Olga Fatkulina

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Olga Fatkulina Sotšin MM-kilpailuissa 2013. |  Olga Fatkulina Sotšin MM-kilpailuissa 2013. |  Olga Fatkulina Sotšin MM-kilpailuissa 2013. |  |
Maa:   Venäjä
Naisten pikaluistelu
| Sprinttereiden MM-kilpailut  | Sprinttereiden MM-kilpailut  | Sprinttereiden MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Changchun 2018 | sprintti |  |
|  Pronssia | Hamar 2020 | sprintti |  |
| Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  | Matkakohtaiset MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sotši 2013 | 1 000 metriä |  |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2020 | 1 000 metriä |  |
|  Hopeaa | Salt Lake City 2020 | joukkuesprintti |  |
|  Pronssia | Sotši 2013 | 500 metriä |  |
|  Pronssia | Inzell 2019 | joukkuesprintti |  |
|  Pronssia | Salt Lake City 2020 | 500 metriä |  |
|  Pronssia | Heerenveen 2021 | 500 metriä |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Kolomna 2018 | joukkuesprintti |  |
|  Kultaa | Heerenveen 2020 | 500 metriä |  |
|  Kultaa | Heerenveen 2020 | joukkuesprintti |  |
|  Pronssia | Heerenveen 2017 | sprintti |  |
|  Pronssia | Collalbo 2019 | sprintti |  |
Olga Aleksandrovna Fatkulina (ven. Ольга Александровна Фаткулина, s. 23. tammikuuta 1990 Tšeljabinsk) on venäläinen pikaluistelun maailmanmestari.
Fatkulina saavutti Sotšin olympialaisissa 2014 hopeaa 500 metrillä kahden luistelun yhteisajalla 75,06. 1 000 metrillä hän sijoittui neljänneksi ja 1 500 metrillä yhdeksänneksi. Kansainvälinen olympiakomitea ilmoitti kuitenkin marraskuussa 2017 Fatkulinan syyllistyneen Sotšin kisoissa dopingrikkomukseen, ja hänen suorituksensa hylättiin. Hän sai lisäksi elinikäisen kilpailukiellon olympialaisiin. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli 500 metrillä kymmenes.
Fatkulina voitti 1 000 metrin maailmanmestaruuden Sotšissa 2013 ajalla 1.15,44. Samojen kisojen 500 metrillä hän sai pronssia. Joukkuesprintissä hän sai MM-pronssia Inzellissä 2019. Hän saavutti Salt Lake Cityssä 2020 MM-hopeaa 1 000 metrillä ja joukkuesprintissä sekä pronssia 500 metrillä. Hän saavutti 500 metrin MM-pronssia 2021. Hän oli MM-kilpailujen 500 metrillä viides 2015 ja seitsemäs 2016 sekä 1 000 metrillä neljäs 2021 ja yhdeksäs 2019. Sprinttereiden MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia 2018 ja 2020. Lisäksi hän on sijoittunut viidenneksi 2015, kuudenneksi 2016, kahdeksanneksi 2010 sekä yhdeksänneksi 2013, 2017 ja 2019. EM-kilpailujen 500 metrillä hän voitti kultaa 2020. Joukkuesprintissä hän saavutti EM-kultaa 2018 ja 2020 sekä sprinttiottelussa pronssia 2017 ja 2019.
Hän saavutti nuorten MM-kilpailuissa Zakopanessa 2009 kultaa 500 metrillä sekä pronssia 1 000 ja 1 500 metrillä.
Fatkulina voitti 500 metrin maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2013–2014. 1 000 metrin cupissa hän sijoittui samalla kaudella kolmanneksi ja maailmancupin yhteiskilpailussa neljänneksi. Kaudella 2012–2013 hän sijoittui neljänneksi 500 metrin ja kuudenneksi 1 000 metrin cupissa. Hän oli 500 metrin cupissa viides kaudella 2017−2018. Seuraavalla kaudella hän sijoittui 500 metrin cupissa kolmanneksi ja 1 000 metrillä kuudenneksi. Hän oli kolmas sekä 500 että 1 000 metrin cupissa 2020 ja 500 metrillä kolmas 2021. Hän on voittanut viisi maailmancupin henkilökohtaista osakilpailua, sijoittunut seitsemän kertaa toiseksi ja 19 kertaa kolmanneksi.