stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Moog Taurus
Taurus II

Taurus II poikkeaa huomattavasti ensimmäisestä Taurus-jalkiosta. Soitin perustuu teknisesti normaalilla koskettimistolla soitettavaan Moog Rogue - syntetisaattoriin. Taurus II on edelleen monofoninen mutta sillä voi soittaa kaikkia instrumentin ominaisuuksien mahdollistamia sointivärejä basso-äänialan ulkopuolella. Soittimessa ei ole valmiita sointivärejä. Siinä on ohjausjännitteen liitäntä (CV/gate), joten soitinta voi käyttää vastaavalla liitännällä varustettujen syntetisaattoreiden ohjaamiseen ja päinvastoin. Instrumentin käyttöpaneeli on erillisen jalan varassa, jonka alaosaan soittojalkio on sijoitettu.
Taurus II:ssa on kaksi oskillaattoria. Kummassakin on kantti- ja saha-aaltomuodot. Mahdolliset äänialat ovat kummassakin 32', 16', 8' l. kolme oktaavia.
Suodatin ja äänenvärin ohjaus ovat kuten Taurus I: ssä. Jalkakäyttöisten kytkimien sijaan Taurus II:ssa on nk. pitch bend - ja modulaatio-pyörät käyttöpaneelissa.
Moog Taurus - malleja on käytetty popmusiikissa. Tunnettuja yhtyeitä ovat Genesis, Yes, Marillion, The Police ja Rush. Emerson, Lake & Palmer käytti Constellation - kokonaisuuden Lyra-  sekä Apollo prototyyppejä albumilla Brain Salad Surgery ja kiertueella 1974.
Moog Taurus II etualalla.
Mäkihypyn maailmancup 1997–1998

Mäkihypyn maailmancup 1997–1998 käsitti 28 osakilpailua, joista yksi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Lillehammerissa Norjassa 29. marraskuuta 1997 ja viimeinen osakilpailu Planicassa Sloveniassa 22. maaliskuuta 1998.
Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää

| Sijoitus | Hyppääjä | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Primož Peterka |  Slovenia | 1253 |
| 2. | Kazuyoshi Funaki |  Japani | 1234 |
| 3. | Andreas Widhölzl |  Itävalta | 1208 |
| 4. | Masahiko Harada |  Japani | 1120 |
| 5. | Hiroya Saitō |  Japani | 962 |
| 6. | Sven Hannawald |  Saksa | 953 |
| 7. | Jani Soininen |  Suomi | 950 |
| 8. | Dieter Thoma |  Saksa | 921 |
| 9. | Janne Ahonen |  Suomi | 836 |
| 10. | Noriaki Kasai |  Japani | 720 |
Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset osakilpailuista

7. Jani Soininen 950 – 2 voittoa, 3 kakkossijaa
9. Janne Ahonen 836 – 1 voitto, 1 kakkossija, 4 kolmossijaa
19. Kimmo Savolainen 262
26. Mika Laitinen 231 – 1 kolmossija
29. Ari-Pekka Nikkola 213 – 1 kolmossija
39. Matti Hautamäki 104
42. Jussi Hautamäki 76
54. Ville Kantee 44
67. Toni Nieminen 25
82. Lauri Hakola 6
82. Pasi Kytösaho 6
85. Juho Forsman 5
Aiheesta muualla

Tuloksen FIS:n sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Mäkihypyn maailmancup 1996–1997

Mäkihypyn maailmancup 1996–1997 käsitti 27 osakilpailua, joista kaksi peruttiin. Ensimmäinen osakilpailu pidettiin Lillehammerissa Norjassa 30. marraskuuta 1996 ja viimeinen osakilpailu Planicassa Sloveniassa 23. maaliskuuta 1997.
Maailmancupin kymmenen eniten pisteitä kerännyttä hyppääjää

| Sijoitus | Hyppääjä | Maa | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Primož Peterka |  Slovenia | 1402 |
| 2. | Dieter Thoma |  Saksa | 1208 |
| 3. | Kazuyoshi Funaki |  Japani | 1018 |
| 4. | Takanobu Okabe |  Japani | 941 |
| 5. | Hiroya Saitō |  Japani | 923 |
| 6. | Andreas Goldberger |  Itävalta | 817 |
| 7. | Kristian Brenden |  Norja | 793 |
| 8. | Janne Ahonen |  Suomi | 734 |
| 9. | Jani Soininen |  Suomi | 657 |
| 10. | Adam Małysz |  Puola | 612 |
Suomalaisten sijoitukset ja palkintosijoitukset osakilpailuista

8. Janne Ahonen 734 – 1 kakkossija
9. Jani Soininen 657 – 3 kolmossijaa
12. Ari-Pekka Nikkola 464 – 1 kolmossija
14. Mika Laitinen 440 – 1 kakkossija
20. Ville Kantee 255
41. Pasi Kytösaho 93 – 1 kakkossija
42. Jussi Hautamäki 90
45. Kimmo Savolainen 73
63. Risto Jussilainen 31
75. Tero Koponen 14
82. Jani Mattila 10
82. Janne Väätäinen 10
92. Toni Nieminen 6
Aiheesta muualla

Tulokset FIS:n sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Hybridiorganisaatio

Hybridi viittaa monenlaisiin kahden erilaisen asian yhdistelmiin.
Organisaatioiden maailmassa hybridisyys voi viitata esimerkiksi hallinnon ja politiikan sekoittumiseen tai asiantuntijatehtävän ja johtamistehtävien sekoittumiseen. Vimeaikaisessa keskustelussa puhutuimpia aiheita on silti julkisten yleishyödyllisten tavoitteiden ja yritystoiminallisen voitontavoittelun yhdistyminen samassa organisaatiossa. Valtionyhtiöt, osuuskunnat, yleishyödylliset järjestöt, mutta myös julkisia tavoitteita toteuttavat yritykset voivat olla hybridiorganisaatioita
Aiemmassa tutkimuksessa julkisyksityisille hybrideille on määritelty seuraavia menettelytapojen sekoittumiseen liittyviä piirteitä
Yhteinen omistajuus
Tavoitteiden ristiriidat ja eri toimintalogiikat samassa organisaatiossa
Rahoituksen moninaisuus
Taloudellisen ja sosiaalisen valvonnan vaihtelevat muodot
Vastaavasti hybridien arvoluonnin tapojen sekoittumisessa on tunnistettu kolme pääasiallista tapahtumien kulkua
Yhdistyminen
Sovittelu
Oikeuttaminen
Hybridien omistus voi olla jakautunut julkisen omistajan ja yksityisten sijoittajien kesken, kuten esimerkiksi valtion osin omistamissa yhtiöissä. Voittoa tavoittelemattomilla organisaatiot voivat olla mukana liiketoiminnassa, jonka tehtävä on toteuttaa järjestön yleishyödyllistä tavoitetta. Monet yritykset esimerkiksi sosiaali- ja terveydenhuollossa voivat olla riippuvaisia julkisesta rahoituksesta. Viime vuosikymmeninä tapahtunut yksityistäminen on tuottanut uuden energia, liikenne ja telekommunikaatioon liittyvän organisaatioiden joukon, jotka ovat muodoltaan yksityisiä, mutta samalla entistä tarkemmin julkisessa valvonnassa
Koska hybridit yhdistävät toiminnassaan julkisia ja yksityisiä piirteitä, niiden tavoitteita ja tuloksellisuutta on vaikea ymmärtää.  Hybridein julkiset tavoitteet voivat heikentää niiden liiketoiminnallista tulosta, mutta liiketoiminnallisen hyödyn määrätietoinen tavoittelu voi vastaavasti vähentää hybridien julkisia piirteitä.
Hybridejä voi tarkastella myös organisaatioita (Mikrotaso) ylemmällä tasolla. Esimerkiksi Cleantech -toimiala (Mesotaso) yhdistää ympäristön kestävyyden parantamista ja liiketoiminnallisia etuja. Vastaavasti kansalliset innovaatiojärjestelmät kokoavat yhteen julkisia viranomaisia, yksityisiä yrityksiä ja yliopistoja ja esimerkiksi terveyspolitiikka yhdistää suurta joukkoa organisaatiomuodoltaan hyvin erilaisia organisaatioita (Makrotaso). Vastaavasti hybridien hallintaa voidaan tutkia ihmisten muodostamien sosiaalisten suhteiden ja ryhmittymien perusteella

Hybridien yhteiskunnallinen asema vaihtelee maailmanlaajuisesti. Kehittyneissä teollisuusmaissa hybridit täydentävät markkinoiden ja julkisen sektorin toimintaa. Valtiokeskeisissä maissa, kuten Venäjällä ja Kiinassa, hybridit auttavat kytkemään yritystoiminnan poliittisen keskusjohdon ohjaukseen, kun taas monissa kehittyvissä maissa hybridiorganisaatiot voivat olla ainoa toimiva tapa järjestää laajamittaista yritystoimintaa.
Kirjallisuutta

Koppell, J. (2003). The Politics of Quasi-Government: Hybrid Organizations and the Dynamics of Bureaucratic Control. Cambridge. Cambridge University Press.
Billis, D. (2010) (Ed.) Hybrid organisations and the third sector. Basingstoke, Palgrave.
Johanson, JE. & Vakkuri, J. (2017). Governing hybrid organisations. New York & Abingdon, Routledge
Vakkuri, J & Johanson, JE (2020) (Eds.). Hybrid governanace, organisations and society. New York & Abingdon, Routledge.
Moodswinger

Moodswinger-soitin,  Yuri Landman, 2006
Moodswingerin skaala perustuu yliäänien harmoniaan.
Pianon sormio verrattuna Moodswingerin viritykseen
Moodswinger on elektroninen kaksitoistakielinen sitra, johon on lisätty kolmas silta, jonka avulla soittaja voi tuottaa sellaisia äänenvärejä ja yläsäveliä, joita tavanomaisilla kielisoittimilla ei saa. Soittimen on tehnyt vuonna 2006 kokeellisten soittimien suunnittelija Yuri Landman noise punk -yhtye Liarsille.
Viritys

Soittimen kielten viritys on seuraava: E-A-D-G-C-F-A#-D#-G#-C#-F#-B
Aiheesta muualla

www.hypercustom.com
Oddmusic - Moodswinger
Moodswingerin yliäänten kaavio, klikkaamalla isommaksi
Jotain parempaa

| Jotain parempaa Antti Kleemola |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2006
 Julkaistu: 11. lokakuuta 2006
 Tuottaja(t): Sami Sallinen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 40.18
 Levy-yhtiö: Poko Records
Antti Kleemolan muut julkaisut
|   | Jotain parempaa 2006 | 10 kohtausta 2008 |
Jotain parempaa (POKOCD 321) on suomalaislaulaja Antti Kleemolan debyyttialbumi. Se julkaistiin 11. lokakuuta 2006.
Kappaleet

Timo tahtoo – 3.36
Auta mua – 4.26
Kahleet – 3.24
Marikan haaveet – 4.26
Tähän mennessä – 4.25
Keskeneräinen – 3.27
Kaikki me täällä kaivataan – 3.51
Pikkusisko – 4.03
Tuli turpaan – 3.50
Jotain parempaa – 4.50
Kokoonpano

Antti Kleemola – laulu, piano, urut, taustalaulu, taputukset
Sami Sallinen – sähkökitara, baritonikitara, akustinen kitara, dobrokitara, bassokitara, taputukset, tuottaja, äänittäjä, editoija, miksaaja (kappaleet 2–10), design, kansikuva
Harri Lehtonen – rummut, tamburiini, ravistin, taputukset
Kalle Kangas – sello
Jukka Hämäläinen – alttoviulu
Harri Forstén – viulu
Emma Kangas – viulu
Kokoonpano > Tuotanto

Svante Forsbäck – masteroija
Jouni Tamminen – A&R
Jarkko Heiniö – graafinen suunnittelu
Aleksi Koskinen – kannen kuva
Harri Hinkka – valokuvat
Singlet

Timo tahtoo (PSCD 273, 2006)
Marikan haaveet / Tähän mennessä / Marikan haaveet (demo) (PSCD 278, 2006)
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Jotain parempaa discogs.com -sivustolla
Jon (elokuva)

| Jon |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Jaakko Pyhälä
Käsikirjoittaja:  Jaakko Pyhälä Heikki Vuento
Tuottaja:  Jaakko Pyhälä
Pääosat:  Kari Väänänen Vesa-Matti Loiri Nils Utsi Vesa Vierikko Timo Torikka Pia-Beate Tellefsen Esa Pakarinen Jr.
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Tambur Oy
Ensi-ilta:  25. helmikuuta 1983
Kesto:  127 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi norja saksa
Budjetti:  n. 3,5 milj. mk
Katsojat:  n. 39 000
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jon on suomalainen elokuva vuodelta 1983. Sen on ohjannut Jaakko Pyhälä, joka laati myös elokuvan käsikirjoituksen yhdessä Heikki Vuennon kanssa. Nimihenkilöä näytteli Kari Väänänen ensimmäisessä elokuvapääosassaan.
Juoni

Jon on nuori mies 1980-luvun alun Helsingissä. Hänen elämänsä päämäärä on kateissa. Levoton Jon purkaa ahdistustaan aggressiivisesti käyttäytyen väkivaltaisesti muun muassa tyttöystäväänsä kohtaan. Työnvälitystoimistossa Jonille tarjotaan työpaikkaa norjalaisessa kalanjalostustehtaassa. Tehdas sijaitsee Norjan pohjoisimmassa osassa. Edessä on vain aava Jäämeri. Tämäkään ei silti riitä Jonille, vaan hän lähtee suunnistamaan kohti maailmanlopun rantaa.
Kalatehtaassa Jon kohtaa Öljys-Heikin, alkoholisoituneen entisen toimittajan, joka sortuu epätoivoisin tekoihin saadakseen päivittäisen olutannoksensa.
Vastaanotto

Jon sai elokuvateattereissa n. 39 000 katsojaa. Tekijät olivat ilmoittaneet, että elokuvan pitäisi saada 120 000 katsojaa, jotta se ei tuottaisi tappiota. Pyhälän perustama elokuvan tuotantoyhtiö Tambur Oy meni konkurssiin samana vuonna.
Monet kriitikot pitivät elokuvasta. Sen katsottiin lunastavan ne nuorisokuvauksen lupaukset, joita Tapio Suominen oli viritellyt elokuvassaan Täältä tullaan elämä! (1980). Pertti Mutasen Cinemascope-kuvaus sai paljon kiitosta. Tämän lisäksi elokuvan pääosan esittäjiä, Kari Väänästä ja Vesa-Matti Loiria kiiteltiin heidän intensiivisestä paneutumisestaan roolihahmoihinsa. Sen sijaan elokuvan naiskuvan arvosteltiin jatkavan seikkailuelokuvien konservatiivista perinnettä.
Kymmenestä suomalaisesta ensi-iltakriitikosta yksi (Soundin Asko Alanen) antoi Jonille täydet neljä tähteä, kaksi kolme tähteä, yksi kaksi tähteä, neljä yhden tähden ja yksi ei ollut arvioinut elokuvaa. Keskiarvoksi tuli Projektio-lehden laskukaavalla 2,11 tähteä neljästä.
Mainonta

Jonin mainoslause oli "nuoren miehen raju odysseia". Tämän lisäksi elokuvaa mainostettiin ensimmäisenä suomalaisena täysleveänä scope-elokuvana, jossa oli Dolby-stereoääni. Kuvaaja Pertti Mutanen sekä äänittäjät Matti Kuortti ja Paul Jyrälä loivat silmiä ja korvia hivelevän kauniin kuva ja -äänimaiseman, joiden vastakohtana olivat Jaakko Pyhälän raadollinen ihmiskuvaus.
Vesa-Matti Loiri ja Öljys-Heikki

Loiri on maininnut Öljys-Heikin näyttelijänuransa läheisimmäksi roolikseen. Elokuva esitettiin Suomalaisen elokuvan festivaaleilla Turussa vuonna 2006. Siellä Loiri muisteli kaiholla kuvausaikaa pienessä norjalaisessa kylässä Jäämeren rannalla.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kari Väänänen  | … |  Jon   |
|  Vesa-Matti Loiri  | … |  Heikki Öljynen   |
|  Pia-Beate Tellefsen  | … |  Gunilla   |
|  Vesa Vierikko  | … |  Dietmar   |
|  Nils Utsi  | … |  Raineri, kalastaja   |
|  Timo Torikka  | … |  Kittilä   |
|  Esa Pakarinen Jr.  | … |  Grieg   |
|  Anne Beate Odland  | … |  Susanne de Wrees   |
|  Randi Koch  | … |  Karin, kuvaussihteeri   |
|  Odd Strøm  | … |  kuvausryhmän jäsen   |
|  Tore Skoglund  | … |  kuvausryhmän jäsen   |
|  Matti Jaaranen  | … |  kuvausryhmän jäsen   |
|  Juhani Tuominen  | … |  Tekstiili-Kettunen   |
|  Bjarne Hjelde  | … |  Nord-est -lehden toimittaja Einarsen   |
|  Liisa Jeromaa  | … |  rouva Einarsen   |
|  Leif Hansen  | … |  Nord-est -lehden toimittaja   |
|  Sanna Fransman  | … |  Jonin ystävätär   |
|  Pirkka-Pekka Petelius  | … |  Jonin ystävä   |
|  Kalle Øby  | … |  upseeri   |
|  Leif Aarberg  | … |  romunkerääjä   |
|  Heikki Vuento  | … |  portieeri   |
|  Rauno Peltonen  | … |  työvoimatoimiston virkailija   |
|  Olavi Ahonen  | … |  työväenmies Hakaniemen torilla   |
Kuvausryhmä

Jaakko Pyhälä – ohjaaja, käsikirjoittaja, leikkaaja, tuottaja
Heikki Vuento – käsikirjoittaja
Pertti Mutanen – kuvaaja
Matti Kuortti – äänittäjä
Paul Jyrälä – äänittäjä
Antti Hytti – säveltäjä
Matti Jaaranen – lavastaja
Marjatta Nissinen – puvustaja, naamioitsija
Claes Olsson – tuotantopäällikkö
Nadja Pyykkö – apulaisohjaaja, naamioitsija
Palkinnot

1983: Jussi-palkinto parhaasta miespääosasta (Kari Väänänen)
1983: Jussi-palkinto parhaasta kuvauksesta (Pertti Mutanen)
1983: Kultainen Pyhä Yrjö -palkinnon ehdokkuus Moskovan kansainvälisillä elokuvajuhlilla.
Kirjallisuutta

Moilanen, Harri: ”Kohti jäisiä syleilyjä”, essee elokuvasta. Filmihullu 3/1983.
Moriori

Moriori voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Chathamsaarten alkuperäisasukas, katso moriorit.
Heidän kielensä, katso moriorin kieli.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Moriori”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jotain johon voi luottaa

| Jotain johon voi luottaa Häiriköt |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. huhtikuuta 2003
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: ramopunk
 Kesto: 33.59
 Levy-yhtiö: Woimasointu
Häiriköiden muut julkaisut
| (Mä en haluu olla) Nörtti (EP) 1999 | Jotain johon voi luottaa 2003 | Semilive (EP) 2003 |
Jotain johon voi luottaa on ramopunk-yhtye Häiriköiden kolmas studioalbumi. Se julkaistiin huhtikuussa 2003 levymerkillä Woimasointu. Albumi sisältää myös kahden varhaisen EP:n Moukarimies ja Järkeäkonnitus kappaleet. Albumilta julkaistiin myös single ”Joey & Dee Dee”.
Vastaanotto

Albumi sai positiivisen vastaanoton. Pop-lehden Juha Rantala antoi albumille neljä tähteä viidestä, sanoen sanoitusten olevan järjettömiä ja albumin erottuvan harmaasta massasta. Tanotorven ja Veturin toimittaja T. Kivinen ylisti albumia ”kasan mielenkiintoisimmaksi, parhaimmaksi ja hauskimmaksi”, antaen sille neljä ja puoli tähteä.
Kappaleet

Tehkää mulle lobotomia – 2.16
Elämä jatkuu – 2.11
Jotain johon voi luottaa – 2.45
Historiaa – 2.47
Atomipommi – 1.04
Mä en oo se – 1.12
Joey ja Dee Dee – 3.54
Mun baby on zombie – 2.30
Samantekevää – 2.19
Mun baby jätti mut – 1.07
Toimintakuvat toimii – 1.52
Mun faija on Charles Bronson – 2.44
Magnum 44 – 1.08
Mä haluun jotain toimintaa – 2.06
Avohoitoo – 2.12
J.A.G. – 2.52
Kappaleet > Moukarimies -EP

Lataamoon – 1.43
Tyhmädaijunuija – 1.28
Jotain vialla – 1.31
Läskipää – 1.39
Moottorisahalla – 1.55
Moukarimies – 0.44
Mä en haluu sua – 2.04
Perhe on pahin – 1.23
Liimaa liimaa – 1.39
Liikennelaulu – 2.02
Kappaleet > Järkeäkonnitus -EP

Korkeajännitys – 1.46
Espan moottorisahamies – 1.58
Mä en haluu sua aina venttaa – 1.54
Kesärenkaat – 2.22
Honkanummen hautausmaa – 2.55
En olis halunnu – 1.35
Kitaristi – 1.33
Sua kaipaan – 2.07
Arvostelut

Pop-lehti:
Tanotorvi:
Veturi:
Aiheesta muualla

Jotain johon voi luottaa finnmusic.net -sivustolla
NBA-kausi 2018–2019

NBA-kausi 2018–2019 oli NBA-koripallosarjan 73. kausi. Runkosarja alkoi 16. lokakuuta 2018 ja päättyi 10. huhtikuuta 2019. Viimeiseksi jäänyt kuudes loppuottelu pelattiin 13. kesäkuuta. Mestaruuden voitti ensimmäisenä kanadalaisena joukkueena Toronto Raptors.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta NBA-kausi 2018–2019 Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (englanniksi)
NBA:n kaudet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1940-luku |  |  |  |  |  |  | 1946–47 | 1947–48 | 1948–49 | 1949–50 |
| 1950-luku | 1950–51 | 1951–52 | 1952–53 | 1953–54 | 1954–55 | 1955–56 | 1956–57 | 1957–58 | 1958–59 | 1959–60 |
| 1960-luku | 1960–61 | 1961–62 | 1962–63 | 1963–64 | 1964–65 | 1965–66 | 1966–67 | 1967–68 | 1968–69 | 1969–70 |
| 1970-luku | 1970–71 | 1971–72 | 1972–73 | 1973–74 | 1974–75 | 1975–76 | 1976–77 | 1977–78 | 1978–79 | 1979–80 |
| 1980-luku | 1980–81 | 1981–82 | 1982–83 | 1983–84 | 1984–85 | 1985–86 | 1986–87 | 1987–88 | 1988–89 | 1989–90 |
| 1990-luku | 1990–91 | 1991–92 | 1992–93 | 1993–94 | 1994–95 | 1995–96 | 1996–97 | 1997–98 | 1998–99 | 1999–00 |
| 2000-luku | 2000–01 | 2001–02 | 2002–03 | 2003–04 | 2004–05 | 2005–06 | 2006–07 | 2007–08 | 2008–09 | 2009–10 |
| 2010-luku | 2010–11 | 2011–12 | 2012–13 | 2013–14 | 2014–15 | 2015–16 | 2016–17 | 2017–18 | 2018–19 | 2019–20 |
| 2010-luku | 2020–21 | 2021–22 | 2022–23 | 2023–24 |  |  |  |  |  |  |
Härkiä, heiniä ja hakkailua

| Härkiä, heiniä ja hakkailua> Aaron Slick from Punkin Crick |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Claude Binyon
Käsikirjoittaja:   Claude Binyon  Walter Benjamin Hare 
Tuottaja:   William Perlberg  George Seaton 
Säveltäjä:  Robert Emmett Dolan
Kuvaaja:  Charles Lang
Leikkaaja:  Archie Marshek
Pääosat:   Alan Young  Dinah Shore  Adele Jergens  Robert Merrill  Minerva Urecal  Veda Ann Borg 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 1. huhtikuuta 1952  Suomi 12. kesäkuuta 1953 
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Härkiä, heiniä ja hakkailua (engl. Aaron Slick from Punkin Crick) on vuonna 1952 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen musikaalielokuva, jonka on ohjannut Claude Binyon. Elokuva kertoo leskeksi jääneestä maalaisemännästä Josiesta, joka haaveilee pääsevänsä muuttamaan kaupunkiin, ja tähän ihastuneesta ujosta naapurinmiehestä Aaronista. Josien tilalle majoittuu kaksi kaupunkilaista, jotka löytävät tilalta viitteitä öljystä ja lupaavat ostaa sen edullisesti.
Aiheesta muualla

Härkiä, heiniä ja hakkailua Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Bitcoinin tekniikka

Bitcoinin tekniikka käsittelee bitcoin-kryptovaluutan tekniikkaa.
Satoshi Nakamoton whitepaper vuodelta 2008 kuvaa Bitcoin-järjestelmän periaatteet. Bitcoin perustuu osittain Wei Dain b-money -ehdotukseen ja Nick Szabon Bitgold-ehdotukseen.
Osoitteet

Bitcoin-verkon käyttäjä omistaa virtuaalisen lompakon, johon sisältyy mielivaltainen määrä osoitteita. Osoitteita käytetään Bitcoin-rahan vastaanottamiseen, ja osoitteet muodostetaan julkisesta salausavaimesta. Bitcoin-lähetykset tapahtuvat myös osoitteilla. Käyttäjän ei tarvitse kuitenkaan erikseen valita mistä osoitteista bitcoinit lähetetään, vaan lompakko-ohjelmat määrittävät sen automaattisesti.
Bitcoin-osoitteihin liittyy salausavainpari, eli julkinen ja yksityinen salausavain. Järjestelmän varmuus perustuu siihen, kuinka hyvin käyttäjä pystyy pitämään omat yksityisavaimensa omana tietonaan. Bitcoin-osoitteet eivät kerro mitään omistajistaan ja ovat yleisesti ottaen anonyymejä. Osoitteet ovat satunnaisten merkkien ja numeroiden noin 33-merkkisiä merkkijonoja, esimerkiksi 1M8fxFJfRBptxQ2CdEpm2Se2XwPjz2kwX8. Käyttäjällä voi olla monia eri osoitteita ja niitä voidaan luoda lähes rajaton määrä. Osoitteiden luominen yhtä ainoata käyttötarkoitusta tai käyttökertaa varten edesauttaa käyttäjän anonymiteetin säilymistä. Uuden osoitteen luominen ei vaadi yhteyttä toisiin verkon solmuihin.
QR-koodit ja Bitcoin-URI

Mobiilikäytössä bitcoinien siirtelynä suurena apuna ovat QR-koodit. Bitcoin URI-spesifikaatio mahdollistaa myös määrien ja kuvausten sisällyttämisen QR-koodiin. Lähetettäessä bitcoineja mobiililaitteella skannataan QR-koodi, jolloin tietoja ei tarvitse syöttää käsin. Käytännössä kaikki mobiilikäyttöön tarkoitetut lompakot tukevat QR-koodeja. Vastaavasti lähes kaikki bitcoin-lompakko-ohjelmat osaavat muodostaa automaattisesti QR-koodeja vastaanottamiseen.
Siirrot

Bitcoinit sijaitsevat julkisessa tietokannassa, lohkoketjussa, josta on ajantasainen kopio jokaisella bitcoin-verkon ydinsolmulla. Lohkoketju sisältää muun muassa bitcoin-osoitteet ja bitcoin-määrän, johon kunkin osoitteen omistajalla on käyttöoikeus. Lohkoketju sisältää myös siirtojen aikaleimat sekä kaikki historialliset bitcoin-siirrot.
Kun käyttäjä siirtää bitcoineja toiselle käyttäjälle, hän luo yhden tai useamman sähköisen viestin tyyliin "Siirrän käyttöoikeuden X bitcoiniin osoitteesta A osoitteelle B", allekirjoittaa tämän viestin osoitetta A vastaavalla yksityisellä avaimella ja kuuluttaa viestin Bitcoin-verkkoon. Verkon muut ydinsolmut varmentavat siirron allekirjoitukset ja kokonaissumman ennen viestin eteenpäin lähettämistä ja lisäämistä jonoon seuraavaa lohkoa varten.
Kun siirto sisällytetään uuteen lohkoon, sen katsotaan saaneen yhden vahvistuksen. Tämän jälkeen siirron katsotaan saaneen yhden lisävahvistuksen aina kun bitcoin-verkko löytää uuden lohkon. Vahvistusten määrä kuvastaa tarvittavaa laskentatehoa, joka olisi tarpeen, että siirtoa olisi jälkeenpäin mahdollista muokata tai perua.
Lohkoketjun siirtohistorian avulla verkko osaa hylätä sellaiset siirrot, joissa yritetään käyttää jo kerran käytettyä rahaa. Lisäksi lohkon luomiseen tarvittavan laskentatehon määrä tekee siirtojen väärentämisestä vaikeaa ja kannattamatonta verrattuna louhintaan itseensä.
Bitcoinien synty

Keskitetysti hallituista valuutoista poiketen, ei ole olemassa mitään tahoa, joka kykenisi luomaan bitcoineja yksinoikeudella tai rajattomasti. Uudet bitcoinit syntyvät Bitcoin-verkossa louhintaprosessin sivutuotteena. Tämä luo louhijoille rahallisen kannusteen ylläpitää Bitcoin-verkon turvallisuutta laskentatehoillaan.
Bitcoinien liikkeellelaskemisessa on jäljitelty arvometallien louhintaa. Uusi erä bitcoineja syntyy keskimäärin kuusi kertaa tunnissa, satunnaisesti jollekulle, joka ajaa louhintaohjelmistoa. Yksinkertaistetusti asian voi hahmottaa niin, että joka päivä on jaossa 144 pakettia uusia bitcoineja, jotka arvotaan louhijoiden kesken. Arpalippuna tässä arvonnassa toimii louhijan tekemän laskennan määrä. Yksittäisen erän koko oli helmikuussa 2021 6,25 bitcoinia, ja se puolittuu 210 000 lohkon välein. Ensimmäinen puolittuminen tapahtui 28. marraskuuta 2012 kello 18.