stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lookout! Records
Entiset artistit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alkaline Trio  American Steel  Ann Beretta  Auntie Christ  Avail  The Avengers  The Basicks  Ben Weasel  Big Rig  Bis  Black Cat Music  Black Fork  Blatz  The Bomb Bassets  Boris the Sprinkler  Born Against  Bratmobile  Brent's TV  Crappy Cable TV  Citizen Fish  Cleveland Bound Death Sentence  Common Rider  Communiqué  Corrupted Morals  The Cost  Couch Of Eureka  The Criminals  Crimpshrine  Cringer  The Crumbs  Cub  The Cuts  The Donnas  The Dollyrots  Downfall  Dr. Frank  The Enemies  Enemy You  Engine Down  Even In Blackouts  Evening  Eyeball  The Eyeliners |  Fifteen  Filth  The Frumpies  Fuel  Fun Bug  Furious George  Gaza Strippers  Gene Defcon  The Go-Nuts  Go Sailor  Green Day  The Groovie Ghoulies  The Hi-Fives  Hockey Night  The Invalids  Isocracy  The Jackie Papers  Jimmies  Judy and the Loadies  Juke  Kamala and the Karnivores  The Lashes  The Lillingtons  The Lookouts  Mary Timony  Monsula  The Mopes  Moral Crux  The Ne'er Do Wells  Neurosis  Nuisance  One Time Angels  Operation Ivy  The Oranges yhtye  Pansy Division  Parasites  The Pattern  The PeeChees  The Phantom Surfers  Pinhead Gunpowder  Pitch Black  Plaid Retina  The Potatomen  Pot Valiant |  Pretty Girls Make Graves  The Queers  Rancid  Raooul  The Reputation  Rice  The Riverdales  Samiam  Scherzo  Screeching Weasel  Servotron  Sewer Trout  The Shotdowns  The Skinflutes  Skinned Teen  Sludgeworth  Small Brown Bike  Spitboy  The Splash Four  Squirtgun  Surrogate Brains  Sweet Baby  Ted Leo and the Pharmacists  Tilt  Toilet Böys  Tourettes  Towards An End  Troubled Hubble  Twenty-Nineteen  Uranium 9-Volt  Vagrants  Wanna-Bes  Washdown  Wat Tyler  Worst Case Scenario  The Wynona Riders  The Yeastie Girlz  Yesterday's Kids  (Young) Pioneers  The Zero Boys |
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Mont Blancin massiivi

| Mont Blancin massiivi |
| --- | --- |
 Mont Blanc (4 811 m) ja Mont Blanc du Tacul (4 248 m) nähtynä Aiguille du Midiltä (3 843 m)
Maantiede
Sijainti:   Italia  Ranska  Sveitsi
Päävuoristo:  Grajiset Alpit, Alpit
Korkein kohta
Nimi:  Mont Blanc
Korkeus meren-pinnan tasosta:  4 810 m
Mer de Glace -jäätikkö
Aiguille de Bionnassay (4 066 m)
Mont Blancin massiivi (ital. Massiccio del Monte Bianco; ransk. Massif du Mont-Blanc) on Grajisiin Alppeihin kuuluva Mont Blancin ympärillä oleva vuoristoalue, joka sijaitsee Italian, Ranskan ja Sveitsin rajaseudulla.
Mont Blancin massiivin korkein huippu on Mont Blanc (4 811 m), joka on myös korkein Alppien vuoristoon kuuluvista huipuista.
Huippuja

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mont Blanc (4 811 m)  Mont Blanc de Courmayeur (4 748 m)  Mont Maudit (4 465 m)  Dôme du Goûter (4 304 m)  Mont Blanc du Tacul (4 248 m)  Grandes Jorasses (4 208 m)  Aiguille Verte (4 122 m)  Aiguille Blanche de Peuterey (4 112 m)  Aiguille de Bionnassay (4 066 m)  Dent du Géant (4 013 m) |  Les Droites (4 000 m)  Aiguille de Tré-la-Tête (3 930 m)  Aiguille d'Argentière (3 901 m)  Aiguille de Triolet (3 876 m)  Aiguille du Midi (3 843 m)  Tour Noir (3 836 m)  Aiguille des Glaciers (3 834 m)  Mont Dolent (3 823 m)  Aiguille du Chardonnet (3 822 m)  Aiguille Noire de Peuterey (3 773 m) |  Aiguille du Dru (3 754 m)  Dômes de Miage (3 688 m)  Aiguille du Plan (3 673 m)  Aiguille du Tour (3 540 m)  Aiguille de Blaitière (3 522 m)  Aiguilles Dorées (3 519 m)  Grand Darray (3 514 m)  Grande Lui (3 509 m)  Aiguille du Grépon (3 502 m)  Aiguille des Grands Charmoz (3 442 m) |  Le Portalet (3 344 m)  Pointe d'Orny (3 274 m)  Mont Favre (3 259 m)  Tita Neire (3 175 m)  Grande Pointe des Planereuses (3 151 m)  Pointe de Léchaud (3 127 m)  Mont Buet (3 109 m)  Pointe des Plines (3 057 m) |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Panoraamakuva Mont Blancin massiivin huipuille Italian puolelta, Pré-Saint-Didieristä.
Mills Lane

Mills Bee Lane III (12. marraskuuta 1936 Savannah, Georgia – 6. joulukuuta 2022 Reno, Nevada) oli yhdysvaltalainen nyrkkeilijä, nyrkkeilytuomari ja televisiopersoona. Parhaiten Lane tunnetaan hänen tuomitsemistaan useista nyrkkeilyotteluista 1980- ja 1990-luvulla.
Elämäkerta

Lane liittyi 1956 Yhdysvaltain merijalkaväkeen. Merijalkaväessä hän kiinnostui nyrkkeilystä.
Lähdettyään merijalkaväestä Lane raivasi vuonna 1960 tiensä NCAA:n ylemmän välisarjan nyrkkeilymestariksi. Vuoden 1960 Yhdysvaltain olympiakarsinnoissa hän hävisi välierissä Bill Baldwinille. Lanesta tuli ammattilaisnyrkkeilijä vuonna 1961 opiskellessaan vielä yliopistossa. Hän hävisi ensimmäisen ammattilaisottelunsa, mutta hän vetäytyi kehistä vuonna 1967 saldolla 10–1.
Lane toimi nyrkkeilytuomarina 1970-, 1980- ja 1990-luvuilla ja tuomaroitsi yli sadassa maailmanmestaruusottelussa. Tunnetuksi hän tuli toimiessaan tuomarina skandaalinomaissa The Sound And The Fury -ottelussa, jossa hän diskasi haastaja Tysonin tämän purtua vastustajaansa korvasta.
Käännös suomeksi
Leo Harmaja

Leo Harmaja.
Leo Harmaja (vuoteen 1906 Schadewitz; 28. kesäkuuta 1880 Juva – 7. toukokuuta 1949 Helsinki) oli suomalainen talous- ja tilastotieteilijä sekä kansantaloustieteen professori.
Ura

Harmajan vanhemmat olivat maanviljelijä Kaarle Wilhelm Schadewitz (vuodesta 1906 Harmaja) ja Fredrika Häyrinen. Perheeseen kuuluivat pojat Leo ja Martti sekä tyttäret Aino, Hilja, Tyyni, Liina ja Rauha. Isä Kaarle Schadewitz oli aikanaan opiskellut vuoden verran Jyväskylän seminaarissa, mutta hän joutui rahanpuutteen takia lopettamaan opintonsa. Myöhemmin Kaarle piti vaimonsa Fredrikan kanssa kotikoulua vaimon kotitalossa Virtasalmen Häyrilässä. Kaarle Schadewitz viljeli omistamaansa Kurkimäen tilaa Juvalla ja toimi siinä ohella myös rokottajana ja kiertokoulun opettajana. Vaikka perheen toimeentulo oli niukkaa kaikki lapset pääsivät käymään oppikoulua Mikkelissä. Tämän teki mahdolliseksi Fredrika Häyrisen veljen valtiopäivämies Aapeli Häyrisen testamenttilahjoitus.
Leo Harmaja pääsi ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1898 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1903 sekä filosofian lisensiaatiksi ja filosofian tohtoriksi 1907. Harmajan väitöskirjan aiheena oli Göteborgin järjestelmän toteutus Suomessa.
Leo Harmaja toimi Tilastollisen päätoimiston ylimääräisenä virkamiehenä 1903–1904, maanviljelyshallituksen virkaa toimittavana aktuaarina 1909,rautatiehallituksen tariffitoimiston vt. liikennetarkastajana 1909–1912 ja vakinaisena tarkastajana 1912–1917. Hän oli valtionarkistonhoitajana 1917, sosiaalihallituksen ensimmäisenä aktuaarina 1918–1919 ja tullihallituksen tilastokonttorin esimiehenä 1919 sekä 1919–1935 sosiaalihallituksen tilasto-osaston ja sittemmin sosiaaliministeriön sosiaalisen tutkimus- ja tilastotoimiston johtajana.
Harmaja oli Helsingin yliopiston kansantaloustieteen, finanssiopin ja tilastotieteen apulaisena 1935–1945, teknillisen korkeakoulun kansantaloustieteen vt. professorina 1936–1937 sekä Helsingin yliopiston kansantaloustieteen vt. professorina 1939–1941 ja teknillisen korkeakoulun kansantaloustieteen professorina 1945–1948. Hän toimi opettajana myös Suomen liikemiesten kauppaopistossa 1907–1929, Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa 1925–1939 ja Sotakorkeakoulussa vuodesta 1930. Harmaja oli Valtiotieteen käsikirjan päätoimittaja vuoteen 1924 saakka ja Sosialisen Aikakauskirjan toimittaja vuoteen 1935 saakka. Harmajan toimi useiden valtion komiteoiden puheenjohtajana, sihteerinä, jäsenenä tai asiantuntijana. Hän edusti Suomea kansainvälisissä kongresseissa Roomassa 1925, Lontoossa 1934, Bernissä 1925 ja Pariisissa 1937. Harmaja oli mukana perustamassa 1925 Kansalaiskorkeakoulua (vuodesta 1930 Yhteiskunnallinen Korkeakoulu). Harmaja sai kanslianeuvoksen arvonimen vuonna 1934.
Harmaja oli Kansantaloudellisen yhdistyksen sihteeri 1918–1934, rahastonhoitaja 1918–1935 sekä esimies 1936. Hän oli Kansantaloudellisen Aikakauskirjan toimituksen jäsen 1933–1949, Sosialipoliittisen yhdistyksen esimies 1933–1935 ja 1940, varaesimies 1935–1936 sekä yhdistyksen johtokunnan jäsen 1929–1930 ja 1936–1949. Hän oli myös Sosiaalihallituksen virkamiesyhdistyksen puheenjohtaja 1929–1934, Suomen virkamiesyhdistyksen keskushallituksen jäsen 1930–1933 ja  varapuheenjohtaja 1933 sekä Henkisen työn yhtymän varapuheenjohtaja 1934–1935.
Perhe

Leo Harmaja oli naimisissa vuodesta 1906 Laura Maria Genetzin kanssa jonka isä oli senaattori, professori ja runoilija Arvid Genetz. Heidän lapsiaan olivat
Outi Eeva Fredrika Talvitie (1911–1936)
runoilija Saima Rauha Maria Harmaja (1913–1937)
talvisodassa kaatunut lentäjä ja kirjailija Tapani Kaarle Arvid Harmaja (1917–1940)
päätoimittaja Kirsti Hilja Julia Toppari (1923–2018)
Aiheesta muualla

Heinonen, Visa: / Harmaja, Leo (1880–1949). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  12.1.2010. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Moptin piiri

Moptin piiri Malin kartalla.
Moptin piiri (ransk. Cercle de Mopti) on paikallishallintoalue Malin Moptin alueella. Sen pinta-ala on 7 262 neliökilometriä. Asukkaita on 368 500 henkeä.
Moptin piiri rajoittuu idässä Moptin alueen Douentzan ja Bandiagaran, etelässä Djennén ja lännessä Ténenkoun sekä pohjoisessa Youwaroun ja Timbuktun alueen Niafunkén piiriin. Sen läpi virtaa Niger ja sen sivujoki Bani. Seudulla on lukuisia järviä. Osa siitä kuuluu Dogonin tasankoon.
Piiriin kuuluu Moptin kaupunki sekä 14 maalaiskuntaa: Bassirou, Borondougou, Dialloubé, Fatoma, Konna, Korombana, Koubaye, Kounari, Ouro Modi, Ouroubé Douddé, Salsalbé, Sio, Socoura ja Soye. Hallinnollinen keskus on Mopti. Kyliä on yhteensä 239. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja ja bozoja. Lisäksi on dogoneja, markoja, songhaita ja bambaroita.
Seudun läpi kulkevat valtatiet RN6 ja RN16. Nigerillä ja Banilla on jokiliikennettä. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi ja hirssi.
Milly-Lamartine

| Milly-Lamartine |
| --- | --- |
 Yleisnäkymä kunnasta
 Milly-Lamartine
 Koordinaatit: 46°20′56″N, 4°41′54″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Bourgogne-Franche-Comté
Departementti:  Saône-et-Loire
Arrondissementti:  Mâcon
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  2,9 km²
Väkiluku (2021):  325 
 – Väestötiheys:  112 as./km²
Kunnan numero:  71299
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Milly-Lamartine on kunta Ranskassa Saône-et-Loiren departementissa Bourgogne-Franche-Comtén alueella. Se sijaitsee noin 12 kilometriä Mâconin kaupungista länteen.
Château de Milly
Kunnan tunnetuin rakennus on Château de Milly, joka tunnetaan myös nimellä Maison de Lamartine. Talossa kirjailija Alphonse de Lamartine vietti lapsuutensa. Saint-Jacques-le-Majeurin kirkko on rakennettu 1100-luvulla, ja sen kellotorni on rakennettu uudelleen 1200-luvulla. Kirkko luokiteltiin historialliseksi muistomerkiksi vuonna 1913 Alphonse de Lamartinen kunniaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Milly-Lamartine Wikimedia Commonsissa
Mobiilikäyttöjärjestelmä

Android-käyttöjärjestelmä
Mobiilikäyttöjärjestelmä on käyttöjärjestelmä, joka on suunniteltu älypuhelimille, tableteille, kämmentietokoneille sekä muille mobiililaitteille.
Suosituin älypuhelimissa käytössä oleva mobiilikäyttöjärjestelmä vuoden 2013 toisella vuosineljänneksellä oli Linuxiin perustuva Googlen omistama avoimen lähdekoodin Android, joka oli 79,3 prosentissa älypuhelimista.
Mobiililaitteille suunnattuja käyttöjärjestelmiä:
Android
Bada
DorOS, esim. Doro 7081-puhelimessa
Firefox OS
HarmonyOS
iOS
Java Powered Feature OS
KaiOS
Maemo
MeeGo
Nokia X Platform
OxygenOS
Sailfish OS
Series 30
Series 30+
Series 40
Series 60
Series 80
Symbian
Tizen
Ubuntu Touch
WebOS
Windows Embedded Compact
Windows Mobile
Windows Phone
Windows 10 Mobile
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mobiilikäyttöjärjestelmä Wikimedia Commonsissa
N'ssi N'ssi

| N'ssi N'ssi Khaled |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Studiomania & Wessex Studio
 Julkaistu: 17. elokuuta 1993
 Tuottaja(t): Don Was & Philippe Eidel
 Tyylilaji: rai
 Kesto: 46.19
 Levy-yhtiö: Barclay, Polygram (Eurooppa)
Khaledin muut julkaisut
| Khaled 1992 | N'ssi N'ssi 1993 | Sahra 1996 |
N'ssi N'ssi on Khaledin vuonna 1993 julkaisema studioalbumi. Albumin tuottivat Don Was ja Philippe Eidel. Albumin kappale Alech Taadi soitetaan myös elokuvassa The Fifth Element – puuttuva tekijä. Kaikkien kappaleiden sanoitukset ovat arabiaksi.
Helsingin Sanomien musiikkitoimitus otti albumin mukaan vuoden 1993 päätteeksi tekemäänsä Vuoden levyt -koosteeseen.
Kappaleet

Serbi Serbi – 6.18
Kebou – 4.53
Adieu – 5.34
Les Ailes – 4.54
Alech Taadi – 4.09
Bakhta – 5.11
N'Ssi N'Ssi – 3.30
Zine A Zine – 4.44
Abdel Kader – 6.08
El Marsem – 4.58
Arviot

Allmusic:
Moptin suurmoskeija

Moptin suurmoskeija.
Moskeijan torni.
Moptin suurmoskeija eli Komoguelin moskeija on perjantaimoskeija Moptin kaupungissa Malissa. Sudanilaistyylinen rakennus on pystytetty vuosina 1933–1935 tai toisen tiedon mukaan vuosina 1936–1943.
Komoguelin kaupunginosassa sijaitseva savitiilinen moskeija on pystytetty aikaisemman, vuodelta 1908 peräisin olleen moskeijan paikalle. Se käsittää muurin ympäröimän rukoussalin ja sisäpihan. Rakennuksen pinta-ala on lähes sata neliömetriä ja korkeus viisitoista metriä. Kattoa kannattelevat qiblan suuntaan järjestetyt suuret pylväät. Rakennustyyli on saanut vaikutteita Djennén suurmoskeijasta, mutta sisältää myös paikallisia aineksia.
Moskeija restauroitiin Aga Khanin säätiön tuella vuosina 2004–2006. Työn aikana poistettiin vuonna 1978 lisätyt sementtirakenteet, jotka korvattiin perinteisillä materiaaleilla. Aga Khanin säätiö on myös kehittänyt Komoguelin infrastruktuuria ja avannut sinne maa-arkkitehtuuria esittelevän keskuksen.
Neil Harvey

Neil Harvey.
Robert Neil Harvey MBE (s. 8. lokakuuta 1928) on australialainen kriketinpelaaja. Hän teki debyyttinsä test matchissa tammikuussa 1948 ja pelasi Australian maajoukkueessa aina vuoteen 1963.
Harvey kuului Donald Bradmanin vuoden 1948 legendaariseen Invincibles-joukkueeseen. Hän oli yksi Wisdenin vuoden kriketinpelaajista 1954.
Harvey pääsi vuonna 2000 Australian Cricket Hall of Fameen Melbourneen ja Australian Cricket Boardin valitsemaan vuosisadan joukkueeseen. Samassa lajissa aikanaan menestynyt Merv Harvey oli Neilin vanhempi veli.
Mobiiliporno

Mobiiliporno tai mobiili-aikuisviihde (engl. mobile porn, mobile adult content, mobile erotica tai cellphone adult content) on pornografian alalaji, jota jaetaan matkaviestintäverkkojen kautta mobiililaitteiden kulutukseen, kuten matka- ja älypuhelimiin.
Kritiikkiä

Mobiilipornoa on kritisoitu eritoten siksi, että lapsien on mahdollista altistua sopimattomalle ja aikuisille tarkoitetulle sisällölle. Jotkin verkko-operaattorit ovat ottaneet käyttöön iäntarkastusjärjestelmän, joka vaatii käyttäjältä vahvistuksen täysi-ikäisyydestään.
PSP-pelikonsolin luoja Sony on ilmoittanut tyytymättömyytensä mobiilipornon kasvuun, mutta myöntää olevansa voimaton sen estämisessä.
Mora (kielitiede)

Mora on kielitieteessä tavun pituutta ilmaiseva mitta. Suomen kielessä moraksi lasketaan kukin tavun ytimeen kuuluvat vokaalit sekä niitä seuraavat konsonantit. Tavun alun konsonantteja ei lasketa. Pitkä vokaali lasketaan kahdeksi moraksi.
Esimerkiksi sanassa a-su molemmat tavut ovat yksimoraisia; sanassa myy-rät molemmat ovat kaksimoraisia (yy ja ät, koska alkukonsonantteja m ja r ei lasketa). Esimerkki kolmimoraisesta tavusta on sanan alt-ta-ri alkutavu.
Mika Kannisto

| Mika Kannisto |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. toukokuuta 1969 Tammela, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  80 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1988–2004
Seurat:  FoPS (I-div.) HPK (I-div./SML) KooKoo (I-div.) Ässät (SML) Frisk Tigers (Norja) Diables Rouges de Briançon (Ranska)
Mika Kannisto (s. 12. toukokuuta 1969 Tammela) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-liigaurallaan 385 ottelua tehoin 95+75=170. Jäähyminuutteja tuli 108. Kannisto teki urallaan enemmän maaleja kuin syötti niitä.
Ura

Kannisto oli Forssan Palloseuran kasvatti. Hän pelasi siellä ensimmäiset miesten pelinsä kaudella 1986–1987 I-divisioonassa. Tulokaskautensa jälkeen Kannisto siirtyi HPK:hon, joka pelasi vielä I-divisioonassa. Joukkue nousi kaudeksi 1988–1989 SM-liigaan, mutta Kannisto teki varsinaisen läpimurtonsa kaudella 1989–1990, jolloin hän teki tehot 14+13=27. Saldo oli hänelle yhden kauden piste-ennätys SM-liigassa. Kaudella 1992–1993 Kannisto palasi FoPSiin viiden HPK:ssa pelaamansa ottelun jälkeen. Hän oli tehoilla 25+14=39 joukkueen paras maalintekijä ja viidenneksi paras pistemies.
Kaudeksi 1993–1994 Kannisto siirtyi KooKoon riveihin. Hän oli tehoilla 37+30=67 I-divisioonan maalipörssin toinen TuTon Pekka Virran jälkeen sekä pistepörssin viides. Kannisto oli KooKoon toiseksi paras pistemies ketjukaverinsa Mikko Laaksosen jälkeen. Hän palasi kaudeksi 1994–1995 HPK:hon, jota Kannisto edusti kevääseen 1999 saakka. Hän pelasi HPK:ssa kymmenenä kautena ja voitti joukkueessa SM-pronssia vuosina 1991, 1997 ja 1999. Ainoa muu joukkue kuin HPK, jota Kannisto edusti SM-liigassa oli Ässät kaudella 1999–2000.
Ässien jälkeen Kannisto siirtyi Norjan pääsarjan Frisk Tigersiin kaudeksi 2000–2001. Hän oli sekä kaudella 2000–2001 että 2001–2002 Norjan UPC-liigan pistepörssin toinen joukkuetoverinsa Kyle McDonoughin jälkeen sekä sarjan maalipörssin voittaja. Tigersin jälkeen Kannisto pelasi vielä uransa viimeisen kauden 2003–2004 Ranskan pääsarjassa Diables Rouges de Briançonissa. Hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin tehoilla 17+15=32.
Maajoukkue

Kannisto edusti Suomea alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa vuonna 1987.
Louis Gossett Jr.

| Louis Gossett Jr>  |
| --- | --- |
 Louis Gossett Jr. vuonna 2021
Henkilötiedot
Koko nimi:  Louis Cameron Gossett Jr.
Syntynyt: 27. toukokuuta 1936 Coney Island, New York
Kuollut: 29. maaliskuuta 2024 (87 vuotta)
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Palkinnot
 kts. osio Palkintoja 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Louis Cameron Gossett Jr. (27. toukokuuta 1936 Coney Island, New York – 29. maaliskuuta 2024) oli yhdysvaltalainen Oscar-palkittu näyttelijä.
Ura

Gossett oli nuorempana lahjakas urheilija, mutta urheiluvamma pakotti hänet valitsemaan myös näyttelytunteja High Schoolissa, jonka jälkeen hän pääsi New Yorkin yliopistoon. Siellä hän oli koulun koripallojoukkueen tähtipelaaja.
Gossettin ensiesiintyminen Broadwayssä oli vuoden 1953 näytelmässä Take a Giant Step, jota esimerkiksi New York Timesin kriitikot pitivät vuoden kymmenen parhaan näytelmän joukossa. Vuosina 1959–1960 Gossett esiintyi näytelmässä A Raisin in the Sun. Hän oli ennen tuota roolia saanut koesopimuksen NBA-joukkue New York Knicksiin, mutta hän päätti keskittyä uraansa näyttelijänä saatuaan puhelinsoiton näytelmäkirjailija Lorraine Hansberryltä. Gossettin mukaan keskeinen tekijä oli Broadwayn parempi palkka.
Gossettin ensimmäinen elokuva oli A Raisin in the Sun -sovitus Särkynyt illuusio. Hän jatkoi edelleen teatteriuraansa ja näytteli 1960-luvulla muun muassa näytelmässä Tambourines to Glory sekä musikaaleissa Golden Boy ja The Zulu and the Zayda. Hänen näytelmiään olivat myös Carry Me Back to Morningside Heights (1968) ja Murderous Angels (1971), missä hän näytteli salamurhattua Patrice Lumumbaa.
Gossettin läpimurton oli osa Fiddlerinä vuoden 1977 minisarjassa Juuret, joka kuvasi orjuuden kauhuja. Hänet palkittiin roolista parhaan vierailevan pääosanäyttelijän Emmyllä. Gossettista tuli 1983 ensimmäinen musta, joka on voittanut parhaan miessivuosan Oscarin. Hän sai sen elokuvasta Upseeri ja herrasmies, missä hän näytteli pelottavaa merijalkaväen kouluttajaa. Oscarin lisäksi Gossett sai elokuvasta Golden Globen.
Upseerin ja herrasmiehen jälkeen Gossett esiintyi muun muassa elokuvissa Vihollisen armoilla (1985) ja Rautakotka (1986). Televisiossa hän sai kaikkiaan kahdeksan Emmy-ehdokkuutta. Hän oli 1978 ehdolla varieteeohjelmasta The Sentry Collection Presents Ben Vereen: His Roots ja 1979 minisarjasta Keittiön kautta valkoiseen taloon. Hän oli ehdolla myös vuonna 1981 draamasarjasta Palmerstown, U.S.A., vuonna 1984 minisarjasta Sadat, jossa hän näytteli Egyptin presidentti Anwar Sadatia, vuonna 1987 televisioelokuvasta Vapauden kahleissa, vuonna 1997 sarjasta Enkelin kosketus ja vuonna 2020 sarjasta Watchmen.
Gossett jatkoi uraansa elämänsä loppuun asti. Hänellä oli 2010-luvulla muun mussa vieraileva rooli Boardwalk Empiressa (2013), ja hän esiintyi vuoden 2015 minisarjassa The Book of Negroes. Gossettilla oli 2023 rooli Häivähdys purppuraa -elokuvan itsepäisenä patriarkkana.
Gossett oli vortigauntien äänenä videopelissä Half-Life 2 ja Jaffa-johtajana televisiosarjassa Tähtiportti.
Yksityiselämä

Gossett oli kolmesti naimisissa. Hänen liittonsa Hattie Glascoen kanssa mitätöitiin 1964. Sen jälkeen hän oli naimisissa 1973–1975 Christina Mangosingin ja 1987–1992 Cyndi James Gossettin kanssa. Hänellä oli lapsi toisesta liitostaan.
Gossett taisteli useita vuosia alkoholi- ja kokaiiniriippuvuuden kanssa, ja hän kävi myös vieroituksessa.
Palkintoja > Oscarit

1983 Paras miessivuosa: Upseeri ja herrasmies
Palkintoja > Emmyt

1977 Paras miespääosa draama- tai komediasarjassa yhden osan esiintymisistä: Juuret
Ehdokkaana:
1997 Paras vieraileva miesnäyttelijä draamasarjassa: Enkelin kosketus
1987 Paras miespääosa minisarjassa tai erikoisjaksossa: Vapauden kahleissa
1984 Paras miespääosa minisarjassa tai erikoisjaksossa: Sadat
1981 Paras miespääosa draamasarjassa: Palmerstown, U.S.A.
1979 Paras miespääosa minisarjassa tai erikoisjaksossa: Keittiön kautta valkoiseen taloon
1978 Paras miessivuosa varietee- tai musiikkiohjelmassa: The Sentry Collection Presents Ben Vereen: His Roots
Palkintoja > Golden Globet

1992 Paras miessivuosa sarjassa, minisarjassa tai televisioelokuvassa: Josephine Bakerin tarina
1983 Paras miespääosa draamaelokuvassa: Upseeri ja herrasmies
Ehdokkaana:
1988 Paras miespääosa minisarjassa tai televisioelokuvassa: Sadat
Filmografiaa

Särkynyt illuusio (A Raisin in the Sun, 1961)
Lännen veijarit (Skin Game, 1971)
Tädin kanssa maailmalla (Travels with My Aunt, 1972)
Naurava poliisi (Laughing Policeman, 1973)
Enkelit (The Choirboys, 1977)
Juuret (Roots, 1977) (minisarja)
Syvyyden saalistajat (The Deep, 1977)
Upseeri ja herrasmies (An Officer and a Gentleman, 1982)
Tappajahai 3 (Jaws 3-D, 1983)
Vihollisen armoilla (Enemy Mine, 1985)
Tulijalka (Firewalker, 1986)
Rautakotka (Iron Eagle, 1986)
Reksi (The Principal, 1987)
Rautakotka 2 (Iron Eagle II, 1988)
Rankaisija (The Punisher, 1989)
Tinasotilaat (Toy Soldiers, 1991)
Rautakotka 3 (Aces: Iron Eagle III, 1992)
Keskiyön puhallus (Diggstown, 1992)
Kelpo mies Afrikassa (A Good Man in Africa, 1994)
IF – Ihmeelliset frendit (IF, 2024)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Louis Gossett Jr. Wikimedia Commonsissa
Louis Gossett Jr. Elonetissä.
Louis Gossett Jr. Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Gossett Jr., Ruby Dee ja Sidney Poitier näytelmässä A Raisin in the Sun.
Gossett Jr. vuonna 2008
Louise Arbour

| Louise Arbour |
| --- | --- |
 Louise Arbour vuonna 2011.
YK:n kansainvälisen muuttoliikkeen erityisedustaja
 9. maaliskuuta 2017 –  
Edeltäjä:  Peter Sutherland
YK:n ihmisoikeusvaltuutettu
 30. heinäkuuta 2004 – 31. elokuuta 2008  
Edeltäjä:  Sérgio Vieira de Mello   (vt.) Bertrand Ramcharan
Seuraaja:  Navi Pillay
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. helmikuuta 1947 (ikä 77) Montreal, Kanada
Tiedot
Tutkinnot:  Montrealin yliopisto
Kunnianosoitukset:  Neljän vapauden palkinto (2000)   Thomas J. Dodd -palkinto (2005)   YK:n ihmisoikeuspalkinto (2008)   Pohjoinen–etelä-palkinto (2010)
Louise Berenice Arbour (s. 10. helmikuuta 1947 Montreal, Kanada) on kanadalainen asianajaja ja tuomari, joka aloitti maaliskuussa 2017 YK:n kansainvälisen muuttoliikkeen erityisedustajana. Hän on sitä ennen toiminut muun muassa sekä Jugoslavia- että Ruanda-tuomioistuimen pääsyyttäjänä, Kanadan korkeimman oikeuden tuomarina ja YK:n ihmisoikeusvaltuutettuna.