stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Urheiluvuosi 1980
Painonnosto

Moskovan olympialaisten painonnostokilpailuissa miehet kilpailivat kymmenessä painoluokassa. Neuvostoliitto voitti viisi kultamitalia, Bulgaria kaksi sekä Kuuba, Tšekkoslovakia ja Unkari yhden. Raskaimman sarjan (yli 110 kg) mestari oli Neuvostoliiton Sultan Rahmanov. Yhteistuloksen maailmanennätystä parannettiin viidessä luokassa ja alle 82,5-kiloisten sarjassa Neuvostoliiton Jurik Vardanjan nosti tasan 400 kilogrammaa (177,5 kg + 222,5 kg).
Euroopan-mestaruuskilpailut 23.4.–5.5. Belgradissa, Jugoslaviassa. Neuvostoliitto voitti kuusi mestaruutta ja Bulgaria neljä. Yhteistuloksen maailmanennätystä parannettiin kolmessa painoluokassa.
Pikaluistelu

Lake Placidin olympialaisissa miehet kilpailivat viidellä ja naiset neljällä pikaluistelumatkalla. Yhdysvaltain Eric Heiden voitti ennätykselliset viisi kultamitalia ja teki 10 000 metrillä maailmanennätyksen 14.28,13. Hänen siskonsa Beth Heiden saavutti yhden pronssimitalin. Naisten kultamitalit jakaantuivat neljään eri maahan.
Yleisluistelun naisten maailmanmestaruuskilpailut 12.–13.1. Hamarissa, Norjassa. Kultaa voitti Neuvostoliiton Natalja Petrusjova, joka oli nopein kolmella matkalla neljästä.
Sprinttimaailmanmestaruuskilpailut 9.–10.2. West Allisissa, Yhdysvalloissa. Miesten maailmanmestaruuden voitti Yhdysvaltain Eric Heiden ja naisten Itä-Saksan Karin Enke, jotka molemmat olivat nopeimpia kolmella matkalla neljästä. Heidenille mestaruus oli neljäs peräkkäinen.
Yleisluistelun miesten maailmanmestaruuskilpailut 1.–2.3. Heerenveenissä, Alankomaissa. Kultaa voitti Alankomaiden Hilbert van der Duim, ja viisinkertainen olympiavoittaja ja kolme edellistä maailmanmestaruutta voittanut Eric Heiden jäi toiseksi.
Yleisluistelun miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 19.–20.1. Trondheimissa, Norjassa. Isäntämaa otti kolmoisvoiton Kai Arne Stenshjemmetin johdolla.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Lake Placidin olympialaisissa miehet kilpailivat neljässä ja naiset kolmessa maastohiihtolajissa. Mäkihyppyyn kuului kaksi kilpailua ja yhdistettyyn yksi. Neuvostoliitto voitti neljä kultamitalia ja Itä-Saksa kolme. Neuvostoliiton Nikolai Zimjatov voitti maastohiihdossa kolme ja Itä-Saksan Barbara Petzold kaksi kultaa.
Keski-Euroopan mäkiviikko 30.12.1979–6.1.1980 Länsi-Saksassa ja Itävallassa. Itävallan Hubert Neuper voitti kokonaiskilpailun 27,2 pisteen erolla Itä-Saksan Henry Glaßiin ja 27,4 pisteen erolla tämän maanmieheen Martin Weberiin.
Pyöräily

Italian ympäriajon voitti ranskalainen Bernard Hinault.
Ranskan ympäriajon voitti alankomaalainen Joop Zoetemelk.
Taitoluistelu

Lake Placidin olympialaisissa kilpailtiin neljässä lajissa. Ison-Britannian Robin Cousins voitti miesten ja Itä-Saksan Anett Pötzsch naisten kilpailun, neuvostoliittolaispari Irina Rodnina / Aleksandr Zaitsev pariluistelun sekä neuvostoliittolaispari Natalja Linitšuk / Gennadi Karponosov jäätanssin. Rodninalle kultamitali oli kolmas ja hänen parilleen Zaitseville toinen.
Taitoluistelun maailmanmestaruuskilpailut 11.–16.3. Dortmundissa, Länsi-Saksassa. Maailmanmestaruuden voittivat itäsaksalaiset Jan Hoffmann miesten ja Anett Pötzsch naisten yksinluistelussa, molemmat toisen kerran urallaan, Neuvostoliiton Marina Tšerkasova / Sergei Šahrai pariluistelussa sekä Unkarin Krisztina Regőczy / András Sallay jäätanssissa.
Taitoluistelun Euroopan-mestaruuskilpailut 22.–27.1. Göteborgissa, Ruotsissa. Mestaruuden voittivat Robin Cousins, Anett Pötzsch neljännen peräkkäisen kerran, Irina Rodnina / Aleksandr Zaitsev seitsemännen kerran, minkä lisäksi Rodninalla oli neljä aiempaa mestaruutta, ja Natalja Linitšuk / Gennadi Karponosov toisen peräkkäisen kerran.
Tennis

Ranskan avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti ruotsalainen Björn Borg ja naisten yhdysvaltalainen Chris Evert-Lloyd.
Wimbledonin miesten kaksinpelin mestaruuden voitti viidennen perättäisen kerran Björn Borg ja naisten australialainen Evonne Cawley.
Yhdysvaltain avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti yhdysvaltalainen John  McEnroe ja naisten Chris Evert-Lloyd.
Australian avointen miesten kaksinpelin mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Brian Teacher ja naisten tšekkoslovakialainen Hana Mandlíková.
Davis Cupin voitti Tšekkoslovakia ja Federation Cupin Yhdysvallat.
Uinti

Moskovan olympialaisten uintikilpailuissa Itä-Saksa voitti 14 kultamitalia ja Neuvostoliitto 11, kun uimahypyt ja vesipallo lasketaan mukaan. Naisten ratauinnissa Itä-Saksa voitti 11 kultaa ja vain kaksi voittoa meni muille. Neuvostoliiton Vladimir Salnikov sekä itäsaksalaiset Barbara Krause, Rica Reinisch ja Caren Metschuck voittivat kukin kolme kultamitalia, joista viestivoittoja Metschuckilla oli kaksi ja muilla yksi. Itä-Saksan Ines Diers saavutti mitalin kaikilla viidellä vapaauintimatkalla.
Voimistelu

Moskovan olympialaisten telinevoimistelukilpailujen menestynein maa oli yhdeksän kultaa voittanut Neuvostoliitto. Neuvostoliiton Aleksandr Ditjatin voitti kultaa 12-ottelussa, renkailla ja joukkuekilpailussa sekä saavutti neljä hopeaa ja yhden pronssin. Naisten lajeissa kahteen telinemestaruuteen ylsi Romanian Nadia Comăneci.
Yleisurheilu

Moskovan olympialaisten yleisurheilukilpailuissa Neuvostoliitto voitti 15 kultamitalia ja Itä-Saksa 11. Kaksinkertaisia kultamitalisteja olivat etiopialainen kestävyysjuoksija Miruts Yifter ja itäsaksalainen pikajuoksija Bärbel Wöckel. Maailmanennätyksiä paransivat Itä-Saksan Gerd Wessig korkeushypyssä (236), Puolan Władysław Kozakiewicz seiväshypyssä (578), Neuvostoliiton Juri Sedyh moukarinheitossa (81,80), Neuvostoliiton Nadežda Olizarenko 800 metrin juoksussa (1.53,5), Neuvostoliiton Nadežda Tkatšenko viisiottelussa (5 083) ja Itä-Saksan naisten viestijoukkue 4 × 100 metrillä (41,60).
Maastojuoksun maailmanmestaruuskilpailut 9.3. Pariisissa, Ranskassa. Miesten mestaruuden voitti yhdysvaltalainen Craig Virgin ja naisten nopein oli Norjan Grete Waitz. Miesten joukkuemestaruuden voitti Englanti ja naisten Neuvostoliitto.
Naiset kilpailivat kahden olympiaohjelmaan kuulumattoman lajin maailmanmestaruudesta 14.–16.8. Sittardissa, Alankomaissa. Länsisaksalainen Birgit Friedmann voitti kultaa 3 000 metrin juoksussa ja itäsaksalainen Bärbel Broschat 400 metrin aitajuoksussa.
Sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailut 1.–2.3. Sindelfingenissä, Länsi-Saksassa. Mitalitilaston ykkönen oli viisi kultaa voittanut Länsi-Saksa. Puolalainen Zofia Bielczyk teki naisten 60 metrin aitajuoksussa sisäratojen maailmanennätyksen 7,77 ja neuvostoliittolainen Juri Tšervanjov sivusi samalla matkalla miesten maailmanennätystä 7,54. Länsisaksalainen Thomas Wessinghage juoksi 1 500 metrillä sisäratojen Euroopan-ennätyksen 3.37,6.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Urheiluvuosi 1980 Wikimedia Commonsissa
Kumivene

Yhdysvaltain armeijan käytössä oleva suurehko kumivene.
Pieni huvikäyttöön tarkoitettu kumivene.
Kumivene on kevytrakenteinen vene, joka koostuu tyypillisesti osittain tai kokonaan ilmalla täytettävistä rakenteista. Kokoontaitettavissa kumiveneissä voi olla täytettävä kuminen tai vastaavasta materiaalista tehty pohja, mutta yleensä vaativampaan käyttöön suunnitelluissa malleissa se on tehty kantavammasta ja kestävämmästä materiaalista, kuten puusta tai metallista. Kumiveneen kantavissa rakenteissa on yleensä useita erillisiä lohkoja, joissa kaikissa on venttiili, josta ne voi tyhjentää ja täyttää. Kumiveneissä voi myös käyttää perämoottoria, jos niiden rakenne on suunniteltu kantamaan sellaisen.
Isommat kumiveneet ovat niin sanottuja jäykkärunkoisia kumiveneitä (engl. rigid inflatable boat, RIB), joiden pohja on tehty jäykästä materiaalista, esimerkiksi lujitemuovista, polyeteenistä tai alumiinista. Jäykkä pohja voidaan rakentaa haluttuun v-muotoon merikelpoisuuden parantamiseksi. RIB-veneeseen voidaan asentaa huomattavan tehokas moottori tai useita moottoreita.
Käyttö

Kokoontaitettavat kumiveneet ovat tyypillisesti kahdesta viiteen metriä pitkiä. Niiden voimanlähteenä voi olla esimerkiksi 5–50-hevosvoimainen perämoottori. Nopeuden, siirrettävyyden ja vähäisen painon takia niitä voidaan käyttää esimerkiksi:
Pelastusveneinä
Apuveneenä isommilla laivoilla, esimerkiksi siirryettäessä satamaan
Sotilaskäytössä, esimerkiksi siirrettäessä sotilaita alukselta rannikolle
Urheilukäytössä
Huvikäytössä
Kovapohjaisten kumiveneiden pituus vaihtelee kolmesta aina yli kymmeneen metriin. Pienet veneet ovat tyypillisiä apu- ja yhteysveneitä. Isot RIB-veneet ovat yleisiä viranomaiskäytössä, kuten Rajavartiolaitoksella. Ne ovat viime aikoina yleistyneet myös vaativassa vapaa-ajan käytössä.
Singaporen armenialaiset

Singaporen armenialaiset ovat Singaporessa asuvia etnisiä armenialaisia. Kauppiaina saapuneet armenialaiset muodostivat pienen, mutta varakkaan vähemmistön brittiläisessä Singaporen siirtokunnassa. Monet heistä tosin muuttivat ulkomaille toisen maailmansodan jälkeen. Nykyisin armenialaisia on Singaporessa joidenkin arvoiden mukaan 80–100.
Historia

Armenialaisia oli muuttanut Etelä- ja Kaakkois-Aasiaan 1600-luvun lopulta lähtien etenkin safavidien Persian alueelta. Kun Stamford Raffles perusti Singaporen brittiläisen siirtokunnan vuonna 1819 paikalle saapui armenialaisia Malakkasta, Penangista, Jaavalta, Chennaista ja Kalkuttasta. Armenialaiset olivat ammatiltaan useimmiten kauppiaita ja he toivat usein mukanaan myös perheensä. Armenialaisista tuli pieni, mutta varakas vähemmistö. 1830- ja 1840-luvuille tultaessa heillä oli jo huomattavia omistuksia Singaporessa. Vuonna 1836 perustettiin Pyhän Gregorios Valontuojan armenialainen kirkko. Kirkko on vanhin edelleen olemassa oleva kirkko Singaporessa. Kirkkoa perustettaessa Singaporessa asui vain 12 armenialaista perhettä.
1880-luvulle tultaessa monet armenialaiset olivat siirtyneet kauppiaista muihin ammatteihin. Osmanien valtakunnassa tapahtuneen armenialaisten kansanmurhan yhteydessä Singaporen armenialaiset perustivat Armenian Relief Fund -rahaston, joka keräsi 8 000 dollaria. Vuonna 1931 armenialaisia oli 81, mikä oli korkein kirjattu armenialaisten lukumäärä Singaporessa. 1930-luvun lama iski armenialaisiin yrityksiin ja toisen maailmansodan aikana japanilaiset miehittivät Singaporen ja armenialaisia internoitiin. Sodan jälkeen monet siirtyivät Isoon-Britanniaan tai Australiaan. Vuonna 1947 armenialaisia oli jäljellä jo niin vähän, että heitä ei väestönlaskennassa laskettu erikseen lainkaan. Nykyisin kaikki Singaporen alkuperäiset armenialaisperheet ovat muuttaneet ulkomaille, joskin maassa asuu joitakin muualta maahan muuttaneita armenialaisia. Erään arvion mukaan Singaporessa asuu nykyisin noin 80–100 armenialaista. Armenialainen kirkko avattiin uudestaan sulkemisen jälkeen vuonna 1996.
Tunnettuja armenialaisia

Catchick Moses oli mukana perustamassa singaporelaista englanninkielistä ja edelleen julkaistavaa lehteä The Straits Times vuonna 1845. Agnes Joaquim tunnetaan Singaporen kansalliskukka Papilionanthe Miss Joaquim-lajikkeen jalostajana. Sarkies-suvun veljekset Martin, Tigran, Aviet ja Arshak perustivat puolestaan hotelleja, kuten Raffles Hotel ja Sea View Hotel.
Armenialainen kirkko.
Armenian Street.
Uskovainen

Jumalan olemassaolo
Agnostisismi
Ateismi
Deismi
Henoteismi
Monoteismi
Panenteismi
Panteismi
Polyteismi
Teismi
Jumalatodistukset
Kaikkivaltius
Kaikkivoipaisuuden paradoksi
Kosmologinen todistus
Luonnollinen teologia
Ontologinen todistus
Pahan ongelma
Teleologinen todistus
Jumalausko
Usko
Uskonnollisuus
Uskonnon alkuperä
Uskonto
Uskovainen
Jumaluusoppi
Teologia
Uskonnonfilosofia
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Uskovainen, uskova on henkilö, joka uskoo hyvin hartaasti Jumalaan ja toteuttaa uskoaan arjessa. Nimitystä uskovainen myös käytetään viitattaessa halveksivasti jonkin liikkeen tai muun vastaavan kiihkeisiin kannattajiin, esimerkiksi poliittisen ääriliikkeen uskovaiset.
Käsite olla uskovainen on yleisemmin käytössä protestanttisissa kirkkokunnissa, joissa tähdennetään ihmisen pelastuvan yksin uskosta (lat. sola fide). Ihminen saa Jumalalta lahjaksi pelastavan uskon (pelastuu siis yksin armosta).
Suomalainen uskonnollisuus

Vuoden 2011 kirkon tutkimuskeskuksen tutkimuksen mukaan 27 prosenttia suomalaisista uskoi kristinuskon Jumalaan, ja 21 prosenttia suomalaisista ei uskonut Jumalan olemassaoloon. Saman tutkimuksen mukaan suomalaisten usko kristinuskon keskeisiin opetuksiin on vähentynyt selvästi.
Suomen luterilaisen kirkon vuonna 1996 tekemässä tutkimuksessa 45 prosenttia suomalaisista piti itseään uskovina. Naisista uskovia oli 56 % ja miehistä 33 %. Maaseudulla uskovia oli 51 % ja kaupungeissa 34 %. 15–24-vuotiaista itseään piti uskovina 33 % ja yli 65-vuotiaista 65 %. Koulutustaso ei vaikuttanut uskovien osuuteen. Luterilaiseen kirkkoon kuuluvista uskovina piti itseään 46 %, muihin uskontokuntiin kuuluvista 75 % ja uskontokuntiin kuulumattomista 22 %.
Terminologiaa

Uskovaisista käytetään yleiskielessä myös nimitystä uskossa oleva, vakaumuksellinen henkilö tai vakaumuksen mies/nainen. Uskovaisten kesken käytössä oleva slangisana on uskis.
Uskovaisen vastakohta on ei-uskova tai uskosta osaton henkilö (ei siis ei-uskovainen).
Aiheesta muualla

Anu Silfverberg: Uskottomat (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomat 17.4.2003.
Pekka ja Pätkä salapoliiseina

| Pekka ja Pätkä salapoliiseina |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Armand Lohikoski
Käsikirjoittaja:  Reino Helismaa Armand Lohikoski
Tuottaja:  T. J. Särkkä
Säveltäjä:  Toivo Kärki
Kuvaaja:  Kauno Laine Mikko Sergejeff
Leikkaaja:  Elmer Lahti
Lavastaja:  Aarre Koivisto
Pääosat:  Esa Pakarinen Masa Niemi Veikko Linna Anja Hatakka
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Suomen Filmiteollisuus
Ensi-ilta:  4. lokakuuta 1957
Kesto:  82 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Edeltäjä:  Pekka ja Pätkä ketjukolarissa
Seuraaja:  Pekka ja Pätkä sammakkomiehinä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Juonittelevat serkukset (Juhani Kumpulainen ja Tauno Söder).
Pekka ja Pätkä salapoliiseina on Armand Lohikosken käsikirjoittama ja ohjaama komediaelokuva. Elokuva kuuluu Suomen Filmiteollisuuden 13 elokuvaa käsittävään Pekka Puupää -sarjaan, joista tämä on kahdeksas. Samana vuonna tuli ensi-iltaan kolme Puupää-elokuvaa, joista tämä valmistui ensimmäisenä, syksyllä 1955, mutta sai ensi-iltansa toisena.
Juoni

Pekka ja Pätkä ovat ostaneet huutokaupasta halvalla laatikollisen naamiointitarvikkeita. Justiina suuttuu, sillä hän oli lähettänyt heidät hakemaan töitä. Käännyttyään hetkeksi selin Justiina säikähtää irtopartaan pukeutunutta Pekkaa. Hän määrää Pekan hankkimaan kunnon töitä. Justiina lähtee käymään Mari-tädin luona, ja Pätkä saa idean perustaa salapoliisitoimiston. Ensimmäisten asiakkaitten saapuessa Pekka ja Pätkä ovat nukkumassa. Asiakkaat ovat kierot serkukset, jotka ovat saaneet sedältään, erään suuryrityksen johtajalta, määräyksen etsiä kadoksissa oleva poikansa. Pekka ja Pätkä ottavat työn vastaan mutta juonittelevat serkukset antavat harhautusmielessä pojan kuvan sijasta kaukana Kapkaupungissa asuvan Kulo-nimisen edustajan kuvan. Serkukset eivät halua pojan löytyvän, sillä he haluavat itse hyötyä setänsä liikeyrityksestä.
Serkukset vihjaavat pojan löytyvän Amerikasta ja lupaavat maksaa kulut. Etumaksua eivät kaverukset kuitenkaan muista pyytää, eikä Amerikan-matka onnistu. He ovat kuitenkin voittaneet risteilyn Saimaalla, joten he aloittaat pojan etsinnät sieltä. Pätkä on myös yrittänyt voittaa arpajaisissa palkintona ollutta Amerikan-matkaa mutta tuhlannut arpoihin Amerikan-lippujen hinnan verran rahaa. Pätkä ei saa voitoksi lippuja, vaan sikarilaatikon ja liikavarvasvoidetta. Koska junalippuihin ei ole varaa, he kävelevät Saimaalle. Pekka työntää Pätkää lastenvaunuissa, kun he luulevat laivalipun olevan yhdelle hengelle.
Laivaan saavuttuaan he käyvät sen järjestelmällisesti suurennuslasin kanssa läpi. Elokuvassa näytetään paljon kaunista järvimaisemaa. Ajan mittaan Pätkä paljastuu laivan henkilökunnalle aikuiseksi mutta laivalippu olikin kahdelle. Pätkä oli tyrmistynyt Pekalle kun ei ole luenut kokonaan arpalippua ja pukeutuu omiin vaatteisiinsa.
Koska etsintä on tulokseton, kaverukset päättävät jättää laivan, mutta huomaavat seuraavassa satamassa kuvan mukaisen henkilön astuvan laivaan. Mies on yrityksen edustaja Kulo Kapkaupungista seuranaan tyttärensä. Laivaan nousee matkalla myös tukkijätkä, jonka vene kiinnitetään höyrylaivan perään. Pekka ja Pätkä eivät saa miestä suosiolla mukaansa, koska hän ilmoittaa matkustavansa Kuopioon eikä Helsinkiin. Niinpä he keplottelevat Kulon tyttärineen kanssaan tukkijätkän veneeseen.
Pekka ja Pätkä irrottavat ”salaa” veneen laivasta ja soutavat rantaan, joka onkin saaressa. Heidän rantauduttuaan sitomatta jäänyt vene karkaa. Eri vaiheiden jälkeen he soutavat tekemällään lautalla saaresta kaupunkiin. Lopulta kaverukset saavat edustaja Kulon harhauttamalla Helsinkiin lähtevään koneeseen ja johtajan luokse. Hänen todetaan Kuloksi, mutta tukkijätkä paljastuu kadonneeksi pojaksi. Isän kanssa riideltyään hän oli lähtenyt maailmalle etsimään onneaan ja on nyt valmis palaamaan kotiin.
Lopuksi edustajan tyttären ja johtajan pojan välille syttyy romanssi, isä saa poikansa takaisin ja kiinnijääneet kierot serkukset saavat rangaistuksensa. Puupäät ja Pätkä palasivat miljoonan palkkion kanssa kotiin kun kohtaavat ennennäkemättömän yllätyksen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Esa Pakarinen  | … |  Pekka Puupää   |
|  Masa Niemi  | … |  Pätkä   |
|  Anja Hatakka  | … |  Maija Kulo   |
|  Ami Lovén  | … |  Jussi Leino   |
|  Siiri Angerkoski  | … |  Justiina Puupää   |
|  Veikko Linna  | … |  edustaja Johannes Kulo   |
|  Eino Kaipainen  | … |  pääjohtaja Leino   |
|  Pirjo Lindahl  | … |  sihteeri   |
|  Juhani Kumpulainen  | … |  johtaja Viljo Leino   |
|  Tauno Söder  | … |  johtaja Rainer Strand   |
|  Irja Rannikko  | … |  arpojen myyjä   |
|  Walle Siivonen  | … |  arpojen ostaja   |
|  Armas Jokio  | … |  talonmies Pikkarainen   |
|  Birre Blom  | … |  laivamies   |
|  Lasse Saxelin  | … |  Lasse, stuertti   |
|  Kaarlo Saarnio  | … |  vanha mies, lääkäri   |
|  Uuno Montonen  | … |  kokki   |
|  Maija Blom  | … |  ikäneito   |
|  Heimo Karppinen  | … |  ruma mies   |
|  Raimo Lehto  | … |  Tolvanen   |
|  Fiinu Autio  | … |  Mari-täti   |
|  Anna-Liisa Lohikoski  | … |  tyttö   |
|  Tauno Majuri  | … |  1. liikemies   |
|  Kyösti Erämaa  | … |  2. liikemies   |
Tuotanto

Elokuvan tuottaja on T. J. Särkkä, joka luonnehti Elokuvatarkastamolle jättämässään tarkastushakemuksessa elokuvaa harmittomaksi viihteeksi, jossa paha saa palkkansa. Tarkastamo pani sille kuitenkin 15 prosentin veron.
Arviot

2000-luvun kritiikeissä elokuvaa ei pidetä kovin onnistuneena eikä hauskana., mutta aikalaiskriitikoista Valma Kivitie näki elokuvassa myönteistäkin: ”Ja paha saa – – palkkansa, Ami Lovén on komea ja laulaa kauniisti ja hänenkin käy lopuksi hyvin. Sisäveden maisemat ovat kauniita suvisessa sulossaan, Toivo Kärjen musiikki lisää tunnelmaa.” Greta Brotherus kiitti Elokuvatarkastamoa siitä, että se pani elokuvalle 15 prosentin rangaistusveron.
Richard Neutra

Kaufmann House; Palm Springs, Kalifornia
Richard Joseph Neutra (8. huhtikuuta 1892 Wien, Itävalta-Unkari – 16. huhtikuuta 1970 Wuppertal, Saksan liittotasavalta) oli itävaltalais-yhdysvaltalainen arkkitehti. Neutra tunnetaan etenkin funktionalismin välittäjänä Euroopasta Yhdysvaltoihin. Neutran tunnetuimpiin rakennuksiin kuuluvat maastoa myötäilevät, keveärakenteiset huvilat, kuten Kaufmann House Palm Springsissä (1947) sekä Lowell House Los Angelesissa (1929).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Richard Neutra Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Museum of Modern Art  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Structurae  Trove 
Muut:  Dictionnaire historique de la Suisse  SNAC  IdRef
Urheiluvuosi 2005

Urheiluvuosi 2005 käsittelee vuoden 2005 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Alppihiihto

Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Italian Bormiossa 28.1.–13.2. ohjelmaan kuului viisi miesten ja viisi naisten lajia sekä ensi kertaa miesten ja naisten yhteinen joukkuekilpailu. Kroatian Janica Kostelić voitti kolme kultaa ja Ruotsin Anja Pärson kaksi kultaa ja yhden hopean. Itävaltalainen Benjamin Raich saavutti viisi mitalia, joista kaksi oli kultaa. Myös Yhdysvaltain Bode Miller voitti kaksi kultaa. Joukkuekilpailun ensimmäisen maailmanmestaruuden voitti Saksa. Itävalta keräsi yhteensä kolme kultaa, neljä hopeaa ja neljä pronssia. Mitaleille ylsi kaikkiaan kymmenen maata.
Maailmancupkaudella 2004–2005 miesten kokonaiskilpailun voitti Yhdysvaltain Bode Miller ja naisten kokonaiskilpailun Ruotsin Anja Pärson kolmen pisteen erolla Kroatian Janica Kostelićiin. Suomen Tanja Poutiainen voitti sekä pujottelu- että suurpujottelucupin.
Amerikkalainen jalkapallo

39. Super Bowl 6.2. Jacksonvillessa, Floridassa, New England Patriots voitti Philadelphia Eaglesin 24–21. Ottelun arvokkaimpana pelaajana palkittiin New Englandin Deion Branch.
Ampumahiihto

Ampumahiihdon maailmanmestaruuskilpailuissa Itävallan Hochfilzenissä 4.–13.3. Norjan Ole Einar Bjørndalen voitti neljä kultamitalia ja Saksan Uschi Disl kaksi.
Autourheilu

Rallin maailmanmestaruuskausi alkoi tammikuussa Monte Carlo -rallilla ja päättyi 10.–13.11. ajettuun Australian ralliin. Osakilpailuja oli kuusitoista. Citroën-kuljettaja Sébastien Loeb voitti kartanlukijansa Daniel Elenan kanssa kymmenen osakilpailua ja toisen peräkkäisen maailmanmestaruuden. Subarulla ajanut Petter Solberg sijoittui toiseksi 56 pistettä Loebiä jäljessä ja Marcus Grönholm oli Peugeotilla kolmas. Tallimestaruuden voitti Citroën. Walesin rallissa 18.9. virolaisen Markko Märtinin kakkoskuljettaja Michael Park kuoli ulosajon seurauksena.
Formula 1:n maailmanmestaruuskausi alkoi maaliskuussa Australian GP:llä ja päättyi 16.10. ajettuun Kiinan GP:hen. Osakilpailuja oli yhdeksäntoista. Maailmanmestaruuden voitti 24-vuotias Renault-kuljettaja Fernando Alonso 21 pisteen erolla McLarenin Kimi Räikköseen. Molemmat voittivat kauden aikana seitsemän osakilpailua. Kolmanneksi sijoittui Ferrarin Michael Schumacher. Alonsosta tuli kaikkien aikojen nuorimpana maailmanmestaruuden voittanut kuljettaja. Tallimestaruuden voitti Renault yhdeksän pisteen erolla McLareniin.
Baseball

MLB:n mestaruuden voitti Chicago White Sox, joka oli 22.–26.10. pelatussa World Seriesissä Houston Astrosia parempi otteluvoitoin 4–0. Chicagon edellinen mestaruus oli vuodelta 1917.
Golf

Masters-turnaus 7.–10.4. Augustassa. Yhdysvaltain Tiger Woods voitti uusinnassa maanmiehensä Chris DiMarcon. Mestaruus oli Woodsille uran neljäs.
Yhdysvaltain avoin turnaus 16.–19.6. Pinehurstissa. Uuden-Seelannin Michael Campbell voitti kahden lyönnin erolla Tiger Woodsiin.
Britannian avoin turnaus 14.–17.7. St. Andrews'ssa, Skotlannissa. Tiger Woods otti uransa kymmenennen major-voiton viiden lyönnin erolla Skotlannin Colin Montgomerieen.
PGA Championship 11.–14.8. Springfieldissä, New Jerseyssä. Yhdysvaltalainen Phil Mickelson voitti yhden lyönnin erolla australialaiseen Steve Elkingtoniin ja tanskalaiseen Thomas Bjørniin.
Jalkapallo

Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 5.–19.6. Englannissa. Blackburnissa pelatussa loppuottelussa Saksa voitti Norjan 3–1. Kolmanneksi sijoittuivat välierissä hävinneet Ruotsi ja Suomi.
UEFA-cupin loppuottelu 18.5. Lissabonissa, Portugalissa. Venäläinen TsSKA Moskova voitti portugalilaisen Sporting Lissabonin 3–1.
Mestarien liigan loppuottelu 25.5. Istanbulissa, Turkissa. Englantilainen Liverpool voitti italialaisen AC Milanin rangaistuspotkukilpailussa 3–2 noustuaan varsinaisen peliajan toisella jaksolla kolmen maalin tappioasemasta tasoihin.