stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ukrainan juutalaiset
Ukrainan juutalaisryhmät

Valtaosa ukrainanjuutalaisista on aškenaseja. Ukrainassa asuu myös krymtšakeja ja karaiitteja.
Tunnettuja ukrainanjuutalaisia

Ba’al Shem Tov, hasidismin perustanut rabbi
David Bronstein, shakinpelaaja
Abraham Goldfaden, kirjailija
Vladimir Horowitz, pianisti
Golda Meir, Israelin pääministeri
Selman Waksman, biokemisti
Volodymyr Zelenskyi, Ukrainan presidentti
Hasidijuutalaisia länsiukrainalaisessa kylässä vuonna 1917.
Uljas Musta

Uljas Musta (engl. Black Beauty) on brittiläisen Anna Sewellin (1820–1878) vuonna 1877 julkaistu romaani. Se on kirjoitettu minä-muodossa niin, että kertojana on vaiheikasta elämäänsä kertaava hevonen, romaanin nimihahmo Uljas Musta. Anna Sewell oli kiinnostunut eläinten ja luonnon suojelusta. Uljas Musta -kirjan kirjoittamisen motivaationa oli hänen halunsa kiinnittää lukijoiden huomiota eläimiin kohdistuneisiin julmuuksiin ja etenkin työhevosten huonoon kohteluun. Kirjasta tuli myös myyntimenestys.
Kirjassa esiintyvät henkilöt

Uljas Musta (engl. Black Beauty); kirjan päähenkilö, joka on saanut nimensä mustasta karvastaan. Se yrittää aina parhaansa mukaan palvella ihmisiä huolimatta näiden omituisuuksista.
Paronitar (engl. Duchess); Uljaan Mustan emä, joka pyrkii kasvattamaan varsastaan hyväkäytöksisen ja kiltin.
Rob Roy; musta hevonen Uljaan Mustan syntymätilalta. Myöhemmin tulee ilmi, että se oli ainakin Uljaan Mustan puoliveli.
Kipakka (engl. Ginger); hevonen, jota on kohdeltu huonosti ja joka on sen seuruksena muuttunut aggressiiviseksi.
Hipsujalka (engl. Merrylegs); pieni komea poni, joka on kohtelias sekä ihmisille että muille hevosille.
Sir Oliver; hevonen jonka häntä oli leikattu muodin mukaiseksi sen suureksi harmiksi.
Peggy; vaunuhevonen joka ei kykene juoksemaan kovaa lyhyiden jalkojensa vuoksi.
Kapteeni (engl. Captain); entinen armeijan hevonen, joka oli kohdannut huonoa käsittelyä ja hirvittäviä tapahtumia ollessaan käytössä taisteluissa.
Maatilallinen Grey; Uljaan Mustan ensimmäinen omistaja.
Squire Gordon; Birtwick Parkin omistaja, hyvä ratsastaja, Johnin, Jamesin ja Joen esimies.
John Manly; ajuri joka kohtelee hevosiaan huolellisesti ja kunnioituksella.
James Howard; Johnin tallipoika.
Joe Green; Johnin nuorempi ja vähemmän kokenut tallipoika.
W:n jaarli; nimeämätön lordi, joka käyttää Uljasta Mustaa vaunuhevosena.
Reuben Smith; komea ja hurmaava nuori mies, joka kärsii alkoholismista.
Mr. Barry; mies joka yrittää kohdella hevosia hyvin, mutta joka ei tiedä niistä paljoa.
Filcher; Barryn tallirenki, joka varastaa ruokaa tallista.
Jerry; kiltti omistaja joka käyttää Uljasta Mustaa vaunuhevosena.
Jakes; omistaja joka käyttää Uljasta Mustaa vetämään raskaita kuormia.
Nicholas Skinner; armoton ajaja, joka väsyttää hevoset kovalla työllä ja huolehtimattomuudella.
Maatilallinen Throughgood; kiltti omistaja, joka välittää Uljaasta Mustasta kun se on heikoimmillaan.
Romaanin sovituksia

Uljas Musta on sovitettu elokuviksi ja televisiosarjoiksi useita kertoja.
Kirjan pohjalta tehtiin 1970-luvun alussa suosittu nuorten televisiosarja The Adventures of Black Beauty (1972–1974). Siitä on ilmestynyt myös suomenkielinen sarjakuva-albumi vuonna 1979.
Vuonna 1971 valmistuneessa elokuvassa Mustan oriin seikkailut näyttelivät muun muassa Mark Lester ja Maria Rohm. Tässä versiossa Uljas Musta ei toiminut kertojana.
Vuonna 1994 valmistuneessa Urheassa Mustassa pääroolin hevosena ääninäytteli Alan Cumming, jonka lisäksi elokuvassa esiintyi muun muassa Sean Bean.
Aiheesta muualla

Piirroselokuva (Arkistoitu – Internet Archive)
Luettelo suomalaisista lentoyhtiöistä

Tämä on luettelo Suomen nykyisistä sekä entisistä lentoyhtiöistä.
Nykyiset > A

Air Åland
Airlink
Nykyiset > F

Finnair Cargo
Finnair
Nykyiset > J

Jetflite
Nykyiset > N

Nordic Regional Airlines
Entiset > A

Air100
Air Finland
Entiset > B

Blue1
Entiset > C

Copterline
Entiset > F

Finlantic
Finnaviation
Finncomm Airlines
Fly Lappeenranta
Flying Finn
Entiset > N

Nordic Global Airlines
Entiset > O

Oulun Tilauslento
Entiset > P

Polarwing
Entiset > S

Savon Lentolinjat
Sir-Air
Snowbird Airlines
Spear Air
Söder Airlines
Entiset > T

Turku Air
Entiset > V

Veljekset Karhumäki
Entiset > W

Wasawings
Wingo xprs
Leo (nimi)

| Leo |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  28. kesäkuuta
– ruotsinkielinen:  28. kesäkuuta
– ortodoksinen:  18. helmikuuta, 20. helmikuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Léo, Leon, León, Léon
Nimen alkuperä:  Leijona
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leo on miehen etunimi.
Suomessa Leo-nimen on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan saanut vuoden 2019 loppuun mennessä 27 515 miestä sekä noin 30 naista.
Nimipäivä

Suomessa Leon nimipäivä on 28. kesäkuuta.
Nimen alkuperä

Nimi tulee latinasta ja merkitsee leijonaa.
Tunnettuja Leoja > Leo-nimiset paavit

Leo I (Leo Suuri, paavina 440–461)
Leo II (682–683)
Leo III (795–816)
Leo IV (847–855)
Leo V (903)
Leo VI (928)
Leo VII (936–939)
Leo VIII (963–964)
Leo IX (1049–1054)
Leo X (1513–1521)
Leo XI (1605)
Leo XII (1823–1829)
Leo XIII (1878–1903)
Tunnettuja Leoja > Bysantin keisareita

Leo I (Valerius Leo, hallitsi 457–474)
Leo II (Flavius Leo, 474)
Leo III Isaurilainen (717–741)
Leo IV Kasaari (775–780)
Leo V Armenialainen (813–820)
Leo VI Viisas (886–912)
Leo nimimerkkinä

Leo Rainio, Armas J. Pullan ja Mika Waltarin yhteinen nimimerkki
Leo Ruuskanen, Elonkorjaajat-taiteilijaryhmän jäsenten nimimerkki
Kuvitteellisia Leo-nimisiä

Leo, Teini-ikäisten mutanttininjakilpikonnien Leonardon lempinimi
Leo, toinen päähenkilöistä Aleksis Kiven näytelmässä Leo ja Liina
Leo Das, päähenkilö Prashant Neelin ohjaamassa elokuvassa Leo
Leo Kliesen, hahmo pelissä Tekken 6
Leo Sievinen, tv-sarjassa Salatut elämät
Leo Sievinen, tv-sarjassa Salatut elämät (edellisen lapsenlapsi)
Leo Olavi Susikoski, Mauri Sariolan luoma rikospoliisi
Leo Valdez, yksi päähenkilöistä kirjasarjassa Olympoksen sankarit
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leo (nimi) Wikimedia Commonsissa
Kieran Culkin

| Kieran Culkin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kieran Kyle Culkin
Syntynyt: 30. syyskuuta 1982 (ikä 42) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1990–
Merkittävät roolit:  Succession  A Real Pain
Palkinnot
 Parhaan miessivuosan Oscar  2024 A Real Pain 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Kieran Kyle Culkin (s. 30. syyskuuta 1982 New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän näytteli Roman Royta HBO:n televisiosarjassa Succession (2018–2023), josta hän sai Golden Globe- ja Primetime Emmy -palkinnot vuonna 2024.
Hän aloitti uransa lapsinäyttelijänä veljensä Macaulay Culkinin kanssa Yksin kotona -elokuvissa. Vuonna 2002 hän oli ehdolla Golden Globeen roolisuorituksestaan elokuvassa Mieletön matka. Vuonna 2025 hänet palkittiin parhaan miessivuosan Oscarilla ja Golden Globella roolistaan elokuvassa A Real Pain (2024).
Myös hänen toinen veljensä Rory on näyttelijä.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1990 | Yksin kotona | Home Alone | Fuller McCallister |
| 1991 | Äitini on naiseni | Only the Lonely | Patrick Muldoon Jr. |
| 1991 | Morsiamen isä | Father of the Bride | Matty Banks |
| 1992 | Yksin kotona 2 – Eksynyt New Yorkissa | Home Alone 2: Lost in New York | Fuller McCallister |
| 1993 | Ei pakopaikkaa | Nowhere to Run | Mike ”Mookie” Anderson |
| 1994 | Varokaa naapuria | My Summer Story | Ralph ”Ralphie” Parker |
| 1996 | Father of the Bride Part II | Father of the Bride Part II | Matty Banks |
| 1996 | Amanda | Amanda | Biddle Farnsworth |
| 1998 | Ystävykset | The Mighty | Kevin Dillon |
| 1999 | Sinussa on se jokin | She’s All That | Simon Boggs |
| 1999 | Sydämen soinnut | Music of the Heart | Lexi 15-vuotiaana |
| 1999 | Oman elämänsä sankari | The Cider House Rules | Buster |
| 1999 | Metsän legenda | The Magical Legend of the Leprechauns | Barney O’Grady |
| 2002 | Kuoripoikien kosto | The Dangerous Lives of Altar Boys | Tim Sullivan |
| 2002 | Mieletön matka | Igby Goes Down | Jason ”Igby” Slocumb, Jr. |
| 2008 | Lymelife | Lymelife | Jimmy Bartlett |
| 2009 | Paper Man | Paper Man | Christopher |
| 2010 | Scott Pilgrim vastaan maailma | Scott Pilgrim vs. the World | Wallace Wells |
| 2011 | Margaret | Margaret | Paul |
| 2013 | Movie 43 | Movie 43 | Neil |
| 2015 | Quitters | Quitters | Mr. Becker |
| 2016 | Wiener-Dog | Wiener-Dog | Brandon |
| 2017 | Infinity Baby | Infinity Baby | Ben |
| 2021 | No Sudden Move | No Sudden Move | Charley |
| 2024 | A Real Pain | A Real Pain | Benji Kaplan |

Televisiosarjat
| Vuosi | Nimi | Rooli | Jaksot |
| 1996 | Frasier | Jimmy | ”The Impossible Dream” |
| 2001 | Go Fish | Andy ”Fish” Troutner | 5 jaksoa |
| 2015 | Fargo | Rye Gerhardt | 2 jaksoa |
| 2015 | Long Live the Royals | Peter | 4 jaksoa |
| 2018–2023 | Succession | Roman Roy | 39 jaksoa |
| 2020 | Robot Chicken | Joe Jonas, Nostradamusin harjoittelija | 1 jakso |
| 2022–2024 | Solar Opposites | Dodge Charger, Glen, Astronaut, Demon #1 (äänirooli) | 7 jaksoa |
| 2023 | Agent Elvis | Gabriel Wolf (äänirooli) | 1 jakso |
| 2023 | Teenage Euthanasia | Ref Mazos | 1 jakso |
| 2023 | Scott Pilgrim Takes Off | Wallace Wells (äänirooli) | 8 jaksoa |
| 2024 | The Second Best Hospital in the Galaxy | Dr. Plowp (äänirooli) | 8 jaksoa |
Aiheesta muualla

Kieran Culkin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Emmy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Elonet 
Muut:  IdRef
Walter Ulbricht

| Walter Ulbricht |
| --- | --- |

Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen pääsihteeri
 25. heinäkuuta 1950 – 3. toukokuuta 1971  
Edeltäjä:  Wilhelm Pieck Otto Grotewohl (yhteisjohto)
Seuraaja:  Erich Honecker
Saksan demokraattisen tasavallan valtioneuvoston puheenjohtaja
 12. syyskuuta 1960 – 1. elokuuta 1973  
Edeltäjä:  Wilhelm Pieck
Seuraaja:  Willi Stoph
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1893 Leipzig, Saksin kuningaskunta, Saksan keisarikunta
Kuollut: 1. elokuuta 1973 (80 vuotta) Templin, Saksan demokraattinen tasavalta
Puoliso:  Martha Schmellinsky (vih. 1920; ero 1949) Lotte Kühn (vih. 1953)
Tiedot
Puolue:  Saksan sosiaalidemokraattinen puolue (1912–1917) Itsenäinen sosiaalidemokraattinen puolue (1917–1920) Saksan kommunistinen puolue (1920–1946) Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolue
Uskonto:  ateisti
Walter Ernst Paul Ulbricht (30. kesäkuuta 1893 – 1. elokuuta 1973) oli saksalainen kommunistipoliitikko. Hän oli Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen pää- ja ensimmäinen sihteeri (1950–1971) ja Saksan demokraattisen tasavallan valtionpäämies (1960–1973).
Varhaiset vaiheet

Ulbricht syntyi Leipzigissa. Hänen molemmat vanhempansa toimivat Saksan sosiaalidemokraattisessa puolueessa (SPD). Hän kävi kansakoulun ja opiskeli puusepäksi. Myöhemmin hän palveli ensimmäisessä maailmansodassa vuosina 1915–1918 Puolan ja Serbian rintamilla ja länsirintamalla.
Poliittinen toiminta

Ulbricht liittyi SPD:hen vuonna 1912, mutta vuoden 1918 lopulla siirtyi perustamaan Saksan kommunistista puoluetta Leipzigissa. Ulbricht kävi Kommunistisen internationaalin Kansainvälisen Lenin-koulun Neuvostoliitossa 1924–1925. Hän oli edustajana Saksin maapäivillä 1928–1933. Vuonna 1932 Komintern käski Saksan kommunistien tehdä yhteistyötä kansallissosialistien kanssa taistellakseen sosiaalidemokraatteja vastaan. Ulbrichtin väitetään tavanneen Joseph Goebbelsin ja heidän väitetään suunnitelleen yhteisiä sosiaalidemokraattien vastaisia kampanjoita. Kansallissosialistien muodostettua hallituksen 1933 ja kiellettyä myös kommunistipuolueen Ulbricht siirtyi maanpakoon Ranskaan, josta edelleen Neuvostoliittoon 1938.
Ollessaan maanpaossa Neuvostoliitossa Ulbricht ei saavuttanut neuvostojohdon kunnioitusta, vaan mm. Lavrenti Berija piti häntä "lurjuksena", joka eteni urallaan ilmiantamalla vastustajiaan. Häntä pidettiin byrokraattisena johtajana, jolle kaikki, mikä tuli Josif Stalinilta, oli ehdoton käsky. Ulbricht säilytti kuitenkin henkensä Stalinin vainoissa 1930-luvulla.
Toisen maailmansodan jälkeen 1945 Ulbricht palasi jäljelle jääneiden saksalaiskommunistien mukana Saksaan Neuvostoliiton miehitysvyöhykkeille. Vuonna 1946 he liittivät väkisin miehitysvyöhykkeiden (paitsi Itä-Berliinin) sosiaalidemokraattiset järjestöt kommunistisiin, ja näin syntyi Saksan sosialistinen yhtenäisyyspuolue, josta tuli Saksan demokraattista tasavaltaa (Itä-Saksa) yksinvaltaisesti hallinnut kommunistipuolue. Itä-Saksan varapääministerinä toiminut Ulbricht neuvotteli 2. tammikuuta 1950 Moskovassa Neuvostoliiton kanssa. Ulbricht tuli Saksan sosialistisen yhtenäisyyspuolueen ja koko maan poliittiseksi johtajaksi eli pääsihteeriksi 1950 (nimikkeenä ensimmäinen sihteeri vuodesta 1953). Itä-Saksan muodollisen valtionpäämiehen, presidentti Wilhelm Pieckin kuoltua 1960 Ulbrichtista tuli hänen seuraajansa, mutta valtioneuvoston puheenjohtajan asemassa.
Ulbrichtin johdolla rakennettiin 13. elokuuta 1961 alkaen Berliinin muuri. Vielä 15. kesäkuuta Ulbricht oli vakuuttanut Neues Deutschlandin sivuilla: "saks. Niemand hat die Absicht, eine Mauer zu errichten" (suom. kenelläkään ei ole aikomustakaan pystyttää muuria'). Hän lähetti 1968 Itä-Saksan armeijan joukkoja neuvostoarmeijan tapaan Tšekkoslovakiaan kukistamaan Prahan kevättä.
Koska Ulbricht ei juuri halunnut tehdä poliittisia kompromisseja, hänet syrjäytettiin puoluejohtajan paikalta 1971, ja seuraajaksi tullut Erich Honecker suhtautuikin myötämielisesti Länsi-Berliinin asemaan vaikuttaneeseen neljän vallan sopimukseen. Ulbricht kuitenkin toimi valtionpäämiehenä kuolemaansa 1973 saakka.
Kirjallisuutta

Frank, Mario: Walter Ulbricht. Eine Deutsche Biographie.. Berliini 2001. ISBN 3-88680-720-7
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Walter Ulbricht Wikimedia Commonsissa
| n k  Saksan demokraattisen tasavallan valtionpäämiehet |
| --- | --- | --- |
| Presidentit |  Dieckmann (vt. 1949)  Pieck  Dieckmann (vt. 1960)  |  |
| Valtioneuvoston puheenjohtaja |  Ulbricht (1960–1973)  Ebert (vt. 1973)  Stoph (1973–1976)  Honecker (1976–1989)  Krenz (1989)  Gerlach (1989–1990)  |  |
| Kansankamarin puheenjohtaja |  Bergmann-Pohl (1990)  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef 
Ulbrichtin valtiolliset hautajaiset Itä-Berliinissä 7. elokuuta 1973
Gabriella Ullberg Westin

Gabriella Ullberg Westin vuonna 2022.
Gabriella Ullberg Westin (s. 1973 Hudiksvall) on ruotsalainen kirjailija. Hänet tunnetaan rikostarkastaja Johan Rokan tutkimuksia käsittelevistä dekkareistaan.
Elämä

Gabriella Ullberg Westin syntyi ja varttui Hudiksvallissa. Nuoruudessaan hän asui Italiassa ja työskenteli siellä valokuvamallina. Mallintöiden ohella hän kouluttautui muotisuunnittelijaksi. Muotialan koulutuksen lisäksi Ullberg Westin on suorittanut opintoja yliopistoissa. Hän opiskeli kriminologiaa Tukholman yliopistossa. Sen ohella hän on opiskellut viestintätieteitä Keski-Ruotsin yliopistossa. Valmistumisen jälkeen hän on työskennellyt viestintäalalla. Ennen siirtymistään vapaaksi kirjailijaksi hän työskenteli viestintätehtävissä Ruotsin suurimman puhelinyhtiön palveluksessa. Vuonna 2014 Ullberg Westin aloitti täysipäiväisenä kirjailijana.
Ullberg Westin asuu Tukholmassa ja hän on naimisissa poliisina työskentelevän miehen kanssa. Pariskunnalla on kaksi lasta. Vapaa-ajalla Ullberg Westin harrastaa juoksua ja hän on ottanut osaa useisiin pitkän matkan juoksukilpailuihin.
Kirjallinen tuotanto

Ullberg Westinin ensimmäinen dekkari Yksinäinen perhonen (ruots. Ensamfjäril) ilmestyi vuonna 2014 ja suomennettuna 2015 HarperCollins Nordicin kustantamana. Se oli uuden dekkarisarjan (Murha Hudiksvallissa) avausosa. Sarjan keskeinen henkilö on rikostarkastaja Johan Rokka, joka on palannut kotikaupunkiinsa Hudiksvalliin. Vuonna 2017 ilmestyi sarjan kolmas osa Fixaren.
Teokset

Yksinäinen perhonen. (Ensamfjäril, 2014). Tukholma: HarperCollins Nordic, 2015.
Juoksupoika. (Springpojken, 2016). Suomentanut Pirjo Lintuniemi. Tukholma: HarperCollins Nordic, 2016. ISBN 978-91-509-0966-1
Pahan asiamies (Fixaren). Tukholma: HarperCollins Nordic, 2017.
Aiheesta muualla

Gabriella Ullberg Westin Ensamfjäril Nuoren opettajattaren kirjablogi 24.5.2016.
Gabriella Ullberg Westinin blogi (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi
Luettelo suomalaisista ulkomaankirjeenvaihtajista

Tämä on täydentyvä ja tarkentuva luettelo suomalaisten tiedotusvälineiden entisistä ja nykyisistä ulkomaankirjeenvaihtajista. Mediayhtiön kotimaastaan lähettämien varsinaisten kirjeenvaihtajien lisäksi luettelossa on asemamaassa pysyvästi tai tilapäisesti asuvia freelancereitä, joita voidaan kutsua kirjeenvaihtajiksi tai avustajiksi.
A

Olavi Aarrejärvi, Helsingin Sanomat, Lontoo, 1962–1966
Kari Ahlberg, Yleisradio, Moskova, 2000-luvun alku, Peking 2009–2012
Hannele Ahokas, Aamulehti, Kauppalehti, Moskova 1991–1994
Anneli Ahonen, Helsingin Sanomat, Moskova 2010-luku
Markus Ahonen, avustaja, Lännen Media, Dublin, 2018
Arno Ahosniemi, Kauppalehti, Bryssel 2007–2009
Heikki Aittokoski. Helsingin Sanomat, Berliini 1998–2001
Hanne Alametsä, Madrid, Yleisradio, Suomen Kuvalehti 1973–1983
Ayla Albayrak, Istanbul, avustaja, Helsingin Sanomat 2004-2011, Yle 2019–2020
Sigyn Alenius, Hufvudstadsbladet, Yleisradio, Kööpenhamina 1950–1990
Maria Annala, avustaja, STT, Lännen Media, Boston, 2018
Gustaf Antell, Yleisradio, Tallinna
Erkki Arni, Yleisradio ja Helsingin Sanomat, Lontoo
Sinikka Arteva, Yleisradio, Tukholma, Pariisi (sijaisuuksia), Peking 1996–1998
Hanna Artman, avustaja, Lännen Media, Piilaakso, 2018
Kari Arvola, Kansan Uutiset, Itä-Berliini 1976–1979
Päivi Arvonen, avustaja, Lännen Media, Kairo, 2018
Pirjo Auvinen, Yleisradio, Tukholma (Pohjoismaat), 2000-2004, 2022–
B

Katarina Baer, Helsingin Sanomat, Berliini 2009–2013
Leena Becker, Helsingin Sanomat (kulttuuri), Berliini
Anna-Sofia Berner, Helsingin Sanomat, Washington, 2019–2021
Mirja Bolgár, Yleisradio, Uusi Suomi, Suomen Kuvalehti, Pariisi, 1950-luvulta alkaen
Juri von Bonsdorff, Yleisradio, Washington, 2007–2011, Hufvudstadsbladet, Washington, 2010-luku; Yleisradio, Washington, 2022–
Richard Brander, STT, Bryssel 1996–2000
Leena Brandt, Yleisradio, Bryssel, 1995–1998
Petri Burtsov, Yleisradio, Rooma, 2013–
C

Mikael Crawford, Yleisradio, Washington 1996–2000
Kirsi Crowley, Yleisradio, Etelä-Afrikka 1996–2001, Manila 2013, Peking 2020–
D

Annika Damström, Yleisradio, Argentiina 2004–2005
E

Dan Ekholm, Yleisradio, Tukholma, Bryssel 2011–2014, Berliini 2014–2016
Emil Elo, Kauppalehti, New York 2018–2020
Eeva Eronen, Yleisradio, Afrikka (Nairobi), 2024–
Mikko Eronen, Helsingin Sanomat, Tukholma –1978, Moskova 1983–1987 ja 1991–1993
Tomi Ervamaa, Helsingin Sanomat, Washington 1997–2001, Lontoo 2006–2007
F

Maxim Fedorov, Yleisradio, Kiova 2022–
Marjatta Forward, Helsingin Sanomat, Melbourne 1975–1995
Michael Franck, Yleisradio, Lähi-itä, 1980-luvun alkupuoli
G

Sanni Grahn-Laasonen, Iltalehti, Tukholma 2007–2008
Mikko Gustafsson, STT, Bryssel 2022–
H

Wentzel Hagelstam, Hufvudstadsbladet, Tukholma 1903, Pariisi 1904–1918
Pekka Hakala, Helsingin Sanomat, Moskova, 2014–
Antti Halinen, Yleisradio, Tallinna 1995–1999
Tapani Hannikainen, Yleisradio, Tukholma 1999, Irak
Jyrki Hara, Yleisradio, Tukholma 2013
Jarno Hartikainen, Kauppalehti, Bryssel, 2013–2016, Helsingin Sanomat, Bryssel 2023–
Heta Hassinen, STT, Bryssel, 2020–
Jaakko Hautamäki, Helsingin Sanomat, Tukholma, 1988–1994
Kirsi Heikel, Yleisradio, Tukholma (Pohjoismaat) 2019–2022
Annastiina Heikkilä, Yleisradio, Pariisi, 2013–
Pia Heikkilä, avustaja, Lännen Media, Delhi, 2018
Jouko Heikura, Ilta-Sanomat, Tukholma 1988–1990, Lontoo 1990–1992 ja 1994–2001, Balkan ja Budapest 1992–1994, New York 2001–2003
Maija-Liisa Heini, Helsingin Sanomat, Tukholma 1964–1970
Veera Heinonen, Taloussanomat Lontoo, 2000-luku
Heikki Heiskanen, Yleisradio, Moskova 2022–2025
Toivo Heiskanen, Helsingin Sanomat, Lontoo 1956–1962, Bonn 1962–1966
Kristiina Helenius, Yleisradio, Bryssel 1999–2001
Mika Hentunen, MTV, Bryssel 1999–2001; MTV ja STT, Washington 2001–2008; Yle, Washington 2017–2021 Yle, Peking (Aasia) 2023–
Jussi Himanka, Yleisradio ja Uusi Suomi, New York 1962–1984
Tomi Hinkkanen, freelance-kirjeenvaihtaja, Los Angeles 1994–
Anu Hirvensalo, Moskova
Börje Holmlund, Yleisradio, Tukholma 1970
Pekka Holopainen, Ilta-Sanomat, Tukholma 1995–1998, Lontoo 2001–2003
Rudolf Holsti, Helsingin Sanomat, Lontoo 1909–1911
Mika Horelli, freelance-toimittaja, Kööpenhamina 1995–1999, New York 1999–2011 (mm. suom. maakuntalehdet, Suomen Kuvalehti, Journalisti, Talentumin lehdet), Bryssel 2017– (MustRead ym.)
Martti Hosia, Yleisradio, Moskova, 1986–1990 ja 1994–
Lisa Hovinheimo, STT, Moskova 1969–1970
Matti Hoviseppä, Kansan Uutiset, Puola, 1986–
Ville Hupa, Svenska Yle, Yhdysvallat, 2019–
Rikhard Husu, Svenska Yle, Eurooppa (Bryssel), 2018–
Jukka Huusko, Helsingin Sanomat Kairo 2012
Markku Huusko, Kauppalehti, New York, 1994–1996
Hilkka Hyrkkö, Yleisradio, Moskova 1995–
Seppo Hyrkäs, Uusi Suomi, Bonn 1977–1980
Kirsi Hyytiäinen, avustaja, Lännen Media, Geneve, 2018
Lars-Erik Häggman, STT, Moskova 1987–1990
Kirsi-Marja Häyrinen-Beschloss, freelance-kirjeenvaihtaja, useita lehtitaloja ja Yle, Scottsdale, Arizona, Yhdysvallat, 1999–
Cita Högnabba, Yleisradio, Tukholma 1988–1997, Berliini 1997–2002
I

Ulpu Iivari, Suomen Sosialidemokraatti, New York 1976−1978.
Maarit Ingves, Yleisradio, Moskova 1989–1995
J

Max Jakobson, Uusi Suomi, Lontoo 1948–1953
Jenni Jeskanen, Helsingin Sanomat, Pietari (avustaja) 2017–2020, Moskova 2021–2024
Ulla-Maria Johansen, Yleisradio, Oslo, 1975–1999
Risto Johnson, Yleisradio, Yhdysvallat 1994–1997
Renny Jokelin, Helsingin Sanomat, Pariisi, Bryssel –1993
Matilda Jokinen, Helsingin Sanomat, Peking 2024–
Jonas Jungar, Svenska Yle, Bryssel, 5 vuotta
Jarkko Juselius, Yleisradio, Nairobi, 1981–1986
Jarmo Jääskeläinen, Yleisradio, Varsova 1967–
Kirsi Jääskeläinen, Ilta-Sanomat, New York 2022