stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tennispalatsi
Elokuvateatteri

Finnkinolla on Tennispalatsissa 14-salinen elokuvateatteri, jonka avajaisia vietettiin 26. helmikuuta 1999. Salien koot vaihtelevat 635:stä (ISENSE-sali) 92:een paikkaan (sali 4). ISENSE-salissa on 185 neliömetrin kokoinen valkokangas sekä käytössä DLP D-Cinema -laserprojektori ja Dolby Atmos -äänentoistoteknologia, ja muissa saleissa on käytössä Dolby Digital-, DTS- ja SDDS-tekniikat. Kaikki Tennispalatsin salit täyttävät THX-standardit, mutta Finnkino lakkasi maksamasta THX-lisenssimaksuja vuonna 2004, minkä jälkeen THX-logoa ei ole enää käytetty Tennispalatsissa tai Finnkinon markkinoinnissa.lähde?
Tennispalatsi on vuonna 1998 avatun Kinopalatsin ja syksyllä 2018 avatun Finnkino Itiksen ohella yksi Helsingin kolmesta suuresta monisaliteatterista. Kinopalatsi siirtyi Finnkinon omistukseen kesäkuussa 2006. 2000-luvun alkupuolella Tennispalatsi oli Pohjoismaiden suurin elokuvateatteri, joka keräsi ensimmäisenä toimintavuonnaan 1,6 miljoonaa kävijää, vaikka oli pelätty, löytääkö elokuvayleisö Helsingin ydinkeskustasta hieman sivussa sijaitsevan Tennispalatsin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tennispalatsi Wikimedia Commonsissa
Helsingin taidemuseo HAM
Kesäolympialaisten 1952 suorituspaikat
Helsingin olympiastadion 
 Harmaja | Helsingin uimastadion | Helsingin Velodromi | Huopalahden ampumarata | Laakson ratsastusstadion | Liuskasaari | Malmin ampumarata 
 Soutustadion | Messuhalli | Ruskeasuon ratsastushalli | Soutustadion | Talin laukkarata | Tennispalatsi | Töölön pallokenttä | Westendin tennishalli, Espoo 
 Ahveniston maauimala, Hämeenlinna | Kaurialan kenttä, Hämeenlinna | Kotkan urheilukeskus | Kupittaan jalkapallostadion, Turku | Lahden kisapuisto | Ratinan stadion, Tampere
Tennispalatsi vuonna 1958. Taustalla Autotalo.
Sisäänkäynti Salomonkadulla
Luettelo Saksan puolueista

Tämä artikkeli on luettelo Saksan puolueista.
Saksan liittopäivillä tai Euroopan parlamentissa edustetut puolueet

| Puolue> Logo | Puolue> Logo | Puolue> Nimi | Politiikka> Lyhenne | Politiikka> Puheenjohtaja | Politiikka> Asemointi | Politiikka> Ideologia | Jäsenet> Saksan liittopäivät | Jäsenet> Euroopan parlamentti | Jäsenet>  | Jäsenet>  | Jäsenet>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  |  | Saksan sosiaalidemokraattinen puolue Sozialdemokratische Partei Deutschlands | SPD | Lars Klingbeil Saskia Esken | keskusta-vasemmisto | sosiaalidemokratia, demokraattinen sosialismi | 206 / 736 | 16 / 96 |  |  |  |
|  |  | Saksan kristillisdemokraattinen unioni Christlich Demokratische Union Deutschlands | CDU | Friedrich Merz | keskusta-oikeisto | kristillisdemokratia, liberaalikonservatismi | 152 / 736 | 23 / 96 |  |  |  |
|  |  | Liittouma 90/Vihreät Bündnis 90/Die Grünen | GRÜNE | Ricarda Lang  Omid Nouripour | keskusta-vasemmisto | vihreä liike, EU-myönteisyys | 118 / 736 | 21 / 96 |  |  |  |
|  |  | Vapaa demokraattinen puolue Freie Demokratische Partei | FDP | Christian Lindner | keskusta, keskusta-oikeisto | liberalismi, klassinen liberalismi | 92 / 736 | 5 / 96 |  |  |  |
|  |  | Vaihtoehto Saksalle Alternative für Deutschland | AfD | Tino Chrupalla | oikeisto, äärioikeisto | kansalliskonservatismi, oikeistopopulismi | 83 / 736 | 11 / 96 |  |  |  |
|  |  | Baijerin kristillissosiaalinen unioni Christlich-Soziale Union in Bayern | CSU | Markus Söder | keskusta-oikeisto | kristillisdemokratia, konservatismi | 45 / 736 | 6 / 96 |  |  |  |
|  |  | Vasemmisto Die Linke | LINKE | Janine Wissler  Susanne Hennig-Wellsow | vasemmisto | demokraattinen sosialismi, vasemmistopopulismi | 39 / 736 | 7 / 96 |  |  |  |
|  |  | Südschleswigscher Wählerverband | SSW | Christian Dirschauer | keskusta-vasemmisto | regionalismi, vähemmistöjen intressit | 1 / 736 | 0 / 96 |  |  |  |
|  |  | Vapaat äänestäjät Freie Wähler | FW | Hubert Aiwanger | keskusta-oikeisto | konservatismi, regionalismi | 0 / 736 | 2 / 96 |  |  |  |
|  |  | Saksan piraattipuolue Piratenpartei Deutschland | PIRATEN | Sebastian Alscher | synkreettinen | piraattiaate, suora demokratia | 0 / 736 | 1 / 96 |  |  |  |
Tennesseenajokoira

| Tennesseenajokoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Rodun syntyaika:  1960-luvun alku
Alkuperäinen käyttö:  oravan, pesukarhun, ilveksen, puuman ja karhun metsästys - puuhun ajava koira
Nykyinen käyttö:  metsästys
Elinikä:  10–12 vuotta
Muita nimityksiä:  Tennessee Treeing Brindle, Treeing Tennessee Brindle, TTB
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu AKC: Foundation Stock Service
Ulkonäkö
Paino:  uros 16–23 kg, narttu 14–18 kg
Säkäkorkeus:  uros 46–61 cm, narttu 41–56 cm
Väritys:  brindle
Tennesseenajokoira (Treeing Tennessee Brindle) on yhdysvaltalainen koirarotu, joka luokitellaan cur-rotuihin. Se ei ole FCI:n tunnustama, mutta American Kennel Club on hyväksynyt sen.
Ulkomuoto

Urosten säkäkorkeus on 46–61 cm ja paino 16–23 kg, kun nartuilla vastaavat mitat ovat 41–56 cm ja 14–18 kg. Karvapeite on lyhyt ja pehmeä, ja voi olla väriltään joko puna- tai mustabrindle. Rotumääritelmän mukaan pienet valkoiset merkit rinnassa ja käpälissä sallitaan.
Luonne ja käyttäytyminen

Tennesseenajokoira on älykäs ja nopea ajokoira, jolla on tarkka hajuaisti. Sillä on voimakas metsästysvietti, ja sen taipumukset kohdistuvat erityisesti puuhun ajamiseen. Lisäksi sille ominainen, erityislaatuinen haukunta metsästyksen aikana (jota kutsutaan "itkuksi" tai "kielen antamiseksi") kuuluu rotumääritelmään listattuihin ominaisuuksiin: karhea haukku on toivotuin.
Alkuperä

Tennesseenajokoiran kantaroduiksi on arveltu vanhaa englantilaista brindlebulldoggia ja vanhaa satulaselkäistä virginianajokoiraa. Alun perin se ja mountain cur luokiteltiin samaksi roduksi, mutta nykyisin ne on eroteltu.
Rodun jalostuksen aloitti 1960-luvun alussa pastori Earl Phillips. Kirjoittaessaan kolumnia metsästyskoiralehteen hän sai tietää tiikeriraitaisten, ruskean ja mustan kirjavien cur-metsästyskoirien olemassaolosta. Niitä kutsuttiin alueesta riippuen nimillä Brindle Cur Stock, Cherokee Brindle Cur, Hunting Bull, Old Brindle Bear Dog, Plott Cur sekä Tennessee Brindled Cur. Phillips otti yhteyttä niiden omistajiin ja harrastajiin ja sai selville, että tätä koiratyyppiä arvostettiin kykyjensä vuoksi suuresti. Vuonna 1967 hän otti heihin uudelleen yhteyttä perustaakseen järjestön, jonka tehtävä oli suojella ja edistää brindlen cur-rodun jalostusta. The Treeing Tennessee Brindle Breeders Association perustettiin Illinoisissa saman vuoden marraskuun 21. päivä. Alkuperäinen jalostuskanta kerättiin eri puolilta Yhdysvaltoja, erityisesti Ozarkylängön ja Appalakkien väliseltä alueelta, joten täten virallisen rotunimen viittaus yksinomaan Tennesseen osavaltioon on harhaanjohtavaa. AKC:n Foundation Stock Service on pitänyt yllä tennesseenajokoiran rekisteriä vuodesta 1995 lähtien.
Rotu kuuluu amerikkalaisiin ns. "puuhun ajaviin koiriin" (treeing dogs). Kun riista on paennut puuhun, koira ilmoittaa sen sijainnin metsästäjälle haukkumalla puun juurella. Tennesseenajokoira metsästää paitsi oravia ja pesukarhuja, myös ilveksiä, puumia ja karhuja.
Käännös suomeksi
Teisko

| Teisko> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Tampere |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  61°40′23.5″N, 023°50′52.5″E
Lääni:  Hämeen lääni
Kuntanumero:  840
Hallinnollinen keskus:  Kämmenniemi
Perustettu:  1865
– emäpitäjä:  Messukylä
Liitetty:  1972
– liitoskunnat:  Tampere Teisko
– syntynyt kunta:  Tampere
Pinta-ala:   km²   (1.1.1971)
– maa:  337,5 km²
Väkiluku:  2 816   (31.12.1971)
– väestötiheys:  8,70 as./km²
Teisko on Pirkanmaalla sijainnut entinen Suomen kunta. Se liitettiin Tampereeseen vuonna 1972, ja samalla Tampere sai uusia kaupunginosia: Kämmenniemen, Polson, Terälahden ja Velaatan. Teiskon naapurikunnat olivat Kangasala, Kuru, Orivesi, Ruovesi, Aitolahti (nykyään osa Tamperetta) ja Ylöjärvi. Teiskon vaakunan suunnitteli Olof Eriksson ja se vahvistettiin vuonna 1958. Vuonna 1996 Teiskon alueella oli 2 485 asukasta.
Alkujaan kunta käsitti alueita Näsijärven molemmin puolin, mutta vuonna 1954 Näsijärven länsipuoliset alueet liitettiin Ylöjärveen ja Kuruun. Samaan aikaan Kurun Näsijärven itäpuoliset alueet, muun muassa Kapee, liitettiin Teiskoon. Nykyään entinen Länsi-Teisko on kokonaan osa Ylöjärveä. Teiskon kunnan hallinnollinen keskus oli Kämmenniemi. Nykyisin peruspalvelut ovat keskittyneet Kämmenniemeen ja Terälahteen. Teiskon ja Aitolahden kunnilla oli keskenään paljon toimintaa, kuten yhteinen paikallislehti, joka ilmestyy yhä kerran viikossa torstaisin.
Kunnassa sijaitsee myös Teiskon radio- ja televisioasema (maston korkeus 325 m). Teiskossa on kaksi koulua: yhtenäiskouluna (ylä- ja alakoulu) toimiva Kämmenniemen koulu sekä sen Terälahden toimipiste (alakoulu). Teiskon tärkein liikenneväylä on Tampereen ja Ruoveden välinen seututie 338, joka kulkee kaikkien suurimpien kylien – Kämmenniemen, Terälahden ja Velaatan – kautta. Maisansalossa on SF-Caravan Pirkanmaa ry:n leirintäalue ja sen lähellä toimii Metallityöväen liiton kurssikeskus Murikka-opisto.
Luonto

Teiskon maisemassa vuorottelevat korkeat, usein jyrkkäpiirteiset mäet ja syvät, paikoin rotkomaiset laaksot. Huomattavimman laakson muodostaa Kaitaveden, Paarlahden ja Peräjärven muodostama kanjoni, joka ulottuu lähes 15 kilometriä Näsijärvestä itään. Entisen kunnan koilliskulmassa maasto nousee lähes 200 metrin korkeuteen merenpinnasta ja monet mäkien huiput ylittävätkin sen. Teiskon lukuisista järvistä suurin on Velaatanjärvi, joka laskee Näsijärven Terälahteen. Näsijärven rantaviiva on erittäin rikkonainen lukuisine lahtineen ja saarineen. Perinteisen maaseutuasutuksen rinnalle on 1950-luvulta lähtien noussut varsin suuri määrä kesähuviloita.
Historiaa

Teisko oli keskiajalla Lempäälän ja Vesilahden pitäjien talollisten erämaa-aluetta. Vielä 1500-luvulla luettiin eräät Teiskon talot kuuluviksi Lempäälään, josta niiden asukkaat olivat tulleet. Vuoden 1540 maakirjan mukaan Teiskossa oli 63 taloa. Vuonna 1721 Teiskossa oli 608 asukasta ja vajaat sata vuotta myöhemmin, vuonna 1810, asukasluku oli noussut 2 609:ään. 1900-luvun alussa asukkaita oli 3 950 ja vuoteen 1940 mennessä väkiluku oli noussut 4 460 asukkaaseen.
Teisko muodostettiin Messukylän kappeliseurakunnaksi vuonna 1636 ja se itsenäistyi vuonna 1860; käytännössä ero Messukylästä toteutui vasta vuonna 1904. Teiskon puukirkko on vuodelta 1788, ja sen on suunnitellut kuuluisa kirkonrakentaja Matti Åkerblom. Suomen sodan aikainen sissipäällikkö, vääpeli Jakob Johan Roth asui viimeiset elinvuotensa Teiskossa ja hänen hautansa on Teiskon hautausmaalla. Teiskon ensimmäinen kirkko sijaitsi lähellä Teiskolan kartanoa ja sen paikalla on muistomerkki. Kunnallishallinto alkoi Teiskossa vuonna 1865 ja kunnan ensimmäinen kansakoulu aloitti toimintansa Padustaipaleen kylässä vuonna 1870. Länsi-Teiskoon saatiin koulu vasta vuonna 1895. Kuntaan perustettiin oma säästöpankki vuonna 1916.
Teiskoon asutettiin viime sotien jälkeen Kaukolan siirtoväkeä.
Nähtävyyksiä

Aunessilta
Paarlahti
Teiskon kirkko
Teiskon museo
Velaatan maitolaiturimuseo
Tunnettuja teiskolaisia

Risto Jalo (s. 1962), jääkiekkoilija
Tero Järvenpää (s. 1984), keihäänheittäjä
Asko Raivio (1947–1989), Kaseva-yhtyeessä vaikuttanut muusikko
Hannu Salama (s. 1936), kirjailija
Pentti Syrjä (1919–2002), kenraalimajuri, kirjailija
Pertti Ukkola (s. 1950), painija, olympiavoittaja
Elina Vettenranta (s. 1969), laulaja, Tangokuningatar 2006
Kyliä

Ahoi, Asuntila, Jutila, Kaanaa, Kapeenkylä, Kovero, Kulkkila, Kuoranta, Kuusniemi, Kämmenniemi, Leppälahti, Paavola, Padustaipale, Pohtola, Saarlahti, Savo, Taulakylä, Terälahti, Tuhria, Ukaa, Vattula, Vehokylä, Viitapohja, Värmälä, Velaatta.
Vuosien 1960 ja 1970 taajamarajausten mukaan Teiskossa ei ollut lainkaan taajamia. Nykyisin entisen Teiskon kunnan alueella on yksi taajama, Kämmenniemi.
Väestö

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Teiskon väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970.
| Teiskon väestönkehitys 1880–1970 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1880 | 1880 |    | 3 626 | 3 626 |
| 1890 | 1890 |    | 4 023 | 4 023 |
| 1900 | 1900 |    | 4 058 | 4 058 |
| 1910 | 1910 |    | 4 662 | 4 662 |
| 1920 | 1920 |    | 4 549 | 4 549 |
| 1930 | 1930 |    | 4 633 | 4 633 |
| 1940 | 1940 |    | 4 394 | 4 394 |
| 1950 | 1950 |    | 4 871 | 4 871 |
| 1960 | 1960 |    | 3 802 | 3 802 |
| 1970 | 1970 |    | 2 937 | 2 937 |
Lähde: Tilastokeskus.
Kulttuuri > Murre

Teiskon alueella puhutun kielen perustana on perihämäläinen murre, joka kuuluu hämäläismurteisiin. Perihämäläinen murrealue on hämäläismurteiden keskeisin alue. Perihämäläisellä murteella on 19 tyypillistä hämäläistä murrepiirrettä.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Teiskon pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla limppisoppa ja ohrarievä.
Aiheesta muualla

Teiskon portti
Valokuvia Murikka-opistosta arjenhistoria.fi-sivustolla
Valokuvia Maisansalosta arjenhistoria.fi-sivustolla
| n k Pirkanmaan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Akaa  Hämeenkyrö  Ikaalinen  Juupajoki  Kangasala  Kihniö  Kuhmoinen  Lempäälä  Mänttä-Vilppula  Nokia  Orivesi  Parkano  Pirkkala  Punkalaidun  Pälkäne  Ruovesi  Sastamala  Tampere  Urjala  Valkeakoski  Vesilahti  Virrat  Ylöjärvi 
Entiset kunnat:  Aitolahti  Akaa  Eräjärvi  Ikaalisten epäitsenäinen kauppala  Ikaalisten maalaiskunta  Karkku  Keikyä  Kiikka  Kiikoinen  Kuhmalahti  Kuru  Kylmäkoski  Luopioinen  Längelmäki (osa)  Messukylä  Mouhijärvi  Mänttä  Pohjaslahti  Sahalahti  Suodenniemi  Suoniemi  Sääksmäki  Teisko  Toijala  Tottijärvi  Tyrväntö (osa)  Tyrvää  Vammala  Viiala  Viljakkala  Vilppula  Äetsä 
Teiskon kirkko, Tampere
Tepasto

Tepasto on kylä Kittilän kunnassa Ounasjoen varrella noin 20 kilometrin päässä Levin hiihtokeskuksesta.
Tepasto houkuttelee matkailijoita tunturi- ja jokimaisemilla ja rauhallisella ympäristöllä. Kylästä löytyy erilaisia majoituspalveluita.
Ounasjokilatvaan suunniteltiin Tepaston allasta vesivoiman tarpeisiin, mutta Ounasjoki on rauhoitettu voimalarakentamiselta.
Aiheesta muualla

Tepaston kylän kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla > Kirjallisuutta

Ollikainen, Aki (toim.): Jokitörmiä ja juurakoita, Tarinoita Tepaston kylistä. Tepaston kylätoimikunta, 2006. ISBN 952-92-1303-4.
Kittilän kylät
Ala-Kittilä
Alakylä
Hanhimaa
Helppi
Hormakumpu
Jeesiöjärvi
Kallo
Kaukonen
Kelontekemä
Kittilän kirkonkylä
Kiistala
Kinisjärvi
Kuivasalmi
Köngäs
Lehmilehto
Lintula
Lompolo
Maunujärvi
Molkojärvi
Pokka
Pulju
Raattama
Rauhala
Rautuskylä
Sirkka
Sätkenä
Tepsa
Tepasto
Veitservasa
Veittivuoma
Jussi Tenkku

Liisa ja Jussi Tenkku vuonna 1939.
Juho Alfred ”Jussi” Tenkku (28. helmikuuta 1917 Nivala – 6. heinäkuuta 2005 Helsinki) oli suomalainen filosofian professori. Hän oli erikoistunut käytännölliseen filosofiaan sekä filosofian historiaan ja julkaisi laajasti erityisesti etiikan alaan kuuluvia teoksia.
Tenkun puoliso oli musiikkikasvatuksen professori Liisa Tenkku (1918–2017).
Ura

Päästyään ylioppilaaksi vuonna 1935 Tenkku opiskeli Helsingin yliopistossa teologiaa ja filosofiaa. Hänet vihittiin papiksi 1941, ja filosofian kandidaatiksi hän valmistui neljä vuotta myöhemmin. Tenkku jatkoi opintojaan vielä vuosina 1948–1952 eri yliopistoissa Yhdysvalloissa ja suoritti Harvardin yliopistossa Master of Arts -tutkinnon. Tohtoriksi hän väitteli Helsingin yliopistossa 1957.
Tenkku oli vuosina 1963–1980 filosofian professuurin viranhaltija peräkkäin kolmessa suomalaisessa yliopistossa. Turussa käytännöllisen filosofian professuuri oli perustettu vasta neljä vuotta aiemmin hänen astuessaan siihen 1969 viran ensimmäisenä haltijana. Suomalaisen tiedeakatemian jäseneksi Tenkku kutsuttiin 1974.
Tenkun professuurit:
1963–1968 – filosofia ja teoreettinen kasvatustiede, Jyväskylän yliopisto, ensin vt., vuodesta 1965 vakituinen
1969–1972 – käytännöllinen filosofia, Turun yliopisto
1973–1980 – käytännöllinen filosofia, Helsingin yliopisto
Tuotanto

Teoksessaan Alaston ihminen murrosajan kuvastimessa (1945) Tenkku pohtii sota-aikaisia kokemuksiaan sosiaalipsykologian ja arvofilosofian valossa. Hänen väitöskirjansa The Evaluation of Pleasure in Platos Ethics (1956) valmistui Georg Henrik von Wrightin ja Oiva Ketosen ohjauksessa. Se käsittelee Platonin käsityksiä hedonismista. Myöhemmässä tuotannossa Tenkku muun muassa tutkii Kantin arvofilosofiaa ja vertaa moraalia ja rikkautta onnen perustana keskenään. Oikeus ja elämän arvo (1963) paneutuu aatehistoriaan, ja Vanhan ja keskiajan moraalifilosofian historia (1981) puolestaan on etiikan historian oppikirja.
Oppilaat pitivät Tenkkua inspiroivana ja suvaitsevaisena opettajana. Suomalaisen käytännöllisen filosofian nousu 1980-luvulla pohjasi voimakkaasti hänen tekemäänsä työhön. Tenkun ja hänen vaimonsa Liisan jatkosodan aikaisia kokemuksia sotilaspastorina ja rintamalottana peilaava päiväkirja Inkeriläisiä siirtämässä: Jussi ja Liisa Tenkun päiväkirjat 1943–1944 ilmestyi 2008.
Teokset

Alaston ihminen murrosajan kuvastimessa.  Porvoo:  WSOY, 1945.
The Evaluation of Pleasure in Platos Ethics. Acta Philosophica Fennica, 1956.
Westermarck’s Definition of the Concept of Moral. Copenhagen: Munksgaard, 1962.
Oikeus ja elämän arvo. Ajatus XXV, 1963.
”Johdanto” teokseen Seneca: Tutkielmia ja kirjeitä.  (Suomentanut J. A. Hollo. Antiikin klassikot)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1964.
Are Single Moral Rules Absolute in Kant’s Ethics?. Jyväskylä: Jyväskylän yliopisto, 1967.
Vanhan- ja keskiajan moraalifilosofian historia.  Helsinki:  Gaudeamus, 1981.  ISBN 951-662-307-7
Tenkku, Jussi – Tenkku, Liisa: Inkeriläisiä siirtämässä: Jussi ja Liisa Tenkun päiväkirjat 1943–1944. Helsinki: Suomalaisen kirjallisuuden Seura, 2008. ISBN 978-951-746-967-8
Aiheesta muualla

Knuuttila, Simo: Jussi Tenkku. Muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. web.archive.org. Viitattu 30.7.2017.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Alankomaat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Luettelo Norjan pääministereistä

Tämä on luettelo Norjan pääministereistä. Luettelossa on  otettu huomioon myös Norjan kuvernöörit (rigsstatholder) vuosina 1814–1856, Norjan varakuninkaat (visekonge), ensimmäiset ministerit (førstestatsråd) vuosina 1814–1873 sekä itsenäisen Norjan pääministerit (statsminister) vuodesta 1905. Luettelossa on myös toisen maailmansodan aikaisen nukkehallinnon johto.
Norjan kuvernöörit (1814–1856)

Kreivi Hans Henrik von Essen (1814–1816)
Kreivi Carl Carlsson Mörner (1816–1818)
Kreivi Johan August Sandels (1818–1827)
Kreivi Baltzar von Platen (1827–1829)
Kreivi Herman Wedel-Jarlsberg (1836–1840)
Severin Løvenskiold (1841–1856)
Norjan varakuninkaat (ajoittain 1814–1857)

kruununprinssi Carl Johan (9. marraskuuta–17. marraskuuta, 1814)
kruununprinssi Carl Johan (10. kesäkuuta–16. heinäkuuta 1816)
kruununprinssi Oscar (11. huhtikuuta–1. marraskuuta 1824)
kruununprinssi Oscar (17. kesäkuuta–3. joulukuuta 1833)
kruununprinssi Carl (17. kesäkuuta 1856–22. kesäkuuta 1857)
Ensimmäiset ministerit (1814–1873)

Frederik Gottschalk Haxthausen (1814)
Marcus Gjøe Rosenkrantz (1814–1815)
Mathias Sommerhielm (1815–1822)
Jonas Collett (1822–1836)
Nicolai Johan Lohmann Krog (1836–1855)
Jørgen Herman Vogt (1855–1858)
Hans Christian Petersen (1858–1861)
Frederik Stang (1861–1873); jatkoi pääministerinä vuoteen 1880
Pääministerit (1814–1873)

| Pääministeri | Pääministeri | Virka-kausi | Puolue |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Peder Anker | 1814–1822 | sitoutumaton |
|  | Mathias Sommerhielm | 1822–1827 | sitoutumaton |
|  | Severin Løvenskiold | 1828–1841 | sitoutumaton |
|  | Frederik Due | 1841–1858 | sitoutumaton |
|  | Georg Sibbern | 1858–1871 | sitoutumaton |
|  | Otto Richard Kierulf | 1871–1873 | sitoutumaton |
Jaettu pääministeriys (1873–1905)

|  Pääministerit Tukholmassa (1873–1905)> Pääministeri (Syntynyt-Kuollut) |  Pääministerit Tukholmassa (1873–1905)> Pääministeri (Syntynyt-Kuollut) |  Pääministerit Tukholmassa (1873–1905)> Virkaukausi |  Pääministerit Tukholmassa (1873–1905)> Puolue |  Pääministerit Kristianiassa (1873–1905)> Pääministeri (Syntynyt-Kuollut) |  Pääministerit Kristianiassa (1873–1905)> Pääministeri (Syntynyt-Kuollut) |  Pääministerit Kristianiassa (1873–1905)> Virkaukausi |  Pääministerit Kristianiassa (1873–1905)> Puolue |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Otto Richard Kierulf (1825–1897) | 1880–1884 | sitoutumaton |  | Frederik Stang (1808–1884) | 1873–1880 | sitoutumaton |
|  | Wolfgang Wenzel von Haffner (1806–1892) | 1884–1884. vt. | sitoutumaton |  | Christian August Selmer (1816–1889) | 1884–1884 | Høyre |
|  | Carl Otto Løvenskiold (1839–1916) | 1884–1884 | sitoutumaton |  | Christian Homann Schweigaard (1838–1899) | 1884–1884 | Høyre |
|  | Ole Jørgen Richter (1829–1888) | 1884–1888 | Venstre |  | Johan Sverdrup (1838–1899) | 1884–1888 | Venstre |
|  | Hans Georg Jacob Stang (1830–1907) | 1889–1889 | Venstre |  | Johan Sverdrup (1838–1899) | 1884–1888 | Venstre |
|  | Gregers Gram (1846–1929) | 1889–1891 | Høyre |  | Emil Stang (1834–1912) | 1889–1891 | Høyre |
|  | Otto Blehr (1847–1927) | 1891–1893 | Venstre |  | Johannes Steen (1827–1906) | 1891- 1893 | Venstre |
|  | Gregers Gram (1846–1929) | 1893–1895 | Høyre |  | Emil Stang (1834–1912) | 1893–1895 | Høyre |
|  | Gregers Gram (1846–1929) | 1895–1898 | Høyre |  | Francis Hagerup (1853–1921) | 1895–1898 | Høyre |
|  | Otto Blehr (1853–1921) | 1898–1902 | Venstre |  | Johannes Steen (1827–1906) | 1898–1902 | Venstre |
|  | Ole Anton Qvam (1834–1904) | 1902–1903 | Venstre |  | Otto Blehr (1847–1927) | 1902–1903 | Venstre |
|  | Sigurd Ibsen (1859–1930) | 1903–1905 | Venstre |  | Francis Hagerup (1853–1921) | 1903–1905 | Koalitiopuolue |
|  | Jørgen Løvland (1848–1922) | 1905–1905 | Venstre |  | Christian Michelsen (1857–1925) | 1905–1905 | Venstre |
Norjan pääministerit (1905–1945)

Kun unioni purettiin 1905, pääministeri on toiminut Oslossa, paitsi toisen maailmansodan aikana, jolloin hallitus toimi pakolaishallituksen muodossa Lontoossa.
| Pääministeri   (Syntynyt-Kuollut) | Pääministeri   (Syntynyt-Kuollut) | Virka-aika | Puolue |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Christian Michelsen (1857–1925) | 11. maaliskuuta 1905 – 23. lokakuuta 1907 | Venstre |
|  | Jørgen Løvland (1848–1922) | 23. lokakuuta 1907 – 19. maaliskuuta 1908 | Venstre |
|  | Gunnar Knudsen (1848–1928) | 19. maaliskuuta 1908 – 2. helmikuuta 1910 | Venstre |
|  | Wollert Konow (1845–1924) | 2. helmikuuta 1910 – 20. helmikuuta 1912 | Vasemmistoliberaalipuolue  |
|  | Jens Bratlie (1856–1939) | 20. helmikuuta 1912 – 31. tammikuuta 1913 | Høyre |
|  | Gunnar Knudsen (1848–1928) | 31. tammikuuta 1913 – 21. kesäkuuta 1920 | Venstre |
|  | Otto Bahr Halvorsen (1872–1923) | 21. kesäkuuta 1920 – 22. kesäkuuta 1921 | Høyre |
|  | Otto Albert Blehr (1847–1927) | 23. maaliskuuta 1923 – 23. toukokuuta 1923 | Venstre |
|  | Otto Bahr Halvorsen (1872–1923) | 23. maaliskuuta 1923 – 23. toukokuuta 1923 | Høyre |
|  | Abraham Berge (1851–1936) | 30. toukokuuta 1923 – 25. heinäkuuta 1924 | Vasemmistoliberaalipuolue  |
|  | Johan Ludwig Mowinckel (1870–1943) | 25. heinäkuuta 1924 – 5. maaliskuuta 1926 | Venstre |
|  | Ivar Lykke (1872–1949) | 5. maaliskuuta 1926 – 28. tammikuuta 1928 | Høyre |
|  | Christopher Hornsrud (1859–1960) | 28. tammikuuta 1928 – 15. helmikuuta 1928 | Työväenpuolue |
|  | Johan Ludwig Mowinckel (1870–1943) | 15. helmikuuta 1928 – 12. toukokuuta 1931 | Venstre |
|  | Peder Kolstad (1878–1932) | 21. toukokuuta 1931 – 5. maaliskuuta 1932 | Maaseudun puolue |
|  | Jens Hundseid (1883–1965) | 14. maaliskuuta 1932 – 3. maaliskuuta 1933 | Maaseudun puolue |
|  | Johan Ludwig Mowinckel (1870–1943) | 3. maaliskuuta 1933 – 20. maaliskuuta 1935 | Venstre |
|  | Johan Nygaardsvold (1879–1952) | 20. maaliskuuta 1935 – 25. kesäkuuta 1945  (sodan aikana pakolaishallituksen pääministeri Lontoossa. Kansainvälisesti tunnustettu) | Työväenpuolue |