stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Volkswagen Passat
Volkswagen Passat B3 (1988–1993)

Kolmannen sukupolven Passat ei enää perustunut samaan tekniikkaan kuin Audi, vaan perusrakenne poikittain asennettuine moottoreineen oli samanlainen kuin toisen sukupolven Golfissa. Saatavilla ei ollut viistoperämallia, vaan Passat on kolmannesta sukupolvesta lähtien ollut joko neliovinen sedan tai viisiovinen farmari.
Volkswagen Passat B4 (1993–1997)

Passat B4 ei ollut täysin uusi malli, vaan perusteellisesti uudistettu versio edeltäjästään. Kaikki koripaneelit kattoa lukuun ottamatta olivat täysin uusia. Myös korirakenteeseen oli tehty turvallisuutta parantavia muutoksia.
Volkswagen Passat B5 (1996–2005)

Passat B5:ssä otettiin jälleen käyttöön sama perusrakenne kuin Audissa eli sama rakenne kuin kaksi vuotta aikaisemmin esitellyssä ensimmäisen sukupolven Audi A4:ssä. Moottori oli sijoitettu pitkittäin. B5:ssä pyrittiin panostamaan edeltäjiään parempaan varusteluun ja viimeistelyn laatuun. Passat-malliston huippumalli oli varustettu W8-moottorilla.
Volkswagen Passat B6 (2005–2010)

Passat B6 siirtyi jälleen poikittaismoottorirakenteiselle pohjalevylle, joka oli pidennetty versio viidennen sukupolven Golfin pohjalevystä. Vuonna 2008 esiteltiin Passat CC, jossa on coupémaisen viistosti muotoiltu perä.
Volkswagen Passat B7 (2010–2014)

Passat B7 on perusteellisen kasvojenkohotuksen läpikäynyt versio edeltäjästään. Malliston uutuutena oli farmarista kehitetty hieman maastokelpoisempi Passat Alltrack, jossa on korkeampi maavara ja koria suojaavia muoviosia.
Volkswagen Passat B8 (2014–2023)

Passat B8 on täysin uusi malli etuvetoisten Volkswagen-konsernin automallien tavoin modulaariselle MQB-pohjalevylle. Uuden, kehittyneemmän perusrakenteen ansiosta se on edeltäjäänsä kevyempi.
Volkswagen Passat B9 (2023–)

Passat B9 on perustuu useimpien Volkswagen-konsernin etuvetoisten mallien tavoin MQB-pohjalevylle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volkswagen Passat Wikimedia Commonsissa
Volkswagenin automallit
| --- | --- |
Nykyiset mallit:  Henkilöautot: Arteon ·  Atlas ·  Atlas Cross Sport ·  Bora (2018–) ·  C-Trek ·  Gol ·  Golf ·  ID.3 · ID.4 ·  ID.5 ·  ID.6 ·  Jetta ·  Lamando ·  Lavida ·  Passat ·  Phideon ·  Polo ·  Saveiro ·  T-Cross ·  T-Roc ·  Taigo ·  Taigun ·  Talagon ·  Tayron ·  Tharu ·  Tiguan ·  Touareg ·  Touran ·  up! ·  Viloran ·  Virtus  Hyötyajoneuvot: Amarok ·  Caddy ·  Crafter ·  Transporter
Lopetetut ilmajäähdytteiset mallit:  181 (Kurierwagen/Trekker/Thing/Safari) ·  1500/1600 (Typ 3) ·  411/412 (Typ 4) ·  Kupla (Typ 1) ·  Brasilia ·  Country Buggy (Sakbayan) ·  Hebmüller Cabriolet ·  Karmann Ghia ·  Kommandeurwagen ·  Kübelwagen ·  Schwimmwagen ·  SP2 ·  Type 18A ·  VW-Porsche 914
Lopetetut vesijäähdytteiset mallit:  Ameo ·  Apollo ·  Beetle ·  Bora ·  Citi Golf ·  CC ·  Corrado ·  Derby ·  Eos ·  Fox ·  Golf Plus ·  Golf Sportsvan ·  Iltis ·  K70 ·  LT ·  Lupo ·  New Beetle ·  Parati ·  Phaeton ·  Pointer/Logus ·  Routan ·  Scirocco (1974–1992) ·  Scirocco (2008–2017) ·  Sharan ·  SpaceFox ·  Taro ·  Vento
Konseptimallit:  1-Litre Concept ·  up!/space up!/space up! blue/E-Up!/Up! Lite ·  GX3 ·  Iroc ·  EcoRacer ·  Concept A ·  Concept R ·  New Beetle Ragster ·  EDAG Biwak ·  Microbus Concept ·  W12/Nardo ·  Stanley ·  Concept BlueSport
Tulevat mallit: 
Volkswagen-pohjaiset (asuntoautot, kit-carit, kilpa-autot):  Herbie ·  Formula Vee ·  Baja Bug ·  Meyers Manx ·  EMPI Imp ·  Westfalia Campervans
Edvard Musta prinssi

Edvard Musta prinssi.
Edvard Musta prinssin hauta Canterburyn tuomiokirkossa
Edvard Musta prinssi, KG, (15. kesäkuuta 1330 Oxfordshire – 8. kesäkuuta 1376) oli Englannin kuninkaan Edvard III:n ja tämän vaimon Hainaultin Filippan vanhin poika ja Rikhard II:n isä. Hänestä ei tullut kuningasta, sillä hän kuoli vuotta aiemmin kuin isänsä.
Elämäkerta

Edvard syntyi Woodstockin palatsissa Oxfordshiressa. Vuonna 1333 hän sai Chesterin jaarlin, vuonna 1337 Cornwallin herttuan ja vihdoin 1343 Walesin prinssin arvon. Hän hallitsi nimellisesti vuosina 1339, 1340 ja 1342 isänsä Edvard III:n ollessa sotaretkillä.
Edvard toimi englantilaisten komentajana satavuotisessa sodassa. Hän oli lahjakas sotilasjohtaja ja kunnostautui jo Crécyn taistelussa vain 16-vuotiaana 1346. Kymmenen vuotta myöhemmin, syksyllä 1356,  prinssi Edvard oli sotaretkellä Etelä-Ranskassa, missä hänen armeijansa ryösti ja hävitti vaurasta aluetta. Kesällä 1356 prinssi Edvard lähti joukkoineen marssimaan pohjoiseen Normandiaa kohti. Hän johti englantilaiset voittoon Poitiers'n taistelussa, jonka aikana Ranskan kuningas Juhana II joutui vangiksi. Prinssi Edvard toi vankinsa Lontooseen keväällä 1357.
Prinssi Edvard jatkoi Edvard III:n aloittamaa tapaa käyttää harjoitettuja pitkäjousimiehiä. Walesilaisen pitkäjousen kantomatkan ja tulinopeuden ylivertaisuus mannermaiseen jalkajouseen nähden oli suurimpia tekijöitä Englannin satavuotisen sodan alkumenestyksiin. Yhtenä ensimmäisistä Edvard otti joukoilleen käyttöön yhtenäisen univormun. Edvardin terveys oli mennyt sotaretkillä, ja hän kuoli jo vuonna 1376 ehtimättä nousta Englannin valtaistuimelle. Kuninkuuden peri Edvardin poika, josta tuli kuninkaana Rikhard II.
Lisänimi

Nimityksen Musta prinssi (engl. Edward the Black Prince tai vain Black Prince) Edvard sai 200 vuotta kuolemansa jälkeen; aikalaiset eivät sitä käyttäneet. Nimityksen alkuperä on epäselvä; joidenkin mukaan se tulee hänen käyttämästään mustasta haarniskasta. Kyseessä voi olla myös ranskalaisten kronikoitsijoiden viittaus Edvardin ranskalaisille aiheuttamiin tappioihin. Aikalaiset käyttivät hänestä nimeä Edward of Woodstock (Edvard Woodstockilainen) syntymäpaikan Woodstockin mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edvard Musta prinssi Wikimedia Commonsissa
Jokikylä (Oulu)

| Jokikylä |
| --- | --- |
 Entinen Jokelan koulu.
 Kaupungin kartta, jossa Jokikylä korostettuna.
Kaupunki:  Oulu
Suuralue:  Haukiputaan suuralue
Kaupunginosa nro:  124
Väkiluku:  969  31.12.2023
Työpaikkoja:  74 kpl   (31.12.2011)
Osa-alueet:  Jokikylä, Onkamo
Jokikylä on Oulun kaupunginosa Haukiputaan suuralueella. Jokikylään kuuluu myös Onkamon kylä.
Opetusta luokka-asteille 1–6 annetaan läheisen Asemakylän koulussa, ja yläastetason opetusta annetaan Haukiputaan kirkonkylän yläkoulussa.
Päivittäistavarakauppoja Jokikylässä ei ole. Lähimmät kaupat sijaitsevat Keiskassa ja kirkonkylällä, Asemakylällä olevaa pientä elintarvikekioskia lukuun ottamatta.
Linja-autoliikenteestä vastaavat Koskilinjat Oy, jolla on kouluvuoden aikana säännöllisiä vuoroja Jokikylään.
Jokikylän maastossa on muun muassa kalastusmahdollisuudet, sillä kylän läpi virtaa Kiiminkijoki.
Esko Riepula

Esko Olavi Riepula (s. 2. helmikuuta 1941 Paavola) on suomalainen emeritusprofessori.
Riepula syntyi seppä Juho Aukusti Riepulan ja Fanni Kristiina Mällisen perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1968 on kotitalousteknikko Pirkko-Liisa Annikki Lumiaho. Riepula valmistui kauppaopistosta 1962 ja suoritti verovirkamiestutkinnon 1963. Hänestä tuli Suomen ensimmäinen hallintotieteiden maisteri vuonna 1967, lisensiaatiksi hän valmistui vuonna 1969 ja väitteli tohtoriksi vuonna 1973. Riepula työskenteli Tampereen yliopiston julkisoikeuden assistenttina 1967-1970, oikeusministeriön valtiosääntökomitean sihteerinä 1971-1973, Tampereen yliopiston yliopettajana 1973-1977 ja opetusministeriön suunnitteluprofessorina 1978-1979. Vuonna 1975 hänet nimitettiin valtiosääntöoikeuden dosentiksi.
Riepula oli Lapin yliopiston va. rehtori 1979-1983 ja julkisoikeuden professori vuodesta 1981, yliopiston ensimmäisenä rehtorina hän toimi 1983–2006. Riepula on myös toiminut useaan otteeseen Rovaniemen kaupunginvaltuustossa sosialidemokraattien valtuustoryhmässä, edellisen kerran vuosina 2009–2012.
Tieteellisen tuotannon lisäksi Riepula on kirjoittanut Petri Koikkalaisen kanssa Suomen vaalirahoituskohua koskevan pamfletin Näin valta ostetaan (2009), jossa Kehittyvien maakuntien Suomi -yhdistyksen ja Nova Groupin ympärille muodostunutta vyyhtiä pidettiin liikemiesten ja poliittisten toimijoiden rakentamana korruptiojärjestelmänä.
Serhi Bubka

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Serhi Bubka vuonna 2013. |  Serhi Bubka vuonna 2013. |  Serhi Bubka vuonna 2013. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Soul 1988 | seiväshyppy |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1983 | seiväs |  |
|  Kultaa | Rooma 1987 | seiväs |  |
|  Kultaa | Tokio 1991 | seiväs |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Stuttgart 1986 | seiväs |  |
Maa:   Ukraina
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Stuttgart 1993 | seiväs |  |
|  Kultaa | Göteborg 1995 | seiväs |  |
|  Kultaa | Ateena 1997 | seiväs |  |
Serhi Bubkan patsas Donetskissa.
Serhi Nazarovytš Bubka (ukr. Сергі́й Наза́рович Бу́бка, ven. Серге́й Наза́рович Бу́бка, Sergei Nazarovitš Bubka, s. 4. joulukuuta 1963 Vorošilovgrad, nyk. Luhansk, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on ukrainalainen entinen seiväshyppääjä ja uransa jälkeen kansainvälinen urheiluvaikuttaja. Hänellä oli hallussaan lajin maailmanennätys lähes katkeamattomasti vuosien 1984–2014 välillä, ja häntä pidetään yleisesti kaikkien aikojen parhaana seiväshyppääjänä. Vuonna 1985 hänestä tuli ensimmäinen saavuttamattomana pidetyn kuuden metrin rajan ylittänyt hyppääjä.
Uransa aikana Bubka edusti ensin Neuvostoliittoa ja sittemmin Ukrainaa.
Urheilu-ura

Bubka aloitti seiväshypyn jo yhdeksänvuotiaana. Vuonna 1978 Bubka muutti 15-vuotiaana valmentajansa Vitali Petrovin kanssa Donetskiin. Neuvostoliiton järjestelmä mahdollisti Bubkan täyspainoisen seiväshyppyharjoittelun jo nuoresta pojasta lähtien. Harjoittelu keskittyikin perusasioiden hiomiseen ja turvalliseen hyppäämiseen tulosten ja ennätyksiin tuijottamisen sijaan.
Vuonna 1983 Bubka voitti 19-vuotiaana Helsingissä järjestetyissä yleisurheilun ensimmäisissä MM-kisoissa kultaa tuloksella 570 cm. Hänen tekniikkaansa pidettiin jo tuolloin täydellisenä, eikä hänen tarvinnut enää harjoitella kuin voimaominaisuuksia, joiden myötä voisi käyttää jäykempiä seipäitä ja suurempia otekorkeuksia, ja tämän kautta saavuttaa parempia tuloksia. Bubka voittikin maailmanmestaruuden myös viisissä seuraavissa MM-kisoissa:
1987 Roomassa tuloksella 5,85 m
1991 Tokiossa tuloksella 5,95 m
1993 Stuttgartissa tuloksella 6,00 m
1995 Göteborgissa tuloksella 5,92 m
1997 Ateenassa tuloksella 6,01 m
Olympiakultaa Bubka voitti vuoden 1988 Soulin kisoissa tuloksella 5,90 m ja Euroopan mestaruuden vuonna 1986 Stuttgartissa.
Seiväshypyn maailmanennätystä Bubka paransi uransa aikana yhteensä 35 kertaa: Ulkoradoilla 18 ja hallissa 17 kertaa. Ulkoratojen ennätyksen 614 cm Bubka hyppäsi 31. heinäkuuta 1994 Sestrieressä, Italiassa. Hallissa hän on hypännyt vielä senttimetrin korkeammalta: 615 cm.
Urheilu-uran jälkeen poliitikko ja kansainvälinen urheilujohtaja

Lopetettuaan aktiiviuransa Bubka on toiminut aktiivisesti politiikassa. Hän on sekä Ukrainan parlamentin, Kansainvälisen olympiakomitean (KOK) että Kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n hallituksen jäsen.
Politiikassa Bubka toimi Ukrainan parlamentissa ja sen nuorisosta, kulttuurista, urheilusta ja turismista vastaavassa komiteassa vuosina 2002–2006. Hän kuului Ukrainan hallitukseen ministerinä ja urheilusta vastaavana neuvonantajana vuosina 2002–2005 Viktor Janukovytšin hallituksissa. Edelleen hän toimi presidenttineuvostossa vuosina 2005–2010. Hän on toiminut myös Unescon hyvän tahdon lähettiläänä.
Urheilu-uran jälkeen hänet valittiin KOK:n urheilijakomission jäseneksi 1996 ja suomalaisen Peter Tallbergin jälkeen urheilijakomission puheenjohtajaksi vuodesta 2002 alkaen aina vuoteen 2008. KOK:n toimeenpanevassa komiteassa Bubka on toiminut 2000–2008 ja uudelleen vuodesta 2012 alkaen.
Hän toimi vuoden 2008 Pekingin kesäolympialaisten arviointi- ja koordinointikomiteassa sekä vuoden 2016 kisojen arviointikomiteassa. Bubka oli vuonna 2015 käydyn puheenjohtajaäänestyksen yhtenä kuudesta ehdokkaasta. Valituksi tuli saksalainen Thomas Bach. Bubka sai ensimmäisellä kierroksella kahdeksan ääntä ja toisella neljä ääntä, kun valituksi tullut Bach sai 49 ääntä. Ukrainan kansallisen olympiakomitean puheenjohtajaksi Bubka valittiin 2005.
Bubka valittiin IAAF:n jäseneksi 2001 ja järjestön hallitukseen sen vanhemmaksi varapuheenjohtajaksi vuonna 2007. Hän toimi IAAF:n urheilukomission jäsenenä 2001–2011. Bubka vastasi IAAF:n puolesta Daegun vuoden 2011 ja Moskovan vuoden 2013 yleisurheilun MM-kisoista koordinointikomitean puheenjohtajana.  Elokuussa 2015 käydyssä IAAF:n puheenjohtajavaalissa Bubka hävisi Sebastian Coelle äänin 92–115.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Bubka poistui Ukrainasta maaliskuussa 2022 erikoisluvalla ja on asunut Monacossa. Hän vieraili Ukrainassa viimeisen kerran heinäkuussa 2022. Bubkan perheyritys Mont Blanc rekisteröitiin Venäjälle hyökkäyksen alettua. Se omistaa kuusi polttoaineasemaa Venäjän miehittämällä Donetskin alueella, ja se on myynyt miehittäjille polttoainetta. Yhtiön venäläisten kanssa solmimissa sopimuksissa on yhtiön johtajaksi merkitty Serhi Bubkan veli Vasili Bubka, joka on Venäjän kansalainen. Ukrainan turvallisuuspalvelu SBU epäilee Vasili Bubkaa yhteistyöstä venäläisten ja terroristisen järjestön kanssa. Serhi Bubka ei ole tuominnut Venäjän hyökkäystä Ukrainaan, eikä hän ole suostunut vastaamaan toimittajien kysymyksiin sodasta tai politiikasta.
Aiheesta muualla

Holopainen, Pekka: Seiväslegendan tuulenhaistelu kävi kalliiksi – Sergei Bubka on häpeäpaaluun sidottu mies. Yle urheilu 28.8.2023.
Miesten seiväshypyn olympiavoittajat
Miesten seiväshypyn maailmanmestarit
Emil Millán de la Oliva

Emil Millán de la Oliva (aiemmin Millán Magnell, 24. heinäkuuta 2001) on ruotsalainen kestävyysjuoksija. Millán de la Olivan seura on Eskilstuna FI.
Saavutukset

Millán de la Oliva voitti 10 000 metrin juoksun Ruotsin mestaruuden vuonna 2020 (aika 29.49,05), tämän matkan pronssia hän on saavuttanut vuosina 2019 ja 2022. 5 000 metrin juoksusta hänellä on Ruotsin-mestaruuspronssia vuodelta 2020. Millán de la Olivalla on mitalisijoituksia myös maastojuoksun Ruotsin-mestaruuskilpailuista. Vuonna 2020 hän oli puolimaratonin MM-kisoissa sijalla 55.
Ennätykset

5 000 m: 13.29,59 (29. elokuuta 2020), alle 20-vuotiaiden Ruotsin ennätys
10 000 m: 28.23,21 (19. syyskuuta 2020), alle 20-vuotiaiden Ruotsin ennätys
tunnin juoksu: 20128 metriä (4. syyskuuta 2020), Ruotsin ennätys
puolimaraton: 1.02,53 (17. lokakuuta 2020)
Yksityiselämä

Emil Millán de la Olivan pikkusisko on keskimatkojen juoksija Alice Magnell Millán. Millán de la Oliva julkaisee rap-musiikkia Youtube-kanavallaan taiteilijanimellä Young Emil.
Boeing 767

| Boeing 767 |
| --- | --- |
 American Airlinesin Boeing 767-300 -matkustajakone.
Tyyppi:  matkustajalentokone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Boeing Commercial Airplanes
Ensilento:  26. syyskuuta 1981
Esitelty:  Esitelty 8. syyskuuta 1982 United Airlinesin kanssa
Tila:  aktiivinen
Pääkäyttäjät:  FedEx Express (116)   UPS Airlines (81)   Delta Air Lines (66)   United Airlines (54)
Valmistusmäärä:  1 088 (kesäkuu 2016) 
Valmistusvuodet:  1982–
Yksikköhinta:  118–160 milj. USD.
Muunnelmat:  Boeing KC-46 Pegasus Boeing KC-767 E-10 MC2A
Boeing 767 on kaksimoottorinen laajarunkoinen matkustajalentokone. Sitä voidaan pitää Boeing 757:n laajarunkoisena versiona. Konetyypin valmistaja on yhdysvaltalainen Boeing Commercial Airplanes. B767 on keskipitkän ja pitkän kantaman lentokone, jolla voidaan lentää myös mannerten välisiä lentoja. B767 on laajarunkoisista lentokonekonetyypeistä kapein.
Boeing ilmoitti saaneensa 24. helmikuuta 2011 sopimuksen KC-46 -ilmatankkauskoneen  kehittämiseen 767-koneen pohjalta.
Luotettavuus

Boeing 767 on yksi maailman luotettavimmista lentokonetyypeistä. Konetyyppi on ollut osallisena vain neljässä onnettomuudessa, joissa on tullut kuolonuhreja. Yksi konetyypille tapahtunut onnettomuus aiheutui teknisestä viasta (Lauda Air 26.5.1991, 223 kuollutta), yksi lentokoneen kaappaamisesta, mikä johti polttoaineen loppumiseen (Ethiopian Airlines 23.11.1996, 125 kuollutta), yksi kone putosi maahan, kun perämies tarkoituksellisesti ohjasi koneen syöksyyn ilmeisesti itsemurhatarkoituksessa (EgyptAir 31.10.1999, 217 kuollutta), ja yksi kone törmäsi laskeutuessaan nousevaan maastoon huonoissa sääoloissa (Air China 15.4.2002, 128 kuollutta). Lisäksi kaksi tämän tyypin konetta tuhoutui 11.9.2001 New Yorkin terrori-iskuissa (American Airlines, 92 kuollutta; United Airlines, 65 kuollutta).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla > Kuvia

Euro Atlantic Airwaysin Boeing 767-300ER:n matkustamo (alkuperäinen suunnittelu)
Continental Airlinesin Boeing 767-400ER:n matkustamo (uusi suunnittelu)
Qantasin Boeing 767-300ER:n ohjaamo
Boeingin matkustajakoneet
| --- | --- |
Potkurikoneet:  40A · 80 · 221 · 247 · 307 · 314 · 377
Suihkukoneet:  367-80 · 707/720 · 717 · 727 · 737 · 747 · 757 · 767 · 777 · 787 · MD-11
Perutut hankkeet:  2707 · 7J7 · NLA · Sonic Cruiser
Etelä-Korean miesten lentopallomaajoukkue

Etelä-Korean miesten lentopallomaajoukkue edustaa Korean tasavaltaa kansainvälisissä lentopallon maajoukkueturnauksissa. Sen sijoitus maailmanrankingissa vuonna 2017 on 21.
Historia

Etelä-Korean miesten lentopallomaajoukkueen historia 40 vuoden ajalta on epätasaista menestystä. Maa on esiintynyt olympialaisissa vuodesta 1964 lähtien ja sen paras olympiasijoitus on viides sija vuoden 1984 Los Angelesin kesäolympialaisista. Etelä-Korean miesten lentopallomaajoukkue on voittanut kolme kertaa Aasian turnauksen: vuonna 1978 Bangkokissa, 2002 Busanissa ja 2006 Dohassa.
Lentopallon maailmancupissa joukkueen paras sijoitus on viides vuodelta 1991. Aasian mestaruuden joukkue on ottanut nimiinsä vuosina 1989, 1993, 2001 ja 2003.
Vuoden 2006 maailmanliigassa Etelä-Korea voitti neljä ottelua kahdestatoista. Tämä sijoitus ei kuitenkaan tyydyttänyt Etelä-Koreaa, joka majaili tuolloin maailmanrankingissa sijalla 12. Kokemus maailmanliigasta antoi kuitenkin joukkueelle lisää kovuutta, joka oli tärkeä osa-alue Etelä-Korean voittaessa Aasian turnauksen Dohassa.
Eddie Guerrero

Eddie Guerrero
Eduardo Gory ”Eddie” Guerrero Llanes (9. lokakuuta 1967 El Paso, Texas, Yhdysvallat – 13. marraskuuta 2005 Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat) oli meksikolais-yhdysvaltalainen showpainija, joka oli osa Guerreron painiperhettä. Hän paini Meksikossa ja Japanissa useissa isoissa painipromootioissa. Yhdysvalloissa hän paini ensin Extreme Championship Wrestlingissä (ECW), sitten World Championship Wrestlingissä (WCW) ja lopuksi World Wrestling Entertainmentissa (WWE). Guerrero voitti kaksikymmentäkolme mestaruutta uransa aikana, joihin kuuluu WWE:n isoin mestaruus WWE Championship. Guerrero nimettiin WWE:n Hall of Fameen vuonna 2006. Guerrero kuoli sydänkohtaukseen hotellihuoneessaan ja hänet löysi kuolleena hänen veljenpoikansa Chavo Guerrero.[lähde? ]
Aiheesta muualla

http://www.findagrave.com/cgi-bin/fg.cgi?page=gr&GRid=12341545
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eddie Guerrero Wikimedia Commonsissa
WWE:n mestarit
Eero Paavola

Eero Tuomas Paavola (15. tammikuuta 1916 Luopioinen – 15. helmikuuta 2003) oli suomalainen metsänhoitaja, opettaja ja koulunjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Paavolan vanhemmat olivat maanviljelijä Kalle Paavola ja Aina Esteri Skyttä ja puoliso vuodesta 1943 Hilkka Hellikki Lumme. Paavola tuli ylioppilaaksi vuonna 1935 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta vuonna 1939. Molempiin sotiin osallistunut Paavola oli Evon metsäkoulun vt. metsänhoitaja 1945–1948, Nikkarilan metsäkoulun opettaja 1949–1950 ja metsänhoitaja 1950–1952 ja Evon metsäkoulun metsänhoitaja 1953–1955, vt. johtaja 1956–1959 ja johtaja vuodesta 1959. Koulun muututtua opistoksi vuonna 1965 hän oli sen johtaja vuoteen 1979 asti, jolloin hän jäi eläkkeelle. Paavolan itse opettamia oppiaineita olivat metsänhoito, kasvioppi, maaoppi, kansantalous, suo-oppi ja metsätalous. Häntä arvostettiin pätevänä, jopa karismaattisena metsäalan pedagogina. Vuonna 1978 metsäneuvoksen arvonimen saanut Paavola oli sotilasarvoltaan reservin majuri (1967).
Julkaisuja

Selostus kenttäkokeista, jotka koskivat eräiden kemiallisten aineiden käyttömahdollisuuksia metsänkylvössä, 1953
Näkökohtia metsänviljelystä ja sen onnistumisesta, 1962
Kromosomi

Mitoosin metafaasissa oleva kromosomi. 1: kromatidi 2: sentromeeri 3 kromosomin lyhyt käsivarsi (p) ja 4: kromosomin pitkä käsivarsi (q).
Kromosomi
DNA
RNA
Genomi
Perinnöllisyys
Mutaatio
Perinnöllinen muuntelu
Nukleotidi
Johdatus
Historia
Evoluutio (molekyylievoluutio)
Populaatiogenetiikka
Mendelin perinnöllisyyssäännöt
Kvantitatiivinen genetiikka
Molekyyligenetiikka
DNA:n sekvensointi
Geenitekniikka
Genomiikka
Perinnöllisyyslääketiede
n · k ·
Kromosomi on yhtäjaksoinen DNA-rihma, joka on kietoutunut kromatiiniksi histoniproteiinien ympärille. Kromosomit voivat sisältää geenejä kymmenistä tuhansiin. Kromosomien rakenne ja ulkonäkö vaihtelee huomattavasti solusyklin aikana. Mitoosin ja meioosin aikana kahdentunut kromosomi kiertyy tiiviiksi, yleensä X:n muotoiseksi rakenteeksi. Kromosomit kuvataan useimmiten juuri tämänkaltaisina metafaasikromosomeina.
Historia

Kromosomit löysi yhtä aikaa vuonna 1842 sekä sveitsiläinen kasvitieteilijä Karl Wilhelmi von Nägeli että belgialainen tutkija Edouard Van Beneden. Ensimmäisen kromosomien värjäysmenetelmän kehitti Walther Flemming. Hän teki kokeita soluille erilaisilla värjäysaineilla ja huomasi, että väriaine imeytyy vain tiettyihin solun osiin. Erään väriaineen avulla hän löysi solun tumasta X:n muotoisia kappaleita. Ne nimettiin kromosomeiksi. Nimi syntyi kreikankielisistä sanoista khroma eli väri ja soma eli kappale tai ruumis.
Normaali kromosomisto

Suvullisesti lisääntyvillä eliöillä on sukusoluja lukuun ottamatta kaikissa soluissaan niin kutsuttu diploidinen kromosomisto (2n), jossa jokaista vastinkromosomia on kaksi kappaletta. Solun, yksilön tai lajin tyypillistä kromosomien määrää ja rakennetta kutsutaan karyotyypiksi. Ihmisen somaattisissa soluissa kromosomeja on yhteensä 46 (2n = 46). Toinen vastinkromosomeista on aina peritty äidiltä ja toinen isältä. Sukusoluissa on aina haploidinen kromosomisto (n), joka ihmisellä on 23. Uusi yksilö saa hedelmöityksessä täyden, diploidisen kromosomiston vanhempien haploidien sukusolujen yhtyessä.
Ihmisellä kromosomit 1–22 ovat autosomeja, eli niillä ei ole vaikutusta sukupuolen määräytymiseen. Sukupuolen määräävät X- ja Y-sukupuolikromosomit. Naisen sukupuolikromosomipari on XX ja miehen XY.
Kromosomipoikkeavuudet

Kromosomipoikkeavuudet ovat DNA-molekyylien rakenteen ja lukumäärän muutoksia, joilla voi olla hyvin erilaisia vaikutuksia yksilön kehitykseen. Kromosomipoikkeavuuksia voi esiintyä kromosomien lukumäärän poikkeavuutena eli aneuploidina, tai kromosomin rakenteen poikkeavuutena eli aneusomiana.