stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Škoda 105 ja 120
Ominaisuuksia

Škoda 105/120 oli edeltäjiensä tapaan edullinen hankintahinnaltaan ja ylläpitokustannuksiltaan. Vaikka tekniikan puolesta 105/120 ei tarjonnutkaan kovin paljon uutta edeltäjämalliinsa nähden, sen käyttömukavuus oli parantunut kertaheitolla. Muoviosat olivat selvästi laadukkaampia kuin edeltäjämalleissa, ja korin äänet, kuten natinat ja ilmavirran suhinat, olivat vähentyneet. Varapyörän sai nyt ulos ulkokautta ilman tavaratilan tyhjentämistä. Jäähdyttimen siirtäminen eteen ja hihnakäyttöisen puhaltimen puuttuminen vähensivät melutasoa, vaikka takapenkillä olikin edelleen melko äänekästä. Hallintalaitteiden käytettävyys oli parempi ohjauspylvään monitoimikatkaisimien ansiosta, ja viimeistelytaso sekä yleinen ergonomia olivat parempia kuin itäautoissa oli totuttu näkemään. Suurin parannus lienee ollut kuitenkin lämmityslaite, sillä autossa tarkeni matkustaa nyt kovillakin pakkasilla. Korin korroosionkesto oli edeltäjämallia parempi, sillä siinä oli vähemmän ruostumiselle alttiita saumoja ja lisäksi pohja oli jo tehtaalla suojattu kestävällä PVC-massalla. Auton ajettavuus vastasi pitkälti edeltäjämallia niin hyvässä kuin pahassakin.
Vaikka edessä oleva jäähdytin paransikin jäähdytystä ja pienensikin melutasoa, sen kääntöpuolena oli monimutkainen ja häiriöille altis jäähdytysjärjestelmä. Kaikki autoilijat eivät osanneet tai ymmärtäneet ilmata jäähdytysjärjestelmää oikeaoppisesti ja ohjekirjan mukaisesti, mikä johti moottorivaurioihin, sillä Škodan moottori oli erityisen herkkä vaurioitumaan ylikuumenemisesta. Moottori saattoi ylikuumeta myös kovan ajon jälkeen auton seistessä tyhjäkäynnillä, sillä edessä olevan sähköpuhaltimen termostaattikatkaisija ei toiminut luotettavasti, ja moottorin vesipumppu oli alimitoitettu. Moottorissa oli edelleen öljyn sivuvirtasuodatus, eli suurin osa öljystä meni suodattamattomana kiertoon. Tämä oli yksi syy, miksi Škodan moottori alkoi savuttaa ja menettää tehoaan jo noin 100 000 ajokilometrin jälkeen.
Škoda kävi 1970-luvun lopulla hyvin kaupaksi ja se oli joinain vuosina Suomen myyntitilastojen huippusijoilla. Auto oli suosittu myös muualla läntisessä Euroopassa. Pienemmällä moottorilla mutta paremmalla varustelutasolla olevat mallit myivät hyvin Ranskassa sikäläisen verohevosvoimakohtelun takia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Škoda 105 Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Škoda 120 Wikimedia Commonsissa
Škodan automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:   Enyaq  Fabia  Kamiq  Kamiq (Kiina)  Karoq  Kodiaq  Kushaq  Octavia  Rapid  Scala  Slavia  Superb 
Entiset mallit:   100/110  105/120  110 R  130  1000 MB  1200  440  450  Citigo  Favorit  Felicia  Forman  Garde  Octavia (1959)  Pickup  Popular  Praktik  Rapid (1935)  Rapid (1984)  Rapid (Intia)  Roomster  Superb (1934)  Yeti 
Škoda 120LS.
Škoda 120 Coupé.
Minke Smeets

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Minke Smeets |  Minke Smeets |  Minke Smeets |  |
Maa:   Alankomaat
Naisten maahockey
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 |  |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 |  |  |
|  Pronssia | Sydney 2000 |  |  |
Minke Smeets (o.s. Smabers, s. 22. maaliskuuta 1979 Den Haag) on alankomaalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja.
Smeets voitti Alankomaiden maajoukkueessa olympiakultaa Pekingissä 2008 sekä saavutti olympiahopeaa Ateenassa 2004 ja olympiapronssia Sydneyssä 2000. Hän voitti maailmanmestaruuden Madridissa 2006. Hän pelasi 312 maaottelua, mikä on alankomaalaisista naispelaajista eniten vuoden 2017 loppuun mennessä.
Minke Smeetsin sisko on maahockeypelaaja Hanneke Smabers ja puoliso baseballpelaaja Tjerk Smeets, molemmat olympiaedustajia.
Škoda Superb (1934)

| Škoda Superb |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Tšekkoslovakia (1934–1939, 1945–1949);  Böömin ja Määrin protektoraatti (1939–1945)
Valmistaja:  ASAP (1934–1945); AZNP (1945–1949), Mladá Boleslav
Konserni:  Škoda (1934–1939); Reichswerke-Hermann-Göring-A.G. (1939–1945)
Valmistusvuodet:  1934–1949
Tuotantomäärä:  889 kappaletta
Korimalli:  sedan, limusiini, cabriolet, ambulanssi
Edeltäjä:  Škoda 645
Tekniset tiedot
Moottori:  nelitahtinen kuusisylinterinen rivimoottori tai V8; nestejäähdytys
Iskutilavuus:  2 492 – 3 991 cm³
Teho:  40,5–70,7 kW /3500 1/min
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  4+1 jossa 3. ja 4. vaihde synkronoitu tai 3+1 sekä ylivaihde
Kulutus:  14–24 l /100 km
Mitat
Massa:  1 600 – 2 200 kg
Pituus:  5 200 – 5 700 mm
Akseliväli:  3 300 mm – 3 415 mm
Leveys:  1 700 mm – 1 800 mm
Korkeus:  1 650 mm – 1 750 mm
Škoda Superb oli tšekkoslovakialaisen ASAP:n, sittemmin AZNP:n vuosina 1934–1949 valmistama henkilöauto.
Vuonna 1934 esitelty Škoda 640 Superb perustui vahvasti edeltäjämalli 645:een. Keskusputkirunkorakenne ja erillisjousitus olivat sen sijaan täysin uutta.
Teknisiä tietoja > Moottori

Moottori oli sama kuusisylinterinen sivuventtiilimoottori kuin edeltäjämallissa, mutta sen teho oli nostettu 40,5 kilowattiin. Moottorivalikoimaan tuli kaksi kuusisylinteristä sivuventtiilimoottoria lisää vuonna 1936; niiden tehot olivat 44 ja 47,8 kW. Teholtaan 62,6-kilowattinen kansiventtiilimoottori tuli markkinoille vuonna 1938 ja seuraavana vuonna malliston huipulle tuli Superb 4000 70,7-kilowattisella V8-moottorilla.
Moottoreissa käytettiin Zenith- ja Solex-kaasuttimia ja sähkölaitteet olivat Scintillan ja Boschin valmistamia.
Teknisiä tietoja > Voimansiirto ja alusta

Kytkin oli kuiva ja yksilevyinen. Vaihteistossa oli neljä vaihdetta eteen lukuun ottamatta Superb 4000 -mallia, jossa vaihteita oli kolme ja sen lisäksi erillinen ylivaihde. Voimansiirtoakseli kulki runkoputken läpi putken takapäähän kiinnitettyyn vetopyörästöön. Taka-akselilla oli heilurityyppinen erillisjousitus ja kaksi poikittaista lehtijousta. Superb 4000 -mallissa käytettiin kahta neljänneselliptistä lehtijousta.
Etuakselilla oli päällekkäinen kolmiotuenta ja poikittainen lehtijousi. Käyttöjarru toimi hydraulisesti ja joka pyörällä oli rumpujarrut. Seisontajarru vaikutti takajarrurumpuihin mekaanisen välityksen kautta.
Muunnelmissa 640 ja 902 käytettiin vaihtoehtoisia rengaskokoja 5,50×18", 6,00×18" ja 6,50×16". 913-mallissa kooksi oli määritetty 6,50×16". Superb OHV (tyyppi 924) oli vaihtoehdoilla 6,50×16" ja 7,00×16" ja Superb 4000:ssa (tyyppi 919) oli kokona 7,50×16".
Teknisiä tietoja > Mallien tietoja

| Mallien tietoja | 640 Superb | Superb | Superb | Superb OHV | Superb 4000 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tyyppikoodi | 640 | 902 | 913 | 924 | 919 |
| Valmistusvuodet | 1934–1936 | 1936–1937 | 1936–1939 | 1938–1949 | 1939–1940 |
| Valmistumäärä | 201 | 53 | 350 | 275 | 10 |
Moottori ja suoritusarvot
| Tyyppi | 6-syl., rivi, sivuventtiilit | 6-syl., rivi, sivuventtiilit | 6-syl., rivi, sivuventtiilit | 6-syl., rivi, kansiventtiilit | V8, kansiventtiilit |
| Iskutilavuus | 2 492 cm³ | 2 704 cm³ | 2 916 cm³ | 3 137 cm³ | 3 991 cm³ |
| Sylinterin halkaisija / iskun pituus | 72 mm / 102 mm | 75 mm / 102 mm | 75 mm / 110 mm | 80 mm / 104 mm | 84 mm / 90 mm |
| Suurin teho | 40,5 kW | 44,0 kW | 47,8 kW | 62,6 kW /3500 1/min | 70,7 kW /3500 1/min |
| Polttoaineenkulutus | 14–17 l /100 km | 15–17 l /100 km | 16–18 l /100 km | 18–19 l /100 km | 20–24 l /100 km |
| Huippunopeus | 110 km/h | 115 km/h | 120 km/h | 125 km/h | 135 km/h |
Mitat
| Akseliväli | 3 300 mm | 3 300 mm | 3 300 mm | 3 300 mm, 3 315 mm, 3 400 mm tai 3 415 mm | 3 400 mm |
| Raideväli edessä | 1 320 mm | 1 320 mm | 1 320 mm | 1 320 mm | 1 460 mm |
| Raideväli takana | 1 360 mm | 1 360 mm | 1 360 mm | 1 420 mm | 1 500 mm |
| Pituus | 5 500 mm | 5 500 mm | 5 500 mm | 5 200 mm | 5 700 mm |
| Leveys | 1 700 mm | 1 700 mm | 1 700 mm | 1 800 mm (v. 1938); 1 860 mm (v. 1948) | 1 750 mm |
| Korkeus | 1 700 mm | 1 700 mm | 1 700 mm | 1 720 mm | 1 750 mm |
Massat
| Alustan massa | 1 100 – 1 150 kg | 1 100 – 1 150 kg | 1 100 – 1 150 kg | 1 250 – 1 300 kg |  |
| Omamassa | 1 600 – 2 200 kg | 1 600 – 2 200 kg | 1 600 – 2 200 kg | 1 800 – 2 000 kg | 2 180 kg |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Škoda Superb (1934) Wikimedia Commonsissa
Škodan automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:   Enyaq  Fabia  Kamiq  Kamiq (Kiina)  Karoq  Kodiaq  Kushaq  Octavia  Rapid  Scala  Slavia  Superb 
Entiset mallit:   100/110  105/120  110 R  130  1000 MB  1200  440  450  Citigo  Favorit  Felicia  Forman  Garde  Octavia (1959)  Pickup  Popular  Praktik  Rapid (1935)  Rapid (1984)  Rapid (Intia)  Roomster  Superb (1934)  Yeti
Martine Smeets

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.MM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Naisten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tanska 2015 |  |  |
|  Pronssia | Saksa 2017 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ranska 2018 |  |  |
Martine Smeets (s. 5. toukokuuta 1990 Geesteren) on alankomaalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Alankomaiden maajoukkueessa vuodesta 2012. Hän on saavuttanut MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2015 ja pronssia vuonna 2017 sekä EM-kilpailuissa pronssia vuonna 2018. Hän pelasi Rion olympialaisissa 2016 Alankomaiden joukkueen sijoittuessa neljänneksi.
Smeets on seuratasolla pelannut kotimaansa lisäksi Saksassa Thüringer HC:ssä vuosina 2013–2015 ja SG BBM Bietigheimissa 2015–2018 sekä Norjassa Molde HK:ssa vuodesta 2018.
Sländan

Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Sländan (”Korento”) oli Helsingissä vuosina 1895–1900 ilmestynyt ruotsinkielinen lastenlehti.
Zachris Topeliuksen tukema Sländan perustettiin vuonna 1892 lakanneen Nya Trollsländanin jatkajaksi. Sen toimittajina työskentelivät Alta Dahlgren sekä vuoteen 1896 saakka Vera Hjelt, jonka tilalle tulivat seuraavana vuonna Toini Topelius ja hänen sisarensa poika Mikael Nyberg. Lehden avustajiin kuuluivat Rafael Hertzberg, Constance Ullner ja Immi Hellén. Vuosina 1895–1896 Sländanin rinnalla julkaistiin suomenkielistä Sirkka-lehteä.
Lehden tarkoituksena oli opettaa lapsia toimimaan kristillisten ja oikeudenmukaisuuden periaatteiden mukaisesti sekä ymmärtämään luontoa, eläimiä ja vieraita kansoja. Sen sisältö koostui kaunokirjallisuudesta ja asia-artikkeleista. Aineistoa lainattiin ruotsalaisen Stina Quintin Folkskolans Barntidning -lehdestä, joka puolestaan sai käyttöönsä Topeliuksen kertomuksia. Slandanin liitteenä ilmestyi Sländans Sysselsättningsblad, joka sisälsi arvoituksia, askarteluohjeita sekä tietoja kotieläinten ja kasvimaan hoidosta.
Topeliuksen kuoleman ja kannattamattomana lakanneen Sländanin myötä päättyi myös Suomen ruotsinkielisen lastenlehdistön kultakausi. Sen jälkeen Suomessa ei moniin vuosiin ilmestynyt lainkaan ruotsinkielisiä lastenlehtiä, vaan niiden tilalla luettiin ilmeisesti ruotsinmaalaisia lehtiä.
Aiheesta muualla

Sländan digitoituna kansalliskirjastossa
Smilodon

| Smilodon |
| --- | --- |
 Smilodon fatalis -lajin rekonstruktio.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Kissaeläimet Felidae
Alaheimo::  † Machairodontinae
Suku::  † Smilodon  Lund, 1842
Lajit
 †Smilodon fatalis  †Smilodon gracilis  †Smilodon populator 
Katso myös
   Smilodon Wikispeciesissä   Smilodon Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Smilodon on kissaeläinten heimoon kuulunut sapelihammaskissojen suku, joka eli pleistoseeniajan Amerikassa. Suvun yleisesti tunnustetut lajit nykyisin ovat S. gracilis, S. fatalis ja S. populator.
Smilodon gracilis on suvun lajeista varhaisin ja pienikokoisin. Se eli Pohjois-Amerikassa ja oli jaguaarin kokoinen ja rakenteeltaan roteva.
Smilodon fatalis on Smilodoneista tunnetuin, sillä monen yksilön luita on säilynyt La Brean tervahaudoissa Kaliforniassa. Laji eli Pohjois-Amerikassa ja kuoli sukupuuttoon vasta viimeisen jääkauden jälkeen 10 000 vuotta sitten. S. fatalis oli pituudeltaan ja korkeudeltaan nykyisen leijonan kokoinen mutta sitä paljon rotevampi ja painavampi. Arviot sen painosta ovat vaihdelleet 160–280 sekä 340–440 kilogramman väliltä.
Smilodon populator eli Etelä-Amerikassa Andien itäpuolella Venezuelasta Patagoniaan. Se oli kolmesta Smilodonista suurikokoisin, ja se saattoi painaa jopa yli 400 kilogrammaa ja olla säkäkorkeudeltaan 120 senttimetriä. Muuten se erosi pohjoisamerikkalaisesta serkustaan S. fatalisista vain vähän.
Smilodonien mitat ihmiseen verrattuna, vasemmalta oikealle S. populator, S. fatalis, S. gracilis.
Charles E. Smith

| Charles E>  Smith.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Charles Edward Smith IV
Syntynyt: 29. marraskuuta 1967 (ikä 56) Washington
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  185 cm
NBA-varaus:  Ei varattu
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
:   Georgetownin yliopisto
Seurajoukkueet
1989–1991 1995–1996:   Boston Celtics  Minnesota Timberwolves
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Soul 1988 |  |  |
Charles Edward Smith IV (s. 29. marraskuuta 1967 Washington) on yhdysvaltalainen koripalloilija. Hän pelasi pelintekijänä NBA:ssa runsaat 70 ottelua ja saavutti olympialaisissa pronssia.
Smith pelasi yliopistosarjoissa Georgetownin yliopiston joukkueessa. Häntä ei varattu NBA:han mutta Boston Celtics teki hänen kanssaan sopimuksen vuonna 1989. Kausi 1989–1990 jäikin hänen ainoaksi kunnolliseksi NBA-kaudekseen, kun hän pelasi 60 runkosarjaottelua ja kolme pudotuspeliä. Peliaikaa hän sai tuolloinkin melko vähän. Kaudella 1990–1991 hän pelasi Celticsissä enää viisi ottelua, ja palattuaan NBA:han kaudella 1995–1996 hän pelasi Minnesota Timberwolvesissa kahdeksan ottelua. Isomman osan urastaan hän pelasi alemmissa liigoissa ja Euroopassa.
Smith saavutti Yhdysvaltain maajoukkueessa olympiapronssia Soulin kisoissa 1988 joukkueen hävittyä Neuvostoliitolle välierässä, jossa Smith teki 11 pistettä. Alkulohkon avausottelussa Espanjaa vastaan hän teki 12 pistettä.
Smithin peliuraa vaikeutti myös vuonna 1992 saatu vankilatuomio yliajosta ja paikalta pakenemisesta. Vuonna 2010 häntä ammuttiin ja hän joutui leikkaukseen.
Skandit

| Skandit |
| --- | --- |
 Norjan kansallisvuori Stetind, Tysfjordin kunnassa, Nordlandin läänissä.
Maantiede

Sijainti:   Norja  Ruotsi  Suomi
Korkein kohta
Nimi:  Galdhøpiggen
Korkeus meren-pinnan tasosta:  2 469 m
Sijainti:  Jotunheimen,  Norja
Koordinaatit:  61°38′11″N, 8°18′45″E
2 104 metrin korkeuteen merenpinnan tasosta yltävä Kebnekaise on Ruotsin korkein huippu.
Skandit (myös Kölivuoristo, Köli, Skandinavian tunturit) on vuoristo Skandinavian niemimaalla Ruotsin ja Norjan rajan tuntumassa.
Maantiede ja geologia

Korkeimmillaan Skandit ovat Etelä-Norjan teräväpiirteisellä Jotunheimenin alueella, jossa korkein huippu Galdhøpiggen yltää 2 469 metrin korkeuteen. Lähes yhtä korkea on Glittertind (2 464 m). Lännessä Skandit päättyvät suoraan Atlanttiin muodostaen vuonoja ja paikoin hyvin jyrkkiä ja korkeita kallionkielekkeitä. Tässä suhteessa Møren ja Romsdalin läänissä sijaitsevaan Romsdalen-laaksoon laskeutuva Trollveggen-kallionseinämä on ennätysmäinen. Euroopan korkein pystysuora vuorenseinämä on 1 100 metriä korkea ja kallistuu juurelta sisäänpäin lähes 50 metriä. Toisinaan vuoret ovat erottuneet omiksi saarikseen Norjan monimutkaisella rannikolla. Idässä Skandit laskeutuvat vähitellen alavammiksi Ruotsin puolelle ja Suomen Käsivarren alueelle tultaessa.
Skandien pohjoisosat ovat kuluneet jääkausien vaikutuksesta mataliksi ja pehmeäpiirteisiksi tuntureiksi. Seudulla sijaitsevat Ruotsin korkeimmat huiput Kebnekaise (2 117 m) ja Sarektjåkkå (2 089 m) sekä Suomen korkein kohta Haltitunturilla (1 324 m; tunturin korkein huippu on Norjan puolella kohoava Ráisduattarháldi). Kuitenkin esimerkiksi Norjan Lofoottien ja Tromssan läänin ympäristön, sekä Ruotsin Sarek ja Kebnekaise-alueiden huiput ovat pohjoisesta sijainnistaan huolimatta varsin teräviä. Norjan pohjoisimmassa osassa sijaitseva Ruijan alue on enää vain 300–400 metrin korkuista.
Maantiede ja geologia > Synty

Tutkijoilla on Skandien synnystä eriäviä näkemyksiä. Erään hypoteesin mukaan nykyinen Skandien vuoristo on jäänne muinaisesta Kaledonidien vuoristosta, joka kului miljoonien vuosien aikana matalammaksi. Nykyinen korkein huippu Galdhøpiggen (2 469 m) ei päihittäisi korkeudessa muinaisia vuorenhuippuja. Hypoteesin mukaan Skandeja kannattelee maankuoresta työntyvä juuri, joka on ollut olemassa Kaledonidien ajalta saakka. Seismisissä mittauksissa tällaista koko vuoristoa kannattelevaa maankuoren rakennetta ei ole kuitenkaan löydetty. Toisen hypoteesin mukaan Kaledonidit luhistuivat devonikaudella pian niiden syntymisen jälkeen. Yli 50 kilometrin syvyydessä muodostuneet eklogiitit nousivat lähelle pintaa, jonka päälle devonikautiset sedimentit olivat asettuneet. Kaledonidien syntymisen aikaan Itä-Grönlanti ja Skandinavia olivat yhtenäistä maa-aluetta. Itä-Grönlannissa Kaledonideihin kuuluneeseen kiveen rapautunutta puolitasankoa peittävät permikautiset merelliset sedimentit.
Skandit sijaitsevat passiivisella mannerreunalla eli kaukana litosfäärilaatan reunasta, toisesta erkaantuvalla laatalla. Tällaisella alueella tektoninen tai magmaattinen aktiivisuus on hyvin vähäistä. Vaikka moniin vastaaviin paikkoihin on syntynyt vuoristoja ympäri maapalloa, näiden syntyprosessista tiedetään vähän verrattuna mannerlaattojen törmäyksissä syntyneisiin vuoristoihin. Skandien kaltaisille vuoristoille tyypillisiä ominaisuuksia ovat ylätasangot, jollainen on esimerkiksi Norjassa sijaitseva Hardangervidda, sekä eroosion aiheuttama sedimenttikerrostumien typistyneisyys merenvastaisella puolella vuoristoa. Yhteistä näille vuoristoille on myös merenvastaisen puolen jyrkkyys verrattuna vuoriston selkämykseen, joka madaltuu loivasti kohti mannermaata. Tällaisten vuoristojen iästä ei ole yksimielisyyttä.
Skandit on vanha kaledonialainen poimuvuoristo, joka syntyi noin 400 miljoonaa vuotta sitten Pohjois-Euroopan, Grönlannin ja Pohjois-Amerikan törmätessä toisiinsa Euramerikaksi. Tämän jälkeen syntynyt vuoristo kului välillä puolitasangoksi eli peneplaaniksi, kunnes Alppien poimutuksen aikaan vuoristo nousi jälleen yhtenä lohkona ylös. Vuoristo on yksi vanhimmista olemassaolevista poimuvuoristoista, ja sen on arvioitu aikoinaan myös olleen korkein milloinkaan olemassaollut poimuvuoristo. Kölin korkeimmat huiput, joista nykypäivänä on kulumisen ja eroosion ansiosta jäljellä enää vain juuret, ovat arvioiden mukaan ulottuneet liki kymmenen kilometrin korkeuteen.lähde?
Samasta 400 miljoonan vuoden takaisesta kaledonisesta orogeneesista ovat peräisin myös Skotlannin vuoret sekä Amerikan Appalakit.
Maantiede ja geologia > Jäätiköt ja glasiologia

Joillakin korkeilla ylänköseuduilla on jäätiköitä. Länsi-Norjan Sognin ja Fjordanen läänissä sijaitseva Jostedalsbreen-lakijäätikkö on manner-Euroopan suurin.
Pohjois-Euroopan jääkausi alkoi Skandeilta, kun jäätikkö alkoi kasvaa siellä kahdessa kohdassa, Pohjois- ja Etelä-Norjan vuorialueilla.lähde?
Ilmasto ja kasvillisuus

Atlantilta saapuvat matalapaineet tuovat Skandien länsirannikolle runsaita sateita (1 000–3 000 millimetriä vettä vuodessa). Skandien itäpuolella ilmasto on kuivempaa (keskimäärin 500 millimetriä vettä vuodessa).
Kasvillisuus on Skandien pohjoisosassa tunturipaljakoilla pääosin alpiinista vuoristokasvillisuutta. Sitä hallitsevat varvut, sammalet ja jäkälät. Myös vaivaiskoivua kasvaa monin paikoin. Varsinaista tundraa ei alueella esiinny. Puuraja on etelässä noin 1 100 metrin korkeudessa ja pohjoisessa 300–500 metrin korkeudessa. Korkeimmilla huipuilla kasvillisuutta ei ole lainkaan tai se koostuu lähinnä jäkälistä.
Pohjois-Ruotsin metsäkartoituksissa ilmeni vuoristoa myötäilevistä metsistä suurimman osan olevan täysin luonnontilaista eli niitä ei ollut käytetty metsätaloutta varten. Laajemmalla alueella Skandien itäpuolella koskemattoman metsän osuus kaikista metsistä oli vajaa 60 prosenttia.
Ilmasto ja kasvillisuus > Föhn

Skandeilta tulee joskus föhntuuli Suomeenkin. Sen vaikutus tuntuu eniten Lapissa ja Pohjanmaalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skandit Wikimedia Commonsissa
Inger Smits

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Naisten käsipallo.EM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Naisten käsipallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ranska 2018 |  |  |
Inger Smits (s. 17. syyskuuta 1994 Geleen) on alankomaalainen käsipalloilija. Hän on pelannut Alankomaiden maajoukkueessa 17 ottelua ja tehnyt niissä 12 maalia. Hän on saavuttanut EM-kilpailuissa pronssia vuonna 2018.
Smits pelasi seuratasolla vuoteen 2015 saakka kotimaassaan, viimeksi Dalfsen Handbalissa vuosina 2013–2015. Tämän jälkeen hän on edustanut Saksassa VfL Oldenburgia vuosina 2015–2017, Tanskassa TTH Holstebrota 2017–2019 ja jälleen Saksassa Borussia Dortmundia vuodesta 2019.
Sisilia

Sisilia
| --- | --- |
Muut nimet:  Sicilia
Sijainti:  Sisilian alue Italia
Korkein kohta:  Etna 
Pinta-ala:  25 700 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  5,1 milj.
Suurin kaupunki:  Palermo
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Sisilia (italiaksi ja sisiliaksi Sicilia) on Välimeren suurin saari Italiassa. Saaren koko on 25 700 neliökilometriä, ja siellä asuu runsaat viisi miljoonaa ihmistä. Kapeimmillaan vain 3,3 kilometrin levyinen Messinansalmi erottaa Sisilian Apenniinien niemimaasta. Saari lähisaarineen muodostaa Sisilian hallinnollisen alueen, joka on jaettu yhdeksään maakuntatason alueeseen.
Maantiede

Sisilia on muodoltaan jotakuinkin kolmio, jonka lyhyin ”sivu” suuntautuu itään päin. Koilliskulma on lähimpänä Manner-Italiaa eli Apenniinien niemimaata, josta Sisilian erottaa Messinansalmi. Sisilia on tuliperäinen. Sen pohjoispuolella sijaitsevat pienemmät samoin vulkaaniset Liparisaaret.
Sisilian eteläinen ja läntinen osa ovat suhteellisen laakeita. Pohjoinen ja itäinen osa ovat vuoristoisia. Saaren itäosaa hallitsee tulivuori Etna (3 340 m mpy.), joka sijaitsee lähellä Catanian kaupunkia. Tulivuoren ympärysmitta on noin 140 kilometriä.
Sisilia on hedelmällinen saari. Oliivit ja viini ovat saaren tärkeimmät maataloustuotteet. Saarella kasvatetaan myös appelsiineja, sitruunoita ja manteleita.
Maantiede > Kaupungit

Sisilian tärkeimpiä kaupunkeja ovat pääkaupunki Palermo sekä maakuntien ja metropolikaupunkien pääkaupungit Catania, Messina, Syrakusa, Trapani, Enna, Caltanissetta, Agrigento ja Ragusa. Muita tunnettuja sisilialaisia kaupunkeja ovat muun muassa Cefalù, Taormina, Bronte, Marsala, Corleone, Castellammare del Golfo ja Tripi.
Maantiede > Maanjäristykset ja tulivuorenpurkaukset

Etnan tulivuoripurkaukset ja maanjäristykset ovat aiheuttaneet kautta aikain suuria ihmishengen menetyksiä ja taloudellisia vahinkoja. Etnan purkaus vuonna 1669 hävitti osittain Catanian kaupungin. Vuoden 1693 maanjäristys aiheutti suurta tuhoa saaren itäosassa. Vuonna 1783 puolet Messinan kaupungista tuhoutui maanjäristyksessä. Vuoden 1908 maanjäristyksessä kuoli 75 000 ihmistä. Vuonna 1968 satoja ihmisiä kuoli maanjäristyksessä saaren länsiosassa.
Historia > Esihistoria

Sisilia on ollut asuttu jo paleoliittisella kaudella, jolloin saarella on ollut luolapiirroksia jättänyt keräily- ja metsästäjäkulttuuri. Neoliittinen kulttuuri saapui Sisiliaan noin 5000 eaa., ja toi mukanaan maanviljelyn ja keramiikan Lähi-idästä. 2000-luvulla eaa. Sisilia tuli osaksi kuparikautisia metallien kauppareittejä. Pronssikausi alkoi noin 1800 eaa. Noin 1400–1200 eaa. saari oli Kreikan mykeneläisen kulttuurin vaikutuspiirissä, ja siellä oli mykeneläisiä kauppa-asemia.
Sisilian vanhimmat tunnetut asukkaat olivat sikaanit. Pronssikauden lopulla noin 1200–900 eaa. saarelle saapuivat Manner-Italiasta tulleet sikulit sekä elymit. Foinikialaiset perustivat kauppa-asemia saaren rannikolle noin 1100–1000 eaa.