stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Stephen Chow
Filmografia

Faithfully Yours (1988)
Final Justice (1988)
Dragon Fight (1988)
Tragic Heroes (1989)
Thunder Cops II (1989)
The Unmatchable Match (1989)
Curry and Pepper (1990)
Sleazy Dizzy (1990)
All for the Winner (1990)
My Hero (1990)
When Fortune Smiles (1990)
Love Is Love (1990)
Look Out, Officer! (1990)
Lung Fung Restaurant (1990)
Legend of the Dragon (1990)
Triad Story (1990)
Fist of Fury II (1991)
Tricky Brains (1991)
Fight Back to School (1991)
Magnificent Scoundrels (1991)
The Gods Must Be Crazy III (1991)
God of Gamblers Part II Back to Shanghai (1991)
The Top Bet (1991)
God of Gamblers II (1991)
Fist of Fury 1991 II (1992)
King of Beggars (1992)
Fight Back to School II (1992)
Justice, My Foot (1992)
Royal Tramp (1992)
Royal Tramp II (1992)
All's Well, Ends Well (1992)
My Hero 2 (1993)
Fight Back to School III (1993)
Flirting Scholar (1993)
Mad Monk (1993)
A Chinese Odyssey (1994)
A Chinese Odyssey Part Two - Cinderella (1994)
Love on Delivery (1994)
Hail the Judge (1994)
From Beijing with Love (1994)
Out of the Dark (1995)
Sixty Million Dollar Man (1995)
Forbidden City Cop (1996)
God of Cookery (1996)
All's Well, Ends Well 1997 (1997)
Lawyer Lawyer (1997)
The Lucky Guy (1998)
Gorgeous (1999)
King of Comedy (1999)
The Tricky Master (2000)
Shaolin Soccer (2001)
Kung Fu Hustle (2004)
A Hope (2007)
Kung Fu Hustle 2 (tekeillä)
Aiheesta muualla

Stephen Chow Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Stephen Chow Hong Kong Movie Databasessa (englanniksi)
Stephen Chow: More than just nonsense (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sound of Violence

| Sound of Violence |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Alex Noyer
Käsikirjoittaja:  Alex Noyer
Tuottaja:   Hannu Aukia  Mike Macari  Alex Noyer  Vertti Virkajärvi  Corsica Wilson  David Zhou 
Säveltäjä:   Alexander Burke  Omar El-Deeb  Jaakko Manninen 
Kuvaaja:  Daphne Qin Wu
Leikkaaja:  Hannu Aukia Vertti Virkajärvi
Pääosat:   Jasmin Savoy Brown  Lili Simmons  James Jagger 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Suomi
Tuotantoyhtiö:  You Know Films No-Office
Levittäjä:  Night Visions Distribution
Ensi-ilta:   2021-05-2121. toukokuuta 2021 (Yhdysvallat)  2021-12-1717. joulukuuta 2021 (Suomi)  
Kesto:  94 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sound of Violence on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut kauhuelokuva, jonka on käsikirjoittanut ja ohjannut Alex Noyer.
Elokuvassa musiikinopettajana ja säveltäjäna toimivalla Alexisilla on synestesia, jonka vuoksi hän näkee tietyt äänet väreinä. Synestesia esiintyy hänellä kuitenkin ainoastaan väkivaltatilanteissa. Alexis on kuuroutumassa ja haluaa saada ennen sitä valmiiksi sävellystyönsä.
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Pertti Avola: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl:
Soundbreaker

| Soundbreaker |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Kimmo Koskela
Käsikirjoittaja:  Kimmo Koskela
Tuottaja:  Kimmo Koskela Klaus Heydemann Ann Guedes Gernot Steinweg Heikki Savolainen Ann Guedes Pekka Korpela Markku Tuurna
Säveltäjä:  Kimmo Pohjonen
Kuvaaja:  Kimmo Koskela
Leikkaaja:  Kimmo Koskela Jani Ahlstedt Arne Eklund
Pääosat:  Kimmo Pohjonen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Koskela Art & Media House
Ensi-ilta:  22. maaliskuuta, 2013
Kesto:  89 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Soundbreaker on Kimmo Koskelan ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2012. Elokuva on musiikki- ja henkilödokumentti harmonikkataiteilija Kimmo Pohjosesta.
Palkinnot ja ehdokkuudet

Elokuva voitti vuonna 2012 Kanadassa, Montrealissa järjestettävillä FIFA-elokuvajuhlilla Prix de la création -palkinnon.
Elokuva voitti vuonna 2012 Tšekissä, Prahassa järjestettävillä kansainvälisillä televisiofestivaaleilla kunniamaininnan erityisestä taiteellisesta saavutuksesta.
Elokuva oli Parhaan dokumentin Jussi -palkintoehdokkaana vuonna 2014.
Street Gastro

| Street Gastro |
| --- | --- |

Perustettu:  2013
Toimiala:  ravintolapalvelut
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Street Gastro oli vuosina 2013–2019 toiminut suomalainen pikaruokaketju, joka tuli tunnetuksi täytetyistä leivistään. Se aloitti toimintansa katuruokarekkana, ja ensimmäinen kivijalkaravintola perustettiin Vaasankadulle Helsingin Harjuun. Sen jälkeen ketju laajentui etenkin kauppakeskuksiin, kuten  Helsingin Rediin, Ainoaan ja Vantaan Dixiin. Korkeimmillaan Street Gastrolla oli seitsemän ravintolaa, ja ne sijaitsivat pääkaupunkiseudulla. Street Gastro työllisti tuolloin noin kymmenen ihmistä.
Ketju hakeutui konkurssiin syyskuussa 2019. Yrityksen perustaneet Pasi Hassinen ja Pertti Kallioinen kertoivat toimipisteiden osoittautuneen kannattamattomiksi kauppakeskuksissa, ja erityisesti Dixin ravintolaa he luonnehtivat ”taloudelliseksi katastrofiksi”. Hassinen ja Kallioinen perustivat maaliskuussa 2018 uuden pikaruokaketjun, Bun2Bunin.
Sianpuolukka

| Sianpuolukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Kanervakasvit Ericaceae
Alaheimo::  Arbutoideae
Suku::  Sianpuolukat Arctostaphylos
Laji::  uva-ursi
Kaksiosainen nimi
 Arctostaphylos uva-ursi  (L.) Spreng. 
Katso myös
   Sianpuolukka Wikispeciesissä   Sianpuolukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sianpuolukan hedelmiä
Sianpuolukka (Arctostaphylos uva-ursi) on sianpuolukoihin (Arctostaphylos) kuuluva talvivihanta varpukasvi, joka muistuttaa paljon puolukkaa (Vaccinium vitis-idaea). Sianpuolukka kasvaa mattomaisesti, ja sen kasvukorkeus on 5–15 senttimetriä. Sen marjat ovat pallomaisia ja kirkkaanpunaisia. Lajin levinneisyysalue on hajanainen Euroopassa. Sitä kasvaa kuitenkin laajalla alueella Euroopan, Aasian ja Pohjois-Amerikan pohjoisosissa. Sianpuolukoita on aiemmin käytetty parkitsemiseen, ja lisäksi siitä tehtyä rohtoa on aiemmin myyty apteekeissa. Marja sen sijaan on mauton, vaikkakin sitä on saatettu käyttää hätäruokana.
Ulkonäkö ja koko

Sianpuolukan rennosti kasvavat varret ovat 0,2–1 metrin pituisia ja muodostavat mattomaisia kasvustoja. Kasvin kasvukorkeus on 5–15 senttimetriä. Talvehtivat lehdet ovat varressa kierteisesti. Lehden lapa on kova, vastapuikea, 12–30 mm pitkä ja ehyt- mutta ripsilaitainen. Puolukasta poiketen lehdet ovat pilkuttomat. Ruukkumaiset, lyhytperäiset kukat vaihtelevat väriltään vaaleanpunaisista vihertävänvalkoisiin. Teriö on 5–6 mm pitkä ja viisiliuskainen. Heteitä on kymmenen. Sianpuolukka kukkii Suomessa touko-kesäkuussa. Sileä, kirkkaanpunainen pallomainen marja on kooltaan 10 millimetriä ja kypsänäkin kiinteä; sen malto on jauhoinen ja mauton.
Levinneisyys

Sianpuolukan levinneisyysalue Euroopassa on hajanainen ja keskittyy Pohjois- ja Itä-Eurooppaan sekä eteläisen Euroopan vuoristoalueisiin. Sitä tavataan yleisesti Irlannissa ja Skotlannissa, kaikissa Pohjoismaissa, Pohjois-Saksassa, Puolassa, Baltian maissa, Valko-Venäjällä ja Venäjän pohjoisosissa. Etelämpänä lajia tavataan muun muassa Pyreneillä, Alpeilla, Apenniineilla, Balkanin vuoristoalueilla, Karpaateilla ja Kaukasuksen alueella. Levinneisyysalue jatkuu Venäjän Aasian puoleisilla alueilla läpi Keski-Siperian aina Tyynellemerelle saakka. Sianpuolukkaa tavataan myös laajalla alueella Pohjois-Amerikassa Alaskasta ja Kanadasta Yhdysvaltojen keskiosiin. Suomessa sianpuolukka on alkuperäislaji, jota tavataan koko maassa.
Elinympäristö

Sianpuolukka kasvaa kuivissa kangasmetsissä, harjuilla, kallioilla, aurinkoisilla hiekka- ja sorapenkereillä sekä tunturikankailla. Hyvillä avoimilla ja aurinkoisilla kasvupaikoilla se saattaa muodostaa jopa useita neliömetrejä kattavan kasvuston, jolla voi olla ikää useita kymmeniä vuosia.
Sianpuolukan tuholaisia ovat sianpuolukkapöhöt (Exobasidium uvae-ursi ja E. sydowianum) sekä sianpuolukkakirva (Aphis uvae-ursi).
Käyttö

Sianpuolukka sisältää parkkiaineita ja sitä onkin aikaisemmin käytetty parkitsemiseen. Se on myös värikasvi, josta saadaan mustaa tai harmaata väriä.
Sianpuolukasta tehtyä rohdosta saattoi aikaisemmin ostaa apteekista. Kasvin kuivattuja lehtiä käytettiin virtsateiden-, virtsarakon- ja munuaistulehduksien hoidossa. Rohdon vaikutus perustuu arbutiiniin, joka on eräs hydrokinonijohdannainen. Sianpuolukan lehdistä tehtyä rohdosta ei kuitenkaan suositella pitkäaikaiseen käyttöön eikä raskauden ja imettämisen aikana, koska sen vaikuttavat aineet ovat myrkyllisiä antiseptisistä vaikutuksista huolimatta. Sianpuolukka on edelleen tärkeä lääkekasvi, josta uutetaan lääkettä rakkotulehduksiin.
Sianpuolukan kuivat marjat ovat myrkyttömiä mutta mauttomia. Tähän viittaavat lajin monet kansanomaiset nimet, kuten sianpuola, sianmarja, koiranpuolukka, jauhopuolukka ja pahapuolukka. Marjoja on kuitenkin käytetty pula-aikoina leivän seassa hätäruokana.
Sianpuolukkaa käytetään myös puutarhoissa maanpeitekasvina esimerkiksi paikoissa, joissa nurmikko ei menesty.
Kuvia

Sianpuolukkakasvusto
Sianpuolukan kukkia
Sianpuolukan lehtiä ja marjoja.
Rohdoksi kuivatettuja sianpuolukan lehtiä.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2018: Kangassianpuolukan (Arctostaphylos uva-ursi) levinneisyys Suomessa
Pinkka – Lajituntemuksen oppimisympäristö: Sianpuolukka (Arctostaphylos uva-ursi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Luontoportti: Sianpuolukka (Arctostaphylos uva-ursi)
Pohjolan kasvien pauloissa: Arctostaphylos uva-ursi - sianpuolukka, kangassianpuolukka
Tohtori.fi: Rohdosluettelo: Sianpuolukka
Sianpuolukka (Arctostaphylos uva-ursi). Nettikasvio. Arkistoitu 30.4.2013.
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Arctostaphylos uva-ursi (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Arctostaphylos uva-ursi (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Arctostaphylos uva-ursi (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sianpuolukka esitettynä Franz Eugen Köhlerin teoksessa Köhler's Medizinal-Pflanzen (1897).
Stanko Poklepović

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Stanko Poklepović
Syntymäaika: 19. huhtikuuta 1938
Syntymäpaikka: Split, Jugoslavia
Kuolinaika: 24. joulukuuta 2018 (80 vuotta)
Kuolinpaikka: Split, Kroatia
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1958–1972 |  RNK Split |  |
Valmennusura
1969 1971–1972 1984–1986 1987–1989 1989–1990 1990–1991 1991–1993 1992–1993 1994–1995 1995–1997 1997–1998 1998–1999 1999–2000 2001–2002 2002–2003 2005 2009 2010 2015:  RNK Split  RNK Split  HNK Hajduk Split  FK Budućnost Titograd  FK Borac Banja Luka  APOEL FC  HNK Hajduk Split  Kroatian maajoukkue  Iranin maajoukkue  Persepolis F.C.  Publikum Celje  NK Osijek  Ferencváros  Sepahan F.C.  NK Osijek  Sepahan F.C.  Damash Gilan F.C.  HNK Hajduk Split  HNK Hajduk Split
Stanko Poklepović (19. huhtikuuta 1938 – 24. joulukuuta 2018) oli kroatialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Viimeksi hän on toiminut HNK Hajduk Splitin päävalmentajana.
Saavutukset

Kroatian mestaruus: 1992
Kroatian cup: 1993, 1999, 2010
Iranin mestaruus: 1996, 1997
Sigismund

| Sigismund |
| --- | --- |
 
Puolan kuningas
Valtakausi:  19. elokuuta 1587 – 30. huhtikuuta 1632
Kruunajaiset:  27. joulukuuta 1587
Edeltäjä:  Stefan Batory
Seuraaja:  Vladislav IV Vaasa
Ruotsin kuningas
Valtakausi:  17. marraskuuta 1592 – 24. heinäkuuta 1599
Kruunajaiset:  19. helmikuuta 1594
Edeltäjä:  Juhana III
Seuraaja:  Kaarle IX

Syntynyt:  20. kesäkuuta 1566 Mariefred, Ruotsi
Kuollut:  30. huhtikuuta 1632 (65 vuotta) Varsova, Puola
Puoliso:  Anna Habsburg  Konstantia Habsburg
Lapset:  Anna Maria Katarina Vladislav IV Katarina Kristoffer Juhana Juhana II Kasimir Juhana Albert Karl Ferdinand Alexander Anna Konstantia
Suku:  Vaasa
Isä:  Juhana III
Äiti:  Katariina Jagellonica
Uskonto:  katolinen
Nimikirjoitus:  
Sigismund (puol. Zygmunt III Waza, liett. Zigmantas Vaza, ruots. Sigismund; 20. kesäkuuta 1566 Strängnäs, Ruotsi – 30. huhtikuuta 1632 Varsova, Puola-Liettua) oli Ruotsin kuningas vuosina 1592–1599 ja Puolan kuningas vuosina 1587–1632 nimellä Sigismund III Vaasa (Zygmunt III Waza). Sigismund hävisi taistelun Ruotsin valtaistuimesta sedälleen Kaarle IX:lle mutta hallitsi Puolaa kuolemaansa asti.
Suku

Sigismund oli Ruotsin kuninkaan Juhana III:n ja puolalaisen ruhtinattaren Katariina Jagellonican poika. Katariina oli Puolan kuninkaan Sigismund I:n tytär ja Sigismund II:n sisar ja kuului Jagiełło-sukuun. Sigismund oli katolilainen äitinsä mukaan. Hän syntyi vanhempiensa ollessa vankeudessa 1563–1567 Gripsholmin linnassa. Hänen sisarensa olivat kaksivuotiaana kuollut Isabella ja Anna Vaasa. Isänsä toisesta avioliitosta hänellä oli velipuoli Juhana.
Ruotsin kuninkaana

Ruotsin valtaistuimella Sigismundin kausi jäi varsin lyhyeksi, ja sitä varjosti jatkuva valtataistelu Kaarle-herttuan – Sigismundin sedän – kanssa. Suomen kannalta merkittävin Sigismundin kauden tapahtuma oli vuosina 1596–1597 käyty nuijasota, joka liittyi osaltaan taisteluun valtaistuimesta.
Sigismund kruunattiin kuninkaaksi syksyllä 1593 isänsä Juhana III:n kuoltua marraskuussa 1592. Sigismund oli jo aiemmin vuonna 1587 valittu Puolan kuninkaaksi. Kustaa Vaasan vuonna 1544 asettaman perintökuninkuussäädöksen vuoksi Sigismund oli periaatteessa Ruotsin laillinen kruununperijä.
Maan ylhäisaateli Kaarle-herttuan johdolla kuitenkin vastusti katolisen Sigismundin kruunausta. Luterilaisessa Ruotsissa katolisen Sigismundin pelättiin merkitsevän vastauskonpuhdistusta. Sigismund painostettiin allekirjoittamaan niin sanottu Uppsalan julistus, jossa Ruotsin todettiin pysyvän luterilaisena valtiona.
Sigismund ei koskaan saanut Ruotsia kunnolla valtaansa. Puolan valtiopäivät eli sejm antoi kuninkaalle luvan poistua maasta vain vuodeksi, eli Sigismund joutui pian jättämään Ruotsin Kaarle-herttuan sijaishallinnon käsiin. Kaarle-herttua ryhtyi nopeasti laajentamaan valtaansa ja horjuttamaan Sigismundin asemaa. Kaarle-herttua kaappasi vallan Arbogan valtiopäivillä vuonna 1597. Hän julistautui valtionhoitajaksi etenkin talonpoikien tuella.
Sigismund yritti palauttaa valtaansa Ruotsissa asein. Hänen joukkonsa nousivat maihin Ruotsin Kalmarissa syyskesällä 1598. Lähellä Linköpingiä 25. syyskuuta 1598 käydyssä ratkaisevassa Stångebron taistelussa Kaarlen joukot voittivat, ja Sigismund palasi Puolaan. Suomesta lähti Sigismundin tueksi Akseli Kurjen johtama armeija, mutta se ei ehtinyt paikalle ajoissa.
Linköpingin valtiopäivillä helmi–maaliskuussa 1600 tunnustettiin Kaarlen nousu valtaan. Samalla Sigismundin perillisten todettiin menettäneen oikeutensa Ruotsin kruunuun.
Suomesta tuli Kaarle-herttuan ja Sigismundin valtataistelun merkittävä näyttämö. Sigismundin Suomen käskynhaltijaksi nimittämä Klaus Fleming oli kuninkaan tärkein kannattaja. Nuijasodassa Kaarle-herttua tuki aktiivisesti kapinallisia. Vuosina 1597–1599 Kaarle-herttuan joukot ja Sigismundille uskolliset suomalaisjoukot kävivät useita taisteluita Turun linnasta ja Suomen hallinnasta. Suomalaisten asettumista Sigismundin kannalle tuki Pentti Renvallin mukaan ulkopolitiikka ja koettu ”idän vaara”. Suomessa uskottiin, että Puolan ja Ruotsin liitto olisi vahva turva Venäjää vastaan.
Puolan kuninkaana

Jo Sigismundin isä Juhana III oli turhaan pyrkinyt Puolan kuninkaaksi kahteen otteeseen. Kun se ei onnistunut, hän ryhtyi ajamaan tehtävään poikaansa. Myöhemmin Juhana III alkoi kuitenkin epäillä ratkaisun viisautta, sillä myös Ruotsin ylhäisaateli tuki kuninkuutta Puolassa siitä syystä, että se antaisi heille suuremman vallan Ruotsissa.
Sigismund valittiin Puolan kuninkaaksi vuonna 1587. Jakaantuneet valtiopäivät valitsivat itse asiassa kaksi kuningasta. Maaseutuaateli valitsi Sigismundin ja ylhäisaateli Habsburg-sukua oleva arkkiherttua Maximilianin. Sigismundia tukevat maaseutuaatelin joukot kuitenkin löivät taistelussa ylhäisaatelin Krakovan edustalla, ja Sigismundista tuli kuningas.
Kuninkaan valta oli Puolassa kaiken kaikkiaan heikko, ja lisäksi Sigismund III menetti pian maalaisaatelin tuen. Sigismund oli kuninkaana aluksi passiivinen, eikä hän esimerkiksi halunnut taistella Vironmaan liittämiseksi Puolaan, vaikka oli sitoutunut siihen kuninkaaksi noustessaan. Myöhemmin Sigismund aktivoitui, ja hänen asemansa vahvistui.
Sigismund III ei koskaan luopunut vaateistaan Ruotsin kruunuun vaan piti itseään kuolemaansa saakka Ruotsin oikeana hallitsijana. Vuonna 1600 Puola yritti Sigismundin johdolla vallata Ruotsilta Vironmaan. Tämän jälkeen maiden välille puhkesi sota Liivinmaan omistuksesta. Sigismund kävi sotaa setäänsä Kaarlea (kuninkaana Kaarle IX) ja myöhemmin serkkuaan Kustaa II Adolfia vastaan Altmarkin välirauhaan vuoteen 1629 asti.
Sigismund hämmensi osaltaan myös Venäjän sekasortoista tilannetta 1600-luvun alussa. Vuonna 1609 hän lähti sotaretkelle kohti Smolenskia. Kun Rurikien hallitsijasuku oli sammunut Venäjällä vuonna 1598, uudeksi tsaariksi oli useita tarjokkaita. Pajariduuma tarjosi tsaariutta Sigismundin pojalle Vladislaville, ja puolalaisjoukot jatkoivat kohti Moskovaa. Puolan joukot löivät ruotsalais-venäläisen armeijan 1610 ja pääsivät Moskovaan. Puola miehitti Moskovan Kremliä pari vuotta, ja Vladislavin tsaarius olisi varmistunut, ellei Sigismund olisi vaatinut paikkaa itselleen. Kansannousun jälkeen puolalaiset ajettiin Moskovasta. Sotaretki jatkui vielä muutaman vuoden ja päättyi Puolalle edulliseen rauhaan vuonna 1618.
Puolan kuninkaana Sigismund muun muassa muutti maan pääkaupungin vuonna 1596 Krakovasta Varsovaan ja rakennutti sinne kuninkaanlinnan. Puolan ja Liettuan unionissa Varsova oli sopiva pääkaupungin paikka, sillä se oli suunnilleen puolivälissä Krakovan ja Vilnan välillä. Aivan kuninkaanlinnan viereen rakennettiin näyttävä Sigismund III Vaasan patsas.
Sigismund III:n merkittävimpiä päätöksiä oli maan katolisen ja ortodoksisen kirkon yhdistäminen uniaattikirkoksi Brestin unionissa vuonna 1596. Päätöksen mukaan maan ortodoksit säilyttivät tunnustuksensa mutta tunnustivat paavin yliherruuden. 45 vuotta vallassa ollut Sigismund III on Puolan pitkäikäisimpiä hallitsijoita. Sigismundin seuraaja maan kuninkaana oli hänen poikansa Vladislav IV (Władysłav IV Waza).
Avioliitot ja lapset

Sigismundin ensimmäisestä avioliitosta Anna Itävaltalaisen kanssa vuosina 1592–1598 syntyi viisi lasta, joista yksi eli aikuiseksi:
Anna Maria (1593–1600), kuoli kuusivuotiaana
Katariina (Katarzyna, k. 1594), kuoli kaksikuisena
Vladislav IV (Władysław, 1595–1648), Puolan kuningas vuodesta 1632
Katarina (Katarzyna, 1596–1597), kuoli alle vuoden ikäisenä
Kristoffer (Krzysztof, k. 1598), syntyi kuolleena ja Anna Itävaltalainen kuoli verenvuotoon
Sigismundin toisesta avioliitosta Annan nuoremman sisaren Konstantia Itävaltalaisen kanssa vuosina 1605–1631 syntyi seitsemän lasta:
Juhana Kasimir (1607–1608), kuoli alle kuukauden ikäisenä
Juhana II Kasimir (1609–1672), Puolan kuningas vuosina 1648–1668
Juhana Albert (1612–1634), kardinaali, Warmian ja Krakówan ruhtinaspiispa, kuoli 22-vuotiaana todennäköisesti isorokkoon
Karl Ferdinand (1613–1655), Wrocławin piispa 1625, Płockin piispa 1640 ja Opolen herttua 1648–1655
Aleksander Karl (1614–1634), kuoli 20-vuotiaana isorokkoon
Anna Konstantia (1616–1616), kuoli nelikuisena
Anna Katarina Konstantia (1619–1651), avioitui Neuburgin vaaliruhtinas Filip Vilhelmin kanssa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sigismund III Vaasa Wikimedia Commonsissa
Jussi Nuorteva: / Sigismund (1566–1632) (maksullinen) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  23.6.2000. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Louise Stjernströmin (Carl Blinkin) teokset Kaarle ja Sigismund: I: Protestanttiko vai katolinen? ja II: Lehti kääntyy vapaasti ladattavina e-kirjoina Project Gutenbergiltä.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Juhana III | Ruotsin kuningas 1593–1599 | Seuraaja: Kaarle IX |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Stefan Batory | Puolan kuningas 1587–1632 | Seuraaja: Vladislav IV |
Sigismund ratsailla, Peter Paul Rubensin työhuone n. 1624.
Sigismundin ensimmäinen puoliso Anna Itävaltalainen, Martin Kober n. 1595.
Sigismundin toinen puoliso Konstantia Itävaltalainen.
Space Cakes

| Space Cakes Alanis Morissette |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 25. lokakuuta (Japani)
 Tyylilaji: akustinen rock
 Levy-yhtiö: Maverick, Reprise
Alanis Morissetten muut julkaisut
| Jagged Little Pill 1995 | Space Cakes 1995 | Supposed Former Infatuation Junkie 1998 |
Space Cakes on kanadalaisen laulaja-lauluntekijä Alanis Morissetten EP, joka julkaistiin vain Japanissa vuonna 1995. Se sisältää akustisia levytyksiä joistakin Jagged Little Pill -albumin kappaleista. Muissa maissa kappaleet on julkaistu B-puolilla.
Kappaleet

Head over Feet
Right Through You
Forgiven
Perfect
Not the Doctor
You Learn
Käännös suomeksi
Sud-Ouest (Burkina Faso)

| Sud-Ouest |
| --- | --- |
 Savannia Gbombloran lähellä Ponin provinssissa.
 Sijainti
Valtio:  Burkina Faso
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Gaoua
Pinta-ala:  16 318 km²
Väkiluku (2006):  620 767
Sud-Ouest on hallintoalue Burkina Fason lounaisosassa. Sen pääkaupunki on Gaoua. Vuoden 2006 väestönlaskennan mukaan alueella on 620 767 asukasta. Sen pinta-ala on 16 318 tai 16 533 neliökilometriä.
Maantiede, ilmasto ja luonto

Vuonna 2001 perustettu alue käsittää kuusi prosenttia Burkina Fason pinta-alasta. Se rajoittuu lännessä Cascadesin, pohjoisessa Hauts-Bassinsin ja  Boucle du Mouhounin ja koillisessa Centre-Ouestin alueisiin sekä idässä Ghanaan ja etelässä Norsunluurannikkoon.
Maisemaa leimaavat keskimäärin 450 metriä korkeat ylängöt, laajat tasangot, alangot, kukkulat ja kalliot. Joet kuuluvat Mouhounin eli Mustan-Voltan ja Comoén vesistöihin.
Ilmasto on sudanilaistyyppinen. Vuotuinen sademäärä on 900–1200 millimetriä. Sadekausi kestää huhtikuusta lokakuuhun. Kuivaa kautta leimaa harmattan-tuuli. Lämpötilat vaihtelevat 21 ja 32 asteen välillä.
Kasvillisuus on puu- ja heinäsavannia, avointa metsää ja galleriametsiä. Suojeltujen metsäalueiden pinta-ala on 55 000 ja eläintensuojelualuiden 78 700 hehtaaria. Eläimistöön kuuluvat muun muassa piikkisiat ja norsut sekä monet lintulajit.
Hallinnollinen jako ja asutus

Alueeseen kuuluu neljä provinssia, 28 departementtia, neljä kaupunkikuntaa, 24 maalaiskuntaa ja 1047 kylää. Provinsseja ovat Bougouriba, Ioba, Noumbiel ja Poni ja kaupunkeja niiden keskuspaikat Diébougou, Dano, Batié ja Gaoua.
Alueella asuu 4,4 prosenttia Burkina Fason väestöstä. Kaupunkiväestön osuus on 11,3 prosenttia, mikä on huomattavasti alle maan keskiarvon (22,7 %).
Asukkaat ovat etupäässä lobeja, dagareja ja biriforeja. Lisäksi on jonkin verran pohjoisesta ja lännestä muuttaneita moseja ja boboja. Puhutuimmat kielet ovat lobi (37,8 %), dagari (37,2 %), moore (7,8 %), djula (2,8 %) ja fulani (2,4 %). Djulaa tai bambaraa, moorea ja ranskaa puhutaan eniten kaupungeissa. Animisteja on 64,9, katolisia 17,7, muslimeja 12,9 ja protestantteja 3,3 prosenttia.
Talous

Väestöstä yli 70 prosenttia harjoittaa maanviljelyä, karjanhoitoa ja kalastusta. Muita elinkeinoja ovat käsityöammatit, kaupankäynti ja kullankaivu. Gaoua on huomattava rajakaupan keskus.