stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Beit Jala
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Beit Jala Wikimedia Commonsissa
Paikallista katukuvaa.
Valokuva 1900-luvun alkupuoliskolta.
Katolinen jumalanpalvelus.
Paikallista käsityötä.
Billy Bragg

| Billy Bragg |
| --- | --- |
 Billy Bragg vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. joulukuuta 1957 (ikä 66)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Tyylilajit:  vaihtoehtorock 
Soittimet:  kitara 
Levy-yhtiöt:  Charisma Records, Go! Discs, Elektra Records, Cooking Vinyl ja Dine Alone Records 
Aiheesta muualla
www.billybragg.co.uk
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Stephen William ”Billy” Bragg (s. 20. joulukuuta 1957) on englantilainen muusikko. Hänen laulujensa tyyli on sekoitus folkia, punkkia ja protestimusiikkia. Bragg tunnetaan erityisesti poliittisesti kantaa ottavista sanoituksistaan. Yli 30 vuoden uransa aikana hän on työskennellyt useiden tunnettujen muusikoiden kuten Johnny Marrin, Kirsty MacCollin, R.E.M:n ja Wilcon kanssa.
Braggin tunnetuin kappale on ”A New England”, joka nousi Kirsty MacCollin esittämänä Britannian singlelistan seitsemänneksi vuonna 1985.
Diskografia > Albumit ja kokoelmat

Life’s a Riot with Spy Vs. Spy (toukokuu 1983)
Brewing Up with Billy Bragg (marraskuu 1984)
Talking with the Taxman about Poetry (syyskuu 1986)
Back to Basics (kesäkuu 1987)
The Peel Sessions (kesäkuu 1987)
Workers Playtime (syyskuu 1988)
The Internationale (toukokuu 1990)
The Peel Sessions Album (1991)
Don’t Try This at Home (syyskuu 1991)
Victim of Geography (marraskuu 1993)
William Bloke (syyskuu 1996)
Bloke on Bloke (1997)
Mermaid Avenue (yhdessä Wilcon kanssa, kesäkuu 1998)
Reaching to the Converted (elokuu 1999)
Mermaid Avenue Vol. II (yhdessä Wilcon kanssa, toukokuu 2000)
England, Half English (maaliskuu 2002)
Must I Paint You a Picture? The Essential Billy Bragg (lokakuu 2003, tupla-CD, harvinaisuus- ja B-puolikokoelma)
Volume 1 (Box Set) (maaliskuu 2006, kokoelma)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Billy Bragg Wikimedia Commonsissa
Carne y Arena

| Carne y Arena |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Alejandro González Iñárritu
Käsikirjoittaja:  Alejandro González Iñárritu
Tuottaja:  Mary Parent
Säveltäjä:  Alva Noto
Kuvaaja:  Emmanuel Lubezki
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Levittäjä:  Legendary Pictures
Ensi-ilta:   2017-05-1717. toukokuuta 2017 (Cannes)  
Kesto:  7 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, espanja
Aiheesta muualla
IMDb
Carne y Arena (suom. Liha ja hiekka) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen lyhyt virtuaalitodellisuuselokuva, jonka on ohjannut Alejandro González Iñárritu.
Carne y Arena sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 17. toukokuuta 2017. Iñárritu sai elokuvasta Oscar-palkinnon erityisestä saavutuksesta.
Aiheesta muualla

Carne y Arena Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Brill Building

| Brill Building Brill Building |
| --- | --- |

Sijainti:  Midtown, Manhattan, Yhdysvallat
Koordinaatit:  40°45′40″N 73°59′04″W﻿ / ﻿40.7611°N 73.9845°W﻿ / 40.7611; -73.9845
Rakennustyyppi:  Toimistorakennus (en)
 fiBrill Building 
  
Brill Building, alun perin Alan E. Lefcourt Building, on vuonna 1931 rakennettu toimistorakennus New Yorkin Manhattanilla, osoitteessa 1619 Broadway. 1940-luvulta lähtien Brill Building on toiminut tärkeänä musiikkiteollisuuden keskuksena. Art deco -tyylisen rakennuksen suunnitteli arkkitehti Victor Bark Jr.
Branko Vidović

| Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten uinti.EM-kilpailut (pitkä rata)  | Maa:   Jugoslavia> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Wien 1950 | 4×200 m:n vapaauintiviesti |  |
Branko Vidović (1923 Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 5. lokakuuta 2013) oli Jugoslaviaa edustanut uimari.
Vidović saavutti uintiurallaan yhden arvokisamitalin, 4×200 metrin vapaauintiviestin EM-pronssin pitkällä radalla Wienissä 1950. Samalla matkalla hän sijoittui viidenneksi Lontoon kesäolympialaisissa 1948. Hän osallistui Lontoossa myös 400 metrin vapaauintiin, jossa karsiutui välierissä.
Vidović kuoli 90 vuoden ikäisenä 5. lokakuuta 2013.
Brilliance Communications

| Brilliance Communications Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2011 
Lakkautettu:  2022
Toimitusjohtaja:  Hannu Haukka 
Kotipaikka:  Kerava 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brilliance Communications Oy oli suomalainen mediayritys, joka tuotti elokuvia, videoita ja televisio-ohjelmia. Se hallinnoi televisiokanava AlfaTV:tä. Sillä oli Liikenne- ja viestintäviraston lupa lähettää Alfa TV ja Alfa TV HD -kanavia.
Kristillinen IRR-TV ry. omisti yhtiöstä 69,7 prosenttia. Muita sijoittajia olivat viimeisen puolentoista toimintavuoden aikana muun muassa mediakonserni Keskisuomalainen liikemies-poliitikko Hjallis Harkimo, entinen kokoomuksen kansanedustaja Eero Lehti, Hesburgerin perustaja Heikki Salmela, Maskun Kalustetalon yrittäjä Toivo Sukari, Bayerncarin omistaja Joni Nelimarkka, IKH-rautakauppaketjusta tunnettu yrittäjä Ilkka Alakortes ja kokoomuslainen entinen ministeri Kimmo Sasi.
Brilliance Communications Oy perustettiin vuonna 2011. Sen päätuote, televisiokanava AlfaTV, aloitti toimintansa vuonna 2012. Brilliance Communicationsin johtajana toimi Hannu Haukka. Haukan mukaan yritys on saanut rahoitusta esimerkiksi kanadalaiselta teollisuusmiljonääriltä Ted Hiltonilta. Vuonna 2020 Brilliance Communicationsin liikevaihto oli noin 2,73 miljoonaa euroa, ja se teki voittoa yhteensä 53 000 euroa. Vuosina 2011–2021 yhtiö on tehnyt reilusti yli puoli miljoonaa euroa tappiota.
Vuonna 2021 Brilliance Communications keräsi suunnatussa osakeannissa 940 500 euroa ja sen jälkeen osakeannilla noin kolme miljoonaa euroa.
Toukokuussa 2022 yhtiö ilmoitti oman pääoman menettämisestä. Tämä tarkoittaa, että yrityksen rahat loppuivat ja sen toiminta pyöri velalla. Suomen Asiakastiedon konkurssimittarin mukaan yrityksen konkurssiriski oli suuri. Tästä johtuen Brilliance Communications jätti konkurssihakemuksen Itä-uudenmaan käräjäoikeuteen perjantaina 25.11.2022. Yhtiön mukaan samalla AlfaTV:n toiminta loppui. Yhtiö kertoi olevansa maksukyvytön, eikä sillä ole edellytyksiä hakeutua yrityssaneeraukseen. Neuvottelut rahoitustilanteen korjaamiseksi päättyivät tuloksettomina.
Bocholt

| Bocholt |
| --- | --- |
 Bocholtin rautatieasema
 vaakuna
 Bocholt
 Koordinaatit: 51°50′N, 6°37′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Nordrhein-Westfalen
Hallintopiiri:  Münster
Piirikunta:  Borken
Hallinto:  
 – Pormestari:  Thomas Kerkhoff (CDU)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  119,40 km²
Korkeus:  25 m
Väkiluku (31.12.2022):  72 008
 – Väestötiheys:  603 as./km²
 
 www.bocholt.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bocholt on kaupunki Nordrhein-Westfalenin osavaltiossa, läntisessä Saksassa, noin neljä kilometriä etelään Saksan ja Alankomaiden välisestä rajasta. Kaupunki kuuluu Münsterin hallintopiiriin ja Borkenin piirikuntaan. Vuoden 2022 lopussa Bocholtin asukasluku oli 72 008, ja sen pinta-ala on 119,40 neliökilometriä.
Varhaisin maininta Bocholtista historiallisissa lähteissä sijoittuu vuoden 779 tienoille, jolloin Kaarle Suuri voitti lähistöllä taistelun saksilaisia vastaan. Kaupunginoikeudet Bocholtille antoi piispa Dietrich III von Isenburg vuonna 1222.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bocholt Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivusto (saksaksi)
Cantus firmus

Johannes Ockeghemin L'Homme armeé -cantus firmukseen perustuvan messun alku. Cantus firmus merkitty punaisella.
Cantus firmus (c.f.) tarkoittaa musiikissa polyfonisen sävellyksen pohjana uudelleen käytettyä melodiaa. Sitä korostetaan usein esittämällä se pitkäkestoisilla nuoteilla. Termiä käytti tiettävästi ensimmäisenä Hieronymus Määriläinen 1270-luvulla kuvaamaan aikansa motettien sävellyksessä käytettyä tekniikkaa.
Barokin säveltäjät, erityisesti Bach, käyttivät cantus firmuksina koraalimelodioita. Tuoreempi suomalainen esimerkki cantus firmuksen päälle sävelletystä teoksesta on Oskar Merikannon laulu Oi muistatko vielä sen virren, jonka säestyksenä on virsi Sun haltuus, rakas Isäni puolessa tempossa.
Branko Stanković

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Branko Stanković |  Branko Stanković |  Branko Stanković |  |
Maa:   Jugoslavia
Miesten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 |  |  |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 |  |  |
Branislav ”Branko” Stanković (serb. Бранислав "Бранко" Cтaнкoвић; 31. lokakuuta 1921 Sarajevo, Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta – 20. helmikuuta 2002 Belgrad, Jugoslavian liittotasavalta) oli Jugoslaviaa edustanut jalkapalloilija, jalkapallovalmentaja ja olympiamitalisti.
Stanković saavutti pelaajana Jugoslavian jalkapallomaajoukkueessa olympiahopeaa Lontoossa 1948 ja Helsingissä 1952.
Canutus Johannis

| Canutus Johannis> Viipurin piispa |
| --- | --- |
 1563–1564 
Edeltäjä:  Paavali Juusten
Seuraaja:  Eerik Härkäpää
Henkilötiedot
Syntynyt: 1505 Eurajoki
Kuollut: 1564 (58–59 vuotta) Viipuri
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  piispa, uskonpuhdistaja
Puoliso:  Hebla Skytte (vih. )
Muut tiedot
Uskonto:  kristinusko
Tunnustuskunta:  luterilaisuus
Canutus Johannis (k. 1564) oli Viipurin toinen piispa. Hänen toimiaikansa kesti vain vuoden 1563–1564.
Canutus Johannis oli kotoisin Eurajoelta, tuli ylioppilaaksi 1532 Wittenbergin yliopistossa ja maisteriksi 1536. Kotiin palattuaan hänet nimitettiin Turun kirkkoherraksi ja samalla kaniikiksi tuomiokapituliin. 1556 Canutus Johannis kävi lähettiläänä Venäjällä suurruhtinaan luona. Ruotsin kuningas Eerik XIV näyttää kuitenkin epäilleen kirkkoherraa Juhana-herttuaan ystäväksi, koska syksyllä 1562 pani hänet viralta. 1563 kuningas kuitenkin nimitti Canutis Johanniksen Viipurin piispaksi, missä virassa hän ennen kuolemaansa toimi vain vuoden.
British Lion (yhtye)

British Lion on brittiläinen hard rock -yhtye, jonka basisti on Iron Maidenista tuttu Steve Harris. Yhtyeen ensimmäinen albumi British Lion julkaistiin Harrisin soololevynä hänen 90-luvulta alkaen tuntemiensa yhtyekavereiden kanssa, mutta taustayhtyeestä muodostettiin oikea bändi sen jälkeen. Yhtye julkaisi toisen albuminsa The Burning tammikuussa 2020.
Harris halusi muodostaa yhtyeen pienempiä keikkapaikkoja varten tarkoituksenaan saada itselleen tekemistä Iron Maidenin keikkataukojen ajaksi ja kirjoittaakseen lyhyempiä kappaleita kuin Maidenin kanssa.
Alun perin British Lion oli kasattu jo 90-luvulla, ja Harris toimi yhtyeen "suojelijana", mutta hän alkoi myös soittaa yhtyeen kanssa. Haastatteluissa Harris on korostanut, ettei ole kyse hänen sooloprojektistaan, vaan oikeasta bändistä.
Kokoonpano

Richard Taylor - Laulu
David Hawkins - kitara
Grahame Leslie - kitara
Steve Harris - basso
Simon Dawson - rummut
British Interplanetary Society

British Interplanetary Society, BIS eli "brittiläinen planeettainvälinen seura" on vuonna 1933 perustettu avaruusmatkoja tukenut yhdistys, joka on vanhimpia alallaan. Yhdistyksen perusti herra P.E. Cleator. Yhdistys tunnetaan muun muassa siitä, että tunnettu tieteiskirjailija, keksijä ja tieteen kansantajuistaja Arthur C. Clarke on toiminut pitkään yhdistyksen puheenjohtajana.
1930-luvun lopuilla yhdistys julkaisi suunnitelman kuulennosta, jossa kuuhun laskeutuva alus muistutti jalustaltaan melkoisesti toteutunutta kuumodulia, vaikka siinä kuvattu kuualus toimi lukuisilla pienillä kiinteäpolttoaineisilla raketeilla, toteutuneen nesterakettisysteemin sijasta. Yksi suunnitelman virhe oli se, että lämpökilpi oli kuualuksessa nousua, ei paluuta varten. BIS kehitti kuitenkin kuviteltuun avaruusalukseen ensimmäisen suunnistusjärjestelmän. 1978 BIS esitti fuusiovoimalla toimivan tähtienvälisen, jopa 12% valonnopeudella kulkevan raketin ohjelmassa "Project Daedalus". Suunnitelmassa oli kohtuullisiksi katsottuja ennusteita tekniikan kehityksestöä, esimerkiksi laserilla sytytettävä ydinfuusio. Viimeisiä BIS:n arvioita on Marsin napa-alueelle sijoitettava tutkimusasema "Project Boreas".
BIS julkaisee tieteellistä julkaisua Journal of the British Interplanetary Society ja aikakauslehteä Spaceflight. BIS:iä edelsivät maailmalla muun muassa Yhdysvalloissa vuonna 1930 perustettu American Interplanetary Society, saksalainen VfR ja pari Neuvostoliiton rakettitutkimusryhmää.
Aiheesta muualla

BIS Homepage (Arkistoitu – Internet Archive)
Carnal / Black to the Blind

| ”Carnal / Black to the Blind” Vader |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Black to the Blind
 Julkaistu: 1997
 Tyylilaji: death metal
 Kesto: 06.16
 Levy-yhtiö: KOCH Entertainment
Vaderin muut singlet
| ”An Act of Darkness / I.F.Y.” 1995 | ”Carnal / Black to the Blind” 1997 | ”Xeper / North” 2000 |
Carnal / Black to the Blind on puolalaisen death metal -yhtye Vaderin promosingle, joka on julkaistu vuonna 1997.
Levy on julkaistu ainoastaan Puolassa.
Kappaleet

Black to the Blind – 4.07
Carnal – 2.09
Kokoonpano

Peter – laulu, kitarat
Mauser – kitara
Shambo – bassokitara
Docent – rummut
Vader
| --- | --- |
Studioalbumit:   The Ultimate Incantation  De Profundis  Future of the Past  Black to the Blind  Litany  Revelations  The Beast  Impressions in Blood  Necropolis  Welcome to the Morbid Reich  Tibi et Igni  The Empire  Solitude in Madness 
Konserttitallenteet:   The Darkest Age: Live '93  Live in Japan 
EP:t:   Sothis  Kingdom  Reign Forever World  Blood  The Art of War  Lead Us!!!  Go to Hell 
Kokoelmat:   Reborn in Chaos  XXV 
Tribuuttialbumit:  Future of the Past
Demot:   Live in Decay  Necrolust  Morbid Reich 
Videot:   Vision and Voice  More Vision and the Voice  Night of the Apocalypse  ...And Blood Was Shed in Warsaw 
Splitit:  Nile / Vader
Singlet:   An Act of Darkness / I.F.Y.  Carnal / Black to the Blind  Xeper / North  Angel of Death  Beware the Beast  v.666  The Upcoming Chaos  We Are the Horde  Come and See My Sacrifice  Decapitated Saints 
Eri esittäjiä:   Slatanic Slaughter II – A Tribute to Slayer  Czarne zastępy – W hołdzie KAT  Originators of Northern Darkness - A Tribute to Mayhem  Tyrants From the Abyss - A Tribute to Morbid Angel  Seven Gates of Horror – A Tribute to Possessed  Ultimate Revenge  Metalmania 2003 
Katso myös:   UnSun  Spinal Cord  Dimmu Borgir  NYIA  Behemoth  Christ Agony  Slashing Death  Sweet Noise  Yattering
Billie Piper

| Billie Piper |
| --- | --- |
 Billie Piper vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lianne Paul Piper
Syntynyt: 22. syyskuuta 1982 (ikä 42) Swindon, Iso-Britannia
Ammatti:  näyttelijä, laulaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  1998–
Merkittävät roolit:  Rose Tyler (Doctor Who)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Billie Piper jakamassa nimikirjoituksia vuonna 2004.
Billie Paul Piper, alk. Lianne Paul Piper (s. 22. syyskuuta 1982 Swindon, Iso-Britannia) on brittiläinen poplaulaja ja näyttelijä.
Piper loi teini-ikäisenä uraa poplaulajana ja pääsi 15-vuotiaana brittilistan kärkeen singlellä ”Because We Want To”, mikä teki hänestä kaikkien aikojen nuorimman listan kärkeen päässeen laulajan. Myöhemmin Piper aloitti uran näyttelijänä. Hänet tunnetaan kenties parhaiten roolistaan Rose Tylerina televisiosarjassa Doctor Who, jossa hän esiintyi vuosina 2005–2006, minkä lisäksi hän palasi sarjaan myöhempinä vuosina vielä muutamissa jaksoissa. Piper on myös esittänyt pääosaa televisiosarjassa Puhelintytön päiväkirja vuosina 2007–2011.
Piper on ollut kahdesti naimisissa. Vuosina 2001–2007 hän oli naimisissa DJ Chris Evansin kanssa. Avioliitto herätti huomiota parin kuudentoista vuoden ikäeron vuoksi. Vuoden 2007 lopussa Piper meni naimisiin näyttelijä Laurence Foxin kanssa. Piperilla on Foxin kanssa kaksi lasta. Pari erosi keväällä 2016.
Piperin omaelämäkerta Growing Pains julkaistiin syksyllä 2006.
Diskografia > Albumit

Honey to the B (1998)
Walk of Life (2000)
The Best of Billie (2005)
The Singles Collection (2012)
Diskografia > Singlet

Because We Want To (1998)
Girlfriend (1998)
She Wants You (1998)
Honey to the Bee (1999)
Thank ABBA for the Music (1999)
Day & Night (2000)
Something Deep Inside (2000)
Walk of Life (2000)
Honey to the Bee (2007)
Filmografia > Elokuvat

Evita (1996)
The Leading Man (1996)
The Calcium Kid (2004)
Things to Do Before You're 30 (2005)
Spirit Trap (2005)
Filmografia > Televisiosarjat

The Canterbury Tales (2003)
Bella and the Boys (2004)
Doctor Who (2005–2013)
ShakespeaRe-Told (2005)
The Friday Night Project (2006)
The Ruby in the Smoke (2006)
The Charlotte Church Show (2007)
Mansfield Park – kasvattitytön tarina (2007)
Top Gear
Puhelintytön päiväkirja (2007–2011)
Penny Dreadful (2014–2016)
Palkinnot

1999 – Smash Hits Awards: Paras nainen
2005 – The National Television Awards: Most Popular Actress
2005 – BBC Face Of The Year
2005 – BBC Drama Awards: Paras naisnäyttelijä
2006 – The South Bank Show Awards: The Times Breakthrough Award – Rising British Talent
2006 – TV Choice/TV Quick Awards: Paras naisnäyttelijä
2006 – The National Television Awards: Most Popular Actress
2006 – BBC Drama Awards: Paras naisnäyttelijä
2006 – Tric Awards: Paras uusi kyky
2006 – GQ Magazine Awards: Vuoden nainen
2017 – Laurence Olivier -palkinto: Paras naisnäyttelijä (näytelmä Yerma)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Billie Piper Wikimedia Commonsissa
Billie Piperin virallinen sivusto
Buddha Yodfa Chulaloke

Buddha Yodfa Chulaloke
Rama I:n patsas
Buddha Yodfa Chulaloke oli (1737−1809) Thaimaan kuningas ja nykyisin hallitsevan Chakri-dynastian perustaja. Hänet tunnetaan myös nimellä Rama I.
Kenraalista kuninkaaksi

Burmalaisen sotajoukon hyökättyä maahan 1767 kiinalaissyntyinen kenraali Taksin pakeni joukkoineen Chaophraya-joen suulle nykyisen Bangkokin tienoille ja julistautui täällä 1772 kuninkaaksi. Buddhalaiset munkit kapinoivat kuningasta vastaan ja hän lähetti kenraali Chakrin rauhoittamaan tilannetta. Chakrin pakotti useat pienet ruhtinaat vasallisuhteeseen sekä maksamaan kuninkaalle veroa. Näin Thaimaan nykyisin tunnetut rajat ja laajuus alkoivat hahmottua.
Kun Taksinin väitettiin tulleen mielisairaaksi, kenraali Chakri teloitutti hänet sekä nousi valtaan 1782.
Kuninkaana

Rama I rakensi vanhan pääkaupungin Ayutthayan tuhouduttua täydellisesti joen toiselle puolelle oman hallintokeskuksensa, nykyisen Bangkokin. Palatsialuetta on pidetty jonkinlaisena toisintona tuhoutuneesta entisestä pääkaupungista. Kuninkaan hallituskautta leimasi määrätietoinen Ayuttahayan perinteiden elvyttäminen ja kuninkaista tuli jumalakuningas.
Rama I:n kuoltua häntä seurasi 1809 hänen poikansa Rama II.
Kirjallisuutta

Heikkilä-Horn, M, Miettinen, J.O: Kaakkois-Aasia.  (Historia ja kulttuurit)  Helsinki:  Kustannusosakeyhtiö Otava, 2000.  ISBN 951-1-15771-X.
Petersen, K.: Ihmiskunnan ajantieto.  (Suomeksi toimittanut Antero Manninen ja Pentti Papunen)  Porvoo:  Werner Söderström Osakeyhtiö, 1965.
Caddolaiset kielet

Caddolaisten kielten levinneisyys ennen eurooppalaisten saapumista.
Caddolaiset kielet on kielikunta, johon kuuluu viisi Pohjois-Amerikan alkuperäiskansojen puhumaa kieltä. Caddolaisista kielistä yksi on kuollut ja neljä muuta ovat erittäin uhanalaisia. Caddoa puhuu äidinkielenään alle 25 ihmistä ja arikaraa, pawneeta ja wichitaa alle kymmenen. Kitsain kielen viimeinen äidinkielinen puhuja kuoli vuonna 1940.
Cashis

Ca$his (oik. Ramone Johnson, s. 16. lokakuuta 1981 Chicago) on yhdysvaltalainen hip hop -artisti ja musiikkituottaja.  Johnson tuli tunnetuksi singlestään ”County Hound”, joka oli Yhdysvalloissa menestys. Johnson on tullut tunnetuksi myös yhteistyöstään Eminemin ja T.I.:n kanssa. Cashis oli myös mukana kappaleessa You Don’t Know, jossa hän esiintyi Eminemin, Lloyd Banksin ja 50 centin kanssa.
Bonairen jalkapallomaajoukkue

Bonairen jalkapallomaajoukkue edustaa Bonairea kansainvälisessä jalkapallossa. Se kuuluu CONCACAFiin ja CFUhun, mutta se ei kuulu FIFAan, joten se ei voi osallistua jalkapallon MM-kisoihin eikä muihin FIFAn turnauksiin, mutta se voi osallistua esimerkiksi CONCACAF Gold Cupiin ja Karibian Cupiin. Se osallistuu myös vuosittain järjestettävään ABCS-turnaukseen, johon osallistuvat sen lisäksi Aruba, Curacao sekä Suriname.
Pelaajat

Päivitetty 7.9.2014
Lue myös

Curaçaon jalkapallomaajoukkue
Aruban jalkapallomaajoukkue
ABCS-turnaus
CONCACAF:n maajoukkueet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Anguilla |  Antigua ja Barbuda |  Aruba |  Bahama |  Barbados |  Belize |
|  Bermuda |  Bonaire1 |  Brittiläiset Neitsytsaaret |  Caymansaaret |  Costa Rica |  Curaçao |
|  Dominica |  Dominikaaninen tasavalta |  El Salvador |  Grenada |  Guadeloupe1 |  Guatemala |
|  Guyana |  Haiti |  Honduras |  Jamaika |  Kanada |  Kuuba |
|  Martinique1 |  Meksiko |  Montserrat |  Nicaragua |  Panama |  Puerto Rico |
|  Ranskan Guayana1 |  Saint Kitts ja Nevis |  Saint Lucia |  Saint Vincent ja Grenadiinit |  Saint-Martin1 |  Sint Maarten1 |
|  Suriname |  Trinidad ja Tobago |  Turks- ja Caicossaaret |  Yhdysvallat |  Yhdysvaltain Neitsytsaaret |  |
Entisiä joukkueita:: 
 Alankomaiden Antillit: 
1 Maa on CONCACAF:n jäsen, mutta ei kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n jäsen.
Branko Đurić

Branko Đurić vuonna 2011.
Branko "Đuro" Đurić (s. 28. toukokuuta 1962 Sarajevo) on bosnia-hertsegovinalainen näyttelijä, koomikko, elokuvaohjaaja ja rockmuusikko. Hän on naimisissa slovenialaisen Tanja Ribičin kanssa. Pari on yhdessä esiintynyt elokuvassa Kajmak in marmelada (2003), jonka Đurić ohjasi. Đurić on esiintynyt myös elokuvassa Ei kenenkään maa (2001).
Đurić tunnetaan myös televisiosta. Muusikonurallaan hän on vaikuttanut Bombaj štampa -yhtyeessä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Branko Đurić Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Cecil Coles

Cecil Frederick Gottlieb Coles (7. lokakuuta 1888 Tongland, Skotlanti – 26. huhtikuuta 1918 lähellä Sommea) oli brittiläinen säveltäjä. Hän opiskeli Edinburghin yliopistossa, London College of Musicissa ja Morley Collegessa; opintojensa aikana hän ystävystyi Gustav Holstin kanssa. Coles täydensi opintojaan Stuttgartissa, jossa hänet myös nimitettiin avustavaksi kapellimestariksi Stuttgartin oopperaan. Ensimmäisen maailmansodan syttymistä ennen hän joutui palaamaan Britanniaan, jossa hänet kirjattiin ulkomaanpalvelukseen. Vuodesta 1915 hän palveli sotilaana maailmansodassa Ranskassa.
Coles jatkoi sävellystyötään sodan aikana; tuotantoon kuulu muun muassa sotilaana sävelletty Behind the Lines -teos. Hän kuoli 29-vuotiaana pelastaessaan haavoittuneita ja tuli haudatuksi Crouyyn. Hänen tyttärensä Penny Catherine Coles – vasta vauva isänsä kuollessa – kokosi hänen jälkeenjääneet käsikirjoitukset. Martyn Brabbinsin johtama BBC:n skotlantilainen sinfoniaorkesteri teki hänen töidensä levytyksen.
Coles oli vanhempiensa viidestä lapsesta toiseksi vanhin. Hänen äitinsä Margaret Neilson Coles (o.s. Blacklock) kuoli viimeisen synnytyksensä jälkeen. Isä Frederick Rhenius Coles puolestaan oli taidemaalari ja arkeologi. Cecil Coles meni naimisiin ja sai kaksi lasta – pojan ja tyttären.