stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Schinzel–Giedionin oireyhtymä

Schinzel–Giedionin oireyhtymä on synnynnäinen, geneettinen oireyhtymä, joka vaikuttaa moniin kehon osiin. Sen tyypillisiä piirteitä ovat poikkeavat kasvonpiirteet, neurologiset häiriöt sekä poikkeavuudet luustossa ja muualla elimistössä.
Schinzel–Giedionin oireyhtymästä kärsivillä kasvojen keskiosa näyttää sisäänpäin kääntyneeltä. Otsa on korostunut. Suu on leveä ja kieli poikkeuksellisen suurikokoinen (makroglossia). Mahdollisia poikkeavuuksia ovat myös suurentuneet kallon aukileet, lyhyt kaula, korvien matala sijainti ja kyvyttömyys tuottaa kyyneleitä (alakrima). Usein Schinzel–Giedionin oireyhtymään liittyy vauvaiän hypertrikoosi, joka kuitenkin yleensä häviää. Poikkeuksetta Schinzel–Giedionin oireyhtymään liittyy vaikea kehitysviive, johon yhdistyvät kouristukset. Näkö- ja kuulovammat ovat tyypillisiä. Vastasyntyneillä on oireyhtymässä hypotonia ja yleensä hengityselimistön vajaatoiminta. Lasten vaikeat ruokkimisongelmat ja uniapnea kuuluvat mahdollisiin neurologisiin ongelmiin.
Schinzel–Giedionin oireyhtymän luustopoikkeavuuksiin voivat kuulua kallonpohjan luiden skleroosi, kallonpohjan luiden välinen suurinivelisyys, leventyneet kylkiluut, poikkeavat solisluut ja kampurajalka. Myös käsivarsien ja alaraajojen luiden sekä distaalisten sormiluiden vajaakehittyneisyys kuuluu oirekuvaan. Hydronefroosi on todettu 91 %:lla potilailla. Oireyhtymään voi liittyä monenlaisia synnynnäisiä sydänvikoja. Sukupuolielinten ja virtsateiden poikkeavuuksia on esiintynyt 76 %:lla. Näihin voivat kuulua esimerkiksi piilokiveksisyys, mikropenis ja hypospadia. 17 %:lla sairastuneista on todettu neuroepiteliaalinen kasvain aivoissa. Schinzel–Giedionin oireyhtymä on huonoennusteinen, ja useimmat sairastuneet ovat kuolleet varhaislapsuudessa. Kuolinsyinä ovat olleet etenevä hermostorappeuma, kasvaimet, toistuvat infektiot ja hengityselinten vajaatoiminta. On kuitenkin raportoitu tapauksia, joissa sairastunut on saavuttanut nuoruusiän.
Schinzel–Giedionin oireyhtymää pidetään hyvin harvinaisena, mutta sen tarkka esiintyvyys on tuntematon. Esiintyvyyden on arvioitu olevan alle yksi miljoonasta. Oireyhtymä johtuu SETBP1-geenin mutaatioista, jotka ovat uusia ja sporadisia. Oireyhtymällä kuitenkin saattaa olla autosomaalinen, vallitseva periytymistapa. Tunnistetut mutaatiot ovat olleet geenituotteen aktiivisuutta kasvattavia. Schinzel–Giedionin oireyhtymän erotusdiagnostiikassa voidaan huomioida vastaavia keskikasvojen poikkeavuuksia aiheuttavina tiloina sikiön hydantoiinioireyhtymä, sikiön varfariinioireyhtymä, Zellwegerin oireyhtymä, mukopolysakkaridoosi, gangliosidoosi, ritsomeelinen kondrodysplasia punctata ja synnynnäinen kilpirauhasen vajaatoiminta.
Sydäntutkimuksen suurpalkinto

Sydäntutkimuksen suurpalkinto on Sydäntutkimussäätiön jakama tunnustus, joka jaetaan parittomina vuosina suomalaiselle aktiivivaiheessa olevalle tutkijalle, jonka työ nauttii laajaa kansallista ja kansainvälistä arvostusta.
Palkinto on suuruudeltaan 20 000 euroa. Vuosina 2003–2005 se oli arvoltaan 17 000 euroa.[lähde? ]
Palkitut

Seppo Ylä-Herttuala (2001, tuolloin ”Sydäntutkimussäätiön 100 000 markan tunnustuspalkinto”)
Petri Kovanen (2003)
Heikki Huikuri (2005)
Antero Kesäniemi (2007)
Markku Laakso (2009)
Marja-Riitta Taskinen (2011)
Heikki Ruskoaho (2013)
Juhani Airaksinen (2017)
Juhani Knuuti (2021)
Ilkka Pörsti (2023)
Lähde
Aiheesta muualla

Tunnustuspalkinto Sydäntutkimussäätiön verkkosivuilla
Shawmari

Shawmari
| --- | --- |
Sijainti:  Jordania
Pinta-ala:  22,0 km2 
| --- | --- |
Tyyppi:  wildlife reserve (käännä suomeksi) 
Perustettu:  1975
Avajaiset:  1975 
Hallinto:  Jordanian kuninkaallinen luonnonsuojeluliitto
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Shawmarin suojelualue (Shaumari) on pieni luonnonsuojelualue Jordanian itäosan aavikkoalueella. 22 km² laajuinen suojelualue on tärkeä Lähi-idän villieläimistön lisääntymisalue, jossa elää uhanalaisia eläimiä. Alueella on muun muassa valkobeisoja, gaselleja, strutseja ja erittäin uhanalaisia aasianvilliaaseja. Siellä on myös runsaasti aavikkokasveja.
Schinonísi

| --- | --- |
Sijainti:  37°22′51″N, 24°52′30″E, Sýros-Ermoúpoli Sýros, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Kykladit
Pinta-ala:  0,044 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Schinonísi (kreik. Σχινονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Kykladien saariryhmään ja sijaitsee Sýroksen saaren lounaisrannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,044 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Schinonísi kuuluu Sýros-Ermoúpolin kuntaan, Sýroksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Shaw

Shaw on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adrian Shaw (s. 1947), brittiläinen basisti
Andrew Shaw (s. 1991), kanadalainen jääkiekkoilija
Anna Howard Shaw (1847–1919), yhdysvaltalainen pappi ja naisasianajaja
Artie Shaw (1910–2004), yhdysvaltalainen jazzmuusikko ja kirjailija
Bernie Shaw (s. 1956), kanadalainen laulaja
Bob Shaw (1931–1996), brittiläinen tieteiskirjailija
Carol Shaw (s. 1955), yhdysvaltalainen ohjelmoija ja videopelikehittäjä
Charles Thurstan Shaw (1914–2013), englantilainen arkeologi
Doc Shaw (s. 1992), yhdysvaltalainen näyttelijä
Fiona Shaw (s. 1958), irlantilainen teatteri- ja elokuvanäyttelijä
George Shaw (1751–1813), englantilainen kasvi- ja eläintieteilijä
George Bernard Shaw (1856–1950), irlantilais-englantilainen näytelmäkirjailija, Nobelin kirjallisuuspalkinnon saaja
Irwin Shaw (1913–1984), yhdysvaltalainen kirjailija, näytelmäkirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja
Jayson Shaw (s. 1988), skotlantilainen poolin pelaaja
Khadija Shaw (s. 1997), jamaikalainen jalkapalloilija
Kiran Mazumdar-Shaw (s. 1953), intialainen yrittäjä ja yritysjohtaja
Larry Shaw, yhdysvaltalainen elokuva- ja televisio-ohjaaja
Lindsey Shaw (s. 1989), yhdysvaltalainen näyttelijä
Logan Shaw (s. 1992), kanadalainen jääkiekkoilija
Luke Shaw (s. 1995), englantilainen jalkapalloilija
Marlena Shaw (1942–2024), yhdysvaltalainen laulaja
Martin Shaw (s. 1945), brittiläinen näyttelijä
Michael Shaw (1920–2021), brittiläinen konservatiivipuolueen poliitikko ja europarlamentaarikko
Reta Shaw (1912–1982), yhdysvaltalainen näyttelijä
Richard Norman Shaw  (1831–1912), englantilainen arkkitehti, porvarillisen tyylin uranuurtaja
Robert Shaw (1927–1978), englantilainen näyttelijä ja kirjailija
Run Run Shaw (1907–2014), hongkongilainen liikemies
Sandie Shaw (s. 1947), englantilainen laulaja
Sebastian Shaw (1905–1994), englantilainen näyttelijä, ohjaaja, kirjailija
Stanford Shaw (1930–2006), yhdysvaltalainen historioitsija
Woody Shaw (1944–1989), yhdysvaltalainen jazztrumpetisti ja säveltäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
São Paulo (1909)

| São Paulo |
| --- | --- |
 São Paulo

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Vickers, Barrow-in-Furness
Kölinlasku:  30. huhtikuuta 1907
Laskettu vesille:  19. huhtikuuta 1909
Palveluskäyttöön:  12. heinäkuuta 1910
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut 1951 matkalla romutettavaksi
Tekniset tiedot
Uppouma:  19 281 t (standardi) 21 200 t (kuormattu)
Pituus:  165,5 m (kokonaispituus)
Leveys:  25,3 m
Syväys:  8,5 m (keskimääräinen)
Koneteho:  23 500 shp (17,524 MW)
Nopeus:  21 solmua (39 km/h)
Miehistöä:  900
Aseistus
Aseistus:  12 × BL 12" (305 mm) -tykkiä kaksoistorneissa 22 × 4,7" (120 mm) tykkiä 8 × 3 naulan (47 mm) ilmatorjuntatykkiä
São Paulo oli Brasilian laivaston Minas Geraes -luokan taistelulaiva (port. encouraçado). Se oli nimetty Brasilian osavaltion São Paulon sekä samannimisen kaupungin mukaan. Brasilia oli kolmas dreadnought-tyypin aluksen tilannut valtio.
Valmistus

Alus tilattiin Vickersiltä Barrow-in-Furnessista, missä köli laskettiin 30. huhtikuuta 1907. Alus laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1909 ja otettiin palvelukseen 12. heinäkuuta 1910.
Palvelus

Greenockista São Paulo lähti 16. syyskuuta 1910 ja saapui 25. lokakuuta Rio de Janeiroon. Aluksen miehistö osallistui 22. lokakuuta alkaneeseen ruoskinnanvastaiseen kapinaan (port. Revolta de Chibata), jossa neljän laivaston aluksen miehistö kapinoi heikon palkan sekä kovien rangaistusten vuoksi. Toukokuussa 1913 alus teki laivastovierailun Yhdysvaltoihin mukanaan Brasilian ulkoministeri.
Ensimmäisen maailmansodan alkaessa Euroopassa Brasilia antoi tukensa ympärysvalloille ja lähetti vuoden 1917 puolesta välistä muun muassa laivojaan valvomaan eteläistä Atlanttia. Brasilia julisti sodan keskusvalloille 25. lokakuuta 1917 ja lähetti kahden risteilijän ja neljän hävittäjän osaston Afrikan luoteisrannikolle. Lisäksi se tarjosi taistelulaivojaan Britannian kuninkaalliselle laivastolle, joka kieltäytyi tarjouksesta alusten heikon kunnon ja vanhanaikaisuuden vuoksi. Brasilia lähetti São Paulon kesäkuussa 1918 Yhdysvaltoihin modernisoitavaksi. Heti matkan alkaessa aluksen kahdeksastatoista kattilasta neljätoista vaurioitui ja se joutui menemään Bahiaan korjattavaksi. Matkan jatkamisessa avusti Yhdysvaltain laivaston taistelulaiva USS Nebraska ja lopulta 42 päivää lähdön jälkeen São Paulo saapui saattajineen New Yorkiin.
Modernisointi oli kesken vielä sodan päättyessä ja São Paulo poistui telakalta vasta 7. tammikuuta 1920. Alus testasi kotimatkaallan Guantanamonlahdella uusia tykkejään. Saman vuoden aikana se teki vielä kaksi matkaa Eurooppaan kuljettaen Belgian kuninkaan Brasiliaan sekä vieden hänet takaisin kotiin. Tammikuussa 1921 alus vieraili Lissabonissa kuljettaen Brasilian keisarin jäämistön sinne.
Alus sai 6. heinäkuuta 1922 määräyksen käyttää pääaseitaan ensimmäisen kerran taistelussa ampuakseen kapinoivien upseerien hallussa olevaa Copacabanan linnaketta. Se avasi tulen kahdentoista tuuman tykeillään noin 6,4 kilometrin päästä vaientaen linnakkeen tykit. Kaksi vuotta myöhemmin aluksen miehistö nousi kapinaan Rio de Janeirossa. Kapinallisten tarkoituksena oli vapauttaa Ilha Grandessa vankilaiva Cuiaballa olevat luutnantit, jotka oli vangittu edellisen kapinan aikana. Epäonnistuttuaan yrityksessään alus purjehdittiin Montevideoon, jonne se saapui 10. marraskuuta. Kapinallisten poistuttua alukselta se nosti hallituksen lipun.
Aluksen modernisointi 1930-luvun puolivälissä ei parantanut aluksen taistelukelpoisuutta muun muassa sen huippunopeus oli noin 10 solmua. Modernisointi keskeytettiin liian kalliina ja se siirrettiin rannikkopuolustuksen tueksi reservialuksena.
Toisessa maailmansodassa Brasilia liittyi liittoutuneisiin 23. marraskuuta 1942. Yhdysvaltain laivaston hävittäjät USS Davis ja USS Badger saattoivat São Paulon Recifeen, missä se oli koko sodan ajan sataman suojana.
Alus poistettiin palveluksesta 2. elokuuta 1947, jolloin se sijoitettiin 1. meripuolustusalueen koululaivaksi. Alus sijoitettiin poistolistalle 14. heinäkuuta 1951 ja se myytiin elokuussa British Iron and Steel Corporationille. Alus lähti 20. syyskuuta Dexterousin ja Bustlerin hinaamana Rio de Janeirosta. Kovassa myrskyssä 6. marraskuuta hinaustouvi katkesi 150 merimailia Azoreilta pohjoiseen, minkä jälkeen São Paulo katosi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta São Paulo (1909) Wikimedia Commonsissa
Minas Geraes -luokan taistelulaivat
Sheldon Riley

| Sheldon Riley |
| --- | --- |
 Sheldon Riley vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1999 (ikä 25) Sydney, Australia
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  Popmusiikki
Soittimet:  Laulu
Aiheesta muualla
www.sheldonriley.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sheldon Riley Hernandez (s. 14. maaliskuuta 1999 Sydney, Uusi Etelä-Wales, Australia), tunnettu yksinkertaisesti nimellä Sheldon Riley, on australialainen laulaja. Hän edusti Australiaa kappaleella "Not The Same" vuoden 2022 Eurovision laulukilpailussa Torinossa. Kappale sai 125 pistettä ja päätyi sijalle 15.
Sheldon on puoliksi filippiiniläinen. Hän on asunut koko lapsuutensa Australiassa. Ennen Euroviisuja, hän oli mukana Australian X Factor-sarjassa vuonna 2016, Australian The Voicessa vuonna 2019 ja America’s Got Talentin 15. tuotantokaudella.
Hänet valittiin edustamaan Australiaa vuoden 2022 Eurovision laulukilpailuun laulullaan Not The Same. Laulu sijoittui 125 pisteellä viidenneksitoista.
Sheldon on homoseksuaali. Hänellä on todettu Aspergerin oireyhtymä.
Käännös suomeksi
Synergy

| Synergy Extol |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Top Room Studios, Oslo, 2002
 Julkaistu:  19. huhtikuuta 2003  12. elokuuta 2003
 Tuottaja(t): Extol
 Tyylilaji: tekninen death metal, thrash metal
 Kesto: 42.41
 Levy-yhtiö: Century Media Records
Extolin muut julkaisut
| Paralysis (EP) 2001 | Synergy 2003 | The Blueprint Dives 2005 |
Synergy on norjalaisen Extol-yhtyeen kolmas täyspitkä albumi vuodelta 2003. Se on yhtyeen ensimmäinen julkaisu Century Media Records -levymerkillä, jolle yhtye oli päässyt Undeceived-albumin menestyttyä.
Äänitys ja yleiskatsaus

Albumi äänitettiin Top Room Studiossa ja tuotantopuolen avustajana toimi Børge Finstad. Albumi miksattiin Fagerborg Studiossa ja Top Room Studiossa. Morten Lund masteroi albumin Masterhuset AS:ssa. Albumin kannen maalasi Hugh Syme, joka on tehnyt töitä yhtyeille kuten Iron Maiden, Megadeth, Rush, Fates Warning jne. Yhtyeen mukaan kansimaalaus kuvastaa "kahden yhdessä toimivan elementin, Kuoleman ja munkin synergiavaikutusta, joka ammentaa voimaa sen tuolta puolen, mikä vaikutus olisi jos elementit toimisivat erikseen".
Synergylla yhtyeen tyyli vaihtui tekniseen death ja thrash metaliin. Albumin sanoitukset käsittelevät filosofisia ja kantaa ottavia aiheita kuten kappaleella Psychopath, jossa ruoditaan uskonnollisia fanaatikkoja ja Nihilism 2002 -kappaleella yhteiskunnallista pinnallisuutta. Albumin tyylin vaikuttajikseen Extol on maininnut Believerin lisäksi yhtyeet Kreator, Slayer, Pestilence sekä progressiiviset rockyhtyeet Rush ja King Crimson
Vastaanotto

Albumin vastaanotto oli myönteinen. Esimerkiksi Progressive Worldin Stephanie Sollow kehui Extolin olevan "erittäin hyviä siinä, mitä he tekevät soittaen tiukkaa, monimutkaisesti sovitettua musiikkityyliänsä, vaihdellen pulmattomasti tahtilajista toiseen, kyeten kuitenkin luomaan raskaita kitaravalleja ja puhkaisemaan ne leadkitarakuvioillaan sekä dynaamisella symbaalityöskentelyllä".
Kappaleluettelo

Grace for Succession – 4.12 (säv. C. Espevoll, O. Børud, D. Husvik, san. C. Espevoll)
Paradigms – 3.40 (säv. O. Børud, J. R. Mjåland, D. Husvik, C. Espevoll, san. C. Espevoll)
Psychopath – 3.47 (säv. O. Børud, san. C. Espevoll)
Blood Red Cover – 3.37 (säv. O. Børud, D. Husvik, C. Espevoll, san. P. Espevoll)
26 Miles from Marathon – 4.12 (säv. O. Børud, D. Husvik, C. Espevoll, san. J. R. Måland)
Confession of Inadequacy – 3.47 (säv. O. Børud, Espevoll, san. C. Espevoll)
Scrape the Surface – 3.20 (säv. O. Børud, D. Husvik, C. Espevoll, san. J. R. Mjåland)
Thrash Synergy – 5.20 (säv. O. Børud, C. Espevoll, san. D. Husvik)
Aperture – 3.11 (säv. ja san. P. Espevoll)
Emancipation – 3.20 (säv. O. Børud, C. Espevoll, san. J. R. Mjåland)
Nihilism 2002 – 4.09 (säv. O. Børud, D. Husvik, san. C. Espevoll)
Dilemma Inconceivable
Kokoonpano

Peter Espevoll – laulu, akustinen kitara
Ole Børud – kitara, laulu
Christer Espevoll – kitara
John Robert Mjåland – basso
David Husvik – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Maria Solheim – naislaulu Paradigms-kappaleella
Tore Moren – kitarasoolo kappaleella Nihilism 2002 ja ensimmäinen soolo Psychopathilla
Samuel Durling – teollisesti vääristetty laulu kappaleella Emancipation
Aiheesta muualla

Synergy Discogsissa. (englanniksi)
Albumin arvio Imperiumi.Netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Albumin arvio Korroosio.Netissä (Arkistoitu – Internet Archive)
Albumin Synergy arvostelu  Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Albumin arvio The Metal Observer -sivulla (englanniksi)
Albumin arvio Progressive World -sivulla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sheldon Cooper

| Sheldon Cooper |
| --- | --- |
 Sheldon opettelee suomen kieltä Rillit huurussa -sarjan kolmannella tuotantokaudella.
Luoja(t):  Chuck Lorre Bill Brady
Näyttelijä(t):  Jim Parsons (Rillit huurussa) Iain Armitage (Young Sheldon)
Ensi- esiintyminen:  Rillit huurussa
Viimeinen esiintyminen:  Young Sheldon
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sheldon Lee Cooper
Ammatti:  teoreettinen fyysikko
Sukupuoli:  mies
Kotipaikka:  Texas
Asuinpaikka:  Pasadena
Suhteet
Vanhemmat:  Mary Cooper George Cooper Sr.
Sisarukset:  George "Georgie" Cooper Jr. Melissa "Missy" Cooper
Puoliso(t):  Amy Fowler
Lapset:  2
Tutut:  Leonard Hofstadter Penny Hofstadter Rajesh Koothrappali Howard Wolowitz Bernadette Rostenkowski
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sheldon Lee Cooper on televisiosarjoissa Rillit huurussa ja Young Sheldon esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Ensimmäisessä häntä esittää Jim Parsons ja jälkimmäisessä Iain Armitage.
Hänen nuoruudestaan kertovan Young Sheldon -sarjan aikaan Sheldon asui itäisessä Texasissa perheensä kanssa, johon kuului hänen isoveljensä Georgie ja kaksoissiskonsa Missy. Hänen äitinsä Mary oli uskonnollinen ja oli kirkossa töissä. Hänen isänsä George oli laiskempaa elämää elävä jalkapallovalmentaja. Sen lisäksi Sheldonin tuttavapiiriin kuuluivat hänen ikätoveri ja älyllinen kilpailija Paige Swanson, professorit John Sturgis ja Grant Linkletter, sekä naapurin Billy Sparks.
Sarjassa Rillit huurussa Sheldon asui Pasadenassa ystäviensä Leonardin, Pennyn, Rajeshin, Bernadetten, Stuartin, Howardin ja nykyisen puolisonsa Amyn kanssa.
Sheldonin luonteenpiirteisiin kuuluvat korkea älykkyys ja mielenkiinto tieteisiin. Hän on lisäksi sosiaalisesti hyvin rajoittunut. Sheldonin luonteen on spekuloitu liittyvän autismiin. Sarjan luoja Chuck Lorre ei ole halunnut antaa Sheldonille autismin leimaa, mutta näyttelijä Jim Parsons on kertonut kokevansa hahmonsa niin.
Käännös suomeksi
Superhero Diaries – Part I

| Superhero Diaries – Part I Enfarce |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 30. huhtikuuta 2014
 Tuottaja(t): Enfarce
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 45.02
 Levy-yhtiö: Suur-Helsingin Iskelmätehdas
Enfarcen muut julkaisut
|   | Superhero Diaries – Part I 2014 | Superhero Diaries – Part II 2015 |
Superhero Diaries – Part I on power metal -yhtye Enfarcen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin 30. huhtikuuta 2014.
Levy on konseptilevy, joka kertoo tarinaa Steel Enforcer -nimisestä supersankarista. Sankari päätyy Maahan, jossa hän paiskii töitä pahuuden poistamiseksi ja tämän tehtyään ajautuu työttömyyden kurimukseen ja seurauksiin.
Albumin ensimmäinen single ”I’m a Hero” julkaistiin 22. helmikuuta 2014. Albumi sisältää cover-version Bonnie Tylerin hitistä Holding Out for a Hero.
Kappaleet

Anthem – 0.48
I'm a Hero – 4.20  (I'm A Hero - Virallinen single)
Gift of Prophecy – 3.44
Holding Out for a Hero – 4.41
Unaware – 4.51
Redeemer From the Stars – 5.43
All Hope Is Lost – 4.08
Dawn Damage – 3.44
Delusions of Reality – 3.45
Moment of Darkening – 5.10
Another Star Lights the Sky – 4.08
Kokoonpano

Riku Turunen – laulu
Ade Manninen – kitara
Time Schleifer – bassokitara
Tom Rask – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Mr. Fastfinger – soolokitara (kappale 3)
Francesco Fareri – soolokitara (kappale 5)
Matias Kupiainen – soolokitara (kappale 3)
Kokoonpano > Muut tekijät

Ade Manninen – äänittäjä (kitarasoolot kappaleissa 4, 8, 9, 11)
Tom Rask – äänittäjä (rummut)
Riku Turunen – miksaaja, masteroija
Petri Lampela – kansikuva
Aiheesta muualla

Superhero Diaries – Part I Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Superhero Diaries – Part I Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Arto Mäenpää: Ennakkokuuntelu: EnfΔrce – Superhero Diaries – Part 1 KaaosZine.  22.04.2014.
Uusimaa.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Simbri Ahola

Simbri Ahola.
Simbri Johannes Ahola (8. toukokuuta 1894 Alavus – 31. heinäkuuta 1967) oli suomalainen virkamies, joka toimi Posti- ja lennätinlaitoksen pääjohtajana vuosina 1943–1962. Hän oli poliittisesti sitoutumaton ja toimi monissa yhteiskunnallisissa luottamustehtävissä.
Simbri Ahola syntyi vuonna 1894 Alavudella vaakamestari Svante Aholan ja Veera Justiina Ventelän perheeseen. Ahola aloitti uransa rautatievirkamiehenä. Hän meni vuoden 1912 alussa 17-vuotiaana Valtionrautateiden palvelukseen apulaiseksi Vaasan asemalle. Suoritettuaan rautateiden virkamiestutkinnon hän työskenteli sähköttäjänä sekä kirjurina Viipurin asemalla. Ahola suoritti työnsä ohella oppikouluopinnot ja valmistui ylioppilaaksi Viipurin suomalaisesta lukiosta vuonna 1923. Sen jälkeen hän aloitti Helsingin yliopistossa lakiopinnot ja suoritti ylemmän oikeustieteellisen tutkinnon vuonna 1930. Varatuomarin arvon hän sai vuonna 1932. Lakimieheksi valmistuttuaan Ahola työskenteli valtionrautateiden notaarina ja Rautatiehallituksen osastosihteerinä. Hän siirtyi vuonna 1935 virkamieheksi Kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriöön, jossa hän oli ensin nuorempana ja vuodesta 1938 vanhempana hallitussihteerinä sekä 1941–1942 esittelijäneuvoksena.
Ahola loi luottamuksellisen suhteen kulkulaitosministerinä toimineeseen Väinö Salovaaraan ja myöhemmin moniin muihin poliitikkoihin, kuten J. K. Paasikiveen ja Urho Kekkoseen. Suomen hallitus nimitti hänet vuoden 1943 alusta Posti- ja lennätinlaitoksen pääjohtajaksi. Aholan pitkä pääjohtajakausi oli kyseisessä virastossa voimakkaan kehityksen aikaa, kun esimerkiksi postiauto- ja lentopostiliikenne lisääntyivät ja rahaliikenne kasvoi. Ahola jäi eläkkeelle vuoden 1961 lopussa, mutta jatkoi vielä vt. pääjohtajana helmikuun 1962 loppuun.
Aholalla oli virkamiesuransa ohella useita näkyviä luottamustehtäviä. Hän kuului muun muassa Aero Oy:n  johtokuntaan ja toimi yhtiön valtiollistamisen jälkeen sen hallintoneuvoston puheenjohtajana 1946–1962, oli Yleisradion hallintoneuvoston jäsen 1941–1944 ja puheenjohtaja 1944–1949 sekä Televan johtokunnan puheenjohtaja 1948–1962 ja Ajokki Oy:n johtokunnan puheenjohtaja 1952–1964. Lisäksi hän kuului Postisäästöpankin hallitukseen ja Pohjolan Liikenteen sekä matkatoimisto Arean johtokuntaan. Jäätyään eläkkeelle Posti- ja lennätinlaitoksesta Ahola toimi Kar-Airin johtokunnan puheenjohtajana ja Finnairin tytäryhtiön Polar-Airin toimitusjohtajana.
Puolueetonta Aholaa on sanottu mielipiteiltään enemmän porvarilliseksi kuin vasemmistolaiseksi. Toisaalta hän kannatti Yleisradion hallintoneuvostossa vasemmistolaisena tunnetun Hella Wuolijoen nimitystä pääjohtajaksi ja johti vuosina 1947–1948 komiteaa, joka pohti yksityisten puhelinlaitosten lunastamista valtion haltuun, kannattaen komiteassa tällaisen kansallistamisen suorittamista. Posti- ja lennätinlaitoksessa Aholan on sanottu edustaneen demokraattista johtamistapaa ja antaneen paljon vastuuta alaisilleen. Hän oli myös yksi Keskiviikkokerhon perustajista.
Ahola oli naimisissa Agnes Angelica Madetojan kanssa. Heidän tyttärensä Anja Kaarina Ahola (myöh. Kiilamo) syntyi vuonna 1937.
Suomi toisessa maailmansodassa

Suomalaisjoukot nostavat lipun rajapyykille Lapin sodan päätyttyä 27. huhtikuuta 1945.
Suomi toisessa maailmansodassa käsittelee tapahtumia Suomessa toisen maailmansodan aikana. Tuona aikana Suomi oli sotaa käyvänä maana Neuvostoliittoa vastaan talvisodassa, liittoutuneita vastaan akselivaltojen rinnalla jatkosodassa ja akselivaltoja vastaan Lapin sodassa. Ajanjaksoon sisältyy myös välirauhan aika talvisodan ja jatkosodan välillä.