stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Michał Skóraś

Michał Skóraś edustamassa Lech Poznańin joukkuetta elokuussa 2022.
Michał Krzysztof Skóraś (s. 15. helmikuuta 2000 Jastrzębie-Zdrój) on puolalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Hän on pituudeltaan 172-senttimetrinen ja edustaa Belgian pääsarjassa pelaavaa Club Bruggea sekä Puolan maajoukkuetta.
Skóraś edusti hetken aikaa Lech Poznańin alle 19-vuotiaiden joukkuetta ja voitti Puolan alle 19-vuotiaiden mestaruuden kaudella 2017–2018.  Hän kunnes siirtyi myöhemmin seuran akatemiajoukkueeseen heinäkuussa 2017 ja lähti vuoden jälkeen lainasopimuksella Niecieczaan niin ikään vuodeksi. Hän palasi takaisin Lech Poznańin akatemiajoukkueeseen niin ikään vuoden kuluttua, kunnes hän debytoi edustusjoukkueessa heinäkuussa 2019. Hän siirtyi urallaan toisen kerran lainalle jo muutaman päivän kuluttua, tällä kertaa Rakówiin. Hänen lainasopimuksensa päättyi saman vuoden lopulla ja palattuaan Lech Poznańin edustusjoukkueeseen hän voitti Puolan pääsarjamestaruuden kaudella 2021–2022. Hän pelasi Lech Poznańin edustusjoukkueessa kaikkiaan 131 ottelua, teki niissä 21 maalia ja antoi 13 maalisyöttöä. Nykyisen joukkueensa Club Bruggen kanssa hän on voittanut kaudella 2023–2024 Belgian pääsarjamestaruuden.
Skóraś aloitti maajoukkueuransa edustaen Puolan kaikkia 16–21-vuotiaiden maajoukkueita, kunnes debytoi ammattilaisjoukkueessa syyskuussa 2022. Hän on kuulunut joukkueen kokoonpanoon MM-kilpailuissa 2022 ja EM-kilpailuissa 2024. Molemmissa hän pelasi yhdessä ottelussa; ensimmäisessä 45 ja jälkimmäisessä 22 peliminuutin verran. Hän on pelannut tammikuulle 2025 mennessä yhdeksässä ammattilaisten maajoukkueottelussa, joissa hän on jäänyt maaleitta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michał Skóraś Wikimedia Commonsissa
Puolan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Szczęsny |
2 Cash |
3 Jędrzejczyk |
4 Wieteska |
5 Bednarek |
6 Bielik |
7 Milik |
8 D. Szymański |
9 Lewandowski |
10 Krychowiak |
11 Grosicki |
12 Skorupski |
13 Kamiński |
14 Kiwior |
15 Glik |
16 Świderski |
17 Żurkowski |
18 Bereszyński |
19 S. Szymański |
20 Zieliński |
21 Zalewski |
22 Grabara |
23 Piątek |
24 Frankowski |
25 Gumny |
26 Skóraś |
Valmentaja Michniewicz
Puolan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2024
1 Szczęsny |
2 Salamon |
3 Dawidowicz |
4 Walukiewicz |
5 Bednarek |
6 Piotrowski |
7 Świderski |
8 Moder |
9 Lewandowski |
10 Zieliński |
11 Grosicki |
12 Skorupski |
13 Romanczuk |
14 Kiwior |
15 Puchacz |
16 Buksa |
17 D. Szymański |
18 Bereszyński |
19 Frankowski |
20 S. Szymański |
21 Zalewski |
22 Bułka |
23 Piątek |
24 Slisz |
25 Skóraś |
26 Urbański |
Valmentaja Probierz
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Puola
Messilän kartano

Messilän kartanon rakennus vuodelta 1910 (4.2.2006)
Messilän kartano on perustettu 1630-luvulla ja se sijaitsee Hollolan Messilässä Vesijärven rannalla. Kartanon päärakennus on rakennettu 1910.
Messilän leirintäalue asuntovaunuineen talvella
Nykyaika

Nykyään kartano on lomakeskus, jossa talvisin harrastetaan laskettelua. Kokonaisuuteen liittyy myös pienvenesatama leirintäalueineen. Laskettelun edellyttämä yöpyminen on mahdollista itse tuoduissa asuntovaunuissa leirintäalueella.
Kokonaisuuteen kuuluu myös 18-reikäinen golfkenttä sekä kuntopolun varrella sijaitseva Pirunpesäksi kutsuttu kalliohalkeama.
Hevostallitoiminta Messilässä loppui vuonna 2012.
Historiaa

Ensimmäiset merkinnät Messilän eli Tiirismaan kylän alueesta ovat vuodelta 1403. Vuonna 1634 kolme taloa yhdistettiin Messilän kartanoksi. Hollolan pitäjän käsiteollisuus keskittyi Messilään 1800-luvun alkupuolella. Siellä toimi verkatehdas, nahkatehdas, saha, mylly, värjäys-, kutomo- ja satulasepän liikkeet ja tilalla valmistettiin huonekaluja. Tilan viiden mäkituvan asukkaat olivat huonekalupuuseppiä. Viimeiset Messilässä tehdyt huonekalut valmistuivat 1910-luvulla. 1800-luvun loppupuolella Tiirismaan huipulle suunniteltiin matkailijoille näkötornia ja tilalla myytiin ruokaa ja virvokkeita. Vuonna 1969 tila luopui karjataloudesta keskittyen lomakeskukseksi.
Vuosina 1799–1930 tila oli jaettuna kahteen osaan, Ylöstaloon ja Alestaloon.
Ylöstalon omistajat: Karl Henrik Polón 1799–1818 (Kaarle Henrik Polón, Kaarlo Henrik Polón), Magnus Polón 1819–23, Israel Grenman 1824–38 (Israel Kaapronpoika Grenman), Israel Grenman (Israel Israelinpoika Grenman) 1838-59 ja tämän leski Eeva Liisa –1869, hänen vävynsä Juho Kustaa Söyring 1870–1910 ja tämän leski Ida –1918
Alestalon omistajat: Kaarle Kaarlonpoika Polón 1799–1811 (Kaarlo Polón, Karl Polón), Kaarle Juhana Polón 1811–1822 (Kaarlo Juhana Polón), Hans Henrik Polón 1822–1854 (Hannu Henrik Polón), Kaarlo Polón 1854–1882 (Karl Polón), 1882→ edellisen tytär Maria (synt. 1843) ja aviomiehensä Johan Reinhold Melander (1844–1886), (Marian omistuksen pituudesta ei tietoa)
1789 Ruotsin kuningaskunnan valtiopäivillä talonpoikaissäädyn edustajana Hollolan tuomiokunnasta oli Kalle Polon, 1789.
Aiheesta muualla

Messikänrinteen verkkokamera (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuvia Messilän kartanosta (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.messila.fi/
http://www.messilantalli.fi/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.messilagolf.fi/
http://www.campingmessila.fi/
Hollola
| --- | --- |
Kyliä ja paikkoja:  Hakosilta  Hankaa  Hedelmätarha  Heinlammi  Herrala  Hälvälä  Kalliola  Kirkonkylä  Kukkila  Kukonkoivu  Laitiala  Länsi-Hollola  Messilä  Miekkiö  Noitala  Okeroinen  Paimela  Pyhäniemi  Sairakkala  Salpakangas  Sarva  Tennilä  Tiirismaa  Uskila  |Vaania  Vanhatalo  Vesala  Vesikansa 
Luonto:  Hahmajärvi  Hammonjoki  Iso-Tiilijärvi  Keski-Tiilijärvi  Kiikunlähde  Kintterönsuon aarnimetsä  Kivijärvi  Kotajärvi  Kutajärvi  Kutajärven alue  Laasonpohja  Pirunpesä  Pähkinäkukkula  Riihikallio-Pilkanmäki  Sairakkalanjärvi  Tiirismaan luonnonsuojelualue  Työtjärvi  Vesijärvi  Vähä-Tiilijärvi 
Nähtävyyksiä ja tapahtumia:  Herralan kylämuseo  Hiljaisuuden huone  Hollo ja Martta  Hollolan Hirvi  Hollolan keskiaikainen kivikirkko  Hollolan keskiaikatapahtuma  Hollolan kotiseutumuseo  Hollolan kunnantupa  Hälvälän ampumarata  Kapatuosia  Laitialan kartano  Linnamäki  Messilän kartano  Pyhäniemen kartano 
Liikenne:  Herralan rautatieasema  Hollolan lentokenttä  valtatie 12  kantatie 54  seututie 296  yhdystie 2955  yhdystie 2956  yhdystie 3173  Launeen tie 
Muuta:  Camping Messilä  Hollolan kunnanvaltuusto  Hollolan lukio  Hollolan seurakunta  Hollolan Sanomat  Hollolan Seutu  Hollolan vaakuna
Hans Egede

Hans Egede
Hans Poulsen Egede (21. tammikuuta 1686 Harstad, Tanska-Norja – 5. marraskuuta 1758 Stubbekøbing, Tanska-Norja) oli norjalainen luterilainen lähetyssaarnaaja. Egede perusti Grönlannin pääkaupungin Nuukin vuonna 1728 ollessaan tekemässä lähetystyötä inuittien keskuudessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hans Egede Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  International Plant Names Index  CiNii 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Savosolar

| Savosolar Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXS: SAVOS OMXH: SAVOH
Perustettu:  2009
Lakkautettu:  yhdistyi Meriaura Oy:n kanssa 2022
Toimitusjohtaja:  Jari Varjotie
Puheenjohtaja:  Eero Auranne
Kotipaikka:  Mikkeli, Suomi
Toimiala:  elektronisten komponenttien valmistus
Tuotteet:  aurinkokeräimet
Liikevaihto:   5,1 milj. € (2020)
Liikevoitto:   -3,9 milj. € (2020)
Tilikauden tulos:   –5,0 milj. € (2020)
Henkilöstö:   35 (keskim. 2020)
Kotisivu:  savosolar.com/fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Savosolar Oyj oli mikkeliläinen yritys, joka valmisti aurinkokeräimiä. Yritys perustettiin joulukuussa 2009. Sen liikevaihto vaihteli eri vuosina merkittävästi toimitusten mukaan ja oli vuonna 2021 yhteensä 2,5 miljoonaa euroa.
Savosolar listautui keväällä 2015 Tukholman pörssin First North -listalle. Pian tämän jälkeen yritys rinnakkaislistautui myös Helsingin pörssin vastaavalle First North -listalle.
Elokuussa 2022 Savosolar ilmoitti yhdistyvänsä Meriaura Oy:n kanssa. Fuusiosta syntyi Meriaura Group -konserni, jonka toimialueita ovat merilogistiikka ja aurinkolämpöratkaisut.
Vuoden 2021 lopussa Savosolarin suurimpia yksittäisiä omistajia olivat Formue Nord Markedsneutral A/S (4,82 % kaikista osakkeista), Mangold Fondkommission Ab (4,07 %) ja ruotsalainen eläkevakuutusyhtiö Avanza (2,64 %).
Savosolarin toimitusjohtajana toimi vuodesta 2010 Jari Varjotie. Yhtiön hallitusta johti Eero Auranne.
Aiheesta muualla

Savosolar
Beatrice (Yhdistyneen kuningaskunnan prinsessa)

| Prinsessa Beatrice |
| --- | --- |
 Prinsessa Beatrice 1886
Syntynyt:  14. huhtikuuta 1857 Buckinghamin palatsi, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut:  26. lokakuuta 1944 (87 vuotta) Brantridge Park, Balcombe, Sussex, Yhdistynyt kuningaskunta
Hautapaikka:  Pyhän Yrjön kappeli, Windsorin linna, siirretty 1945 puolison hautasarkofagiin St Mildred's Church, Whippingham, Isle of Wight
Puoliso:  Henrik
Lapset:  Alexander  Viktoria Eugenie   Leopold  Maurice
Koko nimi:  Beatrice Mary Victoria Feodore
Suku:  Saksi-Coburg-Gotha (vuoteen 1917)  Windsor (vuodesta 1917)
Isä:  prinssi Albert
Äiti:  Kuningatar Viktoria
Uskonto:  anglikaaninen
Nimikirjoitus:  
Prinsessa Beatrice 6-vuotiaana, Richard Lauchert 1863
Prinsessa Beatrice äitinsä kuningatar Viktorian kanssa.
Prinsessa Beatrice (14. huhtikuuta 1857 Buckinghamin palatsi, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta – 26. lokakuuta 1944 Brantridge Park, Balcombe, Sussex, Yhdistynyt kuningaskunta) oli brittiläinen kuninkaallinen prinsessa, joka kuului Saksi-Coburg-Gotha sukuun.
Suku

Hänen vanhempansa olivat kuningatar Viktoria ja prinssi Albert. Hän oli yhdeksästä sisaruksesta nuorin lapsi ja syntyi neljä vuotta ennen isänsä kuolemaa. Viktoria ja Albert hemmottelivat Beatricea enemmän kuin vanhempia lapsiaan ja hän oli Viktorian lempilapsi. Prinssi Albertin kuolema oli raskas isku Viktorialle, joka vetäytyi julkisuudesta ja pukeutui suruvaatteisiin loppuelämäkseen. Viktorian suru vaikutti Beatriceen ja hän vietti yksinäisen lapsuuden. Vanhempana Beatrice oli luonteeltaan varautunut.
Avioliitto

Beatricen tarkoituksena oli olla äitinsä kumppani, mutta vuonna 1884 Beatrice rakastui sisarensa Alicen, suurherttuatar von Hessen und bei Reinin tyttären prinsessa Victoria von Hesse und bei Rhein ja prinssi Ludvig von Battenbergin häissä Darmstadtissa vuonna 1884, sulhasen veljeen prinssi Heinrich Moritz von Battenbergiin (1858–1896). Henry oli prinssi Alexander von Hesse und bei Rein ja kreivitär Julia von Hauken (myöh. prinsessa Julia von Battenberg) morganaattisen avioliiton kolmas poika. Battenberg-suku oli Hessen-Darmstadt -suvun morganaattinen haara. Henryn äiti oli alun perin ei-aatelinen kenraalintytär Julia Therese Salomea Hauke.
Viktoria suhtautui kielteisesti mahdolliseen avioliittoon eikä puhunut Beatricelle kuukausiin. Viktoria lopulta suostui avioliittoon sillä ehdolla että Beatrice ja Henry asuisivat hänen luonaan. Henry ja Beatrice avioituivat 23. heinäkuuta 1885 ja he saivat neljä lasta.
Viktoria nimitti Henryn, joka kaipasi tekemistä, Isle of Wight saaren kuvernööriksi vuonna 1889. Elämä kuningattaren jatkuvana seurana puoliso Beatricen kanssa oli liikaa Henrylle.
Henry oli päättänyt osallistua sotaretkiin, ja tämä ärsytti kuningatarta, joka vastusti vävynsä osallistumista ​​hengenvaaralliseen sodankäyntiin. Konflikteja syntyi myös, kun Henry osallistui Ajaccion karnevaaleihin "alaluokkaisessa seurassa" ja Beatrice lähetti kuninkaallisen laivaston upseerin hakemaan hänet pois kiusauksista. Kerran Henry livahti Korsikalle veljensä Louisin kanssa ja kuningatar lähetti sotalaivan tuomaan hänet takaisin. Vuonna 1895 Henry sai Viktorialta vihdoin luvan lähteä sotaan Ašanteja vastaan. Tammikuussa 1896 Henry kuoli 37-vuotiaana malariaan HMS Blondella Sierra Leonessa. Henryn seuraaja Isle of Wightin kuvernöörinä oli Beatrice.
Lapset

Beatricelle ja Henrylle syntyi neljä lasta:
Battenbergin prinssi Alexander, myöh. Mountbatten, Carisbrooken markiisi (23. marraskuuta 1886 – 23. helmikuuta 1960), avioitui lady Irene Denisonin (1890–1956) kanssa 1917; tytär lady Iris Mountbatten (1920–1982)
Battenbergin prinsessa Victoria Eugénie, Espanjan kuningatar (24. lokakuuta 1887 –15. huhtikuuta 1969) avioitui Alfonso XIII:n kanssa 1906. Heille syntyi seitsemän lasta, joista yksi oli infante Juan de Borbón, Barcelonan kreivi, (1913–1993), Juan Carlos I:n isä. Hänen vanhin poikansa kruununprinssi Alfonso ja nuorin poika infante Gonzalo (1914–1934) sairastivat hemofilia B:tä ja kuolivat molemmat autokolarin jälkeen sisäiseen verenvuotoon
Battenbergin prinssi Leopold, myöh. lordi Leopold Mountbatten (21. toukokuuta 1889 – 23. huhtikuuta 1922) sairasti hemofilia B:tä; kuoli naimattomana polvileikkauksessa verenvuotoon
Battenbergin prinssi Maurice (3. lokakuuta 1891 – 27. lokakuuta 1914) sairasti hemofilia B:tä; kuoli ensimmäisen maailmansodan taistelussa saatuihin vammoihin
Leski

Miehensä kuoleman jälkeen Beatrice oli äitinsä epävirallinen sihteeri. Viktorian toiveiden mukaisesti Beatrice muokkasi Viktorian kuoleman jälkeen tämän suuren päiväkirjakokoelman poistaen kaiken mikä voisi loukata kuningasperhettä. Suurimman osan alkuperäisistä päiväkirjoista Beatrice tuhosi Yrjö V:n vastustuksesta huolimatta. Suosikkipoikansa Mauricen kuoleman jälkeen vuonna 1914 hän vetäytyi julkisista esiintymisistä.
Perintö

Beatrice oli kuollessaan 87-vuotiaana lokakuussa 1944, ainoa elossa oleva Albertin ja Viktorian lapsi. Hänen kuollessaan vallassa oli hänen vanhimman veljensä Edvard VII:n pojanpoika Yrjö VI. Espanjan entinen kuningas Juan Carlos I ja nykyinen kuningas Felipe VI ovat Beatricen tyttären Espanjan kuningatar Viktoria Eugenie Battenbergin kautta hänen jälkeläisiään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Beatrice (Yhdistyneen kuningaskunnan prinsessa) Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  BMLO  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC 2  IdRef 
Puoliso prinssi Henry Battenberg n. 1885
Prinsessa Beatrice hääpuvussaan, väritetty kuva 1885
Prinsessa Beatrice lastensa kanssa vuonna 1900
Prinsessa Beatrice viimeisinä vuosinaan, väritetty valokuva n. 1925
Tony Book

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Anthony Keith Book
Syntymäaika: 4. syyskuuta 1934
Syntymäpaikka: Bath, Englanti
Kuolinaika: 14. tammikuuta 2025 (90 vuotta)
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1955–1956 1956–1964 1964 1964–1966 1966–1974 | Frome Town Bath City Toronto City Plymouth Argyle Manchester City |  387 (12)  81 (3) 244 (4) |
Valmennusura
1974–1979 1989 1993: Manchester City  Manchester City Manchester City
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. tammikuuta 2025.
Anthony Keith ”Tony” Book (4. syyskuuta 1934 Bath – 14. tammikuuta 2025) oli englantilainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja, pelipaikaltaan oikea laitapuolustaja. Hän pelasi menestysvuotensa Manchester Cityssä.
Ura

Book pelasi Englannin liigan ulkopuolisissa Frome Townissa vuosina 1955–1956 ja Bath Cityssä 1956–1964 sekä kanadalaisessa Toronto Cityssä vuonna 1964. Hän ansaitsi vielä 28-vuotiaana elantonsa muurarina. Malcolm Allisonin tulo Bathin valmentajaksi oli käänteentekevä Bookin uralla. Hän seurasi tämän valmennuksessa Plymouthiin, jossa pelasi kahden kauden aikana kolmea ottelua lukuun ottamatta kaikki pelit. Vuonna 1966, jo 32-vuotiaana, Book siirtyi Allisonin valmentamaan Manchester Cityyn.
Book oli kaudella 1966–1967 avauskokoonpanossa 41:ssä 1. divisioonan ottelussa, eli yhtä vaille kaikissa liigapeleissä, ja pelasi täyden ajan 40:ssä ottelussa. Hänet valittiin Cityn vuoden pelaajaksi. Cityn mestaruuteen päättyneellä kaudella 1967–1968 hän pelasi täyden ajan kaikissa 42 liigaottelussa, ja toimi niistä suurimmassa osassa joukkueen kapteenina. Hän teki maalin Evertonia vastaan huhtikuussa 1968. Hän joutui jättämään akillesjännevamman vuoksi väliin koko syyskauden 1968, ja pelasi kauden aikana vain 15 liigaottelua, niistä 14:ssä täyden ajan. Tästä huolimatta hänet valittiin  kauden pelaajaksi yhdessä Derbyn Dave Mackayn kanssa. FA Cupissa hän pelasi neljä ottelua, ja toimi kapteenina Cityn kukistaessa loppuottelussa Leicesterin 1–0.
Book pelasi kaudella 1969–1970 kaikkiaan 38 Englannin liigan ottelua, kaikki avauskokoonpanossa ja näistä 35:ssä täyden ajan. Cityn voittamassa Cup-voittajien cupissa hän oli avauksessa kaikissa yhdeksässä ottelussa ja pelasi kahdeksan ottelua alusta loppuun, mukaan lukien finaali Górnik Zabrzea vastaan. Hän pelasi täyden ajan Cityn kukistaessa liigacupin loppuottelussa West Bromwichin. Kaudella 1970–1971 hän pelasi 34 Englannin liigan ottelua, joista 33 avauskokoonpanossa. Täyden ajan hän pelasi 31 liigaottelussa. Hän teki maalin syyskuussa Stokea ja tammikuussa Crystal Palacea vastaan. Cupvoittajien cupissa hän pelasi seitsemässä ottelussa täydet 90 minuuttia.
Kaudella 1971–1972 Book oli avauskokoonpanossa 40:ssä 1. divisioonan ottelussa ja pelasi niistä yhtä vaille kaikissa täyden peliajan. Hän teki maalin joulukuussa Stokea vastaan. Kaudella 1972–1973 hän voitti Charity Shieldin. Hän pelasi alusta loppuun 29 liigaottelua ja tuli kerran vaihdosta kentälle. UEFA Cupissa hän pelasi yhden ottelun. Syksyllä 1973 hän pelasi vielä neljä liigaottelua ja lopetti pelaajauransa saman vuoden marraskuussa. Hän aloitti saman tien työt Cityn apulaismanagerina ja nousi Ron Saundersin tilalle manageriksi tämän saatua potkut viisi kuukautta myöhemmin.
Book kokosi joukkueeseensa hyviä pelaajia, kuten Joe Royle, Brian Kidd, Dave Watson ja Asa Hartford. City voitti Bookin alaisuudessa liigacupin vuonna 1976 ja hävisi kauden 1976–1977 Englannin liigan mestaruuden vain pisteen erolla Liverpooliin. Malcolm Allisonin paluu Cityn johtotehtäviin vuonna 1979 aloitti alamäen, jonka seurauksena sekä hänet että Book erotettiin tehtävistään lokakuussa 1980. Kuusi kuukautta myöhemmin Book palasi seuraan nuorisovalmennuksen pariin, ja toimi tämän jälkeen lukuisissa tehtävissä seuran organisaatiossa aina vuoteen 1996 saakka.
Jääkiekko talviolympialaisissa 1998 – miesten karsinnat

Miesten turnauksen karsinta järjestettiin kolmivaiheisena. Ensimmäiseen vaiheeseen osallistui neljä joukkuetta. Niistä kaksi selvisi toiseen vaiheeseen, jossa joukkueet jaettiin neljään lohkoon. Aasian mestaruusturnaus vuonna 1996 toimi yhtenä lohkona. Lohkojen voittajat selvisivät kolmanteen vaiheeseen, mihin vuoden 1995 maailmanmestaruuskisojen yhdeksäs, kymmenes, yhdestoista sekä B-sarjan voittaja pääsivät suoraan. Kolmas vaihe pelattiin kahdessa lohkossa. Molempien lohkojen kaksi parasta selvisivät olympialaisiin. Lohkojen kolmannet pelasivat vielä yhden keskinäisen ottelun, jonka voittaja selvisi myös kisoihin.
Karsinnat läpäisseet joukkueet

| Kilpailu | Paikka | Kilpailupaikkoja | Kilpailupaikan lunastaneet |
| --- | --- | --- | --- |
| Maailmanmestaruuskisat 1995 |  Tukholma, Gävle | 8 |  Suomi    Ruotsi    Kanada   Tšekki   Venäjä   Yhdysvallat   Italia   Ranska |
| Isäntämaa |  | 1 |  Japani |
| Olympiakarsintaturnaus |  | 5 |  Saksa    Valko-Venäjä    Kazakstan    Slovakia    Itävalta |
| Yhteensä |  | 14 |  |
Ensimmäinen vaihe

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 26.1.1996 |  Unkari | 7-0 |  Kroatia | Székesfehérvár |  |

|  | (1-0, 4-0, 2-0)  | (1-0, 4-0, 2-0)  | (1-0, 4-0, 2-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28.1.1996 |  Unkari | 6-0 |  Kroatia | Székesfehérvár |  |

|  | (1-0, 3-0, 2-0)  | (1-0, 3-0, 2-0)  | (1-0, 3-0, 2-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 31.1.1996 |  Israel | 5-0* |  Kreikka | Metulla |  |


|  |  |  |      |  |  |








Ottelu tuomittiin päättyneeksi Israelin hyväksi maalein 5–0, sillä Kreikka käytti ottelussa pelaajia, joilla ei ollut pelaajaoikeuksia kyseisessä ottelussa.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 23.3.1996 |  Jugoslavia | 5-0* |  Israel | Kaunas |  |


|  |  |  |      |  |  |








Ottelu tuomittiin päättyneeksi Jugoslavian hyväksi maalein 5–0, sillä Israel käytti ottelussa pelaajia, joilla ei ollut pelaajaoikeuksia kyseisessä ottelussa.
Toinen vaihe > Lohko B

| Joukkue | O | V | T | H | Maaliero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ukraina | 4 | 3 | 1 | 0 | 51-3 | 7 |
|  Puola | 4 | 3 | 1 | 0 | 36-9 | 7 |
|  Romania | 4 | 2 | 0 | 2 | 19-22 | 4 |
|  Bulgaria | 4 | 1 | 0 | 3 | 4-40 | 2 |
|  Jugoslavia | 4 | 0 | 0 | 4 | 8-48 | 0 |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17.12.1996 |  Jugoslavia | 2-13 |  Puola | Tychy |  |

|  | (1-4, 0-5, 1-4)  | (1-4, 0-5, 1-4)  | (1-4, 0-5, 1-4)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 17.12.1996 |  Bulgaria | 2-7 |  Romania | Tychy |  |

|  | (0-0, 0-3, 2-4)  | (0-0, 0-3, 2-4)  | (0-0, 0-3, 2-4)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.12.1996 |  Ukraina | 21-0 |  Jugoslavia | Tychy |  |

|  | (10-0, 6-0, 5-0)  | (10-0, 6-0, 5-0)  | (10-0, 6-0, 5-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 18.12.1996 |  Puola | 14-0 |  Bulgaria | Tychy |  |

|  | (5-0, 5-0, 4-0)  | (5-0, 5-0, 4-0)  | (5-0, 5-0, 4-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 19.12.1996 |  Ukraina | 10-0 |  Romania | Tychy |  |

|  | (2-0, 3-0, 5-0)  | (2-0, 3-0, 5-0)  | (2-0, 3-0, 5-0)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20.12.1996 |  Romania | 3-6 |  Puola | Tychy |  |

|  | (1-0, 1-4, 1-2)  | (1-0, 1-4, 1-2)  | (1-0, 1-4, 1-2)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 20.12.1996 |  Jugoslavia | 2-5 |  Bulgaria | Tychy |  |

|  | (0-1, 1-2, 1-2)  | (0-1, 1-2, 1-2)  | (0-1, 1-2, 1-2)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 21.12.1996 |  Bulgaria | 0-17 |  Ukraina | Tychy |  |

|  | (0-6, 0-7, 0-4)  | (0-6, 0-7, 0-4)  | (0-6, 0-7, 0-4)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22.12.1996 |  Puola | 3-3 |  Ukraina | Tychy |  |

|  | (0-1, 2-1, 1-1)  | (0-1, 2-1, 1-1)  | (0-1, 2-1, 1-1)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |








| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 22.12.1996 |  Romania | 9-4 |  Jugoslavia | Tychy |  |

|  | (2-1, 3-2, 4-1)  | (2-1, 3-2, 4-1)  | (2-1, 3-2, 4-1)  |  |  |
|  |  |  |      |  |  |