stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ihana Elisa

| Ihana Elisa> Elisa di Rivombrosa |
| --- | --- |
 Aglièn linna - Castello Ducale Entinen Savoijin kuningashuoneen kesäpalatsi. Sarjan kuvauspaikka
Tyyli:  draama
Kestoaika:  n. 50 minuuttia
Alkuperämaa:   Italia
Alkuperäiskieli:  italia
Verkko:  Canale 5 (Italia)
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  52
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Cinzia Th. Torrini
Tuotantoyhtiö(t):  Reti Televisive Italiane
Aiheesta muualla
IMDb 
Ihana Elisa (Elisa di Rivombrosa) on italialainen historiallinen draamasarja. Sarjaa on tehty kaksi tuotantokautta vuosina 2003–2005, minkä lisäksi sille on tehty spin-off-sarja Ihanan Elisan tytär vuonna 2007. Elisan tarina perustuu löyhästi englantilaisen Samuel Richardsonin (1689–1761) moraalikysymyksiä käsittelevään romaaniin Pamela vainottuna (Pamela, a Virtue Rewarded).
Ihana Elisa oli Italian suosituin draamasarja vuonna 2004. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV2.milloin?
Juoni > Ensimmäinen tuotantokausi

Kotiinsa palaava nuori kreivi Fabrizio Ristori iskee silmänsä äitinsä kauniiseen palvelijattareen Elisaan. Alempaan säätyyn kuuluva Elisa on kuitenkin ylpeä nuori nainen, joka suojelee arvokkuuttaan ja torjuu Fabrizion lähentelyt. Ympärillä juonittelevat aristokraatit ja entiset rakastajattaret yrittävät viedä kreivin huomion, mutta tämä ei saa ihanaa Elisaa mielestään.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi keskittyy kreivi Fabrizio Ristorin ja palvelijatar Elisa Scalzin rakkaussuhteeseen. Aateliset yrittävät murhata kuninkaan, ja kreivi Ristori yrittää estää tämän suunnitelman toteutumisen.
Juoni > Toinen tuotantokausi

Elisa ja Fabrizio ovat viimein saaneet toisensa. Heidän onnensa täyttymystä lisää kauniin pienen tyttären, Agnesen, syntymä. Suurinkaan onni ei aina kestä ikuisesti, ja synkät varjot seuraavat haukkana Elisaa ja Fabriziota.
Vanha vihollinen Ranieri pääsee vapaaksi. Hän liittoutuu Armand Benacin kanssa, jolle Rivombrosan kartano on velkaantunut.
Järkyttävä tragedia musertaa Elisan onnen, kun Fabrizio murhataan. Miehensä traagisesti menettävä Elisa jatkaa silti sitkeästi oikeamielistä taisteluaan 1700-luvun aatelisten kovassa maailmassa.
Ristorien kartano on veloissa ja Elisa matkustaa Napoliin ratkaistakseen kartanon velkaongelmat. Matkalla hän tapaa salaperäiseen merikapteeni Christian Greyn. Napolissa Elisa kohtaa vanhan vihollisensa ja velkaongelmien ratkaiseminen ei olekaan niin yksinkertaista kuin hän kuvitteli.
Huoli kasvavasta lapsesta on kaikkein lähinnä Elisan sydäntä, mutta kaunis nuori leski jaksaa uskoa myös romantiikkaan ja uudelleen löytyvään onneen.
Rooleissa

Vittoria Puccini: kreivitär Elisa Scalzi Ristori di Rivombrosa
Alessandro Preziosi: kreivi Fabrizio Ristori di Rivombrosa
Antonio Cupo: kapteeni Christian Grey/ruhtinas Cristiano Caracciolo di Montesanto (2. tuotantokausi)
Antonella Fattori: markiisitar Anna Ristori Radicati di Magliano
Giovanni Guidelli: Victor Benac (2. tuotantokausi)
Raffaello Balzo: Armand Benac (2. tuotantokausi)
Marina Giordana: Artemisia Scalzi (1. tuotantokausi)
Pamela Saino: Orsolina Scalzi (1. tuotantokausi)
Victor Alfieri: Zanni LaMorte (2. tuotantokausi)
Linda Batista: Isabella
Jane Alexander: markiisitar Lucrezia Van Necker
Sergio Assisi: paroni Nicola di Conegliano (2. tuotantokausi)
Fiorenza Marchegiani: paronitar Christinella di Conegliano (2. tuotantokausi)
Kaspar Capparoni: kreivi Giulio Drago (1. tuotantokausi)
Pierluigi Coppola: Angelo Buondio
Luca Ward: herttua Ottavio Ranieri
Regina Bianchi: kreivitär Agnese Ristori di Rivombrosa I (1. tuotantokausi)
Cesare Bocci: Antonio Ceppi
Francesca Rettondini: herttuatar Clelia Bussani (1. tuotantokausi)
Antonino Iuorio: markiisi Alvise Radicati di Magliano (1. tuotantokausi)
Antonio Salines: markiisi Jean Luc Beauville (1. tuotantokausi)
Giovanna Rei: markiisitar Betta Maffei di Barbero (1. tuotantokausi)
Eleonora Mazzoni: markiisitar Margherita Maffei di Barbero
Micol Santilli: kreivitär Agnese Ristori di Rivombrosa II (2. tuotantokausi)
Daniel Tschirley ja Daniel T. Shirlley: kreivi Martino Ristori di Rivombrosa
Charlotte Previati: markiisitar Emilia Radicati di Magliano
Enrico Beruschi: Lelio Sorbelloni
Vittorio Viviani: markiisi Ludovico Maffei di Barbero (1. tuotantokausi)
Valentina Beotti: Lucia Ceppi (1. tuotantokausi)
Sabrina Sirchia: Bianca Buondio
Marzia Ubaldi: Amelia
Elisabetta Pellini: Juliette Benac (2. tuotantokausi)
Jaksot > Ensimmäinen tuotantokausi

1. jakso. Esitetty TV2 8.1.2006, 28.5.2006 ja 16.5.2011.
2. jakso. Esitetty TV2 15.1.2006, 4.6.2006 ja 17.5.2011.
3. jakso. Esitetty TV2 22.1.2006, 2.7.2006 ja 18.5.2011.
4. jakso. Esitetty TV2 29.1.2006, 16.7.2006 ja 19.5.2011.
5. jakso. Esitetty TV2 5.2.2006, 23.7.2006 ja 20.5.2011.
6. jakso. Esitetty TV2 12.2.2006, 30.7.2006 ja 23.5.2011.
7. jakso. Esitetty TV2 5.3.2006, 6.8.2006 ja 24.5.2011.
8. jakso. Esitetty TV2 12.3.2006, 13.8.2006 ja 25.5.2011.
9. jakso. Esitetty TV2 19.3.2006, 20.8.2006 ja 26.5.2011.
10. jakso. Esitetty TV2 26.3.2006, 27.8.2006 ja 27.5.2011.
11. jakso. Esitetty TV2 2.4.2006, 3.9.2006 ja 30.5.2011.
12. jakso. Esitetty TV2 9.4.2006, 10.9.2006 ja 31.5.2011.
13. jakso. Esitetty TV2 16.4.2006, 17.9.2006 ja 1.6.2011.
14. jakso. Esitetty TV2 23.4.2006, 24.9.2006 ja 2.6.2011.
15. jakso. Esitetty TV2 30.4.2006, 1.10.2006 ja 3.6.2011.
16. jakso. Esitetty TV2 8.10.2006 ja 6.6.2011.
17. jakso. Esitetty TV2su 15.10.2006, 20.10.2006 ja 7.6.2011.
18. jakso. Esitetty TV2 22.10.2006, 27.10.2006 ja 8.6.2011.
19. jakso. Esitetty TV2 29.10.2006, 3.11.2006 ja 9.6.2011.
20. jakso. Esitetty TV2 5.11.2006, 10.11.2006 ja 10.6.2011.
21. jakso. Esitetty TV2 12.11.2006, 17.11.2006 ja 13.6.2011.
22. jakso. Esitetty TV2 19.11.2006, 24.11.2006 ja 14.6.2011.
23. jakso. Esitetty TV2 26.11.2006, 1.12.2006 ja 15.6.2011.
24. jakso. Esitetty TV2 3.12.2006, 8.12.2006 ja 16.6.2011.
25. jakso. Esitetty TV2 10.12.2006, 15.12.2006 ja 17.6.2011.
26. jakso. Esitetty TV2 17.12.2006¨, 22.12.2006 ja 20.6.2011.
Jaksot > Toinen tuotantokausi

1. jakso. Esitetty TV2 24.12.2006, 7.1.2007 ja 21.6.2011
2. jakso. Esitetty TV2 7.1.2007 ja 22.6.2011.
3. jakso. Esitetty TV2 14.1.2007 ja 23.6.2011.
4. jakso. Esitetty TV2 21.1.2007 ja 24.6.2011.
5. jakso. Esitetty TV2 28.1.2007 ja 27.6.2011.
6. jakso. Esitetty TV2 4.2.2007 ja 28.6.2011.
7. jakso. Esitetty TV2 11.2.2007 ja 29.6.2011.
8. jakso. Esitetty TV2 18.2.2007 ja 30.6.2011.
9. jakso. Esitetty TV2 25.2.2007 ja 1.7.2011.
10. jakso. Esitetty TV2 4.3.2007 ja 4.7.2011.
11. jakso. Esitetty TV2 11.3.2007 ja 5.7.2011.
12. jakso. Esitetty TV2 18.3.2007 ja 6.7.2011.
13. jakso. Esitetty TV2 25.3.2007 ja 7.7.2011.
14. jakso. Esitetty TV2 8.1.2006, 28.5.2006 ja 8.7.2011.
15. jakso. Esitetty TV2 8.4.2007 ja 11.7.2011.
16. jakso. Esitetty TV2 15.4.2007 ja 12.7.2011.
17. jakso. Esitetty TV2 22.4.2007 ja 13.7.2011.
18. jakso. Esitetty TV2 29.4.2007 ja 14.7.2011.
19. jakso. Esitetty TV2 6.5.2007 ja 15.7.2011.
20. jakso. Esitetty TV2 13.5.2007 ja 18.7.2011.
21. jakso. Esitetty TV2 20.5.2007 ja 19.7.2011.
22. jakso. Esitetty TV2 27.5.2007 ja 20.7.2011.
23. jakso. Esitetty TV2 3.6.2007 ja 21.7.2011.
24. jakso. Esitetty TV2 10.6.2007 ja 22.7.2011.
25. jakso. Esitetty TV2 17.6.2007 ja 25.7.2011.
26. jakso. Esitetty TV2 24.6.2007 ja 26.7.2011.
Triviaa

Sarjan pääparia esittävät näyttelijät, Vittoria Puccini ja Alessandro Preziosi, rakastuivat kuvauksissa ja saivat 16. huhtikuuta vuonna 2006 tyttären, Elenan.
Käännös suomeksi
Jeff Altenburg

Jeff Altenburg (s. 10. joulukuuta 1962 Dayton, Ohio, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen autourheilija, joka kilpailee lähinnä urheiluautoilla. Hän on ajanut muun muassa BF Goodrich Trans-Am Seriesissa, Neon Challenge -sarjassa, American Le Mans Seriesissa ja Grand-Amissa. Neon Challengessa hän voitti mestaruuden vuosina 1997 ja 1998.
Aiheesta muualla

Jeff Altenburgin viralliset nettisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jaakobin luuarkku

Jaakobin luuarkku
Lähikuva kaiverruksesta arkun kyljessä.
Jaakobin luuarkku on vuonna 2002 Israelista löydetty arkeologinen löytö, jota on pidetty todisteena Jeesuksen historiallisuudesta. Luuarkku esitettiin Jeesuksen veljen Jaakobin arkkuna. Luuarkun kylkeen oli kaiverrettu teksti, joka kuului suomeksi "Jaakob, Joosefin poika, Jeesuksen veli". Joidenkinkenen mukaan? mielestä kaiverruksen loppuosa Jeesuksen veli on nykyaikana tehty väärennös[lähde? ], mutta itse arkku on aito arkeologinen löydös. Jerusalemissa käytävä oikeudenkäynti väitetyn loppuosan väärennöksen suhteen on kesken (helmikuussa 2007). Israelin antiikkivirasto on tuominnut raportissaan luuarkun loppuosan väärennöksi, mutta ei selventänyt menetelmiään ja antanut sitä muiden tutkittavaksi.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Israel antiquities forgers charged (BBC) (englanniksi)
The So-Called ‘Jehoash Inscription’: Photo, Transcription and Bibliography (englanniksi)
Is Oded Golan behind biblical scholarship's biggest fraud ring? (Arkistoitu – Internet Archive) Daily Telegraph, toukokuu 2005. (englanniksi)
King Solomon's Tablet of Stone Yhteenveto BBC:n Horizon-sarjan dokumentista (2004). (englanniksi)
Iso Kuhajärvi

| Iso Kuhajärvi |
| --- | --- |

Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Laukaa
Koordinaatit:  62°22′18″N, 25°55′38″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Leppäveden alue (14.31)
Laskupuro:  Kuhapuro Leppäveteen 
Järvinumero:  14.314.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  84,8 m  
Pituus:  3,2 km  
Leveys:  920 m  
Rantaviiva:  8,641 km  
Pinta-ala:  1,37166 km²  
Tilavuus:  0,0130202 km³  
Keskisyvyys:  9,49 m  
Suurin syvyys:  36 m  
 fiIso Kuhajärvi 
Iso Kuhajärvi  on Keski-Suomessa Laukaan Vihtavuoressa sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 137 hehtaaria eli 1,4 neliökilometriä, se on 3,2 kilometriä pitkä ja 900 metriä leveä. Järvi on kaksiosainen siten, että sen pohjoisosa, jota kutsutaan nimellä Pieni Kuhajärvi, jää pengertien ja lyhyen sillan taakse. Pieni Kuhajärvi on 650 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Sen vedenpinnan korkeus on sama kuin järven pääaltaalla, jota kutsutaan Isoksi Kuhajärveksi. Tällä nimellä tunnetaan myös koko järvi. Pääaltaan pituus on 2,8 kilometriä ja leveys 900 metriä. Sen eteläosaa kutsutaan Vihtataipaleenlahdeksi. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on luodattu. Järven tilavuus on luotauksen mukaan 13,0 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0130 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 9,5 metriä ja suurin syvyys on noin 36 metriä. Järven syvin kohta löytyy järvialtaan eteläosista, missä on laaja syvänne. Syvänteen vuoksi esimerkiksi Talvilahti ja sen eteläpuoliset rannat sykeltavat nopeasti 30 metriin. Pienessä Kuhajärvessä syvin kohta yltää yli 10 metriin. Järven rantaviivan pituus on 8,6 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata lukuun ottamatta lounaisrantoja, jonne ulottuvat kylän vanhat peltomaat. Järven länsipuolelle on kohonnut Vihtavuoren taajama-alue, joka on osa Laukaan kuntaa. Siitä ulottuu Brittilänranta järven rantaan asti. Järven lähialueella on taajama-asutuksen lisäksi myös haja-asutusta sekä järven rannoilla että järvelle viettävillä rinteillä. Sen rannoilla on myös vapaa-ajan asutusta. Niille tulee tiet yhdystieltä 16728, seututieltä 640 ja 637 sekä taajama-alueelta. Järvialtaiden välissä kulkeva yksityistie siltoinen on rakennettu Lopotinmäen ja Vihtavuoren välille. Järven itärannalla sijaitsee Kuhankosken erityisammattikoulu ja sen pohjoispuolella kurssikeskus Puustellin Työkylä. Kuhajärven kalliomaalaus sijaitsee järven itärannan tuntumassa. Vihtavuoren uimarannan löytää taajaman pohjoisosassa järven länsipuolen rannassa.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Leppäveden alueella (14.31), jonka Iso Kuhajärven valuma-alueeseen (14.314) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 84,8 metriä mpy. Järveen laskee kolme johto-ojaa järven lähialueelta ja sen taajama-alueelta, mikä tekee sen valuma-alueesta hyvin pienen ja järven veden vaihtumisesta hitaan. Sen laskujoki Kuhapuro lähtee pääaltaan itärannasta ja se laskee 700 metrin päässä Kuhankosken kanavaan. Kuhapuroon yhtyy pohjoisesta virtaava Lahnajärven laskujoki Lahnajoki .
Historiaa

Vuosien 1963 ja 1967 peruskartoissa on järven rantoihin ulottuvia peltomaita ollut enemmän kuin nykyään. Pienen Kuhajärven ympäristö oli tuolloin viljeltyä ja myös järven muut pohjoispään alueet. Tähän aikaan oltiin Vihtavuorta vasta rakentamassa taajamaksi. Seuraavassa kartassa oli taajama laajentunut suuresti, mutta järvenrantojen maatilat olivat vielä toiminnassa. Brittilänrantaan ulottuva rakentaminen alkoi vasta 1992.
Jackson Wink MMA

| Jackson Wink MMA |
| --- | --- |

Perustettu:  2000
Perustajat:  Greg Jackson
Valmentajat:  Greg Jackson (päävalmentaja) Mike Winkeljohn (pystyottelu) Brandon Gibson (nyrkkeily) Lenny Lovato (paini) Harry St. Leger (judo) Izzy Martinez (paini) Chad Smith (paini)
Lajit:  vapaaottelu, gaidojutsu, potkunyrkkeily, nyrkkeily, paini, judo
Paikkakunta:  Albuquerque, New Mexico
Tunnetuimmat ottelijat:  Yoshihiro Akiyama Andrei Arlovski Diego Brandao Gina Carano (2006–2009) Donald Cerrone (2006–2018) Carlos Condit (2009–2018) John Dobson Rashad Evans Holly Holm (2001–) Jon Jones (2008–) Nate Marquardt Frank Mir (2013–2016) Alistair Overeem Diego Sanchez Colton Smith Brian Stann Georges St-Pierre Cub Swanson (?–2018) Michelle Waterson
Jackson Wink MMA, aikaisemmin Jackson's MMA on yhdysvaltalainen vapaaotteluseura. Sitä pidetään yhtenä parhaana vapaaotteluseurana ja on palkittu kahdesti vuoden parhaaksi vapaaotteluseuraksi 2009 ja 2015.
Historia

Greg Jackson perusti oman vapaaotteluseuran vuonna 2000 harjoiteltuaan sitä ennen useita eri laleja, kuten painia, lukkopainia, brasilialaista jujutsua ja potkunyrkkeilyä. Näiden pohjalta hän kehitti kamppailulajin gaidojutsu. Sittemmin 2007 Jackson teki yhteistyötä Mike Winkeljohnin kanssa ja laajensi toimintaansa. Seuran uudeksi nimeksi tuli Jackson Wink MMA.
Menestyneimmät ottelijat

| Ottelija | Painoluokka | Mestaruudet |
| --- | --- | --- |
| Rashad Evans | Alempi raskassarja | UFC (2008–2009) |
| Shane Carwin | Raskassarja | UFC (2010) |
| Jon Jones | Alempi raskassarja | UFC (2011–2015, 2018–2020) |
| Carlos Condit | Välisarja | UFC (2012) |
| Michelle Waterson | Atomisarja | Invicta (2013–2014) |
| Holly Holm | Kääpiösarja | UFC (2015–2016) |
Aiheesta muualla

Kotisivut (englanniksi)
Jaakobin huone

| Jaakobin huone> Jacob's Room |
| --- | --- |
 Jaakobin huoneen kansikuva.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Virginia Woolf
Kieli:  englanti
Kustantaja:  1922
Suomennos
Suomentaja:  Kirsti Simonsuuri
Kansitaiteilija:  Markko Taina
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2008
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  230
ISBN:  978-951-31-4069-4
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jaakobin huone on Virginia Woolfin kolmas romaani, ja se ilmestyi 1922. Kirsti Simonsuuren suomennoksen on julkaissut vuonna 2008 Tammi.
Kirjan päähenkilö on nuori Jaakob Flanders, joka elää ensimmäistä maailmansotaa edeltävässä edvardiaanisessa yhteiskunnassa. Tässä teoksessaan Woolf kehitti omanlaisensa kokeellisen kuvailun tavan ja romaanin rakenteen. Teos käsittelee Woolfin keskeisiä aiheita: elämän, minuuden, kokemuksen ja muistamisen luonnetta.
Romaanin on suomentanut kirjailija ja tutkija Kirsti Simonsuuri, joka on kirjoittanut myös teoksen esipuheen. Hän on aiemmin suomentanut Virginia Woolfin teokset Oma huone ja Orlando.esipuheen.
Aiheesta muualla

Nyqvist, Sanna: Jaakobin huone – Kesäklassikko: Mikään ei asettunut paikoilleen eikä pysynyt ehjänä Kiiltomato.  4.6.2008.
A.N.M.: The unconventional novel – Jacob's Room By Virginia Woolf The Guardian.  3.11.1922. (englanniksi)
Javed Akhtar

| Javed Akhtar |
| --- | --- |
 Javed Akhtar vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. tammikuuta 1945 (ikä 79) Shivpuri, Brittiläinen Intia
Ammatti:  runoilija, sanoittaja, elokuvakäsikirjoittaja
Puoliso:  Honey Irani Shabana Azmi (1984–)
Lapset:  Zoya Akhtar Farhan Akhtar
Kirjailija
Äidinkieli: urdu
Tuotannon kieli: urdu, hindi
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 Padma Shri (1999) Padma Bhushan (2007) 
Aiheesta muualla
javedakhtar.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Javed Akhtar (17. tammikuuta 1945) on intialainen runoilija, sanoittaja ja elokuvakäsikirjoittaja. Hän muodosti yhdessä Salim Khanin kanssa käsikirjoittajakaksikon Salim-Javedin. He käsikirjoittivat monia suosittuja hindielokuvia 1970-luvulla ja 1980-luvun alussa, minkä jälkeen Akhtar jatkoi omillaan.
Yksityiselämä

Javed Akhtar oli naimisissa Honey Iranin kanssa ja he saivat kaksi lasta, Zoya Akhtarin ja Farhan Akhtarin. Akhtar haki avioeroa ja nai toisen urdurunoilijan Kaifi Azmin tyttären, näyttelijä Shabana Azmin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Javed Akhtar Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (englanniksi)
Javed Akhtar Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Javaris Crittenton

| Javaris Crittenton |
| --- | --- |
 Crittenton vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Javaris Cortez Crittenton
Syntynyt: 31. joulukuuta 1987 (ikä 36) Atlanta, Georgia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  196 cm
Paino:  91 kg
NBA-varaus:  19. varaus 2007 (Los Angeles Lakers)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2006–2007:   Georgia Tech
Seurajoukkueet
2007–2008 2008 2008–2009 2010 2011:   Los Angeles Lakers  Memphis Grizzlies  Washington Wizards  Zhejiang Lions  Dakota Wizards
Javaris Cortez Crittenton (s. 31. joulukuuta 1987 Atlanta, Georgia) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Hän sotkeutui jengielämään ja sai vuonna 2009 loppukauden kestäneen pelikiellon aseiden tuomisesta pukuhuoneeseen. Elokuussa 2011 Crittenton syyllistyi tappoon, josta hänet tuomittiin vuonna 2015 vankilaan 23 vuodeksi.
Pelaajaura

Pelintekijänä pelanneen Crittentonin varasi vuoden 2007 varaustilaisuudessa 19. vuorolla Los Angeles Lakers. Crittenton pelasi NBA:ssa kahden kauden ajan vuosina 2007–2009 edustettuaan Lakersin lisäksi Memphis Grizzliesiä ja Washington Wizardsia, minkä jälkeen hän pelasi lyhyesti vielä Kiinassa vuonna 2010 ja D-liigassa vuonna 2011.
Joulukuussa 2009 Crittenton ja Gilbert Arenas toivat käsiaseita Wizardsin pukuhuoneeseen. Tapahtuma johti kummankin loppukauden kestäneeseen pelikieltoon ja palkanmenetykseen.
Crittentonin tekemien NBA-pelaajasopimusten arvo oli Sports-Referencen mukaan yli neljä miljoonaa dollaria.
Vankilatuomio

Crittentonin kerrotaan liittyneen Crips-katujengiin NBA-uransa alussa. Elokuussa 2011 hän – oletettavasti aikomuksenaan ampua liikkuvasta autosta toista Cripsin jäsentä – osui 22-vuotiasta neljän lapsen äitiä Julian Jonesia alavartaloon, omien sanojensa mukaan vahingossa. Valtimoverenvuodon saanut Jones kuoli sairaalassa leikkauksessa. Sovittelun jälkeen Crittenton tuomittiin keväällä 2015 taposta 23 vuodeksi vankilaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Javaris Crittenton Wikimedia Commonsissa
Isoseppelvarpu

| Isoseppelvarpu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Neilliat Neillia
Laji::  tanakae
Kaksiosainen nimi
 Neillia tanakae  Franch. & Sav. 
Synonyymit
 Neillia nakatsu-riparia (Hid.Takah.) S.H.Oh  Opulaster gracilis (Franch. & Sav.) Kuntze  Opulaster tanakae (Franch. & Sav.) Kuntze  Physocarpus gracilis (Franch. & Sav.) Kuntze  Physocarpus tanakae (Franch. & Sav.) Kuntze  Stephanandra gracilis Franch. & Sav.  Stephanandra tanakae Franch. & Sav. 
Katso myös
   Isoseppelvarpu Wikispeciesissä   Isoseppelvarpu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Isoseppelvarpu (Neillia tanakae) on ruusukasvien heimoon ja neillioiden sukuun kuuluva kasvilaji, joka on kotoisin Itä-Aasiasta.
Ulkonäkö ja koko

Isoseppelvarpu on pysty ja leveäkasvuinen kesävihanta pensas, joka kasvaa noin 2 metrin korkuiseksi ja yhtä leveäksi; vuotuinen kasvunopeus on 50 senttimetriä. Oksat ovat tiheitä ja säännöllisiä, kummaltakin puolelta kasvaa ohuita versoja. Juurakko koostuu suhteellisen harvoista, karkeista pääjuurista, jotka ovat levinneet laajalle alueelle. Silloin, kun kasvia lisätään pistokkaista, juurakosta kasvaa puumaisempi kuin siementaimilla. Kuori on alkuvaiheessa tummanruskeaa ja sileää, mutta muuttuu myöhemmin tummanharmaaksi ja kuoriutuu lopulta pois pitkinä nauhoina. Silmut ovat hajanaisia, irtoavia, soikeita ja punaruskeita. Lehdet ovat tavallisesti soikeita; niissä on kolme osaa, karkeasti hammaslaitainen reuna ja pitkä kärki. Suuret lehtilavat ovat munanmuotoisia. Yläpinta on tummanvihreä ja taittunut, kun taas alapinta on vaaleanvihreä. Ruskaväri vaihtelee oranssista punaiseen.
Kesä-heinäkuussa puhkeavat kukat kasvavat tertuissa. Yksittäiset kukat ovat kermanvalkoisia ja säännöllisiä, mutta hyvin pieniä. Hedelmä on karvainen tuppilo, joka kypsyy harvoin Tanskan oloissa.
Levinneisyys ja elinympäristö

Isoseppelvarpu kasvaa luonnonvaraisena Pohjois-Kiinan, Korean ja Japanin kosteissa vuoristometsissä, joissa se kasvaa aluskasvillisuuden seassa kuivassa, mineraalirikkaassa laavamaassa. Samoilla kasvupaikoilla kasvaa usein jalohortensiaa (Hydrangea macrophylla), japaninaralehteä (Eleutherococcus sieboldianus), kiiltopensasta (Aucuba japonica), japaninkellovaiveroa (Pieris japonica), köynnössorvarinpensasta (Euonymus fortunei var. vegetus), isokohtalonpensasta (Clerodendron trichotomum), isonietospensasta (Deutzia scabra) ja idänvarjoyrttiä (Pachysandra terminalis).
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Isoseppelvarpu (Stephanandra tanakae)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: da:Stor kranstop
Käännös suomeksi
Jevgeni Bulantšik

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Bern 1954 | 110 m aidat |  |
Jevgeni Nikitovitš Bulantšik (ven. Евгений Никитович Буланчик; 3. huhtikuuta 1922 Horlivka – 17. marraskuuta 1995 Kiova) oli Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, joka kilpaili 110 metrin aitajuoksussa. Hän voitti kultaa Bernin EM-kisoissa 1954 ajalla 14,4 sekuntia. Bulantšik osallistui olympialaisiin kerran, Helsingin kisoihin 1952. Tuolloin hän sijoittui neljänneksi ajalla 14,5.
Ennätykset

110 m aidat: 14,1 s (1952)
Intianhanhikki

| Intianhanhikki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Sormihanhikit Potentilla
Laji::  indica
Kaksiosainen nimi
 Potentilla indica  (Andrews) Th.Wolf 
Synonyymit
 Duchesnea indica  Fragaria indica 
Katso myös
   Intianhanhikki Wikispeciesissä   Intianhanhikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Intianhanhikki eli valemansikka (Potentilla indica) on ruusukasvien heimoon ja sormihanhikkien sukuun kuuluva kasvilaji, joka on kotoisin Kaakkois- ja Etelä-Aasiasta. Lajia kasvatetaan Keski-Euroopassa koristekasvina; paikoin se on myös villiintynyt. Nimitys valemansikka viittaa kasvin huomattavasti mansikkaa muistuttavaan epähedelmään, lehtiin, jotka muistuttavat mansikanlehtiä, sekä suikertaviin rönsyihin (myös mansikalla on rönsyjä). Kasvi eroaa kuitenkin mansikasta muun muassa keltaisilla terälehdillään (mansikalla valkoiset tai vaaleanpunertavat).