stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rob Klinkhammer
Ura

Klinkhammer aloitti syksyllä 2006 viimeisen kautensa junioritasolla WHL-joukkue Seattle Thunderbirdsissä, jossa pelasi yhden pelin ennen siirtymistään Portland Winter Hawksiin ja edelleen Brandon Wheat Kingsiin. Hän pelasi 2006–2007 parhaan kauteensa tehden 33 maalia ja 40 syöttöpistettä eli yhteensä 73 pistettä 66 pelissä. Pudotuspeleissä hän pelasi Brandonissa 11 ottelun verran ja teki niissä kahdeksan pistettä. Joukkue voitti WHL:n itäisen divisioonan.
Klinkhammer pelasi ensimmäisen ammattilaiskautensa 2007–2008 AHL-joukkue Norfolk Admiralsissa. Ammattilaisdebyytin hän teki 19. lokakuuta 2007 Binghamton Senatorsia vastaan. Hän syötti pelissä yhden maalin. Hän teki uransa ensimmäisen maalin ammattilaistasolla 23. marraskuuta 2007 Springfield Falconsia vastaan. Hän myös syötti kaksi maalia, kun Admirals voitti Falconsin 4–2. Maaliskuussa hän teki neljä maalia kuudessa pelissä. Seuraavasta kaudesta alkaen hän edusti Rockford IceHogsia.
8. kesäkuuta 2009 Klinkhammer teki vapaana agenttina Rockford IceHogsin yhteistyöseura Chicago Blackhawksin kanssa kaksivuotisen tulokassopimuksen. Chicagon hyökkääjä Patrick Kanen loukkaannuttua Klinkhammer kutsuttiin IceHogsista tekemään NHL-debyyttinsä 10. joulukuuta 2010 Blackhawksin kotipelissä Dallas Starsia vastaan. 11. heinäkuuta 2011 Klinkhammer teki Blackhawksin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
2. joulukuuta 2011 Klinkhammer kaupattiin Ottawa Senatorsiin, joka antoi tilalle seitsemännen kierroksen varausvuoron varaustilaisuuteen 2013. Hän joutui kuitenkin pelaamaan pääasiassa farmiseura Binghamton Senatorsissa. Klinkhammer pelasi toisen NHL-pelinsä, ja ensimmäisen Senatorsissa, 4. maaliskuuta 2012 Florida Panthersia vastaan. Pelin jälkeen Ottawan päävalmentaja Paul MacLean sanoi Klinkhammerin olleen yksi joukkueen parhaista pelaajista. Hän pelasi Ottawassa kaikkiaan 15 ottelua.
3. heinäkuuta 2012 Klinkhammer teki vapaana agenttina sopimuksen Phoenix Coyotesin kanssa. Työsulun 2012 aikana hän pelasi Coyotesin yhteistyöseura Portland Piratesissa. Uransa ensimmäisen hattutemppun Klinkhammer teki 23. lokakuuta 2012. Työsulun loputtua Klinkhammer pelasi vielä Portlandissa, mutta sai pian kutsun NHL:ään. Kaudella 2013–2014 hän pelasi Phoenixissa 72 ottelua, joissa teki 20 tehopistettä.
5. joulukuuta 2014 Klinkhammer kaupattiin viidennen kierroksen varausvuoron kanssa Pittsburgh Penguinsiin vaihdossa puolustaja Philip Samuelssoniin.
2. tammikuuta 2015 Pittsburgh vaihtoi Klinkhammerin ja ensimmäisen kierroksen varausvuoron Edmonton Oilersin David Perroniin. 6. tammikuuta Klinkhammer taklasi kuolleesta kulmasta Detroit Red Wingsin hyökkääjä Johan Franzénia, jonka seurauksena tämä oli loppukauden aivotärähdyksen vuoksi sivussa pelaavasta kokoonpanosta. 20. helmikuuta Klinkhammer solmi Oilersin kanssa yhden vuoden kauden 2015–2016 loppuun asti ulottuvan jatkosopimuksen. Kaudella 2014–2015 hän teki viisi maalia ja neljä syöttöpistettä pelattuaan yhteensä 69 ottelussa Coyotesin, Penguinsin ja Oilersin paidoissa.
Tilastot

Käännös suomeksi
Ric Ocasek

| Ric Ocasek |
| --- | --- |
 Ric Ocasek vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Richard Theodore Otcasek
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1944 Baltimore, Maryland, Yhdysvallat
Kuollut: 15. syyskuuta 2019 (75 vuotta) New York City, New York
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, levytuottaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1963–2019
Tyylilajit:  Rock, new wave, voimapop
Soittimet:  laulu, kitara
Yhtyeet:  The Cars
Levy-yhtiöt:  Elektra Records, Geffen Records, Reprise Records, Columbia Records
Aiheesta muualla
www.ricocasek.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Richard Theodore Otcasek (23. maaliskuuta 1944 Baltimore – 15. syyskuuta 2019 New York), tunnetaan nimellä Ric Ocasek, oli yhdysvaltalainen muusikko, laulaja, lauluntekijä ja levytuottaja. Hänet tunnetaan paitsi The Carsin laulajana ja keulahahmona, myös tuottajana; hän teki työtä muiden muassa Weezerille, NOFX:lle, Bad Brainsille, Three Six Mafialle, Big Punille, No Doubtille, Deborah Gibsonille ja Suicidelle.
Elämä

Ocasekin ensimmäinen sooloalbumi Beatitude julkaistiin Geffen Recordsilla vuonna 1982, ja sen yhteydessä nousi listan 15. sijalle single ”Emotion in Motion”. Ocasekin ura jatkui The Carsin hajottua 1988. Hän julkaisi levyjensä lisäksi runokokoelman Negative Theatre (1993).
Yksityiselämä

Ocasek meni vuonna 1989 naimisiin jo vuodesta 1984 tuntemansa näyttelijä-malli Paulina Porizkovan kanssa kahden aiemman avioliiton päätyttyä eroon. He erosivat vuonna 2018 ja Ocasek jätti ex-vaimonsa perinnöttömäksi. Ocasekilla on kuusi poikaa, joista kaksi ensimmäisestä avioliitosta, kaksi toisesta ja kaksi Porizkovan kanssa. Kaksi hänen aiemmista pojistaan jäi myös perinnöttömäksi Ocasekin kuoltua.
Diskografia > Sooloalbumit

Beatitude (1982)
This Side of Paradise (1986)
Fireball Zone (1991)
Quick Change World (1993)
Negative Theater (1993)
Troublizing (1997)
Nexterday (2005)
Diskografia > The Carsin kanssa

The Cars (1978)
Candy-O (1979)
Panorama (1980)
Shake It Up (1981)
Heartbeat City (1984)
Door to Door (1987)
Move Like This (2011)
Diskografia > Soolosinglejä

Something to Grab For (1983)
Jimmy Jimmy (1983)
Connect Up to Me (1983)
Emotion in Motion (1986)
True to You (1986)
Rockaway (1991)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ric Ocasek Wikimedia Commonsissa
Ric Ocasekin viralliset kotisivut (englanniksi)
Ric Ocasek Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ric Ocasekin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Rummikub

Pelaajat säilyttävät käyttämättömiä laattoja telineissä.
106 Rummikub-laattaa.
Rummikub on numerolaattoihin perustuva peli, johon voi osallistua 2–4 pelaajaa. Peliä suositellaan yli 8-vuotiaille. Peliin kuuluu 104 numerolaattaa, kaksi jokeria sekä neljä laattatelinettä. Laatat on numeroitu 1–13 neljällä eri värillä. Kutakin värisarjaa on kaksi kappaletta. Pelin alussa jokaiselle pelaajalle annetaan satunnaiset 14 laattaa, joita säilytetään pelitelineessä siten, etteivät pelaajat näe toistensa laattoja. Pelissä on tavoitteena päästä eroon omista laatoistaan mahdollisimman nopeasti asettamalla yksi tai useampi laatta pelipöydälle sääntöjen mukaan. Mikäli pelaaja ei vuorollaan aseta sopivaa laattaa pöydälle, hän joutuu nostamaan uuden laatan.
Pelin on kehittänyt romanialaissyntyinen israelilainen Ephraim Hertzano. Hän keksi Rummikubin 1930-luvun alussa ja valmisti perheensä kanssa käsin ensimmäiset pelilaatat.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rummikub Wikimedia Commonsissa
Sakit

Sakit voi tarkoittaa:
Sakit, kaupunki Pohjois-Intiassa
Sakat eli sakit, muinainen arokansa
Sakit (Pithecia), apinasuku.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sakit”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Roc de Fer

| Roc de Fer |
| --- | --- |

Paikkakunta::  Les Allues, Ranska
Talviurheilukeskus:: Méribel
Vuori:: Roc de Fer
Rinneluokitus:: Punainen
Yläasema:: 2 290 m
Ala-asema:: 1 432 m
Korkeusero:: 858 m
Hissi
Hissi:: Legends, Olympic Express
Tyyppi:: 6-hengen tuolihissi, 4-hengen tuolihissi
Kapasiteetti:: 3 600 henkilöä/h, 1 500 henkilöä/h
Ala-asema:: 1 435 m
Väliasema:: 2 017 m–1 792 m
Yläasema:: 2 291 m
Miehet
Syöksylasku
Lähtö:: 2 249 m
Maali:: 1 432 m
Korkeusero:: 817 m
Pituus:: 3 000 m
Maksimijyrkkyys:: 55 %
Minimijyrkkyys:: 9 %
Keskijyrkkyys:: 27,2 %
1. MC-kilpailu:: 18.3.2015
Super-G
Lähtö:: 1 960 m
Maali:: 1 432 m
Korkeusero:: 528 m
Pituus:: 1 732 m
Maksimijyrkkyys:: 55 %
Minimijyrkkyys:: 9 %
Keskijyrkkyys:: 30,5 %
1. MC-kilpailu:: 19.3.2015
Suurpujottelu
Lähtö:: 1 830 m
Maali:: 1 432 m
Korkeusero:: 398 m
Pituus:: 1 332 m
Maksimijyrkkyys:: 55 %
Minimijyrkkyys:: 9 %
Keskijyrkkyys:: 29,9 %
1. MC-kilpailu:: 10.3.1968
Pujottelu
Lähtö:: 1 630 m
Maali:: 1 432 m
Korkeusero:: 198 m
Pituus:: 500 m
Maksimijyrkkyys:: 55 %
Minimijyrkkyys:: 11 %
Keskijyrkkyys:: 39,6 %
1. MC-kilpailu:: 22.3.2015
Naiset
Syöksylasku
Lähtö:: 2 150 m
Maali:: 1 465 m
Korkeusero:: 685 m
Pituus:: 2 413 m
Maksimijyrkkyys:: 55 %
Minimijyrkkyys:: 9 %
Keskijyrkkyys:: 28,4 %
Olympiakilpailu:: 15.2.1992
MM-kilpailu:: 11.2.2023
1. MC-kilpailu:: 18.1.1991
Super-G
Lähtö:: 2 065 m
Maali:: 1 465 m
Korkeusero:: 600 m
Pituus:: 2 204 m
Maksimijyrkkyys:: 55 %
Minimijyrkkyys:: 9 %
Keskijyrkkyys:: 27,2 %
Olympiakilpailu:: 18.2.1992
MM-kilpailu:: 8.2.2023
1. MC-kilpailu:: 10.2.1990
Suurpujottelu
Lähtö:: 1 830 m
Maali:: 1 452 m
Korkeusero:: 378 m
Pituus:: 1 312 m
Maksimijyrkkyys:: 55 %
Minimijyrkkyys:: 9 %
Keskijyrkkyys:: 28,8 %
Olympiakilpailu:: 19.2.1992
MM-kilpailu:: 16.2.2023
1. MC-kilpailu:: 22.3.2015
Pujottelu
Lähtö:: 1 630 m
Maali:: 1 432 m
Korkeusero:: 198 m
Pituus:: 500 m
Maksimijyrkkyys:: 55 %
Minimijyrkkyys:: 11 %
Keskijyrkkyys:: 39,6 %
Olympiakilpailu:: 20.2.1992
MM-kilpailu:: 18.2.2023
1. MC-kilpailu:: 30.12.1994

Joukkue-/Parisuurpujottelu
Lähtö:: 1 555 m
Maali:: 1 432 m
Korkeusero:: 123 m
Pituus:: 360 m
Maksimijyrkkyys:: 50 %
Minimijyrkkyys:: 25 %
Keskijyrkkyys:: 34,2 %
MM-kilpailut:: 14.2.2023, 15.2.2023
1. MC-kilpailu:: 18.3.2022
Joukkueparipujottelu
Lähtö:: 1 522 m
Maali:: 1 432 m
Korkeusero:: 90 m
1. MC-kilpailu:: 20.3.2015
Roc de Fer on laskettelurinne Méribelissä Les Alluesissa Ranskassa.
Roc de Ferin suunnitteli Bernhard Russi Albertvillen olympialaisiin naisten syöksylaskurinteeksi. Se toimi maailmancup kauden 2015 finaaliviikon näyttämönä. MM-kilpailuissa 2023 se toimi naisten kilpailurinteenä, sekä joukkue- ja parisuurpujottelujen rinteenä. MM-kilpailuissa miehet laskivat muut kilpailut L’Eclipse-rinteessä ja karsinnat järjestettiin Stade de Slalom Émile Allais -rinteessä. MM-kilpailujen esikilpailuina toimi alppihiihdon maailmancupin finaaliviikko edellisenä talvena, jolloin siinä järjestettiin miesten ja naisten tekniikkalajikilpailut. MM-kilpailujen parisuurpujottelukilpailuja varten rinteen alaosa muotoiltiin kokonaan uudelleen.
Reitti

Miesten syöksylaskun lähtö sijaitsee 2 249 metriä merenpinnan yläpuolella lähellä Roc de Fer -vuoren huippua. Rinteen ensimmäinen nimetty paikka on Petit Col, jossa sijaitsee naisten syöksylaskun lähtö 2 150 metriä merenpinnan yläpuolella.
Yläosan liukuosuudella on Départs des Militaires, Bosse des Anglais (Englannin hyppyri) ja Tunnel.
Sitten rinne kääntyy jyrkästi vasemmalle. Sitä seuraa Passage du Tunnel, jonka jälkeen tulee Beage’s Wall, jossa rinne kääntyy jyrkästi oikealle. Sen jälkeen tulee La Traverse, jonka jälkeen rinne kääntyy jyrkästi vasemmalle. Tämä osuus muodostaa tiukan S-mutkan.
Sitten tulee Pracoua, jossa rinne kääntyy jyrkästi oikealle. Sitten tulee Le Goulet, jossa rinne kääntyy jyrkähkösti vasemmalle ja Sommet du Stade, jossa rinne kääntyy vielä oikealle ennen Le Stade -maalisuoraa. Tämä osuus muodostaa rinteen toisen S-mutkan.
Roc de Fer päättyy 1 432 metriä merenpinnan yläpuolella lähelle Méribelin kyläkeskustaa.
Ring (elokuva)

| Ring |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Gore Verbinski
Käsikirjoittaja:  Ehren Kruger Scott Frank Kōji Suzuki Hiroshi Takahashi
Tuottaja:  Walter F. Parkes Roy Lee Laurie MacDonald Michael Macari
Säveltäjä:  Hans Zimmer
Kuvaaja:  Bojan Bazelli
Leikkaaja:  Craig Wood
Pukusuunnittelija:  Julie Weiss
Pääosat:  Naomi Watts David Dorfman Martin Henderson Daveigh Chase
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  DreamWorks SKG
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:  2002
Kesto:  115 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  48 000 000 USD
Seuraaja:  Ring 2
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ring (The Ring) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut Gore Verbinskin ohjaama kauhuelokuva, joka perustuu japanilaiseen elokuvaan Ringu (1998). Pääosassa on toimittaja ja pienen pojan yksinhuoltajaäiti Rachel, jota esittää Naomi Watts. Muissa osissa nähdään mm. David Dorfman (Aidan, Rachelin poika), Martin Henderson (Noah, Rachelin entinen mies) ja Daveigh Chase (Samara Morgan, yliluonnollinen murhaaja). Elokuvalle on tehty jatko-osat Ring 2 (2005) ja Rings (2017).
Viittaukset aiemmasta elokuvasta

Alkuperäisessä japanilaisessa versiossa "Ringu" on ympyrän muotoinen pala yötaivasta. Silti, vanhassa Ringussa on mahdollisesti vahinkoviittauksiaselvennä uuteen.
Arvioita

Turun Sanomien Päivi Valotien mielestä Gore Verbinskin ohjaama Ring ei kanna alkuaan pidemmälle: ”Kuolemaa kylvävän videokasetin ympärille rakennettu mysteeri osoittautuu ennen pitkää järjen hiventäkään vailla olevaksi puuroksi, jossa elokuvan sisäisen maailman epäuskottavuus nakertaa pohjan pois koko tarinalta.”
Richardus Rufus Cornwallilainen

Richardus Rufus Cornwallilainen (k. n. 1260) oli englantilainen fransiskaaniteologi ja skolastinen filosofi, joka opiskeli Pariisin ja Oxfordin yliopistoissa.
Elämä

Rufus oli yksi ensimmäisiä läntisiä keskiaikaisia filosofeja, joka kirjoitti Aristoteleesta. Hänen kommentaarinsa ovat varhaisimpia säilyneitä. Hän kirjoitti myös vaikutusvaltaisia kommentaareja Petrus Lombarduksen teokseen Sentenssit.
Rufus sai vaikutteita Robert Grossetesteltä, Aleksanteri Halesilaiselta, Richardus Fishacrelta ja Johannes Filoponokselta, ja vaikutti itse puolestaan Bonaventuraan ja Franciscus Meyronnesiin. Roger Bacon oli hänen palava kriitikkonsa.
Elämä > Richardus Sophista?

Tutkijat ovat spekuloineet sillä, oliko Rufus teoksen Abstractiones kirjoittaja. Tämä teos oli 1200-luvulla kirjoitettu logiikan käsikirja, joka koostui kokoelmasta sofismeja ja loogisia ongelmia. Teoksen käsikirjoituksen kirjoittanut kirjuri nimesi sen kirjoittajaksi ”Richardus Sophista” (”Ricarde Sophista”), missä sophista tarkoittaa loogikkoa. Kirjoittajaa kutsuttiin usein nimellä ”Magister Abstractionum”.
Teoksia

Rufuksen koottujen teosten laitoksessa (Opera Omnia) on julkaistu seuraavat teokset:
Opera Philosophica
Memoriale quaestionum in Metaphysicam Aristot. (MMet): 1235
In Aristot. Analytica posteriora (APos): 1235–6
In Aristot. Physicam (In Phys.): 1236
In Aristot. De Anima (In DAn.): ~1236–1237
Redactio brevior, liber 1, 3
In Aristot. De Anima, Divisio textus
In Aristot. De generatione et corruptione (In DGen): 1237
Contra Averroem (CAv): 1236–7
Dissertatio in Metaphysicam Aristot. (DMet): 1237–8
Opera Theologica
Miserabilis humana condicio (MHC): 1245–1250
De Deo (DD): 1240–1245
“An sit Deus”,  “De unitate Dei”, “De aeternitate Dei“
Speculum animae (SAn): 1245
Lectura Oxoniensis in Sent. (SOx): 1250–1252
Lectura Parisiensis in Sent. (SPar): 1253–1255
Opuscula
De intellectu divino (IDiv): 1234
De rationibus seminalibus (RSem): 1234–1235
De mutatione (Mut.): 1238
De materia in angelis (MAn): 1245–1250
De speciebus intelligibilibus (SIn): 1240–1245
Aiheesta muualla

The Richard Rufus of Cornwall Project (englanniksi)
Richard Rufus: Speculum Animae (englanniksi)
Stanford Encyclopedia of Philosophy: Richard the Sophister (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Richard Rufus of Cornwall
Käännös suomeksi
Rise of the Rotten

| Rise of the Rotten Die |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 16. maaliskuuta 2010
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Die
 Tyylilaji: brutaali death metal
 Kesto: 36.48
 Levy-yhtiö: Unique Leader Records
Rise of the Rotten on tanskalaisen brutaalin death metalin yhtyeen Dien ensimmäinen ja viimeiseksi jäänyt studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2010 levymerkillä Unique Leader Records.
Kappaleet

Execution Room – 3.54
Soul Scavenger – 5.13
Soil Became Flesh – 4.36
Dead Flesh Makeover – 3.56
Dread Lord – 3.42
Mors et Sanguis – 3.42
Rise of the Rotten – 4.15
Vindictive – 3.53
Gore Monger – 3.37
Kokoonpano

Søren Christensen ‎– laulu
Tajs Kolman ‎– kitara
Rasmus Henriksen‎ ‎– kitara
Jonas Møller ‎– bassokitara
Bent Bisballe Nyeng ‎– rummut
Tue Madsen ‎– miksaaja
Jacob Olsen ‎– äänittäjä
Tony Sandoval ‎– kansikuva
Lars Bisballe Jensen ‎– layout
Arvostelut

AllMusic:
Doseofmetal.com:
Metal.de: 7/10
Aiheesta muualla

Rise of the Rotten Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Rise of the Rotten Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
S/S Wiri

S/S Wiri oli suomalainen Antti Wihurin varustamon rahtihöyrylaiva, joka ajoi karille ja jäi hylyksi 17. joulukuuta 1930 Vilsandin saaren edustalla lähellä Saarenmaata Viron rannikolla. Onnettomuudessa menehtyi neljä laivan miehistön jäsentä ja yksi virolainen pelastajiin kuulunut.
S/S Wiri oli rakennettu 1898 Port Glasgowssa Skotlannissa Wm. Hamilton & Companyn telakalla. Laivan vetoisuus oli 3 534 bruttorekisteritonnia, pituus 100,37 metriä, leveys 13,89 metriä ja syväys 7,25 metriä. Laivan kolmisyinterisen höyrykoneen teho oli 1 400 hevosvoimaa ja suurin nopeus 11 solmua. Laiva oli vuoteen 1929 saakka kööpenhaminalaisen Norden D/S varustamon omistuksessa nimellä S/S Nordhavet. Antti Wihuri osti laivan vuonna 1929 ja sen kotisatamaksi tuli Helsinki. Laiva kuljetti pääasiassa propsia Suomen satamista paperipuuksi Hollantiin ja Belgiaan ja toi paluulastina koksia Suomeen.
Aiheesta muualla

S/S Wiri laiturissa, Suomen merimuseon kuvakokoelma (Finna)
"Virin" tila toivoton: 45-50 miestä taistelee elämästä ja kuolemasta, Uusi Suomi, 23.12.1930, nro 346, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kaikki "Wirillä" olleet pelastettu. Laiva murtunut useista kohdin. Öinen juominki pimeässä laivassa. Yksi virolainen pelastaja tapettiin, Uusi Suomi, 24.12.1930, nro 347, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Menettelikö "Wirin" kapteeni varomattomasti? Olosuhteet eivät olleet epätoivoiset, kun pelastusvene laskettiin vesille, Uusi Suomi, 10.05.1931, nro 125, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Rummukkajärvi

| Rummukkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Jalasjärvi, Karvia
Koordinaatit:  62°17′43″N, 22°41′23″E
Järvinumero:  42.053.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  144,9 m 
Pinta-ala:  0,71165 km²
 fiRummukkajärvi 
Rummukkajärvi on pieni ja rehevöitynyt järvi Kurikan kunnan eteläosassa entisen Jalasjärven kunnan Rummukkaperällä. Järven eteläkärki on osa Karviaa. Pinta-alaa järvellä on 0,71165 neliökilometriä ja se on Kyrönjoen valuma-alueen 20. suurin järvi. Rummukkajärven vedenpinta on matalalla ja laskemaan päin, ja pinnankorkeus on 144,9 metriä. Rummukkajärven vedenkorkeutta on aikoinaan laskettu. Nykyisin järvessä on vesijättöalueita.
Rummukkajärvi on hyvä lintujärvi.
Aiheesta muualla

Ilmakuvia järvestä (Arkistoitu – Internet Archive)
Riihivuori

Riihivuori nähtynä Muuratsalosta
Näkymä Päijänteelle Riihivuorelta
Riihivuori on mäki ja sillä sijaitseva vuonna 1981 avattu laskettelukeskus, joka sijaitsee Muuramessa lähellä Jyväskylää. Rinteitä on kymmenen. Niiden pituudet ovat 500–800 metriä ja korkeusero 120 metriä. Riihivuoren rinteet ovat itään ja pohjoiseen. Itärinteet ovat loivemmat ja pohjoisrinteet vaativammat. Pohjoispuolella sijaitsee myös Mikko Ronkaisen nimikkorinne. Samaisessa rinteessä on myös kumparelaskumahdollisuus. Hiihtokeskus on aloittanut kaudella 2019–2020 toimintansa parin vuoden hiljaiselon jälkeen.
Riihivuoren vaiheita

Riihivuori ajautui konkurssiin 30. toukokuuta 2017. Hissit, lumetusjärjestelmä, rinnetarvikkeet sekä vuokraamo myytiin huutokaupalla muihin hiihtokeskuksiin. Riihivuori siirtyi Muuramen kunnan omistukseen syksyllä 2017 sen jälkeen, kun Riihivuori Oy teki konkurssin. Helmikuussa 2018 Riihivuoreen avattiin kaikille avoin, ilmainen Snowpark, joka yhdistää ympäristötaiteen rinnesuunnitteluun. Snowpark sopii freestyle- ja temppulaskemiseen. Lisäksi on pulkkamäki ja lasten hiihtolatu. Parkin toteuttavat Taiteen edistämiskeskus ja Havumäki Ranch.
Riihivuoressa käynnistyi toiminta uudelleen syksyllä 2019.
Riihivuori MasterPlan

Riihivuori siirtyi Muuramen kunnan omistukseen syksyllä 2017. Muuramen kunta omistaa 32 hehtaarin maa-alueen sekä ravintola Riihikelon, Riihivuori-areenan, grillikodan ja 6 erillistä majoitustilaa. Riihivuoren kehittämistä katsotaan laaja-alaisesti ottamalla huomioon se potentiaali, joka Riihivuoressa on ympärivuotiseen käyttöön. Tässä vaiheessa kunta on vetovastuussa, mutta tarkoituksena on löytää ajan myötä Riihivuoreen yrittäjävetoista toimintaa. Muuramen kunta käynnisti keväällä 2018 MasterPlanin suunnittelun.
Muu toiminta

Riihivuoressa sijaitsee ravintola Riihikelo, kokoustiloja, lomamökkejä, caravan-alue ja kesäteatteri.
Riihivuoren frisbeegolfrata avattiin vuonna 2013 Muuramen toisena ratana. Se on 18-väyläinen ja luokiteltu A1-radaksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Riihivuori 30 vuotta, Pekka Hirvimäen haastattelu.
Suomen talviurheilukeskukset
| --- | --- |
Pohjois-Suomi:   Hetta Hiihtomaa (Enontekiö)  Iso-Syöte (Pudasjärvi)  Kallinkangas (Keminmaa)  Kirintövaara (Posio)  Levi (Kittilä)  Luosto (Sodankylä)  Olos (Muonio)  Ounasvaara (Rovaniemi)  Paljakka (Puolanka)  Pallas (Muonio)  Pyhä (Pelkosenniemi)  Ristivuori (Merijärvi)  Ruka (Kuusamo)  Ruskotunturi (Oulu)  Saariselkä (Inari)  Salla (Salla)  Saukkovaara (Ristijärvi)  Suomu (Kemijärvi)  Taivalvaara (Taivalkoski)  Ukkohalla (Hyrynsalmi)  Vuokatti (Sotkamo)  Ylläs (Kolari) 
Keski-Suomi:   Hasa (Juva)  Himos (Jämsä)  Häkärinteet (Hankasalmi)  Joupiska (Seinäjoki)  Juupavaara (Juupajoki)  Kasurila (Siilinjärvi)  Kaustinen (Kaustinen)  Kiuaskallio (Kurikka)  Koli (Lieksa)  Laajavuori (Jyväskylä)  Lakis (Vimpeli)  Lekotti (Savonlinna)  Louekallio (Sievi)  Maarianvaara (Kaavi)  Mustavaara (Kontiolahti)  Paavonrinteet (Saarijärvi)  Parra (Teuva)  Puijo (Kuopio)  Pukkivuori (Virrat)  Purnu (Hartola)  Pääskyvuori (Heinävesi)  Riihivuori (Muurame)  Ruunarinteet (Savonlinna)  Savivuori (Viitasaari)  Simpsiö (Lapua)  Tornimäki (Mikkeli)  Sotkanrinteet (Kauhajoki)  Tahko (Kuopio)  Varkaus Ski Center (Varkaus)  Vuorenmaa (Soini) 
Etelä-Suomi:   Alhovuori (Lohja)  Ellivuori (Sastamala)  Hiittenharju (Harjavalta)  Hirvensalo (Turku)  Jämi (Jämijärvi)  Granin mäki (Kauniainen)  Kalpalinna (Janakkala)  Klaukkalan tornikeskus (Nurmijärvi)  Kokonniemi (Porvoo)  Konka Ski (Rautjärvi)  Korkeakangas (Valkeakoski)  Meri-Teijo Ski (Salo)  Messilä (Hollola)  Mielakka (Kouvola)  Mustavuori (Tampere)  Myllymäki (Lappeenranta)  Peuramaa (Kirkkonummi)  Påminne (Raasepori)  FreeSki (Ruokolahti)  Ruosniemi (Pori)  Salomonkallio (Nakkila)  Sappee (Pälkäne)  Serena Ski (Espoo)  Solvalla-Swinghill (Espoo)  Sveitsi (Hyvinkää)  Talma Ski (Sipoo)  Uuperinrinteet (Hamina)  Vihti Ski Center (Vihti)
Rognan

| Rognan |
| --- | --- |

 Rognan
 Koordinaatit: 67°06′01″N, 15°23′47″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Nordland
Kunta:  Saltdal
Pinta-ala:  
 – Maa:  2,5 km²
Väkiluku (2023):  2 600
 – Väestötiheys:  1 040 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rognan  on taajama Saltdalin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa ja kuntansa hallinnollinen keskus. Taajaman pinta-ala on 2,5 neliökilometriä ja asukasluku 2 600 vuonna 2023. Rognanissa on muun muassa Nexans-konsernin kaapelitehdas.
Kuvia

Saltdalin kunnantalo
Rognanin asema Nordlandin radan varrella.
Rinovirukset

| Rinovirukset |
| --- | --- |

Virusten luokittelu
Ryhmä::  (+)ssRNA-virukset
Kunta::  Virukset
Lahko::  Picornavirales
Heimo::  Picornaviridae
Suku::  Enterovirus
Lajeja
 A-rinovirukset  B-rinovirukset  C-rinovirukset 
Katso myös
   Rinovirukset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rinovirukset ovat ryhmä RNA-viruksia. Rinovirustartunta on yleisin syy ihmisillä ilmenevään flunssaan. Rinovirukset aiheuttavat maailmanlaajuisesti 1/2- tai 2/3-osan kaikista ihmisillä ilmenevistä flunssista. Rinoviruksia tunnetaan yli 150. Nämä jaetaan A-, B- ja C-rinoviruksiin rakenteen ja tartuntamekanismin perusteella.
Rinoviruksia vastaan ei ole kehitetty rokotteita. Viruslääkkeitä rinovirustartunnan hoitoon käytetään vain poikkeustapauksissa, sillä tartunnan oireet ovat yleensä lieviä.
Rinovirusten nimi tulee kreikan kielen sanasta rhin, nenä. Nimi keksittiin 1961 ja se viittaa rinovirusten kykyyn tarttua nenän limakalvojen kautta.