stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Wallenius

Wallenius tai Vallenius on Suomessa käytössä oleva sukunimi. Se voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Wallenius, yksi suomalaisista Wallenius-nimisistä suvuista
Alice Wallenius (1888–1966), suomalainen opettaja ja kielenkääntäjä
Allan Wallenius (1890–1942), suomalainen kirjastonhoitaja, toimittaja ja runoilija
Amalia Wallenius (1867–1975), yksi pitkäikäisimmistä suomalaisista
Asser Wallenius (1902–1971), suomalainen pikaluistelija
Bror-Erik Wallenius (s. 1943), suomalainen urheilutoimittaja
Edward Wallenius (1869–1943), suomalainen yritysjohtaja, kenkätehtailija
Eerik Wallenius (s. 2006), suomalainen jääkiekkoilija
Eino Wallenius (1888–1971), suomalainen kolmiloikkaaja ja pikajuoksija
Erik Wallenius, Erik Wallensköld (1779–1846), suomalainen senaattori, kuvernööri, valtioneuvos ja Turun hovioikeuden presidentti
Erkki Valkeila, vuoteen 1935 Wallenius (1896–1964), kirjailija ja kääntäjä
Gabriel Wallenius (1648–1690), ruotsalaissyntyinen Turun akatemian kirjastonhoitaja ja Turun linnansaarnaaja
Gabriel Wallenius (1725–1808), kruununvouti ja talousmies, Pohjois-Karjalan kehittäjä
Iivari Wallenius (1869–1937), suomalainen rehtori ja suomentaja
Inkeri Wallenius (s. 1947), suomalainen ääninäyttelijä
Isak Alexis Wallenius (1826–1883), suomalainen pappi ja kirjailija
Ivar Wallenius (1750–1818), suomalainen pappi, hovisaarnaaja ja valtiopäivämies
Ivar Ulrik Wallenius (1793–1874), suomalainen orientalisti
Jaakko Wallenius (1958–2013), suomalainen tietokirjailija ja toimittaja
Jami Wallenius (s. 1967), suomalainen jalkapalloilija ja valmentaja
Jeremias Wallenius, Jeremias Wallén (1693–1772), suomalainen lakimies, valtiopäiväedustaja ja maaherra
Johan Wallenius (1698–1746), suomalainen teologian tohtori, Turun akatemian professori
Johan Fredrik Wallenius (1765–1836), suomalainen lääkäri, kanslianeuvos ja kaunopuheisuuden professori
Juhani Wallenius (1956–2014), suomalainen jääkiekkoilija
Kurt Martti Wallenius (1893–1984), suomalainen kenraaliluutnantti, yleisesikunnan päällikkö ja kirjailija
Jukka Wallenius (1919–2000), suomalainen rehtori ja virkamies
Kyllikki Wallenius (1913–1995), suomalainen lastenkirjailija
Leo Sahlin Wallenius (s. 2006), ruotsalainen jääkiekkoilija
Martin Johan Wallenius (1731–1773), suomalainen matematiikan professori
Matti Wallenius, suomalainen kitaristi ja säveltäjä
Mia Vallenius (s. 1997), suomalainen salibandyn pelaaja
Otto Vallenius (oik. Wallenius) (1855–1925), suomalainen oopperalaulaja ja taidemaalari
Paul Wallenius (1889–1918), suomalainen jääkärikapteeni
Sakke Wallenius, suomalainen laulaja, lauluntekijä ja musiikkialan yrittäjä
Toivo Wallenius (1881–1919), suomalainen kääntäjä ja kirjailija
Ville Wallenius, suomalainen kitaristi
Waldemar Wallenius, oik. Jukka Wallenius (s. 1948–2021), suomalainen rock-journalisti
William Wallenius (1860–1939), suomalainen juristi ja virkamies, Isak Alexis Walleniuksen poika
Yrjö Aukusti Wallinmaa (1892–1943, s. Wallenius) Oulun piispa.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Dông Ấp Bia

Dông Ấp Bia on vuori A Shaun -laakson länsiosassa Huến kaupunki Etelä-Vietnamissa lähellä Laosin rajaa. Sen korkein kohta on 916 metriä korkea. Paikalliset kutsuvat vuorta "Kumartuvan pedon vuoreksi". Vietnamin sodassa vuori tunnettiin yhdysvaltalaisten sotilaiden keskuudessa lempinimellä Hamburger Hill.
Lindbäck

Lindbäck on ruotsinkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Anders Lindbäck (s. 1988), ruotsalainen jääkiekkomaalivahti
Axel Lindbäck (1902–1963), suomalainen jalkapalloilija
Peter Lindbäck (s. 1955), suomalainen varatuomari ja Ahvenanmaan valtionviraston maaherra
Ragnar Lindbäck (1906–1974), suomalainen jalkapalloilija
Raija Lindbäck, o.s. Karppinen (1939–2024), suomalainen iskelmäsanoittaja
Uno Lindbäck (1891–1970), suomalainen jalkapalloilija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Hanka Kupfernagel

Hanka Kupfernagel Hoogerheiden kilpailussa 2007
Hanka Kupfernagel (s. 19. maaliskuuta 1974 Gera) on saksalainen cyclocross-, maantie- ja maastopyöräilijä.
Kupfernagel on voittanut cyclocrossin maailmanmestaruuden vuosina 2000, 2001, 2005 ja 2008. Lisäksi hän on sijoittunut MM-hopealle 2002, 2003, 2006, 2009 ja 2010 sekä MM-pronssille 2004. Lajin Euroopan mestari hän on vuosilta 2003, 2004 ja 2008 sekä EM-hopeamitalisti vuodelta 2006 ja EM-pronssimitalisti 2005.
Maantiepyöräilyssä Kupfernagel on voittanut aika-ajon maailmanmestaruuden Stuttgartissa vuonna 2007. MM-pronssia hän saavutti vuonna 1998 niin aika- kuin maantieajossakin. Sydneyn olympialaisissa 2000 hän sijoittui maantieajossa hopealle. Maantieajon Euroopan mestaruuden Kupfernagel voitti vuonna 1996 sekä UCI:n ranking-listan vuosina 1997–1999. Hän voitti La Flèche Wallonne -klassikon vuonna 1999 ja sijoittui toiseksi 2004. Hän voitti Emakumeen Bira -kilpailun vuosina 1997, 1998 ja 1999. Lisäksi hän on junioreiden maantieajon maailmanmestari vuodelta 1992.
Aiheesta muualla

Hanka Kupfernagelin virallinen sivusto (saksaksi)
Unkarin kommunistinen puolue

Unkarin kommunistien puolueen logo.
Unkarin kommunistinen puolue oli vuosina 1918-48 Unkarissa eri nimillä toiminut kommunistinen puolue, jonka jatkajat pitivät Unkarissa valtaa aina vuoteen 1989, kansantasavallan lakkauttamiseen ja monipuoluejärjestelmään siirtymiseen saakka.
Alkuvaiheet

Unkarin työväenliike alkoi järjestäytyä ammattiyhdistyksiksi 1800-luvun lopulla. Sosialistinen ammattiyhdistysliike kasvoi nopeasti, ja sosiaalidemokraattinen puolue perustettiin jo 1890. Kommunistinen puolue syntyi tähän verraten paljon myöhemmin, vasta 24. marraskuuta vuonna 1918 nimellä Unkarin kommunistien puolue (unk. Kommunisták Magyarországi Pártja, KMP). Puolueen ensimmäinen johtaja oli Béla Kun ja sen pää-äänenkannattaja Vörös Újság (’Punaiset uutiset’).
Lyhytikäisen Unkarin neuvostotasavallan romahdettua kesällä 1919 puolue vetäytyi maan alle, ja osa sen aktivisteista siirtyi Neuvostoliittoon. Puolueen lailliseksi peitejärjestöksi perustettiin 1925 kommunisteista ja vasemmistososiaalidemokraateista koostuva Unkarin sosialistinen työväenpuolue (Magyar Szocialista Munkáspárt), joka kuitenkin joutui lopettamaan toimintansa jo 1928. Tämän jälkeen KMP keskittyi maanalaiseen toimintaan, jonka perustana olivat pienet, vain kolmesta-neljästä jäsenestä koostuvat solut. Toiminnassa keskeistä oli aatteen levittäminen esimerkiksi lentolehtisten avulla, mielenosoitusten ja lakkojen järjestäminen; kommunistit yrittivät myös soluttautua laillisiin ammattiyhdistysjärjestöihin ja sosiaalidemokraattiseen puolueeseen. Viranomaiset valvoivat ja vainosivat kommunistien toimintaa jatkuvasti, joten puolueen jäsenmäärä vaihteli vain 200:n ja 700:n välillä.
Vuonna 1936 Komintern lakkautti KMP:n, ja monet sen Neuvostoliittoon emigroituneista jäsenistä, Kun mukaan lukien, saivat surmansa Stalinin vainoissa. Jatkossa kommunistien toimintaa Unkarissa johdettiin Moskovasta. Unkarissa vielä maan alla toimivat parisataa kommunistia jäivät vaille omaa järjestökehystä, ja Unkarin liityttyä natsi-Saksan rinnalla toiseen maailmansotaan 1941 he joutuivat täysin eristyksiin. Syksyllä 1940 Komintern määräsi KMP:n käynnistämään toimintansa uudelleen, ja seuraavan vuoden alussa puolueelle nimitettiin uusi johtajisto. Vuoden 1942 aikana joukkopidätykset kuitenkin lamauttivat KMP:n toiminnan, minkä seurauksena puolueen johtoon noussut János Kádár hajotti KMP:n. Sen tilalle perustettiin Rauhanpuolue (unk. Békepárt).
Sodanjälkeisen Unkarin valtapuolueena

Uusi vaihe puolueen historiassa alkoi, kun sodan lähestyessä loppuaan Neuvostoliiton joukot saapuivat Unkariin ja niiden mukana palasivat Moskovasta kommunistivaikuttajat Ernő Gerő, Mihály Farkas, József Révai ja Imre Nagy. Näiden neljän johdolla luotiin marraskuussa 1944 uusi Unkarin kommunistinen puolue (unk. Magyar Kommunista Párt, MKP). Samaan aikaan myös vielä saksalaisten miehittämässä Budapestissa toimi toinen, maanalainen puoluejohto, jossa vaikuttivat mm. János Kádár sekä myöhemmin salaisen poliisin ÁVO:n johtajana tunnetuksi tullut Gábor Péter. Uuden MKP:n johtajana toimi Gerő, kunnes tammikuussa 1945 Unkariin saapui Moskovasta Mátyás Rákosi. Hänen johdollaan Moskovasta palanneet ja Budapestissa maan alla toimineet puoluejohdot lopulta yhdistyivät, ja puolueen nimi ja organisaatio vahvistettiin toukokuussa 1945 järjestetyssä ns. helluntaikonferenssissa. Maaliskuusta 1945 alkaen ilmestyi virallisesti myös puolueen lehti Szabad Nép (’Vapaa kansa’).
MKP:n kannatus kasvoi nopeasti, tammikuussa vuonna 1946 jäseniä oli jo 600 000. Rákosin johdolla kommunistipuolue vähitellen tuhosi vastustajansa. Tässä yksi keskeinen operaatio oli sosiaalidemokraattien pakottaminen fuusioon: kesäkuussa 1948 MKP ja Unkarin sosiaalidemokraattinen puolue yhdistyivät uudeksi puolueeksi ja syntyi käytännössä yksinvaltainen ”valtiopuolue” Magyar Dolgozók Pártja (’Unkarin työväenpuolue’ tai ’Unkarin työtätekevien puolue’, MDP).
MDP kattoi yhteiskunnan kaikki alueet, sen jäsenmäärä oli jopa 1,1 miljoonaa (myöhempien puhdistusten jälkeenkin yli 800 000), ja sitä hallinnoi 30–40 000 päätoimista puoluevirkailijaa. Puolue oli käytännössä kaikkien hallinto- ja oikeuselinten yläpuolella. Puoluejohtaja Rákosi hallitsi Unkaria diktaattorina, ja puolue-elinten rinnalla parlamentin rooli oli pelkästään muodollinen. Puolue hallitsi myös huomattavaa omaisuutta: kiinteistöjä, kouluja, lomakoteja, lehtiä, kirjapainoja, ajoneuvoja ym.
MDP hajotettiin Unkarin kansannousun yhteydessä 1956, ja sen tilalle perustettiin Unkarin sosialistinen työväenpuolue (Magyar Szocialista Munkáspárt, MSZMP), josta kansannousun jälkeen tuli János Kádárin johdolla uusi valtiopuolue. Se puolestaan lakkautettiin lokakuussa 1989.
Monipuoluejärjestelmässä

Unkarin kansantasavallan lakattua olemasta ja Unkarin siirryttyä monipuoluejärjestelmään MSZMP:n historialliseksi jatkajaksi julistautui sosialistipuolue MSZP (Magyar Szocialista Párt), joka määrittelee itsensä sosiaalidemokraattiseksi.
MSZMP:n historiallisesta perinnöstä kilpailemassa on ollut lisäksi joitakin pieniä kommunisti- tai laitavasemmistopuolueita, joiden kannatus on kuitenkin jäänyt äärimmäisen vähäiseksi. Entisen MSZMP:n vasemman siiven vähemmistö käytti vuoteen 1993 vanhaa nimeä Magyar Szocialista Munkáspárt, sen jälkeen vuoteen 2005 vain Munkáspárt (‘Työväenpuolue’), vuoteen 2013 Magyar Kommunista Munkáspárt (’Unkarin kommunistinen työväenpuolue’) ja sen jälkeen Magyar Munkáspárt (’Unkarin työväenpuolue’). Se ei vuosina 1990–2018 saanut vaaleissa yhtään edustajaa parlamenttiin, vuoden 2022 vaaleihin se ei enää asettanut valtakunnallisia ehdokkaita.
Julian Alaphilippe
Saavutuksia

Lähteet: Pro Cycling Stats, Cycling Archives
Kupukirjovahakas

| Kupukirjovahakas |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Hygrophoraceae
Suku::  Metsävahakkaat Hygrophorus
Laji::  korhonenii
Kaksiosainen nimi
 Hygrophorus korhonenii  Harmaja  
Katso myös
   Kupukirjovahakas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kupukirjovahakas (Hygrophorus korhonenii) on Suomessa yleinen syötävä metsävahakaslaji. Se muistuttaa suuresti harmaakirjovahakasta, mutta on tanakampi ja tummempi. Sillä on myös selkeämpi kuvioitus jalassa. Kyseessä on kuusen juurisieni. Mikroskooppisesti lajin itiöt ovat hieman pienemmät kuin harmaakirjovahakkaalla.
Laji on kuvattu tieteelle vasta 1980-luvulla, vaikka se on suhteellisen yleinen ainakin paikoittain. Lajin tieteellinen nimi on annettu sienitieteilijän ja tietokirjailijan Mauri Korhosen kunniaksi. Laji on syötävä.
Aiheesta muualla

Hygrophorus korhonenii, kupukirjovahakas @ Natural Fungi in Finland Kuvia.
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q10716316  CoL: 3NC2S  GBIF: 3344996  iNaturalist: 474682  IndexFungorum: 103452  MycoBank: 103452  NatureServe: 2.1071739  NCBI: 1032766  Open Tree of Life: 938874  SpeciesFungorum: 103452  Laji.fi: MX.71764
Beat Breu

Beat Breu (s. 23. lokakuuta 1957) on sveitsiläinen maantiepyöräilijä. Hän voitti Züri-Metzgeten 1981 sekä Sveitsin ympäriajon 1981 ja 1989. Hän saavutti myös etappivoittoja Ranskan ja Italian ympäriajoissa.
Breu voitti cyclocrossissa pronssia maailmanmestaruuskilpailuissa 1988. Hän oli lajin Svetsin-mestari vuosina 1988 ja 1994.
Aiheesta muualla

Beat Breu velo-club.orgissa (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa
Mikko Collan

| Karl Johan Mikael Collan> Elintarveministeri |
| --- | --- |
 Ingmanin I hallitus   27.11.1918 – 17.4.1919  
 Kaarlo Castrénin hallitus   17.4.1919 – 15.8.1919  
 Vennolan I hallitus   15.8.1919 – 15.3.1920  
Edeltäjä:  H. G. Paloheimo
Seuraaja:  Kaarlo Wuokoski
Turun ja Porin läänin maaherra
 1917–1922  
Edeltäjä:  Albert von Hellens
Seuraaja:  Walfrid Suhonen
Kansanedustaja
 1919−1920  
Vaalipiiri:  Turun ja Porin läänin pohjoinen vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. heinäkuuta 1881 Nurmes
Kuollut: 3. lokakuuta 1964 (83 vuotta) Helsinki
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Edistyspuolue
Karl Johan Mikael (Mikko, K. J. M.) Collan (22. heinäkuuta 1881 Nurmes – 3. lokakuuta 1964 Helsinki) oli suomalainen eversti, tilanomistaja, Kansallista Edistyspuoluetta edustanut poliitikko sekä maatalous- ja meijerialan vaikuttaja. Hän toimi Turun ja Porin läänin maaherrana vuosina 1917–1922, elintarveministerinä kolmessa hallituksessa vuosina 1918–1920 ja kansanedustajana vuosina 1919–1920.
Perhe

Collanin puolisona oli vuodesta 1908 Minna Elisabeth Väisälä (ent. Veisell). Heillä oli kolme poikaa ja kaksi tytärtä. Pojat suomensivat myöhemmin sukunimensä Linkolaksi. Heistä yksi oli maanviljelysneuvos Mikko Linkola. Kansanedustaja Anna-Liisa Linkola oli Collanin miniä.
Teoksia

Kertomus juustonvalmistuksen tutkimusmatkasta vuonna 1909. Maanviljelyshallitus, Helsinki 1913.
Pietarin maitokauppaolot: matkakertomus. Maanviljelyshallitus, Helsinki 1913.
Talonpoika 3. Satakunta. WSOY, Porvoo 1926. (toim.)
Lars Boom

| Lars Boom |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Lars Anthonius Johannes Boom
Syntynyt: 30. joulukuuta 1985 (ikä 39)
Kansalaisuus:   Alankomaat
Pyöräilijä
Pituus:  191 cm
Paino:  75 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie, cyclocross
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  aika-ajon erikoismies/yleisajaja
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2004 2005–2008:  Rabobank GS3 Rabobank Continental
Ammattilaisjoukkue(et)
2009–2012 2013–2014 2015–2016 2017–2018 2019:  Rabobank Belkin Pro Cycling Team Astana Team Team LottoNL-Jumbo Roompot-Charles
Suurimmat voitot
 Cyclocrossin maailmanmestari 2008 Cyclocrossin maailmanmestari (U23) 2007 Maantieaika-ajon maailmanmestari (U23) 2007  Alankomaiden maantieajomestari 2008  Alankomaiden aika-ajomestari 2008 Belgian ympäriajo 2009  Eneco Tour 2012 Ranskan ympäriajo, etappi Espanjan ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 18. tammikuuta 2022 
Aiheesta muualla
www.larsboomofficial.com
| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten cyclocross.Cyclocrossin MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten cyclocross.Cyclocrossin MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten cyclocross.Cyclocrossin MM-kilpailut  | Maa:   Alankomaat> Miesten cyclocross. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Treviso 2008 |  |  |
Lars Boom (s. 30. joulukuuta 1985 Vlijmen, Alankomaat) on alankomaalainen maantie- ja cyclocrosspyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2004–2019.
Kilpaura > Cyclocross

Cyclocrossissa Boom voitti U23-sarjassa alankomaiden mestaruuden vuosina 2004–2006. Vuonna 2007 hän kilpaili poikkeusluvalla elite-sarjassa maansa mestaruuskilpailuissa voittaen heti mestaruuden ennen kokeneempia kilpakumppaneitaan. Vuonna 2007 Boom kilpaili maailmanmestaruuskilpailuissa vielä U23-sarjassa voittaen maailmanmestaruuden.
Cyclocrosskaudelle 2007–2008 Boom siirtyi kokonaan U23-sarjasta elite-tasolle. Hän jatkoi hyviä esityksiään voittaen toistamiseen Alankomaiden cyclocrossmestaruuden. Cyclocrossin maailmancupissa Boom voitti kolme maailmancupin osakilpailua, joka teki hänestä ennakkosuosikin maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän kesti ennakkosuosikin paineet ja kruunasi cyclocrosskautensa lajin maailmanmestaruuteen.
Kilpaura > Maantie

Maantiekilpailuissa Boom menestyi aika-ajajana ja voitti U23-sarjan maantieaika-ajon maailmanmestaruuden vuonna 2007 sekä Alankomaiden aika-ajomestaruuden vuonna 2008. Hän oli myös hyvä yleisajaja, jonka ansiosta hän kamppaili sekä yksipäiväisten kilpailujen että monipäiväisten etappikilpailujen kokonaisvoitoista. Boom voitti Alankomaiden mestaruuden maantieajossa vuonna 2008.
Boom ajoi amatöörinä kauden 2008 loppuun asti Rabobankin continental-tason joukkueessa. Maantiepyöräilykaudelle 2009 Boom siirtyi ammattilaiseksi Rabobankin ykkösjoukkueeseen. Hän voitti ensimmäisenä ammattilaisvuonnaan Belgian ympäriajon kokonaiskilpailun ja Espanjan ympäriajon 15. etapin. Vuonna 2010 hän voitti Pariisi–Nizza-ajon prologin. Hän voitti 2012 Eneco Tourin kokonaiskilpailun ja oli MM-kilpailujen maantieajossa viides.
Tallin nimeksi vaihtui kaudelle 2013 Belkin Pro Cycling Team. Boom voitti mukulakiviosuuksia sisältäneen viidennen etapin Ranskan ympäriajossa 2014. Hän siirtyi kazakstanilaiseen Astana Teamiin 2015, mutta palasi edelliseen talliinsa, nimeltään silloin Team LottoNL-Jumbo, 2017. Viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2019 hän edusti Roompot-Charles -joukkuetta.
Boom toimi vuonna 2022 naisten ammattilaistallin SD Worxin apulaisjoukkueenjohtajana.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (hollanniksi) (englanniksi)
Lars Boom kilpailemassa Cyclocrossin MM-kilpailuissa U23-sarjassa vuonna 2007.
Lars Boom vuoden 2012 Lontoon olympialaisten maantiepyöräilyn aika-ajossa.
.cz

.cz internet-maatunnuksen ylläpitäjän cz.nic:n logo.
.cz on Tšekin tasavallan Internet-maatunnus, jota ylläpitää ja sponsoroi CZ.NIC. Tunnus on ostettava valtuutetun rekisteröintikirjanpitäjän välityksellä. Yrityksien on ilmoitettava tax-rekisteröintinumero. Tunnus otettiin käyttöön 1993. Ennen jakoa Tšekkoslovakia käytti .cs-tunnusta.
Wat Arun

Wat Arun sijaitsee Chao Phraya -joen varrella
Wat Arun (thaiksi วัดอรุณ, Aamunkoiton temppeli) on buddhalainen temppeli (wat), joka sijaitsee Bangkok Yain kaupunginosassa Bangkokissa Chao Phraya -joen läntisellä rannalla. Temppelin nimi täydellisenä kuuluu Wat Arunratchawararam Ratchaworamahavihara (วัดอรุณราชวรารามราชวรมหาวิหาร). Wat Arun on Bangkokin kuuluisin nähtävyys ja kaupungin tunnus.
Arkkitehtuuri

Wat Arunin keskeisin tunnuspiirre on sen taivaisiin kohoava torni eli prang. Jyrkät portaat vievät ylemmäs kahdelle näköalatasanteelle. Prang on 67 metriä korkea. Keskusprangia ympäröi vielä neljä pienempää satelliittia. Tornien pinta on verhoiltu merisimpukan kuorilla ja rikkinäisillä posliininpalasilla, jotka olivat tulleet Bangkokiin kiinalaisten laivojen painolastina. Prangien juurella on muinaisten kiinalaisten sotilaiden ja eläinhahmojen patsaita. Toisella tasanteella on neljä hindujumaluuksiin kuuluvan Indran patsasta, jotka ratsastavat Erawanilla.
Joen rannassa on kuusi paviljonkia (sala), jotka ovat kiinalaista tyyliä. Rakennelmat ovat vihreätä graniittia ja ne toimivat venelaitureina. Aivan prangien läheisyydessä on temppelikompleksin pääkappeli eli ubosot, jossa uskonnolliset menot toimitetaan. Rakennuksessa on Niramitr Buddhan kuva, jonka suunnitteli yleisen käsityksen mukaan kuningas Rama II. Hallin pääsisäänkäynnin kruunaa korkea kattorakennelma, joka on koristeltu värillisellä keramiikalla ja stukkolla. Rakennuksen edustalla on kaksi demonia, jotka toimivat temppelivartijoina.
Temppelin historia

Temppeli rakennettiin jo Bangkokia edeltävän Ayutthayan valtakunnan aikana joskus 1700-luvun alussa, ja sen nimi oli alun perin Wat Makok (oliivien temppeli). Kun Thonburista tuli pääkaupunki, kuningas Taksin muutti temppelin nimen Wat Chaengiksi.
Temppeli toimi jonkin aikaa sittemmin Wat Phra Kaeoon vuonna 1784 siirretyn Smaragdibuddhan säilytyspaikkana.
Rama II muutti pyhätön nimen muotoon Wat Arunratchatharam. Hän myös korjautti temppelin ja korotti sen keskusprangia. Kuningas Rama III viimeisteli työn. Rama IV antoi temppelille sen nykyisen nimen Wat Arunratchawararam.
Mytologiaa

Keskusprangi symboloi Meruvuorta, joka kuuluu intialaiseen uskonnolliseen käsitteistöön. Sivuprangit on omistettu tuulen jumalalle Phra Phaille.
Sisäänkäynnin luona olevat demonit tai paholaisen kuvat kuuluvat Ramajana-eepokseen. Valkea patsas on nimeltään Sahassateja, ja vihreä tunnetaan taasen nimellä Tasakanth.
Liikenneyhteydet

Koska Wat Arun sijaitsee joen rannalla, on lautta luonnollisesti paras keino päästä sinne. Tha Tian (thaiksi ท่าเตียน) -laiturista lähellä Wat Phota (lepäävän Buddhan temppeli) on yhdyslautta Bangkokin puolelta Wat Arunin laituriin. Ylitys maksaa 5 bahtia. Turisteilta peritään 200 bahtin sisäänpääsymaksu temppelialueelle.
Wat Arunin prang
John Gadret

| John Gadret |
| --- | --- |
 John Gadret vuoden 2011 Italian ympäriajossa
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. huhtikuuta 1979 (ikä 45)
Kansalaisuus:   Ranska
Pyöräilijä
Pituus:  170 cm
Paino:  58 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantiepyöräily, cyclocross
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  mäkimies
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2003:  Cofidis (harjoittelija)
Ammattilaisjoukkue(et)
2004  2005 2006–2013 2014–2015:  Chocolade Jacques - Wincor Nixdorf Jartazi Granville Team  Ag2r-La Mondiale Team Movistar
Suurimmat voitot
 Italian ympäriajo, etappi 
 Tiedot päivitetty: 10. tammikuuta 2024 
John Gadret (s. 22. huhtilkuuta 1979 Épernay, Ranska) on ranskalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 2004–2015. Hän kilpaili myös cyclocrossissa.
Cyclocross

Gadret sijoittui 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa viidenneksi 1999. Cyclocrossin maailmancupissa hän oli yhdeksäs 2002 sekä kymmenes 2003 ja 2004. Ranskan-mestaruuden hän on voittanut 2004 ja 2006. MM-kilpailuissa hän on ollut kahdestoista 2005, kahdeksas 2007 ja yhdeksäs 2008.
Maantiepyöräily

Gadret aloitti ammattilaisuransa Chocolade Jacques -joukkueessa 2004 ja edusti seuraavan vuoden Jartazi Granville Team -tallia. Vuosina 2006–2013 hän kilpaili Ag2r-joukkueessa ja vuodesta 2014 Team Movistarissa.
Gadret voitti 1.HC-kategoriaan (eli UCI ProTourin jälkeen toiseksi arvostetuimpaan) kuuluvan yhden päivän kilpailun GP Kanton Aargau Gippingen 2007. Hän voitti samana vuonna myös Tour de L'Ain -ajon kokonaiskilpailun ja kolmannen etapin. Seuraavana vuonna hän voitti samassa kilpailussa neljännen etapin ja sijoittui Espanjan ympäriajon kokonaiskilpailussa 18:nneksi. Italian ympäriajossa 2010 hän oli kolmas 16. etapilla, ylämäkiaika-ajossa ja sijoittui kokonaiskilpailussa 13:nneksi. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän oli 18:s. Vuoden 2011 Italian ympäriajossa hän sijoittui alun perin neljänneksi, mutta nousi kolmanneksi Alberto Contadorin tultua hylätyksi. Gadret voitti kilpailun 11. etapin sekä sijoittui 13. etapilla toiseksi ja 19. etapilla kolmanneksi. Italian ympäriajossa 2012 hän oli yhdestoista ja Ranskan ympäriajossa 2014 yhdeksästoista.
John Gadret Ranskan ympäriajossa 2007
Tšekin kansalaisuus

Tšekin passi, jota maan kansalaiset voivat hakea
Tšekin kansalaisuus on laillinen suhde yksittäisen henkilön ja Tšekin tasavallan välillä. Maassa noudatetaan lähtökohtaisesti ius sanguinis -periaatetta.
Kansalaisuuden saaminen syntymällä

Syntyperäisiä Tšekin kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden syntyessä vähintään toisella vanhemmista on maan kansalaisuus.
Lisäksi syntyperäisiä Tšekin kansalaisia ovat sellaiset henkilöt, joiden vanhemmista tai isovanhemmista vähintään yksi täyttää seuraavat ehdot:
on syntynyt tasavallan alueella
ei ole poistunut tasavallan alueelta ennen vuotta 1918
ei ole vastaanottanut Slovakian kansalaisuutta
Tšekin alueelta löydetyt lapset, joita ei voida todistettavasti määritellä toisen maan kansalaisiksi, lasketaan myös syntyperäisiksi Tšekin kansalaisiksi. Tšekin alueella syntyneet lapset voivat saada maan kansalaisuuden, mikäli vanhemmat ovat valtiottomia ja näistä vähintään toisella on pysyvä oleskelulupa Tšekissä.