stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olaj Johan Olsen

| Olaj Johan Olsen |
| --- | --- |

Norjan oikeusministeri
 Sverdrupin hallitus 28. elokuuta 1888 – 15. syyskuuta 1888  
Edeltäjä:  Jacob Stang
Seuraaja:  Walter Scott Dahl
Norjan valtiovarainministeri
 Sverdrupin hallitus 16. heinäkuuta 1888 – 13. heinäkuuta 1889  
Edeltäjä:  Baard Madsen Haugland
Seuraaja:  Evald Rygh
Norjan sisäministeri
 Hagerupin I hallitus 15. elokuuta 1897 – 17. helmikuuta 1898  
Edeltäjä:  Thomas von Westen Engelhart
Seuraaja:  Georg August Thilesen
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1851 Bergen, Norja
Kuollut: 16. kesäkuuta 1920 (69 vuotta)
Olaj Johan Olsen (6. huhtikuuta 1851 Bergen – 16. kesäkuuta 1920) oli norjalainen virkamies ja poliitikko. Hän toimi Norjan valtiovarainministerinä 1888–1889, oikeusministerinä syksyllä 1888 sekä sisäministerinä 1897–1898. Hän oli myös Nordre Bergenhusin maaherra 1889–1896 ja 1899–1902.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olaj Johan Olsen Wikimedia Commonsissa
Olajide Williams

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 26. heinäkuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka:  Lagos, Nigeria
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 186 cm
Lempinimi: Pomo
Seura
Seura:  FC Mika
Pelinumero: 27
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007 |  Ebonyi Angels |   |  |
| 2008 |  OPA | 10 | (3) |
| 2009 |  Thanh Hóa | 21 | (7) |
| 2010–2011 |  KuPS | 44 | (10) |
| 2012–2013 |  MYPA | 52 | (10) |
| 2014– |  FC Mika | 6 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. huhtikuuta 2014.
Olajide Williams  (s. 26. heinäkuuta 1988) on nigerialainen jalkapalloilija, joka edustaa armenialaista FC Mikaa. Pelipaikaltaan Williams on hyökkääjä.
Suomeen Williams saapui kesken kauden 2008. Tuon kauden hän pelasi Kakkosta oululaisessa FC OPA:ssa. Kauden jälkeen hän siirtyi pelaamaan Vietnamiin. Suomeen hän palasi kevättalvella 2010, jolloin hän teki kaksivuotisen sopimuksen Veikkausliigassa pelanneen Kuopion Palloseuran kanssa. Keväällä 2012 Williams solmi sopimuksen Veikkausliigassa pelaavan Myllykosken Pallon kanssa. Alkuvuodesta 2014 Williams aloitti pelaamisen FC Mikassa.
Aiheesta muualla

Olajide Williams Veikkausliigan sivustolla
Palloluurat

| Palloluurat |
| --- | --- |
 Panamanpalloluura (Hylopezus perspicillatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Luurat Grallariidae
Suku::  Palloluurat Hylopezus  Ridgway, 1909
Katso myös
   Palloluurat Wikispeciesissä   Palloluurat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Palloluurat (Hylopezus) on luurien heimoon kuuluva varpuslintusuku. Aikaisemmin luku luettiin muurien heimoon. Palloluurien sukuun kuuluu BirdLifen mukaan 10 lajia.
Palloluuriin kuuluvia lajeja

Amazonianpalloluura (Hylopezus berlepschi)
Isopalloluura (Hylopezus macularius)
Negrojoenluura (Hylopezus paraensis)
Panamanpalloluura (Hylopezus perspicillatus)
Pisamarintaluura (Hylopezus ochroleucus)
Punaperäluura (Hylopezus fulviventris)
Rusokorvaluura (Hylopezus auricularis)
Tapasjoenluura (Hylopezus whittakeri)
Tiheikköluura (Hylopezus dives)
Täplärintaluura (Hylopezus nattereri)
Aiheesta muualla

ITIS: Hylopezus (englanniksi)
Olalle vie

| Olalle vie> Up In Arms |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Elliott Nugent
Käsikirjoittaja:  Don Hartman Allen Boretz Robert Pirosh
Tuottaja:  Samuel Goldwyn
Säveltäjä:   Louis Forbes  Ray Heindorf 
Kuvaaja:  Ray Rennahan
Leikkaaja:   Dan Mandell  James Newcom 
Pukusuunnittelija:  Miles White
Lavastaja:  Howard Bristol
Koreografi:  Daniel Dare
Erikoistehosteet:   Ray Binger  Clarence Slifer 
Pääosat:   Danny Kaye  Dinah Shore 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  RKO Radio Pictures
Levittäjä:  RKO Pictures
Ensi-ilta:   1944  Suomi 4. maaliskuuta 1949 
Kesto:  102 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Olalle vie eli Laivalastillinen kaunottaria on yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1944.  Se kertoo luulosairaasta sotilaasta, joka yrittää tehdä vaikutuksen sairaanhoitajattareen.
Aiheesta muualla

Up in Arms Variety.  31.12.1943. Viitattu 24.6.2022. (englanniksi)
Pantokrátorin luostari

| Pantokrátorin luostari Μονή Παντοκράτορος |
| --- | --- |
 Pantokrátorin luostari.
Sijainti:  Athos,  Kreikka
Koordinaatit:  40°17′02″N, 24°16′00″E
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Tyyppi:  munkkiluostari
Perustaja:  Aleksios Stratopedarkki ja Johannes Primikerios
Perustettu:  n. 1358
Asukkaita:  28
Tyylisuunta:  bysanttilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Athosvuori 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Pantokrátorin luostari (kreik. Μονή Παντοκράτορος, Moní Pantokrátoros, ”Kaikkivaltiaan luostari”) on ortodoksinen luostari Athoksen autonomisessa luostaritasavallassa Kreikassa. Athoksen kahdenkymmenen luostarin välisessä hierarkiassa Pantokrátor on seitsemännellä sijalla.
Näkymä luostarista Athosvuorelle.
Pantokrátorin luostari on perustettu 1300-luvulla ja ollut olemassa viimeistään vuonna 1358. Perimätiedon mukaan sen olisi perustanut Aleksios III Komnenos, mutta todennäköisemmin sen perustivat veljekset Aleksios Stratopedarkki ja Johannes (Ioannes) Primikerios, jotka palvelivat Bysantin valtakunnan korkeissa tehtävissä. Luostarin lähellä sijaitsevat antiikin aikaisen Thyssoksen kaupungin rauniot.
Luostari kunnostettiin ja sitä laajennettiin 1500-luvulla. Luostarissa oli suuret tulipalot vuosina 1393, 1773 ja 1948, mutta se ei koskaan tuhoutunut kokonaan. Luostari oli välillä kilvoitustavaltaan idiorytminen, mutta palasi kinobiottiseen elämäntapaan vuonna 1992. Vuonna 2011 luostarissa oli 28 asukasta.
Luostari sijaitsee Athoksen niemimaan itärannikon keskivaiheilla. Sen lähin luostari on Stavronikítaksen luostari linnuntietä noin kaksi kilometriä etelään. Luostarin pääkirkko (katholikon) on omistettu Kristuksen kirkastumiselle ja rakennettu luostarin perustamisen aikoihin 1300-luvulla. Tuolloin tehdyt makedonialaisen koulukunnan seinämaalaukset maalattiin uudelleen vuonna 1854. Kirkon kellotorni on rakennettu 1800-luvulla. Luostarin alaisuuteen kuuluu sivuluostari Profeetta Elian skiitta. Luostariin kuuluu myös seitsemän kappelia sen sisäpuolella ja seitsemän sen ulkopuolella sekä viisi keljaa. Luostarin kirjastossa on 350 käsikirjoitusta, noin 3 500 painettua kirjaa sekä useita historiallisia dokumentteja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pantokrátorin luostari Wikimedia Commonsissa
Pantokratorin luostari. Ortodoksi.net.
Athos (Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio)
| --- | --- |
Luostarit:   Suuri lavra  Vatopédin luostari  Ivíronin luostari  Chilandárin luostari  Pyhän Dionysioksen luostari  Koutloumoúsin luostari  Pantokrátorin luostari  Xiropótamoksen luostari  Zográfoksen luostari  Docheiárioksen luostari  Karákalloksen luostari  Filótheoksen luostari  Simonópetran luostari  Pyhän Paavalin luostari  Stavronikítaksen luostari  Xenofónin luostari  Pyhittäjä Gregorioksen luostari  Esfigménoksen luostari  Pyhän Panteleimonin luostari  Konstamonítoksen luostari 
Skiitat:   Bogoroditsan skiitta  Johannes Kastajan skiitta  Johannes Kastajan skiitta (Ivíron)  Neitsyt Marian ilmestyksen skiitta  Profeetta Elian skiitta  Pyhän Andreaan skiitta  Pyhän Annan skiitta  Pyhän Demetrioksen skiitta  Pyhän Demetrioksen skiitta (Lákkos)  Pyhän Kolminaisuuden skiitta  Pyhän Panteleimonin skiitta  Uusi skiitta 
Kylät:   Dáfni  Karyés
Pahalampi (Tampere)

| Pahalampi |
| --- | --- |
 Pahalampea sen eteläreunalta. Taustalla näkyy Viinikan kirkon torni.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa‎
Kunnat:  Tampere
Koordinaatit:  61°29′05″N, 23°46′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue‎ (35.21)
Laskuoja:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  35.214.1.003 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  80,6 m 
Rantaviiva:  0,6 km 
Pinta-ala:  1,809 ha  
 fiPahalampi 
Pahalampi  on Pirkanmaalla Tampereella Viinikan kaupunginosassa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Pyhäjärven alueeseen. Pahalampi on osa Viinikanojan valuma-aluetta.
Maantietoa

Lampi on 250 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 1,8 hehtaaria. Sitä ympäröi kapea kävelypuisto, Pahalammenpuisto. Puiston länsipuolella on Lempääläntie (yhdystie 3495) ja itäpuolella Viinikankatu. Lammen rantaviivan pituus on 600 metriä. Lampi on muuten ruutukaavalla olevien asuintalojen ympäröimä paitsi länsipuolella, missä sijaitsee laaja ratapiha.
Historiaa

Vuoden 1953 peruskartassa Pahalampi oli sulkeutumassa ruutukaavan sisään, vaikka sen etelärannoilla oli vielä jäljellä kolme peltotilkkua.
Eduardo Freitas

| Eduardo Freitas> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. lokakuuta 1961 (ikä 62) Cascais, Portugali
Kansalaisuus:   Portugali
Eduardo Freitas (s. 27. lokakuuta 1961) on portugalilainen kansainvälisen autoliiton FIA:n kilpailujohtaja. Vuonna 2022 hän korvasi entisen kilpailujohtajan Michael Masin Formula 1 -sarjan kilpailujohtajana Niels Wittichin rinnalla.
Aiemmin Freitas on toiminut kilpailujohtajana FIA GT Championship, European Touring Car Championship, European Le Mans Series ja Asian Le Mans Series -sarjoissa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Eduardo Freitas
Dope

| Dope |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1997–
Tyylilaji:  industrial metal, alternative metal, nu metal
Kotipaikka:   New York, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Edsel Dope, laulu, kitara, koskettimet, samplet (1997–)  Virus, soolokitara, samplet, taustalaulu (2000–)  Angel Bartolotta, rummut, lyömäsoittimet (2006–)  Derrick "Tripp" Tribbett, basso, taustalaulu (2006–)  Elric Evans, koskettimet, taustalaulu (2008–)  Tim Evans, taustakitara (2008–) 
Levy-yhtiö:  Epic Records   Eat Me/Sue Me   Artemis Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dope on yhdysvaltalainen vuonna 1997 perustettu alternative metal -yhtye. Dope tuli julkisuuteen nopeasti ja teki Epic Recordsin kanssa levytyssopimuksen jo vuonna 1998. Bändin debyytti-albumi Felons and Revolutionaries julkaistiin vuonna 1999 ja siitä tuli heti menestys. Dope on keikkaillut mm. Slipknotin, Sevendustin ja monien muiden yhtyeiden kanssa. Yhtyeen yksi tunnetuimmista kappaleista on "Die Motherfucker Die". Dopen kappale "Nothing For Me Here" löytyy Guitar Hero III -pelistä.
Jäsenet

Edsel Dope – laulu, kitara, koskettimet, samplet (1997–)
Acey Slade – basso (1998–2000, 2015–), soolokitara (2000–2002)
Racci ”Sketchy” Shay – rummut (2001–2004, 2015–), basso (2004–2006)
Virus – soolokitara (2002–2013, 2015–), rytmikitara (2000–2002)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Simon Dope – koskettimet, samplet, perkussiot (1997–2001)
Sloane ”Mosey” Jentry – kitara (1997–1998), basso (2000–2004)
Preston Nash – rummut (1997–2000)
Tripp Eisen – basso (1997–1998), kitara (1999–2000)
Acey Slade – basso (1999–2000), kitara (2001)
Adrian Ost – rummut (2004)
Ben Graves – rummut (2005–2006)
Lil Dan – rummut (live, 2005–2006)
Brix Milner – basso (2005–2007)
Angel Bartolotta – rummut (2006–2013)
Tripp "Lee" Tribbett – basso (2007–2013)
Daniel Fox – rummut (2004–2005, 2013–2015)
Nick Dibs – kitara (2013–2015)
Jerms Genske – kitara (2015), basso (2013–2015)
Edsel Dope
Acey Slade
Virus
Nick Dibs
Diskografia

| --- | --- |
 Studioalbumit Felons and Revolutionaries (1999)  Life (2001)  Group Therapy (2003)  American Apathy (2005)  No Regrets (2009)  Blood Money Part 1 (2016)  Blood Money Part 2 (2019)  Blood Money Part Zer0 (2023) Kokoelma-albumit Felons for Life (2002) Livealbumit Live from Moscow Russia (2016) :  Singlet ”Debonaire” (1999)  ”Sick” (1999)  ”Pig Society” (1999)  ”Everything Sucks” (2000)  ”You Spin Me Round (Like a Record)” (2000)  ”Now or Never” (2001)  ”Slipping Away” (2002)  ”I Am” (2003)  ”Rebel Yell” (2003)  ”Always” (2005)  ”People Are People” (2006)  ”Addiction” (2009)  ”Selfish” (2014)  ”Blood Money” (2016)  ”Hold On” (2016)  ”1999” (2016)  ”Thieves” (Ministry Cover) (2017)
Dopamiini-beeta-hydroksylaasi

| --- | --- |
Dopamiini-β-hydroksylaasi

Ihmisen DBH (PDBID: 4ZEL)
Tunnisteet
CAS-numero: 9013-38-1
EC-numero: 1.14.17.1
Tietokannat
KEGGt: KEGG
Entrez: 1621
OMIM: 609312
UniProt: P09172
Dopamiini-beeta-hydroksylaasi eli dopamiini-β-hydroksylaasi tai DBH on adrenergisten hermosolujen entsyymi, joka hapettaa dopamiinia norepinefriiniksi eli noradrenaliiniksi happimolekyylien, kupari-ionien ja askorbaattien avulla. Ihmisillä DBH on ainoa tähän reaktioon kykenevä entsyymi. DBH löytyy myös joiltakin muilta eläimiltä. Ihmisillä DBH:n koodaava geeni DBH on kromosomissa 9 kohdassa 9q34.
DBH tunnetaan myös nimellä dopamiini-β-mono-oksigenaasi tai dopamiini-beeta-mono-oksigenaasi.
Rakenne

Ihmisten DBH on glykoproteiini, joka koostuu kahdesta samanlaisesta proteiiniyksiköstä, eli se on homodimeeri. Yksiköt ovat toisissaan kiinni disulfidisidoksin. Ihmisillä on myös neljästä yksiköstä koostuvia DBH:ita. Nämä homotetrameerit koostuvat kahdesta homodimeeristä. Homotetrameerien massa on 290 kDa. DBH on lisäksi metalloproteiini: sen homodimereissä on aktiivisessa keskuksessa kaksi DBH:n toiminnan kannalta välttämätöntä kupari-ionia.
Toiminta

Ihmisillä DBH-homodimeeri hapettaa aktiivisessa keskuksessaan entsyymireaktion aikana yhden dopamiinin norepinefriiniksi hapen (O2) avulla liittämällä norepinefriiniin hydroksyyliryhmän. Aktiivinen keskus vaatii tähän reaktioon kofaktoriksi kaksi askorbaattia (C-vitamiinimolekyyliä) ja kaksi kupari-ionia. Reaktiossa 2 askorbaattia luovuttavat yhteensä 2 elektronia happimolekyylille, joka on kiinni yhdessä DBH:n katalyyttisen keskuksen kupari-ionissa. Toinen kupareista taas mahdollisesti osallistuu elektronien siirtoon. Molekyylin toinen happi liittyy dopamiiniin ja toinen happi pelkistyy vesimolekyyliksi (H2O). Askorbaatit taas hapettuvat semihydroaskorbaateiksi. Lukuun ottamatta semihydroaskorbaattien muodostumista (kuvassa muodostuu dehydroaskorbaatti), on DBH:n katalysoima reaktio seuraavanlainen:
Muodostunut norepinefriini voi erittyä vereen ja mahdollisesti muuntua fenyylietanolamiini-N-metyylitransferaasin (PNMT) avulla epinefriiniksi. DBH:ta on sympaattisen hermoston hermosolujen sisällä. DBH:ta on muun muassa lisämunuaiskuoren ja sydämen hermostossa sekä aivoissa.
DBH:n keinotekoisia inhibiittoreita ovat muun muassa nepikastaatti ja etamikastaatti.
Puutos

DBH:n geneettinen puutos on äärimmäisen harvinainen sairaus, joka periytyy autosomaalisesti ja resessiivisesti. Puutoksen oireet ilmenevät vastasyntyneenä. Puutos aiheuttaa varhaislapsuudessa muun muassa lihasheikkoutta, hypotermiaa, hypoglykemiaa. Eritoten aikuisiällä ilmenee riippuluomisuutta, nenän tukkoisuutta ja vakavaa ortostaattista hypotensiota, joka heikentää kykyä seistä ja liikkua. Pyörtyminen ja kaatuilu on puutosta potevilla yleistä. DBH:n puutos ei aiheuta merkittäviä psyykkisiä poikkeamia. Puutosta potevilla on kudoksissaan normaalia enemmän dopamiinia. Puutosta potevien oireita voidaan lievittää tehokkaasti annostelemalla heille droksidopaa, joka on noradrenaliinin keinotekoinen esiaste.
Eduardo Herrera Riera

Eduardo Herrera Riera (7. syyskuuta 1927 Carora – 27. lokakuuta 2012) oli venezuelalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Barquisimeton hiippakuntaan 8. joulukuuta 1955 ja nimitettiin Cumanán hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sestan titulaaripiispaksi 7. tammikuuta 1965. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Dadaglio, jota avustivat Críspulo Benítez Fontúrvel ja Crisanto Darío Mata Cova.
30. marraskuuta 1966 Herrera Riera sai nimityksen Guanaren piispaksi. Hän toimi tässä tehtävässä, kunnes tuli 31. lokakuuta 1970 nimitetyksi Barquisimeton vihkipiispaksi ja Ubazan titulaaripiispaksi. 5. heinäkuuta 1994 hänet nimitettiin Caroran piispaksi, jona hän toimi eläkkeelle jäämiseensä (5. joulukuuta 2003) saakka.
Herrera Riera osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen.
Eduard Einstein

Eduard Einstein (28. heinäkuuta 1910 – 25. lokakuuta 1965) oli Albert Einsteinin ja Mileva Marićin kolmas lapsi ja toinen poika. Eduard Einstein syntyi Zürichissä.
Elämä

Eduard Einstein osoitti ällistyttävää lahjakkuutta jo ennen kouluikää. Hän luki sanomalehtiä ja pystyi opettelemaan ulkoa pitkiä kappaleita valokuvamuistinsa avulla. Kansakoulun ensimmäisellä luokalla Edward luki jo Goethen ja Schillerin kaltaisia saksankielisen kirjallisuuden klassikoita. Hän osoittautui myös lahjakkaaksi pianistiksi.
Koulussa Eduard oli hyvä oppilas ja läpäisi ylioppilastutkinnon luokkansa parhaimmilla arvosanoilla. Eduard oli kiinnostunut kirjallisuudesta, taiteesta ja musiikista mutta ryhtyi opiskelemaan lääketiedettä, koska halusi psykiatriksi.
Eduard Einstein kärsi jo lapsena huolestuttavan suurista mielialan vaihteluista. Hän sairastui 20-vuotiaana skitsofreniaan  hänen naisystävänsä jätettyä hänet. Eduardia hoidettiin aluksi insuliini- ja myöhemmin sähköshokeilla. Sähköshokkiterapia teki Eduardista dementikon, jota ei voinut jättää hetkeksikään oman onnensa nojaan.
Mileva ja Albert Einstein muuttivat erilleen vuonna 1914. Ero kosketti hyvin paljon Eduardia ja Hans Albertia. Vaikka ero etäännytti poikien ja isän väliä, he kävivät kirjeenvaihtoa ja lomailivat yhdessä. Eduardin sairastumisen jälkeen Albert Einstein ei kuitenkaan enää halunnut tavata poikaansa, joten Eduardista huolehtiminen jäi Milevan vastuulle aina Milevan vuonna 1948 tapahtuneeseen kuolemaan saakka. Eduard Einstein vietti loppuelämänsä vuoroin laitoshoidossa, vuoroin äitinsä luona.
Muut lähteet

http://www.einstein-website.de/biographies/print/p_eduard.html (Arkistoitu – Internet Archive)
Pahalampi (Äänekoski, Laajaranta)

| Pahalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Äänekoski
Koordinaatit:  62°41′03″N, 25°46′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen eteläosan alue (14.41)
Laskuoja:  oja Karinpuroon 
Järvinumero:  14.411.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,2 m  
Pituus:  360 m  
Leveys:  200 m  
Rantaviiva:  0,993 km  
Pinta-ala:  5,989 ha  
Tilavuus:  0,0001914 km³ 
Keskisyvyys:  3,2 m  
Suurin syvyys:  5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPahalampi 
Pahalampi on Keski-Suomessa Äänekoskella Laajarannan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 360 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 6,0 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 191 400 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,2 metriä ja suurin syvyys on 5,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen eteläosan alueella (14.41), jonka Ala-Keiteleen lähi-alueeseen (14.411) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 122,2 metriä mpy.
Dušan Perniš

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 28. marraskuuta 1984 (ikä 39) 
Syntymäpaikka: Nitra, Tšekkoslovakia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 191 cm
Seura
Seura: Dundee United
Pelinumero: 1
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2002–2005   2006–2009   2006   2007–2008   2010– | ZŤS Dubnica   MŠK Žilina   → FC Senec (lainalla)   → ZŤS Dubnica (lainalla)   Dundee United | 61 (0   46 (0)   22 (0)   43 (0)   19 (0) |
Maajoukkue
| 2009– |  Slovakia | 2 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. heinäkuuta 2010.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. heinäkuuta 2010.
Dušan Perniš (s. 28. marraskuuta 1984 Nitra, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Perniš edustaa skotlantilaista Dundee Unitedia, jossa hän on pelannut vuodesta 2010 saakka. Nykyisessä seurassaan hän on ollut voittamassa saman vuoden Skotlannin cupia.
Perniš oli Slovakian nuorten maajoukkueen mukana alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2003, mutta ei pelannut turnauksessa otteluakaan. Aikuisten maajoukkueessa hän on pelannut kaksi ottelua ja oli mukana MM-kisoissa 2010, mutta joutui jälleen istumaan koko turnauksen vaihtopenkillä.
Aiheesta muualla

Pernišin tilastot national-football-teams.com -sivustolla (englanniksi)
Slovakian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Mucha |
2 Petráš |
3 Škrtel |
4 Čech |
5 Zabavník |
6 Štrba |
7 Weiss |
8 Kozák |
9 Šesták |
10 Sapara |
11 Vittek |
12 Perniš |
13 Hološko |
14 Jakubko |
15 Stoch |
16 Ďurica |
17 Hamšík |
18 Jendrišek |
19 Kucka |
20 Kopúnek |
21 Saláta |
22 Kuciak |
23 Pekarík |
Valmentaja Weiss
Dušan Kuciak

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 21. toukokuuta 1985 
Syntymäpaikka: Žilina, Tšekkoslovakia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 194 cm
Seura
Seura: KP Legia Varsova
Pelinumero: 12
Junioriseurat
-2001: MŠK Žilina
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001-2003   2003-2008   2005   2008-2011   2011- | AS Trenčín   MŠK Žilina   → West Ham (lainalla)   FC Vaslui   KP Legia Varsova | 1 (0)   89 (0)   0 (0)   87 (0)   57 (0) |
Maajoukkue
| 2006- |  Slovakia | 7 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 24. kesäkuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 24. kesäkuuta 2013.
Dušan Kuciak (s. 21. toukokuuta 1985 Žilina, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa KP Legia Varsova, jossa hän on pelannut vuodesta 2011 saakka. Kuciak on ollut voittamassa MŠK Žilinan riveissä sekä Slovakian liigaa että maan cupia kolmesti ja oli FC Vasluin kokoonpanossa yhdessä Intertoto Cupin 2008 voittajajoukkueista.
Kuciak on pelannut Slovakian maajoukkueessa kolme ottelua. Hän oli mukana MM-kisoissa 2010, mutta ei pelannut turnauksessa yhtäkään ottelua.
Aiheesta muualla

Dušan Kuciak (90minut.pl) (puolaksi)
Kuciakin profiili national-football-teams.com -sivustolla (englanniksi)
Slovakian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Mucha |
2 Petráš |
3 Škrtel |
4 Čech |
5 Zabavník |
6 Štrba |
7 Weiss |
8 Kozák |
9 Šesták |
10 Sapara |
11 Vittek |
12 Perniš |
13 Hološko |
14 Jakubko |
15 Stoch |
16 Ďurica |
17 Hamšík |
18 Jendrišek |
19 Kucka |
20 Kopúnek |
21 Saláta |
22 Kuciak |
23 Pekarík |
Valmentaja Weiss
Dušan Makavejev

| Dušan Makavejev |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1932 Belgrad, Jugoslavian kuningaskunta
Kuollut: 25. tammikuuta 2019 (86 vuotta) Belgrad, Serbia
Ohjaaja
Taiteilijanimet:  Sam Rotterdam
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Dušan Makavejev, myös Sam Rotterdam (13. lokakuuta 1932 Belgrad, Jugoslavian kuningaskunta – 25. tammikuuta 2019) oli serbialainen elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänellä oli merkittävä osuus Jugoslavian elokuvassa 1960-luvun lopussa ja 1970-luvun alussa. Monet hänen elokuvistaan lasketaan kuuluviksi Jugoslavian mustaan aaltoon. Hänen tunnetuin elokuvansa on poliittinen satiiri vuodelta 1971 WR – organismin mysteerit, jonka hän on sekä käsikirjoittanut että ohjannut.
Hänen kolmas elokuvansa Voi viattomuutta palkittiin Hopeisella karhulla Berliinin elokuvajuhlilla 1968. 1970 hän oli juhlien tuomariston jäsen.
Filmografia

Ihminen ei ole lintu (1965), myös käsikirjoittaja
Sydämen asia (1967), myös käsikirjoittaja
Voi viattomuutta (1968, Nevinost bez zastite), myös käsikirjoittaja
WR – organismin mysteerit (1971), myös käsikirjoittaja
Sweet Movie – makea kaunotar (1974, Sweet Movie), myös käsikirjoittaja
Montenegro eli helmiä ja herjoja (1981, Montenegro), myös käsikirjoittaja
The Coca-Cola Kid (1985)
Yhden rakkaudenyön tähden (1988, Manifesto), myös käsikirjoittaja
Gorilla Bathes at Noon (1993), myös käsikirjoittaja
Rupa u dusi (1994)
Danske piger viser alt (1996) useita ohjaajia, Makavejevin on "Dream"-jakso