stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Santalan kartano
Oppilaitostoiminnan historia Santalassa

Santalassa pidettiin kristillisiä nuorisokursseja ja 1920-luvulta lähtien seurakuntakoulua (vapaakirkollinen vastine evankelis-luterilaisen kirkon rippikoululle).
Santalan kristillinen kansanopisto aloitti toimintansa vuonna 1946. Vuosina 1985–2005 oppilaitos toimi nimellä Hankoniemen kristillinen opisto ja sen jälkeen nimellä Suomen teologinen opisto. 2016 opisto muutti Hangosta Tampereen keskustan tuntumaan Teopolikseen. Opistossa on ollut muun muassa saarnaaja-, työntekijä- ja nuoriso-ohjaajakoulutusta. Siellä on ollut yleis-, kieli- ja seurakuntalinja. Opistossa on voinut suorittaa keskikoulu- ja myöhemmin peruskouluopintoja.
Santalan hautausmaa

Santalan kartanon mailla on Suomen Vapaakirkon omistama ja ylläpitämä yksityinen Santalan hautausmaa. Tämä noin hehtaarin kokoinen hautausmaa on perustettu vuonna 1924. Se sijaitsee Hanko–Hyvinkää-radan pohjoispuolella, radan ja Hankoniementien välissä, Hjalmar Braxénin tien länsipuolella. Hautausmaalle on haudattu noin 20 vainajaa (tilanne vuonna 2013).
Santalan kartanon alueen kaavoitus 2019

Kartanon alueelle on hyväksytty Santalan osayleiskaava vuonna 2016. Santalan kartanon keskeisille alueille ollaan muodostamassa asemakaavaa 2019. Alueelle suunnitellaan muun muassa omakoti- ja rivitaloasutusta, matkailutoimintoja sekä puisto-, virkistys- ja luonnonsuojelualueita. Vanha kartanon päärakennus ja vanha tilanhoitajan asunto Väinölä ovat rakennussuojelukohteita.
Kartanon alueen kulttuuriperintö- ja muinaisjäännöskohteet

Kartanon alue oli Neuvostoliiton hallussa vuosina 1940–1941. Neuvostojoukot linnoittivat vuokra‐alueen. Alueelta on löydetty 24 puolustusvarustuskohdetta. Tunnettuja muinaisjäännöskohteita alueella on kolme: Santalan keskiaikainen kylänpaikka ja kaksi hiilimiilukohdetta.
Santalan hautausmaa
Konekivääriaseman jäännökset Pekanniemen kärjessä noin 600 m Santalan kartanon päärakennukselta pohjoiseen.
Royal Academy of Dance

Royal Academy of Dance logo.
Royal Academy of Dance (suom. Kuninkaallinen tanssiakatemia, tunnetaan myös lyhenteellä RAD) on yksi maailman suurimmista tanssikouluista. Lontoossa sijaitseva koulu perustettiin vuonna 1920 tanssin tason kohottamiseksi Euroopassa. Koulun suojelijana toimii kuningatar Elisabet II.
Seppo Smolander

Seppo Smolander (s. 7. maaliskuuta 1955 Tuusniemi) on suomalainen korkeushyppääjä. Hän edusti huippuvuosinaan 1970-luvun lopulla ja 1980-luvun alussa Joensuun Katajaa. Pituutta hänellä on 200 cm.
Smolander saavutti Kalevan kisoissa SM-hopeaa vuonna 1981 sekä SM-pronssia vuosina 1979, 1980 ja 1983. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän sai pronssia vuonna 1978.
Smolander edusti Suomea kuusi kertaa ulkoratojen ja kerran sisäratojen maaotteluissa vuosina 1978–1982. Ennätyksensä 218 cm hän hyppäsi Sotkamossa kesäkuussa 1982.
Seppo Smolander on toiminut korkeushyppääjänä kilpailevan tyttärensä Elina Smolanderin valmentajana.
Richard Liversidge

Richard Liversidge (17. syyskuuta 1926 Blantyre, Malawi – 15. syyskuuta 2003 Kimberley, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen lintutieteilijä.
Liversidge aloitti insinööriopinnot Kapkaupungin yliopistossa 1946. Samalla kun hän opiskeli eläin- ja kasvitieteitä, hän teki täysiä työpäiviä yliopiston teknikkona. Hän valmistui vuonna 1955. Tämän jälkeen hän työskenteli Port Elizabethin museossa valmistellen samalla väitöskirjaansa, joka käsitteli kapinbulbulia (Pycnonotus capensis). Liversidge toimi Tsitsikaman kansallispuiston ensimmäisenä kuraattorina. Kesäkuussa 1966 hänet nimitettiin Kimberleyn McGregor -museon johtajaksi ja hän pysyi virassa, kunnes jäi eläkkeelle 1986.
Liversidge toimitti yhdessä Geoff McLachlanin kanssa Etelä-Afrikan linnuista teoksen Birds of South Africa (1957), jonka Austin Roberts oli julkaissut 1940. Liversidge julkaisi yli 80 tieteellistä tutkimusta ja 40 artikkelia kasveista, ekologiasta, linnuista, nisäkkäistä ja historiasta. Hän kirjoitti teokset A Rapid Bird Guide (1978) ja The Birds Around Us (1990), ja oli mukana toimittamassa useita historiaa ja metsästystä käsitteleviä kirjoja.
Liversidge nimesi linnuista eteläafrikankirvisen (Anthus pseudosimilis) ja pitkäpyrstökirvisen (Anthus longicaudatus).
Seppo Simola

| Seppo Simola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. heinäkuuta 1936 Somero
Kuollut: 9. maaliskuuta 2003 (66 vuotta)
Yleisurheilija
Laji:  kuulantyöntö
Seura:  Turun Riento Helsingin Kisa-Veikot Lauttasaaren Pyrintö Valkeakosken Haka
Ennätykset:  20,15 m (1972)
Seppo Antero Simola (27. heinäkuuta 1936 Somero – 9. maaliskuuta 2003) oli suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edusti vuosina 1958–1962 ja uudestaan vuodesta 1968 lähtien Turun Rientoa, vuosina 1963–1965 Helsingin Kisa-Veikkoja, vuonna 1966 Lauttasaaren Pyrintöä ja vuonna 1967 Valkeakosken Hakaa. Simola paransi kuulantyönnön ulkoratojen Suomen ennätystä seitsemän kertaa ja hän oli ensimmäinen suomalainen, joka työnsi kuulaa yli 18 metriä (vuonna 1963) ja yli 20 metriä. Hän työnsi 20,15 metriä Turussa 19. heinäkuuta 1972, mikä sinetöi hänen pääsynsä yhdeksi 20 metrin kerhon kuudesta perustajajäsenestä, kun kerho perustettiin huhtikuussa 1983. Tulos jäi hänen uransa parhaaksi.
Kalevan kisoissa Simola voitti kultaa vuosina 1963, 1964, 1970, 1971 ja 1972, hopeaa vuonna 1969 ja pronssia 1965 ja 1966. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän voitti kultaa vuosina 1963, 1964, 1966, 1971 ja 1972 sekä hopeaa vuosina 1962 ja 1965.
Simolan uran alkuvaiheista voidaan todeta, että hänen "oppi-isänään" on toiminut kiekonheittäjä Jorma Rinne. Simolan ura oli kilpaurheilijalle tilastojen valossa erikoinen. Ensin tasaista kehitystä vuoteen 1961, sitten kaksi voimakasta kehityksen kautta (16,26:sta 18 metriin), yksi vuosi lähes samassa, jonka jälkeen selvää taantumista (vuoden 1967 paras tulos 17,61). Vuoden 1968 Simola oli lähes kokonaan poissa kilpakentiltä (15,37), mutta kokosi voimansa vuodeksi 1969, jota voidaan pitää hänen uutena tulemisenaan – Suomen ennätys 19,24. Simola sijoittui Ateenan EM-kisoissa 1969 sijalle 11 ja Helsingin EM-kisoissa 1971 sijalle 14. Kilpailu-uransa jälkeen hän toimi valmentajana muun muassa kiekonheittäjä Yrjö Majamaalle. Simola oli ammatiltaan myyntiedustaja.
Raamatun luvut ja jakeet

Raamattu on perinteisesti jaettu protestanteilla 66, katolisilla 73 ja ortodokseilla 79 kirjaan. Kirjat on jaettu edelleen lukuihin ja luvut jakeisiin.
Suomenkielisessä Raamatussa on 1189 lukua ja n. 31 166 jaetta, joista Vanhassa testamentissa 929 lukua ja n. 23 209 jaetta ja Uudessa testamentissa 260 lukua ja n. 7 957 jaetta. Lukuja on siis keskimäärin n. 18 kirjaa kohden ja jakeita n. 26 lukua kohden.
Historia

Vaikkakin jotkut osat alkuperäisestä hepreankielisestä raamatusta Tanakhista oli jaettu loogisesti osiin heprealaisen kirjaimiston mukaan, alkuperäiset tekstit eivät sisältäneet jakoja lukuihin tai jakeisiin nykyisin tunnetussa numeroidussa muodossa. Esimerkkejä aakkosittain etenevistä osista ovat Psalmi 119 ja Valitusvirret. Varhaisimmat tunnetut kopiot Jesajan kirjasta käyttävät heprealaisen aakkoston kirjaimia kappaleiden merkitsemiseen. Jotkut kopiot ovat käyttäneet muunlaisia keinoja osien erottamiseen kuin nykyisin tunnetut.
Vanhan testamentin jakaminen osiin alkoi ennen Babylonin vankeutta, joka alkoi vuonna 586 eaa. Mooseksen kirjat jaettiin 154 osaan kolme vuotta kestävän lukuohjelman mukaisesti. Myöhemmin, ennen vuotta 536 eaa., Toora oli jaettu 54 pääosaan ja 669 pienempään osaan lukemisen helpottamiseksi.
On epäselvää, kuinka pitkään heprealainen jako jakeisiin on ollut osana niitä kirjoja, jotka on myöhemmin valittu Raamatun kaanoniin. Tanakh on kuitenkin ainakin tuhannen vuoden ajan sisältänyt jaon lukuihin, kappaleisiin ja lauseisiin. Ne oli merkitty masorettisilla vokaali- ja kantillaatiomerkeillä. Yleisin näistä oli erityinen välimerkki, sof passuq, lause-erotin, joka muistuttaa suomen kaksoispistettä (:). Käännösten ja Raamatun painamisen kehittymisen myötä Vanhan testamentin jaejako tehtiin suurin piirtein näiden merkkien mukaan, muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta. Näin Vanhan testamentin jakeet ovat olennaisilta osiltaan samoissa paikoissa kuin muinaisina aikoina.
Nykyisen mittaiset luvut tulivat Vanhaan testamenttiin vasta sen jälkeen kun se oli jo jaettu jakeisiin. Samalla luvut lisättiin Uuteen testamenttiin. Ennen Nikean kirkolliskokousta vuonna 325 Uusi testamentti oli jaettu osiin, jotka olivat erilaisia kuin nykyinen jaottelu. Arkkipiispa Stephen Langton ja kardinaali Hugo de Sancto Caro määrittivät erilaisia tapoja jakaa latinankielinen Raamattu Vulgata systemaattisesti vuosien 1227 ja 1248 välillä. Langtonin menetelmästä tuli perusta nykyiselle lukujaolle. Luvut lisättiin myös kreikankielisiin alkuteksteihin 1400-luvulla.
Uudessa testamentissa jaon numeroituihin jakeisiin lisäsi ensimmäisenä Robert Estienne vuoden 1551 versiossaan kreikankielisestä Uudesta testamentista. Päinvastoin kuin Vanhassa testamentissa, kreikan kielen rakenne tekee sen herkäksi sille, että se hajoaa syntaktisesti epäsopiviksi tai jopa järjenvastaisiksi osiksi. Kreikankielisen tekstin epätarkka jakaminen jakeisiin voisi siis helposti hämärtää tekstin alkuperäisen tarkoituksen, painotukset, sen osien väliset suhteet ja sanojen oman voiman. Se, että Estiennen jaejako on jäänyt voimaan, on merkki siitä, että hän tunsi tekstit ja tavoitti muinaiskreikan vivahteet hyvin. Hänen työtään onkin arvostettu merkittävänä panoksena raamatuntutkimukseen, ja hänen jaejakonsa tuli pian käyttöön kaikissa sitä seuranneissa Raamatuissa. Uudessa testamentissa se otettiin käyttöön ensimmäisenä vuonna 1565 ja Vanhassa testamentissa 1571.
Tilastoja

Seuraavat tiedot pätevät vain protestanttisiin Raamattuihin:
Psalmi 117 on Raamatun lyhin luku.
Psalmi 117 on myös Raamatun keskimmäinen luku, järjestyksessään 595. luku. Sen edellä on siis 594 lukua ja sen jälkeen 594 lukua.
Psalmi 119 on Raamatun pisin luku.
Suomenkielisen Raamatun lyhin jae on "Älä tapa", joka on sekä Toisen Mooseksen kirjan jae 20:13 että Viidennen Mooseksen kirjan jae 5:17. Suomenkielisen Uuden testamentin ja esimerkiksi englanninkielisen Raamatun lyhin jae on Johanneksen evankeliumin jae 11:35 ("Jeesus itki", Vanhassa kirkkoraamatussa "Ja Jeesus itki").
Esterin kirjan jae 8:9 on masoreettisen tekstin pisin jae. Kuolleenmeren kääröistä on löydetty uusi versio Ensimmäisen Samuelin kirjan luvusta 11, joissa jotkut jakeet ovat pidempiä kuin Ester 8:9.
Kritiikkiä

Raamatun tekstin jako jakeisiin on tehty lukemisen, muistamisen ja raamatunviittausten tekemisen helpottamiseksi. Tämä jaottelu on kuitenkin saanut kritiikkiä useilta raamatuntutkijoilta, sillä teksti on heidän mukaansa jaettu epäkoherentisti tai kerrontaan nähden epäsopivista kohdista. He väittävät, että se rohkaisee irrottamaan lauseita asiayhteydestään ja niiden irralliseen tulkitsemiseen. Joka tapauksessa jopa kriitikot myöntävät, että luvuista ja jakeista on tullut tarpeellinen apuväline viittaamiseen raamatuntutkimuksessa.
Royal Aircraft Factory B.E.2

Royal Aircraft Factory B.E.2c
Royal Aircraft Factory B.E.2 (Blériot Experimental) oli englantilainen kaksitasoinen lentokone. Se oli ensimmäinen englantilainen konetyyppi, jota brittien ilmavoimat käyttivät vuonna 1914 ensimmäisessä maailmansodassa. B.E.2:n suunnitteli Geoffrey de Havilland  ja se lensi ensi kertaa vuonna 1912, de Havilland itse koelentäjänä.
Koneen eri versioita olivat B.E.2a, B.E.2b, B.E.2c, B.E.2d ja B.E.2e.
B.E.2c oli käytännössä eri lentokone kuin B.E.2a. Viimeinen konemalli B.E.2e vanheni jo sodan aikana, ja vuonna 1916 se oli lentäjien keskuudessa jo epäsuosittu konetyyppi, koska tiedustelukäyttöön suunniteltu kone ei ollut liikehtimiskyvyltään vastustajan hävittäjäkoneiden tasolla. Toinen rasite oli se, että koneen ampuja-tähystäjä oli lentäjän edessä. Kone kykeni lentämään 116 km/h, 320 km:n päähän ja 3 km:n (10 000 jalan) korkeuteen.
Saraváli

| Saraváli Σαραβάλι |
| --- | --- |
 Saraválin kylä.
 Saraváli
 Koordinaatit: 38°11′30″N, 21°45′18″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Länsi-Kreikka
Alueyksikkö:  Akhaia
Kunta:  Patras
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  3701030701
Väkiluku (2011):  735
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saraváli (kreik. Σαραβάλι, kath.kreik. Σαραβάλιον, Saraválion) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Patraksen kuntaan, Akhaian alueyksikköön ja Länsi-Kreikan alueeseen. Kylän väkiluku on 735 (vuonna 2011).
Saraválin kylää ja linna.
Saraválin kylä sijaitsee Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa noin seitsemän kilometriä eteläkaakkoon Patraksen keskustasta. Se on saanut nimensä Reginaldo de Saravalesta (Serravalle), joka hallitsi aluetta keskiajalla. Kylässä on vanhan linnan jäänteet.
Saraváli muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Δημοτική Κοινότητα Σαραβαλίου, Dimotikí Koinótita Saravalíou), johon kuuluvat varsinaisen Saraválin kylän lisäksi Deménikan pieni kaupunki sekä kylät Ágios Stéfanos, Bákari ja Kefalóvryso. Koko yhdyskunnan väkiluku on 4 202.
Aiemmin kylä kuului Messátidan kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Patraksen kunnan Messátidan kunnallisyksikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saraváli Wikimedia Commonsissa
Sellaista sattuu!

| Sellaista sattuu! |
| --- | --- |

Pelaajia:  2-6
Ikäsuositus:  8+
Pelin kesto:  30 min
Monimutkaisuus:  matala
Strategisuus:  matala
Satunnaisuus:  matala
 BoardGameGeek 
Sellaista sattuu! (saks. Verflixxt!, engl. That's Life!) on Ravensburgerin vuonna 2004 julkaisema lautapeli, jonka ovat suunnitelleet Wolfgang Kramer ja Michael Kiesling. Peli koostuu kuusikulmaisista laatoista, jotka kootaan ketjuksi. Pelaajien on kuljetettava nappulansa ketjun lävitse yrittäen haalia itselleen parhaat pisteet. Peli sopii kaikenikäisille pelaajille.
Pelin kulku

Peli koostuu laatoista, joissa on joko numero väliltä -10...+10 tai neliapila. Lisäksi on olemassa aloitus- ja lopetuslaatat. Muut laatat arvotaan jonoksi päätylaattojen väliin ja pelaajat asettavat neljä pelinappulaansa aloituslaatalle.
Pelaajat heittävät vuorollaan noppaa ja siirtävät yhtä nappuloistansa nopanheiton verran maalia kohden. Omien nappuloidensa sijaan voi siirtää neutraaleja nappeja, jotka on asetettu valmiiksi ketjun varrelle.
Pelinappulan poistuessa laatalta saa napin haltija laatan itselleen, mikäli laatalla ei ole muiden pelaajien pelinappuloita tai neutraaleja nappeja. Laatan poistuessa ketju lyhenee laatan verran ja pelaaja saa plus- tai miinusmerkkisiä pisteitä. Neliapilalaatalla voi muuttaa yhden miinuspisteitä tuottavan napin vastaluvuksi.
Pelin voittaa pelaaja, jolla on eniten pisteitä, kun kaikkien pelaajien kaikki pelinappulat ovat päässeet maaliin.
Aiheesta muualla

Sellaista sattuu! BoardGameGeek -sivustolla
Ruma sota

| Ruma sota |
| --- | --- |

Kirjailija:  Sari Näre ja Jenni Kirves
Kieli:  suomi
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2013
Sivumäärä:  461
ISBN:  9789510329177
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ruma sota - talvi- ja jatkosodan vaiettu historia on Sari Näreen ja Jenni Kirveen toimittama kirja, joka kertoo talvi- ja jatkosotien ajasta Suomessa. Kirjassa käsitellään aiemmin vaiettuja ja arkaluontoisia asioita kuten aseistakieltäytymistä, rintamakarkuruutta, sotilaiden huumeidenkäyttöä ja alkoholismia, löystynyttä sukupuolimoraalia ja homoseksuaalisuutta sekä sensuuria ja propagandaa.
Seppo Similä

Seppo Similä (s. 1938 Temmes) on suomalainen taidemaalari, jota pidetään surrealistina. Hän oli teostensa ansiosta julkisuudessa erityisesti 1980-luvulla, mutta on sittemmin vetäytynyt sivuun.
Similällä ei ole taidekoulutusta, vaan hän on itseoppinut. Hän piti ensimmäisen näyttelynsä 1984 Retretissä. Tekniikaltaan hän muistuttaa Salvador Dalía. Teosten aiheina olivat naiset suomalaismetsissä. Yleisö piti, mutta eivät kriitikot, joiden mielestä työt olivat halpaa kitschiä ja mauttomuuden armada. Talvella 2009–2010 Similältä oli 150 teosta esillä Oulussa.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Merkillinen matka Seppo Similän tauluihin
Seppo Pohjola

Seppo Pohjola (s. 4. toukokuuta 1965 Espoo) on suomalainen säveltäjä. Hän opiskeli sävellystä Erkki Jokisen ja Paavo Heinisen johdolla, ja hän kuuluu nuoreen Korvat auki -sukupolveen.
Pohjola voitti vuonna 2002 Kuhmon kamarimusiikkijuhlien yhteydessä järjestetyn Uussävel-kilpailun teoksellaan New York New York. Suomen Säveltäjien jäsen Pohjola on ollut vuodesta 1993 lähtien, ja vapaana säveltäjänä hän on toiminut vuodesta 1995.
Seppo Pohjola kuuluu tunnettuun musiikkisukuun. Hänen isänsä oli Erkki Pohjola, tätinsä Liisa Pohjola ja setiään Ensti Pohjola ja Paavo Pohjola. Hänen veljiään ovat Olli Pohjola ja Matti Pohjola sekä serkkujaan Pekka Pohjola ja Sakari Oramo.
Sävellyksiä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Orkesteriteoksia Sinfonia nro 1 (2002)  Sinfonia nro 2 (2006)  Sinfonia nro 3 (2011)  Sinfonia nro 4 (2016)  Sinfonia nro 5 (2019)  Sinfonia nro 6 (2022)  Sinfonia nro 7 (2023)  Daimonion (1994)  Vae Victis (1997)  Vinha (1998)  Taika (1999)  Tralala (2000)  Elämän kevät jousille (2001)  Liebelei (2001)  Tapiolandia (2003)  Citius, altius, fortius (2004)  Whistles and Whispers (2009)  Sisu for Yoko sellolle ja jousille (2005)  Pianokonsertto (2015)  Viulukonsertto (2017)  Sellokonsertto (2017)  Lähde (2018)  Viulukonsertto nro 2 (2020)  Pianokonsertto nro 2 (2020) |  Kamarimusiikkia Jousikvartetto nro 1 (1991)  Jousikvartetto nro 2 (1995)  Jousikvartetto nro 3 (2000)  Jousikvartetto nro 4 (2006)  Jousikvartetto nro 5 (2018)  Jousikvartetto nro 6 (2021)  Jousikvartetto nro 7 (2021)  Jousikvartetto nro 8 (2022)  Jousikvartetto nro 9 (2022)  Jousikvartetto nro 10 (2023)  Jousikvartetto nro 11 (2023)  Jousikvartetto nro 12 (2024)  Game Over (1996)  New York New York (2001)  Dance in the Rain (2005)  Puhallinkvintetto (2007)  Pohjola Quartet (2018)  Suuntana Aavistus (2018)  Pianokvintetto (2019)  Baroque and Roll (2019)  |  Vokaaliteoksia Oravan laulu sekakuorolle (2000)  Gloria sekakuorolle (2001)  Identifying the Beast mezzosopraanolle ja yhtyeelle (2001)  A Night at the Opera sopraanolle ja jousikvartetille (2002)  Ukri mieskuorolle ja orkesterille (2003)  Terve, kuu lapsikuorolle (2005)  The Wicked Witch of the North lapsikuorolle (2007)  Elämän kultapuu (kantaatti F. E. Sillanpään 125-vuotisjuhlille) mieskuorolle (2013) Oopperat Arabian jänis, mini-ooppera lapsille (2004)  Kaappi, kamariooppera (2004)  Rakkaimpani, kamariooppera (2005)  Harrbådan neito (2015)  Sillanpää (2013-14, kantaesitys 2017)  |
Rugby kesäolympialaisissa 2020

Rugbyssa kilpailtiin Tokion 2020 kesäolympialaisissa 6. kertaa. Miesten turnaus pelattiin 26. – 28. heinäkuuta ja naisten turnaus 29. – 31. heinäkuuta.  Kumpaankin turnaukseen osallistui 12 joukkuetta. Rubgy pelattiin Rugby-7-muodossa.
Menestyinen maa oli Uusi-Seelanti, joka voitti naisten turnauksen ja oli toinen miesten turnauksessa. Miesten turnauksen voitti Fidži, joka oli kolmas naisten turnauksessa.
Aikataulu

Lähde:
|  | Ma 26 | Ti 27 | Ke 28 | To 29 | Pe 30 | La 31 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Miehet | Lohkovaihe | Lohkovaihe   Puolivälierät   Sijoitusottelut | Sijoitusottelut   Välierät   Pronssiottelu   Loppuottelu |  |  |  |
| Naiset |  |  |  | Lohkovaihe | Lohkovaihe   Puolivälierät   Sijoitusottelut | Sijoitusottelut   Välierät   Pronssiottelu   Loppuottelu |
Mitaliyhteenveto

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet   tiedot |  Fidži (FIJ) |  Uusi-Seelanti (NZL) |  Argentiina (ARG) |
| Naiset   tiedot |  Uusi-Seelanti (NZL) |  Ranska (FRA) |  Fidži (FIJ) |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Uusi-Seelanti | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2. |  Fidži | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3. |  Ranska | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4. |  Argentiina | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 2 | 2 | 2 | 6 |
Sergei Ostapenko

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 23. helmikuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Neuvostoliitto
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 191 senttimetriä
Seura
Seura:  FK Alma-Ata
Junioriseurat
:  FK Alma-Ata
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003-2006 2007 2008 2008 |  FK Alma-Ata  FC Tobol  Royal Antwerp FC  FK Alma-Ata | 98 (21) 26 (10) 0 (0) 0 (0) |
Maajoukkue
| 2007- |  Kazakstan | 13 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Sergei Ostapenko (s. 23. helmikuuta 1986 Neuvostoliitto) on kazakstanilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on 191 senttimetriä pitkä ja edustaa nykyisin kotimaansa FK Alma-Ataa.
Sergei pääsi vuonna 2007 Kazakstanin maajoukkueeseen ja hän on tehnyt yhden maalin 13. ottelussa.
Saavutukset

Kazakstanin Superliigan kakkossija vuonna 2007
Kazakstanin Cupin voitto vuosina 2006 ja 2007
Intertoto Cupin voitto vuonna 2007
Royal Albert Hall

Royal Albert Hall.
Royal Albert Hall on konserttisali Kensingtonissa Lontoossa. Se on omistettu kuningatar Viktorian prinssipuoliso Albertille. Halli on avattu vuonna 1871. Siellä järjestetään klassisen ja kevyen musiikin konsertteja, runonlausuntaa, koulutustilaisuuksia, baletti- ooppera- ja jopa sirkusesityksiä. Siellä on pidetty useita urheilutapahtumia, muun muassa ensimmäiset Japanin ulkopuolella järjestetyt sumopainikisat. Hallissa pidettiin myös Eurovision laulukilpailu 1968. Halliin mahtuu 6 000 katsojaa.
Alfred Hitchcockin jännityselokuvan Mies joka tiesi liikaa (sekä vuoden 1934 että 1956 versioissa) loppuhuipennus tapahtuu Royal Albert Hallissa. Jack Higginsin jännityskirja Soolon (1980) loppuhuipennus tapahtuu Royal Albert Hallissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Royal Albert Hall Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Hofburg | Eurovision laulukilpailun isäntäareena 1968 | Seuraaja: Teatro Real |
Royal Academy of Arts

The Royal Academy of Arts
The Royal Academy of Arts (tunnetaan myös nimellä RA) on Englannissa Lontoon Piccadillyllä sijaitseva kuninkaallinen taideakatemia.
Akatemia tukee ja kannustaa brittiläistä taidetta ja järjestää sekä pysyviä että vaihtuvia taidenäyttelyjä. Akatemian yhteydessä toimii myös taidekoulu.
Akatemian varsinaisina jäseninä on tasan 80 brittiläistä taiteilijaa; sääntöjen mukaan joukossa pitää olla ainakin 14 kuvanveistäjää, 12 arkkitehtia ja kahdeksan taidegraafikkoa. Jäsenen kuoltua tai vetäydyttyä sivuun jäljelle jääneet äänestävät uuden jäsenen hänen tilalleen.
Akatemia ei saa valtion tukea, vaan se hankkii tulonsa järjestämällä näyttelyitä, museokaupoista ja ravintolasta. Se järjestää vuosittain kesänäyttelyn, jonka perinne ulottuu vuoteen 1769. Näyttelyssä on esillä vuosittain noin 10 000 taideteosta, jotka valitsee akatemian jäsenten muodostama jury.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Saravesi (Kuopio)

| Saravesi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kuopio
Koordinaatit:  62°50′45″N, 28°05′00″E
Järvinumero:  04.695.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  82 m 
Rantaviiva:  28,1 km 
Pinta-ala:  3,07 km² 
Tilavuus:  0,0121 km³ 
Keskisyvyys:  3,9 m 
Suurin syvyys:  22,9 m 
 fiSaravesi 
Saravesi on rannoiltaan polveileva ja syvyyssuhteiltaan vaihteleva järvi Kuopion itäosassa Pohjois-Savon maakunnassa. Sen pinta-ala on 3,1 neliökilometriä. Etäisyys Kuopion keskustasta on 20 kilometriä itäkaakkoon.