stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Touko Seppä

Touko Seppä (s. 2002) on suomalainen suunnistaja. Flims Flaaxin MM-kilpailuissa 2023 Seppä oli pitkällä matkalla 25:s. Hän osallistui sprinttikilpailuun Neuchâtelin EM-kilpailuissa 2021, mutta hänen suorituksensa hylättiin. Suunnistuksen maailmancupissa hänen paras sijoituksensa on 12. sija Ceska Lipan pitkällä matkalla vuonna 2023. Juniorien MM-kilpailuissa Seppä on saavuttanut kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. Vuonna 2021 hän voitti hopeaa sprintissä ja vuonna 2022 hopeaa viestissä sekä pronssia keskimatkalla ja pitkällä matkalla. Seppä edustaa Turun Suunnistajia.
Tongareva

| Tongareva |
| --- | --- |
 Tongareva ilmasta kuvattuna
Maantiede
Muut nimet:  Penrhyn, Mangarongaro
Koordinaatit:  9°0′S, 157°58′W
Merialue:  Tyynimeri
Saaria yht.:  53
Suurin saari:  Moananui
Muita saaria:  Mangarongaro, Pokerere
Pinta-ala:  9,8 km²
Valtio
Valtio:  Uusi-Seelanti
Alue:  Cookinsaaret
Väestö
Väkiluku:  233 (2021)
Asutuskeskukset:  Omoka ja Tetautau
Tärkein kieli:  tongareva
Tongareva (myös Penrhyn tai Mangarongaro) on atolli Cookinsaarilla. Se on Cookinsaarten pohjoisin paikka. Tongareva sijaitsee noin 1 370 kilometrin päässä Cookinsaarten pääsaari Rarotongasta. Atollin pinta-ala on 9,8 neliökilometriä, pituus noin 24 kilometriä ja leveys noin 12 kilometriä. Atolli muodostaa 77 kilometriä pitkän kehän, jonka sisään jäävän laguunin pinta-ala on 233 neliökilometriä.
Saarella asui vuoden 2021 väestönlaskennan mukaan 233 asukasta ja vuoden 1996 väestönlaskennan mukaan 606 asukasta. Atollin suurimmat kylät ovat Omoka ja Tetautau. Atollin asukkaat puhuvat pääasiassa tongarevan kieltä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tongareva Wikimedia Commonsissa
Cookinsaaret
Aitutaki
Atiu
Mangaia
Manihiki
Manuae
Mauke
Mitiaro
Nassau
Palmerston
Pukapuka
Rakahanga
Rarotonga
Suwarrow
Takutea
Tongareva
Topi Sarparanta

| Topi Sarparanta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1975 (ikä 49)
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Laji:  yhdistetty
Valmennettavat:  Kaarel Nurmsalu
Topi Torsten Sarparanta (s. 25. toukokuuta 1975 Kouvola) on suomalainen entinen yhdistetyn hiihtäjä ja valmentaja, joka kilpaili vuosina 1993–1998. Hän sijoittui kahdeksanneksi 3 × 10 km:n joukkuekilpailussa vuoden 1994 talviolympialaisissa Lillehammerissa.
Sarparannan paras tulos maailmanmestaruuskilpailuista oli viides sija 15 km:n yksilökilpailussa kolme kertaa (1994 kerran ja 1996 kahdesti). Hänen ainoa voittonsa oli maailmancup B 15 km:n yksilökilpailu Suomessa vuonna 1995.
Sarparanta on valmentanut muun muassa virolaista hyppääjää Kaarel Nurmsalua.
Käännös suomeksi
Twickenham Stadium

Twickenham Stadium.
Twickenham Stadium on Twickenhamissa, Richmond upon Thamesissa, Lontoossa sijaitseva pääasiassa rugby union -käyttöön tarkoitettu stadion. Stadionilla on 82 000 paikkaa ja se on heti Wembley Stadiumin jälkeen Yhdistyneen kuningaskunnan suurin stadion. Englannin rugby union -maajoukkue pelaa stadionilla kotiottelunsa, samoin siellä järjestetään muita suuria rugbyotteluita. Stadionilla järjestetään myös suuria konserttitapahtumia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Twickenham Stadium Wikimedia Commonsissa
Toinen tahra

Holmes (oik.) ja tohtori Watson matkustamassa junalla. Tämä kulkutapa on hyvin yleinen Sherlock Holmes -kirjoissa ja herra Holmes turvautuu siihen myös tarinassa Toinen tahra.
Toinen tahra (suom. myös nimellä Valtiosalaisuus, engl. The Adventure of the Second Stain) on Arthur Conan Doylen kirjoittama Sherlock Holmes -tarina ja samalla viimeinen Holmesia käsittelevä tarina. Tarina sijoittuu aikaan ennen kuin Holmes päätti lopettaa uransa salapoliisinsa ja jäädä eläkkeelle kasvattamaan mehiläisiä.
Juoni

Kaksi brittiläistä poliitikkoa (pääministeri ja Euroopanasianministeri) saapuvat Holmesin luokse, sillä heiltä on kadonnut eräs todella tärkeä kirje erään Brittiläisen imperiumin siirtomaan hallitsijalta. Kirje on kuulemma kirjoitettu hyvin harkitsemattomaan sävyyn ja sen julkinen ilmitulo johtaisi todennäköisesti sotaan.
Holmes ryhtyy tutkimaan tapausta. Hän rajaa mahdolliset ryöstäjät kolmeen ulkomaalaiseen salaiseen asiamieheen. Samana päivänä yksi heistä murhataan, joten Holmes lähtee paikalle. Asiamiehen talosta hän löytää salalokeron, jossa kirjettä on todennäköisesti säilytetty. Kirje ei kuitenkaan ole enää siellä, joten Holmes laittaa ystävänsä tarkastaja Lestraden kuulustelemaan taloa vartioinutta poliisia. Selviää, että tämä oli päästänyt erään nuoren naisen sisään. Holmes arvaa heti kenet ja kiiruhtaa Euroopanasiainministerin talolle, missä hän paljastaa tämän vaimon (miehen ollessa vielä muualla). Vaimo tunnustaa kaiken ja anoo Holmesia unohtamaan tämän seikan. Holmes päättää antaa naiselle anteeksi ja palauttaa kirjeen kertomatta sen ryöstäjää.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toinen tahra Wikimedia Commonsissa
Toisen tahran tarina Tornion Lehden suomennoksena Jatkokertomuksia-blogissa. (suomeksi)
Turkish Movie Days

Turkish Movie Days on Helsingissä järjestettävä elokuvatapahtuma, joka esittelee uusia ja vanhoja turkkilaisia elokuvia. Tapahtuman järjestää Turkin valtion kulttuuri- ja matkailutoimisto. Elokuviin on vapaa pääsy. Kaikki elokuvat on tekstitetty englanniksi.
Tapahtuma järjestetään Suomen elokuvasäätiön Kino K-13 -auditoriossa Katajanokalla. Vuonna 2016 tapahtuma järjestettiin viidettä kertaa 29.9. - 2.10.2016.
Tiril Eckhoff

| Tiril Eckhoff |
| --- | --- |
 Tiril Eckhoff vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1990 (ikä 34) Bærum, Norja
Uran tiedot
Pituus:  164 cm
Seura:  Fossum IF
Laji:  ampumahiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2011–
Voitot:  29
Palkintokorokkeella:  49
 Tietolaatikko päivitetty 30. maaliskuuta 2022 
| Mitalit> Maa:   Norja.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Naisten ampumahiihto. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Naisten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Sotši 2014 | sekaviesti |  |
|  Kultaa | Peking 2022 | sekaviesti |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | sekaviesti |  |
|  Hopeaa | Peking 2022 | yhteislähtö |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | yhteislähtö |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | viesti |  |
|  Pronssia | Pyeongchang 2018 | yhteislähtö |  |
|  Pronssia | Peking 2022 | takaa-ajo |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 2016 | pikamatka |  |
|  Kultaa | Oslo 2016 | viesti |  |
|  Kultaa | Östersund 2019 | viesti |  |
|  Kultaa | Östersund 2019 | sekaviesti |  |
|  Kultaa | Anterselva 2020 | viesti |  |
|  Kultaa | Anterselva 2020 | sekaviesti |  |
|  Kultaa | Pokljuka 2021 | pikamatka |  |
|  Kultaa | Pokljuka 2021 | takaa-ajo |  |
|  Kultaa | Pokljuka 2021 | viesti |  |
|  Kultaa | Pokljuka 2021 | sekaviesti |  |
|  Hopeaa | Östersund 2019 | takaa-ajo |  |
|  Hopeaa | Pokljuka 2021 | pariviesti |  |
|  Pronssia | Kontiolahti 2015 | sekaviesti |  |
|  Pronssia | Oslo 2016 | sekaviesti |  |
|  Pronssia | Pokljuka 2021 | yhteislähtö |  |
Tiril Eckhoff (s. 21. toukokuuta 1990 Bærum) on norjalainen ampumahiihdon olympiavoittaja ja maailmanmestari. Eckhoffia valmentaa Egil Gjelland.
Eckhoffin veli Stian Eckhoff on myös ampumahiihtäjä.
Ura > Juniorivuodet

Eckhoff aloitti ampumahiihdon vuonna 1999. Hän kilpaili nuoren MM-kisoissa vuosina 2008–2011 sijoittuen parhaimmillaan viidenneksi takaa-ajokilpailussa Nove Mestossa 2011. EM-kilpailujen nuorten sarjassa 2010 Eckhoff saavutti kultaa pikakilpailussa sekä pronssia takaa-ajossa ja normaalimatkalla.
Ura > Arvokilpailut

Ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, Sotšin olympialaisissa 2014, Eckhoff saavutti sekaviestissä kultaa ja yhteislähdössä sekä naisten viestijoukkueessa pronssia. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 hän hiihti pronssia saaneessa sekajoukkueessa. Oslon MM-kilpailuissa 2016 hän voitti kultaa pikamatkalta ja viestistä sekä pronssia sekaviestistä. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän oli yhteislähdössä kahdestoista ja pikakilpailussa kolmastoista.
Eckhoff saavutti Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hopeaa sekaviestissä ja pronssia yhteislähtökilpailussa. Takaa-ajossa hän sijoittui yhdeksänneksi. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti kultaa viestissä ja sekaviestissä sekä hopeaa takaa-ajossa. Yhteislähdössä hän sijoittui viidenneksi ja pikakilpailussa yhdeksänneksi. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän voitti kultaa viestissä sekä sekaviestissä ja oli yhteislähdössä seitsemäs ja normaalimatkalla viidestoista. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti kultaa sekaviestissä ja viestissä sekä hopeaa pariviestissä. Henkilökohtaisilla matkoilla hän saavutti kultaa pikakilpailussa ja takaa-ajossa sekä pronssia yhteislähdössä.
Pekingin olympialaisissa 2022 Eckhoff voitti kultaa sekaviestissä sekä saavutti hopeaa yhteislähtökilpailussa ja pronssia takaa-ajossa. Pikakilpailussa hän oli yhdestoista.
Ura > Maailmancup

Ampumahiihdon maailmancupissa Eckhoff debytoi kaudella 2011–2012 ollen Holmenkollenin pikakilpailussa 50:s. Hän sijoittui ensimmäisen kerran kymmenen parhaan joukkoon oltuaan seitsemäs Hanty-Mansijskin yhteislähtökilpailussa kaudella 2011–2012.
Kaudella 2013–2014 Eckhoff saavutti ensimmäisen palkintosijansa oltuaan kolmas takaa-ajokilpailussa Annecyssa. Kauden kokonaiskilpailussa hän oli seitsemäs ja takaa-ajocupissa viides. Ensimmäisen voittonsa Eckhoff sai Östersundin pikakilpailussa kaudella 2014–2015. Hän oli samalla kaudella kolmas Hochfilzenin pikakilpailussa, Oberhofin yhteislähtökilpailussa ja Ruhpoldingin pikakilpailussa. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli 11:s.
Kaudella 2015–2016 Eckhoff oli kolmas Ruhpoldingin ensimmäisessä yhteislähtökilpailussa ja voitti Oslon MM-pikakilpailun. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui jälleen 11:nneksi. Seuraavalla kaudella hän oli toinen Pyeongchangin pikakilpailussa ja voitti Kontiolahden pikakilpailun. Lisäksi hän voitti kauden viimeisen yhteislähdön Holmenkollenilla.  Kokonaiscupin lopputilanteessa hän sijoittui 11:nneksi. Kaudella 2017–2018 hän voitti Anterselvan pikakilpailun ja oli Tjumenin pikakilpailussa kolmas. Kaudella 2018–2019 hän voitti Canmoren normaalimatkan ja oli Holmenkollenin yhteislähdössä toinen. Kaudella 2019–2020 Eckhoff voitti Hochfilzenin takaa-ajon sekä Le Grand-Bornandin pikakilpailun, takaa-ajon ja yhteislähdön. Oberhofin yhteislähdössä hän oli toinen. Ruhpoldingissa hän voitti pikakilpailun ja takaa-ajon. Nové Městossa hän voitti yhteislähdön. Kontiolahdella hän oli pikakilpailussa kolmas. Hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa toiseksi, voitti takaa-ajocupin sekä sijoittui yhteislähtöcupissa toiseksi ja pikakilpailucupissa kolmanneksi.
Joulukuussa 2020 Eckhoff voitti Kontiolahden takaa-ajokilpailun ja oli Hochfilzenin pikakilpailussa toinen. Eckhoff voitti Hochfilzenin toisen pikakilpailun. Sen jälkeen hän voitti myös takaa-ajon. Lisäksi Eckhoff sijoittui Hochfilzenin yhteislähtökilpailussa toiseksi. Tammikuussa 2021 Eckhoff voitti Oberhofin ensimmäisen pikakilpailun ja takaa-ajon. Hän voitti myös Oberhofin toisen pikakilpailun. Eckhoff voitti Nove Meston ensimmäisen pikakilpailun ja seuraavan päivän takaa-ajon. Hän voitti myös Nove Meston jälkimmäisen pikakilpailun ja takaa-ajon. Eckhoff voitti Östersundin pikakilpailun. Seuraavan päivän takaa-ajossa hän oli toinen. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun, pikamatkan ja takaa-ajon cupit sekä sijoittui yhteislähtöcupissa viidenneksi.
Kaudella 2021–2022 Eckhoff sijoittui Kontiolahden pikakilpailussa toiseksi ja voitti takaa-ajon. Oslossa hän voitti pikakilpailun ja takaa-ajon.
Eckhoff on hiihtänyt myös IBU-Cupia.
Ura > Maailmancup > Maailmancupin osakilpailuvoitot

| # | Kausi | Paikka | Matka |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2014–2015 |  Östersund | Pikakilpailu |
| 2 | 2015–2016 |  Holmenkollen (MM) | Pikakilpailu |
| 3 | 2016–2017 |  Kontiolahti | Pikakilpailu |
| 4 | 2016–2017 |  Holmenkollen | Yhteislähtö |
| 5 | 2017–2018 |  Anterselva | Pikakilpailu |
| 6 | 2018–2019 |  Canmore | Normaalimatka |
| 7 | 2019–2020 |  Hochfilzen | Takaa-ajo |
| 8 | 2019–2020 |  Le Grand-Bornand | Pikakilpailu |
| 9 | 2019–2020 |  Le Grand-Bornand | Takaa-ajo |
| 10 | 2019–2020 |  Le Grand-Bornand | Yhteislähtö |
| 11 | 2019–2020 |  Ruhpolding | Pikakilpailu |
| 12 | 2019–2020 |  Ruhpolding | Takaa-ajo |
| 13 | 2019–2020 |  Nové Město | Yhteislähtö |
| 14 | 2020–2021 |  Kontiolahti | Takaa-ajo |
| 15 | 2020–2021 |  Hochfilzen | Pikakilpailu |
| 16 | 2020–2021 |  Hochfilzen | Takaa-ajo |
| 17 | 2020–2021 |  Oberhof | Pikakilpailu |
| 18 | 2020–2021 |  Oberhof | Takaa-ajo |
| 19 | 2020–2021 |  Oberhof | Pikakilpailu |
| 20 | 2020–2021 |  Pokljuka (MM) | Pikakilpailu |
| 21 | 2020–2021 |  Pokljuka (MM) | Takaa-ajo |
| 22 | 2020–2021 |  Nové Město | Pikakilpailu |
| 23 | 2020–2021 |  Nové Město | Takaa-ajo |
| 24 | 2020–2021 |  Nové Město | Pikakilpailu |
| 25 | 2020–2021 |  Nové Město | Takaa-ajo |
| 26 | 2020–2021 |  Östersund | Pikakilpailu |
| 27 | 2021–2022 |  Kontiolahti | Takaa-ajo |
Yksityiselämä

Eckhoffilta löytyi syksyllä 2020 ylimääräinen munuaisallas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tiril Eckhoff Wikimedia Commonsissa
Tiia Tikkanen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 10. lokakuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Suomi
Pelipaikka: hyökkääjä
Seura
Seura: TPS
Pelinumero: 24
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006–2007 2008–2013 | SC Raisio TPS |  ? (9) 114 (43) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Tiia Tikkanen (s. 10. lokakuuta 1990) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pelannut Naisten Liigaa SC Raisiossa ja Turun Palloseurassa. Hän kuului Suomen joukkueeseen vuoden 2006 alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa, mutta ei pelannut yhtään ottelua.
Tikkanen oli jo nuorena pelaajana liigakaudella 2006 joukkueensa SC Raision paras maalintekijä kuudella maalilla. Seuraavalla kaudella hän teki liigassa kolme maalia. SC Raision luovuttua sarjapaikasta Tikkanen siirtyi Turun Palloseuraan ja oli heti kaudella 2008 joukkueensa paras maalintekijä 13 liigamaalilla. Kaudella 2009 hän teki liigassa kuusi maalia ja kaudella 2010 kaksi maalia. Kausilla 2011 ja 2012 Tikkanen oli jälleen TPS:n paras maalintekijä, saldona kahdeksan maalia kummallakin kaudella. Kaudella 2013 hän teki TPS:lle kuusi liigamaalia.
Aiheesta muualla

http://ucfknights.com/roster.aspx?rp_id=3233
Tomislav Zanoški

| Tomislav Zanoški> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1984 (ikä 40) Zagreb, Kroatian ST, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Kroatia  Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Tom, Z, Zano
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Medveščak Zagreb
Sarja:  EBEL
Pelinumero:  10
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Stockton Thunder (ECHL) Dayton Bombers (ECHL) Gwinnett Gladiators (ECHL) Binghamton Senators (AHL) Albany River Rats (AHL) Lake Erie Monsters (AHL) Toronto Marlies (AHL) Syracuse Crunch (AHL) EHC Freiburg (2. BL) Klagenfurter AC (EBEL) Evansville IceMen (ECHL) EHC Linz (EBEL) IF Troja-Ljungby (Allsv.) HC Bolzano (EBEL) Olimpija Ljubljana (EBEL/Slovenia)
Tomislav Zanoški (s. 3. maaliskuuta 1984 Zagreb, Kroatian ST, Jugoslavia) on kroatialais-kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan kroatialaisjoukkue Medveščak Zagrebissa. Hän on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä.
Ura > Seuraura > Junioriura, yliopistovuodet ja ammattilaisuran alku Pohjois-Amerikassa

Zanoški syntyi Kroatiassa, mutta hän muutti perheineen 9-vuotiaana Kanadan Ontarion Bramptoniin, jossa Zanoški aloitti samassa iässä myös jääkiekkoilun. Owen Sound Attack varasi hänet 108. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2000. Zanoški pelasi kauden 2000–2001 vielä OPJHL-joukkue Vaughan Vipersissa, jonka jälkeen hän siirtyi kaudeksi 2001–2002 Attackiin. Kesken kauden 2003–2004 Zanoškiin OHL-seura vaihtui Mississauga IceDogsiin. Hän eteni joukkueen kanssa aina finaaleihin saakka, mutta J. Ross Robertson Cupin vei kuitenkin Guelph Storm otteluvoitoin 4–0.
Viimeisellä OHL-kaudellaan 2004–2005 Zanoški oli tehoilla 20+30=50 IceDogsin toiseksi paras pistemies Patrick O’Sullivanin jälkeen. Pudotuspeleissä hän jakoi tehoilla 1+3=4 joukkueen sisäisen pistepörssin voiton O’Sullivanin, John Hecimovicin ja Daniel Carcillon kanssa. Kolmena seuraavana kautensa Zanoški pelasi Dalhousien yliopistojoukkueessa. Kaudella 2006–2007 hän jakoi tehoilla 7+14=21 joukkueensa sisäisen syöttöpörssin voiton Martin Gasconin kanssa ja sijoittui sisäisessä pistepörssissä kolmanneksi.
Kesken kolmannen yliopistovuotensa 2007–2008 Zanoški siirtyi ECHL-joukkue Stockton Thunderiin. Hänen tulokaskautensa toi 42 runkosarjaottelussa tehot 12+8=20 ja neljässä playoff-ottelussa yhden syöttöpisteen. Kauden 2008–2009 Zanoški aloitti Thunderissa, mutta kolmen siellä pelatun ottelun jälkeen joukkue lainasi hänet kolmeksi otteluksi toiseen ECHL-seuraan, Dayton Bombersiin. Tämän jälkeen Thunder kauppasi Zanoškin Gwinnett Gladiatorsiin. Hän oli pudotuspeleissä joukkueen paras pistemies, maalintekijä ja syöttäjä tehoilla 3+5=8. Kesäkuussa 2009 Zanoški teki Gladiatorsin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Kaudella 2009–2010 hän oli joukkueen paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 25+22=47. Zanoški pelasi suurimman osan kaudestaan Gladiatorsissa, mutta hän pelasi kauden aikana myös peräti viidessä eri AHL-seurassa; Binghamton Senatorsissa, Albany River Ratsissa, Lake Erie Monstersissa, Toronto Marliesissa ja Syracuse Crunchissa tehden yhteensä 23 runkosarjaottelussa tehot 2+4=6. Noista Senatorissa ja Monstersissa Zanoški pelasi ammattilaistry-out -sopimuksella. Hänestä tuli kaikkien aikojen toinen AHL:ssä pelannut kroatialaissyntyinen jääkiekkoilija Goran Bezinan jälkeen.
Zanoški teki heinäkuussa 2010 vuoden mittaisen jatkosopimuksen Gwinnett Gladiatorsin ECHL-joukkueen kanssa. Saman vuoden lokakuussa hän teki vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Lake Erie Monstersin kanssa. Zanoški pelasi siellä alkukaudella 2010–2011 21 runkosarjaottelua tehopistein 2+4=6, kunnes Monsters lähetti hänet takaisin Gladiatorsiin. Tammikuun 2011 lopulla Zanoški siirtyi lopulta Eurooppaan ja Saksan toiseksi korkeimmalle sarjatasolla EHC Freiburgiin.
Ura > Seuraura > Ura Euroopassa

Kaudeksi 2011–2012 Zanoški palasi synnyinmaahansa Kroatiaan ja siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella pelaamaan Itävallan Erste Bank Eishockey Ligaa Medveščak Zagrebin riveihin. Hän sijoittui 117 minuutillaan sarjan jäähypörssissä seitsemänneksi. Zanoški vahvisti myös seuran kakkosjoukkuetta Kroatian pääsarjan pudotuspeleissä, jotka päättyivät mestaruuteen. Huhtikuussa 2012 hän teki Medveščakin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, mutta kesken kauden 2012–2013, joulukuussa 2012 Zanoški siirtyi toiseen EBEL-seuraan, Klagenfurter AC:hen. Hän voitti kauden päätteeksi Itävallan-mestaruuden.
Syksyllä 2013 Zanoški osallistui ammattilaistry-out -sopimuksella AHL-joukkue Toronto Marliesin harjoitusleirille, mutta hän ei saanut kuitenkaan jatkosopimusta. Zanoški siirtyi marraskuussa vapaana agenttina ECHL-joukkue Evansville IceMeniin. Hänet valittiin ECHL:n vuoden viimeisen viikon parhaaksi pelaajaksi. Tammikuussa 2014 Zanoški palasi EBEL:ään ja siirtyi EHC Linzin paitaan. Hän pelasi siellä vain kuusi ottelua, kunnes Zanoški siirtyi helmikuussa loppukauden 2013–2014 kattaneella sopimuksella Ruotsin toiseksi korkeimmalle sarjatasolle HockeyAllsvenskanin IF Troja-Ljungbyyn. Joukkue putosi kauden päätteeksi Hockeyettaniin.
Syyskuussa 2014 Zanoški siirtyi kuukauden mittaiselle try-outille EBEL:n italialaisjoukkue HC Bolzanoon, jossa hän paikkasi loukkaantumisia. Zanoški ei saanut joukkueeseen jatkosopimusta, mutta hän siirtyi lokakuussa jatkamaan EBEL-uraansa slovenialaisjoukkue Olimpija Ljubljanan paitaan. Zanoški edusti joukkuetta EBEL-kauden 2014–2015 päätteeksi myös Slovenian pääsarjassa, jonka sisäisen maalipörssin voiton hän jakoi pudotuspeleissä Gregor Koblarin kanssa neljällä osumallaan. Olimpija eteni Slovenian liigan finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei kuitenkin HDD Jesenice otteluvoitoin 3–1.
Zanoški palasi kaudeksi 2015–2016 vuoden mittaisella sopimuksella Medveščak Zagrebiin, joka oli siirtynyt kaksi vuotta aiemmin pelaamaan KHL:ää. Hänen roolinsa jäi kuitenkin varsin pieneksi ja Zanoški teki 15 runkosarjaottelussa kolme maalia. Hän vahvisti kevätkaudella Medveščakin kakkosjoukkuetta Kroatian pääsarjassa voittaen kauden päätteeksi mestaruuden. Huhtikuussa 2016 Zanoški teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän vahvisti kevätkaudella Medveščakin kakkosjoukkuetta Kroatian pääsarjassa.
Medveščak palasi kaudeksi 2017–2018 taloudellisista syistä neljän vuoden jälkeen takaisin EBEL:ään, jonne Zanoški teki joukkueen kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen kesäkuussa 2017.
Ura > Maajoukkueura

Zanoški edusti Kroatiaa IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2017.
Timo Walden

Timo ”Tippis” Walden (s. 7. tammikuuta 1966 Valkeakoski) on suomalainen media-alan henkilö, joka on työskennellyt erityisesti jalkapallon parissa. Hän toimii Suomen jalkapallomaajoukkueen tiedotuspäällikkönä. Walden on toiminut myös UEFAn media-upseerina esimerkiksi EM-kilpailuissa 2008. Walden toimii myös viestintäyhtiö TW Krotuksen toimitusjohtajana ja hallituksen puheenjohtajana.
Walden on toimittanut kirjan Huuhkajat – Suomi-futiksen sankariaika (Otava, 2010) yhdessä Iina Airion kanssa.
Walden on jalkapallosukua, sillä hänen veljensä Jan Walden on toiminut muun muassa Veikkausliigan toimitusjohtajana, ja isoisä, vuorineuvos Juuso Walden muistetaan muun muassa Suomen Cupin perustajana. Timo Walden on itse pelannut jalkapalloa SexyPöxyissä.
Tin Drum

| ”Tin Drum” L’Amourder |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”The Canoe Song”
 Äänitetty : joulukuu 1984 & kevät/kesä 1985, Finnvox Studios
 Julkaistu: 1986
 Formaatti: 7" single, 12" maxi-single
 Tekijä(t): Ismo Alanko & Jukka Orma
 Tuottaja(t): T. T. Oksala
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 03.51
 Levy-yhtiö: Fun After All Records
Tin Drum on Sielun Veljien sivuprojektin L'Amourderin single. Se julkaistiin vuonna 1986 levymerkillä Fun After All Records.
Singlestä julkaistiin sekä 7" single että 12" maksi-single bonuskappaleella varustettuna.
Kappaleet > 7" single > A-puoli

Tin Drum – 3.51
Kappaleet > 7" single > B-puoli

The Canoe Song – 3.12
Kappaleet > 12" maxi-single > A-puoli

Tin Drum – 3.51
Kappaleet > 12" maxi-single > B-puoli

The Canoe Song – 3.12
Discophrenia – 4.24
Kokoonpano

Ismo Alanko – laulu, kitara
Jukka Orma – kitara
Jouko Hohko – bassokitara
Alf Forsman – rummut
Aiheesta muualla

Tin Drum discogs.com -sivustolla
Tongarevan kieli

| Tongareva |
| --- | --- |
Muu nimi:  mangarongaro, penrhyn
Tiedot
Alue:   Cookinsaaret
Puhujia:  200
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalaiset aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  austronesialaiset kielet
Kieliryhmä:  malaijilais-polynesialaiset kielet polynesialaiset kielet tahitilaiset kielet
ISO 639-3:  pnh
 Ohje 
Tongareva (tai mangarongaro, penrhyn) on austronesialainen kieli, jota puhutaan Tongarevan saarella, pohjoisilla Cookinsaarilla. Kielellä oli vuonna 2011 noin 200 äidinkielistä puhujaa. Tongarevan lähimpiä sukulaiskieliä ovat mm. maori ja mangareva. Kielellä ei ole tunnettuja murteita ja se lasketaan kuolevaksi.
Kieltä kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Fonologia > Konsonantit

|  | Labiaali | Alveolaari | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m | n | ŋ |  |
| Klusiili | p | t | k | ʔ |
| Frikatiivi | f | v |  |  | h |
| Tremulantti |  | r |  |  |
Lähde:
Fonologia > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puolisuppea | e |  | o |
| Avoin |  | a |  |
Kaikki vokaalit voivat esiintyä niin lyhyinä kuin pitkinäkin.
Lähde: