stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaahteraliigan kausi 2009

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Järjestyksessä: 30.
Joukkueita: 8
Runkosarja
Runkosarja alkoi: 30. toukokuuta
Runkosarja päättyi: 15. elokuuta
| Voittaja | Porvoon Butchers |  |
Pudotuspelit
| Päiväys | 23. elokuuta – 29. elokuuta |  |
| Mestari |  Porvoon Butchers |  |
| Hopeaa |  Helsinki Roosters |  |
| Pronssia |  Seinäjoki Crocodiles |  |
Palkitut
| Vuoden pelaaja |  Henri Myöhänen (Roosters) |  |
| Vuoden tulokas |  Timi Karjalainen (Butchers) |  |
| Ari Tuuli Trophy |  Henri Myöhänen (Butchers) |  |
| Matti Lindholm Trophy |  Efe Evwaraye (Butchers) |  |
| Vuoden hyökkääjä |  Henri Myöhänen (Roosters) |  |
| Vuoden linjamies |  Patrick Högström (Butchers) |  |
| Paras tuomari | Veikko Lamminsalo |  |

|    ← 2008  2010 → |    ← 2008  2010 → |  |
Juhlakauden logo
Kausi 2009 Vaahteraliigassa oli Vaahteraliigan historian 30. kausi. Hallitsevana mestarina kauteen lähti Porvoon Butchers. Kausi käynnistyi 30. toukokuuta 2009 ja Vaahteramalja XXX pelattiin 29. elokuuta 2009 Vantaalla ISS Stadionilla. Sen vei totutusti Butchers, joka voitti edellisvuoden tavoin Roostersin (47–16). Mestaruus oli Butchersien viides perättäinen. Pronssille palasi kahden vuoden tauon jälkeen Crocodiles.
Juhlakauden vuoden pelaajaksi valittiin Roostersin keskushyökkääjä Henri Myöhänen, joka palkittiin myös vuoden etenijänä ja hyökkääjänä.
Sarjataulukko

|   | OT | V | H | TE | PÄ | MS | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Butchers | 10 | 9 | 1 | 399 | 151 | +248 | 18 |
| Roosters | 10 | 8 | 2 | 422 | 280 | +142 | 16 |
| Crocodiles | 10 | 7 | 3 | 362 | 187 | +175 | 14 |
| Rajaritarit | 10 | 5 | 5 | 232 | 331 | -99 | 10 |
| Jaguaarit | 10 | 5 | 5 | 314 | 316 | -2 | 10 |
| Wolverines | 10 | 3 | 7 | 336 | 347 | -11 | 6 |
| Saints | 10 | 2 | 8 | 169 | 334 | -165 | 4 |
| Trojans | 10 | 1 | 9 | 88 | 376 | -288 | 2 |
Ottelut

Kaudella 2009 pelattiin kymmenen kierrosta, ja jokainen joukkue pelasi yhteensä kymmenen ottelua. Ensimmäinen kierros pelattiin 30. toukokuuta – 1. kesäkuuta, ja kymmenes kierros 15. elokuuta.
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |  |
|   |   |   |   |   |   |   |  |
|  | 23. 8. - Porvoo, Keskuskenttä | 23. 8. - Porvoo, Keskuskenttä |  |  |  |  |  |
|  |  Butchers | 28 (14) |   |  |  |  |  |
|  |  Rajaritarit | 3 (3) |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 29. 8. - Vantaa, ISS Stadion | 29. 8. - Vantaa, ISS Stadion |  |
|  |   |   |   |   |  Butchers | 47 (23) |  |
|  |   |   |   |   |  Roosters | 16 (9) |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |

|  | 23. 8. - Helsinki, Velodromi | 23. 8. - Helsinki, Velodromi |   |  |  |  |  |
|  |  Roosters | 36 (21) |   |  |  |  |  |
|  |  Crocodiles | 33 (14) |   |  |  |  |  |
Vankilavirkailijain Liitto

| Vankilavirkailijain Liitto VVL r> y. |
| --- | --- |
Perustettu:  1895
Toimiala:  Liiton jäseneksi voi liittyä Rikosseuraamuslaitoksen palveluksessa työskentelevä henkilö
Kotipaikka:  Helsinki
Jäsenmäärä:  1 376 (1.1.2022)
Puheenjohtaja:  Antti Santamäki
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Vuonna 1895 perustettu Vankilavirkailijain Liitto VVL r.y. on oikeusministeriön hallinnonalan suurin ammattiliitto ja SAK:n toiseksi vanhin jäsenliitto. Liitto kuuluu myös Julkisten ja hyvinvointialojen liitto JHL:ään. Liittoon kuuluu 2/3 rikosseuraamusalan henkilöstöstä. JHL toimii yhtenä valtion henkilöstöä edustavana pääsopijajärjestönä ja solmii valtion palkansaajakenttää koskevat virkaehtosopimukset. Liiton jäseneksi voi liittyä työpaikan jäsenosastoon kaikissa suuremmissa vankiloissa, joita on 22.
Vankileiri Colditz

Vankileiri Colditz (Colditz) on BBC:n vuosina 1972–1974 tuottama brittiläinen televisiosarja. Se kuvaa saksalaisessa Colditzin linnassa toisen maailmansodan aikana sijainnutta vankileiriä brittiläisten sotavankien päiväkirjojen pohjalta. Sarjan 28 jaksoa kertovat vankien vaiheista vuodesta 1940 aina sodan loppuun ja Colditzin vapauttamiseen. Sarjassa nostetaan myös esille saksalaisten upseerien ja brittiupseerien välille syntynyt molemminpuolinen kunnioitus. Sarjan mukaan saksalaisten komendantti pelasti niskuroineen yhdysvaltalaisen sotilaan sotaoikeudelta aivan sodan lopussa. Sotaoikeuden tuomiona olisi todennäköisesti ollut kuolemanrangaistus, sillä vangin niskurointi oli rikoksista pahimpia. Sarjaa esitettiin viimeksi Suomessa vuonna 1996.
Sarjan näyttelijöitä ovat muun muassa David McCallum, Willie Rushton, Ray Barrett, Robert Wagner, Dan O’Herlihy ja Ed Bishop.
Sarjan ensiesityksen aikoihin vuonna 1974 Helsingin Sanomien televisiokriitikko Jukka Kajava moitti sarjan niukan perusidean aiheuttavan paikoillaan polkevaa kerrontaa jaksosta toiseen. Hän myös ironisoi vankileirin suorastaan ylellisiksi kuvattuja oloja omine räätäleineen, baarikaappeineen ja väärennettyjä henkilöpapereita suoltavine painokoneineen: ”Mukavaa, että vankilan isäntäväeksi sattuikin tällaisia herrasmiehiä.” Uusintaesityksen aikaan keväällä 1996 saman lehden Pertti Avola vertasi sarjan peruskonfliktin käsittelytapaa hyvinsyöneiden koulupoikien pyrkimykseen pois etelänmatkan yhteismajoituksesta. Hän piti sarjan studioilmettä jo tuolloin vanhentuneena.
Tyrvään murrekirja

| Tyrvään murrekirja |
| --- | --- |

Kirjailija:  Pertti Virtaranta (koonnut)
Kieli:  suomi
Genre:  murteet
Kustantaja:  SKS
Julkaistu:  1976
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  385 + 25 kuvasivua
Sarja: Kotiseudun murrekirjoja
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tyrvään murrekirja on professori Pertti Virtarannan ja muutamien muiden tutkijoiden kokoama Tyrvään murteella muistiin pantu kertomuskokoelma. Suurin osa kirjan sisällöstä perustuu vuosina 1954–1972 Tyrväällä tehtyihin haastatteluihin. Kirjan julkaisi Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Kirjassa mainitaan useita sanoja, lyhenteitä ja sanontoja, jotka ovat nykyaikana jo kadonneet puhutusta kielestä.
Kirjan kokoaminen

Kirjaa varten haastateltiin 17 tyrvääläistä, joista eräät olivat asuneet seudulla koko ikänsä. Kertojat olivat varsin iäkkäitä, ja peräti 14 heistä kuoli ennen kuin kirja julkaistiin vuonna 1976. Kirja on näin ollen ainutkertainen dokumentti Tyrvään ja koko Sastamalan seudun murretutkimukselle. Haastatelluista tyrvääläisistä kukin sai kertoa tutkijoille vapaavalintaisia kertomuksia omista suosikkiaiheistaan. Kirjan aihevalikoima on tämän vuoksi laaja: teos sisältää kertomuksia mm. yliluonnollisista asioista, metsämökin elämästä, koulunkäynnin vaikeuksista sekä metsästyksestä. Tyrvään murrekirjan loppuun on koottu noin 5 500 hakusanaa käsittävä Tyrvään murteen pienoissanakirja.
Keskeisiä henkilöitä

Seuraavia henkilöitä haastateltiin murrekirjan materiaalin kartuttamiseksi. Lista ei ole kattava.
Kaarle Myllyntausta syntyi 21. tammikuuta 1876 Tyrvään Illossa, ns. Rompunmaassa. Hän oli monitaituri, jonka molemmat vanhemmat olivat tyrvääläisiä. Myllyntausta osasi torpan töiden lisäksi muurata ja työskennellä sahalla. Hän kertoi varsinkin elämästä Kauniston ratsutilan vaiheilla Illossa. Myllyntausta kuoli 96-vuotiaana 7. huhtikuuta 1972.
Huugo Piukku syntyi 4. helmikuuta 1894 Tyrvään Isojärvellä, ja eli siellä koko ikänsä. Hänen puheensa olivat siis arvokasta aineistoa murrekirjan kokoajille. Piukun varsin asiapitoista puhetta tallennettiinkin ääninauhalle noin kahden tunnin verran vuonna 1964. Piukku kuoli 19. maaliskuuta 1975.
Ruusa Aalto, o.s. Fingerroos, syntyi 23. toukokuuta 1870 Tyrvään pappilan alueella, missä hänen isällään oli pirtti. Aallon mukaan hänen isänsä oli koko pitäjän ainoa räätäli. Aallon puheita nauhoitettiin kahtenakin eri kertana. Ruusa Aalto kuoli korkeassa iässä, lähes 96-vuotiaana 4. toukokuuta 1966.
Elli Hollo, o.s. Mäenpää. Kirjan nuorin kertoja, joka syntyi 25. elokuuta 1915 Tyrvään Velhonkannonmaassa. Kuoli 21. toukokuuta 2008 Vammalan aluesairaalassa. Myös Lauri Simonsuuri kävi haastattelemassa Elliä vuonna 1957 (SKSÄ 360).
Olga Vihdanmäki, o.s. Kursi, syntyi 15. marraskuuta 1874 Tyrvään Rautaniemessä, josta perhe muutti Kivijärvenmaahan. Olga tuli piiaksi Ekojärven Vihdanmäkeen, johon hän jäi avioliiton myötä asumaan miltei koko loppuiäkseen. Torpan emännyyden lisäksi Olga toimi kätilönä myös Karkussa ja Vesilahdessa. Pertti Virtaranta haastatteli Olgaa useaan otteeseen vuosina 1945−1964, aluksi käsivaraisesti, kunnes Vihdanmäkeen saatiin sähkö ja voitiin käyttää nauhuria. Olga Vihdanmäki kuoli Tyrvään kunnalliskodissa Vammalassa 14. kesäkuuta 1966.
Fanni Lähdekorpi, o.s. Kursi, Olga Vihdanmäen sisar, syntyi 10. marraskuuta 1876 Rautaniemessä. Fanni muutti piiaksi Vesilahteen ja jäi avioliiton myötä sinne. Myös hänen miehensä, joka kaatui sisällissodassa Lempäälässä vuonna 1918, oli syntyperältään tyrvääläinen. Virtaranta haastatteli Fannia vuonna 1966 kahden tunnin verran; myös Lauri Simonsuuri oli haastatellut häntä puolen tunnin ajan jo vuonna 1957. Fanni Lähdekorpi kuoli 13. maaliskuuta 1972.
Aiheesta muualla

Pertti Virtarannan julkaisuja
Vetymurtuma

Vetymurtuma syntyy teräkseen, kun staattisessa kuormituksessa olevassa lujassa teräksessä oleva vety aiheuttaa särön syntymisen teräksen sisältä alkaen. Vetyä syntyy teräkseen ruostumisen seurauksena, kun siihen pääsee esimerkiksi sadevettä.
Esimerkki vetymurtumasta

Yleensä rakenteessa jänneterästen ja suojaputken väli injektoidaan täyteen injektointimassalla. Tämä suojaa jänneteräksiä korroosiolta ja siirtää kuormitusta. Vuonna 2012 Jyväskylässä sortuneessa Kangasvuoren vesitornissa injektointi ei ollut onnistunut hyvin, vaan suojaputken ja jänneterästen väliin oli jäänyt tyhjää. Tästä oli seurauksena muun muassa, että rakenteeseen tunkeutunut vesi oli ruostuttanut suojaputkiin reikiä ja vesi pääsi ruostuttamaan teräsnippuja. Vesi oli vuotanut rakenteeseen betonielementtien saumauksista, jotka olivat olleet jo huonokuntoiset, eikä veden valumista pitkin vesitornin säiliön kylkiä ollut estetty.
Jyväskylän onnettomuutta tutkineen Onnettomuustutkintakeskuksen tutkinnanjohtajan mukaan vetymurtuma ja lujien teräslaatujen alttius sille on sinänsä tunnettu ilmiö metallien asiantuntijoille. Rakennusalalla tietämys asiasta on kuitenkin puutteellista eikä vetymurtumaa ole osattu ottaa riittävästi huomioon.
Vanessa Hinz

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Vanessa Hinz vuonna 2018 |  Vanessa Hinz vuonna 2018 |  Vanessa Hinz vuonna 2018 |  |
Maa:   Saksa
Naisten ampumahiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Peking 2022 | viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kontiolahti 2015 | 4 × 6 km viesti |  |
|  Kultaa | Hochfilzen 2017 | sekaviesti |  |
|  Kultaa | Hochfilzen 2017 | viesti |  |
|  Hopeaa | Östersund 2019 | sekaviesti |  |
|  Hopeaa | Anterselva 2020 | normaalimatka |  |
|  Hopeaa | Anterselva 2020 | viesti |  |
|  Hopeaa | Pokljuka 2021 | viesti |  |
Vanessa Hinz (s. 24. maaliskuuta 1992) on saksalainen ampumahiihtäjä. Hän hiihti kolmannen osuuden kultaa voittaneessa Saksan viestijoukkueessa Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015. Hän hiihti avausosuuden MM-kultaa voittaneissa Saksan sekaviestijoukkueessa ja naisten viestijoukkueessa Hochfilzenissä 2017. Hän oli samoissa kisoissa lisäksi kuudes pikakilpailussa ja kahdeksas normaalimatkalla. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui pikakilpailussa viidenneksi ja takaa-ajossa 13:nneksi. Östersundin MM-kilpailuissa 2019 hän saavutti hopeaa sekaviestissä. Anterselvan MM-kilpailuissa 2020 hän sai normaalimatkalla ja viestissä hopeaa. Lisäksi hän oli takaa-ajossa viides ja pikakilpailussa 14:s. Pokljukan MM-kilpailuissa 2021 hän saavutti viestissä hopeaa. Henkilökohtaisilla matkoilla hän sijoittui takaa-ajossa kuudenneksi, yhteislähdössä kymmenenneksi ja pikakilpailussa 12:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sai viestissä pronssia sekä oli normaalimatkalla neljästoista ja yhteislähdössä viidestoista.
Hinz saavutti ensimmäisen voittonsa ampumahiihdon maailmancupin osakilpailussa Kontiolahden yhteislähdössä maaliskuussa 2018. Tätä ennen hän oli parhaimmillaan sijoittunut neljänneksi Nové Měston takaa-ajokilpailussa kaudella 2014-2015 ja yhteislähdössä kaudella 2016–2017. Toisen palkintokorokesijoituksensa hän saavutti oltuaan kolmas Anterselvan yhteislähdössä tammikuussa 2019. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän sijoittui kymmenenneksi 2017–2018, normaalimatkan cupissa toiseksi kaudella 2016–2017 ja yhteislähtöcupissa kolmanneksi 2017–2018.
Hinz oli 2013 Obertillachissa juniorien MM-kilpailussa voittamassa maailmanmestaruutta Saksan viestijoukkueessa. Ampumahiihdon EM-kilpailuissa Hinz on ollut voittamassa Saksan viestijoukkueessa kultaa ja hopeaa.
Vanessa Lann

Vanessa Lann (s. 1968 Brooklyn, New York) on yhdysvaltalais-alankomaalainen säveltäjä ja pianisti.
Lann aloitti pianotunneilla käymisen 5-vuotiaana ja teki myös ensimmäiset sävellyksensä lapsuudessaan. Hän opiskeli Westchester Conservatory of Musicissa, Harvardin yliopistossa ja Haagin kuninkaallisessa konservatoriossa. Valmistuttuaan Harvardin yliopistosta Lann muutti vuonna 1990 Alankomaihin, jossa hänen sävellysopettajiaan olviat Theo Loevendie ja Louis Andriessen. Hänen teoksiaan on esitetty muun muassa Concertgebouw’ssa, Berliinin filharmoniassa, Lincoln Centerissä ja Wigmore Hallissa. Hänen musiikkiaan on kustantanut Donemus, ja siitä on tehty lukuisia levytyksiä.
Lannin teosten joukossa on musiikkia orkesterille, muille suurille kokoonpanoille ja kuorolle. Lann on opettanut muun muassa ArtEZ-taideyliopistossa, jossa hän on toiminut elokuva- ja teatterisäveltämisen laitoksen johtajana. Vuonna 2019 Lann sai Buman klassisen musiikin palkinnon kansainvälisesti esitetyimpänä alankomaalaisena säveltäjänä.
Vaahteraliigan kausi 2011

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Järjestyksessä: 32.
Joukkueita: 8
Runkosarja
Runkosarja alkoi: 20. toukokuuta
Runkosarja päättyi: 8. elokuuta
| Voittaja | Seinäjoki Crocodiles |  |
Pudotuspelit
| Päiväys | 13. elokuuta – 20. elokuuta |  |
| Mestari |  Helsinki Wolverines |  |
| Hopeaa |  Seinäjoki Crocodiles |  |
| Pronssia |  Porvoon Butchers |  |
Palkitut
| Vuoden pelaaja |  Stephen Stokes (Wolverines) |  |
| Vuoden tulokas |  Henri Jussila ja Aappo Saloranta (Roosters ja Northern Lights) |  |
| Ari Tuuli Trophy |  Perttu Ahila (Jaguaarit) |  |
| Matti Lindholm Trophy |  Kalle DaSilva (Rajaritarit) |  |
| Vuoden hyökkääjä |  Mackenzie McGrady (Butchers) |  |
| Vuoden linjamies |  Pasi Lautala (Butchers) |  |
| Paras tuomari | Veikko Lamminsalo |  |

|    ← 2010  2012 → |    ← 2010  2012 → |  |
Kausi 2011 Vaahteraliigassa oli Vaahteraliigan historian 32. kausi. Runkosarja alkoi 20. toukokuuta ja päättyi 8. elokuuta. Loppuottelu pelattiin 20. elokuuta. Loppuottelun voitti Helsinki Wolverines.
Edellisen kauden mestarina kauteen lähti kuusi perättäistä mestaruutta voittanut Porvoon Butchers. Oulu Northern Lights palasi liigaan sen otettua edellisen kauden jumboksi jääneeltä Tampere Saintsilta vapaaksi jääneen paikan. Saints ei hakenut liigalisenssiä, vaan pudottautui alemmalle sarjatasolle.
Sarjataulukko

Päivitetty 28.3.2012
|   | OT | V | H | TE | PÄ | MS | PTS |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Crocodiles | 10 | 9 | 1 | 557 | 205 | +352 | 18 |
| Butchers | 10 | 9 | 1 | 385 | 230 | +155 | 18 |
| Wolverines | 10 | 7 | 3 | 459 | 222 | +237 | 14 |
| Rajaritarit | 10 | 7 | 3 | 460 | 310 | +150 | 14 |
| Jaguaarit | 10 | 4 | 6 | 247 | 349 | -102 | 8 |
| Northern Lights | 10 | 3 | 7 | 259 | 409 | -150 | 6 |
| Roosters | 10 | 1 | 9 | 185 | 432 | -247 | 2 |
| Trojans | 10 | 0 | 10 | 90 | 485 | -395 | 0 |
Otteluohjelma

Kausi alkaa 20.5. kun Jyväskylässä kohtaavat Jaguaarit ja Turun Trojans. Runkosarjan viimeinen kierros pelataan 5.-8.8.2011 ja kauden 2011 Suomen Mestari on selvillä 20.8. Sonera Stadiumilla   pelattavan Vaahteramalja XXXII:n jälkeen.
Pudotuspelit

Välierät pelattiin 13.-14.8. Vaahteramalja XXXII pelataan 20.8.2011.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |  |
|   |   |   |   |   |   |   |  |
|  | 13.8.2011 - Seinäjoki | 13.8.2011 - Seinäjoki |  |  |  |  |  |
|  |  (4) Lappeenrannan Rajaritarit | 28 |   |  |  |  |  |
|  |  (1) Seinäjoki Crocodiles | 38 |   |  |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 20.8.2011 - Sonera Stadium, Helsinki | 20.8.2011 - Sonera Stadium, Helsinki |  |
|  |   |   |   |   |  Crocodiles | 27 |  |
|  |   |   |   |   |  Wolverines | 30 |  |

|  |  |  |   |  |  |  |  |

|  | 14.8.2011- Porvoo | 14.8.2011- Porvoo |   |  |  |  |  |
|  |  (3) Helsinki Wolverines | 50 |   |  |  |  |  |
|  |  (2) Porvoo Butchers | 36 |   |  |  |  |  |
Aiheesta muualla

Suomen amerikkalaisen jalkapallon liitto
Vaahteraliigan kaudet
1980 |
1981 |
1982 |
1983 |
1984 |
1985 |
1986 |
1987 |
1988 |
1989

1990 |
1991 |
1992 |
1993 |
1994 |
1995 |
1996 |
1997 |
1998 |
1999

2000 |
2001 |
2002 |
2003 |
2004 |
2005 |
2006 |
2007 |
2008 |
2009

2010 |
2011 |
2012 |
2013 |
2014 |
2015 |
2016 |
2017 |
2018 |
2019

2020 |
2021 |
2022 |
2023 |
2024 |
2025
Urs Kälin

| Mitalit> Maa:  Sveitsi.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Sveitsi.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Sveitsi.Miesten alppihiihto. Olympialaiset  | Maa:  Sveitsi> Miesten alppihiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lillehammer 1994 | Suurpujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Saalbach 1991 | Suurpujottelu |  |
|  Hopeaa | Sierra Nevada 1996 | Suurpujottelu |  |
Urs Kälin (s. 26. helmikuuta 1966) on sveitsiläinen entinen alppihiihtäjä, joka laski pääasiassa super-G:tä ja suurpujottelua.
Kälinin uran suurin saavutus on suurpujottelun olympiahopea Lillehammerista 1994. MM-kilpailuista hän saavutti hopeaa suurpujottelusta Saalbachista 1991 ja Sierra Nevadasta 1991.
Maailmancupissa Kälin voitti kolme osakilpailua - kaikki tulivat suurpujottelusta. Hän sijoittui yhteensä 13 kertaa palkintokorokkeelle. Hän sijoittui suurpujottelucupin toiseksi kaudella 1995-1996 ja kokonaiskilpailun yhdeksänneksi.
Uransa hän päätti kauden 2001-2002 jälkeen.
Saavutuksia

Olympialaiset
Lillehammer 1994: suurpujottelu hopeaa
Albertville 1992: super-G neljästoista
Nagano 1998: suurpujottelu kahdestoista
MM-kilpailut
Vail 1989: suurpujottelu neljästoista
Saalbach 1991: suurpujottelu hopeaa, super-G kahdeksas
Morioka 1993: suurpujottelu neljäs
Sierra Nevada: suurpujottelu hopeaa, pujottelu kahdestoista
St. Anton 2001: suurpujottelu neljästoista
Vetysulfaatti

Vetysulfaattianionin rakenne
Vetysulfaatti voi tarkoittaa HSO4–-ionia tai kyseisen ionin sisältämää suolaa. Vetysulfaatti-ioni on rikkihapon ensimmäinen konjugaattiemäs ja samalla myös sulfaatti-ionin konjugaattihappo. Se pystyy sekä vastaanottamaan että luovuttamaan protonin, joten se on amfolyytti.
Reaktiot

Vetysulfaattia syntyy rikkihapon protolyysissa, kun rikkihappo on luovuttanut ensimmäisen protoninsa (vetyioninsa):
Rikkohapon toinen deprotonoinnin tulos eli sulfaatti syntyy jatkoreaktiossa:
Vetysulfaatti-ioni syntyy myös itsestään rikkihapon autoprotolyysissä (missä happovakio on Ka(25 °C)= [H3SO4+][HSO4−] =  2.7 × 10−4)
Vetysulfaatti-ioni ei voi syntyä rikkihapokkeesta, vaan rikkihapoketta vastaava ensimmäinen konjugaattiemäs on vetysulfiitti (HSO3−).
Vanessa Kurri

| Vanessa Kurri> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Vanessa Forsman
Syntynyt: 27. tammikuuta 1977 (ikä 47) Porvoo
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  missi, juontaja
Malli
Hiusten väri:  vaaleat
Vanessa Kurri (o.s. Forsman, s. 27. tammikuuta 1977 Porvoo) on suomalainen malli ja juontaja. Hänet valittiin Miss Suomeksi vuonna 1999. Miss Baltic Sea -kilpailussa hän oli ensimmäinen perintöprinsessa ja Miss Skandinavia -kilpailussa toinen perintöprinsessa. Koulutukseltaan Kurri on tradenomi.
Keväällä 2007 Kurri osallistui MTV3:n Tanssii tähtien kanssa -ohjelmaan parinaan tanssinopettaja Marko Keränen. Pari putosi kilpailusta kolmantena. Keväällä 2008 Kurri juonsi kyseisen ohjelman kolmannen tuotantokauden yhdessä Marco Bjurströmin kanssa. Hän kertoi olevansa kiinnostunut juontamaan myös ohjelman seuraavan kauden, mutta sittemmin sanoi keskittyvänsä perheeseensä. Hänen sijastaan juontajana nähtiin Vappu Pimiä. Kurri on juontanut myös Vanessa ja pikkuväki -ohjelmaa Liv-kanavalla.
Keväällä ja kesällä 2015 Kurri esiintyy Uuden Iloisen Teatterin revyyssä Kivaa ja korkealta! Peacock-teatterissa Linnanmäellä.
Marraskuussa 2020 ilmoitettiin, että Kurri lähtee Kokoomuksen ehdokkaaksi seuraavan vuoden Kuntavaaleihin Espoossa. Hän sai vaaleissa 884 ääntä ja tuli valituksi valtuutetuksi.
Vanessa Forsman alkoi seurustella jääkiekkoilija Jari Kurrin kanssa vuonna 2000. He avioituivat 17. heinäkuuta 2004 Porvoon tuomiokirkossa. Heillä on neljä yhteistä lasta. Kurrit asuvat Espoossa.
Vanessa James

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Vanessa James vuonna 2018. |  Vanessa James vuonna 2018. |  Vanessa James vuonna 2018. |  |
Maa:   Ranska
Taitoluistelu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Milano 2018 | pariluistelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Minsk 2019 | pariluistelu |  |
|  Pronssia | Ostrava 2017 | pariluistelu |  |
Vanessa James ja Morgan Ciprès MM-kilpailuissa 2012.
Vanessa James (s. 27. syyskuuta 1987 Scarborough, Kanada) on taitoluistelija, joka uransa alkuaikoina edusti Isoa-Britanniaa, huippuvuosinaan Ranskaa ja vuodesta 2021 Kanadaa. Hän on kilpaillut pariluistelussa kansainvälisellä tasolla kaudesta 2008–2009 lähtien. Morgan Ciprèsin parina hän on voittanut Euroopan-mestaruuden ja saavuttanut MM-pronssia.
James kilpaili yksinluistelussa Ison-Britannian edustajana ja voitti maan mestaruuden vuonna 2006. Hän aloitti pariluistelun Hamish Gamanin parina mutta siirtyi Ranskaan vuonna 2007 ja alkoi kilpailla Yannick Bonheurin parina. He sijoittuivat vuonna 2009 EM-kilpailuissa kymmenenneksi ja MM-kilpailuissa 12:nneksi. Vuonna 2010 tuloksena oli EM-kilpailujen seitsemäs sija, MM-kilpailujen 12. sija, olympialaisten 14. sija ja Ranskan-mestaruus.
Vuonna 2010 Jamesin taitoluistelupariksi tuli Morgan Ciprès. Ensimmäisellä kaudellaan he eivät vielä menestyneet mutta seuraavat kahdeksan kautta he olivat mukana arvokilpailuissa ja voittivat kuusi Ranskan-mestaruutta vuoden 2012 hopean jatkoksi. EM-kilpailuissa heidän sijoituksensa olivat kuudes, neljäs, viides, viides, neljäs, kolmas, neljäs ja vuonna 2019 ensimmäinen, kun he kokosivat 225,66 pistettä ja voittivat toiseksi tulleen venäläisparin lähes seitsemällä pisteellä. MM-kilpailuissa heidän sijoituksensa olivat kuudestoista, kahdeksas, kymmenes, yhdeksäs, kymmenes, kahdeksas, kolmas ja viides. Vuoden 2014 olympialaisissa James ja Ciprès sijoittuivat kymmenenneksi ja vuoden 2018 olympialaisissa viidenneksi. Vuoden 2018 lopulla he voittivat Skate Canadan, Internationaux de Francen ja Grand Prix -finaalin.
Jamesin ja Ciprèsin ennätyspisteet olivat World Team Trophyssa 2019 luistellut 226,00 pistettä, ja saman kilpailun vapaaohjelmatulos 152,52 pistettä jäi myös heidän ennätyksekseen. Lyhytohjelmaennätyksensä 76,55 pistettä he luistelivat voittaessaan Euroopan-mestaruuden vuonna 2019. Parin valmentajina toimivat viime vaiheessa John Zimmerman ja Jeremy Barrett.
Vuodesta 2021 alkaen James on luistellut pariluistelun olympiamitalistin ja maailmanmestarin Eric Radfordin parina Kanadan edustajana.
James on esiintynyt televisiossa kanadalaisen CBC:n Battle of the Blades -luistelukilpailuohjelmassa, syksyllä 2019 jääkiekkoilija Brian McGrattanin ja syksyllä 2020 jääkiekkoilija Akim Aliun parina. Jamesin kaksossisko Melyssa kilpaili jäätanssijana ja edusti Isoa-Britanniaa.
Victor Ek

Victor Ek voi viitata seuraaviin:
Victor Ek (1858–1922), kauppaneuvos ja Ab Victor Ek Oy:n toimitusjohtaja
Ab Victor Ek Oy, suomalainen huolinta-alan yritys
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Victor Ek”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.