneisyys

Puna-ailakkia tavataan Pohjois-Espanjasta Länsi-Venäjälle. Etelässä levinneisyysalue ulottuu Keski-Italiaan, Pohjois-Kreikkaan ja Romaniaan, pohjoisessa Britteinsaarille ja Fennoskandiaan. Lajia kasvaa myös Islannissa ja Etelä-Venäjällä Kaukasuksen alueella. Satunnaisia esiintymiä sillä on Keski-Aasiassa ja Siperian länsiosissa. Pohjois-Amerikassa puna-ailakki on vieraslaji, jota tavataan lähinnä itärannikolla. Laji on kulkeutunut myös Uuteen-Seelantiin.
Suomessa puna-ailakkia tavataan koko maassa. Laji on yleinen pohjoisinta Lappia lukuun ottamatta. Se on alkuperäinen kasvi Länsi-Suomessa, mutta levinnyt 1900-luvulla itään ja pohjoiseen ihmisen mukana sekä heinänsiemenen joukossa että koriste- ja rohdoskasvina.