stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Intiansardiini

| Intiansardiini |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Sillikalat Clupeiformes
Alalahko::  Clupeoidei
Heimo::  Kupusillit Dorosomatidae
Suku::  Sardinella
Laji::  longiceps
Kaksiosainen nimi
 Sardinella longiceps  Valenciennes, 1847 
Katso myös
   Intiansardiini Wikispeciesissä   Intiansardiini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Intiansardiini (Sardinella longiceps) on kupusillien heimoon (Dorosomatidae) kuuluva trooppisten merten kala.
Koko ja ulkonäkö

Intiansardiinin tavanomainen pituus on 20 senttimetriä, suurimmillaan 23 senttimetriä. Paino on korkeintaan 200 grammaa. Kalan ruumis on pitkänomainen ja lieriömäinen, ja sen korkeus on alle 30 prosenttia kalan pituudesta pyrstöä lukuun ottamatta. Vatsa on pyöreä. Kidusaukon takana on heikko kultainen täplä, josta lähtee heikko kultainen kylkiiviva. Kiduskannen takareunassa on selkeä musta piste. Intiansardiini muistuttaa paljon Sardinella neglecta- ja Sardinella lemuru -lajeja, mutta sillä on näitä pidempi pää ja enemmän kiduspiikkejä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Intiansardiinia esiintyy Intian valtameren pohjois- ja länsiosissa sekä Adeninlahdessa ja Omaninlahdessa ja Intian eteläosissa, muttei kuitenkaan Punaisessameressä ja Persianlahdessa . Se elää rannikoiden pelagisella alueella.
Ravinto ja elintavat

Intiansardiinin ravintoa on kasviplankton, eritoten piilevät sekä myös pienet äyriäiset. Se tulee sukukypsäksi keskimäärin 16,3 senttimetrin mittaisena. Kutu tapahtuu tavallisesti yöaikaan. Laji elää enintään kolmivuotiaaksi.
Käyttö ja kalastus

Intiansardiini on Intian merten runsain sillikala ja tärkeimpiä merikalastuksen kohteita. Suurin vuotuinen saalismäärä aikavälillä 1950–2016 oli yli 700 000 tonnia vuonna 2014. Intiansardiinia myydään tuoreena, kuivattuna ja suolattuna sekä savustettuna ja säilykkeenä.
Intiansardiineja.
Intiansardiinin vuosisaalis. Kaavion luvut ovat tonneja.
Isaac Rice

Isaac Rice
Isaac Leopold Rice (22. helmikuuta 1850 Wachenheim – 2. marraskuuta 1915) oli yhdysvaltalainen keksijä, shakkimesenaatti, shakinpelaaja ja kirjailija.
Hän antoi nimensä kehittämälleen Ricen gambiitille ja järjesti useita turnauksia, joissa pelaaminen aloitettiin kyseisellä avauksella. Vuonna 1904 Rice perusti Rice Gambit Association järjestön, joka julkaisi tarkan analyysin avauksen tehokkuudesta.
Isaac Sopoaga

| Isaac Sopoaga |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. syyskuuta 1981 (ikä 43) Pago Pago, Amerikan Samoa
Kansalaisuus:   Amerikan Samoa
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Pituus:  188 cm
Paino:  150 kg
Pelipaikka:  puolustuksen linja
Pelinumero:  90
Pelaajaura
Seurat:  San Francisco 49ers   Philadelphia Eagles   New England Patriots
NFL-varaus:  104. varaus, 2004 San Francisco 49ers
Pääsarjaura:  2005–2014
Isaac Sopoaga (s. 4. syyskuuta 1981 Pago Pago, Amerikan Samoa) on amerikansamoalainen entinen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan puolustuksen linjamies. Sopoaga pelasi yhdeksän kautta NFL-liigassa edustaen suurimman osan urastaan San Francisco 49ersia.
Yliopistojalkapalloa Sopoaga pelasi Havaijin yliopiston joukkueessa. San Francisco 49ers varasi hänet vuoden 2004 varaustilaisuudessa neljännellä kierroksella, kaikkiaan 104. varauksena. Sopoaga pelasi kahdeksan kautta 49ersissa. Varsinaisen pelipaikkansa lisäksi hän pelasi ajoittain hyökkäyksessä blokkaavana keskushyökkääjänä.
Sopoaga teki vuonna 2013 kolmivuotisen sopimuksen Philadelphia Eaglesin kanssa. Sopoaga pelasi Eaglesissä vain kuusi ottelua, sillä Eagles kauppasi hänet kesken kauden 2013 New England Patriotsiin. Kauden päätteeksi Patriots purki Sopoagan sopimuksen.
Kaudeksi 2014 Sopoaga teki sopimuksen Arizona Cardinalsiin, muttei mahtunut joukkueen kokoonpanoon runkosarjan alkaessa ja hänet vapautettiin sopimuksesta.
Jacob van Maerlant

| Jacob van Maerlant |
| --- | --- |
 Jacob van Maerlant
Henkilötiedot
Syntynyt: 1235?
Kuollut: noin 1291–1300
Kansalaisuus:  alankomaalainen
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: latina, ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Maerlant, Jacob van (1235? – noin 1291–1300) oli huomattavin alankomaalainen runoilija 1200-luvulla. Maerlantin nuoruudenteokset ovat latinan- ja ranskankielisistä esikuvista mukailtuja ritariromaaneja, mutta kuitenkin jo historiallisen kritiikin alaisia, ja sävyltään ne ovat vahvasti didaktisia. Myöhemmin Maerlant hyväksyi ja sepitti vain historiallisesti uskottavia raamatullisia, hengellisiä tai maallisia kertomuksia ja puhtaasti didaktisia esityksiä, joista esimerkkeinä Heimelicheit der heimelicheden (Pseudo-Aristoteleen Secreta secretorum teoksen mukaan), Die Wrake van Jherusalem (Flavius Josephuksen mukaan) ja Maerlantin laajin teos Spiegel historiael, joka on Vincent de Beauvais’n (Bellovacensis) Speculum historialen runomittainen, keskeneräiseksi jäänyt käännös, jota Philip Utenbroeke jatkoi ja jonka Lodewijk van Velthem teki valmiiksi.
Suurempi runollinen arvo on Maerlantin stroofisilla runoilla, joista merkittävimmät ovat Disputacie van onser Vrouwen ende den h. Cruce, Der Kerken clage ja Maerlantin viimeinen teos Van den lande van Oversee. Maerlant perusti runoilijakoulun, jonka jäsenet antoivat hänelle kunnianimen Vater aller dietscher dichter.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacob van Maerlant Wikimedia Commonsissa
Jacksonin piirikunta (Mississippi)

Jacksonin piirikunta (engl. Jackson County) on Yhdysvaltojen Mississippin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 143 252 vuonna 2020. Piirikunnan hallintokeskus on Pascagoulan kaupunki, joka on myös piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1812. Piirikunta sijaitsee Meksikonlahden rannalla.
Väestö

Vuonna 2020 Jacksonin piirikunnan 143 252 asukkaasta valkoisia oli 73,2 %, mustia 21,6 %, aasialaisia 2,3 % ja alkuperäisasukkaita 0,5 %. Asukkaista 6,6 % puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 3,4 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacksonin piirikunta (Mississippi) Wikimedia Commonsissa
Jamantau

Jamantau
Jamantau (ven. Ямантау) on 1 640 metriä korkea vuori Ural-vuorilla. Se sijaitsee Venäjään kuuluvassa Baškiriassa.
Jamantau tunnetaan parhaiten siellä huhujen mukaan sijaitsevasta suuresta ja hyvin varustellusta, ydiniskun kestävästä bunkkerikompleksista. Venäjä on kieltänyt maanalaisen tukikohdan olemassaolon, mutta satelliittikuvat 1980-luvulta lähtien ovat osoittaneet, että vuorella ja sen ympäristössä on tehty mittavia rakennustöitä.
Mahdollisen bunkkerin käyttötarkoitusta ei tiedetä, mutta oletetaan, että se olisi paikka, josta Venäjän johto voisi johtaa sotaa, mikäli maahan hyökättäisiin.
Jacksonin piirikunta (Missouri)

Jacksonin piirikunta (engl. Jackson County) on Yhdysvaltojen Missourin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 717 204 vuonna 2020, ja se oli väkiluvultaan osavaltion toiseksi suurin piirikunta. Piirikunnan hallintokeskukset ovat Kansas Cityn ja Independencen kaupungit. Piirikunta on perustettu vuonna 1826.
Väestö

Vuonna 2020 Jacksonin piirikunnan 717 204 asukkaasta valkoisia oli 70,0 %, mustia 23,4 %, aasialaisia 2,0 %, alkuperäisasukkaita 0,7 % ja Tyynenmeren alkuperäisasukkaita 0,3 %. Asukkaista 3,6 % kuului kahteen tai useampaan rotuun. 9,4 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 5,9 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacksonin piirikunta (Missouri) Wikimedia Commonsissa
Jan Eriksson (jääkiekkoilija, 1956)

Jan Eriksson (s. 17. syyskuuta 1956 Tukholma) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan laitahyökkääjä. Hän edusti Ruotsia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Kotimaassaan hän edusti Brynäs IF:ää kausina 1973–1979, Södertälje SK:ta kausina 1979–1983, Västra Frölunda HC:ta kausina 1984–1986 ja IK Täljeä kaudella 1986–1987. Hän pelasi Sveitsissä HC Ambri-Piottan joukkueessa kauden 1983–1984. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuosina 1976 ja 1977.
Iso Jouhtjärvi (Kangasniemi)

| Iso Jouhtjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Kangasniemi
Koordinaatit:  62°03′14″N, 26°37′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Puulaveden alue (14.92)
Laskuoja:  oja Pieneen Jouhtjärveen 
Järvinumero:  14.923.1.075
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108 m  
Pituus:  2 km  
Leveys:  550 m  
Rantaviiva:  5,223 km  
Pinta-ala:  63,189 ha  
Tilavuus:  0,00143112 km³ 
Keskisyvyys:  2,26 m  
Suurin syvyys:  6,4 m  
Saaria:  1 
 fiIso Jouhtjärvi 
Iso Jouhtjärvi  on Etelä-Savossa Kangasniemellä  Haarajoen lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 2,0 kilometriä pitkä, 550 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 63 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan yksi saari. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 1,43 miljoonaa kuutiometriä eli 0,00143 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 2,3 metriä ja suurin syvyys on 6,4 metriä. Sen rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Puulaveden alueella (14.92), jonka Puulan lähi-alueeseen (14.923) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 108 metriä mpy.
J. R. R. Tolkien’s The Lord of the Rings, Vol. II: The Two Towers

| J>  R. R. Tolkien’s The Lord of the Rings, Vol. II: The Two Towers |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Interplay
Julkaisija:  Interplay
Julkaistu:   1992
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  DOS, FM Towns, NEC PC-9801
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
J. R. R. Tolkien’s The Lord of the Rings, Vol. II: The Two Towers (myös nimellä Lord Of The Rings: Volume 2) on Interplayn kehittämä ja julkaisema roolipeli, joka perustuu J. R. R. Tolkienin kirjaan Taru sormusten herrasta: Kaksi tornia. Peli on julkaistu vuonna 1992 DOS:lle, FM Towns:lle ja NEC PC-9801:lle.
Peli on seuraaja pelille J. R. R. Tolkien’s The Lord of the Rings, Vol. I.
Aiheesta muualla

J. R. R. Tolkien’s The Lord of the Rings, Vol. II: The Two Towers MobyGamesissa (englanniksi)
Jan Eriksson (jääkiekkoilija, 1958)

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Lake Placid 1980 |  |  |
Jan Eriksson (s. 14. tammikuuta 1958 Kramfors) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Lake Placidin olympialaisissa 1980 ja saavutti pronssia. Hän edusti kotimaassaan MoDo AIK:ta kausina 1976–1982, solnalaista AIK:ta kausina 1982–1988 ja Västerås IK:ta kausina 1988–1990. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1979 mutta joutui pahan loukkaantumisen vuoksi jättämään väliin koko kauden 1983–1984, jolloin hänen joukkueensa voitti mestaruuden.
Jan Firbas

Jan Firbas vuonna 1997.
Jan Firbas (25. maaliskuuta 1921 – 5. toukokuuta 2000) oli tšekkiläinen filologi ja Brnon Masaryk-yliopiston emeritusprofessori.
Firbas tuli Masaryk-yliopiston englannin kielen ja amerikanistiikan laitokselle professori Josef Vachekin assistentiksi vuonna 1945. Hän saavutti filosofian tohtorin arvon englannin kielessä vuonna 1948. Keväällä 1968 hänelle myönnettiin apulaisprofessuuri, mutta virka jäädytettiin 23 vuodeksi ja Firbas joutui poliittiseen epäsuosioon. Vuonna 1971 hän sai valmiiksi korkeimpaan tšekkiläiseen oppiarvoon, Doctor of Sciences, oikeuttavan, yleiseen kielitieteeseen kuuluvan väitöskirjansa, mutta hän sai puolustaa sitä vasta vuonna 1991 poliittisen vapautumisen myötä. Vuonna 1991 hänestä tuli myös professori.
Firbas sai aikaan laajan tieteellisen tuotannon, ja hän toimi vierailevana professorina muun muassa Isossa-Britanniassa, Itävallassa, Yhdysvalloissa ja Intiassa. Hänet kutsuttiin Turun yliopiston kunniatohtoriksi vuonna 2000 mutta hän ennätti kuolla kolme viikkoa ennen promootiota.
Firbas keskittyi tutkimuksissaan erityisesti funktionaalisen lauseperspektiivin (FSP) lingvistiikkaan. Hän tutki varsinkin englannin kieltä ja vertaili sitä erityisesti tšekin kieleen.
Jakob Tamm

| Jakob Tamm |
| --- | --- |
 Jakob Tammin hauta
Henkilötiedot
Syntynyt: 1861
Kuollut: 1907 (45–46 vuotta)
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: viro
Tuotannon kieli: viro
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jakob Tamm (1861–1907) oli virolainen runoilija, kääntäjä, opettaja ja toimittaja. Hän käänsi venäjän- ja saksankielistä runoutta, joiden vaikutusta hänen omissa runoissaan on havaittavissa.
Teokset

Ärganud hääled, I, II, 1892
Jakob Tamme Lugulaulud, 1914
Ballaadid ja valmid, Eesti riiklik kirjastus 1951
Kogutud luuletused, Eesti Riiklik Kirjastus 1959
Väike luuleraamat, Eesti raamat 1965
Jakob Tamm, toim. Kersti Merilaas, Eesti raamat 1965 Sarja: Väike luuleraamat
Ussipealik: valimik luuletusi, ballaade ja valme, toim. Edvin Hiedel, Eesti raamat 1988
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jakob Tamm Wikimedia Commonsissa
J. Randy Taraborrelli

John Randall Taraborrelli on yhdysvaltalainen toimittaja ja elämäkertakirjailija. Taraborelli tunnetaan nykypäivän viihdyttäjien ja poliitikkojen elämäkertakirjailijana. Hän on myös toiminut kirjoittajana useissa viihdelehdissä Kanadassa, Englannissa ja Australiassa. HLisäksi hän on ollut televisiossa viihdetoimittajana ohjelmissa Entertainment Tonight, Good Morning America ja Larry King Live. Taraborelli oli poptähti Michael Jacksonin elämäkertakirjailija ja ystävä 40 vuoden ajan.
Kirjat

Diana: A Celebration of the Life and Career of Diana Ross (1985)
Cher - A Biography (1986; päivitetty vuonna 1992)
Motown: Hot Wax, City Cool and Solid Gold (1986; päivitetty vuonna 1988)
Laughing Till It Hurts - The Complete Life and Career of Carol Burnett (1988)
Call Her Miss Ross (1989; päivitetty vuonna 2007 nimellä Diana Ross - A Biography)
Michael Jackson - The Magic and the Madness (1991; päivitetty vuonna 2003, 2004 ja 2009.)
Sinatra - Behind the Legend (1997; päivitetty vuonna 1998)
Jackie, Ethel and Joan: Women of Camelot (2000)
Madonna - An Intimate Biography (2001; päivitetty vuonna 2002)
Once Upon a Time: Behind the Fairytale of Princess Grace and Prince Rainier (2003)
Elizabeth (2006)
The Secret Life of Marilyn Monroe (2009)
Jaana Jokinen

Jaana Jokinen
Jaana Jokinen (o.s. Sundberg; s. 2. huhtikuuta 1983 Riihimäki) on suomalainen huippujudoka, joka on lopettanut uransa ja vuoden 2018 alusta Judoliiton valmennuspäällikkö. Kilpailu-urallaan Jokinen (nimellä Sundberg) edusti Riihimäen Judoseuraa, ja hänen valmentajanaan toimi riihimäkeläinen Jukka-Pekka Jokinen. Jokinen hallitsi Suomessa painoluokkaansa (naiset alle 52 kg) vuodesta 2003 lähtien. Jokinen asuu Lahdessa ja on naimisissa toisen suomalaisen huippujudokan Valtteri Jokisen kanssa. Koulutukseltaan Jokinen on liiketalouden tradenomi, ja hän on toiminut aliupseerina Urheilukoulussa.
Urheilu-ura

Jokinen aloitti judon 11-vuotiaana vuonna 1994. Ensimmäisiin ikäluokkansa arvokisoihin hän osallistui vuonna 1998 Maailman Nuorten Olympiapäivillä. Vuonna 2001 hän loukkasi polven eturistisiteen, ja seurasi lyhyt kilpailutauko. Keväällä 2005 Jokinen voitti ensimmäisen aikuisten maailmancupmitalinsa Moskovasta tultuaan kolmanneksi. Vuonna 2005 hän oli EM-kilpailuissa viides ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa kolmas. Seuraavan vuoden kotikisoissa tuloksena oli yhdeksäs sija. Vuoden 2007 keväällä alkoivat Pekingin olympiakarsinnat, joista Jokinen tavoitteli ranking-sijoitusta viiden eurooppalaisen naisjudokan joukkoon sarjassa alle 52 kg. Jokinen jäi lopulta ilman olympiapaikkaa sijoittuen karsinnassa sijalle 8.
Pekingin karsintojen jälkeen Jokinen kävi olkapääleikkauksen ja teki paluu kilpatatameille keväälle 2009. Kuntoutuminen oli sujunut hyvin, sillä Jokinen otteli kevään 2009 EM-kilpailuissa pronssiotteluun asti, jossa kärsi viiden pisteen tappion Alankomaiden Kitty Bravikille. Syksyn 2009 MM-kisojen 16. sijan jälkeen edessä oli taas uusi olkapääleikkaus ja pitkä kuntoutusjakso. Keväällä 2010 Jokinen teki uuden paluun juuri Lontoon olympiakarsintojen alkaessa. Hän voitti lokakuussa Rotterdamin Grand Prix -kilpailun. Istanbulin EM-kilpailuissa 2011 hän sijoittui viidenneksi hävittyään pronssiottelussa Britannian Sophie Coxille. Hän ei lunastanut olympiapaikkaa varsinaisista karsinnoista, mutta selviytyi Lontoon olympialaisiin kansainvälisen judoliiton myönnettyä hänelle rankinglistan perusteella viimeisen kisapaikan.
Jokinen putosi Lontoon olympialaisissa ensimmäisellä kierroksella hävittyään Albaniaa edustaneelle Majlinda Kelmendille ipponilla. Seuraavana vuonna hän voitti Grand Slam -kilpailut Bakussa ja Moskovassa. Rio de Janeiron MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui viidenneksi hävittyään pronssiottelussa Japanin Yuki Hashimotolle. Hän voitti Grand Prix -kilpailun Tbilisissä 2015 ja oli viides EM-kilpailuissa 2016.
Harjoittelu

Jokinen aloitti järjestelmällisen harjoitteluohjelmaan pohjautuvan harjoittelun noin 15-vuotiaana. Sitä ennen harrastuksiin kuuluivat jalkapallo ja laskettelu. Jokisen harjoitusohjelmaan on kuulunut judon lisäksi muun muassa juoksu, melonta, pyöräily, seinäkiipeily, jooga ja pilates.
Saavutukset ja palkinnot

EM 5. 2005, 2009, 2011, 2016
EM 7. 2008, 2012
EM 9. 2006
MM 5. 2013
MM 16. 2009
Masters / Grand Prix / Grand Slam -mitalit 6 kpl (4 kultaa, 1 hopea, 1 pronssi)
Maailmancup / Continental Open -mitalit 8 kpl (4 hopeaa, 4 pronssia)
alle 23-v. EM 3. 2005
sotilaiden maailmankisat 3. 2003, 2011
sotilaiden MM-kisat 3. 2013, 2016
11 naisten sarjan SM-kultaa (2000, 2002, 2003, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011, 2013)
Pohjoismaiden mestaruuskilpailut: 1. 2003 ja 2004, 2. 2009, 3. 2001 ja 2014
Puolustusvoimien vuoden 2004 varusmiesurheilija
Vuoden judoka 2005, 2009, 2010 ja 2011 (urheilutoimittajien valinta)
Opetusministeriön urheilija-apuraha vuonna 2010
Aiheesta muualla

Jaana Jokinen Twitterissä
Jan Evert Veer

| Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten vesipallo | Maa:   Alankomaat> .Miesten vesipallo |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Montreal 1976 | joukkuekilpailu |  |
Jan Evert Veer (s. 1. marraskuuta 1950 Haag) on alankomaalainen entinen vesipalloilija. Hän sai vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa joukkueineen pronssia. Kesäolympialaisissa 1972 Münchenissä hän kuului seitsemänneksi ja kesäolympialaisissa 1980 Moskovassa kuudenneksi sijoittuneeseen joukkueeseen.
Isaac Polgar

Isaac ben Joseph ibn Polgar (tai Pulgar) oli espanjalainen juutalainen filosofi ja runoilija, joka eli 1300-luvun ensimmäisellä puoliskolla. Hän oli Isaac Albalagin puolustaja ja jatkoi tämän käännöksiä Al-Ghazalin teoksista. Hän vaikuttaa olleen Abner Burgoslaisen ystävä, mutta kääntyi myöhemmin tämän vastustajaksi.
Teoksia

Ezer ha-Dat, viisi kirjaa, poleeminen teos
Iggeret ha-Ḥarfit, Abner Burgoslaisen teoksen Minḥat Ḳena'ot kumoaminen
Al-Ghazalin teoksen Maḳaṣid hepreankielinen käännös (valmis 1307)
Astrologian kumoaminen, espanjaksi
Runonsäkeitä
Jan Erixon

Jan Erixon (s. 8. heinäkuuta 1962 Skellefteå) on ruotsalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edusti Ruotsin maajoukkuetta Kanada-cupissa 1981 sekä vuosien 1982 ja 1983 MM-kilpailuissa. Hän voitti vuonna 1981 alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Erixon edusti Skellefteå AIK:ta vuoteen 1983 saakka. NHL-seura New York Rangers varasi Erixonin vuoden 1981 varaustilaisuuden toisella kierroksella 30. varausvuorolla, ja vuonna 1983 Erixon siirtyi Rangersiin, jossa hän sitten pelasi kymmenen kautta. Parhaat kausikohtaiset tehopisteensä NHL:n runkosarjassa hän keräsi heti avauskaudellaan, kun hän teki viisi maalia ja sai 25 syöttöpistettä eli yhteensä 30 tehopistettä. Parhaaseen maalimääräänsä, kahdeksaan, hän ylsi kausina 1986–1987 ja 1991–1992, ja viimeksi mainitulla kaudella hän teki pudotuspelien piste-ennätyksensä 2 + 3 = 5. Kaikkiaan Erixon pelasi NHL:ssä 556 runkosarjaottelua, joissa hän teki 57 maalia ja antoi 159 maalisyöttöä, sekä 57 pudotuspeliä, joissa hän teki seitsemän maalia ja sai seitsemän syöttöpistettä. Erixon päätti pelaajauransa kaudella 1993–1994 Skellefteå AIK:n joukkueessa.
Jan Erixonin poika Tim Erixon on pelannut jääkiekkoa NHL:ssä ja Ruotsin maajoukkueessa.
J. A. F. Sariola

J. A. F. Sariola vuonna 1947.
Johan Adolf Fredrik ”Jaffu” Sariola (vuoteen 1918 Grönroos; 4. marraskuuta 1886 Helsinki – 23. huhtikuuta 1967 Helsinki) oli suomalainen tivolinjohtaja, elokuvanäytösten järjestäjä ja elokuvateatterien omistaja. Hän kuului Sariolan sirkus- ja tivolisukuun ja johti Sariolan tivolia.
Sariolan isä J. A. W. Grönroos oli aloittanut tivolitoiminnaan Keravalla jo vuonna 1888. Sariolasta tuli isänsä perustaman Suomen Tivolin johtaja kun hänen isänsä pidätettiin vuonna 1905 syytettynä venäläisvastaisesta toiminnasta. Hän piti elokuvanäytöksiä ja perusti myös kiinteitä elokuvateattereita. Hänellä oli parhaimmillaan yli kymmenen elokuvateatteria joista parhaiten menestyivät Terijoella sijainneet teatterit. Sariola muutti itsekin Terijoelle 1911 ja asui siellä kymmenen vuoden ajan. Sota-aika teki kuitenkin lopun Terijoen teattereiden toiminnasta ja Sariola luopui elokuvateattereista 1920-luvulla niin että viimeinen suljettiin 1928. Hän keskittyi tästä lähtien tivolitoimintaan.
Vuonna 1921 Sariola osti Keravalla sijainneen Sariolanmäen alueen josta tuli suvun sirkus- ja tivolitoiminnan keskuspaikka ja Sariolan perheen koti. Vuonna 1930 Sariolan tivoli oli kasvanut niin suureksi että se jaettiin kahteen erikseen Suomea kiertävään osastoon. Enimmillään 1930-luvulla oli neljä erillistä Sariolan tivolia yhtäaikaa toiminnassa, ne olivat kuitenkin kaikki Sariolan johdon alaisia. Sariola oli vuosina 1929–1933 yhteistyössä Kenraali Mannerheimin lastensuojeluliiton kanssa.
Jatkosodan aikana 1942–1944 toimi Itä-Karjalassa, Karhumäen kaupungissa lomavuorossa olleille sotilaille tarkoitettu Suomen Tivolin Karhumäen osasto eli Karhumäen Tivoli jota johtivat J. A. F. Sariola sekä hänen poikansa luutnantti Unto Sariola.
Sodan jälkeen Sariola laajensi tivolitoimintaa myös sirkusesitysten puolelle ja Sirkus Sariola aloitti toimintansa 1949. Sariolanmäen alue jouduttiin kuitenkin myymään talousvaikeuksien takia vuonna 1953 ja alueella olleet rakennukset purettiin sen jälkeen. Sariolan tivolit kiersivät Suomea erillisinä osastoina joita johtivat Sariolan pojat Toivo, Unto ja Matti sekä tytär Sinikka Sariola. Vuodesta 1958 alkaen tivolit toimivat itsenäisinä yrityksinä nimillä Tivoli Toivo Sariola, Tivoli Unto Sariola ja Tivoli Matti Sariola. Nykyinen Suomen Tivoli jatkaa Tivoli Unto Sariolan toimintaa ja Tivoli Sariola jatkaa Tivoli Matti Sariolan toimintaa. Toivo Sariolan tivoli lopetti toimintansa 1968 mutta toiminta jatkui vielä jonkin aikaa Sirkus Sariolan nimellä.
J. A. F. Sariola kuoli liikenneonnettomuudessa vuonna 1967.
Jakob Stenqvist

| Jakob Stenqvist> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. maaliskuuta 1998 (ikä 26) Mora, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Stenkku
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  189 cm
Paino:  81 kg
Seura
Seura:  Lukko
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  9
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  MODO Hockey (HA) IF Björklöven (HA) Frölunda HC (SHL) Ässät (SML) Severstal Tšerepovets (KHL) Timrå IK (SHL)
NHL-varaus:  176. varaus, 2016 Dallas Stars
Jakob Stenqvist (s. 17. maaliskuuta 1998 Mora, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa SM-liigajoukkue Rauman Lukossa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Stenqvist on pelannut seitsemän nuorten maaottelua.