stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suuri koalitio
Saksa

Saksassa suuri koalitiohallitus (saks. Große Koalition) muodostettiin ensimmäisen kerran 1966 kristillisdemokraattien ja sosiaalidemokraattien välillä. Se oli ensimmäinen Saksan liittotasavallan hallitus, johon sosiaalidemokraatit ottivat osaa. Tämän hallituksen aikaa leimasivat opiskelijalevottomuudet ja perustuslain 17. lisäyksen, hätätilalakien ajaminen läpi. Liittokanslerina tässä ensimmäisessä CDU.n ja SPD:n suuressa koalitiossa vuosina 1966–1969 oli kristillisdemokraatti Kurt Georg Kiesinger.
Koalitiohallitus hajosi syksyllä 1969. Sosiaalidemokraatit voittivat vaaleissa ja Willy Brandt muodosti hallituksen, tällä kertaa FDP:n kanssa.
Toisen kerran suuri koalitio kristillisdemokraattien ja sosiaalidemokraattien välillä muodostettiin marraskuussa 2005 Angela Merkelin johdolla, ja kolmannen kerran joulukuussa 2013 ja neljännen kerran taas liittokansleri Angela Merkelin johdolla, kun syyskuun 2017 liittopäivävaalien ja erittäin vaikeiden hallitusneuvottelujen jälkeen saatiin lopulta maaliskuussa 2018 muodostettua taas kristillisdemokraattien ja sosiaalidemokraattien yhteishallitus.
Itävalta

Itävallassa suuri koalitio on muodostettu kansanpuolueen ja sosiaalidemokraattisen puolueen välillä 1945–1966, 1986–2000 ja 2006–2017. Toisen maailmansodan jälkeen ÖVP:n ja SPÖ:n lisäksi merkittävä kannatus oli ainoastaan kommunisteilla ja suuremmat puolueet saivat molemmat säännöllisesti noin 45 % äänistä vaaleissa. Koalitio päättyi toistaiseksi syksyyn 2017, jolloin ÖVP palasi yhteistyöhön kansallismielisen FPÖ:n kanssa, tällä kertaa ilman ulkopoliittisia vastalauseita EU:n sisällä.
Euroopan unionin parlamentti

Euroopan unionin parlamentissa on usein toiminut suuri koalitio, johon on kuulunut Euroopan kansanpuolueen ryhmä (EPP), Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä (S&D) ja Euroopan liberaalidemokraattien liiton ryhmä (ALDE).
Euroopan parlamentissa maltillisen oikeiston EPP:n ja sosiaalidemokraattien S&D:n sekä liberaalien ALDE:n suuri koalitio on käytännössä aina ollut Euroopan parlamentin enemmistössä. Vuoden 2019 Europarlamenttivaalit päättivät Euroopan kansanpuolueen ja Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien pitkäaikaisen enemmistön, jota he olivat pitäneet aina ensimmäisten Europarlamenttivaalien jälkeen vuodesta 1979.
Takla Makan (kirja)

| Takla Makan |
| --- | --- |

Kirjailija:  Juha Seppälä
Kansitaiteilija:  Johnér, Martti Ruokonen
Kieli:  suomi
Genre:  kaunokirjallisuus
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2010
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  172 s.
ISBN:  978-951-0-36322-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Takla Makan on Juha Seppälän vuonna 2010 ilmestynyt pienimuotoinen proosateos, joka sisältää kaksi ohuesti toisiinsa kytkeytyvää kertomusta. Teoksen on kustantanut WSOY.
Teoksen nimi viittaa Länsi-Kiinassa Xinjiangissa sijaitsevaan Taklimakanin korkeiden vuorten ympäröimään hiekka-aavikkoon, joka on äärimmäisen kuiva ja yksi elämälle vihamielisimmistä paikoista maapallolla, Aavikon tavoin myös Seppälän kirja  Takla Makan on samalla kertaa jylhä ja arvoituksellinen. Aavikko symboloi kirjassa henkistä autioitumista ja äärimmäistä ahdistusta,, jonne paetessaan päähenkilö luopuu kaikesta entisestä. Teoksen kertomuksia yhdistää lähteelle kumartuva pronssinen veistos, jonka hahmo ei saa juodakseen.
Teoksen ensimmäinen kertomus "Takla Makan" kuvaa ikääntynyttä, kuolemansairasta maanmittausinsinööriä, joka muuttaa asumaan Kouvolan tyyppiseen kaupunkiin, josta hän uskoo löytävänsä riippumattomuuden tuoman vapauden. Vapaus jää kuitenkin hetkelliseksi.
Toinen kertomus on nimeltään "Ristin tie". Se kertoo keski-ikäisestä, syrjäytyneestä insinöörimiehestä, jonka varalle elämällä on vielä yksi tehtävä. Se alkaa miehen kuvauksella itsestään: "En näyttänyt Marlon Brandolta Pariisissa." Mies muistelee nuorempia kollegoitaan: "He pelkäsivät koko ajan, että he eivät olleet ketään, että heitä ei ollut olemassa, että he ja heidän kaltaisensa olivat syntyneet jäädäkseen markkinoilla toistensa, kaltaistensa jalkoihin. "Ristin tien" päähenkilö valmistautuu pääsiäiskuvaelmaan, jossa hän kantaa Jeesuksen ristiä.
Arviot

Lukuisilla palkinnoilla palkitun Juha Seppälän kirjallista ominaislaatua on jo aiempien teosten yhteydessä luonnehdittu tarkaksi ja ehdottomaksi. Hänen lauseissaan on graniitin voimaa, niin että se saa kriitikon tämän kirjan kohdalla huudahtamaan: "Että joku osaakin kirjoittaa hyvin!", mutta Seppälä ei kuitenkaan päästä lukijaa helpolla. Seppälän aforistista tyyliä on verrattu Paavo Haavikkoon,, ja toiseksi vertauskohdaksi on löytynyt Martti Joenpolvi, jonka kanssa hänellä on yhteistä synkistely, illuusiottomuus tarkasteltaessa miehen osaa maailmassa.
Takla Makania sanottu maailmanluokan kirjaksi, jolle on näytetty suuntaa jopa Finlandia-palkinnon saajaksi.
Aiheesta muualla

Takla Makan WSOY:n sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Yltjärven linnavuori

| Yltjärven linnavuori> Sijainti |
| --- | --- |
 Yltjärven linnavuori
Koordinaatit:  60.38424°N, 23.24807°E
Valtio:  Suomi
Paikkakunta:  Salo (Muurla)
Historia
Tyyppi:  Linnavuori
Huippukausi:  rautakausi, keskiaika
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yltjärven linnavuori eli Muurlan Linnamäki on Varsinais-Suomessa Salon Muurlassa Lakianummella sijaitseva linnavuori.
Linnavuori

Linnavuoren mäki sijaitsee Muurlan kirkosta 4,2 kilometriä pohjoisluoteeseen. Se sijaitsee vanhan Helsinkiin johtavan seututien 110 ja uuden valtatien 1 välissä, suunnilleen Salon taajaman ja Muurlan moottoritieliittymän puolivälissä. Kallioinen mäki kohoaa Yltjärven peltoaukean länsipuolella noin 60 metriä ympäristöään korkeammalle. Mäki on erittäin jyrkkärinteinen kaikkiin ilmansuuntiin ja sen jyrkkyyttä lisää lähes yhtenäinen mäkeä kiertävä jyrkänne. Mäen lakialue on soikean muotoinen ja se on 250 × 150 metrin kokoinen. Kallion keskikohdan notkelmassa on rakennuksen suorakaiteen muotoisen peruskivien jäännökset (kooltaan 5 × 6 metriä). Vaikka mäen puolustettavuus on hyvä, on sitä vahvistettu varustuksilla, joiden jäännöksiä löytyy edelleen kivivallien tai -latomuksien muodossa. Mäelle johtaa etelälounaasta sola, johon on rakennettu suorajavarustus. Siitä jäänyt kivivalli on kymmenen metriä pitkä. Se nousee mäenrinnettä kaakkoon kivilatomuksena, joka on rakennettu pienistä kivistä. Pohjoisrinteessä on myös sola, jonka tukkii isoista kivistä rakennettu kivivalli. Siitä länteen sijaitsee toinen sola, jossa on kivivalli. Kallioalueen luoteis- ja eteläreunalla on useita pienistä pyöreistä kivistä sasattuja raunioita.
Tutkimuksia

Kohteessa ei ole suoritettu arkeologisia kaivauksia. Sitä on tutkittu pintapuolisesti vuosina 1885 (Hjalmar Appelgren), 1961 (Anna-Liisa Hirviluoto) ja 1963 (Matti Huurre). Muinaislinna on todennäköisesti toiminut puolustuspaikkana tai pakolinnana esi- tai varhaishistoriallisena aikana.
Hoitaminen ja opastus

Linnavuori on otettu hoitokohteeksi vuonna 1995. Hoidon ensisijainen tavoite on ollut selkeyttää alueen maisemaa. Hoidolla paljastetaan linnavuoren jyrkät seinät ja kivivallit niitä peittävästä kasvillisuudesta ja sitä kehitetään nähtävyydeksi. Linnavuoren lakialueen kasvillisuus pidetään matalana niin, että siellä olevan rakennuksen kiviperusta erottuu varpukasvustosta. Linnavuoren koillislaidan kivivallin kivessä on pronssinen rauhoituskilpi. Vuorelle johtaa puupaaluin merkitty polku.
Kirjallisuutta

Hjalmar Appelgren 1891: Suomen muinaislinnat, s. 71–72. SMYA XII.
Suomen muinaislinnat
| --- | --- |
Ahvenanmaa:  Borgbodan linnavuori • Borgdalsbergin linnavuori • Borgön linnavuori • Hammarlandin linnavuori • Jomalan linnavuori • Svelandsberget
Etelä-Karjala:  Kannuksen linnavuori • Kuivaketveleen linnavuori • Lassilan linnavuori • Pieni Linnamäki • Turasalon linnavuori • Sarajärven linnavuori • Suuri Pyhäkalan Linnavuori
Etelä-Savo:  Haukiveden linnasaari • Ihanteensalon linnavuori • Ikoinniemen linnavuori • Otavan linnavuori • Otralan linnavuori • Sairilan linnavuori • Sulkavan linnavuori • Vatilan linnavuori
Kanta-Häme:  Aulangonlinna • Hakoisten linnavuori • Hakovuori • Hangastenmäen linnavuori • Hyypiönvuori • Kestinpäänkallio • Kiianlinna • Kotkonlinna • Kyläkallio • Lammin Linnamäki • Laurinkallio • Lippilinnanmäki • Mantereenlinna • Palvaanlinna • Piilosaari • Tenholan linnavuori • Teponlinna • Unikkolinna
Keski-Suomi:  Linnasenvuori • Pukinvuori • Päijälän linnavuori
Kymenlaakso:  Kirkkovuori • Kuoppalan linnavuori • Salmenkylän Linnamäki
Pirkanmaa:  Apianlahden linnosaari • Arasalon linnavuori • Eskolanvuori • Hiukkasaari • Huntilan linnavuori • Kaakilan linnankallio • Kirvunlinna • Lammelan muinaislinna • Nuutajärven linnavuori • Pentin linnavuori • Pirunlinna • Rapolan muinaislinna • Rutajärven linnavuori • Siuron linnavuori • Valkkisten linnamäki • Veneslinna
Pohjois-Karjala:  Havukkakallio • Linnalampi
Päijät-Häme:  Hankaan linnavuori • Hämeenkosken linnakallio • Kapatuosian linnavuori • Kiiluanmäen linnoitus • Nuppilinna • Pyhäjärven linnanmäki • Salajärven Linnakallio • Villampi • Virmailan linnasaari
Satakunta:  Harolan linnaluoto • Kauttuan linnavuori • Kokemäen linna • Liinmaan linna • Räätikäsvuori
Uusimaa:  Bocklintin linnavuori • Bonäsholmenin linnavuori • Grabbacka • Haveråkersberget • Husholmenin linna • Iso Linnanmäki • Junkarsborg • Pöykärin linnavuori • Riddarkilin viikinkivallit • Sipoonlinna • Skällbergetin muinaislinna • Sutarkullan linnavuori • Uusipöylin linnavuori • Vartiokylän linnavuori
Varsinais-Suomi:  Borgholmin linnasaari • Bårnholm • Hakastaron linna • Hautvuori • Huttalan linnavuori • Häävälän linnamäki • Kajamonvuori • Kaskalan Linnanmäki • Kaupinlinna • Kirkkelinna • Knuuttilan linnasmäki • Koljolan linnavuori • Kulhon linnavuori • Kuuvanvuori • Kärmeorvonmäki • Lallisen linnavuori • Lankvuori • Lautkankareen linnamäki • Liedon Vanhalinna • Luonnonmaan linnavuori • Mynämäen linnavuori • Nakolinna • Nousiaisten linnamäki • Nousiaisten linnavuori • Pailinnan linnamäki • Prusin linnasmäki • Pussilan linnavuori • Pöylän linnanmäki • Pöytiön linnamäki • Rekottilan linnavuori • Repolan Linnavuori • Rikalan Linnamäki • Muurmäki • Seppälän linnavuoret • Tontereenmäki • Vaimaron linnavuoret • Veitakkalan linnavuori • Viikan linnavuori • Vinkkilän linnavuori • Yltjärven linnavuori
Suomen Seurakoirayhdistys

Suomen Seurakoirayhdistys ry (SSKY) on vuonna 1922 Helsingissä perustettu koirajärjestö (rotujärjestö), joka kuuluu Suomen Kennelliiton alaisuuteen.
Nimestään huolimatta se edustaa myös joitain puhtaasti käyttökoiriksi luokiteltavia rotuja, joita ei käytännössä edes myydä pelkiksi seurakoiriksi, mistä esimerkkeinä kangalinkoira, são miguelinfila ja mallorcanpaimenkoira, sekä aktiivisia harrastuskoiria kuten dogo argentinon ja pyreneittenpaimenkoiran. Mm. moni ns. "laumanvartija"-rotu, kuten bukovinankoira, karstinpaimenkoira, tornjak ja owczarek podhalanski, kuuluu sen alaisuuteen. Vastaavasti taas alun perinkin puhtaasti pelkiksi seurakoiriksi jalostetut kääpiökoirat eivät kuulu SSKY:hyn, sillä niille on olemassa oma Suomen Kääpiökoirayhdistys.
Toiminta

SSKY:n tarkoitus on edistää edustamiensa rotujen jalostusta, levittää niistä tietoa ja auttaa niitä koskevissa kysymyksissä. Suosituin tapahtuma on vuosittainen erikoisnäyttely, johon sen edustamat rodut voivat osallistua. Lisäksi se järjestää vuosi- ja muita kokouksia, koulutustilaisuuksia ja kursseja.
Jäsenyhdistykset

SSKY:n alaisuuteen kuuluvat seuraavat rotua harrastavat yhdistykset ja rotuyhdistykset:
Akita ry
Alaskanmalamuuttiyhdistys ry
Dogo Argentino Club Finland ry
Estrelanvuoristokoirat ry
Islanninkoirat-yhdistys ry
Presa Canario Finland ry
Slovakianpaimenkoira yhdistys ry
Suomen Amerikanakita ry
Suomen Broholmeryhdistys ry
Suomen Buhund yhdistys ry
Suomen Eurasier Kerho ry
Suomen Jakutianlaika ry
Suomen Kaanaankoirat -yhdistys ry
Suomen Karvattomat Rodut ry
Suomen Katalonianpaimenkoirat ry
Suomen Koreankoirat ry
Suomen Kromfohrländer ry
Suomen Lancashire Heeler yhdistys ry
Suomen Lunnikoirayhdistys ry
Suomen Maremmano-Abruzzese seura ry
Suomen Mittelspitz ry
Suomen Nihonken ry
Suomen Owczarek Podhalanskit ry
Suomen Pienet Amerikanpaimenkoirat ry
Suomen PON-kerho ry
Suomen Pyreneläiset ry
Suomen Schapendoes ry
Suomen Serrat ry
Suomen Shar Pei -harrastajat ry
Suomen Shiba ry
Suomen Tanskalais-ruotsalaiset pihakoirat ry
Suomen Thai Ridgebackit ry
Suomen Tornjakit ja medimurjenkoirat ry
Suomen Valkoinenpaimenkoira ry
Suomen Volpino Italiano ry
Lisäksi Vakka-Suomen Kennelkerho ry kuuluu SSKY:n alaisuuteen kaikkia rotuja (myös niitä jotka eivät kuulu virallisesti SSKY:n alaisiin rotuihin) harrastavana järjestönä ja on sen ainaisjäsen.
Edustetut rodut

SSKY edustaa seuraavia rotuja:
aidi
akita
alaskanmalamuutti
alentejonkoira
amerikanakita
bergamonpaimenkoira
broholminkoira
buhund
bukovinankoira
castro laboreironkoira
ceskoslovensky vlciak
dogo argentino
estrelanvuoristokoira
eurasier
fila brasileiro
grosspitz
grönlanninkoira
hokkaidonkoira
hollanninrottakoira
islanninlammaskoira
itävallanpinseri
jakutianlaika
kaanaankoira
kainkoira
kanadaneskimokoira
kangalinkoira
karpaattienkoira
karstinpaimenkoira
katalonianpaimenkoira
kintamani-balinkoira
kishunkoira
koreanjindonkoira
kroatianpaimenkoira
kromfohrländer
lancashirenkarjakoira
lunnikoira
mallorcandoggi
mallorcanpaimenkoira
maremmano-abruzzese
međimurjenkoira
meksikonkarvatonkoira
mittelspitz
owczarek podhalanski
perunkarvatonkoira
pesukarhukoira
pieniamerikanpaimenkoira
polski owczarek nizinny
presa canario
pyreneittenkoira
pyreneittenpaimenkoira (molemmat karvamuunnokset)
romanianpaimenkoira
saarlooswolfhond
são miguelinfila
schapendoes
serra de airesinpaimenkoira
shar pei
shiba
shikokunkoira
slovakiancuvac
taiwaninkoira
tanskalais-ruotsalainen pihakoira
thai ridgeback
thaimaanpystykorva
tornjak
tosa
uruguayncimarron
valkoinenpaimenkoira
volpino italiano
Talladega

| Talladega |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 32°26′5″N, 86°6′5″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alabama
Piirikunta:  Talladega
Hallinto:  
 – Pormestari:  Patrick Bryant
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  62,3 km²
 – Josta vettä:  0,2 km² (0,003 %)
Korkeus:  170
Väkiluku (2013):  15 846
 – Väestötiheys:  252,4 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
 
 http://www.talladega.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Talladega on pienehkö kaupunki saman nimisessä piirikunnassa, Alabaman osavaltiossa, Yhdysvaltain eteläosissa. Talladegan nimi tulee Muscogee-intiaanien sanasta Tvlvtēke, jossa tvlwv merkitsee kaupunkia ja vtēke rajaa. Talladegan kaupunki sijaitsee Creek- ja Natchez-heimojen alueiden rajalla. Talladega on kuuluisa eritoten huippunopeasta moottoriradastaan. Talladegassa sijaitsee myös Alabaman osavaltion kuurojen ja sokeiden instituutti. Myös International Motorsports Hall of Fame sijaitsee Talladegassa. The First Bank of Talladega, perustettu 1848, on vanhin Alabaman osavaltiossa toimivista pankeista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Talladega Wikimedia Commonsissa
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2020 – miesten 4 × 100 m viestijuoksu

Miesten 4 × 100 m viestijuoksu Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 5.–6. elokuuta 2021. Viestijuoksu kilpaillaan Uudella kansallisella stadionilla.
Karsinnat

Viestikilpailuun osallistuu 16 joukkuetta. Näistä kahdeksan valitaan MM-kilpailujen 2019 perusteella ja loput kahdeksan rankingin perusteella. Rankingit julkaistaan 1. heinäkuuta 2021. Yksi maa saa ilmoittaa kilpailuun yhden joukkueen.
Karsinnat > Olympiaturnaukseen osallistuvat joukkueet

| Karsintatapa | Määrä | Maat |
| --- | --- | --- |
| Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailut 2019 | 8 |  Alankomaat    Brasilia    Etelä-Afrikka    Iso-Britannia    Japani    Kiina    Ranska    Yhdysvallat |
| Ranking | 8 |  |
| Yhteensä | 16 |  |
Lähde:
Aikataulu

Karsintakierrokset kilpaillaan 5. elokuuta. Loppukilpailu käydään 6. elokuuta. Palkintojenjakotilaisuus on 7. elokuuta.
Kilpailu > Alkuerät

| Merkintä | Selite |
| --- | --- |
Q: Rikkoi karsintarajan
q: Pääsi loppukilpailuun tulosvertailun perusteella
Kilpailu > Alkuerät > Erä 1

| Sija | Joukkue | Juoksijat | Aika | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
1.: 
2.: 
3.: 
4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.:
Kilpailu > Alkuerät > Erä 2

| Sija | Joukkue | Juoksijat | Aika | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
1.: 
2.: 
3.: 
4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.:
Kilpailu > Loppukilpailu

| Sija | Joukkue | Juoksijat | Aika | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
1 Kultaa: 
2 Hopeaa: 
3 Pronssia: 
4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.:
Susanne Hou

Susanne Hou
Yi-Jia Susanne Hou (s. 1977) on kiinalaissyntyinen, Kanadaan 3-vuotiaana muuttanut viulisti. Hän on ensimmäinen, joka sai kolme kultamitalia tuomaristojen yksimielisellä päätöksellä Kansainvälisessä Long–Thibaud-kilpailussa (1999), Lipizer-viulukilpailussa (1999) ja Sarasate-viulukilpailussa (1997).
Houn yhteistyökumppaneihin ovat kuuluneet Mstislav Rostropovitš, Pinchas Zukerman, Alan Gilbert, Cho Liang Lin, Vladimir Spivakov, Marcello Viotti, Marek Janowski, Lan Shui, Boris Brott, Robert McDuffie, Ralph Kirschbaum, Lawrence Dutton, Joseph Kalichstein, Alain Trudel, Bernhard Gueller, Gregory Vajda, Ling Tung ja Li Xin Cao. Hou on kiertänyt solistina Pohjois-Amerikassa, lukuisissa Euroopan maissa, Kiinassa, Hongkongissa, Japanissa, Singaporessa ja Indonesiassa. Orkestereita, joiden kanssa hän on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Lontoon filharmonikot, Ranskan radion filharmonikot, Vancouverin sinfoniaorkesteri, Chicago Sinfonietta, Singaporen sinfoniaorkesteria, Tokion filharmonikot ja Tšekin kansallinen sinfoniaorkesteri.
Hou syntyi musikaaliseen perheeseen; hänen vanhempansa ovat viulisteja. 4-vuotiaana hän aloitti viulunsoiton isänsä Alec Houn johdolla. 9-vuotiaana hän pääsi stipendillä Toronton kuninkaalliseen konservatorioon. Myöhemmin hän opiskeli Juilliard Schoolissa, jossa hän suoritti musiikin kandidaatin tutkintonsa Dorothy DeLayn ja Naoko Tanakan oppilaana vuonna 2000. Hän jatkoi opintojaan yksivuotisella maisteriohjelmalla ja suoritti lopulta Juilliardin taiteilijadiplomiohjelman Cho Liang Linin ja Naoko Tanakan johdolla.
Hou esitti 17-vuotiaana Niccolò Paganinin 24 kapriisia Torontossa ja Aspenin musiikkijuhlilla. Hän on myös esittänyt kaikki Ludwig van Beethovenin viulusonaatit sekä Johannes Brahmsin viulusonaatit ja pianotriot. Vuosina 2009–13 Houn instrumenttina oli kuuden miljoonan dollarin arvoinen Giuseppe Guarneri del Gesùn viulu vuodelta 1735. Aiemmin sitä oli soittanut Fritz Kreisler.
Säädös

Säädös on oikeusohjeita sisältävä tekstikokonaisuus. Säädöksiä ovat eduskunnan antamat lait, tasavallan presidentin, hallituksen ja ministeriöiden antamat asetukset ja alempien viranomaisten normipäätökset sekä myös Ahvenanmaan maakuntalainsäädäntöön ja kunnallislainsäädäntöön liittyvät normipäätökset.
Säädös on vanha suomen kielen sana, mutta nykyisessä merkityksessään se otettiin käyttöön vasta 1950-luvulla Reino Kuuskosken ja Veli Merikosken Suomen kielen lautakunnalle tekemästä ehdotuksesta.
Suomen säädösten rakenne

Suomessa säädökset kirjoitetaan tietyn vakiorakenteen mukaan. Jokaisessa säädöksessä on nimike, johtolause, yksi tai useampi lainkohta eli pykälä mahdollisine momentteineen, kohtineen ja alakohtineen sekä voimaantulosäännös.
Säädöksen nimike on säädöksen virallinen nimi eli säädöksen otsikko. Lakien ja asetusten nimikkeet ovat joko yhdyssananimikkeitä (esim. osakeyhtiölaki) tai "laki siitä ja siitä" -tyyppisiä nimikkeitä (esim. asetus oikeusministeriöstä), kun taas valtioneuvoston ja ministeriön päätöksille eivät sovi yhdyssananimikkeet. Aikaisemmin annetun säädöksen osittaista muuttamista koskevan säädöksen nimike on pääsääntöisesti "säädös sen ja sen säädöksen muuttamisesta". Usein säädöksestä käytetään lyhempää kutsumanimeä, kuten "oikeustoimilaki" varallisuusoikeudellisista oikeustoimista annetusta laista. Joistain säädöksistä käytetään myös vakiintuneita lyhenteitä, kuten "RL" rikoslaista.
Säädöksen johtolause on säädöksen alussa oleva lausuma, jossa kuvataan säätämistoimi. Lain johtolause on perusmuodossaan "Eduskunnan päätöksen mukaisesti säädetään". Jos kysymys on  perustuslainsäätämisjärjestyksessä säädetystä laista, johtolause on muotoa "Eduskunnan päätöksen mukaisesti, joka on tehty perustuslain 73 §:ssä määrätyllä tavalla, säädetään". Esityksen antamisesta päättäessään valtioneuvosto ottaa esitykseen sisältyvän lakiehdotuksen johtolauseen välityksellä alustavan kannan ehdotuksen suhteeseen perustuslakiin. Eduskunta päättää lakiehdotuksen johtolauseesta sen ensimmäisessä käsittelyssä. Asetuksen johtolauseessa ilmaistaan säädöksen antanut elin, ja usein myös lainkohta, johon säädöksen antamisvaltuus perustuu.
Säädökset jaetaan pykäliin. Pykälät jakautuvat edelleen momentteihin, momentit kohtiin ja kohdat alakohtiin. Pykälät voidaan ryhmitellä luvuiksi ja luvut osiksi.
Säädöksen voimaantulosäännöksessä määrätään, milloin säädös tulee muodollisesti voimaan. Säädös ei välttämättä tule sellaisenaan sovellettavaksi voimaantuloajankohdasta, vaan voimaantulosäännökseen liittyvissä siirtymässäännöksissä voidaan säätää säädöksen tai sen tiettyjen lainkohtien soveltaminen alkavaksi jo ennen voimaantuloa tai vasta voimaantulon jälkeen.
Muutossäädöksessä, jolla muutetaan jotakin aikaisempaa säädöstä, noudatetaan alkuperäisen säädöksen perusrakennetta, mutta sen nimikkeessä ilmaistaan, että kyse on säädöksen muuttamisesta, sen johtolauseessa yksilöidään tehtävät muutokset ja pykäliin otetaan vain ne lainkohdat, joita muutetaan tai jotka lisätään.
Säädöskokoelma

Säädöskokoelma on julkaisu, joka sisältää julkisyhteisön säädöksiä pääasiassa ajanluvun mukaisessa järjestyksessä. Säädöskokoelmalla viitataan yleensä aikakausijulkaisuun, mutta välillä sillä tarkoitetaan myös kertaluonteista, lähinnä systemaattisesti koottua julkaisua. Säädöskokoelmat sisältävät tavallisesti valtion säädöksiä, mutta samanlaisia kokoelmia julkaisevat myös muut julkisyhteisöt tai ylikansalliset yhteisöt. Julkaisu on yleensä luonteeltaan virallinen, mutta myös puolivirallisia tai yksityisiä säädöskokoelmia esiintyy. Nykyisin yhä useampia säädöskokoelmia voidaan käyttää sähköisessä muodossa, jolloin niitä kutsutaan säädöstietopankiksi.
Suomessa tärkeimmät säädökset julkaistaan Suomen säädöskokoelmassa.
EU-säädökset

EU-säädöksillä tarkoitetaan Euroopan unionin johdettua oikeutta eli EU:n toimielinten antamia asetuksia, direktiivejä ja päätöksiä. EU:n toimielimet voivat antaa jäsenvaltioita ja niiden viranomaisia sekä yksityisiä tahoja velvoittavia säädöksiä perussopimuksissa EU:lle annetun toimivallan rajoissa ja niissä asetettujen tavoitteiden saavuttamiseksi. EU:ssa voidaan antaa säädöksiä sekä lainsäätämisjärjestyksessä että alemmantasoisina säädöksinä. Säädösten lisäksi EU:lla on myös muita instrumentteja, kuten suosituksia, lausuntoja, julistuksia ja päätöslauselmia.
EU-säädöksissä on johdanto-osa sekä varsinainen säädösosa artikloineen. Johdanto-osassa esitetään säädöksen tavoitteet ja perustelut, ja siitä ilmenee myös säädöksen oikeusperusta eli se perussopimuksen määräys tai perussäädöksen artikla, johon säädös perustuu. Oikeudellisesti sitovat säännökset sisältyvät säädöksen artikloihin.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 2020 – miesten 4 × 400 m viestijuoksu

Miesten 4 × 400 m viestijuoksu Tokion kesäolympialaisissa 2020 kilpaillaan 6.–7. elokuuta 2021. Viestijuoksu kilpaillaan Uudella kansallisella stadionilla.
Karsinnat

Viestikilpailuun osallistuu 16 joukkuetta. Näistä kahdeksan valitaan MM-kilpailujen 2019 perusteella ja loput kahdeksan rankingin perusteella. Rankingit julkaistaan 1. heinäkuuta 2021. Yksi maa saa ilmoittaa kilpailuun yhden joukkueen.