stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Symbol of Life
Aiheesta muualla

Symbol of Life Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Symbol of Life Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Yhtyeen virallinen sivusto (englanniksi)
Encyclopaedia Metallum: Paradise Lost
Paradise Lost
|  Nick Holmes  Gregor Mackintosh  Steve Edmondson  Aaron Aedy  Adrian Erlandsson >  Lee Morris  Matthew Archer  Jeff Singer  |
| --- | --- |
Albumit:  Lost Paradise  Gothic  Shades of God  Icon  Draconian Times  One Second  Host  Believe in Nothing  Symbol of Life  Paradise Lost  In Requiem  Faith Divides Us – Death Unites Us  Tragic Idol  The Plague Within  Medusa  Obsidian 
Singlet ja EP:t:  "In Dub 12"  "As I Die -EP"  "Gothic EP"  "Seals the Sense"  "The Last Time"  "Forever Failure"  "True Belief"  "Say Just Words"  "One Second"  "Permanent Solution"  "So Much Is Lost"  "Fader"  "Mouth"  "Erased"  "Forever After"  "The Enemy"  "Crucify" 
Livealbumit:  At the BBC -live  The Anatomy  Draconian Times MMXI  Live at the Roundhouse  Symphony for the Lost  Live At Rockpalast 1995  At the Mill 
Kokoelmat:  The Singles Collection  Reflection  Drown in Darkness – The Early Demos  Lost in Time  Tragic Illusion 25 
Videot ja DVD:t:  Live Death  Harmony Breaks  One Second Live  Evolve  Over the Madness  The Anatomy of Melancholy  Draconian Times MMXI
Rahjan saaristo

| Rahjan saaristo |
| --- | --- |
 Näkymä Rahjan saaristoon Konikarvon kalasatamasta Rahjasta
Merialue:  Perämeri
Suurin saari:  Pappilankari
Pinta-ala:  84 km²
Valtio
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Pohjois-Pohjanmaa
Kunta:  Kalajoki ja Kokkola
Rahjan saaristo on Perämeren itärannikon keskiosassa sijaitseva saaristo, joka levittäytyy Pohjois-Pohjanmaan maakunnan sekä Kalajoen ja Kokkolan, aiemmin Lohtajan kuntien alueelle. Pinta-alaltaan 84 neliökilometrin laajuinen saaristo on määritelty Natura 2000 -alueeksi vuonna 1998. Aluetta hoitaa Metsähallitus.
Saaristo on syntynyt maannousun myötä, ja maannousu on muovannut saarten luonnonpiirteitä. Alue on tämän vuoksi ainutlaatuinen Euroopassa. Saarilla tavataan saariston eri luontotyyppejä sisäsaariston metsistä avomeren luotoihin. Alueella on myös nähtävissä perinteistä saaristolaiskulttuuria, ja maisemaan kuuluvat kalastajakylät, kukkivat niityt sekä laidunmaat.
Aiheesta muualla

Luontoon.fi: Rahjan saaristo
Kalajoen kaupunki: Rahjan saaristo (Arkistoitu – Internet Archive)
Rattikelkkailu talviolympialaisissa 1994

XVII talviolympialaisissa Lillehammerissa vuonna 1994 järjestettiin rattikelkkailussa kilpailut kaksi- ja nelimiehisille joukkueille.
Mitalistit > Kahden miehen kelkat

| Sija | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Sveitsi I:   Gustav Weder   Donat Acklin | 3.37,24 |
| 2 |  | Sveitsi II:   Reto Götschi   Guido Acklin | 3.37,24 |
| 3 |  | Italia I:   Günther Huber   Stefano Ticci | 3.37,89 |
Mitalistit > Neljän miehen kelkat

| Sija | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Saksa II:   Harald Czudaj   Karsten Brannasch   Olaf Hampel   Alexander Szelig | 3.27,78 |
| 2 |  | Sveitsi I:   Gustav Weder   Donat Acklin   Kurt Meier   Domenico Semeraro | 3.27,84 |
| 3 |  | Saksa I:  Wolfgang Hoppe   Ulf Hielscher   René Hannemann   Carsten Embach | 3.28,01 |
Jussi Vähälä

Jussi Vähälä (s. 1979) on suomalainen sellisti. Hän aloitti sello-opintonsa Lahden konservatoriossa Jouko Paavolan johdolla. Vähälä opiskeli Arto Noraksen johdolla Sibelius-Akatemiassa ja valmistui musiikin maisteriksi vuonna 2012.
Vähälä soitti Helsingin Helsingin Kaupunginorkesterin sellistinä vuodet 2006-2012, ja nykyään hän toimii Suomen Kansallisoopperan I soolosellistinä.
Vähälä on esiintynyt kaikilla merkittävillä kamarimusiikkifestivaaleilla Suomessa ja esiintynyt solistina muun muassa Helsingin Kaupunginorkesterin ja Kansallisoopperan orkesterin kanssa. Vähälä kuuluu Total Cello Ensemble- selloyhtyeeseen. Vuonna 2016 TCE esiintyi itsenäisyyspäivän juhlavastaanotolla Presidentinlinnassa. Yhtye juhli 25-vuotista taivaltaan vuonna 2019.
Vähälän soitin on Emil Aaltosen säätiön omistama Giovanni Tononi 1600-luvulta.
Himangan kirkko

| Himangan kirkko |
| --- | --- |
 Himangan kirkko ja kellotapuli
Sijainti:  Himanka
Koordinaatit:  64°03′38″N, 023°39′14″E
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Oulun hiippakunta
Seurakunta:  Himangan kappeliseurakunta (Kalajoen seurakunta)
Rakentamisvuosi:  1794
Suunnittelija:  Jacob Rijf
Materiaali:  puukirkko
Istumapaikkoja:  750
Tyylisuunta:  pohjalainen ristikirkko
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Himangan kirkko, sankarihaudat
Sen suurempaa rakkautta ei ole kenelläkään, kuin että hän antaa henkensä ystäviensä edestä
Himangan kirkko on Himangan kappeliseurakunnan kirkko Himangan kirkonkylässä Oulun hiippakunnassa.
Uusklassisia piirteitä omaava puinen sisäviisteinen tasavartinen ristikirkko on rakennusmestari Jacob Rijfin suunnittelema ja se on valmistunut 1794. Rakennustöitä johti Jacob Rijfin veli Carl. Nykyinen ulkoasu on vuodelta 1897, jolloin ristikeskuksesta nouseva torni muutettiin sirommaksi.
Alttaritaulun Jeesus ristillä on maalannut taiteilija Johan Gustav Hedman vuonna 1845. Kirkon 15-äänikertaiset urut on rakentanut Kangasalan Urkutehdas vuonna 1981.
Kirkon vieressä oleva kellotapuli on vuodelta 1823. Tapulissa on kaksi kelloa jotka on valettu vuosina 1794 ja 1860.
Kirkko remontoitiin vuosina 2010–2011. Arkkitehti Esa Säkkisen suunnittelemana ulko- ja sisämaalaukset korjattiin alkuperäiseen arkkitehtuurin henkeen, alttaripöytä siirrettiin irti seinästä, kaikki täydentävät osat kunnostettiin ja sakasti uusittiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Himangan kirkko Wikimedia Commonsissa
Himangan kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
| n k Jacob Rijfin suunnittelemat kirkot |
| --- | --- |
Kirkot:  Hyrynsalmen kirkko (1786)  Ylikiimingin kirkko (1788)  Luodon kirkko (1789)  Kortesjärven kirkko (1792)  Puolangan kirkko (1792–1949)  Himangan kirkko (1794)  Alatornion kirkko (1797)  Oravaisten kirkko (1797)  Lehtimäen kirkko (1800)  Vimpelin kirkko (1807)  Skellefteån maaseurakunnan kirkko (1800) 
| n k Pohjois-Pohjanmaan kirkot |
| --- | --- |
Oulu:  Haukipudas  Karjasilta  Kastelli  Kiiminki  Maikkulan kappeli  Nasaretin pyhän perheen kirkko  Oulujoki  Oulunsalo  Pateniemi  Pyhän Andreaan kirkko  Pyhän Kolminaisuuden katedraali  Pyhän Luukkaan kappeli  Pyhän Tuomaan kirkko  Tuira  Tuomiokirkko  Turkansaari  Yli-Ii  Ylikiiminki 
Muut kunnat:  Alavieska  Haapajärvi  Haapavesi  Hailuoto  Hailuodon vanha kirkko  Himanka  Ii  Kalajoki  Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Kempele)  Kempeleen vanha kirkko  Kestilä  Kuivaniemi  Käylän rajaseutukirkko  Pyhän Ristin kirkko (Kuusamo)  Kylmälänkylän kappeli  Kärsämäki  Kärsämäen paanukirkko  Liminka  Lumijoki  Maakalla  Merijärvi  Muhos  Nivala  Olkkola  Oulainen  Paavola  Pattijoki  Piippola  Pudasjärvi  Pulkkila  Pyhäjoki  Pyhäjärvi  Pyhän Kolminaisuuden kirkko (Ylivieska)  Pyhän Matteuksen kappeli  Pyhäntä  Raahe  Rantakylän kappeli  Rantsila  Rautio  Reisjärvi  Revonlahti  Saloinen  Sarakylän kappeli  Sievi  Siikajoki  Säräisniemi  Taivalkoski  Temmes  Tyrnävä  Utajärvi  Vaala  Vihanti  Ylivieskan vanha kirkko 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Himangan kirkko (Q18659087)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kirkko
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Himanka, Kalajoki
katuosoite: Huhdantie 13, 68100 Himanka
koordinaatit: 64°04′N 23°39′E﻿ / ﻿64.06°N 23.65°E﻿ / 64.06; 23.65
Ibrahim Lodi

| Ibrahim Lodi> Delhin sulttaani |
| --- | --- |
Valtakausi:  1517–1526
Edeltäjä:  Sikandar Lodi

Syntynyt:  1450 Delhi
Kuollut:  1526 Panipat, nykyinen Intia
Suku:  Lodi
Isä:  Sikandar Lodi
Uskonto:  islam
Ibrahim Lodi oli pataanitaustaiseen Lodien dynastiaan kuulunut Delhin sulttaani. Hallitsijana hän jäi Lodien dynastian viimeiseksi hänen kärsittyään tappion Baburille Panipatin taistelussa vuonna 1526, jossa hän sai surmansa. Bahbur perusti sittemmin Delhin sulttaanikunnan tilalle Suurmogulien valtakunnan.
Elämäkerta

Ibrahim oli isänsä Sikandar Lodin toiseksi vanhin poika ja hän nousi Delhin sulttaanikunnan hallitsijaksi päivää isänsä kuoleman jälkeen, eli 22. marraskuuta 1517. Lodi-dynastia oli Delhin sulttaanikuntaa hallinnut pataanitaustainen hallitsijasuku. Valtakunnan ylimystö ei hyväksynyt Ibrahimin valtaannousua, mutta kun he eivät sitä voineet varsinaisesti estääkään osa heistä nostatti Ibrahimin nuoremman veljen Jalal Khanin Sharkin maakunnan hallitsijaksi Jawnpurissa. Ibrahim päätti estää veljensä valtaannousun ja valtakunnan kahtiajaon, jolloin tämä kapinoi ja hävisi Ibrahimin armeijalle. Jalal Khan pakeni Gwalioriin, jonne Ibrahim hyökkäsi hänen perässään. Jalal jäi lopulta vangiksi ja hän kuoli vankeudessa Hansissa.
Maansa ylimystön epäluottamuksesta kärsinyt Ibrahim alkoi hallita tyrannin ottein. Sikandar Lodin hallinnossa vaikuttanut Miyan Bhoa ja Kalpin hallitsija Azam Humayun Sarwani teloitettiin Ibrahimin käskystä, jolloin muut ylimystön jäsenet alkoivat huolestua oman kohtalonsa puolesta. Monet heistä kapinoivat, mikä ajoi valtakunnan kaaokseen. Ibrahim määräsi Punjabin kuvernöörinä toimineen Dawlat Khanin saapumaan hoviinsa, mutta tämä piti kutsua ansana ja lähetti itsensä tilalle poikansa Dilawarin. Tästä raivostunut Ibrahim pani Dilawarin joksikin aikaa vankilaan. Dilawarin päästessä viimein ulos ja hänen palattuaan isänsä luokse hän kertoi Ibrahimin kiduttavan ja nöyryyttävän ylimystön jäseniä vankiloissaan. Dawlat Khan päätti tällöin, että hallitsijan oli kukistuttava ja tuekseen hän kutsui timuridihallitsija Baburin.
Babur eteni Intiaan ja Ibrahimin sanotaan johtaneen miljoonan miehen armeijaa tätä vastaan. Osapuolten armeijat kohtasivat Panipatissa vuonna 1526. Baburin tuliaseita ja parempaa taktiikkaa käyttäneet joukot veivät voiton ja Ibrahim sai surmansa taistelukentällä. Hänen irti leikattu päänsä tuotiin Baburille, joka salli tälle sankarin hautajaiset. Ibrahimin hautarakennus sijaitsee edelleen lähellä hänen kuolinpaikkaansa ja jotkin paikalliset alkoivat pitää häntä ajan myötä pyhimyksenä. Baburin mukaan Ibrahimin äiti suunnitteli uuden hallitsijan myrkyttämistä ja tämän suunnitelmien paljastuttua hänet karkotettiin Kabuliin, jossa hän teki itsemurhan. Karkotetuksi päätyi myös Ibrahimin nuori poika, jonka tarkempaa kohtaloa ei tunneta.
Panipatin taistelu Babur-namehissa.
Ibrahim Lodin hauta.
Himangan Urheilijat

| Himangan Urheilijat |
| --- | --- |

Koko nimi:  Himangan Urheilijat
Perustettu:  1945
Kotipaikka:   Kalajoki, Suomi
Kenttä:  Himangan urheiluhalli
– Kapasiteetti:  600 istumapaikkaa
Valmentaja:  Esa Lauri
Sarja:  2-sarja
Himangan Urheilijat on vuonna 1945 perustettu himankalainen urheilun yleisseura, jonka lajeina ovat lentopallo, hiihto, yleisurheilu, suunnistus ja voimistelu.
Lentopallo

Himangan Urheilijoilla oli joukkue miesten 1-sarjassa kaudella 2007–2008. Joukkueen passipeliä pelaamaan hankittiin Brasiliasta Marcos Barbosa Cavalari. Hän pelasi edelliskaudella Espanjan toiseksi ylimmällä sarjatasolla. Kaattarin veljekset Jussi ja Antti pelasivat myös joukkueessa. Antti Kaattari on pelannut kaksi kautta lentopallon SM-liigassa, Kempeleen Lentopallon ja Salon Piivolleyn riveissä. Kaudella 2005 hän oli voittamassa Piivolleyn kanssa Suomen Cupin hopeaa ja SM-hopeaa. Samalla kaudella hän myös merkkautti SM-liigan kolmanneksi kovimman ulottuvuuden. Jussi Kaattari pelasi ensimmäisen kautensa 1-sarjassa 16-vuotiaana.
Himangan Urheilijat, Kalajoen Lentopallo ja Himangan Roima yhdistivät voimansa kaudelle 2009-2010. Himangan kunta ja Kalajoen kaupunki yhdistyivät vuoden 2010 alussa. Yhdistetty joukkue pelasi sarjassa nimellä HU-Kalajoki.
Toukokuusta 2013 lähtien päävastuun lentopallotoiminnasta Kalajoen alueella on ottanut Särkät Volley, joka jatkaa Himangan Urheilijoiden perinteikästä toimintaa lentopallon kasvattajaseurana. Seuran edustusjoukkue voitti lentopallon miesten 1-sarjan kaudella 2013-2014 ja nousi Lentopallon Mestaruusliigaan, jossa pelaa kaudella 2014-2015 nimellä LiigaSärkät.
Kesällä 2015 Lentopallon Mestaruusliigan hallitus päätti olla myöntämättä liigalisenssiä LiigaSärkille perustellen, ettei joukkue saanut aikaan liigatoiminnan edellyttämää taloudellista kokonaisuutta. LiigaSärkät Oy valitti päätöksestä Urheilun oikeusturvalautakunnalle, joka kuitenkin hylkäsi valituksen.
Yleisurheilu

Himangan Urheilijoiden yleisurheilijat ovat saavuttaneet vuosina 2001–2007 kaksi junioreiden EM-mitalia, nuorten MM-kisojen 6. sijan sekä lähes 80 SM-tason mitalia.
Sacred Heartin yliopisto

| Sacred Heartin yliopisto> Sacred Heart University |
| --- | --- |

Motto:  Where personal attention leads to personal achievement
Perustettu:  1963
Tyyppi:  Yksityinen
Sijainti:  Fairfield, Connecticut  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.sacredheart.edu/
Sacred Heartin yliopisto (engl. Sacred Heart University, lyh. SHU) on Yhdysvaltain Connecticutissa sijaitseva yksityinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1963, ja se sijaitsee Fairfieldin kaupungissa.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
IC Companys

| IC Companys A/S |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Home of Fashion Brands
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
ISIN:  DK0010221803
Perustettu:  2001
Toimitusjohtaja:  Niels Mikkelsen
Puheenjohtaja:  Niels Martinsen
Kotipaikka:   Tanska
Toiminta-alue:   Eurooppa  Kanada
Toimiala:  muoti
Tuotteet:  vaatetus, asusteet ja luksustuotteet
Liikevaihto:   3,61 mrd. kruunua 
Liikevoitto:   162,1 milj. kruunua 
Nettotulos:   151,3 milj. kruunua 
Tilikauden tulos:   109,2 milj. kruunua 
Henkilöstö:  2 261 (2009) 
Kotisivu:  icgroup.net
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
IC Companys A/S on tanskalainen vaatetuskonserni, joka on alallaan yksi Pohjois-Euroopan suurimmista. Se syntyi 30. huhtikuuta 2001 Carli Gry International A/S:n (p. 1940-luvulla Jørgen ja Carli Gry) ja InWear Group A/S:n  (p. Niels Martinsen 1969) yhdistyttyä.
IC Companysillä oli vuonna 2009 omia liikkeitä 259 kpl 40 eri maassa, sekä 22 tehtaanmyymälää (ml. Outlet-myymälä Helsingissä). Jälleenmyyjiä yrityksellä oli 11 000.
Tuotemerkit

Part Two (1986, perustettu InWearille)
Tiger of Sweden (2003, ostettu Ruotsista IC Companysille)
Matinique (1973, perustettu InWearille)
O by Isabell Kristensen (2003, perustettu IC Companysille), vuodesta 2005 lähtien Soaked in Luxury
In Wear (1969, vanhin merkki)
Saint Tropez (2002, ostettu IC Companysille)
By Malene Birger (2003, IC Companysin yhteisyritys Malene Birgerin kanssa)
Designers Remix Collection (2002, perustettu IC Companysille, omistus 51 %)
Vuoteen 2013 asti IC:n suuria merkkejä olivat myös naisten Jackpot ja miesten Cottonfield, mutta ne myytiin tanskalaiselle Coopille. Vuosina 1998–2018 IC omisti myös ruotsalaisen ulkoiluvaatemerkin Peak Performance, joka myytiin suomalaiselle Amer Sportsille. Nyt IC Companyn tärkeimpiä naistenmerkkejä ovat In Wear ja Part Two ja pääasiassa miestenmerkkejä Matinique ja Tiger of Sweden. Soaked in Luxury, Saint Tropez, By Malene Birger ja Designers Remix Collection ovat pienempiä naistenvaatemerkkejä. Kaikki tuotemerkit ovat itsenäisiä ja ne on erittäin tarkasti segmentoitu.
IC Companys -yhtiön tuotteet valmistetaan etupäässä Kiinassa (63 %), muualla Aasiassa (11 %), Euroopassa (24 %) ja Afrikassa (2 %).
Aiheesta muualla

Yrityksen nettisivut
Etelä-Floridan yliopisto

| Etelä-Floridan yliopisto> University of South Florida |
| --- | --- |

Motto:  Truth and Wisdom
Perustettu:  1956
Tyyppi:  Julkinen
Sijainti:  Tampa, Florida  Yhdysvallat
Sivusto:  https://www.usf.edu/
Etelä-Floridan yliopisto (engl. University of South Florida, lyh. USF) on Yhdysvaltain Floridassa sijaitseva julkinen yliopisto. Yliopisto on perustettu vuonna 1956, ja se sijaitsee Tampan kaupungissa.
Aiheesta muualla

Yliopiston verkkosivusto (englanniksi)
Enento Group

| Enento Group Oyj |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Building Trust in the everyday
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: ENENTO
Toimitusjohtaja:  Jeanette Jäger
Puheenjohtaja:  Patrick Lapveteläinen
Kotipaikka:  Helsinki
Toimiala:  Rahoitus
Liikevaihto:  167,5 M€ (2022)
Henkilöstö:  447 (2022)
Kotisivu:  enento.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Enento Group Oyj (vuosina 2014–2020 Asiakastieto Group Oyj) on pohjoismainen rahoitusyhtiö. Yhtiön tuotteita käytetään riskienhallinnassa, myynnissä, markkinoinnissa ja päätöksenteossa. Yhtiön kotipaikka on Helsinki, ja sen osake noteerataan Helsingin pörssissä. Yhtiössä työskenteli keskimäärin 447 henkilöä vuonna 2022.
Yhtiö listautui Helsingin pörssiin maaliskuussa 2015.
Suomen Asiakastieto Oy

Suomen Asiakastieto Oy on yritys- ja luottotietoyhtiö, jonka Enento Group Oyj omistaa kokonaisuudessaan. Henkilöluottotietojen osalta Suomessa on vain kaksi toimijaa, joista Asiakastieto on vanhin ja joista toinen on Bisnode Finland (entinen Soliditet Finland). Suomen Asiakastieto Oy on perustettu 1961, mutta yksi sen edeltäjäyhtiöistä jo 1905.
Yritys pitää yllä yksityistä yritystietokantaa, joka sisältää ajantasaiset tiedot kaikista suomalaisyrityksistä sekä niiden avainhenkilöistä. Tietokanta on tosiaikaisessa yhteydessä moniin julkisiin ja yksityisiin tietolähteisiin. Yritys ylläpitää myös rekisteriä yksityishenkilöiden luottotiedoista.
Yritys on yhteistyössä ulkomaisten luottotietoyritysten kanssa. Se on osakkaana BIGNet-ketjussa, johon kuuluu yrityksiä kolmestatoista Euroopan maasta. Se on jäsenenä kansainvälisissä Febis-ja Accis-yhtymissä, joihin kuuluu yritys- sekä henkilöluottotietoalan toimijoita ympäri maailmaa.
Aiheesta muualla

Enento Group Oyj:n kotisivu
Stola (liturgia)

Papin stola puettuna ristiin.
Diakonin stola.
Stola (lat.; m.kreik. στολή, stolḗ) eli suorakaidehuivi  on antiikin aikainen vaatekappale, joka on muodoltaan pitkä ja kapea suorakaide. Stola on liturgisena vaatekappaleena diakonin, papin ja piispan käyttämä vaate.
Stola kirkollisena liturgisena vaatteena

Stola on läntisissä kristillisissä kirkoissa erityisen hengellisen viran tunnus ja symboloi Kristuksen ikeen kantamisesta. (Matt. 11:29).
Stola tunnetaan liturgisena asuna jo 300-luvulta. Sen alkuperä on tuntematon. Alkukirkossa siitä käytettiin nimitystä orarion, jota nimeä edelleen käytetään ortodoksisissa kirkoissa. Orarion-nimityksen alkuperäksi on oletettu latinan sanaa os (suu), ja orarion olisi siten ollut suun kuivaamiseen tarkoitettu liina. Toisen teorian mukaan stola on tullut käyttöön roomalaisesta virkamiehen virkamerkin käytöstä. Stolaa käytettiin keskiajalla messussa ja joissakin muissa jumalanpalveluksissa. 1200-luvulla yleistyi tapa, että pappi kantoi stolaa ristissä rinnan yli. Tästä tavasta on mainintoja jo 600-luvulta.
Pappisvihkimyksessä piispa pukee vihittävälle stolan. Se on siten papin virkamerkki ja papin tulisi pukea stola itse ilman, että joku toinen (esim. suntio) avustaa häntä.
Stolaa käyttävät piispat, papit ja diakonit. Stola on muutaman senttimetrin levyinen ja noin 2,5 metrin pituinen nauha. Se kulkee niskan takaa ja laskeutuu papilla ja piispalla edestä alas vapaasti ja suoraan. Samaan tapaan stolan pukevat myös katoliset ja anglikaanit sekä useimmat luterilaiset. Stola voidaan pukea edestä myös ristiin. Paikallisesti joissakin katolisissa hiippakunnissa tehdään lisäksi ero papin ja piispan välillä siten, että piispa kantaa stolaa vapaasti riippuen ja pappi asettaa stolan ristiin rintansa kohdalla.  Esimerkiksi Ruotsin kirkossa on normaalia, että pappi kantaa stolaa ristissä, kun taas piispan stola riippu vapaana. Poikkeuksena tästä, jos pappi käyttää alban tilalla rökliiniä, ei stolaa voida laittaa ristiin, koska rökliiniin ei kuulu vyö. Jos pappi käyttää stolaa siten, että se on ristissä hänen rinnallaan, oikealta olkapäältä tuleva stolan nauha on vasemmalta tulevan päällä. Pappien lisäksi myös diakonit voivat käyttää stolaa. Diakonit pukevat sen vasemman olkapään yli oikealle sivulle.
Piispa, pappi ja diakoni käyttävät stolaa aina liturgisissa tehtävissä alban tai kuoripaidan, rökliinin kanssa.
Ortodoksisessa kirkossa diakoni kantaa stolaa vastaavaa oraria vasemmalla olallaan ja se laskeutuu takaa vapaasti maahan, etupuolista osaa kannetaan vasemmalla käsivarrella ja sillä tehdään rukousten aikana ristinmerkki. Samoin diakoni asettaa orarin lukupöydälle evankelimikirjan alle lukiessaan evankeliumia tai tarttuu nimenomaan orarilla ehtoolliskalustoon anaforaa toimitettaessa. Venäläisessä perinteessä, jota Suomessa noudatetaan yli- ja arkkidiakoneilla, orari on leveämpi ja muodostaa lisäksi silmukan oikean kainalon ali. Kreikan kirkossa kaikki diakonit kantavat tällaista ns. kierreoraria. Ipo- eli alidiakonit kantavat oraria ristinmuotoisesti vyötettynä.
Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa diakonit eivät ole perinteisesti käyttäneet stolaa, koska diakonin tehtävää ei ole pidetty kirkon erityisen hengellisen viran osana. Nykyään stolan käyttö on kuitenkin tietoisesti elvytetty silloin kun diakoni palvelee messussa tai muissa jumalanpalveluksissa.
Ortodoksisessa kirkossa vastaava papin ja piispan tunnus on epitrakiili.
Stola kirkollisena liturgisena vaatteena > Stolan väristä käy ilmi kirkkovuoden aika

Stola noudattaa Suomen evankelis-luterilaisessa kirkossa normaalia kirkkovuoden liturgisten värien vaihtelua.
Vihreä: Kasvu, elämä ja toivo (tavalliset sunnuntait)
Valkoinen: ilo (suuret Kristus-juhlat kuten pääsiäinen)
Punainen: Pyhän Hengen ja marttyyrikuoleman väri (esimerkiksi tapaninpäivä)
Musta: kuolema ja suru (pitkäperjantai)
Violetti tai sininen: Kärsimys, paasto, odotusaika (ennen joulua ja pääsiäistä)
Stola kirkollisena liturgisena vaatteena > Miten pappi pukeutuu pukuunsa

Ensin hän pukee vaatteidensa päälle alban.
Alban päälle hän pukee stolan, jonka väri määräytyy useimmiten kirkkovuoden tai kirkollisen toimituksen mukaan.
Mikäli pappi on liturgina, ja kyseessä on myös messu, alban ja stolan ylle puetaan yleensä vielä messukasukka.
Perinteisesti liturgisen asun eri osien pukemiseen liittyy rukous.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stola (liturgia) Wikimedia Commonsissa
Seurakunta laulaa

| Seurakunta laulaa> Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kieli:  suomi
Genre:  hengellinen laulukokoelma
Kustantaja:  Suomen Adventtikirkko
Julkaistu:  2001
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Seurakunta laulaa -kirja on Suomen Adventtikirkon käyttämä virsiä ja hengellisiä lauluja sisältävä laulukirja. Se on hyväksytty käyttöön 2001.
Ennen nykyisen laulukirjan valmistumista Suomen Adventtikirkko käytti laulukirjanaan kokoelmaa Adventtilauluja, joka oli vuodelta 1959. Seurakunta laulaa -kirjassa on 531 laulua. Noin puolet niistä oli myös Adventtilauluja-kirjassa, tosin useat uudelleen käännettyjä tai uudistettuja. Kirjassa on samoja lauluja ja virsiä kuin Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa, Ruotsin kirkon virsikirjassa, Laula, kaikki maa-, Siionin kannel- ja Hengellinen laulukirja -kokoelmissa. Lisäksi siinä on mukana ennen julkaisemattomia ja muun kielisistä lähteistä suomeksi käännettyjä lauluja.
Osastojako

Jumalanpalvelus (laulut 1–97)
Kiitos ja ylistys
Lepopäivä
Aamu- ja iltahartaus
Alkulauluja
Loppulauluja
Isä Jumala (98–128)
Jumalan kunnia ja valtasuuruus
Jumalan armo ja rakkaus
Jumalan uskollisuus
Jeesus, Kristus (129–190)
Jeesuksen syntyminen
Jeesuksen elämä ja toiminta
Jeesuksen kärsimys ja kuolema
Jeesuksen ylösnousemus
Jeesuksen kunnia ja ylistys
Pyhä Henki (191–206)
Jumalan sana (207–214)
Evankeliumi (215–255)
Kutsu ja herätys
Kääntymys ja pelastus
Uskon elämä (256–380)
Rukous
Usko ja luottamus
Ilo ja rauha
Jumalan johdatus
Jeesuksen yhteydessä
Toivo ja lohdutus
Seurakunta (381–430)
Kaste
Ehtoollinen
Rakkaus ja yhteys
Lähetys ja palvelu
Eri aiheisia lauluja (431–482)
Avioliitto ja koti
Siunauksen pyytäminen lapselle
Lasten lauluja
Aterian siunaus
Isänmaa ja yhteiskunta
Luonto ja vuodenajat
Hautaaminen
Jeesuksen takaisintulo (483–504)
Taivas ja iankaikkinen elämä (505–531)