stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Enterprise
Muita merkityksiä

Enterprise on myös seuraavien asioiden nimi:
Enterprise, kunta Kanadan Luoteisterritorioissa (postinumero X0E 0R1)
Enterprise, junayhteys Belfastista Dubliniin Irlannissa
Enterprise Rent-A-Car, yhdysvaltalainen autovuokraamo
Enterprise, suosittu huvipuistolaite
Enterprise 64, kahdeksanbittinen brittiläinen kotitietokone
Star Trek: Enterprise, televisiosarja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Enterprise”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gregg Semenza

| Gregg Semenza |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. heinäkuuta 1956 (ikä 68) New York, New York, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Harvardin yliopisto, Pennsylvanian yliopisto
Instituutti:  Johns Hopkinsin yliopisto
Tutkimusalue:  perinnöllisyyslääketiede
Tunnetut työt:  hypoksian indusoima tekijä HIF1
Palkinnot:  Canada Gairdner International Award (2010)   Albert Lasker -palkinto lääketieteellisestä perustutkimustyöstä (2016)   Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinto (2019)
Gregg Leonard Semenza (s. 12. heinäkuuta 1956 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen lääkäri, perinnöllisyyslääketieteilijä ja professori, joka jakoi vuonna 2019 Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon William Kaelinin ja Peter Ratcliffen kanssa. Semenza on löytänyt niin sanotun hypoksian indusoiman tekijän HIF1, joka lisää vähähappisissa olosuhteissa erytropoietiinihormonin tuotantoa.
Nuoruus ja opiskelu

Gregg Semenza syntyi vuonna 1956 New Yorkin Flushingin alueella. Hänellä oli neljä nuorempaa sisarusta, ja toinen perheen vanhemmistaan oli psykoterapeutti ja toinen opettaja. Gregg kasvoi Westchesterin piirikunnassa New Yorkin pohjoispuolella.
Semenza innostui luonnontieteistä high schoolissa biologian opettajansa Rose Nelsonin ansiosta. Hän pääsi opiskelemaan Harvardin yliopistoon ja suunnitteli alkujaan uraa perinnöllisyystieteen perusasioiden parissa. Perhetutun saatua Downin oireyhtymää sairastaneen lapsen Semenza päätti suuntautua perinnöllisyyslääketieteeseen. Alemman Bachelor of Arts -korkeakoulututkinnon Semenza suoritti valmiiksi vuonna 1978.
Valmistuttuaan Harvardista Semenza lähti jatkamaan opintojaan Pennsylvanian yliopistoon, missä hän tutki perinnöllistä beetatalassemiaa, jossa punasolut eivät tuota tarpeeksi hemoglobiinia muodostavia proteiineja. Väitöstutkimuksessaan Semenza työskenteli Elias Schwartzin ja Saul Surreyn laboratoriossa Philadelphian lastensairaalassa. Hän valmistui sekä maisteriksi että tohtoriksi vuonna 1984. Semenza halusi suuntautua lastentauteihin, sillä monet perinnölliset sairaudet ovat näkyvissä ja lapsilla ja siksi monet potilaat ovat lapsia. Hän teki harjoittelujaksonsa Duken yliopistossa ja väitöskirjan jälkeistä tutkimusta Johns Hopkinsin yliopistossa.
Ura

Semenzan ura Johns Hopkinsin yliopistossa alkoi perinnöllisyyslääketieteen potilaiden ja lastentautien päivystysosastolla. Semenza ehdotti 1980-luvun lopulla tutkimusprojektia, jossa hän voisi siirtää hiiriin ihmisen hyytymistekijä VIII -geenin. Hän pyysi Genetics Institute -yrityksen tutkijoilta geenin kloonia ja sai lisäksi myös erytropoietiiniin (epo) vaikuttavan geenin. Tutkijat uskoivat, että Semenza voisi olla kiinnostunut myös sen tutkimisesta.
Semenza teki yhteistyötä kantasolututkimuksen uranuurtajan John Gearhartin kanssa ja onnistui siirtämään ihmisen epogeenin hiireen. Hän sai pian tämän jälkeen Yhdysvaltain terveysvirastolta rahoituksen epogeenin tutkimisesta. Semenza jatkoi rahoituksen avulla punasolujen säätelyn tutkimista. Hän halusi löytää mekanismin, joka sai aikaan erytropoietiinihormonin tuotantoa vähähappisissa ympäristöissä. Semenza julkaisi Guang Wangin kanssa vuonna 1992 tutkimuksen, jossa he esittelivät löytäneensä proteiinit HIF1A:n ja HIF1B:n. Ensin mainitun määrä kasvoi nopeasti happivajeessa ja palasi päinvastoin nopeasti myös takaisin normaaliksi.
HIF1-tekijän löytämisen jälkeen Semanza jatkoi myös muiden geenien etsimistä. Hän onnistui ryhmänsä kanssa huomaamaan, että HIF1 vaikutti myös VEGF-kasvutekijään, jonka tiedettiin jo ennestään edistävän uusien verisuonien muodostumista. Gearhartin kanssa yhteistyössä Semanza loi hiiriä, joilta puuttui HIF1A-geeni. Puuttuva geeni johti hiirten alkioiden sydän- ja verisuonijärjestelmän kehittymisen pettämiseen ja alkioiden kuolemisen.
Semenza alkoi 1990-luvulla tutkia HIF1:n vaikutusta erilaisiin syöpätyypeihin ja miten sen ylitarjonta vaikuttaa syöpiin. 2000-luvun alussa hän oli mukana julkaisemassa tutkimuksia, joissa osoitettiin, kuinka HIF1:llän määrään syöpäsoluissa voi olla kaksi erilaista syytä. Sitä voi syntyä sekä geneettisten syiden takia mutta toisaalta kasvainten vähähappisten olosuhteiden takia. Semenza siirsi tämän jälkeen työnsä kohti HIF1-lääkehoitoon. Vuodesta 2003 Semenza onjohtanut Johns Hopkinsin yliopiston verisuonistobiologian ohjelmaa.
Tunnukset ja merkitys

Semenza on saanut urallaan useita palkintoja. Vuonna 2019 hän sai Nobelin fysiologian tai lääketieteen palkinnon, jonka hän jakoi William Kaelinin ja Peter Ratcliffen kanssa. Heidän tutkimustensa ansiosta on löytynyt tietoa siitä, miten happi säätelee elimistön fysiologiaa. Kolmikko oli jakanut vuonna 2016 Albert Lasker -palkinnon lääketieteellisestä perustutkimustyöstä. Canada Gairdner International Award -palkinnon Semenza sai vuonna 2010 tunnistettuaan sen, miten solut aistivat molekyylitasolla niiden happitason. Semenzan työn ansiosta tutkijat ovat pystyneet ymmärtämään paremmin, miten solut sopeutuvat muuttuvaan happitasoon. HIF1-proteiinin löytämisellä on ollut laaja merkitys vähähappisuuteen liittyvien sairauksien, kuten sepelvaltimotaudin ja erilaisten syöpien, hoidossa.
Hans Brunhart

Hans Brunhart (1991)
Hans Brunhart (s. 28. maaliskuuta 1945 Balzers, Liechtenstein) oli Liechtensteinin ruhtinaskunnan pitkäaikainen pääministeri, ulkoministeri ja valtiovarainministeri 26. huhtikuuta 1978 – 26. toukokuuta 1993. Hän oli Isänmaallisen liiton (Vaterländische Union, VU) jäsen. Brunhart erosi pääministerin tehtävistä petyttyään puolueensa vaalitulokseen maapäivävaaleissa 1993.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Walter Kieber | Liechtensteinin pääministeri 1978–1993 | Seuraaja: Markus Büchel |
Green River -kerrostuma

Green River -kerrostuma eoseenikautinen geologinen kerrostuma Utahissa Yhdysvalloissa.
Fossiilit

Alueen kalkkikivi on niin hienoa, että se on säilyttänyt myös hyönteisten sekä kasvien fossiileita.
Fossiilit on ajoitettu noin 48 miljoonan vuoden ikäisiksi, mutta alueen fossiilit kattavat usean miljoonan vuoden jakson.
Fossiilit > Fossiilien löytäminen

Tohtori John Evans keräsi ja kuvasi ensimmäisen kalan Green Riverin geologisesta kerrostumasta vuonna 1856. Tunnistteu kala oli lajiltaan  Knightia eocaena. Edward Drinker Cope julkaisi alueen kalafossiileista tutkimuksen vuonna 1871.
Miljoonia kalojen fossiileja on kerätty alueelta ja ne ovat yleisiä museoissa ja fossiileita myyvissä liikkeissä.
Diplomystus (vasemmalla) ja Knightia (oikealla) fossiilisia kaloja Green Riverin geologisesta kerrostumasta
Hans Caro

Hans Caro vuonna 1952.
Johannes Hendrikus ”Hans” Caro (11. elokuuta 1928 Wervershoof – 28. kesäkuuta 1972 Amstelveen) oli alankomaalainen soutaja. Hän edusti Alankomaita Helsingin kesäolympialaisten 1952 perämiehellisessä nelosessa.
Gun (yhtye)

| Gun |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1987–1997, 2008–
Tyylilaji:  hard rock, heavy metal, glam metal
Kotipaikka:   Glasgow, Skotlanti
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Giuliano 'Jools' Gizzi Dante Gizzi Paul McManus Derek Brown Johnny McGlynn
Entiset jäsenet:  Mark Rankin Alan Thornton Cami Morlotti David Aitken Scott Shields Baby Stafford Jim McDermott Alex Dickson Mark Kerr Irvin Duguid Stuart Kerr Toby Jepson Gordon McNeil
Levy-yhtiö:  A&M Records   Polydor Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gun on skotlantilainen hard rock -yhtye, joka perustettiin Glasgow’ssa vuonna 1987. Gun hajosi vuonna 1997, mutta yhtye perustettiin uudelleen vuonna 2008. Yhtye tunnetaan muun muassa Cameo-coverista "Word Up!".
Diskografia > Albumit

Taking On the World (1989)
Gallus (1992)
Swagger (1994)
0141 632 6326 (1997)
Break the Silence (2012)
Frantic (2015)
Favourite Pleasures (2017)
The Calton Songs (2022)
Hombres (2024)
Diskografia > EP:t

Popkiller (2009)
East End (2015)
Lucky Guy / Falling (2024)
Diskografia > Livealbumit

The River Sessions (2005)
Diskografia > Kokoelmat

The Collection (2003)
R3LOADED: The Best of GUN (2019)
Diskografia > Singlet

Better Days (1989)
Money (Everybody Loves Her) (1989)
Inside Out (1989)
Taking On The World (1990)
Shame On You (1990)
Steal Your Fire (1992)
Higher Ground (1992)
Welcome To The Real World (1992)
Word Up (1994)
Don't Say It's Over (1994)
The Only One (1995)
Something Worthwhile (1995)
Crazy You (1997)
My Sweet Jane (1997)
Break The Silence / Butcher Man (2012)
No Substitute / Lost & Found (2012)
Labour Of Life (2015)
Favourite Pleasures (2017)
Silent Lovers (2017)
The Boy Who Fooled the World (2017)
Take Me Down (2018)
Superstition (2019)
Rock the Casbah (2019)
Whisky & A Prayer (2021)
Better Day 2021 (2021)
Steal Your Fire 2022 (2022)
Backstreet Brothers (2022)
Word Up 2022 (feat. The Sisterhood, 2022)
Higher Ground 2022 (feat. The Sisterhood, 2022)
Inside Out 2022 (2022)
Coming Home 2022 (2022)
Jools & Dante: Acoustic Tour (Live at Frets, Strathaven Hotel, August 2022) (2022)
Coming Home (Clouseau Edit) (2022)
All Fired Up (2023)
Take Me Back Home (2024)
Boys Don't Cry (2024)
Käännös suomeksi
Green Room

| Green Room |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jeremy Saulnier
Käsikirjoittaja:  Jeremy Saulnier
Tuottaja:   Neil Kopp  Victor Moyers  Anish Savjani 
Säveltäjä:   Brooke Blair  Will Blair 
Kuvaaja:  Sean Porter
Leikkaaja:  Julia Bloch
Pääosat:   Anton Yelchin  Imogen Poots  Alia Shawkat  Joe Cole  Callum Turner  Patrick Stewart 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Broad Green Pictures  FilmScience 
Levittäjä:  A24
Ensi-ilta:   2015-5-1717. toukokuuta 2015 (Cannes)  2015-9-2121. syyskuuta 2015 (Helsinki)  
Kesto:  95 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  5 miljoonaa dollaria
Tuotto:  3,8 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Green Room on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännityskauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Jeremy Saulnier. Sen pääosia esittävät Anton Yelchin, Joe Cole, Imogen Poots ja Patrick Stewart. Elokuva seuraa punk-yhtyettä, jonka jäsenet joutuvat uusnatsijoukon piinaamaaksi ensin todistettuaan murhan klubilla.
Green Room sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2015. Se esitettiin myös Helsingissä Rakkautta & Anarkiaa -festivaaleilla 21. syyskuuta 2015. Se sai pääosin positiivisia arvosteluja kriitikoilta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Anton Yelchin  | … |  Pat   |
|  Imogen Poots  | … |  Amber   |
|  Alia Shawkat  | … |  Sam   |
|  Joe Cole  | … |  Reece   |
|  Callum Turner  | … |  Tiger   |
|  Patrick Stewart  | … |  Darcy Banker   |
|  Macon Blair  | … |  Gabe   |
|  Mark Webber  | … |  Daniel   |
|  Kai Lennox  | … |  Clark   |
|  Eric Edelstein  | … |  Big Justin   |
|  David W. Thompson  | … |  Tad   |
|  Brent Werzner  | … |  Werm   |
|  Taylor Tunes  | … |  Emily   |
|  Samuel Summer  | … |  Jonathan   |
|  Mason Knight  | … |  Kyle   |
|  Colton Ruscheinsky  | … |  Alan   |
|  Jacob Kasch  | … |  baarimikko   |
Aiheesta muualla

Green Room Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Etelä-Hervannan koulu

Etelä-Hervannan koulu on Tampereella Hervannan kaupunginosassa sijaitseva peruskoulu. Etelä-Hervannan koulu on 1–9 luokat käsittävä yhtenäiskoulu. 1. elokuuta 2006 kouluun yhdistettiin Kisapuiston koulu, jossa toimii 1.–3. luokkien c-luokat.
Koululla on intialainen kummikoulu Gujaratissa.
Aiheesta muualla

Etelä-Hervannan koulun kotisivut
Erkki Partanen (kansanedustaja)

| Erkki J>  Partanen.Kansanedustaja |
| --- | --- |
 24.3.1995–23.3.1999  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Keski-Suomi
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. helmikuuta 1944 Sortavalan mlk
Kuollut: 13. maaliskuuta 2010 (66 vuotta) Jyväskylä
Ammatti:  pääluottamusmies
Erkki Juhani Partanen (2. helmikuuta 1944 Sortavalan maalaiskunta – 13. maaliskuuta 2010 Jyväskylä) oli suomalainen poliitikko ja ammattiyhdistysvaikuttaja, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1995–1999.
Elämä

Ammattikoulun käynyt Erkki J. Partanen työskenteli Enso-Gutzeitin Säynätsalon vaneritehtaalla korjausmiehenä 1961–1973 sekä Valmetin Rautpohjan tehtaalla asentajana 1973–1984 ja pääluottamusmiehenä 1985–1995.
Partanen kuului Metallityöväen Liiton valtuustoon 1971-1995 ja oli sen varapuheenjohtaja 1990-1995. Lisäksi hän oli SAK:n valtuuston jäsen 1991-1995. Partanen valittiin kansanedustajaksi vuonna 1995. Hän putosi eduskunnassa seuraavissa vaaleissa. Partanen oli Jyväskylän kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1993 lähtien. Hän kuului myös työntekijöiden edustajana Valmet Paperikoneet Oy:n hallitukseen 1988–1995.
Lempinimellä ”Valmetin Walesa” tunnettu Erkki J. Partanen asui Säynätsalossa. Hän kuoli 66-vuotiaana maaliskuussa 2010.
HMS Inflexible

HMS Inflexible on ollut viiden  Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
HMS Inflexible (1776), 18-tykkinen sluuppi
HMS Inflexible (1780), 64-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva
HMS Inflexible (1845), puinen potkurisluuppi
HMS Inflexible (1876), taistelulaiva
HMS Inflexible (1907), Invincible-luokan taisteluristeilijä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Inflexible”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Haapaveden lukio

Haapaveden yhteiskoulun penkinpainajaiset vuonna 1928.
Haapaveden lukio on Pohjois-Suomen vanhin maaseutulukio. Lukion painopistealueina ovat tietotekniikka, kansainvälistyminen ja oppilaitosyhteistyö. Koulu on tehnyt yhteistyötä Oulun yliopiston kanssa 90-luvulta lähtien. Koulun opiskelijamäärä on tällä hetkellä noin 130 opiskelijaa. Yhteishakukoodi Haapaveden lukioon on 1951.
Historia

Haapaveden lukio aloitti toimintansa yhteiskouluna 9. syyskuuta vuonna 1919. Kokous yhteiskoulun perustamisesta järjestettiin muutamaa kuukautta aiemmin 20. päivä heinäkuuta. Ensimmäisen lukioluokan opiskelut alkoivat 1.9.1923. Vuonna 1935 yhteiskoulusta tuli yliopistoon johtava kuuteen kansakoululuokkaan jaettu oppikoulu, joka sisälsi kolmivuotisen keskikoulun ja matemaattis-luonnonopillisen lukion. Vuoden 1982 syksyllä koulussa siirryttiin kurssimuotoiseen lukiojärjestelmään, ja lopulta vuonna 1996 oppilaitos aloitti luokattomana lukiona. Nimekseen yhteiskoulu sai Haapaveden lukion 1. elokuuta 1985.
Syyslukukautena vuonna 2000 Haapaveden lukio aloitti etälukio-opintojen tarjoamisen ennen kaikkea aikuisopiskelijoille. Etälukio vakiintui Haapavedellä nopeasti ja lukuvuoden 2003-2004 päättyessä lukiosta oli jo valmistunut kunnioitettavat kahdeksan aikuisylioppilasta. Vuonna 2001 Haapaveden lukiossa aloitti tietotekniikkalinja, jolle on valittu opiskelijat yhteishaun kautta vuodesta 2002. Koko Suomen mittakaavassa ainutlaatuisen kummilukiosopimuksen Haapaveden lukio solmi Oulun yliopiston kanssa 23.5.2005. Sopimuksen myötä vahvistettiin oppilaitosten jo toista vuosikymmentä kestänyt yhteistyö etenkin tietojenkäsittelytieteiden, kemian, fysiikan ja kasvatustieteiden saralla.
Rakennukset

Haapaveden yhteiskoulu toimi 1.9.1919 - 31.10.1920 välisen ajan silloisen opettajansa Hanna Muttosen kahdessa vinttikamarissa. Omaan puurakenteiseen koulutaloon, joka sijaitsi Haapaveden nykyisen terveyskeskuksen paikalla, muutettiin 1. marraskuuta 1920. Koulutaloa laajennettiin vuonna 1954 kivisellä siipirakennuksella. Kesällä 1967 lukio muutti Haapaveden koulukeskuksen tiloihin, johon valmistui 1989 oma siipirakennuksensa nykyiselle lukiolle.
Tietokoneen ajokortti

Haapaveden lukiossa voi opiskella tietokoneen käyttäjän A-ajokortin sekä @-kortin. Lisäksi tarjolla on muita ATK-kursseja, mm. kaksi pelikurssia, ohjelmointia sekä kotisivukurssi.
Aiheesta muualla

Haapaveden lukion kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (Käytetty myös artikkelin lähteenä.)
Green Onions (albumi)

| Green Onions Booker T>  & the M.G.’s |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kesäkuu – elokuu 1962 Memphis, Tennessee ja The 5/4 Ballroom, Los Angeles, Kalifornia
 Julkaistu: lokakuu 1962
 Tyylilaji: rhythm and blues
 Kesto: 43.41
 Levy-yhtiö: Stax
Booker T. & the M.G.’sin muut julkaisut
|   | Green Onions 1962 | Soul Dressing 1965 |
Green Onions on yhdysvaltalaisen Booker T. & the M.G.’s -yhtyeen esikoisalbumi, jonka Stax Records julkaisi vuonna 1962. Albumin kappaleesta ”Green Onions” tuli maailmanlaajuinen hitti, ja siitä tekivät coverversion useat artistit.[lähde? ]
Green Onions on mukana vuoden 2005 hakuteoksessa 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Kappaleet

| A-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Green Onions | Steve Cropper, Booker T. Jones, Lewie Steinberg, Al Jackson Jr. | 2.53 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Rinky Dink | David Clowney, Paul Winley | 2.41 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | I Got a Woman | Ray Charles, Renald Richard | 3.35 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Mo’ Onions | Steve Cropper, Al Jackson, Jr., Booker T. Jones, Lewie Steinberg | 2.57 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Twist and Shout | Phil Medley, Bert Berns | 2.13 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Behave Yourself | Steve Cropper, Al Jackson Jr., Booker T. Jones, Lewie Steinberg | 3.55 |  |  |  |  |  |  |
| B-puoli |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Stranger on the Shore | Acker Bilk | 2.22 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Lonely Avenue | Doc Pomus | 3.30 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | One Who Really Loves You | Smokey Robinson | 2.26 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | You Can’t Sit Down | Dee Clark, Kal Mann, Cornell Muldrow | 2.51 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | A Woman, a Lover, a Friend | Sidney Wyche | 2.33 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Comin’ Home Baby | Bob Dorough, Ben Tucker | 3.12 |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

AllMusic:
Aiheesta muualla

Green Onions (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Etelä-Haagan kirjasto

| Etelä-Haagan kirjasto |
| --- | --- |
 Etelä-Haagan kirjasto (vuonna 2006).
Sijainti:  Isonnevantie 16 B,  00320 Helsinki
Tyyppi:  Helsingin kaupunginkirjaston toimipiste
Perustettu:  1946
Kotisivut
Etelä-Haagan kirjasto on Helsingin Haagan kaupunginosan Etelä-Haagan osa-alueella toimiva yleinen kirjasto. Kirjasto perustettiin vuonna 1946 ja vuonna 1964 se sai tilat keltaruskeansävyisellä tiilellä verhoillusta, arkkitehti Helvi Mether-Borgströmin suunnittelemasta kirjastorakennuksesta Etelä-Haagaan rakennetun Kylänevan kansakoulun pihapiiristä. Tiloja on kunnostettu useasti, esimerkiksi syystalvella 2020. Kirjaston naapurustossa toimii nykyisin Haagan peruskoulun alakoulu (luokka-asteet 1-6).
Etelä-Haagan kirjasto kuuluu Helsingin kaupunginkirjaston toimipisteisiin ja osa pääkaupunkiseudun Helmet-kirjastoverkkoa.
Aiheesta muualla

Etelä-Haagan kirjaston yhteystiedot) (Arkistoitu – Internet Archive) (hel.fi)
Pääkaupunkiseudun palvelukartta: Pääkaupunkiseudun yleiset kirjastot kartalla) (hel.fi)
Hans Brüggemann

Brüggemannin valmistama alttaritaulu Schleswigin tuomiokirkossa.
Hans Brüggemann (n. 1480 – n. 1547) oli tanskalainen puunleikkaaja, 1500-luvun huomattavimpia. Hänen ainoa varma päätyönsä on Schleswigin tuomiokirkon suuri myöhäisgoottilainen puuhun leikattu siipialttaritaulu (1514–1520), joka oli alkuaan tarkoitettu Bordesholmin luostarikirkkoa varten mutta siirretty Schleswigiin 1666. Taulussa on 20 kohtausta kärsimyshistoriasta, kaikkiaan 400 kuviota. Yksityiskohdissa näkyy vaikutteita Dürerin puupiirroksista, kokonaisuudessa alankomaalaista ja alasaksalaista leimaa, mutta kaikki sekä kuviot että ornamentit on leikattu sirosti ja hienosti ja, päinvastoin kuin siihen aikaan oli tapana, jätetty maalaamattomiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hans Brüggemann Wikimedia Commonsissa
Hans Caninenberg

Hans Caninenberg (14. tammikuuta 1913 – 29. kesäkuuta 2008) oli saksalainen näyttelijä. Hän työskenteli teatteriuransa aikana muun muassa Staatstheater Stuttgartissa ja Münchner Kammerspielessä.
Caninenberg esiintyi teatterin ulkopuolella useissa televisiosarjoissa, kuten Sandokan – Der Tiger von Malaysia (1976). Satunnaisia esiintymisiä hän teki myös Derrickissä ja Vanhassa ketussa. Elokuvarooleja Caninenberg teki muun muassa elokuvissa Giordano Bruno (1973) ja Odessan miehet (1974).
Caninenberg voitti suuren Hersfeld-palkinnon vuonna 1962. Hänen puolisonsa oli näyttelijäkollega Lola Müthel.
Aiheesta muualla

Hans Caninenberg Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hans Burgkmair

Hans Burgkmair omakuva, siihen on myöhemmin lisätty Albrecht Dürerin monogrammi.
Hans Burgkmair (1473–1531) oli saksalainen taidemaalari ja graafikko. Hän oli yksi Saksan renessanssin johtavista taiteilijoista. Grafiikassa hänelle oli tyypillistä selkeä sommittelu ja ilmeikäs kerronta. Ne toivat uutta eloa kuvataiteeseen. Puupiirroksissa hän oli yksi varhaisista maalauksellisten valotussävyjen käyttäjistä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hans Burgkmair, the Elder Encyclopædia Britannic. Viitattu 4.8.2018.
Pioch, Nicolas: Burgkmair, Hans the Elder WebMuseum, Paris.  14.7.2002. Viitattu 4.8.2018.
Spinks, Jennifer: Monstrous Births and Visual Culture in Sixteenth-Century Germany, s. 52–.  Routledge, 6.10.2015.  ISBN 978-1-317-31615-2.  Teoksen verkkoversio.
Grønlandin kirkko

| Grønlandin kirkko Grønland kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Grønlandsleiret 34, Oslo
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Oslon hiippakunta
Seurakunta:  Gamlebyenin ja Grønlandin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1869
Suunnittelija:  Wilhelm von Hanno
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  880
Tyylisuunta:  uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Grønlandin kirkko (norj. Grønland kirke) on Oslossa Grønlandin alueella Gamle Oslon kaupunginosassa sijaitseva uusgoottilainen tiilikirkko. Sen on suunnitellut Wilhelm von Hanno, ja se vihittiin käyttöön vuonna 1869. Kirkko toimii nykyisin Gamlebyenin ja Grønlandin seurakunnan pääkirkkona. Ennen yhdistymistä vuonna 2014 Grønlandin seurakunnan alueen asukkaista vain kolmannes kuului kirkkoon, mikä oli Norjan kirkon alin lukema.
Kirkkosali 1930. Kuva:Ole Tobias Olsen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grønlandin kirkko Wikimedia Commonsissa
Haapajärvi (järvi Kirkkonummella)

| Haapajärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kirkkonummi
Koordinaatit:  60°15′00″N, 24°26′20″E
Järvinumero:  81.057.1.008 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  42,8 m 
Rantaviiva:  2,9 km 
Pinta-ala:  0,53 km² 
Keskisyvyys:  1,35 m 
Suurin syvyys:  2,2 m 
 fiHaapajärvi 
Haapajärvi on noin puolen neliökilometrin laajuinen järvi Kirkkonummen pohjoisosassa. Järvi on matala ja runsasravinteinen. Sen vedet laskevat Pusinojan kautta Loojärveen ja edelleen Espoonlahden pohjukkaan. Haapajärveä ympäröi lukuisa määrä järviä ja lampia: lounaassa on Särkijärvi ja Tampaja, lännessä Kurkisto ja Hepari, luoteessa Kaljärvi ja koillisessa Klemetti. Haapajärven etäisyys Kirkkonummen keskustasta on noin neljätoista kilometriä pohjoiseen; etäisyys Helsingin keskustasta on noin 30 kilometriä länsiluoteeseen. Kirkkonummen pohjoisin taajama, Veikkola, sijaitsee välittömästi Haapajärven pohjoispuolella.
Haapajärvi on saareton. Sen ympäristö on kulttuurimaisemaa peltoaukeineen ja vanhoine kartanoineen. Haapajärven kylä sijaitsee järven itärannalla.
Haapajärven ekologinen tila määriteltiin vuonna 2013 huonoksi.