stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Master of Orion

| Master of Orion |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Simtex
Julkaisija:  Microprose
Jakelija:  Wargaming.net, Steam ja Humble Store
Suunnittelija:  Stephen Barcia
Pelisarja:  Master of Orion
Julkaistu:  1993
Lajityyppi:  vuoropohjainen strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  MS-DOS, Macintosh
Jakelumuoto:  levyke
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Master of Orion (MOO tai MoO) on avaruuteen sijoittuva vuoropohjainen tietokonestrategiapeli, joka julkaistiin vuonna 1993. Pelin julkaisija oli yhdysvaltalainen MicroProse ja kehittäjä Steve Barcian luotsaama Simtex. Pelistä on myös julkaistu kaksi jatko-osaa, Master of Orion II ja Master of Orion III. Wargaming.net osti 2010-luvulla Master of Orionin tavaramerkin ja teki siitä Master of Orion: Conquer the Stars -uusintaversion.
Master of Orion

Master of Orion on 4X-strategiapeli (juontuu englannin kielen sanoista eXplore, eXpand, eXploit, eXterminate – tutki, laajene, hyödynnä, tuhoa), joka sijoittuu ulkoavaruuteen. Peli julkaistiin suositun Civilization-strategiapelin vanavedessä. Pelin toiminnallisuus muokattiin useiden aikaisempien avaruusstrategioiden, kuten Delta Taon Spaceward Ho!:n ja SSI:n Reach for the Starsin, ominaisuuksia mukaillen. Peliä pidetään yhtenä lajityyppinsä parhaista teoksista.
Master of Orionissa pelaajan tavoitteena on saavuttaa galaksin herruus joko voimankäytön tai diplomatian avulla. Pelissä on useita eri rotuja, joiden lajilliset ominaisuudet vaihtelevat ja vaikuttavat siten pelattavuuteen. Pelaajat voivat suunnitella oman avaruuslaivastonsa yksityiskohtia myöten. Pelissä on myös useita satunnaisia tapahtumia, jotka vaikuttavat omalla tavallaan pelin kulkuun. Orionin tähtijärjestelmän valtaaminen tarkoittaa yleensä voimasuhteiden muuttumista siten, että valtaaja voittaa pelin.
Aiheesta muualla

Master of Orion MobyGamesissa (englanniksi)
Näytönkaappauskuva FreeOrionista, Master of Orionin kaltaisesta avoimen lähdekoodin pelistä
Maailmantuska

Romantiikka
Caspar David Friedrich, , 1818.
Pääsuunnat
Romantiikka | Kansallisromantiikka
Muut virtaukset
Düsseldorfin koulukunta | Hudson River -koulukunta |  Goottikulttuuri | Karelianismi
Aiheet
Vastavalistus | Romantiikan musiikki | Pittoreski | Subliimi | Yhtenäistaideteos | Boheemi | Ossianin laulut | Maailmantuska
Teokset
Medusan lautta | Vapaus johtaa kansaa
Tekijät
Ivan Aivazovski | Albert Bierstadt | William Blake | John Constable | Eugène Delacroix | Robert Wilhelm Ekman | Caspar David Friedrich | Henry Fuseli | Théodore Géricault | Francisco de Goya | Aleksander Lauréus | Friedrich Overbeck | Vasili Tropinin | William Turner
Maailmantuska (saks. Weltschmerz) kuvaa henkistä lamaantumista tai ilottomuutta, jonka aiheuttaa todellisen maailman tilan vertailu sen ihannetilaan – tai pelkkään tunteiluun perustuvaa surua.
Maailmantuskan käsitteen loi Jean Paul kuvaamaan surua ja tuskallista murhetta, jonka kokee ihminen, joka ymmärtää, ettei olemassa oleva todellisuus riitä koskaan täyttämään mielikuvituksen vaateita. Tällainen pessimistinen näkemys oli romantiikan ajan kirjailijoilla, kuten kirjailijoilla lordi Byron, Giacomo Leopardi, François-René de Chateaubriand, Alfred de Musset, Nikolaus Lenau, Heinrich Heine, Joseph von Eichendorff ja Clemens Brentano.
Toisaalta sana maailmantuska voi myös tarkoittaa maailmassa vallitsevasta pahuudesta podettavaa murhetta.
Nykyaikainen merkitys saksan kielessä on täsmällisesti se henkinen tuska ja suru, joka ilmenee, kun ihminen huomaa, että hänen omat heikkoutensa aiheuttavat maailman epäasianmukaisuus ja julmuus sekä aineelliset tai sosiaaliset olosuhteet. Tällainen maailmantuska voi johtaa masennukseen, vetäytymiseen ja todellisuuspakoon (esimerkiksi hikikomori).
John Steinbeck kirjoitti maailmantuskasta teoksissa Tyytymättömyyden talvi ja Eedenistä itään; Ralph Ellison käyttää kyseistä termiä Näkymättömässä miehessä.
Maailmantuska nousi jälleen esiin uuden aallon popkulttuurissa. Ainakin näennäinen maailmantuska tai synkeä ”romantismi” muodostavat osan goottikulttuuria.
Mark Stone

| Mark Stone |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. toukokuuta 1992 (ikä 32) Winnipeg, Manitoba, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  191 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  Vegas Golden Knights
Sarja:  NHL
Pelinumero:  61
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–
Aik. seurat:  Binghamton Senators (AHL)  Ottawa Senators (NHL)
NHL-varaus:  178. varaus, 2010 Ottawa Senators
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Vegas Golden Knights | 2023  |
Mark Stone (s. 13. toukokuuta 1992 Winnipeg, Manitoba) on kanadalainen jääkiekkoilija sekä Stanley Cup -voittaja, joka pelaa NHL-seura Vegas Golden Knightsissa. Hän toimii myös seuran kapteenina. Ottawa Senators varasi hänet kuudennella kierroksella 178. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa kesällä 2010.
Ura > Seuraura

Stonen kasvattajaseura on Winnipeg M.H.A. Hän siirtyi kaudeksi 2007–2008 WHL-seura Brandon Wheat Kingsiin, jossa teki tulokaskaudellaan 56 runkosarjaottelussa tehopisteet 17+22=39. NHL-seura Ottawa Senators varasi hänet kuudennella kierroksella 178. pelaajana kesällä 2010. Kauden 2009–2010 päätteeksi Brandon Wheat Kings pelasi turnauksen isäntäjoukkueena Memorial Cupissa, jossa se oli toinen.
Kaudella 2010–2011 Stone sijoittui tehopisteillä 37+69=106 WHL:n runkosarjan pistepörssissä kolmanneksi. Hän oli Wheat Kingsin paras pistemies ja syöttäjä, kuten myös kevään 2011 pudotuspeleissä pisteillä 1+9=10, joilla hän jakoi joukkueen sisäisen pistepörssin voiton Scott Glennien kanssa. Stone valittiin kauden päätteeksi WHL:n itäisen konferenssin ensimmäiseen tähdistökentälliseen.
Syyskuussa 2011 Stone teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Ottawa Senatorsin kanssa. Ottawa lähetti hänet kuitenkin harjoitusleirin päätteeksi takaisin Wheat Kingsiin, jossa hänet nimettiin joukkueen kapteeniksi. Wheat Kingsin uudeksi päävalmentajaksi tuli Ottawa Senatorsista erotettu Cory Clouston, joka oli Stonelle tuttu Ottawan harjoitusleireiltä. Stone edusti Team WHL:ää Subway Super Series -ottelussa Venäjän alle 20-vuotiaiden maajoukkuetta vastaan. Stone teki ottelussa tehopisteet 1+1=2 ja hänet valittiin ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Stone toimi Vegas Golden Knightsin kapteenina joukkueen voittaessa Stanley Cupin kaudella 2022–2023.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Venäjä 2016 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Slovakia 2019 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Alberta 2012 | jääkiekko |  |
Stone pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012, jolloin hän voitti pronssia. Stone oli tehoilla 7+3=10 turnauksen toiseksi paras maalintekijä Ruotsin Max Fribergin jälkeen sekä neljänneksi paras pistemies Suomen Teemu Pulkkisen kanssa. Hän oli myös Kanadan paras pistemies ja valittiin joukkueen top-3-pelaajaksi. Stonella oli myös koko turnauksen paras aloitusprosentti (73,08%).
Stone oli kultaa voittaneessa Kanadan joukkueessa aikuisten MM-kisoissa 2016. Hän oli joukkueen kolmanneksi paras pistemies tehoilla 4+6=10.
Stone oli myös mukana hopeaa voittaneessa Kanadan joukkueessa vuoden 2019 MM-kisoissa, jolloin hänet palkittiin myös turnauksen arvokkaimpana pelaajana. Lisäksi hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen.
Muuta

Stonen isoveli on jääkiekkoilija Michael Stone.
Tilastot

Stone oli Kanadan alle 20-vuotiaiden MM-joukkueessa vuoden 2012 turnauksessa.
Masoalan kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Madagaskar
Pinta-ala:  2 400,0 km2, 2 128,9 km2 
| --- | --- |
Tyyppi:  kansallispuisto
Perustettu:  1997 
Luokitus:  UNESCOn maailmanperintöluettelokohde (d) (2013) 
Hallinto:  Madagascar National Parks (en) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa

Masoalan kansallispuisto on luonnonsuojelualue Madagaskarin koillisosassa. Kuusi aluetta kansallispuistosta kuuluu Unescon maailmanperintökohteeseen Atsinananan sademetsät.
Puisto on  Madagaskarin laajin luonnonsuojelualue, ja siihen sisältyy 2 300 neliökilometriä metsää ja sata neliökilometriä merialuetta.
Masoalan kansallispuisto sijaitsee Masoalan niemimaalla, jossa on myös hienoja uimarantoja. Niemimaa on Madagaskarin biodiversiteetiltään runsainta aluetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Masoalan kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Marta Dusseldorp

| Marta Dusseldorp |
| --- | --- |
 Marta Dusseldorp toukokuussa 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. helmikuuta 1973 (ikä 51)
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Benjamin Winspear
Lapset:  2
Näyttelijä
Aktiivisena:  1997–
Merkittävät roolit:  Jack Irish: Linda Hiller Kotiin takaisin: Sarah Adams
Aiheesta muualla
IMDb 
Marta Dusseldorp (s. 1. helmikuuta 1973[lähde? ]) on australialainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa toimittaja Linda Hillerin roolista Jack Irish -elokuvissa ja sairaanhoitaja Sarah Adamsin roolista draamasarjassa Kotiin takaisin.
Dusseldorp on naimisissa näyttelijä Benjamin Winspearin kanssa, ja he ovat näytelleet yhdessä myös Kotiin takaisin -sarjassa. Parilla on kaksi tytärtä.
Ura

Vuonna 2011 Dusseldorp esiintyi draamasarjassa Crownies, jossa hän näytteli syyttäjä Janet Kingiä. Sarjaa tehtiin vain yksi tuotantokausi, mutta myöhemmin Janet King sai oman nimikkosarjansa. Vuonna 2015 Dusseldorp sai nimiroolistaan Janet King -sarjassa Australian parhaan draamasarjan naisnäyttelijän AACTA-palkinnon.
Valikoitu filmografia > Elokuvia

Tie paratiisiin (1997) – Helen van Praagh
Praise (1998) – Rachel
Ensirakkaus (2000) – Monique
Burning Man (2011) – Lisa
Jack Irish 1: Bad Debts (2012) – Linda Hiller
Jack Irish 2: Black Tide (2012) – Linda Hiller
The Railway Man (2013)
Jack Irish 3: Dead Point (2014) – Linda Hiller
Valikoitu filmografia > Televisiosarjoja

Crownies (2011) – Janet King
Kotiin takaisin (2013–2018) – Sarah Adams
Janet King (2014–2017) – Janet King
Stateless (2020) – Margot
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marta Dusseldorp Wikimedia Commonsissa
Marta Dusseldorp Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mastacembelus nigromarginatus

| Mastacembelus nigromarginatus |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Yhdyskiduskalat Synbranchiformes
Alalahko::  Mastacembeloidei
Heimo::  Puikkokalat Mastacembelidae
Suku::  Mastacembelus
Laji::  nigromarginatus
Kaksiosainen nimi
 Mastacembelus nigromarginatus  Boulenger, 1898 
Synonyymit
 Aethiomastacembelus nigromarginatus (Boulenger, 1898)  Afromastacembelus nigromarginatus (Boulenger, 1898)  Caecomastacembelus nigromarginatus (Boulenger, 1898) 
Katso myös
   Mastacembelus nigromarginatus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mastacembelus nigromarginatus on puikkokalojen (Mastacembelidae) heimoon kuuluva makeissa, trooppisissa vesissä elävä kalalaji, jota tavataan Burkina Fasossa, Norsunluurannikolla, Ghanassa ja Togossa. Se voi kasvaa maksimissaan noin 42 senttimetrin mittaiseksi standardipituutta ja noin 44 senttimetrin mittaiseksi kokonaispituutta. Lajilla on selkäevässään 28–32 piikkiruotoa ja 82–104 pehmeää ruotoa. Peräevässä on 75–94 pehmeää ruotoa. Se saavuttaa sukukypsyyden keskimäärin 15 senttimetrin mittaisena.
Marta Hirn

Marta Hirn.
Marta Hirn (7. marraskuuta 1903 Pariisi, Ranska – 5. toukokuuta 1995 Helsinki) oli suomalainen filosofian tohtori h. c. ja tietokirjailija.
Marta Hirnin vanhemmat olivat professori Yrjö Hirn ja kääntäjä Karin Hirn. Hänen veljensä oli professori Hans Hirn. Marta Hirn toimi Kansallismuseon kuvakokoelman hoitajana.
Teoksia

Runeberg och hans värld. Ett bildurval av Marta Hirne med text av Yrjö Hirn. Skoglund, Stockholm 1937.
Runeberg ja hänen maailmansa. Teksti Yrjö Hirn. Kuvat koonnut Marta Hirn. Suomentanut Vilho Suomi. Otava 1937.
Sveaborg genom två sekler: Ett bildurval med text. WSOY 1948.
Suomenlinna halki kahden vuosisadan: Suomenlinnan historiaa sanoin ja kuvin. WSOY 1948.
Runeberg i bild. Svenska litteratursällskapet i Finland, Helsingfors 1954. (Teoksen verkkoversio.)
Finland framställt i teckningar. Skrifter utgivna av Svenska litteratursällskapet i Finland nr 551. Helsingfors 1950. (Uusi painos 1988.)
Från Bomarsund till Sveaborg: Kriget 1854–1855. Bildurval och text av Marta Hirn. Schildt, Helsingfors 1956. (Uusi näköispainos 2004.)
Oolannin sota 1854–1855. Kirjoittanut ja kuva-aineiston koonnut Marta Hirn. Suomentanut Asser Jokinen. WSOY 1956. (2. painos 2004.)
Carl von Kügelgens resa i Finland 1818: En bildkrönika. Frenckellska tryckeri ab, Helsingfors 1965.
Kansallismuseo: Historiallinen kuva-arkisto – Nationalmuseum: Historiska bildarkivet. Helsinki 1971.
Fredrik Adolf von Numers: En konstnär från Gustaf III:s tid. Borgå museum, Borgå 1975
Näse-Jutte: Johan Holm 1789–1866: Ett försök att finna människan bakom föremålen. Tryckeri och tidnings ab i Borgå, Borgå 1982.
Toimitteita

Kuvia katoavasta Suomesta – Det Finland som försvinner – Pictures of vanishing Finland: Suomen muinaismuistoyhdistyksen taidehistoriallisten retkikuntien piirroksia ja akvarelleja vuosilta 1871–1902. Toimittaja Marta Hirn. Suomennos Leila Vuorinen. Englanninkielinen käännös Diana Tullberg. Weilin + Göös, Helsinki 1970
Käännöksiä

Machard, Alfred: Varulven: Äventyrsroman. Bemyndigad översättning från franskan av Marta Hirn. Schildt, Helsingfors 1924.
Palkinnot

Valtion tiedonjulkistamispalkinto 1971 kuvateoksesta Det Finland som försvinner – Kuvia katoavasta Suomesta
Marcia Mitzman Gaven

Marcia Mitzman Gaven on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka ääninäytteli Simpsonit-piirrossarjassa vuosina 1999–2002 useita sivuhahmoja, muun muassa Maude Flandersia, Helen Lovejoyta ja neiti Hooveria. Hänet palkattiin korvaamaan samoja hahmoja aiemmin näytellyt Maggie Roswell, joka lopetti Simpsoneissa esiintymisen palkkakiistan vuoksi kolmen vuoden ajaksi.
Melanie C

| Melanie C |
| --- | --- |
 Melanie C esiintymässä vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. tammikuuta 1974 (ikä 50) Merseyside, Englanti
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, näyttelijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Melanie C Mel C Sporty Spice
Aktiivisena:  1994–
Tyylilajit:  poprock, electropop
Yhtyeet:  Spice Girls
Levy-yhtiöt:  Virgin Records, Red Girl Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Melanie C esiintymässä Kölnissä 2019
Melanie C (oik. Melanie Jayne Chisholm, s. 12. tammikuuta 1974 Merseyside, Englanti) on englantilainen laulaja.
Hänet tunnetaan Mel C:nä 1990-luvun Spice Girls -tyttöbändistä, mutta myös sooloartistina. Hän on parhaiten myynyt Spice Girlsistä soolouralle siirtynyt laulaja. Hänen levyjään on myyty maailmanlaajuisesti yli 20 miljoonaa kappaletta, mikä tekee hänestä samalla yhden Britannian parhaiten myyneistä naisartisteista.
Yhtyeessä ollessaan hän sai lempinimet Sporty Spice, Melanie C ja Mel C, koska mukana oli myös toinen Melanie, jota kutsuttiin vuorostaan nimellä Mel B.
Hän on  myös näytellyt 1997 ilmestyneessä elokuvassa Spice World, joka kuvasi kuvitteellisesti Spice Girls -yhtyettä.
Chisholm on voittanut urallaan useita palkintoja, esimerkiksi Scouseology Awards -musiikkipalkinnon vuonna 2003.
Yksityiselämä

Chisholmin isä on Alan Chisholm ja äiti Joan O’Neill. Hänellä on yksi siskopuoli ja kolme velipuolta. Chisholm harrasti lapsena balettia ja halusi tanssijaksi. 16-vuotiaana hän pääsi Doreen Birdin tanssikouluun ja valmistui sieltä 18-vuotiaana. Lapsena hän harrasti myös jalkapalloa ja uintia.
Vuonna 2000 Chrisholmilla diagnosoitiin anoreksia ja masennus, joista hän on kuitenkin parantunut.
Hän on seurustellut rakennusalalla työskentelevän Thomas Starrin kanssa useiden vuosien ajan. Pariskunnan ensimmäinen lapsi syntyi helmikuussa 2009.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Melanie C Wikimedia Commonsissa
Melanie C:n virallinen kotisivu (englanniksi)
Melanie Chisholm Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Melanie C Myspacessa (englanniksi)
Nopon koulu

| Nopon koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Nopon koulukuja 9, 05620 Hyvinkää
Koordinaatit:  60.5673°N, 24.8045°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Mari-Sisko Laakso
Luokat:  1–6
Oppilaita:  77 (syksy 2015)
Verkkosivut
Nopon koulu on Hyvinkään eteläosan Nopossa toimiva noin 80 oppilaan suomenkielinen alakoulu (luokka-asteet 1–6).
Mark Spitz

| Mark Spitz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. helmikuuta 1950 (ikä 74) Modesto, Kalifornia
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Uran tiedot
Laji:  uinti
Saavutukset
Voitot:  9 olympiakultamitalia
Aiheesta muualla
www.markspitzusa.com
| Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Yhdysvallat.miesten uinti. Olympialaiset  | Maa:  Yhdysvallat> miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | México 1968 | 4 × 100 m |  |
|  Kultaa | México 1968 | 4 × 200 m |  |
|  Kultaa | München 1972 | 100 m |  |
|  Kultaa | München 1972 | 200 m |  |
|  Kultaa | München 1972 | 100 m |  |
|  Kultaa | München 1972 | 200 m |  |
|  Kultaa | München 1972 | 4 × 100 m |  |
|  Kultaa | München 1972 | 4 × 200 m |  |
|  Kultaa | München 1972 | 4 × 100 m |  |
|  Hopeaa | México 1968 | 100 m  |  |
|  Pronssia | México 1968 | 100 m |  |
Mark Andrew Spitz (s. 10. helmikuuta 1950 Modesto, Kalifornia) on yhdysvaltalainen uimari. Hän on yksi historian menestyneimpiä uimareita ja olympiaurheilijoita. Vuoden 1972 kesäolympialaisissa Münchenissä Spitz voitti seitsemän kultamitalia.
Nuoruus ja varhaisura

Spitz syntyi 1950 Modestossa, Kaliforniassa. Hänen perheensä muutti kaksi vuotta myöhemmin Havaijille, mistä he palasivat neljän vuoden päästä Kaliforniaan, Sacramentoon. Siellä Spitz sai paikallisessa NMKY:ssä ensimmäisen kerran kilpauimakoulutusta. Yhdeksänvuotiaana Spitz pääsi tunnetun Sherm Chavoorin valmennukseen, Chavoorista tuli Spitzin pitkäaikainen ohjaaja. Spitz nimettiin kymmenvuotiaana ikäluokkansa maailman parhaaksi uimariksi. Arnold Spitz halusi panostaa poikansa uintiuraan, ja perhe muutti Markin ollessa 14-vuotias Santa Claraan, missä hän pääsi George Hainesin valmennettavaksi Santa Clara Swim Clubiin.
Kilpaura > Nousu huipulle ja ensimmäiset olympialaiset

Spitz nousi nuorena maailman huipulle, ja hän voitti 16-vuotiaana ensimmäisen Yhdysvaltain amatööriurheilumestaruutensa. Seuraavana vuonna hän voitti viisi kultamitalia Pan-Amerikan kisoissa. Spitz lähti Méxicon olympialaisiin suurin toivein, sillä hän julisti itsevarmasti ja hieman röyhkeästi voittavansa kuusi kultamitalia. Hän ei saanut kisoista kuitenkaan kuin kaksi viestikultamitalia, 4 × 100 ja 4 × 200 metrin vapaauintiviesteistä. Henkilökohtaisilta matkoilta Spitz sai hopeaa 100 metrin perhosuinnista ja pronssia 100 metrin vapaauinnista. 200 metrin perhosuinnin finaalissa Spitz oli jäänyt viimeiseksi.
Olympialaisten jälkeen Spitz jatkoi uintiuraansa menestyksekkäästi. Hän voitti ennen seuraavia olympialaisia useita kilpailuja ja teki maailmanennätyksiä. NCAA:n yliopistourheilukisoissa Spitz otti kahdeksan mestaruutta, ja vuonna 1971 hänet palkittiin James E. Sullivan Awardilla Yhdysvaltain parhaana amatööriurheilijana. Maailman parhaaksi uimariksi hänet valittiin 1969 ja 1971.
Kilpaura > Münchenin olympialaiset ja uran päätös

Münchenin olympialaisissa Spitzin ensimmäinen uintimatka oli 200 metrin perhosuinti, jonka finaalissa hän oli viimeksi jäänyt viimeiseksi. Tällä kertaa Spitz oli ylivoimainen ja voitti toiseksi tulleen Gary Hallin yli kahdella sekunnilla. Puoli tuntia myöhemmin Spitz voitti myös 4 × 100 metrin vapaauintiviestin. Tämän jälkeen hän voitti 200 metrin vapaauinnin, 100 metrin perhosuinnin ja 4 × 200 metrin vapaauintiviestin. Viidellä kultamitalilla Spitz nousi jakamaan olympialaisten ennätystä Nedo Nadin ja Paavo Nurmen kanssa, jotka olivat ainoat viisi kultamitalia samoissa olympialaisissa voittaneet urheilijat. Tämän jälkeen hän oli kultamitalisti vielä 100 metrin vapaauinnissa ja 4 × 100 metrin sekauintiviestissä. Spitz voitti Münchenissä ennätykselliset seitsemän kultamitalia ja teki jokaisella matkalla myös maailmanennätyksen. Spitzin olympiaennätyksen pystyi rikkomaan vasta uimari Michael Phelps, joka voitti kahdeksan kultamitalia Pekingin olympialaisissa 2008.
Spitzin viimeinen matka Münchenissä uitiin 4. syyskuuta, ja seuraavana päivänä alkoi Münchenin verilöylyksi päätynyt panttivankitapaus, jossa israelilaisurheilijoita joutui palestiinalaisen Musta syyskuu -terroristojärjestön uhreiksi. Viranomaiset pelkäsivät, että Spitz, joka oli juutalainen ja kisojen tunnetuin urheilija, olisi myös vaarassa. Turvamiehet ympäröivät Spitzin nopeasti, ja hän matkusti vielä samana päivänä Lontooseen ja sieltä takaisin Yhdysvaltoihin. Lontoossa Spitz ehti tehdä mainoskuvan, jossa hänellä oli yllään vain uimahousut ja kaulallaan seitsemän kultamitaliaan. Kuvasta tuli Yhdysvaltain myydyimpiä julisteita, ja sitä myytiin yli miljoona kappaletta. Olympiakisojen jälkeen Spitz ilmoitti myös lopettavan kilpauransa.
Uran jälkeen

Spitz sopi uran lopettamisen jälkeen useita mainossopimuksia, muun muassa Schickin, California Milk Advisory Boardin, Adidaksen ja Speedon kanssa. Hänellä oli myös oma uima-asu- ja vapaa-ajan vaatemallistonsa, ja hän tienasi uransa jälkeen kahdessa vuodessa kuusi miljoonaa dollaria. Spitz alkoi saada olympialaisten jälkeen myös tarjouksia Hollywoodista, ja hänen agenttinsa ilmoitti, että Spitzistä tulee merkittävä elokuvatähti. Ensiesiintymisensä näyttelijänä hän teki Bob Hopen ohjelmassa.  Tämän jälkeen hän esiintyi muutamissa muissakin ohjelmissa, mutta hänen näyttelijäntaitonsa olivat huonot, ja lopulta Hollywood menetti kiinnostuksensa.
Spitz meni naimisiin 1973 Suzy Weinerin kanssa. Weiner oli Spitzin isän yritystutun tytär, Kalifornian yliopiston draamaopiskelija ja osa-aikainen malli. He ovat saaneet liitostaan kaksi poikaa, Matthew’n (s. 1981) ja Justinin (s. 1991). Spitz on työskennellyt monilla eri aloilla. Hän on ollut grynderi ja pörssivälittäjä ja hän on auttanut yritysten perustamisessa.
Elokuvaohjaaja Bud Greenspan tarjosi Spitzille miljoona dollaria, jos Spitz onnistuisi hankkimaan itselleen paikan vuoden 1992 Barcelonan olympialaisiin. Spitz ei kuitenkaan onnistunut saavuttamaan tarvittavaa aikarajaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mark Spitz Wikimedia Commonsissa
Spitzin viralliset kotisivut (englanniksi)
Mark Spitz Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mark Spitz Münchenin olympialaisissa 1972.
Melanie Lynskeyn filmografia

Melanie Lynskey Toronton elo­kuva­juhlilla 2015
Tämä on Melanie Lynskeyn filmografia.