stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Akhaian liitto
Historia

Akhaian liitto oli olemassa viimeistään 400-luvulla eaa. Vanha liitto oli hyvin löyhä ja luonteeltaan lähinnä uskonnollinen. Kukin kaupunki oli itsenäinen, mutta niillä oli yhteiset kulttitoimitukset ja juhlat, joissa sovittiin yhteisistä asioista sekä soviteltiin kiistat. Liitto oli dodekapolis eli kahdentoista kaupungin liitto, ja Herodotoksen mukaan sen kaksitoista kaupunkia olivat Pellene, Aigeira, Aigai, Bura, Helike, Aigion, Rhypes eli Rhypai, Patrai, Farai eli Fareis, Olenos, Dyme ja Tritaia eli Tritaieis. Liitto hajaantui Aleksanteri Suuren kuoleman jälkeen.
Vanhaan liittoon kuuluneet Patrai, Dyme, Tritaia ja Farai perustivat liiton uudelleen vuonna 280 eaa. Pian siihen kuuluivat kaikki kymmenen kaupunkia, jotka vanhasta liitosta olivat vielä olemassa. Myöhemmin liittoon alettiin ottaa Akhaian ulkopuolisia kaupunkeja. Henkiin herätetystä Akhaian liitosta tuli olemassaolonsa ajaksi Kreikan voimakkain poliittinen toimija, ja lopulta se kasvoi kattamaan joksikin aikaa koko Peloponnesoksen. Liiton historian tärkeimmät johtajat olivat Aratos ja Filopoimen, ja sen tärkein kilpailija oli Aitolian liitto. Akhaian liitto näytteli tärkeää osaa kamppailussa Makedoniaa ja Spartaa vastaan. Lopulta Rooman valtakunta hajotti liiton sen jälkeen kun Mummius löi liiton joukot 146 eaa. ja tuhosi Korintin kaupungin. Mummius sai lisänimen Achaicus voittonsa johdosta.
Toiminta ja hallinto

Seuraavassa kuvataan uuden Akhaian liiton toiminta- ja hallintomalli. Liiton päämääränä oli läheisempi poliittinen liitto kuin vanhassa Akhaian liittossa. Mikään jäsenkaupunki ei saanut yksinään sopia sodasta tai rauhasta tai tehdä muita sopimuksia ulkovaltojen kanssa, vaan nämä asiat piti sopia liiton tasolla. Jokaisella jäsenkaupungilla oli kuitenkin yksinoikeus omiin sisäisiin asioihinsa. Liiton tasolla päätäntävalta oli liittokokouksella (σύνοδος, synodos; ἐκκλησία, ekklēsia; συνέδριον, synedrion), joka kokoontui kahdesti vuodessa, alun perin Aigionissa ja myöhemmin Korintissa. Poikkeustapauksissa liiton johtohenkilöt saattoivat kutsua kokouksen koolle Aigioniin tai muualle. Kokouksissa sai puhua kuka tahansa akhaialainen mies, joka oli vähintään 30-vuotias. Asioista ei päätetty kokouksen osanottajien äänten enemmistöllä vaan jäsenkaupunkien määräenemmistöllä.
Liittokokouksen lisäksi liitolla oli neuvosto (βουλή, būlē), joka teki ennakkopäätökset niistä asioista, jotka oli tarkoitus laittaa liittokokouksen käsiteltäviksi. Liitolla oli useita virkamiehiä. Tärkein oli strategos eli kenraali (στρατηγός), jonka velvollisuudet olivat osaksi sotilaallisia ja osaksi siviiliasioita, ja joka oli liiton päämies. Liiton alkuaikoina strategoksia oli kaksi, mutta loppuajalla vuodesta 255 eaa. nimitettiin vain yksi strategos. Ensimmäisenä tehtävässä toimi yksin Markos Keryneialainen kyseisestä vuodesta lähtien. Todennäköisesti samasta ajankohdasta lähtien alettiin nimittää hipparkki (ἵππαρχος, hipparkhos) eli ratsuväenkomentaja, jonka virka korvasi lakkautetun toisen strategoksen viran. Antiikin lähteissä mainitaan myös alistrategos (ὑποστρατηγός, hypostratēgos), mutta hänen tehtävistään tai suhteestaan päästrategokseen ei ole tietoa.
Liitolla oli myös sihteeri (γραμματεύς, grammateus) sekä kymmenen demiurgia (δημιουργοί, dēmiūrgoi), jotka muodostivat eräänlaiset pysyvän komitean, ja joiden lukumäärä oli todennäköisesti alun perin tarkoitettu vastaamaan liiton jäsenkaupunkien määrää. Demiurgien lukumäärää ei kuitenkaan kasvatettu, kun liittoon otettiin uusia jäseniä. Kaikki mainitut virkamiehet valittiin yhden vuoden kaudeksi liiton kevätkokouksessa. Strategos voitiin valita tehtäväänsä uudelleen vasta, kun edellisen kauden päättymisestä oli kulunut vähintään vuosi. Jos strategos kuoli tehtävänsä aikana, hänen tilalleen astui hänen edeltäjänsä siihen asti kunnes voitiin valita uusi strategos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Akhaian liitto Wikimedia Commonsissa
Konsuli Flaminius puhuu Akhaian liiton neuvostolle. Alessandro Allorin maalaus, 1578–1582.
Arturo Dominici

Arturo Dominici elokuvassa I due evasi di Sing Sing (1964).
Arturo Dominici (2. tammikuuta 1916 Palermo – 7. syyskuuta 1992 Rooma) oli italialainen näyttelijä.
Vieraita kieliä Palermon yliopistossa lukenut Dominici jätti opinnot kesken ja antautui näyttelijänuralle. Hänen ensimmäinen elokuvansa oli Sisiliassa kuvattu Il principe ribelle vuonna 1947. Sen jälkeen Dominici muutti Roomaan, jossa hänestä pian tuli yksi italialaisen elokuvan käytetyimmistä luonnenäyttelijöistä. Dominici esiintyi varsinkin seikkailu-, merirosvo- ja peplumelokuvissa, poliisielokuvissa ja italowesterneissä. Hän työskenteli myös ääninäyttelijänä ja toisinaan televisiossa. Lännenelokuvissa Dominici käytti taiteilijanimeä Arthur Kent.
Elokuvia

Voittamaton Herkules, 1958
Goliat ja barbaarit, 1959
Hannibal, 1959
Messalina, 1960
Paholaisen naamio, 1960
Bagdadin veijari, 1961
Troijan urhot, 1961
Perseo l’invincibile, 1963
Ercole contro Moloch, 1963
Sandok, il Maciste della giungla, 1964
Golia alla conquista di Bagdad, 1965
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Arturo Dominici (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Dom Carlos I (1898)

| Dom Carlos I |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Armstrong, Elswick
Kölinlasku:  3. joulukuuta 1896
Laskettu vesille:  5. toukokuuta 1898
Palveluskäyttöön:  1899
Poistui palveluskäytöstä:  1918
Loppuvaihe:  romutettu 1923
Tekniset tiedot
Uppouma:  4 253 t
Pituus:  117,95 m (kokonaispituus)
Leveys:  14,2 m
Syväys:  5,3 m
Koneteho:  8 000 ihp
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  305
Aseistus
Aseistus:  4 x QF 6"/45 -tykkiä 8 x QF 4,7"/45 -tykkiä 14 x QF 3 naulan -tykkiä 4 x konekivääriä 5 x 18" torpedoputkea
Dom Carlos I oli Portugalin laivaston vuonna 1898 vesillelaskettu panssarikansiristeilijä.
Valmistus

Portugali lähetti Armstrongille tammikuussa 1896 tarjouspyynnön Yoshinon kaltaisen risteilijän valmistamisesta. Aluksen tuli kuitenkin olla kuparoitu ja pienempi uppoumaltaan. Heinäkuussa tarjouspyyntö peruutettiin ja syyskuussa toimitettiin uusi. Tammikuussa 1897 Armstrong vastaanotti tilauksen kuparoidusta 4 100 tonnin risteilijästä, jonka aseistuksena tuli olla kuuden ja 4,7 tuuman tykit.
Phillip Wattsin suunnitteleman aluksen köli laskettiin 3. joulukuuta 1896 Elswickin telakalla telakkanumerolla 669. Alus laskettiin vesille 5. toukokuuta 1898 ja koeajot päättyivät 19. huhtikuuta 1899.
Palvelus

Alus saapui Lissaboniin heinäkuussa 1899. Alus palasi 1906 Elswickin telakalle, jossa sen kattilat uudelleen pillitettiin ja höyrykoneet kunnostettiin. Työt telakalla saatiin päätökseen syyskuussa 1907. Alus tulitti kolmipäiväisen Lissabonin kapinan aikana lokakuussa 1910 risteilijöiden Adamastorin ja São Rafaelin kanssa Lissabonissa olleita kuningasmielisiä joukkoja.
Aluksen nimi vaihdettiin tasavallaksi julistamisen jälkeen NRP Almirante Reisiksi. Vuodesta 1918 alkaen alus makasi ankkurissa odottaen modernisointia, mutta valtion talouden heikon tilan vuoksi töitä ei voitu aloittaa. Alus poistettiin lopulta alusluettelosta vuonna 1923.
Akhaimenidit

Akhaimenidien valtakunta laajimmillaan.
Akhaimenidit olivat antiikin Persiaa vuosina 550–330 eaa. hallinnut suku. Mahtavimmillaan akhaimenidien hallitsemaan imperiumiin kuului koko Lähi-itä Anatoliasta Intiaan. Akhaimenidit hallitsivat myös Egyptiä muutamaan otteeseen (27. dynastia ja 31. dynastia). Akhaimenidien valtakunta oli suurin valtakunta, joka siihen mennessä oli ollut olemassa.
Historia

Persialaisia oli asettunut Elamin pohjoispuolelle 700-luvun lopussa eaa. osana iranilaisten kansojen vaelluksia. Kuningas Akhaimenes aloitti siellä akhaimenidien dynastian. Se hajosi kuitenkin muutaman sukupolven ajaksi kahtia meedialaisten ylivallan edessä. Dynastian yhdisti Kyyros II (559–529). Hän kukisti Babylonian tuella ensin meedialaiset ja lännempänä Lyydian kuninkaan Kroisoksen. Kyyros eteni lännessä aina Vähän-Aasian länsirannikolle ja alisti sen kreikkalaiset kaupungit. Persian itärajan hän työnsi Baktriaan asti. Etelässä Kyyros otti lähes verettömästi haltuunsa Mesopotamian vuonna 539 eaa. Kyyros kohteli voittamiaan vastustajia lempeästi ja osoitti kunnioitusta valloittamiensa maiden uskonnoille. Juutalaisten hän salli palata Jerusalemiin Baabelin vankeudesta. Egyptiä Kyyros ei elinaikanaan ehtinyt vallata.
Kyyroksen poika Kambyses (529–522) valloitti Egyptin. Hänen siellä ollessaan vallan oli Persiassa kaapannut pappi Gaumata. Palatessaan Egyptistä Kambyses kuoli, mutta vallan otti takaisin akhaimenideille prinssi Dareios I (522–486). Hän joutui aluksi tukahduttamaan kapinoita eri puolilla valtakuntaa. Selvittyään niistä hän vakiinnutti valtansa ja alkoi kehittää maata. Hän muun muassa uudisti Persian hallintojärjestelmän, ryhtyi nostamaan muinaispersiaa sivistyskieleksi sekä rakennutti Susan ja Persepoliksen palatsit.
Dareioksen kuoltua Persian imperiumi alkoi heiketä. Valtakuntaa koettelivat hovin sisäiset riidat ja salamurhat sekä satraappien irtautuminen keskushallinnon vallasta.
Kserkses I eteni sotajoukkoineen Kreikkaan, missä hän voitti Thermopylain taistelun mutta hävisi kreikkalaisille Salamiin meritaistelussa. Persialaiset kärsivät tappion myös Plataiain taistelussa.
Artakserkses I kukisti egyptiläisten kapinat ja perusti varuskuntia Levanttiin. Egypti irtautui persialaisten vallasta Artakserkses II:n aikana, mutta hänen seuraajansa valloitti Egyptin takaisin.
Viimeisen akhaimenidin Dareios III:n kukisti Aleksanteri Suuri 330 eaa., minkä jälkeen Persiaa hallitsi seleukidien hallitsijasuku.
Luettelo Akhaimenidien hallitsijasuvun jäsenistä

Akhaimenes (600-luku eaa.)*
Teispes, Akhaimenesin poika
Kyyros I, Teispeksen poika (noin 600 eaa.)
Ariaramnes, Teispeksen poika*
Kambyses I, Kyyros I:n poika
Arsames, Ariaramneksen poika*
Kyyros Suuri, Kambyseen poika (550–530 eaa.)
Kambyses II, Kyyroksen poika (530–521 eaa.)
Smerdis, Kyyroksen poika? (521 eaa.)
Dareios I, Arsameen pojanpoika, (521–486 eaa.)
Kserkses I, Dareioksen poika, (486–465 eaa.)
Artakserkses I, Kserkseen poika, (464–424 eaa.)
Kserkses II, Artakserkseen poika (424–423 eaa.)
Sogdianus, Artakserkseen poika (424–423 eaa.)
Dareios II, Artakserkseen poika (424–404 eaa.)
Artakserkses II, Dareioksen poika (404–358 eaa.)
Artakserkses III Ochos, Artakserkseen poika (358–338 eaa.)
Arses, Artakserkseen III:n poika, (338–336 eaa.)
Dareios III Codomannus, Dareious II:n pojanpojanpoika, (336–330 eaa.)
Bessos eli Artakserkses VI (330–329 eaa.), saattoi olla sukua Dareios III:lle
* Näiden kuninkaiden olemassaolo on kyseenalaistettu. Niiden epäillään olevan Dareios I:n keksimiä.
Muita

Hystaspes – Dareios I:n isä
Artafernes (500-luvulla eaa.), Lyydian satraappi, Dareios I:n veli
Mardonios – Dareios I:n siskonpoika
Kyyros nuorempi (?–401 eaa.), yritti kaapata vallan Artakserkses II:lta
Sisygambis – Dareios III:n äiti
Statira – Sisygambiin tytär ja Dareios III:n vaimo
Okhus – Dareios III:n poika
Statira (Dareios III:n tytär) – Dareios III:n tytär ja Aleksanteri Suuren vaimo
Drypetis – Dareios III:n tytär ja Aleksanteri Suuren vaimo
Artabazos – Hellespontoksen Fryygian satraappi 300-luvulla eaa.
Persian loistokauden aikainen hallitsija Dareios I. Kuva kreikkalaisesta maljakosta.
R.Smg. Domenico Millelire

| R>  Smg. Domenico Millelire |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Odero-Terni-Orlando, Muggiano
Kölinlasku:  20. lokakuuta 1925
Laskettu vesille:  19. syyskuuta 1927
Palveluskäyttöön:  11. elokuuta 1928
Poistui palveluskäytöstä:  15. toukokuuta 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 427 t (pinnalla) 1 874 t (sukellus)
Pituus:  86,50 m
Leveys:  7,80 m
Syväys:  4,70 m
Koneteho:  2 × Fiat-dieselmoottoria 4 900 bhp 2 × Savigliano-sähkömoottori 2 200 hv
Nopeus:  16 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Miehistöä:  77
Aseistus
Aseistus:  1 × 120 mm/27 tykki 2 × 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä 6 × 533 mm torpedoputkea
R. Smg. Domenico Millelire oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1927 vesillelaskettu Balilla-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Odero-Terni-Orlandon telakalta Muggianosta, missä köli laskettiin 20. lokakuuta 1925. Alus laskettiin vesille 19. syyskuuta 1927 ja otettiin palvelukseen 11. elokuuta 1928.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 15. toukokuuta 1941.
Aivovuoto

Aivovuoto (< engl. brain drain) tarkoittaa työikäisten koulutettujen ihmisten muuttamista maasta toiseen. Tällöin alkuperämaa häviää menettäessään osaavaa työvoimaa, ja kohdemaa hyötyy saadessaan sitä.
Syyt

Koulutettuja ammattilaisia vetää kehittyneisiin maihin näiden tarjoamat hyvät palkat, jotka voivat olla moninkertaisia lähtijöiden synnyinmaan palkkoihin verrattuna. Aivovuotoa aiheuttavat myös joidenkin lähtömaiden levottomat yhteiskunnalliset olosuhteet. Joillain aloilla länsimaisten teknologia-alan yritysten työvoimasta merkittävä osa voi olla maahanmuuttajia. Osa heistä on muuttanut länteen töihin, ja osa on opiskelijoita, jotka eivät ole palanneet kotimaihinsa.
Seuraukset

Aivovuodon kautta kehittyvät maat menettävät tarvitsemiaan osaajia ulkomaille. Kohdemaissa, kuten Yhdysvalloissa, maahan tuleva valmiiksi koulutettu työvoima voi heikentää paikallisten vähemmistökansallisuuksien koulutustarvetta.
Alkuperämaa toisaalta hyötyy kouluttamistaan henkilöistä siten, että osa koulutetuista siirtolaisista lähettää rahaa kotimaahansa vähentäen siten köyhyyttä. Siirtolaisten kotimaahansa lähettämä vuotuinen rahamäärä on Maailmanpankin mukaan moninkertainen viralliseen kehitysapuun verrattuna.
Kehitysmaista länsimaihin

Nykyisin aivovuoto-ongelma on suurin kehitysmaissa. Saharan etelänpuoleisesta Afrikasta siirtolaisiksi lähtevistä korkeakoulutettujen osuus on 40%, kun koko väestöstä osuus on vain neljä prosenttia. Esimerkiksi lääkärien lähteminen siirtolaisiksi lisää lääkäripulaa Afrikassa. Kehitysmaat kärsivätkin eniten juuri terveydenhuollon henkilöstön maastamuutosta. Ongelman korjaamiseksi esimerkiksi Iso-Britannia on tukenut terveysalan koulutusta koulutettuja henkilöitä lähettävistä maista. Tulevaisuudessa kysynnän kehitysmaiden koulutetuista henkilöistä odotetaan kasvavan länsimaiden vanhenevan väestön vuoksi.
Suomessa

Suomesta muuttaa ulkomaille enemmän korkeasti koulutettuja suomalaisia kuin heitä muuttaa sieltä takaisin. Suomen sisäisen aivovuodon osalta esimerkiksi itäsuomalaisista korkeakoulutetuista yli puolet päätyy muualle töihin. Korkeakoulutettujen muuttoliikkeestä hyötyvät erityisesti Helsingin, Tampereen ja Oulun vaikutusalueet.
Aiheesta muualla

Aivovuoto huolettaa EU:ta  2003. Helsingin yliopisto.
Intian "aivovuoto" kääntymässä kotia kohti  20.4.2008. Uusi Suomi.
Aivovuoto uhkaa lamassa rypevää Kreikkaa  16.9.2010. Tekniikka&Talous. Arkistoitu 14.11.2011. Viitattu 14.6.2011.
Aivovuoto kehitysmaista jatkuu vuolaana  3.10.2002. Ulkoasiainministeriö.
Aivovuoto koettelee Paraguayta  16.3.2009. Maailma.net.
Donskoi

| Donskoi Донской |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Tulan alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  47,6 km²
Korkeus:  210 m
Väkiluku (2010):  64 561
 – Väestötiheys:  1 356 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
 
 www.donskoy.tulobl.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Donskoi (ven. Донско́й) on kaupunki Tulan alueella Venäjällä. Se sijaitsee Donin yläjuoksulla 66 kilometriä Tulasta kaakkoon. Kaupungin kautta kulkee Tulan ja Rjažskin välinen rautatie (Bobrik-Donskoin asema). Asukkaita on 64 500 henkeä (vuonna 2010).lähde?
1700-luvulta lähtien paikalla sijaitsi Bobrinskin kreivisuvulle kuulunut Bobrikin kylä. Vuonna 1882 siellä ryhdyttiin louhimaan ruskohiiltä. Kaivosyhdyskunnasta tuli vuonna 1929 Donskoin taajama ja vuonna 1939 kaupunki. Nykyään siellä on mm. kone- ja rakennustarviketeollisuutta.
Kaupungin lähellä sijaitsee Bobrik-Goran kartano, jossa on säilynyt mm. vuonna 1778 rakennettu Vapahtajan kirkko ja Bobrinskin kreivisuvun hautakappeli.
Aiheesta muualla

Donskoin kaupungin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
HMS Ajax (22)

| HMS Ajax (22) |
| --- | --- |
 HMS Ajax

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers-Armstrongs, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  7. helmikuuta 1933
Laskettu vesille:  1. maaliskuuta 1934
Palveluskäyttöön:  3. kesäkuuta 1935
Poistui palveluskäytöstä:  helmikuussa 1948
Loppuvaihe:  myyty romuksi 1949
Tekniset tiedot
Uppouma:  7 220 t
Pituus:  169 m
Leveys:  16,9 m
Syväys:  5,8 m
Koneteho:  72 000 shp (54 MW)
Nopeus:  32,5 solmua
Miehistöä:  570
Aseistus
Aseistus:  1945: 8 × 152 mm tykkiä 8 × 102 mm tykkiä 16 × 40 mm tykkiä 8 × 533 mm torpedoputkea
HMS Ajax (viirinumero 22) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan kevyt risteilijä. Alus osallistui useisiin operaatioihin ja meritaisteluihin toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Vickers-Armstrongilta Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 7. helmikuuta 1933. Alus laskettiin vesille 1. maaliskuuta 1934 ja valmistui 12. huhtikuuta 1935. Alukselle oli asennettu SIIIL-tyyppinen katapultti, jonka avulla aluksella olleet kaksi Royal Air Forcen 443 lentueen Hawker Ospreytä (K3638 '081' ja K3647 '082') kykenivät toimimaan.
Palvelus

Ajax liitettiin valmistuessaan 8. risteilijäviirikköön Amerikan ja Länsi-Intian laivastoasemalle, kunnes se siirrettiin helmikuussa 1936 3. risteilijäviirikköön. Alus siirrettiin edelleen jo maaliskuussa 1. risteilijäviirikköön Välimeren laivastoon, josta se palasi elokuussa 8. risteilijäviirikköön. Välimerellä aluksella palveleva RAF:n lentue vaihdettiin 718 lentueeksi. Aluksen lentokonekalusto vaihtui maaliskuussa 1938 kahdeksi Fairey Seafoxiksi.
Alus määrättiin Etelä-Amerikan vesille eteläiselle Atlantille toisen maailmansodan syttyessä syyskuussa 1939.
Palvelus > Etelä-Atlantilla

Alus saapui syyskuussa 1939 sodan ajan sijoituspaikkaansa Etelä-Atlantilla, missä se pysäytti 3. syyskuuta Rio Grande do Sulin ja Plata jokien välillä saksalaiset kauppalaivat  Carl Fritzen ja Olindan. Saksalaiset upottivat aluksensa ennen valtausmiehistöjen alukselle saapumista. Risteilijä oli Port Stanleyn suojana 11. syyskuuta partioiden Falklandin alueella, mistä se palasi Rio de Janeiron ja Plata-joen suun välisen alueen valvontaan 21. syyskuuta. Alus liittyi 3. lokakuuta HMS Exeteriin ennen sodan alkamista merelle lähteneen Saksan laivaston Admiral Graf Speen upotettua SS Clementin.
Ajax, Exeter ja HMS Cumberland muodostivat 5. lokakuuta Force G:n, jonka tehtävänä oli Admiral Graf Speen löytäminen. Osasto saapui 27. marraskuuta Port Stanleyyn lepoon, mistä se palasi merelle joulukuun alussa. Exeter ja Cumberland pysäyttivät 5. joulukuuta saksalaisen kauppalaivan Ussukuman, joka upottautui.
Alus oli kommodori Henry Harwoodin Force G:n lippulaiva osaston jahdatessa Saksan laivaston Admiral Graf Speetä. Taistelussa La Plata -joen suulla 13. joulukuuta 1939 saksalaiset osuivat alukseen seitsemän kertaa, mutta se vahingoitti Admiral Graf Speetä enemmän.
Alus aloitti paluumatkansa 22. tammikuuta Freetownista saattajinaan hävittäjät HMS Hasty ja HMS Hero. Alus oli tämän jälkeen korjattava heinäkuuhun 1940, minkä aikana sille asennettiin raskaampi katapultti sekä tutka 279.
Välimerellä

Ajax liitettiin palvelukseen palattuaan 7. risteilijäviirikköön Väli­meren laivastoon. Alus kohtasi 12. lokakuuta 1940 vastaisena yönä Passeron niemen edustalla Italian kuninkaallisen laivsaston laivasto-osaston upottaen torpedoveneet Airone ja Ariel sekä vaurioittaen hävittäjä Artiglierea. Ajaxin tutka sekä apuaseita vaurioitui, ja se oli lähes kuukauden korjattavana ennen paluuta palvelukseen. Korjausten aikana aluksen katapultti poistettiin ja sen tilalle asennettiin neliputkinen kahden naulan  ilmatorjuntatykki.
Risteilijä osallistui Matapanin taisteluun maaliskuussa 1941 ja liittoutuneiden joukkojen evakuointiin Kreikasta huhtikuussa 1941. Kreetan taistelussa alus sai osumia III/Syöksypommitusrykmentti 2:n Ju 87 -syöksypommittajan pommeista, mutta osallistui joukkojen evakuointiin saarelta 29. toukokuuta saakka. Aluksen vauriot eivät kuitenkaan estäneet sen osallistumista kesäkuussa Syyrian operaatioon. Alus siirrettiin osaksi Force K:ta Maltalle marraskuussa 1941, mutta vedettiin helmikuussa 1942 pois Maltalta, kun osasto lakkautettiin HMS Neptunen tuhouduttua. Alukselle asennettiin alkuvuodesta kuusi yksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä. Alus siirrettiin samalla Englantiin ja Chathamin telakalle korjattavaksi, missä se oli toukokuusta lokakuuhun.
Huollon aikana alukselta poistettiin aiemmin asennettu neliputkinen kahden naulan ilmatorjuntatykki sekä loput katapultin rakenteista sekä puolen tuuman konekiväärit. Alukselle asennettiin kaksi neliputkista kaksinaulaista venekannelle, kolme yksiputkista 20 millimetrin sekä kaksi HACS tulenjohdon etäisyysmittaria alemmalle viestikannelle. Aluksen tutkajärjestelmää päivitettiin lisäämällä tutkat 272, 282 ja 285.
Ajax palasi palvelukseen 1. tammikuuta 1943 Välimerelle Force Q:hon Bonen niemimaalle.  Alus vaurioitui lähes välittömästi saavuttuaan jälleen lentopommeista, ja se oli korjattavana New Yorkissa 4. maaliskuuta alkaen lokakuuhun 1943.
Aluksen ilmatorjunta-aseistuksena oli huhtikuussa 1944 kaksi neliputkista 40 millimetrin Boforsia ja neljä motorisoitua kaksiputkista 20 millimetrin ilmatorjuntatykkiä.
Alus palasi toukokuussa Välimerelle, mistä se kutsuttiin jo kuukautta myöhemmin kotimaahan. Osasto K:n aluksena se osallistui Normandian maihinnousussa Gold Beachin pommittamiseen. Se oli elokuussa tukemassa maihinnousua Etelä-Ranskaan. Alus operoi myöhemmin syksyllä Aigeanmerellä Ateenan valtauksen ja kommunistien kapinan aikana.
Alus ei osallistunut juurikaan sodan jälkeiseen palvelukseen, ja se viettikin pääosan ajasta ankkurissa Fal-joella. Alus poistettiin palvelukäytöstä helmikuussa 1948 ja myytiin romuksi 1949. Alus hinattiin 8. marraskuuta pois ankkuripaikaltaan ja se saapui 18. marraskuuta Cashmorelle Newportiin romutettavaksi.
Winston Churchill nousee HMS Ajaxiin Ateenan lahdella 1944
Oksana Dorodnova

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Venäjä> Naisten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sydney 2000 | pariaironelonen |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Köln 1998 | pariaironelonen |  |
|  Pronssia | St. Catharines 1999 | pariaironelonen |  |
|  Pronssia | Gifu 2005 | pariaironelonen |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ateena 2008 | pariaironelonen |  |
Oksana Dorodnova (s. 14. huhtikuuta 1974) on venäläinen soutaja. Hän saavutti Sydneyn olympialaisissa 2000 pronssia pariaironelosessa. Hän sijoittui samassa luokassa neljänneksi Ateenan olympialaisissa 2004 sekä seitsemänneksi Atlantan olympialaisissa 1996 ja Pekingin olympialaisissa 2008.
Dorodnova saavutti maailmanmestaruuskilpailuissa pariaironelosessa hopeaa Kölnissä 1998 sekä pronssia St. Catharinesissa 1999 ja Gifussa 2005. Vuonna 2008 hän saavutti vielä Euroopan-mestaruuskilpailuissa pariaironelosessa hopeaa.
Dory

Taiteilijan näkemys hopliittien muodostamasta falangista.
Dory (m.kreik. δόρυ, 'keihäs') oli antiikin Kreikan hopliittisoturien käyttämä keihäs, jota käytettiin falangi-taistelumuodostelmassa. Dory saattoi olla 3 metriä pitkä ja painaa 2 kiloa. Keihään kärjessä oli leveä, lehdenmuotoinen keihäänterä ja takapäässä metallinen pistin. Pistintä saattoi käyttää esimerkiksi keihään varakärkenä, tai sillä on voitu pistää vihollisen jalkoja. Se on myös todennäköisesti toiminut vastapainona, jonka avulla keihästä oli helpompi käyttää.
Aida dos Santos

Aida dos Santos vuonna 1971.
Aida Menezes dos Santos (s. 1. maaliskuuta 1937 Rio de Janeiro) on brasilialainen korkeushyppääjä.
Dos Santos sijoittui naisten korkeushypyssä neljänneksi Tokion 1964 olympialaisissa. Hänen tuloksensa oli 174 cm ja hän hävisi pronssimitalisti Taisija Tšentšikille neljä senttimetriä. Dos Santos voitti Etelä-Amerikan mestaruuden vuonna 1961 tuloksella 160 cm.