stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Icarosaurus
Kuvaus

Icarosaurus oli pieni, liskomainen eläin, joka muistutti varsinkin liitoagamia (Draco). Liitoagamien tapaan Icarosauruksen kylkiluut kannattelivat ihopoimua, jota eläin käytti liitämiseen. Icarosauruksen kylkiluut olivat kuitenkin huomattavasti liitoagamien kylkiluita pidemmät. Siten myös ”siivet” olivat suuremmat kuin nykyisillä liitoagamilla. Icarosaurus oli keskikokoisen liitoagaman pituinen, arviolta 95 millimetriä kuonon kärjestä peräaukkoon.
1970-luvulla Icarosauruksen painoksi arvioitiin 40 grammaa, mikä on huomattavasti enemmän kuin samanpituisten liitoagamien paino. Arviossa ei otettu huomioon sitä, että Icarosaurus oli luustoltaan kevytrakenteinen kuten nykyiset liitoagamat. Eräässä vuonna 2011 julkaistussa tutkimuksessa paino arvioitiin uudelleen, mutta pohjana käytettiin nyt liitoagamien painoa. Painoarvioksi saatiin 7,7 tai 11,2 grammaa, riippuen siitä, tehtiinkö arvio koiras- vai naaraspuolisten liitoagamien pohjalta. Samassa tutkimuksessa selvisi myös, että painoarviosta riippumatta Icarosaurus oli parempi liitäjä kuin sen suurempi sukulainen Kuehneosaurus. Myös kaukaisempaa sukua oleva Coelurosauravus oli melko huono liitäjä verrattuna Icarosaurukseen.
Löytö ja historia

Ainoan tunnetun ehdottomasti Icarosaurukselle kuuluneen fossiilisen luurangon löysi Alfred Siefker vuonna 1960 New Jerseyn North Bergenistä. Alfred oli tuolloin teini-ikäinen, ja hän törmäsi näytteeseen sattumalta louhosta tutkiessaan. Siefker toi näytteen tutkijoille American Museum of Natural History -museoon New Yorkiin tunnistamista ja valmistelua varten. Eläimen kuvasi paleontologi Edwin Harris Colbert vuonna 1966 ja antoi sille nimen Icarosaurus siefkeri Siefkerin kunniaksi.
Fossiili säilyi AMNH:n kokoelmissa 1980-luvun lopulle asti. Vuonna 1989 Siefker sai takaisin näytteen ja säilytti sitä yksityisessä kokoelmassa seuraavan vuosikymmenen aikana. Vuonna 2000 Siefker myi fossiilin huutokaupassa San Franciscossa huutokauppakamari Butterfield & Butterfieldin kautta. Tämä siitä huolimatta, että paleontologit olivat huolissaan huutokaupan tekevän näytteen tieteellisen tutkimuksen mahdottomaksi. Fossiili myytiin kalifornialaiselle Dick Spightille hintaan 167 000 dollaria, mikä oli vain puolet sen hinta-arviosta. Samana vuonna Spight lahjoitti Icarosaurus-holotyypin takaisin AMNH:lle, jossa se asetettiin näytteille 7. lokakuuta 2000.
Ignazio Fiorillo

Ignazio Fiorillo
Ignazio Fiorillo (11. toukokuuta 1715 Napoli – kesäkuu 1787 Fritzlar) oli italialainen säveltäjä.
Fiorillo opiskeli Francesco Duranten ja Leonardo Leon johdolla Napolissa. Hänen ensimmäinen oopperansa oli Mandane (1736). Sitä seurasivat Artimene (1738), Partenope nell' Adria (1738) ja Il Vincitor di se stesso (1741). Fiorillo teki kiertävää työtä teatterikapellimestarina. Vuonna 1754 hänet nimitettiin hovikapellimestariksi Braunschweigiin ja vuonna 1762 Kasseliin. Hän sävelsi useita saksankielisiä oopperoita Braunschweigissa ja kolme italiankielistä oopperaa Kasselissa. Fiorillo jäi eläkkeelle vuonna 1780.
Fiorillon tuotantoon kuuluu oopperoiden lisäksi muun muassa oratorio Isacco ja requiem. Myös hänen pojastaan Federigo Fiorillosta tuli säveltäjä.
Hubert Fichte

| Hubert Fichte> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1935 Perleberg, Brandenburg, Saksa
Kuollut: 1986 (50–51 vuotta) Hampuri, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Hubert Fichte (1935 Perleberg, Brandenburg, Saksa – 1986 Hampuri, Länsi-Saksa) oli länsisaksalainen kirjailija. Hän oli silloisessa yhteiskunnassa monessa suhteessa ulkopuolinen – avioton lapsi, joka protestanttina kasvoi katolisessa orpokodissa, puolijuutalainen, homoseksuaali – ja tuotannossaan hän käsitteli ihmisiä, jotka elävät yhteiskunnan laitamilla. Hän on kirjoittanut lapsuudenkokemuksistaan muun muassa kirjoissa Der Aufbruch nach Turku (1963) ja Das Waisenhaus (1965) Hän kirjoitti myös Keski- ja Etelä-Amerikan sekakulttuureja käsitteleviä "etnopoeettisia" kirjoja.
Hyyppäänlampi

| Hyyppäänlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Laukaa
Koordinaatit:  62°17′26″N, 26°07′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Lievestuoreenjärven valuma-alue (14.39)
Laskuoja:  oja Lievestuoreenjärveen 
Järvinumero:  14.391.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  85,4 m  
Pituus:  410 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,905 km  
Pinta-ala:  1,885 ha  
Tilavuus:  0.000008 km³ 
Keskisyvyys:  0,44 m  
Suurin syvyys:  1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiHyyppäänlampi 
Hyyppäänlampi  on Keski-Suomessa Laukaassa Puttolan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lammen tilavuudeksi on saatu 8 300 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,4 metriä ja suurin syvyys on 1,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Leppäveden–Kynsiveden alueen (14.3) Lievestuoreenjärven valuma-alueella (14.39), jonka Lievestuoreenjärven lähialueeseen (14.391) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 85,4 metriä mpy.
Hina

| Hina |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Hinat Danthonia
Laji::  decumbens
Kaksiosainen nimi
 Danthonia decumbens  (L.) DC. 
Katso myös
   Hina Wikispeciesissä   Hina Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hina eli niittyhina (Danthonia decumbens) on monivuotinen, melko pienikokoinen, mätästävä heinälaji. Kaikkiaan hinojen (Danthonia) suvussa on noin 25 lajia, joista vain hinaa tavataan Pohjois-Euroopassa ja Suomessa.
Ulkonäkö ja koko

Hina kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi ja mätästävästi. Lehdet ovat kapeat, 2 millimetriä leveitä ja usein harvakarvaisia. Tähkät ovat ominaisen näköisiä, 4–10 tähkylästä muodostuvia röyhyjä. Yhdessä tähkylässä on 2–5 kukkaa.
Elinympäristö

Hina kasvaa karuilla laidunniityillä, metsänreunoissa, kanervanummilla sekä kallio- ja merenrantaniityillä.
Levinneisyys Suomessa

Hina on Suomessa yleinen Ahvenanmaalla ja lounaisimmassa saaristossa. Manner-Suomen etelärannikolla hina kasvaa melko yleisenä. Paikoin sitä tavataan harvinaisena sisämaassakin. Rannikoiden lähellä hina kasvaa alkuperäisenä, sisämaassa muinais- tai uustulokkaana.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Hina (niittyhina) – Danthonia decumbens
Kasviatlas 2022: Hinan (Danthonia decumbens) levinneisyys Suomessa.
Hinan tähkylöitä.
Jyviä.
Ingolf Mork

Ingolf Mork (4. kesäkuuta 1947 – 1. helmikuuta 2012 Molde) oli norjalainen mäkihyppääjä.
Mork voitti Keski-Euroopan mäkiviikon vuonna 1972, vaikka ei voittanut yhtäkään neljästä mäkiviikon osakilpailusta. Vuotta aiemmin hän oli voittanut kolme osakilpailua, mutta jäi kuitenkin toiseksi mäkiviikon kokonaispisteissä.
Mork sijoittui neljänneksi normaalimäessä Sapporon talviolympialaisissa vuonna 1972. Holmenkollenilla Mork voitti mäkikisan vuosina 1971 ja 1972.
Jarmo Teinilä

| Jarmo Teinilä |
| --- | --- |
 Jarmo Teinilä lokakuussa vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. lokakuuta 1967 (ikä 57) Tampere
Ammatti:  kirjailija, duunari
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jarmo Teinilä (s. 10. lokakuuta 1967 Tampere) on suomalainen kirjailija.
Ura

Teinilä kävi peruskoulun ja lukion Valkeakoskella. Hän valmistui Turun yliopistosta filosofian maisteriksi 2015 pääaineenaan yleinen kirjallisuustiede. Hän on kirjoittanut kirja-arvioita Tuli & Savu -lehteen, Turun Ylioppilaslehteen ja Turun Sanomiin. Teinilä perusti Kovasana Kustannuksen 1. lokakuuta 2017 toimien kustantamonsa kustannustoimittajana. Kustantamon toiminta lopetettiin alkuvuodesta 2024.
Teinilän runoja on julkaistu kahdessa valtakunnallisessa antologiassa Reviiri (1995) ja Karusellikyytiä (2002). Kirjailijana Teinilää on verrattu muun muassa Hannu Salamaan ja Arto Salmiseen. Kaunis kuin hetero, lyö kuin mies ja Väärän lipun operaatio -dekkariparodiat irvailevat aikalaishulluudelle. Työläistrilogia (Puhallintehdas, Maailmankahva, Isän ääni), jonka jokainen osa on itsenäinen, kuvaa tragikoomisesti duunarien elämää.
Teinilän teksti on kohdakkoin rankkaa ja huumori mustaa; Jani Saxell vihjaa Wareliaanissa 16. helmikuuta 2021 julkaistussa esseessään ”Maailmankahva sanojen takana”, että ehkä kotimaiseen kirjallisuuteen on syntymässä Make Literature Dangerous Again -koulukunta. Tässä yhteydessä Saxell mainitsee Hanna-Riikka Kuisman, Kreetta Onkelin, Aura Nurmen, Ville Hytösen ja Laura Gustafssonin, joiden teoksissa on vastaavaa ikuisen osattomuuden ja maailmanlopun kuvastoa. ”Teinilän romaani tuntuu omassa ajassamme kapinalliselta punk-asenteella tehdyltä ’raatorealismilta’ ruiskutettuna suoraan suoneen.” Saxell kirjoittaa samassa esseessä viitaten romaaniin Maailmankahva. Turun Sanomissa 30.10.2022 Erkki Kanerva kuvailee Teinilän Isän ääni -kirjaa, että se on genreltään rikos-, huumori-, sekoboltsi- ja rakkausromaani.
Toisaalla Esa Mäkijärvi toteaa Demokraatissa Maailmakahva-romaanista: ”Romaani kiinnostaa poliittisuudessaan ja uskonnollisuudessaan.” Roope Lipasti tuo esiin, kuinka Maailmankahva-romaanin telakalla työläisten maailmankuvat törmäävät. Artemis Kelosaari käsittelee Teinilän romaaneja ja kirjailijuutta Imagen esseessä ”Vailla vaaraa” pitäen sekä Maailmankahva- että Isän ääni -romaania esimerkkeinä myönteisestä groteskiudesta. Myös Jari-Olavi Hiltunen viittaa Teinilän huumoriin Kiiltomato.netin kritiikissään: ”Humoristina Teinilä on satiirikko. Satiiri näkyy ennen muuta henkilökuvissa, joiden ei ole kenties tarkoituskaan olla uskottavia.”
Tua Onnela kuvailee AKT-lehdessä Teinilän trilogian muotoa: ”Jarmo Teinilän viimeisimmät kolme romaania muodostavat väljästi trilogian. Tarinat ovat erillisiä, mutta yhteistä on työelämän, työpaikkojen ihmissuhteiden ja työpaikkahuumorin kuvaus.” Kirjallisuustieteen emeritaprofessori Liisa Steinbyn mukaan Teinilän Puhallintehtaassa näytetään teollisuuden halpamaihin pakeneminen duunarinäkökulmasta.
Teinilä on Suomen Kirjailijaliiton jäsen ja kuuluu Pirkkalaiskirjailijat ry:hyn.
Kirjallinen tuotanto > Romaanit

Tuonelan mustat linnut.  Helsinki:  Books on Demand, 2016.  ISBN 9789523394001.
Kaunis kuin hetero, lyö kuin mies.  Turku:  Kovasana Kustannus, 2017.  ISBN 9789526885001.
Puhallintehdas.  Helsinki:  Kiuas Kustannus, 2018.  ISBN 9789527197097.
Väärän lipun operaatio.  Turku:  Kovasana Kustannus, 2018.  ISBN 9789526885018.
Maailmankahva.  Sastamala:  Warelia, 2021.  ISBN 9789525940923.
Isän ääni.  Sastamala:  Warelia, 2022.  ISBN 9789523870291.
Epäpyhä allianssi. Sastamala: Warelia, 2024. ISBN 9789523870680.
Kirjallinen tuotanto > Lastenkirjat

Villisika nimeltään Sillivika.  (Kuvitus Kanerva Kartano)  Tampere:  Kovasana Kustannus, 2022.  ISBN 9789527410202.
Päestikka – Tömpsistä mökkeröiseen!.  (Kuvitus Kanerva Kartano)  Tampere:  Kovasana Kustannus, 2022.  ISBN 9789527410233.
Kalla ja Kasperi. Kuvitus Kanerva Kartano. Helsinki: Lector Kustannus, Oy, 2024. ISBN 9789527598054.
Aiheesta muualla

Lipasti, Roope: Luolamiesten parissa (Jarmo Teinilän haastattelu) Turun aika.  10.12.2021. Arkistoitu
Onnela, Tua: Terminaalin tarinoita AKT-lehti.  26.9.2022. Arkistoitu
Janhvi Kapoor

| Janhvi Kapoor |
| --- | --- |
 Janhvi Kapoor vuonna 2023.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1997 (ikä 27) Mumbai, Maharashtra, Intia
Ammatti:  näyttelijä
Vanhemmat:  Sridevi Boney Kapoor
Sukulaiset:  Khushi Kapoor (sisar) Arjun Kapoor (velipuoli) Anil Kapoor (setä) Sanjay Kapoor (setä) Sonam Kapoor (serkku)
Näyttelijä
Aktiivisena:  2018–
Aiheesta muualla
IMDb 
Janhvi Kapoor (s. 6. maaliskuuta 1997 Mumbai, Maharashtra, Intia) on intialainen näyttelijä, joka työskentelee hindinkielisessä elokuvateollisuudessa. Opiskeltuaan näyttelemistä Lee Strasberg Theatre and Film Institutessa Kaliforniassa, hän teki elokuvadebyyttinsä kaupallisesti menestyneessä romanttisessa draamassa Dhadak vuonna 2018. Seuraavaksi hän näytteli Netflix-elokuvissa Ghost Stories ja Gunjan Saxena: The Kargil Girl (2020), joista jälkimmäisestä hän sai hyviä arvosteluja ja ensimmäisen parhaan naispääosan Filmfare Awards -ehdokkuutensa.
Perhe

Janhvi Kapoor on näyttelijä Sridevin ja elokuvatuottaja Boney Kapoorin vanhempi tytär. Hänellä on nuorempi sisar, näyttelijä Khushi Kapoor sekä velipuoli, näyttelijä Arjun Kapoor ja sisarpuoli Anshula Kapoor isänsä ensimmäisestä avioliitosta. Näyttelijät Anil Kapoor ja Sanjay Kapoor ovat hänen setiään.
Filmografia

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2018 | Dhadak | Parthavi Singh Rathore |  |
| 2020 | Ghost Stories | Sameera |  |
| 2020 | Angrezi Medium | Itsenään | Erikoisesiintyminen laulussa ”Kudi Nu Nachne De” |
| 2020 | Gunjan Saxena: The Kargil Girl | Gunjan Saxena |  |
| 2021 | Roohi | Roohi Arora, Afzana Bedi |  |
| 2022 | Good Luck Jerry | Jaya ”Jerry” Kumari |  |
| 2022 | Mili | Mili Naudiyal |  |
| 2023 | Bawaal | Nisha Dixit |  |
| 2023 | Rocky Aur Rani Kii Prem Kahaani | Itsenään | Erikoisesiintyminen laulussa ”Heart Throb” |
| 2024 | Teri Baaton Mein Aisa Uljha Jiya | Jiah |  |
| 2024 | Mr. & Mrs. Mahi | Mahima ”Mahi” Aggarwal |  |
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Elokuva | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Filmfare Awards | Paras naistulokas | Dhadak | Ehdokkuus |
| 2019 | International Indian Film Academy Awards | Vuoden naistähtitulokas | Dhadak | Ehdokkuus |
| 2019 | Zee Cine Awards | Paras naistulokas | Dhadak | Voitto |
| 2021 | Filmfare Awards | Paras naispääosa | Gunjan Saxena: The Kargil Girl | Ehdokkuus |
| 2022 | Pinkvilla Style Icons Awards | Supertyylikäs nuorisoidoli – nainen | — | Voitto |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Janhvi Kapoor Wikimedia Commonsissa
Janhvi Kapoor Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ib Stetter

| Ib Stetter> Tanskan teollisuusministeri |
| --- | --- |
 Poul Schlüterin I hallitus 10. syyskuuta 1982 – 12. maaliskuuta 1986  
Edeltäjä:  Erling Jensen
Seuraaja:  Nils Wilhjelm
Kansankäräjäedustaja
 1964–1987  
Euroopan parlamentaarisen edustajakokouksen jäsen
 Tanska 1977–1979  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ib Gunnar Stetter
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1917
Kuollut: 16. maaliskuuta 1997 (80 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Konservatiivinen kansanpuolue
Koulutus:  Kööpenhaminan kauppakorkeakoulu
Ib Gunnar Stetter (1. maaliskuuta 1917 – 16. maaliskuuta 1997) oli tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko. Hän istui kansankäräjillä vuosina 1964–1987, toimi Tanskan teollisuusministerinä 1982–1986 ja oli Euroopan parlamentaarisen edustajakokouksen jäsen 1977–1979.
Aiheesta muualla

Ib Stetter Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Ingo von Bredow

| Mitalit> Maa:   Saksan yhdistynyt joukkue.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksan yhdistynyt joukkue.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksan yhdistynyt joukkue.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Saksan yhdistynyt joukkue> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rooma 1960 | Flying Dutchman |  |
Ingo von Bredow (12. joulukuuta 1939 Schleswig – 4. marraskuuta 2015) oli saksalainen kilpapurjehtija ja olympiamitalisti.
Von Bredow voitti Flying Dutchman -veneluokan olympiapronssia Roomassa 1960 parinaan Rolf Mulka. Melbournen kesäolympialaisissa 1956 pari sijoittui kuudenneksi.
Von Bredow kuoli 75-vuotiaana 4. marraskuuta 2015.
Huiskilopietaryrtti

| Huiskilopietaryrtti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Pietaryrtit Tanacetum
Laji::  corymbosum
Kaksiosainen nimi
 Tanacetum corymbosum  (L.) Sch.Bip. 
Katso myös
   Huiskilopietaryrtti Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Huiskilopietaryrtti eli huiskilopäivänkakkara (Tanacetum corymbosum) on pietaryrtteihin kuuluva monivuotinen asterikasvilaji.
Huiskilopietaryrtti kasvaa 30–120 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi haaroo yläosasta runsaasti ja muodostaa huiskilomaisen mykeröstön. Kasvin mykeröt ovat ahopäivänkakkaraa (Leucanthemum vulgare) muistuttavia ja 2,5–5 cm leveitä. Kielimäiset laitakukat ovat valkoisia ja kehräkukat keltaisia.
Huiskilopietaryrtti kasvaa alkuperäisenä Euroopassa, Länsi-Aasiassa ja Luoteis-Afrikassa. Laji esiintyy Pohjoismaissa harvoin uustulokkaana Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa, yleensä villiytyneenä koristekasvina. Suomessa se on luokiteltu korkeintaan puutarhojen sisällä leviäväksi viljelykarkulaiseksi, mutta ei luonnonvaraiseksi.
Hubert Burda Media

| Hubert Burda Media |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  kommandiittiyhtiö (Kommanditgesellschaft)
Perustettu:  1903
Toimitusjohtaja:  Paul-Bernhard Kallen
Kotipaikka:   Offenburg ja München, Saksa
Toimiala:  kustannustoiminta
Tuotteet:  aikakauslehdet
Liikevaihto:  3,05 mrd. USD (2015)
Henkilöstö:  10 440 (2016)
Omistaja:  enemmistöomistajat: Hurbert Burda, Jacob Burda ja  Elisabeth Burda
Kotisivu:  www.burda.com/en/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Burdan Saksan Offenburgin päätoimipiste.
Hubert Burda Media on suuri saksalainen lehtialan kustannusyhtiö, jota hallitaan kommandiittiyhtiömuotoisen holdingyhtiön kautta. Runsaan 3,0 miljardin Yhdysvaltain dollarin liikevaihdon vuonna 2015 tehneellä lehtikonsernillä oli 93 omaa lehteä ja se edusti 320 kansainvälistä nimikettä Saksassa.  Konsernin päätoimipisteet sijaitsevat Saksan Offenburgissa ja Münchenissä. Konserniyhtiöllä oli vuoden 2016 lopussa palveluksessaan yli 10 400 henkeä. Vuonna 2017 yhtiö osti Radio Timesin.
Määrävän osake-enemmistön yhtiöstä omistaa saksalainen miljardööri Herbert Burda kahden lapsensa ja yhteistyökumppaninsa (Paul-Bernhard Kallen) kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hubert Burda Media Wikimedia Commonsissa
Ingolf Davidsen

| Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Mitalit> Maa:   Norja. Olympialaiset .Miesten voimistelu | Maa:   Norja> .Miesten voimistelu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu, vapaa systeemi |  |
Ingolf Martin Davidsen (30. tammikuuta 1893 Bergen – 23. maaliskuuta 1946 Bergen) oli norjalainen voimistelija ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä, jossa hän oli mukana saamassa hopeaa vapaan järjestelmän joukkuekilpailussa.
Insundet

| Insundet |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Eckerö
Koordinaatit:  60°12′35″N, 19°40′00″E
Järvinumero:  94.210.1.026
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  0,2 m 
Rantaviiva:  1,64 km 
Pinta-ala:  0,08 km² 
 fiInsundet 
Insundet on järvi Eckerössä Ahvenanmaan länsiosassa. Sen pinta-ala on 7,8 hehtaaria. Etäisyys Maarianhaminasta on 19 kilometriä luoteeseen.
Maantiede

Insundetin pituus etelästä pohjoiseen on 660 metriä. Järven pohjoisosa on soistunut. Saaria ei ole. Insundetin rannat ovat metsää ja suota, valuma-alueella on myös maatalousmaata. Insundetiin virtaa laskuoja lounaasta Träsketistä, jonka korkeustaso on 1,4 metriä Insundetia ylempi. Insundetista virtaa laskuoja pohjoiseen Norrsundetiin, joka on Marsundista etelään työntyvä kapea merenlahti. Marsund on salmi, joka erottaa Eckerön saaren Manner-Ahvenanmaasta.
Insundet (94.210.1.026) kuuluu Ahvenanmaan luoteiseen saaristoalueeseen (94.21), joka on toisen jakovaiheen vesistö Pohjoisen Ahvenanmeren päävesistössä (94). Luoteiseen saaristoalueeseen kuuluu Insundetin ohella Vandöfjärden, Inre fjärden, Leviksfjärden, Norsträsk ja 21 muuta järveksi luokiteltua vakavettä.
Insundet on kolmanneksi laajin Eckerön yhdestätoista järvestä. Laajin on Inre fjärden Eckerön pääsaaren pohjoisosassa.
Ibagué

| Ibagué |
| --- | --- |
 Ibaguen katedraali
 lippu:  vaakuna
 Ibaguén sijainti Kolumbiassa
 Ibagué
 Koordinaatit: 4°26′0″N, 75°14′0″W 
Valtio:  Kolumbia
Departementti:  Tolima
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 498 km²
Korkeus:  1 285 m
Väkiluku   (2005):  468 647
 – Väestötiheys:  364,7 as./km²
 
 www.alcaldiadeibague.gov.co 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ibagué on Toliman departementin pääkaupunki Kolumbiassa. Vuoden 2005 väestönlaskennassa siellä oli 468 647 asukasta, arvio vuodelle 2012 oli 513 671.
Ibagué sijaitsee vuoristoisella alueella 1 285 metriä merenpinnan yläpuolella Armeniasta Bogotáan johtavan valtatien varrella lähellä Cauca-laaksoon johtavaa solaa. Se on perustettu vuonna 1550. Keskeinen sijainti on tehnyt siitä merkittävän kauppapaikan. Ympäröivällä maaseudulla tuotetaan kahvia, kaakaota, sokeriruokoa, tupakkaa ja riisiä, jotka tuodaan Ibagueen myytäviksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ibagué Wikimedia Commonsissa
Hubert Dupont

| Hubert Dupont |
| --- | --- |
 Hubert Dupont Ranskan ympäriajossa 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. marraskuuta 1980 (ikä 43)
Kansalaisuus:   Ranska
Pyöräilijä
Pituus:  174 cm
Paino:  59 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantiepyöräily
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  mäkimies
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2005 2006–:  R. A. G. T. Semences Ag2r
 Tiedot päivitetty: 18. tammikuuta 2022 
Hubert Dupont (s. 13. marraskuuta 1980 Lyon) on ranskalainen maantiepyöräilijä, ajajatyypiltään mäkimies. Hän aloitti ammattilaisuransa R. A. G. T. Semences -joukkueessa 2005 ja edusti Ag2r-tallia koko lopun ammattilaisuransa 2006–2019.
Saavutuksia

Lähteet: Cyclingbase, Cycling Archives
Ice Ages

| Ice Ages> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1994–
Tyylilaji:  Darkwave, electric, indrustial
Kotipaikka:  Wien, Itävalta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Richard Lederer  
Levy-yhtiö:  Napalm Records
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ice Ages on itävaltalaisen Richard Ledererin (Summoning) sooloprojekti. Sen tunnuksenomainen piirre on kappaleiden kolkkous ja synkät sanoitukset. Ice Ages on julkaissut viisi täyspitkää albumia.
Jäsenet

Richard Lederer – Kaikki instrumentit
Diskografia

Strike the Ground (1997)
This Killing Emptiness (2000)
Buried Silence (2008)
Nullify (2019)
Vibe of Scorn (2021)
Coma (2023)
Aiheesta muualla

Ice Agesin viralliset kotisivut
Ingolf Wunder

Ingolf Wunder
Ingolf Wunder (s. 8. syyskuuta 1985 Klagenfurt) on itävaltalainen pianisti.
Wunder aloitti 4-vuotiaana viulunsoiton, mutta siirtyi sitten pianoon. Käytyään konservatorioissa Klagenfurtissa ja Linzissä hän aloitti opiskelun Wienin musiikin ja esittävien taiteiden yliopistossa. Wunder debytoi 14-vuotiaana Wiener Konzerthausissa ja esitti kaksi vuotta myöhemmin Sergei Prokofjevin kolmannen pianokonserton Théâtre des Champs-Élyséesissä. Vuonna 2010 Wunder sai toisen palkinnon kansainvälisessä Frédéric Chopin -pianokilpailussa, jossa sai myös palkinnot parhaasta konserttoesityksestä ja parhaasta poloneesifantasian esityksestä.
Tammikuussa 2011 Wunder solmi eksklusiivisen levytyssopimuksen Deutsche Grammophonin kanssa. Samana vuonna hän kiersi Japanissa Antoni Witin johtaman Varsovan filharmonisen orkesterin kanssa. Hän on esiintynyt myös eri Euroopan maissa, Israelissa, Kiinassa, Koreassa, Taiwanilla, Yhdysvalloissa ja Etelä-Amerikassa.