stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Beverley Whitfield

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Beverley Whitfield |  Beverley Whitfield |  Beverley Whitfield |  |
Maa:   Australia
Naisten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | München 1972 | 200 m rintauinti |  |
|  Pronssia | München 1972 | 100 m rintauinti |  |
Beverley Whitfield (15. kesäkuuta 1954 – 20. elokuuta 1996) oli australialainen rintauimari ja olympiavoittaja.
Whitfield voitti Münchenin 1972 olympialaisissa kultaa 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.41,71. Hän oli 50 metrin käännöksessä viimeisenä ja 150 metrin kohdalla vielä neljäntenä mutta nousi voittoon 0,34 sekunnin erolla yhdysvaltalaiseen Dana Schoenfieldiin. Lisäksi hän sai pronssia 100 metrin rintauinnissa ajalla 1.15,73.
Duncan White

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Duncan White |  Duncan White |  Duncan White |  |
Maa:   Sri Lanka
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | 400 metrin aidat |  |
Duncan White (1. maaliskuuta 1918 – 3. heinäkuuta 1998) oli srilankalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti. Hänen päälajinsa oli 400 metrin aitajuoksu.
White saavutti 400 metrin aitajuoksussa olympiahopeaa Lontoossa 1948 ajalla 51,8 s. Hän hävisi Yhdysvaltain Roy Cochranille 0,7 sekuntia, mutta voitti Ruotsin Rune Larssonin 0,4 sekunnilla. Hänestä tuli maansa ensimmäinen ja vuoteen 2000 saakka ainoa olympiamitalisti.
Vuoden 1950 Kansainyhteisön kisoissa White voitti kultaa 440 jaardin aitajuoksussa ajalla 52,5 s.
Werwolf (Hitlerin päämaja)

Werwolfin jäännökset
Kartta, jossa näkyy Werwolf ja muut Adolf Hitlerin päämajat
Werwolf (”Ihmissusi”) oli yksi Adolf Hitlerin käyttämistä päämajoista itärintamalla. Se sijaitsi noin 12 kilometrin etäisyydellä Vinnytsjasta läntisessä Ukrainassa. Hitler johti sieltä käsin operaatio Sinistä vuosina 1942 ja 1943.
Kompleksiin kuului noin 20 puista rakennusta, parakkeja ja kolme B-luokan bunkkeria. Rakennustyöt aloitti Organisation Todt marraskuussa 1941.
Historia

Saksalaiset tuhosivat ennen lähtöään alueen, mukaan lukien maanalaiset kompleksit. Aluetta tutkittiin saksalaisten vetäytymisen jälkeen maaliskuussa 1944 Josif Stalinin käskystä, mutta mitään asiakirjoja ei löytynyt. Neuvostoliitto yritti sulkea pysyvästi kaikki maanalaiset kompleksit.
Nykyään rakennelmasta ovat näkyvissä vain uima-allas ja betonilohkareita. Alue on avoin virkistysalue.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Werwolf (Hitlerin päämaja) Wikimedia Commonsissa
Sud-Aviation S.E.3130 Alouette II

Aérospatiale SA-318 BW Alouette II
Sud-Aviation S.E.3130 Alouette II on ranskalainen Sud Aviationin ja myöhemmin Aérospatialen valmistama helikopteri. 12. maaliskuuta 1955 ensilentonsa lentänyt Alouette II oli ensimmäinen tuotantoon päässyt helikopteri jossa käytettiin kaasuturbiinimoottoria.
Käyttö Suomessa

Suomen ilmavoimien käytössä oli vuosien 1966−1975 välillä kaksi Alouette II:ta, rekisteritunnuksin HA–1 ja 2.
Suomen Rajavartiolaitoksen käytössä oli vuosien 1965–1976 välillä alkujaan Suomen Punaisen Ristin Ilmasilta -nimisen tv-ohjelman keräysvaroilla ostama Alouette II helikopteri tunnukseltaan OH-HIS. Sairaankuljetustoimintaan hankittu helikopteri sijoitettiin ensin Ivaloon ja vuonna 1971 Kajaaniin. Koneessa oli kahden paaripotilaan kuljetusvarustus, hätälähettimen etsintälaite, lääkärilaukku ja hätään joutuneen henkilön pelastusköysi. Tarvittaessa koneeseen voitiin asentaa myös kellukevarustus.
Tekniset tiedot > Yleiset ominaisuudet

Tyyppi: viisipaikkainen kevyt helikopteri
Rakenne: metallirakenteinen
Miehistö: 1; 4 matkustajaa
Pääroottorin halkaisija: 10,20 m
Rungon pituus: 9,70 m
Korkeus: 2,75 m
Tyhjäpaino: 850 kg
Lentopaino: 1 600 kg
Voimalaite: Turbomeca Artouste II C 5 -suihkumoottori, akseliteho 406 hv.
Tekniset tiedot > Suoritusarvot

Suurin nopeus: 180 km/h
Matkanopeus: 170 km/h
Lentomatka: 600 km tai lentoaika 4 tuntia
Lakikorkeus: 4 000 m.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sud-Aviation S.E.3130 Alouette II Wikimedia Commonsissa
Alouette II:n kolmitahopiirros
Whole Lotta Shakin’ Goin’ On

| ”Whole Lotta Shakin’ Goin’ On” Jerry Lee Lewis |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”It’ll Be Me”
 Julkaistu: huhtikuu 1957
 Tekijä(t): Dave "Curlee" Williams James Faye "Roy" Hall
 Tyylilaji: rock and roll, rockabilly, country
 Kesto: 02.52
 Levy-yhtiö: Sun Records
Jerry Lee Lewisin muut singlet
| ”Crazy Arms” 1956 | ”Whole Lotta Shakin’ Goin’ On” 1957 | ”Great Balls of Fire” 1957 |
Whole Lotta Shakin’ Goin’ On on Big Maybellen esittämä rock'n'roll -kappale, jonka louisianalainen pianisti ja laulaja Jerry Lee Lewis teki tunnetuksi, ja josta hän sai ensimmäisen Top 10 -hittinsä Yhdysvalloissa. Se nousi listalla sijalle #3 syyskuussa 1957. Levy-yhtiö oli Sun Records. Single nousi myös country- ja R&B-listoille.
Kappaleen olivat aikaisemmin levyttäneet R&B-laulaja Big Maybelle ja rockabillyartisti Roy Hall, jonka kanssa Lewis oli työskennellyt.
Westdiep (F911)

| Westdiep |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cockerill, Antwerpen
Kölinlasku:  2. syyskuuta 1974
Laskettu vesille:  8. joulukuuta 1975
Palveluskäyttöön:  20. tammikuuta 1978
Poistui palveluskäytöstä:  5. lokakuuta 2005
Loppuvaihe:  myyty Bulgarian laivastolle 2008
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 200 t
Pituus:  106,38 m
Leveys:  12,3 m
Syväys:  5,6 m
Koneteho:  2 × ABC DZC dieselmoottoria 4 200 hv 1 × Rolls-Royce Olympus TM 3B -kaasuturbiini 27 575 hv
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  159
Aseistus
Aseistus:  1 × 100 mm Creusot Loire automaattikanuuna 1 × RIM-7 Sea Sparrow 1 × 30 mm Goalkeeper CIWS 1 × MM38 Exocet 1 × Bofors 375 mm syvyyspomminheitin 2 × Ecan type 15 -torpedoputkea
Westdiep (runkonumero F911) oli Belgian merivoimien vuonna 1975 vesillelaskettu Wielingen-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Antwerpenistä Cockerillilta, missä köli laskettiin 2. syyskuuta 1974. Alus laskettiin vesille 8. joulukuuta 1975 ja otettiin palvelukseen 20. tammikuuta 1978.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 5. lokakuuta 2005 ja se myytiin 2008 Bulgarian laivastolle, joka nimesi sen Gordiksi runkonumerolla 43.
Sharon Wichman

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | México 1968 | 200 m rintauinti |  |
|  Pronssia | México 1968 | 100 m rintauinti |  |
Sharon Wichman (s. 13. toukokuuta 1952) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja
Sharon Wichman voitti kultaa Méxicon 1968 olympialaisten 200 metrin rintauinnissa ajalla 2.44,4. Vaikka laji oli tuolloin jo kymmenettä kertaa olympialaisten ohjelmassa, tuli Wichmanista vasta matkan ensimmäinen yhdysvaltalainen olympiavoittaja. Samojen kisojen 100 metrin rintauinnissa hän saavutti pronssia 0,3 sekuntia Jugoslavian Đurđica Bjedoville ja 0,2 sekuntia Neuvostoliiton Galina Prozumenštšikovalle hävinneenä.
Westhinder (F913)

| Westhinder |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cockerill, Antwerpen
Kölinlasku:  8. joulukuuta 1975
Laskettu vesille:  30. maaliskuuta 1976
Palveluskäyttöön:  20. tammikuuta 1978
Poistui palveluskäytöstä:  1993
Loppuvaihe:  romutettu
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 200 t
Pituus:  106,38 m
Leveys:  12,3 m
Syväys:  5,6 m
Koneteho:  2 × ABC DZC dieselmoottoria 4 200 hv 1 × Rolls-Royce Olympus TM 3B -kaasuturbiini 27 575 hv
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  159
Aseistus
Aseistus:  1 × 100 mm Creusot Loire automaattikanuuna 1 × RIM-7 Sea Sparrow 1 × 30 mm Goalkeeper CIWS 1 × MM38 Exocet 1 × Bofors 375 mm syvyyspomminheitin 2 × Ecan type 15 -torpedoputkea
Westhinder (runkonumero F913) oli Belgian merivoimien vuonna 1976 vesillelaskettu Wielingen-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Antwerpenistä Cockerillilta, missä köli laskettiin 6. joulukuuta 1975. Alus laskettiin vesille 30. maaliskuuta 1976 ja otettiin palvelukseen 20. tammikuuta 1978.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1993 ja romutettiin.
Luettelo H. G. Wellsin teoksista

H. G. Wells (1866–1946)
Tämä on luettelo englantilaisen kirjailijan H. G. Wellsin teoksista. Wells oli tuottelias kirjoittaja sekä fiktiivisen kirjallisuuden että tietokirjallisuuden alalla. Hänen kirjailijanuransa kesti yli 60 vuotta, ja häntä pidetään ensimmäisten tieteisromaaniensa ansiosta yhtenä tieteiskirjallisuuden isistä (muiden ollessa Jules Verne ja Hugo Gernsback).lähde?
Wielkopolski

| Wielkopolski |
| --- | --- |

Alkuperä ja nimet
Alkuperämaa::   Puola
Ominaisuudet
Korkeus::  n. 160 cm
Värit::  yleisimmin rautias tai ruunikko
Wielkopolski on puolalainen hevosrotu, joka on kehitetty toisen maailmansodan jälkeen. Rotu syntyi yhdistämällä masuren- ja poznan-rotujen kantakirjat. Molemmat näistä roduista polveutuivat trakehnerinhevosista, ja niitä oli jo aiemmin risteytetty keskenään.
Wielkopolski soveltuu ratsuksi ja valjakkoajoon.
Kalle Westerlund

Karl "Kalle" Mauritz Westerlund (22. syyskuuta 1897 Helsinki – 11. helmikuuta 1972 Helsinki) oli suomalainen painija ja olympiamitalisti.
Kalle Westerlund saavutti kreikkalais-roomalaisen painin 67,5 kilon sarjassa olympiapronssia Pariisin 1924 olympialaisissa. Helsingin MM-kilpailuissa 1921 hän sijoittui neljänneksi. Pohjoismaiden mestaruuden hän voitti 1925 ja ainoan Suomen mestaruutensa 1927. Seuratasolla hän edusti Helsingin Atleettiklubia.
Kalle Westerlundin veljistä Edvard Westerlund oli painin olympiavoittaja ja myös Emil Westerlund osallistui painijana olympiakisoihin.
Kalle Westerlund toimi 36 vuotta Suomen tasavallan presidentin autonkuljettajana. Tehtävässään hän ehti palvella seitsemää eri presidenttiä.
Saavutuksia

Olympiapronssia Pariisi 1924 (kreikkalais-roomalainen paini, sarja 67,5 kg)
MM-kisoissa neljäs sija Helsinki 1921
PM-kultaa 1925
SM-kultaa 1927, hopeaa 1924, pronssia 1920 ja 1922
Aiheesta muualla

Kaskimies, Einari: Seitsemän presidentin kuljettaja.  WS, 1967.
HMS Whalsay

| HMS Whalsay |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Trawler Builders Cook Welton and Gemmell, Beverley
Laskettu vesille:  4. huhtikuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  lokakuu 1943
Loppuvaihe:  myyty kesäkuussa 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  545 t
Pituus:  49,99 m (kokonaispituus)
Leveys:  8,38 m
Syväys:  3,2 m
Koneteho:  850 ihp
Nopeus:  12 Solmua
Miehistöä:  40
Aseistus
Aseistus:  1 × 12 naulan QF Mk V -tykki 3 × Oerlikon 20 mm  -ilmatorjuntatykkiä 2 × .303 Browning -konekivääriä 2 syvyyspomminheitintä, joihin sisältyi 35 Mk VII-syvyyspommia
HMS Whalsay (viirinumero T293) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Isles-luokan aseistettu sukellusveneidentorjuntatroolari.
Valmistus

Alus tilattiin Trawler Builder Cook Welton and Gammellilta Beverleystä, ja sen moottorin toimitti Holmes. Alus laskettiin vesille 4. huhtikuuta 1942.
Palvelus

Alus lainattiin lokakuussa 1943 Portugalin laivastolle, joka nimesi sen NRP P4:ksi. Alus palautettiin kesäkuussa 1945 kuninkaalliselle laivastolle. Alus myytiin kesäkuussa 1946 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa lokakuussa nimellä NRP Santa Maria runkonumerolla MR. Aluksen runkonumeroksi vaihdettiin 1951 M404 ja edelleen vuonna 1956 M392. Alus poistettiin alusluettelosta 1971.
Weimarin klassismi

Der Weimarer Musenhof, Theobald von Oerin öljymaalaus (1860). Schiller lausuu Tierfurtin linnan puutarhassa, Weimarissa. Yleisön joukossa on nähtävissä mm. Wieland, Goethe ja Schiller.
Weimarin klassismi (saks. Weimarer Klassik tai Weimarer Klassizismus) oli eurooppalainen kulttuuriliike ja kirjallisuuden suuntaus. Sen seuraajat pyrkivät perustamaan uushumanistisen liikkeen, joka yhdisteli romantiikan, klassismin ja valistuksen ajatuksia. 1770-luvulta 1800-luvun alkuun vaikuttaneeseen liikkeeseen kuuluivat Johann Wolfgang von Goethe, Johann Gottfried Herder, Friedrich Schiller ja Christoph Martin Wieland. Se tiivistyi erityisesti Goethen ja Schillerin yhteistyöhön Weimarissa vuosina 1788–1805. Erityisen tärkeä Weimar oli teatterinsa ansiosta. Vaikka liike kehittyi läheisessä yhteydessä romantiikkaan, se myös kritisoi monia sen ajatuksia saksalaisessa julkisuudessa.
Keskeisiä edustajia > Wieland

Christoph Martin Wieland oli ensimmäinen Weimariin asettunut kirjailija, joka pysytteli siellä kuolemaansa saakka. Hän perusti vuonna 1773 Der teutsche Merkur lehden, josta tuli hänen päätoimittajakaudellaan (1773-1789) Saksan vaikutusvaltaisin kirjallisuuslehti. Wieland julkaisi myös vuonna 1780 runomuotoisen romaanin Oberon (1780). Wielandin maailmankuva oli pitkälti sidoksissa valistukseen.
Keskeisiä edustajia > Goethe ja Schiller

Weimarin klassismi oli sekä Goethen että Schillerin keskeisimmän tuotannon aikaa. He ottivat tuolloin etäisyyttä aiempaan tunteellisempaan Sturm und Drang -kauteensa ja pyrkivät pidättyväisempään klassismin muotoon. Weimariin vuonna 1775 kotiutunut Goethe julkaisi tuolloin mm. näytelmät Ifigeneia Tauriissa (Iphigenie auf Tauris, 1787) ja Torquato Tasso (1790), klassistisen runokokoelman Römische Elegien (Roomalaisia elegioita, 1790) sekä ensimmäisenä kehitysromaanina pidetyn Wilhelm Meisterin oppivuodet (Wilhelm Meisters Lehrjahre, 1796).
Schiller saapui Weimariin 1787 ja tutustui nopeasti Wielandiin sekä Herderiin. Jo vuonna 1789 Schiller sai palkattoman historian professuurin naapurikaupungista Jenasta. Weimarin ja Jenan väliset yhteydet olivat kuitenkin kiinteät ja Goethe vietti yhtä lailla siellä paljon aikaa esimerkiksi anatomisten kokeidensa parissa. Schillerin tunnetuimpia näytelmiä tältä ajalta ovat Don Carlos (1787/88) ja Wallenstein-trilogia (1799). Schiller muutti vuonna 1799 perheineen takaisin Weimariin, jossa valmistuivat vielä Maria Stuart (1800), Orleansin neitsyt (Die Jungfrau von Orléans, 1801), Messinan morsian (Die Braut von Messina, 1803) sekä  Wilhelm Tell (1804). Teoreettisista tutkielmista maininnan arvoisia ovat Naiivista ja sentimentaalisesta runoudesta (Über naive und sentimentalische Dichtung, 1795) sekä Kirjeitä ihmisen esteettisestä kasvatuksesta (Über die ästhetische Erziehung des Menschen in einer Reihe von Briefen, 1795).
Keskeisiä edustajia > Herder

Vuonna 1776, vuosi Weimariin muuttonsa jälkeen, Goethe järjesti myös pastori Johann Gottfried Herderille kutsun Weimariin. He olivat tutustuneet toisiinsa jo nuoruudessaan Strasbourgissa. Herder tutki kansanrunoutta ja julkaisi laajan historianfilosofisen tutkimuksen Ideen zur Philosophie der Geschichte der Menschheit (1784–1791). Hänen uushumanistisella ajattelullaan oli voimakas vaikutus ns. Turun romantiikkaan ja sen harrastuksiin kansanrunouden ja historiantutkimuksen alalla.
Suomalainen uushumanismi

Suomessa uushumanismia edusti erityisesti Henrik Gabriel Porthan ja sen on nähty vaikuttaneen myös Elias Lönnrotin ajatteluun ja tuotantoon.
Westvleteren

Westvleteren-pullot
Westvleteren on belgialaisen Brouwerij Westvleterenin valmistamien trappist-oluiden tuotemerkki. Munkit Mont des Catsin luostarista perustivat Sint-Sixtusabdij van Westvleterenin (suom. Westvleterenin Pyhän Sikstuksen luostari) luostarin vuonna 1831 Westvleteriniin Länsi-Flanderiin yhdeksän kilometriä Ranskan rajasta. Oluenvalmistus alkoi vuonna 1839. Westvleterinin munkit perustivat vuonna 1850 l'Abbaye Notre-Dame de Scourmontin luostarin, joka tunnetaan Chimay-oluistaan ja -juustoistaan. Vuonna 1946 Sint-Sixtusabdijin luostari antoi oluenpanolisenssin St. Bernarduksen panimolle, kunnes munkit päättivät vuonna 1992 aloittaa oluenvalmistuksen itse uudelleen.
Vaikka makuasiat ovat varsin henkilökohtaisia, monet tunnetut olutasiantuntijat ovat listanneet Westvleteren-oluet henkilökohtaisiksi suosikeikseen. Suositut oluita arvostelevat verkkosivustot, kuten Beeradvocate.com ja Ratebeer.com, listaavat Westvleteren 12 -oluen maailman parhaaksi olueksi.
Westvleteren-oluiden mainetta on lisännyt myös niiden vaikea saatavuus. Koko panimon vuosituontato on vain 4 750 hehtolitraa.
Virallisesti Westvleteren-olutta on voinut ostaa vain suoraan panimolta. Panimo on myynyt oluttaan vain yksityishenkilöille sillä ehdolla, että olutta ei myydä eteenpäin. Ainoa paikka, jossa olutta myydään luvallisesti paikan päällä kulutettavaksi, on panimoa vastapäätä sijaitseva In de Vrede -niminen kahvila.  Viime vuosina Westvleteren on tehnyt myös eriä laajempaan myyntiin, muun muassa vuonna 2012 jolloin panimo keräsi rahaa luostarin kunnostukseen.
Oluet

Westvleteren-oluita on kolmea eri tyyppiä:
Westvleteren Blond (vihreä korkki, alkoholipitoisuus 5,8 tilavuusprosenttia), pale ale
Westvleteren 8 (sininen korkki, aikaisemmalta nimeltään Extra, alkoholipitoisuus 8 tilavuusprosenttia), dubbel
Westvleteren 12 (keltainen korkki, aikaisemmalta nimeltään Abt, alkoholipitoisuus 10,2 tilavuusprosenttia), quadrupel/abt, oluen teossa käytetään Westmallen trappistipanimon hiivaa, joka korvasi vuonna 1989 vanhan Westvleterinin hiivan, ja samalla oluen alkoholipitoisuus laski nykyiselle tasolle.
Aiemmin valmistettiin nimellä 6 punaisella korkilla 6,2 % olutta. Tämän ja neljäprosenttisen dubbelin (joka oli munkkiveljien pöytäolutta eikä ollut saatavilla kaupallisesti) korvasi blond vuonna 1999.
Kaikki oluet myydään pullotettuina puisissa koreissa. Vuodesta 1945 lähtien Westvleteren pulloissa ei ole ollut myytäessä etikettiä. Kaikki belgialaisen lainsäädännön vaatimat tiedot on painettu olutpullojen kruunukorkkeihin. Korkeissa olevan vähäisen tilan vuoksi Westvleteren oluet ovat ainoita trappist-oluita, joissa ei ole virallista trappist-logoa.
Oluen tuotannosta 15 % on blondea, 35 % 8:aa ja loput 12:ta. Noin neljännes tuotannosta myydään In de Vredessä, loput luostarin portin myymälästä.
Aiheesta muualla

Luostarin viralliset verkkosivut (englanniksi) (ranskaksi) (hollanniksi)
C. E. F. Weyse

C. E. F. Weyse
Christoph Ernst Friedrich Weyse (5. maaliskuuta 1774 – 8. lokakuuta 1842) oli saksalaissyntyinen tanskalainen säveltäjä. Hän asui Tanskassa vuodesta 1789 ja opiskeli Kööpenhaminassa musiikin teoriaa J. A. P. Schulzin johdolla. Weyse toimi myös urkurina, ja häntä arvostettiin improvisointitaitonsa ansiosta.
Sävellyksiä

Weyse tuotanto on pääosin melodioiltaan yksinkertaisia säkeistölauluja. Niissä on virikkeitä oppi-isänsä Schulzin ja Mozartin tuotannosta sekä tanskalaisista kansansävelmistä. C. E. F. Weyse sävelsi noin sata yksinlaulua tunnettujen runoilijoiden, kuten Adam Oehlenschlägerin, Bernhard Severin Ingemannin, Nikolai Frederik Severin Grundtvigin, Johan Ludvig Heibergin ja Christian Wintherin runoihin. Erityisen tunnetuksi ovat tulleet Ingemannin runoihin sävelletyt kokoelmat vuosina 1837 ja 1838 ilmestyneet Morgensange for Børn ja Syv Aftensange, joiden lauluja lauletaan usein myös virsinä. Weyse sävelsi myös  singspielejä, kuten Sovedrikken (Oehlenschlæger 1809) ja Et Eventyr i Rosenborg Have (J.L.Heiberg 1827).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta C. E. F. Weyse Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia 2  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef
Hanni Wenzel

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hanni Wenzel |  Hanni Wenzel |  Hanni Wenzel |  |
Maa:   Liechtenstein
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 | suurpujottelu |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 | pujottelu |  |
|  Hopeaa | Lake Placid 1980 | syöksylasku |  |
|  Pronssia | Innsbruck 1976 | pujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | St. Moritz 1974 | pujottelu |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 | alppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | St. Moritz 1974 | alppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Garmisch 1978 | alppiyhdistetty |  |
|  Pronssia | Innsbruck 1976 | alppiyhdistetty |  |
Hanni Weirather (o.s. Wenzel, s. 14. joulukuuta 1956 Straubing, Länsi-Saksa) on liechtensteinilainen alppihiihtäjä. Hän on kotimaansa ensimmäinen ja myös ainoa olympiavoittaja.
Hanni Wenzel syntyi Saksan Straubingissa, Baijerin osavaltiossa mutta muutti vuoden ikäisenä perheensä mukana Liechtensteiniin. Vuonna 1974 hän voitti Sankt Moritzissa pujottelun maailmanmestaruuden, mitä seurasivat lukuisat voitot olympialaisissa ja MM-kilpailuissa. Vuonna 1985 hän lopetti aktiiviuransa ja nai itävaltalaisen hiihtäjän Harti Weiratherin, jonka kanssa hänellä on yritysneuvontatoimisto Liechtensteinin Plankenissa. Heillä on tytär Tina Weirather, joka on myös alppihiihtäjä.
Myös Hanni Wenzelin veli Andreas Wenzel ja sisar Petra Wenzel olivat menestyksekkäitä alppihiihtäjiä.
Saavutukset > Olympialaiset

Innsbruckin talviolympialaiset 1976:
Pronssia pujottelussa
Pronssia alppiyhdistetyssä (olympiamitalien sijaan jaettiin MM-mitalit)
Lake Placidin talviolympialaiset 1980:
Kultaa suurpujottelussa
Kultaa pujottelussa
Kultaa alppiyhdistetyssä (MM-mitali)
Hopeaa syöksylaskussa
Saavutukset > MM-kilpailut

St. Moritzin alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1974:
Kultaa pujottelussa
Hopeaa alppiyhdistetyssä
Garmisch-Partenkirchenin alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 1978:
Hopeaa alppiyhdistetyssä
Saavutukset > Maailmancup

Kaksi maailmancupin kokonaisvoittoa (1978, 1980)
33 maailmancupin osakilpailuvoittoa (2 syöksylaskussa, 12 suurpujottelussa, 11 pujottelussa, 8 alppiyhdistetyssä)
Joseph Whitworth

Joseph Whitworth
Joseph Whitworth (21. joulukuuta 1803 – 22. tammikuuta 1887) oli englantilainen insinööri, yrittäjä, keksijä ja filantrooppi. Vuonna 1841 hän esitteli Whitworth-kierteen, joka oli ensimmäinen standardoitu kierrejärjestelmä ja joka yhä kuuluu brittiläisiin standardeihin. Hän kehitti myös Whitworth-kiväärin, joka oli tunnettu tarkkuudestaan. Kuollessaan hän jätti omaisuutensa Manchesterin asukkaille. Näillä rahoilla on perustettu Whitworth-taidegalleria ja rahoitettu sairaalaa. Manchesterin yliopiston Whitworth Hall on nimetty hänen kunniakseen. Hänet aateloitiin 7. lokakuuta 1869.
Whitworthin kehittämä höyläkone oli tärkeä työväline 1800-luvun uusien koneiden, kuten vetureiden ja kutomakoneiden suorien pintojen tekemisessä. Withworthin koneet olivat tarkempia ja yksinkertaisempia käyttää kuin kilpailijansa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph Whitworth Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Australia  Kroatia  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef  Te Papa (New Zealand)
Charles Sturt

| Charles Sturt |
| --- | --- |
 John Michael Crosslandin Charles Sturtia esittävä maalaus vuodelta 1853.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1795 Brittiläinen Intia
Kuollut: 16. kesäkuuta 1869 (74 vuotta)
Ammatti:  tutkimusmatkailija
Puoliso:  Charlotte Greene
Charles Napier Sturt (28. huhtikuuta 1795 Brittiläinen Intia – 16. kesäkuuta 1869) oli brittiläinen tutkimusmatkailija, joka tutki erityisesti Australian sisämaata. Hän kartoitti ensimmäisenä monia Länsi-Australian suurista joista ja kävi matkoillaan vain 240 kilometrin päässä mantereen keskipisteestä. Sturt nimesi matkojensa aikana muun muassa Murray- ja Darlingjoen.