stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dominique (albumi)

| Dominique NEØV |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. helmikuuta 2015
 Tuottaja(t): Anssi Neuvonen
 Tyylilaji: indie rock, indie pop, dream pop, shoegazing, taiderock, post rock
 Levy-yhtiö: Fullsteam Records, Sony Music Finland
NEØV:in muut julkaisut
| Orange Morning 2013 | Dominique 2015 | Volant 2019 |
Dominique on suomalaisen indie rock -yhtye NEØV:in toinen studioalbumi, jonka julkaisivat Fullsteam Records ja Sony Music Entertainment 20. helmikuuta 2015. Albumi sai osakseen ylistäviä arvioita Suomessa ja ulkomailla. Albumilta julkaistiin neljä singleä: "Laketown", "The Rain People", "Dominique I" and "Woolen Pumpkin Shirt".
Yhtyeen keulahahmo Anssi Neuvoselle Dominique oli ensimmäinen julkaisu tuottajana. Albumin kappaleista julkaistut musiikkivideot on ohjannut The New Tigers -yhtyeen Appu Jasu.
Savon Sanomien ja Nordic Playlistin haastatteluissa Anssi Neuvonen sanoi, että Dominiquen kantava teema on rakkaus.
Kappaleet

Kappaleet on kirjoittanut Anssi Neuvonen.
Aurora – 4.42
Laketown – 4.09
Woolen Pumpkin Shirt – 4.38
Dominique I – 5.35
The Rain People – 3.54
Clouds On The Wall – 4.59
Garden Road Sphere – 5.28
Dominique II – 8.17
Bengal Fires – 3.59
Kokoonpano

Anssi Neuvonen – laulu, kitara, kosketinsoittimet, trumpetti, tuotanto
Samuli Neuvonen – rummut, pasuuna, perkussiot, taustalaulu
Ari Autio – basso, kosketinsoittimet
Jonas Ursin – kitara, kosketinsoittimet
Antti Hevosmaa – trumpetti, flyygelitorvi, taustalaulu, kosketinsoittimet
Kokoonpano > Tuotanto

Sampsa Väätäinen – äänitys, miksaus
Jaakko Viitalähde – masterointi
Anka Zhuravleva – kansikuva
Appu Jasu – kansitaide
Arviot

Soundi:
Rumba:
NBHAP:
Savon Sanomat:
Keskisuomalainen:
Dominique sai osakseen ylistäviä arvioita Suomessa ja ulkomailla. Soundi antoi sille arvosanaksi 5/5 ja kirjoitti, että yhtyeen ”aura on poikkeuksellisen voimallinen". Rumba arvioi levyn arvosanalla 9/10 ja katsoi, että kyseessä on ”yksi vuoden parhaista pop- ja rockalbumeista”. Saksalainen musiikkisivusto NBHAP antoi levylle arvosanaksi 4.6/5 ja kiitteli yhtyeen ”omaa versiotaan dream popista”. Savon Sanomat ja Keskisuomalainen katsoivat, että ”NEØV osoittaa toisella albumillaan olevansa lajissaan tällä hetkellä Suomen paras."
Falera

| Falera |
| --- | --- |
 Faleran kylä sijaitsee noin 1 200 metrin korkeudessa Glarusin Alpeilla.
 vaakuna

 Falera
 Koordinaatit: 46°49′N, 9°13′E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Graubünden
Hallintoalue (Region):  Surselvan alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  22,35 km²
Korkeus:  920–2 896 m
Väkiluku (31.12.2016)  (vakinaiset asukkaat):  608
 – Väestötiheys:  27 as./km²
 
 www.falera.net 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Falera on kunta Sveitsissä Graubündenin kantonissa. Siellä oli vuoden 2016 lopulla 608 vakinaista asukasta. Falera kuuluu Surselvan hallintoalueeseen.
Sijainti

Falera sijaitsee Vorderrheinin laakson pohjoisrinteellä ja Glarusin Alppien etelärinteellä runsaat kilometriä Churistä länteen. Faleran kylä sijaitsee noin 1 200 metrin korkeudessa laakson ylätasangolla. Kunnan korkein vuori on Vorab Pign (2 896 m mpy.).
Kieli

Retoromaani on kunnan virallinen kieli. Sitä puhuu yli puolet asukkaista (62 % vuonna 2017). Katolisia on 80 % asukkaista.
Liikenne

Faleraan on tieyhteys Laaxista valtatieltä 19 (saks. Hauptstrasse).
Matkailu

Matkailuelinkeino on Faleran tärkein elinkeino. Falerassa sekä naapurikuntien Laaxin ja Flimsin alueella toimii yksi Sveitsin isoimmista talviurheilukeskuksista Laax, jonka omistaa pörssinoteerattu yritys Weisse Arena Gruppe. Alueella on muun muassa 224 kilometriä laskettelurinteitä ja neljä snow parkia.
Aiheesta muualla

Collenberg, Adolf: Falera (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  28.11.2005. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Falera Wikimedia Commonsissa
Eddy Hunter

Eddy Hunter (s. 1968) on yhdysvaltalainen taidemaalari. Hän toimii tällä hetkellä Florence Academy of Artin maalausopinto-ohjelman johtajana.
Hunter syntyi Rutlandissa, Vermontissa, ja päätti valita taiteen urakseen. Hän opiskeli Bostonin Taideinstituutissa ja voitti vuonna 1990 "Exellence in Illustration" -palkinnon. Tämän jälkeen hän työskenteli Aestethics Signage -yhtiöllä ja teki sekalaisia freelance-kuvittajan töitä. Firenzessä hän aloitti opintonsa John Lanzan ja George Gabinin johdolla, opiskellen Boston Visual School of Artin alaisena maisemamaalausta, ja Tom Ouleten ohjauksessa, jossa hän kiinnostui vanhojen mestarien tavasta piirtää ja maalata. 1996 hän  aloitti opintonsa Florence Academy of Artinin Daniel Gravesin johdolla, ja 1998 hänestä tuli opinto-ohjelman ohjaaja.
Hunter on osallistunut lukuisiin ryhmänäyttelyihin ja hänen töitään on useissa yksityiskokoelmissa Italiassa ja Yhdysvalloissa.
Endokarppi

Kookospähkinä ei kasvitieteellisesti ole pähkinä tai siemen vaan paksun, puutuneen endokarpin ("pähkinän kuori") suojaama luumarjan kivi, jonka sisäpuolella ovat siemenen anatomiset rakenteet.
Endokarppi eli hedelmän sisäseinä on perikarpin eli hedelmän seinän kolmesta kerroksesta sisin. Monissa hedelmissä se on ohut, mutta luumarjoilla paksu ja kova. Anatomisesti hedelmän seinän kerrokset kehittyvät kukan sikiäimen seinästä. Vasta endokarpin sisäpuoliset rakenteet hedelmässä ovat kasvin siementä, jonka kerrokset kehittyvät puolestaan sikiäimen ympäröimästä hedelmöityneestä siemenaiheesta.
Ellika

| Ellika |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Ellica 
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Ella
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ellika on saksalaislähtöinen naisen etunimi. Se on alun perin Ella-nimeen pohjautuva deminutiivimuoto, jonka merkitys on ’pikku Ella’. Ruotsissa Ellika-etunimen tiedetään olleen käytössä jo vuonna 1600.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on vuoteen 2024 mennessä tilastoitu noin 10–30 Ellika-nimistä naista.
Nimipäivä

Vuosina 1986–1992 Ellikalla oli Ruotsin almanakassa nimipäivä 4. heinäkuuta.
Eddy Maillet

| Eddy Maillet> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Eddy Allen Maillet
Syntynyt: 19. lokakuuta 1967 Seychellit
Jalkapallotuomari
Pituus:  184 cm
Eddy Allen Maillet (19. lokakuuta 1967, Seychellit) on seychelliläinen jalkapallotuomari. Maillet on tuominnut mm. Etelä-Afrikan MM-kilpailuissa sekä useissa Afrikan sisäisissä kilpailuissa. Hän puhuu englantia, kreolia ja ranskaa. Hän tuomitsi ensimmäisen kansainvälisen ottelun Mosambikin ja Madagaskarin välillä kesäkuussa 2001.
Dominion of Misery

| Dominion of Misery Omnihility |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 26. helmikuuta 2016
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Zack Ohren Oakland, Kalifornia
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 41.44
 Levy-yhtiö: Unique Leader
Omnihilityn muut julkaisut
| Deathscapes of the Subconscious 2014 | Dominion of Misery 2016 |   |
Dominion of Misery on death metal -yhtye Omnihilityn kolmas studioalbumi. Se julkaistiin 26. helmikuuta 2016 levymerkillä Unique Leader Records.
Kappaleet

Morte Aeterna – 3.02 (instrumentaali)
Psychotic Annihilation – 4.01
Immaculate Deception – 4.30
Dementia Praedox – 4.10
Dead Eden – 4.47
Within Shadows – 3.15
Reflections in Blood – 5.09
Parasitic Existence – 4.55
Necrotic. Consumption. Obsession – 4.29
Dominion of Misery – 3.26 (instrumentaali)
Kokoonpano

Dan Rabago – kitara
Steve Crum – rummut
Isamu Sato – basso
John Kurzejeski – laulu
+
Nick Superchi – kosketinsoitin
Kokoonpano > Tuotanto

Mark Cooper – grafiikka
Zack Ohren – tuottaja, äänittäjä, miksaaja, masteroija
Arvostelut

Angry Metal Guy:
Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Dominion of Misery Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Dominion of Misery Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Dorrit Moussaieff

Dorrit Moussaieff vuonna 2010 puolisonsa, Islannin presidentti Ólafur Ragnar Grímssonin kanssa
Dorrit Moussaieff (hepreaksi: דורית מוסאיוף, s. 12. tammikuuta 1950) on israelilaissyntyinen brittiläinen korusuunnittelija ja yrittäjä. Hän on naimisissa Islannin presidentin Ólafur Ragnar Grímssonin kanssa.
Lapsuus

Moussaieff syntyi ja kasvoi Jerusalemin buharanjuutalaisessa kaupunginosassa, jonka hänen isoisoisänsä Shlomo Moussaieff oli perustanut. Hänen isänsä Shlomo Moussaieff oli varakas buharanjuutalainen kultaseppä, joka oli alun perin kotoisin Buharasta Uzbekistanista. Hän oli myös merkittävä Vanhan testamentin aikaisen antiikin keräilijä. Äiti Alisa Moussaieff oli aškenasitaustainen itävallanjuutalainen. Dorrit sai kuitenkin kotoa buharanjuutalaisen kasvatuksen ja kulttuuriperimän. Hänellä on kaksi siskoa; New Yorkissa asuva Tamara ja Tel Avivissa asuva Sharon.
Moussaieff vietti lapsuudessaan aikaa perheensä jalokiviliikkeessä Hilton Park Lanella Lontoossa. Kolmetoistavuotiaana Moussaieff muutti perheineen Lontooseen. Hän sai kotiopetusta ja kärsi lukihäiriöstä.
Yrittäjänä

Moussaieff toimii korusuunnittelijana, joka on erikoistunut harvinaisiin jalokiviin. Hän on johtanut myös historiallisten rakennusten uudelleen sisustamista pääasiassa Britanniassa. Hän on kirjoittanut kolumneja brittiläisiin aikakauslehtiin, kuten seurapiirilehteen Tatleriin. Lisäksi hän on ollut mukana useissa kulttuuritapahtumissa Britanniassa ja Yhdysvalloissa ja työskennellyt taide- ja liike-elämän toimijoiden kanssa.
Moussaieff on edistänyt Islannin kulttuuria ulkomailla ja auttanut islantilaisia yrityksiä ja taidetta maailmalla. Hän on tehnyt työtä myös etenkin vammaisten ja mielenterveysongelmia sairastavien lasten ja nuorten hyvinvoinnin puolesta.
15. huhtikuuta 2016 islantilaiset lehdet paljastivat, että Panaman tietovuodon mukaan Moussaieffin perheyritys Moussaieff Jewelers Limited omisti osan Brittiläisille Neitsytsaarille rekisteröidystä veroparatiisiyhtiöstä. The Reykjavik Grapevine -sanomalehden mukaan tilinpäätökset näyttävät kytkökset yhtiöiden välillä vuodesta 1999 ainakin vuoteen 2005.
Yksityiselämä

Moussaieffin ensimmäinen puoliso oli korusuunnittelija Neil Zarach. Pariskunta erosi, ja Moussaieff avioitui vuonna 2003 Islannin presidentin Ólafur Ragnar Grímssonin kanssa tämän 60-vuotissyntymäpäivillä 14. toukokuuta 2003. Pariskunta oli kihloissa jo sitä ennen kolme vuotta.
Moussaieff puhuu englantia, hepreaa, saksaa, ranskaa ja islantia. Hän harjoittaa juutalaisuutta ja viettää myös hanukkaa ja muita juutalaisia juhlia.
Välikohtaus

Toukokuussa 2006 Israelin vierailunsa aikana Moussaieff pidätettiin Ben Gurionin kansainvälisellä lentokentällä, sen jälkeen kun hän oli riidellyt turvallisuudesta vastaavan henkilökunnan kanssa, jotka kieltäytyi hyväksymästä Moussaieffin Britannian passia matkustusasiakirjana. Moussaieffille kerrottiin, että hän on Israelin lainsäädännön mukaan velvollinen saapumaan ja poistumaan Israelista, Israelin kansalaisena Israelin passilla. Israelin Norjan-suurlähetystö, joka edustaa Islantia diplomaattisissa suhteissa Israeliin, ilmaisi pahoittelunsa tapahtumasta ja toisti että laki velvoittaa Israelin kansalaisia matkustamaan Israeliin israelilaisella passilla, kun he ovat maassa. Tapahtuman jälkeen Moussaieff haki Islannin kansalaisuutta, jonka hän sai 31. heinäkuuta 2006.
Endogeeninen

Endogeeninen eli sisäsyntyinen sekä sen vastakohta eksogeeninen eli ulkosyntyinen liittyvät seuraaviin asioihin:
endogeeniset tai eksogeeniset tapahtumat, maantieteessä sellaiset planeetan pintaan kohdistuvat prosessit, jotka saavat energiansa planeetan ytimen lämmöstä (endogeeniset tapahtumat) tai jostakin muualta (eksogeeniset tapahtumat)
endogeeninen tai eksogeeninen aine, biologiassa sellainen aine, jota voi muodostua (endogeeninen aine) tai ei voi muodostua (eksogeeninen aine) tarkasteltavan eliön elimistössä luonnostaan
endogeenisen tai eksogeenisen kasvun malli, taloustieteellinen malli, jolla pyritään kuvaamaan pitkäaikaista talouskasvua tehden oletuksia muun muassa siitä, miten teknologinen kehitys leviää
endogeeninen tai eksogeeninen muuttuja, mallinnuksessa sellainen mallin muuttuja, jonka saamia arvoja malli selittää (endogeeninen muuttuja) tai jonka saamat arvot otetaan annettuina mallin ulkopuolelta (eksogeeninen muuttuja)
endogeeninen tai eksogeeninen muuttuja, tilastotieteessä sellainen mallin selittävä muuttuja, joka korreloi (endogeeninen muuttuja) tai ei korreloi (eksogeeninen muuttuja) mallin virhetermin kanssa – monissa estimointimenetelmissä oletetaan muuttujien olevan eksogeenisia, ja endogeenisuus tekee tuloksista epäluotettavia.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Endogeeninen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ellie Kemper

| Ellie Kemper |
| --- | --- |
 Ellie Kemper vuonna 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Elizabeth Claire Kemper
Syntynyt: 2. toukokuuta 1980 (ikä 44) Kansas City, Missouri, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä koomikko käsikirjoittaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  2003–
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Elizabeth Claire ”Ellie” Kemper (s. 2. toukokuuta 1980 Kansas City, Missouri) on yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten Erin Hannonin roolista tv-sarjassa Konttori sekä nimiroolista Netflix-alkuperäissarjassa Unbreakable Kimmy Schmidt. Hänellä on lisäksi ollut sivurooleja elokuvissa, kuten Morsiusneidot ja 21 Jump Street.
Vuonna 2015 Kemper liittyi NBC-kanavan väliaikaiseksi juontajaksi aamuohjelmassa The Today Show.
Kemper syntyi Kansas Cityssä italialais-saksalaista sukujuurta olevan varakkaan nelilapsisen perheen toiseksi. Hänen nuorempi siskonsa Carrie Kemper on televisiokäsikirjoittaja. Kemperin vanhemmat ovat David Woods Kemper ja Dorothy Ann Jannarone. Perhe muutti St. Louisiin Kemperin ollessa viisivuotias. Hän opiskeli lukiossa esittäviä taiteita ja komiikkaa, ja yksi hänen opettajistaan oli näyttelijä Jon Hamm. Myöhemmin Kemper valmistui Princetonin yliopistosta nimityksellä Bachelor of Arts. Sen jälkeen hän kävi Oxfordin yliopistoa.
Kemperin ura alkoi esiintymisistä sketsisarjoissa, mm. Late Night with Conan O'Brienissa. Hän myös kirjoittaa artikkeleita lehteen nimeltä The Onion. Roolin Konttori -sarjasta hän sai käytyään ensin koekuvauksessa Puisto-osaston rooliin. Tuottajat kutsuivat hänet uuteen koekuvaukseen Konttorin roolia varten, ja hänet valittiin esittämään Erin Hannonia. Kemper esiintyi osassa vuodesta 2009 alkaen. Vuonna 2010 hän oli mukana Sofia Coppolan elokuvassa Somewhere.
Kemper on ollut Emmy- sekä SAG-ehdokkaana roolistaan Netflixin sarjassa Unbreakable Kimmy Schmidt.
Kemper on naimisissa käsikirjoittaja Michael Komanin kanssa ja heillä on kaksi lasta, vuosina 2016 ja 2019 syntyneet pojat.
Aiheesta muualla

Ellie Kemper Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Eila Alahuhta

Eila Marjatta Alahuhta (o.s. Petäjä, vuosina 1948–1971 Savonen; 23. syyskuuta 1926 Mikkeli – 25. huhtikuuta 2017 Kauniainen) oli suomalainen kasvatustieteilijä ja logopedi. Hän hoiti Oulun yliopiston logopedian professuuria vuosina 1984–1993. Hänen tutkimusalaansa olivat kielelliset häiriöt ja niiden ennaltaehkäisy sekä niiden yhteys lasten ja nuorten oppimisvaikeuksiin.
Eila Alahuhdan veli oli arkkitehti Keijo Petäjä.
Kauppaneuvos, lääkealan yritysjohtaja Lasse Savonen on Eila Alahuhdan poika.
Aiheesta muualla

Eila Alahuhdan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Alahuhta, Eila hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Endokardium

Endokardium (lat. endocardium) eli sydämen sisäkalvo verhoaa sydänlihasta sisäpuolelta. Se on muodostunut sidekudoksesta ja levyepiteelistä. Sydämen läpät ovat endokardiumin poimuja, jonka vuoksi sydämen sisäkalvon tulehdus eli endokardiitti saattaa levitä myös läppiin aiheuttaen läppävikoja.
Endolymfa

Endolymfaa löytyy korvan simpukkatiehystä (Scala media).
Endolymfa on korvan kaarikäytävien simpukkatiehyessä (scala media) olevaa nestettä. Kyseessä on solujen ulkopuolinen neste, jonka pääosaisena kationina on natriumin sijaan kalium. Endolymfalla on 80–90 millivolttia korkeampi potentiaali kuin perilymfalla.
Elektrum

Thessalonikissa lyötyjä elektrumkolikoita vuosilta 1081–1082
Elektrumia kvartsissa, löydetty Coloradosta
Elektrum on kullan ja hopean metalliseos, jonka hopeapitoisuus on 20–35 prosenttia. Luonnossa esiintyvässä elektrumissa esiintyy yleensä myös kuparia, rautaa, palladiumia, vismuttia ja joskus joitain muitakin metalleja. Elektrumin väri vaihtelee sen hopeapitoisuudesta riippuen valkokultaisesta messinkiseen.
Elektrumista tehtiin varhaisimmat tunnetut läntisen maailman kolikot. Metalliseoksen tärkein lähde muinaisina aikoina oli Lyydia, jossa sitä löytyi Paktolusjoelta.
Nimi on yleisessä käytössä, mutta virallisesti elektrumia ei ole hyväksytty omaksi mineraalilajikseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elektrum Wikimedia Commonsissa
Etelä-Afrikan energiapolitiikka

Etelä-Afrikan energiapolitiikka kertoo Etelä-Afrikan energiankäytöstä ja energiapolitiikasta ja eri sidosryhmien näkemyksistä energian käytön kehitykseen ja ohjaamiseen mukaan lukien energiantuotanto, jakelu ja kulutus. Siihen sisältyvät lait, sopimukset, verot ja ohjauskeinot.
Vuonna 2016 Etelä-Afrikka tuotti 69 % energiastaan kivihiilellä, 14 % öljyllä ja 11% uusiutuvilla energianlähteillä (mukaanlukien jätteet). Sekä ydinvoiman että maakaasun osuudet olivat 3%.
Etelä-Afrikan tavoitteena on nostaa uusiutuvan energian osuudeksi 41 % vuoteen 2030 mennessä, josta yli puolet on tarkoitus toteuttaa tuulivoimalla.
Tällä hetkellä Etelä-Afrikka kuitenkin tuottaa 35 % koko maanosan hiilidioksidipäästöistä, ja on koko maailmankin 14. eniten CO2-päästöjä tuottava valtio.
Energiantuotanto ja vienti

| Energiantuotanto> .. | Energiantuotanto> .Väestö.(milj.) | Energiantuotanto> Sähkön.kulutus.(TWh) | Energiantuotanto> .CO2.Mt | Energiantuotanto> Energian.tuotanto.Mtoe | Energiantuotanto> Energian.vienti.Mtoe |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | 45,5 | 226 | 343 | 156 | 24 |
| 2007 | 47,6 | 239 | 346 | 160 | 22 |
Sähköntuotanto

IEA:n raportin mukaan vuonna 2007 Etelä-Afrikka tuotti hiilestä sähköä  247 TWh ja käytti sähköä yhteensä 239 TWh.
Valtio-omisteinen ESKOM tuottaa 96 % koko maan sähköstä. Yhtiön tuotantokapasiteetista 83% koostuu kivihiilivoimaloista, ja sen maksimituotantokapasiteetti vuonna 2018 oli 48 GW.
Energiantuotantomuodot > Kivihiili

Etelä-Afrikassa on maailman viidenneksi eniten kivihiilivarantoja, noin 66,7 miljardia tonnia (2016). Arvioiden mukaan ne riittävät vielä yli 50 vuodeksi nykyistä kulutustahtia.
24% maan kivihiilituotannosta meni vientiin vuonna 2016.
Energiantuotantomuodot > Öljy

Etelä-Afrikka tuo yli 99% käyttämästään öljystä, josta yli 90% tulee Saudi-Arabiasta, Nigeriasta ja Angolasta. Suurin osa öljystä jalostetaan maan sisällä. Etelä-Afrikan jalostuskapasiteetti pitää sisällään kuusi öljynjalostamoa ja se on Afrikan toiseksi suurin Egyptin jälkeen.
Energiantuotantomuodot > Maakaasu

Etelä-Afrikan käyttämästä maakaasusta 82 % tuodaan 865 km pitkää Sasolin maakaasuputkea pitkin Mosambikista, loput tuotetaan omavaraisesti.
Energiantuotantomuodot > Ydinvoima

Etelä-Afrikassa on merkittävä osa maailman uraanivarannoista, noin 5.2% eli 279 100 tonnia (2012). Maan ja samalla koko Afrikan maanosan ainoa ydinvoimala on Kapkaupungin lähellä sijaitseva Koebergin ydinvoimalaitos.
Energiantuotantomuodot > Uusiutuva energia

UNEPin mukaan Etelä-Afrikan hiilivarat ovat hidastaneet uusiutuvan energian kehitystä.
ESKOM rakensi maan ensimmäisen sähköverkkoon liitetyn tuulivoimalan vuonna 2002 Länsi-Kapin Klipheuweliin demonstraatiotarkoituksiin.
Uusiutuvaa energiaa on kuitenkin kehitetty maassa lähinnä REIPPP (Renewable Energy Independent Power Producer's Programme) -ohjelman avulla joka aloitettiin vuonna 2011. Ohjelman kautta maahan on saatu yli ESKOMin rinnalle 60 itsenäistä energiantuottajaa ja vuosien 2012-2016 välillä maan uusiutuvan energian kapasiteetti nelinkertaistui nopeasti 4000 MW:iin.
Vuoden 2020 loppuun menessä tuuli- ja aurinkovoiman kapasiteetti oli 5027 MW, ja energiaa sillä tuotettiin vuoden aikana yhteensä 12,4 TWh. IEA:n laskelmien mukaan uusiutuvan energian osuus koko maan tuotannosta jakautui vuonna 2020 seuraavasti: 2,0 % tuulivoimaa, 2,1 % vesivoimaa, 1,3 % aurinkovoimaa ja 0,1 % bioenergiaa.
Tuulivoimalakapasiteettia maassa oli vuonna 2020 yhteensä 1980 MW, 22 eri tuulivoimalassa.
Aurinkoenergian osalta maassa käytetään sekä aurinkokennoja sekä myös merkittävissä määrin keskittävää aurinkovoimaa. Vuonna 2014 maassa oli asennettuna maailman 9. eniten (2,5 GW) aurinkokennokapasiteettia. Vuonna 2020 maassa oli kuusi keskittävää aurinkovoimaa (CSP, Concentrated Solar Power) hyödyntävää aurinkovoimalaitosta, joista neljä ovat 100 MW ja kaksi 50 MW kokoisia.
Poliittinen ohjaus

Maan energiapolitiikkaa on ohjattu mm. seuraavilla asetuksilla ja ohjelmilla:
1977: Maan hallitus julkaisi öljytuoteasetuksen säätelemään öljyn käyttöä ja hintoja.
1998: Maan hallitus julkaisi energiapolitiikkaohjelman seuraavalle kymmenelle vuodelle.
1999: Maan hallitus julkaisi ydinenergia-asetuksen säätelemään mm. ydinenergian turvallisuutta ja jätteenkäsittelyä.
2001: Maan hallitus julkaisi maakaasu-asetuksen säätelemään sen käyttöä, hintoja ja jakeluverkoston kehitystä.
2003: Maan hallitus julkaisi uusiutuvan energian ohjelman täydentämään energiapolitiikkaohjelmaa.
2008: Maan hallitus julkaisi ydinenergiaohjelman, jossa säädettiin mm. maan uraaniresurssien rauhanomaisesta käytöstä.
2008: Maan hallitus julkaisi kansallisen energia-asetuksen säätelemään eri energiamuotojen käyttöä ja hintoja.
2010: Maan hallitus julkaisi sähköverkon infrastruktuurisuunnitelman vuosille 2010-2030. Sitä päivitettiin viimeksi vuonna 2018 kattamaan suunnitelman aina vuoteen 2050 saakka.
2019: Maassa astui voimaan hiilidioksidipäästöjä rajoittava vero, jota kuitenkin kritisointiin luonnonsuojelujärjestöjen osalta liian pieneksi ollakseen tehokas.
Arnotin kivihiilivoimala Mpumalangassa
Goudan 138 MW:n tuulivoimala Länsi-Kapissa
Edvard Ukkonen

Edvard Ukkonen (1891 Mäntyharju – 13. toukokuuta 1941 Pori) oli suomalainen toimittaja ja suomentaja.
Mikkelin klassillisesta lyseosta ylioppilaaksi kirjoittanut Ukkonen opiskeli Helsingin yliopistossa, kunnes aloitti Mikkelin Sanomien toimitussihteerinä 1917. Vuonna 1919 oli Turussa ilmestyneen Uuden Auran toimitussihteeri, josta Ukkonen siirtyi 1920 Poriin Satakunnan Kansan toimitussihteeriksi. Kolme vuotta myöhemmin hän aloitti lehden apulaispäätoimittajana hoitaen tehtävää kuolemaansa saakka. Ukkonen oli Suomen Sanomalehtimiesten Liiton hallituksen jäsen vuodesta 1921 lähtien. Hän kuoli toukokuussa 1941 sydänkohtaukseen.
Vuonna 1917 Ukkonen oli mukana perustamassa Mikkelin suojeluskuntaa ja hän osallistui myös Suomen sisällissodan taisteluihin.
Teoksia

Porin oluttehdas oy. ja sen edeltäjät 1853 - 1938. Porin oluttehdas, Pori 1938
Eikö kukaan voi meitä pelastaa?

| ”Eikö kukaan voi meitä pelastaa?” Jenni Vartiainen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Seili
 Julkaistu: 9. toukokuuta 2011
 Tuottaja(t): Jukka Immonen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 03.37
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Jenni Vartiaisen muut singlet
| ”Duran Duran” 2010 | ”Eikö kukaan voi meitä pelastaa?” 2011 | ”Minä ja hän” 2012 |
Eikö kukaan voi meitä pelastaa? on Jenni Vartiaisen viides Seili-albumilta julkaistu single.
Kappaleelle on tehty myös Vartiaisen Seilissä-DVD:tä markkinoiva musiikkivideo, joka julkaistiin 14. kesäkuuta 2011. Videolla päästään kurkistamaan Vartiaisen keikkojen kulissien taakse.
Toisin kuin monet muut Jenni Vartiaisen singlet, "Eikö kukaan voi meitä pelastaa?" ei ole saavuttanut suurta menestystä. Se ei noussut lainkaan single- eikä latauslistalle. Single ei noussut myöskään radioiden soittolistoille, esimerkiksi YleX:llä se ei ole saanut kovin montaa soittokertaa julkaisunsa jälkeen.
Kappaleet

Eikö kukaan voi meitä pelastaa? – 3.37