stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Genoni

| Genoni (Jaròi, Geròni) |
| --- | --- |
 Sijainti Etelä-Sardinian maakunnassa
 Genoni
 Koordinaatit: 39.793°0′0″N, 9.006°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Etelä-Sardinian maakunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  43,79 km²
Korkeus:  447 m
Väkiluku:  832
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  08030
Suuntanumero(t):    0782
Rekisterikilpi:  SU
 
 http://www.comune.genoni.or.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Genoni (sardiksi Jaròi, Geròni) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 832 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 43,79 neliökilometriä. Se sijaitsee 447 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Genoni Wikimedia Commonsissa
Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Maikov

Maikov (venäjäksi: Майков) on venäläinen sukunimi:
Apollon Nikolajevitš Maikov (1821–1897), kirjailija, Nikolai Maikovin poika
Leonid Nikolajevitš Maikov (1839–1900), kirjallisuushistorioitsija, Nikolai Maikovin poika
Nikolai Apollonovitš Maikov (1794–1873), taiteilija, Vasili Maikovin pojanpoika
Valerian Nikolajevitš Maikov (1823–1847), kirjallisuuskriitikko, Nikolai Maikovin poika
Vasili Ivanovitš Maikov (1728–1778), kirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Luettelo YK:n pakkausnumeroista 2101–2200

Alla on esitetty YK:n asettamat kemikaalien sekä teollisten valmisteiden pakkaus- ja kuljetusmerkinnät aineille, joiden YK-numerot ovat 2101–2200.
Aiheesta muualla

ADR:n vaarallisten aineiden lista, viitattu 7.5.2015.
YK:n vaarallisten aineiden lista vuodelta 2015, viitattu 7.5.2015.
YK:n vaarallisten aineiden lista vuodelta 2013, viitattu 7.5.2015.
Käännös suomeksi
Ma Dong-seok

| Ma Dong-seok |
| --- | --- |
 Ma vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1971 (ikä 53)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2005–
Aiheesta muualla
IMDb 
Ma Dong-seok (kor. 마동석, synt. Lee Dong-seok, s. 1. maaliskuuta 1971), tunnettu myös nimellä Don Lee, on eteläkorealais-yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänen tunnetuimpiin roolisuorituksiinsa kuuluvat Sanghwan rooli Juna Busaniin -zombielokuvassa ja Gilgameshin rooli Marvel-elokuvassa Eternals.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ma Dong-seok Wikimedia Commonsissa
Ma Dong-seok Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Maarianohdakkeet

| Maarianohdakkeet |
| --- | --- |
 Maarianohdake (Silybum marianum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Carduoideae
Suku::  Maarianohdakkeet Silybum  Adans.
Katso myös
   Maarianohdakkeet Wikispeciesissä   Maarianohdakkeet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maarianohdakkeet (Silybum) on asterikasvien (Asteraceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun luetaan kuuluvaksi kaksi lajia. Niiden lisäksi sukuun on kuvattu muutamia muitakin lajeja, mutta niiden taksonominen asema on toistaiseksi epäselvä.
Maarianohdakkeet ovat yksi- tai kaksivuotisia ruohovartisia kasveja. Niiden varsi on kasvutavaltaan pysty, usein haarainen, piikitön ja tavallisesti ruskehtavanvärinen. Lehdet ovat liuskoittuneita ja hammaslaitaisia sekä väriltään vihreitä, mutta niissä on vaaleita läiskiä. Ylimmät lehdet ovat sepiviä. Kukinnot ovat munanmuotoisia mykerökukintoja, jotka sijaitsevat yksittäin. Kukat ovat kaksineuvoisia, torvimaisia ja väriltään punavioletteja tai joskus valkoisia. Hedelmä on haivenellinen.
Sukuun kuuluvista lajeista maarianohdaketta (Silybum marianum) on havaittu Suomessa reilulta kymmeneltä paikalta eri puolilta maata.
Lajit

marokonmaarianohdake (Silybum eburneum)
maarianohdake eli rohtomaarianohdake (Silybum marianum)
Aiheesta muualla

Laji.fi: Maarianohdakkeet (Silybum)
ITIS: Silybum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Silybum (englanniksi)
Flora of North America: Silybum (englanniksi)
Luettelo YK:n pakkausnumeroista 1901–2000

Alla on esitetty YK:n asettamat kemikaalien sekä teollisten valmisteiden pakkaus- ja kuljetusmerkinnät aineille, joiden YK-numerot ovat 1901–2000.
Aiheesta muualla

ADR:n lista vaarallisista aineista, viitattu 26.4. 2015.
YK:n vaarallisten aineiden lista vuodelta 2015, viitattu 26.4.2015.
YK:n vaaralisten aineiden lista vuodelta 2013, viitattu 26.4.2015.
Käännös suomeksi
Maiko Nasu

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Maiko Nasu
Syntymäaika: 31. heinäkuuta 1984 (ikä 40)
Syntymäpaikka: Nabari, Japani
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1999–2006 2007–2011 2012–2016 | Iga FC Kunoichi INAC Kobe Leonessa Iga FC Kunoichi |  |
Maajoukkue
| 2009–2011 | Japani | 3 (0) |
Maiko Nasu (jap. 那須 麻衣子, Nasu Maiko; s. 31. heinäkuuta 1984 Nabari) on japanilainen entinen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Nasu debytoi Japanin maajoukkueessa elokuussa 2009. Hän on pelannut kolme maaottelua.
Luettelo YK:n pakkausnumeroista 1701–1800

Alla on esitetty YK:n asettamat kemikaalien sekä teollisten valmisteiden pakkaus- ja kuljetusmerkinnät aineille, joiden YK-numerot ovat 1701–1800.
Aiheesta muualla

ADR:n vaarallisten aineiden lista, viitattu 7.5.2015.
YK:n vaarallisten aineiden lista vuodelta 2015, viitattu 7.5.2015.
YK:n vaarallisten aineiden lista vuodelta 2013, viitattu 7.5.2015.
Käännös suomeksi
Luettelo Suomen liikenteen lisäkilvistä

Artikkelissa on lueteltu sekä nykyisin Suomessa käytössä olevat että aiemmin käytössä olleet liikennemerkkien lisäkilvet.
Nykyiset lisäkilvet

H1. Kohde risteävässä suunnassa
H2.1. Kohde nuolen suunnassa
H2.2. Kohde nuolen suunnassa
H2.3. Kohde nuolen suunnassa
H3. Vaikutusalueen pituus
H4. Etäisyys kohteeseen
H5. Etäisyys pakolliseen pysäyttämiseen
H6. Vapaa leveys
H7. Vapaa korkeus
H8. Sähköjohdon korkeus
H9.1. Vaikutusalue molempiin suuntiin
H9.2. Vaikutusalue molempiin suuntiin
H10. Vaikutusalue nuolen suuntaan
H11. Vaikutusalue päättyy
H12.1. Henkilöauto
H12.2. Linja-auto
H12.3. Kuorma-auto
H12.4. Pakettiauto
H12.5. Matkailuperävaunu
H12.6. Matkailuauto
H12.7. Invalidin ajoneuvo
H12.8. Moottoripyörä
H12.9. Mopo
H12.10. Polkupyörä
H12.11. Moottorikelkka
H12.12. Traktori
H12.13. Vähäpäästöinen ajoneuvo
H13.1. Pysäköintitapa
H13.2. Pysäköintitapa
H14. Kielto ryhmän A vaarallisten aineiden kuljetukselle
H15. Kielto ryhmän B vaarallisten aineiden kuljetukselle
H16. Tunneliluokka
H17.1. Voimassaoloaika arkisin
H17.2. Voimassaoloaika lauantaisin
H17.3. Voimassaoloaika sunnuntaisin ja pyhinä
H18. Aikarajoitus
H19.1. Pysäköintiajan alkamisen osoittamisvelvollisuus
H19.2. Pysäköintiajan alkamisen osoittamisvelvollisuus
H20. Maksullinen pysäköinti
H21. Sähköajoneuvojen latauspaikka
H22.1. Etuajo-oikeutetun liikenteen suunta
H22.2. Etuajo-oikeutetun liikenteen suunta
H23.1. Kaksisuuntainen pyörätie
H23.2. Kaksisuuntainen pyörätie
H24. Tekstillinen lisäkilpi
H25. Tekstillinen lisäkilpi
H26. Hätäpuhelin ja sammutin
Vuosina 1997–2020

Seuraavat lisäkilvet on tarkoitus korvata uusilla merkeillä 1.6.2030 mennessä.
811. Kohde risteävällä tiellä
812. Kohde nuolen suunnassa
813. Kohde nuolen suunnassa
814. Vaikutusalueen pituus
815. Etäisyys kohteeseen
816. Etäisyys pakolliseen pysäyttämiseen
821. Vapaa leveys
822. Vapaa korkeus
823. Sähköjohdon korkeus
824. Vaikutusalue molempiin suuntiin
825. Vaikutusalue molempiin suuntiin
826. Vaikutusalue nuolen suuntaan
827. Vaikutusalue alkaa
828. Vaikutusalue päättyy
831. Henkilöauto
832. Linja-auto
833. Kuorma-auto
833.2. Ajoneuvoyhdistelmä
834. Pakettiauto
835. Matkailuajoneuvo
836. Invalidin ajoneuvo
841. Moottoripyörä
842. Mopo
843. Polkupyörä
844. Pysäköintitapa
845. Pysäköintitapa
848. Kielto ryhmän A vaarallisten aineiden kuljetukselle (otettu käyttöön 2002)
849. Kielto ryhmän B vaarallisten aineiden kuljetukselle (otettu käyttöön 2002)
851. Voimassaoloaika
852. Voimassaoloaika
853. Voimassaoloaika
854. Aikarajoitus
855a. Maksullinen pysäköinti
855b. Maksullinen pysäköinti
856a. Pysäköintikiekon käyttövelvollisuus
856b. Pysäköintikiekon käyttövelvollisuus
861a. Etuajo-oikeutetun liikenteen suunta
861b. Etuajo-oikeutetun liikenteen suunta
862. Tukkitie
863. Kaksisuuntainen pyörätie (otettu käyttöön 1999)
871. Tekstillinen lisäkilpi
872. Tekstillinen lisäkilpi "Huoltoajo sallittu"
880. Hätäpuhelin ja sammutin (otettu käyttöön 2006)
Vuosina 1982–1997

811. Kohde risteävällä tiellä
812. Kohde nuolen suunnassa
813. Kohde nuolen suunnassa
814. Vaikutusalueen pituus
815. Etäisyys kohteeseen
816. Etäisyys pakolliseen pysäyttämiseen
821. Vapaa leveys
822. Vapaa korkeus
823. Sähköjohdon korkeus
824. Vaikutusalue molempiin suuntiin
825. Vaikutusalue molempiin suuntiin
826. Vaikutusalue nuolen suuntaan
827. Vaikutusalue alkaa
828. Vaikutusalue päättyy
831. Henkilöauto
832. Linja-auto
833. Kuorma-auto
834. Pakettiauto
835. Matkailuajoneuvo
836. Invalidin ajoneuvo
841. Moottoripyörä
842. Mopo
843. Polkupyörä
851. Voimassaoloaika
852. Voimassaoloaika
853. Voimassaoloaika
854. Aikarajoitus
855. Maksullinen pysäköinti
861. Etuajo-oikeutetun liikenteen suunta
862. Tukkitie
871. Tekstillinen lisäkilpi
872. Tekstillinen lisäkilpi "Huoltoajo sallittu"
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lisäkilvet Wikimedia Commonsissa
Grace Drummond-Hay

Grace Marguerite Lethbridge.
Grace Marguerite, Lady Hay Drummond-Hay (o.s. Lethbridge, 1. syyskuuta 1895 Liverpool, Englanti – 12. helmikuuta 1946 Manhattan, Yhdysvallat) oli brittiläinen toimittaja, joka lensi ensimmäisenä naisena Graf Zeppelinillä maailman ympäri. Vaikka hän ei itse ollut lentäjä, hän edisti 1920-luvulla ja 1930-luvun alussa lentämiseen liittyvää hohtoa ja yleistä tietämystä lentoseikkailuistaan kirjoittamalla matkastaan artikkeleita yhdysvaltalaisiin sanomalehtiin.
Lapsuus ja nuoruus

Gracie Lethbridge oli Sidney Thomas Lethbridgen ja hänen vaimonsa Grace Emily (o.s. Willis) Lethbridgen tytär. Hän oli 25-vuotias, kun hän vuonna 1920 meni naimisiin Robert Hay Drummond-Hayn (1846–1925) kanssa, joka oli häntä lähes 50 vuotta vanhempi. Tangierissa Marokossa syntynyt Drummond-Hay oli ollut vuosien ajan Britannian pääkonsuli Libanonissa Beirutissa. Drummond-Hay oli aiemmin ollut naimisissa Euphemia Katrina Willis Flemmingin kanssa, ja avioliitosta oli syntynyt neljä lasta. Lapset olivat huomattavasti vanhempia kuin uusi äitipuoli, vanhin 15 vuotta vanhempi. Kuuden vuoden avioliiton jälkeen Robert Hay Drummond-Hay kuoli. Grace Drummond Hay oli silloin 31-vuotias.
Ura

Drummond-Hay oli kirjoittanut artikkeleita englantilaisiin lehtiin, muun muassa The Sphereen, ja 1920-luvun lopulla hän työskenteli William Randolph Hearstin lehdille. Tähtitoimittajana hän kirjoitti artikkeleita The Chicago Herald and Examinerille vuonna 1929 Zeppelinin ensimmäiseltä siviililennolta Atlantin yli.
Ilma-alus LZ 127 Graf Zeppelin lensi ensimmäisenä myös maailman ympäri 1929. Elokuussa 1929 tehty matka alkoi Lakehurstista New Jerseystä ja päättyi sinne kolmen viikon kuluttua. Matkan varrella oli pysähdytty muun muassa Saksassa Friedrichshafenissa, Tokiossa ja Los Angelesissa. Sen oli luvattu käyvän myös Moskovassa, mutta matka suuntautuikin suoraan yli Siperian – sään vuoksi, kuten sanottiin. Lady Drummond-Hay, kuten häntä tavattiin nimittää, oli ainoa naismatkustaja. Matkaseurueeseen kuului australialainen tutkimusmatkailija George Hubert Wilkins, yhdysvaltalainen monimiljonääri William B. Leeds, Yhdysvaltojen laivaston komentaja Charles Emery Rosendahl, laivaston tarkkailija Jack C. Richardson, maineikas yhdysvaltalainen Hearstin kirjeenvaihtaja Karl von Wiegand, Hearstin valokuvaaja Robert Hartman, espanjalaisten lehtien kirjeenvaihtaja Joachim Rickard, ja saksalainen kirjeenvaihtaja Heinz von Eschwege-Lichbert. Mukana oli myös lääkäri Geronimo Megias, joka oli Espanjan kuninkaan Alfonso XIII:n henkilääkäri. Aluksen kapteeni oli Hugo Eckener. Lady Drummond-Haysta tuli tähti, kun hän saapui New Yorkiin, ja hänen uransa vakiintui seuraavaksi vuosikymmeneksi.
Drummond-Hay työskenteli sotavyöhykkeillä, kuten Abessiniassa (Etiopia) ja ulkomaankirjeenvaihtajana Kiinan Mantšuriassa. Hän teki tiivistä yhteistyötä kollegansa Karl H. von Wiegandin kanssa. Drummond-Hayta kehuttiin poikkeuksellisen kauniiksi ja älykkääksi, mutta myös hänen artikkeleitaan ylistettiin, ja hänestä tuli aikansa tunnettu ja arvostettu toimittaja. Haudattaessa hänellä oli yllään Etiopian keisarin Haile Selassien lahjoittamia arvokkaita koruja.
Viime vuodet

Toisen maailmansodan aikana Drummond-Hay ja Karl H. von Wiegand olivat internoituina japanilaisella leirillä Filippiineillä Manilassa. Vapauduttuaan 1943 he palasivat Yhdysvaltoihin Gripsholmilla. Drummond-Hay kuoli New Yorkissa sydänveritulppaan. Tuhkauksen jälkeen hänen elinikäinen ystävänsä Karl von Wiegand vei tuhkan Britanniaan.
Jälkimaine

1920-luvun ja 1930-luvun alun tähden Drummond-Hayn maine on hiipunut. Hänet mainitaan useissa kirjoissa, joissa kerrotaan Zeppelinin lentojen historiasta, mutta elämäkertaa hänestä ei ole kirjoitettu. Sen sijaan hollantilainen Ditteke Mensink on tehnyt Zeppelin-matkasta puolitoistatuntisen dokumentin Hyvästi, rakkaani (Vaarwel, 2009), jonka aineistona on muun muassa Drummond-Hayn päiväkirja ja alkuperäistä kuva-aineistoa. Dokumentti on palkittu Alankomaiden elokuvajuhlilla 2010 Gouden Kalf -palkinnolla parhaana dokumenttina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grace Drummond-Hay Wikimedia Commonsissa
Lady Grace Drummond-Hayn kuvia ja elämäkerta (englanniksi)
Lady Grace Drummond Hayn kirje Clara Adamsille LZ-129 Hindenburgilta (englanniksi)
Lady Drummond-Hayn kirje Shorty Fultonille Summitmemory.org. (englanniksi)
Lady Drummond Hay Graf Zeppelinin lähtiessä Lakehurstista. Summitmemory.org (englanniksi)
Valokuva, Lady Drummond-Hay ja kapteeni von Schiller Graf Zeppelinillä (Archive.org)
Around the World by Zeppelin. BBC (englanniksi)
Toimittajat kuvattiin ennen heidän nousemistaan Graf Zeppeliniin, vasemmalta oikealle: Karl von Wiegand, Grace Drummond-Hay, Rolf Brand ja Robert Hartmann.
Grigori Volovik

| Grigori E>  Volovik.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. syyskuuta 1946 Moskova (ikä 78)
Kansalaisuus:  Venäjä
Ammatti:  soveltavan fysiikan emeritusprofessori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Moskovan fysiikan ja teknologian instituutti (MFTI: DI 1970); L. D. Landaun teoreettisen fysiikan instituutti (kandidat nauk 1973, doktor nauk 1981)
Instituutti:  Aalto-yliopiston kylmälaboratorio ja Venäjän tiedeakatemian L. D. Landaun teoreettisen fysiikan instituutti
Tutkimusalue:  mm. topologiset supranesteet ultrakylmissä lämpötiloissa
Palkinnot:  useita, mm. Venäjän tiedeakatemian Landau-palkinto (1992), Simon Memorial Prize (Institute of Physics, UK; 2004) ja Lars Onsager Prize (American Physics Society; 2014)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Grigori Efimovitš Volovik (ven. Григорий Ефимович Воловик) (s. 7. syyskuuta 1946 Moskova) on venäläinen fyysikko ja Aalto-yliopiston Kylmälaboratorion vieraileva emeritusprofessori, minkä ohella hän on toiminut tutkijana myös Venäjän tiedeakatemian L. D. Landaun teoreettisen fysiikan instituutissa (ven. Институт теоретической физики им. Л.Д. Ландау) Moskovassa.
Professori Volovik valittiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2001  ja Saksan kansallisen Leopoldina-tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2007. Kesään 2017 mennessä hänen tuotantonsa kattoi yli 350 tieteellistä julkaisua.
Aiheesta muualla

Volovik Grigori Efimovitš (8/2/2011) (venäjäksi) (eduspb.com)
Grigory Volovik. Aalto University, Helsinki. Condensed Matter Physics, Cosmology, Elementary Particle Physics (englanniksi) (researchgate.net)
Low Temperature Laboratory (englanniksi) (aalto.fi)
M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala

| M> A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala.M*A*S*H |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Altman
Käsikirjoittaja:  Ring Lardner Jr.
Perustuu:  Richard Hookerin romaaniin
Tuottaja:  Ingo Preminger
Säveltäjä:  Johnny Mandel
Kuvaaja:  Harold E. Stine
Leikkaaja:  Danford B. Greene
Lavastaja:  Stuart A. Reiss Walter M. Scott
Pääosat:  Donald Sutherland Elliott Gould Tom Skerritt Sally Kellerman Robert Duvall
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios Netflix Disney+
Ensi-ilta:   25. tammikuuta 1970  4. syyskuuta 1970
Kesto:  116 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  3 025 000 dollaria
Tuotto:  81 600 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala on vuonna 1970 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen musta komedia ja draamaelokuva, jonka on ohjannut Robert Altman. Elokuva sijoittuu Korean sotaan ja kertoo yhdysvaltalaisesta liikkuvasta kenttäsairaalasta (Mobile Army Surgical Hospital) ja sen henkilökunnasta. Elokuva kuvaa liikkuvan kenttäsairaalan 4077:n värvättyjen nuorten kirurgien ja sairaanhoitajien elämästä sodan kauhujen keskellä. Piristystä arkiseen ahertamiseen haetaan muun muassa alkoholista ja kepposista. Pääosissa näyttelevät Donald Sutherland ja Elliott Gould.
Elokuva perustuu Richard Hookerin samannimiseen romaaniin. Elokuva keräsi viisi Oscar-ehdokkuutta ja sai laajasti suosiota niin kriitikoiden kuin yleisönkin keskuudessa. Valmistumisvuonnaan 1970 Cannesin elokuvajuhlilla M.A.S.H. sai pääpalkinnon eli kultaisen palmun.
Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa kriitikkoa valitsi elokuvan kaikkien aikojen sadan parhaan komedian listalle.
Televisiosarja

Elokuvasta tehtiin myöhemmin menestyksellinen televisiosarja, jota kuvattiin yksitoista tuotantokautta (1972–1983). Televisiosarjan pääosissa näyttelivät muun muassa Alan Alda, Wayne Rogers, Mike Farrel ja Loretta Swit. Televisiosarjan päätösjakso Yhdysvalloissa 28. helmikuuta 1983 keräsi ruudun ääreen 125 miljoonaa katsojaa, enemmän kuin mikään televisio-ohjelma Yhdysvalloissa sitä ennen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Donald Sutherland  | … |  Benjamin Franklin ”Hawkeye” Pierce   |
|  Elliott Gould  | … |  John Francis Xavier ”Trapper John” McIntyre   |
|  Tom Skerritt  | … |  Augustus Bedford ”Duke” Forrest   |
|  Sally Kellerman  | … |  Margaret ”Hot Lips” O’Houlihan   |
|  Robert Duvall  | … |  Franklin Archimedes ”Frank” Burns   |
|  Roger Bowen  | … |  Henry Adlai Braymore Blake   |
|  René Auberjonois  | … |  John Patrick ”Dago Red” Mulcahy   |
|  David Arkin  | … |  Vollmer, PA Announcr   |
|  Jo Ann Pflug  | … |  Maria ”Dish” Schneider   |
|  Gary Burghoff  | … |  Walter ”Radar” O’Reilly   |
Palkintoja

Kultainen palmu, paras elokuva, 1970
Golden Globe, paras elokuva (musikaali/komedia), 1971
Oscar, paras romaanisovitus, 1971
Oscar-ehdokkuudet
Paras elokuva: Ingo Preminger
Paras ohjaus: Robert Altman
Paras naissivuosa: Sally Kellerman
Paras leikkaus: Danford B. Greene
BAFTA-ehdokkuudet
Paras elokuva
Paras ohjaus: Robert Altman
Paras miespääosa: Elliott Gould
Paras leikkaus: Danford B. Greene
Paras äänitys: Don Hall, David Dockendorf ja Bernard Freericks.
Aiheesta muualla

M.A.S.H. – armeijan liikkuva kenttäsairaala Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Maariankämmekkä

| Maariankämmekkä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Suku::  Liuskakämmekät Dactylorhiza
Laji::  maculata
Kaksiosainen nimi
 Dactylorhiza maculata  (L.) Soó 
Katso myös
   Maariankämmekkä Wikispeciesissä   Maariankämmekkä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maariankämmekkä eli täpläkämmekkä (Dactylorhiza maculata) on kämmekkälaji, jota tavataan koko Euroopassa kaakkoisosaa lukuun ottamatta ja Siperiassa. Se on myös selvästi yleisin Suomen kämmekkälajeista. Maariankämmekän suku liuskakämmekät on saanut nimensä haaraisesta juurimukulasta, joka muistuttaa rukoukseen liitettyjä käsiä – tästä on levinnyt koko kämmekkäkasvien heimon suomenkielinen nimi. "Maaria" viittaa Neitsyt Mariaan.
Ulkonäkö ja koko

Maariankämmekän liuskamaisissa lehdissä on viininpunaisia pilkkuja. Se kukkii kesä-heinäkuussa. Kukat ovat purppuranpunaiset. Kukkavarsi on 10–30 senttimetriä pitkä.
Elinympäristö

Maariankämmekkä kasvaa usein kosteahkoilla paikoilla, kuten korvissa, soiden laidoilla, kangasmetsien soistuvissa painanteissa, suoniityillä, rannoilla ja niin edelleen.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Maariankämmekän (Dactylorhiza maculata) levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Maariankämmekkäryhmä (Dactylorhiza maculata -ryhmä)
Pohjolan kasvien pauloissa: Dactylorhiza maculata – maariankämmekkä