stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paistos

Paistos tarkoittaa yleismerkitykseltään paistamalla valmistettua ruokaa. Sanaa käytetään erityisesti merkityksissä paistettu vuokaruoka tai taikinakuorinen vuokaleivonnainen.
Paistos (myös piirakkapaistos) on piirakan kaltainen leivonnainen, joka kypsennetään matalassa vuoassa uunissa. Siinä on taikinasta tehty kuori ja täyte, joka on yleensä suolainen. Täyte voi sisältää kasviksia, sieniä, juustoa, lihaa, kalaa, sisäelimiä ynnä muita ainesosia. Paistoksiin käytettävä taikina (paistostaikina) voi sisältää vain yhtä paljon rasvaa ja vehnäjauhoja sekä hivenen vettä, mutta siinä voi olla myös juustoa, kananmunaa, perunaa tai kermaviiliä. Jälkiruokapaistosten taikinassa on usein sokeria tai taikinana käytetään murotaikinaa. Paistoksen taikinaksi käy myös voitaikina. Taikinasta tehty kuori voi olla joko pohjana tai kantena tai molempina. Piirakoiden (paitsi karjalanpiirakoiden) taikina yleensä nostatetaan joko hiivan tai leivinjauheen avulla.
Tomaatti-pekonipaistos
Paistos on paistettu ruoka tai leivonnainen. Esimerkiksi eräät piirakat, laatikot ja erilaiset vuoat ovat paistoksia.
Usein paistokset kypsennetään hitaasti ja tavallisesti ilman kantta (vertaa hauduttaminen, jossa käytetään kantta). 
On olemassa sekä suolaisia että makeita, samoin pää- tai jälkiruokina tarjoiltavia paistoksia.
Makaronilaatikko
Suolaisiin paistoksiin voi sisältyä lihaa tai kalaa ja kasviksia, niiden rakennetta sitovana
ainesosana käytetään esimerkiksi perunaa, jauhoja tai pastaa. Paistoksen päällä voi olla muru- tai juustokuorrutus.
Kypsennettäessä paistoksen aineksista voi irrota nestettä; toisaalta tarpeen mukaan
lisätään esimerkiksi liha- tai kasvislientä, kermaa tai alkoholeja.
Suomalainen, suolainen pääruokapaistos on esimerkiksi makaronilaatikko. Eri kansainvälisistä keittiöistä tunnettuja paistostyyppisiä ruokalajeja ovat esimerkiksi moussaka, lasagne ja hotpot.
Marcel Jenni

| Marcel Jenni> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1974 (ikä 50) Zürich, Sveitsi
Kansalaisuus:   Sveitsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Schöggi
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Kloten Flyers
Sarja:  National League A
Pelinumero:  10
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–
Aik. seurat:  Grasshopper Club (Sveitsi I) HC Lugano (NLA) Färjestads BK (SEL)
Marcel Jenni (s. 2. maaliskuuta 1974 Zürich, Sveitsi) on sveitsiläinen uransa lopettanut jääkiekkoilija, joka pelasi kotimaassaan National League A -joukkue Kloten Flyersissa. Hänen vahvuuksiaan olivat kahden suunnan pelaaminen, laukaus ja johtamistaidot. Jenni ei olllut kuitenkaan kovin fyysinen pelaaja, vaikkakin hän menetti ajoittain hermokontrollinsa ja otti jäähyjä. 41-vuotiaana Jenni oli kaudella 2014–2015 NLA:n vanhin pelaaja.
Ura > Seuraura

Jennin kasvattajaseura on EHC Illnau-Effretikon. Hän aloitti kuitenkin ammattilaisuransa HC Luganossa kaudella 1993–1994, jolloin tulokaskausi toi 34 runkosarja- ja yhdeksässä pudotuspeliottelussa tehopisteet 6+7=13. Seuraavalla kaudella 1994–1995 Jenni teki läpimurtonsa Nationalliga A:ssa tehden 36 runkosarjaottelussa tehopisteet 14+24=38. Hän teki Luganossa parhaillaan 46 tehopistettä kausina 1996–1997 ja 1997–1998. Kauden 1998–1999 päätteeksi Jenni voitti siellä Sveitsin-mestaruuden.
Kesken kauden 1999–2000 Jenni siirtyi Ruotsiin ja Elitserien-joukkue Färjestads BK:hon. Hän viihtyi joukkueessa myös seuraavat kuusi kautta ja voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 2002, Elitserien-hopeaa vuosina 2001, 2003, 2004 ja 2005. Jenni voitti kevään 2001 pudotuspelien pistepörssin tehopistein 7+11=18 ja oli Färjestadin paras pistemies myös kevään 2005 pudotuspeleissä Jonas Höglundin kanssa tehopistein 5+6=11. Kaudella 2002–2003 Jenni jakoi koko Elitserienin tehotilaston voiton joukkuetoverinsa Per Hållbergin kanssa lukemalla +29.
Kaudeksi 2005–2006 Jenni palasi kotimaahansa ja on edustanut tuosta lähtien nykyistä seuraansa Kloten Flyersia. Hän teki kaudella 2008–2009 NLA:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehopistein 17+30=47, joilla Jenni oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies ja maalintekijä. Hän voitti kevään 2009 pudotuspelien syöttöpörssin yhdeksällä syötöllään. Joulukuussa 2010 Jenni teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Klotenin kanssa. Kaudella 2011–2012 hän edusti joukkuetta myös Spengler Cupissa. Kaudella 2013–2014 Jenni nousi Klotenin varakapteeniksi.
Ura > Maajoukkueura

Jenni edusti Sveitsiä Salt Lake Cityn olympiakisoissa vuonna 2002 ja Torinon olympiakisoissa vuonna 2006. Hän pelasi myös Naganon olympiakisojen 1998 ja Torinon olympialaisten karsinnoissa. Jenni pelasi myös maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1995, 1996, 1997, 1999, 2000, 2001, 2003, 2004 ja 2010. Vuoden 1996 ja 1997 turnaukset Jenni pelasi B-sarjassa.
Jenni pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 1993 B-sarjassa ja 1994 sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuosina 1991 B-sarjassa ja vuonna 1992 pääsarjassa.
Rainer Lindström

| Rainer Lindström |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. syyskuuta 1930 Tenhola, Suomi
Kuollut: 4. joulukuuta 2016 (86 vuotta)
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Snaibeli
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pelinumero:  12 (HIFK)
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1948–1963
Seurat:  Arsenal (SMS) HIFK (SMS) Karhu-Kissat (SMS)
Rainer Lennart Lindström (29. syyskuuta 1930 Tenhola – 4. joulukuuta 2016) oli suomalainen jääkiekkoilija ja jääpalloilija. Lindström pelasi jääkiekkoa hyökkääjänä SM-sarjassa aikana 1948–1963 ja edusti melkein koko uransa HIFK:ta. Lindström oli mukana voittamassa seuran ensimmäistä mitalia vuonna 1955. Lindström pelasi 22 maaottelua ja esiintyi kaksissa MM-kilpailuissa. Hänet tunnettiin taitavana harhauttelijana, mutta myös temperamenttisena pelaajana, joka usein joutui erotuomareiden tarkkailun kohteeksi. Jääpallossa Lindström edusti myöskin HIFK:ta. Lindström tunnettiin lempinimellä "Snaibeli", jonka se sai sellisti Snaibl Rastenbergin mukaan.
Ura > Seuraura

Lindström sai ensimmäiset luistimensa kuusivuotiaana ja aloitti samoihin aikoihin jääkiekon Arsenalin junioreissa. Hän pelasi joukkueessa ensimmäisen SM-sarjakautensa kaudella 1948–1949. Kaudeksi 1949–1950 Lindström siirtyi HIFK:hon, jossa hän pelasi lähes koko uransa kevääseen 1963 saakka. Hän pelasi joukkueessa suurimmaksi osaksi samassa ketjussa Rauli Hakalan ja Matti Airaksen kanssa.
Lindström oli voittamassa HIFK:n kaikkien aikojen ensimmäistä SM-mitalia, pronssia keväällä 1955. Pronssia tuli myös keväällä 1959. Lindströmin siirryttyä HIFK:hon hän pelasi vain yhden kauden muualla, Karhu-Kissoissa kauden 1956–1957, jolloin HIFK oli pudonnut Suomen sarjaan.
Lindströmin on sanottu olleen erinomainen harhauttelija, mutta myös herkkä tulistumaan, jonka vuoksi pysyi koko aktiiviuransa erotuomareiden silmätikkuna. Eräässä Tappara–HIFK ottelussa Erkki Hytönen ja Lindström ottivat yhteen ja aluksi vain Hytönen passitettiin jäähyaitioon, kunnes Lindström sai saman tuomion. Lindström ihmetteli päätöstä, johon erotuomari vastasi tyhjentävästi: "Olet vanha kettu, jotain teit varmasti sinäkin".
Ura > Maajoukkueura

Lindström pelasi MM-kilpailuissa vuosina 1954 ja 1955. Yhteensä hän pelasi 22 A-maaottelua tehoin 4+0=4.
Tadesse Gebregiorgis

Tadesse Gebregiorgis (s. 29. maaliskuuta 1938 Addis Abeba) on etiopialainen entinen nyrkkeilijä. Hän kilpaili Tokion olympialaisissa 1964 alle 63,5-kiloisten sarjassa, jossa hän hävisi toisen kierroksen ottelunsa ja putosi 2. kierroksella myös Méxicon kisoissa 1968, joissa Gebregiorgis oli mukana alle 67 kilon sarjassa.
Amerikankiinalaiset

| Amerikankiinalaiset |
| --- | --- |
Väkiluku:  5 143 982 (1,5 prosenttia Yhdysvaltain väestöstä) (2018)
Asuinalueet:  Yhdysvaltain länsirannikko ja koillisosat. Erityisesti New Yorkin metropolialue, Los Angelesin suuralue ja San Franciscon lahden ympäristö
Kielet:  amerikanenglanti, mandariinikiina, kantoninkiina ja muut kiinalaiset kielet
Uskonnot:  52% uskonnottomia  30 % kristittyjä   15% buddhalaisia  3% kiinalainen kansanusko
Amerikankiinalaiset (engl. Chinese Americans, yksink.: 华裔美国人; perint.: 華裔美國人; pinyin: Huáyì Měiguórén) on Yhdysvaltoihin muuttaneista kiinalaisista ja heidän jälkeläisistään koostuva väestöryhmä. Monilla amerikankiinalaisilla ja heidän esivanhemmillaan on sukujuuria Kiinassa, Hongkongissa, Macaossa, Singaporessa ja Taiwanissa. Vuonna 2018 Yhdysvaltain väestönlaskentavirasto arvioi amerikankiinalaisten määräksi 5 143 982. Amerikankiinalaisiksi itsensä määritteleviä ihmisiä oli Yhdysvaltain vuoden 2010 väestönlaskennassa yhteensä 3 794 673, ja he olivat siten amerikanaasialaisen väestön suurin ryhmä. Tämän lisäksi 230 382 ihmistä pitivät itseään amerikantaiwanilaisena, mutta eivät amerikankiinalaisena. Suurimmat amerikankiinalaiset väestöt asuivat Kaliforniassa, jossa heitä oli 1 349 111, sekä New Yorkin osavaltiossa, jossa heitä oli 598 597.
Historia

Kiinalaisia maahanmuuttajia saapui ensimmäisen kerran nykyisten Yhdysvaltojen alueelle jo 1600-luvulla, mutta suurimittainen muutto alkoi vasta vuoden 1848 Kalifornian kultaryntäyksen myötä. Kultaryntäyksen aikaan Kaliforniaan saapui yli tuhansia kiinalaista siirtolaista, ja vuonna 1876 Yhdysvalloissa oli jo yli 150 000 kiinalaista maahanmuuttajaa, joista suurin osa asui Kaliforniassa. Kiinalaisia maahanmuuttajia käytettiin halpana työvoimana erityisesti rautateiden rakennustyömailla. Raskasta ruumiillista työtä tekeviä kiinalaissiirtolaisia kutsuttiin usein kuleiksi (engl. coolie).
Valtaväestö alkoi suhtautua amerikankiinalaisen väestön kasvaessa heihin yhä kielteisemmin, ja useat Kalifornian osavaltion verotusta, työtä ja maahanmuuttoa koskevat lait sekä liittovaltion vuoden 1882 Chinese Exclusion Act -laki käytännössä estivät kiinalaisten maahanmuuton lähes kokonaan. 1800-luvun jälkipuoliskolla useissa Yhdysvaltain länsirannikon kaupungeissa oli kiinalaisvastaista mellakointia ja väkivaltaa. Alun perin määräaikaisiksi tarkoitettuja kiinalaisten maahanmuuttoa rajoittavia lakeja uusittiin ja jatkettiin toiseen maailmansotaan asti. Tuolloin Yhdysvallat liittoutui Kiinan kanssa Japania vastaan, ja vuonna 1943 Yhdysvaltain kongressi kumosi kaikki erityisesti kiinalaisten maahantuloa rajoittavat lait.
1800-luvulla useisiin Yhdysvaltain suuriin kaupunkeihin syntyi erillisiä kiinalaisia kaupunginosia, jotka tunnetaan usein nimellä Chinatown.
Demografia > Väestö

Taulukko näyttää etnisesti kiinalaisten määrän Yhdysvalloissa vuodesta 1850 alkaen.
Demografia > Osavaltiot suurimmilla amerikankiinalaisilla väestöillä

Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan osavaltiot, joissa asui eniten amerikankiinalaisia olivat Kalifornia (1 253 100; 3,4 %), New York (577 000; 3,0 %), Texas (157 000; 0,6 %), New Jersey (134 500; 1,5 %), Massachusetts (123 000; 1,9 %), Illinois (104 200; 0,8 %), Washington (94 200; 1,4 %), Pennsylvania (85 000; 0,7 %), Maryland (69 400; 1,2 %), Virginia (59 800; 0,7 %) ja Ohio (51 033; 0,5 %). Havaijin osavaltiossa amerikankiinalaiset muodostivat suuremman osuuden osavaltion väestöstä (4,0 %) kuin missään muussa osavaltiossa.
Demografia > Amerikankiinalaisten väestökeskittymät

Vuoden 2012 väestönlaskennan arvioiden mukaan suurimmat amerikankiinalaisten väestökeskittymät ovat New Yorkin metropolialue 735 019 ihmisellä, San Franciscon lahden ympäristö 629 243 ihmisellä ja Los Angelesin suuralue 566 968 ihmisellä. New Yorkin metropolialue on Yhdysvaltain metropolialueiden suurin amerikankiinalaisten keskittymä. Alueella asuu arvion mukaan 893 697 etnisesti kiinalaista vuonna 2017 ja sijaitsee 12 Chinatownia. New Yorkin kaupunki on etnisesti kiinalaisten suurin Aasian ulkopuolinen keskittymä (628 763 henkeä vuonna 2017). New Yorkin asema merkittävänä globaalina kaupunkina, kehittynyt joukkoliikennejärjestelmä, ja metropolialueen valtava talous ovat syitä alueen vetovoimaan kiinalaisten keskuudessa.
San Franciscon väestöstä 21,4 % tai 172 181 henkeä on etnisesti kiinalaisia, mikä on suurempi osuus kuin missään muussa suuressa amerikkalaiskaupungissa. Los Angelesissa sijaitsevassa Monterey Parkissa amerikankiinalaiset muodostavat 47,7 % väestöstä, mikä on suurempi osuus kuin minkään muun kunnan alueella.
Suurten kaupunkien lisäksi amerikankiinalaisia asuu pienissä yliopistokaupungeissa. Esimerkiksi Providencessa amerikankiinalaisten määrä on kasvanut 200 % vuosien 2005 ja 2010 välillä.
| Vuosi | Väestö | ±% |
| --- | --- | --- |
|  1850  | 758 | —     |
|  1860  | 34 933 | +4508.6% |
|  1870  | 63 199 | +80.9% |
|  1880  | 105 465 | +66.9% |
|  1890  | 107 488 | +1.9% |
|  1900  | 89 863 | −16.4% |
|  1910  | 71 531 | −20.4% |
|  1920  | 61 639 | −13.8% |
|  1930  | 74 954 | +21.6% |
|  1940  | 77 504 | +3.4% |
|  1950  | 117 629 | +51.8% |
|  1960  | 237 292 | +101.7% |
|  1970  | 435 062 | +83.3% |
|  1980  | 806 040 | +85.3% |
|  1990  | 1 645 472 | +104.1% |
|  2000  | 2 432 585 | +47.8% |
|  2010  | 3 347 229 | +37.6% |
Uskonto

Enemmistö amerikankiinalaisista ei kuulu uskontokuntiin. 52 % 15-vuotiaista ja vanhemmista amerikankiinalaisista ei kuulu uskontokuntiin. 15 % on buddhalaisia, 8 % katolisia ja 22 % kuului protestanttisiin uskontokuntiin vuonna 2012.
Sosioekonominen asema > Koulutus

Amerikankiinalaisten koulutustaso on muuta Yhdysvaltain väestöä korkeampi. Amerikankiinalaisten keskiarvoiset testitulokset SAT-kokeessa, ACT-kokeessa ja GRE-testissä ovat yksiä Yhdysvaltain korkeimmista. Korkeiden SAT- ja ACT-koetulosten sekä hyvien painotettujen keskiarvojen ansiosta amerikankiinalaiset ovat muuta väestöä kilpailukykyisempiä hakijoita arvostettuihin korkeakouluihin.
Vuonna 2017 Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan 55,3 % amerikankiinalaisista oli suorittanut vähintään kandidaatintutkinnon, mikä on muuta väestöä (32,0 %) korkeampi osuus.lähde? 28,4 % amerikankiinalaisista omaa vähintään maisterin tai tohtorintutkinnon tai yliopistollisen ammattitutkinnon, mikä on lähes kaksinkertainen osuus muuhun väestöön (12,3 %) verrattuna.lähde?
Kiinalaiset opiskelijat ovat suurin kansainvälisten opiskelijoiden ryhmä Yhdysvalloissa. Kiinalaiset muodostavat 33,2 % Yhdysvaltain kansainvälisistä opiskelijoista. Vuonna 2017–2018 Yhdysvalloissa opiskeli lähes 363 000 kiinalaista opiskelijaa.
| Etnisyys | Osuus väestöstä |
| --- | --- |
Taiwanilaiset: 77.7%
Korealaiset: 56.3%
Kiinalaiset: 55.3%
Ei-latinalaisamerikkalaiset valkoiset: 33.4%
Koko Yhdysvaltain väestö: 32.0%
Sosioekonominen asema > Talous > Työllistyminen

56,2 % amerikankiinalaisista työskentelee valkokaulusammateissa, mikä on korkeampi osuus kuin koko väestöllä (38,2 %). Piilaakson työvoimasta kymmenesosa on amerikankiinalaisia. Amerikankiinalaisten työttömyysaste on kansallista työttömyysastetta alhaisempi, sillä amerikankiinalaisista 4,7 % oli työttömiä, kansallisen työttömyysasteen ollessa 5,9 % vuonna 2010.
Sosioekonominen asema > Talous > Tulot

Amerikankiinalaisten kotitalouksien mediaanitulot ovat Yhdysvaltain korkeimmista. Amerikankiinalaiset omistavat asunnon muuta väestöä todennäköisemmin. Vuonna 2000 Yhdysvaltain väestönlaskentaviraston mukaan 65 % amerikankiinalaisista omisti kotinsa, mikä oli korkeampi osuus kuin Yhdysvaltain väestöllä (54 %).
| Etnisyys | Kotitalouksien tulot |
| --- | --- |
Filippiiniläiset: $100,273
Taiwanilaiset: $99,257
Kiinalaiset manner-Kiinasta: $77,136
Korealaiset: $67,870
Aasialaiset: $67,022
Ei-latinalaisamerikkalaiset valkoiset: $63,704

Koko Yhdysvaltain väestö: $60,336
Tunnettuja amerikankiinalaisia

Terence Tao, Fieldsin mitalin vuonna 2006 voittanut matemaatikko.
Andrew Yang, yrittäjä, hyväntekeväisyysasiamies ja presidenttiehdokas demokraattien vuoden 2020 esivaaleissa.
Daniel Chee Tsui, fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon voittaja vuodelta 1998.
Anna May Wong, näyttelijä. Ensimmäinen Yhdysvaltain valuutassa esiintyvä amerikanaasialainen.
Eileen Gu, freestylehiihtäjä. Voitti Pekingin talviolympialaisissa 2022 kaksi kultaa ja yhden hopean.
Shing-Tung Yau, matemaatikko, vuoden 1982 Fieldsin mitalin voittaja.
Michelle Kwan, taitoluistelija. Saavutti olympiahopeaa vuonna 1988 Naganossa ja olympiapronssin 2002 Salt Lake Cityssä.
Samuel Chao Chung Ting, fyysikko. Voittanut 1976 Nobelin fysiikanpalkinnon.
Jeremy Lin, koripalloilija.
I. M. Pei, arkkitehti. Suunnitellut Louvren pyramidin.
Elaine Chao, republikaanisen puolueen poliitikko. Entinen Yhdysvaltain liikenneministeri.
Amy Tan, kirjailija.
Charles K. Kao, fyysikko. Palkittiin vuoden 2009 fysiikan Nobelilla valokuituihin liittyvän työnsä ansiosta.
Amy Chow, telinevoimistelija. Voitti kultaa Atlantan olympialaisissa 1996 joukkuekilpailussa ja hopeaa nojapuilla. Sydneyssä 2000 saavutti pronssia joukkuekilpailussa.
Michael Chang, tennispelaaja. Voitti miesten kaksinpelimestaruuden Ranskan avoimessa turnauksessa vuonna 1989 vain 17-vuotiaana.
Nathan Chen, taitoluistelija. Voittanut olympiakultaa ja kolme maailmanmestaruutta.
Nathan Adrian, uimari. Viisinkertainen olympiavoittaja.
Steven Chu, fyysikko ja poliitikko. Entinen Yhdysvaltain energiaministeri.
Amerikankiinalaisten osuus väestöstä eri osavaltioissa.
Chinatown Manhattanilla New Yorkissa. Manhattanin Chinatown on suurin Aasian ulkopuolinen kiinalaisten keskittymä.
Super Bowl XLVI

Super Bowl XLVI oli järjestyksessään 46. Super Bowl. Vastakkain pelasivat New York Giants ja New England Patriots. Ottelu pelattiin Lucas Oil Stadiumilla Indianapolisissa Indianassa 5. helmikuuta 2012. New York Giants voitti pistein 21–17.
Ottelun väliakashow'ssa esiintyi popartisi Madonna. Super Bowl'n televisiolähetystä seurasi yli 111 miljoonaa katsojaa, mikä teki siitä katsotuimman televisio-ohjelman Yhdysvaltain historiassa.
Ottelun paras pelaaja Eli Manning.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Super Bowlin viralliset sivut (englanniksi)
| n k Super Bowl |
| --- | --- |
 I (1967)  II (1968)  III (1969)  IV (1970)  V (1971)  VI (1972)  VII (1973)  VIII (1974)  IX (1975)  X (1976)  XI (1977)  XII (1978)  XIII (1979)  XIV (1980)  XV (1981)  XVI (1982)  XVII (1983)  XVIII (1984)  XIX (1985)  XX (1986)  XXI (1987)  XXII (1988)  XXIII (1989)  XXIV (1990)  XXV (1991)  XXVI (1992)  XXVII (1993)  XXVIII (1994)  XXIX (1995)  XXX (1996)  XXXI (1997)  XXXII (1998)  XXXIII (1999)  XXXIV (2000)  XXXV (2001)  XXXVI (2002)  XXXVII (2003)  XXXVIII (2004)  XXXIX (2005)  XL (2006)  XLI (2007)  XLII (2008)  XLIII (2009)  XLIV (2010)  XLV (2011)  XLVI (2012)  XLVII (2013)  XLVIII (2014)  XLIX (2015)  50 (2016)  LI (2017)  LII (2018)  LIII (2019)  LIV (2020)  LV (2021)  LVI (2022)  LVII (2023)  LVIII (2024)  LIX (2025)  LX (2026)
Aseenpiippukohtaus

Elokuvan 007 ja kultainen silmä aseenpiippukohtaus.
Aseenpiippukohtaus (engl. Gun barrel sequence) on James Bond -elokuvien alussa esiintyvä kohtaus, jonka suunnitteli Maurice Binder. Kohtaus on esiintynyt jokaisessa EON Productionsin James Bond -elokuvassa.
Kuvaus

Kohtaus alkaa valkoisen pisteen liikkuessa ruudun poikki. Tämän jälkeen piste avautuu paljastaen aseen piipun sisäpuolen. Kamera seuraa James Bondia hänen kävellessään oikealta vasemmalle valkoista taustaa vasten.  Yhtäkkiä Bond pysähtyy, kääntyy nopeasti ja ampuu kameraa kohti. Tämän jälkeen kuvan päälle alkaa ylhäältä valua punaista väriä, joka kuvaa osuman saaneen verta. Aseen piippu alkaa heilua, jonka jälkeen se muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta joko kutistuu ja katoaa tai muuttuu valkoiseksi ja avautuu elokuvaan.
Historia > Sean Connery > 1962–1964

Koska Binder oli suunnitellut kohtauksen esittävän Bondin vain siluetissa, hän käytti stuntmies Bob Simmonsia Sean Conneryn sijaan ensimmäiseen kolmeen elokuvaan. Simmons hyppää hieman, kun hän kääntyy ampuessaan. Tämän jälkeen veri valuu alas, piste pienenee ja katoaa.
Elokuvassa Salainen agentti 007 ja tohtori No valkoinen piste pysähtyy puolivälissä ja ”Harry Saltzman & Albert R. Broccoli present” -teksti ilmestyy. Kohtauksessa on mukana elektronisia ääniä ja kun Bond on ampunut, James Bond -tunnusmusiikki soi kovaäänisesti. Aseenpiippukohtaus siirtyy suoraan elokuvan alkutunnukseen, jossa on monia värikkäitä ympyröitä mustaa taustaa vasten. Tätä versiota, ilman elektronisia ääniä tai Saltzman-Broccoli välitekstiä käytettiin myös elokuvissa Salainen agentti 007 Istanbulissa ja 007 ja Kultasormi.
Historia > Sean Connery > 1965–1967 ja 1971

Vuonna 1965 elokuvassa Pallosalama alettiin käyttämään eri kuvaformaattia joten aseenpiippukohtaus jouduttiin tekemään uudelleen, tällä kertaa Sean Conneryn suorittamana, jossa Bond ampuu noin 90 asteen polvikulmassa ja hieman etukenossa. Se on myös ensimmäinen kohtaus, jossa valkoinen piste avautuu suoraan elokuvaan. Vaikka kohtaus kuvattiin värillisenä, se muutettiin mustavalkoiseksi elokuviin Elät vain kahdesti ja Timantit ovat ikuisia.
Historia > 1969 (George Lazenby)

Kun uusi näyttelijä George Lazenby otti roolin elokuvassa Hänen majesteettinsa salaisessa palveluksessa, kuvattiin kolmas aseenpiippukohtaus. Kuten Pallosalamassa, kohtaus kuvattiin värillisenä. Valkoinen piste pysähtyy puolivälissä näyttäen ”Harry Saltzman and Albert R. Broccoli present” -tekstin, kuten elokuvassa Salainen agentti 007 ja tohtori No. James Bond Theme soi kuitenkin taustalla. Piippu alkaa liikkua, ja pysähtyessään keskelle, Bond kävelee paikallaan noin sekunnin ennen kuin kääntyy ja ampuu. Lazenby on ainoa näyttelijöistä, joka polvistuu ampuessaan. Tämä on myös ainoa versio, jossa valuva veri tyhjentää Bondin kuvan, jättäen vain punaisen ympyrän.
Historia > Roger Moore > 1973–1974

Roger Mooren astuessa rooliin vuonna 1973 kuvattiin neljäs kohtaus. Sitä käytettiin vain kahteen elokuvaan: Elä ja anna toisten kuolla ja 007 ja kultainen ase. Moore käyttää molempia käsiään ampuessaan, vasemman käden tukiessaan oikeaa. Tämä oli myös ensimmäinen aseenpiippukohtaus, jossa Bondilla ei ole hattua. Elokuvan 007 ja kultainen ase pisteet ovat sinisiä, mutta myöhempien julkaisujen pisteet ovat valkoisia.
Historia > Roger Moore > 1977-1985

Kuvasuhteen vaihtuessa, elokuvaan 007 rakastettuni kuvattiin viides versio. Moore on pukeutunut illallispukuun ja edelleen käyttää molempia käsiään ampuessan. Tätä ottoa käytettiin myös elokuvissa Kuuraketti, Erittäin salainen, Octopussy – mustekala sekä 007 ja kuoleman katse. Tässä versiossa, toisin kuin edellisissä ja näyttelijän pitämää asetta ei ammuttu. Muista poiketen, elokuvassa Erittäin salainen valkoinen piste ei hitaasti laajennu paljastaen elokuvan ensimmäisen kohtauksen, vaan katoaa ruudun keskellä.
Historia > 1987–1989 (Timothy Dalton)

Elokuvassa 007 vaaran vyöhykkeellä Timothy Dalton ampuu aseensa yhdellä kädellä, ja kallistuu hieman oikealle. Samaa kohtausta käytettiin uudelleen elokuvaan 007 ja lupa tappaa. Nämä olivat viimeiset ei-tietokoneella luodut kohtaukset.
Historia > 1995–2002 (Pierce Brosnan)

Maurice Binderin kuoleman jälkeen vuonna 1991 Daniel Kleinmanista tuli Bond-elokuvien graafinen suunnittelija. Elokuvaan 007 ja kultainen silmä piippu tehtiin tietokoneella muistuttaen alkuperäistä piippua. Kuten Dalton, Pierce Brosnan ampuu yhdellä kädellä. Toisin kuin edellisessä elokuvissa, hän pysyy täysin suorassa ampuessaan, käsivartensa ollessa suoraan kameraan päin. Veri tässä kohtauksessa on huomattavasti tummempi ja valuu nopeammin kuin aiemissa versioissa. Tätä versiota käytettiin pienin muutoksin myös elokuvissa Huominen ei koskaan kuole, Kun maailma ei riitä ja Kuolema saa odottaa.
Vuoden 2002 elokuvaan Kuolema saa odottaa ohjaaja Lee Tamahori pyysi lisäämään tietokoneanimoidun luodin, joka tulee kohti kameraa ja katoaa, viitaten siihen, että Bond ampui suoraan vastustajan aseeseen.