stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
USS Manhattan (1863)
Palvelus

Välittömästi palvelukseenoton jälkeen alus purjehti Meksikonlahdelle, missä se liittyi Farragutin laivasto-osastoon. Osaston mukana alus osallistui 5. elokuuta voitokkaaseen Mobilenlahden taisteluun, jossa se muodosti kolmen muun monitorin USS Tecumsehin, USS Winnebagon ja USS Chickasaw'n kanssa suojasi osaston puurunkoisia aluksia Fort Morganin tykkitulelta.
Alus kohtasi taistelussa konfederaation törmäyskeulalla varustetun ironclad aluksen CSS Tennesseen, jonka antautumisen se vastaanotti. Konfederaation laivaston antaudutua aluksen tykit tulittivat Fort Morgania konfederaation viimeistä tukikohtaa alueella. Linnake antautui 23. elokuuta.
Marraskuussa alus siirtyi New Orleansiin ja edelleen Red Riverin suulle, missä se viipyi aina toukokuuhun 1865. Alus palasi New Orleansiin, missä se makasi elokuusta alkaen reserviin sijoitettuna ankkurissa. Alus nimettiin 15. kesäkuuta 1869 uudelleen USS Neptuneksi ja alkeperäinen nimi palautettiin 10. elokuuta.
Vuonna 1870 alus siirrettiin Key Westiin, missä se oli hetken ankkurissa. Alus jatkoi matkaansa Philadelphiaan, missä se modernisoitiin 1872-1873. Alus palautettiin 19. marraskuuta 1873 palvelukseen ja se palasi Key Westiin osallistuakseen laivaston sotaharjoituksiin ennen matkan jatkamista Pensacolaan.
Alus lähti 25. huhtikuuta 1876 Floridan länsirannikolta Port Royaliin Etelä-Carolinaan. Alus partioi rannikon edustalla kesäkuuhun 1877, jolloin se lähti Norfolkiin Virginiaan. Vuotta myöhemmin alus hinattiin Jamesjokea ylös ja se ankkuroitiin Brandoniin. Alus siirrettiin 1881 City Pointiin ja edelleen 1888 Richmondiin. Lopulta alus siirrettiin Philadelphiaan, jossa se makasi ankkurissa League Islandilla aina vuosisadan vaihteeseen. Alus poistettiin laivastoluettelosta 14. joulukuuta 1901 ja myytiin 24. maaliskuuta 1902.
Manne (nimi)

| Manne |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  26. maaliskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Manu
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Immanuel, Emanuel
Infobox OKNimi-testi OK: 
Manne on suomalainen ja ruotsalainen miehen etunimi, joka on syntynyt lyhentymänä nimestä Immanuel tai Emanuel. Nimi on ollut käytössä Uudellamaalla jo 1400-luvulla, mutta suomalaiseen almanakkaan se lisättiin vasta vuonna 1964. Nimipäivää Mannet viettävät Suomessa 26. maaliskuuta. Ruotsin kalenterista Mannen nimipäivä poistettiin vuodesta 2001 alkaen.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Manne-nimisiä miehiä on Suomessa ollut vuoden 2019 loppuun mennessä hieman alle 840. Suosituimmillaan nimi oli 1920- ja 1930-luvuilla.
Tunnettuja Manneja

Manne Jokela (1916–1990), maanviljelijä, virkamies, maanviljelysneuvos ja kymmenottelija
Manne Liimatainen (s. 1943), suomalainen hiihtäjä
Manne Maalismaa, suomalainen televisiokuuluttaja
Manne Muoniovaara (1883–1958), suomalainen rakennusinsinööri, rakennusneuvos ja rakennusliike Oy Constructor Ab:n toimitusjohtaja
Manne Nurmia (1905–1973), suomalainen kemisti, Alkon pääjohtaja 1962–1972
Manne Siegbahn (1886–1978), ruotsalainen fyysikko, Nobelin fysiikanpalkinnon saaja
Manne Tuomenoksa (s. 1973), suomalainen kirjailija
Manne Vuorinen (1894–1966), suomalainen murtomaahiihtäjä
Silvia Manrique

| Mitalit> Maa:   Espanja.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Espanja.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Espanja.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Espanja> Naisten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Barcelona 1992 |  |  |
Silvia Manrique Pérez (s. 6. maaliskuuta 1973 Llodio) on espanjalainen maahockeypelaaja ja olympiavoittaja. Hän pelasi Espanjan olympiakultaa voittaneessa maajoukkueessa Barcelonassa 1992. Hän teki olympiaturnauksessa yhden maalin. Hän oli mukana myös Atlantan olympialaisissa 1996, missä Espanja jäi kahdeksan joukkueen turnauksessa viimeiseksi. Manrique pelasi myös maailmanmestaruuskilpailuissa 1994 ja Champions Trophyssa 1995.
Mansoa (joki)

| Mansoa |
| --- | --- |
 Mansoajoen ylittävä silta.
Laskupaikka:  Atlantin valtameri
Maat:  Guinea-Bissau
Pituus:  193 km
Mansoa on Atlantin valtamereen laskeva joki Guinea-Bissaussa. Sen pituus on 193 kilometriä.
Cacheu- ja Gebajokien välissä virtaava Mansoa on Guinea-Bissaun neljänneksi suurin joki. Se saa alkunsa Mansaban itäpuolelta Oion alueelta. Joki oli aikoinaan tärkeä liikenneväylä rannikon rämeiden läpi sisämaahan. Sen pituudesta kaksi kolmasosaa on liikennöintikelpoista. Mansoan rannalla sijaitsee samanniminen kaupunki.
Maninkan kieli

Manding-kielten puhuma-alue.
Maninka (myös malinke, maninkakan) on eräistä mandelaisten kielten manding-ryhmään kuuluvista kielimuodoista käytetty nimitys. Manding-kielet muodostavat murrejatkumon, jossa ”kieliksi” kutsutaan yleensä sellaisia kielimuotoja, joita varten on olemassa kirjakieli. Tällaisia kieliä ovat muun muassa Gambian, Senegalin ja Guinea-Bissaun mandinka ja Malin pääkieli bambara. Kielten rajojen määrittely on vaikeaa siirtymämurteiden takia.
Kielimuodot

Maninkaksi kutsutaan seuraavia kielimuotoja:
Länsimaninkaa puhuu 700 000 henkeä Malin Kayesin alueen Kayesin, Bafoulabén ja Kéniéban piireissä sekä 120 000 henkeä Senegalin Kédougoun ja Tambacoundan alueilla ja Gambian itäosassa Upper Riverin alueella. Khasonkan kieli on hyvin lähellä länsimaninkan murteita, mutta sillä on Malin kansalliskielen status ja kirjallinen muoto. Länsimaninkan varianttina voidaan pitää myös jahankaa. Niokolon murre Senegalin itäosassa on hyvin lähellä mandinkaa.
Kitanmaninkaa eli pohjoismaninkaa puhutaan Malissa Kitan kaupunkia ympäröivällä maaseudulla sekä pohjoisempana Kaartassa. Kitanmaninka kuuluu länsimaninkan tavoin manding-kielten viisivokaaliseen luoteis- eli länsiryhmään, mutta se on monilta piirteiltään lähellä Guinean etelämaninkaa ja bambaraa. Pohjoinen Bagèn murre muodostaa siirtymän kagoroon.
Muut maninkaksi kutsutut kielimuodot kuuluvat bambaran ja djulan tavoin manding-kielten seitsenvokaaliseen itäryhmään:
Etelämaninkaa eli guineanmaninkaa puhuu äidinkielenään kolme miljoonaa ihmistä etupäässä Ylä-Guineassa, Metsä-Guineassa ja Conakryssa. Sitä käytetään laajasti lingua francana varsinkin Metsä-Guineassa. Puhujia on muuttanut myös Liberiaan ja Sierra Leoneen. Yleiskielen ja etupäässä n’ko-kirjaimistoon perustuvan kirjakielen perustana toimii maninka-morin murre. Sankaraninmaninka muodostaa yhdistävän lenkin mokole-ryhmän korankoon. Ethnologue pitää sankaraninmaninkaa erillisenä kielenä.
Itämaninkaa puhutaan Malissa ja Guinean koillisosassa. Malissa puhujia on noin 600 000 henkeä, mutta kieli on väistymässä bambaran tieltä. Guineassa itä- ja etelämaninkan raja on epäselvä ja niiden erottaminen toisistaan on pitkälti keinotekoista. Ethnologue lukee etelämaninkan osaksi itämaninkaa.
Konjaa eli konjankaa puhuu 250 000 henkeä etupäässä Guinean Beylan ja Kérouanén prefektuureissa sekä noin 40 000 henkeä Liberiassa. Konja on sanastoltaan ja kieliopiltaan lähellä guineanmaninkaa, mutta eroaa siitä äänteellisesti. Ethnologue lukee konjan osaksi maninkaa. Macentan seudulla puhuttu manja eli manjanka on puolestaan lähellä konjaa.
Kirjakieli

Ennen siirtomaa-aikaa maninkaa kirjoitettiin Guineassa arabialaisin kirjaimin. Maan itsenäistyttyä otettiin käyttöön latinalainen kirjaimisto, jonka vuoden 1984 jälkeen on pääosin korvannut n’ko-kirjaimisto.
Maninkalla on Malissa kansalliskielen status, mutta sillä ei ole kirjoitettua muotoa eikä sitä käytetä kouluopetuksessa. 2000-luvun alussa n’ko levisi Maliin myös bambaran puhujien keskuuteen. N’kon kannattajat pitävät manding- ja eräitä muihinkin mandelaisryhmiin kuuluvia kielimuotoja saman kielen murteina. Todellisuudessa ”n’ko-kielen” normit perustuvat guineanmaninkaan, johon on toisinaan lisätty muiden kielten piirteitä sekä paljon uudissanoja.
N’ko-kirjoitusta kännykässä.
Käytännöllinen syllogismi

Käytännöllinen eli praktinen syllogismi on käytännöllinen päätelmä, joka on esitetty syllogismin muodossa. Sen mukaisesti tarkoituksellinen toiminta tapahtuu niin, että tekijä tavoittelee jotakin, mitä hän haluaa, ja uskoo, ettei saa sitä, ellei tee jotakin. Tällöin toiminta seuraa johtopäätöksenä annetuista premisseistä. Käytännöllinen syllogismi tarjoaa mallin, jolla ihmisen toimintaa voidaan selittää hänen pyrkimyksistään käsin.
Käytännöllisen syllogismin ajatus on peräisin Aristoteleelta, joka käsitteli sitä erityisesti teoksessaan Nikomakhoksen etiikka (kirja VII, luku 3). Aristoteleen mukaan käytännöllisessä päätöksenteossa ja toiminnassa yhdistyvät aistihavainto (aisthesis); järki tai ymmärrys (nous); ja käytännöllinen viisaus (fronesis). Aristoteleen käytännöllisen syllogistiikan kuvaus ei kuitenkaan ole yhtä täsmällinen kuin teoreettisen syllogistiikan kuvaus teoksessa Ensimmäinen analytiikka, ja siitä on erilaisia tulkintoja.
Käytännöllisen syllogismin yleinen muoto

Käytännöllisessä syllogismissa on syllogismin yleisen muodon mukaisesti kaksi premissiä ja johtopäätös. Ensimmäinen premissi, arvopremissi, on ensisijainen premissi, ja osoittaa, että jotain tulisi yleisesti tehdä tai välttää. Aristoteleen mukaan kyseessä oli yleinen käsitys tai arvostelma, joka sanoo, että ”tällaisen ihmisen tulisi tehdä tällainen teko”. Toinen premissi, uskomuspremissi, on toissijainen premissi. Se koskee tosiasioita, ja kertoo, sijoittuuko kulloinkin kyseessä oleva yksittäistapaus arvopremissin alaisuuteen. Aristoteleen mukaan kyseessä oli partikulaarinen käsitys tai arvostelma, joka sanoo, että ”tämä on tällainen teko ja minä olen tällainen ihminen”. Syllogismin johtopäätöksena on itse toiminta.
Positiivinen syllogismi:
Negatiivinen syllogismi:
Esimerkkejä

Positiivinen syllogismi:
Negatiivinen syllogismi:
Käytännöllinen syllogismi ja akrasia

Käytännöllinen syllogismi liittyy Sokrateen opetukseen, jonka mukaan ihminen, joka tietää mikä on oikein, myös toimii oikein. Aristoteles otti etäisyyttä tähän ajatteluun, ja pyrki selvittämään, miksi ihmiset kuitenkin usein syyllistyvät heikkoluonteisuuteen (akrasia). Jotkut ovat myöhemmin tulkinneet akrasian johtuvan siitä, että heikkoluonteinen ihminen hairahtuu käytännöllisen syllogismin premisseissä esimerkiksi tietämättömyyttään. Aristoteleen mukaan akrasia oli kuitenkin nimenomaan luonteen heikkoutta, ei tietämättömyyttä.
Erään perinteisen tulkinnan mukaan yksittäistapauksessa halu tehdä jotain voi olla niin voimakas, että se peittää alleen toissijaisen eli uskomuspremissin, vaikka ensisijainen eli arvopremissi käskeekin olemaan tekemättä kyseistä asiaa. Tällöin esimerkiksi henkilö, joka on päättänyt lopettaa tupakoinnin, voi kuitenkin yksittäistapauksissa (myös toistuvasti) langeta savukkeeseen. Aristoteleen mukaan ei kuitenkaan ollut mahdollista, että henkilö valitsisi tietoisesti toisin kuin mitä järki suosittaa.
Kirjallisuus

Aristoteles: Eläinten liikkeestä luku 7 (701a6-37)
Aristoteles: Nikomakhoksen etiikka kirja VII, luku 3 (1147a25-30)
Aristoteles: Sielusta kirja III, luku 11 (434a15-20)
Käytettävyys

Perustason esimerkki käyttöliittymän suunnittelemisesta käytettävyydeltään paremmaksi.
Käytettävyys (engl. usability) on apuvälineen tai muun valmistetun esineen, palvelun tai ympäristön helppokäyttöisyyttä tietyn tavoitteen saavuttamiseksi. Käytettävyydellä voidaan myös viitata helppokäyttöisyyttä mittaaviin menetelmiin sekä oppiin niistä periaatteista joita soveltamalla tuotteesta, palvelusta tai ympäristöstä saadaan helppokäyttöisempi.
Ihmisen ja koneen välisessä vuorovaikutuksessa käytettävyydellä viitataan yleensä tietokoneohjelmiston tai verkkosivun helppokäyttöisyyteen.
Käytettävyydellä (engl. availability) voidaan myös viitata aikaan, jonka laitteet kuten palvelimet ja paperikoneet ovat käytössä.
Käytettävyys (availability)

Tuotantoympäristöissä käytettävyydellä tarkoitetaan yleensä järjestelmien teknistä toimivuutta ja toimivuusastetta. Toinen tästä yleisesti käytetty termi on saatavuus. Monissa organisaatioissa käytettävyys-termin käyttöä saatavuudesta on alettu välttää, jottei se sekoittuisi käyttäjäkokemuksen yhteydessä käytettyyn termiin, ks. artikkelin alku.
Saatavuudella viitataan siihen, kuinka suuren osan vuorokaudesta järjestelmä on toiminnassa ja käyttäjien saatavilla. Esimerkiksi jonkun järjestelmän saatavuus voi olla 99%, jolla tarkoitetaan sitä, että järjestelmä on ollut toimintakykyinen 99% ajasta. ITIL-sanaston suomenkielinen versio  liittää saatavuuteen myös luotettavuuden, ylläpidettävyyden, huoltovarmuuden, suorituskyvyn ja turvallisuuden.
Teknisissä standardeissa (esimerkiksi PSK 6201) käytettävyydellä (availability) tarkoitetaan vain käytettävyyttä ajan suhteen. Saatavuus-termin käyttäminen esimerkiksi paperikoneen tai robottijärjestelmän toiminta-asteen suhteen johtaa väärinkäsityksiin, koska robottijärjestelmän saatavuus käsitetään kuvaamaan kyseisen järjestelmän hankinnan vaikeutta. Käytettävyys-termi käsitettynä toimintakuntona ajan suhteen on tuhansissa tuotantokapasiteetin kauppasopimuksissa määritelty laskukaavojen tarkkuudella, koska monet sopimussakot ovat perustuneet siihen.
Käytettävyyden toisen merkityksen (usability), tullessa yhä merkittävämmäksi on ehdotettu otettavaksi käyttöön myös termi aikakäytettävyys kuvaamaan käytettävyyttä ajan suhteen. Olennaista tässä terminologiaviidakossa olisikin olla sekoittamatta merkityksiä keskenään. Jos sekoittumisen vaara on ilmeinen, kannattaa englanninkieliset vastineet liittää mukaan kuvaukseen tai käyttää termiselityksiä.
Kirjallisuutta

Sinkkonen, Irmeli ym.: Käytettävyyden psykologia.  (3. uudistettu painos)  Helsinki:  Edita, IT Press, 2006.  ISBN 951-37-4643-7
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Open Directory on listannut suomenkielisiä käytettävyyslinkkejä (Arkistoitu – Internet Archive).
Käytettävyysosaamisyhteisö (Arkistoitu – Internet Archive)
Mantelihapero

| Mantelihapero |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Haperot Russula
Laji::  integra
Kaksiosainen nimi
 Russula integra  Quél. 
Katso myös
   Mantelihapero Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mantelihapero (Russula integra) on kupera tai laakealakkinen haperolaji. Sienen lakki on lähes tahmea ja väriltään viinin- tai tummanpunainen ja keskeltä musta. Heltat ovat valkeat ja vanhemmiten kellertyvät. Jalka on valkea ja vanhempana tyvestä keltalaikkuinen. Malto on valkeaa ja maku on mieto. Sieni kasvaa havumetsissä kalkkimailla harvakseltaan Etelä-Suomessa. Laji on hyvä ruokasieni.
Mannoosifosfaatti-isomeraasi

Malli Bacillus subtilis-bakteerin mannoosifosfaatti-isomeraasin rakenteesta
Mannoosifosfaatti-isomeraasi eli fosfomannoosi-isomeraasi on entsyymi, joka katalysoi mannoosi-6-fosfaatin reversiibeliä isomeroitumista fruktoosi-6-fosfaatiksi. Entsyymi osallistuu sokeriaineenvaihduntaan ja muun muassa polysakkaridien biosynteesiin. Mannoosifosfaatti-isomeraasin EC-numero on EC 5.3.1.8.
Toiminta

Mannoosifosfaatti-isomeraasi on monomeeri ja kooltaan noin 45 kDa. Entsyymi tarvitsee toimiakseen kofaktorikseen sinkki-ionin. Isomeroituminen tapahtuu enediolin kautta, joka muodostuu mannoosi-6-fosfaatista kahden deprotonoinnin ja rengasrakenteen aukeamisen seurauksena. Sinkki koordinoituu substraatin kanssa ja aktivoi välituotteen muodostumista.
Entsyymin inhibiittoreita ovat muun muassa erytroosi-4-fosfaatti ja mannitoli-1-fosfaatti. Autosomaalisesti ja resessiivisesti periytyvä mutaatio aiheuttaa toimivan entsyymin tuotannon vähäistä määrää, mikä voi aiheuttaa muun muassa hypoglykemiaa. Puutostilaa hoidetaan mannoosilla.
Karkea mekanismi mannoosifosfaatti-isomeraasin katalysoimalla reaktiolla. Kaavioissa näkyy enediolivälituote
Käyttäytymistaloustiede

Käyttäytymistaloustiede tai behavioristinen taloustiede on taloustieteen tutkimussuunta, jossa tutkitaan psykologisten, sosiaalisten, kognitiivisten sekä tunneperäisten tekijöiden vaikutusta ihmisten ja instituutioiden taloudelliseen päätöksentekoon sekä niiden seurauksia markkinoihin ja resurssien jakoon.
Vaikka ihminen pyrkisikin toimimaan perinteisen rahoitusteorian mukaisesti ”täysin rationaalisesti”, siitä huolimatta behavioristisen rahoituksen näkökulmasta sijoittajien toimintaa, käyttäytymistä ja ajattelua ohjaavatkin erilaiset kognitiot ja tunteet. Tämän vuoksi käyttäytymistieteellisessä taloustutkimuksessa ollaankin irrationaalisuuden tutkimisen sijaan tyypillisesti kiinnostuneempia taloudellisten toimijoiden rationaalisen päätöksenteon rajoista sekä siitä, miten erilaiset heuristiikat ja kognitiiviset vinoumat vaikuttavat sijoittajien päätöksentekoon.
Etenkin prospektiteoria on onnistunut selittämään inhimillisten taloudellisten toimijoiden käyttäytymistä epävarmuuden vallitessa ja yhdistämään psykologiset vaikuttimet rahoitusteorian perusteisiin. Ihmiset eivät prospektiteorian mukaan kykene johdonmukaisesti arvottamaan riskikorjattuja tuottoja perinteisen rahoitusteorian mukaisesti ”täysin rationaalisesti”, vaan heidän ajatteluaan sumentavat tappioiden pelko sekä toiveajattelu. Käyttäytymistieteelliset mallit sisältävätkin usein näkökulmia psykologiasta, neurotieteistä sekä mikrotaloustieteestä.
Tyypillinen käyttäytymistaloustieteellisen tutkimuksen koetilanne on sellainen, että koehenkilöt pannaan laboratoriossa pelaamaan tiettyä peliä – esimerkiksi ultimatum-peliä, diktaattoripeliä, julkishyödykepeliä tai vangin dilemmaa. Sitten mitataan, missä määrin koehenkilöiden käyttäytyminen poikkeaa rationaalisen valinnan teorian mukaisesta ennustetusta käyttäytymisestä.
Behavioristinen rahoitus

Behavioristinen tai behavioraalinen rahoitus (engl. behavioral finance) on käyttäytymistaloustieteeseen läheisesti liittyvä tutkimusala, joka pyrkii tarjoamaan psykologisia ja kognitiivisia selityksiä erilaisiin rahoitusmarkkinoilla esiintyviin anomalioihin. Behavioristisen rahoituksen tutkimusasetelma pyrkii huomioimaan sen, ettei ihminen kykene tietokoneen tavoin toistamaan täysin rationaalista päätöksentekoa. Vastoin rahoituksen akateemisen tutkimuksen valtavirtanäkemystä, markkinoiden tehokkuuden koulukuntaa, behavioristinen rahoitus näkee, että sijoittajien järkevistä pyrkimyksistä huolimatta heidän rationaalisuutensa on parhaimmillaankin rajallista.
Käyttäytymistaloustieteen kehittäjiä

Dan Ariely
Colin Camerer
Ernst Fehr
Daniel Kahneman
David Laibson
George Loewenstein
Matthew Rabin
Herbert Simon
Paul Slovic
Cass Sunstein
Richard Thaler
Amos Tversky
Kirjallisuutta

Herbert Gintis, Samuel Bowles, Robert Boyd, Ernst Fehr, ed., ”Moral Sentiments and Material Interests: The Foundations of Cooperation in Economic Life”. The MIT Press, Cambridge 2005.
Rabin, Matthew: ”Psychology and Economics”. Journal of Economic Literature 36(1), 1998, s. 11–46. Ks. EBSCO tai JSTOR.
Frey, Bruno S. & Eichenberger, Reiner: ”Economic Incentives Transform Psychological Anomalies”. Journal of Economic Behavior and Organization 23(2), 1994, s. 215–234.
Goldstein, Daniel G. & Gigerenzer, Gerd: ”Models of Ecological Rationality: The Recognition Heuristic”. Psychological Review 109(1), 2002, s. 75–90.
Cohen, Jonathan D.: ”The Vulcanization of the Human Brain: A Neural Perspective on Interactions Between Cognition and Emotion”. Journal of Economic Perspectives 19(4), 2005, s. 3–24.
Kanazawa, Satoshi: ”Social Sciences are Branches of Biology”. Socio-Economic Review 2, 2004, s. 371–390.
Shiller, Robert. J.: ”Human Behavior and the Efficiency of the Financial System”. Kirjassa Handbook of Macroeconomics, osa 1C, toim. John B. Taylor & Michael Woodford. Elsevier, Amsterdam 1999.
Diamond, Peter & Vartiainen, Hannu: ”Behavioral Economics and Its Applications”. Princeton University Press, 2007.
Thaler, Richard H.: Väärin käyttäytyminen. Käyttäytymistaloustieteen synty.  ((Misbehaving: The Making of Behavioural Economics, 2015.) Suomentanut Kimmo Pietiläinen)  Helsinki:  Terra cognita, 2015.  ISBN 978-952-5697-74-2
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Käyttäytymistaloustiede Wikimedia Commonsissa
Behavioristiseen rahoitukseen keskittyneen Internet-sivun luettelo erilaisista anomalioista ja ilmiöistä (englanniksi)
The Psy-Fi -blogin listaus käyttäytymistieteellisistä vinoumista (englanniksi)
Mannitoli

| Mannitoli |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (2R,3R,4R,5R)-heksaani-1,2,3,4,5,6-heksoli
CAS-numero:  69-65-8
PubChem CID:  6251
SMILES:  C(C(C(C(C(CO)O)O)O)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H8(OH)6
Moolimassa:  182,172 g/mol
Sulamispiste:  167–170 °C
Kiehumispiste:  295 °C
Tiheys:  1,52 g/cm3
Liukoisuus veteen:  21,6 g/l (25 °C)
Mannitoli (C6H8(OH)6, HOCH2(CHOH)4CH2OH) on sokerialkoholi. Luonnossa sitä on esimerkiksi mannasaarnen (Fraxinus ornus) mahlassa, levissä, sienissä ja hyönteisten kudosnesteessä. Mannitoli liukenee veteen.
Mannitolia käytetään elintarvikkeiden makeutusaineena. Sen E-koodi on E421.
Lääkkeenä sitä ja sen johdoksia käytetään osmoosiin perustuvana nesteenpoistajana eli diureettina. Erityisiä käyttöaiheita ovat aivopaineen nousu, silmänpaineen nousu, munuaisten vajaatoiminta, sydänperäinen keuhkoödeema ja myrkytystilojen hoito.
Mannitoli saattaa aiheuttaa joillekin henkilöille syötynä vatsanväänteitä. Sitä voi olla esimerkiksi ruokasienissä kuten viljellyissä herkkusienissä. Pienet määrät eivät ole yleensä haitallisia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Isvet, käyttöturvallisuustiedote: D-Mannitoli (pdf)
PubChem: Mannitol (englanniksi)
DrugBank: Mannitol (englanniksi)
Human Metabolome Database: Mannitol (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Mannitol (englanniksi)
ChemBlink: D-Mannitol (englanniksi)
Liber Herbarum II: Luettelo mannitolia sisältävistä kasveista (englanniksi)
Milo Manara

Milo Manara vuonna 2008.
Maurilio ”Milo” Manara (s. 12. syyskuuta 1945) on italialainen sarjakuvataiteilija (käsikirjoittaja ja piirtäjä), joka tunnetaan parhaiten sarjojensa eroottisuudesta, jopa pornografisuudesta.
Manara syntyi Lusonissa, Etelä-Tirolissa. Hän opiskeli arkkitehtuuria ja maalausta ja teki ensimmäisen sarjakuvansa vuonna 1969. Manaran sarjakuvat sisältävät usein kauniita naisia fantasianomaisissa eroottisissa tilanteissa, joihin liittyy usein myös nöyryyttämisen ja sadomasokismin kaltaisia asioita.
Manaran suomennetut teokset > Giuseppe Bergman -sarja

HP ja Giuseppe Bergman.  ((HP et Giuseppe Bergman, 1979.) Kansinimeke: Se suuri seikkailu. Suom. Lauri Narinen)  Tampere:  Semic, 1990.  ISBN 951-876-175-2
Vihan päivä 1.  ((Jour de colère.) Suom. Lauri Narinen)  Tampere:  Semic, 1990.  ISBN 951-876-178-7
Vihan päivä 2.  ((Jour de colère.) Suom. Lauri Narinen)  Tampere:  Semic, 1990.  ISBN 951-876-179-5
Untako vain: Giuseppe Bergmanin intialaiset seikkailut.  ((Sognare forse... (Le avventure asiatiche di Giuseppe Bergman), 1986.) Suom. Lauri Narinen)  Tampere:  Kustannus Carlsen, 1989.  ISBN 951-876-139-6
Giuseppe Bergmanin odysseia.  ((L’odyssée de Giuseppe Bergman, 2004.) Ranskasta suom. Marja Luoma)  Helsinki:  Jalava, 2005.  ISBN 951-887-346-1
Manaran suomennetut teokset > Click!-sarja

Click!.  ((Un giuoco, 1983.) Suom. Juhani Tolvanen)  Tampere:  Good fellows, 1991.  ISBN 951-96265-0-6
Click! 2–1992 / The Good Fellows Ky -- (62 s. mv)
Click! 3–1995 / The Good Fellows Ky -- (68 s. mv)
Click 4–2002 / Jalava -- (52 s. mv)