stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen Nuorisokuoro

Suomen Nuorisokuoro (ruots. Finlands Ungdomskör) on kaksikielinen (suomi-ruotsi) kansallinen nuorisokuoro. Kuoro tarjoaa 16–30-vuotiaille laulajille ympäri Suomea mahdollisuuden luoda korkeatasoista vokaalimusiikkia. Suomen Nuorisokuoroa johtaa palkittu kuoronjohtaja Elisa Huovinen. Kuoroa hallinnoi DUNK - De Ungas Musikförbund i Svenskfinland.
Suomalainen, pohjoismainen ja balttilainen musiikki toimii ohjelmiston perustana, mutta kuoro laulaa ennakkoluulottomasti myös monia muita tyylilajeja eri kulttuureista.
Historia

Kuoron perusti tammikuussa 2019 DUNK - De Ungas Musikförbund i Svenskfinland yhteistyössä Svenska kulturfondenin kaksikielisen Hallå-hankkeen kanssa.
Kuoro antoi ensikonserttinsa Sydämeni salaisuudet Helsingin Johanneksenkirkossa 6.10.2019.
Pohjoisterritorionpussikko

| Pohjoisterritorionpussikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Alaluokka::  Theria
Osaluokka::  Pussieläimet Metatheria
Lahko::  Pussipedot Dasyuromorphia
Heimo::  Pussipedot Dasyuridae

Katso myös
   Pohjoisterritorionpussikko Wikispeciesissä   Pohjoisterritorionpussikko Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Pohjoisterritorionpussikko (Sminthopsis youngsoni) on pieni lihansyöjä pussieläin, joka kuluu pussipetojen heimoon.
Kuvaus

Pohjoisterritorionpussikko on pieni lihansyöjäpussipeto, joka painaa vain 0,01 kilogrammaa. Se elää jopa viisivuotiaaksi. Aikuiset voivat olla 10–16 cm pitkä. Ne saavat kaiken tarvitsemansa veden hyönteisistä, joita ne syövät, joten niiden ei tarvitse juoda vettä.
Ravinto

Pohjoisterritorinpussikot syövät pääasiassa hyönteisiä, kuten heinäsirkkoja, hämähäkkejä ja muita selkärangattomia.
Elinalue

Sitä nähdään tavallisesti hiekkarannoilla luonnonsuojelualueilla, niityillä ja hiekkadyyneillä.
Esiintymisalue

Sen asuu Australian pohjoisosissa ja Länsi-Australiassa.
Lisääntyminen

Naarat saavat yleensä 5–6 poikasta keväällä.
Pohjoinen Punaisenmeren alue

| Pohjoinen Punaisenmeren alue Zoba Seménawi-Qeyh-Bahri |
| --- | --- |

 Sijainti Eritrean kartalla
 Koordinaatit: 15.610°N, 39.448°E 
Valtio:  Eritrea
Alialueet:  10 kpl
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Massawa (35 000 as., 2006)
Pinta-ala  ():  27 800 km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  ER-SK
Pohjoinen Punaisenmeren alue (Zoba Seménawi-Qeyh-Bahri) on yksi Eritrean kuudesta aluehallinnon ylimmän tason alueista. Sen hallintokeskus on Massawan satamakaupunki (35 000 as., arvio).
Alueen pinta-ala on 27 800 neliökilometriä.
Pohjoinen Punaisenmeren alue jakautuu kymmeneen alialueeseen seuraavasti:
Afabet
Adobha
Dahlak (Dahlakin saaristo)
Foro
Gelaelo
Gindae
Karura
Massawa
Nakfa
She’eb
SA-5 (Apollo)

| SA-5 |
| --- | --- |

Lennon tilastotiedot
Avaruusaluksen nimi:  Saturn I
Miehistön määrä:  0
Lähtöalusta:  Cape Canaveral Air Force Station, LC-37B
Laukaisu:  29. tammikuuta 1964
Massa:  17 554,2 kg
COSPAR ID:  1964-005A
SA-5 (myös Apollo SA-5 Test Flight) oli Nasan Apollo-ohjelman Saturn I -kantoraketin toisen vaiheen ensimmäinen koelento. Se laukaistiin 29. tammikuuta 1964 kello 11.25 UTC Floridan Cape Canaveral Air Force Stationin laukaisualusta Launch Complex 37B:stä. Lennosta tehtiin yli 11 000 eri mittausta. SA-5 oli myös ensimmäinen Saturn I -kantoraketin sekä Apollo-ohjelma lento, joka pääsi Maan kiertoradalle. SA-5:n oli tarkoitus laukaista 27. tammikuuta 1964, mutta laukaisu siirrettiin 29:een tammikuuta. 29. tammikuuta 1964 raketin laukaisua lykättiin 73 minuuttia johtuen ongelmista radiotaajuuksilla.
Kuvia

SA-5 laukaisualustalla
SA-5:n laukaisu kuvattuna laukaisutornista.
Saturn I:n ohjausjärjestelmät SA-5 -lennolla.
Vasemmalta oikealle: Robert Seamans, Wernher von Braun ja John F. Kennedy SA-5 -lennon Saturn I:n kaksivaiheisen version pienoismallin vieressä Cape Canaveralissa, Floridassa 16. marraskuuta 1963, kuusi päivää ennen John F. Kennedyn salamurhaa.
Meeri Bodelid

| Meeri Bodelid> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Meeri Annikki Bodelid (o.s. Jaako)
Syntynyt: 23. joulukuuta 1943 (ikä 81) Kaulinranta, Ylitornio, Suomi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Uran tiedot
Pituus:  151 cm
Seura:  IK Ymer (Borås), Högbo GIF(Sandviken)
Laji:  kilpapyöräily 
Meeri Annikki Bodelid (o.s. Jaako, s. 23. joulukuuta 1943 Kaulinranta, Ylitornio) on ruotsalainen monen lajin huippu-urheilija. Hän on saavuttanut Ruotsin mestaruuden maastohiihdossa, maantiepyöräilyssä ja maratonilla. Lisäksi hän on osallistunut Ruotsin mestaruuskilpailuihin triathlonissa.
Bodelid on syntyjään suomalainen. Hän kasvoi Tornionjoen suomenpuoleisella rannalla Ylitornion Kaulinrannassa, josta hän muutti 19-vuotiaana Ruotsiin Boråsiin. Hän aloitti aktiiviurheilun Boråsissa IK Ymerin riveissä.
Hiihtoura

Bodelid osallistui vuoden 1972 Sapporon talviolympialaisiin, jossa saavutti sijoituksen 33. 5 kilometrillä ja 19. 10 kilometrillä. Lisäksi hän oli Ruotsin naisten viestijoukkueessa avausosuudella joukkueen sijoittuessa lopputuloksissa 8:ksi. Vuosien 1976 ja 1980 olympialaisissa Bodleid oli kisapaikalla varalla.
Bodelid osallistui urallaan kolme kertaa MM-kisoihin eli 1970 Tatralla, 1974 Falunissa ja 1978 Lahdessa. Bodelidin paras sijoitus MM-kisoissa oli viestin 4. sija Lahden MM-hiihdoissa. Henkilökohtaisilla matkoilla paras sijoitus MM-kisoissa tuli Vysoke Tatralla 10 kilometrin 15. sija. Ruotsin mestaruuksia hiihdossa hänelle kertyi kaikkiaan neljä henkilökohtaisilta matkoilta.
Vuonna 1981 naiset saivat pitkän tauon jälkeen osallistua Vaasahiihtoon. Meeri Bodelid oli tällöin ensimmäinen naisten kisan voittaja. Hän uusi voittonsa myös vuonna 1982. Vuonna 1983 Bodelid oli mukana 75 kilometrin Finlandia-hiihdossa, jossa hän sijoittui kolmanneksi.
Pyöräilyura

Meeri Bodelid kilpaili hiihdon rinnalla kesäkautena maantiepyöräilyssä, alussa hiihdon kesäharjoitteluna. Maantiepyöräilystä tuli kuitenkin hiihdon rinnalle kilpailulaji, ja hän voitti joukkuekisan Ruotsin mestaruuden vuosina 1971 ja 1972 IK Ymerin kolmihenkisessä joukkueessa ja vuonna 1975 henkilökohtaisen Ruotsin mestaruuden.
Vuoden 1971 maantiepyöräilyn MM-kisoissa Sveitsissä Bodelid sijoittui maantieajossa sijalle 17.
Muut urheilulajit

Bodelid keskittyi 1980-luvun alussa vakavasti kestävyysjuoksuun kesäkauden lajina lopetettuaan aktiivisen maantiepyöräilyuran. Hän teki ensiesityksen Tukholman maratonilla kesällä 1980. Kesällä 1982 hän oli kisassa kuudes ja seuraavana kesänä 1983 viides. Ruotsin maratonmestaruuden hän saavutti vuonna 1982 edustaen Sandvikenin Högbo GIF -seuraa. Vuonna 1984 juostiin olympialaisissa ensimmäisen kerran naisten maraton, mutta kisapaikkaa hän ei onnistunut tällöin saavuttamaan, vaikka teki kaudella ennätyksensä 2.39.39. Tällöin hän oli 40-vuotias. Seuraavina vuosina 1986 ja 1987 tuli voitot Lidingöloppetin naisten sarjassa. Lisäksi hän osallistui maailmalla maratontapahtumiin, kuten Soulin olympialaisten esikisoina pidettyihin maratonin maailmancupiin vuonna 1987.
Bodelidin maratonuran aikaan maailmalla levisi triathlon-harrastus. Niinpä Bodelidista tuli hiihto-, pyöräily- ja juoksutaustaa hyödyntäen vuonna 1984 triathlonin ensimmäinen Ruotsin mestari. Triathlonin EM-joukkuekultaa Bodelid voitti vuonna 1986.
Ura siviilielämässä

Meeri Bodelid kouluttautui aktiivisen hiihtouran jälkeen 1970-luvulla liikunnanopettajaksi Tukholman voimistelu- ja urheilukorkeakoulussa. Myöhemmin 1980-luvun lopulla hän kouluttautui hierontaan ja kiropraktiikkaan. Sen jälkeen hän harjoitti kiropraktikon ammattiaan Tukholman lähellä Åkersbergassa.
Bodelid kirjoitti urastaan ja elämästään 303-sivuisen kirjan ”Från tbc till OS – Multisporttaren Merit Bodelid berättar”.
Inuyasha Movie 4: Fire on the Mystic Island

| Inuyasha Movie 4: Fire on the Mystic Island> 映画犬夜叉　紅蓮の蓬莱島 Eiga Inuyasha: Guren no Hōraijima? |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Toshiya Shinohara
Käsikirjoittaja:  Rumiko Takahashi
Säveltäjä:  Kaoru Wada
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Japani
Tuotantoyhtiö:   Kyoto Animation  Shogakukan Production Company  Sunrise 
Levittäjä:  Dynit Netflix
Ensi-ilta:   Japani 2004  Yhdysvallat 2006 
Kesto:  135 min
Alkuperäiskieli:  japani
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
InuYasha the Movie: Fire on the Mystic Island (jap. 映画犬夜叉　紅蓮の蓬莱島, Eiga Inuyasha: Guren no Hōraijima?) on Toshiya Shinoharan ohjaama ja Katsuyuki Sumisawan kirjoittama anime-elokuva vuodelta 2004. Se on neljäs elokuva Inuyasha-elokuvasarjasta. Se julkaistiin Japanissa 23. joulukuuta 2004, pari kuukautta sen jälkeen kun animaation viimeiset osat esitettiin televisiossa. Elokuva sai oikeudet Yhdysvalloissa Viz Medialta ja se julkaistiin 1. elokuuta 2006.
Elokuvan ensi-ilta Pohjois-Amerikassa oli 20. heinäkuuta 2006 San Diegossa, Kaliforniassa. Elokuva esitettiin Adult Swimissä 23. joulukuuta 2006 ja YTV:ssä 22. kesäkuuta 2007.
Aiheesta muualla

Inuyasha Movie 4: Fire on the Mystic Island Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Keskinen alue (Eritrea)

| Keskinen alue Zoba Maekel |
| --- | --- |
 Sijainti Eritrean kartalla
 Koordinaatit: 15.3365°N, 38.9412°E 
Valtio:  Eritrea
Alialueet:  4
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Asmara (775 000 as., 2014)
Pinta-ala  ():  1 300 km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  ER-MA
Keskinen alue (Zoba Maekel) on yksi Eritrean kuudesta aluehallinnon ylimmän tason alueista. Sen keskuksena Eritrean pääkaupunki Asmara (775 000, 2014).
Alueen pinta-ala on 1 300 neliökilometriä.
Keskinen alue jakautuu neljään alialueeseen seuraavasti:
Asmara
Berik
Gala-Nefhi
Serejeka
Sisu E-sarja

Sisu E-sarja on Sisu Auton valmistama kuorma-automallisto, joka korvasi edeltäneen S-sarjan.
1. sukupolvi omalla hytillä (1995–1997)

Aluksi E-sarjassa oli S-sarjan bulldog-mallin hytistä kehitetty ohjaamo. Moottoreina olivat S-sarjasta tutut Cumminsin 11- ja 14-litrainen rivi-6. Vaihteistona oli Eatonin synkronoimaton tai synkronoitu Fuller. Mallia toimitettiin mm. palokunnille ja Destian edeltäjälle; tuolloin vielä valtion omistuksessa olleelle Tielaitokselle. Tehovalikoima oli välillä 340–530 hv. Ohjaamon sai sekä korkeana että matalana päivä- ja makuuhytillisenä.
Sisu E11 -paloauto Sisun omalla hytillä.
Sisu E11 -paloauto myöhemmällä Renault-hytillä.
Robert Lowry

Robert Lowry
Robert Lowry (12. maaliskuuta 1826 Philadelphia, Pennsylvania − 25. marraskuuta 1899 Plainfield, New Jersey) oli yhdysvaltalainen baptistisaarnaaja ja gospelmusiikin säveltäjä sekä virsirunoilija.
Elämänvaiheet ja työ

Lowry opiskeli Lewisburgin yliopistossa (Buck­nell Un­i­ver­si­ty), jossa hänestä tuli kirjallisuuden professori. Hän toimi baptistipastorina vuodesta 1854 useissa baptistiseurakunnissa New Yorkissa, Pennsylvaniassa ja New Jerseyssä. 1876 hänestä tuli Brooklynin yliopiston professori, mutta hän palasi pastorin työhön New Jerseyssä.
Hän toimi myös musiikinkustantajana Biglow and Main -kustantamossa, joka oli aikanaan johtava ns. pyhäkoulumusiikin kustantaja. Lowry tuli sen johtajaksi William B. Brandburyn jälkeen 1868. Hänen julkaisemiaan kirjoja ovat muun muassa Happy Voices (1865), Chapel Melodies (1868), Bright Jewels (1869), Pure Gold (1871), Royal Diadem (1873), Tidal Wave (1874), Fountain of Song (1877) ja Welcome Tidings (1877). Lowryn kustantamissa kirjoissa on yli 6 000 laulua, josta yli 800 on hänen kirjoittamia. Kaikkiaan hän on kirjoittanut noin 1000 sävelmää. Tunnetuin hänen kirjoittamansa sävelmä on ”Shall We Gather at the River”, joka ilmestyi kokoelmassa Happy Voices 1865.
Lowryn lauluja ja sävelmiä suomenkielisissä virsi- ja laulukirjoissa

Ruotsin kirkon virsikirja
12 Nyt kiitos soimaan (Break forth, break forth, O joyful heart) Teksti Fanny J. Crosby‑van Alstyne n. 1881, suom. Pekka Kivekäs 1997. Säv. Robert Lowry ennen v. 1893
94 Itsesi uhrasit puolestani (Savior, Thy dying love Thou gavest me) Teksti Sylvanus D. Phelps 1862, suom. Anna-Maija Raittila 1997. Säv. Robert Lowry 1871
252 Aina kanssani hän kulkee (All the way my Savior leads me) Teksti Fanny J. Crosby-van Alstyne ­1875, suom. Olli Vuorinen 1881, uud. suom. Pekka Kivekäs 1995. Säv. Robert Lowry 1857
300 Autuaina kotiin käymme (O, hur saligt att få vandra) Teksti Joël Blomqvist, Per Ollén 1876 , suom. tuntem. 1886, uud. suom. Pekka Kivekäs 1995. Säv. Robert Lowry 1864 ”Shall We Gather at the River”
Hengellisiä lauluja ja virsiä
341 Mä lakkaamatta laulelen (Ira Sankey 1881. Säv. Robert Lowry 1877
386 Miss’ on täniltana poikani, Robert Lowry 1877
Siionin kannel
477 Nyt laulan jälleen iloiten. Teksti Robert Lovry, suom. Maria Joutsen 1896, uud. Lauri Thurén)
492 On niin autuasta päästä. Teksti Joël Blomqvist 1876, suom. Eija Harmanen. Säv. Robert Lowry 1864
Viisikielinen
395 On niin autuasta päästä
Hengellinen laulukirja
109 Haudassaan lepäsi Herrani. Teksti ja sävel Robert Lowry
351 Koko tien Hän kanssain kulkee. Teksti Fanny J. Crosby-van Alstyne ­1875. Säv. Robert Lowry 1857
407 On niin autuasta käydä. Teksti Joël Blomqvist, Per Ollén 1876, Säv. Robert. Lowry 1864
527 Mä lakkaamatta laulelen. Teksti Ira Sankey 1826–1899. Säv. Robert Lowry 1840–1908
Seurakunta laulaa
16 Kun laulaa Jeesuksesta saan (My life flows on in endless song) Teksti Robert Lowry 1860, suom. Maria Joutsen, uud. Joel Niininen. Säv. Ira D.Sankey.
29 Riemuin Jumalalle laula. Teksti Fanny Crosby 1873. Säv. Robert Lowry 1873
311 Nyt lauluun yhtykää (Come, we that love the Lord) Teksti Isaac Watts 1707. Säv Robert Lowry 1867
342 Aina kanssani hän kulkee (All the way my Savior leads me) Teksti Fanny J. Crosby-van Alstyne ­1875, suom. Pekka Kivekäs 1995. Säv. Robert Lowry 1857
378 Vain Herra, sinussa (I need Thee every hour) Teksti Annie S Hawks 1872. Säv Robert Lowry 1872
405 Itsesi uhrasit puolestani (Savior, Thy dying love) Teksti Sylvanus D. Phelps 1862, suom. Anna-Maija Raittila 1997, 1,2,4 säk. ja Joel Niininen 4. säk. 2001. Säv. Robert Lowry 1871
505 Autuaina kotiin käymme (Shall We Gather at the River) Joël Blomqvist, Per Ollén 1876 , suom. Pekka Kivekäs 1995. Säv. Robert Lowry 1864
Messulauluja
108 On niin autuasta käydä (san. tuntematon, säv. Robert Lowry)
Lac Flammarion

Näkymä Lac Flammarion-järvelle.
Lac Flammarion on tulivuoren kraatterissa sijaitseva järvi, joka kuuluu kahteen Guadeloupen kuntaan: Gourbeyreen ja Capesterre-Belle-Eauhun. Järvi sijaitsee 1 103 metrin korkeudessa.
Be (Commonin albumi)

| Be Common |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2005
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 42.33
 Levy-yhtiö: Geffen Records GOOD Music
Commonin muut julkaisut
| Electric Circus 2002 | Be 2005 | Finding Forever 2007 |
Be on yhdysvaltalaisen rap-muusikko Commonin kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2005. Albumi sijoittui Billboard 200 -listalla parhaimmillaan toiselle sijalle ja sai neljä Grammy-ehdokkuutta.
Kappaleet

Be (Intro) – 2.24
The Corner – 3.45 (mukana The Last Poets)
Go! – 3.44
Faithful – 3.33
Testify – 2.36
Love Is... – 4.10
Chi-City – 3.27
The Food – 3.36
Real People – 2.48
They Say – 3.57 (mukana Kanye West ja John Legend)
It's Your World (Part 1 & 2) – 8.33 (mukana The Kids)
Arvosteluita

Allmusic:
Soundi:
Alphonso Davies

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 2. marraskuuta 2000 (ikä 24)
Syntymäpaikka: Buduburam, Ghana
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 178 senttimetriä
Seura
Seura: Bayern München
Pelinumero: 19
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2016–2018 | Vancouver Whitecaps | 65 | (8) |
| 2019– | Bayern München | 148 | (9) |
Maajoukkue
| 2016 | Kanada U17 | 2 | (1) |
| 2016 | Kanada U20 | 1 | (0) |
| 2017– | Kanada | 56 | (15) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 29. joulukuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 29. joulukuuta 2024.
Alphonso Davies (s. 2. marraskuuta 2000 Buduburam, Ghana) on kanadalainen jalkapalloilija, joka edustaa Saksan Bundesliigassa pelaavaa Bayern Müncheniä. Hän siirtyi Saksaan MLS-liigan Vancouver Whitecapsista tammikuussa 2019.
Davies syntyi vuonna 2000 Buduburamin pakolaisleirillä Ghanassa liberialaisille vanhemmille. Vanhemmat olivat paenneet Liberian ensimmäistä sisällissotaa Ghanan pakolaisleirille. Kun Davies oli 5-vuotias, he muuttivat Ontarion provinssissa sijaitsevaan Windsoriin. Vuoden jälkeen he muuttivat edelleen Edmontoniin. Edmontonissa Davies pelasi pienissä paikallisissa seuroissa ennen siirtymistään Whitecapsin organisaatioon. 6. kesäkuuta 2017 Davies sai Kanadan kansalaisuuden.
Seurajoukkueura

Davies pelasi Vancouver Whitecapsissa kolmen kauden aikana 65 MLS-ottelua, joissa teki kahdeksan ja syötti 12 maalia. Kahta maalisyöttöä lukuun ottamatta kaikki tehomerkinnät tulivat kaudella 2018, jolloin kannattajat valitsivat hänet Whitecapsin kauden pelaajaksi.
Siirryttyään Bayern Müncheniin kesken kauden 2018–2019 Davies pelasi loppukauden aikana kuusi liigaottelua ja teki niissä yhden maalin seuran voittaessa mestaruuden. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Bundesliigassa 29 ottelua ja teki niissä kolme maalia, ja jälleen Bayern voitti Saksan-mestaruuden. Hän voitti 2020 myös Saksan cupin. Mestarien liigan voittajajoukkueessa hän pelasi kaudella 2019–2020 kahdeksan ottelua, joissa syötti neljä maalia. Davies pelasi kaudella 2020–2021 Bundesliigassa 23 ottelua, joissa hän teki yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Hän voitti Saksan-mestaruuden, UEFA Super Cupin ja seurajoukkueiden maailmanmestaruuden.
Davies pelasi kaudella 2021–2022 Bundesliigassa 22 ottelua Bayernin mestarijoukkueessa. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua. Seuraavalla kaudella Bayern voitti jälleen liigamestaruuden ja Davies teki pelaamissaan 26 ottelussa yhden maalin. Mestarien liigassa hän pelasi yhdeksän ottelua.
Helmikuussa 2025 Davies teki Bayernin kanssa kesäkuuhun 2030 ulottuvan jatkosopimuksen.
Maajoukkueura

Davies pelasi ensimmäisen ottelunsa Kanadan maajoukkueessa Curaçaota vastaan kesäkuussa 2017. Saman vuoden heinäkuussa hän teki Gold Cupin neljässä ottelussa yhteensä kolme maalia, millä voitti turnauksen maalikuninkuuden. Myös Gold Cupissa 2019 hän pelasi Kanadan kaikissa neljässä ottelussa. Hän pelasi täyden ajan Kanadan kaikissa kolmessa ottelussa MM-kilpailuissa 2022 ja teki maalin ottelussa Kroatiaa vastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alphonso Davies Wikimedia Commonsissa
Bayern München – Saksan Bundesliiga
1 Neuer |
2 Upamecano |
3 Kim |
6 Kimmich |
7 Gnabry |
8 Goretzka |
9 Kane |
10 Sané |
11 Coman |
15 Dier |
16 Palhinha |
17 Olise |
18 Peretz |
19 Davies |
20 Ibrahimović |
21 Itō |
22 Guerreiro |
23 Boey |
25 Müller |
26 Ulreich |
27 Laimer |
28 Buchmann |
39 Tel |
42 Musiala |
44 Stanišić |
45 Pavlović |
46 Vidović |
Valmentaja Kompany
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Ira Eskelinen

Ira Partonen (o.s. Eskelinen, s. 25. toukokuuta 1971) on suomalainen jalkapalloilija ja salibandypelaaja. Hän edusti jalkapallossa muun muassa Hyvinkään Palloseuraa, Herttoniemen Tovereita ja Helsingin Jalkapalloklubia sekä salibandyssa Keravan Notkeita ja Keravan Kisa-Veikkoja.
Partonen pelasi Suomen naisten jalkapallomaajoukkueessa 15 maaottelua ja Suomen naisten salibandymaajoukkueessa 12 maaottelua. Hän voitti salibandyn maailmanmestaruuden vuonna 1999.
Soutu Pan-Amerikan kisoissa 2019

Soudussa kilpailtiin Pan-Amerikan kisoissa 2019 6. – 10. elokuuta 2019. Kilpailut käytiin Albufera Medio Mundossa. Miehille oli kahdeksan eri lajia ja naisille kuusi. Menestynein maa oli Chile, joka saavutti neljä kultamitalia ja yhteensä 8 mitalia. Eniten mitaleja saavuttivat kuubalaiset urheilijat, jotka saavuttivat yhteensä kymmenen mitalia.
Mitaliyhteenveto > Miehet

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Yksikkö   tiedot |  Ángel Fournier |  Juan Carlos Cabrera |  Brian Rosso |  |  |  |
| Pariairokaksikko   tiedot |  Argentiina   Rodrigo Murillo   Cristian Rosso |  Kuuba   Boris Guerra   Adrián Oquendo |  Brasilia   Uncas Batista   Lucas Verthein |  |  |  |
| Kevyt pariairokaksikko   tiedot |  Meksiko Alan Armenta Alexis Lopez |  Argentiina Alejandro Colomino Carlo Lauro Gracia |  Chile Cesar Abaroa Eber Sanhueza |  |  |  |
| Pariaironelonen   tiedot |  Uruguay Bruno Cetraro Martin Gonzalez Leandro Salvagno Marcos Sarraute |  Argentiina Rodrigo Murillo Brian Rosso Cristian Rosso Ariel Suarez |  Kuuba Reidy Cardona Boris Guerra Adrian Oquendo Jorge Patterson |  |  |  |

| Perämiehetön kaksikko   tiedot |  Chile Ignacio Abraham Christopher Kalleg |  Brasilia Pau Vela Xavier Vela |  Argentiina Agustin Diaz Axel Haack |  |  |  |
| Perämiehetön nelonen   tiedot |  Argentiina Ivan Carino Agustin Diaz Francisco Esteras Azel Haack |  Kuuba Carlos Ajete Reidy Cardona Eduardo Gonzalez Jesus Rodriguez |  Brasilia Gabriel Campos Alef Fontoura Willian Giaretton Fabio Moreira |  |  |  |
| Kevyt perämiehetön nelonen   tiedot |  Chile Felipe Cárdenas Roberto Liewald Fabián Oyarzún Felipe Oyarzún |  Meksiko Angy Canul Alexis Lopez Rafael Mejia Marco Velazquez |  Kuuba Alexei Carballosa Osvaldo Pérez Ennier Tamayo Yhoan Uribarri |  |  |  |

| Kahdeksikko   tiedot |  Argentiina Iván Carino Francisco Esteras Axel Haack Tomás Herrera Joel Infante Rodrigo Murillo Joel Romero Agustín Scenna Ariel Suárez |  Chile César Abaroa Alfredo Abraham Ignacio Abraham Selim Echeverría Christopher Kalleg Francisco Lapostol Antonia Liewald Nelson Martínez Óscar Vásquez |  Kuuba Carlos Ajete Reidy Cardona Eduardo González Boris Guerra Yoelvis Hernández Adrián Oquendo Jorge Patterson Jesús Rodríguez Yadian Rodríguez |  |  |  |
Mitaliyhteenveto > Naiset

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Yksikkö   tiedot |  Jessica Sevick |  Felice Chow |  Soraya Jadue |  |  |  |
| Kevyt yksikkö   tiedot |  Kenia Lechuga |  Milka Kraljev |  Milena Venega |  |  |  |
| Pariairokaksikko   tiedot |  Kuuba   Yariulvis Cobas   Aimee Hernández |  Yhdysvallat   Margaret Fellows   Julia Lonchar |  Argentiina   Milka Kraljev   Oriana Ruiz |  |  |  |
| Kevyt pariairokaksikko   tiedot |  Kanada Katherine Haber Jaclyn Stelmaszyk |  Chile Isidora Niemeyer Yoselyn Carcamo |  Kuuba Rosana Serrano Milena Venega |  |  |  |
| Pariaironelonen   tiedot |  Chile Melita Abraham Antonia Abraham Soraya Jadue Isidora Niemeyer |  Kuuba Yariulvis Cobas Marelis González Aimee Hernández Rayma Ortíz |  Yhdysvallat Margaret Fellows Solveig Imsdahl Julia Lonchar Keara Twist |  |  |  |

| Perämiehetön kaksikko   tiedot |  Chile   Antonia Abraham   Melita Abraham |  Kanada   Jessie Loutit   Larissa Werbicki |  Meksiko   Maite Arrillaga   Fernanda Ceballos |  |  |  |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Chile | 4 | 2 | 2 | 8 |
| 2. |  Argentiina | 3 | 3 | 3 | 9 |
| 3. |  Kuuba | 2 | 3 | 5 | 10 |
| 4. |  Meksiko | 2 | 2 | 1 | 5 |
| 5. |  Kanada | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 6. |  Uruguay | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 7. |  Brasilia | 0 | 1 | 2 | 3 |
| 8. |  Yhdysvallat | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 9. |  Trinidad ja Tobago | 0 | 1 | 0 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 14 | 14 | 14 | 42 |
Eteläinen alue (Eritrea)

| Eteläinen alue Zoba Debub |
| --- | --- |
 Sijainti Eritrean kartalla
 Koordinaatit: 14.8841°N, 38.8129°E 
Valtio:  Eritrea
Alialueet:  12
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Mendefera (Adi Ugri; 65 000 as.)
Pinta-ala  ():  8 000 km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  ER-DU
Eteläinen alue (Zoba Debub) on yksi Eritrean kuudesta aluehallinnon ylimmän tason alueista. Sen hallintokeskus on 1 980 metriä merenpinnan yläpuolella sijaitseva Mendefera (aiemmalta nimeltään Adi Ugri; 65 000 as., arvio).
Debubin alueen pinta-ala on 8 000 neliökilometriä.
Eteläinen alue jakautuu aluehallinnon toisella tasolla seuraaviin 12 alialueisiin:
Adi Keyih (Adi Keyh)
Adi Kuala (Adi Quala)
Areza
Dbarwa
Dekemhare
Emni Haili
Mai Aini
Mai Mine
Mendefera (Adi Ugri)
Segeneyti
Senafe
Tsorona