stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Peräseinäjoki
Liikenne

Kauhajoki, Jalasjärvi, Alavus (Itään / Länteen)

  Seinäjoki, Virrat (Pohjoiseen / Etelään)

  Jalasjärvi (Länteen)

  Nurmo (Koilliseen)
Peräseinäjoelta on tieyhteyksiä kaikkiin lähikuntiin. Lähin lentoasema on Seinäjoen lentoasema joka sijaitsee Rengonharjulla noin 20 kilometrin päässä. Lähin rautatieasema, jossa matkustajajunat pysähtyvät on Seinäjoen rautatieasema 30 kilometrin päässä. Peräseinäjoella on myös samanniminen liikennepaikka Tampere-Seinäjoki radan varrella, mutta kyseessä on vain pääosin junakohtauspaikka.
Elinkeinot

Peräseinäjoen pääelinkeinona on maatalous, jonka yhtenä osa-alueena turpeennosto on yleistä. Peräseinäjoen suurimpia työnantajia olivat PPTH Norden Oy (toimii nykyisin nimellä Nordec), Peräseinäjoen Kunta, Kekkilä Oy, PPTH-Engineering Oy, Viitalan Saha ja Peatmax Oy:n Haukinevan konepaja.
Koulutus

Peräseinäjoella toimii nykyisin kaksi alakoulua: Alaviitalan koulu ja Toivolanrannan yhtenäiskoulu. Lisäksi opetusta esiopetuksesta alakoulun 2. luokkavuoteen asti tarjotaan Honkakylän varhaiskasvatuskeskuksessa. Yhtenäiskoulun yhteydessä toimii myös Peräseinäjoen ainut yläkoulu. Lukiokoulutusta Peräseinäjoella tarjoaa Seinäjoen lukion Etelä-Seinäjoen toimipiste.
Hallinto ja politiikka > Kunnankirjurit ja kunnansihteerit

1941–1945: Annikki Salokangas
1945–1948: Toivo Ketonen
1948–1949: Kauno Salminen
1949–1953: Pentti Kinnunen
1953–1959: Paavo Ojala
1960–1963: Jaakko Kirkkala
Hallinto ja politiikka > Kunnanjohtajat

1963–1971: Jaakko Kirkkala
1971–1973: Tapio Liinamaa
1973–2004: Pekka Perttula
Muuta

Saarnaajat Eeli Jokinen (1888–1963) ja William Jokinen (1889–1958) syntyivät ja tulivat uskoon Peräseinäjoella. Vapaakirkolliset saarnaajat pitivät voimallisia kokouksia vuoteen 1955 saakka ja heidän kauttaan syntyi useita herätyksiä.
Juoksija Ville Ritola (1896–1982) syntyi Peräseinäjoella. Hän voitti kaksista olympialaisista yhteensä kahdeksan mitalia, joista viisi oli kultaista.
Poliitikko Vieno Simonen (1898–1994) syntyi Peräseinäjoella.
Metsäneuvos Kosti Ranta (1918–2003), Valtion polttoainetoimiston toimitusjohtaja 1960–1981, syntyi Peräseinäjoella.
Sirkka Salonen (1917 Peräseinäjoki– 1975 Hankasalmi) oli suomalainen kauneuskuningatar, joka kruunattiin Miss Suomeksi vuonna 1938. Samana vuonna hän voitti myös Kööpenhaminassa pidetyn Miss Eurooppa -kilpailun.
Pop-yhtye Noitalinna huraa! oli lähtöisin Peräseinäjoelta.
Fiktiivinen sarjakuvahahmo, Peräsmies, oli myös kotoisin Peräseinäjoelta.
Peräseinäjoen Toive (PeTo) on ollut vahva joukkue naisten Superpesiksessä, mm. pronssia vuonna 2000
Peräseinäjoen pitäjäruoka on silakkalaatikko.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Peräseinäjoen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Peräseinäjoki |
| --- | --- | --- |
 Etelä-Pohjanmaa  Seinäjoki 
| Kylät |  Haapaluoma  Kihniänkylä  Kirkonkylä  Luomankylä  Viitala  Riskunmäki  Siltala-Juupakylä  |  |
| n k Etelä-Pohjanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Alajärvi  Alavus  Evijärvi  Ilmajoki  Isojoki  Isokyrö  Karijoki  Kauhajoki  Kauhava  Kuortane  Kurikka  Lappajärvi  Lapua  Seinäjoki  Soini  Teuva  Vimpeli  Ähtäri 
Entiset kunnat:  Alahärmä  Jalasjärvi  Jurva  Kortesjärvi  Lehtimäki  Nurmo  Peräseinäjoki  Seinäjoen maalaiskunta  Töysä  Ylihärmä  Ylistaro 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland
Piikkihait

| Piikkihait |
| --- | --- |
 Lyhytpiikkihai (Squalus mitsukuri)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Piikkihaikalat Squaliformes
Heimo::  Piikkihait  Squalidae  Blainville, 1816
Katso myös
   Piikkihait Wikispeciesissä   Piikkihait Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Piikkihait (Squalidae) on piikkihaikaloihin kuuluva valtamerissä tavattava rustokalaheimo.
Lajit

Vanhimmat piikkihaiden heimoon kuuluvien lajien fossiilit on ajoitettu myöhäiselle liitukaudelle. Nykyään elävät lajeja on 11 ja ne jaetaan kahteen sukuun. Toisinaan valohaiden heimon lajit katsotaan kuuluviksi piikkihaihin. Lajeja ovat muun muassa:
Karheapiikkihai (Cirrhigaleus asper)
Lyhytpiikkihai (Squalus mitsukurii)
Mustapyrstöpiikkihai (Squalus melanurus)
Nenäpiikkihai (Squalus rancureli)
Nokkapiikkihai (Squalus blainvillei)
Piikkihai (Squalus acanthias)
Töppöpiikkihai (Squalus megalops)
Squalus formosus
Anatomia

Piikkihaiden heimon lajit ovat kooltaan alle metristä vajaaseen kahteen metriin. Selkäeviä lajeilla on kaksi ja molempien edessä on piikit. Selkäevät ovat samankokoiset tai etummainen on takimmaista suurempi. Rintaevät ovat kaloilla melko kookkaat. Suu on melko lyhyt ja hammasrivejä on kummassakin leuassa 26. Hampaat ovat yläleuassa hieman alaleuan hampaita pienikokoisemmat.
Levinneisyys

Piikkihaita tavataan Atlantin, Intain valtameren ja Tyynenmeren alueilta. Ne elävät sekä trooppisissa että kylmässä vesissä ja niitä tavataan erityisesti rannikkojen läheisyydestä. Erityisesti Squalus-suvun lajeja kalastetaan suuria määriä ruuaksi.
Standard Fahrzeugfabrik

Standard Superior, 1934.
Standard Fahrzeugfabrik GmbH oli saksalainen autonvalmistaja, joka toimi Ludwigsburgissa vuosina 1933–1939.
Yrityksen omisti Wilhelm Gutbrod. Se osti valmistuslisenssin Josef Ganzin suunnittelemaan aerodynaamiseen, takamoottoriseen Standard Superior -pikkuautoon, jossa oli kaksisylinterinen, 396-kuutioinen, teholtaan 12-hevosvoimainen kaksitahtimoottori. Autosta oli myös 494-kuutioisella moottorilla varustettu muunnelma, jonka teho oli 14 hv. Autossa oli pyörien erillisjousitus ja kantavana rakenteena keskusputkirunko.
Henkilöautojen valmistus päättyi vuonna 1935, mutta yritys valmisti farmari- ja pakettiautoja vuoteen 1939 asti.
Pietarsaaren kulttuuri

Suomen kansallisrunoilija J. L. Runeberg syntyi Pietarsaaressa 1804.
Pietarsaaren kulttuurielämä on monipuolista ja yhdistystoiminta vilkasta. Kulttuuritarjontaa on melkein vuoden jokaiselle päivälle. Pietarsaaren kulttuuritoimi vaalii ja edistää yhdistys- ja kulttuurielämän runsautta kaupungissa.
Musiikki

Vuonna 1939 kaupunginhallitus asetti toimikunnan selvittämään mahdollisuuksia perustaa kunnallinen torvisoittokunta. Sodan vuoksi asia sai odottaa vuoteen 1945, jolloin toimikunta teki ehdotuksen kaupunginhallitukselle, joka hyväksyi sen kokonaisuudessaan. Vuonna 1946 perustettiin mieskuoro Laulu-Jaakot. Vuonna 1960 perustettiin jousiorkesteri sekä Pietarsaaren orkesteriyhdistys r.y.
Pietarsaarelaisia yhtyeitä ja muusikoita ovat muun muassa pop rock -yhtye Cirius, progressiivista rockia soittava yhtye Fantasia, rockyhtye Break, rockyhtye Ragnar Hare, reggaeyhtye Dreadline, death metal -yhtye Festerday, metalliyhtye Altaria, hip hop -duo Mikrofonistit, räppäri Alamaa ja basisti Jonas Kuhlberg.
Media ja viestintä

Ruotsinkielinen sanomalehti Jakobstads Tidning on ilmestynyt vuodesta 1898. Vuodesta 2008 lähtien se on ilmestynyt nimellä Österbottens Tidning. Kaupungissa ilmestyy myös suomenkielinen sanomalehti Pietarsaaren Sanomat. PS Pulssi on ilmaisjakelulehti, joka ilmestyy perjantaisin. Lehti jaetaan 12 100 talouteen Pietarsaaressa ja Luodossa sekä noutopisteisiin Uudessakaarlepyyssä ja Pedersören kunnassa. Tätä ennen suomenkielisiä paikallislehtiä ilmestyi  Pietarsaaressa useampia. Vuodesta 1929 1930-luvun alkuun ilmestyu Pietarsaari-niminen lehti. 1960-luvun alussa julkaistiin Tiedotuslehti-nimistä lehteä. 1960-luvun alussa ilmestyi myös Pohjalainen (myöhemmin Keski-Pohjalainen). Nykyisen maakuntalehti Pohjalaisen kanssa paikallislehdellä ei ole yhteyttä.
Pietarsaari sai oman radioaseman ensimmäisenä Pohjanmaalla ja ensimmäisisten joukossa Suomessa. Kanava käynnisti lähetykset 7. toukokuuta 1926. Radiokanava perustettiin Keski-Pohjanmaan radioyhdistyksen keräämillä varoilla. Vuonna 1934 Yleisradio osti Pietarsaaren paikallisen radioyhdistyksen aseman.
Pietarsaaren paikallistelevisiota pyörittää JakobstadTVPietarsaari ry, joka on perustettu vuonna 1989. Kanavan näkyvyysalue ulottuu Pietarsaaren kaapelitalouksien lisäksi Uudenkaarlepyyn, Pedersören kunnan, Kokkolan ja Luodon kaapeliverkkoihin. JTVP lähettää hengellistä ohjelmaa maanantai- ja sunnuntai-iltaisin. Kaupunginvaltuuston kokoukset näytetään suorana lähetyksenä kerran kuukaudessa maanantai-iltaisin. Maanantain lähetykset koostuvat pääosin Jaakon Päivien, Spotlightin ja Runeberginviikon videoinnista. Kanavalla näytetään lähetyksiä myös muista paikallisista yleisötilaisuuksista, yksityishenkilöiden haastatteluista, sotahistoriallisisten matkojen kuvausmateriaalista ja veteraanien haastatteluista.
Ruokakulttuuri

Pietarsaaren pitäjäruoaksi nimettiin 1980-luvulla maalaismaksamakkara.
Kahvila- ja ravintolakulttuuri on Pietarsaaressa vilkasta. Strengbergin tupakkatehdas tarjosi ensimmäisenä suomalaisena teollisuuslaitoksena työntekijöilleen lounasta. Pietarsaaresta löytyy etnisiä ravintoloita, kotiruokaa tarjoavia lounasravintoloita, à la carte -ravintoloita sekä kahviloita, pubeja ja yökerhoja. Korv-Görans on yli 40 vuotta toiminut grilli Pietarsaaressa. Nykyään Korv-Göransilla on grillit Pietarsaaren lisäksi myös Vaasassa, Kokkolassa ja Tammisaaressa. Hampurilaisketju Friends & Brgrs perustettiin Pietarsaaressa 2013. Vegaaniruokaa tarjoileva ravintola Vegana aloitti helmikuussa 1991.
Tapahtumat

Helmikuun alussa järjestetään Pietarsaaren kirjallisuuspainotteinen kulttuuriviikko, Runeberginviikko. Jaakon Päiviä on järjestetty 1970-luvulta lähtien. Tapahtuma on kasvanut viikonlopputapahtumasta viikon kestäväksi juhlaksi. Lasten päivä ja vanhan ajan tori ovat Jaakon Päivien vakiohjelmistoa. Musiikkiyhdistys Jazzoo järjestää torstaijazzeja, joissa esiintyy paikallisia ja kansainvälisesti tunnettuja muusikkoja. Spotlight, eli kulttuurin ja Kaupan yö on Pietarsaaressa elokuussa järjestettävä tapahtuma. Ohjelmassa on taidetta, musiikkia, sekä tanssia. Monet liikkeet ovat tuolloin auki lähes puoleenyöhön. Marraskuussa Pietarsaaressa järjestetään vuosittain kansainvälinen kamarimusiikkifestivaali Rusk, jossa yhdistyvät korkeatasoinen kamarimusiikki ja eri taiteenalat. Pääosa festivaalin tapahtumista toteutetaan kaupungin keskustassa sijaitsevassa Schauman-salissa, mutta tapahtumat levittäytyvät myös laajemmin ympäröivään kaupunkimiljööseen.
Pietarsaaressa on järjestetty vuotuisia markkinoita kaupungin perustamisvuodesta 1652 lähtien. 1800-luvulla Pietarsaaressa oli kaksi virallista markkinapäivää, talvimarkkinat tammikuun puolivälissä, ja syysmarkkinat lokakuun ensimmäisellä viikolla. 1800-luvun jälkipuoliskolla markkinoita ei järjestetty lainkaan. Uudet viralliset markkinapäivät otettiin käyttöön 1920-luvulla. Kevätmarkkinat pidetään huhtikuun kolmantena perjantaina ja lauantaina, ja syysmarkkinat lokakuun toisena perjantaina ja lauantaina.
Teatteri

Vuonna 1902 perustettiin harrastajateatteri Pietarsaaren Näyttämö. Kyseessä on toiseksi vanhin suomenkielinen harrastajateatteri. Amatööriteatteri Theatre Jacob on ollut toiminnassa vuodesta 1957 lähtien.
Stasanor

Stasanor (m.kreik. Στασανωρ, 300-luku eaa.) oli kreikkalainen sotilas joka palveli Aleksanteri Suurta. Hän oli kotoisin Kyproksen Soloista ja luultavasti Soloin hallitsijasuvun jäsen.
Stasanor kuului Aleksanteri Suuren lähipiiriin (hetairoi) vuodesta 332/331 eaa. alkaen. Stasanor sai tehtäväkseen vangita Arian kapinaan nousseen satraapin Arsakeen vuonna 328 eaa. Stasanor toi kapinallisen Aleksanterille kahleissa ja hänet nimitettiin Arian uudeksi satraapiksi. Myöhemmin Aleksanteri antoi Stasanorin hallitavaksi myös Drangianan. Kun Aleksanteri oli palaamasta Intian sotaretkeltään Stasanor saapui häntä vastaan Karmaniaan mukanaan suuri määrä kameleja ja muita kuormaeläimiä. Stasanor palasi maakuntaansa, mutta saapui taas Aleksanterin luokse tämän ollessa Susassa. Tällä kertaa Stasanorilla oli mukanaan persialaisia sotilaita, joita oli koulutettu Aleksanterin määräysten mukaan. Stasanor oli mukana Medeios Larissalaisen järjestämissä juhlissa, joiden jälkeen Aleksanteri sairastui ja myöhemmin menehtyi. Diadokit päättivät Babylonissa että Stasanor saisi jatkaa Arian ja Drangianan satraappina. Triparadisoksessa vuonna 321 eaa. Stasanor nimitettiin tärkeämmän Baktrian ja Sogdianan satraapiksi.
Antigonos I:n ja Eumeneen välisessä sodassa Stasanor tuki ilmeisesti Eumenesta, mutta ei itse lähtenyt sotaan vaan lähetti ainoastaan joukkoja joita johti Stasandros. Vuoden 317 eaa. jälkeen Stasanorista ei tiedetä mitään. Seleukos I valtasi Baktrian vuonna 305 eaa., joko Stasanorilta tai tämän seuraajalta.
Natalija Stasjuk

| Mitalit> Naisten soutu.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Mitalit> Naisten soutu.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Mitalit> Naisten soutu.Maa:   Neuvostoliitto.MM-kilpailut  | Naisten soutu> Maa:   Neuvostoliitto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Wien 1991 | kahdeksikko |  |
Maa:   Valko-Venäjä
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Tampere 1995 | nelonen i.p. |  |
Natalija Stasjuk (s. 21. tammikuuta 1969) on valkovenäläinen soutaja. Hän saavutti Atlantan olympialaisissa 1996 pronssia kahdeksikossa Valko-Venäjän edustajana. Neljä vuotta aiemmin Barcelonan olympialaisissa hän sijoittui IVY:n edustajana kahdeksikossa neljänneksi. Maailmanmestaruuskilpailuissa Stasjuk saavutti kahdeksikossa hopeaa Neuvostoliiton edustajana Wienissä 1991 ja perämiehettömässä nelosessa pronssia Valko-Venäjän edustajana Tampereella 1995. Hän sijoittui MM-kilpailuissa viidenneksi kahdeksikossa vuosina 1993, 1994 ja 1995 sekä pariaironelosessa vuonna 1997. Perämiehettömässä nelosessa hän sijoittui kuudenneksi vuoden 1994 MM-kilpailuissa.
Stampe SV.4

Stampe SV.4C
Stampe SV.4
Stampe SV.4 oli belgialaisen Stampe & Vertongen -tehtaan kehittämä kaksitasoinen koulukone.
Kone lensi ensi kerran vuonna 1933. Sen suunnitteli George Ivanov.
Konetta valmistettiin useissa tehtaissa Belgiassa, Ranskassa (esimerkiksi Société Nationale de Constructions Aéronautiques du Nord) ja Ranskan siirtomaassa Algeriassa kaikkiaan 940 kappaletta. Koneen pääasiallinen käyttäjä oli Belgian ilmavoimat, joka käytti konetta vuodesta 1947 vuoteen 1975.
Stampe & Vertongen SV-4A OO-GWC
Stampe & Vertongen SV-4B V4
Stampe & Vertongen SV-4C OO-SPM
Stampe & Vertongen SV-4E OO-KAT
Tekniset tiedot

Miehistö: oppilas ja opettaja
Kärkiväli: 8,40 m
Pituus: 6,81 m
Korkeus: 1,93 m
Siipipinta-ala: 18,06 m²
Tyhjäpaino: 520 kg
Suurin sallittu lentoonlähtöpaino: 770 kg
Voimalaite: (esimerkiksi) Renault 4-PO5 (145hv)
Matkalentonopeus: 140 km/h
Suurin lentonopeus: 188 km/h
Lentomatka: 420 km
Pielisjärven reunamuodostuma

Pielisjärven reunamuodostuma  on viime jääkauden loppuvaiheessa nuoremmalla Dryas-kaudella noin 11 400–11 300 vuotta sitten syntynyt reunamuodostuma, joka sijaitsee Suomessa Pohjois-Karjalassa Liperin, Kontiolahden, Joensuun ja Lieksan kuntien alueilla. Se on lounais-koillis-suuntainen ja on yli 100 kilometriä pitkä. Se muodostaa lounaisen osan pitemmästä Kalevalan reunamuodostumasta, joka sijaitsee Venäjän Karjalassa . Kalevalan muodostuman kokonaispituus Jaamankankaalta mitattuna on noin 400 kilometriä.
Muodostumisteoria

Pielisjärven reunamuodostuman muodostumisteoria on samantapainen kuin Ensimmäisellä Salpausselällä. Jotkin tapahtumat ovat kuitenkin erilaisia ja niitä esitellään alla.
Muodostumisteoria > Ilmaston kylmeneminen

Jääkauden lopussa ilmaston lämpeneminen katkesi nopeaan viilenemiseen, kun keskilämpötilat laskivat 10–11 °C. Tätä viilenemiskautta kutsutaan nuorimmaksi Dryas-kaudeksi ja sen kokonaiskesto oli noin tuhat vuotta. Kun kylmä ilmasto lämpeni pariksi sadaksi vuodeksi, syntyi Etelä-Suomessa kaksi ensimmäistä Salpausselkää noin 12 250–11 590 vuotta sitten. Pohjois-Karjalassa muodostui näille kahdelle selänteelle jatkeet, joita kutsutaan Tuupovaaran- ja Koitereen reunamuodostumaksi. Lyhyiden lämpövaiheiden välissä oli välillä kylmempää ja tällaisen vaiheen aikana syntyi Etelä-Suomessa vielä Kolmas Salpausselkä noin 11 400 vuotta sitten sadan vuoden aikana. Tämän kanssa samanaikaisesti muodostui Pielisjärven reunamuodostuma. Kolmas Salpausselkä muodostui syvään meriveteen, mutta Pielisjärven muodostuma syntyi pääosin kuivalle maalle. Kylmän vaiheen loputtua se lämpeni hieman ja sai jäätikön reunan perääntymään Sisä-Suomeen asti, jonne muodostui myöhemmin Sisä-Suomen reunamuodostuma.
Muodostumisteoria > Muodostuminen

Pielisjärven reunamuodostuma ajoitetaan Suomessa samanikäiseksi Kolmannen Salpausselän kanssa eli noin 11 400–11 300 vuotta sitten . Kun Kolmas Salpausselkä kerrostui Itämeren virtauskielekkeen eteen, kerrostuivat Pielisjärven ja Kalevalan reunamuodostumat Pohjois-Karjalan virtauskielekkeen eteen.
Pielisjärven reunamuodostuman kaakkoispää on Jaamankangas, joka on synnyltään kaksijakoinen. Toisaalta sen läntiset osat ovat muodostuneet saumaharjuna, jotka syntyivät Pohjois-Karjalan virtauskielekkeen ja Järvi-Suomen virtauskielekkeen väliin. Reunamuodostuman itäiset osat syntyivät Pohjois-Karjalan virtauskielekkeen eteen ja se on katkeileva mutta selkärajainen reunamoreenijakso. Reunamoreenin taakse on paikoitelleen muodostunut laajoja reunatasanteita tai muita lajittuneen maa-aineksen muodostumia.
Reunamuodostuman reunatasanteet ovat kerrostuneet veteen. Jaamankankaalla reunamoreenin eteläpuolella on maa-ainekset levittäytyneet vedenpinnan tasolle kohonneeksi jäätikköjoen suistomaaksi, jonka pinta sijaitsee nykyään 105 metrin korkeudessa mpy. Muodostuma on kasautunut aivan vedenpinnan tasalle ulottuva sanduri, mikä selittää sen tasaisuuden. Jaamankankaalla kyseinen vesistö oli joko Itämeren Yoldiameren vaihe tai paikallisen Pielisjoen jääjärvi. Kuusojan laaksontäyte kohoaa myös 105 metrin korkeuteen. Havukka, joka sijaitsee Juttuvaarassa, oli jäätikköjoen purkauspaikkana. Siellä sen suistoalue kasautui 168–170 metrin korkeuteen.
Merkittäviä kohteita

Seuraavia merkittäviä kohteita on ilmoitettu kuuluvaksi Pielisjärven reunamuodostumaan:
Pesäpuronkangas
Lusikka-ahon reunamoreeni
Hietavaaran reunamoreeni
Mäntyjärvenkangas
Havukan reunamuodostuma
Löytövaaran reunatasanne
Uimaharju
Kuusojan laaksontäytesuisto
Jaamankangas
Taajamia ja liikenneyhteyksiä

Pielisjärven reunamuodostumalle on rakennettu ainakin Ylämyllyn asuinalue ja kylä ja Uimaharjun kylä. Se tunnetuin ja suurin reunatasanne on Jaamankangas, jolle on rakennettu Joensuun lentoasema. Jaamankankaan kautta kulkevat Joensuuhun myös valtatie 6 ja valtatie 9 sekä monia pienempiä teitä. Myös itä-länsi-suuntainen Pieksämäki–Joensuu-rata ja lounas-koillis-suuntainen Joensuu–Kontiomäki-rata hyödyntävät Jaamankangasta. Reunamuodostuma on lounaispuolella epäyhtenäinen, mutta Uimaharjulla sekä valtatie 6 että Joensuu–Kontiomäki-rata ylittävät Pielisjärven reunamoreenien muodostamaa harjuselännettä hyödyntäen. Uimaharjulta jatkaa yhdystie 5160 samaan harjannetta pienen matkan. Reunamuodostuman koilliset seudut ovat harvaa haja-asutusaluetta eikä harjanteita seuraamalla olisi saavutettu tiestölle etuja. Harjanteita hyödyntää vain joitakin pienien teiden tieosuudet.
Historiaa

Argillander kuvasi jo vuonna 1784 sanomalehdessä Tidningar Utgifne Af et Sällskap i Åbo, että Jaamankangas, Yhdysharju ja Toinen Salpausselkä muodostivat yhtenäisen kokonaisuuden. Jaamankankaan poikki kaivettiin vuonna 1850-luvulla kanavaa, jolla aiottiin laskea Höytiäisen vedenpintaa. Vesi kuitenkin ryöstäytyi vuonna 1859 hallinnasta ja järven pinta laski kymmenisen metriä. Vedenkuluttamaa leikkausta saattoi lukea uuden joen rannoilta. Näin toimi A. F. Thoreld, mutta ei osannut itse päättää, voisiko havaintoja selittää uuden Jääkausiteorian avulla. Samaa leikkausta tutki myös Pjotr Kropotkin, jonka selostuksessa vuodelta 1871 mainitaan Jaamankankaan nimi ensimmäisen kerran geologisessa kirjallisuudessa. Paljastuneilta Höytiäisen rannoilta paljastui veden alta vanhoja rantakivikkoja, hiekkaan peittyneitä rantaturpeikkoja ja puunkantoja. Näiden selittämisessä staattinen maailmankuva ei onnistunut.
1800-luvun lopussa tunnettiin Pohjois-Karjalassa kaksi reunamuodostumaa. Yksi oli Toisen Salpausselän pohjoispäästä eli Kiihtelysvaaralta alkava ja toinen Uimaharjulta alkava Suomen ja Venäjän välisen rajan yli jatkuva muodostuma. Jaamankankaan ja Uimaharjun välissä oli melko yhtenäinen reunamuodostumaketju, jonka kuvasivat 1890-luvulla Johannes Sederholm, Wilhelm Ramsay ja Johan Rosberg. Sen sijaan Tervasuon alue ja Yhdysharju ovat hämänneet tutkijoita, kuten teki esimerkiksi R. Repo vuonna 1957, luulemaan niitä Toiseen Salpausselkään kuuluviksi.
Reunamuodostuman ajoitukset ovat vaihdelleet. Neuvostoliittolaiset tutkijat Lukasov, Ekman ja Iljin esittivät radiohiiliajoituksiin nojaten, että Kalevalan muodostuma on samanikäinen Pielisjärven muodostuman kanssa ja että ne muodostuivat yhdessä Toisen Salpausselän kanssa. Suomalaiset ajoittivat sen myöhäisempään aikaan tulkitsemalla Tervasuon saumamuodostuman, Yhdysharjun ja näihin liittyvien kallion uurteiston suuntia. Kun lisäksi tarkasteltiin Jaamankankaan ja Tervasuon muodostumien korkeuseroja, päädyttiin maankohoamisen perusteella aikaan, jolloin Etelä-Suomea peitti Yoldiameri eikä Baltian jääjärvi. Jaamankangas oli näin nuorempi kuin Toinen Salpausselkä ja Yhdysharju.
Matti Sauramo päätteli jo vuonna 1929, että Pielisjärven muodostuma on Kolmannen Salpausselän aikainen, vaikka tämä ei vakuuttanut kaikkia tutkijoita. Tähän käsitykseen tultiin vasta 1960-luvulla, kun oli tutkittu harjuverkostoa, maankohoamista ja vertailtu jäätikön perääntymistä eri alueilla. Matti Saarnisto ja Timo Saarinen määrittivät 1990-luvulla Pielisjärven muodostuman iäksi 11 300 vuotta sitten.
Pielisjärven reunamuodostuman nimen on ehdottanut Heikki Rainio esimerkiksi vuonna 1985.
Aiheesta muualla

Rainio, Heikki: Late Weichselian End Moraines And Deglasiation In Eastern And Central Finland.  (Synopsis)  Helsinki:  Geologinen tutkimuskeskus, 1996.  ISBN 951-690-628-1  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 10.8.2021). (englanniksi)
Steeltown Records

Steeltown Records oli Gordon Keithin perustama lyhytaikainen levy-yhtiö, joka oli aktiivisena vuodesta 1966 vuoteen 1972 asti. Se on parhaiten tunnettu levy-yhtiönä, joka teki ensimmäisen levytyssopimuksen The Jackson 5 -yhtyeen kanssa, vuotta ennen kuin yhtye siirtyi Motown Recordsille.
Kaksi The Jackson 5 -yhtyeen singleä julkaistiin tämän lyhyen levytyssopimuksen aikana, "Big Boy" ja "We Don't Have To Be Over 21 (to Fall in Love)"
Stavroménos (Réthymno)

| Stavroménos Σταυρωμένος |
| --- | --- |
 Stavroménos
 Koordinaatit: 35°23′1″N, 24°35′27″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Réthymno
Kunta:  Réthymno
Kunnallisyksikkö:  Arkádi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7301021203
Väkiluku (2011):  678
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Stavroménos (kreik. Σταυρωμένος) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Réthymnon kuntaan, Réthymnon alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Stavroménos on osa Chamalévrin kyläyhdyskuntaa. Kylän väkiluku on 678 (vuonna 2011).
Stavroménoksen kylä sijaitsee Kreetan pohjoisrannikolla EO90-kansallistien varrella noin 11 kilometriä itään Réthymnon kaupungista. Kylän ympäristö tunnetaan muun muassa arkeologisista löydöksistään minolaiselta kaudelta antiikin ajalle saakka. Antiikin aikana paikalla sijaitsi oletettavasti Pantomatrionin kaupunki. Seudulta tehtyjä löydöksiä on Réthymnon arkeologisessa museossa.
Nykyinen kylä kuului aiemmin Arkádin kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Réthymnon kunnan Arkádin kunnallisyksikköön.