stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen urheilu 2023
Nyrkkeily

Raskaan sarjan ammattinyrkkeilijä Robert Helenius palasi kehiin ottelemalla 5.8. Savonlinnassa Mika Mielosta vastaan voitokkaasti. Vain viikkoa myöhemmin hän pääsi ottelemaan entistä maailmanmestaria Anthony Joshuaa vastaan Lontoossa mutta hävisi tyrmäyksellä seitsemännessä erässä. Heleniuksen ennen ottelua antamasta dopingnäytteestä löydettiin sittemmin kiellettyä ainetta.
Paini

Maailmanmestaruuskilpailuissa 16.–24.9. Belgradissa, Serbiassa Suomen viidestä kreikkalais-roomalaisen tyylin painijasta parhaiten sijoittui Arvi Savolainen 97-kiloisten sarjassa kahdeksanneksi.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 17.–23.4. Zagrebissa, Kroatiassa Suomella oli kuusi painijaa, joista jokainen hävisi ainoaksi jääneen ottelunsa.
Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailuissa 13.–19.3. Bukarestissa, Romaniassa kultaa kreikkalais-roomalaisessa painissa voittivat Timo Ojala alle 63-kiloisten sarjassa ja Jonni Sarkkinen alle 82-kiloisissa.
Pesäpallo

Miesten Suomen-mestaruuden voitti Sotkamon Jymy, hopeaa sai Vimpelin Veto ja pronssille sijoittui Kempeleen Kiri. Roope Korhonen voitti pelaajana 13. Suomen-mestaruutensa ja Mikko Kuosmanen pelinjohtajana viidennen Suomen-mestaruutensa.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti Porin Pesäkarhut ja hopeaa sai tamperelainen Manse PP. Joukkueiden väliset kaikki viisi loppuottelua kestivät vähintään supervuoroon saakka. Pronssille sijoittui Lapuan Virkiä.
Naisten Itä–Länsi-ottelu 5.8. Sotkamossa päättyi Lännen 0–2-voittoon. Länsi voitti 12. peräkkäisen kerran, vaikka Superpesiksen runkosarjan voiton varmistanut Manse PP siirrettiin täksi vuodeksi Idän puolelle.
Miesten Itä–Länsi-ottelun 6.8. Sotkamossa voitti Itä jaksoin 2–1. Voitto oli Idälle kolmas peräkkäinen.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Maailmanmestaruuskilpailuissa 21.2.–5.3. Planicassa, Sloveniassa Suomi saavutti yhden mitalin, hopeaa miesten viestissä joukkueella Ristomatti Hakola, Iivo Niskanen, Perttu Hyvärinen ja Niko Anttola. Naisten viestijoukkue sijoittui neljänneksi, ja Kerttu Niskanen oli lisäksi yhdistelmäkilpailussa viides ja 30 kilometrin perinteisen tyylin kilpailussa kuudes. Krista Pärmäkoski sijoittui yhdistelmäkilpailussa ja Jasmi Joensuun kanssa parisprintissä kuudenneksi, ja samalle sijalle ylsi Iivo Niskanen 50 kilometrin perinteisen tyylin hiihdossa. Yhdistetyssä miesten joukkue sijoittui viidenneksi ja sekajoukkue kuudenneksi, ja henkilökohtaisissa kilpailuissa paras suomalainen oli Ilkka Herola suurmäen kilpailun yhdeksännellä sijallaan. Mäkihypyssä Suomi sijoittui sekajoukkuekilpailussa kuudenneksi, ja naisten suurmäessä Jenny Rautionaho oli kolmastoista.
Tour de Skille 2022–2023 lähti Suomesta viisi mies- ja seitsemän naishiihtäjää. Naisten kokonaiskilpailussa Kerttu Niskanen sijoittui toiseksi ja Krista Pärmäkoski joutui sairastumisen vuoksi jättämään kiertueen kesken ollessaan kolmantena ennen kahta viimeistä osakilpailua. Kilpailukautensa Tour de Skillä aloittanut Iivo Niskanen keskeytti kiertueensa kolmannessa osakilpailussa.
Keski-Euroopan mäkiviikolla 2022–2023 kilpaili neljä suomalaishyppääjää, joista kolme pääsi vähintään kerran karsinnasta varsinaiseen kilpailuun. Paras yksittäinen saavutus oli Vilho Palosaaren 26. sija uudenvuodenpäivänä Garmisch-Partenkirchenissä.
Nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 28.1.–5.2. Whistlerissä, Kanadassa Suomi saavutti seitsemän mitalia, joista neljä oli kultaa. Alle 20-vuotiaiden sarjassa Eevi-Inkeri Tossavainen voitti perinteisen tyylin sprinttihiihdon, Niko Anttola vapaan tyylin 10 kilometrin hiihdon ja Vilho Palosaari mäkihyppykilpailun. Alle 23-vuotiaissa Jasmin Kähärä voitti kultaa perinteisen tyylin sprinttihiihdossa.
Talviuniversiadeissa 12.–22.1. Lake Placidissa, Yhdysvalloissa Hilla Niemelä voitti maastohiihdossa kolme kultamitalia, joista kaksi tuli henkilökohtaisilta matkoilta ja yksi viestistä Tiia Olkkosen ja Vilja Kaurasen kanssa. Verneri Poikonen voitti kultaa sprintissä.
Pyöräily

Giro Donnessa eli naisten Italian ympäriajossa Anniina Ahtosalo ajoi Uno-X-joukkueen apuajajana ja sijoittui kokonaistuloksissa 124:nneksi.
Maantiepyöräilyn Euroopan-mestaruuskilpailuissa 20.–24.9. Drenthessä, Alankomaissa Anniina Ahtosalo saavutti pronssia alle 23-vuotiaiden aika-ajossa.
Raviurheilu

Santtu Raitalan ohjastama ja Antti Ojanperän valmentama Evartti voitti 28.5. Tukholmassa Elitkampenin.
St Michelin 16.7. Mikkelissä voitti Santtu Raitalan ohjastama ja Hannu Korven valmentama Hierro Boko Suomen-ennätyksellä 08,3a.
Kuninkuusraveissa 4.–6.8. Kouvolassa ravikuninkuuden voitti Hannu Torvisen ohjastama Parvelan Retu ja kuningatartittelin Harri Kotilaisen ohjastama ja valmentama Lumi-Oosa. Kuninkuuskilpailun kaksi ensimmäistä lähtöä voittanut ja neljättä ravikuninkuutta tavoitellut Evartti väsyi viimeisessä lähdössä ja lopulta hylättiin kolaroinnin seurauksena.
Salibandy

Naisten maailmanmestaruuskilpailuissa 2.–10.12. Singaporessa Suomi saavutti hopeaa hävittyään loppuottelussa Ruotsille 4–6. Ruotsi johti jo ensimmäisen erän jälkeen maalein 0–6.
Miesten Suomen-mestaruuden voitti ensimmäisen kerran Turun Palloseura. Se voitti loppuotteluissa Nokian KrP:n otteluvoitoin 4–3, ja viimeisen ottelun voittomaalin teki jatkoerässä Mikko Hautaniemi. Pronssille sijoittui espoolainen Oilers.
Naisten Suomen-mestaruuden voitti toisen peräkkäisen kerran Turun Palloseura, joka ei hävinnyt liigakauden aikana yhtään ottelua runkosarjassa eikä pudotuspeleissä. Hopealle sijoittui tamperelainen Classic ja pronssille Porvoon Salibandyseura.
Soutu

Euroopan-mestaruuskilpailuissa 25.–28.5. Bledissä, Sloveniassa ainoana suomalaissoutajana kilpaillut Olli-Pekka Karppinen sijoittui yksikön D-finaalissa viidenneksi.
Squash

Joukkueiden Euroopan-mestaruuskilpailut pelattiin 26.–29.4. Helsingissä. Pelipaikkoina olivat kauppakeskus Tripla Pasilassa ja Talihalli Pitäjänmäellä. Suomen niin mies- kuin naisjoukkuekin putosi 2. divisioonaan.
Suunnistus

Maailmanmestaruuskilpailuissa 11.–16.7. Laaxissa, Sveitsissä kilpailtiin maastolajeissa, ja Suomelle toivat hopeaa Topi Syrjäläinen, Olli Ojanaho ja Miika Kirmula viestistä sekä pronssia Ojanaho pitkältä matkalta.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa 4.–8.10. Venetossa, Italiassa kilpailtiin sprinttilajeissa. Tuomas Heikkilä saavutti pronssia miesten henkilökohtaisessa sprintissä ja kuului Inka Nurmisen, Teemu Oksasen ja Venla Harjun kanssa joukkueeseen, joka saavutti sekajoukkueiden sprinttiviestissä pronssia.
Tiomila-viestissä 20.–21.5. Skellefteåssa, Ruotsissa Tampereen Pyrintö sijoittui parhaana suomalaisjoukkueena miesten kilpailussa toiseksi.
Jukolan viesti kilpailtiin 17.–18.6. Porvoossa. Miesten Jukolan voitti ruotsalainen Stora Tuna ennätyksellisesti neljännen peräkkäisen kerran ja Helsingin Suunnistajat sijoittui kolmanneksi. Venlojen viestin voitti ruotsalainen IFK Göteborg ja suomalaisista Kalevan Rasti sijoittui kolmanneksi.
Tanssiurheilu

Boogie woogien maailmanmestaruuskilpailuissa 25.11. Sveitsissä, Masi Saurén / Hanna Vammeljoki voittivat senioreiden sarjassa maailmanmestaruuden. Yleisessä pääsarjassa Juho Päivinen / Ida Keränen sijoittui kuudennelle sijalle. Junioreiden sarjassa Ida-Loviisa Koivunen / Aaron Koivunen tanssivat maailmanmestaruuteen ja hopealle sijoittuivat Elise Vaulimo / Samuel Vaulimo.
Taitoluistelu

Maailmanmestaruuskilpailuissa 22.–26.3. Saitamassa, Japanissa Juulia Turkkila ja Matthias Versluis sijoittuivat jäätanssissa yhdeksänneksi sekä 16-vuotias Janna Jyrkinen naisten yksinluistelussa 21:nneksi.
Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin 25.–29.1. Metro Areenassa, Espoossa. Juulia Turkkila ja Matthias Versluis saavuttivat jäätanssissa pronssia. Naisten kilpailussa 15-vuotias Janna Jyrkinen sijoittui seitsemänneksi. Miesten kilpailussa Valtter Virtanen oli 14:s.
Muodostelmaluistelun maailmanmestaruuskilpailuissa 31.3.–1.4. Lake Placidissa, Yhdysvalloissa suomalaisjoukkueista Helsinki Rockettes saavutti hopeaa ja Team Unique pronssia.
Tennis

Harri Heliövaara voitti tammikuussa Adelaidessa, Australiassa neljännen kerran urallaan ATP-nelinpeliturnauksen. Parina hänellä oli brittiläinen Lloyd Glasspool, jonka kanssa hän on voittanut kolme turnausta. Syyskuussa Heliövaara voitti Yhdysvaltain avoimissa parinsa Anna Danilinan kanssa sekanelinpelin. Voitto oli hänelle ensimmäinen aikuisten Grand Slam -turnauksissa.
Suomi ylsi Davis Cupissa ensi kertaa 16 parhaan joukkoon voittamalla 4.–5.2. Espoossa Argentiinan 3–1. Kroatian Splitissä 12.–17.9. pelatussa lohkossa Suomi hävisi Alankomaille mutta voitti Kroatian ja Yhdysvallat ja eteni Alankomaiden kanssa lopputurnaukseen. Espanjan Málagassa 21.–26.11. pelatun lopputurnauksen puolivälierissä Suomi voitti Kanadan 2–1 ja eteni neljän parhaan joukkoon. Välierissä Suomi hävisi Australialle 0–2.
Triathlon

Puolimatkan maailmanmestaruuskilpailut kilpailtiin 26.–27.8. Lahdessa. Tiina Pohjalainen sijoittui naisten pro-sarjassa 17:nneksi. Yksi kilpailija kuoli uintiosuudella.
Puolimatkan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 6.8. Tallinnassa, Virossa Henrik Goesch saavutti pronssia.
Uinti

Maailmanmestaruuskilpailuissa 14.–30.7. Fukuokassa, Japanissa paras suomalaissijoitus oli Matti Mattssonin kymmenes sija 200 metrin rintauinnin välierissä.
Lyhyen radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa 5.–10.12. Otopenissa, Romaniassa Laura Lahtinen sijoittui 200 metrin perhosuinnissa neljänneksi ja Veera Kivirinta 50 metrin rintauinnissa viidenneksi. Suomalaiset saavuttivat kaikkiaan 13 loppukilpailupaikkaa.
Voimistelu

Joukkuevoimistelun Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin 26.–28.5. Vantaalla. Tamperelainen Minetit voitti kultaa ja helsinkiläinen Gloria sai pronssia.
Yleisurheilu

Maailmanmestaruuskilpailuissa 19.–27.8. Budapestissä, Unkarissa Suomella oli 40 urheilijan joukkue. Wilma Murto saavutti pronssia seiväshypyssä. Pistesijoille ylsivät viidenneksi moukarinheitossa sijoittunut Silja Kosonen, kuudenneksi 20 kilometrin kävelyssä sijoittunut Aku Partanen ja seitsemänneksi keihäänheitossa päätynyt Oliver Helander.
Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2.–5.3. Istanbulissa, Turkissa Suomella oli 21 urheilijan joukkue. Kultaa voittivat Wilma Murto seiväshypyssä ja Reetta Hurske 60 metrin aitajuoksussa. Saga Vanninen sijoittui viisiottelussa seitsemänneksi.
Euroopan joukkuemestaruuskilpailuissa 23.–25.6. Chorzówissa, Puolassa Suomi sijoittui 16 joukkueen ensimmäisessä divisioonassa 11:nneksi. Ainoa suomalainen lajivoittaja oli seiväshyppääjä Wilma Murto. Silja Kosonen sijoittui moukarinheitossa toiseksi.
Pohjoismaiden-mestaruuskilpailuissa 27.–28.5. Kööpenhaminassa suomalaiset voittivat kymmenen mestaruutta. Mitalitilastossa Suomi oli Ruotsin jäljessä toinen.
Alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin 13.–16.7. Leppävaarassa, Espoossa. Suomi sijoittui mitalitilastossa seitsemänneksi saavutettuaan historiansa suurimman mitalimäärän, kymmenen mitalia, joista kolme oli kultaa, kolme hopeaa ja neljä pronssia. Suomalaiset kultamitalistit olivat Juho Alasaari seiväshypyssä, Silja Kosonen moukarinheitossa ja Saga Vanninen seitsenottelussa.
Kesäuniversiadeissa 28.7.–8.8. Chengdussa, Kiinassa Urho Kujanpää voitti seiväshypyssä kultaa. Pronssia saivat Topias Laine keihäänheitossa ja Venla Pulkkanen korkeushypyssä.
Parayleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 8.–17.7. Pariisissa, Ranskassa Suomi oli mukana kymmenen urheilijan joukkueella, joka saavutti kuusi mitalia. Amanda Kotaja voitti kultaa T54-luokan 100 metrin pyörätuolikelauksessa. Toni Piispanen saavutti T51-luokan pyörätuolikelauksessa hopeaa 200 metrillä ja pronssia 100 metrillä. Leo-Pekka Tähti sai hopeaa T54-luokan 100 metrin pyörätuolikelauksessa, Marjaana Heikkinen pronssia F34-luokan keihäänheitossa ja Teijo Kööpikkä pronssia F57-luokan kuulantyönnössä.
Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton suojelualueluokitus

Kansainvälisen luonnonsuojeluliiton (IUCN) mukaan luonnonsuojelualueiden perustaminen on parhaimpia ja tärkeimpiä keinoja luonnon monimuotoisuuden kadon pysäyttämisessä. Käytännössä lähes kaikissa maailman maissa on luonnonsuojelualueita, ja niitä on monentyyppisiä. Koska suojelualueet maailmalla ovat erilaisia, alueiden vertailemiseksi on kehitetty kansainvälinen luokitusjärjestelmä. Näin pyritään seuraamaan suojelualueiden määrää, laatua, kattavuutta ja tilaa. Luokitusjärjestelmän avulla eri maiden kansalliset järjestelmät tulkitaan kaikkien ymmärtämälle yhteiselle kielelle.
Suojelualueluokat

| Luokka | Nimike | Määritelmä |
| --- | --- | --- |
| Ia | Tiukasti suojeltu alue | Luokkaan kuuluvat tiukasti suojellut alueet, jotka on perustettu biodiversiteetin ja mahdollisesti myös geologisten tai geomorfologisten kohteiden suojeluun, ja joissa alueen virkistys- tai muu käyttö ja alueeseen vaikuttaminen ovat tarkkaan säädeltyjä ja rajoitettuja suojeluarvojen säilymisen varmistamiseksi. Tiukasti suojeltuja alueita voidaan käyttää korvaamattoman tärkeinä vertailualueina tieteellisessä tutkimuksessa ja ympäristön seurannassa. |
| Ib | Erämaa-alue | Luokkaan kuuluvat suojelualueet ovat yleensä suuria, muuttamattomina tai lähes muuttamattomina säilyneitä erämaisia ja asumattomia tai lähes asumattomia alueita, joita suojellaan ja hoidetaan niiden luonnontilaisuuden säilyttämiseksi. |
| II | Kansallispuisto | Luokkaan kuuluvat suojelualueet ovat suuria luonnontilaisia tai lähes luonnontilaisia alueita, jotka on perustettu laajamittaisten ekologisten prosessien sekä alueelle tunnusomaisten lajien ja ekosysteemien suojelemiseksi. Ne muodostavat samalla perustan ympäristön ja perinteisen kulttuurin kannalta kestävän tutkimuksen ja opetuksen sekä henkisen hyvinvoinnin, virkistyskäytön, retkeilyn ja matkailun mahdollisuuksille. |
| III | Luonnonmuistomerkki tai -objekti | Luokkaan kuuluvat suojelualueet on varattu yksittäisen luontokohteen suojelemiseen. Se voi olla mm. pinnanmuoto, geologinen muodostuma, merenalainen vuori tai luola, tai elollinen luontokohde kuten vanha metsikkö. Nämä suojelualueet ovat yleensä melko pieniä, ja ovat usein vetovoimaisia käyntikohteita. |
| IV | Luontotyyppien tai lajien suojelu- ja hoitoalue | Luokkaan kuuluvien suojelualueiden ensisijaisena tavoitteena on tiettyjen lajien tai luontotyyppien suojelu, mikä heijastuu alueen hoitoon. Monilla luokkaan IV kuluvilla alueilla lajien erityisvaatimukset tai luontotyyppien ylläpito edellyttävät toistuvia hoitotoimia, mutta aktiiviset toimenpiteet eivät ole luokkaan kuulumisen vaatimus. |
| V | Suojeltu maisema-alue | Luokkaan kuuluvat suojelualueet, joilla ihmisen ja luonnon vuorovaikutus on aikojen kuluessa synnyttänyt ekologisesti, biologisesti, kulttuurisesti ja maisemallisesti erityisen arvokkaan kokonaisuuden. Näillä alueilla tämän perinteisen vuorovaikutuksen ylläpito on elintärkeää alueen luonnon suojelulle ja muiden arvojen säilyttämiselle. |
| VI | Luonnonvarojen hoito- ja suojelualue | Luokkaan VI kuuluvien suojelualueiden tavoitteena on suojella ekosysteemejä ja luontotyyppejä säilyttäen niihin liittyvät kulttuuriarvot ja luonnonvarojen perinteiset hoito- ja käyttötavat. Alueet ovat yleensä laajoja ja suurimmaksi osaksi luonnontilaisia. Osalla alueesta sellainen luonnonvarojen kestävä hoito ja pienimuotoinen ei-teollinen käyttö, joka ei vaaranna suojelutavoitteita, on yhtenä päätarkoituksena. |
Julian Grimau (20 suosikkia)

| Julian Grimau Tapio Heinonen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1997
 Formaatti: CD-levy
 Kesto: 62.39
 Levy-yhtiö: Warner Music
Julian Grimau on vuonna 1997 julkaistu 20 suosikkia -sarjaan kuuluva Tapio Heinosen kokoelmalevy.
Kappaleet

Julian Grimau – 2.44 (Cancion de Grimau, säv. trad., san. Kari Tuomisaari, sov. Seppo Rannikko)
Danny Boy – 4.05 (Londonderry Air, säv. trad., san. Frederick Edward Weatherly, suom. Chrisse Johansson, sov. Seppo Rannikko)
Aamulla varhain – 2.50 (säv. ja san. trad., sov. Heikki Laurila)
Nähdä saa, ken tietää mitä tahtoo – 2.54 (Den som lever får se vad som händer, säv. Bengt Sundström, san. Tapio Heinonen)
Rakkaustarina – 3.08 (Love Story, säv. Francis Lai, san. Matti Siitonen, sov. Sven-Olof Walldoff)
Ei sanaakaan – 3.11 (Insensatez / How Insensitive, säv. Antônio Carlos Jobim, san. Vinícius de Moraes, suom. Chrisse Johansson)
Siinä kaikki – tulet kai – 3.37 (Help Me Make It Through the Night, säv. Kris Kristofferson, san. Chrisse Johansson, sov. Heikki Laurila)
Vain kaksi nauhaa – 3.12 (Six Ribbons, säv. Jon English, san. Pertti Reponen, sov. Taisto Wesslin)
En kadu mitään – 2.50 (säv. Tapio Heinonen, san. Chrisse Johansson, sov. Raimo Henriksson)
Hyvää, hyvää iltaa – 2.47 (säv. ja san. trad., sov. Erkki Ertama)
Solenzara – 3.02 (säv. Dominique Marfisi, Bruno Bacara, Catherine Darbal, san. Putte Lampinen, sov. Seppo Rannikko)
Jossain on kukka ruusun – 3.51 (L’Important c’est la rose, säv. Gilbert Bécaud, san. Kari Tuomisaari)
Pienen lammen rannalla – 1.58 (säv. ja san. trad., sov. Erkki Ertama)
Nyt pois, nyt pois – 2.23 (Un jour je quitterai tout, säv. Michel Magne, san. Reino Bäckman, sov. Ove Lind)
Samanlainen onni – 4.23 (Les moulins de mon cœur / Windmills of Your Mind, säv. Michel Legrand, san. Alan Bergman, Marilyn Bergman, suom. Juha Vainio, sov. Seppo Rannikko)
Sata kelloa – 2.23 (Cento campane, säv. Franco Pisano, Romolo Grano, san. Fiorenzo Fiorentini, suom. Saukki, sov. Heikki Laurila)
Pojalleni kun hän on kuusitoista – 3.22 (À remettre à mon fils quand il aura seize ans, säv. Gilbert Bécaud, san. Louis Amade, suom. Asta Wiiala, sov. Raimo Henriksson)
Palaan sua hakemaan – 3.31 (Je reviens te chercher, säv. Gilbert Bécaud, san. Pierre Delanoe, suom. Chrisse Johansson, sov. Seppo Rannikko)
Korttihai – 3.40 (The Gambler, säv. Don Schlitz, san. Pertti Reponen, sov. Taisto Wesslin)
Eilen kun mä tiennyt en – 2.45 (Hier encore / Yesterday When I Was Young, säv. Charles Aznavour, san. Reino Bäckman, sov. Seppo Rannikko)
.
Jyrkän työväentalo Honkapirtti

| TSL:n Honkapirtti> Jyrkän työväentalo |
| --- | --- |
 Jyrkän työväentalo Sonkajärvellä.
Sijainti:  Jyrkkä, Sonkajärvi / Ranta-Toivala, Kuopio
Rakennuttaja:  Jyrkän Sosialidemokraattinen Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
Pituus:  10 m
Leveys:  9,4 m
Korkeus:  3,6 m
Kerrosala:  94 m²
Tilavuus:  338 m³
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jyrkän työväentalo Honkapirtti oli ensin Sonkajärven kunnan Jyrkän kylässä ja myöhemmin Kuopion kaupungin Ranta-Toivalan kaupunginosassa sijainnut työväentalo.
Historiaa

Jyrkän sosialidemokraattinen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1945. Samana vuonna se osti hirsisen talon kehikon, joka oli ollut autiona tuohikaton alla lähes 40 vuotta. Yhdistys kunnosti talon ja käytti sitä vuoteen 1956 saakka, jolloin se päätyi Kuopion sosialidemokraattisen piirin omistukseen. Piiri lahjoitti talon Työväen Sivistysliitolle, ja se siirrettiin vuonna 1972 Kuopion Ranta-Toivalaan kurssi-, kokous- ja huvihuoneistoksi. Siinä käytössä talo oli edelleen vuonna 1988. Talon myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa.
Rakennus

Talo oli täyshonkaa, ja sitä kutsuttiin toisinaan ”Honkapirtiksi”. Sen pinta-ala oli 94 m² ja korkeus 3,6 m. Talo oli sähköistetty.
Toimintaa työväentalolla

Vuonna 1950 Sonkajärven Karjalaiset ry piti talossa Kalevalajuhlan. Honkapirtti oli TSL:lle siirryttyään opetus-, kokous-, illanvietto- ja juhlakäytössä.
Kaarlo Riukuniemi

Kaarlo Fredrik Riukuniemi (synt. Rehnström, 17. joulukuuta 1860 Tampere – 21. huhtikuuta 1932 Viipuri) oli suomalainen toimittaja.
Henkilöhistoria

Riukuniemen vanhemmat olivat rakennusmestari Efraim Rehnström ja Fredrika Hélen. Riukuniemen puoliso vuodesta 1886 oli Hilma Cecilia Lindgrén (k. 1950). Riukuniemi otti suomalaisen sukunimen vuonna 1906. Lopetettuaan koulunkäynnin Riukuniemi työskenteli 1883-1893 toimittajana Tampereen Sanomat -lehdessä ja 1894-1899 Kotkan Sanomat -lehdessä ja tämän jälkeen toimitussihteerinä 1899-1901 Wiipurin Sanomat -lehdessä. Viimeksi mainitun Supistuksen päätoimittaja hän oli 1902-1909 ja sitten 1910-1918 Viipurin Sanomat -lehden päätoimittaja sekä samalla Karjala -lehden toimitussihteeri 1904-1912 ja vielä lehden toimittaja vuoteen 1930. Vuonna 1895 hän oli mukana myös Työmies-lehden perustamista pohtineessa toimikunnassa. Riukuniemi laati lehtiinsä muun muassa pakinoita ja teatteri- ja kirjallisuusarvosteluja. Riukuniemi oli Itä-Suomen Sanomalehtimiesyhdistyksen perustaja ja pitkäaikainen puheenjohtaja sekä Nuorsuomalaisen sanomalehtimiesyhdistyksen ja Suomen Sanomalehtimiesten liiton johtohenkilöitä. 1880- ja 1890-luvuilla Riukuniemi toimi Tampereen ja Kotkan työväenyhdistyksissä. 1916-1917 hän oli santarmien vangitsemana Viipurin lääninvankilassa.
Teoksia

Sanomalehdistön päivä Viipurissa / Prässens dag i Viborg 4.11.1899 ; toimittajat Kaarlo Renström, Kaarle Silander, Sigurd Roos, Hjalmar Wadenström ; kansikuva Hugo Simberg. Julkaisu omistettu Pietari Hannikaisen muistolle.   Wiipuri 1899 (Teos Dorian Kansalliskirjastossa)
Suomennoksia

Metsäsissi : kuvaus Amerikan lännestä ; kertonut Gabriel Ferry ; suomentanut Kaarlo Riukuniemi. Kustannus Oy Kirja, Helsinki 1916, 4. painos WSOY 1937
Kapo Manto

Kapo Manto (oik. Kalle Arvid Mantonen, ent. Mattson, 5. heinäkuuta 1919 Hämeenkyrö – 19. marraskuuta 1977 Turku) oli suomalainen näyttelijä.
Manto näytteli pitkään Turussa muun muassa Kaupunginteatterissa, jonne hän siirtyi vuonna 1962 Lahdesta. Siellä hän teki ikimuistettavia rooleja, muun muassa näytteli Galileo Galileita ja Kuningas Learia. Hän oli laaja-alainen näyttelijä. Hän näytteli yhdessä kotimaisessa elokuvassa, Päämajassa (1970), jossa hän esitti eversti Markovillaa. Lisäksi hän toimi selostajana televisioelokuvassa Kuolleista herännyt (1975). Kapo Manto oli myös Sika Sippurahännän äänenä televisiosarjassa Läskilinssi (1976). Hänet nähtiin myös monissa televisio-ohjelmissa, kuten Tehtaan varjossa (1969), Pääluottamusmies (1970) ja Lumeton aika (1972).
Hän oli naimisissa Ritva Juhannon kanssa vuodesta 1956 lähtien. Avioliitosta syntyi tytär, näyttelijä Erja Manto, joka toimii Radioteatterin tuottajana.
Mannolle myönnettiin Pro Finlandia -mitali vuonna 1972. Hän kuoli 58 vuoden ikäisenä vuonna 1977.
Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2003

| --- | --- |


Ajankohta: 24. maaliskuuta -   12. huhtikuuta 2003
Isäntämaat:  Etelä-Korea    Bulgaria
Joukkueet: 12
Nousivat   1. divisioonaan 2004:  Belgia    Etelä-Korea Kaukoidän MM-karsintaan    Kiina Kaukoidän MM-karsintaan
Putosivat   3. divisioonaan 2004:  Islanti    Meksiko

Jääkiekon 2. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut 2003 pelattiin A-lohkon osalta Etelä-Koreassa ja B-lohko Bulgariassa.
Karsinta 2.divisioonaan

11.-13.4.2002 México
| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | PRK | MEX | NZL |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Pohjois-Korea | 2 | 2 | 0 | 0 | 18-4 | 4 |  | 7-1 | 11-3 |
|  Meksiko | 2 | 0 | 1 | 1 | 7-13 | 1 |  |  | 6-6 |
|  Uusi-Seelanti | 2 | 0 | 1 | 1 | 9-17 | 1 |  |  |  |
Pohjois-Korea ja Meksiko 2. divisioonaan, Uuden-Seelannin kausi jatkui 3. divisioonassa.
Pääartikkeli: Jääkiekon 2. divisioonan karsintasarja 2002
Lohko A

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | Pts | KOR | SRB | ESP | AUS | RSA | MEX |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Etelä-Korea | 5 | 5 | 0 | 0 | 50-10 | 10 |  | 5-2 | 8-1 | 11-3 | 7-3 | 19-1 |
| Serbia-Montenegro | 5 | 4 | 0 | 1 | 46-11 | 8 |  |  | 7-1 | 8-3 | 10-2 | 19-0 |
|  Espanja | 5 | 3 | 0 | 2 | 27-23 | 6 |  |  |  | 4-3 | 9-2 | 12-3 |
|  Australia | 5 | 2 | 0 | 3 | 25-26 | 4 |  |  |  |  | 5-3 | 11-0 |
|  Etelä-Afrikka | 5 | 1 | 0 | 4 | 19-32 | 2 |  |  |  |  |  | 9-1 |
|  Meksiko | 5 | 0 | 0 | 5 | 5-70 | 0 |  |  |  |  |  |  |