stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Prestwickin lentoasema
Historia > Viime vuodet

8. maaliskuuta 2013 Infratil ilmoitti myyvänsä Prestwickin lentoaseman. Kenttää ei ostanut kukaan ennen lokakuuta 2013, jolloin Skotlannin hallitus kertoi aikeistaan ostaa kenttä julkiseen omistukseen. Tappiota tekevä lentoasema siirtyi hallituksen omistukseen 22. lokakuuta yhden punnan hintaan. Kauppa valmistui marraskuun lopussa 2013. Skotlannin varapääministeri Nicola Sturgeon kommentoi, että lentokentän yksityisomistus olisi ollut mieluisampi vaihtoehto, mutta kentän luomien työpaikkojen suojeleminen pakotti hallituksen ottamaan lentokentän haltuunsa.
Kesäkuussa 2014 Ryanair ilmoitti siirtävänsä osan lennoistaan Glasgow’n kansainväliselle lentoasemalle lokakuuhun 2014 mennessä.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Ryanair: Alicante, Barcelona, Fuerteventura, Gran Canaria, Knock, Lanzarote, Málaga, Teneriffa-Etelä Kausittainen: Carcassonne, Chaniá, Faro, Ibiza, Korfu, Carcassonne, Malta, Murcia, Palma de Mallorca, Pisa, Reus, Rooma-Ciampino
Lentoyhtiöt ja kohteet > Rahtilennot

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Air France Cargo: Chicago-O'Hare, Pariisi-Charles de Gaulle
Cargolux: Houston-Intercontinental, Los Angeles, Luxemburg, Seattle-Tacoma
Tilastoja > Matkustajamäärä

| Vuosi | Matkustajamäärä | Osuus Yhdistyneen kuningaskunnan lentoasemien matkustajamäärästä | Uusia reittejä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1992 | 11 000 | 0,0% |  |
| 1993 | 10 000 | 0,0% |  |
| 1994 | 135 000 | 0,1% | Dublin |
| 1995 | 313 000 | 0.2% | Lontoo-Stansted |
| 1996 | 522 000 | 0,4% |  |
| 1997 | 567 000 | 0,4% |  |
| 1998 | 558 000 | 0,4% | Beauvais |
| 1999 | 702 000 | 0,4% |  |
| 2000 | 905 000 | 0,5% |  |
| 2001 | 1 232 000 | 0,7% |  |
| 2002 | 1 486 000 | 0,8% | Moss/Rygge |
| 2003 | 1 854 000 | 0,9% | Barcelona, Bournemouth, Shannon, Göteborg-City |
| 2004 | 2 159 000 | 1,0% |  |
| 2005 | 2 405 000 | 1,1% | Krakova |
| 2006 | 2 395 000 | 1,0% | Derry, Gdansk, Varsova-Chopin, Amsterdam |
| 2007 | 2 421 000 | 1,0% | Belfast, Cork, Kaunas, Budapest, Grenoble |
| 2008 | 2 415 755 | 1,0% |  |
| 2009 | 1 817 727 | 0,8% |  |
| 2010 | 1 662 744 |  |  |
| 2011 | 1 297 119 |  | Carcassonne, Malta |
| 2012 | 1 067 933 |  | Barcelona, Bydgoszcz, Chaniá, Varsova-Modlin |
| 2013 | 1 145 836 |  |  |
Tilastoja > Matkustajamäärä kohteittain

| Sija (2013) | Kohde | Matkustajia (2013) | Matkustajia (2012) | Muutos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Dublin | 131 977 | 124 896 |  6% |
| 2 |  Alicante | 89 903 | 87 024 |  3% |
| 3 |  Málaga | 89 667 | 85 111 |  5% |
| 4 |  Barcelona | 87 214 | 78 590 |  11% |
| 5 |  Derry | 69 454 | 72 752 |  5% |
| 6 |  Teneriffa-Etelä | 66 942 | 61 634 |  9% |
| 7 |  Faro | 65 568 | 64 043 |  2% |
| 8 |  Palma de Mallorca | 62 031 | 50 959 |  22% |
| 9 |  Wrocław | 43 401 | 35 529 |  22% |
| 10 |  Beauvais-Tillé | 39 743 | 45 927 |  13% |
| 11 |  Varsova-Chopin | 34 431 | 15 786 |  118% |
| 12 |  Lanzarote | 32 430 | 28 972 |  12% |
| 13 |  Riika | 31 477 | 20 159 |  56% |
| 14 |  Bydgoszcz | 30 846 | 25 283 |  22% |
| 15 |  Murcia-San Javier | 30 471 | 30 478 |  |
| 16 |  Gran Canaria | 28 668 | 27 678 |  4% |
| 17 |  Milano-Bergamo | 28 132 | 25 617 |  10% |
| 18 |  Ibiza | 27 446 | 19 123 |  44% |
| 19 |  Rooma-Ciampino | 18 863 | 17 970 |  5% |
| 20 |  Reus | 18 776 | 18 168 |  3% |
| 21 |  Fuerteventura | 18 640 | 21 339 |  13% |
| 22 |  Carcassonne | 17 687 | 16 839 |  5% |
| 23 |  Rzeszow | 17 253 | — | – |
| 24 |  Pisa | 17 222 | 17 984 |  4% |
| 25 |  Varsova-Modlin | 11 664 | 18 909 |  38% |
Lähde: UKCAA

Prestwickin lentoasema ilmasta nähtynä
Prestwickin lentoaseman lähtöselvitysalue
Ryanairin Boeing 737-800 Prestwickissä
Air France Cargon Boeing 747-400F Prestwickissä
Käännös suomeksi
Vihtori Fallila

| Vihtori Fallila> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 21.1.1933–31.8.1933  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Turun läänin pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1893 Ulvila
Kuollut: 9. maaliskuuta 1973 (79 vuotta) Pori
Ammatti:  maatyömies, autonkuljettaja, kunnalliskodin johtaja
Vihtori Edvard Fallila (2. huhtikuuta 1893 Ulvila – 9. maaliskuuta 1973 Pori) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuonna 1933. Hän oli pitkäaikainen kunnallisvaikuttaja, joka toimi pitkään Satakunnan sosialidemokraattisen piirijärjestön puheenjohtajana ja oli myös SDP:n puolueneuvoston jäsen.
Elämä ja poliittinen ura

Ravanin kylässä syntyeen Fallilan vanhemmat olivat torppari Kustaa Edvard Nurmi ja Josefiina Fredriksson. Kansakoulua käytyään Fallila työskenteli maatyöläisenä ja sahatyömiehenä. Hän toimi myös paikallisten maatyömiesten etumiehenä ja oli Vanhakylän työväenyhdistyksen jäsen vuodesta 1910 lähtien. Vuonna 1914 Fallila oli perustamassa urheiluseura Vanhankylän Alkua.
Sisällissodan aikana Fallila liittyi huhtikuun 1918 alussa Porin punakaartiin ja toimi parin viikon ajan vartiomiehenä Haistilan asemalla. Punaisten vetäydyttyä kohti Itä-Suomea hän osallistui Lahden taisteluun ennen antautumistaan saksalaisille 1. toukokuuta. Fallila päätyi lopulta Hämeenlinnan vankileirille, ja sai heinäkuussa valtiopetoksesta 10 vuoden vankeustuomion, josta hänet armahdettiin 1921. Ulvilan suojeluskunnan esikunta, johon kuului muun muassa K. V. Huhtala, oli esittänyt Fallilalle kuolemantuomiota.
Vapauduttuaan Fallila oli maatyömiehenä Ulvilassa 1921–1927, Osuusliike Kansan ajomiehenä ja autonkuljettajana Porissa 1927–1943, Porin kaupungin huoltolautakunnan huoltotarkkaajana 1943–1945 sekä Porin kaupungin kunnalliskodin johtajana 1945–1961. Lisäksi hän toimi Ulvilan kunnan lastenvalvojana 1930–1941.
1920-luvulla Fallila toimi Ulvilan kunnanvaltuuston puheenjohtajana ja oli myöhemmin Porin kaupunginvaltuuston jäsen. Hän oli myös Uudenkoiviston työväenyhdistyksen puheenjohtaja. Vuonna 1933 Fallila toimi seitsemän kuukauden ajan kansanedustajana noustuaan kesken edustajakautensa kuolleen Emanuel Aromaan tilalle. Presidentin valitsijamiehenä hän oli 1950 ja 1956. Lisäksi Fallila toimi Satakunnan sosialidemokraattisen piirijärjestön puheenjohtajana 1939–1962, ja kuului SDP:n puolueneuvostoon. Vuonna 1953 Fallila sai kunnallisneuvoksen arvonimen, ja hän oli myös SDP:n kunniajäsen.
Perhe

Fallilan puoliso oli Jenny Vilhelmiina Kanerva, jonka kanssa hän avioitui 1914.
Victorine Nordenswan

| Victorine Nordenswan |
| --- | --- |
 Victorine Nordenswan 1860-luvulla.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Hildur Antoinette Victorine Nordenswan
Syntynyt: 14. kesäkuuta 1838 Hämeenlinna
Kuollut: 25. elokuuta 1872 (34 vuotta) Hämeenlinna
Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa 
 opiskelleita suomalaisia
Johan Jacob Ahrenberg, Anton Wilhelm Arppe, Charles Bassi, Johan Zacharias Blackstadius, Edla Blommér, Erik Cainberg*, Theodor Decker, Robert Wilhelm Ekman*, Erik Enroth, Gustaf Wilhelm Finnberg, Johan Erik Hedberg, Johan Gustav Hedman, Gustaf Erik Hedman, Theodor Höijer, Karl Emanuel Jansson, Johan Knutson, Unto Koistinen, Helmi Kuusi, Aleksander Lauréus*, Johan Erik Lindh, Frans Wilhelm Lüchow, Erik Johan Löfgren, Karl Peter Mazér, Hjalmar Munsterhjelm, Martti Mäki, Victorine Nordenswan, Johan Oldenburg, Antero Olin, Erik Palmstedt, Jacob Rijf, Mathilda Rotkirch, Carl Axel Setterberg, Carl Eneas Sjöstrand, Frans Sjöström, Anita Snellman, Erland Stenberg, Johan Henrik Strömer, Emanuel Thelning, Isak Wacklin, Ferdinand von Wright, Magnus von Wright, Wilhelm von Wright 
 * agré
Düsseldorfin koulukuntaan kuuluvat suomalaiset taiteilijat
Werner Holmberg, , 1860.
Fanny Churberg, Karl Anders Ekman, Severin Falkman, Ellen Favorin, Alina Forsman, Hanna Frosterus-Segerstråle, Alexandra Frosterus-Såltin, Emma Gylden-von Schantz, Werner Holmberg, Karl Emanuel Jansson, Arvid Liljelund, Berndt Lindholm, Erik Johan Löfgren, Hjalmar Munsterhjelm, Victorine Nordenswan, Augusta Soldan, Victoria Åberg
Victorine Nordenswan: Evankelista Johannes, 1866.
Hildur Antoinette Victorine Nordenswan (14. kesäkuuta 1838 Hämeenlinna – 25. elokuuta 1872 Hämeenlinna) oli suomalainen taidemaalari.
Nordenswanin vanhemmat olivat pankinjohtaja Johan Henrik Nordenswan ja Jakobina Fredrika o.s. von Numers. Hän opiskeli Tukholman kuninkaallisessa taideakatemiassa 1860–1862 ja maalasi 1860-luvulla erityisesti uskonnollisia aiheita. Nordenswanin taiteilijan ura katkesi kuitenkin ennenaikaisesti, kun hän kuoli jo 34-vuotiaana keuhkotuberkuloosiin.
Teoksia

Evankelista Johannes,  1866
Surevia naisia Kristuksen haudalla, 1868
Palkinnot

II palkinto dukaattikilpailussa 1865
I palkinto dukaattikilpailussa 1867
Palkinto Suomen Taideyhdistyksen ylimääräisessä kilpailussa 1869
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Victorine Nordenswan Wikimedia Commonsissa
/ Victorine Nordenswan Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Valkohelmikki

| Valkohelmikki |
| --- | --- |
 Valkohelmikki (Enoplognatha ovata), naaras
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hämähäkkieläimet Arachnida
Lahko::  Hämähäkit Araneae
Osalahko::  Araneomorphae
Yläheimo::  Araneoidea
Heimo::  Pallohämähäkit Theridiidae  Sundevall, 1833
Suku::  Enoplognatha
Laji::  ovata
Kaksiosainen nimi
 Enoplognatha ovata  (Clerck, 1757) 
Katso myös
   Valkohelmikki Wikispeciesissä   Valkohelmikki Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Valkohelmikki (Enoplognatha ovata) kuuluu pallohämähäkkien heimoon Theridiidae. Se kutoo kolmiulotteisen verkon, jonka avulla se saalistaa. Lisäksi valkohelmikit kulkevat öisin metsästysretkillä ja syövät avuttomia kohmeisia hyönteisiä.
Kuvia

Valkohelmikkinaaras kolmiulotteisen verkkonsa keskellä.
Valkohelmikki (Enoplognatha ovata), koiras
Aiheesta muualla

araneae
laji.fi
Virolat

| Virolat |
| --- | --- |
 Nuuskavirola (Virola elongata)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Magnolianae
Lahko::  Magnoliales
Heimo::  Muskottikasvit Myristicaceae
Suku::  Virolat Virola  Aubl.
Katso myös
   Virolat Wikispeciesissä   Virolat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Virolat (Virola) on eteläamerikkalainen kasvisuku, joka kuuluu muskottikasvien (Myristicaceae) heimoon.
Puun pihka sisältää voimakkaita hallusinogeenisia alkaloideja. Pihkaa on kuivattu, jauhettu ja imetty sieraimiin. Sitä on käytetty Amazonin heimojen maagis-uskonnollisissa menoissa.
Lajeja

Virola calophylla
Virola calophylloidea
Virola elongata – nuuskavirola
Virola sebifera
Virola surinamensis – guyananvirola
Virola theiodora
Viron kansanäänestys itsenäisyydestä 1991

Virossa järjestettiinkansanäänestys itsenäisyydestä 3. maaliskuuta 1991 samaan aikaan Viron eteläisen naapurin Latvian kanssa. Sen hyväksyi 78,4 prosenttia äänestäjistä 82,9 prosentin äänestysprosenttilla. Viron tasavallan korkein neuvosto palautti itsenäisyyden yöllä 20. elokuuta.
Tulokset

Äänestäjiltä kysyttiin "Haluatteko Viron tasavallan itsenäisyyden ja riippumattomuuden palautuvan?"
| Choice | Votes | % |
| --- | --- | --- |
| Puolesta | 737,964 | 78.4 |
| Vastaan | 203,199 | 21.6 |
| Virheellinen/tyhjä | 6,967 | – |
| Yhteensä | 948,130 | 100 |
| Rekisteröityjen äänestäjien  kokonaismäärä | 1,144,309 | 82.9 |
Source: Riigi Teataja
Äänestyksessä koettiin vahvojen venäjänkielisten alueiden tulosten olevan kriittisiä tulosten kannalta. Tallinnan, jossa venäjänkielisten osuus oli puolet väestöstä, äänestysprosentti oli 80% ja itsenäisyyden puolesta äänestäneitä 66%.
Venäjänkielinen Koillis-Viro ja sen kolme kaupunkia eli Sillamäe, Kohtla-Järve ja Narva poikkesivat tuloksissa merkittävästi. Niissä enemmistö asukkaista vastusti itsenäisyyttä.
Sillamäessä äänestysprosentti oli 27% väestöstä ja heistäkin äänesti ei-itsenäisyydelle 40%. Virolaisten osuus asukkaista oli vain kolme prosenttia. Kohtla-Järven ja Narvan äänestysprosentti oli kohtalaisen korkea eli 70% molemmissa kaupungeissa. Kohtla-Järvellä itsenäisyyttä halusi 46% ja Narvassa ainoastaan 25% äänestäneistä.
Valkoherukka

| Valkoherukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Herukkakasvit Grossulariaceae
Suku::  Herukat Ribes
Lajikeryhmä::  Rubrum-ryhmä
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkoherukka eli valkoinen viinimarja (Ribes Rubrum-ryhmä) on pensasmarja, joka on alun perin geneettinen muunnos punaherukasta. Valkoherukasta puuttuu punaherukan marjan punaisen värin aiheuttava geeni. Valkoherukka ei ole maultaan niin väkevä kuin punaherukka, vaan makeampi, mutta silti melko hapan.
Suomessa valkoherukkaa viljellään ammattimaisesti noin 86 hehtaarin verran, ja se on kolmanneksi eniten viljelty herukkalajike. Yleisimmät ovat mustaherukka (1 220 ha) sekä punaherukka (219 ha). Valkoherukan keskimääräinen sato vuodessa on noin 4 000 kilogrammaa hehtaaria kohti.[lähde? ]
Tärkeimmät lajikkeet

Suomessa viljeltävistä lajikkeista yleisimmät ovat:
’Valkoinen hollantilainen’
Valkoinen suomalainen, joka on valkoisen hollantilaisen juvalainen kanta
Lepaan Valkea
White Pearl
’Valkea Juterborg’
’Vit Jätte’
Valkoinen suomalainen on lajikkeena uusi. Se tuottaa makeita marjoja, on härmänkestävä ja erittäin runsassatoinen.
Käyttö

Valkoherukkasadosta korjataan marjat, joita käytetään useimmin mehuissa, hilloissa ja hyytelöissä. Marjat ovat makeita, punaherukkaan verrattuna valkoherukka on makeampi ja vähemmän hapan. Valkoherukoista tehdään myös viiniä, yksin tai muihin herukoihin sekoitettuna.
Vihreä sivistysliitto

| Vihreä sivitysliitto ry |
| --- | --- |
Perustettu:  1990
Toimiala:  Opintokeskus ja ajatushautomo
Toiminnanjohtaja:  Katja Alvoittu
Puheenjohtaja:  Pauliina Lehtinen
Aiheesta muualla
opintokeskusvisio.fi
Vihreä sivistysliitto on Opintokeskus Visiota ja Ajatuspaja Visiota hallinnoiva 20. tammikuuta 1990 perustettu yhdistys.[lähde? ]
Opintokeskus Visio

Opintokeskus Vision toiminta alkoi vuonna 1994, kun opetusministeriö myönsi Vihreälle sivistysliitolle 25. lokakuuta luvan ylläpitää opintokeskusta. Alusta lähtien opintokeskus järjesti vapaan sivistystyön koulutusta, ammatillista aikuiskoulutusta, julkaisi kirjoja ja toteutti erilaisia hankkeita. Opintokeskus menetti 1990-luvun lopussa luvan tarjota ammatillista aikuiskoulutusta.[lähde? ]
Nykyisin opintokeskus järjestää koulutuksia vihreälle liikkeelle ja tekee yhteistyötä maahanmuuttajien kotoutumisen tukijana ja maahanmuuttajajärjestöjen kumppanina.[lähde? ]
Ajatuspaja Visio

Ajatuspaja Visio on vuonna 2005 perustettu vihreitä lähellä toimiva ajatushautomo. Ajatushautomon keskeisiä teemoja ovat ympäristö, yhteiskunta, demokratia ja Eurooppa. Ajatushautomon toimintaa koordinoi koordinaattori Lukas Korpelainen.
Talous

Vihreä sivistysliitto on saanut vuosina 2018–2023 Opetus- ja kulttuuriministeriön yleisavustusta eduskuntapuolueiden taustalla toimiville ajatushautomoille yhteensä noin 299 500 euroa. Vuosittainen tuki on ollut vuodesta 2021 lähtien 60 500 euroa.
Aiheesta muualla

Opintokeskus Vision verkkosivusto
Ajatuspaja Vision verkkosivusto
Valkohanhikit

| Valkohanhikit |
| --- | --- |
 Drymocallis glandulosa
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Valkohanhikit Drymocallis  Fourr. ex Rydb.
Katso myös
   Valkohanhikit Wikispeciesissä   Valkohanhikit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkohanhikit (Drymocallis) on ruusukasvien heimoon kuuluva kasvisuku, jonka lajit aiemmin luokiteltiin hanhikkien (Potentilla) sukuun. DNA-sekvenssien tutkimus on osoittanut, että valkohanhikit ovat läheisempää sukua Chamaerhodos-suvulle ja pensashanhikeille (Dasiphora) kuin varsinaisille hanhikeille (esim. suikerohanhikki), jotka muodostavat pääosan entisestä Potentilla-suvusta.
Lajeja

preeriavalkohanhikki (Drymocallis arguta (Pursh) Rydb.)
Drymocallis calycina
Drymocallis corsica
Drymocallis damghanensis
Drymocallis discretica
Drymocallis fissa
Drymocallis geoides
Drymocallis glandulosa (Lindl.) Rydb.
Drymocallis halacsyana
Drymocallis jailae
Drymocallis kulabensis
Drymocallis longisepala
Drymocallis malacophylla
Drymocallis poteriifolia
Drymocallis regisborisii
valkohanhikki eli kalliovalkohanhikki (Drymocallis rupestris (L.) Soják)
Drymocallis saviczii
Drymocallis tianschanica
Aiheesta muualla

ITIS: Drymocallis (englanniksi)
The Plant List: Drymocallis (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Drymocallis
Käännös suomeksi
Virolaisen hallitus
Kokoonpano

| Salkku | Ministeri | Ministeri | Aloitti tehtävässä | Lopetti tehtävässä | Puolue |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Pääministeri |   | Johannes Virolainen | 12.9.1964 | 27.5.1966 | Keskusta |
| Ulkoasiainministeri, pääministerin sijainen |   | Ahti Karjalainen | 12.9.1964 | 27.5.1966 | Keskusta |
| Oikeusministeri |   | J. O. Söderhjelm | 12.9.1964 | 27.5.1966 | Ruotsalainen kansanpuolue |
| Sisäasiainministeri |   | Niilo Ryhtä | 12.9.1964 | 27.5.1966 | Keskusta |
| Puolustusministeri |   | Arvo Pentti | 12.9.1964 | 27.5.1966 | Keskusta |
| Valtiovarainministeri |   | Esa Kaitila | 12.9.1964 | 27.5.1966 | KP |
| Ministeri valtiovarainministeriössä |   | Erkki Huurtamo | 12.9.1964 | 27.5.1966 | Kokoomus |
| Opetusministeri |   | Jussi Saukkonen | 12.9.1964 | 27.5.1966 | Kokoomus |
| Maatalousministeri |   | Mauno Jussila | 12.9.1964 | 27.5.1966 | Keskusta |
| Ministeri maatalousministeriössä |   | Marja Lahti | 12.9.1964 | 27.5.1966 | Keskusta |
| Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeri |   | Grels Teir | 12.9.1964 | 27.5.1966 | Ruotsalainen kansanpuolue |
| Ministeri kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä |   | Esa Timonen | 12.9.1964 | 27.5.1966 | Keskusta |
| Kauppa- ja teollisuusministeri |   | Toivo Wiherheimo | 12.9.1964 | 27.5.1966 | Kokoomus |
| Sosiaaliministeri |   | Juho Tenhiälä | 12.9.1964 | 27.5.1966 | KP |
| Ministeri sosiaaliministeriössä |   | Kaarle Sorkio | 12.9.1964 | 27.5.1966 | Ammattiministeri |
Vehunkylä

| Vehu |
| --- | --- |
 Vehu
 Koordinaatit: 62°40.520′N, 24°29.564′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Soini
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vehunkylä on kylä Soinin kunnan eteläosassa, lähellä Ähtärin rajaa. Matkaa Soinin kirkonkylään ja Ähtärin kaupunkiin on molempiin noin 28 km, Jyväskylään ja Seinäjoelle 100 km, Tampereelle 180 km ja Helsinkiin 360 km. Lähin rautatieasema sijaitsee 20 km:n päässä Myllymäellä. Toisinaan Vehuun lasketaan kuuluvaksi myös kahden kilometrin päässä sijaitseva Ulvonkylä.
Vuonna 1925 valmistunut Vehun kansakoulu kunnostettiin 2001 matkailu-, retkeily- ja majoituskäyttöön. Vuoden 2013 lokakuusta lähtien koulu on toiminut yksityisasuntona. Koulussa oli enimmillään 60 oppilasta, mutta koulu suljettiin vuonna 1984. Nyt oppilaat kuljetetaan Soinin Parviaisenkylälle ja Ähtärin Myllymäelle.
Kansakoulun vieressä sijaitsee SLEY:n Vehunkylän paikallisosaston rukoushuone. Vehunkylällä on 1920-luvulta lähtien toiminut pienviljelijäyhdistys, jonka nimi muutettiin 1997 Vehun maa- ja kotitalousseuraksi. Seurantalo on otettu käyttöön 1961. Vehunperän kalastuskunta on keskittynyt kalastusasioihin ja Vehun riistamiehet puolestaan metsästykseen.
Myymäläauton ja kahden kyläkaupan toiminta on jo Vehulta loppunut.
Liikunta

Vehunkylän oma urheiluseura oli aikoinaan Vehun Tiikerit, jossa pelattiin muun muassa jääkiekkoa.
Nykyisin Ulvon kylältä on yhteys 27 kilometriä pitkälle Arpaisten reitille. Reitti kulkee Arpaisten ja kaksi kilometriä Soinin kirkonkylästä sijaitsevan Lauttosen virkistysalueen välillä.
Politiikka

Vehunkylä sijaitsee alueella, joka on varsin vahvaa Suomen Keskustan kannatusaluetta. Kivijärven-Vehun-Parviaisen äänestysalueella on äänestetty seuraavasti:
Presidentinvaalit 2006 (ensimmäinen kierros): Matti Vanhanen 58,3 %, Tarja Halonen 17,5 %, Sauli Niinistö 12,5 %, Timo Soini 10,0 %. Kaikkiaan äänestysalueella annettiin 120 ääntä.
Presidentinvaalit 2006 (toinen kierros): Sauli Niinistö 77,4 % ja Tarja Halonen 22,6 %. Näissä vaaleissa äänestysalueella annettiin 118 ääntä.
Posti

Vehunkylälle perustettiin II luokan postiasema 1. marraskuuta 1956, mutta se muutettiin I luokan postiasemaksi 15. helmikuuta 1958. Postiasema lakkautettiin 8. toukokuuta 1991. Vehunkylän postinumero 63950 on silti yhä käytössä.
Vehunkylän synty

Vehunkylän synnystä on monia kansantarinoita. Eräs niistä kuuluu:
Kun Jumala katseli tekojaan, oli yksi vajaanpaikka, viskas loput rippeet ja sano: "Tulukoon Vehunperä ja kasvakoon perunoita".[lähde? ]
Lähteitä

Heikinmäki, Maija-Liisa (toim.): Soini-lukemisto. Vaasa 1986.
Soinin kunnan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Valkoisen jumalan tyttäret – Marilainen nainen ja modernisaatio

| Valkoisen jumalan tyttäret – Marilainen nainen ja modernisaatio |
| --- | --- |
Kirjailija:  Ildikó Lehtinen (toim.)
Kieli:  suomi ja mari
Genre:  tietokirjallisuus
Kustantaja:  Suomalais-Ugrilainen Seura
Julkaistu:  2009
Sivumäärä:  304
ISBN:  978-952-5667-14-1
Sarja: Kansatieteellisiä julkaisuja 19
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Valkoisen jumalan tyttäret – Marilainen nainen ja modernisaatio on Ildikó Lehtisen toimittama kansatieteen alaan lukeutuva tietokirja, joka käsittelee suomensukuisen kansan, marien, naisten arkielämää 2000-luvun alussa. Teoksen marinkielinen nimi on Ош Юмын ÿдырышт-влак. Марий ÿдырамаш модернизаций корнышто. Kirjan on julkaissut Suomalais-Ugrilainen Seura vuonna 2009.
Valkoisen jumalan tyttäret kertoo marilaisten naisten arjesta Untšon kylässä Marinmaan tasavallassa 2000-luvun Venäjällä. Aihetta lähestytään kansatieteen näkökulmista, ja teokseen koottuja kirjoituksia yhdistää kenttätyömenetelmä. Kirja valottaa marilaista identiteettiä, etnisen uskonnon merkitystä jokapäiväisessä elämässä ja muutoksia naisen asemassa. Kirjan artikkelit käsittelevät häämenoja nuoren naisen kannalta, arjen toimintoja ja naisten pukuja puhtauden näkökulmasta, vainajainjuhlaa, sukupuolitettua tilaa ja valokuvien välittämää mielikuvaa. Kirjoittajat ovat kansatieteen tutkijoita Suomesta ja Marinmaan tasavallasta. Teoksessa on runsaasti kuvia, ja se on kaksikielinen eli suomen- ja marinkielinen. Suomalais-ugrilaisen kansatieteen alalla teos erottuu sikäli, että kirjan tutkimuskohde painottuu nykyaikaan. Teos on myös ensimmäinen gendertutkimus marilaisesta kulttuurista.
Valkoisen kotkan ritarikunta (Serbia)

Ritarikunnan tunnuksia
Valkoisen kotkan ritarikunta (serb. Орден Белог орла, Orden Belog orla) oli alkujaan serbialainen, sittemmin jugoslavialainen, ritarikunta, joka perustettiin vuonna 1883 kuningas Milan I:n kaudella. Sotilashenkilöille ritarikuntaa jaettiin kiitoksena poikkeuksellisen rohkeuden osoittamisesta. Näissä tapauksissa ritarikuntaa myönnettiin myös miekkojen kera.
Kunnianosoitusta jaettiin viidessä luokassa:
I luokka
II luokka
III luokka
IV luokka
V luokka