stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ensio Siilasvuo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ensio Siilasvuo Wikimedia Commonsissa
Ensio Siilasvuon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Kenraali rauhan palveluksessa (Arkistoitu – Internet Archive)
https://runeberg.org/kuka/1978/0896.html
Mikko Uola: / Siilasvuo, Ensio (1922–2003) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu.  8.5.2006. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Dan Swanö

Dan Swanö
Dan Swanö ja Dag Nosturissa
Dan Swanö (s. 10. maaliskuuta 1973 Finspång, Itä-Götanmaa, Ruotsi) on ruotsalainen muusikko, lauluntekijä, laulaja, kitaristi, basisti, kosketinsoittaja, rumpali ja tuottaja, joista viimeiseksi mainitun tehtävissä hän on niittänyt ehkä eniten mainetta. Swanön toimialueeseen kuuluu lähinnä death metal sekä progressiivinen metalli sekä -rock.
Musiikissa

Swanö on ollut erittäin usean yhtyeen johtomiehenä, joista eniten hän vaikutti yhtyeissä Edge of Sanity, Nightingale, Pan.Thy.Monium, Brejn Dedd, Unicorn, Infestdead ja Route Nine. Hän on toiminut myös kosketinsoittajana ja rumpalina Katatoniassa, soolokitaristina Ribspreaderissa, sekä viimeisimpänä rumpalina Bloodbathissa soittaen yhdellä täyspitkällä albumilla, Resurrection through Carnagella. Swanö on ollut mukana lukuisissa muissakin, etenkin ruotsalaisten yhtyeiden tuotoksissa. Hänellä on oma kotistudio, Unisound, jossa lukuisat yhtyeet ovat käyneet nauhoittamassa tuotoksiaan.
Dan Swanö omaa multi-instrumentaalisuutensa lisäksi erittäin monialaisen lauluäänen, jonka avulla hän kykenee syvään death metal -örinään, rikassävytteiseen melodiseen ja puhtaaseen lauluun, syvään ja tummaan goottilaulutyyliin sekä myös thrash metalille ominaiseen huutolauluun.
Swanö on julkaissut myös sooloalbumi Moontowerin vuonna 1998 huolimatta hänen kiireisyydestään muussa metallimaailmassa.
Swanö työskentelee kaikesta aktiivisuudestaan huolimatta edelleen ruotsalaisen kotikaupunkinsa musiikkikaupassa johtavana myyntiassistenttina. Swanö on uransa aikana tehnyt erittäin pienen määrän live-esiintymisiä minkään yhtyeensä kanssa.
Yhtyeet

Altar – koskettimet, taustalaulu
Another Life – rummut, koskettimet, kitarasoolo
Bloodbath – rummut (1998–2004), kitara (2004–2006)
Brejn Dedd – rummut, laulu
Canopy – vieraileva laulu, kitara
Cronian – masterointi albumilla Terra
Dan Swanö – laulu, kaikki instrumentit
Demiurg – rummut, koskettimet
Diabolical Masquerade – sävellys, rummut (albumilla Nightwork), kitarasoolot, tuottaja
Edge of Sanity – laulu, kitara ja koskettimet (vanhempi tuotanto), kaikki instrumentit (nykyisin)
Evoke – tuottaja (Dreaming The Reality)
Godsend – laulu, koskettimet
Incision
Infestdead – kitarat, basso, rumpuohjelmointi
Kaoteon – tuottaja
Karaboudjan – laulu, kaikki instrumentit
Katatonia – koskettimet (1992–1993), rummut (1999)
Maceration – laulu, koskettimet, piano (peitenimellä "Day Disyraah")
Mahlstrøm – vieraileva laulu
Masticate – kitara, basso, laulu
Nightingale – laulu, kitarat, koskettimet
Novembre – tuottaja
Novembers Doom – miksaaja albumeilla The Pale Haunt Departure ja The Novella Reservoir, kitarasoolo kappaleessa "Dark World Burden" The Pale Haunt Departurella
Odyssey –laulu, rummut, koskettimet
Omnium Gatherum – mixaus, masterointi, moog, vieraileva laulu (albumilla New World Shadows, 2011)
Opeth – tuottaja
Overflash – rummut
Pain – Nothing Remains The Same
Pan.Thy.Monium – basso, koskettimet, efektit (peitenimellä "Day Disyraah")
Ribspreader – kitara, rummut
Route Nine – laulu, kitara, basso, koskettimet
Second Sky
Sörskogen – rummut, basso, koskettimet
Star One – vieraileva laulu
Steel – laulu
Subway Mirror
The Lucky Seven
The Project Hate MCMXCIX – tuottaja
Theatre of Tragedy – tuottaja
Therion – laulu
Threshold – vieraileva laulu
Total Terror – kitara, laulu
Ulan Bator
Under Black Clouds
Unicorn – laulu, rummut
Vinterland – tuottaja, koskettimet
Wounded Knee – tuottaja
Yhtyeet > Soolo-diskografia

Moontower – 1998
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen Dan Swanö -keskustelufoorumi (Arkistoitu – Internet Archive)
Suuri valiokunta

| --- | --- |
   
Rooli:  Valiokunta
Valiokunta
Puheenjohtaja:  Heikki Autto
Valiokunnan sihteeri:  Timo Tuovinen, ​Anna Sorto
Puolueet:        kok. (6)       ps. (6)       sd. (6)       kesk. (3)       vihr. (1)       vas. (1)       r. (1)       kd. (1) 
Hallinto
Sijainti:  Suuri valiokunta 00102 Eduskunta
Verkkosivusto
 Valiokunnan sivut
n k 
Suuri valiokunta (SuV) on eduskunnan valiokunta, joka vastaa Euroopan unionia koskevien asioiden ja tiettyjen lakiehdotusten käsittelystä eduskunnassa.
Historiallisesti suuri valiokunta oli eräänlainen kompromissi yksi- ja kaksikamarisen parlamentin välillä, eduskunnan "ylähuone". Kun Suomi siirtyi vuonna 1907 suoraan säätyvaltiopäivistä yksikamariseen parlamenttiin, kaikki eivät luottaneet koko kansan joukosta vapailla vaaleilla valittavien kansanedustajien kykyihin. Suureen valiokuntaan ajateltiinkin valittavaksi kokeneita kansanedustajia, jotka varmistaisivat täysistunnon ensimmäisessä käsittelyssä lakiesityksiin mahdollisesti tehtyjen muutosten olevan asianmukaisia.
Nykyään suuri valiokunta osallistuu vain sellaisten lakiehdotusten käsittelyyn, joihin on tehty muutoksia eduskunnan täysistunnon ensimmäisessä käsittelyssä. Suuri valiokunta voi yhtyä eduskunnan päätökseen tai ehdottaa siihen muutoksia, joista eduskunta sitten äänestää.
Euroopan unionin asiat

Eduskunta tekee lakiesityksiin täysistunnon ensimmäisessä käsittelyssä muutoksia vain harvoin, ja suuren valiokunnan rooli oli varsin vähäinen ennen Suomen liittymistä Euroopan unioniin. Silloin suuri valiokunta sai tehtäväkseen Euroopan unionia koskevien asioiden käsittelyn eduskunnassa lukuun ottamatta ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa, jotka käsitellään ulkoasiainvaliokunnassa.
Ennen EU:n huippukokouksia pääministeri informoi suurta valiokuntaa huippukokouksen asialistan asioista ja raportoi kokouksen jälkeen asioiden käsittelyn etenemisestä. Myös Euroopan unionin neuvoston kokouksiin osallistuvat ministerit informoivat suurta valiokuntaa ennen kokousta ja raportoivat kokouksen jälkeen sen kulusta. Näin eduskunta pystyy seuraamaan valtioneuvoston toimintaa Euroopan unionin päätöksenteossa, ja vastaavasti valtioneuvoston jäsenet saavat suuressa valiokunnassa kuulla, mikä on eduskunnan kanta Euroopan unionin tasolla käsiteltäviin asioihin.[lähde? ]
Kun valtioneuvosto lähettää eduskunnalle kirjelmän sellaisista Euroopan yhteisön säädös-, sopimus- tai toimenpide-ehdotuksista, jotka kuuluvat eduskunnan toimivaltaan, suuri valiokunta muotoilee eduskunnan vastauksen valtioneuvostolle. Kirjelmässä valtioneuvosto ilmoittaa eduskunnalle myös oman kantansa kyseiseen ehdotukseen. Suuri valiokunta muodostaa puolestaan erikoisvaliokuntien lausuntojen pohjalta eduskunnan kannan asiaan. Valtioneuvosto voi myös valiokunnan pyynnöstä tai omasta aloitteestaan informoida suurta valiokuntaa asioiden valmistelusta EU:ssa.[lähde? ]
Valiokunta ennen vuoden 1990 uudistusta

Ennen vuoden 1990 uudistusta kaikki lakiasiat, jotka erikoisvaliokunta valmisteli, käsiteltiin suuressa valiokunnassa.
Suuren valiokunnan asettaminen, kokoonpano, tehtävät ja rooli lainsäädännön valmistelussa määriteltiin vuoden 1928 valtiopäiväjärjestyksen 42 §:ssä ja 66 §:ssä. Suuri valiokunta oli asetettava 5 päivän kuluessa valtiopäivien avaamisesta, ja sinne oli valittava 45 varsinaista jäsentä sekä tarvittava määrä varajäseniä.
Täysistunnon ensimmäisen käsittelyn jälkeen asia lähetettiin suureen valiokuntaan, joka antoi lausunnon ja teki aiheelliseksi katsomansa ehdotukset ja muutokset. Eduskunnan toisessa käsittelyssä esiteltiin suuren valiokunnan mietintö, josta eduskunta teki päätöksen. Jos suuren valiokunnan ehdotus kaikin puolin hyväksyttiin, julistettiin toinen käsittely päättyneeksi. Ellei suuren valiokunnan ehdotusta hyväksytty muuttamattomana, lähetettiin lakiehdotus, sanamuodoltaan semmoisena kuin se eduskunnan päätöksellä oli hyväksytty, takaisin suureen valiokuntaan, jonka tuli puoltaa ehdotusta sellaisenaan tai muutettuna tai esittää se hylättäväksi. Jos suuri valiokunta oli ehdottanut muutoksia, päätti eduskunta niiden hyväksymisestä tai hylkäämisestä, jonka jälkeen asian toinen käsittely julistetaan päättyneeksi. Jos suuren valiokunnan mietintö sisälsi lakiehdotuksen, toisessa käsittelyssä ei tehty ehdotusta koko lakiehdotuksen hylkäämisestä. Asian toisen käsittelyn kestäessä eduskunta sai vaatia uuden lausunnon siltä erikoisvaliokunnalta, joka asian oli valmistellut, tai joltakulta muulta erikoisvaliokunnalta. Sama oikeus oli suurella valiokunnalla.
Hallituksen esitys 89/1990 vp. sisälsi valtiopäiväjärjestyksen uudistuksen, jonka mukaan suuren valiokunnan tehtäviä muutettiin siten, että se osallistui lakiehdotusten käsittelyyn vain, jos eduskunta on niin päättänyt ensimmäisessä käsittelyssä tai jos eduskunta oli toisessa käsittelyssä muuttanut käsittelyn pohjana olevaa valiokunnan ehdotusta. Samalla suuren valiokunnan vähimmäisjäsenmäärä pienennettiin 45 jäsenestä 25 jäseneen.
Valiokunnan jäsenet

Suuressa valiokunnassa on 25 jäsentä ja 13 varajäsentä. Kokous on päätösvaltainen kun läsnä on 17 jäsentä. Muista valiokunnista poiketen kaikilla kansanedustajilla on oikeus olla läsnä suuren valiokunnan kokouksissa, kun se käsittelee lainsäädäntöasioita. Muissa asioissa läsnäolo-oikeus on vain valiokunnan jäsenillä ja varajäsenillä sekä Ahvenanmaan vaalipiiristä valitulla kansanedustajalla. Vuoden 1907 valtiopäivistä aina vuoden 1990 valtiopäivien loppuun saakka suuressa valiokunnassa oli 45 jäsentä.
Valiokunnan jäsenet > Jäsenet vaalikaudella 2023-2027

| Jäsen | Jäsen | Puolue | Vaalipiiri |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Autto, HeikkiHeikki Autto | Kokoomus | Lappi |
|  | Kaunisto, VilleVille Kaunisto | Kokoomus | Kaakkois-Suomi |
|  | Päivärinta, SusanneSusanne Päivärinta | Kokoomus | Uusimaa |
|  | Koulumies, TerhiTerhi Koulumies | Kokoomus | Helsinki |
|  | Sirén, Saara-SofiaSaara-Sofia Sirén | Kokoomus | Varsinais-Suomi |
|  | Wallinheimo, SinuheSinuhe Wallinheimo | Kokoomus | Keski-Suomi |
|  | Antikainen, SannaSanna Antikainen | Perussuomalaiset | Savo-Karjala |
|  | Eerola, JuhoJuho Eerola | Perussuomalaiset | Kaakkois-Suomi |
|  | Elomaa, RitvaRitva Elomaa | Perussuomalaiset | Varsinais-Suomi |
|  | Huhtasaari, LauraLaura Huhtasaari | Perussuomalaiset | Satakunta |
|  | Keskisarja, TeemuTeemu Keskisarja | Perussuomalaiset | Uusimaa |
|  | Rostila, OnniOnni Rostila | Perussuomalaiset | Uusimaa |
|  | Gebhard, ElisaElisa Gebhard | SDP | Helsinki |
|  | Harakka, TimoTimo Harakka | SDP | Uusimaa |
|  | Kiljunen, KimmoKimmo Kiljunen | SDP | Uusimaa |
|  | Kokko, JaniJani Kokko | SDP | Keski-Suomi |
|  | Marttila, HelenaHelena Marttila | SDP | Uusimaa |
|  | Mäkynen, MatiasMatias Mäkynen | SDP | Vaasa |
|  | Ovaska, JouniJouni Ovaska | Keskusta | Pirkanmaa |
|  | Lintilä, MikaMika Lintilä | Keskusta | Vaasa |
|  | Viljanen, EerikkiEerikki Viljanen | Keskusta | Uusimaa |
|  | Virta, SofiaSofia Virta | Vihreät | Varsinais-Suomi |
|  | Kivelä, MaiMai Kivelä | Vasemmistoliitto | Helsinki |
|  | Biaudet, EvaEva Biaudet | RKP | Helsinki |
|  | Tanus, SariSari Tanus | Kristillisdemokraatit | Pirkanmaa |
Valiokunnan puheenjohtajat

| Puolue | Puolue | Puheenjohtaja | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Nuorsuomalaiset | Uuno Brander | 1907–1908 |
|  | SDP | Väinö Jokinen |  |
|  | Vanhasuomalaiset | Akseli Listo | 1910–1917 |
|  | Nuorsuomalaiset | Eero Erkko | 1917–1918 |
|  | Nuorsuomalaiset | Erik Alopaeus | 1918–1919 |
|  | Edistyspuolue | Oskari Mantere | 1919–1922 |
|  | SDP | Väinö Hakkila | 1922–1923 |
|  | SDP | Kalle Myllymäki |  |
|  | Edistyspuolue | Oskari Mantere | 1924 |
|  | Maalaisliitto | Jalo Lahdensuo | 1924–1927 |
|  | SDP | Johan Aalto | 1928–1929 |
|  | SDP | Väinö Hakkila | 1929 |
|  | SDP | Johan Aalto | 1929–1930 |
|  | Edistyspuolue | T. M. Kivimäki | 1930 |
|  | Maalaisliitto | Jalo Lahdensuo | 1930–1931 |
|  | Maalaisliitto | Viljami Kalliokoski | 1931–1936 |
|  | Maalaisliitto | Viljo Venho | 1936–1938 |
|  | Maalaisliitto | Viljami Kalliokoski | 1938–1940 |
|  | Maalaisliitto | Urho Kekkonen | 1940–1944 |
|  | Maalaisliitto | Juho Koivisto | 1944–1951 |
|  | Maalaisliitto | Mikko Tarkkanen | 1951–1954 |
|  | Maalaisliitto | Veikko Vennamo | 1954 |
|  | Maalaisliitto | Urho Kähönen | 1954–1957 |
|  | SDP | Valto Käkelä | 1957–1958 |
|  | SKDL | Paavo Aitio | 1958–1959 |
|  | SKDL | Esa Hietanen | 1959–1962 |
|  | Maalaisliitto | V. J. Sukselainen | 1962–1965 |
|  | SKDL | Leo Suonpää | 1965–1966 |
|  | SKDL | Kaino Haapanen | 1966–1970 |
|  | SMP | Veikko Vennamo | 1970–1972 |
|  | SKDL | Anna-Liisa Korpinen | 1972–1974 |
|  | SKDL | Paavo Aitio | 1974–1975 |
|  | SKDL | Siiri Lehmonen | 1975–1979 |
|  | SKDL | Lauha Männistö | 1979–1983 |
|  | SMP | Veikko Vennamo | 1983–1987 |
|  | SMP | Juhani Kortesalmi | 1987–1990 |
|  | SMP | Heikki Riihijärvi | 1990–1991 |
|  | Kokoomus | Pentti Mäki-Hakola | 1991–1995 |
|  | SDP | Tarja Halonen | 1995 |
|  | SDP | Erkki Tuomioja | 1995–1999 |
|  | Keskusta | Esko Aho | 1999–2000 |
|  | Keskusta | Matti Vanhanen | 2000–2001 |
|  | Keskusta | Esko Aho | 2001–2003 |
|  | Kokoomus | Jyri Häkämies | 2003 |
|  | Kokoomus | Ville Itälä | 2003–2004 |
|  | Kokoomus | Jari Vilén | 2004–2007 |
|  | SDP | Jukka Gustafsson | 2007 |
|  | SDP | Erkki Tuomioja | 2007–2011 |
|  | SDP | Miapetra Kumpula-Natri | 2011–2014 |
|  | SDP | Riitta Myller | 2014–2015 |
|  | Kokoomus | Anne-Mari Virolainen | 2015–2018 |
|  | Kokoomus | Arto Satonen | 2018–2019 |
|  | Vihreät | Outi Alanko-Kahiluoto | 2019 |
|  | Vihreät | Satu Hassi | 2019–2023 |
|  | Kokoomus | Heikki Autto | 2023– |
Aiheesta muualla

Suuren valiokunnan sivut
Kolmen sepän patsas

| Kolme sepän patsas |
| --- | --- |

Nimi:  Kolme sepän patsas
Tekijä:  Felix Nylund
Valmistumisvuosi:  1932
Taiteenlaji:  veistos
Paikkakunta:  Helsinki
Koordinaatit:  60°10.121′N, 024°56.458′E
Kolmen sepän patsas liiketalojen keskellä.
Kolmen sepän patsas (myös Kolme seppää) on Felix Nylundin veistos Helsingin Aleksanterinkadun ja Mannerheimintien risteyksessä Kolmensepänaukiolla. Vuonna 1932 paljastetussa realistisessa teoksessa kolme alastonta seppää takoo rautaa. Kolme seppää oli Suomen ensimmäisen ammattimaisen taidevalajan Arttu Halosen suurikokoisin valutyö. Pronssivalu tehtiin Halosen taidevalimossa Lapinlahdella.
Historia

Felix Nylund osallistui jo vuonna 1913 J. V. Snellmanin muistomerkkikilpailuun seppä-aiheisella ehdotuksella. Vuonna 1919 hän luonnosteli monumentaalisen patsaan, jossa kolme seppähahmoa oli sijoitettu kymmenen metriä korkean kivipylvään päähän. Kumpikaan näistä veistoksista ei toteutunut, mutta Nylund hyödynsi niitä Kolmen sepän patsasta veistäessään.
Veistoksen kolmesta sepästä yksi on mestariseppä, joka pitelee taottavaa rautaa alasimen päällä ja käyttää pajavasaraa. Kaksi muuta seppää takoo suurilla moukareilla. Seppien vartalomalleina Nylund käytti Helsingin Jyryn painijoita. Mestarisepällä on runoilija Arvid Mörnen kasvonpiirteet, moukariaan ylhäällä pitävällä sepällä Nylundin omat kasvonpiirteet, ja moukariaan alhaalla pitävällä sepällä kivenhakkaaja Aku Nuutisen kasvonpiirteet. Vartaloiden malleina on sanottu olleen muurari Paavo Koskinen, poliisi Sundström, sekä Uuno Pitkä.
Pronssipatsaan graniittialustan yläosaa kiertää latinankielinen teksti  MONUMENTUM – PONENDUM – CURAVIT – LEGATUM – J. TALLBERGIANUM – PRO HELSINGFORS A.D. MCMXXXII ("Patsaan pystytti J. Tallbergin lahjoituksen avulla Pro Helsingfors v. 1932"). Kolmen sepän patsaan lahjoitti Helsingin kaupungille Pro Helsingfors -säätiö, joka oli hankkinut sen kauppaneuvos Julius Tallbergin rahalahjoituksen avulla. Tallbergin liiketalo sijaitsee Kolmensepänaukion pohjoislaidassa, ja lahjoituksen tarkoituksena oli nimenomaan ollut hankkia veistos talon edustalle.
Patsas pystytettiin paikalle, jossa oli aiemmin sijainnut Kluuvin kaivoksi kutsuttu yleinen kaivo. Kun Helsinkiin alettiin rakentaa vesijohtoverkostoa kaupunkialueella olleiden yleisten kaivojen käyttö kiellettiin ja useimmat niistä täytettiin. Kluuvin kaivon päälle rakennettiin kuitenkin holvi ja kaivo paljastui noin 50 vuotta myöhemmin kun Kolmen sepän patsaan perustustöitä alettiin tehdä syksyllä 1932. Noin 6-7 metriä syvä kaivo täytettiin kivillä jotta patsaalle olisi saatu tukeva perustus.
Kolmen sepän patsas vaurioitui jatkosodan pommituksissa 1944. Tuhon jälkiä on yhä nähtävillä patsaan jalustassa ja esimerkiksi alasimessa on pomminsirpaleiden tekemä reikä. Helmikuun 26. suurpommituksen jälkeen patsas irrotettiin jalustastaan ja siirrettiin silloiseen Helsingin maalaiskuntaan, jossa se haudattiin suojaan Tikkurila–Hakkila-radan päätepisteeseen Hakkilan hiekkakuopalle.
Kolmen sepän patsas on suosittu kohtaamispaikka Helsingin keskustassa. Seppien työasentoja tutkineet ovat todenneet patsaan asetelman olevan enemmänkin taiteellinen kuin realistinen, sillä hahmot seisovat niin lähellä toisiaan, että jos todelliset sepät yrittäisivät takoa tällä tavoin, he löisivät alasimen sijaan toisiaan päähän.
Kolmen sepän patsaan alkuperäiset kipsimallit on sijoitettu Työväen Akatemian kirjastoon.
Nykyisin Kolmen sepän patsas saa tonttulakit joka vuosi marraskuun lopussa Helsingin yliopiston opiskelijajärjestön Limes ry:n järjestämissä Wappujouluissa.
Maaliskuussa 2023 patsas käärittiin Suomen euroviisuehdokas Käärijän tunnusasuun.
Mukaelma

Linnanmäen huvipuistossa on vuonna 2014 valmistunut, englantilaisen Nick Farmerin ideoima veistos Kolme seppää tauolla, jossa sepät ovat jättäneet työkalunsa ja syövät jäätelöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolmen sepän patsas Wikimedia Commonsissa
Kolme seppää (Arkistoitu – Internet Archive)
Kolmen sepän patsas Avoimen yliopiston virtuaalisessa arkkitehtuurikävelyssä
Uusi veistos Helsinkiin. "Kolme seppää" paljastettiin eilen, Helsingin Sanomat, 03.12.1932, nro 329, s. 4, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kolme seppää tauolla, 2014.
Nick Mason

Nick Mason
Nicholas Berkeley "Nick" Mason (s. 27. tammikuuta 1944) on brittiläinen rockmuusikko, joka on Pink Floydin rumpali. Hän on kuulunut yhtyeeseen vuodesta 1964 ja soittanut sen jokaisella albumilla. [lähde? ]
Mason on julkaissut albumeita myös Pink Floydista erillään: Nick Mason’s Fictitious Sports (1981) ja Rick Fennin kanssa tehty Profiles (1985). [lähde? ] Vuodesta 2018 lähtien Mason on esiintynyt perustamansa Saucerful of Secrets -yhtyeen kanssa, joka soittaa Pink Floydin varhaista materiaalia 1960-luvun lopulta ja 1970-luvun alusta. Yhtye esiintyi Helsingin Kulttuuritalolla 19. toukokuuta 2022.
Aiheesta muualla

Saucerful of Secrets -yhtyeen konserttiarvostelu Helsingin Sanomissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nick Mason Wikimedia Commonsissa
Olympoksen veri

| Olympoksen veri> The Blood of Olympus |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Rick Riordan
Kieli:  englanti
Genre:  nuoret, fantasia
Kustantaja:  Disney Hyperion
Julkaistu:  7. lokakuuta 2014
Suomennos
Suomentaja:  Ilkka Rekiaro
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2015
ISBN:  9789511285533
Sarja: Olympoksen sankarit
Edeltävä:  Haadeksen talo
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Olympoksen veri (engl. The Blood of Olympus) on yhdysvaltalaiskirjailija Rick Riordanin kirjoittama nuortenromaani. Se on kreikkalaiseen ja roomalaiseen mytologiaan pohjautuvan Olympoksen sankarit -fantasiakirjasarjan viides ja viimeinen osa. Sarjan aiemmat osat ovat Eksynyt sankari, Merenjumalan poika, Athenen merkki ja Haadeksen talo. Sarjassa seurataan Percy Jacksonin, Annabeth Chasen, Jason Gracen, Piper McLeanin, Frank Zhangin, Hazel Levesquen, Leo Valdezin, Reyna Ramírez-Arellanon ja Nico di Angelon seikkailuja. Teos julkaistiin alkuperäiskielellä 7. lokakuuta 2014. Otava julkaisi romaanin suomeksi maaliskuussa 2015 Ilkka Rekiaron kääntämänä.
Olympoksen veri jatkuu siitä, mihin sarjan edeltävä osa, Haadeksen talo, päättyy. Gaia valmistautuu heräämään, mutta tarvitsee avuksi puolijumalten verta. Percy Jacksonin ystävineen on pysäytettävä sekä Gaia että tämän Tartaroksesta nousseet giganttilapset ennen toivonjumalatar Spesin juhlaa, jolloin Gaia aikoaa uhrata kaksi puolijumalaa. Samaan aikaan Puoliveristen leiri ja Juppiterin leiri ovat ajautumassa sotaan. Ainoa keino estää konflikti leirien välillä on toimittaa Athene Parthenos ajoissa Puoliveristen leiriin.
Aiheesta muualla

Kirjasampo
Risingshadow.fi
SMP Formula 4 -kausi 2016

SMP Formula 4 -kausi 2016 oli SMP Formula 4 -sarjan toinen kausi. Kausi alkoi 30. huhtikuuta, Venäjän Sotšissa ja päättyi 11. syyskuuta, Suomessa Ahveniston moottoriralla.
Sarjan mestaruuden vei hollantilainen Richard Verschoor. Toiseksi tuli hollantilainen Jarno Opmeer ja kolmanneksi venäläinen Aleksandr Vartanjan.
Kuljettajat

Kursivointi, tarkoittaa kuljettajaa, joka ei ole oikeutettu keräämään pisteitä. Kerätäkseen pisteitä FIA:n Pohjois-Euroopan alueen (NEZ) mestaruussarjassa, tulee kuljettajalla olla NEZ-maassa myönnetty lisenssi.
| Nr>  | Kuljettaja | Lisenssi | Kilpailut |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Aleksei Kornejev |  Venäjä | 1, 4-5 |
| 2 | Ivan Matvejev |  Venäjä | 4 |
| 3 | Henri Kauppi |  Suomi | 1-2, 7 |
| 4 | Tuomas Tujula |  Suomi | Kaikki |
| 5 | Nikita Sitnikov |  Venäjä | 1-2, 4-7 |
| 7 | Nikita Volegov |  Venäjä | 2-7 |
| 10 | Zahar Slutskii |  Venäjä | 1-3 |
| 11 | Gleb Zotov |  Venäjä | 1-5 |
| 14 | Juho Valtanen |  Suomi | Kaikki |
| 15 | Artjom Petrov |  Venäjä | 1-5 |
| 16 | Jarno Opmeer |  Alankomaat | Kaikki |
| 17 | Nerses Isaakjan |  Venäjä | 5, 7 |
| 21 | Xavier Lloveras |  Suomi | Kaikki |
| 22 | Richard Verschoor |  Alankomaat | Kaikki |
| 25 | Artjom Slutskii |  Venäjä | 1-3 |
| 32 | Roman Lebedev |  Venäjä | Kaikki |
| 38 | Danny Kroes |  Alankomaat | 1-3 |
| 40 | Vladimir Tzortzis |  Venäjä | Kaikki |
| 41 | Aleksandr Vartanjan |  Venäjä | Kaikki |
| 50 | Tuomas Haapalainen |  Suomi | Kaikki |
| 64 | Rasmus Markkanen |  Suomi | Kaikki |
| 65 | Roope Markkanen |  Suomi | Kaikki |
| 77 | Aleksandr Maslennikov |  Venäjä | Kaikki |
Kilpailukalenteri

| Kisa | Sijainti | Rata | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Sotši, Venäjä | Sotši Autodrom | 29. huhtikuuta-1. toukokuuta |
| 2 |  Zandvoort, Alankomaat | Circuit Park Zandvoort | 13-15. toukokuuta |
| 3 |  Zandvoort, Alankomaat | Circuit Park Zandvoort | 3-5. kesäkuuta |
| 4 |  Volokolamsk, Venäjä | Moscow Raceway | 22-24. heinäkuuta |
| 5 |  Volokolamsk, Venäjä | Moscow Raceway | 19-21. elokuuta |
| 6 |  Anderstorp, Ruotsi | Anderstorp Raceway | 3-4. syyskuuta |
| 7 |  Hämeenlinna, Suomi | Ahveniston moottorirata | 9-10. syyskuuta |
WIG20

WIG20 tai WIG 20 (WIG on lyhennys: puol. Warszawski Indeks Giełdowy, WIG; Varsovan pörssi-indeksi) on puolalaisen Varsovan pörssin tärkein osakeindeksi. Indeksissä on mukana 20 pörssin markkina-arvoltaan suurinta ja vaihdetuinta puolalaista yritystä. Osakeindeksin laskeminen aloitettiin 16. huhtikuuta 1994 alkupistemäärällä 1000.