stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Victoriaville
Urheilu

Jääkiekon Stanley Cupin kymmenen kertaa Montreal Canadiensin joukkueessa voittanut Jean Béliveau (31. elokuuta 1931 – 2. joulukuuta 2014) varttui Victoriavillessä muutettuaan sinne lapsena Trois-Rivièresistä.
Kaupungissa toimii nuorisotyötä tekevä jääkiekkoseura Victoriaville Tigres, joka on pelannut vuodesta 1987 alkaen QMJHL-liigassa. Seuran kotiareena on Colisée Desjardins.
Tunnettuja victoriavilleläisiä

Jean Béliveau, jääkiekkoilija, Hockey Hall of Famen jäsen
Sylvie Boucher, Kanadan edustajainhuoneen jäsen
René Corbet, jääkiekkoilija
Dumas, laulaja
Marc Aurèle de Foy Suzor-Coté, taidemaalari ja kuvanveistäjä
Jonathan Goulet, vapaaottelija
François Labbé, liikemies
Sir Wilfrid Laurier, Kanadan pääministeri (1896–1911)
Gilbert Perreault, jääkiekkoilija, Hockey Hall of Famen jäsen
Édouard Richard, Kanadan edustajainhuoneen jäsen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Victoriaville Wikimedia Commonsissa
Victoriavillen rautatieasema vuonna 1909
Vuonna 1929 uudelleen pystytetty risti Mont Arthabaska ‑vuoren huipulla
Viron presidentinvaali 1992

Viron presidentinvaali on epäsuora vaali, jossa valitaan Viron presidentti. Vuoden 1992 presidentinvaalin ensimmäinen kierros järjestettiin Viron uuden itsenäisyyden ensimmäisten riigikogu-vaalien yhteydessä 20. syyskuuta 1992, jolloin Viron kansalaiset saivat äänestää ehdokkaiksi asetetuista neljästä presidentistä. Koska kukaan ehdokkaista ei saavuttanut puolta annetuista äänistä, valinta siirtyi valitun riigikogun tehtäväksi 5. lokakuuta 1992.
Edeltävät keskustelut ja presidenttiehdokkaiden nimeäminen

Viro oli itsenäistynyt 20. elokuuta 1991. Sen jälkeen Viron komitea, jossa oli osallisina Viron kansalaisten valitseman Viron kongressin edustajat ja Neuvosto-Viron ajoilta peräisin olevan Korkeimman neuvoston edustajat määrittelivät maalle perustuslain, jonka pohjalta käynnistettiin Viron parlamentin eli riigikogun ja tasavallan presidentin valinnat.
Ensimmäisenä ehdokkaaksi nimettiin suurlähettiläs Lennart Meri, jonka jälkeen nimetyiksi tulivat Neuvosto-Viron presidentti Arnold Rüütel, maantieteilijä Jaks Lankots, Kanadan virolainen lakimies Uno Ruus, kansallisradikaali Lagle Parek, kirjailija Miina Hint ja Amerikan virolainen historioitsija, professori Rein Taagepera. Ehdokkaan tuli saada 10 000 kannattaja-allekirjoitusta 20. elokuuta 1992 mennessä virallistaaksensa ehdokkuuden vaaleja varten. Hint, Lankots ja Ruus eivät yltäneet vaadittuun 10 000 allekirjoitukseen, joten ehdokkaiksi jäi neljä eli Meri, Rüütel, Parek ja Taagepera. Suosikkeina vaaleissa olivat "Isänmaa" -vaaliliiton Lennart Meri ja "Turvallinen koti" -vaaliliiton Arnold Rüütel. Vaikka Taageperan kannatus nousi vaalitaistelun kestäessä, häntä ei nähty haastajaksi Merelle ja Rüütelille. Meren mottona oli "Te saatte hänessä presidentin, joka vie Viron Eurooppaan".
Presidentin kansanvaali syyskuussa 1992

Äänioikeutettuja oli kaikkiaan 689 608, joista 468 605 eli 67,95 prosenttia osallistui 20. syyskuuta 1992 pidettyihin vaaleihin.
Vaaleissa sai Lennart Meri 138 317 ääntä eli (29,52 %), Arnold Rüütel 195 743 ääntä (41,77 %), Rein Taagepera 109 631 ääntä (23,40 %) ja Lagle Parek 19837 ääntä (4,23 %). Virheellisten äänestyslippujen määrä oli  5 077. Koska yksikään presidenttiehdokas ei saanut yli puolta annetuista äänistä, ketään ei valittu. Valinta siirtyi samaan aikaan valitun riigikogun jäsenten tehtäväksi.
Samaan aikaan valitun riigikogun tulokset tukivat sitä, että Lennart Meren mahdollisuudet tulla valituksi riikikogussa olivat korkeat, sillä häntä tukenut "Isänmaa" -vaaliliitto sai 28 edustajaa. Lisäksi Meren valintaa tukevat sosiaalidemokraatit saivat 12 edustajaa eli Meren kannatus lähtökohtaisesti oli 40 edustajaa. Rüüteliä kannattavalla Kansanrintamalla oli 18 edustajaa ja Taageperaa kannattavalla Kansanrintamalla oli 16 edustajaa. Parekia kannattavat kansallisradikaalit saivat 10 edustajaa.
Riigikogun presidentinvaali lokakuussa 1992

Riigikogussa 5. lokakuuta 1992 pidetyssä äänestyksessä annettiin 101 ääntä, joista Arnold Rüütel sai 31 ääntä ja Lennart Meri 59 ääntä. Lisäksi 11 äänilippua hylättiin.
Lennart Meri astui virkaansa seuraavana päivänä 6. lokakuuta 1992 vannottuaan virkavalansa riigikogussa. Presidentiksi valitun Lennart Meren ja hallituksen muodostaneen Mart Laarin tehtävälistassa entisen Neuvostoliiton asevoimien poissaaminen Virosta tuli olemaan heille keskeinen tehtävä, joka onnistuikin elokuun loppuun 1994 mennessä. Muita ratkaistavia asioita olivat rajavalvonta ja kansalaisuuskysymys, koska maassa oli merkittävä ilman kansalaisuutta oleva syntyperältään ei-virolainen väestö.
Aiheesta muualla

President of the Republic of Estonia Elections vvk.ee. Viitattu 10.2.2021. (englanniksi)
Raphaël Bussières

| Raphaël Bussières |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. marraskuuta 1993 (ikä 30) Longegueuil, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Iowa Wild
Sarja:  AHL
NHL-varaus:  46. varaus, 2012 Minnesota Wild
Raphaël Bussières (s. 5 marraskuuta 1993) on kanadalainen jääkiekkoilija.
Ura

Baie-Comeau Drakkarissa juniorikiekkoa pelannut Bussières varattiin vuoden 2012 NHL:n varaustilaisuudessa toisella kierroksella, 46. pelaajana. Hän on Minnesota Wildin varaus. Vuosina 2013–2016 hän on pelannut pääasiassa AHL-liigaa Iowa Wildin riveissä vasemman ja oikean laitahyökkääjän paikalla.
Vesa Keskinen

| Vesa Keskinen |
| --- | --- |
 Keskinen tammikuussa 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: Vesa Petteri Keskinen 13. heinäkuuta 1967 (ikä 57) Töysä
Kansalaisuus:   Suomi
Muut tiedot
Yritys:  Veljekset Keskinen Oy
Asema:  toimitusjohtaja
Siviilisääty:  naimisissa
Lapset:  2
Vesa Petteri Keskinen (s. 13. heinäkuuta 1967 Töysä) on Veljekset Keskinen Oy Tuurin kyläkaupan yrittäjä ja toimitusjohtaja. Hänet tunnetaan persoonallisesta johtamistavastaan, yrityksensä poikkeuksellisista markkinointitempauksista ja esilläolostaan suomalaisessa iltapäivälehdistössä. Keskinen on esiintynyt Tuurin kyläkauppaan sijoittuvissa televisiosarjoissa Tuuri ja Tuurin kyläkauppias.
Yrittäjähistoria

Vesa Keskinen syntyi Etelä-Pohjanmaalla kauppiassukuun. Hänen isoisänsä oli kulkukauppias kolmannessa polvessa, kunnes perusti kaupan Tuurinjoen varteen. Vuonna 1976 kauppa siirtyi Vesa Keskisen isälle ja hänen veljelleen, jotka perustivat toimintaa varten Veljekset Keskinen Oy:n.
Keskinen kävi koulunsa Töysässä ja pyrki ylioppilaskirjoitusten jälkeen opiskelemaan Helsingin kauppakorkeakouluun, mutta ei saanut opiskelupaikkaa ja aloitti työt suvun omistamassa kaupassa. Hän sai kaupan johtaakseen vuonna 1994, ja aloitti yrityksen nopean laajentamisen rakentamalla kauppaliikkeen yhteyteen runsaasti lisää liiketilaa. Keskinen perusti alueelle myös matkailupalveluja, ja pyrki saamaan alueesta matkailunähtävyyden. Markkinoinnissa Keskinen panosti poikkeuksellisiin näkyviin tempauksiin, esimerkiksi Miljoonapilkkiin, pilkkikilpailuun, jossa oli mahdollisuus kalastaa miljoona markkaa pyytäjälleen tuova kala.
Yritys, Tuurin kyläkauppa nousi liikevaihdoltaan Suomen toiseksi suurimmaksi tavarataloksi vuonna 2000. Keskinen osti yrityksen omistuksen itselleen vuonna 2004. Liikevaihto vuonna 2010 oli kolme ja puoli kertaa suurempi kuin vuonna 1994 ja kaupparakennusten pinta-ala on kymmenkertaistunut. Matkailun edistämiskeskus laskee Tuurin kyläkaupan Suomen suosituimmaksi ilmaiseksi matkailukohteeksi. Vuonna 2013 yritys ilmoitti uusista 5 000 m2:n laajennuksista.
Keskinen avasi Tuuriin kesällä 2005 OnnenTähti-nimeä kantavan hotellin.
Yrittäjähistoria > Markkinointitempauksia

Keskinen ilmoitti saaneensa Disneyltä luvan julkaista oman Aku Ankka -kirjan, ja se ilmestyi vuonna 2006 nimellä Onnenankka.
Keskinen osti huutokaupassa yritykselleen vuoden 2006 Eurovision laulukilpailun voittaneen Lordi-yhtyeen solistin Mr. Lordin Ateenassa käyttämän naamion. Naamio on esillä tavaratalon musiikkiosastolla. Kesällä 2023 Keskinen osti Helsingin kaupungilta Hakaniemen kauppahallin väistötilan, joka oli ollut käytössä vuosina 2018–2023. Keskinen kertoi pystyttävänsä sen uudelleen kyläkauppansa pihalle.
Vuonna 2015 Vesa Keskinen laski hyötyvänsä julkisuudesta 1–2,5 miljoonaa euroa vuosittain.
Huomionosoituksia

Vuonna 2003 Keskinen valittiin Entrepreneur of the Year -kilpailussa vuoden kasvuyrittäjäksi ja toukokuussa 2004 hän edusti Suomea World Entrepreneur of the Year (WEOY) -kilpailussa Monte Carlossa.
Mannerheim-ristin ritarien säätiö palkitsi vuonna 2007 itsenäisyyden 90. juhlavuoden kunniaksi pronssisella Mannerheim-pienoispatsaalla muun muassa Vesa Keskisen elämäntyöstään ja hyväntekeväisyystyöstään. Keskinen tunnetaan sotaveteraanien eteen tehdystä työstä. Vuonna 2004 Keskinen lahjoitti miljoona markkaa eli 168 188 euroa veteraanien ja sotaleskien kuntoutukseen ja virkistykseen.
Yksityiselämä > Vuoden 2007 raiskausepäily

Toukokuussa 2007 Vesa Keskinen otettiin kiinni epäiltynä 18-vuotiaan tytön raiskauksesta. Tapauksessa tehtiin syyttämättäjättämispäätös saman vuoden lokakuussa, sillä raiskauksesta ei löytynyt näyttöä.
Seinäjoen käräjäoikeus tuomitsi nuoremmalle siskoksistaselvennä väärästä ilmiannosta viiden kuukauden ehdollisen vankeusrangaistuksen. Vanhempi sisar sai 80 päivää ehdollista vankeutta perättömästä lausumasta viranomaismenettelyssä. Kartanossaselvennä viikonloppua viettäneet sisarukset tuomittiin korvaamaan kyläkauppiaalle yhteensä 18 000 euroa vahingonkorvauksia kärsimyksestä sekä lisäksi oikeudenkäyntikuluja kaikkiaan lähes 20 000 euroa. Korvauksia kovennettiin, koska juttu oli saanut laajaa julkisuutta, joka oli kestänyt melko kauan.
Vuonna 2010 hovioikeus hylkäsi naisia kohtaan nostetut syytteet väärästä ilmiannosta ja perättömästä lausunnosta viranomaismenettelyssä. Sen mukaan tapaukselle ei ollut tarpeeksi näyttöä. Hovioikeuden mielestä siskokset eivät syyllistyneet rikokseen ja naiset myös vapautettiin korvausvelvollisuudesta Keskistä kohtaan. Vuonna 2011 korkein oikeus hylkäsi Keskisen pyynnön valitusluvasta ja hovioikeuden päätös jäi voimaan.
Yksityiselämä > Perhe

Vesa Keskinen tapasi brasilialaisen Janieles "Jane" Gomes de Costan lokakuussa 2012, ja he avioituivat 2015. Heille syntyi marraskuussa 2013 tytär ja heinäkuussa 2015 poika.
Muuta

Keskisestä ilmestyi marraskuussa 2017 kirja, nimeltään Vesa Keskinen, veitikka ja visionääri.
Keskisellä on todettu sydämen rytmihäiriöitä jo hänen ollessaan 15-vuotias ja hänelle on tehty ablaatio ainakin vuosina 2014, 2015 ja 2019.
Aiheesta muualla

Tuurin Kyläkaupan syntyhistoria – Näin kaikki alkoi (Arkistoitu – Internet Archive)
Ylen elävä arkisto: Vesa Keskinen ja Tuurin ihme
Keskinen on asettanut persoonansa yrityksensä markkinoimiseen. Kuva Miljoonarock-tapahtumasta vuodelta 2007.
Regensburgin ruhtinaskunta

Regensburgin ruhtinaskunta (saks. Fürstentum Regensburg) oli Pyhään saksalais-roomalaiseen keisarikuntaan sekä Reinin liittoon kuulunut ruhtinaskunta, joka oli olemassa 
vuosien 1803 ja 1810 välillä. Ruhtinaskunnan pääkaupunkina toimi Regensburg, joka sijaitsee nykyään Baijerissa, Saksassa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Principality of Regensburg
Regensen

| Regensen |
| --- | --- |
 Regensenin piha vuonna 2022.
Rakennustyyppi:  opiskelija-asuntola
Rakennustyöt aloitettu:  1623
Valmistumisvuosi:  1628
Avattu:  1624
Rakennuttaja:  Kristian IV
Käyttäjä:  Kööpenhaminan yliopisto
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Regensen on Kööpenhaminan sisäkaupungin latinalaiskorttelissa sijaitse opiskelija-asuntola, joka on peräisin 1600-luvulta. Regensen sijaitsee Pyöreää tornia vastapäätä. Regensen tuhoutui Kööpenhamina palossa vuonna 1728, mutta se rakennettiin pian uudellen. Regenseniin liittyviä opiskelijaperinteitä ovat muun muassa toukokuinen Pyöreän tornin valtaus.
Rahoitusneuvos

Rahoitusneuvos on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka kuuluu 2. ryhmään. Arvonimestä maksettavan veron määrä on joko 33 300 euroa tai 8 300 euroa.
Arvonimi myönnettiin ensimmäisen kerran vuonna 2007. Vuoteen 2020 mennessä rahoitusneuvoksen arvonimi on myönnetty viidelle henkilölle.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Nro | Päivämäärä | Henkilö | Ammatti tai arvo | Kotipaikka | Lähteet |
|  1.  | 15.6.2007  | Eino Halonen | toimitusjohtaja, ekonomi | Helsinki  |   |
|  2.  | 27.11.2009  | Matti Inha | toimitusjohtaja, oikeustiet. kand. | Helsinki  |   |
|  3.  | 2.12.2011  | Carl-Johan Granvik  | toimitusjohtaja, kauppatiet. maist. | Espoo  |   |
|  4.  | 25.5.2012  | Heikki Vitie | hallintojohtaja, varatuomari | Espoo  |   |
|  5.  | 11.6.2020  | Reijo Tauriainen | hallituksen puheenjohtaja, filosofian maisteri | Oulu  |  |
Arvonimiryhmän muutos

Kun rahoitusneuvoksen arvonimi otettiin käyttöön asetuksella vuonna 2007, se kuului arvonimien toiseen ryhmään , mutta vuosien 2012 ja 2017 asetuksissa rahoitusneuvoksen arvonimi on virheellisesti merkitty kolmanteen ryhmään . Helmikuussa 2021 molempia asetuksia oikaistiin niin, että rahoitusneuvos on toisessa ryhmässä. Veron määrä toisessa arvonimiryhmässä on 33 300 euroa tai 8 300 euroa.
Venäjän suodatusleirit

Kartta 20 Venäjän suodatusleiristä Ukrainan Donetskin alueella, tiedot Conflict Observatoryn ja Yalen yliopiston tutkijoiden mukaan leirityyppien mukaan luokiteltuina.  Väritunnukset:  rekisteröinti  toissijainen kuulustelu  säilöönotto  pidätys
Venäjän suodatusleirit ovat Venäjän vuoden 2022 Ukrainan vastaisessa sodassaan käyttämiä leirejä. Venäjän medioissa on sodan aikana kerrottu asiasta käyttämällä kiertoilmaisua evakuointileirit.
Leireissä henkilöt kuulustellaan ja heidän taustansa tarkistetaan perusteellisesti. Tarkoituksena on löytää sellaiset ukrainalaiset, joita Venäjä pitää ukrainalaisnationalisteina. Eräs menetelmä on tatuointien katsominen henkilön vartalosta. Silminnäkijät leireillä ovat kertoneet nähneensä myös rajua väkivaltaa. Leireillä on havaittu laittomasti pidätettyjen siviilien ja sotilaiden kidutusta ja julmaa kohtelua. Ihmisoikeusjärjestö Amnesty Internationalin mukaan Venäjän tekemät siviilien pakkosiirrot ovat olleet niin järjestelmällisiä ja laajoja, että kyseessä on todennäköisesti rikos ihmisyyttä vastaan. Kyseessä voi myös olla kansanmurha Geneven yleissopimuksen mukaan.
Neuvostoliitossa sanaa "suodatuspisteet" alettiin käyttää toisen maailmansodan aikana, kun Stalinin salaisen poliisin päällikkö Lavrenti Beria aloitti Saksalta vapautettuilta alueilta peräisin olevien ihmisten seulonnan.
Ensimmäisen Tšetšenian sodan alettua vuonna 1994 Venäjän sisäministeriö julkaisi direktiivin, jossa määrättiin perustettavaksi suodatuspisteitä taisteluvyöhykkeillä pidätettyjen henkilöiden ja heidän taisteluihin osallistumisensa tunnistamiseksi.
Liittyminen pakkosiirtoihin

Venäläiset ovat rakentaneet suodatusleirejä Etelä- ja Itä-Ukrainaan. Niihin kootaan ukrainalaisia tarkastettaviksi ennen heidän siirtoaan Venäjälle.
Suodatusleirit liittyvät väestön pakkosiirtoihin, joissa ukrainalaisia siviilejä viedään Venäjälle vastentahtoisesti. Venäjä haluaa siirtää ihmisiä pois Ukrainasta sellaisista paikoista, jotka halutaan venäläistää, ja siirtää myöhemmin venäläisiä heidän tilalleen.
Toistaiseksi Ukrainan miehitettyjä alueita ei ole asutettu venäläisillä, mutta sen on arveltu Venäjän tavoitteeksi, mikäli olot rauhoittuvat tarpeeksi. Venäläistäminen on jo alkanut esimerkiksi siten, että kouluopetus on jatkossa täysin venäjänkielistä.
Suodatusleirit ovat osa Venäjän suunnitelmaa, jonka tarkoituksena on Ukrainan venäläistäminen. Ne kertovat Vladimir Putinin tavoitteesta liittää Ukraina osaksi Venäjää. Siihen kuuluvat väestön pakkosiirrot ja suodatusleirit. Ihmisiä siirretään pois paikoista, jotka halutaan venäläistää.
Laajuus

Ukrainan parlamentin ihmisoikeuksien asiamies Ljudmyla Denisova totesi toukokuun 2022 alussa, että Venäjän joukot ovat luoneet laajan verkoston paikkoja, joissa ukrainalaisia alistetaan niin sanotulle suodattamiselle. Hänen mukaansa sellaisia on perustettu jokaiseen Venäjän miehittämään Ukrainan kaupunkiin, ja että yli 37 000 ukrainalaista oli jo käynyt prosessin läpi.
Venäjän joukkojen vallattua Mariupolin kaupunkiin levitettiin julisteita, joiden mukaan evakuointi voidaan suorittaa, jos on olemassa asiakirja, joka vahvistaa suodatusmenettelyn kulun. Erään Mariupolin asukkaan mukaan kaikkien on käytävä läpi suodatus, jotta he saavat liikkua kaupungissa vapaasti.
Ukrainalaisten suodatusleirejä ei ole vain Ukrainan miehitetyillä alueilla. Toukokuun lopussa 2022 saatiin ensimmäiset raportit suodatusleirien perustamisesta Venäjälle, Venäjän ja Viron välisten rajanylityspaikkojen lähelle. Mariupolin pormestarin mukaan näille suodatusleireille viedään niitä venäläisten viranomaisten tunnistamia ukrainalaisia, jotka yrittävät ylittää Venäjän rajan, ja jos viranomaisilla on tieto siitä, että he ovat saaneet sotapakolaisen aseman.
The Guardianin 12. kesäkuuta 2022 julkaiseman artikkelin mukaan suodatusleirejä on perustettu kaupunkeihin ja kyliin, jotka ovat enimmäkseen Donetskin kansantasavallan alueella, kuten Novoazovskissa, Manhušissa, Bezimennessa ja Nikolskessa. Mariupolista linja-autoilla panneet ukrainalaiset ovat usein joutuneet suodatusleireille tietämättään, kun heille kerrottiin, että heidät vietäisiin Ukrainan hallussa oleviin kaupunkeihin. Saavuttuaan leireille, he eivät tavallisesti saaneet poistua kaupungista.
Kesäkuun 17. päivä esimerkiksi Ukrinform ja Ukrajinska Pravda uutisoivat venäläisten pystyttäneen miehittämilleen Ukrainan alueille ainakin 20 suodatusleiriä ja vankilaa.
Laajuus > Toiminta suodatusleireillä

Venäjän armeija seuloo suodatusleireillä ukrainalaisia siviilejä nähdäkseen, onko heillä yhteyttä Ukrainan hallitukseen tai armeijaan. Lisäksi tarkistetaan, ovatko he vastustaneet Putinin hyökkäyssotaa. Siepattujen matkapuhelimet tutkitaan ja heidän yhteystietonsa ja muut tiedot tallennetaan. Suodatusleireillä myös hakataan ja kidutetaan ihmisiä. Ne, jotka osoittavat uskollisuutta Ukrainalle, luovutetaan Donetskin kansantasavaltaan.
Toukokuussa 2022 Ljudmyla Denisova raportoi, että venäläiset hyökkääjät jatkoivat suodatusoperaatioita miehitetyssä Mariupolissa. Venäläiset ottivat viikon aikana yli 3 000 ukrainalaista, joista oli yli 300 lasta suodatusleirille Bezimennen kylään. Suodatuksen jälkeen miehittäjät muodostivat mariupolilaisista ryhmiä, jotka karkotettiin ensin Taganrogiin ja sitten Venäjän köyhimmille alueille. Denisovan mukaan alle kymmenen prosenttia asukkaista ei täytä suodatuksen vaatimuksia, eivätkä ole venäläisten mielestä turvallisia Venäjän valtiolle. Heidät pidätetään ja lähetetään entiseen vankilaan numero 52 Olenivkassa, Donetskin alueella, tai pahamaineiseen eristysvankilaan Donetskiin. Heidän siellä oleskeluunsa liittyy kuulusteluja, kidutuksia, teloitusuhkauksia ja pakottamista yhteistyöhön.
Suodatus päättyy tavallisesti kahdella tavalla. Henkilöt ”läpäisevät” kuulustelun, jonka jälkeen heille annetaan pieni, valmiiksi leimattu paperi, jossa on henkilön ”suodattamisen” päivämäärä ja sitä valvovan upseerin allekirjoitus. Toinen vaihtoehto on pidätys uusia kuulusteluja varten.
Laajuus > Vaikutuksia

Venäjän rangaistuslaitoksiin perehtynyt professori Judith Pallot Helsingin yliopiston Aleksanteri-instituutista arvioi, että leirit ja väestönsiirrot eivät ole osa hyvin mietittyä politiikkaa, vaan improvisoituja ratkaisuja ongelmiin, joissa Venäjän hallinnon eri osilla on erilaisia tavoitteita.
Ulkopoliittisen instituutin johtaja Mika Aaltola näki suodatusleirien keskeisenä motiivina siviilivastarinnan tukahduttamisen. Hänen mukaansa suodatusleireiksi kutsutut järjestelmät kuuluivat venäläiseen sodankäynnin tapaan: ”Hajotetaan, hallitaan, siirretään väestöä paikasta toiseen ja erotetaan perheitä. Näin Venäjä on menetellyt kylmän sodan loputtua ja myös neuvostoaikana. Näillä käytännöillä on pitkät perinteet.”
Laajuus > Tausta Ukrainassa

Tutkijoiden mukaan suodatusleirien järjestelmä luotiin Ukrainan itäisiin osiin jo viikkoja ennen hyökkäyksen alkamista ja sitä todennäköisesti laajennettiin Venäjä vallattua Mariupolin huhtikuussa 2022. Miehitysvallalla on kansainvälisissä konflikteisssa oikeus rekisteröidä henkilöitä valvonta-alueellaan, aluetta hallitsevat joukot voivat jopa pidättää siviilejä tietyissä rajoitetuissa olosuhteissa.
Venäjän Donetskin alueella olevien henkilöiden suodatusjärjestelmään kuuluu kuitenkin ihmisten laiton ja välitön pidätys. Se rikkoo useita kansainvälisen humanitaarisen oikeuden osia ja tuo esille useita mahdollisesti vakavia ihmisoikeuskysymyksiä.
Yhdistyneiden kansakuntien mukaan ihmisten karkottaminen tai siirtäminen miehitetyltä alueelta on sotarikos. Venäjä väittää, että sen asevoimien suorittama siviilien siirtäminen perustuu hyväntahtoisuuteen ja vapaaehtoisuuteen.
Osa hyökkäyssuunnitelmaa

Marraskuussa 2022 brittiläinen ajatushautomo sai haltuunsa asiakirjan, josta selviää presidentti Vladimir Putinin suunnitelma Ukrainan miehittämiseksi. Venäjä aikoi hyökätä Ukrainaan kymmenen päivän aikana ja sen jälkeen miehittää maan mahdollistaakseen sen liittämisen Venäjään elokuuhun 2022 mennessä.
Suunnitelman mukaan väestö rekisteröitäisiin ovelta ovelle etsinnöillä ja suodatusleirien avulla perustettaisiin tiedostot vastatiedustelua varten suuresta osasta maan väestöä miehitetyillä alueilla. Suodatusta käytettäisiin ihmisten pelotteluun, sen selvittämiseen, olisiko heidät siirrettävä Venäjälle, ja rekisterin perustan luomiseksi, jolla valvotttaisiin ja häirittäisiin vastarintaverkostoja. Ajan myötä Venäjä toisi opettajia ja muita virkamiehiä itse Venäjältä, jotka osallistuisivat ukrainalaisten uudelleenkoulutukseen.
Historia > Malli NKVD:n erikoisleireistä

Suodatusleirit ja suodattamisen käsite ovat peräisin Neuvostoliiton salaisen poliisin NKVD:n seulonta- ja suodatusleireistä, jotka tunnettiin alun perin nimellä NKVD:n erikoisleirit. Ne olivat leirejä, joissa seulottiin toisen maailmansodan lopulla neuvostosotilaita, jotka palasivat vihollisen miehittämiltä alueita tai olivat olleet vihollisen vangitsemia tai piirittämiä. Neuvostoliiton johtajat olivat huolissaan siitä, että kansalaiset, jotka olivat olleet hallituksen ja turvallisuuspalvelujen valvonnan ulkopuolella, saattaisivat tarvita seulontaa varmistaakseen poliittisen uskollisuutensa.
Viisi miljoonaa ihmistä lähetettiin takaisin Neuvostoliittoon, joista yli neljä miljoonaa alistettiin suodattamiselle. He saivat kokea  tiukan seulonnan joutumalla kuulustelujen ja vangitsemisen kohteiksi salaisen poliisin ja tiedustelupalvelujen pidätysasemilla. Heistä noin 280 000 päätyi gulageihin.
Venäjä käytti suodatusleirejä jo ensimmäisessä Tšetšenian sodassa vuosina 1994–1997.
Reina Yokoyama

| Reina Yokoyama> 横山玲奈.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. helmikuuta 2001 (ikä 23)
Ammatti:   laulaja  tanssija 
Muusikko
Laulukielet:  japani
Aktiivisena:  2012–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  kitara, piano, saksofoni
Yhtyeet:  Morning Musume
Levy-yhtiöt:  Zetima 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Reina Yokoyama (jap. 横山玲奈; s. 22. helmikuuta 2001 Saitama) on japanilainen poplaulaja ja Morning Musumen 13. sukupolven jäsen.