stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tobiano
Värityksen piirteet

Tobianokuvioon kuuluvat usein seuraavat piirteet:
Jalat ovat valkoiset polvista ja kintereistä alaspäin
Valkoinen alue kulkee selkälinjan yli sä'än ja hännäntyven välistä
Valkoiset alueet näyttävät lähinnä pystysuuntaisilta
Mahdolliset päänmerkit ovat tavanomaisen pienehköjä. Suuret päänmerkit viittaavat siihen, että hevosella on tobianogeenin lisäksi muitakin kirjavuusgeenejä.
Valkoiset alueet ovat useimmiten pyöreähköjä ja tasareunaisia
Värillinen alue kattaa kaulan.
Peritytyminen ja genetiikka

Tobianogeeni TO on dominoiva. Hevonen voi siis olla tobiano-kuvioinen, vaikka se olisi perinyt tobianotekijän vain toiselta vanhemmistaan ja olisi heterotsygootti geenin suhteen. Mikäli hevonen on tobianon suhteen homotsygootti, se periyttää värityksensä kaikille jälkeläisilleen. Kuvio voi kuitenkin hävitä, mikäli hevosella on kimotekijä: tällöin kuvio on näkyvä hevosen ollessa nuori, mutta kimoutumisen edessä värilliset alueet vaalenevat ja lopulta muuttuvat valkoisiksi. Kimontobianoilla hevosilla alun perin värillisten alueiden iho kuitenkin säilyy tummana, mikä saattaa aiheuttaa "haamukuvioita". Diluutioväriä kantava homotsygootti tobiano (kuten voikon- tai ruunivoikontobiano) voi myös saada toisen diluutioväriä kantavan hevosen kanssa kaksoisdiluutiovärisen varsan, jonka hailakasta pohjaväristä valkoiset kirjavuuskuviot eivät välttämättä erotu juurikaan.
Tobianogeeni ei liity lethal white -oireyhtymäan, mutta myös tobianokuvioinen hevonen voi kantaa syndrooman aiheuttavaa frame overo -tekijää, vaikka fenotyyppi ei siihen viittaisikaan. Joissain tapauksissa hevonen, joka kantaa sekä tobiano- että muita kirjavuustekijöitä ("overo"), voi fenotyypiltään viitata sekä tobiano- että ei-tobiano -kuvioon; tällaisia hevosia kutsutaan toveroiksi.
DNA-testit

Tobiano-geenille on kehitetty DNA-testi. Alun perin tobianoa ei voitu testata suoraan; ensimmäiset tobianotestit tutkivat kuutta markkeria, joiden joukossa oli eräs hevosen 3. kromosomin KIT-geenin markkeri, joka liittyi läheisesti tobianoon, mutta jonka perusteella ei voitu virallisesti määrittää homotsygoottisuutta. Vuonna 2008 Kentuckyn yliopiston tutkittua asiaa joidenkin vuosien ajan todettiin tobianokuvion johtuvan KIT-geenin säätelyjaksoon  vaikuttavasta kromosomitason "käännöksestä". Tämä muutos paikannettiin lopulta geneettistä testausta varten, ja nykyään jotkin laboratoriot tarjoavat sitä suorempana keinona todeta tobianogeeni. Tobianotestiä käytetään useimmiten määrittämään onko hevosyksilö homotsygootti, mutta testi on hyödyksi myös tapauksissa joissa hevonen on kimoutunut tai joissa hevoselta selittämättä puuttuu pigmenttiä.
Kimontobiano islanninhevonen; syntymäväri on värillisissä kohdissa muuttunut jo harmaaksi ja osittain vaaleaksi, mutta puhtaanvalkoiset kirjavuuskuviot erottuvat vielä melko selkeästi.
Tor Halvorsen

| Tor Halvorsen> Norjan sosiaaliministeri |
| --- | --- |
 Brattelin II hallitus 12. heinäkuuta 1974 – 15. tammikuuta 1976  
Edeltäjä:  Sonja Ludvigsen
Seuraaja:  Ruth Ryste
Norjan ympäristöministeri
 Brattelin II hallitus 16. lokakuuta 1973 – 6. syyskuuta 1974  
Edeltäjä:  Helga Gitmark
Seuraaja:  Gro Harlem Brundtland
Landsorganisasjonenin puheenjohtaja
 1977–1987  
Edeltäjä:  Tor Aspengren
Seuraaja:  Leif Haraldseth
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. marraskuuta 1930 Skien, Norja
Kuollut: 4. marraskuuta 1987 (56 vuotta)
Ammatti:  LVI-asentaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Tor Halvorsen (24. marraskuuta 1930 Skien – 4. marraskuuta 1987) oli norjalainen työväenpuolueen poliitikko. Hän toimi Norjan ympäristöministerinä 1973–1974 ja sosiaaliministerinä 1974–1976. Vuosina 1977–1987 hän johti Norjan ammattiliittojen keskusjärjestöä Landsorganisasjonenia. Halvorsen oli koulutukseltaan putkimies.
Aiheesta muualla

Tor Halvorsen Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Tournon-sur-Rhône

Château de Tournon
Tournon-sur-Rhône on kunta Ardèchen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 9 946 asukasta vuoden 1999 väestönlaskennassa. Tournon-sur-Rhônen pinta-ala on 21 neliökilometriä.
Keskiaikainen linna Château de Tournon sijaitsee kunnassa.
Tiiläänjärvi

| Tiiläänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Askola
Koordinaatit:  60°32′25″N, 25°42′16″E
Järvinumero:  17.005.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  17,1 m 
Rantaviiva:  9,1 km 
Pinta-ala:  2,16 km² 
Tilavuus:  0,0093 km³ 
Keskisyvyys:  4,4 m 
Suurin syvyys:  10,3 m 
 fiTiiläänjärvi 
Tiiläänjärvi on järvi Askolan itäosassa itäisellä Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 2,2 neliökilometriä. Etäisyys Helsingistä on 58 kilometriä koilliseen ja Porvoosta 16 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede

Tiiläänjärven pituus on runsaat kaksi kilometriä. Järveä ympäröi kulttuurimaisema, itärannalla on pieni metsäalue. Saaria on yksi, noin kymmenen hehtaarin laajuinen mökittämätön Isosaari järven itäosassa. Syvin kohta sijaitsee järven luoteisosassa. Tiiläänjärven luoteisrannalle virtaa Slotinoja Koukjärvestä, joka sijaitsee kolme kilometriä pohjoiseen. Tiiläänjärven etelärannalta virtaa laskuoja Kylänpäänjärveen, joka sijaitsee kaksi kilometriä etelään. Kylänpäänjärvestä virta vie Ilolanjokeen, joka virtaa etelään ja laskee Suomenlahteen.
Tiiläänjärven vesitilavuus on 9 269 000 kuutiometriä. Se on suurin Askolan kahdestatoista vähintään hehtaarin laajuisesta järvestä ja kunnan ainoa yli neliökilometrin laajuinen järvi. Toiseksi suurin on Valkjärvi.
Tiiläänjärvi (17.005.1.004) kuuluu Kylänpäänjärven valuma-alueeseen (17.005), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Ilolanjoen vesistössä (17). Kylänpäänjärven alueella sijaitsee seitsemän vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, Tiiläänjärvi on niistä suurin. Toiseksi suurin on Koukjärvi.
Tohtaanlampi

| Tohtaanlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Karstula
Koordinaatit:  62°52′10″N, 24°40′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vankajoen va (14.67)
Laskuoja:  oja Vahanganjokeen 
Järvinumero:  14.671.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  147,4 m  
Pituus:  620 m  
Leveys:  220 m  
Rantaviiva:  1,768 km  
Pinta-ala:  10,098 ha  
Tilavuus:  0.000071 km³ 
Keskisyvyys:  0,7 m  
Suurin syvyys:  2 m  
Saaria:  2 
 fiTohtaanlampi 
Tohtaanlampi  on Keski-Suomessa Karstulassa  Rantakylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 620 metriä pitkä, 220 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 10,1 hehtaaria. Lammella on kartan mukaan kaksi saarta. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 70 800 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 0,7 metriä ja suurin syvyys on 2,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Vahankajoen valuma-alueella (14.67), jonka Vahankajoen alueeseen (14.671) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 147,4 metriä mpy.
Tiiliruukinlahti

Tiiliruukinlahti kuvattuna Tammisalosta kesällä 2018.
Tiiliruukinlahti (ruots. Tegelbruksviken) on vesialue Helsingissä. Se on Itämeren lahti, jota ympäroivät Tammisalo, Laajasalo ja Herttoniemi. Lahden rannalla, etenkin Herttoniemen ja Laajasalon puolella, on ulkoilureittejä. Tiiliruukinlahden rannalla on mattojenpesulaituri.
Tiiliruukinlahdelta pohjoiseen haarautuu kapea Porolahti, joka erottaa Tammisalon Herttoniemestä. Laajasalon kanava yhdistää Tiiliruukinlahden Reposalmeen.
Lahden nimi oli aiemmin Loppilahti (Klobbviken).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tiiliruukinlahti Wikimedia Commonsissa
Robert Reichel

| Robert Reichel |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1971 (ikä 53) Litvínov, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  83 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1986–2010
Seurat:  HC Litvínov (ČSHL/ČEL),   Calgary Flames (NHL),   Frankfurt Lions (DEL),   New York Islanders (NHL),   Phoenix Coyotes (NHL),   Toronto Maple Leafs (NHL)
NHL-varaus:  70. varaus, 1989 Calgary Flames
Robert Reichel (s. 25. kesäkuuta 1971 Litvínov, Tšekkoslovakia) on uransa lopettanut tšekkiläinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän voitti urallaan olympiakultaa ja kolme maailmanmestaruutta.
Reichel pelasi NHL:ssä yhteensä 830 ottelua neljässä eri seurassa. Ennen NHL-uraansa hän ehti pelata myös kolme kautta Tšekkoslovakian pääsarjassa. Lisäksi hän kiekkoili urallaan myös Saksan DEL-liigassa ja Tšekin Extraligassa. Reichel lopetti uransa kesällä 2010. Hänen viimeinen joukkueensa oli Tšekin HC Litvínov, jossa hän myös aloitti uransa.
Ura > Seurajoukkueissa

Reichel aloitti pääsarjauransa jo 16-vuotiaana Tšekkoslovakian pääsarjassa kaudella 1987–1988. Hän pelasi HC Litvínovissa 36 ottelua ja teki niissä 27 pistettä. Reichel pelasi lopulta kolme kautta Litvínovissa. Kesällä 1989 NHL-seura Calgary Flames varasi hänet NHL:ään varausvuorolla 70. Kaudella 1989–1990 Reichel teki 18-vuotiaana eniten maaleja ja pisteitä Tšekkoslovakian pääsarjassa. Hän teki 43 maalia ja voitti maalintekijätilaston 13 maalin erolla Ľubomír Kolníkiin. Pisteitä Reichelille kertyi 71, 13 enemmän kuin pistepörssin toiseksi sijoittuneella Jiří Doležalilla.
Reichel siirtyi NHL:ään kaudeksi 1990–1991. Häntä pidettiin Tšekin jääkiekon suurimpana lupauksena, ja hänestä odotettiin jopa suurempaa tähteä kuin Jaromír Jágrista. Reichel aloitti NHL-uransa ihan hyvin ja teki kahdella ensimmäisellä kaudellaan noin 20 maalia. Seuraaville kausille hänen tahtinsa kiihtyi, ja hän teki kausilla 1992–1993 ja 1993–1994 40 maalia. Jälkimmäisellä kaudella Reichelille merkittiin kaikkiaan 93 pistettä 84 ottelussa, ja hän oli joukkueensa paras pistemies. Kauden 1994–1995 alku lykkääntyi NHL:n työsulun takia, ja Reichel aloitti kautensa Saksan DEL-liigan Frankfurt Lionsissa, jossa teki 43 pistettä 21 ottelussa. Lyhyellä NHL-kaudella hän teki 35 pistettä 48 ottelussa.
Reichel ajautui sopimuskiistoihin kesällä 1995. Hän ei hyväksynyt välimiehen määräämää sopimusta ja päätyi pelaamaan koko kauden DEL-liigan Frankfurtissa. Hän voitti DEL:n pistepörssin, kun hän teki 101 pistettä 46 ottelussa. Pörssivoitto tuli 16 pisteen erolla seurakaveriin Jiří Lálaan. Reichel palasi Calgaryyn kaudeksi 1996–1997, kun hän solmi kolmivuotisen sopimuksen joukkueen kanssa. Hänellä oli kuitenkin vielä jäljellä Frankfurt-sopimustaan, joka purettiin ennen NHL-kauden alkua.
Calgary myi Reichelin keväällä 1997 New York Islandersiin, josta Calgary sai Marty McInnisin, Tyrone Garnerin ja kuudennen kierroksen varausvuoron. Islandersissa Reichel pelasi 12 ottelua loppukauden aikana ja teki niissä 19 pistettä. Hän pelasi Islanderissa yhden täyden kauden, ja hänet myytiin Phoenix Coyotesiin kesken kauden 1998–1999. Islanders sai Reichelista ja kahdesta varausoikeudesta Brad Isbisterin ja varausoikeuden. Reichel jätti NHL:n jälleen sopimuskiistojen takia kesällä 1999. Hän olisi halunnut Phoenixilta monivuotisen sopimuksen kolmen miljoonan dollarin vuosipalkalla. Kun hän ei saanut haluamaansa sopimusehdotusta, Reichel palasi kotimaahansa Extraliga-joukkue HC Litvínoviin.
Litvínovissa Reichel pelasi kaksi vuotta, kunnes palasi NHL:ään kaudeksi 2001–2002. Toronto Maple Leafs hankki Reichelin pelaajaoikeudet Phoenixilta kesäkuussa 2001. Phoenix sai kaupassa Danny Markovin, josta Toronto sai Reichelin, Travis Greenin ja Craig Millsin. Reichel pelasi Torontossa kolme kautta. Parhaimmalla Toronto-kaudellaan hän teki 51 pistettä 78 ottelussa. Kauden 2003–2004 jälkeen Toronto ei käyttänyt Reichelin sopimuksessa ollutta optiovuotta. Reichel päätti lopettaa NHL-uransa ja palata kotimaahansa Litvínoviin.
Reichel pelasi Litvínovissa vielä kuusi kautta ja toimi koko ajan joukkueen kapteenina. Kauden 2009–2010 jälkeen hän ilmoitti lopettavansa uransa.
Ura > Maajoukkueessa

| Mitalit> Miesten jääkiekko.Maa:   Tšekkoslovakia.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten jääkiekko.Maa:   Tšekkoslovakia.MM-kilpailut  | Mitalit> Miesten jääkiekko.Maa:   Tšekkoslovakia.MM-kilpailut  | Miesten jääkiekko> Maa:   Tšekkoslovakia. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Sveitsi 1990 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Tšekkoslovakia 1992 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Suomi 1990 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. EM-kilpailut  | Alle 18-v. EM-kilpailut  | Alle 18-v. EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Neuvostoliitto 1989 | jääkiekko |  |
Maa:   Tšekki
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Nagano 1998 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Itävalta 1996 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Venäjä 2000 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Saksa 2001 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Suomi 1997 | jääkiekko |  |
Ura > Maajoukkueessa > Juniorina

Reichel edusti Tšekkoslovakiaa viidessä nuorten arvoturnauksessa. Vuosina 1988 ja 1989 hän pelasi sekä alle 18-vuotiaiden EM- että alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa. Neuvostoliitossa järjestyissä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1989 Reichel teki kuudessa ottelussa pisteet 14+7. Hän oli kisojen paras pistemies, ja hänet valittiin turnauksen tähdistökentälliseen. Tšekkoslovakia sai kisoista EM-hopeaa.
Reichel voitti alle 20-vuotiaiden MM-turnauksen pistepörssin vuonna 1990. Hänelle merkittiin seitsemässä ottelussa kokonaispisteiksi 11+10. Reichel oli myös turnauksen paras maalintekijä, ja hänet valittiin kisojen parhaaksi hyökkääjäksi sekä tähdistökentälliseen. Tšekkoslovakia voitti pronssia. Reichel ei ollut vielä kisojen aikaan täyttänyt 18 vuotta, ja hän voitti ensimmäisenä alle 18-vuotiaana sekä alle 18-vuotiaiden EM-kisojen että alle 20-vuotiaiden MM-turnauksen pistepörssin. Seuraavana samaan ylsi Peter Forsberg vuonna 1993.
Ura > Maajoukkueessa > Aikuisten arvoturnaukset

Reichel valittiin ensimmäiseen aikuisten arvoturnaukseensa vuonna 1990. Reichel pääsi Sveitsin MM-turnaukseen 20-vuotiaiden maajoukkueketjukavereidensa Bobby Holíkin ja Jaromír Jágrin kanssa. Reichel teki turnauksessa 11 pistettä 10 ottelussa, ja hänet valittiin 18-vuotiaana kisojen tähdistökentälliseen. Hän sai turnauksesta myös ensimmäisen aikuisten arvomitalinsa, kun Tšekkoslovakia sijoittui pronssille. Reichel edusti Tšekkoslovakiaa myös vuoden 1991 ja 1992 MM-kilpailuissa. Jälkimmäisessä turnauksessa Tšekkoslovakia oli jälleen pronssilla.
Reichel edusti Tšekin maajoukkuetta ensimmäisen kerran MM-kilpailuissa vuonna 1996. Hänet valittiin MM-kilpailujen tähdistökentälliseen. Reichelille merkittiin kahdeksassa ottelussa yhtä monta tehopistettä. Turnaus päättyi Tšekin maailmanmestaruuteen. Myöhemmin samana vuonna Reichel pelasi Tšekin joukkueessa myös maailmancupissa.
Viidennen MM-turnauksensa Reichel pelasi Suomessa vuonna 1997. Viisi pistettä turnauksessa tehnyt Reichel palasi kotiinsa neljännen aikuisten arvokisamitalinsa kanssa, kun Tšekki sijoittui pronssille. Naganon talviolympialaisissa Tšekki voitti olympiakultaa. Turnaus oli ensimmäinen, johon NHL-ammattilaiset osallistuivat. Reichel oli merkittävässä asemassa, sillä hän ratkaisi Tšekin voiton välieräottelussa Kanadaa vastaan. Hän oli ainoa pelaaja, joka onnistui rangaistuslaukauskilpailussa, kun hän ohitti Patrick Royn. Koska tšekki Dominik Hašek torjui kaikki kanadalaiset yritykset, Tšekki eteni olympiafinaaliin.
Reichel sai kaksi kultamitalia lisää, kun Tšekki voitti MM-kultaa sekä vuonna 2000 että 2001. Jälkimmäisessä turnauksessa Reichel valittiin kolmannen kerran MM-kisojen tähdistökentälliseen. Hän teki 12 tehopistettä yhdeksässä ottelussa. Reichel jäi mitaleitta kolmesta viimeisestä arvoturnauksestaan. Hän oli Tšekin mukana vielä olympialaisissa 2002, MM-kilpailuissa 2003 ja maailmancupissa 2004. MM-turnauksessa hän kartutti pistetiliään kahdeksalla pisteellä kahdeksassa ottelussa.
Valmennusura

Reichel jatkoi pelaajauransa jälkeen valmentajana ja aloitti kaudella 2010–2011 Litvínovin päävalmentajana. Huonojen tulosten takia hän jätti tehtävänsä tammikuussa 2011, kun joukkue oli 11. sarjassa, neljä pistettä viimeisestä pudotuspelipaikasta. Litvínov palkkasi Reichelin korvaajaksi Vladimír Kýhosin.
Yksityiselämä

Reichel on naimisissa Karin Reichelován kanssa. He menivät naimisiin vuonna 1995, ja heidän poikansa Kristian Reichel (s. 1998) on myös ammattilaisjääkiekkoilija.
Robert Reichelilla on kaksi sisarusta: Martin ja Ingrid. Martin Reichel on saksalais-tšekkiläinen jääkiekkoilija, joka on edustanut urallaan Saksaa useassa MM-turnauksessa.
Vuonna 2010 Reichelin elämästä julkaistiin elämäkerta. Egmontin kustantama kirja on kirjoitettu tšekiksi, ja sen on kirjoittanut Karel Knap.
Robert Reichel Prahassa vuonna 2010
The Stranglersin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 The Stranglers, Brighton, 2014-03-06
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 17 |  |
| ↙Livealbumit | 15 |  |
| ↙Kokoelmat | 29 |  |
| ↙Singlet | 43 |  |
| ↙Videot | 9 |  |
The Stranglers  on brittiläinen rockyhtye, joka perustettiin 11. syyskuuta 1974, alkuperäisellä nimellään Guildford Stranglers.
Albumit

Rattus Norvegicus (1977)
No More Heroes (1977)
Black and White (1978)
The Raven (1979)
The Gospel According to the Meninblack (1981)
La Folie (1981)
Feline (1983)
Aural Sculpture (1984)
Dreamtime (1986)
10 (1990)
Stranglers in the Night (1992)
About Time (1995)
Written in Red (1997)
Coup de Grace (1998)
Norfolk Coast (2004)
Suite XVI (2006)
Giants (2012)
Livealbumit

Live (X Cert) (1979)
All Live and All of the Night (1988)
Live at the Hope and Anchor (1992)
The Early Years '74 '75 '76 Rare Live and Unreleased (1992)
Saturday Night, Sunday Morning (1993)
Death and Night and Blood (1993)
The Stranglers and Friends - Live in Concert (1995)
Access All Areas (1996)
Friday the Thirteenth (1997)
Live at the Hammersmith Odeon '81 (1998)
5 Live 01 (2001)
Apollo Revisited (2003)
Coast to Coast: Live on Tour (2005)
Themeninblackinbrugge (2008)
Live at the Apollo 2010 (DVD & CD) (2010)
Kokoelmat

IV (1980)
The Collection 1977–1982 (1982)
Off The Beaten Track (1986)
Rarities (1988)
Singles (The UA Years) (1989)
Greatest Hits 1977-1990 (1990)
All Twelve Inches (1992)
The Early Years '74 '75 '76 Rare Live and Unreleased (1992)
Strangled from Birth and Beyond (1994)
The Sessions (1995)
The Hit Men (1996)
The Best of the Epic Years (1997)
The Collection (1997)
Collection (1998)
Hits & Heroes (1999)
Hits Collection (1999)
The Stranglers (2001)
The Masters (2002)
Lies and Deception (2002)
Peaches: The Very Best of The Stranglers (2002)
The Rarities (2002)
Out of the Black (2002)
Sweet Smell of Success – Best of the Epic Years (2003)
Live 'n' Sleazy (2003)
Miss You (2003)
Gold (2003)
The Very Best of The Stranglers (2006)
Decades Apart (2010)
The Old Testament: The UA Studio Recordings 1977–1982 (2013)
Singlet

Grip / London Lady (1977)
Peaches / Go Buddy Go (1977)
Something Better Change / Straighten Out (1977)
No More Heroes (1977)
5 Minutes (1978)
Nice 'n' Sleazy (1978)
Walk On By (1978)
Duchess (1979)
Nuclear Device (The Wizard of Aus) (1979)
Don't Bring Harry / Wired / Crabs (Live) / In the Shadows (Live) (1979)
Bear Cage (1980)
Who Wants the World? (1980)
Thrown Away (1981)
Just Like Nothing on Earth (1981)
Let Me Introduce You to the Family (1981)
Golden Brown (1982)
La Folle (1982)
Strange Little Girl (1982)
European Female (1983)
Midnight Summer Dream (1983)
Paradise (1983)
Skin Deep (1984)
No Mercy (1984)
Let Me Down Easy (1985)
Nice in Nice (1986)
Always the Sun (1986)
Big in America (1986)
Shakin' Like a Leaf (1987)
All Day and All of the Night (1988)
Grip '89 (Get A) Grip (On Yourself) (re-mix) (1989)
96 Tears (1990)
Sweet Smell of Succes (1990)
Always the Sun (Sunny Side Up Mix) (1991)
Gold Brown (1991)
Heaven or Hell (1992)
Sugar Bullets (1992)
Lies and Deception (1995)
In Heaven She Walks (1997)
Big Thing Coming (2004)
Long Black Veil (2004)
Spectre of Love (2006)
Retro Rockets (2010)
Mercury Rising (2012)
DVD:t

The Collection 1977–1982
Never To Look Back: The Video Collection 1983 - 2012
Live at Alexandra Palace
Friday The Thirteenth
Euro live
On Stage on Screen
Live '78, SF
Rattus at the Roundhouse
Live at the Apollo
The Streets of Cairo

The Streets of Cairo on Yhdysvalloissa hyvin tunnettu laulu, johon on olemassa lukuisia eri sanoituksia. Toiseksi tunnetuin nimitys on The Poor Little Country Maid ja lastenlauluna kappaleen tunnetuin nimi on Hootchy Kootchy Dance. Melodiaa on käytetty etenkin 1900-luvun alkupuolella populaarimusiikissa. Sävel esiintyy esimerkiksi monissa piirrossarjoissa aina kun esitetään jotain aavikkoon, Arabiaan, Egyptiin, vatsatanssiin, käärmeen lumoamiseen tai muslimeihin liittyvää.
Business-mies Sol Bloom väitti keksineensä melodian "A Street of Cairo" nimiseen näyttelyn osastoon vuonna 1893 Amerikan mantereen 400-vuotisjuhlien yhteydessä pidetyssä maailmannäyttelyssä Chicagossa. 1900-luvun alkupuolella melodiaa julkaistiin eri sanoitusten yhteydessä, tunnetuimpia näistä oli "The Streets of Cairo". Sävelmän tekijänoikeuksia ei ole kenelläkään. Kappaleen viisi ensimmäistä nuottia ovat samat kuin ranskalaisessa laulussa "Echos du Temps Passé" (1857). Ranskalainen laulu taas perustuu algerialaiseen tai arabialaiseen lauluun nimeltä "Kradoutja", joka oli suosittu Ranskassa 1600-luvulla. Jazz-yhtyeet ovat esittäneet kappaletta jazz-sovituksena.
Kappale yhdistetään usein vatsatanssiin, mutta autenttiset vatsatanssijat Lähi-idässä eivät käytä sitä.
Kappaleen käyttö populaarimusiikissa

Sävelmä on kulkenut ainakin seuraavilla nimillä, aina eri sanoituksilla:
"Hoolah! Hoolah!"
"Dance Of The Midway"
"Coochi-Coochi Polka"
"Danse Du Ventre"
"Kutchi Kutchi"
"The Streets Of Cairo"
Kappaletta myös lainataan Irving Berlinin sävellyksessä "Harem Nights" (toiselta nimeltään "In the Harem") ja Funkadelicin kappaleessa "You Scared the Lovin' Outta Me" (1977)
Piirrossarjoja, joissa sävel esiintyy

Goofy Goat Antics (1933)
Circus Capers (1930)
Mighty Mouse: Aladdin's Lamp (1947)
Toon Factory Porky: Ali Baba Bound
Tintin seikkailut: Faaraon sikarit
Tietokonepelejä, joissa kappale esiintyy

Bombo (1986)
Lemmings 2 (1993, Egyptian tribe)
The Lost Vikings (1992, Level 3 - Egypt)
Lotus Turbo Challenge 2 (1991, desert level)
Oh Mummy (1984)
Rampage Through Time (2000, Egyptian timezone)
Rick Dangerous (1989, Level 2 - Egypt)
Zool 2 (1994, Tooting common level 3)
Sanat

Esimerkki kappaleen sanoituksena lastenlauluna:
Myös lastenlauluna kappaleeseen on lukuisia erilaisia vaihtoehtoisia sanoituksia
Aiheesta muualla

Csufresno.edu (Arkistoitu – Internet Archive)
Information about the song Link to Fresno State University ballad description of this song
Tonopah

| Tonopah |
| --- | --- |


Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   Nevada
Piirikunta:  Nye
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  42,0 km²
 – Josta vettä:  0,0 km² (0 %)
Korkeus:  1 843 m
Väkiluku (2010):  2 478
 – Väestötiheys:  62,6 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-8 (kesäaika UTC-7)
Lempinimi::  Queen of the Silver Camps
Motto::  Visit Today & Mine Away
 
 http://www.tonopahnevada.com/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tonopah on Yhdysvalloissa Nevadassa sijaitseva CDP, väestönlaskennassa asuinalueeksi määritelty paikka. Se kuuluu Nyen piirikuntaan. Vuoden 2010 laskennan mukaan asukkaita on 2 478. Tonopahin koealue, Area 52 sijaitsee lähellä Tonopahia.
Historiaa

Tonopah syntyi 1900, kun alueelta löydettiin sattumalta hopeaa. Löydös oli Nevadan historian toiseksi rikkain ja aiheutti hopearyntäyksen. Tonopah kasvoi nopeasti ja sai oman lehtensä Tonopah Bonanzan 15. kesäkuuta 1901. Aikaa myöten löydös köyhtyi ja kaupunki menetti suuren osan asukkaistaan. Vuonna 1903 tonopahilaiset kaivosmiehet aiheuttivat kansainvälisen kriisin. 15. syyskuuta kaivosmiehet nostivat väkivaltaisen mellakan kiinalaiskaivostyöläisiä vastaan. Seurauksena Kiina asetti yhdysvaltalaiset tuotteet boikottiin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Western Mining History: Tonopahin historiaa ja kuvia
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi