stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
INDX
Kokoonpano

Ari Puro (s. 15. huhtikuuta 1984 Ylöjärvi)
Jackson Shuudifonya (s. 2. joulukuuta 1985 Piikkiö, oli mukana myös Idols-karsinnoissa - joista myös karsiutui)
Rene Haavisto (s. 6. lokakuuta 1986 Huittinen, Tenavatähti-finalisti vuodelta 1995)
Diskografia > Albumit

Jee jee jee (2004) –listasijoitus 23
Diskografia > Singlet

Jee jee jee (2004 — promo)
Kaadutaan (2005 — promo)
Diskografia > Musiikkivideot

Jee jee jee (2004)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut (Web Archiveen arkistoitu versio)
Ihana aamu (kappale)

Ihana aamu on unkarilaisen Gábor Nádasin säveltämä ja Matti ”Fredi” Siitosen sanoittama iskelmä, jonka levytti ensimmäisen kerran Johnny Liebkind vuonna 1970. Sen ovat myöhemmin levyttäneet ainakin Pertti Järvi (1971), Marja-Leena Ahvenisto (1977), Kai Hyttinen (1978), Katri Helena (1979), Finlanders (1994) ja Saija Varjus (2002).
Kappaleen alkuperäinen unkarilainen nimi on ”Kicsit szomorkás”. Suomalaissanoitus alkaa sanoin ”Voiko ihanammin päivän enää alkaa...”.
Kiireettömän aamun loikoilua ylistävästä kappaleesta tuli Suomen varuskunnissa alokkaiden ensimmäisen aamun ironinen herätystapa. Helsingin Sanomat pyysi keväällä 2009 lukijoitaan nimeämään oman ”onnen laulunsa”, ja yli 800 ehdotetun kappaleen joukossa ”Ihana aamu” oli yksi 35:stä eniten mainintoja saaneesta.
Aiheesta muualla

Kicsit szomorkás a hangulatom máma, József Némethin levytys vuodelta 1965, YouTube.
Isak Doera

Isak Doera (29. syyskuuta 1931 – 19. toukokuuta 2012) oli indonesialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 18. tammikuuta 1959 ja nimitettiin Sintangin piispaksi 9. joulukuuta 1976. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. toukokuuta 1977. Pääkonsekraattorina toimi Justinus Darmojuwono, jota avustivat Hieronymus Herculanus Bumbun ja Vitalis Djebarus.
Doera erosi tehtävistään hiippakuntansa johdossa 1. tammikuuta 1996.
Ilmapartio

Suomalaisen ilmapartion tunnus Ilmapartiosiivet
Ilmapartio on partiotoimintaa, jossa noin neljäs–kolmasosa toiminnasta painottuu ns. ilmapartio-ohjelman mukaisiin aktiviteetteihin. Sudenpennuilla (7–9-vuotiaat) on kuusi ilmajälkeä (suoritettavaksi noin yksi joka syksy ja kevät kolmen vuoden aikana) ja seikkailijoilla (10–12-vuotiaat) neljä varsinaista (Ilmapartiotaitomerkit I–IV) ja neljä muuta ilma-aiheista taitomerkkiä. Lisäksi osa jo olemassa olevista seikkailijoiden taitomerkeistä sopivat erityisen hyvin ilmapartiolaisten suoritettaviksi.
Sudenpentujen ilmajäljet:
Ilmailija
Lennättäjä
Sää
Lentävä luonto
Avaruus
Pilotti
Seikkailijoiden ilmataitomerkit:
Ilmapartiotaitomerkit I–IV
Lennokki ja leija
Lentävä luonto
Raketti
Virtuaalilentäjä
Ilmapartiotoiminnan toteuttamisessa etusijalla ovat kiinnostus ja innostus ilma-aiheisiin aktiviteetteihin sekä ilmailuun ja ilmaan liittyvään luontoon. Aktiviteettien toteuttamisessa tarvitaan vain vähän varsinaisiin ilmailuharrastuksiin liittyviä erityistietoja tai ilmailutoimintaan liittyviä resursseja, kuten aktiivisen lentokentän toimintoja. Näin ollen ilma-aktiviteettien käyttöönotto on mahdollista missä tahansa lippukunnassa.
Ilmapartion historiaa

Ilmapartion isänä voidaan pitää partioliikkeen perustajan lordi Robert Baden-Powellin nuorinta veljeä majuri Baden Baden-Powellia. Hän oli aktiivinen ilmailija ja kiinnostunut ilmailun hyödyntämisestä yhteiskunnan eri aloilla. Ilmailevana partiolaisena hän toi lentämiseen liittyviä aktiviteetteja myös partioon. Brittien partioliike otti Lentäjä-suoritusmerkin (Airman’s badge) käyttöön 1911. Tällöin ei vielä kuitenkaan perustettu varsinaisia ilmalippukuntia. Ensimmäinen ilmaosasto perustettiin 3rd Hampton troop of Middlesex -lippukuntaan vuonna 1921. Seuraavien 20 vuoden aikana ilmalippukuntia perustettiin ympäri Eurooppaa moniin maihin. Luonnollisia paikkoja ilmalippukunnille olivat paikkakunnat, joissa toimi lentokenttä ja oli ilmailukerhotoimintaa. Myös eri maiden ilmavoimat tarjosivat tukea ja resursseja ilmapartiotoiminnan aloittamiseksi. Ilmapartiolaiset olivat ensimmäistä kertaa mukana neljännellä maailmanjamboreella, joka järjestettiin Unkarissa vuonna 1933. Myös Robert Baden-Powell osallistui leirille, jossa Unkarin ilmapartiojohtaja László Almásy esitteli hänelle ja Unkarin partion johtajalle Pál Telekille ilmapartiolaisten alaleirin. Almásy on myöhemmin tullut tunnetuksi kirjan ja elokuvan Englantilainen potilas päähenkilönä.
Suomen partiossa erilaiset ilmailuun liittyvät aktiviteetit ovat olleet mukana tavalla tai toisella ainakin 1930-luvulta lähtien. Monesti toiminnan käynnistäjänä on ollut innokas ilmaileva partiolainen, joka on tuonut ilmailuharrastustaan lippukuntansa toimintaan. Suosituin ilmailuaktiviteetti lienee ollut lennokkien rakentaminen. Erilaisia hahmotelmia ilmapartio-ohjelmasta on myös vuosikymmenten saatossa kirjoitettu. Nämä ovat kuitenkin jääneet korkeintaan lippukuntatason toiminnaksi, eikä mikään niistä ole jäänyt vakiintuneeseen käyttöön. Sisällöltään nämä ohjelmat ovat usein keskittyneet lentämiseen liittyvään toimintaan. Ilmapartioaktiviteetteja ei toistaiseksi ole ollut mukana Suomen Partiolaisten partio-ohjelmassa muuten kuin sään ja ilmaluonnon havainnoinnin osalta.
Ilmapartiosta puhutaan etenkin vanhemmissa partiota ja ilmailua yhdistävissä dokumenteissa ilmailupartiona. Nykyisin käsite on kuitenkin tietoisesti lyhennetty ilmapartioksi, sillä ilmapartiotoiminta käsittää myös muuta etenkin ilman luontoon liittyvää kuin pelkän ilmailun lajien harrastamisen. Ilmapartiossa ei siis ole kyse nuorille suunnatusta ilmailukerhotoiminnasta, vaan partiosta, jossa osa toiminnasta keskittyy ilman luontoon, sen eri ilmiöihin ja niiden hyödyntämiseen. Tässä toki merkittävässä asemassa ovat eri ilmailulajien kehittämät tiedot ja taidot sekä ilmailu osana yhteiskunnan toimintaa. Ilmapartio-nimi on myös yhtenevä toiminnan kansainvälisten nimien kanssa. Esimerkiksi englanniksi ilmapartiolaiset ovat air scouteja, ei aviation scouteja.
Suomalaisia ilmalippukuntia

Lounatuulenkävijät, Rauma
Malmin Tuulenkävijät, Helsinki
Nummelan Tuulenkävijät, Vihti
Torisevan Tarpojat, Virrat
Aiheesta muualla

Ilmapartiolippukunta Malmin Tuulenkävijät ry
MaTun lippukuntalehti Tuulia
Ilmapartio PartioWikissä
Majuri Baden Baden-Powell
Hyperventilaatio

Hyperventilaatio eli liikahengitys tai (vanh.) ylihengitys, sananmukaisesti ylituuletus, tarkoittaa olosuhteisiin nähden liian tiheää tai syvää hengitystä, jonka seurauksena on alkaloosi ja hypokalseemisen tetanian riski. Hyperventilaation aiheuttama veren hiilidioksidipitoisuuden lasku muuttaa verta normaalia emäksisemmäksi. Elimistön happo-emäs-tasapainon järkkyminen voi johtaa hengenahdistukseen, huimaukseen, puristuksen tunteeseen rinnassa, raajojen ja suun ympäristön puutumiseen tai pistelyyn, kouristuksiin ja paniikkituntemuksiin.
Hengitystaajuuden lisääntyminen on elimistön normaali stressireaktio. Hengityksen voimistuminen pakoon tai taisteluun virittäytyessä lienee hyödyllistä, koska elimistö tarvitsee silloin tavallista enemmän happea. Hyperventilaatio voi myös olla elimistön asianmukainen keino esimerkiksi äkillisesti kohonneen pääkallon sisäisen paineen alentamiseksi. [lähde? ] Liittyessään kipuun, unettomuuteen, henkiseen ahdistukseen tai tunnekuohuun hyperventilaatio voi kuitenkin huonontaa henkilön vointia entisestään ja aiheuttaa oireiden pitkittymistä.
Aikaisemmin käytettyä hengittämistä paperipussiin ei nykyään suositella hyperventilaation hoidossa, koska se saattaa olla vaarallista, mikäli oireen taustalla onkin sydän- tai keuhkoperäinen vaiva. Sen sijaan voi koettaa säännöstellä uloshengitystä esimerkiksi supistamalla huulia ja näin aiheuttaen hieman vastusta.
Hyperventilaatio-oireiden syyt ja aiheutumismekanismi

Hyperventilaation taustalla voi olla vääränlainen hengitystekniikka, keuhkokuume, keuhkoveritulppa, sepelvaltimotautikohtaus, astma, keuhkoahtauma, sydämen vajaatoiminta tai neurologinen sairaus. Hyperventilaatio-oireista kärsivien on todettu käyttävän normaaliin hengitykseensä pikemmin ylemmän rintakehän lihaksia kuin palleaa, vaikka pallea on hengityslihaksista tärkein. Varsinkin monet naiset vetävät ulkonäkösyistä vatsaa sisään,  jolloin pallea ei toimi hengityksessä oikein. Myös vatsaan ja sisäelimien ympärille kertynyt rasva estää palleaa toimimasta kunnolla. Jos kylkivälilihaksia käytetään tehostetusti sisäänhengityksessä pallean sijaan, uloshengitys voimistuu automaattisesti ja hiilidioksidia poistuu elimistöstä enemmän kuin palleahengityksessä.
Keuhkorakkuloiden ilmanvaihto kasvaa hyperventiloidessa liiaksi, hiilidioksidin pitoisuus veressä laskee liian alhaiselle tasolle ja veren ionisoituneen kalsiumin pitoisuus vähenee. Tätä tilaa kutsutaan alkaloosiksi. Alkaloosissa veren anionisiin proteiineihin voi sitoutua enemmän kalsiumia, jolloin vapaan, ionisoituneen kalsiumin määrä vähenee. Alkaloosissa on vaara hypokalseemiselle tetanialle, jossa ionisoituneen kalsiumin vähyys aiheuttaa hermojen mahdollisuuden ylieksitoitua natriumin liikkeiden helpotuttua.
Myös veren glukoosi- ja laktaattitasapainossa tapahtuu muutoksia, joista seuraa muutoksia sekä sentraalisissa että perifeerisissä toiminnoissa, pääasiassa neuronaalisen ärtyvyyden lisääntymisen ja verenkierron heikkenemisen välityksellä. Autonomiseen hermostoon hyperventilaatio vaikuttaa siten, että parasympaattisen hermoston toiminta vaimenee ja sympaattisen hermoston toiminta kiihtyy.
Aiheesta muualla

Hyperventilaatio (liikahengitys), Terveyskirjasto.fi
Tukiasema.net Hyperventilaatio (Arkistoitu – Internet Archive)
Hyperventilaatio eli ylihengitys (Arkistoitu – Internet Archive) (Varsinais-Suomen sairaanhoitopiirin ohjepankki)
Isak Gustaf Sundell

Isak Gustaf Sundell (18. tammikuuta 1878 Helsinki – 7. marraskuuta 1964 Helsinki) oli Rahapajan johtaja vuosina 1912–1947.
Sundell oli fyysikko August Sundellin poika. Hän suoritti ylioppilastutkinnon vuonna 1895, filosofian kandidaatin tutkinnon 1898 sekä maisterin- ja vuoritutkinnon vuonna 1900. Tämän jälkeen hän opiskeli Freibergin vuoriakatemiassa ja Tukholman vuorikorkeakoulussa.
Sundell oli Rahapajan alijohtajan virassa vuosina 1906–1915 (virkaatekevänä johtajana 1912 alkaen). Johtajan virkaan hänet nimitettiin vuonna 1915.
Indiana (täsmennyssivu)

Indiana tarkoittaa seuraavia asioita:
Indiana, Yhdysvaltojen osavaltio
”Indiana” (vuoden 1917 kappale), jazzstandardi
”Indiana”, Dingon kappale vuodelta 2009
Indiana-luokka, Yhdysvaltain laivaston taistelulaivaluokka
USS Indiana, Yhdysvaltain laivaston aluksia
Indiana, yhtye jossa soitti mm. Jartse Tuominen
Robert Indiana (oik. Robert Clark, 1928–2018), yhdysvaltalainen pop-taiteilija
Indiana Jones, kuvitteellinen arkeologi ja seikkailija Steven Spielbergin elokuvissa
Indiana Hopo, arkeologi ja seikkailija Walt Disneyn sarjakuvissa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Indiana”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Isak Fellman

Isak Fellman, Väinö Hämäläisen maalaama postuumi muotokuva vuodelta 1921.
Nils Isak Fellman (10. syyskuuta 1841 Lappajärvi – 28. lokakuuta 1919 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä, juristi, valtiopäivämies, senaattori ja Lapin tutkija.
Isak Fellman kuului Fellmanin sivistyssukuun, ja hän oli Lapin-tutkijana tunnetun rovasti Jacob Fellmanin poika. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Kuopiosta 1859, opiskeli aluksi yliopistossa kasvitiedettä ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1862 ja maisteriksi 1864. Hän julkaisi 1864–1869 kaksi tutkimusta Lapin kasveista. Hän suoritti kuitenkin myös oikeustieteelliset opinnot ja valmistui molempien oikeuksien kandidaatiksi 1871. Fellman työskenteli kanslistina Vaasan hovioikeudessa 1873–1880 ja siirtyi sen jälkeen virkamieheksi Valtiokonttoriin. Vuosina 1883–1887 hän oli Valtiokonttorin pääjohtaja. Vuodesta 1887 Fellman oli jäsenenä senaatin oikeusosastossa. Hänet valittiin myös porvarissäädyssä Kemin edustajaksi valtiopäiville 1888. Fellman katsottiin vanhasuomalaisten edustajaksi, mutta joissain senaatin sisäisissä äänestyksissä hän tuki puoluetovereistaan poiketen perustuslaillisia kannanottoja. Helmikuun manifestin julkaisemista vuonna 1899 hän kuitenkin kannatti. Fellman nimitettiin joulukuussa 1900 Vaasan hovioikeuden presidentiksi, mutta hän erosi virasta jo vuonna 1902. Hänet aateloitiin samana vuonna.
Fellman oli nuorena tehnyt tutkimusmatkoja Venäjän Lappiin, ja luovuttuaan virkaurastaan hän omistautui isänsä tavoin Lapin historian tutkimiselle. Hän julkaisi isänsä muistiinpanot vuonna 1906 neljässä osassa ja 1910–1915 itse kokoamansa niin ikään neliosaisen asiakirjasarjan Handlingar och uppsatser angående finska Lappmarken och lapparne.
Fellman toimi vuosina 1864–1866 Societas pro Fauna et Flora Fennica -seuran sihteerinä ja vuosina 1882–1887 Juridiska föreningen i Finland -yhdistyksen. Hänet kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian kunniajäseneksi, ja hän perusti sille vaimonsa kanssa lahjoitusrahaston. Fellman oli 1876–1880 Vaasan kaupunginvaltuuston jäsen ja 1880 sen puheenjohtaja. Helsingin kaupunginvaltuustoon hän kuului 1885–1887. Vuonna 1905 hän oli Kansallis-Osake-Pankin hallintoneuvoston puheenjohtaja.
Isak Fellmanin veli oli senaattori ja kuvernööri Gustaf Esaias Fellman, joka myös aateloitiin. Isak Fellmanin jälkeläiset muodostavat aatelisen suvun numero 275 ja G. E. Fellmanin jälkeläiset suvun numero 279.
Ilmavalvonta-asema

Ilmavalvontalottia vartiossa jatkosodan aikaan
Ilmavalvonta-asema on yksittäinen näköhavaintopaikka ilmavalvontahavainnoille.
Suomen talvisodassa

Suomen talvisodan aikaan ilmavalvonta-asemalla oli yleensä yksi tai kaksi lottaa kahden tunnin valvontavuoroissa. Tavallisimmat ilmavalvonta-asemat oli perustettu kirkontorneihin, kellotapuleihin, tehtaiden katoille. Yksi kuuluisimmista ilmavalvonta-asemista oli Lahden kaupungintalon tornissa, joka menetettiin tammikuun 1940 pommituksessa. Sen jälkeen havaintopaikka siirrettiin urheilukentän katolle ja lopuksi hyppyrimäelle.
Kullakin ilmavalvonta-asemalla oli nelinumeroinen peiteluku, jonka perusteella ne erotettiin toisistaan sijaintipaikkaa paljastamatta. Näillä tiedoilla asemien sotapäiväkirjat on edelleen jäljitettävissä sota-arkistosta.
Inklusivismi

Inklusivismi on kristinuskon käsitys, jonka mukaan kristinusko edustaa Jumalan normatiivista ilmoitusta, mutta pelastus on mahdollinen myös toisiin uskonnollisiin traditioihin kuuluville. Inklusivismi on yksi muutamasta erilaisesta pelastuskäsityksestä, joita kristinuskon tiimoilta pohditaan.
Pelastusjärjestyksen laajuudesta katso myös

Partikularismi
Pluralismi
Universalismi
Isu Sucksdorff

Israël (Isu) Joakim Sucksdorff (22. huhtikuuta 1822 Loviisa – 2. huhtikuuta 1879 Helsinki) oli suomalainen opettaja ja ruotsin kielellä kirjoittanut runoilija. Hän käytti myös nimimerkkiä Unus multorum.
Sucksdorffin vanhemmat olivat loviisalainen kauppias Joakim Christoffer Sucksdorff ja Eva Andrietta Åkerberg. Hän kävi Loviisan triviaalikoulua ja Porvoon lukiota päästen ylioppilaaksi 1842. Sucksdorff valmistui filosofian kandidaatiksi 1849 ja maisteriksi 1850.
Sucksdorff toimi aluksi vt. opettajana Helsingin, Loviisan ja Porvoon kouluissa. Hän oli Helsingin tyttökoulun (Helsingfors Fruntimmeskolan) vt. opettaja vuodesta 1853, vakinainen 2. opettaja vuodesta 1855 ja 1. opettaja vuodesta 1859.
Isu Sucksdorff oli naimisissa vuodesta 1863 Natalia Fredrika Elisabet Granstedtin kanssa.
Intruusio

Devils Tower, magmasyntyinen intruusio, joka on paljastunut ympäröivän kiviaineksen rapauduttua pois
Intruusio on nestemäistä kiveä, joka muodostuu maan pinnan alla. Syvällä pinnan alla oleva magma työntyy hitaasti ylös halkeamia pitkin työntäen toisinaan ympäristön kiveä pois tieltä; prosessissa saattaa kulua miljoonia vuosia. Kun kiviaines hiljalleen jäähtyy ja kiinteytyy, magman eri osat kiteytyvät mineraaleiksi. Monet vuorijonot, kuten Kalifornian Sierra Nevada, ovat muodostuneet pääasiassa intruusikivestä, suurista graniittimuodostelmista.
Intruusio on toinen niistä kahdesta tavasta, joilla magmakiviä muodostuu; toinen on ekstruusio eli tulivuorenpurkaus tai vastaavanlainen tapahtuma. Toisin sanoen intruusio on mikä tahansa syväkivimuodostuma eli magmasta muodostunutta kiveä, joka jähmettyy (kiteytyy) planeetan maankuoren alla. Ekstruusio sitä vastoin koostuu ekstrusiivisesta kiviaineksesta eli kivestä, joka on muodostunut kuoren pinnan yläpuolella.
Intruusioita on monenlaisia, aina batoliittien kokoisista vuorijonoista ohuisiin apliitti- ja pegmatiittijuoniin, jotka ovat muodostuneet kivihalkeamiin. Eroosion paljastettua ne batoliitit saattavat peittää valtavia alueita maapallon pinta-alasta. Suuria, syvällä maanpinnan alla magmasta kiteytyvien kivilajien muodostamia kokonaisuuksia kutsutaan plutoneiksi.
Karkearakeisia magmakiviä, jotka muodostuvat syvällä maan pinnan alla, kutsutaan abyssisiksi eli syväkiviksi, kun taas lähellä pintaa muodostuneet kivilajit ovat hypabyssisiä eli puolipinnallisia kiviä. Intrusiivikivet luokitellaan usein sen mukaan, ovatko ne yhdensuuntaisia sivukiven kerroksellisuuden tai liuskeisuuden eli foliaation kanssa: mikäli intruusio on yhdensuuntainen, se on konkordantti, muuten se on diskordantti.
Kuuluisa esimerkki intruusiosta on Devils Tower.
Rakenteelliset tyypit

Intruusiot voidaan luokitella intruusion koon ja muodon sekä sen mukaan, missä suhteessa se on niihin muodostelmiin, joihin se on työntynyt:
Ominaisuudet

Syvällä tapahtuneet intruusiot tunnistetaan siitä tavasta, miten ne ovat puhkaisseet yläpuolisen kerrostuman. Puhkaisusta aiheutuneet halkeamat täyttyvät kiviaineksella, joka synnyttää haarautuvia juonia, ja prosessiin liittyvä korkea lämpötila voidaan päätellä ympäröivästä kivestä. Koska lämpö alenee hitaasti ja kiviaines on kovan paineen alla, muodostuu vain kiteitä lasimaisen, nopeasti jäähtyneen aineksen sijasta. Koska intruusiot ovat saaneet rauhassa asettua ennen kiteytymistä, juoksurakennetta ei esiinny. Kiviaineksen sisältämät kaasut eivät ole pystyneet läpäisemään paksua intruusion yläpuolista kerrosta, ja siksi näin syntyneissä mineraaleissa esiintyy usein kaasujen muodostamia onteloita. Kaasut aiheuttavat myös monia tärkeitä munnoksia kiven kiteytymisessä. Koska muodostuvat kiteet ovat likimäärin samankokoisia, kiviaineksen sanotaan olevan rakeista.
Ensimmäisenä syntyneiden suurien, hyvin muodostuneiden kiteiden ja hienorakeisen maa-aineksen välillä ei ole suuria eroja. Molempien tyyppien mineraalit ovat muodostuneet selvässä järjestyksessä, ja kummassakin on ollut kiteytymisajanjaksoja, jotka saattavat olla selvästi erottuvia tai jotka ovat osuneet samaan aikaan jonkin muun aineksen muotoutumisen kanssa. Varhaisemmat kiteet ovat peräisin ajalta, jolloin suurin osa kiviaineksesta oli vielä nestemäistä, ja ne ovat jotakuinkin täydellisiä. Myöhemmät kiteet ovat muodoltaan epäsäännöllisempiä, sillä niiden oli mukauduttava aikaisempien kiteiden jättämään tilaan. Ensimmäistä prosessia kutsutaan idiomorfiseksi (tai automorfiseksi) ja jälkimmäistä xenomorfiseksi. Se, kumpaan ryhmään mineraali kuuluu, pystytään päättelemään myös muista ominaisuuksista. Esimerkiksi ortoklaasi on yleensä graniitissa esiintyvää maasälpää, kun taas sen muunnokset esiintyvät koostumukseltaan samantyylisissä laavoissa. Sama koskee nefeliinin muunnoksia. Leusiitti on yleistä laavassa mutta erittäin harvinaista plutonisissa kivissä. Muskoviittia on pelkästään intruusioissa. Eroissa havainnollistuu olosuhteiden merkitys kiviaineksen kovettumiseen.
Jotkut intrusiivikivet kiinteytyvät halkeamissa juoniksi ja kerrosjuoniksi lähellä maanpintaa, ja niitä kutsutaan puolipinnallisiksi. Syvemmällä muodostuneita kiviä kutsutaan plutoneiksi. Puolipinnallisissa kivissä esiintyy rakenteita, jotka ovat muodoltaan ekstrusiivikivien ja plutonien väliltä. Ne ovat hyvin usein porfyyrisiä, lasimaisia ja sisältävät toisinaan jopa rakkuloita. Toisinaan niitä on petrologisesti mahdoton erottaa koostumukseltaan samankaltaisista laavoista.
Ympäröivään kiveen (osittain juonena) työntyvä intruusio Baranofinsaarella, Alaskassa
Intruusio (vaaleanpunainen montsoniitti Notch Peakillä) risteää (osittain juonena) vahvasti metamorfoituneen musta-valko-raitaisen isäntäkiven kanssa (kambrikautista karbonaattikiveä) lähellä Notch Peakia, Utahissa
Hyperventilating

| ”Hyperventilating” Ronya |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Key Is the Key
 Julkaistu: 26. maaliskuuta 2012 (Radio) 2. huhtikuuta 2012 (Digitaalisesti)
 Tekijä(t): Rake & Ronya
 Tuottaja(t): Rake
 Kesto: 03.32
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Ronyan muut singlet
| ”Annoying” 2011 | ”Hyper- ventilating” 2012 | ”Needy Boy” 2012 |
Hyperventilating on Ronyan debyyttialbumin toinen single, joka julkaistiin digitaalisesti 2. huhtikuuta 2012. Radio ensisoittonsa sai kuitenkin jo 26. maaliskuuta 2012, kun se kuultiin YleX -kanavan Uuden musiikin iltavuorossa. Kappale lähti julkaisunsa jälkeen pian leviämään sosiaalisessa mediassa ja se noteerattiin myös brittiläisellä Scandipop -sivustolla.
Kappaleet

Hyperventilating
Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideo kuvattiin Portugalissa ohjaaja Mikko Harman ohjauksessa. Videolla Ronya kävelee ympäri kaupunkia laulaen kappaletta. Videota kuvattiin myös paikallisella metroasemalla ja metrossa.
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Suomen virallinen singlelista: -
Suomen virallinen latauslista: -
Radio TOP 20: -
Innfjorden

| Innfjorden |
| --- | --- |

Sijainti:  Møren ja Romsdalin lääni, Norja
Päävuono:  Romsdalsfjorden
Merialue:  Norjanmeri, Atlantin valtameri
Innfjorden on Romsdalsfjordeniin kuuluva sivuvuono Møren ja Romsdalin läänissä Länsi-Norjassa. Vuono sijoittuu kokonaan Rauman kunnan alueelle.
Vuonon eteläpäädyssä sijaitsee Innfjordenin kylä.
InfraRecorder

| InfraRecorder |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Christian Kindahl
Kehityshistoria
Vakaa versio:  0.53.0.0 (1. syyskuuta 2012)
Tiedot
Alusta:  Windows
Lisenssi:  GPLv3
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
InfraRecorder on ilmainen, avoimen lähdekoodin CD/DVD-kirjoitusohjelma Windowsille. Ohjelman kehittämisen aloitti Christian Kindahl. InfraRecorder käyttää Cdrtools-ohjelmistokirjastoa levyjen polttamiseen.
Toiminnot

InfraRecorder tukee levyjen päällekirjoitusta ja kaksipuolisia DVD:itä. InfraRecorderia voidaan käyttää myös polttamaan ISO-kuva levylle. Ohjelma osaa niin ikään myös luoda levyistä ISO-kuvia.
Aiheesta muualla

Verkkosivut
InfraRecorder SourceForge.netissä
Indianapolis 500 1955

|  Indianapolis 500 1955  |
| --- | --- |
 3. osakilpailu 7 osakilpailusta kaudella 1955. 

Päivämäärä:  30. toukokuuta 1955
Sijainti:  Indianapolis, Yhdysvallat
Radan pituus:  4,023 km
Kilpailun pituus:  200 kierrosta, 804,680 km
Sää:   Pilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Jerry Hoyt   (Stevens-Offenhauser)
Paaluaika:  1.04,27
Palkintokoroke
Voittaja:   Bob Sweikert   (Kurtis Kraft-Offenhauser)
Toinen:   Tony Bettenhausen  Paul Russo   (Kurtis Kraft-Offenhauser Kurtis Kraft-Offenhauser)
Kolmas:   Jimmy Davies   (Kurtis Kraft-Offenhauser)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Bill Vukovich   (Kurtis Kraft-Offenhauser)
Kierrosaika:  1.03,67 (kierroksella ?)
Bob Sweikertin voittaja-auto.
Indianapolis 500 1955 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. toukokuuta 1955 Indianapolis Motor Speedway -radalla. Kilpailun voitti Bob Sweikert.