stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleh Javenka
Ura > Seuraura

Javenka siirtyi jo 17-vuotiaana kotimaastaan Saksan DNL-juniorisarjaan Krefelder EV 1981:n joukkueeseen kaudeksi 2008–2009. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan USHL-junioriliigan Fargo Forceen. Javenka voitti joukkueen sisäisen tehotilaston lukemalla +13 ja eteni Forcen kanssa aina Clark Cup -finaaleihin saakka. Mestaruuden vei kuitenkin Green Bay Gamblers otteluvoitoin 3–2. Barys Astana varasi Javenkan 107. pelaajana KHL:n varaustilaisuudessa 2010. Kaudella 2010–2011 hän sijoittui 197 minuutillaan koko USHL:n jäähypörssissä toiseksi edellään vain Muskegon Lumberjacksin Micki Mihailovich.
Vuodet 2011–2015 Javenka kävi Massachusettsin yliopistoa Amherstissa. Hänet valittiin kolmella jälkimmäisellä kaudellaan Hockey Eastin akateemiseen tähdistökentälliseen. Kauden 2013–2014 päätteeki Javenka palkittiin sarjan parhaiten koulun ja urheilun yhdistäneenä pelaajana. Kaudella 2011–2012, marraskuussa 2011 hänet valittiin UMass Amherstin viikon urheilijaksi. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2014–2015 Javenka toimi joukkueensa varakapteenina. Hän onnistui neljän yliopistokautensa aikana vain kerran maalinteossa.
Javenkaa ei koskaan varattu NHL:ään. Hän osallistui kuitenkin New York Islandersin harjoitusleirille vuonna 2012, New Jersey Devilsin harjoitusleirille vuonna 2013 sekä Boston Bruinsin harjoitusleirille vuonna 2014. Javenka siirtyi viimeisen yliopistokautensa 2014–2015 päätteeksi, maaliskuussa 2015 amatrööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Adirondack Flamesiin, jossa hän pelasi neljä ottelua ilman tehopisteitä ja keräten 14 jäähyminuuttia. Kesäkuussa Javenka teki vapaana agenttina vuoden mittaisen AHL-sopimuksen Lake Erie Monstersin kanssa. Hän osallistui samana syksynä myös NHL-joukkue Columbus Blue Jacketsin harjoitusleirille ja sai sen jälkeen lokakuussa seuraan vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen tulokassopimuksen. Javenka pelasi koko kauden Monstersissa tehden 54 runkosarjaottelussa tehot 1+3=4 ja keräten 152 jäähyminuuttia. Toukokuussa 2016 Blue Jackets lainasi hänet Valko-Venäjän maajoukkueen käyttöön MM-kilpailujen ajaksi. Monsters eteni aina AHL:n finaaleihin ja Calder Cup -voittoon, mutta Javenka ei kuitenkaan saanut enää loppukeväänä kutsua joukkueeseen. Maaliskuussa 2016 hän teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen jatkosopimuksen Blue Jacketsin kanssa.
Kauden 2016–2017 Javenka pelasi kokonaan Cleveland Monstersin (ent. Lake Erie Monsters) AHL-joukkueessa. Syksyllä 2017 hän haki ammattilaistry-outin kautta NHL-sopimusta Calgary Flamesin harjoitusleiriltä. Leirin päätteeksi Javenka siirtyi vuoden mittaisella AHL-sopimuksella seuran farmijoukkue Stockton Heatiin. Javenka pelasi Heatissä kauden aikana vain 23 ottelua.
Kaudeksi 2018–2019 Javenka siirtyi valkovenäläiseen Dinamo Minskiin, joka pelaa KHL-liigassa.
Ura > Maajoukkueura

Javenka edusti Valko-Venäjää MM-kilpailuissa vuosina 2014, 2015, 2016 ja 2017. Hän oli vuoden 2015 turnauksen pisin pelaaja (201 cm). Javenka pelasi myös Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Yhteensä hän on pelannut 43 A-maaottelua tehopistein 1+3=4. Javenka teki ensimmäisen ja toistaiseksi ainoan A-maajoukkuemaalinsa 24. huhtikuuta 2014 Odensessa Tanskaa vastaan.
Javenka pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2009, jolloin hän jakoi Valko-Venäjän sisäisen tehotilaston voiton Nikolai Suslon ja Raman Malinovskin kanssa.
Altıağacin kansallispuisto

Altıağacin kansallispuiston logo.
Altıağacin kansallispuisto (azer. Altıağac Milli Parkı) on kansallispuisto Azerbaidžanissa, noin 120 kilometrin päässä pääkaupunki Bakusta. Se perustettiin 11 035 hehtaarin laajuiselle alueelle Xızın ja Siyəzənin piirikuntiin 31. elokuuta 2004. 90,5 prosenttia puiston pinta-alasta on vuoristoista lehtimetsää. Ilmasto on kohtalaisen lämmin ja kuiva sekä kesällä että talvella. Kansallispuiston läpi virtaa Ataçay-joki, joka alkaa 1870 metrin korkeudelta Dübrar-vuorelta ja laskee Kaspianmereen.
Tärkeimpiä kansallispuiston alueella kasvavia kasvilajeja ovat muun muassa kaukasiantammi, valkopyökki, idänpyökki, orapihlajat, karhunvatukat, kärsimyskruunu ja mispeli. Nisäkkäitä ovat metsäkauris, ruskeakarhu, villisika, ilves, pesukarhu, jänis, kettu, susi ja näätä, lintuja fasaani, viiriäinen, arokotka, peltopyy ja rastaat.
Altıağacin kansallispuiston tarkoituksena on suojella ja ennallistaa lehtimetsien biotooppia, tehdä tutkimusta ja kehittää ekoturismia.
Amazoniantulikärki

| Amazoniantulikärki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Alaheimo::  Picinae
Suku::  Tulikärjet Campephilus
Laji::  rubricollis
Kaksiosainen nimi
 Campephilus rubricollis  (Boddaert, 1783) 

Katso myös
   Amazoniantulikärki Wikispeciesissä   Amazoniantulikärki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amazoniantulikärki (Campephilus rubricollis) on eteläamerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue ulottuu Kolumbian ja Ecuadorin itäosista Venezuelaan, Guyanaan, Surinameen, Brasiliaan, Boliviaan ja Koillis-Peruun. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Pieter Boddaert kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1783.
1830

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

helmikuu – Camden and Amboy Railroad -rautatieyhtiö perustettiin Yhdysvalloissa.
3. helmikuuta – Kreikan itsenäisyys tunnustettiin Lontoon protokollassa.
maaliskuu – jaavalainen itsenäisyystaistelija Diponegoro matkusti neuvottelemaan Jaavan sodan päättämisestä alankomaalaisten joukkojen johtajana Hendrik Merkus de Kockin kanssa. Hänet kuitenkin vangittiin kesken neuvottelujen.
26. maaliskuuta – Joseph Smith julkaisi Mormonin kirjan.
6. huhtikuuta – Joseph Smith perusti Kristuksen kirkon (nyk. Myöhempien aikojen pyhien Jeesuksen Kristuksen kirkko).
huhtikuu – Kangasalla Kaivannon kanava ja Iharinkoski kuivuivat.
26. kesäkuuta – Ison-Britannian ja Irlannin yhdistyneen kuningaskunnan hallitsija Yrjö IV kuoli. Häntä seurasi kuninkaana hänen nuorempi veljensä Vilhelm IV.
5. heinäkuuta – Ranska valloitti Algerian.
27.–29. heinäkuuta – Heinäkuun vallankumous Ranskassa. Kuningas Kaarle X syöstiin vallasta.
9. elokuuta – Ludvig Filip tuli Ranskan kuninkaaksi.
25. elokuuta – Belgiassa alkoi kansannousu, joka johti maan itsenäistymiseen Alankomaista.
29. marraskuuta – Marraskuun kansannousu alkoi Puolassa.
6. joulukuuta – Aftonbladet perustettiin.
16. joulukuuta – Helsingissä muutamat ylioppilaat kohottivat ns. Puolan maljan, joka aiheutti poliittisen skandaalin.
Kuolleita

4. tammikuuta – Karl Heineken, saksalainen lääkäri ja lintutieteilijä
7. tammikuuta – Thomas Lawrence, englantilainen taidemaalari (s. 1769)
8. tammikuuta – Charles Henri Frédéric Dumont de Sainte-Croix, ranskalainen lintutieteilijä (s. 1758)
13. tammikuuta – Christian Magnus Falsen, Norjan korkeimman oikeuden puheenjohtaja, Eidsvollin kansalliskokousedustaja ja ”Norjan perustuslain isä” (s. 1782)
22. tammikuuta – Ivan Andrijanov Zdobin ("Jonafan"), Valamon luostarin igumeeni (s. 1762)
7. helmikuuta – Marcos Antônio Portugal, portugalilainen säveltäjä (s. 1762)
5. maaliskuuta – Isaac Tillberg, suomalainen maanmittari (s. 1763)
16. huhtikuuta – József Katona, unkarilainen kirjailija (s. 1791)
14. toukokuuta – Samuel Lizelius, suomalainen kirkkoherra ja aikakauslehtitoimittaja (s. 1755)
16. toukokuuta – Jean Baptiste Joseph Fourier, ranskalainen fyysikko ja matemaatikko (s. 1768)
19. toukokuuta – Wilhelm Maximilian Carpelan, suomalainen kartanpiirtäjä, taidemaalari ja -graafikko (s. 1787)
4. kesäkuuta – Antonio José de Sucre, eteläamerikkalainen itsenäisyystaistelija (s. 1795)
14. kesäkuuta – Zacharias Cygnaeus nuorempi, Porvoon piispa ja Pietarin luterilainen piispa (s. 1763)
26. kesäkuuta – Yrjö IV, Ison-Britannian ja Irlannin sekä Hannoverin kuningas (s. 1762)
3. elokuuta – Gustaf Wrede af Elimä, suomalainen vapaaherra, everstiluutnantti ja ruukinpatruuna (s. 1775)
24. elokuuta – Louis Jean Pierre Vieillot, ranskalainen lintutieteilijä (s. 1748)
18. syyskuuta – William Hazlitt, englantilainen kirjallisuuskriitikko ja esseisti (s. 1778)
4. lokakuuta – Ludwig Yorck von Wartenburg, preussilainen kreivi ja sotamarsalkka (s. 1759)
11. lokakuuta – José de la Mar, eteläamerikkalainen sotilasjohtaja ja Perun presidentti (s. 1778)
8. marraskuuta – Frans I, Molempain Sisiliain kuningaskunnan kuningas (s. 1777)
18. marraskuuta – Adam Weishaupt, saksalainen kirkko-oikeuden professori, Baijerin Illuminatin perustaja (s. 1748)
25. marraskuuta – Pierre Rode, ranskalainen viulisti ja säveltäjä (s. 1774)
1. joulukuuta – Pius VIII, paavi (s. 1761)
17. joulukuuta – Simón Bolívar, eteläamerikkalainen vallankumousjohtaja (s. 1783)
23. joulukuuta – Anders Collin, ruotsalainen mystikko (s. 1754)
Fredrik Bergbom, suomalainen filosofi ja professori, Turun akatemian rehtori 1825–1826 (s. 1785)
Li Ruzhen, kiinalainen kirjailija (s. 1763)
Pietari Kettunen (”Tšena-Pekka”), vienankarjalainen kansanrunoilija
William Strutt, brittiläinen puuvillatehtailija (s. 1756)
Alfons Eder

Alfons Eder (27. marraskuuta 1927 Uttendorf – 8. marraskuuta 2019 Wels) oli itävaltalainen graafikko, joka työskenteli pitkään Suomessa. Wienin taideakatemiassa opiskellut Eder saapui Suomeen työharjoitteluun vuonna 1952, jonka jälkeen hän työskenteli muun muassa Elannon mainostoimistossa sekä WSOY:n graafikkona. 1970-luvun alussa Eder muutti perheineen takaisin Itävaltaan, mutta vietti kesät edelleen Suomessa.
Ederin tunnetuimpia töitä ovat Karjala-oluen alkuperäinen etiketti sekä Väinö Linnan Täällä Pohjantähden alla -trilogian kirjojen kansikuvat. Eder suunnitteli kirjankansia kaikille suurimmille suomalaisille kustantajille, erityisesti WSOY:lle ja Otavalle. Hän teki kansikuvat muun muassa useisiin WSOY:n Kolibri-kirjaston ja Weilin+Göösin Weilin+Göösin kirjaston sekä joihinkin Tammen Keltaisen kirjaston kirjoihin. Hän voitti vuonna 1963 Edinburghissa järjestetyssä kansainvälisessä kilpailussa palkinnon suunnittelemastaan kansikuvasta  Alphonse Daudet’n novelli­kokoelmaan Kirjeitä myllyltäni. Lisäksi Eder suunnitteli muun muassa teatterijulisteita Suomen Kansallisteatterille ja Tampereen Työväen Teatterille.
Ederin puoliso on tanssitaiteilija ja -pedagogi Raija Eder (os. Tahvanainen).
Alex Jacob

| Alex Jacob |
| --- | --- |
 Jacob vuoden 2007 WSOP:ssa.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  0
WSOP-rahasijat:  7 
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  2 121 673
Päivitetty:  10. elokuuta 2007
Alex Jacob (s. 27. lokakuuta 1984, Houston, Teksas) on yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Hän on opiskellut taloutta ja matematiikkaa Yalen yliopistossa.
Jacob tuli pokeriyleisön tietoisuuteen sijoituttuaan toiseksi World Poker Tourin (WPT) Foxwoods Poker Classic -turnauksessa huhtikuussa 2006. Jacob ansaitsi Victor Ramdinin voittamassa turnauksessa 655 507 dollaria. Lokakuussa 2006 Jacob saavutti uransa toistaiseksi suurimman voiton Yhdysvaltain pokerimestaruuskilpailun, United States Poker Championshipin 9 700 dollarin no limit hold'em -turnauksessa. Ykköspalkinto oli 878 500 dollaria. Maaliskuussa 2007 Jacob voitti Ultimate Poker Challenge Championship -turnauksen ja ansaitsi 105 380 dollaria.
World Series of Pokerin (WSOP) vuoden 2006 turnauksissa Jacob sijoittui neljästi rahoille. Parhaimmillaan hän oli neljäs John Galen voittamassa 2 500 dollarin pot limit hold'em -turnauksessa. Seuraavana vuonna tuloksena oli kolme rahasijaa ja Cairan O'Learyn voittaman 1500 dollarin no limit hold'em turnauksen kolmostila.
Elokuussa 2007 Jacobin pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,1 miljoonaa dollaria.
Aiheesta muualla

WPT:n profiili
Chuck Ansbacher: Alex Jacob Will Have His Day  20.7.2006. PokerListings.com. Viitattu 15. toukokuuta 2007.
Alex Jacob The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Alfons Andström

| Alfons Andström> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1901 Hanko
Kuollut: 1975 (73–74 vuotta) Uppsala, Ruotsi
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  evankelista pastori
Muut tiedot
Järjestö:  Helluntaiherätys
Alfons Andström (1901 Hanko – 27. syyskuuta 1975 Uppsala, Ruotsi) oli suomenruotsalainen helluntailainen evankelista ja pastori. Andströmiä on kuvattu yhdeksi helluntailiikkeen värikkäimmistä julistajista. Andström syntyi Hangossa, mutta vietti nuoruutensa Helsingissä. Andström koki hengellisen heräämisen Andreaskyrkanilla Frank Mangsin kokouksessa.
Uskostaan huolimatta Andström koki uskonkriisiä. Jonkin ajan kuluttua Andström jätti Andreaskyrkanin ja liittyi Helsingin Filadelfia-seurakuntaan. Filadelfiassa Andström palkattiin välittömästi Anton William Rosenbergin työntekijäksi. Andström oli 1930-luvulla yhdessä Lars-Eric Bergsténin kanssa aloitteentekijä nuorten raamattuviikkojen perustamisessa. Andström piti vuosina 1936–1937, yhdessä Bergsténin ja Hilding Söderholmin kanssa, useita herätyssarjoja Pohjanmaalla ja Uudellamaalla. Andströmin kokouksissa monet tulivat uskoon.
Andström toimi saarnaajana Helsingissä sekä seurakunnan johtajana Pietarsaaressa, Vaasassa ja Tammisaaressa. 1960-luvulla Andström muutti Ruotsiin, jossa hän toimi johtajana ensin Uumajan helluntaiseurakunnassa ja myöhemmin useissa muissa paikoissa. Andström kuoli Uppsalassa 74-vuotiaana.
Akira Kuroiwa

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Akira Kuroiwa |  Akira Kuroiwa |  Akira Kuroiwa |  |
Maa:   Japani
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Calgary 1988 | 500 m |  |
Akira Kuroiwa (s. 6. syyskuuta 1961) on entinen japanilainen pikaluistelija, joka oli keskittynyt pääasiassa 500 metrille.
Kuroiwa voitti olympiapronssia 500 metrillä Calgaryssa 1988 ja sijoittui edellisissä olympialaisissa kymmenenneksi. Hän on voittanut myös kaksi sprinttimaailmanmestaruutta (1983, 1987) ja ollut kerran MM-pronssilla (1986).
Kuroiwa on urheilu-uransa jälkeen ryhtynyt valmentajaksi; hän toimi Japanin joukkueen päävalmentajana muun muassa 1998 Naganon olympialaisissa.
Akasiatöpösieppo

| Akasiatöpösieppo |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Afrikansiepot Platysteiridae
Suku::  Töpösiepot Batis
Laji::  molitor
Kaksiosainen nimi
 Batis molitor  Küster, 1850 
Katso myös
   Akasiatöpösieppo Wikispeciesissä   Akasiatöpösieppo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Akasiatöpösieppo (Batis molitor) eli aikaisemmalta nimeltään akaasiatöpösieppo on afrikansieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Akasiatöpösieppoa tavataan Afrikan etelä ja itäosissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Almora

| Almora |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin vuonna 2013
 Almora
 Koordinaatit: 29°36′N, 79°40′E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Uttarakhand
Piirikunta:  Almora
Korkeus:  1650 m
Väkiluku (2011):  34 122
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Almora on kaupunki Uttarakhandin osavaltiossa Intiassa. Vuonna 2011 kaupungin väkiluku oli 34 122.
Almora sijaitsee vuoristossa noin 1 650 metrin korkeudessa. Kaupunki tunnetaan monista vanhoista temppeleistään.
Kuvia

Näkymä kaupunkiin
Vuoristomaisemaa
Tienvartta, taustalla vuoristoa
Dandeshwarin temppeli
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Almora Wikimedia Commonsissa
Akasiatoko

| Akasiatoko |
| --- | --- |
 Akasiatokokoiras Keniassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sarvinokkalinnut Bucerotiformes
Heimo::  Sarvinokat Bucerotidae
Suku::  Afrikantokot Tockus
Laji::  deckeni
Kaksiosainen nimi
 Tockus deckeni  (Cabanis, 1869) 
 Akasiantoko levinneisyyskartta. (Huom: Sisältää myös turkanantokon levinneisyyden.)
Katso myös
   Akasiatoko Wikispeciesissä   Akasiatoko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Akasiatoko (Tockus deckeni) eli aikaisemmalta nimeltään akaasiatoko on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan seuraavissa maissa: Etiopia Kenia, Somalia ja Tansania.
Se on saanut tieteellisen nimensä saksalaisen tutkimusmatkailijan, paroni  Karl Klaus von der Deckenin (1833–1865) mukaan. Turkanantokoa pidetään usein sen alalajina.
Kannan suuruutta ei ole määritetty, mutta sen on ilmoitettu olevan laajalle levinnyt ja paikallisesti runsas. Kanta on kuitenkin pienenemässä sen pesimäpaikkojen, suurten puiden vähenemisen vuoksi.
Sen elinaluetta ovat kuivat savannit ja pensaikkoalueet, mutta myös kuivat metsät.
| --- | --- |
 
Naaras : Koiras
Aiheesta muualla

Tockus deckeni, Birdlife.org (englanniksi)
Akira Iizuka

Akira Iizuka (s. noin 1868, k. 1938) oli japanilainen eläintieteilijä ja lintutieteilijä, joka tutki Korean linnustoa.
Iizuka valmistui Tokion yliopistosta 29-vuotiaana 1897. Hän työskenteli yliopiston eläintieteellisellä osastolla ja oli oppiarvoltaan tohtori. Hänen oppilaitaan ovat olleet muun muassa Nobusuke Takatsukasa, Nagamichi Kuroda, Yoshimaro Yamashina, Seiichi Shimokōriyama ja Seinosuke Uchida.
Iizuka vietti useita kesälomiaan Koreassa ja kirjoitti kolme lyhyttä artikkelia alueen linnustosta, ensimmäisen 1912 ja muut 1914. Myöhemmin hänestä tuli Tokion tieteellisen museon eläintieteellisen osaston johtaja. Hän julkaisi useita teoksia embryologian eli alkiokehitysopin ja meribiologian aloilta. Hänen nimensä esiintyy myös Shimokoriyaman laatiman Hand-List of the Birds of Korea teoksen kirjoittajanelikossa, mutta on todennäköistä, että hän ei osallistunut itse luettelon laatimiseen, vaan Shimokoriyaman kunnianosoituksena.
Akasiakuhankeittäjä

| Akasiakuhankeittäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kuhankeittäjät Oriolidae
Suku::  Kuhankeittäjät Oriolus
Laji::  larvatus
Kaksiosainen nimi
 Oriolus larvatus  (Lichtenstein, 1823) 
Katso myös
   Akasiakuhankeittäjä Wikispeciesissä   Akasiakuhankeittäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Akasiakuhankeittäjä (Oriolus larvatus) on kuhankeittäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Akasiakuhankeittäjää tavataan laajalla alueella Afrikan etelä- ja itäosissa. Sitä on kuvattu pääosin yleiseksi tai melko yleiseksi. Lajin kannankehitys on runsastuva, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Alfred Francis Russell

| Alfred Francis Russell |
| --- | --- |

Liberian 10. presidentti
 20. tammikuuta 1883 – 7. tammikuuta 1884  
Edeltäjä:  Anthony W. Gardiner
Seuraaja:  Hilary R. W. Johnson
Liberian 10. varapresidentti
 7. tammikuuta 1878 – 20. tammikuuta 1883  
Presidentti:  Anthony W. Gardiner
Edeltäjä:  Charles Harmon
Seuraaja:  James Thompson
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. elokuuta 1817 Lexington, Kentucky, Yhdysvallat
Kuollut: 4. huhtikuuta 1884 (66 vuotta) Liberia
Tiedot
Puolue:  True Whig Party
Alfred Francis Russell (25. elokuuta 1817 – 4. huhtikuuta 1884) oli Liberian 10. presidentti vuosina 1883–1884.
Russell syntyi Lexingtonissa, Kentuckyssa orjaksi ja muutti perheensä kanssa Liberiaan vuonna 1833. Hänestä tuli Yhdysvaltain episkopaalisen kirkon pappi. Russell valittiin Liberian varapresidentiksi vuonna 1881 Anthony W. Gardinerin ollessa presidenttinä. Gardinerin erotessa huonon terveydentilansa vuoksi Russellista tuli presidentti. Hän toimi Liberian 10. presidenttinä vuosina 1883–1884.
Alfred Felber

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pariisi 1924 | Perämiehellinen kaksikko |  |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | Perämiehellinen kaksikko |  |
Alfred Felber (19. syyskuuta 1886 – 10. huhtikuuta 1967 Geneve) oli sveitsiläinen soutaja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla SN Genèveä.
Felber osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1920 ja 1924. Antwerpenin kisoissa 1920 hän oli voittamassa pronssia perämiehellisistä kaksikoista, ja Pariisissa 1924 Sveitsi voitti kultaa ajallaan 8.39,0 vain sekunnin kymmenesosan erolla toiseksi tulleeseen Italiaan.
Alfred Frauenfeld

Alfred Frauenfeld vuonna 1953.
Alfred Eduard Frauenfeld (18. toukokuuta 1898 Wien – 10. toukokuuta 1977 Hampuri) oli Ukrainan valtakunnankomissariaatin Krimin päähallintopiirin kenraalikomissaari.
Alu Alhanov

| Alu Dadaševitš Alhanov> Алу́ Дада́шевич Алха́нов |
| --- | --- |

Tšetšenian tasavalta 2. presidentti
 30. elokuuta 2004 – 15. helmikuuta 2007  
Edeltäjä:  Ahmat Kadyrov
Seuraaja:  Ramzan Kadyrov
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1957 (ikä 67) Taldykorganin alue, Kazakstanin SNT, Neuvostoliitto (nykyään Kazakstan)
Ammatti:  varaoikeusministeri
Tiedot
Uskonto:  Sunnimuslimit
Alu Dadaševitš Alhanov (ven. Алу́ Дада́шевич Алха́нов, (s. 20. tammikuuta 1957) on Venäjän varaoikeusministeri. Hän oli vuosina 2004–2007 Tšetšenian tasavallan presidentti.
Alhanov syntyi Kazakstanissa, jonne tšetšeenikansa oli karkotettuna toisen maailmansodan jälkeen. Hän meni Neuvostoliiton armeijaan koulun jälkeen ja liittyi poliisivoimiin 1983, opiskeltuaan Mogilevissa Valko-Venäjällä. Hän opiskeli poliisikorkeakoulussa Donin Rostovissa ja nimitettiin Tšetšeeni-Ingusian hallituksen Pohjois-Kaukasian kuljetusministeriön varajohtajaksi Groznyiin 1992. Hänet pääsi myöhemmin osaston johtajaksi, jossa virassa oli vuoteen 1997.
Alhanov oli Venäjän puolella ensimmäisessä Tšetšenian sodassa 1994. Hän sai urhoollisuusmitalin Groznyin taistelussa 1996.
Huhtikuussa 2003 hänet nimitettiin Ahmad Kadyrovin hallituksen sisäministeriksi ja poliisivoimien kenraalimajuriksi. Kun Kadyrov surmattiin toukokuussa 2004, Alhanovista tuli Venäjän ja Kadyrovin klaanin suosikki pääministerin virkaan.
29. elokuuta 2004 presidentinvaaleissa Alhanov sai virallisten tietojen mukaan 73,67 % äänistä 85,25 % äänestysaktiivisuudella. Vaalikampanja käytiin terroriuhan alla, jota muun muassa Yhdysvaltain ulkoministeriö arvosteli. Separatistit nimittivät vaalia "farssiksi." Surmatun presidentti Kadyrovin pojasta Ramzan Kadyrovista tuli tasavallan pääministeri joulukuussa 2005.
Tasavallassa käytiin hiljaista valtakamppailua presidentin ja pääministerin välillä aina tammikuuhun 2007 asti. 19. tammikuuta entisen presidentti Kadyrovin joukot ratsasivat sanomalehti Daymohin tilat ja polttivat lehden seuraavan päivän 11 000 kappaleen painoksen, jossa onniteltiin presidentti Alhanovia syntymäpäivän johdosta. Viisi päivää myöhemmin Alhanov ilmoitti, ettei aio jatkaa tasavallan johdossa.
Presidentti Vladimir Putin vapautti Alhanovin 15. helmikuuta 2007 tehtävästään, jonka jälkeen hän siirtyi Moskovaan varaoikeusministeriksi. Presidentinvirkaa ryhtyi hoitamaan Ramzan Kadyrov.