Guido Mamberg
Taidetuotanto

Guido Mamberg aloitti luovan työnsä ja toimintansa melko kokemattomana, mutta trenditietoisena ja taitavana nuorena miehenä jo opintojensa ohella vuonna 1913, luodessaan teoksia, jotka huomioitiin graafisen suunnittelun uutena sanana. Globaalin talouskriisin seurauksena mainonnan ja julisteiden varsin heikon kysynnän rinnalla Mamberg silti luottavaisena ja sovellettua grafiikkaa tuottavana itsenäisenä taiteilijana saavutti luovuutensa huipputason julistetaiteen ja julkaisutoiminnan alalla, mikä johti kansainväliseen läpimurtoon. Hän järjesti taidenäyttelyitä kotimaassa ja esitti luovaa julistetaidettaan ulkomailla.
Mamberg teki yhteistyötä sekä kauppa- ja teollisuusyritysten että aikakautensa valtiovirastojen kanssa, toimi kansallisten järjestöjen, teollisuus- ja maatalousnäyttelyjen taiteilijana ja pääsuunnittelijana. Hänen luomuksiin kuuluvat pakkausten ja logosuunnittelu, liikkeenomaiset tavaramerkit ja tuote-etiketit sekä säilykkeiden sarjatuotannon pakkausmuotoilun, tuotemerkkien ja tarrojen tunnusomaisen yhtenäisen teeman ja lähestymistavan suunnittelu. Hän loi mainoskylttejä, mainonnan ja matkailun julisteita ja tiedotuksia, adresseja, tutkintotodistuksia ja  diplomeja, sanomalehti-ilmoituksia, kirjojen, kalentereiden ja sanomalehtien graafisia teemoja. Lisäksi hän toimi mainosvalaisun ja näyteikkunoiden somistamisen, konferenssien rakennusten ja esineiden dekoratiivisen taiteen ja ornamentiikan parissa. Mambergin luonnonomainen tyyli erottui muista tuolloin luoduista sovellusgraafisista töistä myös siinä, että useissa hänen tunnetuimmissa teoksissa oli mustavärinen tausta.
Koulutukseltaan erikoistuneena mainosammattilaisena Guido Mamberg toimi yhtenä keskeisenä suunnannäyttäjänä sekä julistetaiteen että graafisen suunnittelun alalla vuoteen 1940 asti.
G. Mambergin taidetuotantoon kuuluvat August Rudolf de Haasin, Arthur Heyen ja Jack Londonin kolme klassikkonovellia sisältävän vironkielisen teoksen ja unkarilaisen kirjailijan Mór Jókain loistavasta hovinarrista kertovan humoristisen vironnetun romaanin kuvituksien ohella mm.:
norjalaisen runoilijan, isänmaanystävän ja kirjailijan Bjørnstjerne Bjørnsonin novellin ”Synnöve Päiväkumpu” (”Synnøve Solbakken”, 1857) August Hermsin tekemän vironnoksen kuvitus v. 1926.
”Quatrevingt-treize”. Victor Hugon romaani “93.” August Herms käännöksen, 189-sivuisen taskukokoisen ja kovakantisen kirjan suunnittelu v. 1927.
taidehistorioitsijan ja kirjailijan Niels von Holstin Tallinnan vanhan kaupungin historiallisista alueista kertovan 29-sivuisen saksankielisen kirjasen ”Reval” suunnittelu vuodelta 1942.
Sosiaalisen vapauttamisen varjolla 21. kesäkuuta vuonna 1940 järjestetyn Kesäkuun vallankaappauksen ja Viron Neuvostoliittoon liittämisen jälkeen G. Mamberg joutui jatkamaan työtään muuttamalla toimintamalliaan stalinistisen propagandan mukaiseksi. Hän teki sen loistavan tasaisesti ja ammattitaidolla, luodessa erilaisia suunnitteluratkaisuja neuvostoliittolaisia ideologian luontaisia ilmaisukeinoja hyväksikäyttäen. Sillä tavalla hänen onnistui jatkaa taiteilijana sekä osoittaa oman itsenäisen työn taitoja ja luovuutta yli 50:ssä sanoma- ja aikakauslehdessä, laatiessa asiantuntemuksellaan niiden niin etu- ja kansisivut kuin sisäkuvitukset. Hänen taiteellisista neuvoista ja työstä hyötyivät Neuvosto-Viron johtavammat sanomalehdet.
Nykyisin Mambergin julisteista, vedoksista ja tarroista koostuvasta yksityiskokoelmasta sai alkunsa Viron taidemuseon nuorin, vuonna 2001 perustettu graafisen suunnittelun kokoelma.