stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Inscriptiones Graecae
Julkaisut

Tähän mennessä on julkaistu yli 50 nidettä, joistakin useampia laitoksia. Yksittäisten nidosten julkaisu on osittain ulkopuolisten tutkijoiden vastuulla, missä tapauksessa akatemia suorittaa lopullisen toimitustyön. Akatemia pitää myös hallussaan piirtokirjoitusten paperikopioita.
Julkaisusarjassa julkaistaan nykyään vain Kreikan alueelta löydettyjä piirtokirjoituksia. Muilta alueilta löydettyjä kreikankielisiä kirjoituksia julkaistaan muissa sarjoissa, kuten Inscriptiones Graecae in Bulgaria repertae, Tituli Asiae Minoris ja Inschriften griechischer Städte aus Kleinasien.
Aiemmin piirtokirjoitukset julkaistiin ilman käännöksiä, mutta uudemmille julkaisuille saksankieliset käännökset kirjoituksista ovat olleet saatavilla projektin verkkosivuilla. Kaikki toimituksellinen aineisto julkaisuissa on perinteisesti latinan kielellä.
Suomalaisten tutkijoiden osuus

Piirtokirjoitukset ovat kuuluneet Suomen Ateenan-instituutin tutkimusalueeseen. Erkki Sironen sai julkaistavakseen myöhäisantiikin attikalaiset piirtokirjoitukset, jotka on julkaistu vuosien 267 ja 500-600-lukujen taitteen välillä. Nide ilmestyi vuonna 2008 (IG II/III, pars V: Inscriptiones Atticae aetatis quae est inter Herulorum incursionem et Imp. Mauricii tempora).
Kirjallisuutta

Merkelbach, Reinhold: Überlegungen zur Fortführung der Inscriptiones Graecae. Zeitschrift für Papyrologie und Epigraphik, 1997, 117. vsk, s. 297–303.  Artikkelin verkkoversio.
Merkelbach, Reinhold: Nochmals Inscriptiones Graecae. Zeitschrift für Papyrologie und Epigraphik, 1998  , 122. vsk, s. 293–299.  Artikkelin verkkoversio.
Aiheesta muualla

Inscriptiones Graecae (Arkistoitu – Internet Archive) Berlin-Brandenburgische Akademie der Wissenschaften (saksaksi)
Searchable Greek Inscriptions Packard Humanities Institute - koko teksikorpus (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Das Griechische Inschriftenwerk der Berliner Akademie. Corpus Inscriptionum Graecarum – Inscriptiones Graecae (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Inscriptiones Graecae
Käännös suomeksi
Introducing Nat Adderley

| Introducing Nat Adderley Nat Adderley |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 6. syyskuuta 1955, New York
 Julkaistu: 1955
 Tyylilaji: hard bop
 Kesto: 42.39
 Levy-yhtiö: Wing Records (MGW-60000)
Nat Adderleyn muut julkaisut
| That’s Nat 1955 | Introducing Nat Adderley 1955 | To the Ivy League from Nat 1956 |
Introducing Nat Adderley on kornetisti Nat Adderleyn albumi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet Nat Adderley ja Julian Adderley ellei toisin mainita
Watermelon – 2.47
Little Joanie Walks – 4.06
Two Brothers – 3.32
I Should Care – 4.28 (säv. Axel Stordahl, Paul Weston, Sammy Cahn)
Crazy Baby  – 6.03
New Arrival – 6.43
Sun Dance  – 3.53
Fort Lauderdale – 3.22
Friday Nite – 3.16
Blues for Bohemia – 5.25
Kokoonpano

Nat Adderley – kornetti
Cannonball Adderley – alttosaksofoni
Horace Silver – piano
Paul Chambers – kontrabasso
Roy Haynes – rummut
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Introducing Nat Adderley discogs.com-sivustolla
Japaninkurppa

| Japaninkurppa |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurpat Scolopacidae
Suku::  Kurpat Gallinago
Laji::  hardwickii
Kaksiosainen nimi
 Gallinago hardwickii  (J.E. Gray, 1831) 
Katso myös
   Japaninkurppa Wikispeciesissä   Japaninkurppa Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Japaninkurppa (Gallinago hardwickii) on itäaasialainen kahlaaja. Sen elinympäristö käsittää Venäjän Kaukoidässä Primorjen aluepiirin itäosan, Etelä-Sahalinin, Kuriilit, Japanin Hokkaidōn, Honshūn pohjois- ja keskiosat sekä mahdollisesti Kiushun. Se talvehtii Australiassa ja Tasmaniassa, ehkä myös Papua-Uudessa-Guineassa. Lajin holotyypin kuvaili John Edward Gray Tasmaniasta 1831.
Jaksoittaisen tasapainon malli

Jaksoittaisen tasapainon malli eli punktualismi (engl. punctuated equilibrium) on evoluutiomalli, jonka mukaan kehitys voidaan jakaa pitkiin suvantovaiheisiin, jolloin muutosta ei juurikaan tapahdu, ja lyhyisiin nopean kehityksen pyrähdyksiin. Suurin osa suvullisesti lisääntyvistä lajeista säilyy pitkiä aikoja muuntumattomina. Kun lajien ilmiasussa tapahtuu muutosta, niin muutos tapahtuu melko nopeasti, esimerkiksi lajiutumisen kautta.
Jaksoittaisen tasapainon mallia esitetään yleensä gradualismin "vastakohtana". Gradualismissa ajatuksena on, että evoluutio etenee melko vakaata ja hidasta tahtia. Myös jaksoittaisen tasapainon malli eli punktualismi nojaa gradualismiin. Punktualismi on melko jatkuvan ja tasaisen morfologisen muutoksen kilpailija, ei gradualismin. Punktualismin mukaan populaatiot viettävät pääosan ajastaan morfologisessa pysähtyneisyyden tilassa, tasapainossa ympäristön valintapaineiden kanssa, jolloin ne muuttuvat korkeintaan hyvin hitaasti. Molekyylitasolla evoluutio kuitenkin keskimäärin jatkuu myös pysähtyneisyyden tilassa, sillä valtaosa DNA:sta ei ole morfologisesti merkitsevää.
Punktualismin mukaan morfologinen muutos tapahtuu pääosin nopeissa jaksoissa, joissa populaatio siirtyy tasapainotilasta toiseen, usein lajiutuen samalla kahdeksi eri populaatioksi. Muutoksen "nopeus" on suhteellista: edelleenkin kyse on gradualistisesta muutoksesta. Punktualismi yrittääkin selittää kaksi eri ilmiötä: välimuotojen puutteen lajitasolla (mutta ei esimerkiksi ylemmillä, kuten heimotasolla) ja toiseksi morfologisen muutoksen keskimääräisen hitauden historiassa, joka näyttäisi olevan vähintään lievässä ristiriidassa verrattuna moniin nykyään mitattuihin (yllättävän suuriin) muutosnopeuksiin.
Jaksoittaisen tasapainon mallissa ei siis hylätä vähittäin muuttuvaa mallia jossa yksittäiset suuret mutaatiot muuttavat populaatiota rajusti, vaan siinäkin oletetaan eliöiden hidas muuttuminen ja samat lajiutumismekanismit kuin gradualistisessa mallissa. Näkemyserot näiden kahden välillä ovat enimmäkseen siinä, kuinka tasaista evoluutio on.
Historia

Jaksoittaisen tasapainon malli syntyi kun Ernst Mayr kehitti konseptit geneettisistä vallankumouksista joita tapahtuu peri- ja allopatrisessa lajiutumisessa.
Ernst Mayrin tutkimus "Change of genetic environment and evolution" (1954) korosti geenivirran homogenisoivaa efektiä ja suurten populaatioiden stabiloivaa vaikutusta.
Suuri osa tieteen historioitsijoista tunnustavat Niles Eldredgen ja Stephen Jay Gouldin 1972 julkaiseman tutkimuksen sysäykseksi joka on johtanut siihen että malli on saanut kannatusta paleontologien ja evoluutiobiologien parissa.
Stephen Jay Gould nimesi teorian ja sen vaikutukset punktualismiksi (punctuated equilibrium) 1977 ilmestyneessä artikkelissa Natural History-lehdessä.
Aiheesta muualla

"What is Punctuated Equilibria?" - Wesley Elsberry
"Punctuated Equilibrium at Twenty" (Arkistoitu – Internet Archive) - Donald Prothero
"Punctuated Equilibrium's Threefold History" - Stephen Jay Gould
"Theory Still Rocks Scientists' Equilibrium" - Keay Davidson
"On the Trails of Macroevolution" - Carl Zimmer
"All you need to know about Punctuated Equilibrium (almost)" (Arkistoitu – Internet Archive) - Douglas Theobald.
Janis Morweiser

Janis Morweiser (s. 15. helmikuuta 1991) on saksalainen uransa lopettanut yhdistetyn hiihtäjä. Yhdistetyn maailmancupissa Morweiser kilpaili ensimmäisen kerran Chaux-Neuvessa 16. tammikuuta 2010. Parhaimmillaan Morweiser on sijoittunut neljänneksi Kazakstanin Almatyssa 10. helmikuuta 2013 järjestetyssä suurmäen Gundersen-kilpailussa. Cupin kokonaistilanteessa Morweiser on parhaimmillaan sijoittunut sijalle 29 kerättyään kaudella 2012–2013 133 pistettä.
Aiheesta muualla

Janis Morweiserin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Janna Syvänoja

Janna Syvänoja (s. 3. maaliskuuta 1960 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija ja muotoilija. Hän opiskeli Taideteollisessa korkeakoulussa huonekalu- ja sisustussuunnittelua vuosina 1982–1993. Syvänojan tuotanto ulottuu koruista maataide- ja tilateoksiin. Teostensa materiaaleina hän on käyttänyt muun muassa puhelinluetteloita, sanakirjoja, sanomalehtiä ja muuta vanhaa käyttöpaperia, hevosen jouhia, linnun sulkia, koivun tuohta ja vanhoja silmälasien linssejä.
Vuonna 2004 Syvänoja palkittiin Torsten ja Wanja Söderbergin palkinnolla (Nordiskt Design- och Konsthantverkspris 2004) ja vuonna 2011 Ornamo valitsi hänet vuoden taiteilijaksi. Vuonna 2012 hänelle myönnettiin Prinssi Eugenin mitali. Syvänojan taiteesta on tehty myös Ville Suhosen ohjaama dokumentti Katoavat hetket (1997).
Kirjallisuutta

Viisi naista: Tuula Falk, Brita Flander, Kristina Riska, Janna Syvänoja, Ulla-Maija Vikman. Suomalaisen muotoilun edistämiskeskus Design Forum Finland, 1997.
Jaksollinen desimaaliluku

Jaksollinen desimaaliluku on desimaaliluku, jonka desimaaleissa toistuu jokin numero tai numerosarja äärettömän monta kertaa peräkkäin. Jokainen jaksollinen luku on rationaaliluku. Jaksollista desimaalilukua merkitään vetämällä viiva toistuvan numeron tai numerosarjan yläpuolelle.
Esimerkkejä

1/3=0{,}333...=0{,}{\overline {3}}
1/7=0{,}142857142857...=0{,}{\overline {142857}}
7/12=0{,}58333...=0{,}58{\overline {3}}
23/99=0{,}232323...=0{,}{\overline {23}}
Murtoluvut jaksollisina desimaalilukuina

Kun supistettu murtoluku p/q muunnetaan desimaaliluvuksi, saadaan päättyvä desimaali­luku vain, jos nimittäjä q ei ole jaollinen muulla alku­luvulla kuin 2 ja 5. Muussa tapauksessa saadaan aina päättymätön jaksollinen desimaali­luku, jossa jakson pituus voi olla enintään q - 1 numeroa. Niinpä esimerkiksi
1/7 =  0{,}{\overline {142857}},
missä jakson pituus on kuusi numeroa. Jakso saattaa kuitenkin olla myös tätä lyhyempi, mutta jos q on alkuluku, jakson pituus on aina jokin q-1:n tekijä. Niinpä esimerkiksi
1/3 =  0{,}{\overline {3}},
1/11 =  0{,}{\overline {09}},.
Jos q ei ole alkuluku, jakson pituus ei välttämättä ole q-1:n tekijä. Tosin esimerkiksi
1/9 =  0{,}{\overline {1}},
mutta
1/77 =  0{,}{\overline {012987}},
missä jakson pituus 6 ei ole nimittäjän 77 tekijä.
Jos nimittäjä on jaollinen 2:lla tai 5:llä, jakso ei ala välittömästi desimaalipilkun jälkeen vaan myöhemmin, esimerkiksi
7/12=0{,}58333...=0{,}58{\overline {3}}.
Jaksollisen desimaaliluvun muuntaminen murtoluvuksi

Jaksollinen desimaaliluku, jossa jakso alkaa välittömästi desimaalipilkun jälkeen, voidaan muuntaa murtoluvuksi jakamalla jakso luvulla, jossa on yhtä monta yhdeksikköä kuin jaksossa on numeroita. Näin saatu murtoluku supistetaan, jos mahdollista.  Esimerkiksi
0{,}363636...=0{,}{\overline {36}}=36/99=4/11, ja
0{,}{\overline {153846}}=153846/999999=2/13,
sillä murtoluku 153846/999999 voidaan supistaa tekijällä 76923, jolloin saadaan 2/13.
Jos jakso ei ala välittömästi desimaali­pilkun jälkeen, luku kerrotaan sopivalla kymmenen potenssilla ja lopuksi jaetaan samalla luvulla. Esimerkiksi:
0{,}01666...=0{,}01{\overline {6}}={\frac {1{,}{\overline {6}}}{100}}={\frac {1+{\frac {6}{9}}}{100}}={\frac {1+{\frac {2}{3}}}{100}}={\frac {\frac {5}{3}}{100}}={\frac {5}{300}}={\frac {1}{60}}.
Edellä todettiin, että kun murtoluvun nimittäjä q on muu alkuluku kuin 2 tai 5, on siis jakson pituus aina jokin q-1:n tekijä. Tämä seuraa Fermat'n pienestä lauseesta. Luku, jossa on q-1 yhdeksikköä, voidaan nimittäin esittää muodossa  10^{q-1}-1, ja mainitusta lauseesta seuraa, että jos q on alkuluku,  10^{q-1}-1 on jaollinen q:lla.
Jarna

Jarna on Suomessa käytetty naisen etunimi, jonka alkuperästä ei ole varmaa tietoa. Se saattaa olla miehennimestä Jarno johdettu sisarnimi.
Jarnaa on käytetty virallisena etunimenä 1940-luvulta lähtien. Se alkoi yleistyä 1960-luvulla, ja suosituimmillaan se oli vuosina 1965–1989. Vuoteen 2022 mennessä Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon on kirjattu yhteensä noin 380–390 Jarna-nimistä naista. Lisäksi Jarna-nimi on ollut ainakin muutamalla miehellä.
Jarnalla ei ole nimipäivää almanakassa.
Kuvitteellisia Jarna-nimisiä

Jarna Kuiva, radiossa ja televisiossa esiintynyt sketsihahmo
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Jarna (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Jarmo Papinniemi

Jarmo Papinniemi Helsingin kirjamessuilla 2011.
Jarmo Juhani Papinniemi (8. tammikuuta 1968 Imatra – 2. lokakuuta 2012 Helsinki) oli suomalainen kirjallisuuskriitikko ja kulttuuritoimittaja. Hän oli kirjallisuuslehti Parnasson päätoimittaja 2005–2012 ja sitä ennen Yleisradion TV-uutisten toimittaja ja kulttuuritoimittaja 1998–2005.
Elämä ja ura

Papinniemi valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta 1995. Hän toimi vuodesta 1989 muun muassa Etelä-Saimaan, Uuden Suomen ja Demarin kirjallisuusarvostelijana.
Vuonna 1999 Papinniemi toimitti yhdessä Seppo Puttosen kanssa Yleisradiolle sataosaisen kirjallisuussarjan Tuhat vuotta – sata kirjaa. He tekivät myös pienoisesseistä koostuvan kirjan Sata kirjaa (Atena, 2003). Yhdessä Kaisa Neimalan kanssa Papinniemi julkaisi kirjallisuutta esittelevät teokset Lukukirja: Kirja kirjoista (Otava, 2008) ja Aloittamisen taito (Avain, 2010). Vuonna 2011 ilmestyi Ilkka Kuusiston muistelmateos Sävelten siivilä, jonka Papinniemi kirjoitti yhdessä säveltäjä Kuusiston kanssa.
Papinniemi käsikirjoitti ja ohjasi pitkät televisiodokumentit Mikko Franck, matkalla (1998) ja Suuri suomalainen: Aleksis Kivi (2004).
Papinniemi osallistui muun muassa Finlandia-, Runeberg- ja Eino Leinon palkintojen lautakuntiin. Kesällä 2007, 2009 ja 2011 hän toimi Lahden kansainvälisen kirjailijakokouksen puheenjohtajana yhdessä kääntäjä, kirjailija Virpi Hämeen-Anttilan kanssa.
Papinniemi oli naimisissa pianisti Tuula Hällströmin kanssa. Papinniemi kuoli lokakuussa 2012 sairauskohtaukseen.
Palkinnot

WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto 2011
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jarmo Papinniemi Wikimedia Commonsissa
Hyvän lukemisen ja hyvän kirjoittamisen puolesta - Jarmo Papinniemi 1968-2012 Suomen Kuvalehti.
Matka suomalaiseen nykykirjallisuuteen Papinniemen puheenvuoro Fiktiopäivässä 16.4.2010, Kirjastokaista-video
Esittelyssä Kaisa Neimalan ja Jarmo Papinniemen Aloittamisen taito -teos, Kirjastokaista-video
Yle Elävä arkisto: Jarmo Papinniemen dokumentti Mikko Franck, matkalla (1999)
Jarrumies

Santa Fen rautatien jarrumies junan katolla maaliskuussa 1943 Cajon Sidingissa, Kaliforniassa.
Jarrumies on entinen rautatiealan ammatti. Jarrumies oli junan ruuvi- tai vipujarruja hoitanut, asianmukaisen tutkinnon suorittanut  henkilö.
Myös Linnanmäen huvipuiston Vuoristoradan kuljettajia on kutsuttu "jarrumiehiksi"; nykyään huvipuisto käyttää sukupuolineutraalia nimitystä jarrumestari.
Jaroslav Dmitrijev

Jaroslav Dmitrijev (s. 25. kesäkuuta 1988 Ukraina) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hänen nykyinen seuransa on tallinnalainen FC Levadia, jonka pelaajana hän on voittanut Viron mestaruuden vuosina 2008 ja 2009. Aiemmin Dmitrijev on edustanut Esteliä ja Lasnamäen Ajaxia.
Jarrutus

Jarrutus voi tarkoittaa seuraavia:
jarrutus, liikkuvan esineen, erityisesti kulkuneuvon pysäyttäminen jarrun avulla
jarrutuskeskustelu, päätöksen viivyttäminen käsittelyä pitkittämällä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jarrutus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jan Polák

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 14. maaliskuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Brno, Tšekkoslovakia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 181 cm
Junioriseurat
: FC Tatran Bohunice
1991–1998: Boby Brno
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998–2002 | 1. FC Brno | 124 | (5) |
| 2003–2005 | Slovan Liberec | 65 | (5) |
| 2005–2007 | 1. FC Nürnberg | 62 | (4) |
| 2007–2011 | Anderlecht | 71 | (5) |
| 2011– | VfL Wolfsburg | 10 | (1) |
Maajoukkue
| 1999–2011 |  Tšekki | 57 | (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. kesäkuuta 2011.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 30. heinäkuuta 2018.
Jan Polák (s. 14. maaliskuuta 1981 Brno) on tšekkiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Belgiassa ja Saksassa. Polák on edustanut Tšekin maajoukkuetta 57 maaottelussa, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia, ja pelannut kahdessa arvoturnauksessa.
Ura

Vanhasta seurastaan FC Tatran Bohunicesta Polák siirtyi Boby Brnoon vuonna 1991. Hän debytoi maan pääsarjassa Gambrinus ligassa maaliskuussa 1998 17-vuotiaana FC Petra Drnovicea vastaan. 124 pääsarjaottelun ja viiden maalin jälkeen Polák siirtyi kesällä 2002 Slovan Libereciin nelivuotisella sopimuksella. Hän pelasi 65 pääsarjaottelua ollen seurassa ja oli joukkueensa avainpelaajia, kunnes hän siirtyi vuonna 2005 noin 1,5 miljoonan euron siirtosummalla Saksan Bundesliigassa pelaavaan 1. FC Nürnbergiin.
Hän debytoi Bundesliigassa sarjan avauskierroksella 6. elokuuta 2005 Hamburger SV:ta vastaan. Polák teki ensimmäisen maalinsa Bundesliigassa ja Nürnbergissä toukokuussa 2006 5-2 voitosta Borussia Mönchengladbachista. Hän voitti kauden 2006–2007 päätteeksi Saksan cupin, jonka finaalissa hän pääsi kentälle 35. minuutilla. Polák pelasi seurassa 62 ottelua Bundesliigassa ja niissä teki neljä maalia.
Elokuussa 2007 Polák siirtyi belgialaiseen Anderlechtiin noin 3,5 miljoonan euron siirtosummalla. Hänestä tuli samalla Anderlechtin historian toiseksi kallein pelaajahankinta, kuten myös koko Belgian. Polák pelasi seurassa box-to-box-tyyppinen keskikenttäpelaajana ja oli ratkaisevassa roolissa seuran menestyksessä liigassa ja UEFA Cupissa. Hän voitti seurassa Belgian cupin vuonna 2008 ja vuonna 2010 Jupiler Pro Leaguen ja supercupin. Polák pelasi Anderlechtissä myöhemmin oikeana puolustajana, mutta hän siirtyi tammikuussa 2011 takaisin Saksan Bundesliigaan, tällä kertaa VfL Wolfsburgiin. Hän pelasi seurassa vakuuttavan loppukauden ja teki maalin huhtikuussa 2011 FC St. Paulia vastaan.
Maajoukkueura

Polák on pelannut Tšekin nuorisomaajoukkueissa viidellä eri tasolla. Vuonna 2002 hän oli osana alle 21-vuotiaiden EM-mestaruutta voittanutta joukkuetta. Hän debytoi A-maajoukkueessa 18-vuotiaana. Hänellä oli maajoukkueesta viiden vuoden tauko ennen palaamista 9. helmikuuta 2005, jolloin hän teki myös maalin Sloveniaa vastaan. Polák on ollut Tšekin joukkueessa vuoden 2006 MM-kilpailuissa ja vuoden 2008 EM-kilpailuissa.
Saavutukset

1. FC Nürnberg
Saksan cup 2007
R.S.C. Anderlecht
Belgian pääsarjamestaruus 2010
Belgian cup 2008
Belgian supercup 2010
Aiheesta muualla

Polákin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (tšekiksi)
Polák ČMFS-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (tšekiksi)
Tšekin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Čech |
2 Grygera |
3 Mareš |
4 Galásek |
5 Kováč |
6 Jankulovski |
7 Sionko |
8 Poborský |
9 Koller |
10 Rosický |
11 Nedvěd |
12 Lokvenc |
13 Jiránek |
14 Jarolím |
15 Baroš |
16 Blažek |
17 Štajner |
18 Heinz |
19 Polák |
20 Plašil |
21 Ujfaluši |
22 Rozehnal |
23 Kinský |
Valmentaja Brückner
Tšekin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Čech |
2 Grygera |
3 Polák |
4 Galásek |
5 Kováč |
6 Jankulovski |
7 Sionko |
8 Fenin |
9 Koller |
10 Svěrkoš |
11 Vlček |
12 Pospěch |
13 Kadlec |
14 Jarolím |
15 Baroš |
16 Blažek |
17 Matějovský |
18 Sivok |
19 Skácel |
20 Plašil |
21 Ujfaluši |
22 Rozehnal |
23 Zítka |
Valmentaja Brückner
Jarkko Laine (nuorempi kirjailija)

Jarkko Laine (s. 4. toukokuuta 1982 Hollola) on suomalainen kirjailija. Hän on kotoisin Hollolasta mutta asuu nykyään Lahdessa. Hän on kirjoittanut Tuhkametsä-fantasiakirjasarjaa, mutta hänen uusin kirjansa Piikki hihassa – ikuisesti sinun on fiktiivinen kuvaus huumeiden käytöstä. Laine on ammatiltaan trukkikuski. Hän on tehnyt myös sanoituksia rock-yhtyeelleen. Laineen kirjoja ovat kustantaneet Nordbooks ja Bookhouse.
Lähteitä

Jarkko Laineen sivusto. (Arkistoitu – Internet Archive)
http://yle.fi/uutiset/huumekierre_romahdutti_nuorenparin_elaman/7142462
http://yle.fi/uutiset/trukkikuski_kuokkavieraana_kirjailijoiden_bileissa/6251485
http://salpausselankirjailijat.yhdistysavain.fi/kirjailijoitamme/laine-jarkko/
Jarrurumpu

rumpujarru jarrurumpu irrotettuna
Jarrurumpu on yksi rumpujarrun osa. Jarrurumpu on hidastettavaan kappaleeseen kiinnitettävä sylinterimäinen osa. Kun auto jarruttaa, jarrukengät tiukistuvat jarrurummun sisäpintaa vasten, ja syntyy kitkaa, ja vauhti hidastuu.
Jarrutussäteily

Jarrutussäteilyn muodostuminen varatun hiukkasen törmätessä toiseen varautuneeseen hiukkaseen
Jarrutussäteily (bremsstrahlung) on sähkömagneettista säteilyä, joka syntyy varautuneiden hiukkasten, erityisesti elektronien, hidastuessa eli jarruuntuessa atomiydinten sähkökenttien vaikutuksesta. Jarrutussäteilyä syntyy mm. röntgenputkissa elektronien osuessa putken anodiin. Röntgenputken hehkulangasta irtoaa elektroneja, joita kiihdytetään sähkökentässä. Suurinopeuksiset elektronit iskeytyvät putken keskellä olevaan anodiin ja jarruuntuvat voimakkaasti, jolloin emittoituu sähkömagneettista jarrutussäteilyä.Törmäyksessä elektronien liike-energia voi muuttua kokonaan tai osittain säteilyksi. Tämän vuoksi säteilyssä voi esiintyä kaikkia aallonpituuksia ts. jarrutussäteilyn spektri on jatkuva.
Jason Fairbanks

| Jason Fairbanks> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. syyskuuta 1780
Kuollut: 10. syyskuuta 1801 (20 vuotta)
Muut tiedot
Rikokset:  murha
Uhrit:  Elizabeth Fales
Rangaistus:  hirttotuomio
Jason Fairbanks (25. syyskuuta 1780 – 10. syyskuuta 1801) oli yhdysvaltalainen murhaaja. Hän tuli merkittävästä perheestä Massachusettsissa. Hänen kuudes serkkunsa oli varapresidentti Charles Fairbanks. Jason Fairbanks tuomittiin 19-vuotiaan naisen, Elizabeth Falesin murhasta 18. toukokuuta 1801. Hän pakeni vankilasta sukulaistensa avustuksella juuri ennen hirttotuomiotaan syyskuussa 1801. Fairbanks saatiin kiinni ja hänet hirtettiin 10. syyskuuta 1801.