stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
António Costa
Elämä > Pääministerinä

Lokakuun 2015 vaalien jälkeen Portugalia hallinnut Pedro Passos Coelhon johtama keskusta-oikeistolainen liittouma ei saanut enemmistöä maan parlamenttiin ja vain muutama viikko myöhemmin Passos Coelhon vähemmistöhallitus joutui eroamaan, kun Costan sosialistipuolue ja muu vasemmisto yhdistivät voimansa ja kaatoivat hallituksen. Tämän jälkeen Portugalin presidentti Aníbal Cavaco Silva nimitti Costan pääministeriksi, minkä jälkeen Costa alkoi koota hallitusta parlamentin vasemmistopuolueista, joihin lukeutuivat sosialistipuolueen lisäksi kommunistinen puolue ja radikaalinen vasemmistoblokki. Puolueita yhdisti aiemman hallituksen säästötoimien vastustaminen. Costa halusi keventää leikkauksia, mutta hänen mukaansa Portugalin tuli kuitenkin myös sietää sen kansainvälisiä velvoitteita, kuten euroalueen vaatimuksia menojen tarkkailusta.
Costan vasemmistohallitus muun muassa kumosi leikkaukset julkisen sektorin eläkkeisiin ja palkkoihin, lisäsi sosiaaliturvaa ja palautti edellisen hallituksen poistamia lomapäiviä. Samalla kuitenkin budjettialijäämä laski lähelle nollaa. Toimien jälkeen sosialistipuolueen kannatus oli jopa 40 prosenttia.
Lokakuussa 2019 pidetyissä parlamenttivaaleissa sosialistipuolue sai vaalivoiton kasvattaen paikkamääränsä ja vieden äänistä noin 37 prosenttia. Costaa auttoi Portugalin kasvussa pysynyt talous, minkä lisäksi hallitus oli suunnitellut budjettia, jonka alijäämä olisi alhaisin sitten Portugalin paluun demokratiaan vuonna 1974. Sosialistipuolue ei kuitenkaan saavuttanut enemmistöä parlamenttipaikoista, ja Costa kertoi haluavansa jatkaa liittoumaa muiden vasemmistopuolueiden kanssa.
Costa erosi pääministerin tehtävästä 7. marraskuuta 2023 lahjusskandaalin vuoksi, jossa häntäkin ”vastaan on jo aloitettu tai aloitetaan rikostutkimus”.
Elämä > Eurooppa-neuvoston puheenjohtajana

Costa valittiin Eurooppa-neuvoston puheenjohtajaksi 27. kesäkuuta 2024 ja hän aloitti tehtävässä 1. joulukuuta.
NHIndustries NH90

| NH-90 |
| --- | --- |
 Suomen maavoimien  NH90 TTH (SAR)
Kuvaus
Tyyppi:  kuljetushelikopteri
Miehistö:  2
Matkustajamäärä:  maks. 20
Kuljetuskyky:  noin 2 500 kg
Kuormakoukun nostokyky:  4 000 kg
Ensilento:  1995
Valmistaja:  NHIndustries/EADS
Mitat
Pituus: 19,56 m
Roottorikehän halkaisija: 16,30 m
Korkeus: 5,23 m
Matkustamon sisäkorkeus: 1,58 m
Massa
Tyhjämassa: 6 900 kg
Lentoonlähtömassa: maks. 11 000 kg
Voimanlähde
Moottori:  2 × Rolls-Royce Turbomeca RTM322-01/9 -kaasuturbiinia
Teho:  2 × 1662 kW
Suoritusarvot
Lentonopeus:  305 km/h
Nousunopeus:  8,7 m/s
Lentomatka:  800 km
Lakikorkeus:  6000 m
Muuta
Ohjaus:  kypäränäyttö ja fly-by-wire
Aseistus:  Dillon M134D
Materiaali:  Komposiitti (hiilikuitu+epoksihartsi)
NHIndustries NH90 (NATO Helicopter 90) on eurooppalainen ensisijaisesti sotilaskäyttöön suunniteltu joka sään kuljetushelikopteri, jonka valmistaja NHIndustries on osa EADS-konsernia. Kopterimallin käyttöönotto viivästyi alkuperäisestä aikataulusta, jonka mukaan ensimmäiset koneet piti toimittaa jo 2003-2004. Kopteri sai tyyppihyväksynnän Saksassa kuitenkin vasta joulukuussa 2006.
Versiot

NFH: NATO Frigate Helicopter (Merivoimien käyttöön tarkoitettu helikopteri)
TTH: Tactical Transport Helicopter (Taktinen kuljetushelikopteri)
TTT: Tactical Troop Transport (Taktinen miehistönkuljetushelikopteri)
Tilaajat

Maat, jotka tilanneet NH90 helikoptereita:
Ranskan merivoimat: 27 NFH
Italian maavoimat: 60 TTH
Italian merivoimat: 46 NFH + 10 TTH
Italian ilmavoimat: 1 TTH/CSAR (optio)
Saksan maavoimat: 50 TTH + 30 TTH (optio)
Saksan ilmavoimat: 30 TTH + 24 TTH (optio)
Alankomaiden merivoimat: 20 NFH
Portugalin maavoimat: 10 TTH
Ruotsin ilmavoimat: 13 TTT (SAR), 5 NFH (ASW) + 7 (optio)
Suomen maavoimat: 20 TTH (SAR)
Norjan ilmavoimat: 6 NFH (ASW), 8 NFH (Rannikkovartiosto) + 10 NFH (SAR) (optio)
Kreikka: 16 TTH, 4 TTH (Erikoisjoukot) + 14 TTH (optio)
Oman: 20 TTH
Australian maavoimat: 12 MRH (TTH)
Uusi-Seelanti on tilannut toistaiseksi määrittelemättömän määrän NH90 -helikoptereita (todennäköisesti 8) Uuden-Seelannin kuninkaallisille ilmavoimille.
Käyttö Suomessa

NH90-helikoptereita on tilattu myös Suomen puolustusvoimille ja ne ovat tulleet maavoimien käyttöön. Patria Aviationin Hallin tehdas oli eräs NH90-helikoptereiden kokoonpanotehtaista. Suomeen tulleista 20 kopterista valmistettiin Hallissa 19. Yksi lennettiin kokonaisena Ranskan Marignanesta.
Käyttö Suomessa > Viivästyminen

Arviota suomalaisen sotilasilmailuviranomaisen hyväksynnän ajankohdalle jouduttiin siirtämään useita kertoja, viime kertaa helmikuussa 2007. Suomalaisen tyyppihyväksynnän viivästymisen syy oli valmistajan toimittamien tietojen puutteellisuus. Kopterivalmistaja on luvannut Suomen puolustusvoimille hyvitysmaksun tilauksen myöhästymisestä. Hyvitysmaksu on noin 16 miljoonaa euroa, eli noin yhden kopterin hinta.
Heinäkuussa 2007 uutisoitiin, että NHIndustries tarjoaa Suomelle varustelultaan karsittuja koptereita. Kopterit olisi tarkoitus varustaa tilatulle tasolleen myöhemmin.
Joulukuussa 2007 ilmoitettiin Puolustusministeriön ja NHIndustriesin päässeen sopimukseen, jonka mukaan ensimmäiset yhdeksän helikopteria toimitetaan karsitulla varustuksella vuosina 2008–2009 ja ne täydennetään tilauksen mukaisiksi myöhemmin. Loput 11 helikopteria toimitetaan täydellä varustuksella vuoden 2011 loppuun mennessä.
Helmikuussa 2008 helikopteri sai Suomessa tyyppihyväksynnän. Ennen koptereiden käyttöönottoa Ilmavoimien materiaalilaitoksen alaisessa ilmavoimien  koelentokeskuksessa Hallissa tehdään jokaiselle helikopteriyksilölle lentokelpoisuustarkastus. Ensimmäinen kopteri luovutettiin maavoimille huhtikuussa 2008.  Itsenäisyyspäivän paraatissa koptereita nähtiin jo viisi.
Käyttö Suomessa > Käyttö

Vuoden 2011 alkupuolelta lähtien NH90:t ovat vastanneet suurelta osin virka-apulennoista muun muassa pelastus- ja etsintäkäytössä Suomen lääkärihelikoptereiden sijaan.
Teknisiä ongelmia > Moottorin räjähdys Afganistanissa

Kesäkuun 19. päivä 2014 Afganistanissa tapahtui Saksan puolustusvoimille onnettomuus. Lennolla olleen kuljetushelikopterin toisessa moottorissa räjähti.
Räjähdyksen tapahduttua lentäjät laukaisivat palosammutuslaitteiston. Samaan aikaan ilmeni monta ongelmaa: matkustamon valot välkkyivät, takaramppi lukkiutui ja ohjaamon näyttö sammui.
Seurauksena oli hätälasku Uzbekistaniin.
Teknisiä ongelmia > Suomen Puolustusvoimissa

Yli puolet Maavoimien hankkimista uusista NH90-kuljetushelikoptereista on jatkuvasti poissa käytöstä, kirjoitti Helsingin Sanomat tammikuussa 2015. Kopterit ovat joko huollossa, korjattavana tai päivitettävänä. Lehden mukaan tilanne oli välillä jo niin paha, että vajaasta paristakymmenestä kopterista vain kolme oli käytössä. Maavoimien ilmailun päällikkö Tuure Lehtoranta myöntää, ettei asia ole mikään ylpeydenaihe. Hänen mukaansa armeija pyrkii nostamaan käyttöasteen 50 prosenttiin. Maavoimat vastaanotti 18. kesäkuuta 2015 viimeisen tilaamansa NH90-kopterin. Puolustusministeri Niinistö piti marraskuussa 2015 hankintaa ongelmineen jälkikäteen arvioituna virheellisenä. Käyttöaste oli saatu nostettua yli 50 prosentin. Suomen maavoimien ilmailun päällikkö everstiluutnantti Kimmo Nordberg oli kesäkuussa 2022 tyytyväinen koptereihin: ”Se on erittäin hyvä kone meidän tarkoituksiimme. En vaihtaisi sitä mihinkään muuhun.” Ongelmia on ollut varaosien saannissa ja hinnassa. Toisin kuin Norjan koneet Suomen ja Ruotsin koneet on koottu ja varusteltu käyttökuntoon Suomessa Patria Jämsän Hallissa..
Teknisiä ongelmia > Norjan puolustusvoimissa

Norjan hallitus on Norjan puolustusvoimien ehdotuksesta päättänyt perua NH90-hankinnan viitaten jatkuviin teknisiin ongelmiin. Norjan mukaan kopteri ei täytä sille asetettuja vaatimuksia ja Norja vaatii rahojaan takaisin.
Norjan NH90-hankinta alkoi vuonna 2001 ja 14 tilatusta kopterista vain kahdeksan on toimitettu lopullisessa konfiguraatiossa. Laivue on voinut lentää vain 700 tuntia vaaditusta 3 900 tunnista. Koneet palautetaan. Norjan koneet on valmistettu Italiassa, Suomen on koottu Suomessa.
Aiemmin asia on ollut esillä vuonna 2012.
Käyttäjät > Ruotsi

Ruotsi suunnittelee luopuvansa NH90-koneistaan. Ruotsi perustelee luopumista uuden turvallisuustilanteen vaatimuksilla, joukkojen kasvulla osittaisen asepalveluksen palatessa, joukkojen vaatimalla liikkuvuudella ja tulevalla Nato-jäsenyydellä. Tavoitteena on hankkia NH90:n tilalle merelliseen käyttöön yhdeksän uutta helikopteria ja maavoimien toimintaan 27.
Käyttäjät > Australia

Australialla on 41 kappaletta NH90-tyyppistä kopteria mallia MRH90 Taipan.  Puolustusministerin mukaan MRH90 Taipanin suorituskyky on ollut jatkuva ja hyvin dokumentoitu huolenaihe, ja näiden ongelmien korjaamiseksi on tehty huomattavia ponnisteluja suurilla kustannuksilla. Australia on päättänyt hankkia NH90:n tilalle amerikkalaisia Blackhawk- ja Seahawk-koptereita.
Vuonna 2023 Australia päätti lopettaa NH90-koneiden käytön. Koneita yritettiin myydä, mutta kiinnostuneita ei ollut. Yksi 44:stä NH90-kopterista saatiin myytyä, ja loput 43 päätettiin haudata maahan. Ukraina olisi ottanut koneet vastaan, mutta Australia torjui pyynnön.
Kuvia

NH90 Kauhavalla 2010
NH90 Malmenin lentokentällä 2012
Italian armeijan NH90
Alankomaalainen NH90
NH90 ohjaamo
NH90 kapiini
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Patria nosti Ruotsi-kopterin lavoille – Internet Archive, Tomi Savolainen,  10. huhtikuuta 2007
Kuljetuskopterit myöhästyvät yli kaksi vuotta, Jyri Raivio, 26. lokakuuta 2006
NHIndustries (englanniksi)
Suomen puolustusvoimien kalustoesittely (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuolinko

Vuolinko on Mikkelin kaupunkiin kuuluva taajama, joka sijaitsee noin viiden kilometrin päässä Mikkelin keskustasta. Alueelta on löytynyt rautakautisia muinaisjäänteitä. 1500-luvun puolivälissä Vuolingon neljänneskunta oli osa Visulahden pitäjää. Vuolingonjärven rannalla sijaitsee Halttusten tila tai Vuolingon tila, jonka nimi tulee talon 1800-luvulla omistaneista Halttusista. Maatila on ollut asutettuna ainakin 1700-luvulta lähtien, ja se toimi vuoteen 1838 kruunutilana.
Vuolingon rautatieasema oli matkustajaliikenteen käytössä 1906–1975 välisenä ja junien kohtauspaikkana se toimi vuoteen 2001.
Kirjallisuutta

Laamanen, Erkki: Muisteluksia Vuolingolta. Määritä julkaisija!
Juutilainen, Liisa, Jukola, Marja, Riepponen, Ulla: Vuolinko : 1. Määritä julkaisija! Teoksen verkkoversio (Issuu).
Juutilainen, Liisa, Riepponen, Olavi, Riepponen, Ulla: Vuolinko : 2 : Järjestö-, harrastus-, koulu- ja kirkollinen toiminta. Määritä julkaisija! Teoksen verkkoversio (Issuu).
Juutilainen, Liisa, Riepponen, Olavi, Riepponen, Ulla: Vuolinko : 3 : Työn perinne. Määritä julkaisija! Teoksen verkkoversio (Issuu).
Novi Pazar

| Novi Pazar |
| --- | --- |
 Öistä kaupunkikuvaa.
 lippu:  vaakuna
 Novi Pazarin kunnan kartta.
 Koordinaatit: 43°08′16″N, 20°30′58″E 
Valtio:  Serbia
Väkiluku (2011):  100 410
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Novi Pazar on kaupunki Serbian historiallisen Sandžakin alueella. Kaupunki on perustettu vuonna 1460 ja sen asukasluku oli vuonna 2011 100 410.
Maantiede

Novi Pazar sijaitsee historiallisen Sandžakin alueella, joka käsitti alueen Serbian, Bosnian ja Montenegron välissä. Itse kaupunki sijaitsee Raškajoen laaksossa. Belgrad siajitsee 297 kilometriä Novi Pazarista pohjoiseen. Alueen korkeus merenpinnasta on 496 metriä.
Historia

Arkeologisia todisteita ihmisasutuksesta lähiseudulta on tehty 700-luvulta ennen ajanlaskun alkua. Lähellä nykyistä kaupunkia sijaitsee myös roomalaisia kylpylöitä ja vuonna 1260 rakennettu Sopoćanin luostari. Keskiajalla alue oli osa Serbian ydinalueen muodostanutta Raškaa.
Osmanien valtakunta oli valloittanut nykyisen kaupungin alueen vuoden 1456 paikkeilla ja kaupungin perusti Sarajevon kuvernööri Isa Beg vuonna 1460. Paikkaa kutsuttiin nimellä Yeñi Bāzār eli suomeksi "uusi basaari". Nimeä käytettiin erotuksena Trgovištestä, jonka turkinkielinen nimi oli Eski Bāzār. Kaupunki kasvoi perustamisensa jälkeen nopeasti. Hyvät tieyhteydet yhdistivät sen Dubrovnikiin, Nišiin, Sarajevoon ja Konstantinopoliin. Lähelklä sijaitsi myös rautakaivoksia. Evliya Çelebi kirjoitti 1600-luvulla kaupungin käsittäneen esimerkiksi 23 moskeijaa ja 5 madrasaa.
Alkuaikojen kukoistui päättyi sotiin. Itävaltalaiset ja kapinoivat serbit hävittivät kaupunkia kahteen otteeseen vuosina 1689 ja 1737. Keskusvalta heikkeni sittemmin merkittävästi ja aluetta hallitsivat puoli-itsenäisesti paikalliset beyt. Alueella liikkui myös kulkutauteja. Maanviljely ja kaupankäynti taantui ja 1800-luvulle tultessa Novi Pazar oli jo varsin vähämerkityksellinen kaupunki. Toisaalta kaupunkiin tuli uusia muuttajia ja etenkin Serbiasta ja Montenegrosta pakenevia muslimeja. Vuonna 1912 Serbian ja Montenegron joukot valtasivat koko Sandžakin, minkä jälkeen monet muslimit muuttivat Osmanien valtakunnan vielä jäljellä oleviin osiin. Toisen maailmansodan aikana kaupunki kuului lyhyen aikaa vuosina 1941–1944 Italian alaiseen niin sanottuun Suur-Albaniaan. Sodan jälkeen kaupungista tuli taas osa Jugoslaviaa.
Väestö

Vuonna 2011 Novi Pazarin kunnan asukasluku oli 100 410 ja heistä 66 527 asui varsinaisella kaupunkialueella. Etnisen ryhmänsä ilmoittaneista kunnan sukkaista 77 443 oli bosniakkeja, 4 102 muslimeja ja 16 234 serbejä. Kaupungin muslimit mieltävät itsensä vaihdellen bosniakeiksi tai vain muslimeiksi etenkin poliittiista syistä riippuen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Novi Pazar Wikimedia Commonsissa
Nykyistä keskustaa.
Paikallista katukuvaa.
Mosambikin vaalit 2004

Mosambikin vaalit 2004 olivat yhdistetyt presidentin- ja parlamenttivaalit. 
Joaquim Chissano luopui vallasta 18 vuoden jälkeen. Presidentinvaaleissa oli viisi ehdokasta. Frelimon edustaja Armando Guebuza sai 64 prosenttia äänistä ja tuli valituksi. Renamon Afonso Dhlakama tuli toiseksi 32 prosentin äänisaaliilla.
Parlamenttiin valittiin 250 edustajaa, joista 87 oli naisia. 20 puoluetta tai vaaliliittoa asetti ehdokkaita, mutta vain kaksi ylitti viiden prosentin äänikynnyksen: Frelimo sai 160 paikkaa ja Renamo 90 paikkaa.
Äänestysprosentin arvioiminen on vaikeaa, sillä vaikka äänioikeutettuja oli virallisesti luetteloissa 9,1 miljoonaa, useiden arvioiden mukaan heistä oli elossa 7,4-7,6 miljoonaa. Siksi äänestysprosentiksi on arvioitu sekä 36,4 % että 43,6 %. Suurin äänestysvilkkaus oli Tetessä, Gazassa ja ulkomailla vakituisesti asuvien vaalipiireissä ja pienin Nampulan provinssissa.
Aiheesta muualla

EU:n vaalitarkkailijoiden (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lyypekinaukio

Lyypekinaukiota nähtynä etelästä.
Lyypekinaukio (ruots. Lybecksplanen) on Helsingin Itäkeskuksen osa-alueella sijaitseva aukio. Sen välittömässä läheisyydessä sijaitsevat mm. kauppakeskus Easton Helsinki ja Itäkeskuksen maamerkki.
Sijainti

Lyypekinaukiota rajaavat pohjoisessa kauppakeskus Itikseen Hansasillalla yhdistyvä kauppakeskus City-Jätti ja etelässä Kauppakartanonkatu. Lännessä aukiota rajaa Asiakkaankatu ja idässä Visbynkuja.
Palvelut

Lyypekinaukion palveluihin lukeutuvat  islamilainen elintarvikeliike Finn Halal, Fantasy Club -yökerho ja neulanvaihtopiste. Sen läheisyydessä sijaitsevat myös mm. Kontti-kierrätystavaratalo, Ravintola Idän Tähti, Helsingin työllisyyspalvelut ja Hot Lips. Entisistä liikkeistä mainittakoon Videofirma Makuuni, aasialainen ravintola ja Gigantti. Maamerkissä oli alun perin toimistoja joita muutetaan tällä hetkellä arvoasunnoiksi. Lisäksi City-Jätin ja pysäköintihallin välissä oleva vanha toimisto- ja liikerakennus on purkutyön alla johon Kesko laajentaa ja rakentaa uudisrakennuksen. lähde?
Viron markka

Tuhannen markan seteli vuodelta 1923.
Viron markka (vir. Eesti mark) oli Viron rahayksikkö vuosina 1919–1927.
Historia

Viron väliaikainen hallitus päätti kansallisen valuutan, Viron markan, perustamisesta 30. marraskuuta 1918. Sen arvo oli sama kuin miehittäjien aiemmin liikkeelle laskeman saksalaisen markan. Viron keskuspankki Eesti Pank perustettiin helmikuussa 1919, ja se alkoi laskea liikkeelle Helsingissä, Berliinissä ja Tallinnassa valmistettuja Viron markkoja. Niiden rinnalla oli käytössä Venäjän keisarikunnassa käytössä olleita ruplia, saksalaisia markkoja ja Nikolai Judenitšin liikkeelle laskemia uusia ruplia.
Viron väliaikainen hallitus määräsi markan maan ainoaksi lailliseksi maksuvälineeksi 2. toukokuuta 1919 ja katkaisi samalla kurssisidokset kaikkiin aiempiin maksuvälineisiin. Yksi Viron markka jakautui sataan penniin. Viron markka korvattiin vuoden 1928 alussa Viron kruunulla, joka jakautui 100 senttiin, minkä jälkeen yksi markka vastasi arvoltaan yhtä senttiä.
Precious (yhtye)

Precious oli brittiläinen tyttöbändi, joka oli toiminnassa vuosina 1998–2000. Yhtye edusti Isoa-Britanniaa vuoden 1999 Eurovision laulukilpailussa kappaleella "Say it again" ja sijoittui jaetulle 12. sijalle.
Diskografia > Albumit

Precious (2000)
Diskografia > Singlet

Say it again (1999) #6 UK
Rewind (2000) #11 UK
It's Gonna Be My Way (2000) #27 UK
New Beginning (2000) #60 UK
Diskografia > Musiikkivideot

Say it Again (1999)
Rewind (1999)
It's Gonna Be My Way (2000)
New Beginning (2000)
Eduskunta

| Eduskunta |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  yksikamarinen
Johto
Puhemies:  Jussi Halla-aho (ps.)
Varapuhemiehet:   Paula Risikko (kok.)  Tarja Filatov (sd.) 
Pääsihteeri:  Antti Pelttari
Ryhmä­puheenjohtajat:   Matias Marttinen (kok.)  Jani Mäkelä (ps.)  Tytti Tuppurainen (sd.)  Antti Kurvinen (kesk.)  Atte Harjanne (vihr.)  Jussi Saramo (vas.)  Otto Andersson (r.)  Peter Östman (kd.)  Harry Harkimo (liik.) Timo Vornanen (tv.) 
Kokoonpano
Edustajia:  200
 
Puolueet:  Hallitus (109)       Kokoomus (48)       Perussuomalaiset (46)       RKP (9) + Ahvenanmaan edustaja (1)       Kristillisdemokraatit (5)  Oppositio (91)       Sosiaalidemokraatit (43)       Keskusta (22)       Vihreät (13)       Vasemmistoliitto (11)       Liike Nyt (1)       Timo Vornanen (1) 
Vaalit
Valintatapa:  suhteellinen vaalitapa, D’Hondtin menetelmä
Viimeisimmät vaalit:  2. huhtikuuta 2023
Seuraavat vaalit:  18. huhtikuuta 2027
Kokouspaikka
 Arkkitehti J. S. Sirénin suunnittelema Eduskuntatalo vihittiin käyttöön 7. maaliskuuta 1931.
 Eduskuntatalo, Helsinki
Kotisivut
 https://www.eduskunta.fi
Eduskunta (ruots. riksdagen eli valtiopäivät) on Suomen parlamentti eli valtion lainsäädäntövaltaa ja budjettivaltaa käyttävä elin. Lisäksi eduskunta valvoo hallituksen toimintaa ja osallistuu Euroopan unionin päätöksentekoon.
Kansanedustuslaitosta tarkoittava sana ”eduskunta” otettiin käyttöön vuoden 1906 eduskuntauudistuksessa. Eduskuntasanastossa sen määritellään tarkoittavan nimenomaan Suomen parlamenttia, mutta sanalla voidaan viitata myös yleisesti kansanedustuslaitoksiin tai parlamentteihin.
Yleistä

Suomen perustuslain mukaan valtiovalta kuuluu Suomessa kansalle, ”jota edustaa valtiopäiville kokoontunut eduskunta” (PL 2 §). Eduskunta koostuu 200 kansanedustajasta, jotka valitaan neljän vuoden välein eduskuntavaaleilla (PL 24–25 §). Hallitusvaltaa käyttävän valtioneuvoston tulee – parlamentaaristen periaatteiden mukaisesti – ”nauttia eduskunnan luottamusta” (PL 3 §).
Eduskunnan istuntosalissa on vain 199 paikkaa, koska puhemies ei äänestä eikä pidä puheenvuoroja. Eduskunnan vuotuista työjaksoa nimitetään valtiopäiviksi. Eduskunta kokoontuu valtiopäiville säätämään lakeja, joita noudattaen yhteiskunnassa toimitaan. Tuomioistuimet arvioivat yksittäistapauksissa, onko lakeja noudatettu.
Kansanedustajat jakautuvat puolueensa mukaisiin ryhmiin. Näitä ryhmiä kutsutaan eduskuntaryhmiksi. Jokainen ryhmä valitsee kansanedustajiensa keskuudesta ryhmälleen puheenjohtajan. Eduskuntavaalit määräävät eduskunnan voimasuhteet.
Eduskunta valitsee valtioneuvoston eli hallituksen. Vaalien voittajapuolueen puheenjohtaja ryhtyy hallitustunnustelijaksi neuvottelemaan siitä, mitkä puolueet pääsevät hallitukseen. Lopullinen hallitus on neuvottelujen tulos, eikä välttämättä suoraan heijasta vaalien tulosta. Hallituksen ulkopuolelle jääneitä eduskuntaryhmiä kutsutaan oppositioksi, jonka rooli on kritisoida ja kyseenalaistaa hallituksen politiikkaa esittämällä sille vaihtoehtoja ja vaatimalla ministereiltä perusteluja hallituksen ratkaisuille. Eduskunta siis valvoo ja arvioi hallituksen toimintaa.
Valtioneuvosto valmistelee ja esittää valmistelemansa uudet lakiesitykset ja valtion vuosittaisen talousarvion eduskunnan hyväksyttäväksi. Eduskunta voi joko hyväksyä hallituksen esityksen sellaisenaan, muuttaa sitä tai hylätä sen kokonaan.
Myös kansanedustajilla on aloiteoikeus, mutta yksittäisen edustajan esitys menee harvoin läpi. Usein edustajien omien lakialoitteiden motiivina onkin jonkin tärkeäksi koetun asian nostaminen eduskunnan asialistalle ja julkiseen keskusteluun. Jos lakialoitteen on allekirjoittanut yli 100 kansanedustajaa, sen menestymisen mahdollisuudet kasvavat merkittävästi.
Vuonna 2000 voimaan tulleen perustuslain 39 §:n mukaan kansanedustajalla on oikeus tehdä:
1) lakialoite, joka sisältää ehdotuksen lain säätämisestä;
2) talousarvioaloite, joka sisältää ehdotuksen talousarvioon tai lisätalousarvioon otettavasta määrärahasta tai muusta päätöksestä; sekä
3) toimenpidealoite, joka sisältää ehdotuksen lainvalmisteluun tai muuhun toimenpiteeseen ryhtymisestä.
Tällaisten aloitteiden lisäksi edustajat voivat tehdä myös muita valtiopäivätoimia. Niitä ovat kirjalliset kysymykset, suulliset kysymykset, keskustelualoitteet ja välikysymykset.
Kansanedustajan tehtävä on luottamustoimi, joten siihen ei liity työsuhdetta. Kansanedustajien palkkioista päättää vuonna 1999 perustettu eduskunnan ulkopuolisista jäsenistä koostuva palkkiotoimikunta.
Yleistä > Vieraslistat

Eduskunnassa käyneiden nimiluettelot ovat olleet aiemmin julkisesti saatavilla vuoden ajan. Sittemmin kansliatoimikunta päätti ensin salata ne, mutta kun korkein hallinto-oikeus tuomitsi joulukuussa 2016 eduskunnan vieraslistat julkisiksi, ne määrättiin hävitettäväksi päivittäin. Asian veivät korkeimpaan hallinto-oikeuteen Avoin ministeriö ja Svenska Yle, jotka halusivat tiedot lobbareista. Päivittäiset listat saa käyttöön vain erityisen anomuksen perusteella. Avoimuutta ajava järjestö Open Knowledge Finland aikoo kerätä listat ja jakaa niitä järjestöön rekisteröityneille tiedotusvälineille. Vieraslistat on pyydettävä eduskunnasta samana päivänä, ja ainakin toistaiseksi ne saa vain paperisina. Tästäkin Svenska Yle ja Avoin ministeriö ovat tehneet korkeimpaan hallinto-oikeuteen valituksen.
Eduskuntavaalit

Eduskuntavaalit järjestetään normaalisti neljän vuoden välein 200 kansanedustajan valitsemiseksi. Äänioikeus on kaikilla 18-vuotiailla ja sitä vanhemmilla Suomen kansalaisilla. Ehdokkaan tulee olla 18-vuotias tai sitä vanhempi Suomen kansalainen, joka ei ole vajaavaltainen. Vaaleissa Suomi on jaettu vaalipiireihin. Paikkojen jaossa käytetään d’Hondtin menetelmää. Viimeksi eduskuntavaalit pidettiin 2. huhtikuuta 2023.
On myös mahdollista hajottaa eduskunta ja järjestää ennenaikaiset eduskuntavaalit. Näin on viimeksi tehty vuonna 1975.