stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
F. A. Ottelin
Suomennoksia

Tärkeitä muistutuksia meijerimaidon tuojille sekä käytännöllisiä neuvoja karjanhoidossa ; suom. ja mukaillut Fredrik Alarik Ottelin. F. A. Ottelin, Hanko 1894, 2. painos WSOY 1896
Axel Wilhelm Flach : Lyhykäisiä neuvoja sikojen hoidossa erittäinkin teurastuslaitos sian kasvatuksessa. Maanviljelys-kirjasto 14. Edlund, Helsinki 1896
Tavallisimmat voiviat ja niiden poistaminen : P. Södengårdin kirjoituksista suomennettu, lisätty ja mukaeltu ; toim. Fredrik Alarik Ottelin. Maanviljelys-kirjasto 15. Edlund, Helsinki 1896
Yngve Melander : Tärkeitä kysymyksiä meijereille ja maidonhankkijoille. Maanviljelys-kirjasto 17. Edlund, Helsinki 1897
Essex (täsmennyssivu)

Essex tarkoittaa seuraavia asioita:
Essex, shire-kreivikunta Englannissa
Essex, kuningaskunta Englannissa 527–825
Essex, valaanpyyntialus
Essex, yhdysvaltalainen automerkki
Essexin yliopisto
Elizabeth ja Essex, yhdysvaltalainen elokuva
HMS Essex (1901), Monmouth-luokan panssariristeilijä
Essex-luokka, lentotukialusluokka
USS Essex (1799), 32-tykkinen fregatti
USS Essex (1861), tykkivene
USS Essex (1874), 6-tykkinen tykkivene
USS Essex (CV-9), Essex-luokan lentotukialus
USS Essex (LHD-2), Wasp-luokan helikopteritukialus.
Fanny von Hertzen

Fanny von Hertzen (16. heinäkuuta 1873 Sakkola – 29. huhtikuuta 1950) oli suomalainen raittiusliikkeen, NNKY:n ja Valkonauhaliiton aktiivi.
Fanny von Hertzen oli vuonna 1910 Suomen edustajana NNKY:n kansainvälisessä kokouksessa Berliinissä, vuonna 1920 Valkonauhan maailmanliiton kokouksessa Lontoossa ja vuonna 1928 vastaavassa kokouksessa Lausannessa. Päätoimisesti hän oli Helsingin suomenkielisen NNKY:n sihteerinä 1906–1910, Suomen valkonauhaliiton sihteerinä 1914–1917, varapuheenjohtaja 1918–1921 ja liiton puheenjohtajana 1921–1935. Samanaikaisesti hän oli Keski-Helsingin valkonauhayhdistyksen puheenjohtaja 1928–1935 ja myöhemmin Luumäen valkonauhayhdistyksen puheenjohtaja 1943–1950.
Kansainvälisissä luottamustehtävissä hän toimi alkoholitonta kulttuuria edistävän pohjoismaisen naisliikkeen keskuskomiteassa 1926–1935 ja Valkonauhan maailmanliiton hallintoneuvostossa 1926–1934. Hän on julkaissut teoksen Suomen valkonauhaliikkeen 35-vuotiskertomus (1931).
F. C. D. Wyneken

| Friedrich Conrad Dietrich Wyneken |
| --- | --- |

Missouri-synodin presidentti
 1850–1864 
Edeltäjä:  C. F. W. Walther
Seuraaja:  C. F. W. Walther
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. toukokuuta 1810 Verden, Westfalenin kuningaskunta
Kuollut: 4. toukokuuta 1876 San Fransisco, Kalifornia
Friedrich Conrad Dietrich Wyneken (13. toukokuuta 1810 Verden, Westfalenin kuningaskunta – 4. toukokuuta 1876 San Francisco, Kalifornia) oli luterilainen pastori, joka toimi vuosina 1850-1864 luterilaisen Missouri-synodin johtajana eli presidenttinä.
Elämä

Wyneken syntyi Verdenissä silloisessa Westfalenin kuningaskunnassa, myöhemmin alue kuului Hannoverin kuningaskuntaan. Wyneken opiskeli Göttingenin ja Hallen yliopistoissa. Valmistuttuaan hän toimi opettajana sekä yksityisesti että koulussa. Vuonna 1838 hän lähti siirtolaiseksi Yhdysvaltoihin.
Pian saavuttuaan Saksasta Baltimoreen Wyneken otti huolehtiakseen paikallisesta luterilaisesta seurakunnasta sen pastorin tultua sairaaksi. Sen jälkeen hänestä tuli Pennsylvanian minsteriumin kiertävä saarnaaja, joka levitti evankeliumia Ohiossa, Indianassa ja Michiganissa. Hän myös hoiti pastorin tehtäviä Indianan Fort Waynessa ja Adamsin piirikunnassa. Vuonna 1841 Wyneken laati kirjoituksen Die Noth der deutschen Lutheraner in Nordamerika, jolla hän kutsui Saksan luterilaisia lähettämään pastoreita auttamaan hajallaan asuvia luterilaisia siirtolaisia Amerikan rajaseuduilla. Kirjoitus sai Wilhelm Löhen, joka toimi pastorina Baijerin Neuendettelsaussa hankkimaan rahoitusta ja vapaaehtoisia palvelemaan Amerikassa. Löhen kouluttamat miehet muodostivat enemmistön niistä pastoreista, jotka perustivat Missouri-synodin.
Vuonna 1845 Wyneken kutsuttiin pastoriksi Baltimoreen. Vuonna 1850 hänet valittiin Missouri-synodin presidentiksi, jossa virassa oli ennen häntä ollut vain yksi henkilö. Hän hoiti tehtävää 14 vuotta, vuodet 1850-1864. Tämän jälkeen hän siirtyi pastoriksi Clevelandiin Kolminaisuuden luterilaiseen seurakuntaan, jossa hän palveli vuodet 1864-1875.
Aiheesta muualla

englanninkielinen käännös Wynekenin vuonna 1868 pitämästä saarnasta
Friends of Wyneken, järjestö, joka ylläpitää Wynekenin entistä kotitaloa Adamsin piirikunnassa Indianassa
Erkki Lindgren

Erkki Väinö Olavi Lindgren (25. kesäkuuta 1923 Kotka – 9. heinäkuuta 1991) oli suomalainen kirjailija.
Kansakoulun käynyt Lindgren työskenteli työmiehenä, näyttämömiehenä ja -mestarina Kotkan maakuntateatterissa, Kotkan kaupungin rakennusviraston tuntikirjurina ja kirjaston vahtimestarina. Lindgren oli Kirjoittajayhdistys Paltta ry:n sihteeri 1970–1972 ja johtokunnan jäsen 1970–1976.
Lindgrenin vanhemmat olivat kirvesmies Väinö Rikhard Lindgren ja rakennustyöläinen Kerttu Lyydia (o.s. Yrjölä). Lindgrenin puolisot olivat Else Helena Ann-Mari (o.s. Salminen) vuosina 1944–1951 ja Meeri Kähärä vuodesta 1952.
Teoksia

Satama jäätyy : romaani. Gummerus 1969
Massarata : romaani. Gummerus 1970
Kerran meistäkin, prikkamiehet : laulunäytelmä, laulut Veikko Lavi. Kotkan kaupunginteatteri 1973
Onni : novelli, antologiassa Kaapatut kuukaudet : kolmekymmentäkaksi kirjoittajaa Kymen läänistä. Kymen läänin taidetoimikunta, Kouvola 1976
Pirunpolska : jatkokertomus. Eteenpäin-lehti, Kotka 1980–1981
Anna Hogenskild

Anna Klemetintytär Hogenskild (tammikuu 1513 Nyynäisten kartano, Nousiainen – 1590), joka tunnetaan myös nimellä fru Anna till Åkerö (Åkerön rouva Anna) ja fru Anna till Hedensö (Hedensön rouva Anna), oli ruotsalainen hovinainen ja maanomistaja. Hän toimi hoviemäntänä Ruotsin kuningatar Katariina Stenbockille ja sitten Ruotsin Eerik XIV:n tyttärille ja sisarille.
Elämä

Anna Hogenskild oli aatelismies Åkerön Klemet Bengtinpoika Hogenskildin (s. 1512) ja rouva Anna Hansintytär Tott till Bjurumin (s. 1549) tytär. Hän kuului merkittävään aatelissukuun: hänen äitinsä oli prinsessa Kristiinan (n. 1432 – ennen 1500) tyttärentytär äidin puolelta, Ruotsin Kaarle VIII:n vanhin tytär ja Sten Sture vanhemman sukulainen.
Anna Klemetintytär syntyi kuukautta isänsä kuoleman jälkeen Nyynäisten kartanossa. Hänen äitinsä omisti kartanon saatuaan sen ensimmäiseltä aviomieheltään, laamanni Henrik Bitziltä (noin 1458–1506) huomenlahjaksi. Vaikka isä ei maininnut syntymätöntä lastaan testamentissaan, Annasta tuli myöhemmin rikas perijä, sillä hän sai sekä isänsä ruotsalaisen maaomaisuuden että kaiken äitinsä omaisuuden velipuolensa kuoltua nuorena. Äitinsä kuoltua kuoltua Nyynäisten kartanon jäämistössä oli runsaasti juhlissa käytettäviä seinävaatteita ja arvokkaita flaamilaisia maalauksia laamanni Henrik Klaunpoika Hornin (1512–1595) ja Mikael Agricolan tekemän laajan perunkirjan mukaan.
Anna Klemetintytär sai hyvän kasvatuksen. Hänen äitinsä oli ollut nuorena Sten Sture vanhemman ja tämän puolison, tätinsä Ingeborg Åkentytär Tottin luona, ja hän osasi kirjoittaa hyvin. 11-vuotiaana hänet lähetettiin Naantalin luostariin sivistettäväksi.
Hän avioitui vuonna 1530 Bohusin läänin käskynhaltijan Jacob Krummen kanssa, joka kuoli vain alle kaksi vuotta myöhemmin. Pariskunta ehti saada kaksi tytärtä. Hän avioitui uudelleen aatelismies Nils Pederinpoika Bielken kanssa vuonna 1537. Toisessa avioliitossa hän sai kolme poikaa ja yhden tyttären ennen kuin mies hukkui vuonna 1550. Hänen lapsiaan olivat valtaneuvos paroni Hogenskild Bielke (1538–1605), Carin Nilsdotter Bielke (1539–1596), valtaneuvos paroni Claes Nilsson Bielke af Vik (1544–1623) ja valtaneuvos Ture Nilsson Bielke (1548–1600).
Elämä > Hoviura

Hänellä oli hyvät yhteydet hovissa, jossa hänen perheensä oli palveluksessa. Hänen toinen puolisonsa oli Kustaa Vaasan hovin virkamies ja kuninkaan uskottu. Hänen vanhin poikansa Hogenskild Bielke toimi paašina Itä-Götanmaan herttualle prinssi Magnus Vaasalle vuonna 1556, Kustaa Vaasalle 1557 ja Eerik-herttualle vuonna 1558 ja keittiömestarina Eerikille vuonna 1559. Hänen toinen poikansa Claes meni naimisiin Elsa Flemingin, kuningatar Gunilla Bielken sisaren kanssa. Anna Hogenskild itse lopulta nimitettiin hoviemännäksi Kustaa Vaasan viimeiselle kuningattarelle Katariina Stenbockille. Siinä roolissa hän oli vastuussa kaikista hovineidoista kuningattaren kotitaloudessa.
Kuningas Eerik XIV oli arvostanut Anna Hogenskildiä jo kruununprinssinä, ja kuninkuutensa aikana hän näytti suosionsa häntä ja hänen lapsiaan kohtaan avoimesti. Kun Eerik nousi valtaistuimelle vuonna 1560, hänellä ei ollut kuningatarta, mutta hän antoi Annalle hoviemännän viran prinsessojen, hänen sisariensa Cecilian, Annan, Sofian ja Elisabetin taloudessa. Hänelle annettiin myös vastuu hänen aviottomien tyttärensä Virginia ja Constantia Eriksdotterin taloudesta. Anna oli tunnettu siitä, että hän käytti asemaansa prinsessojen taloudenhoitajana perheensä hyväksi. Vuonna 1563 kahdeksan kolmestatoista prinsessojen morsiusneidosta oli ollut hänen sukulaisiaan. Hän oli ilmeisesti kuitenkin pidetty ja arvostettu hovissa, eikä hänen tiedetä olleen turhan ankara. Itse asiassa kuningas Eerik nimitti hänen lankonsa Ture Pederssonin kamarimieheksi prinsessojen talouteen, koska hän ei uskonut Anna Hogenskildin pystyvän pitämään sisariansa riittävästi hallinnassa.
Anna jätti hovipalveluksen Eerik XIV:n viraltapanon jälkeen vuonna 1568. Ruotsin kuningas Juhana III ehdotti, että vallasta syösty kuningas Eerik joutuisi vangiksi Wikin linnaan, joka on yksi Annan tiluksista, mutta neuvottelut eivät onnistuneet, eikä suunnitelmaa toteutettu.
Elämä > Yksityiselämä

Yksityiselämässään hän oli keskeinen matriarkka voimakkaassa Bielke-suvussa, ja hänen suhdettaan sukulaisiinsa pidettiin lämpimänä ja luotettavana eikä voimakkaana ja määräävänä. Tiliensä perusteella hän antoi anteliaita lahjoituksia tarvitsevalle, mutta myös Vadstenan ja Naantalin luostareille. Sen perusteella voi arvella hänen suosineen katolista kirkkoa, mikä ei ollut tavatonta senaikaisen ruotsalaisen aristokratian keskuudessa huolimatta uskonpuhdistuksesta. Tiedetään, että useilla hänen perheenjäsenillään oli katolisia sympatioita: kahdella hänen pojallaan, Ture Nilsson Bielkellä ja Hogenskild Bielkellä, jotka teloitettiin Kaarle XI:n lojalisteina katolisen Sigismund III Vaasan kanssa sekä hänen tyttärentytärellään Ebba Bielkellä, joka tuomittiin osallisuudesta, vaikkei häntä mestattu.
Anna Hogenskild oli yksi aikansa suurimmista maanomistajista Ruotsissa. Hänen toinen puolisonsa oli merkittävä maaomistaja, joka omisti tiluksia sekä Ruotsissa että Tanskassa. Anna itse peri vuonna 1540 Åkerön linnan, jossa hän asui mieluimmin. Puolisonsa palvelussuhteen takia hän oli tosiasiallisesti se, joka hallitsi maatiloja, ja puolison kuolemansa jälkeen vuonna 1550 Annasta tuli maanomistaja myös muodollisesti. Huolimatta omasta samanaikaisesta hovipalveluksestaan, hän hallitsi maansa "suurella huolella, voimalla ja menestyksellä".
Hänen kirjeenvaihtonsa on säilynyt ja tutkimuksen kohteena.
Ari Ilmakunnas

Ari Ilmakunnas (11. syyskuuta 1896 – 30. huhtikuuta 1957 Helsinki) oli merkittävä suomalainen šakin järjestömies ja šakinpelaaja. Ilmakunnas oli omana aikanaan kansainvälisesti tunnetuin suomalainen šakkivaikuttaja. Hän toimi kansainvälisen šakkiliitto FIDE:n varapresidenttinä 1949-1957.
Elämä ja ura > Tunnustuksia

Merkittävästä toiminnastaan Ilmakunnas palkittiin monin tavoin. Suomalainen Shakkikerho (SSK) kutsui hänet kunniajäsenekseen 1936. Suomen Shakkiliiton kunniajäseneksi hänet nimitettiin SSL:n vuosikokouksessa 10. helmikuuta 1957. Hänellä myönnettiin 1947 shakin hopeinen ansiomerkki kultaisin sotilain. Ansioistaan kilpailujen tuomarina Ilmakunnas sai 1951 kansainvälisen šakkituomarin arvon.
Atchison, Topeka and Santa Fe Railway

| Atchison, Topeka and Santa Fe Railway |
| --- | --- |

Perustiedot
 AT&SF:n rataosat sinisellä (fuusion aikana).
Lyhenne:  ATSF
Toiminta-alue:  Arizona, Colorado, Illinois, Iowa, Kalifornia, Kansas, Louisiana, Missouri, Nebraska, New Mexico, Oklahoma ja Texas
Kotipaikka:  Chicago, Illinois
Toiminnassa:  1859
Omistajat:  
 • seuraava omistaja :  Burlington Northern and Santa Fe Railway
Rataverkko
Raideleveys:  1 435 mm
Atchison, Topeka and Santa Fe Railway (AAR-lyhenne: ATSF), yleisesti lyhyemmin Santa Fe, oli yhdysvaltalainen rautatieyhtiö, joka perustettiin helmikuussa 1896. Rataverkon pituudella mitattuna se oli eräs suurimpia Yhdysvalloissa toimineita rautatieyhtiöitä. Yhtiö nimettiin Kansasissa sijaitsevien Atchisonin ja Topekan sekä New Mexicon osavaltion pääkaupungin Santa Fen mukaan. Yhtiön nimen mukaista suoraa ratayhteyttä Topekasta Santa Fehen ei kuitenkaan rakennettu maastollisista syistä, vaan Santa Fehen johti sivurata Lamysta.
Yhtiön Chicagosta Los Angelesiin ulottuvan pääradan rakennustyömaa saavutti Kansasin ja Coloradon rajan vuonna 1873 ja coloradolaisen Pueblon kaupungin vuonna 1876. Yhtiö perusti oman toimintansa tukemiseksi maakaupan, ja myi ratalinjan varrella sijainneita Yhdysvaltain kongressin sille luovuttamia maa-alueita maanviljelijöille, jotta tulevaisuudessa se voisi hyötyä rautatien varrella olevista rautatiekuljetusta tarvitsevasta maataloustoiminnasta ja -tuotannosta sekä matkustajaliikenteestä.
Santa Fe oli myös yksi yhdistettyjen kuljetusten pioneereista. Yhtiöön kuului sen historian aikana rautatieliikennetoimintojen lisäksi muun muassa hinaajalaivasto sekä lyhytikäinen lentoyhtiö Santa Fe Skyway. Lisäksi yhtiöllä oli oma linja-autoyhtiö, joka toimi syöttöliikenteenä yhtiön matkustajajunille, sekä lauttayhtiö San Franciscon lahden ylittämistä varten.
Atchison, Topeka and Santa Fe Railway lakkautettiin virallisesti itsenäisenä yhtiönä 31. joulukuuta 1996, kun se fuusioitui Burlington Northern Railroadin kanssa. Yhtiöt muodostivat fuusiossa uuden rautatieyhtiön, Burlington Northern and Santa Fe Railwayn, nykyisen BNSF Railwayn.
Astrid Nøklebye Heiberg

| Astrid Nøklebye Heiberg |
| --- | --- |
 Heiberg vuonna 2013.
Norjan kuluttaja- ja hallintoministeri
 Willochin hallitus 18. huhtikuuta 1986 – 9. toukokuuta 1986  
Edeltäjä:  Astrid Gjertsen
Seuraaja:  Anne-Lise Bakken
Suurkäräjäedustaja
 Oslon vaalipiiri 1985–1989  
Høyren 1. varapuheenjohtaja
 1990–1991  
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1936 Oslo, Norja
Kuollut: 2. huhtikuuta 2020 (83 vuotta)
Ammatti:  psykiatri, professori, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Høyre
Koulutus:  Oslon yliopisto
Astrid Nøklebye Heiberg (14. huhtikuuta 1936 Oslo – 2. huhtikuuta 2020) oli norjalainen psykiatrian professori ja Høyren poliitikko. Hän istui suurkäräjillä vuosina 1985–1989 sekä toimi Norjan kuluttaja- ja hallintoministerinä keväällä 1986. Vuosina 1990–1991 hän oli puolueensa 1. varapuheenjohtaja ja 1993–1999 Norjan Punaisen Ristin puheenjohtaja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Astrid Nøklebye Heiberg Wikimedia Commonsissa
Astrid Nøklebye Heiberg (norjaksi)
Ardea

| Ardea |
| --- | --- |
 Pyhän Pietarin kirkko.
 Ardea
 Koordinaatit: 41°37′N, 12°33′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Latium
Metropolikaupunki:  Rooman metropolikaupunki
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  72,09 km²
Korkeus:  0–142 m
Väkiluku (31.12.2015):  49 183
 – Väestötiheys:  682 as./km²
 
 http://www.comune.ardea.rm.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ardea on kaupunki Italiassa, Rooman metropolikaupungissa, Latiumin alueella, noin 35 kilometriä Roomasta etelään. Kaupungissa on noin 50 000 vakinaista asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ardea Wikimedia Commonsissa
Rooman metropolikaupunki
Affile | Agosta | Albano Laziale | Allumiere | Anguillara Sabazia | Anticoli Corrado | Anzio | Arcinazzo Romano | Ardea | Ariccia | Arsoli | Artena | Bellegra | Bracciano | Camerata Nuova | Campagnano di Roma | Canale Monterano | Canterano | Capena | Capranica Prenestina | Carpineto Romano | Casape | Castel Gandolfo | Castel Madama | Castel San Pietro Romano | Castelnuovo di Porto | Cave | Cerreto Laziale | Cervara di Roma | Cerveteri | Ciampino | Ciciliano | Cineto Romano | Civitavecchia | Civitella San Paolo | Colleferro | Colonna | Fiano Romano | Filacciano | Fiumicino | Fonte Nuova | Formello | Frascati | Gallicano nel Lazio | Gavignano | Genazzano | Genzano di Roma | Gerano | Gorga | Grottaferrata | Guidonia Montecelio | Jenne | Labico | Ladispoli | Lanuvio | Lariano | Licenza | Magliano Romano | Mandela | Manziana | Marano Equo | Marcellina | Marino | Mazzano Romano | Mentana | Monte Compatri | Monte Porzio Catone | Monteflavio | Montelanico | Montelibretti | Monterotondo | Montorio Romano | Moricone | Morlupo | Nazzano | Nemi | Nerola | Nettuno | Olevano Romano | Palestrina | Palombara Sabina | Percile | Pisoniano | Poli | Pomezia | Ponzano Romano | Riano | Rignano Flaminio | Riofreddo | Rocca Canterano | Rocca Priora | Rocca Santo Stefano | Rocca di Cave | Rocca di Papa | Roccagiovine | Roiate | Rooma | Roviano | Sacrofano | Sambuci | San Cesareo | San Gregorio da Sassola | San Polo dei Cavalieri | San Vito Romano | Sant’Angelo Romano | Sant’Oreste | Santa Marinella | Saracinesco | Segni | Subiaco | Tivoli | Tolfa | Torrita Tiberina | Trevignano Romano | Vallepietra | Vallinfreda | Valmontone | Velletri | Vicovaro | Vivaro Romano | Zagarolo
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Ardea
Käännös suomeksi
Apollodoros

Apollodoros (m.kreik. Ἀπολλόδωρος, Apollodōros, lat. Apollodorus) voi viitata seuraaviin antiikin kreikkalaisiin henkilöihin:
Apollodoros Akharnailainen (s. 394 eaa.), pankkiiri Pasionin poika ja monien Demostheneen puheiden kohde
Apollodoros Amfipolislainen (toimi 331 eaa.), makedonialainen sotapäällikkö
Apollodoros Artemitalainen (ensimmäinen vuosisata eaa.), kirjailija
Apollodoros Ateenalainen (s. n. 180 eaa.), historioitsija ja mytografi; tunnetuin Apollodoros
Pseudo-Apollodoros, teoksen Bibliotheke kirjoittaja
Apollodoros Ateenalainen (toimi n. 408 eaa.), taidemaalari
Apollodoros Ateenalainen (toimi 340 eaa.), sotapäällikkö
Apollodoros Ateenalainen (toimi 140 eaa.), grammaatikko
Apollodoros Boiotialainen (toimi 183 eaa.), lähettiläänä toiminut
Apollodoros Damaskolainen (k. 129), arkkitehti ja insinööri
Apollodoros Efillos, stoalainen filosofi
Apollodoros Erythrailainen, kirjailija
Apollodoros Faleronlainen, Sokrateen oppilas
Apollodoros Gelalainen (toimi n. 340–290 eaa.), varhaisempi komediakirjailija
Apollodoros Karystoslainen (300-260 eaa.), uuden komedian aikainen komediakirjailija
Apollodoros Kassandreialainen (toimi 279 eaa.), Kassandreian tyranni
Apollodoros Kymeläinen, grammaatikko
Apollodoros Kyreneläinen, grammaatikko
Apollodoros Kyzikoslainen, sotapäällikkö
Apollodoros Kyzikoslainen, kirjailija
Apollodoros Lemnoslainen, maanviljelystä kirjoittanut
Apollodoros Logistikos, matemaatikko
Apollodoros Makedonialainen, Filippos V:n kirjuri
Apollodoros Pergamonlainen (ensimmäinen vuosisata eaa.), reettori
Apollodoros Puutarhantyranni (n. 100 eaa.), epikurolainen filosofi
Apollodoros Seleukeialainen (n. 140 eaa.), stoalainen filosofi
Apollodoros Sisilialainen, Kleopatra VII:n kumppani
Apollodoros Tarsoslainen, tragediakirjailija
Apollodoros Telmessoslainen, unien tulkinnasta kirjoittanut
Apollodoros (toimi n. 324 eaa.), kuvanveistäjä
Apollodoros, Antiokhos III:n asettama Susianan käskynhaltija
Apollodoros, African provinssin prokonsuli 399–400 jaa.
Apollodoros (toimi n. 429–438 jaa.), juristi ja yksi Codex Theodosianus -lakikokoelman kokoajista
Apollodoros, kaksi lääkäriä, Kitionlainen ja Taraslainen
Apollodoros (toimi n. 500 eaa.), attikalainen vaasimaalari
Astrid Riska

Astrid Riska vuonna 1962.
Astrid Linnéa Riska (o.s. Häggblom; 14. joulukuuta 1932 Mustasaari – 13. huhtikuuta 2010 Helsinki) oli suomalainen kanttori-urkuri ja kuoronjohtaja, joka tunnettiin parhaiten elämäntyöstään perustamansa Jubilate-kuoron taiteellisena johtajana. Hänelle myönnettiin Vuoden kuoronjohtaja -palkinto vuonna 1997. Astrid Riskan tytär Monica Groop (s. 1958) on yksi kansainvälisesti menestyneimpiä suomalaisia oopperalaulajia.
Aiheesta muualla

Dahlström, Fabian: / Riska, Astrid (1932–2010). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  16.7.2013. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Astrid Riskan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
Ate

Ate (m.kreik. Ἄτη) oli kreikkalaisessa mytologiassa tuhon, harhakuvitelmien ja mielettömyyden jumalatar. Hänet mainitaan Zeuksen vanhimmaksi tyttäreksi ja yhtenä Eriksen lapsista, mutta missään lähteessä ei mainita molempia vanhempia samassa tekstissä.
Aten sanottiin olevan kevyt askeliltaan, koska hän ei kulkenut maata vaan ihmisten päitä pitkin. Hän sai ihmiset ja jumalat sokeiksi tosiasioille, joka johti heidät onnettomuuksiin. Erään kerran hän sai Heran aloitteesta Zeuksen vannomaan, että seuraavaksi syntyvä hänen maallinen jälkeläisensä olisi suuri hallitsija. Sen sijaan, että seuraavaksi olisi syntynyt Zeuksen tarkoittama Herakles, Hera myöhästyttikin tämän syntymää, ja vastaavasti sai oman suosikkinsa Eurystheuksen syntymään ennenaikaisesti. Huomattuaan tulleekseen huijatuksi Zeus heitti Aten alas maahan Olympos-vuorelta kieltäen tätä enää ikinä palaamasta. Siitä alkaen Ate kulki ihmisten keskuudessa tuoden sekasortoa kaikkialle mukanaan.
Nonnoksen Dionysiakassa Aten kerrotaan Heraa miellyttääkseen houkutelleen Ampeloksen, nuorukaisen, joka oli Dionysoksen ystävä, ratsastamaan villillä härällä tehdäkseen vaikutuksen ystäväänsä. Ampelos kuitenkin putosi härän selästä ja katkaisi niskansa.
Elokuvavuosi 2017

Elokuvavuosi 2017 käsittelee vuoden 2017 aikana ensi-iltansa saaneita elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Eniten tuottaneet elokuvat

| Sijoitus | Nimi | Studio | Maailmanlaajuinen tuotto |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Star Wars: The Last Jedi | Disney | 1 264 949 584 $ |
| 2 | Beauty and the Beast – Kaunotar ja hirviö | Disney | 1 263 521 126 $ |
| 3 | Fast & Furious 8 | Universal | 1 236 005 118 $ |
| 4 | Itse ilkimys 3 | Universal | 1 034 799 409 $ |
| 5 | Spider-Man: Homecoming | Sony Pictures | 880 166 924 $ |
| 6 | Wolf Warrior 2 | United Entertainment | 870 325 439 $ |
| 7 | Guardians of the Galaxy Vol. 2 | Disney | 863 732 512 $ |
| 8 | Thor: Ragnarök | Disney | 850 825 163 $ |
| 9 | Wonder Woman | Warner Bros. | 821 847 012 $ |
| 10 | Pirates of the Caribbean: Salazar’s Revenge | Disney | 794 861 794 $ |
Elokuvapalkinnot > Elokuvajuhlien palkinnot > Berliinin elokuvajuhlat 9.–18. helmikuuta 2017

Kultainen karhu: Kosketuksissa (ohj. Ildikó Enyedi)
Hopeinen karhu:
Tuomariston palkinto: Félicité (ohj. Alain Gomis)
Alfred Bauer -palkinto: Jäljet (ohj. Agnieszka Holland)
Paras ohjaus: Aki Kaurismäki (Toivon tuolla puolen)
Paras miespääosa: Georg Friedrich (Helle Nächte)
Paras naispääosa: Kim Min-hee (On the Beach at Night Alone)
Paras käsikirjoitus: Sebastián Lelio ja Gonzalo Maza (Una mujer fantástica)
Elokuvapalkinnot > Elokuvajuhlien palkinnot > Cannesin elokuvajuhlat 17.–28. toukokuuta 2017

Palme D’or: The Square (ohj. Ruben Östlund)
Grand Prix: 120 Beats per Minute (ohj. Robin Campillo)
Paras ohjaus: Sofia Coppola (Lumotut)
Paras käsikirjoitus:
Yorgos Lanthimos ja Efthymis Filippou (The Killing of a Sacred Deer)
Lynne Ramsay (You Were Never Really Here)
Paras miespääosa: Joaquin Phoenix (You Were Never Really Here)
Paras naispääosa: Diane Kruger (Aus dem Nichts)
Elokuvapalkinnot > Elokuvajuhlien palkinnot > Venetsian elokuvajuhlat 30. elokuuta – 9. syyskuuta 2017

Kultainen leijona: The Shape of Water (ohj. Guillermo del Toro)
Tuomariston palkinto: Foxtrot (ohj. Samuel Maoz)
Hopeinen leijona: Jusqu'à la garde (ohj. Xavier Legrand)
Volpi Cup:
Paras miespääosa: Kamel El Basha (L'insulte)
Paras naispääosa: Charlotte Rampling (Hannah)
Paras käsikirjoitus: Martin McDonagh (Three Billboards Outside Ebbing, Missouri)