stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kastraatio
Ihmisen kastraatio

Kuohittuja miehiä kutsutaan eunukeiksi.
Poikalapsen kastraatio aiheuttaa murrosiän poisjäännin myötä pysyviä naisellisia ja lapsimaisia ominaisuuksia, esimerkiksi naismaisen rasvakudoksen määrän ja sijoittumisen vartalossa, fyysisen voiman vähäisyyden, korkean äänen ja karvoituksen niukkuuden. Aikuisen miehen kastraatio aiheuttaa samoja ominaisuuksia lievempinä. Eunukit ovat olleet kysyttyjä orjamarkkinoilla, mutta he ovat hoitaneet myös hyvin arvostettuja virkoja. Joihinkin virkoihin, kuten haaremin vartijoiksi, on otettu jopa ainoastaan heitä. Pikkupoikina kuohitut eunukit ovat hyposeksuaaleja, mutta murrosiän jälkeen kuohitut eunukit eivät.
Myös nainen tai tyttö voidaan kastroida, vaikkakin se on vaikeampaa ja harvinaisempaa. Vastaavasti kun miehen tai pojan kastraatiossa poistetaan kivekset, miehen sukupuolirauhaset, naisen tai tytön kastraatiossa poistetaan munasarjat, naisen sukupuolirauhaset. Vastaavasti kuin alle murrosikäisen pojan kastraatio estää esimerkiksi siemensyöksyjen alkamisen, äänenmurroksen ja lihasten miehisen kasvun, alle murrosikäisen tytön kastraatio estää esimerkiksi kuukautisten alkamisen ja rintojen kasvun.
Kastroidut eläimet

Kuohittu sonni on härkä, kuohittu pässi on oinas ja kuohittu ori on ruuna. Koska kuohilailla on huomattavasti vähemmän testosteronia kuin muilla uroksilla, ne ovat yleensä paljon säyseämpiä kuin muut urokset. Tästä syystä kuohilaita on perinteisesti käytetty tehtäviin, joissa vaaditaan itsehillintää. Ruunia ja härkiä on voitu pitää peltotöissä ja vetojuhtina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kastraatio Wikimedia Commonsissa
Koiran kastraatio.
Kastor (yhtye)

| Kastor |
| --- | --- |

 Kastorin jäsenet Lutakon lavalla toukokuussa 2008.
Tiedot
Toiminnassa:  2000–
Tyylilaji:  indie rock
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Matias Koponen,  laulu, kitara, koskettimet   Jarkko Kumpulainen,  kitara, taustalaulu   Jarno Koponen,  rummut, lyömäsoittimet, taustalaulu   Artturi Taira,  koskettimet, lyömäsoittimet, taustalaulu   Esko Janatuinen,  basso  
Entiset jäsenet:  Emil Luukkonen,  koskettimet   Jussi Merikanto,  basso, taustalaulu  
Levy-yhtiö:  Siamese Sounds,  2005–2007   Backstage Alliance,  2007–  
Aiheesta muualla
www.kastorland.net
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kastor on suomalainen indie rock -yhtye. Vuodesta 2005 vuoteen 2007 yhtye toimi Siamese Sounds -levy-yhtiöllä, kunnes solmi lokakuussa 2007 sopimuksen Backstage Alliancen kanssa.
Kastor oli mukana perustamassa suomalaisten indie-yhtyeiden ja -muusikoiden asiaa ajavaa New Music Community -yhteisöä.
Julkaisut > Albumit

Lost Station  (2008)
Julkaisut > EP:t

Invisible Triumph  (2005)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kastor Myspacessa (englanniksi)
Kastor Last.fm:ssä (englanniksi)
Kenttätunniste

Kenttätunniste (tag, label, field identifier) on tiedonhaun käsite. Kenttätunnisteita käytetään, kun halutaan hakea tietueita, joiden tietyssä kentässä hakuavain esiintyy.  Kenttätunnisteita käytettäessä (seka)sanakirjatiedostosta tai käänteistiedostosta tutkitaan vain hakuavaimen kyseistä kenttää koskevia kirjauksia. Ellei kenttätunnistetta käytetä, tutkitaan yleensä kaikki avainta koskevat kirjaukset kentästä riippumatta.
Esimerkiksi DIALOG-tiedonhakupalvelun käyttämiä kenttätunnisteita ovat:
AU=tekijäkenttä
CN=tutkimussopimuksen/apurahan numero
CP=julkaisumaa
DT=dokumenttityyppi
JN=aikakauslehden nimi
LA=julkaisukieli
Kaarlo Kivilahti

Kaarlo Aate ”Kilu” Kivilahti (23. marraskuuta 1909 Helsinki – 3. maaliskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen kommunisti, joka toimi muun muassa Punaisen Valpon apulaispäällikkönä 1947–1948. Kivilahti oli niin sanottuina vaaran vuosina SKP:n johdon ja sisäministeri Yrjö Leinon luottohenkilö, josta tuli kommunistien johtava tiedusteluvirkamies. Nuorudessaan 1920–1930-luvuilla hän oli merkittävä taustavaikuttaja vasemmistolaisessa kulttuurielämässä kisällilaulujen parissa.
Elämä > Varhaiset vuodet

Lempinimellä ”Kilu” tunnettu Kaarlo Kivilahti esiintyi jo lapsena työväenyhdistysten iltamissa kuplettilaulajana. Hän liittyi Suomen Kommunistiseen Nuorisoliittoon sen perustamisvuonna 1925 ja SKP:n jäseneksi 1927. Vuosikymmenen jälkipuoliskolla Kivilahti esiintyi Meijän pojat -yhtyeessä ja levitti sen kappaleita myös muille vasemmistolaisille lauluryhmille. Vuonna 1929 hän vastasi Neuvostoliitosta käsin organisoidun kommunistien ohjelmatoimiston Helsprokeskuksen toiminnasta. Kivilahti oli myös sen julkaiseman Punainen Valonheittäjä -lehden päätoimittaja. Virallisesti hän oli kommunistisen nuorisoliiton alaisen Opintotyön Neuvontayhdistyksen palkkalistoilla toimistotehtävissä.
Kivilahti pidätettiin Etsivän keskuspoliisin takavarikoitua Helsprokeskuksen materiaalin ja syyskuussa 1929 hän sai 1 vuoden 4 kuukauden kuritushuonetuomion valtiopetoksen valmistelusta. Vankilasta päästyään Kivilahti opiskeli Leningradissa toimineessa Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopistossa salanimellä ”Pertti Meri”. Hän sai myös tiedustelukoulututusta, mutta jäi kiinni lähes heti Suomeen palattuaan juhannuksena 1935 ja tuomittiin lähes seitsemäksi vuodeksi kuritushuoneeseen. Kivilahti vapautui ehdonalaiseen lokakuussa 1939 ja jatkoi toimintaansa SKP:n maanalaisessa organisaatiossa. Talvisodan ajan hän piileskeli EK:n ilmiantajana toimineen Adolf Alanderin luona. Kivilahti tiesi kuitenkin Alanderin olevan soluttautuja, minkä vuoksi hän liioitteli suuresti kommunistien toiminnan laajuutta ja heidän valmiuttaan.
Elämä > Jatkosota

Välirauhan aikana Kivilahti asui Helsingissä Nestori Parkkarin huonetoverina ja toimi Suomen-Neuvostoliiton rauhan ja ystävyyden seuran kulttuurijaoston johtajana. Syksyllä 1940 Kivilahti joutui turvasäilöön Helsingin lääninvankilaan, josta hänet jatkosodan sytyttyä siirrettiin Köyliön vankileirille. Syyskuussa 1941 Kivilahti määrättiin muiden turvasäilöläisten tavoin rangaistuspataljoonaksi muodostettuun Erillinen Pataljoona 21:een. Hän kuului 25 vaarallisimpana pidetyn ”tekijämiehen” ryhmään, joille ei annettu aseita ja koulutusta vaan jätettiin työvelvollisiksi Karjalan kannakselle. Syksyllä 1942 työvelvolliset siirrettiin Koverin keskitysleirille. Kesäkuussa 1943 Kivilahti ja Matti Janhunen karkasivat vankineuvoston lähettäminä tehtävänään yhteydenotto puolueeseen ja vankien omaisiin. Miehet jäivät kiinni jo reilun viikon kuluttua ja heidät passitettiin takaisiin Koveroon. Kivilahti sai karkumatkasta lähes viiden vuoden kuritushuonetuomion.
Elämä > Sodan jälkeen

Turvasäilössä olleet kommunistit vapautettiin jatkosodan päätyttyä, mutta Kivilahti pysyi edelleen vangittuna kärsiessään karkumatkasta annettua tuomiota. Hänet vapautettiin vasta valvontakomission vaatimuksesta marraskuussa 1944. Vankilasta päästyään Kivilahti työskenteli aluksi ”poliittisena johtajana” SKDL:n valistuskeskuksen yhteyteen perustetussa Ohjelmapalvelu Oy:ssä. Seuraavana talvena Kivilahti oli Eero Hautojärven, Eino Pekkarisen ja Pellervo Takatalon ohella kaappaamassa Valtiollista Poliisia kommunistien haltuun. Syyskuussa 1945 hänet nimitettiin asekätkentää selvittäneen sisäasiainministeriön tutkintaelimen (SMTE) toimistopäälliköksi. Kivilahti kuulusteli muun muassa eversti Urho Tähtistä, jonka mukaan hän oli harmissaan asekätkentäjutusta sen pilatessa kommunistien vallankaappaussuunnitelmien aikataulun. Kivilahden kerrotaan myös sanoneen kuulusteltaville, että sisäministeri Leino oli antanut hänelle täydet valtuudet päättää epäiltyjen vankeusajasta. Huhtikuussa 1947 Kivilahti nimitettiin Valpon apulaispäälliköksi Leinon kanssa erimielisyyksiin ajautuneen Aimo Aaltosen tilalle. Hän hoiti tehtävää Valpon lakkauttamiseen vuoden 1948 loppuun saakka. Samana vuonna Kivilahti mainittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen ulkoasiainvaliokunnan raportissa Euroopan 500 johtavan kommunistin listalla yhdentoista muun suomalaisen ohella.
Valpon jälkeen Kivilahti työskenteli muun muassa luennoitsijana SKP:n puoluekoulussa, kunnes hänet 1954 palkattiin Neuvostoliiton omistamien Trustivapaa Bensiinin ja Suomen Petroolin sosiaalijohtajaksi. Kyseessä oli peitevirka, sillä Kivilahden varsinainen toimenkuva oli SKP:n ulkomaanosaston valvontaosaston johtajana, jossa hän vastasi ”kapitalististen maiden tiedustelusta”. SKP:n pohjoismaisten soluttautujien antamat tiedot kulkivat Kivilahden kautta Neuvostoliiton Helsingin suurlähetystöön. Hän jatkoi myös toimintaansa Ohjelmapalvelussa vaikuttaen muun muassa Hiilipojat-yhtyeen taustalla pitkälle 1950-luvulle. Kivilahti jäi eläkkeelle Teboilin henkilökuntajohtajan tehtävästä vuonna 1974 ja kuoli Meilahden sairaalassa 66-vuotiaana maaliskuussa 1976.
Kenttätuhkelo

| Kenttätuhkelo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Lycoperdaceae
Suku::  Tuhkelot Lycoperdon
Laji::  lividum
Kaksiosainen nimi
 Lycoperdon lividum  Pers. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kenttätuhkelo (Lycoperdon lividum) on melko harvinaisena Suomessa esiintyvä harmaa tai ruskehtava tuhkelolaji. Laji kasvaa rykelminä. Lähisukulainen on känsätuhkelo. Lajin syömäkelpoisuudesta ei ole tietoa.
Kenttäsairaanhoitaja

Kansainvälisissä operaatioissa kenttäsairaanhoitajat toimivat ja harjoittelevat yhteistyössä monikansallisten joukkojen kanssa. Kuvassa on käynnissä vastaava Naton evakuointiharjoitus Kandaharissa Afganistanissa marraskuussa 2014. Esimerkiksi vuosina 2002-2021 Afganistanin ISAF- ja RS-operaatioissa 15 suomalaista sotilasta haavoittui ja kaksi kaatui.
Kenttäsairaanhoitaja on Suomen puolustusvoimien tai Rajavartiolaitoksen palveluksessa työskentelevä sairaanhoitaja. He ovat Sotilaslääketieteen keskuksen työntekijöitä. Keskuksella on varuskunnissa 18 terveysasemaa eri puolilla Suomea. Puolustusvoimat kouluttaa kenttäsairaanhoitajat kenttäsairaanhoitajakurssilla. Kurssille pääsyn edellytys on laillistettu sairaanhoitajan tai ensihoitajan tutkinto. Fyysinen kunto testataan kuntotestein, ja lääkehoidon ja vähintään perustason ensihoidon osaaminen sekä suunnistustaito tulee osoittaa työnantajalle. Koulutus on kurssimuotoinen. Perustason kurssilla käsitellään perusyksikkötason huoltoa, kouluttamistaitoja ja kenttälääkinnän perusteita sekä laajennetaan ammatillista osaamista. Perustason kursseja seuraavat yleistason kurssi sekä mestaritason kurssi työkokemuksen kartuttua. Koulutuksessa lisätään ammatillista osaamista ja parannetaan kykyä toimia poikkeusoloissa. Mestaritason kursseilla opiskellaan esimiestoimintaa.
Puolustusvoimien ambulanssi Jyväskylässä 2017. Sotaharjoituksissa kenttäsairaanhoitajien työpiste sijaitsee usein ambulanssissa.
Puolustusvoimien ensimmäiset kenttäsairaanhoitajat tulivat palvelukseen vuonna 2001. Tehtävänä on osallistua varusmiesten terveydenhuoltoon ja terveystarkastuksiin. He antavat myös ensiapukoulutusta sekä kouluttavat varusmiehistä koostuvia ensihoitoryhmiä. Työpaikka on usein varuskunnan terveysaseman ulkopuolella maastossa, ja työpisteenä on ambulanssi. Kenttäsairaanhoitajat huolehtivat sotaharjoituksissa osallistujien tarvitsemasta välittömästä lääkinnällisestä hoidosta. He osallistuvat myös kansainvälisiin tehtäviin, kuten kriisinhallinta- ja rauhanturvaoperaatioihin.
Kalifornian yliopisto (Berkeley)

| Kalifornian yliopisto, Berkeley |
| --- | --- |
  

Kansleri:  Carol T. Christ
Opiskelijoita:  25 151 (syksy 2008)
Jatko-opiskelijoita:  10 258 (syksy 2008)
Sijainti:  Berkeley, Kalifornia  Yhdysvallat
Maskotti:  Oski the Bear
Sivusto:  http://berkeley.edu/
Kalifornian yliopiston Berkeleyn kampuksen rakennus
Kalifornian yliopisto, Berkeley (University of California, Berkeley; myös Berkeley ja UC Berkeley) on julkisen Kalifornian yliopisto -järjestelmän vanhin kampusyliopisto. Se sijaitsee San Franciscon lahden itärannalla Berkeleyssä, pohjoisessa Kaliforniassa. Yliopiston rehtorina toimii fysiikan professori Robert J. Birgeneau.
Kalifornian yliopisto perustettiin 1868 fuusioimalla yksityinen College of California ja julkinen Agricultural, Mining, and Mechanical Arts College. Tuolloin yliopisto koostui vain noin 40 opiskelijasta ja 10 opetushenkilökunnan jäsenestä. Alun perin Oaklandissa sijainnut kampus ja sen noin 200 opiskelijaa siirrettiin vuonna 1873 alueelle, johon kehittyi sittemmin Berkeleyn kaupunki.
Syyslukukaudella vuonna 1964 yliopistossa puhkesi opiskelijalevottomuuksia, jotka johtivat 2. joulukuuta hallintorakennuksen valtaamiseen. Levottomuuksien yhteydessä pidätettiin 754 opiskelijaa, jotka saivat jopa kolmen kuukauden pituisia vankeustuomioita.
Rehtorit ja kanslerit

Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kalifornian yliopisto, Berkeleyn rehtoreina ja kanslereina:
| --- | --- |
 Rehtorit 1868–1869 Henry Durant  1869–1870 John LeConte  1870–1872 Henry Durant  1872–1875 Daniel Coit Gilman  1875–1881 John LeConte  1881–1885 W.T. Reid  1885–1888 Edward S. Holden  1888–1890 Horace Davis  1890–1899 Martin Kellogg  1899–1919 Benjamin Ide Wheeler  1919–1923 David Prescott Barrows  1923–1930 William Wallace Campbell  1930–1952 Robert Gordon Sproul :  Kanslerit 1952–1958 Clark Kerr  1958–1961 Glenn T. Seaborg  1961–1965 Edward W. Strong  1965–1965 vt. Martin E. Meyerson  1965–1971 Roger Heyns  1971–1980 Albert H. Bowker  1980–1990 Ira Michael Heyman  1990–1997 Chang-Lin Tien  1997–2004 Robert M. Berdahl  2004–2013 Robert J. Birgeneau  2013–2017 Nicholas B. Dirks  2017–: Carol T. Christ
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalifornian yliopisto (Berkeley) Wikimedia Commonsissa
Katri Suoranta

Katri Suoranta, oikea nimi Katri Maria Wähä-Muotia (12. maaliskuuta 1899 Hämeenkyrö − 18. heinäkuuta 1985 Karhula) oli suomalainen runoilija.
Suoranta suomensi 1930-luvulla Anna Ahmatovan runoja Nuori Voima-lehteen.
Teoksia

Kuvastin : runoja. Schildt, Helsinki 1926
Kolme : runoantologia ; kirj. Elina Vaara (Pilven varjo), Katri Vala (Maan laiturilla), Katri Suoranta (Kevättuuli). WSOY 1930
Proloogi Toivo Pekkasen näytelmään "Sisarukset". Kotkan näyttämön - Kymenlaakson maakuntateatteri, Kotka 1933
Runo yhteistoiminnasta Y.O.L:n Kymenlaakson osuuskauppapiirin 25-vuotisjuhlaan. Kotka 1933
Katri Sarlund

| Katri Sarlund |
| --- | --- |
 Katri Sarlund johtaa puhetta Vihreiden puoluevaltuuskunnan kokouksessa Kotkassa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. elokuuta 1965 (ikä 59) Tampere
Poliitikko
Puolue:  Vihreät
Asema:  kaupunginvaltuutettu puoluevaltuuskunnan puheenjohtaja
Kotipaikka:  Turku
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Katri Sarlund (s. 3. elokuuta 1965 Tampere) on suomalainen poliitikko, joka toimii muun muassa Turun kaupunginvaltuutettuna. Hän on ollut myös Vihreiden varapuheenjohtaja sekä puoluevaltuuskunnan puheenjohtaja.
Sarlund on ollut kaupunginvaltuutettuna vuodesta 2001. Turun kunnallispolitiikassa hän on ollut muun muassa ympäristönsuojelulautakunnassa, ympäristö- ja kaavoituslautakunnassa, tarkastuslautakunnan puheenjohtajana ja 2009 alkaen kaupunginhallituksen II varapuheenjohtajana. Varsinais-Suomen liiton maakuntahallituksen jäsen hän on ollut vuosina 2001-2009. Turun seudun vihreiden puheenjohtajana Sarlund toimi 1998–2000.
Vihreässä liitossa Sarlund oli puoluehallituksen jäsen 1999–2003 ja varapuheenjohtaja 2003–2005 sekä valtuuskunnan puheenjohtaja 2005-2009. Vihreiden koulutuspoliittista työryhmää hän veti vuosina 2001–2005. Lisäksi hän on ollut muun muassa ympäristö- ja kaupunkipoliittisten työryhmien jäsen.
Koulutukseltaan Sarlund on filosofian maisteri, pääaineenaan ekologis-systemaattinen eläintiede. Hän työskentelee Turun normaalikoulussa biologian, maantiedon ja terveystiedon opettajana ja opetusharjoittelijoiden ohjaajana.  Katri Sarlund asuu puolisonsa, Vihreän liiton hallintopäällikkö Risto Kankaanpään kanssa Turun Peltolassa.
Aiheesta muualla

Katri Sarlundin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive).
Katri Sarlundin blogi.
Sarlund Turun kaupungin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive).
The Fathomless Mastery

| The Fathomless Mastery Bloodbath |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 9. huhtikuuta – elokuu 2008
 Julkaistu: 29. syyskuuta 2008
 Tuottaja(t): David Castillo & Bloodbath
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 41.37
 Levy-yhtiö: Peaceville
Bloodbathin muut julkaisut
| The Wacken Carnage 2008 | The Fathomless Mastery 2008 | Grand Morbid Funeral 2014 |
The Fathomless Mastery on ruotsalaisen death metal -yhtye Bloodbathin kolmas studioalbumi, joka on julkaistu vuonna 2008. Kyseisellä levyllä esiintyy ensimmäistä kertaa uusi kitaristi Per "Sodomizer" Eriksson.
Kappaleet

At the Behest of Their Death – 3.41  (säv & san: Nyström)
Process of Disillumination – 3.09  (säv & san: Renkse)
Slaughtering the Will to Live – 3.37  (säv & san: Renkse)
Mock the Cross – 4.02  (säv: Eriksson, san: Åkerfeldt)
Treasonous – 4.13  (säv & san: Nyström)
Iesous – 3.33  (säv & san: Renkse)
Drink from the Cup of Heresy – 3.36  (säv: Eriksson, san: Åkerfeldt)
Devouring the Feeble – 3.11  (säv & san: Renkse)
Earthrot – 3.19  (säv: Eriksson, san: Åkerfeldt)
Hades Rising – 5.05  (säv & san: Nyström)
Wretched Human Mirror – 4.12  (säv & san: Renkse)
Kokoonpano

Mikael Åkerfeldt – laulu
Anders Nyström – kitara
Jonas Renkse – basso
Martin Axenrot – rummut
Per Eriksson – kitara
Kokoonpano > Tuotanto

David Castillo – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Björn Engelmann – masteroija
Dusty Peterson – kansikuva
Robin Bergh – valokuvat
Arvostelut

About.com:
Blabbermouth: 8.5/10
Imperiumi.net:
Metal Storm: 8.8/10
Soundi:
Aiheesta muualla

The Fathomless Mastery Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Fathomless Mastery Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kehitys

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Kehitys tarkoittaa asioiden muuttumista ajan myötä, kehittymistä, usein nimenomaan parempaan suuntaan. Se voi viitata myös seuraaviin asioihin:
kehitys, valokuvauksessa filmille syntyneen latentin kuvan saattaminen näkyväksi
Kehitys, Porissa vuosina 1906–2016 toiminut kustannusyhtiö
Kehitys, suomalainen vuosina 1969–2024 ilmestynyt aikakauslehti
Kehitys, Arto Halosen lyhytelokuva vuodelta 1986.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kehitys”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kartusiaanit

Kartusiaanien vaakuna
Kartusiaaninen sääntökunta on katolinen sääntökunta, jonka perusti Bruno Kölniläinen vuonna 1084. Kartusiaaneihin kuuluu sekä munkkeja että nunnia. Kartusiaaneilla on omat sääntönsä, joita kutsutaan nimellä Statutes, ja heidän elämäntyyliinsä kuuluu sekä erakko- että kinobioottista elämää.
Kartusiaanit ovat saaneet nimensä Chartreusen massiivista, joka on osa Ranskan Alppeja Grenoblen lähellä. Bruno rakensi ensimmäisen erakkomajan Chartreusen laaksoihin. Kartusiaanien motto on latinankielinen lause ”Stat crux dum volvitur orbis”, joka tarkoittaa: ”Risti on vakaa, vaikka maailma muuttuu”.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kartusiaanien kotisivut (englanniksi, ranskaksi, espanjaksi, italiaksi, saksaksi, portugaliksi)
Artikkeli kartusiaaneista Katolisessa tietosanakirjassa (englanniksi)
The Rock – paluu helvettiin

| The Rock – paluu helvettiin> The Rock |
| --- | --- |
 Virallinen elokuvateatterijuliste
Ohjaaja:  Michael Bay
Käsikirjoittaja:   Douglas S. Cook  Mark Rosner  David Weisberg 
Tuottaja:   Jerry Bruckheimer  Don Simpson 
Säveltäjä:  Nick Glennie-Smith Hans Zimmer
Kuvaaja:  John Schwartzman
Leikkaaja:  Richard Francis-Bruce
Tuotantosuunnittelija:  Michael White
Pääosat:   Sean Connery  Nicolas Cage  Ed Harris 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Hollywood Pictures
Levittäjä:  InterCom Netflix Disney+
Ensi-ilta:   1996-06-077. kesäkuuta 1996 (Yhdysvallat)  1996-06-2727. kesäkuuta 1996 (Suomi)  
Kesto:  136 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  75 miljoonaa dollaria
Tuotto:  335 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Rock – paluu helvettiin on Michael Bayn ohjaama ja Jerry Bruckheimerin tuottama yhdysvaltalainen toimintaelokuva, jonka ensi-ilta oli 7. kesäkuuta 1996. Elokuvan pääosissa esiintyvät Sean Connery, Nicolas Cage ja Ed Harris. Elokuvan ensi-ilta Suomessa oli 27. kesäkuuta 1996.
The Rock – paluu helvettiin voitti muutamia elokuva-alan palkintoja, kuten esimerkiksi vuoden 1997 ”parhaan elokuvakaksikon” MTV Movie Awardsin. Elokuva oli myös vuoden 1996 Oscar-gaalassa ehdokkaana parhaan äänityksen Oscar-palkinnosta, mutta se hävisi ehdokkuuden draamaelokuvalle Englantilainen potilas.
Irakilainen Yhdistyneelle kuningaskunnalle vakoillut henkilö otti mahdollisesti vaikutteita elokuvasta raportoidessaan vuosina 2002–2003 valheellisesti Irakin kemiallisten aseiden tuotannosta, mikä tuli ilmi vasta vuonna 2016.
Juoni

Elokuvan alussa Yhdysvaltain merijalkaväen prikaatinkenraali Francis X. Hummel muodostaa hänelle uskollisista merijalkaväen sotilaista pienen palkkasoturijoukon, joka hyökkää Yhdysvaltain laivaston asevarastoon ja onnistuu varastamaan viisitoista ohjusta ja erittäin tappavaa VX-hermokaasua sisältäviä teräskanistereita. Hyökkäyksen jälkeen Hummelin joukot miehittävät San Franciscon edustalla sijaitsevan, museoidun Alcatrazin vankilasaaren ja ottavat siellä panttivangeikseen 81 ihmistä, jotka olivat saarella turistikiertueella. Hummel on katkeroitunut siitä, että Yhdysvaltain hallitus hylkäsi Vietnamissa ja Persianlahdella palvelleita merijalkaväen sotilaita vihollislinjojen taakse ja jätti heidät kuolemaan. Hummel ottaa yhteyden Yhdysvaltain hallituksen edustajiin ja kertoo heille vaatimuksensa: Hummelille, hänen joukoilleen ja "petettyjen" sotilaiden omaisille on luovutettava yhteensä sata miljoonaa Yhdysvaltain dollaria; mikäli vaatimuksiin ei suostuta 40 tunnin sisällä tai Yhdysvaltain hallitus kertoo tapahtuneesta joukkotiedotusvälineille, Hummel ei ainoastaan teloita panttivankeja vaan myös laukaisee VX-kaasulla varustettuja ohjuksia suoraan San Franciscon keskustaan. Vaikka ohjusten päästämä myrkkykaasupilvi voisikin pahimmassa tapauksessa tappaa suuren osan koko kaupungin väestöstä, Yhdysvaltain hallituksen tekemän päätöksen johdosta kenraalin esittämiin vaatimuksiin ei suostuta.
Hummelin uhkauksista huolimatta Yhdysvaltain hallitus päättää estää kenraalin aikeet ja lähettää Alcatrazille pienen kommandoryhmän, jonka tarkoituksena on tunkeutua museovankilaan ja tehdä ohjukset toimintakyvyttömiksi tuhoamalla niiden virtapiirit ennen kuin ne laukaistaan. Kommandoryhmään kuuluvat kemiallisiin aseisiin perehtynyt FBI-agentti Stanley Goodspeed, jolla ei ole minkäänlaista taistelukokemusta; entinen SAS-agentti John Patrick Mason, joka pakeni ainoana tunnettuna henkilönä Alcatrazilta; sekä pieni ryhmä komentaja Andersonin johtamia Yhdysvaltain laivaston Navy SEAL -erikoisjoukkoja. Tarinan edetessä paljastuu, että Mason joutui aikoinaan vankilaan sen vuoksi, että hän oli brittihallitukselle työskennellessään varastanut ja kätkenyt Yhdysvaltain hallituksen tarkimmin varjeltuja salaisuuksia sisältäneen mikrofilmin, joka esimerkiksi kertoi totuuden Roswellin tapauksesta ja John F. Kennedyn salamurhasta.