stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isojuoksiainen
Aiheesta muualla

UniProt, Taxonomy: Geophilus electricus (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q6507324  BioLib: 89924  BOLD: 376050  CoL: 3FR2S  EUNIS: 202118  Fauna Europaea: 375085  Fauna Europaea (new): 533280dc-e42c-4dde-939e-93aab809008c  GBIF: 2233674  iNaturalist: 491325  ITIS: 1092556  NatureServe: 2.1201780  NBN: NHMSYS0000570564  NCBI: 241678  Observation.org: 27187  Open Tree of Life: 944903  Plazi: 526E492E-6CD9-C933-5C44-ED7489C1493F  Laji.fi: MX.202152
Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto

Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto on Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön vuodesta 1968 lähtien yksittäiselle henkilölle tai ryhmälle myöntämä palkinto ansioista tiedonjulkistamisessa. Palkinto myönnetään ensisijaisesti edellisen vuoden aikana julkaistuista kirjoista, radio- ja TV-esityksistä, sanoma- ja aikakauslehdistä tai muista tietotuotteista. Saajien lukumäärä ja palkinnon suuruus päätetään vuosittain. Vuonna 2024 palkintojen suuruus oli 18 500 euroa. Tiedonjulkistamisen alalla erityisen ansioituneelle henkilölle voidaan myöntää elämäntyöpalkinto.
Palkintoesitykset teki pitkään ministeriön nimittämä palkintolautakunta. Vuonna 1972 esitysten tekeminen siirtyi vastaperustetulle Tiedonjulkistamisen neuvottelukunnalle.
Aiheesta muualla

Tiedonjulkistamisen neuvottelukunta
Valtionpalkinnot
Arkkitehtuurin valtionpalkinto
Elokuvataiteen valtionpalkinto
Esittävien taiteiden valtionpalkinto
Kirjallisuuden valtionpalkinto
Kuvataiteen valtionpalkinto
Kuvitustaiteen valtionpalkinto
Lastenkulttuurin valtionpalkinto
Mediataiteen valtionpalkinto
Monitaiteen valtionpalkinto
Muotoilun valtionpalkinto
Musiikin valtionpalkinto
Näyttämötaiteen valtionpalkinto
Sarjakuvataiteen valtionpalkinto
Sirkustaiteen valtionpalkinto
Taiteen valtionpalkinto
Tanssitaiteen valtionpalkinto
Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto
Valokuvataiteen valtionpalkinto
Irak-vuoto

Irak-vuoto (tunnetaan myös nimillä Irak-gate ja Irak-skandaali) oli tapahtumaketju, joka johti Suomen silloisen pääministerin, Anneli Jäätteenmäen (kesk.), eroon kesällä 2003.
Lipponen Yhdysvalloissa

Joulukuussa 2002 silloinen pääministeri Paavo Lipponen (sd.) vieraili Yhdysvaltain pääkaupunki Washingtonissa. Hän keskusteli Yhdysvaltain varapresidentti Dick Cheneyn kanssa 9. joulukuuta ja seuraavana päivänä Yhdysvaltain presidentti George W. Bushin kanssa. Keskustelujen tiedotettiin koskeneen mm. Irakin tilannetta, Naton laajentumista, terrorismin vastaista sotaa sekä Venäjän suhtautumista Natoon ja Turkin EU-jäsenyyttä. Tapaamisten jälkeen Suomen ja Yhdysvaltojen välit todettiin erinomaisiksi. Yhdysvaltalaiset olivat myös luvanneet Suomelle Nato-jäsenyyden, mikäli Suomessa niin haluttaisiin.
Lipponen oli lupaillut alustavasti Suomen osallistuvan Irakin sotaa seuraavaan jälleenrakennustyöhön. Tätä Yhdysvallat oli kysellyt Suomelta marraskuussa lähetetyssä tiedustelussa. Lisäksi hän oli kaupitellut yhdysvaltalaisille Suomessa kehitettyä AMOS-kranaatinheitinjärjestelmää. Tämän uskottiin vaikuttaneen pääministeri Paavo Lipposen ratkaisuihin. Suomi oli myös jo vastaavasti mukana ISAF-rauhanturvaoperaatiossa Afganistanissa.
Ensimmäisinä Lipposen vierailun sisällöstä huolestuivat kansanedustajat Jaakko Laakso (vas.), Mikko Elo (sd.) ja Anni Sinnemäki (vihr.), jotka esittivät kirjallisen kysymyksen Irak-kannanotoista 19. joulukuuta 2002. Kansanedustajat kysyivät, miten hallitus aikoo estää sen, että Suomi vaikuttaisi olevan näyttämässä vihreää valoa Yhdysvaltojen suunnittelemille sotatoimille.
Valtioneuvosto antoi luvan myydä AMOS-järjestelmää Yhdysvalloille 20. helmikuuta 2003. Ylen A-piste-ohjelmassa keväällä 2004 Arto Koski puolustusministeriöstä sanoi, ettei aiemmin oltu tehty mitään virallista päätöstä, mutta toisaalta oli tiedossa, että Patrialla oli vientitoiveita ja Yhdysvalloilla vastaavasti hankintaprojekti. Tuolloinen Vanhasen ensimmäisen hallituksen puolustusministeri Seppo Kääriäinen (kesk.) totesi pitävänsä luonnollisena ja pitkälliseen käytäntöön nojautuvana sitä, että valtioneuvoston jäsenet vierailuillaan pitävät esillä suomalaista teollisuusosaamista ja vientitarpeita. Lipposen myyntipuheiden ajankohta oli kuitenkin herkkä, sillä Yhdysvallat kävi tuolloin yhtä sotaa ja oli aloittamassa toista. Tutkimuksen mukaan 71 % suomalaisista vastusti tuolloin asemyyntiä liittoumalle. Tämän vuoksi tapauksesta tuli jälkipyykkiä.
Irak-keskustelu

Irak nousi eduskuntavaalien aiheeksi jo aikaisin. 11. tammikuuta 2003 keskustan puheenjohtaja Anneli Jäätteenmäki arvosteli Lipposen lupauksia Suomen avusta tulevan Irakin sodan jälkeisessä jälleenrakennuksessa. Lipponen syytti puolestaan Jäätteenmäkeä ulko- ja turvallisuuspoliittisesta kompuroinnista ja sanoi Suomen täydellisen puolueettomuuden olevan mahdotonta Irakin kysymyksessä. TV-tentissä tammikuun lopussa Jäätteenmäen ja Lipposen kiista Suomen Irak-politiikasta oli jo niin kovaa, että kokoomuksen puheenjohtaja Ville Itälä joutui ottamaan sovittelijan roolin.
Irak-keskustelu > Vaalitentti

Skandaali alkoi eduskuntavaalien vaalitentissä 6. maaliskuuta 2003, kun Jäätteenmäki syytti Lipposta Suomen liittämisestä Irakin sotaa tukeneeseen liittoumaan Washingtonin-vierailullaan. Jäätteenmäki sanoi Lipposen menneen liian pitkälle luvatessaan Suomen osallistuvan humanitääriseen avustustoimintaan, jälleenrakentamiseen ja rauhanturvatoimintaan. "Suomi on Yhdysvaltojen ja minunkin mukaan liittynyt sellaiseen koalitioon, missä minun mielestäni ei tässä vaiheessa pitäisi olla", Jäätteenmäki tarkensi. Hänen mukaansa Suomi oli osallistunut kokoukseen, "jonne oli kutsuttu ne maat, jotka ovat luvanneet yhteistyötä ja apua". Ulkoministeriön mukaan apua ei luvattu Yhdysvalloille, vaan annettavaksi YK:n ja sen järjestöjen kautta. Vastaus oli annettu Yhdysvalloille, koska Yhdysvallat oli kysynyt Suomen kantaa.
Yhdysvaltojen johtama liittouma aloitti Irakin sodan ilman YK:n turvallisuusneuvoston hyväksyntää 20. maaliskuuta 2003. Seuraavana päivänä Valkoinen talo julkaisi listansa Irakin sotaa tukevista maista, nk. halukkaiden koalitiosta. Suomi ei ollut mukana listalla.
Vaalitulos

Eduskuntavaalit 2003 järjestettiin 16. maaliskuuta. Keskustasta tuli suurin puolue ja vuoden 2003 valtiopäivien avajaisissa Jäätteenmäki valittiin eduskunnan puhemieheksi. Hallitusneuvottelujen perusteella presidentti Tarja Halonen nimitti Jäätteenmäen pääministeriehdokkaaksi 15. huhtikuuta 2003 ja eduskunta valitsi hänet pääministerivaalissa pääministeriksi. Presidentti nimitti Jäätteenmäen hallituksen 17. huhtikuuta 2003.
Vuotoepäilyt

Hallituksen vallassaoloaika jäi kuitenkin lyhyeksi. Loppukeväällä alkoi paljastua, että Jäätteenmäki oli saanut tietonsa ulkoministeriön salaisiksi luokitelluista asiakirjoista (mm. WASB-050), jotka hän oli saanut presidentin silloiselta neuvonantajalta Martti Manniselta. Tieto siitä, että Jäätteenmäki oli nähnyt Irak-asiakirjoja, perustui keskustan puoluehallituksen työvaliokunnan pöytäkirjaan, joka oli vuodettu Ilta-Sanomille. Jäätteenmäki kielsi aluksi saaneensa mitään papereita, vaan "kuulleensa kaikenlaista". Seuraavaksi hän kertoi saaneensa muutaman faksin "yllättäen ja pyytämättä". Papereita oli tullut kuitenkin yli kaksi tuhatta sivua. Manninen kiisti Jäätteenmäen puheet ja sanoi lähettäneensä ne pyynnöstä. Kun Jäätteenmäeltä kysyttiin, valehteleeko hän, hän vastasi: "Puhun niin totta kuin osaan." Tämä kommentti söi hänen uskottavuuttaan.
Jäätteenmäki oli tavannut Mannisen töölöläisessä Mamma Rosa -ravintolassa 28. tammikuuta 2003, ja Mannisen mukaan toistuvasti pyytänyt tätä luovuttamaan salaisen WASB-050-asiakirjan tai tiivistelmän siitä. Manninen kertoi näyttäneensä Jäätteenmäelle asiakirjaa jo tapaamisen aikana ja seuraavana päivänä hän faksasi koosteen siitä Jäätteenmäen kotiin. Jäätteenmäki sai Manniselta tietoja kaikkiaan 39 asiakirjasta.
Jäätteenmäki jätti eronpyyntönsä pääministerin tehtävistä presidentille 18. kesäkuuta 2003. Eroon johti eduskunnan luottamuspula, joka oli syntynyt Jäätteenmäen valehtelun seurauksena. Presidentti hyväksyi eroanomuksen ja pyysi Jäätteenmäen hallitusta jatkamaan toimitusministeristönä uuden hallituksen muodostamiseen saakka. 24. kesäkuuta Jäätteenmäen tilalle nimitettiin puolustusministerinä Jäätteenmäen hallituksessa toiminut keskustan varapuheenjohtaja Matti Vanhanen.
Martti Manninen erotettiin tehtävästään presidentin neuvonantajana 19. kesäkuuta 2003.
Vuotoepäilyt > Syytteet ja tuomio

19. joulukuuta 2003 valtakunnansyyttäjä päätti nostaa syytteen Martti Mannista vastaan virkasalaisuuden rikkomisesta ja Anneli Jäätteenmäkeä vastaan yllytyksestä ja avunannosta virkasalaisuuden rikkomiseen. Mannisen asianajajana toimi Matti Wuori. Helsingin käräjäoikeuden päätöksellä 19. maaliskuuta 2004 Jäätteenmäki kuitenkin todettiin syyttömäksi. Manniselle tuomittiin 80 päiväsakkoa. Oikeuden päätöksen mukaan pyyntö toimittaa kiinnostavaa materiaalia ei toteuttanut yllytystä eikä näyttöä tahallisesta taivuttelemisesta esitetty. Valtionsyyttäjä Jarmo Äijälä oli vaatinut molemmille sakkorangaistusta, pitäen Mannisen toimintaa vakavampana.
Televisiodraama

Yle esitti TV 1:ssä 19. lokakuuta 2009 televisiodraaman Pääministeri, jossa Jäätteenmäkeä näyttelee Jonna Järnefelt. Jyri Kähösen ohjaaman draaman käsikirjoittajia ovat Timo Harakka ja Antti Karumo.
Kirjallisuutta

Pekka Ervasti: Irakgate. Gummerus. 2004. ISBN 9512067161
Aiheesta muualla

KHO:2004:25 (Arkistoitu – Internet Archive) – Korkeimman hallinto-oikeuden päätös asiakirjajulkisuudesta
LIPPONEN JA SUOMEN ASEVIENTI SOTAA KÄYVIIN MAIHIN – Yle TV 1 perjantaina 20.2.2004 klo 21.00
Apu-lehden kolumni 13.2.04 – Paavo Lipponen
Uutta tietoa Jäätteenmäestä ja myyrästä – Viestintäalan ammattiliiton julkaisu
Suomen "Irakgate" – Tiedonantaja
Yle Elävä arkisto: Irak-vuoto johti pääministeri Anneli Jäätteenmäen eroon
Yle Elävä arkisto:  Pääministeri-elokuva on tulkinta Irak-skandaalista – Jonna Järnefelt Anneli Jäätteenmäen roolissa
Ravintola Mamma Rosa, Töölö, Helsinki.
Ispoinen

| Ispoinen> Ispois |
| --- | --- |
 Ispoisten Linnunpäätien pientaloja.
 Kaupungin kartta, jossa Ispoinen korostettuna.  Turun kaupunginosat
Kaupunki:  Turku
Suuralue:  Skanssi-Uittamo
Pinta-ala:  ? km² 
Väkiluku:  ?? (?)
Väestötiheys:  ? as./km²
Työpaikkoja:  ? kpl ?  (?)
Osa-alueet:  ?
Ispoinen (ruots. Ispois) on Turun kaupunginosa, joka sijaitsee Uittamon, Ilpoisten ja Katariinan välissä. Ispoinen kuuluu Uittamo-Skanssin suuralueeseen. Alue on suurimmaksi osaksi harvaan asuttua asuinaluetta. Vuonna 2016 alueen väkiluku oli 524. Alueen väestöstä 21,9 % on alle 15-vuotiaita ja 22,9 % yli 65 vuotiaita. Suomea puhuu äidinkielenään 92,0 % väestöstä ja ruotsia 7,6 %. Muun kielisiä on 0,4 %.
Kirjallisuutta

Kallioniemi, Jouni. Ispoisten Kirja : elämää, asukkaita, historiaa, ympäristö. Turku: Ispoisten omakotiyhdistys ry, 2015. ISBN 978-952-93-6079-6.
Käännös suomeksi
Ištanu

Ištanu oli heettiläisten auringonjumala. Ištanun nimi hatin kielellä oli Eštan ("aurinko" tai "päivä") ja luuvin kielellä Tiwat. Sumerien nuolenpääkirjoituksessa hänestä käytettiin samaa merkkiä kuin jumala Utusta. Ikonografiassa Ištanun tärkein piirre on hänen kampaukseensa liitetty siivekäs aurinko. Oikeassa kädessään jumala pitää lituus-sauvaa, jonka alaosan kärki on käyrä. Koska auringonjumala näkee kaiken, on hän sekä eläinten että ihmisten tuomari.
Isfahan

| Isfahan (Eşfahān) |
| --- | --- |
 Kuvakollaasi Esfahanista.
 Isfahan
 Koordinaatit: 32.658°N, 51.669°E 
Valtio:  Iran
Provinssi:  Isfahan
Korkeus:  1 574 m
Väkiluku (2011)  ():  1 756 126
Aikavyöhyke:  UTC+3:30
 
 new.isfahan.ir 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Isfahan (pers. ‏اصفهان‎, Eşfahān tai Esfahān) on Iranin kolmanneksi suurin kaupunki. Isfahan on myös Isfahanin provinssin pääkaupunki. Kaupunki sijaitsee Teheranista 340 kilometriä etelään. Vuonna 2011 siellä oli runsaat 1,7 miljoonaa asukasta.
Nimestä

Ptolemaios mainitsi kaupungin 100-luvulla jaa. nimellä Aspadana, jonka on arveltu tulevan meediankielisestä sanasta aspadanam 'hevosten maa'. Toisen selityksen mukaan Isfahan tulee avestan kielen sanasta espahan, joka on monikko sanasta sepah 'armeija'.
Maantiede

Monista muista Iranin ylängön asutuskeskuksista poiketen Isfahan sijaitsee jokitasangolla. Kaupungin läpi virtaa Zayandarudjoki, jonka rannoille on rakennettu jo muinaisilla ajoilla edelleen käytössä oleva keinokastelujärjestelmä. Kaupunki on historiallisesti ollut myös tärkeä taloudellinen keskus maantiellä, joka kulkee pohjois-eteläsuunnassa Zagrosvuorten ja Ison Suola-aavikon välissä. Isfahanin tasangon kesät ovat kuumia ja talvet kylmiä. Sadetta alueella tulee vain vähän ja ilmankosteus on alhainen. Viimeisen vuosituhannen aikana alueella ei ole tapahtunut suurempia maanjäristyksiä, jotka joissakin muissa kaupungeissa ovat tuhonneet monet historialliset rakennukset, jollaiset ovat Isfahanissa edelleen pystyssä.
Talous

Isfahanin tärkeimpiin teollisuuden aloihin kuuluvat teräs- ja tekstiiliteollisuus, sekä korkeateknologian teollisuus kuten lentokoneiden rakennus ja ydinvoimaan liittyvä toiminta. Polyacryl Iran tuottaa valtaosan Iranissa valmistetuista keinokuiduista ja sen tehtaissa tuotetaan esimerkiksi polyesteriä ja akryylikuitua. Āryāmehrin terästehdas ja Mojtamaʿ-e fulād-e Mobārakan terästehdas tuottavat huomattavan osan kaikesta Iranissa tuotetusta teräksestä. Isfahan on myös Iranin puolustusteollisuuden tärkeä keskus. Helicopter-sāzi-e Irān eli nykyinen Ṣanāyeʿ-e havāpeymā-sāzi-e Irān (luh. HESA alkuperäisen nimen mukaan) kokoaa lentokoneita, kuten Antonov An-140 -koneeseen perustuvaa Iran-140 -konetta. Kaupungissa tuotetaan myös ballistisia ohjuksia. Kaupungissa sijaitsee myös laitos, jossa muunnetaan kotimaista uraania sentrifugeihin sopivaksi uraaniheksafluoridiksi.
Väestö

Kaupungin väkiluku on kasvanut seuraavasti:
1956:   254 708
1966:   424 045
1976:   661 510
1986:   986 753
1991: 1 127 030
1996: 1 266 072
2006: 1 602 110
2011: 1 756 126.
Isfahanin kaupungissa on juutalainen ja armenialainen vähemmistö. Juutalaisia oli vuonna 2003 arviolta 1 500 ja heistä noin 700 asui vanhassa juutalaisessa korttelissa Jubāran kaupunginosassa. Kaupungissa toimii juutalainen koulu nimeltä Madrasa-ye Etteḥād.  Isfahanilla on islamilaisessa eskatologiassa oma paikkansa. Lopun aikojen tuloa ennakoi Antikristuksen (ad-Dajjal) saapuminen.  Hänellä  on vain yksi silmä, ja  otsaan on kirjoitettu sana kafir (uskoton). Antikristus saapuu Konstantinopolin valloituksen jälkeen ja saa kannattajia Iranin juutalaisista. Sahih Muslimiin sisältyvän hadithin mukaan al-Dajjal saa seurakseen 70 000 Isfahanin juutalaista, jotka ovat pukeutuneet persialaisiin huiveihin.
Armenialaiset muodostavat  Uuden Julfan kaupunginosan väestön valtaosan. Kaupungissa toimii armenialainen luostari ja 10 kirkkoa.
Meidan Emam on historiallinen aukio ja Unescon maailmanperintökohde. Aukion takana suuri Imaamin moskeija (1629).
Si-o-se Pol -silta
Medresseh-I Šah Husein, mullahien ja dervissien yliopisto.
Mattokauppaa suuressa basaarissa.
Kulttuuri

Isfahan on ollut monien muslimien ja persialaisten kulttuuri- ja uskonnollisten vaikuttajien koti. Ibn Sina (k. 1037) asui kaupungissa viimeiset neljätoista vuottansa ja kirjoitti useimmat merkittävät filosofian ja lääketieteen teoksensa siellä. Baabilaisuuden perustaja Bab kirjoitti osan teoksistaan Isfahanissa ja kaupunki onkin myöhemmin ollut yksi bahai-uskon keskuksista. Johtaviin naispuolisiin islaminoppineisiin lukeutuva Hajieh Sayyideh Nosrat Begom Amin syntyi ja kuoli Isfahanissa ja julkaisi siellä 15-osaisen tutkielmansa Koraanista. Seudulla valmistetut perinteiset matot luetaan Iranin arvostetuimpiin.
Yli tuhat vuotta vanha Perjantaimoskeija kaupungin historiallisessa keskustassa on Unescon maailmanperintökohde.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Isfahan Wikimedia Commonsissa
Isfahanin kartta.
Isfahanin kaupunkikuvaa 1600-luvulla julkaisussa tuntemattoman piirtäjän teoksessa.
Käsitöitä käsityöläiskaupassa.
Iselle

Simplonin tunnelin eteläpää Isellessä, Italiassa
Iselle (virallisesti Iselle di Trasquera) on kylä ja rautatieasema Italiassa, Piemonten alueella, lähellä Sveitsin rajaa. Kylä kuuluu Trasqueran kuntaan. Iselle on Simplonin tunnelin eteläinen pääteasema, jossa Sveitsin ja Italian valtiollisten rautatieyhtiöiden (SBB-CFF-FFS ja RFI) rataverkot yhdistyvät. Henkilöliikenteen lisäksi Iselle on Italia–Sveitsi-autojunien pääteasema, josta on yhteys Brigiin ja Kanderstegiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Iselle Wikimedia Commonsissa
Isokäärmeenkieli

| Isokäärmeenkieli |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Saniaiset Pteridophytina
Luokka::  Ophioglossopsida
Lahko::  Ophioglossales
Heimo::  Käärmeenkielikasvit Ophioglossaceae
Suku::  Käärmeenkielet Ophioglossum
Laji::  vulgatum
Kaksiosainen nimi
 Ophioglossum vulgatum  L. 
Katso myös
   Isokäärmeenkieli Wikispeciesissä   Isokäärmeenkieli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isokäärmeenkieli eli käärmeenkieli (Ophioglossum vulgatum) on pienikokoinen, erikoisenmuotoinen yhtäläisitiöinen saniainen.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen isokäärmeenkieli kasvaa 5–20 cm korkeaksi. Lyhyestä, mutta pitkäjuurisesta maavarresta kasvaa ruodillinen, puolivälistä latvaksi ja itiöpesäkkeistöksi jakautunut kellanvihreä lehti. Lehti on tyvitupellinen, kalju, rasvankiiltoinen ja verkkosuoninen. Lehden lapa on muodoltaan soikea ja ehytlaitainen. Haaraton, tähkämäinen itiöpesäkkeistö on pitkäperäinen, kapean lieriömäinen ja suippokärkinen. Itiöpesäkkeet ovat pallomaisia ja paksuseinäisiä, ja ne sijaitsevat kahtena tiheänä pitkittäisrivinä. Kypsinä itiöpesäkkeet ovat väriltään keltaisia. Suomessa isokäärmeenkielen itiöt kypsyvät kesä-heinäkuussa. Kasvin alkeisvarsikko on maansisäinen ja mukulamainen.
Levinneisyys

Isokäärmeenkieltä tavataan koko Euroopassa aivan pohjoisinta osaa lukuun ottamatta. Lajin ydinalue Euroopassa ulottuu Isosta-Britanniasta ja Ranskasta Keski-Italiaan, Pohjois-Balkanille, Romaniaan, Puolaan ja Fennoskandian keskiosiin. Isokäärmeenkieltä kasvaa paikoitellen myös Pohjois-Afrikassa, Lähi-idässä, Keski-Aasiassa ja Japanissa. Lajin toinen pääesiintymisalue on Yhdysvaltojen keski- ja itäosissa ja Kaakkois-Kanadassa. Suomessa isokäärmeenkieltä kasvaa koko rannikkoalueella. Lajista tunnetaan myös muutamia vanhoja havaintoja sisämaasta.
Elinympäristö

Isokäärmeenkieli muodostaa usein suuria kasvustoja. Suomessa isokäärmeenkieli on tyypillinen merenrantaniittyjen ja -kivikoiden laji, joka ei kestä kilpailua muiden kasvien kanssa. Muualla isokäärmeenkieltä kasvaa myös sisämaassa muun muassa rantapensaikoissa ja järvenlaskupaikoissa. Sisämaassa laji on kalkinsuosija. Isokäärmeenkieli on harvinaistunut niin sisämaan kuin rannikoidenkin kasvupaikoilla niiden umpeenkasvun takia.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2021: Isokäärmeenkielen levinneisyys Suomessa.
Pohjolan kasvien pauloissa: Ophioglossum vulgatum - isokäärmeenkieli
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Isokäärmeenkieli (Ophioglossum vulgatum)
ITIS: Ophioglossum vulgatum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Ophioglossum vulgatum (englanniksi)
Flora of North America: Ophioglossum vulgatum (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q847497  Wikispecies: Ophioglossum vulgatum  APDB: 130826  APNI: 115502  BioLib: 3080  CoL: B9ZBR  CNPS: 2663  EoL: 398891  EPPO: OPGVU  EUNIS: 150283  Euro+Med PlantBase: 726bb544-0657-483d-8e87-6840cb489c42  FNA: 200002910  FoC: 200002910  GBIF: 2650133  GRIN: 418817  iNaturalist: 61419  IPNI: 304390-2  ITIS: 565333  MichiganFlora: 1792  NatureServe: 2.143896  NBN: NBNSYS0000002097  NCBI: 49227  NZOR: 08eef283-26c8-4f9e-b5ef-882b0fe22560  Open Tree of Life: 499332  PfaF: Ophioglossum vulgatum  PFI: 42  Plant List: tro-26602167  PLANTS: OPVU  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:304390-2  Tropicos: 26602167  WFO: wfo-0001109043  WoRMS: 425900  Laji.fi: MX.37726 
Isokäärmeenkieli kuvattuna C. A. M. Lindmanin teoksesta Bilder ur Nordens Flora (1917–1926).
Isokäärmeenkieliä.
Isoalvejuuri

| Isoalvejuuri |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Saniaiset Pteridophytina
Luokka::  Polypodiopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Alvejuurikasvit Dryopteridaceae
Suku::  Alvejuuret Dryopteris
Laji::  expansa
Kaksiosainen nimi
 Dryopteris expansa  (C.Presl) Fraser-Jenk. & Jermy 
Katso myös
   Isoalvejuuri Wikispeciesissä   Isoalvejuuri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isoalvejuuri (Dryopteris expansa) on suurikokoinen, rehevien ja kosteiden metsien saniainen.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotisella isoalvejuurella on tiheitten ja usein liuskaisten suomujen peittämä lyhyt maavarsi, joka on pysty tai vaakasuora. Maavarresta kohoaa hieman viistoja, tavallisesti kirkkaanvihreitä, 30–120 cm korkeita lehtiä. Lehden ruoti on noin puolet lehtilavan pituudesta ja ainakin keskeltä tummanruskeiden suomujen peittämä. Lehtilapa on kolmiomaisen puikea ja kolme kertaa parilehdykkäinen. Lehtilavan, lehdyköiden keskiranka ja lehdykät ovat alta harvaan nystykarvaisia. Lehdykät ovat pariosaisia ja niiden muoto vaihtelee puikeista kapeanpuikeisiin. Pikkulehdykät ovat kapeanpuikeita ja pariosaisia, tyvilehdykän ensimmäisen pikkulehdykkäparin alempi pikkulehdykkä on tavallisesti puolet lehdykän pituudesta. Pyöreät itiöpesäkeryhmät sijaitsevat lehdyköiden alapuolella ja ovat munuaismaisen katesuomun peittämiä. Suomessa isoalvejuuren itiöt kypsyvät heinä-elokuussa. Itiöt ovat väriltään vaaleita.
Isoalvejuuri muistuttaa huomattavan paljon etelänalvejuurta (D. dilatata) ja sitä pidettiin pitkään etelänalvejuuren yhtenä muotona. Se muistuttaa myös Suomessa hyvin yleistä metsäalvejuurta (D. carthusiana), mutta isoalvejuuren lehti on isompi, liuskaisempi ja kolmiomaisempi. Isoalvejuuri voi risteytyä etelänalvejuuren kanssa.
Levinneisyys

Isoalvejuuren levinneisyysalue Euroopassa on itäinen. Sitä kasvaa Alpeilta Unkariin ja Romaniaan, ja edelleen pohjoiseen Puolan, Baltian ja Luoteis-Venäjän kautta Suomeen, Ruotsiin ja Norjaan sekä Skotlantiin. Lajin levinneisyysalue Luoteis-Venäjältä itään on huonosti tunnettu, mutta siitä on havaintoja sieltä täältä Siperiasta. Laajemmin isoalvejuurta tavataan Venäjän Kaukoidässä, Korean niemimaalla sekä Japanissa. Pohjois-Amerikassa sitä kasvaa Alaskassa, Etelä- ja Keski-Kanadassa sekä Yhdysvaltojen itä- ja koillisosissa. Lajia tavataan myös Grönlannissa. Suomessa isoalvejuurta voi tavata koko maasta, mutta laji on vain paikoitellen yleinen ja puuttuu kokonaan laajoilta alueilta muun muassa Lapista.
Elinympäristö

Isoalvejuuri on varjokasvi, joka kasvaa tuoreissa, kosteissa ja soistuvissa kangasmetsissä ja lehdoissa, karuhkoissa korvissa, kallionalusissa, kalliontyvilouhikoissa, puronvarsilla ja paljakkavyöhykkeen purouomissa.
Käyttö

Isoalvejuuren juurakkoa on käytetty matolääkkeenä. Kasvi on myrkyllinen. Isoalvejuuren, kuten muidenkin alvejuurien, lehtiruotien alaosat ja juurakot sisältävät erityisesti monia myrkyllisiä orgaanisia yhdisteitä kuten fenoleja, floroglusiinia eli 1,3,5-trihydroksibentseenia (C6H3(OH)3, CAS-numero 108-73-6) ja filikshappoa (filixic acid, C36H44O12, CAS-numero 4482-83-1).