stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vöyrin vapaakirkkoseurakunta
Historia

Seurakunta muodostui 1980-luvun aikana vuonna 1873 perustetun Vöyrin baptistiseurakunnan ja vuonna 1933 Rökiöön perustetun Vöyrin Elim-seurakunnan lähentyessä toisiaan.
Baptistiseurakunnan toiminta oli keskittynyt 1970-luvulta lähtien Vöyrin keskustaan johon rakennettiin Centrumkyrkan. Elim-seurakunnan pastori Levi Solborgin äkillisen kuoleman vuoksi seurakunnat olivat vuonna 1985 pakotettuja etsimään yhteistyötä. Vuodesta 1987 vuoteen 2004 seurakunnan johtaja oli Håkan Nitovuori. Seurakunnilla oli yhteensä kolme rukoushuonetta: Elim Rökiössä, Centrumkyrkan Vöyrin keskustassa ja baptistikirkko Kovikissa. Vuonna 1991 seurakunnat ostivat tontin Vöyrin keskustasta ja vuonna 1995 hyväksyttiin uuden seurakunnan säännöt.
Seurakunnan uusi kirkko vihittiin käyttöön 17. toukokuuta 1998 ja avajaiset saivat runsaasti huomiota kunnan asukkaiden keskuudessa. Seurakunnan avajaisjuhliin osallistui 300 vierasta.
Johan Galle

Johan (Juhana) Claesson Galle myös: Johan Galle i Finland (1614–1676) oli suomalainen sotilas, kaatuessaan kenraaliluutnantti. Hän osallistui Uuden­maan ja Hämeen läänin ratsu­väki­rykmentin everstinä Kaarle X Kustaan sotiin. Hän kaatui Lundin taistelussa, jossa kaatui myös hänen poikansa Claes Galle. Hänen toinen poikansa Johan Galle kaatui Pultavassa. Galle oli viimeisiä kuuluisia suomalaisia hakkapeliittoja.
Gallen ensimmäinen puoliso oli kenraalimajuri Bernhardt von Gerttenin tytär Margareta Elisabet von Gertten. ja toinen Margareta Munck. Galle sai 1651 Raudusta läänitykseksi Orjansaaren, Mäkrän, Keripadan ja Leinikylän kylät, kaikkiaan 21 1/12 aateria. Gallen leski menetti läänityksestä niin sanotussa neljänneksen peruutuksessa takaisin kruunulle 5 1/3, aateria. Gallen isä oli soturi Clas Galle (k. 1643).
Jaguar XK (2005)

| Jaguar XK X150 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia
Valmistaja:  Jaguar
Valmistusvuodet:  2005–2014
Korimalli:  2-ovinen cabriolet 3-ovinen coupé
Luokka:  S-segmentti
Edeltäjä:  Jaguar XK (X100)
Tekniset tiedot
Moottori:  V8
Iskutilavuus:  3,5–5,0 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen automaatti
Jaguar XK X150 on Jaguar XK:n toisen sukupolven malli, jota valmistettiin vuosina 2005–2014. Se korvasi edeltäneen X100-mallin, mutta ei saanut itselleen seuraajaa.
Jaguar XK Convertible
XK esiteltiin coupé-korisena Frankfurtin autonäyttelyssä syyskuussa 2005. Kangaskattoinen avomalli esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2006. Ainoa moottorivaihtoehto useimmilla markkinoilla oli 4,2-litrainen V8, mutta Saksassa, Itävallassa ja Sveitsissä oli saatavana myös 3,5-litrainen V8. Vuonna 2007 markkinoille tuli XKR mekaanisesti ahdetulla moottorilla.
Facelift-mallin (2009) Jaguar XK.
Vuonna 2009 tehtiin muutoksia muun muassa puskureihin. Aiemman 4,2-litraisen korvasi sekä XK- että XKR-malleissa uusi 5,0-litrainen V8.
Facelift-mallin (2011) Jaguar XKR.
New Yorkin autonäyttelyssä keväällä 2011 esiteltiin toisen, pienemmän kasvojenkohotuksen kokenut XK. Suurin uudistus oli uudelleenmuotoillut ajovalot, joiden yhteyteen tuli LED-päiväajovalot.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jaguar XK (2005) Wikimedia Commonsissa
Natriumhypofosfiitti

| Natriumhypofosfiitti |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7681-53-0
PubChem CID:  101614877
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  NaPH2O2
Moolimassa:  87,976 g/mol
Ulkomuoto:  Väritön, hydroskooppinen ja kiteinen aine
Sulamispiste:  Hajoaa kuumennettaessa
Liukoisuus veteen:  100 g/100ml (25 °C)
Natriumhypofosfiitti eli natriumfosfinaatti (NaPH2O2) on hypofosforihapokkeen natriumsuola. Yhdistettä käytetään elintarviketeollisuudessa ja metalleilla pinnoittamiseen. Natriumhypofosfiitti esiintyy usein monohydraattina NaPH2O2·H2O.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa natriumhypofosfiitti on värittömiä vettä imeviä kiteitä. Kuumennettaessa yhdiste hajoaa, jolloin muodostuu muun muassa erittäin myrkyllistä fosfiinikaasua. Natriumhypofosfiitti on erittäin vahva pelkistin, joka saattaa jopa räjähtää hapettimien kuten kloraattien vaikutuksesta.
Valmistus

Natriumhypofosfiittia voidaan valmistaa neutraloimalla hypofosforihapoketta natriumhydroksidilla.
Teollisuudessa natriumhypofosfiittia valmistetaan pääasiassa kuitenkin toisella tavalla. Menetelmässä fosfori reagoi emäksisen natrium- ja kalsiumhydroksidia sisältävän lietteen kanssa. Reaktiossa muodostunut natriumhypofosfiittiliuos suodatetaan ja neutraloidaan.
Käyttö

Natriumhypofosfiittia voidaan käyttää elintarvikkeissa emulgaattorina, stabilisaattorina ja säilöntäaineena. Natriumhypofosfiitti estää Clostridium botulinum -bakteeria tuottamasta myrkyllisiä yhdisteitä ja sitä voidaan käyttää lihatuotteissa korvaamaan nitriittejä.
Natriumhypofosfiittia käytetään myös päällystettäessä esineitä nikkelillä elektrodittomasti. Menetelmän etuna ovat matalat kustannukset ja prosessin kontrolloimisen helppous. Menetelmässä hypofosfiitti-ioni pelkistää nikkeli-ionit metalliseksi nikkeliksi, jolloin hypofosfiitti-ionit hapettuvat fosfiitti-ioneiksi.
Raumanlinna

Rauman suojeluskuntatalo Raumanlinna vuonna 1939.
Raumanlinna on vuonna 1933 valmistunut Rauman keskustassa sijaitseva hotelli-ravintola ja entinen suojeluskuntatalo. Funkistyylisen rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Erkki Huttunen. Raumanlinnassa on toiminut hotelli ja ravintola sen valmistumisesta lähtien. Aikaisemmin Sokos Hotelsiin kuulunut Raumanlinna oli vielä osa kansainvälistä Best Western -ketjua, kunnes vuonna 2017 se irtaantui ketjusta ja on nykyään yksityisomistuksessa.
Rakennus koostuu kahdesta laatikkomaisesta osasta, joista korkeampi oli tarkoitettu hotellikäyttöön ja liikehuoneistoiksi. Matalammassa osassa puolestaan oli ravintola sekä Rauman suojeluskunnan juhlasali. Hotelliosaa on vuosien saatossa korotettu kahdesti, vuosina 1949 ja 1958. Aivan Raumanlinnan vieressä sijaitsevassa Tarvonsaarenpuistossa on vuonna 1964 paljastettu kuvanveistäjä Arvi Tynyksen tuotantoa oleva sisällissodan valkoisten muistomerkki.
Raumanlinnan yökerho on vuosien saatossa tullut tunnetuksi konserttipaikkana, jossa on esiintynyt kotimaisten lisäksi myös useita merkittäviä ulkomaisia artisteja. Esimerkiksi heavy metal -yhtye W.A.S.P.in ensimmäinen Suomen konsertti 18 vuoden tauon jälkeen oli Raumanlinnassa toukokuussa 2004. Osa Piirpauke-yhtyeen vuonna 1978 ilmestyneestä Piirpauke Live -albumista on nauhoitettu Raumanlinnassa.
Helsingin uimastadion

Uimastadion kesällä 2018.
Uimastadion on Helsingin Eläintarhan alueella sijaitseva maauimala. Se sijaitsee Olympiastadionin koillispuolella. Uimastadion valmistui alun perin Helsingin vuoden 1940 olympialaisten kilpa-areenaksi, jotka sotien vuoksi järjestettiin vuonna 1952. Nykyään se toimii Kumpulan maauimalan ohella suosituimpana Helsingin uimalana kesäisin.
Historia

Uimastadion rakennettiin Helsinkiin vuoden 1940 olympialaisia varten. Sodan vuoksi olympialaisia ei tuona vuonna kuitenkaan pidetty, mutta uimastadion oli käytössä vuoden 1952 kesäolympialaisissa. Uimastadionin suunnitteli arkkitehti Jorma Järvi, ja siitä tuli funkkistyylinen pelkistetty valkoinen rakennus. Rakennustyöt kestivät sodan vuoksi kauan, ja se oli kokonaan valmis vuonna 1947. Valmiita altaita käytettiin sodan aikana pitkään silli- ja juuresvarastona.
Kansainvälisen uimaliiton mukaan allasveden lämpötilan tuli olla 22 astetta, nykypäivänä vaaditaan 27 astetta. Laitteet ulkoaltaan veden lämmittämistä varten tilattiin ulkomailta mutta ne tuhoutuivat, kun niitä kuljettanut laiva upotettiin sodan sytyttyä.
Käyttö nykyään

Uimastadionia käytetään nykyään virkistyspaikkana. Se on avoinna toukokuun alkupuolelta syyskuun loppupuolelle. Se on suosittu paikka, ja kesäpäivinä siellä käy noin 5 000 uimaria päivässä. Stadionilla on vierekkäin kolme uima-allasta: 50 metrin kuntouintiallas, hyppyallas ja lastenallas, ja niistä hieman sivussa lisäksi pieni pyöreä kahluuallas. Hyppyaltaalla on kaksi 1 metrin ja kaksi 3 metrin ponnahduslautaa ja hyppytorni, jossa on tasanteet 5 metrin, 7,5 metrin ja 10 metrin korkeudella, sekä 1 metrin tasanne hyppytornin edessä. Hyppytorni on käytössä ohjatusti, yleensä säännöllisin väliajoin kello 12 ja 18 välisenä aikana. Yhden ja kolmen metrin ponnahduslaudat ovat lähes aina asiakkaiden vapaasti käytettävissä. Kuitenkin esimerkiksi seurojen tullessa harjoittelemaan stadionille 3 metrin ponnahduslauta saattaa olla varattuna.
Alueella on myös vesiliukumäki, sisä- ja ulkokuntosali, koripallokenttä, lentopallokenttä, pöytätennis ja kahvila. Normaalien aukioloaikojen ulkopuolella stadionia käytetään muiden vesilajien harjoittelupaikkana, esimerkiksi sukelluskoulut käyttävät hyppyallasta harjoittelupaikkana. Helsingin toinen suosittu maauimala on Kumpulan maauimala.
Uimastadionilla kuvattiin myös Summeri-ohjelmaa vuosina 2003–2009.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helsingin uimastadion Wikimedia Commonsissa
Uimastadion Helsingin kaupungin Liikuntaviraston sivuilla.
Kesäolympialaisten 1952 suorituspaikat
Helsingin olympiastadion 
 Harmaja | Helsingin uimastadion | Helsingin Velodromi | Huopalahden ampumarata | Laakson ratsastusstadion | Liuskasaari | Malmin ampumarata 
 Soutustadion | Messuhalli | Ruskeasuon ratsastushalli | Soutustadion | Talin laukkarata | Tennispalatsi | Töölön pallokenttä | Westendin tennishalli, Espoo 
 Ahveniston maauimala, Hämeenlinna | Kaurialan kenttä, Hämeenlinna | Kotkan urheilukeskus | Kupittaan jalkapallostadion, Turku | Lahden kisapuisto | Ratinan stadion, Tampere
Vesipallo-ottelu Helsingin kesäolympialaisissa.
Galle i Finland

Galle oli suomalainen aatelissuku. Se otettiin Ruotsin ritarihuoneeseen nimellä Galle i Finland vuonna 1633 numerolla 194. Suku sammui vuonna 1709.
Suvun varhaisin tunnettu jäsen oli vouti Peder Galle. Hänen tyttärensä Hebla oli Maskun kirkkoherran Henrik Hoffmanin ensimmäinen vaimo. Peder Gallen poika, käskynhaltija Claes Galle on haudattu Sauvon kirkkoon. Hänen tyttärensä Märta oli majuri Johan Ramsayn ensimmäinen vaimo. Claes Gallen poika, kenraaliluutnantti Johan Galle kaatui Lundin taistelussa 1676 yhdessä vanhimman poikansa kanssa. Hänen nuorempi poikansa, johon suku sammui, kaatui Pultavan taistelussa vuonna 1709.
Aiheesta muualla

Galle i Finland, aatelissuku Europeana heraldica, Kansallisarkisto
Islamin viisi peruspilaria

Jumala
Jumalan ykseys
Muhammed
profeetat
Islamin viisi peruspilaria
uskontunnustus
rukous
paasto
almuvero
pyhiinvaellus
Koraani
Aleksanteri Suuri Koraanissa
Koraanin historiallis-kriittinen tutkimus
Koraanin käännökset
Luettelo Koraanin suurista
Muhammed Koraanissa
Polta Koraani -päivä
Raamattu ja Koraani
Sanaan käsikirjoitukset
Suura
Väkivalta Koraanissa
Kirjoitukset
Koraani
sunna
hadith
fiqh
šaria
Luettelo šarialain käytöstä maantieteellisesti
kalam
sira
Luettelo profeetta Muhammedin elämäkerroista
Islamin suuntaukset
sunnalaisuus
šiialaisuus
Ibadilaisuus
suufilaisuus
Ahmadiyya
Kulttuuri ja yhteiskunta
islamilainen arkkitehtuuri
islamilainen filosofia
islamilainen kalenteri
islamilainen taide
islamilainen tiede
islamilaiset pyhäpäivät
islam ja naiset
islam ja politiikka
islamin suhtautuminen muihin uskontoihin
jihad
moskeija
luettelo muslimienemmistöisistä valtioista
Muuta aiheeseen littyvää
Allah
islamin historia
islamin kritiikki
islamofobia
Historiallis-kriittinen islamin tutkimus
islam Suomessa
Šarian historia
Islamin viisi peruspilaria kertovat muslimin tärkeimmät velvollisuudet. Ne ovat uskontunnustus, rukous, paasto, almuvero ja pyhiinvaellus. Ilmaisu tiivistää ne viisi asiaa, joita tekemällä uskova voi parhaiten hankkia ansioita päästäkseen Paratiisiin. Almuveroa lukuun ottamatta velvollisuudet ovat luonteeltaan rituaalisia ja koskevat itse uskonnon harjoittamista.
Islam on tekoja korostava eli "ortopraktinen" uskonto, kun taas kristinusko painottaa oikeaa uskoa eli "ortodoksiaa". Alistuminen Jumalan tahtoon ilmenee ja palkitaan muslimeilla ennen muuta tekoina. Pelkkä usko ei riitä, vaikka sitäkin tarvitaan.
Alkuperä ja luonne

Islaminuskon mukaan koko islamin sisältö on saatu profeetta Muhammedilta (n. 570–632), jonka välittämä julistus jaetaan kahteen osaan, ilmestyksiin ja muihin puheisiin. Ilmestykset koottiin parikymmentä vuotta profeetan kuoleman jälkeen Koraaniksi, jonka katsotaan sisältävän kaikki ilmoitukset sanatarkasti. Muut puheet ja ohjeet pidettiin vain mielessä ja kirjoitettiin puhtaaksi vasta kaksisataa vuotta myöhemmin. Koraani kertoo vain vähän tai ei mitään islamin tärkeimmistä rituaaleista. Kirjasta puuttuu esimerkiksi islamin uskontunnustus (šahada). Tarkempaa tietoa löytyy vasta 800-luvulla tehdyistä kirjoituksista.
Islamin teologinen ydin löytyy niin sanotusta "Gabrielin hadithista" , joka kerrotaan sekä Bukharin että Muslimin kokoelmissa. Teologian sisältö määritellään siinä "kuutena uskonkappaleena" ja uskovien velvollisuudet Jumalaa kohtaan "viitenä pilarina":
»Islam on rakennettu viidelle peruspilarille: todistus, ettei ole muuta jumalaa kuin Jumala ja Muhammad on Jumalan Lähettiläs, rukousten suoritus, almuveron maksu, pyhiinvaellus Huoneeseen ja paasto Ramadan-kuussa.» 
(Sahih Muslim book 1: hadith 20)
Oppi viidestä pilarista syntyi 800-luvun lopulla, ja se esiintyy ensi kertaa näissä haditheissa. Huomionarvoista on se, että jihad puuttuu pilarien joukosta, ja se, että muslimiksi tulo on hyvin yksinkertaista: tarvitsee vain lausua uskontunnustus.
Gabrielin hadithia koskevia uskonoppineiden mielipiteitä on esitetty šariakäsikirjassa Reliance of the Traveller. Pilarit ilmaisevat islamilaisen lain, šarian, tärkeimmän sisällön. Pilareista neljä liittyy suoraan uskonnon harjoittamisen muotoihin, ja vain almuverolla on myös yhteiskunnallinen ulottuvuus. Islam on kokonaisvaltainen oppi, joka murtaa rajat politiikan ja uskonnon sekä henkilökohtaisen ja julkisen välillä. Pilarit osoittavat islamin suuntautumista pois tästä maailmasta kohti tuonpuoleista. Islam on lakiuskonto, jossa muodollinen lakien noudattaminen on ehtona sille, että ihminen voi päästä Paratiisiin. Islamin mystinen suuntaus suufilaisuus on syventänyt tätä käsitystä ja esittää ulkoisten rituaalien symboloivan sisäistä matkaa kohti Jumalaa, äärimmäistä ja ainoaa todellisuutta.
Uskonnolliset velvollisuudet eivät ole ehdottomia, sillä islamin ruksha-periaatteen mukaisesti niistä on poikkeuksia. Säännöt koskevat täysipainoisesti aikuisia ja toimintakykyisiä muslimeita. Alaikäisille, sairaille, köyhille, matkustavaisille, menstruoiville ja muille vastaaville ryhmille suodaan heidän tilanteensa mukaisia helpotuksia. Rituaalit ovat korostuneen julkisia siten, että rukoilu tapahtuu mielellään yhdessä muiden kanssa, järjestyneessä rivimuodostelmassa, samassa tahdissa ja näkyviä liikkeitä tehden. Myös muslimin pukeutuminen ja kehonhoito on säänneltyä ihon karvoitusta myöten. Rukousten näkyvyys ja muslimin ulkonäkö auttavat tunnistamaan toiset muslimit ja helpottavat valvomaan lakien noudattamista.
Sunnalaisen islamin peruspilarit

Šarian keskeisin sisältö ilmaistaan sunni-islamin viitenä pilarina. Uskonsotaa eli jihadia kutsutaan toisinaan sunnilaisuuden kuudenneksi pilariksi.
Šahada eli uskontunnustus tarkoittaa islamin keskeisimmät uskonkappaleet sisältävää lausetta, jolla muslimi tunnustaa uskonsa. Uskontunnustus koostuu sunnalaisuudessa kahdesta osasta, joista ensimmäinen määrittelee islamin monoteiseksi uskonnoksi ja toinen osa sitoo Muhammedin Jumalan sanan välittäjäksi: arab. لا إله إلا الله ومحمد رسول الله‎, lā ilāha illā-llāh wa-muḥammadun rasūlu-llāh, ”Ei ole muuta jumalaa kuin Jumala, ja Muhammad on hänen lähettiläänsä”. Šiialaiset lisäävät uskonnontunnustukseen lauseen arab. علي ولي الله‎, ‘Aliyyun walī-llāh, ”...ja Ali on Jumalan ystävä”.
Salat eli rukous koostuu sarjasta liikkeitä, joiden aikana lausutaan myös Koraanin ensimmäinen suura. Muslimin tulee rukoilla viidesti päivässä tarkkaan määriteltyinä ajankohtina. Rukoileminen on mahdollista joko yksityisesti tai moskeijassa. Periaatteessa muslimin on pidettävä kaikki nämä rukoushetket, ellei hänellä ole pakottavaa syytä olla rukoilematta. Hetken voi myös siirtää myöhemmäksi, mikäli on esteellinen.
Saum eli paasto tapahtuu pääsääntöisesti ramadanin pyhän kuukauden aikana, mutta muslimit voivat paastota eri syistä ja eri ajankohtina. Paaston aikana muslimien tulee välttää syömistä, juomista, tupakoimista ja sukupuolista kanssakäyntiä aamunkoiton ja auringonlaskun välisenä aikana. Paaston rajaaminen valoisaan aikaan saattaa tulla islamiin kristillisten munkkien esikuvista (esimerkiksi Pyhän Benedictuksen luostarisääntö). Paastoon kuuluu myös sisäinen puhdistautuminen pahoista ajatuksista.
Zakat eli almuvero maksetaan periaatteessa kerran vuodessa yksityiskohtaisten sääntöjen mukaan – eri omaisuuden lajeista maksetaan erisuuruisia määriä almuveroa. Muslimin tulee ryhtyä maksamaan almuveroa, kun hän on mennyt naimisiin. Almut voidaan antaa myös islamin yhteiseksi hyväksi, kuten moskeijan rakentamiseen.
Hadž eli pyhiinvaellus tulisi suorittaa Mekkaan vähintään kerran elämänsä aikana islamilaisen ajanlaskun 12. kuukauden toisella viikolla. Pyhiinvaellukseen voi lisätä vapaaehtoisesti käynnin profeetta Muhammedin haudalla Medinassa. Pyhiinvaelluksen aikana noudatetaan säädettyjä tapoja, joihin kuuluu muun muassa yhtenäinen pukeutuminen. Tapahtuma korostaa muslimien yhteenkuuluvuutta ja samanarvoisuutta Jumalan edessä.
Šiialaisuuden pilarit

Sunnalaisuudessa korkein auktoriteetti on periaatteessa pyhillä kirjoituksilla, mutta šiialaisuudessa auktoriteettina on myös imaami. Hänellä on suora yhteys Jumalaan, ja hän toimii Koraanin tulkitsijana. Tilannetta lievittää suurimman haaran, kaksitoistašiialaisuuden, käsitys, että viimeinen imaami on kätkeytynyt.
Šiialaisilla uskon pilareina on kymmenen "uskon haaraa". Viisi ensimmäistä ovat samoja kuin sunneilla. Kuudes on jihad eli pyhä sota. Seitsemäs ja kahdeksas sisältävät Koraanissakin esiintyvän periaatteen hyvään kehottamisesta ja pahan kieltämisestä. Niillä tarkoitetaan jokaisen muslimin oikeutta puuttua toistensa tekemisiin. Kaksi viimeistä koskevat Profeetan "talonväkeä".
Salat, rukous. Viisi rukoiluhetkeä päivittäin.
Saum, paasto. Ramadanin aikana tulee paastota auringon noususta auringon laskuun.
Hadž, pyhiinvaellus. Muslimin tulee ainakin kerran elämässään matkustaa pyhiinvaellukselle Mekkaan, jos hän vain kykenee siihen.
Zakat, almut. Yleensä osa omaisuudesta vuosittain; jaetaan köyhille.
Khums, tulovero, viidenneksen vero
Jihad, taistelu päästäkseen lähemmäs Jumalaa. Jihad al-akbar on suuri taistelu itseänsä vastaan, ja se on elämän läpi kulkeva pysyvä kamppailu. Pieni jihad on puolustustaistelua islamin ulkoista vihollista vastaan.
Amr bil-ma’ruf, kehottaa hyvään.
Nahi an al-munkar, kieltää pahasta.
Tawalla, talonväen (Ahl al-bait) rakastaminen.
Tabarra, olla olematta tekemisissä talonväen (Ahl al-bait) vihollisten kanssa.
Muhammed ja arkkienkeli Gabriel, Hosemann 1847
Sorin aukio

Sorin aukio vuonna 2006. Kuva on otettu Hatanpään valtatien ja Vuolteenkadun kulmasta.
Sorin aukio sijaitsee Tampereen keskustassa, Kyttälän eteläosassa. Se sijoittuu Hatanpään valtatien, Suvantokadun, Tuomiokirkonkadun ja Vuolteenkadun rajaamalle alueelle. Aukion itäpäässä on Tampereen ortodoksinen kirkko (1898). Länsilaidalla on Tampereen raitiotien linjan 3 päätepysäkki.
Aukio on rakennettu 1980-luvulla, ja sen taiteellisesta sommittelusta on vastannut kuvanveistäjä Harry Kivijärvi. Aukiolla on hänen 10 metriä korkea teoksensa Pirkka. Kivijärvi on suunnitellut myös alueen valaisimet, penkit ja roska-astiat sekä aukion pohjoiskulmassa sijaitsevan mosaiikkikoristeisen vesialtaan. Teoskokonaisuus valmistui syksyllä 1987.
Sorin aukion nimi on merkitty asemakaavaan vuonna 1985. Se perustuu vanhaan paikannimeen Sorinahde. Sorinahteeksi on kutsuttu mäkeä, joka nousee Ratinasta kohti Kalevankangasta. Aukio sijaitsee mäen keskivaiheilla.
Purettu kaukolinja-autoasema

Nykyisen Sorin aukion kohdalla oli aiemmin Tampereen itäinen kaukolinja-autoasema. Se valmistui Hatanpään valtatien ja Vuolteenkadun kulmaukseen vuonna 1929. Samaan aikaan otettiin käyttöön myös toinen, läntinen kaukolinja-autoasema, joka sijaitsi Pyynikintorin kulmalla. Rakennukset olivat melkein identtisiä; molemmat suunnitteli Bertel Strömmer. Linja-autoaseman lisäksi niiden yhteydessä toimi huoltamo. Nämä olivat Suomen ensimmäiset varsinaiset huoltoasemat.
Kaksi erillistä kaukolinja-autoasemaa osoittautuivat epäkäytännöllisiksi, joten ne päätettiin korvata yhdellä suurella asemarakennuksella. Nykyinen linja-autoasema valmistui Sorin aukion viereen vuonna 1938, minkä jälkeen vanhat asemat toimivat pelkkinä huoltamoina. Itäinen asemarakennus purettiin vuonna 1950 ja läntinen vuonna 2000.
Sorin aukion laidalla sijainnut Tampereen itäinen kaukolinja-autoasema ja Shell-huoltamo.
Peugeot 305

| Peugeot 305 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska
Valmistaja:  Peugeot
Konserni:  PSA Group
Valmistusvuodet:  1977–1988
Korimalli:  3-ovinen pakettiauto 4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Peugeot 304
Seuraaja:  Peugeot 309 Peugeot 405
Iskutilavuus:  1,3–1,9 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali 4-vaihteinen automaatti
Peugeot 305 on Peugeot’n vuosina 1977–1988 valmistama keskiluokan automalli, joka korvasi Peugeot 304:n. Sen seuraajiksi tulivat Peugeot 309- ja 405-mallit.
Facelift-mallin Peugeot 305.
Ainoa korimalli oli aluksi neliovinen sedan. Vuonna 1980 esiteltiin farmarimalli Break, josta tuli saataville myös kolmiovinen tavarankuljetusmalli ilman takaikkunoita ja -istuimia. Valikoimassa olivat aluksi 1,3- (65 hv) ja 1,5-litraiset (74 hv) bensiinimoottorit, hieman myöhemmin tuli myös 1,5-litrainen (50 hv) dieselmoottori.
Vuonna 1982 kojetaulua uudistettiin ja keulaa kallistettiin hieman taaksepäin. Auto sai uudet XU-sarjan moottorit, joihin kuului 1,6- ja 1,9-litraiset bensiinimoottorit sekä 1,9-litrainen dieselmoottori.
Vuonna 1984 esiteltiin urheilullinen 305 GTX, jossa oli 1,9-litrainen (105 hv) moottori Solex-kaksoiskaasuttimilla. Ulkoisesti mallin tunnisti 14-tuumaisista alumiinivanteista ja takaspoilerista. Vuonna 1986 GTX sai tuuletetut jarrulevyt ja valinnaisena saataville tuli ZF:n automaattivaihteisto.
Facelift-mallin Peugeot 305 Break.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Peugeot 305 Wikimedia Commonsissa
Peugeot’n automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:  108  208  301  308  408  508  2008  3008  5008  Rifter  Traveller 
Nykyiset hyötyajoneuvot:  Partner  Expert  Boxer  Pick Up  Landtrek 
Entiset mallit:  104  106  107  1007  201  202  203  204  205  206  207  301  302  304  305  306  307  309  401  402  403  404  405  406  407  504  505  601  604  605  607  806  807  4007  4008  Bipper  RCZ  Hoggar  iOn  D3  D4  J5  J7  J9
Kia K4

| Kia K4 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kiina
Valmistaja:  Kia Motors
Valmistusvuodet:  2014–
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  D-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Hyundai Aslan Hyundai Grandeur (HG) Hyundai i40 Hyundai Mistra Hyundai Santa Fe (DM/NC) Hyundai Sonata (YF) Kia Cadenza (VG) Kia Carnival (YP) Kia Optima (TF) Kia Sorento (UM)
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Hyundai–Kia Y6
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,6–2,0 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen automaatti 7-vaihteinen kaksoiskytkin
Kia K4 on Kia Motorsin vuodesta 2014 lähtien Kiinan markkinoille valmistama ylemmän keskiluokan neliovinen sedan. Sen sisarmalli on Hyundai Mistra.
K4 esiteltiin Chengdun autonäyttelyssä syksyllä 2014. Moottorivalikoimassa ovat 1,6- (175 hv), 1,8- (146 hv) ja 2,0-litraiset (162 hv) bensiinimoottorit.
Facelift-mallin Kia K4.
Vuonna 2018 malli sai muun muassa uuden etusäleikön ja -puskurin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kia K4 Wikimedia Commonsissa