stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Käyttäytymisgenetiikka
Ihmispsykologia ja genetiikka

Psykologian hallitseva suuntaus oli pitkälle 1960-luvulle environmentalismi, käsitys ympäristön ratkaisevasta vaikutuksesta. Kvantitatiivinen genetiikka alkoi kuitenkin horjuttaa tätä käsitystä eläinkokeiden sekä kaksos-, adoptio- ja perhetutkimusten avulla. Niiden tulokset pakottivat ottamaan myös perinnöllisyyden huomioon yhtenä persoonallisuuden selittävänä tekijänä.
Professori Jaakko Kaprion mukaan 1970-luvulla Suomessakin oli melkein mahdotonta sanoa ihmisten olevan geneettisesti erilaisia. Suomen Akatemiakin rahoitti vain tutkimuksia, joissa oletettiin ihmisen olevan tyhjä taulu, jota yhteiskunta voi muokata ja poistaa kaikki ihmisten erot. Nyt tiedetään, että melkein joka ilmiössä on mukana genetiikkaa ja biologiaa.
Käyttäytymisgenetiikan varsinaiseen läpimurtoon vaikutti ratkaisevasti molekyyligenetiikka, joka pyrki löytämään perinnöllisyyttä säätelevän geenin tai geenit. Molekyyligenetiikan anti psykologialle oli, että se mahdollisti syy–seuraus-suhteiden tutkimisen. Tieto perinnöllisen tekijän olemassaolosta parantaa mahdollisuutta ymmärtää psyykkistä kehitystä.
Käyttäytymisgenetiikka alkoi vaikuttaa psykologiaan 1990-luvun puolivälissä ja vakiinnutti asemansa 2000-luvulla.
Persoonallisuus ei riipu jaetusta ympäristöstä

Useimpien psykologisten ominaisuuksien korrelaatio adoptiosisaruksilla on lähes nolla ("jaetulla ympäristöllä" ei näytä olevan vaikutusta). Sen sijaan geenien vaikutus on suuri: identtisten kaksosten korrelaatioita eri ominaisuuksiin olivat ulospäinsuuntautuneisuus 51 %, neuroottisuus 50 %, hyvänolon tunne 50 %, ja suvaitsevaisuus 53 %, vaarahakuisuus 50 %, autoritaarisuus 61 %, vieraantuminen 58 %. Jaettu ympäristö vaikutti ainoastaan maskuliinisuuteen ja feminiinisyyteen, joka ehkä onkin enemmän asenne kuin persoonallisuuspiirre. Adoptiosisarusten korrelaatio persoonallisuuksissa oli 4 %, adoptiovanhempaan 5 %.
Journal of Personalityssä julkaistun kaksostutkimuksen perusteella perimä vaikuttaa persoonallisuuteen eniten. Suurin vaikutus oli itsekuriin, sitten sosiaalisiin ja oppimistaitoihin sekä tarkoituksen tunteeseen.
Persoonallisuus ei riipu jaetusta ympäristöstä > Asenteet periytyvät sekä sosiaalisesti että biologisesti

Twin Research -lehdessä julkaistun kaksostutkimuksen perusteella sosiaaliset asenteet periytyvät sekä sosiaalisesti että geneettisesti, persoonallisuus lähinnä vain geneettisesti. Kumppanit valikoituvat paljolti asenteiden samankaltaisuuden mukaan muttei juuri lainkaan persoonallisuuden samankaltaisuuden mukaan ("assortative mating").
Toisaalta biologisesti periytyvimmät asenteet kuten poliittiset mieltymykset vaikuttavat paljon enemmän, jopa asuinpaikan ja kumppanin valintaan, kuin heikommin periytyvät. Useimpiin asenteisiin silti ympäristö, etenkin ei-jaettu ("sattumat") vaikuttaa perimää enemmän.
Kaksostutkimus vuodelta 2001 totesi, että 26 asennetta 30:stä oli huomattavan periytyviä, joskin alle puoliksi, ehkä korreloivien persoonallisuuspiirteiden periytyvyyden kautta. Esimerkiksi (huomattavan periytyvät) urheilulliset kyvyt saattoivat luoda positiivisemman asenteen urheiluun. Asenteiksi laskettiin jopa asenteet kirjojen lukemiseen, maahanmuuttopolitiikkaan ja vuoristorata-ajeluihin.
Lapsuusiän konservatismi ja uskonnollisuus periytyvät suurelta osin sosiaalisesti (kasvatus)vanhemmilta ja muutenkin jaetulta ympäristöltä mutta biologisesti konservatismi vain jonkin verran ja uskonnollisuus ei juuri lainkaan. Toisaalta iän myötä perimän vaikutus kasvaa ja jaetun ympäristön vaikutus laskee kuten älykkyydenkin osalta.
Kirjallisuutta

Latvala, Antti: Käyttäytymisgenetiikka: Geeneistä yhteiskuntaan.  Helsinki:  Gaudeamus, 2014.  ISBN 978-952-495-338-2
Perinnöllisyystiede
| --- | --- |
Peruskäsitteitä:   geeni  kromosomi  DNA  RNA  genomi  mitoosi  meioosi  genotyyppi  fenotyyppi  geneettinen koodi  mutaatio 
Osa-alueita:   ekologinen genetiikka  käyttäytymisgenetiikka  molekyyligenetiikka  populaatiogenetiikka 
Sovellutuksia:   DNA-profilointi  perinnöllisten sairauksien tutkimus  molekyylievoluution tutkimus  jalostus  geenitekniikka  geeniterapia
König-luokka

| König-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  25 390 t (normaali) 29 200 t (max)
Pituus:  175,4 m
Leveys:  29,5 m
Syväys:  8,3 m
Koneteho:  31 000 ihp
Nopeus:  21 solmua
Miehistöä:  1 136
Aseistus
Meritorjunta:  10 x 30,5 cm SKL/50 -tykkiä 14 x 15 cm SKL/45 -tykkiä 6 x 8,8 cm SK L/45 -tykkiä 5 x 50 cm torpedoputkea
Ilmatorjunta:  4 x 8,8 cm Flak L/45 -ilmatorjuntatykkiä
König-luokka oli Saksan keisarikunnan laivaston neljän dreadnought-taistelulaivan muodostama alusluokka. Kaikkien alusten rakennustyöt aloitettiin syksyllä 1911 eri telakoilla Kielillä, Wilhelmshavenissa ja Bremenissä ja alukset otettiin käyttöön syksyn 1914 kuluessa. Kaikki alukset selviytyivät sodasta ja niiden kohtaloksi tuli upottaminen 21. kesäkuuta 1919 Scapa Flow'ssa.
Suunnittelu

Luokka oli parannettu versio edeltäneestä Kaiser-luokasta. Pääaseistuksena oli kymmenen 30,5 cm SK L/50 -tykkiä kaksoistorneissa, jotka oli sijoitettu aluksen keskiakselille. Kaksi tornia oli sijoitettu eteen ja kaksi taakse portaittain ja yksi keskilaivaan. Edeltäjäänsä nähden tämä järjestely mahdollisti laajemman ampumasektorin. Tykkien suurin korotuskulma oli alun perin  13,5 astetta, joka mahdollisti 16,2 kilometrin ampumaetäisyyden. Myöhemmin korotuskulmaa kasvatettiin 16 asteeseen, mikä mahdollisti 20,4 km ampumaetäisyyden.
Apuaseina oli neljätoista 15 cm SK L/45 -tykkiä sijoitettuna kasematteihin ylemmälle kannelle rungon sivuihin. Aluksilla oli vielä kuusi 8,8 cm SK L/45 -tykkiä, jotka korvattiin vuodesta 1915 lähtien kaksiputkisilla 8,8 cm ilmatorjuntatykeillä. Aseistuksen täydensivät viisi vedenalaista torpedoputkea, yksi keulassa ja kaksi molemmilla sivulla.
Alukset

Aluksen tilattiin Laivastolain 1908 hyväksytyn toisen lisäyksen myöntämin varoin. Taustalla oli Toinen buurisota, jossa saksalaiset tunsivat sympatiaa buureja kohtaan, ja tämän laukaisema varustelukilpa.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| SMS König | Kaiserliche Werft Wilhelmshaven | lokakuu 1911 | 1. maaliskuuta 1913 | tammikuu 1915 | miehistönsä upottama 21. kesäkuuta 1919 |
| SMS Grosser Kurfürst | AG Vulcan Stettin | lokakuu 1911 | 5. toukokuuta 1913 | syyskuu 1914 | miehistönsä upottama 21. kesäkuuta 1919 |
| SMS Markgraf | Weser, Bremen | marraskuu 1911 | 4. kesäkuuta 1913 | tammikuu 1915 | miehistönsä upottama 21. kesäkuuta 1919 |
| SMS Kronprinz | Germaniawerft, Kiel | toukokuu 1912 | 21. helmikuuta 1914 | helmikuu 1915 | miehistönsä upottama 21. kesäkuuta 1919 |
Ideologia

Ideologia eli aatejärjestelmä tai aaterakennelma on ohjeelliseksi muodostunut aatteiden kokoelma, poliittinen näkökulma todellisuuteen tai kaavoittuneeksi muuttunut poliittinen käytäntö, joka heijastaa tietyn yksilön, ryhmän, yhteiskuntaluokan tai kulttuurin tarpeita ja pyrkimyksiä.
Käsite

Ideologiakäsitteet voidaan tiivistää kolmeen päätyyppiin:
Neutraalin ideologiakäsityksen mukaan ideologia tarkoittaa ajatusten ja uskomusten järjestelmää ja näkemystä maailmasta. Sanaa käytetään neutraalisti, eikä ideologiaa itsessään pidetä sen enempää kielteisenä kuin myönteisenäkään.
Negatiivisen ideologiakäsityksen mukaan ideologia on vääristynyttä tietoisuutta, ja se häiritsee ja estää todellisuuden ymmärtämistä.
Kriittinen ideologiakäsitys liittyy kriittiseen teoriaan ja yhdistää ideologian valtasuhteisiin. Ideologia on tietty tapa, jonka avulla kuvataan, uusinnetaan ja myös muutetaan yhteiskunnan valtasuhteita.
Käsite > Poliittinen ideologia

Poliittisiksi pääideologioiksi on kutsuttu liberalismia, sosialismia ja konservatismia. Poliittiselle ideologialle on perinteisesti katsottu tunnusomaiseksi pyrkimys osoittaa oma näkemys oikeaksi ja vastustajan näkemys vääräksi enemmän tai vähemmän teoreettisin, ajattelun perustaa koskevin väittein.
Käsite > Poikkileikkaava ideologia

Ideologia on yhdistetty toisinaan (esim. Neuvostoliitossa) taiteeseen ja tieteeseen ja käsitteeseen on kytketty myös vahvoja esteettisiä ihanteita ja ihmiskuvan käsityksiä (esim. fasismi). Ideologia on laajentunut entistä useamman elämänalan sisällöksi esimerkiksi yksilökäsityksen ja tavoitteiden kautta (esim. uusliberalismi ja kapitalismi)
Historia

Ideologian käsitettä käytettiin ensi kertaa ranskalaisen filosofin Antoine Destutt de Tracyn vuonna 1801 julkaisemassa teoksessa Les éléments de l’idéologie. Empirismin perinteeseen liittyen hän halusi rakentaa yhteiskuntaa koskevan järkiperäisen ajatusjärjestelmän. Keisari Napoleon I kutsui liberaaleja vastustajiaan Ranskan älymystössä halventavasti ideologisteiksi (ransk. les idéologues). Ideologian käsitteeseen liitettiin näin kielteinen sivumerkitys epärealistisuudesta.
Historia > Marxilainen ideologiakäsitys (1845-48)

Myöhemmin ideologian käsite kytkeytyi voimakkaasti marxilaiseen aatejärjestelmään. Marxilaisen näkemyksen mukaan ideologia tarkoittaa yleisesti ottaen yhteiskunnan taloudellista perustaa eli alusrakennetta vastaavaa ja vallassaolkevan luokan etuja sekä vallan käyttöä oikeuttavaa ja puolustavaa henkistä ylärakennetta. Näkemys esiintyy Karl Marxin ja Friedrich Engelsin yhteisessä nuoruuskauden teoksessa Saksalainen ideologia (1845-46). Marx ei itse kuitenkaan kirjoittanut ideologiasta juurikaan, vaan ongelman käsittely oli pääasiassa Engelsin tehtävä. Marxin kirjoitusten mukaan ideologia tarkoitti "perintönä saatuja aatteita", kuten oikeudellisia, poliittisia, filosofisia, moraalisia ja uskonnollisia aatteita. Näkemys esiintyy myös kommunistisessa manifestissa ja toistuu myöhemmin, jolloin ideologiaan liittyi mukaan myös taide.
Neuvostoliitossa marxismi-leninismi sisällytettiin muun muassa taiteeseen ja erilaisiin tieteen tutkimuskohteisiin.
Ideologian käsite marxilaisessa teoriassa

Marxilaisuuden piirissä on tarkasteltu muun muassa ideologian mahdollisesti arkipäiväistynyttä luonnetta. Marxilaisessa ajatteluperinteessä käsitteen ala on varsin laaja ja poikkeaa hieman siitä, miten termi yleiskielessä ymmärretään.
Marxilaisittain ideologian käsite ei viittaa niinkään tietoiseen oppijärjestelmään kuin historiallisesti kehittyneisiin yhteiskunnallistaviin käytäntöihin ja instituutioihin, kulttuuriset muodostumat mukaan luettuna. Ideologialla, etenkin hallitsevalla ideologialla, on piiloista vaikutusvaltaa ihmisten tapaan elää, toimia ja ajatella elämänsä ja toimintansa ehtoja. Ideologinen johtoasema eli hegemonia toteutuu usein epäsuorasti, sillä se ei perustu vain julkilausuttuihin päätelmiin tai kohdattuihin pakkoihin vaan myös kutsuihin, suostumuksiin ja huomaamattomasti suuntaaviin paineisiin. Käsitteen sisältöön ovat vaikuttaneet mm. Antonio Gramsci, Raymond Williams ja Louis Althusser.
Muut käyttötarkoitukset

Ei ole täyttä yksimielisyyttä siitä, ovatko feodalismi ja merkantilismi vastaavalla tavalla poliittisia ideologioita vai lähinnä tietyille talous- ja yhteiskuntajärjestyksille annettuja nimiä. Myös osaa aiemmin mainituista ideologioista pyritään usein käyttämään puhtaasti teknisinä käsitteinä; toisaalta juuri ideologian epäpoliittiseksi naamioiminen (normaalistaminen, luonnollistaminen) on yksi ideologisen vaikuttamisen keino.
Fasismilla on käytännössä esiintyessään tavannut olla poliittisten näkemysten lisäksi vahva esteettinen ihanne sekä ihmiskuva. Kriitikkojen mukaan myös kapitalismi on niin sanotusti uusliberalistisessa vaiheessaan asettanut entistä useamman elämänalan sisällöksi taloudellisen tehokkuuden ja yksityisen eduntavoittelun - sekä sitä korostavan yksilökäsityksen - ja tuonut täten julki ideologiset piirteensä.
Polarisaatio

Suurempi vihamielisyys poliittisesti erimielisiä kohtaan ennustaa vahvempaa narsismia, samoin suurempi ystävällisyys samanmielisiä kohtaan.
Kirjallisuutta

Koivisto, Juha & Mehtonen, Lauri (toim.): Otteita ideologiasta.  (Tampereen yliopisto, tiedotusopin laitos. Sarja A, Julkaisuja 75)  Tampere:  Tampereen yliopisto, 1991.  ISBN 951-44-2958-3
Koivunen, Anu & Liljeström, Marianne (toim.) 1996. Avainsanat: 10 askelta feministiseen tutkimukseen. Tampere: Vastapaino.
Marcello Sorce Keller: “Why is Music so Ideological, Why Do Totalitarian States Take It So Seriously: A Personal View from History, and the Social Sciences”, Journal of Musicological Research, XXVI(2007), no. 2-3, pp. 91-122;
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ideology: Political and Historial Contexts, sanakirjamainen käsitehistoriallinen kuvaus
Ideologieforschung (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Ideology, ideologian käsitteestä nykymarxilaisittain (englanniksi)
Yhteiskuntafilosofi Hannah Arendt arvosteli totalitaristisia ideologioita.
Klaus Köste

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Köste Münchenin kesäolympialaisissa 1972. |  Köste Münchenin kesäolympialaisissa 1972. |  Köste Münchenin kesäolympialaisissa 1972. |  |
Maa:   Itä-Saksa
Miesten telinevoimistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | München 1972 | hyppy |  |
|  Pronssia | México 1968 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | München 1972 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ljubljana 1970 | rekki |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Madrid 1971 | rekki |  |
|  Kultaa | Grenoble 1973 | rekki |  |
|  Hopeaa | Madrid 1971 | nojapuut |  |
|  Pronssia | Madrid 1971 | hyppy |  |
|  Pronssia | Grenoble 1973 | moniottelu |  |
|  Pronssia | Grenoble 1973 | permanto |  |
Maa:   Saksan yhdistynyt joukkue
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Tokio 1964 | joukkuekilpailu |  |
Klaus Köste (27. helmikuuta 1943 Frankfurt an der Oder – 14. joulukuuta 2012 Wurzen) oli Saksan yhdistynyttä joukkuetta ja Itä-Saksaa urheilu-urallaan edustanut telinevoimistelija, olympiavoittaja ja Euroopan mestari.
Köste kilpaili telinevoimistelun MM-kisoissa ensimmäisen kerran Prahassa 1962. Tokion kesäolympialaisissa 1964 hän saavutti joukkuekilpailussa pronssia ja sijoittui henkilökohtaisessa moniottelussa 18:nneksi. Méxicon kesäolympialaisissa 1968 hän saavutti joukkuekilpailussa jälleen pronssia ja keräsi itäsaksalaisista toiseksi parhaat pisteet. Rekillä hän sijoittui neljänneksi pistein 19,225 ja moniottelussa 16:nneksi pistein 111,85.
Uransa ainoan henkilökohtaisen MM-mitalin Köste saavutti Ljubljanassa 1970 sijoittuessaan rekillä jaetulle pronssille. Madridin EM-kilpailuissa 1971 hän voitti kultaa rekillä sekä saavutti hopeaa nojapuilla ja pronssia hypyssä.
Münchenin kesäolympialaisissa 1972 Köste voitti kultaa hypyssä 18,850 pisteellä. Neuvostoliiton Viktor Klimenko hävisi hänelle 0,025 pisteen ja Nikolai Andrianov 0,05 pisteen erolla. Joukkuekilpailussa Köste sai kolmannen kerran olympiapronssia. Hän sijoittui viidenneksi permannolla (18,825) ja renkailla (18,950) sekä parhaana itäsaksalaisena kuudenneksi moniottelussa (113,075).
Grenoblen EM-kilpailuissa 1973 Köste voitti rekillä kultaa tasapistein länsisaksalaisen Eberhard Giengerin kanssa. Lisäksi hän saavutti pronssia moniottelussa ja permannolla. Hänen voimistelu-uransa päättyi loukkaantumiseen vuonna 1974.
Köste voitti voimistelijanurallaan 34 maansa mestaruutta. Hän toimi urheilu-uransa jälkeen voimistelunopettajana. Köste kuoli 14. joulukuuta 2012 Wurzenissa, 69-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klaus Köste Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Deutsche Biographie
Nia Chailin

Nia Chailin (oik. Tania Tyrväinen, s. 1984) on helsinkiläinen poplaulaja, jonka debyyttialbumi Victorious julkaistiin 17. joulukuuta 2021.
Victorious-albumi sisältää singlet "Circles In The Sand", "I’m Everything", "The One", "Victorious", "Queen", "Prisoner", "Lights On" ja "Eternal".
Nia Chailin julkaisi 17. syyskuuta 2021 musiikkivideon ”Victorious”, joka kuvattiin Marrakechissa.
Vuosina 2009–2012 Chailin opiskeli laulua ja musiikkia Pariisissa Ranskassa ja esiintyi useissa yökerhoissa. Vuonna 2014 hänet valittiin ensimmäisenä suomalaisena New York Film Academyyn opiskelemaan laulamista, esiintymistä ja tanssimista.
Chailin ura alkoi jo 8-vuotiaana YLE:n musiikki-animaatioproduktioissa. Hän on tiennyt siitä asti tähtäävänsä kansainväliselle musiikkiuralle.
Myöhemmin Chailin on keikkaillut Pikku G:n Suomen kiertueella ollessaan mukana muun muassa kappaleessa "Kylki kyljessä". Hänen esikuviaan ovat Beyoncé, Shakira, Madonna, Christina Aguilera ja Britney Spears.
Chailinin isä on Taljanka-yhtyeen perustajajäsen, muusikko Timo Tyrväinen, ja isoisä oli oopperalaulaja Veikko Tyrväinen.
Königsberg-luokka (risteilijä)

| Königsberg-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  7 800 t
Pituus:  174 m
Leveys:  15,3 m
Syväys:  76,28 m
Koneteho:  68 000 shp
Nopeus:  32 solmua
Miehistöä:  514-850
Aseistus
Meritorjunta:  9 × 15 cm SK/L60-C/25 -tykkiä 12 × 53,3 cm torpedoputkea 120 × miinaa
Ilmatorjunta:  2 × 8,8 cm SK L/75-C/25 -ilmatorjuntatykkiä 8 × 3,7 cm SK C/30 -ilmatorjuntatykkiä 8 × 2,0 cm Flak C/30 -ilmatorjuntatykkiä
Königsberg-luokka oli Saksan laivaston kevyt risteilijäluokka, jonka alukset valmistuivat 1920-luvun lopulla.
Aseistus

Luokan alusten pääaseistuksena oli yhdeksän 15 cm SK C/25 -tykkiä kolmessa kolmiputkisessa tornissa LC/25 -asennuksena. Ilmatorjunta-aseistuksena oli 8,8 cm, 3,7 cm ja 2 cm tykit. Alusten aseistuksen täydensi kaksitoista 53,3 cm torpedoputkea.
Propulsio

Laivassa oli 2 akselia, kumpaankin kytketty alennusvaihteen välityksellä yksi korkeapaine- ja yksi matalapaineturbiini yhteisteho 68.200 akselihevosvoimaa. Potkurin pyörimisnopeus täydellä teholla noin 370 kierr/min. 
Risteilykoneina oli lisäksi kummassakin akselissa alennusvaihteen kautta kytketty MAN-diesel tyyppiä W 10V 26/33, sylinterin halkaisija 260 mm, iskunpituus 330 mm, yhteisteholtaan 3.200 akselihevosvoimaa. Potkurin pyörimisnopeus noin 95 kierr/min.
Käärme ja sateenkaari

| Käärme ja sateenkaari> The Serpent and the Rainbow |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Wes Craven
Käsikirjoittaja:  Richard Maxwell   Adam Rodman
Tuottaja:  Doug Claybourne   David Ladd
Säveltäjä:  Brad Fiedel
Kuvaaja:  John Lindley
Leikkaaja:  Glenn Farr
Pääosat:  Bill Pullman   Cathy Tyson   Zakes Mokae   Brent Jennings
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Studios
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:   5. helmikuuta 1988    10. kesäkuuta 1988
Kesto:  98 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  7 000 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Käärme ja sateenkaari (The Serpent and the Rainbow) on Wes Cravenin ohjaama vuonna 1988 valmistunut kauhuelokuva. Elokuvan nimi tulee Wade Davisin kirjoittamasta teoksesta, jossa hän käsittelee kokemuksiaan voodoosta Haitilla.
Elokuvaa kuvattiin Bostonissa, Dominikaanisessa tasavallan Santo Domingossa, ja Haitissa. Haastattelussa Craven on kertonut Käärmeen ja sateenkaaren olleen elokuva, jonka sai ensimmäisellä leikkauksella ongelmitta läpi R-luokituksella siinä missä aiempien elokuvien sisältönsä kohdalla Craven päätyi useasti vastakkaisasetteluun MPAA:n kanssa.
Seitsemän miljoonan dollarin budjetilla tuotettu elokuva tienasi maailmanlaajuisesti lähes 20 miljoonaa dollaria. Kriitikoiden vastaanotto oli lähinnä myönteinen, muun muassa Roger Ebert antoi elokuvalle kolme tähteä neljästä kehuen Bill Pullmanin roolisuoritusta sekä elokuvassa esitettävän haitilaisen voodoon uskonnollisuuden ja kulttuurin suhteen vakavasti ottamista.
Juoni

Elokuvan tapahtumat sijoittuvat 1980-luvulle Haitiin. Yhdysvaltalainen lehtimies Dennis Alan saapuu maahan etsimään lääkettä, jolla saa ihmisen hetkeksi kuolleeksi, mutta heräämään henkiin parin päivän sisään. Yhdysvaltalainen lääketehdas ajattelee lääkkeestä olevan hyötyä nukutusaineena.
Avukseen Alan saa Marielle Duchampin yrittäessä löytää kuolleista elämään palaneen "zombien", Christophe Durandin, päästäkseen lähemmäksi lääkkeen salaisuutta, mutta tapahtumaketjun myötä hän törmää myös bokorina tunnettuun mustan magian harjoittajaan ja Tonton Macouten johtohahmoon, poliisipäällikkö Peytraudiin. Alan alkaa nähdä pahoja painajaisia ja saa tietää Peytraudin olevan niiden takana.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Bill Pullman  | … |  Dennis Alan    |
|  Cathy Tyson  | … |  Marielle Celine    |
|  Zakes Mokae  | … |  Poliisipäällikkö Peytraud    |
|  Paul Winfield  | … |  Lucien Celine    |
|  Brent Jennings  | … |  Louis Mozart    |
Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen näki Käärmeessä ja sateenkaaressa kiintoisaa todenperäisyyttä ja repäiseviä kauhutehosteita. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Köynnöskasvi

Köynnökset kiipivät talon ulkoseinää Lillessä.
Köynnöskasvi eli köynnös tai kiipijäkasvi on rentovartinen kasvi, joka kiipeilee erilaisia tukia kuten toisia kasveja pitkin. Köynnöksen apuna kiipeämisessä on kärhiä tai kiipimäjuuria. Köynnökset voivat olla joko ruohovartisia tai puuvartisia. Puuvartisia köynnöskasveja kutsutaan liaaneiksi.
Eräitä köynnöskasveja

laikkuköynnökset (Actinidia)
piippuköynnös (Aristolochia macrophylla)
karhunköynnös (Calystegia sepium)
kärhöt (Clematis)
muratti (Hedera helix)
humala (Humulus lupulus)
köynnöshortensia (Hydrangea petiolaris)
elämänlangat (Ipomoea)
imukärhivilliviini (Parthenocissus quinquefolia)
säleikkövilliviini (Parthenocissus inserta)
köynnösruusu (Rosa spp.)
palsamiköynnös (Schisandra chinensis)
punakoiso (Solanum dulcamara)
viiniköynnös (Vitis vinifera)
Käyttöteoria

Käyttöteoria (engl. theory-in-use) on ihmisen toimintaa, päättelyä ja valintoja tosiasiallisesti ohjaava sisäinen malli, joka voi poiketa merkittävästi niistä periaatteista eli julkiteoriasta (engl. espoused theory), jonka ihminen kysyttäessä esittää ohjaavan toimintaansa. Erottelun käyttöteorian ja julkiteorian välillä ovat esittäneet Chris Argyris ja Donald Schön, jotka ovat tutkineet mm. organisaation oppimista. Käyttöteorian ja julkiteorian välistä ristiriitaa havainnollistaa eri kielissä tunnettu sanonta: "Älä tee niin kuin minä teen, vaan tee niin kuin minä neuvon".
Taustaa

Käyttö- ja julkiteorian erottelu on peräisin Donald Schönin ja Chris Argyrisin vuonna 1971 alkaneesta hankkeesta, joka liittyi Yhdysvaltain koulutusjärjestelmän tietyn osan, second-level schools, kehittämiseen. Heidän työskentelynsä kohteena oli hallintohenkilökunnan ohjaaminen koulutusjärjestelmän uudistamistyössä. Työskentely johti taitojen oppimista edistävien ja estävien tekijöiden pohtimiseen. Tässä keskeistä oli ymmärtää sisäisten mallien merkitystä taitoja ohjaavina tekijöinä, kuten esimerkiksi näiden mallien muuttamiseen liittyvät vaikeudet. Käyttö- ja julkiteorian erottelu liittyy Argyrisin ja Schönin käsitykseen taidosta teoriapitoisena toimintana (theory of action, "toiminnan teoria").