stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Red Baron

| Red Baron |
| --- | --- |
 Niminäyttö
Kehittäjä:  Dynamix
Julkaisija:  Sierra On-Line
Jakelija:  Steam
Suunnittelija:  Damon Slye
Taiteilija:  Mark Peasley
Ohjelmoija:  Paul Bowman
Pelisarja:  Red Baron
Julkaistu:  NA 31. joulukuuta 1990 EU joulukuu 1990 EU 1992 (Amiga) NA 1992 (Mac)
Lajityyppi:  lentosimulaatio
Pelimuoto:  moninpeli ja yksinpeli
Ikäluokitus:  USK 12 
Alusta:  DOS, Microsoft Windows ja Mac OS
Jakelumuoto:  Levyke ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Red Baron on ensimmäiseen maailmansotaan sijoittuva lentosimulaatiopeli MS-DOS:ille ja Amigalle. Sen kehitti Dynamix ja julkaisi Sierra On-Line vuonna 1990.
Red Baron sijoittuu sodan länsirintamalle. Peliä voi pelata yksittäisinä tehtävänä tai kampanjana Yhdistyneen kuningaskunnan Kuninkaallisissa lentojoukoissa (engl. Royal Flying Corps) tai Saksan keisarikunnan ilmavoimissa (saks. Luftstreitkräfte). Pelissä voi taistella Punaisen paronin laivueessa Jagdstaffel 11:ssä tai häntä vastaan.
Red Baronin MS-DOS-versiossa on 256-värinen VGA-grafiikka ja tuki äänikorteille. Amiga-versiossa on 32 väriä.
Pelille julkaistiin lisäosa Red Baron: Mission Builder vuonna 1992 ja jatko-osa Red Baron II vuonna 1997. Red Baronista suunniteltiin myös Nintendo 64 -versiota mutta sitä ei koskaan julkaistu.
Red Baron myi yli 500 000 kappaletta.
Pelaaminen

Pelissä voi lentää monilla tunnetuilla saksalaisilla, brittiläisillä ja ranskalaisilla ensimmäisen maailmansodan taistelukoneilla kuten kolmitasoisella Fokker Dr.I:llä ja Sopwith Camelilla.
Red Baronin lentomalli ei ole aivan realistinen, koska peli suunniteltiin ensisijaisesti viihteeksi eikä aidoksi lentosimulaatioksi. Joidenkin konetyyppien omintakeisuudet ovat kuitenkin mukana, kuten siipien repeäminen irti kovassa kuormituksessa. Pelaajan vaivoina ovat myös konekiväärien jumiutuminen, ilmatorjuntatuli, moottorivauriot ja hapenpuute korkealla. Haavoituttuaan pelaajan on ehdittävä laskeutua ennen kuin kuolee.
Pelissä on useita tehtävätyyppejä:
ilmataistelu: pelaajan ja vihollisen laivue kohtaavat toisensa ilmassa
kaksintaistelu pelaajan ja vihollisässän välillä
torjunta: pelaajan laivue nousee kentältä torjumaan lähestyvät hävittäjät
partiointi: pelaaja lentää rintamaa pitkin varoen ilmatorjuntaa ja vihollisia
tiedustelukoneiden saattaminen
pommikoneiden torjuminen tai saattaminen
tähystyspallojen tuhoaminen tai puolustaminen
zeppeliinien torjuminen
historialliset tehtävät kuten Punaisen paronin viimeinen taistelu
Yksittäisissä tehtävissä pelaaja voi valita puolensa, siipimiesten määrän (enintään kolme), koneiden tyypit, sijainnin, vuorokaudenajan ja sään.
Pelin kampanja sijoittuu vuosiin 1915–1918. Myös siinä pelaaja voi palvella Saksan tai Yhdistyneen kuningaskunnan riveissä. Pelaajaa siirrellään eri historiallisille lentokentille Ranskassa ja Englannissa. Ajan kuluessa rintamalinja siirtyy ja konemallit vaihtuvat parempiin. Pelaaja saa ylennyksiä ja mitaleita tappamiensa vihollisten määrän mukaan. Jos pelaaja laskeutuu maahan haavoittuneena tai vihollisen puolelle, hän joutuu sairaalaan tai vankileirille joksikin aikaa. Pelaaja saattaa päätyä samaan laivueeseen kuuluisan ässän kanssa tai kohdata taivaalla vihollisässiä, jotka olivat oikeasti aktiivisia sillä alueella siihen aikaan.
Julkaisu

Sierra osti Dynamixin sen kehittäessä Red Baronia ja siitä tuli ensimmäinen peli Dynamixin kehittämässä ja Sierran julkaisemassa sotalentopelisarjassa. Red Baronin pääasiallinen kilpailija oli MicroProsen Knights of the Sky.
Vuonna 1997 Sierra antoi Red Baronin 16-värisen EGA-version vapaasti ladattavaksi. (256-värinen VGA-versio on yhä kaupallinen.)
Vastaanotto

Damon Slyen mukaan Red Baronin menestys teki Dynamixin tunnetuksi lentosimulaatiopeleistään.
Warren Spector, Origin Systemsin Wings of Gloryn tuottaja, kuvaili Red Baronia ”hämmästyttäväksi saavutukseksi”.
Vuonna 1991 Computer Gaming World -lehti kutsui Red Baronia parhaaksi lentosimulaattoriksi sen tarkan historiankuvauksen, realistisen lentomallin ja taistelun sekä tehtävänauhurin ansiosta. Myöhemmin lehti sanoi pelin jäävän realismissa jälkeen Knights of the Skysta mutta kehui silti Red Baronin grafiikkaa ja pelattavuutta sekä myönsi sille ”Vuoden simulaattori 1991” -palkinnon.
Vuonna 1991 PC Format -lehti hyväksyi Red Baronin kaikkien aikojen 50 parhaan tietokonepelin listalleen.
Vuonna 1994 USA:n PC Gamer -lehti nimesi Red Baronin kaikkien aikojen 17. parhaaksi tietokonepeliksi. Vuonna 1998 lehti piti peliä edelleen kaikkien aikojen 20. parhaana tietokonepelinä.
Vastaanotto > Suomessa

Mikrobitin Jukka Tapanimäki antoi Red Baronin MS-DOS-versiolle 96 pistettä sadasta ja kuvaili sitä ”mestariteokseksi”. Hän kehui mm. lentotuntumaa, kaksintaistelujen tunnelmaa, siipimiehiä, grafiikkaa, ääniefektejä, konemallien määrää ja mahdollisuutta pelata Saksan puolella. Kritisoitavaa Tapanimäki löysi vain laitevaatimuksista.
C=lehden Niko Nirvi antoi pelin Amiga-versiolle 90 pistettä sadasta Amiga 3000:lla. Hän kehui peliä vertailukelpoiseksi MS-DOS-version kanssa, joskin moitti värien vähäisyyttä. Sen sijaan Amiga 500:lla peli oli Nirvin mielestä aivan liian hidas, Knights of the Skyta huonompi ja vain 40 pisteen arvoinen.
Aiheesta muualla

Red Baron MobyGamesissa (englanniksi)
Red Baron: Mission Builder MobyGamesissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Red Baron – versio 10.5.2023
Pelinaikainen näkymä ohjaamosta.
Käännös suomeksi
Route nationale 27

Route nationale 27 eli RN27 on valtatie Malissa. Se johtaa maan pääkaupungista Bamakosta Koulikoron ja Banamban kautta Nionoon. Tien pituus on 361 kilometriä.
Bamakon ja Koulikoron välinen osuus asfaltoitiin vuosina 1999–2001 ja Koulikoron–Banamban osuus vuosina 2004–2007. Banamban ja Nionon välinen 210 kilometrin pituinen soratie rakennettiin vuosina 2003–2004. Sen tehtävänä on välittää Office du Nigerin keinokastelualueen viljaa Sahelin vyöhykkeen kuluttajille.
Bamakon ja Koulikoron välille on rakenteilla 45 kilometrin pituinen nelikaistainen osuus, joka liittyy Nigerjoen yli rakennettavaan Kayon siltaan. Sillan eteläpuolella RN30 johtaa RN6-valtatielle Zantiguilaan.
Risto Päivinen

Risto Teuvo Matias Päivinen (s. 23. maaliskuuta 1952 Helsinki) on suomalainen metsänhoitaja, maatalous- ja metsätieteiden tohtori ja aiemman Joensuun yliopiston, nykyisen Itä-Suomen yliopiston metsänarvioimistieteen professori. Hän toimi pitkään Euroopan metsäinstituutin johtajana (2000–2014). Sittemmin hän on toiminut Tapio Oy:n neuvonantajana ja jatkanut myös metsäalan tutkimustyötä.
Päivinen kirjoitti ylioppilaaksi Lauritsalan yhteiskoulusta 1971. Hän valmistui Helsingin yliopistosta metsänhoitajaksi 1976, maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi 1980, lisensiaatiksi 1992 ja tohtoriksi 1987. Hänen väitöskirjansa (1987) oli Metsän inventoinnin suunnittelumalli.
Aiheesta muualla

Päivinen R. & Saarikko J. (2017) Kuinka kansainvälistä on suomalainen metsäntutkimus? (metsatieteenaikakauskirja.fi)
Route nationale 26

Sisääntulotie Kangabaan vuonna 2006.
Route nationale 26 eli RN26 on valtatie Malissa. Se johtaa maan pääkaupungista Bamakosta Kangaban piirikeskuksen kautta Guinean rajalle. Tien pituus on 140 kilometriä.
RN26 yhdistää Nigerjoen vasemman rannan maatalousalueen sekä hiekka- ja sorakaivokset Malin pääkaupunkiin. Liikenteen ja luonnonvoimien kuluttama tie oli aikaisemmin hyvin huonokuntoinen. Matka Kangabasta Bamakoon kesti kolme tuntia ja sadekaudella liikennöinti oli lähes mahdotonta.
Kiinalainen Covec-yhtiö aloitti Bamakon ja Kanbagan välisen 86 kilometrin tieosuuden asfaltoinnin vuonna 2008. Valtion budjetista rahoitettu lähes 17 miljardia CFA-frangia maksanut työ valmistui vuonna 2011. Kymmenen metriä leveällä tiellä on seitsemän metrin levyinen päällyste, josta 50 kilometriä on vahvistettua asfalttibetonia. Mandinguevuorilta valuvaa vettä varten on rakennettu 92 poistoaukkoa.
Kangaban ja Guinean rajan välinen 51 kilometrin osuus oli aikaisemmin sadeaikana kulkukelvoton maastoreitti. Sen uudistaminen ja asfaltointi alkoi vuonna 2017 ja valmistui elokuussa 2019. Valtion rahoittama ja malilaisen EGK-yhtiön suorittama työ maksoi yli 20 miljardia CFA-frangia.
Reece Burke

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Reece Frederick James Burke
Syntymäaika: 2. syyskuuta 1996 (ikä 28)
Syntymäpaikka: Newham, Englanti
Pelipaikka: keskuspuolustaja
Pituus: 189 senttimetriä
Seura
Seura: Luton Town
Pelinumero: 16
Junioriseurat
2003–2014: West Ham United
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2014–2018 | West Ham United | 5 | (0) |
| 2015–2016 | → Bradford City (laina) | 34 | (2) |
| 2016–2017 | → Wigan Athletic (laina) | 10 | (1) |
| 2017–2018 | → Bolton Wanderers (laina) | 14 | (1) |
| 2018 | → Bolton Wanderers (laina) | 11 | (0) |
| 2018–2021 | Hull City | 104 | (4) |
| 2021– | Luton Town | 69 | (3) |
Maajoukkue
| 2013–2014 | Englanti U18 | 4 | (0) |
| 2014 | Englanti U19 | 1 | (0) |
| 2015 | Englanti U20 | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 23. elokuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 2. helmikuuta 2024.
Reece Frederick James Burke (s. 2. syyskuuta 1996 Newham) on englantilainen jalkapalloilija. Hän edustaa Englannin Mestaruussarjassa pelaavaa Luton Townia. Pelipaikaltaan hän on keskuspuolustaja.
Seurajoukkueura > West Ham United

Burke on West Ham Unitedin kasvatti. Hän liittyi seuran junioriakatemiaan vuonna 2003.
Ensiesiintymisensä West Hamin edustusjoukkueessa Burke teki 5. tammikuuta 2014 FA Cupin kolmannen kierroksen ottelussa Nottingham Forestia vastaan, jossa hän tuli vaihdosta kentälle Alou Diarran tilalle ottelun 55. minuutilla. Valioliigassa Burke debytoi 25. huhtikuuta 2015 ottelussa Queens Park Rangersia vastaan, jossa hän pelasi täydet minuutit. Burke pelasi Valioliigassa kaudella 2014–2015 yhteensä viisi ottelua, joista neljä avauskokoonpanossa. Hänet nimettiin toukokuussa 2015 West Hamin vuoden nuoreksi pelaajaksi.
Elokuussa 2015 Burke siirtyi lainasopimuksella ykkösliigaseura Bradford Cityyn. Hän teki ammattilaisuransa ensimmäisen maalin 5. syyskuuta 2015 ykkösliigan ottelussa Oldham Athleticia vastaan. Burke pelasi Bradford Cityssä 34 ykkösliigaottelua ja kaksi FA Cupin ottelua ja hänet palkittiin huhtikuussa 2016 Bradfordin vuoden pelaajana.
Burke siirtyi elokuun lopussa 2016 Englannin mestaruussarjan Wigan Athleticiin vuoden pituisella lainasopimuksella. Burke pelasi Wiganissa kaudella 2016–2017 kymmenen ottelua ja teki niissä yhden maalin.
Burke pelasi syyskauden 2017 lainalla Bolton Wanderersissa ja palasi seuraan loppukauden kattaneella lainasopimuksella tammikuun lopussa 2018. Hän pelasi seurassa 25 sarjaottelua, joissa hän teki yhden maalin, sekä yhden Englannin liigacupin ottelun. Tammikuussa 2018 Burke pelasi West Hamissa kolme FA Cupin ottelua, joista 16. tammikuuta 2018 pelatussa kolmannen kierroksen toisessa osaottelussa Shrewsbury Townia vastaan hän teki ottelun voittomaalin jatkoajan 22. minuutilla.
Seurajoukkueura > Hull City

Heinäkuussa 2018 Burke siirtyi West Ham Unitedista Hull Cityyn kolmivuotisella sopimuksella. Hänen siirtosummakseen uutisoitiin 1,5 miljoonaa puntaa.
Kaudella 2020–2021 Burke pelasi Hull Cityssä 34 sarjaottelua, kun seura voitti Ykkösliigan mestaruuden ja nousi takaisin Mestaruussarjaan kaudeksi 2021–2022. Yhteensä hän pelasi Hullissa kaikki kilpailut mukaan lukien 110 ottelua, joissa hän teki viisi maalia.
Seurajoukkueura > Luton Town

Burken sopimus Hull Cityssä loppui kauteen 2020–2021 ja kesällä 2021 hän siirtyi ilmaissiirrolla Luton Towniin.
Burke pelasi kaudella 2022–2023 Lutonissa 20 sarjaottelua ja teki niissä kaksi maalia, kun seura nousi ensimmäistä kertaa Valioliiga-aikakaudella Englannin pääsarjaan nousukarsintojen kautta. 27. toukokuuta 2023 pelatussa nousukarsintojen loppuottelussa Coventry Cityä vastaan Burke pelasi 108 minuuttia. Heinäkuussa 2023 hän allekirjoitti Lutonin kanssa jatkosopimuksen. Hän pelasi Lutonin putoamiseen päättyneellä kaudella 2023–2024 kaikkiaan 22 valioliigaottelua.
Maajoukkueura

Burke pelasi vuosina 2013–2015 Englannin alle 18-, alle 19- ja alle 20-vuotiaiden maajoukkueissa.
Route nationale 3

RN3 Kolokanissa.
Route nationale 3 eli RN3 on valtatie Malissa. Se johtaa maan pääkaupungista Bamakosta Katin, Kolokanin ja Diéman kautta Nioroon. Etäisyys Katista Nioroon on 422 kilometriä.
RN 3 on osa Bamakon ja Dakarin yhdistävää pohjoista liikennekäytävää, joka jatkuu Diémasta RN1:nä Senegalin rajalle. Huonokuntoisen ja vaarallisen tien uudistaminen on aloitettu lokakuussa 2018 Katin ja Didiénin välisestä 154 kilometrin osuudesta. Yli 78 miljardia CFA-frangia maksavan projektin on määrä valmistua 30 kuukaudessa. Sen rahoitus tulee kokonaan Malin valtion budjetista.
Rosen Plevneliev

| Rosen Plevneliev> Росен Асенов Плевнелиев |
| --- | --- |
 Rosen Plevneliev vuonna 2015.
Bulgarian presidentti
 22. tammikuuta 2012 – 22. tammikuuta 2017  
Edeltäjä:  Georgi Parvanov
Seuraaja:  Rumen Radev
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. toukokuuta 1964 (ikä 60)
Tiedot
Puolue:  Sitoutumaton
Muut puolueet:  GERB (2009-2011) Kommunistit (vuoteen 1989)
Aiheesta muualla
www.rosenplevneliev.bg
Rosen Asenov Plevneliev (bulg. Росен Асенов Плевнелиев; s. 14. toukokuuta 1964) on bulgarialainen poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä 2012-2017. Plevneliev sai eniten ääniä lokakuun 2011 presidentinvaalissa. Hän aloitti virassaan 18. tammikuuta 2012, ollen maansa neljäs presidentti.
EU on toistuvasti kritisoinut Bulgariaa oikeuslaitoksen hitaudesta ja korruptiosta. Plevneliev seurasi presidenttinä sosialisteja edustanutta Georgi Părvanovia. Hän itse edustaa keskustaoikeistolaista GERB-puoluetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rosen Plevneliev Wikimedia Commonsissa
Bulgarian presidentit
Petăr Mladenov (huhtikuu–heinäkuu 1990) | Želju Želev (1990–1992, 1992–1997) | Petăr Stojanov (1997–2002) | Georgi Părvanov (2002–2012) | Rosen Plevneliev (2012–2017) | Rumen Radev (2017– )
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Rosen Plevneliev
Käännös suomeksi
Route nationale 33

Tie Timbuktuun.
Route nationale 33 eli RN33 on valtatie Malissa. Se johtaa Ségousta Nionon, Niafunkén, Dirén ja Goundamin kautta Timbuktuun sekä edelleen Bouremiin. Tien pituus on noin tuhat kilometriä.
Timbuktun alue on kärsinyt pitkään huonoista tai lähes olemattomista tieyhteyksistä, joita on osan vuodesta korvannut Comanavin jokiliikenne. Nionon pohjoispuolella sijaitsevan Goma Couran ja Niafunkén välinen ”Sahelin tie” oli aikaisemmin vain joukko maastoon tehtyjä reittejä, jotka muuttuivat sateiden ja Nigerjoen tulvien aikaan kulkukelvottomiksi. Tonkan ja Timbuktun välillä kulki asfaltoimaton soratie. Lyhyempi RN39 eli ”Toivon tie” johtaa Douentzasta Nigerin ylittävälle lautalle, mutta sekin on vaikeasti liikennöitävissä.
Goma Couran ja Timbuktun välisen 484 kilometrin pituisen tieosuuden rakentaminen ja päällystäminen alkoi Euroopan unionin rahoituksella vuonna 2010. Sen vaihtoehtona olleen ”Toivon tien” uudistaminen olisi tullut kilometriä kohden kalliimmaksi muun muassa Nigerjoen ylittävän kahden kilometrin pituisen sillan rakentamisen takia. Tärkeän maatalousalueen läpi kulkevan ”Sahelin tien” taloudellinen hyöty arvioitiin suuremmaksi.
Vuoden 2012 sisällissodan keskeyttämää tiehanketta jatkettiin alkuvuodesta 2014. Portugalilaisen Zagopen ja ranskalaisen Sogea-Satomin suorittaman rakennustyön odotetaan valmistuvan vuoden 2018 loppuun mennessä.päivitettävä Niafunkésta Timbuktuun johtava osuus sekä Goundamin ja Dirén välinen sivuhaara otettiin alustavasti käyttöön tammikuussa 2017. Hanke tulee maksamaan yhteensä 197 miljoonaa euroa.
Ray Harryhausen

| Ray Harryhausen |
| --- | --- |
 Ray Harryhausen vuonna 2007.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Raymond Harryhausen
Syntynyt: 29. kesäkuuta 1920 Los Angeles, Yhdysvallat
Kuollut: 7. toukokuuta 2013 (92 vuotta) Lontoo, Englanti
Ammatti:  elokuvatuottaja, animaattori
Puoliso:  Diana Livingstone Bruce
Ohjaaja
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 Gordon E. Sawyer -palkinto 
Aiheesta muualla
www.rayharryhausen.com
IMDb 
Elonet
Raymond Frederick  ”Ray” Harryhausen (29. kesäkuuta 1920 Los Angeles, Yhdysvallat – 7. toukokuuta 2013 Lontoo, Englanti) oli yhdysvaltalainen elokuvatuottaja ja animaattori, joka tunnetaan stop motion -tekniikalla tehdyistä erikoistehosteista. Harryhausen teki pitkän yhteistyön tuottaja Charles H. Schneerin kanssa ja loi erikoistehosteita moniin tieteis- ja fantasiaelokuviin. Harryhausenin tunnetuimpia luomuksia on Taistelu kultaisesta taljasta -elokuvan luurankoarmeija.
Elämä > Nuoruus ja uran alku

Ray Harryhausen syntyi Los Angelesissa vuonna 1920. Hänen vanhemmillaan Frederick ja Martha Harryhausenilla oli saksalaiset sukujuuret. Ray kiinnostui lapsena esihistoriallisista eläimistä ja teki niistä vahamalleja. Elokuva-alasta hän innostui nähtyään vuoden 1933 elokuvan King Kong, joka oli ensimmäisiä stop motion -tekniikoita käyttäneitä elokuvia. Pian hän alkoi koneenrakentaja- ja keksijäisänsä avustuksella opiskella stop motion -tekniikan perusteita ja tehdä autotallissa lyhytelokuvia dinosauruksista ja apinoista. High school -ikäisenä Harryhausen tapasi King Kongin animaatioista vastanneen Willis O’Brienin, joka neuvoi häntä opiskelemaan anatomiaa ja kuvanveistoa.
Animaattori George Pal oli paennut vuonna 1940 Euroopasta Yhdysvaltoihin. Harryhausen näytti hänelle töitään ja sai paikan Paramountilta, joka tuotti Palin elokuvien lyhytelokuvasarjan. Harryhausen liittyi 1942 armeijaan, ja hänet määrättiin viestijoukkoihin Frank Capran johtamaan propagandaelokuvia tuottavaan osastoon.
Elämä > Viimeiset vuodet

Jäätyään eläkkeelle elokuva-alalta Harryhausen palasi kuvanveistoharrastukseensa ja kiersi maailmaa luennoimassa. Hän myös julkaisi vuonna 2004 omaelämäkerran An Animated Life. Vuonna 2012 ilmestyi Harryhausenia käsitellyt dokumenttielokuva Ray Harryhausen: Special Effects Titan. Harryhausen lahjoitti vuonna 2010 Bradfordissa sijaitsevaan Kansalliseen mediamuseoon noin 20 000 esinettä käsittäneen kokoelmansa. Siihen kuuluu muun muassa malleja, piirroksia, maalauksia ja kuvasuunnitelma Harryhausenin elokuvista.
Harryhausen eli viimeiset vuotensa Britanniassa vaimonsa Dianan kanssa. Hän kuoli Lontoossa 7. toukokuuta 2013.
Tunnustukset ja merkitys

Harryhausenin kehittämät erikoistehosteet ovat inspiroineet useita, erityisesti tehostepainotteisten suurelokuvien tekijöitä. George Lucas, Steven Spielberg, James Cameron ja Peter Jackson ovat kaikki tunnustaneet Harryhausenin töidensä edelläkävijäksi. Monet animaattorit ovat myös jättäneet elokuviin pieniä kunnianosoituksia Harryhausenille: Tim Burtonin Corpse Bridessa on Harryhausen-piano ja Pixarin Monsterit Oy -elokuvassa on Harryhausenin ravintola. Harryhausen sai vuonna 1992 Yhdysvaltain elokuva-akatemian jakaman Gordon E. Sawyer -palkinnon tunnustuksena pitkästä urastaan.
Tyyli ja tekniikka

Harryhausen suunnitteli erikoistehosteet hyvin luonnollisen näköisiksi, toisin kuin esimerkiksi hänen jälkeensä nousseet animaattorit Tim Burton ja Nick Park, joiden animaatiot ovat hyvin tyyliteltyjä. Harryhausen etsikin jatkuvasti uusia tapoja, joilla hänen hahmonsa voisivat olla vuorovaikutuksessa oikeiden näyttelijöiden kanssa mahdollisimman luonnollisesti. Harryhausen käytti erityisesti kehittämäänsä niin sanottua Dynamation-tekniikkaa. Yksinkertaistettuna Harryhausen heijasti elokuvaa läpikuultavalle kankaalle, jonka eteen hän asetti mallihahmonsa. Sen eteen sijoitettiin osittain tummennettu lasi. Kamera kuvasi lasin läpi ja tummennetun alueen kohdalle luotiin toisessa otoksessa hahmon etualalla olevat kohteet.
Vaikka Harryhausen tunnetaan erityisesti stop motion -tekniikasta, hän käytti elokuvissaan useita erilaisia visuaalisia efektejä. Lisäksi hänellä oli useassa elokuvassa myös laajempi rooli, sillä hän muun muassa etsi kuvauspaikkoja ja vaikutti käsikirjoitukseen sekä lavastukseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ray Harryhausen Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (englanniksi)
Ray Harryhausen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ray Harryhausenin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Harryhausenin animoimat kyklooppi ja lohikäärme elokuvassa Sinbadin uudet seikkailut.
Rondônian lippu

Rondônian lippu
Rondônian lippu on Brasilian osavaltion Rondônian symboli. Sen värit edustavat alueen kasvillisuutta (vihreä), mineraalirikkauksia (keltainen), taivasta (sininen) ja rauhaa (valkoinen). Tähti on Wezen, joka symboloi Rondôniaa Brasilian lipussa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Rosemary Murphy

| Rosemary Murphy |
| --- | --- |
 Rosemary Murphy vuonna 1970.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. tammikuuta 1925 München, Saksa
Kuollut: 5. heinäkuuta 2014 (89 vuotta) New York
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Rosemary Murphy (13. tammikuuta 1925 München, Saksa – 5. heinäkuuta 2014 New York) oli yhdysvaltalainen teatteri-, elokuva- ja televisionäyttelijä.
Murphyn vanhemmat olivat amerikkalaiset Mildred (o.s. Taylor) ja diplomaatti Robert D. Murphy. He lähtivät Saksasta vuonna 1939, kun toinen maailmansota alkoi.
Murphy meni Manhanttanville Collegeen ja näyttelijäkouluun Neighborhood Playhouseen ja Actors Studioon ennen kuin aloitti teatterinäyttelijän uransa. Hän teki lavadebyyttinsä Saksassa vuonna 1949. Broadway-debyyttinsä hän teki vuonna 1950 The Tower Beyond Tragedy -näytelmässä.
Murphy näytteli myös elokuvissa ja televisiossa. Hän näytteli Sara Delano Rooseveltia minisarjoissa Eleanor and Franklin (1976) ja Eleanor and Franklin: The White House Years. Hän esiintyi Maudie Atkinsonina Kuin surmaisi satakielen -elokuvassa sekä prostituoituna Callie Hackerina Lahjomaton sheriffi -elokuvassa (1973).
Aiheesta muualla

Filmography and biographical information from the New York Times (Arkistoitu – Internet Archive)
NNDB listing
Ronela Hajati

| Ronela Hajati |
| --- | --- |
 Hajati vuonna 2021.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. syyskuuta 1989 (ikä 35) Tirana, Albania
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, tanssija
Muusikko
Laulukielet:  albania
Aktiivisena:  2006–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  laulu, piano
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ronela Hajati (s. 2. syyskuuta 1989 Tirana, Albania), tunnettu myös nimellä Ronela, on albanialainen laulaja, lauluntekijä ja tanssija. Hän syntyi ja kasvoi Tiranassa, jossa hän aloitti esiintymisen lapsena erilaisissa laulu- ja tanssikilpailuissa ennen musiikin uraa. Voittuaan vuoden 2021 Festivali i Këngësin hänet valittiin Albanian edustajaksi vuoden 2022 Eurovision laulukilpailuun Torinossa kappaleella "Sekret". Ronela voitti 19 muun kilpailevan esiintyjän 60. Festivali i Këngësin finaalissa, joiden joukossa on Albanian kirkkaimpia popmusiikin nimiä. Ronela kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa 10. toukokuuta, sijoittui semifinaalin 12:nneksi eikä päässyt finaaliin. Ronelalle itselleen ei ole epätavallista erottua joukosta ja tehdä vaikutuksensa Albanian arvostetuimpien esitysten lavalla. Ronelan suuri osa menestyksestään johtuu hänen pyrkimyksestään ja sitoutumisestaan tuoda esiin itsensä. Hän on esiintynyt useilla festivaaleilla, kilpailuilla ja TV-kykyohjelmilla viimeisen vuosikymmenen aikana.
Rene Kirby

Rene Kirby (s. 27. helmikuuta 1955) on yhdysvaltalainen elokuva- ja televisionäyttelijä. Hän näytteli Farrellyn veljesten elokuvassa Hal ja iso rakkaus. Hän näyttelee elokuvassa Waltia, jolla Kirbyn tavoin on spina bifida.
Kirby on taitava voimistelija ja hiihtäjä, ja hän on hiihtänyt usein vammaiskilpailuissa.
Filmografia

Hal ja iso rakkaus (2001) - Walt
Stuck on You (2003) - Phil Rupp
Carnivàle jaksossa "The Road to Damascus" (2005) - Hoppy
Aiheesta muualla

Rene Kirby Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
renekirby.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)