stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jim Corsi

| Jim Corsi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1954 Montreal, Quebec, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada  Italia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  174 cm
Paino:  80 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1977–1992
Seurat:  Loyola College (CIAU) Concordia University (CIAU) Quebec Nordiques (WHA) Binghampton Dusters (AHL) Edmonton Oilers (NHL) Houston Apollos (CHL) Oklahoma City Stars (CHL) HC Ghërdeina (Elite.A) HC Bolzano (Elite.A) Varese (Elite.A)
James "Jim" Corsi (s. 19. kesäkuuta 1954 Montreal, Quebec, Kanada) on kanadalais-italialainen entinen jääkiekkomaalivahti. Hän aloitti uransa Loyola Collegen maalivahtina vuonna 1973. Kolmen yliopistovuoden jälkeen Corsi pelasi yhden vuoden NAHL senioriliigaa Yhdysvaltain puolella Mainessa ennen siirtymistään WHA-liigan Quebec Nordiquesin joukkueeseen. Kahden WHA-kauden jälkeen Corsi siirtyi läntiseen Kanadaan Edmonton Oilersin NHL-joukkueeseen. Ainoaksi jääneen NHL-kauden aikana hän pelasi 26 ottelua, joissa päästi keskimäärin 3,65 maalia.
Kevään 1980 jälkeen Corsi siirtyi pelaamaan Italiaan, ensin HC Ghërdeinan joukkueeseen. Samalla hänet valittiin myös edustamaan Italiaa B-rymän MM-kilpailuissa. Corsi pelasi kaikkiaan 12 kautta Italiassa ja oli maajoukkueen vakio kasvo aina kevääseen 1990 asti. Corsi pelasi Italian paidassa myös Sarajevon Olympiaturnauksessa.
Pelaajauransa jälkeen Corsi palasi takaisin Kanadaan ja toimi maalivahtivalmentajana ensin yliopistoliigassa ja kaudet 1994–1997 Ontario Hockey Liigan St. Michael's Majorsissa. Syksyllä 1998 hänestä tuli NHL-joukkue Buffalo Sabresin maalivahtivalmentaja, jossa tehtävässä työskenteli kevääseen 2014 asti. Tämän jälkeen hänet valittiin NHL-joukkue St. Louis Bluesin maalivahtivalmentajaksi, jossa tehtävässä työskenteli kaudelle 2016-2017 asti. Corsi irtisanottiin kesken kauden ja hänet korvasivat Ty Conklin ja Martin Brodeur. Kauden 2017-2018 Corsi toimi Concordia Universityn apuvalmentajana. Syksystä 2018 alkaen hän on toiminut Concordia Universityn maalivahtivalmentajana ja sen ohella Columbus Blue Jacketsin organisaatiossa prospekti-maalivahtien kehitysvalmentajana.
Kevään 2008 MM-kisoissa hän toimi myös Italian maajoukkueen apuvalmentajana.
Corsin mukaan on nimetty jääkiekon edistyneisiin tilastoihin kuuluva laukaustasapainoa mittaava Corsi -tilastotapa. Buffalolainen Tim Barnes kehitti tilastoinnin korvaamaan plusmiinustilastoa ja halusi nimetä tavan Corsin mukaan, koska Corsilla oli tuolloin häntä miellyttäneet muhkeat viikset.
Jarmo Puskala

Puskala Logomon lavalla Turussa 2011
Jarmo Puskala (s. 20. marraskuuta 1981) on suomalainen elokuvakäsikirjoittaja. Hän on Iron Sky -elokuvien alkuperäisidean keksijä ja yksi Star Wreck: In the Pirkinning -elokuvan käsikirjoittajista. Puskala oli Vasemmistoliiton ehdokkaana kevään 2011 eduskuntavaaleissa sekä paikallisissa vaaleissa. .
Aiheesta muualla

Jarmo Puskala Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jarmo Puskalan kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
John Lewis (ihmisoikeustaistelija)

John Lewis
John Lewis (1940 – 17. heinäkuuta 2020) oli yhdysvaltalainen ihmisoikeustaistelija. Hän kuului merkittävimpiin 1960-luvun yhdysvaltalaisen kansalaisoikeusliikkeen johtohenkilöihin. Hän oli edustajainhuoneen jäsen vuodesta 1986.
Lewis kuoli haimasyöpään 80-vuotiaana.
John Lewisin mukaan on nimetty Yhdysvaltain laivaston säiliölaiva USNS John Lewis (T-AO-205).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta John Lewis Wikimedia Commonsissa
Janega

| Janega Янега |
| --- | --- |
 vaakuna
 Janega
 Koordinaatit: 60°44′55″N, 33°42′37″E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Leningradin alue
Piiri:  Lotinapellon piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 096,36 km²
Väkiluku (2013):  2 200
 
 Kunnan kotisivu 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Janegan kunta Lotinapellon piirin kartalla.
Janega (ven. Я́нега) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Leningradin alueen Lotinapellon piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Syvärin itäpuolella 11 kilometriä Lotinapellosta koilliseen. Taajamassa on 1 100 ja kunnassa 2 200 asukasta (vuonna 2013).
Maantiede ja asutus

Janegan kunnan pinta-ala on 1 096,36 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Karjalan tasavaltaan ja Svirstroin kuntaan, idässä Leningradin alueen Podporožjen piiriin sekä etelässä Aljohovštšinan ja lännessä Lotinapellon kuntiin. Pinta-alasta 95,0 % on metsää, 2,4 % maatalousmaata ja 1,6 % vesistöjä.
Kunnan läpi virtaa Syvärijoki, johon laskee Viozerosta alkunsa saava Janega. Suurimmat järvet ovat Kuležozero, Russkonskoje, Jubinskoje, Sjaksozero ja Muljevskije. Hyötykaivannaisiin kuuluvat hiekka, turve ja sapropeeli. Suunnitteilla on Janegajoen rauhoitusalueen perustaminen.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Agašovon, Harevštšinan, Karjaženhierun eli Karjalankylän (ven. Poga), Petšenitsyn, Rahkovitšin, Russkonitsyn, Šapšan, Troitsankonnun (Staraja Sloboda), Tenenitšin, Trošken (Andrejevštšina) ja Uuden-Slobodan (Novaja Sloboda) kylät sekä Ineman rautatieaseman asutus. Janegan jälkeen suurimmat asutuskeskukset ovat yli kahdensadan asukkaan Troitsankontu ja Troške. Kesäisin asukasmäärä nousee yli tuhannella hengellä.
Kunnan luoteisosassa Konnun (ven. Konduši) kyläryhmässä (nykyiset Karjaženhieru ja Troške) on asunut ilmeisesti 1600-luvulla syntynyt karjalaisryhmä, jonka kielimuoto poikkeaa eräiltä piirteiltään aunuksenkarjalasta. Kaakkoisosassa on muutamia historiallisia vepsäläiskyliä. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan valtaosa kunnan asukkaista on venäläisiä ja karjalaisia on vain reilut 30 henkeä.
Historia

Taajama on saanut alkunsa Retškan kylän lähelle vuonna 1954 perustetusta metsätyöläisten asutuksesta. Vuonna 1970 siihen liitettiin Janegan rautatieaseman asutus. Tenenitšissä sijainnut Pervomaiskin kyläneuvoston keskus siirrettiin Janegaan vuonna 1973. Kyläneuvosto muutettiin Janegan volostiksi vuonna 1994. Nykyinen kunta on perustettu vuonna 2006 entisistä Janegan ja Trošken volosteista sekä osasta Imotšenitsyn volostia.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkee Muurmannin rata, josta haarautuu rautatie Aunuksen kautta Jänisjärvelle. Janegan asemalla pysähtyvät Svirstroin, Olhavan ja Pietarin väliset paikallisjunat. Aunuksen radalla sijaitseva Ineman asema ei ole enää toiminnassa. Syvärin yli kulkee myös Pietarin ja Murmanskin välinen valtatie M18, joka yhdistää joen länsipuolella sijaitsevat kylät Lotinapellon kaupunkiin. M18:lta haarautuu maantie Janegan ja Podporožjen kautta Vytegraan. Janegasta ja eräistä kylistä on linja-autoyhteydet Lotinapeltoon. Syväri on osa Volgan–Itämeren vesitietä.
Paikallisista elinkeinoista tärkeimpiä ovat maa- ja metsätalous (37,4 % vuonna 2013), kauppa ja palvelut. Janegan taajamassa toimii Lotinapellon sähköpylvästehdas, yksityinen sahalaitos ja öljyvarasto. Maataloutta edustaa viljan viljelyyn erikoistunut Petšenitsyn maatalousyritys. Suuri osa työvoimasta työskentelee Pietarissa tai Lotinapellossa.
Julkisiin palveluihin kuuluvat Janegan lastentarha, peruskoulu ja kulttuuritalo, Harevštšinan, Tenenitšin ja Trošken kerhotalot sekä Janegan ja Troitsankonnun lääkintäasemat. Kunnan alueella toimii ravintola, neljä kahvilaa ja joukko kauppoja.
Nähtävyydet ja matkailu

Kunnan huomattavin nähtävyys on Troitsankonnussa sijaitseva Aleksanteri Syväriläisen luostarikokonaisuus, joka koostuu 1500–1800-luvuilla rakennetuista Pyhän Kolminaisuuden ja Kristuksen kirkastumisen luostareista. Syvärin rannalla entisten Pirkkilän (ven. Pirkinitši) ja Rutšjin kylien luona on kaksi kurgaanihautaa. Alueella on myös useita toisessa maailmansodassa kaatuneiden neuvostosotilaiden hautapaikkoja.
Matkailupalveluja tarjoavat Troitsankonnun hotelli- ja ravintolakompleksi, Ineman rautatieaseman lähellä sijaitseva lomakylä sekä Petšenitsyn kylän lähellä sijaitseva metsästysmaja.
Aiheesta muualla

Janegan kunnan sivusto (venäjäksi)
Javier Osés Flamarique

Javier Osés Flamarique (23. elokuuta 1926 Tafalla – 22. lokakuuta 2001) oli espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. maaliskuuta 1950 ja nimitettiin Huescan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Abulan titulaaripiispaksi 10. marraskuuta 1969. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Dadaglio, jota avustivat Pedro Cantero Cuadrado ja José María Cirarda Lachiondo.
Osés Flamarique sai 28. helmikuuta 1977 nimityksen Huescan piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 24. elokuuta 2001.
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1954

| Mestaruussarjan kausi 1954 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Ajankohta:  2. toukokuuta− 3. lokakuuta
Mestari:  Pyrkivä 1. Mestaruussarjan mestaruus 1. Suomen mestaruus
Toinen sija:  KuPS
Kolmas sija:  HJK
Pudonneet joukkueet:  Jäntevä KPT
Ottelut:  90
Maalit:  279 (3,1 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Eino Koskinen (16)
Suurin kotivoitto:  Pyrkivä−Haka 7−1
Suurin vierasvoitto:  Jäntevä−KuPS 0−8
Eniten maaleja ottelussa:  Jäntevä−KuPS 0−8 Pyrkivä−Haka 7−1 Pyrkivä−VIFK 6−2 TuTo−Jäntevä 5−3
Suurin yleisömäärä:  4 510 Pyrkivä−HJK 2−0
Kokonainen yleisömäärä:  194 374
Yleisökeskiarvo:  2 160
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1953 :  1955 → 
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1954 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 23. kausi. Kaudella 1954 Mestaruussarja pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti Pyrkivä, joka varmisti ensimmäisen mestaruutensa toiseksi viimeisessä ottelussa 26. syyskuuta, kun se voitti KPT:n Rainer Forssin (2) ja Aulis Lähtisen (2) maaleilla 4–0. Viimeiseksi sijoittuneet Jäntevä ja KPT putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1954 voitti TuTo:n Eino Koskinen 16 maalilla. Palloliitto valitsi vuoden 1954 jalkapalloilijaksi Mestaruussarjassa pelanneen Jäntevän Pekka Kupiaisen. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1954 oli yhteensä 194 374 henkeä eli keskimäärin 2 160 katsojaa ottelua kohti. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 22. elokuuta Turussa Kupittaan jalkapallostadionilla pelatussa ottelussa Pyrkivä−HJK, kun ottelua saapui seuraamaan 4 510 katsojaa.
Joukkueet

Mestaruussarjaan osallistui 10 joukkuetta, joista kahdeksan kaudelta 1953 ja kaksi nousijaa kauden 1953 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja TuTo ja Itälohkon voittaja KPT nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeiseksi jääneet VPS:n ja KaPa:n.
| Joukkue | Kaupunki |
| --- | --- |
Helsingin Jalkapalloklubi (HJK): Helsinki
Kotkan Jäntevä (Jäntevä): Kotka
Kotkan Työväen Palloilijat (KTP): Kotka
Kronohagens IF (KIF): Helsinki
Kuopion Palloseura (KuPS): Kuopio
Kuopion Pallotoverit (KPT): Kuopio
Turun Pyrkivä (Pyrkivä): Turku
Turun Toverit (TuTo): Turku
Valkeakosken Haka (Haka): Valkeakoski
Vasa IFK (VIFK): Vaasa
Huom. Valkeakoski oli kauppala.
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pyrkivä (M) | 18 | 10 | 6 | 2 | 42 | 20 | +22 | 26  |
| 2 | KuPS | 18 | 8 | 6 | 4 | 38 | 23 | +15 | 22  |
| 3 | HJK | 18 | 9 | 4 | 5 | 31 | 18 | +13 | 22  |
| 4 | VIFK | 18 | 8 | 4 | 6 | 28 | 26 | +2 | 20  |
| 5 | TuTo | 18 | 7 | 4 | 7 | 35 | 28 | +7 | 18  |
| 6 | KTP | 18 | 8 | 2 | 8 | 25 | 26 | −1 | 18  |
| 7 | KIF | 18 | 6 | 6 | 6 | 20 | 25 | −5 | 18  |
| 8 | Haka | 18 | 4 | 9 | 5 | 21 | 29 | −8 | 17  |
| 9 | Jäntevä (P) | 18 | 3 | 5 | 10 | 20 | 41 | −21 | 11  |
| 10 | KPT (P) | 18 | 2 | 4 | 12 | 19 | 43 | −24 | 8  |
Lähde: Jalkapallokirja 1955
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | Pyr | KuPS | HJK | VIFK | TuTo | KTP | KIF | Haka | Jän | KPT |
| Pyrkivä  |   | 1–1  | 2–0  | 6–2  | 2–1  | 2–1  | 2–2  | 7–1  | 2–1  | 4–0 |
| KuPS  | 0–0  |   | 1–0  | 0–2  | 1–2  | 2–1  | 1–1  | 4–0  | 4–0  | 4–0 |
| HJK  | 0–0  | 5–0  |   | 1–0  | 4–2  | 1–0  | 4–0  | 1–1  | 3–1  | 2–1 |
| VIFK  | 3–1  | 1–1  | 3–2  |   | 1–1  | 0–1  | 3–1  | 0–0  | 2–0  | 0–0 |
| TuTo  | 0–3  | 3–3  | 0–1  | 4–1  |   | 1–2  | 0–2  | 1–1  | 5–3  | 1–1 |
| KTP  | 0–2  | 4–1  | 1–4  | 2–3  | 2–0  |   | 0–0  | 3–1  | 1–1  | 2–0 |
| KIF  | 0–2  | 1–3  | 1–0  | 2–1  | 0–2  | 3–2  |   | 0–0  | 1–0  | 4–2 |
| Haka  | 2–2  | 0–0  | 2–2  | 2–1  | 0–3  | 4–0  | 1–1  |   | 0–0  | 4–1 |
| Jäntevä  | 4–2  | 0–8  | 0–0  | 1–2  | 0–5  | 1–2  | 0–0  | 3–1  |   | 3–1 |
| KPT  | 2–2  | 2–4  | 3–1  | 1–3  | 1–4  | 0–1  | 2–1  | 0–1  | 2–2  |   |
Lähde: Jalkapallokirja 1955
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Tilastot > Maalintekijät

|  | Pelaaja | Joukkue | M |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Eino Koskinen | TuTo | 16 |
| 2 |  Rainer Forss | Pyrkivä | 14 |
| 3 |  Pentti Styck | VIFK | 12 |
| 4 |  Pertti Vanhanen | KTP | 11 |
| 4 |  Urho Väänänen | KuPS | 11 |
| 6 |  Olavi Lahtinen | HJK | 9 |
| 6 |  Aulis Lähtinen | Pyrkivä | 9 |
| 8 |  Keijo Airola | Pyrkivä | 7 |
| 8 |  Seppo Pelkonen | KuPS | 7 |
Lähde: Jalkapallokirja 1955
Tilastot > Yleisömäärät

|  | Joukkue | O | Yht>  | Ka>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Pyrkivä | 9 | 30 319 | 3 369 |
| 2 | TuTo | 9 | 24 587 | 2 732 |
| 3 | HJK | 9 | 24 352 | 2 706 |
| 4 | KuPS | 9 | 20 086 | 2 232 |
| 5 | KIF | 9 | 18 942 | 2 105 |
| 6 | KTP | 9 | 18 137 | 2 015 |
| 7 | VIFK | 9 | 16 982 | 1 887 |
| 8 | Jäntevä | 9 | 14 767 | 1 641 |
| 9 | KPT | 9 | 14 399 | 1 600 |
| 10 | Haka | 9 | 11 803 | 1 311 |
|  | Yhteensä | 90 | 194 374 | 2 160 |
Lähde: Suomen Sosialidemokraatti
Suomen mestarit

| Pelaaja | O | M |
| --- | --- | --- |
|  Erik Roos (mv) | 16 | 0 |
|  Keijo Airola | 18 | 7 |
|  Rainer Forss | 18 | 14 |
|  Jukka Leino | 14 | 0 |
|  Aulis Lähtinen | 18 | 9 |
|  Pentti Mäkinen | 12 | 0 |
|  Jukka Paatelo | 18 | 0 |
|  Veikko Paven | 17 | 6 |
|  Kalevi Rantanen | 18 | 5 |
|  Rainer Suojanen | 18 | 0 |
|  Reino Suojanen | 18 | 1 |
Lähteet: Jalkapallokirja 1981; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006
Kauden aikana joukkueessa pelasivat myös Kaj Saarinen (mv, 2/0), Reino Koskinen (7/0) ja Voitto Alitalo (4/0).
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1950

| Mestaruussarjan kausi 1950 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Ajankohta:  30. huhtikuuta− 22. lokakuuta
Mestari:  I-Kissat 1. Mestaruussarjan mestaruus 1. Suomen mestaruus
Toinen sija:  KuPS
Kolmas sija:  VIFK
Pudonneet joukkueet:  TuVe Kullervo
Ottelut:  90
Maalit:  356 (4,0 per ottelu)
Paras maalintekijä:  Yrjö Asikainen (15)  Jorma Saarinen (15)
Suurin kotivoitto:  I-Kissat−KIF 9−1
Suurin vierasvoitto:  Kullervo−KuPS 2−6
Eniten maaleja ottelussa:  TuVe−KTP 4−7 Haka−TPS 7−4
Suurin yleisömäärä:  4 764 KuPS−I-Kissat 0−3
Kokonainen yleisömäärä:  187 025
Yleisökeskiarvo:  2 078
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1949 :  1951 → 
Jalkapallon Mestaruussarjan kausi 1950 oli vuonna 1930 perustetun Mestaruussarjan 19. kausi. Kaudella 1950 Mestaruussarja pelattiin 10 joukkueen kaksinkertaisena sarjana. Joukkuemäärää vähennettiin kaudelle 1950 kahdella, kun Palloliitto oli päättänyt 1948 aloittaa siirtymisen vaiheittain 16 joukkueen sarjasta (1948) kymmenen joukkueen sarjaan.
Mestaruussarjan ja Suomen mestaruuden voitti I-Kissat, joka varmisti ensimmäisen mestaruutensa toiseksi viimeisessä ottelussa 15. lokakuuta, vaikka se hävisi KIF:lle maalein 2–3. Viimeiseksi sijoittuneet TuVe ja Kullervo putosivat Suomensarjaan.
Mestaruussarjan maalikuninkuuden kaudella 1950 jakoivat I-Kissojen Yrjö Asikainen ja VPS:n Jorma Saarinen 15 maalilla. Mestaruussarjan yleisömäärä kaudella 1950 oli yhteensä 187 025 henkeä eli keskimäärin 2 078 katsojaa ottelua kohti. Yleisökeskiarvo oli Mestaruussarjan uusi ennätys. Kauden suurin yleisömäärä nähtiin 1. lokakuuta Kuopion Keskuskentällä pelatussa ottelussa KuPS−I-Kissat, kun ottelua saapui seuraamaan 4 764 katsojaa.
Joukkueet

Mestaruussarjaan osallistui 10 joukkuetta, joista kahdeksan kaudelta 1949 ja kaksi nousijaa kauden 1949 Suomensarjasta. Suomensarjan Länsilohkon voittaja Haka ja Itälohkon voittaja Kullervo nousivat suoraan. Nousijajoukkueet korvasivat edellisellä kaudella viimeiseksi jääneet HIFK:n, HJK:n, HPS:n ja TuTo:n.
| Joukkue | Kaupunki |
| --- | --- |
Helsingin Kullervo (Kullervo): Helsinki
Ilves-Kissat (I-Kissat): Tampere
Kotkan Työväen Palloilijat (KTP): Kotka
Kronohagens IF (KIF): Helsinki
Kuopion Palloseura (KuPS): Kuopio
Turun Palloseura (TPS): Turku
Turun Veikot (TuVe): Turku
Vaasan Palloseura (VPS): Vaasa
Valkeakosken Haka (Haka): Valkeakoski
Vasa IFK (VIFK): Vaasa
Huom. Valkeakoski oli kauppala.
Sarjataulukko

| S | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | ME | Pist  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | I-Kissat (M) | 18 | 10 | 5 | 3 | 38 | 17 | +21 | 25  |
| 2 | KuPS | 18 | 11 | 0 | 7 | 46 | 39 | +7 | 22  |
| 3 | VIFK | 18 | 7 | 6 | 5 | 38 | 28 | +10 | 20  |
| 4 | KTP | 18 | 7 | 5 | 6 | 36 | 37 | −1 | 19  |
| 5 | VPS | 18 | 6 | 6 | 6 | 34 | 33 | +1 | 18  |
| 6 | KIF | 18 | 8 | 2 | 8 | 45 | 46 | −1 | 18  |
| 7 | TPS | 18 | 7 | 3 | 8 | 36 | 37 | −1 | 17  |
| 8 | Haka | 18 | 7 | 3 | 8 | 37 | 46 | −9 | 17  |
| 9 | TuVe (P) | 18 | 5 | 4 | 9 | 25 | 34 | −9 | 14  |
| 10 | Kullervo (P) | 18 | 2 | 6 | 10 | 22 | 40 | −18 | 10  |
Lähde: Jalkapallokirja 1951
(M) = Suomen mestari; (P) = Putoaja
Tulokset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Koti \ Vieras1 | I-K | KuPS | VIFK | KTP | VPS | KIF | TPS | Haka | TuVe | Kul |
| I-Kissat  |   | 2–0  | 1–1  | 3–0  | 0–0  | 9–1  | 1–1  | 1–1  | 2–0  | 3–2 |
| KuPS  | 0–3  |   | 4–2  | 3–2  | 0–2  | 5–2  | 4–2  | 2–4  | 3–2  | 4–1 |
| VIFK  | 3–0  | 0–1  |   | 2–0  | 2–3  | 2–2  | 3–2  | 4–0  | 1–1  | 2–3 |
| KTP  | 2–0  | 3–1  | 1–1  |   | 0–0  | 2–0  | 3–3  | 2–1  | 2–0  | 2–2 |
| VPS  | 2–2  | 1–2  | 3–3  | 4–2  |   | 2–1  | 4–1  | 2–3  | 4–0  | 2–2 |
| KIF  | 3–2  | 2–5  | 2–5  | 6–2  | 7–2  |   | 1–3  | 7–1  | 1–1  | 3–0 |
| TPS  | 0–1  | 3–0  | 0–2  | 3–1  | 2–1  | 3–2  |   | 5–1  | 3–3  | 1–0 |
| Haka  | 1–4  | 2–4  | 2–2  | 3–4  | 2–0  | 0–1  | 7–4  |   | 2–1  | 3–0 |
| TuVe  | 0–1  | 4–2  | 1–0  | 4–7  | 3–1  | 1–2  | 1–0  | 1–2  |   | 1–1 |
| Kullervo  | 0–3  | 2–6  | 2–3  | 1–1  | 1–1  | 1–2  | 2–0  | 2–2  | 0–1  |   |
Lähde: Jalkapallokirja 1950; Jalkapallokirja 1951
1 Kotijoukkue vasemmanpuoleisessa sarakkeessa.
Värit: Sininen = kotivoitto; Keltainen = tasapeli; Punainen = vierasvoitto.
Tilastot > Maalintekijät

|  | Pelaaja | Joukkue | M |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yrjö Asikainen | I-Kissat | 15 |
| 1 |  Jorma Saarinen | VPS | 15 |
| 3 |  Kalevi Lehtovirta | TuVe | 13 |
| 4 |  Valtter Heinonen | Haka | 12 |
| 4 |  Per-Erik Hägg | KIF | 12 |
| 4 |  Martti Kosma | KuPS | 12 |
| 4 |  Matti Pirinen | KuPS | 12 |
| 4 |  Kalevi Saastamoinen | Kullervo | 12 |
| 4 |  Olof Stolpe | VIFK | 12 |
| 10 |  Leo Lehto | Haka | 11 |
Lähde: Suomen Sosialidemokraatti
Tilastot > Yleisömäärät

|  | Joukkue | O | Yht>  | Ka>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | I-Kissat | 9 | 24 785 | 2 754 |
| 2 | TPS | 9 | 24 183 | 2 687 |
| 3 | KuPS | 9 | 22 844 | 2 538 |
| 4 | TuVe | 9 | 22 376 | 2 486 |
| 5 | KIF | 9 | 21 658 | 2 406 |
| 6 | VIFK | 9 | 16 889 | 1 877 |
| 7 | Kullervo | 9 | 16 260 | 1 807 |
| 8 | VPS | 9 | 15 632 | 1 737 |
| 9 | KTP | 9 | 14 642 | 1 627 |
| 10 | Haka | 9 | 7 756 | 862 |
|  | Yhteensä | 90 | 187 025 | 2 078 |
Lähde: Helsingin Sanomat
Suomen mestarit

| Pelaaja | O | M |
| --- | --- | --- |
|  Thure Sarnola (mv) | 18 | 0 |
|  Kaarlo Asikainen | 18 | 0 |
|  Yrjö Asikainen | 18 | 15 |
|  Veikko Forsblom | 18 | 2 |
|  Matti Laine | 17 | 3 |
|  Veikko Noponen | 17 | 7 |
|  Asser Salo | 18 | 5 |
|  Leo Turunen | 17 | 0 |
|  Esko Valkama | 18 | 0 |
|  Pentti Vanhanen | 18 | 0 |
|  Oiva Volanen | 13 | 4 |
Lähteet: Jalkapallokirja 1981; Pelimiehet. Suomen jalkapallon pelaajatilastot 1930–2006
Kauden aikana joukkueessa pelasi myös Kauko Orava (7/2).
Javier Prado Aránguiz

Javier Prado Aránguiz

Francisco Javier Prado Aránguiz SS.CC. (8. maaliskuuta 1929 Santiago de Chile – 23. kesäkuuta 2020) oli chileläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 19. syyskuuta 1953 ja nimitettiin Iquiquen hiippakunnan piispaksi 9. heinäkuuta 1984. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Angelo Sodano, jota avustivat Francisco de Borja Valenzuela Ríos ja Eladio Vicuña Aránguiz.
28. huhtikuuta 1988 Aránguiz sai nimityksen Valparaíson vihkipiispaksi ja 16. huhtikuuta 1993 Rancaguan piispaksi. Hän jäi eläkkeelle 23. huhtikuuta 2004.
Isokuonohai

| Isokuonohai |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Luomihaikalat Carcharhiniformes
Heimo::  Tiikerihait Carcharhinidae
Suku::  Carcharhinus
Laji::  altimus
Kaksiosainen nimi
 Carcharhinus altimus  Springer, 1950 
 Isokuonohain levinneisyys
Katso myös
   Isokuonohai Wikispeciesissä   Isokuonohai Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Isokuonohai (Carcharhinus altimus) on tiikerihaihin eli ihmishaihin (Carcharhinidae) kuuluva hailaji.
Kuvaus

Isokuonohailla on nimensä mukaan iso ja pitkä kuono, jossa näkyvät sieraimet. Ne ovat väritykseltään harmaita. Suurin mahdollinen pituus noin 300 senttimetriä. Urosten pituus on yleensä noin 216 senttimetri, kun taas naaran koko on 226-282 senttimetriä. Syntymäkoko 70-90 senttimetriä. Niiden paino voi olla 167 kilogrammaa.
Ravinto

Isokuonohai syö ravinnokseen luukaloja, mutta myös makrillejä, pohjakaloja, simpukoita ja rauskuja.
Elinalue

Isokuonohai levinneisyys alue on Länsi-Atlantti: Florida, Venezuela. Itä-Atlantti: Senegal, Välimeren alueet. Länsi-Intian valtameri: Punainenmeri, Mosambik, Etelä-Afrikka, Madagaskar ja Intia. Länsi-Tyynenmeren alue: Kiina, Taiwan ja Australia. Keski-Tyynenmeren alue: Havaiji. Tyynenmeren itäosa: Kalifornianlahti, Etelä-Meksiko, Kolumbia ja Ecuador.
Elinalue > Elinympäristö

Isokuonohai löytyy mannerjalustojen reunojen ja saarien läheisyydestä. Ne elävät  usein 430 metrin syvyydessä. Aikuiset uivat usein yli 90 metrin syvyydessä, kun taas poikaset elävät usein matalikoilla.
Lisääntyminen

Isokuonohai naaras synnyttää joka toinen vuosi 1-13 (keskimäärin 9) poikasta. Välimeren alueella poikaset syntyvät elo-syyskuussa, mutta Madagaskarissa nuoret syntyvät syys-lokakuussa. Poikasen pituus syntymän jälkeen on noin 60-75.
Vaara ihmiselle

Isokuonohait eivät ole vaarallisia ihmisille, koska ne elävät usein syvissä vesissä.
Isokuonohai
Isokuonohait elävät usein syvissä vesissä