stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mediaanitesti

Mediaanitesti on tilastotieteessä käytettävä testi, jolla testataan mediaanien yhtäsuuruutta. Käytössä on riippumattomat otokset kahdesta populaatiosta. Otoksista on mitattu vähintään järjestysasteikollinen muuttuja. Mediaanitestillä voidaan selvittää, ovatko populaatioiden mediaanit yhtä suuret.
Testissä määrätään koko aineistosta mediaani ja verrataan havaintoja siihen otoksittain. Riippumattomuushypoteesi testataan joko Fisherin tarkalla testillä tai χ²-testillä.
Marte Mjøs Persen

| Marte Mjøs Persen |
| --- | --- |
 Persen vuonna 2010.
Norjan työ- ja sosiaaliministeri
 Støren hallitus 7. maaliskuuta 2022 – 16. lokakuuta 2023  
Edeltäjä:  Hadia Tajik
Seuraaja:  Tonje Brenna
Norjan öljy- ja energiaministeri
 Støren hallitus 14. lokakuuta 2021 – 7. maaliskuuta 2022  
Edeltäjä:  Tina Bru
Seuraaja:  Terje Aasland
Suurkäräjäedustaja
 2021–  
Bergenin pormestari
 28. lokakuuta 2015 – 22. syyskuuta 2021  
Edeltäjä:  Trude Drevland
Seuraaja:  Rune Bakervik
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1975 (ikä 49) Bergen, Norja
Kansalaisuus:  norjalainen
Tiedot
Puolue:  työväenpuolue
Muut puolueet:  Punainen vaaliliitto (–2007), Punaiset (2007–2008)
Tutkinnot:  Bergenin yliopisto (kirjallisuustiede ja sosiologia)
Marte Mjøs Persen (s. 24. huhtikuuta 1975 Bergen) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan työ- ja sosiaaliministerinä Støren hallituksessa vuosina 2022–2023, sitä ennen hän oli saman hallituksen öljy- ja energiaministeri. Vuosina 2015–2021 hän oli Bergenin pormestari. Hän on istunut suurkäräjillä vuodesta 2021.
Muuta

Persen on profiloitunut Norjan huumepolitiikan uudistamisen puolestapuhujana. Hänen mukaansa huumeiden käytöstä ja hallussapidosta ei tulisi rangaista, vaan ennemminkin tulisi panostaa huumeidenkäyttäjien vieroitushoitoihin.
Aiheesta muualla

Marte Mjøs Persen Norjan suurkäräjien nettisivuilla (norjaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marte Mjøs Persen Wikimedia Commonsissa
Mediaanin absoluuttinen keskipoikkeama

Mediaanin absoluuttinen keskipoikkeama (engl. median absolute deviation, MAD) on tilastollinen tunnusluku, joka kuvaa kuinka paljon tietojoukon havainnot poikkeavat toisistaan. Jos havainnot muodostavat joukon  X,
MAD={\text{mediaani}}(|X_{i}-{\text{mediaani}}(X)|){\text{, jossa }}X_{i}={\text{i:s havainto}}
Mediaanin absoluuttinen keskipoikkeama voidaan käyttää silloin, kun havainnot eivät noudata normaalijakaumaa. Jos havainnot noudattavat normaalijakaumaa, voidaan käyttää keskihajontaa.
Markkova

Markkovan kirkko 1900-luvun alussa.
Markkova (ven. Марково, Markovo), aik. Loppi tai Lopenkolkka, on entinen luterilainen seurakunta Inkerin itäisimmässä osassa.
Seurakunnan historia

1640-luvulla perustetun Lopen luterilaisen seurakunnan Puttilan kylässä sijainnut kirkko tuhoutui 1700-luvun alun sotavuosina. Pietari Suuri asutti kylän venäläisillä talonpojilla. Luterilainen kirkko rakennettiin vuonna 1722 Markkovan kylään, josta seurakunta sai uuden nimensä. Uusi kirkko pystytettiin vuonna 1777. Markkovan seurakuntaan kuuluivat myös Pähkinälinnan ja Uuden-Laatokan kaupunkien luterilaiset.
Markkovan ja Järvisaaren seurakunnat yhdistettiin vuonna 1831. Yhteisen seurakunnan pappila sijaitsi Markkovassa, jonne vuonna 1845 rakennettiin uusi pyhän Johanneksen kirkko.
Vuoden 1860 tienoilla Markkovan seurakuntaan kuului noin 2100 inkerinsuomalaista. 1800-luvun lopulla seudulle muutti paljon virolaisia. Vuonna 1905 noin 4900 seurakuntalaisesta 4300 oli suomalaisia ja noin 600 virolaisia. 1900-luvun alussa suomenkielisiä jumalanpalveluksia pidettiin joka toinen viikko Markkovassa ja joka toinen Järvisaaressa. Molemmissa kirkoissa pidettiin vuosittain kuusi vironkielistä jumalanpalvelusta. Pähkinälinnassa ja Uudessa-Laatokassa järjestettiin vuosittain 6–8 jumalanpalvelusta suomeksi ja joskus myös saksaksi. Neuvostoaikana molempien seurakuntien toiminta jatkui 1930-luvun lopulle saakka. Markkovan kirkko suljettiin vuonna 1937 ja purettiin toisen maailmansodan aikana.
Seurakunnan historia > Papisto 1600-luvulla

Kirkkoherrat
Johan Henrici Porthan 1640—1672
Thomas Andreas, Bottniensis 1682—1699
Kappalaiset
Andreas Henrici 1666—1673
Samuel Stephani Kiljander 1675—1695
Markkovan suomalaisasutus

Markkovan suomalaiset olivat alkuperältään savakoita. Suomalaisasutus muodosti kapean vyöhykkeen Pähkinänlahden eteläpuolisella ylängöllä. Laatokan rantakylät olivat Liipukkaa lukuun ottamatta venäläisiä, ja myös suomalaisalueen eteläpuolella sijaitsi venäläiskyliä. Eräissä kylissä asui sekä suomalaisia että venäläisiä.
Seurakuntaan kuuluivat seuraavat kylät:
| --- | --- |
 Haittola (ven. Гайталово, Gaitalovo)  Hantrova (ven. Хандрово, Handrovo) *  Hyvilä (ven. Поляны, Poljany)  Liipukka eli Kanavan Liipukka (ven. Липки, Lipki)  Maitohuhta (ven. Алексеевка, Aleksejevka)  Markkova (ven. Марково, Markovo)  Pieniautio eli Hujala (ven. Пустоши, Pustoši) *:  Saamusti eli Saamosti (ven. Замошье)  Suosaari (ven. Сассары, Sassary)  Tillasi (ven. Килози, Kilozi) *  Tortola (ven. Тортолово, Tortolovo) *  Uusikylä (ven. Новая, Novaja) *  Vanhamylly (ven. Старая Мельница, Staraja Melnitsa)  (* hävinnyt kylä)
Suomalaisasutus hävisi toisen maailmansodan aikana. Nykyään alue kuuluu Leningradin alueen Kirovskin piiriin.
Aiheesta muualla

Virtuaali-Inkerin sivu Markkovasta ja Järvisaaresta
J. Mustonen : Inkerin sivistysriennoista. Kuvauksia Markkova-Järvisaarelta, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 25.11.1928, nro 48, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Inkerin historialliset luterilaiset seurakunnat
Inkere
Jaama
Järvisaari
Haapakangas
Hatsina
Hevaa
Hietamäki
Kaprio
Kattila
Keltto
Kolppana
Koprina
Kupanitsa
Lahti
Lempaala
Liissilä
Markkova
Miikkulainen
Moloskovitsa
Narvusi-Kosemkina
Novasolkka
Pyhä Maria (Pietari)
Pähkinälinna
Ropsu
Rääpyvä
Saari
Serepetta
Siestarjoki
Skuoritsa
Soikkola
Spankkova
Toksova
Tuutari
Tyrö
Valkeasaari
Venjoki
Viron Inkeri
Vuole
Matthieu Valet

| Matthieu Valet |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 16.7.2024–  
Ryhmä:  Euroopan patriootit
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. tammikuuta 1986 (ikä 38) Lille, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Tiedot
Puolue:  Kansallinen liittouma
Matthieu Valet (s. 4. tammikuuta 1986 Lille, Ranska) on ranskalainen poliitikko. Valet edustaa Kansallinen liittouma -puoluetta. Valet on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Euroopan patriootit -ryhmää.
Aiheesta muualla

Matthieu Valet Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Mauritz Ferdinand von Kothen

Mauritz Ferdinand von Kothen (1850-luvun loppu)
Mauritz Ferdinand von Kothen (17. kesäkuuta 1811 Lokalahti – 23. toukokuuta 1875 Janakkala) oli Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut suomalainen kenraalimajuri, vapaaherra ja valtiopäivämies.
Mauritz Ferdinand von Kothenin vanhemmat olivat senaattori, vapaaherra Gustaf von Kothen ja Johanna Agneta Tollet. Hänen ensimmäinen puolisonsa vuodesta 1842 oli kreivitär Amalia Magdalena Piper, toinen vuodesta 1857 vapaaherratar Anna Gustafva Fredrika Emilia Wrede af Elimä ja kolmas vuodesta 1866 Valborg Forsblom. Von Kothenin ja Piperin pojasta Gustaf Axel von Kothenista tuli kenraalimajuri, samoin kuin hänen veljistään Casimir von Kothenista ja Gustaf von Kothenista. Von Kothenin ja Forsblomin pojasta Axelista tuli sen sijaan säveltäjä ja hänen ja Wrede af Elimän pojasta Emil Fabian Mauritz von Kothenista tilanomistaja ja virkamies.
Mauritz Ferdinand von Kothen tuli oppilaaksi Haminan kadettikouluun 1825 ja määrättiin sieltä valmistuttuaan vänrikkinä Henkivartioväen Suomen tarkk’ampujapataljoonaan 1830. Hän osallistui Marraskuun kansannousun kukistamiseen 1831–1832 ja ylennettiin aliluutnantiksi 1832 ja luutnantiksi 1833. Von Kothen määrättiin Henkivartioväen Moskovan rykmenttiin 1835 ja ylennettiin alikapteeniksi 1841, kapteeniksi 1844 ja everstiluutnantiksi 1845, siirrettynä samana vuonna 8. suomenmaalaiseen linjapataljoonaan. Hänet määrättiin 2. suomenmaalaisen linjapataljoonan komentajaksi 1848, ylennettiin everstiksi 1852 ja siirrettiin 1855 ensin 3. suomenmaalaisen linjapataljoonan komentajaksi ja sitten yhdistetyn 3. ja 4. suomenmaalaisen linjapataljoonan komentajaksi. 1. suomenmaalaisen linjapataljoonan komentajaksi hän tuli 1857 ja Haminan kaupungin paikallispäälliköksi armeijan jalkaväessä 1863. Eron sotapalveluksesta von Kothen sai kenraalimajurina kesäkuussa 1872. Hän edusti aatelissäädyssä sukuaan valtiopäivillä 1863–1864.
Matti Nummensalo

Matti Efraim Nummensalo (sukunimi vuoteen 1935 Nummelin; 12. huhtikuuta 1899 Isokyrö – 29. tammikuuta 1988) oli suomalainen runoilija.
Nummensalo kirjoitti runoja ohella myös näytelmiä, teki sävellyksiä ja maalasi tauluja sekä harrasti myös viulun soittoa.
Hän oli vuonna 1962 yksi Pohjanmaan Kirjailijat ry:n neljästätoista perustajajäsenestä.
Runoja

Takaliston lauluja. Otava 1919 (nimellä Matti Nummelin)
Muistojen mailla : runoja. Pellervo, Helsinki 1952
Kultahiekkaa : runoja. Kirjavirta, Seinäjoki 1964
Säkeitä kotiseudulleni. Isonkyrön kotiseutuyhdistys, Isokyrö 1976
Valittuja runoja ; sisältö kokoelmista Takaliston lauluja, Muistojen mailla, Kultahiekkaa, Runoja kokoelmien ulkopuolelta, Säkeitä kotiseudulleni ym. juhlarunoja. Isonkyrön kotiseutuyhdistys, Isokyrö 1978, 2. painos 1999
Elämän ulapalla. Matti Nummensalon rahasto, Isokyrö 2004
Muuta kirjallista tuotantoa

Isonkyrön säästöpankki 60 vuotias. Isonkyrön säästöpankki, Vaasa 1955
Eteläpohjalaisen meijeritoiminnan vaiheita : julkaissut E-P:n meijeriliitto 50-vuotisen toimintansa johdosta. Etelä-Pohjanmaan meijeriliitto, Vaasa 1956
Kauhavan osuusmeijerin vaiheita 1906-1956 ; koonnut Matti Nummensalo. Kauhavan osuusmeijeri, Kauhava 1956
Tiistenjoen osuusmeijerin 50-vuotisvaiheita. Tiistenjoen osuusmeijeri, Lapua 1956
Hirvijärven osuusmeijerin 50-vuotisvaiheita. Hirvijärven osuusmeijeri, Jalasjärvi 1957
Isonkyrön osuusmeijerin 60-vuotisvaiheita. Isonkyrön osuusmeijeri, Vaasa 1958
Lähtelän osuusmeijerin 50-vuotisvaiheita. Lähtelän osuusmeijeri, Vaasa 1958
Ylistaron osuusmeijerin 50-vuotisvaiheita. Ylistaron osuusmeijeri, Seinäjoki 1958
Karstulan osuusmeijerin 50-vuotiskertomus. Karstulan osuusmeijeri, Jyväskylä 1959
Max Pirkis

Max William R. Pirkis (s. 6. tammikuuta 1989 Lontoo) on brittiläinen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi roolistaan elokuvassa Master and Commander: Maailman laidalla (2003). Vuosina 2005–2007 hän esiintyi televisiosarjassa Rooma.
Pirkis voitti vuonna 2004 Young Artist -palkinnon.
Aiheesta muualla

Max Pirkis Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Maurits Crucq

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | maahockey |  |
|  Pronssia | Soul 1988 | maahockey |  |
Maurits Bourgon Crucq (s. 10. helmikuuta 1968 Voorburg, Zuid-Holland) on hollantilainen entinen maahockeypelaaja.
Puolustajan paikalla pelannut Crucq pelasi maajoukkueessa yhteensä 132 peliä ja saavutti muun muassa olympiakultaa Atlantasta 1996 ja pronssia 1988 Soulista. Seuratasolla hän edusti HC Klein Zwitserlandia.
Mauritz Brännström

Mauritz Brännström oli ruotsalainen maastohiihtäjä, joka kilpaili 1930-luvun lopulla ja 1940-luvun alussa. Hän voitti Vaasahiihdon vuonna 1941. Brännström sijoittui myös toiseksi vuoden 1941 maailmanmestaruuskilpailuissa, jonka tulokset Kansainvälinen hiihtoliitto kumosi vuonna 1946.
Marte Olsbu Røiseland

| Marte Olsbu Røiseland |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. joulukuuta 1990 (ikä 33) Froland, Norja
Puoliso:  Sverre Olsbu Røiseland(o.s. Røiseland) 2018-
Ampumahiihtäjä
Lempinimi:  Marte
Pituus:  167 cm
Paino:  60 kg
Laji:  Ampumahiihto
Seura:  Froland
Sukset:  Salomon
Kivääri:  Anschütz
Ammattilaistiedot
IBU-Cup-debyytti:  Östersund 11/12(sprint)
Maailmancup- debyytti:  Östersund 12/13(Invididual)
Maailmancup
Yksilölliset voitot:  19
Yksilölliset palkintosijat:  41
 Tietolaatikko päivitetty 27. maaliskuuta 2023 
Aiheesta muualla
Kotisivu
IBU
| Mitalit> Maa:  Norja.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Norja.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Norja.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Maa:  Norja> Naisten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2022 | pikakilpailu |  |
|  Kultaa | Peking 2022 | takaa-ajo |  |
|  Kultaa | Peking 2022 | sekaviesti |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | pikamatka |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | sekaviesti |  |
|  Pronssia | Peking 2022 | normaalimatka |  |
|  Pronssia | Peking 2022 | yhteislähtö |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 2016 | viesti |  |
|  Kultaa | Östersund 2019 | viesti |  |
|  Kultaa | Östersund 2019 | sekaviesti |  |
|  Kultaa | Östersund 2019 | sekapariviesti |  |
|  Kultaa | Anterselva 2020 | pikakilpailu |  |
|  Kultaa | Anterselva 2020 | yhteislähtö |  |
|  Kultaa | Anterselva 2020 | viesti |  |
|  Kultaa | Anterselva 2020 | sekaviesti |  |
|  Kultaa | Anterselva 2020 | sekapariviesti |  |
|  Kultaa | Pokljuka 2021 | viesti |  |
|  Kultaa | Pokljuka 2021 | sekaviesti |  |
|  Kultaa | Oberhof 2023 | sekaviesti |  |
|  Kultaa | Oberhof 2023 | sekapariviesti |  |
|  Pronssia | Oslo 2016 | sekaviesti |  |
|  Pronssia | Anterselva 2020 | takaa-ajo |  |
|  Pronssia | Anterselva 2020 | normaalimatka |  |
|  Pronssia | Oberhof 2023 | takaa-ajo |  |
Marte Olsbu Røiseland (o.s. Olsbu, s. 7. joulukuuta 1990 Froland) on norjalainen ampumahiihtäjä ja kolminkertainen olympiavoittaja. Hän edustaa Froland-seuraa.
Arvokilpailut

Nuorten MM-kisoissa Olsbu kilpaili Nové Městossa 2011 ollen parhaimmillaan yhdeksäs normaalimatkalla. Vuonna 2014 hän voitti EM-kultaa pikamatkalta Nové Městossa.
Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 Olsbu oli pikamatkalla 31:s, takaa-ajossa 42:s ja viestissä viides. Holmenkollenin MM-kisoissa 2016 hän hiihti ankkuriosuuden maailmanmestaruuden voittaneessa Norjan naisten viestijoukkueessa sekä avausosuuden pronssille yltäneessä sekaviestijoukkueessa. Yhteislähdössä Olsbu oli seitsemäs, pikamatkalla 11:s, takaa-ajossa 16:s ja normaalimatkalla 42:s. Hohfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui parhaimmillaan takaa-ajossa 16:nneksi.
Olsbu saavutti Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hopeaa pikakilpailussa 24,2 sekuntia Laura Dahlmeierille hävinneenä. Sekaviestissä hän hiihti avausosuuden Norjan hopeajoukkueessa. Takaa-ajossa hän sijoittui neljänneksi, yhteislähdössä kahdeksanneksi, normaalimatkalla 71:nneksi ja naisten viestissä neljänneksi. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän voitti kultaa viestissä, sekaviestissä sekä ensimmäistä kertaa arvokisaohjelmassa olleessa sekapariviestissä. Takaa-ajossa hän sijoittui neljänneksi, yhteislähdössä seitsemänneksi, normaalimatkalla 23:nneksi ja pikakilpailussa 25:nneksi. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän saavutti kultaa pikakilpailussa, yhteislähdössä, viestissä, sekaviestissä ja sekapariviestissä sekä pronssia takaa-ajossa ja normaalimatkalla. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän sai kultaa sekaviestissä ja viestissä. Yhteislähdössä hän sijoittui neljänneksi, pikakilpailussa kuudenneksi ja takaa-ajossa yhdeksänneksi.
Pekingin olympialaisissa 2022 Røiseland voitti kultaa sekaviestissä, pikakilpailussa ja takaa-ajossa. Normaalimatkalla ja yhteislähtökilpailussa hän saavutti pronssia. Ilman mitalia hän jäi vain naisten viestissä, jossa Norja sijoittui neljänneksi. Oberhofin MM-kilpailuissa 2023 hän voitti kultaa sekaviestissä ja pronssia takaa-ajossa sekä sijoittui pikakilpailussa neljänneksi.
Maailmancup

Ampumahiihdon maailmancupissa Olsbu debytoi kaudella 2012–2013 ollen Östersundin normaalimatkalla 28:s ja saavuttaen samalla avauspisteensä maailmancupissa. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan samalla kaudella kymmenes Pokljukan pikakilpailussa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Hanty-Mansijskin pikakilpailussa maaliskuussa 2016. Seuraavalla kaudella hän sijoittui kolmanneksi Pokljukan pikakilpailussa. Kaudella 2017–2018 hän oli kolmas Östersundin takaa-ajokilpailussa. Kaudella 2018–2019 hän saavutti ensimmäiset voittonsa Nové Měston pikakilpailussa ja takaa-ajossa. Antholzin pikakilpailussa hän oli kolmas. Hän voitti Park Cityn pikakilpailun. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi, takaa-ajocupissa toiseksi, pikakilpailun cupissa kolmanneksi ja yhteislähtöcupissa neljänneksi.
Kaudella 2019–2020 Røiseland sijoittui toiseksi Östersundin pikakilpailussa. Oberhofissa hän voitti pikakilpailun ja oli yhteislähdössä kolmas. Anterselvan MM-kilpailuista hän saavutti kaksi maailmancupvoittoa ja kaksi kolmossijaa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui viidenneksi ja pikakilpailucupissa neljänneksi. Kaudella 2020–2021 hän oli toinen Kontiolahden ensimmäisessä pikakilpailussa ja seuraavan viikonlopun takaa-ajokilpailussa. Hän voitti Hochfilzenin ensimmäisen takaa-ajokilpailun ja oli jälkimmäisessä pikakilpailussa kolmas. Hän voitti myös Hochfilzenin yhteislähtökilpailun. Røiseland oli Oberhofin takaa-ajokilpailussa toinen. Røiseland sijoittui kolmanneksi Nove Meston ensimmäisessä takaa-ajossa. Hän voitti Östersundin takaa-ajon. Hän sijoittui toiseksi maailmancupin kokonaiskilpailussa, pikakilpailun ja takaa-ajon cupeissa sekä neljänneksi yhteislähtöcupissa.
Kaudella 2021-2022 Røiseland sijoittui kolmanneksi Östersundin ensimmäisessä pikakilpailussa. Hän voitti Östersundin toisen pikakilpailun jälkeen käydyn takaa-ajon. Hochfilzenissä hän oli pikakilpailussa kolmas ja voitti sitä seuranneen takaa-ajon. Hän voitti Le Grand-Bornardin pikakilpailun. Hän voitti Oberhofin pikakilpailun ja sitä seuranneen takaa-ajon. Ruhpoldingin pikakilpailussa hän sijoittui toiseksi ja voitti sitä seuranneen takaa-ajon. Otepään yhteislähdössä hän sijoittui kolmanneksi. Oslossa hän oli toinen takaa-ajossa sekä kolmas pikakilpailussa ja yhteislähdössä. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun, pikakilpailun ja takaa-ajon cupit sekä sijoittui yhteislähtöcupissa neljänneksi. Kaudella 2022-2023 hän voitti Nové Městossa pikakilpailun ja takaa-ajon. Oslon yhteislähtökilpailussa hän oli toinen. Maaliskuussa 2023 Røiseland ilmoitti lopettavansa uransa kauden päätteeksi.
Mauritz Frohm

Mauritz Frohmin suunnittelema Hotell Mollberg.
Mauritz Frohm (1840 – 1912) oli ruotsalainen arkkitehti. Hän toimi Helsingborgin kaupunginarkkitehtina vuosina 1868–1903 ja suunnitteli useita merkittäviä rakennuksia kaupunkiin.
Frohm syntyi Helsingborgissa Jonas Frohmille ja Christina Frohmille (o.s. Ramberg). 16-vuotiaana hän muutti Göteborgiin, jossa hän opiskeli rakennustaidetta Chalmersin koulussa. Opiskelujen jälkeen hän asui jonkin aikaa Tukholmassa, jossa työskenteli yhdessä Helgo Zettervallin kanssa.
Vuonna 1865 Frohm palasi Helsingborgiin ja 1868 hänestä tehtiin kaupungin kaupunginarkkitehti. Kaupunginarkkitehtina hänen suunnittelemiensa rakennusten ulkonäköä dominoivat koristerikkaat ja usein klassisistiset rakennukset. Hän lopetti työssään vuonna 1903. Frohm ei koskaan mennyt naimisiin ja hän kuoli vuonna 1912. Kaupunginarkkitehtina häntä seurasi Alfred Hellerström.
Maurits Ylismäki

Maurits Eskild Ylismäki (8. lokakuuta 1905 Vehmaa – 30. heinäkuuta 1987 Turku) oli suomalainen rakennusmestari, rakennusalan yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai teollisuusneuvoksen arvonimen.
Ylismäen vanhemmat olivat maanviljelijä Maurits Hjalmar Ylismäki ja meijerikkö Bertha Sofia Skogster ja puoliso vuodesta 1930 Aino Elisabeth Suojanen. Sekä talvisotaan että jatkosotaan osallistunut Ylismäki valmistui rakennusmestariksi Turun teknillisestä koulusta vuonna 1945 ja toimi 1946–1947 Varsinais-Suomen Rakennus -yhtiön palveluksessa. Siirryttyään vuonna 1947 Emil Hartelan Urakoitsijat-yhtiöön hän toimi vastaavana ja vanhempana mestarina, kunnes meni vuonna  1949 rakennusliike Hakkalan palvelukseen. Ylismäki perusti vuonna 1950 Rakennusliike M. Ylismäki -yhtiön ja alkoi sen toimitusjohtajaksi. Yritys rakensi sittemmin useita kymmeniä asuin-, liike-, teollisuus- ja julkisia kohteita ympäri Suomea. Vuonna 1966 teollisuusneuvoksen arvonimen saaneella Ylismäellä oli myös useita rakennusalan ja alueellisia luottamustehtäviä. Eläkkeelle yrityksensä johdosta hän jäi vuonna 1970, jättäen tehtävät pojalleen Rainer Ylismäelle. Muun ohella Maurits Ylismäki harjoitti maanviljelystä omistamassaan Nuhjalan kartanossa Vehmaalla.
Marko Rairama

| Marko Rairama> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. syyskuuta 1991 (ikä 33) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  176 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  Peliitat
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  HPK (SML) Kiekko-Vantaa (Mestis)
Marko Rairama (s. 10. syyskuuta 1991 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Mestis-joukkue Heinolan Peliitoissa.
Ura

Rairama on Hämeenlinnan Pallokerhon kasvatti. Hän voitti joukkueessa B2-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 2008, B-nuorten SM-hopeaa vuosina 2008 ja 2009 sekä A-nuorten SM-pronssia vuonna 2012. Rairama toimi kaudella 2011–2012 HPK:n pronssijoukkueen kapteenina ja oli tehoilla 17+33=50 joukkueen paras pistemies ja maalintekijä.
Kaudeksi 2012–2013 Rairama siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Heinolan Peliittoihin. Hän kävi kauden aikana myös kolmen SM-liigaottelun verran Hämeenlinnan Pallokerhossa. Rairama pelasi ensimmäisen SM-liigaottelunsa 22. syyskuuta 2012 vieraissa Porin Ässiä vastaan ja sai siinä jääaikaa 9.58 minuuttia. Hän teki ottelussa myös liigauransa avausmaalin, jonka Rairama teki ensimmäisessä vaihdossaan ja laukoi ensimmäisellä kosketuksellaan kiekkoon SM-liigassa.
Rairama siirtyi kaudeksi 2013–2014 Kiekko-Vantaaseen. Hän kuitenkin palasi kuitenkin omasta aloitteestaan Peliittoihin lokakuussa 2013.
Muuta

Rairaman pikkuveli Jari pelaa HPK Teamin A-nuorissa. Veljesten isä Ismo kuuluu HPK:n A-nuorten valmennustiimiin.
Marc Boegner

Pastori Marc Boegnerin puhumassa Poët-Lavalissa vuonna 1965.
Marc Boegner, yleisesti pastori Boegner (21. helmikuuta 1881 Épinal – 18. joulukuuta 1970 Pariisi) oli ranskalainen protestanttiteologi ja kirkonmies. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Elämäkerta

Oltuaan pappina Aouste-sur-Syen maaseutuseurakunnassa Drômen departementissa hän sai vuonna 1918 nimityksen opettajaksi Pariisissa toimivaan Maison des Missions -koulutuskeskukseen. Samana vuonna hänet nimitettiin Poussyn seurakuntaan. Vuonna 1928 hän aloitti perinteiksi muodostuneet protestanttiset paastonajan saarnansa radiossa. Tämä vaikutti paljon hänen tunnettavuuteensa kansan keskuudessa. Vuonna 1929 hänen valittiin Ranskan protestanttisen federaation (Fédération protestante de France) ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Hänet valittiin vuonna 1938 Ranskan reformoidun kirkon neuvoston ensimmäiseksi puheenjohtajaksi.
Boegner toimi aktiivisesti Ranskassa natsivallan aikana, niin avoimesti kuin maanalaisestikin, juutalaisten aseman parantamiseksi. Näin hän puolusti ja pelasti lukuisia juutalaisia. Hän osallistui myös poliittisten pakolaisten asioiden järjestämiseen. Hän kävi henkilökohtaisesti pääministeri Pierre Lavalin luona, jotta alle 16-vuotiaat lapset eivät seuraisi pakkokuljetusten mukana. Vuonna 1943 hän tuomitsi julkisesti työläisten pakkosiirrot orjatyövoimaksi Saksaan.
Toisen maailmansodan jälkeen hän jatkoi taistelua yhteiskunnan yhtenäisyyden puolesta. Tähän liittyi myös hänen työskentelynsä ekumeenisessa työssä, kun hän toimi myös tarkkailijana Vatikaanin toisessa kirkolliskokouksessa (1962–1965).