stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rkt (ravintolavaunu)
Poistuminen liikenteestä

Rkt-sarjasta vain yksi vaunu poistui ennenaikaisesti. Vaunu 23837 hylättiin sen vaurioiduttua Jokelan junaturmassa 21. huhtikuuta 1996. Rk-sarjan vaunuista ensimmäisenä hylättiin puna-valkoinen Rk 27817, joka paloi Turun ratapihalla 21. maaliskuuta 2012. Vaunu romutettiin myöhemmin.
1970-luvulla valmistuneista vaunuista ne, joita ei oltu saneerattu Rk-sarjaan, poistettiin liikenteestä vuodesta 2005 alkaen. Vuoteen 2007 mennessä vanhimmat vaunut olivat poistuneet liikenteestä. Vuonna 2011 alkoi 1982 valmistuneiden vaunujen poistaminen liikenteestä.
Rkt-sarjan vaunuista 23839 on museoituna Haapamäen museoveturiyhdistyksellä. Vaunu 23808 on tarkoitus kunnostaa museoliikenteeseen. Se siirrettiin marraskuussa 2020 Kihniön Aitonevalta Haapamäelle. Vaunu oli siirretty Aitonevalle virkistys- ja kokouskäyttöön kesäkuussa 2007. Rk-sarjan vaunuista kolme on museoitu.
Juan Gabriel

| Juan Gabriel |
| --- | --- |
 Juan Gabriel vuonna 2006.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. tammikuuta 1950 Parácuaro, Meksiko
Kuollut: 28. elokuuta 2016 (66 vuotta) Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja, säveltäjä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Juan Gabriel 
Aktiivisena:  1971–2016
Tyylilajit:  mariachi, ranchera, popmusiikki
Levy-yhtiöt:  RCA Records, BMG, Universal Music
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Alberto Aguilera Valadéz taiteilijanimeltään Juan Gabriel (7. tammikuuta 1950 Parácuaro, Meksiko – 28. elokuuta 2016 Santa Monica, Kalifornia, Yhdysvallat) oli meksikolainen laulaja-lauluntekijä, joka esitti meksikolaisia rancheroita, balladeita, mariacheja ja popmusiikkia.
Elämä

Alberto Aguilera Valadéz syntyi tammikuussa 1950. Hän oli kymmenlapsisen perheen nuorimmainen, ja hänen isänsä kuoli jo ennen hänen syntymäänsä. Äiti muutti pian tämän jälkeen työskentelemään taloudenhoitajana Ciudad Juáreziin, missä Alberto Valádez joutui 5-vuotiaana sisäoppilaitokseen. Hän oppi koulun johtajan Juan Contrerasin ohjauksessa käsityötaitoja. Hän jätti koulun 13-vuotiaana ja tienasi tämän jälkeen ensimmäiset palkkansa myymällä tekemiään pöytiä, tuoleja ja koreja.
Vuonna 1965 Valadéz esiintyi paikallisessa televisio-ohjelmassa, jonka juontaja antoi hänelle taiteilijanimelle Adán Luna. Seuraavana vuonna hän esiintyi uudelle taiteilijanimellään ensimmäistä kertaa ciudadjuárezilaisessa kabareeteatterissa nimeltä Noa Noa. Seuraavien vuosien aikana Valadéz pyrki saamaan levytyssopimusta ja esiintyi useasti Ciudad Juárezissa, Malibú-yökerhossa. Vuonna 1971 hän teki RCA Recordsin kanssa levytyssopimuksen, joka myöhemmin siirtyi BMG:lle, ja vaihtoi nimensä Juan Gabrieliksi kunnioittaakseen Juan Contrerasia ja isäänsä Gabriel Aguileraa.
Gabriel levytti vielä vuonna 1971 ensimmäisen hittikappaleensa, ”No Tengo Dineron”. Seuraavien 15 vuoden aikana hän levytti 15 albumia, ja niitä on myyty 20 miljoonaa kappaletta. Hän kirjoitti kappaleita myös muille latinoartisteille, kuten Angélica Maríalle, Gualberto Castrolle ja Enriqueta Jiménezille, ja kansainvälisille muusikoille, kuten José Josélle, Luis Miguelille ja Rocío Dúrcalille. Vuonna 1975 Gabriel esiintyi ensimmäisessä elokuvassaan, Nobleza Rancherassa.
Gabriel ajautui BMG:n kanssa sopimuskiistoihin vuonna 1985 eikä suostunut levyttämään ainuttakaan albumia, ennen kuin kiista saataisiin ratkaistua. Tuona aikana hän sävelsi ja tuotti muiden artistien kanssa. Esimerkiksi vuonna 1988 hän sävelsi ja tuotti albumin Desde Andalucia, josta tuli Isabel Pantojan suosituin albumi. Gabriel ja BMG pääsivät sopuun vuonna 1994, jolloin hän teki popalbumin Gracias Por Esperar. Kaksi vuotta myöhemmin BMG julkaisi Gabrielin 25-vuotisen uran kunniaksi 25-levyisen retrospektiivin 25 Anniversarios, Solos, Duetos, y Bersiones Especiales.
Vuonna 1995 ASCAP nimesi Gabrielin vuoden lauluntekijäksi, ja seuraavana vuonna hänet valittiin Billboardin latinalaisen musiikin kunniagalleriaan. Vuonna 2002 Gabriel sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Gabriel kuoli 66-vuotiaana kotonaan Kalifornian Santa Monicassa 28. elokuuta 2016. Hän oli kärsinyt terveysongelmista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Juan Gabriel Wikimedia Commonsissa
Juan Gabrielin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef
Vihdin kirkonkylän kirjasto

| Vihdin kirkonkylän kirjasto |
| --- | --- |
Osoite:  Nietoinkuja 1 03400 Vihti
Kotisivut
Vihdin kirkonkylän kirjasto on Vihdin kirkonkylässä sijaitseva kirjasto. Se on toinen Vihdin kirjaston toimipisteistä ja toimii osana Lukki-kirjastoverkkoa.
Vihdin kirkonkylän kirjasto toimi 1970-luvulle asti entisessä vuonna 1911 kunnantaloksi valmistuneessa jugend-talossa, eli Kuntalassa. Kirjasto muutti 1970-luvulla Siirilään ja paluumuutti Kuntalaan vuonna 1994. Marraskuussa 2019 kirjasto siirtyi kirkonkylän Campuksen tiloihin. Kirjasto on toiminut vuodesta 1998 Vihdin kunnankirjaston lähikirjastona.
Avance (kuunari)

| Avance |
| --- | --- |
Tyyppi:  Kuunari
Lippuvaltio:   Suomi
Kotipaikka:  Oulu
Omistaja:  Carl E. Junnelius
Rakennustelakka:  Oulu
Vesillelasku:  1840
Status:  haaksirikko  1845
Tekniset tiedot
Uppouma:  126 t
Avance oli suomalainen kaksimastoinen kuunari, joka haaksirikkoutui myrskyssä Perämerellä vuonna 1845.
Alkuvaiheet

Avance rakennettiin vuonna 1852 Oulussa laivavarvilla. Laiva oli kolmimastoinen tasasaumainen puukuunari, jonka kantokyky oli 69 lästiä. Aluksessa ei koskaan käytetty konevoimaa. Avance teki matkoja mm. vuonna 1844 Pietariin ja Kööpenhaminaan. Laivan pääomistaja oli Carl E. Junnelius. Kuunarin toinen omistaja oli O. M. Riman, joka myi osuutensa Abraham Jernbergille vuonna 1844. Laivan kapteeneina toimivat C. E. Junnelius (1843-1844) ja Johon J. Ljögreen (1844-1845) . .
Onnettomuus

Avance lähti syyskuussa 1845 matkalleen Oulusta kohti Pohjanmerta kapteeni Johon J. Ljögreenin johtamana. Aluksesta ei ole löydetty muuta merkintää kuin sen haaksirikko. Avance hylättiin 1845 Biscayanlahdella, miehistö pelastui.
Sami Räsänen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 17. lokakuuta 1992 (ikä 32)
Syntymäpaikka: 
Pelipaikka: puolustaja/laitahyökkääjä
Seura
Seura: KuKi
Junioriseurat
: KuPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2011– | KuPS | 13 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. joulukuuta 2012.
Sami Räsänen (s. 17. lokakuuta 1992) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Itä- ja Keski-Suomen kolmosessa pelaavaa Kurkimäen Kisaa.
Räsänen teki ensiesiintymisensä pääsarjatasolla kaudella 2011 pelaten kaksi liigaottelua, joissa molemmissa hän tuli kentälle vaihdosta. Seuraavalla kaudella hän pelasi 11 ottelua.
Räsänen on pelannut yhden nuorten maaottelun ja 12 poikien maaottelua.
Ensimmäisessä virallisessa KuKi-debyytissään Räsänen heilutti verkkoa kaksi kertaa, kun KuKi voitti Regions' Cupin toisella kierroksella Lehmon Pallon lukemin 5-0.
Taloussprii

Taloussprii eli T-sprii (lempinimet tenttu, tenu ja liekkiviina) oli Suomessa vuoteen 1972 asti myyty kotitalouskäyttöön tarkoitettu tekninen etyylialkoholivalmiste, joka tunnettiin suosittuna alkoholijuomien korvikkeena. Taloussprii jouduttiin lopulta vetämään markkinoilta kesällä 1972 sen huomattavan väärinkäytön vuoksi. Pullot oli varustettu tekstillä Taloussprii T.
Talousspriipullo
Koostumus ja myynti

T-spriitä myytiin kotitalouskäyttöön, esimerkiksi ikkunanpesuaineeksi sekä spriikeitinten polttoaineeksi. Valmistettaessa ruokaa spriikeittimellä denaturointiaineista saattoi tulla hajuja ruokaan.
T-spriin alkoholiprosentti oli 94. Pullon kyljessä oli liekin kuva ja T-kirjain, mistä juontuivat nimet T-sprii ja ”liekkiviina”. Kirjain T aineen nimessä tarkoitti ’teknistä’. T-sprii maksoi ”muutaman markan” litralta.
Suosion hiipuminen ja myynnin lopettaminen

T-spriin juomista vähensivät keskiolutlain voimaantulo vuonna 1969, viinakortin poisto ja asunnottomien tulojen kasvu, joiden seurauksena korvikekäyttäjät alkoivat siirtyä halpojen väkevien viinien pariin. T-sprii poistettiin markkinoilta kesällä 1972, ja viimeiset pullot myytiin saman vuoden juhannusaattona. Sen korvasi Sinol, jota myös on juotu korvikealkoholina.
Kirjallisuutta

Korvikealkoholitoimikunta: Korvikealkoholitoimikunnan mietintö.  Helsinki:  Sosiaali- ja terveysministeriö, 1974.  (suomeksi)
Lehtimäki, Leni: Korvikealkoholien väärinkäyttäjät Helsingissä. Huoltaja, 1965, 53. vsk, s. 589–592, 626–630.  Helsinki:  Huoltaja-säätiö. (suomeksi)
Murto, Lasse: Korvikealkoholistit ja yhteiskunnan hoito- ja huoltotoimenpiteet.  (Osaraportti Alkoholitutkimussäätiön rahoittamasta tutkimuksesta "Korvikealkoholistien hoitoon hakeutumishalukkuus ja hoitoon hakeutumisen esteenä olevat tekijät")  Tampere:  Tampereen yliopisto : Sosiaalipolitiikan laitos, 1971.  (suomeksi)
Mäkelä, Klaus: Korvikealkoholin juopottelukäyttö t-spriin myynnin lopettamisen jälkeen. Alkoholipolitiikka, 1973, 38. vsk, nro 3, s. 106–110.  (suomeksi)
Turunen, Sakari: Denaturoitujen alkoholien väärinkäyttö. Duodecim, 1967, 83. vsk, s. 276–280.  Helsinki:  Kustannus Oy Duodecim. ISSN 0012-7183  (suomeksi)
Aiheesta muualla

Yle – Korvikealkoholit
Csepelsaari

Csepelsaari
Satelliittikuva Csepelsaaresta.
| --- | --- |
Sijainti:  Budapest Unkari
Vesialue:  Tonava
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Csepelsaari on saari Tonavassa, Budapestin keskustan eteläpuolella. Sen pituus on 48 kilometriä ja leveys enimmillään 8 kilometriä, ja se on Unkarin suurin saari.
Csepelsaari on matalaa, loivasti kumpuilevaa hiekkamaata, jonka eteläosat ovat tulvaniittyjen peitossa. Tonavan tulvat aiheuttivat saarella jatkuvasti ongelmia, kunnes jokea alettiin säännellä 1900-luvun alussa. Tonavan itäisen, Ráckeven-Tonavaksi kutsutun haaran pohjois- ja eteläpäähän rakennettiin sulut vuosina 1910 ja 1928. Virtaus on ollut sen jälkeen hyvin pieni, minkä vuoksi joenhaara on ollut altis saastumiselle.
Csepelsaari on melko tiheästi asuttu, ja 1900-luvulla sinne syntyi paljon raskasta teollisuutta. Nykyään saari on enimmäkseen asuin- ja virkistysaluetta. Saarella on kuitenkin myös suuri Csepelin vapaasatama, jonka kautta kulki vuonna 2007 yli 270 tonnia rahtia. Saaren pohjoisosa kuuluu hallinnollisesti Budapestin kaupunkiin ja muodostaa sen XXI osa-alueen. Osa-alueella on 76 000 asukasta (2010). Lisäksi saarella ovat muun muassa Ráckeven, Szigethalomin, Szigetszentmiklósin ja Tökölin kaupungit.
Viestintätoimisto

Viestintätoimistot ovat viestinnän suunnittelu- ja konsultointipalveluita tarjoavia yrityksiä. Ne pyrkivät auttamaan organisaatioita saavuttamaan niiden ydinliiketoiminnan päätavoitteita viestinnän eri keinoin ja tavoin. Ne voivat myös tukea ja helpottaa yksityisiä yrityksiä, julkisyhteisöjä ja yksityishenkilöitä niiden viestinnässä esimerkiksi mediasuhteissa, markkinointiviestinnässä, kriisiviestinnässä, yhteiskunta- ja sidosryhmäsuhteissa, strategiaviestinnässä ja viestinnän suunnittelussa.
Viestintätoimistojen tyypillisimmät ammattinimikkeet ovat Suomessa viestintäassistentti, viestinnänsuunnittelija, viestintäkonsultti, seniorikonsultti, graafinen suunnittelija ja AD. Suomessa toimii satoja eri kokoisia viestintätoimistoja, joissa työskentelee enimmillään noin 50 henkilöä.
MTL Viestintätoimistot

Suomessa viestintätoimistojen edunvalvojana toimii MTL Viestintätoimistot, joka syntyi Viestintätoimistojen Liiton ja Markkinointiviestintätoimistojen Liiton yhdistyessä 29. syyskuuta 2006. MTL Viestintätoimistot jatkaa liiton toimintaa MTL:ssä omana toimialaryhmänään. MTL on perustettu 1943 nimellä Mainostoimistojen liitto ry ja se kattaa koko markkinoinnin ja viestinnän palveluyritysten kentän. Se on lisäksi Euroopan ainoa mainostoimistoliitto, jonka jäsenistä vähemmistö on mainostoimistoliiketoiminnassa.
MTL Viestintätoimistot -toimialayhdistyksen hallituksen puheenjohtajana toimii viestintätoimisto Mailandin toimitusjohtaja ja partneri Alpo Räinä (2018–). Räinä on myös kansainvälisen viestintätoimistoliittojen järjestön, ICCO:n (The International Communications Consultancies Organisation) hallituksen jäsen.
1983–1985 Martti Pesonen
1986 U. E. Moisala
1987–1988 Elisa Ikävalko
1989 Markku Kääriäinen
1990–1991 Marja-Liisa Rosberg
1992–1993 Pekka Sivonen
1994–1996 Anne Korkiakoski
1997–1999 Kim Nyberg
2000 Jarkko Kuusinen
2001 Kari Heikkilä
2002–2003 Kim Nyberg
2004–2007 Kaija Langenskiöld
2008 Kim Nyberg
2009–2013 Christina Forsgård
2014-2017 Sari-Liia Tonttila
2018- Alpo Räinä
MTL Communications Awards -kilpailu järjestettiin ensimmäistä kertaa 2011. Kilpailussa palkittiin viestintätoimistojen asiakastöitä viidessä eri kategoriassa sekä valittiin vuoden viestintätyö ja vuoden viestintätoimisto. Ensimmäiseen kilpailuun osallistui 55 asiakastyötä 18 eri toimistosta. Vuonna 2012 MTL Communications Awards -kilpailuun osallistui 42 työtä 12 viestintätoimistosta. Vuonna 2013 MTL Communications Awards -kilpailuun osallistui 58 työtä 13 viestintätoimistosta. Vuonna 2014 MTL Communications Awards -kilpailuun osallistui 54 työtä 20 viestintätoimistosta.
Viestinnän ammattilaisten liitto

ProCom– Viestinnän ammattilaiset ry on yritys- ja yhteisöviestinnän ammattilaisten järjestö, jonka tavoitteena on edistää jäsentensä ammatillista kehittymistä ja vahvistaa viestinnän asemaa. Jäseniä liitossa on 2800 viestinnän parissa työskentelevää tiedottajaa, viestintäpäällikköä, -johtajaa, yrittäjää ja konsulttia.
Liitto tekee yhteistyötä eri puolilla Suomea toimivien alueellisten tiedottajayhteisöjen kanssa. Yhteisöt kokoavat yhteen alueellaan toimivat alan ammattilaiset. ProCom on alansa vanhin järjestö Euroopassa, se on perustettu jo vuonna 1978 nimellä Suomen Tiedottajien Liitto. Liiton edeltäjiä olivat vuonna 1947 perustettu Tiedotusmiehet ry ja vuonna 1955 perustettu Suomen Henkilöstölehtien yhdistys.
ProComin puheenjohtajana toimii Vilma Luoma-aho ja toimitusjohtajana Elina Melgin.
Aiheesta muualla

Viestintätoimistojen eettisen periaatteet, MTL
Markkinointiviestinnän Toimistojen Liitto MTL ry (Arkistoitu – Internet Archive), markkinoinnin ja viestinnän toimialan etujärjestö
Viestintätoimistot, ranking 2011 (pdf)
ProCom – Viestinnän ammattilaiset ry, yritys- ja yhteisöviestinnän ammattilaisten järjestö
Tuiran kamarikuoro

Tuiran kamarikuoro r.y. on oululainen sekakuoro, joka on perustettu vuonna 1969. Sitä ovat johtaneet Pekka Mäntymaa (1969–1989), Leena Hyvönen (1989–1997), Risto Laitinen (1998–2023) ja vuodesta 2023 lähtien Satu Korpi. Varajohtajana toimii Kaisu Koivurova.
Perinteisen kamarikuoromusiikin lisäksi kuoro on esittänyt orkesterisäestyksellisiä teoksia yhteistyössä mm. Oulu Sinfonian, Oulun Oopperan ja Kemin kaupunginorkesterin kanssa.
Aiheesta muualla

Tuiran kamarikuoron verkkosivut
Kultela

Hämeen Härkätietä Kultelassa.
Savenvalajamuseo Hämeen Härkätien varrella.
Näkymä Ylenjoen sillalta Kultelan suuntaan. Etualalla Virkaanjoki.
Kultela on kylä Somerolla. Kylän keskusalue on aiemmin muodostanut oman taajamansa, joka sittemmin on kasvanut yhteen Someron keskustaajaman kanssa.
Kylä ja taajama

Kylä sijaitsee Hämeen Härkätien (yhdystie 2802) varressa Someron keskustaajaman itäpuolella ja muodostaa siihen liittyvän pientalotaajaman. Vielä vuosien 1960 ja 1970 väestönlaskennoissa Kultela määriteltiin erilliseksi taajamaksi, joka yhdessä Someron keskustaajaman kanssa oli toinen Someron kahdesta tilastollisesta taajamasta. Vuonna 1990 taajamat olivat jo kasvaneet yhteen ja Kultelan taajama-asutus luettiin osaksi Someron keskustaajamaa. Kultelan naapurikyliä ovat Somerolla Joensuu lännessä, Ihamäki etelässä, Ylenjoki  ja Pajula Idässä sekä Laitiainen ja Tammelan Torro pohjoisessa. Kylän väkiluku vuonna 2011 oli 239, mikä teki siitä väkiluvultaan Someron kahdeksanneksi suurimman kylän.
Luonnonympäristö

Kylän luonnonympäristöä hallitsee Paimionjoen vesistöön kuuluva, Someron Hirsjärveen laskeva Pajulanjoki eli Virkaanjoki, jonka rannassa, Ylenjoen sillan päässä ovat sijainneet Kultelan keskiaikainen kylätontti ja kylän vanhimmat pellot. Kylän pohjoisosan kallioiset metsät liittyvät Tammelan ylänköön ja toimivat Someron keskustaajaman lähivirkistysalueina. Kylän eteläosassa maaperä on pääosin savea ja kylä onkin tunnettu jo 1800-luvulla alkaneesta savenvaluperinteestään ja 1930-luvulla alkaneesta tiiliteollisuudesta.
Kylätoiminta, nähtävyydet ja tapahtumat

Kultelassa toimii Kultelan kyläyhdistys ry, jonka toimintaan kuuluu muun muassa vuodesta 2002 vuosittain järjestetty, kylän saviperinteestä ammentava Savi palaa -tapahtuma. Saviperinteeseen liittyy myös Somero-seuran ylläpitämä Kultelan savenvalajamuseo Hämeen härkätien varressa. Kylätoiminta Kultelassa on vireää ja sen tuloksena on syntynyt muun muassa vuonna 2009 ilmestynyt kyläkirja Kultela - Punasaven kylä. Vuonna 2006 Kultela valittiin Varsinais-Suomen vuoden kyläksi.
Tunnettuja kultelalaisia

Tunnettuihin kultelasta kotoisin olleisiin kuuluu Toivakassa kirkkoherrana toiminut rovasti Kalle Lukumies, jonka poika oli kuvataiteilija Pellervo Lukumies. Kylän viimeinen savenvalaja oli Kalle Männistö, jonka verstaasta tehtiin Kultelan savenvalajamuseo. Kultelan seudulla vaikutti myös kuvataiteilija Juhani Harri asuessaan ja työskennellessään Somerolla.
Aiheesta muualla

Kultela Kultelan kyläyhdistys ry. Viitattu 31.1.2011.
| n k Somero |
| --- | --- |
Taajamat:  Someron keskustaajama 
Rekisterikyliä Somerolla:  Harju  Hirsjärvi  Häntälä  Härkälä  Ihamäki  Jaatila  Joensuu  Jurvala  Kerkola  Kimala  Kivisoja  Kultela  Kärilä  Lahti  Lammi  Lautela  Ollila  Pajula  Paltta  Pappila  Pitkäjärvi  Pusula  Pyöli  Rautela  Ruunala  Ryhtä  Saarentaka  Sillanpää  Sylvänä  Syvänoja  Talvisilta  Terttilä  Viluksela  Ylenjoki 
Kulmakuntia Somerolla:  Isoniittu  Kauraketo  Koisthuhta  Laitiainen  Lehtimäenkulma  Palojoki  Uusi-Kaskisto 
Rekisterikyliä Somerniemellä:  Härjänlahti  Härjänoja  Jakkula  Kaskisto  Keltiäinen  Kopila  Mäyrämäki  Oinasjärvi  Palikainen  Salkola  Suojoki  Vesanoja  Viuvala
Jarmo Korhonen (lentopalloilija)

Jarmo Korhonen (s. 25. heinäkuuta 1986 Nurmes) on suomalainen lentopalloilija, joka on voittanut tähän astisella urallaan kahdesti Suomen mestaruuden ja niin ikään kahdesti Suomen Cupin mestaruuden. Korhonen on edustanut Mestaruusliigassa Pielaveden Sampoa, Muuramen Lentopalloa ja kaudesta 2012–2013 alkaen Sastamalan VaLePan.
Korhonen saavutti uransa ensimmäisen SM-kullan jo Sammon riveissä kaudella 2004–2005, mutta varsinaisesti pelaavassa kokoonpanossa hän oli saavuttamassa SM-kultaa kauden 2012–2013 VaLePan kultajoukkueen liberona.
Korhonen vaihtoi passarista liberopelaajaksi yllättäen kaudeksi 2010–2011 ja nousi oitis täysin erilaisella pelipaikalla Mestaruusliigan eliittiin. Hänen upea onnistuminen palkittiin myös maajoukkuepaikalla kauden päätteeksi.  Korhonen debytoi maajoukkueessa toukokuussa 2011 Kiinaa vastaan. Kesän 2011 maajoukkuepelit ovat toistaiseksi ainoat, jotka Korhonen on kirjannut nimiinsä.
Korhonen on Nurmeksen Seppojen kasvatti.
Ura

Korhonen aloitti lentopallouransa vuonna 1992 Nurmeksen Seppojen riveissä. Tie vei Nurmeksesta aikuistasolla Pielaveden Sampoon, jossa Korhonen debytoi kaudella 2003–2004. Sammossa hän viettikin seuraavat vuodet pelaten 2-sarjaa tai SM-liigaa. Korhonen voitti vuonna 2005 SM-kultaa Sammon riveissä, mutta hänen roolinsa oli pieni kakkospassarina. Samoin SM-hopeaa (2007) ja Suomen Cupin kultaa (2006) voittaneissa joukkueissa Korhonen ei kuulunut avauskentälliseen; ykköspassarina toimi tuolloin yksi Suomen parhaimmista passareista Aki Riihimäki.
Kaudeksi 2007–2008 Korhonen vaihtoi MuurLen riveihin. MuurLessa passari sai entistä enemmän vastuuta, mutta ei ottanut selvästi ykköspassarin viittaa harteilleen. MuurLen maajoukkuelibero, Pasi Hyvärinen, lähti seurasta kauden 2010 jälkeen, jolloin seura tarvitsi kipeästi uutta liberoa. Korhonen halusi ottaa haasteen vastaan ja tarttui täysin erilaiseen pelirooliin. Liberona hän nostelisi nyt palloja, kun passarina tehtävänä oli passata niitä. Peliroolin vaihtuminen sujui Korhoselta mainiosti, ja hän olikin yksi MuurLen kulmakivistä läpi kauden. Hyvä kausi palkittiin maajoukkueryhmään valinnalla.
Korhonen pelasi ensimmäisen maaottelunsa 21. toukokuuta 2011 Tampereella. Läpi ottelun liberontontilla pelanneen Korhosen debyytti päättyi tiukkaan tappioon maailmanlistan yhdentenätoista ja edellisissä olympiakisoissa viidenneksi sijoittunutta Kiinaa vastaan.  Korhonen pelasi Maailmanliiga-kesän aikana kaiken kaikkiaan viisi maaottelua. Häntä ei valittu EM-kisaryhmään.
Kaudesta 2012–2013 alkaen Korhonen on pelannut sastamalalaisseura VaLePan riveissä. Hän voitti VaLePassa SM-kultaa kausilla 2013–2014 ja 2016–2017, SM-pronssia VaLePa-paidassa Korhonen on juhlinut kausilla 2012–2013 ja 2014–2015. Kaudella 2015–2016 VaLePa ja Korhonen saavuttivat SM-hopeaa. Korhonen ilmoitti kauden 2016–2017 päätteeksi päättävänsä peliuransa.
Saavutukset

SM-kultaa 2005, 2014, 2017
SM-hopeaa 2007, 2016
Suomen Cup 2006, 2012, 2016
Viisi miesten A-maaottelua (tilanne 5/2016)
324 pääsarjaottelua (tilanne ennen kautta 2015-16)
Seurat

1992 Nurmeksen Sepot ry
2003–2004 Pielaveden Sampo II (II)
2004–2005 Sampo, Pielaveden Sampo II (I)
2005–2007 Sampo
2007–2012 MuurLe
2012–2017 Vammalan Lentopallo
Erkki Ketola

| Erkki Ketola> Eduskunnan pääsihteeri |
| --- | --- |
 1983–1992  
Edeltäjä:  Eiler Hultin
Seuraaja:  Seppo Tiitinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. helmikuuta 1929 (ikä 95) Virrat
Erkki Antti Ketola (s. 5. helmikuuta 1929 Virrat) on suomalainen juristi ja varatuomari, joka toimi eduskunnan pääsihteerinä vuosina 1983–1992.
Hänelle myönnettiin valtiopäiväneuvoksen arvonimi vuonna 1992. Ketolan jälkeen eduskunnan pääsihteeriksi nousi apulaispääsihteeri Seppo Tiitinen vuonna 1992.
John Neumeier

John Neumeier (24. helmikuuta 1939 Milwaukee, Wisconsin, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen tanssija, koreografi ja baletinjohtaja. Neumeier muutti 1960-luvulla Saksaan ja on toiminut Hampurin valtionoopperan baletin taiteellisena johtajana ja koreografina vuodesta 1973 ja koko baletin yleisjohtajana vuodesta 1996.
Neumeier opiskeli balettia Kööpenhaminassa ja Lontoon kuninkaallisessa baletissa. Hänellä on kandidaattitutkinto (Bachelor of Arts) englantilaisessa kirjallisuudessa ja teatteritieteessä Marquetten yliopistosta, missä hän myös tuotti ensimmäiset koreografiset työnsä. Marcia Haydée ja Ray Barra havaitsivat Neumeierin lahjakkuuden Lontoossa 1963 ja John Cranko palkkasi tämän heidän suosituksestaan Stuttgartin balettiin, missä hän pian eteni soolotanssijaksi.
Ulrich Erfurth palkkasi Neumeierin Frankfurtin baletin johtajaksi 1969, missä hän pian nousi sensaatiomaiseen maineeseen. Tämä johtui erityisesti hänen uusista tulkinnoistaan vanhoista balettiklassikoista, kuten Pähkinänsärkijä, Romeo ja Julia, sekä Dafnis ja Khloe. August Everding toi Neumeierin Hampuriin vuonna 1973, missä tämä on työskennellyt pääosan urastaan. Neumeierin johdolla Hampurin baletista on tullut eräs johtavia Saksan tanssitaiteen keskuksia ja saanut myös kansainvälistä tunnustusta.
Neuroblasti

Neuroblasti on varhaishermosolu, eli sellainen alkion solu, josta kehittyy hermosolu eli neuroni.
Heteroseksismi

Heteroseksismi viittaa asenteiden, ennakkoluulojen ja syrjinnän järjestelmään, jota jotkut heteroseksuaaliset ihmiset kohdistavat toisiin ihmisiin heidän seksuaalisuutensa ja ihmissuhteidensa perusteella. Heteroseksismi on usein yhteydessä vihaan, väheksyntään ja homofobiaan sekä voi pitää sisällään kiusaamista ja homovastaisia hyökkäyksiä.
Suomalaisen FinnQueer-verkkoaikakauskirjan mukaan heteroseksismi on syrjintäideologia, joka rinnastuu seksismiin, rasismiin ja fundamentalismiin.
Heteroseksismi on paljon yleisempää kuin homofobia. Vuonna 1997 tehdyssä kyselytutkimuksessa sosiaalityöntekijöistä 10 prosenttia oli homofobisia, mutta heteroseksistisiä heistä oli enemmistö.