stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gayan konfederaatio
Historia

Kiina hallitsi varhaista Koreaa Lelanginin läänityksenä, mutta kiinalaisvallan vähitellen heikentyessä valta alkoi siirtyä Korean niemimaan eteläosien kansoille, joihin kiinalaiset viittasivat nimellä Han. Han oli yksi Korean alkuperäisväestöjen suurryhmistä. Han käsitti kiinalaisten mukaan kolme haaraa (Kolme Hania San-Han), joista yksi oli Bianhan (Pyǒnhan) etelässä ja etelärannikon keskiosissa. Kiinalaisissa lähteissä mainittujen kansojen tarkkaa luonnetta ei tunneta, mutta kyseessä lienevät olleet kielellisesti ja etnisesti kirjavat heimoliitot.
Heimoliittojen seuraava kehitysaskel on joskus valtio ja Bianhan-heimoliiton alueella tapahtuneen poliittisen yhtenäistymisen jälkeen alettiin puhua Gayan konfederaation käsitteestä. Luonteeltaan se oli ilmeisesti löyhä eri heimojen tai paikallisten alueiden konfederaatio, joka ei saavuttanut kuitenkaan täysin valtion kaltaista rakennelmaa, jonka sanottiin käsittäneen 12 entistä heimoaluetta tai maata (guo). Edelleen itse konfederaatio käsitti kuusi kuningaskuntaa, joita olivat Geumgwan Gaya, Dae Gaya, Ara Gaya, So Gaya, Goryeong Gaya ja Seongsan Gaya. Muita Koreaan muodostuneita protohistoriallisia yksiköitä olivat Goguryeo, Silla ja Baekje.
Legendan mukaan yhdeksän kylänvanhinta (kan) kapusivat kukulalle Gimhaessa vuonna 42 jaa, jonka laelta he löysivät kuusi kultaista taivaasta tippunutta munaa. Ensimmäisestä kuoriutui Suro, joka kruunattiin Geumgwan Gayan kuninkaaksi. Viidestä muusta munasta kuoriutuneista tuli viden muun kuningaskunnan hallitsjoita. Geumgwan Gaya oli pitkään Gayan konfederaation johtoasemassa, mutta myöhemmin sen aseman otti Dae Gaya. Gayan konfederaation asema japanilaisessa ja korealaisessa historiankirjoituksessa on kiistanalainen. Historiankirjoituksen ja arkeologisten löytöjen perusteella on selvää, että Gayan ja Japanissa sijainneen Yamaton valtion välillä oli erityisen kiinteä suhde. Japanissa tämä on usein tulkittu siten, että Gaya oli jonkinlainen Yamaton siirtomaa Koreassa ja japanilainen kulttuuri levisi Koreaan sen japanilaisesta keskuksesta. Koreassa Gaya on puolestaan esitetty puhtaasti korealaisena ilmiönä. Arkeologian perusteella Gayan aluetta voidaan pitää Japanissa pronssikaudella vaikuttaneen Yayoi-kulttuurin mantereisena lähtökohtana. Yayaoi-kulttuuri loi Japanin nykyisen antropologisen ja kielellisen pohjan.
Gayan konfederaatio jäi keskenään kilpailevien Sillan ja Baekjen valtioiden väliin, mikä vaikutti Gayan kehitykseen kielteisesti ja mahdollisesti tästä syystä se ei saavuttanut täyttä kuningaskunnan rakennetta. 300-luvun toisella puoliskolla Baekjen kuningas Geunchogo teki suurimittaisen sotaretken Gayaa vastaan, joka joutui alistumaan tuhoutumatta kuitenkaan kokonaan. 500-luvulla Gayan alueita uhkasi puolestaan Silla. Kuningas Beopheung valtasi Geumgwan Gayan vuonna 532, jonka jälkeen konfederaatiota johti Dae Gaya. Kuningas Jinheung valtasi Dae Gayan vuonna 562, minkä jälkeen koko Gayan alue oli päätynyt osaksi Sillan valtiota.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gayan konfederaatio Wikimedia Commonsissa
Museonäyttely Dae Gayan kuninkaallisista haudoista.
Kruunu Gayasta 400-luvun paikkeilta.
Gayan kautisia tumuleja. Eri puolella entistä konfedeaatiota sijaitsevat hautakummut ovat nykyisin osa Unescon maailmanperintöluetteloa.
François Chabot

François Chabot
François Chabot (23. lokakuuta 1759 Saint-Geniez-d’Olt, Ranska – 5. huhtikuuta 1794 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen vallankumousajan poliitikko, taustaltaan kapusiinimunkki. Hänet teloitettiin niin sanottuna terrorin aikana.
Chabot oli kokin poika, joka meni nuorena kapusiinimunkiksi Rodezissa sijainneeseen munkkiluostariin ja käytti munkkina nimeä Augustin. Hän jätti veljeskunnan vuonna 1788. Kun Ranskaan luotiin vallankumouksen jälkeen papiston siviilihallinto, hänestä tuli helmikuussa 1791 Blois’ssa toimineen Loir-et-Cherin perustuslaillisen piispan Henri Grégoiren ylivikaari. Chabot hoiti tätä tehtävää, kunnes hänet valittiin syyskuussa 1791 Loir-et-Cherin edustajaksi lakiasäätävään kansalliskokoukseen. Vallankumoksen kannattajaksi ryhtynyt Chabot hylkäsi kokonaan kirkollisen uran. Hän tuli tunnetuksi radikaalin kordelieeriklubin piirissä, jossa hän sai kiivailla puheillaan lempinimen ”raivoava munkki”. Chabot, Antoine Merlin de Thionville ja Claude Basire olivat kansalliskokouksen ainoat kordelieerit ja muodostivat äärimmäisen vasemmiston. Chabot kuului myös jakobiiniklubiin ja toimi sen puheenjohtajana pari viikkoa kesäkuussa 1792.
Syyskuussa 1792 Chabot valittiin Aveyronin departementin edustajana uuteen parlamenttiin, kansalliskonventtiin. Hän liittyi radikaaliin vuoripuolueen edustajaryhmään, jonka nimenkin on sanottu olleen hänen keksimänsä. Hän äänesti kuningas Ludvig XVI:n kuolemantuomion puolesta ja vastusti syyskuun murhista syytettyjen vallankumouksellisten saattamista oikeuden eteen. Chabot oli yleisen turvallisuuden valiokunnan jäsenenä tammikuusta syyskuuhun 1793. Hän oli myös kansalliskonventin komissaarina Aveyronissa ja Tarnissa maaliskuusta toukokuuhun sekä Sommessa heinäkuusta syyskuuhun 1793. Chabot tuli tunnetuksi radikaaleista uskonnollisista näkemyksistään. Hän muun muassa sanoi: ”Kristus oli ensimmäinen sanskulotti”. Chabot teki aloitteen Notre Damen katedraalin muuttamisesta järjen temppeliksi. Vallankumousjohtaja Maximilien Robespierre kääntyi häntä vastaan. Chabot oli läsnä Jean Paul Marat’n murhaajan Charlotte Cordayn pidätyksessä ja otti haltuunsa muun muassa pidätetyn kellon.
Chabot syyllistyi vuonna 1793 Ranskan Itä-Intian kauppakomppanian lakkauttamiseen liittyneeseen väärennös- ja lahjontaskandaaliin. Hänen mainettaan haittasi myös hänen avioliittonsa hämäräperäisen itävaltalaisen pankkiirin Junius Freyn siskon kanssa. Chabot vangittiin marraskuussa 1793. Hänet tuomittiin vallankumoustuomioistuimessa kuolemaan samassa yhteydessä Georges Dantonin ja tämän tukijoiden kanssa. Heidät myös teloitettiin giljotiinilla samalla kertaa. Dantonistit protestoivat sitä, että heidät yhdistettiin Chabot’n kaltaiseen henkilöön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta François Chabot Wikimedia Commonsissa
Forward-luokka (risteilijä)

| Forward |
| --- | --- |
 Luokan nimikkoalus HMS Forward

Tekniset tiedot
Uppouma:  2 860 t (kuormattu)
Pituus:  115,52 m
Leveys:  11,96 m
Syväys:  4,34 m
Koneteho:  16 500 ihp
Nopeus:  25 solmua
Miehistöä:  268
Aseistus
Meritorjunta:  10 × QF 12 naulan tykkiä 8 × QF 3 naulan tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
Forward-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston kahden tiedusteluristeilijän muodostama alusluokka. Alukset valmisti Fairfield Shipbuilding and Engineering Company vuosina 1903-1905. Ne osallistuivat ensimmäisessä maailmansodassa.
Suunnitelma

Luokan alukset olivat osa kahdeksan tiedusteluristeilijän tilausta, joka jaettiin pareittain neljän telakan toimitettavaksi. Kukin telakka toteutti oman suunnitelmansa mukaan alukset tiettyjen Amiraliteetin toimittamien vaatimusten perusteella. Vaatimuksina olivat 25 solmun nopeus, 1,5 tuuman panssarikansi sekä vastaava kylkipanssarointi, matala kulkuisuus rannikkovesillä toimimiseksi sekä aseistukseksi määrättiin 10 kappaletta 12 naulan ja 8 kappaletta 3 naulan tykkiä sekä kaksi torpedoputkea.
Palvelus

Luokan alukset oli suunniteltu hävittäjälaivueiden johtoaluksiksi sekä tiedustelutehtäviin. Niiden tuli samalla kyetä johtamaan taistelua että tuhoamaan vihollisen hävittäjiä. Kuitenkin turbiinein varustetut uudet hävittäjät olivat selvästi nopeampia kuin tiedusteluristeilijät, joten niiden oli erittäin vaikea toteuttaa tehtäväänsä.
Muutostyöt

Alusten palvelusaikana niille lisättiin kaksi 12 naulan tykkiä ja niiden 3 naulan tykit vaihdettiin 6 naulan tykkeihin. Alusten 12 naulan tykit vaihdettiin vuosina 1911 - 1912 yhdeksään 4 tuuman tykkiin.
Fondukistan

| Fondukistan |
| --- | --- |
 Bodhisattvaa esittävä veistos Fondukistanista.
Sijainti
 Fondukistan
Koordinaatit:  34°57′26″N, 68°52′54″E
Valtio:   Afganistan
Historia
Tyyppi:  buddhalainen luostari
Ajanjakso:  600-luku
Alue:  Parvan
Aiheesta muualla
  Fondukistan Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Fondukistan tai Fondoqestan on varhaiskeskiaikainen buddhalainen luostari Afganistanin Parvanin maakunnassa. Luostarin rauniooista on paljastettu kaivauksissa vain osa ja sen tarkkaa kokoa tai pohjapiirrustusta ei tunneta. Se on ajoitettu yleensä 600-luvulle jälkeen ajanlaskun alun.
Sijainti

Fondukistan sijaitsee Gurbandin laaksossa Afganistanin Parvanin maakunnassa noin 117 kilometriä maan pääkaupunki Kabulista koilliseen ja muutama kilometri etelään Siahgerdista. Paikka on kukkulalla viereisen laakson yläpuolella. Arkeologisen kohteen vieressä on saman niminen kylä, jonka mukaan kohde on nimetty.
Kohde

Fondukistanista on kaivettu esille vain pieni osa. Niinpä sen pohjapiirrustusta tai tarkkaa kokoa ei tunneta varmasti. Paljastettuihin rakennuksiin lukeutuvat temppeli ja sen vieressä ollut rakennus. Temppelin ja toisen rakennuuksen välillä kulki katettu käytävä. Temppeli oli neliskulmainen. Yleisemmin sen keskellä on esitetty olleen sisäpiha, mutta jotkut tukijat ovat esittäneet rakennuksella olleen holvattu halli tai kupoli. Rakennuksen seinät olivat 8–10 metriä pitkiä eri suunniltaan. Keskeltä rakennusta kohosi stupa. Temppelirakennuksen viereisessä rakennuksesa oli sanghan kokoontumistiloja  ja muita huoneita.
Temppelin seiniä koristavat freskot. Seinillä on myös yhteensä 12 syvennystä. Jokaisella syvennyksellä oli alttari ja savisia Buddhaa tai Bodhisattvoja, ruhtinaita, prinsessoja tai devatoja esittäviä patsaita. Syvennyksellä E on Maiterya Buddhan kuva. Toisella syvennyksellä on kuun ja auringonjumalan kuvia. Vaikutteita Fondukistanin taidetyyli on saanut Gandharasta, sasanidien Persiasta ja etenkin Länsi- ja Itä-Turkestanin suunnilta.
Historia

Fondukistan on yleensä ajoitettu varhaiskeskiajalle 600-luvulle jälkeen ajanlaskun alun. Paikalta on löydetty kolikkoja, joista vanhimmat on ajoitettu vuoteen 689. Kohde saattaa kuitenkin esimerkiksi sen tyylin ja muodon perusteella olla peräisin jo 500-luvulta tai varhaisemmalta 600-luvulta.
Paikalta on löydetty vanhoja kolikkoja jo 1800-luvun puolivälillä, mutta ensimmäiset varsinaiset kaivaukset paikalla tehtiin vuonna 1936. Tuolloin kaivauksia johti ranskalainen Joseph Hackin ja Délégation archéologique française en Afghanistan. Samaan ryhmään kuulunut Jean Carl teki kaivauksia vuonna 1937. Carl paljasti kaivauksissaan osan kohteesta ja löysi useita huomattavia taide-esineitä. Carlin löydöksiä on ollut esillä Musée Guimetin aasialaisen taiteen museolla Ranskan Pariisissa.
Kuun- ja auringonjumalat.
Naishahmoa esittävä veistos.
Färsaarten parlamenttivaalit 2019

Färsaarten parlamenttivaalit 2019 pidettiin 31. elokuuta 2019. Vaaleissa valittiin Färsaarten parlamentin kaikki 33 edustajaa. Vaalit olivat tappio Aksel V. Johannesenin johtamalle koalitiohallitukselle, johon kuuluivat sosiaalidemokraattinen puolue, tasavalta ja Framsókn. Vaalien jälkeen hallituksen muodostivat unionipuolue, kansanpuolue ja keskustapuolue, ja pääministeriksi valittiin Bárður á Steig Nielsen.
Tausta

Färsaarten parlamentin eli Løgtingin jäsenet valitaan suhteellisella suljetulla listavaalilla D’Hondtin menetelmällä yhdestä, koko Färsaaret kattavasta vaalipiiristä. Vaalien ehdokasasettelu päättyi 17. elokuuta, johon mennessä ehdolle oli asettunut 179 ehdokasta yhdeksällä listalla. Ehdokkaista miehiä oli 121 ja naisia 58.
Tulokset

| Puolue | Puolue | Puolue | Äänet> Määrä | Äänet>  % | Paikat | Muutos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | A | Kansanpuolue | 8 298 | 24,5 % | 8 |  2 |
|  | C | Sosiaalidemokraattinen puolue | 7 495 | 22,2 % | 7 |  1 |
|  | B | Unionipuolue | 6 882 | 20,3 % | 7 |  1 |
|  | E | Tasavalta | 6 129 | 18,1 % | 6 |  1 |
|  | H | Keskustapuolue | 1 816 | 5,4 % | 2 |  |
|  | F | Framsókn | 1 562 | 4,6 % | 2 |  |
|  | D | Itsehallintopuolue | 1 158 | 3,4 % | 1 |  1 |
|  | K | Framtakið fyri rættinum at velja kannabis | 312 | 0,9 % | 0 | uusi |
|  | L | Føroyaflokkurin | 167 | 0,5 % | 0 | uusi |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 33 819 | 100,0 % | 33 |  |
| Tyhjät äänet | Tyhjät äänet | Tyhjät äänet | 82 |  |  |  |
| Hylätyt äänet | Hylätyt äänet | Hylätyt äänet | 47 |  |  |  |
| Äänestäneet | Äänestäneet | Äänestäneet | 33 948 |  |  |  |
| Äänioikeutetut/äänestysprosentti | Äänioikeutetut/äänestysprosentti | Äänioikeutetut/äänestysprosentti | 37 821 | 89,8 % |  |  |
Lähde:
Tulokset > Valitut

Vaaleissa valittiin parlamenttiin seuraavat edustajat:
kansanpuolue: Beinir Johannesen, Jacob Vestergaard, Jørgen Niclasen, Jógvan á Lakjuni, Christian Andreasen, Jákup Mikkelsen, Uni Rasmussen, Elsebeth Mercedis Gunnleygsdóttur
sosiaalidemokraattinen puolue: Aksel V. Johannesen, Ingilín Didriksen Strøm, Henrik Old, Heðin Mortensen, Djóni Nolsøe Joensen, Jóhannis Joensen, Bjarni Hammer
unionipuolue: Bárður á Steig Nielsen, Magnus Rasmussen, Helgi Abrahamsen, Kaj Leo Johannesen, Frimodt Rasmussen, Rósa Samuelsen, Johan Dahl
tasavalta: Høgni Hoydal, Sirið Stenberg, Bjørt Samuelsen, Kristina Háfoss, Beinta Løwe, Hervør Pálsdóttir
keskustapuolue: Jenis av Rana, Bill Justinussen
Framsókn: Bjarni K. Petersen, Poul Michelsen
itsehallintopuolue: Kristin Michelsen
Rajajärvi (Jyväskylä)

| Rajajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  61°51′08″N, 25°44′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Huujärveen 
Järvinumero:  14.221.1.214
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  82 m  
Pituus:  940 m  
Leveys:  250 m  
Rantaviiva:  2,278 km  
Pinta-ala:  13,071 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRajajärvi 
Rajajärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Korpilahdella Reinanpohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,1 hehtaaria, se on 950 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 82 metriä mpy.
Gratia Schimmelpenninck van der Oye

Gratia Schimmelpenninck van der Oye
Paronitar Gratia Maria Margretha Schimmelpenninck van der Oye (10. heinäkuuta 1912 Doorn – 12. helmikuuta 2012) oli alankomaalainen alppihiihtäjä.
Schimmelpenninckin isä oli kansainvälisen olympiakomitean jäsen 18 vuoden ajan. Gratian paras sijoitus MM-kisoissa oli kuudes sija ja hän olikin ensimmäinen kansainvälisesti menestynyt alankomaalaisalppihiihtäjä. Hän sijoittui alppiyhdistetyssä neljänneksitoista Garmisch-Partenkirchenin olympialaisissa 1936 häviten voittaja Christl Cranzille 20,97 pisteellä.
Schimmelpenninck työskenteli uransa jälkeen Kansainvälisen hiihtoliiton hallintotehtävissä ja perusti menestyksekkään laihdutusyhdistyksen, joka liitettiin myöhemmin Painonvartijoihin.
Forum novum (Samnium)

| Forum novum> Sijainti |
| --- | --- |
 Forum novum
Koordinaatit:  42°19′51″N, 12°36′14″E
Valtio:  Italia
Paikkakunta:  Vescovio, Rieti, Latium
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  Rooman valtakunta
Alue:  Regio IV Samnium, Italia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Forum novum oli antiikin aikainen kaupunki Samniumissa Italiassa. Se sijaitsi nykyisessä Rietin maakunnan Vescoviossa.
Maantiede

Forum novum sijaitsi sabiinien alueella Samniumissa. Se on paikannettu nykyiseen Vescovioon, joka ei enää ole asutun paikan nimi, mutta jossa on vanha kirkko. Se sijaitsee Rietin maakunnassa nykyisessä Latiumissa. Kaupunkia ei tule sekoittaa toiseen Forum novumiin, joka sijaitsi myös Samniumissa, mutta hallinnollisesti Apulia et Calabrian alueella.
Historia

Forum novumin voidaan nimensä perusteella päätellä olleen roomalaisten perustama, eikä alkuperältään sabiinilainen kaupunki. Sen arvellaan olleen perustettu markkinapaikaksi tasavallan aikana. Sen nimi, suomeksi ”Uusi markkinapaikka”, oli mahdollisesti tarkoitettu erottamaan se samalla seudulla sijainnneesta Forum Deciistä.
Plinius vanhempi mainitsee Forum novumin seutunsa municipiumeiden joukossa. Se mainitaan myös Liber coloniarumissa. Kaupungin asukkaasta käytettiin etnonyymiä Foronovanus.
Myöhäisantiikin ja keskiajan taitteessa 400-luvulla paikka oli piispanistuin. Tästä (Episcopio) on peräisin nykyaikaankin säilynyt nimi Vescovio (Il Vescovio di Sabina). Paikalla oleva kirkko on tunnettu edelleenkin nimellä Ecclesia Cathedralis Sabinorum.
Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalla on raunioita, jotka on tunnistettu Forum novumiksi paikalta löydettyjen piirtokirjoitusten avulla.
Gratiní (järvi)

| Gratiní Γρατινή |
| --- | --- |
Valtiot:  Kreikka
Paikkakunta:  Komotiní, Rodópi, Itä-Makedonia ja Traakia
Koordinaatit:  41°10′02″N, 25°31′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Líssos
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  96 m
Pinta-ala:  0,7 km²
Suurin syvyys:  48 m
 fiGratiní 
Gratiní (kreik. Γρατινή eli (Τεχνητή) Λίμνη Γρατινής, (Technití) Límni Gratinís, Gratinín tekojärvi) on tekojärvi Länsi-Traakiassa koillisessa Kreikassa. Sen pinta-ala on noin 0,7 neliökilometriä. Järven suurin pituus on noin kolme kilometriä ja leveys noin 450 metriä. Se sijaitsee 96 metrin korkeudella merenpinnasta ja sen suurin syvyys on 48 metriä.
Gratinín tekojärvi on luotu patoamalla Líssos-joen sivuhaara, ja se sijaitsee järvelle nimen antaneen Gratinín kylän pohjoispuolella noin 13 kilometriä koilliseen Komotinín kaupungista. Gratinín padon korkeus on 45 metriä. Se on tehty sähköntuotannon tarpeisiin. Tekojärven tilavuus on noin 18 miljoonaa kuutiometriä.
Gay von Weissenberg

Gabriel Karl Bernhard (Gay) von Weissenberg (myös muodossa Guy von Weissenberg; 28. helmikuuta 1901 Helsinki – 1. lokakuuta 1984 Helsinki) oli suomalainen vapaaopiston johtaja ja opettaja.
Von Weissenberg valmistui filosofian maisteriksi 1931 ja toimi Toukolan vapaaopiston johtajana 1937–1939 ja Toimelan vapaaopiston johtajana 1939–1948 sekä sen jälkeen Yhteiskunnallisen korkeakoulun lehtorina 1949–1969, ensin tilapäisenä ja vuodesta 1951 vakituisena. Hän oli YK:n asiantuntijana muun muassa Egyptissä ja Intiassa. Von Weissenberg sai kouluneuvoksen arvon 1966.
Von Weissenbergin vanhemmat olivat insinööri Axel Leonard von Weissenberg ja  Carin Alberta Sylvia von Schoultz. Hänen puolisonsa vuodesta 1931 oli Sigurd Hildur Monica Tammelander, tuomari Johan Axel Tammelanderin tytär.
Grabbacka

| Grabbacka> Sijainti |
| --- | --- |
 Grabbacka
Koordinaatit:  60.05291713°N, 23.69923347°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Raasepori
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Grabbacka on Karjaalla Raaseporissa sijaitseva muinaislinna ja myöhemmin kartano. Vallirakenteiden perusteella muinaislinnan on arveltu olleen käytössä jo rautakaudella, mutta viimeistään keskiajalla. Myöhemmin alueella on sijainnut kartano. Nykyään paikan aiemmasta käytöstä on enää raunioita ja vallien jäänteitä. Meri on ollut linnan käyttöaikana korkeammalla ja paikkakunnalla kerrotaan kallioseinämän juureen hakatuista rautarenkaista, joita ei ole kuitenkaan kyetty paikallistamaan.
Grabbackan keskiaikaisen linnan rakennutti Raaseporin itäisen kihlakunnan tuomarina toiminut Måns Andersson Grabbe 1400-luvun lopulla. Myöhemmin linnassa asui muun muassa hänen poikansa Nils Grabbe. Kustaa Vaasan kerrotaan vierailleen linnassa vuonna 1555 Nils Grabben vävyn Erik Axelssonin vieraana.
Grabbackan ensimmäinen rakennusvaihe on ajoitettu 1400-luvun loppuun. Rakennus lienee ollut kolmikerroksinen, ja se on muurattu kivestä ja tiilistä. Vuonna 1939 tehdyissä kaivauksissa mitattu raunio oli 22 × 14 metriä. Grabbacka on rakennettu useassa vaiheessa, ja siinä on ollut yksi torni.
Linna raunioitui tulipalossa vuonna 1672. Holvatun kellarikerroksen osia on edelleen jäljellä. Niiden viereen valmistui vuonna 1684 puinen rakennus, joka rakennettiin käyttäen raunioita perustuksina. Tämä rakennus säilyi vuoteen 1865. Sen nykyinen ulkonäkö on 1930-luvulta.
Aiheesta muualla

Grabbacka linnanrauniot Retkipaikka.fi
Keskiaikainen aatelislinna päivänvaloon Karjaalla, Suomen Kuvalehti, 27.08.1938, nro 34, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suomen muinaislinnat
| --- | --- |
Ahvenanmaa:  Borgbodan linnavuori • Borgdalsbergin linnavuori • Borgön linnavuori • Hammarlandin linnavuori • Jomalan linnavuori • Svelandsberget
Etelä-Karjala:  Kannuksen linnavuori • Kuivaketveleen linnavuori • Lassilan linnavuori • Pieni Linnamäki • Turasalon linnavuori • Sarajärven linnavuori • Suuri Pyhäkalan Linnavuori
Etelä-Savo:  Haukiveden linnasaari • Ihanteensalon linnavuori • Ikoinniemen linnavuori • Otavan linnavuori • Otralan linnavuori • Sairilan linnavuori • Sulkavan linnavuori • Vatilan linnavuori
Kanta-Häme:  Aulangonlinna • Hakoisten linnavuori • Hakovuori • Hangastenmäen linnavuori • Hyypiönvuori • Kestinpäänkallio • Kiianlinna • Kotkonlinna • Kyläkallio • Lammin Linnamäki • Laurinkallio • Lippilinnanmäki • Mantereenlinna • Palvaanlinna • Piilosaari • Tenholan linnavuori • Teponlinna • Unikkolinna
Keski-Suomi:  Linnasenvuori • Pukinvuori • Päijälän linnavuori
Kymenlaakso:  Kirkkovuori • Kuoppalan linnavuori • Salmenkylän Linnamäki
Pirkanmaa:  Apianlahden linnosaari • Arasalon linnavuori • Eskolanvuori • Hiukkasaari • Huntilan linnavuori • Kaakilan linnankallio • Kirvunlinna • Lammelan muinaislinna • Nuutajärven linnavuori • Pentin linnavuori • Pirunlinna • Rapolan muinaislinna • Rutajärven linnavuori • Siuron linnavuori • Valkkisten linnamäki • Veneslinna
Pohjois-Karjala:  Havukkakallio • Linnalampi
Päijät-Häme:  Hankaan linnavuori • Hämeenkosken linnakallio • Kapatuosian linnavuori • Kiiluanmäen linnoitus • Nuppilinna • Pyhäjärven linnanmäki • Salajärven Linnakallio • Villampi • Virmailan linnasaari
Satakunta:  Harolan linnaluoto • Kauttuan linnavuori • Kokemäen linna • Liinmaan linna • Räätikäsvuori
Uusimaa:  Bocklintin linnavuori • Bonäsholmenin linnavuori • Grabbacka • Haveråkersberget • Husholmenin linna • Iso Linnanmäki • Junkarsborg • Pöykärin linnavuori • Riddarkilin viikinkivallit • Sipoonlinna • Skällbergetin muinaislinna • Sutarkullan linnavuori • Uusipöylin linnavuori • Vartiokylän linnavuori
Varsinais-Suomi:  Borgholmin linnasaari • Bårnholm • Hakastaron linna • Hautvuori • Huttalan linnavuori • Häävälän linnamäki • Kajamonvuori • Kaskalan Linnanmäki • Kaupinlinna • Kirkkelinna • Knuuttilan linnasmäki • Koljolan linnavuori • Kulhon linnavuori • Kuuvanvuori • Kärmeorvonmäki • Lallisen linnavuori • Lankvuori • Lautkankareen linnamäki • Liedon Vanhalinna • Luonnonmaan linnavuori • Mynämäen linnavuori • Nakolinna • Nousiaisten linnamäki • Nousiaisten linnavuori • Pailinnan linnamäki • Prusin linnasmäki • Pussilan linnavuori • Pöylän linnanmäki • Pöytiön linnamäki • Rekottilan linnavuori • Repolan Linnavuori • Rikalan Linnamäki • Muurmäki • Seppälän linnavuoret • Tontereenmäki • Vaimaron linnavuoret • Veitakkalan linnavuori • Viikan linnavuori • Vinkkilän linnavuori • Yltjärven linnavuori
Foneemianalyysi

Foneemianalyysi on kielitieteen, nimenomaisesti fonologian eli äänneopin väline foneemien ja niiden allofonisuhteiden löytämiseksi kuvattavasta kielestä. Foneemianalyysin keskeinen väline jakauman eli distribuution käsite sekä erityisesti keskeinen työväline minimiparitesti, jolla voidaan erottaa foneemit eli kielessä distinktiivisesti merkityksiä erottavat äänteet toisistaan.