stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ferdinand T. Kettunen

Ferdinand Teodor Kettunen (18. tammikuuta 1889 – 31. elokuuta 1920 Pietari) oli suomalainen kommunisti. Hän oli yksi Kuusisen klubin murhien uhreista.
Pietarilainen metallimies Ferdinand Kettunen oli mukana maanalaisessa toiminnassa jo vuoden 1905 aikana. Kettunen oli aktiivinen Venäjän sosialidemokraattisen työväenpuolueen bolševikkisiivessä vuodesta 1906 alkaen. Hän oli vuonna 1920 toimitsijana SKP:n sotilasjärjestössä.
Kettunen kuoli SKP:n ns. revolveriopposition suorittamien Kuusisen klubin murhien uhrina 31. elokuuta 1920 Pietarissa. Hänet on haudattu yhdessä muitten uhrien kanssa Pietarin Mars-kentälle ja hänen nimensä löytyy kentällä sijaitsevasta Elokuun kommunardien hautakivestä.
Alpo Keturi

Alpo Veikko Keturi (14. joulukuuta 1926 Seinäjoki – marraskuu 2008) oli suomalainen kuvataiteilija ja taidemaalari. Keturin vanhemmat olivat kultaseppä Bruno Keturi ja Hilja Keturi (o.s. Mäntylä). Alpo Keturi oli naimisissa Sanelma Keturin kanssa (o.s. Mattilainen). Lapsia heillä on kaksi.
Keturi debytoi Seinäjoella vuonna 1950. Hän osallistui mm. Suomen taiteilijain näyttelyyn (1977), Valtakunnan näyttelyyn Jyväskylässä (1975, 1976), Suomen Kuvataidejärjestöjen Liiton näyttelyihin (1962, 1965, 1975), Waasa-ryhmän näyttelyyn (1976) ja Pohjalaisen taiteilijaliiton 40-vuotisjuhlanäyttelyyn Helsingissä (1983). Keturi osallistui Pohjalaisen taiteilijaliiton kiertonäyttelyyn Ruotsissa. Keturi piti lukuisia yksityisnäyttelyitä Seinäjoella sekä taidenäyttelyt Helsingissä, Tampereella ja Kauhajoella.
Keturin taidetta on muun muassa Nelimarkka-museossa, Seinäjoen kaupungin kokoelmissa, Pohjanmaan historiallisessa museossa ja Etelä-Pohjanmaan kl:lläselvennä. Hän teki lukuisia muotokuvia.
Alpo Keturille myönnettiin Seinäjoen kaupungin kulttuuripalkinto vuonna 1979. Keturi suunnitteli Etelä-Pohjanmaan maakuntaliiton teettämän Väinö Tuomaala -mitalin.
Norberto R. Keppe

Norberto R. Keppe (s. 1927, São Carlos, Brasilia) on brasilialainen psykoanalyytikko, ja analyyttisen trilogian kansainvälisen yhdistyksen perustaja ja puheenjohtaja. Analyyttisessä trilogiassa yhdistetään teologian, filosofian ja tieteenselvennä alat, jotka yksilössä vastaavat tunnetta, ajatusta ja toimintaa.lähde?
Keppe on kirjoittanut yli 40 teosta  psykopatologian, sosiopatologian, metafysiikan ja fysiikan alueilla, joita on käännetty yhdeksälle kielelle, myös suomeksi. Hän juontaa kahta brasilialaista televisio-ohjelmaa, ”Universaali ihminen” ja ”STOP maailman tuhoamiselle”.
Toiminta psykoanalyytikkona

Keppe aloitti työnsä psykoanalyysin parissa São Paulon yliopistollisessa keskussairaalassa. Hän tutustui psykoanalyysiin wieniläisessä syvyyspsykologian opintopiirissä sekä työskenteli professori Viktor E. Franklin klinikalla ja osallistui opintoryhmään tohtori Knut Baumgartenin lastenklinikalla. Hän osallistui myös Wienin syvyyspsykologisen seuran (Igor Caruso) sekä Wienin Psykoanalyyttisen Yhdistyksen toimintaan.
Palattuaan Brasiliaan hän opetti 1950-luvulla São Paulon katolisessa yliopistossa (PUC) ja valtion yliopistossa (USP). Keppe perusti São Paulon yliopistolliseen keskussairaalaan psykosomaattisen lääketieteen osaston ja avasi yksityisen psykoterapiaklinikan.lähde? Hän työskenteli Yhdysvalloissa ja Euroopassa 1980- ja 1990-luvuilla ja luennoi myös Suomessa.
Kansainvälinen toiminta

Ruotsissa toimii Svenska Institutet För Integral Psykoanalys. Vuonna 2008 analyyttisen trilogian maailmankonferenssin järjesti San Diegon yliopistoon kuuluva University of San Diego Center for Christian Spirituality. Brasiliassa Keppe juontaa yhdessä lähimmän avustajansa Claudia B. Pachecon kanssa televisio-ohjelmia "STOP maailman tuhoamiselle" ja "Universaalinen ihminen". Hänen tv-ohjelmiansa välitetään paikallisilla kaikille avoimilla televisiokanavilla 22 maassa seitsemällä eri kielellä. Ruotsissa ohjelmia on välitetty Öppna Kanalen -kaapelitelevisiokanavalla.
São Paulossa toimii Millennium-kielikoulu, jossa sovelletaan Keppen Integral Psycholinguistic Education -nimistä kieltenopetusmetodia. Koulu on eräs harvoja Brasiliassa, jossa opetetaan suomen kieltä.
Kansainvälinen toiminta > Toiminta Suomessa

Suomessa Keppen oppeja edistää vuonna 1990 rekisteröity Suomen Analyyttinen Trilogia -yhdistys ry. Vuonna 1997 yhdistyksellä oli kolme terapeuttia ja postituslistalla noin 7000 ihmistä. Ensimmäisten joukossa Keppen aatteita teki Suomessa tunnetuksi toimittaja Anja Niemelä. Yliopistolehdessä apulaisprofessori Risto Vuorinen kertoo, että Norberto Keppe teki asiallisen vaikutuksen 1980-luvun alkupuolella, mutta "uskonto osana terapiaa sotii tärkeitä periaatteita vastaan". Kritiikkiä on esittänyt muun muassa Markku Siivola.
Psykologiset teoriat

Keppe on kehittänyt analyyttinen trilogia -nimisen teorian ja luonut siihen perustuvan kansainvälisen psykoterapian ja sosiologian koulukunnan. Analyyttisen trilogian harjoittajia kutsutaan trilogisteiksi.
Keppen tärkein teoria on inversio, joka tarkoittaa nurinpäin kääntyneisyyttä. Keppen mukaan ihminen valitsee havaitsemattaan pahan ja pitäen tätä hyvänä ja päinvastoin. Keppen mukaan esimerkiksi rakkautta pidetään vaarallisena, fantasiaa miellyttävänä, sotaa tarpeellisena, onnellisuutta jonakin vääränä ja niin edelleen.
Analyyttinen trilogia eli toiselta nimeltään integraalinen psykoanalyysi tarkoittaa teologian, filosofian ja tieteen yhdistämistä. Integraalisen psykoanalyysin kokonaisvaltaisessa ihmiskuvassa näitä vastaavat tunne, ajatus ja toiminta.
Keppen mukaan hänen tarkoituksenaan ei ole ollut luoda uutta tietämystä tyhjästä, vaan pikemminkin korjata jo olemassa olevan tietämyksemme virheitä kuitenkin niin että totuudelliset osatekijät säilyvät ja niihin lisätään sellaista aineistoa, jonka hän on katsonut välttämättömäksi ja mahdolliseksi liittää jo olemassa olevaan.
Integraalisessa psykoanalyysissä mielisairauden ja psykosomaattisten sairauksien syynä pidetään psyykkisiä tekijöitä, eli ne tulevat ihmisen sisältä ja liittyvät nurinpäin kääntyneen tahdon käyttöön.
Soveltaessaan filosofiaa, metafysiikkaa ja teologiaa psykoanalyysiin Keppe havaitsi, että mielisairaus (neuroosit ja psykoosit) sekä orgaaniset sairaudet johtuvat ihmisessä jo olevan terveyden kieltämisestä ja vääristämisestä. Filosofiassa sanotaan "malum privatio boni" eli paha on hyvän kieltämistä. Tämä tarkoittaa, että sairaus on terveyden kieltämistä.
Keppen mukaan ihmisen rakenne on luonnostaan hyvä, kaunis ja todellinen, mutta kateutensa vuoksi ihminen ei halua olla kiitollinen saamastaan hyvästä ja haluaa kieltää tätä luontoaan ja vääristää oman luontonsa.
Keppen atomimalli

Keppe on kehittänyt myös fysiikan teorioita, jotka hänen mukaansa perustuvat "aristotelisen metafysiikan korjaamiseen".
Keppen atomimallissa energia muuttuu materiaksi, mutta ei koskaan menetä energistä olemustaan, joka itse asiassa ylläpitää atomia. Atomin ydin muodostuu puhtaasti energiasta, joka muuntuu elektroneiksi, protoneiksi ja neutroneiksi. Kiertävät partikkelit ovat skalaarienergian tulosta, joka ilmenee värinänä, joko työntö- tai vetovoimana.
Keppe-moottori

Syyskuussa 2008 brasilialaiset insinöörit Cesar Soos ja Roberto Frascari ilmoittivat luoneensa Norberto R. Keppen fysiikan tutkimusten (The New Physics derived from the Disinverted Metaphysics)". perusteella uuden teknologian, Keppe-moottorin, jonka toiminta perustuu energian ottamiseen tyhjiöstä.
Suomessa Keppe-moottoria esitteli Raimo Kivelä huhtikuussa 2009 Kaarinassa järjestetyssä uusiutuvan energian seminaarissa ja näyttelyssä.
Julkaisuja > Suomennetut teokset

Sairauksien alkuperä (psyykkiset, fyysiset ja sosiaaliset sairaudet).  (Suomentanut Sari Koivukangas)  Suomen analyyttinen trilogia -yhdistys, 2001.  ISBN 951-96170-8-6
Vapautuminen tahdosta.  Pohjoismainen analyyttinen trilogia, 2000.  ISBN 9789519617077
Työ & pääoma.  Suomen analyyttinen trilogia -yhdistys, 1995.  ISBN 9789519617022
Triloginen metafysiikka II transsendentaaliset aistihavainnot.  Proton Publishing House Inc., 1995.  ISBN 9789519617015
Vapautus.  Suomen analyyttinen trilogia -yhdistys, 1991.
Kirkastuminen.  Suomen analyyttinen trilogia -yhdistys, 1989.
Aiheesta muualla

Suomen Analyyttinen Trilogia Yhdistys – SATY ry
STOP Maailman Tuhoamiselle -sivusto
Keppean Scalar Motor (Arkistoitu – Internet Archive)
3 Videos on the Keppe Electric motor which claims to tap ZPE
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Portugali 
Muut:  IdRef
Keskiviikko

Viikko
maanantai
tiistai
keskiviikko
torstai
perjantai
lauantai
sunnuntai
Keskiviikko (lyhenne ke tai kesk.) on tiistain ja torstain väliin jäävä viikonpäivä. Se on SFS-EN 28601 -standardin mukaan viikon kolmas viikonpäivä. Keskiviikon suomenkielinen nimi samoin kuin saksankielinen nimi Mittwoch johtuu siitä, että se on keskellä vanhaa, sunnuntaista alkavaa viikkoa. Nykyisin kalenteriviikko alkaa monissa maissa maanantaista, joten keskiviikko ei kaikissa maissa ole enää viikon päivistä keskimmäinen, mutta se on nykyisin monissa maissa käytettävän viisipäiväisen työviikon keskimmäinen päivä ja siten sen suomen- ja saksankielinen nimi on edelleen kuvaava.
Keskiviikko muissa kielissä

Kreikkalaiset käyttivät omien jumaliensa nimiä viikonpäivissä (keskiviikko, hemera Hermu eli Hermeen päivä) ja roomalaiset omiensa (keskiviikko, dies Mercurii eli Mercuriuksen päivä). Ranskaksi keskiviikko onkin mercredi. Myös japaniksi keskiviikko on planeetta Merkuriuksen (水星, suisei) päivä, 水曜日 (suiyōbi). Germaanisissa kielissä päivät nimettiin uudelleen germaanisten jumalien mukaan, keskiviikko yhdistettiin Odin-jumalaan (onsdag) ja sen germaaniseen ”Wotan” muotoon (Wednesday), joskin nykysaksassa keskiviikko on nimetty samoin kuin suomessa, Mittwoch.
Eurooppalaisista kielistä portugali hylkäsi täysin pakanalliset nimet ja siirtyi numeroituihin viikonpäiviin, siispä keskiviikko on quarta-feira. Numeroidut päivät ovat käytössä myös muun muassa seemiläisissä kielissä, kiinassa ja vietnamissa, keskiviikko on näissä kielissä joko kolmas tai neljäs päivä. Samaa periaatetta noudatetaan viron kielessä: keskiviikko on kolmapäev (vaihtoehtoinen nimi kesknädal eli keskiviikko). Myös venäjässä keskiviikko on keskellä, среда.
Sanontoja

Keskellä viikkoa keskiviikko. Keskiviikko, päivistä keskeisin, keskellä viikkoa. Keskiviikko, pikkulauantai.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keskiviikko Wikimedia Commonsissa
Kestilän Pukimo

Entisiä tehdasrakennuksia Turun linja-autoaseman vieressä. Arkkitehti Olli Kestilä 1956.
Kestilän Pukimo Oy (myöhemmin Kestilä Oy) oli Turussa 1911–1989 toiminut vaatetusalan yritys, joka kasvoi 1930-luvulla Suomen suurimmaksi alallaan. Kestilää pidetään Suomen ensimmäisenä valmisvaatteiden tekijänä.
Historiaa

Iin pitäjästä Oulun pohjoispuolelta Turkuun 1800-luvun lopulla muuttanut Henrik Kestilä sai työpaikan Maria Kraftmanin kangaskaupasta ja jatkoi myös uuden omistajan palveluksessa, kunnes 1903 osti liikkeen itselleen. Nimeksi tuli H. Kestilän kangas- ja lankatavarain kauppa. Henrik Kestilä menehtyi raitiovaunun töytäisemänä 1910, mutta liikkeen jatkajaksi muutti Huittisten kansanopistossa opettajana toiminut Henrikin poika Heikki Kestilä. Hän jatkoi isänsä työtä kauppiaana, mutta perusti yrityksen nimeltä Suomalainen Pukimo elokuussa 1911 alkaakseen ompeluttaa valmisvaatteita.
Kestilän kotona Humalistonkatu 3:ssa työskenteli aluksi vain räätälimestari Hjalmar Rytsälä. Hän leikkasi kankaat, jotka toimitettiin sitten kotiompelijoille eri puolille kaupunkia. Pian perustettiin ompeluosasto Yliopistonkatu 26:ssa sijainneen myymälän yläkertaan, josta se laajeni muihin lähirakennuksiin.
1920-luvun lopussa Kestilän Pukimoksi muuttunut yritys sai uudet tuotantotilat Linnankatu 8:sta, jossa aloitettiin miesten valmispukujen valmistus. Vuonna 1934 yritys siirsi tuotantonsa Brahenkatu 20:n entiseen kenkätehtaaseen. 1930-luku oli Kestilän vahvaa kasvuaikaa sekä tuotannossa että myynnissä. Vuosikymmenen lopulla yrityksellä oli omat myymälät Turussa, Helsingissä, Viipurissa, Porissa ja Kotkassa ja se työllisti lähes 500 henkeä. Yrityksen toimitusjohtajana vuosina 1928–1945 oli Aapo Laurén, joka perusti sitten oman saman alan yrityksen, Kudos Oy Silon.
Vuonna 1956 Kestilä rakennutti arkkitehti Olli Kestilän suunnitteleman uuden tehtaan Turun keskustaan, Brahenkadun ja Läntisen Pitkänkadun kulmaan. Siellä työskenteli enimmillään noin 700 henkilöä. Olli on yksi kauppaneuvos Heikki Kestilän pojista; muut ovat toimitusjohtajana toiminut Eero Kestilä ja muun muassa turkisosastoa johtanut Kalevi Kestilä.
Vuonna 1955 aloitettu oma myymäläverkosto oli 1960-luvun alussa laajentunut jo 13 paikkakunnalle ympäri Suomen. Sen oheen alettiin perustaa Top Shop -nuorisovaateliikkeitä. 1960-luvun alussa Kestilään palkattiin ensimmäinen vakituinen tuotesuunnittelija, Solveig Wahlgren-Halonen, joka tuli tunnetuksi nimellä Puppe Halonen. Muita Kestilän palkkalistoilla olleita suunnittelijoita ovat Raimo Aaramo, Birgitta Berggren, Arto Elovirta, Anneli Kukkonen, Kari Lehto, Tarja Salomaa ja Matti Seppänen. Freelancereinä Kestilälle suunnittelivat ainakin Marja Suna, Irja Leimu, Ritva-Liisa Pohjalainen sekä ruotsalainen Gunilla Pontén ja tanskalaiset Laise ja Sören Adzer.
Kestilällä oli vuodesta 1972 tehdas myös Nivalassa. Se työllisti parhaimmillaan 280 henkeä etenkin Neuvostoliittoon suuntautuvan bilateraalikaupan ansiosta. Idänkaupan tyrehtyessä lähes 80 vuoden ikään ehtinyt Kestilä Oy ajautui konkurssiin vuonna 1989, tehdasrakennukset myytiin ja 220 työntekijää irtisanottiin. Myymälöiden toimintaa jatkettiin vielä 1990-luvulla.
Kirjallisuutta

Mäki, Heikki: Kestilä 1911–1986, Väläyksiä kolmen neljännesvuosisadan taipaleelta, Kestilä Oy, 1986.
Juva, Einar W.: Kestilän Pukimo Oy 1911–1961, Puoli vuosisataa muodin matkassa, Kestilän Pukimo Oy 1961.
Aiheesta muualla

Kestilän alkuvuosikymmenten mainospainatteita digitoituina
Emil Ketterer

Emil Ketterer (6. elokuuta 1883 Titisee-Neustadt, Saksa – 23. joulukuuta 1959 München, Länsi-Saksa) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili kesäolympialaisissa Tukholmassa vuonna 1912. Myöhemmin hänestä tuli myös natsi ja SA-Obergruppenführer. Ketterer työskenteli lääkärinä ja töihinsä kuului muun muassa eutanasian hyväksyminen ja edistäminen natsihallinnon aikana.
Ketterer syntyi Neustadtissa ja opiskeli sisätauteja ja liikuntalääketiedettä Ludwig Maximilianin yliopistossa Münchenissä. Kesäolympialaisissa 1912 hänet hylättiin 100 metrin kilpailun ensimmäisellä kierroksella, koska hän ei voinut loukkaantumisen vuoksi viedä suoritusta loppuun.
Ketterer osallistui ensimmäiseen maailmansotaan yleislääkärinä Baijerin armeijassa. Sodan jälkeen hän liittyi Bayerische Volksparteihin (BVP, Baijerin kansanpuolue) ja osallistui Freikorpsin yhteenottoihin Münchenin neuvostotasavallan kukistamiseksi. Reichskriegsflaggen-järjestön jäsenenä hän osallistui myös Hitlerin oluttupavallankaappaukseen, ja siitä  hänet palkittiin Verisellä ansiomerkillä. Vuonna 1931 hän liittyi natsipuolueeseen (nro 697) ja vuonna 1931 SA:han, jossa hän työskenteli sen terveyspalvelujen johtajana vuoteen 1937 asti.
Ketterer kuoli 1959 Münchenissä 76-vuotiaana. Hänen tyttärensä Waltrude Schleyer (1916–2008) avioitui SS-upseeri Hanns Martin Schleyerin, joka kohosi sodan jälkeen Saksan liittotasavallan työnantajaliiton puheenjohtajaksi ja joutui Punaisen armeijakunnan kaappaamaksi ja surmaamaksi 1977.
Aiheesta muualla

Luettelo saksalaisista urheilijoista (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Deutsche Biographie
Kertoma

|  n |  n! |
| --- | --- |
0: 1
1
2
3: 6
4: 24
5: 120
6: 720
7: 5040
8: 40 320
9: 362 880
10: 3 628 800
15: 1 307 674 368 000
20: 2 432 902 008 176 640 000
25: 15 511 210 043 330 985 984 000 000
50: 3,04140932... × 1064
70: 1,19785717... × 10100
450: 1,73368733... × 101000
3249: 6,41233768... × 1010 000
25206: 1,205703438... × 10100 000
Positiivisen kokonaisluvun  n kertoma on luvun  n ja kaikkien sitä pienempien positiivisten kokonaislukujen tulo, ja se merkitään  n!. Esimerkiksi
Kertoma kuvaa äärellisen joukon alkioiden permutaatioiden lukumäärää: esimerkiksi 4 ihmistä voivat olla jonossa 24 eri tavalla.
Kertoma voidaan yleistää luonnollisilta luvuilta kompleksilukuihin saakka, tavallisin yleistys on gammafunktio.
Merkinnän  n! esitti ranskalainen matemaatikko Christian Kramp vuonna 1808.
Kertomaa käytetään yleensä pitkien kertolaskujen esittämiseen. Esimerkiksi
Määritelmä

Luvun  n kertoma määritellään seuraavasti:
kaikilla luonnollisilla luvuilla  n\in \mathbb {N} .
Esimerkiksi
On lisäksi määritelty, että  0!=1, koska tyhjä tulo on  1.
Luvun  n kertomaa ei ole määritelty negatiivisille luvuille tai desimaaliluvuille, ainoastaan luonnollisille luvuille.
Stirlingin approksimaatio

Stirlingin approksimaatiolla voidaan arvioida kokonaisluvun kertomaa. Tämän likimääräismenetelmän tarkkuus suurenee kun käsitellään suuria kokonaislukuja. Arvioinnin menetelmää pidetään yleisesti skottilaisen matematiikon James Stirlingin kehittämänä, joskin samoihin aikoihin myös ranskalainen matematiikko Abraham de Moivre oli tutkinut aihetta.
Tilastollisessa termodynamiikassa tarkastellaan hiukkasjoukkoa, jonka suuruus vastaa Avogadron vakiota. Entropiaa laskettaessa tarvitaan näin suuresta hiukkasjoukosta ottaa kertoma, jonka laskeminen ilman likimääräismenetelmää on työlästä.
Stirlingin approksimaation johtamiseksi tarkastellaan kertoman logaritmia kun  n otetaan suurena lukuna:
Euler-MacLaurin -yhtälöä käyttäen saadaan tarkempi approksimaatio:
Tästä yhtälöstä kaksi ensimmäistä termiä ovat täysin riittäviä kertoman luonnollisen logaritmin approksimaation laskemiseksi käsiteltäessä hyvin suurta hiukkasjoukkoa. Oheisessa kuvassa on esitetty havainnollisuuden vuoksi yhtälön kahden ensimmäisen termin ja toisaalta kolmen ensimmäisen termin laskentatarkkuudella suhteellisen virheen pieneneminen tarkasteltavana olevan hiukkaslukumäärän kasvaessa.
Kertoman logaritmiton Stirlingin approksimaatio on  n!\simeq \left({\frac {n}{e}}\right)^{n}{\sqrt {2\pi n}}. Tämän lisäksi kaikilla luonnollisilla luvuilla  n on voimassa arvio:
Esimerkkejä approksimaation käytöstä:
Lukuteoria

Kertomilla on monia sovellutuksia lukuteoriassa. Erityisesti  n! on jaollinen kaikilla lukua  n pienemmillä ja yhtäsuurilla alkuluvuilla. Siitä seuraa, että  n>5 on yhdistetty luku, jos
Vahvempi tulos on Wilsonin lause, jonka mukaan
jos  p on alkuluku.
Ainoa kertoma, joka on myös alkuluku, on 2. On kuitenkin olemassa monia alkulukuja muotoa  \scriptstyle n!\pm 1. Näitä alkulukuja kutsutaan kertoma-alkuluvuiksi.
Kertomafunktion arvo gammafunktion avulla

Kertomafunktio voidaan ilmaista kokonaislukuargumenttisen gammafunktion  \Gamma (x),(x\in \mathbb {N} ) avulla:
.
Gammafunktion avulla kertoma voidaan määritellä myös muille kuin luonnollisille luvuille, mutta tällöin kertoman sijasta yleensä viitataan suoraan gammafunktioon.
Kertomafunktion arvo alkulukutekijöiden tulona

Kertomafunktion arvo voidaan laskea kaavasta
missä luvut  p ovat alkulukuja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mathworld: Factorial (englanniksi)
Mathworld. Stirling's Approximation (englanniksi)
http://factorielle.free.fr (englanniksi)
Online laskimet kertoma
Stirlingin approksimaation aiheuttama suhteellinen virhe on alle 1 % jo 100:n hiukkasen järjestelmässä, joten approksimaatio on tarkka Avogadron vakion suuruiselle hiukkasjoukolle.
Paula Porkka

| Paula Porkka |
| --- | --- |
 Toimittajat Mikko Valtasaari ja Paula Porkka Yleisradion parvekkeella Unionin­kadun varrella Helsingissä vuonna 1966.
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. helmikuuta 1914 Teuva
Kuollut: 28. huhtikuuta 2011 Espoo
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  toimittaja
Paula Loviisa Porkka (3. helmikuuta 1914 Teuva – 28. huhtikuuta 2011 Espoo) oli suomalainen toimittaja. Pääosan urastaan hän työskenteli Yleisradion kirjeenvaihtajana.
Porkka oli Yleisradion ensimmäisiä kirjeenvaihtajia. Hän aloitti kirjeenvaihtajantyönsä Genevessä 1950-luvulla. Hän valmistui voimistelunopettajaksi vuonna 1936 mutta meni vuonna 1937 Suomalaisen työn liiton palvelukseen sen tiedotusosastolle. Sotavuodet hän oli kansanhuoltoministeriön tiedottaja. Vuosina 1945–1954 hän oli Viuhkan ja sitten Hopeapeilin päätoimittaja, ja sen jälkeen hän aloitti Yleisradion, Suomen Kuvalehden ja Uuden Suomen yhteisenä kirjeenvaihtajana ensin Genevessä ja siirtyi vuosiksi 1961–1963 Tunisiaan, jossa seurasi Algerian itsenäisyystaistelua. Vuodesta 1966 hän oli kotimaassa radiouutisten ulkomaantoimittaja kunnes jäi eläkkeelle vuonna 1979. Hän palasi vielä eläkkeelle jäätyäänkin Yleisradion freelancekirjeenvaihtajaksi Geneveen. Tämä toimi kesti vuoteen 1985.
Porkka sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon vuonna 1978.
Porkka julkaisi muistelmansa Eurooppa – meno-paluu vuonna 1989.
Teokset

Eurooppa – meno-paluu. WSOY, 1989. ISBN 951-0-15557-8
Ponderosapöllönen

| Ponderosapöllönen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Pöllölinnut Strigiformes
Heimo::  Pöllöt Strigidae
Suku::  Psiloscops
Laji::  flammeolus 
Kaksiosainen nimi
 Psiloscops flammeolus  (Kaup, 1853) 
Synonyymit
 Otus flammeolus 

Katso myös
   Ponderosapöllönen Wikispeciesissä   Ponderosapöllönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ponderosapöllönen (Psiloscops flammeolus eli Otus flammeolus) on pieni, yöaikaan saalistava pöllölintu.
Koko ja ulkonäkö

Ponderosapöllösen koko on noin 15 cm ja siipiväli 36 cm. Uroksen ja naaraan erottaa painosta. Naaraat ovat suurempia, 62–65 grammaa, koiraat noin 50–52 grammaa. Tieteellinen lajinimi flammeolus johtuu siitä, että sillä on liekkimäisiä merkkejä naamallaan (Bremiller, 2003).
Ulkonäöltään ponderosapöllönen muistuttaa lännenkirkupöllöstä, mutta painaa vain neljänneksen siitä, ja sen korvatupsut ovat pienet, tuskin näkyvät. Sen silmät ovat tummat, ja sillä on erilainen ääni kuin lännenkirkupöllöllä. Se ääntelee sarjalla melko matalia yksi- tai kaksitavuisia huhuiluja.
Levinneisyys

Ponderosapöllösen pesimäalue ulottuu Brittiläisestä Columbiasta Yhdysvaltojen länsiosan kautta Keski-Meksikoon. Se on neotrooppinen muuttolintu ja talvehtii Yhdysvaltojen eteläpuolella, mutta myös Etelä-Texasissa, Arizonassa ja Kaliforniassa. Toisin kuin monet pöllöt, se muuttaa syksyllä pois Kanadasta ja Yhdysvalloista. Talvella niitä tavataan Keski-Amerikassa alueella, joka ulottuu Meksikosta Guatemalaan ja El Salvadoriin. Ne lähtevät pesimäalueeltaan elokuussa kohti talvehtimisalueita ja palaavat pesimään huhtikuun lopulla ja toukokuun alussa..
Pesintä

Ponderosapöllönen tekee pesän puunkoloihin, ja se munii 2–4 munaa, joita se hautoo 26 päivää. Poikaset alkavat saalistaa itsenäisesti noin 25–32 päivän ikäisinä. Ne eivät pesi muualla kuin puunkoloissa. Naaraat yleensä valitsevat kolon, joka on ollut aiemmin tikan pesä. Pesä on paljas, eikä siinä ole mitään pehmustetta. Se muodostaa lisääntyviä pareja pesivien ryhmien välisille tyhjille alueille. Ne pesivät yleensä kerran vuodessa. Muiden petolintujen tavoin ne elävät pitkään ja pesintä onnistuu hyvin. Pesimäaikaan urokset hankkivat naaraalle ravintoa.
Pesimäpaikka on Länsi-Yhdysvalloissa ja -Kanadassa yleensä vanha avoin keltamänty- tai douglaskuusimetsä. Joskus ne saattavat pesiä myös lehtimetsässä, jossa on jonkin verran havupuita.
Ravinto

Ne syövät melkein pelkästään hyönteisiä, mutta hyvin satunnaisesti myös pieniä nisäkkäitä, kuten päästäisiä. Niiden syömät hyönteiset ovat lähinnä pieniä perhosia, joko yö- tai päiväperhosia. Ne syövät myös sirkkoja ja kovakuoriaisia.
Suojelutilanne

IUCN:n (International Union for the Conservation of Nature) luettelossa ponderosapöllönen on elinvoimainen, mutta joillakin alueilla populaatio saattaa olla pienenemässä.