stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
M1 Garand
Historiaa

M1 Garandin suunnitteli liittovaltion omistaman Springfield Armory -asetehtaan palveluksessa ollut kanadalaissyntyinen John Cantius Garand (1. tammikuuta 1888 – 16. helmikuuta 1974). Kivääri otettiin virallisesti Yhdysvaltain asevoimien käyttöön 9. tammikuuta 1936, ja sen tuotanto käynnistyi elokuun alussa 1937. 1930-luvun laman vuoksi sitä kuitenkin alettiin tuottaa merkittäviä määriä vasta 1941.
Kiväärin alkuperäiseksi toimintamekanismiksi suunniteltiin tanskalaisen Bang-kiväärin mukaisesti kaasunohjauskartio eli kaasuloukkumekanismi. Siinä ruutikaasu jää paisuntakammioon niin pitkäksi aikaa, että luoti on jättänyt piipun. Tämän jälkeen ruutikaasu työntyy kaasusylinteriin ja työntää kaasumännän taakse. Tarkoituksena oli lisätä aseen tarkkuutta sillä, että aseen latausmekanismi toimi vasta luodin jätettyä piipun. Kaasuloukulla varustettuja kivääreitä valmistettiin kesäkuuhun 1940 asti.
Mekanismi oli siihen mennessä todettu huonosti toimivaksi ja tarpeettoman monimutkaisena valmistuskuluja lisääväksi, ja korvattiin tavallisella kaasuporttiin perustuvalla mekanismilla. Suurin osa siihen mennessä valmistetuista noin 46 000 kivääristä muunnettiin kaasuporttimallisiksi piipun samalla pidetessä alkuperäisestä 559 mm:n mittaisesta 610 mm:n pituiseksi. Tämä olikin ainoa suurempi rakennemuutos Garandiin, sen osiin tehtiin kuitenkin lukuisia pieniä muutoksia aseen valmistushistorian aikana ja muun muassa useat alkujaan koneistetut osat tehtiin myöhemmin teräslevystä prässäämällä.
Joitain M1 Garandeja oli käytössä Filippiinien taisteluissa vuoden 1942 alussa ja ne saivat sotilailta myönteisiä arvioita.
Toisen maailmansodan aikana Springfield Armory ja Winchester Repeating Arms Company valmistivat 4 040 802 Garandia. Korean sodan alettua Springfield Armory aloitti uudelleen Garandin tuotannon, jatkaen sitä vuoteen 1957. Myös International Harvester ja Harrington & Richardson valmistivat M1:tä vuoteen 1956 saakka.
Yhdysvalloissa M1 Garandia valmistettiin vuosien 1936 ja 1957 välillä kaikkiaan 5 468 772 kappaletta.
Yhdysvaltain laivaston NATO-kaliiperisten aseitten puutteen vuoksi 34 100 Garandia muutettiin 1960-luvun alkupuolella M1E14-mallinimikkeellä 7,62×51 mm NATO -kaliiperisiksi. Alkujaan kaliiperimuutokseen käytettiin patruunapesän pituuden lyhentävää holkkia, joka kiinnitettiin paikalleen ampumalla kaksi makasiinillista patruunoita, mutta ratkaisun osoittauduttua myöhemmin epäluotettavaksi kivääreihin vaihdettiin kokonaan uudet piiput.
Muita valmistajia

Italialainen Beretta valmisti 1950-luvulla Garandia alkuperäisen mallisena ja kaliiperisena Italian armeijalle, ja sitä myytiin myös Tanskan ja Indonesian armeijoille. Vuonna 1959 Beretta alkoi valmistaa Garandin 7,62×51 mm NATO -kaliiperista, 20 patruunan irtolippaalla varustettua BM59-muunnosta, jota valmistettiin viitenä eri variaatioina Italian armeijalle.
Springfield Armory, Inc. valmisti M1 Garandin kopiota .30-06 ja .308 Win.-kaliipereissa.
M14

Garandin seuraajaksi suunniteltiin mekanismiltaan pitkälti siihen perustuva, uuden tyyppisellä kaasumännällä ja 20 patruunan irtolippaalla varustettu 7,62×51 mm NATO -kaliiperinen M14, jota valmistettiin 1958–1964 1 380 874 kappaletta. Vuonna 1967 sen valmistuskoneet myytiin Taiwanille, joka alkoi tuottaa kivääriä asevoimilleen Type 57 (民國57年) -nimellä.
Tarvikkeet

M1 Garandilla voidaan ampua 22 mm kiväärikranaatteja piipunsuuhun kiinnitettävällä M-7 tai M7A1 -lisälaitteella.
Aseen pistimeksi käyvät M1905 type 1 ja 2, M1905E1-, M1- ja M5/M5-1/M5A1-pistimet.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
FM 23-5 for the U.S. Rifle, CALIBER .30, M1
Modern Firearms: M1 Garand
M1 Garand Information Place
Military Firearms: M1 Garand Rifle
SurplusRifle: M1 Garand
The M1C, MC-1, and M1D Variations of the Garand Rifle
Sniper Central: The M1C and M1D
M1C Garand M84-kiikaritähtäimellä ja T4-poskipakalla varustettuna
M1D Garand M84-kiikaritähtäimellä, T4-poskipakalla ja T37-liekinsammuttajalla varustettuna
Garandin patruunaside
Yhdysvaltalainen sotilas ampumassa kiväärikranaattia.
Paska (romaani)

| Paska> Filth |
| --- | --- |
 Romaanin suomenkielinen kansikuva.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Irvine Welsh
Kieli:  englanti, skotti
Kustantaja:  Jonathan Cape
Julkaistu:  1998
Sivumäärä:  393
ISBN:  0-224-05278-0
Suomennos
Suomentaja:  Sauli Santikko
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2001
Sivumäärä:  393
ISBN:  951-1-17205-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Paska (Filth) on skottilaisen kirjailijan Irvine Welshin vuonna 1998 kirjoittama romaani. Kirjan tarina keskittyy Edinburghin poliisissa työskentelevän sovinistisen, rasistisen, korruptoituneen ja kaikella tavalla misantrooppisen skottipoliisi Bruce Robertsonin ympärille. Otava julkaisi teoksen suomeksi vuonna 2001, kääntäjä oli Sauli Santikko.
Welsh julkaisi vuonna 2008 romaanin Crime, jonka voidaan katsoa olevan jatko-osa teokselle.
Jon S. Baird ohjasi ja käsikirjoitti vuonna 2013 romaanista elokuvan Filth, jossa pääosaa esittää James McAvoy.
Painin Suomen-mestaruuskilpailut 1909

Vuoden 1909 painin Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin Oulussa 20. - 21. marraskuuta. Kisojen ainoa laji oli kreikkalais-roomalainen paini, jossa painittiin neljässä painoluokassa.
Mitalistit

| Painoluokka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 66,5 kg | Nestori Tuominen | Väinö Ketonen | Kalle Kandelberg |
| 73 kg | Emil Väre | Alfred Salonen | Matias Holm |
| 83 kg | Emil Westerlund | August Rajala | Jaakko Pikkarainen |
| yli 83 kg | Yrjö Saarela | Adolf Lindfors | Viktor Salovaara   |
Oulun Rotuaarin Pallo

| ORPa |
| --- | --- |
Koko nimi:  Oulun Rotuaarin Pallo
Perustettu:  2004
Kaupunki:  Oulu, Suomi
Kenttä:  Castren
Sarja:  Kolmonen
Puheenjohtaja:  Hasim Cevirel
Päävalmentaja:  Timo Viitanen ja Tero Suonperä
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oulun Rotuaarin Pallo (lyh. ORPa) on vuonna 2004 perustettu oululainen urheiluseura, jolla on toimintaa jalkapallossa ja jääkiekossa. Seura perustettiin nimellä Oulun Palloseura Juniorit, mutta siirtyi nykyisen nimen käyttämiseen vuonna 2013.
Seuran miesten jalkapallojoukkue nousi Suomen kolmanneksi korkeimmalle sarjatasolle Kakkoseen kaudeksi 2013. Joukkue sijoittui kaudella 2012 Pohjois-Suomen Kolmosessa toiseksi Tervareiden jälkeen ja sai paikan Kakkoseen täydennysmenettelyn kautta FC Santa Clausin tehtyä konkurssin.
Vuosina 2009–2013 seuralla oli myös nyrkkeilyjaosto.
Aiheesta muualla

Seuran jalkapallojaoston sivusto
Malaysia Airlines

| Malaysian Airlines |
| --- | --- |

 IATA: MH  –  ICAO: MAS 
Kutsukoodi:  MALAYSIAN
Perustettu:  1937
Laivaston koko:  71
Kohteiden määrä:  64
Solmukohdat:  Kuala Lumpurin kansainvälinen lentoasema Kota Kinabalun kansainvälinen lentoasema Kuchingin kansainvälinen lentoasema
Emoyhtiö:  Khazanah Malaysia Berhad
Tytäryhtiö(t):  Firefly MASwings MASkargo
Kotipaikka:   Sepang, Selangor, Malesia
Kanta-asiakasohjelma:  Enrich
Allianssi:  Oneworld
Avainhenkilö(t):  Christoph Mueller
Yhtiön sivut:  www.malaysiaairlines.com
Malaysia Airlines (lyh. MAS, malaijiksi: Penerbangan Malaysia Berhad, yksinkertaistetuksi kiinaksi: 马来西亚航空公司, 马航 (lyhennettynä)) on malesialainen lentoyhtiö. Malaysia Airlines on Kaakkois-Aasian suurin lentoyhtiö. Yhtiön päälentoasema on Kuala Lumpurin kansainvälinen lentoasema. Kuala Lumpurissa sijaitsee myös yhtiön päämaja.
Malaysia Airlines perustettiin vuonna 1937 Malayan Airwaysina.
Kohteet

Malaysia Airlinesilla on kohteita Aasiassa, Australiassa, Euroopassa, Afrikassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Malaysia Airlines on ainoa kaakkoisaasialainen lentoyhtiö, joka lentää Latinalaiseen Amerikkaan.
Laivasto > Nykyinen laivasto

Lokakuussa 2022 Malaysia Airlinesin laivasto koostuu seuraavista konetyypeistä. Laivaston keski-ikä on 10,1 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Matkustajapaikkoja | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Airbus A330-200 | 6 | — | 287 |  |
| Airbus A330-300 | 15 | — | 290 |  |
| Airbus A330-900neo | — | 20 | vahv. myöh |  |
| Airbus A350-900 | 6 | — | 286 |  |
| Boeing 737-800 | 44 | — | 180 |  |
| Boeing 737-800 | 44 | — | 186 |  |
| Boeing 737 MAX 8 | — | 40 | vahv. myöh. | Toimitukset alkavat vuonna 2023. |
| Boeing 737 MAX 10 | — | 10 | vahv. myöh. | Toimitukset alkavat vuonna 2024. |
| Yhteensä | 71 | 70 |  |  |
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus A330-200F | 3 | — |  |
| Yhteensä | 3 | 0 |  |
Onnettomuudet

4. joulukuuta 1977 – Malaysia Airlinesin lento 653 kaapattiin. Lentokone syöksyi maahan lähellä Tanjung Kupangin kylää Malesiassa. Kaikki 93 matkustajaa ja koneen seitsenhenkinen miehistö kuolivat.
18. joulukuuta 1983 – Malaysian Airlinesin lento 684 osui maahan kaksi kilometriä ennen kiitotietä lennolla Singaporesta. Kukaan ei kuollut, mutta kone romuttui korjauskelvottomaksi.
15. syyskuuta 1995 – Malaysia Airlinesin lento 2133 ei ehtinyt pysähtyä ennen kiitotien loppua Tawaun lentokentällä. 32 matkustajaa ja kaksi miehistön jäsentä kuoli.
15. maaliskuuta 2000 – Malaysia Airlinesin lento 85 vaurioitui oksalyylikloridista, jota vuosi kanistereista rahdin purkamisen aikana. 5-vuotiaan Airbus A330:n runko vahingoittui korvauskelvottomaksi.
1. elokuuta 2005 – Malaysia Airlinesin lento 124 lähti Perthistä Kuala Lumpuriin. Noustessaan 11 500 metrin korkeuteen viallinen kiihtyvyysanturi sai koneen Air Data Inertial Reference Unit (ADIRU) muuttamaan lentokorkeutta. Vian huomaamisen jälkeen lentäjät laskeutuivat takaisin Perthiin.
8. maaliskuuta 2014 – Malaysia Airlinesin lento 370 katosi matkalla Kuala Lumpurin kansainväliseltä lentoasemalta Pekingin kansainväliselle lentoasemalle. Malaysia Airlinesin edustajat ja Malesian hallitus uskoo koneen tippuneen Intian valtamereen ja kaikkien koneessa olleiden 239 henkilön kuolleen.
17. heinäkuuta 2014 – Malaysia Airlinesin lento 17 matkalla Amsterdamista Kuala Lumpuriin ammuttiin alas Ukrainan yläpuolella. Kaikki 283 matkustajaa ja 15 miehistön jäsentä kuolivat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Malaysia Airlines Wikimedia Commonsissa
Malaysia Airlines
Oneworldiin kuuluvat lentoyhtiöt
Alaska Airlines | American Airlines | British Airways | Cathay Pacific | Finnair | Iberia | Japan Airlines | Malaysia Airlines | Qantas | Qatar Airways | Royal Air Maroc | Royal Jordanian | S7 Airlines | SriLankan Airlines
Oneworld Connect: Fiji Airways
Entiset jäsenet: Aer Lingus | Air Berlin | Canadian Airlines | LATAM | Malév | Mexicana
Malaysia Airlinesin Airbus A330-300 laskeutumassa Kansain kansainväliselle lentoasemalle.
Malaysia Airlinesin Airbus A350-900 Negaraku-värityksessä.
Malaysia Airlinesin Airbus A380-800 laskeutumassa Heathrow’n lentoasemalle.
Malaysia Airlinesin Boeing 737-800 laskeutumassa Phuketin kansainväliselle lentoasemalle.
Malaysia Airlinesin entinen Boeing 777-200ER laskeutumassa Aucklandin lentoasemalle.
Painin Suomen-mestaruuskilpailut 1911

Vuoden 1911 painin Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin Viipurissa 4.-5. maaliskuuta. Ne olivat järjestyksessään neljännet SVUL:n painimestaruuskilpailut. Kisojen ainoa laji oli kreikkalais-roomalainen paini, jossa painittiin neljässä painoluokassa. Kilpailut järjesti VPK:n Voimistelu- ja urheiluseura Tarmo.
Mitalistit

| Painoluokka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 66,5 kg | Nestori Tuominen | Antti Hyvönen | Emil Sainio |
| 73 kg | Emil Väre | Viktor Urvikko | Fridolf Lundsten |
| 83 kg | Ivar Böhling | Kalle Lindh | Arvi Saaristo |
| yli 83 kg | Alex Järvinen | Kalle Viljamaa | Antti Gavrilik (Kairamaa)  |
Painin Suomen-mestaruuskilpailut 1910

Vuoden 1910 painin Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin Porissa 19. - 20. maaliskuuta. Ne olivat järjestyksessään kolmannet SVUL:n painimestaruuskilpailut. Kisojen ainoa laji oli kreikkalais-roomalainen paini, jossa painittiin neljässä painoluokassa. Kilpailupaikkana oli Porin Teatteri.
Mitalistit

| Painoluokka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 66,5 kg | Väinö Ketonen | Armas Laitinen | Vilho Pukkila |
| 73 kg | Vihtori Urvikko | Jaakko Pikkarainen | Emil Väre |
| 83 kg | Alppo Asikainen | Kelpo Vohlonen | Kalle Kaipio |
| yli 83 kg | Adolf Lindfors | Alex Järvinen | V. Ojanen ja Antti Gavrilik  |
Painin Suomen-mestaruuskilpailut 1908

Vuoden 1908 painin Suomen-mestaruuskilpailut järjestettiin Tampereella 25.–27. syyskuuta. Kisojen ainoa laji oli kreikkalais-roomalainen paini, jossa painittiin kolmessa painoluokassa. Kilpailut olivat ensimmäiset viralliset, SVUL:n järjestämät painin Suomen-mestaruuskilpailut.
Mitalistit

| Painoluokka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 60 kg | Arvo Lindén | Alfred Salonen | Paavo Jaatinen |
| 70 kg | Antti Savolainen | Alfred Pursiainen | Otto Pynnönen |
| yli 70 kg | Yrjö Saarela | Adolf Lindfors | Antti Kairamaa   |
Patamo

Patamo voi tarkoittaa seuraavia:
Patamo, järvi Pusulassa Lohjalla
Patamo, kylä Tammelassa
Pamplonan taistelu

Pamplonan taistelu taikka Pampelunan taistelu käytiin 20. toukokuuta 1521 ranskalaisten ja espanjalaisten joukkojen välillä. Taistelu oli osa italialaissotia. Taistelun tuloksena ranskalaiset joukot valtasivat Pamplonan kaupungin ja sen linnan.
Espanja oli valloittanut Pampolonan Navarran kuningaskunnalta 1512 ja nyt kaupunki palautettiin hetkellisesti Navaralle. 30. kesäkuuta kuitenkin espanjalaiset voittivat Navarran Noáinin taistelussa ja Pamplona menetettiin jälleen.
Eräs tärkeä seikka taistelun jälkivaikutuksista oli, että sen aikana haavoittui ritari Ignatius Loyola. Pitkän toipumisensa aikana Loyola syventyi uskonnolliseen kirjallisuuteen ja päätti omistaa elämänsä kirkolle. Myöhemmin Loyolasta tuli jesuiittaveljeskunnan perustajajäsen. Ignatius Loyola oli jesuiittaveljeskunnan eräs tärkeimmistä henkilöistä.
Marinetek Group

Marinetek Group Oy on vuonna 1994 perustettu laiturirakentamiseen ja kelluviin ratkaisuihin erikoistunut yritys. Yhtiön perustivat Ilkka Seppälä ja Markku Rantanen, ja Seppälä toimii edelleen yrityksen toimitusjohtajana. Yritys on toimivan johdon enimmäisomistuksessa. Pääkonttori sijaitsee Helsingissä. Yhtiö on toimittanut venesatamia 46 maahan ja rakentanut muun muassa superjahtisataman Sotšin olympialaisiin.
Vuonna 2012 yhtiön liikevaihto oli 21,59 miljoonaa euroa. Se työllisti 110 henkeä.
Tytäryhtiöt

Yrityksellä on kaikkiaan 15 tytäryhtiötä mm.
Marinetek Finland Oy, tuotanto- ja myyntiyhtiö (Suomi)
Marinetek Marinas Oy, satamien hallinta ja New Port -ketju (Suomi)
Marinetek NCP, tuotanto- ja myyntiyhtiö (Kroatia)
Marinetek NA, tuotanto- ja myyntiyhtiö (Pohjois-Amerikka)
Marinetek MENA , myyntiyhtiö (Arabiemiraatit)
Marinetek SBP, tuotanto- ja myyntiyhtiö (Venäjä)
Marinetek Sweden, (konserni) tuotanto- ja myyntiyhtiö (Ruotsi)
Marinetek SEA, myyntiyhtiö (Singapore)
Marinetek Latvia, tuotanto- ja myyntiyhtiö (Latvia)
Intermarine Ltd., tuotanto- ja myyntiyhtiö (Englanti)
Marina Housing, Kelluvat erikoisratkaisut (Suomi)
New Port

2000-luvun alussa Marinetek rakensi Espoon Keilalahteen ensimmäisen New Port -ketjuun kuuluvan nykyaikaisen pienvenesataman 400 veneelle. New Port -satamia on nykyään yhdeksän: Keilalahdessa, Kalanokassa, Jollaksessa, Kotkassa, Padasjoella, Ratinanrannassa, Saimaa Gardensissa, Sysmässä ja Virpiniemessä. New Port -satamia hallinnoi tytäryhtiö Marinetek Marinas Oy.
Gibraltarin kelluva jättipuisto

Helmikuussa 2014 Marinetek ilmoitti tehneensä sopimuksen Gibraltarin hallituksen kanssa jättikokoisesta kelluvasta liikuntapuistosta. Kaupan arvo on noin 4,4 miljoonaa euroa. Valtavan kokoinen liikuntapuisto tulee suunnitelmien mukaan sisältämään muun muassa uima-altaita, hyppytorneja, kiipeilyseinän, leikkipuiston, parkour-puiston sekä ulkoliikuntapaikkoja. Sopimukseen sisältyy lisäksi kävelykatu, huoltorakennus, baari, kahvila sekä rannan auringonottoalueet ja puistot läheiseen rantaan.
Aiheesta muualla

http://www.marinetek.fi
Paulo Falcão

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 16. lokakuuta 1953
Syntymäpaikka: , Brasilia
Pituus: 183 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1971–1980 | Sport Club Internacional |  |  |
| 1980–1985 | AS Roma |  |  |
| 1985–1986 | São Paulo FC (SP) |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | 264 | (43) |
Maajoukkue
| 1976–1986 | Brasilian maajoukkue | 28 | (6) |

Paulo Roberto Falcão (s. 16. lokakuuta 1953 Santa Catarina Brasilia) on brasilialainen entinen jalkapalloilija, joka toimi pelaajaurallaan muun muassa Brasilian maajoukkueen kapteenina.
Falcão pelasi Sport Club Internacionalissa ja  AS Romassa. Uransa lopuksi hän kuului São Paulo FC:hen mutta ei pelannut yhdessäkään sen ottelussa.
Pelaajaurallaan Falcão voitti kolme kertaa Brasilian mestaruuden Sport Club Internacionalin joukkueessa ennen siirtymistään AS Romaan Italiaan syksyllä 1980. Romassa hän voitti kertaalleen Serie A:n mestaruuden ja oli häviämässä Euroopan Cupin loppuottelun Liverpoolia vastaan.
Falcão pelasi Brasilian maajoukkueessa 28 ottelua, joissa hän teki kuusi maalia. Hän kuului Brasilian joukkueeseen Espanjan 1982 ja Meksikon 1986 MM-kilpailuissa. Hän sai Espanjan MM-kisojen toiseksi parhaan pelaajan palkinnon, Silver ballin. Meksikon kisoissa hän pääsi vaihtopenkiltä kentälle kahdessa ottelussa.
Maaliskuussa 2004 Pelé nimesi hänet FIFA 100:aan, eli luetteloon 125 parhaasta elävästä jalkapalloilijasta.
Pelaajauransa jälkeen Falcao on valmentanut Brasilian ja Japanin maajoukkueita, meksikolaista Americaa ja brasilialaisia  Internacionalia   ja Flamengoa.
Patrice Bailly-Salins

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Patrice Bailly-Salins vuonna 1992. |  Patrice Bailly-Salins vuonna 1992. |  Patrice Bailly-Salins vuonna 1992. |  |
Maa:   Ranska
Miesten ampumahiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Lillehammer 1994 | viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Antholz 1995 | pikakilpailu |  |
|  Hopeaa | Antholz 1995 | viesti |  |
Patrice Bailly-Salins (s. 21. kesäkuuta 1964 Morez) on ranskalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän on maailmanmestari, olympiamitalisti ja maailmancupin kokonaiskilpailun voittaja.
Bailly-Salins voitti pikakilpailun (10 km) maailmanmestaruuden Antholzissa 1995. Hän ampui pystyasennosta yhden ohilaukauksen ja kukisti toiseksi sijoittuneen, ilman sakkokierroksia selvinneen Pavel Muslimovin 1,9 sekunnilla. Hän hiihti samojen kilpailujen viestissä toisen osuuden Ranskan hopeajoukkueessa ja oli normaalimatkalla (20 km) seitsemäs. Brezno-Osrblien MM-kilpailuissa 1997 hän oli pikakilpailussa 15:s ja takaa-ajossa 13:s.
Bailly-Salins hiihti Lillehammerin olympialaisissa 1994 toisen osuuden pronssia saaneessa Ranskan viestijoukkueessa. Samojen kisojen pikakilpailussa hän sijoittui 11:nneksi ja normaalimatkalla 13:nneksi.
Bailly-Salins voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1993–1994. Lisäksi hän sijoittui neljänneksi kaudella 1992–1993, viidenneksi kaudella 1991–1992 ja seitsemänneksi kaudella 1994–1995. Hän voitti yhteensä kuusi maailmancupin osakilpailua, oli kolme kertaa toinen ja kerran kolmas.
Pampisfordin rautatieasema

Pampisfordin rautatieasema oli rautatieasema Stour Valley Railwayn varrella Pampisfordissa, Cambridgeshiressä. Se oli käytössä vuosina 1865–1967.
Asema avattiin 1. kesäkuuta 1865 nimellä Abington. Nimi vaihtui vuonna 1875. Stour Valley Railwayta ehdotettiin suljettavaksi vuoden 1963 Beechingin leikkauksissa. Lopullinen sulkemispäätös tehtiin vuonna 1965, joskin sulkeminen viivästyi paikallisneuvostojen harkitessa taloudellisen tuen myöntämistä, jotta liikenne jatkuisi. Kustannukset olisivat kuitenkin olleet liian suuret, ja niinpä liikenne linjalla lakkasi 6. maaliskuuta 1967. Pampisfordin asema suljettiin samana päivänä.
A11-moottoritien laajennustöiden yhteydessä asema jäi tielinjalle, ja laiturit ja asemarakennukset purettiin. Asemasta ei ole jäljellä mitään merkkejä.
Patrice Abanda

| Mitalit> Maa:  Kamerun.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Kamerun.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Kamerun.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:  Kamerun> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sydney 2000 | Sydney 2000 |  |
Patrice Abanda Etong (s. 3. elokuuta 1978 Yaoundé) on kamerunilainen jalkapalloilija ja olympiavoittaja. Hänen pelipaikkansa on puolustaja. Abandan nykyinen seura on albanialainen KS Besa Kavajë.
Abanda voitti olympiakultaa Sydneyn olympialaisista 2000. Hän on edustanut Kamerunia 1998 MM-kisoissa.
Kamerunin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Songo’o |
2 Elanga |
3 Womé |
4 Song |
5 Kalla |
6 Njanka |
7 Omam-Biyik |
8 Angibeaud |
9 Tchami |
10 M’Boma |
11 Eto’o |
12 Lauren |
13 Abanda |
14 Simo |
15 Ndo |
16 Andem |
17 Pensée |
18 Ipoua |
19 Mahouvé |
20 Olembé |
21 Job |
22 Boukar |
Valmentaja Le Roy
Kamerunin joukkue – Kesäolympialaiset 2000
1 Bekono |
2 Meyong |
3 Womé |
4 Mimpo |
5 Abanda |
6 Beaud |
7 Alnoudji |
8 Geremi |
9 Eto’o |
10 M’Boma |
11 Kome |
12 Lauren |
13 Nguimbat |
14 Suffo |
15 Epalle |
16 M’Bami |
17 Branco |
18 Kameni |
Valmentaja Akono
Patric Sarin

Patric Sarin (s. 1973 Helsinki) on suomalainen säveltäjä.
Sarin syntyi Helsingissä ja asui lapsuudessaan ja nuoruudessaan myös muun muassa Ranskassa ja Kirkkonummella. Hän opiskeli Svenska handelshögskolanissa pääaineenaan laskentatoimea ja sivuaineena rahoitusta. Pian Handelshögskolanista valmistumisensa jälkeen hän siirtyi kuitenkin musiikkialalle ammattisäveltäjäksi. Ensimmäisen sävellyssopimuksensa hän teki Tom Bone Music -yhtiön kanssa ja hänen nykyinen kustantajansa on AIR Chrysalis Scandinavia.
Sarin aloitti ammattiuransa säveltämällä ulkomaisille artisteille. Hänen ensimmäinen Suomeen tehty kappaleensa oli Idolsin ensimmäisen tuotantokauden seitsemän finalistin esittämä "Tuulet puhaltaa", johon sanat teki Ville Pusa. Myöhemmin hän on tehnyt musiikkia monelle Idolsista esiin nousseelle artistille, kuten Hanna Pakariselle, Antti Tuiskulle, Katri Ylanderille, Anna Abreulle ja Koop Arposelle. Ulkomaisista artisteista hän on säveltänyt kappaleita muun muassa ruotsalaiselle Darinille, norjalaiselle Margaret Bergerille ja irlantilaiselle Jedwardille.
Sarin oli vuonna 2008 yksi kolmesta tuomarista Idolsin neljännellä tuotantokaudella. Muut tuomarit olivat aiemmilta tuotantokausilta tutut Jone Nikula ja Nina Tapio.
Sarin lauloi Kendin singlekappaleiden "Connected" ja "Heartbeat Of The City" kertosäkeet salanimellä Vince Jackson.
Sarin on ollut naimisissa syyskuusta 2008 ja hänellä on vaimonsa kanssa yksi lapsi, vuonna 2007 syntynyt poika.