stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alice by Heart
Äänite

Alkuperäinen Cast Recording julkaistiin Sh-K-Boom Recordsin kautta 28. kesäkuuta 2019. Se huipentui sijalle 5 Yhdysvaltain Cast Albums -listalla.
Kirja

Sater julkaisi samannimisen romaanin 4. helmikuuta 2020.
Aiheesta muualla

Virallinen nettisivu
Internet Off-Broadway -listaus
Moccamaster

Moccamaster-kahvinkeitin
Moccamaster on alankomaalaisen Technivormin omistama kahvinkeittimien ja kahvimyllyjen tuotemerkki. Ensimmäinen Moccamaster-kahvinkeitin, jonka suunnitteli Gerard C. Smit, julkistettiin vuonna 1969. Moccamaster-kahvinkeittimet valmistetaan käsityönä Alankomaissa.
Moccamaster-kahvinkeittimissä käytetään kahden erillisen vastuksen tekniikkaa. Vastuksista tehokkaampi keittovastus kiehauttaa veden ja se on juoksuputken päässä noin 92–96 °C. Pienempitehoinen lämpölevyn vastus pitää valmiin kahvin noin 80–85 °C lämpötilassa. Vesisäiliön pohjassa oleva uimurinkoho ohjaa keittovastusta, mikäli säiliössä ei ole vettä ei myöskään keittovastus ole päällä. Tämä säästää energiaa ja lisää turvallisuutta. Moccamastereihin on saatavilla tarvikkeena lasipannut, kannet ja suppilot jälleenmyyjiltä, sekä se on korjattavissa huoltoliikkeissä.
Osassa malleista on lämpölevyn tehonsäätö, jota säädetään erillisellä kytkimellä. Lämpölevyn täyttä tehoa käytetään, kun keitetään täysi pannullinen kahvia. Kun keitetään puoli pannua tai vähemmän, tulee lämpölevyn kytkin laittaa pienemmälle teholle. Lämpölevyn tehonvalintakytkimellä saadaan kahvinkeittotilanteessa lasipannu nopeammin säilytyslämpöön ja pystytään vaikuttamaan, ettei kuuma kahvi valu ”kylmään pannuun”. Kahvin oikea säilytyslämpötila on yli 80 °C. Osassa Moccamaster-malleissa on mekaaninen tai automaattinen tippalukko.
Kaikissa Moccamaster-keittimissä on nykyään Euroopan unionin energiatehokkuusdirektiivin mukainen 40 minuutin automaattinen virrankatkaisu.
Suomessa Moccamaster-merkkiä edustaa Oy Moccamaster Nordic Ab. Vuonna 2020 Moccamaster äänestettiin Suomen 18. arvostetuimmaksi tuotemerkiksi Markkinointi & Mainonta -lehden ja Taloustutkimuksen vuosittaisessa Brändien arvostus -kyselyssä. Moccamaster on listalla ainut kodinkonebrändi, joka yltää top 20 -sijoitukseen.
Aiheesta muualla

Moccamasterin verkkosivut
Heiskanen, Mia: Moccamasterin intohimona on maailman paras kahvi Toptaste.fi.  10.9.2016. Arkistoitu 27.5.2023. Viitattu 27.5.2023.
Mirai

Logo
Mirai-merkkinen taulutelevisio.
Mirai on taiwanilaisen elektroniikkavalmistaja Chi Mei Corporationin tuotemerkki. Valmistajan tuotteita ovat muun muassa LCD-televisiot sekä tietokoneen näytöt. Eurooppaan saapui ensimmäiset Mirai-merkkiset tuotteet joulukuussa 2005.
Aiheesta muualla

Tuotemerkin kotisivut
Mocedades

Mocedades vuonna 1973.
]]
Mocedades vuonna 2006.
Mocedades on espanjalainen yhtye joka luultavasti parhaiten tunnetaan vuoden 1973 euroviisuista, jossa he sijoittuivat toiseksi kappaleella Eres Tú. Kappaleesta tuli suuri hitti Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Kappale oli yksi 14 laulusta jotka pääsivät loppukilpailuun vuoden 2005 Congratulations-tapahtumassa, jossa valittiin kaikkien aikojen parasta euroviisukappaletta. Vaikka Mocedadeksen jäsenet ovatkin baskeja, ovat he aina laulaneet muilla kielillä, pääosin espanjaksi.
Aiheesta muualla

Eres Tún lyriikka
Virallinen sivusto
Annukka Ylivaara

| Annukka Ylivaara> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Suomi
Sotilashenkilö
Sotilasarvo:  everstiluutnantti
Joukkoyksikkö:  Uudenmaan jääkäripataljoona
Annukka Ylivaara on suomalainen everstiluutnantti ja Suomen maavoimien historian ensimmäinen nainen pataljoonan komentajana, kun hänet nimitettiin Uudenmaan jääkäripataljoonan komentajaksi toukokuusta 2022. Aiemmin hän on toiminut puolustusvoimien komentajan adjutanttina sekä tehtävissä Jääkäriprikaatissa, Lapin jääkäripataljoonassa ja Pääesikunnassa.
Ylivaara syntyi Sodankylässä ja tulee sotilasperheestä. Vuonna 2004 hän valmistui Kadettikoulusta ja vuonna 2017 yleisesikuntaupseeriksi maasotalinjalla Maanpuolustuskorkeakoulusta. Yleisesikuntaupseerikurssin diplomityön otsikkona oli ”Tulevaisuuden arviointi strategisessa tiedustelussa”.
Andrej Bykov

| Andrej Bykov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. helmikuuta 1988 (ikä 36) Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Sveitsi  Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  173 cm
Paino:  70 kg
Seura
Seura:  Fribourg-Gottéron
Sarja:  National League A
Pelinumero:  89
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
KHL-varaus:  16. varaus, 2009 Dynamo Moskova
Andrej Bykov (s. 10. helmikuuta 1988 Moskova, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on sveitsiläis-venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa Sveitsin NLA-joukkue Fribourg-Gottéronissa. Pienikokoinen Bykov on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hänen isänsä on vuoden 1988 olympiavoittaja ja Venäjän maajoukkueen ex-päävalmentaja Vjatšeslav Bykov.
Ura > Seuraura

Bykov syntyi Moskovassa, mutta aloitti jääkiekon HC Gottéronissa hänen isänsä Vjatšeslavin pelatessa siellä. Bykov on pelannut joukkueessa koko junioriuransa ajan. Hän debytoi miesten peleissä kaudella 2005–2006, jolloin Bykov pelasi viisi ottelua Sveitsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla 1. Ligajoukkue EHC Düdingen Bullsissa, joka on toistaiseksi hänen uransa ainoa seurajoukkue Gottéronin ulkopuolella. Bykov debytoi kauden aikana myös Fribourg-Gottéronin Nationalliga A-joukkueessa, jossa hän pelasi kolme ottelua.
Nationalliga A:n tulokaskausi 2006–2007 toi Bykoville 30 runkosarjaottelussa tehot 1+5=6. Hän pelasi kauden aikana myös kolmen Nationalliga B:n ottelua Sveitsin alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa, jossa Bykov pelasi myös yhden ottelun kaudella 2007–2008. Jälkimmäisellä kaudella hän teki myös läpimurtonsa Nationalliga A:ssa tekemällä 45 runkosarjaottelussa tehot 5+19=24.
Elokuussa 2008 Bykov teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Gottéronin kanssa. Hän oli kaudella 2008–2009 tehoilla 10+24=34 Gottéronin kolmanneksi paras pistemies ja toiseksi paras syöttäjä. Kevään 2009 pudotuspeleissä Bykov jakoi kuudella syötöllään joukkueen sisäisen syöttöpörssin voiton Benny Plüssin kanssa. Kevään 2010 pudotuspeleissä hän puolestaan jakoi tehoilla 2+5=7 Gottéronin sisäisen pistepörssin voiton hänen kanssaan.
KHL-joukkue Dynamo Moskova varasi Bykovin ensimmäisellä kierroksella 16. pelaajana kesällä 2009. Helmikuussa 2011 hän teki kolmivuotisen jatkosopimuksen Fribourg-Gottéronin kanssa. Kaudella 2011–2012 Bykov teki National League A:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 8+29=37. Hän oli Fribourgin paras syöttäjä.
Ura > Maajoukkueura

Bykov edusti Sveitsiä alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2007 ja 2008. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2006, jolloin Bykov voitti A-lohkon kultaa ja oli nostamassa Sveitsiä seuraavaksi vuodeksi pääsarjaan. Hän oli tehoilla 1+4=5 joukkueen toiseksi paras pistemies Marc Weltin jälkeen sekä paras syöttäjä hänen kanssaan.
Bykov on pelannut yhteensä kahdeksan A-maaottelua tehopistein 1+1=2.
Amin Younes

Amin Younes Ajaxin pelaajana elokuussa 2016.
Amin Younes (s. 6. elokuuta 1993 Düsseldorf) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan laitalinkki tai hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 168-senttimetrinen. Hänellä on myös Libanonin kansalaisuus. Hän edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Eintracht Frankfurtia lainalla Italian Serie A:n Napolista.
Younes nousi Borussia Mönchengladbachin junioreista edustusjoukkueeseen ensimmäisen kerran keväällä 2012. Kauden 2014–2015 hän pelasi lainalla Kaiserslauternissa. Kesällä 2015 hän siirtyi alankomaalaisseura Ajaxiin ja kesällä 2018 italialaisseura Napoliin.
Younes on pelannut Saksan eri juniorimaajoukkueissa yhteensä yli 40 ottelua. Saksan A-maajoukkueessa hän pelasi vuonna 2017 viisi ottelua ja teki niissä kaksi maalia, joista toisen Maanosaliittojen cupin välieräottelussa Meksikoa vastaan. Hän palasi maajoukkueeseen maaliskuussa 2021 ja pääsi vaihdosta muutamaksi minuutiksi kentälle kahdessa MM-karsintaottelussa.
Minun vereni (Läjä Äijälän albumi)

| Minun vereni Läjä Äijälä |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 21. lokakuuta 2016
 Formaatti: LP
 Tyylilaji: elektroninen musiikki, ambient, industrial
 Levy-yhtiö: Svart Records
Läjä Äijälän muut julkaisut
| Alzheimer (EP) 2016 | Minun vereni 2016 | Raskas Alzheimer 2017 |
Minun vereni on Läjä Äijälän esikoisalbumi, joka julkaistiin 21. lokakuuta 2016 levymerkillä Svart Records. Levyn materiaali on kokonaan Äijälän käsialaa ja on tyyliltään ambient- ja industrialvaikutteista elektronista musiikkia. Albumista julkaistiin rajoitettu 300:n vinyylilevyn painos.
Albumi sisältää kokonaan uuden materiaalin lisäksi Terveet Kädet -yhtyeen saman nimiselle julkaisemattomalle albumille suunniteltuja sanoituksia. Albumin nauhoitusten piti alkaa helmikuussa 2016, mutta Äijälä uutisoi jo seuraavassa kuussa yhtyeen hajoamisesta.
Soundin Arttu Tolonen antoi albumille neljä tähteä viidestä. Hän kuvaili sisältöä hyvin minimalistiseksi, hallitsemattomaksi ja harkitsemattomaksi konemusiikiksi, jolle sen oma tahto ja agenda antavat pulssin ja muuttaa sen lihaksi.
Kappaleet > A-puoli

Susiraja
Yksi askel eteen yksi askel taakse
Loppuun ajettu
En ole elävä en ole kuollut
Kappaleet > B-puoli

Kun mikään ei ole mitään
Pedon Herra
Auschwitz
Minun vereni
Arvostelut

Soundi:
Mo i Ranan lentoasema

| Mo i Ranan lentoasema> Mo i Rana lufthavn, Røssvoll |
| --- | --- |

IATA-koodi:  MQN
ICAO-koodi:  ENRA
Koordinaatit:  66°21′50″N, 14°18′05″E
Ylläpitäjä:  Avinor
Valmistumisvuosi:  1968
Korkeus:  69,8 m
Matkustajamäärä (2022):  110 118
Mo i Ranan lentoasema (norj. Mo i Rana lufthavn, Røssvoll) on Ranan kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva vuonna 1968 avattu lentoasema.
Vuonna 2022 Ranaan alettiin rakentaa uutta lentoasemaa, joka valmistuessaan vuonna 2025 korvaa nykyisen lentokentän.
Moa Lundgren

| Moa Lundgren> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Hedda Emilia Lundgren
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1998 Uumaja, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Uran tiedot
Seura:  IFK Umeå
Laji:  maastohiihto
 Tietolaatikko päivitetty 2.4.2109 
Aiheesta muualla
moalundgren.se
Hedda (Moa) Emilia Lundgren (s. 14. huhtikuuta 1998 Uumaja, Ruotsi) on ruotsalainen maastohiihtäjä, joka kilpailee IFK Umeåssa. Hän saavutti hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2019 sekä hiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2018 kultaa naisten sprintistä.
Michael Ontkean

| Michael Ontkean |
| --- | --- |
 Michael Ontkean televisiosarjassa The Rookies vuonna 1973
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. tammikuuta 1946 (ikä 78) Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada
Näyttelijä
Merkittävät roolit:  Sheriffi Harry S. Truman (Twin Peaks) Ned Braden (Lämäri)
Aiheesta muualla
IMDb 
Michael Ontkean (s. 24. tammikuuta 1946 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia, Kanada) on kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten George Roy Hillin ohjaamasta komediaelokuvasta Lämäri sekä sheriffi Harry S. Trumanin roolista David Lynchin ja Mark Frostin kulttisarjassa Twin Peaks.
Ura

Ontkean muutti nuorukaisena perheensä mukana Yhdysvaltoihin, jossa hän pelasi opiskeluvuosinaan 1966-69 jääkiekkoa yliopistosarjassa. Osittain jääkiekkotaitojensa ansiosta hän sai vuonna 1977 toisen pääroolin Paul Newmanin rinnalla klassikoksi muodostuneessa jääkiekkomaailmaan sijoittuvassa elokuvassa Lämäri. Ontkeanin näyttelemää Ned Bradenin roolia tavoittelivat myös Nick Nolte ja Peter Strauss, mutta eivät osanneet luistella tarpeeksi hyvin roolia varten.
Vuosina 1990-91 Ontkean näytteli sheriffi Harry S. Trumanin roolia huippusuositussa televisiosarjassa Twin Peaks. Hänen oli tarkoitus palata vuonna 2017 sarjan kolmannelle tuotantokaudelle, mutta tuntemattomiksi jääneiden syiden takia hän jättäytyi pois. Sheriffin rooli korvattiin alkuperäisen hahmon veljellä, jota esitti Robert Forster. Ontkeanin viimeiseksi näyttelytyöksi jäi The Descendants vuonna 2011.
Valikoitu filmografia > Elokuvat

Necromancy (1971)
Lämäri (1977)
Willie & Phil (1980)
Vain rakkaudesta (1982)
Claran sydän (1988)
Kylmä rintama (1989)
Terveisiä unelmien reunalta (1990)
Swann – vaiettu salaisuus (1996)
The Descendants (2011)
Valikoitu filmografia > Televisiosarjat

The Rookies (1972-74)
Twin Peaks (1990-91)
Aloha Havaiji (2004-05)
Muonamies

Muonamiesten asuntoja Blomsholmissa Ruotsissa.
Muonamies eli muonatorppari tai jyvätorppari tarkoitti maatalousyhteiskunnan ja torpparijärjestelmän aikaan tilatonta, mutta omillaan asunutta henkilöä, joka teki päivätöitä maanomistajalle. Nimitys viittaa siihen, että muonamies oli "talon ruoassa" eli osan hänen palkastaan muodosti työnantajan tarjoama ruoka.
Muonamiehen pestiraha oli autonomian aikana Suomessa kolme ruplaa ja palkka muodostui 4,5 ruistynnyristä, 4,5 leiviskästä silakkaa sekä puolen perunatynnyrin kylvöön riittävästä maatilkusta. Lisäksi isännän oli varattava muonamiesperheelle asuinhuone ja oikeus käyttää tilan metsiä polttopuun hankintaan. Palkkataso vaihteli jonkin verran tilanteesta, aikakaudesta ja työvoiman tarpeesta riippuen.
Muonamiehet olivat osa-aikaista työvoimaa, jotka tekivät talolle esimerkiksi 2–4 työpäivää viikossa. Heidän oli tarpeen vaatiessa tehtävä myös lisäpäiviä oman hevosen kanssa. Lisäpäivistä maksettiin erillinen rahapalkka. Muonamiehet kuuluivat alempiin luokkiin, mutta heidän asemansa oli kuitenkin parempi kuin esimerkiksi loisilla.
Säätyläistilat ja herraskartanot olivat muonamiesten työnantajia 1700-luvulla ja 1800-luvun alussa. Muonamiesten lukumäärä kasvoi voimakkaasti 1800-luvulla, minkä seurauksena myös talonpoikaistilat saattoivat palkata muonamiehiä palvelukseensa.
Urjalan Menosissa paikallinen kyläyhdistys ylläpiti aiemmin Moonamiesmuseota.
Kirjallisuutta

Junnila, Olavi 1986. Maanviljelijäväestön sosiaaliryhmät. Teoksessa: Suomen historia. Weilin + Göös, osa 5, s. 58
Annukka Laine

Annukka Laine (s. 1955) on ylöjärveläinen kuvataiteilija, joka tekee sakraalimaalauksia. Hän on keskittynyt taiteessaan kristillisen elämänkatsomuksen ja sen perusteiden esille tuomiseen.
Aiheesta muualla

Annukka Laine; Kuvataiteilijamatrikkeli
Amerikankrotti

| Amerikankrotti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Krottikalat Lophiiformes
Heimo::  Lophiidae
Suku::  Lophius
Laji::  americanus
Kaksiosainen nimi
 Lophius americanus  Valenciennes in Cuvier & Valenciennes, 1837 
Katso myös
   Amerikankrotti Wikispeciesissä   Amerikankrotti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amerikankrotti akvaariossa
Amerikankrotti (Lophius americanus) on krottikalojen (Lophiiformes) lahkoon kuuluva merikala. Sitä esiintyy Länsi-Atlantilla Quebecistä koilliseen Floridaan, mutta on harvinainen Pohjois-Floridan eteläpuolisella rannikolla.
Koko

Naaraat voivat kasvaa 1,2 metriä pitkiksi, mutta jäävät yleensä noin 90-senttisiksi. Suurin tunnettu yksilö painoi 22,6 kg. Koiraat ovat huomattavasti pienempiä.
Ravinto

Amerikankrotin ravintoa ovat kalat ja äyriäiset. Muiden krottien tapaan sillä on päänsä etuosasta töröttävää ruotoa, jolla se houkuttelee saalista sen eteen.
Annuli Jährn

Hagar Valborg Annuli Jährn (o.s. Lagerstam, 29. maaliskuuta 1905 Tornio – 20. joulukuuta 1991) oli suomalainen kuvittaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut lastenkirjailija. Annuli Jährn oli myös postikorttitaiteilija, joka käytti korteissaan signeerausta A. J.
Jährnin vanhemmat olivat asematarkastaja Fredrik Lagerstam ja Signe Hildegard Montell. Hän oli naimisissa vuodesta 1926 helsinkiläisen myyntipäällikkö Rafael Jährnin kanssa.
Teoksia

Barnens tomtevänner ; teksti ja kuvitus Annuli Jährn. Bildkonst, Helsingfors 1940, 5. uppl. 1945, suomeksi nimellä Lasten tonttuystävät. Kuvataide, Helsinki 1940, 6. painos 1946
Fröken Rödlock. Söderström, Helsingfors 1943
Antero Juntto

| Mitalit> Universiadit  |
| --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tokio 1967 | Kuulantyöntö |
Antero Juntto (s. 14. huhtikuuta  1944) on Luumäen Poikia edustanut yleisurheilija, erityisesti kuulantyöntäjä. Hän saavutti vuonna 1970 tuloksen 18,48, joka on säilynyt Etelä-Karjalan piirin ennätyksenä yli viisikymmentä vuotta. Vuonna 1965 hän saavutti Kalevan kisoissa hopeaa tuloksella 17,56 jääden Matti Yrjölän kullasta vain 29 senttimetriä. Vuosina 1967 ja 1968 Juntto oli pronssilla. Juntto osallistui myös seiväshyppääjien Auvo Pehkorannan ja Altti Alarodun kanssa toisiin Euroopan hallimestaruuskisoihin Prahassa vuonna 1967, joskin menestys jäi vaatimattomaksi.
Ala-Syvärin voimalaitos

| Ala-Syvärin vesivoimalaitos    Нижне-Свирская ГЭС |
| --- | --- |
 Voimala tammikuussa 2017
Valtio:  Venäjä
Sijainti:  Svirstroi
Koordinaatit:  60°48′22″N, 33°42′22″E
Rakentaminen alkoi:  1927 
Sähköverkkoon:  1933 
Valmistunut:  1935 
Omistaja:  TGK-1
Pato
Tyyppi:  gravitaatiopato, maapato
Vesistö:  Syvärin valuma-alue
Joki tai koski:  Syväri
Valuma-alue:  83 200 km²  
Keskivirtaama:  790 m³/s  
Korkeus:  21 m  ,28 m 
Pituus:  1,7 km  
Paksuus juuresta:  42 m (betoni) 
Tilavuus:  225 000 m³ (betoni) 371000 m³ (maapato)
Juoksutuskanavia:  7 
Tyyppi:  ylivuotokanava
Kanavan pituus:  60 m 
Kapasiteetti:  2 075 m³/s 
Muu rakenne:  laivasulku
Yläpuolinen patoallas
Nimi:  Ala-Syvärin varastoallas
Pituus:  45 km
Leveys:  1,5 km
Pinta-ala:  24,3 km²  
Kokonaistilavuus:  0,1117 km³
Sääntelytilavuus:  0,0564 km³
Inaktiivinen tilavuus:  0,0553 km³
Syvyys:  18,7 m
Keskikorkeus:  17,95 m
:  (15,35 m–18,09 m mpy.)
Voimalaitos
Tyyppi:  jokivoimalaitos
Käyttötarkoitus:  vesivoima
Pudotuskorkeus:  11 m  
Rakennevirtaama:  1 160 m³/s  
Turbiinit:  2 × Kaplan-turbiini (27,5 MW) 2 × Kaplan-turbiini (22 MW)
Kapasiteetti:  99 MW  /109 MW 
Säännöstelyaika:  23 h 
Vuosituotanto:  452 GWh  / 515 GWh 
 fiAla-Syvärin vesivoimalaitos 
Commons:  luokka
Ala-Syvärin voimalaitos (ven. Нижне-Свирская ГЭС, Нижнесвирская ГЭС, Nižnesvirskaja GES) on Venäjän Leningradin alueella Svirstroissa sijaitseva ja Syvärillä toimiva vesivoimalaitos, jota operoi TGK-1-yhtiö. Syväri on osa Vienanmeren–Itämeren kanavaa, ja Ala-Syvärin voimalaitoksen kohdalle onkin rakennettu vesiliikennettä varten sulku.
Yleistä

Voimalaitos sijaitsee 81 kilometriä Syvärin joensuusta ylävirtaan päin. Se on alempi kahdesta Syvärillä sijaitsevasta vesivoimalasta ja se aloitti toimintansa ensimmäisenä vuonna 1933. Voimalaitos on matala ja sen kyky varastoida vettä yläaltaaseensa on pieni eli voimala voi olla pysähdyksissä noin vuorokauden ajan. Voimala toimiikin yhteistyössä yläpuolisen Ylä-Syvärin voimalaitoksen kanssa, jotka rytmittävät veden virtaamaa molemmille sopivaan tahtiin. Tämän vuoksi Ala-Syvärin voimala luokitella jokivoimalaitokseksi.
Pato

Voimalaitoksen pato on rakennettu poikittain Syvärin jokilaakson yli. Sen betoninen pato on 212 metriä pitkä ja 31 metriä korkea. Siinä ei ole juoksutusluukkuja, vaan se on tyypiltään ylivuotopato. Pato jatkuu betonisen osan molemmilta puolilta maapatoina, joiden kokonaispituus on 1 375 metriä ja enimmäiskorkeus 28 metriä. Yhdessä voimalaitosrakennuksen kanssa tulee padon kokonaispituudeksi yli 1 700 metriä. Rakennuksen vieressä toimii yksikammioinen laivasulku, joka palvelee vesi- ja tavaraliikennettä.
Oikealla rannalla sijaitseva maapato on 1 075 metriä pitkä ja 7,74 metriä korkea. Maapadon juuren leveys on enintään 37,41 metriä ja harjalla eneintään 6 metriä. Maapadon täyteaineena on hiekka, mutta joen rannan läheisyydessä on padon vesisulkuna savimaatäyte. Maapadon osuuden tilavuus on 320 000 kuutiometriä. Kanavan ympärillä oleva pato on 70 metriä pitkä ja 28 metriä korkea. Se on rakennettu laivasulun ja voimalaitoksen väliselle saarelle. Padon vesisulkuna on yhdistelmä betonia ja teräslevyä. Vasemman rannan maapato alkaa laivasulusta ja se on 300 metriä pitkä ja korkeintaan 7,24 metriä korkea. Pohjan leveys on juurella 41 metriä ja harjalla 10 metriä. Tämäkin pato on vesitiivis betonin ja metallilevyjen muodostaman ytimen takia. Padon maa-aineksen tilavuus on 51 000 kuutiometriä.
Betoninen ylivuotopato on suunniteltu vastaanottamaan kevät- ja syystulvien vesimassoja sekä on turvallisuusratkaisu voimalaitoksen pysähtyessä. Pato on tyypiltään gravitaatiopato, joka on 216,1 metriä pitkä, korkeintaan 21,1 metriä korkea ja juurestaan 41,8 metriä leveä. Siihen on käytetty 225 000 kuutiometriä betonia. Pato on rakenteeltaan kaksiosainen, joita erottaa 10 metriä leveä seinämä. Vasemmassa osassa, joka on 87,6 metriä pitkä, on kolme 13,2 metriä leveää ylivuotokanavaa ja yksi 30,9 metriä leveä kanava. Niitä kontrolloi leveä sulku. Oikeassa osuudessa, joka on 118,5 metriä pitkä, on neljä 20,5 metriä leveää ylivuotokanavaa, joita kontrolloivat erilliset portit.
Ylivuotopato on suunniteltu 2 075 m³/s virtaamalle ja se pystyy ohittamaan jopa 2 190 m³/s virtaamia. Ohijuoksutuksen liike-energia kuoletetaan alajuoksulle rakennetulla 38,2 metriä pitkällä betoniseinämällä ja 60 metriä pitkällä betonikuutioista muodostetulla "koskella". Näiden lisäksi on virtaavan veden vaikutuksia vähentäviä muita rakenteita.
ylijuoksutuspato
jäälauttoja
ohijuoksutustilanne
Yläallas

Yläallasta kutsutaan Ala-Syvärin varastoaltaaksi (ven. Нижне-Свирское водохранилище, engl. Nizhnesvirsky reservoir). Pato muodostaa ylävirran puolelle noin 45 kilometriä pitkän ja korkeintaan 1,5 kilometriä leveän patojärven, joka kuitenkin mahtui suureksi osaksi muinaiseen jokilaaksoon. Patoaltaan alle jäi 370 hehtaaria viljelysmaata ja sen alta siirrettiin pois 314 rakennusta. Yläaltaan pinta-ala on 24,4 neliökilometriä ja suurin syvyys 18,5 metriä. Yläaltaan tilavuus on vedenpinnan yläkorkeuden (18,09 metriä mpy.) aikana 111,7 miljoonaa kuutiometriä ja alakorkeuden (15,35 metriä mpy.) aikana 55,3 miljoonaa kuutiometriä. Tämän varastokapasiteetin täyttämiseen kuluu Syvärin keskivirtaaman aikana noin 23 tuntia. Yläaltaan vedenpinnan korkeus on yleensä 17,95 metriä mpy. Voimalalla ei ilmeisesti ole ala-allasta, jolloin käytetty vesi virtaa joen uomassa vain pois.
Vesivoimalaitos

Voimalaitosrakennus muodostaa osan padosta ja on 129 metriä pitkä, joka rakennettiin kestämään kohonneen veden aiheuttaman paineen. Rakennuksen runko on yhtenäinen betonirakenne, jonka alaosan kautta otetaan vesi sisälle turbiinikerrokseen ja joka purkautuu alavirtaan rakennuksen alta. Rakennuksessa sijaitsevat konehuoneet ja ohjaamo, ja rakennuksen toiminnot on vielä jaettu pääyksiköiden, apuyksiköiden ja huoltotoimintojen osastoihin. Pääyksiköiden edessä on vedenottoaukkojen edessä 348,46 metriä pitkä betoninen jääsuoja. Voimalarakennukseen ja jääsuojaan kului betonia 199 000 kuutiometriä.
Voimalan neljä pääyksikköä muodostuvat kääntyväsiipisestä vesiturbiinista, joiden suunniteltu pudotuskorkeus on 10–11 metriä. Turbiinit muistuttavat toiminnoiltaan Kaplan-turbiinia, joissa vesi johdetaan turbiiniin spiraalikanavaa pitkin ja se otetaan pyörivästä liikkeestä vastaan säädettävillä siivekkeillä. Koneistot 1 ja 2 ovat PL 90-VB-740-turbiineja ja niiden kapasiteetti on 10,5 metrin pudotuskorkeudella 27,5 megawattia. Koneistot 3 ja 4 ovat PL 20/811-V-742-turbiineja, joiden kapasiteetti on 11 metrin pudotuskorkeudella 22,0 megawattia. Silloin kunkin turbiinin läpi virtaa rakennekapasiteetin ilmoittama 290 m³/s vettä. Koneiston 4 kapasiteetti kerrotaan myös olevan 16 megawattia. Turbiinit pyörittävät SV 900/170-80-generaattoreita, joiden maksimikapasiteetti on 30 megawattia. Voimalassa alusta alkaen toimineet kaksi 1 megawatin apuyksiköt on myöhemmin purettu pois. Voimalan kokonaiskapasiteetti olisi näillä tiedoilla 99 megawattia, mutta sitä on nostettu 109,1 megawattin. Tässä ei ole tietoa parannettujen koneistojen kapasiteeteistä. Voimalan vuosituotanto on keskimäärin 515 gigawattituntia. Sähkögeneraattorit tuottavat 10,5 kilovoltin jännitettä, joka nostetaan muuntajakentällä valtakunnan verkkoon 220 kilovoltin jännitteeseen ja paikalliseen verkkoon 35 kilovoltin jännitteeseen.
voimalarakennus yläjuoksulta
ohjaamo
konesali
sähkögeneraattorin yläosa
muuntajakenttä