stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
John Molinari
Ura ja elämä

Toisen maailmansodan aikana John oli viihdytyskiertueilla eteläisellä Tyynellä Valtamerellä. Sodan jälkeen hän esiintyi konserttitaloilla ja klubeilla eri puolilla Yhdysvaltoja ja Kanadaa. Hän esiintyi yhdessä muun muassa oopperasopraano Jamilla Novotnan, The Andrews Sistersin sekä vaudeville-tähtien Veloz ja Yolanda kanssa, minkä lisäksi hän oli usein Fred Waringin mukana kansallisissa radio-ohjelmissa.
Vuodesta 1949 lähtien hän teki useita soololevytyksiä, soittaen enimmäkseen omia sovituksiaan. Levytysuransa myötä hän teki vuonna 1952 kiertueet Havaijilla ja Islannissa, minkä jälkeen hän rajoitti kiertue-elämää perhesyistä, esiintyen vain valikoiduissa yökerhoissa, kuten New Yorkin Waldorf Astoriassa ja San Franciscon Fairmont Hotelissa.
Vuosina 1967, 1969 ja 1972 Molinari kiersi yhdessä Veikko Ahvenaisen kanssa Euroopassa, Skandinaviassa, Baltian maissa ja Neuvostoliitossa. Muutoin hän pysytteli enimmäkseen San Franciscossa, jossa hän konsertoi ja opetti harmonikansoittoa aina kuolemaansa asti.
Myös Billboard huomioi, että John Molinari vieraili Helsingissä syksyllä 1967.
Molinarin tuotantoa on julkaistu myös postuumisti hänen kuolemansa jälkeen, esimerkiksi konserttitaltioinnit hänen ja Veikko Ahvenaisen yhteiskonserteista Michiganista vuosilta 1966 ja 1968
John Molinari Jr.

Molinarin poika, John Molinari Jr. (1944 – 23. lokakuuta 1996), oli myös taitava harmonikansoittaja, joka esiintyi yhdessä isänsä kanssa sekä useissa musikaaleissa.
Aiheesta muualla

Molinarin kuva ja biografia suomeksi Akkordia-levyjen sivustolla
Jim Beatty
Asiasta muualla

Miles Distance News - Jim Beatty interview, Feb. 10, 2015
Joensuun Kalevaiset

Joensuun Kalevaiset oli Joensuulainen urheilun yleisseura. Seura on perustettu 7. joulukuuta 1913, mutta se rekisteröitiin 7.12.1923 nimellä Voimistelu- ja Urheiluyhdistys Joensuun Kalevaiset. Myöhemmin se lyheni muotoon Joensuun Kalevaiset, jolla nimellä se rekisteröitiin 23.1.1952. Seuran ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Kustaa Levälahti ja sihteerinä lyseolainen Veikko Raatikainen..
Seuran maineikkaimpia urheilijoita on ollut Aksel Lihr, joka menestyi pikaluistelussa ja pyöräilyssä.
Kalevaiset liittyi Suomen Palloliiton Karjalan piiriin vuonna 1931 ja piirin jakauduttua 1938 Joensuun piiriin, jonka perustajajäsenistöön se kuului. Piirin jäsenenä Kalevaiset oli vuoteen 1956 saakka. Palloliiton puitteissa Kalevaiset harjoittivat sekä jalka- että jääpalloa, jalkapalloa ainakin jo vuonna 1927. Myös pesäpallo kuului seuran ohjelmistoon. Miehet osallistuivat lajin SM-kilpailuun kaudella 1928 ja naiset pääsivät puolivälieriin saakka vuonna 1933.
Junioritoiminta

| Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Joukkue | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Mitalit | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Vuodet | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit> Yhteensä | Pesäpallon junioreiden SM-mitalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
A-pojat: 
| A-pojat |  Hopeaa | 1932 | 1 |  |
| Yhteensä: | Yhteensä: | Yhteensä: | 1 |  |
Konecranes

| Konecranes Oyj |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Lifting Businesses
Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: KCR
Markkina-arvo:   2 276,8 milj. € (31.12.2022)
ISIN:  FI0009005870
Perustettu:  1994
Toimitusjohtaja:  Anders Svensson
Puheenjohtaja:  Christoph Vitzthum
Avainhenkilöt:   Pauli Anttila  Pasi Laine  Ulf Liljedahl  Niko Mokkila  Gun Nilsson  Sami Piittisjärvi  Päivi Rekonen  Helene Svahn 
Kotipaikka:  Koneenkatu 8 Hyvinkää, Suomi
Toimiala:  metalliteollisuus
Tuotteet:  nosturit, kunnossapitopalvelut
Liikevaihto:   3 365 milj. € (2022)
Liikevoitto:   223,2 milj. € (2022)
Tilikauden tulos:   138,5 milj. € (2022)
Henkilöstö:   16 563 (keskim. 2022)
Kotisivu:  www.konecranes.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Konecranes Oyj on suomalainen nostureita valmistava ja kunnossapitopalveluita tarjoava pörssiyhtiö. Konecranes on tunnettu teollisuuden siltanostureista, mutta se automatisoi myös satamia valmistamalla satamanostureita. Satamien lisäksi Konecranesin asiakkaita ovat muun muassa telakat, terminaalit, koneenrakennus- ja prosessiteollisuus, joille yhtiö toimittaa nostoratkaisuja ja huoltopalveluita kaikille nosturimerkeille ja työstökoneille.
Konecranes-konsernin liikevaihto oli vuonna 2022 noin 3,37 miljardia euroa, ja sillä oli yli 16 500 työntekijää noin 50 eri maassa. Tammikuussa 2017 toteutuneen Terex-kaupan myötä Konecranesista tuli maailman suurin toimija satama- ja teollisuusnostolaitteisiin liittyvässä liiketoiminnassa. Konecranes Oyj:n osake on noteerattu Helsingin pörssissä ja sen pääkonttori sijaitsee Hyvinkäällä.
Talouselämä-lehden mukaan Konecranes oli vuonna 2021 liikevaihdolla mitattuna Suomen 25. suurin yritys.
Historia > Kone-konsernin osana (1910–1993)

Konecranesin historia alkaa vuodesta 1910, jolloin Kone Oy perustettiin, mutta sen nykyisen liiketoiminnan voidaan katsoa alkaneen vuonna 1933, jolloin Kone aloitti suurten teollisuusnostureiden valmistuksen. Satamanostureiden valmistus lisääntyi voimakkaasti 1950-luvulla. Vuonna 1962 Kone laajensi myös huolto- ja kunnossapitoliiketoimintaan. Yhtiön ensimmäinen kansainvälinen yritysosto tapahtui vuonna 1973, jolloin ostettiin norjalainen Wisbech-Refsum, yritysostoja tehtiin myöhemmin muun muassa Yhdysvalloista, Isosta-Britanniasta, Australiasta ja Ranskasta.
Vuonna 1988 Kone Oy:n nosturitoiminnasta tuli itsenäinen liiketoiminta-alue nimeltä Kone Cranes. Sen johtajaksi nimitettiin Stig Gustavson, joka oli johtanut vuodesta 1982 Kone Oy:n Roxon-yksikköä. 1990-luvun taitteessa Neuvostoliiton kauppa romahti ja vähentyneeseen kysyntään tuotantoa alettiin sopeuttaa Gustavsonin johdolla suurella rakenneuudistusohjelmalla. Tuotantolaitosten määrä väheni 19:stä neljään ja työntekijöiden määrä supistui 600 henkilöllä.
Historia > KCI Konecranes (1994–2005)

Kone Oy muutti 1994 strategiaansa päättäen keskittyä hissitoimintaan ja myydä muut toimintonsa. Kone Cranes -nosturiyksiköstä tuli 15. huhtikuuta 1994 itsenäinen osakeyhtiö KCI Konecranes International Oy. Yhtiön omistajiksi tulivat tuolloin pääomasijoitusyhtiö Industri Kapital ja nosturiyksikön johtoon kuuluneet henkilöt. Alkuvaiheessa yhtiön liikevaihto oli noin 350 miljoonaa euroa, työntekijöitä sillä oli lähes 3 000.
Vuorineuvos Stig Gustavson oli Konecranesin ensimmäinen toimitusjohtaja vuosina 1994−2005. Gustavsonin aika KCI Konecranesin toimitusjohtajana oli menestyksekäs – liiketoiminta oli kannattavaa ja tilauskanta kasvoi. Yhtiö listattiin Helsingin pörssiin vuonna 1996, jolloin Industri Kapital luopui omistuksestaan.[lähde? ]
Aasian talouskriisi 1990-luvun lopulla aiheutti hetkellisen notkahduksen yhtiön myyntiin, mutta 2000-luvulla KCI Konecranes jatkoi kasvuaan perustaen uusia tehtaita ja tehden yritysostoja laajeten uusille markkinoille. KCI Konecranesista tuli yksi Suomen kansainvälistyneimmistä yrityksistä.
Vuonna 1997 yhtiö osti saksalaisen MAN SWF Krantechnikin ja toiminta Kiinassa alkoi vuonna 2002, kun KCI Konecranes perusti tehtaan Shanghaihin. Tuotevalikoima laajeni vuonna 2004 haarukkatrukeilla ja konttikurottajilla. Yritysostot jatkuivat vuonna 2005, jolloin ostettiin toinen saksalainen yksikkö: R.STAHL AG:n materiaalinkäsittelydivisioona R. Stahl Fördertechnik, seuraavan vuoden satsaus oli puolestaan MMH Holdings, Inc.
Partek ja KCI Konecranes julkistivat 21. toukokuuta 2002 fuusiosuunnitelman, jossa Stig Gustavsonista olisi tullut Partek Konecranes Oyj:n toimitusjohtaja ja Partekin hallituksen puheenjohtajasta Christoffer Taxellista puolestaan yhdistyneen yhtiön hallituksen puheenjohtaja. Fuusiosuunnitelma mureni kuitenkin jo samana päivänä, kun Kone tiedotti yllättäen sopineensa valtion kanssa sen 30,2 prosentin Partek-omistuksen ostamisesta, mikä käytännössä esti Partekin ja Konecranesin liiton. Stig Gustavson tunnusti Partekin menevän Koneelle ja kertoi yhtiön vetäytyvän fuusiohankkeesta.
Toimitusjohtaja Gustavson jäi eläkkeelle kesällä 2005, mutta jatkoi hallituksen puheenjohtajana.
Gustavsonin seuraajaksi yhtiön johtoon valittiin Hackmanin silloinen toimitusjohtaja Pekka Lundmark, joka aloitti KCI Konecranesin varatoimitusjohtajana 2004.
Historia > Konecranes (2006–2015)

Etuliite KCI jäi pois vuonna 2006, kun Konecranes julkisti uuden brändistrategiansa. Samana vuonna konsernin palveluksessa oli 7 500 työntekijää 41 maassa ja sen liikevaihto oli lähes 1,5 miljardia euroa, josta 40 prosenttia tuli maailmanlaajuisista kunnossapitopalveluista.
Vuonna 2008 Konecranesin liikevaihto oli 2,1 miljardia ja liikevoitto 243 miljoonaa euroa. Seuraavana vuonna finanssikriisin ja taantuman seurauksena yhtiön liikevaihto romahti peräti 20 prosenttia ja liikevoitto puolittui.
Vuoden 2010 aikana Konecranes osti 10 yritystä. Vuosikertomuksessaan yhtiö arvioi, että sen globaali markkinaosuus vuonna 2010 oli 15 % ja yhtiö oli markkinajohtaja teollisuusnostureissa, komponenteissa sekä nostureiden kunnossapitopalveluissa. Satamanostureissa Konecranes kuului vuonna 2011 kolmen kärkeen suomalaisen Cargotecin ja amerikkalainen Terexin kanssa vajaan kymmenen prosentin osuudellaan. Samoihin aikoihin yhtiö oli tehnyt yhden sen historian suurimmista kaupoista – yli 100 miljoonan euron nosturikauppa Abu Dhabiin, joka panostaa uudessa satamassaan konttien automaattiseen siirtelyyn.
Vuosina 2003–2012 Konecranesin liikevaihto kasvoi keskimäärin 14 prosenttia vuodessa, mutta vuonna 2013 kasvu pysähtyi. ”Koko vuoden tulos jäi odotuksistamme”, totesi toimitusjohtaja Lundmark yhtiön tulostiedotteessa. Konecranes valitsi samana vuonna yhdeksi strategiseksi painopistealueeksi teollisen internetin. Vuonna 2013 Konecranes sai Indonesiasta 35 lastinkäsittelylaitetta koskevan tilauksen, jonka arvo ylitti sata miljoonaa euroa. Indonesian valtion omistama PT Pelabuhan Indonesia III (Pelindo III) tilasi kymmenen STS-satamanosturia, 20 automaattista ASC-pinoamisnosturia ja viisi konttilukkia uutta Lamong Bay -terminaalia varten, joka oli suunniteltu avattavan Itä-Jaavalla Surabayan kaupungissa.
Konecranesin liikevaihto vuonna 2014 oli noin kaksi miljardia euroa ja työntekijöitä yhtiöllä oli noin 12 000. Vuoden 2014 suuriin kauppoihin lukeutuivat yhdysvaltalaisen Georgia Ports Authorityn (GPA) noin 60 miljoonan euron arvoinen tilaus neljästä Super Post Panamax -luokan STS-satamanosturista ja 20 RTG-nosturista.
Pekka Lundmark siirtyi vuonna 2015 Fortumin toimitusjohtajaksi. Lundmarkin seuraajaksi Konecranesin johtoon nimitettiin Panu Routila, joka oli ollut sijoitusyhtiö Ahlström Capitalin toimitusjohtaja vuodesta 2008.
Historia > Konecranes ja Cargotec (2020–2022)

Lokakuussa 2020 Konecranes ja Cargotec kertoivat yhdistymisestään. Ilmoituksen myötä kummankin yrityksen osakekurssi nousi yli 10 prosenttia. Yhdistymisen odotettiin tapahtuvan vuoden 2022 ensimmäisen vuosipuoliskon loppuun mennessä. Elokuussa kerrottiin, että Konecranesin toimitusjohtaja Rob Smith jättää tehtävänsä vuoden lopussa ja hänen väliaikaisena sijaiseenaan toimii finanssijohtaja Teo Ottola siihen asti, että yhdistyminen toteutuu.
EU:n komissio hyväksyi Konecranesin ja Cargotecin pitkän harkinnan jälkeen helmikuussa 2022. Kiinan viranomaiset olivat hyväksyneet kaupan jo aiemmin. Maaliskuussa Britannian kilpailuvirasto CMA kuitenkin esti Konecranesin ja Cargotecin yhdistymisen, sillä yhdistyminen olisi sen mukaan aiheuttanut kilpailun vähentymistä Britanniassa.
Historia > Konecranes (2022–)

Kesäkuussa 2022 Konecranes nimitti uudeksi toimitusjohtajakseen Anders Svenssonin. Hän oli aiemmin työskennellyt Sandvikin johtajana.
Organisaatio

Konecranes on jakautunut kolmeen liiketoiminta-alueeseen: Kunnossapito, teollisuuslaitteet ja satamaratkaisut. Vuonna 2016 konsernin liikevaihdosta noin 45 prosenttia tuli huollosta ja muista palveluista. Konecranes valmistaa itse kaikki nosturin kriittiset komponentit ja järjestelmät. Hyvinkään tehtailla tehdään niiden lisäksi myös vaihdelaatikoita ja sähkökaappeja eli ohjausjärjestelmiä.
Sponsoriyhteistyötä Konecranes on tehnyt muun muassa Valtteri Bottaksen ja Mercedeksen F1-tallin kanssa.
Organisaatio > Kunnossapito

Konecranesilla on 50 maassa toimiva huoltopisteverkosto, jonka palveluihin kuuluu kunnossapito- ja varaosapalvelut kaikenmerkkisille teollisuusnostureille, nostimille ja satamalaitteille.
Organisaatio > Teollisuuslaitteet

Teollisuuslaitteet tuottaa nostimia, nostureita ja materiaalinkäsittelyratkaisuja eri teollisuudenaloille. Asiakkaat edustavat esimerkiksi paperi- ja metsäteollisuutta tai auto- ja metalliteollisuutta. Konecranes-brändin lisäksi teollisuuslaitteet-liiketoiminta-alue markkinoi tuotteita muiden itsenäisten tuotemerkkien alla, joita ovat Demag, SWF Krantechnik, Verlinde, R&M, Morris Crane Systems ja Donati. Tuotevalikoimaan kuuluu muun muassa prosessiteollisuusalojen nostoratkaisut, teollisuusnosturit ja työpistenosturit mukaan lukien eri komponentit kuten köysinostinnosturit.
Syyskuussa 2019 Konecranes kertoi uudistavansa kolmeen eri sarjaan kuuluvia teollisuusnostureitaan. Esimerkiksi S-sarjan siltanosturissa teräsvaijeri korvattiin synteettisellä erikoisköydellä. Myös C-sarjan ketjunostimia ja M-sarjan raskaita prosessinostureita uudistettiin.
Organisaatio > Satamaratkaisut

Satamaratkaisut-liiketoiminta-alue tuottaa kontinkäsittelylaitteita, telakkanostureita, siirrettäviä satamanostureita ja raskaita trukkeja. Tuotteita myydään Konecranes-tuotemerkin alla, minkä lisäksi käytössä ovat alabrändit Konecranes Gottwald, Konecranes Noell ja Konecranes Liftace. Kontinkäsittelylaitteet sisältävät pyörillä kulkevat RTG-nosturit, STS-satamanosturit, kiskoilla kulkevat RMG-nosturit, automaattiset ASC-pinoamisnosturit, konttilukit, Sprinter Carrier- järjestelmät ja trukit. Telakkatoimintaan satamaratkaisut tarjoaa muun muassa Goliath Gantry -nostureita laivalohkojen kokoonpanoon.
Omistajat

Konecranesin viisi suurinta osakkeenomistajaa (tilanne 31.8.2024).
Solidium
Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Varma
Keskinäinen Eläkevakuutusyhtiö Ilmarinen
Keskinäinen Työeläkevakuutusyhtiö Elo
Grotenfelt Nora Elisabeth
Palkintoja ja tunnustuksia

Vuonna 2012 Fennia Prize -kilpailussa palkittiin Konecranesin Smarter Cabin -nosturin ohjaamo.
Konecranes voitti Agilon-materiaalinhallintaratkaisullaan Red Dot -palkinnon vuonna 2014.
Vuonna 2020 Konecranes sai Fennia Prize -muotoilukilpailussa kunniamaininnan S-sarjan siltanosturista ja C-sarjan ketjunostimista. Lisäksi Patentti- ja rekisterihallitus myönsi Konecranesille palkinnon immateriaalioikeuksien menestyksellisestä hyödyntämisestä.
Vuonna 2021 ja 2022 Konecranes sai EcoVadisilta kultaluokituksen vastuullisuustyöstään kuuluen samalla neljän prosentin parhaimmistoon kaikkien EcoVadisin globaalisti luokittelemien yritysten joukossa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Konecranes Global (englanniksi)
Konecranes Lift Trucks (englanniksi, kiinaksi, saksaksi)
Konecranes Suomi
Konecranes – Lifting Businesses
Konecranesin valmistama STS-nosturi Savannahin satamassa 2013.
Konecranes SMARTON-vinssi
RTG-testinosturi Konecranesin Hyvinkään-tehtaalla
Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1981–1982

Jalkapallon Euroopan cupin kausi 1981–1982 oli mestarijoukkueiden Euroopan cupin 27. kausi. Cupiin osallistui 33 joukkuetta, ja yhden karsintaottelun jälkeen 32 joukkuetta aloittivat cup-muotoisen kilpailun, jossa välieriin saakka kukin joukkuepari pelasi ottelun koti- ja vieraskentällä yhteistuloksen ratkaistessa jatkoon pääsemisen. Loppuottelu pelattiin Stadion Feijenoordilla, Rotterdamissa 26. toukokuuta 1982. Englantilainen Aston Villa voitti loppuottelussa saksalaisen Bayern Münchenin maalein 1–0. Edellisen kauden mestari Liverpool hävisi puolivälierissä TsSKA Sofialle.
Kauden paras maalintekijä oli seitsemän maalia tehnyt Bayern Münchenin Dieter Hoeneß.
Välierät > Toiset osaottelut

Bayern München eteni loppuotteluun yhteismaalein 7–4.
Aston Villa eteni loppuotteluun yhteismaalein 1–0.
Jean-Guy Wallemme

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jean-Guy Wallemme
Syntymäaika: 10. elokuuta 1967 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Maubeuge, Nord-Pas-de-Calais, Ranska
Seura
Seura: –
Tehtävä: Päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1986–1998 1998 1999 1999–2001 2001–2002 |  RC Lens  Coventry City FC  FC Sochaux  AS Saint-Étienne  RC Lens | 369 (12) 6 (0) 13 (0) 51 (1) 35 (2) |
Maajoukkue
|  |  Ranskan maajoukkue | 3 (0) |
Valmennusura
2001 2002–2004 2004 2005 2005–2007 2007–2008 2008–2011 2011–2012 2012 2013:  AS Saint-Étienne  RC Paris  FC Rouen  KSK Renaix  US Royenne  Paris FC  RC Lens  Kongon maajoukkue  AJ Auxerre  R. White Star Bryssel
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jean-Guy Wallemme (s. 10. elokuuta 1967) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti.
Ura pelaajana

Wallemme pelasi suurimman osan urastaan RC Lensin maalilla. Hän debytoi seurassa marraskuussa 1986 ottelussa Paris Saint-Germainia vastaan ja edusti sen jälkeen seuraa kaikkiaan 404 liigaottelussa. Hän antoi usein seuransa saamat rangaistuspotkut ja teki urallaan Lensissä myös 14 maalia. Wallemme päätti ensimmäisen 12 vuoden urakkansa Lensissä kauteen 1997–98, joka päättyi seuran mestaruusjuhliin. Hän kävi pelaamassa puoli vuotta Coventry Cityssä ja FC Sochaux'ssa, mutta ei onnistunut vakiinnuttamaan asemaansa niissä.
Vuonna 1999 Wallemme siirtyi AS Saint-Étienneen, jossa hän torjui palloja kahden kauden ajan. 2001 hän palasi Lensiin, jossa hän pelasi uransa viimeisellä kaudella 35 ottelua ja teki kaksi maalia.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Ranskan mestaruus: 1998
Hopeaa: 2002
Ranskan cup
Hopeaa: 1998
Ura valmentajana

Wallemme aloitti valmennusuransa tammikuussa 2001, kun hän otti yhdessä Rudi Garcian kanssa AS Saint-Étiennen valmennusvastuun. He valmensivat seuraa puoli vuotta, kunnes Alain Michelistä tuli ASSEn päävalmentaja. 2002 Wallemme siirtyi amatööriseura RC Paris'n päävalmentajaksi. RC Paris'ssa Wallemme vietti pari vuotta, ja seura sijoittui amatöörisarjassa parhaimmillaan kolmanneksi.
2004 hän siirtyi FC Rouenin peräsimeen. Tavoitteena oli säilyttää seura Ligue 2:ssa, mutta tavoite epäonnistui seuran jäätyä sarjajumboksi. Marraskuussa 2004 hänen sopimuksensa sanottiin irti.
Seuraavina vuosina Wallemme luotsasi amatööriseuroja Ranskassa ja Belgiassa. Toukokuussa 2008 hän siirtyi yllättäen Ligue 2:een pudonneen RC Lensin peräsimeen.  Debyyttikausi Lensissä päättyi Ligue 2:n mestaruuteen ja nousuun pääsarjatasolle. Wallemmen valmennusuran debyyttikausi pääsarjatasolla päättyi sijalle 11. Kausi 2010–11 lähti käyntiin huomattavasti heikommin, ja lopulta ranskalaisvalmentaja jätti Lensin tammikuun alussa 2011. Tuolloin seura oli liigassa toiseksi viimeisenä.
Elokuun lopulla 2011 Wallemmesta tuli Kongon maajoukkueen päävalmentaja.
Maaliskuussa 2012 Wallemme teki loppukauden mittaisen sopimuksen AJ Auxerren kanssa tavoitteenaan pelastaa Ligue 1:n jumboksi juuttunut seura putoamiselta.  Wallemme ei onnistunut nostamaan Auxerrea pois putoamisviivan alapuolelta, vaan lopulta seuran kohtalo sinetöityi toiseksi viimeisellä sarjakierroksella. Seura oli pelannut liigassa yhtäjaksoisesti 31 vuotta. Putoamisesta huolimatta Wallemme sai jatkaa tehtävässään kauden jälkeen.  Lokakuussa 2012 Wallemme jätti paikkansa Kongon maajoukkueen valmentajana ja keskittyi pelkästään Auxerren valmentamiseen.  Syyskausi 2012–13 ei sujunut Auxerrelta toivotulla tavalla, vaikka Wallemme keskittyikin täysin seuran päävalmentajana toimimiseen. Kun sarjaa oli pelattu 18 kierrosta, Auxerre oli vasta 16:ntena. Heikkojen tulosten myötä Wallemme erotettiin joulukuun alussa tehtävästään.
Kesäkuussa 2013 Wallemme siirtyi Belgian 2. divisioonassa pelaavan R. White Star Brysselin päävalmentajaksi.  Pesti päättyi kuitenkin jo ennen kauden alkua, kun seura erotti Wallemmen heinäkuun lopussa 2013.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Ligue 2:n mestaruus: 2009
Joseph L. Hogg

Joseph L. Hogg
Joseph Lewis Hogg (13. syyskuuta 1806 – 16. toukokuuta 1862) oli poliitikko Teksasista. Hänen poikansa oli Teksasin kuvernööri Jim Hogg.
Hogg syntyi Morgan County, Georgiassa ja muutti perheensä mukana Alabamaan vuonna 1818. Hän opiskeli lakia. Vuonna 1839 hän muutti Texasiin, minne perusti lakifirman. Hänet valittiin Texasin kongressiin, missä palveli vuosina 1843–1844. Hän puolusti Yhdysvaltain laajenemista, ja hänet valittiin Texasin senaattiin vuonna 1846. Meksikon ja Yhdysvaltain sodan sytyttyä hän erosi tästä tehtävästä ja värväytyi Texas Mounted Volunteersiin joka oli mukana Monterreyn taistelussa. Hänet valittiin Texasin valtiokonventtiin vuonna 1860, ja hän äänesti unionista eroamisen puolesta.
Hoggin erottua tehtävästä hänestä tuli kapteeni kolmannessa Texasin ratsuväessä. Texasin kuvernööri Edvard Clark nimitti hänet everstiksi.
Joseph Lawson Howze

Joseph Lawson E. Howze (30. elokuuta 1923 – 9. tammikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 7. toukokuuta 1959 ja nimitettiin Natchez-Jacksonin hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Maxitan titulaaripiispaksi 8. marraskuuta 1972. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. tammikuuta 1973. Pääkonsekraattorina toimi Luigi Raimondi, jota avustivat Harold Robert Perry ja Joseph Bernard Brunini.
Howze sai 8. maaliskuuta 1977 nimityksen Biloxin piispaksi, joksi hänet asetettiin 6. kesäkuuta. Hän jäi eläkkeelle 15. toukokuuta 2001.
John Vickery

John Vickery (s. 4. marraskuuta 1950 Alameda, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä.
Televisiosarjassa Babylon 5 Vickery esitti hahmoja Neroon ja Mr. Welles. Hän on myös näytellyt Gul Rusotia kolmessa Star Trek: Deep Space Nine -sarjan jaksossa.
Leijonakuningas-elokuvan Broadway-musikaaliversiossa Vickery näytteli Scaria. Muita Broadway-näytelmiä, joissa Vickery on esiintynyt, ovat muun muassa The Sisters Rosenweig, The Real Thing ja Eminent Domain.
Aiheesta muualla

John Vickery Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Joop Stokkermans

Joop Stokkermans (20. helmikuuta 1937 Leiden – 25. lokakuuta 2012 Hilversum) oli alankomaalainen säveltäjä, pianisti, lauluntekijä ja televisio-ohjaaja.
Stokkermans pääsi opiskelemaan pianonsoittoa Haagin kuninkaalliseen konservatorioon 10-vuotiaana ja voitti varhaisella urallaan palkintoja pianistina. Hän sai sävellysopetusta Kees van Baarenilta. Taidemusiikin opiskelijana häntä kehotettiin tekemään kevyttä musiikkia pseudonyymillä, mutta hän kieltäytyi ja omistautui uralle kevyen musiikin parissa. Hän tekikin muun muassa Eurovision laulukilpailussa Alankomaita vuonna 1962 edustaneen "Katinka"-laulun. Hänen myöhempiin teoksiinsa kuuluivat musikaali Nijntje (2001) ja operetti Villa Johanna (2006). Stokkermans sävelsi myös televisio- ja elokuvamusiikkia, mainossävelmiä sekä lasten ohjelmistoa. Hänen viimeisen teoksensa tilasivat pianistit Lucas & Arthur Jussen.
Stokkermans voitti kevyen musiikin Kultainen harppu -palkinnon.
John Vernon

| John Vernon |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Adolphus Raymondus Vernon Agopsowicz
Syntynyt: 24. helmikuuta 1932  Zehner, Saskatchewan
Kuollut: 1. helmikuuta 2005 (72 vuotta)  Los Angeles, Kalifornia
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  John R. Vernon
Aktiivisena:  1956–2005
Merkittävät roolit:  Pormestari (Likainen Harry) Alex Kores (Two Men)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Adolphus Raymondus Vernon Agopsowicz (24. helmikuuta 1932 – 1. helmikuuta 2005) oli kanadalainen näyttelijä.
Ura

Vernon tuli tunnetuksi näyteltyään usein viekkaita rikollisia ja tunteettomia auktoriteettisiä henkilöitä. Näytelmäroolien lisäksi Vernon teki urallaan myös muutamia äänirooleja 1960-luvun puolenvälin jälkeen. Merkittävimpiä rooleja muun muassa Likainen Harry -elokuvan pormestarina, Ritari Ässä -sarjassa Cameron Zackharyn roolissa ja Batman-animaatiosarjassa Rupert Thornen äänenä. Hän esiintyi myös Clint Eastwoodin lännenelokuvassa Lainsuojaton.