Helsingin suurmoskeijahanke
Kielteisiä arvioita

Moskeijan saudirahoituksen pelättiin tuovan Suomeen radikaalia islamilaista ajattelua. Saudi-Arabia on käyttänyt öljytulojaan levittääkseen maan valtionuskontoa, ultrakonservatiivista wahhabismia eri puolille maailmaa. Rahaa on käytetty kirjoihin, mediaan, kouluihin, yliopistoihin, moskeijoiden rakentamiseen, houkutteleviin akateemisiin työpaikkoihin ja stipendeihin journalisteille. Muun muassa Saudi-Arabia, Kuwait ja Qatar ovat aiemmin rahoittaneet moskeijoita, joissa on levitetty jyrkkiä islamin tulkintoja.
Ulkopoliittisen instituutin vanhempi tutkija Olli Ruohomäki ja Helsingin yliopiston Lähi-idän tutkimuksen professori Hannu Juusola eivät vastustaneet moskeijahanketta sinänsä, mutta suhtautuivat kriittisesti sen rahoitukseen ja erityisesti rahan alkuperään. Ruohomäki epäili, että Bahrain, jonka valtaapitävillä oli vahvat siteet Saudi-Arabiaan, toimisi suurmoskeijahankkeessa eräänlaisena bulvaanina ja että Bahrainin motiivi herätti kysymyksiä. Terrorismin, radikalisaation ja kriisinhallinnan tutkimukseen erikoistuneen Ruohomäen mukaan haasteena oli, että hankkeessa ”ujuttautuu ideologiaa, joka ei ole sopusoinnussa liberaalin demokratian arvomaailman kanssa”. Juusolan mukaan ”Persianlahden raha on suuressa määrin vaikuttanut voimakkaasti siihen, miten islamia tulkitaan islamilaisessa maailmassa ja viime vuosikymmeninä”. Juusola viittasi laajalle levinneeseen, brittiläisen The Independent -lehden lokakuussa 2016 julkaisemaan uutiseen, jonka mukaan syyrialaiset pakolaiset olivat järkyttyneet Saksassa toimineiden moskeijoiden jyrkästä konservatiivisuudesta. Ylen helmikuussa 2017 esittämässä dokumentissa olivat aiheena Tanskassa toimineet moskeijat, joissa opetettiin länsimaisten arvojen kanssa ristiriidassa olevaa šaria-lakia. Belgian pääkaupungissa Brysselissä toimivan, Saudi-Arabian rahoittaman moskeijan johtaja poistettiin tehtävistään, kun oli huomattu, kuinka radikaalia sisältöä hänen opetuksessaan oli.
Pia Jardi kiisti, että moskeija voisi levittää ääri-islamistista ajattelua: ”On jo ihan tutkimuksienkin kautta todettu, että ei ne ole ne moskeijat, jotka radikalisoivat. Rakennus ei voi radikalisoida, vaan sen tekevät ihmiset.” Suomessa asuneet šiiamuslimit ja kurdit ilmaisivat huolensa Bahrainin kytköksistä Saudi-Arabiaan. He pelkäsivät sunnimoskeijan ruokkivan ääri-islamilaista salafismia Suomessa. Olli Ruohomäen mukaan salafismissa šiiamuslimit ovat pahempia vääräuskoisia kuin kristityt tai juutalaiset.
Helsinkiläinen kaupunginvaltuutettu ja kaupunkiympäristölautakunnan jäsen, kokoomuksen Atte Kaleva epäili, ettei Helsingin suurmoskeija yhdistäisi Suomen muslimeja, kuten hankkeen puuhamiehet sanoivat, vaan päin vastoin aiheuttaisi hajaannusta ja tukahduttaisi suhteettomalla koollaan ja voimallaan kaikki muut Suomen muslimiyhteisöt. Kaleva huomautti, että šiialaiset ja sunnalaiset muslimit eivät missään päin maailmaa käy yhdessä ja samassa moskeijassa. Ainoat poikkeukset ovat Mekan suurmoskeija ja Medinan profeetan moskeija, joissa kaikki maailman muslimit käyvät pyhiinvaelluksen yhteydessä. Kalevan mielestä oli lapsellista kuvitella, että ekumenia voisi toteutua Suomessa.
Hankkeen arvostelijat kiinnittivät huomiota sen rahoituspohjaan. Freedom Housen raportin mukaan Bahrainista oli tullut yksi Lähi-idän pahimmista sortovaltioista. Sen jälkeen, kun sunnijohtoinen monarkia kukisti väkivaltaisesti demokratiaa ajavan protestiliikkeen vuonna 2011, se on systemaattisesti poistanut poliittisia oikeuksia ja kansalaisvapauksia, hajottanut poliittisen opposition ja iskenyt raa'asti eri mieltä olevaan šiiaväestöön.
Yleisradion Rooman-kirjeenvaihtaja Liisa Liimataisen mielestä tontin myöntäminen Bahrainin tukemalle moskeijalle ei olisi neutraali päätös eikä edistänyt uskontojen vuoropuhelua Suomessa. Bahrainia oli syytetty maan sunnalaisen eliitin harjoittamasta šiiaenemmistön ihmisoikeuksien polkemisesta. Liimatainen pelkäsi suurmoskeijan levittävän Suomeen islamin eri suuntausten välisiä vihamielisyyksiä. Hänen mukaansa šiia- ja sunnimuslimien kiistojen taustalla on valtioiden poliittisia tavoitteita, jotka ovat konkretisoituneet esimerkiksi Balkanin niemimaalla.
Helsinkiläiset kaupunginvaltuutetut Atte Kaleva, kristillisdemokraattien Mika Ebeling ja vasemmistoliiton Dan Koivulaakso katsoivat, ettei suurmoskeija edistäisi Suomeen maahanmuuttajina ja pakolaisina saapuvien muslimien kotoutumista. Heidän mielestään moskeijan ja monitoimikeskuksen erilliset tilat miehille ja naisille olisivat päin vastoin eristäneet etenkin musliminaiset Suomen kantaväestöstä. SDP:n kaupunginvaltuutettu Tomi Sevander viittasi Pasilan poliisitalossa tehtyihin Irakista ja Syyriasta vuonna 2015 saapuneiden pakolaisten haastatteluihin, joissa oli havaittu jännitteitä šiia- ja sunnimuslimien välillä. Ulkopoliittisen instituutin tutkija Olli Ruohomäki korosti, että mahdollisesti toteutuvan suurmoskeijan tulee toimia Suomen lainsäädännön asettamissa rajoissa ja avoimen yhteiskunnan periaatteiden mukaisesti. Konfliktinratkaisujärjestö CMI:n Irak-asiantuntija Hussein al-Taee katsoi, että Helsingin moskeijan imaamit tulisi kouluttaa Suomessa radikalisoitumisen estämiseksi.