Clara Bow
Ura > Supertähteys Paramount Picturesilla 1926–1928

Vuonna 1926 Bow näytteli seitsemässä elokuvassa, joista viisi hän teki Paramountille. Näitä olivat ... ja naiset rakastavat heitä, Houkuttelevat huulet, Synti joka houkuttelee, Hän, joka suudella saa sekä Nykyaikaista nuorisoa, jossa hän esiintyi omana itsenään. Paramountilla Bow’sta tuli nopeasti supertähti ja suuri kassamagneetti etenkin elokuvien ... ja naiset rakastavat heitä ja Synti joka houkuttelee ansiosta.
Loppuvuodesta 1925 Bow oli palannut New Yorkiin tekemään draamaelokuvan ... ja naiset rakastavat heitä. Hän näytteli yläluokkaista tyttöä Kittensiä ja sai myönteistä palautetta roolisuorituksestaan. Hän allekirjoitti 12. huhtikuuta 1926 ensimmäisen Paramount-sopimuksensa, johon sisältyi 750 dollarin viikkopalkka.
Bow’n todellisena läpimurtona voidaan pitää Victor Flemingin komediaelokuvaa Synti joka houkuttelee, joka perustui Sinclair Lewisin romaaniin Mantrap (1926). Hän esitti manikyristi Alvernaa, joka tuo eloa kahden miehen yksinäisyyteen. Bow kertoi Alvernan olleen huono kirjassa, mutta tehneensä hänestä flirttailevan elokuvaversioon. Hän sai suorastaan ylistäviä arvioita suorituksestaan, ja muun muassa Photoplay kirjoitti: ”kun hän on valkokankaalla, millään muulla ei ole merkitystä”. The Reel Journal kirjoitti, että Bow’sta oli tulossa Gloria Swansonin manttelinperijä, ja Carl Sandburg kehui hänen älykästä ja nopeaa työtään. Bow’n Paramount-sopimusta pidennettiin elokuussa 1926 viiden vuoden sopimukseksi, johon sisältyi vuosittain nouseva, alkuun 1700 dollarin viikkopalkka.
Vuosi 1927 oli todellinen jättimenestys Bow’lle; kaikki hänen elokuvansa olivat vuoden taloudellisesti ja kriittisesti menestyneimpiä.  Vuonna 1927 Bow näytteli kuudessa Paramountin menestyselokuvassa, joita olivat Jokin, Eronneiden lapsia, Punatut huulet, Siivet, Hula ja Hanki itsellesi mies.
Jokin-elokuva toi Bow’lle lempinimen ”The It Girl” ja muutti hänet elokuvatähdestä elokuvalegendaksi. Ennen ”The It Girl” -nimitystä hänet tunnettiin ”The Brooklyn Bonfirena”. ”The It Girlistä” kehittyi myös termi, joka tarkoittaa hetken suosituinta seksikästä naistähteä. Clara Bow oli ensimmäinen naisnäyttelijä, johon tuo käsite liitettiin. Koomisille väärinkäsityksille ja luokkaeroille perustuva Jokin oli vuoden 1927 suurimpia kassamagneetteja ja se rikkoi useita lippuluukkuennätyksiä. Kriitikot ylistivät elokuvaa, erityisesti Bow’ta ja hänen roolisuoritustaan Betty Lou Spencenä. Nykyään Jokin-elokuvaa pidetään Bow’n merkittävimpänä elokuvana, sillä se symboloi Hollywoodin elämänmenoa 1920-luvulla. Vuonna 2001 Jokin valittiin ”kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävänä” elokuvana säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä.
Samana vuonna ilmestynyt William A. Wellmanin ohjaama sotaelokuva Siivet oli vuoden 1927 katsotuin elokuva. Se oli myös ensimmäinen parhaan elokuvan Oscarin voittanut elokuva sekä ensimmäinen elokuva, jossa esitettiin kahden miehen välinen suudelma. Siivet oli käsikirjoitettu uudelleen niin, että siihen saatiin rooli myös Bow’lle. Hän ei itse ollut rooliinsa tyytyväinen: “Siivet on miesten elokuva ja minä olen vain kermavaahto piirakan päällä.” Elokuva oli välitön menestys sen tultua ensi-iltaan. Siivet valittiin vuonna 1997 säilytettäväksi National Film Registryyn. Myös Bow’n tähdittämät Eronneiden lapsia ja Hula olivat vuoden 1927 menestyneimpiä elokuvia.
Bow oli vuoden 1928 suurin kassamagneetti. Tällöin häneltä ilmestyi neljä elokuvaa: Punatukka, Parempi mainettansa, Laivaston pikku morsian ja Koska nyt on lauantai-ilta, joka jäi hänen viimeiseksi mykkäelokuvakseen. Bow halusi mahdollisuuden näyttää kykyjään myös vaativammissa rooleissa ja esiintyi kokeilun vuoksi muutamissa draamaelokuvissa, mutta ne eivät menestyneet halutusti. Bow palasi hänelle ominaisiin flapper-rooleihin. Vuoden 1928 loppuun mennessä Bow’sta oli tullut Hollywoodin parhaiten palkattu näyttelijä, joka ansaitsi viikossa peräti 5000 dollaria.