stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Roope Ankka
Hahmo > Kultu Kimallus

Roopen ainoana rakkautena pidetään Kultu Kimallusta, jonka Roope tapasi nuoruusvuosinaan Yukonissa. Yhdessäkään tarinassa Roope ei ole myöntänyt (ainakaan ääneen) ihastustaan Kultu Kimallukseen, mutta muutamat seikat puhuvat puolestaan:
Esimerkiksi Carl Barksin klassikkotarinassa Takaisin Klondikeen kohdassa, jossa Roope jälleen tapaa Kultun, hän vaikuttaa tunteneen tämän paremmin kuin vain tavallisen kapakanomistajan. Kultun onnistuu houkutella muuten niin varovainen, tarkkaavainen ja ennakkoluuloinen Roope juomaan kanssaan kuppi kahvia ja onnistua livauttamaan kahviin unilääkettä.
Don Rosan tarinassa Yukonin sydämet Roope tavoittelee hyvin hanakasti Kultun tapaamista. Hän myös näkee tästä unta. Tarinassa Kultu myös lähettää Roopelle kirjeen, jota hän ei koskaan avaa vaan jättää kirjeen avaamattomana lumihankeen, koska pelkää kirjeessä olevan jotakin sydäntäsärkevää. Tarinan kommentaarissa Rosa vihjailee, että kirjeen sisältö olisi voinut muuttaa Roopen elämän.
Toisessa Rosan tarinassa Unelmoiden läpi elämän Roope tapaa Kultun viimein kahden kesken (tosin vain unessa). Heidän keskustelunsa (josta lukijat näkevät vain pienen alun) tuntuu kertovan heidän suhteestaan.
Tarinassa White Agony Creekin vanki Kultu ja Roope riitelevät, ja Roope vangitsee Kultun kuukauden ajaksi kaivaukselleen White Agony Creekin laaksoon, jotta tämä näkisi, kuinka vaikeaa kullankaivajien on hankkia kulta, jonka he käyttävät Kultun saluuna Rivollissa. Kultu suutelee Roopea vähintään kahdesti (ensimmäisellä kerralla tarkoituksena oli vain hämätä Roopea), ja annetaan ymmärtää että heidän välillään tapahtui tuon kuukauden aikana muutakin. Tarinan lopussa paljastuu, että Roopen rakkain omaisuus on Kultun hiuskiekura.
Tarinassa Kolikko karussa Roope on yllättävän kiintynyt Kultuun liittyvään kolikkoon.
Tarinassa Kaikkein mieluisin lahja nykypäivän Roope tapaa Kultun, joka kuiskaa jotain Roopen korvaan. Roope yrittää vältellä häntä, mutta Kultu pakottaa Roopen suudelmaan vetäen häntä poskiparrasta. Roope näyttää suuttuvan asiasta, komentaa Kultun pois, mutta tämän mentyä alkaa huokailla itsekseen ja tuijotella aatteissaan kaukaisuuteen.
Tarinassa Talon kokoinen vastustaja selviää, että Roopella on makuuhuoneessaan Kultun kuva, jolle hän toivottaa hyvää yötä.
Kohtaamiset historiallisten henkilöiden kanssa

Useissa Don Rosan tarinoissa Roope kohtaa nuoruudessaan merkittäviä historiallisia henkilöitä. Näistä merkittävin on 26. Yhdysvaltain presidentti Theodore Roosevelt, jonka Roope on kohdannut ainakin kolmesti. Roosevelt esitetään sarjakuvissa Roopen hyvänä ystävänä.
| Kuka | Missä | Milloin | Tarina |
| --- | --- | --- | --- |
| John Jacob Astor IV | RMS Titanic | 1912 | Maailman rikkain ankka |
| P. T. Barnum | Hämäys, Arizona, Yhdysvallat | 1890 | Hämäyksen hurrikaani |
| Roy Bean | White Agony Creekin laakso, Yukon, Kanada | 1897 | White Agony Creekin vanki |
| Buffalo Bill | Hämäys, Arizona, Yhdysvallat | 1890 | Hämäyksen hurrikaani |
| Butch Cassidy | White Agony Creekin laakso, Yukon, Kanada | 1897 | White Agony Creekin vanki |
| Marcus Daly | Butte, Montana, Yhdysvallat | 1884 | Kuparikukkulan kuningas |
| Daltonin veljekset | Hämäys, Arizona, Yhdysvallat | 1890 | Hämäyksen hurrikaani |
| Wyatt Earp | Skagway, Alaska, Yhdysvallat White Agony Creekin laakso, Yukon, Kanada | 1896 1897 | Klondiken keisari White Agony Creekin vanki |
| Geronimo | Hämäys, Arizona, Yhdysvallat | 1890 | Hämäyksen hurrikaani |
| Matthew Henson | Pohjoisnapa | 1909 | Maailman rikkain ankka |
| Esteban Huertas | Panama | 1906 | Culebran liikenero |
| Frank James | Yhdysvallat | 1882 | Julman maan jehu |
| Jesse James | Yhdysvallat | 1882 | Julman maan jehu |
| E. Moore | Cutty Sark | 1883 | Cutty Sarkin cowboykapteeni |
| Jack London | Dawson City, Yukon, Kanada | 1898 | Yukonin sydämet |
| Elias Lönnrot | Glasgow, Skotlanti, Iso-Britannia | 1877 | Sammon salaisuus |
| Murdo MacKenzie | Montana, Yhdysvallat | 1882–1884 | Julman maan jehu Kuparikukkulan kuningas |
| Bat Masterson | White Agony Creekin laakso, Yukon, Kanada | 1897 | White Agony Creekin vanki |
| Nikolai II | Pietari, Venäjä | 1910 | Maailman rikkain ankka |
| Adolf Erik Nordenskiöld | Chicago, Illinois, Yhdysvallat | 1892 | Temppeliherrojen kätketty kruunu |
| Annie Oakley | Hämäys, Arizona, Yhdysvallat | 1890 | Hämäyksen hurrikaani |
| Robert Peary | Pohjoisnapa | 1909 | Maailman rikkain ankka |
| Edith Roosevelt | Panama | 1906 | Culebran liikenero |
| Theodore Roosevelt | Montana, Yhdysvallat Ankkalinna, Calisota, Yhdysvallat Panama | 1882 1902 1906 | Julman maan jehu Ankkalinnakkeen valloittaja Culebran liikenero |
| William Scarth | Dawson City, Yukon, Kanada | 1898 | Yukonin sydämet |
| Samuel Benfield Steele | Dawson City, Yukon, Kanada | 1898 | Yukonin sydämet |
| George Shanton | Panama | 1906 | Culebran liikenero |
| John Frank Stevens | Panama | 1906 | Culebran liikenero |
| Sundance Kid | White Agony Creekin laakso, Yukon, Kanada | 1897 | White Agony Creekin vanki |
| Jacob Waltz | Hämäys, Arizona, Yhdysvallat | 1890 | Hämäyksen hurrikaani Hollantilaisen salaisuus |
Roope Ankka piirretyissä

Disney-piirretyissä Roope Ankka teki ensiesiintymisensä lyhytanimaatiossa Roope Ankka ja rahan alku (Scrooge McDuck and Money) vuodelta 1967 ääninäyttelijänään Bill Thompson. Siinä Roope opetti ankanpojille liiketaloutta samaan tapaan kuin Taavi Ankka oli toiminut piirroselokuvien opettajahahmona.
Roope nähtiin sittemmin myös animaatioelokuvassa Mikki Hiiren jouluaatto vuodelta 1983, joka pohjautui saituri Ebenezer Scroogen joulukuvaelmaan. Roopen ääninäyttelijä oli Alan Young, joka sittemmin toimi hahmon äänenä myös piirrossarjoissa Ankronikka, Akun tehdas, Mikin klubi ja Mikki Hiiri kuolemaansa asti vuonna 2016.
Vuoden 2017 sarjassa DuckTales Roopea ääninäyttelee David Tennant.
Ankronikassa Roopesta tulee Tupun, Hupun ja Lupun huoltaja, kun Aku liittyy Yhdysvaltain laivastoon. Sarjassa Roope on paljon kiltimpi ja ystävällisempi hahmo kuin sarjakuvissa; hän ei ole enää yhtä ahne ja saita ja jopa antaa jopa eräässä jaksossa pojille rahaa elokuviin. Useimmista sarjakuvista poiketen Roope ei myöskään asu rahasäiliössä, vaan suuressa kartanossa, jossa hänen palvelijoitaan ovat lastenhoitaja rouva Taateli ja hovimestari Ankenström. Ankronikan ja lyhytelokuvan Potkupallo-Hessu suomenkielisessä versiossa Roopen ääninäyttelijä on Pekka Autiovuori. Muita Roope Ankan suomenkielisiä ääninäyttelijöitä ovat olleet muun muassa Seppo Mäki ja Matti Ranin.
Ankronikassa Roopella on myös alter-ego nimeltä Naamio-ankka.
Roope Ankka mainonnassa

Eräät pankit ovat käyttäneet Roope Ankka -hahmoa Disney-yhtiön luvalla markkinointiviestinnässään säästäväisyyden symbolina, Suomessa tunnetuimpana esimerkkinä KOP:n arkun mallinen muovinen säästölipas, jonka päällä Roope Ankka istuu. KOP:n ensimmäiset pankkiautomaatit 1980-luvun alussa olivat nimeltään Roopeja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
I.N.D.U.C.K.S.: Uncle Scrooge. (englanniksi)
Who's who in Duckburg–Scrooge McDuck. (englanniksi)
Disney's HooZoo–Scrooge McDuck. (englanniksi)
Dagobert-Duck.com. (saksaksi)
Don Rosan Roope Ankan elämä ja teot -sarjakuvakirjan ensimmäinen suomalainen laitos vuodelta 1997. Kansikuvan etualalla poseeraa ”nykyajan” Roope ja taustalla on levitettynä leikekirja, joka sisältää keskeisiä kohtauksia ja henkilöitä hänen menneisyydestään.
Don Rosan piirros Tupusta, Hupusta ja Lupusta sekä Akusta ja Iineksestä Roopen haudan äärellä. Piirros julkaistiin alun perin saksalaisessa Der Donaldist -fanzinessa vuonna 1991.
Kiinan Grand Prix

|  Kiinan Grand Prix  |
| --- | --- |
 Shanghai International Circuit
Rata:  Shanghai International Circuit
Sijainti:  Shanghai, Kiina
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,451 km
Kilpailun pituus:  56 kierrosta, 305,066 km
Eniten voittoja
Kuljettajat:   Lewis Hamilton (6) 
Tallit:  Mercedes (6)
Viimeisin kilpailu (2024):
Voittaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Voittoaika:  1:40.52,554
Toinen:   Lando Norris   (McLaren-Mercedes)
Kolmas:   Sergio Pérez   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Sprinttikilpailu
Voittaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Toinen:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Kolmas:   Sergio Pérez   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Paalupaikka
Kuljettaja:   Max Verstappen   (Red Bull Racing-Honda RBPT)
Paaluaika:  1.33,660
Nopein kierros
Kuljettaja:   Fernando Alonso   (Aston Martin Aramco-Mercedes)
Kierrosaika:  1.37,810 (kierroksella 45)
Kiinan Grand Prix (kiin. 中國大獎賽) on Shanghaissa Kiinassa järjestettävä Formula 1 -sarjan osakilpailu. Se on järjestetty kausina 2004–2019 ja koronapandemian aiheuttemien peruutusten jälkeen uudelleen kaudesta 2024 alkaen.
Ajatus Formula 1 -kilpailun järjestämisestä Kiinassa virisi 1990-luvun lopulla. Vuoden 1999 Formula 1 -kalenteriin oli merkitty Kiinan GP, joka olisi ajettu Zhuhain radalla. Kilpailu kuitenkin pudotettiin kalenterista logististen ongelmien vuoksi.
Kiinassa syntyi myöhemmin uusi projekti Formula 1 -kilpailun saamiseksi maahan ja syksyllä 2002 Formula 1:n kaupallisten oikeuksien haltija Bernie Ecclestone ilmoitti, että kaudella 2004 Shanghaissa ajettaisiin Formula 1:n MM-osakilpailu. Kiinan Grand Prix järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2004.
Saksalainen rata-arkkitehti Hermann Tilke suunnitteli huippumodernin Shanghai International Circuitin, joka rakennettiin Shanghain miljoonakaupungin keskustan lähettyville. Vuonna 2004 Kiinan GP oli Formula 1 -kauden kolmanneksi viimeinen osakilpailu. Vuonna 2005 Shanghai sai kunnian isännöidä kauden päätöskilpailua. Osakilpailu on ollut suuri menestys ja kerännyt katsomoihin valtavat määrät ihmisiä. McLaren-tallin toimitusjohtaja Zak Brown on esittänyt toivomuksen, että Shanghain lisäksi ajettaisiin myös Pekingissä tai Wuxin kaupungissa.
Kauden 2019 kilpailu oli Formula 1 -sarjan tuhannes Grand Prix. Vuonna 2020 kilpailua ei ajettu maan koronaviruspandemian vuoksi ja koronavirusrajoitusten vuoksi kilpailua ei järjestetty myöskään kausilla 2021–2023, vaikka marraskuussa 2021 uutisoitiin, että Kiinan osakilpailun kisajärjestäjillä on monivuotinen kilpailusopimus kauteen 2025 asti.
Voittajat

Suomalaisista kilpailun ovat voittaneet Kimi Räikkönen vuonna 2007 ja Nico Rosberg vuosina 2012 ja 2016. Vuoden 2012 voitto oli samalla Nico Rosbergin F1-uran ensimmäinen.
| Kausi | Kuljettaja | Valmistaja | Rata | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 |  Rubens Barrichello | Ferrari | Shanghai | Raportti |
| 2005 |  Fernando Alonso | Renault | Shanghai | Raportti |
| 2006 |  Michael Schumacher | Ferrari | Shanghai | Raportti |
| 2007 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | Shanghai | Raportti |
| 2008 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | Shanghai | Raportti |
| 2009 |  Sebastian Vettel | Red Bull-Renault | Shanghai | Raportti |
| 2010 |  Jenson Button | McLaren-Mercedes | Shanghai | Raportti |
| 2011 |  Lewis Hamilton | McLaren-Mercedes | Shanghai | Raportti |
| 2012 |  Nico Rosberg | Mercedes | Shanghai | Raportti |
| 2013 |  Fernando Alonso | Ferrari | Shanghai | Raportti |
| 2014 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Shanghai | Raportti |
| 2015 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Shanghai | Raportti |
| 2016 |  Nico Rosberg | Mercedes | Shanghai | Raportti |
| 2017 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Shanghai | Raportti |
| 2018 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-TAG Heuer | Shanghai | Raportti |
| 2019 |  Lewis Hamilton | Mercedes | Shanghai | Raportti |
| 2024 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-Honda RBPT | Shanghai | Raportti |
Tilastoja

Eniten voittoja (kuljettajat)
| Sija | Kuljettaja | Vuodet | Voittoja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Lewis Hamilton | 2008, 2011, 2014–2015, 2017, 2019 | 6 |
| 2. |  Fernando Alonso | 2005, 2013 | 2 |
|  |  Nico Rosberg | 2012, 2016 | 2 |
| 4. |  Rubens Barrichello | 2004 | 1 |
|  |  Michael Schumacher | 2006 | 1 |
|  |  Kimi Räikkönen | 2007 | 1 |
|  |  Sebastian Vettel | 2009 | 1 |
|  |  Jenson Button | 2010 | 1 |
|  |  Daniel Ricciardo‎ | 2018 | 1 |
|  |  Max Verstappen | 2024 | 1 |
Eniten voittoja (tallit)
| Sija | Talli | Vuodet | Voittoja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Mercedes | 2012, 2014–2017, 2019 | 6 |
| 2. |  Ferrari | 2004, 2006–2007, 2013 | 4 |
| 3. |  McLaren-Mercedes | 2008, 2010–2011 | 3 |
|  |  Red Bull Racing | 2009, 2018, 2024 | 3 |
| 5. |  Renault | 2005 | 1 |
Eniten paalupaikkoja (kuljettajat)
| Sija | Kuljettaja | Vuodet | Paalupaikkoja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Lewis Hamilton | 2007–2008, 2013–2015, 2017 | 6 |
| 2. |  Sebastian Vettel | 2009–2011, 2018 | 4 |
| 3. |  Fernando Alonso | 2005–2006 | 2 |
|  |  Nico Rosberg | 2012, 2016 | 2 |
| 5. |  Rubens Barrichello | 2004 | 1 |
|  |  Valtteri Bottas | 2019 | 1 |
|  |  Max Verstappen | 2024 | 1 |
Eniten paalupaikkoja (tallit)
| Sija | Talli | Vuodet | Paalupaikkoja |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Mercedes | 2012–2017, 2019 | 7 |
| 2. |  Red Bull Racing | 2009–2011, 2024 | 4 |
|  |  McLaren-Mercedes | 2006–2008 | 3 |
| 4. |  Ferrari | 2004, 2018 | 2 |
| 5. |  Renault | 2005 | 1 |
Sponsorit

2004–2008: Sinopec Chinese Grand Prix
2011–2014: UBS Chinese Grand Prix
2016: Pirelli Chinese Grand Prix
2017–2019: Heineken Chinese Grand Prix
2024: Lenovo Chinese Grand Prix
Michael Eyssimont

Michael Eyssimont (s. 9. syyskuuta 1996 Littleton, Colorado, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija. Eyssimont edustaa NHL-joukkue Seattle Krakenia. Ennen NHL-uraansa hän pelasi USHL-juniorisarjassa Fargo Forcen ja Sioux Falls Stampeden joukkueissa. Hän pelasi myös St. Cloud State yliopiston joukkuessa. Los Angeles Kings varasi hänet viidennellä kierroksella 142. varausvuorolla vuoden 2016 NHL:n varaustilaisuudessa. Hän ei ole kuitenkaan pelannut yhtään NHL-ottelua Kingsin joukkueessa. Lightningin lisäksi Eyssimont on edustanut NHL:ssä Lightningin lisäksi myös Winnipeg Jetsin ja San Jose Sharksin joukkueita. Hänen pelipaikkansa on keskushyökkääjä ja hänen kätisyytensä on vasen. Eyssimont on pelannut 189 NHL:n runkosarjan ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt 21 maalia ja 29 syöttöä eli yhteensä 50 tehopistettä. Eyssimont on pelannut kahdeksan NHL:n pudotuspelien ottelua. Näissä otteluissa hän on tehnyt yhden maalin ja yhden syötön eli yhteensä kaksi tehopistettä. Uran tilastot päivitetty 26. helmikuuta 2025. Maaliskuussa 2025 Lightning kauppasi Eyssimontin, ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2026 varaustilaisuudessa, ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2027 varaustilaisuudessa ja toisen kierroksen varausvuoron vuoden 2025 varaustilaisuudessa Seattle Krakeniin vaihdossa Oliver Bjorkstrandiin, Yanni Gourdeen ja viidennen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa.
Kiinanhelmipensas

| Kiinanhelmipensas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Helmipensaat Exochorda
Laji::  racemosa
Kaksiosainen nimi
 Exochorda racemosa  (Lindl.) Rehder 
Synonyymit
 Exochorda racemosa subsp. racemosa  Amelanchier racemosa Fortune ex Lindl. 
Katso myös
   Kiinanhelmipensas Wikispeciesissä   Kiinanhelmipensas Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kiinanhelmipensas eli helmipensas (Exochorda racemosa) on ruusukasvien heimoon ja helmipensaiden sukuun kuuluva kasvilaji, joka kasvaa luonnonvaraisena Kiinassa ja Japanissa.
Ulkonäkö ja koko

Kiinanhelmipensas on korkeintaan kolmen metrin korkuiseksi kasvava, pysty ja kesävihanta, pyöreämuotoinen pensas, jonka vuorottaiset lehdet ovat 2,5–7,6 senttimetriä pitkiä ja karvattomia; lehtimuoto voi olla kiilatyvinen, pitkänpyöreä, soikea tai vastapuikea. Lehdet ovat ehytlaitaisia tai kärkeä kohti sahalaitaisia. Hoikat, nuorena ruskeat varret muuttuvat 2–3-vuotiaalla pensaalla harmaanruskeiksi ja niiden kuori alkaa halkeilla. Puikeat, limittäiset silmut ovat tumman punertavanruskeita. Syysväritys on mitätön.
Kiinanhelmipensas kukkii huhti-toukokuussa näyttävin valkoisin terttukukinnoin, joissa kussakin on 6–10 4–5-teräistä kukkaa. Noin 2,5–3,5 senttimetrin levyiset kukat kestävät lämpötilasta riippuen 1–2 viikkoa. Heteitä on 15–20. Kesä-heinäkuussa kypsyvä hedelmä on ruskea, tähtimäinen, viisilohkoinen sinkokota, joka jää kiinni kasviin. Kukat kehittyvät edellisen vuoden versoihin; kasvi on pääsääntöisesti kaksikotinen, mutta sillä on myös kaksineuvoisia kukkia.
Kasvin kromosomiluku on 2n = 16 tai 2n = 18.
Levinneisyys

Kiinanhelmipensas kasvaa luonnossa varjoisilla rinteillä Kiinan Henanin, Jiangsun, Jiangxin ja Zhejiangin maakunnissa 200–500 metrin korkeudella merenpinnasta sekä Japanissa ja Keski-Aasiassa.
Käyttö

Kiinanhelmipensasta kasvatetaan koristekasvina muun muassa pensasaidoissa. Vaikka pensas kasvaa luontaisella levinneisyysalueellaan myös varjossa, se viihtyy kasvatettuna paremmin aurinkoisilla tai puolivarjoisilla kasvupaikoilla; parhaiten kasvi kukkii täydessä auringossa. Kasvupaikan tulisi olla suojainen. Kiinanhelmipensas sietää monenlaista maaperää, mutta viihtyy parhaiten lievästi happamassa ja savisessa sekä kosteassa ja läpäisevässä, ravinteikkaassa maaperässä. Pensas on pääosin tuholaisenkestävä, mutta hyötyy kylminä talvina talvisuojauksesta.
Taksonomia

Lajin kuvasi ensimmäisenä John Lindley vuonna 1847 tuomipihlajien sukuun nimellä Amelanchier racemosa, ja nykyisen nimensä se sai vuonna 1913. Kasvin suomenkielinen nimi tulee sen helmiä muistuttavista kukkanupuista.
Kiinanhelmipensaalla on kaksi alalajia:
Exochorda racemosa subsp. racemosa
Koreanhelmipensas (Exochorda racemosa subsp. serratifolia (S.Moore) F.Y.Gao & Maesen, syn. Exochorda serratifolia)
Kasvin oksa
Duma Boko

| Duma Boko |
| --- | --- |
 Duma Boko vuonna 2025.
Botswanan presidentti
 1. marraskuuta 2024 –  
Edeltäjä:  Mokgweetsi Masisi
Henkilötiedot
Syntynyt: 1969 Mahalapye, Botswana
Ammatti:  juristi
Tiedot
Puolue:  Umbrella for Democratic Change
Kumppani:  Kaone Boko
Koulutus:  Botswanan yliopisto Harvardin yliopisto
Aiheesta muualla
dumaboko.com
Duma Boko (s. 1969) on Botswanan istuva presidentti. Hän vannoi virkavalansa 1. marraskuuta 2024 voitettuaan aikaisemman presidentin Mokgweetsi Masisin yllättäviksi luonnehdituissa vaaleissa, joissa Boko edusti oppositiopuolue Umbrella for Democratic Changea ja Masisi pitkään maata hallinnutta Botswanan demokraattipuoluetta.
Boko on ammatiltaan juristi.
Elämäkerta

Duma Boko syntyi Mahalapyen pikkukaupungissa Botswanan Central Districtin alueella 1969.
Boko on opiskellut lakia ensin Botswanassa ja myöhemmin Harvardin yliopistossa Yhdysvalloissa erikoistuen ihmisoikeuksiin. Lakiurallaan hänestä tuli yksi kotimaansa johtavista juristeista.
Elämäkerta > Poliittinen ura

Bokosta tuli Botswanan kansallisen rintaman (Botswana National Front, BNF) johtaja vuonna 2010. BNF mukaili aikanaan kommunistista linjaa, mutta sen sanotaan sittemmin liikkuneen kohti keskustaa. BNF oli oppositiopuolue, joka hävisi useita vaaleja. Boko oli tähän turhauduttuaan mukana perustamassa oppositiopuolueiden liittoumana syntynyttä uutta Umbrella for Democratic Change- eli UDC-puoluetta.
Bokoa arvosteltiin 2010-luvulla, kun hän oli itse kritisoinut Botswanan yliopiston henkilökuntaa. Tämä nähtiin joissakin piireissä hyökkäyksenä maan koulutusjärjestelmää vastaan.
Elämäkerta > Presidenttinä

Boko asettui kolmatta kertaa ehdolle Botswanan presidentinvaaleissa vuonna 2024 UDC:n ehdokkaana. Hän ajoi kampanjassaan valtion suurempaa osuutta maan taloudessa ja kestävää kehitystä. Hänen kilpailijansa muiden ohella oli maata sen itsenäisyydestä saakka hallinneen Botswanan demokraattipuolueen (Botswana Democratic Party, BDP) istunut presidentti Mokgweetsi Masisi. Boko voitti BDP:n istuvan presidentin ja vannoi virkavalansa 1. marraskuuta 2024. Vaalivoittoa luonnehdittiin yllätykseksi. BDP:n tappioon mainittiin vaikuttaneen esimerkiksi maan taloudelliset vaikeudet, joita synnyttivät esimerkiksi timanttien maailmanmarkkinoiden laskusuhdanne ja sen jälkivaikutukset maailmanlaajuisesti suurimmassa korkealaatuisten timanttien tuottajamaassa.
Mark Hardy

| Mark Hardy> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. helmikuuta 1959 (ikä 66) Samedan, Sveitsi
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  88 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1979–1994
Seurat:  Montreal Juniors (QMJHL)  Los Angeles Kings (NHL)  Binghamton Dusters (AHL)  New York Rangers (NHL)  Phoenix Roadrunners (IHL)  Detroit Vipers (IHL)  Los Angeles Ice Dogs (IHL)
NHL-varaus:  30. varaus, 1979 Los Angeles Kings
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Moskova 1986 | jääkiekko |  |
Mark Lea Hardy (s. 1. helmikuuta 1959 Samedan, Sveitsi) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi puolustajana NHL:ssä 15 kauden aikana 915 peliä. Hardy on toiminut NHL:ssä apulaisvalmentajana vuodesta 1999 lähtien.
Junioriura

Hardy pelasi juniorijääkiekkoa QMJHL:n Montreal Juniorsissa vuodesta 1975 vuoteen 1979. Hänet valittiin keväällä 1978 liigan parhaaksi puolustajaksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Seuraavana keväänä hänet valittiin liigan kolmanteen tähdistöön ja samana kesänä Los Angeles Kings varasi hänet vuorolla 30 vuoden 1979 NHL:n varaustilaisuudessa.
Ammattilaisura

Hardy siirtyi Los Angeles Kingsiin heti syksyllä 1979. Hän pelasi ensimmäisen NHL pelinsä lokakuussa, mutta suurin osa kaudesta meni farmijoukkue Binghampton Dustersissa AHL:ssä. Kaudella 1980–81 Hardy vakiinnutti paikkansa Los Angelesin kokoonpanossa seuraavaksi kahdeksaksi vuodeksi. Kaudella 1980–81 hän muodosti pakkiparin yhdessä Jerry Korabin kanssa. Seuraavalla kaudella Hardyn parina oli Rick Chartraw. Hänen paras kautensa NHL:ssä oli 1984–85, jolloin hän teki 53 tehopistettä 78 ottelussa. Hardy loukkasi ranteensa harjoituspelissä ennen kauden 1985–86 alkua. Ranne leikattiin ja hän joutui olemaan sivussa joulukuuhun saakka. Keväällä 1986 Hardy edusti Kanadaa MM-kisoissa. Jättäessään Los Angelesin Hardy oli eniten pisteitä tehnyt puolustaja joukkueessa. Hänet valittiin joukkueen parhaaksi puolustajaksi keväällä 1985 ja 1987.
Los Angeles Kings myi Hardyn New York Rangersiin helmikuussa 1988. Kings sai vaihdossa Ron Duguayn. Rangers myi Hardyn uudestaan vain neljä kuukautta myöhemmin, kesäkuussa 1988. Hardy kaupattiin Minnesota North Starsiin, josta Rangers sai myöhemmin korvauksena Louie Debruskin. Hardy palasi Minnesotasta New Yorkin riveihin seuraavassa joulukuussa, kun seura vaihtoi hänet Larry Bernardiin ja varausoikeuteen.
Hardy sai viiden ottelun pelikiellon lyötyään mailalla Winnipeg Jetsin Doug Evansia marraskuussa 1990. Kaudella 1991–92 Hardyn selkä venähti marraskuussa ja hänen olkapäänsä meni sijoiltaan joulukuussa. Vammojen vuoksi hän pelasi kaudella vain 52 peliä. Hardy palasi takaisin Los Angelesiin, kun Kings osti hänet New Yorkista vaihdossa John McIntyreen maaliskuussa 1993. Samana keväänä Los Angeles eteni aina Stanley Cupin finaaleihin asti, mutta hävisi finaalisarjan Montreal Canadiensille. Kaudella 1993–94 Hardy ei mahtunut enää Los Angelesin vakiokokoonpanoon ja suurimman osan kaudesta hän pelasi farmijoukkue Phoenix Roadrunnersissa. Kauden päätteeksi Los Angeles purki Hardyn sopimuksen.