stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Turun Weikot
Nyrkkeily

| Nyrkkeilyn arvokisamitalit> EM-kisat |
| --- | --- | --- | --- |
| Pronssia | Bursa 1993 | Mikko Mantere | 48 kg |
Nykyisin seuran nyrkkeilytoiminta painottuu juniori- ja harrastetoimintaan. Yleisen sarjan kilpailutoiminnassa on kuitenkin aikaisempina vuosikymmeninä saavutettu SM-mitalisijoja.
Weikkojen väreissä voitettiin ensi kerran SM-mitali vuonna 1957, kun Reijo Videnius (60 kg) otti pronssia. Vuoden 1963 Suomen ja Pohjoismaiden mestari (81 kg) Ismo Leinonen oli ottanut SM-kultaa Turun Kehä-Haiden nimissä jo vuonna 1959, ja saavutti TUL:n mestaruuden vuosina 1957, 1958, 1959 (TuKH), 1961, 1962 ja 1963. Vuonna 1965 Hannu Mäki voitti 75-kiloisissa Suomen mestaruuden ja Teppo Oksanen oli 51-kisoisissa hopealla. Seuraavana vuonna Vihtori Pöyhönen (81 kg) saavutti SM-pronssia. Jorma Pikkujämsä (67 kg) otteli jaetulle pronssille vuoden 1971 SM-kisoissa.
Sarjassa 48 kg otellut Mikko Mantere voitti ensimmäisen SM-kultansa vuonna 1992. Seuraavana vuonna Mantere voitti TUL:n ja Suomen mestaruuden. Hän oli mukana Tampereen MM-kisoissa, jossa hän kuitenkin karsiutui. EM-kisoista Turkin Bursassa hän saavutti pronssimitalin. Seuraavana vuonna Mantere ja Joni Järvinen voittivat TUL:n mestaruudet. SM-nyrkkeilyissä Mantere (48 kg) ja Järvinen (51 kg) saavuttivat hopeaa.
Vuonna 1995 Mantere voitti SM-kultaa 48-kiloisissa ja Järvinen sijoittui hopealle 54-kiloisissa. Saman vuoden Berliinin MM-kilpailuissa Mantere kuitenkin hävisi jo avausottelunsa. Vuonna 1996 Järvinen kirkasti SM-mitalinsa värin kultaan, seuraavana vuonna hän oli jälleen hopealla.
Salibandy

Seurassa on yksi aikuisten salibandyjoukkue:
Miesten Edustusjoukkue V-divisioona
Salibandyjaosto perustettiin seuraan vuonna 1993. Vuonna 1994 joukkue aloitti piirisarjassa ja vuonna 1996 SSBL:n VI-divisioonassa nousten V-divisioonaan seuraavaksi kaudeksi. Vuonna 2000 edustusjoukkue nousi SSBL:n IV-divisioonaan ja vuonna 2001 valtakunnalliseen SSBL:n II-divisioonaan. Edustusjoukkue pelasi II-divisioonaa vuoteen 2003 asti.
Voimailu

Painonnosto tuli Weikkoihin 1950-luvun alussa, jolloin Matti Peiponen edusti yhdessä Reino ”Kraana” Suomisen ja Pertti Ketosen kanssa Pohjoismaiden parhaimmistoa. Nykyisin Weikkojen voimailu painottuu enemmän kuntoiluun.
Vuonna 1961 Weikot sai TUL:n parhaan seuran palkinnon painonnostossa. Seuran nimissä oli kaksi Pohjoismaiden, kaksi Suomen, 13 TUL:n ja 16 piirin ennätystä. TUL:n ja Pohjoismaiden mestari, yli 90-kiloisissa kisannut "Kraana" nimettiin EM- ja MM-kilpailuihin. EM-kisoissa hän oli neljäs ja MM-kisoissa seitsemäs. Kraana valittiin lisäksi vuosina 1962 ja 1963 TUL:n parhaaksi urheilijaksi.
Voimanostossa Ari Oksanen (60 kg) voitti vuonna 1992 TUL:n mestaruuden, SM-pronssia, Pohjoismaiden mestaruuden ja oli MM-kisoissa yhdeksäs. Jouko Roininen (110 kg) sijoittui hopealle. Oksanen voitti vuonna 1993 voimanostossa jälleen Pohjoismaiden mestaruuden ja SM-hopeaa. EM-kisoissa hän oli samana vuonna voimanostossa viides ja penkkipunnerruksessa kahdeksas. Vuonna 1994 hän oli voimanostossa EM-kisoissa yhdeksäs ja SM-kisoissa hopealla. Vuonna 1995 sarjassa 67,5 kg Oksanen sijoittui voimanoston SM-kisoissa hopealle, EM-kisoissa kuudenneksi ja MM-kisoissa seitsemänneksi. Lisäksi hän saavutti penkkipunnerruksen SM-hopeaa ja EM-kuutostilan.
Voimistelu

Nykyinen voimistelujaosto perustettiin vuonna 2004. Seurassa on nykyisin kuusi joukkuetta tanssissa ja joukkuevoimistelussa.
Voimistelu oli seuran tärkein toiminta-alue ensimmäisinä perustamisen jälkeisinä vuosina. Ensimmäinen seuran valmentaja olikin voimisteluharjoitusten johtaja Weikko Nevalainen. Edustusjoukkueina toimivat miesten ja naisten "valiojoukot".
Yleisurheilu

| Yleisurheilun arvokisamitalit> MM-kilpailut |
| --- | --- | --- | --- |
| Pronssia | Malmö 1976 | Reima Salonen | 50 km kävely |
EM-kisat
| Kultaa | Ateena 1982 | Reima Salonen | 50 km kävely |
|  Olympialaiset> Moskova 1980 |
| --- | --- | --- |
| 9. sija | Reima Salonen | 20 km kävely |
Los Angeles 1984
| 4. sija | Reima Salonen | 50 km kävely |
| 11. sija | Helena Laine | Keihäs |
Soul 1988
| 18. sija | Reima Salonen | 50 km kävely |
| 42. sija | Reima Salonen | 20 km kävely |
Ateena 2004
| Alkuerät | Kirsi Valasti | 5000 m |
Turun Weikot on Suomen parhaimpia yleisurheiluseuroja. Se on seuraluokittelussa Suomen 20 parhaan seuran tuntumassa. Seuraa edustavat muiden muassa Annemari Sandell-Hyvärinen, Kirsi Valasti, Juha Hellstén ja Anne Halkivaha.
Yleisurheilu > Kansainväliset arvokisaedustukset > 1970-luku

Pekka Suvitie oli 1970-luvulla kansallisesti näkyvä 10-ottelija ja pituushyppääjä. Kahden 10-ottelun (1972 ja 1975) ja pituushypyn (1974 ja 1979) Suomen mestaruuden lisäksi hän kilpaili vuonna 1975 moniotteluiden Eurooppa-cupissa sijoittuen 5:ksi.
Seuran kestävyysurheilijat edustivat Suomea useassa arvokisassa. Aarno Ristimäki valittiin vuoden 1975 maastojuoksun MM-kisoihin Rabatiin ja myös vuoden 1977 maastojuoksun MM-kisoihin. Jouko Santanen valittiin vuoden 1976 MM-maastojuoksukisoihin.
Kävelijä Reima Salonen saavutti 50 kilometrin kävelyssä Malmössä 1976 MM-pronssia. Hänet valittiin seuraavana vuonna TUL:n parhaaksi urheilijaksi. Malmössä kilpaili samalla matkalla myös Seppo Immonen (20. sija). Prahan EM-kisoissa vuonna 1978 mukana oli peräti kolme weikkolaista, Salonen ja Immonen 50 km kävelyssä ja Ristimäki maratonjuoksussa. Salonen ei kuitenkaan terveyssyistä päässyt aloittamaan kisaa.
Yleisurheilu > Kansainväliset arvokisaedustukset > 1980-luku

Seuran historian ensimmäinen olympiakisoihin valittu urheilija Reima Salonen sijoittui vuoden 1980 Moskovan olympialaisten 20 km kävelyssä yhdeksänneksi. 50 km:n matkalla hän ei tullut maaliin asti. Kaksi vuotta myöhemmin hän saavutti TUL:n kaikkien aikojen ensimmäisen Euroopan mestaruuden Ateenan EM-kisoissa 50 km:n matkalla. 20 kilometrillä hän oli kahdeksas. Salonen oli jälleen mukana Los Angelesin olympialaisissa vuonna 1984, jolloin hänen lisäkseen Weikoilla oli toinenkin edustaja kisoissa, Helena Laine keihäässä. Salonen ylsi neljänneksi 50 km kävelyssä ja keihäässä Laine sijoittui yhdenneksitoista. Helsingin MM-kisoissa 1983 Salonen oli neljäs ja Seppo Immonen 14. 50 km kävelyssä. 20 km:n matkalla Salonen oli 12. Vuoden 1986 Stuttgartin EM-kisoissa Salonen oli 50 km:n matkalla viides, 20 km:n matkalla hänet hylättiin. Vesa Puukari valittiin vuoden 1987 Rooman MM-kisoihin 20 ja 50 km matkoille, joista jälkimmäisessä hänet kuitenkin hylättiin. Salonen vastasi näissäkin kisoissa parhaasta kävelijöiden suomalaissijoituksesta ollen kymmenes 20 km:n matkalla. Hän keskeytti 50 km kisassa. Reima Salonen valittiin vielä vuoden 1988   Soulin olympialaisiin. 20 km kävelyssä hän oli 42. ja 50 km:n matkalla 18.
Yleisurheilu > Kansainväliset arvokisaedustukset > 1990-luku

Veijo Savikko valittiin  vuoden 1991 Tokion MM-kisoihin, mutta keskeytti lajissaan 50 km kävelyssä. Marika Salminen valittiin vuoden 1993 Stuttgartin MM-kisojen ja vuoden 1994 Helsingin EM-kisojen kolmiloikkaan. Jukka Savonheimo saavutti 1990-luvulla lukuisia SM-mitaleja muun muassa 1 500 metrin juoksussa. Hänet valittiin maastojuoksun EM-kisajoukkueeseen Belgian Charleroihin vuonna 1996 ja Portugalin Oeirasiin vuonna 1997.
Yleisurheilu > Kansainväliset arvokisaedustukset > 2000-luku

Weikkoihin siirtynyt Belfastin maastojuoksun MM-pronssimitalisti Annemari Sandell-Hyvärinen osallistui vuonna 2000 Vilamouran MM-kisoihin sijoittuen 24:ksi, ja Brysselin EM-kisoissa vuonna 2008 hän ylsi kuudenteentoista sijaan. Juha Hellstén oli puolestaan mukana maastojuoksun EM-kilpailuissa vuonna 2001 ja Edinburghin EM-maastoissa vuonna 2003. Kirsi Valasti valittiin vuoden 2004 Ateenan olympialaisiin. Hän karsiutui alkuerissä.  Helsingin MM-kisoissa 2005 kilpaili Weikkojen Outi Sillanpää 20 km kävelyssä, ja tämän lisäksi Nghi "Nipa" Tran oli Suomen 4×100m viestijoukkueessa. Vuoden 2006 Göteborgin EM-kisoihin valittiin Weikkolainen keihäänheittäjä Kirsi Ahonen. Nghi Tran oli vuonna 2005 mukana Madridin EM-hallikisoissa 60m ja 200m juoksuissa sekä Helsingin MM-kisoissa 4×100m viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hänet valittiin Moskovan halli-MM-kisoihin 60 metrille sekä Göteborgin EM-kisoihin 100m juoksuun ja Suomen pikaviestijoukkueeseen. Vuonna 2007 hän osallistui Birminghamin halli-EM-kisoissa 60 metrin juoksuun.
Yleisurheilu > Mitalistit SM-kilpailuissa > Sisäratojen SM-kilpailut

| --- | --- |
60 m: Nghi "Nipa" Tran hopeaa 2005 ja 2006, pronssia 2007
200 m: Nghi "Nipa" Tran kultaa 2006, pronssia 2004
400 m: Jussi Sainio kultaa 1993
600 m: Marita Aaltonen kultaa 1967
1500 m: Jukka Savonheimo kultaa 1996 ja 1998, hopeaa 1999
1500 m: Sami Valtonen hopeaa 2000, pronssia 2002
1500 m: Tarja Vesaluoma pronssia 2006 ja 2007
3000 m: Jouko Santanen hopeaa 1976
3000 m: Jukka Savonheimo kultaa 1990, 1993, 1996 ja 1998
3000 m: Sami Valtonen hopeaa 2000
3000 m: Kirsi Valasti pronssia 2002
3000 m: Juha Hellstén kultaa 2002, hopeaa 2005
3000 m: Tarja Vesaluoma kultaa 2007, pronssia 2005 ja 2006
5000 m: Aarno Ristimäki hopeaa 1975
60 m aidat: Marika Salminen kultaa 1993
60 m aidat: Joni Myllyntaus hopeaa 2001
Pituus: Marika Salminen kultaa 1993
Kolmiloikka: Marika Salminen kultaa 1993
Kolmiloikka: Marjo Laamanen pronssia 2007
Seiväs: Jarno Koivunen kultaa 2001
Keihäs: Kirsi Ahonen kultaa 2006, 2007 ja 2009
Moukari: Päivi Granö pronssia 2006
Kuula: Jorma Lempinen pronssia 1983
3000 m kävely: Katja Kärkinen hopeaa 1987
3000 m kävely: Niina Paju pronssia 1987
3000 m kävely: Outi Sillanpää kultaa 2003, 2005, 2007
3000 m kävely: Anne Halkivaha kultaa 2012
5000 m kävely: Reima Salonen kultaa 1978 ja 1988
5000 m kävely: Stig Fröberg pronssia 1983
5000 m kävely: Vesa Puukari kultaa 1987
5000 m kävely: Veijo Savikko hopeaa 1987
5000 m kävely: Ari Laine pronssia 1987
5000 m kävely: Timo Viljanen hopeaa 2007, pronssia 2011
5000 m kävely: Aleksi Ojala hopeaa 2011, pronssia 2012
Yleisurheilu > Mitalistit SM-kilpailuissa > SM-maastojuoksut

Marita Aaltonen kultaa 1968
Jukka Savonheimo pronssia 1991, 1993 ja 1998
Annemari Sandell-Hyvärinen kultaa 2000, 2001, 2006, 2008 ja 2009, hopeaa 2005
Sami Valtonen hopeaa 2000
Kirsi Valasti hopeaa 2001
Juha Hellstén hopeaa 2002, pronssia 2006
Jaana Niemelä hopeaa 2007, pronssia 2008
SM-maastojuoksun joukkuekilpailu:
kultaa joukkue Marita Aaltonen, Ritva-Liisa Tuominen, Anja Tuominen 1967
kultaa joukkue Marita Aaltonen, Anja Tuominen, Raili Fält 1968
kultaa joukkue Aarno Ristimäki, Raimo Rossinen, Matti Hämäläinen 1972
hopeaa joukkue Aarno Ristimäki, Aarno Niemi, Matti Hämäläinen 1973 ja 1974
hopeaa joukkue Jukka Savonheimo, Hannu Manninen, Ari Vuorela 1991
kultaa joukkue Keijo Kumpulainen, Ari Vuorela, Hannu Manninen 1992
hopeaa joukkue Jukka Savonheimo, Hannu Manninen, Ari Vuorela 1993
kultaa joukkue Sami Valtonen, Jukka Savonheimo, Tuomas Zacheus 2000
hopeaa joukkue Sami Valtonen, Juha Hellstén, Jukka Savonheimo 2001
hopeaa joukkue Annemari Sandell-Hyvärinen, Kirsi Valasti, Sari Koivu 2001
pronssia joukkue Sami Valtonen, Jukka Savonheimo, Tuomas Zacheus 2002
pronssia joukkue Juha Hellstén, Mikko Virta, Jukka Savonheimo 2005
kultaa joukkue Annemari Sandell-Hyvärinen, Tarja Vesaluoma, Sari Koivu 2005
hopeaa joukkue Juha Hellstén, Mikko Virta, Jari Jaakkola 2006
pronssia joukkue Annemari Sandell-Hyvärinen, Tarja Vesaluoma, Sari Koivu 2006
hopeaa joukkue Jaana Niemelä, Tarja Vesaluoma, Katri Lindeqvist 2007
hopeaa joukkue Annemari Sandell-Hyvärinen, Jaana Niemelä, Katri Lindeqvist 2008
hopeaa joukkue Mikko Virta, Juha Hellstén, Jussi Suna 2009
Aiheesta muualla

Seuran sivut
Historia
Salibandyn omat sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Miesten jalkapallon TUL:n mestarit |
| --- | --- |
TUL:n jalkapallomestaruus:  1920: Kullervo  1921: Kullervo  1922: Kullervo  1923: Kullervo  1924: Kullervo  1925: Kullervo  1926: Töölön Vesa  1927: Jyry  1928: Kullervo  1929: TuWe  1930: Vesa  1931: ViTo  1932: TP-V  1933: TaTo  1934: TP-V  1935: Töölön Vesa  1936: Töölön Vesa  1937: KTP  1938: TP-V  1939: KTP  1940: TP-V  1941: keskeytettiin  1942: ei pelattu  1943: TP-V  1944: ei pelattu  1945: Kullervo  1946: TP-V  1947: KTP  1948: RTU  1949: KTP  1950: KTP  1951: KTP  1952: KTP  1953: Turun Pyrkivä  1954: Turun Pyrkivä  1955: Karihaaran Tenho 
TUL Cup:  1973: Into  1974: Turun Pyrkivä  1975: Turun Pyrkivä  1976: Into  1977: MiPK  1978: Turun Pyrkivä  1979: JyPK  1980: OTP  1981: KTP  1982: PPT  1983: KTI  1984: Elo  1985: PPT  1986: OTP  1987: PPT  1988: Elo  1989: OTP  1990: PPT  1991: OTP  1992: VanPa  1993: FC Jazz  1994: TP-V  1995: Ponnistus  1996: FC Jazz  1997: TP-V  1998: FC Jazz  1999: Kajaanin Haka  2000: PP-70  2001: PP-70  2002: FC Jazz  2003: PP-70  2004: KooTeePee  2005: KooTeePee  2006: Kiisot  2007: TP-V  2008: KTP  2009: Warkaus JK  2010: KooTeePee  2011: JyPK  2012: KooTeePee  2013: ei pelattu  2014: Sisu-Pallo  2015: ei pelattu  2016: TP-V  2017: Toejoen Veikot  2018: MiPK  2019: MiPK  2020: ei pelattu  2021: ei pelattu  2022: ToTe  2023: TP-V  2024: TP-V
Riitta Vesanen

Riitta Raija Vesanen (myöh. Seppälä, s. 24. tammikuuta 1962 Turku) on suomalainen pikajuoksija. Hän edusti Turun Urheiluliittoa ja Helsingin Kisa-Veikkoja ja häntä valmensivat Martti Honkanen ja Markku Välivehmas.
Vesanen voitti Lappeenrannassa 1980 100 metrin ja Kajaanissa 1984 400 metrin Suomen mestaruuden. Hän sai 400 metrillä myös kaksi muuta SM-mitalia, hopeaa Porissa 1983 ja pronssia Vaasassa 1986. Sisäratojen SM-kisoissa hän saavutti 400 metrillä kultaa 1984 ja 1985 ja hopeaa 1980 ja 1983 sekä 60 metrillä pronssia 1980 ja 200 metrillä hopeaa 1984 ja pronssia 1983.
Vesanen osallistui MM-kisoihin 1983, joissa hän juoksi alkueriin jääneessä Suomen pikaviestijoukkueessa.
Ulla Pokki

Ulla Linnéa Lanning (o.s. Pokki, s. 11. tammikuuta 1935 Helsinki) on entinen suomalainen pikajuoksija.
Ulla Pokki karsiutui Helsingin 1952 olympialaisissa 100 metrin juoksun alkuerissä ajalla 12,7 ja 4 × 100 metrin viestijuoksun alkuerissä ajalla 50,2. Hän edusti Suomea neljässä maaottelussa vuosina 1952–1955.
Seuratasolla Pokki edusti Huopalahden Hurjia. Hän voitti Suomen mestaruuden 100 metrillä vuosina 1952 ja 1953 sekä 200 metrillä vuosina 1953 ja 1954. Hän saavutti SM-hopeaa 100 metrillä vuonna 1954. Vuonna 1952 hän juoksi 100 metrin Suomen ennätyksen 12,4 s ja seuraavana vuonna 200 metrin Suomen ennätyksen 26,3 s. Uransa parhaan 200 metrin ajan 25,9 s hän juoksi vuonna 1954, mutta sitä ei hyväksytty Suomen ennätykseksi.
Urheilu-uransa jälkeen Ulla Lanning on toiminut muun muassa Suomen naisjoukkueen johtajana vuosien 1969 ja 1971 EM-kilpailuissa sekä huoltajana maaotteluissa ja Suomen Urheiluliiton eri valiokuntien jäsenenä.
Aiheesta muualla

Ulla Pokki Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).
| n k Naisten 100 metrin juoksun Suomen mestarit |
| --- | --- |
1910-luku:  1913: Lisie Nyström  1914: Ida Välimäki  1915: Lisie Nyström  1916: Olga Virtanen  1917: Olga Virtanen  1918: Lisie Nyström  1919: Olga Virtanen 
1920-luku:  1920: Olga Virtanen  1921: Olga Virtanen  1922: Olga Virtanen  1923: Olga Virtanen 
1940-luku:  1945: Mirja Jämes  1946: Aili Reiko  1947: Mirja Jämes  1948: Aili Reiko  1949: Hilkka Helenius 
1950-luku:  1950: Hilkka Talvio  1951: Tuija Lindroos  1952: Ulla Pokki  1953: Ulla Pokki  1954: Salme Jaakkola  1955: Aulikki Lehmijoki  1956: Tuija Valkama  1957: Aulikki Lehmijoki  1958: Tuovi Vahtera  1959: Aulikki Lehmijoki 
1960-luku:  1960: Brita Johansson  1961: Brita Johansson  1962: Brita Johansson  1963: Maija Koivusaari  1964: Maija Koivusaari  1965: Maija Koivusaari  1966: Sirkka Norrlund  1967: Mona-Lisa Strandvall  1968: Mona-Lisa Strandvall  1969: Mona-Lisa Strandvall 
1970-luku:  1970: Mona-Lisa Strandvall  1971: Tuula Rautanen  1972: Tuula Rautanen  1973: Mona-Lisa Pursiainen  1974: Mona-Lisa Pursiainen  1975: Mona-Lisa Pursiainen  1976: Mona-Lisa Pursiainen  1977: Mona-Lisa Pursiainen  1978: Helinä Laihorinne  1979: Helinä Laihorinne 
1980-luku:  1980: Riitta Vesanen  1981: Helinä Laihorinne  1982: Helinä Laihorinne  1983: Helinä Marjamaa  1984: Helinä Marjamaa  1985: Sisko Markkanen  1986: Sisko Markkanen  1987: Auli Marttinen  1988: Sisko Hanhijoki  1989: Sisko Hanhijoki 
1990-luku:  1990: Sisko Hanhijoki  1991: Sisko Hanhijoki  1992: Sisko Hanhijoki  1993: Sanna Hernesniemi  1994: Sanna Hernesniemi  1995: Sanna Hernesniemi  1996: Sanna Hernesniemi  1997: Sanna Hernesniemi  1998: Sanna Kyllönen  1999: Sanna Kyllönen 
2000-luku:  2000: Heidi Hannula  2001: Johanna Manninen  2002: Johanna Manninen  2003: Johanna Manninen  2004: Johanna Manninen  2005: Heidi Hannula  2006: Heidi Hannula  2007: Johanna Manninen  2008: Sari Keskitalo  2009: Sari Keskitalo 
2010-luku:  2010: Sari Keskitalo  2011: Ella Räsänen  2012: Hanna-Maari Latvala  2013: Hanna-Maari Latvala  2014: Hanna-Maari Latvala  2015: Hanna-Maari Latvala  2016: Anna Hämäläinen  2017: Hanna-Maari Latvala  2018: Anniina Kortetmaa  2019: Lotta Kemppinen 
2020-luku:  2020: Lotta Kemppinen  2021: Lotta Kemppinen  2022: Anniina Kortetmaa  2023: Lotta Kemppinen  2024: Lotta Kemppinen 
Kalevan kisat
USB

| USB |
| --- | --- |
 USB-liitin (tyyppi A).
Tyyppi:  sarjaväylä
Julkaisu:  tammikuussa 1996
Kehittäjä:   Compaq   DEC   IBM   Intel   Microsoft   NEC   Nortel 
Käyttötarkoitus:  tiedonsiirto ja tehonsiirto
Yht. kontakteja:   4: positiivinen jännite, 2 data, 1 maa    5 (On-The-Go)    9 (SuperSpeed)    11 (Powered-B SuperSpeed)    24 (USB-C)  
USB (engl. Universal Serial Bus) on sarjaväyläarkkitehtuuri oheislaitteiden liittämiseksi tietokoneeseen. Kotikäyttäjälle näkyvin hyöty on saman liitännän sopiminen useisiin eri laitteisiin; ennen USB-väylää esimerkiksi hiiren ja näppäimistön saattoi kytkeä ristiin, ja tulostimilla oli omanlaisensa liitäntätapa. Väylä tukee kytke ja käytä -tekniikkaa (engl. Plug and Play), jolloin esimerkiksi tulostin kertoo tietokoneelle mallinsa, ja tietokone voi tämän perusteella asentaa automaattisesti oikean ohjelmiston. Aiemmin käyttäjän piti kertoa käyttöjärjestelmälle asennetun tulostimen merkki ja malli.
Vuonna 1995 johtavat laite- ja ohjelmistovalmistajat (mm. Intel, Microsoft, NEC ja Compaq) perustivat USB Implementers Forumin. Liitäntä eri versioineen on laajasti käytetty pienistä akkukäyttöistä laitteista kuten matkapuhelimista ja MP3-soittimista lähtien.
USB-C-liitäntä tukee käyttöä myös virtalähteen kytkemiseen sekä videokuvan siirtämiseen (näytöt).
USB-arkkitehtuuri

USB-arkkitehtuurissa keskenään kytketyt laitteet noudattavat isäntä/laite-jakoa (engl. host/device). Aiemmin tietokone oli aina isäntä (master) ja siihen kytkettävät laitteet sille alisteisia (slave). Nykyisin isäntinä voi olla myös muunlaisia laitteita, kuten tulostimia ja äänentoistolaitteita.
USB-arkkitehtuuri > USB-standardit ja yhteensopivuus

USB-standardeja ovat: USB 1.0–1.1, USB 2.0, USB 3.0 ja USB4.
USB OTG (On-The-Go) on USB-standardiin tehty lisäys, jossa sama laite voi olla sekä isäntä että laite riippuen siitä, kuinka käyttäjä sitä käyttää. USB OTG:ssa laite on joko USB-A tai USB-B laite riippuen siitä, miten päin kaapeli kytketään laitteiden välille. USB-A on oletuksena isäntä ja riippumatta siitä, onko se isäntä vai laite, se syöttää USB-väylälle virtaa.
WUSB on USB 1.1:n ja 2.0:n kanssa yhteensopiva langaton liitäntä.
USB Power Delivery (USB PD) on noin vuodesta 2012 lähtien mukana ollut määrittely, jonka mukaan USB-väylä voi välittää virtaa jopa 240 wattia (5 ampeeria) esimerkiksi kannettavalle tietokoneelle. USB PD on lisätty samaan aikaan USB-C liittimen kanssa ja siitä on julkaistu vuoteen 2022 mennessä kolme versiota (1.0, 2.0 ja 3.0). USB PD 3.1 vuonna 2021 lisäsi uusia kiinteitä jännitteitä ja virtamääriä standardiin.
Alternate Mode -moodin kautta väylä voi kuljettaa eri protokollia kuten DisplayPortia.
Eri protokollien käyttöä USB-väylän välityksellä on kehitetty pitkään.
USB-arkkitehtuuri > USB-kaapelin sähköinen rakenne

Datajohtopari on usein vihreä ja valkoinen. Lisäksi USB-kaapelin sisällä on käyttöjännitettä varten punainen +5 V johto ja musta maajohto.
USB-kaapelissa datasignaalit muodostavat pareja, joista toisella on vastakkainen suunta. Vastaanottopäässä käänteisvaiheinen signaali käännetään takaisin ja signaalit summataan, jolloin matkan aikana syntynyt häiriö kumoutuu.
USB käyttää linjakoodauksessa NRZI-koodausta.
Standardin mukainen virransyöttö (esimerkiksi tietokoneesta) on 500 mA versioon USB 2.0 saakka ja 900 mA USB 3.0 -liittimen kautta.
USB-arkkitehtuuri > Liittimet

USB-kaapeleissa on käytetty useita erilaisia liittimiä, jotka jatkossa korvaa USB-C -liitin.
Micro-USB on ollut yleinen muun muassa älypuhelimien lataukseen.
USB-C eli USB Type-C on 24-nastainen datan ja energian siirtoon käytettävä USB-liitin. Se julkaistiin vuonna 2013 korvaamaan aiemmat USB-liittimet. Aiemmista versioista poiketen USB-C sopii liitäntään kummin päin tahansa.
Myös Intelin kehittämä Thunderbolt 3 käyttää USB-C-liitintä.
| Standardi | USB 1> 0 1996 | USB 1> 1 1998 | USB 2> 0 2001 | USB 2> 0 päivitetty | USB 3> 0 2008 | USB 3> 1 2013 | USB 3> 2 2017 | USB4 2019 |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Maksimisiirtonopeus | 12 Mbps | 12 Mbps | 480 Mbps | 480 Mbps | 5 Gbps | 10 Gbps | 20 Gbps | 40 Gbps |  |
| Type A -liitin |  |  |  |  |  |  | vanhentunut | vanhentunut |  |
| Type B -liitin |  |  |  |  |  |  | vanhentunut | vanhentunut |  |
| Type C -liitin | Vain taaksepäin yhteensopivuus | Vain taaksepäin yhteensopivuus |  (Suurennettu yksityiskohtien esittämiseksi) |  (Suurennettu yksityiskohtien esittämiseksi) |  (Suurennettu yksityiskohtien esittämiseksi) |  (Suurennettu yksityiskohtien esittämiseksi) |  (Suurennettu yksityiskohtien esittämiseksi) |  (Suurennettu yksityiskohtien esittämiseksi) |  |
| Mini-A -liitin | — |  |  |  | vanhentunut | vanhentunut | vanhentunut | vanhentunut | vanhentunut |
| Mini-B -liitin | — |  |  |  | vanhentunut | vanhentunut | vanhentunut | vanhentunut | vanhentunut |
| Mini-AB -liitin | — | — | — |  | vanhentunut | vanhentunut | vanhentunut | vanhentunut | vanhentunut |
| Micro-A -liitin | — | — | — |  |  |  | vanhentunut | vanhentunut |  |
| Micro-B -liitin | — | — | — |  |  |  | vanhentunut | vanhentunut |  |
| Micro-AB -liitin | — | — | — |  |  |  | vanhentunut | vanhentunut |  |
Standardiversiot > USB 1.x

Tammikuussa 1996 julkaistiin USB:n ensimmäinen valmis versio 1.0. Se tukee 1,5 Mb/s (Low Speed) ja 12 Mb/s (Full Speed) nopeuksia.

Ensimmäinen laajalti käyttöön otettu versio, USB 1.1, julkaistiin elokuussa 1998.
Standardiversiot > USB 2.0

Huhtikuussa 2000 julkaistu USB 2.0 tukee nopeampaa tiedonsiirtotilaa High Speed, joka kasvattaa väylän maksiminopeuden 480 megabittiin sekunnissa.
Tähän USB-määrittelyyn on myöhemmin tehty muutamia muutoksia, joista tärkeimmät on jälkeenpäin otettu osaksi USB 2.0 -standardia:
Mini-A ja Mini-B -liittimet
Mikro-USB kaapelit ja liittimet, versio 1.01
Mikropiirien väliseen tiedonsiirtoon tarkoitettu InterChip USB
USB On-The-Go (OTG) mahdollistaa kahden laitteen välisen tiedonsiirron ilman erillistä isäntää
Tuki dedikoiduille latureille
Mahdollisuus jopa 1,5 A latausvirtaan yhtä aikaa nopean tiedonsiirron kanssa. Mahdollistaa 5 A maksimivirran.
Väylän lepotila virran säästämiseksi
Standardiversiot > USB 3.0

Vuonna 2008 julkaistu USB 3.0 mahdollistaa USB 2.0:n verrattuna jopa yli kymmenen kertaa nopeamman tiedonsiirron. USB 3.0:n erottaa USB 2.0:sta sinisestä väristä tai liittimessä olevasta SS-merkinnästä. Lisäksi USB 3.0:ssa on kaksi tiedonsiirtokanavaa, kun taas aiemmissa versioissa on vain yksi.
USB 3.0-versiossa (SuperSpeed) siirtonopeus on 5, 10 tai 20 gigabittiä sekunnissa sukupolvesta riippuen.
Uudemmat määrittelyversiot ovat USB 3.1 ja USB 3.2.
Standardiversiot > USB4

USB4-määrittely on julkaistu 3. syyskuuta 2019. USB4 on taaksepäin yhteensopiva USB 3.2:n, USB 2.0:n ja Thunderbolt 3:n kanssa.
USB4 käyttää USB-C -liitintä. Määrittely tukee 10, 20 ja 40 Gbps nopeuksia.
USB4 Version 2.0 on syyskuussa 2022 julkaistu versio, joka päivittää standardia 80 Gbps nopeudelle ja yhteensopivaksi muiden standardien uudempien versioiden kanssa (DisplayPort ja PCI Express).
USB4 Gen4 (USB4 Version 2.0) käyttää sähköiseen signaaliin kolmea jännitetasoa PAM3-koodauksella (Pulse Amplitude Modulation 3).