stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
FACES-oireyhtymä

FACES-oireyhtymä (myös Friedman–Goodmanin oireyhtymä) on geneettinen oireyhtymä, jonka piirteitä ovat synnynnäiset kasvojen epämuodostumat, ruokahaluttomuus (anorektisuus), kakeksia sekä silmien ja ihon poikkeavuudet.
FACES-oireyhtymästä kärsivillä esiintyy lievää ptoosia ja ksantelasmaa silmäluomissa. Sieraimet ovat eteenpäin avautuneet, nenänkärki kaksiosaisesti jakautunut ja suulaki lyhyt. Oireyhtymään liittyy vaikeaa lihasatrofiaa ja kakeksiaa, retinitis pigmentosaa, runsaasti kesakoita ja maitokahviläiskiä sekä lievää pehmytkudoksen syndaktyliaa. Muita FACES-oireyhtymän yhteydessä kuvattuja piirteitä ovat nasaalinen puheääni, rintakehän epäsymmetrisyys, kuopparinta, länkisäärisyys, lattajalkaisuus, papillaarinen kilpirauhassyöpä ja kilpirauhasen diffuusi laajentuminen.
FACES-oireyhtymä kuvattiin alun perin kolmessa saman suvun jäsenessä. Lääketieteellisessä kirjallisuudessa ei ole julkaistu lisää kuvauksia sitten vuoden 1984. Esiintyvyys on arviolta alle yksi miljoonasta ja periytymistapa jäänyt tuntemattomaksi.
Ensi- ja turvakotien liitto

Ensi- ja turvakotien liitto (ruots. Förbundet för mödra- och skyddshem rf, engl. The Federation of Mother and Child Homes and Shelters) on suomalainen valtakunnallinen lastensuojelujärjestö, jonka tarkoituksena on tukea vaikeissa ja turvattomissa oloissa eläviä lapsia ja perheitä sekä ehkäistä perhe- ja lähisuhdeväkivaltaa. Liiton toimisto sijaitsee Helsingissä.
Historiaa

Suomeen perustettiin Naisten suojakotien liitto, myöhemmin "Ensi- ja Turvakotien liitto" talousneuvos Miina Sillanpään aloitteesta vuonna 1945. Sen ensimmäisiä tehtäviä oli Ensikotitoiminta aikakauden termeillä ilmaistuna "AU-äitien auttaminen", toisin sanoen avioliiton ulkopuolella syntyneiden lasten ja heidän äitiensä aseman turvaaminen. Myöhemmin ensikotitoiminnan tarpeen vähentyessä mukaan tuli myös turvakotitoiminta parisuhdeväkivaltaa kokeneille, ensin tosin lähinnä naisille. Vuodesta 2006 lähtien liitto on kannanotoissaan korostanut, että myös miehet ovat tervetulleita turvakoteihin kokiessaan lastensa kanssa perheväkivaltaa puolisonsa taholta.
Organisaatio ja toiminta

Ensi- ja turvakotien liitto toimii 31 jäsenyhdistyksensä keskusjärjestönä. Jäsenyhdistykset ylläpitävät kymmentä ensikotia, kuutta päihdeongelmiin erikoistunutta ensikotia ja 12 turvakotia. Osa yhdistyksistä keskittyy toiminnassaan avopalveluihin. Liiton puheenjohtajana toimii Tarja Filatov.
Palveluita käyttää vuosittain yli 10 000 henkilöä, joista 4 000 on lapsia.
Ensi- ja turvakotien liiton rahoituksesta noin 70 prosenttia tulee Sosiaali- ja terveysjärjestöjen avustuskeskuksen avustuksista ja 12 prosenttia Lasten Päivän Säätiöltä. Lisäksi liitto kerää jäsenmaksuja jäsenyhdistyksiltään. Kansainvälisiä yhteistyöhankkeita rahoitetaan Suomen ulkoministeriön avustuksilla.[lähde? ] Ensi- ja turvakotien liitto on SOSTEn jäsenjärjestö.
Aiheesta muualla

Ensi- ja turvakotien liitto ry:n kotisivu
Eve Hewson

| Eve Hewson |
| --- | --- |
 Eve Hewson 2016
Henkilötiedot
Koko nimi:  Memphis Eve Hewson
Syntynyt: 7. heinäkuuta 1991 (ikä 33) Dublin, Irlanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2008–
Aiheesta muualla
IMDb 
Memphis Eve Hewson (s. 7. heinäkuuta 1991 Dublin, Irlanti) on irlantilainen näyttelijä, joka asuu pääasiassa Yhdysvalloissa. Hän on rockyhtye U2:n laulajan Bonon ja hänen vaimonsa Ali Hewsonin lapsi, toinen neljästä sisaruksesta. Hän valmistui näyttelijäksi vuonna 2013 New Yorkin yliopistosta.
Filmografia > Elokuvat

The 27 Club (2008)
Darkness Turns to Light, lyhytelokuva (2008)
For the First Time, lyhytelokuva (2010)
This Must Be the Place (2011)
Blood Ties (2013)
Enough Said (2013)
Vakoojien silta (Bridge of Spies, 2015)
Papillon (2017)
Paper Year (2018)
Robin Hood (2018)
Hello Apartment, lyhytelokuva (2018)
The True Adventure of Wolfboy (2019)
Tesla (2020)
Filmografia > TV-sarjat

The Knick (2014–2015)
Behind Her Eyes (2020)
The Luminaries (2020)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Eve Hewson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Eve Hewson Elonetissä.
Eve Hewson Allmoviessa (englanniksi)
Filip De Wilde

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Filip Alfons De Wilde
Syntymäaika: 5. heinäkuuta 1964 (ikä 60)
Syntymäpaikka:  Zele, Belgia
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 180 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1982–1987 |  Beveren | 176 | (0) |
| 1987–1996 |  Anderlecht | 245 | (0) |
| 1996–1998 |  Sporting CP | 50 | (0) |
| 1998–2003 |  Anderlecht | 124 | (0) |
| 2003 |  Sturm Graz | 17 | (0) |
| 2004 |  Lokeren | 17 | (0) |
| 2005 |  Geel | 0 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 629 | (0) |
Maajoukkue
| 1989–2000 |  Belgia | 33 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Filip Alfons De Wilde (s. 5. heinäkuuta 1964 Zele, Belgia) on belgialainen entinen jalkapallomaalivahti.
De Wilde pelasi yli 20 vuotta kestäneellä ammattilaisurallaan eurooppalaisissa pääsarjoissa yhteensä 629 ottelua, joista 562 Belgian Eerste klassessa. Pisimpään hän edusti RSC Anderlechtia, jossa hän vuosina 1987–1996 ja 1998–2003 pelasi 369 liigaottelua voittaen kuusi mestaruutta, yhteensä 13 kansallisen sarjan mitalia ja lisäksi kolme kertaa Belgian cupin. De Wilde pelasi Belgian pääsarjassa myös KSK Beverenissä ja KSC Lokerenissä. Hän voitti myös Beverenissä sekä mestaruuden että cupin. Belgian pääsarjan lisäksi De Wilde pelasi 50 ottelua Portugalin Primeira Ligassa Sporting Clube de Portugalin joukkueessa ja 17 ottelua Itävallan Bundesliigassa edustaen SK Sturm Grazia.
Belgian maajoukkueessa De Wilde pelasi vuosina 1989–1990, 1993 ja 1995–2000 yhteensä 33 ottelua. Hän oli mukana MM-kisoissa 1990, 1994 ja 1998 sekä EM-kisoissa 2000.
Saavutukset

Beveren:
Belgian-mestaruus: 1983–1984
Belgian cupin voitto: 1982–1983
Anderlecht:
Belgian-mestaruus (6): 1990–1991, 1992–1993, 1993–1994, 1994–1995, 1999–2000, 2000–2001
Belgian liigan toinen sija (5): 1988–1989, 1989–1990, 1991–1992, 1995–1996, 2002–2003
Belgian liigan kolmas sija (2): 1998–1999, 2001–2002
Belgian cupin voitto (3): 1987–1988, 1988–1989, 1993–1994
Sporting CP:
Portugalin liigan toinen sija: 1996–1997
Eulalia (1882)

| Eulalia |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ferrol
Palveluskäyttöön:  1882
Tekniset tiedot
Uppouma:  216 t
Pituus:  35,23 m
Leveys:  6,64 m
Syväys:  2,49 m
Koneteho:  240 ihp
Nopeus:  8 solmua
Miehistöä:  49
Aseistus
Aseistus:  1 × BL 120 mm/25 -tykkiä 1 × 25 mm konekivääri
Eulalia oli Espanjan laivaston vuonna 1882 valmistunut rautarunkoinen Pilar-luokan tykkivene, joka oli suunniteltu palvelemaan Espanjassa.
Valmistus

Alus tilattiin Ferrolista. Alus valmistui vuonna 1882.
Palvelus

Espanjan-Yhdysvaltain sodan alkaessa alus oli Cartagenassa. Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1897.
Franjo Magdić

Franjo Magdić (myös Franz Magdić, 21. marraskuuta 1830 Logarovci – 26. heinäkuuta 1914 Zagreb) oli pikakirjoittaja, joka laati saksalaisesta Gabelsbergerin pikakirjoitusjärjestelmästä kroatiankielisen version. Magdićin vuonna 1864 julkaisemasta järjestelmästä tuli johtava kroatiankielinen pikakirjoitusjärjestelmä.
Franjo Arapović

| Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Jugoslavia. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Jugoslavia. Olympialaiset  | Mitalit> Miesten koripallo.Maa:   Jugoslavia. Olympialaiset  | Miesten koripallo> Maa:   Jugoslavia. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Soul 1988 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Espanja 1986 |  |  |
Maa:   Kroatia
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Barcelona 1992 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Saksa 1993 |  |  |
Franjo Arapović (s. 2. kesäkuuta 1965 Mostar, Bosnia ja Hertsegovinan ST, Jugoslavia) on kroatialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija, joka edusti maajoukkuetasolla Jugoslaviaa ennen maansa itsenäistymistä.
Arapović kuului Jugoslavian maajoukkueeseen, joka saavutti olympiahopeaa Soulissa 1988 ja MM-pronssia Espanjassa 1986. Kroatian itsenäistyttyä Arapović saavutti sen maajoukkueessa olympiahopeaa Barcelonassa 1992 hävittyään Yhdysvaltain Dream Teamille ja EM-pronssia Saksassa 1993.
Franjo Mihalić

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mihalić vuonna 1955. |  Mihalić vuonna 1955. |  Mihalić vuonna 1955. |  |
Maa:   Jugoslavia
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | maraton |  |
Franjo Mihalić (serb. Фрањо Михалић, 9. maaliskuuta 1920 Kutina – 14. helmikuuta 2015 Belgrad, Serbia) oli kestävyysjuoksija, joka edusti urallaan Jugoslaviaa.
Mihalić saavutti vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa hopeaa maratonilta Alain Mimounin jälkeen juostuaan ajan 2.26.32,0. Olympialaisissa hän oli mukana lisäksi vuosina 1952 ja 1960. Lisäksi hän voitti vuonna 1958 Bostonin maratonin ajalla 2.25.54.
Mihalić voitti 22. marraskuuta 1953 Brysselin kansainväliset maastojuoksukilpailut. Hän voitti 1. tammikuuta 1955 São Paulon uudenvuoden juoksun.
Francisco Asenjo Barbieri

Francisco Asenjo Barbieri
Francisco Asenjo Barbieri (3. elokuuta 1823 Madrid – 17. helmikuuta 1894 Madrid) oli espanjalainen säveltäjä ja musiikkitieteilijä. Häntä on pidetty zarzuelan taidemuodon isänä.
Asenjo Barbieri syntyi nimellä Francisco Asenjo, mutta otti myöhemmin käyttöön Barbieri-nimen äidinisänsä kunniaksi. Äidinisä työskenteli Teatro de la Cruzissa, jossa Asenjo Barbieri lapsena sai ensikosketuksensa teatteriin ja musiikkiin. Varhaisimman musiikkikasvatuksensa hän sai José Ordóñez Mayoritolta. Vuonna 1837 Asenjo Barbieri pääsi Madridin kuninkaalliseen konservatorioon, jossa opiskeli klarinetin- ja pianonsoittoa, laulua sekä sävellystä. Hänen opettajiaan olivat Ramón Broca, Pedro Albéniz, Baltasar Saldoni ja Ramón Carnicer.
Asenjo Barbierin ensimmäinen ooppera oli italiankielinen Il Buontempone (1847). Italiankielisestä oopperasta Asenjo Barbieri siirtyi zarzuelaan, jota edustavista teoksista ensimmäisensä hän sävelsi vuonna 1850. Vuodesta 1851 lähtien hän työskenteli Teatro del Circossa. Vuonna 1856 hän oli mukana perustamassa Teatro de la Zarzuelaa. Lisäksi Asenjo Barbieri perusti vuonna 1866 orkesterimusiikin seuran; hän toi runsaasti saksalaista sinfonista ohjelmistoa esitettäväksi Madridiin.
Kaikkiaan Asenjo Barbieri sävelsi yli 60 zarzuelaa. Hänen teostensa joukossa ovat Jugar con fuego (1851), Los diamantes de la Corona (1854), El Diablo en el poder (1856), Entre mi mujer y el negro (1859), Pan y Toros (1864) ja El barberillo de Lavapiés (1874). Musiikin ohella Asenjo Barbieri julkaisi laajan valikoiman kirjoja musiikista, politiikasta ja muista aiheista. Hän julkaisi myös teoksen Cancionero musical de los siglos XV y XVI (1890), joka on 459 transkriptiota kuninkaallisen palatsin kirjaston käsikirjoituksista sisältävä 1400–1500-lukujen musiikin kokoelma.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Francisco Assis

Francisco Assis vuonna 2017.
Francisco Assis (s. 8. tammikuuta 1965 Amarante) on portugalilainen Sosialistisen puolueen poliitikko. Assis on toiminut Amaranten kaupunginhallituksen puheenjohtajana (1989–1995), Portugalin parlamentin jäsenenä (1995–2004) ja Euroopan parlamentin jäsenenä (2004–2009, 2014–). Europarlamentissa Assis kuuluu sosialistien ja demokraattien ryhmään.
Assis on koulutukseltaan filosofian kandidaatti Porton yliopistosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Francisco Assis Wikimedia Commonsissa
Francisco Assis Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Frank-Peter Roetsch

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Frank-Peter Roetsch vuonna 1983. |  Frank-Peter Roetsch vuonna 1983. |  Frank-Peter Roetsch vuonna 1983. |  |
Maa:   Itä-Saksa
Miesten ampumahiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Calgary 1988 | 10 km |  |
|  Kultaa | Calgary 1988 | 20 km |  |
|  Hopeaa | Sarajevo 1984 | 20 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Ruhpolding 1985 | 10 km |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1987 | 10 km |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1987 | 20 km |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1987 | viesti |  |
|  Kultaa | Feistritz an der Drau 1989 | viesti |  |
|  Hopeaa | Rasen-Antholz 1983 | 20 km |  |
|  Hopeaa | Rasen-Antholz 1983 | viesti |  |
|  Hopeaa | Ruhpolding 1985 | 20 km |  |
|  Hopeaa | Ruhpolding 1985 | viesti |  |
|  Hopeaa | Oslo 1986 | viesti |  |
Frank-Peter Roetsch (s. 19. huhtikuuta 1964 Güstrow, Itä-Saksa) on saksalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Roetsch on voittanut urallaan kolme olympiamitalia, joista kaksi on kultaista, ja kymmenen maailmanmestaruusmitalia, joista viisi on kultaista. Calgaryssä 1988 Roetsch voitti sekä 20 että 10 kilometrin matkan olympiakullan. Hän oli ensimmäinen ampumahiihtäjä, joka voittaa yksissä olympialaisissa kaksi kultamitalia. Vuoden 1987 maailmanmestaruuskisoissa Roetsch voitti kolme kultaa. Hänellä on myös tilillään kolme maailmancupin voittoa.
Roetsch asuu nykyään Dresdenissä vaimonsa ja kahden lapsensa kanssa.
Frank-Peter Roetsch vuonna 2004.
Finnbogi Vahvan saaga

Finnbogi Vahvan saaga (isl. Finnboga saga ramma) on keskiaikainen islantilainen saaga, jonka kirjoittajaa ei tunneta. Se luetaan niin kutsuttuihin islantilaissaagoihin. Saaga on mahdollisesti kirjoitettu vasta 1300-luvun alkupuoliskolla, ja sen pääkäsikirjoitus on Möðruvallabókissa. Saaga kertoo Finnbogista, joka jätetään vastasyntyneenä kuolemaan. Eräs vanha pariskunta kuitenkin löytää heitteille jätetyn Finnbogin ja kasvattaa tämän. 16-vuotiaana Finnbogi lähtee ensin Norjaan  ja sitten Kreikkaan (isl.Grikkland), ja tekee matkojensa aikana monia urotekoja, joiden vuoksi saa lisänimen "Vahva" (isl. rammi). Myöhemmin Finnbogi palaa Islantiin, missä osallistuu erilaisiin paikallisiin kiistoihin. 


Tarinan pohjalta on myöhemmin 1600-luvun lopulla laadittu myös rímur-runoutta. Färsaarilta on säilynyt kansanballadi, jonka esikuvana on ollut joko itse saaga tai jokin muu lähde, jonka myös vanhimman Finnboga rímur-runon islantilainen laatija on tuntenut.Finnbogi Vahvan saagaa ei ole suomennettu.
Finnbogin saaga ja muut aikalaislähteet

Saagan sankari Finnbogi mainitaan myös muissa aikalaislähteissä, kuten Islannin asuttamisesta kertovassa Landnámabókissa, islantilaissaagojen sankareita listaavassa Íslendingadrápa-runossa (1100-l.) ja Vesilaaksolaisten saagassa (n. 1260-1280). Viimeksi mainitussa kuvataan Finnbogin vihanpitoa Ingimundrinpoikina tunnettujen veljesten kanssa, jotka Vesilaaksolaisten saaga esittää myönteisessä valossa. On pidetty mahdollisena, että Finnbogista kertova saaga on kirjoitettu vastauksena Vesilaaksolaisten saagan puolueelliselle kerronnalle, tai että se edustaa saman tarinan toista versiota, joka on tunnettu suullisessa perinteessä. 


On kuitenkin katsottu, että Finnbogi Vahvan saagan kuvauksella Finnbogin elämästä ja teoista ei ole historiallista perustaa, vaikka Finnbogi historiallisena henkilönä onkin mahdollisesti ollut olemassa. Saagan nykypäivään säilynyt versio sisältää paljon muinaissaagoille ja kotoperäisille ritarisaagoille tyypillisiä fantasiamaisia ja fiktiivisinä pidettyjä elementtejä ja tarinamotiiveja.
Käännökset ja editiot

Finnboga saga ramma. Teoksessa Jóhannes Halldórsson (toim.). 1959. Kjalnesinga saga. Íslenzk fornrit 14. Reykjavík: Hið íslenzka fornritafélag, 251-340.
Gering, Hugo (toim.). 1879. Finnboga saga hins ramma. Halle.
Werlauff, E. C. (toim.). 1812. Vatnsdæla saga, ok Saga af Finnboga hinum rama. Vatnsdølernes Historie og Finnboge hiin Stærkes Levnet. Kjøbenhavn: I Commission hos Hofboghandler Schubothe.
Aiheesta muualla

Finnboga saga ramma islanniksi Sagadb.org -sivustolla
Finnboga saga ramma islanniksi Snerpa.is -sivustolla
Finnboga saga ramman tapahtumapaikat Islannissa Icelandic Saga Map -sivustolla
Sananlaskuista Finnboga saga rammassa (englanniksi)
František Tondra

František Tondra (4. kesäkuuta 1936 – 3. toukokuuta 2012) oli slovakialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Spišin hiippakuntaan 1. heinäkuuta 1962 ja nimitettiin sen piispaksi 26. heinäkuuta 1989. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Jozef Tomko, jota avustivat Francesco Colasuonno ja Ján Sokol.
Tondra jäi eläkkeelle 4. elokuuta 2011.
GMD

GMD voi tarkoittaa
Gambian valuutan Dalasin ISO 4217-koodia
Guomindangia eli Kiinan kansallista kansanpuoluetta Taiwanissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”GMD”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eukseniitti

| Eukseniitti |
| --- | --- |
 Pala eukseniittia Norjasta (läpimitta n. 11 cm)
Luokka:  oksidimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  (Y,Ca,Ce,U,Th)(Nb,Ta,Ti)2O6
Molekyylipaino:  392,28 g/mol
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  musta, ruskean- tai vihertävänmusta
Kidejärjestelmä:  rombinen
Kovuus Mohsin asteikolla:  5,5–6,5
Tiheys:  4,7–5,9 g/cm3
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  metallikiilto
Taitekerroin:  2,06–2,24
Viiru:  kellertävä, harmahtava tai punertavanruskea
Läpinäkyvyys:  läpinäkyvä vain ohuissa leikkauksissa
Muut ominaisuudet:  metamiktaattinen, radioaktiivinen
Lähteet
  
Aiheesta muualla
  Eukseniitti Commonsissa 
Eukseniitti, kirjoitetaan joskus euxeniitti tai eukseniitti-(Y), (Y,Ca,Ce,U,Th)(Nb,Ta,Ti)2O6, on harvinainen oksidimineraali, joka sisältää harvinaisia maametalleja yttriumia ja ceriumia, sekä muista metalleista niobiumia, tantaalia, titaania ja tyypillisesti myös uraania ja toriumia. Nämä jälkimmäiset kaksi alkuainetta tekevät mineraalista lievästi radioaktiivisen. Eukseniittia löydettiin ensimmäisen kerran 1870. Mineraali on nimetty kreikan kielen sanasta εύξεινος, "ystävällinen muukalaisille", mikä on viittaus niihin useisiin harvinaisiin alkuaineisiin, joita mineraali sisältää.
Esiintyminen

Eukseniittia esiintyy graniittisissa pegmatiiteissa ja niin kutsutun detritaalisen mustan hiekan yhteydessä.
Sitä on löydetty useista paikoista ympäri maailman. Ensimmäinen löytöpaikka oli Jølster, Sunnfjord, Norjassa. Muita tärkeimpiä esiintymiä on Uralvuoristossa Venäjällä, Ruotsissa, Brasiliassa, Madagaskarilla, Kanadan Ontariossa ja Arizonassa, Wyomingissa sekä Coloradossa Yhdysvalloissa.
Suomessa Kuusamon Uuniniemen karbonatiittijuonessa on eukseniittiä yhdessä monatsiitti-Ce:n, Fe-kolumbiitin ja zirkonin kanssa.
Ominaisuudet

Euksenitti on metamiktaattinen mineraali eli sen radioaktiivisuus muuttaa kiteiden rakennetta. Koska sen koostumus vaihtelee, mineraalin ominaispaino vaihtelee suurella välillä 4,7–5,9 g/cm3. Mohsin kovuus on 5,5–6,5. Eukseniitti on normaalisti mustaa, mutta myös tummanruskeita, oransseja, kellertäviä ja tummanvihreitä muotoja on tavattu.
Eukseniittia
GMT (täsmennyssivu)

GMT voi tarkoittaa seuraavia:
Greenwichin aika, aikajärjestelmä
Generic Mapping Tools, kartanpiirto- ja visualisointiohjelma
Global Membership Team, (Lionsklubien) jäsenohjelma
Giant Magellan Telescope
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”GMT”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Fredrik Vilhelm I (Hessen)

Fredrik Vilhelm I, tuntemattoman taiteilijan maalaus 1840-luvulta.
Fredrik Vilhelm I (saks. Friedrich Wilhelm; 20. elokuuta 1802 Philippsruhe, lähellä Hanauta – 6. tammikuuta 1875 Praha, Böömi, Itävalta-Unkari) oli Hessenin vaaliruhtinaskunnan viimeinen hallitsija vuosina 1847–1866. Preussi valloitti hänen valtakuntansa vuoden 1866 sodassa.
Fredrik Vilhelmin vanhemmat olivat Hessenin vaaliruhtinas Vilhelm II ja Preussin prinsessa Augusta. Vilhelm II nimesi Fredrik Vilhelmin kanssahallitsijakseen 30. syyskuuta 1831, mutta käytännössä Fredrik Vilhelm toimi siitä alkaen sijaishallitsijana, sillä hänen isänsä vietti loppuikänsä poissa pääkaupungista Kasselista ja sivussa päätöksenteosta. Vaaliruhtinas hänestä tuli isänsä kuoltua vuonna 1847. Isänsä ja isoisänsä tavoin Fredrik Vilhelmin asenne liberaaleihin poliittisiin uudistuksiin oli taantumuksellinen ja hän olisi halunnut kumota vuoden 1831 perustuslain. Vallankumousvuoden 1848 aikana hän joutui tekemään myönnytyksiä säätämällä joitain edistyksellisiä lakeja, mutta vallankumouksen laannuttua hän pyrki peruuttamaan ne. Tämä johti levottomuuksiin, jotka pakottivat hänet pakenemaan pääkaupungistaan syyskuussa 1850, mutta hänen äärivanhoillinen ministerinsä Ludwig Hassenpflug pyysi sotilaallista apua Saksan liitolta. Itävallan ja Baijerin lähettämät sotajoukot marssivat Hesseniin marraskuussa 1850 ja Fredrik Vilhelm pääsi palaamaan Kasseliin joulukuussa. Vuonna 1852 säädettiin uusi perustuslaki, joka kuitenkin korvattiin vuonna 1862 Preussin painostuksesta vuoden 1831 aiemmalla perustuslailla.
Sodan puhjettua vuonna 1866 Preussin ja Itävallan välille Fredrik Vilhelm asettui Itävallan puolelle, jolloin Preussin armeija valloitti Hessen-Kasselin. Fredrik Vilhelm jäi preussilaisten sotavangiksi 23. kesäkuuta Wilhelmshöhessä. Hän joutui hyväksymään sopimuksen, jonka mukaan hänen valtakuntansa liitettäisiin Preussiin ja hän menettäisi valtaistuimensa ja vaaliruhtinaan arvonsa, mutta saisi pitää linnansa Hessenissä henkilökohtaisena omaisuutenaan. Hänelle jäi lisäksi vanha Hessenin maakreivin arvo. Hän ei palannut Hesseniin, vaan asui tämän jälkeen maanpaossa Böömin Horzowitzissä.
Fredrik Vilhelm oli vuodesta 1831 morganaattisessa avioliitossa Gertrud Falkensteinin kanssa ja antoi tälle Schaumburgin kreivittären ja Hanaun ruhtinattaren arvot. Fredrik Vilhelmin kuoltua vuonna 1875 maakreivin arvo ja Hessenin suvun päämiehen asema periytyivät hänen Tanskassa asuneelle pikkuserkulleen Friedrich Wilhelmille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fredrik Vilhelm I (Hessen) Wikimedia Commonsissa
František Procházka

| Mitalit> Maa:  Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Tšekkoslovakia.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:  Tšekkoslovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Albertville 1992 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ruotsi 1989 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Sveitsi 1990 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Tšekkoslovakia 1992 | jääkiekko |  |
František Procházka (25. tammikuuta 1962 Brno, Tšekkoslovakia – 27. huhtikuuta 2012) oli tšekkiläinen jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli puolustaja.
Procházka aloitti uransa Tšekkoslovakian pääsarjassa HC Chemopetrol Litvinovissa, jossa hän pelasi kaudet 1983–1990. Tämän jälkeen hän siirtyi SM-liigaan Jokereihin, jossa pelasi yhden kauden. Kaudet 1991–1993 hän pelasi Saksan 1. Bundesliigassa EHC Freiburgissa. Seuraavaksi hän siirtyi Italiaan HC Devilsiin, jossa voitti 1994 Italian mestaruuden. Seuraavan kauden hän aloitti Devilsissä, mutta siirtyi kesken kauden Ranskaan Chamonix HC:hen. Kauden 1995–1996 hän pelasi Saksan DEL-liigassa Sachsen Füchsessä ja uransa viimeisen kauden 1997–1998 Tšekin Extraliigassa HC Chemopetrol Litvinovissa.
Maajoukkueurallaan Procházka edusti Tšekkoslovakiaa talviolympialaisissa 1992 sekä vuosien 1986, 1989, 1990 ja 1992 MM-kilpailuissa. Saldona turnauksista oli olympiapronssi sekä kolme MM-pronssia.
Procházka kuoli 27. huhtikuuta 2012 pitkän sairastelun jälkeen 50 vuoden ikäisenä.