stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viipurin kimnaasin kirjapaino
Kirjapainon toiminta ja julkaisut

Kirjapaino toimi kimnaasin tontilla Kellovuorella ilmeisesti pienessä kivirakennuksessa, joka oli jäljellä vielä 1800-luvun lopulla. Kirjanpainajaksi saatiin Turun akatemian kirjapainon kaivertaja Daniel Medelplan, jonka mukana seurasi kirjansitojaveli Johan. Kirjapainon toiminta alkoi viimeistään syksyllä 1689. Sukurutsasta syytetty Daniel Medelplan pakeni Viipurista syksyllä 1693 ja hänet tuomittiin lapsensa äidin kanssa kuolemaan vuonna 1695. Turun hovioikeus muutti tuomion sakkorangaistukseksi, jonka takia Medelplan oli vangittuna Viipurin linnassa vuoteen 1697 saakka.
Medelplanin seuraajaksi tuli ilmeisesti jo vuoden 1693 puolella Tukholmassa työskennellyt kirjanpainaja Matthias Syngman. Hän kuoli vuonna 1697, minkä jälkeen kirjapainosta vastasi vuoteen 1704 saakka hänen leskensä Elisabeth Rödh. Viimeisen kirjanpainajan Tuomas Abborin nimi mainitaan vuosien 1708 ja 1709 vaihteessa.
Kirjapainon varusteista tiedetään ainoastaan säilyneiden painotuotteiden perusteella. Kirjasinvarasto käsitti antiikvaa, kursiivia ja fraktuuraa useampina kokoina ja yksittäisiä sanoja on ladottu myös kreikkalaisin kirjasimin. Leipäkirjasimet riittivät vain puolen arkin latomiseen yhdellä kerralla. Koristeaineisto oli barokkiajan typografiaan nähden niukkaa.
Viipurissa julkaistuista painotuotteista on säilynyt tai tunnetaan nimeltä noin 85, mutta isonvihan hävitykset ja Viipurin läänin sittemmin erottaneen valtakunnanrajan huomioon ottaen niitä on varmasti ollut enemmän. Kovin laajaa ei vaatimattoman kirjapainon tuotanto kuitenkaan liene ollut. Sen ensimmäisiin töihin kuului Bångin syksyllä 1689 painattama Lutherin Vähä katekismus, joka herätti kiistan Turun piispaksi vuonna 1690 nousseen Gezelius nuoremman kanssa. Viipurissa painettiin myös suomenkielinen virsi- ja evankeliumikirja, mahdollisesti ruotsinkielinen rukouskirja, saarnatekstejä, synodaalikokousten aineistoja, rukouspäiväjulistuksia, rippikirjoja, kinkerikaavakkeita ja hengellisiä laulukirjoja. Kirjapainon suurin ja samalla ainoa tieteellinen teos on Bångin Chronologia sacra vuodelta 1694.
Latinankielisiä koulukirjoja, joiden julkaisua varten kirjapaino oli perustettu, tunnetaan Medelplanin ajalta kolme tai neljä ja Syngmanin ajalta kolme. Niistä laajin oli Johannes Bunon 270-sivuinen historiateos vuodelta 1696. Viipurin piispaksi vuonna 1696 nimitetty Petrus Laurbecchius hankki koulukirjojen julkaisua varten uuden privilegion, jonka tuloksista tunnetaan vain Arvid Alopaeuksen pienen Breviarium rhetoricumin toinen painos vuodelta 1698. Kimnaasia varten julkaistiin myös ohjelmia ja puheita juhlapäiviä varten sekä ainakin yksi tiedossa oleva tutkielma. Yksityishenkilöt tilasivat Viipurin piispoille, papeille, kauppiaille ja heidän perheenjäsenilleen omistettuja henkilökirjasia, ruumissaarnoja sekä hautajais- ja hääkirjoituksia, joista valtaosa lienee kokonaan hävinnyt.
Painon tuhoutuminen sodassa

Viipurin kimnaasissa juhlittiin vuonna 1701 Kaarle XII:n voittoa Narvan taistelussa. Maaherra Anders Lindhielmin perheen kotiopettaja Lampertus Alardus esitti sen johdosta ulkoa opetellun latinankielisen juhlapuheen Applausus panegyricus, joka painettiin samana vuonna noin 50-sivuisena vihkosena. Suuren Pohjan sodan tapahtumat lähenivät pian Viipuria, ja venäläiset piirittivät kaupunkia ensimmäisen kerran lokakuussa 1706. Hiippakunnan, kimnaasin ja sen kirjapainon toiminta lamaantui, ja vuosilta 1708 ja 1709 tunnetaan vain muutamia pieniä painotuotteita. Kirjapainon viimeinen julkaisu lienee suomenkielinen rukouspäiväjulistus, jonka tuomiokapituli lähetti papistolle maaliskuussa 1710. Pian sen jälkeen Pietari Suuren joukot ryhtyivät jälleen piirittämään kaupunkia, joka antautui 13. kesäkuuta 1710. Kirjanpainaja- ja kirjansitojakisällien tiedetään osallistuneen Viipurin puolustamiseen, mutta kirjapainon kohtalosta ei kaupungin hävityksen jälkeen ole mitään tietoa.
Exultatio cordis candidi eller en from och gudfruchtig siäls troinnerliga glädjeroop. Abraham Carsteniuksen sepittämä onnentoivotus vuodelle 1694.
Lyceum

Lyceum esiintyy usein koulujen nimissä, suomeksi lyseo, mutta tarkoittaa myös esimerkiksi seuraavia:
Lykeion, antiikin aikainen gymnasion eli voimistelu- ja urheilupaikka Ateenassa
Lyceum Theatre, lontoolainen teatteri
Lyceum, ruotsalainen lehti, ilmestyi 1810–1811
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lyceum”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Voittomme

| Voittomme Verivala |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2004
 Tyylilaji: black metal
 Kesto: 30.20
 Levy-yhtiö: Autistiartili Records
Verivalan muut julkaisut
|   | Voittomme 2004 | Uuden aamun sarastus 2004 |
Voittomme on suomalaisen black metal -yhtyeen Verivalan ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2004 levymerkillä Autistiartili Records.
Kappaleet

Liekkeihin – 3.26
Kohti tähtiä – 5.08
Kutsu – 3.00
Verivala – 4.03
Saasta – 4.39
Virta – 3.16
Voittomme – 4.20
Jeesuksen muistolle – 2.28
Kokoonpano

Goat Tormentor – rummut, murinalaulu, kitara, basso
Atvar – laulu, kitara, basso
Aiheesta muualla

Voittomme Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Voittomme Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Vihreä armeija

Vihreä armeijan käyttämä lippu.
Vihreä armeija oli ukrainalaisten nationalistien muodostama liitto joka taisteli valkoisia ja punaisia sekä anarkisteja vastaan Venäjän sisällissodassa.
Vihreän armeijan toiminta oli yleistä Ukrainassa ja Etelä-Venäjällä. Monet armeijan jäsenet olivat etniseltä taustaltaan vainottuja Venäjällä.
Merkittävimmät armeijan tukialueet olivat Etelä-Ukrainassa ja Kuban–Mustanmeren alueella heitä johti atamaani Grigorieff. Noin 15 000 vihreätä taisteli vuonna 1919 Anton Denikinin joukkoja vastaan. Puolisotilaalliset osastot liittoutuivat vuonna 1920 Krimin kapinallisen armeijan kanssa ja taistelivat punaisten kanssa Pjotr Wrangelia vastaan.  Vuoden 1920 lopulla Vihreä armeija oli hajonnut. Jotkut menivät taistelemaan punaisten puolelle, jotkut taas valkoisten kanssa.
Mads Østberg

| Mads Østberg |
| --- | --- |
 Mads Østberg vuonna 2014
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. lokakuuta 1987 
Kansalaisuus:   Norja
WRC-ura
Aktiivivuodet:  2006–
Nykyinen talli:  PH Sport
Entiset tallit:  Stobart, Adapta WRT, Citroën Total Abu Dhabi M-Sport WRT
Kilpailuja:  136
Maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  1
Palkintosijoja:  18
Erikoiskoevoittoja:  65
MM-pisteitä:  813
Ensimmäinen kilpailu:  Ruotsin ralli 2006
Ensimmäinen voitto:  Portugalin ralli 2012
Viimeisin voitto:  Portugalin ralli 2012
Sijoitus kaudella 2020:  21. (4 p.)
Aiheesta muualla
www.madsostberg.com
Mads Østberg (s. 11. lokakuuta 1987 Våler, Norja) on norjalainen ralliautoilija. Hänen kartanlukijanaan toimi 2017 Puolan ralliin asti Ola Fløene. Tämän jälkeen kartanlukijana on yhtä poikkeusta lukuun ottamatta toiminut niinikään norjalainen Torstein Eriksen.
Ura

Østberg aloitti ralliuransa vuonna 2004. Vuonna 2006 hän debytoi rallin maailmanmestaruussarjassa Subarulla ajaen kolme kilpailua. Vuonna 2007 hän ajoi kuusi kilpailua ja saavutti ensimmäisen MM-pisteensä Suomen rallissa. Østberg voitti samana vuonna rallin Norjan-mestaruuden. Vuonna 2008 Østberg jatkoi Adapta Motorsport -tallissa saavuttamatta pisteitä. Vuonna 2009 hän saavutti kauden aikana seitsemän pistettä ja ajoi parhaimmillaan kuudenneksi Portugalin rallissa.
Vuonna 2010 Østberg saavutti uudistuneen pistejärjestelmän ansiosta 18 pistettä sijoittuen sarjan 11:nneksi. Kaudella 2011 Østberg saavutti ensimmäisen palkintosijoituksensa ajamalla toiseksi Ruotsin rallissa häviten vain muutamalla sekunnilla kilpailun voittaneelle Mikko Hirvoselle johtaen kilpailua vähän aikaa. Seuraavassa kilpailussa Meksikon rallissa Østberg sijoittui viidenneksi. Vuonna 2012 Østberg voitti Portugalin rallin, kun Mikko Hirvonen hylättiin hänen edeltään. Voitto oli Østbergin ensimmäinen ja ensimmäinen norjalaisvoitto sitten Petter Solbergin ja vuoden 2005 Walesin rallin. Kaudella 2013 Østberg sai paikan M-Sport-tallista, mutta tulokset jäivät vaatimattomiksi. Vuosina 2014-2015 hän ajoi Citroënin tehdastallissa. Tuloksena oli satunnaisia podiumsijoituksia ja MM-sarjan neljäs sija parhaana ei-VW-kuljettajana vuonna 2015. Citroënin pitäessä välivuoden 2016, Østberg palasi M-Sportin kuljettajaksi. Østberg ajoi M-Sportin Ford Fiestalla myös kauden 2017 sijoittuen parhaimmillaan viidenneksi Katalonian rallissa.
Suomen rallissa 2018 hän oli toinen. Ott Tänakin voittaessa ja Jari-Matti Latvalan ollessa kolmas.
Kaudella 2023 Østberg on ajanut rallin EM-sarjassa tavoitteenaan voittaa sarjan mestaruus. Hän ajoi MRF Tyresin tallissa Citroën C3 Rally2 -autolla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mads Østberg Wikimedia Commonsissa
Mads Østbergin sivusto (englanniksi)
Viljelykierto

Viljelykierto eli vuoroviljely on maanviljelyä, jossa samalla pellolla viljeltävä kasvi vaihtuu peräkkäisinä vuosina. Tarkoituksena on välttää haitat, joita aiheutuu saman kasvilajin viljelystä samalla paikalla. Viljelykierrossa vältetään maan väsyminen ja tuholaisten pesiytyminen, se vähentää rikkakasveja ja kasvinsuojeluongelmia, sekä pitää maan ravinnevarannot tasapainoisena. Luomuviljelyssä kierto on keskeinen tekijä maan ravinteisuuden ja rakenteen ylläpitäjänä. Hyvään kiertoon kuuluu nurmia, viljoja ja juurikasveja. Viljelykiertoa on käytetty jo vuosisatoja ja sen vaikutuksia satoon on tutkittu kauan.
Historia

Vuoroviljely on vanha tapa, jota on käytetty mm. Andeilla 600–1000 jaa. Suomessa vuoroviljely oli osa perinteistä maataloutta ja uusia viljelykierron muotoja otettiin käyttöön 1800-luvulla, mikä osaltaan paransi esimerkiksi karjatalouden tuottavuutta ja muutti viljelyn suuntaa. Nykyään vuoroviljelyä opetetaan viljelijöille erityisesti kehitysmaissa maan hedelmällisyyden lisäämiseksi ja olojen parantamiseksi.
Viljelykierron toteuttaminen

Viljelyalueella kasvatettavien kasvien sijaintia vaihdetaan eri vuosina. Osa pellosta saattaa olla kesantona, osalla voidaan kasvattaa herneitä ja kolmannella osalla esimerkiksi porkkanaa. Seuraavana vuonna viljelykasvien sijaintia vaihdettaessa voidaan kesantona levänneelle alueelle kylvää hernettä, joka juuristonsa typensitojabakteereja sisältävien nystyröiden avulla lannoittaa maata, hernettä kasvaneelle alueelle kylvää porkkanaa ja porkkanapelto jättää kesannolle. Luontaisen, joskin pienimuotoisen lannoituksen lisäksi vuoroviljelyn etuna on se, että edellisvuonna maaperään jääneet tiettyyn kasviin erikoistuneet tuhohyönteiset eivät löydä välittömästä ympäristöstään ravintokasviaan jolloin tuhot jäävät pienemmiksi.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jalli, Marja; Huusela-Veistola, Herja & Jalli, Heikki: Viljelykierto ja kasvinsuojelu (pdf)  6.2.2009. MTT.
Koskimies, Heikki: Siemenrikkaruohojen torjunta luomuviljelyssä – lähinnä peltoviljelyssä Agronet. Arkistoitu 24.10.2009. Viitattu 4.11.2009.
Vietnam Veterans Memorial

Vierailijoita muistomuurin luona.
Muistomuuri satelliittikuvassa.
Vietnam Veterans Memorial on Yhdysvaltain pääkaupungissa Washingtonissa sijaitseva kansallinen muistomerkki Vietnamin sodassa palvelleille amerikkalaissotilaille. Se sijaitsee National Mall -puiston osassa, joka tunnetaan nimellä Constitution Gardens. Muistomerkkiin kuuluu kolme osaa, rinteeseen upotettu muistomuuri (The Wall), kolmea sotilasta esittävä patsas (The Three Soldiers) ja armeijassa palvelleiden naisten muistomerkki (Vietnam Women’s Memorial).
Muistomerkin tunnetuin osa on v-kirjaimen muotoinen muistomuuri, johon on kaiverrettu noin 58 000:n Vietnamin sodassa kaatuneen tai kadonneen amerikkalaisen sotilaan nimet. Muurin on suunnitellut arkkitehti Maya Lin. Vietnam Veterans Memorial on suosittu nähtävyys. Sen luona käy noin viisi miljoonaa ihmistä vuodessa.
Historia

Aloitteen muistomerkistä Vietnamin sodassa kaatuneille teki Jan Scruggs -niminen sotaveteraani ja työministeriön virkamies, jonka ehdotuksesta perustettiin vuonna 1979 Vietnam Veterans Memorial Fund -säätiö. Yhdysvaltain kongressi päätti vuonna 1980 luovuttaa National Mall -puistosta kaksi eekkeriä liittovaltion omistamaa maata muistomerkkiä varten. Eräs hankkeen edistäjistä oli sotaa aikanaan vastustanut senaattori Charles Mathias, joka ehdotti muistomerkin sijoittamista Mall-puistoon, koska tunnetuimmat Vietnamin sodan vastaiset mielenosoitukset oli järjestetty siellä. Muistomerkki rakennettiin kokonaan yksityisillä lahjoitusvaroilla eikä valtion rahoitusta käytetty. Lahjoittajia oli yli 275 000.
Muistomerkistä julistettiin avoin suunnittelukilpailu, jonka mukaan sen tuli sisältää kaikkien sodassa kuolleiden nimet ja olla poliittisesti kantaaottamaton. Vain 21-vuotiaan arkkitehtuuriopiskelija Maya Linin ehdotus valittiin toukokuussa 1981 voittajaksi 1 421 ehdotuksen joukosta. Suunnitelma herätti paljon kiistoja, koska se oli perinteisistä sankaruutta korostavista sotamuistomerkeistä poiketen hyvin minimalistinen ja mustan värinen, ja koska suunnittelija oli kokematon, nainen ja aasialaistaustainen. Kompromissina muistomuurin läheisyyteen päätettiin lisäksi pystyttää kolmea sotilasta esittävä realistinen patsas. Muistomuuri paljastettiin 13. marraskuuta 1982. Kuvanveistäjä Frederick Hartin toteuttama kolmen sotilaan pronssipatsas ja sen yhteydessä oleva suuri lipputanko paljastettiin veteraanipäivänä 11. marraskuuta 1984. Lähistölle lisättiin vielä 11. marraskuuta 1993 paljastettu kolmea naissairaanhoitajaa ja haavoittunutta miessotilasta esittävä patsas, Vietnam Women’s Memorial.
Muistomuuri

Muurin kumpikin sivu on 75,2 metriä pitkä ja korkeimmillaan 3,1 metriä korkea. Molemmat sivut muodostuvat 74 laatasta, joista 70 sisältää nimiä. Läntinen sivu osoittaa kohti Lincolnin muistomerkkiä, itäinen kohti Washington-monumenttia. Niiden välinen kulma on 125 astetta. Vainajien nimet ovat muurissa kuolin- ja katoamispäivittäin, yksittäisten päivien osalta aakkosjärjestyksessä. Itäisellä sivulla olevat nimet ovat vuosina 1956–1968 kuolleita ja kadonneita, läntisellä sivulla vuosina 1968–1975 kuolleita ja kadonneita. Kuolleiden nimet on merkitty vinoneliöllä, kadonneiden nimet ristillä. Intian mustasta graniitista rakennetun muurin pinta heijastaa sitä katselevien ihmisten kuvajaiset peilin tavoin.
Muuriin voidaan lisätä siitä puuttuvia nimiä Yhdysvaltain puolustusministeriön hyväksynnällä. Muutamia virheellisiä nimiä on myös poistettu. Muurin paljastamisen yhteydessä nimiä oli 57 939, toukokuussa 2019 niitä oli 58 276. Näistä kahdeksan on naisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vietnam Veterans Memorial Wikimedia Commonsissa
The Vietnam Veterans Memorial Wall (englanniksi) National Park Service
Hankkeen alullepanija Jan Scruggs muistomuurin luona vuonna 1982.
Lukáš Dostál

| Lukáš Dostál |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. kesäkuuta 2000 (ikä 24) Brno, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Dosty
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  Anaheim Ducks
Sarja:  NHL
Pelinumero:  1
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  SK Horácká Slavia Třebíč (Tšekki I) HC Kometa Brno (ČEL) Ilves (SML)
NHL-varaus:  85. varaus, 2018 Anaheim Ducks
Lukáš Dostál (s. 22. kesäkuuta 2000 Brno, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Anaheim Ducksin organisaatiossa.
Ura > Seuraura > Juniorivuodet ja debyytti Mestarien liigassa

Dostál on HC Kometa Brnon kasvatti. Hän torjui kaudella 2014–2015 Tšekin C-nuorten sarjassa eniten voittoja (25) ja nollapelejä (8). Dostálilla oli myös sarjan pudotuspelien paras torjuntaprosentti (95.2%) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1.47). Kaudella 2015–2016 hänellä oli runkosarjassa sarjan paras torjuntaprosentti (95,7%). Suurimman osan kaudestaan Dostál pelasi kuitenkin Kometan B-nuorissa, jossa hänellä oli Tšekin B-nuorten sarjan pudotuspelien paras päästettyjen maalien keskiarvo (2.11). Dostál voitti kauden päätteeksi sarjan mestaruuden. Kaudella 2016–2017 hän torjui eniten voittoja (26) Tšekin A-nuorten sarjassa yhdessä Jan Brožin kanssa, tosin Dostál pelasi Brožia yhden ottelun vähemmän.
Kaudella 2017–2018 Dostál debytoi miesten peleissä. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla Tšekin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla 1. česká hokejová ligan SK Horácká Slavia Třebíčissä, jossa Dostál pelasi 20 runkosarjaottelua torjuen kaksi nollapeliä. Dostál debytoi myös Kometa Brnon miesten Extraliga-joukkueessa, jossa hän pelasi kahdessa Mestarien liigan ottelussa. Vain 17-vuotias Dostál teki miesten pääsarjadebyyttinsä 10. lokakuuta 2017 vieraissa ruotsalaista Malmö Redhawksia vastaan. Hän lähti otteluun Kometan kakkosmaalivahtina Karel Vejmelkalle, mutta Dostál vaihdettiin joukkueen maalille noin ottelun puolivälissä ajassa 30.13, kun Kometa halusi antaa peliaikaa molemmille maalivahdeille. Dostálin siirryttyä joukkueen maalille Redhawks johti ottelua lukemin 1–0. Hän torjui ottelussa kahdeksan kertaa ja päästi yhden maalin. Redhawks viimeisteli lopulta 3–0-voiton Kometan tyhjään maaliin. Ensimmäisen pääsarjaottelunsa aloittavana maalivahtina Dostál pelasi 31. lokakuuta 2017 sveitsiläistä EV Zugia vastaan. Hän torjui Kometan 4–3-voittoon päättyneessä ottelussa 21 kertaa. Dostál ei saanut kauden aikana peliaikaa kuitenkaan Extraligassa. Hän vahvisti kevätkaudella Kometan A-nuoria, joille Dostál torjui kauden päätteeksi Tšekin A-nuorten mestaruuden.
Ura > Seuraura > NHL-varaus ja siirtyminen Ilvekseen

Anaheim Ducks varasi Dostálin kolmannella kierroksella 85. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2018. Kauteen 2018–2019 hän lähti niin ikään Kometa Brnon Extraliga-joukkueen kolmosmaalivahtina Marek Langhamerille ja Karel Vejmelkalle. Marraskuussa Langhamer siirtyi kuitenkin KHL:ään, josta hänen tilalleen saapui Libor Kašík. Dostál aloitti kautensa lainalla 1. ligan SK Horácká Slavia Třebíčissä, jossa hänelle kertyi kauden aikana 24 ottelua. Dostál pelasi alkukaudella kaksi CHL-ottelua. Extraligassa hän debytoi 11. tammikuuta 2019 HC Karlovy Varya vastaan. Dostál torjui Kometan 3–1-voittoon päättyneessä ottelussa 21 kertaa. Hän pelasi kaksi Extraliga-ottelua.
Helmikuussa 2019 Kometa Brno lainasi Dostálin loppukauden kattavalla sopimuksella SM-liigajoukkue Tampereen Ilvekseen. Hän yhden ottelun lainalla Mestis-joukkue KOOVEE:ssä ennen liittymistään Ilveksen maalivahtiosastolle. Dostál torjui pääsarjauransa ensimmäisen nollapelin 12. maaliskuuta 2019 vieraissa Porin Ässiä vastaan. Hän torjui Ilveksen 0–4-voittoon päättyneessä ottelussa 14 kertaa. Dostál pelasi Ilves-debyyttinsä jälkeen joukkueen kaikki loppukauden ottelut saaden tililleen kaikkiaan kymmenen runkosarja- ja seitsemän playoff-ottelua. Hän oli myös Ilves-kannattajien suosiossa, sillä Dostál äänestettiin SM-liigan maaliskuun OnePlus yleisön suosikiksi, jonka myötä hän voitti itselleen OnePlus 6T -älypuhelimen.
Toukokuussa 2019 Dostál teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Anaheim Ducksin kanssa. Kesäkuussa hän teki kuitenkin alustavasti kauden 2019–2020 kattavan lainasopimuksen Ilveksen kanssa, mikäli Dostálille ei aukea paikkaa Ducksin NHL-joukkueesta. Heinäkuussa hänen vahvistettiin palaavan syksyn harjoitusleirin päätteeksi Ilvekseen. Dostál jatkoi kaudella 2019–2020 joukkueen selkeänä ykkösmaalivahtina torjuen 43 runkosarjaottelussa 27 voittoa varsinaisella peliajalla, mikä oli eniten koko SM-liigassa. Hänellä oli myös liigan paras voittoprosentti (73,17%). Dostál torjui kauden aikana kolme nollapeliä. Hänet palkittiin kauden päätteeksi koko SM-liigan parhaana maalivahtina Urpo Ylönen -palkinnolla. Dostál valittiin myös SM-liigan tähdistökentälliseen.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Pohjois-Amerikkaan

Elokuussa 2020 Anaheim Ducks lainasi Dostálin kaudeksi 2020–2021 toistaiseksi voimassa olevalla sopimuksella Ilvekseen. Hänet valittiin SM-liigan lokakuun kuukauden pelaajaksi. Dostál pelasi alkukaudella 11 ottelua, joista kymmenen päättyi voittoon ja hänellä oli koko liigan paras voittoprosentti (94,14%). Dostálilla oli myös SM-liigan paras torjuntaprosentti (94,1) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1.64), kunnes marraskuussa hänen lainasopimuksensa Ilveksen kanssa päättyi, kun Ducks kutsui Dostálin Pohjois-Amerikkaan. Tammikuun 2021 harjoitusleirin päätteeksi seura lähetti hänet AHL-joukkue San Diego Gullsiin. Dostál teki AHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 5. helmikuuta 2021 Bakersfield Condorsia vastaan. Hän torjui Gullsin 4–1-voittoon päättyneessä ottelussa 29 kertaa. Dostálista tuli seuran kaikkien aikojen ensimmäinen AHL-debyytissään voiton torjunut aloittava maalivahti, joka on yltänyt saavutukseen San Diego Gullsin vuodesta 2015 toimineella nykyisellä nimellä toimineessa joukkueessa. Hänet valittiin ottelun kakkostähdeksi. Dostál pelasi Gullsissa koko loppukauden torjuen 24 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua.
Syksyn 2021 harjoitusleirin päätteeksi Anaheim Ducks lähetti Dostálin San Diego Gullsin AHL-joukkueeseen. Hänet kutsuttiin ensimmäisen kerran kauden aikana Ducksin NHL-vahvuuteen jo reilu viikkoa myöhemmin lokakuun puolessa välissä, kun John Gibson oli loukkaantunut. Dostál kuitenkin lähetettiin jo seuraavana päivänä takaisin farmiin. Hänet nostettiin alkukauden aikana NHL:ään kaikkiaan viisi kertaa, kunnes Dostál teki NHL-debyyttinsä lopulta 9. tammikuuta 2022 Detroit Red Wingsia vastaan. Hän torjui Ducksin 4–3-jatkoaikavoittoon päättyneessä ottelussa 33 kertaa, joilla Dostálista tuli joukkueen seurahistorian eniten laukauksia NHL-debyytissään torjunut maalivahti. Hänestä tuli myös Ducksin kaikkien aikojen neljänneksi nuorin NHL:ssä debytoinut maalivahti. Dostál valittiin ottelun kolmostähdeksi.
Heinäkuussa 2023 Dostal teki Ducksin kanssa kaksivuotisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tšekki 2024 | jääkiekko |  |
| Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Ivan Hlinkan muistoturnaus  |  |
|  Hopeaa | Břeclav 2017 | jääkiekko |  |
Dostál pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2019 ja 2020, joista ensimmäisessä turnauksessa hänellä oli paras torjuntaprosentti (95,7%). Valmennus valitsi Dostálin Tšekin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös sekä Sveitsiä vastaan pelatun avausottelun, Venäjää vastaan pelatun alkulohkon ottelun että Yhdysvaltoja vastaan pelatun puolivälieräottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Dostál pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2018. Valmennus valitsi hänet Tšekin turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Dostál valittiin myös Ranskaa vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi.
Dostál pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017, jolloin hän voitti hopeaa. Dostál pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016. Yhteensä hän on pelannut 19 nuorten ja 43 poikien maaottelua. Dostál voitti maailmanmestaruuden vuonna 2024 torjuen Tšekin maalilla Sveitsiä vastaan.
Muuta

Dostál on voittanut kaksi OnePlus 6T-älypuhelinta Liigan OnePlus yleisön suosikki-äänestyksistä. Hänet äänestettiin Yleisön suosikiksi vuoden 2019 maaliskuussa ja toukokuussa.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | U18 | 5 | 2 | 3 | 251 | 14 | 0 | 3.34 | 90,5 |
| 2019 | JMM | 4 | 2 | 2 | 239 | 5 | 1 | 1.25 | 95,7 |
| 2020 | JMM | 3 | 1 | 2 | 179 | 12 | 0 | 4.03 | 87,8 |
Luettelo Haute-Saônen kunnista

Haute-Saônen sijainti
Tämä on luettelo Haute-Saônen departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 543 kuntaa.