stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bastiljin valtaus
Tapahtumien tausta

Vuosi 1788 oli ollut Ranskassa huono satovuosi, joten vuonna 1789 elintarvikkeista oli pulaa ja hinnat nousivat, minkä seurauksena osa tuotannosta lamaantui ja paljon ihmisiä jäi työttömiksi. Väestön levottomuudet kasvoivat vähitellen vuoden mittaan ja tyytymättömyyttä esiintyi kaikissa kansankerroksissa. Kun kuningas Ludvig XVI:n yritykset ratkaista Ranskan valtiontalouden suuria ongelmia itsevaltiuden keinoin olivat törmänneet aateliston vastarintaan, hän oli myöntynyt kutsumaan koolle vuodeksi 1789 Ranskan säätyjen yleiskokouksen, jonka oli tarkoitus käsitellä myös muita yhteiskunnallisia epäkohtia. Säätykokouksessa valistusaatteiden innoittamat kolmannen säädyn edustajat päättivät irtautua vanhoista muodoista ja julistautuivat 17. kesäkuuta 1789 kansalliskokoukseksi, johon myös pappissäädyn enemmistö ja osa aatelissäädystä pian liittyi. Kokousedustajat vannoivat valan, jonka mukaan he laatisivat Ranskalle perustuslain eivätkä hajaantuisi ennen sitä. Ludvig XVI vastusti kolmannen säädyn päätöksiä, mutta kun hänen määräystään säätyjen paluusta erillisiin kokouksiinsa ei toteltu, hän ilmoitti 27. kesäkuuta hyväksyvänsä tapahtuneen, ja 9. heinäkuuta kolmas sääty julisti virallisesti olevansa tästedes perustuslakia säätävä kansalliskokous.
Vanhoilliset piirit Ranskan hovissa ja ylimystön keskuudessa suostuttelivat kuitenkin Ludvig XVI:tta hajottamaan kansalliskokouksen voimakeinoin. Pariisin sekä kansalliskokouksen kokoontumispaikkana toimineen Versailles’n ympäristöön alettiin seuraavina viikkoina koota vaivihkaa luotettavia sotilasyksiköitä, yhteensä 16 rykmenttiä ja 20 000 miestä. Joukkoja sijoitettiin muun muassa Sèvresin ja Saint-Denis’n esikaupunkeihin sekä kaupungin läheiselle Marskentälle. Suunnitellun vastaiskun ensimmäinen askel oli kuninkaan 11. heinäkuuta julkistama päätös erottaa uudistusmielisen politiikan keulakuvana pidetty valtiovarainministeri Jacques Necker, jonka hän oli nimittänyt vuotta aiemmin. Samana päivänä Ludvig XVI nimitti uuden hallituksen, jonka pääministerinä oli vanhoillinen paroni Louis de Breteuil. Sotaministeriksi nimitettiin marsalkka Victor-François de Broglie.
Tapahtumat Pariisissa

Kun tieto Neckerin erottamisesta saapui Pariisiin 12. heinäkuuta, se herätti tyrmistystä. Kaupungilla alkoi kiertää huhuja kuninkaan aikeista palauttaa itsevaltius. Levottomuudet alkoivat velloa. Pariisin rajoilla sijainneista 50:stä tulliasemasta ainakin 40 ryöstettiin ja poltettiin muutaman päivän aikana. Myös Saint-Lazaren luostarin viini-, vilja- ja juustovarastot ryöstettiin. Vankeja pakeni Châtelet’n ja La Forcen vankiloista. Pankkiirit pelkäsivät Neckerin lähdön pahentavan taloudellista tilannetta ja Pariisin pörssi julistettiin suljetuksi. Pariisin porvariston valitsemat 407 valitsijamiestä, jotka olivat aiemmin valinneet pääkaupungin edustajat kolmanteen säätyyn, kokoontuivat 12. heinäkuuta Pariisin kaupungintalolla ja päättivät perustaa järjestyksen ylläpitoon kansalaismiliisin eli porvarikaartin, johon tulisi 200 miestä jokaiselta 60:ltä äänestysalueelta. Samalla päätettiin perustaa myös neuvoa-antava komitea edustamaan kaupunkilaisia.
Suosittuna kohtaamispaikkana tunnettu Palais-Royal oli kesällä 1789 muodostunut rajoittamattomien poliittisten keskustelujen ja radikaalin agitaation keskukseksi, koska sen omisti edistysmielisenä tunnettu kuninkaan sukulainen, Orléansin herttua Philippe, eikä poliisilla ollut toimivaltaa kuninkaallisessa omistuksessa olleen palatsin alueella. Iltapäivällä 12. heinäkuuta tuhansia kaupunkilaisia kokoontui palatsin sisäpihalle, jossa 29-vuotias asianajaja Camille Desmoulins piti katukahvilan pöydällä seisten kiihkeän agitaatiopuheen kehottaen kansalaisia tarttumaan aseisiin ja varautumaan ”patrioottien Pärttylinyöhön”. Palais-Royalista lähti sen jälkeen mielenosoituskulkueita eri puolille kaupunkia. Mielenosoittajat pitivät surunauhoja ja kantoivat mukanaan Curtiuksen vahakabinetista lainattuja Neckerin ja Orléansin herttuan rintakuvia. He kivittivät sotilaita, jotka yrittivät pysäyttää yhden kulkueen Place Vendômella. Kun kulkue eteni Place Louis XV -aukiolta Tuileries’n puiston kautta kohti kuninkaallista Tuileries’n palatsia, se sai vastaansa ylhäissäätyisen Lambescin prinssi Charles-Eugènen komentamat saksalaiset ratsumiehet, mistä seurasi pieni kahakka. Ratsuväen käyttö aseettomia mielenosoittajia vastaan ruokki pariisilaisten vihaa ja kärjisti tilannetta.
Kansalaisjoukot aseistautuivat ryöstelemällä aseseppien liikkeitä ja hankkivat näin itselleen musketteja, kiväärejä, sapeleja ja keihäitä. Heinäkuun 13. päivän aamuna Pariisissa soitettiin hätäkelloja ja kaupunkilaiset valmistautuivat kuninkaan joukkojen hyökkäykseen pystyttämällä barrikadeja, kaivamalla vallihautoja ja asettumalla puolustusasemiin. Uudet porvarikaartit alkoivat johtaa kansannousua. Pääosa Pariisin varuskunnan sotilaista oli haluttomia käyttämään voimaa kaupunkilaisia vastaan. Aamulla 14. heinäkuuta kansanjoukko tunkeutui Invalidihotellin suureen asevarastoon, josta se sai haltuunsa 32 000 kivääriä. Kaupungin puolustamiseen tarvittiin myös ruutia, mutta Invalidihotellin 250 tynnyrin ruutivarasto oli juuri siirretty kaupungin toiselle laidalle Bastiljin linnoitukseen.
Tapahtumat Pariisissa > Linnoituksen valtaus

Invalidihotellin jälkeen aseistautunut kansanjoukko lähti valtaamaan Bastiljia. Pääjoukko käsitti noin 900 pikkukauppiasta ja käsityöläistä linnoitusta ympäröineestä Saint-Antoinen kaupunginosasta, mutta mukaan liittyi myöhemmin myös kansalaismiliisin joukkoja, jotka toivat mukanaan viisi tykkiä, sekä kaksi kapinallisten puolelle siirtynyttä osastoa kuninkaallisesta henkivartiokaartista. Linnoitusta komensi eversti, markiisi Bernard-René Jourdan de Launay, jolla oli käytettävissään vain 80 vanhaa sotaveteraania ja 30 sveitsiläiskaartilaista sekä kahden päivän muonavarastot. Aluksi piiritys sujui rauhanomaisesti ja piirittäjät neuvottelivat linnoituksen antautumisesta, mutta de Launay kieltäytyi antautumasta ilman Versailles’sta annettua käskyä. Puolustajien alivoimasta huolimatta linnoituksen korkeat muurit suojasivat sitä tehokkaasti.
Puoli kahdelta iltapäivällä muutama mies onnistui kiipeämään viereisen hajuvesikaupan katolta linnoituksen ulkomuurille ja katkaisemaan laskusillan ketjut, jolloin laskusilta rojahti alas. Väkijoukkoa pääsi tunkeutumaan vallihaudan yli linnan esipihalle ja varsinainen taistelu alkoi, kun de Launay antoi käskyn ampua laskusillalle päässeitä piirittäjiä. Hyökkäystä ryhtyivät johtamaan Jacob Elie- ja Pierre-Augustin Hulin -nimiset sotilasloikkarit. Taistelua kesti kolmisen tuntia. Lopulta piirittäjät keksivät suunnata kolme tykkiä kohti linnoituksen porttia ammuttuaan sitä ennen vain muureja. Tällöin omat sotilaat painostivat komendantti de Launayn antamaan antautumiskäskyn. Aluksi portin läpi ojennettiin viimeisenä oljenkortena paperilappu, jossa uhattiin räjäyttää koko ruutivarasto elleivät piirittäjät perääntyisi, mutta kun tämä ei tehonnut, de Launay määräsi avaamaan portit. Väkijoukko ryntäsi sisään, riisui varuskunnan aseista ja ryösti sekä hajotti vankilan. Kolme tuntia kestäneessä taistelussa piirittäjien puolella kaatui 83 miestä ja lisäksi 15 kuoli myöhemmin haavoihinsa. Kaikkiaan piirittäjien laskettiin menettäneen noin 160 miestä kaatuneina tai haavoittuneina. Linnoitusta puolustaneista sotilaista kaatui taistelun aikana vain yksi ja muutama haavoittui.
Linnoituksesta löytyi vain seitsemän vankia, joista pääosa oli tavallisia rikollisia ja kaksi mielipuolia, mutta heidät yhtä kaikki vapautettiin ja heitä kuljetettiin riemusaatossa Pariisin kaduilla. De Launay otettiin vangiksi, mutta matkalla kaupungin halki väkijoukko ympäröi ja surmasi hänet. Hänen irtileikattua päätään kuljetettiin seipään nokassa samassa kulkueessa. Kaupungintalolle päästyään väkijoukko surmasi myös Pariisin kauppiaskunnan profossin (prévôt des marchands) Jacques de Flessellesin, jonka väitettiin antaneen De Launaylle käskyn ampua väkijoukkoa. Lisäksi Bastiljin portin avanneelta vartijalta leikattiin irti käsi, joka yhä piteli portin avainta. Vihattua Bastiljia ryhdyttiin joukolla purkamaan jo seuraavana päivänä. Paikalla on nykyään Place de la Bastille -aukio.
Kuningas Ludvig XVI ei ollut lainkaan tietoinen Pariisin tapahtumista ja kirjoitti päiväkirjaansa heinäkuun 14. päivän kohdalle pelkästään sanan Rien, ”ei mitään”.
Seuraukset

Bastiljin antautuminen osoitti, että sotavoiman käyttöön kansanjoukkoja vastaan ei enää voinut luottaa. Kuningas Ludvig XVI luopui suunnitelmasta hajottaa kansalliskokous ja julisti 15. heinäkuuta kutsuvansa ylimääräiset sotajoukot pois Pariisin ja Versailles’n ympäriltä. Seuraavana päivänä Necker nimitettiin takaisin valtiovarainministeriksi. Pariisissa tapahtui tällä välin kunnallishallinnon vallankumous: kansalaismiliisistä muodostettiin uusi kansalliskaarti, jonka komentajaksi valittiin markiisi Gilbert du Motier de Lafayette, kun taas neuvoa-antava komitea julistautui Pariisin uudeksi kaupunginhallinnoksi nimellä Pariisin kommuuni ja valitsi uudeksi määriksi eli pormestariksi kansalliskokouksen puhemiehen Jean Sylvain Baillyn. Kuningas saapui 17. heinäkuuta Pariisiin, jossa hän tapasi sovinnollisesti kansalliskaartin ja kommuunin johtajat ja suostui ottamaan vastaan kumouksellisten tunnukseksi muodostuneen kolmivärisen kokardin. Tämän jälkeen sadoissa Ranskan kaupungeissa perustettiin Pariisin esimerkkiä seuraten asukkaita edustavia kaupunginhallituksia ja vapaaehtoisista koostuneita kansalliskaartin osastoja, joista Versailles’n kansalliskokous sai itselleen vahvan tukivoiman.
Bastiljin valtaus käynnisti ensimmäisen maastapaon aallon ylimystön ja vankimpien ancien régimen kannattajien joukossa. Jo 16.–17. heinäkuuta Ranskasta pakenivat muun muassa ministeri Breteuil, marsalkka Broglie, kuninkaan veli Artois’n kreivi, Condén suvun päämies ruhtinas Louis Joseph sekä kuningattaren suosikki Polignacin herttuatar Yolande yhdessä miehensä Julesin kanssa.
Noin viikkoa Bastiljin valtauksen jälkeen Ranskan maaseudulla käynnistyi suurena pelkona tunnettu väkivaltaisuuksien aalto, kun talonpojat alkoivat hyökkäillä aatelisten kartanoihin, mikä sysäsi vallankumouksen seuraavaan vaiheeseen. Myös Pariisissa väkivalta ryöpsähti uudelleen samaan aikaan, kun muun muassa Neckerin lyhytaikainen seuraaja Joseph Foullon joutui kadulla väkijoukon lynkkaamaksi yhdessä vävynsä François Bertier de Sauvignyn kanssa.
Bastiljin valtauksen päivä 14. heinäkuuta julistettiin Ranskan kansallispäiväksi kolmannen tasavallan aikana vuonna 1880. Päivää vietetään juhlapäivänä myös eräissä muissa maissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bastiljin valtaus Wikimedia Commonsissa
Bastiljin ja lähiympäristön pohjapiirros.
Bastiljin linnoituksen komendantti, markiisi de Launay.
Vangittua de Launayta viedään pois taistelun jälkeen, Jean-Pierre Houëlin vesivärimaalaus vuodelta 1789.
Koiviston Viesti

| Koiviston Viesti |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  Suomen Koivisto-Seura ry
ISSN:  ISSN 0780-1289
Perustettu:  1944
Päätoimittaja:  Riikka Salokannel
Kotikunta:  Lahti
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  kuukausittain
Aiheesta muualla
kotisivu
Koiviston Viesti on kuukausittain ilmestyvä lehti, jota vuonna 1948 perustettu Suomen Koivisto-Seura ry julkaisee. Lehden julkaiseminen on osa toimintaa, jolla koivistolaiset vaalivat kotiseutukulttuuriaan. Koiviston maalaiskunta sijaitsi Suomenlahden pohjukassa, Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Venäläiseltä nimeltään Koivisto on nykyään Primorsk.
Koiviston Viestissä on paitsi muisteluksia entisajan Koivistosta, ennen muuta juttuja nykyisin eri puolilla Suomea asuvista koivistolaisista.
Lehden perustaja ja ensimmäinen päätoimittaja oli Mauno Koivuneva.
Aiheesta muualla

Suomen Koivisto-Seura ry
Ketoprofeeni

| --- | --- |

Ketoprofeeni
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(RS)-2-(3-bentsoyylifenyyli)-propaanihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 22071-15-4
ATC-koodi: M01AE03
PubChem CID: 3825
DrugBank: APRD01059
Kemialliset tiedot
Kaava: C16H14O3 
Moolimassa: 254.281 g/mol
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 99 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 2–2,5 h
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen, rektaalinen, intravenoosi, intramuskulaarinen, topikaalinen
Suomalaisia ilman reseptiä saatavia Keto 25 mg -ketoprofeenivalmisteita.
50 mg ketoprofeenikapseleita.
Ketoprofeeni, (R,S)-2-(3-bentsoyylifenyyli)-propaanihappo on prostaglandiineja estävä tulehdusta, kipua ja kuumetta lievittävä tulehduskipulääke.
Ketoprofeeni ei ole niin yleinen kipulääke kuin esimerkiksi parasetamoli tai ibuprofeeni. Ketoprofeenin yleisimpiä haittavaikutuksia ovat ruoansulatuskanavaan kohdistuvat oireet.
Suomessa ketoprofeenia on saatavilla reseptivapaasti 25 mg tabletteina. 50 ja 100 mg tabletit, 100 mg kapselit sekä 100 ja 200 mg depotkapselit ovat reseptivalmisteita. Muita valmistemuotoja ovat injektioneste, kipugeeli ja veteen sekoitettava oraalisuspensio. Ketoprofeenia sisältävät peräpuikot ovat poistuneet Suomen markkinoilta.
Lääkevalmisteiden kauppanimiä

Keto (Vitabalans), ks. kuva
Ketomex (Ratiopharm)
Ketorin (Orion Pharma)
Orudis (Sanofi-Aventis)
Dinalgen (Vetmedic).
Aiheesta muualla

Lääkelaitos: Ketorin[vanhentunut linkki]
Terveysportti, metatesaurus: Ketoprofeeni
KEGG: Ketoprofen (englanniksi)
ChemBlink: Ketoprofen (englanniksi)
Kipulääkkeet eli analgeetit
| --- | --- |
Tulehduskipulääkkeet:  asetyylisalisyylihappo |  deksibuprofeeni | diflunisaali |  diklofenaakki | etorikoksibi | flurbiprofeeni |  ibuprofeeni |  indometasiini |  ketoprofeeni | ketorolaakki | mefenaamihappo | meloksikaami |  naprokseeni | parekoksibi | piroksikaami | propyfenatsoni |  rofekoksibi |  selekoksibi | sulindaakki | tolfenaamihappo | valdekoksibi
Opioidit:  alfentaniili |  buprenorfiini |  dekstropropoksifeeni |  dihydrokodeiini |  endorfiini | etyylimorfiini |  fentanyyli |  heroiini |  hydrokodoni | hydromorfoni | karfentaniili |  kodeiini |  metadoni |  morfiini |  nalbufiini |  oksikodoni |  oksimorfoni | pentatsosiini |  petidiini | propoksifeeni |  remifentaniili |  sufentaniili |  tebaiini | tilidiini |  tramadoli
Muut:  parasetamoli |  kannabinoidit (lääkekannabis)
Koiviston Kipinä

Koiviston Kipinä on äänekoskelainen urheiluseura Koivistonkylän kylästä. Seuran menestyneimpiin jaostoihin kuuluu koripallojaosto, jonka lisäksi sillä on toimintaa yleisurheilussa, maastohiihdossa ja lentopallossa.
Kipinän koripallon edustusjoukkue pelaa kotiottelunsa Äänekosken liikuntatalolla. Se osallistui vuoden 2019 Suomen cupiin ja nousi valtakunnalliseen I-divisioona B:hen kaudeksi 2020–2021 muun muassa Sami Mäntymaan edustamana.
Koivistonkyläläisiä on sijoittunut yleisurheilussa SM-mitaleille muita seuroja edustaen. Kipinä oli vuodet 1969–1979 Äänekosken Urheilijoiden alaosasto.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
Kiinan keinotekoiset kuut

Kiinan keinotekoiset kuut ovat Kiinan suunnittelemia öisin valaisevia satelliitteja, jotka sijaitsevat 500 kilometrin korkeudessa avaruudessa. Keinotekoisen kuun kirkkaus ja sen 10-80 kilometrin valaisusäde ovat säädettävissä. Keinotekoinen kuu tuottaa auringonlaskua vastaavaa hohtoa. Keinotekoinen kuu on suunniteltu komplementoimaan oikeaa kuuta ja se on kahdeksan kertaa kirkkaampi. Ensimmäinen keinotekoinen kuu on suunniteltu Chengdun kaupunkiin vuonna 2020 ja vuoteen 2022 mennessä suunnitelmissa on kaksi muuta keinotekoista kuuta. Keinotekoista kuuta on testattu jo vuosia ja teknologia on kehittynyt riittävästi niin että laukaisu tapahtuu vuonna 2020. Keinotekoisten kuiden on tarkoitus korvata kaupunkien öinen katuvalaistus ja tuoda säästöä sähkön kulutukseen.
Aiheesta muualla

Fake moon: Could China really light up the night sky? BBC News.  20.10.2018. Viitattu 10.12.2018 (englanniksi).
China to launch world's first man-made moon in 2020 to help with urban illumination The Straits Times.  19.10.2018. Viitattu 10.12.2018 (englanniksi).
Kiuaskallio

Kiuaskallion laskettelurinne.
Kiuaskallio on Kurikassa Jalasjärven kirkonkylän tuntumassa sijaitseva urheilukeskus. Urheilukeskuksessa sijaitsee urheilukenttä, laskettelurinne, hiihto-, suunnistus-, kuntoilu- ja maastojuoksureittejä, urheiluhalli, tenniskenttiä ja ampumarata.
Kiuaskallion urheilukentällä on langaton kuulutusjärjestelmä sekä maalikamera. Kentällä on järjestetty muun muassa valtakunnalliset Kiekkokarnevaalit. Laskettelurinteessä on välinevuokraamo, hiihtokoulu sekä kahvila. Laskettelurinteessä sijaitsee myös ilmainen pulkkamäki. Kiuaskalliolla on talvisin hiihtoreittejä, jotka lumettomana aikana palvelevat kuntoilijoita ja suunnistajia. Reitit ovat pururatoja. Kiuaskalliolla on yksi lentopallokenttä, kaksi normaalia tenniskenttää ja yksi pleksikenttä. Kaikkia kenttiä ympäröi aita.
Kiuaskallion ampumaradalla on mahdollisuus kilpailla ja harjoitella kevyillä ampumama-aseilla. Kovilla aseilla harjoitellaan puolestaan Koskuen metsästysseuran ja Itäisen metsästysseuran ampumaradoilla. Ampumahiihtostadionin läheisyydessä sijaitsevat pistooli- ja villikarjuampumaradat. Kiuaskalliolla pidetään joka vuosi arvokisoja.
Urheiluhalli

Kiuaskallion kuplanmuotoisessa urheiluhallissa on mahdollisuus harrastaa monia eri lajeja, kuten tennistä, salibandyä, sählyä, lentopalloa, koripalloa ja sulkapalloa. Hallissa voi lisäksi yleisurheilla talvisin, sillä siellä on muun muassa kiekon- ja kuulanheittoympyrä sekä seiväshyppy- ja pituushyppypaikka. Hallissa on pidetty aikoinaan Suomen huippuseiväshyppääjien välisiä kilpailuja. Urheiluhallissa on myös nyrkkeilytilaksi muutettavissa olevat baari- ja keittiötilat, kuntosali, painisali, juoksumatto, WC:t, pukeutumis- ja suihkutilat sekä yhteissauna.
Aiheesta muualla

Kiuaskallion urheilukeskus (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen talviurheilukeskukset
| --- | --- |
Pohjois-Suomi:   Hetta Hiihtomaa (Enontekiö)  Iso-Syöte (Pudasjärvi)  Kallinkangas (Keminmaa)  Kirintövaara (Posio)  Levi (Kittilä)  Luosto (Sodankylä)  Olos (Muonio)  Ounasvaara (Rovaniemi)  Paljakka (Puolanka)  Pallas (Muonio)  Pyhä (Pelkosenniemi)  Ristivuori (Merijärvi)  Ruka (Kuusamo)  Ruskotunturi (Oulu)  Saariselkä (Inari)  Salla (Salla)  Saukkovaara (Ristijärvi)  Suomu (Kemijärvi)  Taivalvaara (Taivalkoski)  Ukkohalla (Hyrynsalmi)  Vuokatti (Sotkamo)  Ylläs (Kolari) 
Keski-Suomi:   Hasa (Juva)  Himos (Jämsä)  Häkärinteet (Hankasalmi)  Joupiska (Seinäjoki)  Juupavaara (Juupajoki)  Kasurila (Siilinjärvi)  Kaustinen (Kaustinen)  Kiuaskallio (Kurikka)  Koli (Lieksa)  Laajavuori (Jyväskylä)  Lakis (Vimpeli)  Lekotti (Savonlinna)  Louekallio (Sievi)  Maarianvaara (Kaavi)  Mustavaara (Kontiolahti)  Paavonrinteet (Saarijärvi)  Parra (Teuva)  Puijo (Kuopio)  Pukkivuori (Virrat)  Purnu (Hartola)  Pääskyvuori (Heinävesi)  Riihivuori (Muurame)  Ruunarinteet (Savonlinna)  Savivuori (Viitasaari)  Simpsiö (Lapua)  Tornimäki (Mikkeli)  Sotkanrinteet (Kauhajoki)  Tahko (Kuopio)  Varkaus Ski Center (Varkaus)  Vuorenmaa (Soini) 
Etelä-Suomi:   Alhovuori (Lohja)  Ellivuori (Sastamala)  Hiittenharju (Harjavalta)  Hirvensalo (Turku)  Jämi (Jämijärvi)  Granin mäki (Kauniainen)  Kalpalinna (Janakkala)  Klaukkalan tornikeskus (Nurmijärvi)  Kokonniemi (Porvoo)  Konka Ski (Rautjärvi)  Korkeakangas (Valkeakoski)  Meri-Teijo Ski (Salo)  Messilä (Hollola)  Mielakka (Kouvola)  Mustavuori (Tampere)  Myllymäki (Lappeenranta)  Peuramaa (Kirkkonummi)  Påminne (Raasepori)  FreeSki (Ruokolahti)  Ruosniemi (Pori)  Salomonkallio (Nakkila)  Sappee (Pälkäne)  Serena Ski (Espoo)  Solvalla-Swinghill (Espoo)  Sveitsi (Hyvinkää)  Talma Ski (Sipoo)  Uuperinrinteet (Hamina)  Vihti Ski Center (Vihti)
Kevin Whately

| Kevin Whately |
| --- | --- |
 Kevin Whately Komisario Lewis -sarjassa vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. helmikuuta 1951 (ikä 73)
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Merkittävät roolit:   Näkemiin vaan, muru!  Komisario Morse  Komisario Lewis 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Kevin Whately (s. 6. helmikuuta 1951, Humshaugh, Northumberland) [lähde? ] on englantilainen näyttelijä. Hän on esiintynyt lukuisissa rooleissa niin teatterissa, televisiossa kuin elo­kuvissakin.
Whatelyn televisio­rooleista tunnetuimmat ovat Neville Hope sarjassa Näkemiin vaan, muru!, lääkäri Jack Kerruish sarjassa Elämä käsissä, sekä yli­konstaapeli Robbie Lewis Komisario Morsessa. Sarja päättyi vuonna 2000 pää­hahmon kuolemaan, mutta myöhemmin Whatelyn roolia on jatkettu spin-off -sarjassa Komisario Lewis. Whately esiintyi myös elo­kuvassa Englantilainen potilas.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kevin Whately Wikimedia Commonsissa
Keskinen-Kihlua

| Keskinen-Kihlua |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Asikkala
Koordinaatit:  61°13′43″N, 25°14′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  Vehkosuonoja Alimmaiseen Heinäjärveen 
Järvinumero:  14.222.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  144,9 m  
Pituus:  440 m  
Leveys:  140 m  
Rantaviiva:  0,92 km  
Pinta-ala:  2,572 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKeskinen-Kihlua 
Keskinen-Kihlua  on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Iso-Äiniön kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,6 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 900 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Äiniönjoen valuma-alueeseen (14.222) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,9 metriä mpy.
Koskin koulu

| Koskin koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Koskitie 2, Kullaa, Ulvila
Tyyppi:  alakoulu
Luokat:  1–6
Koskin koulu on vuosiluokat 1 - 6 käsittävä peruskoulu Ulvilassa Koskin kylässä entisen Kullaan kunnan alueella.
Kansalaisaloite

Turkistarhaton Suomi -kansalaisaloitteen allekirjoitusten keräyspiste.
Kansalaisaloite on aloite, jonka tietty määrä kansalaisia voi tehdä saadakseen valtion, alueen tai kunnan päätöksentekoelimet toimimaan aloitteessa määritellyllä tavalla, esimerkiksi säätämään tietyn lain tai päättämään joihinkin toimenpiteisiin ryhtymisestä. Kansalaisaloite, joka velvoittaa päätöksentekijöitä toimimaan aloitteen mukaisesti tai johtaa aloitetta käsittelevään kansanäänestykseen, on suoran demokratian toimintamekanismi.
Suomessa kansalaisaloite on 1. maaliskuuta 2012 voimaan tulleen kansalaisaloitelain tarkoittama kansalaisten tekemä lainsäädäntöaloite, jolla äänioikeutetut Suomen kansalaiset voivat saada lakiehdotuksen tai ehdotuksen lainvalmisteluun ryhtymisestä eduskunnan käsiteltäväksi, mikäli vähintään 50 000 kansalaista, eli noin 1,2 prosenttia äänioikeutetuista, kannattaa aloitetta. Ensimmäinen 50 000:n allekirjoittajan rajan ylittänyt ja eduskuntakäsittelyyn luovutettu kansalaisaloite vaati turkistarhauksen lakkauttamista. Aloite jätettiin eduskuntaan 5. maaliskuuta 2013. Eduskunta hylkäsi sen. Sittemmin eduskunta on hylännyt 94 % sen käsittelyyn tulleista kansalaisaloitteista.
Muita suomalaisille tarjolla olevia aloitekanavia ovat kuntalaisaloite ja eurooppalainen kansalaisaloite.