stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
László Papp

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  László Papp |  László Papp |  László Papp |  |
Maa:   Unkari
Miesten nyrkkeily
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lontoo 1948 | 73 kg |  |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | 71 kg |  |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | 71 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 1949 | 73 kg |  |
|  Kultaa | Milano 1951 | 71 kg |  |
László Papp (25. maaliskuuta 1926 Budapest – 16. lokakuuta 2003 Budapest) oli unkarilainen nyrkkeilijä ja kolminkertainen olympiavoittaja. Häntä pidetään yhtenä kaikkien aikojen parhaista nyrkkeilyn olympiavoittajista.
László Papp voitti olympiakultaa kolmissa peräkkäisissä kisoissa: 1948-1956. Hän oli ensimmäinen siihen pystynyt nyrkkeilijä (myöhemmin kuubalaiset Teófilo Stevenson ja Félix Savón ovat voittaneet kolme kultaa). Vuoden 1956 loppuottelussa hän voitti amerikkalaisen José Torresin, tulevan maailmanmestarin.
Vuonna 1957 Papp siirtyi ensimmäisenä niin sanotun itäblokin nyrkkeilijänä ammattilaiseksi ja voitti keskiraskaan sarjan Euroopan mestaruuden vuonna 1962. Unkarin viranomaiset kuitenkin asettivat Pappin matkustuskieltoon, joka vei häneltä mahdollisuuden maailmanmestaruuteen. Ammattilaisuralla hän otteli 29 kertaa: 27 voittoa, joista 21 tyrmäyksellä, ei tappioita, 2 ratkaisematonta.
Vuosina 1971–1992 Papp toimi Unkarin maajoukkueen valmentajana.
Löytölampi (Soini, Kukonkylä)

| Löytölampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Soini
Koordinaatit:  62°48′03″N, 24°08′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ähtärinjärven alue (35.43)
Laskuoja:  oja Leväjokeen 
Järvinumero:  35.437.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  185,5 m  
Rantaviiva:  0,676 km  
Pinta-ala:  2,021 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLöytölampi 
Löytölampi , tai myös Löytöjärvi , on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Kukonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 185,5 metriä mpy.
Luis Vélez de Guevara

| Luis Vélez de Guevara |
| --- | --- |
 Luis Velez de Guevaran kadun kyltti
Henkilötiedot
Syntynyt: 1570
Kuollut: 1646 (75–76 vuotta)
Kansalaisuus:  Espanja
Kirjailija
Äidinkieli: espanja
Tuotannon kieli: espanja
Pääteokset:  El diablo Cojuelo
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Luis Vélez de Guevara y Dueñas (1570–1646) oli espanjalainen kirjailija, jota Filip IV suosi. Filip kehotti häntä kirjoittamaan huvinäytelmiä sekä korjailutti hänellä omiaan. Guevara kirjoitti yli 400 näytelmää, joille on ominaista hyvä luonteenerittely, vilkas mielikuvitus, sukkeluus ja pirteästi pulppuileva komiikka. Erityisesti merkittäviä ovat näytelmät Más pesa el rey que la sangre, joka ylistää vasalliuskollisuutta, sekä Reinar después morir, joka käsittelee Inês de Castron elämäntarinaa. Näitä kuuluisampi on Guevaran henkevä satiirinen romaani El diablo Cojuelo (1641), joka on ollut Alain-René Lesagen romaanin Ontuva paholainen esikuva.
Näytteitä Guevaran tuotannosta on antologiassa Espanjan ja Portugalin kirjallisuuden kultainen kirja (WSOY 1954).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luis Vélez de Guevara Wikimedia Commonsissa
Luettelo Montenegron lentoasemista

Montenegron kartta.
Tämä on luettelo Montenegron lentoasemista.
Lentoasemat

| Sijainti | ICAO | IATA | Lentoaseman nimi |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
Kansainväliset lentoasemat
| Podgorica | LYPG | TGD | Podgorican lentoasema |  |
| Tivat | LYTV | TIV | Tivatin lentoasema |  |
Muut lentoasemat
| Berane | LYBR | IVG | Dolacin lentoasema |  |
| Nikšić | LYNK |  | Kapino Poljen lentoasema |  |
| Podgorica | LYPO |  | Špiro Mugošan lentokenttä |  |
| Žabljak |  | ZBK | Žabljakin lentokenttä |  |
Sotilaslentoasemat
| Podgorica | LYPJ |  | Podgorican lentotukikohta |  |
Suljetut lentoasemat ja lentokentät
| Ulcinj |  |  | Ulcinjin lentokenttä |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montenegron lentoasemat Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:List of airports in Montenegro
Käännös suomeksi
M42 (tytärammus)

| M42-tytärammus |
| --- | --- | --- |
kuva

Kuvaus
Tyyppi: 
Valmistaja: 
Valmistusmaa: 
Käyttöönotto: 
Valmistusmäärä: 
Ominaisuudet
Laboratorioräjähtämättömyys-%: 
| Kenttäräjähtämättömyys-% | 3-14 |  |
Massa: 
Henkilövaikutus: 
Panssarivaikutus: 
Käyttö
| 2006 | Libanonin sota |  |

M42 on yhdysvaltalainen tytärammus (tytärpommi), joka toimitetaan kohteeseensa käyttämällä kuorma-ammusta (rypälepommia). M42:ssa ei ole itsetuhojärjestelmää kuoressa, mutta Israel Military Industries voi toimittaa uuden itsetuhomekanismin sisältävän kuoren vanhoihin varastoituihin M42:iin, jolloin niitä voi käyttää kuorma-ammuksissa (rypälepommeissa).
Kuorma-ammusten kuljettamat tytärammukset
| --- | --- |
Rypälepommien tytärpommit:   BLU-63  KB-1  M42  M46  M74  M77  M80  M85  MZD2
Lotto Thüringen Eisarena Oberhof

| Lotto Thüringen Eisarena Oberhof |
| --- | --- |

Paikkakunta:: Oberhof
Maa::  Saksa
Avattu:: 18.12.1971
Remontoitu:: 1975, 1978, 1996, 2001–2003, 2006, 2020–2022
Rakenne
Kokonaispituus:: 1 354,5 m
Kilpailupituus:: 1 069,7 m
Mutkia:: 15
Maksimijyrkkyys:: 36,4 %
Keskijyrkkyys:: 9,2 %
Lotto Thüringen Eisarena Oberhof (myös Rennrodelbahn Oberhof) on kelkkailurata Oberhofissa Saksassa.
Rataprofiili
Mutka 7.
Historia

Ensimmäinen rattikelkkailurata rakennettiin Oberhofiin vuonna 1905. Wadebergin rattikelkkailurata otettiin käyttöön vuonna 1908, sillä oli pituutta 1 908 metriä, keskijyrkkyyttä 9 % ja maksimijyrkkyys oli 12 %. Sillä järjestettiin useita Saksan mestaruuskilpailuja, enimmillään kilpailuja katsoi jopa 40 000 katsojaa. Wadebergin rattikelkkailurata oli 1960-luvulla vanhanaikainen, koska lämminneiden talvien takia kilpailuja jouduttiin perumaan.
Wadebergin rattikelkkailuradan korvaamista alettiin suunnitella vuonna 1969. Tarkoituksena oli taata itäsaksalaisille urheilijoille parhaat mahdolliset harjoitteluolosuhteet seuraaviin vuoden 1972 Sapporon talviolympialaisiin. Uuden keinotekoisesti jäädytettävän ohjaskelkkailuradan paikaksi ehdotettiin Wadebergia, mutta se oli epäsuotuisa etelärinteen takia. Muita paikkoja ohjaskelkkailuradalle esitettiin Pfanntaliin ja Kanzlersgrundiin, jossa sijaitsi Rennsteig-Schanze.
Rennrodelbahn Oberhofin rakennustyöt aloitettiin toukokuussa 1970 ja se valmistui marraskuussa 1971. Ensimmäisen testilaskun suoritti Lutz Anschütz jo maaliskuussa 1971. Kesällä 1971 rakennettiin jäähdytysjärjestelmä. Seuraavan testilaskun suoritti 25. marraskuuta 1971 oberhofilainen Wolfgang Scheidel. Rennrodelbahn Oberhofin viralliset avajaiset olivat ohjaskelkkailun Itä-Saksan mestaruuskilpailuiden yhteydessä 18. joulukuuta 1971. Rennrodelbahn Oberhofin rakennuskustannukset olivat 35 miljoonaa markkaa. Wadebergin rattikelkkailurata suljettiin Rennrodelbahn Oberhofin valmistumisen jälkeen.
Vuonna 1973 heräsi ajatus testata ohjaskelkkailurataa myös kahden hengen rattikelkalla, Iglsin olympiaradan innoittamana. Ensimmäisen kahden hengen rattikelkkan testilaskun suoritti romanialainen Ion Panțuru, hän kehui rataa erinomaiseksi. Kuitenkaan rataa ei voitu käyttää kansainvälisissä kilpailuissa, koska siltä puuttui lähtöalue. Lisäksi neljän hengen rattikelkalle sen mutkat olivat liian tiukkoja. Vuonna 1975 rakennettiin erillinen lähtöalue rattikelkailuun, joka oli kopio Iglsin kelkkailuradasta.
Vuonna 1978 myös jarrutusalueelle rakennettiin jäähdytysjärjestelmä. Kelkkailuradalla järjestettiin kautta aikain ensimmäinen skeletonin maailmancupin osakilpailu vuonna 1993.
Vauhtien kasvaessa alkuperäinen kelkkailurata kävi vaaralliseksi ja kaikkien kelkkailumuotojen mahdollistamiseksi sitä rekonstruoitiin vuonna 1996 huhtikuusta lokakuuhun. Vuosina 2001–2003 rakennettiin uusi lähtöpaikka ratti- ja skeletonkelkkailuun, jäähdytysjärjestelmää uusittiin ja mutka 14 (Kreisel) uusittiin. Vuonna 2006 parannettiin yleistä infrastruktuuria ja uusittiin kelkkailuradan sääsuojat, ohjaskelkkailun lähtöpaikat ja sitä myöskin pidennettiin hieman.
Ohjaskelkkailun MM-kilpailuja 2023 varten alettiin remontoida rataa ja sen infrastruktuuria huhtikuussa 2020. Kesällä 2020 remontoitiin mutkia 6, 9 ja 10 sekä samalla radan viralliseksi nimeksi vaihdettiin Lotto Thüringen Eisarena Oberhof. Ennen MM-kisoja on tarkoitus remontoida myös kaikki lähtö- ja maalitalot sekä muuta yleistä infrastruktuuria.
Ohjaskelkkailun MM-kilpailut on järjestetty kelkkailuradalla vuosina 1973, 1985 ja 2008.
Tietoja radasta

| Laji | Pituus | Mutkia | Korkeusero | Keskijyrkkyys |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Rattikelkkailu ja skeleton | 1 069,7 m | 14 | 95 m | 8,9 % |
| Ohjaskelkkailu miehet | 1 069,7 m | 14 | 98 m | 9,2 % |
| Ohjaskelkkailu naiset ja parit | 945,6 m | 11 |  |  |
| # | Nimi |
| --- | --- |
8.–11.: S-Kombination
14.: Kreisel
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lotto Thüringen Eisarena Oberhof Wikimedia Commonsissa
Marc Dorcel

Dorcelin tuotantoyhtiön tunnus.
Marc Dorcel on ranskalainen pornografisten elokuvien tuottaja. Hän on voittanut muun muassa Hot d'Or -palkinnot vuosina 1995, 1998 ja 1999.
Aiheesta muualla

Marc Dorcel Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Marc Dorcelin kotisivut (englanniksi)
Marc Dorcelin elokuvat Suomessa (Arkistoitu – Internet Archive)
Lucknow'n piiritys

Lucknow'n piiritys oli 25. toukokuuta–27. marraskuuta 1857 kestänyt Lucknow'n kaupungin brittivaruskunnan ja siviilien piiritys Intian sepoy-kapinan aikana. Britit saatiin viimein evakuoitua kaupungista kahden avustusarmeijan hyökkäyksen jälkeen, mutta itse kaupunki jäi kapinallisten sepoyden käsiin ja vallattiin takaisin vasta seuraavan vuoden puolella.
Tausta

Lucknow oli aikanaan intialaisen Oudhin valtion pääkaupunki. Britit olivat lakkauttaneet Oudhin valtion, joka liitettiin suoraan brittiläiseen Intiaan vuonna 1856. Liitos oli hyvin epäsuosittu paikallisen väestön keskuudessa. Brittien alaisuudessa palvelleista (sepoy) Bengalin armeijan sotilaista huomattava osa oli entisen Oudhin valtion asukkaista. Jännitteet Intiassa kasvoivat myös muualla monista eri syistä. Täysimittainen sepoy-kapina puhkesi intialaisten sotilaiden keskuudessa 10. toukokuuta 1857.
Brittijoukkoja Lucknow'ssa johti prikaantinkenraali Henry M. Lawrence. Lawrence oli saapunut kaupunkiin vuoden 1857 alussa ja hän osasi ennakoida intialaisten sotilaiden kapinoinnin leviävän Lucknow'iin. Tästä syystä kaupungin eurooppalaiset olivat 25. toukokuuta siirtyneet linnoitettuun kaupunginosaan Lucknow'ssa, joka tunnettiin brittiläisenä residenssinä. Linnoitettua aluetta puolusti 1 720 miehen varuskunta, joista kolmasosa oli briteille vielä uskollisia sepoyta. Puolustusvarustuksiin kuaului esimerkiksi maavalleja, juoksuhautoja ja tykkejä.
Piiritys

Brittien vetäydyttä residenssiinsä Cawnporen brittiläinen varuskunta surmattiin kesäkuussa. Suurin piirtein samoihin aikoihin Lawrence sai myös kuulla kapinallisten olleen aloittaneen kerääntymisen Chinhutissa joidenkin kilometrien päässä kaupungista. Lawrence päätti koota 600-sotilaan joukon ja tehdä iskun kapinallisia vastaan näiden vielä järjestäytyessä.  Huonosti suunniteltu hyökkäys toteutettiin 30. kesäkuuta ja britit kohtasivat paikan päällä 6 000 kapinallista. Kesken taistelua Lawrence päätti vetäytyä takaisin kohti Lucknow'ta. 150 brittiä oli kuollut ja haavoittunut. Lucknow'hin vetäytyneitä brittejä seurasivat kapinalliset ja britit piiritettiin. Puolustusvarustelujen heikkous oli läheiset talot, joista kapinallisten tarkka-ampujat ja tykit pääsivät hyviin tulitusasemiin. Lawrence itse kuoli 2. heinäkuuta haavoituttuaan taisteluissa.
Vastarinta kaupungissa jatkui Lawrencen kuolemasta huolimatta. 7. heinäkuuta 1857 prikaatinkenraali Henry Havelock johti 2 500 miehen joukon Allahabadista kohti Lucknow'ta tarkoituksenaan kukistaa piirittäjät. Matkan varrella britit joutuivat useisiin verisiin yhteenottoihin Nana Sahibin johtamia kapinallisia vastaan. 16. heinäkuuta he olivat kuitenkin saavuttaneet viimein Cawnporen. Cawnporessa kokonaisjohto oli tarkoitus luovuttaa kenraaliluutnantti James Outramille, mutta tämä päättikin pysyä vain neuvoa-antavassa roolissa jotta Havelock voisi saada kunnian Lucknow'n pelastamisesta.
Britit joutuivat edelleen taistelemaan tietänsä Cawnporesta kohti Lucknow'ta. He saavuttivat viimein Lucknow'n 25. syyskuuta 1857. Avustusjoukkojen onnistui hyökäten saavuttaa brittiläinen residenssi. Havelock oli kuitenkin tulomatkalaan kärsinyt huomattavia tappioita ja hän piti joukkojaan nyt liian pieninä kaupungin evakuoimiseksi. Sen sijaan avustusjoukko liittyi Lucknow'n puolustajiin jääden itse piiritetyksi, kunnes seuraava avustusarmeija saapuisi. Joukkojen komento annettiin viimein Outramille.
Seuraava avustusarmeija saapui Lucknow'n edustalle 16. marraskuuta. Joukkoja johti Colin Campbell. Residenssi saavutettiin taistelujen jälkeen 19. marraskuuta ja britit aloittivat sen evakuoinnin Outramin johdolla. Evakuointi saatiin viimein päätökseen 27. marraskuuta.
Seuraukset

Britit joutuivat vielä poistumaan kaupungista. Se vallattiin takaisin vasta suuremman Campbellin armeijan hyökkäyksessä 23. maaliskuuta 1858. Valtauksen jälkeen Campbell antoi latinaksi kirjoitetun julistuksen Nune fort unat us sum eli englanniksi I am in luck now.
Brittien tappiot olivat noin 2 500 miestä. Heidän kokonaisvahvuutensa oli ollut 8 000. Intialaisten kapinallisten tappioita ei tunneta varmasti, mutta heidän vahvuutensa linee ollut noin 30 000.
Lucknow'n puolustusvarustuksia.
Kapinallisten hyökkäys brittien asemiin piirroksessa.
Lucknow'n raunioitunutta residenssialuetta valokuvassa 1880-luvulta.
Jouppilanvuoren hyppyrimäet

| Jouppilanvuoren hyppyrimäet> Sijainti |
| --- | --- |
Paikkakunta:  Seinäjoki,  Suomi
Koordinaatit:  62°46′45″N, 22°48′30″E
Remontoitu:  2005, 2012
Muut mäet:  K10, K4
Seura:  Seinäjoen Hiihtoseura
Jouppilanvuoren hyppyrimäki
K-piste:  64 metriä
Purettu:  2005
Muovitus:  ei
K25
K-piste:  25 metriä
Mäkiennätys:  26,0 metriä  Lauri Ala-Talkkari (25.1.2009)
Naisten mäkiennätys:  23,0 metriä  Kaisa Lindberg (25.1.2009)
Avattu:  2005
Muovitus:  ei
K17
K-piste:  17 metriä
Mäkikoko:  20 metriä
Mäkiennätys:  17,0 metriä  Paavo Romppainen (10.2.2013)
Naisten mäkiennätys:  16,5 metriä  Elli Seppänen (24.1.2015)
Kesämäkiennätys:  16,0 metriä  Topi Kuusisto (7.10.2012)
Naisten kesämäkiennätys:  15,0 metriä  Sanni Tuomisto (7.10.2012)
Avattu:  7.10.2012
Muovitus:  kyllä
Jouppilanvuoren hyppyrimäet on neljän hyppyrimäen muodostama mäkihypyn suorituspaikka Seinäjoella Jouppilanvuorella.
Historia

Jouppilanvuoren hyppyrimäki oli rakennettu kokonaan kyllästetystä puusta ja siinä oli myös kyllästetystä puusta rakennettu alastulorinne. Mäen K-piste sijaitsi 64 metrissä. Jouppilanvuoren hyppyrimäki purettiin sen huonon kunnon takia vuonna 2005 ja tilalle rakennettiin samana vuonna K25-, K10-, K4-mäet. K17 muovitettu hyppyrimäki rakennettiin kesällä 2012 ja samalla K10- ja K4-mäkien alastulorinteisiin asennettiin muovitus.
K25 > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Mäkiennätyksen 26,0 metriä on hypännyt Lauri Ala-Talkkari.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.2.2006 |  Tomi Hietala  Jerry Saarikangas | 21,5 m | Liito-orava Cup |  |
| 12.2.2006 |  Tomi Hietala | 22,0 m | Liito-orava Cup |  |
| 12.2.2006 |  Antti Koivuluoma | 24,0 m | Liito-orava Cup |  |
| 12.2.2006 |  Antti Koivuluoma | 25,0 m | Liito-orava Cup | ` |
| 12.2.2006 |  Jyrki Hauta | 25,0 m | Liito-orava Cup |  |
| 3.2.2008 |  Wili Loukasmäki  Jerry Saarikangas | 25,0 m | Liito-orava Cup | Kaksi kertaa Kaksi kertaa |
| 3.2.2008 |  Lauri Ala-Talkkari | 25,5 m | Liito-orava Cup | Kaksi kertaa |
| 25.1.2009 |  Ari Peltokangas | 25,5 m | Liito-orava Cup | Kaksi kertaa |
| 25.1.2009 |  Lauri Ala-Talkkari | 26,0 m | Liito-orava Cup |  |
K25 > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 23,0 metriä on hypännyt Kaisa Lindberg.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.2.2006 |  Sanni Tuomisto | 14,0 m | Liito-orava Cup | Kaksi kertaa |
| 3.2.2007 |  Sanni Tuomisto | 14,5 m | Liito-orava Cup |  |
| 3.2.2008 |  Sanni Tuomisto | 21,5 m | Liito-orava Cup |  |
| 25.1.2009 |  Kaisa Lindberg | 23,0 m | Liito-orava Cup | Kaksi kertaa |
K17

K17 -hyppyrimäki rakennettiin kesällä 2012 ja rakennettaessa sen alastulorinteeseen asennettiin muovitus. Mäen HS-piste sijaitsee 20 metrissä.
K17 > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Mäkiennätyksen 17,0 metriä on hypännyt Paavo Romppainen.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.2.2013 |  Janne Läspä | 14,0 m | Liito-orava Cup |  |
| 10.2.2013 |  Eero Alanen | 14,5 m | Liito-orava Cup |  |
| 10.2.2013 |  Tim Norrgård | 15,0 m | Liito-orava Cup |  |
| 10.2.2013 |  Paavo Romppainen  Ivar Thors | 15,5 m | Liito-orava Cup |  |
| 10.2.2013 |  Tim Norrgård | 16,5 m | Liito-orava Cup |  |
| 10.2.2013 |  Paavo Romppainen | 17,0 m | Liito-orava Cup |  |
K17 > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 16,5 metriä on hypännyt Elli Seppänen.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.2.2013 |  Julia Tervahartiala  Vilma Meis  Emilia Sorvisto | 14,0 m | Liito-orava Cup |  |
| 24.1.2015 |  Hertta Luoma | 15,0 m | Liito-orava Cup |  |
| 24.1.2015 |  Elli Luoma  Elli Seppänen  Alva Thors | 16,0 m | Liito-orava Cup |  |
| 24.1.2015 |  Elli Seppänen | 16,5 m | Liito-orava Cup |  |
K17 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Kesämäkiennätyksen 16,0 metriä on hypännyt Topi Kuusisto.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7.10.2012 |  Ivar Thors | 12,0 m | Liito-orava kesä Cup |  |
| 7.10.2012 |  Topi Kuusisto | 16,0 m | Liito-orava kesä Cup | Kaksi kertaa |
K17 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten kesämäkiennätyksen 15,0 metriä on hypännyt Sanni Tuomisto.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 7.10.2012 |  Sanni Tuomisto | 15,0 m | Liito-orava kesä Cup | Kaksi kertaa |
K10

Mäki rakennettiin vuonna 2005 ja kesällä 2012 mäen alastulorinteeseen asennettiin muovitus.
Mäkiennätyksen 10,5 metriä on hypännyt Tuomas Meis kaksi kertaa 24.1.2015 Liito-orava Cupissa. Naisten mäkiennätyksen 8,5 metriä ovat hypänneet Emilia Sorvisto 4.3.2012 Liito-orava Cupissa ja Elsa Thors 24.1.2015 Liito-orava Cupissa.
Kesämäkiennätyksen 10,5 metriä on hypännyt Elmeri Perälä 7.10.2012 Liito-orava kesä Cupissa. Naisten kesämäkiennätyksen 9,5 metriä on hypännyt Pinja Koivisto kaksi kertaa 7.10.2012 Liito-orava kesä Cupissa.
K4

Mäkiennätyksen 4,0 metriä ovat hypänneet Juho Ojanen 25.1.2009 Liito-orava Cupissa, Roope Rinta 21.2.2010 Liito-orava Cupissa, Miiko Sivula kaksi kertaa 4.3.2012 Liito-orava Cupissa, Aatu Ranto 4.3.2012 Liito-orava Cupissa, Mika Kärkkäinen kaksi kertaa 4.3.2012 Liito-orava Cupissa ja Jaakko Romppainen 4.3.2012 ja 10.2.2013 Liito-orava Cupissa.
Naisten mäkiennätyksen 4,5 metriä on hypännyt Emilia Sorvisto 21.2.2010 Liito-orava Cupissa.
Marc Digruber

Marc Digruber (s. 29. huhtikuuta 1988) on itävaltalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Sportunion Mitterbachia.
Digruber kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Levin pujottelussa marraskuussa 2010. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Banskon superalppiyhdistetyssä helmikuussa 2011 oltuaan 20:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän pääsi ensimmäisen kerran Santa Caterinan pujottelussa tammikuussa 2016 oltuaan yhdeksäs. Parhaimmillaan hän on sijoittunut viidenneksi Naeban pujottelussa helmikuussa 2016.
Aiheesta muualla

Marc Digruberin kotisivut
Löytölampi (Äänekoski, Iso-Jurvo)

| Löytölampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°35′19″N, 25°57′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen eteläosan alue (14.41)
Laskuoja:  oja Kangaslampeen 
Järvinumero:  14.418.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  158 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,458 km  
Pinta-ala:  1,059 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLöytölampi 
Löytölampi  on Keski-Suomessa Äänekoskella  Suolahden lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 190 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 450 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen eteläosan alueella (14.41), jonka Kurojoen valuma-alueeseen (14.418) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 158 metriä mpy.
Marcel Pinel

Marcel Pinel (8. heinäkuuta 1908 – 18. maaliskuuta 1968) oli ranskalainen jalkapalloilija, joka toimi hyökkääjänä ja keskikenttäpelaajana. Hän pelasi MM-kilpailuissa 1930 Ranskan joukkueessa 7 ottelua, joissa Pinel teki 4 maalia. Hän teki kaikki 4 maaliaan Belgian verkkoon.
Pinel pelasi myös Ranskan alemmilla sarjatasoilla. Hän kuoli vuonna 1968 ollessaan 60 vuoden ikäinen.
Lucky Dog Recordings 03–04

| Lucky Dog Recordings 03-04 Stuart A>  Staples |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003-2004
 Julkaistu: 2005
 Tyylilaji: chamber pop
 Levy-yhtiö: Lucky Dog / Beggars Banquet Records
muut julkaisut
|   | Lucky Dog Recordings 03-04 2005 | Leaving Songs 2006 |
Lucky Dog Recordings 03-04 on paremmin Tindersticksin laulajana tunnetun Stuart A. Staplesin ensimmäinen soololevy. Levyn tekoon on ottanut osaa Staplesin lisäksi myös Terry Edwards ja Yann Tiersen, sekä joitakin jäseniä Tindersticksistä.
Kappaleet

Somerset House
Marseilles Sunshine
Say Something Now
Friday Night
Shame on You
Untitled
Dark Days
People Fall Down
She Don't Have to be Good to Me
I've Come a Long Way
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Levystä Stuart A. Staplesin sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Life on a Plate

| Life on a Plate Millencolin |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu 1995
 Julkaistu: 11. lokakuuta 1995 (Skandinavia)    26. maaliskuuta 1996
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: punk, skate punk, ska punk
 Kesto: 32.06
 Levy-yhtiö: Burning Heart Records   Epitaph Records
Muut kannet
   Albumin takakansi
Listasijoitukset
  4. (20. lokakuuta 1995)
Millencolinin muut julkaisut
| Tiny Tunes 1994 | Life on a Plate 1995 | For Monkeys 1997 |
Life on a Plate on ruotsalaisen Millencolinin toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1995. Se oli yhtyeen ensimmäinen Yhdysvaltojen markkinoille tuotu levy.
Albumin kansitaide on yhtyeen kitaristi Erik Ohlssonin käsialaa. Albumin kansi äänestettiin vuoden albuminkanneksi Slitz-lehdessä vuonna 1995.
Äänitykset

Life on a Plate nauhoitettiin elokuussa 1995 Unisound Studiosilla Örebrossa. Sen tuotti Dan Swanö.
Nikola Sarcevicin sävellykset hallitsevat albumia; albumin neljästätoista kappaleesta kymmenen on hänen käsialaansa. Kappaleet ”Move Your Car”, ”Buzzer” ja ”Airhead” ovat kitaristi Mathias Färmin käsialaa ja kappale ”Olympic” Fireside-yhtyeen Kristofer Åstromin käsialaa. Yhtyeen kitaristi Erik Ohlsson ja rumpali Fredrik Larzon eivät osallistuneet albumin kappaleiden sävellystyöhön.