NFL:n pudotuspelit
Pudotuspelien nykyjärjestelmä

Nykyinen turnausjärjestelmä on ollut käytössä vuodesta 1970, jolloin American Football League ja NFL yhdistyivät. 
Pudotuspelit pelataan rinnakkain kahden konferenssin, AFC:n ja NFC:n sisäisinä. Turnauksen voittajajoukkueet ovat oman konferenssinsa mestareita. Kummastakin konferenssista selviytyy kuusi joukkuetta pudotuspeleihin seuraavasti:
Konferenssin neljän divisioonan voittajat (ne joukkueet, joilla on divisioonansa paras voitto/tappio-suhde) saavat automaattisesti paikan pudotuspelien toisella kierroksella ja järjestysnumerot 1:stä 4:ään.
Kaksi jäljelle jäävää paikkaa järjestysnumeroilla 5 ja 6 annetaan nk. villeinä kortteina (engl. Wild Card) joukkueille, jotka eivät voittaneet divisioonaansa, mutta joilla on jäljelle jääneistä konferenssin joukkueista paras voitto/tappio-suhde.
Turnauksen kaavio muodostetaan siten, että joukkueet järjestysnumeroilla 3 ja 6 sekä 4 ja 5 kohtaavat pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella (engl. Wild Card Round).  Järjestysnumerot 1 ja 2 saaneet joukkueet (eli runkosarjan eniten voittoja keränneet) saavat lepovuoron ja siirtyvät automaattisesti pudotuspelien toiselle kierrokselle (engl. Divisional Round), jossa ne kohtaavat ensimmäisen kierroksen voittajat. Jokaisella turnauksen kierroksella aina pienimmän järjestysnumeron turnauksen alussa saanut kohtaa suurimman järjestysnumeron saaneen. Kotikenttäetu annetaan aina otteluparin paremmin sijoitetulle joukkueelle.
Kun toinen kierros on pelattu, voittajat kohtaavat konferenssin mestaruusottelussa, jonka voittaja saa paikan Super Bowlissa.
Jos kahden joukkueen voittoprosentti on sama runkosarjan päätyttyä, pudotuspelien järjestysnumerot ratkaistaan NFL:n tiebreaker-säännöillä, jossa viimeinen mahdollinen ratkaisija on kolikonheitto:
| Suoran divisioonakierrokselle edenneet joukkueet | Villillä kortilla pudotuspeleihin selvinneet joukkueet |
| --- | --- |
 Kahden joukkueen keskinäisten otteluiden voittoprosentti  Menestys oman divisioonan joukkueita vastaan (otteluiden voittoprosentti)  Samoja vastustajia vastaan pelattujen otteluiden voittoprosentti  Menestys oman konferenssin joukkueita vastaan (otteluiden voittoprosentti)  Joukkueen vastustajien voittoprosentti, Strength of Victory (kaikkien voitettujen vastustajien kumulatiivinen voittoprosentti)  Joukkueen vastustajien voittoprosentti, Strength of Schedule (kaikkien vastustajien kumulatiivinen voittoprosentti)  Paras tehtyjen ja päästettyjen pisteiden määrän erotus oman konferenssin sisällä  Paras tehtyjen ja päästettyjen pisteiden määrän erotus koko liigassa  Eniten tehtyjä pisteitä samoja vastustajia vastaan  Eniten tehtyjä pisteitä kaikissa otteluissa  Eniten tehtyjä touchdowneja kaikissa otteluissa  Kolikonheitto:  Kahden joukkueen keskinäisten otteluiden voittoprosentti, jos pelattuja otteluita  Menestys oman konferenssin joukkueita vastaan (otteluiden voittoprosentti)  Samoja vastustajia vastaan pelattujen otteluiden voittoprosentti, vähintään neljässä ottelussa  Joukkueen vastustajien voittoprosentti, Strength of Victory (kaikkien voitettujen vastustajien kumulatiivinen voittoprosentti)  Joukkueen vastustajien voittoprosentti, Strength of Schedule (kaikkien vastustajien kumulatiivinen voittoprosentti)  Paras tehtyjen ja päästettyjen pisteiden määrän erotus oman konferenssin sisällä  Paras tehtyjen ja päästettyjen pisteiden määrän erotus koko liigassa  Eniten tehtyjä pisteitä oman konferenssin vastustajia vastaan  Eniten tehtyjä pisteitä kaikissa otteluissa  Eniten tehtyjä touchdowneja kaikissa otteluissa  Kolikonheitto
Joukkueiden valintajärjestys NFL Draftissä määräytyy myös pudotuspelien lopputuloksen mukaan. Liigan 32 joukkuetta järjestetään runkosarjan voittojen ja tappioiden perusteella järjestykseen ja Super Bowlin hävinnyt joukkue valitsee seuraavan kevään valintatilaisuudessa numerolla 31 ja Super Bowlin voittaja numerolla 32. Mikäli kahden tai useamman joukkueen voittoprosentti on ollut edellisellä kaudella sama, käytetään seuraavia tiebreaker-sääntöjä:
Pisimmälle pudotuspeleissä selvinnyt joukkue saa alemman numeron kuin pudotuspelien ulkopuolelle jäänyt
Joukkueen menneen kauden vastustajien voittoprosentit laskettuna vastustajien kumulatiivisesta voittojen ja tappioiden määrästä, jolloin se joukkue, jolla oli heikoimmat vastustajat, saa alemman varausnumeron
Kolikonheitto
Nykyjärjestelmä saa joka vuosi osakseen kritiikkiä villien korttien käytöstä, koska periaatteessa on mahdollista, että divisioonan voittajalla (ja automaattisesti kotikenttäedun saavalla joukkueella) voi olla huonompi voitto/tappio-suhde kuin villillä kortilla pudotuspeleihin selviytyneellä. Näin kävi esimerkiksi vuonna 2005, kun Jacksonville Jaguars voitti 12 ottelua ja hävisi vain 4 runkosarjassa. Se ei riittänyt divisioonavoittoon, koska saman divisioonan Indianapolis Colts voitti 14 ottelua ja hävisi vain 2. Tämän vuoksi Jaguars joutui tyytymään villiin korttiin ja matkustamaan pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella vierasotteluun New England Patriotsia vastaan, jonka 10 voittoa ja 6 kuusi tappiota riittivät Patriotsille divisioonavoittoon (ja siten automaattiseen kotiotteluun).
Divisioonajaon ja divisioonavoittajia suosivan järjestelmän (jossa divisioonavoittajan pudotuspelipaikka on taattu) takia on myös mahdollista tilanne, jossa divisioonavoittajalla voi olla paljon huonompi voittoprosentti kuin jonkin toisen divisioonan kakkoseksi jääneellä joukkueella. Näin kävi esimerkiksi kaudella 2008, jolloin Arizona Cardinals voitti oman heikkotasoisen NFC West -divisioonansa vain 9 voitolla ja 7 tappiolla, kun taas omassa AFC East -divisioonassaan 11 voitolla ja 5 tappiolla kakkoseksi jäänyt New England Patriots jäi kokonaan pudotuspelien ulkopuolelle. AFC Eastissä Patriotsin kohtaloksi koitui Miami Dolphins, joka voitti Patriotsin tapaan 11 ja hävisi 5 ottelua, mutta Dolphinsin voitto runkosarjan aikana Patriotsista toi sille divisioonavoiton.