stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Minardi PS04
Tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Minardi | Cosworth V10 | B |  | AUS | MAL | BHR | SMR | ESP | MON | EUR | CAN | USA | FRA | GBR | GER | HUN | BEL | ITA | CHN | JPN | BRA |  | 1 | 10 |
| 2004 | Minardi | Cosworth V10 | B |  Gianmaria Bruni | Kesk. | 14 | 17 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 14 | Kesk. | Kesk. | 18 | 16 | 17 | 14 | Kesk. | Kesk. | Kesk. | 16 | 17 |  | 1 | 10 |
| 2004 | Minardi | Cosworth V10 | B |  Zsolt Baumgartner | Kesk. | 16 | Kesk. | 15 | Kesk. | 9 | 15 | 10 | 8 | Kesk. | Kesk. | 16 | 15 | Kesk. | 15 | 16 | Kesk. | 16 |  | 1 | 10 |
| 2004 | Minardi | Cosworth V10 | B |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 | 10 |
|  Bas Leinders |  | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD | TD |  |  |  |  |  |  |  |
| Kausi | Talli | Moottori | Renkaat | Kuljettajat | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | Pisteet | Sijoitus |
| 2005 | Minardi | Cosworth V10 | B |  | AUS | MAL | BHR | SMR | ESP | MON | EUR | CAN | USA | FRA | GBR | GER | HUN | TUR | ITA | BEL | BRA | JPN | CHN | 7 | 10 |
| 2005 | Minardi | Cosworth V10 | B |  Patrick Friesacher | 17 | Kesk. | 12 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 | 10 |
| 2005 | Minardi | Cosworth V10 | B |  Christijan Albers | Kesk. | 13 | 13 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 | 10 |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Minardi PS04B
| --- | --- |
 Minardi:  
 Formula 1 -autot: M185 | M185B | M186 | M187 | M188 | M188B | M189 | M190 | M191 | M192 | M193 | M193B | M194 | M195 | M195B | M197 | M198 | M01 | M02 | PS01 | PS02 | PS03 | PS04B | PS05:  
Autot, jotka kilpailivat Formula 1 -kaudella 2004
Ferrari F2004
Williams FW26
McLaran MP14/MP4-19B
Renault R24
BAR 006
Sauber C23
Jaguar R5
Toyota TF104/TF104B
Jordan EJ14
Minardi PS04
Käännös suomeksi
Moritz Hermann von Jacobi

| Moritz Hermann von Jacobi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. syyskuuta 1801 Potsdam, Preussin kuningaskunta
Kuollut: 10. maaliskuuta 1874 (72 vuotta) Pietari
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Sähkötekniikka ja fysiikka
   
 Nimikirjoitus
Moritz Hermann von Jacobi (21. syyskuuta 1801 Potsdam, Preussin kuningaskunta – 10. maaliskuuta 1874 Pietari) oli saksalais-venäläinen fyysikko ja insinööri. Jacobi suunnitteli ensimmäisen käytännön työhön käyttökelpoisen sähkömoottorin.
Elämä ja ura

Jacobi syntyi rikkaaseen juutalaisperheeseen. Hänen isänsä oli Preussin kuningas Fredrik Vilhelm III:n henkilökohtainen pankkiiri. Jacobi opiskeli insinööriksi Berliinin ja Göttingenin yliopistoissa. Vuonna 1834 hän muutti Königsbergiin, jossa hänen veljensä Carl Gustav Jacob Jacobi toimi matematiikan professorina. Toukokuussa 1834 Jacobi suunnitteli ensimmäisen käyttökelpoisen ja teholtaan huomattavan sähkömoottorin. Vuosina 1835–1840 hän toimi Tarton yliopiston professorina ja vuosina 1835–1837 myös yliopiston arkkitehtina. Tarton Inglisild-silta sai nykyisen muotonsa vuonna 1836 Jacobin suunnitelman mukaan. Jacobia pidetään lisäksi galvanoinnin varsinaisena keksijänä vuonna 1837.
Jacobi lähti Tartosta Pietariin tiedeakatemian jäseneksi. Yhdessä Emil Lenzin kanssa he tutkivat sähkömagnetismia, ja paransivat Jacobin aikaisemmin kehittämää sähkömoottoria. Hänen toinen moottorinsa oli riittävän tehokas kuljettamaan 14 hengen venettä lähes kahdeksan kilometrin matkan Neva-joella syyskuussa 1838. Tämä oli ensimmäinen kerta, kun sähkömoottoria sovellettiin menestyksekkäästi käytännön työhön.
Vuosina 1842–1845 Jacobi rakensi lennätinlinjan Pietarin ja Tsarskoje Selon välille. Hän suunnitteli useita erilaisia lennättimiä. Lisäksi Jacobi aloitti sähkötekniikan koulutuksen Venäjän armeijassa, ja suunnitteli itsestään räjähtäviä merimiinoja Krimin sotaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moritz Hermann von Jacobi Wikimedia Commonsissa
Andrei Zubov

Andrei Nikiforovitš Zubov (ven. Андре́й Ники́форович Зу́бов), kirjailijanimeltään Pit’u Öńö (komipermjakiksi Питю Öньö; 25. marraskuuta 1899 – 8. syyskuuta 1937) oli komipermjakkilainen kirjailija ja kulttuurityöntekijä.
Zubov syntyi talonpojan perheeseen nykyisen Permin Komin Kudymkarin piirin Verh-Invan kylässä. Koulunkäynnin jälkeen hän työskenteli lennätinlaitoksessa ja palveli Puna-armeijassa. Vuodesta 1922 lähtien Zubov opetti komipermjakin kieltä ja opiskeli Permin yliopistossa. Sieltä valmistuttuaan hän laati oppikirjoja, kehitti komipermjakin ortografiaa ja terminologiaa.
Zubovia pidetään yhtenä komipermjakkien kirjallisuuden perustajista. Vuonna 1923 ensimmäisessä komipermjakinkielisessä kaunokirjallisessa julkaisussa Goradźuĺ julkaistiin hänen runonsa Kökö gorttöm (”Kukkuu koditon”), joka nykyään tunnetaan lauluna. Vuonna 1929 Zubovilta ilmestyi runokokoelma Öndža ja vuonna 1933 runoelma Vyĺ tui vylöt (”Uutta tietä pitkin”). Näytelmää Pemyt oi pyrjöt (”Läpi pimeän yön”) esitettiin Kudymkarin teatterissa.
Vuonna 1937 Zubov pidätettiin syytettynä kuulumisesta vastavallankumoukselliseen kapinallisjärjestöön ja Natsi-Saksan tiedustelupalvelun avustamisesta. Hänet teloitettiin saman vuoden syyskuussa. Zubovin maine puhdistettiin vuonna 1956. Kirjailijan valitut teokset ilmestyivät Kudymkarissa vuonna 1963.
Ann Sullivan

Ann Sullivan (10. huhtikuuta 1929 Fargo, Pohjois-Dakota, Yhdysvallat – 13. huhtikuuta 2020 Woodland Hills, Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen animaattori. Sullivan osallistui muun muassa Leijonakuninkaan, Pienen merenneidon ja Lilo ja Stitchin tekemiseen. Hän piirsi sekä käsin että tietokoneella. Sullivan kuoli  covid-19-tautiin huhtikuussa 2020.
Käännös suomeksi
Andreia Norton

Andreia Norton kesäkuussa 2022.
Andreia Alexandra Norton (s. 15. elokuuta 1996) on portugalilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Portugalin naisten maajoukkueessa ennen vuoden 2022 EM-kilpailuja 62 maaottelua ja tehnyt niissä neljä maalia. Hän pelasi ensimmäisen naisten maaottelunsa lokakuussa 2016.
Norton edustaa kotimaassaan Bragaa. Ulkomailla hän on edustanut espanjalaista Barcelonaa, saksalaista Sandia ja italialaista Interiä.
Minun tieni 1998–2008

| Minun tieni 1998–2008 Pentti Hietanen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 24. syyskuuta 2008
 Tyylilaji: iskelmä, pop
 Kesto: 132.41
 Levy-yhtiö: EMI
Pentti Hietasen muut julkaisut
| Con amore 2007 | Minun tieni 1998–2008 2008 | Rakastan elämää 2009 |
Minun tieni 1998–2008 on suomalaislaulaja Pentti Hietasen kokoelmalevy, joka julkaistiin 24. syyskuuta 2008. Levy juhlisti Hietasen 25-vuotista taiteilijauraa.
Kokoelma sisältää Pentti Hietasen aiemmin levyttämien kappaleiden lisäksi kaksi uutta laulua. Näistä toinen, "Joka henkäykseen" (alun perin The Policen "Every Breath You Take"), julkaistiin singlenä 8. syyskuuta. Sillä ovat mukana myös Raimo Sirkiä ja Virtuoson jäsen Juhana Suninen.  Toinen uusi levytys on italiankielinen versio Whitney Houstonin hitistä "I Will Always Love You" ("L'amore sei tu").
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Joka henkäyksen (Pentti Hietanen, Raimo Sirkiä ja Juhana Suninen)  L'amore sei tu  Särkyneen toiveen katu  Kertokaa se hänelle  Mua unhoittaa et saa  Maria  Kun aika on  Granada  Aurinko laskee länteen  Jean Valjeanin rukous  Ti aspetterò  Nyt ja aina (Heikki Hela ja Pentti Hietanen )  Con te partirò  Tu cosa fai stasera (Pentti Hietanen ja Heini Kivimäki-Hietanen)  Core 'ngrato  Kuka tuntee tuon naisen  Minun tieni :  CD 2 Jään sun viereesi aamuun  Silloin  Huominen  La solitudine  Anthem  He Ain't Heavy, He's My Brother  Burn  Since You've Been Gone  Soldier of Fortune  Poika varjoiselta kujalta  Olet kaikki  Amore scusami  Anema e core  Ridonami la calma  Ei koskaan  Pur dolente son io  Toivotaan, toivotaan
Alice: Madness Returns

| Alice: Madness Returns |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Spicy Horse
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Steam, Humble Store, Microsoft Store ja PlayStation Store
Suunnittelija:  American McGee
Pelimoottori:  Unreal Engine 3
Julkaistu:  NA 24. kesäkuuta 2011EU 16. kesäkuuta 2011
Lajityyppi:  toimintaseikkailu, tasohyppely, selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 18
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360
Jakelumuoto:  DVD ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Alice: Madness Returns on Spicy Horsen kehittämä ja Electronic Artsin julkaisema kauhuaiheinen tasohyppelypeli. Peli julkaistiin kesäkuussa 2011 Microsoft Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle. Peli on jatko-osa pelille American McGee’s Alice ja perustuu Lewis Carrollin tarinaan Liisa Ihmemaassa
Juoni

Alice on päässyt pois mielisairaalasta, mutta joutunut sen sijaan orpokotiin Lontoon psykiatrille. Alicen hallusinaatiot eivät myöskään ota loppuakseen. Niinpä Alice menee taas Ihmemaahan, toivoen että voisi paeta kaikkea sitä. Se ei kuitenkaan ole mahdollista; Ihmemaan on vallannut suuri pahuus. Ihmemaassa kulkee suuri juna, jonka päämääränä on tuhota Alice, hänen muistonsa ja Ihmemaansa.
Hahmot

Alice Liddell on pelin teini-ikäinen päähenkilö. Hänen perheensä kuoli tulipalossa yli kymmenen vuotta sitten, mutta moni väittää, että hän olisi tappanut perheensä. Hän oli aluksi lukuisien itsemurhayritysten jälkeen mielisairaalassa yli kymmenen vuotta, mutta päästyään sieltä pois hän joutui Lontooseen, orpokotiin ja psykiatrille.
Dr. Angus Bumby on Alicen psykiatri ja vanha perhetuttu.
Nan Sharpe on Alicen hoitaja, mutta hän on myös prostituoitu.
Priscilla Witless oli Alicen hoitaja Rutledgen mielisairaalassa, ja virheellisesti sen takia kuvittelee että he ovat ystäviä.
Elizabeth Liddell oli Alicen isosisko, ja kuoli hänen vanhempiensa mukana tulipalossa. Hän esiintyy ihmemaassa myös Punaisena Kuningattarena, joka kertoo Alicelle enemmän junasta.
Jatko-osat

Jatko-osien kehitys on pysähtynyt Electronic Artsin vastarintaan American McGeen mukaan. Alice: Asylum oli kehityksessä ja sitä varten kerättiin rahoitusta.
Aiheesta muualla

Alice: Madness Returns MobyGamesissa (englanniksi)
Michael Olise

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Michael Akpovie Olise
Syntymäaika: 12. joulukuuta 2001 (ikä 22)
Syntymäpaikka: Lontoo, Englanti
Pelipaikka: Oikea laitahyökkääjä
Pituus: 184 cm
Seura
Seura: Bayern München
Junioriseurat
2009: Arsenal
2009–2016: Chelsea
2016–2017: Manchester City
2017–2019: Reading
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2019–2021 | Reading | 67 | (7) |
| 2021–2024 | Crystal Palace | 82 | (14) |
| 2024– | Bayern München | - | (-) |
Maajoukkue
| 2019 | Ranska U18 | 2 | (0) |
| 2022–2023 | Ranska U21 | 7 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. heinäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. heinäkuuta 2024.
Michael Akpovie Olise (s. 12. joulukuuta 2001 Lontoo, Englanti) on ranskalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän on pelannut myös muilla hyökkäyspään pelipaikoilla, etenkin hyökkäävänä keskikenttäpelaajana. Hänen isänsä on nigerialainen ja äitinsä ranskan-algerialainen. Hänellä on sekä Yhdistyneen kuningaskunnan että Ranskan kansalaisuus. Hän edustaa Bundesliigassa pelaavaa Bayern Müncheniä, ja on pituudeltaan 184-senttimetrinen.
Olise pelasi  Arsenalin, Chelsean, Manchester Cityn ja Readingin juniorijoukkueissa. Ensimmäisen ottelunsa Readingin edustusjoukkueessa hän pelasi tultuaan vaihdosta kentälle Englannin Mestaruussarjan ottelussa Leedsiä vastaam maaliskuussa 2019. Hän pelasi kauden aikana neljä liigaottelua. Kaudella 2019–2020 hän pelasi 19 mestaruussarjaottelua ja syötti yhden maalin. Helmikuun puolivälin jälkeen hän pelasi jokaisen liigaottelun. Kaudella 2020–2021 hän pelasi Readingissa 44 liigaottelua, joissa teki seitsemän maalia ja antoi 12 maalisyöttöä.
Olise siirtyi Englannin Valioliigan Crystal Palaceen 9,3 miljoonan euron siirtosummalla kesällä 2021. Avauskaudellaan hän pelasi 26 valioliigaottelua, joista 12 avauskokoonpanossa, sekä teki kaksi maalia ja antoi viisi maalisyöttöä. FA Cupin viidessä ottelussa hän teki kaksi ja syötti kolme maalia Crystal Palacen edetessä välieriin. Kaudella 2022–2023 hän pelasi 37 valioliigaottelussa, joista 31:ssa hän oli avauskokoonpanossa. Hän teki kaksi ja syötti 11 maalia. Kaudella 2023–2024 hän oli hamstring-vamman vuoksi sivussa kauden alusta marraskuun alkupuolelle ja uudelleen helmikuun alusta huhtikuun alkuun. Hän pelasi 19 valioliigaottelua, joista avauskokoonpanossa 14, ja teki kymmenen maalia. Hän teki kaksi maalia Brentfordia vastaan joulukuussa ja Manchester Unitedia vastaan toukokuussa. Lisäksi hän syötti kuusi maalia.
Olise siirtyi Bundesliigan Bayern Müncheniin 53 miljoonan euron siirtosummalla heinäkuussa 2024.
Olise on pelannut Ranskan alle 18- ja 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi kaksi ottelua alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2023. Hän pelasi Ranskan olympiajoukkueessa Pariisin olympialaisissa 2024.
Anja Karliczek

| Anja Karliczek |
| --- | --- |

Saksan opetusministeri
 14. maaliskuuta 2018–8. joulukuuta 2021  
Edeltäjä:  Johanna Wanka
Seuraaja:  Bettina Stark-Watzinger
Saksan liittopäivien jäsen
 22. syyskuuta 2013–  
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1971 (ikä 53) Ibbenbüren, Nordrhein-Westfalen, Länsi-Saksa
Tiedot
Puolue:  CDU
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.anja-karliczek.de
Anja Karliczek (s. 29. huhtikuuta 1971) on saksalainen kristillisdemokraattinen poliitikko. Hänet valittiin liittopäiville 2013 ja oli Angela Merkelin neljännen hallituksen opetusministeri 2018–2021.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anja Karliczek Wikimedia Commonsissa
Ann Todd

| Ann Todd |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. tammikuuta 1909 Hartford, Cheshire
Kuollut: 6. toukokuuta 1993 (84 vuotta) Lontoo
Kansalaisuus:  Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ann Todd (24. tammikuuta 1909 Hartford, Cheshire – 6. toukokuuta 1993 Lontoo) oli englantilainen näyttelijätär.
Todd teki monia rooleja eri elokuvissa, joista tunnetuimpia lienevät petollisen äitipuolen rooli Seth Holtin kauhuelokuvassa Pelon tunne, sekä rooli Gregory Peckin vaimona Alfred Hitchcockin elokuvassa 2 pisaraa viiniä.
Todd oli naimisissa kolmesti. Hänen kolmas aviomiehensä oli ohjaaja David Lean vuosina 1949–1957. Myös kaksi aikasempaa liittoa päättyivät eroon.
Todd kuoli Lontoossa sydänkohtaukseen 6. toukokuuta 1993.
Anja Čarman

| Mitalit> Maa:   Slovenia.Naisten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Mitalit> Maa:   Slovenia.Naisten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Mitalit> Maa:   Slovenia.Naisten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Maa:   Slovenia> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Madrid 2004 | 800 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Madrid 2004 | 200 m selkäuinti |  |
| EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Kultaa | Antwerpen 2001 | 400 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Debrecen 2007 | 200 m selkäuinti |  |
|  Hopeaa | Antwerpen 2001 | 800 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Chartres 2012 | 4 × 50 m sekauinnin sekaviesti |  |
|  Pronssia | Valencia 2000 | 200 m selkäuinti |  |
Anja Čarman (s. 22. maaliskuuta 1985 Škofja Loka, Jugoslavia) on slovenialainen uimari.
50 metrin allas

Čarman sai Madridin EM-kilpailuissa 2004 hopeaa 800 metrin vapaauinnissa ajalla 8.37,10 ja 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.13,12. Pitkien ratojen MM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan kahdestoista 200 metrin selkäuinnissa Barcelonassa 2003 ja olympialaisissa samassa lajissa kuudestoista Pekingissä 2008.
25 metrin allas

Čarman sai Valencian lyhyen radan EM-kilpailuissa 2000 pronssia 200 metrin selkäuinnissa. Hän voitti Antwerpenissa  2001 Euroopan-mestaruuden 400 metrin vapaauinnissa ja sai hopeaa 800 metrillä. Debrecenissä 2007 hän voitti Euroopan-mestaruuden 200 metrin selkäuinnissa ajalla 2.05,20. Hän kuului Chartres'ssa 2012 Slovenian hopeajoukkueeseen sekajoukkueiden 4 × 50 metrin sekauintiviestissä. Lyhyen radan MM-kilpailuissa hän on ollut parhaimmillaan kahdeksas 800 metrin vapaauinnissa Moskovassa 2002 ja 200 metrin selkäuinnissa Istanbulissa 2012.
Andrei Šumilin

Šumilin vuonna 1999.
Andrei Anatoljevitš Šumilin (ven. Андрей Анатольевич Шумилин, 9. maaliskuuta 1970 – 8. kesäkuuta 2022) oli venäläinen painija. Hän kilpaili vuoden 1996 kesäolympialaisissa ja sijoittui neljänneksi erittäin raskaan sarjan vapaapainitapahtumassa.
Painiura

Šumilin syntyi Kaliningradissa, Venäjän SFNT:ssä. Vuonna 1980 hänen isänsä toi hänet junioreiden urheilukouluun. 16-vuotiaana hän oli jo Neuvostoliiton urheilun mestari. Vuonna 1986 hän voitti Neuvostoliiton mestaruuden ja nuorten maailmanmestaruuden. Seuraavana vuonna Šumilin toisti menestyksensä – hän oli jo kaksinkertainen nuorten maailmanmestari. Vuonna 1989 hän oli junioreiden Euroopan mestari. Vuodesta 1990 hän oli Venäjän painijoukkueen vakituinen jäsen.
Millerit

| Millerit> We’re the Millers |
| --- | --- |
 Elokuvan mainosjuliste
Ohjaaja:  Rawson Marshall Thurber
Käsikirjoittaja:  Bob Fisher Steve Faber Sean Anders John Morris
Tuottaja:  Chris Bender Vincent Newman Tucker Tooley Happy Walters
Säveltäjä:  Ludwig Goransson Theodore Shapiro
Kuvaaja:  Barry Peterson
Leikkaaja:  Michael L. Sale
Pääosat:  Jennifer Aniston Jason Sudeikis Will Poulter Emma Roberts
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.  New Line Cinema
Levittäjä:  InterCom Netflix
Ensi-ilta:   7. elokuuta 2013  6. syyskuuta 2013
Kesto:  110 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  37 000 000 dollaria
Tuotto:  269 994 119 dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Millerit (engl. We’re the Millers) on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Rawson Marshall Thurberin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva.
Juoni

Huumekauppias David Clark (Jason Sudeikis) elää melko yksinäistä ja merkityksetöntä elämää. Kun hänen rahansa ja tavaransa varastetaan, hän jää velkaa diilerilleen Bradille (Ed Helms). Kuitatakseen velkansa hänen täytyy ryhtyä huumesalakuljettajaksi ja tuoda diilerinsä seuraava marihuanalasti Meksikosta Yhdysvaltoihin.
David tajuaa pian että hänen kannattaa naamioitua, sillä yksin hän kiinnittäisi huomiota ja jäisi kiinni rajalla. Siksi hänen täytyy värvätä itselleen kulissiperhe. David palkkaa vaimokseen strippaavan naapurinsa Rosen (Jennifer Aniston) ja lapsikseen 18-vuotiaan Kennyn (Will Poulter) sekä kotoa karanneen myöhäisteinin Caseyn (Emma Roberts).
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jennifer Aniston  | … |  Rose O’Reilly   |
|  Jason Sudeikis  | … |  David Clark   |
|  Will Poulter  | … |  Kenny Rossmore   |
|  Emma Roberts  | … |  Casey Mathis   |
|  Ed Helms  | … |  Brad Gurdlinger   |
|  Nick Offerman  | … |  Don Fitzgerald   |
|  Kathryn Hahn  | … |  Edie Fitzgerald   |
|  Molly C. Quinn  | … |  Melissa Fitzgerald    |
Tuotanto

Elokuvan tuotanto alkoi Wilmingtonissa, Pohjois-Carolinassa 23. heinäkuuta 2012. Suurin osa elokuvasta kuvattiin Pohjois-Carolinassa ja New Mexicossa.
Vastaanotto

Internetsivusto Rotten Tomatoesin mukaan 47 % kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan keskiarvolla 5,4/10. Keräys perustuu 147 arviointiin. Vaihtelevista arvosteluista huolimatta Millerit on tuottanut maailmanlaajuisesti lähes 270 miljoonaa dollaria ja ylittänyt alkuperäisen budjettinsa seitsenkertaisesti.
Elokuva sai useita palkintoehdokkuuksia, ja Will Poulter sai roolistaan nousevan tähden Bafta-palkinnon. Elokuvan toinen nuori näyttelijä, Emma Roberts, palkittiin komediaelokuvanäyttelijättären Teen Choice -palkinnolla.
Aiheesta muualla

Millerit Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Millerit Elonet.
Anja Juurikkala

Anja Juurikkala työhuoneessaan vuonna 1950.
Anja Juurikkala (7. huhtikuuta 1923 Heinola – 24. huhtikuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen kuvanveistäjä. Opiskeltuaan Taideteollisessa keskuskoulussa hän työskenteli Arabialla ja teki humoristisia esineitä, kuten Heluna-lehmäkannut. Heluna-koristeisia kannuja tuotettiin 1960-1973 aikana. Hänen toinen tunnetumpi työnsä oli merenelävä-aiheinen Aquirium-koriste astiasto joka oli tuotannossa Arabialla 1952-56 aikana.
Vuonna 1960 Juurikkala lähti opiskelemaan kuvanveistoa ja jatkoi opintoja myös Italiassa. Hän teki paljon muotokuvia ja satiirisia pienoisveistoksia sekä mitaleja. Hänen tunnetuin teoksensa Tulenkantajat (1987) on synnyinkaupungissa Heinolassa Lyseonmäen koulun pihalla. Tulenkantajat-teos kuvaa 18-vuotiasta naista ja oli silloin suurin naistaiteilijan suunnittelema valettu veistos Suomessa.
Veistoksia

Tulenkantajat 1987, Heinola, Lyseonmäen koulun piha.
Flora 1980-2003, Heinolan taidemuseon piha.
Kalakissa 1970, Heinolan kaupunginmuseon piha.
Haravatyttö 1991 Kiimingin entisen kunnantalon edusta. Oskari Jauhiainen, Anja Juurikkalan loppuuntekemä.
Kirjallisuutta

Juurikkala, Anja: Anja Juurikkala: Kuvanveistäjä.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1989.  ISBN 951-26-3236-5.
Juuti, Sirpa: Anja Juurikkala.  (Heinolan kaupunginmuseon julkaisuja, 26)  Heinola:  Heinolan kaupunginmuseo, 2016.  ISSN 1237-3249.  ISBN 978-952-68177-1-2.
Andrus Veerpalu
Yksityiselämä

Andrus Veerpalu on naimisissa ja hänellä on viisi lasta. Hän osaa puhua venäjää, suomea ja englantia.
Maailmancupin osakilpailuvoitot

| Päivä | Vuosi | Paikka | Maa | Laji |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 15. helmikuuta | 2003 | Asiago |  Italia | 10 km (p) |
| 8. maaliskuuta | 2003 | Oslo |  Norja | 50 km (p) |
| 13. joulukuuta | 2003 | Davos |  Sveitsi | 15 km (p) |
| 17. tammikuuta | 2004 | Nové Město |  Tšekki | 15 km (p) |
| 8. tammikuuta | 2005 | Otepää |  Viro | 15 km (p) |
| 12. maaliskuuta | 2005 | Oslo |  Norja | 50 km (p) |
Minguo-kalenteri

Vuoden 1912 eli minguo 1 -vuoden kalenteri: vasemmalla kuukalenteri ja oikealla gregoriaaninen eli aurinkokalenteri. Kuvassa Kiinan tasavallan perustaja ja ensimmäinen presidentti Sun Yat-sen.
Minguo-kalenteri (kiin.: 民國紀年; pinyin: Mínguó jìnián) on Kiinan tasavallan perustamisvuoteen 1912 perustuva kalenteri. Sitä käytetään nykyään vain Taiwanissa, mutta sitä on historiallisesti käytetty myös manner-Kiinassa, jossa sitä kuitenkin käytetään edelleen vuosien 1912–1949 historiankirjoituksessa. Minguo-kalenteri eroaa gregoriaanisesta kalenterista ainoastaan vuosien osalta: minguo-kalenterissa vuosien laskeminen alkaa Kiinan tasavallan perustamisvuodesta 1912, joka ilmaistaan 民國元年 mínguó yuánnián. Myöhemmät vuosiluvut saadaan vähentämällä gregoriaanisen kalenterin mukaisesta vuosiluvusta 1911: esimerkiksi vuosi 2024 on minguo-kalenterin vuosi 113 (kiin.: 民國113年). Sana minguo tarkoittaa ’tasavaltaa’ ja viittaa Kiinan tasavaltaan.
Historia

Ennen Xinhai-vallankumousta Kiinassa käytettiin yleisesti keisarien valtakausiin perustuvaa vuosienlaskujärjestelmää sekä kuukalenteria. 1900-luvun alussa eräät tasavaltalaiset ja vallankumoukselliset alkoivat käyttää Keltaisen keisarin valtaanastumisvuoteen perustuvaa vuosilukua. 2. tammikuuta 1912 presidentti Sun Yat-sen antoi määräyksen, jonka mukaan 1912 on tasavallan ensimmäinen vuosi (kiin.: 民國元年), josta alkaen vuosia lasketaan, ja kalenterina käytetään muuten gregoriaanista kalenteria.
Minguo-kalenterin vuosiluku on sama kuin pohjoiskorealaisen juche-kalenterin ja japanilaisen kalenterin Taishō-aikakauden (1912–1926) vuosiluku, koska Kiinan tasavallan perustamisvuosi 1912 on myös Pohjois-Korean ensimmäisen johtajan Kim Il-sungin syntymävuosi sekä Japanin keisari Yoshihiton eli Taishōn valtaanastumisvuosi.