stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hilli

Hilli voi tarkoittaa:
Sukunimi:
Ari Hilli (s. 1968), suomalainen jääkiekkomaalivahti ja valmentaja
Arvo Hilli (1930–2024), suomalainen aitajuoksija
Kira Hilli (s. 1999), suomalainen balettitanssija ja malli
Matti Hilli (s. 1951), suomalainen yritysjohtaja
Sebastian Hilli (s. 1990), suomalainen säveltäjä.
Paikannimi:
Hilli, kylä Kokkolan Kälviällä
Hilli, kylä Kauhavan Alahärmässä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hillheadin metroasema

Hillhead on Glasgow'n metron asema Hillheadin kaupunginosassa Glasgow'ssa. Asema on avattu muun metrojärjestelmän tavoin vuonna 1896.
Hillheadin asema uudelleenrakennettiin miltei kokonaan metrojärjestelmän uudistustöiden yhteydessä 1977–1980. Asemalle asennettiin liukuportaat ja rakennettiin muun muassa uusi laituri sekä suurempi lippuhalli. Nykyisin asema on yksi järjestelmän vilkkaimmista.
Hillheadin asema sijaitsee lähellä Glasgow'n yliopistoa ja kasvitieteellistä puutarhaa.
Hentii

| Hentiin provinssi Хэнтий аймаг |
| --- | --- |
 Ononjoki
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti Mongoliassa
Valtio:  Mongolia
Perustettu:  1930
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Öndörhaan
Pinta-ala:  80 300 km²
Väkiluku (2010):  65 335
 – väestötiheys:  0,8 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  MN-039
 
Provinssin internetsivut
Hentii (mong. Хэнтий аймаг, Hentii aimag) on yksi Mongolian 21 provinssista. Se sijaitsee maan itäosassa Ulan Batorin itäpuolella ja rajautuu Dornodin, Sühbaatarin, Dornogovin, Govisümberin, Tövin ja Selengen provinsseihin sekä Ulan Batorin kaupunkiin ja pohjoisessa Venäjään. Siellä on vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 65 335 asukasta ja sen pinta-ala on 80 300 neliökilometriä. Provinssin pääkaupunki on Öndörhaan.
Hentii tunnetaan alueena, jossa Tšingis-kaani syntyi ja varttui aikuiseksi.
Aluejako

Alue jakautuu 18 pienempään osaan, sumiin. Ne ovat:
| Sum | Mongoliksi | Väkiluku (2015) |
| --- | --- | --- |
| Bajan-Adarga | Баян-Адарга | 2 418 |
| Bajanhutag | Баянхутаг | 2 158 |
| Bajanmönh | Баянмөнх | 1 627 |
| Bajan-Ovoo | Баян-Овоо | 1 657 |
| Batnorov | Батноров | 5 413 |
| Batšireet | Батширээт | 2 248 |
| Binder | Биндэр | 3 976 |
| Bor-Öndör | Бор-Өндөр | 8 576 |
| Dadal | Дадал | 2 821 |
| Darhan | Дархан | 1 839 |
| Delgerhaan | Дэлгэрхаан | 2 339 |
| Galšar | Галшар | 2 112 |
| Herlen | Хэрлэн | 21 520 |
| Mörön | Мөрөн | 1 833 |
| Norovlin | Норовлин | 2 341 |
| Tsenhermandal | Цэнхэрмандал | 1 848 |
| Žargalthaan | Жаргалтхаан | 2 092 |
| Ömnödelger | Өмнөдэлгэр | 5 521 |
Kuvia

Tšingis-kaanin syntymäpaikkana pidetty Delüün boldog Dadalin sumissa
Perhe Hentiin provinssissa
Ononjoki Dadalissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hentii Wikimedia Commonsissa
Provinssin internetsivut
Mongolian provinssit
Provinssit: Arhangai | Bajan-Ölgii | Bajanhongor | Bulgan | Darhan-Uul | Dornod | Dornogovi | Dundgovi | Govi-Altai | Govisümber | Hentii | Hovd | Hövsgöl | Ömnögovi | Orhon | Övörhangai | Selenge | Sühbaatar | Töv | Uvs | Zavhan
Kunta: Ulan Bator
Hilkka Helinä

| Hilkka Helinä |
| --- | --- |
 Hilkka Helinä vuonna 1952.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hilkka Helinä Halttunen   (o.s. Itkonen)
Syntynyt: 12. syyskuuta 1916 Viipuri, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 16. toukokuuta 1973 (56 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Kaarlo Halttunen  (vih. 1939; k. 1973)
Lapset:  3
Näyttelijä
Aktiivisena:  1937–1973
Merkittävät roolit:   Elinan surma  Kartanon naiset  Ryysyrannan Jooseppi 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Hilkka Helinä Halttunen (o.s. Itkonen; 12. syyskuuta 1916 Viipuri – 16. toukokuuta 1973 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän teki 35 vuoden mittaisen uran puhe­teatterissa, elo­kuvissa, Radioteatterissa ja televisiotuotannoissa. Hilkka Helinä oli yksi suomalaisen elokuvan kultakauden tähdistä. Hänen tunnetuimpia valko­kangas­osiaan ovat muun muassa nimi­osa Elinan surmassa ja Kaisa-Reetan osa Ryysy­rannan Joosepissa.
Erityisen paljon Hilkka Helinä tulkitsi hyvässä sosio­eko­nomisessa asemassa olevien naisten tuntoja, kuten pää­roolin elo­kuvassa Kartanon naiset. Hän näytteli niin ikään useissa Simo Penttilän teksteihin perustuvissa elo­kuvissa ja Niskavuori-elo­kuvissa. Teatteri­taiteilijana hän työskenteli Intimiteatterissa. Hänet palkittiin Pro Finlandia -kunnia­merkillä vuonna 1971.
Lapsuus ja nuoruus

Hilkka Helinän vanhemmat olivat näyttelijä Aaro Itkonen ja puvuston­hoitaja Mimmi Grön­roos. Grönroos ja Itkonen eivät olleet avio­pari; heillä ei ollut taloudellisia edellytyksiä avioitua. He asuivat jonkin aikaa Oulussa, josta Itkonen muutti Viipuriin ja Grön­roos puolestaan Turkuun. Grönroos joutui matkaamaan Turusta Viipuriin synnyttämään tyttärensä pahojen puheiden välttämiseksi. Sen ajan Suomessa aviottoman lapsen synnyttäminen oli naiselle häpeällistä. Elämänsä ensi­vuodet Hilkka Helinä vietti viipurilaisessa sijais­perheessä. Myös Aaro Itkonen oli vahvasti mukana tyttärensä elämässä tämän alku­taipaleella. Hän avioitui erään viipurilaisen kauppiaan kanssa 1919 ja muutti Savonlinnaan. Sen jälkeen Mimmi Grönroos haki tyttärensä Turkuun.
Hilkka Helinä kävi kansakoulunsa Turussa. Teatterilavalla hän oli ensi kerran jo neli­vuotiaana kappaleessa Kuningas Erik XIV. Teatterin ohella Hilkka Helinä harrasti musiikkia. Hän opiskeli lähes ammatti­maiseksi pianistiksi Kosti Vehasen opastuksessa, mutta sävel­taiteilijan ura tyssäsi kun Vehanen muutti pois Suomesta. Kuuden tyttö­lyseo­vuoden jälkeen hänet otettiin harjoittelijaksi Turun Teatteriin. Parin näytäntö­vuoden kuluttua hän muutti Helsinkiin ja kirjautui opiskelijaksi Näyttämö­opistoon vuonna 1936. Opinnot kestivät kaksi vuotta.
Ura > Näyttämö

Hilkka Helinän ensimmäiset teatteri­kiinnitykset olivat Kotkan Näyttämö 1938–1939, Viipurin Kaupunginteatteri 1939–1940 ja Tampereen Teatteri 1940–1941. Teatteriuran alku oli kiireinen. Hän oli mukana kaikissa ensimmäisen näytäntö­kautensa kappaleissa. Hilkka Helinän ensimmäinen tehtävä oli Mirja Joros huvi­näytelmässä Vaarallinen ikä. Tampereen Teatterissa hän näytteli muun muassa teoksessa Nais­diktaattori, jossa hän teki Dyveken roolin. Hilkka Helinä sai erinomaista palautetta myös rooleistaan näytelmissä Jääkärin morsian, Jää­meren kansaa ja Viktorian husaari.
Vuosina 1951–1960 Hilkka Helinällä oli kiinnitys Radioteatteriin, jossa hän oli erittäin käytetty näyttelijä. Hänellä oli muun muassa Ronskilan Hilkan rooli kuunnelmasarjassa Kankkulan kaivolla. ”Täyttä tyydytystä ei radio­työ pysty näyttelijälle suomaan”, Hilkka Helinä analysoi radiossa näyttelemistä, jota hän toisaalta arvosti äänenkäytön kehittäjänä.
Radiosta Hilkka Helinä siirtyi Intimiteatteriin vuonna 1960, ja nousi pian teatterin johtavaksi nais­näyttelijäksi. Hän teki useita kiitettyjä suorituksia huvi­näytelmissä ja näytteli 25-vuotis­taiteilija­juhlassaan Janen roolin salonki­komediassa Yllättävä kälyni. Intimi­teatterissa Hilkka Helinä työskenteli täysi­päiväisesti kuolemaansa saakka. Uransa aikana hän teki vierailuja Helsingin Kansanteatteriin ja Suomen Kansallisteatteriin.
Ura > Teatteritehtäviä

Hilkka Helinän näyttämö­tehtäviä:
Anna Liisa (rooli: Pirkko)
Elinan surma (Kirsti)
Heinä­kuume (Judith)
Jää­meren kansaa (Petra)
Kypsyys­koe (Käthe Seidel)
Nais­diktaattori (Dyveke)
Olkaa kilttejä Mr Sloanelle (Kathy)
Onni alkaa huomenna (Ola)
Pastori Jussilainen (valles­manska)
Rakkauden epä­säännöllinen verbi (Hedda Rankin)
Sisarukset (Dolly)
Tanssiaiset (Adela)
Viisas avio­vaimo (Constance)
Yllättävä kälyni (Jane)
Ylös­nousemus (Fedosja)
Ystävättäret (Deirdre)
Yksityiselämä

Hilkka Helinän avio­puoliso oli näyttelijä Kaarlo Halttunen. Paris­kunta avioitui syksyllä 1939 Mikael Agricolan kirkossa Helsingissä. Molemmat olivat tuohon aikaan Viipurin Kaupungin­teatterin näyttelijöitä. Heille syntyivät lapset Pekka Kaarlo (1941–1985), Marjukka Hilkka (1942) ja Elina Johanna (1952). Marjukka Halttunen seurasi vanhempiensa jalanjälkiä teatteri­näyttämölle; Elina Halttusesta tuli käsi­kirjoittaja.
Jatko­sodan lopulla Hilkka Helinän ja Kaarlo Halttusen lapset lähetettiin turvaan Ruotsiin. Hilkka Helinä haki heidät takaisin Suomeen kevät­talvella 1945.
Hilkka Helinän elämää varjostivat sairaudet. Hän sai ensimmäisen sydän­kohtauksensa alle 40-vuotiaana. Tuolloin hänellä todettiin sepel­valtimo­taudin oireita. Lisäksi hänellä diagnosoitiin munuaissyöpä. Hilkka Helinä pyrki jatkamaan työtään normaalisti ja synnytti kuopuksensa syöpä­diagnoosin jälkeen. Hän kuoli 56-vuotiaana, ja hänet haudattiin Helsinkiin Hietaniemen hautausmaalle.
Filmografia

Hilkka Helinä vuonna 1944 elokuvassa Kartanon naiset.
Troll (norjalainen yhtye)

Troll on norjalainen black metal -yhtye. Se perustettiin vuonna 1992, kun 14-vuotias Stian Arnesen (Nagash) alkoi tehdä musiikkia ystäviensä Glaurungin ja Fafnirin kanssa. He kuitenkin lähtivät pian projektista, jolloin Nagash jatkoi Troll-projektia soolona ja julkaisi EP:n Trollstorm over Nidingjuv vuonna 1995 ja Drep de kristne 1996. Drep de kristne -levyssä (suomeksi Tappakaa kristityt) on voimakkaasti kristillisen uskonnon vastaiset sanoitukset.
Drep de kristnen jälkeen Nagash keskittyi enemmän tärkeämpiin yhtyeisiinsä Dimmu Borgiriin ja Covenantiin. Tämän takia Troll ei ollut aktiivisena ennen vuotta 2000, jolloin Fafnir liittyi uudestaan bändiin. Yhtyeeseen liittyi myös uusia jäseniä. Nagashin huolehtiessa sekä kitaroista ja syntikoista Troll julkaisi vuonna 2000 levyn The Last Predators ja 2001 levyn Universal.
Vuonna 2008 Nagash kokosi uuden kokoonpanon yhtyeelleen ja aloitti uuden levyn levyttämisen vuoden 2009 tammikuussa. Tammikuussa 2010 Troll julkaisi uuden levyn Neo-Satanic Supremacy, joka oli tyyliltään sinfonista black metallia.
Nykyiset jäsenet

Stian Arnesen (Lex Icon), kitarat/laulu (aikaisemmin kaikki soittimet ja laulu): 1992-
Ygg, rummut/laulu: 2007-
Tlaloc, kitarat/laulu: 2008-
Vold, basso/laulu: 2007-
Exilis, kosketinsoittimet: 2008-
Nykyiset jäsenet > Muut jäsenet levyillä The Last Predators ja Universal

Amund Svensson (Blackheart/Psy Coma) - Syntikat, ohjelmointi
Hellhammer - rummut
Ursus Major - basso
Nykyiset jäsenet > Aikaisemmat jäsenet

Glaurung (1992)
Sinister Minister Twice (aikaisemmin Fafnir), laulu ja sanoitukset: 1992, 2000
Nykyiset jäsenet > Tuotanto

Trollstorm over Nidingjuv - 1995 (Head not Found)
Drep de kristne - 1996 (Damnation Records, myöhemmin Head not Found)
The Last Predators - 2000 (Head not Found)
Universal - 2001 (Head not Found)
Neo-Satanic Supremacy - 2010 (Napalm Records)
Tilbake Til Trollberg - 2020
Hydrofoni

Hydrofoni
Hydrofoni on vedenalainen mikrofoni, jota voi käyttää esimerkiksi kaikuluotauksessa tai delfiinien tutkimuksessa.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hoechst

| Hoechst AG |
| --- | --- |

Perustettu:  1863
Lakkautettu:  1999 (fuusio Aventikseksi)
Puheenjohtaja:  Jürgen Dormann (1994–1999)
Kotipaikka:  Frankfurt-Höchst, Saksa
Toiminta-alue:  maailma
Toimiala:  kemian- ja lääketeollisuus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Peter Behrensin Hoechstille suunnittelema toimitalo Behrensbau Frankfurt-Höchstissä, valmistunut 1920–1924.
Näkymä Hoechstin laboratoriosta 1988.
Hoechst-Biotika-tehdas Slovakian Martinissa.
Hoechst [ˈhøːkst] oli saksalainen kemianteollisuusyritys ja lääkevalmistaja, joka perustettiin 1863 Frankfurtin Höchstin kaupunginosassa, josta se sai nimensä. Alun perin väriaineita valmistamaan perustetusta Hoechstistä tuli 1900-luvun kuluessa yksi maailman suurimmista lääkevalmistajista. Vuonna 1999 se fuusioitui ranskalaisen  Rhône-Poulencin kanssa ja syntyi lääkeyhtiö Aventis. Se puolestaan fuusioitui 2004 ranskalaisen Sanofi-Synthélabon kanssa ja muodostui Sanofi-Aventis, nykyiseltä nimeltään Sanofi.
Historiaa

Alun perin yritys perustettiin nimellä Meister, Lucius & Co. perustajiensa Wilhelm Meisterin ja Eugen Luciuksen mukaan. Adolf Brüningin tultua kolmanneksi yhtiömieheksi nimi piteni muotoon Meister, Lucius & Brüning, kunnes vuonna 1880 yritys muutettiin osakeyhtiöksi ja nimettiin sijaintialueensa Höchstin mukaan nimellä Farbewerke Hoechst Aktiengesellschaft.
Hoechst oli Bayerin ja BASFin ohella vuosina 1925–1945 osa IG-Farben-kartellia, joka tuli toisen maailmansodan aikana surullisenkuuluisaksi keskitysleirien myrkkykaasun toimittajana. Liittoutuneiden lakkautettua IG-Farbenin 1945  Hoechst-yhtiö perustettiin uudelleen 1951.
Vuonna 1970 Hoechst hankki osake-enemmistön saksalaisesta Cassella Farbewerke Mainkur AG:sta, joka oli myös ollut natsivuosina osa IG-Farbenia. Vuonna 1974 yrityksen nimi lyheni muotoon Hoechst AG.
Vuonna 1987 Hoechstin Yhdysvalloissa toiminut tytäryhtiö hankki omistukseensa sikäläisen tekokuituvalmistaja Celanesen ja syntyi tytäryhtiö Hoechst Celanese.
1990-luvun puolivälissä Hoechstin monimutkaiseksi paisunutta hierarkista rakennetta alettiin järkeistää, ja noin 120 liiketoimintayksikön määrää karsittiin 35:een maailmanlaajuisesti tulovastuiseen yksikköön.
Vuonna 1998 Hoechst yhdisti kaiken teollisuutta palvelevan kemianteollisuutensa Celanese-yhtiöksi, joka seuraavana vuonna listattiin itsenäisenä yrityksenä Frankfurtin ja New Yorkin pörsseihin. Hoechstin lääketeollisuutta vahvistettiin ostamalla amerikkalainen Marion Merrell Dow ja ranskalainen Roussel Uclaf, joista syntyi tytäryhtiö Hoechst Marion Roussel.
Vuonna 1999 Hoechst fuusioitui ranskalaisen Rhône-Poulencin kanssa Strasbourgiin päämajansa perustavaksi Aventis-yhtiöksi, josta tuli maailman toiseksi suurin kemianyhtiö Novartiksen jälkeen. Vuonna 2004 ranskalainen Sanofi osti Aventiksen.
Hoechst Suomessa

Holger Bergenheim perusti Suomeen vuonna 1951 Oy Hoechst Fennica Ab:n, joka toi aluksi maahan lähinnä lääkevalmisteita. Toiminta laajeni 1960-luvulla käsittämään väriaineita, teollisuuskemikaaleja, muoviraaka-aineita, keinokuituja, kosmetiikkaa ja kirjapainoalan tarvikkeita. Yrityksellä oli myös omaa valmistusta, joka oli alkanut vuonna 1967 valojäljennöspaperin valmistamisesta saksalaisen Kalle AG:n lisenssillä. 1970-luvulla alettiin valmistaa lisenssillä lääkkeitä, ponne- ja kylmäkaasuja sekä reprografisia kemikaaleja. 1980-luvulla Hoechst Fennican maahantuontivalikoima kasvoi yhä, kun mukaan otettiin muun muassa hitsauslaitteet ja hitsauskaasuvalmisteet. Yhtiössä työskenteli 1970-luvun lopussa lähes 180 ihmistä ja vuonna 1990 noin 200.
Hoechst Fennicalla oli Tuusulassa lääketehdas, joka lakkautettiin 1992.
Hoechst Fennican toimitusjohtajina toimivat muun muassa Per-Erik Örthén 1962–1982, Kaarlo Vahevaara 1990–1994 ja viimeisenä Carl-Georg von Rège, Hoechstin Tanskan tytäryhtiön varatoimitusjohtaja. Hoechst AG osti Oy Hoechst Fennica Ab:n, joka pilkottiin 1996 pienemmiksi yhtiöiksi.
Logot

1974 – 1997
1997 – 1999
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hoechst Wikimedia Commonsissa
Hillevi Koski

Hillevi Koski oli amerikansuomalainen kirjailija jonka molemmat julkaistut romaanit sijoittuivat amerikansuomalaisten pariin.
Teoksia

Omantunnon tiellä : romaani. WSOY 1933
Unohtumaton nuoruus : romaani. WSOY 1936
Tulva ; kirjoittanut Hillevi Koski. New York ei julk. vuotta
Troll 2

| Troll 2 |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Claudio Fragasso  Drago Floyd 
Käsikirjoittaja:   Sarah Asproon  Drake Floyd 
Tuottaja:  Joe D'Amato
Säveltäjä:  Carlo Maria Cordio
Kuvaaja:  Federico Slonisko
Leikkaaja:  Vania Stringenoff
Pukusuunnittelija:  Laura Gemser
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Filmirage
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1990
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Troll 2 (tunnetaan myös nimellä Hiidet) on vuonna 1990 saanut italialais-yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Elokuva on saanut Kulttimaineen ja sitä pidetään yhtenä huonommista elokuvista ikinä. Elokuvasta on tehty myös Dokumentti: Best Worst Movie, jonka on itse tehnyt Michael Stephenson, joka näytteli Joshua Waitsiä tässä elokuvassa. Elokuva on epävirallinen jatko-osa elokuvalle: Troll. Elokuvalle on myös tehty toinen jatko-osa: Troll 3.
Juoni

Elokuva kertoo uuteen kaupunkiin muuttaneesta perheestä, jotka ihmettelevät kaupungin asukkaiden outoa käytöstä. Pian, he saavat tietää että kaupungin lähellä asuu noita mukana peikkojoukko, jonka voimat ovat riivanneet kaupunkilaiset. Joshua (Michael Stephenson) etsii johtolankoja tapauksesta ja pian he ovat suuressa vaarassa.
Tuotanto

Tuotanto alkoi, kun ohjaaja Claudio Fragasso:n vaimo, Rosella Drudi, oli ärsyyntynyt siitä, kun hän itse oli vegaani, mutta hänen kaverinsa olivat lihansyöjiä. Elokuvan tuotti Eduard Sarlui ja Joe D'Amato. Elokuvan näyttelijät olivat poiketen muutamista näyttelijöistä täysin tuntemattomia, lisäksi George Hardy, joka näytteli Michael Waitsiä elokuvassa oli tällöin vielä hammaslääkäri. Hän ei ollut tutustunut hyvin näyttelemiseen. Don Packard, joka esitti kaupan omistajaa oli oikea Mielisairaalan potilas, ja että hän ei itse tajunnut mitä oli tekeillä elokuvan aikana.
Vastaanotto

Suurilta osin, elokuva sai paljon huonoa arvosteluja, kritisoiden elokuvan näyttelyä ja peikkojen maskeerausta, mutta elokuva on saanut kuitenkin suuren kulttimaineen.
Heroes of Mana

| Heroes of Mana> Seiken densetsu: Heroes of Mana |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Brownie Brown
Julkaisija:  Square Enix
Jakelija:  Nintendo eShop
Tuottaja:  Kōichi Ishii
Säveltäjä:  Yōko Shimomura
Pelisarja:  Seiken densetsu
Julkaistu:  JP 8. maaliskuuta 2007NA 14. elokuuta 2007EU 14. syyskuuta 2007
Lajityyppi:  Taktinen roolipeli, reaaliaikastrategia
Pelimuoto:  Yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi  PEGI 12 
Alusta:  Nintendo DS
Jakelumuoto:  Digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Heroes of Mana (Japanissa nimellä Seiken densetsu: Heroes of Mana, jap. 聖剣伝説 HEROES of MANA) on Brownie Brownin kehittämä ja Nintendo DS:lle vuonna 2007 julkaistu taktinen roolipeli ja reaaliaikastrategia. Peli kuuluu Seiken densetsu -sarjaan, ja sen tarina sijoittuu 19 vuotta Seiken densetsu 3:n edelle.
Pelaaminen

Heroes of Mana etenee reaaliaikaisia taisteluita voitettaessa. Pelihahmojen rinnalle voidaan kutsua näiden rinnalla taistelevia hirviöitä, joiden avulla voidaan saavuttaa meneillään olevan tehtävän päämäärä, kuten esimerkiksi jonkin vihollisaluksen tuhoaminen. Voittoa edesauttavat uudet yksiköt, vihjeet ja varusteet. Jälkimmäisiä voidaan löytää kätketyistä paikoista tai hankkia tehtäviä suorittamalla. Varsinaisten juonta kuljettavien tehtävien lisäksi pelissä on 26 lisätehtävää.
Heroes of Manassa on langaton moninpeli. Pelissä hyödynnetään myös Nintendon Wi-Fi Connection -verkkopalvelua, jonka kautta voidaan ladata uusi tehtäviä ja karttoja.
Kehitys

Seiken densetsun luoja Kōichi Ishii vastasi Heroes of Manan tuottamisesta ja perussuunnittelusta. Pelin kehittänyt Brownie Brown työsti hanketta valvovan Ishiin ideat lopulliseksi suunnitelmaksi.
Ishii on sanonut Heroes of Manan päätarkoituksen olleen satunnaisiin pelaajiin vetoavan reaaliaikastrategian luominen. Alustaksi valittiin Nintendo DS siksi, että pelin mekaniikka sopi hänen mukaansa hyvin käsikonsolin kosketusnäyttöön ja moninpeliominaisuuteen.
Aiheesta muualla

Heroes of Mana MobyGamesissa (englanniksi)
Virallinen Heroes of Mana -sivusto (Pohjois-Amerikka) (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Pelit:   Mystic Quest  Secret of Mana  Seiken densetsu 3  Seiken densetsu 4  Seiken densetsu: Legend of Mana  Sword of Mana  Children of Mana  Seiken densetsu: Friends of Mana  Heroes of Mana
USS Patapsco

USS Patapsco voi tarkoittaa seuraavia Yhdysvaltain laivaston aluksia:
USS Patapsco (1799), 20-tykkinen sluuppi ex- USS Chesapeake
USS Patapsco (1806), 1-tykkinen kuunari
USS Patapsco (1812), kuunari
USS Patapsco (1862), Passaic-luokan monitori
USS Patapsco (AT-10), Patapsco-luokan hinaaja
USS Patapsco (AOG-1), Patapsco-luokan tankkeri.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”USS Patapsco”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Huviretki

Huviretki voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
huviretki, huvittelutarkoituksessa järjestettävä retki
jos päätarkoituksena on eväiden syöminen ulkona, kyseessä on piknik
Huviretki, suomalainen ravintolaketju
Sunnuntain huviretki, MTV:n vuonna 1984 esitetty lasten makasiiniohjelma
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Huviretki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hillilä

Hillilä tarkoittaa seuraavia:
Hillilä, kylä Asikkalassa
Hillilä, kylä Kalajoella
Sukunimi

Kaarlo Hillilä (1902–1965), suomalainen poliitikko, ministeri (Maalaisliitto), Lapin läänin maaherra ja Rovaniemen kauppalanjohtaja
Markku Hillilä (s. 1960), suomalainen rumpali ja lääkäri
Ruth-Esther Hillilä (1928–2001), amerikansuomalainen kuoronjohtaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hillilä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hentokarvalehti

| Hentokarvalehti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ceratophyllales
Heimo::  Karvalehtikasvit Ceratophyllaceae
Suku::  Karvalehdet Ceratophyllum
Laji::  submersum
Kaksiosainen nimi
 Ceratophyllum submersum  L. 
Katso myös
   Hentokarvalehti Wikispeciesissä   Hentokarvalehti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hentokarvalehti (Ceratophyllum submersum) on suuria kasvustoja kasvattava juureton, rehevien vesistöjen uposkasvi. Suomessa laji on hyvin harvinainen.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen hentokarvalehti on juureton, vaaleanvihreä uposkasvi. Kasvin varret ovat ohuita, rentoja ja haarovia, varren nivelissä on korkeintaan yksi haara. Lehdet ovat säteittäisesti yleensä 6–8 lehden kiehkuroissa. Lehdet ovat korvakkeettomia, lähes ruodittomia ja muutaman senttimetrin pituisia. Lehden lapa on 2–3 kertaa näennäisen halkihaaraisesti liuskainen. Liuskat ovat ohuita, velttoja, suoria ja hentohampaisia. Kukat ovat yksineuvoisia, lehtihankaisia, perättömiä, kehälehdettömiä ja lukuisten millin pituisten kehämäisten ja tasasoukkien ylälehtien suojaamia. Hyvin pienissä hedekukissa on runsaasti heteitä. Emikukat ovat hedekukkia kapeampia ja niiden luotti on rihmamainen. Suomessa hentokarvalehti kukkii touko-elokuussa. Hedelmä on lähes 0,5 cm pitkä, pinnaltaan syylämäinen, pitkänomainen pähkylä. Pähkylän kärjessä on piikkimäinen käyrä vartalo, mutta tyvipiikit puuttuvat. Laji leviää pääasiallisesti kasvullisesti siitä irtoavista varren- tai haaranpätkistä.
Suomessa tavataan myös toista, hyvin samannäköistä karvalehtilajia, karvalehteä (C. demersum).