stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Parastás

Parastás, ”sininen luola”.
Parastás (kreik. Σπηλιά του Παραστά, Spiliá tou Parastá) tai Fókiali (kreik. Φώκιαλη) on Kreikalle kuuluvan Kastelórizon saaren eteläosassa sijaitseva luola, joka on 75 metriä pitkä, 35 metriä korkea ja 40 metriä leveä. Luola tunnetaan myös ”sinisenä luolana”, sillä auringonvalon taittumisen vuoksi vesi luolassa näyttää syvänsiniseltä. Luolaa pidetään yhtenä harvinaisimmista geologisista ilmiöistä, ja siellä on myös suuri määrä stalaktiitteja ja stalagmiitteja. Luolassa asuu hylkeitä (kreik. φώκια, fókia) ja tuhansittain villejä kyyhkyjä. Aikoinaan luola on toiminut merirosvojen turvapaikkana.
Parastákseen on mahdollista mennä pienellä veneellä meren ollessa tyyni. Luolaan on järjestettyjä retkiä.
Parastás on yksi Euroopan kuuluisimmista luolista, ja se on Kreikan suurin meriluola. Parastásta on verrattu jopa Italiassa Caprin saarella sijaitsevaan Grotta Azzurra -luolaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Parastás Wikimedia Commonsissa
Parinvaihto

Parinvaihto on pariskuntien yhteistuumin sopimaa seksiä muiden kuin omien kumppaniensa kanssa. Joskus kahden pariskunnan kumpikin osapuoli vaihtaa kumppaneita toisen pariskunnan kanssa, ja joskus vain toinen osapuoli vaihtaa kumppania.
Parinvaihdossa seksisuhde on väliaikainen ja saattaa kestää esimerkiksi vain yhden illan. Joskus osapuolet harrastavat seksiä eri huoneissa. Joskus osapuolet pysyttelevät samassa huonessa ja katselevat vakituista kumppaniaan harrastamassa seksiä toisen ihmisen kanssa, mikä tuo tilanteeseen ekshibitionismia ja voyeurismia.
Parinvaihdolla suhteeseen voidaan saada vaihtelua ilman salasuhteiden aiheuttamia ongelmia. Sillä voidaan tavoitella suhteeseen myös jännitystä, vakautta ja pitkäkestoisuutta.
Jotkut parinvaihtajat saattavat olla konservatiivisia muussa elämässään. Jotkut kokeilevat uuden kumppanin kanssa sängyssä asioita, joita he eivät vakituisen partnerinsa kanssa harrasta.
Parinvaihdon suosio nousi Britanniassa ja Yhdysvalloissa 1960-luvulla.
Seppo Parikka

Seppo Parikka (s. 29. kesäkuuta 1945 Turku) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi puolustajana SM-sarjassa vuosina 1965–1974.
Parikka edusti koko SM-sarjauransa ajan Turun Tovereita. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 194 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 9 + 11 = 20 ja jäähymääränsä 94 minuuttia. Hän saavutti kaksi SM-pronssia.
Papinkoski

| Papinkoski Попов Порог, Popov Porog |
| --- | --- |
 Papikosken kirkko.
 Papinkoski
 Koordinaatit: 63°24′30″N, 34°0′50″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Segežan piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3 035 km²
Väkiluku (2012):  649
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Papinkosken kunta Segežan piirin kartalla
Papinkoski eli Popov Porog (ven. Попо́в Поро́г) on maalaiskunta ja sen keskustaajama Karjalan tasavallan Segežan piirissä Venäjällä. Se sijaitsee Sekehenjoen niskalla lähellä Seesjärven rantaa. Taajamassa on 334 ja kunnassa 649 asukasta (vuonna 2012).
Maantiede ja asutus

Papinkosken kunnan pinta-ala on 3 035 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Segežan piirin Mustankosken, pohjoisessa Idelin ja Segežan sekä koillisessa Valdain kuntiin, kaakossa Karhumäen piirin Poventsan, etelässä Pinduisen ja lounaassa Paateneen kuntiin. Pinta-alasta valtaosa on metsää.
Seutu kuuluu Vienanmeren ja Äänisen vedenjakajalla sijaitsevaan Uikujärven alankoon. Kunnan alueella virtaavia jokia ovat Ontajoki (ven. Onda), Sekehenjoki (Segeža), Karbozerka, Pezega, Voivanets, Kjagma, Propast, Gagoi, Batajev, Lisja, Vožema, Juga, Kjamenka, Sjurežnoi, Medveži, Uroksa, Zapadnyi ja Nei. Järviä ovat Uikujärvi, Segozerskoje, Lintujärvi (Lindozero), Urosjärvi (Urosozero), Kjamenitskoje, Telekino, Noruslambi, Rigozero, Babje, Panozero, Velikoje, Kiirasjärvi (Kirasozero), Karbozero, Sjurežskoje, Voldjärvi (Voldozero), Kärkijärvi (Kjargozero), Hargo, Kjagmozero, Tšuralambi, Sjavnozero, Varbozero ja Palvozero. Hyötykaivannaisiin kuuluvat maametallit, graniitti, gneissigraniitti, hiekka, sora ja turve. Kärkijärven itäpuolella sijaitsee Kamenitskin rauhoitusalue.
Keskustaajaman lisäksi kuntaan kuuluvat Kärkijärven (ven. Kjargozero), Taboinporogin (Taboiporog) ja Voldozeron  asutukset, Jurkinnavolokin kylä sekä Juan (Ramentsy), Lintujärven (Špalovaja), Nopsan (Bystrjagi), Riihijärven (Rigozero), Suglitsan, Sumerin (Sumeritši) ja Urosjärven (Urosozero) rautatieasemat. Toiseksi suurin asutuskeskus on reilun 200 asukkaan Voldozero. Jurkinnavolokissa, Lintujärvellä ja Suglitsassa ei ole lainkaan vakituista asutusta. Vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan kunnan asukkaista 70 % on kansallisuudeltaan venäläisiä, 20 % valkovenäläisiä, 5 % karjalaisia ja 3 % ukrainalaisia.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkee Muurmannin rata sekä Pietarin ja Murmanskin välinen M18-valtatie, josta haarautuu osittain päällystetty maantie Papinkoskelle. Juassa, Nopsassa, Riihijärvellä, Sumerissa ja Urosjärvellä on rautatieasemat, Lintujärvellä ja Suglitsassa rautatien pysähdyspaikat. Kunnan itäosassa on Vienanmeren kanava.
Kunnassa toimii kaivosteollisuutta ja kalanviljelylaitos. Juan itäpuolella on sotilaskohteita. Keskustaajaman palveluihin kuuluu peruskoulu, kerhotalo, kirjasto, lääkintäasema, posti ja pari kauppaa
Nähtävyydet ja matkailu

Sekehenjoella on kivikautisia asuinpaikkoja. Historiallisia kohteita ovat Venäjän kansalaissodassa ja toisessa maailmansodassa kaatuneiden sotilaiden haudat. Segežan risteyksessä on hotelli.
Aiheesta muualla

Papinkosken kunta Segežan piirin sivustolla (venäjäksi)
Segežan piirin kunnat
Hallinnollinen keskus: Segeža

Idel  –
Vojatsu (Nadvoitsy)  –
Papinkoski (Popov Porog)  –
Mustakoski (Tšornyi Porog)  –
Uikujärvi (Valdai)
Ali Parchami

Ali Parchami on Sandhurstin kuninkaallisen sotakorkeakoulun puolustuksen ja kansainvälisten asioiden laitoksen luennoija. Hän väitteli filosofian tohtoriksi Oxfordin yliopistossa ja toimi aiemmin luennoijana Exeter Collegessa, Oxfordissa.
Historiantutkimuksessaan Parchami on käsitellyt muun muassa maailmanvaltoja, niiden ylivaltaa ja niiden luomia käsitteitä suhteellisen rauhan ajanjaksoista.
Teoksia

American Hegemony: The Rogue Doctrine and Transatlantic Relations, 1991–2001, 2002
Hegemonic Peace and Empire: The Pax Romana, Britannica and Americana (War, History and Politics), 2009
The Persian Encounter: A History of Anglo-Iranian Relations, 2014 (yhdessä Yvonne Cornishin kanssa)
Paris-Dakar

Lehden etusivu vuodelta 1949.
Paris-Dakar oli Senegalin Dakarissa vuosina 1933–1961 ilmestynyt ranskankielinen sanomalehti.
Ranskankielisen Afrikan ensimmäiset sanomalehdet perustettiin Senegalissa 1800-luvun lopulla. Ne olivat ranskalaisten julkaisemia ja ranskalaisille lukijoille tarkoitettuja. 1900-luvun ensimmäisinä vuosikymmeninä Senegalissa ilmestyi myös useita lyhytikäisiä ja pieniä afrikkalaiselle yleisölle tarkoitettuja poliittisia lehtiä.
Marokossa toiminut ranskalainen liikemies Charles de Breteuil perusti vuonna 1933 Dakariin viikkolehti Paris-Dakarin, joka muuttui päivälehdeksi vuonna 1937. De Breteuil oli alueen merkittävin sanomalehdenkustantaja, ja hän julkaisi lehtiä myös Norsunluurannikolla, Guineassa ja Kamerunissa.
Paris-Dakar oli eurooppalaiselle yleisölle tarkoitettu kaupallinen sanomalehti, jota luettiin Senegalin lisäksi myös muualla Ranskan Länsi-Afrikassa. Se kertoi lähinnä emämaan tapahtumista, mutta sisälsi myös siirtomaita koskevia uutisia. Esikuvansa Paris-Soirin tapaan lehti oli runsaasti kuvitettu ja antoi paljon tilaa urheilulle. Se oli Ranskan Länsi-Afrikan suurin sanomalehti ja saavutti 1950-luvulla 15 000 kappaleen levikin. Puolueista riippumaton Paris-Dakar ei ollut mielipiteiltään suinkaan puolueeton. Se alkoi antaa tilaa afrikkalaisten näkemyksille vasta 1950-luvun lopussa. Breteuilin ainoa paikalliselle yleisölle suunnattu lehti oli vuonna 1953 perustettu kuvitettu aikakauslehti Bingo, josta tuli sittemmin varsin suosittu.
Charles de Breteuil kuoli vuonna 1960. Senegalin itsenäistyttyä hänen poikansa Michel muutti vuonna 1961 lehden nimeksi Dakar-Matin. Aikaisempaan verrattuna se taantui ja joutui hallituksen valvontaan. Vuonna 1970 se korvattiin virallisella Le Soleil -päivälehdellä.
Paratiisi (kappale)

| ”Paratiisi” Rauli Badding Somerjoki |
| --- | --- | --- |

Singlen ”Mä jäin kii” B-puolen etiketti
Kappaleen tiedot
 Albumilta: Näin käy rock & roll
 Julkaistu: 1973
 Kesto: 02.40
 Levy-yhtiö: Love Records
Paratiisi on Rauli Badding Somerjoen sävellys ja sanat siihen on tehnyt Somerjoki yhdessä Arja Tiaisen kanssa. Kappale on Teoston raporttien mukaan ollut useana vuonna Suomen soitetuin kappale niin elävässä musiikissa kuin mediasoitossakin. Antero Jakoilalla oli iso rooli siihen, että kappaleesta muodostui sellainen kuin se on. Jani Uhlenius vaikutti myös kappaleen muotoon. Arja Tiainen teki kaksi säkeistöä, joita Somerjoki täydensi. Kitarasoolon kappaleeseen soittaa Jukka Tolonen. Somerjoen levytys kappaleesta on vuodelta 1973. Hän kertoi dokumentissa Lähikuvassa Rauli Badding Somerjoki miettineensä kahden kuukauden ajan toisen säkeistön sanoja. Kappale julkaistiin myös ”Mä jäin kii” -singlen B-puolella.
Sittemmin kappaleen ovat Suomessa levyttäneet myös Esko Rahkonen (1975), Veijo Tapio (1978), Helvi Wathen (1984), Janne Koivunen (1991), Jarmo Hannula (1999), Sakari Kuosmanen (1999), Ville Valo (1999), Mikko Alatalo (2000), Larharyhmä (2000), The Steelers (2000), Matti ja Teppo (2002), Tomi Metsäketo (2006), Jani Wickholm (2008), Paula Koivuniemi (2009) sekä Agents & Vesa Haaja (2012). Näistä Kuosmasen ja Valon versiot lienevät tunnetuimpia. Ruotsissa kappaleen on levyttänyt Bo Kaspers Orkester vuonna 2006 nimellä "Paradiset" albumilla Hund (käännös Bo Sundström). Krista Siegfrids on laulanut Paradiset-version uudelleen Ikean mainosta varten (2016).
Helsingin Sanomat pyysi kevään 2009 juttusarjassa lukijoita nimeämään oman ”onnen laulunsa”, ja yli 800 ehdotetun kappaleen joukosta ”Paratiisi” tuli äänestyksessä viidenneksi.
Aiheesta muualla

Viola – Suomen kansallisdiskografia.[vanhentunut linkki]
Ylen Elävä arkisto: Lähikuvassa Rauli Badding Somerjoki
Ylen Elävä arkisto: Ville Valo ja Agents, Paratiisi
Paratiisinmäki

| Paratiisinmäki |
| --- | --- |
 Salviatie Paratiisinmäen pohjoisosissa.
Kaupunki:  Pori
Suuralue:  Läntinen Maa-Pori
Kaupunginosa nro:  48
Väkiluku:  632 (2013)
Postinumero(t):  28610
Paratiisinmäki (ruots. Paradisbacken) on Porin 48. kaupunginosa ja se sijaitsee kaupungin keskustaajaman lounaisosassa, Länsi-Porin alueella. Viereiset kaupunginosat ovat Liinaharja koillisessa ja Tuorsniemi ja Klasipruuki lännessä, pohjoisessa alue rajoittuu Vähäraumaan. Kaakossa peltoaukean takana on Liikastenmäki.
Paratiisinmäen nimi periytyy samannimisestä mäestä, jonka ympäristöön nykyinen kaupunginosa on rakennettu. Nimen sanotaan alun perin viittaavan peltoaukeiden keskellä sijaitsevan mäen erityisen kauniiseen mäntymetsikköön.
Paratiisinmäen ensimmäiset rakennukset ovat peräisin toisen maailmansodan jälkeiseltä ajalta, ja alueen perinteisesti tunnettu paikka on mäen eteläpuolella toimiva Paratiisin taimitarha. Varsinainen asuinalue Paratiisinmäkeen on rakennettu 1990-luvulla, jolloin alueelle kaavoitettiin omakotitalovaltainen pientaloalue. Tämä pääosin metsäiselle mäelle rakennettu alue on tunnettu erityisesti varakkaiden asuinalueena. Myöhemmin asuinalue on kasvanut pohjoiseen 2000-luvun alkuvuosina.
Aiheesta muualla

Paratiisinmäki Pori-tiedossa (poritieto.com)
Porin kaupunginosat
1. Linna | 2. Teljä | 3. Malminpää | 4. Karhunpää | 5. Itätulli | 6. Päärnäinen | 7. Aittaluoto | 8. Isosanta | 9. Riihiketo | 10. Tiilinummi | 11. Tiilimäki | 12. Uusikoivisto | 13. Kuninkaanhaka | 14. Herralahti | 15. Tupala | 16. Koivula | 17. Kalaholma | 18. Isojoenranta | 19. Sunniemenranta | 20. Koivistonluoto | 21. Karjaranta | 22. Käppärä | 23. Musa | 24. Tikkula | 25. Vähärauma | 26. Liinaharja | 27. Liikastenmäki | 28. Tuorsniemi | 29. Pietniemi | 30. Ulasoori | 31. Leppäkorpi | 32. Isomäki | 33. Tiiliruukki | 34. Kyläsaari | 35. Uusiniitty | 36. Pihlava | 37. Rieskala | 38. Metsämaa | 39. Enäjärvi | 40. Harmaalinna | 41. Kartano | 42. Impola | 43. Vanhakoivisto | 44. Väinölä | 45. Metallinkylä | 46. Mikkola | 47. Sampola | 48. Paratiisinmäki | 49. Luotsinmäki | 50. Murtosenmutka | 51. Ruosniemi | 52. Toejoki | 53. Pormestarinluoto | 54. Hyvelänviiki | 55. Lotskeri | 56. Hyvelä | 57. Kirjurinluoto | 58. Hanhiluoto | 59. Hevosluoto | 60. Yyteri | 61. Kaanaa | 62. Uniluoto | 63. Karhuluoto | 64. Herrainpäivät | 65. Mäntyluoto | 66. Kirrinsanta | 67. Kaanaankorpi | 68. Huvilaranta | 69. Viikinäinen | 70. Raatimiehenluoto | 71. Reposaari | 72. Parkkiluoto | 73. Tahkoluoto | 74. Isokatava | 75. Vähäkatava | 76. Tyltty | 77. Lukkarinsanta | 78. Tuulikylä | 79. Paarnoori | 80. Honkaluoto | 81. Finpyy | 82. Lahdenmaa | 83. Hakalanvainio | 84. Länsimetsä | 85. Mäntylä | 86. Palstakallio | 87. Lehtola | 88. Kotometsä | 89. Klasipruuki | 90. Perko | 91. Susikoski | 92. Salaplakkari
Parakvatti

| Parakvatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-metyyli-4-(1-metyylipyridin-1-ium-4-yyli)pyridin-1-iumdikloridi
CAS-numero:  1910-42-5
PubChem CID:  15938
SMILES:  C[N+]1=CC=C(C=C1)C2=CC=[N+](C=C2)C.[Cl-].[Cl-]
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12H14N2Cl2
Moolimassa:  257,152 g/mol
Sulamispiste:  300 °C (hajoaa)
Tiheys:  1,24 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 620 g/l (20 °C)
Parakvatti eli parakvattidikloridi (C12H14N2Cl2) on bipyridiniumsuoloihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään maataloudessa rikkaruohomyrkkynä, mutta aineen käyttö Euroopan unionin alueella on kiellettyä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa parakvatti on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee erittäin hyvin veteen ja alkoholeihin ja kohtalaisesti muun muassa asetoniin ja tolueeniin. Parakvatin herbisidiset ominaisuudet perustuvat siihen, että se estää kasvien fotosynteesin estämällä elektroninsiirtoketjun fotosynteesin aikana. Lisäksi se indusoi superoksidiradikaalien muodostumista, mikä vaurioittaa solukalvoja. Parakvatti on hyvin myrkyllistä myös nisäkkäille esimerkiksi ihmisille. Aineen altistumisesta voi seurata voimakasta vatsakipua, huonovointisuutta, ripulointia, hengityksen vaikeutumista ja yskää. Yhdiste on erittäin myrkyllistä keuhkoille. Parakvatille altistuminen voi aiheuttaa kuoleman. Lisäksi parakvatin on havaittu aiheuttavan Parkinsonin tautia.
Valmistus ja käyttö

Parakvattia valmistetaan metyloimalla 4,4'-bipyridiiniä metyylikloridin tai dimetyylisulfaatin avulla.
Parakvattia käytetään runsaasti ei-selektiivisenä rikkaruohomyrkkynä muun muassa vilja-, kasvis ja hedelmäviljelmillä sekä vesikasvillisuuden hävittämiseen. Sitä käytetään myös yhdistelmävalmisteena dikvatin ja simatsiinin kanssa. Parakvatin käyttö kiellettiin Suomessa vuonna 1985. Parakvatti tuli sallituksi tehoaineeksi Euroopan unionin alueella komission päätöksellä vuonna 2003. Ruotsi vei asian Euroopan yhteisön tuomioistuimeen, joka kumosi parakvatin käytön sallineen direktiivin vuonna 2007. Parakvatin käyttö on edelleen sallittua muun muassa Yhdysvalloissa.
Papà

| Papà |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Nino Oxilia
Käsikirjoittaja:  Nino Oxilia
Perustuu:  Robert des Flersin ja Gaston de Caillavetin komediaan Papa (1911)
Kuvaaja:  Giorgino Ricci
Pääosat:  Ruggero Ruggeri, Amleto Novelli, Pina Menichelli
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Cines
Ensi-ilta:  7. lokakuuta 1915 (Rooma)
Kesto:  594/580 metriä (28 min.)
Alkuperäiskieli:  mykkäelokuva italiankielisin välitekstein
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Giovanni (Amleto Novelli) väistyy syrjään isänsä (Ruggero Ruggeri) ja Georgetten (Pina Menichelli) onnen tieltä.
Papà (”Isä”) on vuonna 1915 valmistunut italialainen mykkäelokuva. Ranskalaisten Robert des Flersin ja Gaston de Caillavetin samannimiseen komediaan (1911) perustuvan lyhytelokuvan on ohjannut Nino Oxilia. Sen pääosia esittävät Ruggero Ruggeri, Amleto Novelli ja Pina Menichelli.
Juoni

Lemmenseikkailuihin ja juhlimiseen kyllästynyt Sarzacin kreivi lähtee etsimään poikaansa Giovannia, jonka hän on jättänyt maaseudulle kasvatettavaksi kaksikymmentäviisi vuotta sitten. Giovanni on ihastunut rikkaan maanomistajan tyttäreen Georgetteen, jota myös hänen isänsä alkaa kosiskella. Isän ja pojan välit ovat vähällä katketa, mutta lopulta Giovanni löytää häntä salaa rakastaneen köyhän Giovannan ja kaikki päättyy onnellisesti.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ruggero Ruggeri  | … |  Sarzacin kreivi   |
|  Amleto Novelli  | … |  Giovanni   |
|  Pina Menichelli  | … |  Georgette Coursan   |
|  Suzy Prim  | … |  Giovanna Aubrim   |
|  Giuseppe Piemontesi  | … |  Charmenil   |
|  Amerigo Tramonti  | … |  apotti Jocasse   |
Tuotanto

Nino Oxilian Cinesille tekemä kaksikelainen elokuva perustuu ohjaajan Pariisissa näkemään näytelmään, jota ei ollut vielä esitetty Italiassa. Sen päätähti on Ruggero Ruggeri, jonka rinnalla poikaa esittävä Amleto Novelli näyttää aivan liian vanhalta. Itala Filmin Il fuocon (1915) ja Tigre realen (1916) myötä femme fatalen rooleihin erikoistunut Pina Menichelli on vielä viaton ja raikas maalaistyttö. Paljolti ulkoilmassa kuvattu kolmiodraama voidaan nähdä astinlautana sekä Oxilian että Menichellin myöhemmille urille.
Restaurointi

Torinon elokuvamuseossa säilynyt Papà on restauroitu vuonna 2012. Alkuperäisestä 594 metrin pituudesta on säilynyt 580 metriä. Elokuva on nähtävissä museon Vimeo-sivustolla.
Aiheesta muualla

Papà Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Parhaat (Vicky Rosti)

| Parhaat Virve "Vicky" Rosti |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1989
 Tyylilaji: Pop/iskelmä
 Kesto: 55.22
 Levy-yhtiö: Fazer Finnlevy
Listasijoitukset
  Suomi: Ei listasijoitusta.
Vicky Rostin muut julkaisut
| Sata salamaa 1987 | Parhaat 1989 | Tunnen sen täysillä taas 1992 |
Parhaat on suomalaisen iskelmälaulaja Virve "Vicky" Rostin ensimmäinen kokoelma-albumi. Se julkaistiin vuonna 1989.
Kappaleet

"Kun Chicago kuoli" (The Night Chicago Died) – 3.25
"Kun nuori on" (At Seventeen) – 4.03
"Näinkö aina meille täällä käy" (Ain't That Just The Way) – 3.12
"Oon voimissain" (I Will Survive) – 3.47
"Jolene" – 2.42
"Luokses viimein jään" (I'm Still Yours) – 3.29
"Viimeinkin" (This Is It) – 3.16
"Äiti laita avain paikkaan entiseen" – 3.32
"Johnny oi Johnny" – 3.36
"Talven tullen" – 2.38
"Tuolta saapuu Charlie Brown" (Charlie Brown) – 3.22
"Amado mio" – 3.21
"Tunne en sua laisinkaan" – 4.05
"Soitto soikoon vaikka aamuun" (Don't Let Them Stop The Music) – 2.56
"Älä kysy kuka on sylissäin" (The Angel In Your Arms) – 2.55
"Nousevan auringon talo" (The House Of the Rising Sun) – 4.55
Parhaat (Jukka Kuoppamäki)

| Parhaat Jukka Kuoppamäki |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 2001
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: iskelmä
 Levy-yhtiö: Poptori
Jukka Kuoppamäen muut julkaisut
| Kaikki parhaat 2000 | Parhaat 2001 | Sininen 2001 |
Parhaat on Jukka Kuoppamäen vuonna 2001 julkaistu kokoelma-albumi, jonka julkaisun myötä alkoi hänen yhteistyönsä Poptori-yhtiön kanssa. Albumi sisältää Satsanga Records- ja Base-Beat-yhtiölle tehtyjä levytyksiä.
Kappaleet

Kultaa tai kunniaa – ?.??
Kukka hiuksissaan – 2.58
Pieni mies – 2.56
Valtatie – 3.11
Paljon sanomatta jää – 3.28
Radiosta rokin kuulen – 3.32
Kerran vielä palaan – 4.05
Sininen hämärä – 3.47
Juuret Suomessa – 3.30
Rakkaus on sininen – 2.31
Avaa sydämesi mulle – 2.40
Uneen aika vaipuu – 3.33
Hiljaa onneen tietä teen – 3.50
Rakkauden satu – 2.55
Viivy vielä hetki – 3.18
Sininen ja valkoinen – 2.59
Paraldehydi

| Paraldehydi |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2,4,6-trimetyyli-1,3,5-trioksaani
CAS-numero:  123-63-7
PubChem CID:  31264
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H12O3
Moolimassa:  132,16 g/mol
Ulkomuoto:  neste
Sulamispiste:  12,6 °C (285,8 K)
Kiehumispiste:  124,5 °C (397,7 K)
Tiheys:  0,99 g/cm3
Liukoisuus veteen:  veteen 12 g/100 ml (13 °C)
Paraldehydi on orgaaninen yhdiste, joka on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C6H12O3 ja rakennekaava (C2H4O)3. Paraldehydista käytetään myös nimityksiä 2,4,6-trimetyyli-1,3,5-trioksaani, parasetaldehydi ja p-asetaldehydi.
Paraldehydin moolimassa on 132,16 g/mol, sulamispiste 12,6 °C, kiehumispiste 124,5 °C, tiheys 0,99 g/cm3, liukoisuus veteen 13 °C lämpötilassa 12 g/100 ml, leimahduspiste 24 °C c.c., itsesyttymislämpötila 235 °C ja CAS-numero 123-63-7.
Paraldehydi on asetaldehydin kondensoitumistuote ja sitä valmistetaan käsittelemällä asetaldehydiä hapolla kloridisuolan kuten natriumkloridin tai sinkkikloridin läsnä ollessa ja jäähdyttämällä seosta 5 °C:n lämpötilaan. Paraldehydiä käytetään puudutusaineena ja orgaanisessa synteesissä.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikainen altistus aineelle ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Aineelle altistumisesta voi seurata vaikutuksia keskushermostossa.
Aiheesta muualla

Paraldehydin kansainvälinen kemikaalikortti
PubChem: Paraldehyde (englanniksi)
Human Metabolome Database (HMDB): Paraldehyde (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Paraldehyde (englanniksi)
ChemBlink: Paraldehyde (englanniksi)
Parhaat – 24 suosikki-iskelmää

| Parhaat – 24 suosikki-iskelmää Jukka Kuoppamäki |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1989
 Formaatti: LP, C-kasetti
 Tyylilaji: iskelmä, pop
 Levy-yhtiö: Castle Communications
Jukka Kuoppamäen muut julkaisut
| Kuningas tai kerjäläinen 1986 | Parhaat – 24 suosikki-iskelmää 1989 | Joulu tulee laulamalla 1990 |
Parhaat – 24 suosikki-iskelmää on Jukka Kuoppamäen vuonna 1989 julkaistu kahden vinyylin kokoelma-albumi. Se tunnetaan myös nimellä Iskelmäkansio.
Kappaleet

| --- | --- |
 LP 1 A-puoli Valtatie  En toisten sua mä katsovan sois  Mä sinun luokses saavun  Kortti tuo – kortti vie  Näin sävel soi  Ei voi kuin valittaa B-puoli Pieni mies  Vain elämää  Minä lähdin – sinä jäit  Ei kauniimpaa  Oi rakkahin  Casanova :  LP 2 A-puoli Uinu poikani vain  Marraskuun aamu  Hyvä on  Ei veri, vaan punaviini  Sinä päivänä  Hyvät naiset, hyvät herrat B-puoli Kultaa tai kunniaa  Ken elää, hän näkee  100.000.000 X 100.000.000  Paljon sanomatta jää  Nouseva aurinko  Sininen ja valkoinen
Pariisi aaltojen alla

| Pariisi aaltojen alla> Paris sous-Seine! |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Jean-David Morvan ja José-Luis Munuera
Kieli:  ranska
Genre:  sarjakuva
Kustantaja:  Dupuis
Julkaistu:  2004
Sivumäärä:  46
ISBN:  2-8001-2947-6
Suomennos
Suomentaja:  Antti Pajunen
Kustantaja:  Egmont
Julkaistu:  2004
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  48
ISBN:  952-469-252-X
Sarja: Pikon ja Fantasion seikkailuja
Edeltävä:  Kone joka näki unia
Seuraava:  Taistelu kuolemattomuudesta
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pariisi aaltojen alla (ransk. Paris sous-Seine!) on vuonna 2004 ilmestynyt Piko ja Fantasio -sarjan albumi. Sarjakuvan on käsikirjoittanut Jean-David Morvan ja piirtänyt José-Luis Munuera.
Aiheesta muualla

Vainio, Jyrki: Vesittynyt Piko ja Fantasio. Kvaak.fi.  9.2.2005. Arkistoitu 30.4.2013.
Parakoimomenos

Parakoimomenos (kreik. παρακοιμώμενος eli ”se, joka nukkuu [keisarin makuuhuoneen] vieressä”) oli Bysantin valtakunnassa hovin korkea asema, joka oli yleensä varattu eunukeille. Monet aseman haltijat olivat etenkin 800–900-luvuilla myös Bysantin keisarin ylimpänä virkamiehenä.