stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Thames
Sivujoet

Thamesin suurimpia sivujokia ovat ylävirrasta alavirtaan:
Churn (Cricklade, Wiltshire)
Coln (Lechlade, Gloucestershire)
Leach (Lechlade, Gloucestershire)
Windrush (Northmoor, Oxfordshire)
Evenlode (Cassington, Oxfordshire)
Ock (Abingdon, Oxfordshire)
Kennet (Reading, Berkshire)
Loddon (Wargrave, Berkshire)
Lea (Tower Hamlets, Suur-Lontoo)
Luonto

Joesta on aikoinaan pyydystetty monia kalalajeja: sampia, joskus lohtakin, taimenia, suutareita, karppeja, särkiä, turpia, lahnoja, töröjä, ankeriaita ja kampeloita. Siellä tavataan säännöllisesti pyöriäisiä ja kerran jokeen on eksynyt myös pieni valas. Yleisiä vierailijoita ovat myös kirjohylje ja pullokuonodelfiini.
Thames Lontoossa

Thames kulkee Lontoon keskustan halki lännestä itään. Sen pohjoispuolella ovat Westminster ja Lontoon City, eteläpuolella Southwark. Joen yli johtavista silloista tunnetuimpia ovat Westminsterin silta, Waterloon silta, London Bridge ja Tower Bridge. Tower Bridgen itäpuolella joen yli ei ole siltoja, mutta sen ali johtaa useita tunneleita.
Keskustassa Thamesin pohjoisrantaa pitkin kulkee noin kahden kilometrin pituinen leveä rantakatu, Victoria Embankment. Muualla Lontoossa läheskään kaikkialla ei jokivartta pitkin kulje katua, vaan monet rakennustontit ulottuvat aivan joen reunaan saakka. Esimerkiksi Lontoon parlamenttitalo sijaitsee aivan joen varressa. Myös Tower of Londonin muuri kulkee aivan jokivartta pitkin.
Lontoon rahtilaivasatama sijaitsi aikaisemmin Thamesjoella lähes välittömästi Tower Bridgen itäpuolella. Alueella sijaitsi myös useita telakoita. Viime aikoina satama- ja telakkatoiminnat ovat kuitenkin siirtyneet kauemmaksi keskustasta, lähelle Thamesin suuta, ja tätä Docklandsin aluetta on alettu rakentaa uudeksi asunto- ja liiketaloalueeksi.
Thamesilla pidetään vuosittain Cambridge–Oxford-soutukilpailu.
Virtaama

Oxford (tullessa): 17,6 m3/s
Oxford: (lähtiessä) 24,8 m3/s
Reading: 39,7 m3/s
Windsor: 59,3 m3/s
Lontoo: 65,8 m3/s
Tulvat

Joki tulvii usein voimakkaasti. Joen yläjuoksulle on rakennettu useita sulkuja, joiden avulla joen virtausta voidaan säädellä. Thamesin rinnalle on rakennettu myös keinotekoinen Jubileejoki, minne tulvavesiä voidaan ohjata. Alajuoksulle Lontoota suojaamaan on rakennettu Thames Barrier porttirakennelma, joka estää tarvittaessa nousuveden tulon Lontooseen.
Aiheesta muualla

Thames-turistiopas
Mitä "Isä Thames" voi kertoa, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 11.05.1930, nro 19, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thames Wikimedia Commonsissa
Svekomania

Svekomania tai ruotsalaisuusliike oli Suomessa 1800-luvun jälkipuoliskolla  fennomanian vastareaktiona syntynyt ruotsinmielinen liike ja poliittinen aate. Svekomania liittyy ennen kaikkea 1870- ja 1880-lukujen historiaan. Svekomaniaan liittyivät ruotsinkielisen identiteetin voimakas korostaminen ja pyrkimys turvata ruotsin kielen silloinen asema Suomessa. Liikkeen perustajahahmo oli ruotsin kielen professori Axel Olof Freudenthal.
Historia

Kielipoliittisia riitoja oli käyty jo 1860-luvulta alkaen, mutta varsinainen ruotsalaisuusliike syntyi vuonna 1870 Vikingen-lehden perustamisesta. Svekomanian poliittiseksi ilmentymäksi syntyi Ruotsalainen puolue, jonka seuraajaksi perustettiin vuonna 1906 Ruotsalainen kansanpuolue. Kun fennomania oli sivistyksellisesti radikaali, mutta poliittisesti osittain konservatiivinen liike, perustui svekomania pääasiassa liberaalille arvopohjalle. Toisaalta svekomaanit olivat konservatiivisia joissakin yhteiskunnallisissa kysymyksissä vastustaessaan esimerkiksi säätykiertoa. Valtaosa Liberaalisen puolueen jäsenistöstä siirtyi Ruotsalaiseen puolueeseen 1880-luvun aikana.
Aate

Freudenthalin ja svekomaanien "kaksi kieltä, kaksi kansaa" -malli nousi vastavoimaksi J. V. Snellmanin ajamalle "yksi kieli, yksi mieli" -aatteelle ja sen joskus intomielisellekin suomalaisuuspolitiikalle, jonka monet ruotsinkieliset kokivat uhaksi omalle identiteetilleen. Svekomaanien ohjelmaan kuului ruotsinkielisen väestön sivistystason nosto ja oman identiteetin luominen sille. Fennomaniassa ja svekomaniassa kielen merkitys kansakunnan luomisessa painottuivat eri tavoin. Fennomania perustui niin kutsutulle organistiselle yhteiskuntakäsitykselle, jossa lähtökohtana oli kansa ja sen ominaislaadun kehittäminen. Kieli oli fennomaaneille kansallisen ykseyden merkki ja lujittaja. Svekomaniassa puolestaan korostettiin vapauden merkitystä kansalliselle ja kielelliselle kehittymiselle. Kielen katsottiin olevan valtiollisen ja yhteiskunnallisen osallistumisen väline.
Svekomaanit vastustivat yleistä asevelvollisuutta, sillä he eivät tavalla tai toisella halunneet puolustaa slaaveja, Venäjää tai autokraattista järjestelmää.
Aate > Rotuopit

Svekomaniaan vaikuttivat myös tuolloin yleiseurooppalaiset rotuopit, joiden mukaan itäiset kansat, joihin suomalaiset kuuluivat, eivät kyenneet luomaan kulttuuria tai kansakuntaa. Väitettä suomenkielisten lahjattomuudesta ja tavalla tai toisella huonommuudesta svekomaanit perustelivat sillä, että suomenkielinen väestö oli ollut hallinnon ja kulttuurielämän ulkopuolella. Svekomaanit katsoivat olevansa suomalaisia ylempää germaanista rotua, millä he perustelivat eliitin aseman säilyttämistä. Freudenthalin ajattelussa kansakunta (nationalitet) oli ajan kielifilosofian mukaisesti kieleen pohjautuva entiteetti, joka Suomessa samalla viittasi myös rodulliseen alkuperään. Kansa (folk) oli puolestaan hallinnollinen ja kulttuurinen käsite. Näin ollen suomenkieliset ja ruotsinkieliset muodostivat yhden "Suomen kansan" (finländska folket), mutta eivät kuuluneet samaan kansallisuuteen (nationalitet). Svekomaanit katsoivat, että ruotsalainen kulttuuriperintö ja hallintokulttuuri olivat maan kannalta ratkaisevassa asemassa ja että suomalaisuuspolitiikka vain avasi ovet venäläistämiselle.
Axel Olof Freudenthal.
Yhteiskuntatieteiden filosofia

Filosofi
Luettelo filosofeista
Luettelo filosofian osa-alueista, koulukunnista ja opeista
Filosofian teemasivu
Filosofian tietosanakirja
Yhteiskuntatieteiden filosofia on filosofian osa-alue. Se tutkii yhteiskuntatieteisiin liittyviä filosofisia kysymyksiä, kuten ihmisten järjestäytymisen myötä syntyneitä rakenteita ja suhteita.
Kirjallisuutta

Benton, Ted & Craib, Ian: Philosophy of social science: The philosophical foundations of social thought.  (Traditions in social theory)  Basingstoke:  Palgrave, 2001.  ISBN 0-333-77498-1  (englanniksi)
Flew, Antony: Thinking about social thinking: The philosophy of the social sciences.  Oxford:  Blackwell, 1985.  ISBN 0-631-14189-8  (englanniksi)
Hollis, Martin: The philosophy of social science: An introduction.  (6th printing 2008)  Cambridge:  Cambridge University Press, 1994.  ISBN 0-521-44264-8  (englanniksi)
Kincaid, Harold: Philosophical foundations of the social sciences: Analyzing controversies in social research.  (Reprint 2001)  Cambridge:  Cambridge University Press, 1996.  ISBN 0-521-48268-2  (englanniksi)
Kuusela, Pekka & Niiranen, Vuokko (toim.): Realismin haaste sosiaalitieteissä.  Kuopio:  Unipress, 2006.  ISBN 951-579-219-3
Little, Daniel: Varieties of social explanation: An introduction to the philosophy of social science.  Boulder, Colorado:  Westview Press, 1991.  ISBN 0813305659  (englanniksi)
Risjord, Mark: Philosophy of Social Science: A Contemporary Introduction.  New York, London:  Routledge, 2014.  ISBN 978-0415898256  (englanniksi)
Root, Michael: Philosophy of social science: The methods, ideals, and politics of social inquiry.  (Fourth reprint 1999)  Oxford:  Blackwell, 1993.  ISBN 0-631-19041-4  (englanniksi)
Rosenberg, Alexander: Philosophy of social science.  (3rd edition)  Boulder, Colorado:  Westview Press, 2008.  ISBN 978-0-8133-4351-8  (englanniksi)
Berliinin pohjoismaiset suurlähetystöt

Rakennuskompleksin Suomen osa. Suunnittelijat Rauno Lehtinen, Pekka Mäki ja Toni Peltola.
Berliinin pohjoismaiset suurlähetystöt (saks. Nordische Botschaften) on pohjoismaisten valtioiden Saksan-suurlähetystöjen Berliinissä sijaitseva yhteinen rakennuskompleksi. Siinä sijaitevat Islannin, Norjan, Ruotsin, Suomen ja Tanskan suurlähetystöt rakennuskompleksissa, joka muodostaa arkkitehtonisen kokonaisuuden.
Rakennuskompleksin suunnittelusta ovat vastanneet arkkitehdit Alfred Berger ja Tiina Parkkinen, ja se valmistui vuonna 1999. Kunkin pohjoismaisen suurlähetystön tilojen suunnittelussa on käytetty maan omia materiaaleja.
Suomen suurlähetystörakennuksen ovat suunnitelleet suomalaiset arkkitehdit Rauno Lehtinen, Pekka Mäki ja Toni Peltola (Viiva arkkitehtuuri Oy). Rakennus palkittiin vuonna 2001 Hongkongissa maailman parhaana rakennuksena. Lisäksi se voitti samana vuonna Euroopan parhaan rakennuksen ja maailman parhaan toimistorakennuksen palkinnot Royal Institute of British Architectsin ja World Architecture -julkaisun järjestämässä kilpailussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Berliinin pohjoismaiset suurlähetystöt Wikimedia Commonsissa
Berliinin pohjoismaiset suurlähetystöt
Lassi Lappalainen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Lassi Roni Kasperi Lappalainen
Syntymäaika: 24. elokuuta 1998 (ikä 26)
Syntymäpaikka: Espoo, Suomi
Pelipaikka: oikea laitahyökkääjä
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: Columbus Crew
Junioriseurat
0000–2010: EPS
2011–2015: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2017 | Klubi 04 | 19 | (9) |
| 2017–2018 | HJK | 15 | (0) |
| 2018–2019 | → RoPS | 39 | (12) |
| 2019 | HJK | 16 | (3) |
| 2019–2021 | Bologna | 0 | (0) |
| 2019–2021 | → CF Montréal (laina) | 38 | (10) |
| 2022–2025 | CF Montréal | 60 | (5) |
| 2025– | Columbus Crew | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2013 | Suomi U15 | 6 | (1) |
| 2013–2014 | Suomi U16 | 5 | (2) |
| 2014 | Suomi U17 | 7 | (0) |
| 2016 | Suomi U18 | 2 | (0) |
| 2016–2017 | Suomi U19 | 6 | (5) |
| 2017–2018 | Suomi U21 | 5 | (2) |
| 2019– | Suomi | 9 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 9. tammikuuta 2025.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. marraskuuta 2023.
Lassi Lappalainen (s. 24. elokuuta 1998 Espoo) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa MLS:ssa pelaavaa Columbus Crew'tä. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä.
Ura > Seurajoukkueet

Lappalainen on Espoon Jalkapalloseuran kasvatti. Hän siirtyi 12-vuotiaana Helsingin Jalkapalloklubiin ja aloitti uransa aikuisten sarjoissa seuran reservijoukkueessa Klubi 04:ssä vuonna 2015. Liigadebyyttinsä Lappalainen teki huhtikuussa 2016 IFK Mariehamnia vastaan. Heinäkuussa 2017 Lappalainen siirtyi lainalle Rovaniemen Palloseuraan, josta hän palasi HJK:hon kaudeksi 2019.
Heinäkuussa 2019 Lappalainen solmi monivuotisen sopimuksen italialaisen Bolognan kanssa, mutta siirtyi välittömästi lainalle MLS-liigan Montreal Impactiin (seuran nimi vaihtui CF Montréaliksi ennen kautta 2021). Lappalainen teki heti avausottelussaan kaksi maalia ja hänet valittiin myös MLS:n viikon tähdistöjoukkueeseen. Tehokkaimmalla kaudellaan (2022) Montréalissa Lappalainen teki kolme maalia ja syötti seitsemän.
Tammikuussa 2025 Lappalainen allekirjoitti kauden 2025 kattavan sopimuksen Columbus Crew'n kanssa.
Ura > Maajoukkue

Lappalainen on edustanut kaikkia Suomen nuorisomaajoukkueita. A-maajoukkueessa hän esiintyi ensimmäisen kerran tammikuussa 2019 Ruotsia vastaan pelatussa harjoitusottelussa. Lappalainen valittiin myös Suomen joukkueeseen vuoden 2021 EM-kisoihin.
Aiheesta muualla

Lassi Lappalainen Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Yle
Slovenian naisten jääkiekkomaajoukkue

| Slovenia |
| --- | --- |
Liitto:  Slovenian jääkiekkoliitto
Valmentaja:   Bostjan Kos
Eniten otteluita:  Pia Pren (64)lähde?
Eniten pisteitä:  Pia Pren (125)lähde?
IIHF-ranking:  22. (2024)
Ensimmäinen ottelu
  Iso-Britannia 12–0  Slovenia (Maribor, Slovenia; 20. maaliskuuta 2001)lähde? 
Suurin voitto
  Slovenia 19–2  Etelä-Afrikka (Kapkaupunki, Etelä-Afrikka; 4. maaliskuuta 2005)lähde? 
Suurin tappio
  Slovakia 23–0  Slovenia (Maribor, Slovenia; 23. maaliskuuta 2001)lähde? 
Slovenian naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Sloveniaa naisten kansainvälisissä jääkiekko-otteluissa, kuten maailmanmestaruuskilpailuissa. Joukkueen päävalmentajana toimi kaudesta 2012–2013 alkaen Franc Ferjanič, kaudesta 2022–2023 alkaen Bostjan Kos.
Sloveniassa oli vuonna 2017 noin 70 naisjääkiekkoilijaa. Vuonna 2022 maassa oli 82 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2025 alussa reilut sata. Vuonna 2024 joukkue oli Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n hallinnoimalla maailmanranking-listalla 22. sijalla. Vuosina 2010–2020 joukkue ei onnistunut nousemaan rankingissa yhtään sijaa.
Vuonna 2005 joukkue voitti 3. divisioonan maailmanmestaruuskilpailut, jotka järjestettiin 3.–9. maaliskuuta Kapkaupungissa, Etelä-Afrikassa. Myöhemmin joukkue on onnistunut nousemaan aina 1. divisioonan B-lohkon maailmanmestaruuskilpailuihin.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

2001 – 1. divisioonan karsinta, B-lohko, 6.
2003 – 3. divisioona, 2.
2004 – 3. divisioona, 2.
2005 – 3. divisioona, 1.
2007 – 2. divisioona, 6.
2008 – 3. divisioona, 2.
2011 – 3. divisioona, 4.
2012 – 2. divisioonan A-lohko, 5.
2013 – 2. divisioonan A-lohko, 6.
2014 – 2. divisioonan B-lohko, 2.
2015 – 2. divisioonan B-lohko, 1.
2016 – 2. divisioonan A-lohko, 5.
2017 – 2. divisioonan A-lohko, 5.
2018 – 2. divisioonan A-lohko, 5.
2019 – 2. divisioonan A-lohko, 1
2020 – 1. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2021 – 1. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2022 – 1. divisioonan B-lohko, 6.
2023 – 1. divisioonan B-lohko, 4.
2024 – 1. divisioonan B-lohko, 5.
Sijoitukset > Maailmanranking

2003 – 26.
2004 – 24.
2005 – 21.
2006 – 16.
2007 – 16.
2008 – 16.
2009 – 22.
2010 – 19.
2011 – 19.
2012 – 20.
2013 – 21.
2014, helmikuu – 22.
2014, huhtikuu – 23.
2015 – 24.
2016 – 24.
2017 – 24.
2018, helmikuu – 24.
2018, huhtikuu – 24.
2019 – 24.
2020 – 24.
2021 – 23.
2022, helmikuu – 22.
2022, syyskuu – 22.
2023 – 21.
2024 – 22.
Aiheesta muualla

Slovenian jääkiekkoliiton sivut (sloveeniksi)
Slovenia nationalteamsoficehockeyssä (englanniksi)
Leo Meller

Leo Meller vuonna 1981.
Leo Martin Torsten Meller (s. 12. heinäkuuta 1942 Helsinki) on suomalainen luterilainen saarnaaja. Hän toimi Patmos Lähetyssäätiön toiminnanjohtajana 1971–2010. Tunnetuin ohjelma on Patmos Lähetyssäätiön tuottama Taivaan ja maan väliltä Radio Deissä ja Radio Patmoksessa. Leo Mellerin tuotanto on pääosin Kuva ja Sana -kustannusyhtiön julkaisemaa.
Elämä ja toiminta

Meller syntyi sodan keskelle Helsinkiin vuonna 1942 ja koki monet sodankauhut. Hän tuli mukaan Kuvan ja Sanan toimintaan 14-vuotiaana, siten hän kirjoitti ensimmäisen juttunsa Kipinä-lehteen vuonna 1960.
Vuosina 1965–1967 Meller kävi helluntaiherätyksen raamattukoulussa Yhdysvalloissa.
Leo Meller on naimisissa viulutaiteilija Päivyt Mellerin (o.s. Rajamäki) kanssa, ja heillä on yksi yhteinen lapsi. Leo on ollut aikaisemmin naimisissa, ja tuosta avioliitosta hänellä on kaksi lasta.
Meller tunnetaan karismaattisena puhujana. Hän on sanonut olevansa ensimmäisiä, jotka toivat Suomeen amerikkalaismallisen hengellisyyden myyntikeinot.
Patmos Lähetyssäätiö

Meller tuli Patmos ry:n johtoon vuonna 1971 nostaen yhdistyksen vararikon partaalta jaloilleen ja menestykseen. Vuonna 1999 Patmos lähetyssäätiöllä oli 18 000 rekisteröityä tukijaa ja se keräsi lahjoituksina noin 28 miljoonaa markkaa, joista 25 miljoonaa jaettiin erilaisiin avustuskohteisiin. Vuosina 2007-2012 tulot olivat 32 miljoonaa euroa, josta alle 10 miljoonaa käytettiin palkkoihin.
Patmos Lähetyssäätiö > Talousrikostuomiot

Huhtikuussa 1986 Meller tuomittiin Helsingin raastuvanoikeudessa yhden vuoden, 10 kuukauden ja 20 päivän vankeuteen sekä 8 510 markan sakkoihin muun muassa vero-, kirjanpito- ja rahankeräysrikoksista. Samalla Patmos ry tuomittiin menettämään valtiolle vastoin rahankeräyslakia kerätyt 100 000 markkaa. Helsingin Sanomien mukaan tuomion peruste oli Patmos ry:n rahojen kavaltaminen ja veropetos. Meller itse väitti tuomion olleen osa ajojahtia, joka häneen kohdistettiin Raamattujen salakuljetuksesta Neuvostoliittoon. Päiväkirjaa patmoslaisuudestaan pitäneen naisen mukaan Meller kirjoitti lahjoittajille vääriä laskuja sanoen, että Saatanalta saa kerätä kaiken rahan kaikin keinoin.
Opetukset > Ufot

Vuonna 1961 Meller kirjoitti laajan artikkelin Kipinään otsikolla ”Lentävät lautaset ovat sittenkin todellisuutta!” Vuonna 1962 Meller kirjoitti ensimmäisen profeetallisen kirjansa Avattu tulevaisuus. Meller pyysi juuri perustetun kustannusosakeyhtiö Vimanan toimitusjohtaja Rehnströmiltä apua tutustuakseen ulkomaiseen alan kirjallisuuteen. Vuonna 1964 Meller jätti niin Kipinän kuin Lasten Kuvalehdenkin joksikin aikaa. Opiskeltuaan Yhdysvalloissa ja palattuaan Suomeen hän käytti nimimerkkiä ”Spectator”. Palattuaan Suomeen Yhdysvalloista Meller ennusti lisääntyvää ufoaktiivisuutta ja kirjassaan Ufot ja maailmanloppu (1973) Meller kertoi ufojen takana olevan ystävällisten humanoidien sijaan demoniset henkiolennot. Hänen mukaansa henkiolennoilla oli saatanallinen maan valloitussuunnitelma.
Leo Meller oli mukana rovasti Arvi Merikallion perustaman ”kristillissiveellisen” Suomen Planetistien Seura ry:n toiminnassa ja muun muassa tulkkina ufotutkija Frank Strangesin Suomen-vierailulla vuonna 1967. Vuonna 1973 ilmestyi Mellerin Ufot ja maailmanloppu, joka käsitteli ja tuomitsi ufologian yleisemmin. Vuonna 1983 Meller kertoi opetuskaseteillaan ja Kipinä-lehdessä E.T. – The Extra Terrestrial -elokuvan olevan paholaisen väline.
Opetukset > Ennustukset

Mellerin tuotantoa sävyttää voimakas profeetallinen sanoma. Hänen teologiansa korostaa Jeesuksen sovitustyön merkitystä, mutta myös pyhityksen tarpeellisuutta kristityn valmistautuessa viimeisiin aikoihin. Messiaaniselle kristillisyydelle ominaiseen tapaan Meller on korostanut Israelin erityisasemaa ja nähnyt monet sodat, väkivallanteot ja poliittiset mullistukset Lähi- ja Keski-idässä lopunajallisiksi merkeiksi. Meller muun muassa ennusti Neuvosto­liiton olevan vanhatestamentillinen Googin valtakunta, joka aikojen lopulla on hyökkäävä Israeliin. EEC puolestaan oli Ilmestyskirjan peto, joka pelastaisi Israelin Googin hyökkäykseltä, solmisi Israelin kanssa seitsemänvuotisen liiton ja rakentaisi Jerusalemiin temppelin Anti­kristukselle. Vuonna 1981 patmoslainen nainen merkitsi muistiin Mellerin ennustaneen syksyksi 1982 Suomeen valtavaa nälänhätää, jota ei kuitenkaan tullut.
Leo Meller on puhunut tilaisuuksissaan muun muassa amerikkalaisten saarnaajien Benny Hinnin ja David Wilkersonin profetioista.
Opetukset > Anteeksipyyntö opetuksista

Syyskuussa 2022 Leo Meller pyysi anteeksi vanhoja tekstejään ja puheitaan. Hän sanoo joutuneensa harhateille siksi, että ihannoi amerikkalaista karismaattista kristillisyyttä. Hän kuitenkin väittää uskoneensa puheisiin silloin kun ne piti, olleensa "vision valtaama", vaikka nykyään katuu niitä. Meller kuitenkin yhä kiertää saarnaamassa.
Poliittinen toiminta

Leo Meller kannatti yhdessä lähetyslääkäri Marja Rantasen kanssa lääkäri Pekka Reinikaisen eurovaalikampanjaa vuonna 2004. Hän järjesti kirjekampanjan Reinikaisen puolesta ja toisia ehdokkaita vastaan. Helsingin Sanomien mukaan kirjekampanja oli ongelmallinen kristillisdemokraateille, sillä Mellerin kerrottiin parjanneen laajalle tukijoukolleen puolueen muita ehdokkaita (muun muassa Bjarne Kallista, Eija-Riitta Korholaa, Lyly Rajalaa) ja hän oli kehunut Reinikaista ilmoittaen tietävänsä Pyhän Hengen tahdon vaaleissa.
Meller on myös vastustanut mikrosirun tulemista EU:n yhdentyvien rahamarkkinoiden myötä.
Arvostelu

Mellerin toiminta on herättänyt ajoittain myös julkista arvostelua. Helsingin Sanomien toimittaja Harri Nykäsen artikkelin mukaan Melleriä on arvosteltu erityisesti rahankeräysmenetelmistä, vallantavoittelusta, naissuhteista ja maineenkipeydestä.
Europarlamentaarikko Eija-Riitta Korhola kertoi blogissaan Mellerin sekaantumisen kristillisdemokraattien vaalikampanjoihin johtaneen hänen siirtymiseensä pois kristillisdemokraateista Kokoomuksen riveihin.
Pastori Seppo Juntunen on arvostellut Mellerin toimintaa kertoen hänen painostavan arvostelijoitaan vaikenemaan. Kiista johti vuonna 2006 lehtikirjoitteluun Kirkko ja kaupunki -lehdessä, joka keräsi myös Mellerin uhrien haastatteluja anonyymisti. Kirkko ja kaupunki -lehti kertoi 3. joulukuuta 2006 Mellerin tehneen poliisille tutkintapyynnön lehden kirjoituksista.  Meller ei saapunut sovittuun aikaan mennessä poliisiasemalle kertomaan näkemystään kunnianloukkauksesta, jolloin poliisi tulkitsi asian rauenneeksi. Meller sanoi luopuneensa oikeusjutusta antaakseen sovulle mahdollisuuden.
Vuoden 2012 verotustietojen mukaan eläkkeellä oleva Meller tienasi yhteensä 151 858 euroa eli enemmän kuin kirkon piispat. Meller perusteli blogissaan tekevänsä työtä aamusta iltaan ja tuovansa Patmokselle enemmän tuloja kuin hänen palkkansa.
Arvostelu > Naissuhteet

Helsingin Sanomien mukaan vuonna 2000 Mellerillä oli suhde viiteen naiseen, joista jokainen luuli Mellerin naivan hänet. Meller oli kieltänyt naisia puhumasta suhteista. Iltalehti uutisoi jo vuonna 1983, miten Meller sitoi hätäänsä tukea hakevat naiset itseensä ja käytti naisia seksuaaliseen tyydytykseensä. Eräs naisista piti pahimpana seksiin painostamista. Kun Helsingin Sanomat oli vuonna 2011 jälleen tekemässä artikkelia aiheesta, Meller meni nopeasti uusiin naimisiin.
Kirjallinen tuotanto > Suomennoksia

Hicks, Tommy: Uusi voima.  Suomentanut ja toim. Leo Meller. Helsinki:  Ristin Sanoma, 1965.
1968, Russell, A.: Puhu Herra Herran puhuttelussa hiljaisina hetkinä (Käännös Leo Meller)
1968, Sundby, Carl: Tahdon kotiin. Suomennos Leo Meller
1969, Hicks, Tommy: Kesä on lähellä. Suomeksi toimittanut Leo Meller
1969, Lövgren, J. F.: Lamppumme sammuvat. Suomennos norjan kielestä Leo Meller
Osborn, T. L.: Tästä eteenpäin.  Suomentanut ja toim. Leo Meller. Helsinki:  Kuva ja Sana, 1970.
1970, Sundby, Carl: Olen vain ihminen. Suomeksi toimittanut Leo Meller
Wilmington, H. L.: Kuningas tulee.  Suomentanut ja toim. Leo Meller. Helsinki:  Kuva ja Sana, 1974.  ISBN 951-9072-52-7
1976, Hoeven, Jan Willem van der: Sana Jerusalemista (toimittanut Leo Meller)
1977, Minä olen Pikkuhauva
1977, Levitt, Zola: Koska Googin sota? (Suomenkielelle ja soveltanut tilanteeseemme Leo Meller)
Wilkerson, David: Sana Herralta.  (Toim. Leo Meller)  Helsinki:  Kuva ja Sana, 1978.  ISBN 951-9073-29-9
1980, Russell, A.: Puhu Herra (Käännös: Leo Meller)
1980, Hoeven, Jan Willem van der: Jerusalem varoittaa Suomea! Toimittanut Leo Meller.
1981, Polištšuk, Arkadi: Päästä minun kansani! Suomeksi toimittanut Leo Meller.
1982, Gaverluck, Emil: Taivaan ja maan arvoitukset. Suom. Leo Meller.
1983, Ignats, Ulo: Andropovin maa (Käännöstyöryhmässä Leo Meller. Luvut 15–17 / Leo Meller)
2004, H. L. Willmington: Kuningas tulee (suomeksi toimittanut Leo Meller)
Lisäksi Kuva ja Sana on julkaissut Mellerin puhetilaisuuksia, opetuksia CD-levyinä, kasetteina ja MP3-tiedostoina yli sata nimekettä.
Aiheesta muualla

Leo Mellerin saarnoja MP3-muodossa. (Arkistoitu – Internet Archive)
Rikkinen, Minna: / Meller, Leo (1942–). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  15.1.2010. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Leo Meller pyytää opetuksiaan anteeksi kuulijoiltaan 18.9.2022 seurakuntalainen.fi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiasampo 
Leo Meller vuonna 1972.