stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sähkön ja elektroniikan historia
Viihde-elektroniikan kehitys > Radio ja TV

1800-luvun lopulla keksitty radio johti yleisradiotoimintaan 1920-luvulta lähtien. Suomen Yleisradio perustettiin vuonna 1926. Radiolähetykset alkoivat AM-modulaatioon perustuen. 1930-luvulla keksitty FM-modulaatio alkoi tulla käyttöön ULA-taajuuksilla 1940-luvulta lähtien ja äänenlaatu parani merkittävästi. Suomessa ULA-lähetykset aloitettiin vuonna 1953. Myöhemmin FM-lähetyksissä otettiin käyttöön stereoääni. Suomessa stereofoniset lähetykset alkoivat vuonna 1967. Radiolähetyksiä ei ole digitalisoitu laajasti 2000-luvullakaan, koska FM-lähetysten äänenlaatu on moniin tarkoituksiin riittävä.
1920-luvulla keksittiin televisio ja laajempaa julkista tv-lähetystoimintaa on ollut 1950-luvulta lähtien. Suomessa kokeilulähetykset aloitettiin vuonna 1955. Alkuaikoina televisiokuva oli mustavalkoinen ja väritelevisiota kehitettiin 1940-luvulta lähtien. Värillisen TV-kuvan lähettämiseksi USA:ssa kehitettiin 1950-luvulla NTSC-järjestelmä ja Euroopassa 1960-luvulla PAL-järjestelmä. Vuonna 1969 Yleisradio aloitti tv-ohjelmien lähettämisen Suomessa värillisinä. Stereoääni tuli televisioon 1980-luvulla.
Laajemmilla alueilla lähetystoiminta aloitettiin maanpäällisillä antenniverkoilla, mutta jo varhaisessa vaiheessa käytettiin tiheään rakennetuissa kaupungeissa kaapelitelevisiota tv-signaalin etenemisongelmien takia rakennusten välissä. Satelliitteja on käytetty 1960-luvulta lähtien tv-ohjelmien välittämiseen ympäri maailmaa, mutta suoraan koteihin tv-signaalia lähettäviä satelliitteja alkoi tulla käyttöön 1980-luvulla.
Radio ja TV-toiminta aloitetaan 1900-luvun alussa kehitettyyn elektroniputkeen perustuen. Myöhemmin laitteisiin tulivat käyttöön transistorit ja mikropiirit. 2000-luvun alussa televisio digitalisoituu: tuli digitaalitelevisio, jonka katsomiseen käytetään digisovitinta tai digitaalista TV-vastaanotinta. Suomessa digitaalinen maanpäällinen lähetystoiminta alkoi vuonna 2007.
Viihde-elektroniikan kehitys > Musiikin tallennus ja toisto

Vinyylilevyjä toistava levysoitin on kehitetty 1930-luvulla täysin mekaanisesta gramofonilevyjä soittavasta gramofonista. Stereo-äänilevyt keksittiin jo 1930-luvulla mutta ne yleistyivät vasta 1960-luvulla. Levysoittimella ei pystynyt itse tallentamaan ääntä, vaan levyt piti aina ostaa.
Äänen tallentamiseen ja toistamiseen kehitettiin magnetofoni. Avokelanauhureita on ollut 1930-luvulta lähtien ja 1963 julkaistiin C-kasetti. C-kasettinauhurit olivat aluksi usein monofonisia, mutta myöhemmin niistä tuli yleisesti stereofonisia.
Musiikin toisto digitalisoitui 1980-luvulla CD-levyjen ja -soitinten tullessa markkinoille ja nopeasti yleiseen käyttöön. Aikaisemminkin oli ollut digitaalisia nauhureita, mutta ne olivat harvinaisia. Erilaiset mediasoittimet – yleisenä tyyppinä MP3-soitin – tulivat käyttöön 1990-luvulta lähtien musiikin toistossa.
Viihde-elektroniikan kehitys > Videon tallennus ja toisto

Kömpelöitä, kalliita ja harvinaisia avokelanauhureita on ollut 1960-luvulta lähtien videon tallennukseen. Ne eivät kuitenkaan koskaan tulleet kotikäyttöön. Kasetteja käyttävät videonauhurit tulivat 1970-luvulla: Betamax julkaistiin 1975, VHS 1976 ja Video 2000 1979. Näistä VHS vakiintui kotikäyttöön 1980-luvulle tultaessa ja sitä käytettiin 2000-luvun alkuun asti, jolloin uudet digitaaliset videon tallennustavat syrjäyttivät muutamassa vuodessa videonauhurit.
Myöhemmin videon tallennus digitalisoituu: harvinainen Laserdisc-tekniikka suunniteltiin 1970-luvulla, 1990-luvulla video-CD tuli videon tallennukseen (pakattu video) ja DVD-video yleistyi 1990-luvun lopussa (formaatti julkistettiin 1995). Mediasoitin sekä tallentava digisovitin ovat tulleet käyttöön 2000-luvulla digitaalisen videon tallennuslaitteiksi.
Viihde-elektroniikan kehitys > Elektroniikka kuvaamisessa

1960-luvulta lähtien elektroniset toiminnot alkoivat tulla filmikameroihin. Elektroniikan avulla toteutettiin mm. valotusmittari ja valotusautomatiikka sekä elektroninen salamalaite. Digitaalikameroita perustuen CCD-kennoon ja CMOS-kennoon on ollut 1990-luvulta lähtien.
TV-kamerat toimivat aluksi vidicon-putkilla ja myöhemmin CCD-kennoilla. Kotikäyttöiset videokamerat tulivat 1970-luvulla perustuen aluksi lähinnä VHS-nauhoitukseen. Myöhemmin tulivat digitaaliset videokamerat, jotka tallensivat nauhoille, levyille tai muistikorteille.
Viihde-elektroniikan kehitys > Elektroniset pelit

TV-pelejä ja pelikonsoleita on ollut 1970-luvulta lähtien. Ensin niitä oli kolikkoautomaatteina ja sitten myös kotikoneina. 1971 julkaistu Computer Space oli ensimmäinen sarjatuotettu ja kaupallinen videopeli. Tietokonepelit yleistyivät kotitietokoneiden käytön alkaessa 1980-luvulla, esim. yleiselle Commodore 64 -tietokoneelle oli paljon pelejä.
Tieteelliset käyttökohteet ja erikoissovellukset > Elektroniikka lääketieteellisessä tekniikassa

Elektroniikkaa on käytetty lääketieteellisissä analyysilaitteissa ja hoitomenetelmissä kuten:
Sähköšokkihoito tuli käyttöön mielisairauksiin liittyen 1930-luvulla
Defibrillaattori – 1940-luvulla periaate, kannettavia tasajännitetoimisia versioita 1960-luvulta lähtien
Transistoroitu kuulolaite vuonna 1952
Sydämentahdistin 1950-luvulla
Elektroninen verenpainemittari ja elektroninen kuumemittari
Sydänsähkökäyrän eli EKG:n ja aivosähkökäyrän eli EEG:n mittaus
Kuvantamislaitteet (lääketieteellinen kuvantaminen):
Röntgen-kuvaus vuonna 1895
Ultraäänikuvaus 1950-luvulta lähtien
Tietokonekerroskuvaus
Magneettikuvaus ja toiminnallinen magneettikuvaus
Positroniemissiotomografia (PET-kuvaus)
Sädehoitolaitteet
Tieteelliset käyttökohteet ja erikoissovellukset > Elektroniikka avaruustekniikassa

Avaruustekniikassa kuten satelliiteissa, avaruusluotaimissa, avaruusasemissa ja kuuraketeissa ohjaus ja kommunikaatio on perustunut elektroniikkaan.
Satelliitteja on ollut 1950-luvun lopusta alkaen. Myöhemmin niitä on ollut avaruudessa toiminnassa yhtä aikaa satoja ja niitä on käytetty esim. tietoliikenteeseen, sään tarkkailuun ja paikannusjärjestelmiin. Satelliitteja alettiin käyttää paikannukseen: GPS tuli siviilikäyttöön 1980-luvun puolivälissä ja tarkkana versiona vuonna 2000.
Avaruusluotaimia on lähetetty 1960-luvulta lähtien eri puolille aurinkokuntaamme ja sen ulkopuolellekin.
Avaruudessa maata kiertäviä miehitettyjä avaruusasemia on ollut 1970-luvulta lähtien.
USA teki miehitettyjä kuulentoja vuosina 1969–1972 (Apollo-avaruusohjelma).
Tieteelliset käyttökohteet ja erikoissovellukset > Elektroniikka sotatekniikassa

Tutkaa on kehitetty voimakkaasti etenkin toisen maailmansodan aikana
Elektroninen sodankäynti
Viestijärjestelmät, sotilasradiot
Ohjusjärjestelmät
Tiedustelulennokki ja UAV
Avaruustekniikka – tietoliikenne, paikannus ja rakettitekniikka – on liittynyt läheisesti sotatekniikkaan.
Tieteelliset käyttökohteet ja erikoissovellukset > Elektroniikka tieteellisissä tutkimusvälineissä

Elektroniikka on ollut keskeisenä osana viime vuosikymmenien tieteellisissä mittaus- ja analyysilaitteissa. Tällaisia elektroniikkaa sisältäviä laitteita ovat esim.:
Uudemmat mikroskooppi-tyypit: elektronimikroskooppi, tunnelointimikroskooppi, atomivoimamikroskooppi
Säätutka
Radioteleskooppi ja uudemmat tähtikaukoputket
DNA-sekvensseri 1980-luvun lopulla
Hiukkaskiihdytin
Lähes kaikki tarkat perussuureidenkin mittalaitteet – esim. vaa'at ja kellot – sisältävät nykyään elektroniikkaa.
Elektroniikan valmistustekniikan kehitys

Piirilevy 1950-luvulta lähtien
Aaltojuotos
Pintaliitostekniikka 1980-luvulta lähtien
Pastajuotos
Lyijytön juotos käyttöön 2000-luvun alussa ympäristösyistä
Käsiladonta ja automaattiset ladontakoneet
Mikropiirit 1960-luvun puolivälistä lähtien
BGA-kotelot 1990-luvun alussa
Aktiiviset elektroniikkakomponentit vuosikymmenittäin

| Vuosikymmen | Komponentit – niiden koko ja toimintanopeus | Piirejä ja komponenteista rakennettuja laitteita |
| --- | --- | --- |
| 1900 | Elektroniputki keksittiin vuonna 1906. |  |
1910: 
| 1920 |  | Putkiradiolähetin ja putkiradiovastaanotin |
1930: 
| 1940 | Transistori keksittiin 1947. Bipolaarinen liitostransistori keksittiin 1948. Kanavatransistori saatiin toimimaan vuonna 1959. |  |
| 1950 | Mikropiiri (integroitu piiri) keksittiin 1958. Käytännöllinen mikropiiri keksittiin vuonna 1959. | Ensimmäinen transistoroitu tuote, kuulokoje Sonotone, tuli markkinoille 1952. Ensimmäinen transistoriradio, Regency TR-1, tuli markkinoille 1954. |
| 1960 | Eristehilatransistori MOSFET, joka on digitaalitekniikan perustana, keksittiin 1960. Samaan koteloon laitettiin monia transistoreja ja muita komponentteja: mikropiirit alkoivat kehittyä. | Monoliittiset operaatiovahvistimet μA702 1963 ja μA741 1968. 1 kbit muistipiiri Inteliltä 1969. |
| 1970 | Mikroprosessorit alkoivat kehittyä. Toimintataajuus muutamia megahertsejä. Kymmenien kilobittien muistipiirejä. | Intel 4004-mikroprosessori 1971. EPROM 1971. |
| 1980 | Prosessoreissa satoja tuhansia transistoreja yhdellä piirillä ja toimintataajuus kymmeniä megahertsejä. Megabittien muistipiirejä. | Flash-muistit. Intel 486:ssa yli miljoona transistoria 1989. IBM PC 1981, kotitietokoneita. |
| 1990 | Prosessoreissa miljoonia transistoreja ja toimintataajuus satoja megahertsejä. Sadan megabitin RAM-piirejä. |  |
| 2000 | Prosessoreissa kymmeniä miljoonia transistoreja ja toimintataajuus useita gigahertsejä. Gigabittien muistipiirejä. |  |
| 2010 | Suurimmissa prosessoreissa yli miljardi transistoria. |  |
Kirjallisuutta

Lindell, Ismo: Sähkön pitkä historia.  Gaudemus, 2009.  ISBN 978-951-672-358-0
Lehto, Arto: Radioaaltojen maailma.  Otatieto, 2006.  ISBN 951-672-350-0
Vartiainen, Juha O.: Sähkön vuosisata.  Alfamer, 2014.  ISBN 978-952-472-202-5
Paavola, Martti: Sähkötekniikan oppikirja.  WSOY, 1936.
Aiheesta muualla

Birth of electricity and electrostatics Istituto e Museo di Storia della Scienza:n sivusto.
Peter Robin Morris: A History of the World Semiconductor Industry. The Institution of Engineering and Technology 1990 ISBN 9780863412271
Benjamin Franklin oli merkittävä sähkön tutkija.
Skotlantilainen James Clerk Maxwell, kuuluisa 1800-luvulla elänyt fyysikko.
Edison ja fonografi vuonna 1878.
Edisonin hehkulamppu vuodelta 1879
Commodore 64
Ruotsalainen automaattivalintainen Ericsson-puhelinkone vuodelta 1939.
Televisio 1950-luvulta.
VHS-kasetti
Kotitietokoneen läpijuotettu piirilevy 1980-luvulta
Multia

| Multia |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  62°24′30″N, 024°47′40″E
Maakunta:  Keski-Suomen maakunta
Seutukunta:  Keuruun seutukunta
Kuntanumero:  495
Hallinnollinen keskus:  Multian kirkonkylä
Perustettu:  1868
Kuntaliitokset:  Osa Ähtäriin (1923)
Kokonaispinta-ala:  765,63 km² 152:nneksi suurin 2022 
– maa:  733,24 km²
– sisävesi:  32,39 km²
Väkiluku:  1 391 280:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  1,90 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  13,7 %
– 15–64-v.:  50,6 %
– yli 64-v.:  35,6 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  97,2 %
– ruotsinkielisiä:  0,3 %
– muut:  2,5 %
Kunnallisvero:  9,8 % 46:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Katri Lehti
Hallituksen puheenjohtaja:  Elisa Murtomäki
Kunnanvaltuusto:  17 paikkaa
– puheenjohtaja:  Seppo Lampinen
  2021–2025   • Kesk.   • SDP   • PS   • Kok.   • Vas.:   8 3 2 2 2
multia.fi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Multian kirkko.
Multia (epävirallinen ruotsinkielinen nimi Muldia) on Suomen kunta, joka sijaitsee Keski-Suomen maakunnassa. Kunnassa asuu noin 1 400 ihmistä, ja sen asukastiheys on pienimpiä Kokkola–Nurmes-linjan eteläpuolisista kunnista.
Multia sijaitsee Keski-Suomen länsiosassa Suomenselän eteläosassa 60 kilometrin päässä Jyväskylästä.
Maantiede

Multia sijaitsee Pohjanmaan ja Keski-Suomen välisellä metsäisellä vedenjakajalla, ja kunnan alueella on keskisen Suomen korkein kohta Kiiskilänmäki. Multian järviä ovat muiden muassa Sinervä, Uuranjärvi, Tarhapäänjärvi, Termitty, Iso Liesijärvi, Sahrajärvi, Uitamonjärvi ja Iso Palojärvi.
Multian naapurikunnat ovat Keuruu, Petäjävesi, Saarijärvi, Uurainen ja Ähtäri. Vuoteen 2009 saakka naapurikuntiin kuului Saarijärveen liitetty Pylkönmäki.
Multian Natura-alueita ovat Maaherransuo, Housukosken alue, Joensuonkangas, Karjovuori, Koivulahti, Lampuodinsuo, Valkeisenjärvi–Särkilampi–Utusuo, Vesilahdensuo–Kurkisuo, vanhaa metsää kasvava Myllyvuori–Vilhusenmäki sekä Kulhanvuoren alue, joka on Keski-Suomen korkeimpia alueita. Itse Kulhanvuori on Saarijärven puolella.
Multia jakaantuu maisemallisesti kahteen eri osaan: kunnan pohjoispuoli kuuluu Suomenselän metsäylänköön, jossa vesistöjä on hyvin vähän. Niinpä maasto on lähes kokonaan karua metsäseutua. Alueella ei ole myöskään yhdistäviä vesireittejä, jonka takia alue on jäänyt esihistoriallisista ajoista lähtien välivyöhykkeeksi, jossa ihmisen toimintaa näkyy vähän. Asutus on aina ollut harvaa ja sijoittunut moreenista muodostuneille mäille. Karu ja soinen maasto on rajoittanut maankäyttöä ja asutuksen leviämistä. Kunnan eteläinen osa kuuluu maisemallisesti Keurusseudun mäkiseen viljely- ja järvimaahan. Alue on vaihtelevaa mäkimaata, jossa vuorottelevat kalliot, moreenikasaumat, harjujaksot, järvet, joet sekä lammet, metsät ja suot. Vesistöjen väliin jää kumpuilevaa metsämaata, jossa enimmäkseen on metsiä ja soita. Paikoin alueella on tyypillistä mäkiasutusta.
Maantiede > Kylät

Haarajärvi, Isojärvi, Karhila, Kirkonkylä, Kopola, Linna-Peurala, Nikaranperä, Pirttiperä, Sahrajärvi, Sinervämäki, Tarhapää, Vehkoo, Väätäiskylä. Kuntakeskus sijaitsee Sinerväjärven rannalla.
Maantiede > Taajamat

Vuoden 2017 lopussa Multialla oli 1 636 asukasta, joista 743 asui taajamassa, 875 haja-asutusalueilla ja 18:n asuinpaikat eivät olleet tiedossa. Multian taajama-aste on 45,9 %. Kunnassa on vain yksi taajama, Multian kirkonkylä.
Historiaa

Multian Lovisa Charlottan kirkko valmistui 1796. Kirkko on saanut nimensä samana vuonna valtaistuimelle nousseen Ruotsin kuninkaan Kustaa IV Aadolfin lyhytaikaisen kihlatun mukaan. Lovisa Charlotta oli Mecklenburg-Schwerinin prinsessa. Multia kuului tuolloin Keuruun kirkkoherrankuntaan. Kirkko uusittiin perusteellisesti vuonna 1900. Vuonna 1831 Multia sai kappeliseurakunnan oikeudet. Itsenäistymisajatus pantiin alulle 10.10.1858 pidetyssä kappelikokouksessa. Pitkä itsenäistymisprosessi Keuruun kunnasta saatiin päätökseen 1898, jolloin Multia sai oman kunnallishallintonsa. Kansakoulu aloitti toimintansa Multialla 1880, ja ensimmäinen kyläkoulu perustettiin Sahrajärven kylälle 1897.
Multian väkiluku kasvoi voimakkaasti 1700- ja 1800-luvuilla. Vuonna 1860 väkiluku oli 2 226, vuoden 1917 lopulla 4 125. 1900-luvun puolivälissä asukkaita oli noin 4 400. Syrjäkylien autioituminen alkoi 1960-luvulla.
Hallinto

Multian kunnanjohtajana on toiminut Arto Kummala vuodesta 2021. Syyskuusta 2018 heinäkuuhun 2021 kunnanjohtajana toimi Noora Pajari. Vuosina 2013–2018 kunnanjohtaja oli Erkki Pyökkimies.
Kunnanvaltuustossa on 17 paikkaa, joista kahdeksan on keskustan hallussa kaudella 2021–2025. Valtuuston puheenjohtajana toimii Seppo Lampinen.
Talous

Vuonna 2015 kunnassa oli 597 työpaikkaa. Niistä 25 % oli alkutuotannossa (maa-, metsä- ja kalataloudessa), 47 % palveluissa ja 25 % jalostuksessa. Alkutuotannon osuus oli paljon suurempi kuin koko maassa keskimäärin (3 %), ja palvelun osuus oli vastaavasti pienempi kuin koko maassa (75 %). Kunnan tuloveroprosentti vuonna 2022 oli 22,00%, ev. lut. seurakunnan veroprosentti 1,80% ja ortodoksisen seurakunnan veroprosentti 1,95%.
Vuonna 2016 eniten yhteisöveroa maksaneet yritykset olivat Multian Osuuspankki ja kaksi koneellista puunkorjuuta tekevää yritystä, Metsä-Multia ja Veljekset Lehtomäki.
Väestönkehitys

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty kunnan väestönkehitys viiden vuoden välein vuodesta 1980 lähtien. Käytetty aluejako on 1.1.2017 tilanteen mukainen.
| Multian väestönkehitys 1980–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1980 | 1980 |    | 2 633 | 2 633 |
| 1985 | 1985 |    | 2 528 | 2 528 |
| 1990 | 1990 |    | 2 407 | 2 407 |
| 1995 | 1995 |    | 2 229 | 2 229 |
| 2000 | 2000 |    | 2 153 | 2 153 |
| 2005 | 2005 |    | 2 020 | 2 020 |
| 2010 | 2010 |    | 1 890 | 1 890 |
| 2015 | 2015 |    | 1 710 | 1 710 |
| 2020 | 2020 |    | 1 563 | 1 563 |
Lähde: Tilastokeskus.
Seurakunnat

Vuoden 2018 aluejaon mukaan Multialla on seuraavat Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnat:
Multian seurakunta
Vuoden 2022 alusta Multian seurakunta yhdistyi Keuruun seurakuntaan siten, että uusi Keuruun seurakunta käsittää Multian kunnan ja Keuruun kaupungin.
Suomen ortodoksisen kirkon seurakunnista Multian alueella toimii Jyväskylän ortodoksinen seurakunta.
Tapahtumia

Potkukelkkailun MM-kilpailut järjestetään vuosittain helmi–maaliskuussa. Kilpailuun saapuu osanottajia useasta maasta.
Kulttuuri- ja viihdetapahtuma Multiaista Satoa on järjestetty vuosittain heinäkuun lopulla vuodesta 1998 alkaen. Tapahtuman järjestää Multiaista Satoa ry.
Palvelut

Multian keskustassa sijaitsee Sinervän koulukeskus, joka sisältää ala- ja yläasteen.
Sosiaali-, terveys ja pelastustoimen palvelut tuottaa Keski-Suomen hyvinvointialue. Sen Multian terveysasemalla toimii lääkärin ja hoitajan vastaanotto, neuvola sekä hammashoitola.
Ruokakulttuuri

Multian pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla hilipulouta eli silakkalaatikko ja lakkasoppa.
Tunnettuja multialaisia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hilja Aaltonen, evankelista ja runoilija  Arvo Ahonen, kansanedustaja  Anita Erämies, korkeushyppääjä  Hannu Haahkala, kapellimestari  Timo Hannunen, kuvanveistäjä  Päivi Heikinheimo, mezzosopraano  Niilo ja Valto Karhumäki, lentäjäveljekset  |  Urho Karhumäki, kirjailija, olympiavoittaja  Mirja Kierros, olympiahiihtäjä  Veikko Koppinen, kenraali  Varma Lahtinen, näyttelijä  Lauri Oinonen, rovasti, kansanedustaja  Pentti Papinaho, kuvanveistäjä, professori  Maija Pekkanen, pukusuunnittelija  |  Erkki Pohjanheimo, tv-tuottaja, ohjaaja  Jarmo Puskala, elokuvakäsikirjoittaja  Markku Rautonen, toimittaja, kirjailija  Raimo Reinikainen, taidemaalari  Tauno Sipilä, maastohiihtäjä  Reima Viitala, kuoronjohtaja  Taavi Vilhula, kansanedustaja  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Multia Wikimedia Commonsissa
Multian kunnan kotisivut
Multian kylät (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Multia |
| --- | --- | --- |
 Keski-Suomi  Keuruun seutukunta 
| Kylät |  Isojärvi–Kopola  Karhila  Kirkonkylä  Linna–Peurala  Nikaranperä  Sahrajärvi  Tarhapää  Vehkoo  Väätäiskylä  |  |
| n k Keski-Suomen maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Hankasalmi  Joutsa  Jyväskylä  Jämsä  Kannonkoski  Karstula  Keuruu  Kinnula  Kivijärvi  Konnevesi  Kyyjärvi  Laukaa  Luhanka  Multia  Muurame  Petäjävesi  Pihtipudas  Saarijärvi  Toivakka  Uurainen  Viitasaari  Äänekoski 
Entiset kunnat:  Jyväskylän maalaiskunta  Jämsänkoski  Konginkangas  Korpilahti  Koskenpää  Kuorevesi  Leivonmäki  Längelmäki (osa)  Pihlajavesi  Pylkönmäki  Sumiainen  Suolahti  Säynätsalo  Äänekosken maalaiskunta 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland
Talviolympialaiset 2018

Vuoden 2018 talviolympialaiset järjestettiin 8.–25. helmikuuta 2018 Etelä-Korean Pyeongchangissa. Avajaiset järjestettiin 9. helmikuuta.
Etelä-Korea on hakenut aikaisemmin talviolympialaisia vuosille 2010 ja 2014. Olympialaiset ovat ensimmäiset talviolympialaiset Etelä-Koreassa, mutta toiset olympialaiset kaiken kaikkiaan, sillä maan pääkaupungissa Soulissa järjestettiin vuoden 1988 kesäolympialaiset.
3. huhtikuuta 2017 NHL:n johto ilmoitti, että NHL-pelaajat eivät osallistu vuoden 2018 talviolympialaisiin.
Pyeongchangin olympiavalmisteluja varjosti Pohjois-Korean ydinaseohjelman vuoksi kiristynyt maailmanpoliittinen tilanne. Kisojen suorituspaikat sijaitsivat vain vajaan sadan kilometrin päässä Koreoiden rajalta. Vuodenvaihteessa 2017–2018 uhka kuitenkin hälveni, kun Pohjois-Korean johtaja Kim Jong-un yllättäen ilmoitti maansa olevan valmis osallistumaan kisoihin. Pohjoiskorealaiset urheilijat olivat selvittäneet olympiakarsinnat vain pikaluistelussa, mutta Kansainvälinen olympiakomitea myönsi maalle auliisti lisäpaikkoja. Kisoista muodostuikin merkkitapaus Koreoiden välisessä liennytyksessä: maiden urheilijat marssivat yhdessä kisojen avajaisissa ja päättäjäisissä, ja naisten jääkiekkoon koottiin lyhyellä varoitusajalla yhteinen edustusjoukkue. Kisoja saapui seuraamaan Kim Jong-unin sisaren johtama korkean tason valtuuskunta, joka kävi samassa yhteydessä neuvotteluja Etelä-Korean presidentin Moon Jae-inin kanssa.
Valintaprosessi

Pitopaikka päätettiin KOK:n yleiskokouksessa 6. heinäkuuta 2011 Durbanissa, Etelä-Afrikassa. Kilpailujen järjestäjäksi oli kolme hakijaa.
| Äänestystulokset |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kaupunki | Maa | Kierros 1 |  |  |  |
| Pyeongchang |  Etelä-Korea | 63 |  |  |  |
| München |  Saksa | 25 |  |  |  |
| Annecy |  Ranska | 7 |  |  |  |
Lajit

Pyeongchangin talviolympialaisissa 2018 ratkaistiin 102 kultamitalia 15 lajissa.
Alppihiihto
Ampumahiihto
Curling
Freestylehiihto
Jääkiekko
Kaukalopikaluistelu
Lumilautailu
Ohjaskelkkailu
Pikaluistelu
Pohjoismaiset hiihtolajit
Maastohiihto
Mäkihyppy
Yhdistetty
Rattikelkkailu
Skeleton
Taitoluistelu