stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Merry
Ulkomailla

Ensimmäiset ja tällä hetkellä ainoat ulkomailla julkaistut albumit ovat Nu chemical Rhetoric ja PEEP SHOW. Joulukuussa 2006 bändi vieraili myös ensimmäistä kertaa ulkomailla keikalla Saksassa ja Ranskassa.
Paluu ulkomaille koitti vuonna 2007, kun Merry esiintyi J-rock revolution festivaaleilla Los Angelesissa.
CORE

Bändin virallinen faniklubi, joka tällä hetkellä sallii vain kotimaiset jäsenet. Faniklubilaiset saavat jäsenlehden tietyn väliajoin, omia keikkoja ja muita etuja.
Diskografia > Albumit

Gendai stoic ( 現代ストイック ) 22.3.2003
Modern garde   (モダンギャルド ) 30.6.2004
Kouseiha Blend Classic ~OLDIES TRACKS~ 25.6.2005
nu-Chemical Rhetoric ( nuケミカルレトリック ) 7.8.2005
PEEP SHOW 19.7.2006
M.E.R.R.Y 7.11.2007
Under-world 2009
Diskografia > Singlet

Haikarasan ga tooru ( はいからさんが通る ) 23.2.2002
Haikarasan ga tooru 2nd press 'ni ano meikyoku tsuika' 23.3.2002
Untitled single 31.7.2002
Koseiha blend ~tasogare-hen~ ( 個性派ブレンド～黄昏編～ ) 15.9.2002
Koseiha blend ~junjou jounetsu-hen~ ( 個性派ブレンド～純情・情熱編～ ) 17.11.2002
Haikarasan ga toorisugita ato... ( はいからさんが通りすぎた跡... ) 6.8.2003
Japanese modernist/R-246 ( ジャパニーズモダニスト/R-246 ) 1.12.2003
Tamerai shuffle/T.O.P ( 躊躇いシャッフル/T.O.P) 9.1.2004
Japanese modernist/R-246 toinen versio ( ジャパニーズモダニスト/R-246 ) 11.2.2004
Tamerai shuffle/T.O.P toinen versio( 躊躇いシャッフル/T.O.P) 11.2.2004
New standard rennaisance ( ニュースタンダード ルネサンス ) 13.7.2004
Sakashima end-roll ~ phantom of the gallery ~( さかしまエンドロール ～) 16.3.2005
Sayonara rain  (さよなら雨(レイン) )	24.5.2006
Ringo to uso  (林檎と嘘) 21.6.2006
CALLing (コールing) 6.12.2006
Blind Romance/最果てのパレード(Saihate no PARADE) 18.4.2007
Komorebi ga Boku wo Sagashiteru (木洩れ日が僕を探してる…) 8.8.2007
Tozasareta rakuen (閉ざされた楽園) 16.4.2008
Midnight Shangrila/Karappo na uta～final cut～ (Midnight Shangrila/空っぽな歌～final cut～) 3.5.2008
Gekisei (激声) 28.8.2008
Diskografia > DVD:t

Violet harenchi ~030829 Limited edition~ (-バイオレットハレンチ～030829 Limited Edition～) 29.8.2003
sakashima end-roll ~phantom of the gallery~ (DVD + CD) 16.3.2005
SCI-FI nu Chemical rhetoric - first cut (SCI-FI nuケミカルレトリック～first cut～(仮)) 21.12.2005
Shambara to the CORE ~ACT.2~ LAST INDIES TOUR 1.2.2006
Shambara to the CORE ~ACT.1~ LAST INDIES TOUR 21.3.2006
Many Merry days #1 20.12.2006
Many Merry Days 5th Anniversary Special 2night ～Shiroi hitsuji ・Kuroi hitsuji～ 25.12.2007
Many Merry Days FINAL Yokohama Bunka Taiikukan (Many Merry Days FINAL 横浜文化体育館)23.7.2008
Omnibus, DEMO ym.

Untitled distributed MD ??.10.2001
Yougenkyou II  (妖幻鏡 II) 29.5.2002
STAND PROUD! III 11.12.2002
LUNA SEA MEMORIAL COVER ALBUM -Re:birth- 19.12.2007
Kirjat

2005 — Official history book, vol. 1 "Haikara kaitai shinsho ~joukan~" (+CD)
2005 — Official history book, vol. 2 "Haikara kaitai shinsho ~gekan~" (+DVD)
Aiheesta muualla

Yhtyeen kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Victor entertainment
Erkenci Kuş

| Erkenci Kuş |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  120 min
Pääosissa:   Demet Özdemir  Can Yaman 
Alkuperämaa:   Turkki
Alkuperäiskieli:  turkki
Verkko:   Star TV
Esitetty:  26. kesäkuuta 2018 – 6. elokuuta 2019
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  51
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):   Gold Film 
Aiheesta muualla
IMDb
Erkenci Kuş on televisioyhtiö Star TV:n esittämä turkkilainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Demet Özdemir ja Can Yaman.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Puolan kenraalikuvernementti

Puolan kenraalikuvernementin kartta.
Puolan kenraalikuvernementin perustaminen ilmoitetaan kansalle lokakuussa 1939.
Puolan kenraalikuvernementti (saks. Das Generalgouvernement für die besetzten polnischen Gebiete, ”Puolan valloitettujen alueiden kenraalikuvernementti”) oli natsi-Saksan siviilihallintoon vuosina 1939–1944 kuulunut alue, joka käsitti miehitetyn Puolan ne osat, joita ei liitetty suoraan Saksan valtionalueisiin eikä Neuvostoliitolle jääneisiin alueisiin jotka kuuluivat Valko-Venäjään tai Ukrainaan.
Kenraalikuvernementti perustettiin valtakunnankansleri Adolf Hitlerin 8. lokakuuta ja 12. lokakuuta 1939 antamilla asetuksilla, jotka määrittelivät valloitetun Puolan aluejaon. Suuri osa Puolan offensiivissa valloitetusta Puolasta siirrettiin Saksan valtakunnan suoraan hallintaan (Warthelandin, Ala-Sleesian ja Danzig-Länsi-Preussin Reichsgaut) ja jäännökset, joita Neuvostoliitto ei ollut vallannut omassa hyökkäyksessään 17. syyskuuta 1939 alkaen, jäivät Puolan kenraalikuvernementiksi.
Kenraalikuvernementilla oli oma siviilihallintonsa, johon kuului poliisivoimat (Polnische Polizei im Generalgouvernement), joita nimitettiin siniseksi (tai laivastonsiniseksi) poliisiksi (Granatowa policja).
Saksan saamasta alueesta perustettiin Danzigin-Länsi-Preussin valtakunnanpiiri, Warthelandin valtakunnanpiiri. Ylä-Sleesian eteläosa liitettiin Saksan jo olemassa olevaan valtakunnanpiiriin. samoin kuin alue Itä-Preussin eteläpuolelta. Muu alue jäi Puolan kenraalikuvernementille.
Kenraalikuvernementin kenraalikuvernööriksi nimitettiin Hans Frank 26. lokakuuta 1939. Hän toimitti virkaansa vuosina 1939–1945. Ennen sotia ollut itäinen Puola joutui osiltaan puna-armeijan haltuun jo kesän 1944 lopussa, jolloin rintamalinja pysähtyi Veikseljoelle Varsovan itäpuolelle. Loppuosa Puolan kenraalikuvernementista puna-armeija valtasi tammikuun puolivälissa 1945 alkaneella hyökkäyksellä kevättalvella 1945.
Piirit

Puolan kenraalikuvernementti jaettiin neljään piiriin:
Krakovan piiri
Lublinin piiri
Radomin piiri
Varsovan piiri
Kun Saksa myöhemmin eteni operaatio Barbarossan myötä itään ja Galitsia vapautui Wehrmachtin sotilashallinnosta siirtyen Saksan valloitettujen itäalueiden ministeriölle, muodostettiin Galitsiasta Puolan kenraalikuvernementin viides piiri, Galitsian piiri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puolan kenraalikuvernementti Wikimedia Commonsissa
Saksan ja liitettyjen sekä valloitettujen alueiden siviilihallinto toisen maailmansodan aikana
Puolan kenraalikuvernementti (1939–1945) 

Krakovan piiri
Lublinin piiri
Radomin piiri
Varsovan piiri

Böömin ja Määrin protektoraatti (1939–1945)
Tanskan protektoraatti (1940–1943) 

Alankomaiden valtakunnankomissariaatti (1940–1945)
Norjan valtakunnankomissariaatti (1940–1945)
Tanskan valtakunnankomissariaatti (1943–1945)
Belgian ja Pohjois-Ranskan valtakunnankomissariaatti (1944) 

Kaukasian valtakunnankomissariaatti (suunnitelma)
Moskovan valtakunnankomissariaatti (toimeenpanematon asetus, 1941)
Ostlandin valtakunnankomissariaatti (1941–1945)
Ukrainan valtakunnankomissariaatti (1941–1945)
Puolan historia
Feliks Jusupov

| Feliks Jusupov |
| --- | --- |
 
Syntynyt:  23. maaliskuuta 1887  Pietari, Venäjän keisarikunta
Kuollut:  27. syyskuuta 1967 (80 vuotta)  Pariisi, Ranska
Hautapaikka:  Cimetière de Liers
Puoliso:  Irina Jusupova (vih. 1914)
Lapset:  1
Suku:  Jusupov
Isä:  Feliks Sumarokov-Elston
Äiti:  Zinaida Jusupova
Uskonto:  ortodoksi
Ruhtinas Feliks Feliksovitš Jusupov, kreivi Sumarokov-Elston (ven. Фе́ликс Фе́ликсович Юсу́пов, граф Сумаро́ков-Эльстон); (23. maaliskuuta (J: 11. maaliskuuta) 1887 Jusupovin palatsi, Pietari, Venäjän keisarikunta – 27. syyskuuta 1967 Pariisi, Ranska) oli venäläinen aristokraatti, joka parhaiten muistetaan Grigori Rasputinin murhasta vuonna 1916.
Kreivi Feliks Sumarokov-Elston nuorena, Valentin Serov 1903
Jusupovin perhe vuonna, vas. Feliks, Nikolai, kreivi Feliks Sumarokov-Elston ja ruhtinatar Zinaida Jusupova 1901
Suku ja koulutus

Feliks Jusupov oli äitinsä Zinaida Nikolajevna Jusupovan (1861–1939) puolelta tataarisukuinen; suku kuului Venäjän rikkaimpiin ja omisti teollisuuslaitoksia, kaivoksia Siperiassa sekä turkisteollisuutta. Isä oli kreivi Feliks Sumarokov-Elston (1856–1928), Moskovan kenraalikuvernööri vuosina 1914–1915. Keisarin vuonna 1885 myöntämällä asetuksella Jusupovin ruhtinaan titteli periytyi Zinaidan aviomiehelle tämän apen kuoltua vuonna 1891 ja edelleen heidän vanhimmalle pojalleen isän kuoleman jälkeen.
Feliksistä tuli Jusupovin omaisuuden pääperijä ja ruhtinas Jusupov, kun hänen veljensä Nikolai (s. 1883) kuoli kaksintaistelussa vuonna 1908. Hän lahjoitti omaisuuttaan paljon hyväntekeväisyyteen. Poikamiehenä Jusupov vietti epätavallista elämää; hän on itse kertonut oleskelleensa usein mustalaisten keskuudessa, jossa oppi käyttämään naisellisia vaatteita. Vuosina 1909–1911 Jusupov opiskeli Oxfordin yliopistossa, jossa hän perusti Oxfordin Venäjän-seuran.
Avioliitto ja jälkeläiset

Feliks Jusupov avioitui ruhtinatar Irina Aleksandrovna Romanovan kanssa 22. helmikuuta 1914 Anitškovin palatsissa Pietarissa. Irinan vanhemmat olivat suuriruhtinas Aleksander Mihailovitš Romanov ja suuriruhtinatar Ksenia Aleksandrovna Romanova, joka oli keisari Aleksanteri III:n ja tämän puolison Maria Fjodorovnan tytär ja Nikolai II:n sisar. Jusupovit saivat yhden lapsen, ruhtinatar Irina Feliksovna Jusupovan (1915–1983).
Jusupovien suvun jälkeläisiä ovat Ksenia Nikolajevna Sfiris, ruhtinatar Irina Feliksovna Jusupovan (1915–1983) ja kreivi Nikolai Dimitrjevitš Šeremetjevin (1904–1979) tytär ja hänen tyttärensä Tatjana (s. 1968 Ateena); naimisissa vuodesta 1968 Alexis Giannakopouloksen (s. 1963) kanssa, sekä heidän kaksi tytärtään Marilia (s. 2004) ja Jasmine-Xenia (s. 2006).
Ensimmäinen maailmansota ja Rasputinin murha

Irina ja Feliks Jusupov olivat häämatkalla Euroopassa ja Lähi-idässä, kun ensimmäinen maailmansota syttyi. Vain saksalaisten sukulaistensa, keisari Vilhelm II:n ja tämän miniän prinsessa Cecilian vaikutusvallan ansiosta he saivat luvan palata vihollismaista Tanskan kautta Suomen suuriruhtinaskuntaan ja sieltä edelleen Venäjälle.
Jusupov muutti yhden Moikan palatsinsa siiven sotilassairaalaksi, mutta vältti itse asepalveluksen vedoten lakiin, joka perustuu perheen ainoan pojan vapautukseen.
Joulukuun 16. ja 17. päivän välisenä yönä 1916 Jusupov ja joukko vaikutusvaltaisia venäläisiä aatelisia, muiden muassa tsaarin serkku Dmitri Pavlovitš Romanov, kutsuivat munkki Grigori Rasputinin Moikan varrella sijaitsevaan palatsiinsa ja surmasivat hänet raa'asti. Rangaistukseksi Jusupov perheineen ja kaksi muuta salaliittolaista joutuivat sisäiseen karkotukseen yli 1 300 km päähän Pietarista, syrjäiselle maatilalleen Rakitnojeen, Rakitjanskin alueelle Kurskin kuvernementtiin, nykyisen Belgorodin alueelle lähellä Ukrainan rajaa.
Maanpako

Nikolai II:n luopuessa kruunusta helmikuun vallankumouksen aikana 1917 Feliks Jusupov palasi useita kertoja takaisin Pietariin, otti palatsistaan mukaansa muutamia arvokkaimpia jalokiviä kuten sininen 35 karaatin Sultan of Morocco timantti, 41 karaatin Polar Star timantti ja Marie Antoinettelle kuuluneet timanttikorvakorut sekä kaksi Rembrantin maalausta "Mies korkeassa hatussa ja hansikkaissa" ja "Nainen ja strutsinsulkaviuhka" rullalle laitettuina ja kätki palatsiin muut jalokivet sekä suuntasi Krimille Ai-Todorin huvilaan lähelle Jaltaa, jossa Irinan sukulaiset asuivat. Helmikuussa 1918 Romanovit pakotettiin muuttamaan vartioituun Dulberin palatsiin Jaltaan, mutta morganaattisesti avioituneet Jusupovit saivat asua vapaasti omassa talossaan.
Ruhtinas Jusupov matkusti perheensä kanssa huhtikuussa 1919 viimeisten Romanovien, anoppinsa suuriruhtinatar Ksenia Aleksandrovna, tämän viiden pojan ja tämän äidin leskikeisarinna Maria Fjodorovnan sekä suuriruhtinas Nikolai Nikolajevitšin ja Pjotr Nikolajevitšin perheitten kanssa kuningas Yrjö V:n lähettämällä Britannian kuninkaallisen laivaston taistelulaiva HMS Marlborough'lla Mustanmeren poikki Jaltasta Maltalle ja sieltä Italiaan. Italiasta Jusupovit matkustivat junalla Pariisiin, ja sieltä edelleen Lontooseen. Italiassa hän lahjoi virkamiehet timanteilla, jotta he saisivat viisumin. Vuonna 1920 he muuttivat takaisin Ranskaan ja asuivat Pariisissa loppuikänsä. Ranskaan Jusupovit onnistui tuomaan palatsistaan Rembrandtin maalauksia, jotka hän myi Pariisissa. Jusupovien Pariisin kodista tuli venäläisten emigranttien keskus sekä poliittisesti että taloudellisesti.lähde?Jusupovit perustivat muotitalon, jonka nimi oli Irfé (eli Irina ja Feliks).
Oikeusjutut

Vuonna 1932 Jusupovit haastoivat yhdysvaltalaisen elokuvayhtiön Metro-Goldwyn-Mayerin oikeuteen elokuvasta Rasputin and the Empress (Rasputin ja keisarinna). 
Elokuvassa väitettiin, että munkki Grigori Rasputinin murhan syynä olisi ollut Irinan suhde munkkiin. Elokuvassa Irinan nimi oli vaihdettu ruhtinatar Natashaksi. Jusupovit saivat 25 000 punnan korvaukset.
Vuonna 1965 Jusupovit haastoivat oikeuteen amerikkalaisen televisioyhtiö Columbia Broadcasting Systemsin, joka oli tehnyt näytelmän Rasputinin murhasta. Syyte oli, että tietyt kohtaukset olivat fiktiivisiä. Jusupovit hävisivät jutun.
Julkaistuaan muistelmansa, jotka koskivat Grigori Rasputinin murhaa, Rasputinin tytär Maria haastoi Dmitri Pavlovitš Romanovin ja Feliks Jusupovin oikeuteen isänsä murhasta 800 000 Yhdysvaltain dollarin korvausta vastaan. Oikeus kuitenkin totesi, ettei sillä ole juridista oikeutta tuomita tapauksesta, joka tapahtui ensimmäisen maailmansodan aikana Venäjällä. Historioitsijat, jotka ovat tutkineet Rasputinin murhaa, eivät pidä luotettavana Feliks Jusupovin kertomusta. Tapahtumasta on julkaistu uudempia teoksia, joissa Rasputinin kerrotaan kuolleen luotiin Jusupovin palatsin pihalla.
Kuolema

Feliks Jusupov kuoli vuonna 1967 Pariisissa. Hänet on haudattu Sainte-Geneviève-des-Bois’n venäläiselle hautausmaallesamaan sukuhautaan äitinsä Zinaida Jusupovan, puolisonsa Irina Jusupovan, tyttärensä Irinan ja vävynsä kanssa.
Teokset

Jusupov, Feliks: Ennen maanpakoa (ranskankielinen alkuteos Avant l’exil). Suomentanut Matti Kontio. Porvoo-Helsinki: WSOY, 1953.
Yosupov, Felix: Lost Splendour
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Feliks Jusupov Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  IdRef 
Ruhtinas Feliks Jusupov puolisonsa ruhtinatar Irina Aleksandrovnan kanssa n. 1915
Jusupovin palatsi Moikan rannalla Pietarissa
Ruhtinas Feliks Jusupov puolisonsa ruhtinatar Irina Aleksandrovnan ja tyttärensä Irinan kanssa 1916
Feliks Jusupovin muotokuva, Johannes Linse 1930
Jusupovien sukuhauta Sainte-Geneviève-des-Bois'n ortodoksisella hautausmaalla
Aşk Laftan Anlamaz

| ser Film dizi oyuncuları Samanyolu tv 2012-2015 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  120 min
Pääosissa:   Gökben Derviş 2012  Tuğba Ekinci 2015  Ebru Gülerarslan 2015  Melis Civelek 2012  Zeynep Müjde Akdeniz 2012  Merve Girgin 2015  Yavuz Sancaktar 2012  Sinan Güneş 2012  Murat Cemcir 2015  Ömer Yenal 2012  Zeynep Dreyfi Zuhri 2015  Pınar Uysal 2012  Derya Cumaoğlu 2015  Sibel Taşçıoğlu 2012  Kenan Uğurlu 2012  Ahmet Kural 2015  Selim Yaşaran 2012  Ayşe Ferda Eryılmaz 2012  Tolga Akman 2015  Ümit Acar 2012  Mesut Akusta 2015  Özlem Maden 2012  Aydın Sarıoğlu 2015 
Alkuperämaa:   Turkki
Alkuperäiskieli:  turkki
Verkko:   Show TV
Esitetty:  23 nov 2023 – 19. helmikuuta 2017
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  31
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):   Bi Yapım 
Aiheesta muualla
IMDb
Aşk Laftan Anlamaz on televisioyhtiö Show TV:n esittämä turkkilainen TV-sarja. Sen päärooleissa ovat Burak Deniz ja Hande Erçel.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Pikaruoka

Kansainvälisessä hampurilaisketjussa tarjottu ateria Kanadassa.
Suosittu yhdysvaltalainen hampurilainen Big Mac
Saksalainen currywurst-annos
Pikaruoka on nopeasti tarjottuaselvennä, usein tuotteistettuaselvennä ravintoa. Pizza, hampurilainen ja kebab ovat Suomen selvästi suosituimmat kotiin tilatut ravintolaruoat. Muita suosittuja pikaruokia ovat muun muassa ranskalaiset perunat ja hot dogit. 1990-luvun puolivälissä pizza nousi kilpailemaan pihvin kanssa suosituimman ravintolaruoan tittelistä.lähde?
Tärkeä merkkipaalu pikaruoan suosion kasvuun oli Saint Louisin maailmannäyttely vuonna 1904.lähde?
Kansainvälisesti tunnettuja pikaruokalaketjuja ovat Wendy’s, Carl’s Jr., KFC, Subway, Burger King, McDonald’s ja Pizza Hut.
Pikaruoan terveellisyys

Keskimääräisessä pikaruoka-ateriassa on huomattavan suuri energiatiheys, puolitoista kertaa perinteisen brittiläisen ja kaksi ja puoli kertaa perinteisen afrikkalaisen aterian verran. Jos pikaruokia syö päivittäin, ruoasta kertyy helposti liikaa energiaa, rasvaa ja suolaa, vaikka annokset eivät olisi erityisen suuria.
Pikaruokateollisuuden on väitetty olevan suurimpia syyllisiä esimerkiksi yhdysvaltalaisten nuorten erittäin nopeasti yleistyneeseen ylipainoon. Kiistanalaisten tutkimustulosten mukaan pikaruoan sokeriin ja rasvaan voi kehittyä huumeita vastaava riippuvuus.
Pikaruoissa rasvan osuus energiasta on yleensä suositeltua suurempi ja hiilihydraattien osuus selvästi suosituksia niukempi. Esimerkiksi kebabissa ja makkaraperunoissa rasvan osuus on jopa 60–70 prosenttia energiasta. Toisaalta on olemassa pikaruokia, joissa rasvan osuus on lähellä suosituksia, kuten esimerkiksi eineshampurilaiset ja -lihapiirakat, salaattiannokset ja kasvispizza. Monet pikaruokaravintolat myös käyttävät paistorasvana osittain kovetettuja kasvirasvoja, jotka sisältävät suuria määriä terveysvaikutuksiltaan tyydyttyneitä rasvojakin epäedullisempia transrasvoja. Rasvan laatu voi olla suositusten mukainen esimerkiksi salaattiannoksessa, jossa on loraus kasviöljypohjaista salaatinkastiketta.
Pikaruokaa on kritisoitu myös runsaiden lisäainemäärien vuoksi. Yhdysvaltalainen ruoka-alan virasto ei edellytä yhtiöiden paljastavan lisäaineiden sisältöä, niin kauan kuin kemikaalit luokitellaan yleisesti ottaen turvallisiksi kuluttajille. Yhdysvaltain maatalousministeriö havaitsi vuonna 1996 että hampurilaisiin käytetyssä jauhelihassa oli hyvin usein ulosteen välityksellä leviäviä bakteereita.
Kirjallisuutta

Schlosser, Eric: Pikaruokakansa.  ((Fast Food Nation: What The All-American Meal is Doing to the World, 2002.) Suomentanut Maarit Tillman)  Helsinki:  WSOY, 2002.  ISBN 951-0-27077-6
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ting jian xing fu

| Ting jian xing fu> 聽見幸福 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  90 min
Pääosissa:   Kingone Wang  Lorene Ren 
Alkuperämaa:   Taiwan
Alkuperäiskieli:  mandariinikiina
Verkko:   TTV
Esitetty:  11. tammikuuta 2015 – 24. toukokuuta 2015
Jaksoja:  20
Aiheesta muualla
IMDb
Ting jian xing fu (kiin. 聽見幸福, engl. Someone Like You) on televisioyhtiö TTV:n esittämä taiwanilainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kingone Wang ja Lorene Ren.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kingone Wang  | … |  Fang Zhan-cheng   |
|  Lorene Ren  | … |  Liang Luo-han/Chen Yu-xi   |
Aiheesta muualla

IMDB
Hu Yaobang

| Hu Yaobang |
| --- | --- |

Kiinan kansantasavallan kommunistisen puolueen puheenjohtaja
 1981–1982  
Edeltäjä:  Hua Guofeng
Seuraaja:  tehtävä lopetettuna
Kiinan kommunistisen puolueen pääsihteeri
 1982 –1987  
Edeltäjä:  tehtävä perustettu
Seuraaja:  Zhao Ziyang
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. marraskuuta 1915 Hunan, Kiina
Kuollut: 15. huhtikuuta 1989 (73 vuotta) Peking, Kiina
Tiedot
Puolue:  Kiinan kommunistinen puolue
Uskonto:  Ateisti
 Nimikirjoitus
Hu Yaobang (yksink. 胡耀邦, 20. marraskuuta 1915 – 15. huhtikuuta 1989) oli yksi Kiinan kansantasavallan johtohahmoista 1980-luvulla.
Hu syntyi Liuyangissa, Hunanin maakunnassa. Hän liittyi Kiinan kommunistiseen puolueeseen 1930-luvulla. Hu oli yksi nuorimmista pitkän marssiin osallistuneista kommunisteista. Kulttuurivallankumouksen aikana hänestä leivottiin tärkeä poliittinen johtaja.
Kun Deng Xiaoping sai kommunistipuolueen hiljalleen uudestaan hallintaansa, Dengin äänekäs kilpailija Hua Guofeng korvattiin Zhao Ziyangilla, joka sai hänen pääministerin salkkunsa, ja Hu sai puolueen puheenjohtajan viran. Hänestä tehtiin myös puolueen pääsihteeri 1980-luvulla, mutta 1990-luvun puoleenväliin asti Deng oli silti vaikutusvaltaisin Kiinan johtajista.
Vaikkakin Hu oli omistautunut uudistaja ja yksi Dengin tärkeimpiä kumppaneita, hänet pakotettiin vuonna 1987 eroamaan kommunistipuolueen pääsihteerin virastaan. Deng pakotti Hun eroamaan tämän osoittauduttua kyvyttömäksi hallitsemaan vuoden 1986 opiskelijamielenosoituksia.
Kaksi vuotta myöhemmin Hu Yaobang kuoli sydänkohtaukseen 15. huhtikuuta 1989. Hänen kuolemansa auttoi synnyttämään Tiananmenin aukion mielenosoitukset.
Ei mitään yhteistä

| Ei mitään yhteistä> Nothing in Common |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Garry Marshall
Käsikirjoittaja:   Rick Podell  Michael Preminger 
Tuottaja:   Roger M. Rothstein  Alexandra Rose  Nick Abdo 
Säveltäjä:  Patrick Leonard
Kuvaaja:  John A. Alonzo
Leikkaaja:  Glenn Farr
Tuotantosuunnittelija:  Charles Rose
Pääosat:   Tom Hanks  Jackie Gleason  Eva Marie Saint 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  TriStar Pictures
Levittäjä:  TriStar Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1986
Kesto:  119 min
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ei mitään yhteistä (Nothing in Common) on vuonna 1986 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen komeadiaelokuva. Elokuvan ohjasi Garry Marshall ja pääosassa näyttelivät Tom Hanks ja Jackie Gleason. Suomessa elokuvan ensi-ilta oli 27. helmikuuta 1987.
Elokuvassa Tom Hanks esittää mainosmiestä, jonka vanhemmat ovat eroamassa ja elämänarvot joutuvat pohdinnan alle.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tom Hanks  | … |  David Basner   |
|  Jackie Gleason  | … |  Max Basner   |
|  Eva Marie Saint  | … |  Lorraine Basner   |
|  Hector Elizondo  | … |  Charlie Gargas   |
|  Barry Corbin  | … |  Andrew Woolridge   |
|  Bess Armstrong  | … |  Donna Mildred Martin   |
|  Sela Ward  | … |  Cheryl Ann Wayne   |
|  Cindy Harrell  | … |  Shelley   |
|  John Kapelos  | … |  Roger   |
|  Carol Messing  | … |  Davidin sihteeri   |
|  Bill Applebaum  | … |  Ted Geller   |
|  Mona Lyden  | … |  Mishi   |
|  Anthony Starke  | … |  Cameron   |
|  Julio Alonso  | … |  Rick   |
|  Jane Morris  | … |  Dale   |
|  Dan Castellaneta  | … |  Brian   |
|  Mike Hagerty  | … |  Eric   |
|  Jeff Michalski  | … |  Lewis   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano pitää elokuvaa hyvänä mainosmaailman piikittelynä ja antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Ei mitään yhteistä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ian Walker

Ian Michael Walker (s. 31. lokakuuta 1971 Watford) on englantilainen jalkapallomaalivahti. Hän oli useiden vuosien ajan Englannin Valioliigassa Tottenham Hotspurin ykkösmaalivahti. Hän pelasi Valioliigaa myös Leicester Cityn joukkueessa ja päätti pelaajauransa Bolton Wanderersissa mutta pääsi pelaamaan siellä vain cup-otteluja. Hän pelasi vuonna 2008 päättyneellä urallaan 331 pääsarjaottelua Valioliigassa ja sitä edeltäneessä 1. divisioonassa. Hän voitti Tottenhamin joukkueessa Englannin liigacupin vuonna 1999.
Walker edusti Englantia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1991. Hän pelasi Englannin A-maajoukkueessa neljä ottelua: kaksi toukokuussa 1996, yhden helmikuussa 1997 ja yhden kesäkuussa 2004. Hän oli varamaalivahtina EM-kilpailuissa 1996 ja EM-kilpailuissa 2004.
Walker on walesilaisen jalkapallomaalivahdin ja myöhemmän managerin Mike Walkerin poika.
Taweret

Taweret ja Bes kuvattiin ptolemaiolaisella kaudella temppeleiden portteihin suojelemaan pahoilta hengiltä.
Taweret oli muinaisessa Egyptissä palvottu virtahepojumalatar.
Taweret kuvattiin ihmismäisenä virtahepona, jolla oli krokotiilin selkä. Hänen päänsä oli myös osittain krokotiilin pään muotoinen. Taweret oli pohjimmiltaan lempeä jumalatar.lähde? Taweretin olemuksen uskottiin karkottavan pois pahoja henkiä.
Taweret oli ensisijaisesti synnytyksen jumalatar. Häntä palvottiin laajasti ympäri Egyptiä varsinkin kodeissa, joissa oli raskaana olevia naisia. Taweretia on vaikea erottaa ulkomuodoltaan ja tehtäviltään samanlaisesta Ipystä.
Taikuri Savinen

Taikuri Savinen on Tuula Pukkilan tekemä vaha-animaatiosarja, jota on esitetty lastenohjelma Pikku Kakkosessa, ensimmäisen kerran vuonna 1977. Sarjan kertojana on Erkki Thil.
Jaksot

Elmu Eläinten etsijä
Riku Retkeilijä
Tate Tientekijä
Meluvalli
Uni kaupungista