stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Radio City
Historia > Nettilähetykset pitävät kanavan hengissä 2007–2011

Radio Cityn omistava taho SBS Finland Oy julkaisi 27. elokuuta 2007 lehdistötiedotteen, jossa kerrottiin, että Radio City palaa toimintaan. Nettilähetykset alkoivat 30. elokuuta 2007 klo 15.00. Lähetykset sisälsivät aluksi pelkkää rockmusiikkia, mutta toimintaa laajennettiin saman vuoden syksyn aikana. Radio City alkoi lähettää 15. syyskuuta internetin kautta Helsingin Jokereiden vierasotteluita. Otteluiden selostajana toimi Teppo Laaksonen.
Kanava käväisi myös radioaalloilla väliaikaisten toimilupien turvin. Radio City soi pääkaupunkiseudulla taajuudella 99,4 MHz seuraavina ajanjaksoina:
30. huhtikuuta – 30. heinäkuuta 2009
21. syyskuuta – 21. joulukuuta 2009
22. maaliskuuta – 20. kesäkuuta 2010
Väliaikaislupien aikana kanavalla soi rock-musiikkia ilman juontoja, ja paikallisuutiset lähetettiin tasatunnein kello 9–18 välisenä aikana. Urheilua Radio City tarjoili muun muassa jääkiekon MM-kisaraporttien ja MM-ralliraporttien muodossa.
Historia > Uusi alku 2012–

Helmikuussa 2011 jaettiin jälleen radiokanavien toimilupia, tällä kertaa kahdeksan vuoden toimikaudeksi. Radio Cityä sai toimiluvan pääkaupunkiseudulle vanhalle taajuudelleen 99,4 MHz. Toiminta alkoi uudelleen 1. tammikuuta 2012. Radio City profiloitui jälleen helsinkiläiseksi paikalliskanavaksi. Musiikkilinja jatkoi tutusti rock-klassikoissa.
Puolen vuoden jälkeen, 11. kesäkuuta 2012 SBS Finland kertoi laajentavansa Radio Cityn kuuluvuutta Tampereen, Turun, Jyväskylän ja Oulun seuduille. Laajentumisen seurauksena kaupungeissa kuuluneet SBS:n omistamat paikalliskanavat Radio 957 Tampereella, Radio Sata Turussa, Radio Jyväskylä ja Radio Mega Oulussa vaihtuivat Radio Cityksi.
Radio Cityn lähetykset tehdään SBS:n omistaman Iskelmän tapaan osittain valtakunnallisesti ja osittain paikallisesti. Valtakunnalliset ohjelmat toimitetaan Helsingistä. Aluetoimituksissa tuotetaan paikallisuutisia, selostettuja paikkakunnan jääkiekko-otteluita sekä päivittäistä tunnin mittaista paikallisohjelmaa. Myös paikallismainonta tulee säilymään. 15. tammikuuta 2013 Radio City laajeni ja alkoi kuulua Lahdessa ja Kaakkois-Suomessa.
Vuodenvaihteessa 2020–2021 MTV alkoi tuottamaan uutisia Radio Citylle, jotka päättyivät 4.4.2024 klo 22 uutisiin. Tekoälyn lukemat uutiset alkoivat 5.4.2024. Uutiset tuottaa STT.
Porissa lähetykset taajuudella 88,2 MHz päättyivät 1. helmikuuta 2022 taajuuden siirtyessä Iskelmän käyttöön.
Lokakuussa 2022 Bauer Media sai Radio Citylle toimiluvan Seinäjoelle.
Kanavaäänet

Petteri Summanen 2005–2007
Jari Häre Härkönen 2007–2020
Jari Karjalainen 2020–2023
Tommi Korpela 2023-
Entiset juontajat ja toimittajat

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Elina Alanen  Uuge Kojola  Luca Gargano  Jani Alkio  Henri Berg  Klaus ”Klaude Kopteri” Bremer  DJ Bunuel  Billy Carson  Martin Glantz  Jussi Halli  Jussi Heikelä  Tuomo Heikkola  Elina Heino  Kimmo Helistö  Juha Hemánus  Joonas Hytönen  |  DJ Jack  Sakke Järvenpää  Ripsa Koskinen-Papunen  Lamppu Laamanen  Anna Laine  Aki Linnanahde  Jarkko Luoma  Baba Lybeck  Marika Makaroff  Jone Nikula  Njassa  DJ Norppa  Petra Piipari  |  Outi Popp  Pasi Purmonen  Eeva Rajala  Satu Risteli  Bello Romano  Samuli Sainio  Sami Sallantaus  Jari Sarasvuo  Pekka Sauri  Janica Saxelin  Unne Sormunen  Ruben Stiller  Katja Ståhl  |  Teemu Suominen  Ari Taponen  Pauliina Tuomola  Teppo Turkki  Mitja Tuurala  Juha Tynkkynen  Tony Tähti  Juha Valvio  Mato Valtonen  Jude Vihervaara  DJ Cowboy Ski  Risto ”Papá Montero” Vuorimies  Ville Kinaret  |
Aiheesta muualla

Radio Cityn kotisivut
Bauer Median kotisivut
Yle Elävä arkisto – Radio City
Pörssitieto: Helsingin Paikallinen Radio Oy.
Suomalaiset radioasemat
| --- | --- |
Yle:   Yle Radio 1  YleX  Yle Radio Suomi  Yle Vega  Yle X3M 
Bauer Media Group:   Basso  Iskelmä  Radio 957  Radio City  Radio Classic  Radio Mega Oulu  Radio Nova  Radio Pooki  SuomiRock  SuomiRäp  Auran Aallot  Radio Pori  Kasari  Ysäri  Top51  KISS 
Nelonen Media:   Aito Iskelmä  Easy Hits  Groove FM  Helmiradio  HitMix  Kantriradio  Loop  Radio Rock  Radio Suomipop 
NRJ Finland:   NRJ  Radio Nostalgia 
Keskisuomalainen:   Radio Keskisuomalainen  Radio Voima  Savon Aallot 
Muut:   Classic Hits  FUN Tampere  Järviradio  Kuhan.fm  Radio Dei  Radio Helsinki  Radio Inari  Radio Kaleva  Radio Moreeni  Radio Ramona  Radio Rex  Radio Sandels  Radio SUN  Radio Vaasa  Rattoradio  Sea FM Radio  Suviseuraradio  Tampereen Kiakkoradio 
Lakkautetut asemat:   Aito Hitti (2016–2019)  Aito Kajaus (1989–2019)  Box (2018–2020)  Business FM (2016–2019)  I LUV 2K (2018–2020)  Metro Helsinki (2005–2017)  Me Naiset Radio (2021–2023)  Oi FM (2007–2015)  Pispalan Radio (2015–2021)  Päijänneradio (1989–2001)  Radio 88,2 (1989–2020)  Radio 967 (2007–2011)  Radio Aalto (2007–2020)  Radio Alex  Radio Kaakko (2020–2023)  Radio KLF (2005–2015)  Radio Lakeus (1985–1989)  Radio Manta (1989–2011)  Radio Majakka (1999–2008)  Radio Melodia (2008–2016)  Radio Mikkeli (2013–2020)  Radio Rapu (2014–2016)  Radio Seinäjoki  Radio Sputnik (1999–2019)  Radio Ykkönen  Rogmo FM (2000–2009)  RÄP (3/2020–9/2020)  Spin FM (2009–2020)  Spirit FM (2015–2018)  The Voice (2007–2016)  Zoom FM (2008–2011)  Yle Puhe (1998–2024) 
Bauer Media Group
| --- | --- |
Radio::   Auran Aallot  Basso  Radio 957  Radio City  Radio Classic  KISS  Ysäri  Kasari  Iskelmä  Radio Mega Oulu  Radio Nostalgia  Radio Nova  NRJ  Radio Pooki  SuomiRock  SuomiRäp  Top51 
Audiopalvelut::   Podplay  RadioPlay
Recess: All Growed Down

| Recess: All Growed Down |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Howy Parkins  Brenda Piluso 
Käsikirjoittaja:   Bart Jennett  Elijah Aron 
Säveltäjä:  Denis M. Hannigan
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Television Animation
Levittäjä:  Walt Disney Studios Home Entertainment Disney+
Ensi-ilta:  2003
Kesto:  61 min
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Recess: All Growed Down on Disneyn Välitunti -piirrossarjaan pohjautuva animaatioelokuva, jonka tuotti Walt Disney Television Animation. Se sai ensi-iltansa vuonna 2003.
Aiheesta muualla

Recess: All Growed Down Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ragnhild Jepsen

| Ragnhild Jepsen> Bjørgvinin piispa |
| --- | --- |
 2023– 
Edeltäjä:  Halvor Nordhaug
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. marraskuuta 1969 (ikä 54)
Kansalaisuus:  norjalainen
Muut tiedot
Koulutus:  teologi
Ragnhild Jepsen (s. 4. marraskuuta 1969) on norjalainen teologi ja Bjørgvinin hiippakunnan piispa vuodesta 2023. Jepsen on kotoisin Ålin kunnasta.
Ranskan 7. panssariprikaati

| 7>  panssariprikaati |
| --- | --- |

Toiminnassa:  1999 -
Valtio:   Ranska
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Panssari
Osa joukkoa:  CFAT
Koko:  7 000 sotilasta
Tukikohta:  Besançon
Kalusto:  Leclerc, 136 VAB, VBCI, CAESAR
Motto:  Force et Audice
7. panssariprikaati (ransk. 7e Brigade Blindée, 7e BB) on Ranskan maavoimien panssariyhtymä, joka ylläpitää vuonna 1955 perustetun 7.  mekanisoidun divisioonan perinteitä.
Historia

Vuonna 1955 perustettiin 7. mekanisoitu divisioona, joka kesäkuussa 1961 muutettiin 7. kevyeksi panssaridivioonaksi. Divisioonaan kuului 6., 7. ja 8. prikaati. Vuonna 1976 yhtymällä oli noin 800 panssariajoneuvoa. Vuonna 1977 divisioonasta muodostettiin 7. panssaridivisioona.
Vuoden 1999 Ranskan maavoimia uudelleen organisoitaessa divisioonasta muodostettiin 1. elokuuta 7. panssariprikaati. Se on osallistunut lokakuusta 2008 helmikuuhun 2009 Kosovossa operaatio Trindentiin, kesäkuusta lokakuuhun 2009 Afganistanissa operaatio Pamiriin ja helmikuusta kesäkuuhun 2010 Norsunluurannikolla operaatio Licorneen. Lokakuusta 2012 alkaen prikaatin joukot ovat palvelleet vuorollaan Afganistaniin sijoitettussa taisteluosasto La Fayettessa.
Kokoonpano

Prikaatiin, joka on liitetty 1. divisioonaan, kuului vuonna 2016 seitsemän rykmenttiä (pataljoonaa):
7. esikunta- ja viestikomppania (7eCCT)Besançon
1. jääkärirykmentti (ransk. 1er régiment de chasseurs 1erRCh) Verdun, jonka kalustona 60 Leclerc taistelupanssarivaunua
5. rakuunarykmentti (ransk. 5e régiment de dragons 5eRD) Mailly-le-Camp, jonka kalustona 60 Leclerc taistelupanssarivaunua
1. Tirailleur rykmentti (ransk. 1er régiment de tiralleurs 1erRTir) Epinal, jonka kalustona VBCIt
35. jalkaväkirykmentti (ransk. 35e régiment d'infanterie 35eRI) Belfort, jonka kalustona VBCIt
152. jalkaväkirykmentti (ransk. 152e régiment d'infanterie 152eRI) Colmar, jonka kalustona VBCIt
68. afrikkalainen tykistörykmentti (ransk. 68e régiment d'artillerie d'Afrique 68eRAA) Valbonne, jonka kalustona kaksitoista CEASAR-haupitsia ja kuusitoista 120 mm RTF1-kranaatinheitintä
3. pioneerirykmentti (ransk. 3e régiment de génie 3eRG) Charville-Mézières
Ragnhild Hveger

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ragnhild Hveger |  Ragnhild Hveger |  Ragnhild Hveger |  |
Maa:   Tanska
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Berliini 1936 | 400 m vapaauinti |  |
| EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  | EM-kilpailut (pitkä rata)  |  |
|  Kultaa | Lontoo 1938 | 100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Lontoo 1938 | 400 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Lontoo 1938 | 4×100 m vapaauintiviesti |  |
Ragnhild Tove Andersen (o.s. Hveger, 10. joulukuuta 1920 Nyborg – 1. joulukuuta 2011) oli tanskalainen uimari, olympiamitalisti ja euroopanmestari.
Nyborgissa vuonna 1920 syntynyt Hveger saavutti hopeaa naisten 400 metrin vapaauinnista Berliinin kesäolympialaisissa 1936. Vuonna 1941 Hveger piti hallussaan yhdeksäätoista vapaauinnin ennätystä; naisten 1 500 metrin vapaauinnin maailmanennätys hänellä oli hallussaan aikavälillä 3. heinäkuuta 1938 – 23. heinäkuuta 1955.
Hveger ei osallistunut vuoden 1948 kesäolympialaisiin, jossa tanskalaiset naiset menestyivät hyvin, mutta teki paluun Helsingin kesäolympialaisissa vuonna 1952. Hänelle myönnettiin vuonna 1966 paikka International Swimming Hall of Famessa.
Ben Stiller

| Ben Stiller |
| --- | --- |
 Ben Stiller Toronton elokuvajuhlilla vuonna 2024.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Benjamin Edward Meara Stiller
Syntynyt: 30. marraskuuta 1965 (ikä 58) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, koomikko, ohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja
Puoliso:  Christine Taylor (2000–)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Benjamin Stiller Benji Stiller
Aktiivisena:  1987–
Merkittävät roolit:  Zoolander Starsky & Hutch Madagascar Tropic Thunder
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Benjamin Edward Meara ”Ben” Stiller (s. 30. marraskuuta 1965 New York, New York) on yhdysvaltalainen koomikko, näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Näyttelijänä hän on esiintynyt esimerkiksi elokuvissa Perhe on painajainen, Sekaisin Marista ja Zoolander. Stillerin ohjaustöitä ovat muun muassa Reality Bites, Sähköputkimies ja Tropic Thunder. Hänellä on myös ollut televisiossa oma Emmy-palkittu sketsisarjansa nimeltä The Ben Stiller Show.
Vuonna 2010 Forbes julkaisi ”Hollywood’s Animation A-List” -listan, jossa lueteltiin kymmenen menestyksekkäintä Hollywood-näyttelijää animaatioiden parissa. Menestys mitattiin elokuvien lipputulojen perusteella. Stiller oli listalla jaetulla seitsemännellä tilalla yhdessä Tom Hanksin kanssa.
Ura ja yksityiselämä

Stillerin vanhemmat olivat näyttelijä-koomikot Jerry Stiller (1927–2020) ja Anne Meara (1929–2015). Hänen isänsä oli aškenasijuutalainen ja äitinsä juutalaisuuteen kääntynyt amerikanirlantilainen. Hänen perheensä juhliin kuuluivat joulun lisäksi myös hanukka ja bar mitsva, mutta perhe ei ollut erityisen uskonnollinen. Stiller kasvoi showbisneksen ympärillä ja kiinnostui elokuvien tekemisestä jo nuorena. Lapsena hän teki Super 8 -elokuvia yhdessä vanhemman siskonsa Amyn sekä ystäviensä kanssa. Tuolloin Stiller alkoi myös näytellä lastenteatterissa ja teki debyyttinsä televisiossa 9-vuotiaana lyhytikäisessä sarjassa Kate McShane, jossa hänen äitinsä näytteli. Stiller opiskeli elokuvantekoa Kalifornian yliopistossa, mutta jätti collegen kesken ja muutti takaisin New Yorkiin, jossa hän kävi draamatunneilla ja koekuvauksissa. Lukioaikana Stiller kiinnostui myös sketsien teosta. Hänen uransa alkoi pienestä roolista saippuasarjassa Guiding Light, kun hän oli 15-vuotias. Stiller alkoi esiintyä Saturday Night Live -ohjelmassa vuonna 1989 ja teki muutamia lyhytelokuvia, ennen kuin sai oman televisio-ohjelmansa vuonna 1992. Ohjelma kantoi nimeä The Ben Stiller Show. 1990-luvun alussa Stiller sai myös ohjattavakseen ensimmäisen teatterielokuvansa Reality Bites.
Ben Stiller seurusteli uransa alkuaikoina muun muassa Jeanne Tripplehornin, Calista Flockhartin ja Amanda Peetin kanssa. 13. toukokuuta 2000 hän avioitui näyttelijä Christine Taylorin kanssa. Pariskunnalla on kaksi lasta, vuonna 2002 syntynyt tytär ja vuonna 2005 syntynyt poika.
Stillerillä diagnosoitiin vuonna 2014 eturauhassyöpä. Se leikattiin, ja hän on toipunut sairaudestaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ben Stiller Wikimedia Commonsissa
Ben Stiller Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Notable Names Database. (englanniksi)
Ranskan Alppien murhat 2012

| Ranskan Alppien murhat 2012 |
| --- | --- |
   Perheen leiripaikan sijainti   Ammuskelun tapahtumapaikka
Paikka:  lähellä Chevalinea, Haute-Savoie, Ranska
Ajankohta:  5. syyskuuta 2012  n.15.45  (CEST)
Iskutyyppi:  ammuskelu
Kuolleita:  4
Haavoittuneita:  1
Epäilty/epäillyt:  Tuntematon
Tekoväline:  Parabellum P08
Ranskan Alppien murhat 2012 tehtiin Chevalinen kylän tienoilla lähellä Annecy-järveä 5. syyskuuta 2012. Uhreina kuoli neljä henkilöä, joista kolme oli samaan perheeseen kuuluneita irakilaistaustaisia brittiläisiä turisteja ja neljäs ranskalainen pyöräilijä.
Murhien tapahtumapaikka oli syrjäinen levähdysalue. 50-vuotias Saad al-Hilli, hänen 47-vuotias vaimonsa Iqbal ja Iqbalin 74-vuotias äiti Suhaila al-Allaf ammuttiin autoon. Jälkien perusteella Saad al-Hilli oli noussut autosta ulos ennen surmia, palannut autoon ja yrittänyt paeta. Auton moottori oli yhä käynnissä ruumiiden löytyessä. Perheen 7-vuotias tytär Zainab oli saanut osuman olkapäähän ja tullut lyödyksi voimakkaasti päähän aseella. 4-vuotias tytär Zeena oli fyysisesti vahingoittumaton ja onnistunut piilottelemaan surmatun äitinsä hameen alla. Perheen isä oli työskennellyt satelliitti-insinöörinä ja vaimo hammaslääkärinä. Perhe oli lähtenyt yhteiselle lomamatkalle.
Rikospaikkatodisteiden ja brittiperheen tytärten kertomusten perusteella alueella pyöräillyt 45-vuotias Sylvain Mollier oli kuitenkin ammuttu ensin. Häntä oli ammuttu viidesti. Jokaista kuolonuhria oli ammuttu päähän useita kertoja. Yhteensä laukauksia oli ammuttu 25. Mollier asui alueella ja oli ydinvoimateollisuuden työntekijä, jolla oli kaksi teini-ikäistä poikaa ja uudesta avioliitosta syntynyt vauva. Mollierilla ei ollut mitään yhteyttä muihin uhreihin.
Varhainen tutkinta

Murhat johtivat laajoihin tutkimuksiin, joita tekivät sekä Ranskan että Ison-Britannian tutkijat. Vuonna 2013 epäiltynä pidätettiin brittiperheen isän veli Zaid, joka kuitenkin vapautettiin. Veljeksillä oli ollut keskenään erimielisyyksiä perinnönjaosta. Zaid kiisti jyrkästi epäilyt ja arveli murhien pääasialliseksi kohteeksi Mollieria. Poliisi piti aluksi al-Hillin perhettä murhien pääasiallisena kohteena. Kuitenkin sitten epäilyt kohdistuivat aiemmin muukalaislegioonassa palvelleeseen Patrice Menegaldoon, joka teki itsemurhan kesäkuussa 2014. Hän oli seurustellut murhatun Sylvain Mollierin siskon kanssa ja tullut kuulluksi todistajana. Vaikkei Menegaldo eläessään ollut epäilty, itsemurhaviesti herätti kysymyksiä, koska mies ei kertomansa mukaan ollut kestänyt "epäiltynä" olemisen painetta.
Murha-aseeksi osoittautui PO6/29 Luger -pistooli, jonka omistajaa ei kyetty jäljittämään. Poliisi ei pitänyt palkkamurhan mahdollisuutta uskottavana. Brittiperheen autosta löydettiin tunnistamatonta DNA:ta.
Myöhemmät vaiheet

Eläkkeelle jäänyt poliisi ehdotti vuonna 2015 sen selvittämistä, olisiko murhaaja sama tunnistamaton henkilö, joka ampui Bretagnen maaseudulla autoon brittiläisen pariskunnan vuonna 1986. Tapauksen uhrit olivat 29-vuotias Paul Bellion ja 28-vuotias Lorraine Glasby. Vuonna 2017 epäiltiin, että Nordahl Lelandais olisi kahden muun tiedetyn henkirikoksensa lisäksi tehnyt myös Ranskan Alppien murhat 2012. Tammikuussa 2022 vuoden 2012 nelosmurhasta tehtiin uusi pidätys Chambéryssa.
Lukuisissa murhiin yhdistetyissä salaliittoteorioissa tapaukseen on kytketty Mossad, CIA, Special Air Service, irakilaiset agentit ja Saddam Husseinin tukijat. Uhriksi joutuneen Iqbal al-Hillin entinen yhdysvaltalainen aviomies Jimmy Thompson kuoli sattumalta murhapäivänä sydäninfarktiin.
Riksarkivet (Norja)

Riksarkivet Kringsjåssa Oslossa.
Riksarkivet (suomeksi valtakunnanarkisto) on Norjan kulttuuriministeriön alainen viranomainen, jonka tehtävä on säilyttää valtion virastojen arkistoja, julkistaa niitä ja tukea yksityisten arkistojen säilyttämistä. Oslossa sijaitseva Riksarkivet ja alueelliset arkistot muodostavat Arkivverketin.
Riksarkivet perustettiin 1817. Valtionarkistonhoitajan (riksarkivarie) virka perustettiin 1840, ja ensimmäinen viranhaltija oli  Henrik Wergeland.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Norges riksarkiv
Lalo Schifrin

| Lalo Schifrin |
| --- | --- |
 Schifrin vuonna 2006.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Boris Claudio Schifrin
Syntynyt: 21. kesäkuuta 1932 (ikä 92) Buenos Aires, Argentiina
Ammatti:  jazzmuusikko, elokuvasäveltäjä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Lalo Schifrin 
Tyylilajit:  jazz, big band, elokuvamusiikki
Soittimet:  piano
Levy-yhtiöt:  Audio Fidelity (käännä suomeksi), Dot Records, MGM Records, Tico Records, Colpix Records (käännä suomeksi), Colgems, Warner Records, CTI Records, Tabu (käännä suomeksi), Palo Alto Records (käännä suomeksi), Paramount Records, Atlantic Records ja Verve Records 
Palkinnot
 1988 Hollywood Walk of Fame 2018 Kunnia-Oscar 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Boris Claudio (Lalo) Schifrin (s. 21. kesäkuuta 1932 Buenos Aires) on argentiinalainen pianisti, jazzmuusikko ja säveltäjä. Hän syntyi Buenos Airesissa juutalaiseen perheeseen.
Konserttimestarin poikana syntynyt Schifrin sai tiukan musiikillisen kasvatuksen, jossa jopa Richard Wagner ja Claude Debussy olivat isän mielestä sopimatonta kuunneltavaa. Lalo Schifrin aloitti musiikinopintonsa Argentiinassa jo lapsena, mutta päätyi lukemaan sosiologiaa ja lakia Buenos Airesin yliopistoon. Hän pääsi kuitenkin 20-vuotiaana stipendillä Pariisin konservatorioon ja sai opetusta muiden muassa Olivier Messiaenilta ja Charles Koechlinilta.
Kotimaahansa palattuaan Schifrin perusti oman big bandinsa, mutta jo pian hän aloitti uransa elokuvamusiikin säveltäjänä, jona hänet nykyisin tunnetaan parhaiten. Tunnetuimpien töiden joukkoon lukeutuvat Lohikäärmeen kidassa (1973) ja Ratkaiseva isku (1983) ja ehkä kaikkein tunnetuimpana vuosina 1966–1973 tehdyn TV-sarjan Vaarallinen tehtävä (engl. Mission: Impossible) tunnusmusiikki.
Schifrin on voittanut neljä Grammy-palkintoa (21 ehdokkuutta), ollut kuudesti ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi ja lisäksi saanut tähden Hollywood Walk of Famelta.
Elokuvasävellyksiä

Täyskäsi-Kid (The Cincinnati Kid, 1965)
Lannistumaton Luke (Cool Hand Luke, 1967)
Kettu – miehen symboli (The Fox, 1967)
Rautainen Coogan (Coogan’s Bluff, 1968)
Bullitt (Bullit, 1968)
Kellyn sankarit (Kelly’s Heroes, 1970)
Korpraali McB (The Beguiled, 1971)
THX 1138 (THX 1138, 1971)
Likainen Harry (Dirty Harry, 1971)
Joe Kidd (Joe Kidd, 1972)
Lohikäärmeen kidassa (Enter the Dragon, 1973)
Tappakaa Charley Varrick! (Charley Varrick, 1973)
Magnum .44 (Magnum Force, 1973)
Kirottujen laiva (Voyage of the Damned, 1976)
Kotka on laskeutunut (The Eagle Has Landed, 1976)
Puhelin (Telefon, 1977)
Luojan tähden, paetkaa! (The Amityville Horror, 1979)
Brubaker – kiveäkin kovempi (Brubaker, 1980)
The Competition (The Competition, 1980)
Varsinaiset kumppanukset (Buddy Buddy, 1981)
Amityville – paholaisen piiri (Amityville II: The Possession, 1982)
The Sting II (The Sting II, 1983)
Ratkaiseva isku (Sudden Impact, 1983)
Likainen Harry ja murhapooli (The Dead Pool, 1988)
Tango (Tango, 1998)
Rush Hour – Rankka pari (Rush Hour, 1998)
Rush Hour 2 (Rush Hour 2, 2001)
Rush Hour 3 (Rush Hour 3, 2007)
Palkinnot

Tähti Hollywood Walk of Famelle 21.6.1988 | osoite: 7000 Hollywood Blvd.
Kunnia-Oscar 2018 "To Lalo Schifrin, in recognition of his unique musical style, compositional integrity and influential contributions to the art of film scoring."
Palkinnot > Oscar-ehdokkuudet

Parhaan musiikin Oscar-ehdokkuus 1967 Lannistumaton Luke
Parhaan musiikin Oscar-ehdokkuus 1968 Kettu - miehen symboli
Parhaan musiikin Oscar-ehdokkuus 1976 Kirottujen laiva
Parhaan musiikin Oscar-ehdokkuus 1979 Luojan tähden paetkaa!
Parhaan laulun Oscar-ehdokkuus 1980 laulusta "People Alone" elokuvassa The Competition yhdessä Will Jenningsin (sanoitus) kanssa
Parhaan alkuperäisen tai sovitetun musikaalisävellyksen Oscar-ehdokkuus 1983 The Sting II
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lalo Schifrin Wikimedia Commonsissa
Lalo Schifrin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Punapäähansu

| Punapäähansu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Sorsat Anatidae
Suku::  Hansut Chloephaga
Laji::  rubidiceps
Kaksiosainen nimi
 Chloephaga rubidiceps  Sclater,PL, 1861 
Katso myös
   Punapäähansu Wikispeciesissä   Punapäähansu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punapäähansu (Chloephaga rubidiceps) on eteläamerikkalainen sorsalintu.
Levinneisyys

Punapäähansua tavataan pesivänä Argentiinan itäosissa ja talvehtivana Argentiinan ja Chilen eteläosissa. Falklandinsaarilla sitä esiintyy vuoden ympäri. Lajin kannaksi on arvioitu 43 000–82 000 yksilöä. Sen kannankehitys on laskeva, mutta sen ei uskota olevan vaarassa, ja punapäähansu on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Elinympäristö

Punapäähansu elää maaseudun avoimilla alueilla, usein rannikon ruohikkoalueilla ja niityillä.
Ravinto

Punapäähansu käyttää ravinnokseen kasvinosia.
Qin Gang

| Qin Gang |
| --- | --- |

Kiinan kansantasavallan ulkoministeri
 30. joulukuuta 2022 – 25. heinäkuuta 2023  
Edeltäjä:  Wang Yi
Seuraaja:  Wang Yi
Kiinan Yhdysvaltain suurlähettiläs
 27. heinäkuuta 2021 – 5. tammikuuta 2023  
Edeltäjä:  Cui Tiankai
Seuraaja:  Xie Feng
Henkilötiedot
Syntynyt: maaliskuu 1966 Hebei, Kiina
Tiedot
Puolue:  Kiinan kommunistinen puolue
 Nimikirjoitus
Qin Gang (kiin.: 秦刚; pinyin: Qín Gāng s. maaliskuu 1966) on kiinalainen diplomaatti ja poliitikko, joka toimi Kiinan kansantasavallan ulkoministerinä joulukuusta 2022 heinäkuuhun 2023.
Qin liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen vuonna 1986 ja hän on suorittanut kandidaatin tutkinnon. Qin aloitti diplomaattiuransa vuonna 1988 ja on toiminut muun muassa Kiinan Yhdysvaltain suurlähettiläänä.
17. heinäkuuta 2023 uutisoitiin, että Qiniä ei olisi näkynyt kolmeen viikkoon julkisuudessa. Kuukausi julkisuudesta katoamisen jälkeen 25. heinäkuuta 2023 ilmoitettiin, että hänet on erotettu. Ulkoministerin tehtävään palasi Wang Yi. Syyskuussa 2023 uutisoitiin, että Qinillä oli avioliiton ulkopuolinen suhde, joka ei ole virallisesti sallittua kommunistisen puolueen jäsenille. The Wall Street Journalin mukaan suhde johti sisäiseen tutkintaan, jossa selvitetään vaaransinko se Kiinan kansallisen turvallisuuden.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Qin Gang Wikimedia Commonsissa
Qin Shi Huangdi
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Emperor Qin Shi Huangdi- The Man Who United China (englanniksi)
Emperor Qin Shi Huang -- First Emperor of China (englanniksi)