stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shelly Yachimovich

Shelly Yachimovich vuonna 2013.
Shelly Yachimovich (hepr. ‏שלי יחימוביץ‎‎, s. 28. maaliskuuta 1960) on israelilainen toimittaja ja poliitikko. Hän on edustanut knessetissä työväenpuoluetta.
Amir Peretzin tultua valituksi työväenpuolueen puheenjohtajaksi Yachimovich ilmoitti olevansa ehdolla 2006 vaaleissa. Hänet valittiin knessetin jäseneksi. Syyskuussa 2011 Yachimovich valittiin puolueensa puheenjohtajaksi. Hänestä tuli Israelin työväenpuolueen historian toinen naispuheenjohtaja Golda Meirin jälkeen. Puolue saavutti parlamenttivaaleissa 2013 vain kaksi lisäpaikkaa verrattuna vuoden 2009 vaaleihin, joissa se oli saanut historiansa heikoimman tuloksen. Yachimovich hävisi marraskuussa 2013 puolueen puheenjohtajavaalin Isaac Herzogille seitsemäntoista prosenttiyksikön erolla.
Serapion-veljet

Serapion-veljiä yhteiskuvassa.
Serapion-veljet eli Serapion-veljekset (ven. Серапио́новы бра́тья, Serapionovy bratja) oli nuorten venäläisten kirjailijoiden yhteenliittymä 1920-luvulla Pietarissa ja Leningradissa.
Saksalaisen romantikon E. T. A. Hoffmannin teoksen mukaan nimetty ryhmä sai alkunsa Vsemirnaja literatura -kustantamon ja Pietarin Taiteiden talon yhteyteen vuonna 1919 perustetusta kääntäjäkurssista ja kirjallisuusstudiosta. Ensimmäinen kokoontuminen pidettiin vuoden 1921 alussa. Serapion-veljiin kuuluivat Lev Lunts, Nikolai Nikitin, Mihail Slonimski, Ilja Gruzdev, Konstantin Fedin, Vsevolod Ivanov, Mihail Zoštšenko, Veniamin Kaverin, Jelizaveta Polonskaja ja Nikolai Tihonov sekä joukko ”ulkojäseniä”. Toimintaa ohjasivat muun muassa Maksim Gorki ja Viktor Šklovski.
Tyylillisesti Serapion-veljet edustivat niin sanottua ornamentaaliproosaa. He julistivat tavoitteekseen uusien kirjallisten ilmaisukeinojen löytämisen, mutta käytännössä he olivat lähinnä ystäväpiiri, jonka jäsenten tuotanto kehittyi eri suuntiin. Heitä yhdisti ajatus luomistyön vapaudesta sekä pyrkimys pysyttäytyä päivänpolitiikan ulkopuolella. Ryhmä julkaisi vain yhden yhteisen kokoelmateoksen Serapionovy bratja vuonna 1922. Ryhmän johtajana pyrki toimimaan ohjelma-artikkelillaan Potšemu my Serapionovy bratja (”Miksi olemme Serapion-veljiä”) esiintynyt Lev Lunts.
Neuvostoviranomaisten taholta Serapion-veljet nähtiin kaunokirjallisuuden myötäilijöinä, joiden toimintaa pyrittiin aluksi sietämään. 1920-luvun puolivälin jälkeen ryhmä alkoi herättää yhä voimakkaampaa arvostelua. Ryhmän kokoontumiset jatkuivat vuoteen 1929 saakka. Myöhemmin muun muassa Zoštšenko, Slonimski ja Tihonov joutuivat kärsimään sen jäsenyydestä. Veniamin Kaverin teki Serapion-veljien perintöä uudelleen tunnetuksi 1960-luvulta lähtien.
Aiheesta muualla

Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Serapionovy bratja (venäjäksi)
Sallampi (Mäntyharju)

| Sallampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°14′14″N, 27°00′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Mustajärveen 
Järvinumero:  14.984.1.046
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  120,3 m  
Pituus:  720 m  
Leveys:  280 m  
Rantaviiva:  2,062 km  
Pinta-ala:  10,425 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSallampi 
Sallampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Haimin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 720 metriä pitkä, 280 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 10,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Tervajärven valuma-alueeseen (14.984) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 120,3 metriä mpy.
Seth Griffith

| Seth Griffith |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 4. tammikuuta 1993 (ikä 31) Wallaceburg, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Edmonton Oilers   Bakersfield Condors
Sarja:  NHL / AHL
Pelinumero:  25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Boston Bruins (NHL)   Providence Bruins (AHL)   Toronto Maple Leafs (NHL)   Toronto Marlies (AHL)   Florida Panthers (NHL)   Buffalo Sabres (NHL)   Rochester Americans (AHL)   Manitoba Moose (AHL)
NHL-varaus:  131. varaus, 2012 Boston Bruins
KHL-varaus:  58. varaus, 2016 Helsingin Jokerit
Seth Griffith (s. 4. tammikuuta 1993 Wallaceburg, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkohyökkääjä, joka edustaa NHL-seura Edmonton Oilersin organisaatiota.
Serapeion (Delos)

| Serapeion> Σεραπεῖον |
| --- | --- |
 Serapeion C:n raunioita.
Sijainti:  Delos, Kykladit, Etelä-Egean saaret, Kreikka
Koordinaatit:  A: 37°23′54″N, 25°16′10″E B: 37°23′53″N, 25°16′13″E C: 37°23′49″N, 25°16′14″E
Rakennustyyppi:  pyhäkköjä
Valmistumisvuosi:  100-luku eaa.
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Delos 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Serapeion (m.kreik. Σεραπεῖον, Serapeīon) eli Serapiksen pyhäkkö/temppeli oli useamman antiikin aikaisen Serapikselle omistetun pyhäkön nimi Deloksen saarella Kreikassa. Niiden rauniot ovat osa Deloksen arkeologista aluetta, joka on Unescon maailmanperintökohde. Tarkemmin kohteet ovat osa Kýnthos-vuoren länsirinteen aluetta.
Serapeioneita oli kolme. Ne tunnetaan nimillä Serapeion A, Serapeion B ja Serapeion C. Ne kaikki oli rakennettu hellenistisellä kaudella 100-luvulla eaa. ja säilyivät käytössä ensimmäiselle vuosisadalla eaa. Piirtokirjoitusten perusteella rakennukset ovat olleet useiden uskonnollisten yhdistysten, kuten eranistai, therapeutai, melanoforoi (”mustiin pukeutujat”) ja serapiastai, käytössä.
Pyhäköt

Serapeion A
Serapeion A rakennettiin noin vuonna 220–200 eaa. Se oli varhaisin Deloksen egyptiläisille kulteille omistetuista pyhäköistä. Piirtokirjoituksen mukaan sen rakennutti Egyptistä tullut kolmannen polven maahanmuuttaja, joka toimi isiensä tavoin Serapiksen pappina. Aiemmin kultti oli sijoittunut yksityistaloihin, mutta kirjoituksen mukaan Serapis itse järjesti, että hänelle rakennettiin saarelle oma pyhäkkö. Pyhäkkö tuhoutui Mithridateen armeijan hyökkäyksessä vuonna 88 eaa. Alueen kaivaukset suoritettiin vuosina 1911–1912.
Pyhäkkö sijaitsi niin kutsuttujen Hermeen talon ja Inopoksen talon välissä. Se koostui pylväikkösisäänkäynnistä, kahdesta huoneesta sekä pihasta, jonka laidalla oli pieni temppeli. Rakennuksen koko oli noin 19,5 × 15,5 metriä. Pyhäköstä on löydetty muun muassa pieni Anubiksen patsas.
Serapeion B
Serapeion B rakennettiin noin vuonna 200 eaa. Myös se tuhoutui vuonna 88 eaa. Rakennuksen kaivaukset suoritettiin vuonna 1910.
Pyhäkkö sijaitsi Inopoksen talon ja Syyrialaisten jumalten pyhäkön välissä. Rakennuksen pinta-ala oli noin 390 m². Päähuoneessa oli kolme alttaria. Lisäksi rakennuksessa oli ruokasali, jonka leposohvista yksi oli omistettu Serapikselle, Isikselle ja Anubikselle, kolme pienempää pyhäkköhuonetta sekä 10 × 12 metrin kokoinen piha, jonka laidalla oli pieni temppeli kooltaan noin 7,0 × 4,5 metriä. Rakennuksesta on löydetty Serapiksen, Zeus-Serapiksen ja Horuksen patsaat.
Serapeion C
Serapeion C rakennettiin noin vuonna 166 eaa. ja se säilyi käytössä vuoteen 69 eaa. Rakennus löydettiin vuonna 1881 ja sen varsinaiset kaivaukset suoritettiin vuosina 1909–1910.
Pyhäkkö oli suurin Deloksen kolmesta Serapeionista. Sen koko oli noin 120 × 50 metriä, mitä tekee sen pinta-alaksi noin 6 000 m². Pyhäkkö sijaitsi Syyrialaisten jumalten pyhäkön eteläpuolella ja Heran temppelin länsipuolella. Rakennelma koostui kahdesta osasta. Pohjoispäässä oli piha, jonka koko oli noin 45 × 30 metriä. Sen ympärillä oli lukuisia pyhäkköjä ja pieniä temppeleitä. Pihan itälaidalla sijaitsivat muun muassa Egyptiläisten jumalten temppeli ja erillinen Isiksen temppeli. Eteläpäässä oli pylväshallien reunustama osa, jonka keskellä kulki sfinksien reunustama käytävä. Osan koko oli noin 90 × 21–28 metriä. Käytävä johti sen eteläpäässä olleelle pienelle temppelille.
Serapeion C:n rauniot.
Veistoksen jäänteet Serapeion C:n raunioissa.
Sanni (albumi)

| Sanni Sanni |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7. lokakuuta 2016
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 45.36
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Sannin muut julkaisut
| Lelu 2015 | Sanni 2016 | Trippi 2019 |
Singlet albumilta Sanni
 ”Että mitähän vittua” Julkaistu: 10. helmikuuta 2016  ”Vahinko” Julkaistu: 8. kesäkuuta 2016  ”Oo se kun oot” Julkaistu: 14. syyskuuta 2016  ”Ku Kanye Kanyee” Julkaistu: 5. joulukuuta 2016  ”Trampoliini” Julkaistu: 28. kesäkuuta 2017
Sanni (tyyliteltynä SANNI) on Sannin kolmas studioalbumi, joka julkaistiin 7. lokakuuta 2016. Levy myi ennakkoon platinaa, ja se debytoi Suomen virallisen listan ensimmäisellä sijalla.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Koti-ikävä | Sanni Kurkisuo, Henri Salonen | 3.56 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Että mitähän vittua | Kurkisuo, Salonen | 3.59 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Oo se kun oot (mukana Paperi T) | Kurkisuo, Salonen, Henri Pulkkinen | 4.01 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Sanni | Kurkisuo, Salonen | 3.27 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Tyttöystävä | Kurkisuo, Salonen | 3.51 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Mörköjä | Kurkisuo, Salonen | 4.17 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Kakara ku Cara | Kurkisuo, Salonen | 3.22 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Sinkku | Kurkisuo, Salonen | 5.03 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Ku Kanye Kanyee (mukana Cheek) | Kurkisuo, Salonen, Jare Tiihonen | 3.24 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Vahinko | Kurkisuo, Salonen | 4.00 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Moukari | Kurkisuo, Salonen | 3.45 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Trampoliini | Kurkisuo, Salonen | 4.31 |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Aamulehti: 
Helsingin Sanomat: 
Savon Sanomat: 
Soundi: 
Albumi sai kriitikoilta positiivisen vastaanoton. Aamulehden Jussi Saarinen kehui persoonallisia lyriikoita ja "hullunluovaa" tuotantoa. Helsingin Sanomien Oskari Onnisen mukaan kyseessä on "Suomen rajoja rikkovin pop-albumi". Savon Sanomien Aki Lehden mielestä albumilla on "useita moderneja pop-helmiä", vaikka se onkin sävellyksiltään ja sovituksiltaan Sannin albumeista keskinkertaisin. Soundin Arttu Seppänen oli puolestaan sitä mieltä, että albumikokonaisuus on toistaiseksi Sannin paras. Myös Seppänen jakoi kiitosta albumin tuotannolle ja lyriikoiden "konstailemattomuudelle sekä päiväkirjamaiselle otteelle".
Aiheesta muualla

Vilkman, Sanna: Kulttuurivieras Sanni nettivihasta: Huutelu sattuu, vaikka olisi miten kova tähti. Yle uutiset 6.11.2016.
Uolevi Lassander

Uolevi ("Ötö") Lassander (6. tammikuuta 1924 Suojärvi – 10. maaliskuuta 2011 Helsinki) oli suomalainen musiikkialan vaikuttaja.
Lassander syntyi rautatieläisperheeseen sittemmin luovutetun Karjalan alueella. Hän oli rintamamies ja sotaveteraani. Lassander kirjoitti ylioppilaaksi Joensuun lyseosta vuonna 1945 ja suoritti ylioppilasmerkonomin tutkinnon. Musiikkiharrastuksensa kautta hän liittyi Ylioppilaskunnan Laulajiin vuonna 1950. Hän eteni valtakunnallisiin järjestötehtäviin ja toimi vuosina 1971–1989 Suomen Mieskuoroliiton toiminnanjohtajana. Lisäksi hän oli Sulasolin liittosihteerinä vuosina 1989–1994.
Lassander toimitti monia Laululipas-julkaisuja, virolaisia kuorolaulukokoelmia ja duettoalbumeja. Hän laati kokonaisnuottilaitokset kaikista mieskuorolauluista, jotka olivat säveltäneet Jean Sibelius, Leevi Madetoja, Selim Palmgren, Erik Bergman ja Einojuhani Rautavaara. Lassander oli virolaisten säveltäjien Gustav Ernesaksin ja Veljo Tormiksen erityisavustaja Viron neuvostomiehityksen aikana. Hän oli Tuglas-seuran ja Viron kuoroliiton kunniajäsen, minkä lisäksi hänelle myönnettiin harvinainen Viron valtion Maarianmaan risti. Suomen Mieskuoroliiton kunniajäsen Lassanderista tuli 4. maaliskuuta 1995. Lassander kirjoitti Suomen Mieskuoroliiton julkaiseman teoksen Sotaveteraanien perinnelaulut (2005).
Veljo Tormis omisti Lassanderille kalevalaisen teoksensa Laulusild.
Valentino Lazaro

Valentino Lazaro vuonna 2017.
Valentino Lazaro (s. 24. maaliskuuta 1996 Graz) on itävaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan oikealla laidalla pelaava keskikenttäpelaaja. Hän on pituudeltaan 180-senttimetrinen. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Torinoa ja on pelannut Italian lisäksi Itävallan, Saksan, Englannin ja Portugalin pääsarjoissa.
Lazaro edusti kotimaassaan Red Bull Salzburgia, josta hän siirtyi saksalaisseura Hertha Berliniin elokuussa 2017, aluksi lainalle. Hän siirtyi kesällä 2019 italialaisseura Interiin, josta hän pelasi lainalla Englannin Valioliigan Newcastle Unitedissa, Saksan Bundesliigan Borussia Mönchengladbachissa, Portugalin Primeira Ligan Benficassa ja Italian Serie A:n Torinossa. Viimeksi mainittu osti hänet itselleen kesällä 2023. Lazaro on vuoden 2023 loppuun mennessä pelannut Itävallan Bundesliigassa 87 ottelua, joissa hän on tehnyt 11 maalia, Saksan Bundesliigassa 79 ottelua, joissa hän on tehnyt seitsemän maalia, Englannin Valioliigassa 13 ottelua, joissa hän on tehnyt yhden maalin, Portugalin Primeira Ligassa 18 ottelua tekemättä maaleja ja Italian Serie A:ssa 45 ottelua tekemättä maaleja. Hän voitti Itävallan mestaruuden ja cupin vuosina 2014, 2015, 2016 ja 2017. Hän on pelannut Mestarien liigassa 15 ja Eurooppa-liigassa 13 ottelua.
Lazaro pelasi useissa Itävallan nuorisomaajoukkueissa. Itävallan A-maajoukkueessa hän pelasi ensimmäisen kerran toukokuussa 2015 ystävyysottelussa Islantia vastaan. Hän on pelannut vuoden 2023 loppuun mennessä 36 A-maaottelua, joista avauskokoonpanossa 24 ottelua. Hän on tehnyt kolme maaottelumaalia: marraskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Pohjois-Irlantia, kesäkuussa 2019 EM-karsintaottelussa Pohjois-Makedoniaa ja lokakuussa 2019 EM-karsintaottelussa Israelia vastaan. Kesän 2021 EM-kilpailuissa hän pääsi noin 20 minuutiksi vaihdosta kentälle toisessa alkulohko-ottelussa Alankomaita vastaan.
Sabatier-reaktio

Sabatier-reaktiossa hiilidioksidi ja vety muuntuvat korkean lämpötilan ja nikkelikatalyytin vaikutuksesta metaaniksi ja vedeksi. Reaktion löysi ranskalainen kemisti Paul Sabatier vuonna 1887. Reaktion hyötysuhdetta voidaan parantaa esimerkiksi käyttämällä alumiinioksidia katalyyttinä nikkelin sijaan.
Reaktio

Reaktio on eksoterminen.
Käyttö

Sabatier-reaktiota voidaan käyttää metaanipohjaiseen energian varastointiin. Ensin sähköenergialla tuotetaan vetyä elektrolyysi-reaktiossa. Sitten sabatier-reaktiolla muunnetaan vety metaaniksi. Metaani on vetyä huomattavasti helpompi käsiteltävä ja maakaasun myötä sen käyttämiseen on valmista infrastruktuuria.
Aiheesta muualla

Biokaasu/Biometaani, Sabatier reaktio sivu 5 (pdf)
Christian Junaedi, Kyle Hawley, Dennis Walsh, Subir Roychoudhury, Morgan B. Abney, Jay L. Perry: Compact and Lightweight Sabatier Reactor for Carbon Dioxide Reduction (pdf) (englanniksi)
Uolevi Kettinen

Eino Uolevi Kettinen (25. marraskuuta 1920 Viipuri – 14. kesäkuuta 1996 Helsinki)  oli suomalainen upseeri, joka toimi Suezin vuoden 1956 ja Kyproksen vuoden 1964 YK:n suomalaisosastojen ensimmäisenä komentajana.
Uolevi Kettinen valmistui ylioppilaaksi keväällä 1939 Viipurin lyseosta. Aktiiviupseeritutkinnon hän suoritti Kadettikoulussa vuonna 1941. Jatkosotaan hän osallistui nuorempana upseerina ja komppanian päällikkönä Kevytosasto 5:ssä Uhtualla.
Sotien jälkeen Kettinen palveli osaston johtajana Helsingin komennuskomppaniassa ja opetusupseerina Maasotakoulussa. Vuosina 1951-1952 hän palveli toimistoupseerina Pääesikunnan ulkomaanosastolla, vuosina 1955-1956 puolustusvoimain komentajan adjutanttina, vuosina 1956-1957 YK:n suomalaisen komppanian päällikkönä ja vuosina 1958-1963 toimistoupseerina ja sotilasasiamiestoimiston päällikkönä pääesikunnan ulkomaanosastossa.
Vuonna 1963 Kettinen komennettiin pääesikunnan järjestelytoimistoon erikoistehtäviin. Sen jälkeen hän toimi huhtikuu-syyskuu 1964 YK:n Kyproksen suomalaisjoukkojen komentajana.
Hänet ylennettiin everstiluutnantiksi vuonna 1961.
Santa Maria di Loreto

Santa Maria di Loreto
Santa Maria di Loreto on 1500-luvulla rakennettu kirkko Roomassa. Se sijaitsee vastapäätä Trajanuksen pylvästä lähellä Viktor Emanuel II:n monumenttia Piazza Venezialla.
Historia

Kirkon kohdalla sijaitsi aikaisemmin pieni kappeli, joka 1400-luvun lopulla lahjoitettiin leipureiden  yhdistykselle (Università dei Fornari), joka oli yksi keskiajan Rooman käsityöläiskilloista. Vuonna 1507 yhdistys päätti rakentaa tilalle suuren kirkon. Hankkeen vei päätökseen seitsemänkymmentä vuotta myöhemmin Giacomo Del Duca, joka oli Michelangelon oppilas. Hän suunnitteli kauniin kupolin ja esibarokkisen kellotornin. Lähellä Santa Maria di Loretoa on vuonna 1741 rakennettu kirkko Santissimo Nome di Maria, jonka kupoli jäljittelee viereisen kirkon muotoja. Kirkkoa hoitaa edelleen Hurskas Leipureiden Yhdistys.
Seth Holt

Seth Holt (1923, Palestiina – 14. helmikuuta 1971, Lontoo) oli brittiläinen elokuvaohjaaja . Hän aloitti assistenttina Ealingin studioilla. Hän suoritti tutkinnot ensin leikkaajaksi vuonna 1949, tuottajaksi 1955 ja lopulta ohjaajaksi 1958.
Holt ohjasi monia merkittäviä näyttelijöitä, tunnetuin lienee Bette Davis. Hammer Film Productionsille hän ohjasi elokuvan Pelon tunne, joka olikin vakuuttava näyttö hänen ja ensikertalaisen Susan Strasbergin taidoista.
Holtin ura tosin jäi lyhyeksi hänen kuollessaan jo vuonna 1971 kesken elokuvan Blood from the Mummy´s tomb kuvausten.
Aiheesta muualla

Seth Holt Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sebringin 12 tunnin ajo 2009

Sebringin Rata.
Sebringin 12 tunnin ajo 2009 (virallisesti 2009 Mobil 1 12 Hours of Sebring) oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 21. maaliskuuta Sebring International Racewayn radalla Sebringissä Floridassa.
Kilpailun voitti Audilla ajaneet Allan McNish, Rinaldo Capello ja Tom Kristensen.
Aiheesta muualla

Sebring 12 Hours (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:2009 12 Hours of Sebring
Käännös suomeksi
Riihimäki Rock

Riihimäki Rock on vuodesta 2008 lähtien Riihimäellä järjestetty rockfestivaali.
Tammikuussa 2017 ilmoitettiin, että Riihimäki Rockia ei järjestetä vuonna 2017, vaan tapahtuma pitää välivuoden.
Tapahtuman järjestäjä Timo Isomäki ilmoitti 16. Maaliskuuta 2018, että tapahtumaa ei myöskään järjestettäisi vuonna 2018.
Historia

Riihimäki Rock kuului alun perin Rock n'Roll Circus -festivaalikiertueeseen, joka käsitti Riihimäen lisäksi Hämeenlinnan (Wanaja Festival), Jyväskylän (Jyväskylä Rock) ja Kokkolan (Kokkola Rock). Riihimäki Rockin ensimmäisenä promoottorina toimi mediapersoona ja toimittaja Wallu Valpio.
Valpion jättäydyttyä festivaaliorganisaatiosta pois Riihimäki Rockin promoottorina on vuodesta 2009 lähtien toiminut Mikko Hansson, joka on vastannut muun muassa Wanaja Festivalista.
Vuonna 2012 Riihimäki Rockin järjestämisvastuu siirtyi Kalle Keskisen johtamalle Loud'n Live Promotionsille, Mikko Hansson jatkoi promoottorina.
Riihimäki Rock säilyi Keskisen yhtiön järjestämänä tapahtuma aina vuoteen 2016 asti, jolloin Riihimäki Rock siirtyi uuden järjestäjän vastuulle. Riihimäki Rockin kanssa järjestävää tahoa vaihtoi myös Hämeenlinnassa järjestettävä Wanaja Festival ja Helsingin Suvilahdessa järjestettävä Eurodance-tapahtuma We Love The 90's.
Uutena Riihimäki Rock-järjestäjänä aloitti N.C.D Production, jonka johtohahmona on toiminut julkisuudessa Timo Isomäki. Omistajavaihdoksesta huolimatta Riihimäki Rockin promoottorina jatkoi Mikko Hansson.
Esiintyjät vuosittain > 2008

Riihimäki Rock 2008 järjestettiin 27.-28.6.2008 Riihimäen messupuistossa
Alueella kaksi esiintymislavaa ja Disco Silencio -diskoteltta
Riihimäki Rockin juontajina toimivat Wallu Valpio, Luca Gargano ja Harri Niemi
Perjantai 27.6.2008
Poets of the Fall
Von Hertzen Brothers
Maj Karma
Jenni Vartiainen
Samae Koskinen ja hänen taikabändinsä
Sturm und Drang
Kakka-hätä 77
Underwater Sleeping Society
Abduktio
Lauantai 28.6.2008
Don Johnson Big Band
YUP
Conscious Youths (Paleface, Mr. Singh & Redrama)
Stig Dogg & DJPP
I Walk The Line
Stella
Lapko
Excuse Me Moses
Major Label
Kastor
Widescreen Mode
Esiintyjät vuosittain > 2009

Riihimäki Rock 2009 järjestettiin 26.-27.6.2009 Riihimäen messupuistossa
Toistaiseksi viimeinen kaksilavainen Riihimäki Rock -festivaali
Perjantai 26.6.2009
Apulanta
Bloodpit
Clarkkent
RA
Irina
Klamydia
Uniklubi
Vergil
Lauantai 27.6.2009
Maija Vilkkumaa
Mokoma
Pete Parkkonen
Sturm und Drang
Sunrise Avenue
Veeti Kallio-Band
Hybrid Children
Murdershock
The Freza
Deep Insight
Esiintyjät vuosittain > 2010

Riihimäki Rock 2010 järjestettiin 2.-3.7.2010 Riihimäen messupuistossa.
Perjantai 2.7.2010
The Baseballs
Jenni Vartiainen
Irina
Francine
Petri Nygård
Whispered
Lauantai 3.7.2010
Eppu Normaali
Yö
Herra Ylppö & Ihmiset
Chisu
Anna Puu
Happoradio
Jarpsis's AllStars
Esiintyjät vuosittain > 2011

Riihimäki Rock 2011 järjestettiin 1.-2.7.2011 Riihimäen Messupuistossa
Tapahtuman jälkeen järjestettiin 3.7.2011 Yhdysvaltalaisen Toto-yhtyeen konsertti, samalla tapahtuma-alueella.
Riihimäki Rock -tapahtuman juontajana toimi radiojuontaja Oku Luukkainen
Perjantai 1.7.2011
Scooter
Michael Monroe
Stam1na
Maija Vilkkumaa
Cheek
Sean & Mereau
Lauantai 2.7.2011
Guano Apes
PMMP
Kotiteollisuus
Fork
Klamydia
Happoradio
Raaka-aine
Toto in Concert Sunnuntai 3.7.2011
Toto
Esiintyjät vuosittain > 2012

Riihimäki Rock 2012 järjestettiin 29.-30.6.2012 Riihimäen Messupuistossa.
Tapahtuman juontajana toimi Wallu Valpio
Perjantai 29.6.2012
Sleepy Sleepers
Klamydia
Happoradio
Erin
Pertti Kurikan Nimipäivät
Herra Ylppö & Ihmiset
Alavala
Lauantai 30.6.2012
Apocalyptica
Chisu
Petri Nygård
Kaija Koo
Fintelligens
Scandinavian Music Group
Hackart Hill
Esiintyjät vuosittain > 2013

Riihimäki Rock 2013 järjestettiin 28.-29.6.2013 Riihimäen messupuistossa.  Tapahtuman juontajana toimi Esko Eerikäinen. Lisäksi alueella järjestettiin ennen lauantain konserttia Robin in the Park -konsertti, jossa esiintyi Robin
Perjantai 28.6.2013
Michael Monroe
Apulanta
Haloo Helsinki!
Stig
Cheek
Valonkantajat
Lauantai 29.6.2013
PMMP
Kotiteollisuus
Jarkko Martikainen
Paula Koivuniemi
Neljä Ruusua
JVG
Embassy of Silence
Robin in the Park 29.6.2013
Robin
Esiintyjät vuosittain > 2014

Riihimäki Rock 2014 järjestettiin 27.-28.6.2014 Riihimäen Messupuistossa.
Tapahtuman juontajana toimi Esko Eerikäinen
Perjantai 27.6.2014
Death Hawks
Pelle Miljoona United
JVG
Jukka Poika & Sound Explosion Band
Jenni Vartiainen
Popeda
Lauantai 28.6.2014
Flesh Roxon
Mikael Gabriel
Reckless Love
Petri Nygård
Klamydia
Cheek
Kaija Koo
Esiintyjät vuosittain > 2015

Riihimäki Rock 2015 järjestettiin 26.-27.6.2015 Riihimäen Tehtaankadun Messupuistossa.
Tapahtuman juontajina toimivat Esko Eerikäinen ja Jori A. Kopponen.
Vuonna 2015 paluun teki myöskin Lauantain päiväkonsertti jossa esiintyi Robin.
Perjantai 26.6.2015
Olavi Uusivirta
Pertti Kurikan Nimipäivät
Paula Koivuniemi
Raappana & Sound Explosion Band (Raappana tuurasi ennen keikkaa sairastunutta Jukka Poikaa)
Kaija Koo
Sleepy Sleepers
Lauantai 27.6.2015
Concrete Swine
Elonkerjuu
Maija Vilkkumaa
Neljä Ruusua
Anna Abreu
Popeda
Michael Monroe
Robin-päiväkonsertti 27.6.2015
Robin
Esiintyjät vuosittain > 2016

Riihimäki Rock 2016 järjestettiin Riihimäen Tehtaankadun Messupuistossa 1.-2.7.2016.
Perjantai 1.7.2016
RiihimäkiLOVE
Jonne Aaron
Klamydia
SAARA
Mikael Gabriel
Kasmir
Lauantai 2.7.2016
Saimaa
Kostume
Uniikki
Antti Reini & Maapallon Maitolaiturit
Chisu
J. Karjalainen
Cheek
Aiheesta muualla

http://riihimakirock.fi/
http://www.facebook.com/RiihimakiRock
Seth Enslow

Seth Enslow (s. 1975 Massena, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen stunt-esiintyjä, joka tunnetaan etenkin moottoripyörähypyistään. Hän kuuluu Crusty Demons -moottoripyöräseuraan. Vuonna 2007 julkaistussa Crusty Demons -videopelissä Enslowta oli mahdollista ohjata.
Jarno Leppälä on kertonut yhdeksi idoleikseen Enslowin.
Aiheesta muualla

Enslowin kotisivu