stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tirunesh Dibaba

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dibaba vuoden 2007 MM-kisoissa puolustettuaan menestyksekkäästi 10 000 metrin mestaruuttaan. |  Dibaba vuoden 2007 MM-kisoissa puolustettuaan menestyksekkäästi 10 000 metrin mestaruuttaan. |  Dibaba vuoden 2007 MM-kisoissa puolustettuaan menestyksekkäästi 10 000 metrin mestaruuttaan. |  |
Maa:   Etiopia
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 5 000 metriä |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 10 000 metriä |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | 10 000 metriä |  |
|  Pronssia | Ateena 2004 | 5 000 metriä |  |
|  Pronssia | Lontoo 2012 | 5 000 metriä |  |
|  Pronssia | Rio 2016 | 10 000 metriä |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2003 | 5 000 metriä |  |
|  Kultaa | Helsinki 2005 | 5 000 metriä |  |
|  Kultaa | Helsinki 2005 | 10 000 metriä |  |
|  Kultaa | Osaka 2007 | 10 000 metriä |  |
|  Kultaa | Moskova 2013 | 10 000 metriä |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2017 | 10 000 metriä |  |
| Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bryssel 2004 | lyhyt matka joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | St. Étienne -St. Galmier 2005 | lyhyt matka |  |
|  Kultaa | St. Étienne - St. Galmier 2005 | lyhyt matka joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | St. Étienne -St. Galmier 2005 | pitkä matka |  |
|  Kultaa | St. Étienne - St. Galmier 2005 | pitkä matka joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Fukuoka 2006 | pitkä matka |  |
|  Kultaa | Fukuoka 2006 | pitkä matka joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Mombasa 2007 | joukkuekilpailu |  |
|  Kultaa | Edinburgh 2008 | henkilökohtainen  kilpailu |  |
|  Kultaa | Edinburgh 2008 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Lausanne 2003 | lyhyt matka joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Bryssel 2004 | lyhyt matka |  |
|  Hopeaa | Mombasa 2007 | henkilökohtainen  kilpailu |  |
|  Hopeaa | Bydgoszcz 2010 | joukkuekilpailu |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Addis Abeba 2008 | 10 000 metriä |  |
|  Kultaa | Nairobi 2010 | 10 000 metriä |  |
|  Hopeaa | Bambous 2006 | 5 000 metriä |  |
Tirunesh Dibaba (s. 1. lokakuuta 1985 Bekoji, Arsi, Etiopia) on etiopialainen kestävyysjuoksija ja olympiavoittaja. Hän kuuluu oromo-heimoon ja kasvoi korkeassa ilmanalassa Arsissa, Oromiassa. 14-vuotiaana, vuonna 2000, hän muutti Addis Abebaan ja aloitti juoksuharjoittelun. Hänen serkkunsa on olympiavoittaja ja maailmanmestari Derartu Tulu. Myös hänen sisarensa Ejegayehu ja Genzebe sekä puolisonsa Sileshi Sihine ovat kansainvälisen tason juoksijoita. Dibaba on 158 senttimetriä pitkä ja painaa 47 kilogrammaa.
Ura

Ensimmäisissä arvokisoissaan 2001 Oostenden maastojuoksun MM-kisoissa hän sijoittui juniorien matkalla viidenneksi. Vuotta myöhemmin 2002 Dublinissa hän saavutti samalla matkalla hopeaa. Ratajuoksujen puolella hän voitti samana vuonna 5 000 metrillä nuorten MM-hopeaa. 2003 maastojuoksun MM-kisoissa Lausannessa juniorien kisan mitali kirkastui kultaiseksi. Samoissa kisoissa hän oli pitkällä matkalla seitsemäs. Samana vuonna Pariisin MM-kisoissa hän voitti kultamitalin 5 000 metrillä.
Vuoden 2004 maastojuoksun MM-kisoissa Dibaba sijoittui pitkällä matkalla hopealle ja myöhemmin samana vuonna Ateenan olympialaisissa, 19-vuotiaana, 5 000 metrillä pronssille. Hän juoksi 5 000 metrin hallimaailmanennätyksen 14.32,93 Bostonissa 29. tammikuuta 2005. Saman vuoden MM-maastojuoksuissa hän voitti kultaa sekä pitkältä että lyhyeltä matkalta. Toinen tupla samana vuonna tuli Helsingin MM-kisoissa, missä hän voitti kultaa sekä 5 000 että 10 000 metrillä. 2006 MM-maastojuoksukisat hän aloitti pitkän matkan voitolla. Hän juoksi 5 000 metrin sisäratojen maailmanennätyksen 14.27,42 Bostonissa 27. tammikuuta 2007. Maastojuoksun MM-kilpailuissa hän sai hopeaa. Dibaba uusi 10 000 metrin maailmanmestaruutensa 2007 Osakan MM-kilpailuissa. Edinburghin maastojuoksun MM-kisoissa 2008 hän voitti MM-kultaa. Hän juoksi 6. kesäkuuta Oslossa 5 000 metrin maailmanennätyksen 14.11,15.
Pekingin olympialaisissa Dibaba voitti 10 000 metrillä kultaa kukistamalla 350 metrin loppukirissään turkkilaisen Elvan Abeylegessen. Dibaban voittoaika 29.54,66 oli matkan kaikkien aikojen toiseksi paras aika ja samalla hän alitti toisena naisena Wang Junxian jälkeen puolen tunnin rajan, jonka alitti myös kilpailun toiseksi sijoittunut Abeylegesse. Dibaba voitti olympialaisissa myös 5 000 metrin juoksun viimeisen kierroksen kirillään. Hänestä tuli näin ensimmäinen nainen, joka on voittanut samojen olympialaisten aikana sekä 5 000 että 10 000 metrin matkat. Edellinen tässä onnistunut miesjuoksija oli Miruts Yifter Moskovassa 1980.
Berliinin MM-kilpailuissa 2009 Dibaba ei kilpaillut jalkavamman vuoksi. Marraskuussa 2009 hän juoksi 15 kilometrin maantiejuoksussa maailmanennätyksen 46.28. Vuoden 2010 maastojuoksun MM-kilpailuissa Bydgoszczissa hän sijoittui henkilökohtaisessa kilpailussa neljänneksi. Maastojuoksun joukkuekilpailun maailmanmestaruuden hän on voittanut kuusi kertaa.
Lontoon olympialaisissa 2012 Dibaba voitti 10 000 metrillä toisen peräkkäisen olympiakultansa ajalla 30.20,75. 5 000 metrillä hän sai pronssia ajalla 15.05,15. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän voitti 10 000 metriä ajalla 30.43,35.
Dibaba juoksi ensimmäisen maratoninsa huhtikuussa 2014 sijoittuessaan kolmanneksi Lontoon maratonilla ajalla 2.20.35. Hän saavutti Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 pronssia 10 000 metrillä ennätysajallaan 29.42,56. Hän sijoittui Lontoon maratonilla 2017 toiseksi Etiopian ennätysajalla 2.17.56. Saman vuoden Lontoon MM-kilpailuissa hän saavutti 10 000 metrillä hopeaa ajalla 31.02,69. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän voitti Chicagon maratonin ajalla 2.18.31.
Henkilökohtaiset ennätykset

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
| 3 000 m | 8.29,55 | Lontoo | 28. heinäkuuta 2006 |
| 5 000 m | 14.11,15 | Oslo | 6. kesäkuuta 2008 |
| 10 000 m | 29.42,56 | Rio de Janeiro | 12. elokuuta 2016 |
| 5 km katujuoksu | 14.51 | Carlsbad | 3. huhtikuuta 2005 |
| 10 km katujuoksu | 30.30 | Tilburg | 1. syyskuuta 2013 |
| 15 km katujuoksu | 46.28 | Nijmegen | 15. marraskuuta 2009 |
| Puolimaraton | 1.06.50 | Ras Al Khaimah | 10. helmikuuta 2017 |
| Maraton | 2.17.56 | Lontoo | 23. huhtikuuta 2017 |
Saavutuksia > Maastojuoksu > Nuorten kilpailu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| maastojuoksun MM-kisat 2001 | 5. sija | 22.08 | Oostende | 24.3.2001 |
| maastojuoksun MM-kisat 2002 | hopeaa | 20.14 | Dublin | 23.3.2002 |
| maastojuoksun MM-kisat 2003 | kultaa | 20.21 | Lausanne | 29.3.2003 |
Tuliperätikka

| Tuliperätikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Kääpiötikat Veniliornis
Laji::  kirkii
Kaksiosainen nimi
 Veniliornis kirkii  (Malherbe, 1845) 

Katso myös
   Tuliperätikka Wikispeciesissä   Tuliperätikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tuliperätikka (Veniliornis kirkii) on amerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue ulottuu Costa Ricasta Panamaan, Kolumbiaan, Ecuadoriin, Perun luoteisosaan, Trinidad ja Tobagolle sekä Venezuelaan. Lajista tunnetaan viisi alalajia. Alfred Malherbe kuvaili lajin holotyypin Tobagosta vuonna 1845.
Tšernyševskajan metroasema

Tšernyševskaja (ven. Черныше́вская) on yksi Pietarin metron asemista. Se avattiin 1. syyskuuta 1958.
Tuukkalan puku

Tuukkalan puku on muinaispuku, joka on 1930-luvulla tehty rekonstruktio Mikkelin Tuukkalan kalmistosta löytyneestä puvusta. Tuukkalan puku perustuu todennäköisesti haudan numero 26 löytöihin. Puvun valmistamiseen saatiin aloite Elsa Heporaudalta ja ennallistuksen suunnitteli todennäköisesti Tyyni Vahter. Puku on ollut käytössä keskiajalla.
Tuukkalan puvusta on tehty uusi rekonstruktio, jota nimitetään Mikkelin puvuksi.
Tōjinmachin metroasema

| Tōjinmachin metroasema> 唐人町駅 Tōjinmachi eki |
| --- | --- |
 Tōjinmachin metroasema uloskäynti.
 Fukuokan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Fukuoka kūkō-linja
Sijainti:  Chūō-ku, Fukuoka, Japani
Avattu:  26. heinäkuuta 1981
Tōjinmachin metroasema (jap. 唐人町駅, Tōjinmachi eki) on Fukuokan kaupungin Chūōn suuralueella sijaitseva metroasema. Asema on viides asema Kūkō-linjalla Meinohaman aseman päästä lukien. Asema avattiin 26. heinäkuuta 1981.
Asema sijaitsee lähimpänä Fukuoka YAHOO! Domen baseball-areenaa. Tämän vuoksi asemalla on ylimääräisiä lippuautomaatteja, jotka otetaan käyttöön aina areenalla pelattujen otteluiden jälkeen.
Muita paikkoja, jotka sijaitsevat aseman lähellä ovat muun muassa:
Hawk's Town
JAL Resort Sky Hawk Hotel
Zepp Fukuoka
Tōjinmachin posti
Yhdysvaltain konsulaatti
Kiinan lähetystö
Etelä-Korean lähetystö
Aiheesta muualla

Tōjinmachi (Arkistoitu – Internet Archive) - aseman kotisivut (japaniksi)
Fukuokan junaliikenne Kūkō-Hakozaki
| --- | --- |
: Fukuokan kaupungin metron Kūkō-linja
Asemat: Chikuzen-linja << | Meinohama | Muromi | Fujisaki | Nishijin | Tōjinmachi | Ōhorikōen | Akasaka | Tenjin | Nakasu-Kawabata | Gion | Hakata | Higashi-Hie | Fukuokan lentoasema
: Fukuokan kaupungin metron Hakozaki-linja
Asemat: Chikuzen-linja << | Meinohama | Muromi | Fujisaki | Nishijin | Tōjinmachi | Ōhorikōen | Akasaka | Tenjin | Nakasu-Kawabata | Gofukumachi | Chiyo-Kenchōguchi | Maidashi-Kyūdaibyōinmae | Hakozaki-Miyamae | Hakozaki-Kyūdaimae | Kaizuka | >> Miyajidake-linja
Tōkain ydinvoimalaitos

| Tōkain ydinvoimalaitos |
| --- | --- |

Tyyppi:  Ydinvoimala
Polttoaine:  Uraani
Teho:  1 000 MW
Omistaja:  Nihon genshiryokuhatsuden
Sijainti:  Tōkai, Ibarakin prefektuuri, Japani
Koordinaatit:  36°27′59″N, 140°36′24″E
Tōkain ydinvoimalaitos (jap. 東海原子力発電所, Tōkai genshiryokuhatsudensho) on Japanissa Ibarakin prefektuurin Tōkaissa sijaitseva ydinvoimalaitos.
Voimalassa vuonna 1966 käynnistetty reaktori 1 oli Japanin ensimmäinen kaupallisesti toimiva ydinvoimala. Sen kaupallinen käyttö lopetettiin 1998, koska sen käyttö ei ollut enää kustannustehokasta vanhalla tekniikalla. Voimalan käytöstäpoisto aloitettiin 2001.
Reaktori 2 pysäytettiin vuoden 2011 Fukushiman ydinvoimalaonnettomuuden jälkeen, jonka jälkeen se ei ole tuottanut sähköä. Yhtiö työskentelee ydinenergiaviranomaisen asettamien määräysten täyttämiseksi, jotta voimala voitaisiin avata uudelleen.
Reaktorit

Ydinvoimalassa on seuraavat reaktorit:
| Nimi | Reaktorityyppi | Teho | Käyttöönottovuosi | Käytöstäpoistovuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Tōkai – 1 | GCR (Magnox) | 166 MW | 1966 | 1998 |
| Tōkai – 2 | BWR | 1 100 MW | 1978 | Käytössä |
Tomb Raider (vuoden 2018 elokuva)

| Tomb Raider |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Roar Uthaug
Käsikirjoittaja:   Geneva Robertson-Dworet  Alastari Siddons 
Tarina:   Evan Daugherty  Geneva Robertson-Dworet 
Perustuu:  Crystal Dynamicsin videopeliin Tomb Raider
Tuottaja:   Graham King 
Säveltäjä:  Tom Holkenborg
Kuvaaja:  George Richmond
Leikkaaja:   Stuart Baird  Michael Tronick 
Pukusuunnittelija:  Colleen Atwood
Pääosat:   Alicia Vikander  Daniel Wu  Dominic West  Walton Goggins 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat Iso-Britannia
Tuotantoyhtiö:   Metro-Goldwyn-Mayer  Warner Bros. Pictures  GK Films  Square Enix 
Levittäjä:  Warner Bros. Pictures
Ensi-ilta:   2018-3-22. maaliskuuta 2018 (Berliini)  2018-3-1616. maaliskuuta 2018 (Yhdysvallat ja Suomi)  
Kesto:  118 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  94 miljoonaa dollaria
Tuotto:  275,6 miljoonaa $
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tomb Raider on vuonna 2018 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen seikkailuelokuva, jonka on ohjannut Roar Uthaug. Se perustuu Crystal Dynamicsin vuonna 2013 julkaisemaan samannimiseen videopeliin. Päähenkilö Lara Croftia esittää Alicia Vikander. Tomb Raider sai maailmanensi-iltansa Berliinissä 2. maaliskuuta 2018. Elokuvateattereihin se ilmestyi 16. maaliskuuta 2018.
Vikander on kiinnitetty rooliin jatko-osaan Tomb Raider 2, joka on suunnitteilla vuodelle 2022.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alicia Vikander  | … |  Lara Croft   |
|  Dominic West  | … |  Lordi Richard Croft   |
|  Walton Goggins  | … |  Mathias Vogel   |
|  Daniel Wu  | … |  Lu Ren   |
|  Kristin Scott Thomas  | … |  Ana Miller   |
|  Maisy De Freitas  | … |  7-vuotias Lara Croft   |
|  Emily Carey  | … |  14-vuotias Lara Croft   |
|  Hannah John-Kamen  | … |  Sophie   |
|  Antonio Aakeel  | … |  Nitin Ahuja   |
|  Derek Jacobi  | … |  Herra Yaffe   |
|  Nick Frost  | … |  Max   |
|  Jaime Winstone  | … |  Pamela   |
|  Duncan Airlie James  | … |  Terry   |
Tuotanto

Vuonna 2011 GK Films sai elokuvaan oikeudet, ja yhtiö alkoi suunnitella Tomb Raider -sarjalle uudelleenkäynnistyselokuvaa.
Maaliskuussa 2013 MGM liittyi GK Filmsin seuraksi kehitys- ja tuotantotiimiin. MGM kertoi kesäkuussa 2013 sopineensa elokuvan käsikirjoittamisesta Marti Noxonin kanssa.
Ensimmäisenä näyttelijänä elokuvaan valittiin ruotsalainen Alicia Vikander Lara Croftin rooliin.
Elokuvan kuvaukset aloitettiin 23. tammikuuta 2017 Etelä-Afrikassa ja päätettiin 9. kesäkuuta Britanniassa. Elokuvassa on useita kohtauksia Lontoosta, ja Lara Croftin kartanoa esittää Wilton House -niminen talo Salisburyssä, Etelä-Englannissa. Luontokohtaukset kuvattiin eri sijainneissa Etelä-Afrikassa, mutta useat toimintakohtaukset ja myös Hongkongiin sijoittuva osuus Kapkaupungissa.
Musiikin elokuvaan sävelsi Tom Holkenborg.
Arvosteluja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Helsingin Sanomat Anton Vanha-Majamaa: 
Hufvudstadsbladet Martina Moliis-Mellberg:
USS Iwo Jima (LHD-7)

| USS Iwo Jima |
| --- | --- |
 USS Iwo Jima

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ingalls Shipbuilding, Pascagoula, Mississippi
Kölinlasku:  12. joulukuuta 1997
Laskettu vesille:  25. maaliskuuta 2000
Palveluskäyttöön:  30. kesäkuuta 2001
Tekniset tiedot
Uppouma:  40 500 t (max)
Pituus:  256 m
Leveys:  32,3 m (runko) 42,6 m (lentokansi)
Syväys:  8,1 m
Nopeus:  23 solmua
Miehistöä:  73 upseeria ja 1009 miehistönjäsentä 1894 merijalkaväen sotilasta
Aseistus
Aseistus:  2 × 21 siilon RAM-laukaisualusta 2 x RIM-7 Sea Sparrow 2 x Phalanx CIWS 4 x 25 mm Mk 38 Bushmaster -pikatykkiä 5 x .50 Mk 33 konekivääriä
USS Iwo Jima (runkonumero LHD-7) on Yhdysvaltain laivaston Wasp-luokan maihinnousualus.
Valmistus

Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta West Bankistä Pascagoulasta Mississipistä, missä köli laskettiin 12. joulukuuta 1997. Se laskettiin vesille 25. maaliskuuta 2000 ja otettiin palvelukseen 30. kesäkuuta 2001.
Palvelus

Alus oli 2012 Norfolkin laivastotukikohdassa Virginiassa.
USS Indianapolis (SSN-697)

| USS Indianapolis |
| --- | --- |
 USS Indianapolis
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  General Dynamics Electric Boat, Groton, Connecticut
Kölinlasku:  19. lokakuuta 1974
Laskettu vesille:  30. heinäkuuta 1977
Palveluskäyttöön:  5. tammikuuta 1980
Poistui palveluskäytöstä:  22. joulukuuta 1998
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 784 t (pinnalla) 6 154 t (sukelluksissa)
Pituus:  110,3 m
Leveys:  10 m
Syväys:  9,7 m
Koneteho:  1 x S6G-painevesireaktori + D1G Core 2 -reaktori 128 MW
Nopeus:  pinnalla: 15 solmua (28 km/h) sukelluksissa: 32 solmua (59 km/h)
Miehistöä:  12 upseeria ja 98 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 x 533 mm Mk67 torpedoputkea
USS Indianapolis (runkonumero SSN-697) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin General Dynamics Electric Boat Divisionilta Grotonista Connecticutista, missä köli laskettiin 19. lokakuuta 1974. Se laskettiin vesille 30. heinäkuuta 1977 ja liitettiin laivastoon 5. tammikuuta 1980.
Palvelus

Alus poistettiin käytöstä 22. joulukuuta 1998.
Xavier-Marie Baronnet

Xavier-Marie Baronnet (5. huhtikuuta 1927 – 8. syyskuuta 2012) oli Ranskasta kotoisin ollut, Seychelleillä toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin jesuiittojen papiksi 7. syyskuuta 1960 ja nimitettiin Port Victoria o Seychellesin hiippakunnan johtoon 3. maaliskuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gilbert Guillaume Marie-Jean Aubry, jota avustivat Maurice Piat ja Jean-Samuel Raobelina.
Baronnet jäi eläkkeelle 1. kesäkuuta 2002. Hänestä tehtiin 18. helmikuuta 1998 Kunnialegioonan Chevalier ja 13. heinäkuuta 2012 Officier.
Käännös suomeksi
Tyrnikerttunen

| Tyrnikerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttuset Acrocephalidae
Suku::  Ruokokerttuset Acrocephalus
Laji::  orinus
Kaksiosainen nimi
 Acrocephalus orinus  (Oberholser, 1905) 
Alalajit
 A. o. macrorhynchus  A. o. orinus 
Katso myös
   Tyrnikerttunen Wikispeciesissä   Tyrnikerttunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tyrnikerttunen (Acrocephalus orinus) eli aiemmalta nimeltään intianruokokerttunen on Keski-Aasiassa pesivä ja eteläisessä Aasiassa talvehtiva huonosti tunnettu varpuslintu. Lajin nimesi Harry Church Oberholser 1905. Lajin löysi Allan Octavian Hume 1867, joka antoi sille ensin nimen Phyllopneuste macrorhyncha, mutta muutti sen 1869 muotoon Acrocephalus macrorhynchus. Muutokset eivät jääneet tähän, sillä Oberholser osoitti 1905, että nimeä ei voida hyväksyä, ja Acrocephalus orinus lopulta voitti nimen Acrocephalus macrorhynchus suosiossa.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 13 cm. Olemukseltaan ja väritykseltään se muistuttaa sekä viitakerttusta että papyruskerttusta, jonka alalajina sitä on pidetty. Joidenkin tutkijoiden mielestä se on ollut olemukseltaan outo viitakerttunen. Lajista tiedetään erittäin vähän, sillä kahden museonäytteen lisäksi se on vain kerran tavattu luonnossa. Kädessä tutkittaessa lajin voi erottaa viitakerttusesta pyöreämmän käsisiiven perusteella.
Esiintyminen

Hume keräsi ensimmäisen linnun Sutlej'n laaksosta läheltä Rampooria, Himachal Pradeshin osavaltiosta Intiasta 1867. Vuonna 2005 lajin status vahvistettiin DNA-testien ja uusien morfologisten tutkimusten ansiosta. Tutkimuksen teki Staffan Bensch Lundin yliopistossa. Toinen havainto lajista tehtiin Thaimaassa 27. maaliskuuta 2006, kun ornitologi Philip Round, Mahidolin yliopiston apulaisprofessori, pyydysti elävän yksilön  Laem Phak Bia Environmental Research and Development Projectissa Phetchaburissa, Bangkokin lähellä. Lintu rengastettiin, siltä otettiin kaksi höyhentä ja se päästettiin vapauteen. Höyhenistä tutkittu DNA vastasi vuoden 1867 linnun DNA:ta. Tämän havainnon jälkeen löydettiin vanha intiankerttusnäyte Tringin luonnonhistoriallisen museon viitakerttusnäytteiden joukosta.
Afganistanissa ja Tadžikistan löydettiin vuosien 2008–2009 ja tutkimusten aikana tyrnikerttusen pesimäalue Badakhšanin alueelta. Museonäytteiden perusteella on arvioitu, että laji pesii myös Kirgisiassa, Kazakstanin etelä- ja kaakkoisosissa sekä Kiinan Xinjiangin läntisissä osissa.
2000-luvulla tehtyjen arvioiden perusteella tyrnikerttunen on suhteellisen yleinen esiintymisalueellaan. Populaatiokokoa ja sen trendiä ei kuitenkaan tunneta tarkasti, mutta koska levinneisyysalue on suhteellisen laaja, laji arvioitiin vuoden 2022 IUCN:n Punaisessa kirjassa elinvoimaiseksi.
Ravinto

Tyrnikerttunen on hyönteissyöjä.
Aiheesta muualla

Indian warbler “lost” for 139 years makes spectacular return — in Thailand and the UK  7.3.2007. BirdLife International. Viitattu 9.4.2010. (englanniksi)
'World's least known bird' found breeding in Afghanistan  15.1.2010. BirdLife International. Viitattu 9.4.2010. (englanniksi)
"World's Least Known Bird" breeding site discovered in Afghanistan Wildlifeextra.com.  tammikuu 2010. Wildlife Extra News. Viitattu 9.4.2010. (englanniksi)
Tulessa syntynyt 2

| Tulessa syntynyt 2> Firestarter 2: Rekindled |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Robert Iscove
Käsikirjoittaja:  Philip Eisner
Perustuu:  Stephen Kingin henkilöhahmoihin
Pääosat:  Marguerite Moreau Malcolm McDowell Dennis Hopper Danny Nucci
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  2002
Kesto:  168 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Tulessa syntynyt
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tulessa syntynyt 2 (Firestarter 2: Rekindled) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut televisioelokuva. Se on jatkoa vuonna 1984 ilmestyneelle Tulessa syntynyt -elokuvalle, joka perustuu Stephen Kingin romaaniin Tulisilmä. Elokuvan on ohjannut Robert Iscove.
Juoni

Charlene "Charlie" McGee joutui lapsena pakenemaan viranomaisia tämän omatessa kyvyn sytyttää tulta. Nyt tyttö on aikuisikään asti pakoillut viranomaisia, jotka ovat vastuussa hänen pelottavasta kyvystään. Kun viranomaiset, ja yhä hengissä oleva, Charlien kykyä itselleen haavitteleva John Rainbird, saavuttavat viimein Charlien, on hänen pakko turvautua jälleen kykyihinsä pelastaakseen henkensä. Välienselvittely on vääjäämätön ja Charlien ainoa selviytymiskeino on liittoutua James Richardson nimisen miehen kanssa vihollisiaan vastaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Marguerite Moreau  | … |  Charlie McGee   |
|  Malcolm McDowell  | … |  John Rainbird   |
|  Dennis Hopper  | … |  James Richardson   |
|  Danny Nucci  | … |  Vincent Sforza   |
Tulipora

Tulipora ja aluspuu, johon on valmistettu etukäteen useita reikiä.
Tulipora on tulentekoon käytettävä väline. Tuliporaa käytettäessä kahta puukappaletta toisiaan vasten nopeasti hankaamalla voidaan saada kitkan avulla aikaan niin suuri lämpötila, että sytykkeet syttyvät. Tulipora koostuu kaaresta, siihen kiinnitetystä narusta, kämmenkappaleesta, tylppäpäisestä puikosta sekä aluspuusta.
Ernest Thompson Seton kuvaa tuliporan käytön yksityiskohtaisen tarkasti kirjassaan Kaksi partiopoikaa.  Kirjassa on jopa mittatarkat piirrokset tuliporan rakenteesta. Hänen mukaansa puuksi sopivat haapa eli pumpulipuu tai palsamipihta (Setonin tekstissä palsamikuusi).
Hän suosittelee nahkaista nyöriä kestävimpänä.
Tulen sytyttäminen tuliporalla kestää Setonin mukaan noin 15 minuuttia.
Hän suosittelee, että sytykkeenä käytettäisiin kuivaa taulaa ja kuivasta punasetristä hangattua putua, jotka ovat hyvin tulenarkoja.
Aiheesta muualla

Partio: Nuotio syttyy ilman tikkuja s. 3/3 (pdf)
Tuhkurilampi (Mäntyharju)

| Tuhkurilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°18′07″N, 26°57′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Vääränlampeen 
Järvinumero:  14.978.1.028
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,1 m  
Pituus:  450 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,932 km  
Pinta-ala:  2,109 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiTuhkurilampi 
Tuhkurilampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Kinnin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 450 metriä pitkä, 110 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 950 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Tainaveden valuma-alueeseen (14.978) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114,1 metriä mpy.
Tulipop

Tulipop on islantilainen lasten animaatiosarja.
Näyttelijät > Suomenkielinen versio

| --- | --- |
Dubbausstudio:: Uptempo
Käännös: Fiable Oy