stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Syrjänen

Syrjänen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
August Syrjänen (1883–1956), kunnallisneuvos ja kansanedustaja (SDP)
Eero Syrjänen (1901–1971), maanviljelysneuvos, yritysjohtaja
Hannu Syrjänen (s. 1951), yritysjohtaja
Harri Syrjänen (s. 1969), kokki
Kaarle Viktor Syrjänen (1896–1955), kunnallispoliitikko, puheenjohtaja
Kirsi Westerlund, o.s. Syrjänen (1969–2020), Miss Suomi 1992
Leo Crescens Syrjänen (1878–1918), päätoimittaja ja suojeluskuntapäällikkö
Markku Syrjänen (1945–2017), tietojenkäsittelytieteen professori
Olavi Syrjänen (1936–2023), virkamies ja professori, asuntohallituksen pääjohtaja 1984–1993
Reetta Vuokko-Syrjänen, kirjailija ja kriitikko
Risto Syrjänen (1925–2016), pika-aitajuoksija
Satu Syrjänen (s. 1953), kuvanveistäjä ja muotoilija
Siiri Syrjänen (s. 2003), salibandyn pelaaja
Sixtus Syrjänen (1876–1970), insinööri ja teollisuusyrittäjä
Vesa Erkki Syrjänen (1914–1972), kirjailija.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Tähtikotkarausku

| Tähtikotkarausku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Rustokalat Chondrichthyes
Alaluokka::  Leveäsuiset Elasmobranchii
Lahko::  Myliobatiformes
Yläheimo::  Dasyatoidea
Heimo::  Kotkarauskut Myliobatidae
Suku::  Aetobatus
Laji::  narinari
Kaksiosainen nimi
 Aetobatus narinari  (Euphrasén, 1790) 
Katso myös
   Tähtikotkarausku Wikispeciesissä   Tähtikotkarausku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tähtikotkarausku eli täpläkotkarausku (Aetobatus narinari) on kotkarauskuihin (Myliobatidae) kuuluva litteä pitkäpyrstöinen rauskulaji, jonka selkäpuolella on valkoisia täpliä. Sen vartalo voi kasvaa yli 3,5 m leveäksi, ja piiskamainen pyrstö ja kuono lisäävät kokonaispituuden jopa yhdeksään metriin. Paino voi olla 230 kg.
Tähtikotkarauskuja tavataan kaikilla trooppisilla merialueilla lähellä rannikkoa. Nykyisin arvellaan, että eri alueilla elävät täpläkotkarauskut saattavat kuulua eri lajeihin tai ainakin alalajeihin.
Aiheesta muualla

Aetobatus narinari (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Australian merimuseo
Marinebio
Suffren-luokka (fregatti)

| Suffren-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  5 335 t (standardi) 6 870 t (kuormattu)
Pituus:  158 m
Leveys:  15,50 m
Syväys:  7,25 m
Koneteho:  72 500 hv (54 063 kW)
Nopeus:  34 solmua
Miehistöä:  360
Aseistus
Meritorjunta:  4 × MM38 Exocet 2 × torpedoputkea (10 × L5 torpedoa) 2 × 100 mm tykkiä 4 × 12,7 mm konekivääriä
Ilmatorjunta:  48 × Masurca-ilmatorjuntaohjusta 4 × 20 mm ilmatorjuntatykkiä
Suffren-luokka oli Ranskan laivaston kahden ilmatorjuntafregatin muodostama alusluokka, joka oli suunniteltu suojaamaan laivasto-osastoja ilmauhalta, torjumaan pinta-aluksia ja sukellusveneitä sekä antamaan tarvittaessa tulitukea maakohteisiin. Alusluokka oli ensimmäinen ranskalainen ohjusalusluokka.
Suunnittelu

Luokka suunniteltiin saattamaan Clemenceau-luokan lentotukialuksia ja pohjautui samoihin oletuksiin kuin Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 82 hävittäjät. Laivaston tyyppimerkintä oli FLE 60. Alusten tärkeimpinä aseina olivat 48 kappaletta Masurca-ilmatorjuntaohjuksia, jotka laukaistiin puolikannelta kahden ohjuksen alustalta. Tulenjohdon apuna oli 3D-tutka DRBI 23, joka oli sijoitettu massiiviseen radomiin. Sukellusveneidentorjuntaan aluksella oli Malafon-sukellusveneidentorjuntaohjusjärjestelmä, johon kuului 13 ohjusta sekä torpedoputket. Exocet-ohjukset asennettiin 1977-1979, jolloin ne korvasivat Malafon-järjestelmän.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Suffren | Arsenal de Brest | joulukuu 1962 | 15. toukokuuta 1965 | 20. heinäkuuta 1967 | palveluksesta 2001 |
| Duquesne | Arsenal de Lorient | marraskuu 1964 | 12. helmikuuta 1966 | 1. huhtikuuta 1970 | palveluksesta 2007 |
T. & J. Salvesen

James Salvesenin muistomerkki Vaajakosken Naissaaressa
Aktiebolaget T. & J. Salvesen oli norjalaisomistuksessa ollut osakeyhtiö, joka harjoitti sahaustoimintaa ja puutavaran vientiä Suomessa 1800-luvun ja 1900-luvun vaihteessa.
Etelä-Norjasta kotoisin ollut Salvesenin suku harjoitti 1800-luvun puolivälissä laivanvarustusta, kaivostoimintaa sekä valaanpyyntiä Britteinsaarilla. He kiinnostuivat Suomen puutavaramarkkinoista 1860-luvulla, ja vuonna 1871 Christian Salvesenin hallitsema brittiläinen yhtiö The Finland Wood Co osti Haapakosken sahan loviisalaiselta Alfred Björksténiltä.
Sahaa vuodesta 1875 johtanut Christian Salvesenin sukulainen James Salvesen (1855–1926) perusti yhdessä veljensä Thomas Salvesenin kanssa toiminimi T. & J. Salvesenin vuonna 1882 Helsinkiin. Toiminimi keskittyi aluksi hoitamaan The Finland Wood Co:n sahatavaran ja kaivos- sekä paperipuun viennin yhteydessä tarvittuja laivanselvityksiä, mutta se aloitti myös oman sahaustoiminnan ostettuaan 1889 Himangalta hollantilaisen Bratzes & Co:n omistaman Rauman sahan. Salvesenin veljekset perustivat pian sahalaitoksen myös Saimaan etelärannalle Lauritsalaan, ja heillä oli 1900-luvun alussa omistuksessaan myös sahalaitos Ruokolahdella, Haapakosken saha Jyväskylän maalaiskunnan Vaajakoskella sekä 1903 hankittu Kiviojan saha (perustettu 1889) Ylivieskassa.
Vuonna 1903 toiminimi muutettiin Aktiebolaget T. & J. Salvesen -nimiseksi osakeyhtiöksi, jonka osake-enemmistö oli James Salvesenin hallussa. Myös The Finland Wood Co -yhtiö siirtyi James Salvesenin haltuun 1911 Christian Salvesenin kuoltua Skotlannissa. Tämän jälkeen James Salvesen omisti Suomessa kuusi sahalaitosta ja noin 130 000 hehtaaria maata. Vuosittain laivattiin 170 000–200 000 kuutiometriä puutavaraa, ja Aktiebolaget T. & J. Salvesen oli Suomen viidenneksi tai kuudenneksi suurin sahaustoiminnan harjoittaja.
Ensimmäisen maailmansodan puhjettua Salvesenit luopuivat omistuksistaan Suomessa vuonna 1916. Saimaan alueella olleet sahat myytiin Kaukas Fabrik Ab:lle, Jyväskylän saha siirtyi Suomen Osuuskauppojen Keskuskunnalle (SOK) ja Himangan sekä Ylivieskan sahat porilaiselle W. Rosenlew & Co:lle. The Finland Wood Co:n omistamia metsiä oli jo 1913 myyty W. Gutzeit & Co:lle.
Aiheesta muualla

Salvesenin yhtiöesitys porssitieto.fi:ssä
Syrjäntaka (Tuulos)

Tuuloksen kirjasto Syrjäntakana
Syrjäntaka on entisen Tuuloksen kunnan alueella Hämeenlinnan kaupungissa sijaitseva taajama. Taajama tunnetaan myös nimellä Tuulos. Taajama sijaitsee noin 25 kilometriä Hämeenlinnan keskustasta Padasjoen suuntaan. Vuoden 2008 loppuun asti taajama oli Tuuloksen kunnan kuntakeskus.
Syrjäntaan kaakkoispuolella risteävät valtatiet 10 ja 12. Valtateiden risteyksestä erkanee kantatie 53 Padasjoen suuntaan.
Syrjäntakana käytiin vuonna 1918 Syrjäntaan taistelu osana Suomen sisällissotaa.
Suomen entisten kuntien (ml. nykyisten kuntien aiemmat) hallinnolliset keskukset
TCB

TCB voi tarkoittaa seuraavia:
TCB, Trusted Computing Base, luotettava tietojenkäsittely
TCB, triklooribentseeni, kemiallisten yhdisteiden ryhmä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”TCB”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Suffren-luokka (risteilijä)

| Suffren-luokka |
| --- | --- |
 Luokan nimikkoalus Suffren

Tekniset tiedot
Uppouma:  10 000 t (standardi) 12 780 t (kuormattu)
Pituus:  194 m (kokonaispituus)
Syväys:  7,3 m
Koneteho:  90 000 shp (67 MW)
Nopeus:  31 solmua
Miehistöä:  752
Aseistus
Meritorjunta:  8 x 203 mm/L50 Mle 1924 -tykkiä kaksoistorneissa 6 x 550 mm torpedoputkea 3 x lentokonetta
Ilmatorjunta:  8 x 90 mm/L55 -ilmatorjuntatykkiä 8 x 37 mm ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisina asennuksina 4 x 13,2 mm kolmipiippuista ilmatorjuntakonekivääriä
Suffren-luokka oli Ranskan laivaston 1920-luvun lopulla valmistetun neljän raskaan risteilijän muodostama alusluokka, jonka alukset palvelivat toisessa maailmansodassa.
Suunnittelu

Ranskan vuoden 1925 laivasto-ohjelmaan oli sisällytetty Tourvillen suunnitelmiin perustuva raskas risteilijä, mutta varustettuna paremmalla suojalla nopeuden kustannuksella. Aluksen suurempi leveys ja kolmiakselinen voimansiirto poikkesivat edeltäneestä luokasta. Asennettua konetehoa oli laskettu neljänneksellä, mutta uppouman säästö mahdollisti 50 millimetrin panssarivyön ja 25 millimetrin kansipanssarin asentamisen. Asennettu panssarointi kasvatti uppoumaa 951 tonnia ja nopeus laski ainoastaan 31 solmuun.
Alukset

Ensimmäinen alus tilattiin 1. marraskuuta 1925 Brestin laivastontelakalta, ja se nimettiin Suffreniksi. Seuraava alus kuului vuoden 1926 laivasto-ohjelmaan, joka vahvistettiin 4. elokuuta 1926 annetulla lailla. Tilaus jätettiin samalle telakalle kuin aiemmin 1. maaliskuuta 1927. Vuoden 1927 laivasto-ohjelmassa oli varaus kolmannelle alukselle ja se tilattiin Brestistä. Luokan neljäs ja viimeinen alus tilattiin jälleen Brestistä 1. huhtikuuta 1929.
| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Palvelukseen | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Colbert | Arsenal de Brest | 12. kesäkuuta 1927 | 20. huhtikuuta 1928 | 4. maaliskuuta 1931 | miehistönsä upottama 27. marraskuuta 1942 Toulonissa |
| Dupleix | Arsenal de Brest | 14. marraskuuta 1929 | 9. lokakuuta 1930 | 7. heinäkuuta 1932 | miehistönsä upottama 27. marraskuuta 1942 Toulonissa nostettu 3. heinäkuuta 1943 Liittoutuneiden ilmavoimien upottama  1944 |
| Foch | Arsenal de Brest | 21. kesäkuuta 1928 | 24. huhtikuuta 1929 | 15. elokuuta 1931 | miehistönsä upottama 27. marraskuuta 1942 Toulonissa |
| Suffren | Arsenal de Brest | 4. huhtikuuta 1926 | 3. toukokuuta 1927 | 1. tammikuuta 1930 | poistettu palveluksesta 1. lokakuuta 1947 romutettu 1974 |
Unicum

| Unicum |
| --- | --- |

Tyyppi:  Likööri
Valmistaja:  Zwack Unicum
Alkuperä:   Unkari
Infobox OKNimi-testi OK: 
Unicum on yli 220 vuotta vanha unkarilainen yrttilikööri. Se on väriltään musta ja maultaan kitkerä. Unicum Next on puolestaan alkuperäistä Unicumia aavistuksen makeampi, sitruunaisempi sekä väriltään mustan ja tumman ruskean sävyn väliltä. Unicumia juodaan usein aperitiivina tai Nextiä – sen makeahkosta mausta johtuen – usein myös jälkiruokaliköörinä. Unkarissa Unicumia nautitaan usein myös seurustelujuomana, tällöin oluen kanssa.
Valmistus

Unicum valmistetaan monista erilaisista yrteistä, joista kuudesosa on peräisin Unkarista ja loput ulkomailta. Juoma valmistetaan kuitenkin yksinomaan Unkarissa, Zwackin Soroksári útin juomatehtaalla Budapestissa. Valmistusmenetelmä on muita yrittijuomia erikoisempi, sillä Unicumiin käytetyt yrtit tislataan juomaan eikä ainoastaan uiteta alkoholissa, kuten monissa muissa nykyisissä yrttilikööreissä. Juoman valmistuttua se kypsytetään puoli vuotta unkarilaisessa tammitynnyrissä.
Unicumin logo – kultainen risti punaisella pohjalla – kuvastaa, että juomaa oli aikoinaan käytetty myös lääkkeenä; sitä sai aluksi vain apteekista. Unicumin auttava vaikutus pääasiassa vatsa- ja ruoansulatusongelmiin on usein todettu toimivaksi[lähde? ]. Juomaan tislatut yrtit kiihdyttävät aineenvaihduntaa; tämän vuoksi Unicumin liiallisella nauttimisella (etenkin terveelle vatsalle) saattaa olla laksatiivista vaikutusta.
Saatavuus

Suomessa Unicum on ollut vaihtelevasti saatavilla Alkosta kautta vuosikymmenten, vuonna 2010 syksyllä se poistui jälleen valikoimasta, mutta palautui taas 2012 mennessä. Alkuperäistä Unicumia ja Unicum Nextiä saa S-ryhmän olutbaareista sekä muista satunnaisista baareista. Euroopan ulkopuolella Unicumia on saatavilla muun muassa Yhdysvalloissa: Buffalossa, New Yorkissa sekä Ohiossa. Unkarissa Zwackin kaikkia tuotteita (Unicum, Unicum Next, Unicum Szilva, St. Hubertus, Vilmos pálinka) saa miltei jokaisesta ravintolasta, baarista tai kaupasta kautta maan.
Aiheesta muualla

Unicumin kotisivut
Perinteisen Unicumin ja Unicum Nextin uudenmuotoiset pullot.
Taivalluoto

Taivalluoto, näkymä lounaispuolelta
Voimajohdon maisemapylväs Taivalluodolla
Taivalluoto (ruots. Edesgrundet) on pieni saari Etu-Töölön edustalla Helsingissä.
Taivalluodon luoteiskärjessä on yksi viidestä professori Antti Nurmesniemen suunnittelemasta Salmisaari–Meilahti-voimajohdon maisemapylväästä eli “Antin askelista”.
Taivas (täsmennyssivu)

Taivas voi viitata esimerkiksi seuraaviin:
taivas, avaruus sellaisena kuin se Maasta näkyy
taivas, hyvä paikka uskonnossa
Tian (suom. Taivas), perinteisen kiinalaisen uskonnon ylin voima
Taivas, mainostoimisto
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Taivas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Särkilampi (Joutsa)

| Särkilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°41′54″N, 26°21′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ylä-Suonteen valuma-alue (14.85)
Laskuoja:  oja Sulkulampeen 
Järvinumero:  14.851.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,3 m  
Pituus:  350 m  
Leveys:  150 m  
Rantaviiva:  0,826 km  
Pinta-ala:  3,525 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSärkilampi 
Särkilampi  on Keski-Suomessa Joutsassa  Marjotaipaleen lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 350 metriä pitkä, 150 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Ylä-Suonteen valuma-alueella (14.85), jonka Ylä-Suonteen lähialueeseen (14.851) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,3 metriä mpy.
Sydämen sykevälin vaihtelu

Sydämen sykevälin vaihtelu (engl. Heart Rate Variability) voidaan mitata taajuusspektrillä. Jos sydämen lyöntien välinen aika ei vaihtele lainkaan, on sydämestä mitatulla taajuusspektrillä vain yksi taajuus. Jos sydämen lyöntien välinen aika vaihtelee hitaasti, on taajuusspektrissä myös hyvin alhaisia taajuuksia. Jos sykeväli vaihtelee nopeasti, on mukana myös korkeita taajuuksia. Kansainväliset tutkimukset osoittavat, että tämä taajuuksien "kirjo" eli spektri kertoo paljon ihmisen yleisterveydentilasta, mutta tutkimukset ovat vasta alkuvaiheissaan..
Sverrir Gudnason

| Sverrir Gudnason> Sverrir Páll Guðnason |
| --- | --- |
 Sverrir Gudnason marraskuussa 2014
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sverrir Pall Gudnason
Syntynyt: 12. syyskuuta 1978 (ikä 46) Lund, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2000–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Sverrir Gudnason (isl. Sverrir Páll Guðnason; s. 12. syyskuuta 1978 Lund, Ruotsi) on syntyperältään islantilainen näyttelijä.
Varhainen elämä

Gudnason muutti vanhempiensa kanssa Islannista Ruotsiin vuonna 1990. Hän harrasti lapsena Islannissa näyttelemistä koulussa. Hän pääsi nuorena esittämään pää­osaa Halldór Laxnessin kirjoittamaan näytelmään Maailman valo Reykjavíkin kaupungin­teatterissa, missä hän esiintyi noin vuoden ajan.
Ura

Gudnasonin tavoitteena oli päästä ammatti­näyttelijäksi. Muutettuaan Ruotsiin hän oppi ruotsin kielen nopeasti. Hän opiskeli teatteri­lukiossa ja sai pieniä televisio­rooleja. Vuonna 2007 hän esiintyi pää­osassa ruotsalaisessa televisio­sarjassa Upp till kamp. Seuraavana vuonna Shanghain kansain­välisillä filmi­festivaaleilla hän sai palkinnon parhaasta mies­pää­osasta suorituksestaan ruotsalais-tanskalaisessa elo­kuvassa Original.
Vuonna 2009 hänet valittiin keskeiseen rooliin Wallander-elo­kuva­sarjassa, jossa hän esiintyi 12 elo­kuvassa.
Gudnason näytteli keskeistä roolia suomalaisessa Omerta 6/12 -toiminta­elo­kuvassa, joka sai ensi-iltansa marras­kuussa 2021.
T.S. ♥ A.L.

| T> S. ♥ A.L. Apulanta + Tehosekoitin |
| --- | --- | --- |

Split-albumin tiedot
 Äänitetty : syksyllä 1993
 Julkaistu: tammikuu 1994
 Tyylilaji: punk alternative rock
 Levy-yhtiö: Levy-yhtiö
Apulannan EP- muut julkaisut
| Mikä ihmeen Apulanta? 1993 | T.S. & A.L. 1994 | Tuttu TV:stä 1994 |
T.S. ♥ A.L. on Apulannan ja Tehosekoittimen tekemä Split-EP, jolla yhtyeet versioivat toisiaan. Levy on tehty yhtyeiden keskinäisen kunnioituksen osoittamiseksi ja levystä tuli hieman lisää tunnettavuutta.
Kappaleet

Tehosekoitin:
Perhosia masussa (Wirtanen/Wirtanen/Apulanta)
Silmämuna (Wirtanen/Gaynor/Apulanta)
Apulanta:
Se johtuu geeneistä (Tehosekoitin)
Ohi on (Tehosekoitin)
(säv/san/sov)
Kokoonpanot

Apulanta: Antti, Tuge, Toni & Sipe

Tehosekoitin: Hanski, Arska, Otto & Matti
TV5Monde

| TV5Monde |
| --- | --- |

Lähetykset alkoivat:  2. tammikuuta 1984
Kuvaformaatti:  16:9
Tunnuslause:  À vous le monde (TV5 QC)
Näkyvyysalue:  maailmanlaajuinen
Aiemmin:  vuosina 1984–2005 TV5, TV5 edelleen Kanadassa
Kotisivu:  www.TV5.org maailma www.tv5.ca Canada
Infobox OKNimi-testi OK: 
TV5Monde, vuosina 1984–2005 TV5, TV5 edelleen Kanadassa, on kansainvälinen ranskankielinen televisiokanava. Ohjelmisto koostuu Belgian (RTBF), Kanadan (Radio-Canada), Ranskan (France Télévisions) ja Sveitsin (RTS) televisioyhtiöiden ranskankielisistä ohjelmista. Kanavalla on ohjelmaa vuorokauden ympäri. Kanavaa välitetään kaapelin ja satelliitin välityksellä ja se on maailman neljänneksi laajimalle levinnyt televisiokanava. Kanavasta on eri versioita eri alueille. Suomessa TV5Monde on useimpien kaapelitelevisioyhtiöiden kanavavalikoimissa.
TV5Monden ohjelmatarjonta on monipuolista. Ohjelmistossa on mukana kulttuuria, elokuvia, dokumentteja, musiikkiohjelmia, uutisia, urheilua ja visailuohjelmia. Kanavalla on omatuotantoisia uutislähetyksiä ja säätiedotuksia, mutta myös muiden televisioyhtiöiden tuottamia uutislähetyksiä on ohjelmistossa.
Aiheesta muualla

www.TV5.org maailma
www.tv5.ca Canada
Tšekki kesäolympialaisissa 2012

Tšekki osallistui Lontoon kesäolympialaisiin 2012 133 urheilijan joukkueella. Maa saavutti urheilulajeissa kymmenen mitalia, joista neljä oli kultaista, kolme hopeista ja kolme pronssista. Maan lipunkantajana toimi avajaisissa sulkapalloilija Petr Koukal ja päättäjäisissä keihäänheittäjä Barbora Špotáková.
Mitalistit > Kultaa

Miroslava Knapková – soutu, naisten yksikkö
Barbora Špotáková – yleisurheilu, naisten keihäänheitto
David Svoboda – miesten nykyaikainen viisiottelu
Jaroslav Kulhavý – pyöräily, miesten maastoajo
Mitalistit > Hopeaa

Vavřinec Hradilek – melonta,
Ondřej Synek – soutu, miesten yksikkö
Andrea Hlaváčková ja Lucie Hradecká – tennis, naisten nelinpeli
Mitalistit > Pronssia

Adéla Sýkorová – ammunta, naisten 50 m kiväärin asentokilpailu
Zuzana Hejnová – yleisurheilu, naisten 400 m aitajuoksu
Josef Dostál, Daniel Havel, Jan Štěrba ja Lukáš Trefil – melonta,
Tšekinvuoristokoira

| Tšekinvuoristokoira |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Tšekki
Määrä:  Suomessa ei yhtään
Rodun syntyaika:  1977
Alkuperäinen käyttö:  vetokoira
Nykyinen käyttö:  pelastus-, palvelus-, vahti- ja seurakoira
Elinikä:  11–12 vuotta
Muita nimityksiä:  český horský pes, Czech Mountain Dog
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu CMKU: ryhmä 2 Pinserin ja snautserin tyyppiset, molossikoirat ja sveitsinpaimenkoirat alaryhmä 2.2 Vuoristotyyppiset molossikoirat
Ulkonäkö
Paino:  uros 32–40 kg narttu 28–36 kg
Säkäkorkeus:  uros 62–70 cm narttu 58–66 cm
Väritys:  valkoinen värillisin merkein
Tšekinvuoristokoira (tšek. český horský pes) on tšekkiläinen koirarotu.
Ulkomuoto

Tšekinvuoristokoiran kirsu on musta. Huulet ovat voimakkaat ja hampaissa on joko leikkaava tai tasapurenta. Soikionmuotoisten ruskeiden silmien ilme on tyyni ja ystävällinen. Pitkät, kolmionmuotoiset ja riippuvat koirat ovat korkealle ja toisistaan etäälle asettuneet. Niska on keskipitkä, voimakas ja lihaksikas ilman löysää kaulanahkaa.
Runko on hieman pitkänomainen. Selkä on suora ja kiinteä, ja rintakehä pitkä ja soikea. Vatsalinja on hieman ylösvetäytynyt. Raajat ovat pitkät, suorat ja voimakkaat. Käpälät ovat suuret ja soikeat. Runsaskarvainen häntä on selkälinjan tasolle kiinnittynyt. Koiran ollessa levossa häntä riippuu alhaalla, mutta vastaavasti sen ollessa iloinen tai jännittynyt se kaartuu sirpinmuotoisena selän ylle.
Karvapeite on tiheä, suora, jäykkä ja n. 10 cm pitkä; se on lyhyempi päässä ja eturaajoissa. Väritys on valkoinen ruskein, mustin tai muunvärisin merkein. Kuten pyreneittenmastiffilla, myös tällä rodulla pää on aina värillinen, vaikka rungon värimerkit ovatkin epäsäännölliset.
Urosten säkäkorkeus on 62–70 cm ja paino 32–40 kg; narttujen vastaavat mitat ovat 58–66 cm ja 28–36 kg.
Luonne ja käyttäytyminen

Tšekinvuoristokoira on miellyttävä, ystävällinen, itsevarma ja eloisa. Se on melko helppo kouluttaa eikä sen tule olla aggressiivinen. Se pitää lapsista ja tulee hyvin toimeen muiden koirien ja eläinten kanssa.
Alkuperä

Rotua alettiin jalostaa 1970-luvulla slovakiancuvacista ja Kanadasta tuoduista rekikoirista, ja ensimmäinen pentue syntyi vuonna 1977. Se on monipuolinen harrastus- ja työkoira, joka jalostettiin vuoristo-olosuhteita varten. Se sopii esimerkiksi pelastus-, paimen- ja vahtikoiraksi, mutta se on nykyisin lisäksi suosittu seurakoira.
Terveys

Rotu elää keskimäärin 11–12 vuotta.
Hoito

Eloisana ja energisenä koirana tšekinvuoristokoiralla on suuri liikunnantarve, minkä vuoksi se tarvitsee aidatun alueen jolla liikkua vapaasti ja purkaa energiaansa. Sitä ei suositella kerrostaloon vaan se on onnellisimmillaan omakotitalon pihalla. Se nauttii pitkistä metsä- ja luontolenkeistä.
Käännös suomeksi
Taikapeili

Taikapeili on kansansaduissa peili, joka voi esimerkiksi ennustaa tulevia asioita ja näyttää kätkettyjä aarteita.
Japanilainen taikapeili tarkoittaa kiillotetusta metallista, usein pronssista, tehtyä peiliä, josta heijastuu kuva seinälle, vaikka peilissä kuvaa ei näy. Peiliä valettaessa sen takapinnalle valetaan kuva kohokuvana, ja metallin jäähtyessä kohokohdat jähmettyvät viimeiseksi ja metalli on niissä harvempaa, lähes huokoista, jolloin kiillotettaessa ne kiillottuvat eri lailla ja taittavat valon eri tavalla, niin että kuvio näkyy heijastuskuvassa.
Särkilampi (Ikaalinen)

| Särkilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°52′23″N, 23°13′13″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kyrösjärven alue (35.52)
Laskujoki:  oja Vähä Karppajärveen 
Järvinumero:  35.527.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  132,1 m 
Rantaviiva:  0,811 km 
Pinta-ala:  0,03195 km² 
 fiSärkilampi 
Särkilampi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Särkilampi on osa Röyhiönjärven-Iso Karppajärven valuma-aluetta.
Maantietoa

Lampi on 350 metriä pitkä, 200 metriä leveä ja sen pinta-ala on 3,2 hehtaaria. Se sijaitsee metsämastossa, joka on paikoin soistunutta. Siihen laskee viisi suo-ojaa. Yksi ojista laskee siihen etelästä ja se on Iso Haukijärven laskuoja. Pohjoisesta laskevan suo-ojan kautta laskee pieni Kalliolampi, joka sijaitsee yli kilometrin päässä. Lammen oma laskuoja lähtee sen eteläkärjestä ja virtaa yli viisi kilometriä Vähä Karppajärveen. Rantaviiva on 800 metriä pitkä. Sen rannalle on rakennettu yksi vapaa-ajan asunto, jonka edustalle on ruopattu pitkä ja kapea lahti. Paikalle johtaa metsäautotie, jolle pääsee Karppaperän ja Vahojärven yhdistävältä tieltä.
Historiaa

Ikaalisten pitäjänkartassa lammen nimi kirjoitettiin "Särkijärvi".