stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lamppu

Lamppu on keinovalon lähde.
Eräitä lampputyyppejä:
elohopeahöyrylamppu
energiansäästölamppu
hehkulamppu
kaarilamppu
kaasupurkauslamppu
kerosiinilamppu
laavalamppu
loisteputkilamppu
matalapainenatriumlamppu
monimetallilamppu
mustavalolamppu
suurpainenatriumlamppu
tilley-lamppu
öljylamppu
rikkiplasmalamppu
LED
induktiolamppu
lyhty
elektroniputkia kutsutaan joskus ammattislangissa lampuiksi, vaikka putkien käyttötarkoitus ei ole valontuotto.
Kuitulevyteollisuus

Kuitulevyteollisuus on 1900-luvun alkupuolella käynnistynyt teollisuudenala. Ensimmäiset kuitulevytehtaat perustettiin tuohon aikaan Englantiin ja Yhdysvaltoihin. Suomeen perustettiin ensimmäinen kuitulevytehdas vuonna 1931. Kuitulevyteollisuus kasvoi sotavuosien jälkeen voimakkaasti, kun uudisrakentaminen vilkastui ja sahateollisuuden jätteille haettiin jatkojalostusmahdollisuutta. Kuitulevyteollisuuden tuotannollinen huippu saavutettiin 1970-luvun alussa, kun tuotanto oli 250 000 tonnia. Nykyisinmilloin? Suomessa on kaksi toimivaa kuitulevytehdasta.
Kuitulevyteollisuus hyödyntää raaka-aineena mekaanisessa metsäteollisuudessa syntynyttä jätettä, eli lähinnä sahauksessa syntynyttä purua ja haketta, joita molempia hyödynnetään kuitulevyn valmistuksessa.
Kuitulevyteollisuuden tuotteita käytetään rakentamisessa ja niitä jatkojalostetaan edelleen kaluste- ja huonekaluteollisuudessa erilaisiksi tuotteiksi.
Metsäteollisuus
| --- | --- |
Mekaaninen metsäteollisuus::  sahateollisuus | kuitulevyteollisuus | lastulevyteollisuus | vaneriteollisuus | huonekaluteollisuus | insinööripuutuoteteollisuus | puusepänteollisuus | puutaloteollisuus |  rakennuspuutuoteteollisuus
Kemiallinen metsäteollisuus::  massateollisuus | paperiteollisuus | kartonkiteollisuus
Kymin Korkeakosken-Kymin Läntisen työväentalo

| Kymin Korkeakosken – Kymin/Karhulan Läntisen työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Korkeakoski Karhula
Sijainti:  Kotka
Koordinaatit:  60°31′41″N, 26°54′22″E
Valmistumisvuosi:  1907 (1909)
Purkuvuosi:  1977
Rakennuttaja:  Kymin Korkeakosken Työväenyhdistys
Omistaja:  Karhulan Läntinen Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karhulan läntisen työväentalon sijaintipaikka Kierikkalassa. Työväentalon muistolaatta on taustalla olevassa kalliossa.
Kymin Korkeakosken – Kymin/Karhulan Läntisen työväentalo tunnettiin nimellä Länskä. Se sijaitsi nykyisen Kotkan kaupungin, entisen Kymin kunnan Korkeakosken kylässä.
Historia

Kymin Korkeakosken Työväenyhdistys perustettiin vuonna 1905. Nimi muutettiin vuonna 1919 Kymin Läntiseksi Työväenyhdistykseksi, jolloin Korkeakosken ja Kalliokosken työväenyhdistykset liittyivät yhteen.
Arpajaislupa rakennusrahaston kartuttamiseksi hankittiin yhdistykselle kesäkuussa 1907. Tupaantuliaiset pidettiin Vallivuorella sijaitsevassa työväentalossa joulukuun 6. päivänä vuonna 1907, vaikka talo ei ollut vielä valmis. Vuonna 1909 valmistui vesikatto, keittiö, ravintola ja vahtimestarin huone. Varojen puutteessa rakennustyöt keskeytyivät viideksi vuodeksi. Lainan turvin rakennustöitä päästiin jatkamaan, ja vuonna 1916 vihittiin juhlasali ja näyttämö käyttöön.
Sisällissodan jälkeen Kymin kunta takavarikoi työväentalon, ja se saatiin takaisin vasta vuonna 1919. Talo oli kärsinyt suuria vaurioita. Taloa oli käytetty lastentarhana ja kunnan työtupana. Kymin Läntisen Työväenyhdistyksen näytelmäseura aloitti toimintansa toiminnan käynnistyessä vuonna 1919. Se toimi nimellä Kymin Läntisen Työväen Näyttämö yhtäjaksoisesti 1950-luvulle asti.
Kymin Läntinen Työväenyhdistys muutti nimensä vuonna 1954 Karhulan Läntiseksi Sosialidemokraattiseksi Työväenyhdistykseksi.
Rakennus

Työväentalon sisätiloja korjattiin vuonna 1923, ja ulkopuolelta taloa korjattiin vuonna 1925. Rahoitusta korjaustöihin kerättiin muun muassa Näytelmäseuran esityksillä, arpajaisilla ja yksityisten jäsenten lainoilla.
Vuonna 1930 rakennettiin putka. Vuonna 1932 rakennettiin vielä tanssilava työväentalon taakse. Vuonna 1939 työväentalolla tehtiin korjauksia. Juhlasalin ja ravintolan portaat sekä tanssilavan päällys uusittiin. Katot tervattiin.
Talo vaurioitui talvisodan pommituksissa, mutta ei kovin pahoin. Talvisodan päätyttyä talo otettiin puolustusvoimien käyttöön loppukevään ajaksi. Talo oli puolustusvoimien käytössä myös jatkosodan aikana jonkin aikaa.
Vuonna 1945 aloitettiin talon laajentaminen. Lähistöltä ostettiin parakki, joka purettiin talkoovoimin, ja siitä saatiin rakennustarpeita. Töitä tehtiin talkoilla.
Television yleistyminen vei pohjan elokuvailloilta. Työväentalo oli kunnostustöistä huolimatta huonokuntoinen, ja aktiivien määrä laski. Talo myytiin Karhulan kauppalalle, ja se purettiin vuonna 1977. Nyt talon paikalla on muistolaatta.
Toimintaa työväentalolla

Työväentalossa on toiminut työväenyhdistyksen ja Näytelmäseuran lisäksi yhdistyksen Naisosasto, Raittiusosasto ja sen alainen lastenosasto, Sekakuoro, Sos.dem. Työläisnuoriso-osasto, Kymin Läntinen Opintoyhdistys, Kymin Veikkojen Läntinen osasto, Veikkojen ”Lauluveikot”, Kartonkitehtaan ammattiosasto ja Ammattiosaston soittokunta. Lisäksi talossa oli kunnan kantakirjasto ja Korkeakosken piirikirjasto. Vuonna 1953 aloitettiin työväentalolla elokuvaesitykset.
Aiheesta muualla

Vallivuori ja Länskän muistolaatta Kirjoituksia kellarista -blogi.  27.11.2019. Viitattu 4.3.2023.
Krasnyje Tšetain piiri

Krasnyje Tšetain piiri Tšuvassian kartalla.
Krasnyje Tšetain piiri (ven. Красночета́йский райо́н, Krasnotšetaiski raion, tšuvassiksi Хĕрлĕ Чутай районӗ, Hĕrlĕ Tšutai raionĕ) on paikallinen itsehallintoalue Tšuvassian tasavallassa Venäjällä. Vuonna 1927 perustetun piirin pinta-ala on 692 neliökilometriä ja asukkaita on 20 200 henkeä (vuonna 2008).
Piiri sijaitsee Tšuvassian luoteisosassa. Pohjoisessa se rajoittuu Jadrinin, idässä Alikovon ja etelässä Šumerljan piireihin sekä lännessä Nižni Novgorodin alueen Pilnan piiriin. Hallinnollinen keskus on Krasnyje Tšetain kylä. Piiriin kuuluu 10 maalaiskuntaa.
Seutu kuuluu Tšuvassian tasankoon. Länsirajalla virtaa Surajoki ja sen muodostama tekojärvi. Pinta-alasta lähes puolet on maatalousmaata. Metsää on 34 %.
Piirin eteläosan kautta kulkee Moskovan ja Kazanin välinen rautatie. Krasnyje Tšetaista on maantieyhteys Jadriniin ja Šumerljaan sekä edelleen Tšeboksaryyn.
Väestöstä 97 % on tšuvasseja.
Tärkein elinkeino on maatalous, joka on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä viljan, perunan ja rehukasvien viljelyyn. Seudulla on elintarvike-, puunjalostus-, konepaja- ja rakennustarviketeollisuutta.
Piirilehtenä ilmestyy tšuvassin- ja venäjänkielinen Pirĕn purnăç – Naša žizn.
Aiheesta muualla

Krasnyje Tšetain piiri Tšuvassian tasavallan sivustolla (venäjäksi)
Alatyr •
Alatyr •
Alikovo •
Batyrevo •
Ibresi •
Jadrin •
Jaltšiki •
Jantikovo •
Kanaš •
Kanaš •
Komsomolskoje •
Kozlovka •
Krasnoarmeiskoje •
Krasnyje Tšetai •
Mariinski Posad •
Morgauši •
Novotšeboksarsk •
Poretskoje •
Šemurša •
Šumerlja •
Šumerlja •
Tšeboksary •
Tšeboksary •
Tsivilsk •
Urmary •
Vurnary
Lauluja rakkaudesta – vuosikymmenten suosikit

| Lauluja rakkaudesta – vuosikymmenten suosikit Eino Grön |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2011
 Tyylilaji: iskelmä
 Kesto: 50.45
 Levy-yhtiö: AXR
Eino Grönin muut julkaisut
| Tämä elämä – Kaikkien aikojen parhaat 2008 | Lauluja rakkaudesta – vuosikymmenten suosikit 2011 | Samettisilmäinen tyttöni 2013 |
Lauluja rakkaudesta – vuosikymmenten suosikit on Eino Grönin kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 2011 levymerkillä AXR.
Kappaleet

Epävireiset sydämet – 3.34
Hiljainen kylätie – 3.24
Jos alkaa saan uudelleen – 3.40
Kun katsoit minuun – 3.26
Kun yö on valoton – 3.04
Meren kuisketta – 2.56
Lintu – 3.27
Käy tanssimaan – 2.37
Mustat enkelit – 3.19
Näinkö aina meille täällä käy – 3.24
Palaja Sorrentoon – 2.58
Salainen rakkaus – 2.10
Sonny boy – 2.57
Tennessee-valssi – 3.04
Viimeinen ilta – 3.06
Yksinäinen saarnipuu – 3.39
Lauluja rakkaudesta (Pepe Willbergin albumi)

| Lauluja rakkaudesta Pepe Willberg |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2006
 Tyylilaji: Iskelmä/pop
 Kesto: 51.59
 Levy-yhtiö: WEA
Listasijoitukset
  Suomi: Ei sijoitusta.
Pepe Willbergin muut julkaisut
| Kynttilöiden syttyessä 2005 | Lauluja rakkaudesta 2006 | Luokses palaan taas 2006 |
Lauluja rakkaudesta on suomalaisen laulaja Pepe Willbergin kokoelma-albumi vuodelta 2006. Samannimisiä kokoelmalevyjä on muiltakin artisteilta.
Kappaleet

Pepe & Paradise: Aamu – 2.57
Pepe & Paradise: Elämältä kaiken sain – 2.56 (Every Little Move She Makes)
Kesän maku – 2.49
Tulit valona maailmaan – 3.56
Saat miehen kyyneliin – 3.21 (To Make a Big Man Cry)
Kun rakastunut on – 3.30
Pepe & Paradise: Sinä ja minä – 2.57
Pepe & Paradise: Pilvi taivaan peittää – 3.05
Pepe & Paradise: Lukkiutuminen – 3.25
Ensirakauden päivät – 3.26
Pilven selkään nousin – 4.10
Pepe & Paradise: Monta ilkeää sanaa – 3.46
Pepe & Paradise: Taivas itkee – 3.02
Pepe & Paradise: Toiset meistä – 4.29
Romanssi – 4.10
Laraïba Seibou

| Laraïba Seibou |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Laraïba Gnon Cessy Seibou (6. joulukuuta 2000 Benin) on beniniläinen uimari, joka edusti maataan vuoden 2016 kesäolympialaisissa.
Kesäolympialaiset 2016

Ennen Rion olympialaisia Seiboun tilastotulos 50 metrin vapaauinnissa oli 37,67, joka oli olympialaisten B-rajaa 26,17 heikompi. Hän kilpaili Riossa Beninille myönnetyllä villillä kortilla. Seibou sijoittui 50 metrin vapaauinnin alkuerässään toiseksi ajalla 33,01 ja karsiutui, kun heikoin välieräpaikkaan riittänyt aika oli 24,82.
Muu ura

Seibou edusti Beniniä uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 Hangzhoussa Kiinassa.
Käännös suomeksi
Laajasalon Voima

Laajasalon Voima on 1956 perustettu helsinkiläinen urheiluseura, jonka pääasiallinen laji on lentopallo. Joukkueita on naisten 2-sarjassa, naisten 4-sarjassa ja useita menestyksekkäitä joukkueita veteraanien SM-sarjoissa.
Miesten joukkue lopetti pitkän rupeaman lentopallon ykkössarjassa keväällä 2012. Miehet osallistuvat nykyään vain veteraanien SM-kilpailuihin. Vuosilta 2011 ja 2012 tuomisina oli hopeamitalit M35-sarjassa.
Seuralla on aktiivista kuntolentopallotoimintaa. Voimalla on myös junioritoimintaa erityisesti tytöille. Lisäksi Voima järjestää liikuntaleikkikoulutoimintaa ja kaksi kertaa vuodessa lasten maastojuoksukilpailut. Eka- ja tokaluokkalaisille pojille Voimalla on tarjota kerran viikossa palloilukoulu.
Laajasalon Voima järjestää joka kevät kaksiviikkoisen Pehmolentis-turnauksen, johon osallistuu kymmenittäin harrastelentopallojoukkueita. Pehmolentiksessä pallo ja kenttä ovat normaalin lentopallon mukaiset, mutta lyöminen ja syöttäminen hartialinjan yläpuolelta ovat kiellettyjä. Turnaus on järjestetty vuodesta 1984 lähtien ja Pehmolentis on Laajasalon Voiman rekisteröity tavaramerkki.
Aiheesta muualla

Laajasalon Voiman kotisivut
Lauluja rakkaudesta (elokuva)

| Lauluja rakkaudesta |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Anu Kuivalainen
Käsikirjoittaja:  Anu Kuivalainen
Tuottaja:  Marianne Mäkelä
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  BonsaiFilms
Ensi-ilta:   2020-08-077. elokuuta 2020  
Kesto:  70 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  382 000 euroa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lauluja rakkaudesta on vuonna 2020 ensi-iltansa saanut suomalainen dokumenttielokuva, jonka on ohjannut Anu Kuivalainen. Elokuvan teemoja ovat rakkaus ja vanheneminen.
Aiheesta muualla

Lauluja rakkaudesta Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Laura Dekker

Laura Dekker
"Guppy" -purjevene Hollannin Den Ossessa vuonna 2010.
Laura Dekker (s. 20. syyskuuta 1995) on alankomaalainen yksinpurjehtija. Hän on purjehtinut kaikkien aikojen nuorimpana yksin maailman ympäri.
Dekker julkisti vuonna 2009 suunnitelmansa purjehtia yksin maailman ympäri. Viranomaiset pyrkivät estämään tämän hänen nuoreen ikäänsä vedoten, mutta heinäkuussa 2010 alankomaalainen oikeusistuin päätti, että Dekker saa yrittää maailmanympäripurjehdustaan. Hän lähti matkaan Sint Maartenin saarelta Karibialta 11,5-metrisellä Guppy-veneellään (ketsi Jeanneau Gin Fizz) 20. tammikuuta 2011 ja palasi sinne 21. tammikuuta 2012.
Lada Reka

Lada Reka
Lada Reka on Lada Nivasta armeijakäyttöön tehty amfibioversio, joka kulkee myös vedessä. Siinä on Lada 1300:sta otettu 1,3 litran moottori, jonka teho on 60 hevosvoimaa. Maalla auto kulkee 115 km/h ja vedessä 9 km/h. Rekaa ei koskaan valmistettu kovin monta kappaletta puna-armeijan, auton pääasialliseksi suunnitellun ostajan, rahakriisin takia.
Laajasalon kirkko

| Laajasalon kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Yliskylä, Laajasalo, Helsinki
Koordinaatit:  60°10′42.3″N, 25°03′11″E
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Helsingin hiippakunta
Seurakunta:  Roihuvuoren seurakunta
Suunnittelija:  Kari Järvinen, Merja Nieminen
Istumapaikkoja:  160
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Laajasalon kirkko on vuonna 2003 käyttöönsä vihitty pääosin puinen kirkkorakennus Laajasalon kaupunginosassa Helsingissä. Sen suunnittelivat yhdessä arkkitehdit Kari Järvinen ja Merja Nieminen.
Kirkon julkisivu on patinoitua kuparilevyä ja vaakalaudoitusta. Rakenne nojaa puupalkkeihin. Rakennus on palkittu vuonna 2004 korkeatasoisesta puunrakentamisesta ja vuonna 2005 Copper in architecture -tunnustuksella.
Laajasalon kirkko on yksi Roihuvuoren seurakunnan kolmesta kirkosta. Laajasalon kirkko sijaitsee Laajasalon Yliskylän osa-alueella osoitteessa Reposalmentie 13.
Kirkon 22-äänikertaiset barokkiurut on valmistanut urkurakentamo Kögler Itävallassa.
Aiheesta muualla

Kirkkoesittelyt - Laajasalon kirkko
Roihuvuoren seurakunnan sivut
Laajasalon kirkko palkittiin arkkitehtuurissaan
Ote Ark -lehden artikkelista 4/2004 (Arkistoitu – Internet Archive)
Patinan käyttö Laajasalon kirkossa (Arkistoitu – Internet Archive)
Kytämänjärvi

| Kytämänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Laitila 
Koordinaatit:  60°51′47″N, 21°35′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  oja Hankeranojaan 
Järvinumero:  32.005.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  12,3 m 
Rantaviiva:  1,866 km 
Pinta-ala:  6,697 ha  
 fiKytämänjärvi 
Kytämänjärvi on Varsinais-Suomessa Laitilan Torren ja Laustin välissä sijaitseva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Hankeranojan valuma-alueeseen. Järven vedenpinta on laskettu ja se on nykyään kaksiosainen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 6,7 hehtaaria ja se on 700 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Vedenpinnan laskun jälkeen järvessä on kaksi kanavalla yhdistettyä vesiallasta, joista suurempi on 450 metriä pitkä ja pienempi on kasvamassa umpeen. Siihen laskee kaksi metsäojaa ja yksi pelto-oja. Toinen oja on Matolammen laskuoja. Järven luusua sijaitsee järven pohjoisrannalla, josta saa alkunsa 2,3 kilometriä pitkä laskuoja, joka yhtyy Hankeranojaan, joka vuoristaan yhtyy Sirppujokeen.
Järvellä on 1,9 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa, joka on soistunutta eteläisen osan ympäriltä. Rannoille on rakennettu neljä loma-asuntoa, joille johtaa tiet Kalannista ja Laitilasta.
Historia

Järvi oli vuoden 1984 peruskartassa 730 metriä pitkä ja erillisiä vesialtaita erottava pieni kanava on ollut luontainen salmi. Rantaviiva on vuoden 1984 jälkeen kutistunut moni paikoin, joten järven vedenpinta on alentunut selvästi.
Kárpathoksen ja Kásoksen hiippakunta

| Kárpathoksen ja Kásoksen hiippakunta Ιερά Μητρόπολη Καρπάθου καὶ Κάσου |
| --- | --- |
Kirkkokunta:  ortodoksinen kirkko
Osa kirkkoa:  Konstantinopolin ekumeeninen patriarkaatti
Seurakuntia:  20
Luostareita:  4
Tuomiokirkko:  Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen katedraali
Kárpathoksen ja Kásoksen hiippakunta (kreik. Ιερά Μητρόπολη Καρπάθου καὶ Κάσου, Ierá Mitrópoli Karpáthou kaὶ Kásou) on ortodoksinen hiippakunta Kreikassa. Se kuuluu suoraan ekumeenisen patriarkaatin alaisuuteen.
Hiippakunta käsittää nimensä mukaisesti Kárpathoksen ja Kásoksen saaret. Siihen kuuluu 20 seurakuntaa. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Kárpathoksen Apérissa sijaitseva Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen katedraali.
Seurakunnat ja kirkot

Hiippakunnassa on 20 seurakuntaa seurakuntakirkkoineen. Sen alueella on myös 318 muuta kirkkoa tai kappelia, 25 syrjäkappelia, 17 hautausmaakirkkoa ja neljä luostarikirkkoa.
Kárpathos, 14 seurakuntaa ja seurakuntakirkkoa:
Apéri – Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen katedraali (Mitropolitikós Naós Koimíseos tís Theotókou)
Apéri – Vapahtajan kirkastumisen kirkko (Naós Metamorfóseos toú Sotíros)
Apéri – Pyhän Johannes Kastajan kirkko (Naós Agíou Ioánnou toú Prodrómou)
Kárpathoksen kaupunki – Neitsyt Marian ilmestyksen kirkko (Naós Evangelismoú tís Theotókou)
Kárpathoksen kaupunki – Pyhien apostolien kirkko (Naós Agíon Apostólon)
Arkása – Vapahtajan temppeliintuomisen kirkko (Naós Ypapantís toú Sotíros)
Diafáni – Elävöittävän lähteen kirkko (Naós Zoodóchou Pigís)
Menetés – Neitsyt Marien kuolonuneen nukkumisen kirkko (Naós Koimíseos tís Theotókou)
Mesochóri – Neitsyt Marian syntymän kirkko (Naós Genesíou tís Theotókou)
Óthos – Vapahtajan kirkastumisen kirkko (Naós Metamorfóseos toú Sotíros)
Ólympos – Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko (Naós Koimíseos tís Theotókou)
Pylés – Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko (Naós Koimíseos tís Theotókou)
Spóa – Pyhän Georgioksen kirkko (Naós Agíou Georgíou)
Voláda – Neitsyt Marian syntymän kirkko (Naós Genesíou tís Theotókou)
Kásos (Kásoksen rovastikunta, Archieratikí Periféreia Kásou), kuusi seurakuntaa ja seurakuntakirkkoa:
Agía Marína – Pyhän Marinan kirkko (Naós Agías Marínis)
Agía Marína – Pyhän Ristin kirkko (Naós Timíou Stavroú)
Arvanitochóri – Pyhän Demetrioksen kirkko (Naós Agíou Dimitríou)
Fry – Pyhän Spyridonin kirkko (Naós Agíou Spyrídonos)
Panagía – Neitsyt Marian kuolonuneen nukkumisen kirkko (Naós Koimíseos tís Theotókou)
Póli – Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Naós Agías Triádos)
Luostarit

Hiippakunnan alueella on neljä toiminnassa olevaa luostaria:
Munkkiluostarit
Neitsyt Marian luostari (Moní Kyrás Panagiás Karpáthou)
Pyhän Georgioksen luostari (Moní Agíou Georgíou Vassón) (patriarkaalinen ja stauropegiaalinen)
Pyhän Georgioksen luostari (Moní Agíou Georgíou Chadión Kásou)
Pyhän Mamaksen luostari (Moní Agíou Mámantos Kásou)
Kárpathoksen kaupungin Neitsyt Marian ilmestyksen kirkko (Naós Evangelismoú tís Theotókou).
Kárpathoksen kaupungin Pyhien apostolien kirkko (Naós Agíon Apostólon).
Käännös suomeksi
Lauluja rakastamisen vaikeudesta (Vesa-Matti Loiri)

| Lauluja rakastamisen vaikeudesta Vesa-Matti Loiri |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1999
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 70.38
 Levy-yhtiö: Johanna Kustannus
Vesa-Matti Loirin muut julkaisut
| Sydämeeni joulun teen 1998 | Lauluja rakastamisen vaikeudesta 1999 | Kirkkokonsertti 2000 |
Lauluja rakastamisen vaikeudesta on Vesa-Matti Loirin kokoelmalevy vuodelta 1999. Se on osa samannimistä Johanna-levy-yhtiön kokoelmalevysarjaa.
Kappaleet

Kullanmurunen – 2.26
Saiskos pluvan – 2.11
Annina – 3.18
Joka pojalla on siivet – 3.05
On suuri sun rantas autius – 4.49
Roudari Roope ja Hengari Hertta – 3.02
Rakkautta kaipaan oikeaa – 2.35
Freedmanin epistola 80 – 3.55
Häätanhu – 2.18
Päivänsäde ja menninkäinen – 3.26
Anna-Maija ja Ismo – 3.23
Jos olisin työtön mies – 2.56
Kirkonkylän tanssit – 2.40
Nocturne – 2.01
Balladi villistä lännestä – 3.40
Kulkurin iltatähti – 3.58
Kun muistelen – 3.18
Virta venhettä vie – 4.02
Kohtalokas samba – 3.45
Lankon tanko – 2.25
Vie minut minne tahdot – 2.40
Kun portin aukaisen – 3.35
Lauri Salo

Lauri Olavi Salo (29. heinäkuuta 1915 Tammela – 11. kesäkuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen rakennusmestari, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Salon vanhemmat olivat maanviljelijä Vihtori Salo ja Matilda Kustaava Tuominen ja puoliso vuodesta 1942 Eila Hellin Aaltonen. Salo oli sotainvalidi, joka menetti toisen kätensä Summan taistelussa. Hän valmistui rakennusmestariksi Helsingin teknillisestä koulusta vuonna 1944 ja toimi sitten rakennusliikkeen palveluksessa työnjohto- ja konttoritehtävissä. Oman rakennusalan yrityksen Salo perusti vuonna 1949 ja muutti sen osakeyhtiöksi vuonna 1954. Vuonna 1959 hän perusti myös toisen rakennustoimintaa tukevan yrityksen. Rakennusliike Lauri Salo Oy toteutti sekä asuin- että liike- ja teollisuusrakennuksia ja kasvoi varsinkin 1950-luvun lopussa ja 1960-luvun alussa. Salo, jota kiinnostivat vanhat rakennukset, perusti Suomen Muinaismuistoyhdistyksen rakennustutkimusrahaston, josta myönnettiin apurahoja vanhojen rakennusten tutkimustyöhön. Hänet tunnettiin myös diakoniatyön piirissä asiantuntijana ja taloudellisena tukijana. Teollisuusneuvoksen arvonimen Salo sai vuonna 1966.
Lauri Saretsalo

Lauri Olavi Saretsalo (s. 1941) on suomalainen matemaatikko ja emeritusprofessori. Hän on ollut Jyväskylän yliopiston tilastotieteen professori 1973. Hänen tutkimustyönsä aiheina ovat olleet Markovin prosessit ja kausaalimallien teoria.
Lamppukärpänen

| Lamppukärpänen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kaksisiipiset Diptera
Alalahko::  Kärpäset Brachycera
Heimo::  Pyörrekärpäset Fanniidae
Suku::  Fannia
Laji::  canicularis
Kaksiosainen nimi
 Fannia canicularis  (Linnaeus, 1761) 
Katso myös
   Lamppukärpänen Wikispeciesissä   Lamppukärpänen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lamppukärpänen (Fannia canicularis) on kiiltävä noin puolen sentin kokoinen pyörrekärpästen (Fanniidae) heimoon kuuluva kärpäslaji. Lamppukärpäsiä näkee usein sisätiloissa pyörivän lamppujen ympärillä. Se munii toisten kärpästen tapaan pilaantuviin jätteisiin.
Aiheesta muualla

Rentokil: Lamppukärpänen (Fannia canicularis)[vanhentunut linkki]
ITIS: Lamppukärpänen (Fannia canicularis) (englanniksi)
Kytö

Kytö voi tarkoittaa seuraavia:
Yleisnimi

Kytöviljely eli kydönpoltto eli kytö, historiallinen polttoviljelymenetelmä
Paikannimi

Kytö, sotilassaari Espoossa
Kytö, kylä Halikossa Salossa
Kytö, kylä Tammelassa
Sukunimi

Kaarlo Kytö (1902–1985), näyttelijä
Merja Kytö (s. 1953), kielitieteilijä ja englannin kielen professori
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kytö”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kvalitatiivinen analyysi

Kvalitatiivinen analyysi saattaa viitata seuraaviin
Analyyttinen kemia
Laadullinen tutkimus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kvalitatiivinen analyysi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kytövuoren tuulivoimalaitos

| Kytövuoren tuulivoimalaitos |
| --- | --- |
Valtio:  Suomi
Sijainti:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°57′47″N, 24°09′50″E
Perustaja:  Martti Pöytäniemi 
Rakennuttaja:  Tuulivoima Heinola Oy 
Omistaja:  Tuulivoima Heinola Oy 
Operaattori:  Tuulivoima Heinola Oy 
Voimalaitos
Tyyppi:  maatuulivoimalaitos
Korkeus:  152 m 
Tuulivoimala:  Bonus B44/600 
Kapasiteetti:  0,6 MW  
Vuosituotanto:  0,3–0,4 GWh 
 fiKytövuoren tuulivoimalaitos 
Kytövuoren tuulivoimalaitos on Pirkanmaalla Ruoveden Pöytäniemen Kytövuorella sijaitseva tuulivoimalaitos, jonka kapasiteetti on 0,6 megawattia ja vuosituotanto on noin 0,3–0,4 gigawattituntia. Voimalan on rakentanut, sen omistaa ja sitä operoi Tuulivoima Heinola Oy.