John Montagu (Sandwichin 4. jaarli)
Elämä ja ura

John Montagu oli Hinchinbroken varakreivi Edward Richard Montagun vanhin poika. Hänestä tuli isoisänsä Edward Montagun, Sandwichin 3. jaarlin, seuraaja vuonna 1729. Hän opiskeli Eton Collegessa ja Cambridgen yliopiston Trinity Collegessa valmistumatta, matkusteli jonkin aikaa, ja palattuaan Englantiin vuonna 1739 nousi Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneeseen John Russellin, Bedfordin 4. herttuan tukijaksi. Pian hänet nimitettiin Bedfordin alaisuudessa merivoimien komissaariksi. Elokuussa 1745 hänet lähetettiin virkamatkalle Alankomaihin, ja pian sen jälkeen hänet nimitettiin nopeasti peräkkäin Bedfordin herttuan jalkaväkirykmentin kapteeniksi 27.9., Bedfordin herttuan adjutantiksi, everstiksi 4.10. ja Montagun herttuan jalkaväkirykmentin toiseksi everstiksi 22.11.1745. Vuonna 1746 hänet lähetettiin valtuutettuna Bredan kongressiin, ja hän jatkoi osallistumista rauhanneuvotteluihin, kunnes Aachenin rauha solmittiin vuonna 1748. Helmikuussa 1748 hänestä tuli laivastoministeriksi (First Lord of the Admiralty), ja hän säilytti tämän viran, kunnes kuningas erotti hänet kesäkuussa 1751. Seuraavina vuosina Sandwich ei ollut julkisessa virassa, kunnes hänet nimitettiin joulukuussa 1755 kahden muun henkilön kanssa Irlannin talouden hoitajaksi. Hän hoiti tätä virkaa helmikuuhun 1763 asti, jolloin hänet nimitettiin ylimääräiseksi suurlähettilääksi Espanjaan. Elokuussa 1763 Sandwichistä tuli ulkoministeriä vastaava ministeri (Secretary of State for the Northern Department) George Grenvillen kabinetissa, ja tässä virassa toimiessaan hän oli johtavassa asemassa John Wilkesin syytteeseenpanossa. Sandwich oli aikoinaan ollut Wilkesin ystävä huonomaineisessa Hellfire Club -herrakerhossa, ja sai näin lempinimen "Jemmy Twitcher" John Gayn Kerjäläisoopperan petollisen hahmon mukaan. Sandwich oli pääpostimestari vuonna 1768, ulkoministeriä vastaava vuonna 1770 ja jälleen laivastoministeri vuosina 1771–1782.
Sandwichin arvostelijat syyttivät häntä siitä, että hän käytti virkaansa lahjusten hankkimiseen ja työpaikkojen jakamiseen. Vaikka häntä syytettiin usein korruptiosta, hänen hallinnolliset kykynsä tunnustettiin. Yhdysvaltain vapaussodan aikana hän kuitenkin vaati, että suuri osa Britannian laivastosta pidettäisiin Euroopassa ranskalaisten mahdollisen hyökkäyksen vuoksi, ja häntä arvosteltiin riittämättömästä valmistautumisesta sotaan. Sandwichin eläkkeelle jäämistä maaliskuussa 1782 iloittiin. Hänen kiinnostuksensa merenkulkuun ja tutkimusmatkailuun saivat tutkimusmatkailija James Cookin nimeämään Sandwichsaaret (nykyään Havaiji) hänen mukaansa vuonna 1778. Hänen Välimeren matkakertomuksensa julkaistiin vuonna 1799 teoksessa A Voyage performed by the late Earl of Sandwich round the Mediterranean in the years 1738 and 1739. Kirjan luonteen, tyylin ja lukuisten antiikin kirjailijoiden sitaattien perusteella voidaan päätellä, että sen on joko kirjoittanut tai korjannut joku muu kuin Sandwich itse.
Yksityiselämässään Sandwich oli tuhlaileva uhkapeluri. Hän meni naimisiin Dorothyn kanssa, joka oli varakreivi Charles Fanen tytär. Heidän pojastaan Johnista (1743–1814) tuli Sandwichin 5. jaarli. Hänellä oli myös useita lapsia laulaja Martha Rayn kanssa. Torjuttu kosija murhasi Rayn huhtikuussa 1779, mikä lisäsi jaarlin epäsuosiota Wilkesin syytteeseenpanon ja laivaston korruptoituneen hallinnon ohella, vaikka Sandwichilla ei ollut mitään tekemistä murhan kanssa. Sandwich valittiin 20. maaliskuuta 1739 Royal Societyn jäseneksi.