stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Skander Youssfi

| Skander Youssfi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1983 (ikä 41) Sousse
Kansalaisuus:   Tunisia
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2001–2015
Pituus:  175 cm
Paino:  80 kg
Painoluokka:  keskisarja
Vyöarvo:  3. dan
| Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten kyokushin karate.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten kyokushin karate.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tunisia.Miesten kyokushin karate.EM-kilpailut  | Maa:   Tunisia> Miesten kyokushin karate. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Budapest 2012 | -80 kg |  |
| Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  | Yhdysvaltain mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 2013 | kata |  |
|  Pronssia | Los Angeles 2013 | -80 kg |  |
| Arabian mestaruuskilpailut  | Arabian mestaruuskilpailut  | Arabian mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Monastir 2007 | avoin |  |
|  Hopeaa | Mahdia 2009 | avoin |  |
|  Pronssia | Beirut 2006 | avoin |  |
| Saksan Open  | Saksan Open  | Saksan Open  |  |
|  Kultaa | Bremen 2015 | -90 kg |  |
| Alankomaiden mestaruuskilpailut  | Alankomaiden mestaruuskilpailut  | Alankomaiden mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Rotterdam 2008 | -80 kg |  |
| Serbian Open  | Serbian Open  | Serbian Open  |  |
|  Pronssia | Belgrad 2010 | avoin |  |
| Libanon Open  | Libanon Open  | Libanon Open  |  |
|  Pronssia | Beirut 2004 | avoin |  |
Skander Youssfi (s. 12. huhtikuuta 1983 Sousse) on tunisialainen karateka. Hän on saavuttanut Kyokushinin Arabian mestaruuden.
Karate

Youssfi saavutti ensimmäisen kerran menestystä kansainvälisesti 2004. Hän sijoittui ensin Unkarin turnauksessa viidenneksi ja myöhemmin samana vuonna saavutti pronssia Libanonin turnauksessa.
2006 Youssfi sijoittui kahdeksanneksi EM-kilpailuissa Italiassa. Hän saavutti samana vuonna pronssia historian toisissa Arabian mestaruuskisoissa Libanonissa.
2007 Youssfi sijoittui neljänneksi Alankomaiden turnauksessa Dordrehtissa. Hänet palkittiin turnauksessa parhaasta ottelutekniikasta. Youssfi saavutti ensimmäisen Arabian mestaruutensa historian kolmannissa kisoissa, jotka järjestettiin hänen kotimaassaan Tunisiassa.
2008 Youssfi saavutti menestystä vain Rotterdamissa tultuaan toiseksi Alankomaiden mestaruuskisoissa.
2009 hän oli mukana Arabian mestaruuskisoissa Tunisiassa, jossa Youssfi saavutti hopeaa. Hän kilpaili myös tamachiwarissa ja voitti kilpailun rikottuaan 32 levyä.
Youssfi oli 2010 mukana vain Serbian mestaruuskisoissa, jotka käytiin avoimessa painoluokassa. Hän sijoittui turnauksessa kolmanneksi.
2011 marraskuussa Youssfi oli mukana MM-kilpailuissa Japanissa.
2012 hän jatkoi kilpailemista myös Japanissa, mutta tällä kertaa katassa. Youssfi sijoittui turnauksessa seitsemänneksi. Toukokuussa hän oli kilpailemassa painoluokallisissa EM-kilpailuissa Unkarissa. Youssfi saavutti ensin katassa viidennen sijan ja kumitessa pronssia.
2013 tammikuussa Youssfi voitti pronssia Yhdysvaltain mestaruuskisoissa kumitessa, kun katassa hän saavutti hopeaa. Huhtikuussa Youssfi oli mukana MM-kilpailuissa Japanissa, jossa hän saavutti seitsemännen sijan katassa. Youssfi otteli vielä urallaan toista kertaa marraskuun MM-kilpailuissa Japanissa.
2015 Youssfi voitti syyskuussa Saksan Openin raskaansarjan mestaruuden. Hän oli mukana vielä kolmannen kerran marraskuussa Tokion MM-kilpailuissa.
Sophie-Charlotte-Platzin metroasema

Sophie-Charlotte-Platzin metroasema
Sophie-Charlotte-Platzin metroasema on Berliinin metron asema linjalla U2. Se avattiin 29. maaliskuuta 1908. Asema vaurioitui toisen maailmansodan ilmapommituksissa 15. helmikuuta 1944. Normaaliin käyttöön asema palasi vasta 15. syyskuuta 1946. Asemalla ei ole hissejä.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä asema: Kaiserdamm | U2 | Seuraava asema: Bismarckstraße |
Sikstuslampi

| Sikstuslampi Sistuslampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°42′14″N, 25°13′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Saarijärven alue (Saarijärvi) (14.61)
Laskujoki:  ei laskuojaa
Taajamat:  Saarijärvi
Järvinumero:  14.614.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  121,1 m  
Pituus:  270 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,648 km  
Pinta-ala:  2,526 ha   
Tilavuus:  0,0001746 km³  
Keskisyvyys:  6,91 m  
Suurin syvyys:  15,3 m  
Saaria:  ei saaria
 fiSikstuslampi 
Sikstuslampi on Keski-Suomessa Saarijärvellä kirkonkylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Sikstuslampi on 250 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 0,17 miljoonaa kuutiometriä ja sen keskisyvyydeksi on saatu 6,9 metriä. Syvimmässä kohdassa on 15,3 metriä syvää. Järven rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Saarijärven alueella (14.61), jonka Saarijärven–Lumperoisten alueeseen (14.614) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 121,1 metriä mpy.
Seutukaupungit

Seutukaupungit ovat Suomessa joukko kaupunkeja, jotka ovat seudun tai talousalueen keskuksia tai keskuspareja, mutta eivät ole maakuntiensa keskuskaupunkeja. Ne ovat muodostaneet ennakoivaa edunvalvontaa varten verkostoon, johon kuuluu 56 kaupunkia. Verkoston toimintaa koordinoi Suomen Kuntaliitto.
Seutukaupungit

Seutukaupunkiverkostoon kuuluvat:
| Seutukaupunki | Maakunta |
| --- | --- |
Akaa: Pirkanmaa
Alajärvi: Etelä-Pohjanmaa
Alavus: Etelä-Pohjanmaa
Forssa: Kanta-Häme
Hamina: Kymenlaakso
Heinola: Päijät-Häme
Huittinen: Satakunta
Iisalmi: Pohjois-Savo
Ikaalinen: Pirkanmaa
Imatra: Etelä-Karjala
Jämsä: Keski-Suomi
Kalajoki: Pohjois-Pohjanmaa
Kankaanpää: Satakunta
Kannus: Keski-Pohjanmaa
Kauhajoki: Etelä-Pohjanmaa
Kauhava: Etelä-Pohjanmaa
Kemi: Lappi
Kemijärvi: Lappi
Keuruu: Keski-Suomi
Kitee: Pohjois-Karjala
Kokemäki: Satakunta
Kristiinankaupunki: Pohjanmaa
Kurikka: Etelä-Pohjanmaa
Kuusamo: Pohjois-Pohjanmaa
Laitila: Varsinais-Suomi
Lapua: Pohjanmaa
Lieksa: Pohjois-Karjala
Lohja: Uusimaa
Loimaa: Varsinais-Suomi
Loviisa: Uusimaa
Mänttä-Vilppula: Pirkanmaa
Nivala: Pohjois-Pohjanmaa
Nurmes: Pohjois-Karjala
Oulainen: Pohjois-Pohjanmaa
Paimio: Varsinais-Suomi
Parainen: Varsinais-Suomi
Parkano: Pirkanmaa
Pieksämäki: Etelä-Savo
Pietarsaari: Keski-Pohjanmaa
Raahe: Pohjois-Pohjanmaa
Raasepori: Uusimaa
Rauma: Satakunta
Riihimäki: Kanta-Häme
Saarijärvi: Keski-Suomi
Salo: Varsinais-Suomi
Sastamala: Pirkanmaa
Savonlinna: Etelä-Savo
Somero: Varsinais-Suomi
Suonenjoki: Pohjois-Savo
Tornio: Lappi
Uusikaupunki: Varsinais-Suomi
Valkeakoski: Pirkanmaa
Varkaus: Pohjois-Savo
Viitasaari: Keski-Suomi
Ylivieska: Pohjois-Pohjanmaa
Ähtäri: Etelä-Pohjanmaa
Äänekoski: Keski-Suomi
Sirkka-Liisa Lonka

Sirkka-Liisa Lonka (s. 27. tammikuuta 1943 Kouvola) on suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko.

Lonka on opiskellut Suomen Taideakatemian koulussa 1963–1967 ja grafiikkalinjalla 1968. Hän on osallistunut useisiin kansainvälisiin taidetyöpajoihin, opinto- ja työskentelymatkoihin sekä toiminut opettajana Euroopassa, Aasiassa, Afrikassa ja Latinalaisessa Amerikassa.
Sirkka-Liisa Lonka on Taidemaalariliiton ja Suomen Taidegraafikoiden jäsen. Hän on toiminut myös PANDissa ja Kiilassa.
Longan teoksia on muun muassa Ateneumin, Suomen valtion kokoelmissa ja presidentti Nelson Mandelan yksityiskokoelmissa.
Kirjallisuutta

Nip of Love 1983
Sirkka-Liisa Lonka, Parvs Publishing 2012
Aiheesta muualla

Sirkka-Liisa Lonka Kansallisgallerian kokoelmissa
Sirkka-Liisa Lonka taiteilijamatrikkelissa
Sirkka-Liisa Longan kotisivu
Sophie Arnould

Naisen muotokuva, luultavasti Sophie Arnould , Jean-Baptiste Greuzen maalaus, noin vuodelta 1773.
Sophie Arnould (13. helmikuuta 1740 Pariisi – 18. lokakuuta 1802 Pariisi) oli ranskalainen oopperalaulaja. Hänen äänialansa oli sopraano.
Porvarisperheeseen syntyneen Arnouldin vanhemmat olivat kiinnostuneita valistusfilosofiasta ja tunsivat Voltairen ja Diderot´n. Tytär oppi jo varhain puhumaan latinaa ja italiaa. Eniten herättivät huomiota kuitenkin hänen laulu- ja tanssitaitonsa.
Arnould opiskeli laulua Marie Felin ja La Claironin johdolla ja debytoi Pariisin oopperassa vuonna 1757. Hän lauloi siellä seuraavat 20 vuotta. Tämä mahdollistui, kun Madame Pompadour kuuli hänen laulavan ja järjesti rakastajansa kuningas Ludvig XV:n avulla sopimuksen oopperaan. Arnouldin vanhemmat eivät olisi halunneet päästää tytärtään lauljaksi näin nuorena, mutta tytär piti päänsä.
Aikalaistodisteiden mukaan Armouldin ääni ei ollut voimakas, mutta sen sijaan se oli erittäin kaunis. Hän lauloi kaikki tuon ajan oopperoiden merkittävät naisroolit. Hän alkoi saavuttaa kuuluisuutta myös lukuisten rakkaussuhteidensa vuoksi. Elämäntyyli oli ylellinen ja hänen salongissaan vierailivat monet kuuluisuudet, kuten Benjamin Franklin, Rousseau ja Voltaire.
Huoleton elämäntyyli ja väärä laulutekniikka aiheuttivat, että Arnould joutui lopettamaan laulu-uransa jo vuonna 1777. Hän menetti rooleja myös seurapiirijuonittelujen vuoksi. Hän kävi tekemässä yhden roolin vielä 1788, mutta sitten ura oli ohi. Vuotta myöhemmin puhkesi vallankumous ja poliitikot pitivät hänen salonkiaan kokoontumispaikkanaan. Terrorin aikana hän vetäytyi Pariisista.
Napoleonin aikana Arnouldille myönnettiin eläke, jonka turvin hän eli viimeiset vuotensa.  Hänen muistelmansa julkaistiin vuonna 1837.
Slunga

Slunga voi tarkoittaa:
Anna Slunga-Tallberg (s. 1962), purjehtija
Heli Slunga (s. 1982), kirjailija
Riikka Slunga-Poutsalo (s. 1971), poliitikko, Perussuomalaisten puoluesihteeri, kansanedustaja ja yrittäjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Slunga”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Siipipuukasvit

| Siipipuukasvit |
| --- | --- |
 Shorea roxburghii
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malvales
Heimo::  Siipipuukasvit Dipterocarpaceae  Blume
Katso myös
   Siipipuukasvit Wikispeciesissä   Siipipuukasvit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Siipipuukasvit eli dipterokarpuskasvit (Dipterocarpaceae) on Malvales-lahkoon kuuluva heimo, jossa on 580–680 tropiikissa kasvavaa sademetsien puulajia. Monet lajeista ovat korkeita puita, joiden latvat ovat 40–70 metrissä. Suurimmat yksilöt ovat jopa 85 metriä korkeita.
Heimon lajit ovat merkittäviä puutavarakaupassa. Lajeja tavataan kaikkialla trooppisilla alueilla: Etelä-Amerikassa, Afrikassa, Seychelleillä, Intiassa, Indokiinassa ja Malesiassa. Yleisimmillään siipipuukasveja löytyy Malesian länsiosista. Jotkut lajit ovat nykyään uhanalaisia liika- ja laittomien hakkuiden takia. Puista saadaan puutavaran lisäksi aromaattisia öljyjä, palsamia, pihkaa ja ne ovat vanerin raaka-ainetta.
Kuvaus

Heimon lajit ovat puita. Ne ovat yleensä ainavihantia, harvoin kausivihantia. Lehdet ovat yksinkertaisia ja asettuneet vuorottaisesti. Lehtien laita on ehyt tai nyhälaitainen. Kukat ovat vaihtelevankokoisissa kukinnoissa. Ne ovat kaksineuvoisia ja säteittäin symmetrisiä. Terälehtiä on viisi. Kukat ovat usein voimakkaasti tuoksuvia. Hedelmä on pähkylä tai kota.
Suvut ja luokitus

Siipipuukasvien heimo on jaettu kolmeen alaheimoon ja 17 sukuun:
Monotoideae: 3 sukua ja 30 lajia Afrikasta ja Amazonian alueelta Kolumbiasta.
Marquesia – markiisipuut
Monotes
Pseudomonotes
Pakaraimoideae: 1 laji (Pakaraimaea roraimae ) Guyanan ylängön alueelta.
Pakaraimaea
Dipterocarpoideae: 13 sukua ja 470–650 lajia. Levinnyt suurelle alueelle Seychelleiltä Uuteen-Guineaan.
Anisoptera – mersawat
Cotylelobium
Dipterocarpus – siipipuut
Dryobalanops
Hopea
Neobalanocarpus
Parashorea
Shorea – merantipuut
Stemonoporus
Upuna
Vateria
Vateriopsis
Vatica
Kuvia

Siipipuulaji Dipterocarpus costatus
Intianmerantipuu (Shorea robusta)
Upuna borneensis
Stephen Nweke Ezeanya

Stephen Nweke Ezeanya (31. maaliskuuta 1921 Nnokwa – 12. marraskuuta 1996) oli nigerialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Onitshan arkkihiippakuntaan 20. joulukuuta 1953 ja nimitettiin sen johtoon 9. maaliskuuta 1985. Piispaksi vihkiminen seurasi 11. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francis Arinze, jota avustivat Paul Fouad Naïm Tabet ja Michael Ugwu Eneja.
Ezeanya jäi eläkkeelle 25. helmikuuta 1995.
Seinäjoen Maila-Jussit (lentopallo)

| Seinäjoen Maila-Jussit (lentopallo) |
| --- | --- |

Koko nimi:  Seinäjoen Maila-Jussit
Perustettu:  1932
Kenttä:  Seinäjoen urheilutalo
Seinäjoen Maila-Jussit on entinen seinäjokelainen lentopalloseura, joka voitti vuosina 1986 ja 1987 lentopallon miesten Suomen mestaruuden sekä Suomen cupin 1985.
Saavutukset

Suomen mestaruus 1986, 1987
Suomen cupin voitto 1985
Euroopan cupissa 1987, 1988
SM-sarjanousu 1980, 1982
Miesten SM-kultajoukkueet > Joukkue 1985–1986

Pekka Toppari
Jari Mäntylä
Jarmo Mustonen
Mika Haapasalo
Boris Tranberg
Tapani Rajala
Arto Puolakka
Petri Mutka
Esa Kokko
Matti Juntura
Jouni Simola
Miesten SM-kultajoukkueet > Joukkue 1986–1987

Pekka Toppari
Jari Mäntylä
Jarmo Mustonen
Mika Haapasalo
Boris Tranberg
Tapani Rajala
Ari Hannuksela
Petri Mutka
Esa Kokko
Matti Juntura
Jouni Simola
Seinäjoen Maila-Jussit 1987.
Stephen Merchant

Stephen Merchant marraskuussa 2009.
Stephen James Merchant (s. 24. marraskuuta 1974 Bristol) on englantilainen näyttelijä, kirjailija ja ohjaaja. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Valehtelemisen sietämätön keveys, Hammaskeiju ja Logan. Merchant esitti yhtä pääosaa televisiosarjassa Four lives.
Sienikallio

Sienikallio Tinman kaupungissa, Israelissa.
Sienikallio muodostuu, kun tuulen lennättämä hiekka kuluttaa hiljalleen hyvin suuren kiven alaosaa. Tuulen mukanaan tuoma hiekkapuhallus aiheuttaa sen, että kiven muoto alkaa muistuttaa sientä, sillä sen alaosa kaventuu huomattavasti kulutuksen myötä. Tehokkainta kulutus on lähellä maanpintaa eli noin 10–20 cm korkeudella. Sienikallio on esimerkki tuulieroosion vaikutuksesta.
Stephen Ole Marai

Stephen Ole Marai (s. 11. marraskuuta 1962) on entinen kenialainen keskipitkien matkojen juoksija, joka oli erikoistunut 800 metrille.
Ole Marai sijoittui Rooman MM-kilpailuissa 1987 maanmiehensä Billy Konchellahin voittamassa 800 metrin juoksun finaalissa kuudenneksi.
Ole Marai oli kahdesti urallaan maailmanlistan kymmenen nopeimman juoksijan joukossa. Vuonna 1987 hän oli yhdeksänneksi nopein ja vuonna 1990 kahdeksanneksi nopein. Hänen ennätyksensä 800 metrillä oli käsiajanotolla 1.44,3 ja sähköajanotolla 1.44,42.
Sellon kirjasto

| Sellon kirjasto> Leppävaaran kirjasto |
| --- | --- |
 Sellon kirjaston sisäänkäynti.
Sijainti:  Leppävaara, Espoo
Tyyppi:  Aluekirjasto
Perustettu:  1920-luvulla
Lainauksia vuodessa:  yli 1,2 milj.
Asiakkaita:  1,1 milj.
Kotisivut
Sellon kirjasto on Espoossa Sellon kauppakeskuksessa toimiva kirjasto. Se on osa Espoon kaupunginkirjastoa ja Helmet-kirjastoa. Sellon kirjasto on Leppävaaran aluekirjasto. Suur-Leppävaaran alueen muut kirjastot sijaitsevat Laaksolahdessa ja Viherlaaksossa.
Kaksikerroksisen kirjaston pinta-ala on 5 846 m².[lähde? ] Kirjasto avattiin nykyisessä osoitteessaan elokuussa 2003. Sellon kirjasto on ollut ensimmäisestä toimintakuukaudestaan lähtien vilkkain kaikista pääkaupunkiseudun kirjastoista. Vuonna 2015 kirjastossa vieraili 1,1 miljoonaa asiakasta.
Historia

Kirjastotoiminta alkoi Leppävaarassa 1920-luvulla. Leppävaaran piirikirjasto sijaitsi Albergan suomenkielisellä kansakoululla, ja sen kokoelma oli kokonaan suomenkielinen. Tässä vaiheessa kirjasto tarkoitti alakansakoulun eteisaulan kahta kirjakaappia, mutta myöhemmin kirjakaapit siirrettiin koulun voimistelusaliin. Leppävaaran piirikirjasto oli suomenkielinen, mutta Espoon kirjastolaitoksen virallinen kieli oli ruotsi.
Vuonna 1937 kirjastolautakunta jakoi kirjastolaitoksen ruotsinkieliseen ja suomenkieliseen kirjastoon, minkä myötä Leppävaaran piirikirjastosta tuli Espoon suomalainen kantakirjasto. Ruotsinkielinen piirikirjasto eli Albergan kirjasto perustettiin 1946 Thorstorpiin. Myös Mäkkylään perustettiin oma ruotsinkielinen piirikirjasto. Ensimmäisen oman huoneistonsa suomalainen kantakirjasto sai vuonna 1955 Leppävaaran terveystalon kellarista. Tilat käsittivät kolme huonetta, ja pinta-alaa oli 120 m².
Uuden kirjastolain seuraksena vuonna 1962 kirjastoon vaadittiin tietty määrä kirjastoammatillisia työntekijöitä ja tarkoituksenmukaisia kirjastotiloja, jotta kirjasto saisi valtionapua. Kirjastotilojen tuli olla yksinomaan kirjastokäytössä, ja kirjaston aukioloaikoja piti laajentaa. Näin pääkirjaston henkilökunta kasvoi kahteen henkeen.
Leppävaaraan suunniteltiin kirjaston, kauppakoulun ja työväenopiston yhteisrakennusta vuodesta 1963 lähtien. Espoon pääkirjastona toimi Laajalahden kirjasto vuoteen 1972 saakka. Leppävaaran uusi pääkirjasto valmistui 1972 ja oli laajuudeltaan 2 600 m². 1960–1970-luvuilla kirjasto korvasi muita puuttuvia kulttuuripalveluja. Kirjastossa järjestettiin konsertteja, musiikkiesitelmiä, nukketeatteria ja lastenelokuvia sekä ammattimaisia taidenäyttelyitä. Uudet tilat olivat aluksi hulppeat, mutta muuttovoiton seurauksena ja kirjastotoimen kehittyessä uutta pääkirjastoa alettiin suunnitella vuonna 1986 Espoon keskukseen.
1990-luvun lopulla espoolainen kirjastotilojen suunnittelu palasi juurilleen 1960-luvun aluekirjastoajatteluun, jolloin kirjasto luopui pääkirjastosuunnittelusta. Leppävaaran ahtaan ja huonokuntoisen rakennuksen tilalle esitettiin modernia, tietoyhteiskunnan haasteisiin vastaavaa aluekirjastoa. Kirjaston mitoitus tehtiin opetusministeriön ohjeiden mukaisesti periaatteella 100 m²/1 000 asukasta. Tässä vaiheessa Leppävaara oli kasvanut suureksi yli 50 000 asukkaan kaupunginosaksi (yhtä suureksi kuin koko Espoo tullessaan kauppalaksi). Myös pienen piirikirjaston kokoelma oli kasvanut mittavaksi aineistoksi: 1960-luvulla kirjoja oli vain muutama tuhat, mutta 40 vuotta myöhemmin niteitä oli kaikkiaan jo 220 000, joista kirjoja 170 000. Vanhan kirjaston tiloissa osoitteessa Vanha maantie 11 toimii nykyisin Kelloseppäkoulu.
Historia > Nykyinen kirjasto

Sellossa sijaitsevan kirjaston lopullinen toteutuspinta-ala on 5 800 m², johon kuuluvat mukaan myös yhteispalvelupisteen tilat. Uudesta kirjastosta luotiin moderni oppimisympäristö ja toisaalta oleskelun mahdollistava avara kulttuurinen tila. Laajan kokoelman lisäksi kirjastossa on noin 80 asiakastyöasemaa ja Paja, jossa  voi oppia IT- ja kädentaitoja (kuvankäsittely, VHS-DVD-, LP-levy, C-kasetti-, dia-skannaus-, 3D-tulostimia, ompelukoneita, vinyylileikkuri, julistetulostin), lukusaleja, ryhmätyöhuoneita, näyttelytila, monitoimitila ja musiikkistudio.
Päivittäinen asiakasmäärä on vakiintunut noin 3 500 asiakkaaseen. Pääkaupunkiseudun neljän kaupunginkirjaston toimintaverkossa Sellon kirjasto oli ensimmäisestä toimintakuukaudestaan lähtien pääkaupunkiseudun vilkkain. Kuukausittain lainauksia on yli 100 000 ja asiakkaita 70 000.
Leppävaaran aluekirjaston nimi muuttui 1.1.2009. Uudeksi nimeksi vakiinnutettiin Sellon kirjasto.
Tilat

Kirjaston ensimmäisessä kerroksessa on Aula ja lava, Palvelu, Pointti (nuorten osasto), Lastenmaa, Musiikki ja Paja.
Toisessa kerroksessa on Aikuisten osasto, kauno- ja tietokirjallisuus, elokuvat, lehdet ja Venäjänkielinen kirjasto. Aiemmin Venäjän ja Itä-Euroopan instituutin alaisuudessa toiminut Venäjänkielinen kirjasto siirrettiin Sellon kirjastoon vuoden 2012 lopulla.
Varattavia tiloja on toisessa kerroksessa: Akseli-sali, Elina, Ilmari ja Mauri.
Kirjaston yhteydessä ensimmäisessä kerroksessa toimii myös Espoon kaupungin asiointipalvelu sekä Marian konditoria leipomomyymälä.
Aiheesta muualla

Sellon kirjasto (Helmet.fi-sivulla) (Arkistoitu – Internet Archive)
Sellon kirjasto Kirjastot.fi-sivulla
Kuvia Sellon kirjastosta Flickr.comissa
Sellon kirjasto kansainvälisessä kirjastotietokannassa
Leppävaaran alue – toimintakertomus vuonna 2015
Venäjänkielinen kirjasto Sellon kirjastossa (Helmet-sivulla)
Kirjaston sisätiloja
Skoki

| Skoki |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Skoki
 Koordinaatit: 52°40.3′N, 17°09.5′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Iso-Puola
Piirikunta:  Wągrowiec
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,2 km²
Väkiluku (2019):  4 425
 – Väestötiheys:  7395,1 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.gmina-skoki.pl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skoki (saks. Schokken) on pieni kaupunki Wągrowiecin piirikunnassa Ison-Puolan voivodikunnassa Puolassa. Se sijaitsee noin 40 kilometrin päässä Ison-Puolan voivodikunnan pääkaupungista Poznańista. Skokin pinta-ala on 11,2 neliökilometriä ja sen väkiluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 4 425.
Aiheesta muualla

Kaupungin kotisivut
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skoki Wikimedia Commonsissa
Sirkka-Liisa Landry

Sirkka-Liisa Landry (o.s. Vuorenpää) (22. marraskuuta 1926 Kivennapa − 19. tammikuuta 2008 Kauniala) oli suomalainen shakinpelaaja. Vuosina 1957−1986 hän voitti 16 kertaa shakin naistensarjan Suomen-mestaruuden ja kolmesti naisten Pohjoismaiden mestaruuden.
Elämä

Vuorenpää syntyi Karjalankannaksella sijaitsevalla Kivennavalla. 15-vuotiaana kesällä 1942 hän astui metsässä marjastaessaan miinaan. Hän menetti vasemman jalkansa polvesta alaspäin ja joutui viettämään pitkiä aikoja sotasairaalassa, jossa muut potilaat opettivat hänelle shakkia. Sairaala-ajan jälkeen Vuorenpää kävi keskikoulun loppuun Lammilla ja muutti sitten Helsinkiin postivirkailijaksi. Helsingissä oli myös paremmat mahdollisuudet pelata shakkia.
Shakkiliiton ensimmäisessä, vuonna 1954 järjestetyssä naisten mestaruuskilpailussa Vuorenpää oli neljäs. Ensimmäisen mestaruuden hän saavutti vuonna 1957. Hän voitti samana vuonna myös Pohjoismaiden naisten mestaruuden ja osallistui Shakkiolympialaisten Suomen joukkueeseen.
1970-luvun lopulla Vuorenpää meni naimisiin ranskalaisen diplomaatin Jacques Landryn kanssa ja vaihtoi sukunimensä Landryksi. Hän muutti ensin miehensä työn perässä Hollantiin. Miehen jäätyä eläkkeelle he muuttivat Portugaliin. Landry vietti viimeiset vuotensa Kaunialan sotavammasairaalassa, jossa hän kuoli.
Saavutukset

Shakin naisten Suomen-mestaruus 1957−1973, 1975−1976, 1981, 1986; hopeasija 1988; pronssisija 1983, 1987, 1989
Shakin Pohjoismaiden naisten mestaruus 1957, 1959, 1967
Mukana Suomen joukkueessa Shakkiolympialaisissa 1957, 1972−1988
Select Floorball Liga

Select Floorball Liga on Tanskan salibandyn korkein sarjataso.
Joukkueet kaudella 2023–2024 > Miehet

| Joukkue> Läntinen lohko | Kaupunki> Läntinen lohko | Kotiareena> Läntinen lohko | Perustettu> Läntinen lohko | Läntinen lohko | Läntinen lohko | Läntinen lohko |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Benløse FC | Benløse, Ringsted | Dansk Kabel TV Arena | 1995 |  |  |  |  |
| Copenhagen FC | Kööpenhamina | Gl. Valby Hal | 2006 |  |  |  |  |
| Hvidovre Attack | Hvidovre | Avedøre Idrætscenter | 1996 |  |  |  |  |
| Rødovre FC | Rødovre | Rødovre Stadionhal | 1989 |  |  |  |  |
Rungsted FC: 
| Vanløse Floorball | Vanløse, Kööpenhamina | Vanløse Hallerne | 1995 |  |  |  |  |
Itäinen lohko
| AaB Floorball | Aalborg | AaB Hallen | 1996 |  |  |  |  |
Brønderslev FC: 
| Frederikshavn Blackhawks | Frederikshavn | Arena Nord Frederikshavn | 2012 |  |  |  |  |
Odense Floorball: 
Strandby Tornados: 
| Sunds Seahawks FC | Sunds, Herning | Multicenter Sunds | 1995 |  |  |  |  |
| ÅFK | Aarhus | TST Aktiv-Center |  |  |  |  |  |