stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Calangianus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Calangianus Wikimedia Commonsissa
Sassarin maakunta
Aggius | Aglientu | Alà dei Sardi | Alghero | Anela | Ardara | Arzachena | Badesi | Banari | Benetutti | Berchidda | Bessude | Bonnanaro | Bono | Bonorva | Bortigiadas | Borutta | Bottidda | Buddusò | Budoni | Bultei | Bulzi | Burgos | Calangianus | Cargeghe | Castelsardo | Cheremule | Chiaramonti | Codrongianos | Cossoine | Erula | Esporlatu | Florinas | Giave | Golfo Aranci | Illorai | Ittireddu | Ittiri | La Maddalena | Laerru | Loiri Porto San Paolo | Luogosanto | Luras | Mara | Martis | Monteleone Rocca Doria | Monti | Mores | Muros | Nughedu San Nicolò | Nule | Nulvi | Olbia | Olmedo | Oschiri | Osilo | Ossi | Ozieri | Padria | Padru | Palau | Pattada | Perfugas | Ploaghe | Porto Torres | Pozzomaggiore | Putifigari | Romana | San Teodoro | Sant’Antonio di Gallura | Santa Maria Coghinas | Santa Teresa Gallura | Sassari | Sedini | Semestene | Sennori | Siligo | Sorso | Stintino | Telti | Tempio Pausania | Tergu | Thiesi | Tissi | Torralba | Trinità d'Agultu e Vignola | Tula | Uri | Usini | Valledoria | Viddalba | Villanova Monteleone
Softball Pan-Amerikan kisoissa 2019

Softballissa kilpailtiin Pan-Amerikan kisoissa 2019 25. heinäkuuta – 10. elokuuta 2019. Kilpailut käytiin Villa María del Triunfo Sports Centerissä. Sekä miehille että naisille oli omat turnauksensa. Kumpaankin turnaukseen osallistui kuusi joukkuetta. Miesten turnauksen voitti Argentiina ja naisten turnauksen Yhdysvallat.
Mitaliyhteenveto

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet   tiedot |  Argentiina |  Yhdysvallat |  Meksiko |
| Naiset   tiedot |  Yhdysvallat |  Kanada |  Puerto Rico |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Yhdysvallat | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2. |  Argentiina | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 3. |  Kanada | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4. |  Meksiko | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 4. |  Puerto Rico | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 2 | 2 | 2 | 6 |
Bolívar (osavaltio)

| Bolívar Estado Bolívar |
| --- | --- |
 Canaiman kansallispuistoa
 Lippu:  Vaakuna
 Osavaltion sijainti Venezuelassa
Perustettu:  1901
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ciudad Bolívar
 – Kuvernööri:  Francisco Rangel
Pinta-ala:  238 000 km² (1.)
Väkiluku (2005):  1 490 612 (7.)
Symbolit:  
 – Osavaltion puu:  Sarrapia (Diphysa punctata)
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  VE-F
 
Osavaltion internetsivut
Bolívar on yksi 23:sta osavaltiosta, joihin Venezuela on jaettu. Osavaltion pääkaupunki on Ciudad Bolívar. Bolívarin pinta-ala on 240 528 km² ja vuoden 2011 väestölaskennan mukaan asukkaita on 1 413 115.
Kunnat

Bolívar muodostuu 11 kunnasta (esp. municipios), jotka ovat (kunnan hallinnollinen keskus suluissa):
Caroní (Ciudad Guayana)
Cedeño (Caicara del Orinoco)
El Callao (El Callao)
Gran Sabana (Santa Elena de Uairén)
Heres (Ciudad Bolívar)
Padre Pedro Chien (El Palmar)
Piar (Upata)
Raúl Leoni (Ciudad Piar)
Roscio (Guasipati)
Sifontes (Tumeremo)
Sucre (Maripa)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bolívar Wikimedia Commonsissa
Venezuelan osavaltiot
Amazonas
Anzoátegui
Apure
Aragua
Barinas
Bolívar
Carabobo
Cojedes
Delta Amacuro
Falcón
Guárico
Lara
Liittovaltiollinen alue
Mérida
Miranda
Monagas
Nueva Esparta
Portuguesa
Pääkaupunkialue
Sucre
Táchira
Trujillo
Yaracuy
Vargas
Zulia
Calanquesin kansallispuisto

En-Vaun kalanki Calanquesin kansallispuistossa.
Calanquesin kansallispuisto (Parc national des Calanques) on luonnonsuojelualue Ranskassa, Bouches-du-Rhônen departementissa Välimeren rannalla. Sen alueella on Calanques-nimellä kutsuttuja jyrkkiä kalliomuodostelmia. Puiston viidentuhannen hehtaarin alueeseen kuuluu 20 km rantaviivaa. Se on perustettu vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Calanquesin kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Sophie Mannerheimin koulu

| Sophie Mannerheimin koulu> Auroran koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Taka-Töölö, Helsinki
Tyyppi:  erityisperuskoulu
Perustettu:  2011
Rehtori:  Anna-Kaisa Lindquist
Luokat:  1.–9.
Oppilaita:  108 (oppilaspaikkaa) n. 40 (päivittäin osastoilla)
Verkkosivut
Sophie Mannerheimin koulu on elokuussa 2011 yhdistynyt peruskoulu Helsingin Taka-Töölössä. Koulussa toimivat luokat 1.–9., ja sillä on sairaalaopetuksen erityistehtävä opettaa HYKSin sairaalahoidossa olevia peruskouluikäisiä lapsia.
Koulu toimii nykyisellään HYKS Psykiatriakeskuksen edustalla siirreltävissä moduulirakennuksissa. Koulutilojen on määrä säilyä samassa paikassa vähintään 2020-luvun alkuvuosiin saakka. Lisäksi koululla on sivutoimipisteet Stenbäckinkadulla lähellä Uutta lastensairaalaa ja Pitäjänmäessä.
Koulu on nimetty muun muassa Lastenlinnaa perustamassa olleen sairaanhoitaja Sophie Mannerheimin mukaan. Koulu oli alun perin Auroran koulu ja sijaitsi länsi-pasilassa, Auroran sairaala-alueella osoitteessa Nordenskiöldinkatu 20.
Slovakia yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa

| Sija |        |        |        | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 70. | 1 | 0 | 3 | 4 |
Slovakia on osallistunut yleisurheilun ulkoratojen täyden ohjelman maailmanmestaruuskilpailuihin vuodesta 1993 alkaen. Ennen maan itsenäistymistä sen urheilijat edustivat MM-kilpailuissa Tšekkoslovakiaa. Slovakia on saavuttanut MM-kilpailuissa yhteensä neljä mitalia, yhden kullan ja kolme pronssia.
Stuttgartin 1993, Göteborgin 1995 ja Sevillan 1999 MM-kilpailuissa ainoa pistesijoille eli kahdeksan parhaan joukkoon yltänyt slovakialaisurheilija oli Igor Kollár, joka sijoittui 20 kilometrin kävelyssä kahdella ensin mainitulla kerralla kahdeksanneksi ja Sevillassa kuudenneksi. Ateenassa 1997 Slovakia saavutti ensimmäisen MM-mitalinsa, kun Igor Kovác sijoittui 110 metrin aitajuoksussa pronssille. Vuosina 2001 ja 2003 ei yksikään slovakialaisurheilija yltänyt pistesijoille. Helsingissä 2005 moukarinheittäjä Libor Charfreitag sijoittui kahdeksanneksi ja Osakassa 2007 Charfreitag saavutti pronssia. Berliinissä 2009 moukarinheittäjä Martina Hrašnová saavutti pronssia ja kolmiloikkaaja Dana Velďáková sijoittui seitsemänneksi ja 20 kilometrin kävelyssä Matej Tóth kahdeksanneksi. Moskovassa 2013 pistesijoille ylsivät Matej Tóth 50 kilometrin kävelyssä neljänneksi ja Marcel Lomnický moukarinheitossa seitsemänneksi. Pekingissä 2015 Matej Tóth voitti kultaa 50 kilometrin kävelyssä ja Marcel Lomnický sijoittui moukarinheitossa seitsemänneksi. Lontoossa 2017, Dohassa 2019, Eugenessa 2022 ja Budapestissä 2023 yksikään slovakialaisurheilija ei sijoittunut kahdeksan parhaan joukkoon.
Slovakian MM-mitalit kisoittain

| Kisavuosi ja -paikka>  | Miehet> Kulta | Miehet> Hopea | Miehet> Pronssi | Naiset> Kulta | Naiset> Hopea | Naiset> Pronssi | Yhteensä> Kulta | Yhteensä> Hopea | Yhteensä> Pronssi | Yhteensä | Yhteensä> Sijoitus mitalitilastossa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1993 Stuttgart | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1995 Göteborg | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 1997 Ateena | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 37. |
| 1999 Sevilla | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2001 Edmonton | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2003 Pariisi | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2005 Helsinki | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2007 Osaka | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 36. |
| 2009 Berliini | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 1 | 36. |
| 2011 Daegu | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2013 Moskova | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2015 Peking | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 0 | 1 | 15. |
| 2017 Lontoo | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2019 Doha | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2022 Eugene | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| 2023 Budapest | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | – |
| Yhteensä | 1 | 0 | 2 | 0 | 0 | 1 | 1 | 0 | 3 | 4 | 70. |
Slovakian MM-mitaliurheilijat

| Urheilija | Kulta | Hopea | Pronssi | Yhteensä | Vuodet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Matej Tóth | 1 | 0 | 0 | 1 | 2015 |
| Igor Kovác | 0 | 0 | 1 | 1 | 1997 |
| Libor Charfreitag | 0 | 0 | 1 | 1 | 2007 |
| Martina Hrašnová | 0 | 0 | 1 | 1 | 2009 |
Bryan Cranston

| Bryan Cranston |
| --- | --- |
 Bryan Cranston San Diegon Comic-Conissa vuonna 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Bryan Lee Cranston
Syntynyt: 7. maaliskuuta 1956 (ikä 68) Hollywood, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, ääninäyttelijä, käsikirjoittaja, tuottaja, ohjaaja
Puoliso:   Mickey Middleton  (vih. 1977; ero 1982)  Robin Dearden (vih. 1989) 
Näyttelijä
Aktiivisena:  1980–
Merkittävät roolit:   Veljemme on nero  Breaking Bad  Drive  Argo  Trumbo 
Palkinnot
 Parhaan miespääosan Golden Globe  2014 Breaking Bad  Parhaan miespääosan Primetime Emmy  2008, 2009, 2010, 2014 Breaking Bad 
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Bryan Lee Cranston (s. 7. maaliskuuta 1956 Hollywood, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa Halin roolistaan komediasarjassa Veljemme on nero ja Walter Whiten roolistaan draamasarjassa Breaking Bad, josta hän on saanut parhaan miespääosan Primetime Emmyn vuosina 2008, 2009, 2010 ja 2014. Hänen tunnetuimpia elokuvarooleja ovat muun muassa elokuvissa Pelastakaa sotamies Ryan, Little Miss Sunshine, Drive, Argo, Godzilla ja Trumbo. Trumbosta hän sai parhaan miespääosan Oscar-ehdokkuuden. Hänet palkittiin parhaan miespääosan Tony-palkinnolla roolisuorituksestaan näytelmässä All the Way vuonna 2014.
Cranston on myös tehnyt äänirooleja muun muassa elokuviin Madagascar 3, Kung Fu Panda 3 ja Isle of Dogs.
Cranston on naimisissa Robin Deardenin kanssa. Pari tapasi Airwolf-sarjan kuvauksissa. Heillä on vuonna 1993 syntynyt tytär.
Filmografia

| --- | --- |
 Elokuvat Pelastakaa sotamies Ryan (1998)  Little Miss Sunshine (2006)  Drive (2011)  Larry Crowne – Uusi mahdollisuus (2011)  Madagascar 3 (2012)  Total Recall (2012)  Argo (2012)  Godzilla (2014)  Trumbo (2015)  Power Rangers (2017)  Isle of Dogs (2018)  El Camino: Breaking Bad -elokuva (2019)  Asteroid City (2023) :  Televisiosarjat Veljemme on nero (2000–2006)  Breaking Bad (2008–2013)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Bryan Cranston Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Softball kesäolympialaisissa 1996

Softball
Vuoden 1996 kesäolympialaisten softball järjestettiin 21. – 30. heinäkuuta 1996. Tämä oli ensimmäinen kerta kun laji oli mukana olympialaisten ohjelmassa. Softball järjestettiin ainoastaan naisille. Mukana oli 120 osanottajaa kahdeksasta eri maasta. Tapahtuma järjestettiin Golden Park'ssa, Columbuksessa.
Mitalistit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
|  YhdysvallatLaura Berg Gillian Boxx Sheila Cornell-Douty Lisa Fernandez Michele Granger Lori Harrigan Dionna Harris Kim Maher Leah O'Brien Dot Richardson Julie Smith Michele Smith Shelly Stokes Dani Tyler Christa Lee Williams |  KiinaAn Zhongxin Chen Hong He Liping Li Lei Liu Xuqing Liu Yaju Ma Ying Ou Jingbai Tao Hua Wang Lihong Wang Ying Wei Qiang Xu Jian Yan Fang Zhang Chunfang |  AustraliaJoanne Brown Kim Cooper Carolyn Crudgington Kerry Dienelt Peta Edebone Tanya Harding Jennifer Holliday Jocelyn Lester Sally McDermid Francine McRae Haylea Petrie Nicole Richardson Melanie Roche Natalie Ward Brooke Wilkins |
Lopputulokset

| Sija | Maa |
| --- | --- |
:  Yhdysvallat
:  Kiina
:  Australia
4.:  Japani
5.:  Kanada
6.:  Kiinan Taipei
7.:  Alankomaat
8.:  Puerto Rico
Sojuz TM-17

Sojuz TM-17 oli 17. avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Laukaisu tapahtui Baikonurista 1. heinäkuuta 1993. Lennon nimi oli Сириус eli Sirius. Paluu tapahtui 14. tammikuuta 1994 eli lento kesti 196 vuorokautta.
Miehistöt

Avaruuteen laukaistut
Vasili Tsiblijev päällikkö
Aleksandr Serebrov
Jean-Pierre Haigneré ESAn ranskalainen spationautti
Maahan palanneet
Vasili Tsiblijev päällikkö
Aleksandr Serebrov
Aiheesta muualla

space.kursknet.ru (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
spacefacts.de
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sojuz TM-16 | Sojuz Sojuz TM-17 | Seuraaja: Sojuz TM-18 |
Sojuz TM-16

APAS-89 telakointijärjestelmä.
Sojuz TM
Sojuz TM-16 oli 16. avaruuslento Mir-avaruusasemalle. Se oli kolmas Venäjän avaruusjärjestön Sojuz-lento. Laukaisu tapahtui Baikonurista 24. tammikuuta 1993. Paluu tapahtui 22. heinäkuuta 1993 eli lento kesti 179 vuorokautta. Lennon nimi oli Вулка́н, Tulivuori.
Alus käytti APAS-89-telakointijärjestelmää ja telakointi tapahtui Kristalli-moduuliin eikä Kvantti-moduuliin. Telakointijärjestelmä oli kehitelmä Neuvostoliiton telakointijärjestelmästä Apollo-Sojuz-lennolla; lento valmisteli tässä mielessä yhteistoimintaa NASAn kanssa – Sukkula-Mir- ja Sojuz-ISS-telakointeja.
Miehistöt

Avaruuteen laukaistut
Gennadi Manakov päällikkö
Aleksandr Poleštšuk
Maahan palanneet
Gennadi Manakov päällikkö
Aleksandr Poleštšuk
Jean-Pierre Haigneré (ESA)
Aiheesta muualla

space.kursknet.ru (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
spacefacts.de
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sojuz TM-15 | Sojuz Sojuz TM-16 | Seuraaja: Sojuz TM-17 |
Benny Cristo

| Ben da Silva Cristóvão |
| --- | --- |
 Benny Cristo vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1987 (ikä 37) Plzeň, Tšekkoslovakia
Ammatti:  laulaja, urheilija, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Benny Cristo
Laulukielet:  englanti, tšekki
Aktiivisena:  2009–
Tyylilajit:  hip hop, R&B, pop
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ben da Silva Cristóvão (s. 8. kesäkuuta 1987 Plzeň, Tšekkoslovakia), tunnettu myös taiteilijanimellään Benny Cristo, on tšekkiläis-angolalainen laulaja, sanoittaja, urheilija ja näyttelijä. Hänen oli tarkoitus edustaa Tšekkiä vuoden 2020 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa kappaleella "Kemama". Ne kuitenkin peruttiin koronaviruspandemian vuoksi, ja hänet valittiin sen sijaan Tšekin edustajaksi vuoden 2021 kilpailuun. Hänen vuoden 2021 edustuskappaleensa on nimeltään "Omaga". Cristóvão on myös urheilija ja kilpaillut jujutsussa.
Nuoruus

Cristóvão syntyi 8. kesäkuuta 1987 Plzeňissä, silloisessa Tšekkoslovakiassa. Hänen äitinsä on tšekkiläinen ja isä angolalainen. Cristóvãolla on kolme sisarusta: Elíezes, Nala ja Acília.
Musiikkiura

Vuonna 2009 Cristóvão oli yksi finalisteista Česko Slovenská SuperStar -kykyjenetsintäkilpailussa. Ohjelmassa saatu kokemus motivoi häntä keskittämään huomionsa laulajauraansa. Vuonna 2010 Cristóvão julkaisi ensimmäisen albuminsa nimeltä Definitely Different. Vuosi myöhemmin, vuonna 2011, hän julkaisi toisen albuminsa nimeltä Benny Cristo. Albumi sisältää kaksi yhteistuotantoa Monika Bagárován kanssa, joka myös kilpaili Česko Slovenská SuperStar -kilpailussa. Cristóvão on lisäksi toiminut tukevana artistina amerikkalaiselle hip hop -yhtyeelle Far East Movementille ja kuubalais-amerikkalaiselle räppärille Pitbullille.
Vuonna 2013 Cristóvão oli ehdokas Český slavík -palkinnolle kategoriassa "Vuoden musiikkivideo" kappaleestaan "Bomby". Samana vuonna hän julkaisi kolmannen studioalbumin nimeltä Made in Czechoslovakia.
Vuonna 2016 Cristóvão voitti Český slavík -palkinnon kategoriassa "Striimatuin tšekkiläinen kappale" kappaleestaan "Asio". Myös vuonna 2016, Cristóvão äänitti cover-verison David Kollerin kappaleesta "Nic není na stálo". Tämä cover-versio yhdessä muiden artistien, kuten Katarzian, Katon, Muchan ja Vladimír 518:n kappaleiden kanssa, julkaisiin David Kollerin albumilla nimeltä David Koller & Friends.
Vuonna 2017 Cristóvão julkaisi ensimmäisen EP-levynsä nimeltä Poslední. Sen sijaan, että EP-levy olisi julkaistu normaalina CD-levynä, fanit pystyivät lataamaan sen QR-koodin avulla t-paidasta, joka oli nimenomaan suunniteltu kampanjaa varten.
Vuonna 2018 Cristóvão esitti kappaleensa nimeltä "Nohy" Anděl Awards -palkintojenjakotilaisuudessa. Myöhemmin hän teki yhteistyötä Mária Čírován kanssa Backstage -nimisen elokuvan (ohjannut Andrea Sedláčková) tunnusmusiikkia varten. Heidän kappaleensa nimi oli nimeltään "Padam". Cristóvão itse esiintyy elokuvassa tanssikilpailun tuomarina. Samana vuonna hänestä tuli Česko Slovenská Superstar -kykyjenetsintäkilpailun tuomari.
Vuonna 2019 Cristóvão julkaisi kuuden kappaleen EP-levyn nimeltä Kontakt. Juhlistaakseen 10 vuotta musiikkiurallaan, Cristóvão järjesti konsertin Prahan O2 Arenalla.
Benny Cristo valittiin edustamaan Tšekkiä vuoden 2020 Euroviisuihin hänen voitettuaan maan online-euroviisukarsintakilpailun. Hänen oli tarkoitus esiintyä Alankomaiden Rotterdamissa kappaleella "Kemama". 18. maaliskuuta 2020 ilmoitettiin kuitenkin, että vuoden 2020 Eurovision laulukilpailu oli peruttu koronaviruspandemian takia. Toukokuussa 2020 vahvistettiin, että Cristóvão edustaisi maataan seuraavassa vuoden 2021 kilpailussa uudella kappaleella. Hänen vuoden 2021 edustuskappale nimeltä "Omaga" julkaistiin 16. helmikuuta 2021. Hän kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa hän sijoittui viideksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Aktivismi

Cristóvão on vegaani ja eläinoikeusaktivisti. Hän on osallistunut useisiin erilaisiin eläinten oikeuksia tukeviin hankkeisiin ja kampanjoihin.
Urheilu-ura

Musiikkiuransa ohella  Cristóvão on myös aktiivinen urheilija. Viime vuosina hän on harrastanut brasilialaista jujutsua kilpailukykyisellä tasolla ja osallistunut kilpailuihin ympäri maailmaa. Syyskuussa 2016 hän osallistui Aasian mestaruuskilpailuihin ja sijoittui kolmanneksi keskiraskaiden (enintään 88 kg) valkoisten vöiden luokassa. Saman vuoden lokakuussa hän osallistui arvostettuun Madridin kansainväliseen mestaruuskilpailuun ja voitti kultamitalin samassa luokassa. Vuonna 2017 hän voitti Euroopan mestarin arvon (valkoinen vyö).
Benny on ollut myös ammattimainen lumilautailija ja sijoittunut ensimmäiseksi Tšekin Cup-sarjassa 4x4 vuonna 2006.
Diskografia > Studioalbumit

| Nimi | Yksityiskohdat |
| --- | --- |
Definitely Different:  Julkaistu: 2010  Formaatti: Digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Championship Music
Benny Cristo:  Julkaistu: 2011  Formaatti: Digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Championship Music
Made in Czechoslovakia:  Julkaistu: 13. maaliskuuta 2014  Formaatti: Digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Championship Music
Diskografia > EP-levyt

| Nimi | Yksityiskohdat |
| --- | --- |
Poslední:  Julkaistu: 30. kesäkuuta 2017  Formaatti: Digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Championship Music
Live Ben:  Julkaistu: 3. toukokuuta 2019  Formaatti: Digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Championship Music
Kontakt:  Julkaistu: 28. kesäkuuta 2019  Formaatti: Digitaalinen lataus  Levy-yhtiö: Championship Music
| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> CZE | Albumi |
| --- | --- | --- | --- |
| "Be Mine" | 2013 | — |  |
| "Těžký váhy" | 2014 | — |  |
| "Nemůžu si dovolit" | 2014 | — |  |
| "Utebebejt" | 2014 | — |  |
| "Žijuproto" | 2015 | — |  |
| "Ironben" | 2015 | — |  |
| "Tabu" | 2015 | — |  |
| "Asio" (feat. The Glowsticks) | 2016 | 22 |  |
| "Pure Girl" | 2016 | 50 |  |
| "Food Revolution Day" | 2016 | — |  |
| "Penny" | 2016 | — |  |
| "TV Shows" | 2017 | — |  |
| "Padam" (feat. Mária Čírová) | 2018 | 24 |  |
| "Mowgli" | 2018 | — |  |
| "Smitko" | 2018 | — |  |
| "Naha" | 2018 | 26 |  |
| "Rekviem" (Nox Septiman kanssa) | 2018 | — |  |
| "Stories" (feat. Reginald & The Glowsticks) | 2019 | — |  |
| "Aleiaio" | 2019 | 3 |  |
| "Kemama" | 2020 | 65 |  |
| "Šílený" | 2020 | — |  |
| "Ledová" | 2021 | — |  |
| "Omaga" | 2021 | — |  |
Aiheesta muualla

https://bennycristo.com/
Sophie Mannerheim (nuorempi)

Sophie Mannerheim Helsingin yliopiston promootion seppeleensitojattarena 1919.
Sofia ”Sophie” Mannerheim (7. heinäkuuta 1895 Pietari – 8. helmikuuta 1963 Pariisi) oli Suomen marsalkka Carl Gustaf Emil Mannerheimin ja vapaaherratar Anastasia Mannerheimin nuorin tytär. Hänet oli nimetty isänpuoleisen tätinsä, ylihoitaja Sophie Mannerheimin mukaan. Hänellä oli sisar nimeltä Anastasie.
Gustaf ja Anastasia Mannerheim erosivat virallisesti 1919, mutta jo vuonna 1903 Anastasia Mannerheim oli lähtenyt lasten kanssa Yhdysvaltojen kautta Kiinaan ja sieltä edelleen Eurooppaan. Sophie kävi Ranskassa katolilaista sisäoppilaitosta ja sai ranskalais-englantilaisen kasvatuksen. Vuonna 1913 hän siirtyi sukulaisten hoiviin Suomeen, koska isä asui virkatehtävissä Varsovassa eikä voinut ottaa lapsia hoiviinsa. Ensimmäisen maailmansodan aikana Sophie asui Sveitsissä ja Britanniassa.
Vuonna 1918 Sophie Mannerheim muutti isänsä kanssa Suomeen. Hänet nimitettiin 1919 Helsingin yliopiston promootion yleiseksi seppeleensitojattareksi. Samassa promootiossa Gustaf Mannerheim sai filosofian kunniatohtorin arvon. Sophie ei kuitenkaan viihtynyt Suomessa vaan muutti Pariisiin, josta Gustaf Mannerheim oli ostanut tyttärelleen asunnon. Sophie asettui Pariisiin loppuelämänsä ajaksi. Sophie Mannerheimin läheisin ystävätär Alexandra ”Alix” Demidoff-Depret-Bixio oli myös hänen elämänkumppaninsa.
Sophie kuoli naimattomana vuonna 1963 ja testamenttasi koko omaisuutensa Alixille. Kuoltuaan vuonna 1989 Alix haudattiin Sophie Mannerheimin viereen yhteisen muistomerkin alle Pariisin venäläiselle hautausmaalle.
Sophie Mannerheim oli Suomelle arvokas suhdetoimintahenkilö talvisodan aikana Ranskan suunnitellessa Suomen avustamista. Sophie pyrki hankkimaan humanitaarista apua Suomelle muun muassa järjestämällä mediakampanjan. Belgialainen Nation Belge -lehti raportoi 12. huhtikuuta 1940 "elegantista, solakasta ja savuketta polttavasta paronitar Mannerheimista".
Sophie Masloff

Sophie Masloff (23. joulukuuta 1917 Pittsburgh, Pennsylvania – 17. elokuuta 2014 Mt. Lebanon, Pennsylvania) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko. Hän pääsi Pittsburghin kaupunginvaltuustoon ja toimi sitten vuosina 1988–1994 kaupunkinsa 55. pormestarina. Hän oli ensimmäinen nainen ja ensimmäinen juutalainen kyseisessä virassa.
Masloff syntyi Sophie Friedman -nimisenä romanianjuutalaisille vanhemmille, Jennie ja Louis Friedmanille. Hän menetti isänsä ollessaan kaksivuotias. Hän valmistui vuonna 1935 Fifth Avenue High Schoolista ja aloitti vuonna 1938 virkailijan työn Allegheny County Court of Common Pleasissa, jossa sitten toimi 38 vuoden ajan. Vuonna 1976 Masloff tuli valituksi kaupunginvaltuutetuksi. Hän nousi valtuuston puheenjohtajaksi, ja pormestari Richard Caliguirin kuoltua 6. toukokuuta 1988 hän toimi loppukauden ajan tämän korvaajana. Marraskuussa 1989 Masloff valittiin jatkamaan pormestarina. Vuonna 1993 hän ei enää pyrkinyt seuraavalle kaudelle. Hän kuitenkin toimi presidentin valitsijamiehenä Pennsylvaniasta vuonna 1996 sekä Pennsylvanian edustajana Demokraattien kansalliskokouksessa vuosina 2000 ja 2004.
Masloffin hallinto joutui vastaamaan sellaisiin ongelmiin kuin urbaaniin rappeutumiseen, teollisuussektorin laskuun ja infrastruktuurin murentumiseen. Masloff ilmaisi toivovansa kaupungin baseball- ja jalkapallojoukkueille erillisiä stadioneitaan (myöhemmin rakennettiin PNC Park ja Heinz Field). Lisäksi hän muun muassa yksityisti Pittsburghin eläintarhan, Kansallisen lintutalon, Phipps-kasvihuoneen ja Schenley Parkin golfradan. Vuonna 2007 katu PNC Parkin lähellä nimettiin Masloffin mukaan hänen 90-vuotispäivänsä kunniaksi.
Käännös suomeksi
Calatravan silta

Santiago Calatravan Venetsiaan suunnittelema Ponte della Costituzione.
Ponte di Calatrava (Calatravan silta) tai Ponte della Costituzione (Perustuslain silta) on neljäs Canal Granden ylittävä silta Venetsiassa Italiassa. Sen on suunnitellut maineikas espanjalainen arkkitehti Santiago Calatrava. Se yhdistää Venezia Santa Lucian rautatieaseman ja Tronchetto-saarella olevan pysäköintialueen. Asukkaat ovat esittäneet voimakkaita vastalauseita, joiden vuoksi 18. syyskuuta 2008 järjestettäviksi tarkoitetut sillan vihkiäiset peruttiin. Silta otettiin käyttöön ilman vihkiäisiä 11. syyskuuta 2008.
Sillan rakennusbudjetti oli alun perin 6,7 miljoonaa euroa, mutta budjetin on arveltu jopa kolminkertaistuneen rakentamisen yhteydessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Calatravan silta Wikimedia Commonsissa