stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sulfeeni
Ominaisuudet ja valmistus

Sulfeeni itsessään on hyvin reaktiivinen ja huoneenlämpötilassa epästabiili yhdiste. Se muun muassa muodostaa sulfonaattiestereitä reagoidessaan alkoholien kanssa. Sulfeeni on hyvin elektrofiilinen ja nukleofiilit kuten alkoholien hydroksyyliryhmän happi reagoi elektrofiilisen rikin kanssa additioreaktiolla. Tässä reaktiossa muodostuu karbanioni, joka vastaanottaa hapelta protonin ja muodostaa sulfonaattiesterin. Sulfeeni reagoi myös useilla sykloadditiorektioilla esimerkiksi 1,3-dipolaarisella sykloadditiolla.
Sulfeenia muodostuu kuumennettaessa metaanisulfonyylikloridia emäksen kuten trietyyliamiinin läsnä ollessa. Toinen tapa on cesiumfluoridin ja  1-(trimetyylisilyyli)metaanisulfonyylikloridin välinen reaktio.
Sulkapäähine

Sulkapäähine noin vuodelta 1875.
Sulkapäähine on tasankointiaanimiesten käyttämä päähine, jonka laelle on kiinnitetty kruunuksi kotkan sulkia ympyrän muotoon. Sulkia voi olla myös päähineen takaosassa, jolloin ne laskeutuvat käyttäjän selkää pitkin alas. Joissakin sulkapäähineissä käytetään koristeena myös värillisiä lasihelmiä.
Erilaisia sulkapäähineitä käytettiin lähes koko Pohjois-Amerikan intiaanikansojen parissa, mutta erityisen tunnetuksi tulivat tasankointiaanien kotkansulkaiset päähineet. Sulkapäähine on tasankointiaaneille hyvin merkityksellinen esine, eikä pelkkä muotiasuste. Soturin täytyi ansaita oikeus käyttää sulkia päähineessään osoittamalla urheutta taistelussa. Sulkapäähine viestitti soturin asemaa yhteisössään, ja sulkien korkea lukumäärä kertoi hänen urheudestaan. Sulkapäähinettä käyttivätkin vain merkittävät päälliköt ja soturit. Sulkapäähineitä on joskus kutsuttu myös sotapäähineiksi, vaikka niitä käytettiin vain harvoin taisteluissa. Sulkapäähineet puettiin päälle yleensä vain tietyissä seremonioissa, sillä taistelussa hevosen selässä ne saattoivat olla hankalia käyttää.
Sulkapäähineestä tuli intiaaneihin liitetty stereotyyppinen symboli 1880-luvulla aloitettujen villin lännen esitysten kautta ja edelleen myöhemmissä elokuvissa ja sarjakuvissa. Sulkapäähineestä tuli 1900-luvulla suosittu intiaanien identiteetin symboli monen intiaanikansan piirissä.
Sulkapäähineitä käyttävät jotkut ei-intiaanit esimerkiksi musiikkifestivaaleilla. Joidenkin mielestä tämä on kulttuurista omimista ja asusteen väärinkäyttöä. Intiaaneja edustavat ryhmät ovatkin usein pyrkineet saamaan sulkapäähineen asiattoman käytön loppumaan.
Petri Sullanmaa

Petri Sullanmaa (s. 15. helmikuuta 1966 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi hyökkääjänä SM-liigassa vuosina 1986–1993.
Sullanmaa edusti koko SM-liigauransa ajan Tampereen Ilvestä, ensin kauden 1986–1987 ja sitten vuodet 1989–1993. Välillä hän pelasi kaksi kautta I-divisioonassa Forssan Palloseuran joukkueessa. Hän pelasi SM-liigan runkosarjassa yhteensä 147 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 23 + 19 = 42 ja jäähymääränsä 86 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi kaksi ottelua ilman tilastomerkintöjä. Hän saavutti urallaan yhden SM-hopean.
Hans Wind

| Hans Wind |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Hasse
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1919 Tammisaari
Kuollut: 24. heinäkuuta 1995 (75 vuotta) Tampere
Ammatti:  liikemies
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1939–1945
Taistelut ja sodat:  Talvisota Jatkosota
Sotilasarvo:  kapteeni
Kunniamerkit:  Mannerheim-risti (palkittu kahdesti)
Hans Henrik ”Hasse” Wind (30. heinäkuuta 1919 Tammisaari – 24. heinäkuuta 1995 Tampere) oli suomalainen hävittäjälentäjä toisessa maailmansodassa ja kaksinkertainen Mannerheim-ristin ritari. Wind on Suomen ilmavoimien virallisessa tilastossa toisella tilalla Ilmari Juutilaisen jälkeen 75 varmistetulla ilmavoitolla.
Lentäjänura

Wind aloitti lentäjäuransa vuonna 1938 vapaaehtoisella lentäjäkurssilla, ja toimi talvisodan aikana 1939–1940 ilmavoimien reserviupseerilentäjänä, muttei konepulan vuoksi päässyt taistelutoimiin. Hän suoritti upseerintutkinnon kesällä 1941, minkä jälkeen hän osallistui jatkosotaan 1941–1944 Hävittäjälentolaivue 24:ssä.
Wind lensi vuosina 1941–1943 Brewster B.239 -hävittäjäkoneella. Vuoden 1944 huhtikuusta haavoittumiseensa asti Windin lentokoneena oli saksalainen Messerschmitt Bf 109.
Windille myönnettiin Mannerheim-risti numero 116 ensimmäisen kerran 31. heinäkuuta 1943 ja toisen kerran 28. kesäkuuta 1944. Hänet ylennettiin kapteeniksi 19. lokakuuta 1943 vain 24-vuotiaana.
Toisen kerran Mannerheim-risti myönnettiin Windille 28.6.1944. Tällä kertaa yhtenä keskeisenä perusteena oli Windin taistelutahto Neuvostoliiton suurhyökkäyksen yhteydessä suurta ylivoimaa vastaan käydyissä rajuissa ilmataisteluissa. Ylipäällikkö totesi Windin pelkästään 13. ja 26. kesäkuuta välisenä aikana ampuneen alas 27 viholliskonetta.
Haavoittuminen, ero ilmavoimista ja ura

Wind haavoittui vaikeasti ilmataistelussa ylivoimaista viholliskonemuodostelmaa vastaan 28. kesäkuuta 1944, mutta onnistui pahasti haavoittuneenakin laskeutumaan vahingoittuneella koneellaan takaisin kentälle, vaikka osa ohjaimista ja mittareista puuttui. Toinen Windin Messerschmittiin ilmataistelussa osuneista tykinammuksista räjähti istuimen selkäpanssarissa ja toinen ohjaamossa. Selkäpanssarin yli vasemmalta tullut tykinammus haavoitti pahoin Windin vasenta kättä ennen räjähtämistään mittaritaulussa. Osuman ampunut kone todennäköisesti oli P-39 Airacobra, joka oli varustettu 37 millimetrin kanuunalla.
Wind toipui sotavammoistaan kohtalaisesti, muttei palannut enää sotatoimiin. Hän erosi ilmavoimista kapteenina vuonna 1945 ja kouluttautui liikealalle, jossa toimi ensin Pieksämäen Vehnämylly Oy:n apulaisjohtajana vuosina 1947–1955 ja sitten Kenkätehdas K Branderin apulaisjohtajana vuosina 1955–1960. Hän toimi myös Linkosuo Oy:ssä johdon projektitehtävissä vuosina 1971–1974. Hans Wind asui viimeiset vuotensa 1974–1995 Tampereella Hervannassa Opiskelijankatu 12:ssa.
Hans Wind on haudattu monen muun ritaritoverinsa tapaan Tampereen Kalevankankaalle.
Yksityiselämä

Windin isä oli Frans Henrik Wind ja äiti Elin Irene Emilia Rehnin, joiden lisäksi hänen perheeseensä kuului 11 sisarusta. Windin isä oli ammatiltaan nahkuri.
Muuta

Hans Windille ja Tor Lindbladille on pystytetty muistomerkki Tammisaareen. Muistomerkki paljastettiin puolustusvoimain lippujuhlan päivänä 4. kesäkuuta 2001. Hänen Hervannan kotitalonsa seinään kiinnitetty muistolaatta paljastettiin 4. kesäkuuta 2017. Laatan on suunnitellut taiteilija Nalle Ritvola.
Kirjallisuutta

Piipponen, Jukka: Hasse Wind - Taistelunhaluinen hävittäjä-ässä.  Koala-Kustannus, 2021.  ISBN 978-952-229-219-3
Sulfoniumsuolat

Sulfoniumsuolojen yleinen rakenne
Sulfoniumsuolat ovat orgaanisia yhdisteitä, joiden rakenteessa on positiivisesti varautunut sulfoniumioni [SR3]+ ja jokin anioni X-. R on jokin alifaattinen tai aromaattinen orgaaninen ryhmä.
Ominaisuudet ja valmistus

Sulfoniumsuolat ovat huoneenlämpötilassa kiteisiä aineita. Rakenteeltaan sulfoniumioni on rikkiatomin osalta tetraedrimäinen. Rikkiatomista lähtevät ryhmät ovat kolme orgaanista ryhmää ja vapaa elektronipari. Jos kaikki orgaaniset ryhmät ovat erilaisia, on sulfoniumsuola kiraalinen ja sillä on enantiomeeripari. Positiivisesti varautunut rikkiatomi vetää elektroneja puoleensa, ja tämän vuoksi rikkiatomin viereiset hiiliatomit ovat elektrofiilisiä. Nukleofiilinen substituutio, jossa lähtevänä ryhmänä on tioeetteri, onkin tavanomainen reaktio sulfoniumsuoloille. Rikkiatomin viereisiin hiiliatomeihin sitoutuneet protonit ovat myös tavallista happamampia, ja erittäin vahvat emäkset, kuten organolitiumyhdisteet voivat ottaa niitä vastaan. Tällöin muodostuu sulfoniumylidi. Uusimmat tutkimukset koskevat sulfoniumsuolojen käyttöä kytkentäreaktioissa.
Sulfoniumsuoloja voidaan valmistaa tioeettereiden ja alkyylihalogenidien tai alkyylitriflaattien reaktiolla. Spesifisiä ryhmiä tioeettereihin liittäviä reagensseja ovat esimerkiksi metyyliryhmiä liittävä trimetyylioksoniumtetrafluoroboraatti ja aromaattisia ryhmiä liittävät diaryylijodoniumsuolat. Muihin sulfoniumsuolojen valmistustapoihin kuuluu esimerkiksi sulfoksidien alkylointi ja muodostuneen alkoksisulfoniumsuolan reaktio Grignard-reagenssin kanssa.
Sulkutuli

Sulkutuli on tykistön tulenkäytön muoto, jossa vihollisen liikkumista pyritään estämään. Sulkutulella voidaan muun muassa estää vihollisjoukkojen tai huollon toimintaa hyökkäysalueella tai vaikuttaa hyökkäävän vihollisen etenemiseen.
Jatkosodan aikana talvella 1944 Neuvostoliiton ilmavoimien pommittaessa Helsinkiä, ilmahyökkäyksiä torjuttiin tehokkaasti ampumalla ilmatorjuntatykistöllä sulkutulta. Tässä menetelmässä ammuttiin tutkalla paikannettujen lentokoneiden lasketulle lentoreitille etukäteen lasketuilla arvoilla ilmatorjuntatykeillä tuli-isku. Sulkutulen läpi lentäminen olisi merkinnyt suurella todennäköisyydellä koneen tuhoutumista joten lentäjät yleensä väistivät. Tällöin pommilasti piti pudottaa muualle kuin maalialueelle. Helsingin pommituksissa pommilasti tyhjennettiin yleensä mereen tai suomalaisten harhauttamana Vuosaaren metsiin.
Linn Jørum Sulland

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Linn Jørum Sulland |  Linn Jørum Sulland |  Linn Jørum Sulland |  |
Maa:   Norja
Naisten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Brasilia 2011 |  |  |
|  Kultaa | Tanska 2015 |  |  |
|  Hopeaa | Ranska 2007 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Makedonia 2008 |  |  |
|  Kultaa | Tanska/Norja 2010 |  |  |
|  Hopeaa | Serbia 2012 |  |  |
Linn Jørum Sulland (s. 15. heinäkuuta 1984 Oslo) on norjalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Norjan maajoukkueessa maaliskuusta 2004 alkaen 183 maaottelua ja tehnyt niissä 546 maalia. Hän voitti olympiakultaa Lontoossa 2012, maailmanmestaruuden Brasiliassa 2011 ja Tanskassa 2015 sekä Euroopan-mestaruuden Makedoniassa 2008 ja Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämässä kisoissa 2010. Seuratasolla hän edustaa Vipers Kristiansandia.
Mika Sulin

Mika Sulin heinäkuussa 2012.
Mika Sulin (s. 18. joulukuuta 1958 Helsinki) on suomalainen urheilujohtaja. Sulin toimi vuosina 2012–2014 Suomen Olympiakomitean pääsihteerinä. Hän aloitti tehtävässä 1. lokakuuta 2012 ja keväällä 2014 hän siirtyi urheilujärjestö Valon liiketoimintayksikön toimitusjohtajaksi, jossa tehtävässä hän toimi syyskuuhun 2014 saakka.
Sulin on aiemmin toiminut urheilumarkkinoinnista ja myyntitehtävistä, muun muassa Exel Sports Oy:ssä, Helsinki Halli Oy:ssä sekä Nike Pohjoismaissa. Hän toimi vuosien 2012 ja 2013 jääkiekon MM-kisojen Suomen kisaorganisaation pääsihteerinä.
Sulin pelasi Jääkiekon SM-liigassa Helsingin Jokereissa kausina 1981–1985. Runkosarjassa hän pelasi 96 ottelua tehopistein 13+20 ja pudotuspeleissä kahdeksan ottelua tehopistein 0+3. Kaudella 1982–1983 hän saavutti SM-hopeaa.
Aiheesta muualla

Mika Sulin Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Šumaštin kieli

Šumaštin kieli on Afganistanin Kunarin maakunnassa Kunarin sivujoen Mazarin varrella sijaitsevassa Bar Šumaštin kylässä puhuttava dardilainen kieli. Kielen puhujia asuu noin kahdessakymmenessä taloudessa. Erään tiedon mukaan heitä on ehkä tuhat henkeä.
Šumašti kuuluu dardilaisten kielten keskisen ryhmän eteläiseen alaryhmään. Sen lähin sukukieli on gawar. Kieli toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä.
Sulfadiatsiini

| --- | --- |


Sulfadiatsiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
4-amino-N-pyrimidin-2-yylibentseenisulfonamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 68-35-9
ATC-koodi: J01EC02
PubChem CID: 5215
DrugBank: DB00359
Kemialliset tiedot
Kaava: C10H10N4O2S 
Moolimassa: 250,29
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 252–256 °C 
Liukoisuus veteen: 0,13 g/l (37 °C, pH 5,5)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 45 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 17 h
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen, topikaalinen
Sulfadiatsiini (C10H10SN4O2) on sulfonamideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä antibioottina muun muassa virtsatieinfektioiden hoidossa. Sulfadiatsiini kuuluu WHO:n tärkeimpien lääkeaineiden listalle.
Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa sulfadiatsiini on valkoista tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin emäksisiin liuoksiin kuin neutraaleihin tai happamiin liuoksiin. Se liukenee hieman etanoliin ja asetoniin.
Sulfadiatsiinin antibakteeriset ominaisuudet perustuvat muiden sulfonamidiantibioottien tavoin bakteerien tarvitseman foolihapon biosynteesin estämiseen. Yhdistettä käytetään muun muassa systeemisten infektioiden, Nocardia-infektioiden sekä virtsatieinfektioiden hoitamiseen. Sitä voidaan käyttää yhdistelmävalmisteena trimetopriimin kanssa. Yhdessä pyrimetamiinin kanssa sulfadiatsiinia voidaan käyttää myös toksoplasmoosin hoitoon. Sulfadiatsiinin hopeasuolaa hopeasulfadiatsiinia käytetään palovammojen hoidossa.
Valmistus

Sulfadiatsiinia valmistetaan 2-aminopyrimidiinin ja asetyylisulfanilyylikloridin välisellä reaktiolla. Muodostuvan tuotteen asetyyliryhmä hydrolysoidaan natriumhydroksidin avulla, jolloin muodostuu sulfadiatsiinia.
Sulfentratsoni

| Sulfentratsoni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  N-[2,4-dikloori-5-[4-(difluorimetyyli)-3-metyyli-5-okso-1,2,4-triatsol-1-yyli]fenyyli]metaanisulfonamidi
CAS-numero:  122836-35-5
PubChem CID:  86369
SMILES:  CC1=NN(C(=O)N1C(F)F)C2=CC(=C(C=C2Cl)Cl)NS(=O)(=O)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C11H10SN4Cl2O3F2
Moolimassa:  387,2 g/mol
Sulamispiste:  121-123 °C
Tiheys:  0,53 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 0,78 g/l (25 °C)
Sulfentratsoni (C11H10SN4Cl2O3F2) on heterosyklinen triatsoloni- ja sulfonamidijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää muun muassa maataloudessa rikkaruohomyrkkynä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa sulfentratsoni on ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste on veteen niukkaliukoista ja liukenee hieman asetoniin ja poolisiin orgaanisiin liuottimiin. Sulfentratsonin herbisidinen vaikutus perustuu siihen, että se on kasvien protoporfyrinogeenioksidaasientsyymin inhibiittori. Tämän seurauksena kasviin kertyy yhdisteitä, jotka aktivoituvat valon vaikutuksesta ja kuihduttavat kasvin.
Valmistus ja käyttö

Sulfentratsonia valmistetaan 4-difluorimetyyli-4,5-dihydro-3-metyyli-5-okso-1H-1,2,4-triatsolin ja 2,4,5-trikloorimetaanisulfonanilidin välisellä reaktiolla emäksen läsnä ollessa. Ainetta käytetään rikkaruohomyrkkynä muun muassa soijapapu-, sokeriruoko- ja tupakkaviljelmillä sekä nurmilla. Yhdistettä käytetään emulsiona tai kostutettavana jauheena ja se levitetään kasvien lehdille tai maaperään. Sulfentratsoni on rekisteröity käytettäväksi muun muassa Yhdysvalloissa ja Kanadassa, mutta ei Euroopan unionin alueella.
Elis Sulkanen

Elis Sulkanen (Edi Sulo, 24. syyskuuta 1887 Pyhämaa – 27. maaliskuuta 1963 Lake Worth, Florida) oli amerikansuomalainen toimittaja ja vasemmistoaktivisti.
Kalastajan perheeseen syntynyt Sulkanen kävi kansakoulun ja muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1906. Hän asui Kanadassa vuosina 1916–1919. Sulkanen työskenteli amerikansuomalaisten työväenlehtien Työmiehen, Sosialistin ja Toverin toimittajana sekä kommunistisen Eteenpäin-lehden päätoimittajana vuosina 1921–1925.
Sulkanen erotettiin Yhdysvaltain kommunistisesta puolueesta vuonna 1928, minkä jälkeen hän liittyi entisen ideologisen vihollisensa Raivaajan toimituskuntaan. Raivaajan toimittajana Sulkanen kävi sinnikästä taistelua amerikansuomalaisia kommunisteja vastaan. 1940-luvulla hän toimi Amerikan Suomalaisen Kansanvallan Liiton sihteerinä ja duluthilaisen Päivälehden päätoimittajana. Vuosina 1952–1962 Sulkanen työskenteli Raivaajan päätoimittajana. Hän on laatinut vuonna 1951 ilmestyneen Amerikan suomalaisen työväenliikkeen historian ja eräitä muita teoksia.
Teoksia

Kominternin politiikan vararikko. E. Sulkanen ja A. Halonen. Fitchburg: Raivaaja, 1930.
Kapitalismi koetuksella: Rooseveltin elvytysohjelma Yhdysvalloissa. Tampere: Sos.-dem. puoluetoimikunta, 1934.
Pysyvä rauha tai ihmiskunnan tuho: yhteiskunnallinen tutkimus rauhan perusteista: suurvaltapolitiikka ja pienet maat: katsaus Suomen asemaan maailmansodan aikana. Fitchburg: Raivaaja Publishing company, 1946.
Amerikan suomalaisen työväenliikkeen historia. Fitchburg: Amerikan Suomalainen Kansanvallan Liitto, Raivaaja Publishing Company, 1951.
Suklaakaniinikala

| Suklaakaniinikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Kaniinikalat Siganidae
Suku::  Siganus
Laji::  luridus
Kaksiosainen nimi
 Siganus luridus  (Rüppell, 1829) 
Katso myös
   Suklaakaniinikala Wikispeciesissä   Suklaakaniinikala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Suklaakaniinikala (Siganus luridus) on kaniinikalojen (Siganidae) heimoon kuuluva merivesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö

Suklaakaniinikala kasvaa yleensä noin 20 senttimetrin mittaiseksi ja korkeintaan 30 senttimetrin mittaiseksi. Selkäevässä on 13–14 piikkiruotoa ja kymmenen nivelruotoa, peräevässä seitsemän piikkiruotoa ja yhdeksän nivelruotoa. Suklaakaniinikalan väritys on hyvin vaihtelevaa. Yleensä laji on joko tumman- tai vaaleanruskea. Kylkiviivan yläpuoli on tummempi kuin alapuoli.
Levinneisyys ja elinympäristö

Suklaakaniinikalaa tavataan Afrikasta, Aasiasta ja Euroopasta. Lajin elinympäristöä ovat pääasiassa matalat rannikot ja koralliriutat. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut suklaakaniinikalan elinvoimaiseksi lajiksi.
Ravinto ja elintavat

Suklaakaniinikala käyttää ravinnokseen leviä ja joskus myös muita vesikasveja sekä kasvi- ja eläinplanktonia. Laji elää pienissä, joskus vain 3–4 yksilön parvissa noin 2–40 metrin syvyydessä. Suklaakaniinikala saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 14,2 senttimetrin mittaisena.
Suklaakaniinikala
Sulfadoksiini

| --- | --- |


Sulfadoksiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
4-amino-N-(5,6-dimetoksipyrimidin-4-yyli)bentseenisulfonamidi
Tunnisteet
CAS-numero: 2447-57-6
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 17134
DrugBank: DB01299
Kemialliset tiedot
Kaava: C12H14N4O4S 
Moolimassa: 310,342
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 190−194 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
Sulfadoksiini (C12H14SN4O4) on sulfonamideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sulfadoksiinia voidaan käyttää malarian hoitoon, mutta sitä ei suositella käytettäväksi resistenttiyden kehittymisen vuoksi. Sulfadoksiini on WHO:n laatimalla tärkeimpien lääkeaineiden listalla.
Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa sulfadoksiini on kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee vähäisessä määrin veteen ja alkoholeihin ja hyvin happamiin tai emäksisiin liuoksiin.
Sulfadoksiinin käyttö malarian hoidossa perustuu siihen, että yhdiste estää dihydropteroaattisyntaasientsyymiä. Sitä ei kuitenkaan käytetä yksinään vaan aina yhdistelmänä pyrimetamiini, pyrimetamiinin ja artesunaatin tai amodiakiinin kanssa. Malarialoisio on kuitenkin kehittänyt resistenssin pyrimetamiinin ja sulfadoksiinin yhdistelmälle eikä sen käyttöä enää suositella.
Valmistus

Sulfadoksiinin valmistus lähtee metyyli-2-metoksiasetaatista ja dimetyylioksalaatista, jotka kondensoituvat emäksisissä olosuhteissa. Kuumennettaessa tämä tuote hajoaa metoksimalonihapon dimetyyliesteriksi. Esteriryhmät reagoivat ammoniakin kanssa, jolloin muodostuu diamidi. Tämä välituote reagoi emäksisissä olosuhteissa formamidin kanssa 4,6-dihydroksi-5-metoksipyrimidiiniksi. Seuraava vaihe on tämän tuotteen klooraus fosforitrikloridin avulla ja toinen muodostuneen tuotteen klooriatomeista korvataan aminoryhmällä ja toinen metoksiryhmällä. Kaksi viimeistä vaihetta sulfadoksiinisynteesissä ovat reaktio 4-asetyyliaminobentseenisulfonyylikloridin kanssa ja hydrolyysi emäksisissä olosuhteissa.
Alimentation Couche-Tard

| Alimentation Couche-Tard |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  TSX
ISIN:  CA01626P4033
Perustettu:  1980
Toimitusjohtaja:  Alain Bouchard, Réal Plourde
Kotipaikka:  Laval, Quebec, Kanada
Toimiala:  Vähittäiskauppa
Liikevaihto:  71,9 miljardia dollaria (2023)
Henkilöstö:  120 000 (2017)
Kotisivu:  http://corpo.couche-tard.com/en/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alimentation Couche-Tard tai Couche-Tard on kanadalainen vähittäiskauppaa ja huoltoasema toimintaa pyörittävä yritys. Couche-Tardilla on myymälöitä ja huoltoasemia yhteensä noin 15 900, ja ne sijoittuvat Kanadaan, Yhdysvaltoihin, Eurooppaan, Meksikoon, Japaniin, Kiinaan ja Indonesiaan.
Yhtiö pyörittää myymälöitään Couche-Tard, Mac's, Circle K, On the Run nimillä, se on sidoksissa myös 7-joursin, Dairy Martin, Daisy Martin ja Winksin kanssa.
Couche-Tardin ja Mac´sin lippulaivamyymälöitä sekä joitakin Winksin vanhempia myymälöitä mainostetaan tunnuksella, jossa on erottuva, kiertyvänivelinen silmää iskevä punainen pöllö. Tämä "yöpöllön" (ranskaksi couche-tardin) maskotti perittiin Provi-Soirin/Winksin ketjusta, kun se yhdistettiin Alimentation Couche-Tardiin.
2015 Couche-Tard ilmoitti muuttavansa kaikki Kanadan (kaikkialla paitsi Quebecissä) ja Euroopan myymälät ja huoltoasemat Circle K brändin alle, näin luoden vahvan kansainvälisen brändin nimeltä Circle K. Vuonna 2016 ensimmäiset Statoil huoltoasemat muuttivat Ruotsissa nimensä Circle K brändin alle.
Brändit

Circle K
Couche-Tard
Mac`s
Ingo
Topaz
Statoil
Yleiskatsaus

Kanadan Quebecissä yhtiöllä on yhteensä 581 myymälää Couche-Tard, Provi-Soir ja Dépanneur 7 joursin nimien alla, sekä 298 myymälää, jotka ovat sidoksissa yhtiöön, kuten Tabatoun myymälät. Ontariossa yhtiöllä on 605 yrityksen myymälää ja 214 sidoksissa olevaa myymälää. Läntisessä Kanadassa on yhteensä 295 yrityksen myymälää ja 71 kumppanien myymälää Mac'sin, Mike's Martin, Becker'sin, Daisy Martin ja Winksin nimen alaisena.
Statoil Fuel & Retail

18. huhtikuuta 2012 tuli tietoon, että Alimentation Couche-Tard oli sopinut ostavansa norjalaisen Statoil Fuel & Retailin (tunnettiin ennen Statoilina) 2,8 miljardilla dollarilla, tehden Couche-Tardista laajimman huoltoasemaketjun koko Pohjoismaissa. Kaikki Statoil huoltoasemat Skandinaviassa ja Baltiassa ovat muutettu Circle K huoltoasemiksi. Brändimuutos valmistui 2018.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alimentation Couche-Tard Wikimedia Commonsissa
| n k  S&P/TSX 60 |
| --- | --- |
 Agnico Eagle  Algonquin Power & Utilities  Alimentation Couche-Tard  AtkinsRéalis  Bank of Montreal  Barrick Gold  Bausch Health  BCE  Brookfield Asset Management  Brookfield Infrastructure Partners  Brookfield Property Partners  Cameco  Canadian Apartment Properties REIT  Canadian Imperial Bank of Commerce  Canadian National  Canadian Natural Resources  Canadian Pacific  Canadian Tire  Canopy Growth  CCL Industries  Cenovus Energy  CGI  Constellation Software  Dollarama  Emera  Enbridge  First Quantum Minerals  FirstService  Fortis  Franco-Nevada  George Weston  Gildan  Imperial Oil  Kinross Gold  Kirkland Lake Gold  Loblaw Companies  Magna International  Manulife  Metro  National Bank of Canada  Nutrien  OpenText  Pembina Pipeline  Power Corporation  Restaurant Brands International  Rogers Communications  Royal Bank of Canada  Saputo  Scotiabank  Shaw Communications  Shopify  Sun Life Financial  Suncor Energy  TC Energy  Teck  Telus  Thomson Reuters  Toronto-Dominion Bank  Waste Connections  Wheaton Precious Metals Corporation 
Päivitetty: 22. kesäkuuta 2020
Couche-Tard Montrealissa, Quebecissä.