stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vapaa-ajattelu
Vapaa-ajattelu

Kirjailija Väinö Voipio määritteli vapaa-ajattelijan seuraavasti (1963):
»Vapaa-ajattelija on henkilö, joka luodessaan elämänkatsomustaan pyrkii pysyvästi tarkistamaan ajattelunsa perusteita antamatta auktoriteettiuskon sanella käsityksiään, pitäymyksiään ja ohjeitaan. Hän pyrkii vapautumaan ennakkoluuloista, jotka kahlehtivat henkeämme ja pitävät silmämme sokeina. Historiallisesti ottaen on vapaa-ajattelijain tehtävänä ollut ja on yhä edelleen erityisesti uskontojen kriittinen tarkastelu, ihmisten uskontosidonnaisuudesta vapauttaminen ja täyden uskonnon- ja ajatuksenvapauden vaatiminen.»
Kari Saaren mukaan vapaa-ajattelu määritellään nykyisin käsitykseksi, jolle on tunnusomaista järkiperäisyys ja avoimuus uusille perustelluille näkemyksille, sekä kyky jatkuvaan uudistumiseen. Vapaa-ajattelu arvostaa järjen vapaata käyttöä ja tieteellistä ajattelua. Vapaa-ajattelijat eivät pidä totena mitään muuta kuin sellaista, mikä on älyllisesti perusteltua. W. K. Cliffordin tunnetun lausuman mukaan on aina ja kaikkialla väärin uskoa mihinkään riittämättömin perustein. Saaren mukaan aina tulee olemaan asioita, josta ei tiettynä hetkenä ole inhimillistä tietoa. Ei ole kuitenkaan luottamista siihen, että olisi olemassa jokin kokemusperäisen tutkimuksen ja havainnoinnin ylittävä keino hankkia tietoa kaikkeudesta, kuten henkilökohtaiset kokemukset tai pyhien kirjojen tapaiset arvovallat. Vapaa-ajatteluun kuuluu pyrkimys taistella henkistä urautumista ja auktoriteettiuskoa vastaan.
»Vapaa-ajattelijat arvioivat uskontoja kriittisesti ja yrittävät vapauttaa ihmisiä uskontosidonnaisuudesta, koska uskonnot ovat erhettä. Tuhansien vuosien aikana ei ole kyetty esittämään mitään pätevää todistusaineistoa siitä, että jonkin uskonnon esittämä todellisuuskäsitys pitäisi paikkansa. Päinvastoin, jumalien yms. olinpaikat ovat kutistuneet kutistumistaan.
Jos ihmisen maailmankatsomus rakentuu erheen varaan, johtaa se myös haitallisiin seuraamuksiin sekä yhteisön tasolla (sodat, vainot, yksilön oikeuksien polkeminen) että yksilötasolla (suvaitsemattomuus, ahdasmielisyys, syntiajattelu, kuolemanjälkeisen elämän odotukseen kiinnittyminen jne.
Vapaa-ajattelun ihanteeseen kuuluu totuudenrakkaus, joka ei hyväksy mitään päätelmää suuremmalla varmuudella kuin mihin tämän perustana olevat todisteet oikeuttavat. Totuudenrakkaus ja sokeaan uskoon tukeutuminen eivät voi olla törmäämättä toisiinsa.» 
()
Saaren mukaan aina tulee olemaan asioita, joita ihmisjärki ei tietyllä hetkellä kykene käsittämään. Ei ole kuitenkaan osoitettu, että olisi olemassa jokin uskonnollinen tietämisen laji, jonka avulla voitaisiin saada selville tieteeltä ja järkiajattelulta salattuja totuuksia.
Vapaa-ajattelijain liiton kulttuuriohjelman mukaan vapaa-ajattelijat edustavat Suomessa sekulaaria humanismia, joka on luontoon perustuva, ei-jumalauskoinen ja eettinen elämänkäsitys.
Muut nimitykset

Jussi K. Niemelä kirjoitti vuonna 2009 toimiessaan Vapaa-ajattelijain liiton puheenjohtajana, että useille tahoille on pesiytynyt ennakkoluulo, jossa vapaa-ajattelu yhdistetään neuvostoliittolaiseen marxilaiseen ateismiin. Niemelän mukaan tätä ennakkoluuloa levittää kirkko. Hänen mukaansa suhtautumista vapaa-ajatteluun voi verrata joidenkin kristillisten tahojen tapaan suhtautua homoihin, jossa homot hyväksytään niin kauan kuin he eivät tee homoseksuaalisia tekoja. Niemelän mukaan asiaa voisi auttaa se, jos ateistit alkaisivat käyttää itsestään englannin kielen sanaa bright, joka yhdistää vapaa-ajattelun länsimaiseen humanistiseen liikkeeseen.
Erkki Hartikainen pitää sanaa 'bright' huonona peitenimenä. Myös 'vapaa-ajattelija', 'rationalisti' ja 'humanisti' ovat sekaannuksia aiheuttavia peitenimiä. Kun bright-sanaa levitettiin, hän sanojensa mukaan esitti Atheist Alliancelle vastalauseen moiselle sanahölmöilylle. Ateismia ei voida Hartikaisen mielestä tehokkaasti edistää peitenimillä. Ateismista on puhuttava ateismina tai vielä mieluummin jumalattomuutena.  Jos jotain muuta sanaa halutaan käyttää, ateistit voivat kutsua itseään sivistyneiksi.
Kirjallisuutta

Hartikainen, Erkki: Tieteellinen maailmankatsomus.  (2. täydennetty painos (1. painos 1978))  Helsinki:  Vapaa-ajattelijain liitto, 1980.  Teoksen verkkoversio. (Arkistoitu – Internet Archive)
Hartikainen, Erkki (vastaava toim.): Yläasteen etiikka: Peruskoulun uskontojen historian ja etiikan oppikirja 1–3.  Helsinki:  Vapaa ajatus, 1982.  Teoksen verkkoversio.
Saari, Kari: Vapaa-ajattelijan käsikirja.  Helsinki:  Kustannus Oy Vapaa Ajattelija Ab, 1993.  Teoksen verkkoversio.
Seppo, Juha: Kansainvälinen vapaa-ajattelijaliitto 1880–1905.  Helsinki:  Suomen kirkkohistoriallinen seura, 1991.  ISBN 951-9021-83-3
Westermarck, Edvard: Kristinusko ja moraali.  (Christianity and morals, 1939.)  Suomentanut englannin kielestä Väinö Meltti. Helsinki:  Otava, 1984.  ISBN 951-1-07752-X
Voipio, Väinö: Kahleissa vai vapaana.  Jyväskylä:  Gummerus, 1967.
Voipio, Väinö: Pelotuksen uskonto.  Jyväskylä:  Gummerus, 1969.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vapaa-ajattelu Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Vapaa-ajattelu on Wikiaineistossa
Vapaa-ajattelijain liitto ry.
Vapaa-ajattelun puolustus. Vapaa ajattelija 3/2001.
Janne Vainio: Vapaa-ajattelun käsitteestä. Vapaa ajattelija 2–3/2004.
George Holyoake.
Robert G. Ingersollin kootut teokset.
Jorma Vehmanen

| Jorma Vehmanen |
| --- | --- |
 Vehmanen 1960-luvulla.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1945 (ikä 79) Rauma
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Pituus:  179 cm
Paino:  79 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1963–1983
Seurat:  Lukko, HJK
Jorma Uolevi Vehmanen (s. 18. syyskuuta 1945 Rauma) on suomalainen jääkiekkoilija ja suunnistaja.
Vehmanen muistetaan Lukon taitavana hyökkääjänä. Hän pelasi Lukossa kaudet 1963–1970 ja 1973–1983. Välissä Vehmanen edusti kolmen kauden ajan HJK:ta. Hän voitti urallaan kaksi hopeaa ja kaksi pronssia. Yhteensä Vehmanen pelasi 570 SM-sarja- ja -liigaottelua, joissa teki tehot 305+239. Lopettaessaan uransa vuonna 1983 Vehmanen oli tuohon mennessä eniten jääkiekon SM-sarjaotteluita pelannut pelaaja.
Vehmanen pelasi seitsemät jääkiekon MM-kilpailut ja kahdet olympiakisat. Yhteensä hän pelasi 175 A-maaottelua pistein 36+17. Peliuransa jälkeen Vehmanen toimi Lukon apuvalmentajana muun muassa SM-hopeaan päättyneellä kaudella 1987–1988.
Suunnistuksessa Vehmanen edusti Suomea nuorten maajoukkueessa ja saavutti nuorten SM-mitaleita. Jukolan viestiin hän osallistui ensimmäisen kerran vuonna 1962 ja yhteensä lähes 30 kertaa.
Jorma Vehmasen veli Jaakko Vehmanen pelasi myös jääkiekkoa SM-tasolla.
Saavutukset ja palkinnot

SM-hopeaa 1966 (Lukko), 1972 (HJK), SM-pronssia 1965 ja 1969 (Lukko)
Lukko on jäädyttänyt Vehmasen pelinumeron 8
Suomen Jääkiekkoleijona #66
Aiheesta muualla

Lehtonen, Iiro: Isältä salaa maalitykiksi – Jorma Vehmanen olisi valinnut suunnistuksen, jos ei olisi päätynyt kiekon pariin Raumalainen.  11.3.2017.
Jääkiekon SM-liigassa jäädytetyt pelaajanumerot
| Blues | HIFK | HPK | Ilves | JYP | KalPa | KooKoo | Kärpät | Lukko | Pelicans | SaiPa | Sport | Tappara | TPS | Ässät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10Lehtinen | 1Wetzell | 2Salisma | 2 Wasama | 1Siekkinen | 1Kuivalainen | 36Outinen | 10Ruotsalainen | 4Rastio | 11Koskinen | 3Partinen | 14 Laaksoharju | 2Numminen | 3Nummelin | 2Heikkilä |
| 33Hirvonen | 5Riihiranta | 9Louhi | 7Honkavaara | 10Rastela | 27Rinne | 81Nurmberg | 24Viuhkola | 4Peltonen | 13Laine | 8Koho | 27Väkelä | 3Marjamäki | 8Wahlsten | 4Javanainen |
|   | 7Saarinen | 13Palo | 13Jalo | 19Mikkilä | 24S.Kapanen |   | 15Kiimalainen | 7Keinonen | 17Eloranta | 9Skriko | 29Hjerpe | 7Jutila | 23Virta | 12Levo |
|   | 17Murto | 17Hietanen | 14Oksanen | 30Kurkinen | 44Timonen |   | 6Mikkola | 8Vehmanen |   | 20Mälkiä |   | 8Ojanen | 16Tammelin | 13Ketola |
|   | 20Hagman | 18Savolainen | 16Peltonen |   |   |   | 5Kukkonen | 13Torkki |   |   |   | 10Susi | 11Koivu | 89Otevřel |
|   | 22Kortelainen | 36Tuulola | 30Tammi |   |   |   |   | 26Forss |   |   |   | 12E.Lehtonen | 15Leppänen | 11Kilpiö |
|   | 23P.Lehtonen |   | 41Helminen |   |   |   |   | 77Hämäläinen |   |   |   | 81Peltola | 12Vilander | 5Rautakallio |
|   | 35Lindfors |   |   |   |   |   |   | 35Vehanen |   |   |   |   |   | 22Makkonen |
|   | 9Kuhta |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |
I Will Follow / Make Believe

| ”I Will Follow / Make Believe” Andy McCoy |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Too Much Ain’t Enough
 B-puoli: ”Make Believe”
 Julkaistu: 1988
 Formaatti: 7"
 Tekijä(t): Andy McCoy
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 04.40
 Levy-yhtiö: Amulet
Andy McCoyn muut singlet
|   | ”I Will Follow / Make Believe” 1988 | ”Too Much Ain’t Enough / Knee Deep In Sky High” 1991 |
I Will Follow / Make Believe on Andy McCoyn ensimmäinen single hänen ensimmäiseltä sooloalbumiltaan Too Much Ain't Enough.
Single julkaistiin vuonna 1988 levymerkillä Amulet.
A-puolen stemmat lauloivat Anita Pajunen (nyk. Välimaa) ja Maarit Hurmerinta.
Kappaleet

I Will Follow – 04.40
Make Believe – 05.04
Hafniumkarbidi

| Hafniumkarbidi> Tunnisteet |
| --- | --- |
CAS-numero:  12069-85-1
PubChem CID:  16212551
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  HfC
Moolimassa:  190,5
Ulkomuoto:  Harmaa kiteinen aine
Sulamispiste:  3928 °C
Tiheys:  12,67 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Hafniumkarbidi (HfC) on hafniumin ja hiilen muodostama epäorgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään kestävien pinnoitteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa hafniumkarbidi on harmaata kiteistä ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee väkevään vetyfluoridiin. Yhdiste kuuluu niin sanottuihin välisijayhdisteisiin ja on koostumukseltaan epästoikiometrinen. Koostumus vaihtelee tyypillisesti välillä HfC0,6–HfC0,99. Hafniumkarbidin alkeiskoppi on kuutiollinen. Yhdiste on hyvin kovaa ja suhteellisen inerttiä. Se alkaa kuitenkin reagoida hapen kanssa 400–500 °C:n lämpötilassa. Hafniumkarbidi johtaa sähköä.
Valmistus ja käyttö

Hafniumkarbidia valmistetaan kuumentamalla hafnium(IV)oksidia hiilen kanssa 1 900–2 300 °C:n lämpötilaan. Hafniumkarbidi ohutkalvoja voidaan valmistaa hafnium(IV)kloridin ja metaanin välisellä reaktiolla käyttäen ALD-tekniikkaa.
Hafniumkarbidilla ei ole kovin monia käyttökohteita sen korkean hinnan vuoksi. Sitä voidaan kuitenkin käyttää pinnoitteena esimerkiksi työkalujen terissä yhdessä muiden metallikarbidien kanssa.
Siirtolaisäiti

Siirtolaisäiti, 1936.
Siirtolaisäiti (Migrant Mother) on Dorothea Langen helmi- tai maaliskuussa 1936 Nipomossa Kaliforniassa ottama valokuva Florence Owens Thompsonista ja hänen lapsistaan. Lange oli tuolloin päättämässä kuukauden kestävää kuvausmatkaa, jonka aikana hän kuvasi silloiselle valtion Uudelleenasuttamishallinnolle siirtolaismaatyöläisiä Kalifornian osavaltiossa.
Vuonna Lange kertoi kokemuksestaan Popular Photography -lehdelle vuonna 1960:
»Näin tuon nälkäisen ja epätoivoisen äidin ja lähestyin häntä kuin magneetin vetämänä. En muista miten selitin hänelle läsnäoloni tai kamerani, mutta muistan että hän ei kysynyt mitään. Otin viisi kuvaa ja menin koko ajan samasta suunnasta lähemmäksi. En kysynyt hänen nimeään tai tarinaansa. Hän kertoi minulle ikänsä, hän oli 32-vuotias. Hän sanoi, että he olivat eläneet ympäröivien peltojen jäätyneillä vihanneksilla ja lasten tappamilla linnuilla. Hän oli juuri myynyt autonsa renkaat ostaakseen ruokaa. Siinä hän istui telttakatoksessa lapset painautuneina ympärilleen ja tuntui tietävän, että kuvani saattoivat auttaa häntä, ja siksi hän auttoi minua. Siinä oli jonkinlaista tasaveroisuutta.»
Lange käytti kuvaamiseen Graflex-kameraa. Alkuperäisnegatiivit ovat 4×5 tuuman filmiä. Kuvien käytölle ei tunneta tekijänoikeusrajoituksia.
Vastaanotto

Palattuaan kotiinsa Lange kiinnitti sanfranciscolaisen toimittajan huomiota leirillä asuvien työläisten ahdinkoon ja näytti hänelle kahta kuvaansa. Toimittaja kertoi asiasta liittovaltion viranomaisille ja julkaisi artikkelin, jossa oli Langen kuvia. Seurauksena valtio kiirehti kuljettamaan paikalle ruokaa. Valokuva vaikutti myös John Steinbeckiin hänen kirjoittaessaan romaania Vihan hedelmät (1939).
Valokuva kuuluu Edward Steichenin kokoaman The Family of Man -näyttelyn kokoelmaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siirtolaisäiti Wikimedia Commonsissa
Phelan, Ben: The Story of the "Migrant Mother" Antiques Roadshow.  14.4.2014. PBS Online. Arkistoitu 15.1.2016. Viitattu 10.1.2016. (englanniksi)
Kooste Dorothea Langen ottamasta viidestä kuvasta.
Vauhdilla Chicagoon

| Vauhdilla Chicagoon> Planes, Trains & Automobiles |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Hughes
Käsikirjoittaja:  John Hughes
Tuottaja:  John Hughes
Säveltäjä:  Ira Newborn
Kuvaaja:  Paul Hirsch Donald Peterman
Leikkaaja:  Paul Hirsch
Pääosat:  Steve Martin John Candy
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Netflix
Ensi-ilta:  1987
Kesto:  93 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vauhdilla Chicagoon (Planes, Trains & Automobiles) on yhdysvaltalainen komediaelokuva, jonka Paramount Pictures tuotti vuonna 1987. Sen on käsikirjoittanut, tuottanut ja ohjannut John Hughes. Pääosia esittävät Steve Martin ja John Candy.
Juoni

Yläluokkainen Neal Page (Steve Martin) työskentelee mainosalalla. Hän haluaa ehtiä kotiin Chicagoon viettämään perheensä kanssa kiitospäivää. Joku nappaa taksin hänen nenänsä edestä. Lento Chicagoon myöhästyy huonon sään vuoksi, hänen paikkavarauksensa 1. luokassa menee jollekin muulle, hän saa keskipaikan turistiluokasta ylipuheliaan Del Griffithin vierestä (jonka hän tunnistaa taksinsa vieneeksi mieheksi). Kone joutuu laskeutumaan lumimyrskyn vuoksi Wichitaan, yli 1 000 km päähän Chicagosta. New Yorkista asti Nealia vaivannut suihkuverhojen renkaita myyvä puhekone, Del Griffith (John Candy), pitää Nealille seuraa tahtoi tämä tai ei. Wichitassa koneellinen matkustajia ehtii varata kaikki hotellihuoneet.
Del tarjoaa Nealille liiketuttavansa Gusin motellista jaettua huonetta, jossa voisivat nukkua, jatkaakseen seuraavana päivänä matkaa jollakin keinolla Chicagoon. Huonetta maksaessa heidän luottokorttinsa vaihtuvat. Aamulla heidän rahansa on varastettu, joten matkasta on tulossa entistä hankalampi. Matka jatkuu Gusin pojan pick-upin lavalla juna-asemalle, jossa noustaan junan kyytiin, mutta yllättäen dieseljunan moottori menee epäkuntoon kesken matkan. Kaikkien matkustajien on käveltävä useita kilometrejä pitkin kynnöspeltoa matkatavaroineen saavuttaakseen seuraavaan juna-aseman. Kireähermoinen Neal joutuu jälleen tekemään yhteistyötä Delin kanssa. Reissu jatkuu linja-autolla St. Louisiin.
Kaikki lennot Chicagoon on jo varattu, joten lentoteitse on turha kuvitella pääsevänsä kotiin. Neal yrittää saada vuokra-auton, mutta se on varastettu parkkiruudusta. Hän joutuu kävelemään pitkän matkan takaisin lentoasemalle matkatavaroineen vaatteensa ryvettäen ja saa lopulta raivokohtauksen vuokraamon virkailijan edessä. Hän saa nyrkistä lentokentän pysäköinninvalvojalta ja joutuu yllättäen rasittavan Del Griffithin lähes yliajamaksi, jonka kanssa matka jatkuu tämän Neilin luottokortilla (josta Neil saa tietää vasta myöhemmin) vuokraamalla autolla kohti Chicagoa. He ajavat moottoritietä väärään suuntaan ja selviävät täpärästi nokkakolarista kahden rinnakkaikkain ajavan rekan kanssa. Auto kuitenkin syttyy palamaan, ja he ovat jälleen ilman kelvollista kulkuneuvoa. Seuraa toinen yöpyminen motellissa, jossa Neal joutuu antamaan maksuksi kalliin rannekellonsa, koska kaikki hänen maksukorttinsa ovat sulaneet palaneessa autossa. Delillä ei ole myöskään rahaa. Poliisi pysäyttää heidät kun Del ajaa ylinopeutta liikennekelvottomalla vuokra-autolla. Lopulta he pääsevät rekan tavaratilassa Chicagoon.
Lopussa paljastuu, että myyntimies Delillä ei puheistaan huolimatta olekaan perhettä, eikä kotia mihin mennä vaan hänen vaimonsa on kuollut kahdeksan vuotta aiemmin. Neal kutsuu hänet luokseen viettämään kiitospäivää.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Steve Martin  | … |  Neal Page   |
|  John Candy  | … |  Del Griffith   |
|  Laila Robins  | … |  Susan, Nealin vaimo   |
|  Olivia Burnette  | … |  Marti, Nealin ja Susanin tytär   |
|  Matthew Lawrence  | … |  Neal Jr., Nealin ja Susanin poika   |
|  Larry Hankin  | … |  Doobie, taksikuski Wichitassa   |
|  Charles Tyner  | … |  Gus, motellinomistaja Wichitassa   |
|  Dylan Baker  | … |  Owen, Gusin poika   |
|  Edie McClurg  | … |  autonvuokrausyrityksen virkailija   |
|  Martin Ferrero  | … |  toisen motellin virkailija   |
|  Michael McKean  | … |  liikennepoliisi   |
|  William Windom  | … |  herra Bryant   |
|  Kevin Bacon  | … |  taksiin ehtivä mies New Yorkissa   |
|  Bill Erwin  | … |  nukkuva mies lentokoneessa   |
|  Ben Stein  | … |  kuuluttaja Wichitan lentokentällä   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvan toteutusta huolimattomana mutta pääparia humaanina ja viihdyttävänä. Hän antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”. Myös VideoHound’s Golden Movie Retriever sanoo Martinin ja Candyn pelastavan tämän ”yhden vitsin komedian”, jolle se antaa kaksi ja puoli tähteä neljästä.
Aiheesta muualla

Vauhdilla Chicagoon esittely, Roger Ebertin näkökulmasta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Vartija (elokuva)

| Vartija> The Sentinel |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Winner
Käsikirjoittaja:  Michael Winner
Perustuu:  Jeffrey Konvitzin romaaniin
Tuottaja:  Michael Winner Jeffrey Konvitz
Säveltäjä:  Gil Melle
Kuvaaja:  Richard C. Kratina
Leikkaaja:  Bernard Gribble Terry Rawlings
Pääosat:  Chris Sarandon Cristina Raines Martin Balsam Burgess Meredith Beverly D’Angelo Ava Gardner José Ferrer Eli Wallach
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures Jeffrey Konvitz Productions
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:   7. tammikuuta 1977
Kesto:  92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti (kuultavissa myös italiaa ja latinaa)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vartija (engl. The Sentinel) on vuonna 1977 ensi-iltansa saanut Michael Winnerin ohjaama, tuottama ja käsikirjoittama yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka pääosissa ovat Chris Sarandon, Cristina Raines, Martin Balsam, Burgess Meredith, Beverly D’Angelo, Ava Gardner, José Ferrer ja Eli Wallach. Vartija perustuu Jeffrey Konvitzin samannimiseen romaaniin The Sentinel (1974), jonka pohjalta Winner laati elokuvan käsikirjoituksen. Winner ja Konvitz olivat elokuvan tuottajia. Elokuva sai neljä Saturn-ehdokkuutta vuonna 1978.
Juoni

Nuori valokuvamalli Alison Parker (Cristina Raines) muuttaa vanhaan brooklyniläiseen talon vuokra-asuntoon. Alison ihmettelee talon ylimmässä kerroksessa asuvaa vuokralaista, sokeaa pastoria, joka kaiket päivät istuu ikkunan vieressä. Kaikki näyttää kuitenkin olevan kunnossa, mutta pian Alison huomaa, että monet vuokralaisista salaavat jotakin. Alison on muuttanut rakennukseen, joka on täynnä pahuutta ja yliluonnollisuuksia, ja Alison joutuu tämän vuoksi kauhun kierteeseen...
Tuotanto

Vartija kuvattiin Technicolor-elokuvausmenetelmällä New Yorkin Brooklynin Brooklyn Heightsissa. Elokuvan tuotantoyhtiöinä olivat Universal Pictures ja Jeffrey Konvitz Productions.
Julkaisu ja vastaanotto

Vartija sai ensi-iltansa Yhdysvaltain New Yorkissa 7. tammikuuta 1977, jolloin Universal Pictures oli elokuvan levittäjäyhtiönä. Suomessa elokuvaa ei esitetty elokuvateatterissa, mutta se julkaistiin VHS:nä vuonna 1986. Vartija tuotti ilmestymisvuonnaan neljä miljoonaa dollaria.
Ilmestyessään Vartija sai elokuvakriitikoilta sekalaiset arvostelut. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista 55 prosenttia on myönteistä perustuen yhteentoista arvosteluun. Vuonna 2004 Vartija sijoittui sijalle 46. Bravo-kaapelikanavan listaaman sadan pelottavimman elokuvahetken listalle. Vartija julkaistiin Yhdysvalloissa VHS:nä vuonna 1985 ja DVD:nä 2001.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa tyylikkääksi mutta vain vähän jännitystä tarjoavaksi ja antaa sille kaksi tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”keskinkertainen”. VideoHound’s Golden Movie Retriever antaa elokuvalle kaksi tähteä neljästä.
Arvioita > Palkintoehdokkuudet

| Palkintoehdokkuudet> Vuosi | Palkintoehdokkuudet> Palkinto | Palkintoehdokkuudet> Kategoria | Palkintoehdokkuudet> Ehdokas | Palkintoehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1978 | Saturn-palkinto | Paras kauhuelokuva |  | Ehdokkuus |
| 1978 | Saturn-palkinto | Paras käsikirjoitus | Michael Winner ja Jeffrey Konvitz | Ehdokkuus |
| 1978 | Saturn-palkinto | Paras maskeeraus | Dick Smith | Ehdokkuus |
| 1978 | Saturn-palkinto | Paras miessivuosa | Burgess Meredith | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Vartija Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Vartija Elonet.
Vartija AllMoviessa. (englanniksi)
Vartija TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Silja Eskelinen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten salibandy.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Naisten salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tampere 2015 |  |  |
|  Hopeaa | Bratislava 2017 |  |  |
|  Hopeaa | Uppsala 2021 |  |  |
Silja Eskelinen (s. 26. elokuuta 1993) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Suomen naisten maajoukkueessa 43 ottelua ja saavuttanut MM-hopeaa Tampereella 2015, Bratislavassa 2017 ja Uppsalassa 2021. Hän on tehnyt maaotteluissa seitsemän maalia ja saanut kuusi syöttöpistettä.
Naisten Salibandyliigassa Eskelinen on edustanut Tikkurilan Tiikereitä vuosina 2009–2013 sekä nurmijärveläistä SB-Prota vuosina 2013–2016 ja 2018–2020. Hän on voittanut SM-kultaa vuosina 2014 ja 2019 sekä saavuttanut SM-hopeaa vuonna 2015 ja SM-pronssia 2016. Kaudet 2016–2018 Eskelinen pelasi Sveitsin liigassa Piranha Churin joukkueessa ja voitti jälkimmäisellä kaudella Sveitsin-mestaruuden. Vuonna 2020 hän siirtyi ruotsalaisseura Malmö FBC:hen.
Vau!!

Vau!! on lahtelainen 1970-luvun lopusta asti toiminut uuden aallon rockyhtye. Vau!! oli alkuvuodesta 1980 mukana Johannan julkaisemalla 3 vuotta myöhemmin -kokoelmalla, jonka jälkeen se levytti Poko Rekordsille kaksi singleä vuosina 1980 ja 1981 ja yhden albumin vuonna 1981. Vuonna 2019 yhtye julkaisi albumin, jossa on uusia versioita kappaleista, joista yhtye oli tehnyt vuonna 1982 demoja tarkoituksenaan albumin kokoaminen.
Comeback 2019

Vau!! -yhtye julkaisi albumin 37 vuoden tauon jälkeen lokakuussa 2019. Levyn kappaleet ovat kahta lukuun ottamatta vuonna 1982 äänitetyltä demolta.  Alkuperäisestä demoilla soittaneesta kokoonpanosta uuteen Vau!! -kokoonpanoon saatiin rumpali Tapo Leppäsen lisäksi basisti Jari "Jarkki" Karjalainen. Kitariksi tuli lahtelaislähtöinen Ilkka Mattila. ja laulajaksi tuli Petri Rotsten. Valkokankaat-levy äänitettiin Lauri Elorannan studiolla Elorannan toimiessa myös tuottajana. Vanhojen demonauhoitusten kappaleiden lisäksi uudelle levylle äänitettiin Lahti-Rock '83 -kokoelmalla julkaistu Unelmat -kappale. Levylle äänitettiin cover-kappaleena Penkki, puu ja puistotie. Muista Valkokankaat -levyn sävellyksistä vastaavat Jari Karjalainen ja Toni Kuusisto. Sanoitukset ovat Kari Kivelän.
Diskografia > Singlet

"Yö asematunnelin keskitysleirissä" (Poko Rekords, huhtikuu 1980)
"Mädäntynyt sydän" (Poko Rekords, toukokuu 1981)
Diskografia > Albumit

Konvehteja Karoliinalle (Poko Rekords, 1. joulukuuta 1981)
Valkokankaat (Stupido Records, 2019)
Diskografia > Muuta

"Lahti Lahti Lahti" ja "Rock rauha rakkaus" Johanna-levymerkin kokoelmalla "3 vuotta myöhemmin", 1980
"Unelmat "Lahti-Rock '83" -kokoelmalla, 1983