Viron ilmavoimat
Historiaa > Vapaussota

Viron ilmavoimat (tuolloin Ilmatorjunta) perustettiin 21. marraskuuta 1918, jolloin vapaussodan pioneeripataljoona perusti ilmatorjuntajoukkueen. Viron ilmavoimat aloittivat toimintansa aluksi ilman lentokoneita.
Joukkueesta muodostettiin 15. joulukuuta lentolaivue, johon kuului neljä lentäjää, lentotarkkailija ja muutama autonkuljettaja. Luutnantti Arnold Under sai olla laivueen komentajana vain 24 tuntia, minkä jälkeen komento siirtyi alikapteeni Jüri Otsille. Yksiköllä ei ollut lentokoneita. Lentopaikka koostui neljästä puisesta hangaarista, kolmesta pienemmästä talosta, kahdesta tallista, kahdesta varastosta, ladosta, työpajasta ja huonokuntoisesta keittiöstä. Tartossa oli saksalaisten rakentama lentokenttä. Kaikki rakennukset oltiin aikaisemmin tuhottu, ja niiden kunnostaminen vaati paljon työtä.
Narvan vapauduttua tammikuussa 1919 Viron ilmavoimat sai puna-armeijalta sotasaaliina Farman HF-30 -lentokoneen, jonka Viron ilmavoimat korjasi lentokuntoon 30. tammikuuta 1919. Samana päivänä lentäjä Karl Haas, joka palkittiin kahdella Pyhän Yrjön ristillä, ja insinööri Johann Kelk suorittivat koneella koelennon Narvan yllä. Helmikuussa 1919 tehtiin kuitenkin myös taistelulentoja Narvan rintamalla (lentäjä Karl Haas, lentotarkkailija Jakob Tillo). Kun pommit ja bensiini oli kulutettu loppuun, kone purettiin ja kuljetettiin rautateitse Tallinnaan. Puna-armeijan 10. hävittäjälentodivisioonan 31. lentolaivueen komentaja Rudolf Piir joutui 1. helmikuuta tekemään hätälaskun Võõpsuun Sopwith 1½ Strutter -tiedustelukoneella,, joka liitettiin Viron ilmavoimiin. Konetta käytettiin samana kesänä Viron ilmavoimien ensimmäisenä harjoituskoneena.
Helmikuun 15. päivänä lentotarkkailija Jakob Tillo ja lentäjä Karl Haas pudottivat lentolehtisiä ja seitsemän pommia, joiden yhteispaino oli 31 kiloa, puna-armeijan hallussa oleviin kyliin Narvan takana.
Maaliskuun 1. päivänä muodostettiin ilmavoimien lentolaivue, jota johti esikuntakapteeni Jüri Ots. Laivueessa oli viisi lentäjää, kaksi lentotarkkailijaa ja kaksi insinööriä. Lentokoneita oli asiakirjojen mukaan neljä, joista lentokelpoinen oli vain Farman HF-30.
Farman HF-30 (lentäjä Karl Haas, lentotarkkailija Jaan Schultz) lensi Narvan rintamalle 11. kesäkuuta 1919, onnistui suorittamaan muutaman lennon, mutta sitten se päätettiin luovuttaa Luoteis-Venäjän armeijalle. Haas ja Schultz siirtyivät Narvan rintamalta eteläiselle rintamalle. Lokakuussa 1919 heihin liittyivät lentäjä Ernst Damm ja lentotarkkailija Friedrich Bergmann B.E.2E-harjoituskoneella, jota käytettiin myös tiedustelulentoihin. Luutnantti Arnold Underin kone ammuttiin 18. kesäkuuta alas neljällä Valgan yllä, mikä myöhemmin osoittautui virolaisen sotilaan vahingonlaukauksiksi. Kolme päivää myöhemmin saksalainen tiedustelukone ilmestyi virolaisten sotilaiden asemiin Võnnun tiellä. Monien yritysten jälkeen se ammuttiin alas ja otettiin sotasaaliiksi.
Elokuun 15. päivänä 1919 luutnantti Karl Haas ja yliluutnantti Jaan Schultz tekivät ensimmäisen taistelulentonsa kaakkoisrintamalla. He tiputtivat 17. elokuuta Ostrovnoin linnakkeeseen ja siltaan 13 pommia, jotka painoivat yhteensä 62 kiloa. Seuraavana päivänä he tiputtivat linnakkeeseen ja siltaan neljä pommia, joiden yhteispaino oli 53 kiloa.
Viron ilmavoimat muodostettiin 1. syyskuuta virolaisista ilmavoimien yksiköistä. Se koostui kahdesta divisioonan lentolaivueesta, merivoimien lentolaivueesta sekä tekniikka- ja koulutusosastosta eli lentokoulusta. Syyskuun alussa divisioonan lentolaivueilla oli kuusi lentokonetta, merivoimien lentolaivueella kaksi ja koulutusosastolla yhdeksän. Ilmavoimien päällikkönä jatkoi kapteeni Jüri Ots.
Lokakuun 11. päivänä kenraali Judenitš aloitti hyökkäyksen kohti Pietaria kello 5.50 aamulla tekemällä kahden koneen ilmahyökkäyksen Jamburgiin. Koneista tiputettiin kahdeksan pommia. Tämän operaation aikana virolaiset yksiköt saivat sotasaaliiksi täysin toimintakykyisen vesilentokoneen, kahdeksan tykkiä ja yli kymmenen konekivääriä.
Marraskuun 6. päivänä lentäjä Karl Haas ja tarkkailija Jaan Schultz tekivät tiedustelulennon Vana Nursin lentokentältä Pihkovan alueelle. Tämä lento oli vapaussodan viimeinen. Kaikkiaan virolaiset lentäjät tekivät vapaussodassa 24 rintamalentoa. Karl Haasin osuus niistä oli 22. Kuusi kertaa hänen seuranaan oli Jakob Tillo lentotarkkailijana, 16 kertaa Jaan Schultz.
Vuoden 1919 loppuun mennessä Viron ilmavoimilla oli käytössä 40 lentokonetta.