stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Porsche Carrera GT
Yleistä

Carrera GT on valmistettu katukäyttöön soveltuvaksi. Ominaisuuksiensa puolesta sen voidaan kuitenkin sanoa olevan kilpa-auto. Varusteista voidaan mainita muun muassa luistonesto, ilmastointi, GPS-navigaattori, Bosen hifijärjestelmä ja viisiosainen nahkainen laukkusarja.
Autoa valmistettiin Saksassa Leipzigissa. Ensimmäiset autot olivat vuosimallia 2004 ja tulivat myyntiin Yhdysvalloissa tammikuun lopussa. Viimeinen auto valmistui 6. toukokuuta 2006.
Tekniikka

Pohjalevy ja jousitus perustuvat pitkälti vuoden 1998 Porsche 911 GT1 Le Mans -autossa käytettyihin ratkaisuihin. Auton kori on itsekantava hiilikuiturakenne apurungolla. Popular Science -tiedelehti nimesi auton vuonna 2003 Best of What’s New -palkinnon saajaksi siinä käytetyn teknologian ja korisuunnittelun vuoksi. Rakenne on erittäin kevyt, mutta samalla vahva. Koko runko painaa vain runsaat 100 kg.
Autossa käytetään PCCC-kytkintä (Porsche Ceramic Composite Clutch), jonka halkaisija on ainoastaan 169 mm.
Tekniikka > Moottori

Vain 214 kg:n painoinen moottori on kehitetty alun perin LeMansin kestävyyskisoissa käytetystä 5,5-litraisesta vapaastihengittävästä V10-moottorista. Mallia varten moottorin iskutilavuutta kasvatettiin 0,2 litraa. Sylinteririvit ovat 68 asteen kulmassa toisiinsa nähden.
V10, 5733 cm3, 456 kW (612 hv) @8000 r/min, 590 Nm @5750 r/min
Suorituskyky

Kiihtyvyys 0–100 km/h: Porsche ilmoittaa 3.9s mutta todellisuudessa 3.5s
Kiihtyvyys 0–160 km/h: alle 7 s
Kiihtyvyys 0–200 km/h: 9,9 s
Huippunopeus: 330 km/h
Mittoja

Pituus: 4610 mm
Leveys: 1920 mm
Korkeus: 1160 mm
Omapaino: 1380 kg
Renkaat: 265/35 ZR19, 335/30 ZR20
Palkintoja ym.

Road & Track Magazine: Best Dream Car 2004
Motorweek TV-program: Best Dream Machine 2005
Prinssi ja kerjäläispoika

| Prinssi ja kerjäläispoika> The Prince and the Pauper |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Mark Twain
Julkaistu:  1881
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Prinssi ja kerjäläispoika on Mark Twainin kirjoittama kertomus 1500-luvun Englannin nuorena kuolleen prinssi Edvardin seikkailusta vaihdokkaana kerjäläispojan kanssa.
Juoni

Prinssi Edvard ihastuu kerjäläispoika Tom Cantyn rajattomaan elämään. He vaihtavat vaatteita, ja pian Tom kompuroi hovisäännöissä Westminsterin linnassa. Edvard kohtaa monien mutkien kautta Miles Hendonin, joka suojelee häntä läpi tapahtumien.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Prince and the Pauper – Gutenberg-projekti
Prinssi Kaspian

| Prinssi Kaspian> Prince Caspian |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  C. S. Lewis
Julkaistu:  1951
Suomennos
Suomentaja:  Kyllikki Hämäläinen
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1961
Sarja: Narnian tarinat
Edeltävä:  Velho ja leijona
Seuraava:  Kaspianin matka maailman ääriin
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Prinssi Kaspian (engl. Prince Caspian) on C. S. Lewisin kirjoittaman Narnia-kirjasarjan ilmestymisjärjestyksessä toinen kirja, joka ilmestyi vuonna 1951. Se julkaistiin suomeksi 1961 Kyllikki Hämäläisen suomentamana. Kirjan kustansi Otava.
Kirjan nimi

Lewis ehdotti kirjan nimeksi ensin ”Narniaan houkutellut” ja toinen ehdotus oli ”Narnian torni”. Kustantaja hylkäsi molemmat ehdotukset, ja kirjan nimeksi tuli ”Prinssi Kaspian” alaotsikolla ”Paluu Narniaan”. Alaotsikko on yleensä jätetty huomiotta.
Juoni

Prinssi Kaspian alkaa täsmälleen samoilla sanoilla kuin Velho ja leijona: ”Oli kerran neljä lasta, joiden nimet olivat Peter, Susan, Edmund ja Lucy.” Lapset istuvat rautatieasemalla, kun Kaspian kutsuu heidät Susanin taikatorvella Narniaan. Narniassa he huomaavat, että heidän edellisestä vierailustaan on Narnian ajassa kulunut yli tuhat vuotta. Narniassa ovat vallassa muualta saapuneet ihmiset, ja melkein kaikki eli faunit, puunhenget, kääpiöt, kentaurit, satyyrit ja puhuvat eläimet on joko tapettu tai ajettu pakoon, eikä moni ihminen edes usko niiden olemassaoloon. Nuori prinssi Kaspian aikoo kuitenkin syöstä vallasta ilkeän setänsä Mirazin ja päästää Narnian alkuperäiset asukkaat valtaan. Lapset ryhtyvät auttamaan Kaspiania. Aslan palaa Narniaan. Peter haastaa Mirazin kaksintaisteluun, jotta he voittaisivat sodan. Sopespian ja Glozelle toteavat että Miraz on liian vanha kaksinkamppailuun nuoruudessaan kukoistavan soturin kanssa. Miraz raivostuu. Lordi Sopespianin ja Glozellen yllytyksen (jonka tarkoituksena on saada Miraz hyväksymään taisteluhaaste) ansiosta Miraz ottaa haasteen vastaan. Mutta tasaväkisen kamppailun jälkeen Miraz kaatuu muttei kuole, ja Sopespian ja Glozelle syyttävät Peteriä maassa makaavan miehen tappamisesta. Glozelle pistää Mirazin miekalla kuoliaaksi tahallaan. Sopespian ja Glozelle saavat telmarilaiset sotaan syytettyään Peteriä Mirazin tappamisesta. Mutta puut heräävät henkiin ja telmarilaiset pakenevat. Berunan silta on poissa, ja telmarilaiset antautuvat. Lopulta lapset taiotaan takaisin Englantiin, ja telmarilaiset pääsevät samaa reittiä oikealle kotiseudulleen, josta he tulivat Telmariin, Tyynenmeren saarelle jossa he asuivat merirosvoina. Jotkut telmarilaiset jäävät mielellään Narniaan. Kaspian Kymmenennestä tulee kuningas.
Porvoon öljynjalostamo

Porvoon jalostamon säiliöalue ja öljysatama kuvattuna ilmasta heinäkuussa 2011.
Kuva jalostamoalueelta.
Porvoon öljynjalostamo on Porvoon Kilpilahdessa sijaitseva Neste Oyj:n omistama Suomen suurin öljynjalostamo. Se perustettiin vuonna 1966. Öljynjalostamon yhteydessä on Kilpilahden satama. Sekä öljynjalostamon että sataman liikenneyhteyksiä on 1970-luvulta alkaen palvellut Sköldvikin rata.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Porvoon öljynjalostamo Wikimedia Commonsissa
Pyhän Ristin katedraali

Pyhän Ristin katedraali Bostonissa.
Pyhän Ristin katedraali (engl. Cathedral of the Holy Cross) on kirkkorakennus Bostonissa, Yhdysvaltain Massachusettsissa. Se on Bostonin roomalaiskatolisen arkkihiippakunnan pääkirkko, ja suurin kirkkorakennus Uudessa-Englannissa. Katedraalin suunnittelusta on vastannut yhdysvaltalainen arkkitehti Patrick Keely. Sen rakennustyöt käynnistettiin vuonna 1866. Huhtikuun 26. päivänä vuonna 1875 uusgotiikkaa edustava katedraali oli valmis vihittäväksi. Vihkimisjuhlallisuuksia johti arkkipiispa John J. Williams.
Potsdam-Mittelmark

Potsdam-Mittelmark on piirikunta, joka sijaitsee Brandenburgin osavaltiossa, Saksassa. Piirikunnan pinta-ala on noin 2 575 neliökilometriä ja asukasluku 204 388 (2012). Sen pääkaupunki on Bad Belzig. Potsdam-Mittelmark rajautuu pohjoisesta myötäpäivään lueteltuna Havellandin piirikuntaan, Brandenburgin ja Potsdamin piirittömiin kaupunkeihin, Berliiniin, Teltow-Flämingin piirikuntaan, ja Wittenbergin, Anhalt-Bitterfeldin sekä Jerichower Landin piirikuntiin Saksi-Anhaltin osavaltiossa.
Potsdam-Mittelmarkin piirikunnan sijainti Brandenburgin osavaltiossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Potsdam-Mittelmark Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) potsdam-mittelmark.de (saksaksi)
Brandenburgin piirikunnat ja kaupunkipiirit
Barnim
Brandenburg an der Havel
Cottbus
Dahme-Spreewald
Elbe-Elster
Frankfurt (Oder)
Havelland
Märkisch-Oderland
Oberhavel
Oberspreewald-Lausitz
Oder-Spree
Ostprignitz-Ruppin
Potsdam
Potsdam-Mittelmark
Prignitz
Spree-Neiße
Teltow-Fläming
Uckermark
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Landkreis Potsdam-mittelmark

Käännös suomeksi
Potsdamer Platz

Potsdamer Platz
Hotelli Bellevue Potsdamer Platzin laidalla 1903
Berliinin muuri Potsdamer Platzin kohdalla 1975. Taustalla oikealla Haus Vaterland
Berliinin muuriin avattu rajanylityspaikka marraskuussa 1989
Potsdamer Platz on aukio, joka sijaitsee noin kilometrin Brandenburgin portista etelään Berliinin keskustassa, Tiergartenin kaupunginosassa. Se on saanut nimensä Potsdamin kaupungin mukaan.
Ennen toista maailmansotaa Potsdamer Platz oli Berliinin sydän ja eräs koko Euroopan vilkasliikenteisimmistä aukioista. Se kuitenkin tuhoutui maailmansodan aikana lähes maan tasalle ja jäi sen jälkeen vuosikymmenien ajaksi hylätyksi jättömaaksi. Berliinin muuri jakoi aukion kahtia eikä Länsi- ja Itä-Berliinin välistä rajavyöhykettä jälleenrakennettu kylmän sodan aikana. Saksan jälleenyhdistymisen jälkeen Potsdamer Platzia ympäristöineen alettiin rakentaa uudelleen vuodesta 1994 alkaen. Se oli 1990-luvun lopulla Euroopan suurin rakennustyömaa ja alue on nyttemmin rakennettu lähes täysin uudestaan.
Nykyisin Potsdamer Platzin aluetta halkovat pilvenpiirtäjät ja mielikuvitukselliset rakennukset kuten Helmut Jahnin suunnittelema Sony Center. Aluetta ovat suunnitelleet tunnetut arkkitehdit ja sitä pidetäänkin tärkeänä modernin arkkitehtuurin luomuksena. Renzo Pianon johtama arkkitehtiryhmä suunnitteli Daimler-Chrysler-yhtiölle 19 rakennusta käsittävän korttelin aukion laidalle. Siihen kuuluu muun muassa pelikasino, musikaaliteatteri ja elokuvateatteri. Kolmas huomiota herättävä rakennus on Hans Kollhoffin suunnittelema tiilinen tornitalo. Aukion vanhoista rakennuksista ainoastaan Grand Hotel Esplanadesta on osa jäljellä, sekin Sony Centerin sisälle siirrettynä.
Alueella sijaitsee yksi Berliinin keskeisistä maanalaisista rautatieasemista. Asemalta liikennöivät muun muassa metrolinja U2 sekä Nord-Süd-Tunnelin linjat S1, S2 sekä S25.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Potsdamer Platz Wikimedia Commonsissa
Ptolemaioksen portti

| Ptolemaioksen portti> Ptolemy's Gate |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Jonathan Stroud
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia, nuortenkirjallisuus
Julkaistu:  2005
Suomennos
Suomentaja:  Mika Kivimäki
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2007
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  630
ISBN:  978-951-31-2848-7
Sarja: Bartimeus
Edeltävä:  Golemin silmä
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ptolemaioksen portti on Jonathan Stroudin kirjoittama Bartimeus-fantasiatrilogian kolmas osa. Englanninkielinen alkuteos Ptolemy's Gate julkaistiin vuonna 2005. Sarjan aiemmat osat ovat Samarkandin amuletti ja Golemin silmä. Mika Kivimäki on suomentanut koko trilogian.
Päähenkilöt

Dzinni Bartimeus
John Mandrake (Nathaniel)
Kathleen Jones (Kitty)
Ptolemaios I

Ptolemaios I:n rintakuva.
Antigonoksen, Seleukoksen, Ptolemaioksen, Kassandroksen ja Lysimakhoksen kuningaskunnat.
Ptolemaios I Soter (367–283 eaa.) oli makedonialainen kenraali ja Egyptin kuningas eli faarao vuosina 305–283 eaa. Hän oli yksi Aleksanteri Suuren seuraajista eli diadokeista.
Ptolemaios oli Aleksanteri Suuren kenraali ja yksi hänen seitsemästä henkivartijastaan. Aleksanterin kuoltua vuonna 323 eaa. hänen veljestään Filippos III:sta tuli nimellinen kuningas ja Ptolemaioksesta Egyptin satraappi.
Alkoi pitkä sotaisa kausi jonka aikana Ptolemaios yritti vakiinnuttaa valtaansa Egyptissä. Ensimmäiseksi hän joutui puolustautumaan virallista hallitsijaa Perdikkasta vastaan, joka kuoli yrittäessään valloittaa Egyptin vuonna 321 eaa. Ptolemaios laajensi valtakuntaansa valloittamalla Palestiinan ja saamalla Kyproksen valtaansa. Vuonna 315 eaa. Ptolemaios taisteli Vähän-Aasian hallitsijaa Antigonos I:tä vastaan. Vuonna 311 eaa. solmittiin rauha ja Palestiina evakuoitiin. Nimellinen kuningas Aleksanteri IV murhattiin pian tämän jälkeen.
Vuonna 309 eaa. Ptolemaios johti laivaston Kreikkaa kohti. Hän valtasi Korintin, Sikyonin ja Megaran. Samalla Antigonoksen poika Demetrios valtasi Kyproksen ja vangitsi Ptolemaioksen veljen Menelaoksen. Antigonos ja Demetrios alkoivat nyt kutsua itseään kuninkaiksi. Ptolemaios, Kassandros, Lysimakhos ja Seleukos seurasivat perässä. Vuonna 306 eaa. Antigonos yritti vallata Egyptin mutta epäonnistui ja vuonna 302 eaa. Ptolemaios sai taas vallattua Palestiinan. Vuonna 301 eaa. Lysimakos ja Seleukos löivät Antigonoksen lopullisesti Ipsoksen taistelussa.
Vuonna 285 eaa. Ptolemaios luopui kruunustaan ja uudeksi kuninkaaksi tuli hänen poikansa Ptolemaios II. Ptolemaios kuoli vuonna 283 eaa.
Ptolemaios kirjoitti omiin kokemuksiinsa perustuvan kirjan Aleksanteri Suuren sotaretkistä. Kirja ei ole säilynyt nykypäivään asti, mutta Arrianos käytti sitä lähteenä kun hän kirjoitti oman kirjansa vuonna 140.
Perhesuhteet

Ptolemaios oli naimisissa ainakin neljä kertaa ja hänellä oli monia muita naissuhteita. Ensimmäinen tunnettu suhde oli kuuluisan ateenalaisen hetairan, Thaiin kanssa. Pari avioitui Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen ja sai kolme lasta: Lagos, Leontiskos ja Irene. Ptolemaios meni myös naimisiin persialaisen Artabazoksen tyttären Artakaman kanssa vuonna 324 eaa. Ptolemaioksen kolmas avioliitto oli Antipatroksen tyttären Eurydike I:n kanssa. Eurydiken kanssa Ptolemaioksella oli ainakin kolme lasta, Ptolemaios Keraunos, Ptolemais ja Lysandra. Eurydiko oli luultavasti myös Ptolemaioksen kahden pojan, Meleagroksen ja Argaeuksen äiti. Ptolemaioksen kolmas avioliitto oli Eurydiken serkun Berenike I:n kanssa. Tässä avioliitossa syntyi kolme lasta Ptolemaios II, Arsinoë II ja Filotera. Bereniken kolmesta lapsesta (Magas, Antigone ja Theoksena) hänen aikaisemmasta avioliitostaan tuli myös kuninkaallisen perheen jäseniä.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Filippos III | Egyptin faarao Ptolemaioksen hallitsijasuku | Seuraaja: Ptolemaios II |
Priyanka Gandhi

| Priyanka Gandhi |
| --- | --- |
 Priyanka Gandhi vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. tammikuuta 1972 (ikä 52) New Delhi, Intia
Kansalaisuus:  Intia
Ammatti:  poliitikko
Vanhemmat:  Rajiv Gandhi Sonia Gandhi
Puoliso:  Robert Vadra (vih. 1997)
Lapset:  2
Muut tiedot
Aktiivisena:  1998–
 Nimikirjoitus
Priyanka Gandhi (s. 12. tammikuuta 1972 New Delhi) on intialainen kongressipuoluetta edustava poliitikko. Hän liittyi mukaan politiikkaan vuoden 2019 parlamenttivaalien edellä, jolloin hänet valittiin johtamaan puolueensa vaalityötä Uttar Pradeshin itäosissa. Aikaisemmin hän on tehnyt vaalityötä veljensä Rahulin ja äitinsä Sonian vaalikampanjoissa, mutta hän on pysytellyt itse erossa politiikasta.
Gandhi meni naimisiin liikemies Robert Vadran kanssa vuonna 1997. He ovat saaneet kaksi lasta, pojan ja tyttären. Hän perusteli pysyvänsä erossa politiikasta, koska halusi viettää enemmän aikaa lastensa kanssa. Vuodesta 1998 alkaen hän toimi politiikassa vain rajallisesti, avustaen sukuaan Amethin ja Rae Berelin vaalipiireissä. Hän sai merkittävämmän aseman politiikassa Uttar Pradeshin osavaltiovaalien yhteydessä vuonna 2017. Tuolloin hän onnistui solmimaan epätodennäköisenä pidetyn vaaliliiton Samajwadi Partyn kanssa. Hänen suosionsa on aina ollut suurempaa kuin veljensä Rahul Gandhin.
Vuonna 2019 häntä pyydettiin kongressipuolueen puheenjohtajaksi eronneen veljensä paikalle, mutta hän kieltäytyi tehtävästä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Priyanka Gandhi Wikimedia Commonsissa
Potsdamin julistus

Potsdamin julistus eli Potsdamin deklaraatio määritteli liittoutuneiden ehdot Japanin antautumisen hyväksymiselle. Julistuksen antoivat 26. heinäkuuta 1945 Harry S. Truman, Winston Churchill ja Tšiang Kai-šek Potsdamin konferenssin yhteydessä. Potsdamin julistuksen mukaan sodan jatkaminen johtaisi Japanin nopeaan ja syvään tuhoon, ”prompt and utter destruction.” Japanin pääministeri Suzuki Kantarō ei kuitenkaan vastannut virallisesti julistukseen, koska julistus oli Japanin hallinnon mukaan liian epämääräinen, muun muassa keisarin asema antautumisen jälkeen oli täysin vailla mainintaa. Potsdamin julistukseen kirjatut tavoitteet toimivat osaltaan myöhemmin eräinä Yhdysvaltain Japanin miehityksen päämäärinä.
Potsdamin julistuksessa todettiin, että Yhdysvallat, Iso-Britannia ja Kiina tulisivat kaikella voimallaan tuhoamaan sotaisan Japanin.
Justinianus

Justinianus voi tarkoittaa seuraavia Bysantin keisareita:
Justinianus I, keisarina 527–565
Justinianus II Rhinotmetus, keisarina 685–695 ja 705–711.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Justinianus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Patrick Kujala

| Patrick Kujala |
| --- | --- |
 Patrick Kujala on yksi Suomen menestynein GT-autojen kuljettaja.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Patrick Kujala
Syntynyt: 15. toukokuuta 1996 (ikä 28) Marbella, Espanja
Kansalaisuus:   Suomi
Moottoriurheilija
Kilpailuja:  195
Voittoja:  36
Paalupaikkoja:  18
Nopeimpia kierroksia:  22
Paras sijoitus:  1.
Aikaisemmat sarjat
2011 2012 2012 2013–2014 2015–2018 2016 2017–2021 2019 2020 2020 2021:  Ranskan Formula 4 Eurocup Formula Renault 2.0 Formula Renault Alps 2.0 GP3-sarja Lamborghini Super Trofeo ADAC GT Masters Blancpain GT Series Porsche Carrera Cup Italia GT World Challenge British GT Asian LeMans Series
Mestaruudet
2015, 2016 2018, 2021 2020:  Lamborghini Super Trofeo Euro Span 24 tunnin ajo (ei pääluokkaa) GT World Challenge Sprint
Patrick Kujala (s. 15. toukokuuta 1996 Marbella, Espanja) on suomalainen rata-autoilija, joka asuu Mäntsälässä. Hänen suosikkiratansa on Belgian Spa-Francorchamps. Kujala harrastaa tennistä, juoksua ja koripalloa.
Ura > Karting (2005–2009)

Yhdensänvuotiaana Kujala aloitti kilpauransa Espanjan kartingsarjoista, joissa hän kilpaili vuodet 2005–2009. Vuonna 2007 hän sijoittui yhdeksänneksi kartingin Espanjan-mestaruussarjan Cadet -luokassa ja vuonna 2009 hän oli KF3-luokan kuudes, sarjassa jossa kilpaili myös muun muassa Carlos Sainz Jr.
Ura > Formula Renault (2011–2012)

Vuonna 2011 Kujala teki debyytin pikkuformuloissa ja nousi ajamaan Ranskan Formula 4 -mestaruussarjaan, jonka loppupisteissä hän oli viides. Vaihderikkaan kilpailukauden aikana hän taisteli useasti mm. nykyisen Formula 1 -kuljettaja Pierre Gaslyn kanssa. Kilpailukauden huipentumana oli Spa-Francorchampsin osakilpailun voitto.
Vuonna 2012 hän kilpaili Koiranen Motorsport -tallissa Formula Renault 2.0 Eurocup ja Formula Renault 2.0 Alps -sarjoissa. 14 osakilpailun mittaisella Formula Renault 2.0 Eurocup -kaudella hän keräsi kymmenen pistettä sijoittuen sarjan 23:nneksi. Formula Renault 2.0 Alps -sarjassa hän sijouttui kuudenneksi, joka riitti Junior-luokan mestaruuteen. Alps-sarjan mestaruuden voitti venäläinen Formula 1 -kuljettaja Daniil Kvjat ja seitsemänneksi sijoittui toinen Formula 1 -kuljettaja Esteban Ocon.
Ura > GP3 (2013–2014)

Vuonna 2013 Kujalan ura jatkui GP3-sarjassa Koiranen GP -tallissa. Dallara GP3/13 autolla ajatun kilpailukauden aikana hän saavutti uransa ensimmäisen GP3-pisteen sijoittumalla kymmenenneksi Monzan viikonlopun ensimmäisessä kilpailussa. Abu Dhabissa hän otti toisen kerran pisteitä sijoittuen ensimmäisessä (pitkässä) kilpailussa kahdeksanneksi. Sprinttikilpailuun Kujala pääsi käännetyn lähtöjärjestyksen ansiosta startattaamaan paalupaikalta. Kauden aikana hän keräsi viisi pistettä, jotka oikeuttivat sarjapisteissä sijaan 20.
Vuonna 2014 Kujala jatkoi GP3-sarjassa siirtymällä Marussia Manor Racing -talliin. Avauskilpailussa hän ajoi aika-ajoissa viidenteen lähtöruutuun ja kilpailussa hän sijoittui neljänneksi. Kesken kilpailukauden Marussia Manor Racing ajautui konkurssiin, jolloin Kujala vaihtoi Trident-talliin. Kilpailukauden 18:n osakilpailun aikana hän keräsi 22 pistettä ja sijoittui sarjan lopputuloksissa sijalle 14.
Ura > Lamborghini Super Trofeo (2015–2016)

Vuonna 2015 Kujala vaihtoi formulat GT-autoihin ja siirtyi kilpailemaan Lamborghini Super Trofeo Euroopan-mestaruussarjan Huracán Pro -luokkaan. Italialaisen Bonaldi Motorsportin Lamborghini Huracán Super Trofeo LP620-2 -autolla ajanut Kujala teki suomalaista moottoriurheiluhistoriaa kun hän 12 osakilpailussa keräsi yhteensä 144 pistettä ja voitti sarjan ylivoimaisella 53 pisteen erolla hopean saavuttaneeseen Daniel Zampierin ja venäläisen Roman Mavlanovin autokuntaan. Hän voitti kauden viimeisen osakilpailun 20. marraskuuta Yhdysvalloissa Sebringin radalla, voittaen samalla sarjan maailmanmestaruuden.
Vuonna 2016 Kujala jatkoi menestyksekkäästi uraansa Lamborghini Super Trofeo Euroopan-mestaruussarjassa, kun hän sveitsiläisen Adrian Amstutzin kanssa voitti sarjan Pro-Am-luokan mestaruuden. 12 osakilpailussa Bonaldi Motorsportin kuljettajat keräsivät 129 pistettä ja voittivat mestaruuden viiden pisteen erolla hollantilaiseen Rik Breukersiin. Lisäksi Kujala kävi ajamassa neljä osakilpailua Lamborghini Super Trofeo Pohjois-Amerikan-mestaruussarjassa, sekä 12 osakilpailua ADAC GT Masters -sarjassa Lamborghini Huracán GT3 -autolla.
Ura > Kilpailukausi 2022: IMSA Prototype Challenge ja Lamborghini Super Trofeo Pohjois-Amerikka

Kilpailukaudella 2022 Kujala ajoi LMP3-autolla Yhdysvaltojen IMSA Prototype Challenge -ratasarjaa yhdessä yhdysvaltalaisen Brian Thienesin kanssa. Sarjan tammikuisessa avauskilpailussa Daytonassa he sijoittuivat toiseksi. Lisäksi Kujala ajoi Lamborghini Super Trofeo Pohjois-Amerikan mestaruussarjan kalifornialaisen O’Gara Motorsportin tallissa italialaisen Eduardo Piscopon kanssa.
Ura > Uran kohokohdat

| Kilpailukausi | Sarja | Tiimi | Kilpailut | Voitot | Paalupaikat | Nopeimmat kierrokset | Podiumit | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Ranskan F4 Mestaruussarja | Auto Sport Academy | 14 | 1 | 0 | 1 | 2 | 76 | 5. |
| 2012 | Eurocup Formula Renault 2.0 | Koiranen Motorsport | 14 | 0 | 0 | 0 | 0 | 10 | 23. |
| 2012 | Formula Renault 2.0 Alps | Koiranen Motorsport | 14 | 0 | 0 | 0 | 0 | 78 | 6. |
| 2013 | GP3 Series | Koiranen GP | 16 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 | 20. |
| 2014 | GP3 Series | Marussia Manor Racing | 14 | 0 | 0 | 0 | 0 | 22 | 14. |
| 2014 | GP3 Series | Trident | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 14. |
| 2015 | Lamborghini Super Trofeo | Bonaldi Motorsport | 12 | 9 | 6 | 4 | 9 | 144 | 1. |
| 2016 | Lamborghini Super Trofeo | Bonaldi Motorsport | 12 | 7 | 4 | 6 | 8 | 129 | 1. |
| 2017 | Blancpain GT Series Endurance Cup | Barwell Motorsport | 5 | 3 | 0 | 1 | 3 | 87 | 2. |
| 2019 | Porsche Carrera Cup Italia | Bonaldi Motorsport | 14 | 2 | 5 | 3 | 5 | 133 | 3. |
| 2020 | GT World Challenge Europe Endurance Cup | Barwell Motorsport | 4 | 2 | 1 | 0 | 3 | 108 | 1. |
| 2020 | British GT Championship | RAM Racing | 9 | 1 | 0 | 0 | 4 | 148,5 | 2. |
| 2021 | Asian Le Mans Series | Rinaldi Racing | 4 | 3 | 2 | 2 | 3 | 76 | 1. |
Ura > GP3-tulokset kilpailuittain

| Kausi | Talli | Auto | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Koiranen GP | Dallara GP3/13 | AER | ESPFEA Kesk. | ESPSPR 16 | VALFEA 21 | VALSPR 15 | GBRFEA Kesk. | GBRSPR EX | GERFEA 13 | GERSPR 13 | HUNFEA 14 | HUNSPR 11 | BELFEA 13 | BELSPR 20 | ITAFEA 10 | ITASPR 12 | ABUFEA 8 | ABUSPR 19 |  |  | 5 | 20. |
| 2014 | Marussia Manor Racing | Dallara GP3/13 | AER | ESPFEA 4 | ESPSPR Kesk. | AUTFEA 9 | AUTSPR 7 | GBRFEA 12 | GBRSPR Kesk. | GERFEA 25† | GERSPR 16 | HUNFEA 13 | HUNSPR 10 | BELFEA Kesk. | BELSPR 21 | ITAFEA 7 | ITASPR Kesk. |  |  |  |  | 22 | 14. |
| 2014 | Trident | Dallara GP3/13 | AER |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | RUSFEA 13 | RUSSPR 9 | ABUFEA Kesk. | ABUSPR 14 | 22 | 14. |
Aiheesta muualla

Patrick Kujalan viralliset sivut
Patrick Kujala Driver Databasessa
Lamborghini Super Trofeon Euroopan-mestarit
Kilpailukausina 2011 ja 2012 Kujala kilpaili niin Ranskan F4 -mestaruussarjassa kuin Formula Renault -sarjoissa.
Kilpailukausina 2013 ja 2014 Kujala kilpaili GP3-sarjassa.
Kilpailukausina 2015 ja 2016 Kujala voitti Lamborghini Super Trofeo EM-sarjan.
Kilpailukaudella 2021 Kujala voitti toistamiseen Span 24 tunnin kestävyyskilpailun.
If you want to Win - hire a Finn