stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anna Sam

Anna Sam (s. 1980) on ranskalainen, joka työskenteli ennen marketinkassana. Hän sai julkisuutta 2008 ilmestyneellä työstään kertovalla kirjalla Les tribulations d'une caissière ('kassaneidin kärsimykset').
Sam on koulutukseltaan kirjallisuustieteen maisteri, mutta ei saanut koulutusta vastaavaa työtä ja työskenteli siksi kahdeksan vuotta Rennesissä supermarketin kassassa. Hän alkoi pitää blogia, joka sai valtavan suosion ja siksi hän kokosi tekstejään kirjaksi. Ensimmäisen kirjansa jälkeen hän julkaisi sille jatkon Consels d'amie à la clientéle (2009, 'ystävän neuvoja asiakkaille'). Kirjasta on tehty sarjakuva, elokuva on tekeillä, ja myös oopperaa on esitetty. Kirjaa on myyty Ranskassa yli 100 000 kappaletta ja naapurimaissakin kymmeniätuhansia. Se on käännetty 17 kielelle.
Anna Sam on sittemmin lopettanut kassatyöskentelyn. Häntä on houkuteltu politiikkaan ja ammattiyhdistystoimintaan, mutta hän työskentelee konsulttina elintarvikeliikkeille ja kassakoneita valmistavalle yritykselle Wincor Nixdorf.
Steel City

Steel City oli 1980-luvun alussa toiminut suomalainen rock-yhtye. Se levytti ensisinglensä "Steel City" vuonna 1980 vielä englanniksi, mutta esikoisalbumi Kaupungin kasvot (TILT-LP 1, 1981) oli suomenkielinen. Yhtye jatkoi Kaija Koo Band -nimellä. Yhtyeen kokoonpanosta Kaija Koo siirtyi myöhemmin soolouralle ja Risto Asikainen on toiminut useiden suomalaisyhtyeiden lauluntekijänä (muun muassa Nylon Beat) ja taustavaikuttajana. Hannu Heinisaari jatkoi uraansa musiikin parissa esiintyen vokalistina useissa tanssiyhtyeissä ja kiertäen maata myös oman trionsa kanssa aina 1990-luvun alkupuolelle saakka. Hän kuoli keväällä 2006[lähde? ].
Steel City osallistui myös Rock SM -kilpailuun vuonna 1980. Se sijoittui keskityylin sarjassa jaetulle hopeasijalle.
Diskografia > Albumit

Kaupungin kasvot (1981)
Diskografia > Singlet

Steel City / Which way to turn (1980)
Seis (1980)
Kaupungin kasvot (1981)
Radio girls / One way dream (1982)
Muodikkaat kasvot / Pelihalli (1983) (nimellä Kaija Kokkola & City Band)
Kokoonpano

Kaija Kokkola (”Kaija Koo”)
Hannu Heinisaari
Risto Asikainen
Jouni Mäkelä
Sami Panula
Esko ”Ego” Toivonen
Jan-Olof ”Puppe” Strandberg
Antti Snellman
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto – Steel City: Seis
Staria

Staria Oyj on kansainvälisesti toimiva suomalainen tietojärjestelmä- ja talouspalveluyhtiö, jonka palveluihin kuuluvat paikalliset ja kansainväliset tietojärjestelmä-, talous-, ja palkkaratkaisut sekä asiantuntijapalvelut.
Staria Oyj:llä on tytäryhtiöt Ruotsissa, Norjassa, Virossa ja Tšekissä, minkä lisäksi yrityksen kansainväliset talouspalvelut kattavat yli 40 maata. Vuonna 2022 yrityksen liikevaihto oli 37,4 miljoonaa euroa (+30% kasvu) ja henkilöstöä oli yli 400.
Historia

Staria Oyj on perustettu vuonna 2003 Juha Tommilan ja Mikko Saaren toimesta. Vuonna 2020 pääomasijoitusyhtiö Vaaka Partners osti Stariasta osake-enemmistön.  Syksyllä 2021 Starian silloisen toimitusjohtajan Juha Tommilan seuraajaksi nimitettiin Artti Aurasmaa.
Vuonna 2022 Staria osti Business Intelligence -palveluihin keskittyneen ohjelmisto- ja palveluyritys Visionbay Solutions Oy:n.  Vuonna 2023 tapahtui yrityksen historiassa toinen merkittävä yrityskauppa, kun Staria osti ruotsalaisen NetSuite-liiketoimintaan keskittyneen tietotekniikka- ja palveluyrityksen Suitespot AB:n.
Palvelut

Starian palveluihin kuuluvat paikalliset ja kansainväliset tietojärjestelmä-, talous-, ja palkkapalvelut sekä asiantuntijapalvelut.
Staria on Suomen ensimmäinen Oracle NetSuite -kumppani, joka aloitti NetSuite-liiketoiminnan vuonna 2013. Liiketoiminta-alustan käyttöönottoprojektien, konsultoinnin ja jatkuvien palveluiden lisäksi Staria on erikoistunut Oracle NetSuiteen liittyvien SuiteAppien ja oheisjärjestelmien kehitykseen. Staria on myös Pohjoismaiden palkituin Oracle NetSuite -kumppani.
Talouspalveluita Staria tarjoaa yli 40 maahan ONE STOP® -toimitusmalliin perustuen.  Kotimaassa Staria tuottaa sähköisiä taloushallintopalveluja Visma Solutionsin taloushallinto-ohjelmisto Netvisorilla ja on Visman virallinen yhteistyökumppani.
Palvelut > Asiakkaat

Staria keskittyy palvelemaan etenkin kansainvälisiä kasvuyrityksiä, yrityksen missio on auttaa kasvuyrityksiä kehittymään kansainvälisen tason supertähdiksi. Yrityksen asiakkaisiin kuuluu monia yksisarvis- ja kasvuyrityksiä.  Suomessa yritys on erikoistunut mm. ravintoloiden ja franchising-ketjujen talous- ja palkkapalveluiden tuottamiseen.
Staria työnantajana

Staria on Future Workplaces -sertifioitu työnantaja. Sertifikaatin ansaitsevat yritykset, joilla on yrityskulttuuri johtajuuden ytimessä, mikä näkyy yrityksessä erinomaisena työntekijäkokemuksena ja poikkeuksellisen korkeina Siqni-henkilöstökyselyn pisteinä. Sertifikaatin myöntää The Significant Company Oy.
Staria on Taloushallintoliiton auktorisoima tilitoimisto. Suomen Taloushallintoliitto ry:n hallitus auktorisoi kaudella 2017-2018 yhteensä 28 taloushallinnon palveluita tarjoavaa yritystä, joista Staria auktorisoitiin ensimmäisenä palvelukeskuksena.
Aiheesta muualla

Starian kotisivut
Vaaka Partners
Pääomasijoittajat (Arkistoitu – Internet Archive)
Amerikanjassanat

| Amerikanjassanat |
| --- | --- |
 Helttajassana (Jacana jacana)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Jassanat Jacanidae
Suku::  Amerikanjassanat Jacana  (Brisson, 1760)
Katso myös
   Amerikanjassanat Wikispeciesissä   Amerikanjassanat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Amerikanjassanat (Jacana) on rantalintujen lahkoon ja jassanoiden heimoon kuuluva lintusuku. Amerikanjassanoita on kaksi lajia:
Amerikanjassana (Jacana spinosa)
Helttajassana (Jacana jacana)
Andrés Bello

| Andrés Bello |
| --- | --- |
 Andrés Bello
Henkilötiedot
Syntynyt: 1781 Venezuela
Kuollut: 1865 (83–84 vuotta)
Kansalaisuus:  Venezuela, Chile
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: espanja
Tuotannon kieli: espanja
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Andrés Bello (1781 Venezuela − 1865) oli eteläamerikkalainen kirjailija ja valtiomies. Hän otti valtiollisena asiamiehenä osaa Etelä-Amerikan vapaustaisteluun. Hänet kutsuttiin 1829 Chileen, jossa hän valtiosihteerinä toimi maan yhteiskunnallisen ja sivistyksellisen kehityksen hyväksi. Hän harrasti filosofiaa, kirjallisuushistoriaa, kieliopillisia tutkimuksia, kansainvälistä oikeutta sekä julkaisi kokoelman runoja, joiden hieno vakava ylevyys ja täsmällinen puhdas kieliasu tekevät hänet Etelä-Amerikan huomattavimmaksi lyyrilliseksi runoilijaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrés Bello Wikimedia Commonsissa
Adel Bagrou

| Adel Bagrou عدل بكرو |
| --- | --- |
 Adel Bagrou
 Koordinaatit: 15°32′5″N, 7°1′46″W 
Valtio:  Mauritania
Alue:  Hodh Chargui
Departementti:  Amourj
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  6 400 km²
Väkiluku (2013):  47 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Adel Bagrou (arab. عدل بكرو‎) on maalaiskunta ja sen keskuskylä Hodh Charguin alueen Amourjin departementissa Mauritaniassa. Se sijaitsee lähellä Malin rajaa 75 kilometriä Amourjista etelään. Kunnassa on 47 800 ja kylässä 8 600 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Maantiede ja ilmasto

Adel Bagroun kunnan pinta-ala on 6 400 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Bougadoumin, pohjoisessa Amourjin ja idässä Dharin kuntiin sekä etelässä Maliin. Kunta kuuluu Hodhin luonnonalueeseen. Se on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa, jota halkovat vesieroosion muodostamat rotkot. Maaperä on pääosin savea ja hiekkaa.
Ilmasto on sudanilais-sahelilainen. Vuotuinen sademäärä vaihtelee 150 ja 500 millimetrin välillä. Luonnonvarainen kasvillisuus on pensas- ja heinäsavannia.
Asutus

Kuntaan kuuluu 273 kylää. Asukkaat ovat etupäässä maureja. Lisäksi on fulbeja, wolofeja, soninkeja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.
Historia

Alue kuului ennen vuotta 1945 Ranskan Sudaniin. Vuonna 1962 perustettiin Adel Bagroun arrondissementti. Nykyinen kunta on perustettu vuonna 1988.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadekaudella. Rakenteilla on Néman, Amourjin ja Adel Bagroun välinen päällystetty maantie.
Väestön pääelinkeinot ovat karjanhoito, maanviljely ja kaupankäynti, joka suuntautuu myös Maliin. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit, hevoset ja aasit. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, lehmänpapu, vesimeloni ja vihannekset. Adel Bagroussa pidetään viikoittaiset markkinat. Käsityöammattien merkitys on melko vähäinen.
Palveluihin kuuluvat peruskoulut, lyseo ja terveyskeskus. Keskuskylässä on vesijohto- ja sähköverkot.
Andrés Cabrero

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Andrés Nicolás Cabrero Gómez
Syntymäaika: 4. tammikuuta 1989 (ikä 35)
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Seura
Seura: Kultsu FC
Pelinumero: 7
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007 | Georgia Southern Eagles |    |  |
| 2008 | Puerto Rico Islanders |  |  |
| 2008 | Sevilla FC Puerto Rico |  |  |
| 2009 | Puerto Rico Islanders |  |  |
| 2009–2010 | Teleoptik |  |  |
| 2010 | River Plate Puerto Rico |  |  |
| 2011 | Puerto Rico United |  |  |
| 2012 | Bayamón |  |  |
| 2013 | Criollos de Caguas |  |  |
| 2013–2014 | North East Stars |  |  |
| 2014 | Criollos de Caguas |  |  |
| 2015– | Kultsu FC | 7 | (1) |
Maajoukkue
| 2008– | Puerto Rico | 24 | (4) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 26. kesäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. kesäkuuta 2015.
Andrés Nicolás Cabrero Gómez (s. 4. tammikuuta 1989 San Juan) on puertoricolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Suomen Kakkosen Kultsu FC:tä ja on pelannut myös Puerto Ricon maajoukkueessa.
Seurajoukkueurallaan Cabrero on edustanut muun muassa yhdysvaltalaisen Georgia Southern Universityn yliopistojoukkuetta, useita kotisaarensa Puerto Ricon joukkueita, muun muassa Yhdysvaltainkin sarjoissa pelanneita Puerto Rico Islandersia ja Puerto Rico Unitedia, sekä serbialaista Teleoptikia ja trinidadtobagolaista North East Starsia. Kaudeksi 2015 hän siirtyi suomalaiseen Kultsu FC:hen, jossa jo entuudestaan pelasivat hänen maajoukkuetoverinsa Juan Coca ja Alex Oikkonen.
Cabrero debytoi Puerto Ricon maajoukkueessa 16. tammikuuta 2008 ystävyysottelussa Bermudaa vastaan. Hän on pelannut muun muassa vuosien 2010, 2014 ja 2018 MM-kilpailuiden karsinnoissa.
Aiheesta muualla

Andrés Cabrero National Football Teams -sivustolla (englanniksi)
Adel Chedli

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 16. syyskuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka: La Ricamarie, Ranska
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 177 senttimetriä
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1994–1997 1997–2004 2004–2005 2005–2006 2006–2007 2007 2008–2010 2010–2012 2012–2013 |  AS Saint-Étienne  FC Sochaux  FC Istres  Nürnberg  FC Sion  Al-Sha'ab  FC Istres  ES Sahel  Raja Casablanca | 33 (2) 153 (3) 24 (0) 5 (0) 27 (1) 11 (1) 51 (1) 32 (3) 11 (2) |
Maajoukkue
| 1996–2012 |  Tunisia | 57 (5) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Tunisia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tunisia 2004 | Jalkapallo |  |
Adel Chedli (arab. عادل الشاذلي‎‎, s. 16. syyskuuta 1976 La Ricamarie, Ranska) on tunisialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Keskikentällä pelannut Chedli edusti seuratasolla muun muassa FC Sochaux'ta, FC Istresiä ja Nürnbergiä.
Chedli on syntynyt ja kasvanut Ranskassa ja hänellä on sekä Ranskan että Tunisian kansalaisuus. Hän edustaa vanhempiensa kotimaan Tunisian maajoukkuetta vaikka pelasikin Ranskan nuorisojoukkueissa.
Ura

Chedlin ensimmäinen seuransa oli AS Saint-Étienne, josta hänet siirrettiin vuonna 1997 FC Sochaux'hin, missä hän pelasi useita vuosia Ligue 1:ssa. Ennen siirtymistään Saksaan, Chedli pelasi 24 ottelua FC Istres'issä. Bundesliigassa hänellä on ollut vaikeuksia mahtua pelaavaan kokoonpanoon ja hän pelasikin kaudella 2005–2006 vain viisi ottelua. Matka jatkui sveitsiin FC Sioniin, jossa hän sai enemmän peliaikaa. Kauden päätteeksi Chedli kuitenkin matkasi Arabiemiirikuntaan Al-Sha'abiin, jossa hän pelasi 11 ottelua.
Kesällä 2008 Chedli palasi takaisin Eurooppaan allekirjoitettuaan kahden kauden sopimuksen vanhan seuransa FC Istresin kanssa.
Kesäkuussa 2010 Chedli allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen tunisialaisen ES Sahelin kanssa. Avauskaudellaan hän pelasi kuusitoista ottelua ja teki niissä yhden maalin, joka syntyi vierasottelussa JS Kairouania vastaan. Seuraavalla kaudella (2011–2012) Chadli onnistui maalinteossa kahdesti. Hän oli aikeissa siirtyä kesken kauden Espéranceen, mutta siirto kariutui, koska Chadli oli jo edustanut ES Sahelia Afrikan Mestarien liigassa, eikä Espérancen valmentaja voinut näin käyttää häntä turnauksessa.
Heinäkuussa 2012 Chedli siirtyi kesken kauden Marokkoon Raja Casablancaan. Hän voitti kauden päätteeksi Marokon mestaruuden ja lopetti myös pelaajauransa kyseiseen kauteen.
Maajoukkue

Chedli pelasi ensimmäisen maaottelunsa 26. toukokuuta 1996 Senegalia vastaan. Hän teki heti debyyttiottelussaan maalin. Chedli oli mukana voittamassa Afrikan-mestaruutta vuonna 2004 ja hän pelasi Tunisian kaikissa kolmessa ottelussa vuoden 2006 MM-kisoissa.
Helmikuussa 2011 Chedli oli voittamassa Tunisian A' maajoukkueen kanssa maan ensimmäistä CHAN-turnauksen mestaruutta. Mestaruuden myötä hänestä tuli samalla historian ensimmäinen pelaaja, joka on voittanut sekä Afrikan-mestaruuden että Afrikan kansallisen mestaruuden.
29. maaliskuuta 2011 Chedli teki noin viiden vuoden tauon jälkeen paluun maajoukkueeseen. Hän pelasi ottelussa Omania vastaan 65 minuuttia. Chedli valittiin myöhemmin vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoihin, jossa hänen roolinsa oli lähinnä mentorin rooli nuoremmille pelaajille. Chedli kuitenkin tuskastui, kun ei päässyt pelaamaan Tunisian viimeisessä lohko-ottelussa ja jätti joukkueen kesken kisojen. Muutamaa päivää myöhemmin hän ilmoitti päättäneensä maajoukkueuransa.
Saavutukset > Seurajoukkueissa

Ranskan liigacup: 2004
Marokon mestaruus: 2013
Saavutukset > Maajoukkueessa

Afrikan–mestaruus: 2004
CHAN-mestaruus: 2011
Albany

Albany viittaa muun muassa seuraaviin:
Paikannimenä > Australia

Albany, Australia
Paikannimenä > Kanada

Albany, Nova Scotia
Albany, Ontario
Albany, Prinssi Edwardin saari
Albany, joki Ontariossa, Kanadassa
Paikannimenä > Uusi-Seelanti

Albany
Paikannimenä > Yhdistynyt kuningaskunta

Skotlannin muinaiseen kelttiläiseen nimeen (Albany, Alban, Alba, Albion)
Paikannimenä > Yhdysvallat

Albany, Kalifornia
Albany, Georgia
Albany, Illinois
Albany Township, Illinois
Albany, Indiana
Albany, Iowa
Albany, Kentucky
Albany, Louisiana
Albany Township, Maine
Albany, Minnesota
Albany Township, Minnesota
Albany, Missouri
Albany Township, Nebraska
Albany, New Hampshire
Albany, New Yorkin osavaltion pääkaupunki
Albany, Ohio
Albany, Oklahoma
Albany, Oregon
Albany Township, Berksin piirikunta, Pennsylvania
Albany Township, Bradfordin piirikunta, Pennsylvania
Albany, Tennessee
Albany, Texas
Albany, Vermont
Albany, kylä Wisconsinissa
Albany, Greenin piirikunta, Wisconsin
Albany, Pepinin piirikunta, Wisconsin
Albanyn piirikunta, New York
Albanyn piirikunta, Wyoming
Paikannimenä > Etelä-Afrikka

Albany
Sukunimenä

Joe Albany (1924–1988), yhdysvaltalainen jazz- ja bebop-pianisti
Muita merkityksiä

Albanyn herttua, Skotlannin ja myöhemmin Ison-Britannian hallitsijoiden pojille toisinaan myönnetty korkea aatelisarvo
HMS Albany (1746), 10-tykkinen prikantiini
HMS Albany (1747), 14-tykkinen Merlin-luokan sluuppi
HMS Albany, alus
USS Albany (1846), 22-tykkinen sluuppi
USS Albany (1864), 14-tykkinen Contoocook-luokan sluuppi
USS Albany (CL-23), panssarikansiristeilijä
USS Albany (CA-123), Oregon-luokan raskas risteilijä
USS Albany (SSN-753), Los Angeles -luokan sukellusvene.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Albany”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Anna Santaholma

Anna Katja Santaholma (s. 1977 Oulu) on suomalainen säilämiekkailija, joka edustaa Ylioppilasmiekkailijoita. Vuonna 2007 hän toimi Ylioppilasmiekkailijoiden puheenjohtajana.
Santaholma aloitti miekkailuharrastuksen floretilla vuonna 1997 Ylioppilasmiekkailijoissa, mutta vaihtoi valmentaja Ari-Pekka Launteen innostamana säilään vuonna 2002. Hänen miekkailuvalmentajina ovat toimineet Kurt Lindeman, Ari-Pekka Launne, virolainen Tiit Räni ja unkarilainen István Skóro. Santaholman suvussa on harrastettu miekkailua aikaisemminkin: isosetä Hille Kaisla, yksi helsinkiläisen miekkailuseura Miekka-Miesten perustajajäsenistä, miekkaili erinomaisia tuloksia kaikilla kolmella aseella, voittaen floretti- ja säilämiekkailun Suomen-mestaruuden.
Saavutukset

Turku, Suomen-mestaruus naisten säilällä 2007
Gent, Avointen flaaminmestaruuskisojen hopeamitali 2005
Amsterdam, Coupe de Nordin voitto 2005
Örebro, Coupe du Nordin voitto 2004
Helsinki, Coupe du Nordin voitto 2003
Kööpenhamina, Coupe du Nordin voitto 2002
Säilämiekkailun henkilökohtainen PM-hopea 2004, 2005, PM-pronssi 2006
Säilämiekkailun PM-joukkuemestaruus 2004
Akateeminen Suomen-mestaruus naisten säilällä 2002, 2005
Abhasian historia

Abhasian historia tunnettuna alkaa esihistoriassa jo 4000 eaa. – 3000 eaa. Maa on ollut Rooman valtakunnan, osittain Osmanien valtakunnan, Venäjän keisarikunnan, Georgian sekä Neuvostoliiton vaikutuspiirissä.
Varhaishistoria

Varhaisimmat todisteet ihmisasutuksesta Länsi-Kaukasuksella ovat 4000–3000-luvuilta eaa. Nykyiset abhaasinationalistit kutsuvat näitä heimoja ”proto-abhaaseiksi”. 800–600-luvuilla eaa. Abhasian alue kuului Kolkhiksen valtioon, jonka seuraaja oli Egrisin kuningaskunta. Kreikkalaiset kauppiaat perustivat satamia Mustanmeren rannalle, ja yhdestä noista satamista (Dioscurias) kehittyi lopulta Abhasian pääkaupunki Suhumi.
Rooman valtakunta valloitti Egrisin ensimmäisellä vuosisadalla ja hallitsi sitä 300-luvulle asti, jonka jälkeen valtio pysyi Bysantin vaikutuspiirissä. Abhaasit käännytettiin kristinuskoon Bysantin keisari Justinianus I:n valtakaudella 500-luvulla. Abhasiasta tehtiin autonominen Bysantin ruhtinaskunta 600-luvulla, minkä aseman se säilytti 200 vuotta, kunnes se liitettiin georgialaiseen Imeretin kuningaskuntaan. Bysantin vaikutus keskittyi tänä aikana luultavasti lähinnä rannikolle ja heikkeni vuorille noustessa.
Abhasian ruhtinaskunta (1500–1800-luvut)

1500-luvulla alueen valloittivat osmanit, ja osa abhaaseista kääntyi islamiin. Georgialaiset karkottivat osmanit ja perustivat alueelle autonomisen Abhasian ruhtinaskunnan (georgiaksi Abkhazetis Samtavro), jota hallisti Šarvašidze-dynastia.
1800-luvulle tultaessa Venäjän keisarikunnan laajentuminen Kaukasiaan johti pienimuotoisiin konflikteihin venäläisten kolonialistien ja alueen alkuperäisen väestön välillä. Useita georgialaisia ruhtinaskuntia liitettiin Venäjään 1801–1864. Venäläiset saivat haltuunsa Abhasian paloittain vuosien 1829 ja 1842 välillä, mutta heidän valtansa ei ollut pysyvää ennen vuotta 1864, kunnes paikallinen ruhtinaskunta lakkautettiin ja alue liitettiin elimellisesti keisarikunnan yleiseen hallintoon. Šervašidzen suvun valta päättyi, kun marraskuussa 1864 Abhasian ruhtinas Mikael pakotettiin luopumaan vallasta ja asettumaan Voronežiin.
Abhasia Venäjän keisarikunnan ja Neuvostoliiton osana

Vuonna 1864 Abhasia liitettiin Venäjän keisarikuntaan erikoisena Suhum-Kalen (Suhumin) sotilashallintoalueena, joka vuonna 1883 muutettiin Kutaisin kuvernementin piirikunnaksi.
Venäläisten käyttämät kovat otteet johtivat abhasialaisten muslimien laajaan maastamuuttoon Osmanien valtakuntaan, erityisesti paikallisten osallistuttua vuonna 1877 Kaukasuksen vuoristolaisten aloittamaan kapinaan. Tuloksena suuria alueita Abasiassa jäi lähes asumattomiksi ja maan väkiluku putosi huomattavasti.
Georgialaiset ja abhasialaiset historioitsijat kiistelevät, olivatko abhaasit alueen alkuperäisväestö, josta osan muuttaessa Turkkiin suuria alueita jäi tyhjäksi – vai pohjoisesta muuttaneita ja georgialasiin sekoittuneita pohjoiskaukasialaisten kansojen jälkeläisiä. 1900-luvun alkuun mennessä abhaasit muodostivat joka tapauksessa alueensa väestöstä vähemmistön. Encyclopædia Britannican mukaan vuonna 1911 Suhumin väestöstä kaksi kolmasosaa oli georgialaisia ja yksi kolmasosa abhaaseja.
Abhasia Venäjän keisarikunnan ja Neuvostoliiton osana > Georgian demokraattinen tasavalta 1919–1921

Venäjän vallankumouksen jälkeen Abhasia tuli kuulumaan juuri itsenäistyneeseen Georgiaan. Abhasiasta tuli Georgian demokraattisen tasavallan (1918–1921) itsehallinnollinen provinssi 1919.
Abhasia Venäjän keisarikunnan ja Neuvostoliiton osana > Abhasian sosialistinen neuvostotasavalta 1921–1931

Venäjän sisällissodassa puna-armeija valloitti Abhasian maaliskuussa 1921. Joulukuussa 1921 Abhasian sosialistinen neuvostotasavalta solmi liittosopimuksen Georgian kanssa. Käytännössä kuitenkaan valtiot eivät olleet täysin tasa-arvoiset, vaan Abhasia oli osin alisteisessa asemassa. Georgian SNT:n kautta Abhasiasta tuli osa uutta Transkaukasian sosialistista federatiivista neuvostotasavaltaa 12. maaliskuuta 1922, ja edelleen osa Neuvostoliittoa 30. joulukuuta 1922.
Abhasia Venäjän keisarikunnan ja Neuvostoliiton osana > Abhasian autonominen sosialistinen tasavalta 1931–1991

Vuonna 1931 Abhasia muutettiin Abhasian autonomiseksi sosialistiseksi neuvostotasavallaksi ja näin virallisesti Gruusian (Georgian) SNT:n osaksi. Abhasiassa aloitettiin georgialaistamisohjelma: georgiasta tuli ainoa virallinen kieli, abhaasin kielen käyttö kiellettiin, kulttuurisia oikeuksia vähennettiin ja tuhansia abhaaseja tapettiin Stalinin puhdistuksissa. Lavrenti Berija rohkaisi georgialaisten muuttoa Abhasiaan, ja myöhemmin 1950- ja 1960-luvulla Vazgen I ja Armenian kirkko kehottivat ja rahoittivat armenialaisten muuttoa alueelle. Nykyään armenialaiset ovat Abhasian suurin vähemmistöryhmä.
Abhaasien sorto lopetettiin Stalinin kuoltua 1953, ja abhaaseille annettiin suurempi asema alueensa hallinnossa. Etnisiä kiintiöitä perustettiin tiettyihin virkoihin, mikä antoi abhaaseille väestöosuuteensa nähden jopa suhteetonta valtaa. Joidenkin mielestä tämä edusti ”hajota ja hallitse” -politiikkaa, jossa paikallisille eliiteille annettiin valtaa neuvostojohdolle annetun tuen vastineeksi. Georgialaiset kokivat järjestelmän epäreiluna syrjintänä, mikä lisäsi alueen jakautuneisuutta.
Neuvostoliiton jälkeen

Neuvostoliiton hajotessa Georgia julistautui itsenäiseksi 1991. Abhasian tasavalta julistettiin Georgiasta itsenäiseksi 1992. Itsenäistymisjulistusta seurasi Abhasian sota (1992–1993), jossa Georgia epäonnistui yrityksessään kukistaa itsenäisyyttä tavoitelleet separatistit ja näitä tukeneet pohjoiskaukasialaiset ja venäläiset vapaaehtoisjoukot. Konflikti johti lähes koko georgialaisväestön poistumiseen Abhasiasta. Abhasian itsenäisyys ei kuitenkaan saanut kansainvälistä tunnustusta, ja se pysyi osana Georgiaa.
Kansainvälisesti yleisesti tunnustetuista valtioista ensimmäisenä Abhasian tunnusti Venäjä 26. elokuuta 2008 Georgian-Venäjän sodan taistelujen tulitauon jälkeen. Itsenäisyyden ovat tunnustaneet myös Nicaragua, Venezuela, Nauru ja vuonna 2018 mys Syyria. Kansainvälinen yhteisö ei ole tunnustanut itsenäisyyttä, vaan alue katsotaan yhä osaksi Georgian valtiota.
Vuonna 2014 Venäjä ja Abhasia allekirjoittivat sopimuksen Strategisesta kumppanuudesta, mikä sai Georgian syyttämään Venäjää pyrkimyksistä liittää Abhasia itseensä.