stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Oxford United FC
Historia

Seura perustettiin 1893 nimellä Headington. Vuonna 1911 seura yhdistyi Headington Quarryn kanssa ja seuran nimeksi tuli Headington United. Seura pelasi pitkään paikallisissa amatöörisarjoissa kunnes se vuonna 1949 siirtyi puoliammattilaisuuteen ja liittyi Southern Leagueen. Vuonna 1953 Headington United voitti Southern Leaguen mestaruuden ja seuraavana vuonna eteni FA Cupissa neljännelle kierrokselle. Vuonna 1960 seura vaihtoi nimekseen Oxford United. Oxford United voitti jälleen Southern Leaguen 1961 ja 1962. Seura pääsi mukaan Englannin liigaan, kun Accrington Stanley meni konkurssiin ja Oxford United sai sen paikan 4. divisioonassa.
Vuonna 1964 Oxford United pääsi FA Cupissa 6. kierrokselle, mikä oli ensimmäinen kerta kun neljännen sarjatason joukkue eteni cupissa niin pitkälle. Seuraavana vuonna Oxford nousi 3. divisioonaan. Oxford voitti 3. divisioonan mestaruuden 1968 ja nousi 2. divisioonaan. Oxford pelasi 2. divisioonassa kahdeksan kautta kunnes putosi kauden 1975–1976 päätteeksi. Putoamista seurasi taloudelliset vaikeudet ja seura oli lähellä konkurssia kunnes miljonääri Robert Maxwell pelasti seuran tammikuussa 1982.
Vuonna 1982 seuran valmentajaksi tuli Jim Smith, jonka johdolla Oxford voitti 3. divisioonan 1984 ja heti seuraavana vuonna 2. divisioonan. Samaan ei ole yksikään muu seura Englannissa pystynyt. Ensimmäinen kausi pääsarjatasolla, 1. divisioonassa, oli vaikea, mutta Oxford onnistui säilyttämään sarjapaikkansa. Kauden kohokohta oli Englannin liigacupin voitto Oxfordin kukistettua loppuottelussa Queens Park Rangersin 3-0. Kaudella 1986–1987 sarjapaikka varmistui vasta kauden toiseksi viimeisessä ottelussa, mutta seuraava kausi päättyi putoamiseen.
Omistaja Robert Maxwell kuoli 1991 ja seuran tulevaisuus oli vaakalaudalla, mutta lopulta BioMass Recycling osti seuran 1992. Vuonna 1993 Oxford United putosi kolmannelle sarjatasolle, mutta nousi takaisin kahden kauden jälkeen. Taloudellisen vaikeudet vaivasivat seuraa koko 1990-luvun aikana ja seura joutui useaan otteeseen myymään pelaajiaan pysyäkseen hengissä. Kausi 1998–1999 päättyi putoamiseen kolmannelle sarjatasolle, 2. divisioonaan. Kauden lopussa seuran taloudellinen tilanne helpottui, kun liikemies Firoz Kassam osti seuran. Kausi 2000–2001 päättyi jälleen putoamiseen. Samaan aikaan Oxford United muutti uudelle kotikentälle, Kassam Stadiumille.
Oxford United pelasi 3. divisioonassa (2004 eteenpäin Kakkosliiga) vuoteen 2006, jolloin seura putosi liigasta Konferenssiin. Neljän kauden jälkeen Oxford teki paluun Kakkosliigaan 2010.
Saavutukset

Englannin 2. divisioonan mestaruus: 1985
Englannin 3. divisioonan mestaruus: 1968, 1984
Englannin liigacupin voitto: 1986
Southern Leaguen mestaruus: 1953, 1961, 1962
Southern Leaguen cupin voitto: 1953, 1954
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Seuran virallinen sivusto
Oxford Unitedin 1986 voittama liigacupin pokaali.
Levi Black

| Levi Black G> 2 |
| --- | --- |

Paikkakunta::  Kittilä, Suomi
Talviurheilukeskus:: Levi Ski Resort
Tunturi:: Levi
Rinneluokitus:: Musta
Yläasema:: 522 m
Ala-asema:: 220 m
Korkeusero:: 302 m
Pituus:: 1 500 m
Maksimijyrkkyys:: 52 %
Keskijyrkkyys:: 20,1 %
Hissi
Hissi:: Gondoli 2000
Tyyppi:: Gondolihissi
Kapasiteetti:: 2 000 henkilöä/h
Ala-asema:: 220 m
Yläasema:: 522 m
Miehet
Pujottelu
Lähtö:: 438 m
Maali:: 258 m
Korkeusero:: 180 m
Pituus:: 655 m
Maksimijyrkkyys:: 52 %
Keskijyrkkyys:: 27,5 %
1. MC-kilpailu:: 12.11.2006
Naiset
Pujottelu
Lähtö:: 438 m
Maali:: 258 m
Korkeusero:: 180 m
Pituus:: 655 m
Maksimijyrkkyys:: 52 %
Keskijyrkkyys:: 27,5 %
1. MC-kilpailu:: 28.2.2004
Levi Black eli G.2 on vaikeusasteeltaan musta laskettelurinne Levi Ski Resortissa Kittilässä Suomessa.
Levi Blackissä järjestetään vuosittain Levin pujottelu, joka on alppihiihdon maailmancupin osakilpailu.
Levi Black kuvattuna ilmasta kesällä 2004.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Levi Black Wikimedia Commonsissa
Alppihiihdon maailmancupin rinteet
Adelboden: Chuenisbärgli | Alta Badia: Gran Risa | Beaver Creek: Birds of Prey | Bormio: Stelvio | Garmisch-Partenkirchen: Gudiberg, Kandahar | Kitzbühel: Ganslern, Streif
Val Gardena: Saslong | Wengen: Jungfrau / Männlichen, Lauberhorn
Veikka

| Veikka |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  9. tammikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  2. syyskuuta
Muunnelmia:  Veijo
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Veikko
Infobox OKNimi-testi OK: 
Veikka on suomalainen miehen etunimi. Veikan nimipäivä on 9. tammikuuta, jolloin on myös Veikon, Velin ja Veijon nimipäivä. Suomessa on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä nimetty 4 615 Veikkaa, joista suurin osa on vuoden 2000 jälkeen syntyneitä.
Tunnettuja Veikka-nimisiä

Veikka Erkola, Ercola (s. 1979), dance-artisti, musiikkituottaja, säveltäjä ja miksaaja
Veikka Gustafsson (s. 1968), vuorikiipeilijä, lehdenkustantaja ja kolumnisti
Veikka Lahtinen (s. 1985), podastaaja ja tietokirjailija
Veikka Lehtelä, Nebi (s. 1999), suomalainen artisti, tuottaja ja lauluntekijä
Veikka Mononen (s. 2006), jääkiekkoilija
Veikka Toivonen (s. 1946), koripalloilija ja valmentaja
Kuvitteellisia Veikka-nimisiä

Veikka Niittylä, hahmo Kristiina Louhen Aino-kirjoissa, Ainon isoveli
Weltcup-Piste

| Weltcup-Piste |
| --- | --- |
Paikkakunta::  Ofterschwang, Saksa
Talviurheilukeskus:: Skigebiet Ofterschwang-Gunzesried
Vuori:: Ofterschwanger Horn
Rinneluokitus:: Musta
Yläasema:: 1 304 m
Ala-asema:: 880 m
Korkeusero:: 424 m
Pituus:: 1 800 m
Maksimijyrkkyys:: 47 %
Keskijyrkkyys:: 23,6 %
Hissi
Hissi:: Weltcup-Express
Tyyppi:: 4-hengen tuolihissi
Kapasiteetti:: 1 830 henkilöä/h
Ala-asema:: 880 m
Yläasema:: 1 304 m
Naiset
Suurpujottelu
Lähtö:: 1 300 m
Maali:: 920 m
Korkeusero:: 380 m
Pituus:: 1 245 m
Maksimijyrkkyys:: 47 %
Keskijyrkkyys:: 30,5 %
1. MC-kilpailu:: 27.2.1999
Pujottelu
Lähtö:: 1 115 m
Maali:: 920 m
Korkeusero:: 195 m
Pituus:: 460 m
Maksimijyrkkyys:: 47 %
Keskijyrkkyys:: 42,4 %
1. MC-kilpailu:: 28.2.1999
Stadion
Katsojakapasiteetti:: 11 100
Istumapaikat:: 1 500
Weltcup-Piste on laskettelurinne Ofterschwangissa Saksassa.
Weltcup-Pistessä on järjestetty alppihiihdon maailmancupin naisten tekniikkalajikilpailuja.
Reitti

Suurpujottelun lähtö sijaitsee 1 300 metriä merenpinnan yläpuolella Weltcup-Express-tuolihissin yläaseman vieressä.
Weltcup-Piste alkaa kumpuilevana Herdebuch (Kantakirja) -osuudella, jonka jälkeen rinne kääntyy oikealle. Sitten tulee Sonnenhof ja Fäßlers Berg -osuudet. Sen jälkeen tulee tiukahko oikea-vasen S-mutka, vasemmalle kääntyvän mutkan nimi on Leitnercorner.
Leitnercornerin jälkeen avautuu loppujyrkänne Zielhang, jossa sijaitsee koko rinteen jyrkin kohta 47 %. Weltcup-Pisten suur- ja pujotteluradat päättyvät 920 metriä merenpinnan yläpuolella lähelle Ofterschwangin keskustaa.
Kaj Westerlund

Kaj-Kristian "Kaide" Westerlund (28. elokuuta 1945 Porvoo – 3. tammikuuta 2002 Vantaa) oli suomalainen muusikko. Hänet muistetaan parhaiten The Boysin pitkäaikaisena kitaristina ja pianistina. Westerlundin muita yhtyeitä olivat muun muassa Nameless, Country Boys, Islanders, HEC sekä useiden artistien taustayhtyeet. Hän toimi myös sessiomuusikkona, lauluntekijänä ja musiikinopettajana sekä ensin pari vuotta PSO:n päätoimisena sovittajana ja tuottajana ja sitten Fazerin palveluksessa sen ostettua PSO:n vuonna 1982.
Westerlund menehtyi vain 56-vuotiaana lyhyen, mutta vaikean sairauden uuvuttamana Vantaalla. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle Helsinkiin.
Aiheesta muualla

Raimo Öystilä, Rytmimusiikin Syke: Kaj Westerlundin muistoartikkeli
Kaj Westerlundin sävellystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz
Kuopion viinijuhlat

Kuopion viinijuhlat 2008 -logo.
Kuopio Wine Festival (myös Kuopion Viinijuhlat) on vuosittainen kesällä Kuopion sataman alueella järjestettävä viinifestivaali. Kuopio Wine Festivalin kävijämäärä on vakiintunut noin 35 000 henkilöön. Tapahtuma tunnetaan rennosta, mutta siististä tunnelmastaan sekä kotimaisista huippuartisteista. Viinijuhlat rakentuvat vuosittaisen viinimaa-teeman ympärille, jolloin myös esitellään kyseisen maan ruokia.
Viinijuhlayleisön on arvioitu tuovan Kuopion seudulle rahaa vuosittain noin 2–3 miljoonaa euroa. Kävijöistä jopa 30 prosenttia on Etelä- ja Länsi-Suomesta.
Historia

Ensimmäinen Kuopio Wine Festival järjestettiin Heurigen-nimisenä vuonna 1997.
Viinijuhlat saivat alkunsa Kuopion silloisen matkailupäällikkö Heikki Kähärän toimesta. Kähärä yritti tuoda Kuopioon Oulun kaltaiset, saksalaisten kanssa järjestetyt Weindorf-viinijuhlat, mutta Oulu ei luopunut juhlistaan. Kähärä ryhtyi suunnittelemaan viinijuhlia kotimaisten viininvalmistajien tuotteiden varaan. Suunnitelmista luki sanomalehdestä Itävallassa Finnairin piiripäällikkönä toiminut ex-kuopiolainen Matti Selin, joka keksi yhdistää Itävallan viinin ja ruuan, Kuopion seudun, Itävallan matkailumarkkinoinnin sekä oman lentoyhtiönsä bisneksen. Näin syntyivät viinijuhlat, joiden ensimmäisenä teemamaana oli Itävalta.
Viinijuhlien järjestäjänä toimi alussa kaupungin matkailupalvelut kävijämäärien pysyessä aloitusvuoden tasolla, kunnes konsepti myytiin vuonna 2001 Osuuskauppa PeeÄssälle.
Lähde: Savon Sanomien arkisto
Teemat vuosittain

Saksa 2025
Ranska 2024
Espanja 2023
Kuopio Wine Festival 25 vuotta 2022
Italia 2019
Kaukaa idästä 2018
Taste of America 2017
Kuopio Wine Festival 20 vuotta 2016
Festival del Vino De Kuopio (Espanja, Argentiina, Chile ja Uruguay) 2015
Kroatia Slovenia 2014
Luomuviinit 2013
Catalonia 2012
Brasilia 2011
Välimeren saaret (Korsika, Kreeta, Mallorca ja Sisilia) 2010
Saksa 2009
Argentiina 2008
Portugali 2007
Australia 2006
Chile 2005
Ranska 2004
Etelä-Afrikka 2003
Kreikka 2002
Espanja 2001
Kalifornia 2000
Italia 1999
Unkari 1998
Itävalta 1997
Kettil Bruun

Kettil Edmund Bruun (6. tammikuuta 1924 Helsinki – 16. joulukuuta 1985 Helsinki) oli suomalainen sosiologi ja kansainvälisesti merkittävä alkoholipolitiikan tutkija. Hänen uraauurtava pienryhmien juomiskäyttäytymistä käsittelevä väitöskirjatutkimuksensa toi uudenlaisia metodeja alkoholitutkimukseen. Vuosina 1955–1968 Bruun toimi Alkoholipoliittisen tutkimuslaitoksen johtajana ja 1955–1980 Alkoholitutkimussäätiön sihteerinä. Hän toimi kolmen vuoden ajan Tukholman yliopiston professorina.
Alkoholi- ja huumekontrollin historiaa ja nykytilaa kartoittanut The Gentlemen's Club: International Control of Drugs and Alcohol kritisoi kansainvälistä huumekontrollijärjestelmää kiinnittäen erityishuomiota siihen kenen tarkoituksia se palvelee. Bruun kannatti kaikkien psykoaktiivisten aineiden valvonnan järjestämistä yhteiseltä pohjalta.
Bruunin johtaman kansainvälisen työryhmän tutkimus Alkoholipolitiikka: Kansanterveydellinen näkökulma toi merkittävällä tavalla esiin alkoholin per capita -kulutuksen ja alkoholin haittojen välisen suhteen.
Kettil Bruun palkittiin Jellinek Memorial Award -palkinnolla 1971. Palkinto myönnetään merkittävästä panoksesta alkoholi- ja alkoholismitutkimukselle. Lisäksi Bruun sai Kristina Rotkirchin ja Ove Knektin kanssa tiedonjulkistamispalkinnon 1972 Hufvudstadsbladetia käsittelevästä kirjasta.
Vuonna 1984 julkaistussa teoksessaan Hyvä vihollinen: Huumausainepolitiikka Pohjolassa Bruun ja Nils Christie loivat käsitteen hyvä vihollinen. Hyvää vihollista koko yhteiskunta vastustaa, ja sitä on vaikeaa puolustaa leimautumatta epäilyttäväksi. Bruunin ja Christien mukaan huumeet ovat hyvä vihollinen sillä vaikka laillisten päihteiden väärinkäyttö aiheuttaakin enemmän haittoja kuin huumeiden, on laillisilla päihteillä takanaan merkittäviä yhteiskunnallisia voimatekijöitä kuten alkoholi- ja tupakkateollisuus.
Julkaisuja

Bruun, Kettil: Drinking Behaviour in Small Groups. An Experimental Study.  Helsinki:  Alkoholitutkimussäätiö, 1959.
Bruun, Kettil – Pan, Lynn – Rexed, Ingemar: The Gentlemen's Club: International Control of Drugs and Alcohol.  Chicago:  University of Chicago Press, 1975.
Bruun, Kettil – Edwards, Griffith – Lumio, Martti ym.: Alkoholipolitiikka: Kansanterveydellinen näkökulma.  (Alkoholitutkimussäätiön, Maailman terveysjärjestön Euroopan aluetoimiston ja The Addiction Research Foundation of Ontario yhteistyöprojekti)  Helsinki:  Alkoholitutkimussäätiö, 1975.  ISBN 951-9191-27-5
Christie, Nils – Bruun, Kettil: Hyvä vihollinen: Huumausainepolitiikka Pohjolassa.  ((Den gode fiende: Narkotikapolitikk i norden, 1984.) Suomentanut Markku Quintus)  Espoo:  Weilin + Göös, 1986.  ISBN 951-35-3584-3
Aiheesta muualla

Mäkelä, Klaus: / Bruun, Kettil (1924–1985). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 14.6.2002. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Kettil Bruun Society.
Kettil Bruun -palkinto. (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  DDB  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Valtteri Santala

Herman Valdemar (Valtteri) Santala (10. elokuuta 1886 Helsinki – 26. huhtikuuta 1946 Helsinki) oli suomalainen opettaja, yritysjohtaja ja Yleisradion perustaman kouluradion ensimmäinen päällikkö.
Henkilöhistoria

Santalan vanhemmat olivat kauppias Herman Santala ja Vilhelmina Nyberg ja puoliso vuodesta 1912 Inkeri Emilia Päiviö (Lohman). Santala valmistui kansakoulunopettajaksi 1910. Hän oli opettaja Helsingissä 1910–1920, Edistysseurojen kustannus -yhtiön aikakauslehtiosaston hoitaja 1918–1921, Valistuksen opetusvälineosaston johtaja 1922–1935 ja Yleisradion kouluradio-osaston päällikkö 1934–1946. Hänellä oli myös useita luottamustehtäviä ja hän julkaisi lastenkirjoja ja toimitti kotikasvatus- ja lastenlehtiä sekä Suomen kansakoulukalenteri -julkaisua 1930–1935 ja Koulu ja menneisyys -julkaisusarjan osat I-V 1936–1941.
Julkaisuja

Auringossa: nuoren väen kesäkirja, Valtteri Santala, Ilmari Heikinheimo, Helsinki: Edistysseurojen kustannus, 1921
Kultaista kylvöä: kertomuksia lapsille, koonnut Valtteri Santala, Helsinki: Valistus, 1922
Jokapaikan tietotekniikka

Jokapaikan tietotekniikka (engl. Ubiquitous computing) on huomaamattomasti toimivaa ja ympäristöönsä sulautuvaa kaikkialla olevaa tietotekniikkaa. Se ei häiritse käyttäjäänsä eikä keskeytä hänen muuta toimintaansa. Se toimii ihmisten ja yritysten arkitoimissa kaikkialla ja koko ajan. Arjen esineet ja koneet viestivät langattomasti keskenään sekä säätävät toimintaansa itsenäisesti. Ubiquitous computing saatetaan joskus suomentaa termillä läsnä-äly.
Sanan taustaa

Englanniksi jokapaikan tietotekniikasta käytetään nimitystä ubiquitous computing. Englannin ubiquitous-sana pohjautuu latinan ubique-sanaan, joka merkitsee kaikkialla. Kielitoimiston suosittama termi on jokapaikan tietotekniikka.
Ensimmäisen kerran nimitystä käytti Mark Weiser vuonna 1988. Kirjoitettuna hän käytti sitä Scientific American -lehdessä syyskuussa 1991 artikkelissaan The computer for the 21st century. Englanninkielisissä tietotekniikkakirjoituksissa se yleistyi 1990-luvulla.
Tietotekniikka-alan ammattislangissa siitä käytetään englanniksi myös nimitystä ubicomp tai ubiqcomp ja suomeksi nimitystä ubi tai "ubiikki".
Nimitykset ambient computing, calm technology, invisible computer ja pervasive computing tarkoittavat suunnilleen samaa asiaa. Tieteellisessä tutkimuksessa näillä on kuitenkin syviäkin sävyeroja. Suomen kielessä sanoja läsnä-äly, älykoti ja hajautetut älykkäät ympäristöt käytetään yhtä lailla (ehkä väärinkin) synonyymisesti.
Samasta latinan sanasta on peräisin myös teologian oppisana ubikviteetti. Se tarkoittaa Kristuksen ruumiillista läsnäoloa kaikkialla. Tämä 900-luvulta peräisin oleva oppi on vaikuttanut muun muassa luterilaiseen ehtoollisoppiin.
Liikenne- ja viestintäministeriön kertoessa arjen tietoyhteiskunta -toimintaohjelmastaan mainittiin tiedotteessa sanat ubiikki ja u-strategia . Kun seuraavan päivän sanomalehti käytti myös ubiikki-sanaa, monet suomalaiset kohtasivat ensi kerran tämän heille uuden sanan.
Tietotekniikan kehitysvaiheet

Jokapaikan tietotekniikan alku on alan kehityksen kolmannessa vaiheessa, jossa nimitys alun perin otettiin käyttöön. Nykyään tekniikan käytännön toteuttaminen alkaa olla mahdollista.
Yhden laitteen muuttuminen kiinteästä liikkuvaksi ei vielä edusta tätä tekniikkaa. Sovellukselta vaaditaan enemmän: sen ominaisuuksia ovat liikkuvuus, hajautus, mukautuvuus sekä se, että se on sulautettu johonkin ja että siinä on monen osan yhteistoimintaa.
Tietotekniikan kehitysvaiheita ovat:
1. Vaihe oli se, kun oli yksi suuri tietokone ja sillä monta käyttäjää.
2. Vaihe oli henkilökohtaiset tietokoneet eli pc:t, jolloin oli yksi tietokone yhden ihmisen käytössä.
3. Vaihe oli, kun hajautetut pienet laitteet viestivät tietoverkkojen kautta keskenään; Yhdellä käyttäjällä on monta laitetta.
4. Vaihe oli tietotekniikka, jossa on suuri määrä laitteita ja suuri määrä käyttäjiä.
Arjen tietoyhteiskunta

Suomessa liikenne- ja viestintäministeriö käynnisti lokakuussa 2005 hankkeen nimeltään arjen tietoyhteiskunta. Sen tuloksena julkaistiin ministeriön tulevaisuuskatsaus ja toimintaohjelma (30.6.2006). Katsausta pyrittiin hyödyntämään  Suomen EU-puheenjohtajakaudella 2006 ja 2007 sitä tarjottiin myös neuvotteluihin Vanhasen toisen hallituksen hallitusohjelmasta.
Uuden tekniikan arvellaan mullistavan ihmisten arkielämän, kun viestintäpalvelut ovat kaiken aikaa käytössä ja esineetkin osaavat viestiä keskenään.
On myös tärkeää, että ihmiset voivat luottaa uusiin palveluihin. Yksityisyyden suojaan, tietoturvallisuuteen ja ihmisten väliseen mahdolliseen epätasa-arvoon liittyvät riskit halutaan pitää hallinnassa. Ministeriö haluaa kehittää tietoyhteiskunnasta turvallisen ja tasa-arvoisen.
Kirjallisuutta

Karhula, Päivikki (toim.): Paratiisi vai panoptikon? – Näkökulmia ubiikkiyhteiskuntaan, Eduskunnan kirjasto, 2008 (myös verkossa)
Mannermaa, Mika: Jokuveli – Elämä ja vaikuttaminen ubiikkiyhteiskunnassa. WSOY, 2008.
Kirchenkar

| Kirchenkar Piste 42 |
| --- | --- |
Paikkakunta::  Sölden, Itävalta
Talviurheilukeskus:: Skigebiet Obergurgl-Hochgurgl
Vuori:: Banker Kirchenkogel
Rinneluokitus:: Punainen
Yläasema:: 2 629 m
Ala-asema:: 2 175 m
Korkeusero:: 454 m
Pituus:: 1 520 m
Keskijyrkkyys:: 29,9 %
Hissi
Hissi:: Kirchenkarbahn I
Tyyppi:: Gondolihissi
Kapasiteetti:: 2 400 henkilöä/h
Ala-asema:: 2 175 m
Yläasema:: 2 629 m
Miehet ja naiset
Pujottelu
Lähtö:: 2 475 m
Maali:: 2 265 m
Korkeusero:: 210 m
Pituus:: 548 m
Maksimijyrkkyys:: 62 %
Minimijyrkkyys:: 18 %
Keskijyrkkyys:: 38,3 %
1. MC-kilpailu:: 18.11.2023, 23.11.2024
Kirchenkar on laskettelurinne Skigebiet Obergurgl-Hochgurglin talviurheilukeskuksessa Söldenissä Itävallassa.
Kirchenkarissa järjestettiin ensimmäinen alppihiihdon maailmancupin osakilpailu marraskuussa 2023, se oli miesten pujottelu. Kyseinen kilpailu oli miesten kauden ensimmäinen, kun kolme aiempaa kilpailua piti perua sääolosuhteiden vuoksi.
Neljä Baritonia

| Neljä Baritonia> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1997–1997
Tyylilaji:  pop
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Kalle Ahola, laulu, kitara   Ilkka Alanko, laulu, kitara   Ismo Alanko, laulu, kitara   A. W. Yrjänä, laulu, kitara   Jukka Hakoköngäs, kosketinsoittimet   Jussi Kinnunen, basso   Anssi Nykänen, rummut   Mikko Karmila, tuotanto  
Levy-yhtiö:  Poko Rekords  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Neljä Baritonia oli Kalle Aholan, A. W. Yrjänän sekä Ismo ja Ilkka Alangon muodostama yhtye, jonka ainoa levytys on Ismo Alangon tekemä kappale ”Pop-musiikkia”, joka ilmestyi singlenä vuonna 1997. Kappaleen taustayhtyeen muodostavat Jukka Hakoköngäs (kosketinsoittimet), Jussi Kinnunen (basso) sekä Anssi Nykänen (rummut). Ahola, Yrjänä ja Alangot soittavat myös kitaraa. Kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo, jonka ohjasi Tommi Pietiläinen.
Yhtye esiintyi vuonna 2021 Ismo Alangon syntymäpäiväjuhlakeikalla ja levytti vuonna 2022 uuden version Ilkka Alangon Neljä Ruusua -yhtyeen kappaleesta "Pop-museo".
Diskografia > ”Pop-musiikkia”-single (1997)

Levy-yhtiö: Poko Rekords
Pop-musiikkia – 4.03 (säv. ja san. Ismo Alanko)
Diskografia > ”Pop-musiikkia”-single (1997) > Esiintyjät singlellä

Ismo Alanko – laulu, kitara
A. W. Yrjänä – laulu, kitara
Ilkka Alanko – laulu, kitara
Kalle Ahola – laulu, kitara
Jukka Hakoköngäs – kosketinsoittimet
Jussi Kinnunen – bassokitara
Anssi Nykänen – rummut
↑  Fräntilä, Jarkko: Ismo Alanko yllätti juhlakeikallaan – Neljä Baritonia teki paluun, esitti myös Jaakko Teppoa Rumba.fi. 12.11.2021. Viitattu 9.1.2025.
↑  Juuti, Mikko: Pop-musiikkia-hittibiisistä tutulta Neljä Baritonia -yhtyeeltä uutta musiikkia IS.fi. 22.11.2022. Viitattu 9.1.2025.
Vammaisyleisurheilun Euroopan-mestaruuskilpailut 2005

Kilpailujen näyttämönä toiminut Leppävaaran stadion.
Yleisurheilun vammaisten avoimet euroopanmestaruuskilpailut käytiin Espoossa
22. - 27. elokuuta 2005. Niihin osallistui noin 700 liikunta- ja näkövammaista urheilijaa 46 eri maasta.
Kilpailulajeja olivat:
ratalajit: 100m - 10 000m
viestit 4x100m ja 4x400m
moniottelut
kuula, kiekko, keihäs, club, pituus, korkeus ja kolmiloikka
maraton
Aiheesta muualla

Yleisurheilun avoimet EM-kilpailut suomalaisjuhlaa (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Espoon urheilu |
| --- | --- |
Urheilupaikat:  Espoon Bembölen FK-rata  Espoo Metro Areena  Espoonlahden uimahalli  Espoonlahden urheilupuisto  Esport  Keski-Espoon uimahalli  Kilon talli  Leppävaaran uimahalli  Leppävaaran Urheiluhalli  Leppävaaran urheilupuisto  Matinkylän jäähalli  Matinkylän uimahalli  Matinkylän urheilupuisto  Olarin uimahalli  Otahalli  Peikin Ratsastuskoulu  Solvallan urheiluopisto  Tapiolan jalkapallostadion  Tapiolan ratsastuskoulu  Tapiolan uimahalli  Tapiolan urheiluhalli  Tapiolan urheilupuisto  Tapiolan urheilupuiston jalkapallostadion  Westendin tennishalli 
Urheiluseurat:  Canoa  Cetus  Esbo Bollklubb  Esbo Idrottsförening  Esbo Skytteförening  FC Espoo  FC Honka  Espoo Basket Team  Espoo Expos  Espoo Rugby Club  Espoon Akilles  Espoon Hiihtoseura  Espoon Jääklubi  Espoon Jäätaiturit  Espoon Kiekkoseura  Espoon Palloseura Jalkapallo  Jääkiekko  Espoon Pesis  Espoon Suunta  Espoon Taitoluisteluklubi Revolutions  Espoon Tapiot  Espoon Telinetaiturit  Espoon Tikka  Esport Oilers  Etelä-Espoon Pallo  Fjällskidarklubben-37  Gammelgårds Ungdoms & Allmogeförening  Golden Futsal Team  HC KJH  HooGee  Idrottsklubben-32  IK Örnen  Jäähonka  FC Kasiysi  Kauklahden Pyrintö  Kiekko-Espoo  Kilo Idrottsförening  Laaksolahden Jalkapalloseura  FC Laatupallo Espoo  Leppävaaran budoseura  Leppävaaran Pallo  Leppävaaran Pyrintö  Leppävaaran Sisu  Länsiväylän Dynamo  Olarin Tarmo -77  Olarin Voimistelijat  Peräkylän Ponnistus  Pohjois-Espoon Ponsi  Polin Pallo  SexyPöxyt  Smash-Tennis  Tapiolan Honka  Tapiolan Voimistelijat  Viherlaakson Veikot  Westend Indians 
Urheilutapahtumat:  Juoksu Länsiväyläjuoksu  Viestijuoksun SM 2008  Jääkiekko U-18 MM 2024  Naisten MM 1999  Naisten MM 2019  Jääpallo MM 1975  Maalipallo MM 2014  Ravi Finlandia-ajo  Erkon Pokaali  Kuninkuusravit 2017  Suuri Suomalainen Derby  Ringette MM 2000  Taitoluistelu EM 2023  Uinti Sprinttiuinnin EM 1992  Pitkän radan SM 2006  Pitkän radan SM 2007  Pitkän radan SM 2008  Yleisurheilu Kalevan kisat 2009  Kalevan kisat 2025  Vammaisyleisurheilun EM 2005  U-23 EM 2023  Sisäratojen SM 1970  Sisäratojen SM 1979 
Muuta:  Pääkaupunkiseudun paras urheilija
Simeon (Luukkaan evankeliumi)

Simon Oikeamielinen Aleksei Egorovin maalauksessa 1830- tai 1840-luvulta
Simeon temppelissä,  Rembrandt van Rijnin maalaus vuodelta 1631
Simeon oli Luukkaan evankeliumin mukaan Jerusalemissa asunut hurskas mies, jonka Maria, Joosef ja Jeesus-lapsi tapasivat Jerusalemin temppelissä, kun Jeesus tuotiin sinne 40 päivän ikäisenä.