stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andranik Ozanjan

Andranik Ozanjan
Ozanjanin patsas Père-Lachaisen hautausmaalla Pariisissa.
Andranik Torosi Ozanjan (arm. Անդրանիկ Թորոսի Օզանյան; 1865–1927) oli armenialainen komentaja ja vapaustaistelija. Hän taisteli vapaaehtoisten armenialaisjoukkojen johtajana Osmanien valtakuntaa vastaan vuosina 1901–1904. Balkanin sodassa vuosina 1912–1913 Ozanjan taisteli osmaneja vastaan Bulgarian kuningaskunnan armeijaan liittyneiden vapaaehtoisten armenialaissotilaiden komentajana. Hän kunnostautui taisteluissa ja palkittiin bulgarialaisella kunniamerkillä. Ensimmäisessä maailmansodassa Ozanjan komensi Venäjän keisarilliseen armeijaan vapaaehtoisina liittyneitä armenialaissotilaita Kaukasuksella. Ansioistaan Venäjän keisarillisessa armeijassa hänet palkittiin Pyhän Yrjön ristillä.
Vuonna 1922 Ozanjan muutti Kaliforniaan ja ryhtyi keräämään varoja armenialaisille pakolaisille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andranik Ozanjan Wikimedia Commonsissa
.hack//SIGN

| > hack//SIGN |
| --- | --- |
Genre: Fantasia, seikkailu 
TV-anime
Ohjaaja: Kōichi Mashimo
Studio: Bee Train
Lähetyskanavat:  Animax, TV Tokyo
Alkuperäinen lähetyskierros: 4. huhtikuuta 2002 – 25. syyskuuta 2002
Jaksojen määrä: 26 
OVA: .hack//Intermezzo, .hack//Unison, .hack//Gift
Ohjaaja: Kōichi Mashimo
Studio: Bee Train
Jaksojen määrä: 3
Julkaisupäivät: 2002–2003 
.hack//SIGN on .hack-sarjaan kuuluva 26-osainen animesarja, jolle on julkaistu seuraajana kolmeosainen OVA. Sen tuottivat studiot Bee Train ja Bandai Visual. Sarjasta 26 episodia on esitetty televisiossa ja kolme ovat lisäepisodeja.  Sarjan musiikin on säveltänyt ja sanoittanut Yuki Kajiura. Sarjaa esitettiin Japanissa 3. huhtikuuta 2002 – 25. syyskuuta 2002.
Tarina

.hack//SIGN tapahtumat kietoutuvat vuonna 2007 fiktiivisesti julkaistuun MMORPG-roolipeliin The World. Tarina alkaa siitä, kun eräs pelaajista, Tsukasa, huomaa jääneensä vangiksi pelin sisään. Jotkut pelaajat alkavat selvittää tilannetta auttaakseen Tsukasaa, jotkut taas hyötyäkseen itse tilanteesta. Juoni etenee rauhallisesti mutta hajanaisesti, koska katsojalle syötetään paljon harhaanjohtavaa informaatiota tapahtumien luonteesta.
Tarina > Jaksot

Role Play
Guardian
Folklore
Wanted
Captured
Encounter
Reason
Promise
Epitaph
Compensation
Party
Entanglement
Twilight Eye
Castle
Evidence
Depth
Conflict
Declaration
Recollection
Tempest
Despair
Phantom
The Eve
Net Slum
Catastrophe
Return
OVA-sarjan jaksojen nimet ovat:
Intermezzo
Unison
GIFT (joka on piirretty parodia kaikista .hack -sarjoista ja jossa esiintyvät sekä .hack//SIGN:in ja .hack//Liminalityn hahmot.)
Aiheesta muualla

.hack//SIGN   Anime News Networkissa (englanniksi)
Andrej Hočevar

| Andrej Hočevar |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. marraskuuta 1984 (ikä 39) Ljubljana, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Slovenia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  184 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Dauphins d'Épinal
Sarja:  Ligue Magnus
Pelinumero:  34
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–
Aik. seurat:  Olimpija Ljubljana (Slovenia) HD Mladi Jesenice (Slovenia) HK Jesenice (Slovenia/EBEL) SG Pontebba (Serie A) Ducs d'Angers (Ligue Magnus) HK Sokol Kiova (PHL)
Andrej Hočevar (s. 21. marraskuuta 1984 Ljubljana, Jugoslavian sosialistinen liittotasavalta) on slovenialainen jääkiekkomaalivahti. Hän pelasi Slovenian jääkiekkomaajoukkueessa MM-kisoissa 2011. Hän edustaa tällä hetkellä Ranskan pääsarjassa Ligue Magnusissa pelaavaa Dauphins d'Épinalia.
Aiheesta muualla

Andrej Hočevar Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Angus Macfadyen

| Angus Macfadyen |
| --- | --- |
 Macfadyen elokuvassa Timeless
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. lokakuuta 1963 (ikä 60) Glasgow, Skotlanti
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1991–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Angus Macfadyen (s. 21. lokakuuta 1963 Glasgow, Skotlanti) on skottilainen näyttelijä. Hänen tunnetuimmat elokuvansa ovat Braveheart – taipumaton (1995) ja Saw III (2006). Macfadyen on myös näytellyt Allan Pinkertonia kanadalaisessa televisiosarjassa Pinkertonin etsivätoimisto. Lisäksi hän vieraillut yhdysvaltalaisissa televisiosarjoissa Californication ja Criminal Minds.
Macfadyenin isä oli lääkäri, joka teki kansainvälisiä töitä Maailman terveysjärjestölle. Macfadyen opiskeli Edinburghin yliopistossa ja Lontoon Central School of Speech and Dramassa.
Macfadyen seurusteli Catherine Zeta-Jonesin kanssa, ja pari oli aiemmin kihloissa.
Zaragoza

| Zaragoza |
| --- | --- |
 Puente de Piedra ylittää Ebrojoen Zaragozassa.
 lippu:  vaakuna
 Zaragoza
 Koordinaatit: 41°39′23″N, 00°52′36″W 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Aragonia
Maakunta:  Zaragoza
Perustettu:  24 eaa.
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Pedro Santisteve Roche (Zaragoza en Común)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  967,07 km²
Korkeus:  240 m
Väkiluku (1.1.2016):  661 108
 – Väestötiheys:  680 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  50001–50018
 
 www.zaragoza.es 
 Lähteet:  = Väkiluku 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zaragoza on kaupunki Espanjassa, Zaragozan maakunnan ja Aragonian itsehallintoalueen pääkaupunki. Väkiluvultaan se on Espanjan viidenneksi suurin kaupunki, vuonna 2016 kaupungissa oli 661 108 asukasta. Kaupungissa asuu puolet Espanjan aragoniaa puhuvasta väestöstä. Metropolialueen väkiluku on noin 850 000 (2012).
Zaragoza sijaitsee Koillis-Espanjassa Ebrojoen ja sen sivujokien Huervan ja Gállegon varrella keskellä suurta laaksoa. Kaupunki on keskellä Madridin, Barcelonan ja Bilbaon muodostamaa kolmiota. Näistä kaupungeista on Zaragozaan noin 300 km kustakin.
Suurnopeusjuna AVE yhdistää sen Madridiin ja Katalonian Lleidaan ja sieltä edelleen Barcelonaan. Logistisesti keskeisellä sijainnilla on ollut positiivinen vaikutus kaupungin liike-elämään.
Zaragozan lentoasema sijaitsee 10 km kaupungista länteen.
Zaragozan läheisyydessä sijaitsee myös General Motorsin tehdas, joka on yksi koko maakunnan tärkeimmistä työnantajista. Kaupungin ulkopuolella on lentotukikohta ja maavoimien kadettikoulu, jonka ensimmäinen johtaja oli Francisco Franco.
Zaragozassa pidettiin vuoden 2008 maailmannäyttely (Expo 2008), jonka aiheena oli vesi ja kestävä kehitys.
Historia

Roomalaiset perustivat kaupungin vuonna 24 eaa. nimellä Caesaraugusta keisari Augustuksen mukaan. Roomalaisten jälkeen kaupunkia hallitsivat arabit vuosisatojen ajan. Kristitty Aragonian kuningas Alfonso El Batallador valloitti sen vuonna 1118 ja teki siitä Aragonian kuningaskunnan pääkaupungin.
Pääkaupunkina Zaragoza toimi aina vuoteen 1479 asti. Valloitettu arabiväestö sulautui vähitellen kristilliseen kulttuuriin, mutta onnistui jättämään oman jälkensä esimerkiksi Aragonian ja Zaragozan kaupungin arkkitehtuuriin: Iglesia de Santa María Magdalena, Iglesia de San Pablo, Iglesia de San Gil Abad, Iglesia de San Miguel de los Navarros sekä Catedral del Salvador de Zaragoza (La Seo) ovat mudéjar-tyylisuuntauksen edustajia.
Zaragozan yliopisto perustettiin vuonna 1474.
Zaragoza oli keskiajalla Taifa-valtakunnan keskus. Kaupungissa on maurilainen palatsi/linnoitus, Aljafería, jossa Aragónin parlamentti pitää istuntonsa. Palatsi oli myös Verdin oopperan,  Il Trovatore, tapahtumapaikka.
Legendan mukaan kaupungissa Neitsyt Maria ilmestyi pyhälle apostoli Jaakobille seisten pylvään päällä vuonna 40. Tämä tapahtuman mukaan kaupungissa on katolinen basilika Nuestra Señora del Pilar. Tapahtumaa juhlitaan fiestana 12. lokakuuta, joka on myös sama päivä, jolloin Kristoffer Kolumbus löysi Amerikan. Zaragozan toinen merkittävä katedraali, mainittu La Seo, sijaitsee basilikan lähellä El Pilarin aukion laidalla.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Zaragoza: väestökehitys vuosina 1991–2014 
| 1991 | 1996 | 2001 | 2004 | 2009 | 2014  |
| 594 394 | 601 674 | 610 976 | 638 799 | 674 317 | 666 058 |
Urheilu

Zaragozasta ovat kotoisin jalkapalloseura Real Zaragoza, koripalloseura CAI Zaragoza ja käsipalloseura BM Aragón.
Kuvia

Antiikin Rooman aikaiset muurit ja Torreón de la Zuda (1400-luku)
Palacio de la Aljafería (1000-luku)
Catedral-Basílica de Nuestra Señora del Pilar (1600–1700-luku)
Katedraali, La Seo (1100–1600-luku)
Iglesia de Santa María Magdalena (1400-luku)
Patio de la Infanta (1500-luku)
Arco del Deán (1500-luku)
Kaupungintalo
Torreón de Fortea (1400-luku)
Francisco Goyan patsas
Plaza de España
El Parque Grande
Torre del Agua
Keisari Augustuksen patsas, taustalla keskuskauppahalli (1903).
Museo de Zaragoza
Museo del Foro de Caesaraugusta
Museo del Teatro de Caesaraugusta
Zaragozan Akvaario
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zaragoza Wikimedia Commonsissa
Näkymä Zaragozasta
(Juan Bautista Martínez del Mazo 1647)
Angus Scott

| Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Iso-Britannia.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Iso-Britannia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Bryssel 1950 | 4×400 m |  |
Angus Weatherit Scott (16. elokuuta 1927 – 16. maaliskuuta 1990) oli brittiläinen 400 metrillä ja 400 metrin aitajuoksussa kilpaillut yleisurheilija ja Euroopan mestari.
Scott voitti 4 × 400 metrin viestissä Euroopan mestaruuden Brysselissä 1950. Hän kilpaili 400 metrin aitajuoksussa Helsingin kesäolympialaisissa 1952.
Aavikko (yhtye)

| Aavikko |
| --- | --- |
 Aavikko vuonna 2018.
Tiedot
Toiminnassa:  1995–
Kotipaikka:  Siilinjärvi, Suomi
Jäsenet:  Tomi Kosonen, koskettimet   Tomi Leppänen, rummut ja sähköiset lyömäsoittimet   Paul Staufenbiel, syntetisaattori  
Entiset jäsenet:  Antti Koivumäki, koskettimet (1995–1999) 
Levy-yhtiö:  Bad Vugum, 1996–1999   Hawaii Sounds, 1999–2005   Stupido Records, 2005–2013   Ektro Records, 2016–   Muysic For Peoples, 2003–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aavikko on suomalainen elektronista musiikkia esittävä yhtye. Se perustettiin Siilinjärvellä vuonna 1995. Jäsenet itse kutsuvat musiikillista suuntautumistaan muysiciksi (yhdistelmä sanoista mystic ja music) ja pitävät mottonaan: ”We play – you dance!”
Vuonna 2002 Aavikko teki teemamusiikin Nelosen komediasarjaan Kumman kaa. Aavikon kappale ”Kova lääkitys” oli tunnusmusiikkina Yleisradion Telakka-keskusteluohjelmassa ja yhtyeen kappaleesta ”New York-London-Siilinjärvi-Tokyo” tehty remix on tunnusmusiikkina Yleisradion K-rappu-ohjelmassa. Yhtyeen kappale ”Viitostie” ottaa vaikutteita Kraftwerkin tuotannosta. Vuonna 2012 kappale valittiin NRGM- musiikkisivuston 2000-luvun kotimaiset pophelmet -juttusarjassa sijalle #14. Vuonna 2016 "Viitostie" sijoittui sijalle #11 YleX:n järjestämässä Sata suurta suomalaista konemusiikkibiisiä -äänestyksessä.
Aavikko on tehnyt yhteistyötä koti- ja ulkomaisten musiikkivideo-ohjaajien kanssa. Loppuvuodesta 2018 ilmestyi video "Go and Know" - kappaleeseen.  Sen ovat ohjanneet ja leikanneet kuvataiteilija Taru N.Hohtonen sekä muusikkona ja vuoden 2017 graafikkona tunnettu Vilunki 3000. Vuonna 2006 Pete Veijalaisen ohjaama ”Rosinante”-video palkittiin pronssisella Muuvi-patsaalla sekä Matleena Jäniksen ja Emilia Lehtisen ohjaama ”Una Lira Soluzione” -video sai Oulun Musiikkivideofestivaalien kunniamaininnan. Samoilla festivaaleilla vuonna 1998 yhtyeen video voitti Kultaisen Pumpelin Esa Nissin, J. P. Passin ja Pasi Pirttiahon ohjaamalla videolla ”El Cebo / Panama”.
Aavikon levyjä on julkaistu Pohjoismaissa, Keski-Euroopassa, Yhdysvalloissa sekä Venäjällä. Yhtye on esiintynyt seuraavissa maissa: Suomi, Ruotsi, Norja, Tanska, Islanti, Venäjä, Viro, Saksa, Ranska, Sveitsi, Itävalta, Portugali, Espanja, Romania, Englanti, Skotlanti sekä Yhdysvallat.
Yhtyeen neljäs studioalbumi Novo Atlantis julkaistiin 25. maaliskuuta 2009.
Minialbumi Planet Fun-Fun julkaistiin vinyylinä sekä digitaalisena 7. kesäkuuta 2013.
Aavikon viides studioalbumi Okeanos ilmestyi 6. toukokuuta 2016. Albumilla yhtye jätti kokonaan pois tyylilleen ominaiset rytmit ja melodiat, ja keskittyy lähes pelkästään harmonioihin. Albumilla kuuluvat merelliset teemat ja omalaatuinen rauhallisuus. Okeanos-levyn tiimoilta yhtye kutsui uutta tyylisuuntaansa termillä "New Age of Muysic".
Aavikon kuudes albumi Monopoly julkaistiin 15. helmikuuta 2019 myös edeltävän albumin julkaisseen Ektro Recordsin kautta.
Kokoonpano

Tomi Kosonen (koskettimet)
Tomi Leppänen (rummut)
Paul Staufenbiel (syntetisaattorit)
Vuoteen 1999 asti Staufenbielin paikalla yhtyeessä soitti koskettimia vuonna 2002 kuollut, myös runoilijana tunnettu Antti Koivumäki.
Diskografia > Albumit

Derek! (Bad Vugum, 1997)
Multi Muysic (Hawaii Sounds, 2000)
Back From The Futer (Stupido Records, 2005)
Novo Atlantis (Stupido Records, 2009)
Okeanos (Ektro Records, 2016)
Monopoly (Ektro Records, 2019)
Sound of Muysic (2023)
Diskografia > EP:t ja singlet

Aavikko EP (Bad Vugum, 1996)
Oriental Baby EP (Hawaii Sounds, 1999)
Viitostie EP (Hawaii Sounds, 2000)
Aavikko & Felix Kubin EP (Diskono, 2001)
Aavikko & Mono Pause EP (Seeland/Electro Motive Records, 2002)
Aavikko Meets Hit Singer Kabar single (Muysic For Peoples, 2004)
Planet Fun-Fun (Muysic For Peoples, 2013)
Go and Know (2018)
Quartal Quatch (2019)
Superdeep Borehole (2019)
Diskografia > Kokoelmat

History of Muysic (Muysic For Peoples/9:PM Records, 2003)
Aiheesta muualla

Aavikon virallinen Facebook-sivu https://fi-fi.facebook.com/AavikkoOfficial/
Antti Korhonen (kirjailija)

Antti Korhonen (s. 1969) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoisteoksensa, rikosromaanin Väänäsen rysäys (2007) on julkaissut tamperelainen Pilot Kustannus. Toinen dekkari nimeltään Väänänen ja Jeesushullut ilmestyi 2014. Korhonen on lisäksi kirjoittanut käsikirjoituksen lastenelokuvaan.
Antti Korhonen

Antti Korhonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Antti Samuli Korhonen (s. 1950), tekniikan tutkija, professori
Antti Korhonen (s. 1984), taidoka
Antti Olavi ”Olli” Korhonen (1911–1992), kenraaliluutnantti
Antti Korhonen (s. 1969), omakustannekirjailija.
Antti Korhonen (s. 1993), pesäpalloilija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Antti Korhonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Andres Põder

| Andres Põder |
| --- | --- |

Viron arkkipiispa
 2.2.2005–2015 
Edeltäjä:  Jaan Kiivit
Seuraaja:  Urmas Viilma
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. marraskuuta 1949 (ikä 74) Haapsalu
Andres Põder (s. 22. marraskuuta 1949 Haapsalu) on virolainen evankelis-luterilaisen kirkon arkkipiispa, pappi ja poliitikko. Hänet valittiin arkkipiispaksi 24. marraskuuta 2004, ja hän astui virkaan 2. helmikuuta 2005. Hänen virkakautensa päättyi tammikuussa 2015. Põderin edeltäjä oli Jaan Kiivit nuorempi.
Põder on naimisissa, ja hänellä on kaksi poikaa, jotka ovat kumpikin teologeja. Hänen tyttärensä kuoli vuonna 2004.
Põder opiskeli kirkon teologisessa instituutissa, sai pappisvihkimyksen 19. syyskuuta 1976 ja palveli useita seurakuntia vuosina 1976–2005. Hän toimi vuosina 1990–2005 kirkon konsistorion asessorina ja Pärnun rovastikunnan rovastina. Hän myös luennoi teologisessa instituutissa.
Poliittisella urallaan Põder toimi Pärnun kaupunginvaltuuston varapuhemiehenä ja sen opetuslautakunnan puhemiehenä. Hän oli myös aikoinaan Viron kongressin jäsen. Hän oli Viron kristillis-demokraattisen liiton perustajajäseniä 1980-luvun lopulla ja vaikutti sittemmin isänmaaliitossa. Hänestä tuli vuonna 2001 Pyhän Konstantinus Suuren ritarikunnan jäsen.
Andres Lipstok

| Andres Lipstok> Viron talousministeri |
| --- | --- |
 Vähin III hallitus 6.11.1995–30.11.1996  
Edeltäjä:  Liina Tõnisson
Seuraaja:  Jaak Leimann
Viron valtiovarainministeri
 Laarin I hallitus 27.6.1994–8.11.1994 Tarandin hallitus 8.11.1994–17.4.1995  
Edeltäjä:  Heiki Kranich
Seuraaja:  Mart Opmann
Viron keskuspankin pääjohtaja
 7.5.2005–7.6.2012  
Edeltäjä:  Vahur Kraft
Seuraaja:  Ardo Hansson
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. helmikuuta 1957 (ikä 67) Haapsalu
Tiedot
Puolue:  Reformipuolue
Andres Lipstok (s. 6. helmikuuta 1957 Haapsalu) on virolainen poliitikko ja pankinjohtaja. Lipstok toimi Viron keskuspankin pääjohtajana vuosina 2005–2012. Lipstok on tehnyt pitkän uran talouselämässä ja politiikassa. Vuosina 2004–2008 hän toimi Viron olympiakomitean varapresidenttinä. Hän on ollut Reformipuolueen jäsen aina puolueen perustamisesta vuodesta 1994 lähtien.
Lipstok oli Riigikogun jäsen vuosina 1995–2005. Hän toimi Viron valtiovarainministerinä 1994–1996 ja talousministerinä 1995–1996. Hän oli myös Läänemaan maakunnan kuvernööri vuosina 1989–1994.
Lipstok oli Viron eurojäsenyyden uskollinen kannattaja ja toimi keskuspankin johdossa maan ottaessa euron käyttöön vuoden 2011 alusta. Hän on korostanut finanssisektorin vakauden tärkeyttä Virossa, jonka lainamarkkinoita hallitsevat Pohjoismaiset pankit. Lipstok kehotti myös Baltian maiden keskustaoikeistolaisia hallituksia säilyttämään konservatiivisen finanssipolitiikan myös tulevaisuudessa.
Lipstok on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta. Hän on valmistunut Tarton yliopistosta pääaineenaan rahoitus.
Angus McBean

Angus McBeanin muotokuvakokoelma.
Angus McBean  (8. kesäkuuta 1904 Newbridge, Wales, Yhdistynyt kuningaskunta – 9. kesäkuuta 1990 Ipswich, Englanti, Yhdistynyt kuningaskunta) oli walesilainen valokuvaaja ja lavastaja, joka tunnettiin erityisesti surrealistisista valokuvistaan. Lisäksi hän kuvasi muun muassa Cliff Richardin neljän ensimmäisen albumin kansikuvat sekä The Beatlesin Please Please Me -albumin kannen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Angus McBean Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Angus McBean
Käännös suomeksi
Aaveratsastaja

| Aaveratsastaja |
| --- | --- |
 Alkuperäinen Aaveratsastaja ensimmäisessä sarjakuvassaan vuonna 1967.
Luoja(t):  Carter Slade Dick Ayers Gary Friedrich Roy Thomas Hamilton Slade Michael Fleisher Don Perlin
Kustantamo:  Marvel Comics
Ensiesiintyminen:  Carter Slade Ghost Rider nro 1 (helmikuu 1967) Jamie Jacobs Western Gunfighters nro 7 (tammikuu 1972) Lincoln Slade Western Gunfighters nro 7 (tammikuu 1972) Reno Jones Blaze of Glory (2000) Hamilton Slade Ghost Rider nro 56 (toukokuu 1981) J. T. Slade The Mighty Avengers nro 13 (heinäkuu 2008) Jaime Slade Hawkeye & Mockingbird nro 1 (elokuu 2010)
Aaveratsastaja (engl. Phantom Rider) on nimi seitsemälle eri Marvelin kustantamalle sarjakuvahahmolle. Alkuperäisen hahmon loivat Dick Ayers, Gary Friedrich ja Roy Thomas. Se teki ensi esiintymisensä vuonna 1967 Ghost Rider -sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa. Pääosin Aaveratsastaja tunnetaan Villin lännen hahmona.
Aaveratsastajat > Carter Slade

Alkuperäinen Aaveratsastaja oli Carter Slade, joka eli 1800-luvun lopulla taistellen rikollisia vastaan. Hän pukeutui amerikanintiaanin Flaming Starin antamaan fosforesoivan valkoiseen asuun, naamioon, viittaan ja hattuun. Lisäksi hän käyttöönsä valkoisen hevosen. Hahmo tunnettiin aluksi Ghost Riderina, kunnes 1970-luvulla Marvel loi samannimisen hahmon ja hahmo nimettiin Night Rideriksi vuosina 1974–1975 julkaistuissa sarjakuvissa ennen kuin se sai nykyisen nimensä Phantom Rider. Hän kuoli myöhemmin vuonna 1972 Western Gunfighters -sarjakuvassa, mutta on sittemmin esiintynyt satunnaisesti Aaveajajan sarjakuvissa aikamatkustustarinoissa.
Aaveratsastajat > Jamie Jacobs

Carter Sladen kuoltua hänen apurinsa Jamie Jacobs otti Aaveratsastajan roolin. Hän kuitenkin kuoli hyvin äkkiä ammuskelussa.
Muissa medioissa > Elokuvissa

Sam Elliott näytteli Carter Sladea elokuvassa Ghost Rider – aaveajaja. Elokuvassa hahmo tunnettiin myös nimellä Caretaker, joka on eräs toinen hahmo Marvelin sarjakuvissa. Elokuvassa Slade on Johnny Blazen edeltäjä, joka noin 150 vuotta sitten ei tuonut sopimuksen mukaan Mefistolle hellbound sieluja. Sittemmin Slade on odottanut hänen roolinsa jatkajaa, jotta vapautuisi kirouksestaan. Toisin kuin sarjakuvissa, Phantom Rider esiintyi elokuvassa luurankona, joka ratsasti luurankohevosellaan.
Muissa medioissa > Videopeleissä

Marvel: Ultimate Alliance videopelissä Aaveajajan yksi vaihtoehtoisista asuista on Phantom Riderin puku, joka on merkitty nimellä Western.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Sam Elliott |  | Ghost Rider – aaveajaja |  |
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021

Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2021 järjestettiin 9.–21. helmikuuta Italian Cortina d’Ampezzossa.
Toukokuussa 2020 FIS:n neuvoston kokouksessa Italian talviurheiluliitto jätti pyynnön kisojen siirtämisestä vuodelle 2022, koska koronaviruspandemia oli vaikuttanut suuresti kisojen järjestämisalueella. 1. heinäkuuta 2020 järjestämässään kokouksessa Kansainvälinen hiihtoliitto vahvisti, että kisat järjestetään alkuperäisen aikataulun mukaisesti helmikuussa 2021.
Alkuperäinen kisaohjelma

| Päivä | Aika (Italian aikaa) | Kilpailu |
| --- | --- | --- |
| Maanantai 8. helmikuuta | 11.00 | Naisten alppiyhdistetty – syöksylasku |
| Maanantai 8. helmikuuta | 14.30 | Naisten alppiyhdistetty – pujottelu |
| Tiistai 9. helmikuuta | 10.30 | Naisten super-G |
| Tiistai 9. helmikuuta | 13.00 | Miesten super-G |
| Keskiviikko 10. helmikuuta | 10.00 | Miesten alppiyhdistetty – syöksylasku |
| Keskiviikko 10. helmikuuta | 13.30 | Miesten alppiyhdistetty – pujottelu |
| Lauantai 13. helmikuuta | 11.00 | Naisten syöksylasku |
| Sunnuntai 14. helmikuuta | 11.00 | Miesten syöksylasku |
| Tiistai 16. helmikuuta | 9.00 | Miesten ja naisten parisuurpujottelun karsinta |
| Tiistai 16. helmikuuta | 14.00 | Miesten ja naisten parisuurpujottelu |
| Keskiviikko 17. helmikuuta | 12.15 | Joukkuekilpailu |
| Torstai 18. helmikuuta | 10.00 | Naisten suurpujottelu – 1. lasku |
| Torstai 18. helmikuuta | 13.30 | Naisten suurpujottelu – 2. lasku |
| Perjantai 19. helmikuuta | 10.00 | Miesten suurpujottelu – 1. lasku |
| Perjantai 19. helmikuuta | 13.30 | Miesten suurpujottelu – 2. lasku |
| Lauantai 20. helmikuuta | 10.00 | Naisten pujottelu – 1. lasku |
| Lauantai 20. helmikuuta | 13.30 | Naisten pujottelu – 2. lasku |
| Sunnuntai 21. helmikuuta | 10.00 | Miesten pujottelu – 1. lasku |
| Sunnuntai 21. helmikuuta | 13.30 | Miesten pujottelu – 2. lasku |
Miehet > Syöksylasku

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Vincent Kriechmayr | 1.37,79 |
| 2 |  | Andreas Sander | 1.37,80 |
| 3 |  | Beat Feuz | 1.37,97 |
Päivämäärä: 14. helmikuuta
Miehet > Supersuurpujottelu

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Vincent Kriechmayr | 1.19,41 |
| 2 |  | Romed Baumann | 1.19,48 |
| 3 |  | Alexis Pinturault | 1.19,79 |
Päivämäärä: 11. helmikuuta (alkuperäinen ajankohta 9. helmikuuta)
Miehet > Suurpujottelu

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Mathieu Faivre | 2.37,25 |
| 2 |  | Luca de Aliprandini | 2.37,88 |
| 3 |  | Marco Schwarz | 2.38,12 |
Päivämäärä: 19. helmikuuta
Miehet > Pujottelu

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Sebastian Foss-Solevåg | 1.46,48 |
| 2 |  | Adrian Pertl | 1.46,69 |
| 3 |  | Henrik Kristoffersen | 1.46,94 |
Päivämäärä: 21. helmikuuta
Miehet > Alppiyhdistetty

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Marco Schwarz | 2.05,86 |
| 2 |  | Alexis Pinturault | 2.05,90 |
| 3 |  | Loïc Meillard | 2.06,98 |
Päivämäärä: 15. helmikuuta (alkuperäinen ajankohta 10. helmikuuta)
Miehet > Parisuurpujottelu

| Sija | Maa | Kilpailija | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Mathieu Faivre |  |
| 2 |  | Filip Zubčić |  |
| 3 |  | Loïc Meillard |  |
Päivämäärä: 16. helmikuuta