stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alexander Armfelt
Elämänvaiheet > Ministerivaltiosihteerin apulaisena

Armfelt nimitettiin vuonna 1834 ministerivaltiosihteerin apulaiseksi. Ministerivaltiosihteeri Robert Henrik Rehbinder ja monet muutkin suomalaiset pitivät häntä alkuun ikävänä juonittelijana ja nousukkaana, aluksi ruotsalaismielisenä ja sitten Venäjän myötäilijänä. Ratkaisevaa hänen urakehitykselleen oli Suomen uuden kenraalikuvernöörin Aleksandr Menšikovin tuki. Armfeltilla ja Menšikovilla oli yhteinen sisarpuoli, Catarina (Jekaterina) Menšikov Gagarina, joka oli G. M. Armfeltin avioton tytär. Ajoittaisista erimielisyyksistä huolimatta Armfelt tuki uskollisesti Menšikovia ja suostutteli tätä jatkamaan Suomen kenraalikuvernöörinä muiden virkojensa ohessa. Rehbinderin kuoltua vuonna 1841 Armfelt nimitettiin vt. ministerivaltiosihteeriksi ja vakinaiseksi seuraavana vuonna. Rehbinder itse olisi halunnut seuraajakseen senaattori Lars Gabriel von Haartmanin, mutta Menšikov järjesti viran Armfeltille.
Elämänvaiheet > Armfeltin politiikka

Armfelt oli yksi niistä 1800-luvun suomalaisista valtiomiehistä, jotka tarkastelivat Suomen asioita laajemmasta, koko Venäjän valtakunnan näkökulmasta. Armfelt pyrki kaikin tavoin lähentämään Suomea Venäjään mutta samalla suojelemaan Suomen yhteiskuntajärjestelmää ja lainsäädäntöä venäläistämiseltä. Hänen mielestään Suomen virkamiehistön tuli oppia venäjää, mielellään palvelemalla ensin viroissa Venäjällä. Yhteentörmäysten välttämiseksi hän halusi pitää Suomen ja Venäjän suhteiden hoidon molemmissa maissa muutamien luotettavien henkilöiden käsissä. Maailmankuvaltaan hän oli konservatiivi ja suhtautui kysymykseen Suomen perustuslaeista enemmän käytännöllisenä kuin periaatteellisena kysymyksenä.
Toimiessaan 1830-luvulla ministerivaltiosihteerin apulaisena Armfelt ehdotti Pietarissa toimineen Suomen asiain komitean uudelleenperustamista, jotta Suomen senaatille ja kenraalikuvernöörille saataisiin vastapaino lähelle keisaria. Myöhemmin hän ehdotti erityisen neuvoston perustamista ministerivaltiosihteerin alaisuuteen Pietariin, koska siten voitaisiin ”kouluttaa” suomalaisia virkamiehiä hahmottamaan asioita venäläisestä näkökulmasta. Jälkimmäinen hanke ei toteutunut, mutta Suomen asiain komitea perustettiin lopulta Armfeltin vaikutuksesta uudelleen vuonna 1857 ja hänestä tuli ministerivaltiosihteerinä sen puheenjohtaja. Se myös lisäsi hänen vaikutusvaltaansa. Armfelt halusi hillitä Suomessa kaikkia sellaisia mielenilmaisuja, jotka olisivat saattaneet ärsyttää Venäjän johtoa, ja hän värväsi muun muassa J. V. Snellmanin ohjailemaan Suomen yleistä mielipidettä tähän suuntaan. Tulevaisuuden suhteen Armfelt oli välillä pessimistinen. Vuonna 1871 hän kirjoitti Casimir von Kothenille: ”Vielä jonain päivänä Venäjä saa Bismarckinsa ja silloin me saamme heittää hyvästit niin sanotuille privilegioillemme”.
Elämänvaiheet > Kunnianosoitukset, omistukset ja kuolema

Armfelt sai vuonna 1830 kamariherran, vuonna 1833 valtioneuvoksen, vuonna 1835 todellisen valtioneuvoksen, vuonna 1843 salaneuvoksen ja vuonna 1856 todellisen salaneuvoksen arvonimet. Vuonna 1856 hänet nimitettiin Venäjän valtakunnanneuvoston jäseneksi. Hän sai myös kaikki ajan korkeimmat suomalaisille myönnettävät kunniamerkit, korkeimpina vuonna 1870 Pyhän Andreaksen ristin ja vuonna 1874 Pyhän Andreaksen ristin briljantein. Viimeksi mainitun hän sai tiettävästi ainoana suomalaisena. Hänet vihittiin vuonna 1869 Helsingin yliopiston filosofian kunniatohtoriksi.
Armfelt osti vuonna 1835 kesäpaikakseen Artjärvellä sijaitsevan Ratulan kartanon sisarenpojaltaan kreivi Axel Mauritz Piperiltä 35 000 hopearuplalla. Vuodesta 1843 kartano oli virallisesti Armfeltin lasten omistuksessa. Armfelt työskenteli kesäisin Ratulassa ja vastaanotti siellä arvovieraita aina kenraalikuvernöörejä myöten. Hän kuoli tammikuussa 1876 Pietarissa itse keisari Aleksanteri II:n vierailtua hänen kuolinvuoteellaan. Hänet haudattiin perhehautaan Halikkoon.
Elämänvaiheet > Ritarikunnat

Pyhän Andreaksen ritarikunta risti briljantein (1874)
Pyhän Andreaksen ritarikunta risti (1870)
Pyhän Vladimirin ritarikunta ensimmäisen luokan ritarimerkki (1863)
Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunta hopeinen rintatähti briljantein (1859)
Pyhän Aleksanteri Nevskin ritarikunta hopeinen rintatähti (1854)
Pyhän Vladimirin ritarikunta toisen luokan ritarimerkki (1849)
Valkoisen Kotkan ritarikunta ritarimerkki (1847)
Pyhän Annan ritarikunta ensimmäisen luokan ritarimerkki (1845)
Pyhän Stanislauksen ritarikunta ensimmäisen luokan ritarimerkki (1840)
Pohjantähti-ritarikunta ritari (1834)
Pyhän Annan ritarikunta toisen luokan ritarimerkki (1834)
Perhe

Armfeltin ensimmäinen puoliso oli vuodesta 1820 ruotsalainen vapaaherratar Sigrid Axelina Fredrika Oxenstierna af Eka och Lindö (1801–1841), jonka isä oli ministeri Carl Gustaf Oxenstierna. Armfeltin toinen puoliso oli vuodesta 1843 venäläinen Aleksandra (Aline) Nikolajevna Demidova (1818–1898), jonka isä oli kenraalimajuri Nikolai Petrovitš Demidov. Armfelt rakennutti vuonna 1844 Ratulan kartanon puistoon ortodoksisen vaimonsa hartaushuoneeksi niin sanotun Alinen paviljongin, joka kuuluu nykyään Artjärven kotiseutumuseoon. Aline Armfeltin vuonna 1874 tekemästä aloitteesta perustettiin Suomen Punainen Risti kolme vuotta myöhemmin.
Armfeltin ensimmäisestä avioliitosta syntyi seitsemän ja toisesta kolme lasta. Ainoa aikuiseksi elänyt poika oli hovitallimestari Mauritz Wladimir Armfelt. Tyttäristä aikuisiksi elivät Hedvig Agnes Armfelt Šelašnikov (1821–1848), Marianna Gustava Armfelt (1823–1921), Sigrid Augusta Armfelt Rotkirch (1826–1911) ja kreivitär Ebba Eugenie Armfelt von Etter (1831–1822). Kenraalimajuri Gustaf Vilhelm Arthur Armfelt ja Turun hovioikeuden presidentti Gustaf Fredrik Rotkirch olivat Armfeltin vävyjä.
Kirjallisuutta

Hans Hirn: Alexander Armfelt – ungdom och läroår intill 1832 (1938)
Hans Hirn: Alexander Armfelt – början av en statsmannabana 1832–1841 (1948)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alexander Armfelt Wikimedia Commonsissa
Raimo Savolainen: Armfelt, Alexander (ruotsiksi) Biografiskt lexikon för Finland (ruotsinnos Kansallisbiografian artikkelista)
Arkistonmuodostaja: Armfelt, Alexander (Arkistoitu – Internet Archive) Kansallisarkisto
Elina Sopo: The Ambassador and Arbiter of Taste. Minister State Secretary, Count Alexander Armfelt as intermediary cultural agent (englanniksi) Turun yliopisto
Alexander Armfelt, Johan Erik Lindhin maalaama päiväämätön muotokuva.
Armfeltin ensimmäinen puoliso Sigrid Oxenstierna, Johan Erik Lindhin maalaama muotokuva.
Stuart Pearce

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Stuart Pearce
Syntymäaika: 24. huhtikuuta 1962 (ikä 62)
Syntymäpaikka: Hammersmith, Lontoo, Britannia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 178 senttimetriä
Lempinimi: Psycho
Seura
Seura: West Ham United
Tehtävä: apuvalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1978–1983 | Wealdstone | 176 | (10) |
| 1983–1985 | Coventry City | 51 | (4) |
| 1985–1997 | Nottingham Forest | 401 | (63) |
| 1997–1999 | Newcastle United | 37 | (0) |
| 1999–2001 | West Ham United | 42 | (2) |
| 2001–2002 | Manchester City | 38 | (3) |
| Yhteensä | Yhteensä | 747 | (82) |
Maajoukkue
| 1987–1999 | Englanti | 78 | (5) |
Valmennusura
1996–1997: Nottingham Forest
2005–2007: Manchester City
2007–2013: Englanti U21
2011–2012: Ison-Britannian olympiamaajoukkue
2012: Englanti
2014–2015: Nottingham Forest
2017–2018: West Ham United (apuv.)
2020–: West Ham United (apuv.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Stuart Pearce (s. 24. huhtikuuta 1962) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Elokuusta 2020 lähtien hän on toiminut West Ham Unitedin apuvalmentajana.
Ura pelaajana

Pitkällä pelaajaurallaan Pearce ehti edustaa Wealdstonea, Coventryä, Nottingham Forestia, Newcastlea, West Hamia ja Manchester Cityä. Pelaajauransa menestyksekkäimmät vuodet Psycho Pearce edusti Nottinghamia, jossa pelasi yli 400 ottelua. Hän voitti seuran paidassa kaksi Full Members Cupin mestaruutta.
Pearce pelasi pitkään myös maajoukkueessa. A-maaotteluita kertyi Englannin paidassa 78 kappaletta ja niissä hän teki viisi maalia. Hän edusti Englantia muun muassa vuoden 1990 MM-kilpailuissa. 78 maaottelullaan hän on vielä heinäkuussa 2018 Englannin 18. eniten maajoukkuepelejä pelannut miesjalkapalloilija.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

FA Cup
Hopeaa: 1991, 1999
Full Members Cup (2): 1989, 1992
MM-neljäs: 1990
Ura valmentajana

Nottingham Forestin pelaajavalmentajana 1996–1997 toiminut Pearce siirtyi Manchester Cityn peräsimeen 10. maaliskuuta 2005 korvaten tehtävissä Kevin Keeganin. Pearcen johdolla City pelasi vaisusti ja hänet erotettiin Manchester Citystä heikosti mennen kauden 2006–2007 jälkeen 14. toukokuuta. Pearcen viimeiseksi jääneellä kaudella joukkue onnistui tekemään kotipeleissään yhteensä vain kymmenen maaliä. Tämä valioliigan historian kaikkien aikojen pienin kotipeleissä tehtyjen maalien määrä.
1. helmikuuta 2007 Stuart Pearce nimitettiin Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallojoukkueen manageriksi.
Tammikuussa 2008 Englannin uusi A-maajoukkuevalmentaja Fabio Capello nosti Pearcen omaan valmennusryhmäänsä. Hän hoitaa työtä U21-maajoukkueen päävalmentajuuden ohella.
Pearcen johdollaan Englannin juniorit selvisivät komeasti alle 21-vuotiaiden EM-kisoihin Ruotsiin kesällä 2009. Englanti pelasi samassa alkulohkossa kuin Suomi ja eteni jatkoon. Ailahtelevien peliesitysten ja tiukan välierätaiston Ruotsia vastaan jälkeen Englanti kohtasi loppuottelussa Saksan. Pearcen miehistö oli menettänyt Fraizer Campbellin, Gabriel Agbonlahorin ja Joe Hartin kaltaisia avainpelaajiaan varoitustilin täyttymisen vuoksi, eikä Englannista ollut finaalissa vastusta Saksalle. Ottelu päättyi Pearcen suojattien nöyryyttävään 4–0-tappioon ja kaulaan ripustettiin EM-hopeaa. Finaalitappiosta huolimatta liiton luotto Pearceen kesti, sillä mies allekirjoitti jatkosopimuksen vuoteen 2011.
Lokakuussa 2011 kerrottiin, että Pearce toimii Ison-Britannian olympiamaajoukkueen päävalmentajana Lontoon olympialaisissa 2012.
Helmikuussa 2012 Englannin jalkapalloliitto nimesi Pearcen väliaikaiseksi A-maajoukkueen päävalmentajaksi Fabio Capellon erottua yllättäen tehtävästään.  Pearce toimi valmentajana helmikuussa pelatussa maaottelussa Alankomaita vastaan. Englanti hävisi ottelun 2–3.
Englannin jäätyä pisteittä alle 21-vuotiaiden EM-kisoissa 2013 FA ilmoitti kesäkuussa, ettei se jatka Pearcen sopimusta.
Huhtikuussa 2014 Mestaruussarjassa pelaava Nottingham Forest ilmoitt, että Pearce aloittaa heinäkuussa 2014 seuran päävalmentajana kaksivuotisella sopimuksella.  Forest aloitti kautensa Pearcen alaisuudessa loistavasti eikä hävinnyt ainoatakaan kauden 14 ensimmäisestä ottelusta. Kauden edetessä Forest joutui kuitenkin heikkojen esitysten kierteeseen ja putosi Mestaruussarjan kärjestä keskikastiin. Seurajohto erotti Pearcen helmikuussa 2015.
Marraskuussa 2017 Pearce palasi valmennustehtäviin, kun David Moyes valitsi hänet apuvalmentajakseen West Ham Unitediin. Moyesin ja valmennustiimin sopimus purettiin kauden 2017/18 jälkeen.
Elokuussa 2020 Pearce palasi Moyesin apuvalmentajaksi West Hamiin.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

U21-EM-kisat
Hopeaa: 2009
Pronssia: 2007
Muuta

Stuart Pearce tunnetaan punk-musiikin ystävänä ja hän onkin esiintynyt erään suosikkiyhtyeensä The Lurkersin levyn kannessa.
TBL

TBL voi tarkoittaa seuraavia:
TBL, The Black Lotus, ruotsalainen demoskene-ryhmä
TBL, Türkiye Basketbol Ligi, Turkin koripalloliiga
TBL, Team-Based Learning, ryhmälähtöinen oppiminen
tbl, Troff-teksinmuotoiluohjelmistoon kuuluva taulukoita muotoileva esikääntäjä
The Beautiful Life: TBL, The CW Television Networkin tuottama televisiosarja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”TBL”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sven Kuhlefelt

Sven Kuhlefelt (24. marraskuuta 1892 Helsinki – 18. lokakuuta 1980) oli suomalainen arkkitehti.
Henkilöhistoria

Kuhlefeltin vanhemmat olivat aluelääkäri Elis Kuhlefelt (1865–1935) ja Katarina Estlander (1867–1935).  Juristi ja tuomari Åke Kuhlefelt (1908-1991) oli hänen veljensä. Kuhlefelt opiskeli vuodesta 1910 alkaen Teknillisessä korkeakoulussa. valmistuen diplomiarkkitehdiksi 1915. Hän osti 1800-luvun lopulla rakennetun kalastajamökin Vuosaaren Kallahdenniemeltä kesäasunnokseen ja laajensi sitä 1920-luvulla. Talo tunnetaan nykyisin nimellä Villa Kuhlefelt.
Kuhlefeltin suunnittelemia rakennuksia

Erik Estlanderin Finlandia Film -tuotantoyhtiön elokuvastudio, Kulosaari, Helsinki 1915, purettu 1920
Kotkan Klubi, Kotkansaari 1926
Lönnrotinkatu 28 asuinkerrostalo, Helsinki 1928
Lönnrotinkatu 32 pihasiipi, Helsinki 1929
Asunto Oy Pergola Bost Ab, Väinämöisenkatu 29, Etu-Töölö, Helsinki 1934
Wredebyn kartanon päärakennus 1938–1939
Taipaanit

| Taipaanit |
| --- | --- |
 Aavikkotaipaani (Oxyuranus microlepidotus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Lahko::  Suomumatelijat Squamata
Alalahko::  Käärmeet Serpentes
Heimo::  Myrkkytarhakäärmeet Elapidae
Alaheimo::  Melakäärmeet Hydrophiinae
Suku::  Taipaanit Oxyuranus  Kinghorn, 1923
Katso myös
   Taipaanit Wikispeciesissä   Taipaanit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taipaanit (Oxyuranus) on myrkkytarhakäärmeisiin kuuluva erittäin myrkyllisten käärmeiden suku, joka elää Australiassa. Taipaaneita tunnetaan kolme lajia: aavikkotaipaani (Oxyuranus microlepidotus), taipaani (Oxyuranus scutellatus) ja Oxyuranus temporalis.
Jopa kolmemetrinen myrkkykäärme iskee ahdistettuna herkästi ja usein monta kertaa peräjälkeen. Myrkky on vahvaa, ja iskuissa sitä joutuu runsaasti kudoksiin. Se sisältää sekä hermomyrkkyjä että kudoksia tuhoavia entsyymejä. Aavikkotaipaania pidetään maailman myrkyllisimpänä käärmeenä.
Levinneisyys

Taipaanien kotiseutuja ovat Australia ja Papua-Uusi-Guinea.
Ravinto

Taipaanit syövät pieniä jyrsijöitä, kuten rottia.
Taipaani mytologiassa

Taipaanilla on merkittävä osuus myös Australian aboriginaalien mytologiassa, jossa se usein samastetaan Sateenkaarikäärmeeseen.
Stephan Zünd

Stephan Zünd (s. 3. heinäkuuta 1969 Zürich) on sveitsiläinen mäkihyppääjä, joka oli kansainvälisellä huipulla 1990-luvun alussa.
Zündin paras arvokisasijoitus on suurmäen viides tila Val di Fiemmen maailmanmestaruuskilpailuissa 1991. Samoissa kisoissa hän oli vielä normaalimäessä kuudes, ja joukkuemäen kilpailussa Sveitsin joukkue, jossa Zünd hyppäsi, sijoittui kuudenneksi. Seuraavana vuonna hän osallistui Albertvillen talviolympialaisiin, jossa sijoitukset olivat normaalimäessä 20:s ja suurmäessä 23:s. Falunin maailmanmestaruuskilpailuissa 1993 Zünd oli suurmäen 24:s ja normaalimäen 44:s.
Lentomäen maailmanmestaruuskilpailuissa Zündin paras sijoitus oli Planican kisoissa 1994 saavutettu kuudes sija. Maailmancupissa hän pystyi neljään osakilpailuvoittoon ja saavutti yhteensä 14 palkintokorokepaikkaa. Hän oli maailmancupin loppupisteissä toinen Itävallan Andreas Felderin jälkeen kaudella 1990-1991.
Uransa Zünd lopetti keväällä 1996.
Maailmancupin osakilpailuvoitot

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

| Päivä | Kilpailupaikka | Maa | Mäki |
| 23. helmikuuta 1991 | Tauplitz | Itävalta | lentomäki |
| 6. maaliskuuta 1991 | Bollnäs | Ruotsi | normaalimäki |
| 30. maaliskuuta 1991 | Štrbské Pleso | Tšekkoslovakia | suurmäki |
| 13. joulukuuta 1992 | Ruhpolding | Saksa | suurmäki |
Tarpeisto

Oliver!-musikaalissa Yhdysvaltojen Sacramentossa käytettyjä tekoruokia.
Tarpeisto on teatterin esityksissä tarvittava kokoelma näyttelijöiden käyttämiä pienesineitä eli rekvisiittaa, kuten astioita, ruokia ja juomia, matkalaukkuja, silmälaseja jne. Tarpeistosta huolehtii tarpeistonhoitaja, joka vastaa teatterin tarpeistovarastosta ja oikeiden tavaroiden viemisestä paikoilleen lavasteisiin tai muuten näyttelijöiden saataville ennen jokaista teatteriesitystä. Tarpeistonvalmistaja taas vastaa uusien tarpeistoesineiden tekemisestä tai hankkimisesta uutta näytelmäproduktiota varten. Tehtävät on usein yhdistetty.
Elokuva- ja televisiotuotannossa tarpeistonhoitajaa ja -valmistajaa vastaa lavastustyöryhmän rekvisitööri.
Tarpeistoksi lasketaan kaikki ne esineet, jotka eivät kuulu puvustukseen eivätkä lavastukseen. Näytelmän tapahtuma-aikaan sijoittuvien tavanomaisten käyttöesineiden lisäksi teatteriesityksessä saatetaan tarvita vaikkapa jäätä tai lunta, ruokaa tai juomaa. Alkoholijuomien sijasta näyttämöllä käytetään vettä, mehua tai teetä. Ateriakohtausten kattauksesta vain pieni osa voi olla näyttelijöiden syötävissä olevaa aitoa ruokaa ja loput askarreltu vaahtomuovista, pahvista tms.
Tarpeistonvalmistajan ja -hoitajan työ uuden näytelmäproduktion parissa alkaa näytelmän lukuharjoituksista ja käsikirjoitusta tutkimalla. Työ vaatii yhteistyötä erityisesti lavastajan mutta myös ohjaajan ja puvustajan kanssa. Harvinaisten, esimerkiksi historiallisten käyttöesineiden käytössä tarpeistonvalmistaja tai -hoitaja voi opastaa näyttelijöitä harjoitusvaiheessa.
Tarpeistoon erikoistuvia artesaaneja kouluttaa ainakin Koulutuskeskus Salpaus Lahdessa ja Ammattiopisto Samiedu Savonlinnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tarpeisto Wikimedia Commonsissa
Teemu Ryyppä

Teemu Ryyppä (s. 1975) on suomalainen lentopallovalmentaja ja isännöitsijä, joka valmentaa tällä hetkellä Vammalan Lentopalloa, joka pelaa SM-liigassa.
Ura

Ryyppä on voittanut useita SM-mitaleita juniorisarjoista ja pelannut viisi kautta VaLePan liigajoukkueen rivistössä liberona.
Kaudella 2005-2006 Ryyppä aloitti valmentajan uransa päävalmentajana VaLePan kakkosjoukkueessa. Samalla kaudella VaLePan ykkösjoukkueen päävalmentajana Viktor Circenko kuitenkin vapautettiin tehtävästään ja Ryyppä siirtyi huolehtimaan liigajoukkueen valmennuksesta yhdessä Arto Mäkisen kanssa. Kaudella 2006-2007 hän jatkoi kakkosvalmentajana liigajoukkueessa, tällä kertaa Marko Järvenpään tukena. Kaudella 2007-2008 Ryyppä siirtyi päävalmentajajsi ja VaLePa saavutti pronssia.
Saavutukset

Useita SM-mitaleita juniorisarjoista
Kaudella 2007-2008 pronssia VaLePan päävalmentajana
Stephan Pastis

Stephan Pastis Helsingin sarjakuvafestivaaleilla vuonna 2011.
Stephan Pastis (s. 16. tammikuuta 1968 San Marino, Kalifornia) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, joka tunnetaan strippisarjakuvastaan Helmiä sioille (Pearls Before Swine). Hän esiintyy usein myös itse hahmona omassa sarjakuvassaan.
Pastis on amerikankreikkalaisesta suvusta. Hän on opiskellut valtiotieteitä Berkeleyn yliopistossa, josta valmistui vuonna 1989. Sen jälkeen hän hankki itselleen myös lakimiehen koulutuksen ja työskenteli vuosina 1993–2002 vakuutusasioihin erikoistuneena asianajajana San Franciscon alueella. Samaan aikaan Pastis kuitenkin tähtäsi sarjakuvapiirtäjäksi ja lähetti sarjakuvasyndikaateille useita sarjakuvaideoita, jotka tulivat hylätyiksi. Hassuista eläinhahmoista kertova Helmiä sioille syntyi vuonna 1997. United Features -syndikaatti otti sen levitykseensä vuonna 1999, aluksi vain nettisarjakuvana, mutta joulukuusta 2001 alkaen se alkoi ilmestyä myös lehdissä. Sarja on levinnyt noin 750 lehteen. Syyskuusta 2011 se siirtyi Universal Uclick -syndikaatin levitettäväksi.
Pastis on saanut National Cartoonists Societyn myöntämän Reuben-palkinnon vuonna 2019 sekä parhaan sanomalehtisarjakuvan palkinnon vuosina 2003, 2006 ja 2014. Hän oli yhdeksän kertaa ehdolla Reubenin saajaksi ennen palkinnon voittamista. Pastis on nimennyt tärkeimmiksi innoittajikseen Charles M. Schulzin (Tenavat), Scott Adamsin (Dilbert) ja Bill Wattersonin (Lassi ja Leevi). Kesäkuussa 2014 Watterson teki Pastisin kanssa yhteistyötä muutaman Helmiä sioille -stripin piirtämisessä. Pastis on avustanut myös Tenavien lisensoimista koskevaa päätöksentekoa Schulzin kuoleman jälkeen ja käsikirjoittanut vuonna 2011 valmistuneen Tenavat-animaation Onni on lämmin riepu, Jaska Jokunen.
Vuodesta 2013 Pastis on julkaissut myös Timmy Failure -nimistä lastenkirjasarjaa.
Aiheesta muualla

Jukka Laine: Sanomalehtisarjakuvan 2000-luvun piristysruiske Kvaak.fi 8.5.2007
Stephan Pastisin blogi (englanniksi)
Teknillisten tieteiden akatemia

Teknillisten tieteiden akatemia (TTA) on vuonna 1957 perustettu suomalainen tekniikan tiedeakatemia, jossa on 480 jäsentä (2020). Teknillisten tieteiden akatemian esimies on vuodesta 2023 lähtien ollut professori Mika Hannula. TTA:n tavoitteena on edistää teknillistieteellistä tutkimusta sekä sen kautta tukea Suomen teollisuutta ja luonnonvarojen hallittua ja kestävää hyödyntämistä.
TTA ja Svenska tekniska vetenskapsakademien i Finlandin (STV) yhdistivät toimitilojaan ja lisäsivät yhteistyötä vuonna 2008 Tekniikan Akatemia -säätiöön (TAF). TTA ja STV kuuluvat Suomen Tiedeakatemiat -katto-organisaatioon yhdessä Suomalaisen Tiedeakatemian ja Suomen Tiedeseuran kanssa. Suomen Tiedeakatemiat edustaa Suomea tieteen kansainvälisissä kattojärjestöissä.
TTA:n, STV:n ja TAF:n toimisto on Helsingissä, Pasilassa osoitteessa Firdonkatu 2 T 63.
Aiheesta muualla

Teknillisten tieteiden akatemian kotisivu (ttatv.fi)
TTA:n jäsenmatrikkeli (Arkistoitu – Internet Archive) (ttatv.fi)
Suomen Tiedeakatemiat (academies.fi)
Tekstuaalinen transmissio

Tekstuaalinen transmissio eli välittyminen tarkoittaa tekstin siirtymistä yhdestä dokumentista toiseen. Esimerkiksi tekijän käsikirjoituksen latomisessa ja painamisessa kirjaksi on kyse tekstuaalisesta transmissiosta, samoin kuin tuon kirjan kappaleen käyttämisessä myöhemmin perustana uuden laitoksen laatimiselle. Jokainen transmission vaihe altistaa tekstin tekstuaaliselle variaatiolle, joka voi toteutua esimerkiksi tiedostamattomina kopiointi- tai painovirheinä tai tekijän tai editorin revisioina.
Sydney (täsmennyssivu)

Sydney voi tarkoittaa seuraavia:
Paikannimiä

Sydney, suurkaupunki Uuden Etelä-Walesin osavaltiossa Australiassa
Sydney, kaupunki Nova Scotian provinssissa Kanadassa.
Henkilöitä > Etunimenä

Sydney Atkinson (1901–1977), eteläafrikkalainen juoksija
Sydney Brenner (1927–2019), eteläafrikkalainen biologi, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
Sydney Camm (1893–1966), brittiläinen lentokonesuunnittelija
Sydney Earle Chaplin (1926–2009), yhdysvaltalainen näyttelijä
Sydney Anicetus Charles (1926–2018), grenadalainen katolinen piispa
Sydney Evans (1881–1927), brittiläinen nyrkkeilijä ja olympiamitalisti
Sydney Greenstreet (1879–1954), englantilainen näyttelijä
Sydney Lee (1866–1949), brittiläinen taiteilija
Sydney Leroux (s. 1990), kanadalais-yhdysvaltalainen jalkapalloilija
Sydney Lucas (1900–2008), englantilainen 108-vuotiaaksi elänyt sotaveteraani
Sydney Martineau (1863–1945), brittiläinen miekkailija
Sydney "Syd" Mead (1933–2019), yhdysvaltalainen teollinen muotoilija ja konseptitaiteilija
Sydney Parkinson (1745–1771), skotlantilainen kasvi- ja luontomaalari
Sydney Penny (s. 1971), yhdysvaltalainen näyttelijä
Sydney Pollack (1934–2008), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -näyttelijä
Sydney Wooderson (1914–2006), brittiläinen keskimatkojen juoksija.
Henkilöitä > Sukunimenä

Aurele Sydney, oik. Aurèle Labat de Lambert (1876–1920), ranskalais-australialainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja.
Kuvitteellisia henkilöitä

Sydney Bristow, televisiosarjassa Alias.
Muita merkityksiä

Sydney, kanadalainen rock-yhtye
HMAS Sydney (1912), Sydney-luokan kevyt risteilijä
HMAS Sydney (1934), Perth-luokan risteilijä
HMAS Sydney (R17), Majestic-luokan lentotukialus
HMAS Sydney (FFG 03), Adelaide-luokan ohjusfregatti
HMAS Sydney (DDG 42), Hobart-luokan ohjushävittäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sydney”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.