stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Natriumvolframaatti
Valmistus ja käyttö

Tyypillisesti natriumvolframaattia valmistetaan kuumentamalla volframin malmeja kuten wolframiittia tai scheeliittiä natriumkarbonaatin kanssa. Myös volframitrioksidin ja natriumhydroksidin tai natriumkarbonaatin välistä reaktiota voidaan käyttää. Jälkimmäistä tapaa käytetään erityisesti vedettömän natriumvolframaatin valmistukseen.
Natriumvolframaattia käytetään välituotteena volframin valmistuksessa. Natriumvolframaatti uutetaan vesiliuoksestaan kerosiinia, tertiäärisiä amiineja esimerkiksi trioktyyliamiinia ja isodekanolia sisältävällä liuotinseoksella. Muodostuva liuos stripataan ammoniakkiliuoksella ammoniumparavolframaatiksi tai siitä tehdään ammoniumparavolframaattia ioninvaihdon avulla. Yhdisteestä valmistetaan veteen liukenemattomia volframiyhdisteitä kuten volframihappoa, kalsiumvolframaattia ja eräitä esimerkiksi painomusteissa käytettäviä volframipohjaisia väriaineita. Muita käyttökohteita ovat polttokennojen elektrodien valmistus, ruostumattoman teräksen valmistus, palonestoaineena tekstiileissä, hapetuskatalyyttinä orgaanisissa synteeseissä, tupakan suodattimissa ja analyyttisessä kemiassa virtsahappopitoisuuden määrittämiseen.
Aiheesta muualla

ChemBlink: Sodium tungstate (englanniksi)
ChemBlink: Sodium tungstate dihydrate (englanniksi)
Natsi-Saksan keskitysleirien naisvartijat

Piirros SS-avustajattaresta.
SS-Oberaufseherin Irma Grese
SS-Aufseherin Juana Bormann
SS-Aufseherin Herta Bothe
SS-Oberaufseher Elisabeth Volkenrath
Natsi-Saksan keskitysleirien naisvartijat olivat SS:ään kuuluneita vapaaehtoisia. Natsi-Saksan hallinnoimilla keskitysleireillä palveli enimmillään lähes 60 000 vartijaa, joista noin 3 500 oli naisia. Yksi pahamaineisimmista oli Auschwitz-Birkenaussa toiminut SS-Oberaufseherin Irma Grese, jota vangit kutsuivat ”kauniiksi pedoksi” ja ”Auschwitzin hyeenaksi”.
Naisvartijoita kutsuttiin yleisesti nimellä SS-Helferin (”SS-avustajatar”). SS:ään kuuluneilla naisilla oli oma arvohierarkiansa, mutta heistä korkea-arvoisinkaan ei voinut komentaa miespuolisia SS:n jäseniä. Kaikki naisten arvot olivat miesten arvoja alempia. Vapaaehtoiset naiset työskentelivät keskitysleireillä eri tehtävissä. KZ Ravensbrückissä, jossa naisvartijoita koulutettiin, palveli sen toiminta-aikana yli 3 000 naisvartijaa. Toisen maailmansodan jälkeen naisvartijoista useat tuomittiin kuolemaan tai vankeuteen joko vapauttajien tai leirin sijaintimaan oikeusasteissa.
Naisvartijoiden arvot

Järjestyksessä korkea-arvoisimmasta alimpaan.
| Arvo | Käännös | Huomautuksia |
| --- | --- | --- |
| Chef Oberaufseherin | Vartijoiden johtajatar | Arvoon ylsi vain kaksi naista: Luise Brunner Auschwitz-Birkenaun leiriltä ja Anna Klein. |
| Oberaufseherin | Ylivartijatar | Pahamaineisen Irma Gresen arvo. |
| Lagerführerin | Leirijohtajatar |  |
| Erstaufseherin | Ensimmäinen vartijatar |  |
| Aufseherin | Vartijatar | Yleisin naisten arvoista. |
Tunnettuja naisvartijoita

| Sotilasarvo | Nimi | Keskitysleiri |
| --- | --- | --- |
| Aufseherin | Jenny-Wanda Barkmann | Stutthof |
| Aufseherin | Elisabeth Becker | Ravensbrück |
| Stellvertretende Oberaufseherin | Dorothea Binz | Ravensbrück |
| Aufseherin | Juana Bormann | Ravensbrück, Auschwitz |
| Aufseherin | Herta Bothe | Ravensbrück |
| Erstaufseherin | Therese Brandl | Ravensbrück, Auschwitz |
| Arbeitseinsatzführerin | Greta Bösel | Ravensbrück |
| Blockführerin | Ruth Closius | Ravensbrück |
| Oberaufseherin | Luise Danz | Płaszów, Majdanek, Auschwitz, Malchow |
| Rapportführerin | Margot Dreschel | Ravensbrück, Auschwitz-Birkenau |
| Oberaufseherin | Irma Grese | Ravensbrück, Auschwitz, Bergen-Belsen |
| Aufseherin | Ruth Elfriede Hildner | Dachau, Agfa Camera Werke, Hennigsdorf, Wittenberg, Haselhorst, Flossenburg |
| Aufseherin | Wanda Klaff | Stutthof |
| Oberaufseherin | Ilse Koch | Buchenwald, Majdanek  |
| Blockführerin | Elisabeth Lupka | Ravensbrück, Auschwitz-Birkenau |
| Oberaufseherin | Maria Mandel | Auschwitz, Lichtenburg, Dachau |
| Aufseherin | Ewa Paradies | Stutthof |
| Oberaufseherin | Gerda Steinhoff | Stutthof |
| Oberaufseher | Elisabeth Volkenrath | Ravensbrück, Auschwitz-Birkenau, Bergen-Belsen |
| Aufseherin | Emma Zimmer | Ravensbrück |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Women guards in Bergen-Belsen (englanniksi)
Female Nazi war criminals (englanniksi)
SS - Frauen am Galgen (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
| n k Holokausti |
| --- | --- |
Taustoja:  antijudaismi  antisemitismi  eugeniikka  juutalaiset  kansallissosialismi  keskitysleiri  propaganda  rasismi  selkäänpuukotusteoria  Siionin viisaiden pöytäkirjat 
Natsien juutalaisvainot:  ali-ihminen  der ewige Jude  Einsatzgruppen  ghetot: Krakova, Łódź, Varsova  joukkomurhat: Babyn Jar, Biķernieki, Jedwabne, Liepāja, Paneriai, Rumbula, Odessa  keltainen daavidintähti  Kristalliyö  Madagaskar-suunnitelma  Nürnbergin lait 
Keskitysleirit:  Auschwitz  Bergen-Belsen  Buchenwald  Kaiserwald  Majdanek  Mauthausen  Muselmann  Ravensbrück  Sachsenhausen  Stutthof  Theresienstadt  Luettelo natsien keskitysleireistä  Kapo  leirien naisvartijat  vankitunnukset 
Holokausti:  Wannseen konferenssi  Lopullinen ratkaisu  Operaatio Reinhard  Aktion T4  Arbeit macht frei  tuhoamisleiri  kaasukammio  Zyklon B  Sonderkommando  Birkenau  Bełżec  Chełmno  Sobibór  Treblinka  kuolemanmarssit  Suomen juutalaisluovutukset 
Muut uhrit:  homoseksuaalit  Jehovan todistajat  kommunistit  romanit  slaavit  toisinajattelijat 
Vastarinta:  gheton kansannousu  Varsovan geton kansannousu  ŻOB  ŻZW  heinäkuun 20. päivän salaliitto 
Uhreja ja auttajia:  Corrie ten Boom  Adam Czerniaków  Anne Frank  Miep Gies  Petr Ginz  Albert Göring  Janusz Korczak  Giorgio Perlasca  David Rapoport  Oskar Schindler  Edith Stein 
Vastuulliset:  Viktors Arājs  Karl Brandt  Adolf Eichmann  Odilo Globocnik  Reinhard Heydrich  Heinrich Himmler  Adolf Hitler  Rudolf Höss  Friedrich Jeckeln  Josef Mengele  Julius Streicher  Gestapo  Natsi-Saksa  SS 
Holokaustin jälkeen:  Beriha  Frankfurtin Auschwitz-oikeudenkäynnit  holokaustin kiistäminen  holokaustin muistaminen  Nürnbergin oikeudenkäynnit  Nürnbergin säännöstö  Simon Wiesenthal -keskus  Vanhurskaat kansakuntien joukossa 
Muistomerkkejä:  Yad Vashem  Euroopan murhattujen juutalaisten muistomerkki  Mémorial des Martyrs de la Déportation  Apua anovat kädet
Naurukarakara

| Naurukarakara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Jalohaukkalinnut Falconiformes
Heimo::  Jalohaukat Falconidae
Suku::  Ibycter
Laji::  americanus
Kaksiosainen nimi
 Ibycter americanus  (Boddaert, 1783) 
Katso myös
   Naurukarakara Wikispeciesissä   Naurukarakara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Naurukarakara (Ibycter americanus) on jalohaukkoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Keski- ja Etelä-Amerikasta.
Koko ja ulkonäkö

Naurukarakara voi kasvaa 48–56 cm pitkäksi. Laji on päästään, selästään ja siivistään kiiltävän musta. Vatsa ja alaperä ovat valkoiset. Nokka on koukkupäinen ja silmienympärystän ja kurkun iho on paljas ja väriltään punainen. Naurukarakaran pyrstö on pitkä.
Levinneisyys ja elintavat

Naurukarakaraa tavataan Hondurasista Brasilian keskiosiin ja Boliviaan ulottuvalta alueelta. Laji on aiemmin esiintynyt laajemmin sekä pohjoisempana että etelämpänä. Sen elinympäristöä ovat kosteat metsät ja savannit tyypillisesti vesialueiden lähellä. Naurukarakarat liikkuvat muutamien yksilön ryhmissä, ja niiden ravintoa ovat erityisesti mehiläisten ja ampiaisten toukat. Lisäksi linnut syövät hyönteisiä, palmujen hedelmiä ja siemeniä. Naurukarakara rakentaa risupesän puuhun ja naaras munii kaksi tai kolme ruskeapilkullista munaa.
Navarra (1881)

| Navarra |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ferrol
Kölinlasku:  toukokuu 1869
Laskettu vesille:  elokuu 1881
Palveluskäyttöön:  1882
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1899
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 289 t
Pituus:  71,93 m
Leveys:  13,41 m
Syväys:  7,16 m
Koneteho:  1 400 ihp
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  392
Aseistus
Aseistus:  8 x 8" 180 naulan RML -tykkiä
Navarra oli Espanjan laivaston vuonna 1881 vesillelaskettu Aragón-luokan risteilijä.
Valmistus

Alus tilattiin tammikuussa 1869 Ferrolista, missä köli laskettiin vielä samana vuonna toukokuussa. Alus laskettiin vesille elokuussa 1881 ja otettiin palvelukseen seuraavana vuonna.
Palvelus

Alus kuului 1890-luvulla Cadiziin sijoitettuun osastoon.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Spanish cruiser Navarra
Käännös suomeksi
Neapolis (Kaaria)

| Neapolis> Νεάπολις.Sijainti |
| --- | --- |
 Neapolis
Koordinaatit:  37°41′24″N, 28°23′51″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Yazıkent, Aydın
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kaaria
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Neapolis (m.kreik. Νεάπολις, lat. Neapolis, Aurelia Neapolis) oli antiikin aikainen kaupunki Kaariassa Vähässä-Aasiassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä Aydınin maakunnan Yazıkentia.
Neapoliin kaupunki sijaitsi Kaarian pohjoisosan sisämaassa Kadmos-vuoren (nyk. Topçambaba) juurella lännenpuoleisen Orthosian ja idänpuoleisen Afrodisiaan kaupunkien välissä. Sen pohjoispuolella sijaitsi Harpasa ja eteläpuolella Bargasa.
Kaarian pohjoisosien Neapolista ei tule sekoittaa Kaarian toiseen Neapoliihin eli Karyanda Neapoliihin, joka sijaitsi etelämpänä rannikolla lähellä Myndosta.
Nazarovo

| Nazarovo Назарово |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Krasnojarskin aluepiiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kaupunkipiiri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  80 km²
Korkeus:  250 m
Väkiluku (2009):  53 200
 – Väestötiheys:  665 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+7 (MSK+4)
 
 www.nazarovograd.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nazarovo (ven. Наза́рово) on kaupunki Krasnojarskin aluepiirissä Venäjällä. Se sijaitsee Obin sivujoen Tšulymin rannalla 239 kilometriä Krasnojarskista länteen. Kaupunki on Nazarovon piirin hallinnollinen keskus, mutta ei itse kuulu sen yhteyteen, vaan muodostaa erillisen kaupunkipiirikunnan. Sen kautta kulkee Atšinskin ja Abakanin välinen rautatie sekä Atšinskin ja Užurin välinen maantie. Asukkaita on 53 200 henkeä (vuonna 2009).
Vuonna 1700 syntynyt Nazarovskajan kylä on saanut nimensä ensimmäisestä asukkaastaan. Vuonna 1864 siitä tuli kuntakeskus ja vuonna 1924 piirikeskus. Vuonna 1888 kylän läheltä löydettiin ruskohiiliesiintymä. Vuonna 1925 rakennettiin rautatie, minkä jälkeen paikkakunnalle perustettiin teollisuutta, hiilikaivos ja suuri voimalaitos. Vuonna 1946 Nazarovosta tuli kaupunkimainen taajama ja vuonna 1961 kaupunki.
Nykyään Nazarovossa toimii mm. hiilikaivos, voimalaitos sekä metalli- ja elintarviketeollisuutta. Kaupungissa on kulttuuritalo ja museo.
Aiheesta muualla

Nazarovon kaupungin sivusto (venäjäksi)
Hallinnollinen keskus: Krasnojarsk

Artjomovsk |
Atšinsk |
Bogotol |
Borodino |
Divnogorsk |
Dudinka |
Igarka |
Ilanski |
Jeniseisk |
Kansk |
Kodinsk |
Lesosibirsk |
Minusinsk |
Nazarovo |
Norilsk |
Šarypovo |
Sosnovoborsk |
Ujar |
Užur |
Zaozjornyi |
Zelenogorsk |
Železnogorsk
Krasnojarskin aluepiirin piirijako
Kaupunkipiirit:


Atšinsk •
Bogotol
Borodino •
Divnogorsk •
Jeniseisk •
Kansk •
Kedrovyi •
Krasnojarsk •
Lesosibirsk •
Minusinsk •
Nazarovo •
Norilsk •
Šarypovo •
Solnetšnyi •
Sosnovoborsk •
Zelenogorsk •
Železnogorsk
Piirit:


Aban •
Atšinsk •
Balahta •
Berjozovka •
Biriljussy •
Bogotol •
Bogutšany •
Bolšaja Murta •
Bolšoi Upui •
Dzeržinskoje •
Evenkia •
Idrinskoje •
Ilanski •
Irbeiskojen •
Jemeljanovo •
Jeniseisk •
Jermakovskoje •
Kansk •
Kazatšinskojen piiri •
Karatuzkoje •
Kežma •
Kozulka •
Krasnoturansk •
Kuragino •
Mana •
Minusinsk •
Motygino •
Nazarovo •
Nižni Ingaš •
Novosjolovo •
Partizanskoje •
Pirovskoje •
Rybnoje •
Sajan •
Šarypovo •
Severo-Jeniseiski •
Suhobuzimskoje •
Šušenskoje •
Taimyr •
Tasejevo •
Turuhansk •
Tjuhtet •
Ujar •
Užur
Nauhahait

| Nauhahait |
| --- | --- |
 Hoikkanauhahai (Gollum attenuatus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Luomihaikalat Carcharhiniformes
Heimo::  Nauhahait Proscylliidae  Fowler, 1941
Katso myös
   Nauhahait Wikispeciesissä   Nauhahait Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nauhahait (Proscylliidae) on lämpimissä vesissä elävä luomihaikaloihin kuuluva heimo.
Lajit

Nykyisin eläviin nauhahaihin kuuluu kuusi lajia neljässä suvussa. Hoikkanauhahai (Gollum attenuatus) luetaan toisinaan kuuluvaksi okahammashaiden heimoon. Lajit ja suvut ovat:
Harlekiininauhahai (Ctenacis fehlmanni)
Hoikkanauhahai (Gollum attenuatus)
Kuubannauhahai (Eridacnis barbouri)
Eridacnis radcliffei
Eridacnis sinuans
Nauhahai (Proscyllium habereri)
Hampaiden perusteella nauhahaihin kuuluvien lajien fossiileja on löydetty muun muassa Britanniasta. Tällaisia jurakaudelle ajoitettuja sukuja ovat esimerkiksi Praeoproscyllium ja Eypea. Mioseeni- ja plioseenikaudelle ajoitettuja Proscyllium-suvun fossiileja on löydetty Yhdysvaltain itäosista.
Levinneisyys

Nauhahait elävät läntisellä Pohjois-Atlantilla Floridan ja Kuuban välisellä alueella. Lisäksi lajeja elää myös Afrikassa ja indoläntisellä Tyynellämerellä. Kalat elävät lämpimissä ja trooppisissa merissä usein lähellä pohjaa. Nauhahait elävät yleensä 50–700 metrin syvyydellä merenpinnasta.
Anatomia

Nauhahailajeja voidaan pitää kissahaiden ja koirahaiden välimuotona. Ne ovat pieniä haita ja suurin laji hoikkanauhahai saavuttaa noin metrin pituuden. Ruumiinrakenteeltaan kalat ovat hoikkia ja silmät ovat soikeat. Lajeilla on kaksi selkäevää, jotka ovat suhteellisen matalat. Eräillä suvuilla pyrstöevä on nauhamainen ja kaikilla lajeilla pyrstöevässä on lovi. Nauhahaiden hampaat ovat pienet ja niiden ravinto koostuu pienistä kaloista ja selkärangattomista eläimistä.
The Nearness of You

”The Nearness of You” on Hoagy Carmichaelin säveltämä ja Ned Washingtonin sanoittama musiikkikappale. Vuonna 1937 julkaistu kappale oli tarkoitettu Paramount Picturesin elokuvaan, mutta tuotanto keskeytettiin eikä elokuva koskaan valmistunut. Kappaleen nauhoitti ensimmäistä kertaa Glenn Millerin orkesteri laulaja Ray Eberlen kanssa vuonna 1940.
Kappale on useasti nauhoitettu jazzstandardi. Saksofonisti Charlie Parker nauhoitti Woody Hermanin yhtyeen kanssa suositun konserttiversion kappaleesta vuonna 1951. Ella Fitzgerald nauhoitti sen Louis Armstrongin kanssa vuonna 1956. Uudempia levytyksiä ovat tehneet muun muassa Branford Marsalis, Fred Hersch ja Norah Jones.
Sauvo Puhtila kirjoitti kappaleeseen suomenkieliset sanat (”Läheisyytesi”) eniten käyttämällään salanimellä Saukki, ja sen ovat levyttäneet muun muassa Eino Virtanen 1958, Eino Valtanen 1978 sekä Bianca Morales 1991.
Ne geenit! Ne geenit!

| Ne geenit! Ne geenit! |
| --- | --- |
Kirjailija:  Petter Portin
Kieli:  suomi
Genre:  perinnöllisyystiede
Kustantaja:  Kirja-Aurora
Julkaistu:  2006
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  177
ISBN:  951-29-3036-6
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ne geenit! Ne geenit! on Petter Portinin kirja perinnöllisyystieteestä vuodelta 2006. Teoksen julkaisi Kirja-Aurora.
Aiheesta muualla

Jussi Tammisola: Ne pelottavat geenit. Helsingin sanomat 23.1.2007.
Navarra (F85)

| Navarra |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bazán
Kölinlasku:  15. huhtikuuta 1991
Laskettu vesille:  23. lokakuuta 1992
Palveluskäyttöön:  27. toukokuuta 1994
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 668 t (standardi) 4 244 t (kuormattu)
Pituus:  137,7 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,3 m
Syväys:  7,5 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  29 solmua
Miehistöä:  223
Aseistus
Aseistus:  1 x OTO Melara Mk 75 76 mm/62 -tykki 6 x 324 mm Mk32 torpedoputkea Mk46 torpedoille 1 x Mk13 laukaisualusta Harpoon-merimaaliohjuksille ja SM-1 ilmatorjuntaohjuksille 1 x 20 mm Meroka CIWS 2 x SH-60 Seahawk LAMPS III -helikopteri
Navarra (runkonumero F85) on Espanjan laivaston vuonna 1992 vesillelaskettu Santa María -luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin 26. joulukuuta 1989 Bazánilta, missä köli laskettiin 15. huhtikuuta 1991. Alus laskettiin vesille 23. lokakuuta 1992 ja otettiin palvelukseen 27. toukokuuta 1994.
Palvelus

Alus pysäytti joulukuussa 2002 liputtoman rahtialuksen So Sanin joitakin satoja merimaileja Jemenistä kaakkoon Yhdysvaltain hallituksen pyydettyä sitä osana operaatio Enduring Freedomia. Alus ampui rahtialuksen keulan eteen sen jälkeen kun alukselta ei vastattu pysäytyspyyntöön ja rahtialus pyrki pakoon. Rahtialuksella oli pohjoiskorealainen miehistö, 23 konttia, joissa viisitoista Scudia, viisitoista täistelukärkeä ja viisitoista polttoainesäiliötä. Jemen ilmoitti olevansa rahdin vastaanottaja protestoiden tarkastusta. Rahtialuksen annettiin jatkaa matkaa Yhdysvaltain viranomaisten saatua vakuutuksen, että ohjukset eivät ole menossa kolmannelle osapuolelle.
Alus upotti 23. maaliskuuta 2010 somalialaisen merirosvoalusten emälaivan ja valtasi kaksi alusta sen jälkeen, kun MV Almezaanin turvamiehistö oli torjunut merirosvojen hyökkäyksen. Kuusi epäiltyä vapautettiin myöhemmin, kun Almezaanin miehistö kieltäytyi todistamasta.
Marraskuussa 2016 EUNAVFORin mukana operaatio Sophiassa Libyan rannikolla alus pelasti 227 pakolaista kumiveneistä Libyan rannikolla.
John Forbes Nash

| John Forbes Nash |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. kesäkuuta 1928 Bluefield, Länsi-Virginia
Kuollut: 23. toukokuuta 2015 (86 vuotta) Gloucester County, New Jersey
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Princetonin yliopisto Carnegie
Väitöstyön ohjaaja:  Albert W. Tucker
Instituutti:  MIT  Princetonin yliopisto
Tutkimusalue:  Peliteoria, differentiaaligeometria, matematiikka ja taloustiede
Palkinnot:   Ruotsin keskuspankin taloustieteen palkinto Alfred Nobelin muistoksi
 Nimikirjoitus
John Forbes Nash Jr. (13. kesäkuuta 1928 Bluefield, Länsi-Virginia – 23. toukokuuta 2015 Gloucester County, New Jersey) oli yhdysvaltalainen matemaatikko ja taloustieteen nobelisti. Hän kehitti 21-vuotiaana talouden peliteorian strategian monen toimijan peleihin. Nashin strategia on nyttemmin otettu monien taloudellisten analyysimallien perustaksi. Sylvia Nasarin vuonna 1998 kirjoittaman John Nashin elämäkerran  Kaunis mieli (A Beautiful Mind)  pohjalta tehtiin Hollywood-elokuva Kaunis mieli.
Elämä > Lapsuus

John Forbes Nashin isä John Forbes Nash vanhempi opiskeli sähköinsinööriksi Texasissa. Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja toimi sen jälkeen jonkin aikaa luennoitsijana Texasin yliopistossa. Sitten hän työskenteli Länsi-Virginiassa toimineessa Appalachian Power Companyssa. Hänen vaimonsa, John Forbes Nash nuoremman äiti Virginia Martin, hankki yliopistotutkinnon kielistä Martha Washington Collegesta ja Länsi-Virginian yliopistosta. Hän työskenteli kymmenen vuotta opettajana ennen naimisiinmenoaan.
Johnny Nash, kuten häntä kotona kutsuttiin, syntyi Bluefieldissä Länsi-Virginiassa. Hänet kastettiin episkopaaliseen kirkkoon. Hän oli jo lapsena eristäytyvä ja yksinäinen, vaikka perheen ilmapiiri oli lämmin. Perheeseen syntyi myös toinen lapsi, Martha. Johnny oli kiinnostunut lukemisesta eikä juuri leikkinyt muiden lasten kanssa. Hänen vanhempansa rohkaisivat häntä opiskelemaan ja hankkimaan lisää tietoa. Koulussa Johnnyn poikkeuksellista lahjakkuutta ei huomattu, vaan häntä pidettiin heikkolahjaisena, koska hänen sosiaaliset taitonsa olivat puutteelliset. Kaksitoistavuotiaana hän alkoi tehdä tieteellisiä kokeita kotonaan. Muiden kanssa yhteiset harrastukset eivät häntä kiinnostaneet.
Johnny kiinnostui ensimmäisen kerran matematiikasta noin 14-vuotiaana, jolloin hän luki Eric Temple Bellin kirjan Matematiikan miehiä. Hän pystyi todistamaan oikeiksi Pierre de Fermat’n tulokset, joita Bell esitteli kirjassaan. Se oli hänestä miellyttävämpää kuin koulussa opetettu matematiikka, joka ei häntä juurikaan kiinnostanut.
Elämä > Opiskeluaika

Vuonna 1941 John Nash alkoi opiskella Bluefield Collegessa matematiikkaa ja luonnontieteitä, erityisesti kemiaa. Hän osoitti lahjakkuutta matematiikassa, etenkin ongelmanratkaisussa, mutta muut opiskelijat pitivät häntä omituisena hänen omalaatuisen käyttäytymisensä vuoksi. Hän aikoi ensin opiskella sähkötekniikkaa, kuten isänsäkin, mutta jatkoi kuitenkin myös kemiallisia kokeitaan.
Nash voitti stipendin George Westinghouse -kilpailusta ja pääsi opiskelemaan Carnegie Institute of Technologyyn, jonka hän aloitti vuonna 1945. Hän valitsi pääaineekseen kemian, mutta hänen kiinnostuksensa matematiikkaa kohtaan johti hänet muun muassa tensorilaskennan kursseille. Siellä hän tutustui John Syngeen, joka oli vastikään nimitetty matematiikan laitoksen johtajaksi ja opetti siellä suhteellisuusteoriaa. Synge ja muut professorit huomasivat Nashin lahjakkuuden ja suostuttelivat hänet vaihtamaan pääaineekseen matematiikan.
Nashin tavoitteet matematiikassa olivat heti korkealla. Hän osallistui kahdesti William Lowell Putnam -matematiikkakilpailuun, mutta ei sijoittunut viiden parhaan joukkoon, vaikka menestyikin hyvin. Nash oli mielestään epäonnistunut, ja hän otti sen vakavasti. Vaikka professorit arvostivat häntä, hänellä oli vaikeuksia sosiaalisessa elämässä. Häntä ei kiusattu fyysisesti, mutta toiset opiskelijat pilkkasivat häntä hänen epäkypsän luonteensa vuoksi. Hän sai joskus lapsellisia kiukunpuuskia, ja opiskelijatovereidensa mukaan hän saattoi esimerkiksi soittaa yhtä pianon kosketinta vaikka kuinka pitkään, jättää jäätelön sulamaan vaatepinonsa päälle tai tallata nukkuvaa huonetoveriaan mennessään sammuttamaan valot. Hän oli yksinäinen, ja jotkut opiskelijatoverit arvelivat hänellä olevan mielenterveydellisiä ongelmia.
Nashilla oli myös homoseksuaalisia taipumuksia, minkä vuoksi häntä pilkattiin ja nöyryytettiin. Hän saattoi vastata haastamalla kiusaajiaan ratkaisemaan matemaattisia ongelmia, mutta hän myös päätyi tekemään monen muun kotitehtävät.
Elämä > Jatko-opinnot

Nash valmistui maisteriksi matematiikasta vuonna 1948. Hänet hyväksyttiin jatko-opiskelijaksi sekä Harvardiin, Princetoniin, Chicagoon että Michiganiin. Hän päätyi lopulta valitsemaan Princetonin, koska Synge ja muut opettajat suosittelivat sitä ja professori Solomon Lefschetz myönsi hänelle Princetonin yliopiston arvokkaimman stipendin.
Syyskuussa 1948 Nash aloitti jatko-opinnot Princetonissa ja osoitti mielenkiintoa useisiin matematiikan osa-alueisiin: topologiaan, algebralliseen geometriaan, logiikkaan ja peliteoriaan. Hän ei osallistunut luennoille mutta ei opiskellut myöskään kirjoista, vaan hän päätti kehittää matemaattisia yleisaiheita itse. Tämän lähestymistavan vuoksi hänestä tuli matemaatikko, joka ratkaisi ongelmat täysin omalla tavallaan. Vuonna 1949 hän kirjoitti artikkelin, josta hänelle 45 vuotta myöhemmin myönnettiin taloustieteiden Nobelin palkinto. Tänä ajanjaksona Nash loi peliteorian matemaattisen perustan. Nash väitteli vuonna 1950 tohtoriksi peliteoriasta.