stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mike Rounds

Mike Rounds
Marion Michael "Mike" Rounds (s. 24. lokakuuta 1954) on Yhdysvaltojen republikaanisen puolueen poliitikko ja Etelä-Dakotan osavaltion 31. kuvernööri. Hän toimi kuvernöörin virassa 7. tammikuuta 2003 – 8. tammikuuta 2011 ja oli koko ajan hyvin suosittu; hänen kannatuslukunsa olivat osavaltioiden kuvernöörien korkeimpia.
Rounds edusti republikaaneja Etelä-Dakotan osavaltion senaatissa 1991-2000. Vuonna 2015 hän aloitti Yhdysvaltojen senaatissa.
Rounds, 11-lapsisen perheen kuopus, on naimisissa ja hänellä on neljä lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mike Rounds Wikimedia Commonsissa
Puolimatkan vesitorni

Puolimatkan vesitorni on Hyvinkäällä sijaitseva vesitorni, jonka korkeus on 35 metriä. Siihen mahtuu vettä 2 500 kuutiometriä. Torni valmistui 1966, ja rakennesuunnittelijana toimi Insinööritoimisto Erkki Juva. Torni peruskorjattiin vuonna 2014. Peruskorjauksen yhteydessä uusitun ulkoasun on suunnitellut arkkitehti Tuomas Valtonen. Peruskorjaus maksoi 1,48 miljoonaa euroa.
Puolimatkan vesitorni on Hyvinkään toinen varsinainen vesitorni. Kaupungin ensimmäinen vesitorni, Hyvinkään vesitorni, otettiin käyttöön vuonna 1951. Se sijaitsee Sahanmäen kaupunginosassa.
Plastron (miekkailu)

Urheilumiekkailussa käytetyt välineet:

1. Miekkailutakki

2. Hansikas

3. Vartalojohto (eli niin sanottu körppäri)

4. Kalpoja

5. Miekkailuhousut

6. Maski

7. Plastron (eli vartalosuoja)
Plastron eli suojaliivi (ransk. plastron protecteur) on miekkailussa käytetty suojavaruste, jota pidetään miekkailutakin alla. Miekkailun sääntöjen mukaan plastron on valmistettava 800 newtonia vastustavasta kankaasta. Alle 12-vuotiaille riittää 350 newtoninen.   Plastronin tarkoitus on tarjota lisäsuojaa  mahdollisesti  miekkailutakin saumojen läpi tulevilta pistoilta.
Micki DuPont

| Micki DuPont |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1980 Calgary, Alberta
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Eisbären Berlin
Sarja:  DEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–
Aik. seurat:  Saint John Flames (AHL)   Calgary Flames (NHL)   Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL)   Pittsburgh Penguins (NHL)   St. Louis Blues (NHL)   Peoria Rivermen (AHL)   EV Zug (NLA)   Kloten Flyers (NLA)
NHL-varaus:  270. varaus, 2000 Calgary Flames
Micki DuPont (s. 15. huhtikuuta 1980 Calgary, Alberta) on kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. DuPont edustaa kaudella 2018–2019 DEL-liigassa pelaavaa Eisbären Berliniä.
Ura > Juniorivuodet

Ennen ammattilaisuraansa DuPont kiekkoili Kamloops Blazersin riveissä junioriliiga WHL:ssä. Neljän kauden (vuodet 1996–2000) aikana DuPont pelasi yhteensä 259:ssä WHL:n runkosarjaottelussa, joissa hän keräsi yhteensä 212 tehopistettä, 55 maalia ja 157 syöttöpistettä. Eniten pisteitä hän teki viimeisellä juniorikaudellaan, kaudella 1999–2000, jolla hän oli Blazersin paras pistemies ja WHL:n puolustajien maalipörssin kärkinimi tehtyään 70:ssä pelaamassaan runkosarjaottelussa tehot 26 maalia ja 62 syöttöpistettä. Kauden jälkeen DuPont voitti sekä WHL:n että Canadian Hockey Leaguen vuoden puolustajan palkinnon ja lisäksi hänet nimettiin WHL:n läntisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökenttään.
Ura > Maajoukkue

Micki DuPont on edustanut maataan jääkiekon arvokilpailuissa kerran, Riian MM-kilpailuissa vuonna 2006, joissa Kanada jäi sijalle neljä. DuPont sai turnauksessa tililleen yhden syöttöpisteen syötettyään Mike Comrien tekemän maalin alkulohko-ottelussa Tanskaa vastaan.
Aiheesta muualla

Micki DuPont The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
DuPont sivustolla legendsofhockey.net
Ydintriadi

Ydintriadi on sotastrategiassa kolmesta erilaisesta ydinaseiden kuljetustusvälineestä muodostuva rakenne. Yleensä triadista puhuttaessa tarkoitetaan tuhovoimaisempien strategisten ydinaseiden kuljettamistapoja. Triadin osat ovat maalta laukaistavat mannertenväliset ballistiset ohjukset (ICBM), sukellusveneestä laukaistavat ballistiset ohjukset (SLBM) ja lentokoneiden, yleensä strategisten pommikoneiden, kantamat ydinaseet. Koska triadissa valtion ydinaseet ovat hajautettuna monelle osa-alueelle, parantaa se valtioon kohdistuvan mahdollisen ydinhyökkäyksen (ensi-isku) jälkeen tapahtuvan vastaiskun mahdollisuutta huomattavasti, minkä pitäisi klassisen peloteteorian mukaan nostaa ydinpelotteen toimivuutta merkittävästi. Tiettävästi neljä maata (Yhdysvallat, Venäjä, Kiina ja Intia) omaavat ydintriadin kyvyt ja Israelin uskotaan omaavan myös.
Ydintriadin perinteiset elementit > Pommikoneet

Lentokone on vanhin, perinteisin ja joustavin tapa toimittaa ydinase. Nykyään se tarkoittaa pudotettavan ydinpommin tai ilmasta laukaistavan ydinristeilyohjuksen kuljettamista. Pommikoneiden etu on, että ne voivat kantaa raskaan aselastin (myös muita kuin ydinaseita), niitä voidaan lähettää jo pelotemielessä kohdealueelle ja päätös ydiniskusta voidaan tehdä vasta aivan kohteessa tai perua matkalla. Nykyään vain muutamalla maalla on varsinaiseen ydinpommittamiseen suunnattuja strategisia pommikoneita. Myös hävittäjälentokoneita voidaan aseistaa ydinaseilla.
Ydintriadin perinteiset elementit > Maalta laukaistavat ohjukset

Ydinkärjillä varustetut maalta laukaistavat mannertenväliset ballistiset ohjukset (ICBM) kykenevät iskemään nopeasti myös pitkältä etäisyydeltä. Ne ovat välitön ydinisku, jota on vaikea torjua. Ne laukaistaan usein siiloista, mutta myös liikkuvia rekka- ja juna-alustaisia laukaisualustoja on kehitetty. Pelotteen kannalta nämä ovat heikoimpia ja haavoittuvaisia, koska ne ovat useimmiten omalla maaperällä, eikä niitä voi siirtää arvaamattomasti lähemmäs vihollista. Mannertenvälisten lisäksi on kehitetty myös keskimatkan ballistisia ohjuksia (MRBM) ja maalta laukaistavia risteilyohjuksia, jotka voidaan aseistaa ydinkärjillä. Näitä on yritetty rajoittaa erinäisillä sopimuksilla, koska ne ovat todella arvaamattomasti sijoitettavissa ja läheltä laukaistavissa.
Ydintriadin perinteiset elementit > Sukellusveneistä laukaistavat ohjukset

Sukellusveneestä laukaistavat ballistiset ohjukset (SLBM) ovat tehokas pelote, sillä ydinsukellusveneet voivat partioida hyvin pitkiä aikoja missä vain maailman merillä piilossa. Siksi ne ovat vähiten haavoittuvissa oleva osa-alue ja soveltuvatkin parhaiten vastaiskun tekemiseen. On myös suunniteltu sukellusveneestä laukaistavia, ydinkärjillä varustettuja, risteilyohjuksia. Sukellusveneet ovat kuitenkin kalliita ja teknisesti monimutkaisia. Myös onnettomuuden riski on olemassa.
Ydintriadin omaavat valtiot > Nykyiset > Yhdysvallat

Yhdysvaltain ydintriadi on kenties tunnetuin ja jo 1960-luvulla alkanut. Eri kuljetustapoja alettiin tutkia jo heti kylmän sodan alussa. Nykyään triadi on jaettu ilmavoimien ja laivaston kesken, mutta hallinta tulee USSTRATCOMista. Ilmavoimilla on strategisia B-52H ja B-2 -pommikoneita, joiden aseistusvaihtoehtoja on erilaisia. Ilmavoimat huolehtii myös lukuisiin osavaltioihin siiloihin sijoitetuista Minuteman III -ohjuksista. Laivaston hoidettavana on Ohio-luokan ydinsukellusveneet, joiden aseina ovat Trident II -ohjukset.
Koska teknologia on alkanut vanheta, Yhdysvalloissa on päätetty strategisen ydinpelotteen uusimisesta. Tulevaisuudessa uudeksi strategiseksi pommikoneeksi tulee B-21 ja ICBM:n rooliin LGM-35 Sentinel. Laivasto saa uudet Columbia-luokan ydinsukellusveneet, joiden Tridentit aseistetaan uusilla W93-ydinkärjillä.
Ydintriadin omaavat valtiot > Nykyiset > Venäjä

Neuvostoliitto kehitti omia ydinaseita ja niiden kuljetusmekanismeja pian Yhdysvaltojen jälkeen. Venäjällä on monimutkainen ja laaja ydinarsenaali. Maaohjuksiin kuuluvat siiloista, autolaveteilta ja junalaveteilta laukaistavat lukuisat erimalliset mannertenväliset ohjukset, joita hallitsee Venäjän strategiset ohjusjoukot. Venäjän laivastolla on Borei, Akula ja Delta -luokkien ydinsukellusveneitä. Laivastolla on monia eri ohjustyyppejä, esimerkiksi Bulava. Venäjän ilmavoimat operoi Tupolev Tu-22M, Tu-95 ja Tu-160 -mallien strategisia pommikoneita sekä joitakin ydinasekykyisiä hävittäjälentokoneita.
Ydintriadin omaavat valtiot > Nykyiset > Kiina

Kiinan ydinasearsenaali on paljon pienempi kuin USA:lla ja Venäjällä, noin 300 kärkeä. Uskotaan, että Kiina säilyttää suurta osaa ydinaseitaan varastoituna maan alle, eikä laukaisuvalmiina. Kansan vapautusarmeijan strategiset ohjusjoukot vastaavat maalle sijoitetuista ohjuksista, jotka ovat pääasiassa Dongfeng-ohjuksia. Laivastolla on tyyppien 092 ja 094 -ydinsukellusveneitä, jotka on aseistettu JL-1 ja JL-2 -ohjuksilla. Xi’an H-6 on Kiinan ilmavoimien strateginen pommikone, mutta ydinasekykyisiä ovat myös useat hävittäjämallit. Kiina on laajentanut ja tulee todennäköisesti laajentamaan arsenaaliaan 2020-luvulla.
Ydintriadin omaavat valtiot > Nykyiset > Intia

Intian ydinasedoktriini sallii vain vastaiskun. Intialla on Prithvi ja Agni -sarjojen ballistisia ohjuksia. Intialla on kaksi ydinasein varustettua sukellusvenettä: INS Arihant ja INS Arighat Ilmavoimien konetyypeistä neljä voi kantaa ydinpommeja: Dassault Mirage 2000H, Dassault Rafale, SEPECAT Jaguar ja Suhoi Su-30MKI.
Ydintriadin omaavat valtiot > Entiset > Ranska

Kylmän sodan aikana Ranska kehitti kaikki triadin elementit. Ranska oli neljäs tämän saavuttanut valtio. Sittemmin maalta laukaistavista ohjuksista on luovuttu. Nykyään Ranskan ydinpelote perustuu Triomphant-luokan ydinsukellusveneiden M45 ja M51 -ohjuksiin. Niiden lisäksi Ranskalla on Mirage 2000N ja Rafale -hävittäjistä ammuttavia ASMP -ydinristeilyohjuksia. Rafalen M-versioita on lentotukialus FS Charles de Gaullella.
Ydintriadin omaavat valtiot > Mahdolliset > Israel

Uskotaan, että Israel on kehittänyt ydinaseita käyttöönsä, mutta maa ei ole virallisesti koskaan myöntänyt tai kieltänyt sitä. On myös arvioitu, että maalla olisi triadinomaisia ydinasekykyjä. Jeriko-ohjusperheen ohjukset saattavat olla varustettavissa ydinkärjillä, kuten olisivat myös Dolphin-luokan sukellusveneiden Popeye Turbo -ohjukset. Popeye Turbo on AGM-142 -ohjuksesta kehitetty sukellusveneestä laukaistava risteilyohjus. Israelin ilmavoimien lentokoneista F-15, F-16 ja F-35 -hävittäjät on suunniteltu Yhdysvalloissa ydinpommien kuljettamiseen kykeneviksi.
Venäläinen strateginen pommikone Tupolev Tu-160
Ydinasesopimusten takia käytöstä jo poistettu yhdysvaltalainen LGM-118A Peacekeeper -ICBM
Yhdysvaltojen SLBM:t historian aikana, vasemmalta oikealle: UGM-27 Polaris A1, Polaris A2, Polaris A3, UGM-73 Poseidon, Trident I, Trident II
Käännös suomeksi
Micko Hell

| Micko Hell> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. marraskuuta 1978 (ikä 45) Helsinki
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Laulukielet:  englanti, suomi
Aktiivisena:  1996–
Tyylilajit:  metal
Soittimet:  kitara, laulu
Yhtyeet:  Denigrate, Micko Hell and The Motherfuckers, Million Dollar Beggars, Gloomy Grim, Musta Kerava, Alcyona Sky, Dimebag Beyond Forever, Micko Hell's Bullet Band, Dauntless, Sargofvck, Done
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Micko Hell (oik. Mikko Huvinen, s. 15. marraskuuta 1978 Helsinki) on suomalainen muusikko ja mm. yhtyeiden Micko Hell and The Motherfuckers, Million Dollar Beggars ja Denigrate solisti. Hän on tehnyt Denigraten kanssa kappaleen vuonna 2002 valmistuneeseen elokuvaan Menolippu Mombasaan.
Diskografia > Denigrate

Dismal Euphoria (2003)
Hollowpoint (2015)
Diskografia > Million Dollar Beggars

Million Dollar Beggars (2008)
Diskografia > Gloomy Grim

The Age of Aquarius (2016)
Aiheesta muualla

Micko Hell Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mervi Katainen

| Mervi Katainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1978 (ikä 45–46) Vihti, Suomi
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Kotipaikka:  Espoo
Puoliso:  Jyrki Katainen (vih. 2003)
Lapset:  2
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Mervi Katainen (o.s. Kuittinen, s. 1978 Vihti) on suomalainen, kokoomusta edustava poliitikko. Katainen on toiminut vuodesta 2023 Espoon kaupunginhallituksen puheenjohtajana. Hän on entisen pääministerin Jyrki Kataisen puoliso.
Katainen on valtiotieteiden tohtori ja työskenteli ennen kaupunginhallituksen puheenjohtajuutta terveysteknologiayritysten edunvalvontajärjestö Sailab – MedTech Finland ry:n kehittämispäällikönä.
Elämäkerta

Katainen vietti lapsuutensa ja nuoruutensa Vihdissä. Hän toimi Vihdin nuorisovaltuustossa ja oli sen puheenjohtajana vuonna 1997. Katainen oli perustamassa Suomen Nuorisovaltuustojen Liittoa ja toimi yhdistyksen puheenjohtajana vuonna 1997.
Katainen aloitti jalkapallon 10-vuotiaana Nummelan Palloseurassa ja siirtyi 16-vuotiaana ylimmällä sarjatasolla pelanneeseen Malmin Palloseuraan. Vuonna 1997 hän voitti MPS:n riveissä naisten Suomen Cupin ja SM-hopeaa. Katainen sai ylioppilaaksi valmistuttuaan jalkapallostipendin yhdysvaltalaiseen Kansasin yliopistoon, jossa hän opiskeli vuoden ajan, kunnes aloitti valtiotieteiden opinnot Helsingin yliopistossa. Hän valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 2005.
Katainen työskenteli vuosina 2007-2014 Espoon sivistystoimessa suunnittelijana, erityissuunnittelijana ja hallintopäällikkönä. Hän työskenteli europarlamentaarikko Henna Virkkusen poliittisena avustajana Brysselissä vuosina 2015-2017. Katainen toimi väitöskirjatutkijana Helsingin yliopiston valtiotieteellisessä tiedekunnassa vuosina 2017-2023.
Katainen oli ehdolla vuoden 2019 eduskuntavaaleissa Uudenmaan vaalipiirissä kokoomuksen listoilla ja sai 2 806 ääntä, muttei tullut valituksi.
Espoon kaupunginvaltuustoon Katainen valittiin vuoden 2021 kuntavaaleissa, joissa hän sai 1 220 ääntä. Länsi-Uudenmaan aluevaltuustoon hänet valittiin vuoden 2022 aluevaaleissa, joissa hän sai 2 215 ääntä.
Katainen aloitti vuonna 2022 terveysteknologiayritysten edunvalvontajärjestö Sailab – MedTech Finland ry:n kehittämispäällikönä. Hän väitteli valtiotieteiden tohtoriksi Helsingin yliopistosta joulukuussa 2023. Kataisen väitöskirja käsitteli epäluottamusta poliitikkojen ja virkamiesten välillä.
Katainen oli ehdolla Uudenmaan vaalipiirissä vuoden 2023 eduskuntavaaleissa ja sai 3 852 ääntä, muttei tullut valituksi.
Kun Henrik Vuornos aloitti pääministeri Petteri Orpon erityisavustajana ja erosi Espoon kaupunginhallituksen puheenjohtajan tehtävästä, Katainen valittiin yksimielisesti uudeksi kaupunginhallituksen puheenjohtajaksi. Samalla hän irtisanoutui työstään ja alkoi hoitaa tehtäväänsä päätoimisesti.
Vaalimenestys > Eduskuntavaalit

2019: 2 806 ääntä (ei valittu)
2023: 3 852 ääntä (ei valittu)
Vaalimenestys > Kuntavaalit

2021: 1 220 ääntä (valittiin)
Vaalimenestys > Aluevaalit

2022: 2 215 ääntä (valittiin)
Yksityiselämä

Mervi Kuittinen ja Jyrki Katainen tapasivat Kokoomusnuorten tapahtumassa vuonna 1998 ja alkoivat seurustella kolme vuotta myöhemmin. Pari meni naimisiin vuonna 2003. Heillä on kaksi lasta (s. 2005 ja s. 2009). Perhe asuu Espoon Friisilässä.
Katainen harrastaa jalkapalloa ja muuta liikuntaa sekä lukemista.
Mikko Simonen

Mikko Simonen (5. lokakuuta 1860 Vesanto – 11. huhtikuuta 1931 Pielisensuu) oli suomalainen opettaja ja runoilija. Hän käytti nimimerkkiä M. Simo.
Simosen vanhemmat olivat talollinen Otto Simonen ja Catrina Korhonen. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi Sortavalan seminaarista 1887.
Teoksia

Kipunoita ja katkelmia salolieden ääressä, runoja.   Tekijä, Kettuvaara 1905 (nimimerkillä M. Simo)
Yvette Monreal

| Yvette Monreal> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. heinäkuuta 1992 (ikä 32) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2013-
Merkittävät roolit:  Yolanda Montez / Wildcat (Stargirl)
Aiheesta muualla
IMDb
Yvette Monreal (s. 9. heinäkuuta 1992) on yhdysvaltalainen näyttelijä, hänet tunnetaan työstään Senna Galanina televisiosarjassa Matador (2014), Reaganina MTV:n Faking It -televisiosarjassa (2014) ja Yolanda Montezin roolissa The CW:n sarjassa Stargirl (2020). Hän esiintyy myös toimintaelokuvassa Rambo: Last Blood John Rambon talonmiehen tyttärentyttärenä.
Yksityiselämä

Monrealilla on vuonna 2015 syntynyt poika, Chester.
Nuoruus

Monreal varttui Lontoossa, Kaliforniassa. Hän kiinnostui näyttelemisestä käytyään draamatunneilla lukiossa.  Monreal kokee, että hänen äitinsä inspiroi häntä tekemään tämän päätöksen.  Monreal on puoliksi chileläistä ja puoliksi meksikolaista syntyperää.  Hän oli lapsena nauttinut Halle Berrystä Kissanaisen roolissa ja halusi olla hänen kaltainensa. Monreal on sanonut, että hänen kasvatuksensa oli "erittäin katolinen".
Kebanjol

Kebanjol (ven. ja komiksi Кебанъёль) on taajama ja maalaiskunta Komin tasavallan Ust-Kulomin piirissä Venäjällä. Taajama sijaitsee Vytšegdan oikealla rannalla Kebanjol-joen suussa kymmenen kilometriä Ust-Kulomista pohjoiseen. Asukkaita on 2 200 henkeä (vuonna 2011).
Kebanjolin kunnan pinta-ala on 429 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa ja koillisessa Požegin, kaakossa ja etelässä Ust-Kulomin sekä lännessä Kužban kuntiin. Kebanjolin taajama on kunnan ainoa asutuskeskus. Alueen pohjoisosassa sijaitsee harjuksen suojelua varten perustettu Požegin rauhoitusalue.
Paikkakunta on saanut alkunsa 1930–1940-luvulla syntyneestä karkotettujen metsätyöläisten asutuksesta. Vuonna 1963 siitä tuli kyläneuvostoalueen keskus. Vuonna 1989 asukkaista 47 % oli komeja ja 38 % venäläisiä.
Taajaman kautta kulkee Syktyvkarin ja Ust-Kulomin välinen maantie. Tärkein elinkeino on metsäteollisuus. Rakenteilla on uusi sahalaitos. Palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, ammattikoulu, kerhotalo, kirjasto ja poliklinikka.
Aiheesta muualla

Kebanjolin kunta Ust-Kulomin piirin sivustolla (venäjäksi)
Miesten yleisluistelun maailmanmestaruuskilpailut 1947

Vuoden 1947 pikaluistelun MM-kilpailut pidettiin 15.-16. helmikuuta. Miesten kisapaikkana oli Oslon Bislett. Kyseessä oli ensimmäiset maailmansodan jälkeiset MM-kisat sitten vuoden 1939 Helsingin kisojen, jossa talvisodassa sittemmin kaatunut Birger Wasenius otti maailmanmestaruuden.
Tulokset

DNS – ei startannut, DNF – keskeytti, NC – ei päässyt kilpailuun mukaan.
| Sija | Nimi | maa | 500 m | 5 000 m | 1 500 m | 10 000 m | Summa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 1. | Lassi Parkkinen |  Suomi | 45,2 (5) | 8.33,7 (1) | 2.22,1 (3) | 17.38,7 (2) | 196.872 |
| 02 2. | Sverre Farstad |  Norja | 44,3 (1) | 8.35,9 (2) | 2.21,0 (1) | 18.09,1 (9) | 197.345 |
| 03 3. | Åke Seyffarth |  Ruotsi | 45,9 (11) | 8.40,8 (6) | 2.21,9 (2) | 17.57,9 (5) | 196.518 |
| 04 4. | Reidar Liaklev |  Norja | 46,5 (13) | 8.37,3 (3) | 2.25,4 (9) | 17.37,0 (1) | 199.547 |
| 05 5. | Yngvar Karlsen |  Norja | 45,0 (4) | 8.44,8 (11) | 2.23,1 (4) | 18.10,0 (10) | 199.680 |
| 06 6. | Henry Wahl |  Norja | 45,6 (8) | 8.44,5 (9) | 2.24,0 (5) | 18.04,5 (7) | 200.275 |
| 07 7. | Kalevi Laitinen |  Suomi | 46,5 (13) | 8.40,5 (5) | 2.24,7 (6) | 18.06,3 (8) | 201.098 |
| 08 8. | Vladimír Kolář |  Tšekkoslovakia | 46,6 (15) | 8.50,7 (14) | 2.26,3 (11) | 18.04,3 (6) | 202.652 |
| 09 9. | Johnny Cronshey |  Iso-Britannia | 47,4 (19) | 8.44,4 (8) | 2.31,4 (18) | 17.56,8 (4) | 204.147 |
| 10. | Jan Langedijk |  Alankomaat | 46,7 (17) | 8.54,8 (15) | 2.27,4 (13) | 18.31,3 (11) | 204.878 |
| 11. | Matti Tuomi |  Suomi | 46,6 (15) | 8.56,5 (17) | 2.29,6 (14) | 18.48,2 (13) | 206.527 |
| 12. | Herman Buyen |  Alankomaat | 48,0 (21) | 9.02,3 (18) | 2.30,3 (15) | 18.43,6 (12) | 208.510 |
| 13. | Miloslav Hála |  Tšekkoslovakia | 46,9 (18) | 9.25,2 (20) | 2.30,9 (17) | 19.26,2 (15) | 212.030 |
| 14. | Zdeněk Hanzlík |  Tšekkoslovakia | 47,7 (20) | 9.27,1 (21) | 2.30,7 (16) | 19.24,3 (14) | 212.858 |
| 15. | Henry Hebbe |  Norja | 59,7 (23) | 8.39,6 (4) | 2.38,6* (19) | 17.44,9* (3) | 217.772 |
| 16. | Odd Lundberg |  Norja | 45,6 (8) | 8.44,6 (10) | 2.24,8 (7) | 99  | 146.327 |
| 17. | Harald Janemar |  Ruotsi | 45,3 (6) | 8.49,3 (12) | 2.24,9 (8) | 99  | 146.530 |
| 18. | Leif Martinsen |  Norja | 45,4 (7) | 8.49,8 (13) | 2.26,2 (10) | 99  | 147.113 |
| 19. | Georg Krog |  Norja | 44,5 (2) | 9.32,7 (22) | 2.26,7 (12) | 99  | 150.670 |
| 20. | Svend Jacobsen |  Tanska | 51,8 (22) | 9.46,6 (23) | 2.39,9 (20) | 99  | 163.760 |
| 21. | Niels Heilmann |  Tanska | 1.00,0 (24) | 9.59,2 (24) | 2.41,8 (21) | 99  | 173.853 |
| 22. | Aage Johansen |  Norja | 44,9 (3) | 8.43,2 (7) | NS | 99  | 97.220 |
| 23. | Charles Mathiesen |  Norja | 45,9 (11) | 8.55,2 (16) | NS | 99  | 99.420 |
| 24. | Bengt Malmsten |  Ruotsi | 45,8 (10) | 9.03,4 (19) | NS | 99  | 100.140 |
Kazimierz Zimny

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Zimny vuonna 2013. |  Zimny vuonna 2013. |  Zimny vuonna 2013. |  |
Maa:   Puola
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | 5 000 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1958 | 5 000 m |  |
|  Hopeaa | Belgrad 1962 | 5 000 m |  |
Kazimierz Franciszek Zimny (4. kesäkuuta 1935 Tczew – 30. kesäkuuta 2022) oli puolalainen kestävyysjuoksija ja olympiamitalisti.
Zimny voitti 5 000 metrillä olympiapronssia Roomassa 1960 ja sijoittui samalla matkalla EM-hopealle Tukholmassa 1958 ja Belgradissa 1962. Hän kilpaili myös Melbournen kesäolympialaisissa 1956. Hänen ennätysaikansa olivat 5 000 metrillä vuonna 1959 Berliinissä juostu 13.44,4 ja 10 000 metrillä vuonna 1965 Stuttgartissa juostu 28.46,0, kumpikin käsiajanotolla. Zimny kuoli 87-vuotiaana 30. kesäkuuta 2022.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kazimierz Zimny Wikimedia Commonsissa
Pulsa diNura

Pulsa diNura eli Pulsa Denoura on kabbalistinen seremonia, jossa Jumalaa pyydetään kiroamaan henkilö, joka uskotaan syntiseksi. Pulsa diNuran uhrin uskotaan saavan vastaansa kuoleman tai hävityksen enkelit, eikä hän pääse niitä karkuun, vaikka menisi minne. Uhrin uskotaan pian kuolevan. Kiroamiseen tähtäävä rituaali suoritetaan hautausmaalla.
Rabbi Ariel Bar Tzadokin mukaan yleinen käsitys siitä, että Pulsa diNura olisi kirous, on väärä. Hänen mukaansa kellään, edes rabbilla, ei ole kykyä kirota ketään kuolemaan. Jos Jumala haluaa vahingoittaa jotakuta, se on eri asia, eikä Jumalan tarvitse kirota, hän vain tekee sen.
Äärijuutalaiset rabbit ovat viime aikoina langettaneet Pulsa diNuran joidenkin juutalaisuudelle vahingollisiksi väitettyjen juutalaisten poliitikkojen ja tiedemiesten päälle. Huhujen tai tuntemattomista lähteistä tulleiden tietojen mukaankenen mukaan? tunnetut Jitzhak Rabin ja Ariel Sharon on kirottu. Rabin murhattiin pian kirouksen jälkeen, Sharon taas sai hengenvaarallisen aivoverenvuodon, joka muutti hänet pysyvästi tiedottomaksi.
Katastrofiteoria

Kun a pienenee nollaan, tapahtuu bifurkaatio eli katastrofi alueella a>0 saatetaan kiivetä alhaalta ylös. Mutta alueella a<0 ei. Tämä on laskoskatastrofi. On monen muunkin tyyppisiä katastrofeja.
Katastrofiteoria on äkillisiä muutoksia käsittelevä matemaattinen teoria.
Jokin järjestelmä voi vaihtaa äkkiä tilaansa, usein katastrofaalisesti.
Esimerkiksi, kun maankuoren laatat hankaavat toisiaan hyvin voimakkaasti, jännitys voi vapautua maanjäristyksenä. Katastrofiteoria kuvaa järjestelmiä matemaattisesti ja etsii raja-arvoja, joilla katastrofi tapahtuu. Esimerkiksi tietty lumen paksuus x saa lumen vyörymään.
Katastrofiteoria on systeemiteorian bifurkaatio­teorian haara ja geometrian singulariteettiteorian erikoistapaus.