stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Miami Masters

| Miami Open |
| --- | --- |

Tiedot
Kiertue:  ATP-turnaus / WTA-turnaus
Sijainti:  Miami Gardens, Florida  Yhdysvallat
Kilpailupaikka:  Hard Rock Stadium
Kilpailuluokka:  Masters 1000 Premier Mandatory
Kenttätyyppi:  Kova / ulkokentät
Kaavio:  96S / 48Q / 32D
Palkintorahaa:  Miehet: 8 359 455 $ Naiset: 8 359 455 $
Virallinen sivusto
Miami Open on vuosittainen Miami Gardensissa, Yhdysvaltain Floridassa järjestettävä tennisturnaus. Turnaus kuuluu miesten ATP Tour Masters 1000 -turnauksiin ja naisten Premier Mandatory -turnauksiin. Ensimmäinen turnaus pelattiin vuonna 1985. Turnauksesta piti tulla vuoden ensimmäinen suurturnaus (Australian avoimet pelattiin siihen aikaan joulukuussa). Nykyään miesten ja naisten kaksinpeli pelataan 96 pelaajan kaaviolla ja nelinpelit 32 parin kaaviolla. Turnaus kestää 12 päivää. Pois lukien Grand Slam -turnaukset, Indian Wells Masters on ainoa yhtä suuri turnaus ATP- ja WTA-kiertueilla. Turnauksen koon ja perinteet huomioiden, Miami Openia kutsutaan toisinaan viidenneksi Grand Slam -turnaukseksi.
Turnauksen aikaisempia nimiä ovat olleet Sony Ericsson Open, NASDAQ-100 Open, Ericsson Open ja Lipton International Players Championships.
Tulokset > Miesten kaksinpeli

| Vuosi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 |  Tim Mayotte  |  Scott Davis | 4–6, 4–6, 6–3, 6–2, 6–4 |
| 1986 |  Ivan Lendl  |  Mats Wilander | 3–6, 6–1, 7–6(5), 6–4 |
| 1987 |  Miloslav Mečíř  |  Ivan Lendl | 7–5, 6–2, 7–5 |
| 1988 |  Mats Wilander  |  Jimmy Connors | 6–4, 4–6, 6–4, 6–4 |
| 1989 |  Ivan Lendl  |  Thomas Muster | luovutus |
| 1990 |  Andre Agassi  |  Stefan Edberg | 6–1, 6–4, 0–6, 6–2 |
| 1991 |  Jim Courier  |  David Wheaton | 4–6, 6–3, 6–4 |
| 1992 |  Michael Chang  |  Alberto Mancini | 7–5, 7–5 |
| 1993 |  Pete Sampras  |  MaliVai Washington | 6–3, 6–2 |
| 1994 |  Pete Sampras  |  Andre Agassi | 5–7, 6–3, 6–3 |
| 1995 |  Andre Agassi  |  Pete Sampras | 3–6, 6–2, 7–6(3) |
| 1996 |  Andre Agassi  |  Goran Ivanišević | 3–0, luov. |
| 1997 |  Thomas Muster  |  Sergi Bruguera | 7–6(6), 6–3, 6–1 |
| 1998 |  Marcelo Ríos  |  Andre Agassi | 7–5, 6–3, 6–4 |
| 1999 |  Richard Krajicek  |  Sébastien Grosjean | 4–6, 6–1, 6–2, 7–5 |
| 2000 |  Pete Sampras  |  Gustavo Kuerten | 6–1, 6–7(2), 7–6(5), 7–6(8) |
| 2001 |  Andre Agassi  |  Jan-Michael Gambill | 7–6(4), 6–1, 6–0 |
| 2002 |  Andre Agassi  |  Roger Federer | 6–3, 6–3, 3–6, 6–4 |
| 2003 |  Andre Agassi  |  Carlos Moyà | 6–3, 6–3 |
| 2004 |  Andy Roddick  |  Guillermo Coria | 6–7(2), 6–3, 6–1, luov. |
| 2005 |  Roger Federer  |  Rafael Nadal | 2–6, 6–7(4), 7–6(5), 6–3, 6–1 |
| 2006 |  Roger Federer  |  Ivan Ljubičić | 7–6(5), 7–6(4), 7–6(6) |
| 2007 |  Novak Đoković  |  Guillermo Cañas | 6–3, 6–2, 6–4 |
| 2008 |  Nikolai Davydenko  |  Rafael Nadal | 6–4, 6–2 |
| 2009 |  Andy Murray  |  Novak Đoković | 6–2, 7–5 |
| 2010 |  Andy Roddick  |  Tomáš Berdych | 7–5, 6–4 |
| 2011 |  Novak Đoković  |  Rafael Nadal | 4–6, 6–3, 7–6(4) |
| 2012 |  Novak Đoković  |  Andy Murray | 6–1, 7–6(4) |
| 2013 |  Andy Murray  |  David Ferrer | 2–6, 6–4, 7–6(1) |
| 2014 |  Novak Đoković  |  Rafael Nadal | 6–3, 6–3 |
| 2015 |  Novak Đoković  |  Andy Murray | 7–6(3), 4–6, 6–0 |
| 2016 |  Novak Đoković  |  Kei Nishikori | 6–3, 6–3 |
| 2017 |  Roger Federer  |  Rafael Nadal | 6–3, 6–4 |
| 2018 |  John Isner  |  Alexander Zverev | 6–7(4), 6–4, 6–4 |
| 2019 |  Roger Federer  |  John Isner | 6–1, 6–4 |
Tulokset > Miesten nelinpeli

| Vuosi | Voittajat | Loppuotteluvastustajat | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 |  Paul Annacone  Christo van Rensburg  |  Sherwood Stewart  Kim Warwick | 7–5, 7–5, 6–4 |
| 1986 |  Brad Gilbert  Vincent Van Patten  |  Stefan Edberg  Anders Järryd | luovutus |
| 1987 |  Paul Annacone  Christo van Rensburg  |  Ken Flach  Robert Seguso | 6–2, 6–4, 6–4 |
| 1988 |  John Fitzgerald  Anders Järryd  |  Ken Flach  Robert Seguso | 7–6(7), 6–1, 7–5 |
| 1989 |  Jakob Hlasek  Anders Järryd  |  Jim Grabb  Patrick McEnroe | 6–3, luov. |
| 1990 |  Rick Leach  Jim Pugh  |  Boris Becker  Cássio Motta | 6–4, 3–6, 6–3 |
| 1991 |  Wayne Ferreira  Piet Norval  |  Ken Flach  Robert Seguso | 5–7, 7–6(3), 6–2 |
| 1992 |  Ken Flach  Todd Witsken  |  Kent Kinnear  Sven Salumaa | 6–4, 6–3 |
| 1993 |  Richard Krajicek  Jan Siemerink  |  Patrick McEnroe  Jonathan Stark | 6–7(3), 6–4, 7–6(4) |
| 1994 |  Jacco Eltingh  Paul Haarhuis  |  Mark Knowles  Jared Palmer | 7–6(5), 7–6(4) |
| 1995 |  Todd Woodbridge  Mark Woodforde  |  Jim Grabb  Patrick McEnroe | 6–3, 7–6(3) |
| 1996 |  Todd Woodbridge  Mark Woodforde  |  Ellis Ferreira  Patrick Galbraith | 6–1, 6–3 |
| 1997 |  Todd Woodbridge  Mark Woodforde  |  Mark Knowles  Daniel Nestor | 7–6(6), 7–6(8) |
| 1998 |  Ellis Ferreira  Rick Leach  |  Alex O’Brien  Jonathan Stark | 6–2, 6–4 |
| 1999 |  Wayne Black  Sandon Stolle  |  Boris Becker  Jan-Michael Gambill | 6–1, 6–1 |
| 2000 |  Todd Woodbridge  Mark Woodforde  |  Martin Damm  Dominik Hrbatý | 6–3, 6–4 |
| 2001 |  Jiří Novák  David Rikl  |  Jonas Björkman  Todd Woodbridge | 7–5, 7–6(3) |
| 2002 |  Mark Knowles  Daniel Nestor  |  Donald Johnson  Jared Palmer | 6–3, 3–6, 6–1 |
| 2003 |  Roger Federer  Maks Mirny  |  Leander Paes  David Rikl | 7–5, 6–3 |
| 2004 |  Wayne Black  Kevin Ullyett  |  Jonas Björkman  Todd Woodbridge | 6–2, 7–6(12) |
| 2005 |  Jonas Björkman  Maks Mirny  |  Wayne Black  Kevin Ullyett | 6–1, 6–2 |
| 2006 |  Jonas Björkman  Maks Mirny  |  Bob Bryan  Mike Bryan | 6–4, 6–4 |
| 2007 |  Bob Bryan  Mike Bryan  |  Martin Damm  Leander Paes | 6–7(7), 6–3, [10–7] |
| 2008 |  Bob Bryan  Mike Bryan  |  Mahesh Bhupathi  Mark Knowles | 6–2, 6–2 |
| 2009 |  Maks Mirny  Andy Ram  |  Ashley Fisher  Stephen Huss | 6–7(4), 6–2, [10–7] |
| 2010 |  Lukáš Dlouhý  Leander Paes  |  Mahesh Bhupathi  Maks Mirny | 6–2, 7–5 |
| 2011 |  Mahesh Bhupathi  Leander Paes  |  Maks Mirny  Daniel Nestor | 6–7(5), 6–2, [10–5] |
| 2012 |  Leander Paes  Radek Štěpánek  |  Maks Mirny  Daniel Nestor | 3–6, 6–1, [10–8] |
| 2013 |  Aisam-ul-Haq Qureshi  Jean-Julien Rojer  |  Mariusz Fyrstenberg  Marcin Matkowski | 6–4, 6–1 |
| 2014 |  Bob Bryan  Mike Bryan  |  Juan Sebastián Cabal  Robert Farah | 7–6(8), 6–4 |
| 2015 |  Bob Bryan  Mike Bryan  |  Vasek Pospisil  Jack Sock | 6–3, 1–6, [10–8] |
| 2016 |  Pierre-Hugues Herbert  Nicolas Mahut  |  Raven Klaasen  Rajeev Ram | 5–7, 6–1, [10–7] |
| 2017 |  Łukasz Kubot  Marcelo Melo  |  Nicholas Monroe  Jack Sock | 7–5, 6–3 |
| 2018 |  Bob Bryan  Mike Bryan  |  Karen Hatšanov  Andrei Rubljov | 4–6, 7–6(5), [10–4] |
| 2019 |  Bob Bryan  Mike Bryan  |  Wesley Koolhof  Stéfanos Tsitsipás | 7–5, 7–6(8) |
Tulokset > Naisten kaksinpeli

| Vuosi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 |  Martina Navrátilová  |  Chris Evert-Lloyd | 6–2, 6–4 |
| 1986 |  Chris Evert-Lloyd  |  Steffi Graf | 6–4, 6–2 |
| 1987 |  Steffi Graf  |  Chris Evert | 6–1, 6–2 |
| 1988 |  Steffi Graf  |  Chris Evert | 6–4, 6–4 |
| 1989 |  Gabriela Sabatini  |  Chris Evert | 6–1, 4–6, 6–2 |
| 1990 |  Monica Seles  |  Judith Wiesner | 6–1, 6–2 |
| 1991 |  Monica Seles  |  Gabriela Sabatini | 6–3, 7–5 |
| 1992 |  Arantxa Sánchez Vicario  |  Gabriela Sabatini | 6–1, 6–4 |
| 1993 |  Arantxa Sánchez Vicario  |  Steffi Graf | 6–4, 3–6, 6–3 |
| 1994 |  Steffi Graf  |  Nataša Zvereva | 4–6, 6–1, 6–2 |
| 1995 |  Steffi Graf  |  Kimiko Date | 6–1, 6–4 |
| 1996 |  Steffi Graf  |  Chanda Rubin | 6–1, 6–3 |
| 1997 |  Martina Hingis  |  Monica Seles | 6–2, 6–1 |
| 1998 |  Venus Williams  |  Anna Kurnikova | 2–6, 6–4, 6–1 |
| 1999 |  Venus Williams  |  Serena Williams | 6–1, 4–6, 6–4 |
| 2000 |  Martina Hingis  |  Lindsay Davenport | 6–3, 6–2 |
| 2001 |  Venus Williams  |  Jennifer Capriati | 4–6, 6–1, 7–6(4) |
| 2002 |  Serena Williams  |  Jennifer Capriati | 7–5, 7–6(4) |
| 2003 |  Serena Williams  |  Jennifer Capriati | 4–6, 6–4, 6–1 |
| 2004 |  Serena Williams  |  Jelena Dementjeva | 6–1, 6–1 |
| 2005 |  Kim Clijsters  |  Marija Šarapova | 6–3, 7–5 |
| 2006 |  Svetlana Kuznetsova  |  Marija Šarapova | 6–4, 6–3 |
| 2007 |  Serena Williams  |  Justine Henin | 0–6, 7–5, 6–3 |
| 2008 |  Serena Williams  |  Jelena Janković | 6–1, 5–7, 6–3 |
| 2009 |  Viktoryja Azarenka  |  Serena Williams | 6–3, 6–1 |
| 2010 |  Kim Clijsters  |  Venus Williams | 6–2, 6–1 |
| 2011 |  Viktoryja Azarenka  |  Marija Šarapova | 6–1, 6–4 |
| 2012 |  Agnieszka Radwańska  |  Marija Šarapova | 7–5, 6–4 |
| 2013 |  Serena Williams  |  Marija Šarapova | 4–6, 6–3, 6–0 |
| 2014 |  Serena Williams  |  Li Na | 7–5, 6–1 |
| 2015 |  Serena Williams  |  Carla Suárez Navarro | 6–2, 6–0 |
| 2016 |  Viktoryja Azarenka  |  Svetlana Kuznetsova | 6–3, 6–2 |
| 2017 |  Johanna Konta  |  Caroline Wozniacki | 6–4, 6–3 |
| 2018 |  Sloane Stephens  |  Jeļena Ostapenko | 7–6(5), 6–1 |
| 2019 |  Ashleigh Barty  |  Karolína Plíšková | 7–6(1), 6–3 |
Tulokset > Sekanelinpeli

| Vuosi | Voittajat | Loppuotteluvastustajat | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1985 |  Heinz Günthardt  Martina Navrátilová  |  Wojciech Fibak  Carling Bassett | 6–3, 6–4 |
| 1986 |  John Fitzgerald  Elizabeth Smylie  |  Emilio Sánchez  Steffi Graf | 6–4, 7–5 |
| 1987 |  Miloslav Mečíř  Jana Novotná  |  Christo van Rensburg  Elna Reinach | 6–3, 3–6, 6–3 |
| 1988 |  Michiel Schapers  Ann Henricksson  |  Jim Pugh  Jana Novotná | 6–4, 6–4 |
| 1989 |  Ken Flach  Jill Hetherington  |  Sherwood Stewart  Zina Garrison | 6–2, 7–6(3) |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miami Masters Wikimedia Commonsissa
Turnauksen sivut (englanniksi)
Indian Wells Miami Monte Carlo Madrid Rooma Toronto Cincinnati Shanghai Pariisi
1988–2008 Berliini 1988–2008 Miami 1990–2008 Charleston 1990 Chicago 1990–2008 Montréal/Toronto 1990–2008 Rooma 1991–1992 Boca Raton
 1993–1995 Philadelphia 1993–2008 Tokio 1993–2007 Zürich 1997–2008 Indian Wells 1997–2008 Moskova 2004–2007 San Diego 2008 Doha
Patakypärä

Sarvin koristeltu patakypärä 1300-luvulta
Patakypärä on pataa tai tynnyriä muistuttava keskiaikainen kypärämalli, joka suojaa koko päätä. Ensimmäiset patakypärät otettiin käyttöön 1100-luvun puolessavälissä, ja niistä tuli ritarien yleisin kypärämalli 1100-luvun loppuun mennessä. 1200-luvun alkuun mennessä patakypärä oli jo täysin kehittynyt. Se pysyi käytössä 1300-luvun alkuun, minkä jälkeen basinetti alkoi syrjäyttää sitä taistelukäytössä. Turnajaiskäytössä patakypärä säilyi 1400-luvulle. 1200-luvun puolestavälistä lähtien patakypärän huippu alettiin pyöristämään "sokeritopan" muotoon. Kypärään alettiin myös kiinnittämään tuolloin kuumuudelta suojaava kypäränpeite sekä käyttäjän tuntomerkiksi kypäränkoriste. Koska patakypärä peittää kasvot, sen käyttöönotto merkitsi, ettei omaa taistelijaa enää voitu erottaa vihollisesta kasvojen perusteella, vaan taistelijan tunnistamiseksi vaadittiin muita keinoja; tämä merkitsi heraldiikan kehittymistä.
Patakypärä painaa noin 1,5–3 kg. Se on perusmuodoltaan koko pään peittävä lieriö, joka voi olla joko litteä tai pyöristetty päältä. Patakypärä suojaa pään ohella myös kasvot ja niskan; edessä on silmien kohdalla visiiri, noin 20–30 mm leveät raot, ja hengitystä helpottamaan kasvolevyihin on usein porattu reikiä. Kypärään voi liittyä myös kiinteänä osana kurkun, hartiat ja yläselän suojaava rengashaarniskakaulus, camail. Kypärä on topattu sisältä niin, että se pysyy tukevasti päässä, ja se kiinnitetään leukahihnalla. Vastoin yleisiä luuloja patakypärästä ei ole huono näkyvyys ulos (visiiri on niin lähellä silmiä, että näkösektori on laaja), eikä se myöskään hyvin topattuna ole erityisen epämukava. Sen pahin puoli on huono ilmastointi; kuumana kesäpäivänä patakypärä voi olla todella hiostava, ja lämpötila sen sisällä nousta korkeaksi.
Patakypärä on nykypäivänä erityisen suosittu malli liveroolipelaajien ja keskiajan elävän historian harrastajien keskuudessa, sillä se on halpa, yksinkertainen ja helppo valmistaa alkeellisillakin työkaluilla (peltisakset, pora, alasin, vasara ja niittejä). Se antaa erityisen hyvän suojan sekä teräaseita että tylppiä aseita vastaan, mutta patakypärän kanssa taisteltaessa on syytä pitää nesteyttämisestä ja riittävästä juomisesta huolta, sillä varsinkin umpisolumuovilla topattuna se on hyvin hiostava.
Niko & Tapsa

| Niko & Tapsa> Tiedot |
| --- | --- |
Tyylilaji:  hip hop, rap
Kotipaikka:  Kallio, Helsinki
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Niko Liinamaa, MC   Tapio "Tapsa" Ylikätkä, MC   Mikko Mällinen, DJ  
Levy-yhtiö:  Fjuu Records, 2007   Rutilus Records, 2009   Fresh Tunes Finland, 2010–  
Aiheesta muualla
nikojatapsa.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Niko & Tapsa on Niko Liinamaasta ja Tapio Ylikätkästä muodostuva rap-duo Helsingin Kalliosta.
Historia

Nikon & Tapsan ensimmäinen studioalbumi Tässä kaupungissa tuulee aina julkaistiin 27. kesäkuuta 2007 levykauppa The Funkiestin alaisuudessa toimivan Fjuu Recordsin kautta. Toinen studioalbumi Parhaita päiviä julkaistiin 6. toukokuuta 2009. Sen julkaisi Loost Koosista tutun Särren oma levy-yhtiö Rutilus Records. Albumilta julkaistiin musiikkivideona kappale "Parhaita päivii". Nikon & Tapsan kolmas studioalbumi Yhtä julkaistiin 13. huhtikuuta 2011. Albumilta on julkaistu kaksi musiikkivideota: nimikkokappale "Yhtä" julkaistiin 9. joulukuuta 2010 ja toinen musiikkivideo "Tanssit" 25. maaliskuuta 2011. Albumin julkaisi Fresh Tunes Finland.
Diskografia > Albumit

Tässä kaupungissa tuulee aina (2007)
Parhaita päiviä (2009)
Yhtä (2011)
Diskografia > Musiikkivideot

"Parhaita päiviä" (2009)
"Yhtä" (2010)
"Tanssit" (2011)
Diskografia > Muut julkaisut

Nuanz - Ill-Figure (2000)
Nuanz - Palasia (2001)
Drone & Tohtori Tapio - Mehiläinen metsässä (2001)
Nuanz - Teetä kolmelle (2003)
The Dynamic Function - Allyearautumn (2003)
Nuanz & The Dynamic Function - +25°C (2004)
Googolplex - Totta toinen puoli (2004)
Diskografia > Vierailijana > Niko & Tapsa

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Giant Räbät | "Vastakohtia" | 1. erä |  | 2008 |
| Saurus | "Juoma" | Elossa | Peedee, Joustava Moraali, Ghetto-Juuhan & Tono Slono | 2011 |
| Loost Koos | "Liekki leimahtaa" | Pienempi kuin kolme |  | 2012 |
| Mirkka & Madrugada | "Hyvä päivä" | Piiri |  | 2013 |
Diskografia > Vierailijana > Tapsa

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| UGC | "Peloista" | UGC |  | 2001 |
| UGC | "Viha" | Herätys | Jus Aname, Pette & Tuomo | 2001 |
| UGC | "Tänään täällä" | Herätys |  | 2001 |
| UGC | "Yksin" | Herätys |  | 2001 |
| UGC | "Vain ihminen" | Herätys |  | 2001 |
| Sampo | "Aurinko kutsuu" | Aurinko kutsuu |  | 2001 |
| Jus Aname | "Autio saari" | Nimetön EP | Funk-A-Delics & UGC | 2001 |
| The Dynamic Function | "Se seteli" | Allyearautumn | Vellu | 2003 |
| The Dynamic Function | "Ilta" | Allyearautumn | Vk-47 | 2003 |
| The Dynamic Function | "Aamu" | Allyearautumn | Vebari | 2003 |
| The Dynamic Function | "Sceptic / Epäilijä" | Allyearautumn | YK-VM | 2003 |
| The Dynamic Function | "Pöytälaatikosta" | Allyearautumn | Fellis | 2003 |
| Saurus | "Ranteetaukikamaa" | Son Dynyy |  | 2007 |
Muut projektit

Niko kuuluu myös syntikkapop-yhtyeisiin Hälinen, Larjosto & Liinamaa ja Jesse, jossa hän käyttää artistinimeä Kalifornia-Keke. Hän käyttää myös artistinimeä No-One Googolplex ja Dynamic Function -nimisissä hip hop -yhtyeissä.
Tapsa kuuluu puolestaan Nuanz -nimiseen hip hop-porukkaan. Hän julkaisi myös Hinduman -nimellä jääkiekon MM-kisoja 2012 varten kappaleen "Pikkurillaamista".
Yksityiselämä

Nikolla on Ronja ja Penni -nimiset tyttäret.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Niko & Tapsa Myspacessa (suomeksi)
Jesse Myspacessa (suomeksi)
Googolplex Myspacessa (suomeksi)
Nuanz Myspacessa (suomeksi)
Patalankosken voimalaitos

Patalankosken voimalaitosta rakennetaan. Kuvassa näkyy paineputki, jonka halkaisija on 2,9 metriä.
Patalankosken voimalaitos on Yhtyneiden Paperitehtaiden rakennuttama vesivoimala Jämsänkoskella Jämsänjoessa. Se valmistui 1938. Sen putouskorkeus on 12,7 metriä ja teho 2,2 MW. Voimalaitos on Jämsänkosken teollisuusympäristössä, joka kuuluu valtakunnallisesti merkittäviin rakennettuihin kulttuuriympäristöihin. Voimalaitoksen ja muita Jämsänkosken rakennuksia, kuten Rekolankosken voimalaitoksen, on suunnitellut teollisuusrakentamiseen keskittynyt arkkitehti W. G. Palmqvist.
Ennen voimalaitoksen valmistumista 1930-luvun puolivälissä kytkettiin Patalankosken hiomon vesiturbiiniin sähköntuotantoa varten 300 kW:n generaattori. Sitten kosken Raikon haaraan valmistui vesivoimalaitos vuonna 1936. Vesimäärä Jämsänjoessa vaihteli hyvin paljon, mikä aiheutti suunnitteluun ongelmia. Putkivoimalaitoksen paineputken pituus oli sata metriä ja halkaisija 2,9 metriä. Turbiiniksi tuli Kaplan-pystyturbiini. Nämä tulivat Tampereen Pellava- ja Rautateollisuus Oy:ltä. Voimalaitoksesta myytiin sähköä myös yksityisille.
Ormåsen

| Ormåsen |
| --- | --- |
 Ormåsen
 Koordinaatit: 59°45′23″N, 9°49′50″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Buskerud
Kunta:  Øvre Eiker
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,8 km²
Väkiluku (2023):  1 996
 – Väestötiheys:  2 495 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ormåsen on taajama Øvre Eikerin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,8 neliökilometriä ja asukasluku 1 996 vuonna 2023. Ormåsenin lähellä sijaitsee entinen kuparikaivos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ormåsen Wikimedia Commonsissa
Orménio

| Orménio Ορμένιο |
| --- | --- |
 Orménio
 Koordinaatit: 41°43′11″N, 26°12′44″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Itä-Makedonia ja Traakia
Alueyksikkö:  Évros
Kunta:  Orestiáda
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  0303040801
Väkiluku (2011):  557
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orménio (kreik. Ορμένιο, kath.kreik. Ορμένιον, Orménion) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Länsi-Traakiassa lähellä maan pohjoisrajaa. Se kuuluu hallinnollisesti Orestiádan kuntaan, Évroksen alueyksikköön ja Itä-Makedonian ja Traakian alueeseen. Aiemmin kylä kuului Trígonon kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Orestiádan kunnan Trígonon kunnallisyksikköön. Orménio muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Τοπική Κοινότητα Ορμενίου, Topikí Koinótita Ormeníou). Kylän väkiluku on 557 (vuonna 2011).
Eurooppatietä E85 Orménion lähellä.
Orménio sijaitsee Évros-joen länsirannalla Bulgarian rajan lähellä linnuntietä noin 36 kilometriä luoteeseen Orestiádan kaupungista. Kylän pohjoispuolella Bulgarian rajalla sijaitsee koko Kreikan pohjoisin piste (41°44′56″N, 26°10′24″E). Myös Turkin raja on suhteellisen lähellä. Orménion ohi kulkee Eurooppatie E85, jonka varrella kylä on ensimmäinen asutus Kreikan puolella Bulgariasta tultaessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Orménio Wikimedia Commonsissa
Pallosalama (kirja)

| Pallosalama> Thunderball |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ian Fleming
Kansitaiteilija:  Richard Chopping
Kieli:  englanti
Genre:  Vakoilukirjallisuus
Kustantaja:  Jonathan Cape
Julkaistu:  27. maaliskuuta 1961
Suomennos
Suomentaja:  Harry Forsblom
Kuvittaja:  Gummerus
Julkaistu:  1962
Sivumäärä:  314
Sarja: James Bond
Edeltävä:  Erittäin salainen
Seuraava:  007 rakastettuni
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pallosalama on yhdeksäs Ian Flemingin kirjoittama James Bond -kirja. Kirja julkaistiin vuonna 1961. Kirjan pohjalta tehtiin vuonna 1965 samanniminen elokuvasovitus.
Kirjassa rikollisjärjestö Spectre kaappaa Naton pommikoneen ja vaatii siitä sadan miljoonan punnan lunnaita. MI6 lähettää 007:n jäljittämään konetta.
Henkilöt

James Bond
Domino Vitali
Emilio Largo
Felix Leiter
Kreivi Lippe
Ernst Stavro Blofeld
Patricia Fearing
Giuseppe Petacchi
M
Miss Moneypenny
Bill Tanner
Kotze
Pedersen
Falcon
Sir James Moloney
May Maxwell
Olli Korkeavuori

| Olli Korkeavuori> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. elokuuta 1979 (ikä 45) Riihimäki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  96 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2009
Seurat:  Ahmat (Mestis) HPK (SM-liiga) Pelicans (SM-liiga) FPS (Mestis) Haukat (Mestis) Ässät (SM-liiga) IF Björklöven (Allsvenskan) Jukurit (Mestis) EC Dornbirn (Itävalta 2)   HCK (Mestis)
Olli Korkeavuori (s. 26. elokuuta 1979 Riihimäki) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi jääkiekon SM-liigassa vuosina 2002–2009 ja edusti Hämeenlinnan Pallokerhoa, Pelicansia ja Porin Ässiä.
Ura

Korkeavuori pelasi juniori-ikäisenä HPK:ssa, mutta ensimmäiset aikuisten ottelunsa hän pelasi Mestiksen Ahmoissa. HPK:hon hän palasi kesken kauden 2002–2003. Korkeavuori jatkoi seuraavallakin kaudella HPK:ssa, mutta hän kävi vuokralla myös FPS:ssa siirtyen loppukaudeksi Pelicansiin.
Korkeavuoren pelaajaoikeudet siirtyivät kokonaan Pelicansiin 2004 tammikuun lopulla, kun HPK hankki Pelicansista Jani Keinäsen ja antoi vaihdossa Korkeavuoren lisäksi hyökkääjä Harri Suutarisen.
Korkeavuori pelasi koko kauden 2004–2005 Pelicansissa. Seuraavalla kaudella hän pelasi Pelicansin lisäksi HPK:ssa ja Haukoissa muutamaan otteeseen lainapelaajana. Kaudella 2006–2007 Korkeavuori pelasi Pelicansissa 51 ottelua ja keräsi 107 jäähyminuuttia. Seuraavaksi kaudeksi hän palasi HPK:hon try-outin kautta. Loppukaudesta HPK myi puolustajan Ässiin, kun joukkue pyrki pääsemään ylimääräisistä pelaajistaan eroon.
Korkeavuori jatkoi Ässissä myös kauden 2008–2009. Hän oli mukana pelaamassa liigakarsintoja Sportia vastaan. Mestis-seura Jokipojat hankki Korkeavuoren joukkueeseensa kaudeksi 2009–2010. Hän ei kuitenkaan pelannut Jokipojissa yhtään Mestis-ottelua, vaan siirtyi Allsvenskanin IF Björklöveniin. Kaudella 2010–2011 hän pelasi Mestiksen Jukureissa.
Paasikiven hallitus

Paasikiven hallitus voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Juho Kusti Paasikivi oli pääministerinä:
Paasikiven I hallitus, 27. toukokuuta 1918 – 27. marraskuuta 1918
Paasikiven II hallitus, 17. marraskuuta 1944 – 17. huhtikuuta 1945
Paasikiven III hallitus, 17. huhtikuuta 1945 – 26. maaliskuuta 1946
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Paasikiven hallitus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Orgisms

| Orgisms Solar Quest |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1994–2000
 Julkaistu: 2000 (UK)
 Tuottaja(t): George Saunders
 Tyylilaji: ambient
 Levy-yhtiö:  Entropica
Solar Questin muut julkaisut
| AcidOphilez 1998 | Orgisms 2000 |   |
Orgisms on brittiläisen Solar Questin studioalbumi, jonka julkaisi Entropica vuonna 2002.
Levy koostuu kahdesta CD-levystä, joista ensimmäisellä on vuonna 1994 julkaistun Orgship-albumin kappaleet miksattuna yhteen ja toisella on Solar Questin uutta materiaalia. Tyylilajina on rytmillinen ambient.
Kappaleet > Levy 1 (Orgisms)

Cherchez la Lumière    –  6.06
Dubblet                –  6.48
Lucid Beauty           –  7.22
Levitation             – 10.03
Walking Tree           –  5.53
Anchors in the Mist    –  8.39
The Groove Merchant    –  4.57
Switch Off Your Mind   –  7.20
Misanthropy            –  4.00
Seven Veils            –  2.29
Ceremonial             – 14.46
Kappaleet > Levy 2 (Orgship)

The Belle of Atlantis  – 11.28
Singtree               –  6.20
Awaken Kundalini       –  6.42
Liquid Sky             –  8.50
The Open Path          –  9.02
Save The Whale         –  8.14
Requiem For a Lily     –  3.35
Flying Spirals         – 17.11
Aiheesta muualla

Orgisms Discogs.comissa