stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eino Pitkänen
Työt > Työt Kajaanissa > Asuinrakennuksia

Yksityistalo, Varatuomari Salmenkiven/Presidentti Kekkosen Jussi-veljen asuintalo, Savonkatu 12 (purettu marraskuussa 2009)
Karolineburgin kartanon nk. Uusi pytinki - 1949 (purkamista suunniteltu vuonna 2009)
Yksityistalo Kainuunkatu 15:ssä - 1949
Yksityistalo, Purokatu 8
Yksityistalo Sammonkatu 4:ssä
Asuinkerrostalo nk. Vimpelin talo, Sammonkatu 10 (Talossa sijaitsi Pitkäsen arkkitehtitoimisto ja asunto 3. kerroksessa) - 1939-1940
Yksityistalo Lehtikankaantiellä
Asuinkerrostalo, Tehdaskatu 12 - 1951
Yksityistalot Ratakatu 13A ja 13B - 1947
Yksityistalo, Hoikankatu 24 - 1947
Yksityistalo, Harjukatu 28
Asuin- ja liiketalo, Kivimäentie 2 (nyk. Lunkankuja)
Lisäksi lukuisia yksityistaloja eri puolilla Kajaania.
Työt > Työt Kajaanissa > Liike- ja toimistorakennuksia

Kainuun Säästöpankin talo, Kauppakatu 9 - 1950
Hotelli Seurahuone ja Pohjolan Vaatetus, Kauppakatu 11 (Entisessä ravintolasalissa toimii Kainuun Sanomien toimitus) - 1945
Ipatin talo, Kauppakatu 13 - 1942
Asuin-liiketalo, Kauppakatu 15 (Toinen Asunto Oy Kirkkokatu 23:n taloista) - 1953
SOK-korttelin talo, Kauppakatu 17 - 1951
Kajaanin Seudun Osuuskassan talo Kauppakadulla (nyk. Suomen Terveystalo) – 1948
Alfred ja Roosa Heikkisen liiketalo, Makkolankatu 24 (Purola) - 1933
Kainuun Sanomien liike-, asuin- ja painotalo, Kauppakatu 34-36 – 1936, laajennettu 1938
Leipomo- ja kondiittoriliike Pekka Heikkinen & Kumpp - 1947
Seurakunnan virastotalo, Brahenkatu 14 - 1954
Blomqvistin autoliike, Lunkankuja 195x, purettu 2013-2014
Työt > Työt Kajaanissa > Julkisia rakennuksia

Kaupunginpuutarha (Luontokoulu Siimes), Harjukatu 7 – 1952 (purettu marraskuussa 2008)
Linnan lukio, Linnan lukio - 1958
Kajaanin poliisilaitos (nykyisin Kajaanin taidemuseo) – 1934
Kajaanin vanha siunauskappeli – 1951
Keskuskoulu (valmistuessaan suurin koulurakennus Suomessa) – 1952 (laajennettu 1992)
Kajaanin Keskusurheilukentän (Keskuskenttä) katsomo- ja pukuhuonerakennus - 1952 (purkamista suunniteltu vuonna 2009)
Kajaanin Klubi, Sotkamontie 6 (Herrainklubi, Kajaanin Kerho, Taidetalo) – 1945 (Linja-autoaseman vieressä ollut puutalo purettiin joulukuussa 2007)
Salmijärven mielisairaalan alkuperäiset rakennukset (sairaala ja rivitalo) - 1953
Työt > Työt Kajaanissa > Rakennusten muutostöitä

Huvila Jylhän (Kannon huvila), Sokajärvi, muutostyöt - 1940-luku
Kalliorannan huvilan lasiveranta, Sokajärvi - 1950-luvun alkupuoli
Työt > Työt Kuopiossa

Tavaratalo Carlson, Kuopio – 1930
Kansalliskaupan liikerakennus, Kiinteistö Oy Kuopion Maljalahdenkatu 35, 1938
Riistaveden kirkko, Kuopio, Harry W. Schreckin kanssa – 1934
asuin/liiketalo, Puijonkatu 3, Kuopio – 1937
Entinen Kuopion maalaiskunnan talo (Elokuvateatteri Kuvakukko), Kuopio – 1938
Päivärinteentie 21, Kuopio – 1941
Pappilanmäen puiset asuinrakennukset, 2 kpl – 1948
Itkonniemen tehdas, Valimo ja Levypaja – 1947
Itkonniemen tehdas, Tehtaanjohtajan asuinrakennus – 1944
Vehmersalmen Suojeluskuntatalo, 1931-1932
Työt > Työt Iisalmessa

Iisalmen Pyhän Ristin kirkko (Uusi kirkko) – 1932
Kaupungin uimarannan kioskipaviljonki/pukuhuoneet Iisalmen satamassa – 1934
Putkolan liikerakennus Kiinteistö Oy Savonkatu 25, Iisalmi – 1937
Keskustan koulu - 1939
Pitkänen on suunnitellut myös Iisalmen Kauppahallin katososan eli lipan, joka rakennettiin 1930-luvulla.
Työt > Työt Oulussa

Oulu Oy:n sulfaattiselluloosatehdas], Oulu – 1936–1937
Oulun Valkealinnan asuin- ja liikerakennus (1941), Hallituskatu 13-17
As. Oy Oulun Kassatalo (Elokuvateatteri Rion talo), Oulu – 1955
Weckmanin talon (asuintalo, suunn. Karl Hård af Segerstad (1902), Kirkkokatu 26) muutostyöt jugendtyylisestä funkistyyliseksi
Työt > Muut työt

Kansallis-Osake Pankin ja Kajaani Oy:n toimitalo ("Kahen köyhän talo"), Sotkamo
Kuhmon paloasema, 1952
Tuusniemen kansakoulu (nyk. Ala-aste), 1935
Marskin Maja, Loppi – 1942
Puolangan kansakoulu (nyk. ala-aste), 1947
Kiinteistöyhtiö Valtalinna, Valtakatu 14 Kemi, 1955
Alapitkän kirkko, 1951 (ei rakennettu)
Alppilan huvilan muutostyöt Sotkamossa nikkarityylisestä (1917) funkistyyliseksi 1950-luvun alussa
Sotkamon matkailumaja (myöh. Hiukanhovi, nyk. Hotelli Tulikettu) kaksikerroksinen hirsiosa, 1946
Yksityistalo Hetilä (Akkoniementie, Sotkamo) 195x
Alppila-huvilan muutostyöt ja uusi saunarakennus (Lontanniemi, Korholanmäki, Sotkamo), 1950-luku
Alppila-huvilan savusauna (Lontanniemi, Korholanmäki, Sotkamo), 1950-luvun alku
Hotelli-Ravintola Nurmeshovi, Nurmes, 1939
Lisäksi Pitkänen on suunnitellut Konneveden kirkon korjauksen vuonna 1956 ja Pielaveden Suojalan muutos- ja laajennustyöt. Laajennusosa käsittää lautarakenteisen salin näyttämöineen. Yläkerrassa on vahtimestarin asunto ja toimistotiloja. Pitkänen on suunnitellut myös Kajaanin mieslaulajien kunniamerkin ja lipun vuonna 1937. Pitkänen on ollut myös suunnittelemassa Turun konserttitaloa yhdessä Alvar Aallon kanssa. Pitkänen on myös mahdollisesti suunnitellut vuonna 1937 valmistuneen nk. Jämäksen kasarmin Kuhmossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eino Pitkänen Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  ULAN 
Kainuun Sanomien entinen toimitus ja kirjapaino.
Kajaanin taidemuseo, entinen poliisitalo, 1936.
Riistaveden kirkko Kuopiossa.
Tavaratalo Carlson Kuopiossa.
Iisalmen uusikirkko.
Oulun Valkealinna syyskuussa 2006.
Luigi Cantone

| Mitalit> Maa:   Italia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Italia.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Italia> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lontoo 1948 | kalpa |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | kalvan joukkuekilpailu |  |
Luigi ”Gino” Cantone (21. heinäkuuta 1917 Robbio – 6. marraskuuta 1997 Novara) oli italialainen miekkailija ja olympiavoittaja. Hänen aseensa oli kalpa.
Cantone voitti olympiakultaa kalpamiekkailun henkilökohtaisessa kilpailussa Lontoossa 1948. Hän pääsi mukaan varamiehen paikalta vasta viime hetkellä Dario Mangiarottin loukkaannuttua. Finaalikierroksen aluksi Cantone hävisi maanmiehilleen Carlo Agostonille ja Edoardo Mangiarottille mutta voitti loput seitsemän ottelua, mikä riitti selvään olympiavoittoon. Joukkuekilpailussa Cantone sai hopeaa.
Saavutukset

Olympiakultaa kalvan henkilökohtaisessa kilpailussa 1948
Olympiahopeaa kalvan joukkuekilpailussa 1948
Oceanus Procellarum

Oceanus Procellarumin sijainti Kuussa
Oceanus Procellarum eli Myrskyjen valtameri on suurin Kuun "meristä" (lat. mare). Myrskyjen valtameren pinta-ala on 2 283 300 km². Se sijaitsee Kuun Maahan näkyvällä puolella kattaen laajan alueen Kuun länsiosaa. Läpimitta on noin 2 600 kilometriä. Maasta katsottuna sijainti on idässä, mutta IAUssa
sovittiin, että myös Kuussa Auringon noususuunta on idässä ja laskusuunta lännessä, jolloin se pitää yhtä Kuun pinnalla havaitun kanssa. Meri näkyy paljaalla silmällä.
Oceanus Procellarum on todennäköisesti sekä täyttynyt törmäysallas että laavakenttä. Laavojen iäksi on saatu 3,2 miljardia vuotta. Vertailuksi vanhimmat näkyvällä puolella olevat laavat ovat Mare Serenitaksessa ollen 3,82–3,65 mrd. vuotta vanhoja. Pidetään todennäköisenä, että Procellarumin alueella radioaktiiviset alkuaineet ovat hajotessaan tuottaneet lämpöä, joka on aiheuttanut vulkaanista toimintaa laavapurkauksineen. Meressä sijaitsevan Hevelius-kraaterin eteläpuolista aluetta on 1800-luvulla kutsuttu Oceanus Tempestumiksi, Myrskyjen valtamereksi.
Oceanus Procellarumiin ovat laskeutuneet miehittämättömät avaruusluotaimet Surveyor 1, Surveyor 3, Luna 9 ja Luna 13 sekä miehitetty avaruuslento Apollo 12. Vuonna 1964 Ranger 7 -luotain otti ennen iskeytymistään Kuun pintaan 4 316 kuvaa, ja alue Procellarumia sekä Mare Nubiumia jonne luotain iskeytyi, nimettiin uudelleen Mare Cognitumiksi, "Tunnetuksi mereksi".
Cantinflas

Cantinflas vuonna 1964.
Cantinflas (oik. Mario Moreno-Reyes, 12. elokuuta 1911 – 20. huhtikuuta 1993) oli meksikolainen näyttelijä ja koomikko, joka esiintyi vuodesta 1936 lähtien noin 50 elokuvassa 50 vuoden aikana. Hänen kansainvälisesti tunnetuin roolinsa oli Phileas Foggin palvelijan Passepartout’n rooli elokuvassa Maailman ympäri 80 päivässä (1956), josta hän voitti Golden Globen. Kun Cantinflasin seuraava Hollywood-elokuva Pepe (1960) ei menestynyt, hän palasi työskentelemään meksikolaisissa elokuvissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cantinflas Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Taiwan  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  ORCID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Ryssämarkka

Sijainti Finnmarkin läänissä.
Ryssämarkan kirkko
Asutusta
Ryssämarkka (norj. Kistrand, pohjoissaameksi Čuđegieddi) on kirkonkylä Porsangin kunnassa Finnmarkin läänissä pohjois-Norjassa. Kylä sijaitsee 56 km pohjoiseen Porsangin kuntakeskuksesta Lemmijoelta. Porsangin kuntaa nimitettiin virallisesti Kistrandin eli Ryssämarkan kunnaksi vuoteen 1964 asti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ryssämarkka Wikimedia Commonsissa
Cap Lopez

Cap Lopezin sijainti Gabonissa.
Cap Lopez on Atlantin valtamereen työntyvä niemi Afrikan länsirannikolla Gabonissa. Niemi on Gabonin läntisin paikka, ja siellä sijaitsee Port-Gentilin kaupunki. Cap Lopez erottaa pohjoisessa olevan Guineanlahden eteläpuolella olevasta Etelä-Atlantista. Cap Lopez on saanut nimensä portugalilaiselta tutkimusmatkailija Lopo Gonçalvesilta, joka ensimmäisenä purjehti Afrikan länsirannikkoa pitkin niemelle saakka 1470-luvun puolivälin tienoilla.
Cap Lopezilla sijaitsee kansainvälisesti tärkeä lintualue (IBA), johon sisältyy esimerkiksi Ogooué-joen suistossa oleva Mandjin saari. Alue on tärkeä muuttolinnuille ja siellä onkin tavattu suhteellisen suuri määrä harvinaisia lintulajeja. Niemen itäpuolella sijaitsee Cap Lopezin lahti (ransk. Baie du Cap Lopez), jonka rannalla on suuria alueita laskuveden paljastamaa rantaliejualuetta. Lahden rannoilla on mangrovekasvillisuutta.
Niemellä sijaitsee öljyterminaaleja ja laituri sekä vuonna 1897 alun perin perustettu majakka, joka ei tosin ole ollut toiminnassa moneen vuoteen. Cap Lopezilla on myös vuonna 2012 rakennettu uusi majakka.
Cap Lopezin edustalla käytiin 10. helmikuuta 1722 meritaistelu merirosvojen ja brittien välillä.
Aiheesta muualla

Kuva Cap Lopezin kärjestä
Cannaen taistelu

Cannaen taistelu oli tärkeä taistelu toisen puunilaissodan aikana. Taistelussa, joka käytiin 2. elokuuta 216 eaa., karthagolaisen kenraalin Hannibalin armeija saartoi ja murskasi täydellisesti roomalaisten paljon suuremman armeijan, jota johtivat konsulit Lucius Aemilius Paullus ja Gaius Terentius Varro.
Taustaa

Hannibal halusi kostaa ensimmäisessä puunilaissodassa (264–241 eaa.) Karthagon kärsimän tappion, joten hän kokosi Hispaniassa armeijan ja marssitti sen Alppien yli Italiaan.
Hannibal toivoi, että Italian kansat nousisivat kapinaan Roomaa vastaan ja liittyisivät Hannibalin armeijaan. Toive oli realistinen, sillä Italian kansat oli kukistettu, ja monet kaupungit olivat ärtyneitä jouduttuaan Rooman valtaan. Pohjois-Italian gallit olivat sekä valloittamattomia että vihamielisiä.
Taistelu

Taistelun alussa Hannibalin kuuluisa raskas ratsuväki teki rynnäkön Paulluksen johtamaa Rooman jalkaväkeä vastaan, jolloin Paullus hylkäsi lyödyt joukkonsa ja liittyi pääjoukkoon, joka rynnisti päin karthagolaisten päälinjaa vastaan antaen hitaasti periksi.
Kreikkalainen historioitsija Polybios kertoo näin:
»Paullus syöksyi päin rintamalinjan keskustaa, missä taistelu riehui kiivaimmillaan, vihollista väheksyen ja omia miehiään kannustaen. Hannibal, joka oli ollut tuossa paikassa taistelun alusta saakka, teki täsmälleen samoin.»
Samaan aikaan Varro johdatti ratsuväkensä Maharbalin numidialaisia vastaan, mutta se elpyi pian heikon roomalaisen ratsuväen takaa-ajosta ja hyökkäsi rintamalinjan takaa Varron ratsuväen kimppuun, jolloin Rooman ratsuväki joutui hyökkäyksen kohteeksi kahdelta puolelta. Roomalaiset ratsumiehet pakenivat jättäen Rooman jalkaväen taakse tuhansia karthagolaisia ratsumiehiä kenenkään vartioimatta.
Hannibalin komentama karthagolainen jalkaväki oli samaan aikaan pettämässä, jolloin taistelulinja taipui U-kirjaimen muotoiseksi. Gallit ja espanjalaiset vetivät viimeisiä henkäyksiään, kun voimakas libyalainen jalkaväki iski molemmilta puolilta roomalaisten kimppuun. Samalla hetkellä karthagolaisten ratsuväki hyökkäsi Rooman taistelulinjaan takaapäin. Roomalaiset olivat nyt piiritettyjä joka puolelta yhteen suureen massaan, joka ei pystynyt liikkumaan normaalisti. Kokeneet roomalaiset sotilaat olisivat ehkä murtautuneet ulos motista, mutta suurin osa sotilaista oli uusia alokkaita. Taistelun jälkeen Cannaen tasangolla lojui 60 000 kuollutta roomalaista heidän joukossaan Aemilius Paullus, karthagolaisten tappioiden ollessa noin 6 000–8 000 miestä.
Lopputulos

Taistelun jälkeen suurin osa Etelä-Italian kaupungeista siirtyi Karthagon puolelle. Rooma ei kuitenkaan kukistunut vieläkään.
Rooman jalkaväen hyökkäys.
Roomalaisten armeijan tuhoutuminen
André Caplet

André Caplet
André Caplet (23. marraskuuta 1878 – 22. huhtikuuta 1925) oli ranskalainen säveltäjä ja kapellimestari. Hän kuului Debussyn ja Faurén ympärille muodostuneeseen piiriin.
André Caplet ja Claude Debussy
Innoituksensa musiikkiinsa Caplet sai uskonnosta. Hän sävelsi pääasiassa vokaalimusiikkia, mutta myös orkesteri- ja kamarimusiikkia. Hänen pääteoksensa katsotaan olevan sävellys mezzosopraanolle, naiskuorolle, harpulle ja jousiorkesterille nimeltään Le miroir de Jésus vuodelta 1923.
Caplet voitti vuonna 1901 Prix de Romen.
Kaviteetti-QED

Kaviteetti-QED eli kaviteettikvanttisähködynamiikka on kvanttioptiikan osa-alue, joka tutkii heijastavan kaviteetin sisälle, eli kahden peilin väliin suljetun valon ja atomien tai muiden hiukkasten vuorovaikutusta. Erityisesti kaviteetti mahdollistaa sellaisten tapausten tutkimisen, joissa valon kvanttimekaaninen luonne on olennainen. Kaviteetin sisällä on vain sellaisia fotonitiloja, jotka vastaavat peilien väliin muodostuvia seisovia aaltoja. Kaviteetti-QED:lla on sovellutuksia esimerkiksi kvantti-informaation käsittelyssä, ja se on yksi kvanttitietokoneiden mahdollisista fyysisistä toteutustavoista.
Vuoden 2012 Nobelin fysiikanpalkinto myönnettiin Serge Harochelle ja David Winelandille kaviteetti-QED:hen liittyvistä kokeista.
Allosauroidea

| Allosauroidea |
| --- | --- |
 Allosauruksen luuranko
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  Liskonlantioiset Saurischia
Alalahko::  Teropodit Theropoda
Osalahko::  †Karnosaurit Carnosauria
Yläheimo::  †Allosauroidea  Marsh, 1878
Katso myös
   Allosauroidea Wikispeciesissä   Allosauroidea Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Allosauroidea: sukupuu
Allosauroidea on sukupuuttoon kuollut teropodeihin kuuluva dinosaurusryhmä. Se sisältää muun muassa heimot Allosauridae ja Carcharodontosauridae.
Hosangerin kirkko

| Hosangerin kirkko Hosanger kirke / Hosanger kyrkje |
| --- | --- |

Sijainti:  Osterøy, Hosanger
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Bjørgvinin hiippakunta
Seurakunta:  Hosanger
Rakentamisvuosi:  1796
Materiaali:  Kivi
Istumapaikkoja:  275
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hosangerin kirkko (kirjanorjaksi Hosanger kirke, uusnorjaksi Hosanger kyrkje) on kirkko Norjassa Vestlandin läänissä Osterøyn kunnassa Hosangerin kylässä. Se toimii Hosangerin seurakunnan kirkkona. Se on rakennettu vuonna 1796.
Historia

Paikalla oli sauvakirkko keskiajalla, ja se korvattiin myöhemmin puukirkolla. Vuoden 1795 joulupäivänä kirkko syttyi salamaniskusta ja paloi. Uusi kivestä muurattu kirkko valmistui jo 1796. Vuosina 1863–1865 kirkkoa laajennettiin länteen. Vuonna 1899 hankittiin edelleen käytössä olevat Olsen og Jørgensenin valmistamat urut. Vuosina 1962–1964 laajennettiin kirkkoa rakentamalla sakaristo kirkon eteläpuolelle.
Nykyaika

Kirkko on Hosangerin seurakunnan kirkko Arnan ja Åsanen rovastikunnassa Bjørgvinin hiippakunnassa. Se on muurattu ja suorakaiteen muotoinen ja siinä on 275 istumapaikkaa.
Hosangerin kirkon alttari.
Carbonari

Carbonarin tunnus.
Carbonari eli Sydenpolttajat on vuonna 1807 Napolissa perustettu italialainen salaseura. Sen päämääränä oli Italian vapauttaminen ulkovaltojen vaikutusvallasta, maan kansallinen yhteys ja vapaa valtiomuoto. Ensimmäiset carbonariryhmät nousivat esiin Napoleonin asetettua Joachim Muratin Napolin ja Sisilian kuninkaaksi. Ryhmien toiminta levisi ympäri Italiaa ja Napoleonin sotien jälkeen carbonariryhmät toimivat Itävaltaa vastaan.
Keväällä 1820 Napolissa kapinoitiin Molempain Sisiliain kuningaskunnan hallitusta vastaan, koska se oli antautunut Itävallan käskyläiseksi. Kyse oli carbonarin kansallismielisestä liikkeestä ja itsenäisyysjulistuksesta. Kapinan seurauksena oli Preussin, Venäjän ja Itävallan seuraavana syksynä Troppaussa ja talvella Laibachissa neuvoteltu sopimus, jonka mukaan ne sitoutuivat ryhtymään pakkotoimenpiteisiin sellaisia maita vastaan, joiden valtiomuotoa yritettäisiin muuttaa vallankumouksen avulla.
Carbonarin jäsenet siirtyivät vuoteen 1830 mennessä Italian yhdistämistä ajaneeseen Nuori Italia -liikkeeseen.
Carabane

| Carabane |
| --- | --- |
 Kylässä on aurinkokennoilla toimiva katuvalaistus.
 Carabane
 Koordinaatit: 12°33′32″N, 16°41′57″W 
Valtio:  Senegal
Alue:  Ziguinchorin alue
Departementti:  Oussouyen departementti
Kunta:  Diembéring
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2009):  652
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Carabane (myös Karabane) on kylä Ziguinchorin alueen Oussouyen departementin Diembéringin kunnassa Senegalissa. Se sijaitsee samannimisellä Casamancejoen estuaarin saarella 60 kilometriä Ziguinchorista länteen. Vuonna 2009 kylässä oli 652 asukasta.
Carabane on 57 neliökilometrin laajuinen saari, jota peittää tiheä mangrovekasvillisuus ja puusto. Ranskalaiset perustivat sinne vuonna 1836 ensimmäisen tukikohtansa Casamancen alueella. Vuoteen 1904 saakka se oli myös alueen hallinnollinen keskus, mutta jäi sen jälkeen rappiolle.
Carabanesta on lauttayhteys Ziguinchoriin ja Dakariin sekä veneyhteys mantereelle Elinkineen. Paikallisia elinkeinoja ovat riisin viljely, kalastus ja keräily. Nähtävyyksiä ovat siirtomaa-ajan hallinto- ja liikerakennusten rauniot, entinen katolinen lähetysasema, Senegalin kolmanneksi vanhin kirkko ja historiallinen hautausmaa. Kylässä on hotelli ja muita matkailupalveluja.
Canadan Uutiset

Canadan Uutiset oli Thunder Bayssa vuosina 1915–2000 ilmestynyt kanadansuomalainen sanomalehti.
Alkuvaiheet

Port Arthuriin marraskuussa 1915 perustettu Canadan Uutiset oli Kanadan ensimmäinen ei-sosialistinen suomenkielinen sanomalehti. Sen toiminnan edellytykset loi kaupungissa ilmestyneen Työkansa-lehden konkurssi, joka vei mainosvälineen paikallisilta suomalaisilta yrittäjiltä. Uutta lehteä tekemään kutsuttiin yhdysvaltalaisen Auttaja-lehden painaja Erick J. Korte sekä Työkansassa aikaisemmin työskennelleet Karl E. Hill ja Johan Arvid Mustonen. Julkaisuyhtöksi perustettiin The Canada News Publishing Company, joka vuonna 1919 siirtyi kokonaan Kortteen omistukseen.
Kerran viikossa ilmestynyt Canadan Uutiset pyrki olemaan poliittisesti sitoutumaton ja yhdistämään lukijoikseen kaikki kanadansuomalaiset. Varsinkin Mustosen toimittamana se riiteli kuitenkin jatkuvasti kanadansuomalaisten sosialistien kanssa. Maan viranomaisia kohtaan lehti oli korostetun lojaali. Tästä huolimatta se lakkautettiin lokakuussa 1918 muiden ensimmäisen maailmansodan ”vihollismaiden kielillä” ilmestyneiden lehtien tavoin. Joulukuusta 1918 huhtikuuhun 1919 Canadan Uutiset ilmestyi englanninkielisillä käännöksillä varustettuna. Hankala tilanne johti Hillin ja Mustosen eroamiseen. Heidän tilalleen tuli toimittajaksi pastori Jaakko Hirvi.
Sotien välinen aika

1920- ja 1930-luvuilla Canadan Uutiset kannatti ”kansallismielistä” linjaa, joka huipentui Kanadan Kansallismielisten Suomalaisten Liiton perustamiseen vuonna 1931. Siitä ei kuitenkaan missään vaiheessa tullut järjestön virallista äänenkannattajaa. Kansallismielisyys merkitsi lehdelle itsenäisen Suomen ja suomalaisten perinteiden kunnioitusta, mutta samalla myös uskollisuutta uudelle kotimaalle Kanadalle ja sen instituutioille. Siihen liittyi myös voimakas kommunisminvastaisuus, joka 1930-luvun alussa ilmeni myötätuntona Lapuan liikettä kohtaan. Kanadansuomalaisten keskuudessa Canadan Uutisten päävastustajat olivat Canadan Suomalainen Järjestö ja sen sanomalehti Vapaus. 1930-luvun loppua kohti lehden kannanotot laimenivat ja uskonnollinen aines lisääntyi.
Canadan Uutisten omistajana toimi vuoteen 1930 saakka Erick J. Korte, hänen jälkeensä paikallinen liikemies Niilo Kyrö, vuodesta 1932 Leonard Mäki ja vuodesta 1933 G. A. Beck. Mäen aikana lehti joutui taloudellisiin vaikeuksiin ja oli ilmestymättä elo-syyskuussa 1933. Toimittajana työskenteli vuosina 1921–1933 Lauri Manu ja hänen jälkeensä vuoteen 1956 saakka jälleen Karl E. Hill. Canadan Uutisten levikki pysyi nähtävästi 2 000–3 000 kappaleen tasolla. Sen tärkeintä levikkialuetta olivat Port Arthurin ja Fort Williamin seutu sekä eräät maatalousalueet. Tärkeimmät kilpailijat olivat vuonna 1931 perustetut Vapaa Sana ja Toronton Viikko Uutiset sekä yhdysvaltalaiset Päivälehti ja New Yorkin Uutiset.
Myöhemmät vaiheet

G. A. Beckin jälkeen Canadan Uutisia julkaisi hänen leskensä Johanna Beck, joka myi lehden Karl E. Hillille vuonna 1945. Rauha (Ruth) ja Bruce Lahti ostivat sen vuonna 1956. Lehti jatkoi ilmestymistään 1960- ja 1970-luvuilla kerran viikossa noin 3 000 kappaleen levikillä. Sen toiminnan vakauden mahdollisti Suomesta Kanadaan jatkunut siirtolaisuus.
Myöhemmin Canadan Uutiset osti Kanadaan vuonna 1970 siirtynyt Matti Nummelin, joka toimitti lehteä vuoteen 1995 saakka. Nummelin myi Canadan Uutiset Sakri Viklundille, joka yhdisti sen Amerikan Uutisiin. Canadan Uutisten lakattua vuonna 2000 sen entinen työntekijä Aarre Ertolahti perusti Thunder Bayhin uuden lehden Canadan Sanomat, joka sittemmin on yhdistetty Vapaan Sanan kanssa Kanadan Sanomiksi.
Aiheesta muualla

Canadan Uutiset digitoituna (1919–1927)
Channa nox

| Channa nox> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Channoidei
Heimo::  Käärmeenpäät Channidae
Suku::  Channa
Laji::  nox
Kaksiosainen nimi
 Channa nox  Zhang, Musikasinthorn & Watanabe, 2002 
Katso myös
   Channa nox Wikispeciesissä   Channa nox Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Channa nox on käärmeenpäiden (Channidae) heimoon kuuluva kalalaji. Zhang Chun-Guang, Prachya Musikasinthorn ja Katsutoshi Watanabe kuvailivat lajin tieteelle vuonna 2002.
Ulkonäkö ja koko

Sen väritys on tumma. Lajin pisin tavattu yksilö oli 19,8 senttimetrin mittainen.
Elinympäristö ja levinneisyys

Laji elää subtrooppisissa olosuhteissa.