stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Siltala

Siltala voi viitata seuraaviin:
Henkilöitä

Aleksi Siltala (s. 1963), suomalainen kirjankustantaja
Anne Siltala (s. 1969), keskimatkojen juoksija
Antti Siltala (s. 1984), suomalainen lentopalloilija
Antti Siltala (1878–1910), suomalainen eläintieteilijä
Beni Siltala (s. 1953), suomalainen laulaja
Hannu Siltala (1964–2011), suomalainen toimittaja
Helena Siltala (1930–2022), suomalainen laulaja
Juha Siltala (s. 1957), suomalainen historioitsija
Mika Siltala (s. 1961), suomalainen elokuvien levittäjä ja maahantuoja
Raimo Siltala, suomalainen oikeustieteen professori
Raine Siltala (s. 1984), suomalainen urheilujournalisti, rumpali ja mainostoimistoyrittäjä
Reijo Siltala (s. 1978), suomalainen filosofian tohtori
Touko Siltala (s. 1957), suomalainen kirjankustantaja
Väinö Kustaa Siltala (1885–1925), suomalainen voimamies
Muita merkityksiä

Siltala, kirjankustannusyhtiö
Siltala-Juupakylä, kylä Seinäjoella Kihniän alueella
Siltala Yachts, Pöytyällä toiminut veneveistämö, nykyiseltä nimeltään Nauticat
Siltalan pehtoori , Harald Selmer-Geethin romaani, ja siihen perustuvat elokuvat
Siltalan pehtoori, Risto Orkon ohjaama elokuva vuodelta 1934
Siltalan pehtoori, Valentin Vaalan ohjaama elokuva vuodelta 1953
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Siltala”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Tetuán (1863)

| Tetuán |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ferrol
Kölinlasku:  toukokuu 1861
Laskettu vesille:  maaliskuu 1863
Palveluskäyttöön:  tammikuu 1866
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutunut tulipalossa 30. joulukuuta 1873
Loppuvaihe:  romutettu 1874
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 300 t
Pituus:  85,1 m
Leveys:  17,0 m
Syväys:  6,6 m
Koneteho:  4 520 ihp
Nopeus:  10 solmua
Miehistöä:  584
Aseistus
Aseistus:  30 × 68 naulan SB -tykkiä
Tetuán oli Espanjan laivaston vuonna 1863 vesillelaskettu ironclad.
Valmistus

Alus tilattiin Ferrolista, missä köli laskettiin toukokuussa 1861. Alus laskettiin vesille maaliskuussa 1863 ja se valmistui tammikuussa 1866. Alus otettiin palvelukseen kesäkuussa.
Palvelus

Kolmannessa karlistisodassa vuoden 1873 puolivälissä ensimmäinen tasavalta perustettiin kapinan seurauksena. Kapinalliset valtasivat 12. heinäkuuta Cartagenan, jonka satamassa oli osa Välimeren laivueen aluksista kuten panssarifregatit Tetuán, Vitoria ja Numancia sekä panssarikorvetti Méndez Nuñez. Saksan keisarikunnan ja Britannian kuninkaallisen laivaston alukset SMS Friedrich Carl ja HMS Swiftsure valtasivat Vitorian ja puisen höyryfregatin, jotka uhkasivat ampua Almeriaa, jollei lunnaita makseta. Vallatut alukset luovutettiin 26. syyskuuta hallitukselle.
Kapinallisten haltuun jääneet Numancia, Tetuán ja Mendez Nuñez joutuivat 11. lokakuuta hallituksen Vitorian johtaman laivasto-osaston yllättämiksi lähellä Cartagenaa. Osastot pyrkivät pitämään etäisyyttä, koska hallituksen alukset eivät halunneet upottaa kapinallisten hallussa olleita aluksia. Tetuán vaurioitui taistelussa. Korjattavana olleella aluksella syttyi 30.-31. joulukuuta tulipalo, joka tuhosi sen. Hylky romutettiin vuotta myöhemmin.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish ironclad Tetuán
Käännös suomeksi
Oksaloetikkahappo

| Oksaloetikkahappo |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-oksobutaanidihappo
CAS-numero:  328-42-7
PubChem CID:  970
SMILES:  C(C(=O)C(=O)O)C(=O)O 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C4H4O5
Moolimassa:  132,072 g/mol
Sulamispiste:  161 °C
Oksaloetikkahappo (C4H4O5) on ketodikarboksyylihappoihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Oksaloetikkahappo on välituote useissa biokemiallisesti tärkeissä reaktioissa.
Sitruunahappokierto

Sitruunahappokierron ensimmäisessä vaiheessa oksaloetikkahappo ja asetyylikoentsyymi-A reagoivat sitraattisyntaasientsyymin katalysoimana muodostaen sitruunahappoa. Reaktiossa asetyyliryhmä siirretään oksaloetikkahapon ketonihiileen ja karbonyyliryhmä pelkistetään hydroksyyliryhmäksi. Oksaloetikkahappoa muodostuu sitruunahappokierron kymmenennessä vaiheessa, kun omenahappo dehydrataan malaattidehydrogenaasientsyymin avulla.
Glukoneogeneesi

Glukoneogeneesin ensimmäisessä vaiheessa palorypälehappo muutetaan oksaloetikkahapoksi. Reaktio kuluttaa ATP-molekyylin ja sitä katalysoi pyruvaattikarboksylaasientsyymi. Glukoneogeneesin toisessa vaiheessa oksaloetikkahappo muutetaan fosfoenolipalorypälehapoksi. Reaktiossa tarvittava energia saadaan hydrolysoimalla yksi gyanosiinitrifosfaatin korkeaenergiainen fosfaattiryhmä. Reaktiossa muodostuu lisäksi hiilidioksidia ja guanosiinidifosfaattia. Reaktiota katalysoi fosfoenolipyruvaattikarboksikinaasi.
Asparagiinihapon biosynteesi

Eliöt voivat tuottaa aminohappo asparagiinihappoa oksaloetikkahaposta. Asparagiinihappoa syntyy, kun oksaloetikkahappo ja glutamiinihappo reagoivat. Reaktio on transaminaatioreaktio ja sitä katalysoi eräs transaminaasien luokkaan kuuluva entsyymi, aspartaattiaminotransferaasi. Koentsyyminä toimii pyridoksaalifosfaatti.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Oxalacetic acid (englanniksi)
ChemBlink: Oxalacetic acid (englanniksi)
Oksaloetikkahapon, omenahapon ja asparagiinihapon väliset yhteydet
Thanaka

Tyttöjä, joiden kasvoilla thanakaa levitettynä  Inwan kaupungissa
Karenityttö kasvoillaan thanakaa.
Thanaka on vaaleankeltainen kosmeettinen aine, jota saadaan thanaka-puusta (Linoria acidissima). Oksan kappaletta hierotaan litteää kiveä vasten ja lisätään vettä, jolloin saadaan kasvoille levitettävää hienoa tahnaa. Thanakan katsotaan supistavan ja viilentävän ihoa ja suojaavan polttavalta auringolta.
Thanakaa käytetään etenkin Myanmarissa, ja vaikka yhä useammalla myanmarilaisella onkin varaa länsimaisiin kosmetiikkatuotteisiin, on thanaka edelleen suosittua. Tähän vaikuttaa etenkin sen halpa hinta ja tehokkuus. Thanakaa myydään eri vahvuisena ja kiinteässä, nestemäisessä sekä jauhomaisessa muodossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thanaka Wikimedia Commonsissa
Tetrahydropyraani

| Tetrahydropyraani |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Oksaani
CAS-numero:  142-68-7
PubChem CID:  8894
SMILES:  C1CCOCC1 
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C5H10O
Moolimassa:  86,13 g/mol
Sulamispiste:  -45 °C
Kiehumispiste:  88 °C
Tiheys:  0,881 g/cm3
Liukoisuus veteen:  80,2 g/l
Tetrahydropyraani eli oksaani (C5H10O) on heterosyklinen eetteri. Yhdistettä käytetään muun muassa liuottimena ja orgaanisessa synteesissä.
Valmistus

Tetrahydropyraania valmistetaan pelkistämällä dihydropyraania vedyn avulla. Tässä reaktiossa katalyyttinä toimii Raney-nikkeli. Toinen tapa valmistaa yhdistettä on 1,5-dihydroksipentaanin kuumennus 190–210 °C:n lämpötilaan ja tätä reaktiota katalysoi butyylitinatrikloridi.
Käyttö

Tetrahydropyraani on aproottinen liuotin ja sitä käytetään teollisuudessa muun muassa liuottamaan hartseja, muoveja ja kumeja. Yhdistettä voidaan käyttää myös orgaanisessa synteesissä. Typpihappo hapettaa yhdisteen glutaarihapoksi ja reaktiossa veden ja hiilimonoksidin kanssa muodostuu pimeliinihappoa. Vetykloridin tai vetybromidin ja tetrahydropyraanin välisessä reaktiossa muodostuu 1,5-diklooripentaania tai 1,5-dibromipentaania.
Thaimaan kommunistinen puolue

Thaimaan kommunistisen puolueen lippu.
Thaimaan kommunistinen puolue oli Thaimaassa eli entisessä Siamissa toiminut kommunistinen puolue. Kommunistit tekivät aseellista vastarintaa hallitusta vastaan 1960-luvun lopulta 1980-luvulle saakka, jolloin kommunistien alun perin maan vähemmistöjen keskuudesta saama kannatus lopulta romahti.
Historia

Kommunistinen liike Thaimaassa alkoi kerätä kannattajia 1920-luvun loppupuolella aluksi lähinnä taloudellisesti ja poliittisesti huonommassa asemassa olevien etnisten vähemmistöjen parista. Thaimaan kommunistinen puolue perustettiin vuonna 1942 useiden pienempien ryhmittymien yhteenliittymänä, joita johtivat pääasiassa Thaimaan kiinalaiset. Sen pääasiallinen toiminta-alue oli hmongien asuttamat alueet Pohjois-Thaimaassa, laojen alueet koillisessa ja osissa muslimien asuttamaa etelää. Etelässä toimivat sinne paenneet entiset Malaijan kommunistisen liikkeen vaikuttajat, joilla oli aseellista voimaa. Isanissa alkoivat vaikuttaa puolestaan Laosista ja Vietnamista tulleet kommunistit.
Vuoteen 1967 mennessä kommunistit olivat aloittaneet aseellisen liikehdinnän Chiang Rain ja Nanin provinsseissa. Liike sai tukea Kiinasta. Thaimaan kommunistisen puolueen jäsenmäärä nousi huippuunsa vuoden 1976 vallankaappauksen jälkeen. 1970-luvun puoliväliin mennessä Thaimaa oli aloittanut useita aseellisen liikehdinnän lopettamiseen tähtääviä toimia. Sotilasoperaatiot olivat kalliita ja kommunistista liikettä pyrittiin tyrehdyttämään taloudellisilla, poliittisilla ja sosiaalisilla uudistuksilla. Armahdusohjelma 1980-luvun alkupuolella johti monien Thaimaan kommunistisen puolueen jäsenen antautumiseen. Myös sotilasoperaatioiden avulla saavutettiin menestyksiä. Kommunistisen puolueen aseellisten jäsenten määrä tippui vuoden 1979 lukemasta 12 000 noin 4 000:n vuoteen 1983 mennessä. Kommunistien suosion hiipumiseen vaikutti myös pakolaisten kauhutarinat Laosista, Kambodžasta ja Vietnamista. Kommunistien vielä jäljellä olleet rippeet pidätettiin kommunistisen puolueen yritettyä pitää kokouksen vuonna 1987.
Sveriges Radio Finska

Sveriges Radio Finska on Ruotsin yleisradioyhtiön Sveriges Radio AB:n suomenkielinen kanava, joka toimittaa lähetyksiä suomeksi, meänkielellä ja ruotsiksi FM-kanavilla ja digitaalilähetyksissä.
Sveriges Radio Finskan lähetyksillä on yli 200 000 kuuntelijaa päivittäin. Yhteensä Ruotsissa asuu suomen kielen ja meänkielen taitajia lähes 470 000, ja suomalaistaustaisia maassa on yli 712 000. Kanavalla on toimittajia yli kahdellakymmenellä paikkakunnalla, pohjoisen Pajalasta etelän Malmöhön ja länsirannikon Göteborgista itärannikon Tukholmaan. Yhteensä toimittajia on noin kuusikymmentä, joista puolet Tukholman Radiotalossa ja loput eri P4-kanavilla. Sveriges Radio Finskalla on myös oma kirjeenvaihtaja Helsingissä.
Lähetykset

Osa Sveriges Radio Finskan ohjelmista kuuluu FM-verkossa tavallisen radiovastaanottimen välityksillä P2-, P4- ja P6-kanavilta. Digitaalisesti kanava lähettää ohjelmaa aamusta iltaan DAB-verkossa sekä kaapeli-TV:n välityksellä, ja internetissä löytyy suorakuuntelu kotisivun kautta. Älypuhelimen Sveriges Radio Play -sovellus välittää myös Sveriges Radio Finskan lähetykset ja podcastit.
Sveriges Radio Finskan lähetykset valtakunnallisella P2-kanavalla:
arkisin klo 6.00–6.35 ja 16.00–17.00.
lauantaisin klo 14.00–15.00
sunnuntaisin klo 7.00–9.00 ja 16.00–17.00
Tukholmassa lähetykset kuuluvat P6-kanavalta (89,6 MHz)
Alueelliset lähetykset P4-kanavalla koko Ruotsissa:
arkisin klo 18.10–19.00
Lähetykset P6-kanavalla Tukholmassa:
arkisin klo 6.00–6.35 ja klo 16.00–17.00
lauantaisin klo 14.00–16.00
sunnuntaisin klo 7.00–11.00 ja klo 16.00–17.00
Uutiset lähetetään arkisin klo 6.30, 7.30, 8.30, 10.30, 12.30, 14.30, 16.00, 18.15 ja klo 20.00, myös viikonloppuisin kuullaan uutisia.
Sveriges Radio Finska tekee myös sisältöä ruotsiksi Finnblicken-nettisivulla, joka on suunnattu nuorille ruotsinsuomalaisille.
Joulu- ja juhannusviikkoa edeltävinä perjantai-iltoina kuullaan perinteisesti Puhelinlangat laulaa -toivekonsertti Sveriges Radio Finskan ja Yle Radio Suomen yhteislähetyksenä. Ohjelmassa kuuntelijat voivat lähettää musiikkitoiveiden kera terveisiä Ruotsiin ja Suomeen.
Ruotsin suomenkielisen radion historiaa

Ruotsin radion (Sveriges Radio) suomenkieliset lähetykset alkoivat talvisodan aikana 1939, kun Motalasta lähetettiin rintamatietoja. Ruotsin pohjoisimman läänin, Norrbottenin läänin, valtiopäivämies Ragnar Lassinantti teki suomenkielisiä ohjelmia Ruotsin radiolle 1957, kunnes hänestä tuli maaherra. Ensimmäinen Pohjoiskalottiohjelma lähetettiin 19. lokakuuta 1960 Ruotsin radion Norrbottenin ohjelmistossa. Ohjelma alkoi Artturi Similän säätiedotuksella ja alueuutisilla, missä käsiteltiin myös Suomen asioita.
Vuonna 1965 alkoivat aluksi matkailijoille tarkoitetut uutiset, jotka pian laajenivat pysyviksi, ruotsinsuomalaisille siirtolaisille suunnatuiksi uutis- ja ohjelmalähetyksiksi. Vuonna 1969 perustettiin Ruotsin radion suomenkielinen toimitus, Finskspråkiga programredaktionen, joka tuotti valtakunnallisia lähetyksiä.
1972 alkoivat Keski-Ruotsin suomenkieliset aluelähetykset. Niitä toimitettiin Örebrossa, ja niitä kuultiin Mälarinlaaksosta Norjan rajalle ulottuvalla alueella.
1977 perustettiin Sveriges Radio AB:n (SR) tytäryhtiö Sveriges Lokalradio AB (LRAB), jonka 24 asemasta 21 välitti suomenkielisiä paikallisuutisia ja -ohjelmia.
SR:n suomenkielinen toiminta yhdistettiin vuonna 1997 ja se nimettiin P7 Finskaksi. Yleisökilpailun jälkeen nimeksi muutettiin SR Sisuradio. SR Sisuradion ensimmäisenä kanavapäällikkönä toimi Jukka Häyrinen. 8. tammikuuta 2007 kanavapäällikkönä aloitti Päivi Tompuri, joka seurasi Yrjö Risusta. Syyskuussa 2014 Sisuradion kanavapäällikkönä aloitti Sofia Taavitsainen. Nykyinen päällikkö Anne Sseruwagi aloitti toimessaan helmikuussa 2018.
6. huhtikuuta 2020 kanavan nimeksi muuttui Sveriges Radio Finska.
Ruotsin suomenkielisen radion historiaa > Toimittajia

Toimituksen perustamisvaiheen henkilöstöön kuului 1970-luvun Yleisradiostakin tuttu radiotoimittaja Jouko Blomberg. Toimittaja Kari Lumikero työskenteli toimituksessa 1969–1985, mutta avusti myös Yleisradiota jutuillaan. Muita vakituisia toimittajia alkuvuosina olivat Pertti Pitkänen ja Pekka Lehtinen, kokoaikaisia freelancereitä Börje Aura, Eeva Lindh, Asta Markkanen, Tapio Tuominen, Liisa Paavilainen ja Leena Häyrynen. Toimituksen esimies oli Yleisradion teatteri- ja kulttuuriosaston päällikkönä 1960-luvun alussa työskennellyt Stig Törnroos.
Toimituksessa on työskennellyt myös muun muassa kirjailijanakin tunnettu Tiina Laitila Kälvemark.
Aiheesta muualla

Sveriges Radio Finskan kotisivu
Santiago Bueno

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Santiago Ignacio Bueno Sciutto
Syntymäaika: 9. marraskuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Montevideo, Uruguay
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 190 senttimetriä
Seura
Seura: Wolverhampton
Pelinumero: 4
Junioriseurat
2009–2017: Peñarol
2017: Barcelona
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2017–2019 | Barcelona B | 0 | (0) |
| 2018 | → Peralada (laina) | 12 | (1) |
| 2018–2019 | → Peralada (laina) | 29 | (2) |
| 2019–2023 | Girona | 110 | (3) |
| 2023– | Wolverhampton | 18 | (0) |
Maajoukkue
| 2014–2015 | Uruguay U17 | 25 | (0) |
| 2016–2017 | Uruguay U20 | 27 | (2) |
| 2020 | Uruguay U23 | 5 | (2) |
| 2023– | Uruguay | 6 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. marraskuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 14. marraskuuta 2024.
Santiago Ignacio Bueno Sciutto (s. 9. marraskuuta 1998 Montevideo) on uruguaylainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Wolverhampton Wanderersia. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura

Bueno liittyi montevideolaisseura Peñarolin junioriakatemiaan vuonna 2009. Tammikuussa 2017 hän siirtyi Peñarolista espanjalaiseen FC Barcelonaan.
Bueno lainattiin tammikuussa 2018 Espanjan kolmannen sarjatason Peraladaan, jossa hän vietti myös kauden 2018–2019. Hän pelasi seurassa yhteensä 41 ottelua.
Buenon sopimus Barcelonan kanssa päättyi kauteen 2018–2019 ja elokuussa 2019 hän siirtyi Espanjan Segunda Divisióniin vastikään pudonneeseen Gironaan. Kaudella 2020–2021 Bueno vakiinnutti paikkansa Gironan avauskokoonpanossa ja teki 7. tammikuuta 2021 myös ensimmäisen maalinsa Gironan pelaajana Copa del Reyn toisen kierroksen ottelussa Lugoa vastaan. Kaudella 2021–2022 Bueno pelasi 31 Segunda Divisiónin ottelua, kun Girona nousi nousukarsintojen kautta takaisin Primera Divisióniin. Neljässä nousukarsintaottelussa hän pelasi täydet minuutit.
Tammikuussa 2023 Bueno allekirjoitti Gironan kanssa vuoteen 2026 ulottuvan jatkosopimuksen. Kaudella 2022–2023 Bueno pelasi Gironassa 34 Primera Divisiónin ottelua ja kaksi Copa del Reyn ottelua.
31. elokuuta 2023 Bueno siirtyi Gironasta englantilaisseura Wolverhampton Wanderersiin viisivuotisella sopimuksella. Siirtosummaksi uutisoitiin noin 12 miljoonaa euroa. Ensiesiintymisensä Wolverhamptonin pelaajana hän teki 26. syyskuuta 2023 Englannin liigacupin ottelussa Ipswich Townia vastaan. Valioliigadebyyttinsä hän puolestaan teki 27. marraskuuta 2023 Fulhamia vastaan. Hän pelasi avauskaudellaan kaikkiaan 12 valioliigaottelua.
Maajoukkueura

Bueno edusti vuosina 2014–2020 Uruguayn juniorimaajoukkueita. Vuonna 2017 hän voitti alle 20-vuotiaiden Etelä-Amerikan-mestaruuden ja pelasi myös vuoden 2017 alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa, joissa Uruguay sijoittui neljänneksi.
Uruguayn A-maajoukkueessa Bueno pelasi ensimmäistä kertaa 24. maaliskuuta 2023 ystävyysottelussa Japania vastaan. Hän on pelannut 14. lokakuuta 2024 mennessä kaikkian kuusi maaottelua, joista neljä on ollut MM-karsintaotteluita.
Muuta

Buenon veli Gastón Bueno ja serkku Gonzalo Bueno ovat myös ammattilaisjalkapalloilijoita.
Buenolla on Uruguayn lisäksi myös Italian kansalaisuus.
Tetrarkia

| --- | --- |
Rooman valtakunta
  Osa historian artikkelisarjaa  Rooman valtakunnan hallinto
Ajanjaksot
Rooman kuningaskunta 753 eaa. – 510 eaa.  Rooman tasavalta 510 eaa. – 27 eaa.  Rooman keisarikunta 27 eaa. – 476 jaa.
 Länsi-Rooma 330–476:  Itä-Rooma 330–1453  Trebizond 1204–1461  Theodoro 1204–1475
Virkamiehet
Konsuli Preettori Prokonsuli Propreettori: Ediili Kvestori Tribuuni Kensori
Poikkeusvirat
Diktaattori Magister equitum Sotatribuuni-konsuli: Kuningas Triumviraatti Decemviri
Tribunicia potestas: 
Arvonimet
Keisari
Legaatti Dux Officium Prefekti Vicarius Vigintisexviri: Liktori Magister militum Imperaattori Princeps senatus Pontifex maximus Tetrarkki
Instituutiot ja lait
Rooman senaatti Cursus honorum Rooman kansankokoukset: Rooman laki Rooman kansalaisuus Imperium
Tetrarkia (m.kreik. τετραρχία) tarkoittaa järjestelmää, jossa neljä henkilöä hallitsevat yhdessä. Tetrarkialla tarkoitetaan erityisesti Rooman keisari Diocletianuksen vuonna 293 perustamaa järjestelmää. Tetrarkia perustui siihen, että valtakunta jaettiin kahden keisarin välillä, ja kumpikin hallitsi omaa valtakunnan puolikasta. Kumpikin keisari valitsi taas itselleen apukeisarin, jolla oli arvonimi caesar. Vanhempien keisarien arvonimi oli augustus. Apukeisareista oli määrä tulla keisarien seuraajia, kun he luopuivat vallastaan.
Diocletianus, Maximianus, Galerius ja Constantius Venetsiassa sijaitsevassa patsaassa.
Historia

Diocletianuksen mielestä Rooman valtakunnan johtaminen oli käynyt mahdottomaksi tehtäväksi yhdelle miehelle. Vuoden 285 heinäkuussa Diocletianus adoptoi illyrialaisen Maximianuksen ja nimitti tämän caesariksi. Maximianus sai hallittavakseen valtakunnan länsiosan ja Illyrian länsipuolisen rajan puolustaminen. Diocletianus otti omalle vastuulleen vaarallisemman itärajan. Diocletianus loi myös itselleen ja Maximianukselle jumalalliset taustat. Maximianuksen esi-isäksi hän teki Herakleen ja omaksi itsensä pääjumala Juppiterin. Kun eräs Carausius julisti itsensä keisariksi vuonna 286 Britanniassa, korotti Diocletianus Maximianuksen augustukseksi eli saman arvoiseksi itsensä rinnalle. Kummallakin keisarilla oli omat hovinsa, armeijansa ja byrokratiansa. Kummallakin oli myös oma pretoriaaniprefekti, joka toimi heidän lähimpänä apulaisenaan.
1. maaliskuuta 293 Diocletianus jatkoi uudistuksiaan. Kummallekin augustukselle nimitettiin oma apukeisarinsa, jonka titteliksi tuli caesar. Diocletianus valitsi apukeisarikseen entisen pretoriaaniprefektinsä Galeriuksen, joka hänkin oli Diocletianuksen ja Maximianuksen tapaan illyrialainen. Galerius sai aluksi vastuulleen Syyrian ja Egyptin puolustamisen persialaisia vastaan. Maximianuksen nuoremmaksi kumppaniksi nimitettiin Konstantinus Suuren isä Constantius, joka sai hallittavakseen Gallian ja Britannian. Kummatkin augustukset adoptoivat myös apukeisarinsa ja tekivät heistä kruununperillisensä. Galerius erosi vaimostaan ja meni naimisiin Diocletianuksen tyttären Valerian kanssa. Samoin Constantius otti uudeksi vaimokseen Maximianuksen tyttären Theodoran ja erosi entisestä vaimostaan Helenasta. Kummallakin caesarilla oli oma hovinsa ja pretoriaaniprefektinsä, mikä vain entisestään kasvatti valtakunnan byrokratiaa.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | Itä-Rooma | Länsi-Rooma |
| augustus | Diocletianus | Maximianus |
| caesar | Galerius | Constantius |
Rooma ei enää ollut keisarien asuinpaikka vaan he perustivat omat pääkaupunkinsa lähemmäs valtakunnan rajoja, jossa heitä tarvittiin.
Diocletianus hallitsi Vähän-Aasian Nikomedeiasta käsin, lähellä Balkania ja Persian rajaa.
Galerius hallitsi Sirmiumista, joka sijaitsi Balkanilla lähellä Tonavaa.
Maximianus hallitsi Mediolanumista (nykyinen Milano).
Constantius Chlorus hallitsi Augusta Treverorumista käsin, Reinin lähettyvillä.
Vuonna 305 Diocletianus erosi 20 vuoden hallituskauden jälkeen. Myös Maximianus erosi virastaan samaan aikaan ja Galerius ja Constantius nousivat samalla valtakunnan uusiksi augustuksiksi. Uusiksi caesareiksi valittiin Maximinus ja Severus.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  | Itä-Rooma | Länsi-Rooma |
| augustus | Galerius | Constantius |
| caesar | Maximinus | Severus |
Toinen tetrarkia ei kuitenkaan toiminut kauan. Kun Constantius kuoli vuonna 306, julistivat hänen sotilaansa hänen poikansa Konstantinuksen augustukseksi. Galerius nimitti kuitenkin Severuksen augustukseksi. Samalla Maximianuksen poika Maxentius kukisti Severuksen ja pakotti tämän eroamaan. Maxentius julistautui augustukseksi isänsä Maximianuksen kanssa. Vuonna 308 augustuksia olikin jo neljä, Galerius, Maxentius, Maximianus ja Konstantinus.
Kirjallisuutta

Warren Treadgold: A History of the Byzantine State and Society.  Standford University Press, 1997.  ISBN 0-8047-2630-2
Kerrostalo

Kadunvarsitaloja, jotka muodostavat umpikorttelin. Kööpenhamina, Tanska.
Kerrostaloja Kouvolassa.
Lamellitaloja Malmössä, Ruotsissa.
Pistetaloja Helsingborgissa, Ruotsissa.
Tornitaloja Intiassa.
Vuonna 1972 rakennettu kerrostalo Jyväskylän Kangasvuoressa.
Kerrostalo on yksi- tai moniportainen rakennus, jossa samaan porrashuoneeseen liittyy useita päällekkäisissä tasoissa sijaitsevia itsenäisiä huoneistoja.
Kerrostalotyyppejä

Asuinkerrostalo on sellainen kerrostalo, jossa samaan porrashuoneeseen liittyy useita päällekkäin sijaitsevia itsenäisiä asuinhuoneistoja.
Pienkerrostalo on sellainen asuinkerrostalo, jossa on enintään kolme kerrosta. Toisen määritelmän mukaan pienkerrostaloksi katsotaan kerrostalo, jonka huoneiston sisäänkäynti on korkeintaan toisessa kokonaan maan päällä olevassa kerroksessa.
Vuokrakerrostalo on sellainen asuinkerrostalo, jossa on vuokra-asuntoja.
Pistetaloksi kutsutaan asuinkerrostaloa, jossa on ainoastaan yksi porrashuone. Lamellitaloksi puolestaan kutsutaan pitkää kerrostaloa, jossa on toistuvia porrasjaksoja peräkkäin.
Käytävätalossa, jollaiseksi luetaan myös luhtitalo, porrashuoneesta kuljetaan huoneistoihin pitkin käytävää. Portaikkotalossa huoneistojen sisäänkäynti avautuu porrassyöksyjä ja hissikuilua yhdistävälle kerrostasolle.