stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Radio tulee hulluksi
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Hannes Häyrinen  | … |  radioreportteri Toivo "Topi" Teräsvuori   |
|  Ritva Arvelo  | … |  radioreportteri Eila Teräsvuori   |
|  Uljas Kandolin  | … |  mielisairaanhoitaja Salomon Tillikka   |
|  Kaarlo Halttunen  | … |  ääniteknikko Leo Laakso   |
|  Arvo Lehesmaa  | … |  professori Piukka   |
|  Unto Salminen  | … |  tohtori Kirves   |
|  Yrjö Ikonen  | … |  selostusosaston päällikkö Ranta   |
|  Heikki Savolainen  | … |  mielisairaanhoitaja Puputti   |
|  Sakari Puurunen  | … |  tohtori Puukko   |
|  Leo Riuttu  | … |  käsikirjoittaja Nappinen   |
|  Oiva Sala  | … |  radiolainen   |
|  Kai Lappalainen  | … |  Ossi, radiolainen   |
|  Seppo Sariola  | … |  radiolainen   |
|  Tyyne Haarla  | … |  mielisairaalan pyykkäri   |
|  Rauha Rentola  | … |  kuulusteleva sairaanhoitaja   |
|  Artturi Laakso  | … |  keski-ikäinen mies ravintola Kappelissa   |
|  Kaarlo Wilska  | … |  mies kadulla   |
|  Rauni Luoma  | … |  nainen ravintola Kappelissa   |
|  Aino Mantsas  | … |  Houruniemen keskusneiti   |
|  Urho Seppälä  | … |  ravintola Kappelin hovimestari   |
|  Kaarlo Saarnio  | … |  taiteilija ravintola Kappelissa   |
|  Kauko Kokkonen  | … |  pidättävä poliisi   |
|  Varma Lahtinen  | … |  sairaanhoitaja   |
|  Teijo Joutsela  | … |  pidättävä poliisi   |
|  Irja Rannikko  | … |  tarjoilija ravintola Kappelissa   |
|  Elis Ask  | … |  nyrkkeilymestari   |
|  Keijo Komppa  | … |  sairaanhoitaja   |
SAP Arena

| SAP Arena |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Mannheim, Saksa
Koordinaatit:  49°27′49″N, 8°31′03″E
Rakennustyöt aloitettu:  marraskuu 2002
Avattu:  2. syyskuuta 2005
Kustannukset:  70 milj. €
Arkkitehti:  Hentrich – Petschnigg & Partner KG
Katsojakapasiteetti
 15 000 (tapahtumat)   14 500 (käsipallo)   13 900 (koripallo)   13 600 (jääkiekko) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
SAP Arena on monitoimihalli Mannheimissa Saksassa. Areenalla pelattiin myös vuoden 2010 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen pelejä. Areena toimii jääkiekkojoukkue Adler Mannheimin ja käsipallojoukkue Rhein-Neckar-Löwenin kotiareenana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
SAP Arena
Rantahuulikala

| Rantahuulikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Huulikalat Labridae
Suku::  Symphodus
Laji::  melops
Kaksiosainen nimi
 Symphodus melops  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Labrus melops Linnaeus, 1758  Crenilabrus melops (Linnaeus, 1758)  Lutjanus melops (Linnaeus, 1758)  Labrus rone Ascanius, 1772  Labrus goldsinny Bonnaterre, 1788  Labrus gibbosus Bonnaterre, 1788  Labrus venosus Gmelin, 1789  Labrus gibbus Gmelin, 1789  Crenilabrus gibbus (Gmelin, 1789)  Labrus cornubius Gmelin, 1789  Lutjanus norvegicus Bloch, 1791  Labrus tesselatus Bloch, 1792 
Katso myös
   Rantahuulikala Wikispeciesissä   Rantahuulikala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rantahuulikala (Symphodus melops) on huulikalojen (Labridae) heimoon kuuluva pääasiassa lauhkeissa merivesissä elävä kalalaji.
Koko ja ulkonäkö

Rantahuulikala on tavallisesti 20 senttimetrin mittainen. Maksimissaan se voi kasvaa 28 senttimetrin mittaiseksi. Sen ruumis on sivuiltaan huomattavasti litistynyt ja korkea. Koiraat ovat väritykseltään sinisiä ja vihreitä, naaraat ruskeita ja keltaisia tai pelkästään ruskeita. Rantahuulikalalla on kylkiviivallaan 32–36 suomua. Lajin pää on pyöreän muotoinen ja lyhyt. Kuono on terävä. Selkäevät ovat yhteenkasvaneet, mutta eri osat erottuvat silti toisistaan. Etuosassa on 14–17 piikkiruotoa ja takaosassa 8–10 haarautunutta nivelruotoa. Peräevän kolme ensimmäistä ruotoa ovat piikkiruotoja ja loput 8–11 haarautuneita nivelruotoja.
Levinneisyys ja elinympäristö

Rantahuulikalaa tavataan Atlantin valtameren itärannikkoa pitkin Norjan keskiosista ja Färsaarilta länteen Britteinsaarille. Etelässä se on levinnyt Azoreille, Välimerelle ja aina Länsi-Afrikkaan asti. Tavallisesti laji elää kivi- ja hiekkapohjilla, meriajokkaiden yllä tai riutoilla korkeintaan 30 metrin syvyydessä. Talvet se viettää kesiä syvemmissä vesissä.
Ravinto ja elintavat

Rantahuulikalan ravintoa ovat nilviäiset, polyyppieläimet, sammaleläimet, madot ja erilaiset äyriäiset. Sen kutu tapahtuu loppukeväällä ja kesällä. Koiras kokoaa pallomaisen pesän levistä, mihin naaras munii noin 1 500 mätimunaansa. Koiras vartioi munia niiden alkionkehityksen aikana. Poikaset ovat kuoriutuessaan 2,5–3 millimetrin mittaisina. Nuoret rantahuulikalat voivat toimia puhdistajakaloina, minkä vuoksi lajia käytetään joskus kalankasvattamoissa poistamassa loisia lohista ja muista kaloista.
Rantahuulikala belgialaisessa akvaariossa.
Vuoden 1877 piirros lajista.
Riikku Pakarinen

Frederika Lovisa (Riikku) Raunio, o.s. Pakarinen (8. kesäkuuta 1886 Viipuri – 7. heinäkuuta 1937 Virrat) oli suomalainen näyttelijä.
Riikku Pakarinen opiskeli laulua Abraham Ojanperän johdolla ja hän esiintyi ensi kerran Suomalaisessa Maaseututeatterissa vuonna 1903. Hän kuului Tampereen Teatterin henkilökuntaan 1908–1922 ja uudelleen vuodesta 1926 alkaen. Välillä Pakarinen oli vaasalaisella näyttämöllä.
Pakarinen esiintyi aluksi opereteissa ja laulunäytelmissä ja myöhemmin hänellä oli myös luonnerooleja. Viimeksi hän hoiti useita vuosia Tampereen Teatterissa kuiskaajan tehtäviä. Hän esiintyi vuonna 1908 valmistuneessa lyhyessä mykkäelokuvassa Vasikan häntä yhdessä aviomiehensä Waldemar Raunion kanssa.
Pakarinen kuoli 51-vuotiaana sydänkohtaukseen heinäkuussa 1937.
Riikku Pakarinen oli naimisissa näyttelijä ja teatterinjohtaja Waldemar Raunion kanssa.
Ruby (laulaja)

| Ruby |
| --- | --- |
 Ruby (2017)
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1981
Muusikko
Aktiivisena:  2001 (näyttelijä), 2003 (laulaja)
Tyylilajit:  Pop
Levy-yhtiöt:  EMI, Delta Sound ja Melody Music 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ruby (arab. روبي‎) syntyään Rania Hussein, arab. رانيا حسين‎) (s. 8. lokakuuta 1981) on egyptiläinen poplaulaja ja näyttelijä.
Hän on julkaissut tähän mennessä musiikkialbumin nimeltä Eba'a Abelny vuodelta 2004). Hänen toisen albuminsa nimeltä Mesheit Wara E7sasy oli määrä ilmestyä heinäkuussa 2006.
Ennen työuraansa Ruby opiskeli lakia Bani Suwayfin yliopistossa. Ennen laulajaksi ryhtymistään Ruby aloitti uransa ensin mallina sen jälkeen, kun puolalainen laulaja Murielle Romanoff löysi hänet Kairon amerikkalaisesta yliopistosta. Romanoff pyysi Rubya musiikkivideolleen lauluun Don't Make Me Cry. Video sai aikaan paljon kohua Lähi-idässä ja eripuolilla arabimaailmaa, koska video sisälsi seksuaalisia kohtauksia. Myöhemmin Ruby teki useita televisiomainoksia mainostaen sellaisia tuotteita kuten Pringles, Sparkle ja Alo.
Mallin työnsä kautta Ruby löysi tiensä elokuviin. Hän esiintyi pienessä koulutytön roolissa komediaelokuvassa Thakafy. Lisäksi hän näytteli egyptiläisen elokuvaohjaajan Youssef Chahine elokuvassa Sekoot Hansawwar (2001). Siinä hän esitti rikasta ja romanttista tyttöä, joka rakastuu autonkuljettajaansa. Elokuvan myötä Ruby otti käyttöön taiteilijanimensä.
Ensimmäisen musiikkivideonsa Ruby julkaisi vuonna 2003 singlestään Enta Aref Leih, josta tuli Lähi-idän musiikkikanavien suuri hitti. Video aiheutti valtavaa kohua joukkotiedotusvälineissä, sillä siinä Ruby esiintyi paljastavassa asussa vatsatanssijana vaeltaen Prahan katuja. Hän on saanut osakseen huomiota ja kritiikkiä myös myöhemmistä videoistaan samasta provokatiiviseksi mielletystä syystä.
Nuorta arabialaista populaarimusiikkisukupolvea edustavan Rubyn musiikki lähentelee tyyliltään vahvasti discomusiikkia, johon yhdistyvät arabialaiset elementit.
Aiheesta muualla

Rubyn viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Salora Vip-Ultra

Salora Vip-Ultra on 1970-puolivälissä julkaistu Saloran väritelevisio, joka oli ensimmäinen kaukosäädöllä varustettu suomalainen televisio. Kaukosäätö toimi ultraääniperiaatteella. Tämä johti siihen että avaimia kilistelemällä saattoi vahingossa vaihtaa kanavaa.Televisiossa oli 110 asteen ohutkaulakuvaputki.
Salora 1HCF

Salora 1HCF on Saloran varhaisimpia stereotelevisioita, jota valmistettiin vuosina 1983–1984. Kaiuttimien teho oli 2*15W. Televisioon pystyi asentamaan 16 kanavaa ja siihen sai tekstitelevisioyksikön. Televisiossa oli laajasoitinkytkinselvennä.
Robert Taleanu

Robert Constantin Taleanu (s. 9. heinäkuuta 1979 Bușteni) on romanialainen entinen ohjaskelkkailija.
Taleanu oli vuonna 2000 EM-kisoissa yksinkelkkailussa 34. ja parikilpailussa viidestoista, ja samalla kaudella MM-kilpailuissa hän oli parikisan 24. Hän kilpaili Ion Cristian Stanciun kanssa vuoden 2002 olympialaisissa, joissa he sijoittuivat jaetulle 16. tilalle. Taleanun paras arvokisasijoitus on 14. tila vuoden 2004 MM-kisojen parikelkkailusta. Hän oli kaudella 2003–2004 maailmancupissa parien 12. sijalla.
Raimo Hiltunen

Taidemaalari Sampo Kaikkosen maalaama muotokuva professori Raimo Hiltusesta. Öljy kankaalle, 100 x 75 cm, 2017. Omistaja Helsingin yliopiston Pohjois-Pohjalainen Osakunta, jonka inspehtorina Hiltunen toimi vuosina 2007–2012.
Raimo Vilho Kari Hiltunen (25. heinäkuuta 1944 Piippola – 9. joulukuuta 2014 Helsinki) oli suomalainen professori. Hän toimi Helsingin yliopiston farmasian tiedekunnan dekaanina vuosina 2004–2009, kaksi kolmevuotiskautta, sekä farmakognosian professorina. Hänelle myönnettiin marraskuussa 2007 Albert Wuokon palkinto.
Raimo Hiltunen valittiin vuonna 2007 Helsingin yliopiston Pohjois-Pohjalaisen Osakunnan inspehtoriksi. Hän oli kotoisin Piippolasta.
Ura

Hiltunen valmistui filosofian maisteriksi (farmasia) Helsingin yliopistosta 1975 ja hän väitteli tohtoriksi 1976. Hän sai vuonna 1978 farmakognosian dosentuurin Helsingin yliopisto. Hän suoritti 1977 laudaturin orgaanisessa kemiassa, ja hänet valittiin 1980 farmakognosian apulaisprofessoriksi. Professori hänestä tuli 1988. Vuosina 1998–2003 hän oli matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan farmasian laitoksen johtaja.
Julkaisut

Näiden lisäksi hänellä on akateemisia julkaisuja.
Raimo Hiltunen, Yvonne Holm: Luonnonlääkkeet.  Helsingin yliopisto ja Lahden tutkimus- ja koulutuskeskus, 1994.  ISBN 951-45-6629-7.
Raimo Hiltunen, Yvonne Holm: Eteeriset öljyt ja niiden lääkinnällinen käyttö.  Helsingin yliopiston Lahden tutkimus ja koulutuskeskus, 1997.  ISBN 951-45-7158-4.
Raimo Hiltunen, Yvonne Holm: Lääkkeitä luonnosta.  Palmenia, Helsingin University Press, 2003.  ISBN 978-951-570-667-6.
Raimo Hiltunen, Yvonne Holm: Farmakognosia - Farmaseuttinen biologia.  Yliopistopaino, Helsingin University Press, 2000.  ISBN 951-570-452-9.
Aiheesta muualla

Raimo Hiltusen muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Internet Archive)
SAP (yritys)

| SAP SE |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  eurooppayhtiö
Osake:  FWB: SAP NYSE: SAP
Markkina-arvo:   106,8 mrd. € (31.12.2018)
ISIN:  DE0007164600
Perustettu:  1972
Perustaja:  Dietmar Hopp Hans-Werner Hector Hasso Plattner Klaus Tschira Claus Wellenreuther
Toimitusjohtaja:  Christian Klein Jennifer Morgan
Puheenjohtaja:  Hasso Plattner
Kotipaikka:  Walldorf, Saksa
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  ohjelmistoteollisuus
Liikevaihto:   24 708 milj. € (2018)
Liikevoitto:   5 703 milj. € (2018)
Nettotulos:   4 088 milj. € (2018)
Henkilöstö:   96 498 (31.12.2018, Fte)
Kotisivu:  www.sap.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
SAP SE (lyhenne sanoista Systeme, Anwendungen und Produkte in der Datenverarbeitung, SAP) on saksalainen yritys, joka on Euroopan suurin ja maailman kolmanneksi suurin ohjelmistovalmistaja. SAP on maailman suurin yritysohjelmistojen valmistaja. SAP:n perusti viisi entistä IBM:n työntekijää Mannheimissa vuonna 1972.
SAP on erikoistunut yritysten ERP- eli toiminnanohjausjärjestelmiin liittyviin tuotteisiin. Vuonna 2014 SAP osti Concur Technologies -yrityksen, minkä johdosta se kasvoi maailman toiseksi suurimmaksi pilvipalveluja tuottavaksi yrityksesi.
Yhdysvaltalainen Bill McDermott ja tanskalainen Jim Hagemann Snabe olivat yhdessä SAP:n toimitusjohtajia vuosina 2010–2014. McDermott toimi tämän jälkeen ainoana toimitusjohtajana, kun Snabe jätti yhtiön vuonna 2014. McDermottin aikana SAP oli aktiivinen yrityskaupoissa; Concur Technologiesin oston lisäksi suuriin kauppoihin lukeutuivat SuccessFactorsin ja Hybriksen hankinnat.
McDermott ilmoitti syksyllä 2019 ettei tulisi jatkamaan SAP:n johdossa. SAP jatkoi tämän jälkeen kahden toimitusjohtajan perinnettä nimittämällä yhtiön sisältä Christian Kleinin ja Jennifer Morganin uusiksi toimitusjohtajiksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SAP (yritys) Wikimedia Commonsissa
SAP SE (englanniksi, saksaksi)
SAP Suomi
SAP Documents (englanniksi)
Salora Playmaster

Salora Playmaster näytteillä Suomen pelimuseossa.
Salora Playmasterin peliohjaimet, jotka kytketään televisioon.
Salora Playmaster on Saloran vuonna 1977 julkaisema moduulirakenteinen televisiomalli, jossa on sisäänrakennettu televisiopeli.
Peli on Pong-klooni, eli yksinkertainen maila-pallo-peli, jossa yritetään saada mailan avulla kentällä kimpoileva pallo vastustajan maaliin. Peliä ohjataan oranssinvärisillä muovisauvoilla, jotka on kytketty televisioon kaapeleilla. Mailaa liikutetaan ohjaimen päätä pyörittämällä, ja nappia painamalla voi nollata pistetilanteen tai lähettää pallon liikkeelle. Teknisesti peli perustuu General Instrumentsin mikropiiriin, jota toimitettiin useille laitevalmistajille.
Salora Playmaster tunnettiin Saloran tuotannossa Scanmatic 1E -televisiomallin erikoisvesriona 1E0G. Sitä valmistettiin vuosina 1977–78. Siinä oli vakio-varusteena sisäänrakennettu pelikoneisto ja langalliset käsiohjaimet. Se sisälsi viisi erilaista Pong-variaatiota: kaksi erilaista jalkapallopeliä, tenniksen, squashin ja pelotan.
Laite ei menestynyt kaupallisesti, vaan se jäi yksittäiseksi televisioiden digitalisoimiskehityksen sivujuonteeksi. Kyse oli feature-ajattelusta, eli lisäpalveluiden liittämisestä vanhaan tuotteeseen viehätyksen ja myyntikatteen kasvattamiseksi. Mainoslehdessä laitetta kuvattiin ”perheen urheilumielisten monipuolisena pelikeskuksena”.
Salbergin kirkko

| Salbergin kirkko Salberg kyrkje |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2021.
Sijainti:  Inderøy, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nidarosin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1644
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  130
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Salbergin kirkko (norj. Salberg kyrkje) on Inderøyn kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1644.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Salbergin kirkko Wikimedia Commonsissa
Saksan Grand Prix 1990

Saksan Grand Prix 1990 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. heinäkuuta 1990 Hockenheimringillä Länsi-Saksassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden neljäs. Saksat yhdistyivät noin kaksi kuukautta kilpailun jälkeen.
Senna siirtyi voittonsa ansiosta takaisin MM-sarjan kärkeen ohittamalla Alain Prostin neljällä pisteellä.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 27 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 45 | 1.20.47,164 | 1 | 9 |
| 2 | 19 |  Alessandro Nannini | Benetton-Ford | 45 | + 6,520 | 9 | 6 |
| 3 | 28 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 45 | + 8,553 | 2 | 4 |
| 4 | 1 |  Alain Prost | Ferrari | 45 | + 45,270 | 3 | 3 |
| 5 | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 45 | + 48,028 | 5 | 2 |
| 6 | 5 |  Thierry Boutsen | Williams-Renault | 45 | + 1.21,491 | 6 | 1 |
| 7 | 16 |  Ivan Capelli | Leyton House-Judd | 44 | + 1 krs. | 10 |   |
| 8 | 11 |  Derek Warwick | Lotus-Lamborghini | 44 | + 1 krs. | 16 |   |
| 9 | 10 |  Alex Caffi | Arrows-Ford | 44 | + 1 krs. | 18 |   |
| 10 | 25 |  Nicola Larini | Ligier-Ford | 43 | + 2 krs. | 22 |   |
| 11 | 4 |  Jean Alesi | Tyrrell-Ford | 40 | Voimansiirto | 8 |   |
| NC | 36 |  Jyrki Järvilehto | Onyx-Ford | 39 | Ei sijoittunut (alle 90%) | 25 |   |
| Kesk. | 29 |  Éric Bernard | Larrousse-Lamborghini | 35 | Polttoainepumppu | 12 |   |
| Kesk. | 30 |  Aguri Suzuki | Larrousse-Lamborghini | 33 | Kytkin | 11 |   |
| Kesk. | 3 |  Satoru Nakajima | Tyrrell-Ford | 24 | Moottori | 13 |   |
| Kesk. | 20 |  Nelson Piquet | Benetton-Ford | 23 | Moottori | 7 |   |
| Kesk. | 23 |  Pierluigi Martini | Minardi-Ford | 20 | Moottori | 15 |   |
| Kesk. | 35 |  Gregor Foitek | Onyx-Ford | 19 | Ulosajo | 26 |   |
| Kesk. | 2 |  Nigel Mansell | Ferrari | 15 | Rikkoontunut siipi | 4 |   |
| Kesk. | 15 |  Mauricio Gugelmin | Leyton House-Judd | 12 | Moottori | 14 |   |
| Kesk. | 7 |  David Brabham | Brabham-Judd | 12 | Moottori | 21 |   |
| Kesk. | 9 |  Michele Alboreto | Arrows-Ford | 10 | Moottori | 19 |   |
| Kesk. | 12 |  Martin Donnelly | Lotus-Lamborghini | 1 | Kytkin | 20 |   |
| Kesk. | 8 |  Stefano Modena | Brabham-Judd | 0 | Kytkin | 17 |   |
| Kesk. | 21 |  Emanuele Pirro | Dallara-Ford | 0 | Kolari (Brabham) | 23 |   |
| DSQ | 26 |  Philippe Alliot | Ligier-Ford | 0 | Hylättiin koska auto työnnettiin käyntiin ulosajon jälkeen | 24 |   |
| DNQ | 14 |  Olivier Grouillard | Osella-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 24 |  Paolo Barilla | Minardi-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 18 |  Yannick Dalmas | AGS-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 22 |  Andrea de Cesaris | Dallara-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNPQ | 17 |  Gabriele Tarquini | AGS-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNPQ | 33 |  Roberto Moreno | EuroBrun-Judd |   | Karsiutui |   |   |
| DNPQ | 31 |  Bertrand Gachot | Coloni-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNPQ | 34 |  Claudio Langes | EuroBrun-Judd |   | Karsiutui |   |   |
| DNPQ | 39 |  Bruno Giacomelli | Life |   | Karsiutui |   |   |
Muuta

Paalupaikka: Ayrton Senna – 1.40,198
Nopein kierros: Thierry Boutsen – 1.45,602 (kierroksella 31), uran ensimmäinen nopein kierros
Saksan Grand Prix 1989

Saksan Grand Prix 1989 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 30. heinäkuuta 1989 Hockenheimringillä Länsi-Saksassa. Kilpailun voitti McLarenilla ajanut Ayrton Senna, jolle voitto oli kauden neljäs. McLarenin menestystä täydensi Alain Prost sijoittumalla toiseksi.
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 45 | 1:21.43,302 | 1 | 9 |
| 2 | 2 |  Alain Prost | McLaren-Honda | 45 | + 18,151 | 2 | 6 |
| 3 | 27 |  Nigel Mansell | Ferrari | 45 | + 1.23,254 | 3 | 4 |
| 4 | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 44 | + 1 krs. | 5 | 3 |
| 5 | 11 |  Nelson Piquet | Lotus-Judd | 44 | + 1 krs. | 8 | 2 |
| 6 | 9 |  Derek Warwick | Arrows-Ford | 44 | + 1 krs. | 17 | 1 |
| 7 | 22 |  Andrea de Cesaris | Dallara-Ford | 44 | + 1 krs. | 21 |   |
| 8 | 7 |  Martin Brundle | Brabham-Judd | 44 | + 1 krs. | 12 |   |
| 9 | 23 |  Pierluigi Martini | Minardi-Ford | 44 | + 1 krs. | 13 |   |
| 10 | 4 |  Jean Alesi | Tyrrell-Ford | 43 | + 2 krs. | 10 |   |
| 11 | 25 |  René Arnoux | Ligier-Ford | 42 | + 3 krs. | 23 |   |
| 12 | 10 |  Eddie Cheever | Arrows-Ford | 40 | Polttoainejärjestelmä | 25 |   |
| Kesk. | 8 |  Stefano Modena | Brabham-Judd | 37 | Moottori | 16 |   |
| Kesk. | 12 |  Satoru Nakajima | Lotus-Judd | 36 | Ulosajo | 18 |   |
| Kesk. | 16 |  Ivan Capelli | March-Judd | 21 | Sähköt | 22 |   |
| Kesk. | 15 |  Mauricio Gugelmin | March-Judd | 28 | Vaihdelaatikko | 14 |   |
| Kesk. | 20 |  Emanuele Pirro | Benetton-Ford | 26 | Ulosajo | 9 |   |
| Kesk. | 30 |  Philippe Alliot | Larrousse-Lamborghini | 20 | Öljyvuoto | 15 |   |
| Kesk. | 3 |  Jonathan Palmer | Tyrrell-Ford | 16 | Moottori | 19 |   |
| Kesk. | 28 |  Gerhard Berger | Ferrari | 13 | Ulosajo | 4 |   |
| Kesk. | 36 |  Stefan Johansson | Onyx-Ford | 8 | Ylikuumeneminen | 24 |   |
| Kesk. | 19 |  Alessandro Nannini | Benetton-Ford | 6 | Sähköt | 7 |   |
| Kesk. | 5 |  Thierry Boutsen | Williams-Renault | 4 | Kolari (Pirro) | 6 |   |
| Kesk. | 21 |  Alex Caffi | Dallara-Ford | 2 | Moottori | 20 |   |
| Kesk. | 29 |  Michele Alboreto | Larrousse-Lamborghini | 1 | Sähköt | 26 |   |
| Kesk. | 26 |  Olivier Grouillard | Ligier-Ford | 0 | Vaihdelaatikko | 11 |   |
| DNQ | 24 |  Luis Perez-Sala | Minardi-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 37 |  Bertrand Gachot | Onyx-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DNQ | 38 |  Christian Danner | Rial-Ford |   | Karsiutui |   |   |
| DSQ | 39 |  Volker Weidler | Rial-Ford |   | Hylättiin (työntölähtö) |  |   |
| DNPQ | 41 |  Yannick Dalmas | AGS-Ford |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 17 |  Nicola Larini | Osella-Ford |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 40 |  Gabriele Tarquini | AGS-Ford |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 18 |  Piercarlo Ghinzani | Osella-Ford |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 31 |  Roberto Moreno | Coloni-Ford |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 32 |  Pierre-Henri Raphanel | Coloni-Ford |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 33 |  Gregor Foitek | EuroBrun-Judd |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 35 |  Aguri Suzuki | Zakspeed-Yamaha |   | Esikarsiutui |   |   |
| DNPQ | 34 |  Bernd Schneider | Zakspeed-Yamaha |   | Esikarsiutui |   |   |
Muuta

Paalupaikka: Ayrton Senna – 1.42,300
Nopein kierros: Ayrton Senna – 1.45,884 (kierroksella 43)
Honda-moottorit saavuttivat 800 MM-pisteen rajan.
Kisa näytettiin koosteena TV1:llä selostajana Juha Jokinen.
Retšnoi vokzalin metroasema (Novosibirskin metro)

| Retšnoi vokzal> Речной вокзал |
| --- | --- |

 Novosibirskin metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Leninskaja linja
Sijainti:  55.00908°N, 82.94024°E
Paikkakunta:  Novosibirsk, Venäjä
Avattu:  7. tammikuuta 1986
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Retšnoi vokzal (ven. Речной вокзал) on yksi Novosibirskin metron asemista. Se avattiin 7. tammikuuta 1986.
Riikka Uosukainen

Riikka Uosukainen (s. 14. marraskuuta 1956) on suomalainen toimittaja, joka työskenteli Ylen uutistoimituksessa vuosina 1979–2020.
Uosukainen tuli Yleisradioon töihin vuonna 1979. Hän oli ensimmäinen nainen Ylen politiikan toimittajana ja myöhemmin politiikan toimituksen päällikkönä. Uosukainen oli 1980-luvulla yksi TV-uutisten pääankkureista. Hän lopetti uutistenlukijantyön 1990-luvun alussa, mutta palasi takaisin vanhaan toimeensa elokuussa 2007. Uosukainen on juontanut myös Yle TV1:n illan pääuutislähetyksen jälkeisiä ajankohtaisohjelmia A-studiota ja A-talkia sekä nähty johtamassa vaalipaneeleita ja juontamassa vaalivalvojaisohjelmia. Hän on toiminut myös muun muassa Yleisradion ajankohtaistoiminnan päällikkönä, johon hän siirtyi Yle Uutisten politiikan toimituksen päällikön tehtävistä elokuussa 2012.
Esimiestehtävät hän jätti vuonna 2017. Vuosina 2017–2019 Uosukainen työskenteli Ylen Tukholman kirjeenvaihtajana, minkä jälkeen hän palasi takaisin Ylen politiikan toimitukseen. Uosukainen jäi eläkkeelle kesällä 2020. Hän on kuitenkin tämänkin jälkeen tehnyt Yle Uutisille yksittäisiä juttuja.
Uosukainen on Politiikan toimittajat ry:n kunniajäsen.
Aiheesta muualla

Uosukainen lukemassa uutisia
Saarbrücken

| Saarbrücken |
| --- | --- |

 vaakuna
 Saarbrücken
 Koordinaatit: 49°14′N, 7°0′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Saarland
Piirikunta:  Saarbrücken
Hallinto:  
 – Pormestari:  Uwe Conradt
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  167,52 km²
Korkeus:  230 m
Väkiluku (31.12.2020):  179 349
 – Väestötiheys:  1 071 as./km²
 
 www.saarbruecken.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saarbrücken on Saarlandin osavaltion pääkaupunki lounaisessa Saksassa Saar-joen varrella lähellä Ranskan rajaa. Vuoden 2020 lopussa kaupungissa oli 175 853 asukasta.
Saarbrücken on Saarin hiilikaivosalueen teollisuus- ja kulttuurikeskus, ja raide- ja maantieliikenteen risteyspaikka. Kaupungissa on yliopisto ja modernin taiteen museo. Taloudellisesti mitattuna kaupunki lukeutuu kuitenkin Länsi-Saksan köyhimpiin.[lähde? ]