stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hisingen

| Hisingen |
| --- | --- |
 Saari jakaa Götajoen kahteen laskuhaaraan.
Pinta-ala:  192 km²
Valtio
Valtio:  Ruotsi
Lääni:  Länsi-Götanmaan lääni, Bohuslän
Kunta:  Göteborgin kunta
Väestö
Suurin kaupunki:  Göteborg
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hisingen on saari Ruotsin länsirannikolla Götajoen suistossa, osin Länsi-Götanmaan läänissä ja osin Bohuslänissä. Se on pinta-alaltaan Ruotsin viidenneksi suurin saari Gotlannin, Öölannin, Södertörnin ja Orustin jälkeen, ja asukasluvultaan toiseksi suurin.
Hisingenin molemmin puolin virtaavat Götajoen suuhaarat, jotka laskevat sitten Kattegatiin 12 kilometrin päässä toisistaan. Niistä pohjoinen Nordre älv on säilyttänyt luonnontilansa paremmin kuin eteläinen Göteborgsgrenen. Hisingen kuuluu Göteborgin saaristoon, jonka pienemmät saaret sijaitsevat sen länsi- ja lounaispuolella.
Hisingenin saari muodostaa noin puolet Göteborgin kunnan pinta-alasta. Göteborgin kunnan piireistä (distrikt) Hisingenissä sijaitsevat Backa, Biskopsgården, Björlanda, Brunnsbo, Brämaregården, Bäckebol, Lunbdy, Rödby, Säve, Torslanda ja Tuve.
Vuonna 2021 käyttöön otetussa Göteborgin uudessa aluejaossa Hisingen muodostaa yhden neljästä Göteborgin stadsområdesta (SO), ja siihen kuuluvat seuraavat mellanområdet: Kärra-Rödbo, Backa, Kvillebäcken, Kyrkbyn-Rambergsstaden, Norra Älvstranden, Södra Torslanda, Björlanda, Tuve-Säve, Kärrdalen-Slättadamm, Östra Biskopsgården ja Västra Biskopsgården.
Hisingenissä sijaitsee muun muassa pienkoneiden käytössä oleva Göteborg City Airport eli entinen Säven lentokenttä. Toinenkin lentokenttä, kaupungin pääkenttänä ollut Torslandan lentoasema toimi Hisingenissä 1923–1977 kunnes sen korvasi uusi Landvetterin lentoasema Göteborgin itäpuolella.
Hisingenissä sijaitsevat suuret Volvon tehtaat, henkilöautojen Torslandassa ja kuorma-autojen Lundbyssä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hisingen Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäiset artikkelit: sv:Hisingen & sv:Götajoki  & sv:Göteborgs stadsområden
Käännös suomeksi
Lemonsoft

| Lemonsoft Oyj |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: LEMON
Perustettu:  2006
Toimitusjohtaja:  Kari Joki-Hollanti
Kotipaikka:  Vaasa
Toimiala:  Sovellukset ja ohjelmistot
Henkilöstö:  110
Kotisivu:  www.lemonsoft.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lemonsoft Oyj on suomalainen ohjelmistoyritys, joka myy ja kehittää toiminnanohjausjärjestelmiä. Lemonsoftin toimipaikat sijaitsevat Vaasassa, Vantaalla, Tampereella, Turussa sekä Joensuussa. Vuonna 2006 perustettu Lemonsoft on kasvava yritys . Yrityksen liikevaihto on yli 11 miljoonaa euroa,  ja yrityksellä on noin 100 työntekijää. Lemonsoft tarjoaa monipuolisia toiminnanohjausjärjestelmiä, jotka soveltuvat useiden eri alojen yritysten käyttöön. Yli 6 000 yritystä käyttää Lemonsoft-toiminnanohjausjärjestelmää. Lemonsoft listautui Helsingin pörssin First North-listalle marraskuussa 2021.
Lemonsoft Oy täytti vuonna 2021 helmikuussa 15 vuotta. Maaliskuussa 2021 Lemonsoft Oy osti jyväskyläläisen Metsys Oy:n. Lisäksi yritys julkasi  Regista nimisen  tuotteen, joka keskittyy prosessikehittämiseen.
Music from Big Pink

| Music from Big Pink The Band |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1968
 Julkaistu: 1. heinäkuuta 1968
 Tuottaja(t): John Simon
 Tyylilaji: Rock
 Kesto: 42.22
 Levy-yhtiö: Capitol
The Bandin muut julkaisut
|   | Music from Big Pink 1968 | The Band 1969 |
Music from Big Pink on vuonna 1968 julkaistu The Bandin ensimmäinen albumi. Albumi on sekoitus monia musiikkityylejä, kuten country, rock, folk, taidemusiikki, rhythm and blues, soul ja americana.
Albumi oli seurausta The Bandin yhteistyöstä Bob Dylanin kanssa. Yhtye toimi Dylanin taustayhtyeenä hänen kiertueellaan vuonna 1966, ja osallistui Dylanin kanssa nauhoitussessioihin, jotka julkaistiin myöhemmin nimellä The Basement Tapes. Sessioiden paikkana toiminut rakennus Saugertiesissa New Yorkin osavaltion pohjoisosassa oli maalattu vaaleanpunaiseksi, mikä antoi nimen albumille. Kappaleista kolme on Dylanin säveltämiä ja hän piirsi myös albumin kannen.
Kappaleet

Tears of Rage (Bob Dylan, Richard Manuel) – 5:23
To Kingdom Come (Robbie Robertson) – 3:22
In a Station (Manuel) – 3:34
Caledonia Mission (Robertson) – 2:59
The Weight (Robertson) – 4:38
We Can Talk (Manuel) – 3:06
Long Black Veil (Marijohn Wilkin, Danny Dill) – 3:06
Chest Fever (Robertson) – 5:18
Lonesome Suzie (Manuel) – 4:04
This Wheel's on Fire (Dylan, Rick Danko) – 3:14
I Shall Be Released (Dylan) – 3:19
Seuraavat vaihtoehtoiset versiot ja alkuperäiseltä albumilta pois jätetyt kappaleet ovat mukana 11. helmikuuta 2003 julkaistulla uudelleenmasteroidulla versiolla.
Yazoo Street Scandal (Robertson) – 4:01
Tears of Rage (Dylan, Manuel) – 5:32
Katie's Been Gone (Manuel) – 2:46
If I Lose (Ralph Stanley) – 2:29
Long Distance Operator (Dylan) – 3:58
Lonesome Suzie (Manuel) – 3:00
Orange Juice Blues (Blues for Breakfast) (Manuel) – 3:40
Key to the Highway (Big Bill Broonzy) – 2:28
Ferdinand the Imposter (Robertson) – 3:59
Henkilöt

Rick Danko – bassokitara, viulu, laulu
Levon Helm – rummut, akustinen kitara, lyömäsoittimet, laulu
Garth Hudson – urut, piano, klavinetti, sopraano- ja tenorisaksofoni
Richard Manuel – piano, urut, rummut, laulu
Robbie Robertson – kitarat laulu
John Simon – tuottaja, baritonitorvi, tenorisaksofoni, piano
Don Hahn – ääniteknikko
Tony May – ääniteknikko
Shelly Yakus – ääniteknikko
Bob Dylan – kansitaide
Elliott Landy – valokuvaus
Mustanokkakotinga

| Mustanokkakotinga |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kotingat Cotingidae
Suku::  Viherkotingat Pipreola
Laji::  frontalis
Kaksiosainen nimi
 Pipreola frontalis  (Sclater, 1858) 
Katso myös
   Mustanokkakotinga Wikispeciesissä   Mustanokkakotinga Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustanokkakotinga (Pipreola frontalis) on kotingojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Mustanokkakotingaa tavataan Boliviassa, Ecuadorissa ja Perussa. Sitä on kuvattu melko yleiseksi, mutta sen kannankehitys on laskeva. Lajin ei kuitenkaan uskota olevan vaarassa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Semnonit

Germaaniheimojen asuinalueita noin vuonna 50. Semnonien alue on merkitty oranssilla kartan keskiosaan, langobardien eteläpuolelle.
Semnonit olivat germaaniheimo, joka eli ensimmäisellä vuosisadalla Elben ja Oderin välimaastossa. Tacituksen mukaan he lukeutuivat sveebeihin, ja olivat vanhin sveebiheimoista. Tacitus kuvaa teoksessaan Germania, kuinka semnonit uhrasivat pyhässä lehdossa ihmisiä ja palvoivat siten lehdossa asunutta jumalaa ja omaa myyttistä alkukotiaan.
Kolmannella vuosisadalla semnonit siirtyivät etelämmäs ja sulautuivat alemanneihin.
Mustanokkaorneero

| Mustanokkaorneero |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Orneerot Furnariidae
Suku::  Viiruorneerot Thripadectes
Laji::  melanorhynchus
Kaksiosainen nimi
 Thripadectes melanorhynchus  (Tschudi, 1844) 
Katso myös
   Mustanokkaorneero Wikispeciesissä   Mustanokkaorneero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustanokkaorneero (Thripadectes melanorhynchus) on orneeroiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Mustanokkaorneeroa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lassi Laakso

| Lassi Laakso> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. tammikuuta 1983 (ikä 41)
Kansalaisuus:   Sveitsi  Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  86 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2009
Aik. seurat:  HC Lugano ( NLA) HC Servette Genève (NLA) EHC Chur (NLB ) HC La Chaux-de-Fonds (NLB) HC Martigny (NLB) EHC Basel (NLB)
Lassi Laakso (s. 23. tammikuuta 1983) on sveitsiläis-suomalainen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän on puolustaja.
Ura

Laakso pelasi jääkiekkoa HC Luganon A-junioreissa vuosina 2000–2003. Ensimmäisen kerran hän pelasi Luganon edustusjoukkueessa kaudella 2002–2003, tosin vain yhden pelin. Kaudeksi 2003–2004 Laakso siirtyi Nationalliga A:n HC Servette Genèveen, jossa hän pelasi 27 ottelua. Syksyllä 2004 hän siirtyi Nationalliga B:n EHC Churiin, jossa pelasi ainoastaan yhden kauden. Kaudella 2005–2006 Laakso pelasi HC La Chaux-de-Fondsissa, jonka jälkeen hän pelasi kolme kautta Nationalliga B:n HC Martignyssä. Kauden 2008–2009 Laakso pelasi EHC Baselissa.
Laila Haidari

Laila Haidari (s. 1978, Quetta, Pakistan) on afganistanilainen aktivisti, joka on perustanut huumevieroitusta tarjoavan Mother Camp -järjestön. Hän syntyi afgaanien pakolaisleirillä Pakistanissa ja muutti perheensä kanssa lapsena Iraniin. Hänet naitettiin 12-vuotiaana 30-vuotiaalle miehelle. He erosivat Haidarin ollessa 21-vuotias. Haidari muutti Afganistaniin vuonna 2009 ja löysi veljensä asumasta sillan alla riippuvaisena heroiinista. Veljen kohtalo inspiroi Haidaria auttamaan muitakin huumeidenkäyttäjiä. Haidarista ja hänen työstään on tehty dokumenttielokuva Laila at the Bridge.
Haidari valittiin vuonna 2021 BBC:n 100 Women -listalle.
Aiheesta muualla

Mother Trust -järjestö
Laila at the Bridge -dokumenttielokuvan sivut
Lavastus (romaani)

| Lavastus |
| --- | --- |
Kirjailija:  Markku Ropponen
Kieli:  suomi
Genre:  rikosromaani
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2000

Edeltävä:  Elämysmatka
Seuraava:  Puhelu kiusaajalta
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lavastus on Markku Ropposen vuonna 2000 julkaistu rikosromaani. Kioskinpitäjä Lauri Kautto lähtee Jyväskylästä Lappiin avioeronsa jälkeen. Matkalla hän tapaa Havuvaaran kylässä naisen, joka katoaa yhden illan suhteen jälkeen. Havuvaara on työttömyyden, köyhyyden ja alkoholismin vaivaama paikkakunta. Kauton ystävä ravintoloitsija Muuri joutuu uteliaisuuttaan myös mukaan naisen katoamisen selvittelyyn.
Horst Buchholz

Horst Buchholzin hauta.
Horst Werner Buchholz (4. joulukuuta 1933, Saksan valtakunta – 3. maaliskuuta 2003) oli saksalainen näyttelijä, joka muistetaan muun muassa rooleistaan elokuvissa Yks’, kaks’, kolme ja 7 rohkeata miestä. Hän näytteli vuosina 1952–2002 yli 60 elokuvassa.
Berliinissä syntynyt Buchholz joutui toisen maailmansodan aikana evakuoiduksi Sleesiaan. Hän pääsi sodan jälkeen Tšekkoslovakiaan ja palasi takaisin Berliiniin heti kun pääsi. Hän siirtyi kuitenkin Itä-Berliinistä Länsi-Berliinin ja aloitti ulkomaalaisissa elokuvissa näyttelemisen vuonna 1959.
Ura > Saksalainen näyttelijä 1952–1959

Ennen elokuvauraansa Horst Buchholz työskenteli teatterissa ja radiossa. Hänen ensimmäinen suuri elokuvaroolinsa oli Juvien Duvivierin elokuvassa Nuoruuteni Marianne vuonna 1955. Tätä seurasi elokuva Taivas ilman tähtiä, jossa Buchholz esitti venäläistä sotilasta. Tästä roolista Horst Buchholz sai Cannesin parhaan miesnäyttelijän -palkinnon. Tämän jälkeen hän näytteli pääosan elokuvassa Nahkatakit, joka oli saksalainen vastine sen ajan amerikkalaisille teinikapinallis-elokuville. Luultavasti juuri tämän elokuvan ansiosta Buchholz sai lempinimen "Saksalaisen elokuvan James Dean". Tätä seurasi vähän kevyempi elokuva Robinson ei saa kuolla, jossa Horst esittää miestä, joka velkavankeuteen joutumisen pelossa varastaa Robinson Crusoen alkuperäisen käsikirjoituksen isältään. Elokuvan naispääosassa oli Romy Schneider. Kuitenkin vasta hänen seuraava elokuvansa teki hänestä suuren tähden Saksassa. Elokuvan nimi oli Viettelijän tunnustukset, ja se perustui Thomas Mannin kirjaan. Tämän kyseisen läpimurron jälkeen Buchholz kokeili sipiään monenlaisissa elokuvissa: Pääteasema rakkaus oli rakkauselokuva, Märkää asfalttia puolestaan trilleri, jossa Buchholz näytteli rikollista. Vuonna 1959 vuorossa oli ensimmäinen ei-saksalainen elokuva, J. Lee Thompsonin ohjaama Kohtalokas kotiinpaluu. Tässä elokuvassa Buchholz esittää puolalaista merimiestä, joka murhaa tyttöystävänsä. Elokuvassa näytteli Buchholzin lisäksi John Mills ja hänen tyttärensä Hayley Mills. Englannin kielen puhuminen sujui Buchholzilta todella hyvin. Hän osasi lisäksi puhua useita muitakin vieraita kieliä, mikä voi olla syy, miksi Buchholz on uransa aikana esittänyt niin monen maan kansalaisia: saksalaisen lisäksi esim. venäläistä, puolalaista, meksikolaista sekä espanjalaista.
Ura > Hollywood-näyttelijä 1960–1967

Vuonna 1960 Horst Buchholzin Hollywood-ura alkoi jyrinällä. Hän esiintyi ehkä tunnetuimmassa elokuvassaan 7 rohkeata miestä, joka oli villiin länteen siirretty versio Akira Kurosawan klassikosta Seitsemän samuraita. Buchholz esitti Chicoa, joka oli huonon viinapään omaava meksikolainen asemies. Elokuvassa näytteli monia aikakauden tähtiä, kuten Yul Brynner, Charles Bronson ja Steve McQueen. Tätä seurasi arvostettu rakkauselokuva Fanny, joka sijoittui Ranskaan. Buchholz oli elokuvan romanttinen miespääosanäyttelijä, vaikka saikin nimensä alkuteksteissä ja mainoksissa neljänneksi. Elokuvassa Buchholz näyttelee Marius-nimistä kapakanpitäjän poikaa, joka haaveilee pääsevänsä purjehtimaan merille. Muita elokuvan päätähtiä olivat Leslie Caron, Maurice Chevalier sekä Charles Boyer. Elokuva oli ehdokkaana viiteen Oscariin, muun muassa sarjoissa paras elokuva ja paras miespääosa. Miespääosa-ehdokkuus ei mennyt Buchholzille, vaan Charles Boyerille, joka esitti elokuvassa tämän isää. Tässä uran vaiheessa Buchholzille tarjottiin roolia yhdessä kaikkien aikojen suurimmista elokuvista, David Leanin Arabian Lawrencessa. Rooli, jota hänelle tarjottiin, oli sheriffi Ali, mutta Buchholzin piti kieltäytyä osasta, koska hän oli jo lupautunut toiseen elokuvaan. Tämä elokuva oli Billy Wilderin screwballkomedia Yks’, kaks’, kolme, joka sijoittui Berliiniin. Buchholz oli kiivas kommunisti Otto Ludwig Piffl, josta Coca-Cola yhtiön Berliinin konttorin johtaja (James Cagney) yrittää muokata hyvää vävypoikaehdokasta yhtiön pääjohtajalle, jonka tyttären (Pamela Tiffin) Piffl on saattanut raskaaksi. Kuvausten aikana Buchholz ja Cagney eivät tulleet hyvin toimeen keskenään, ja lisäksi Buchholz joutui liikenneonnettomuuteen, josta hän kuitenkin selvisi hengissä. Elokuva oli Oscar-ehdokkaana, mutta ei menestynyt kaupallisesti, mikä saattoi johtua siitä, että kylmä sota saattoi vitsien aiheena olla amerikkalaiselle yleisölle liian raskas. Nykyään elokuva tosin nauttii suuresta arvostuksesta Billy Wilderin ihailijoiden keskuudessa.
Tämän jälkeen Horst Buchholzin ura lähti alamäkeen. Hän esiintyi hinduaktivistina Mark Robsonin draamassa 9 tuntia ikuisuuten, laihoin tuloksin. Seuraavaksi hän esitti Bette Davisin poikaa italialaisessa elokuvassa Ei rakkaudesta, ei rahasta. Buchholz myös puhui tässä elokuvassa italiaa. Seuraavana vuoronsa sai Marco Polon rooli historiallisessa elokuvassa Kublai Khanin valtakunnassa, jossa hän näytteli Anthony Quinnin ja Orson Wellesin kaltaisten suuruuksien kanssa, mutta tämäkin oli pettymys. Sen jälkeiset elokuvat olivat niin sanottuja b-elokuvia, ja lisäksi suuria taloudellisia fiaskoja. Miehemme Istanbulissa oli agenttiseikkailu, Piru sinut periköön, Johnny Blanco rikoselokuva, ja Cervantes, huomattavasti ”taiteilijan vapauksia” ottava elämäkertaelokuva Don Quijoten kirjoittajasta. Buchholzin ura Hollywood-tähtenä oli ohi.
Ura > Pieniä osia 1967–2003

Buchholz esiintyi 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa monissa pienen budjetin elokuvissa sekä pää- että sivurooleissa. Elokuvat olivat pääasiassa ulkomaalaisia. Hän ei tehnyt 1970-luvulla mitään, mikä olisi tullut suuren amerikkalaisen yleisön tietoon, ellei hänen esiintymistään Charlien enkeleissä lasketa. Pikku hiljaa ulkomaalaisetkin elokuvat vaihtuivat ulkomaalaisiin tv-elokuviin ja tv-sarjavierailuihin. 9 tuntia ikuisuuteen -elokuvan ohjannut Mark Robson antoi Buchholzille vielä roolin viimeisessä elokuvassaan Atlantin pikajuna, vuonna 1979, mutta elokuva oli myöskin pettymys. 1980-luvulla hän esitti natsiroistoa jokusessa amerikkalaisessa elokuvassa. Viimeisen kuuluisan roolinsa Buchholz teki Roberto Benignin Oscar-palkitussa komediassa Kaunis elämä, jossa ikääntynyt Buchholz on natsilääkäri, jonka kanssa vankileirille joutunut Benigni kommunikoi arvoituksilla. Hän jatkoi työskentelyä vuoteen 2003 asti, jolloin hän kuoli keuhkokuumeeseen.
Perhe ja ihmissuhteet

Vuonna 1958 Horst Buchholz meni naimisiin ranskalaisen näyttelijän Myriam Brun kanssa. He pysyivät yhdessä Buchholzin kuolemaan saakka. He saivat myös kaksi lasta. Heidän poikansa Christopher seurasi isänsä jalanjälkiä näyttelijäksi ja ohjasi vuonna 2005 paljon vanhaa arkistomateriaalia sisältävän dokumenttielokuvan Isäni Horst Buchholz.
Vuonna 2000 Buchholz puhui ensimmäistä kertaa avoimesti biseksuaalisuudestaan saksalaiselle lehdelle Die Buntelle. Hän kuoli Berliinissä 69-vuotiaana, ja hänet on haudattu Waldfriedhof Dahlemin hautausmaalle.
Valikoitu filmografia

Nuoruuteni Marianne (1955)
Taivas ilman tähtiä (1955)
Nahkatakit (1956)
Robinson ei saa kuolla (1957)
Viettelijän tunnustukset (1957)
Pääteasema rakkaus (1958)
Märkää asfalttia (1958)
Ylösnousemus (1958)
Kohtalokas kotiinpaluu (1959)
7 rohkeata miestä (1960)
Fanny (1961)
Yks’, kaks’, kolme (1961)
9 tuntia ikuisuuteen (1963)
Ei rakkaudesta, ei rahasta (1963)
Kublai Khanin valtakunnassa (1965)
Miehemme Istambulissa (1965)
Piru sinut periköön, Johnny Blanco (1967)
Cervantes (1967)
Karkulainen (1968)
Le Sauveur (1971)
Suuri valssi (1972)
Kuin kanit keväällä (1973)
Veriset dollarit (1974)
Helvetistä voittoon (1979)
Atlantin pikajuna (1979)
Afrodite (1982)
Sahara (1983)
Code name: Emerald (1985)
Rautakotka 3 (1992)
Kaunis elämä (1997)
The Enemy (2001)
Launeen keskuspuisto

| Launeen keskuspuisto |
| --- | --- |
 Lampi Launeen keskuspuistossa
Sijainti:  Kaarikatu 26, Lahti
Koordinaatit:  60.970384°N, 25.647746°E
Pinta-ala:  10 hehtaaria
Perustettu:  1989
Rakennuttaja:  Lahden kaupunki
Vierailijoita vuodessa:  100 000 henkilöä/vuosi
Kotisivut
Launeen keskuspuisto on Lahdessa Launeella sijaitseva noin 10 hehtaarin puistoalue. Puisto on perustettu 1989. Siihen kuuluu Launeen perhepuiston lisäksi muun muassa yli 400 kasvilajia käsittävä arboretum ja liikuntapaikkoja.
Launeen puisto valittiin Päijät-Hämeen kymmenenneksi parhaaksi 10 kaunista -äänestyksessä 2008. Perhepuistossa käy vuosittain noin 100 000 kävijää.
Palveluita keskuspuiston yhteydessä

Arboretum
Leikkipuisto, jossa linna, liikennepuisto, liukumäkiä ja kiipeilytelineitä
Minigolfkeskus, jossa kolme ratakokonaisuutta ja kahvila
Koira-aitaus
Rullalautailualue
Ulkokuntosalilaitteita
Parkour-alue
Koripallo- ja jalkapallokenttä
Tapahtuma-areena, jossa vierailee sirkus
Keilahalli
SOL-areena eli harjoitusjäähalli
Luettelo kasveista > Puut > Katajat

kotikataja
pilarikataja
kääpiökataja
laakakataja
tarhakataja
kynäkataja
rohtokataja
tarhakataja
Luettelo kasveista > Puut > Koivut

rauduskoivu
loimaankoivu
taalainkoivu
kyynelkoivu
visakoivu
keltakoivu
sokerikoivu
hieskoivu
vaivaiskoivu
Luettelo kasveista > Puut > Lepät

tervaleppä
sulkatervaleppä
pilaritervaleppä
harmaaleppä
Luettelo kasveista > Puut > Kuuset

metsäkuusi
kultakuusi
pallokuusi
kääpiökuusi
pesäkuusi
surukuusi
luutakuusi
käärmekuusi
koreankuusi
qiehninkuusi
valkokuusi
kartiovalkokuusi
engelmanninkuusi
engelmanninkuusi ’Glauca’, engelmanninkuusen ja valkokuusen risteytys
okakuusi
hopeakuusi
mustakuusi
punakuusi
serbiankuusi
sitkankuusi
aljaninkuusi
Luettelo kasveista > Puut > Lehtikuuset

lännenlehtikuusi
euroopanlehtikuusi
siperianlehtikuusi
prinssinlehtikuusi
kanadanlehtikuusi
japaninlehtikuusi
Luettelo kasveista > Puut > Männyt

kontortamänty
banksinmänty
euroopanmustamänty
metsämänty
kääpiömänty
sembramänty
pensassembra
makedonianmänty
strobusmänty
Luettelo kasveista > Puut > Pähkinäpensaat

euroopanpähkinäpensas
pelkonpähkinäpensas
Luettelo kasveista > Puut > Sypressit

nutkansypressi
hernesypressi
Luettelo kasveista > Puut > Tammet

metsätammi
punatammi
Luettelo kasveista > Puut > Tuijat

kanadantuija
pallotuija
jättituija
koreantuija
nibatuija
Luettelo kasveista > Kukat > Sipulikukat

kevätsahrami
kirjopikarililja
tummahelmililja
narsissit: ’Minnow’, ’Actaea’
valkonarsissi: ’Mount Hood’
posliinihyasintti
idänsinililja
parvitulppaani
syysmyrkkylilja
kultasahrami: ’Goldilocks’
kevätsahramit: ’Jeanne d’Arc’, ’Purpurea Grandiflora’, ’Rememberance’
lumikello
espanjansinililja
kevätlumipisara
narsissit: ’Phesant Eye’, ’Pueblo’, ’Scarlett Gem’
posliinihyasintti
idänsinililja
raitatulppaani
terttutulppaani
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Launeen keskuspuisto Wikimedia Commonsissa
Luettelo Launeen keskuspuiston 494 kasvilajista[vanhentunut linkki] (pdf)
Launeen keskuspuiston sipulikukat[vanhentunut linkki] (pdf)
Yleistä tietoa Launeen keskuspuistosta
Kuvia minigolf-radoista[vanhentunut linkki]
Hilma

| Hilma |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  21. marraskuuta
– ruotsinkielinen:  21. marraskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Hilma (saksa)
Nimen alkuperä:  saksalainen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hilma on alkujaan saksalainen, myös Suomessa yleinen naisen etunimi. Hilman nimipäivä on 21. marraskuuta. Nimi johtuu alkujaan saksan kielen taivasta tarkoittavasta sanasta Himmel.
Suomessa on vuoden 2019 loppuun mennessä ollut 26 776 Hilma-nimistä henkilöä, joista 6 on miehiä.
Tunnettuja Hilmoja

Listan henkilöt ovat suomalaisia, ellei toisin mainita.
Hilma Josefina Andersson (s. 1893), Tampereen punakaartin naiskomppanian päällikkö 1918
Hilma Granqvist (1890–1972), etnologi ja sosiaaliantropologi
Hilma Gripenberg, o.s. Lindfors (1854–1936), vapaaherratar ja mesenaatti
Hilma Hagström, o.s. Kalliomäki (s. 1889), maastohiihtäjä ja Suomen naisten ensimmäinen hiihtomestari
Hilma Heikkilä (1902–1975), toiminnanjohtaja ja runoilija
Hilma Honkakangas (1881–1962), runoilija
Hilma Honkanen (1891–1973), talousneuvos, Honkasen säätiön perustaja
Hilma Jahnsson (1882–1975), juristi ja kouluneuvos, Helsingin suomalaisen yksityislyseon perustaja
Hilma Jalkanen (1889–1964), suomalaisen naisvoimistelun uranuurtaja
Hilma Kilkkinen (1897–1975), Neuvostoliiton vankileireille joutunut kansakoulunopettaja
Hilma af Klint (1862–1944), ruotsalainen taiteilija ja antroposofi
Hilma Koivulahti-Lehto (1881–1955), SDP:n kansanedustaja
Hilma Koivunen, Pispalan punakaartin päällikkö 1918
Hilma Lahtinen, hiihtäjä
Hilma Liiman (1872–1937), tanssinopettaja
Hilma Montell (1853–1932), suomenruotsalainen kirjailija
Hilma Nyström (1846–1915), Suomen ensimmäinen naispuolinen pankkivirkailija
Hilma Pylkkänen (1865–1947), kirjailija
Hilma Rantanen (1875–1943), näyttelijä ja teatterinjohtaja
Hilma Räsänen (1877–1955), kansakoulunopettaja ja Maalaisliiton kansanedustaja
Hilma Svedal (1870–1963), ruotsalainen kotiapulainen ja kullankaivaja
Hilma Szinnyei, o.s. Rosendahl (1859–1939), suomalainen Unkariin muuttanut teatterinäyttelijä
Hilma Toivola (1893−1926), ammattiyhdistysaktiivi
Hilma Valjakka (1881–1934), SDP:n kansanedustaja
Hilma Virtanen (1885–1953), opettaja ja runoilija
Kuvitteellisia Hilmoja

Hilma, Timo Parvelan samannimisen kirjasarjan päähenkilö
Hilma Holkki, kuplettilaulaja Jaakko Tepon kappaleessa ”Hilma ja Onni” esiintyvä henkilö.
Hilma, päähenkilö Matti Kassilan elokuvassa Hilmanpäivät
Hilma, Senni Niemisen esittämä päähenkilö kuunnelma- ja televisiosarjassa Hilma ja Akseli (1958–1963) sekä tv-sarjassa Hilma (1967–1970)
Muita Hilmoja

Hilma Hooker, 1951 rakennettu alus
Sukupuolentutkimuksen verkosto Hilma
Hilma, Pohjois-Karjalan museo Joensuussa
Hilma on valtiovarainministeriön palvelu, jossa julkiset hankintayksiköt ilmoittavat hankinnoistaan.