stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maksim Iškeldin

| Maksim Iškeldin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Maksim Vitalovitš Iškeldin
Syntynyt: 22. kesäkuuta 1990 Novosibirsk
Kuollut: 5. kesäkuuta 2021 (30 vuotta) Novosibirsk
Jääpallon pelaaja
Pituus:  190 cm
Pelipaikka:  keskikenttäpelaaja
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
: Sibselmaš
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2010 | Sibselmaš | - | (-) |
| 2010–2015 | Zorki | - | (-) |
| 2015–2020 | SKA-Neftjanik | 177 | (172) |
| 2020–2021 | Jenisei | 31 | (25) |
Maajoukkue
| 2006–2011 | Venäjän nuorten maajoukkueet | - | (-) |
| 2011–2021 | Venäjä | - | (-) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 1. maaliskuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 1. maaliskuuta 2019.
Maksim Vitaljevitš Iškeldin (ven. Максим Витальевич Ишкельдин; 22. kesäkuuta 1990 –5. kesäkuuta 2021) oli venäläinen jääpalloilija, pelipaikaltaan keskikenttä. Hän voitti urallaan Venäjän mestaruuden viisi kertaa vuosina 2017-2021. Neljä mestaruutta hän voitti Habarovskin SKA-Neftjanikin riveissä ja viimeiseksi jääneen mestaruutensa hän voitti Krasnojarskin Jenisein riveissä. Hän oli myös Venäjän maajoukkueen runkopelaajia, voittaen maailmanmestaruuden kuudesti. Hän edusti maataan vuodesta 2011 aina kuolemaansa asti.
Iškeldinin kasvattajaseura oli Novosibirskin Sibselmaš, jossa hän pelasi vuoteen 2010. Sen jälkeen hän pelasi Zorkissa, jossa hän saavutti Venäjän mestaruushopeaa ja maailmancupin voiton kaudella 2012-2013. Ruotsissa pelatun Champions cupin Iškeldin voitti Zorkin reiveissä kolme kertaa.
Venäjän maajoukkueessa Iškeldin debytoi kaudella 2011-12 ja osallistui sen jälkeen kahdeksan kertaa jääpallon maailmanmestaruuskisoihin. Ennen vuoden 2013 MM-kisoja ruotsalaiset arvioivat Iškeldinin uudeksi huipputähdeksi.
Maksim Iškeldin menehtyi yllättäen kesäkuussa 2021 vain 30-vuotiaana. Kuolinsyynä oli veritulppa. Vain kuukautta ennen kuolemaansa hän oli tehnyt sopimuksen SKA Neftjanikin kanssa seuraavasta kaudesta, johon hän suunnitteli palaavansa yhden Jeniseissä pelatun kauden jälkeen.
Saavutukset

Seurajoukkueessa
Venäjän mestaruus: 2017, 2018, 2019, 2020 ja 2021. SKA-Neftjanikin ja Jenisein riveissä.
Venäjän mestaruushopeaa: 2013 Zorkin riveissä,
Venäjän mestaruuspronssia: 2016 SKA-Neftjanikin riveissä
Jääpallon Champions Cup: 2010, 2011, 2012
Jääpallon maailmancup: 2012
Maajoukkueessa
6-kertainen maailmanmestari: 2013, 2014, 2015, 2016, 2018 ja 2019,
2-kertainen MM-hopeamitalisti: 2012 ja 2017,
Nuorisomaailmanmestari: 2011,
Juniorimaailmanmestari: 2007 ja 2008
Henkilökohtaisesti
MM-kisojen paras pelaaja: 2013,
Venäjän liigan paras pelaaja: 2017,
Venäjän liigan paras keskikenttäpelaaja: 2015, 2017 ja 2018
Lappeenrannan lentoasema

Lappeenrannan lentoasema (IATA: LPP, ICAO: EFLP) sijaitsee Lappeenrannassa Lentokentän kaupunginosassa noin kaksi kilometriä kaupungin keskustasta länteen. Vuonna 2019 lentoaseman kautta kulki noin 81 000 matkustajaa, joista lähes kaikki kansainvälisessä liikenteessä. Lappeenrannan lentokenttä on Suomen vanhin. Se on perustettu vuonna 1918. Nykyisin lentoasema on  Saimaan lentoasema -säätiön omistuksessa.  Vuoteen 2015 lentoasema kuului Finavian verkostoon.
Lappeenrannan lentoasemalla tehtiin vuonna 2011 kaikkien aikojen matkustajaennätys. Lentoaseman kautta kulki tuolloin lähes 116 000 matkustajaa. Edellinen ennätys oli vuodelta 1998, jolloin matkustajia oli reilut 79 000. Vuosina 2015–2017 kentälle ei lennetty lainkaan reittiliikennettä. Nykyisinkään Lappeenrannasta ei lennetä kotimaan reittilentoja lainkaan, ja kenttä onkin näin Suomen kansainvälisin, yhdessä Enontekiön kentän kanssa. Vuonna 2023 kolmasosa Ryanairin ja kolmasosa yksityislentojen matkustajista oli venäläisiä. Karjalan ilmailumuseo sijaitsee lentoaseman alueella.
Lentoyhtiöt ja kohteet

Lappeenrantaan ei ole talvesta 2024 alkaen säännöllistä reittiliikennettä Ryanairin lopetettua Milanon Bergamoniin suuntautuneet lennot.
AirBaltic (Riika, Tallinna)
Blue1 (Kööpenhamina)
Snowbird Airlines (Alicante, lentoja ei kuitenkaan koskaan lennetty)
Small Planet Airlines (lomalennot)
Ryanair (Kausittainen: Bergamon, Düsseldorf-Weeze, Barcelona-Girona, Thessaloniki, Ateena, Budapest, Memmingen)
Finnair (Helsinki, Pietari ja lomalennot)
FlyLappeenranta (Helsinki)
Primera Air (lomalennot)
Lauda Europe (Wien)
Yhteydet lentoasemalle

Lappeenrannan matkakeskukseen on lentoasemalta kaksi ja puoli kilometriä Lentokentänkatua ja Ratakatua pitkin. Lentoasemaa lähin linja-autojen pikavuoropysäkki on Leiri Lavolankadun ja Helsingintien risteyksen lähellä, noin kaksi kilometriä lentoasemalta koilliseen. Linja-autolla pääsee Lappeenrannan lentoasemalle paikallislinja 4:llä. Lentoasemalla on taksitolppa.
Matkustajatilastot

| Vuosi | Kotimaa | Ulkomaat | Yhteensä | Muutos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | 46 536 | 3 112 | 49 648 | +1,7 %  |
| 2006 | 40 779 | 8 724 | 49 503 | −0,3 %  |
| 2007 | 18 948 | 4 036 | 22 984 | −53,6 %  |
| 2008 | 19 056 | 4 283 | 23 339 | +1,5 %  |
| 2009 | 8 265 | 5 798 | 14 063 | −39,7 %  |
| 2010 | 4 190 | 56 910 | 61 100 | +324,7 %  |
| 2011 | 310 | 115 957 | 116 267 | +90,3 %  |
| 2012 | 112 | 93 650 | 93 762 | −19,4 %  |
| 2013 | 147 | 98 153 | 98 300 | +4,8 %  |
| 2014 | 325 | 89 226 | 89 551 | −8,9 %  |
| 2015 | 586 | 35 206 | 35 792 | −60,0 %  |
| 2016 |  |  | 4 441 | −95,0 %  |
| 2017 |  |  | 6 215 | +39,0 %  |
| 2018 |  | 30 000 | (arvio) 30 000 | +382,7 %  |
| 2019 | 175 | 80 985 | 81 160 | +203,9 %  |
| 2020 | 27 | 21 730 | 21 757 | -73,2 %  |
| 2021 | 8 | 13 712 | 13 720 | -36,9 %  |
| 2022 | 28 | 35 768 | 35 796 | +160,9 %  |
Lentoaseman historiaa

1918 Lappeenrannan lentoasema sai alkunsa, kun ilmavoimien osasto lensi Antrean lentoasemalta Lappeenrantaan ja lento-osasto 1 perustettiin.
1939-1944 kenttä toimi sotilaskenttänä ja kesällä 1944 yhtenä hävittäjien tärkeimmistä tukikohdista.
1951 Säännöllinen matkustajaliikenne aiemmin sotilaskäytössä olleelle lentoasemalle aloitettiin. Ensimmäisenä kentälle laskeutui Aero Oy Haahka-kone Helsinki-Malmilta.
1960 Lentoaseman nykyinen terminaalirakennus valmistui.
1998 Kiitotietä jatkettiin 2 500 metriin.
1999-2001 Lappeenrannasta lennettiin peräti 14 vuoroa päivässä.
2006 Lahden oikorata avattiin liikenteelle, jolloin kentän kotimaanliikenteen matkustajamäärät romahtivat. Etelä-Karjalan kauppakamarin arvion mukaan lentoliikenne Helsinkiin on korvautunut parantuneella junayhteydellä, joka palvelee liikematkustajia riittävällä tavalla.
2007 Finnair lopetti Helsinki-Lappeenranta-reitin kannattamattomana. Reittiä oli vuodesta 2002 lennetty lähinnä sen kumppaniyhtiöiden koneilla.
2009 Lappeenrannan lentoasema alkoi kansainvälistyä, kun Air Baltic ja Ryanair avasivat reittejä Euroopan kohteisiin, mm. Tallinnan kautta Riikaan.
2010 Vladimir Putin käytti asemaa Suomen vierailullaan.
2011 Lentoaseman matkustajamäärä saavutti ennätykselliset 116 000 matkustajaa.
2012 Blue1 aloitti lennot Lappeenrannasta Kööpenhaminaan.
2013 lentoaseman kautta kulki noin 98 000 matkustajaa, joista lähes kaikki kansainvälisessä liikenteessä. Matkustajamäärillä mitattuna lentoasema oli Suomen 11. vilkkain.
2014 Ryanair saavutti 300 000 lennätettyä asiakasta Lappeenrannasta.
2016 lentoasema siirtyi Saimaan lentoasema -säätiön omistukseen.
2018 lentoasema täytti 100 vuotta.
2018 ensimmäinen reittilento lähti Lappeenrannan yksityiseltä lentoasemalta.
2018 kentän kautta matkusti 30 000 henkilöä.
2019 Ryanair jatkoi lentoja Lappeenrannasta Milanoon ja Ateenaan sekä laajensi reittiverkostoaan Lappeenrannasta Budapestiin ja Berliiniin.
2020 maaliskuussa kentältä operoi kaksi yhtiötä sitten tammikuun 2014.
Siirtyminen Finavialta Saimaan lentoasema -säätiölle

Lappeenrannan lentokenttä siirtyi 1.1.2016 sitä varten perustetulle Saimaan lentoasema -säätiölle, joka vastaa toiminnasta jatkossa. Samalla kentällä työskennelleet 13 henkilöä siirtyvät pois Finavian palvelusta. Finavia ei jätä Lappeenrantaa kokonaan, sillä Finavia tarjoaa lennonvarmistuspalveluita palvelusopimuksen pohjalta.
Lentoaseman tulevaisuus

Lentoasemalle odotetaan 2018-2020 noin 200 000 matkustajaa. Vuoteen 2028 odotetaan 500 000 matkustajaa. 2016 arvioitiin lentoaseman kiitotien tarvitsevan uuden päällysteen vuoteen 2020. Tällä hetkellä kuitenkin arvioidaan, ettei päällystystarvetta ole vielä. Kentälle odotetaan uusia yhteyksiä.
Onnettomuudet

Talvella 2008 Fly Lappeenrannan Saab 340 ajautui laskeutumisen jälkeen ulos kiitotieltä. Kone tarkistettiin seuraavana aamuna. Onnettomuudessa ei syntynyt loukkaantuneita saati kuolleita.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lappeenrannan lentoasema
Suomen ilmailukäsikirja – Lappeenrannan lentoasema (Arkistoitu – Internet Archive)
Lappeenrannan lentoaseman kiitotie 06 lentokoneen ohjaamosta kuvattuna
Suomen raja-asemat
| --- | --- |
Maaraja-asemat:  Haapovaara | Imatran Pelkola | Inari | Karesuvanto | Karikangas | Karigasniemi | Karttimo | Kilpisjärvi | Kivilompolo | Kivipuro | Kokkojärvi | Kolmikanta (Imatra) | Kurvinen | Kuusamo | Leminaho | Muonio | Niirala (Tohmajärvi) | Nuijamaa-Brusnitšnoje (Lappeenranta) | Nuorgam | Näätämö | Onkamo | Parikkala | Pello | Puitsi | Rajakangas | Raja-Jooseppi-Lotta (Sodankylä) | Ruhovaara | Salla | Santio (Virolahti) | Tornio-Haaparanta | Uukuniemi | Vaalimaa-Torfjanovka (Virolahti) | Vainikkala-Lužaika (Lappeenranta) | Valkeavaara | Vartius-Lyttä (Kuhmo) | Virtaniemi
Lentoasemat:  Enontekiö | Helsinki-Vantaa | Ivalo | Joensuu | Jyväskylä | Kajaani | Kemi-Tornio | Kittilä | Kokkola-Pietarsaari | Kuopio | Kuusamo | Lappeenranta | Maarianhamina | Mikkeli | Oulu | Pori | Rovaniemi | Savonlinna | Tampere-Pirkkala | Turku | Vaasa
Satamat:  Eckerö | Färjsundet | Hamina | Hanko | Haukipudas | Helsinki | Inkoo | Kalajoki | Kaskinen | Kemi | Kemiö | Kirkkonummi | Kokkola | Kotka | Kristiinankaupunki | Lappeenranta | Loviisa | Långnäs | Maarianhamina | Merikarvia | Naantali | Nuijamaa | Olkiluoto | Oulu | Parainen | Pernaja | Pietarsaari | Pohja | Pori | Porvoo | Raahe | Rauma | Salo | Sipoo | Taalintehdas | Tammisaari | Tornio | Turku | Uusikaupunki
Rautatieasemat:  Helsingin rautatieasema | Kouvolan rautatieasema | Vainikkalan rautatieasema
Rajavartiolaitoksen Dornier Do 228 ja AgustaWestland AW119 Lappeenranta International Air Show’ssa 2013.
Maria Farantouri Live

| Maria Farantouri Live María Farantoúri |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 25. toukokuuta 1978
 Julkaistu: 1979
 Formaatti: LP
 Tyylilaji: kreikkalainen taidemusiikki   nueva canción
 Levy-yhtiö: Pläne
María Farantoúrin muut julkaisut
| Lieder aus Griechenland 1979 | Maria Farantouri Live 1979 | I agápi eínai o fóvos 1980 |
Maria Farantouri Live on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin konserttitallenne vuodelta 1979. Albumi on äänitetty Farantoúrin konsertissa Schumann-Saalissa, Düsseldorfissa, Saksassa 25. toukokuuta 1978.
Kappaleet

Kappaleiden vapaa suomennos lainausmerkeissä.
Eímaste dyo (Είμαστε δυο, ”Olemme kaksi”)
Se drómous makrinoús / Mia méra tha s'to po (Σε δρόμους μακρινούς - Μια μέρα θα σ' το πω, ”Kaukaisilla kaduilla / Eräänä päivänä kerron teille”)
O géro-négro Jim (Ο γέρο-νέγρο Τζιμ, ”Vanha musta Jim”)
To gelastó paidí (Το γελαστό παιδί, ”Naurava poika”)
Ótan sfíngoun to chéri (Όταν σφίγγουν το χέρι, ”Kun he puristavat kättä”)
To kláma tis gynaíkas tou emigkrántou (Ántra mou páei) (Το κλάμα της γυναίκας του εμιγκράντου (Άντρα μου πάει), ”Maahanmuuttajanaisen itku (Mieheni lähtee)”)
Vegetaciones (”Kasvillisuus”)
Bella ciao
Ótan petoún oi geranoí (Όταν πετούν οι γερανοί, ”Kun kurjet lähtevät”)
Áma teleiósei o pólemos (Άμα τελειώσει ο πόλεμος, ”Kun sota on loppunut”)
Solidaritaetslied
Maria Elena Camerin

| Maria Elena Camerin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. maaliskuuta 1982 (ikä 42)
Kansalaisuus:   Italia
Tennispelaaja
Pituus:  164 cm
Paino:  56 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1997–
Palkintorahat:  1 721 517 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  41. (11.10.2004)
Voitot/tappiot:  445–408
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2006, 2007)
Ranskan avoimet:  2. kierros (2004)
Wimbledon:  2. kierros (2003, 2004)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2003, 2004, 2005, 2007, 2008, 2010)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  33. (31.7.2006)
Turnausvoittoja:  3
Voitot/tappiot:  210–195
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Maria Elena Camerin (s. 21. maaliskuuta 1982 Motta de Livenza) on italialainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan sijalla 41 lokakuussa 2004 ja nelinpelissä sijalla 33 heinäkuussa 2006. Hän on voittanut urallaan kolme WTA-turnausta nelinpelissä.
Ateenan olympialaisissa 2004 Camerin hävisi toisella kierroksella Amélie Mauresmolle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maria Elena Camerin Wikimedia Commonsissa
Maria Elena Camerin WTA:n sivuilla (englanniksi)
Maria Elena Camerin ITF:n sivuilla (englanniksi)
Mauri Sainio

Mauri Jarmo Sainio (19. maaliskuuta 1927 Helsinki – 15. lokakuuta 1994 Espoo) oli suomalainen toimittaja ja rikoskirjailija.
Sainion vanhemmat olivat kansakoulunopettaja, lehtori Arvo Johannes Sainio ja kansakoulunopettaja Terttu Heimola. Hän pääsi ylioppilaaksi 1946 ja opiskeli sitten oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Sainio oli toimittajana 1950-luvun puolivälistä lähtien ja hän oli toimittajana Seura-lehdessä 1959–1964 ja Apu-lehdessä 1965–1971. Hän toimi freelance-toimittajana vuodesta 1971 alkaen ja oli myös Alibi-lehden erikoistoimittajana vuodesta 1979 alkaen. Kahden kirjan lisäksi Sainio on kirjoittanut lukuisia lehtinovelleja ja kertomuksia.
Mauri Sainio oli naimisissa 1951–1967 Anja Annikki Niirasen kanssa ja vuodesta 1980 toimittaja Leena Terttu Orvokki Kalsteen kanssa.
Teoksia

Turistimatkalta tappolistalle : seikkailuromaani. Otava 1988
Toimitustöitä

Rikos ei kannata : kuuluisia suomalaisia rikoksia. Tammi 1966  (suomalaisia tosielämän rikostapauksia vuosilta 1912–1958)
Aiheesta muualla

Sininen kirjahylly-blogi 1.4.2015 : Himomurhia ja pulituurijuoppoja
Luettelo lemmikkilinnuista

Tämä on luettelo lemmikkilinnuista aakkosjärjestyksessä.
A

Aavikkoloistokaija
Adelaidenrosella
Afrikankaija
Akaasiavahanokka
Amazonianaranen
Amazonianamatsoni
Andienamatsoni
Angolankaija
Angolanruusupeippo
Arabianvahanokka
Araukaria-amatsoni
Arfakinmanikki
Asteekkiaratti
Australiankuningaskaija
Australianruokopeippo
Avoparikaija
B

Beo
Bolivianara
Borneonmanikki
Brasilianara
Brasilianaratti
C

Celebesinkakadu
Costaricanaratti
D

Dominicanamatsoni
E

Ecuadorinaranen
Epolettikaija
Etelänaratti
Etiopiankaija
F

Fidžinparatiisipeippo
H

Haitinamatsoni
Haitinaratti
Harlekiinipeippo
Harmaamanikki
Harmaapapukaija
Harmaapääaratti
Harmaaruusupeippo
Harmaatäpläpeippo
Harmaavahanokka
Helmiseeprapeippo
Helmituliperä
Helmitöpöpeippo
Hirssihemppo
Hirssivahanokka
Hopeanokka
Huppuhopeanokka
Huppuoliivipeippo
Hyasinttiara
I

Idänhopeanokka
Indigoara
Isoafrikankaija
Isokaijanen
Isokauluskaija
Isonokipeippo
Isonokkamanikki
Isopunapeippo
Isoviheraratti
J

Jamaikanamatsoni
Jauhoamatsoni
Joikuara
Jokiamatsoni
Jokikaijanen
Jukataninamatsoni
K

Kaktusaratti
Kallioaratti
Kalvakkamanikki
Kameruninkaija
Kanarianhemppo
Kastanjamanikki
Kauluskaija
Kaunoamatsoni
Keisariamatsoni
Kekonokkakutoja
Keltakurkkurosella
Keltaniska-amatsoni
Keltapääamatsoni
Keltarosella
Keltasiipipeippo
Kobolttipeippo
Kolumbianaranen
Komoriensinikyyhky
Kongonkaija
Kongonvahanokka
Kruunuaratti
Kruunuviherkaija
Kulta-aratti
Kultaloistokaija
Kultanaama-amatsoni
Kultaposkiamatsoni
Kultasiipipeippo
Kultatiikeripeippo
Kultatöyhtökakadu
Kuubanamatsoni
Kuubanaratti
L

Liekkipyrstöamatsoni
Lila-amatsoni
Loiskutoja
Loistokaija
Loistomurskaajapeippo
Lokkipeippo, valkoperämanikin (Lonchura striata) kesy muoto
Luhtavahanokka
Luumukyyhky
Luumupääkaija
Luzoninparatiisipeippo
Lyijyvahanokka
M

Madagaskarinkaijanen
Madagaskarinpeippo
Madagaskarinsinikyyhky
Malinruusupeippo
Meksikonamatsoni
Meksikonaranen
Melanesianparatiisipeippo
Metsäsininokka
Metsävahanokka
Mindanaonparatiisipeippo
Molukkienkakadu
Molukkienkuningaskaija
Mosambikinkaija
Munkkiaratti
Mustahuppumanikki
Mustakaulamanikki
Mustakurkkupeippo
Mustalakkiaratti
Mustamanikki
Mustanokka-amatsoni
Mustavyömanikki
Muurahaispeippo
N

Naamiokaijanen
Naamioruusupeippo
Naamioseeprapeippo
Naamiotuliperä
Naamiovahanokka
Naurukyyhky
Neitokakadu
Nigerianvahanokka
Niittymanikki
Nokimanikki
Nokipeippo
Nokiperäpeippo
Nokipunapeippo
Nyökyttäjäpeippo
O

Oliivituliperä
Oliivivahanokka
Orvokkipeippo
P

Pahta-aratti
Paimenruohokaija
Palettipeippo
Palmuaratti
Panamanara
Papuankuningaskaija
Papuanparatiisipeippo
Papuantuliperä
Parana-ara
Paratiisipeippo
Parviaranen
Patagonianaratti
Pensassininokka
Persikka-aratti
Persikkakaijanen
Perunaranen
Pihamaina
Pikkuara
Pikkumurskaajapeippo
Pikkuoliivipeippo
Pikkupunapeippo
Pilkkuvatsapeippo
Pitsimanikki
Pronssimanikki
Puertoriconamatsoni
Pumpulirintamanikki
Puna-ara
Punahelmipeippo
Punakaapukutoja
Punamurskaajapeippo
Punamuurahaispeippo
Punaotsa-amatsoni
Punapeippo
Punapiispa
Punaposkipeippo
Punapääaratti
Punarintakaija
Punarosella
Punaruusupeippo
Punasiipipeippo
Punatiikeripeippo
Punatuliperä
Punatöpöpeippo
Pyhämaina
R

Raita-aratti
Raitakylkimanikki
Raitatuliperä
Raitavatsamanikki
Riikinkukkokyyhky
Riisipeippo
Riograndenaratti
Rubiiniamatsoni
Ruohikkoruusupeippo
Ruokoruusupeippo
Ruostevahanokka
Ruskorintamanikki
Ruskoselkämanikki
Ruusuhelmipeippo
Ruusukaijanen
Ruusukakadu
Ruusupeippo
S

Sahelinvahanokka
Saintlucianamatsoni
Saintvincentinamatsoni
Sambesinkaijanen
Sateenkaariluri
Savanniara
Savanniaratti
Savannikaijanen
Savanniparatiisikaija
Savanniruusupeippo
Savannivahanokka
Seepramanikki
Seeprapeippo
Senegalinkaija
Sepelara
Sepelkaijanen
Seychelliensinikyyhky
Sinikelta-ara
Sinikurkkuara
Sininaamapeippo
Siniotsa-amatsoni
Sinipeippo
Siniposkiamatsoni
Sinipääara
Sinipääaratti
Sinipääpeippo
Siniviiriäinen eli idänsiniviiriäinen (Coturnix chinensis), tunnettu myös nimellä kiinankääpiöviiriäinen
Sitruunamanikki
Smaragdiara
Somaliankaija
Suippopyrstöpeippo
Suistomanikki
Sundanparatiisipeippo
Suomumanikki
Suomurosella
Suomuvatsamanikki
Suomuviiltopeippo
T

Tanimbarinkakadu
Tasmanianrosella
Termiittiaratti
Tervapeippo
Timanttikyyhky
Timanttituliperä
Timorinepolettikaija
Timorinmanikki
Timorinriisipeippo
Tuhkavahanokka
Tuliruusupeippo
Tulitikli (Carduelis cucullata)
Tummatäpläpeippo
Tähtituliperä
Töpöpeippo
U

Ugandansininokka
Undulaatti
Uudenenglanninmanikki
Uudenirlanninmanikki
Uudenkaledonianparatiisipeippo
Uudenseelanninviherkaija
V

Vaalearosella (ent. valjurosella)
Vahanokka
Valkohuppumanikki
Valkokakadu
Valkokurkkurosella
Valko-otsa-amatsoni
Valkoperämanikki
Valkovatsamanikki
Viheraranen
Viheraratti
Vihersiipiara
Vihertiikeripeippo
Vihertäpläpeippo
Vihervahanokka
Viiksihemppo
Viiltopeippo
Viiniamatsoni
Viktoriankaijanen
Vilistäjäpeipponen
Vitilevunparatiisipeippo
Maria Farantouri Sings Taner Akyol

| Maria Farantouri Sings Taner Akyol María Farantoúri |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2011
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: maailmanmusiikki, folk
 Levy-yhtiö: Enja
María Farantoúrin muut julkaisut
| Afiéroma ston Míki Theodoráki 2009 | Maria Farantouri Sings Taner Akyol 2011 | Athens Concert 2011 |
Maria Farantouri Sings Taner Akyol on kreikkalaislaulaja María Farantoúrin sekä turkkilaisen sazin soittaja Taner Akyolin studioalbumi vuodelta 2011. Albumilla Farantoúri laulaa kreikaksi ja turkiksi Taner Akyolin säveltämiä kappaleita. Albumi sekoittaa kreikkalaista ja anatolialaista kulttuuria.
Albumi ottaa kantaa kurdien asemaan Turkissa. Kaikki kappaleiden sanoitukset ovat kurdirunoilijoiden käsialaa. Kappaleen Daye Daye Farantoúri laulaa zazan kielellä.
Kappaleet

Bilen gelsin / Let him come who knows / Periménontas tin alítheia (Περιμένοντας την αλήθεια)
Vay Gurbet / Ah Exile / Ah xeniteiá! (Αχ ξενιτειά!)
Hapisteler ama / But they're in prison / Fylakisméno sóma, eléftheri psychí (Φυλακισμένο σώμα, ελεύθερη ψυχή)
Göcmen kuslar / Birds of passage / Pouliá (Πουλιά)
Yildiz daği / Star mountain / To vounό ton astéron (Το βουνό των αστέρων)
Sukunum sana / Mute / Bros sou siopilós (Μπρος σου σιωπηλός)
Su / Water / Neró (Νερό)
Cananim / Beloved / Psychi mou (Ψυχή μου)
Daye Daye / Mother Mother / Mitéra mitéra (Μητέρα μητέρα)
Anlaymazin / You wouldn't understand / Chathíkame (Χαθήκαμε)
Garip / Forlorn / Mystíria egkatáleipsi (Μυστήρια εγκατάλειψη)
Merilyn Rikkinen

Merilyn Rikkinen  (s. 22. kesäkuuta 1991) on suomalainen entinen kilpakarateka. Hän edusti Suomea vuoden 2010 nuorten EM-kilpailuissa sijoittuen viidenneksi ja voittaen Pohjoismaiden mestaruuden niin omassa sarjassa kuin myös joukkueessa. Hän voitti vuonna 2009 ja 2010 Finnish open -kilpailut ja vuonna 2010 Budapestin avoimet. Hän edusti helsinkiläistä karateseuraa Renshin-kan. Rikkinen on toiminut Reshin-Kanin karatevalmentajana vuodesta 2005 lähtien ja hän on ollut Suomen Karateliiton hallituksen jäsen tammikuusta 2018 tammikuuhun 2019, jolloin hän toimi liiton markkinointi- ja viestintävaliokunnan puheenjohtajana.
Rikkisellä on liiketalouden ja yhteiskuntatieteiden maisterin tutkinnot ja hän työskentelee KONE Oyj:n Baltian myyntijohtajana.
Meriluoto

Meriluoto voi tarkoittaa:
Aila Meriluoto (1924–2019), suomalainen runoilija, kirjailija ja kääntäjä, Kaarlo Meriluodon tytär
Jaakko Meriluoto (1917–1988), suomalainen tekniikan tohtori ja professori
Johan Meriluoto (s. 1974), suomalainen kolmiloikkaaja
Kaarlo Meriluoto, ent. Willman (1885–1972), suomalainen filosofian maisteri ja rehtori
Kai Meriluoto (s. 2003), suomalainen jalkapalloilija
Katja Meriluoto (s. 1975), suomalainen lastenkirjailija, runoilija ja suomentaja
Laura Meriluoto (s. 1985), suomalainen Vasemmistoliiton poliitikko ja kansanedustaja
Minna Kauppinen, o.s. Meriluoto (s. 1985), suomalainen jalkapalloilija
Päivi Aaltonen, o.s. Meriluoto (s. 1952), suomalainen jousiampuja ja olympiamitalisti.
lautta-alus Meriluoto, Hailuodon yhteysalus.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Meriluoto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Merilä

Merilä on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Eija Merilä (s. 1946, o.s. Muhonen), laulaja
Juha Merilä (s. 1965), professori
Kai Merilä, toimittaja
Kustaa E. Merilä (1875-1961), teollisuusneuvos
Väinö Merilä (1921-1984), taidegraafikko
Matti Järvinen (muusikko)

Matti Järvinen (s. 1955 Vaasa) on suomalainen muusikko ja lauluntekijä, jonka uraan on kuulunut mm. vaasalainen S.P. Insect- sekä tamperelainen Matthews-yhtye. Parhaiten Järvinen tunnetaan vuonna 1976 ilmestyneestä sooloalbumista Matin levy, jolla rumpuja soitti Upi Sorvali, bassoa Ilkka Hanski ja Järvinen itse kaikkia muita soittimia. Sen arvosteluissa hän sai tunnustusta erityisesti kitaristina ja säveltäjänä.
Järvinen vetäytyi julkisuudesta ja musiikkiuralta, kun levy ei saavuttanut kaupallista menestystä. Hän ei ollut kiinnostunut keikkailusta, joten levy-yhtiökään ei enää julkaissut häneltä uutta materiaalia.  Hän on tehnyt varsinaisen työuransa Keravalla kehitysvammaisten parissa.
Diskografia

Matthews: "Se on vanha knoppi"/"Pappa rock & roll" (single, Sonet T 6584, 1974)
Matthews: "Se oli hän"/"Tulivuori" (single, T 6586, 1974)
Matin levy (Hi-Hat, 1976; Rocket Records, CD ja LP 2007, Svart Records 2CD ja 2LP 40th Anniversary Edition, 2016 )
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Matti Järvinen: Laiska mies (live 1976)