stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tulennielentä
Historia

Tulennielentä oli yleinen osa hindujen, sadhujen ja fakiirien esityksissä todistamassa hengellistä saavutuksia. 1880-luvun loppupuolella tulennielentä alkoi yleistyä sirkuslaisten keskuudessa.
Tulen käsittelyyn liittyvien turvallisuusohjeiden ja fysiikan lakien (kuten "kuuma ilma nousee ylöspäin") lisäksi tulennielennässä on hyvin vähän salaisuuksia. Ei ole olemassa niin sanottua "kylmää liekkiä", eikä esiintyjän suussa ole mitään erityistä ainetta syljen lisäksi. Sirkuslainen Daniel Mannix kirjoitti vuonna 1951 muistelmateoksen Step right up!, jossa hän kertoi tulennielennän "salaisuudeksi" kivun kestämisen; tulennielijän täytyy kestää polttelu kielessään, huulissaan ja kurkussaan.
Tulennielentätemppuja > Höyrytemput

höyrytempuissa polttoaineista syntyvää höyryä pidetään suussa joko ennen tulennielentää tai sen aikana.
Savuke sytytetään ihmiskynttilällä.
Ihmiskynttilä: höyryllä muodostetaan liekki, joka on saman kokoinen kuin kynttilässä.
Höyryn siirto - sytytä soihtu toisen soihdun höyryllä
Tulivuori: syttyviä höyryjä syöstään suoraan ylöspäin
Tulennielentätemppuja > Siirrot

Liekkiä siirretään alueelta toiselle käyttäen vartaloa tai muuta alustaa.
Vartalosiirto: liekki siirretään soihdusta toiseen käyttämällä jotakin ruumiinosaa.
Sormisiirto: liekki siirretään soihdusta toiseen sormella.
Lattiasiirto: liekki siirretään soihdusta toiseen lattian kautta.
Kämmensiirto: liekki siirretään soihdusta toiseen kämmenen avulla.
Sylkemissiirto: liekki siirretään soihdusta toiseen sylkemällä pieni lieska tulennielennän aikana
Kielisiirto: liekki siirretään soihdusta toiseen kielen avulla
Pudotus ja sammutus -siirto: soihtu pudotetaan lattialle jolloin liekki "hyppää" toiseen soihtuun.
Palavan soihdun pitely hampaiden välissä.
Tulennielentätemppuja > Sammutukset

Soihtuja voi sammuttaa lukuisilla erilaisilla näyttävillä keinoilla.
Kaksinkertainen tulennielentä: tulennielijä sammuttaa kaksi soihtua yhtä aikaa
Tuli sammutetaan kämmenellä
Palavan puuvillapallon sammutus suussa samalla tavoin kuin soihtu sammutetaan
Soihdun sammutus nuuskimalla sitä käden avulla
Perinteinen tulennielentä: soihtu sammutetaan työntämällä se suuhun
Kolminkertainen tulennielentä: kolme soihtua sammutetaan samaan aikaan
Pudotussammutus: soihtu vedetään liekistä poispäin jolloin se sammuu
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
North American Fire Arts Association (Arkistoitu – Internet Archive)
Fire Eating (Arkistoitu – Internet Archive) World-wide fire eating trainers & performers.
Fire Eating Safety Guideline (Arkistoitu – Internet Archive)
Mannix, Daniel P.: Step right up! (1st ed.), Harper 1951
Yksinkertaiset rautaiset tulennielijän soihdut
Kavlåsin linna

Kavlåsin linna.
Kavlåsin linna (ruots. Kavlås slott, myös Kaflås) on linna Tidaholmin kunnassa, Länsi-Götanmaalla, Ruotsissa. Päärakennus on kolmikerroksinen kivirakennus, joka valmistui vuonna 1775. Vuonna 1978 siitä tehtiin byggnadsminne, joka on vahvin mahdollinen suojaus rakennukselle Ruotsissa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bebyggelseregistret (ruotsiksi)
Kanttiaalto

Erimuotoisia aaltoja. Kanttiaalto toinen ylhäältä.
Kanttiaalloksi (eli sakara-aalloksi tai neliöaalloksi) kutsutaan suorakulman muotoista aaltoa. Ideaalinen kanttiaalto vuorottelee säännöllisesti kahden tason välillä. Sitä käytetään esimerkiksi digitaalisissa laitteissa kellopulssina.
Matemaattisesti kanttiaalto voidaan toteuttaa esimerkiksi askelfunktioiden, kuten signum-funktion avulla, kuten sinifunktion eli siniaallon etumerkin avulla:
missä  t on aika ja  f on taajuus. 
Vaihtoehtoisesti voitaisiin käyttää myös yksikköaskelfunktiota.
Fourier-sarjana ideaalinen kanttiaalto voidaan kirjoittaa muodossa
Kanttiaallon muodostaminen siniaaltojen summana (N on siniaaltojen lukumäärä). Epäjatkuvuuskohdissa on havaittavissa Gibbs-ilmiönä tunnettu ylilyönti, joka on noin 18 % eikä riipu siniaaltojen määrästä.
Kauko Muje

Kauko Muje 1960-luvun lopulla.
Kauko Oskari Muje (11. syyskuuta 1936 Sortavala – (kuoleman julkistamispäivä 14. marraskuuta) 2023 Lapinlahti) oli suomalainen säveltäjä, laulaja, lehtitoimittaja ja radiotoimittaja, joka esitti lastenlauluja, joissa oli hänen puolisonsa Vuokko Mujeen tekstit ja hänen oma sävellyksensä. Hän on ollut Kuusjärven Lehden päätoimittaja ja vuodesta 1967 toimittajana Yleisradion Joensuun ja Kuopion toimituksissa.
Diskografia

Samuli Satunen 14 laulua (1969)
Lakkari lastenmaa (1981)
Aiheesta muualla

Kauko Mujen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Kauko Mujen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Karjalanruusu

| Karjalanruusu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Ruusut Rosa
Laji::  acicularis
Kaksiosainen nimi
 Rosa acicularis  Lindl. 
Katso myös
   Karjalanruusu Wikispeciesissä   Karjalanruusu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Karjalanruusu (Rosa acicularis) on Euraasiassa ja Pohjois-Amerikassa kasvava ruusulaji. Suomessa sitä tavataan luonnonvaraisena erityisesti Itä-Suomessa. Karjalanruusu on Pohjois-Karjalan maakuntakasvi.
Ulkonäkö ja koko

Karjalanruusu on puolesta puoleentoista metriä korkeaksi kasvava pensas, jossa on paljon juurivesoja. Varret ovat punaruskeita ja tiheäpiikkisiä. Piikit ovat suoria, neulamaisia ja ne eivät sijaitse pareittain nivelissä, toisin kuin karjalanruusua läheisesti muistuttavalla metsäruusulla (R. majalis). Lehti on kerrannaislehti. Lehden korvakkeet ovat tavallisesti kapeakärkisiä. Lehdykät ovat 1,5–5 cm pitkiä, päältä kaljuja ja vaaleanvihreitä, alta harvakarvaisia ja harmahtavanvihreitä. Lehdykän laita on leveähampainen. Punaiset kukat ovat yksittäin. Karjalanruusu kukkii Suomessa kesä-heinäkuussa. Hedelmä on pitkänomainen tai päärynänmuotoinen, noin 1,5 cm pitkä punainen kiulukka.
Levinneisyys

Karjalanruusua tavataan erittäin laajalla alueella Pohjois-Euraasiassa ja Pohjois-Amerikan itäosissa. Lajin läntisimmät esiintymät ovat Pohjois-Ruotsissa ja Suomessa. Euraasiassa kasvaa lajin tyyppialalaji idänkarjalanruusu (subsp. acicularis) ja Pohjois-Amerikassa alalaji lännenkarjalanruusu (subsp. sayi). Suomessa karjalanruusun esiintymät painottuvat Keski- ja Itä-Suomeen. Pohjoisimmat havainnot ovat Etelä-Lapista. Yleinen laji on Pohjois-Karjalassa ja Savossa.
Elinympäristö

Karjalanruusun tyypillistä kasvuympäristöä ovat lehdot, rehevät korvet, puronvarret ja tuoreet rinnemetsät. Lajia saattaa tavata myös puutarhakarkulaisena pihoilla ja pientareilla.
Käyttö

Karjalanruusua viljellään myös puutarhakasvina.
Paksuissa varsissa on yleensä tiheässä suoria piikkejä.
Nuput ovat usein tummemmanpunaisia.
Kiulukka voi olla joko lähes pyörä tai pitkänomainen, kuten kuvassa.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Karjalanruusun levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Karjalanruusu (Rosa acicularis)
Luontoportti: Karjalanruusu (Rosa acicularis)
Pohjolan kasvien pauloissa: Rosa acicularis - karjalanruusu
ITIS: Rosa acicularis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Rosa acicularis (englanniksi)
Flora of China: Rosa acicularis (englanniksi)
Yrttitarha: Ruusut
Unity Technologies

| Unity Technologies |
| --- | --- |

Osake:  NYSE: U
Perustettu:  2004
Perustaja:  David Helgason Nicholas Francis Joachim Ante
Toimitusjohtaja:  James M. Whitehurst (väliaikainen)
Kotipaikka:  San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  ohjelmistoteollisuus
Tuotteet:  Unity-pelimoottori
Kotisivu:  unity.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Unity Technologies on Tanskasta lähtöisin oleva yritys, joka on kehittänyt Unity-pelimoottorin. Se on lisensoitu pelimoottori, jota käytetään erilaisissa videopeleissä, kuten Hearthstone: Heroes of Warcraft, Kerbal Space Program, Cities: Skylines, Endless Legend ja Angry Birds 2.
Lisensointikohu

Syyskuussa 2023 yhtiö ilmoitti muutoksista Unity-pelimoottorin lisensointiin ja rojaltimaksuihin. Yhtiön ilmoituksen mukaan se alkaa periä asennuskohtaista maksua pelien kehittäjiltä 1. tammikuuta 2024 lähtien. Tämä on muutos yhtiön aiempaan ilmoitukseen, jonka mukaan edullisin lisenssi olisi täysin ilmainen kehittäjille. Seurauksena pelien kehittäjät sanoivat, että yhtiöön ei voi luottaa ja monet aikovat siirtyä käyttämään kilpailevaa ohjelmistoa. Etenkin suuttumista aiheuttaa uuden maksun kohdistuvan myös ennestään olemassaoleviin peleihin. Erityisesti pelien kehittäjät ovat harmissaan, että muutos rikkoo yhtiön vuonna 2019 julkaisemaan käyttöehtojen periaatetta, jonka mukaan tulevat muutokset eivät koskisi aiempia pelejä. Asennusmaksu tulisi myös kahdesti jos loppuasiakas asentaa pelin kahdelle laitteelle. Lisäksi ongelmallisena nähtiin vaikutus ilmaispelien kehitykselle. Pienet kehittäjät ovat sanoneet, ettei heillä ole varaa maksaa itselleen palkkaa asennuksista aiheutuvien maksujen myötä ja eräät joutuisivat maksamaan Unitylle enemmän kuin ovat koskaan saaneet rahaa pelistään. Alkuperäisen linjauksen jälkeen yhtiö muutti kantaansa, joka oli että jokaisesta asennuksesta tulisi maksaa ja muutoksen jälkeen vain ensiasennuksesta olisi maksettava. Maksu olisi edelleen tehtävä kahdesti jos käyttäjä asentaa Unity-pelin kahdelle laitteelle. Tilauspalveluista asennukset maksaisi palveluntarjoaja kuten Microsoft, mutta Microsoft ei ole kommentoinut asiaa. Unity kertoi myöhemmin aikovansa muuttaa suunnitelmaa.
Eurooppalainen pelinkehittäjien järjestö European Games Developer Federation pyysi EU:ta selvittämään Unityn toimintaa kilpailun rajoittamisen näkökulmasta, koska mukana tulevien työkalujen ja lisenssimaksujen vaikutus johtaa kehittäjien ”lukkiutumiseen” tiettyyn toimittajaan ja rajoittaa muiden middleware-ohjelmistojen mahdollisuutta kilpailla Unityn kanssa. Pelikehityksen pitkän keston vuoksi kehittäjillä ei ole mahdollisuutta vaihtaa nopeasti työkaluja ja joutuvat hyväksymään haitallisia ehtoja.
Kohun seurauksena yhtiö ilmoitti 9. lokakuuta John Riccitiellon väistyvän yhtiön johdosta ja James M. Whitehurst astuu hänen tilalleen väliaikaisena yhtiön toimitusjohtajana ja hallituksen jäsenenä välittömästi.
Jälkikäteen on kerrottu, että uusi lisensointi kiirehdittiin käyttöön huolimatta jyrkästä vastustuksesta vanhemmilta johtajilta. Lisensoinnin tavoitteena oli saada suurempi osuus mobiilialustojen mainosrahoista. Taustalla oli vaikuttimena aiemmin ilmoitettu yhdistyminen IronSourcen kanssa, joka kilpailee AppLovinin kanssa.
Marraskuussa Unity muutti lisensointiehtoja. Syyskuussa 2024 yhtiö kertoi peruuttavansa asennusmaksun. Samalla hinnoittelua muutetaan nostamalla Pro- ja Enterprise-tasojen hintoja.
Aiheesta muualla

Verkkosivut (englanniksi)
Kalle Himanen

Kalle Himanen (10. tammikuuta 1904 Puumala – 31. lokakuuta 1957 Kiuruvesi) oli suomalainen lähetyssaarnaaja, kirkkoherra ja kirjailija.
Himasen vanhemmat olivat tilallinen Otto Wilhelm Himanen ja Anna-Leena Kiljunen (ent. Leinonen). Hän suoritti lähetyssaarnaajatutkinnon Suomen Lähetysseuran lähetyskoulussa 1933 ja teologian erotutkinnon Helsingin yliopistossa 1953. Himanen toimi 1930-luvulla Herättäjä-Yhdistyksen lähetyssaarnaajana Ambomaalla ja hän laati noin vuonna 1940 Ombalantun kuningaskunnan historiaa kuvanneen käsikirjoituksen Shigwedha Alwendon antamien tietojen perusteella.
Himanen muutti 1951 perheineen Kiuruvedelle ja osallistui muun muassa vuonna 1955 Kiuruvedellä pidetyille herättäjäjuhlille.
Himanen oli naimisissa vuodesta 1936 filosofian maisteri Fanny Sofia Nordströmin kanssa.
Teoksia

Ehistori lj'Ombalantu : käsikirjoitus.    noin 1940
Haikkali, Afrikan poika.    Herättäjä-yhdistys, Lapua 1955
Kalle Heikkinen

Kirjailijat Kalle Heikkinen ja Veikko Haakana Ukonjärvellä vuonna 1965.
Kalle Olavi Heikkinen (11. helmikuuta 1929 Helsinki – 13. syyskuuta 1989) oli suomalainen puunkäsittelijä ja kirjailija.
Teoksia

Heidän hovimaailmansa: Radiokuunnelma. Yleisradio, Lapin maakuntaohjelma 1967
Metsäläisen arkea: Yksinpuhelu. Yleisradio, Lapin maakuntaohjelma 1967
Tässäkö kaikki: Radiokuunnelma. Yleisradio, Lapin maakuntaohjelma 1969
Pakenijat: Radiokuunnelma. Yleisradio 1970
Isäjumalan topparoikka: Romaani. Pohjoiset kirjailijat, Rovaniemi 1973
Merimiehet: Romaani. Pohjoiset kirjailijat, Rovaniemi 1978
Onnenmaa: Romaani. Lehtijussi, Pirkkala 1980
Erään myytin anatomia: Romaani. Pohjoiset kirjailijat, Rovaniemi 1982
Kalle Hietanen

Kalle Hietanen (s. 1979) on vantaalainen pesäpallon syöttötuomari. Hietanen on A-tason tuomari eli hän tuomitsee pääsääntöisesti Superpesistä. Hietasen ensimmäinen ottelu Superpesiksessä oli 19. toukokuuta 2009 pelattu Hyvinkään Tahko – Kouvolan Pallonlyöjät. Ammatiltaan Hietanen on työvuorosuunnittelija.
Saavutukset

Pesäpallotuomarina:
Naisten Itä-Länsi-tuomari: 2016
Karkeinen

| Karkeinen |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°04′43″N, 24°44′28″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Keurusselän alue (35.62)
Laskujoki:  Karkeispuro 
Järvinumero:  35.629.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114 m  
Rantaviiva:  12,008 km  
Pinta-ala:  87,668 ha  
Saaria:  2 
 fiKarkeinen 
Karkeinen  on Keski-Suomessa Keuruulla Häkkiskylänn lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 88 hehtaaria ja se on 3,3 kilometriä pitkä ja 1,4 kilometriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 12,0 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Keurusselän alueella (35.62), jonka Kareispuron valuma-alueeseen (35.629) se kuuluu.
Kent-Erik Andersson

| Kent-Erik Andersson |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. toukokuuta 1951 (ikä 73) Örebro, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1975–1986
Seurat:  Färjestads BK (Elitserien) Minnesota North Stars (NHL) Oklahoma City Stars (CHL) New York Rangers (NHL)
NHL-varaus:  ei varattu
Kent-Erik Andersson (s. 24. toukokuuta 1951 Örebro, Ruotsi) on ruotsalainen uransa päättänyt jääkiekkoilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Andersson pelasi ennen Pohjois-Amerikkaan lähtöään Ruotsin Allsvenskan ja Elitserienissä Färjestads BK:n riveissä kolme kautta. Kaudelle 1977-1978 Andersson teki vapaana agenttina sopimuksen NHL-seura Minnesota North Starsiin. Minnesotassa Eriksson pelasi viisi kautta, joihin sisältyi yksi kolmen ottelun mittainen visiitti farmijoukkue Oklahoma City Starsiin.
Ennen kauden 1982-1983 alkua Andersson myytiin Hartford Whalersiin yhdessä seurakaveri Mark Johnsonin kanssa vastineeksi Jordy Douglasista ja 5. kierroksen varausvuorosta vuoden 1984 draftissa. Whalers myi Anderssonin saman tien eteenpäin New York Rangersiin saaden vastineeksi puolustaja Ed Hospodarin. Rangersissa Andersson pelasi kaksi kautta ja palasi sitten takaisin Färjestadiin vielä kahdeksi kaudeksi. Uransa hän lopetti keväällä 1986.
Seitsemän NHL-kauden saldoksi tuli 456 ottelua, 72 maalia, 175 tehopistettä ja 78 jäähyminuuttia. Kevään pudotuspeleissä Andersson esiintyi viidellä kaudella pelaten 50 ottelua tehoin 4+11. Jäähyjä hänelle puhallettin näissä vain neljä minuuttia.
Unholan urut

| Unholan urut Viikate |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Jari-Jukka Nippala, joulukuu 2004 – maaliskuu 2005, Sonicimage-studio, Kouvola
 Julkaistu: 20. huhtikuuta 2005
 Formaatti: CD, LP, MC
 Tuottaja(t): Kaarle Viikate
 Tyylilaji: heavy metal, hard rock, rautalankamusiikki
 Kesto: 45.10
 Levy-yhtiö: Ranka Recordings
Muut kannet

Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 3. Fyysinen albumilista: 5.
Viikatteen muut julkaisut
| Kuutamourakat 2004 | Unholan urut 2005 | Parrun pätkiä 2006 |
Unholan urut on Viikatteen vuonna 2005 julkaistu viides studioalbumi. Levy on julkaistu paitsi cd:nä (RA121), myös vinyylinä (LONG015) ja C-kasettina (LONG015b). Vinyyli- ja C-kasettiversioilla on lisäkappaleena cd-versiolle sisältymätön Viikatteen versio Mana Mana -yhtyeen kappaleesta "Vaarallista". Levyllä ovat ensimmäistä kertaa mukana yhtyeen livemuusikot, basisti Ervo Viikate ja kitaristi Arvo Viikate. Levyllä ovat vierailemassa myös Mokoman laulaja Marko Annala kappaleessa "Ajakaa!" sekä Kotiteollisuuden Jouni Hynynen kappaleessa "Vesi jota pelkäät".
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 3.
Kappaleet

Sävellys, sanoitus ja sovitus Kaarle Viikate, ellei toisin mainita.
Unholan urut – 4.26
Pohjoista viljaa – 4.00
Nämä herrasmiehet – 4.25
Ajakaa! – 3.27
Vaarallista – 4.42 (säv. & san. Jouni Mömmö, vain vinyyli- ja kasettipainos)
Vesi jota pelkäät – 4.19
Tie – 4.01
Autuaat – 6.09
Käki – 4.02
He eivät hengitä – 5.36
Kokoonpano

Kaarle Viikate – laulu, kitarat, bassokitara (raidoilla 1, 2, 5, 7 ja 10)
Ervo Viikate – bassokitara (raidoilla 3, 4, 6, 8 ja 9), hammond-urut, taustalaulu
Simeoni Viikate – lyömäsoittimet
Arvo Viikate – taustalaulut, soolokitara (raidalla 5)
Kokoonpano > Vierailijat

Marko Annala – taustalaulu ja -huuto (raidalla 4)
Jouni Hynynen – huuto (raidalla 6)
Arttu Kunnasto – harmonikka (raidalla 8)
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Metropoli.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Unholan urut Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Unholan urut Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kaisa Meri

Katri Aksa Kaisa Säivä, kirjailijanimi Kaisa Meri (sukunimi vuoteen 1936 Sjöman; 7. maaliskuuta 1898 Pori – 12. toukokuuta 1977 Pori) oli suomalainen Porissa asunut kauppias ja kirjailija.
Kaisa Meri (Säivä) piti omaa myymälää Porin kauppahallissa 1920-luvun lopulta aina 1960-luvulle saakka. Hänen kirjallinen tuotantonsa koostui ajanvieteromaaneista ja näytelmistä. Meri sai Porin kaupungin tunnustuspalkinnon romaanistaan Kartanosta kaupunkiin.
Teoksia

Nimimerkillä Kaisa Meri:
Me piiat.    Kirja, Helsinki 1929
Pikku emäntä.     WSOY 1929
Isän luvalla : yksinäytöksinen huvitelma.    Pienviljelijäin liitto, Helsinki 1934
Mattilan talkoot : 1-näytöksinen näytelmä.    Pienviljelijäin liitto, Helsinki 1940
Sotavaimo : kertomus kotirintamalta.    Karisto 1942, 2. painos 1943
Me korvikkeet : kertomus työvelvollisuusnaisista.    Karisto 1943, 2. painos 1943
Olin kesälomalla : romaani.    Karisto 1944
Miina : romaani.    Aura, Turku 1945
Koivuniemen miniä : romaani.    Karisto 1946, 2. painos 1946
Sisarukset.     Kansankirja, Helsinki 1946
Herttuan lumoissa : romaani Porista Juhana Herttuan ajoilta.    Karisto 1947
Tavallinen perhe : kokoillan näytelmä.  1947
Sellaista se on ... : kuvia ja tuokioita kesäiseltä päivältä.     Karisto 1948
Unohda entinen : romaani.    Karisto 1949
Helena-laivan messityttö : romaani.    Karisto 1950
Simpukka : kertomus nuorisolle.      Suomen opettajain raittiusliitto, Helsinki 1950, 1957
Kertun onni : romaani.   Karisto 1951
Toiveitten maja : romaani.    Karisto 1953
Holviportti : romaani.    Karisto 1954
Kaksi noitaa : raittiuskertomus nuorisolle.     Suomen opettajain raittiusliitto, Helsinki 1954
Perintö : kokoillan näytelmä.  1954
Kartanosta kaupunkiin : romaani teollisuuskaupungiksi kehittyvästä Porista.    Karisto 1958
Meidän pihan lapset : tyttöromaani.    Karisto 1961
Mitta on täysi : kokoillan näytelmä.   1967
Nimimerkillä Lempi Alho:
Toimi työn tekee : kaksiosainen martta-aiheinen vuorokeskustelu.     Pellervo-seura, Helsinki 1938
Nimellä Kaisa Sjöman:
Luonnonparantolassa : kolminäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 282.    Karisto 1926
Kaikkein paras : yksinäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 300.    Karisto 1928
Nimellä Kaisa Säivä:
Kaupassa : yksinäytöksinen näytelmä. Seuranäytelmiä 417.    Karisto 1936
Aiheesta muualla

Porilainen kirjailijatar, Seura, 09.02.1938, nro 6, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kauranne

Kauranne on muun muassa seuraavien suomalaisten henkilöiden sukunimi:
Aliina Kauranne, vuoden kuvittaja 2020
Amanda Kauranne (s. 1984), feministinen toimittaja ja kansanmuusikko
Antti Kauranne (s. 1958), päätoimittaja ja kirjailija
Jouko Kauranne, vuoteen 1937 Nieminen (1928–2015), filosofian tohtori ja kouluneuvos
Kalevi Kauranne, vuoteen 1937 Nieminen (1927–2011), geologi ja professori
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Kasvoton kuolema

| Kasvoton kuolema> Mördare utan ansikte.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  Henning Mankell
Kieli:  ruotsi
Genre:  poliisiromaani, jännitys
Julkaistu:  1991
Suomennos
Suomentaja:  Markku Mannila
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1993
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  327
ISBN:  951-1-12315-7
Sarja: Wallander
Seuraava:  Riian verikoirat
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kasvoton kuolema on ruotsalaisen Henning Mankellin kirjoittama vuonna 1991 julkaistu poliisiromaani. Tarinan päähenkilönä on ystadilainen poliisi Kurt Wallander. Kirja aloittaa kymmenosaisen Kurt Wallander -romaanisarjan.
Kirja on filmattu kahdesti. Ruotsinkielisen version vuodelta 1995 ohjasi Per Berglund ja Wallanderia näyttelee Rolf Lassgård. Vuonna 2010 ilmestyi BBC:n tuottama englanninkielinen versio, jossa Wallanderin osassa on Kenneth Branagh. Englanninkielisen version juonta on muutettu melko paljon, sillä päinvastoin kuin kirja se ei ole sarjan ensimmäinen osa. Esimerkiksi kirjassa Wallanderin isä on vasta sairastumassa, mutta elokuvassa hän on jo hoitokodissa.
Juoni

Kurt Wallander hälytetään kylmänä tammikuun aamuna töihin. Maalla asuva pariskunta on murhattu raa’asti, eikä poliiseilla ole muita johtolankoja kuin uhrin soperrus: ”ulkolainen”. Myöhemmissä Wallander-kirjoissa murhaa kutsutaan Lenarpin kaksoismurhaksi rikoksen tekopaikan perusteella.
Epäiltyjen ulkomaalaistaustan vuotaminen julkisuuteen johtaa viha-aaltoon. Wallander saa puhelimitse uhkauksia, joissa maahanmuuttajia kohtaan uhataan hyökätä, jos poliisi ei selvitä rikosta. Pakolaiskeskus sytytetään tuleen. Kirjassa tapahtuu vielä toinenkin murha kun ensimmäisen yllyttämänä rasistit surmaavat turvapaikan hakijan kostoksi.
Wallander on juuri eronnut vaimostaan, syö epäterveellisesti ja juo liikaa alkoholia.
Kaviolampi (Ylöjärvi)

| Kaviolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  62°07′32″N, 23°26′41″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Aurejärven valuma-alue (35.57)
Laskujoki:  oja Iso Mustajärveen 
Järvinumero:  35.578.1.015
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  171 m 
Rantaviiva:  1,243 km 
Pinta-ala:  0,05435 km² 
 fiKaviolampi 
Kaviolampi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Itä-Aureessa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Kaviolampi on osa Vähä Mustajärven valuma-aluetta.
Maantietoa

Lammen pituus on 500 metriä, leveys 200 metriä ja sen pinta-ala on 5,4 hehtaaria. Se sijaitsee kumpuilevalla moreeniselänteellä Iso Mustajärven ja Talasjärven välissä. Lampeen laskee neljä metsä- tai suo-ojaa, joista useimmat tuovat vettä Talasjärven pohjoispuolisilta soilta. Lammen laskuoja on vain 130 metriä pitkä ja se laskee Iso Mustajärven Junkkilahteen. Rantaviiva on 1,2 kilometriä pitkä ja lammen itä- ja länsipäät ovat suota tai jopa avosuota. Lampi on autio ja itäpään ohi kulkee Iso Mustajärven kiertävä maantie. Virtain raja ohjittaa lammen 1,7 kilometriä koillisessa.