stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Liisukat

| Liisukat |
| --- | --- |
 Pensasliisukka (Plectranthus fruticosus)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit Lamiaceae
Suku::  Liisukat Plectranthus  L'Hér.
Synonyymit
 Coleus Lour. (myös mahdollinen synonyymi tai eri suku) 
Katso myös
   Liisukat Wikispeciesissä   Liisukat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liisukat eli liisankukat (Plectranthus) on suku huulikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu 83 lajia. Sukuun on joskus yhdistetty tai yhdistetään Coleus-suku, jossa on noin 300 lajia.
Lajeja

yrttiliisukka (Plectranthus amboinicus)
hopealiisukka (Plectranthus argentatus)
laventeliliisukka (Plectranthus autranii)
etiopianliisukka (Plectranthus barbatus)
koiranliisukka (Plectranthus caninus)
kirjoliisukka (Plectranthus forsteri)
pensasliisukka (Plectranthus fruticosus)
kainoliisukka (Plectranthus laxiflorus)
häntäliisukka (Plectranthus longipes)
madagaskarinliisukka (Plectranthus madagascariensis)
suippuliisukka (Plectranthus melleri)
vuoriliisukka (Plectranthus montanus)
kynttiläliisukka (eli marraskuunkynttilä) (Plectranthus oertendahlii)
kiiltoliisukka (Plectranthus parviflorus)
siipiliisukka (Plectranthus saccatus)
kongonliisukka (Plectranthus seretii)
Sukuun mahdollisesti luokiteltu laji: isokirjopeippi eli värinokkonen (Solenostemon scutellarioides, syn. Plectranthus scutellarioides).
Monia liisukoita viljellään huonekasvina, yrttiliisukkaa myös mausteyrttinä.
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Liisukat eli liisankukat (Plectranthus)
ITIS: Plectranthus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Plectranthus (englanniksi)
Lips Don’t Lie

| ”Lips Don’t Lie” Ally Brooke ft>  A Boogie wit da Hoodie |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 29. lokakuuta 2018-toukokuu 2019
 Julkaistu: 24. toukokuuta 2019
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tuottaja(t): Elof Loelv, Oscar Görres
 Tyylilaji: R&B
 Kesto: 02.46
 Levy-yhtiö: Atlantic Records, Latium
Ally Brooken muut singlet
| ”Low Key” 2019 | ”Lips Don’t Lie” 2019 | ”Higher” 2019 |
A Boogie wit da Hoodien muut singlet
| ”HML” 2018 | ”Lips Don’t Lie” 2019 | ”Young Grizzly World” 2019 |
Lips Don’t Lie on yhdysvaltalaislaulaja Ally Brooken musiikkikappale, jolla vierailee myös yhdysvaltalaisräppäri A Boogie wit da Hoodie. Sen julkaisivat Atlantic Records ja Latium Entertainment digitaalisesti ladattavana ja suoratoistettavana singlenä 24. toukokuuta 2019. Kappaleen ovat sanoittaneet Artist Dubose, Oscar Görres, Brooke, Elof Loelv, ja Madison Love. Kappaleen tuotannosta vastasivat puolestaan Görres ja Elof Loelv. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin Brooken YouTube-kanavalla singlen julkaisupäivänä.
Vaikka "Lips Don't Lie" on menestynyt huonosti singlelistoilla, se on kuitenkin saavuttanut kohtalaista suosiota radiosoittolistoilla. Se on päässyt radiosoittolistalle toistaiseksi Romaniassa, Venäjällä ja Yhdysvalloissa. Romaniassa siitä tuli vuonna 2019 radiokanavien 58:ksi soitetuin kappale.
Käännös suomeksi
Kansanrintama

Kansanrintama (ransk. front populaire) on poliittinen yhteistyömuodostelma, jossa kommunistit liittoutuivat sosiaalidemokraattien ja keskiryhmien, muun muassa liberaalien, kanssa vastustaakseen 1930-luvulla voimistunutta fasismia ja kansallissosialismia. Toisen maailmansodan jälkeen kansanrintamaa on käytetty yleisnimityksenä koko vasemmiston yhdessä keskustan kanssa muodostamalle hallitukselle.
Ensimmäinen kansanrintama syntyi Ranskassa 1934 jälkeen vasemmiston ja keskustan muodostaessa liittouman, joka voitti vaalit 1936. Kansanrintaman mahdollisti toisaalta keskustalaisten puolueiden ja demokraattisen työväenliikkeen kokema uhka fasismin taholta ja toisaalta kommunistien muuttuminen yhteistyöhaluisiksi osittain Neuvostoliiton muuttuneen ulkopolitiikan vuoksi. Kommunistisen liikkeen puolelta Neuvostoliiton ulkopolitiikan tukemiseksi Euroopan maissa kansanrintamapolitiikkaa Neuvostoliitosta koordinoi Komintern. 1930-luvun laman aiheuttama oikeistoradikalismin nousu sai aikaan kansanrintamaa vastaavia muodostelmia myös muissa maissa.
Kansanrintama osana Neuvostoliiton ulkopolitiikkaa Kominternissa

Kominternin kuudennessa kongressissa 1928 kannatettiin vielä kompromissitonta vallankumousta. Vielä Adolf Hitlerin tultua valtaan Saksassa 1933 uusi Josif Stalin neuvostoliittolais-saksalaisen hyökkäämättömyyssopimuksen uskoen, ettei kansallissosialistien valta Saksassa pysyisi.
Vuonna 1934 oli jo osoittautunut, että kansallissosialistinen valta jää Saksaan pysyvästi, minkä vuoksi Neuvostoliitto ryhtyi etsimään tukea muun muassa Ranskasta ilmavoimien avuksi peläten japanilaisten uhkaavan Neuvostoliiton Itä-Aasiaa Mantšuriasta.
Saksan muututtua Neuvostoliitolle ja kommunismille vähitellen uhaksi oli Kominternin muutettava politiikkansa läntisille demokratioille myönteiseksi.
Kansanrintaman synty Ranskassa

Ranskassa Croix de feu -puolueen kannatuksen kasvu sai kommunistit ja sosiaalidemokraatit 14. heinäkuuta 1935 yhteistyöhön. Marraskuussa 1935 Léon Blumin johdolla hän, Edouard Daladier, Maurice Thorez, Édouard Herriot, Daniel Mayer ja muut muodostivat kommunisti-, sosialisti- ja radikaalipuoluetta sitovan kansanrintaman.
Toukokuussa 1936 kansanrintama voitti kansalliskokouksessa 40 lisäpaikkaa, yhteensä 376 paikkaa vaalikannatuksen noustessa 54 prosentista 57 prosenttiin. Sosiaalidemokraattien Léon Blumista tuli pääministeri 5. kesäkuuta 1936.
Matigon sopimuksilla Ranskaan tuli 7. kesäkuuta 1936 työehtosopimusjärjestelmä. Kahden viikon vuosiloma vahvistettiin. Lakot ja palkankorotukset johtivat inflaatioon ja Ranskan frangi jouduttiin lopulta devalvoimaan. 40 tunnin työviikko vahvistettiin, Ranskan keskuspankki kansallistettiin samoin kuin myös puolustusvälineteollisuutta.
Saksan miehitettyä Reininmaan 7. maaliskuuta 1936 Versailles’n rauhansopimuksen ja Locarnon sopimuksen vastaisesti ja Ranskan epäonnistuttua sen estämisessä Belgia irtautui Ranskan kanssa solmimastaan puolustussopimuksesta ja julistautui puolueettomaksi.
Kansanrintama Espanjan tasavallan johdossa

18. heinäkuuta 1936 Espanjan sisällissota alkoi ja Ranskan kansanrintamalle oli luonnollista tukea kansanrintamahallituksen johtamaa Espanjan tasavaltaa kapinan aloittaneita sekä kansallissosialistisen Saksan ja fasistisen Italian tukemia kansallisia vastaan.
Espanjan tasavaltalainen pääministeri José Giral pyysi Ranskalta apua Emilio Molan, Francisco Francon ja José Sanjurjon johtaman kapinan kukistamiseen. Blum lupasi lähettää tueksi tykistöä ja ilmavoimia.
Blum joutuu sitoutumaan puolueettomuuteen

Ison-Britannian Stanley Baldwin ja Anthony Eden vastustivat Espanjan tasavaltalaisen tukemista, samoin myös Ranskassa radikaalipuolueen edustajat Blumin hallituksessa. Näkyvä tuki Espanjan tasavallalle olisi johtanut hallituksen hajoamiseen radikaalien vetäessä tukensa pois kansanrintamalta. Ranska sitoutui Kansainliiton jäsenten piiristä koottuun Puuttumattomuuskomiteaan toivoen sen rajoittavan myös Italian ja Saksan toimia Espanjan tasavallan kaatamiseksi kapinallisia tukemalla.
Kommunistit protestoivat Blumin politiikkaa vastaan. Blumin hallitus joutui eroamaan 22. kesäkuuta 1937. Oppositiossa Blum kannatti edelleen puuttumattomuuspolitiikkaa. Tultuaan uudelleen pääministeriksi 13. maaliskuuta 1938 Blum kannattikin tukea Espanjan tasavallalle. Tätä vastustivat kuitenkin lehdistö sekä oikeisto- ja keskustapoliitikot Philippe Pétain ja Maurice Gamelin. Blumin II hallitus joutui eroamaan jo 10. huhtikuuta 1938. Uudeksi pääministeriksi tuli Édouard Daladier.
Suomen kansanrintama

Suomessa kansanrintamaksi voidaan kutsua kansainvälisen esimerkin mukaisesti SDP:n, Maalaisliiton (sittemmin Keskustapuolueen ja Suomen Keskustan) sekä SKP-SKDL:n pohjalle muodostunutta hallitusyhteistyötä toisen maailmansodan jälkeen. Suomessa ovat hallinneet näin määritellyt kansanrintamahallitukset vuosina 1944–1948, 1966–1970, 1970–1971, 1975–1976 ja 1977–1982.
Suomessa yleisesti on käytetty SDP:n ja Maalaisliiton/Keskustan muodostamista hallituksista nimitystä punamulta, joka koetaan neutraaliksi nimitykseksi. Rinteen hallitusta, jonka muodostivat SDP, Keskusta, Vihreät, Vasemmistoliitto ja RKP, jotkut ovat kutsuneet kansanrintamaksi. Hallituksen piirissä sitä kutsuttiin uudeksi punamullaksi. Samalla hallituspohjalla ja -ohjelmalla jatkoi Marinin hallitus.
Kansanrintamahallitukset Suomessa:
17.11.1944 – 17.4.1945 Paasikiven II hallitus
17.4.1945 – 9.3.1946 Paasikiven III hallitus
26.3.1946 – 29.7.1948 Pekkalan hallitus
27.5.1966 – 22.3.1968 Paasion I hallitus
22.3.1968 – 14.5.1970 Koiviston I hallitus
15.7.1970 – 29.10.1971 Karjalaisen II hallitus (SKDL erosi hallituksesta 26.3.1971)
30.11.1975 – 29.9.1976 Miettusen II hallitus
15.5.1977 – 26.5.1979 Sorsan II hallitus
26.5.1979 – 19.2.1982 Koiviston II hallitus
19.2.1982 – 6.5.1983 Sorsan III hallitus (SKDL erosi hallituksesta 31.12.1982)
6.6.2019 – 10.12.2019 Rinteen hallitus
10.12.2019 – 20.6.2023 Marinin hallitus
Unidad Popular

Yksi kuuluisimmista toisen maailmansodan jälkeisistä kansanrintamista oli Chilen presidentiksi Salvador Allenden valinnut kansanrintama 1973. Kansanrintamakausi päättyi presidentin murhaan presidentinpalatsissa Chilen ilmavoimien pommitettua Chilen hallituksen rakennuksia ja sitä seuranneeseen Yhdysvaltain tukemaan kenraali Augusto Pinochetin johtaman oikeiston vallankaappaukseen 11. syyskuuta 1973.
Linotype GmbH

Linotypen logo
Linotype on yritys, joka myy ja lisensoi kirjaintyyppejä. Linotype on nykyisin osa Monotype Imaging -konsernia.
Alun perin Linotype valmisti latomakoneita. Linotype-latomakoneen keksijä Ottmar Mergenthaler perusti yrityksen vuonna 1890 New Yorkissa nimellä Mergenthaler Linotype Company. Yhtiö alkoi 1900-luvun alussa kehittää myös omia kirjaintyyppejä latomakoneitaan varten.
Linotype avasi tytäryritykset mm. Englantiin ja Saksaan, ja vuonna 1948 Linotype GmbH:n Frankfurtin haarakonttorista tuli Saksan yrityksen päätoimipiste. Linotype alkoi myös hankkia omistukseensa eri kirjasinvalimoita – mm. D. Stempel AG, Haas’sche Schriftgießerei ja Deberny & Peignot – ja niiden kirjaintyyppien oikeuksia. Linotype lopetti 1970-luvulla kohopainokoneiden valmistuksen ja alkoi kehittää valolatomakoneita.
1980-luvulla Linotype alkoi myydä laajaksi kasvaneen kirjaintyyppikokoelmansa lisenssejä muiden valmistajien käyttöön. Merkittävin lisensointi oli tunnetuimpien Linotypen kirjaintyyppien oikeuksien myynti Adobelle, joka alkoi markkinoida niitä PostScript Type 1 -fontteina.
Vuonna 1997 Linotypen kirjaintyyppien kokoelma muodosti oman osaston, jonka johtoon tuli Bruno Steinert. Siitä kehittyi yksi maailman laajimmista fonttikirjastoista, Linotype Library. Vuonna 2005 Linotype Library muutti nimekseen Linotype GmbH, ja vuonna 2006 Monotype Imaging osti sen. Linotype jatkaa kuitenkin itsenäisenä yksikkönä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linotype GmbH Wikimedia Commonsissa
Loppi (Salo)

Loppi eli Lopenkylä, joskus myös Lope, on kylä Salossa. Loppi sijaitsee Uskelanjoen varrella lähellä vanhaa Perttelin vastaista rajaa.
Lopen maisema kuuluu valtakunnallisesti arvokkaaseen Uskelanjoen laakson peltomaisemiin. Lopen kohdalla Lustonoja yhdistyy Uskelanjokeen. Uotin maatila muodostaa kulttuurihistoriallisesti arvokkaan kokonaisuuden Lopen länsiosassa. Muutenkin Lopen kylärakenne on säilyttänyt hyvin 1800-luvun osittain hajanaisen ilmeensä. Lopen varsinaisen kyläalueen pohjoispuolella Asomäen ja Turunmäen takana Kurajoen varrella on kylään kuuluva Metsä-Pertun kulmakunta.
Historiallinen Hiidentie kulkee Lopen läpi. Lopessa on ollut 1700-luvulla kolme isoa maatilaa: Uoti, Perttu ja Haitio. Tiloilla on ollut yhteinen mylly Uskelanjoen Lopenkoskessa. Säilyivät alkuperäisellä yhteisellä kylätontilla isojaon jälkeen, mikä ei ollut yleistä, mutta ne paloivat 1800-luvulla, minkä jälkeen tilat siirtyivät omille mailleen. Maatiloista lohkottiin runsaasti pientiloja 1900-luvun alussa. Kylässä toimi tuolloin hetken aikaa kauppa.
Lorenzo Buffon

Lorenzo Buffon vaimonsa Edy Campagnolin kanssa.
Lorenzo Buffon (s. 19. joulukuuta 1929 Majano, Italia) on jalkapallomaalivahti, joka pelasi Italian Serie A:ta AC Milanin Genoan, Inter Milanin sekä Fiorentinan joukkueissa. Hänellä on neljä maansa mestaruutta AC:n riveissä ja yksi Interissä. Italian jalkapallomaajoukkueen kokoonpanossa hän esiintyi 15 kertaa vuosina 1958–1962.
Linsey Dawn McKenzie

| Linsey Dawn McKenzie |
| --- | --- |
 Linsey Dawn McKenzie vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1978 Lontoo, Englanti
Puoliso:  Terry Canty (2001–2002)   Mark Williams (2006–)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Linsey Dawn McKenzie (s. 7. elokuuta 1978) on englantilainen malli, pornonäyttelijä ja televisiopersoona. Hän esiintyi ensimmäisen kerran yläosattomissa kuvissa The Sunday Sport -lehdelle 16-vuotiaana, ja on sittemmin esiintynyt laajasti aikuisviihteen parissa lehdissä, Internetissä sekä pornoelokuvissa.
McKenzie on esiintynyt Britanniassa myös useissa televisio-ohjelmissa, kuten They Think It's All Over, I'm Famous and Frightened!, The Weakest Link ja Celebrity Four Weddings. Hän on myös esiintynyt mallien elämistä kertovissa dokumenteissa sekä Martin Goochin elokuvassa Arthur's Amazing Things.
McKenzie on naimisissa entisen jalkapalloilijan Mark Williamsin kanssa ja heillä on parisuhteesta yksi lapsi.
Kirjallisuutta

Dark, Vikki: Temptress: The Linsey Dawn McKenzie Story.  Chimera, 2015.  ISBN 978-190-313-652-2.  Google-kirjat (viitattu 9.11.2018). (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Linsey Dawn McKenzie
Käännös suomeksi
Lockheed F-80 Shooting Star

| F-80/P-80A Shooting Star |
| --- | --- |

Tyyppi:  yksipaikkainen hävittäjä
Valmistaja:  Lockheed
Miehistö:  yksi lentäjä
Ensilento:  8. tammikuuta 1944
Mitat
Pituus:  10,49 m m
Korkeus:  3,43 m m
Siipipinta-ala:  22,07 m² m²
Lentomatka:  1 754 km (F-80C) km
Tyhjäpaino:  3 819 kg kg
Voimanlähde
Koneisto:  Allison J33-A-35 Turbojet
Aseistus
Aseistus:  kuusi 12,7-millistä konekivääriä  kaksi 450 kilogramman pommia  10–16 rakettia
Lockheed F-80 Shooting Star oli ensimmäinen yhdysvaltalainen merkittäviä määriä valmistettu suihkuhävittäjä. F-80 oli ensimmäinen taistelussa käytetty yhdysvaltalainen suihkuhävittäjä, minkä lisäksi konetyyppi rikkoi kehityshistoriansa aikana useita nopeusennätyksiä. Konetyyppi oli kaikkein ensimmäisin yli 1 000 km/t vaakalennossa ylittänyt lentokone, jonka suorituksen myös kansainvälinen ilmailuliitto (FAI) hyväksyi. Ennätyksen teki A. Boyd 19. kesäkuuta 1947. Uusi nopeusennätys oli tuolloin 1 003,7 km/h.
Mallitunnus muuttui P-80:sta (pursuit) F-80:een (fighter) USAF:in toimesta vuonna 1948.
XP-80A Gray Ghost eli Harmaa Haamu koelennollaan.
Historia

Koneen suunnittelu alkoi vuonna 1943 brittiläisen de Havillandin Halford H.1B -suihkumoottorin ympärille. Moottori vaihdettiin General Electricin tai Allisonin valmistamaan kopioon. Konemallista tuli tavanomainen; kokometallinen, alatasoinen ja nokkapyörätelineellä varustettu. Koneen suunnitteluryhmää johti Clarence "Kelly" Johnson.
XP-80:ksi nimetty prototyyppi teki ensilentonsa 8. tammikuuta 1944. Sen moottorina oli de Havilland Vampire-hävittäjän prototyypistä otettu Halford H1 (myöhemmin 'Goblin') suihkumoottori. Lockheedin pääkoelentäjä Milo Burcham kuoli 20. lokakuuta 1944 lentäessään koneen toisella prototyypillä. Myös lentäjä-ässä Richard Bong kuoli koelentämänsä P-80:n maahansyöksyssä. Shooting Star tuli palveluskäyttöön vuoden 1945 alkupuolella ja 45 toimitettiin USAF:ille ennen sodan loppua.
Neljä P-80-konetta lähetettiin Eurooppaan esiteltäväksi, mutta yhden tuhouduttua esittelylennolla Englannissa moottorin sytyttyä palamaan, konetyyppi asetettiin lentokieltoon ja toinen maailmansota päättyi, ennen kuin konetta käytettiin taistelulennoilla. Sodan loputtua 5 000 koneen tilaus supistui 2 000 kappaleeseen. P-80A, P-80B ja P-80C malleja valmistettiin ennen tuotannon loppumista 1950 1 715 konetta, joista 798 oli P-80C mallia. Vuonna 1948 "P"-merkinnät (Pursuit) muutettiin "F"-alkuisiksi (Fighter, hävittäjä).
Lockheed otti tavoitteekseen brittiläisen Gloster Meteorin 991 km/h nopeudellaan asettaman vaakalennon ilmannopeusennätyksen rikkomisen. Ennätystä lähdettiin hakemaan riisutulla P-80R -ennätyskoneella, jonka aseistus oli korvattu lisäpolttoaineella, ja jonka ulkoista muotoilua oli virtaviivaistettu muun muassa imuaukkojen ja muiden ilmanvastusta tuottaneiden paikkojen osalta. Koneessa oli myös varustettu viritetyllä Allison J33-A-21 -suihkumoottorilla, joka kykeni tuottamaan 22,59 kilonewtonin työntövoiman vesi-alkoholiruiskutusjärjestelmän avulla.
Huomattavista muutostöistä huolimatta P-80R:n ensimmäinen ennätysyritys floppasi koneen jäädessä huomattavasti asetetusta tavoitenopeudesta. Toinen yritys tuotti kuitenkin tulosta. P-80R rikkoi samalla sekä Meteorin aiemmin asettaman kansainvälisen ilmailuliiton (FAI) kriteerit täyttävän nopeusennätyksen että 1 000 km/h rajapyykin saavutettuaan 1 004 km/h huippunopeuden vaakalennossa.
F-80 oli suunniteltu ensisijaisesti korkealla toimivaksi torjuntahävittäjäksi, mutta Korean sodassa F-86 Sabret korvasivat ne siinä tehtävässä. F-80C:tä käytettiin sen jälkeen hävittäjä-pommittajana, pääasiassa matalahyökkäyksiin raketein, pommein ja napalmilla. 8. marraskuuta 1950 lt. Russell J. Brown ampui alas F-80C-koneellaan MiG-15-koneen ensimmäisessä suihkukoneiden välillä käydyssä ilmataistelussa.
T-33

Lockheed valmisti koneesta myös pidemmällä rungolla varustettua kaksipaikkaista T-33A "T-bird" harjoituskonetta, joka säilyi tuotannossa vuoteen 1959 ja jota valmistettiin lisenssillä myös Japanissa ja Kanadassa.  T-33 valmistettiin lähes 7 000 kappaletta ja sitä käytettiin 20 eri maassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lockheed F-80 Shooting Star Wikimedia Commonsissa
http://www.nationalmuseum.af.mil/factsheets/factsheet.asp?id=2292
http://www.saunalahti.fi/~halle/planes/usa/f-80.htm (Arkistoitu – Internet Archive) (suomeksi)

Lockheed T-33 Shooting Star
Live at Bull Moose EP

| Live at Bull Moose Regina Spektor |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 5. kesäkuuta 2005
 Julkaistu: 23. elokuuta 2005
 Tuottaja(t): Regina Spektor
 Tyylilaji: rock, anti-folk
 Kesto: 16.06
 Levy-yhtiö: Sire
Regina Spektorin muut julkaisut
| Soviet Kitsch 2004 | Live at Bull Moose 2005 | Mary Ann Meets the Gravediggers and Other Short Stories 2005 |
Live at Bull Moose EP on Regina Spektorin EP-levy. Levy on nauhoitettu Bull Moose -levykaupassa Portlandissa, Mainessa kesäkuussa 2005. Levyä on myyty itsenäisissä levykaupoissa Yhdysvalloissa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Regina Spektor, ellei toisin mainittu.
Ain't No Cover – 2.06
Carbon Monoxide – 4.34
Pound of Flesh – 3.27
The Noise – 3.20
My Man (Medley) – 2.39 (säv. Albert Willemetz, Channing Pollack, Jacques Charles, Maurice Yvain)
Kokoonpano

Regina Spektor – piano, laulu
Pier Giacalone – äänittäjä, miksaaja
Adria Petty – taiteellinen johto
Ilovedust – graafinen suunnittelu
photo booth n.y.c. – valokuvaus
Lobuche East

Lobuche East
Lobuche East
| --- | --- |
Sijainti:     Nepal
Vuoristo:  Himalaja
Korkeus merenpinnasta:  6 119 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lobuche East on Himalajalla Nepalissa sijaitseva vuorenhuippu. Huipun korkeus merenpinnan tasosta on 6 119 metriä.
Lockheed Corporation

| Lockheed Corporation |
| --- | --- |

Perustettu:  1926
Perustaja:  Allan Loughead
Lakkautettu:  1995
Kotipaikka:  Calabasas, Kalifornia, Yhdysvallat
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lockheed Corporation (alun perin Lockheed Aircraft Company) oli yhdysvaltalainen Allan Lougheadin vuonna 1926 perustama lentokonevalmistaja. Lougheadilla oli aiemmin yritys nimellä Loughead Aircraft Manufacturing Company, joka meni konkurssiin vuonna 1921.
Yritys menetti lahjontaskandaalissa Lockheed P‐3C Orion -koneiden kaupan Japaniin vuonna 1976. Skandaalissa myös Japanin entinen pääministeri Kakuei Tanaka vangittiin.
General Dynamicsin kehittämien F-16-hävittäjien tuki ja valmistus on siirtynyt Lockheedille vuonna 1993.
Yritys fuusioitui vuonna 1995 Martin Mariettan kanssa muodostaen Lockheed Martinin.
Lentokoneet

Eräitä lentokoneita:
Lockheed JetStar
Lockheed P-38 Lightning
Lockheed F-80 Shooting Star
Lockheed F-104 Starfighter
Lockheed SR-71 Blackbird
Lockheed F-117 Nighthawk
Lentokoneet > Konseptit

Lockheed L-2000
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lockheed Corporation Wikimedia Commonsissa
Local Internet Registry

Local Internet Registry (LIR) on organisaatio, jolle RIR on antanut IP-osoitealueita. LIR jakaa edelleen näitä osoitteita loppukäyttäjille. Useimmiten Internet-palveluntarjoajilla on LIR-status. LIR on usein, mutta ei välttämättä, myös Autonominen järjestelmä.
Liukuhihna

Liukuhihna
Fordin T-mallin kokoonpanoa liukuhihnalla vuonna 1913.
Liukuhihna tarkoittaa kuljetinta. Liukuhihna-sanaa käytetään myös yleisessä merkityksessä virtaviivaistetusta työskentelytavasta, jossa on minimoitu tuottamattoman työn, kuten siirtojen määrä. Tämä merkitys on lähtöisin käsitteestä liukuhihnatuotanto, joka tarkoittaa teollista massatuotantoa. Kokoonpanolinjoja, joissa kokoonpantava tuote siirtyy kuljettimella (liukuhihnalla) työpisteestä toiseen alettiin käyttää Henry Fordin ja hänen autotehtaansa insinöörien kehitystyön tuloksena vuonna 1908 koko tehtaan tuotantoteknisenä ratkaisuna. Liukuhihnatuotannolla on sekä kielteinen sävy, jolloin painotetaan sitä, että työntekijöiden työtehtävät yksipuolistuivat liukuhihnan äärellä, että myönteinen sävy sellaisissa sanonnoissa kuin "tavaraa tulee kuin liukuhihnalta".
Kauppojen kassojen hihnakuljettimia sanotaan myös liukuhihnoiksi.
Tietotekniikassa on käytössä myös liukuhihnakäsite mikroprosessorin käskyjen käsittelyssä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tuomas Niskakangas: Henry Ford ei keksinytkään liukuhihnaa (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomat 5.1.2014.
Luettelo Hauts-de-Seinen kunnista

Tämä on luettelo Hauts-de-Seinen departementin kunnista Ranskassa. Departementissa on 36 kuntaa.
(CAA) Hauts de Bièvren communauté d'agglomération, luotu vuonna 2003, osittain Essonnen departementissa.
(CAI) Arc de Seinen communauté d'agglomération, luotu vuonna 2003.
(CAB) Val de Seinen communauté d'agglomération, luotu vuonna 2004.
| INSEE-koodi | Postinumero | Kunta |
| --- | --- | --- |
| 92002 | 92160 | Antony (CAA) |
| 92004 | 92600 | Asnières-sur-Seine |
| 92007 | 92220 | Bagneux |
| 92009 | 92270 | Bois-Colombes |
| 92012 | 92100 | Boulogne-Billancourt (CAB) |
| 92014 | 92340 | Bourg-la-Reine (CAA) |
| 92019 | 92290 | Châtenay-Malabry (CAA) |
| 92020 | 92320 | Châtillon |
| 92022 | 92370 | Chaville (CAI) |
| 92023 | 92140 | Clamart |
| 92024 | 92110 | Clichy |
| 92025 | 92700 | Colombes |
| 92026 | 92400 | Courbevoie |
| 92032 | 92260 | Fontenay-aux-Roses |
| 92033 | 92380 | Garches |
| 92035 | 92250 | La Garenne-Colombes |
| 92036 | 92230 | Gennevilliers |
| 92040 | 92130 | Issy-les-Moulineaux (CAI) |
| 92044 | 92300 | Levallois-Perret |
| 92046 | 92240 | Malakoff |
| 92047 | 92430 | Marnes-la-Coquette |
| 92048 | 92190 | Meudon (CAI) |
| 92049 | 92120 | Montrouge |
| 92050 | 92000 | Nanterre |
| 92051 | 92200 | Neuilly-sur-Seine |
| 92060 | 92350 | Le Plessis-Robinson (CAA) |
| 92062 | 92800 | Puteaux |
| 92063 | 92500 | Rueil-Malmaison |
| 92064 | 92210 | Saint-Cloud |
| 92071 | 92330 | Sceaux (CAA) |
| 92072 | 92310 | Sèvres (CAB) |
| 92073 | 92150 | Suresnes |
| 92075 | 92170 | Vanves (CAI) |
| 92076 | 92420 | Vaucresson |
| 92077 | 92410 | Ville-d’Avray (CAI) |
| 92078 | 92390 | Villeneuve-la-Garenne |