Berijev A-50

| Berijev A-50 |
| --- | --- |
 Berijev A-50U (2017).
Tyyppi:  tiedustelu- ja tutkavalvontakone
Alkuperämaa:   Neuvostoliitto
Valmistaja:  Berijev
Ensilento:  1980
Esitelty:  1984
Valmistusmäärä:  40 (1992) 
Berijev A-50 "Šmel" (Шмель) (NATO-koodi "Mainstay") on venäläinen kaukotiedustelu- ja tutkavalvontalentokone. Neuvostoliiton tutkavalvontakonekehitys alkoi 1960-luvulla, jolloin tähän tarkoitukseen kokeiltiin Tupolev Tu-95, Tupolev Tu-124 ja Tupolev Tu-126 -koneita. Berijev A-50 tuli käyttöön 1980-luvun puolivälissä. Teknisesti Berijev A-50 perustuu Iljušin Il-76 MD- ja Il-76 TD-kuljetuskoneisiin.
Koneesta on olemassa useita versioita: Berijev A-50 "Mainstay-A", Berijev A-50M "Mainstay-B" ja Berijev Aircraft 976 "Mainstay-C". Tämän jälkeen on tullut uusia malliversioita. Vuosina 2018--2021 on uutisoitu A-50U -mallin koneiden luovuttamisista Venäjän ilmavoimille. 
A-50:n seuraaja on Berijev A-100, joka on varustettu uudella Vega Premier AESA-tutkalla, ja on otettu ensimmäisen kerran käyttöön helmikuussa 2022.
Intian ilmavoimien Berijev A-50EI Mainstay.
Paranneltu Berijev A-50E kykenee havaitsemaan monenlaisia kohteita:[lähde? ]
pommikoneita 650 km:n säteellä
matalalla lentäviä hävittäjiä radiohorisontista
risteilyohjuksia 215 km²:n alueella
optisesti ei-ballistisia ohjuksia 800 km:n säteellä
taktisten ohjusten laukaisualustoja 300 km:n säteellä
ryhmäkohteita, esimerkiksi panssarivaunukolonnan 250 km:n säteellä
300 lentävää kohdetta
Lisäksi se kykenee harjoittamaan sähköistä tiedustelua 0,5–18 GHz tutka- ja linkkitaajuuksilla sekä signaalitiedustelua 50–500 MHz radiotaajuuksilla.[lähde? ]
Le Bourget´n ilmailumessuilla 1997 Rosvoruženie allekirjoitti israelilaisen, Israel Aerospace Industries konserniin kuuluvan Elta Systemsin kanssa sopimuksen Taganrogski ANTK:n varusteleman Berijevin myymisestä kiinalaisille. Myöhemmin ilmeni, että kauppasumma olisi ollut 250 000 000 dollaria.[lähde? ]
Berijev A-50U.
Berijev A-50U tuli käyttöön 1995 Vega Šmel-M -tutkalla. Irak on kehittänyt Iljušin Il-76:n perustalle Berijeviä vastaava tutkavalvontakonetta Thomson-CSF:n tutkaa muistuttavalla Bagdad-1-laitteistolla, mikä ei kuitenkaan onnistunut rungon alle sijoitettuna. Adnan -versiossa taas laitteisto asennettiin rungon yläpuolelle. Kolmesta Adnanista yksi tuhoutui Persianlahden sodassa.[lähde? ]
Toukokuussa 2005 Turun Sanomien mukaan myös Venäjän ilmavoimien Berijev A-50 koneilla on saatettu loukata Suomen ilmatilaa.[lähde? ]
Loppuvuodesta 2018 uutisoitiin Venäjän Rostehin toimittaneen uudistetun Berijev A-50U -tutkavalvontakoneen maan ilmavoimille. Joulukuussa 2021 uutisoitiin Rostehin toimittamasta seitsemännestä A-50U-mallin tiedustelu- ja ilmavalvontakoneesta Venäjän ilmavoimille.
Koneiden pääsijoituspaikka Venäjällä oli 2020-luvun alkupuolella Ivanovon alueen Ivanovon pohjoinen lentotukikohta (57.0585°N, 40.9795°E, jossa näkyi Googlen 5/2021 satelliittikuvassa 14 kpl A-50:iä). Koneita on uutisoitu sijoitetun tilapäisesti esimerkiksi Venäjän vuodesta 2014 miehittämän Krimin niemimaan Sakyn lentotukikohtaan. Maaliskuussa 2022 kolme Venäjän A-50 -tutkavalvontakonetta havaittiin Valko-Venäjän Baranavitšyn lentotukikohdassa. Venäjä kävi tässä vaiheessa hyökkäyssotaa Ukrainassa.
Konetyyppiä käyttävät Irak, Intia ja Venäjä. Vastaavanlainen yhdysvaltalainen konetyyppi on E-3 Sentry.