stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Farmer Takes a Wife

| The Farmer Takes a Wife |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Henry Levin
Käsikirjoittaja:   Walter Bullock  Sally Benson  Joseph Fields 
Perustuu:   Walter D. Edmondsin romaaniin  Frank B. Elserin ja Marc Connellyn näytelmään 
Tuottaja:  Frank P. Rosenberg
Säveltäjä:  Cyril J. Mockridge
Kuvaaja:  Arthur E. Arling
Leikkaaja:  Louis R. Loeffler
Pääosat:   Betty Grable  Dale Robertson  Thelma Ritter 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 12. kesäkuuta 1953  New York City, New York  24. heinäkuuta 1953  Los Angeles, Kalifornia  Heinäkuu 1953 (Maanlaajuinen) 
Kesto:  81 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  $ 1 860 000 (arvioitu)
Tuotto:  $ 1 220 000 (USA)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Farmer Takes a Wife on vuonna 1953 ilmestynyt yhdysvaltalainen Technicolor-menetelmällä kuvattu romanttinen musikaalikomediaelokuva, jonka ohjasi Henry Levin. Elokuvan pääosissa ovat Betty Grable, Dale Robertson ja Thelma Ritter.
The Farmer Takes a Wife perustuu Walter D. Edmondsin kirjoittamaan Rome Haul (1929) -romaaniin, josta Frank B. Elser ja Marc Connelly laativat näytelmäversion. Näytelmän pohjalta Walter Bullock, Sally Benson ja Joseph Fields kirjoittivat käsikirjoituksen. 20th Century Fox -studio tuotti elokuvan.
The Farmer Takes a Wife sai kotimaan ensi-iltansa 12. kesäkuuta vuonna 1953 New Yorkissa ja 24. heinäkuuta 1953 Los Angelesissa. Elokuva ei ollut menestys ilmestyessään; elokuva tuotti 1,2 miljoonaa dollaria Yhdysvalloissa 1,8 miljoonan dollarin budjetista.
The Farmer Takes a Wife -näytelmä avattiin Broadwaylla, New Yorkissa 30. lokakuuta vuonna 1934 ja suljettiin tammikuussa 1935 104 näytöksen jälkeen. Ensi-illan näyttelijäkaartissa olivat Henry Fonda, Margaret Hamilton ja Francis Pierlot. Näytelmän pohjalta tehtiin samanniminen elokuva vuonna 1935, jonka pääosissa ovat Janet Gaynor ja Henry Fonda.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Betty Grable  | … |  Molly Larkins   |
|  Dale Robertson  | … |  Dan Harrow   |
|  Thelma Ritter  | … |  Lucy Cashdollar   |
|  John Carroll  | … |  Jotham Klore   |
|  Eddie Foy Jr.  | … |  Fortune Friendly   |
|  Charlotte Austin  | … |  Pearl Dowd   |
|  Kathleen Crowley  | … |  Susanna   |
|  Merry Anders  | … |  Hannah   |
|  May Wynn  | … |  Eva Gooch   |
Aiheesta muualla

The Farmer Takes a Wife Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Taukojalka

Taukojalka.com -sivusto
Taukojalka.com on vuodesta 2001 lähtien vaikuttanut tanssiin ja nuorisokulttuuriin keskittyvä yhteisösivusto, joka perustuu alan seurantaan, spesiaaliblogeihin, keskustelutilaan sekä Mun kengät -osioon. Alun perin sivusto toimi erityisesti breakdance-harrastajien keskustelufoorumina sekä eri puolella Suomea järjestettävistä tapahtumista saatavan materiaalin julkaisupaikkana.
Blogit

Taukojalan blogikirjoittajiin kuuluvat suomalaiset ammattilaistanssijat Focus, Hatsolo ja Mercy-1 Flow Mo -ryhmästä sekä Tanssianssi. Lisäksi sivustolta löytyy soul, funk ja hiphop -musiikkigenreihin keskittyvä Kulta-Aika -blogi.
Focus, Hatsolo ja Mercy-1 ovat ansioituneet kansainvälisellä saralla voittaen useita kilpailuja, joihin lukeutuvat mm. Rock Steady Anniversary 2006 (USA), Circle Kingz 2005 (Sveitsi) ja Hip H'op Session 2006 (Ranska). He ovat kiertäneet kutsuvieraina Euroopassa, Aasiassa ja Yhdysvalloissa sekä esiintyneet oman "Let It Flow - Tanssin Virtaa" -dokumenttinsa (Yle)  ohella Suomessa mm. Tanssii Tähtien Kanssa ja Eurovision TV-lähetyksissä.
Mun Kengät -osio

Vuorovaikutteinen Mun Kengät -osio perustuu käyttäjälähtöiseen sisältöön: käyttäjät laittavat osioon kuvia omistamistaan kengistä lyhyiden tarinoiden kera. Käyttäjät voivat myös antaa palveluun laitetuille kengille ääniä ja seurata äänien jakautumista.
Tapahtumat

Taukojalka -nimen alla on järjestetty breakdance-tapahtumia ja -kilpailuja vuodesta 2005 lähtien. Seuraavassa lista kyseisistä tapahtumista ja niihin liittyvistä kutsuvieraista / tuomareista:
2005 Taukojam (Turnin' Fest, Tampere)
Poe-1 (Style Elements, USA), Juse Boogie (Massive Monkeez, USA), Freeze ja Dark Mark (Ghost Crew, Ruotsi / Norja)
2006 Taukojam (Helsinki)
Maurizio (Rock Steady Crew, Italia)
2007 Taukojam (Helsinki)
Hooch (Iso-Britannia), Tech Rock (Atomic Bboys, Norja),  Jesse13 (Suomi)
Tuomariksi kutsuttu Crazy Legs (Rock Steady Crew, USA) perui tulonsa viime hetkeillä jalkavamman vuoksi.
2008 Taukojam / Circle Prinz Scandinavia (Helsinki)
Moysex (Dynasty Rockers, Espanja)
2009 Circle Prinz Finland (Helsinki)
Wicket (USA), DJ Skeme Richards (Rock Steady Crew, USA), DJ Renegade (Iso-Britannia), Dj Timber (Mighty Zulu Kingz, Espanja/Irlanti)
Kilpailujen voittajat:
2005 Ata (Ghost Crew, Suomi)
2006 Mouse (Floor Gangz, Iso-Britannia)
2007 Hatsolo (Flow Mo, Suomi)
2008 Mouse (Floor Gangz, Iso-Britannia) ja Tony Rock (Top 9, Venäjä)
Aiheesta muualla

Taukojalka.com
The Road to Escondido

| The Road to Escondido J> J. Cale & Eric Clapton |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuussa 2005
 Julkaistu: 7. marraskuuta 2006
 Tuottaja(t): J.J. Cale, Eric Clapton
 Tyylilaji: blues, blues rock, The Tulsa Sound
 Kesto: 57.05
 Levy-yhtiö: Duck, Reprise
J.J. Calen muut julkaisut
| To Tulsa and Back 2004 | The Road to Escondido 2006 | Rewind: The Unreleased Recordings 2007 |
Eric Claptonin muut julkaisut
| Back Home 2005 | The Road to Escondido 2006 | Complete Clapton 2007 |
The Road to Escondido on Eric Claptonin ja J.J. Calen julkaisema bluesalbumi. Albumi levytettiin elokuussa 2005 ja se julkaistiin 7.11.2006.
Kappaleista 11 on J.J. Calen kirjoittamia ja vain "Three little girls" on Claptonin käsialaa. John Mayer kirjoitti kappaleen "Hard to thrill", sekä sovitti kuuluisan blues- klassikon "Sporting life blues" (Brownie McGhee -cover) duolle. J.J. Calen kiertuebändi säestää heitä albumilla, mutta mukana on myös tunnettuja artisteja: Taj Mahal, John Mayer, Derek Trucks, Doyle Bramhall II, Albert Lee, Nathan East, Willie Weeks ja Steve Jordan.
Vuonna 2008 albumi voitti Grammy-palkinnon kategoriassa paras nyky-blues albumi.
Kappaleet

Danger
Heads in Georgia
Missing Person
When This War Is Over
Sporting Life Blues
Dead End Road
It's Easy
Hard to Thrill
Anyway the Wind Blows
Three Little Girls
Don't Cry Sister
Last Will and Testament
Who am I Telling You
Ride the River
Arvostelut

All About Jazz:
Allmusic:
Slant Magazine:
Aiheesta muualla

The Road to Escondido discogs.com -sivustolla
J.J. Cale ja Eric Clapton.
Irma Tähtiranta

Irma Kristina Tähtiranta (17. lokakuuta 1911 Tampere – 24. tammikuuta 2002) oli suomalainen kirjailija.
Tähtiranta kävi oppikoulua ja tuli ylioppilaaksi yksityisessä opetuksessa vuonna 1934. Hänellä oli kieliopintoja ja hän toimi virkailijana Tampereen kuvataiteessa  1929–1932 sekä muissa tehtävissä 1932–1935. Tampereen säästöpankissa hän oli virkailijana 1935–1942 ja Tammertehtaat oy:ssä 1942–1952. Suomen pääkonsulinvirastossa Pariisissa hän oli virkailijana vuodesta 1952 lähtien.
Tähtirannan vanhemmat olivat rakennusmestari Kaarle Tähtiranta ja Ida Kristina (o.s. Lagerström).
Teoksia

Suunemin vaimo : romaani. Otava 1948
Inger Lise Rypdal

| Inger Lise Rypdal |
| --- | --- |
 Rypdal vuonna 1974.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Inger Lise Rypdal (o.s. Andersen)
Syntynyt: 14. joulukuuta 1949 (ikä 74) Østre Toten, Norja
Ammatti:  laulaja, näyttelijä
Puoliso:  Terje Rypdal (1969–1985)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Inger Lise
Aktiivisena:  1968–
Tyylilajit:  popmusiikki 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Inger Lise Rypdal (o.s. Andersen; s. 14. joulukuuta 1949 Østre Toten) on norjalainen laulaja ja näyttelijä. Hän nousi suosioon vuonna 1968 kappaleilla Fru Johnsen ja Rome & Julie. Laulamisen lisäksi Rypdal on luonut uraa näyttelijänä sekä elokuvissa että teatterimusikaaleissa. Rypdalin sisko on laulaja Maj Britt Andersen. Vuosina 1969–1985 Rypdal oli naimisissa jazzmuusikko Terje Rypdalin kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Inger Lise Rypdal Wikimedia Commonsissa
Talviparalympialaiset 2010

Talviparalympialaiset 2010 järjestettiin Vancouverissä Kanadassa 12.–21. maaliskuuta 2010. Kisoihin osallistui 506 urheilijaa 44 maasta. Talviparalympialaisiin osallistui nyt ensimmäistä kertaa urheilijoita Argentiinasta, Bosnia-Herzegovinasta, Romaniasta ja Serbiasta. Kisoissa kisailtiin aikaisempien lajien lisäksi superalppiyhdistetyssä.
Kisoissa rikottiin ennätys niin myytyjen lippujen kuin kisoista raportoivien toimittajien osalta. Kisoja kävi seuraamassa 230 000 silmäparia.
Lajit

Alppihiihto
Ampumahiihto
Maastohiihto
Pyörätuolicurling
Kelkkajääkiekko
Mitalitaulukko TOP-10

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Saksa | 13 | 5 | 6 | 24 |
| 2 |  Venäjä | 12 | 16 | 10 | 38 |
| 3 |  Kanada | 10 | 5 | 4 | 19 |
| 4 |  Slovakia | 6 | 2 | 3 | 11 |
| 5 |  Ukraina | 4 | 8 | 6 | 19 |
| 6 |  Yhdysvallat | 4 | 5 | 4 | 13 |
| 7 |  Itävalta | 3 | 4 | 4 | 11 |
| 8 |  Japani | 3 | 3 | 5 | 11 |
| 9 |  Valko-Venäjä | 2 | 0 | 7 | 9 |
| 10 |  Ranska | 1 | 4 | 1 | 6 |

| 17 |  Suomi | 0 | 1 | 1 | 2 |
Kuvagalleria

Avajaisissa Kanadan lippu.
Paralympiatuli.
Alppihiihtoa.
Ampumahiihtoa.
Maastohiihtoa.
Maastohiihtoa.
Kelkkajääkiekkoa.
Pyörätuolicurlingia.
Aiheesta muualla

Official website of the Paralympic Movement (englanniksi)
Ylen Elävä arkisto: Löytynoja ja Tuomisto palauttivat Suomen paralympialaisten mitalikantaan Vancouverin laduilla
Talviparalympialaisten 2010 kilpailutapahtumat
Alppihiihto
Ampumahiihto
Maastohiihto
Pyörätuolicurling
Kelkkajääkiekko
Inger Louise Valle

| Inger Louise Valle> Norjan kunta- ja työministeri |
| --- | --- |
 Nordlin hallitus 8. lokakuuta 1979 – 3. lokakuuta 1980  
Edeltäjä:  Arne Nilsen
Seuraaja:  Harriet Andreassen
Norjan oikeusministeri
 Brattelin II ja Nordlin hallitus 16. lokakuuta 1973 – 8. lokakuuta 1979  
Edeltäjä:  Petter Mørch Koren
Seuraaja:  Andreas Cappelen
Norjan kuluttaja- ja hallintoministeri
 Brattelin I hallitus 8. toukokuuta 1972 – 18. lokakuuta 1972  
Edeltäjä:  virka perustettu
Seuraaja:  Eva Kolstad
Norjan perhe- ja kuluttajaministeri
 Brattelin I hallitus 17. maaliskuuta 1971 – 8. toukokuuta 1972  
Edeltäjä:  Elsa Skjerven
Seuraaja:  virka lakkautettu
Suurkäräjäedustaja
 Akershusin vaalipiiri 1977–1981  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Inger Louise Andvig Valle
Syntynyt: 28. marraskuuta 1921 Oslo, Norja
Kuollut: 21. toukokuuta 2006 (84 vuotta) Bærum, Norja
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Inger Louise Andvig Valle (28. marraskuuta 1921 Oslo – 21. toukokuuta 2006 Bærum) oli norjalainen juristi ja työväenpuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1977–1981 ja toimi Norjan kuluttajaministerinä 1971–1972, oikeusministerinä 1973–1979 sekä kunta- ja työministerinä 1979–1980.
Aiheesta muualla

Inger Louise Valle Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Talviparalympialaiset 2014

Talviparalympialaiset 2014 järjestettiin Sotšissa Venäjällä 7.–16. maaliskuuta 2014. Sotšin paralympialaisissa nähtiin ensimmäisen kerran lumilautailua vammaisurheilulajina.
Lajit

Alppihiihto
Ampumahiihto
Maastohiihto
Pyörätuolicurling
Kelkkajääkiekko
Lumilautailu
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Venäjä | 30 | 28 | 22 | 80 |
| 2 |  Saksa | 9 | 5 | 1 | 15 |
| 3 |  Kanada | 7 | 2 | 7 | 16 |
| 4 |  Ukraina | 5 | 9 | 11 | 25 |
| 5 |  Ranska | 5 | 3 | 4 | 12 |
| 6 |  Slovakia | 3 | 2 | 2 | 7 |
| 7 |  Japani | 3 | 1 | 2 | 6 |
| 8 |  Yhdysvallat | 2 | 7 | 9 | 18 |
| 9 |  Itävalta | 2 | 5 | 4 | 11 |
| 10 |  Iso-Britannia | 1 | 3 | 2 | 6 |

| 16 |  Suomi | 0 | 1 | 0 | 1 |
Kuvagalleria

Avajaiset
Avajaiset
Alppihiihtoa
Kelkkajääkiekkoa
Maastohiihtoa
Pyörätuolicurlingia
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Official website of the Paralympic Movement (englanniksi)
Sotšin talviolympialaisten ja paralympialaisten virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sääntelyhäiriö

Sääntelyhäiriö (hallituksen epäonnistuminen, government failure) tarkoittaa, että julkisen vallan puuttuminen johonkin aiheuttaa tehottomamman lopputuloksen kuin saavutettaisiin ilman puuttumista.
Sääntelyhäiriö on julkisen sektorin analogia markkinahäiriölle (market failure). Motiivina voi olla poliitikon, virkamiehen ja/tai yksityisen toimijan välistäveto, mutta usein osalla toimijoista on hyvä tarkoitus.
Esimerkkejä > Lainsäädäntö

Syrjäytymisvaikutus: kun valtio lisää kulutustaan tai velkaantumistaan, yksityiset investoinnit ja kulutus vähenevät.
Siltarumpupolitiikka: poliitikot ajavat valtion kulutusta tai investointeja omiin vaalipiireihinsä, vaikka se olisi tehotonta.
Lehmänkauppa: poliitikot äänestävät sovitun vaihtokaupan mukaisesti eivätkä vaihtoehtojen paremmuuden perusteella.
Rationaalinen välinpitämättömyys: esimerkiksi äänestäjä tai päättäjä ei vaivaudu perehtymään kunnolla päätöksentekoon, koska paremman päätöksen hyödyt koituisivat vain pieneltä osin hänen itsensä hyväksi. Samaa on havaittavissa yritysten pienomistajilla.
Esimerkkejä > Hallinto

Itsekkäät virkamiehet: virkamiehet saattavat välittää omasta edustaan, haluta rakentaa itselleen valtaa ja arvovaltaa. He saattavat toimia tavalla, joka on suosittua tai miellyttävää muttei tehokasta eikä ihmisten edun mukaista.
Julkiset monopolit: Hallinto toimii kuin monopoli, koska sen ei tarvitse kohdata kilpailua. Tämä johtaa tehottomuuteen ja heikkoon asiakkaiden tarpeiden tyydyttämiseen.
Keskenään ristiriitaiset tavoitteet.
Esimerkkejä > Sääntely

Sääntelyarbitraasi: säännelty laitos hyödyntää todellisen riskin ja sääntelyaseman eroa. Esimerkiksi jos pankilta vaaditaan tietty omavaraisuusaste sen antamien luottojen kokonaismäärästä, pankin voi kannattaa myydä toimintojaan ja vuokrata niitä tai ostaa niitä palveluina, vaikka tämä olisi tehottomampaa, koska myynnistä saadut rahat mahdollistavat suuremman luotonannon vaikka myynti ei tosiasiallisesti vähentäisi riskiä.
Sääntelyloukku (regulatory capture): Sääntelyviranomainen päätyy myötäilemään säänneltävää alaa tai sen osaa. Virkamiehet alkavat samaistua asiakkaisiinsa tai tavoittelevat näiltä etuja tai työpaikkoja tai haluavat välttää näiden arvostelua. Usein virkamiehet tarvitsevat alan apua, koska alalla on paras tieto ja osaaminen kyseisestä alasta.
Sääntelyriski: yritykset pelkäävät sääntelyn saattavan muuttua haitallisesti eivätkä siksi uskalla tulla alalle palvelemaan asiakkaita. Tämän estämiseksi valtiot saattavat korvata yrityksille sääntelymuutosten aiheuttamat haitat.
Esimerkkejä > Informaatio

Ympäristöhaitat: esimerkiksi julkiset tuet tiestölle lisäävät liikennettä, maataloustuet lisäävät lannoitteiden ja kastelun käyttöä.
Epätäydellinen informaatio: esimerkiksi haittaveroja asetettaessa tarvittavan informaation kerääminen ei ole sääntelyviranomaiselle sen helpompaa kuin yksityisille toimijoille.
Markkinavääristymä (Market distortion), esimerkiksi
Verolait voivat ohjata investoinnit tehottomampiin kohteisiin.
Hallinnolliset määräykset pakottavat tiettyyn ratkaisuun estäen kaikki muut, mahdollisesti paljon paremmatkin.
Tuet: joidenkin hyödykkeiden tukeminen voi syrjäyttää markkinoilta paremmat tuotteet.
Moraalikato: esimerkiksi lupautumalla auttamaan ihmisiä, joiden riskit realisoituvat, valtio kannustaa ottamaan tällaisia riskejä (esimerkiksi rakentamaan halvalle tulvavaara-alueelle enemmän kuin olisi järkevää tai elämään liian epäterveellisesti).
Tahattomat seuraukset: esimerkiksi jos vuokrasääntely tuottaa asuntopulaa, minimipalkka työttömyyttä, ruoan kattohinta ruokapulaa tms.
Teoriaa

Sääntelyhäiriö voi tapahtua kysyntä- tai tarjontapuolella. Kysyntäpuolen häiriöt voivat liittyä äänestyskäyttäytymisen ongelmiin tai preferenssien paljastamisen ongelmaan: miten saada tietää kuluttajien todelliset preferenssit, jos näiden ei tarvitse todistaa niiden voimakkuutta kukkarollaan, tai miten kerätä niistä tarpeeksi yksityiskohtaista informaatiota muuten kuin hintamekanismin kautta. Tarjontapuolen ongelmat liittyvät usein päämies-agentti-ongelmaan.
Teoriaa > Näennäismarkkinat

Joskus sääntelyhäiriöitä yritetään välttää käyttämällä sääntelyn apuna näennäismarkkinoita. Tällöin tulee vastaan näennäismarkkinahäiriöitä, joilla on samoja syitä kuin markkinahäiriöillä.
Aiheesta muualla

Markkinahäiriöt, niiden sääntely ja sääntelyhäiriöt (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf) Martti Vihanto 21.1.2013
Irma Vienola-Lindfors

Irma Vienola-Lindfors (7. toukokuuta 1930 Joensuu – 19. syyskuuta 2007 Helsinki) oli suomalainen balettitanssija, balettipedagogi ja tanssikriitikko.
Vieno-Lindfors aloitti Maggie Gripenbergin modernin tanssin oppilaana mutta siirtyi sitten klassiseen balettiin. Hän sai 1950 kiinnityksen oopperan balettikuoroon ja tanssi solistitanssijana 1954–1958. Hän oli jäsenenä monissa 1950-luvun elokuvissa esiintyneessä oopperan tanssiryhmässä.
Oma tanssijanura päättyi, kun hän solmi avioliiton arkkitehti Teuvo Lindforsin kanssa ja perusti perheen. Hän kuitenkin jatkoi 1959–1966 opettajana kahdessa balettikoulussa. Hän toimi vapaana tanssikriitikkona ja -kirjoittajana 1959–1973 ja Helsingin Sanomissa vuodesta 1974 eläkkeelle jäämiseen saakka.
Vienola-Lindfors oli yksi Kansantanssi- ja musiikkiryhmä Katrillin perustajista.
Koreografi Tiina Lindfors on hänen tyttärensä.
Teokset

Irma Vienola-Lindfors, Raoul af Hällström: Suomen Kansallisbaletti 1922–1972, Fazer, 1981
JDM

JDM voi tarkoittaa seuraavia:
Japanese domestic market, Japanin kotimarkkinoille valmistetuista ajoneuvoista käytetty termi
JDM Automobiles, ranskalainen autonvalmistaja
Java Data Mining, Java-ohjelmointirajapinta
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”JDM”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Inger Miller

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 4 × 100 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ateena 1997 | 4 × 100 m |  |
|  Kultaa | Sevilla 1999 | 200 m |  |
|  Hopeaa | Sevilla 1999 | 100 m |  |
|  Hopeaa | Pariisi 2003 | 4 × 100 m |  |
Inger Miller (s. 12. kesäkuuta 1972 Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen pikajuoksija.
Miller oli 1995 voittamassa Universiadeissa kultaa 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Seuraavana vuonna hän sijoittui Atlantan olympialaisissa 200 metrin juoksussa neljänneksi ajalla 22,41. Samoissa kisoissa hän oli mukana Yhdysvaltain joukkueessa, joka voitti olympiakultaa pikaviestissä. Myöhemmin samana vuonna hän juoksi GP-finaalissa 100 metrin juoksussa seitsemänneksi ajalla 11,18. Vuonna 1997 hän oli Ateenan MM-kisoissa viides sekä 100 että 200 metrillä. Pikaviestissä hän oli mukana voittamassa MM-kultaa. 1998 hän sijoittui kolmanneksi GP-finaalissa 100 metrillä ajalla 11,18 ja oli voittamassa yleisurheilun maailmancupissa pikaviestiä.
Maebashin sisäratojen MM-kisoissa 1999 Miller sijoittui 60 metrin juoksussa alun perin kolmanneksi ajalla 7,06. Hän antoi kuitenkin kisoissa kofeiinia sisältäneen dopingnäytteen. Tapauksen pitkän käsittelyn jälkeen hänet hylättiin vuonna 2001 ja hän sai varoituksen dopingin käytöstä. Myöhemmin samana vuonna Sevillan ulkoratojen MM-kisoissa hän voitti kultaa 200 metrillä ajalla 21,77 ja hopeaa 100 metrillä ajalla 10,79. Kauden lopussa hän sijoittui kolmanneksi GP-finaalissa 200 metrillä. Vuonna 2001 hän karsiutui Edmontonin MM-kisoissa 200 metrin välierissä. Pariisin MM-kisoissa 2003 hän oli mukana voittamassa MM-hopeaa pikaviestissä.
Millerin isä on jamaikalainen Lennox Miller, joka voitti Méxicon olympialaisissa 1968 olympiahopeaa 100 metrillä. He ovat kautta aikain ensimmäinen isä-tytär-pari, joka on voittanut yleisurheilussa olympiamitalin.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metrin juoksu: 10,79 (1999)
200 metrin juoksu: 21,77 (1999)
400 metrin juoksu: 52,76 (1994)
50 metrin juoksu: 6,15 (1999)
60 metrin juoksu: 7,15 (1999)
100 metrin juoksu: 11,37 (2000)
Tarton lentoasema

Tarton lentoasema (myös Ülenurmen lentoasema) (IATA: TAY, ICAO: EETU) on lentoasema Virossa, 11 kilometriä Tartosta etelään. Lentoasemalla on yksi kiitotie. Vuonna 2024 kentältä lentää vain suomalainen Finnair Helsinkiin. Yhtiö keskeytti lennot kesällä 2024 GPS-häirinnän vuoksi kuukauden ajaksi, sillä lentoasemalla ei ollut satelliiteista riippumatonta mittarilähestymismenetelmää. Lentoaseman NDB-majakat oli poistettu käytöstä joulukuussa 2022.GPS-härinnän takia NDB-laitteisto korvattiin yksinäis-DME:llä, mikä mahdollistaa lentoliikenteen jatkumisen.
Historiaa

Lentoasema avattiin vuonna 1946. Uusi terminaalirakennus valmistui 1981, ja samalla kiitotie ja rullaustiet uusittiin. Vuodesta 2005 lähtien lentoasema on ollut AS Tallinna Lennujaam -yhtiön omistuksessa.
Matkustajamäärät

Kansainväliset lennot Tartosta alkoivat vuonna 2009, ja ensimmäisen toimintavuoden (07/2009–06/2010) aikana lentokentän kautta kulki 23 900 matkustajaa.
Vuonna 2016 asemalla tehtiin matkustajaennätys, kun Finnair kuljetti Helsinki–Tartto-reitillä 29 311 matkustajaa. Kaiken kaikkiaan vuonna 2016 kentän kautta kulki 29 594 matkustajaa.
Reittiliikenne > Historiaa

Reittiliikenne Tarttoon alkoi pitkän tauon jälkeen kesällä 2009, kun airBaltic aloitti lennot Riikaan 3. heinäkuuta neljästi viikossa. Tartto-Riika-reitti oli suosittu; maaliskuussa 2010 airBaltic kertoi kolminkertaistaneensa viikoittaisten lentojen määrän kymmeneen lentoon. AirBaltic kuitenkin lopetti Riika-Tartto-reittinsä kokonaan 1.8.2011. AirBaltic syytti Tarton lentoasemaa epäluotettavasta palvelusta, erityisesti lennonjohdon osalta. AirBalticin johtaja Janis Vanags mainitsi myös ILS:n, joka on saatu lentoaseman palveluvalikoimaan vasta hiljattain. Tarton lentoasema ei hyväksynyt kritiikkiä, koska lentoihin on tullut viivästys lennonjohdon vuoksi vain yhden kerran. Sen sijaan lennot ovat olleet useasti myöhässä airBalticista itsestään johtuen. Tarton kaupunginjohtaja Urmas Kruuse arveli reitin lopettamisen todelliseksi syyksi sen, ettei julkishallinto tukenut rahallisesti lentotoimintaa kuten on vaikkapa joissain Suomen kaupungeissa menetelty.
Estonian Air avasi syyskuussa 2009 reitin Tartosta Tukholmaan. Reitti Tukholmaan kuitenkin lopetettiin ja 27. helmikuuta 2011 Estonian Air aloitti lennot Tallinnaan.. Estonian Air oli kesällä 2011 ainoa Tartosta lentävä reittilentoyhtiö. Se lensi kuutena päivänä viikossa yhden menopaluulennon Tallinnasta Tarttoon. Yhtiö ei kuitenkaan enää lennä kyseistä reittiä.
Flybe Nordic julkisti kesällä 2011 aloittavansa lennot Helsingistä Tarttoon. Reitti käynnistyi 30.10.2011. Lennot siirtyivät Finnairin vastuulle keväällä 2015. Keväästä 2018 alkaen edestakaisia lentoja on ollut viikoittain kuusi.
Lentoyhtiöt ja kohteet

Finnair (Helsinki)
Aiheesta muualla

Tarton lentoasema (Arkistoitu – Internet Archive) (viroksi, englanniksi)
Viron lentoasemat
| --- | --- |
Siviililentoasemat:   Kärdla  Kihnu  Kuressaare  Narva  Pärnu  Rapla  Ridali  Ruhnu  Tallinna  Tapa  Tartto  Viljandi 
Sotilaslentoasemat:   Raadi  Ämari