stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isopreeni
Valmistus ja käyttö

Isopreeniä voidaan tuottaa luonnonkumista tai terpeeneistä niitä kuumentamalla, sitä syntyy myös öljynjalostuksen sivutuotteena. Synteettisesti isopreenia valmistetaan isopentaanista (C5H12) tai isopenteenistä eli 2-metyyli-2-buteenista (C5H10) poistamalla niistä vetyä. Myös isobuteenin ja formaldehydin tai asetonin ja eteenin välisissä reaktioissa muodostuu isopreeniä.
Suurin osa isopreenista käytetään isopreenikumin (cis-polyisopreenin), styreeni-isopreeni-styreeni (SIS) -sekapolymeerien ja butyylikumin valmistukseen.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistus aineelle ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Isopreenille altistuminen saattaa aiheuttaa syöpää.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Isopreenin kansainvälinen kemikaalikortti
OVA-ohje: Isopreeni
PubChem: Isoprene (englanniksi)
United Nations Environment Programme (UNEP): Isoprene CAS N°: 78-79-5 (pdf) (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Isoprene (englanniksi)
ChemBlink: Isoprene (englanniksi)
Liber Herbarum II: Luettelo isopreenia sisältävistä kasveista
Report on Carcinogens, Twelfth Edition (2011): Isoprene CAS No. 78-79-5 (pdf) (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - isoprene (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - isoprene (englanniksi)
Ison-Britannian naisten jääkiekkomaajoukkue

Ison-Britannian naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Yhdistynyttä kuningaskuntaa kansainvälisissä naisten jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2022 maassa oli 864 rekisteröitynyttä naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2024 lopussa jo yli 1 800. Joukkue oli vuonna 2024 Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n hallinoimalla maailmanrankinglistalla 21. sijalla.
Vuoden 2021 lopulla joukkue tippui jatkosta vuoden 2022 talviolympialaisten karsinnoissa, mutta Nottinghamissa järjestetyssä turnauksessa joukkue rikkoi kahdesti yleisöennätyksensä. Ensin joukkuetta saapui seuraamaan 1 027 kannattajaa, mikä rikkoi edellisen, vuoden 2019, ennätyksen 400 katsojalla. Myöhemmin turnauksen aikana joukkue keräsi 1 700 hengen yleisön.
Sijoitukset > Euroopan-mestaruuskilpailuissa

1991 – 9.
1993 – B-sarja, 4.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

1999 – B-sarjan karsinta, 2.
2000 – 1. divisioonan karsinta, 3.
2001 – 1. divisioonan karsinta, 2.
2003 – 2. divisioona, 6.
2004 – 2. divisioona, 6.
2005 – 3. divisioona, 2.
2007 – 3. divisioona, 2.
2008 – 3. divisioona, 1.
2009 – 2. divisioona, 3.
2011 – 2. divisioona, 6.
2012 – 1. divisioonan B-lohko, 4.
2013 – 1. divisioonan B-lohko, 6.
2014 – 2. divisioonan A-lohko, 2.
2015 – 2. divisioonan A-lohko, 2.
2016 – 2. divisioonan A-lohko, 3.
2017 – 2. divisioonan A-lohko, 3.
2018 – 2. divisioonan A-lohko, 2.
2019 – 2. divisioonan A-lohko, 2.
2020 – 2. divisioonan A-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2021 – 2. divisioonan A-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2022 – 2. divisioonan A-lohko, 1.
2023 – 1. divisioonan B-lohko, 5.
2024 – 1. divisioonan B-lohko, 4.
Sijoitukset > Maailmanranking

2003 – 20.
2004 – 20.
2005 – 20.
2006 – 22.
2007 – 22.
2008 – 23.
2009 – 20.
2010 – 18.
2011 – 18.
2012 – 17.
2013 – 18.
2014, helmikuu – 19.
2014, huhtikuu – 19.
2015 – 21.
2016 – 21.
2017 – 23.
2018, helmikuu – 23.
2018, huhtikuu – 23.
2019 – 23.
2020 – 23.
2021 – 24.
2022, helmikuu – 23.
2022, syyskuu – 23.
2023 – 23.
2024 – 21.
Yingji (ohjus)

Kiinalaisvalmisteinen YJ-83J-merimaaliohjus.
Yingji eli YJ-83 (kiin. 鹰击-83, Yīngjī-83; Nato-raportointinimi CSS-N-8 Saccade) on Kiinassa valmistettu meritorjuntaohjus, jonka käyttö aloitettiin vuonna 1998. Tuotanto jatkui ainakin vuoteen 2022. Ohjuksesta on olemassa ainakin kaksi eri versiota, joissa on toisistaan poikkeavat räjähdeainemassat: toisessa on 190 kilogramman ja toisessa 165 kilogramman räjähdelataus. Suunnistusjärjestelminä maaliinhakeutumiseen toimivat inertiasuunnistus sekä aktiivinen tutkahaku.
Houbei-luokan ohjusvene (Tyyppi 22).
Kiina on myynyt Yingji-ohjuksia muun muassa Afrikan, Lähi-idän ja Etelä-Amerikan maihin. Ohjus voidaan laukaista joko pinta-aluksesta tai lentokoneesta (kuten Xi’an H-6) sekä sukellusveneiden torpedoputkesta. Kiina onkin vuodesta 2010 aseistanut myös Houbei-luokan ohjusveneitään (Tyyppi 022) ohjustyypillä. Matkamoottorina on turbojetti. Risteilynopeus on 0,9 machia ja suurin lähestymisnopeus on 1,4 machia. Kantama vaihtelee alatyypistä riippuen välillä 120–230 kilometriä.
YJ-83-ohjustyypin käyttäjämaat.
Käännös suomeksi
Israelin naisten jääkiekkomaajoukkue

Israelin naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Israelia naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa. Vuonna 2022 maassa oli 17 rekisteröitynyttä naisjääkiekkoilijaa, kun vuonna 2024 määrä oli 59. Joukkue sijoitettiin syyskuussa 2022 ensimmäistä kertaa Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämään naisten maailmanrankingiin, sijalle 44., eli viimeiseksi. Tuolla sijalla se oli myös vuonna 2024, mutta sen takana oli kaksi uutta joukkuetta, Thaimaa sekä Singapore.
Vuonna 2022 joukkue otti ensi kertaa osaa maailmanmestaruuskilpailuihin, 3. divisioonan B-lohkon turnaukseen.
Sijoitukset > Maailmanranking

2022, syyskuu - 44.
2023 - 44.
2024 - 44.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

2022 - 3. divisioonan B-lohko, 4.
2023 - 3. divisioonan B-lohko, 2.
2024 - 3. divisioonan B-lohko, 3.
Inversio-ongelma

Kuvassa havainnollistetaan tomografisen kuvan ottamista kappaleesta. Kappaleen läpi otetaan kuvia esimerkiksi röntgensäteillä eri asennoissa ja saadut tulokset kerätään oikealla olevaksi kuvioksi. Inversio-ongelma on päätellä alkuperäisten kappaleiden muodot oikealla olevan mittaustuloksen perusteella.
Inversio-ongelma eli käänteisongelma tarkoittaa matematiikassa ja luonnontieteissä ongelmaa, jossa tavoitteena on päätellä epäsuoran mittauksen perusteella joitakin ominaisuuksia tutkittavasta kappaleesta. Sana inversio tarkoittaa suomeksi päinvastaista, peilikuvaa tai käänteistä. Inversio-ongelma tarkoittaakin ongelmaa, joka on vaikeampi ratkaista "takaperin" kuin "etuperin". Hyvä esimerkki inversio-ongelmasta on kameralla kuvan ottaminen: Ennen kuvan ottoa on helppo nähdyn maiseman avulla ennustaa millainen kuvasta tulee, mutta jälkeenpäin kuvaa katsomalla ei voi suoraan kertoa maiseman kaikkia yksityiskohtia, varsinkaan kappaleiden kolmiulotteisia muotoja ja etäisyyksiä. Osa tiedosta on siis hävinnyt. Inversio-ongelmien terminologiassa tavallista "etuperin" laskettua ongelmaa kutsutaan suoraksi ongelmaksi.
Esimerkkejä inversio-ongelmista

Inversio-ongelmia tavataan monenlaisten mittausten yhteydessä. Lääketieteessä tomografisten kuvausmenetelmien käyttö vaatii käänteisongelman ratkaisemista. Tällaisia menetelmiä ovat esimerkiksi tietokonetomografia tai impedanssitomografia. Seismologiassa maapallon rakennetta voidaan selvittää mittaamalla seismisten aaltojen kulkuaikoja maapallon läpi. Tässäkin on kyse käänteisongelmasta. Myös ilmakehätieteissä erilaisiin mittauksiin liittyy paljon käänteisongelmia. Esimerkiksi hiilinielujen ja -lähteiden mittaaminen satelliitin avulla sisältää käänteisongelmien ratkaisemista.
Huonosti asetettu ongelma

Tyypillisesti matematiikassa ongelmat ovat hyvin asetettuja. Matemaatikko Jacques Hadamardin kehittämien ehtojen mukaan ongelma on hyvin asetettu, jos kaikki seuraavat ehdot täyttyvät:
ongelmalla on ratkaisu
ratkaisuja on tasan yksi
ratkaisu riippuu jatkuvasti annetusta datasta.
Inversio-ongelma on kuitenkin tyypillisesti huonosti asetettu, eli se ei toteuta jotakin yllä olevista ehdoista. Inversio-ongelmalla voi esimerkiksi olla useita ratkaisuja, eli sillä on ratkaisujoukko. Tämä sotii ratkaisun yksiselitteisyyttä vastaan. Esimerkiksi derivaatan inversio-ongelma on integraali, joka tarvitsee annetun informaation ulkopuolelta vakion ollakseen täysin määritelty. Lisäksi ehdoista viimeinen rikkoutuu usein inversio-ongelmissa. Jos inversio-ongelman ratkaisu ei riipu jatkuvasti mittaustuloksesta, se tarkoittaa, että kaksi lähes samaa mittaustulosta voikin vastata hyvin erilaisia mitattavia kappaleita. Tämä on haasteellista, sillä käytännön mittauksissa on aina virhettä, eli mittaustulos ei ole täysin tarkka. Yllä olevien syiden vuoksi inversio-ongelman ratkaisuun pitääkin usein sisällyttää ennakkotietoja etsityn ratkaisun luonteesta, jotta päästään haluttuun tulokseen. Tätä kutsutaan regularisaatioksi.
Aiheesta muualla

Simopekka Vänskän lisensiaatintyön kuvaus aiheesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Akatemian julkaisun artikkeli Inversio-ongelmien huippuyksiköstä (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen inversioseura ry:n verkkosivut
Legend (Clannadin albumi)

| Legend Clannad |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Julkaistu: toukokuu 1984
 Tuottaja(t): Tony Clarke
 Kesto: 32.33
 Levy-yhtiö: RCA
Clannadin muut julkaisut
| Magical Ring 1983 | Legend 1984 | Macalla 1985 |
Legend on irlantilaisen folk- ja folkrock-yhtyeen Clannadin albumi vuodelta 1984. Albumi on sekä yhtyeen virallinen kahdeksas albumi että soundtrack brittiläiseen televisiosarjaan Robin of Sherwood. Musiikki voitti BAFTA-palkinnon parhaana televisiosarjan musiikkina. Albumin kappaleista "Robin (The hooded man)" on sarjan tunnuskappale.
Kappaleet

Albumi julkaistiin sekä CD- että LP-formaatissa.
Robin (The Hooded Man) - (C.Brennan) 2:48
Now is Here (P.Brennan) 3:32
Herne (P.Brennan) 5:08
Together We (P.Brennan) 3:28
Darkmere (C.Brennan) 1:58
Strange Land (P.Brennan) 3:10
Scarlet Inside (P.Brennan) 5:08
Lady Marian (C.Brennan) 3:20
Battles (C.Brennan) 1:01
Ancient Forest (P.Brennan - C.Brennan - M.Brennan) 2:59
Yhtye teki sarjaan muutakin musiikkia mutta joka ei mahtunut LP-formaattiin. Osa nauhoituksista katosi. Albumilla Macalla
on kappale "Cáisleàn Òir", jonka yhtye teki uudelleen.
Kokoonpano

Yhtyeen jäsenten nimet ovat tässä niiden englanninkielisessä muodossa.
Maire Brennan – laulu, harppu
Paul Brennan – kitara, huilu, tinapilli, kosketinsoittimet, laulu
Ciaran Brennan – kontrabasso, syntetisoijat, akustinen kitara, laulu
Pat Duggan – mandola, akustinen kitara, laulu
Noel Duggan – akustinen kitara, laulu
Vierailevat muusikot
James Delaney – kosketinsoittimet
Paul Moran – rummut
Pat Farrell – sähkökitara
Frank Ricotti – lyömäsoittimet
Albumin tuotti Tony Clarke ja äänittäjänä toimi Paul Thomas. Nauhoitukset tehtiin Dublinissa Windmill Lane -studiolla ja Trident-studiolla Lontoossa. Miksaukset tehtiin Angel-studiossa Lontoossa.
Isomünsterinseisoja

| Isomünsterinseisoja |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Saksa
Määrä:  Suomessa rekisteröity 204
Rodun syntyaika:  1800-luvun loppu (alun perin) 1922 (nykymuoto)
Alkuperäinen käyttö:  metsästys
Nykyinen käyttö:  metsästys
Muita nimityksiä:  Großer Münsterländer Vorstehhund, Large Munsterlander, grand épagneul de Münster, gran munsterlander, münsterlandi suur linnukoer
FCI-luokitus:  ryhmä 7 Seisovat lintukoirat alaryhmä 1.2 Mannermaiset spanielityyppiset #118
Ulkonäkö
Paino:  noin 30 kg
Säkäkorkeus:  urokset 60–65 cm, nartut 58–63 cm
Väritys:  valkoinen mustin läiskin ja pilkuin, mustapäistärikkö tai kokomusta
Aiheesta muualla
  Isomünsterinseisoja Commonsissa 
Isomünsterinseisoja (saks. Großer Münsterländer Vorstehhund) on saksalainen koirarotu. Se kuuluu saksalaisiin pitkäkarvaisiin seisoviin lintukoiriin, aivan kuten pienimünsterinseisoja ja pitkäkarvainen saksanseisoja.
Luonne ja käyttäytyminen

Luonteeltaan isomünsterinseisoja on eloisa olematta hermostunut. Se on helposti ohjattava, älykäs ja sosiaalinen.lähde?
Alkuperä

Tohtori Fitzingerin teorian mukaan pitkäkarvaiset saksalaiset seisojat polveutuvat suuresta silkkikoirasta (Grosser Seidenhund, latinaksi canis extrarios major). Keskiajan valkokirjavista lintu- ja haukkakoirista jalostettiin ylösajavia koiria ja viiriäiskoiria, joista sittemmin 1800-luvulla kehittyivät saksalaiset seisojat. 1800-luvun lopulla aloitettiin pitkäkarvaisten saksalaisten seisojien systemaattinen jalostus.
Vuonna 1909 pitkäkarvaisen saksanseisojan rotumääritelmästä poistettiin musta väritys, minkä jälkeen pitkäkarvaisia mustavalkoisia seisojia alettiin kasvattaa erillään. Kantakirjaan merkittiin jäljellä olleet 83 yksilöä, joista suurin osa löytyi Länsi-Münsteristä ja Ala-Saksista. Nykyisen rodun jalostus alkoi näiden koirien avulla vuonna 1922.
Käyttötarkoitus

Isomünsterinseisoja on monipuolinen seisova metsästyskoira, ja rotua käytetään pienriistan metsästyksessä seisovana kanakoirana, riistan noutajana sekä haavakkoeläinten jäljittäjänä. Rotu sopii metsästäjälle kanalinnustukseen, kyyhkypassiin, sorsastukseen, pienpetojen pyyntiin ja taitava koira soveltuu myös jänispyyntiin.lähde?
Aiheesta muualla

Isomünsterinseisoja (Arkistoitu – Internet Archive)
Saksanseisojakerho
| n k Saksalaiset koirarodut |
| --- | --- |
FCI:  Apinapinseri  Baijerinvuoristovihikoira  Bokseri  Dobermanni  Eurasier  Grosspitz  Hannoverinvihikoira  Harjaskarvainen saksanseisoja  Hovawart  Isomünsterinseisoja  Karkeakarvainen saksanseisoja  Kleinspitz  Kromfohrländer  Kääpiöpinseri  Kääpiösnautseri  Landseer  Leonberginkoira  Lyhytkarvainen saksanseisoja  Mittelspitz  Mäyräkoira  Pienimünsterinseisoja  Pinseri  Pitkäkarvainen saksanseisoja  Pomeranian  Rottweiler  Saksanajokoira  Saksanmetsästysterrieri  Saksanpaimenkoira  Saksanpystykorva  Snautseri  Suursnautseri  Tanskandoggi  Viiriäiskoira  Villakoirapointteri  Weimarinseisoja  Westfälische dachsbracke 
Harvinaiset:  Ardennienajokoira  Biewerterrieri  Elo  Heideterrieri  Marxdorfinsusikoira  Paimenpystykorva  Ranskanbolonka  Schwarzwaldinvihikoira  Titaaniterrieri  Vanhasaksanpaimenkoira  Westfaleninterrieri  Wäller 
Sukupuuttoon kuolleet:  Bullenbeisser  Haidinajokoira  Harlekiinipinseri  Harzinajokoira  Holsteininajokoira  Pommerinpaimenkoira  Pommerinsusikoira  Silkkipinseri  Sollinginvihikoira  Steinbracke  Württemberginseisoja 
Münsterinseisoja romanialaisessa postimerkissä.
Elfstedentocht

Kilpailijoilla on mukana kortti, johon he saavat leiman jokaisessa etappikaupungissa
Elfstedentocht (friisiksi Alvestêdetocht) on Friisinmaalla epäsäännöllisin väliajoin käytävä perinteikäs pikaluistelun ja matkaluistelukilpailu. Kilpailun nimi on hollantia ja tarkoittaa "yhdentoista kaupungin kierrosta".
Historia

Luistelu on ollut iät ja ajat osa friisiläistä kansanperinnettä. Vuonna 1890 Pim Mulier sai ajatuksen järjestää organisoitu tapahtuma. Ensimmäisen kerran tämä tapahtui vuonna 1909 ja pian kilpailun jälkeen perustettiin yhdistys huolehtimaan tapahtuman järjestämisestä.
Vuoden 1909 jälkeen tapahtuma on pystytty järjestämään 15 kertaa, viimeksi vuonna 1997.
Kilpailureitti

Kilpailureitti kulkee pitkin jäätyneitä kanavia, jokia, lampia ja järviä, ja se yhdistää yksitoista Friisinmaan kaupunkia, jotka muodostavat lähes 200 kilometrin mittaisen kierroksen. Kaupungit ovat Leeuwarden, Sneek, IJlst, Sloten, Stavoren, Hindeloopen, Workum, Bolsward, Harlingen, Franeker ja Dokkum, josta reitti vie takaisin lähtökaupunki Leeuwardeniin.
Kilpailu

Kilpailu pidetään hyvin epäsäännöllisin väliajoin, koska Alankomaiden ilmasto-olot eivät mahdollista luonnonjäillä luistelua läheskään joka vuosi. Kun kilpailu pystytään järjestämään, siihen osallistuu noin 15 000 luistelijaa, mikä vaatii hyvin kestävän jään. Jään vähimmäispaksuutena pidetäänkin viittätoista senttimetriä koko reitin matkalta, jotta kilpailun järjestäminen katsotaan turvalliseksi. Reitillä on usein kohtia, joissa jää ei ole riittävän paksua. Friisin kielellä näitä paikkoja kutsutaan nimellä klúnje. Tällöin osanottajat ohittavat kohdat kävelemällä. Niinä vuosina, jolloin kilpailu voidaan järjestää, järjestetään Leeuwardenissa edeltävänä iltana suurimuotoiset karnevaalit.
Kilpailuun pääsee osallistumaan vain Friisinmaan 11 kaupungin seuran jäsenet, ja koska osallistumismäärä on rajattu, joudutaan paikkoja arpomaan. Voittajista tulee Hollannissa kuuluisuuksia, ja kaikki osallistuneet saavat palkinnoksi arvostetun pienen emaloidun ristin.
Tamperelainen urallaan Tampereen Sisua edustanut maratonluistelija Lauri Paalasmaa sijoittui vuoden 1997 tapahtumassa sijalle 22..
Voittajat

1909 - Minne Hoekstra - 13.50
1912 - Coen de Koning - 11.40
1917 - Coen de Koning - 9.53
1929 - Karst Leemburg - 11.09
1933 - Abe de Vries ja Sipke Castelein - 9.53
1940 - Piet Keizer, Auke Adema, Cor Jongert, Dirk van Duim ja Sjouke Westra - 11.30
1941 - Auke Adema - 9.19
1942 - Sietze de Groot - 8.44
1947 - Jan van der Hoorn - 10.51
1954 - Jeen van den Berg - 7.35
1956 - Ei voittajaa. *
1963 - Reinier Paping - 10.59
1985 - Evert van Benthem - 6.47
1986 - Evert van Benthem - 6.55
1997 - Henk Angenent - 6.49
Vuosina 1933 ja 1940 kilpailun johdossa olleet luistelijat eivät kilpailleet maalisuoralla voitosta vaan luistelivat yhtä aikaa käsi kädessä maaliin, mutta tapa kiellettiin kilpailun säännöissä jatkossa. Kuitenkin vuonna 1956 Jan van der Hoorn, Aad de Koning, Jeen Nauta, Maus Wijnhout ja Anton Verhoeven ylittivät maalilinjan kyseisellä tavalla. Heidän suorituksensa hylättiin, eikä kilpailulle julistettu voittajaa.
Voittajat > Naiset

Naisten osallistuminen on ollut mahdollista vuodesta 1985 lähtien, vaikkei heille senkään jälkeen ole myönnetty virallisia palkintoja.
Maalilinjan ensimmäisenä ylittäneet naiset:
1985 - Lenie van der Hoorn
1986 - Tineke Dijkshoorn
1997 - Klasina Seinstra
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivu
Drf.nl (Arkistoitu – Internet Archive)
Dullesin kansainvälinen lentoasema

Washington–Dullesin kansainvälinen lentoasema (engl. Washington Dulles International Airport; IATA: IAD, ICAO: KIAD) sijaitsee Dullesissa, Virginiassa, 40 kilometriä Washington D.C.:n keskustasta länteen. Lentoasema on nimetty entisen Yhdysvaltain ulkoministerin John Foster Dullesin mukaan.
Lentoaseman vuonna 1962 valmistuneen pääterminaalin on suunnitellut syntyjään suomalainen arkkitehti Eero Saarinen.
Lentoyhtiöt

Aer Lingus
Air Canada
Air France
AirTran Airways
American Airlines
Delta Airlines
Southwest Airlines
United Airlines
US Airways
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dullesin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Washington-Dullesin kansainvälinen lentoasema – virallinen kotisivu
Dullesin kansainvälinen lentoasema (Form 5010 PDF) (englanniksi)
Hoiva-avustaja

Hoiva-avustaja työskentelee sosiaali- ja terveysalan avustavissa tehtävissä ikääntyneiden sekä vammaisten asumisyksiköissä. Hoiva-avustaja osallistuu asiakkaiden perustarpeista huolehtimiseen, kuten peseytymisestä, pukeutumisesta, ruokailusta ja ulkoilusta huolehtimiseen. Hoiva-avustajat eivät ole sosiaali- ja terveydenhuollon ammattihenkilöitä.  Hoiva-avustajan koulutus ei valmista tutkintoon, vaan se voidaan hyväksi lukea esimerkiksi sosiaali- ja terveysalan perustutkinnossa eli lähihoitajakoulutuksessa.  Hoiva-avustajan lääkehoitolupa on aina asiakas- ja tai lääkekohtainen. Hoiva-avustaja ei voi myöskään itsenäisesti vastata asiakkaan lääkehoidosta, eikä toteuttaa lääkehoitoa yksin.
Suosituksen mukaisessa koulutuksessa opiskellaan Sosiaali- ja terveysalan perustutkinnosta seuraavat osat:
Asiakkaan kohtaaminen ja ohjaaminen 20 osp
Hyvinvoinnin ja toimintakyvyn edistäminen 25 osp
Asiakkaan toimintakyvyn vahvistaminen 15 osp
Ammattiliitot Tehy ja Super ovat 14. toukokuuta 2020 Opetushallitukselle antamassaan lausunnossaan todenneet, että hoiva-avustajakoulutus tulisi perustua kiinteistö- ja kiinteistöpalvelualan perustutkinnon eikä sosiaali- ja terveysalan perustutkinnon osiin. Ne ehdottivat nimen muuttamista tukipalvelutyöntekijäksi, koska avustamisesta, siivouksesta ja ravitsemuksesta huolehtimista kuvaa paremmin nimike tukipalvelutyö. Ammattiliittojen mielestä ikääntyneiden turvallinen ja hyvä hoito edellyttää vähintään sosiaali- ja terveysalan perustutkintoa. Ne korostivat lausunoissaan myös sitä, että alalle hakeutuvat tulee testata hyvin.
Hyvinvointiala HALI ry on vaatinut hoiva-avustajien käytön helpottamista, sillä siihen kohdistuu heidän mukaansa liikaa rajoitteita. Se pitää koulutusvaatimuksia tiukkoina.
Aluehallintovirasto antoi 13. kesäkuuta 2022 lausunnon, jonka mukaan hoiva-avustajien lukumäärää hoivakodeissa voidaan kasvattaa. Tämä perustuu vanhuspalvelulaissa säädettyyn henkilöstömitoituksen nostamiseen. Uuden ohjeen mukaan yksi hoiva-avustaja voi työskennellä kahta sosiaali- ja terveysalan ammattilaista kohden. Tämä mahdollistaa sen, että kymmentä asukasta kohden voi olla yksi hoiva-avustaja. Aiemmin suhde on ollut 15 asukasta yhtä hoiva-avustajaa kohden. Lausunnon mukaan hoiva-avustajat voidaan laskea henkilöstömitoutukseen, jos hoiva-avustajat osallistuvat välittömään potilastyöhön. Lausunnossa todetaan, että yksiköissä tulee olla paikalla riittävästi sosiaali- ja terveysalan ammattilaisia asiakkaiden tarpeisiin nähden.
Ion Rațiu

Ion Rațiu, Romania.
Ion Rațiu (6. kesäkuuta 1917 – 17. tammikuuta 2000) oli romanialainen poliitikko.
Rațiu syntyi Turdassa ja vietti vuodet maanpaossa 1940–1990 Isossa-Britanniasas. Palattuaan Romaniaan hän oli vuoden 1990 vaaleissa Kristillisdemokraattisen kansallisen talonpoikaispuolueen (Partidul Național Țărănesc Creștin Democrat, PNȚCD) presidenttiehdokkaana, mutta sai vain 4,29 % äänistä. Kansanedustajaksi hänet valittiin 1990, 1992 ja 1996. Hän perusti vuonna 1991 Cotidianul-sanomalehden.
Rațiun vanhemmat olivat tohtori Augustin Ratiu ja Eugenia Turcu. Hän meni naimisiin englantilaisen naisen kanssa ja sai kaksi lasta. Hän kuoli 82 vuoden iässä tammikuussa 2000.
Vera Zasulitš

| Vera Zasulitš |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. elokuuta 1849 Mihailovkan kylä, Gžatskin kihlakunta, Smolenskin lääni
Kuollut: 8. toukokuuta 1919 (69 vuotta) Pietari
Kansalaisuus:  venäläinen
Vera Ivanovna Zasulitš (ven. Ве́ра Ива́новна Засу́лич, 8. elokuuta (J: 27. heinäkuuta) 1849 Mihailovka, Gžatsk, Smolensk – 8. toukokuuta 1919 Pietari) oli venäläinen vallankumouksellinen, narodnikki ja menševikki. Hän tuli tunnetuksi Venäjän ensimmäisestä merkittävästä terroriteosta yrittäessään murhata Pietarin kaupunginpäällikön Fjodor Trepovin vuonna 1878.
Elämä > Perhe ja opinnot

Vera Zasulitš syntyi aatelisperheeseen Smolenskin läänin Gžatskin kihlakunnassa sijaitsevassa Mihailovkan kylässä. Hän jäi varhain orvoksi ja kasvoi tätiensä luona Bjakolovon kylässä Gžatskin lähellä. Hänen molemmista sisaristaan tuli vallankumouksellisia ja veljestä ammattisotilas. Hän valmistui moskovalaisesta sisäoppilaitoksesta vuonna 1867 ja suoritti opettajan tutkinnon.
Elämä > Vallankumoukselliseen toimintaan liittyminen

Vuonna 1868 Zasulitš tutustui Sergei Netšajeviin, joka yritti turhaan houkutella häntä mukaan vallankumoukselliseen toimintaan.[vanhentunut linkki] Netšajevin lähettämän kirjeen takia hän oli vangittuna vuosina 1868–71, ja sen jälkeen hänet karkotettiin Novgorodin lääniin ja Tveriin. Luvattoman kirjallisuuden levittämisen takia hänet pidätettiin uudelleen Tverissä, karkotettiin Kostroman läänin Soligalitšiin ja sieltä vuonna 1873 Harkovaan, jossa hän opiskeli kätilöksi.
Harkovassa Zasulitš tutustui Mihail Bakuninin oppeihin ja liittyi Kiovassa perustettuun narodnikkiryhmään ”Etelän kapinalliset”. Sen suunnitteleman talonpoikaiskapinan epäonnistuttua hän siirtyi vuonna 1877 Pietariin ja liittyi Zemlja i volja -järjestöön.
Elämä > Trepovin murhayritys

Zasulitš yritti tammikuussa 1878 murhata Pietarin kaupunginpäällikön Fjodor Trepovin, joka oli määrännyt vangittuna olleen narodnikki Aleksei Jemeljanovin piestäväksi. Hän ampui Trepovia kahdesti rintaan ja haavoitti tätä vakavasti. Zasulitš pidätettiin, mutta valamiesoikeus vapautti hänet syytetyn naiivin vilpittömyyden ja viehätysvoiman sekä asianajaja Anatoli Konin loistavan puolustuspuheen ansiosta. Tapaus herätti suurta huomiota koko Euroopassa. Sitä on pidetty Venäjän ensimmäisenä merkittävänä terroritekona.