stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Michael Rye
Ura

Ennen ääninäyttelemistä Rye teki satunnaisia näytelmärooleja 1950-luvulla niin elokuvissa kuin televisiosarjoissa, kuten Two Lost Worlds, The Adventures of Rin Tin Tin ja Wagon Train. Ääninäyttelmisen pariin Rye päätyi vuonna 1960 tehtyään sivurooleja Kivisiin ja Sorasiin. Sittemmin hän teki muutamia näytelmärooleja televisioon 1960-luvulla ääniroolien ohella. Animaatioissa Rye teki usein vierailevia rooleja muun muassa Smurffeihin, Kummikarhuihin,  Piliipalipiloteihin ja Hämähäkkimieheen. Lisäksi hänellä oli rooleja Harvey Bullockin käsikirjoittamissa Raamattuun perustuvissa lyhytanimaatioelokuvissa vuonna 1986. Elokuvien aiheina olivat muun muassa Nooan arkki, Mooses ja Daavid.
Aiheesta muualla

Michel Rye Voice Chaserissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Mustaolut

Köstritzer Schwarzbier
Mustaolut eli schwarzbier on perinteinen saksalainen pohjahiivaoluttyyli. Mustaoluessa on pehmeän makeaa maltaisuutta ja usein paahtuneita, tumman suklaisia aromeja. Mustaolut on dunkelia tummempi ja kuivempi.
Mikko Eloranta

| Mikko Eloranta> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. elokuuta 1972 (ikä 52) Aura, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  New York Rangers
Sarja:  NHL
Tehtävä:  kykyjenetsijä
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1995–2009
Aik. seurat:  Kiekko-67 (I-div.) Ilves (SML) TPS (SML) Boston Bruins (NHL) Los Angeles Kings (NHL) SC Rapperswil-Jona (Lakers) (NLA) Malmö Redhawks (Allsv.)
NHL-varaus:  247. varaus, 1999 Boston Bruins
Mikko Henrikki Eloranta (s. 24. elokuuta 1972 Aura) on suomalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Pelipaikaltaan hän oli vasen laitahyökkääjä. Eloranta pelasi urallaan NHL:ssä yhteensä 264 runkosarjaottelua tehopistein 32+44=76 ja keräten 186 jäähyminuuttia sekä seitsemän pudotuspeliottelua tehopistein 1+1=2 ja keräten 2 jäähyminuuttia. SM-liigassa hän toimi kaudet 1998–1999 ja 2003–2004 Turun Palloseuran kapteenina. Eloranta pelasi urallaan myös Sveitsissä ja Ruotsissa. Hänen vahvuuksiin kuuluivat voimakkuus, johtajuus, voima ja pelintekeminen. Elorannan varsin fyysinen pelityyli aiheutti kuitenkin helposti loukkaantumisia varsinkin hänen uransa loppupuolella.
Pelaajaura > Seuraura > Ammattilaisuran alku

Eloranta on Turun Palloseuran kasvatti. Hän voitti joukkueessa A-nuorten Suomenmestaruuden vuonna 1992 ja hopeaa vuonna 1993. Kaudella 1993–1994 Eloranta pelasi ensimmäiset miesten pelinsä I-divisioonajoukkue Kiekko-67:ssä, jossa tulokaskausi toi 45 runkosarjaottelussa tehot 3+4=7. Kaudella 1994–1995 hän teki tehot 14+13=27 ja oli joukkueen kolmanneksi paras maalintekijä. Kaudella 1995–1996 Eloranta oli tehnyt Kiekko-67:ssä kahdeksassa ottelussa tehot 6+7=13, kunnes lokakuussa 1995 hän siirtyi pelaamaan SM-liigaa Tampereen Ilveksen riveihin. Eloranta pelasi varsin hyvän tulokaskauden SM-liigassa ja teki 43 runkosarjaottelussa tehot 18+15=33. Hän oli Ilveksen toiseksi paras maalintekijä Mika Arvajan jälkeen. Eloranta keräsi myös 86 jäähyminuuttia, joilla hän sijoittui jäähypörssissä yhdeksänneksi.
Kaudeksi 1996–1997 Eloranta kasvattajaseuraansa TPS:ään. Hän jakoi kevään 1997 pudotuspeleissä viidellä osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Kimmo Rintasen ja Antti Aallon kanssa. Eloranta voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Kaudella 1997–1998 hän oli 23 osumallaan TPS:n paras maalintekijä ja sijoittui koko SM-liigan maalipörssissä kolmanneksi SaiPan Dale McTavishin ja Tapparan Lasse Pirjetän jälkeen. Eloranta jakoi myös jäähypörssin kymmenennen sijan 82 minuutillaan Ässien Niko Mikkolan kanssa. Kaudella 1998–1999 hänestä tuli TPS:n kapteeni. Eloranta teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 19+21=40, joilla hän oli TPS:n paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Tony Virran jälkeen. Eloranta voitti kauden päätteeksi Suomenmestaruuden. Hän edusti TPS:ää myös EHL:ssä kausina 1996–1997 ja 1997–1998.
Pelaajaura > Seuraura > Vuodet ulkomailla

Boston Bruins varasi Elorannan yli-ikäisenä (26 vuotta) 247. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 1999. Hän teki kaudeksi 1999–2000 sopimuksen Jokereiden kanssa, mutta ei ikinä siirtynyt joukkueeseen tehtyään NHL-sopimuksen jo varauksensa jälkeen kaudeksi 1999–2000. Eloranta teki NHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 2. lokakuuta 1999 Carolina Hurricanesia vastaan. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.52 minuuttia, keräsi yhden kahden minuutin jäähyn estämisestä ja teholukeman –1. Elorannan NHL-uran avausmaali syntyi kauden neljännellä kierroksella 13. lokakuuta 1999 vieraissa Colorado Avalanchea vastaan. Kaikkiaan hän teki ensimmäisellä NHL-kaudellaan 50 runkosarjaottelussa tehot 6+12=18. Kaudella 2000–2001 Eloranta teki NHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 12+11=23. Kesken kauden 2001–2002, lokakuussa 2001 hänet kaupattiin Jason Allisonin kanssa Los Angeles Kingsiin vaihdossa Jozef Stümpeliin ja Glen Murrayyn.
Neljän NHL:ssä vietetyn kauden jälkeen Eloranta palasi syyskuussa 2003 kolmivuotisella sopimuksella TPS:ään. Sopimus sisälsi pykälän ulkomaille siirtymisestä sekä NHL:ään siirtymisestä kauden 2003–2004 aikana. Elorannasta tuli joukkueen kapteeni. Hän oli tehoilla 23+19=42 TPS:n paras maalintekijä Kai Nurmisen kanssa ja joukkueen kolmanneksi paras pistemies. Eloranta ja Nurminen sijoittuivat SM-liigan maalipörssissä neljänneksi JYPin Jarkko Immosen kanssa. Eloranta oli myös TPS:n eniten jäähyminuutteja kerännyt pelaaja sekä runkosarjassa että pudotuspeleissä kerättyään yhteensä 126 jäähyminuuttia. Hänen kautensa päättyi kuitenkin välierissä Hämeenlinnan Pallokerhoa vastaan Elorannan murrettua niskanikamansa. Tilanne oli vaarallinen, sillä hän ajoi kovalla vauhdilla, pää edellä laitaan. Tilanteessa myös Elorannan kypärä halkesi. Hän voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Eloranta käytti TPS-sopimuksessaan olleen pykälän ulkomaille siirtymisestä ja teki kaudeksi 2004–2005 kaksivuotisen sopimuksen sveitsiläisen Nationalliga A-joukkue SC Rapperswil-Jonan kanssa. Hän oli siellä ensimmäisellä kaudellaan tehoilla 19+28=47 joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Kaudeksi 2005–2006 SC Rapperswil-Jonan nimi vaihtui Rapperswil-Jona Lakersiksi. Eloranta pelasi runkosarjan aikana kuitenkin vain yhden ottelun jalkavamman vuoksi. Toukokuussa 2006 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen Rapperswilin kanssa. Eloranta ei kuitenkaan jatkanut joukkueessa toista sopimuskauttaan tehtyään kaksivuotisen sopimuksen Ruotsin HockeyAllsvenskanissa pelaavan Malmö Redhawksin kanssa kesäkuussa 2007.
Pelaajaura > Seuraura > Viimeinen kausi TPS:ssä

Kaudeksi 2008–2009 Eloranta palasi vuoden mittaisella sopimuksella TPS:ään. Lähinnä hänen runkosarjansa osoittautui kuitenkin useiden jäähyjen takia pettymykseksi. Eloranta tekikin SM-liigan yhden kauden jäähyennätyksensä 122 minuutillaan, joilla hän sijoittui jäähypörssissä seitsemänneksi JYPin Olli Malmivaaran kanssa. Eloranta lopetti pelaajauransa kevääseen 2009.
Pelaajaura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sveitsi 1998 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Norja 1999 | jääkiekko |  |
| Maailmancup  | Maailmancup  | Maailmancup  |  |
|  Hopeaa | 2004 | jääkiekko |  |
Eloranta edusti Suomea Salt Lake Cityn olympiakisoissa 2002 sekä MM-kilpailuissa vuosina 1998, 1999, 2003 ja 2005. Hän voitti kahdesta ensimmäisenä mainitusta MM-turnauksesta hopeaa. Eloranta pelasi myös maailmancupissa vuonna 2004 voittaen hopeaa. Yhteensä hän pelasi 88 A-maaottelua tehopistein 17+12=29.
Uran jälkeen

Kaudella 2009–2010 Elorannasta tuli TPS Juniorijääkiekko ry:n yhteyspäällikkö. Vuosina 2011–2016 hän toimi organisaation toiminnanjohtajana. Eloranta vahvisti 29. tammikuuta 2011 II-divisioonajoukkue Kuusamon Pallo-Karhuja ottelussa Ylivieskan Jääkarhuja vastaan. Ottelussa PaKaa vahvisti myös muita entisiä TPS-pelaajia; Kai Nurminen, Marko Kiprusoff, Kimmo Eronen ja Niko Mikkola. Eloranta oli vahvistuksista tehokkain tehopistein 1+2. Vastaavanlainen II-divisioonaottelu järjestettiin PaKassa myös vuotta myöhemmin 11. helmikuuta 2012 ottelussa Sotkamon Kiekkoa vastaan. Elorannan lisäksi joukkuetta vahvisti tällä kertaa vuotta aiemminkin mukana ollut Kiprusoff sekä Kalle Sahlstedt, Tony Virta, Jani Kiviharju ja Mika Suoraniemi. Kaudella 2012–2013 hän oli vahvistamassa Tarvasjoen Urheilijoiden III-divisioonajoukkuetta kauden viimeisessä ottelussa 9. maaliskuuta 2013 Kankaanpään Jääkarhuja vastaan. Eloranta sai ottelussa kaksi syöttöpistettä.
Vuonna 2015 Eloranta oli perustamassa ystävänsä Seppo Kolarin kanssa ohjelmistoyritys Unikie Oy:tä. Hän toimi yrityksen toimitusjohtajana, kunnes Eloranta väistyi tehtävistä kesällä 2017, kun hänet oli nimetty NHL-joukkue New York Rangersin Euroopan-kykyjenetsijäksi.
Misterbianco

| Misterbianco |
| --- | --- |
 vaakuna
 Misterbianco
 Koordinaatit: 37°31′9″N, 15°1′54″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Sisilia
Metropolikaupunki:  Catanian metropolikaupunki
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Misterbianco (sisiliaksi Mustarjancu) on kunta Catanian metropolikaupungissa, Sisiliassa, Etelä-Italiassa. Sen asukasluku on vajaat 50 000 ja pinta-ala 37 km². Kunta sijaitsee Etnatulivuoren juurella ja sen korkein kohta 210 m.
Misterbiancon nimi juontuu Munasterium Album -nimisestä luostarista, joka sijaitsi kunnan tämänhetkisen keskustan alueella. Luostari kuitenkin tuhoutui Etnan purkauksessa vuonna 1669, jolloin tuhoutui myös kunnan vanha keskusta.
Kirkon sisäänkäynti Misterbiancossa.
Campanarazzun puisto Misterbiancossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Misterbianco Wikimedia Commonsissa
Catanian metropolikaupunki
Aci Bonaccorsi | Aci Castello | Aci Catena | Aci Sant’Antonio | Acireale | Adrano | Belpasso | Biancavilla | Bronte | Calatabiano | Caltagirone | Camporotondo Etneo | Castel di Iudica | Castiglione di Sicilia | Catania | Fiumefreddo di Sicilia | Giarre | Grammichele | Gravina di Catania | Licodia Eubea | Linguaglossa | Maletto | Maniace | Mascali | Mascalucia | Mazzarrone | Militello in Val di Catania | Milo | Mineo | Mirabella Imbaccari | Misterbianco | Motta Sant’Anastasia | Nicolosi | Palagonia | Paternò | Pedara | Piedimonte Etneo | Raddusa | Ragalna | Ramacca | Randazzo | Riposto | San Cono | San Giovanni la Punta | San Gregorio di Catania | San Michele di Ganzaria | San Pietro Clarenza | Sant’Agata li Battiati | Sant’Alfio | Santa Maria di Licodia | Santa Venerina | Scordia | Trecastagni | Tremestieri Etneo | Valverde | Viagrande | Vizzini | Zafferana Etnea
Molekulaarinen nanoteknologia

Molekulaarinen nanoteknologia (MNT) on nanoteknologiaa, joka perustuisi yksittäisten atomien täsmälliseen sijoitteluun mekanosynteesin avulla.
Termi molekulaarinen nanoteknologia on otettu käyttöön, koska nykyisin käyttöön vakiintunut yleistermi nanoteknologia ei viittaa samaan mitä esimerkiksi K. Eric Drexler sillä alun perin tarkoitti. Ralph Merkle on verrannut tämän päivän kemiaa Lego-palikoilla rakenteluun nyrkkeilyhanskat kädessä, kun taas mekanosynteesissä jokainen atomi sijoitettaisiin tarkasti haluttuun paikkaan.
Aiheesta muualla

Foresight Institute
Center for Responsible Nanotechnology
Nanotechnology Now
Murhasaari

Murhasaaren silta
Murhasaari on Jokisjärveen työntyvä niemi Nokialla, kaupungin keskustan länsipuolella. Niemen läpi kulkee Tampereen ja Porin välinen valtatie 11. Vielä vuoden 1953 maastokartassa Murhasaari oli nimensä mukaisesti saari.
Tien kunto

Vuonna 2018 kansanedustajat toivoivat Murhasaaren tieosuuden parantamista erityisesti riista-aidan osalta.  Pirkanmaan ELY-keskus asetti hankkeen vireille vuonna 2020.  Valtatien 11 kehityshankkeen myötä Murhasaaren kohdalla sijaitsevaa tieosuutta ja eritasoliittymää tullaan uudistamaan.
Mitä kummaa

| Mitä kummaa: Opas kotimaiseen spekulatiiviseen fiktioon |
| --- | --- |

Kirjailija:  Hanna Matilainen
Kansitaiteilija:  Jussi Jääskeläinen
Kieli:  suomi
Genre:  kirjallisuudentutkimus
Kustantaja:  Avain
Julkaistu:  2014
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  191
ISBN:  978-952-304-024-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Mitä kummaa: Opas kotimaiseen spekulatiiviseen fiktioon on Hanna Matilaisen vuonna 2014 ilmestynyt kirja, joka on johdanto suomalaiseen tieteis- ja fantasiakirjallisuuteen ja sen harrastamiseen eli fandomiin Suomessa. Esipuheessa tekijä kirjoittaa, että teoksen kirjoittajanimenä voisi olla myös ”Hanna Matilainen ja fandom”, koska kirjan kirjoittamiseen on saatu paljon apua muilta.
Sisältö > Kirjallisuus

Teos esittelee tiiviisti tieteis-, fantasia- ja kauhukirjallisuuden sekä paleofiktion, uuskumman, reaalifantasian ja URS-fiktion käsitteet.
Sisältö > Fandom

Lisäksi esitellään suomalaiset sf-lehdet: Tampereen SF-seuran Portti, Helsingin SF-seuran Tähtivaeltaja, Turun sf-seuran Spin, Suomen Tolkien-seuran Legolas, Suomen tieteis- ja fantasiakirjoittajien Kosmoskynä, internet-novellilehti Usva, ruotsinkielinen verkkojulkaisu Enhörningen, Helsingin yliopiston SF-klubin Marvin sekä entiset lehdet Aikakone ja Finnzine.
Fandomin eli fanikunnan seuroista esitellään myös Risingshadow-sivusto, Espoon science fiction- ja fantasiaseura Esc, Jyväskylän sf-seura 42, Oulun SF-seura Iku-Turso, tamperelainen Spektre, Turun yliopiston tieteiskulttuurikabinetti sekä Föreningen för underliga intressen vid Åbo Akademi. Lisäksi esitellään suomalaiset sf-palkinnot eli Atorox, Kuvastaja, Tähtivaeltaja ja Tähtifantasia. Kirjoituskilpailuista esitellään Portti-novellikilpailu sekä Suomen tieteiskirjoittajien Nova- ja Noviisi-kilpailut.
Coneista ja muista tapahtumista luetellaan Finncon (Helsinki, Tampere tai Jyväskylä), Lokacon (Jyväskylä), Escon (Espoo), Åcon (Maarianhamina), Worldcon, Ropecon (Espoo), Tähtivaeltajapäivä (Helsinki), Tamfan (Tampere), Eurocon, Baltcon, Turconen (Turku), Suomenlinnan kesäretki (Helsinki), Huviretki tienpientareelle (Tampere) ja mafiat eli paikalliset sf-kokoontumiset. Lisäksi mainitaan muun muassa pyyhepäivä, fanifiktio ja filkit.
Sisältö > Kustantamot

Kirjassa esitellään muutamia muutamia kustantamoita, jotka julkaisevat pelkästään tai painotetusti spekulatiivista fiktiota. Mukana ovat Like ja Jalava sekä pienkustantamot Aavetaajuus, Kirjava, Kuoriaiskirjat, Osuuskumma, Turbator ja Vaskikirjat.
Kustantamojen edustajien haastatteluissa kotimaisen spekulatiivisen fiktio nähdään hyvänä ja nousujohteisena. Liken Nora Varjama ennustaa erilaisen kokeilevuuden ennustetaan nousevan kiinteäksi osaksi suomalaista kaunokirjallisuutta. Alan pahimmaksi ongelmaksi nimetään välitysketju. Isot kirjakaupat eivät ota pienkustantajien kirjoja myyntiin ja kirjastojen ostoja on vähennetty. Näin myös osa laadukkainta suomalaista tuotantoa jää kirjanostajilta huomiotta.
Turbatorin Harri Kumpulaisen mukaan spekulatiivinen fiktio tarjoaa kirjoittajille hyvät mahdollisuudet oman ajan tutkimiseen – etäännyttämällä voi tehokkaasti käsitellä raskasta ja mielipiteitä jakavaa aihetta. Kumpulaisen mukaan paras spekulatiivinen fiktio käsittelee aina ihmistä ja ihmisen ongelmia vaikka viekin tarinan avaruuteen tai toiseen maailmaan. Kumpulaisen mukaan fantasian lajityyppi sotketaan usein satuun, aidossa fantasiassa on tarttumapinta todellisuuteen.
Sisältö > Kirjailijat

Kirjailijahakemistoon on valittu etenkin uusia tekijöitä. Mukana on myös muutamia sarjakuvataiteilijoita ja roolipelintekijöitä.
Vanhemmista kirjailijoista esitellään Erkki Ahonen, T. A. Engström, H. R. Halli, Osmo Ilmari, A. E. Ingman, Tove Jansson, Aino Kallas, Leena Krohn, Björn Kurtén, Arvid Lydecken, Outsider, Arto Paasilinna, Juhani Peltonen ja Zachris Topelius.
1980-luvun kirjailijoista esitellään Asko Martinheimo, Kari Nenonen, Heikki Oja, Jukka Pakkanen, Oskar Reponen, Kimmo Saneri ja Markku Turunen. 1990-luvulla aloittaneista kirjailijoista esitellään Staffan Bruun, Anu Holopainen, Boris Hurtta, Viivi Hyvönen, Risto Isomäki, S. Albert Kivinen, Kimmo Lehtonen, Ilkka Remes, Tuula Rotko, Johanna Sinisalo, Timo Surkka, Ritva Toivola, Vuokko Tolonen, Jyrki Vainonen, Maarit Verronen sekä Taru Väyrynen ja Tarmo Väyrynen.
2000-vuosikymmenellä aloittaneita kirjailijoita ovat Tuulia Aho, Anssi Asunta, Ilkka Auer, Siiri Enoranta, Antti Eronen, Pekka Halonen, Marko Hautala, Petri Hiltunen, Annina Holmberg, Päivi Honkapää, Pasi Ilmari Jääskeläinen, Tomi Kontio, Juha-Pekka Koskinen, Petri Laine, Anne Leinonen, J. Pekka Mäkelä, Tuula T. Matintupa, Tero Niemi ja Anne Salminen, Anni Nupponen, Timo Parvela, Sari Peltoniemi, Mike Pohjola, Tiina Raevaara, Juha Ruusuvuori, Petri Salin, M. G. Soikkeli, Heimo Susi, Mila Teräs, Ulla Viertola, Seita Vuorela, Ville Vuorela ja Helena Waris.
2010-luvun kirjailijoista mukana ovat Katri Alatalo, Samuli Antila, Magdalena Hai, Petteri Hannila, Saara Henriksson, Janos Honkonen, Emmi Itäranta, Juha Jyrkäs, Jenny Kangasvuo, Anneli Kanto, Jussi Katajala, Erkki Kauhanen, Siri Kolu, Jukka Laajarinne, J. S. Meresmaa, Laura Lähteenmäki, Heikki Nevala, Juri Nummelin, Hannu Rajaniemi, Elina Rouhiainen, Annukka Salama, Jan Salminen, Tuomas Saloranta, Salla Simukka, Shimo Suntila, Hannele Mikaela Taivassalo, Essi Tammimaa, Jarkko Tontti, Maria Turtschaninoff ja Mia Vänskä.
Merkittävistä alan toimittajista ja tutkijoista esitellään Jukka Halme, Juhani Hinkkanen, Irma Hirsjärvi, Jyrki Ijäs, Toni Jerrman, Jari Koponen, Raimo Nikkonen, Leena Peltonen, Markku Sadelehto ja Vesa Sisättö.
Aiheesta muualla

Teos Risingshadow.netissä
Ministeriö

Ministeriö on yleisesti valtion hallituksen tietyn hallinnonhaaran osasto. Suomessa ministeriöt ovat valtioneuvoston toimivaltaisia osastoja, joista kutakin johtaa se ministeri, jonka toimialaan kyseinen ministeriö kuuluu. Pääministeri on valtioneuvoston kanslian päällikkö. Kukin ministeriö sekä valtioneuvoston kanslia muodostavat oman hallinnonalansa yhdessä alaistensa virastojen ja laitosten kanssa.
Ministeriön dynamiikka

Mikko Kiesiläisen ja akatemiaprofessori Johanna Niemen mukaan moni Suomen ministeriö pitää säänneltävien puolta, mikä on merkki sääntelijän kaappaus -ilmiöstä. Esimerkiksi sosiaali- ja terveysministeriö vastustaa apteekkialan kilpailua, maa- ja metsätalousministeriö puolustaa miljardiluokan maataloustukia ja sisäministeriö edustaa poliisien katsantokantaa. Ratkaisuksi kaksikko ehdottaa, että Ruotsin tapaan ministeriöistä luovutaan ja valtioneuvosto toimii yhtenä virastona. Jo syksyllä 2015 hallitus selvitti asiaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Valtioneuvosto: Valtioneuvoston toiminta (Arkistoitu – Internet Archive)
Finlex: Laki valtioneuvostosta (2003/175)
Mustaotsatylli

| Mustaotsatylli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Kurmitsat Charadriidae
Suku::  Elseyornis
Laji::  melanops
Kaksiosainen nimi
 Elseyornis melanops  (Vieillot, 1818) 
Katso myös
   Mustaotsatylli Wikispeciesissä   Mustaotsatylli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mustaotsatylli (Elseyornis melanops) on Oseanian alueella esiintyvä kahlaajalintu, joka on sukunsa ainoa laji. Mustaotsatyllin esiintymisalue käsittää Australian, Tasmanian ja Uuden-Seelannin. Lajin holotyypin kuvaili Louis Jean Pierre Vieillot Uudesta Etelä-Walesista vuonna 1818.
Moní (saari)

Monín saari (keskellä) satelliittikuvassa.
| --- | --- |
Sijainti:  37°41′27.50″N, 23°26′01.50″E, Aígina Saaret, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Argo-Saroniset saaret
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  1,35 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Moní (kreik. Μονή) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisten saarten saariryhmään ja sijaitsee Aíginan saaren lounaispuolella Pérdikan kylän edustalla. Saaren pinta-ala on 1,350 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2001). Hallinnollisesti Moní kuuluu Aíginan kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen.
Monín saari mereltä nähtynä.
Monín erottaa Aíginasta noin 460 metriä leveä salmi. Saarella on uimarantoja ja kesäisin joitakin turistipalveluita. Sinne on yhteys Aíginan Pérdikan kylästä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moní Wikimedia Commonsissa
Argo-Saroniset saaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Agkístri  Aígina  Dokós  Hydra  Póros  Salamis  Spétses 
Alisaariryhmät:   Diapória Nisiá Ágios Ioánnis, Aígina  Ágios Thomás  Anagnóstis  Kourmouloúdes  Ledoú  Moládi  Plateiá, Aígina  Prasoú  Stachtorrói  Tragonísi  Ypsilí  Lagoúses Gáidaros  Kordeliáris  Lagoúsa  Lagousáki  Makrónisos, Aígina 
Muut pienemmät saaret:   Ágios Geórgios, Hydra  Ágios Geórgios, Salamis  Ágios Ioánnis, Hydra  Ágios Nikólaos  Ágios Pétros  Apónisos  Archí  Arsída  Astéri  Boúrtzi  Daskaleió  Disáki  Doroúsa  Drápi  Falkonéra  Fléves  Flevopoúla  Kartéli  Kivotós  Korákia  Koronída  Koronísi  Koulourá  Koumoundoúrou  Kyrá  Léros  Makrónisos, Mégara  Metópi  Módi  Moní  Nisída  Pacháki  Páchi  Pátroklos  Pétasi  Plateiá, Argolis  Plateiá, Korinthia  Platonísi  Pontikonísi  Pontikós  Psilí  Psyttáleia  Revythoúsa  Ovriós  Rómvi  Skyllí  Spalathronísi  Spathí  Spetsopoúla  Stavronísi  Strongyló  Tagári  Tríkeri  Velopoúla  Véniza  Ydroúsa
Moní (Náxos)

| Moní Μονή |
| --- | --- |
 Monín kylä.
 Moní
 Koordinaatit: 37°4′54″N, 25°29′51″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Etelä-Egean saaret
Alueyksikkö:  Náxos
Kunta:  Náxos ja Pienet Kykladit
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  6702030901
Korkeus:  500 m
Väkiluku (2011):  216
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Moní (kreik. Μονή) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Náxoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Náxoksen ja Pienten Kykladien kuntaan, Náxoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Kylän väkiluku on 216 (vuonna 2011).
Monín kylää.
Monín kylä, suomeksi ”Luostari”, sijaitsee Náxoksen keskiosissa noin 19 kilometriä itään saaren keskuksesta Náxoksen kaupungista eli Chórasta. Se on rakennettu noin 500 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylän lähellä sijaitsee bysanttilaisaikainen 500-luvulla rakennettu Panagía Drosianín kirkko, joka on yksi Kreikan vanhimpia. Se on alun perin ollut luostarikirkko, mistä Monín kylä on saanut nimensä. Kylän pääkirkko on omistettu Pyhälle Fotinelle (Agía Foteiní). Moní tunnetaan rikkaasta käsityöperinteestään.
Moní muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Μονής, Topikí Koinótita Monís), johon kuuluu varsinaisen Monín kylän lisäksi Sífonesin kylä. Koko yhdyskunnan väkiluku on 216. Aiemmin kylä kuului Drymalían kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Náxoksen ja Pienten Kykladien kunnan Drymalían kunnallisyksikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Moní Wikimedia Commonsissa
Murhasiivous Oy

| Murhasiivous Oy> Curdled |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Reb Braddock
Käsikirjoittaja:   John Maass  Reb Braddock 
Tuottaja:  John Maass
Säveltäjä:  Joseph Julian Gonzalez
Kuvaaja:  Steven Bernstein
Leikkaaja:  Mallory Gottlieb
Pääosat:   William Baldwin  Angela Jones  Bruce Ramsay  Mel Gorham  Lois Chiles 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Miramax Films  Band Apart, A  Tinderbox Films 
Levittäjä:  Rolling Thunder Pictures Miramax Netflix
Ensi-ilta:  1996
Kesto:  85 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Murhasiivous Oy (eng. Curdled) on vuonna 1996 ensi-iltansa saanut musta komedia, joka on uudelleenfilmatisointi vuoden 1991 samannimisestä lyhytelokuvasta. Elokuvan pääosissa nähdään Angela Jones, William Baldwin, Lois Chiles, Barry Corbin, Daisy Fuentes, Kelly Preston ja George Clooney, joka tekee cameoroolin. Elokuvan on ohjannut Reb Braddock. Quentin Tarantino avusti elokuvan kuvauksissa.
Aiheesta muualla

Murhasiivous Oy Elonet.
Murhasiivous Oy Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Murhasiivous Oy AllMoviessa. (englanniksi)