stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Handa

| Handa (半田市) |
| --- | --- |
 Kamezakin Shiohi-festivaali
 lippu:  Symboli
 Handan sijainti Aichin prefektuurissa
 Handa
 Koordinaatit: 34°53′31″N, 136°56′17″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūbu, Tōkai
Prefektuuri:  Aichin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  47,42 km²
Väkiluku (04/2020):  119 884
 – Väestötiheys:  2 528,1 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninmustamänty
 – Kukka:  Intianalppiruusu
 
 https://www.city.handa.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Handa (jap. 半田市, Handa-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Chūbun tai Tōkain alueella Aichin prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Tyynenmeren rannikolla Chitan niemimaalla. Handassa on 119 884 asukasta (huhtikuussa 2020) ja sen pinta-ala on 47,42 neliökilometriä.
Edo-kaudella Handa kehittyi satamapaikkakuntana hyvän luonnonsatamansa ansiosta. Sinne sijoittui elintarvikkeiden ja tekstiilien valmistusta sekä suolan tuotantoa. Nykyisinkin tärkeitä perinteisiä elinkeinoja ovat mison, soijakastikkeen ja viinietikan valmistus: viinietikan tuotantomäärät ovat edelleen Japanin suurimmat. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Handalle myönnettiin vuonna 1937. Silloin kaupungissa oli noin 50 000 asukasta. Toisen maailmansodan aikaan sinne sijoitettiin lentokonetehdas ja metalliteollisuutta, ja sodan jälkeen kaupungin rannikkoalue onkin teollistunut voimakkaasti osana laajempaa Kinuuranlahden teollisuusvyöhykettä. Sisämaan maaseutumaisilla alueilla viljellään hedelmiä ja koristekukkia.
Handan rakennettuun kulttuuriperintöön kuuluvat muun muassa Jōraku-jin buddhalainen temppeli, historiallinen Nakano-suvun asuintalo ja vanhat Meiji-kauden punatiiliset panimorakennukset. Kaupunki tunnetaan myös dashi-festivaaleistaan, joihon kuuluu koristeellisten vaunujen kulkueita. Kamezakin Shiohi-festivaali dashi-vaunuineen on otettu Unescon aineettoman kulttuuriperinnön luetteloon. Handa oli saduistaan tunnetun kirjailijan Nankichi Niimin kotikaupunki. Kaupunkia palvelevat JR Tōkain Taketoyo-linja ja Nagoya-rautateiden Kōwa-linja. Tunneli liittää Handan Hekinanin kaupunkiin Kinuuranlahden toisella puolella.
Kuvia

Handan kanava, Mizkan-yhtiön rakennuksia
Nankichin Niimin muistomuseo
Handan punatiilinen panimo
Nihon fukushi -yliopiston rakennus
Okkawa-festivaali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Handa Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Surinamen presidentti

| Surinamen presidentti |
| --- | --- |
 President van de Republiek Suriname
 Presidentin lippu
 
 Nykyinen Chan Santokhi 16. kesäkuuta 2020 lähtien
Virka-asunto:  Presidentieel paleis
Nimittäjä:  Surinamen kansalliskokous
Kauden pituus:  5 vuotta, uudelleenvalinta mahdollinen
Perustettu:  25. marraskuuta 1975
Ensimmäinen:  Johan Ferrier
Palkka:  36 176 SRD
Kotisivut:  http://www.gov.sr/kabinet-van-de-president.aspx
Surinamen presidentti (holl. President van de Republiek Suriname) on Surinamen tasavallan valtionpäämies sekä valtioneuvoston johtaja. Lisäksi hän toimii maan asevoimien ylipäällikkönä. Nykyisin virkaa hoitaa Chan Santokhi, joka astui virkaan 16. kesäkuuta 2020.
Surinamen perustuslain mukaan presidenttiehdokkaan täytettävä seuraavat ehdot:
oltava vähintään 30-vuotias
oltava Surinamen kansalainen
nautittava täysistä poliittisista oikeuksista
ei ole koskaan saanut tuomiota perustuslain rikkomisesta
Presidentin valitsee Surinamen parlamentti, ja ehdokkaan tulee saada vähintään ⅔ annetuista äänistä. Mikäli presidentti ei saa tarpeeksi suurta kannatusta kahdessa parlamentin äänestyksessä, valinta siirtyy 893-jäseniselle valtuuskunnalle, joka koostuu kansallisista, alueellisista ja kunnallista päättäjistä..
Presidentin ollessa estynyt, virkaa hoitaa varapresidentti. Tämä valitaan yhtäaikaisesti presidentin kanssa.
Surinaminkvassiat

| Surinaminkvassiat |
| --- | --- |
 Surinaminkvassia (Quassia amara)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Sapindales
Heimo::  Kvassiakasvit Simaroubaceae
Suku::  Surinaminkvassiat Quassia  L.
Katso myös
   Surinaminkvassiat Wikispeciesissä   Surinaminkvassiat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Surinaminkvassiat (Quassia) on kvassiakasvien heimoon kuuluva kasvisuku.
Joidenkin lähteiden mukaan sukuun kuuluu 40 lajia trooppisten sademetsien puita ja pensaita Afrikasta ja Amerikasta. Niiden katkeria ainesosia käytetään sisäloisten karkottamiseen ja hyönteismyrkkyinä. Toisten lähteiden mukaan sukuun kuuluu vain yksi laji: surinaminkvassia (Quassia amara).
Haarukkavirkkaus

Haarukkavirkkausta
Haarukkavirkkaus on virkkauksen muoto, jossa virkuukoukun ja pitsihaarukan avulla virkataan pitsinauhaa.
Haarukkavirkkauksen historia

Virkkauksen alkuvaiheet ovat hämärän peitossa. Virkkauksen historiasta ei ole tietoa Euroopassa ennen 1800-lukua. Virkkauksesta ei ole olemassa yhtään konkreettia todistetta sen olemassa olosta ennen 1800-lukua toisin kuin neulonnasta, kirjonnasta, kudosta ja muista käsityötekniikoista. 
Haarukkavirkkauksen alkuperästä ei ole tietoa, mutta on mahdollista, että se on muinaista alkuperää. Oletettavasti 1800-luvun puolenvälin tienoilta on säilynyt luusta tehtyjä haarukoita. 1800-luvulta on säilynyt myös haarukkavirkattuja töitä.
Haarukkavirkkauksen nimi tulee kaksihaaraiseksi taivutetusta puikosta eli haarukasta, jonka avulla pitsiä virkataan. Englanniksi haarukkavirkkaus on "hairpin lace" tai "hairpin crochet". Ruotsiksi haarukkavirkkaus on "gaffelvirkning", mutta siitä käytetään myös nimitystä "hårnålsvirkning". Nimi "hårnålsvirkning" tulee alkuperäisestä työvälineestä hiusneulasta. Ensimmäiset virkkauskehykset haarukkavirkkauksessa ovat saattaneet olla hiusneuloja. Haarukkavirkkausta on tehty myös hyvin ohuilla neuloilla, mikä selittää myös tekniikan nimen.
Haarukkavirkkausta on perinteisesti käytetty pitsin virkkaamiseen tai pitsin reunojen virkkaamiseen. Haarukkavirkkaus työtapana oli aina kodin taidetta. 1900-luvulla se oli aika suosittua, jolloin haarukkavirkkausta käytettiin etenkin pienten lautasliinojen reunuksena.
Haarukkavirkkauksen työvälineet ja materiaali

Haarukkavirkkausta eli haarukkapitsiä virkataan virkkuukoukun ja 2-haaraisen työvälineen avulla, jota kutsutaan haarukaksi. Haarukoita on saatavilla erilaisista materiaaleista sekä useita eri kokoja ja malleja. Haarukan materiaalina käytetään monasti terästä tai alumiinia. Haarukoiden leveys on suurimmassa osin haarukoita kiinteä, mutta joissakin haarukkamalleissa haarukan leveyttä voidaan muuttaa. Haarukoiden koot eli leveydet vaihtelevat 2,5-10 cm välillä. Leveän haarukan sivut tuetaan liikkuvalla väliosalla, jotta ne eivät virkatessa pääse painumaan toisiaan kohti. Haarukan voi taivuttaa myös itse sukkapuikosta. Haarukoita on ollut saatavana myös kolmihaaraisena. Kolmihaaraisella haarukalla on mahdollista virkata vuoroin pitkiä ja vuoroin lyhyitä silmuja.
Haarukkavirkkauksessa haarukan sivujen etäisyys toisistaan määrää pitsinauhan leveyden. Haarukkavirkkauksessa haarukan leveys valitaan halutun pitsinauhan leveyden mukaan ja virkkuukoukun paksuus valitaan langan paksuuden mukaan. Kapeassa haarukassa ei kuitenkaan voi käyttää todella paksuja materiaaleja, koska kiinteiden silmukoiden virkkaaminen haarukan keskelle ei tällöin onnistu. Haarukkavirkkaukseen sopivat monet erilaiset materiaalit. Käyttötarkoituksesta riippuen voidaan käyttää mitä erilaisimpia materiaaleja villalangasta aina metallilankaan asti. Tärkeintä materiaalin valinnassa haarukkavirkkauksessa, kuten muissakin käsitöissä on valita materiaali siten, että se sopii tehtävään työhön.
Haarukkavirkattu pinta

Haarukkavirkattu pinta muodostuu haarukkavirkatuista ketjuista, jotka on liitetty yhteen joko erillisellä langalla tai pujottelemalla silmut toistensa läpi. Haarukkavirkattu nauha tai ketju muodostuu ketjun keskelle tulevasta virkatusta osasta sekä ketjun reunoille tulevista lenkeistä eli silmuista. Haarukkavirkattuun pintaan voidaan tehdä erilaisia muunnoksia. Muunnokset eivät vain muuta pinnan ulkonäköä, vaan vaikuttavat myös siihen, miten ketjut käyttäytyvät, kun ne otetaan pois haarukasta. Ketjujen virkkaamisessa käytetyt silmukat, materiaali, virkkuukoukku ja haarukka vaikuttavat haarukkavirkattuun pintaan. Erilaisia vaikutuksia pintaan saadaan vaihtamalla materiaalin paksuutta ja virkkuukoukun kokoa eri levyisissä haarukoissa. Myös samalla materiaalilla virkattaessa saadaan erilainen vaikutelma käyttämällä eri levyistä haarukkaa. Käytettyjen silmukoiden avulla saadaan, joko tiiviimpi tai avoimempi vaikutelma ketjuun. Myös silmukan kiinnittymiskohta vaikuttaa ketjun tiiviyteen.
Haarukkavirkattujen nauhojen virkkaaminen ja yhdistäminen

Haarukkavirkkauksessa aloitussilmukka tehdään samalla tavalla kuin yleensä virkkauksessa. Aloitussilmukka laitetaan haarukkaan siten, että se kiertää haarukan oikean puolen ympäri, niin että silmukka jää haarukan etupuolelle haarukan keskelle. Kerästä tuleva lanka jää puolestaan haarukan taakse. Haarukkavirkkaus jatkuu kääntämällä haarukkaa aina samaan suuntaan. Jokainen käännös kiinnitetään virkkaamalla haarukan keskelle.
Haarukkavirkatut nauhat muodostuvat siis kiertämällä lankaa molemmin puolin haarukan ympäri ja kiinnittämällä haarukan ympärille muodostuvat silmut kiinteällä silmukalla tai jollain muulla silmukalla. Haarukan täyttyessä vedetään se pois silmuista ja viimeisimmät silmut kummastakin reunasta pujotetaan takaisin haarukkaan. Tämän jälkeen virkkausta voidaan jatkaa tavalliseen tapaan. Haarukan keskelle voidaan virkata yksi tai useampi kiinteä silmukka. Keskelle voidaan myös virkata pylväitä tai kiinteiden silmukoiden ja pylväiden yhdistelmiä, joilla silmut kiinnitetään. Silmujen kiinnityskohta voidaan tehdä jompaankumpaan haarukan reunaan. Haarukan keskelle voidaan virkata myös siksakkia.
Haarukkavirkatut nauhat voidaan yhdistää usealla eri tavalla. Yhdistämiseen voidaan käyttää ketjusilmukoita, kiinteitä silmukoita jne. tai silmut voidaan yhdistää pujottelemalla ne toistensa ne toistensa läpi yksittäin tai ryhmissä.
Värien vaihtaminen haarukkavirkkauksessa

Haarukkavirkatut työt ovat usein yksivärisiä. Erivärisiä lankoja käytettäessä, värejä vaihdellaan yleensä siten, että yksi ketju virkataan aina yhden värisellä langalla. Haarukkavirkkauksessa on kuitenkin mahdollista vaihtaa langan väriä myös ketjun sisällä.
Värien vaihtaminen haarukkavirkatuissa ketjuissa onnistuu usealla eri tavalla. Värejä on mahdollisuus vaihtaa joka kerroksen jälkeen. Yksi tapa vaihtaa väriä joka kerroksen jälkeen on tehdä se kiinteää silmukkaa virkatessa. Kiinteä silmukka virkataan väriä vaihdettaessa normaalisti viimeistä koukulle otettavaa lankaa lukuun ottamatta. Viimeinen koukulle otettava lanka on sitten vaihdettava lanka, joka vedetään muiden lankojen läpi.
Aiheesta muualla

Punomo.fi: Haarukkavirkkaus
Sverre Kolterud

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   |   |   |  |
Maa:   Norja
Miesten yhdistetty
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Oberhof 1931 | yhdistetty |  |
|  Hopeaa | Sollefteå 1934 | yhdistetty |  |
Sverre Cristiansen Kolterud (15. maaliskuuta 1908 Dokka–7. marraskuuta 1996 Oslo) oli norjalainen yhdistetyn hiihtäjä.
Kolterud saavutti yhdistetyn MM-hopeaa 1931 Oberhofissa ja uudelleen 1934 Sollefteåssa. Lake Placidin olympialaisissa vuonna 1934 hänen sijoituksensa oli neljäs, millä hän varmisti norjalaisten neloisvoiton kilpailussa.
Heidi Nokelainen

Heidi Nokelainen Jyväskylän Kalevan kisoissa vuonna 2018.
Heidi Aino Elina Nokelainen (s. 30. syyskuuta 1990 Rautjärvi) on suomalainen keihäänheittäjä. Hän edustaa Joensuun Katajaa ja häntä on valmentanut vuodesta 2020 lähtien Harri Laiho. Aikaisemmin häntä ovat valmentaneet Marjut Rita, Olavi Parjanen (2010–2018) ja Heli Rantanen (2018–2020). Vuoteen 2016 asti Nokelainen edusti Simpeleen Urheilijoita.
Nokelainen saavutti SM-hopeaa hallissa vuosina 2011 ja 2014. Porin Kalevan kisoissa 2015 hän saavutti keihäänheitossa pronssia tuloksella 57,04 m. Ensimmäisen Suomen-mestaruutensa Nokelainen voitti Oulussa 2016 ennätyksellään 60,98 m. Amsterdamin EM-kilpailuissa Nokelainen karsiutui loppukilpailusta. Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 hän sai pronssia. Lappeenrannan Kalevan Kisoissa 2019 Nokelainen heitti kauden parhaansa 58,70 m ja voitti toisen Suomen-mestaruutensa.
Suomi–Ruotsi-maaottelun Nokelainen on voittanut vuonna 2015. Gwangjun universiadeissa 2015 hän oli yhdeksäs.
Nokelaisen ennätys on Lappeenrannan eliittikisoissa elokuussa 2016 heitetty 62,13 metriä.
Nokelainen asuu Helsingissä ja opiskeli kieltenopettajaksi Itä-Suomen yliopistossa pääaineenaan saksan kieli.
Tilastoja

| --- | --- |
 Parhaat tulokset 10 parhaan tuloksen keskiarvo 60,08 62,13 (1) Lappeenranta 27.8.2016  60,98 (1) Oulu	23.7.2016  60,87 (1) Joensuu 30.7.2016  60,82 (1) Kuortane 25.6.2016  60,43 (1) Lahti 15.7.2020  59,86 (2) Joensuu 23.7.2015  59,69 (2) Tampere 3.9.2016  58,78 (2) Lahti 14.7.2016  58,70 (1) Lappeenranta 3.8.2019  58,55 (2) Pihtipudas 2.7.2017 :  Kausien parhaat heitot 2005 32,36 Kuusankoski 17.9.  2006 39,70 Joensuu 15.7.  2007 41,87 Rakvere EST 28.8.  2008 44,34 Savonlinna 10.5.  2009 47,91 Riihimäki 16.8.  2010 37,46 Imatra 27.7.  2011 49,87 Joensuu 27.7.  2012 47,50 Savonlinna 10.7.  2013 54,56 Tampere 25.8.  2014 57,28 Joensuu 24.7.  2015 59,86 Joensuu 23.7.  2016 62,13 Lappeenranta 27.8.  2017 58,55 Pihtipudas 2.7.  2018 57,55 Lappeenranta 23.8.  2019 58,70 Lappeenranta 3.8.  2020 60,43 Lahti 15.7.
Susanne Ljungskog

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Susanne Ljungskog |  Susanne Ljungskog |  Susanne Ljungskog |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten pyöräily
| Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Zolder 2002 | maantieajo |  |
|  Kultaa | Hamilton 2003 | maantieajo |  |
Susanne Ljungskog (s. 16. maaliskuuta 1976 Halmstad) on entinen ruotsalainen maantiepyöräilijä, kaksinkertainen maailmanmestari.
Ljungskog voitti maantieajon maailmanmestaruuden Zolderissa 2002 ennen Nicole Brändliä sekä Hamiltonissa 2003 ennen Mirjam Melchersiä. Molempina vuosina hän voitti lisäksi UCI:n pistekilpailun.
Ljungskog on voittanut Giro de Toscana -kilpailun vuosina 2002, 2003 ja 2005, Holland Ladies Tourin vuosina 2003 ja 2006 sekä Tour de l'Aude Cycliste Feminin -etappikilpailun 2007 ja 2008. Lisäksi hän on voittanut Trofeo Citta di Rosignano -kilpailun vuonna 2003, Emakumen Saria -ajon 2006 sekä Emakumeen Biran ja aika-ajokilpailu Chrono des Herbiers'n vuonna 2007.
Ljungskog on voittanut viisi maailmancupin osakilpailua: GP Suisse Féminin (2001), Primavera Rosa (2001), Castilla y Leon (2005), Open de Suède Vårgårda (2006) ja Bernin ympäriajo 2008. Maailmancupin kokonaispisteissä hän on ollut toinen 2005 ja  kolmas 2001.
Vuonna 2006 Ljungskog voitti Italian ympäriajossa seitsemännen etapin ja sijoittui kokonaiskilpailussa kolmanneksi.
Hän on voittanut lisäksi alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa kultaa maantieajossa ja hopeaa aika-ajossa 1998.
Ljungskog lopetti uransa vuonna 2010 hemokromatoosin vuoksi.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi) (englanniksi)
Hellää terroria korville

| Hellää terroria korville Sensuuri |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1979–1981
 Julkaistu: 1996
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Pantse Syrjä (1–14) Epe Helenius (15–19) Sensuuri (17–18)
 Tyylilaji: punk
 Kesto: 45.12
 Levy-yhtiö: Kråklund
Sensuurin muut julkaisut
| Hulinaa 1980 | Hellää terroria korville 1996 | Enemmän kuin koko tuotanto 2009 |
Hellää terroria korville on punkyhtye Sensuurin kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä Kråklund Records. Kappaleet 1–12 on yhtyeen ainoaksi jääneeltä studioalbumilta Hulinaa, kappaleet 13–18 ovat singlekappaleita ja kappale 19 julkaistiin Poko Rekordsin promoalbumilla.
Kappaleet

Termiitti – 1.30
Mikä on muotii – 2.02
Ydinvoimaa – 2.13
Tulevaisuus on sensuroitu – 1.56
Raskas rock – 3.10
Fiilis puuttuu – 2.47
682226 – 2.12
Kirjoitan seinään – 1.32 (Albumiversio)
Rock politiikkaa vastaan – 1.29
Idiootti – 2.48
Maksat sen vielä – 2.56
Hulinaa – 2.26
Kirjoitan seinään – 1.44 (Singleversio)
Olet sokea – 2.46
Kaupunki nukkuu – 3.08
Katurock (ei kuole koskaan) – 2.46
Hengissä läpi Helsingin – 2.58
Kesäduuniblues – 2.09 (alkup. Eddie Cochran – Summertime Blues)
Vaarallinen rakkaus – 2.40
Aiheesta muualla

Hellää terroria korville finnmusic.net -sivustolla
Hellää terroria korville discogs.com -sivustolla
Sverre Istad

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Norja> Miesten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lahti 1991 | joukkuekilpailu |  |
Sverre Istad (s. 3. tammikuuta 1965 Voss) on norjalainen ampumahiihtäjä. Hän edusti aktiiviurallaan Voss IL -seuraa.
Istad kuului joukkuekilpailun hopeaa saaneeseen Norjan joukkueeseen Lahden MM-kilpailuissa 1991. Samojen kisojen pikakilpailussa (10 km) hän oli yhdeksäs. Hän sijoittui pikakilpailussa 28:nneksi Lake Placidin MM-kilpailuissa 1987 ja 30:nneksi Calgaryn olympialaisissa 1988.
Istad voitti pikakilpailun Norjan-mestaruuden 1990.
Helen af Enehjelm

Helen Margaret Mary af Enehjelm, o.s. Moller (9. huhtikuuta 1909 Bakersfield, Kalifornia – 27. elokuuta 1991 Hämeenlinna) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Henkilöhistoria

Af Enehjelmin vanhemmat olivat isännöitsijä Henry Möller ja Ellen Loyola O'Doherty ja puoliso vuodesta 1930 diplomi-insinööri Hugo Erik Gustaf af Enehjelm. Hän tuli ylioppilaaksi 1926, suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon 1930 ja opiskeli McGill University -yliopistossa Montrealissa. Opintomatkan Viroon hän teki 1935 ja Ruotsiin 1946.
Teoksia

Kajornas kyrka ; bemynd. övers. från författarens engelska originalmanuskript Jackdaw church av Ulla Hornberg. Schildt, Helsingfors 1934
Vår soliga vardag ; med teckningar av Rabbe Enckell. Schildt, Helsingfors 1942 (suomeksi nimellä Aurinkoista arkea, WSOY 1943)
I lä för östanvinden ; med teckningar av Signe Hammarsten-Jansson. Schildt, Helsingfors 1943
Promenad med favoriter. Schildt, Helsingfors 1945 (suomeksi nimellä Mielikirjailijain seurassa, WSOY 1948)
Hemlängtan. Schildt, Helsingfors 1946
På stranden : minnesbilder från den yttre och den inre världen ; med vinjetter av Ernst Mether-Borgström. Schildt, Helsingfors 1948
Röster över vattnet. Schildt, Helsingfors 1953
Den älskades anlete. Schildt, Helsingfors 1957
Holländsk himmel. Schildt, Helsingfors 1961
Resor. Schildt, Helsingfors 1965
Vintermusik : roman. Schildt, Helsingfors 1970
Systrar och vänner : roman. Schildt, Helsingfors 1979
Aiheesta muualla

Helen af Enehjelm : Amerikkalaisista naisylioppilaista, Helsingin Sanomat, 18.11.1934, nro 312, s. 26, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Stuart Christie

Stuart Christie (10. heinäkuuta 1946 Glasgow – 15. elokuuta 2020) oli skotlantilainen anarkisti, joka tunnetaan suunnitelmastaan salamurhata Espanjan diktaattori Francisco Franco vuonna 1964. Tarkoituksena oli räjäyttää pommi Santiago Bernabeu -stadionilla, jossa Franco oli seuraamassa jalkapalloa. Christie pidätettiin ennen kuin hän ehti toteuttaa suunnitelmaa ja tuomittiin 20 vuoden vankeusrangaistukseen. Julkisen painostuksen vuoksi Christie vapautettiin jo kolme vuotta myöhemmin.
Vapautumisensa jälkeen Christie jatkoi toimintaansa muun muassa brittiläisessä anarkistiryhmässä Angry Brigade ja oli uudelleen vankilassa 1970-luvulla. Hän pyöritti myös anarkistista kustantamoa ja toimitti lehtiä muun muassa Orkneyn saarella ja Lontoossa. Christien oma tuotanto käsittää omaelämäkerran Granny Made me an Anarchist sekä fiktiivisen romaanitrilogian ¡Pistoleros! The Chronicles of Farquar McHarg, joka kertoo Espanjan sisällissodassa taistelevasta skottilaisesta anarkistista.
Christie kuoli syöpään 74-vuotiaana elokuussa 2020.
Stuart Cloete

Edward Fairly Stuart Graham Cloete (23. heinäkuuta 1897 Pariisi, Ranska – 19. maaliskuuta 1976 Kapkaupunki, Etelä-Afrikka) oli eteläafrikkalainen kirjailija. Häneltä on julkaistu romaaneja, novelleja, runoja sekä elämäkertoja ja muita tietokirjoja.
Cloeten ensimmäinen romaani Turning Wheels ilmestyi vuonna 1937 ja se oli miljoonamenestys. Suomeksi sen on kääntänyt J. F. Ruotsalainen nimellä Vierivät vankkurit vuonna 1938 WSOY:n kustantamana.
Käännös suomeksi
Stuart Burrows

Stuart Burrows levynkannessa vuonna 2009.
Stuart Burrows OBE (s. 1933 Cilfynydd) on walesilainen tenori, joka on tullut tunnetuksi varsinkin Mozartin tulkitsijana. Muita rooleja hänellä on ollut esimerkiksi Donizettin ja ranskalaisten säveltäjien, kuten Berlioz'n ja Massenet'n teoksissa. Ennen oopperauraansa Burrows oli kyvykkäänä rugbypelaajana saanut tarjouksen ammattilaissopimuksesta, jota ei kuitenkaan lopulta päättänyt hyväksyä.
Burrows pääsi sitten tenorina esiintymään muun muassa Walesin kansallisoopperaan. Hänen lopullinen läpimurtonsa koitti, kun Stravinsky näki hänet vuonna 1965 ja kiinnitti laulajaksi Oedipus Rexin esityksessä Ateenassa. Kaksi vuotta myöhemmin alkoi Burrowsin 25-vuotinen yhteys Covent Gardeniin. Burrows esiintyi monissa muissakin merkittävissä oopperataloissa, kuten La Scalassa ja Metropolitan-oopperassa.
Burrows on oopperan lisäksi tulkinnut muun muassa oratoriota. Viktoriaanisen ajan lauluja hän on useasti levyttänyt pianisti John Constablen kanssa ja esittänyt muun muassa Wienissä ja New Yorkissa. 1970–1980-luvuilla Burrowsilla oli BBC Twolla oma sarjansa, Stuart Burrows Sings, jossa hän esitti oopperaa, oratoriota, viktoriaanisen ajan lauluja ja kansanlauluja. Hän on paitsi laulanut, myös opettanut ja istunut laulukilpailujen tuomaristoissa.
Vuonna 2007 Burrowsista tehtiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseeri.
HMS Pretoria Castle

| HMS Pretoria Castle |
| --- | --- |
 HMS Pretoria Castle

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Belfast
Laskettu vesille:  12. lokakuuta 1938
Palveluskäyttöön:  28. marraskuuta 1939 29. heinäkuuta 1943
Poistui palveluskäytöstä:  elokuu 1942 myyty takaisin omistajalleen 26. tammikuuta 1946 nimellä RMMV Warwick Castle
Loppuvaihe:  romutettu 1962
Tekniset tiedot
Uppouma:  19 964 t (standardi) 23 825 t (kuormattu)
Pituus:  181,23 m (kokonaispituus) 167,64 m (lentokansi)
Leveys:  23,32 m (runko) 22,86 m (lentokansi)
Syväys:  8,53 m
Koneteho:  8-sylinterinen Burmeister & Wain -dieselmoottori kytkettynä kahteen akseliin 16 000 hv
Nopeus:  18 solmua
Aseistus
Aseistus:  21 × lentokonetta 4 × QF 4"/L45 Mk XVI -ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisina asennuksina 16 × QF 2 naulan ilmatorjuntatykkiä neliputkisina asennuksina 20 × 20 mm ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisina asennuksina
HMS Pretoria Castle oli Britannian kuninkaallisen laivaston saattuetukialus toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Union-Castle Line tilasi Harland and Wolffilta Belfastista matkustaja-aluksen, joka laskettiin vesille 12. lokakuuta 1938. Aluksen valmistautuessa Britteinsaarten ja Etelä-Afrikan väliseen liikenteeseen Amiraliteetti lunasti 2. lokakuuta 1939 aluksen aseistetuksi kauppalaivaksi (engl. Armed Merchant Cruiser, AMC). Alukselta poistettiin kaikki palonarka materiaali ja kaikki tarpeeton tila täytettiin suojaa ja kelluntaa edistävillä materiaaleilla. Alukselle asennettiin painolastia tasapainottamaan muutoksia ja aseistukseksi käytettävissä olevia 5,5 ja 6 tuuman tykkejä. Se otettiin palvelukseen 28. marraskuuta 1939 miehistönään sekä kauppalaivaston että sotalaivaston miehiä.