stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Matej Hradecký

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. huhtikuuta 1995 (ikä 29)
Syntymäpaikka: Turku, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 196 cm
Seura
Seura: Skalica
Pelinumero: 4
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2015 | TPS | 56 | (4) |
| 2012 | → ÅIFK (laina) | 2 | (0) |
| 2013 | → ÅIFK (laina) | 3 | (1) |
| 2016–2017 | SJK | 32 | (4) |
| 2019–2020 | TPS | 11 | (1) |
| 2020 | SJK | 19 | (2) |
| 2021 | HIFK | 23 | (0) |
| 2022–2024 | SJK | 50 | (1) |
| 2024– | Skalica | 0 | (0) |
Maajoukkue
| 2012 | Suomi U17 | 2 | (0) |
| 2013 | Suomi U18 | 5 | (0) |
| 2013 | Suomi U19 | 4 | (0) |
| 2014 | Suomi U20 | 1 | (0) |
| 2014–2016 | Suomi U21 | 12 | (0) |
| 2016–2017 | Suomi | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. helmikuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 8. helmikuuta 2024.
Matej Hradecký (s. 17. huhtikuuta 1995, Turku) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa Slovakian pääsarjan MFK Skalicassa.
Hradecký on Turun Palloseuran kasvatti. Hän debytoi Veikkausliigassa 13. syyskuuta 2012 ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan. Kaudella 2015 hän toimi joukkueen kapteenina.
TPS:n jälkeen Hradecký edusti Seinäjoen Jalkapallokerhoa kaudella 2016. Loukkaantumisten vuoksi hän joutui jättämään kaksi seuraavaa kautta kokonaan väliin. Hradecký palasi TPS:n riveihin maaliskuussa 2019 tehtyään yksivuotisen sopimuksen seuran kanssa. Maaliskuussa 2020 Hradecký palasi SJK:n riveihin yksivuotisella sopimuksella.  Kaudelle 2021 hän siirtyi HIFK:n riveihin. Marraskuussa 2021 hän palasi jälleen SJK:on, tällä kertaa kaksivuotisella sopimuksella.
Hradecký pelasi 20 ottelua Suomen poikamaajoukkueissa ja yhdeksän ottelua alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa. A-maajoukkueessa hän debytoi 13. tammikuuta 2016 harjoitusottelussa Islantia vastaan.
Myös Hradeckýn veljet Lukas ja Tomas ovat jalkapalloilijoita.
Aiheesta muualla

Matej Hradecký Seinäjoen Jalkapallokerhon sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Matalajärvi (Kouvola)

| Matalajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Valkeala)
Koordinaatit:  60°58′55″N, 27°01′04″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Harjunjoen–Lappalanjärven alue (14.18)
Laskujoki:  Hörkkäänjoki Tirvanjärveen 
Järvinumero:  14.184.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  75,4 m  
Pituus:  830 m  
Leveys:  700 m  
Rantaviiva:  2,436 km  
Pinta-ala:  36,174 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiMatalajärvi 
Matalajärvi  on Kymenlaaksossa Kouvolan Valkealassa, Rasilla sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 36 hehtaaria, se on 850 metriä pitkä ja 700 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Pasinjoen–Hangasjärven valuma-alueeseen (14.184) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 75,4 metriä mpy.
Matalajärvi (Savitaipale)

| Matalajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Savitaipale
Koordinaatit:  61°05′56″N, 27°14′42″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskuoja:  oja Riihijärveen 
Järvinumero:  14.194.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  630 m  
Rantaviiva:  3,649 km  
Pinta-ala:  34,691 ha  
Tilavuus:  0,000565 km³ 
Keskisyvyys:  1,63 m  
Suurin syvyys:  5 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiMatalajärvi 
Matalajärvi  on Etelä-Karjalassa Savitaipaleella Tornion kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 35 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 650 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 565 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,6 metriä ja suurin syvyys on 5,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Matalajärven valuma-alueeseen (14.194) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95 metriä mpy.
Mataurajoki

| Mataurajoki |
| --- | --- |
 Vuonna 2000 lakkautettu paperitehdas joen varrella
Alkulähde:  Eyrevuoret
Laskupaikka:  Tyynimeri
Maat:   Uusi-Seelanti
Pituus:  240 km
Mataurajoki on joki Uuden-Seelannin Eteläsaaren eteläosassa. Se on 240 kilometriä pitkä.
Mataurajoen alkulähde sijaitsee vuoristossa Wakatipujärven eteläpuolella. Se virtaa muun muassa Goren ja Matauran läpi. Joki laskee Tyyneenmereen Uuden-Seelannin eteläisellä rannikolla.
Mataurajoki on saanut nimensä maorin kielen sanoista "mata" (punainen) ja "ura" (pyörre).
Mathilde Harviken

Mathilde Hauge Harviken (s. 29. joulukuuta 2001 Elverum) on norjalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi useissa Norjan nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Norjan naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2022 Albaniaa vastaan. MM-kilpailuissa 2023 hän pelasi avauskokoonpanossa joukkueensa kaikki neljä ottelua. Hän on pelannut maaliskuun 2024 loppuun mennessä 19 naisten maaottelua.
Harviken on edustanut kotimaansa pääsarjassa Fartia kausina 2018–2019, Røaa kausina 2020–2021 ja Rosenborgia kaudesta 2022 alkaen.
Mathilde Lamolle

Mathilde Lamolle (s. 7. huhtikuuta 1997) on ranskalainen pistooliampuja. Lamolle kilpaili Rion olympialaisissa 2016 25 metrin pistoolikilpailussa. Hän oli karsinnan 39. Hänellä on yksi junioreiden maailmanmestaruus vuodelta 2014 (25 m pistooli) sekä EM-kultaa vuodelta 2016 (10 m ilmapistooli).
Mathilde Gremaud

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mathilde Gremaud vuonna 2016. |  Mathilde Gremaud vuonna 2016. |  Mathilde Gremaud vuonna 2016. |  |
Maa:   Sveitsi
Naisten freestylehiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2022 | slopestyle |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | slopestyle |  |
|  Pronssia | Peking 2022 | big air |  |
Mathilde Gremaud (s. 8. helmikuuta 2000) on sveitsiläinen freestylehiihtäjä, joka kilpailee sekä slopestylessa että big airissa.
Gremaud sijoittui Sierra Nevadan MM-kilpailuissa 2017 slopestylessa viidenneksi. Pyeongchangissa 2018 hän saavutti slopestylessa olympiahopeaa. Maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran maaliskuussa 2016 slopestylessa. Hän saavutti ensimmäisen voittonsa Quebecin big airissa helmikuussa 2017. Lisäksi on hän sijoittunut toiseksi Milanon big airissa marraskuussa 2016, Mammothin slopestylessa helmikuussa 2017 ja kolmanneksi Silvaplanan slopestylessa maaliskuussa 2017.
Mathilde Geron

| Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten purjehdus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten purjehdus.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ranska.Naisten purjehdus.MM-kilpailut  | Maa:   Ranska> Naisten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Barcelona 2012 | 470 |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Formia 2013 | 470 |  |
Mathilde Geron (s. 24. maaliskuuta 1986 Sainte-Adresse) on ranskalainen kilpapurjehtija. Hän sijoittui Lontoon olympialaisissa 2012 470-luokassa Camille Lecointren parina neljänneksi yhden pisteen alankomaalaisparille Lobke Berkhout ja Lisa Westerhof hävinneenä. Hän saavutti MM-kilpailuissa hopeaa vuonna 2012 ja sijoittui neljänneksi vuonna 2013. Hän voitti Euroopan-mestaruuden vuonna 2013.
Martti Hämäläisen palkinto

Professori Martti Hämäläinen.
Martti Hämäläisen palkinto on nuorelle tutkijalle myönnettävä palkinto, jonka myöntää Pohjois-Savon lääkäriyhdistys.
Palkinto on nimetty Kuopion lääninsairaalan ylilääkärin, kirurgi Martti Hämäläisen (1886–1962) mukaan. Hän toimi 1930–1950-luvulla useasti Pohjois-Savon Lääkäriyhdistyksen puheenjohtajana.
Tunnustuspalkinto myönnetään vuosittain myöntämisvuonna enintään 40 vuotta täyttävälle nuorelle tutkijalle kannustukseksi tutkijan uralle. Nuoreksi tutkijaksi lääkäriyhdistys katsoo lääketieteen lisensiaatit, tohtorit sekä nuoret dosentit. Palkinnon saajan tulee olla Pohjois-Savon lääkäriyhdistyksen jäsen. Yhdistyksen hallitus päättää vuosittain palkintosummasta. Vuonna 2014 palkinnon arvo oli 5 000 euroa.
Palkinnon saajat

1996: lääketieteen tohtori Pekka Jäkälä
1998: dosentti Minna Riekkinen
2004: lääketieteen tohtori Sami Remes
2005: tohtori Jarkko Magga. Hän valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 1997 ja väitteli tohtoriksi samana vuonna. Magga oli kaksi vuotta Kanadassa tutkijana 1990-luvun lopussa. Hän tutkii muun muassa tuntemattomasta syystä johtuvia dilatoivaa kardiomyopatiaa ja B-tyypin natriuuttisen peptidin fysiologiaa ja kliinisiä sovelluksia.
2006: lääketieteen tohtori Tuomas Rissanen
2007: lääketieteen tohtori Ville Leinonen
2008: lääketieteen tohtori Kai Savonen
2009: lääketieteen tohtori Joonas Sirola
2010: dosentti Maija Pihlajamäki
2011: naistentautien ja synnytysten erikoislääkäri Nonna Heiskanen
2012: dosentti Soili Lehto
2013: dosentti Tuure Kinnunen. Palkintosumma oli 5 000 euroa. Kinnunen on työskennellyt lääketieteen parissa 1990-luvulta lähtien. Hän suoritti filosofian maisteritutkinnon vuonna 2000 pääaineenaan bioteknologia. Pro gradu -tutkielman hän teki KYS:n kliinisen mikrobiologian yksikössä allergiatutkimusryhmässä Tuomas Virtasen johdolla. Kinnunen valmistui lääketieteen lisensiaatiksi vuonna 2005. Hän teki väitöskirjan T-soluimmunologiasta ja se hyväksyttiin vuonna 2007. Kinnunen toimi myös vierailevana tutkijana Yalen yliopiston immunologian laboratoriossa Yhdysvalloissa vuosina 2010–2011. Vuonna 2011 Päivikki ja Sakari Sohlbergin säätiö myönsi Kinnuselle 25 000 euron apurahan tyypin 1 diabeteksen tutkimiseen. Hän on toiminut kliinisen mikrobiologiaan erikoistuvana lääkärinä ISLAB:n Kuopion aluelaboratoriossa. Hän valmistui erikoislääkäriksi vuonna 2012, ja immunologian dosentin arvon hän on saanut vuonna 2013.
2014: neurokirurgian erikoislääkäri Juhana Frösen
2015: Sanna-Kaisa Herukka
2016: Antti Saari
2017: Hanna Siiskonen
2018: Markku Lähteenvuo
2019: neurokirurgi Antti Lindgren
2020: Aino Rönkä
2021: Ville Männistö
2022: Eino Solje
2023: Antti-Pekka Elomaa
2024: Anna Junttila
Aiheesta muualla

Martti Hämäläisen palkinnon saajat 1981–2018 Pohjois-Savon lääkäriyhdistys.
Mary Jane Girls

| Mary Jane Girls> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1979–1987
Tyylilaji:  rhythm and blues, soul, funk
Kotipaikka:  Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Entiset jäsenet:  Joanne ”JoJo” McDuffie Cheryl Ann ”Cheri” Bailey aka Cheri Wells Candice ”Candi” Ghant Kimberly ”Maxi” Wuletich Yvette ”Corvette” Marine
Levy-yhtiö:  Gordy
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mary Jane Girls oli yhdysvaltalainen rhythm and bluesia, soulia sekä funkia tuottava yhtye. Yhtye on tunnettu hittikappaleistaan ”In My House”, ”All Night Long” sekä ”Candy Man”.
Diskografia > Albumit

Mary Jane Girls (1983)
Only Four You (1985)
Diskografia > Kokoelma-albumit

In My House: The Very Best of the Mary Jane Girls (1994, Motown)
20th Century Masters - The Millennium Collection: The Best of the Mary Jane Girls (2001, Motown)
Martha Marcy May Marlene

| Martha Marcy May Marlene |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Sean Durkin
Käsikirjoittaja:  Sean Durkin
Tuottaja:   Antonio Campos  Patrick S. Cunningham 
Säveltäjä:   Daniel Bensi  Saunder Jurriaans 
Kuvaaja:  Jody Lee Lipes
Leikkaaja:  Zachary Stuart-Pontier
Pääosat:   Elizabeth Olsen  John Hawkes  Sarah Paulson  Hugh Dancy 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   This Is That  Fox Searchlight Pictures 
Levittäjä:  Fox Searchlight Pictures Netflix Disney+
Ensi-ilta:   2011-01-2121. tammikuuta 2011 (Sundance)  2012-04-066. huhtikuuta 2012 (Suomi)  
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  1 000 000 dollaria
Tuotto:  3 538 446 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Martha Marcy May Marlene on vuonna 2011 valmistunut yhdysvaltalainen jännitysdraamaelokuva, jonka on ohjannut Sean Durkin. Sen pääosia esittävät Elizabeth Olsen, John Hawkes, Sarah Paulson ja Hugh Dancy. Elokuva oli sekä Durkinin että Olsenin debyyttielokuva. Martha Marcy May Marlene kertoo Olsenin esittämästä nuoresta naisesta, joka kärsii harhanäyistä ja vainoharhaisuudesta paettuaan hyväksikäyttävää kulttia sisarensa luo.
Martha Marcy May Marlene sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa Sundancen elokuvajuhlilla 21. tammikuuta 2011 ja Suomessa 6. huhtikuuta 2012. Elokuva oli arvostelumenestys ja se voitti useita palkintoja, mukaan lukien Sundancen elokuvajuhlien parhaan ohjauksen palkinnon.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Elizabeth Olsen   | … |   Martha   |
|   John Hawkes   | … |   Patrick   |
|   Sarah Paulson   | … |   Lucy   |
|   Hugh Dancy   | … |   Ted   |
Vastaanotto

Martha Marcy May Marlene oli arvostelumenestys. Rotten Tomatoes -sivustolla 90 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle hyvän arvostelun, ja sen keskimääräinen arvosana on 7,8/10. Sivuston elokuvalle antaman yhteenvedon mukaan ”Elizabeth Olsenin lumoavan debyyttisuorituksen johdattama Martha Marcy May Marlene on omaperäinen ja unohtumaton psykologinen draama”. Metacritic-sivustolla elokuvan arvosana on 76/100.
Aiheesta muualla

Martha Marcy May Marlene Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Martha Marcy May Marlene Elonet.
Martha Marcy May Marlene Box Office Mojossa. (englanniksi)
Martha Marcy May Marlene Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Martha Marcy May Marlene Metacriticissä. (englanniksi)
Mary Renault

Mary Renault (syntyjään Eileen Mary Challans; 4. syyskuuta 1905 Forest Gate, Essex – 13. joulukuuta 1983 Kapkaupunki) oli englantilainen kirjailija, joka on tunnettu erityisesti antiikin Kreikkaan sijoittuneista historiallisista romaaneistaan. Hän oli yksi ensimmäisistä maailmanlaajuista yleisöä saavuttaneista kirjailijoista, joiden romaanien keskeisissä rooleissa oli homoseksuaaleja. Renaultilta on suomennettu teos Kuninkaan on kuoltava (The King Must Die, 1958), joka kertoo tarinan myyttisestä Theseuksesta.
Elämä

Renault opiskeli Oxfordin yliopiston vain naisopiskelijoille tarkoitetussa St Hugh’s Collegessa, jossa hänen opettajiinsa kuului muiden muassa J. R. R. Tolkien. Vuonna 1928 Renault valmistui oppilaitoksesta englanninkielisen kirjallisuuden tutkinnon suorittaneena. Myöhemmin hän valmistui sairaanhoitajaksi ja työskenteli vuosien ajan sairaalassa. Työssään Renault tapasi toisen sairaanhoitajan Julie Mullardin, josta tuli hänen elämänkumppaninsa. Renault ei koskaan mennyt naimisiin eikä saanut lapsia. Hänen esikoisteoksensa Purposes of Love julkaistiin vuonna 1939. Renault muutti 1940-luvun lopussa Etelä-Afrikkaan, jossa hän kirjoitti pääosan kirjallisesta tuotannostaan.
Matej Černič

Matej Černič
Matej Černič (s. 13. syyskuuta 1978 Gorizia) on italialainen lentopalloilija, joka pelaa vuonna 2017 kotimaassaan Tuscania Volleyn joukkueessa. Useiden Italian seurojen lisäksi hän on pelannut Venäjällä, Kreikassa, Puolassa ja Turkissa.
Černič teki debyyttinsä Italian maajoukkueessa 9. toukokuuta 1998 Puolaa vastaan. Hän on maajoukkueessa saavuttanut muun muassa olympiahopeaa Ateenasta 2004 ja Euroopan-mestaruuden vuosina 2003 ja 2005.
Seurat

1997–1998 Zinella Volley Bologna
1998–2002 4Torri Ferrara
2002–2005 Pallavolo Modena
2005–2006 Iraklis Thessaloniki
2006–2007 Fakel Novyi Urengoi
2007–2008 Moskovan Dynamo
2008–2009 Martina Franca Volley
2009–2010 Perugia Volley
2010–2011 Asseco Resovia Rzeszów
2011–2012 Tonno Callipo Vibo Valentia
2012–2013 Fenerbahçe Grundig
2013–2014 Corigliano Volley
2014–2015 Pallavolo Matera Bulls
2015–2017 Azzurra Alessano
2017– Tuscania Volley
Saavutuksia

Euroopan mestaruus 2003 ja 2005
CEV Cupin voitto 2004
Olympiahopeaa 2004
Maailmanliigan hopeaa 2004
Kreikan supercupin voitto 2006
Challenge Cupin voitto 2007
Venäjän mestaruus 2008
Markku Arokanto

Markku Arokanto.
Markku Arokanto (s. noin 1960)  on suomalainen teatteriohjaaja ja näyttelijä.
Arokanto on koulutukseltaan teatteri-ilmaisun ohjaaja ja opiskellut vuosina 1995–1999 Helsingin taide- ja viestintäoppilaitoksessa (nyk. Metropolia). Lisäksi hän on valmistunut Roihuvuoren ammattikoulusta vaatturiksi vuonna 1981. Hän on toiminut vuodesta 2015 Laajasalon Huvilateatterin toiminnanjohtajana ja ohjaajana ja ollut myös mukana perustamassa Lontoon suomalaista teatteria  ja toiminut sen toiminnanjohtajana ja ohjaajana vuosina 2001–2003. Arokanto työskenteli Eiran musiikkikoulussa musiikkiteatterilinjan ohjaajana vuosina 1995–1999. Hän on näytellyt teatteri- ja TV-tuotannoissa vuodesta 1982 sekä julkaissut studio-albumin vuonna 1983 ja esiintynyt myös drag-artistina.
Musiikki- ja teatteriroolit

Lokki (HETVO, 1996)
Mutteritanssit (Ravintola Kaisaniemen ravintolashow, 1996)
Täältä tullaan! (Ravintolashow Ostrobotnian juhlakerroksessa, 1992)
Hannu ja Kerttu (Lastennäytelmä, Pignviini-tuotanto, ohj. Irmeli Toiviainen, 1995)
Uhrivasara-näytelmä (Rakastajat-teatteri, 1994)
Tädit tulevat! –ravintolashow (Ostrobotnia ja Kaksi Kanaa ravintola, 1994)
Miehen kylkiluu (ohj. Scott Lipton, TEAK, 1993)
Ämmä-suunnitelma esitykseksi (Näytelmä, ohj . Tuija Kokkonen, 1992)
Voitto auringosta (ooppera, Jack Helen Brut -ryhmä, 1989)
Elisabet Bam (näytelmä ohj. Anette Arlander, Jack Helen Brut –ryhmä, 1989)
Kultainen mikrofoni-show (Suosikin kesäkiertue, 1981)
TV, radio ja elokuva

NENÄ (lyhytelokuva, ohj. Alvado Bardo, 1993)
Takaisin Karjalaan (radioteatteri kuunnelma, ohj. Pekka Ruohoranta,1992)
Silmänkääntäjät (radioteatteri kuunnelma, ohj. Pekka Savolainen, 1991)
Tähdet kuussa (radioteatteri, ohj. Pekka Ruohoranta, 1991)
Zoo (lasten- ja nuorten TV-1, ohj. Heikki Harma, 1990)
Papushow (lasten ja nuorten TV-1, 1990)
Kultainen Koskelo (tv-elokuva ohj. Hannu Kahakorpi, 1989)
Lumikuningatar (ohj. Päivi Hartzell, 1989)
Suomen hovi (TV-1 viihde, ohj. Heikki Harma, 1989)
Pohjantähden alla (TV-1 viihde, ohj. Heikki Kahila, 1988)
Studio, studio (TV-1 viihde, ohj. Liisa Akimof, 1986)
Alla tähdenlennon (TV-1 viihde, ohj. Helena Kokko,1983)
Nyt hummailemaan (MTV viihde, ohj. Päiviö Pyysalo, 1982)
Diskografia

Iskelmälaulaja Arokanto ja Viihdeorkesteri Tempo (1983)
Aiheesta muualla

Markku Arokannon esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Matti Ojala

Matti Juhani Ojala (s. 1944) on suomalainen kotieläintutkija. Hän on ollut Helsingin yliopiston kotieläinten jalostustieteen professori vuodesta 1990.
Malesian Grand Prix 2006

|  Malesian Grand Prix 2006  |
| --- | --- |
 2. osakilpailu 18 osakilpailusta kaudella 2006. 

Päivämäärä:  19. maaliskuuta 2006
Sijainti:  Sepang International Circuit, Sepang, Malesia
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,543 km
Kilpailun pituus:  56 kierrosta, 310,408 km
Sää:   Pilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Giancarlo Fisichella   (Renault)
Paaluaika:  1.33,840
Palkintokoroke
Voittaja:   Giancarlo Fisichella   (Renault)
Toinen:   Fernando Alonso   (Renault)
Kolmas:   Jenson Button   (Honda)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Fernando Alonso   (Renault)
Kierrosaika:  1.34,803 (kierroksella 45)
Kilpailun startti.
Malesian Grand Prix 2006 (virallisesti 2006 Formula 1 Petronas Malaysian Grand Prix) oli Formula 1 -kauden 2006 toinen osakilpailu, joka ajettiin 17.–19. maaliskuuta Sepangin moottoriradalla Malesiassa.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17. maaliskuuta | 11:00–12:00 | 05:00–06:00 | 1. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 33 °C | 37 °C | 50 % |
| 17. maaliskuuta | 14:00–15:00 | 08:00–09:00 | 2. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 37 °C | 44 °C | 44 % |
| 18. maaliskuuta | 11:00–12:00 | 05:00–06:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Aurinkoinen | 36 °C | 44 °C | 48 % |
| 18. maaliskuuta | 14:00–15:00 | 08:00–09:00 | Aika-ajot |  Aurinkoinen | 37 °C | 49 °C | 44 % |
| 19. maaliskuuta | 15:00–17:00 | 09:00–11:00 | Kilpailu |  Pilvinen | 33 °C | 38 °C | 58 % |
Lähde:
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | 1>  aika | 2>  aika | 3>  aika | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Giancarlo Fisichella | Renault | 1.35,488 | 1.33,623 | 1.33,840 | 1 |
| 2 | 12 |  Jenson Button | Honda | 1.35,023 | 1.33,527 | 1.33,986 | 2 |
| 3 | 10 |  Nico Rosberg | Williams-Cosworth | 1.35,105 | 1.34,563 | 1.34,626 | 3 |
| 4 | 5 |  Michael Schumacher | Ferrari | 1.35,810 | 1.34,574 | 1.34,668 | 14 |
| 5 | 9 |  Mark Webber | Williams-Cosworth | 1.35,252 | 1.34,279 | 1.34,672 | 4 |
| 6 | 4 |  Juan Pablo Montoya | McLaren-Mercedes | 1.34,536 | 1.34,568 | 1.34,916 | 5 |
| 7 | 3 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 1.34,667 | 1.34,351 | 1.34,983 | 6 |
| 8 | 1 |  Fernando Alonso | Renault | 1.35,514 | 1.33,997 | 1.35,747 | 7 |
| 9 | 15 |  Christian Klien | Red Bull-Ferrari | 1.35,171 | 1.34,537 | 1.38,715 | 8 |
| 10 | 7 |  Ralf Schumacher | Toyota | 1.35,214 | 1.34,586 | Ei aikaa | 22 |
| 11 | 14 |  David Coulthard | Red Bull-Ferrari | 1.34,839 | 1.34,614 |  | 19 |
| 12 | 11 |  Rubens Barrichello | Honda | 1.35,526 | 1.34,683 |  | 20 |
| 13 | 8 |  Jarno Trulli | Toyota | 1.35,517 | 1.34,702 |  | 9 |
| 14 | 17 |  Jacques Villeneuve | BMW Sauber | 1.35,391 | 1.34,752 |  | 10 |
| 15 | 16 |  Nick Heidfeld | BMW Sauber | 1.35,588 | 1.34,783 |  | 11 |
| 16 | 6 |  Felipe Massa | Ferrari | 1.35,091 | Ei aikaa |  | 21 |
| 17 | 21 |  Scott Speed | Toro Rosso-Cosworth | 1.36,297 |  |  | 12 |
| 18 | 20 |  Vitantonio Liuzzi | Toro Rosso-Cosworth | 1.36,581 |  |  | 13 |
| 19 | 19 |  Christijan Albers | Midland-Toyota | 1.37,426 |  |  | 15 |
| 20 | 18 |  Tiago Monteiro | Midland-Toyota | 1.37,819 |  |  | 16 |
| 21 | 22 |  Takuma Satō | Super Aguri-Honda | 1.39,011 |  |  | 17 |
| 22 | 23 |  Yūji Ide | Super Aguri-Honda | 1.40,720 |  |  | 18 |
Michael Schumacherin, Felipe Massan, Rubens Barrichellon ja David Coulthardin sijoitusta pudotettiin kymmenellä lähtöruudulla moottorinvaihdon takia.
Ralf Schumacherin sijoitus pudotettiin muiden taakse aika-ajon jälkeen vaihdetun moottorin takia.
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 2 |  Giancarlo Fisichella | Renault | 56 | 1:30.40,529 | 1 | 10 |
| 2 | 1 |  Fernando Alonso | Renault | 56 | +4,585 | 7 | 8 |
| 3 | 12 |  Jenson Button | Honda | 56 | +9,631 | 2 | 6 |
| 4 | 4 |  Juan Pablo Montoya | McLaren-Mercedes | 56 | +39,351 | 5 | 5 |
| 5 | 6 |  Felipe Massa | Ferrari | 56 | +43,254 | 21 | 4 |
| 6 | 5 |  Michael Schumacher | Ferrari | 56 | +43,854 | 14 | 3 |
| 7 | 17 |  Jacques Villeneuve | BMW Sauber | 56 | +1.20,461 | 10 | 2 |
| 8 | 7 |  Ralf Schumacher | Toyota | 56 | +1.21,288 | 22 | 1 |
| 9 | 8 |  Jarno Trulli | Toyota | 55 | +1 kierros | 9 |  |
| 10 | 11 |  Rubens Barrichello | Honda | 55 | +1 kierros | 20 |  |
| 11 | 20 |  Vitantonio Liuzzi | Toro Rosso-Cosworth | 54 | +2 kierrosta | 13 |  |
| 12 | 19 |  Christijan Albers | Midland-Toyota | 54 | +2 kierrosta | 15 |  |
| 13 | 18 |  Tiago Monteiro | Midland-Toyota | 54 | +2 kierrosta | 16 |  |
| 14 | 22 |  Takuma Satō | Super Aguri-Honda | 53 | +3 kierrosta | 17 |  |
| Kesk. | 16 |  Nick Heidfeld | BMW Sauber | 48 | Moottori | 11 |  |
| Kesk. | 21 |  Scott Speed | Toro Rosso-Cosworth | 41 | Kytkin | 12 |  |
| Kesk. | 23 |  Yūji Ide | Super Aguri-Honda | 33 | Mekaaninen | 18 |  |
| Kesk. | 15 |  Christian Klien | Red Bull-Ferrari | 26 | Hydrauliikka | 8 |  |
| Kesk. | 9 |  Mark Webber | Williams-Cosworth | 15 | Hydrauliikka | 4 |  |
| Kesk. | 14 |  David Coulthard | Red Bull-Ferrari | 10 | Hydrauliikka | 19 |  |
| Kesk. | 10 |  Nico Rosberg | Williams-Cosworth | 6 | Moottori | 3 |  |
| Kesk. | 3 |  Kimi Räikkönen | McLaren-Mercedes | 0 | Kolari (Klien) | 6 |  |
Muuta

Nick Heidfeldin 100. kilpailu.
Michelinin 200. kilpailu.
Giancarlo Fisichellan viimeinen voitto.
Renaultin ensimmäinen kaksoisvoitto sitten Ranskan GP:n 1982.
BMW Sauberin ensimmäiset MM-pisteet.