stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lil Pump
Ura

Garcia aloitti lataamaan kappaleitaan SoundCloud-palveluun vuonna 2016, ansaiten yhteensä melkein 100 miljoonaa toistoa.
Garcia tunnetaan parhaiten "Gucci Gang" -kappaleestaan, joka oli huipussaan kolmantena Billboard Hot 100 -listalla. Hän julkaisi debyytti-mixtapensa 6. lokakuuta 2017. Muita Garcian suosittuja kappaleita ovat ”ESSKEETIT”, ”Drug Addicts”lähde? ”D Rose”, ”Boss”, ”Flex Like Ouu”, "I Love It" ja ”Molly”.
Poliittinen aktiivisuus

Marraskuussa 2020 ennen Yhdysvaltain presidentinvaaleja järjestetyssä kampanjatilaisuudessa Garcia antoi tukensa presidentti Donald Trumpille, joka esitteli Garcian yleisölle nimellä Lil Pimp.
Diskografia

Lil Pump (2017)
Harverd Dropout (2019)
No Name (Ronny J:n kanssa) (2021)
Lil Pump 2 (2023)
Nerkoon koulu

| Nerkoon koulu |
| --- | --- |
 Nerkoon koulun pihaa.
Sijainti:  Iisalmentie 770, 73120 Nerkoo (Lapinlahti)
Koordinaatit:  63.42064°N, 27.33079°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Satu Nousiainen
Luokat:  1–6
Oppilaita:  72 (2016)
Verkkosivut
Nerkoon koulu on Lapinlahden Nerkoon kylällä toimiva alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Nerkoon koulu toimii Lapinlahden pohjoisosassa, lähellä valtatietä 5.
Vuonna 2016 koulua kävi yhteensä 72 oppilasta.
Suominen (yritys)

| Suominen Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: SUY1V
Markkina-arvo:   164,4 miljoonaa euroa (31.12.2023)
Perustettu:  16.4.1898
Perustaja:  Juho Wiktor Suominen
Toimitusjohtaja:  Tommi Björnman
Puheenjohtaja:  Charles Héaulmé
Kotipaikka:  Helsinki, Suomi
Toiminta-alue:  Eurooppa ja Amerikat
Tuotteet:  kuitukankaat
Liikevaihto:   450,9 miljoonaa euroa (2023)
Liikevoitto:   -2,8 milj. euroa (2023)
Tilikauden tulos:   -12,8 milj. euroa (2023)
Henkilöstö:   673 (2023)
Omistaja:  Muun muassa Ahlström Capital 24%, Etola Group 13% ja Oy Etra Invest Ab 12% (2024)
Kotisivu:  www.suominen.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suominen Oyj on suomalainen yhtiö, joka valmistaa kuitukankaita pyyhintä- ja hygieniatuotteisiin sekä terveydenhuollon sovelluksiin. Suominen on pyyhintään tarkoitettujen kuitukankaiden globaali markkinajohtaja ja maailman suurimpia kuitukangasvalmistajia. Suomisen kuitukankaista valmistetaan esimerkiksi kosteuspyyhkeitä, terveyssiteitä ja haavataitoksia.
Suomisen historia Suomessa alkoi vuonna 1898, mutta vanhin yhtiön nykyisistä tytäryhtiöistä on perustettu jo vuonna 1767. Vuosina 1982–2001 Suominen oli osa Lassila & Tikanoja -konsernia.
Yhtiön osake noteerataan Helsingin pörssissä. Yhtiöllä on Suomen lisäksi tuotantolaitoksia Yhdysvalloissa, Brasiliassa, Espanjassa ja Italiassa.
Historia > J. W. Suominen Oy (1898–1982)

Juho Wiktor Suominen perusti Nakkilaan Tattaranjoen varrelle nahkurinverstaan 16. huhtikuuta 1898. Aluksi yritys valmisti käsityönä nahkaa lähialueen suutareiden tarpeisiin. Paikka sopi nahanjalostuksen tarpeisiin; Poriin oli matkaa parikymmentä kilometriä, vieressä kulki 1895 valmistunut Tampere–Pori-rata ja joesta saatiin nahan muokkauksessa tarvittavaa vettä. Alueella olevat rakennukset omisti suutari Koskinen, jonka Emma-tyttären kanssa Suominen avioitui.
Kasvava kenkäteollisuus kasvatti nahan kysyntää ja vuonna 1908 verstaan yhteyteen rakennetulla uudella nahkatehtaalla alettiin käyttää höyrykonetta. Myös ensimmäinen maailmansota nosti kysyntää ja tehdasta laajennettiin. Vuonna 1916 valmistui uusi tehdasrakennus ja myöhemmin 1920-luvulla tehdasta laajennettiin vielä kahdesti.
J.W. Suomisen Nahkatehdas muutettiin vuonna 1928 osakeyhtiöksi. Suomisen nahkatehdas oli uudenaikainen laitos Suomessa, sillä se hankki raaka-aineensa  etupäässä ulkomailta, erityisesti Argentiinasta ja Brasiliasta. Tehdas erikoistui pohjanahan valmistukseen ja sen asiakkaat olivat etupäässä kenkätehtaita.
J. W. Suomisen kuoltua vuonna 1935 tehtaan johtoon tuli hänen poikansa Leo Suominen, jonka johdolla alkoi laajentuminen.
Sotien jälkeen Suomisen nahkatehtaan raaka-ainetilanne alkoi palata normaaliksi vuosina 1947–1948. Leo Suominen oli seurannut keinonahan käytön yleistymistä Yhdysvalloissa 1920-luvulla ja kuitunahan valmistusta Saksassa 1930-luvulla. Vuonna 1954 alettiin valmistaa kuitunahkaa nahan valmistuksessa syntyneistä jätteistä, puristamalla nahkakuitua levyiksi sidosaineiden avulla. 1950-luvun lopulla yrityksessä oli noin 125 työntekijää.
1960-luvulla suomalaisen kenkäteollisuuden asema alkoi heiketä ja kenkiä alettiin valmistaa nahan lisäksi muistakin materiaaleista. Siksi J. W. Suominen alkoi valmistaa nahan ohella myös kuitukangastuotteita vuonna 1965. Se valmisti tekstiilikuitukankankaasta vanua, kokolattimattoja ja kertakäyttöpyyhkeitä.  Nahkateollisuudesta luovuttiin 1970-luvulla.
Ilkka Suominen toimi J.W. Suominen Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1975–1979.
Historia > Osa Lassila & Tikanojaa (1982–2001)

Vuoden 1982 alussa Lassila & Tikanoja osti J. W. Suominen Oy:n. Vuonna 1988 L&T osti myös muovisia joustopakkauksia valmistaneen Amerplastin. Se oli perustettu vuonna 1952 Tampereella Amerplast M. Suominen -nimisenä. Amerplast oli ensimmäisinä vuosikymmeninään laajentanut toimintaansa ostamalla tehtaita Suomesta ja Ruotsista.lähde? Suomisen suvun omistus yhtiössä päättyi vuonna 1984.
1990-luvulla Lassila & Tikanoja oli monialayhtiö, jonka yhtenä osana toimi kuitukangas-, joustopakkaus- ja nauhateollisuus, johon kuului J. W. Suomisen ja Amerplastin lisäksi nauhatuotteita valmistanut Inka.
Vuonna 2000 Nakkilassa kuitukankaita valmistaneen J.W. Suominen Oy:n osuus Lassila & Tikanoja -yhtymän liikevaihdosta oli suurempi kuin muilla tytäryhtiöillä. JWS:n liikevaihto oli noin 570 miljoonaa markkaa, ja liikevoittoprosentti oli noin 21 prosenttia, kun taas Amerplastin ja Säkkivälineen liikevoitto oli alle 8 prosenttia ja Inkalla viisi prosenttia.
Historia > Suominen Yhtymä Oyj (2001–2011)

Syyskuussa 2001 Lassila & Tikanoja jakaantui kahdeksi yhtiöksi: syntyi Lassila & Tikanoja Oyj ja Suominen Yhtymä Oyj.
Suominen Yhtymään kuuluivat:
J. W. Suominen, jonka nimeksi tuli Suominen Kuitukankaat Oy
Amerplast, jonka nimeksi tuli Suominen Joustopakkaukset sekä
Suominen Nauhatuotteet (Inka)
Yrityksen ensimmäinen toimitusjohtaja Kari Parviainen väistyi tehtävästä 13 kuukauden jälkeen ja hänen seuraajakseen tuli Heikki Bergholm. Vuonna 2003 Suominen osti alankomaalaisen kosteuspyyhkeitä valmistaneen Codi Internationalin ja laajensi Puolan joustopakkaustehtaansa kapasiteetin kaksinkertaiseksi.  Alkuvuosinaan Suominen Yhtymä Oyj maksoi runsaita osinkoja, vaikka sen tuotteiden kysyntä alkoi heiketä.
Inka myytiin syyskuussa 2005 Midinvest-rahastoille ja yrityksen toimivalle johdolle.
Yhtiön toimitusjohtajina toimivat Bergholmin jälkeen Kalle Tanhuanpää (2006–2008) ja Petri Rolig (2008–2011).
Vuonna 2007 Suominen perusti portfolion vastuullisille tuotteille.
Vuonna 2010 yhtiö sulki Norrköpingissä toimineen joustopakkaustehtaansa, ja seuraavana vuonna suljettiin Nastolan joustopakkaustehdas.
Elokuussa 2011 Suominen oli velkaloukussa, mutta tilanteesta selvittiin, kun monimutkaista rakennettaan selkiyttävä erikoispaperiyhtiö Ahlstrom myi kuitukangasliiketoimintonsa Suomiselle. Suominen osti Ahlstromin Home & Personal -liiketoiminnan eli pyyhintätuotteet, minkä myötä Suomisesta tuli maailmanlaajuinen markkinajohtaja rullatavarana myydyissä ja pyyhintätuotteisiin tarkoitetuissa kuitukankaissa. Kauppa sisälsi tuotantolaitoksia Euroopassa, Yhdysvalloissa ja Brasiliassa, ja vanhimman hankitun tuotantolaitoksen historia ulottui vuoteen 1767. Suominen kasvoi kaupan myötä lähes kaksinkertaiseksi, ja lokakuussa 2011 yhtiö järjesti kaupan rahoittaakseen osake- ja konversioannin, joka nosti Ahlstromin Suomisen suurimmaksi omistajaksi.  Kaupan myös Suomisen liikevaihto nousi 500 miljoonaan euroon ja henkilöstömäärä 1 300 henkeen ja se toimi 10 maassa. Yhtiön hallitus halusi palkata uuden toimitusjohtajan muutoksen läpivientiin ja kasvun varmistamista varten. Joulukuussa 2011 Suomisen toimitusjohtajaksi valittiin Nina Kopola, joka oli tuolloin ainoa suomalaista pörssiyritystä johtanut nainen.
Historia > Suominen Oyj (2012–)

Vuonna 2012 yhtiö uudisti strategiaansa ja kävi läpi yt-neuvotteluita, joiden johdosta Nakkilan-tehtaalla suljettiin tuotantolinja. Huhtikuussa 2012 yhtiön nimi lyhentyi Suominen Oyj:ksi.
Vuonna 2013 yhtiön pääkonttori ja kotipaikka siirrettiin Tampereelta Helsinkiin. Kesällä Suominen myi tappiollisen Codi Wipes -liiketoimintayksikön lopettaen samalla asiakkaidensa kanssa kilpailemisen.
Tammikuussa 2014 yhtiö viimeisteli Ahlstromin Home & Personal -kaupan. Suominen osti lupavaikeuksien jälkeen brasilialaisen Paulínian tehtaan laajantaen tuotantonsa samalla Etelä-Amerikkaan. Kaupan myötä kuitukangas-yksikkö jaettiin kahteen liiketoiminta-alueeseen: Convenience- ja Care. Heinäkuussa osake-enemmistö tappiollisesta Joustopakkaukset-liiketoiminta-alueesta myytiin britannialaiselle pääomasijoitusyhtiölle. Näin Suomisesta tuli yksinomaan kuitukangasyhtiö. Lokakuussa Ahlström Capital Oy:n konserniyhtiö AC Invest Two B osti Suomisen osakkeita Ahlstromilta.  Loppuvuonna Suominen aloitti kasvuun tähdänneen strategisen vaiheen ja käynnisti sitä varten investointiohjelman, joka sisälsi parannuksia tehtaisiin Espanjassa ja Brasiliassa sekä Nakkilassa aikaisemmin suljetun linjan käyttöön palauttamisen.
Toukokuussa 2015 yhtiö ilmoitti rakentavansa Bethunen-tehtaalleen uuden tuotantolinjan, ja syksyllä se ilmoitti kasvattavansa investointiohjelmansa 60 miljoonaan euroon. Alkuvuonna 2016 Suominen nousi Helsingin pörssissä keskisuurten yhtiöiden (Mid Cap) ryhmään.  Keväällä 2016 yhtiö supisti osakemääräänsä niin sanotulla käänteisellä splitillä viidesosaan..
Vuonna 2017 Suomisen liikevaihto oli 426 miljoonaa euroa. Seuraavana vuonna Suomisella oli kahdeksalla tehtaallaan yli 650 työntekijää Euroopassa ja Pohjois- ja Etelä-Amerikassa. Elokuussa 2018 Suomisen toimitusjohtaja Nina Kopola jätti tehtävänsä. Hänen jälkeensä väliaikaisena toimitusjohtajana toimi Tapio Engström. Pekka Ojanpään oli tarkoitus aloittaa toimitusjohtajana joulukuussa 2018, mutta hän kuoli lento-onnettomuudessa ennen sitä marraskuussa 2018.
Tammikuussa 2019 Petri Helsky aloitti Suominen Oyj:n toimitusjohtajana.
Alkuvuonna 2020 Suominen Oyj siirtyi seitsemän muun pörssiyhtiön joukossa uuteen markkina-arvoluokkaan Nasdaqin vuosittaisen markkina-arvoluokkien tarkistuksen perusteella. Yhtiö siirrettiin keskisuurten yhtiöiden joukosta pieniin yhtiöihin.  Huhtikuussa Suominen kertoi kehittäneensä VTT:n kanssa uuden monikerroksisen kuitukankaan, jota voidaan käyttää hengityssuojaimissa. Kangasta valmistettiin Nakkilassa ja se testattiin käytäntöolosuhteissa Helsingin ja Uudenmaan sairaanhoitopiirissä. Yhtiö teki historiansa suurimman liikevaihdon ja tuloksen. Koronapandemia kasvatti pyyhintätuotteiden kysyntää, joten Suomisen asiakkaat tekivät tavanomaista suurempia tilauksia.
Marraskuussa 2022 Tommi Björnman nimitettiin toimitusjohtaja Helskyn seuraajaksi. Seuraavana vuonna yhtiö lopetti italialaisen tehtaansa toiminnan Mozzatessa.
Elokuussa 2024 yhtiö kertoi rakentavansa espanjalaiselle tehtaalle Alicanteen uuden tuotantolinjan. Investoinnin arvo oli noin 20 miljoonaa euroa.
Organisaatio

Suominen-konsernin emoyhtiö on Suominen Oyj, jonka pääkonttori sijaitsee Espoossa. Vuonna 2020 yhtiöllä oli yhteensä 689 työntekijää, joista sijaitsi 304 Yhdysvalloissa, 137 Italiassa ja 129 Suomessa. Yhtiö toimii myös Espanjassa ja Brasiliassa.
Yhtiö on jakanut liiketoimintansa kahteen liiketoiminta-alueeseen, jotka ovat Amerikat ja Eurooppa. Vuonna 2019 Amerikoiden osuus liikevaihdosta oli 64 prosenttia.
Organisaatio > Hallinto

Suomisen toimitusjohtaja on Tommi Björnman. Syksyllä 2024 Suominen Oyj:n hallitukseen kuuluivat puheenjohtaja Charles Héaulmén lisäksi Andreas Ahlström, Aaron Barsness, Björn Borgman, Nina Linander ja Laura Remes. Héaulmén nimittämistä hallituksen puheenjohtajaksi pidettiin vuoden 2024 parhaana uuden hallitusjäsenen valintana suomalaisessa pörssiyhtiössä. Palkinnon myönsi johdon suorahakuihin keskittyny Stanton Chase.
Yhtiön johtoryhmään kuuluivat toimitusjohtaja Björnmanin lisäksi Janne Silonsaari, Jonni Friman ja Markku Koivisto.
Organisaatio > Omistajat

Suomisen suurimmat omistajat lokakuussa 2024 olivat
Ahlström Capital
Etola Group
Oy Etra Invest Ab
OP-Henkivakuutus
Sijoitusrahasto Nordea Nordic Small Cap
Mandatum Henkivakuutusosakeyhtiö
Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen
Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Varma
Nordea Henkivakuutus Suomi Oy
Oy H. Kuningas & Co
Markkinat

Suominen on maailman suurimpia kuitukangasvalmistajia, ja pyyhintään tarkoitetuissa kuitukankaissa se on maailmanlaajuinen markkinajohtaja. Seuraavaksi suurin valmistaja, amerikkalainen kulutustavarajätti Kimberley-Clark, valmistaa kankaita lähinnä omiin brändituotteisiinsa. Vuonna 2018 Suomisen osuus markkinoista oli noin 20 prosenttia. Yhtiön tärkeimmät markkina-alueet ovat Pohjois-Amerikka ja Eurooppa.
Markkinat > Tuotteet

Suominen valmistaa kuitukangasrullia pyyhintä- ja hygieniatuotteisiin sekä terveydenhuollon tarpeisiin. Yhtiön toimittamasta kuitukankaasta valmistetaan tuotteita terveydenhoitoon, kodinhoitoon, lastenhoitoon ja henkilökohtaiseen hygieniaan liittyvissä tuotteissa, kuten esimerkiksi hengityssuojaimia, kosteuspyyhkeitä, terveyssiteitä ja haavataitoksia.
Markkinat > Raaka-aineet

Suomisen vastuullisten tuotteiden portfolioon kuuluu uusiutuvista, kierrätetyistä tai muovittommista raaka-aineista valmistettuja tuotteita ja kompostoituvia tai kokonaan hajoavia kuitukankaita.
Suominen käyttää niin kutsutuissa vastuullisissa kuitukankaissaan raaka-aineena sellupohjaisia kuituja, esimerkiksi viskoosia ja lyocelliä. Niiden osuus sen tuotannosta oli vuonna 2020 yli puolet. 44 prosenttia sen tuotteista valmistetaan öljypohjaisista materiaaleista kuten polypropeenistä ja polyesteristä.
Suominen alkoi tutkia uusia tuotteita innovaatioryhmässään vuonna 2019 ja perusti seuraavana vuonna New Fiber Center -hankkeen, joka tutkii uusia luonnonmukaisia kuitukankaita, joita voisi valmistaa esimerkiksi hampusta. Tuotteita testataan Nakkilassa ja Windsor Locksissa Yhdysvalloissa. Raaka-aineena hamppu muistuttaa puuvillaa, mutta sen kasvattaminen vaatii vähemmän pinta-alaa, vettä ja torjunta-aineita. Suominen on kiinnostunut myös pellavasta ja oljesta.
Kirjallisuutta

Tuomas Hoppu: Nahkateollisuuden kaksi vuosisataa – Teollinen nahanvalmistus Suomessa 1819–2019
Aiheesta muualla

Suominen Oyj suominen.fi.
J. W. Suomisen nahkatehdas Nakkilassa.
Ole Falck Ebbell

| Ole Falck Ebbell |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. syyskuuta 1839 Kristiania, Norja
Kuollut: 29. kesäkuuta 1919 (79 vuotta) Trondheim, Norja
Ammatti:  arkkitehti
Arkkitehti
Koulutus:  ETH Zürich ja Hannoverin Gottfried Wilhelm Leibniz -yliopisto
Merkittävät työt:  
Ole Falck Ebbell (13. syyskuuta 1839 Kristiania – 29. kesäkuuta 1919 Trondheim) oli norjalainen arkkitehti. Hän suunnitteli rakennuksia enimmäkseen Trondheimiin, mutta jonkin verran myös muualle Norjaan.
Töitä

Ilan kansakoulu, Trondheim (1877)
Egin psykiatrinen sairaala, Kristiansand (1881)
Snillfjordin kirkko (1898)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ole Falck Ebbell Wikimedia Commonsissa
Kongressin kirjaston nimitunniste

Esimerkki Kongressin kirjaston nimiauktoriteettitunnisteen sisältävästä hakusivusta.
Kongressin kirjaston nimitunniste eli LCNAF-tunniste (täsmällisesti engl. Library of Congress / National Name Authority File, lyh. LC/NAF eli Kongressin kirjaston ylläpitämä kansallinen nimiauktoriteettitiedosto, lyhennetään myös LCNAF tai LC NAF tai engl.  NACO Authority File, lyh. LC NACO) on Yhdysvaltojen kansalliskirjaston asemassa olevan Kongressin kirjaston ja kansallisen nimiauktoriteettiohjelman 1970-luvulla luoma yksilöintitunniste.
Huhtikuuhun 2011 mennessä Kongressin kirjaston yksilöivä nimitunniste (LCNAF) oli annettu jo yli kahdeksalle miljoonalle kohteelle. Nimitunnisteet voivat kuvata henkilön ja organisaation ohella esimerkiksi maantieteellisiä paikkoja tai tapahtumia.
Kongressin kirjaston aiemmasta nimiauktoriteettitiedostosta tuli Yhdysvaltain kansallinen nimiauktoriteettitiedosto (National Name Authority File, NAF) vuonna 1976, kun maahan perustettiin kansallinen nimiauktoriteettiohjelma (NACO, Name Authority Cooperative Program). Vuonna 1977 Kongressin kirjasto alkoi ylläpitää LC/NAF-tunnisteita tietokoneistetusti, ja näiden tunnisteiden luetteloita toimitettiin vuodesta 1979 lähtien muille kirjastoille mikrofilmillä. Tietokoneilla luettava LC/NAF-aineisto tuli saataville OCLC:n kautta joulukuussa 1980.
Wikidatassa LC/NAF-tunnusta vastaa LCAuth ID -tunnus (ID P224).
Nimitunnisteen rakenne

Kongressin kirjaston nimitunnisteen rakenne on bibliografisen LCCN-tunnuksen rakenteen kaltainen. Tunnuksia ei kuitenkaan tule sotkea keskenään.
Nimitunnisteen pituus on Kongressin kirjaston kontrollinumeron (LCCN-tunnuksen) tavoin periaatteessa tavallisesti 12-merkin mittainen. Sähköisessä aineistossa alkumerkki voi olla kolmen (tai kahden) merkin sijaan vain yhden tai kahden merkin mittainen, tai uupua kokonaan, jolloin nimitunniste voi olla lyhyempi. Alkumerkkeinä käytetään sekä vanhemmassa LCCN A-rakenteessa (vuosina 1898-2000 luokiteltu aineisto) että vuodesta 2001 lähtien käytetyssä tunnisteen B-rakenteessa samoja merkkejä, jotka esitetään oheisessa taulukossa.
| Alkumerkki | Selite |
| --- | --- |
n: Nimi- tai aihetunniste on Kongressin kirjaston antama.
nb: Nimi- tai aihetunniste on peräisin British Libraryltä.
no: Nimi- tai aihetunniste on peräisin Online Computer Library Centeriltä (OCLC).
nr: Nimi- tai aihetunniste on peräisin amerikkalaiselta tutkimuskirjastoverkostolta (Research Libraries Information Network, RLIN)
sh: LCSH-aihetunniste on Kongressin kirjaston jakama.
sj: Nuorisolle tarkoitetun aineiston aihetunniste on Kongressin kirjaston antama ja sitä jaetaan osana Kongressin kirjaston Annotated Children's Cataloging Program -ohjelmaa.
sp: Ehdotettu tunniste Kongressin kirjaston luetteloon. Kun hyväksytään, tunniste jaetaan sh-alkumerkillisenä.
Esimerkkejä

Kongressin kirjaston nimiautoriteettitunnuste kirjailija Sofi Oksaselle on nb2007015525. Tämä tunniste on uudemman, vuodesta 2001 voimassa olleen bibliografisen LCCN-tunnisteen rakenteen kaltainen. Alkukirjaimet nb kertovat, että auktorisoinnin lähteenä oli British Library.
Vastaavasti kirjailija, kuvittaja Mauri Kunnaksen nimitunniste on n82035097. Tässä tunniste on vanhemman LCCN-tunnisteen rakenteen mukainen. Enintään kolmimerkkistä etuliitettä edustaa Kongressin kirjastoon viittaava n-merkki, jolta kirjailija on saanut yksilöivän nimitunnisteen vuonna 1982.
Esimerkkinä organisaatiotunnisteesta voisi olla Itä-Suomen yliopisto, jonka LCNAF-tunniste on nb2010020615 (vuodelta 2010). Tähän tunnisteeseen ohjataan myös yliopiston englanninkielisellä nimellä. Kongressin kirjaston luokittelemista tapahtumista olkoon esimerkkinä Helsingin juhlaviikot, jolle on annettu nimitunniste n80072096 vuonna 1980.
Aiheesta muualla

Haku Kongressin kirjaston auktoriteettipalvelusta. (loc.gov) (englanniksi)
Iholla (1. tuotantokausi)

| Iholla (1>  tuotantokausi) |
| --- | --- |
 

 
Alkuperämaa:   Suomi
Esittäminen
Verkko:  Sub
Ensimmäinen esitys:  2012-03-1313. maaliskuuta 2012
Viimeinen esitys:  2012-05-1818. toukokuuta 2012
Esitysten määrä:  40
DVD- ja Blu-ray-julkaisu
Kaudet
 Seuraava → 2. tuotantokausi
Iholla-sarjan ensimmäinen tuotantokausi esitettiin Sub-kanavalla maalis–toukokuussa 2012. Kaudella seurattiin kuuden toisilleen tuntemattomien eri ikäisen naisen elämää puolen vuoden ajan.
Ensimmäisen kauden jaksot on uusittu ensiesityksensä jälkeen neljään kertaan. Uusintoja on lähetetty sekä Sub- että AVA-kanavilla.
Ensimmäisen tuotantokauden myötä Iholla sai Kultainen Venla -ehdokkuudet sarjoissa Paras TV-ohjelma 2012 ja Paras reality 2012.
Henkilöt

| --- | --- |
: Esittelytekstit ajalta, jolloin tuotantokauden jaksot ovat kuvattu.
Henkilöt > Esin

Esin on 27-vuotias medianomiopiskelija, joka kauden aikana yritti löytää elämänsä rakkautta. Esin yritti myös korjata välejään siskoonsa, jonka kanssa ei ollut ollut tekemisissä kolmeen vuoteen.
Henkilöt > Heli

Heli on 28-vuotias laulaja-lauluntekijä. Ohjelman aikana seurattiin Helin keväällä 2012 julkaistun Elämäsi suloisin virhe -esikoisalbumin syntyä sekä sinkkuna elävän naisen yritystä löytää täydellinen rakkaus.
Henkilöt > Maria

Maria on 28-vuotias arkkitehti, joka on naimisissa laulaja-näyttelijä Reino Nordinin kanssa. Parilla oli ennestään Fidel-niminen poika, mutta sarjan aikana nähtiin kuinka perheeseen syntyi Luna-tytär. Nordinien perheen taloprojekti kiristi kauden aikana perheen hermoja, kun perhe joutuu asumaan Marian äidin luona, eikä tilannetta helpottanut uudesta talosta löytynyt homevaurio.
Henkilöt > Pia

Pia on 45-vuotias parturi-kampaaja. Itsenäistyvän pojan yksinhuoltajan perheeseen kuului myös kasvattitytär, jonka muuttaminen omaan asuntoon nähtiin sarjassa. Sarjan aikana pitkään sinkkuna ollut Pia löysi itselleen uuden miesystävän.
Henkilöt > Saara

Saara on 37-vuotias kolmen lapsen kotiäiti. Omaa aikaa kaipaava Saara halusi saattaa pitkään työn alla olleen omaelämäkerrallisen kirjansa loppuun, mutta hektisestä perhe-elämästä ei meinannut löytyä aikaa kirjan kirjoittamiseen. Sarjassa nähtiin myös kuinka Saara ja hänen miehensä laittoivat perheen omakotitalon myyntiin, sillä he halusivat muuttaa lähemmäs Helsingin keskustaa.
Henkilöt > Sini

Sini on 16-vuotias ilmaisutaiteisiin painottavassa lukiossa opiskeleva lukiolainen. Sarjan aikana nähtiin, kuinka Sinin koulunkäynti kärsi, kun Albert-poikaystävä ja teatteriharrastus menivät koulutehtävien edelle. Myös äidin miesystävä kiristää hermoja, eikä perheen yhteinen Amerikan-loma mennyt aivan suunnitelmien mukaan.
Nikinmäki

| Nikinmäki> Nissbacka |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Nikinmäki korostettuna.
Kaupunki:  Vantaa
Suuralue:  Korson suuralue
Kaupunginosa nro:  86
Pinta-ala:  3,1 km² 
Väkiluku:  4 308 (31.12.2023)
Työpaikkoja:  379 kpl   (31.12.2013)
Postinumero(t):  01490
Lähialueet:  Jokivarsi, Kerava, Sipoo
Nikinmäki (ruots. Nissbacka) on Vantaan Korson suuralueella sijaitseva pientalovaltainen kaupunginosa. Se sijaitsee kaupungin koillisosassa, rajautuen lännessä Keravanjokeen ja Lahdentiehen, idässä Sipooseen ja pohjoisessa Keravaan. Sen naapurikaupunginosa Vantaalla on Keravanjoen länsipuolella sijaitseva Jokivarsi.
Jokivarren koulun Nikinmäen opetuspiste Vantaan Nikinmässä.
Nikinmäki on omakotivaltainen kaupunginosa ja Vantaan vauraimpia alueita, joka sai ensimmäiset rivitalonsa 1980-luvulla ja kerrostalonsa vasta 2010-luvulla. Asuntojen keskikoko on 115 neliömetriä. Väestöstä noin 30 prosenttia on alle 16-vuotiaita, mikä on kaupungin korkein lukema ja kuvastaa perheiden suurta osuutta asukkaista naapurikaupunginosa Jokivarren tapaan. Vuoden 2020 lopussa 9,7 prosenttia väestöstä oli vieraskielisiä. Nikinmäessä toimii Jokivarren koulun opetuspiste (alakoulu), kaksi päiväkotia, ruokakauppa, pitseria ja puutarhamyymälä.

Sipoontie jakaa alueen epävirallisesti Etelä- ja Pohjois-Nikinmäkeen. Eteläisemmässä Nikinmäessä kadut on nimetty hyönteisten mukaan ja Pohjois-Nikinmäessä kalojen sekä kalastusvälineiden nimillä.
Nikinmäessä toimii asukasyhdistys Nikinmäen Omakotiyhdistys NIKO ry.
Historia

Nikinmäki on kuulunut Tuusulan kuntaan kuuluneeseen Alikeravan kylään. Vuonna 1924 Kerava erotettiin Tuusulasta omaksi kauppalakseen, johon kuului myös Alikerava. Vuonna 1954 Nikinmäki  liitettiin Helsingin maalaiskuntaan yhdessä Korson kanssa. Vuonna 1972 Helsingin maalaiskunta muutettiin Vantaan kauppalaksi ja tämä vuonna 1974 nykyiseksi Vantaan kaupungiksi.
Helsingin ja Lahden välille rakennettiin 1950-luvulla uusi valtatie, Lahdentie (nykyinen seututie 140), joka kulkee Nikinmäen läpi Keravanjoen tuntumassa sen itäpuolella.