stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Martti Ahtisaari
Kirjallisuutta

Lindstedt, Risto: Martti Ahtisaaren maailma.  Helsinki:  WSOY, 1993.  ISBN 951-0-19104-3
Lehtinen, Lasse & Komulainen, Jorma: Matkalla Mäntyniemeen. Martti Ahtisaaren tie presidentiksi.  Helsinki:  WSOY, 1994.  ISBN 951-0-20147-2
Heikkilä, Hannu: Martti Ahtisaari. Kansainvälinen tie presidentiksi.  Helsinki:  WSOY, 1997.  ISBN 951-0-22003-5
Seppälä, Raimo (toim.): Terve, Mara! Presidentti Ahtisaaren maakuntamatkat.  Jyväskylä:  Gummerus, 1999.  ISBN 951-20-5419-1
Merikallio, Katri: Miten rauha tehdään. Ahtisaari ja Aceh.  Helsinki:  WSOY, 2006.  ISBN 951-0-31778-0
Rusien–Bysantin sota (941–944)

Rusien–Bysantin sota vuosina 941–944 oli Kiovan suuriruhtinas Igorin epäonnistunut sotaretki Bysanttiin vuonna 941 ja toinen sotaretki vuonna 943, joka  päättyi rauhansopimukseen vuonna 944.
11. kesäkuuta 941 Bysantin laivasto  tuhosi Bosporinsalmessa ruhtinas Igorin laivaston. Bysanttilaiset käyttivät ruseja vastaan kreikkalaista tulta. Tuon taistelun jälkeen sotatoimet jatkuivat vielä kolme kuukautta Mustanmeren etelärannalla, Vähässä-Aasiassa. 15. syyskuuta 941 bysanttilaiset tuhosivat lopullisesti rusien laivaston Traakian rannikolla rusien yrittäessä pakoa kotimaahansa.
Italialaisen historioitsija Liutprand Cremonalaisen mukaan ruseilla oli noin 1 000 laivaa ja jokaisessa laivassa noin 40 soturia.
Vuonna 943 ruhtinas Igor kokosi uuden ja mahtavan sotajoukon petsenegien tuella. He saapuivat Bysantin valtakunnan pohjoisrajalle Tonavalla. Tämä sotaretki ei päätynyt taisteluihin, vaan Bysantti solmi rusien ruhtinas Igorin kanssa rauhansopimuksen, missä rusit saivat hyvät maksut.
Sotaretkiä edeltävät tapahtumat ja Kasaarien kaanin rooli

Cambridgen dokumentti (kasaarijuutalaisen kirje 900-luvun lopulta) liittää rusien sotaretket Konstantinopoliin kasaareihin liittyviin tapahtumiin hieman ennen sotaretkeä. Bysantin keisari Romanos I aloitti 930-luvulla kampanjan juutalaisia vastaan. Juutalaisuutta tunnustava Kasaarien kaani lähetti vastauksen keisarille, että ”he ovat jo kukistaneet monet ympärileikkaamattomat”. Tämän jälkeen Romanos I lähetti paljon lahjuksia eräälle ”Halgalle”, jota nimitettiin rusien keisariksi, jotta tämä aloittaisi sotaretken kasaareja vastaan. Halga valloitti Samkertsin (Tamanin niemimaalla Mustaamerta ja Asovanmerta yhdistävän Kertšinsalmen rannalla sijainnut kaupunki. Sen jälkeen kasaarien sotapäällikkö Pesah aloitti sodan ”Halgaa” ja Bysanttia vastaan. Pesah tuhosi 3 bysanttilaista kaupunkia ja piiritti myös Krimillä Khersonin eli Khersonesoksen kaupunkia. Sitten Pesah hyökkäsi Halgan kimppuun. Rusit piiritettiin Samkertsiin ja pakotettiin neuvotteluihin. Halgan oli suostuttava Pesahin vaatimukseen aloittaa sota Bysanttia vastaan.
Tämän jälkeen Cambridgen asiakirjan tapahtumat ovat yhteneväisiä ruhtinas Igorin sotaretkestä Bysanttiin. Sotaretki mainitaan sekä bysanttilaisissa että muinaisvenäläisissä lähteissä pienin yllättävin eroavaisuuksin:
»Ja niin hän lähti tahtonsa vastaisesti sotimaan Kustantinia (Konstantinopolia) vastaan neljäksi kuukaudeksi. Ja hän lähti pakoon ja sen vuoksi hävetti palata kotimaahansa, niin hän meni meritse Persiaan, jossa hänet ja koko joukko tuhottiin. Sitten rusit alistuivat kasaarien valtaan.»
Tuosta on yritetty liittää ”Halga” Oleg Viisaaseen sekä itse Igoriin (Helgi Inger, ”Oleg nuorempi”). Tämä aiheuttaa kuitenkin ristiriitaa muihin vuoden 941 sotaretken lähteisiin liittyen. Cambridgen asiakirjan mukaan Kiovan Rus joutui Kasaarien kaanikunnan alaisuuteen. Toisaalta muinaisvenäläiset ja bysanttilaiset kirjailijat eivät edes mainitse kasaareja näiden tapahtumien yhteydessä..
Historioitsija Polovoi esittää seuraavaa versiota: Halga oli yksi Igorin sotapäälliköistä. Kun hän hävisi taistelun Pesahin kanssa, niin Igor päätti solmia rauhansopimuksen kasaarien kanssa ja kutsui Halgan takaisin Tmutarakanista ja lähti itse sotaretkelle Konstantinopoliin. Juuri tämän vuoksi Halga piti niin tiukasti kiinni antamastaan lupauksesta Pesahille lähteä taisteluun Romanos I:n kanssa. Osa rusien sotajoukoista meni laivoillaan Krimin Khersonesosin ohitse ja toinen osa Igorin kanssa Bulgarian rannikkoa pitkin. Molemmista paikoista tuli tietoja Konstantinopoliin lähestyvästä epämiellyttävästä asiasta. Tämän vuoksi Igorin ei onnistunut yllättää kaupunkia kuten Ensimmäisessä Rusien-Bysantin sodassa vuonna 860 rusit olivat onnistuneet.
Igorin ensimmäinen sotaretki vuonna 941 > Vuoden 941 sotaretkestä kertovat lähteet

Hyökkäys Konstantinopoliin vuonna 941 sekä sitä seuraavat tapahtumat samana vuonna on kerrottu Theofanes Continuatus -teoksen keisarien elämää kronikan 4:nnessä kirjassa, Vasili Uuden Elämä-kronikassa sekä Liutprand Cremonalaisen historiateoksessa (Palkintokirja, 5.XV). Nuoremmissa muinaisvenäläisissä teksteissä viitataan bysanttilaisiin lähteisiin, joihin on tehty jotain pieniä lisäyksiä.
Igorin toinen sotaretki vuonna 943

Kaikki maininnat Igorin toisesta sotaretkestä sekä sen jälkeen tehdystä rauhansopimuksesta on mainittu vain muinaisvenäläisissä kronikoissa.
Vuonna 943 Igor kokosi uuden mahtavan sotajoukon, jossa oli varjageja, ruseja, krivitšejä, Ilmajärven sloveeneja, tivertsejä, poljaaneja ja petsenegejä. He kulkivat ratsain kohti Konstantinopolia ja iso osa meni laivoilla merta pitkin. Bysantin keisari Romanos I kuuli tästä ja lähetti lähettiläänsä jo Tonavalle tapaamaan Igorin sotajoukkoja. Heille annettiin suuret lahjat, jotta he jättäisivät Bysantin rauhaan. Samaan aikaan toiset lähettiläät menivät petsenegien luo viemään lahjoja ja sopimaan rauhasta myös heidän kanssaan eikä sotaa käyty.
Historioitsija mainitsevat sotaretken vuonna 943. Novgorodin ensimmäisen kronikan nuorempi kopio sisältää otteista 1000-luvulta ja mainitsee virheellisesti Igorin sotaretken tapahtuneen vuonna 920 sekä toisen vuoden kuluttua edellisestä. Tämä hiukan vastaa bysanttien annaaleja, joissa mainitaan sotaretken tapahtuneen vuonna 943. Feofanin Seuraaja mainitsee ”turkkilaisten” suuren sotaretken, jonka jälkeen he tekivät rauhansopimuksen Bysantin kanssa. Yleensä kreikkalaiset ovat virheellisesti maininneet unkarilaiset turkkilaisiksi vaikka ilmeisesti ne olivat petsenegejä. Joka tapauksessa Feofanin Seuraaja kertoi, että sopimuksen jälkeen rauha ”turkkilaisten” kanssa vuonna 943 kesti seuraavat 5 vuotta.
Rusien-Bysantin sopimus vuonna 944

Vuonna 944 ruhtinas Igor teki sotilas-ja kauppasopimuksen Bysantin keisarin Romanos I:n kanssa. Nestorin kronikka mainitsee rauhansopimuksen vuodelle 945, mutta Romanos I annaaleissa se olisi tehty vuonna 944. Joulukuussa 944 Romanosin syrjäyttivät hänen kaksi poikaansa Stefan ja Konstantinos sekä pakottivat isänsä menemään luostariin. Pojat julistivat tämän jälkeen Konstantinos VII:n ainoaksi keisariksi.
Rusien-Bysantin sopimus oli sotilaallis-kaupallinen sopimus, josta kerrotaan tarkasti Nestorin kronikassa. Siinä määritellään rusien kauppiaiden saapuminen ja kaupankäynti Bysantissa. Siinä mainittiin tarkasti eri sakot rikoksista sekä vankien ja orjien ostamisesta maksettavat summat. Sopimuksessa määriteltiin myös Kiovan Rusin suuriruhtinaan ja Bysantin keisarin sotilaallisen yhteistyön periaatteet.
Vuosi sopimuksen sopimisen jälkeen vuonna 945 suuriruhtinas Igor sai surmansa veronkeruumatkalla drevljaanien pariin Iskorosteniin. Kostoksi tästä tästä Igorin leski ruhtinatar Olga tuhosi heimon ja kaupungin maan tasalle.
Aiheesta muualla

Theofanes Continuatus, Romanin keisariaika, VI.39
Nestorin kronikka, D. S. Lihatsovin käännös (kts. vuodet 941-944).(venäjäksi)
Liutprand Cremonalainen: Palkinto, kirja V (kts. osa XV)(venäjäksi)
Cambridgen dokumentti: P. K. Kokovtsovin käännös(venäjäksi)
Kreikkalaisen tulen käyttöä meritaistelussa. Skyllitzes Matritensis, 1100-luku.
Konstantinopolin piirityksessä Igoria vastaan käytettiin kreikkalaista tulta. (F. A. Brunin fresko vuodelta 1839.)
Igorin sotaretki. Kuva Radzivillin kronikasta.
Rauha kreikkalaisten kanssa vuonna 944.
Wuhu

| Wuhu 芜湖市, Wúhú Shì |
| --- | --- |

 Wuhun sijainti Kiinan Anhuin maakunnassa
 Wuhu
 Koordinaatit: 31.3564°N, 118.4277°E 
Valtio:  Kiina
Maakunta:  Anhui
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  prefektuuritason kaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5 767 km²
Väkiluku (2010):  3 443 192
Aikavyöhyke:  UTC+8
Postinumero:  241000
Suuntanumero(t):  0553
Rekisterikilpi:  皖B
 
 www.wuhu.gov.cn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wuhu (kiin. 芜湖市, pinyin: Wúhú Shì) on prefektuuritason kaupunki Kiinan Anhuin maakunnassa. Kaupungin väkiluku on 3,443 miljoonaa (2010) ja pinta-ala 5 767 neliökilometriä. Kaupungin keskusta sijaitsee linnuntietä noin 130 kilometriä maakunnan pääkaupunki Hefeista kaakkoon.
Ilmasto

Wuhussa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan subtrooppinen kostea ilmasto. Kesäisin on kuumaa ja sateista, talvella on kuivaa ja viileää. Vuoden keskilämpötila on noin 16 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 170 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 29 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 2 °C. Sateisin kuukausi on kesäkuu, jolloin sataa keskimäärin noin 190 millimetriä. Joulukuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 35 millimetriä.
Hallinnollinen jako

Piirikuntatasolla prefektuuritason kaupunki jakautuu neljään kaupunkipiiriin ja neljään piirikuntaan.
Jiujiang (鸠江区)
Jinghu (镜湖区)
Shanjiang (三山区)
Yijiang (弋江区)
Wuhu (芜湖县)
Fanchang (繁昌县)
Nanling (南陵县)
Wuwei (无为县)
Galleria

Wuhun rautatieasema.
Entinen Notre Dame Wuhussa.
St. Joseph Cathedral -kirkko.
Guangji-temppeli.
Zhongjiang-pagodi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wuhu Wikimedia Commonsissa
China Postal Code Anhui Province (prefektuuri ja piirikuntataso) (englanniksi) (youbianku.com)
| n k  Anhuin maakunta |
| --- | --- |
Pääkaupunki: Hefei
Kaupungit:  Anqing  Bengbu  Bozhou  Chizhou  Chuzhou  Fuyang  Hefei  Huaibei  Huainan  Huangshan  Lu’an  Ma’anshan  Suzhou  Tongling  Wuhu  Xuancheng
Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games

| Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Sega Sports R&D Arzest (3DS)
Julkaisija:  Nintendo
Jakelija:  Sega (arcade)
Ohjaaja:  Hiroshi Miyamoto (3DS) Eigo Kasahara (Wii U)
Tuottaja:  Nobuya Ohashi
Suunnittelija:  Harumasa Nakajima (3DS) Shingo Kawakami (Wii U)
Säveltäjä:   Luettelo säveltäjistä Teruhiko Nakagawa Kenichi Tokoi Hidekuni Horita Mitsuharu Fukuyama Tomoya Ohtani Tadashi Kinukawa Jun Senoue Hiroyuki Anazawa Yutaka Minobe Naofumi Hataya (Wii U) 
Pelisarja:  Mario & Sonic
Julkaistu:  Arcade WW helmikuu 2016  JP 18. helmikuuta 2016 NA 18. maaliskuuta 2016 EU 8. huhtikuuta 2016 AUS 9. huhtikuuta 2016  JP 23. kesäkuuta 2016 NA 24. kesäkuuta 2016 EU 24. kesäkuuta 2016 AUS 25. kesäkuuta 2016
Lajityyppi:  urheilu, party
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  CERO:  ESRB:  PEGI: 
Alusta:  Wii U, Nintendo 3DS, kolikkopeli
Jakelumuoto:  optinen levy, pelimoduuli
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK      : 
Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games on urheilupeli Nintendo 3DS:lle ja Wii U:lle. Pelin kehityksestä vastasi Sega Sports R&D yhteistyössä Arzestin ja Spike Chunsoftin kanssa. Peli on viides Mario & Sonic -pelisarjassa ja samalla myös ensimmäinen, josta on myös tehty kolikkopeli-versio.
Pelaaminen

Pelaajat ohjaavat eri hahmoja Marion ja Sonicin pelisarjoista vuoden 2016 Rion kesäolympiapeleissä.
Pelissä on tuki amiibo -sarjan NFC figuureille.
Luettelo valtioiden sotilaallisista menoista

Tämä on luettelo valtioiden sotilaallisista budjeteista. Summat on ilmoitettu Yhdysvaltain dollareissa. Tiedot ovat Tukholman kansainvälisestä rauhantutkimusinstituutista ja brittiläiseltä ajatushautomolta International Institute for Strategic Studiesilta.
Asevelvollisuutta ylläpitävien maiden budjeteista yleensä puuttuvat pakottamisesta aiheutuvat piilokulut. Suomen piilokuluiksi on arvioitu 1–2 % bruttokansantuotteesta, jolloin Suomen todellinen puolustusbudjetti olisi 2,5–3,5 % bkt:sta. Israelissa asevelvollisuuden piilokulut (1,7 %) on kirjattu osaksi budjettia.
Maailman 15 suurinta sotilasbudjettia vuonna 2023 > Tukholman kansainvälisen rauhantutkimusinstituutin arvio (2023)

| Sija | Valtio | Asevoimat | Sotilasbudjetti miljard>  USD |  %  Bkt:sta | Maailman osuus (%) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Koko maailma |  | 2443,0 | 2,3 | 100 |
| 1 |  Yhdysvallat | Yhdysvaltain asevoimat | 916,0 | 3,4 | 37,0 |
| 2 |  Kiina | Kansan vapautusarmeija | 296,0 | 1,7 | 12,0 |
| 3 |  Venäjä | Venäjän asevoimat | 109,0 | 5,9 | 4,5 |
| 4 |  Intia | Intian asevoimat | 83,6 | 2,4 | 3,4 |
| 5 |  Saudi-Arabia | Saudi-Arabian asevoimat | 75,8 | 7,1 | 3,1 |
| 6 |  Britannia | Britannian asevoimat | 74,9 | 2,3 | 3,1 |
| 7 |  Saksa | Bundeswehr | 66,8 | 1,5 | 2,7 |
| 8 |  Ukraina | Ukrainan asevoimat | 64,8 | 37,0 | 2,7 |
| 9 |  Ranska | Ranskan asevoimat | 61,3 | 2,1 | 2,5 |
| 10 |  Japani | Japanin itsepuolustusvoimat | 50,2 | 1,2 | 2,1 |
| 11 |  Korean tasavalta | Korean tasavallan asevoimat | 47,9 | 2,8 | 2,0 |
| 12 |  Italia | Italian asevoimat | 35,5 | 1,6 | 1,5 |
| 13 |  Australia | Australian puolustusvoimat | 32,3 | 1,9 | 1,3 |
| 14 |  Puola | Puolan asevoimat | 31,6 | 3,8 | 1,3 |
| 15 |  Israel | Israelin puolustusvoimat | 27,5 | 5,3 | 1,1 |
Maailman 15 suurinta sotilasbudjettia vuonna 2023 > International Institute for Strategic Studiesin arvio (2024)

| Sija | Valtio | Asevoimat | Sotilasbudjetti  miljard>  USD |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Koko maailma |  | 2460,0 |
| 1 |  Yhdysvallat | Yhdysvaltain asevoimat | 968,0 |
| 2 |  Kiina | Kansan vapautusarmeija | 235,0 |
| 3 |  Venäjä | Venäjän asevoimat | 145,9 |
| 4 |  Saksa | Bundeswehr | 86,0 |
| 5 |  Britannia | Britannian asevoimat | 81,1 |
| 6 |  Intia | Intian asevoimat | 74,4 |
| 7 |  Saudi-Arabia | Saudi-Arabian asevoimat | 71,7 |
| 8 |  Ranska | Ranskan asevoimat | 64,0 |
| 9 |  Japani | Japanin itsepuolustusvoimat | 53,0 |
| 10 |  Korean tasavalta | Korean tasavallan asevoimat | 43,9 |
| 11 |  Australia | Australian puolustusvoimat | 36,4 |
| 12 |  Italia | Italian asevoimat | 35,2 |
| 13 |  Israel | Israelin puolustusvoimat | 33,8 |
| 14 |  Ukraina | Ukrainan asevoimat | 28,4 |
| 15 |  Puola | Puolan asevoimat | 28,4 |
Sotilasbudjetit vuodelta 2009 per capita

| Valtio | Vuosi | USD |
| --- | --- | --- |
|  Yhdysvallat | 2009 | 2 141 |
|  Israel | 2009 | 1 882 |
|  Singapore | 2008 | 1 593 |
|  Saudi-Arabia | 2009 | 1 524 |
|  Kuwait | 2009 | 1 289 |
|  Norja | 2009 | 1 245 |
|  Kreikka | 2009 | 1 230 |
|  Ranska | 2009 | 977 |
|  Britannia | 2009 | 940 |
|  Bahrain | 2009 | 912 |
|  Australia | 2009 | 893 |
|  Brunei | 2009 | 866 |
|  Luxemburg | 2009 | 809 |
|  Tanska | 2009 | 804 |
|  Alankomaat | 2009 | 759 |
|  Suomi | 2009 | 702 |
|  Ruotsi | 2009 | 657 |
|  Italia | 2009 | 593 |
|  Kanada | 2009 | 560 |
|  Sveitsi | 2009 | 526 |
|  Saksa | 2009 | 558 |
|  Belgia | 2009 | 525 |
|  Korean tasavalta | 2009 | 493 |
|  Venäjä | 2009 | 430 |
|  Japani | 2009 | 401 |
|  Espanja | 2009 | 398 |
|  Puola | 2009 | 285 |
|  Turkki | 2009 | 244 |
|  Georgia | 2009 | 151 |
|  Brasilia | 2009 | 142 |
|  Etelä-Afrikka | 2009 | 79 |
|  Kiina | 2009 | 75 |
|  Argentiina | 2009 | 65 |
|  Meksiko | 2009 | 49 |
|  Intia | 2009 | 31 |
|  Pakistan | 2009 | 28 |
Valtioiden sotilasmenot
Sotilasmenot BKT:sta 2008
Resitatiivi

Resitatiivi (it. recitativo, lat. sanasta recitare, esittää, lukea ääneen) on puheen ja laulun väliltä oleva ilmaisun muoto, jota käytetään oopperassa, mutta myös uskonnollisessa musiikissa. Resitatiivi on laulusävellys, joka tarkkaa rytmiä noudattamatta jäljittelee puheen luonnollista kulkua.
Resitatiivi taidemusiikissa

Resitatiivi on puheenomaista laulua, oopperassa osio joka enemmän puhutaan kuin lauletaan, eroaa musiikista muistuttaen luonnollisen puhetta ja sen rytmiä. Resitatiiviin liittyy yleensä soitinsäestys. Stile recitativon, resitoivan tyylin, kehitti vuoden 1600 tienoilla Florentine Camerata, ja siitä tuli yksi varhaisen oopperan tärkeimmistä elementeistä. 1600-luvun loppupuolella resitatiivi alkoi vähitellen erottua aariasta omaksi laulumuodokseen. 1700-luvun italialaisissa oopperoissa (opera seria) varsinaiset tapahtumat etenivät resitatiivien kautta, kun taas aarioiden tarkoituksena oli tunteiden välittäminen. Oopperassa resitatiivi esitetään vähäisellä musiikin säestyksellä, ja se toimii juonellisena siirtymänä. Teatterissa resitatiivit olivat suosittuja erityisesti Ranskassa 1600-luvulla lyyrisissä tragedioissa. Resitatiivit kuuluvat keskeisenä osana kirkollisiin kantaatteihin, passioihin ja oratorioihinlähde?.
Resitatiiveja on kahta lajia: recitativo secco (it. kuiva resitatiivi), jota säestää pelkkä basso continuo, sekä orkesterin säestämä recitativo accompagnato (it. säestetty resitatiivi), jota käytetään draamallisesti merkittävissä kohdissa.Johann Sebastian Bachin Matteuspassiossa on Jeesuksen osat accompagnato-resitativeja, kun taas evankelistan osuudet ovat secco-resitatiiveja.  Myös ranskalainen barokkiooppera (tragédie lyrique) sisältää pitkiä resitoivia lauluosuuksia, mutta ne muistuttavat enemmän monodiaa kuin resitatiivia. Läpisävelletyn oopperan syrjäytettyä numero-oopperan myös resitatiivi menetti asemansa oopperassa. Resitatiiveja esiintyi 1800-luvulla lähinnä opéra-comique -teoksissa ja 1900-luvulla uuklassisissa oopperoissa.
Resitatiivin kirkollinen käyttö

Nykyään länsimaisessa kirkollisessa kielenkäytössä ei yleensä käytetä sanaa resitatiivi, vaan puhutaan kantillaatiosta, kantilloimisesta.lähde?
Länsimaisessa kirkollisessa sanastossa kantillointi tarkoittaa esimerkiksi psalmin, lukukappaleen tai rukouksen säestyksetöntä laulamista sävelmäkaavaa käyttäen. Myös ehtoollisen asetussanat voidaan kantilloida. Suomen ev. lut. kirkossa kantillointisävelmät ovat Jumalanpalvelusten kirjassa. Vuonna 1986 hyväksytyssä Jumalanpalveluksen oppaassa liturgisen puhelaulun nimitykseksi esitettiin resitoinnin tilalle kantillointia.
Kantilloinnin juuret ovat juutalaisessa jumalanpalveluskäytännössä. Myös kristillisessä perinteessä jumalanpalvelustekstit on yleensä kantilloitu. Esimerkiksi Martti Lutherin molempiin messuihin, Deutsche Messe ja Formula Missae sisältyi suuri määrä kantilloitavia raamatuntekstejä ja rukouksia. Luterilaisessa perinteessä kantillointia alettiin korvata vähitellen lukemisella vasta valistuksen vaikutuksesta 1700-luvulla. Nykyisin kantillointi on jälleen yleistynyt myös luterilaisissa kirkoissa.
Ortodoksisen kirkon sanastossa resitatiivi on puheen ja laulamisen välimuoto, laulava lukutapa, jolla ilmaistaan ortodoksisessa kirkossa eräitä jumalanpalvelusten tekstejä. Resitatiivisen lukutavan eli resitoinnin tarkoitus on estää pyhien tekstien henkilökohtaista värittämistä omalla tunteenomaisella äänensävyllä tai henkilökohtaisilla painotuksilla, jotta lukija ei voisi antaa teksteille omaa yksipuolista tulkintaansa.
Resitointi on peräisin juutalaisuudesta ja sitä käytetään myös muissa uskonnoissa. Esimerkki resitatiivista on myös islaminuskoisten (muslimien) rukouskutsu, joka lauletaan moskeijan tornista, minareetista.lähde?
Nicole Péllissard

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nicole Péllissard vuonna 1947. |  Nicole Péllissard vuonna 1947. |  Nicole Péllissard vuonna 1947. |  |
Maa:   Ranska
Naisten uimahypyt
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Monte Carlo 1947 | 10 m kerroshypyt |  |
|  Kultaa | Wien 1950 | 10 m kerroshypyt |  |
|  Hopeaa | Wien 1950 | 3 m ponnahduslauta |  |
Nicole Jeanne Marcelle Péllissard-Darrigrand (5. heinäkuuta 1931 Casablanca, Ranskan Marokko – 19. toukokuuta 2021 Arcangues) oli ranskalainen uimahyppääjä ja Euroopan mestari.
Péllissard voitti 10 metrin kerroshypyissä Euroopan mestaruuden Monte Carlossa 1947 ja Wienissä 1950. Wienissä hän saavutti myös hopeaa 3 metrin ponnahduslaudalla. Kesäolympialaisissa Péllissard kilpaili neljästi: Lontoossa 1948 hän oli ponnahduslaudalla neljäs ja kerroshypyissä kuudes, sekä Helsingissä 1952 että Melbournessa 1956 ponnahduslaudalla seitsemäs ja kerroshypyissä neljäs ja Roomassa 1960 ponnahduslaudalla yhdeksäs ja kerroshypyissä seitsemäs. Péllissard-Darrigrand kuoli Arcangues’ssa 89-vuotiaana 19. toukokuuta 2021.
Aiheesta muualla

Nicole Péllissard Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Pauli Halonen

| Pauli Halonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2010 (14–15 vuotias)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  Näyttelijä, ääninäyttelijä, muusikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  2021–
Aiheesta muualla
Elonet
Pauli Halonen (s. 2010) on suomalainen näyttelijä, ääninäyttelijä ja muusikko.
Halonen on toiminut ääninäyttelijänä muun muassa elokuvissa Luca, Muumiot: Seikkailu ajan halki (Sekhem), Muuttomatka (Dax) ja Niko ja myrskyporojen arvoitus (Niko). Halonen on julkaissut seitsemän musiikki albumia. Hänen suosituin kappale on Mielen Demoni. Halosella on synestesia.
Dubbaukset

| Vuosi: | Elokuva: | Rooli: |
| --- | --- | --- |
2021: Luca
| 2023 | Muumiot: Seikkailu ajan halki | Sekhem |
| 2023 | Muuttomatka | Dax |
| 2024 | Niko ja myrskyporojen arvoitus | Niko |
Bath

| Bath |
| --- | --- |

 Bath
 Koordinaatit: 51°22′45.93″N, 2°22′1.42″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Väkiluku:  94 000
 – Kesäaika:  UTC+1
 
 cityofbath.co.uk/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bath on Lounais-Englannissa sijaitseva 94 000 asukkaan kaupunki, joka on tunnettu kolmesta kuuman lähteen ympärille rakennetusta kylpylästään. Ensimmäiset kirjalliset merkinnät Bathista pitävät sitä roomalaisena kylpylänä, mutta eräät maarakenteet on luultavasti rakennettu kuuman lähteen ympärille jo ennen roomalaisten saapumista. Kuumien lähteiden veden ajateltiin auttavan moniin vaivoihin. Elisabet I:n aikakaudelta (n. 1550) Yrjöjen aikaan (n. 1830) tämä matkailukeskus oli vauras paikka. Siellä on paljon esimerkkejä hienosta Yrjöjen aikakauden arkkitehtuurista, ja kaupunki kuuluu UNESCOn maailmanperintöluetteloon.
Maantiede

Bath sijaitsee 25 kilometriä Bristolista kaakkoon Avon-joen laaksossa Cotswoldsin kukkuloiden eteläreunalla. Kaupungin kadut nousevat joskus jyrkästikin jokivarresta kohti kukkuloita. Avon-joen tulvat aiheuttivat ongelmia keskustan rakennuksille säännöllisesti 1970-luvulle asti.
Bath tunnetaan lähteistään. Geologisen murtumavyöhykkeen kohdalla pulppuaa 46 °C:n lämpöistä vettä yli miljoona litraa päivässä.
Koulutus

Kaupungissa toimii kaksi yliopistoa. Bathin yliopisto on perustettu 1966. Sen juuret ovat Bristolin teknisessä koulussa. Nykyiset tiedekunnat ovat teknillinen, humanistis-sosiaalinen, johtamistieteellinen ja luonnontieteellinen tiedekunta Bath Spa University sai yliopiston statuksen vasta vuonna 2005. Se antaa opetusta taiteessa, kasvatustieteessä, englannin kielessä, historiassa, musiikissa, näyttämötaiteissa ja sosiaalitieteissä.
Talous

Bathissa toimii yli kuusituhatta yritystä, jotka työllistävät yhteensä 50 000 henkeä. Yli 80 % työpaikoista on palvelusektorilla, mikä on enemmän kuin Englannissa keskimäärin. Suurin osa-alue on koulutus ja terveydenhuolto, jossa on 30 000 työpaikkaa, sitä seuraavat kauppa, turismi ja vapaa-ajan palvelut ja kolmantena liike-elämän palvelut, jotka työllistävät 10 000 henkeä.
Matkailu

Bath on Yhdistyneen kuningaskunnan vierailluin kaupunki Lontoon jälkeen kun kyseessä on kulttuuri- ja perinnematkailu. Kaikki merkittävät Englannin historian vaiheet näkyvät kaupungissa, Rooman ajalta 2000-luvun kylpyläkulttuuriin. Matkailualan tärkeys näkyy lähes 300 majoituspaikassa, joista monet ovat viiden tähden arvoisia. Kaupungissa on myös satakunta ravintolaa ja sama määrä pubeja ja baareja.
Nähtävyydet

Bathin tärkeimmät nähtävyydet ovat
Bathin roomalainen kylpylä
Muotimuseo
Jane Austen -museo
Royal Crescent
Pulteneyn silta
Bathin luostarikirkko
Royal Crescent
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bath Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Bath Wikivoyagessa (englanniksi)
Pulteneyn silta