Opel
Moottoriajoneuvot > General Motors ostaa Opelin (1929–1930)

Vuonna 1928 Opel oli ollut valmistusmäärällä laskettuna 44% osuudellaan Saksan suurin autonvalmistaja. Päivämäärällä 3.12.1928 yhtiömuoto muuttui pääomistajien, Wilhelm von Opelin ja hänen veljensä Friedrichin valmistelevana toimenpiteenä siihenastisesta kommandiittiyhtiöstä osakeyhtiöksi, minkä peruspääoma oli 60 miljoonaa Reichsmarkia. Veljekset aavistivat oikein 1920-luvun hurjan nousukauden ja spekulatiokupla päättyvän kehnosti, minkä vuoksi yrityksen pääoma ei ollut turvassa. Päivämäärällä 17.3.1929 Opel siirtyi kaksivaiheisella osakekaupalla – ensin 80 % osakkeista vuonna 1929, ja loput 20 % vuonna 1930 kaupan ehtojen tultua täytetyiksi – kauppahinnalla 154 miljoonaa Reichsmarkia (tammikuun 1929 pariteetilla 154 miljoonaa Reichsmarkia = 646,8 miljoonaa dollaria (vuoden 2005 arvo)) - yhdysvaltalaisen General Motorsin (GM) omistukseen.
General Motors-kausi alkoi vuoden 1931 pienellä, Yhdysvalloissa suunnitellulla mallilla Opel 1,2, mikä tarjosi miellyttävät käyttöominaisuudet, reippaan suorituskyvyn, ja täytti arkiset ajotarpeet mainiosti. Sen päivitetty, Volkswagen-kilpailijaksi tarkoitettu nelipaikkainen P4-versio (4 Personen) vuosina 1935–1937 oli hieman kookkaampi väliaskelma ennen suurta korimullistusta. 1930-luvulla Opel esitteli GM-teknologiasiirron avulla vallankumouksellisen, Saksan ensimmäisen sarjatuotantoauton itsekantavalla täysteräskorilla varustetun mallin Olympia (1935, Berliinin kesäolympialaisten 1936 aiheuttaessa Saksassa suurta "olympiakuumetta"), sekä pienen Kadettin (1937). GM-kauden satsauksen kruunasivat 3,6-litraisella kuusisylinterisellä moottorilla varustettu uusi huippumalli, loistoauto Admiral vuonna 1937, sekä 2,5-litraisella kuusisylinterisellä moottorilla Kapitän 1938. Modernin Kapitän-mallin valmistus alkaisi uudelleen vuonna 1948 toisena mallina Olympian jälkeen, päivityksine aina vuoteen 1953 asti. Itsekantavien mallien rinnalla Opel tarjosi perinteisellä rungolla olevia malleja Opel 6 (1934-1937) 2-litraisella kuusisylinterisellä moottorilla sekä 1937-1938 uudella 2,5-litraisella moottorilla Opel Super 6, mitä käytti myös Blitz 2,5-versio suositusta hyötyajoneuvosta. Asiakas saattoi tilata rungollisten mallien korin tuolloin vielä runsaslukuisilta erikoisyrityksiltä, mikä automobiilien ensi vuosikymmeninä oli yleinen tapa. Autojen vuosivalmistus ylitti 1930-luvun puolivälissä 100 000 kappaletta ensimmäisenä saksalaisena autonvalmistajana.
Opel Blitz-hyötyajoneuvon pohjalta valmistui myös linja-autoja, joista ehkä tunnetuimpia olivat esseniläisen Gebrüder Ludewig -yrityksen (1909-2015) kaksikerroksisilla tai aerodynaamisilla erikoiskoreilla varustetut versiot. Autobahn-moottoriteiden sallimien korkeampien ajonopeuksien vuoksi pienempi ilmanvastus tuli pohdittavaksi myös hyötyajoneuvoissa: Ludewigin prototyyppi, pienemmällä 2,5-litraisella moottorilla olevaan Blitz-alustaan pohjautuva virtaviivainen linja-auto syntyi vuonna 1933, ja 7 tai 8 yksilön sarja valmistui vuosina 1936-1938. Esseniläisen OBI-matkajärjestäjän käyttämät Ludewig Aero-matkabussit oli varustettu loisteliaasti muun muassa matkustajien erillisillä nojatuoleilla, jotka 45 astetta bussin panoraama-ikkunoita kohti käännettyinä sallivat matkustajien ihailla reitin varren maisemia. Ludewig Aero -bussit pakko-otettiin sodan aikana Natsi-Saksan asevoimien käyttöön, eikä niitä ole säilynyt. Wehrmacht käytti lisäksi vuosina 1939-1944 yhteensä 2 880 kappaleena Ludewigin perus-bussikorilla valmistettua, 2 450 kilon hyötykuorman tai 30 istuinpaikkaa tarjoavaa bussimallia Wehrmacht-Omnibus Typ 3,6-47. 1930-luvulla myös muut Saksan hyötyajoneuvot ja etenkin linja-autot saivat aerodynaamisia koreja: esimerkiksi vuodesta 1935 Mercedes-Benz valmisti vähäisinä kappalemäärinä mallia Autobahnomnibus O 3100, sekä vuodesta 1937 Mannheimin tehtaan aerodynaamisella korilla varustettua mallia Omnibus Pullman l. OP 3750, jota laivattiin Museoviraston arkistokuvan mukaan ainakin yksi, kuvakaappauksen mukaan Saksan rekisteritunnuksella HIE-10124 ollut kappale Suomeen vuonna 1937.
Elokuussa 2022 Opel Classic-asiantuntijat löysivät huutokaupasta vuoden 1937 Opel-pakettiauton prototyypin kahdeksan valokuvaa. Edes Opel Classic-osaston johtaja Leif Rohwedder ei tuntenut moista prototyyppiä ennestään. Kuvien taustalle kynällä merkityn ja Opel-valokuvausosaston leimalla varustetun 1,5-23 COE -lyhenteen on tulkittu osoittavan vuoden 1935 uuden Olympia-mallin 1 488 cm³ -moottoria, 2 400 mm akseliväliä ja Cab over Engine-rakennetta l. ohjaamoa moottorin päällä. Art Deco-tyylisen muotoilun omannut prototyyppi, minkä valmistusta ei sotaan valmistautuvassa Natsi-Saksassa kuitenkaan aloitettu, ennakoi Toisen maailmansodan jälkeen markkinoille tulleita, samankaltaisia pieniä bulldog-nokalla olevia hyötyajoneuvoja, joskin sellaisia oli tuolloin myyty vähäisinä kappalemäärinä jo Ranskassa ja Yhdysvalloissa. Samankaltaisia Frontlenker-malleja yksinkertaisella koppiohjaamolla, varustettuina pienellä 2-sylinterisellä kaksitahtimoottorilla, oli 1930-luvun alussa vuonna 1933 myös Goliath_(auto)- ja Magirus-valmistajilla, esimerkiksi Magirus M10-mallinimellä tonniluokan Kastenwagen- l. umpipaketti- tai Lieferwagen-avolavaversiona).
General Motors:in ja monen muunkin Saksassa NSDAPn valtaannousun jälkeen toimintaansa jatkaneiden yhdysvaltalaisten yritysten kuten Ford:in, IBM:n ja Standard Oil:in yhteydet Yhdysvaltoihin katkesivat vasta, kun Saksa oli neljä päivää Japanin hyökkäyksen Pearl Harboriin jälkeen liittolaisensa tavoin julistanut Yhdysvalloille sodan joulukuussa 1941. Natsi-Saksa ei takavarikoinut näitä yrityksiä omistajien peloista huolimatta edes maailmansodan loppuvaiheessa, joskin ulkomaalaisomisteiset yritykset olivat kärsineet eriasteisia vaurioita. Opel-konsernia sotavuosina johtanut NS-sympatisantti ja Adolf Hitlerin palkitsema Wilhelm von Opel tuki kansallissosialistisia liikkeitä ja järjestöjä avokätisesti yritysmaailmalta vaadittujen säännönmukaisten maksujen päälle. Sodan päätyttyä GM ei ottanut pommitussodassa osittain tuhoutunutta Opel-omaisuuttaan takaisin, vaan Yhdysvaltain miehitysvyöhykkeellä sijainnut tehdas oli sotilasjohdon alainen natsismin kitkemisen Entnazifizierung vuosina. Sodanjälkeisen kauden ensimmäinen GM-pääjohtaja Edward W. Zdunek aloitti toimikautensa marraskuussa 1948.