stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lyhtypallokala

| Lyhtypallokala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Jäykkäleukakalat Tetraodontiformes
Heimo::  Pallokalat Tetraodontidae
Suku::  Canthigaster
Laji::  epilampra
Kaksiosainen nimi
 Canthigaster epilampra  (Jenkins, 1903) 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lyhtypallokala (Canthigaster epilampra) on pienikokoinen pallokala, jota näkee joskus meriakvaarioissa.
Koko ja ulkonäkö

Lyhtypallokala kasvaa 12 cm pitkäksi. Sen vartalossa on ruskeansävyisellä pohjalla neonsinisiä pieniä pilkkuja. Kuono on terävä.
Alkuperä

Lyhtypallokala on peräisin Indopasifiselta merialueelta.
Käyttäytyminen

Lyhtypallokala elää luonnossa yksin tai pareittain. Akvaariossa se syö mahdollisesti altaassa olevia selkärangattomia, ja saattaa näykkiä muiden kalojen eviä.
Vesiolot ja ravinto

Lyhtypallokala syö selkärangattomia eläimiä: simpukoita, kotiloita ja äyriäisiä. Akvaariossa se syö lihapitoista ruokaa, ja on huolehdittava, että ruoassa on tarpeeksi kovia osia (esimerkiksi simpukan- ja katkaravunkuoria) jotta kalan hampaat kuluvat tasaisesti.
Maailman onnellisin kansa

Maailman onnellisin kansa voi tarkoittaa seuraavia:
Musiikki

Albumit
Maailman onnellisin kansa, Maustetyttöjen albumi vuodelta 2023.
Maailman onnellisin kansa, Tuomari Nurmion albumi vuodelta 2021.
Kappaleet
”Maailman onnellisin kansa”, Tuomari Nurmion kappale samannimiseltä albumilta.
”Maailman onnellisin kansa”, Maustetyttöjen kappale samannimiseltä albumilta.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Maailman onnellisin kansa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Marcus Gross

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Marcus Gross |  Marcus Gross |  Marcus Gross |  |
Maa:   Saksa
Miesten ratamelonta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | K-2 1000 m |  |
|  Kultaa | Rio de Janeiro 2016 | K-4 1000 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Duisburg 2013 | K-2 1000 m |  |
|  Kultaa | Milano 2015 | K-2 1000 m |  |
|  Kultaa | Montemor-o-Velho 2018 | K-2 1000 m |  |
|  Pronssia | Dartmouth 2009 | K-2 500 m |  |
|  Pronssia | Szeged 2019 | K-2 500 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Trasona 2010 | K-4 1000 m |  |
|  Kultaa | Montemor-o-Velho 2013 | K-2 500 m |  |
|  Kultaa | Montemor-o-Velho 2013 | K-2 1000 m |  |
|  Kultaa | Brandenburg 2014 | K-2 1000 m |  |
|  Kultaa | Račice 2015 | K-2 500 m |  |
|  Kultaa | Račice 2015 | K-2 1000 m |  |
|  Kultaa | Moskova 2016 | K-2 1000 m |  |
|  Kultaa | Plovdiv 2017 | K-2 1000 m |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2011 | K-4 1000 m |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2018 | K-2 1000 m |  |
|  Pronssia | Brandenburg 2009 | K-2 500 m |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Hopeaa | Baku 2015 | K-2 1000 m |  |
Marcus Gross (s. 28. syyskuuta 1989 Görlitz) on saksalainen ratameloja, kaksinkertainen olympiavoittaja sekä moninkertainen maailman- ja Euroopan-mestari.
Gross saavutti Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 kaksi kultamitalia: 1 000 metrin kajakkikaksikossa yhdessä Max Rendschmidtin kanssa ajalla 3:10.781 ja 1 000 metrin kajakkinelosessa Saksan joukkueessa ajalla 3:02.143. Joukkueeseen kuuluivat Grossin lisäksi Max Rendschmidt, Tom Liebscher ja Max Hoff. Neljä vuotta aikaisemmin Lontoon olympialaisissa 2012 Gross oli kuulunut Saksan joukkueeseen samassa kilpailussa, jolloin Saksa jäi neljänneksi.
Gross on saavuttanut kolme maailmanmestaruutta ja kahdeksan Euroopan-mestaruutta. Näistä suurin osa on kahden hengen kajakkiluokista. Hänellä on lisäksi kaksi MM-pronssia sekä kaksi EM-hopeaa ja yksi EM-pronssi. Euroopan kisoista Grossilla on 1 000 metrin kajakkikaksikon hopeamitali Bakusta 2015.
Maailman muotoilupääkaupunki Helsinki 2012

Maailman muotoilupääkaupunki Helsinki 2012 (engl. World Design Capital Helsinki 2012) oli organisaatio, joka tarjosi vuonna 2012 muotoiluun ja sen ilmiöihin liittyviä tapahtumia ja projekteja Helsingissä. Maailman muotoilupääkaupungin asema myönnetään joka toinen vuosi yhdelle kaupungille maailmassa. Aiemmin designpääkaupunkina olivat olleet Torino ja Soul.
Teollisen muotoilun kansainvälinen järjestö International Council of Societies of Industrial Design ICSID valitsi 25. marraskuuta 2009 Helsingin vuoden 2012 maailman designpääkaupungiksi.
World Design Capital Helsinki 2012 -hankkeen toteutti Kansainvälinen designsäätiö, joka hallinnoi kaikkia hankkeeseen liittyviä oikeuksia ja tuotemerkkejä. Sen hallituksen puheenjohtaja oli Tero Vähäkylä ja hanketta johti vuodesta 2010 Pekka Timonen , joka siirtyi viestintätoimisto Kreabin toimitusjohtajaksi 8.4.2013 alkaen.[lähde? ]
Aiheesta muualla

ICSID, World Design Capital (englanniksi)
WDC Helsinki 2012 verkkosivu. (suomeksi) (ruotsiksi) (englanniksi)
Kansainvälinen Designsäätiö
Manès Sperber

| Manès Sperber |
| --- | --- |
 Manès Sperberin patsas.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1905 Zabłotów, Galitsia
Kuollut: 1984 (78–79 vuotta) Pariisi, Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: saksa
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Manès Sperber (1905 Zabłotów, Galitsia (sill. Itävaltaa, nyk. Ukrainaa) – 1984 Pariisi, Ranska) oli galitsialainen juutalainen kirjailija. Hän asui 1927–1933 Berliinissä ja toimi siellä psykologina. Sittemmin hän asui Pariisissa, jossa hän kuoli.
Sperber käsittelee esseissään muun muassa juutalaista identiteettiä, väkivaltaa ja diktatuuria. Hänen omaelämäkertansa All das Vergangene ilmestyi 1974–1977.
Palkinnot ja tunnustukset

Georg Büchner -palkinto: 1975
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manès Sperber Wikimedia Commonsissa
Manólis Anagnostákis

Manólis Anagnostákis (kreik. Μανώλης Αναγνωστάκης, 10. maaliskuuta 1925 Thessaloniki, Kreikka – 22. kesäkuuta 2005 Ateena, Kreikka) oli kreikkalainen runoilija, joka edusti eksistentialismia. Hän syntyi Thessalonikissa ja opiskeli lääkäriksi erikoistuen radiologiaan.
Anagnostákis oli tunnetuimpia vasemmistolaisia kulttuurivaikuttajia Kreikassa sisällissodan ajoista lähtien. Muun muassa Míkis Theodorákis on tehnyt sävellyksiä Anagnostákiksen runoihin, kuten ”Miló” (”Μιλώ”) ja ”Cháris 1944” (”Χάρις 1944”).
Teokset

Epochés (1945)
Epochés 2 (1948)
Epochés 3 (1951)
Synécheia (1954)
Synécheia 2 (1955)
Ta poiímata 1941-1956 (1956)
Synécheia 3 (1962)
Ypér kai Katá (1965)
O stóchos (1971)
Ta poiímata 1941-1971 (1971)
Parenthéseis (1972)
Antidogmatiká (1978)
To Perithório (1979)
Y.G. (1983)
Ta Sympliromatiká (1985)
O poiitís Manoúsos Fássis (1987)
Aiheesta muualla

Anagnostákiksen runoja englanniksi
Maailman muisti

Maailmanmuistikohteet maittain
Maailman muisti (engl. Memory of the World) on vuonna 1992 perustettu Unescon ohjelma, jonka tavoitteena on säilyttää ihmiskunnan merkittävät arkistot ja kirjastokokoelmat. Maailman muisti -rekisteriin kuuluu kohteita ympäri maailmaa. Joulukuussa 2018 ohjelmassa oli mukana 527 kohdetta.
Maailman muisti -ohjelmalla on kolme päätavoitetta. Sen tarkoituksena on mahdollistaa ihmiskunnan dokumenttiperinnön suojelu parhaimmalla mahdollisella tavalla, helpottaa dokumenttiperinnön maailmanlaajuista saavutettavuutta ja nostaa dokumenttiperinnön olemassaolon ja merkittävyyden tunnettavuutta.
Suomesta rekisteriin kuuluvat A. E. Nordenskiöldin kokoelma, Kolttakylän arkisto, Radziwill-ruhtinassuvun kirjasto- ja arkistokokonaisuus ja laivanvarustaja Gustaf Eriksonin arkistot.
Kansalliseen maailman muisti -rekisteriin on puolestaan koottu Suomen merkittävää asiakirjallista ja kirjallista kulttuuriperintöä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maailman muisti -ohjelman kotisivut. (englanniksi)
Suomen kansallinen Maailman muisti -komitea. (Arkistoitu – Internet Archive)
MILAN

| MILAN |
| --- | --- |

Tyyppi:  panssarintorjuntaohjus
Valmistushistoria
Valmistaja:  Euromissile (MBDA)
MILAN-laukaisin
Näkymä tähtäimen läpi
MILAN (Missile d’infanterie léger antichar) saksalais-ranskalaisen Euromissilen panssarintorjuntaohjusjärjestelmä. Ohjuksen kehitys alkoi 1962 ja se otettiin käyttöön 1972. Se on palveluskäytössä 41 maassa.
MILAN on SACLOS-ohjattu, joten ampujan pitää vain pitää tähtäin maalissa ja ohjauskomennot välitetään ohjukselle sen perästä purkautuvaa johdinta pitkin. MILAN 3:n ohjuksen nopeus on 720 km/h, kantomatka 2 km ja lentoaika 12,5 sek.
MILAN: ontelokranaatti (1972)
MILAN 2: ontelokranaatti (1984)
MILAN 2T: kaksoisontelokranaatti (1993)
MILAN 3: ontelokranaatti (1996)
MILAN ADT/ER: digitalisoitu laukaisin, 3 km kantomatka, uusi taistelukärki, joka läpäisee 1 000 mm reaktiivipanssaria ja 3 m betonia (2006 alussa)
Lisenssivalmistajia ovat brittiläinen BAE ja Espanja ja Intia. Noin 350 000 ohjusta ja 10 000 laukaisinta on valmistettu.
Käyttäjät

Ranska on lähettänyt MILAN-järjestelmiä Ukrainaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
MILAN ANTI-TANK MISSILE SYSTEM, EUROPE (army-technology.com)
Milan (globalsecurity.org)
Luciano Spalletti

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Luciano Spalletti
Syntymäaika: 7. maaliskuuta 1959 (ikä 65)
Syntymäpaikka: Certaldo, Italia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Italia
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1978–1986 | Entella | 27 | (2) |
| 1986–1990 | Spezia | 120 | (7) |
| 1990–1991 | Viareggio | 29 | (1) |
| 1991–1993 | Empoli | 60 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 236 | (13) |
Valmennusura
1995–1998: Empoli
1998–1999: Sampdoria
1999–2000: Venezia
2000–2001: Udinese
2001–2002: Ancona
2002–2005: Udinese
2005–2009: Roma
2009–2014: Zenit Pietari
2016–2017: Roma
2017–2019: Internazionale
2021–2023: Napoli
2023–: Italia
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Luciano Spalletti (s. 7. maaliskuuta 1959) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Elokuusta 2023 lähtien hän on toiminut Italian jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana

Pelaajauransa Spalletti vietti alasarjoissa. Hänen seurojaan olivat Entella, Spezia, Viareggio ja Empoli.
Meriitit valmentajana

Italian mestaruus: 2023
Hopeaa (4): 2006, 2007, 2008, 2017
Coppa Italia (3): 2007, 2008
Hopeaa: 2006
Italian supercup: 2007
Hopeaa: 2006
Venäjän mestaruus (2): 2010, 2012
Venäjän cup: 2010
Venäjän supercup: 2011
Vuoden Serie A -valmentaja (Oscar del Calcio) (2): 2006, 2007
Serie A:n paras valmentaja (Panchina Albo d'Oro): 2004/05
Perhe

Spalletti on naimisissa Tamara Spallettin kanssa. He tapasivat Lucianon pelatessa Spezia Calciossa 1980-luvun lopussa. Heillä on kolme lasta, pojat Samuele (s. 1992) ja Federico (s. 1995) sekä tytär Matilde (s. 2011). Spallettin perhe omistaa lomakylän ja maatilan Toscanassa.
Aiheesta muualla

Profiili Roman sivuilla (italiaksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Carlo Ancelotti | Panchina Albo d'Oro 2004/05 | Seuraaja: Cesare Prandelli |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Fabio Capello | Oscar del Calcio 2006, 2007 | Seuraaja: Cesare Prandelli |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Bruno Conti Rudi Garcia | AS Roman päävalmentaja 2005–9/2009 1/2016–2017 | Seuraaja: Claudio Ranieri Eusebio Di Francesco |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Anatoli Davydov | FK Zenit Pietarin päävalmentaja 12/2009–3/2014 | Seuraaja: André Villas-Boas |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Gennaro Gattuso | Napolin päävalmentaja 2021–2023 | Seuraaja: Rudi Garcia |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Roberto Mancini | Italian maajoukkueen päävalmentaja 2023– | Seuraaja: – |
Internazionalen päävalmentajat
Fossati (1909–1915)
Resegotti (1920–1922)
Spottiswood (1922–1924)
Scheidler (1924–1926)
Weisz (1926–1928)
Viola (1928–1929)
Weisz (1929–1931)
Tóth (1931–1932)
Weisz (1932–1934)
Feldmann (1934–1936)
Carraro (1936)
Castellazzi (1936–1938)
Cargnelli (1938–1940)
Peruchetti (1940)
Zamberletti (1941)
Fiorentini (1941–1942)
Ferrari (1942–1945)
Carcano (1945–1946)
Nutrizio (1946)
Meazza (1947–1948)
Carcano (1948)
Astley (1948)
Cappelli (1949–1950)
Olivieri (1950–1952)
Foni (1952–1955)
Campatelli (1955)
Meazza (1955–1956)
Carver (1957–1958)
Bigogno (1958)
Campatelli (1959–1960)
Achilli (1960)
Cappelli (1960)
Hel. Herrera (1960–1968)
Foni (1968–1969)
Her. Herrera (1969–1970)
Invernizzi (1970–1973)
Masiero (1973)
Hel. Herrera (1973)
Masiero (1974)
Suárez (1974–1975)
Chiappella (1976–1977)
Bersellini (1977–1982)
Marchesi (1982–1983)
Radice (1983–1984)
Castagner (1984–1985)
Corso (1985–1986)
Trapattoni (1986–1991)
Orrico (1991–1992)
Suárez (1992)
Bagnoli (1992–1994)
Marini (1994)
Bianchi (1994–1995)
Suárez (1995)
Hodgson (1995–1997)
Castellini (1997)
Simoni (1997–1998)
Lucescu (1998–1999)
Castellini (1999)
Hodgson (1999)
Lippi (1999–2000)
Tardelli (2000–2001)
Cúper (2001–2003)
Verdelli (2003)
Zaccheroni (2003–2004)
Mancini (2004–2008)
Mourinho (2008–2010)
Benítez (2010)
Leonardo (2010–2011)
Gasperini (2011)
Ranieri (2011–2012)
Stramaccioni (2012–2013)
Mazzarri (2013–2014)
Mancini (2014–2016)
De Boer (2016)
Pioli (2016–2017)
Spalletti (2017–2019)
Conte (2019–2021)
Inzaghi (2021–)
Martti Lampila

Martti Emil Lampila (9. lokakuuta 1924 Hirvensalmi – 14. heinäkuuta 2004 Forssa) oli suomalainen maataloustutkija, joka toimi Maatalouden tutkimuskeskuksen kotieläinhoito-osaston professorina ja johtajana 1968–1988. Hänen tutkimusalaansa oli kotieläinten ravitsemus.
Martti Lampila valmistui ylioppilaaksi Mikkelin yhteiskoulusta 1943 ja maatalous- ja metsätieteiden kandidaatiksi kotieläintieteen ja mikrobiologian alalta Helsingin yliopistosta 1952. Maatalous- ja metsätieteiden lisensiaatin ja tohtorin tutkinnon hän suoritti 1964.
Kotimaisten tutkimuslaitosten lisäksi Lampila toimi Cornellin yliopistossa Yhdysvalloissa tutkijana 1967–1968 sekä FAO:n päämajassa Roomassa Animal Production Officer -nimikkeellä 1976–1978.
Martti Lahtinen

Martti Valdemar Lahtinen (10. heinäkuuta 1914 Hämeenlinna – 28. syyskuuta 1982) oli suomalainen näyttelijä ja teatterinjohtaja.
Lahtinen syntyi Hämeenlinnassa, kävi kuusi luokkaa oppikoulua ja opiskeli teatterialaa Hilda Pihlajamäen johdolla sekä Teatterijärjestöjen Keskusliiton kesäkursseilla. Hän opiskeli myös musiikkia Helsingin Konservatoriossa. Vuosina 1941–1947 hän toimi näyttelijänä ja lavastajan apulaisena Turun Työväen Teatterissa ja kaupunginteatterissa, sitten näyttelijänä, ohjaajana ja apulaisjohtajana Hämeenlinnan kaupunginteatterissa 1947–1955, ohjaaja-näyttelijänä ja johtajana Lappeenrannan kaupunginteatterissa 1955–1961 ja sitten Porin Teatterin taiteellisena johtajana ja teatterinjohtajana vuoteen 1967 saakka.
Lahtinen sai Pro Finlandia -mitalin 1966 ja Teatterijärjestöjen Keskusliiton kultaisen ansiomerkin 1975.
Markkinaliberalismi

Markkinaliberalismi tarkoittaa samaa kuin liberalismi tai klassinen liberalismi aiemmin: sekä arvo- että talousliberalismin kattavaa aatetta, siis vapaata markkinataloutta, yksilönvapautta ja ihmisoikeuksia. Useimmat markkinaliberaaleiksi kutsutut eivät ole puhtaita libertaristeja vaan kannattavat julkista sosiaaliturvaa sekä rajoitettua sääntelyä. Esimerkkejä tällaisesta ovat julkishyödykkeet, määräävän markkina-aseman väärinkäytön kieltäminen tai ympäristöhaittaverot.[lähde? ]
Maria Valtonen

Maria Valtonen on suomalainen missi ja tanssinopettaja. Hänet valittiin Miss Suomi -kilpailussa 1987 toiseksi perintöprinsessaksi ja vuonna 1988 Miss Skandinaviaksi. Jälkimmäisen tittelin hän menetti saatuaan ehdollisen vankeustuomion rattijuopumuksesta.
Maria Valtonen muutti vuonna 1991 Pariisiin, jossa hän on toiminut tanssinopettajana.
Hänen äitinsä on laulaja Anneli Sari.
Maria Viitala

Maria Viitala (s. 7. helmikuuta 2003) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan maalivahti.
Viitala pelasi naisten F-liigassa ensimmäisen kerran kaudella 2021–2022 turkulaisessa FBC Loistossa. Hän pelasi kauden aikana 17 runkosarjaottelua ja viisi pudotuspeliä. Viitalan kasvattajaseura on Jalasjärven Jalas.
Maailman mittaajat

| Maailman mittaajat> Die Vermessung der Welt |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Daniel Kehlmann
Kieli:  saksa
Genre:  historiallinen romaani
Kustantaja:  Rowohlt Verlag
Julkaistu:  2005
ISBN:  3-498-03528-2
Suomennos
Suomentaja:  Ilona Nykyri
Kansitaiteilija:  Markus Paajala
Kustantaja:  Perhemediat
Julkaistu:  2007
Sivumäärä:  287
ISBN:  978-952-210-204-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Maailman mittaajat (saks. Die Vermessung der Welt) on saksalais-itävaltaisen kirjailijan Daniel Kehlmannin vuonna 2005 julkaistu romaani. Kyseessä on fiktiivinen elämäkerta kahdesta saksalaisesta tiedemiehestä, tutkimusmatkaaja Alexander von Humboldtista ja matemaatikko Carl Friedrich Gaussista. Kirja käsittelee tiedemiesten pyrkimyksiä tutkia ja mitata omilla tavoillaan maailmaa. Tarina alkaa kohtauksella, jossa jo ikääntyneet päähenkilöt tapaavat toisensa ensimmäistä kertaa tutkijakongressissa Berliinissä vuonna 1828.
Perhemediat-kustantamo julkaisi kirjan Ilona Nykyrin suomennoksena vuonna 2007. Tammi julkaisi teoksen uudelleenpainoksen vuonna 2011. Detlev Buckin ohjaama Die Vermessung der Welt -niminen saksankielinen elokuvaversio ilmestyi vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Maailman mittaajat Kirjasampo-sivustolla
Maria Vierdag

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maria Vierdag vuonna 1928. |  Maria Vierdag vuonna 1928. |  Maria Vierdag vuonna 1928. |  |
Naisten uinti
Maa:   Alankomaat
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 1932 | 4 × 100 m vapaauinti |  |
| Pitkän radan EM-kilpailut  | Pitkän radan EM-kilpailut  | Pitkän radan EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bologna 1927 | 100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | Pariisi 1931 | 4 × 100 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | Bologna 1927 | 4 × 100 m vapaauinti |  |
Maria ("Rie") Vierdag (-Smit; 22. syyskuuta 1905 Amersfoort – 17. heinäkuuta 2005 Amsterdam) oli alankomaalainen uimari. Hän kilpaili vuosien 1924, 1928 ja 1932 kesäolympialaisissa. Vuonna 1932 hän oli mukana saamassa hopeaa naisten 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä. Lisäksi uinnin pitkän radan Euroopan-mestaruuskilpailuissa Vierdag voitti kultaa 100 metrin vapaauinnissa vuonna 1927 sekä 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä 1931 ja sai hopeaa 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä 1927.
Vierdag meni naimisiin F. Smitin kanssa 16. joulukuuta 1935. Heillä on tytär Marjorie (s. 1945).
Marcus Goldman

| Marcus Goldman |
| --- | --- |
 Marcus Goldman
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1821 Trappstadt, Baijeri
Kuollut: 20. heinäkuuta 1904 (82 vuotta) Elberon, New Jersey, Yhdysvallat
Muut tiedot
Yritys:  Goldman Sachs
Puoliso:  Bertha Goldman
Lapset:  5
Marcus Goldman (9. joulukuuta 1821 – 20. heinäkuuta 1904) oli amerikansaksalainen sijoituspankkiiri, liikemies ja rahoittaja. Hän syntyi Trappstadtissa Baijerin kuningaskunnassa ja muutti Yhdysvaltoihin vuonna 1848. Uransa aikana Goldman perusti Goldman Sachs -liikepankin.
Aiheesta muualla

Goldman Sachs & Co
Marcus Gayle

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Marcus Gayle
Syntymäaika: 27. syyskuuta 1970
Syntymäpaikka: Hammersmith, Englanti
Pelipaikka: puolustaja, keskikenttä, hyökkääjä
Seura
Seura: AFC Wimbledon
Pelinumero: 10
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1989-1994 1990 1994-2001 2001 2001-2005 2005-2006 2006-2007 2007-2008 | Brentford →KuPS (laina) Wimbledon Rangers Watford Brentford Aldershot Town AFC Wimbledon | 193 (26) 22 (9) 285 (47) 4 (0) 115 (9) 37 (2) 24 (7) 21 (2) |
Maajoukkue
| 1998-2002 | Jamaika | 18 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. syyskuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. syyskuuta 2019.
Marcus Gayle (s. 27. syyskuuta 1970, Hammersmith) on Englannissa syntynyt jamaikalainen jalkapalloilija. Hän on pelannut 14 maaottelua Jamaikan paidassa, muun muassa vuoden 1998 MM-joukkueessa.
Marcus Gayle aloitti uransa vuonna 1989 Brentfordissa pelaten 193 ottelua ja maalaten 26 kertaa. Brentfordista Gayle lainattiin kaudeksi 1990 Kuopion Palloseuraan, jossa hän oli joukkueen maalikuningas 22 pelissä syntyneellä 9 maalilla. Vuonna 1994 Gayle siirtyi Englannin Valioliigan Wimbledoniin, jossa otteluita kertyi 285 ja maaleja 47 kappaletta vuoteen 2001 mennessä, jolloin seura tipahti sarjaporrasta alemmas. Gayle ei jatkanut Wimbledonissa, vaan siirtyi Skotlannin Glasgow Rangersiin 900 000 punnan siirtosummalla. Rangers-ura kesti vain 4 peliä, jonka jälkeen hänet päästettiin samalla hinnalla Gianluca Viallin valmentamaan Watfordiin.
Watfordissa Gayle viihtyi lopulta vuoteen 2005 asti, mutta pelaaja oli huonossa maineessa Viallin aikana vuonna 2001. Tämä johtui pääosin tehojen puutteesta, sillä 41 pelissä syntyi vain 7 osumaa. Managerin vaihduttua vuonna 2002 Ray Lewingtoniin Gayleä ei odotuksista huolimatta myyty, vaan siirrettiin puolustajaksi, jossa tämä sai jälleen vakuutettua kannattajat voittamalla kauden pelaajan palkinnon. Hän lähti seurasta kolme päivää Lewingtonin potkujen jälkeen maaliskuussa 2005. Watfordista Gayle palasi tuttuun ja turvalliseen Brentfordiin, jossa pelasi 37 ottelua. 17. maaliskuuta 2006 hänen sopimuksensa irtisanottiin. Uusi sopimus syntyi 2. heinäkuuta Aldershot Townin kanssa. Kaudeksi 2007 Gayle siirtyi vielä pari sarjaporrasta alemmaksi AFC Wimbledoniin, seuraan, jonka kannattajat perustivat 2000-luvun alussa vastareaktiona seuransa FC Wimbledonin siirtymisestä Milton Keynesiin.
Aiheesta muualla

Soccerbase stats (Arkistoitu – Internet Archive)
Mahmud Maqomedov

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mahmud Maqomedov vuonna 2010. |  Mahmud Maqomedov vuonna 2010. |  Mahmud Maqomedov vuonna 2010. |  |
Maa:   Azerbaidžan
Miesten vapaapaini
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Baku 2010 | 55 kg |  |
|  Pronssia | Dortmund 2011 | 55 kg |  |
Mahmud Maqomedov (s. 28. elokuuta 1986 Hasavjurt, Dagestan) on azerbaidžanilainen vapaapainija ja Euroopan mestari.
55 kilogramman sarjassa painiva Maqomedov voitti Euroopan mestaruuden Bakusta 2010. Dortmundista 2011 hän voitti EM-pronssia.
Luettelo Maritta Kuulan kappaleista

Tämä on luettelo Maritta Kuulan levyttämistä kappaleista aakkosjärjestyksessä. Mukana ovat Maritta Kuulan soolotuotannon lisäksi hänen 500 kg lihaa -yhtyeen kanssa levyttämänsä kappaleet.
Luettelossa on kaikkiaan 114 kappaletta.
#

7 kirjainta (9 henkeä, Koko kirjo)
9 henkeä (Pikku Max, 9 henkeä, Koko kirjo)
A

Aamun sarastus (500 kg lihaa: Ruusumajassa)
Akvaario (500 kg lihaa: Akvaario)
Ampiaisten kuningatar (Ampiaisten Kuningatar)
Annoin kaiken palaa pois (Jeesus Hollywoodissa)
B

Baarinpitäjän laulu (500 kg lihaa: Nuori mies)
Buddhalaiset (Ampiaisten kuningatar)
D

Demokratiaa (Ampiaisten Kuningatar)
E

Ei elettäkään (Jeesus Hollywoodissa, Koko kirjo)
Einsteinin aivot (Ampiaisten Kuningatar)
Eläintarhan puistikossa (Maritta Kuula & Karvanopat)
Etkös ole ihmisparka, aivan arka (500 kg lihaa: Etkös ole ihmisparka)
H

Halleilla (Maritta Kuula & Karvanopat)
Hauen laulu (500 kg lihaa: Nuori mies)
Henri (Koko kirjo)
Hopeahuilu (500 kg lihaa: Ruusumajassa)
Hyvä enkeli (Valo ota vastaan)
I

Ikkunan takaa (9 henkeä, Koko kirjo)
Ilta (500 kg lihaa: Akvaario, Sielu)
Itkevä jumala (500 kg lihaa: Akvaario, Sielu)