stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Siniset sarvet

Siniset sarvet (georg. ცისფერყანწელები, Tsisperq'ants'elebi) oli ryhmä georgialaisia symbolistisia runoilijoita ja proosakirjailijoita, jotka hallitsivat Georgian kirjallisuutta 1920-luvulla. Ryhmä perustettiin nuorten ja lahjakkaiden kirjailijoiden piiriksi Kutaisin kaupungissa vuonna 1915, ja se joutui neuvostohallinnon sortamaksi 1930-luvun alussa.
Ryhmä sai alkunsa Kutaisissa Länsi-Georgiassa (silloisessa Venäjän keisarikunnassa), joka toimi silloin Georgian avantgarden keskuksena. Sen jäseniin kuuluivat ryhmän perustaja ja oppi-isä Grigol Robakidze, Titsian Tabidze, Paolo Iašvili, Valerian Gaprindašvili, Kolau Nadiradze, Šalva Apkhaidze, Nikolo Mitsišvili, Ražden Gvetadze, Levan Meunargia, Ali Arsenišvili, Sandro Tsirekidze, Giorgi Leonidze, Sergo Kldiašvili ja Šalva Karmeli. Myös Georgian suurin 1900-luvulla elänyt runoilija Galaktion Tabidze kuului ryhmään, mutta erosi siitä pian. Myös ajan johtava georgialainen taidemaalari Lado Gudiašvili oli tiiviissä yhteydessä ryhmään ja kuvitti usein heidän julkaisujaan.
Sinisten sarvien liike oli reaktio Georgian kirjallisuuden realismiin. Se teki debyyttinsä muodikkaiden symbolismin ja dekadenssin liikkeiden ajamana vuonna 1916, kun kirjallisuuslehti Tsisperi qantsebi (georg. ცისფერი ყანწები "Siniset sarvet") ilmestyi ensimmäisen kerran. Ryhmä sai nopeasti suosiota yrittäessään onnistuneesti uudistaa ja länsimaistaa georgialaista runoutta. Vaikka Siniset sarvet alkuvuosinaan hyökkäsivätkin pahamaineisesti Georgian kirjallisuuden klassikoita vastaan, heidän runoutensa säilyi nationalistisena, joskin ranskalaisvaikutteisena. Heidän radikaalit kokeilunsa kukoistivat Georgian itsenäisyyden aikana vuosina 1918–1921. Vaikka johtavat Sinisten sarvien kirjailijat yrittivätkin myöhemmin puolivillaisesti sopeutua uuteen hallintoon, ryhmää kohtaan esitettiin kritiikkiä ja sitä painostettiin kun Georgiaan oli perustettu neuvostohallitus vuonna 1921. Ryhmä erosi Georgian kirjailijaliitosta lokakuussa 1921 muodostaakseen vaihtoehtoisen yhdistyksen, mutta se hajotettiin vuosina 1931–1932. Monet ryhmän jäsenistä tekivät sovinnon neuvostoviranomaisten kanssa, ja heitä ylistettiin "itsensä vapauttamisesta dekadenssista" ja "merkittävästä roolistaan Georgian neuvostokirjallisuuden kehityksessä". Kuitenkin johtavien Sinisten sarvien jäsenten kohtalo oli traaginen: Šalva Karmeli kuoli tuberkuloosiin 24-vuotiaana vuonna 1923, ja hänen hautansa Kutaisissa joutui pian bolševikkien tuhoamaksi. Titsian Tabidze ja Nikolo Mitsišvili teloitettiin ja Paolo Iašvili ampui itsensä suuren puhdistuksen aikana vuonna 1937; Sergo Kldiašvili ja Kolau Nadiradze pelastuivat vain sattumalta, kun heidän kuulustelijansa pidätettiin ja heitä koskevat tiedot hukattiin. Grigol Robakidze oli aiemmin paennut Saksaan lähestyvää pidätystään. Vainot ja pakotettu konformismi syöksivät Galaktion Tabidzen masennukseen ja alkoholismiin, ja seurauksena oli itsemurha vuonna 1959.
Käännös suomeksi
Pekka Simojoki

| Pekka Simojoki |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. tammikuuta 1958 (ikä 67) Kemi
Kansalaisuus:  suomalainen
Vanhemmat:  Väinö Samuli Simojoki ja Aila Tellervo Simojoki
Puoliso:  Arja Simojoki
Lapset:  4
Sukulaiset:  Elias Simojoki
Muusikko
Tyylilajit:  hengellinen musiikki, gospel
Aiheesta muualla
pekkasimojoki.fi
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Pekka Samuli Simojoki (s. 5. tammikuuta 1958 Kemi) on Kangasalla asuva hengellisen musiikin säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja. Hän on koulutukseltaan teologian maisteri.
Elämä

Pekka Simojoen vanhemmat ovat rovasti Väinö Samuli Simojoki (s. 1930) ja Aila Tellervo Simojoki (o.s. Kurikka, s. 1933). Väinö Simojoki toimi 1960-luvulla lähetystyössä pappina Ambomaalla kouluttaen muun muassa uusia diakoneja, ja Pekka Simojoki on opiskellut Swakopmundin suomalaisessa koulussa. Simojoet asuivat kahdeksan vuotta Ambomaalla, Pekan ikävuodet 6–15. Väinö Simojoki tunnetaan myös hengellisen musiikin luojana.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon nykyisessä virsikirjassa on viisi Pekka Simojoen säveltämää virttä: numerot 502 (”Jeesus, meitä kosketa nyt”), 503 (”Taivaan Isä suojan antaa”), 513 (”Jeesus, sinä huomaat meistä jokaisen”), 517 (”Herra, kädelläsi”) ja 581 (”Kiitos Jumalamme kun annoit kauniin maan”). Kaikissa näissä virsissä on Anna-Mari Kaskisen sanat. Simojoki onkin tehnyt paljon yhteistyötä Kaskisen kanssa. Heidän tunnetuimpia yhteisiä teoksiaan ovat muun muassa Afrikkalainen gospelmessu, Liekit-musikaali, Hiljaisuuden messu ja Pyhiinvaeltajan messu.
Simojoki on tehnyt noin 600 hengellistä laulua. Hän on julkaissut eri kokoonpanojen kanssa yli 30 gospel-musiikkiäänitettä. Hänen laulujaan on käännetty myös muille kielille.
Simojoki on julkaissut ja toimittanut laulu- ja nuottikirjoja, esimerkiksi Tänään häneen uskon (1996, kaikissa kappaleissa Anna-Mari Kaskisen sanat), Kaikki tai ei mitään (2000), Syttyköön sydämiin (2003) ja Juhlien juhla (2008).
Simojoki on perustanut Exit-yhtyeen sekä Jakaranda-kuoron. Lisäksi hän on riihimäkeläisen EtCetera-kuoron taiteellinen johtaja. Hän on saanut Golden Gospel -palkinnon vuonna 1998 ja Jakaranda-kuoro 2010.
Näkemyksiä

Simojoki kannattaa perinteistä uskonoppia muun muassa sukupuolineutraalia avioliittoa ja homoliittojen siunausta koskevissa kysymyksissä.
Yksityiselämä

Hän on naimisissa ja hänellä on neljä lasta ja yksi lapsenlapsi. Hänen tyttärensä Heidi Simelius on myös laulajamuusikko.
Elias Simojoki oli Pekka Simojoen isän pikkuserkku. Elias Simojoen elämä oli aiheena vuonna 2018 ensi-iltansa saaneessa musikaalissa Sovinto, jonka Pekka Simojoki on kirjoittanut yhdessä Lasse Heikkilän kanssa.
Sooloalbumit

Matkalaukkuelämää (1995)
Puolimatkan majatalo (2000)
Etelänristi (2008)
Avara (2016)
Häikäisevän kirkas (2019)
Kirjallisuutta

Seitsemän silmäniskua – tarina Pekka Simojoen 50-vuotisesta matkasta, 253s, Kalle Vaismaa – Pekka Simojoki, Suomen Lähetysseura, 2011, ISBN 978-951-624-406-1
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pekka Simojoki Wikimedia Commonsissa
http://www.pekkasimojoki.net/
Pekka Simojoen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Pekka Simojoen sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Pekka Simojoen sanoitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet
Luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Pohjois-Amerikassa

Tämä on luettelo Suomen diplomaattisista edustajista Pohjois-Amerikassa. Luettelossa ovat mukana kaikki historialliset edustajat kohdemaittain. Luettelossa on huomioitu Karibian ja Keski-Amerikan valtiot.
Suomen nykyiset  edustustot Pohjois-Amerikassa > Ottawa (Kanada)

| Diplomaattiset suhteet solmittu 21> 11.1947..Edustaja | Diplomaattiset suhteet solmittu 21> 11.1947..Vuodet | Diplomaattiset suhteet solmittu 21> 11.1947..Asema |
| --- | --- | --- |
| Urho Toivola | 1947–1952 | lähettiläs |
| Hans Martola | 1952–1954 | asiainhoitaja |
| Sigurd von Numers | 1954–1959 | asiainhoitaja |
| Artturi Lehtinen | 1959–1960 | asiainhoitaja |
| Artturi Lehtinen | 1960–1963 | suurlähettiläs |
| Torsten Tikanvaara | 1964–1967 | suurlähettiläs |
| Reino Palas | 1967–1968 | suurlähettiläs |
| Lennart Sumelius | 1969–1974 | suurlähettiläs |
| Niilo Pusa | 1974–1979 | suurlähettiläs |
| Ossi Sunell | 1979–1982 | suurlähettiläs |
| Kurt Uggeldahl | 1983–1985 | suurlähettiläs |
| Jaakko Blomberg | 1985–1988 | suurlähettiläs |
| Erkki Mäentakanen | 1988–1991 | suurlähettiläs |
| Erik Heinrichs | 1991–1995 | suurlähettiläs |
| Veijo Sampovaara | 1995–2000 | suurlähettiläs |
| Ilkka Ristimäki | 2000–2004 | suurlähettiläs |
| Pasi Patokallio | 2004–2008 | suurlähettiläs |
| Risto Piipponen | 2008–2012 | suurlähettiläs |
| Charles Murto | 2012–2016 | suurlähettiläs |
| Vesa Lehtonen | 2016-2019 | suurlähettiläs |
| Roy Eriksson | 2019–2023 | suurlähettiläs |
| Jari Vilén | 1.9.2023–virassa | suurlähettiläs |
Suomen nykyiset  edustustot Pohjois-Amerikassa > Washington D.C. (Yhdysvallat)

| Diplomaattiset suhteet solmittu> 30.5.1919.   30.6.1944 (katkesivat).18.8.1945 (uudelleen solmittu)..Edustaja | Diplomaattiset suhteet solmittu> 30.5.1919.   30.6.1944 (katkesivat).18.8.1945 (uudelleen solmittu)..Vuodet | Diplomaattiset suhteet solmittu> 30.5.1919.   30.6.1944 (katkesivat).18.8.1945 (uudelleen solmittu)..Asema |
| --- | --- | --- |
| Armas Saastamoinen | 1919–1921 | lähettiläs |
| Leonard Åström | 1921–1934 | lähettiläs |
| Eero Järnefelt | 1934–1938 | lähettiläs |
| Hjalmar J. Procopé | 1939–1944 | lähettiläs |
| Kalle Jutila | 1945–1951 | lähettiläs |
| Johan Nykopp | 1951–1954 | lähettiläs |
| Johan Nykopp | 1954–1958 | suurlähettiläs |
| Richard Seppälä | 1958–1965 | suurlähettiläs |
| Olavi Munkki | 1965–1972 | suurlähettiläs |
| Leo Tuominen | 1972–1977 | suurlähettiläs |
| Jaakko Iloniemi | 1977–1983 | suurlähettiläs |
| Richard Müller | 1983–1985 | suurlähettiläs |
| Paavo Rantanen | 1986–1988 | suurlähettiläs |
| Jukka Valtasaari | 1988–1996 | suurlähettiläs |
| Jaakko Laajava | 1996–2001 | suurlähettiläs |
| Jukka Valtasaari | 2001–2005 | suurlähettiläs |
| Pekka Lintu | 2006–2011 | suurlähettiläs |
| Ritva Koukku-Ronde | 2011–2015 | suurlähettiläs |
| Kirsti Kauppi | 2015–2020 | suurlähettiläs |
| Mikko Hautala | 2020–2024 | suurlähettiläs |
| Leena-Kaisa Mikkola | 1.9.2024– | suurlähettiläs |
Suomen nykyiset  edustustot Pohjois-Amerikassa > México (Meksiko)

| Diplomaattiset suhteet solmittu> 12.5.1937 ja 31.8.1949 (uudelleen)..Edustaja | Diplomaattiset suhteet solmittu> 12.5.1937 ja 31.8.1949 (uudelleen)..Vuodet | Diplomaattiset suhteet solmittu> 12.5.1937 ja 31.8.1949 (uudelleen)..Asema |
| --- | --- | --- |
| Kalle Jutila (Washington D.C.) | 1949–1951 | lähettiläs |
| Johan Nykopp (Washington D.C.) | 1951–1958 | lähettiläs |
| Richard Seppälä (Washington D.C.) | 1958–1961 | lähettiläs |
| Richard Seppälä (Washington D.C.) | 1961–1964 | suurlähettiläs |
| Algar von Heiroth | 1964–1966 | suurlähettiläs |
| David Somerto | 1966–1969 | suurlähettiläs |
| Klaus Castrén | 1970–1972 | suurlähettiläs |
| Erik Törnqvist | 1973–1978 | suurlähettiläs |
| Jussi Montonen | 1978–1984 | suurlähettiläs |
| Aarni Talvitie | 1984–1985 | suurlähettiläs |
| Kalevi Sampovaara | 1985–1990 | suurlähettiläs |
| Teppo Takala | 1990–1994 | suurlähettiläs |
| Kimmo Pulkkinen | 1994–1998 | suurlähettiläs |
| Hannu Uusi-Videnoja | 1998–2002 | suurlähettiläs |
| Hannu Uusi-Videnoja | 1998–2002 | suurlähettiläs |
| Ilkka Heiskanen | 2002–2007 | suurlähettiläs |
| Ulla Väistö | 2007–2011 | suurlähettiläs |
| Anne Lammila | 2011–2015 | suurlähettiläs |
| Roy Eriksson | 2015–2019 | suurlähettiläs |
| Päivi Pohjanheimo | 2019–2023 | suurlähettiläs |
| Ari Mäki | 2023–virassa | suurlähettiläs |
Lakkautetut edustustot > Havanna (Kuuba)

| Diplomaattiset suhteet solmittu> 5.4.1929.Edustaja | Diplomaattiset suhteet solmittu> 5.4.1929.Vuodet | Diplomaattiset suhteet solmittu> 5.4.1929.Asema |
| --- | --- | --- |
| Leonard Åström (Washington D.C.) | 1929–1934 | lähettiläs |
| Eero Järnefelt (Washington D.C.) | 1934–1938 | lähettiläs |
| Hjalmar Procopé (Washington D.C.) | 1939–1944 | lähettiläs |
| Kalle Jutila (Washington D.C.) | 1948–1951 | lähettiläs |
| Johan Nykopp (Washington D.C.) | 1951–1958 | lähettiläs |
| Richard Seppälä (Washington D.C.) | 1958–1964 | lähettiläs |
| Algar von Heiroth (México) | 1964–1966 | lähettiläs |
| Kai Somerto (México) | 1966–1969 | suurlähettiläs |
| Klaus Castrén (México) | 1970–1972 | suurlähettiläs |
| Erik Törnqvist (México) | 1973–1978 | suurlähettiläs |
| Jussi Montonen (México) | 1978–1980 | suurlähettiläs |
| Sakari Juuti | 1980–1983 | suurlähettiläs |
| Tero Lehtovaara | 1983–1987 | suurlähettiläs |
| Teppo Takala | 1987–1990 | suurlähettiläs |
| Heikki Puurunen | 1990–1992 | suurlähettiläs |
Suomen diplomaattisena edustajana Kuubassa toimii kiertävä suurlähettiläs Helsingistä käsin.
Lakkautetut edustustot > Managua (Nicaragua)

Managuan suurlähetystö on suljettu 31.12.2013 alkaen. Suurlähettiläs akkreditoitu Meksikosta.
| Diplomaattiset suhteet solmittu> 22.12.1975..Edustaja | Diplomaattiset suhteet solmittu> 22.12.1975..Vuodet | Diplomaattiset suhteet solmittu> 22.12.1975..Asema |
| --- | --- | --- |
| Erkki Kivimäki (Caracas) | 1980–1985 | suurlähettiläs |
| Veijo Sampovaara (México) | 1985–1990 | suurlähettiläs |
| Teppo Takala (México) | 1990–1994 | suurlähettiläs |
| Kimmo Pulkkinen (México) | 1994–1996 | suurlähettiläs |
| Risto Veltheim (Helsinki) | 1996–2001 | kiertävä suurlähettiläs |
| Inger Hirvelä López (Helsinki) | 2001–2006 | kiertävä suurlähettiläs |
| Marja Luoto | 2006–2008 | suurlähettiläs |
| Eija Rotinen | 2008–2011 | suurlähettiläs |
| Eeva-Liisa Myllymäki | 2011–2013 | va. asiainhoitaja |
Sijoittaminen

Sijoittaminen tarkoittaa tavallisesti rahoitusvälineiden ostoa, hallussapitoa ja myymistä tarkoituksena tehdä voittoa. Näistä instrumenteista yleisimpiä ovat julkisen kaupankäynnin kohteena oleva pörssinoteeratut osakkeet eli julkisten osakeyhtiöiden (Oyj) osakkeet. Sijoituksen kohteena voivat olla myös muut yritykset kuin julkiset osakeyhtiöt, mutta näistä kaupoista on sovittava itse osakkeiden myyjän tai myyjien kanssa, ilman pörssin välitysapua. Muita sijoituskohteita ovat esimerkiksi warrantit, rahasto-osuudet, johdannaiset, kiinteistöt ja raaka-aineet.
Sijoittamisessa keskeistä on tavoiteltava tuotto sijoittajalle sopivalla riskitasolla. Riskillä tarkoitetaan sitä, että tavoiteltavaa tuottoa ei odotusten mukaan saavutetakaan, vaan sijoitus voi tuottaa jopa tappiota. Sijoitusriskiä voidaan pyrkiä hallitsemaan hajauttamalla.  Normaalisti sijoittaja joutuu ottamaan suuremman riskin tavoitellessaan suurempaa tuottoa.
Sijoittaja

Sijoittaja on henkilö, joka omistaa arvopapereita, osuuksia yrityksistä tai muuta omaisuutta (esim. asunnot ja kiinteistöt, metsä- ja maaomaisuus, raaka-aineet, kuten kulta, hopea jne), jota hän on hankkinut taloudellisen voiton saavuttamiseksi. Yksityishenkilöiden sijoitustoiminta voidaan nähdä yhtenä pitkäaikaisen säästämisen muotona. Tällöin erityisen suureen arvoon nousee toiminnan pitkäjännitteisyys ja hajauttaminen.
Sijoituskohteita > Talletukset

Sijoittaja voi tehdä pankin talletustilille. Valikoima on laaja ja tileihin liittyy erilaisia sopimusehtoja. Talletukset mielletään alhaisen riskin sijoitustuotteiksi, jossa myös tuotto on erittäin maltillista.
Sijoittamiseen sopivat säästötilit ja talletustilit. Ne ovat yleensä nostorajoitteisia tilejä, jotka on tarkoitettu säästämiseen. Niille säästetään usein kuukausittain tehtävillä talletuksilla. Sijoitustileillä sijoitussumma sidotaan määräajaksi tilille eli ne ovat ns. määräaikaisia talletuksia.
Pankeilla on tarjolla myös yhdistelmätuotteita. Näissä määräaikaistalletus yhdistetään esimerkiksi rahastosijoitukseen tai indeksilainaan. Näissä osa talletuksen ohella asiakas sijoittaa myös korkeampituottoisiin ja -riskisiin sijoitustuotteisiin.
Sijoituskohteita > Korko- ja valuuttasijoitukset

Korkosijoitus. Sijoittamista korkoinstrumentteihin eli lainan antamista yleensä pankille tai muulle rahalaitokselle. Lainan ottaja käyttää rahan sijoittaakseen sen edelleen ja kantaa vastuun luottotappioistaan. Yleisesti pidetty kaikkein vähäriskisimpänä "rahaa pankissa" vaihtoehtona, koska lainan ottaja kantaa vastuun. Korkosijoitus on myös valuuttasijoitus. Jos sijoitus tehdään oman maan valuutassa, riskiä ei ole. Muutoin on huomioitava myös valuutan arvon vaihtelut eli valuuttariski.
Vaihtovelkakirjalainat: Rahan lainaamista suoraan tarvitsijalle vaihtovelkakirjalainalla, joita laskee yleensä liikkeelle suuryritykset, liikepankit, valtiot ja muut suuret instituutiot. Riskittömämpi vaihtoehto kuin yrityksen osakkeen ostaminen, koska jos vaihtovelkakirjalainalla lainaava yritys joutuu vaikeuksiin, on velkoja aina omistajan edellä saamassa omansa konkurssissa. Myöskään osinkoja ei saa jakaa omistajille, jos yritys ei suoriudu veloistaan. Huonoimpien yritysten vaihtovelkakirjalainoja kutsutaan roskalainoiksi, joissa riskit ja tuotot ovat korkeammat.
Tuotto: Lainasta saatu korko. Todellista tuottoa laskettaessa huomioitava myös inflaatio. ReaaliTuotto = (korko – inflaatio) * sijoitussumma
Riskit: Inflaatio, velallisen konkurssi, korkotason muutos, valuuttakurssien muutos.
Riskinhallintakeinot: Hajauttaminen eri kohteisiin ja eri valuuttoihin. Sijoittaminen lyhyen koron lainoihin. Talletussuojatut tilit.
Sijoituskohteita > Osakkeet

Osakkeisiin sijoittaminen on pitkällä tähtäimellä sijoittamisessa kannattavin muoto.
Kun sijoitetaan useisiin osakkeisiin, muodostuu niin sanottu osakesalkku.
Tuotto: Saadut osingot ja osakkeen arvon nousu. Harvoin voi tulla myös osingontapaisia tuottoja, kuten pääoman palautuksia.
Riskit: Yrityksen tulevaisuudennäkymät.
Riskien hallinta: Kaikki hajauttamisen muodot.
Sijoituskohteita > Kiinteistöt

Tuotot usein osakesijoittamisen luokkaa.
Vaatii hieman kiinteistötuntemusta ja paljon pääomaa sekä luotottajia.
Tuotto: Vuokratulot ja arvonnousu.
Riskit: Arvon muutos, vuokran saamatta jääminen, korvaus vuokralaiselle, kiinteistön kunnon heikkeneminen ja vastuut ulkopuolisille osapuolille.
Riskien hallinta: Hajauttaminen. Vuokravakuuden käyttö. Pitkät ja kiinteät vuokrasopimukset.
Sijoituskohteita > Raaka-aineet

Harvinaisempia sijoituskohteita.
Yleensä sijoittajat ovat yrityksiä, jotka jalostavat raaka-aineita ja ostavat niitä riskienhallintasyistä varastoksi.
Ostetaan johdannaisina ja arvokkaampia säilytetään varastoissa.
Tuotto: Maailmanmarkkinahinnan nousu, jos raaka-aine ostettu myytäväksi. Jalostuksen jälkeinen lisäarvo, jos yritys jalostaa ja myy raaka-aineen muuna tuotteena.
Riskit: Maailmanmarkkinahinnan aleneminen.
Riskien hallinta: Hajauttaminen.
Sijoituskohteita > Johdannaiset

Laaja joukko erilaisia sijoitusinstrumentteja.
Strukturoidut tuotteet eli yleensä pankilta saatavat sijoituspaketit ja muut sijoitustuotteet.
Sijoitustoiminnan verotus

Sijoitustoiminnassa maksettavien verojen määrä vaikuttaa suoraan sijoitustoiminnan tuottavuuteen. Tästä syystä verotus tulee aina huomioida ennalta sijoituksesta aiheutuvien kustannusten osana.
Verosuunnittelulla voidaan valita verotuksen kannalta järkevin vaihtoehto. Tällainen vaihtoehto on aina se, jossa maksetaan vähiten veroja. Verosuunnittelua ei kannata kuitenkaan viedä niin pitkälle, että se olisi ainut päätöksenteon vaikutin. Verotuksellisesti halvin vaihtoehto saattaa esimerkiksi haitata omaisuuden käytettävyyttä.
Kannatus

Suomalaisista 31 % hyväksyi rikastumisen lottoamalla mutta vain 11 % rikastumisen sijoittamalla alle 500 euroa kuukaudessa. Lottovoitto on viiden kärjessä hyväksyttävissä rikastumistavoissa.
Kirjallisuutta

Saario, Seppo: Miten sijoitan pörssiosakkeisiin. SanomaPro, 2012. 10. uudistettu painos.  ISBN 9789526304502
Myllyoja, Ninni & Kullas, Emilia: Mitä jokaisen kotiäidin (ja muidenkin naisten) tulee tietää sijoittamisesta.  Helsinki:  Talentum, 2010.  ISBN 978-952-14-1460-2
Simonen, Leila: Naiset ja raha: Matkalla arjen vaurauteen.  Helsinki:  Voimapaja, 2008.  ISBN 978-951-97991-6-2
Aiheesta muualla

Finanssivalvonta – Sijoittaminen (Arkistoitu – Internet Archive)
Pörssisäätiö – puolueetonta tietoa sijoittamisesta
Suomen pääomasijoitusyhdistys – pääomasijoitusyritysten yhteinen järjestö
https://yle.fi/aihe/artikkeli/2016/08/29/10-vinkkia-aloittelevalle-sijoittajalle – Yle Oppiminen
| n k Osakemarkkinat |
| --- | --- |
Osake:  Arvo-osuus  Osake  Osakeanti  Osakelaji  Osinko 
Osallistujat:  Analyytikko  Liikkeeseenlaskija  Listaamaton yhtiö  Listayhtiö  Pörssi  Pörssiyhtiö  Sijoittaja 
Kaupankäynti:  Lyhyeksi myynti  Osakkeiden takaisinosto  Päiväkauppa 
Osakkeen arvo:  Efektiivinen tuotto  Kokonaistuotto  Markkina-arvo  Osakekohtainen tulos  Substanssiarvo 
Tunnusluvut:  Maksuvalmius  Velkaantumisaste  Omavaraisuusaste  Osinkosuhde  Osinkotuotto  P/B-luku  P/E-luku  P/S-luku  Sijoitetun pääoman tuotto 
Osakestrategioita:  Arvo-osake  Kasvuosake 
Osaketeorioita:  Elliottin aaltoteoria  Fundamenttianalyysi  Tekninen analyysi 
Katso myös:  Arvo-osuustili  Likviditeetti  Optio  Osakeindeksi  Pääomatulo  Sijoitusrahasto
Sinitohtorinkukka

| Sinitohtorinkukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Versokasvit Embryophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliidae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset Eudicotyledoneae
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Solanales
Heimo::  Koisokasvit Solanaceae
Suku::  Tohtorinkukat Brunfelsia
Laji::  pauciflora
Muunnos::  calycina
Kolmiosainen nimi
 Brunfelsia pauciflora var. calycina  (Benth.) J.A.Schmidt 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sinitohtorinkukka eli tohtorinkukka (Brunfelsia pauciflora var. calycina) on koisokasveihin (heimo Solanaceae) kuuluva Brunfelsia pauciflora-lajin muunnos, jota viljellään huonekasvina.
Sinikorvaluri

| Sinikorvaluri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Kaijat Psittaculidae
Suku::  Silmälasilurit Psitteuteles 
Laji::  iris
Kaksiosainen nimi
 Psitteuteles iris  (Temminck, 1835) 
Alalajit
 Psitteuteles iris iris  Psitteuteles iris rubripileum  Psitteuteles iris wetterensis 
Katso myös
   Sinikorvaluri Wikispeciesissä   Sinikorvaluri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinikorvaluri (Psitteuteles iris) on silmälasilurien sukuun kuuluva kaija. Joskus se luokitellaan sateenkaarilurien sukuun.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 20 cm. Aikuisen linnun höyhenpuku on yleisväriltään vihreä, kellanvihreä alapuolelta ja siipien alapeitinhöyhenistä. Otsa, päälaki ja silmän takaosa ovat punaiset (naaraalla otsa on vihreän ja punaisen kirjava), silmästä niskaan ulottuu punavioletti vyö, niska harmaansininen, korvan peitinhöyhent vaalean sinivihreät, poskilaikut vihreät (naaraalla kellertävät) ja rintahöyhenten reunat tummemmat tehden viiruisen vaikutelman. Pyrstö on päältä vihreä ja alta kellertävä, nokka oranssi, iiris oranssi ja koivet siniharmaat. Nuori lintu muistuttaa naarasta mutta otsassa on vähemmän punaista, nokka on ruskehtava ja iiris ruskea.
Esiintyminen

Sinikorvaluri esiintyy Timorilla ja läheisellä Wetarin saarella Indonesiassa.
Sinikorvalurin kanta on silmälläpidettävä.
Elinympäristö

Sinikorvalurit elävät metsissä aina 1 500 metrin korkeudelle saakka.
Lisääntyminen

Ilmeisesti yksiavioinen. Pesintä tunnetaan puutteellisesti.
Ravinto

Sinikorvalurit liikkuvat tavallisesti perhekunnittain tai pienissä parvissa. Ne syövät kukkia, siitepölyä, mettä, hedelmiä ja hyönteisiä. Niiden nokka ja kieli ovat erilaistuneet siten, että nokka on kapea ja kielen päässä on eräänlainen harja.
Sinebrychoff (suku)

Sinebrychoff ([sineˈbrykːof];  (alkuaan ven. Синебрюхов, Sinebrjuhov, [sʲinʲɪˈbrʲuxəf], suom. Sinivatsainen) on suomalainen suku, joka on alkuaan lähtöisin Gavrilova slobodasta, Moskovan pohjoispuolelta Venäjältä. Suku tunnetaan varsinkin Sinebrychoffin panimosta ja Sinebrychoffin taidemuseosta.