stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Romanian pääministeri
Luettelo Romanian pääministereistä > Kuningaskunta 1. maailmansodan jälkeen (1918-1945)

Alexandru Averescu, 1. kausi (1918)
Alexandru Marghiloman (1918)
Constantin Coandă (1918)
Ion I. C. Brătianu, 3. kausi (1918-19)
Artur Văitoianu (1919)
Alexandru Vaida-Voevod, 1. kausi (1919-20)
Alexandru Averescu, 2. kausi (1920-21)
Dumitru Take Ionescu (1921-22)
Ion I. C. Brătianu, 4. kausi (1922-26)
Alexandru Averescu, 3. kausi (1926-27)
Barbu Știrbey (1927)
Ion I. C. Brătianu 5. kausi (1927)
Vintilă Brătianu (1927-28)
Iuliu Maniu, 1. kausi (1928-30)
Gheorghe G. Mironescu (1930)
Iuliu Maniu, 2. kausi (1930)
Gheorghe G. Mironescu, 2. kausi (1930-31)
Nicolae Iorga (1931-32)
Alexandru Vaida-Voevod, 2. kausi (1932)
Iuliu Maniu, 3. kausi (1932-33)
Alexandru Vaida-Voevod, 3. kausi (1933)
Ion Duca (1933)
Constantin Angelescu (1933-34)
Gheorghe Tătărescu (1934-37)
Octavian Goga (1937-38)
Miron Cristea (1938-39)
Armand Călinescu (1939)
Gheorghe Argeşanu (1939, vain viikon ajan)
Constantin Argetoianu (1939)
Gheorghe Tătărescu, 2. kausi (1939-40)
Ion Gigurtu (1940)
Ion Antonescu (1940-44)
Constantin Sănătescu (1944)
Nicolae Rădescu (1944-45)
Luettelo Romanian pääministereistä > Romanian kansantasavalta (1945-89)

Petru Groza (1945-52)
Gheorghe Gheorghiu-Dej (1952-55)
Chivu Stoica (1955-61)
Ion Gheorghe Maurer (1961-74)
Manea Mănescu (1974-79)
Ilie Verdeț (1979-82)
Constantin Dăscălescu (1982-89)
Luettelo Romanian pääministereistä > Romanian tasavalta vuodesta 1989 (Ceaușescun jälkeen)

| Nr>  | Kuva | Nimi | Elinaika | Kausi | Puolue |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 53 |  | Petre Roman | * 1946 | 1989–1990 | FSN |
| 54 |  | Theodor Stolojan | * 1943 | 1991–1992 | FSN |
| 55 |  | Nicolae Văcăroiu | * 1943 | 1992–1996 | PDSR |
| 56 |  | Victor Ciorbea | * 1954 | 1996–1998 | PNȚCD |
|  |  | Gavril Dejeu  (vt.) | * 1932 | 1998 | PNȚCD |
| 57 |  | Radu Vasile | 1942–2013 | 1998–1999 | PNȚCD |
|  |  | Alexandru Athanasiu  (vt.) | * 1955 | 1999 | PSDR |
| 58 |  | Mugur Isărescu | * 1949 | 1999–2000 | sitoutumaton |
| 59 |  | Adrian Năstase | * 1950 | 2000–2004 | PSDR / PSD |
|  |  | Eugen Bejinariu (vt.) | * 1959 | 2004 | PSD |
| 60 |  | Călin Popescu-Tăriceanu | * 1952 | 2004–2008 |  |
| 61 |  | Emil Boc | * 1966 | 2008-2012 | PD-L |
|  |  | Cătălin Predoiu (vt.) | * 1968 | 2012 | sitoutumaton |
| 62 |  | Mihai Răzvan Ungureanu | * 1968 | 2012 | sitoutumaton |
| 63 |  | Victor Ponta | * 1972 | 2012–2015 | PSD |
| − |  | Gabriel Oprea (vt.) | * 1961 | 2015 | UNPR |
| (63) |  | Victor Ponta | * 1972 | 2015 | PSD |
|  |  | Sorin Cîmpeanu (vt.) | * 1968 | 2015 | ALDE |
| 64 |  | Dacian Cioloș | * 1969 | 2015–2017 | sitoutumaton |
| 65 |  | Sorin Grindeanu | * 1973 | 2017 | PSD |
| 66 |  | Mihai Tudose | * 1967 | 2017–2018 | PSD |
| − |  | Mihai Fifor (vt.) | * 1970 | 2018 | PSD |
| 67 |  | Viorica Dăncilă | * 1963 | 2018–2019 | PSD |
| 68 |  | Ludovic Orban | * 1963 | 2019–2020 | PNL |
| 69 |  | Nicolae Ciucă (vt.) | * 1967 | 7.12. - 23.12.2020 | PNL |
| 69 |  | Florin Cîțu | *  1972 | 23.12.2020 - 25.11.2021 | PNL |
| 70 |  | Nicolae Ciucă | * 1967 | 25.11.2021 - 15.06.2023 | PNL |
|  |  | Cătălin Predoiu (vt.) | * 1968 | 12.06.2023 - 15.06.2023 | PNL |
| 71 |  | Marcel Ciolacu | * 1967 | 15.06.2023 alkaen | PSD |

Käännös suomeksi
Käännös suomeksi
Romanian piirikunnat

Romanian voimassa oleva piirikuntajako
Romania on jaettu hallinnollisesti 41 piirikuntaan (romaniaksi județ, määräisessä muodossa județul, monikko județe). Pääkaupunki Bukarest on piirikuntajaon ulkopuolella muodostaen oman erikoishallintoyksikkönsä (Municipiul București).
Kun Romania ensimmäisen kerran jaettiin piirikuntiin 1800-luvulla, mallia otettiin Ranskan departementeista. Piirikuntien lukumäärä ja rajat ovat muuttuneet useaan otteeseen. Nykyinen jako on peräisin vuodelta 1981, jolloin entiset Ilfovin ja Ialomițan piirikunnat järjestettiin uudelleen muodostaen pienemmät Giurgiun, Călărașin, Ialomițan ja Ilfovin piirikunnat. Vuoteen 1997 Ilfov ei ollut itsenäinen piirikunta, vaan se oli riippuvainen pääkaupunki Bukarestista.
Romanian piirikunnat vastaavat Suomen hallintojärjestelmässä lähinnä läänejä. (Unkariksi niistä käytetäänkin, myös Romanian sisäisissä virallisissa asiayhteyksissä, nimitystä megye [mɛɟɛ] ’lääni’: esim. județul Covasna – Kovászna megye.)
Luettelo nykyisistä piirikunnista

|  Vaakuna   | Piirikunta | Tunnus | Pääkaupunki | Väkiluku 2002 | Väkiluku 2011 | Pinta-ala | Väestö- tiheys  |  Kartta   |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Alba | AB | Alba Iulia | 382 999 | 327 224 | 6 242 | 61 |  |
|  | Arad | AR | Arad | 461 730 | 409 072 | 7 754 | 60 |  |
|  | Argeș | AG | Pitești | 653 903 | 591 353 | 6 826 | 96 |  |
|  | Bacău | BC | Bacău | 708 751 | 583 588 | 6 621 | 107 |  |
|  | Bihor | BH | Oradea | 600 223 | 549 752 | 7 544 | 80 |  |
|  | Bistrița-Năsăud | BN | Bistrița | 312 325 | 277 861 | 5 355 | 58 |  |
|  | Botoșani | BT | Botoșani | 454 023 | 398 938 | 4 986 | 91 |  |
|  | Brăila | BR | Brăila | 373 897 | 304 925 | 4 766 | 78 |  |
|  | Brașov | BV | Brașov | 588 366 | 505 442 | 5 363 | 110 |  |
|  | Buzău | BZ | Buzău | 494 982 | 432 054 | 6 103 | 81 |  |
|  | Călărași | CL | Călărași | 324 629 | 285 050 | 5 088 | 64 |  |
|  | Caraș-Severin | CS | Reșița | 333 396 | 274 277 | 8 520 | 39 |  |
|  | Cluj | CJ | Cluj-Napoca | 703 269 | 659 370 | 6 674 | 105 |  |
|  | Constanța | CT | Constanța | 715 172 | 630 679 | 7 071 | 101 |  |
|  | Covasna | CV | Sfântu Gheorghe | 222 274 | 206 261 | 3 710 | 60 |  |
|  | Dâmbovița | DB | Târgoviște | 541 326 | 501 996 | 4 054 | 134 |  |
|  | Dolj | DJ | Craiova | 734 823 | 618 335 | 7 414 | 99 |  |
|  | Galați | GL | Galați | 619 522 | 507 402 | 4 466 | 139 |  |
|  | Giurgiu | GR | Giurgiu | 298 022 | 265 494 | 3 526 | 85 |  |
|  | Gorj | GJ | Târgu Jiu | 387 407 | 334 238 | 5 602 | 69 |  |
|  | Harghita | HR | Miercurea Ciuc | 326 020 | 304 969 | 6 639 | 49 |  |
|  | Hunedoara | HD | Deva | 487 115 | 396 253 | 7 063 | 69 |  |
|  | Ialomița | IL | Slobozia | 296 486 | 258 669 | 4 453 | 67 |  |
|  | Iași | IS | Iași | 819 044 | 723 553 | 5 476 | 150 |  |
|  | Ilfov | IF | Buftea | 300 109 | 364 241 | 1 593 | 188 |  |
|  | Maramureș | MM | Baia Mare | 510 688 | 461 290 | 6 304 | 81 |  |
|  | Mehedinți | MH | Drobeta Turnu Severin | 306 118 | 254 570 | 4 933 | 62 |  |
|  | Mureș | MS | Târgu Mureș | 579 862 | 531 380 | 6 714 | 86 |  |
|  | Neamț | NT | Piatra Neamț | 557 084 | 452 900 | 5 896 | 94 |  |
|  | Olt | OT | Slatina | 490 276 | 415 530 | 5 498 | 89 |  |
|  | Prahova | PH | Ploiești | 829 224 | 735 903 | 4 716 | 176 |  |
|  | Sălaj | SJ | Zalău | 248 407 | 217 895 | 3 864 | 64 |  |
|  | Satu Mare | SM | Satu Mare | 369 096 | 329 079 | 4 418 | 84 |  |
|  | Sibiu | SB | Sibiu | 422 224 | 375 992 | 5 432 | 78 |  |
|  | Suceava | SV | Suceava | 690 941 | 614 451 | 8 553 | 81 |  |
|  | Teleorman | TR | Alexandria | 436 926 | 360 178 | 5 790 | 75 |  |
|  | Timiș | TM | Timișoara | 685 901 | 649 777 | 8 697 | 79 |  |
|  | Tulcea | TL | Tulcea | 258 639 | 201 462 | 8 499 | 30 |  |
|  | Vâlcea | VL | Râmnicu Vâlcea | 413 570 | 355 320 | 5 765 | 72 |  |
|  | Vaslui | VS | Vaslui | 455 550 | 375 148 | 5 318 | 86 |  |
|  | Vrancea | VN | Focșani | 390 268 | 323 080 | 4 857 | 80 |  |
|  | Municipiul București  (Bukarestin kaupunki) | B |   | 1 921 751 | 1 677 985 | 228 | 8429 |  |
| yhteensä |   |   |   | 21 698 181 | 19 042 936 | 238 391 | 91 |  |
Aiemmat aluejaot > Piirikunnat 1918–1925

Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Suur-Romaniaan liitetyillä alueilla säilyi aluksi edeltäjävaltioilta peritty piirikuntajako.
Aiemmat aluejaot > Suuralueet 1938–1940

Vuoden 1938 perustuslailla Romania jaettiin fasistisen mallin mukaan hallinnollisesti kymmeneen suuralueeseen (romaniaksi ținut), jotka nimettiin pääosin jokien mukaan: Argeș, Crișuri, Dunării, Jiu, Mării, Mureș, Nistru, Prut, Suceava ja Timiș. Suuralueet muodostettiin yhdistämällä useita piirikuntia, eivätkä niiden rajat noudatelleet mitään historiallista aluejakoa.
Romanian piirikuntajako 1925–1938
Suuraluejako 1938–1940
Samuel Maharero

Samuel Maharero
Samuel Maharero (noin 1856 – 1923) oli nykyisessä Namibiassa elänyt hererojen päällikkö, joka johti hererojen epäonnista kapinaa Saksan siirtomaavaltaa vastaan vuonna 1904. Tapahtumat johtivat hererojen kansanmurhaan.
Samuel Mahareron isä oli hererojen ylin päällikkö Maharero. Samuel Maharero kävi saksalaista lähetyskoulua Otjimbingwessa. Hänestä tuli isänsä vallanperijä, kun hänen vanhempi veljensä kaatui sodassa namoja vastaan. Hererojen maat joutuivat vuonna 1885 Saksan siirtomaavallan alaisuuteen ja niistä tuli osa Saksan Lounais-Afrikkaa. Maharerosta tuli hererojen päällikkö isänsä kuoltua vuonna 1890, ja hän jatkoi aluksi sotaa namoja vastaan. Hän pyrki myös sopuun saksalaisten kanssa luovuttamalla näille hererojen itäisiä alueita ja sallimalla saksalaisten joukkojen sijoittamisen hererojen pääkaupunkiin Okahandjaan. Kun saksalaisten uudisasukkaiden tunkeutuminen hererojen maille ei loppunut, Maharero päätti liittoutua namojen kanssa saksalaisia vastaan.
Hererot piirittivät 12. tammikuuta 1904 Okahandjan saksalaisen varuskunnan, mistä kapina levisi pian muualle. Maharero määräsi hererot hyökkäämään saksalaisia sotilaita ja miespuolisia uudisasukkaita vastaan, mutta säästämään naiset ja lapset, mitä ei kaikissa tapauksissa noudatettu. Hän kannusti muita Afrikan kansoja liittymään mukaan taisteluun. Hererot menestyivät aluksi kahdessa taistelussa saksalaisia vastaan ja pakottivat kuvernööri Theodor Leutweinin joukot perääntymään. Lopulta Maharero kuitenkin kärsi ratkaisevan tappion kenraali Lothar von Trothan armeijalle 11. elokuuta 1904 käydyssä Waterbergin taistelussa.  Maharero onnistui pakenemaan 1 500 miehen kanssa brittiläiseen Betšuanamaahan, mutta pääosa hereroista jäi saarroksiin Kalaharin autiomaahan Trothan aloittaessa kostotoimena koko kansan järjestelmällisen surmaamisen ja näännyttämisen. Vuoteen 1907 mennessä noin kolme neljäsosaa hereroista oli tapettu. Maharero kuoli maanpaossa Betšuanamaassa vuonna 1923.
Maharero on yksi Windhoekin lähelle vuonna 2002 valmistuneessa sankarimuistomerkissä muistetuista Namibian yhdeksästä historiallisesta kansallissankarista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Samuel Maharero Wikimedia Commonsissa
STS-31

STS-31 oli Nasan 35. avaruussukkulalento ja avaruussukkula Discoveryn kymmenes lento. Discovery kuljetti lennolla Hubble-avaruusteleskoopin Maata kiertävälle radalle.
Lento laukaistiin 24. huhtikuuta 1990 Kennedyn avaruuskeskuksesta Floridasta. Laukaisun aikana oli kaksi sukkulaa ensimmäistä kertaa sitten tammikuun 1986 yhtä aikaa laukaisualustalla: Discovery laukaisualustalla 39B ja Columbia laukaisualustalla 39A. Lennon pilottina oli Charles Bolden, Nasan tuleva pääjohtaja.
Discoveryn miehistö saattoi teleskoopin Maata kiertävälle radalle 25. huhtikuuta 612 kilometrin korkeudessa, suoritti tieteellisiä kokeita ja kuvasi lentoa Imax-kameroilla. Sukkula laskeutui Maahan 29. huhtikuuta 1990.
Miehistö

| Asema | Astronautti |  |
| --- | --- | --- |
Komentaja: Loren Shriver 2. avaruuslento
Pilotti: Charles Bolden 2. avaruuslento
Tehtäväspesialisti 1: Steven Hawley 3. avaruuslento
Tehtäväspesialisti 2: Bruce McCandless II 2. avaruuslento
Tehtäväspesialisti 3: Kathryn D. Sullivan 2. avaruuslento

Huomautus: Loren Shriver korvasi lennolle alun perin valitun John Youngin. Youngille lento olisi ollut seitsemäs avaruuslento. Avaruussukkula Challengerin onnettomuuden jälkeen Young nimitettiin hallintotehtäviin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yhteenveto lennosta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
STS-31 Fact Sheet (englanniksi)
Astronautix.com: STS-31 (englanniksi)
Video lennosta (Arkistoitu – Internet Archive) (20 min)
Nasan Hubble-sivut (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: STS-36 | Nasan avaruussukkulalennot | Seuraaja: STS-41 |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:STS-31
Hubble lasketaan sukkulasta vapaaksi kiertoradalle
Käännös suomeksi
Safiiriruusu

Safiiriruusu (engl. The Sapphire Rose) lopettaa David Eddingsin kolmiosaisen Eleniumin tarun. Englanninkielinen alkuteos ilmestyi 1991 ja suomennos 1996.
Tarina

Zemochin keisari Otha uhkaa muuta Eosia-mantereen aluetta pimeällä Zemochin armeijalla, kun samaan aikaan Eleenikirkolle on valittava uusi arkkiprelaatti Chyrelloksen vapaassa kaupungissa, joka on Eleenikirkon pääkaupunki. Cimmuran arkkipiispa Annias pyrkii tälle paikalle lahjomalla muita kirkon patriarkkoja äänestämään häntä. Ongelma on juuri siinä, että vain patriarkoilla on sananvaltaa kirkon neuvostossa. Sparhawk ja muut ottavat tämän omaksi onnekseen, koska neljän Eleeni-kirkollisen ritarikunnan suurmestarit ovat niin ikään patriarkoiksi laskettuja. Näin ollen he asettuvat selvittämään vilunkipelin, mitä Annias harrastaa. Tilannetta mutkistaa suuren Rendorin armeijan ilmestyminen kaupungin ympärille. Tätä armeijaa johtaa itse luopio Martel. Armeija olisi pitänyt Thalesian kuninkaan omien joukkojen avulla pysäyttää aikaisemmin. Kuitenkin he ovat näennäisen epäonnistuneet. Suurin uhrauksin on taisteltava Eleeniuskon puolesta sen keskipisteen muureilla.
Taistelun jälkeen lähtee Sparhawk ystäviensä Kaltenin, Beritin, Kurikin, Ulathin, Bevierin, Tynianin ja Sephrenian kanssa matkalle Zemochiin tuhoamaan Bhelliom-siniruusua käyttäen Othan ja Azash-jumalan hirmuvallan.
Ruthven

Ruthven voi viitata seuraaviin asioihin:
Ruthven, kylä Aberdeenshiren alueella Skotlannissa
Ruthven, kylä Angusin alueella Skotlannissa
Ruthven, kaupunki Iowassa Yhdysvalloissa
Ruthvenin klaani, skotlantilainen klaani
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ruthven”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Rubicon (yhtye)

Rubicon, on vuonna 1991, Fields of the Nephilim-yhtyeen pohjalta muodostunut brittiläinen goottirockyhtye. Fields of the Nephilim solistin Carl McCoyn lähtiessä yhtyeestä muut yhtyeen jäsenet halusivat jatkaa yhdessä korvaten McCoyn uudella solistilla Andy Delaneyllä. Uusi kokoonpano otti samalla itselleen uuden Rubicon-nimen McCoyn perustaessa sooloprojektinsa nimelle The Nefilim.
Rubicon on julkaissut kaksi albumia. What Starts, Ends julkaistiin sekä Atlantic Recordsilla että Beggars Banquetillä vuonna 1992 (BBQ CD 128). Levyn tuottajana oli Mark Freegard, ja siltä julkaistiin myös kaksi singleä; "Crazed" (BBQ 4CD) ja "Before My Eyes" (BBQ 10CD).
Room 101 albuni julkaistiin Beggars Banquet levy-yhtiölle vuonna 1995. Sen tuotti ja miksasi Richard James Burgess taiteilijanimella Caleb Kadesh. Albumista julkaistiin myös single, "Insatiable" (BBQ47CD).
Levytykset

| Vuosi | Albumi | Single |
| --- | --- | --- |
| 1992 |  | Watch Without Pain |
| 1992 | What Starts, Ends |  |
| 1992 |  | Crazed |
| 1993 |  | Before My Eyes |
| 1995 | Room 101 |  |
| 1995 |  | Insatiable |
Yhtyeen jäsenet

Andy Delaney - laulu
Peter Yates - kitara ja kosketinsoittimet
Paul Wright - kitara
Tony Pettitt - bassokitara
Nod Wright - rummut
S/S Orivesi I

Orivesi I Mälkiän sulussa vuonna 1969
S/S Orivesi I oli Saimaan Laivamatkojen hallussa ollut sisävesihöyrylaiva. Laiva vaurioitui tulipalossa vuonna 1967. Tulipalon jälkeen laivan höyrykone korvattiin dieselmoottorilla. Saimaan laivamatkojen mennessä konkurssiin laiva myytiin Proxi Oy:lle 0,5 milj. markalla. Myöhemmin laiva päätyi risteilemään Ahvenanmaalle moottorialukseksi muutettuna nimellä M/S Legend. Sittemmin laiva on siirretty Ruotsiin, jossa se on ollut ilman käyttöä puoliksi uponneena Norrköpingissä M/S Legend -nimellä joulukuusta 1996 lähtien. Laivan omistajan taloudellinen tila ei mahdollista muutoksia laivan tilaan.
Tekniset tiedot

Aikaisemmat nimet: S/S Punkaharju (1906–1912), S/S Orivesi I (1912–1968), M/S Orivesi I (1968–1976), M/S Orivesi (1976–1987)
Ei Museoviraston perinnelaivarekisterissä, koska alus on Ruotsissa
Rakennuspaikka: Paul Wahl & Co., Varkaus
Rakennusvuosi: 1906
Runkonumero: 417
Rekisteritunnus: 14708
Pituus: 26,59 metriä
Leveys: 6,50 m
Syväys:
Koneen tyyppi: Diesel-moottori asennettu vuonna 1968 (ennen höyrykone)
Koneen teho: 230 hv, 169 kW
Polttoaine: Dieselöljy
Omistajat: Bråvikens Skärgårdsturer Ab, Norrköping, Ruotsi (1994-)
Entiset omistajat: (1906–1950), Saimaan Höyrylaiva Oy (1950–1966), Savonlinnan kaupunki (1966–1967, tulipalo), Saimaan Laivamatkat Oy (1967–1982), Erkki Leppänen, Proxi Oy, Helsinki (1982–1982), Kalevan Laivat Oy, Lappeenrannan Laiva Oy (1982–1984–1986), Logo Lines Oy (1986–1987), Archipelago Cruise Ab, Tore Johansson (1987–1991, konkurssi), Legend Kryssningar Ab, Sune Axelsson (1991–1994, konkurssi)
Käyttäjä: ei käytössä
Kotisatama: Karlsro, Norrköping, Ruotsi; ennen: Savonlinna, Lappeenranta)
Liikennöinti:
nykyään: ei liikenteessä, mutta aiottiin käyttää Bråvikenin liikenteessä
ennen: liikenteessä Saimaalla ja 80-luvulla Saimaan kanavaa Viipuriin
Matkustajia:
Varusteet:
Muuta:
Aiheesta muualla

http://www.skargardsbatar.se/punkaharju_1906/
Safiirikolibrit

| Safiirikolibrit |
| --- | --- |
 Kultasafiirikolibri
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Safiirikolibrit Hylocharis  Boie, 1831
Katso myös
   Safiirikolibrit Wikispeciesissä   Safiirikolibrit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Safiirikolibrit (Hylocharis) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kahdeksan neotrooppisella alueella elävää lajia.
Safiirikolibrilajit

Juovasafiirikolibri (Hylocharis leucotis)
Kultasafiirikolibri (Hylocharis chrysura)
Mangrovesafiirikolibri (Hylocharis grayi)
Naamiosafiirikolibri (Hylocharis xantusii)
Pensassafiirikolibri (Hylocharis sapphirina)
Sinisafiirikolibri (Hylocharis cyanus)
Varjosafiirikolibri (Hylocharis eliciae)
Vihersafiirikolibri (Hylocharis humboldtii)
Sara Fulgoni

Sara Fulgoni on brittiläinen ooppera- ja konserttilaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän valmistui Royal Northern College of Musicista ja sai vuonna 1993 toisen palkinnon Kathleen Ferrier -palkintojenjakotilaisuudessa. Hänen opettajinaan olivat Barbara Robotham, Nicholas Powell sekä April Cantelo, ja hän on sittemmin opettanut entisessä opinahjossaan.
Fulgonin ohjelmistoon on kuulunut muiden muassa Henry Purcellin, Giuseppe Verdin, Giacomo Puccinin, Richard Wagnerin, Modest Mussorgskin ja Hans Werner Henzen rooleja. Hänen urallaan erityisen merkittävä rooli on ollut Carmen, jonka hän on tulkinnut muiden muassa Santa Fen oopperassa, Toulousessa (Michel Plassonin johdolla), Palau de les Arts Reina Sofiassa (Lorin Maazelin johdolla), Geneven suuressa teatterissa, Walesin kansallisoopperassa, Englannin kansallisoopperassa ja Pekingin musiikkifestivaalilla. Fulgoni on esiintynyt myös esimerkiksi Gran Teatre del Liceussa, La Scalassa, Baijerin valtionoopperassa ja Alankomaiden oopperassa. Hän on ollut mukana kantaesittämässä Tobias Pickerin oopperaa Thérèse Raquin nimiroolissa ja Nicholas Lensin teosta Shellshock, A Requiem of War La Monnaiessa. Konserttiesiintyjänä Fulgoni on muun muassa tulkinnut Gustav Mahlerin teoksia ja pitänyt resitaaleja Concertgebouwissa sekä Wigmore Hallissa.
Fulgoni on tehnyt levytyksiä EMI:lle, Deccalle ja Deutsche Grammophonille.
Samuel Morse

| Samuel Morse |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1791 Charlestown
Kuollut: 2. huhtikuuta 1872 (80 vuotta) New York
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  Keksijä, taidemaalari
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Samuel Finley Breese Morse (27. huhtikuuta 1791 Charlestown – 2. huhtikuuta 1872 New York) oli skotlantilais–yhdysvaltalainen keksijä ja taidemaalari. Morse on tunnettu lennättimen ja morseaakkosten kehittämisestä.
Samuel Morse syntyi Charlestownissa Massachusettsissa. Hän oli pastori Jedidiah Morsen ja Elizabeth Ann Breese Morsen perheen ensimmäinen lapsi. Philips Academyn jälkeen Samuel Morse lähti Yalen yliopistoon. Samuel ansaitsi rahaa maalaamalla muotokuvia. Vuonna 1810 hän valmistui Yalesta.
Yliopiston jälkeen Morse omistautui kuvataiteelle. Englannin kuninkaallinen akatemia antoi kunniamaininnan vasta 22-vuotiaan Morsen maalaukselle Kuoleva Herkules, joka tällä hetkellä kuuluu Yalen yliopiston kokoelmiin. Morse perusti ateljeen Broadwaylle New Yorkiin, mutta ajautui rahahuoliin. Niistä huolimatta hän perusti yhdessä muiden taiteilijoiden kanssa sittemmin suureen maineeseen nousseen New Yorkin valtiollisen taideakatemian.
Morse teki vuonna 1832 matkan Eurooppaan taiteilijana, ja paluumatkalla hän kuuli muiden matkustajien keskustelevan sähköstä ja siitä, miten nopeasti sähkö kulkee johdinta pitkin. Morse keksi, että jos johdinta pitkin kulkeva sähkövirta katkaistaan ja kytketään jälleen, syntyy kipinä, ja näiden kipinöiden rytmityksellä voidaan luoda savumerkkejä vastaava kieli. Toimiessaan yliopiston kuvataiteen professorina Morse esitteli lennättimen 1837 ja vuonna 1838 järjestelmän, joka sai nimen Morse-aakkoset.
Morse oli avoimesti antikatolilainen ja kirjoitti New York Observer -lehteen että Itävallan hallitus tukee rahallisesti katolisten maahanmuuttoa Yhdysvaltoihin, jotta katoliset saisivat enemmän päätösvaltaa Yhdysvalloissa.
Morsen alkuperäinen lennätin
Aiheesta muualla

Sähköisen median historiaa (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen elävä arkisto: Lennätin mullisti tiedonvälityksen
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Santander Bank Polska

| Santander Bank Polska |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  pörssiyhtiö
Osake:  WSE: PLBZ00000044
ISIN:  PLBZ00000044
Perustettu:  1989
Toimitusjohtaja:  Michal Gajewski
Kotipaikka:   Puola: Rynek 9/11, Wrocław 50-950, Puola
Toimiala:  pankkipalvelut
Omistaja:  emoyhtiö: Banco Santander
Kotisivu:  www.bzwbk.pl
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pankin pääkonttori (Wrocław).
Bank Zachodni WBK S.A. (BZ WBK) on puolalainen pankkipalveluita tarjoava pörssiyritys, jonka kotipaikka on Wrocław. Yhtiö on perustettu vuonna 1989. Yhtiön osake noteerataan Varsovan pörssissä, ja on mukana keskeisessä WIG20-osakeindeksissä (13. helmikuuta 2018 painolla 5,7 %).
Pankkikonsernilla on noin 1000 toimipistettä Puolassa. Se on espanjalaisen Banco Santander S.A.:n tytäryritys.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Santander Bank Polska Wikimedia Commonsissa
Running Horse

| Running Horse Poco |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. marraskuuta 2002
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Mike Clute, Rusty Young
 Tyylilaji: country rock
 Kesto: 45.04
 Levy-yhtiö: Drifter's Church Productions
Pocon muut julkaisut
| Legacy 1989 | Running Horse 2002 | The Last Roundup 2004 |
Running Horse on country rock-yhtye Pocon 20. albumi vuodelta 2002.
Kappaleet

One Tear At A Time – 3.02 (säv. Rusty Young)
Every Time I Hear That Train – 4.28 (säv. Paul Cotton)
If Your Heart Needs A Hand – 4.59 (säv. Young)
Never Loved Never Hurt Like This – 3.47 (säv. Jack Sundrud)
Forever – 3.31 (säv. Young)
Never Get Enough – 3.07 (säv. Jack Sundrud, Craig Bickhardt, David James)
If You Can't Stand To Lose – 4.15 (säv. Young, John Cowan)
I Can Only Imagine – 5.09 (säv. Cotton)
Shake It – 4.54 (säv. Sundrud)
That's What Love Is All About – 3.45 (säv. Young, Craig Fuller)
Running Horse – 4.07 (säv. Cotton)
Kokoonpano > Poco

Paul Cotton – kitara, laulu
Rusty Young – banjo, dobro, kitara, laulu
George Grantham - rummut, laulu
Jack Sundrud – basso, laulu
Craig Fuller – laulu, akustinen kitara
Bill Lloyd – kitara
John Cowan – taustalaulu
Tony Harrell – kosketinsoittimet
Arviot

Allmusic: