stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paragon (kuitti)

Paragon on kuittilomake, joka yleisimmin kirjoitetaan käsin. Kuittiin yksilöidään ostetut tuotteet ja asiakas. Paragon-kuittivihkoja voi ostaa kirjakaupoista ja niitä valmistaa Suomessa ainakin Editan kirjapaino.
Itsekopiovan kuitin (Paragon Black Leaf Check Book) kehitti Kanadassa John Carter, joka patentoi keksintönsä vuonna 1882 (patentti numero CA 14182). Kuittivihkoa alkoi samana vuonna valmistaa Grip Printing & Publishing Company ja se sai heti suuren suosion. Euroopassa valmistuksen aloitti ensimmäisenä brittiläinen Paragon Check Book Co., joka perustettiin vuonna 1886 Lontoossa.
Vuodesta 1909 alkaen Suomessa Paragon-kuittien valmistamisen yksinoikeus oli kirjapaino Oy Weilin + Göös Ab:lla.
Operaatio Übung-42

| Operaatio Übung -42 |
| --- | --- |

Kirjailija:  Juhan-Ville Kaarnakari
Kieli:  suomi
Genre:  kertomakirjallisuus
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  20. elokuuta 2010
Ulkoasu:  sidottu kovakantinen
Sivumäärä:  315
ISBN:  978-951-31-5627-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Operaatio Übung -42 on 2010 valmistunut Juhan-Ville Kaarnakarin kirjoittama sotakirja, jossa sekoitetaan fiktiota ja todellisuutta keskenään. Sen on kustantanut Tammi.
Juoni

Operaatio Übung -42 on suomalaisessa sotahistoriassa vaiettu tapahtuma. Lähes kaikki siihen liittyvät asiapaperit hävitettiin heti operaation jälkeen.
Operaation tilaajana oli Saksan tiedustelupalvelu. Pienestä yksittäisestä tiedustelutiedosta alkaa keriytyä auki tapahtumasarja, jolla on merkitystä koko sodan kannalta.
Suomi tekee Saksalle mittavan palveluksen, mutta hyötyy siitä itsekin.
Palanderin talo (Tampere)

| Palanderin talo |
| --- | --- |
 Palanderin talo torilta kuvattuna.
Osoite:  Keskustori 7
Sijainti:  Nalkala, Tampere
Koordinaatit:  61°29′49.4″N, 23°45′38.1″E
Rakennustyyppi:  asuin- ja liiketalo
Valmistumisvuosi:  1901 (talon itäpuoli), 1905 (länsipuoli)
Suunnittelija:  Birger Federley Vihtori Heikkilä
Urakoitsija:  Jonas Andersson
Omistaja:  Kiinteistö Oy Tampereen Keskustori 7
Tyylisuunta:  jugend
Kerrosluku:  6
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Palanderin talo sijaitsee Tampereen Keskustorin etelälaidalla Jugend-torilla. Kuusikerroksisessa rakennuksessa on muun muassa useita myymälöitä ja toimistoja. Rakennuksen kolme ylintä kerrosta ovat suurimmaksi osaksi yksityishenkilöiden asuntoina. Keskustorin puolella ylimmässä kerroksessa keskellä oli ateljeehuoneisto, joka on yksi talon kuuluisimmista osista. Siellä ovat työskennelleet useat koti- ja ulkomaiset taiteilijat, tunnetuimpina Hugo Simberg ja Kimmo Kaivanto. Ateljee oli pitkään Tampereen kaupungin hallinnassa.
Historia

Tampereen kaupunginviskaali ja varatuomari Karl Verner Palander osti tontin osoitteesta Keskustori 7 vuonna 1897. Suunnitelmana oli rakennuttaa jugendtyylinen talo. Projektin arkkitehdiksi hän palkkasi Birger Federleyn ja rakennusmestariksi Jonas Anderssonin. Idän puoleinen osa talosta valmistui hänen suunnitelmiensa mukaisesti vuonna 1901. Pariisin vuoden 1900 maailmannäyttelyn innoittamana Palander halusi muuttaa suunnitelmia, ja keskeneräistä länsipuolta varten hän tilasi uudet piirustukset Vihtori Heikkilältä. Federley ei asiasta riemastunut vaan nosti kanteen piirustustensa luvattomasta muuttamisesta. Aleksis Kiven katuun rajoittuva länsipuoli valmistui neljä vuotta myöhemmin.
Palander asui itse talossa kuolemaansa asti eli vuoteen 1922, jolloin talo siirtyi Suomen Pankin omistukseen. Oston yhteydessä taloa muutettiin paremmin toimistokäyttöön sopivaksi. Lisäksi pääovi uusittiin 1920-luvun tyyliseksi. Pankin konttori oli pitkään talon alakerrassa, ja talo tunnettiin myös Suomen Pankin talona. Vuonna 1937 Suomen Pankin talon tontilla Hallituskadun puolella sijainnut kaksikerroksinen tallirakennus kunnostettiin ja sinne sijoitettiin Tampereen tuomiokapitulin ja Porvoon hiippakunnan arkisto, joka siihen asti oli sijainnut Suomen Pankin talon kellarikerroksessa. Nykyään Suomen Pankilla ei ole omistusta talossa, ja vanha Palanderin talo -nimi palautettiin 2000-luvun alun remontin yhteydessä.
Palanderin talo oli aikomus purkaa vuoden 1938 asemakaavan perusteella. Suunnitelmat jäivät kuitenkin toteutumatta, kun toinen maailmansota syttyi. Rakennus suojeltiin asemakaavalla vuonna 1996.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palanderin talo Wikimedia Commonsissa
Pakkala (Kangasala)

Pakkala  on Kangasalan osa-alue entisen Sahalahden kunnan alueella. Pakkalanjärvi sijaitsee osittain Pakkalassa.
Pakkala oli Sahalahden kunnan historiallinen keskus. Pakkalassa on viisi broileritilaa, jotka työllistävät myös kylän ulkopuolista työvoimaa.
Aiheesta muualla

Pankit ja puodit tulivat – useimmat myös menivät shl.fi.  11.6.2017.
Sahalahden maisemaselvitys ja rakennusinventointi 2006; Kangasala.fi
Sahalahden ROYK-alueen rakennetun ympäristön selvitys 2011; Kangasala.fi
Paratriathlon

Kuva kilpailusta vuodelta 2007
Paratriathlon on triathlonin muunnelma, joka soveltuu vammaisurheilijoille. Paralympialaisissa kilpailumatkat ovat 750 metriä uintia, 20 km pyöräily ja 5 km juoksu. Triathlon tuotiin osaksi paralympialaisia Rio de Janeirossa 2016.
Vammaluokat

Urheilijat jaetaan eri luokkiin riippuen urheilijan vamma-asteesta.
PTWC1: yläraajavamma, käyttävät apuvälineitä pyöräilyyn tai juoksuun
PTWC2: alaraajavamma, käyttävät apuvälineitä pyöräilyyn tai juoksuun
PT 2-5: ylä- tai alaraajavamma siten, että eivät tarvitse pyöräilyyn tai juoksemiseen apuvälineitä
PTVI 1-3: näkövammat
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1963 (kreikkalais-roomalainen paini)

Vuoden 1963 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin kreikkalais-roomalaisen painin osalta Helsingborgissa Ruotsissa. Kisoissa painittiin kahdeksassa painoluokassa.
Samana vuonna järjestettiin erikseen vapaapainin MM-kilpailut Sofiassa.
Mitalistit

| Painoluokka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 52 kg |  Borivoje Vukov |  Ignazio Fabra |  Sergei Rybalko |
| 57 kg |  János Varga |  Jiri Svec |  Dinko Petrov |
| 63 kg |  Gennadi Sapunov |  Imre Polyák |  Ivan Ivanov |
| 70 kg |  Stevan Horvat |  Dawid Gvanzeladze |  Klaus-Jürgen Rost |
| 78 kg |  Anatoli Kolesov |  Rudolf Vesper |  Bertil Nyström |
| 87 kg |  Tevfik Kis |  Branislav Simić |  György Gurics |
| 97 kg |  Rostom Abašidze |  Nicolae Martinescu |  Hamit Kaplan |
| yli 97 kg |  Anatoli Roštšin |  Ragnar Svensson |  James Raschke |
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1965 (kreikkalais-roomalainen paini)

| Kreikkalais-roomalaisen painin maailman­mestaruus­kilpailut 1965 |
| --- | --- |
 
Sijainti:  Tampere  Suomi
Kilpailupaikka:  Tampereen jäähalli
Osallistujamaita:  24
Kilpailulajeja:  8 painiluokkaa
Avajaiset:  6. kesäkuuta
Päättäjäiset:  8. kesäkuuta
 ← 1963 1966 → 
Vuoden 1965 painin maailmanmestaruuskilpailut järjestettiin kreikkalais-roomalaisen painin osalta 6.-8. kesäkuuta Tampereella, Suomessa. Kisoissa painittiin kahdeksassa painoluokassa. Kisapaikkana oli Tampereen jäähalli Hakametsässä, jossa oli juuri keväällä järjestetty jääkiekon MM-kisat. Kisojen kokonaisyleisömäärä oli 6 500, joka jäi selvästi alle toivotun yleisömäärän, joka oli 13 000.
Samana vuonna järjestettiin erikseen vapaapainin MM-kilpailut Manchesterissa.
Mitalistit

| Painoluokka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 52 kg |  Sergei Rybalko |  Rolf Lacour |  Angel Keresov |
| 57 kg |  Ion Cernea |  Fritz Stange |  Bernard Knitter |
| 63 kg |  Juri Grigorjev |  Martti Laakso |  Lothar Schneider |
| 70 kg |  Gennadi Sapunov |  Stevan Horvat |  Eero Tapio |
| 78 kg |  Anatoli Kolesov |  Kiril Todorov |  Sirri Acar |
| 87 kg |  Rimantas Bagdonas |  Bolesław Mackiewicz |  Jiří Kormaník |
| 97 kg |  Valeri Anisimov |  Ferenc Kiss |  Czesław Kwieciński |
| yli 97 kg |  Nikolai Šmakov |  István Kozma |  Petr Kment |
Kisaisännän Suomen joukkue kisoissa: Haukiputaan Heiton Eero Tapio, toinen vasemmalta. Muut joukkueen jäsenet vas: Arje Nadbornik, Tapio, Veikko Koivuniemi, Martti Laakso, Kaarlo Wieser, Raimo Taskinen, Arto Savolainen, Reino Salimäki ja valmentaja Veijo Vasko ja joukkueenjohtaja Kalervo Rauhala.
Operaatio hyvä yritys

| Operaatio hyvä yritys> Operation Good Guys |
| --- | --- |
Alkuperämaa:  Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  BBC Two
Esitetty:  1998 – 2000
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  19
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Dominic Anciano Ray Burdis Hugo Blick
Käsikirjoittaja(t):  Dominic Anciano Ray Burdis Hugo Blick
Palkinnot
Voitetut:  Hopeinen ruusu ja lehdistöpalkinto  (Montreux 1998)
Aiheesta muualla
IMDb 
Operaatio hyvä yritys (Operation Good Guys) on brittiläinen komediasarja, jota esitettiin kotimaassaan BBC Two -kanavalla vuosina 1998–2000. Sarjassa ryhmä poliiseja pyrkii pidättämään merkittävän rikollisjohtajan.
Operaatio hyvä yritys oli ensimmäisellä tuotantokaudella tehty dokumentinomaisesti ja näyttelijät improsivoivat vuorosanansa. Dokumenttimaisuus väheni seuraavalla tuotantokaudella, kun sarjaan monien pettymykseksi lisättiin naururaita. Kolmannella tuotantokaudella loputkin realismista katosi sarjan tapahtumien muuttuessa yhä epäuskottavimmiksi.
Vakionäyttelijöiden lisäksi sarjassa nähtiin vierailijoina muun muassa David Seaman, Jude Law, Sean Pertwee ja Martin Kemp.
Sarjan ensimmäinen tuotantokausi palkittiin Montreux’n Kultainen ruusu -kilpailussa Hopeisella ruusulla, jonka lisäksi se sai lehdistöpalkinnon.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  David Gillespie  | … |  DI Jim Beach   |
|  Ray Burdis  | … |  DS Raymond Ash   |
|  Dominic Anciano  | … |  Sgt Dominic de Sade   |
|  Mark Burdis  | … |  Mark Kemp   |
|  Perry Benson  | … |  'Bones'   |
|  John Beckett  | … |  'Strings'   |
|  William Scully  | … |  Bill Zeebub   |
|  Gary Beadle  | … |  Gary Barwick   |
|  Hugo Blick  | … |  'Smiler' McCarthy, Hugo Crippin, Narrator   |
|  Roy Smiles  | … |  Roy Leyton   |
|  Kim Taylforth  | … |  Kim ('Boo-Boo') Finch   |
Osinko-osake

Osinko-osake tarkoittaa osaketta, jolle maksetaan korkeaa tai nousevaa osinkoa. Osinko-osakkeita on osinkoyhtiöillä.
Osinko-osakkeella ei ole tarkkaa määritelmää. Osinko-osakkeeksi voidaan sanoa osaketta, jolla on korkea osinkotuotto eli osinko on suuri suhteessa osakkeen hintaan. Osinko-osakkeella voidaan tarkoittaa sitä, että osakeelle on historiassa maksettu tasaista nousevaa osinkoa. Sillä voidaan tarkoittaa myös sellaista osaketta, jonka osingon odotetaan nousevan jatkossa.
Osinko-osakkeita suosivaa sijoitusstrategiaa sanotaan osinkosijoittamiseksi. Siinä sijoitetaan korkeaa tai kasvavaa osinkoa maksaviin osinkoyhtiöihin.
Jos yhtiön osinkotaso ei ole kestävä, osingonmaksu osinko-osakkeelle voi lakata. Tästä käytetään nimitystä osinkoansa tai osinkoloukku.
Aiheesta muualla

11 syytä suosia osinkoyhtiöitä
3 suurinta osinko-osakkeisiin liittyvää väärinkäsitystä
Paratiisisaaren vangit

| Paratiisisaaren vangit |
| --- | --- |
Kirjailija:  Arto Paasilinna
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Weilin+Göös
Julkaistu:  1974
Sivumäärä:  184
ISBN:  9789513509323

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Paratiisisaaren vangit on Arto Paasilinnan kirjoittama romaani. Teos ilmestyi vuonna 1974 ja sen kustansi Weilin+Göös. Kirja on käännetty ranskaksi 1996 (Prisonniers du paradis) ja ruotsiksi 2010 (Paradisets fångar).
Kirjan tapahtumat

YK:n vuokraama lentokone haaksirikkoutuu myrskyssä Melanesian merialueella. 26 miestä ja 26 naista pelastautuu autiolle saarelle, mukana on suomalaisia metsätyömiehiä ja kätilöitä sekä ruotsalaisia terveyssisaria, muutama lääkäri, lehtimies sekä brittiläisen koneen miehistö.
Elämä saarella alkaa ankeasti, on liian kuuma ja ruokaa ei ole lainkaan. Koneen hylystä saadaan nostettua muun muassa ehkäisyvälineitä, kirveitä ja puukkoja. Pian käy selville, että saaren sisäosissa on käynnissä sota, ja ylitsepääsemätön vuoristo erottaa ranta-alueet siitä. Yhteisössä syntyy niin kieli- kuin poliittisia ja uskonnollisia riitoja. Vähitellen opitaan elämään saarella, hankkimaan ravintoa ja tekemään suojia. Rakastellaan, juhlitaan ja työskennellään ankarasti suunnitellen pelastautumista mitä mielikuvituksellisimmilla tavoilla.
Paratiisivaris

| Paratiisivaris |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Paratiisilinnut Paradisaeidae
Suku::  Lycocorax
Laji::  pyrrhopterus
Kaksiosainen nimi
 Lycocorax pyrrhopterus  (Bonaparte, 1850) 
Katso myös
   Paratiisivaris Wikispeciesissä   Paratiisivaris Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Paratiisivaris (Lycocorax pyrrhopterus) on paratiisilintujen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Paratiisivarista tavataan Indonesiassa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kanta on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Ollako vai eikö olla

| Ollako vai eikö olla> To Be or Not to Be |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ernst Lubitsch
Käsikirjoittaja:   Edwin Justus Mayer  Melchior Lengyelin ja Ernst Lubitschin tarinasta 
Tuottaja:  Ernst Lubitsch
Säveltäjä:  Werner Heymann
Kuvaaja:  Rudolph Maté
Leikkaaja:  Dorothy Spencer
Tuotantosuunnittelija:  Julia Heron
Lavastaja:  Vincent Korda
Pääosat:   Carole Lombard  Jack Benny  Robert Stack 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  United Artists
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 6. maaliskuuta 1942  Suomi 12. toukokuuta 1950 
Kesto:  99 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ollako vai eikö olla (To Be or Not to Be) on Ernst Lubitschin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1942. Elokuva kertoo puolalaisen teatteriseurueen kommelluksista natsi-Saksan miehittämässä Varsovassa.
Ollako vai eikö olla on pääosanäyttelijä Carole Lombardin viimeinen elokuva, sillä hän kuoli lento-onnettomuudessa kaksi kuukautta ennen elokuvan ensi-iltaa.
Elokuva valittiin vuonna 1996 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. Vuonna 2017 BBC:n äänestyksessä 253 eri puolilta maailmaa olevaa kriitikkoa valitsi elokuvan kaikkien aikojen 13. parhaaksi komediaksi.
Mel Brooks teki elokuvasta vuonna 1983 uudelleenfilmatisoinnin Ollako vai eikö olla – siinä leffa!.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Carole Lombard  | … |  Maria Tura, näyttelijä   |
|  Jack Benny  | … |  Joseph Tura, näyttelijä, Marian mies   |
|  Robert Stack  | … |  luutnantti Stanislav Sobinski, Mariaan rakastunut puolalainen lentäjä   |
|  Stanley Ridges  | … |  professori Alexander Siletsky, vastarintaliikkeessä oleva natsivakoilija   |
|  Sig Ruman  | … |  eversti Ehrhardt, Gestapon komentaja Varsovassa   |
|  Tom Dugan  | … |  Bronski, Hitlerin näyttelijä   |
|  Felix Bressart  | … |  Greenburg, juutalainen teatteriseurueen jäsen   |
|  Lionel Atwill  | … |  Rawich, näyttelijä   |
Aiheesta muualla

Ollako vai eikö olla Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ollako vai eikö olla Elonet.
Ollako vai eikö olla AllMoviessa. (englanniksi)
Paragon Publishing

| Paragon Publishing |
| --- | --- |
Perustaja:  Richard Monteiro, Dianne Taverner
Lakkautettu:  2006
Kotipaikka:  Wiltshire, Englanti
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Paragon Publishing (lyhyesti Paragon) oli brittiläinen aikakauslehtien julkaisija.
Yrityksen perustivat Future Publishingin entiset toimittajat Richard Monteiro ja Dianne Taverner.
Imagine Publishing osti yrityksen lehtiä vuonna 2006 sen mentyä selvitystilaan.
Lehtiä

Sega Pro
Mega Power
Nintendo Pro
PowerStation
Play
64 Magazine
Dreamcast Magazine
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Paragon Publishing
Käännös suomeksi
Parafjanava

| Parafjanava (Параф'янава) |
| --- | --- |
 Kirkko Parafjanavassa
 Parafjanava
 Koordinaatit: 54°53′05″N, 27°34′33″E 
Valtio:  Valko-Venäjä
Alue:  Vitsebskin alue
Piiri:  Dokšytsyn piiri
Väkiluku:  250
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Parafjanava (valkoven. Параф’янава, ven. Парафьяново, Parafjanovo) on pieni, 250 asukkaan kylä Dokšytsyn piirissä, Vitsebskin alueella, Valko-Venäjällä. Kylä sijaitsee 11 kilometriä Dokšytsystä länteen. Kylän kautta kulkee rautatie.
Kylässä on syntynyt venäläinen säveltäjä Vladimir Dukelski, joka tunnetaan paremmin nimellä Vernon Duke.
Aiheesta muualla

Parafjanavan nähtävyyksiä Historialis.com. Viitattu 6.7.2010. (venäjäksi)
Ouattagouna

| Ouattagouna |
| --- | --- |
 Ouattagouna
 Koordinaatit: 15°10′59″N, 0°43′13″E 
Valtio:  Mali
Alue:  Gao
Piiri:  Ansongo
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunta
Väkiluku (2009):  30 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ouattagouna on maalaiskunta ja sen keskuskylä Gaon alueen Ansongon piirissä Malissa. Se sijaitsee Nigerjoen varrella 75 kilometriä Ansongosta kaakkoon. Kunnassa on 30 500 asukasta (vuonna 2009).
Ouattagounan kunnan pinta-ala on 4 471 neliökilometriä. Se rajoittuu pohjoisessa Ansongon piirin Bourran ja Tin-Haman kuntiin, idässä Ménakan piiriin, etelässä Nigeriin ja lännessä Tessitin kuntaan. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Nigerjoen vasemmalla rannalla sijaitsee Ansongon–Ménakan eläintensuojelualue.
Kuntaan kuuluu viisi kylää ja 16 paimentolaisryhmää. Asukkaat ovat songhaita, tuaregeja ja fulbeja. Vallitseva uskonto on islam.
Ouattagounan kautta kulkee Gaosta Nigerin rajalle Labbézangaan johtava maantie. Nigerillä on jokiliikennettä. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat riisi, durra, hirssi ja lehmänpapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, kamelit ja aasit. Lisäksi harjoitetaan kalastusta, kaupankäyntiä ja käsityöammatteja.
Kunnassa on kymmenen ala- ja kolme yläkoulua sekä kolme keskikoulua, jotka tavoittavat alle puolet ikäluokasta. Ouattagounassa ja Labbézangassa on terveyskeskukset ja Bentiassa terveysasema.
Nähtävyyksiin kuuluu Bentiassa sijaitsevat Kukiyan rauniot ja hautausmaat, Boubazan putous ja Labbézangan kosket sekä Karoun virtahevot. Kukiya oli ennen 600-lukua syntyneen Songhaivaltakunnan keskus vuoteen 890 saakka, jolloin sen hallitsijat siirtyivät Gaoon. Labbézangassa on eroosion muovaama ”kivinen rumpu” Baguel Bayel, joka tosin lakkasi soimasta jo 1960-luvulla. Matkailupalveluja seudulla ei ole käytännössä lainkaan.
PETSCII

PETSCII Commodore 64:ssä
PETSCII on kahdeksanbittinen merkistökoodaus, jota käytettiin Commodoren PET, CBM-II, VIC-20, Commodore 64, Commodore 16, Plus/4 ja Commodore 128 -koneissa.
Commodore luopui merkistöstä Amigassa, joka käyttää standardinmukaista merkistöä.
PETSCII oli pääasiassa Jack Tramielin pojan Leonard Tramielin ja Chuck Peddlen suunnittelema ja se tuli käyttöön PET-koneessa vuonna 1977.
PETSCIIsta on kaksi versiota. Se perustuu vuoden 1963 ASCII-standardiin, eikä myöhempään vuoden 1967 versioon, jota monissa muissa koneissa käytetään.
Perusmerkistössä on vain iso kirjaimet, ylänuoli ⟨↑⟩ hattumerkin ⟨^, "caret"⟩ sijaan paikassa 0x5E ja vasen nuoli ⟨←⟩ allaviivan ⟨_⟩ sijaan kohdassa 0x5F. Kaikissa muissa versioissa kuin alkperäisessä PET-koneessa on punnan merkki (£) kenoviivan sijaan kohdassa x5C. Merkistöstä puuttuu useita ASCII:n vuoden 1967 versiossa lisättyjä merkkejä ja pienet kirjaimet.
Sen sijaan siinä on ns. lohkomerkkejä, joita voi käyttää matalan resoluution grafiikkaan.
PETSCIIstä on kuitenkin "shifted"-versio tai business-tila, jossa isot kirjaimet muuttuvat pieneksi ja isot sijaitsevat eri paikoissa.
Tämä vaihdettiin painamalla Shift+Commodore-näppäimiä tai POKE59468,14  -käskyllä.
Commodore PETin ja VIC-20:n merkkien glyyfit ovat samat. Commodore 64:ssä merkistö on piirretty uudelleen koneen tarkemman grafiikkaresoluution vuoksi.
Commodore 64:n pienet kirjaimet on jostain syystä kopioitu suoraan Atarin 8-bittisissä koneissa käytetystä fontista.
PETSCII:n yhteensopivuus minkään toisen merkistön tai muiden tietokoneiden kanssa on huono. Unicode 13.0 lisäsi vuonna 2020 214 merkkiä vanhojen koneiden merkistöistä standardiin (Symbols for Legacy Computing). Tätä ennen ei ollut yhteensopivaa keinoa saada näitä merkkejä näkyviin muissa tietokoneissa. Niiden näyttö vaatii lisäksi fontin, jossa merkit ovat.
Painin maailmanmestaruuskilpailut 1957

Vuoden 1957 painin maailmanmestaruuskilpailut Istanbulissa, Turkissa, olivat kaikkien aikojen kolmannet viralliset vapaapainin MM-kilpailut. Kilpailuissa painittiin kaikkiaan kahdeksassa painoluokassa.
Mitalistit

| Painoluokka | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 52 kg |  Mehmet Kartal |  Mirian Tsakalamanidze |  Luigi Chinazzo |
| 57 kg |  Hüseyin Akbas |  Tauno Jaskari |  Yasuyuki Shimamura |
| 62 kg |  Mustafa Dağıstanlı |  Hossein Ebrahimian |  Norik Mushegijan |
| 67 kg |  Alimbeg Bestajev |  Hayrullah Sahin |  Kazuo Abe |
| 73 kg |  Vakht’ang Balavadze |  Ismail Ogan | Murtaza Murtazov |
| 79 kg |  Nabi Sorouri |  Georgi Širtladze |  Hassan Güngör |
| 87 kg |  Petko Sirakov |  Boris Kulajev |  İsmet Atlı |
| yli 87 kg |  Hamit Kaplan |  Wilfried Dietrich |  Jusein Mehmedov |
Tilastot maittain

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | 4>  sijoja | 5>  sijoja | 6>  sijoja |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Turkki | 4 | 2 | 2 | - | - | - |
| 2. |  Neuvostoliitto | 2 | 3 | 1 | 1 | - | 1 |
| 3. |  Iran | 1 | 1 | - | 3 | - | - |
| 4. |  Bulgaria | 1 | - | 2 | 1 | - | 1 |
| 5. |  Suomi | - | 1 | - | 1 | - | - |
| 6. |  Saksan liittotasavalta | - | - | 1 | - | 1 | 2 |
| 7. |  Japani | - | - | 2 | - | 3 | 1 |
| 8. |  Italia | - | - | 1 | - | - | 1 |
| 9. |  Sveitsi | - | - | - | 1 | 1 | 1 |
| 10. | Unkari | - | - | - | 1 | - | 1 |
| 10. |  Puola | - | - | - | - | 2 | - |
| 11. |  Itävalta | - | - | - | - | 1 | - |
Parafyleettinen ryhmä

Selkärankaisten yksinkertainen kladogrammi. Matelijat (sininen) on parafyleettinen ryhmä, sillä sen ulkopuolelle on rajattu linnut (Aves). Sauropsidit (Sauropsida, keltainen) sen sijaan on monofyleettinen ryhmä eli kladi, joka sisältää sauropsidien kantamuodon ja kaikki sen jälkeläiset, niin matelijat kuin linnut. Tasalämpöiset eläimet (linnut ja nisäkkäät, punainen) on polyfyleettinen ryhmä.
Parafyleettinen ryhmä on kladistiikassa karsittu monofyleettinen eliöiden ryhmä (kladi), joka sisältää lajien yhteisen kantamuodon, mutta sulkee pois tiettyjä monofyleettisiä ryhmiä – yleensä yhden tai kaksi. Nykyisessä tieteellisessä luokittelussa parafyleettistä ryhmää ei yleensä pidetä suositeltavana. Termiä parafyleettinen käytetään pääasiassa fylogenetiikassa, mutta joskus myös kielihistoriassa.
Hyvänä esimerkkinä voidaan pitää perinteistä matelijoiden luokkaa (Reptilia), joka sisältää matelijoiden kantamuodon ja kaikki siitä polveutuneet matelijalajit, niin elävät kuin sukupuuttoon kuolleet, mutta se sulkee pois linnut, ja on siten parafyleettinen (toiset matelijat ovat läheisempää sukua linnuille kuin toisille matelijoille). Sen sijaan matelijoiden ja lintujen muodostama Sauropsida-kladi on monofyleettinen.