stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matias Tamminen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 21. marraskuuta 2001 (ikä 23)
Syntymäpaikka: Kotka, Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 194 cm
Seura
Seura: Östers IF
Junioriseurat
–2017: KTP
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2018 | KTP | 7 | (1) |
| 2018 | → MYPA (laina) | 1 | (0) |
| 2019-2020 | RoPS | 35 | (5) |
| 2019-2020 | → RoPS II | 9 | (7) |
| 2020–2024 | FC Inter Turku | 93 | (11) |
| 2021 | KTP (laina) | 11 | (0) |
| 2021 | → PeKa (laina) | 2 | (2) |
| 2025– | Östers IF | 0 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 118 | (22) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. tammikuuta 2025.
Matias Tamminen (s. 21. marraskuuta 2001 Kotka) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Allsvenskanissa pelaavaa Östersiä. Pelipaikaltaan Tamminen on hyökkääjä.
Seurajoukkueet

Tammisen junioriajan pelaajaura alkoi kotkalaisen KTP:n riveissä. Tamminen aloitti miesten sarjojen pelaajauransa KTP:n Ykkösessa pelanneessa joukkueessa kaudella 2018. Seuraavaksi kaudeksi hän siirtyi Rovaniemelle RoPS:n riveihin. Ensimmäisen liigaottelunsa hän pelasi 3. huhtikuuta Kuopiossa, jolloin hän tuli ottelun loppuvaiheessa vaihdosta kentälle. Ensimäisellä Veikkausliigakaudellaan Tamminen pelasi 14 ottelua ja teki kaksi maalia. Toisella Veikausliigakaudella RoPS:ssa Tamminen pelasi 21 ottelua ja teki kolme maalia. Näillä kahdella kaudella Tamminen pelasi lisäksi yhdeksän peliä Kakkosessa pelanneen RoPS II:n riveissä.
Syksyllä 2020 Tamminen teki 3-vuotisen sopimuksen turkulaisen FC Interin kanssa, mutta pelasi lainalla ja palasi kaudeksi 2021 kotiseudulleen KTP:n riveihin, joka oli noussut pääsarjaan viiden Ykkösen/Kakkosen kauden jälkeen. Hän pelasi kaudella 2021 KTP:ssä 11 ottelua ja siirtyi kaudeksi 2022 pelaajasopimuksen mukaisesti Interin Veikkausliigajoukkueeseen. Kaudesta 2022 tulikin onnistunut viidellä maalilla ja kolmella maalisyötöllä. Seuraavalla kahdella kaudella Tamminen pelasi säännöllisesti Interin kokoonpanossa.
Kauden 2023 loppuun mennessä Matias Tamminen on pelannut viidellä Veikkausliigakaudellaan kaikkiaan 99 Veikkausliigaottelua ja tehnyt 12 maalia.
Joulukuussa 2024 Ruotsin Allsvenskaniin kaudelle 2025 noussut Östers IF ilmoitti tehneensä Tammisen kanssa sopimuksen.
Aiheesta muualla

Tamminen soccerpunterin sivuilla
FC Inter – Veikkausliiga
1 Viitala |
2 Niska |
3 Hämäläinen |
4 Ketting |
5 Nurmi |
6 Bonet |
8 Ojala |
9 Källman |
10 Forsell |
11 Haro |
12 Riikonen |
13 Lepistö |
14 Mastokangas |
16 Jyry |
18 Arsalo |
19 Paananen |
20 Hyvärinen |
21 Tamminen |
22 Kuittinen |
24 Mahuta |
25 Arciero |
26 Lehtisalo |
27 Heinonen |
28 Kantola |
Valmentaja Grau
Vaihtoehtohistoria

Vaihtoehtohistoria on fiktiota, jossa historian kulku kuvitellaan todellisuudesta poikkeavaksi. Vaihtoehtoisessa historiassa pyritään luomaan kuva siitä, millainen maailma olisi, jos tapahtumat olisivat menneet toisin. Yksi vaihtoehtohistorian teemoista on esimerkiksi natsi-Saksan voitto toisessa maailmansodassa. Suomessa vaihtoehtoisen historian keskeisin aihe on ollut Suomen miehittäminen ja liittäminen Neuvostoliittoon.
Esimerkkejä > Kirjallisuutta

Murray Leinster: ”Sidewise in Time” (1934)
Ward Moore: Bring the Jubilee (1953)
Philip K. Dick: Oraakkelin kirja (1962)
The Man in the High Castle, kirjan televisiosovitus (2015–2019)
Paavo Haavikko: ”Lumeton aika” (1964)
Michael Moorcock: Ilmojen sotaherra (1971)
Norman Spinrad: Rautainen unelma (1972)
Fritz Leiber: ”Älä myöhästy zeppeliinistä!” (1975)
Len Deighton: SS Lontoo (1978)
SS-GB, kirjan televisiosovitus (2017)
Alan Moore: Vartijat (1986)
Watchmen, sarjakuvaromaanin elokuvasovitus (2009)
Robert Harris: Kolmannen valtakunnan salaisuus (1992)
Fatherland – Isänmaa, kirjan elokuvasovitus (1994)
Neil F. Comins (toim.): What if the Moon Didn’t Exist (1993, tietokirja)
Ilkka Remes: Pääkallokehrääjä (1997)
Eric Flint: 1632 (2000)
Mark Millar: Toveri Teräsmies: Punatähden poika (2003)
Superman: Red Son, sarjakuvan elokuvasovitus (2020)
Philip Roth: Salajuoni Amerikkaa vastaan (2004)
The Plot Against America, kirjan televisiosovitus (2020)
Ilkka Remes: Kotkanpesä (2020)
Anna Kortelainen: Uusi Viipuri (2021)
Mika Kivelä: Marilynin kiehkura (2022)
Esimerkkejä > Televisiosarjoja

Kansakunnan käännekohta (2006)
For All Mankind (2019–)
Hollywood (2020, minisarja)
Noughts + Crosses (2020–)
Esimerkkejä > Videopelejä

Command & Conquer: Red Alert (1996) ja Command & Conquer: Red Alert 2 (2000)
Resistance: Fall of Man (2006)
World in Conflict (2007)
Turning Point: Fall of Liberty (2008)
Wolfenstein: The New Order (2014) ja Wolfenstein II: The New Colossus (2017)
Xenonauts (2014) ja Xenonauts 2 (2023)
Homefront: The Revolution (2016)
We Happy Few (2018)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
AlternateHistory.com. (englanniksi)
Janusz Kupcewicz

Janusz Kupcewicz
Janusz Bogdan Kupcewicz (9. joulukuuta 1955 Gdańsk – 4. heinäkuuta 2022) oli puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän oli pituudeltaan 178-senttimetrinen.
Kupcewicz edusti seuratasolla kotimaansa lisäksi Ranskassa, Kreikassa ja Turkissa. Puolassa hän voitti kerran Puolan pääsarjamestaruuden ja Puolan cupin. Hän liittyi maaliskuussa 1976 Puolan A-maajoukkueeseen ja pelasi joukkueessa 21 ottelua, joissa hän teki viisi maalia. Hän kuului joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 1978 ja 1982.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Janusz Kupcewicz Wikimedia Commonsissa
Puolan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1978
1 Tomaszewski |
2 Mazur |
3 Maculewicz |
4 Szymanowski |
5 Nawałka |
6 Gorgón |
7 Iwan |
8 Kasperczak |
9 Żmuda |
10 Rudy |
11 Masztaler |
12 Deyna |
13 Kupcewicz |
14 Justek |
15 Kusto |
16 Lato |
17 Szarmach |
18 Boniek |
19 Lubánski |
20 Wójcicki |
21 Kukla |
22 Kostrzewa |
Valmentaja Gmoch
Puolan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1982
1 Młynarczyk |
2 Dziuba |
3 Kupcewicz |
4 Dolny |
5 Janas |
6 Skrobowski |
7 Jałocha |
8 Matysik |
9 Żmuda |
10 Majewski |
11 Smolarek |
12 Wójcicki |
13 Buncol |
14 Pałasz |
15 Ciołek |
16 Lato |
17 Szarmach |
18 Kusto |
19 Iwan |
20 Boniek |
21 Kazimierski |
22 Mowlik |
Valmentaja Piechniczek
Lontoon ylipormestari

| Lontoon ylipormestari |
| --- | --- |
 Lord Mayor of London
 Lontoon Cityn vaakuna.
 
 Nykyinen Alastair John Naisbitt King 8.11.2024 lähtien
Puhuttelu:  The Right Honourable
Virka-asunto:  Mansion House
Nimittäjä:  City of London Corporationin oltermannit
Kauden pituus:  Yksi vuosi
Perustettu:  1189
Kotisivut:  Kotisivut
Lontoon ylipormestari (engl. Lord Mayor of London) on Lontoon Cityn ylin johtaja, joka toimii City of London Corporationin puheenjohtajana ja edustaa Yhdistyneen kuningaskunnan finanssisektoria kansainvälisissä yhteyksissä. Ylipormestarin virkakausi kestää yhden vuoden eikä toimikausille ole asetettu rajoituksia – perinteisesti sama henkilö on kuitenkin toiminut ylipormestarina korkeintaan kaksi peräkkäistä kautta. Cityn alueella vain Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija on ylipormestaria korkea-arvoisempi.
Yhdessä muiden City of London Corporationin johtohahmojen kanssa ylipormestari pyrkii varmistamaan, että Cityn etu otetaan huomioon sekä alueellisessa että valtakunnallisessa päätöksenteossa. Hän tekee läheistä yhteistyötä Lontoon pormestarin kanssa, vaikka heillä onkin erilliset vastuut. Lisäksi ylipormestari ottaa vastaan kuninkaan puolesta ulkomaisia valtionpäämiehiä ja diplomaatteja.
Ylipormestarin valinta

Ylipormestariksi voidaan valita vain sellainen Cityn kiltojen (livery company) jäsen, joka on toiminut Cityn oltermannina (alderman) ja seriffinä. Valinnan tekevät oltermannit käsiäänestyksellä, joka tapahtuu mikkelinpäivänä 29. syyskuuta järjestettävässä tilaisuudessa (Common Hall). Oltermannit ovat toimineet ylipormestarin valitsijamiehinä vuodesta 1435 lähtien.
Uusi ylipormestari astuu virkaansa Cityn Guildhallissa yleensä marraskuun toisena perjantaina, päivää ennen suosittua Lord Mayor’s Show -tapahtumaa. Virkaanastujaisseremonia on nimeltään Silent Ceremony ja se tapahtuu nimensä mukaisesti enimmäkseen hiljaisuudessa. Seremonian aikana väistyvä pormestari luopuu valtansa symboleista ja uusi pormestari ottaa ne vastaan. Seuraavana päivänä järjestetään Lord Mayor’s Show, jonka yhteydessä pormestari ajaa hevosten vetämillä vaunuilla Mansion Houselta Cityssä Royal Courts of Justiceen Westminsterissä vannomaan virkavalansa.
Rikhard Leijonamieli valitsi ensimmäiseksi Lontoon ylipormestariksi Henry fitz Ailwinin vuonna 1189. Fitz Ailwin toimi tehtävässä 24 vuotta kuolemaansa saakka. Rikhardin seuraaja Juhana Maaton salli kaupunkilaisten valita pormestarin mutta piti itsellään oikeuden hyväksyä heidän valintansa.
Kristallivaltikka

Ylipormestarilla on useita regaaleja, joista tärkeimpänä pidetään 600 vuotta vanhaa kristallivaltikkaa. Henrik V lahjoitti valtikan Lontoon Citylle kiitollisen osoituksena Azincourtin taistelua (1415) varten saamastaan rahallisesta tuesta. Valtikalla on ollut siitä pitäen erityinen seremoniallinen merkitys uuden ylipormestarin virkaanastujaisissa ja Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijan kruunajaisissa.
Ylipormestarin vaunut Lord Mayor’s Show’ssa 2016.
Kristallivaltikkaa pitelevä ylipormestari kruunajaisissa (1821).
Kemopetrol

| Kemopetrol |
| --- | --- |

 Kemopetrol esiintymässä vuonna 2007.
Tiedot
Toiminnassa:  1998–
Tyylilaji:  pop
Kotipaikka:  Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Laura Närhi, laulu   Kalle Koivisto, koskettimet   Marko Soukka, kitara   Teemu Nordman, rummut  
Entiset jäsenet:  Kari Myöhänen, basso (1999–2003)  Lauri Hämäläinen, basso (2004–2008) 
Levy-yhtiö:  Warner Music Finland, 2011–   BMG Finland, 2002–2004   Plastinka, 1999–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kemopetrol on helsinkiläinen popyhtye. Sen nykyiset jäsenet ovat laulaja Laura Närhi, rumpali Teemu Nordman, kitaristi Marko Soukka ja kosketinsoittaja-säveltäjä Kalle Koivisto. Kemopetrolin alkuperäinen basisti Kari Myöhänen erosi yhtyeestä heinäkuussa 2003. Hänet korvasi Lauri Hämäläinen, joka puolestaan jätti yhtyeen ennen viidennen albumin äänityksiä. Nimi Kemopetrol on muunnelma tšekkiläisen Chemopetrol Litvínov -jääkiekkojoukkueen nimestä.
Historia

Marko Soukka ja Kalle Koivisto perustivat alun perin ambient-projektiksi tarkoitetun Kemopetrolin marraskuussa 1998. Laura Närhi liittyi yhtyeeseen tammikuussa 1999. Myöhemmin samana vuonna mukaan tulivat rumpali Teemu Nordman ja basisti Kari Myöhänen. Heinäkuussa yhtye meni studioon.
Kemopetrol löi läpi singlellään ”Child Is My Name” vuoden 1999 lopussa. Vuonna 2000 ilmestyi esikoisalbumi Slowed Down, jolla yhtye soittaa valtavirrasta poikkeavaa, rockin, jazzin ja elektronisen musiikin fuusiota. Vuoden 2001 aikana yhtye esiintyi myös Espanjassa ja Italiassa.
Maaliskuussa 2002 ilmestyi single ”Saw it on TV” ja saman vuoden toukokuussa albumi Everything’s Fine. Vuonna 2004 ilmestyivät single My Superstar ja albumi Play for Me, joilla bassoa soittaa yhtyeen kolme ensimmäistä albumia tuottanut Kalle Chydenius. Pian Play for Men ilmestyttyä Lauri Hämäläinen liittyi yhtyeeseen vakituikseksi basistiksi.
Kemopetrolin neljäs albumi Teleport julkaistiin 29. maaliskuuta 2006. Maaliskuun 8. päivänä kauppoihin tuli jo ”Planet”-single. Levyn julkaisi aiempien tapaan Plastinka Records ja jakelusta vastaa Sony BMG. Teleport oli Suomen iTunesin albumilistan kärjessä.
Vuonna 2007 julkaistulle Leevi and the Leavings -tribuuttikokoelmalle Melkein vieraissa Kemopetrol levytti kappaleen ”En tahdo sinua enää”.
Yhtye aloitti viidennen albuminsa äänitykset toukokuussa 2008. Tässä yhteydessä basisti Lauri Hämäläinen lähti yhtyeestä. 21. syyskuuta 2011 julkaistu albumi on nimeltään A Song & A Reason. Kalle Chydenius oli jälleen mukana tuotannossa. Julkaisua seuranneella kiertueella basistina on toiminut muun muassa LAB-yhtyeestä tunnettu Pekka ”Splendid” Laine.
Vuodeksi 2020 oli suunnitelmissa pitää Slowed Down 20-vuotisjuhlakiertue, jonka koronavirus kuitenkin siirsi vuodella eteenpäin. Keväällä 2021 yhtye teki muutaman stream-keikan ja kesällä festareita. Viimein syksyllä 2021 oli vuorossa kiertue, jolla yhtye esitti Slowed Downin alusta loppuun ja valittuja paloja muilta albumeilta. Basson varressa keikoilla oli Kalle Chydenius. Kiertue huipentui loppuunmyydylle Tavastialle.
Kemopetrol julkaisi kuudennen albuminsa Engine 24. tammikuuta 2025. Albumia edelsivät kolme singleä:
• I Can See Across the World!, 22. syyskuuta 2023
• Are You Coming Home?, 31. toukokuuta 2024
• Something’s Got to Change, 8. marraskuuta 2024
Jäsenet

Laura Närhi – laulu
Kalle Koivisto – koskettimet
Marko Soukka – kitara
Teemu Nordman – rummut
Jäsenet > Entiset jäsenet

Kari Myöhänen – basso
Lauri Hämäläinen – basso
Julkaisut

Slowed Down (2000)
Everything’s Fine (2002)
Play for Me (2004)
Teleport (2006)
A Song & A Reason (2011)
Engine (2025)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kemopetrolin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kemopetrol Instagramissa
Kemopetrol Facebookissa
Kemopetrol YouTubessa
Helsingin Sanomien keikka-arvostelu Tavastian 2021 keikasta
Discogs.
Kemopetrol Last.fm:ssä (englanniksi)
Luettelo ministereistä Suomen ympäristöministeriössä

Tämä on luettelo Suomen ympäristöministeriössä toimineista ministereistä.
Luettelossa on lueteltu sekä ministeriötä johtavat (ensimmäiset) ministerit että erikseen muut ministeriössä toimineet ministerit. Luettelossa on mainittu erikseen myös ministerit, joiden tehtäviin on kuulunut joitain ympäristöministeriön asioita.
Ensimmäinen ministeri

| Suomen ympäristö- ja ilmastoministeri Finlands miljö- och klimatminister |
| --- | --- |
 
 
 Nykyinen Sari Multala 24. tammikuuta 2025 lähtien
Nimittäjä:  Suomen tasavallan presidentti
Perustettu:  1. lokakuuta 1983
Ensimmäinen:  Matti Ahde
Kotisivut:  Kotisivut
Ympäristö- ja ilmastoministeri johtaa ministeriötä eli hän vastaa valtioneuvostossa ympäristö- ja luonnonsuojeluasioista.
Ministeri vastaa myös ympäristöministeriön toimialaan kuuluvista asumisen, rakentamisen ja kaavoituksen asioista; toisinaan nämä on eriytetty erilliselle ympäristöministeriön ministerille tai toisessa ministeriössä toimivalle ministerille.
|  | Ministeri (syntynyt–kuollut) | Puolue | Puolue | Tehtävissä | Hallitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Ympäristöministeri
|  | Matti Ahde (1945–2019) |   | SDP | 1.10.1983 – 30.4.1987 | Sorsa IV |
|  | Kaj Bärlund (s. 1945) |   | SDP | 30.4.1987 – 26.4.1991 | Holkeri |
|  | Sirpa Pietikäinen (s. 1959) |   | Kok. | 26.4.1991 – 13.4.1995 | Aho |
|  | Pekka Haavisto (s. 1958) |   | Vihr. | 13.4.1995 – 14.4.1999 | Lipponen I |
|  | Satu Hassi (s. 1951) |   | Vihr. | 15.4.1999 – 31.5.2002 | Lipponen II |
|  | Jouni Backman (s. 1959) |   | SDP | 31.5.2002 – 17.4.2003 | Lipponen II |
|  | Jan-Erik Enestam (s. 1947) |   | RKP | 17.4.2003 – 24.6.2003 | Jäätteenmäki |
|  | Jan-Erik Enestam (s. 1947) |   | RKP | 24.6.2003 – 31.12.2006 | Vanhanen I |
|  | Stefan Wallin (s. 1967) |   | RKP | 1.1.2007 – 19.4.2007 | Vanhanen I |
|  | Paula Lehtomäki (s. 1972) |   | Kesk. | 19.4.2007 – 28.9.2007 | Vanhanen II |
|  | Kimmo Tiilikainen (s. 1966) |   | Kesk. | 28.9.2007 – 10.4.2008 | Vanhanen II |
|  | Paula Lehtomäki (s. 1972) |   | Kesk. | 11.4.2008 – 22.6.2010 | Vanhanen II |
|  | Paula Lehtomäki (s. 1972) |   | Kesk. | 22.6.2010 – 22.6.2011 | Kiviniemi |
|  | Ville Niinistö (s. 1976) |   | Vihr. | 22.6.2011 – 24.6.2014 | Katainen |
|  | Ville Niinistö (s. 1976) |   | Vihr. | 24.6.2014 – 26.9.2014 | Stubb |
|  | Sanni Grahn-Laasonen (s. 1983) |   | Kok. | 26.9.2014 – 29.5.2015 | Stubb |
Maatalous- ja ympäristöministeri
|  | Kimmo Tiilikainen (s. 1966) |   | Kesk. | 29.5.2015 – 6.6.2019 | Sipilä |
Asunto-, energia- ja ympäristöministeri
|  | Kimmo Tiilikainen (s. 1966) |   | Kesk. | 5.5.2017 – 6.6.2019 | Sipilä |
Ympäristö- ja ilmastoministeri
|  | Krista Mikkonen (s. 1972) |   | Vihr. | 6.6.2019 – 10.12.2019 | Rinne |
|  | Krista Mikkonen (s. 1972) |   | Vihr. | 10.12.2019 – 19.11.2021 | Marin |
|  | Emma Kari (s. 1983) |   | Vihr. | 19.11.2021 – 7.6.2022 | Marin |
|  | Maria Ohisalo (s. 1985) |   | Vihr. | 7.6.2022 – 20.6.2023 | Marin |
|  | Kai Mykkänen (s. 1979) |   | Kok. | 20.6.2023 – 24.1.2025 | Orpo |
|  | Sari Multala (s. 1978) |   | Kok. | 24.1.2025 – | Orpo |
Toinen ministeri

Ajoittain ympäristöministeriössä on ollut myös toinen ministeri, jolle on useimmiten kuulunut ministeriön asuntoasiat. Tässä luettelossa on mainittu vain ministerit, jotka ovat toimineet päätoimisesti ympäristöministeriössä; ministerit, joiden salkkuun on liittynyt joitain ympäristöministeriön tehtäviä, on luetteloitu kohdassa sivutoimiset ministerit.
|  | Ministeri (syntynyt–kuollut) | Puolue | Puolue | Tehtävissä | Hallitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Ministeri ympäristöministeriössä
|  | Pirjo Rusanen (s. 1940) |   | Kok. | 26.4.1991 – 2.1.1995 | Aho |
|  | Anneli Taina (s. 1951) |   | Kok. | 2.1.1995 – 13.4.1995 | Aho |
Asuntoministeri
|  | Jan Vapaavuori (s. 1965) |   | Kok. | 19.4.2007 – 22.6.2010 | Vanhanen II |
|  | Jan Vapaavuori (s. 1965) |   | Kok. | 22.6.2010 – 22.6.2011 | Kiviniemi |
Asunto- ja viestintäministeri
|  | Krista Kiuru (s. 1974) |   | SDP | 22.6.2011 – 24.5.2013 | Katainen |
|  | Pia Viitanen (s. 1967) |   | SDP | 24.5.2013 – 4.4.2014 | Katainen |
Sivutoimiset ministerit

Ajoittain joitain ympäristöministeriön hallinnonalaan kuuluvia asioita – useimmiten asuntoasiat – on liitetty toisissa ministeriöissä toimivien ministereiden vastuualueeseen.
| Ministeri(syntynyt–kuollut) | Puolue | Tehtävissä | Hallitus | Ministerin varsinainen salkku |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sinikka Mönkäre (s. 1947) | SDP | 13.4.1995 – 15.4.1999 | Lipponen I | Sosiaali- ja terveysministeri |
| Suvi-Anne Siimes (s. 1963) | Vas. | 15.4.1999 – 17.4.2003 | Lipponen II | Ministeri valtiovarainministeriössä |
| Hannes Manninen (s. 1946) | Kesk. | 17.4.2003 – 24.6.2003 | Jäätteenmäki | Alue- ja kuntaministeri |
| Hannes Manninen (s. 1946) | Kesk. | 24.6.2003 – 19.4.2007 | Vanhanen I | Alue- ja kuntaministeri |
| Paula Risikko (s. 1960) | Kok. | 19.4.2007 – 1.1.2008 | Vanhanen II | Peruspalveluministeri |
| Pia Viitanen (s. 1967) | SDP | 4.4.2014 – 24.6.2014 | Katainen | Kulttuuri- ja asuntoministeri |
| Pia Viitanen (s. 1967) | SDP | 24.6.2014 – 29.5.2015 | Stubb | Kulttuuri- ja asuntoministeri |
Bainbridge Colby

Bainbridge Colby
Bainbridge Colby (22. joulukuuta 1869 – 11. huhtikuuta 1950) oli yhdysvaltalainen lakimies ja poliitikko. Hän oli progressiivisen puolueen ehdokas Yhdysvaltain senaattiin New Yorkista, mutta hävisi republikaanien James Wadsworthille.
Presidentti Woodrow Wilson nimitti Colbyn ulkoministerikseen vuonna 1920 ja hän toimi tässä virassa seuraavan vuoden maaliskuuhun, jolloin Wilsonin presidenttikausi päättyi. Colbyn ponnisteluista huolimatta senaatti kieltäytyi ratifioimasta Versaillesin sopimusta ensimmäisen maailmansodan jälkeen ja hyväksymästä Yhdysvaltojen jäsenyytttä Wilsonin ajamaan Kansainliittoon.
Colby koki enemmän menestystä määritellessään Yhdysvaltojen suhteet Neuvostoliiton johtoon. Hän suositteli,ettei Neuvostoliittoa pitäisi tunnustaa. Suositus perustui sen kansainvälisen kommunismin edistämiseen ja sen olemassa oleville hallituksille aiheuttamaan uhkaan.
Juanfernándezinviistäjä

| Juanfernándezinviistäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Ulappalinnut Procellariiformes
Heimo::  Ulappaliitäjät Procellariidae
Suku::  Viistäjät Pterodroma
Laji::  defilippiana
Kaksiosainen nimi
 Pterodroma defilippiana  (Giglioli & Salvadori, 1869) 
Katso myös
   Juanfernándezinviistäjä Wikispeciesissä   Juanfernándezinviistäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Juanfernándezinviistäjä (Pterodroma defilippiana) on ulappaliitäjien heimoon kuuluva valtamerilintu. Se pesii Tyynenmeren itäosassa Chilen edustalla Juan Fernándezin saarilla, San Ambrosiolla ja San Félixllä. Populaation koko on noin 20 000 yksilöä. Enrico Hillyer Giglioli ja Tommaso Salvadori kuvailivat lajin holotyypin merialueelta Perun Callaon ja Chilen Valparaison edustalta 1869.
Juovamangusti

| Juovamangusti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Madagaskarin petoeläimet  Eupleridae
Alaheimo::  Madagaskarinmangustit Galidiinae
Suku::  Juovamangustit Galidictis
Laji::  fasciata
Kaksiosainen nimi
 Galidictis fasciata  (Gmelin, 1791) 
 Juovamangustin levinneisyys
Katso myös
   Juovamangusti Wikispeciesissä   Juovamangusti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Juovamangusti (Galidictis fasciata) on itäisellä Madagaskarilla elävä madagaskarinmangusteihin kuuluva petoeläinlaji. Se on väriltään vaaleanruskea tai harmaa ja sillä on leveät, tummat raidat selässä ja kyljissä. Lajista tunnetaan kaksi alalajia G. f. striata ja G. F. fasciata. Ensin mainitulla on viisi raitaa ja valkoinen häntä, jälkimmäisellä on 8–10 raitaa ja pörröisempi punaruskea häntä.tarvitaan parempi lähde
Kansallispäivä

Kansallispäivä on kansallinen juhlapäivä, jota vietetään vuosittain jonkin kansakunnalle merkittävän tapahtuman muistoksi. Valtioilla, joiden syntyhetki on päivän tarkkuudella määriteltävissä, kansallispäivä on yleensä tämä päivä. Suurta osaa tällaisista kansallispäivistä ei yleensä kutsuta kansallis- vaan itsenäisyyspäiviksi. Hitaasti syntyneillä valtioilla, jollaisia on varsinkin Euroopassa, kansallispäivä voi olla esimerkiksi jonkin valtion historian dramaattisen käännekohdan vuosipäivä, kuten Ranskalla Bastiljin linnoituksen valtauspäivä 14. heinäkuuta tai jonkun merkittävän hallitsijan syntymä- tai kruunajaispäivä kuten Ruotsilla Kustaa Vaasan kruunajaispäivä 6. kesäkuuta, joka oli lisäksi vuoden 1809 perustuslain allekirjoituspäivä.
Myös vailla omaa valtiota olevalla kansalla voi olla kansallispäivä, esimerkiksi saamelaisten kansallispäivä 6. helmikuuta, Ahvenanmaan itsehallintopäivä 9. kesäkuuta ja kansainvälinen romanipäivä 8. huhtikuuta.
Joillakin valtioilla ei ole lainkaan virallista kansallispäivää. Näin on esimerkiksi Yhdistyneessä kuningaskunnassa, jossa Englannissa, Walesissa, Skotlannissa ja Pohjois-Irlannissa on kussakin omia kansallisia merkkipäiviä.
Kulttuuritutkimuksen näkökulmasta kansallispäivät ovat valtioiden välineitä kansalaistensa välisen yhteishengen luomiseen. Kansallispäivinä korostetaan yhteistä menneisyyttä.  Vuotuiset juhlamenot luovat jatkuvuuden tunnetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kansallispäivä Wikimedia Commonsissa
Juovarasbora

| Juovarasbora |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Seeprakalat Danionidae
Suku::  Trigonopoma
Laji::  gracile
Kaksiosainen nimi
 Trigonopoma gracile  Kottelat, 1991 
Katso myös
   Juovarasbora Wikispeciesissä   Juovarasbora Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Juovarasbora (Trigonopoma gracile) on seeprakalojen heimoon (Danionidae) kuuluva akvaariossakin pidetty kalalaji. Juovarasbora elää luonnonvaraisena Indonesiassa ja Malesiassa. Se voi kasvaa 5,5 senttimetrin mittaiseksi, suurin tavattu pituus on 15 senttimetriä. Sen ravintoa ovat eläinplankton, hyönteiset, toukat sekä äyriäiset.