stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mikael Åkerfeldt

| Mikael Åkerfeldt |
| --- | --- |
 Mikael Åkerfeldt Opethin konsertissa vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. huhtikuuta 1974 (ikä 50)
Muusikko
Aktiivisena:  1988–, Opethissa 1990–
Tyylilajit:  progressiivinen metalli   death metal
Soittimet:  kitara, basso, mellotron
Yhtyeet:  Opeth   Bloodbath   Sörskogen
Levy-yhtiöt:  Candlelight Records   Music for Nations   Roadrunner Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lars Mikael Åkerfeldt (s. 17. huhtikuuta 1974 Tukholma) on ruotsalainen laulaja, säveltäjä ja kitaristi. Hänet tunnetaan parhaiten ruotsalaisen progressiivisen metalliyhtyeen Opethin johtohahmona, mutta on uransa aikana ollut mukana myös useassa eri yhtyeessä, kuten Bloodbathissa. Lisäksi Åkerfeldt on vieraillut laulajana ja kitaristina muun muassa Porcupine Treen, Ayreonin, Katatonian, Soilworkin ja Edge of Sanityn albumeilla. Åkerfeldt käyttää laulutyylinään metallimusiikille tyypillistä murinaa, mutta myös puhdasta laulua.
Åkerfeldt käyttää PRS:n, Gibsonin ja Fenderin sähkökitaroita, Takaminen sekä Martinin akustisia kitaroita, Amalio Burguetin 2AM-mallista klassista kitaraa, Laneyn vahvistimia, BOSSin efektipedaaleja sekä Seymour Duncanin humbucker-mikrofoneja.
Opeth

Varsinainen muusikon ura alkoi Åkerfeldtillä vuonna 1988 hänen perustamassaan death metal -yhtyeessä Eruption. Sen hajottua vuonna 1990 Åkerfeldt liittyi silloin juuri perustettuun Opethiin ja hänestä kehkeytyi yhtyeen keulahahmo hyvin pian tämän jälkeen. Yhtyeen perustaja, laulaja David Isberg kutsui Åkerfeldtin soittamaan yhtyeeseen, alun perin sessiobasistiksi, mutta myöhemmin kitaristiksi. Isbergin erottua yhtyeestä vuonna 1992 musikaalisten erimielisyyksien takia Åkerfeldt korvasi hänen paikkansa laulajana, jatkaen samalla myös kitaristina. Åkerfeldt toimii yhä Opethin keulahahmona ja on myös yhtyeen päätoiminen säveltäjä sekä sanoittaja.
Yksityiselämä

Åkerfeldt meni 15. elokuuta 2003 naimisiin pitkäaikaisen naisystävänsä Annan kanssa. Parille syntyi vuonna 2004 tytär, joka on nimetty Opethin vuonna 1999 ilmestyneen Still Life -konseptialbumin päähenkilön mukaan. Parin toinen lapsi syntyi 2007.
Diskografia

Opeth
Orchid (1995)
Morningrise (1996)
My Arms, Your Hearse (1998)
Still Life (1999)
Blackwater Park (2001)
Deliverance (2002)
Damnation (2003)
Lamentations (2003,  Music for Nations, DVD)
Ghost Reveries (2005)
Watershed (2008)
The Roundhouse Tapes (2007,  live-CD;2008, live-DVD)
Heritage (2011,  Roadrunner Records)
Pale Communion (2014,  Roadrunner Records)
Sorceress (2016,  Roadrunner Records)
Bloodbath
Breeding Death EP (2000)
Resurrection through Carnage (2002)
The Fathomless Mastery (2008)
Katatonia
Brave Murder Day (1996)
Sounds of Decay (EP) (1997)
Steel
Heavy Metal Machine (1998)
Storm Corrosion
Storm Corrosion (2012)
Vierailijana
Edge of Sanity - Crimson (1996)
Edge of Sanity - Infernal (1997)
Soilwork - A Predator’s Portrait (2001)
Horrified - Deus diabolus inversus (2002)
Ayreon - The Human Equation (2004)
Porcupine Tree - Deadwing (2004)
Roadrunner United -  The All-star Sessions (2005)
Dream Theater - Systematic Chaos (2007)
Ihsahn - angL (2008)
Devin Townsend Project - Deconstruction (2011)
Välineistö > Sähkökitarat

PRS Custom 24 (Tortoise shell flame top)
Gibson Flying V ('67 Reissue)
PRS Custom 24 (Blue Flame Top)
PRS Custom 24 (Black Quilt)
PRS Custom 24 (Black)
Fender Stratocaster 1975 (Black)
Fender Stratocaster 1972 Reissue (Natural)
Gibson Les Paul Standard (Tobacco Sunburst)
B.C. Rich Mockingbird (Black)
PRS 22 fret Modern Eagle (Grey Flame Top)
PRS Modern Eagle Single Cut 24 Fret (Wine Flame Matt Top)
Gibson SG Standard 1961 Reissue
PRS Custom 22 12-String (Black)
PRS Singlecut (Black Quilt)
Välineistö > Akustiset kitarat

CF Martin (with Fishman Pickup)
CF Martin 00016GT
Takamine 12 String
Seagull S6CW (with Fishman Pickup)
Amalio Burguet 3am (cedar top)
Landola CT/2/w
Välineistö > Vahvistimet

Laney GH100L with cabinet
Laney VC100
Laney VC30
Fender 1000 Rocpro
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Opethin kotisivu
Mikael Åkerfeldt Myspacessa (englanniksi)
Mikael Åkerfeldt Opethin kanssa Ruisrockissa 2008.
Inhimillisen Latvian puolesta

| Inhimillisen Latvian puolesta> Par cilvēcīgu Latviju |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  2016
Johto:   Ieva Krapāne (pj.) 
Ideologia:   konservatismi  oikeistopopulismi  korruptionvastaisuus  EU-kriittisyys 
Poliittinen kirjo:   keskusta-oikeisto  oikeisto 
Värit:  syaani, punainen
Saeima:  6 / 100 (2018)
Euroopan parlamentti:  0 / 8 (2019)
Kotisivu:  www.kpv.lv
Infobox OKNimi-testi OK: 
Inhimillisen Latvian puolesta (latv. Par cilvēcīgu Latviju) on latvialainen puolue.
Historia

Latvijas Reģionu apvienība -puolueesta eronnut parlamentaarikko Artuss Kaimiņš perusti KPV LV:n toukokuussa 2016. Korruptionvastainen virasto KNAB pidätti Kaimiņšin parlamenttirakennuksessa kesäkuussa 2018 epäiltynä laittomasta puoluerahoituksesta. Heinäkuussa 2018 puolue sai 7 % gallup-kannatuksen. KPV LV:n perustamisajatus oli, että hallituksen on oltava veronmaksajien ja kansalaisten palvelija ja että korruptio on kitkettävä. Kaimiņš oli värikäs hahmo jo LRA:han kuuluessaan. Hän on videokuvannut ja lähettänyt suorana lähetyksenä nauhoitteita Saeiman valiokunnista ja täysistunnoista. Kaimiņš on jäljitellyt Donald Trumpin retoriikkaa.
Puolueen vuoden 2018 parlamenttivaalien pääministeriehdokas Aldis Gobzems esitti kampanjassaan hallitsevan poliittisen eliitin korruptoituneena, elitistisenä ja valtaantakertuvana, joka ei välitä siitä, että suurin osa väestöstä elää köyhyydessä ja epätoivossa. Gobzems tekee Facebookiin päivittäin videoita, joissa hän kertoo, että viranomaiset ja media peittelevät valtavia väärinkäytöksiä. Hän on uhannut erottaa yleisradioyhtiön toimittajat, jotka eivät ole neutraaleja ja objektiivisia.
KPV LV sai vuoden 2018 parlamenttivaaleissa 120 264 ääntä eli 14,25 %	annetuista äänistä. Puolue sai 16 parlamentin 100 paikasta.
Tavoitteet ja ideologia

KPV LV:n parlamenttivaaliteemat vuoden 2018 vaaleissa olivat esimerkillä johtaminen, radikaalit toimenpiteet ja vallan keskittäminen. Puolue muun muassa haluaa korvata ministeriöt joustavimmilla, projektiluontoisilla sihteeristöillä, puuttua terveydenhuollon ongelmiin ja päiväkotien jonoihin, aloittaa maassa nopea väestönkasvu, tehdä tuloverosta progressiivinen sekä uudistaa oikeuslaitoksen niin, että erityisen monimutkaisia juttuja lukuun ottamatta oikeusjutut ratkeavat vuoden sisällä.
Latvian yliopiston politiikan tutkija Janis Ikstensin mukaan ”KPV LV täyttää kaikki klassiset populistisen puolueen kriteerit” ja ”on oppikirjaesimerkki populismista”. Puolue ei ole oikeistolainen eikä vasemmistolainen, vaan perustuu ajatukseen, että kansa kärsii poliitikkojen huonosta työstä.
Jaavanmeri

| Jaavanmeri |
| --- | --- |

Koordinaatit:  5°S, 111°E
Valtio:  Indonesia
Merialue:  Tyynimeri
Pinta-ala:  433 000 km²
Pituus:  1 450 km
Leveys:  420 km
Keskisyvyys:  46 m
Jaavanmeri (indonesiaksi Laut Jawa) on noin 433 000 neliökilometrin suuruinen sisämeri Indonesian saaristossa Jaavan ja Borneon välissä. Se on Tyynenmeren läntinen reunameri. Jaavanmeri on matala meri, sen keskisyvyys on 46 metriä. Sen vesi on vähäsuolaista, ja pintaveden lämpötila on 28–29 astetta ympäri vuoden.
Sijainti ja koko

Jaavanmeri on Tyynenmeren läntinen reunameri ja Indonesian sisämeri Jaavan ja Borneon saarten välissä. Borneo reunustaa sitä pohjoisesta ja Jaava etelästä. Jaavanmerestä koilliseen on Makassarinsalmi, ja siitä itään ovat Sulawesi, Flores ja Bali. Sundasalmi erottaa sen lounaassa Intian valtamerestä. Lännessä sitä rajoittaa Sumatra ja luoteessa Bangkan ja Belitungin saaret. Jaavanmeren luoteispuolella sijaitsee Etelä-Kiinan meri, itäpuolella Floresinmeri ja kaakkoispuolella Balinmeri.
Jaavanmeri on itä-länsi-suunnassa 1 450 kilometriä ja pohjois-etelä-suunnassa 420 kilometriä pitkä. Sen pinta-ala on 433 000 neliökilometriä.
Geologia ja oseanografia

Geologisesti Jaavanmeri on Sundan mannerjalustan eteläisin osa. Se on matala meri, ja sen keskisyvyys on 46 metriä. Koska Jaavanmeren pohja on lähes täysin tasaista ja siellä on selviä vanhoja jokiuomia, mannerjalusta on joskus ollut melko tasaista peneplaania.
Jaavanmeren pintavirrat virtaavat kesäkuulta elokuulle lännestä itään, kun Etelä-Kiinan meren virtaus tulee Jaavanmereen Karimatansalmen kautta. Vesi virtaa Jaavanmerta pitkin kohti Floresinmerta. Syyskuulta toukokuulle virtaus on Floresinmerestä kohti Jaavanmerta.
Jaavanmeri on vähäsuolainen, koska se saa runsaasti vettä siihen virtaavista joista. Monsuuni vaikuttaa selvästi sekä sen lämpötilaan että sen suolaisuuteen. Talvella meren pintalämpötila on noin 29 astetta ja suolaisuus 31,3–32,0 ppt. Kesällä sinne virtaa merellisempää vettä, ja silloin suolaisuus on länsiosassa noin 32,0 ppt ja itäosassa 34,0 ppt. Pintalämpötila on noin 28,5 astetta.
Ihmistoiminta

Jaavanmereltä saadaan sekä öljyä että maakaasua. Öljyntuotantoa harjoitetaan meren eteläosassa Jaavan rannikolla ja Borneon kaakkoispuolisella alueella.
Jaavanmerellä käytiin 1942 toisen maailmansodan Jaavanmeren taistelu. Liittoutuneet menettivät taistelussa viisi alusta, ja japanilaiset pääsivät miehittämään Jaavan.
Inis Oírr

Ranta Inisheerillä
| --- | --- |
Muut nimet:  Inis Oírr
Sijainti:  Galwayn kreivikunta Irlanti
Saariryhmä:  Aransaaret
Vesialue:  Galwaynlahti
Merialue:  Atlantti
Korkein kohta:  57 m
Pinta-ala:  5,67 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  249
Asutuskeskukset:  Lurgan
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Inisheer (iiriksi Inis Oírr) on pienin ja itäisin Aransaari Galwaynlahdella Irlannin tasavallassa. Se tunnetaan perinteisesti nimellä Inis Thiar eli jälkimmäisenä saarena. Entinen virallinen nimi oli Inis Oirthir eli itäinen saari.
Inisheerin pyhimys Naomh Caomhan on Naomh Caomhín (St. Kevin, Pyhä Kevin) vanhempi veli, joka perusti Glendaloughin. Virallinen iirinkielinen nimi Inis Oírr tuli käyttöön äskettäin, se on Irish Ordnance Surveyn mukaan perinteisen paikallisen nimen ja edellisen virallisen nimen kompromissi. Historiankirjoista näkee, että saaren nimeen on aina kuulunut joko "iarthar" tai "thiar". Nimen Inis Oirthir otti käyttöön 1600-luvulla tiedemies Rory O'Flaherty, joka otti oman väärinkäsityksensä nimestä saaren viralliseksi nimeksi.
O'Brienin linna
Saarella sijaitsee keskiaikainen O'Brienin linna, joka on rakennettu kukkulan päälle muinaisen kivilinnoituksen perustuksille. Iiri on edelleenkin 300 vakinaisen asukkaan päivittäinen kieli.
Saarelle pääsee lautalla Connemaran Rossavealista ja Clairen kreivikunnan Doolinista, kuten myös muilta Aransaarilta. Matkailu on elintärkeä elinkeino saarelle. Saarelle tulee jatkuvasti koululaisia parantamaan iirintaitojaan, sillä Inishneer on muiden Aransaarien kanssa vahvaa iirinkielistä aluetta.
Inisheer on itäisin Aransaarista. Rahtialus Plassey ajoi karille Inisheerin edustalla 1960-luvulla ja se onkin voimakkaan vuoroveden ja Atlantin aaltojen takia noussut tukevalla maalle Carraig na Finise edustalle. Saarelaiset pelastivat koko miehistön karille ajaneesta laivasta ja ottivat jopa kuvia tapahtuneesta Kansalliselle merenkulkumuseolle (National Maritime Museum), joka sijaitsee Dún Laoghairessa, Dublinin kreivikunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Inis Oírr Wikimedia Commonsissa
Moves Like Jagger

| ”Moves Like Jagger” Maroon 5 feat>  Christina Aguilera |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Hands All Over
 Äänitetty : Toukokuussa 2011 Los Angelesissa, Yhdysvalloissa
 Julkaistu: 21. kesäkuuta 2011
 Formaatti: CD, digitaalinen lataus
 Tekijä(t): Adam Levine, Benny Blanco, Ammar Malik, Shellback
 Tuottaja(t): Shellback, Benny Blanco
 Tyylilaji: dancepop, electropop
 Kesto: 03.21
 Levy-yhtiö: A&M/Octone
Maroon 5:n muut singlet
| ”Never Gonna Leave This Bed” 2011 | ”Moves Like Jagger” 2011 | ”Payphone” 2012 |
Christina Aguileran muut julkaisut
| ”Show Me How You Burlesque” 2010 | ”Moves Like Jagger” 2011 | ”Your Body” 2012 |
"Moves Like Jagger" on yhdysvaltalaisen yhtyeen Maroon 5:n kappale, jolla on mukana laulaja Christina Aguilera. A&M Octone Records julkaisi sen 21. kesäkuuta 2011 neljäntenä ja viimeisenä singlenä yhtyeen kolmannen studioalbumin Hands All Over (2010) uudelleenjulkaistulta versiolta. Kappaleen kirjoittivat Adam Levine, Ammar Malik, Benjamin Levin ja Shellback, joista kaksi viimeistä myös tuottivat sen. ”Moves Like Jagger” on dancepop- ja electropop-kappale, jossa käytetään syntetisaattoria ja sähkörumpuja. Sen sanat viittaavat miehen kykyyn tehdä vaikutus naiseen tanssiliikkeillään, joita hän vertaa The Rolling Stones -yhtyeen johtohahmoon Mick Jaggeriin.
Singleä on myyty Yhdysvalloissa digitaalisesti yli kuusi ja puoli miljoonaa kappaletta, ja se oli Billboard Hot 100 -singlelistan kolmen kärjessä kymmenen viikkoa. Britanniassa single oli vuoden 2011 toiseksi myydyin, ja sen paras sijoitus oli singlelistan kakkosena. Vuoden 2014 syyskuuhun mennessä se oli Britannian latauslistan kaikkien aikojen nelonen yli 1,4 miljoonalla latauksella.
Vuonna 2011 single oli yhdeksänneksi myydyin digitaalinen lataus maailmassa seitsemän miljoonan kappaleen myynnillä.
Suomessa singleä on myyty yli 10 000 kappaletta, ja se sai platinalevyn vuonna 2012. Se oli sekä Suomen virallisen listan että latauslistan kärjessä kuusi viikkoa.
Käännös suomeksi
Moviebox

Esselte Moviebox -videonauhuri.
Moviebox oli ruotsalaisen Esselten vuonna 1983 lanseerama videonauhuri, jota vuokrattiin kuluttajille kotikäyttöön. Movieboxia sai vuokrattua muun muassa eri videovuokraamoista ja huoltoasemilta. Videonauhurit eivät olleet vielä 1980-luvun alkupuoliskolla kovin yleisiä kotitalouksissa, niin Moviebox mahdollisti videoelokuvien vuokraamisen heille, joilla ei ollut omaa videonauhuria.  1980-luvun lopulla kotitalouksiin myytyjen videonauhurien myynnin kasvaessa Movieboxin kysyntä väheni huomattavasti, mutta se oli vielä vuokrattavissa joistain vuokraamoista 1990-luvun loppupuoliskolla.
Movieboxin yhtenä suunnittelijoista pidetään norjalaissyntyistä Jimmy Joccumsenia, Vuonna 1981 Joccusem oli Esselte Video Norgen johtaja ja hänen tehtäväkseen oli saada vuokraelokuvat mahdollisimman monen ulottuville. Tuohon aikaan harvoissa kotitalouksissa oli videonauhuri, jonka takia hän ja kollegansa lanseerasivat idean videonauhurien ostamisesta kaikkiin Pohjoismaiden kotitalouksiin. Kun ymmärsivät, että idea oli taloudellisesti mahdoton, he keksivät idean valmistamaa yksinkertaisia ja edullisia videonauhureita, joita voitaisiin käyttää lyhytaikaiseen vuokraamiseen. Näitä nauhureita oli tarkoitus käyttää nimenomaan videokasettien katselemiseen, ilman mahdollisuutta itse nauhoittaa. Lisäksi laite ei sisältänyt omaa kaukosäädintä. Esselte otti yhteyttä japanilaiseen elektroniikkavalmistajaan Funaihin, joka suostui valmistamaan koneen. Vaatimuksena oli, että nauhurin tuli oltava erittäin käyttäjäystävällinen ja kestävä. Siksi kone kiinnitettiin iskunkestävään muovikotelon pohjaan, joka voitiin avata käytön aikana.
Movieboxista tuli nopeasti varkaiden suosikkikohde. Tämä vaikutti siihen, että Esselte toi markkinoille varkaudenkestävän laitteen, jossa oli aikalukko, eli sitä ei voinut käyttää enää vuokra-ajan päätyttyä. Laitteen sain aktivoitua takaisin vain sen vuokrannut vuokraamo.
Jaakko Kettunen

Jaakko Johannes Kettunen (8. kesäkuuta 1927 Säyneinen – 9. lokakuuta 2019 Kuopio) oli suomalainen sotilaskapellimestari ja säveltäjä. Kettunen suoritti sotilassoittajan tutkinnon 17-vuotiaana 1944. Sotilaskapellimestariksi hän valmistui Sibelius-Akatemiasta 1961. Sävellystä Kettunen on opiskellut Einar Englundin ja Oliver Kohlenbergin johdolla. Jaakko Kettunen toimi soittaja-aliupseerina vuosina 1946–1965 ja sotilaskapellimestarina 1965–1981. Hän on työskennellyt huilun äänenjohtajana Kuopion Orkesterissa 1943–1963 ja opettanut huilun- ja pianonsoittoa Kuopion ja Kajaanin Musiikkiopistoissa vuosina 1960–1976.
Musiikillinen lahjakkuus vei Kettusen suoraan kansakoulusta opettaja Jalmari Pasasen ja kirkkoherra Mauno Koivunevan suosituksesta huilun soitto-oppilaaksi Kuopion varuskunnan sotilassoittokuntaan 17.1.1941. Pasasen ja Koivunevan suosituskirjeen mukaan 14-vuotias Kettunen omasi synnynnäisen musikaalisuuden, mutta perheen vähävaraisuuden vuoksi ei olisi voinut koskaan hankkia itselleen musiikillista koulutusta ilman Suomen puolustusvoimain tukea. Kuopion sotilassoittokunnan mukana  Kettunen siirtyi jatkosodan aikana Petroskoihin eli Äänislinnaan. Siellä hän toimi aluksi varuskunnan soittokunnan johtajan lähettinä ja myöhemmin soitto-oppilaana asuen Petroskoin suomalaisella opettajakoululla ja ansaiten ensimmäisen ansiomitalinsa (VM2) 25.11.1941 vain 14-vuotiaana.
Vuosina 1946-1963 Kettunen palveli Kuopion ja Kajaanin varuskuntien soittokuntia. Vuosina 1964-1965 hän suoritti kanta-aliupseerikoulun. Sen jälkeen hän siirtyi 1.4.1965 Turun varuskuntasoittokunnan kapellimestariksi ja 13.5.1966 Kajaanin varuskunnan kapellimestariksi. Taitavana huilistina Kettunen voitti puolustusvoimien huilunsoiton mestaruuden kaksi kertaa vuosina 1958 ja 1963.
Kettusen sävellystuotantoon kuuluu muun muassa Balladi B-klarinetille ja pianolle (1960) ja Veikko Tiikkasen runoon tehty Nocturno sekakuorolle (1995).
Aiheesta muualla

Jaakko Kettusen henkilöarkiston luettelo. Kansalliskirjasto
Michaela Abam

Michaela Abam vuonna 2019.
Michaela Abam (s. 12. kesäkuuta 1997 Houston, Yhdysvallat) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi Yhdysvaltain nuorten maajoukkueessa mutta edustaa nykyään Kamerunin naisten maajoukkuetta ja pelasi vuoden 2019 MM-kilpailuissa avauskokoonpanossa kolmessa Kamerunin neljästä ottelusta. Abam edustaa seuratasolla Paris FC:tä.
Meksikontulikärki

| Meksikontulikärki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Tulikärjet Campephilus
Laji::  guatemalensis
Kaksiosainen nimi
 Campephilus guatemalensis  (Hartlaub, 1844) 

Katso myös
   Meksikontulikärki Wikispeciesissä   Meksikontulikärki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Meksikontulikärki (Campephilus guatemalensis) on keskiamerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue ulottuu Meksikosta Panamaan, ja siitä tunnetaan kolme alalajia. Gustav Hartlaub kuvaili lajin holotyypin Guatemalasta vuonna 1844.
Inis Mór

Inishmoren rantaa
| --- | --- |
Muut nimet:  Inis Mór tai Árainn Mhór
Sijainti:  Galway Irlanti
Saariryhmä:  Aransaaret
Vesialue:  Galwaynlahti
Merialue:  Atlantti
Korkein kohta:  123 m
Pinta-ala:  30 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  845
Suurin kaupunki:  Kilronan
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Inis Mór (myös Árainn tai Árainn Mhór; engl. Inishmore) on suurin Aransaarista Galwaynlahdessa Irlannin tasavallassa. Sen pinta-ala on 30 neliökilometriä. Sen suurin kylä on Kilronan.
Saaren nimi Inis Mór tarkoittaa iirin kielellä suurta saarta. Englanninkielisen nimen Inishmore otti käyttöön Ordnance Survey 1900-luvun puolivälissä. Inis Mória ennen olivat englantilaiset käyttäneet nimeä Aranmore, joka kuitenkin sekoitettiin usein Donegalin kreivikunnassa sijaitsevaan Arranmoreen. Iirin sana árainn tarkoittaa pitkää harjannetta, joka kuvaa saarta osuvasti.[lähde? ]
Saarella on vahvaa irlantilaista kulttuuria, ja sillä on rikas esikristillinen ja kristillinen historia. Siellä käytetään iirin kieltä.[lähde? ] Inis Mórilla sijaitsee muinainen linnoitus Dún Aengus.
Inis Mór on tärkeä matkailukohde. Saareen voi tutustua kesäkuukausina pikkubussilla, hevosrattailla ja polkupyörällä. Saarella on pieni museo, joka kertoo Dún Aengusin historiasta ja mahdollisista käyttötarkoituksista. Sen lähellä sijaitsee neoliittinen hauta ja perinnepuisto, jossa on perinteisiä kaislakattoisia taloja ja laiton tislaamo.[lähde? ]
Inis Mórilla syntyi ja vietti lapsuutensa kirjailija Liam O'Flaherty (1897–1984).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Inis Mór Wikimedia Commonsissa
Ida Vakkuri

| Ida Vakkuri> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1992 
Näyttelijä
Aktiivisena:  2003–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ida Vakkuri (s. 1992) on suomalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on valmistunut ylioppilaaksi Järvenpään lukiosta vuonna 2012.
Vakkuri on ollut helsinkiläisen Ilves-Teatterin jäsen vuodesta 2012 ja Kellariteatterin jäsen vuodesta 2013 alkaen.
Muusikkona hän käyttää taiteilijanimeä Pimu.
Filmografia

| Vuosi | Nimike | Laji | Rooli | Tuotantoyhtiö/Ohjaaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2003–2004 | Vasikantanssi | televisiosarja | Saara | Mandart Entertainment Oy / Saara Cantell |
| 2015 | Toiset tytöt | elokuva | Jessica | Fisher King Productions / Esa Illi |
| 2016 | Onnenonkija | elokuva | Iida 2 | Helsinki-filmi / Ville Jankeri |
| 2021–2022 | Syke | televisiosarja | Milena Nirkkonen | Yellow Film & TV / Toni Laine |
Teatteri

| Vuosi | Nimike | Rooli | Teatteri | Ohjaaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Risto Räppääjä ja villi kone  | Nelli Nuudelipää | Lahden kulttuurikeskus | Susanna Tiitinen |
Pimu

Vakkuri julkaisi ensimmäisen singlensä ”Ei meidän tarvitse puhua” 10. syyskuuta 2015 taiteilijanimellä Pimu.
Hämeenkylä

| Hämeenkylä> Tavastby |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Hämeenkylä korostettuna.
Kaupunki:  Vantaa
Suuralue:  Myyrmäen suuralue
Kaupunginosa nro:  12
Pinta-ala:  2,9 km² 
Väkiluku:  8 437 (31.12.2023)
Työpaikkoja:  2 147 kpl   (31.12.2013)
Postinumero(t):  01630, 01640, 01710
Lähialueet:  Askisto, Hämevaara, Linnainen, Vapaala, Varisto
Hämeenkylän kirkko
Hämeenkylä (ruots. Tavastby) on Vantaan kaupunginosa ja vanha Helsingin pitäjän kylä. Hämeenkylä kuuluu Myyrmäen suuralueeseen. Hämeenkylän kaupunginosa rajoittuu etelässä Rajatorpantiehen, idässä Vihdintiehen ja pohjoisessa Kehä III:een.
Historia ja alueen kuvausta

Hämeenkylän nimi on keskiajalla toisen ristiretken vanavedessä alueelle tulleiden ruotsalaistan siirtolaisten alueelle antama nimi sen hämäläisten asukkaiden mukaan. Kylän alkuperäinen nimi on ollut mahdollisesti Kauk(a)järvi. Ensimmäiset hämäläistalot on perustettu alueella mahdollisesti 1000-1100-luvuilla. Alueen ruotsalaistuminen alkoi noin 1300-luvulta ja päättyi noin 1500-luvulla. Ruotsalaistumisen myötä monet alueen alkuperäiset suomalaiset nimet ovat kadonneet.
Hämeenkylän maarekisterikylään (1553 Tauesteby) kuuluvat Hämeenkylän lisäksi nykyisin myös Linnaisten, Hämevaaran, Vapaalan, Variston, Askiston ja Petikon kaupunginosat. Gunvor Kerkkosen mukaan kylässä asui 1540-luvulla jo 19 talonpoikaa, mikä kertoo kylän vanhasta iästä.
Hämeenkylän läpi kulkeva Ainontie on vanhaa Turun–Viipurin maantietä eli Kuninkaantietä. Ainontien varrella on yhä jäljellä kylän vanhoja taloja. Seudulla toimi Tavastbyn kaivos kolmena eri ajanjaksona vuosina 1769–1860.
Kaupunginosan pohjoisosa on pientalovaltaista, omakoti- ja rivitaloja, ja siellä sijaitsevat Hämeenkylän kartano (ruots. Tavastkulla gård) ja Hämeenkylän kirkko. Hämeenkylän eteläosassa, Rajatorpantien, Lammaslammen ja Vihdintien välissä, sijaitsee 1970- ja 1980-luvuilla rakennettu Pähkinärinteen kerrostaloalue. Vihdintien varressa on myös teollisuusaluetta. Kaupunginosan alueelle sijoittuvat esimerkiksi R-kioskin ja Tamron pääkonttorit sekä Veikkauksen entinen pääkonttori. Näistä Rautakirjan pääkonttori ja portinvartijan koppi katsotaan erittäin merkittävän 1970-luvun teollisen rakennusperinnön edustajiksi.
Koivuvaarankujalle ja Pähkinärinteentien eteläpäähän on kaavoitteilla uusia kerrostaloja (Kaupunkisuunnittelulautakunta 7.11.2011)lähde tarkemmin?. Hämeenkyläntien ja Terhotien väliselle alueelle on kaavoitteilla pien- ja kerrostaloja (2012).