stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Star Wreck: In the Pirkinning
Tuotantohenkilökunta

| Henkilö |   | Tehtävä |
| --- | --- | --- |
|  Samuli Torssonen  | … |  luoja, päätuottaja   |
|  Timo Vuorensola  | … |  ohjaaja   |
|  Atte Joutsen  | … |  tuottaja, apulaisohjaaja   |
|  Sami Aho-Mantila  | … |  kameramies   |
|  Esa Jaatinen  | … |  ääniteknikko   |
|  Tapani Siirtola  | … |  muusikko   |
|  Rudi Airisto  | … |  käsikirjoittaja   |
|  Jarmo Puskala  | … |  käsikirjoittaja, webmaster   |
|  Eki Halkka  | … |  tekninen konsultti   |
|  Satu Niemi  | … |  puvustaja   |
Julkistus

Star Wreck: In the Pirkinning esitettiin ensimmäistä kertaa lopullisessa muodossaan 20. elokuuta 2005 joukolle sen tekoon osallistuneita henkilöitä. Tämän jälkeen elokuvan ydintiimi ja rock-yhtye Roihu olivat kiertueella, jonka aikana In the Pirkinning esitettiin 23. elokuuta Turussa ravintola Klubissa, 27. elokuuta Lappeenrannassa Ylioppilastalolla, 31. elokuuta Helsingissä Tavastia-klubilla ja 1. syyskuuta Tampereella ravintola Klubissa. Elokuva julkaistiin DVD:llä 6. syyskuuta 2005.
1. lokakuuta 2005 elokuva julkaistiin Internetissä, josta sen saa ladata ilmaiseksi. Elokuva on lisensoitu Creative Commons -lisenssillä.
Elokuva näytettiin Suomen televisiossa Yle TV2 -kanavalla 28. tammikuuta 2006
Tasan 10 vuotta elokuvan julkaisusta, Youtubessa julkaistiin traileri, jossa näytettiin materiaalia myöhemmin samana vuonna julkaistavasta elokuvan HD-versiosta, joka tullaan alkuperäisen elokuvan tapaan julkaisemaan ilmaiseksi netissä.
Imperial Edition

Star Wreckin julkistamisen jälkeen Energia Oy vuokrasi itselleen toimitilat Samuli Torssosen asunnon tilalle ja tuotantotiimi päätti tehdä Imperial Editionin, jolla kaikki alukset ovat sellaisessa muodossaan, kuin Samuli Torssonen halusi, eivätkä ne näyttäisi Star Trekistä tai Babylon-5:sta matkituilta. Elokuvan mitään näyteltyjä bluescreen-kohtauksia ei kuitenkaan leikattu, poistettu tai lisätty, vaan alusten tulitaistelut ja alusten mallit suunniteltiin uudestaan Juuso Mäkelän avustuksella.
Imperial Edition julkaistiin 2006 ja se sisälsi paljon uusia dokumentteja Star Wreckistä ja Iron Skysta, poistettuja kohtauksia, mokailuja ja Samuli Torssosen, Atte Joutsenen ja Timo Vuorensolan kommenttiraidan.
Hahmoparodiat > P-laivaston jäsenet

Keisari James B. Pirk – James T. Kirk
Komentaja Info – Data
Komentaja Dwarf – Worf
Luutnantti Sergei Fukov – Pavel Chekov
Luutnantti Ruoska
Luutnantti Ihmisraunio
Hahmoparodiat > Baabel 13:n henkilökunta

Kapteeni Joni K. Sherrypie – John Sheridan
Komentaja Ivanovitsa – Susan Ivanova
Turvallisuuspäällikkö Mihail Karigrandi/Garybrandy – Michael Garibaldi
Festerbester – Alfred Bester
Suurlähettiläs Flush – Kosh
Aiheesta muualla

Elokuvan viralliset Internet-sivut
Jukka O. Kauppisen artikkeli elokuvasta (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen Elävä arkisto: Mies Star Wreckin takana: Samuli Torssonen
| n k Timo Vuorensola |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat (ohjaus):  Star Wreck: In the Pirkinning (2005)  Iron Sky (2012)  Iron Sky: The Coming Race (2019)  Jeepers Creepers: Reborn (2022) 
Lyhytelokuvat (ohjaus):  Norjalainen huora (1998)  3 asiaa: Petri Nygård (2013) 
| n k Linkitetty data: Star Wreck: In the Pirkinning (Q2005954) |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: elokuva
lajityyppi: huumoritieteisfiktio, seikkailuelokuva, tieteiselokuva, fiktiivinen risteytys, parodia
ohjaaja: Timo Vuorensola
näyttelijä: Kari Väänänen
alkuperämaa: Suomi
alkuperäiskieli: suomi
osa sarjaa: Star Wreck
 : SPARQLHaku löytää elokuvat, jotka täyttävät kaikki valitsemasi ehdot.  (hakuohje)Mallineen hakukäyttöliittymä vaatii toimiakseen asetuksista linkitetty data -pienoisohjelman.
Elokuvan päähenkilöt komentosillalla
Tuomas Pohjanpalo

Tuomas Pohjanpalo (vuoteen 1906 Friis, 3. maaliskuuta 1861 Kalajoki – 27. helmikuuta 1933 Kokkola) oli ensimmäinen suomalainen, jolle myönnettiin talousneuvoksen arvonimi, vuonna 1931. Hän perusti yhdessä veljensä Juhanin kanssa konepajan Weljekset Friis Oy, jonka johtajana hän toimi. Pohjanpalon puoliso oli 7. elokuuta 1884 alkaen Neena Merenoja (30. kesäkuuta 1860 Kalajoki – 6. tammikuuta 1943 Kokkola), jonka isä oli valtiopäivämies Jaakko Merenoja. Tuomas Pohjanpalo toimi myös Suomalaisen puolueen kansanedustajana vuosina 1907–1909 valittuna Vaasan läänin pohjoisesta vaalipiiristä.
Aiheesta muualla

Pohjanpalo-sukusivut
Henkilögalleria (Arkistoitu – Internet Archive), Veikko Pohjonen, KirjastoVirma, 2006 (teksti julkaistu aiemmin teoksessa Keskipohjalaisia elämäkertoja: Kokkola, 1995) (viitattu 26.10.2008)
.aspx Tuomas Pohjanpalo Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Suomalaisen puolueen kansanedustajat
| n k Suomalaisen puolueen kansanedustajat 1907–1908 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (59):  Ala-Kulju  Antila  Arajärvi  Danielson-Kalmari  Ha. Gebhard  He. Gebhard  Gripenberg  Hakulinen  Helkiö   Hiltula  Hjelt  Hoikka  Ingman  Kairamo  Kares  Kivilinna  Kivioja  Knuutila  Koivisto  Kolkki  Käkikoski  Käpy  Lagerlöf  Laine  Lepistö  Listo  Malmivaara  Myllylä  Nevanlinna  Nykänen  Olkkonen  Paasikivi  Pajari  Palmén  Paloheimo  Pohjanpalo  Pullinen  Rajala  Rannikko  Rapola  Reima  Repo  Ripatti  Runtti  Sipilä  Sipponen  Soininen  Tervaniemi  Torppa  Tulikoura  Vaarala  Vahe  Vemmelpuu  Virkkunen  Wilskman  Wuorimaa  Ylikorpi  E. Yrjö-Koskinen  Y. Yrjö-Koskinen 
| n k Suomalaisen puolueen kansanedustajat 1908–1909 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (54):  Aitamurto  Ala-Kulju  Antila  Arajärvi  Danielson-Kalmari  Eronen  Ha. Gebhard  He. Gebhard  Gripenberg  Hainari  Hallsten  Halonen   Hiltula  Hjelt  Ingman  Junnila  Kairamo  Kares  Kivilinna  Kivioja  Koivisto  Kolkki  Käkikoski  Käpy  Lagerlöf  Laine  Listo  Malmivaara  Myllylä  Nevanlinna  Nykänen  Paasikivi  Palmén  Paloheimo  Pohjanpalo  Pullinen  Pöysti  Rajala  Rannikko  Rapola  Reima  Saraste  Sipponen  Soininen  Torppa  Tulikoura  Tuomikoski  Vaarala  Vahe  Vemmelpuu  Virkkunen  Wuorimaa  S. Yrjö-Koskinen  Y. Yrjö-Koskinen 
Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin kansanedustajat
| n k Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin kansanedustajat 1907–1908 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (10):  Bäck  Gebhard  Malmivaara  Näs  Pohjanpalo  Runeberg  Storbjörk  Tokoi  Torppa  Ylikorpi 
| n k Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin kansanedustajat 1908–1909 |
| --- | --- |
Kansanedustajat (10):  Bäck  Gebhard  Granfelt  Malmivaara  Pohjanpalo  Storbjörk  Tokoi  Torppa  von Troil  Wichmann 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Sameli Rajala

Sameli Nestori (Samuel Nestor) Rajala (sukunimi aik. Snellman; 13. joulukuuta 1858 Teuva – 23. joulukuuta 1948 Kauhajoki) oli suomalainen maanviljelijä ja maallikkosaarnaaja, joka toimi suomalaisen puolueen kansanedustajana ensimmäisissä eduskunnissa.
Rajalan vanhemmat olivat räätäli Samuel Snellman ja Hedvig Sofia Äystö. Hän oli torpparina ensin Teuvalla vuoteen 1882 saakka ja sen jälkeen Kauhajoella vuosina 1882–1910. Rajala oli itsenäinen maanviljelijä vuodesta 1910 alkaen. Hän vei nautakarjaa ja muita tuotteita Ruotsiin 28 vuoden ajan, ja hän toimi lisäksi asianajajana ja Kauhajoen kunnan lastenvalvojana. Rajala oli myös lestadiolainen maallikkosaarnaaja.
Rajala oli kansanedustajana 1907–1910 edustaen Vaasan läänin eteläistä vaalipiiriä.
Rajala oli naimisissa vuodesta 1881  Hedvig Sofia Rajalan kanssa.
Juho Pyy

Johan (Juho) Pyy (19. lokakuuta 1884 Viipurin maalaiskunta – 22. maaliskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen pienviljelijä, taloustirehtööri ja kansanedustaja.
Pyy työskenteli renkinä ja kuskipoikana 1897–1901 ja oli sitten työssä naulatehtaassa vuoteen 1913 saakka. Tämän jälkeen hän oli asutustilallisena ja pienviljelijänä Viipurin maalaiskunnassa vuosina 1913–1939. Pyy toimi lisäksi Viipurin maalaiskunnassa Suurperon asutusalueen yhteismetsähallinnon kirjanpitäjänä ja oli puutavaramyyntien järjestäjänä noin 20 vuoden ajan sekä Viipurin maalaiskunnan asutusneuvojana 8 vuoden ajan. Pyy oli vangittuna poliittisista syistä Suomen sisällissodan jälkeen 1918. Pyy sai taloustirehtöörin arvon 1951.
Pyy oli sosialidemokraattisen puolueen kansanedustajana 1930–1933 ja uudelleen 1935–1951 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä 1930–1945, Kymen läänin läntistä vaalipiiriä 1945–1948 ja Kymen läänin vaalipiiriä 1948–1951. Pyy palasi eduskuntaan 1935 kesken edustajakautensa kuolleen SDP:n Hilja Pärssisen tilalle. Pyy oli myös presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa.
Pyy oli Viipurin maalaiskunnan kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan jäsenenä ja kuului muun muassa Karjalan liiton liittohallitukseen ja Suomen pienviljelijäin liiton hallitukseen.
Pyyn vanhemmat olivat muonamies Johan Pyy ja Marja Kurri. Juho Pyy oli naimisissa kaksi kertaa:
1907–1949 Maria Sofia Laavola (k. 1949) kanssa
vuodesta 1950 Hilma Korhosen kanssa
Victor Procopé

Victor Procopé vuonna 1966.
Johan Victor Procopé (20. helmikuuta 1918 Helsinki – 7. elokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustaja Uudenmaan vaalipiiristä 1958–1962 ja 1966–1975. Procopé edusti RKP:n oikeistosiipeä ja oli presidentti Kekkosen vankka arvostelija. Hän oli yhdessä muun muassa puoluetoverinsa Georg C. Ehrnroothin ja Kokoomuksen Tuure Junnilan kanssa näkyvimpiä kansanedustajia, jotka vastustivat vuonna 1973 poikkeuslain nojalla tapahtunutta Kekkosen uudelleenvalintaa presidentiksi. Procopé oli koulutukseltaan filosofian maisteri ja taloustieteilijä ja arvonimeltään kunnallisneuvos (1976) sekä sotilasarvoltaan majuri. Diplomaatti Hjalmar J. Procopé oli hänen isänsä.
Jatkosodassa hän palveli oikeusupseerina luutnantin arvolla Ruotsalaisen vapaaehtoisjoukon parissa.
Aiheesta muualla

.aspx Victor Procopé Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Lemberg, Magnus: / Procopé, Victor (1918–1998). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  3.4.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1958–1962 |
| --- | --- |
RKP (13):  Aminoff (1960–1962)  Ehrnrooth  Högström  Jungarå  Korsbäck  Lindh  Meinander  Nordfors  Nordström  Procopé  Sundell  Tallgren (1961–1962)  Teir  Törngren (1958–1961†)  Österholm (1958–1960) 
Ahvenanmaa:  Andersson (1959–1962)  Larson (1958–1959†) 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1966–1970 |
| --- | --- |
RKP (11):  Ehrnrooth  Gestrin  Granvik  Korsbäck  Kull  Melin  Nordström  Procopé  Tallgren  Teir  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Häggblom 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1970–1972 |
| --- | --- |
RKP (11):  Ehrnrooth  Gestrin  Granvik  Korsbäck  Melin  Procopé  Sigfrids  Stenbäck  Tallgren  Teir  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Häggblom 
| n k Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajat 1972–1975 |
| --- | --- |
RKP (9):  Ehrnrooth (1972–1973)  Gestrin  Granvik  Procopé  Sigfrids  Stenbäck  Tallgren  Teir  Westerlund 
Ahvenanmaa:  Häggblom 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Ruotsi 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Biografiasampo
Gustav Hägglund

| Gustav Hägglund |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1938 (ikä 86) Viipuri
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Suomi
Palvelusvuodet:  1958–2001
Komentajuudet:  Kaakkois-Suomen sotilaslääni 1988-1990 Suomen Puolustusvoimat 1994–2001
Sotilasarvo:  kenraali
Kunniamerkit:  SVR Suurristi VR Suurristi miekkojen kera Legion of Merit (USA)
Johan Edvin Birger Gustav Hägglund (s. 6. syyskuuta 1938 Viipuri) on eläkkeellä oleva suomenruotsalainen kenraali (evp). Hän toimi puolustusvoimain komentajana 1. marraskuuta 1994 – 3. kesäkuuta 2001. Sen jälkeen hänet valittiin Euroopan unionin sotilaskomitean ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Tässä EU:n korkeimmassa sotilastehtävässä hän rakensi yhteisön kriisinhallintakykyä kolmivuotiskauden vuoden 2004 huhtikuuhun asti. Sittemmin hän on ollut yhteiskunnallisesti kantaa ottava ja aktiivinen eläkeläinen.
Hägglundin komentajakaudella aloitettiin Suomen ja Naton välinen rauhankumppanuusohjelma. Suomi ilmoitti varaavansa niin sanotun Nato-option ja osallistui Nato-johtoisiin rauhanturvaoperaatioihin Bosniassa. Naiset saivat mahdollisuuden vapaaehtoisen varusmiespalveluksen suorittamiseen.
2000-luvulla Hägglund on korostanut Euroopan unionin oman puolustuksen kehittämisen tärkeyttä ja arvioinut Yhdysvaltain kansainvälisen huomion suuntautuvan maanosan ulkopuolelle ja Naton merkityksen tätä myötä muuttuvan.
Hägglund on ollut Vapaudenristin ritarikunnan kansleri vuosina 2007-2018.
Komentajakausi

Kenraali Hägglund toimi seitsemän vuotta Suomen puolustusvoimain komentajana. Hänen kaudellaan keskeisintä oli puolustusvoimien länsimaistaminen puolustusvalmiudesta ja -kyvystä tinkimättä. Maavoimiin luotiin kolme valmiusyhtymää. Merivoimat ja rannikkotykistö yhdistettiin ja puolustushaaraan liitettiin rannikkojoukot. Ilmavoimissa siirryttiin yhteen hävittäjätyyppiin, Hornetiin. Lisäksi sotilaallisen tiedustelun ja johtamisjärjestelmien toimivuutta parannettiin.
Hägglundin komentajakaudella otettiin ylimpänä suunnittelu- ja päätöksentekoelimenä käyttöön valtioneuvoston turvallisuus- ja puolustuspoliittiset selonteot.
Hägglundin aloitteesta ja johdolla toteutettiin varusmiesten palvelusaikojen ja koulutuksen sisältöjen täydellinen uudistus. Johtajien koulutus muutettiin kestämään 12 ja miehistön kuusi kuukautta. Järjestetyllä  poistettiin varusmieskoulutuksesta tietty tyhjäkäynti ja annettiin esimiehille riittävä johtamiskokemus. Varusmiesten maksimivahvuus väheni 6 000:lla, mikä mahdollisti säästötoimena useiden varuskuntien sulkemisen.
Hägglundin voimakkaasti ajama uudistus oli Maanpuolustuskorkeakoulun perustaminen ja siellä annettavan opetuksen kehittäminen. Yliopistotasoiseksi noussut koulutuskokonaisuus vastaa kaikesta puolustusvoimien henkilökunnan sotilaallisesta ja upseerin ammattiin liittyvästä opetuksesta.
Aikaisempi ura ja opiskelut ulkomailla

Gustav Hägglund on poikkeuksellisen kansainvälisesti suuntautunut suomalaisupseeri. Hän on opiskellut kahteen otteeseen Yhdysvalloissa, US Army Command and General Staff Collegessa Fort Leavenworthissa ja Harvardin yliopistossa. Hän on palvellut suomalaisen rauhanturvajoukon komentajana UNEF II:ssa Siinailla 1978–1979 ja sitten YK:n rauhanturvaoperaatio UNDOF:in komentajana Golanilla 1985–1986 ja viimeksi UNIFIL:in komentajana Libanonissa 1986–1988. Saamiensa kokemusten valossa hän kannattaa kaikkien ylimpiin tehtäviin nimitettävien suomalaisupseerien palvelemista kansainvälisissä tehtävissä. Hän on myös ottanut myönteisen kannan Suomen yhteistyön lisäämisestä Yhdysvaltain kanssa liittymättä kuitenkaan Natoon.
Ylennykset

Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Luutnantti 1961  Yliluutnantti 1964  Kapteeni 1967  Majuri 1972  Everstiluutnantti 1977  Eversti 1984  Kenraalimajuri 1985  Kenraaliluutnantti 1988  Kenraali 1994 |    |  Vapaudenristin suurristi miekkojen kera  Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan suurristi |
Kotimaassa Hägglund on palvellut muun muassa seuraavissa tehtävissä:
Sotakorkeakoulun strategian opettaja 1971–1974
Puolustusneuvoston yleissihteerin apulainen 1974–1977
Uudenmaan Prikaatin komentaja 1984–1985
Kaakkois-Suomen sotilasläänin komentaja 1988–1990
Pääesikunnan päällikkö 1990–1994
Hänet ylennettiin täyskenraaliksi puolustusvoimien komentajuuden myötä.
Hägglund on käynyt Kadettikoulun jalkaväkilinjan vuosina 1958–1960 ja Sotakorkeakoulun yleisesikuntaupseerikurssin 1969–1971.
Hägglund on myös suorittanut valtiotieteen kandidaatin tutkinnon 1969.
Muuta

Alexander Stubb esitti Hägglundia Kokoomuksen presidenttiehdokkaaksi vuoden 2006 presidentinvaaleihin. Ehdokkaaksi valittiin kuitenkin Sauli Niinistö.
Julkista keskustelua herätti se, että vuonna 2008 Hägglund sijoitti yli 16 000 euroa WinCapita-pyramidihuijaukseen.
Karjalan Liiton kesäjuhlilla vuonna 2012 pitämässä juhlapuheessaan Hägglund sanoi toisessa maailmansodassa miehitetyksi tulleita valtioita sotilaalliseksi rupusakiksi, joihin suomalaisten ei ole syytä samaistua.  Lausunto nousi julkisuuteen ja muun muassa Aluepalautus ry piti sitä loukkauksena Viroa kohtaan.
Yksityiselämä

Hägglund on naimisissa ja hänen puolisonsa on Ritva Hägglund, o.s. Ekström. Heidän poikansa everstiluutnantti Johan Samuel "Sami" Hägglund palveli mm. Maanpuolustuskorkeakoulussa ja Maavoimien esikunnassa Mikkelissä ja tytär sotilaslakimies Christel Hägglund työskentelee Pääesikunnassa. Sami Hägglund kuoli syyskuussa 2010 49-vuotiaana sairastettuaan pitkään syöpää. Gustav Hägglundin isä oli jääkärikenraaliluutnantti Woldemar Hägglund ja äiti Anna-Lisa Hägglund (o.s. Alléen).
Huomionosoituksia

Kenraali Gustav Hägglund on uransa aikana saanut noin 50 kunnia- ja ansiomerkkiä. Niistä kahdeksan on suurristejä (muun muassa Vapaudenristin suurristi ja Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunnan suurristi) ja seitsemän komentajaluokan kunniamerkkejä (muun muassa VR1 miekkoineen ja rintatähtineen 1999 ja Ranskan kunnialegioonan komentaja 2002).
Teoksia

Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Gustav Hägglund ja Hannu Särkiö: Mitä tapahtuu, jos... Fennoskandian sotilaspoliittinen asema.  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1975.  ISBN 951-26-1015-9
Suomen puolustus.  (Toimittanut Ulla Appelsin)  Helsinki:  Ajatus, 2001.  ISBN 951-566-061-0
Euroopan puolustus.  (Toimittanut Petri Nevalainen)  Helsinki:  Ajatus, 2004.  ISBN 951-20-6698-X
Leijona ja kyyhky.  Helsinki:  Otava, 2006.  ISBN 951-1-21161-7
Gustav Hägglund,  John Lagerbohm,  ja Matti Simula: Me olimme nuoria sotilaita – Tuntemattomat sotakuvat kertovat.  Otava, 2009.  ISBN 978-951-1-23831-7
Onnenpekka metsällä.  Helsinki:  Otava, 2010.  ISBN 978-951-124-278-9
Gustav Hägglund, Pasi Jaakkonen ja Matti Simula: Värikkäät kenraalit. Sankaritekoja ja skandaaleja.  Otava, 2011.  ISBN 978-951-1-24951-1
Rauhan Utopia.  Helsinki:  Docendo, 2014.  ISBN 978-952-291-078-3
Kirjallisuutta

Marttala, Jorma: Gustav Hägglund: Onnekas kenraali.  WSOY, 1995.  ISBN 951-0-20715-2
Aiheesta muualla

Itse asiassa kuultuna: Kenraali Gustav Hägglund. Yleisradio.
Hägglund, Gustav hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| n k Suomen puolustusvoimain komentajat |
| --- | --- | --- |
| Suomen armeijan päällikkö (1919) |  Wilkman  Kivekäs  |  |
| Sotaväen päällikkö (1919–1939) |  Wilkama  Nenonen  Malmberg  Sihvo  Österman  |  |
| Tasavallan puolustusvoimain komentaja (1939–1945) |  Mannerheim  |  |
| Puolustusvoimain komentaja (1945–) |  Heinrichs  Lundqvist  Sihvo  Heiskanen  Simelius  Keinonen  Leinonen  Sutela  Valtanen  Klenberg  Hägglund  Kaskeala  Puheloinen  Lindberg  Kivinen  Jaakkola  |  |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Juho Rannikko

Juho Henrik (Heikki) Rannikko, sukunimi aik. Lindberg (17. syyskuuta 1873 Mietoinen – 15. marraskuuta 1933 Taivassalo) oli suomalainen maanviljelijä ja suomalaisen puolueen ja kokoomuksen kansanedustaja.
Rannikon vanhemmat olivat torppari Henrik Maurits Lindberg ja Lovisa Gabrielintytär. Rannikko oli renkinä 1886–1894 ja sen jälkeen maanviljelijänä Taivassalossa 1895–1933. Hän toimi lisäksi vakuutusasioitsijana, sunnuntaikoulun opettajana ja vuodesta 1920 paikallisen puhelinyhtiön johtajana.
Rannikko oli suomalaisen puolueen kansanedustajana 1907–1917 ja kokoomuksen kansanedustajana 1922–1927 edustaen Turun läänin eteläistä vaalipiiriä. Rannikko oli myös Taivassalon kunnanvaltuuston ja kunnallislautakunnan varapuheenjohtajana.
Twicen diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Twice esiintymässä Los Angelesissa vuonna 2016
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 7 |  |
| ↙Kokoelmat | 4 |  |
| ↙EP:t | 14 |  |
| ↙Singlet | 38 |  |
| ↙Musiikkivideot | 42 |  |
Tämä on Twice-yhtyeen diskografia.
Albumit > Korealaiset albumit

Twicetagram (2017)
Eyes Wide Open (2020), myynyt tupla-platinaa (GAON)
Formula of Love: O+T= <3 (2021), myynyt kolmois-platinaa (GAON)
Albumit > Japanilaiset albumit

BDZ (2018), myynyt platinaa (RIAJ)
&Twice (2019), myynyt platinaa (RIAJ)
Perfect World (2021)
Celebrate (2022), myynyt kultaa (RIAJ)
Dive (2024)
Albumit > Uudelleenjulkaisut

Twicecoaster: Lane 2 (2017)
Merry & Happy (2017)
Summer Nights (2018), myynyt platinaa
The Year of "Yes" (2018)
The Remixes (2023)
Albumit > EP:t

The Story Begins (2015)
Page Two (2016)
Twicecoaster: Lane 1 (2016)
Signal (2017)
What Is Love? (2018), platina-sertifikaatti (GAON)
Yes or Yes (2018), platina-sertifikaatti (GAON)
Fancy You (2019), platina-sertifikaatti (GAON)
Feel Special (2019), myynyt platinaa (GAON)
More & More (2020), myynyt tupla-platinaa (GAON)
Taste of Love (2021), myynyt tupla-platinaa (GAON)
Between 1&2 (2022), myynyt miljoona-sertifikaatin verran
Ready to Be (2023)
With You-th (2024)
Strategy (2024)
Kokoelmat > Kokoelma-albumit

#Twice (2017), myynyt platinaa
#Twice2 (2019), myynyt platinaa
#Twice3 (2020)
#Twice4 (2022)
Kokoelmat > Kokoelma EP:t

What's Twice? (2017, Japani, digitaalinen lataus)
Singlet

Like Ooh-Ahh (2015)
Cheer Up (2016)
TT (2016)
Knock Knock (2017)
Signal (2017)
One More Time (2017, Japani), myynyt platinaa
Likey (2017)
Heart Shaker (2017)
Candy Pop (2018, Japani), myynyt platinaa
What Is Love? (2018)
Wake Me Up (2018, Japani), myynyt tupla-platinaa
I Want You Back (2018, Japani)
Dance the Night Away (2018)
BDZ (2018, Japani)
Stay by My Side (2018, Japani)
YES or YES (2018)
The Best Thing I Ever Did (2018)
Fancy (2019)
Happy Happy (2019, Japani)
Breaktrough (2019, Japani)
Feel Special (2019)
Fake & True (2019, Japani)
More & More (2020)
Fanfare (2020, Japani)
I Can't Stop Me (2020)
Better (2020, Japani)
Cry for Me (2020)
Kura Kura (2021, Japani)
Alcohol-Free (2021)
The Feels (2021), myynyt platinaa (RIAJ), kultaa (RIAA)
Scientist (2021)
Perfect World (2021, Japani)
Doughnut (2021), myynyt kultaa (RIAJ)
Just Be Yourself (2022, Japani)
Celebrate (2022, Japani)
Talk That Talk (2022)
Moonlight Sunrise (2023)
Set Me Free (2023)
Hare Hare (2023)
I Got You (2024)
One Spark (2024)
Strategy (2024)
Videografia > Musiikkivideot

Like Ooh-Ahh (2015)
Cheer Up (2016)
TT (2016)
Knock Knock (2017)
Signal (2017)
Signal (2017, japanilainen versio)
TT (2017, japanilainen versio)
One More Time (2017)
Likey (2017)
Heart Shaker (2017)
Merry & Happy (2017)
Candy Pop (2018)
Brand New Girl (2018)
What Is Love (2018)
Wake Me Up (2018)
I Want You Back (2018)
BDZ (2018)
Dance the Night Away (2018)
YES or YES (2018)
The Best Thing I Ever Did (2018)
Likey (2019, japanilainen versio)
What Is Love (2019, japanilainen versio)
Fancy (2019)
Happy Happy (2019)
Breaktrough (2019)
Feel Special (2019)
More & More (2020)
Fancy (2020, japanilainen versio)
More & More (2020, japanilainen versio)
Fanfare (2020)
I Can't Stop Me (2020)
Better (2020)
Kura Kura (2021)
Alcohol-Free (2021)
Perfect World (2021)
The Feels (2021)
Scientist (2021)
Doughnut (2021)
Scientist (2022, japanilainen versio)
Celebrate (2022)
Talk That Talk (2022)
Moonlight Sunrise (2023)
Set Me Free (2023)
Hare Hare (2023)
I Got You (2024)
One Spark (2024)
Dive (2024)
Strategy (2024)
Videografia > Videoalbumit

Twice TV 2: One In A Million
Twice TV 3: Jeju Island
Twice TV 4
Twice Super Event DVD
Twice Debut Showcase "Touchdown in Japan"
Twiceland -The Opening-
Twice TV 5: Twice in Switzerland
Twiceland - The Opening [Encore]
Twice TV 6: Twice in Singapore
Twice Fanmeeting Once Begins
Twice TV 2018
Twice 2nd Tour Twiceland Zone 2: Fantasy Park
Twice Dome Tour 2019 "#Dreamday" in Tokyo Dome
Twice World Tour 2019 'Twicelights' in Seoul
Aiheesta muualla

Twicen diskografia Discogsissa. (englanniksi)