stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Giulia Grisi

Giulia Grisi Donna Annan roolissa Mozartin oopperassa Don Giovanni
Giulia Grisi (22. toukokuuta 1811 Milano – 25. marraskuuta 1869 Berliini) oli italialainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano.
Grisin isä oli upseeri ja äiti laulaja. Hän oli laulaja Josephina Grassinin sisaruksentytär, balettitanssija Carlotta Grisin serkku ja laulaja Giuditta Grisin sisko. Grisi sai opetusta siskoltaan Giudittalta. Hän opiskeli myös Filippo Cellin, Pietro Alessandro Guglielmin, Marco Aurelio Marlianin ja Giacomellin johdolla. Grisi teki debyyttinsä Bolognassa vuonna 1828 Emman roolissa Gioacchino Rossinin Zelmirassa. Hän loi Adalgisan roolin Vincenzo Bellinin Norman kantaesityksessä Milanossa 1831. Pariisin-debyyttinsä Grisi teki vuonna 1832 Rossinin Semiramidena. Lontoossa hän teki ensimmäisen esiintymisensä vuonna 1834 Ninettan roolissa oopperassa Varasteleva harakka. Grisi esiintyi Lontoossa kausilla 1834–1861 lukuun ottamatta vuotta 1842. Suurimman menestyksensä Lontoossa hän saavutti Gaetano Donizettin oopperassa Anna Bolena.
Grisi meni naimisiin kreivi de Mélcyn kanssa vuonna 1836, mutta avioliitto päättyi eroon. Myöhemmin hän sai kolme tytärtä tenori Giovanni Matteo Marion kanssa. Pariskunta meni joidenkin lähteiden mukaan naimisiin vuonna 1856. Grisi tunnettiin julkisesta esiintymisiä koskeneesta kiistelystä kilpailijansa Pauline Viardot'n kanssa. Grisi sairastui kiertueella vuonna 1869 ja kuoli Berliinin Hotel du Nordissa keuhkotulehdukseen.
Luettelo juutalaisten määrästä maittain

Tämä on luettelo maailman suurimmista juutalaisyhteisöistä maittain
Maittain

| järjestys   | valtio | juutalaisten määrä (as> ) | kaikista maailman juutalaisista (%) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Yhdysvallat | 7 460 600 | 44.5% |
| 2. |  Israel | 7 427 000 | 44,3% |
| 3. |  Ranska | 440 000 | 2,9% |
| 4. |  Kanada | 398 000 | 2,6% |
| 5. |  Britannia | 312 000 | 1,9% |
| 6. |  Argentiina | 171 000 | 1,1% |
| 7. |  Venäjä | 132 000 | 1,0% |
| 8. |  Saksa | 125 000 | 0,8% |
| 9. |  Australia | 117 000 | 0,8% |
| 10. |  Brasilia | 90 500 | 0,6% |
| 11. |  Etelä-Afrikka | 50 000 | 0,3% |
| 12. |  Unkari | 46 000 | 0,3% |
| 13. |  Meksiko | 40 000 | 0,3% |
| 14. |  Ukraina | 33 000 | 0,3% |
| 15. |  Alankomaat | 29 700 | 0,2% |
Maanosittain > Aasian suurimmat juutalaisyhteisöt

| valtio | asukusluku | juutalaisia (as> ) |
| --- | --- | --- |
|  Israel | 9 900 000 | 7 427 000 |
|  Länsiranta | 3 176 549 | 140 000 |
|  Iran | 88 600 000 | 9 100 |
|  Azerbaidžan | 10 200 000 | 6 800 |
|  Intia | 1 417 200 000 | 4 500 |
|  Kiina | 1 444 700 000 | 3 500 |
|  Uzbekistan | 35 600 000 | 2 600 |
|  Kazakstan | 19 200 000 | 2 300 |
|  Georgia | 3 700 000 | 1 200 |
|  Japani | 124 900 000 | 1 000 |
|  Singapore | 5 500 000 | 900 |
|  Taiwan | 23 200 000 | 500 |
|  Yhdistyneet arabiemiraatit | 9 400 000 | 500 |
|  Thaimaa | 66 800 000 | 300 |
|  Sri Lanka | 22 400 000 | 300 |
|  Kirgisia | 6 800 000 | 300 |
|  Turkmenistan | 6 400 000 | 200 |
|  Etelä-Korea | 51 600 000 | 200 |
|  Filippiinit | 115 600 000 | 200 |
|  Armenia | 3 000 000 | 100 |
|  Indonesia | 275 500 000 | 100 |
|   Syyria ja  Libanon | 27 600 000 | 100 |
| Muu | 4 534 200 000 | 21 400 |
| Yhteensä | 9 168 474 938 | 7 461 900 |
Maanosittain > Afrikan suurimmat juutalaisyhteisöt

| valtio | asukusluku | juutalaisia (as> ) |
| --- | --- | --- |
|  Etelä-Afrikka | 60 600 000 | 50 000 |
|  Marokko | 36 700 000 | 2 100 |
|  Tunisia | 11 800 000 | 1 000 |
|  Kenia | 54 000 000 | 300 |
|  Zimbabwe | 14 000 000 | 200 |
|  Egypti | 103 500 000 | 100 |
|  Etiopia | 123 400 000 | 100 |
|  Botswana | 2 600 000 | 100 |
|  Kongon demokraattinen tasavalta | 99 000 000 | 100 |
|  Madagaskar | 29 600 000 | 100 |
|  Namibia | 2 600 000 | 100 |
|  Nigeria | 218 500 000 | 100 |
| Muu Saharan eteläpuolinen Afrikka | 1 040 700 000 | 55 600 |
| Yhteensä | 1 419 000 000 | 54 600 |
Maanosittain > Euroopan suurimmat juutalaisyhteisöt

| valtio | asukusluku | juutalaisia (as> ) |
| --- | --- | --- |
|  Ranska | 65 140 000 | 450 000 |
|  Britannia | 66 600 000 | 292 000 |
|  Venäjä | 147 300 000 | 165 000 |
|  Saksa | 82 800 000 | 118 000 |
|  Ukraina | 42 300 000 | 48 000 |
|  Unkari | 9 800 000 | 47 300 |
|  Alankomaat | 17 200 000 | 29 800 |
|  Belgia | 11 400 000 | 29 100 |
|  Italia | 60 600 000 | 27 400 |
|  Sveitsi | 8 500 000 | 18 500 |
|  Turkki | 81 300 000 | 14 800 |
|  Espanja | 46 700 000 | 11 700 |
|  Ruotsi | 10 200 000 | 15 000 |
|  Itävalta | 8 800 000 | 10 000 |
|  Valko-Venäjä | 9 500 000 | 9 000 |
|  Romania | 19 500 000 | 9 000 |
|  Tanska | 5 800 000 | 6 400 |
|  Latvia | 1 900 000 | 4 600 |
|  Puola | 38 400 000 | 4 500 |
|  Kreikka | 10 600 000 | 4 200 |
|  Tšekki | 10 600 000 | 3 900 |
|  Irlanti | 4 900 000 | 2 600 |
|  Slovakia | 5 400 000 | 2 600 |
|  Liettua | 2 800 000 | 2 400 |
|  Bulgaria | 7 000 000 | 2 000 |
|  Moldova | 3 500 000 | 1 900 |
|  Viro | 1 300 000 | 1 900 |
|  Kroatia | 4 100 000 | 1 700 |
|  Serbia | 7 000 000 | 1 400 |
|  Norja | 5 300 000 | 1 300 |
|  Suomi | 5 500 000 | 1 300 |
|  Gibraltar | 35 000 | 700 |
|  Luxemburg | 600 000 | 600 |
|  Portugali | 10 300 000 | 600 |
|  Bosnia ja Hertsegovina | 3 500 000 | 500 |
|  Kypros | 1 200 000 | 100 |
|  Malta | 500 000 | 100 |
|  Slovenia | 2 100 000 | 100 |
|  Pohjois-Makedonia | 2 100 000 | 100 |
| Muu  | 5 300 000 | 100 |
| Koko Euroopan unioni | 511 740 000 |  |
Maanosittain > Etelä-Amerikan suurimmat juutalaisyhteisöt

| valtio | asukusluku | juutalaisia (as> ) |
| --- | --- | --- |
|  Argentiina | 46 200 000 | 171 000 |
|  Brasilia | 214 800 000 | 90 500 |
|  Uruguay | 3 600 000 | 16 200 |
|  Chile | 19 800 000 | 15 700 |
|  Venezuela | 28 300 000 | 4 500 |
|  Kolumbia | 49 100 000 | 2 000 |
|  Peru | 33 400 000 | 1 900 |
|  Paraguay | 6 800 000 | 1 100 |
|  Ecuador | 18 000 000 | 600 |
|  Bolivia | 12 200 000 | 500 |
|  Suriname | 600 000 | 200 |
| Muut | 1 100 000 | 100 |
| Yhteensä | 433 900 000 | 304 300 |
Maanosittain > Keski-Amerikan suurimmat juutalaisyhteisöt

| valtio | asukusluku | juutalaisia (as> ) |
| --- | --- | --- |
|  Panama | 4 400 000 | 10 000 |
|  Costa Rica | 5 200 000 | 2 600 |
|  Puerto Rico | 3 200 000 | 1 500 |
|  Guatemala | 17 800 000 | 900 |
|  Kuuba | 11 100 000 | 500 |
|  Jamaika | 2 800 000 | 500 |
|  Alankomaiden Antillit | 315 000 | 400 |
|  Yhdysvaltain Neitsytsaaret | 117 000 | 400 |
|  Bahama | 400 000 | 200 |
|  Barbados | 300 000 | 100 |
|  Dominikaaninen tasavalta | 11 200 000 | 100 |
|  El Salvador | 6 300 000 | 100 |
| Muut | 31 368 000 | 200 |
| Yhteensä | 94 500 000 | 17 500 |
Maanosittain > Oseanian suurimmat juutalaisyhteisöt

| valtio | asukusluku | juutalaisia (as> ) |
| --- | --- | --- |
|  Australia | 25 800 000 | 124 700 |
|  Uusi-Seelanti | 5 100 000 | 7 500 |
|  Guam | 200 000 | 100 |
| Muu Oseania | 12 900 000 | 100 |
| Yhteensä | 44 000 000 | 132 400 |
Maanosittain > Pohjois-Amerikan suurimmat juutalaisyhteisöt

| valtio | asukusluku | juutalaisia (as> ) |
| --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat | 332 800 000 | 7 500 000 |
|  Kanada | 38 800 000 | 398 000 |
|  Meksiko | 127 500 000 | 40 000 |
|  Bermuda | 70 000 | 100 |
| Muu Oseania | 60 000 | 100 |
| Yhteensä | 499 230 000 | 7 938 200 |
Maailman juutalaisväestön  historialliset lukumäärät

| Vuosi | juutalaisväestön määrä as>  |
| --- | --- |
1880: 7 800 000
1900: 10 600 000
1914: 13 500 000
1922: 14 400 000
1925: 14 800 000
1931: 15 700 000
1939: 16 728 000
1945: 11 000 000
1948: 11 500 000
1950: 11 297 000
1955: 11 800 000
1960: 12 079 000
1970: 12 585 000
1980: 12 819 000
1990: 12 868 000
2000: 13 250 000
2005: 13 620 000
2010: 14 049 000
2015: 14 551 600
2018: 14 606 000
2019: 14 707 400
2020: 15 077 100
2021: 15 166 200
2022: 15 253 500
2023: 16 783 105
Holger Rune

| Holger Rune |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. huhtikuuta 2003 (ikä 21)
Kansalaisuus:   Tanska
Tennispelaaja
Pituus:  188 cm
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2020–
Palkintorahat:  11 519 822 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  4.  (21.08.2023)
Turnausvoittoja:  4
Voitot/tappiot:  139–85
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  4. kierros (2023)
Ranskan avoimet:  Puolivälierät (2022, 2023)
Wimbledon:  Puolivälierät (2023)
Yhdysvaltain avoimet:  3. kierros (2022)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  174  (26. syyskuuta 2022)
Voitot/tappiot:  12–7
Aiheesta muualla
www.holgerrune.com
ITF
ATP
Holger Vitus Nødskov Rune (s. 29. huhtikuuta 2003 Gentofte, Tanska) on tanskalainen tennispelaaja, joka on ollut parhaimmillaan ATP-listan sijalla 4 elokuussa vuonna 2023.
Juniorina Rune on ollut maailman sijalla 1 ja voitti kymmenen titteliä ITF Junior Circuitilla, mukaan lukien vuoden 2019 Ranskan avointen poikien tittelin. Siirryttyään ammattilaiseksi vuonna 2020 hän voitti viisi titteliä ITF World Tennis Tourilla ja viisi ATP Challenger Tourilla ja teki Top-100 sijoitus debyyttinsä vuonna 2022. Rune on voittanut neljä ATP Tourin kaksinpelimestaruutta, mukaan lukien tämän hetkinen suurin saavutus Masters 1000 -titteli vuoden 2022 Paris Mastersin voitto. Rune on Grand Slam turnauksessa parhaimmillaan päässyt puolivälieriin asti. Rune saavutti ensimmäisen ATP Tour -finaalinsa vuoden 2022 BMW Open 250-turnauksessa, jossa hän voitti ensimmäisen tittelinsä ja pääsi myöhemmin 50 parhaan joukkoon.  Voittamalla Paris Mastersin hän teki samana vuonna top 10 -debyyttinsä.
Aiheesta muualla

Rune Holger ATP:n sivuilla
Rune Holger ITF:n sivuilla
3GPP

| 3rd Generation Partnership Project |
| --- | --- |
 3GPP 
Perustettu:  1998
Toimiala:  kansainvälinen standardisointi
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
3rd Generation Partnership Project on usean standardointijärjestön yhteistyöorganisaatio, joka pyrkii luomaan kolmannen sukupolven matkapuhelinjärjestelmille eli 3G-järjestelmille maailmanlaajuisia teknisiä määrittelyjä.
Mukana olevia järjestöjä ovat ARIB, CCSA, ETSI, ATIS, TTA, TSDSI ja TTC.
Organisaation nimi tulee sen alkuperäisestä tarkoituksesta, joka oli luoda kolmannen sukupolven matkapuhelinjärjestelmille eli 3G-järjestelmille teknisiä määrittelyjä. Sen toimintalaajuutta on kuitenkin useaan kertaan laajennettu, ja pääfokus on siirtynyt 5G-verkkoihin.
3GPP:n määrittelyihin kuuluvuat muun muassa GSM-, UMTS, EDGE, W-CDMA- ja LTE-määritykset.
Aiheesta muualla

3GPP (englanniksi)
Kaasukuolio

Kaasukuolio oikeassa lonkassa ja reidessä. Kuolion aiheuttamia paiseita näkyvissä. Potilas kuoli 8 tuntia kuvan ottamisen jälkeen oikean lonkan amputaatiosta huolimatta.
Kaasukuolio (lat. Gangraena emphysematica) on soluväleihin kaasuja tuottava, nopeasti leviävä ja hengenvaarallinen kudostulehdus, jonka aiheuttaa esimerkiksi Clostridium perfringens -bakteeri. Kaasukuolion voivat aiheuttaa myös muut Clostridium-lajin bakteerit.
Hoito

Kaasukuolion nopeasta leviämisestä ja korkeasta kuolleisuudesta (20–38 %) johtuen hoito on aina kiireellinen. Hoitoina ovat kirurginen leikkaus, antibioottihoito ja ylipainehappihoito. Antibioottihoitona käytetään G-penisilliiniä yhdessä klindamysiinin kanssa. Kaasukuoliopotilas lähetetään aina ylipainehappihoitoon.
Aiheesta muualla

Kaasukuolio synnytyksen komplikaationa Duodecimlehti 2/1993
Kaasukuolio Tohtori.fi
Arapahoen piirikunta

Arapahoen piirikunta (engl. Arapahoe County) on Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuoden 2020 väestönlaskennassa sen väkiluvuksi laskettiin 656 590.. Sen pinta-ala on 2 080 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Littleton. Väkiluvultaan suurin kaupunki on Aurora.
Väestö

Piirikunnan asukkaista 59,6 prosenttia on valkoisia ja 19,5 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 10,5 prosenttia mustia. 23,1 prosenttia puhuu myös muita kieliä kuin englantia. 91,8 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 36,9 vuotta.
Kuvia piirikunnasta

Piirikunnan oikeustalo.
Cherry Creekin järvi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arapahoen piirikunta Wikimedia Commonsissa
Carolina Östberg

Carolina Östberg
Beata Carolina Östberg (17. toukokuuta 1853 Tukholma – 27. helmikuuta 1924) oli ruotsalainen oopperalaulaja, joka oli äänialaltaan sopraano. Hän oli yksi maansa tunnetuimmista oopperalaulajista 1800-luvun viimeisinä vuosikymmeninä.
Östberg pääsi 16-vuotiaana Tukholman kuninkaallisen musiikkiakatemian korkeakouluun. Siellä saamansa opetuksen ohella hän tutustui Christina Nilssonin ja Zelia Trebelli-Bettinin laulutekniikoihin. Östberg teki debyyttinsä Ruotsin kuninkaallisessa oopperassa Annan roolissa Carl Maria von Weberin oopperassa Taika-ampuja 15. joulukuuta 1873. Vuonna 1874 hän esiintyi siellä Carlo Broschin miesroolissa Daniel Auberin oopperassa La part du diable ja sai kiinnityksen. Östberg lauloi kuninkaallisessa oopperassa kolmen vuoden ajan ja teki esiintymisiä muun muassa Wolfgang Amadeus Mozartin Figaron häissä ja Taikahuilussa. Vuonna 1878 Östberg meni naimisiin Moritz Horwitzin kanssa ja aikoi lopettaa uransa. Hän kuitenkin teki paluun jo vuonna 1879 Franz von Suppén operetin Boccaccio esityksessä Nya teaternissa. Östberg kiinnitettiin Nya teaterniin, jossa hän lauloi vuoteen 1885 saakka. Tänä aikana hän esiintyi muun muassa Charles Lecocqin oopperassa Le petit duc, Jacques Offenbachin oopperassa Madame Favart ja Charles Grisartin oopperassa Les poupées de l'Infante. Samaan aikaan Östberg teki vierailevia esiintymisiä muun muassa Tanskassa (1880), Saksassa ja Alankomaissa (1882–1883) sekä Norjassa (1885).
Östberg kiinnitettiin jälleen Ruotsin kuninkaalliseen oopperaan vuonna 1886. Hän kuului sen pysyvään esiintyjistöön vuoteen 1906 saakka yhtäjaksoisesti lukuun ottamatta vuosia 1892–1894, jolloin sopraano kiersi Yhdysvalloissa. Laulajan uransa jälkeen Östberg työskenteli yksityisenä laulunopettajana. Hänet valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1897. Östberg sai Litteris et Artibus -mitalin vuonna 1891, ja kuningas Oskar II:n syntymäpäivänä vuonna 1900 hän sai tältä epätavallisen timantein koristellun Litteris et Artibus -mitalin. Östberg toimi jonkin aikaa naisten Nya Idun -kulttuurijärjestössä. Hän kuoli vuonna 1924, ja hänet haudattiin Solnan Norra begravningsplatseniin. Östbergiltä on säilynyt yhdeksän gramofoniäänitystä vuodelta 1905.
Michael Folorunsho

Michael Ijemuan Folorunsho (s. 7. helmikuuta 1998 Rooma) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 190-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Napolia.
Folorunsho pelasi Lazion junioreissa vuosina 2014–2017. Hän pelasi Virtus Francavillan joukkueessa Serie C:ssä kaudet 2017–2019. Hän siirtyi Napoliin heinäkuussa 2019 mutta pelasi sen jälkeen pitkään vain lainalla muissa seuroissa: Serie C:ssä Barissa kaudella 2019–2020, Serie B:ssä Regginassa kaudella 2020–2021, Pordenonessa kesästä 2021 tammikuuhun 2022, Regginassa tammikuusta 2022 kauden loppuun ja Barissa kaudella 2022–2023 sekä vihdoin Serie A:ssa Hellas Veronassa kaudella 2023–2024, jolloin hän pelasi 34 liigaottelua ja teki niissä viisi maalia. Syyskuussa 2024 hän pelasi ensimmäisen kerran Napolin edustusjoukkueessa.
Folorunsho ei pelannut nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2024 ystävyysottelussa Bosnia ja Hertsegovinaa vastaan ja toisen kerran EM-kilpailuissa 2024 päästessään vaihdosta hetkeksi kentälle ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Albaniaa vastaan.
Luettelo Vetelin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Vetelin julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Vetelin kunnassa olevat pysyvät patsaat, muistomerkit ja muistolaatat.
Julkiset taideteokset, muistomerkit ja muistolaatat

Tämä luettelo on osa valtakunnallista Suomen julkisten taideteosten ja muistomerkkien luettelointia. Luettelossa on pysyvästi julkisilla paikoilla olevia taideteoksia, muistomerkkejä ja muistolaattoja sekä hautausmailla olevia yleisiä muistomerkkejä ja patsaita. Luettelossa ei mainita rakennusten sisällä ja suljetuilla sisäpihoilla olevia julkisia teoksia eikä yksittäisten hautojen veistoksia. Teokset ovat luettelossa nimensä mukaisessa aakkosjärjestyksessä. Sijaintipaikka on puiston, aukion, rakennuksen tai muun vastaavan nimi ja/tai katuosoite. Alue tarkoittaa kaupunginosaa/kunnanosaa, taajamaa, kylää, osa-aluetta tai asuinaluetta. Karttalinkki osoittaa teoksen sijaintipaikan kymmenien metrien tarkkuudella. Paljastusvuosi on teoksen julkistuksen tai paljastuksen vuosi sijaintipaikalla (suluissa on mainittu valmistumisvuosi, jos se poikkeaa huomattavasti paljastusvuodesta).
| Julkinen teos | Paikka | Alue | Kartalla | Tekijä | Paljastusvuosi | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Armon laakso -muistomerkki | Vetelin hautausmaa, uusi hautausmaa-alue, Torpantie 130 |  | 63.4764°N, 23.764°E |  |  |  |  |
| Kotirintamanaisten muistomerkki | Seurakuntatalon piha, Torpantie 129 |  | 63.4763°N, 23.7589°E |  |  |  |  |
| Kreeta Haapasalon muistokivi | Haapasalontie | Haapasalo | 63.3607°N, 24.1143°E |  |  |  |  |
| Muualle haudattujen muistopaikka | Vetelin hautausmaa, Torpantie 130 |  | 63.4762°N, 23.7604°E |  |  |  |  |
| Nälkään kuolleiden muistomerkki | Vetelin hautausmaa, Torpantie 130 |  | 63.4767°N, 23.7598°E |  |  |  |  |
| Raivaajapatsas | Hautausmaan edustalla, Torpantie 130 |  | 63.4761°N, 23.7604°E | Wirkkala, TapioTapio Wirkkala | 1939 |  |  |
| Suomen sodan muistomerkki | Siltalantien ja Apteekintie risteyksen lähellä | Tunkkari | 63.5008°N, 23.7543°E |  | 1950-luku |  |  |
| Toisen kirkon muistomerkki | Vetelin hautausmaan keskiosa, Torpantie 130 |  | 63.4765°N, 23.7609°E |  | 1939 |  |  |
| Vaivaisukko | Vetelin kirkon ovella, Torpantie 130 |  | 63.4762°N, 23.7599°E |  |  |  |  |
| Vapaussodan sankaripatsas | Vetelin hautausmaa, Torpantie 130 |  | 63.4764°N, 23.7603°E | Wirkkala, IlmariIlmari Wirkkala | 1920 |  |  |
| Sankarimuistomerkki Vapautemme hinta 1939-1944 | Vetelin sankarihautausmaa, Torpantie 130 |  | 63.4764°N, 23.7606°E | Wirkkala, TapioTapio Wirkkala | 1947 |  |  |
Serbokroaatin kieli

| Serbokroaatti |
| --- | --- |

Oma nimi:  srpskohrvatski, hrvatskosrpski/српскохрватски, хрватскосрпски
Muu nimi:  Serbokroatia
Tiedot
Alue:  Länsi-Balkan
Virallinen kieli:   Serbia (muodossa serbia)  Kroatia  (muodossa kroatia)  Bosnia ja Hertsegovina (muodossa bosnia, kroatia, serbia)   Montenegro (muodossa montenegro),  Kosovo (muodossa serbia) 
Puhujia:  15 miljoonaa
Kirjaimisto:  kyrillinen ja latinalainen
Kielenhuolto:  Vijeće za normu hrvatskoga standardnoga jezika Odbor za standardizaciju srpskog jezika
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  indoeurooppalaiset kielet
Kieliryhmä:  baltoslaavilaiset kielet – slaavilaiset kielet – eteläslaavilaiset kielet – läntiset
Kielikoodit
ISO 639-1:  sh
ISO 639-2:  scr, scc
ISO 639-3:  hbs
 Ohje 
Serbokroaatin kieli on indoeurooppalaiseen kielikuntaan kuuluva eteläslaavilainen kieli, jota puhutaan Serbiassa, Kroatiassa, Bosnia ja Hertsegovinassa sekä Montenegrossa. Kielellä on neljä standardisoitua muotoa: serbian kieli, kroatian kieli, bosnian kieli ja montenegron kieli. Eroja niiden välillä voi verrata brittienglannin ja amerikanenglannin eroon. Ne eivät siis haittaa ymmärtämistä. Serbiaa, kroaattia, bosniaa ja montenegroa kirjoitetaan latinalaisin aakkosin, serbiaa ja montenegroa myös kyrillisin. Bosniaakin voi virallisesti kirjoittaa kyrillisin kirjaimin, mutta näin harvoin tehdään.
Historia

Nimi 'serbo-kroaatti' on mainittu ensi kerran filologi Jernej Kopitarin kirjeessä vuonna 1836, mutta on mahdollista että hän on nähnyt sen aiemmin Pavol Jozef Šafárikin vielä julkaisemattomassa käsikirjoituksessa ”Slovanské starožitnosti”.
1800-luvun puolivälissä serbi Vuk Stefanović Karadžić ja Illyrismi-liikkeen kroaattikirjailijat ja tieteilijät kroaatti Ljudevit Gajin johdolla ehdottivat yleisimmän štokaavi-murteen käyttöä yhteisen kirjakielen perustana. Karadžić otti käyttöön kyrillisen kirjaimiston, kun taas kroaatit latinalaisen kirjaimiston.
Vuonna 1850 serbi- ja kroaattikirjailijat solmivat Wienin kirjallisuussopimuksen, jossa sovittiin eräistä oikeinkirjoituksen asioista, tavoitteena yhtenäistää kirjakieli. Sopimus ei virallisesti sitonut ketään, ja etenkin Serbiassa kansankielen tuonti kirjakieleksi herätti vastustusta. Tätä ennen Serbiassa oli käytetty kirjakielenä kirkkoslaavia, jota oli höystetty venäläisillä lainasanoilla.
Kun Jugoslavian kuningaskunta ensimmäisen maailmansodan jälkeen vuonna 1918 perustettiin, sen viralliseksi kieleksi määrättiin serbo-kroaatti-slovenia. Vuonna 1944 Jugoslavian antifasistinen kansanvapautuskomitea vahvisti tämän kannan.
Vuonna 1954 serbi- ja kroaattikirjailijat allekirjoittivat Novi Sadin julistuksen, jossa serbien, kroaattien ja montenegrolaisten kirjakieli julistettiin yhdeksi ja sitä kehitettävän kahden eri lausuntatavan: ijekaavin (ijekavica) ja ekaavin (ekavica) mukaisesti. Tästä tuli Jugoslavian kirjallisuuspolitiikan perusta. Vastauksena serbialaisten sanojen ja idiomien leviämiselle julkaisivat vuonna 1967 kroaattikirjailijat julistuksen kroatian kielen puolesta ja vaativat kieltä käytettävän kouluissa ja mediassa.
Jugoslavian hajoamisen jälkeen kieltä on nimitetty eri valtioissa bosniaksi, kroatiaksi, serbiaksi ja montenegroksi. Serbiassa käytettiin nimeä serbokroatia vuoteen 1997 asti, jolloin Matica srpska julkaisi ensimmäisen nimenomaan serbian kielen sanakirjan. Serbian perustuslaki nimesi maan viralliseksi kieleksi serbokroatian vuoteen 2006 asti, kun taas Montenegron virallinen kieli oli serbia ijekavilaisella ääntämyksellä vuoteen 2007.
Kielten samankaltaisuuden vuoksi niitä edelleen pyritään niputtamaan yhteen. Suomalaisessa yliopisto-opetuksessa niitä on opetettu yhdessä kielten alkukirjaimiin perustuvan BKMS-nimikkeen alla.
YK:n Jugoslavia-tuomioistuin käyttää työkielenään BCS-kieltä (bosnia-kroatia-serbia), jonka se katsoo olevan kaikkien syytettyjen pääkieli.
Aakkostot

Kirjoitukseen käytetään joko kroaatin Ljudevit Gaj'n vuonna 1830 esittelemää latinalaista aakkostoa tai kyrillistä. Latinalaisessa versiossa digraafeja dž, lj ja nj pidetään omina kirjaiminaan, ja ne lajitellaan erikseen. Aakkosto on suunniteltu tšekin oikeinkirjoituksen pohjalta, mutta siinä on huomattavasti vähemmän erikoiskirjaimia. Đuro Daničić lisäsi vielä đ-kirjaimen.
Tietokoneissa vaadittava merkistö on ISO 8859-2 ”keskieurooppalainen”, Microsoft CP852:n tai Unicode.
Kroaatin-Gaj'n aakkostolla on vastaavuus serbi-Vuk Karadžićin muutamia vuosia aiemmin käyttöön ottamaan kyrilliseen aakkostoon. Niiden aakkosjärjestys on kuitenkin erilainen. Karadžićin kirjaimistossa ei ole digraafeja.
Kroaatin-Gaj'n kirjaimisto otettiin myöhemmin käyttöön myös sloveenissa muokattuna.
latinalainen, kroatia: A B C Č Ć D Dž Đ E F G H I J K L Lj M N Nj O P R S Š T U V Z Ž
kyrillinen, serbia: А Б В Г Д Ђ Е Ж З И Ј К Л Љ М Н Њ О П Р С Т Ћ У Ф Х Ц Ч Џ Ш