stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Block of Flats

| Block of Flats |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2013– 
Tyylilaji:  Alternative rock
Kotipaikka:  Porvoo/Helsinki
Jäsenet:  Jonne Nikkilä (laulu ja koskettimet)  Ossi Ågren (rummut)  Jesse Kataja (kitara)  Kauri Koponen (basso) 
Entiset jäsenet:  Oskar Berg (basso)
Levy-yhtiö:  Ranka Kustannus
Aiheesta muualla
www.wearebof.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Block of Flats on Porvoossa vuonna 2013 perustettu rock-yhtye, joka yhdistää punkkiin pop-vaikutteita.
Yhtye solmi keväällä 2019 levytyssopimuksen Jussi Ylikosken perustaman Molar Music -levy-yhtiön kanssa, ja ensimmäinen single "Future" julkaistiin 20. syyskuuta 2019. YleX toimi kappaleen ensisoittoajana. ”Future” oli alkuvuonna 2020 julkaistavaksi tarkoitetun EP:n ensimmäinen single. Flashbacks & Memories -EP:n julkaisu siirrettiin syksylle 2020 koronaviruspandemian takia  "Futuren" on tuottanut Jussi Ylikoski yhdessä yhtyeen kanssa
Yhtyeen toinen single "Nothing Is Gonna Be Ok" julkaistiin 10. tammikuuta 2020 Molar Musicin toimesta.
Block of Flats julkaisi viisi kappaletta sisältävän EP:n 11. syyskuuta 2020. EP:n "Done For Tonight" -single käsittelee ystävyyssuhdetta, jossa aito huoli ja välittäminen nousee pintaan riitelynä ja erimielisyytenä.
Block of Flats on soittanut runsaasti keikkoja sekä Suomessa että ulkomailla. Takana on kolme kiertuetta Baltiassa, yksi Euroopan rundi sekä kymmeniä keikkoja ympäri Suomea. Yhtye on kertonut tavoittelevansa kansainvälistä menestystä ja läpimurtoa. Yhtyeen musiikillisia esikuvia ovat muun muassa Biffy Clyro, Nothing But Thieves ja Disco Ensemble.
Block of Flats esiintyi Tampereella Suomen suurimmalla klubifestivaalilla Lost In Musicissa lokakuussa 2019.
Block of Flats valittiin Music Finlandin järjestämään vientiartistijalostamoon vuonna 2021.
Vuonna 2022 yhtye teki levytyssopimuksen Ranka Kustannuksen kanssa.
Marraskuussa 2023 yhtye julkaisi debyyttialbuminsa No Hope For The Hopeless.
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Jonne Nikkilä – laulu, koskettimet
Ossi Ågren – rummut
Jesse Kataja – kitara
Kauri Koponen – basso
Jäsenet > Entiset Jäsenet

Oskar Berg – basso (2013–2016)
Diskografia

Studioalbumit
No Hope for the Hopeless (2023)
Diskografia > EP:t

Ashes EP (2014)
Flashbacks & Memories (2020)
Diskografia > Singlet

Forget/Regret (2015)
Feed The Fire (2015)
Forest (2017)
145 (2017)
Future (2019)
Nothing Is Gonna Be Ok (2020)
Do I Even Want You Back? (2020)
Done For Tonight (2020)
Sharks Love Blood (2021)
True Friends (2022)
Feels Like (2022)
Black Swan (2023)
Dead Inside (2023)
Lake of Fears (2023)
Hyökkäys poliisiasemalle 13 (vuoden 2005 elokuva)

| Hyökkäys poliisiasemalle 13> Assault on Precinct 13 |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Jean-Francois Richet
Käsikirjoittaja:  James DeMonaco   John Carpenter
Tuottaja:  Pascal Caucheteux   Jeffrey Silver   Stephane Sperry
Säveltäjä:  Graeme Revell
Kuvaaja:  Robert Gantz
Leikkaaja:  Bill Pankow
Pääosat:  Ethan Hawke   Laurence Fishburne   John Leguizamo   Maria Bello   Ja Rule   Drea de Matteo   Matt Craven
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat    Ranska
Tuotantoyhtiö:  Rogue Pictures
Levittäjä:  Rogue (käännä suomeksi) Netflix
Ensi-ilta:   19. tammikuuta 2005    2. maaliskuuta 2005    18. maaliskuuta 2005
Kesto:  109 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  30 000 000 $
Tuotto:  50 000 000 $
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hyökkäys poliisiasemalle 13 (Assault on Precinct 13) on vuonna 2005 ilmestynyt uudelleenfilmatisointi samannimisestä vuoden 1976 elokuvasta.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ethan Hawke  | … |  Jake Roenick   |
|  Laurence Fishburne  | … |  Marion Bishop    |
|  Gabriel Byrne  | … |  Marcus Duvall   |
|  Maria Bello  | … |  Alex Sabian   |
|  Drea de Matteo  | … |  Iris Ferry   |
|  John Leguizamo  | … |  Beck    |
|  Brian Dennehy  | … |  Jasper O'Shea   |
|  Ja Rule  | … |  Smiley   |
|  Currie Graham  | … |  Mike Kahane   |
|  Aisha Hinds  | … |  Anna    |
|  Matt Craven  | … |  Kevin Capra    |
|  Fulvio Cecere  | … |  Ray Portnow   |
|  Peter Bryant  | … |  Holloway    |
|  Kim Coates  | … |  Rosen   |
|  Hugh Dillon  | … |  Tony    |
Arvioita

Turun Sanomien Tapani Maskula vertaili Richet’n ohjausta alkuperäisversioon ja huomasi, miten Carpenter käyttää puolet ajasta selkkauksen pohjustamiseen, kun taas Richet tekee sen varttitunnissa. Näin Carpenter ehtii syventää henkilöhahmojen kuvausta, kun taas Richet piirtää henkilöistään vain hätäiset karikatyyrit ja käyttää valtaosan elokuvan ajasta keinotekoisilla jahkailulla ja turhilla jankutuksilla rytmitettyyn ”räiskintään”.
Huovinrinteen tekoallas

| Huovinrinteen tekoallas |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Säkylä 
Koordinaatit:  61°02′04″N, 22°25′15″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Myllyojasta Hevonniitunojaan 
Järvinumero:  34.032.2.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  53–55 m 
Rantaviiva:  0,617 km 
Pinta-ala:  1,389 ha  
 fiHuovinrinteen tekoallas 
Huovinrinteen tekoallas sijaitsee Säkylässä Huovinrinteen varuskunnan yhteydessä Satakunnassa ja kuuluu Eurajoen vesistössä Pyhäjärveen laskevaan Hevonniitunojan valuma-alueeseen.
Maantiede

Patoaltaan pinta-ala on 1,4 hehtaaria ja se on padottu Myllyojan metsäpuron hiekkamaastoon uurtamaan mutkaisen uomaan. Allas on 230 metriä pitkä ja yli 50 metriä leveä. Myllyoja yhtyy noin 800 metrin jälkeen Hevonniitunojaan, joka laskee Pyhäjärveen Isosaaren ja Alhassaaren välissä.
Patoaltaan alkuperäisenä tarkoituksena on olla vesivarastona varuskunnassa esiintyviä hätätilanteita varten.
Irv Noren

Irv Noren
Irving Arnold ”Irv” Noren (29. marraskuuta 1924 – 15. marraskuuta 2019) oli yhdysvaltalainen baseballpelaaja. Hän syntyi New Yorkin Jamestownissa ja pelasi Major League Baseball -tasolla vuosina 1950–1960.
Noren pelasi useissa ammattilaisseuroissa, muiden muassa New York Yankeesissa vuosina 1952–1956 ja St. Louis Cardinalsissa 1957–1959. Hän osallistui vuoden 1954 tähdistöotteluun.
Noren pelasi 1940-luvulla ammattimaisesti myös koripalloa.
IMegaphone

| iMegaphone Imogen Heap |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1997
 Julkaistu: 16. kesäkuuta 1998
 Tuottaja(t): Imogen Heap, David Kahne, Guy Sigsworth, Dave Stewart
 Tyylilaji: pop, alternative rock
 Kesto: 48.42
 Levy-yhtiö: Almo Sounds, Aozora Records
Imogen Heapin muut julkaisut
|   | iMegaphone 1998 | Speak for Yourself 2005 |
iMegaphone on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Imogen Heapin esikoisalbumi vuodelta 1998. Albumin nimi iMegaphone on anagrammi Imogen Heapin nimestä.
Kappaleet

Getting Scared - 4:53
Sweet Religion - 4:03
Oh Me, Oh My - 5:05
Shine - 4:40
Whatever - 3:44
Angry Angel - 4:45
Candlelight - 4:39
Rake It In - 3:50
Come Here Boy - 3:58
Useless - 5:19
Sleep - 3:46
Japanilainen painos (1998)
Airplane - 4:20
Whatever (demo) - 3:44
Japanilainen painos (2002)
Airplane - 4:20
Feeling Strange - 4:38
Blanket (ft. Urban Species) - 5:47
Kidding (live) - 4:31 (piiloraita)
Singlet

Getting Scared (1997)
Shine (1998)
Come Here Boy (1998)
Oh Me, Oh My (1998)
Aeroplane (2002)
Hännyskolibrit

| Hännyskolibrit |
| --- | --- |
 Turkoosihännyskolibri
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Hännyskolibrit Aglaiocercus  Zimmer, 1930
Katso myös
   Hännyskolibrit Wikispeciesissä   Hännyskolibrit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hännyskolibrit (Aglaiocercus) on kolibrien heimoon kuuluva lintusuku. Sukuun kuuluu kolme Etelä-Amerikassa elävää lajia.
Hännyskolibrilajit

Turkoosihännyskolibri (Aglaiocercus kingii)
Säihkyhännyskolibri (Aglaiocercus coelestis)
Venezuelanhännyskolibri (Aglaiocercus berlepschi)
ISO 3166-2:MC

Monacon kaupunginosat
ISO 3166-2:MC on ISO-standardointijärjestön standardi, joka määrittää geokoodit Monacolle. ISO 3166-2:MC on ISO 3166-2 -standardin osajoukko, joka määrittää 17 kaupunginosan koodit.
Koodit

Koodin ensimmäinen osa on ISO 3166-1 -standardin mukainen Monacon maakoodi ”MC” ja toinen osa on kaksikirjaiminen aluekohtainen tunnus.
| Koodi | Alue |
| --- | --- |
MC-CL: La Colle
MC-CO: La Condamine
MC-FO: Fontvieille
MC-GA: La Gare
MC-JE: Jardin Exotique
MC-LA: Larvotto
MC-MA: Malbousquet
MC-MC: Monte Carlo
MC-MG: Moneghetti
MC-MO: Monaco-Ville
MC-MU: Moulins
MC-PH: Port-Hercule
MC-SD: Sainte-Dévote
MC-SO: La Source
MC-SP: Spélugues
MC-SR: Saint-Roman
MC-VR: Vallon de la Rousse
Ilmanvastuskerroin

Ilmanvastuskerroin on kerroin, joka ilmoittaa, miten suurta pinta-alaa vastaava suhteellinen ilmanvastus muodostuu mittauksen kohteena olevan esineen otsapinnan ilmanvastuksesta. Vastuksen minimoimiseksi aerodynaamisiksi muotoilluilla autoilla voi ilmanvastuskerroin olla 0,194–0,4, kun taas suurilla täysperävaunu- tai puoliperävaunukuorma-autoilla se voi olla 1,0 tai jopa 1,2.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
AutoWiki Ilmanvastuskerroin
Irvin John Good

Irvin John ”Jack” Good (I. J. Good; 9. joulukuuta 1916 Lontoo – 5. huhtikuuta 2009 Radford, Yhdysvallat) oli brittiläinen tilastotieteilijä. Hän toimi toisen maailmansodan aikana Bletchley Parkissa Alan Turingin ryhmässä.
Ilmapiirikartoitus

Ilmapiirikartoitus tehdään työpaikalla tai muussa organisaatiossa vallitsevan työilmapiirin selvittämiseksi. Kartoituksella pyritään löytämään ilmapiiriin vaikuttavat myönteiset ja kielteiset tekijät. Sitä pidetään tärkeänä osana henkilöstön ja työyhteisön kehittämisessä.
Työelämän ilmapiirikartoitus toteutetaan joko henkilökohtaisina haastatteluina tai täyttämällä kyselylomake verkossa. Aineiston käsittelee aiheeseen perehtynyt psykologi, joka laatii tulosten pohjalta palauteraportin.
Aiheesta muualla

Ilmapiirikartoitukset. Valtiokonttori.  5.10.2005. Arkistoitu 22.8.2013.
Hudson Bayn rautatieasema

Hudson Bayn rautatieasema on rautatieliikennepaikka Hudson Bayn kaupungissa, Saskatchewanissa, Kanadassa. Seisake sijaitsee kaupungin eteläpuolella. Rautatielinjaus Winnipegistä Hudson Bayhin valmistui vuonna 1908. Asemalla pysähtyy tarvittaessa VIA Railin, Winnipegin ja Churchillin välillä kulkeva Hudson Bay -juna.
Intian pääministeri

| Intian pääministeri |
| --- | --- |
 Prime Minister of the Republic of India  भारतीय गणराज्य के प्रधानमंत्री
 
 
 Nykyinen Narendra Modi 26. toukokuuta 2014 lähtien
Virka-asunto:  7 Race Course Road
Nimittäjä:  Intian presidentti
Perustettu:  15. elokuuta 1947
Ensimmäinen:  Jawaharlal Nehru
Kotisivut:  Prime Minister's Office
Intian pääministeri on Intian hallituksen johtaja, jonka nimittää liittovaltion presidentti.
Presidentti kutsuu parlamentin enemmistöpuolueen tai koalition johtajan muodostamaan liittovaltion hallituksen. Pääministeriksi valitun on oltava jommankumman parlamenttihuoneen jäsen tai jos ei ole, niin hänen on noustava parlamenttiin kuuden kuukauden sisällä valinnastaan. Pääministeri valitsee muut hallituksen ministerit, minkä presidentti vahvistaa.
Pääministerin ja hallituksen tehtävänä on avustaa ja neuvoa liittovaltion presidenttiä perustuslain hänelle myöntämän hallitus- ja toimeenpanovallan käytössä.
Hioki (Kagoshima)

| Hioki (日置市) |
| --- | --- |
 Fukiagen rantaa
 lippu:  Symboli
 Hiokin sijainti Kagoshiman prefektuurissa
 Hioki
 Koordinaatit: 31°38′01″N, 130°24′09″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Kagoshiman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  253,01 km²
Väkiluku (09/2019):  48 304
 – Väestötiheys:  190,9 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Japaninmustamänty
 – Kukka:  Japaninaprikoosi
 
 http://www.city.hioki.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hioki (jap. 日置市, Hioki-shi) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kagoshiman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Satsuman niemimaan länsirannikolla Kagoshiman kaupungin länsipuolella. Kaupunki rajautuu Itä-Kiinan mereen ja siellä on yksi maan pisimmistä hiekkarannoista, Fukiagen hiekkaranta mäntymetsineen. Hiokissa on 48 304 asukasta (syyskuussa 2019) ja sen pinta-ala on 253,01 neliökilometriä.
Hioki on hallinnollisena alueena suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen Ijūinin, Higashi-Ichikin, Hiyoshin ja Fukiagen maaseutukaupungit. Kaupungin keskusta sijaitsee Ijūinissa. Historiallisesti alue kuului Ijūin-klaanille ja myöhemmin Shimazu-klaanille, jonka valtakaudesta on jäljellä useita muistomerkkejä. Kaupunki on Satsuma-keramiikan valmistusaluetta. Merkittäviä elinkeinoja ovat teen, kasviksien ja hedelmien viljely sekä kalastus ja karjankasvatus.
Hiokin nähtävyyksiin kuuluvat Fukiagen hiekkarannan lisäksi Fukiage-onsenin ja Yunomoto-onsenin kuumat lähteet ja esimerkiksi Tokushigen pyhäkkö. Kaupunkia palvelee JR Kyūshūn Kagoshima-päälinja.
Kuvia

Tokushigen pyhäkkö
Chinjukanin keramiikkauunin museo
Ijūinin rautatieasema
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hioki Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Indra Nooyi

| Indra Nooyi |
| --- | --- |
 Indra Nooyi vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. lokakuuta 1955 (ikä 68)
Muut tiedot
Yritys:  PepsiCo
Asema:  hallituksen puheenjohtaja
Indra Nooyi (s. 28. lokakuuta 1955) on PepsiCo:n hallituksen puheenjohtaja, pää- ja toimitusjohtaja. Hän syntyi ja opiskeli Madrasissa, Intiassa (B.A./B.Sc.) ja jatkoi opintojaan Yalessa Yhdysvalloissa (MBA).
Yhdysvaltalainen talousjulkaisu Forbes luokitteli hänet vuoden 2017 maailman vaikutusvaltaisimpien naisten listallaan sijalle 11. Talousjulkaisu Fortune sijoitti hänet talouselämän yhdysvaltalaisten naisvaikuttajien 2. sijalle samana vuonna.
Hän on pyrkinyt ohjaamaan yrityksen tuotantoa vähemmän epäterveelliseen suuntaan.
Vuonna 2018 kansainvälinen krikettiliitto nimitti hänet tärkeään johtotehtävään.
Hercules (yritys)

| Hercules Inc>  |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1912
Lakkautettu:  marraskuu 2008 (myyty Ashlandille)
Kotipaikka:  Wilmington, Delaware
Toimiala:  kemianteollisuus
Tuotteet:  puu- ja sellu-, lääke- ja rakennustarviketeollisuuden erikoiskemikaalit
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hercules Incorporated oli yhdysvaltalainen kemianteollisuuden yritys, joka valmisti erikoiskemikaaleja puu- ja sellu-, lääke- ja rakennustarviketeollisuudelle.
Yhtiö perustettiin vuonna 1912 nimellä Hercules Powder Company. Perustamisen taustalla oli DuPontin Yhdysvaltojen räjähdemarkkinoilla saavuttaman määrävän markkina-aseman purkaminen. Hercules sai osan DuPontin tuotantolaitoksista ja muista varoista, joiden turvin se aloitti oman liiketoimintansa. Yhtiöiden välit pysyivät vuosikymmenten kuluessa kuitenkin varsin läheisinä, sillä Herculeksen hallinnossa istui 1970-luvun lopulle du Pont -sukuun kytköksissä olleita henkilöitä. Yhtiö keskittyi alkuvuosikymmeninään räjähdeteollisuuteen ja laajensi 1930-luvulla liiketoimintaansa pihkanjalostustuotteisiin. Räjähdeliiketoiminta kantoi Herculeksen 1930-luvun laman läpi ja yhtiön nousi kukoistukseen sotavuosien kasvattaman menekin ja alan yhtiöiden laittoman kartellin myötä. Sotien päätyttyä Hercules lähti polymeeri- ja aseteollisuuteen ja alkoi valmistaa muun muassa ohjusten kiinteää ajoainetta käyttäneitä rakettimoottoreita. Hercules oli yksi napalmia ja kasvimyrkky Agent Orangea Yhdysvaltain puolustusministeriölle Vietnamin sodan aikana toimittaneista yhtiöistä.
Yhtiö ajautui vaikeaan taloudelliseen tilanteeseen vuoden 1973 öljykriisin seurauksena ja sen liiketoiminta-alojen kokonaismyynti romahti 90 prosentilla vuonna 1975, mikä johti huomattaviin irtisanomisiin ja yhtiön johtoketjun uudelleenorganisointiin. Hercules siirsi liiketoimintansa painopistettä kulutuskemikaaleista korkeamman lisäarvon erikoiskemikaaleihin ja karsi kannattamattomien osastoja. Yhtiö valikoi propyleenikuidut ja -kalvot, elintarviketeollisuuden makuaineet ja hajusteet, paperiteollisuuskemikaalit, ilmailu- ja avaruusteollisuuden tuotteet ja grafiittikuidut aloiksi, joihin se panostaisi. Hercules menestyi hyvin taloudellisesti 1980-luvulla.
Yhtiö keskitti 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa voimansa kehittyneisiin materiaalien ja elintarviketeollisuuden lisäaineiden, kuten pektiinin ja karrageneenin, kehittämiseen. Lisäainetuotteet menestyivät 1990-luvun alulla, mutta yhtiön tulosta painoi sen ilmailu- ja avaruusteollisuuden osaston hankaluudet. Näiden ratkettua Hercules kolminkertaisti 1990-luvun kuluessa markkina-arvonsa. Yhtiö teki vuosikymmenen loppupuolella joukon yrityskauppoja, joista monet sujuivat ongelmitta. BetzDearbornin osto vuonna 1998 kuitenkin epäonnistui ja yhtiö ajautui taloudellisesti huonoon tilanteeseen. Yhdysvaltain suurin kemikaalitoimittaja Ashland osti heinäkuussa 2008 Herculeksen jäljellä olevat toiminnot 2,6 miljardilla dollarilla.
Historia > Tausta, perustaminen ja varhaiset vuodet

Hercules Powder Company toimi jo 1800-luvulla, mutta DuPont osti sen ja joukon pienempiä räjähdevalmistajia 1880-luvulla. DuPont saavutti 1900-luvun alussa määräävän markkina-aseman, sillä se valmisti kaksi kolmasosaa Yhdysvalloissa myydystä dynamiitista ja ruudista. Yhdysvaltain liittovaltion tuomioistuin päätyi hajottamaan yhtiön Sherman Antitrust Actin nojalla. Yksi DuPontista vuonna 1912 toimitetussa oikeudenkäynnissä irrotetuista yhtiöistä oli siihen vuosikymmeniä aiemmin liitetty Hercules Powder Company. Hajottamisella pyrittiin vahvistamaan kilpailua räjähdeteollisuudessa, mutta hajotettujen yhtiöiden annettiin oikeudenkäynnin jälkeenkin jatkaa vanhaa markkinaa dominoinutta suhdettaan. Herculeksen pääkonttori sijaitsi DuPontin tapaan Delawaren Wilmingtonissa, ja sen johtokunta muodostettiin pitkälti tien toiselta puolelta DuPontista lähteneistä johtajista. Yhtiön puheenjohtajina toimi 1970-luvun lopulle du Pont -sukuun kytköksissä olleita henkilöitä.
Herculesilla oli erikoisen perustamisjärjestelynsä ansiosta vahva etulyöntiasema jo perustamishetkellään. Sillä oli omistuksessaan useita toimivia räjähdetehtaita, ja se hallitsi merkittävää osaa räjähdemarkkinasta. Yhtiö oli pääomitettu viidellä miljoonalla dollarilla, ja se teki ensimmäisestä vuodestaan alkaen voittoa. Yhtiön asiakkaita olivat kaivosteollisuus, aseidenomistajat ja Yhdysvaltain asevoimat.
Herculeksen Connecticutin Hazardvillessa sijainnut tehdas räjähti vain kuukausi yhtiön toiminnan alkamisen jälkeen, joskin tehtaan menetys ei vaikuttanut merkittävästi yhtiön talouteen. Herculeksella oli useita pienempiä tehtaita Yhdysvaltain itärannikolla yhden suuremman sijasta. Räjähdetoimituksiin liittyneiden riskien takia tehtaat oli sijoitettu tuotteiden asiakaskunnan läheisyyteen sen sijaan, että sijoituspaikka olisi valittu raaka-aineiden toimitusreittejä painottaen.
Yhtiön ensimmäinen merkittävä kauppa tapahtui vuonna 1916, kun se solmi rahakkaan sopimuksen asetonin toimittamisesta Britanniaan. Sopimuksessa oli kuitenkin yksi erityispiirre: siinä vaadittiin, ettei tuotanto käyttäisi mitään tuolloin tunnettua pääraaka-ainetta kemikaalin valmistuksessa. Hercules lähetti tämän myötä aluksia Tyynelle valtamerelle keräämään päärynälevää, jota käytettiin liuottimen valmistukseen. Tulosta paransi myös ruutikauppa Yhdysvaltain asevoimien kanssa. Yhtiö maksoi suuret osingot osakkeenomistajilleen.
Yhtiö käynnisti pellavaselluloosan valmistamisen pellavansiementen prosessoinnin sivutuotteena syntyneestä nukasta vuonna 1920. Tuotteella oli satoja teollisia käyttökohteita, siitä voitiin valmistaa esimerkiksi räjähdysherkkää nitroselluloosaa nitroglyseriinikäsittelyllä. Muita käyttökohteita oli muun muassa lakkojen ja muovien tuotannossa. Yhtiöstä kasvoi varsin pian maailmanmitassa merkittävä pellavaselluloosan valmistaja. DuPont valmisti myös nitroselluloosaa, muttei nähnyt Herculeksen liiketoiminnan diversifiontia uhkana, sillä yhtiö valmisti ainetta vain omaan käyttöönsä.
Historia > Pihkanjalostustuotteet ja toinen maailmansota

Yhdysvaltain senaatin komitea arvioi vuonna 1920, että pihkanjalostustuotteiden saatavuus ehtyisi ja niihin liittyvä yhdysvaltalainen teollisuus kuihtuisi, kun korkealaatuisten kemikaalien tuottamiseen vaaditut käytettävissä olevat neitseelliset metsävarat kuluisivat loppuun. Hercules näki kuitenkin kuihtuvassa tuotteessa mahdollisuuden. Yhtiö alkoi kehittää pihkan tislausta puunkannoista yhteistyössä Yaryanin kanssa, joka oli yksi harvoista prosessia käyttäneistä yrityksistä. Herculeksesta kasvoi varsin nopeasti maailman suurin pihkanjalostustuotteiden valmistaja, kun yhtiö osti oikeudet kantojennostoon suurilla metsäaloilla ja rakensi uuden resiinitislauslaitoksen. Senaatin komitean ennustukset osoittautuivat kuitenkin vääriksi, kun nopeakasvuisten havupuumetsien palautuminen osoittautui odotettua nopeammaksi. Herculeksen sijoitus kannonnosto-oikeuksiin ja uuteen tuotantolaitokseen alkoi menettää arvoaan. Yhtiölle jäi suuret määrät heikompilaatuista kannoista tislattua tärpättiä, joka ei kelvannut huonekaluteollisuuteen tumman värisävynsä seuraksena.
Hercules onnistui kuitenkin pelastamaan DuPontilta lähtöisin olevilla varoillaan kehnoon markkinatilanteeseen ajautuneet pihkabisneksensä. Yhtiö kehitti prosessin vaaleamman tärpätin valmistamiseksi ja pyrki tekemään puupohjaisesta tuotteestaan asiakkaille kannattavamman vaihtoehdon kilpaileviin tuotteisiin nähden. Yhtiön toiseksi suurin investointi tuotti kuitenkin edelleen vuonna 1935 pienimmän osuuden yhtiön tuloksesta. Tästä huolimatta tuoteryhmästä muodostui tärkeä Herculekselle. Pihkabisnes kasvoi hyvin hitaasti ja liiketoiminnasta saatiin voitollista vasta 1970-luvun puolivälissä. Räjähdeliiketoiminta oli Herculeksen kantava voima ja vei yhtiön 1930-luvun laman lävitse. Hercules koostui vuonna 1935 viidestä osastosta, jotka keskittyivät räjähteisiin, pihkajalosteisiin, nitroselluloosaan, kemialliseen puuvillaan ja paperituotteisiin, joka oli tullut osaksi yritystä Paper Makers Chemical Corporationin oston myötä vuonna 1931.
Hercules oli toisen maailmansodan kynnyksellä Yhdysvaltain suurin pihkajalosteiden tuottaja ja kolmanneksi suurin räjähdevalmistaja, ja sen liiketoiminta kukoisti sotavuosina. Yhtiön kassaa lihottivat niin lailliset kuin enemmän kyseenalaiset tulot, sillä yhtiö jäi kiinni kartellimenettelystä kemikaaliyritysten Atlas ja DuPont kanssa. DuPont tuomittiin kartellista 40 000 dollarin sakkoihin. Herculeksen työvoima oli tuplaantunut sotavuosina, ja yhtiön vuosikertomuksissa korostuivat suunnitelmat sodanjälkeisille henkilöstöleikkauksille.