Weird Tales
Merkitys > Jälkimaine

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Joillakin lehdillä on sielu. Weird Tales on sellainen lehti. Harvat aikakausjulkaisut ovat koskaan herättäneet vastaavaa uskollisuutta tekijöissään ja kiintymystä lukijoissaan. | ” |
– Sam Moskowitz
Encyclopedia of Fantasyn (1997) artikkelissa Mike Ashley sanoo Weird Talesin olevan ”legendaarisin” fantasiaan keskittynyt pulp-lehti. Merkitykseltään ja vaikutukseltaan se jää Ashleyn mukaan toiseksi vain vuosina 1939–1943 ilmestyneelle Unknown-lehdelle. Ashleyn mukaan Weird Tales on vaikuttanut jokaiseen nykyiseen yhdysvaltalaiseen kauhun ja genrefantasian kirjoittajaan, ja myös ulkomailla lehden vaikutus on huomattava. Peter Hainingin mukaan Weird Talesilla on fantasian ja kauhun harrastajien parissa ainutlaatuinen merkitys, joka ei assosioidu pelkästään laatuun vaan myös omaperäiseen kirjalliseen tyyliin. Fantasiaan erikoistuneista pulp-lehdistä Weird Tales oli Hainingin mukaan ”ensimmäinen ja paras”, ja lehden kirjailijanimiä voidaan pitää ”kuka kukin on” -luettelona fantasiakirjallisuuden suuruuksista.
Ilmestymisaikanaan Weird Tales ei ollut erityisen suosittu lehti. Lehteen aktiivisesti kirjoittaneen Seabury Quinnin mukaan tämä johtui siitä, ettei lukijoiden enemmistö välittänyt pelätä. Lehdellä oli kuitenkin pieni mutta uskollinen vakiyleisö, joka Quinnin mukaan löysi ”jonkinlaista masokistista nautintoa” ja tunsi ”henkensä ylenevän lukiessaan tarinoita pahoista hengistä”. Yliluonnollisten tarinoiden ohella Weird Talesin linja poikkesi muista pulp-lehdistä siinä, että lehti pääasiassa vältti sensaationhakuisten ja seksiin painottuvien tarinoiden julkaisemista. Käytännössä Weird Talesissa julkaistujen novellien laatu tosin oli hyvin epätasainen. Avustajat kirjoittivat työkseen ja tuottivat siksi tarinoita nopeasti ja paljon. Lehden tavoitteena oli tehdä voittoa, ja tähän se pyrki tarjoamalla yleisöä viihdyttäviä tarinoita edullisesti. Taloudellisesti Weird Talesin tilanne oli epävarma lähes koko lehden olemassaolon ajan. Kirjailijoiden maksut tulivat usein kuukausia myöhässä ja kirjapainoille maksettiin joskus vasta, kun ne uhkasivat oikeustoimilla.
Weird Talesin vielä ilmestyessä lehteen kirjoittaneiden ennustettiin jäävän tuntemattomiksi ja vaille arvostusta. Sittemmin jotkut Weird Talesin avustajat ovat kuitenkin saavuttaneet kanonisoidun aseman. Heistä ylivoimaisesti suosituin ja tunnetuin on H. P. Lovecraft, joka oli koko 1900-luvun vaikutusvaltaisin kauhukirjailija. Myös Howardin suosio on vuosien mittaan kasvanut ja häntä pidetään J. R. R. Tolkienin ohella eräänä vuosisadan merkittävimmistä fantasiakirjailijoista. Lovecraftin Cthulhu ja Howardin Conan barbaari ovat Weird Talesin lopettamista seuranneina vuosikymmeninä kohonneet suosituiksi vastakulttuurin ikoneiksi. Kolmas suosittu Weird Tales -kirjailija on Clark Ashton Smith, jonka tyyli yhdisteli uudenlaisella tavalla kauhua, fantasiaa ja seikkailukirjallisuutta. Nykyään kolmeen edellä mainittuun kirjailijaan viitataan toisinaan Weird Talesin ”kolmena suurena”.
Weird Talesin alkuperäiset numerot ovat nykyään harvinaisia keräilykohteita. Arvokkaimpia ovat aivan ensimmäiset numerot, joiden hinta saattaa kohota jopa tuhanteen dollariin.