stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Transport (televisiosarja)
Juoni

Helsinkiläisessä päiväkodissa työntekijä löytää lastenruoasta mikrosirun ja kertoo siitä toimittaja Johanna Vainikaiselle, joka alkaa tutkia tapausta. Asiantuntijat jäljittävät sirun lemmikkiponiin Belgiaan, josta toimittaja löytää sairaita hevosia elintarviketuotantoon lihottavan tilan. Samaan aikaan Suomessa pankinjohtaja Marianne Rautiainen joutuu virheensä takia kiristetyksi mukaan hämärämies Kari Hammarénin rikos- ja rahanpesukuvioihin. Rajaeläinlääkäri Korvolan perhe kipuilee isän vuoden takaisen katoamistapauksen kanssa, josta kiinnostuu myös henkivakuutusyhtiön tutkija Inkeri Aho. Vähitellen tarinoiden henkilöt törmäävät toisiinsa ja huomaavat olevansa mukana selvittämässä kukin omalta kulmaltaan samaa ruokaväärennöksiin liittyvää kansainvälistä rikoskuviota.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Emmi Parviainen  | … |  toimittaja Johanna Vainikainen   |
|  Pirkko Hämäläinen  | … |  pankinjohtaja Marianne Rautiainen   |
|  Maria Heiskanen  | … |  vakuutustutkija Inkeri Aho    |
|  Antti Virmavirta  | … |  Kari Hammarén   |
|  Ulla Raitio  | … |  Sini Korvola   |
|  Arttu Kapulainen  | … |  Sami Korvola   |
|  Kaija Pakarinen  | … |  Anita Korvola   |
|  Juhani Laitala  | … |  Erik Korvola   |
|  Pekka Strang  | … |  Soini   |
|  Pertti Sveholm  | … |  Juhani Mäkelä   |
|  Jukka Puotila  | … |  Jouni Vehviläinen   |
|  Santeri Kinnunen  | … |  Esko Ahvonen   |
|  Nina Hukkinen  | … |  Annika Ahvonen   |
|  Mari Turunen  | … |  päätoimittaja   |
|  Aimo Räsänen  | … |  toimituksen esimies   |
|  Iiro Panula  | … |  Jarkko, Mariannen poika   |
|  Ville Virtanen  | … |  hevosyrittäjä   |
|  Anna Airola  | … |  Jutta   |
Tuotanto

Kun näin laajoissa tv-sarjoissa on nykyisin yleensä kaksi ohjaajaa ja kahdesta neljään käsikirjoittajaa, Transportin käsikirjoitus ja ohjaus ovat yksin Auli Mantilan tekemiä. Hän aloitti sarjan taustatutkimukset ja käsikirjoittamisen vuonna 2017 ja kuvaukset tehtiin vuonna 2020. Idean Loviisassa asuva Mantila kertoo saaneensa ajellessaan päivittäin etelärannikon Eurooppatie E18:aa hevosten kengityssepän työssään ja ihmetellessään, mitä kaikissa näissä rekoissa kuljetetaan ja kuka ehtii tarkastaa kaikkien niiden sisältöjä rekkojen liikkuessa maasta toiseen. Mantila alkoi kiinnostua ruokaväärennöksistä, jotka ovat helppoutensa ja tuottavuutensa takia Euroopan toiseksi nopeimmin kasvava rikollisuuden haara: ”Minua kiinnostaa ylipäätään kaikenlainen piilorikollisuus, joka tulee vahingossa esiin. Ja draamasarja puolestaan tarvitsee katsojalle henkilökohtaisen kokemuksen toimiakseen. Ruoka on todella intiimi ja tärkeä alue ihmisille.”.
Mantila kertoo kirjoittaneensa sarjan kolme naispääosaa varta vasten Pirkko Hämäläisen, Emmi Parviaisen ja Maria Heiskasen näyteltäviksi: ”Toimin yleensä aina niin, koska minun on sen jälkeen helpompi ajatella hahmoja. Kaikki lähtivät mukaan ja pidimme lukuharjoitukset käsikirjoituksesta jo ennen rahoituksen varmistumista. Sen jälkeen kehittelimme hahmoja yhdessä.” Ruotsissa teatteriuransa tehnyt ja sittemmin psykoterapeutiksi kouluttautunut Maria Heiskanen palasi sarjan myötä vanhaan työhönsä, koska uskoi Auli Mantilan tarinaan ja tunsi tämän työtavan.
Yleisradion tilaaman sarjan rahoittajina ovat olleet mukana myös Business Finland, Ruotsin, Norjan ja Islannin julkisen palvelun tv-yhtiöt sekä Suomen elokuvasäätiö, Nordisk Film & TV Fond ja belgialaisia elokuvaorganisaatioita.
Vastaanotto

Sarja oli ehdolla ainoana pohjoismaisena tuotantona Series Mania -tapahtumassa Ranskan Lillessä, jossa se myös sai maailmanensi-iltansa 23. maaliskuuta 2022. Se on saanut kansainvälistä kiinnostusta, ja muun muassa Variety-lehti on huomioinut sen.
Transport sai Kultainen Venla -ehdokkuuden vuoden draamasarjana ja Antti Virmavirta sivuosastaan.
Seura-lehden Arto Pajukallion mielestä Auli Mantila onnistuu kannattamaan jännitystä ja jännitettä loppuun asti, sortumatta näyttämään väkivaltaa suoraan.
Helsingin Sanomien Leena Virtanen piti Transportia Auli Mantilan upeana paluuna ja parhaana saavutuksena. Virtanen kehuu etenkin Mantilan jo aiemmin nähtyä taitoa luoda uskottavia ja syviä naiskuvia. Hänestä ”jokainen näyttelijä on parhaassa vedossaan, miehet myös. Eleillä, katseilla ja sanoilla, kuvilla ja kohtauksilla kerrotaan suurta tarinaa naisten, miesten ja hevosten osasta yhteiskunnassa.” Virtasesta Transport on ”psykologisesti pelottavan tarkka kuvaus käänteistä, joiden seurauksena ihminen on valmis astumaan harmaille vyöhykkeille ja riskeeraamaan jopa läheisensä”.
Keskipohjanmaa-lehdessä Hannu Björkbacka kiinnittää huomiota naispääosien lisäksi Ulla Raition ja Arttu Kapulaisen rooleihin eläinlääkäri Korvolan aikuistuneina lapsina: ”Raitio näyttelee nuorta naista kuin avohaavaa. Epätäydellisten ihmisten keskellä Arttu Kapulainen veljenä on sarjan henkireikä, joka haluaa kaikille vain hyvää.” Kehuja saavat myös Antti Virmavirta ”jäätävän charmikkaana konnana” sekä taitavat luonnenäyttelijät Pertti Sveholm, Jukka Puotila ja Pekka Strang. Moitteita Björkbacka antaa vain nordic-noir-kliseiselle musiikille ja alkutunnusgrafiikalle.
Aiheesta muualla

Transport Yle Areena. Viitattu 25.3.2022. (englanniksi)
Riskala, Tuomas: Auli Mantilan odotettu jännitysdraama Transport kuvaa piilorikollisuutta Katso.fi. 25.3.2022. Arkistoitu 25.3.2022. Viitattu 25.3.2022. (englanniksi)
Etnonationalismi

Etnonationalismi eli etninen nationalismi on nationalismin muoto, missä kansakunnat määritellään yhteisen perinnön perusteella, mikä yleensä tarkoittaa yhteistä kieltä, uskontoa ja etnistä perimää.
Etnonationalismi ja valtio

Etnonationalismi on liikehdintänä uhka ei-etnonationalistisen maan poliittiselle vakaudelle, mikä tarkoittaa taipumusta maan hajoamiseen. Etnonationalistinen liikehdintä voidaan nähdä seurauksena valtion epäonnistuneesta politiikasta, jossa valtio ei ole kyennyt siirtämään väestön ensisijaista lojaalisuutta valtiolle, vaan väestön lojaalisuus on kiinnittyneenä valtion sijasta ihmisryhmiin. Etnonationalismi aiheuttaa etnisesti motivoituneita levottomuuksia ei-etnonationalistisissa maissa. Maassa asuvat etniset ryhmät saattavat tyytymättöminä haastaa valtionhallinnon ja kyseenalaistaa sen legitimiteetin. Etnonationalismi voidaankin ymmärtää sekä maita muodostavassa, niiden jatkumista varmistavana että maita hajottavassa merkityksessä.
Vähemmistöetnonationalismi > Tausta

1960-luvulta lähtien monissa maissa on yleistynyt se, että erilaiset, lähinnä kielen perusteella itsensä määrittelevät vähemmistöt korostavat omaa erillistä identiteettiään suhteessa valtaväestön perusteella määritettyyn kansallisvaltion identiteettiin. Toisinaan etnonationalismiin liittyy sosiaalisia ja taloudellisia motiiveja. Vähemmistökansallisuuksien asuinalueet saattavat olla taloudellisesti taantuvia syrjäseutuja tai vähemmistökansallisuuksien edustajat kokevat tulevansa syrjityiksi aluepolitiikassa, työelämässä tai koulutuksessa. Joissakin tapauksessa motiivi voi olla päinvastainen: taloudellisesti kehittyneellä alueella (esimerkiksi Espanjan Kataloniassa) asuva vähemmistökansallisuus haluaa erottautua valtaväestöstä.
Vähemmistöetnonationalismi > Tavoitteet

Etnonationalistisilla liikkeillä on joskus separatistisia tavoitteita, mutta niiden päämäärä voi myös rajoittua oman kielen ja kulttuurin vaalimiseen ja kehittämiseen. Monissa maissa etnonationalistinen separatismi ja kansallisvaltio ovat löytäneet kompromissin erilaisilla autonomiajärjestelyillä. Esimerkkejä tästä ovat Ahvenanmaan, Katalonian ja Skotlannin osittaiset itsehallinto-oikeudet. Tšekkoslovakiassa ja Jugoslaviassa etnonationalismi on kuitenkin 1990-luvulla johtanut eurooppalaisen kansallisvaltion hajoamiseen – ensin mainitussa tapauksessa rauhanomaisesti, jälkimmäisessä erittäin väkivaltaisella tavalla.
Vähemmistöetnonationalismi > Irredentismi

Kansallisvaltioiden keskinäisten suhteiden kannalta ongelmallisin etnonationalismin muoto liittyy niin sanottuihin irredentistisiin vähemmistöihin. Irredentistiset vähemmistöt elävät omaan kansallisuuteensa yhdistetyn kansallisvaltion ulkopuolella.
Useimmiten irredentistiset vähemmistöt saavat jonkinlaista tukea, vähintäänkin myötätuntoa, kansallisuuttaan edustavasta kansallisvaltiosta. Tämä on joskus huonontanut valtioiden välisiä suhteita. Irredentistisen vähemmistön kotimaan hallitus ja yleinen mielipide saattavat epäillä vähemmistön lojaalisuutta kotimaalleen. Vähemmistöä tukeva valtio puolestaan saattaa syyttää vähemmistön kotimaata syrjinnästä ja ryhtyä erilaisiin painostustoimenpiteisiin. 1990-luvun Euroopassa diplomaattisia ongelmia on aiheutunut muun muassa Romanian unkarilaisvähemmistön ja Baltian maiden venäläisvähemmistöjen (Viron venäläiset, Latvian venäläiset, Liettuan venäläiset) asemaa koskevista erimielisyyksistä.
Vähemmistöetnonationalismi > Vähemmistöetnonationalismi Euroopassa

Suomessa vähemmistöetnonationalismia esiintyy lähinnä suomenruotsalaisten ja saamelaisten keskuudessa. Muissa Euroopan maissa etnonationalismi on saanut kannatusta muun muassa Britannian kelttiläisillä alueilla, Ranskan kieli- tai murrevähemmistöjen keskuudessa (tunnetuimpina korsikalaiset, baskit ja bretonit) sekä Espanjassa (katalaanit ja baskit). Euroopan maista monikansallisin on Venäjä, jossa valtio on suhtautunut etnonationalistisiin liikkeisiin usein melko kylmäkiskoisesti.
Erkki Pääkkönen luokitteli väitöskirjassaan Katalonian liikehdinnän etnonationalistiseksi.
Vähemmistöetnonationalismi > Vähemmistöetnonationalismi Euroopassa > Saamelaiset

Saamelainen etnopolitiikka pyrkii ulottamaan etnisen luokittelun mahdollisimman pitkälle historiaan. Maria Lähteenmäen tutkimuksen mukaan saamelaisliikkeen ohjaama tutkimus on esittänyt saamelaiset "ylihistoriallisesti yhtenäisenä etnisenä ryhmänä". Tällainen on osa saamelaisidentiteetin rakennustyötä ja yleisemminkin nationalistista historiankirjoitusta. Erkki Pääkkönen tutki tätä etnonationalistista lähestymistapaa väitöskirjassaan ja totesi suomalaistenkin toimineen samaan tapaan 1800-luvulta lähtien.
Vähemmistöetnonationalismi > Vähemmistöetnonationalismi Euroopan ulkopuolella

Euroopan ulkopuolella tunnettu esimerkki etnonationalismista on Quebecin ranskankielisen väestön keskuudessa esiintyvä halu itsenäistyä Kanadasta. Etnonationalismi on yleistä myös kehitysmaissa: kolmannen maailman valtiot ovat  etnisesti usein hyvin heterogeenisiä.
Vähemmistöetnonationalismi > Vähemmistöetnonationalismi ja väkivalta

Kansallisvaltioiden välisten sotien harvinaistuessa aseelliset konfliktit ovat yhä useammin olleet etnonationalismin sävyttämiä sisällissotia. Tällaisia on käyty varsinkin kolmannessa maailmassa, mutta myös Jugoslavian hajoamissodat sekä ensimmäinen ja toinen Tšetšenian sota Venäjällä ovat esimerkkejä niistä.
Hernanes

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Anderson Hernanes de Carvalho Viana Lima
Syntymäaika: 29. toukokuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Aliança, Brasilia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: Hebei China Fortune
Pelinumero: -
Junioriseurat
1999–2000: Unibol Pernambuco
2001–2004: São Paulo
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2005–2010 | São Paulo | 117 | (18) |
| 2006 | → Santo André (laina) | 23 | (6) |
| 2010–2014 | Lazio | 117 | (33) |
| 2014–2015 | Internazionale | 39 | (7) |
| 2015–2017 | Juventus | 0 | (0) |
| 2017- | Hebei China Fortune | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2008 | Brasilia U23 | 7 | (2) |
| 2008– | Brasilia | 27 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. syyskuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 23. marraskuuta 2014.
Anderson Hernanes de Carvalho Viana Lima eli Hernanes (s. 29. toukokuuta 1985 Aliança, Pernambucon osavaltio, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Kiinan pääsarjassa pelaavaa Hebei China Fortunea.
Ura

Hernanes on São Paulon akatemian kasvatti, jossa hän aloitti vuonna 2001. Vuonna 2006 hänet vuokrattiin kaudeksi Santo Andrén joukkueeseen. Vuonna 2008, São Paulon pelaajana, Hernanes voitti Prêmio Craque do Brasileirãon, Brasilian Série A:n parhaan pelaajan palkinnon.
Hernanes valittiin myös vuoden 2008 Pekingin olympialaisten Brasilian maajoukkueeseen, joka kisoissa voitti pronssia.
Tammikuussa 2009 englantilainen The Times -sanomalehti valitsi Hernanesin maailman lupaavimmaksi nuoreksi pelaajaksi.
São Paulo hyväksyi 6. elokuuta 2010 Lazion tekemän 13,5 miljoonan euron tarjouksen Hernanesista ja hän solmi seuran kanssa viiden vuoden sopimuksen. Hän pelaa tärkeässä dominoivassa roolissa Lazion keskikentällä tehden maaleja ja jakaen ratkaisevia syöttöjä. Kaudella 2010–2011 Hernanes teki Lazion paidassa 11 maalia, ollen joukkueen paras maalintekijä.
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

Brasilian pääsarjan 2: 2007, 2008
Saavutukset > Henkilökohtaiset saavutukset

Hopeinen pallo 2007, 2008
Brasilian vuoden pelaaja 2008
Brasilian Série A:n vuoden joukkue 2007, 2008, 2009
Aiheesta muualla

http://www.national-football-teams.com/v2/player.php?id=25932
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 2008
1 Alves |
2 Rafinha |
3 A. Silva |
4 T. Silva |
5 Hernanes |
6 Marcelo |
7 Anderson |
8 Lucas |
9 Pato |
10 Ronaldinho |
11 Ramires |
12 Renan |
13 Ilsinho |
14 Breno |
15 Diego |
16 Neves |
17 Sóbis |
18 Jô |
Valmentaja Dunga
Brasilian joukkue – Maanosaliittojen cup 2013
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Silva |
4 David Luiz |
5 Fernando |
6 Marcelo |
7 Lucas |
8 Hernanes |
9 Fred |
10 Neymar |
11 Oscar |
12 Júlio César |
13 Dante |
14 Filipe Luís |
15 Jean |
16 Réver |
17 Luiz Gustavo |
18 Paulinho |
19 Hulk |
20 Bernard |
21 Jô |
22 Cavalieri |
23 Jádson |
Valmentaja Scolari
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Jefferson |
2 Alves |
3 Silva |
4 David Luiz |
5 Fernandinho |
6 Marcelo |
7 Hulk |
8 Paulinho |
9 Fred |
10 Neymar |
11 Oscar |
12 Júlio César |
13 Dante |
14 Maxwell |
15 Henrique |
16 Ramires |
17 Luiz Gustavo |
18 Hernanes |
19 Willian |
20 Bernard |
21 Jô |
22 Victor |
23 Maicon |
Valmentaja Scolari
Viestintävirasto

| Viestintävirasto  |
| --- | --- |

Perustettu:  2001 (1988)
Lopetettu:  2019
Ministeriö:  Liikenne- ja viestintäministeriö
Päätoimi­paikka:  Kumpula, Helsinki
Pääjohtaja:  Kirsi Karlamaa
Työntekijöitä:  227 (31.12.2016)
Viestintävirasto (ruots. Kommunikationsverket) oli vuosina 2001–2018 liikenne- ja viestintäministeriön hallinnonalalla toiminut viranomainen. Sen englanninkielisestä nimestä käytettiin lyhennettä FICORA, joka muodostuu sanojen Finnish Communications Regulatory Authority alkukirjaimista. Vuoden 2019 alussa Viestintävirasto, Liikenteen turvallisuusvirasto ja osa Liikenneviraston toiminnoista yhdistettiin Liikenne- ja viestintävirastoksi.
Toiminta

Viestintävirasto perustettiin vuonna 2001. Sen edeltäjä oli vuonna 1988 perustettu Telehallintokeskus (THK) -niminen valtion virasto, joka muodostettiin yhdistämällä Posti- ja telelaitoksen radiotarkastustoimisto ja televisiolupakeskus, liikenneministeriön tarkastustoimisto sekä Yleisradion televisiolupatarkastus.
1. tammikuuta 2014 Kyberturvallisuuskeskus aloitti toimintansa Viestintävirastossa. Kaikki CERT-toiminnot siirtyvät Kyberturvallisuuskeskuksen alaisuuteen.
Viestintäviraston toimitilat sijaitsevat Helsingin Kumpulassa.
Johto

Viestintäviraston pääjohtajana toimi vuosina 2011–2015 Asta Sihvonen-Punkka, vuosina 2016–2017 Kirsi Karlamaa.
KTL Asta Sihvonen-Punkka (s. 1963) toimi aikaisemmin energiamarkkinaviraston ylijohtajana, mutta maaliskuussa 2011 hän siirtyi Viestintäviraston pääjohtajaksi. Tehtävä oli määräaikainen, mutta elokuussa 2015 hänet nimitettiin viiden vuoden jatkokaudelle. Syyskuussa 2015 hän kuitenkin ilmoitti siirtyvänsä Fingridin sähkömarkkinajohtajaksi vuoden 2016 alussa.  Hänen seuraajakseen 1. tammikuuta 2016 alkaen tuli diplomi-insinööri Kirsi Karlamaa (s. 1968), jonka toimikauden oli määrä päättyä vuoden 2020 lopussa, mutta se päättyikin jo viraston lakkauttamiseen vuoden 2019 alussa. Karlamaasta tuli viraston seuraajan Liikenne- ja viestintäviraston pääjohtaja.
Tehtävät

Viestintäviraston tehtävät säädettiin laissa. Niitä olivat:
viestintäverkkojen teknisestä toimivuudesta huolehtiminen. Lisäksi virasto ohjasi televerkkojen numerointia ja antoi yrityksille niiden tarvitsemat numerot ja tunnukset.
viestintämarkkinoiden taloudellisella valvonnalla varmistettiin, että viestintämarkkinoiden taloudellinen kilpailu toimi ja että yritykset noudattivat niille säädettyjä hinnoittelu- ja toimintavelvoitteita.
radiotaajuuksien käytön ohjaaminen Suomessa ja Suomen eduista huolehtiminen taajuuksien käyttöä koskevassa kansainvälisessä päätöksenteossa. Tavoitteena oli radiohäiriöiden tehokas ennaltaehkäisy sekä mahdollisten häiriöiden selvittäminen radiotarkkailun ja taajuussuunnittelun yhteistyönä. Virasto myös valvoi, että radio- ja telepäätelaitteet täyttivät niille asetetut vaatimukset.
Internetin .fi-juuren alaisten verkkotunnusten myöntäminen, verkkotunnusten tekninen rekisterinpito sekä .fi-juuren nimipalvelimien hallinnointi. Verkkotunnusten haku tapahtui fi-verkkotunnuspalvelussa.
televisio- ja radiomaininnan ja ohjelmistojen sisällön valvonta. Lisäksi virasto antoi lausunnon valtioneuvostolle Ylen julkisen palvelun kertomuksesta.
tele- ja postialan standardoinnin kansallinen koordinointi sekä postitoiminnan valvonta ja perillesaamattomien postilähetysten selvittäminen.
sähköisen viestinnän yksityisyyden suojaan ja tietoturvaan liittyviä tehtäviä, muun muassa tietoliikenneturvallisuus- eli ns. COMSEC-toimintaa. Tavoitteena oli tietoliikenneturvallisuus, joka edisti verkkoviestinnän kautta tapahtuvaa tietoyhteiskunnan sisältö- ja palvelutarjontaa. Virasto hoiti myös tietoturvaloukkausten havainnointiin ja selvittämiseen (ns. CERT-toiminta) liittyviä tehtäviä.
Pääosa Viestintäviraston tuloista kertyi radiolähettimien lupamaksuista, taajuusmaksuista, televerkkojen numerointimaksuista ja postitoiminnan valvontamaksuista sekä Internetin verkkotunnusmaksuista. Toimilupamaksut kerättiin Valtion televisio- ja radiorahastoon, josta Viestintävirastolle korvattiin maksujen keräämisestä aiheutuneet kustannukset.
Organisaatio

Virasto jakautui seuraaviin kokonaisuuksiin:
Pääjohtaja
Hallinto
Tietohallinto
Viestintä
Kyberturvallisuuskeskus (NCSC-FI)
Markkinat
Taajuushallinto
Aiheesta muualla

Viestintäviraston kotisivut
fi-verkkotunnuspalvelu
Liikenne- ja viestintäministeriö
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland
Lovell

Lovell voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
Henkilöt

Alberto Lovell (1914–1966), argentiinalainen nyrkkeilijä ja olympiavoittaja
Alex Lovell (s. 1973), brittiläinen televisiojuontaja
Bernard Lovell (1913–2012), brittiläinen astronomi
James "Jim" Lovell (s. 1928), yhdysvaltalainen astronautti
José Guillermo Lovell (1918–1967), argentiinalainen nyrkkeilijä
Marc Lovell, oik. Mark McShane (1930–2012), australialainen kirjailija
Mark Lovell (1960–2013), brittiläinen autourheilija
Megan Lovell (s. 1989), yhdysvaltalainen muusikko, Larkin Poe -yhtyeen jäsen
Rebecca Lovell (s. 1991), yhdysvalaltalainen laulaja, lauluntekijä ja kitaristi, Larkin Poe -yhtyeen jäsen, Megan Lovellin sisar
Steve Lovell (s. 1980), englantilainen jalkapalloilija
Steve Lovell (s. 1960), walesilainen jalkapalloilija
Tim Lovell (s. 2002), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Paikat

Lovell, Maine
Lovell, Wyoming
Lovell (kraatteri), pieni kraatteri Kuussa
Muut

Lovellin teleskooppi, teleskooppi Englannissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lovell”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
René Harris

| René Harris> Naurun presidentti |
| --- | --- |
 27.4.1999–20.4.2000, 30.3.2001–9.1.2003, 17.–18.1.2003  
Edeltäjä:  Bernard Dowiyogo
Seuraaja:  Bernard Dowiyogo
Naurun presidentti
 8.8.2003 – 22.6.2004  
Edeltäjä:  Bernard Dowiyogo
Seuraaja:  Ludwig Scotty
Kansanedustaja
 1977–2008  
Vaalipiiri:  Aiwo
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. marraskuuta 1947
Kuollut: 5. heinäkuuta 2008 (ikä 60)
René Reynaldo Harris (11. marraskuuta 1947 – 5. heinäkuuta 2008) oli naurulainen poliitikko ja liikemies, joka toimi Naurun presidenttinä useaan otteeseen 2000-luvun alussa. Hän edusti Aiwoa Naurun parlamentissa vuodesta 1977 ja toimi myös Nauru Phosphate Corporationin sekä Nauru Pacific Linen johtokunnissa.
Harris toimi Naurun presidenttinä vuosina 1999–2000, 2001–2003 ja 2003–2004. Harrisin hallintokausien aikana Nauru neuvotteli Australian kanssa sopimuksen, jonka ehdoin Naurulle perustettiin keskus käsittelemään Australiaan pyrkiviä pakolaisia.
Harrisin hallintoa syytettiin tuhlaavaisuudesta ja väärinkäytöksistä sekä sekaantumisesta Venäjän mafian rahanpesuun.
Harris sairasti diabetesta ja sai dialyysihoitoa Australian Melbournessa. Hän oli kuollessaan 60-vuotias.
Rånäs

| Rånäs |
| --- | --- |

 Rånäs
 Koordinaatit: 59°48′12″N, 18°18′10″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Upplanti
Kunta:  Norrtälje
Väkiluku (31.12.2023):  452
Rånäs on taajama Norrtäljen kunnassa Tukholman läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 452 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rånäs Wikimedia Commonsissa
Markus Tuhkalainen

| Markus Tuhkalainen |
| --- | --- |
 Tuhkalainen esiintymässä Kulttuuritila Nuijamiehessä 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1997 (ikä 27–28) Savitaipale
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Aktiivisena:  2018– (Aston Kalmari)
Tyylilajit:  suomirock
Soittimet:  rummut
Yhtyeet:  Aston Kalmari (2018–) The Roof (2015–)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Markus Tuhkalainen (s. 1997 Savitaipale) on Lappeenrannassa asuva, rockyhtye Aston Kalmarin rumpali.
Tuhkalainen aloitti rumpujen soittamisen jo alakouluikäisenä innostuttuaan musiikista. Rumpalina hän on soittanut vuosien varrella useissa eri kokoonpanoissa, kuten muun muassa vuonna 2015 muodostetussa ja satunnaisesti keikkailevassa coveryhtyeessä The Roof.
Lähihoitajana työskennellyt Tuhkalainen on maininnut yhdeksi suurimmista musiikillisista innoittajistaan Rush-yhtyeen edesmenneen rumpali Neil Peartin.
Riala

| Riala |
| --- | --- |
 Rialan kirkko
 Riala
 Koordinaatit: 59°37′46″N, 18°31′23″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Upplanti
Kunta:  Norrtälje
Väkiluku (31.12.2023):  428
Riala on taajama Norrtäljen kunnassa Tukholman läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 428 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Riala Wikimedia Commonsissa
Herräng

| Herräng |
| --- | --- |
 Herräng
 Koordinaatit: 60°08′15″N, 18°37′44″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Tukholman lääni
Maakunta:  Upplanti
Kunta:  Norrtälje
Väkiluku (31.12.2023):  320
Herräng on taajama Norrtäljen kunnassa Tukholman läänissä Upplannin historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 320 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Herräng Wikimedia Commonsissa