stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erkki Komulainen
Julkaisut

Käyttäytymistieteiden tilastomenetelmien jatkokurssi. Kai Karma, Erkki Komulainen. Hki : Gaudeamus, 1984 ISBN 951-662-367-0. – 2. p. Yliopistopaino, 1990. ISBN 951-570-061-2.
Käyttäytymistieteiden tilastomenetelmien jatkokurssi.  Kai Karma, Erkki Komulainen. Helsinki : Helsingin yliopisto, kasvatustieteen laitos, 2002.  ISBN 952-10-0290-5., ISBN 952-10-0291-3. (verkkoversio)
Tilastollisen kuvauksen perusteet käyttäytymistieteissä,  Kai Karma, Erkki Komulainen. Helsinki : Helsingin yliopisto, kasvatustieteen laitos, 2002. ISBN 952-10-0288-3., ISBN 952-10-0289-1. (verkkoversio)
Aiheesta muualla

Tilastollisen kuvauksen perusteet käyttäytymistieteissä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Alankomaat 
Tieteilijät:  ORCID 
Muut:  IdRef
Kondan piiri

Kondan piirin vaakuna
Kondan piiri (ven.  Кондинский муниципальный район, Kondinski munitsialnyi raion) on Hantien ja mansien autonomisen piirikunnan lounaisosassa, Venäjällä sijaitseva paikallishallinnon ylemmän tason alue. Kunnallispiiri on saanut nimensä Obin vesistöön kuuluvan Irtyšin sivujoki Kondasta, jonka varrella piiri sijaitsee. Alue on historiallisesti ollut mansien maata. Sittemmin muun muassa neuvostovalta ja piirikunnasta löytyneet öljykentät ovat aiheuttaneet muuttoliikkettä ja merkittävää väestönkasvua piirissä, jolloin alkuperäisasukkaiden suhteellinen osuus on vähentynyt.
Kondan piirin sijainti Halti-Mansiassa
Kunnallispiirissä asui Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 34 494 henkeä. Piirin hallinnollinen keskus on Mežduretšenski, joka on 11 058 asukkaan (2010) kaupunkityyppinen taajama. Se sijaitsee linnuntietä noin 233 kilometriä piirikunnan pääkaupunki Hanty-Mansijskista lounaaseen. Maantieteellisesti Kondan kunnallispiirin sisälle sijoittuu Urain kaupunkipiiri (39 457 as. 2010), joka on erillinen paikallishallinnon ylemmän tason alueensa.
Piirin kaupunki- ja maalaiskunnat

Paikallishallinnon yksityiskohtaisemmalla tasolla Kondan kunnallispiiri jakautuu viiteen kaupunkikuntaan (gorodskoje poselenije) ja viiteen maalaiskuntaan (selskoje poselenije). Mikäli kaupunkikuntien väestö asui kuntakeskuksena toimivassa kaupunkityyppisessä taajamassa, heidät katsotaan kaupunkilaisiksi. Kahden kaupunkikunnan väestöstä osa asui kuitenkin maaseudulla. Heidät katsotaan maaseutuväestöksi maalaiskuntien asukkaiden tapaan. Kondan piirin kunnat ovat vuoden 2010 väestönlaskennan asukaslukuineen:
Kondinskojen kaupunkikunta (Кондинское), 3 676 asukasta, joista 60 maaseutuväestöä.
Kuminskin kaupunkikunta (Куминский), 3 116 asukasta
Lugovoin kaupunkikunta (Луговой), 1 756 asukasta
Mežduretšenskin kaupunkikunta (Междуреченский), 11 058 asukasta
Mortkan kaupunkikunta (Мортка), 4 845 asukasta, joista 1 047 maaseutuväestöä.
Boltšaryn maalaiskunta (Болчары), 2 266 asukasta
Leušin maalaiskunta (Леуши), 2 896 asukasta
Mulymjan maalaiskunta (Мулымья), 2 884 asukasta
Polovinka maalaiskunta (Половинка), 1 350 asukasta
Šugurin maalaiskunta (Шугур), 647 asukasta
Aiheesta muualla

Kondan piirin sivusto (venäjäksi) (admkonda.ru)
Kondan piiri Hanti-Mansian sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (admhmao.ru)
Kondinski munitsialnyi raion (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (msu-ugra.ru)
Piiriin liittyviä web-saitteja (venäjäksi) (s-konda.ru)
Istorija i rasselenije (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (admhmao.ru)
Belojarsk • Berjozovo • Hanti-Mansijsk • Hanty-Mansijsk • Jugorsk • Kogalym • Konda • Langepas • Megion • Neftejugansk • Neftejugansk • Nižnevartovsk • Nižnevartovsk • Njagan • Oktjabrskoje • Pokatši • Pyt-Jah • Radužnyi • Sovetski • Surgut • Surgut • Urai
Elsa Koponen

Elsa Rauha Koponen (1. toukokuuta 1885 Leppävirta – 12. helmikuuta 1977 Siilinjärvi) oli suomalainen kansakoulunopettaja ja joululaulun Tuikkikaa, oi joulun tähtöset sanoittaja.
Leppävirtalaisen sahanhoitajan tytär Elsa Koponen valmistui opettajaksi Sortavalan opettajaseminaarista vuonna 1907. Hän meni kihloihin tulevan Helsingin yliopiston musiikkitieteen professorin A. O. Väisäsen kanssa ja toimi aluksi tuberkuloosia sairastaneiden lasten koulun opettajana Lohjalla. Elsa Koponen sai myös itse tuberkuloositartunnan ja tästä kuultuaan Väisänen purki kihlauksen. Elsa Koponen ei mennyt enää naimisiin elämänsä aikana ja kihlauksen purku sai hänet jouluaattona 1917 (toisen tiedon mukaan joulun alla 1913) kirjoittamaan runonsa joka myöhemmin sävellettiin joululauluksi. Elsa Koposen ystävä Tilda Löthman-Koponen julkaisi runon joululehdessä ja runon sävelsivät Armas Maasalo ja P. J. Hannikainen. Laulu julkaistiin ensimmäisen kerran vuonna 1918 Kansanopiston laulukirjassa.
Elsa Koponen toimi sitten yli 20 vuoden ajan Siilinjärven Kasurilan koulun opettajana. Kotiseudullaan Koponen tunnettiin aktiivisena yhteiskunnallisena toimihenkilönä ja taitavana puhujana. Hänen harrastuksiinsa kuuluivat muiden muassa nuorisoseuratoiminta ja vapaaehtoinen maanpuolustustyö.
Kollageeni

Tropokollageenin rakenne
Kollageeni on tukikudoksen yleisin säiemäinen proteiini. Erityyppistä kollageenia esiintyy muun muassa luussa, rustossa, jänteissä, ihossa, verisuonissa, selkärangan välilevyissä sekä elinten ympärillä. Noin 40 prosenttia elimistön proteiinien kokonaismassasta ja noin 70 prosenttia ihon kuivapainosta on kollageenia. Kollageenin tehtävänä on pitää kudokset joustavina, uusiutuvina ja toimintakykyisinä.
Ihmisen luontainen kollageenin tuotanto alkaa hidastua pikkuhiljaa jo noin 25-vuotiaana. Samalla kollageenin rakenne heikentyy. Kollageenin väheneminen hidastaa esimerkiksi nivelten, jänteiden, rustojen ja ihon uusiutumista ja joustavuutta.
Kollageenit ovat elimistön yleisimpiä proteiineja ja tärkeitä solun ulkoisen aineen rakenneosia, jotka antavat tukea ja lujuutta kudoksille. Kollageenit muodostavat kolmoiskierteisiä rakenteita, joiden erityispiirteenä ovat muokatut proliini- ja lysiini-aminohapot. Kollageeni antaa suuren vetolujuutensa ansiosta kudoksille mekaanista kestävyyttä.
Luista haudutettu liemi, aladobi, liha ja kala sisältävät kollageenia. Luuliemessä on lisäksi paljon magnesiumia, kalsiumia ja kaliumia.
Sana kollageeni on peräisin kreikasta, ja tarkoittaa liimaamuodostavaa.
Biologinen merkitys

Kollageenisäikeet syntyvät tukikudossolujen, pääosin fibroblastien tuottaessa prokollageenia, kollageenin esiastetta. Solut erittävät prokollageenin solunulkoiseen tilaan yhdessä sitä muokkaavan entsyymin kanssa. Solunulkoisessa tilassa entsyymi pilkkoo prokollageenin edelleen tropokollageeniksi. Vierekkäin asettuneilla tropokollageenisäikeillä on luontainen taipumus kietoutua toistensa ympärille muodostaen kovalenttisia sidoksia säikeiden välille. Tuloksena on valmis kollageenisyy, joka koostuu kolmesta tropokollageenisäikeestä.
Kollageenistä tunnetaan 28 aminohappojärjestykseltään toisistaan hieman poikkeavaa alatyyppiä, jotka esiintyvät kullekin alatyypille ominaisissa rakenteissa ja kudoksissa. Määrällisesti eniten on tyypin I kollageenia; sitä on erityisesti luussa, mutta myös muun muassa jänteissä, nivelsiteissä ja ihon verinahassa. Tyypin II kollageenia esiintyy runsaiten rustossa, kun taas kollageeni tyyppiä III (retikuliini- eli verkkosäikeitä) esiintyy etenkin rasvakudoksessa.
Kollageeniin liittyviä sairauksia

Keripukki oli 1700-luvulle asti yleinen sairaus, joka syntyy C-vitamiinin puutteesta. Eräs syy C-vitamiinin tärkeydelle terveyden ylläpidossa on siinä, että sitä tarvitaan kollageenin synteesiin elimistössä. Valtaosa keripukille tunnusomaisista oireista syntyykin kollageenisynteesin häiriintymisestä. Oireisiin kuuluvat muun muassa ihon ja limakalvojen heikko kunto, herkkyys mustelmien synnylle, haavojen puutteellinen paraneminen sekä verenvuototaipumus. Keripukki on varsinkin länsimaissa kadonnut lähes kokonaan, mutta lievemmät C-vitamiinin puutostilat voivat kuitenkin ilmetä ihon ja limakalvojen heikentyneenä kuntona.
Systeeminen lupus erythematosus (SLE) on autoimmuunisairaus, jossa elimistön puolustusjärjestelmä synnyttää immunologisen vasteen kollageenia kohtaan. Kyseessä on melko harvinainen mutta varsin vaikeasti hoidettavissa oleva sairaus.
Ehlers-Danlosin syndrooma on harvinainen geneettinen sidekudossairaus, jonka aiheuttaa kollageenien geeneissä esiintyvä mutaatio (ehlers-danlos.fi).
Kemiallinen koostumus

Kollageeni muodostuu kolmois-helix-kierteestä, joka koostuu tyypillisesti kahdesta identtisestä ketjusta (α1) ja lisäketjusta, joka eroaa hieman kemiallisella koostumuksellaan (α2). Kollageenille on tyypillistä hyvin yksinkertainen aminohappokoostumus, jossa lähes puolet aminohapoista on glysiiniä ja alaniinia. Toinen tyypillinen piirre on epätavallisten aminohappojen hydroksiproliini ja hydroksilysiini korkea pitoisuus.
Keskimääräinen aminohappokoostumus kalan ja nisäkkään iholle on esitetty alla taulukossa.
| Aminohappo | Nisäkkään ihossa (Residues/1000) | Kalan ihossa (Residues/1000) | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- |
| Asp | 47 | 47 |  |
| Hyp | 95 | 67 | stabiloi kollageenin kolmoiskierrekonformaatiota, mikä johtuu hydroksyyliryhmän elektronegatiivisesta, elektroneja puoleensa vetävästä, happiatomista. |
| Thr | 19 | 26 |  |
| Ser | 36 | 46 |  |
| Glu | 74 | 76 |  |
| Pro | 126 | 108 |  |
| Gly | 329 | 339 |  |
| Ala | 109 | 114 |  |
| Val | 22 | 21 | Sirppisoluanemiassa hydrofobinen valiini korvaa hydrofiilisen glutamiinihapon, minkä takia hemoglobiini ei laskostu kunnolla. |
| Met | 6 | 13 |  |
| Ile | 11 | 11 |  |
| Leu | 24 | 23 |  |
| Tyr | 3 | 3 |  |
| Phe | 13 | 14 |  |
| Hyl | 6 | 8 |  |
| Lys | 29 | 26 |  |
| His | 5 | 7 | isoelektrinen piste on 7,60, minkä takia lieväkin happamuus muuttaa histidiinin varauksen neutraalista positiiviseksi. |
| Arg | 49 | 52 |  |
Teollinen käyttö

Pilkkomalla osittain tropokollageenisäikeiden väliset sidokset kollageenista voidaan teollisesti valmistaa gelatiinia. Gelatiinin tavanomaisin käyttötarkoitus on elintarviketeollisuudessa hyydykkeenä tai rakennekomponenttina. Elintarviketeollisuuden lisäksi gelatiinia käytetään myös kosmetiikkatuotteissa ja osin myös lääketieteessä.
Teollinen käyttö > Kollageeni ravintolisänä

Kollageenia myydään ihon ikääntymisen peittämiseen. Nielty kollageeni kuitenkin pilkkoutuu suolistossa aminohapoiksi, eikä ole mitään takeita, että se päätyisi iholle tai että niistä haposta rakennettaisiin juuri kollageenia eikä jotakin muuta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kollageeni Wikimedia Commonsissa
Kolmioruuniyökkönen

| Kolmioruuniyökkönen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Yökkösmäiset Noctuoidea
Heimo::  Yökköset Noctuidae
Alaheimo::  Maayökköset Noctuinae
Suku::  Harmoyökköset Xestia
Laji::  triangulum
Kaksiosainen nimi
 Xestia triangulum  (Hufnagel, 1766) 
Katso myös
   Kolmioruuniyökkönen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolmioruuniyökkönen (Xestia triangulum) on yleinen yöperhoslaji. Aikaisemmin siitä käytettiin nimeä kolmiomaayökkönen.
Koko ja ulkonäkö

Kolmioruuniyökkönen on keskikokoinen, ruskea yökkönen, jonka siivet ovat pituuteensa nähden melko leveät. Etusiipien pohjaväri on punertavan ruskea. Siiven keskiosassa on tumma suorakaiteen muotoinen kuvio, johon vaaleanruskea rengastäplä tekee syvän loven tai jakaa sen jopa kahtia. Sisempi ja ulompi poikkiviiru ovat vaaleat ja siiven keskiosan puolelta tummavarjoiset. Sisempi poikkiviiru tekee terävän mutkan. Aaltoviirun kohdalla siiven etureunassa on tummanruskea täplä. Takasiivet ovat harmaanruskeat, lähes yhtä tummat kuin etusiivet. Pään takana on karvainen kaulus, joka on alaosastaan vaaleampi ja vaalean poikkiviirun yläpuolelta tumma. Siipiväli on 36–46 mm.
Kolmioruuniyökkösen voi sekoittaa lähinnä kilpiruuniyökköseen (Xestia c-nigrum).
Levinneisyys ja lentoaika

Kolmioruuniyökkösen levinneisyys ulottuu Pyreneiltä Keski-Euroopan poikki Skandinaviaan, Kaukasukselle ja Keski-Aasiaan. Suomessa se on erittäin yleinen mutta melko eteläinen laji, jonka pohjoisimmat havainnot ovat Kainuusta. Perhoset lentävät yhtenä sukupolvena kesäkuun lopulta elokuun puoleen väliin.
Elinympäristö ja elintavat

Laji on pääasiassa kosteiden lehtojen, lehti- ja sekametsien asukki, joka viihtyy myös puistoissa ja puutarhoissa mutta joskus kuivemmillakin paikoilla. Aikuiset perhoset lepäävät päivisin ja lähtevät liikkeelle hämärän laskeuduttua. Ne lentävät sekä valolle että syötille. Toukka talvehtii keskenkasvuisena.
Ravintokasvi

Toukka on monilla eri kasveilla elävä polyfagi.
Aiheesta muualla

Moths and Butterflies of Europe and North Africa (englanniksi)
lepiforum.de (saksaksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q2097524  Wikispecies: Xestia triangulum  BioLib: 54528  BOLD: 22835  EoL: 2868114  EUNIS: 309670  Fauna Europaea: 448766  Fauna Europaea (new): 001f466b-e62d-431d-9162-13e366863f12  GBIF: 5772351  iNaturalist: 324189  LepIndex: 250959  LoB: 5044  MaBENA: XestiRhomb  NBN: NBNSYS0000006219  NCBI: 988048  Observation.org: 9016  Open Tree of Life: 572341  Laji.fi: MX.63113
Toivo Koljonen

| Toivo Koljonen |
| --- | --- |
 Toivo Koljosen kuvat poliisin etsintäkuulutuksessa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. joulukuuta 1910 Lahti
Kuollut: 21. lokakuuta 1943 (32 vuotta) Kärsämäen ampumarata, Maaria (teloitettu)
Kansalaisuus:   Suomi
Muut tiedot
Muut nimet:  Kirves-Koljonen
Rikokset:  murha
Uhrit:  6
Syyte:  varkaus, vankilapako, murha
Rangaistus:  kuolema (19. huhtikuuta 1943)
Toivo Harald Koljonen (12. joulukuuta 1910 Lahti – 21. lokakuuta 1943 Maaria) oli Huittisten varavankilasta karannut vanki, joka maaliskuussa 1943 surmasi Huittisten Karhiniemen kylässä viisihenkisen Hakasen perheen ja naapurissa asuneen Anna Maria Mäkisen. Teon motiivi jäi epäselväksi. Koljonen on viimeinen siviilioikeuden kuolemaan tuomitsema ja teloitettu henkilö Suomessa. Edellinen siviilioikeuden antama kuolemantuomio oli pantu täytäntöön vuonna 1825. Koljosesta on käytetty myös nimitystä ”Kirves-Koljonen”.
Tausta ja ensimmäiset rikokset

Toivo Koljonen syntyi vähävaraisen perheen poikana Lahdessa, ja hänen isänsä oli ammatiltaan lämmittäjä. Vanhempiensa erottua Toivo joutui ottamaan vastuun elämästään ja toimeentulostaan vain 13-vuotiaana. Poikavuosinaan hän hankki lantin sieltä, toisen täältä erilaisilla pienillä palveluksilla ja osittain näpistämällä.
Nuoruudessaan Koljonen oli elättänyt itsensä sekalaisilla töillä Etelä-Suomea kierrellen ja tänä aikana hän oli tehnyt useita pieniä rikoksia. Yksi hänen lyhytaikaisista työpaikoistaan sijaitsi Nurmijärven pitäjässä, jonka eteläosassa Klaukkalan kylässä oli vuonna 1899 kirvesmurhaaja Karl Malmelin toteuttanut seitsemän henkeä vaatineen hirmutyönsä, mistä kerrotaan jopa Koljosenkin kuulleen. Parinkymmenen vuoden iässä Koljonen päätyi Helsinkiin, jossa hän kokeili maalarin ammattia. 1930-luvun lopulla hän solmi erään kotiapulaisen kanssa lyhytaikaiseksi jääneen avioliiton, josta syntyi kaksi lasta. Vaimon hakema avioero Koljosesta tuli voimaan syksyllä 1942, ja lapset lähetettiin jatkosodan aikana Ruotsiin.
Syyskuussa 1938 Koljonen tuomittiin Espoon kihlakunnanoikeudessa kolmeksi kuukaudeksi vankeuteen ”vaikeata vähäisemmän” ruumiinvamman tuottamisesta. Syksyllä 1936 tapahtuneen pahoinpitelyn uhrina oli ollut nuori nainen. Koljonen valitti tuomiostaan hovioikeuteen, joka kuitenkin piti tuomion ennallaan, ja Koljonen kärsi rangaistuksensa Kakolan vankilassa Turussa kevättalvella 1939.
Koljonen osallistui talvisotaan Jalkaväkirykmentti 11:n eli niin kutsutun Ässärykmentin riveissä Karjalankannaksella. Välirauhan aikana syksyllä 1940 Koljonen lyöttäytyi yhteen muutaman muun miehen kanssa, ja joukkio suoritti useita polttoainevarkauksia. Varastettu bensiini, joka oli sota-aikana tiukasti säännöstelty hyödyke, myytiin helsinkiläisille autonomistajille. Helsingin raastuvanoikeus tuomitsi Koljosen vuonna 1941 useista varkauksista ja ampuma-aserikoksesta neljäksi vuodeksi ja kymmeneksi kuukaudeksi kuritushuoneeseen.
Jälkimaine

Vuonna 2015 ilmestyi historiantutkija Teemu Keskisarjan kirjoittama Koljosesta kertova kirja Kirves – Toivo Harald Koljosen rikos ja rangaistus. Keskisarjan mukaan Koljonen ja hänen tekonsa hävisivät tapauksen ylivertaisesta raakuudesta huolimatta nopeasti kansakunnan yhteisestä muistista, toisin kuin myöhemmät Kyllikki Saaren murha tai telttailleiden nuorten puukotukset Tulilahdella ja Bodominjärvellä. Keskisarjan mukaan tapauksen painoi unohduksiin sota, joka oli muistojen vangitsijana täysin ylivoimainen kilpailija. Koljosen teoista ei jäänyt mitään jälkiä myöskään kaunokirjallisuuteen tai elokuvaan. Keskisarjan sanoin Koljonen ”poistui kirveineen päivineen siihen nieluun, josta oli lähtöisinkin”.
Koljosen surmatyön ympärillä pyörinyt julkisuusmylly loppui miltei heti Koljosen saatua tuomionsa. Hänen teloitustaan hädin tuskin huomioitiin valtakunnallisissa sanomalehdissä; edes Huittisissa se ei noussut kyseisen päivän tärkeimmäksi rikosuutiseksi, sillä Lauttakylän Sanomien etusivun pääuutinen kertoi tapauksesta, jossa muuan sotainvalidi oli ampunut isänsä. Huittislaisten mielissä Koljosen surmatyöt kylläkin pysyivät pitkään, ja monien paikkakuntalaisten oli vielä vuosikymmeniä myöhemmin hyvin vaikeaa, jopa mahdotonta suhtautua luontevasti saman, sinänsä yleisen sukunimen kantajiin.
Aiheesta muualla

Teemu Keskisarjan haastatelu Koljosen tapauksesta Yle.fi
Silvander, Lauri: Viljelijä Kalle Hakanen heräsi aamuyöllä outoon ääneen – seurasi tapahtumasarja, joka jäi historiankirjoihin 15.2.2019. Ilta-Sanomat.
Irja-Liisa Marku ja Antti Suomela: Kirves-Koljonen Karhiniemen Kyläseura ry.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Suomi (KANTO) 
Surmattujen hautajaiset 4. huhtikuuta 1943.
Komputaatio

Komputaatio on yleinen informaation käsittelyä kuvaava termi. Se sisältää siten laajan alueen inhimillisestä ajattelusta kapea-alaiseen laskentaan. Sanalla komputaatio korostetaan hyvin määritellyn mallin (formaali malli) suorituksen seuraamista ja sitä, kuinka se voidaan ilmaista algoritmilla, protokollalla, verkkorakenteella tai muulla vastaavalla.
Englanninkielestä löytyy selvä yhteys sanojen computer ja computation, välille. Suomenkielinen käännös laskenta ei kuitenkaan kuvaa hyvin komputaation monipuolista luonnetta, johon liittyy myös loogista toimintaa ja yleensä kaikki mitä tietokoneella voidaan tehdä. Siten on paikallaan käyttää omaa termiä komputaatio.
Komputaation eri muotoja

Komputaatiot  voidaan luokitella kolmella ortogonaalisella kriteerillä:
digitaalinen vs. analoginen
perättäinen vs. rinnakkainen
eräajo vs. interaktiivinen
Digitaalista komputaatiota käytetään tyypillisesti simuloimaan luonnon prosesseja ja ilmiöitä, joista osa voi olla analogisia. Monimutkaisimmissa tapauksissa on syytä erottaa toisistaan matemaattinen malli ja sen suorittaminen. Jos esimerkiksi sqrt tarkoittaa neliöjuuren laskentaa, sqrt(2) palauttaisi likiarvon 1.41.., mutta aivan toinen tarkastelutapa on kuinka ohjelmoida tai laskea neliöjuuri kullekin luvulle tietokoneella.
Komputaation matemaattisia malleja

Komputaatioteoriassa (myös laskennan teoria, laskettavuus) on määritelty erilaisia matemaattisia malleja tietokoneille ja ohjelmistoille. Komputaatio on tällöin kehityskulku (evoluutio), joka saa aikaan diskreettejä tapahtumia kuvatulle mallille.  Tyypillisiä tällaisia malleja ovat:
Turingin kone
Pinoautomaatti
Äärellinen automaatti
Tietokoneiden matemaattisia malleja sekä ohjelmointikieliä voidaan luokitella niiden ilmaisukyvyn ja rajoitusten mukaan Chomskyn hierarkialla. Tosin on muitakin luokitteluja.
Kirjallisuutta

Hopcroft, John E., and Jeffrey D. Ullman (2006). Introduction to Automata Theory, Languages, and Computation. 3rd ed Reading, MA: Addison-Wesley. ISBN 978-0321455369 Johdatus automaattien teoriaan, kieliin ja komputaatioon.
Kolme hallitsijaa ja viisi keisaria

Kolme hallitsijaa ja viisi keisaria ovat ryhmä Kiinan muinaisia mytologisia hallitsijoita ja jumaluuksia, joiden kerrotaan hallinneen noin 2852–2070 eaa. ennen Xia-dynastiaa.
Myyttien mukaan kolme hallitsijaa olivat puolijumalia, jotka käyttivät kykyjään auttaakseen ihmiskuntaa ja tarjotakseen ihmisille oleellisen tärkeitä tietoja ja taitoja. Heitä seurannutta viittä hallitsijaa taas pidetään ihanteellisina hallitsijoina ja korkean moraalisen luonteensa vuoksi esi­merkillisinä.
Muunnelmat

Eri lähteissä esiintyy kuusi tai seitsemän toisistaan poikkeavaa muunnelmaa siitä, ketkä katsotaan kolmeksi hallitsijaksi ja viideksi keisariksi. Tunnetut luettelot on kuitenkin kirjoitettu paljon myöhempien dynastioiden aikana.
Tavallisimmin on kuitenkin kolmeksi hallitsijaksi tai kolmeksi alkuajan keisariksi katsotaan Fu Xi (伏羲), Shennong (神農) ja Huangdi eli Keltainen keisari (黄帝). Heitä seuranneista viidestä keisareista tunnetaan parhaiten kaksi viimeistä, yleisimmän käsityksen mukaan Yao (堯) ja Shun (舜). Joissakin lähteissä Keltainen keisari mainitaan myös näiden Viiden keisarin joukossa. Toisinaan puhutaan kolmesta kulta-ajan keisarista, jotka olivat Yao ja Shun sekä Xia-dynastian perustaja Yu.
Muunnelmat > Kolme hallitsijaa

Kolmea hallitsijaa, jotka tunnetaan myös Kolmena kunnianarvoisina, sanottiin jumal­kuninkaiksi tai puolijumaliksi, jotka käyttivät taian­omaisia kykyjään ihmisten elin­olojen parantamiseksi. Suuren hyveellisyytensä vuoksi he elivät hyvin vanhoiksi, ja heidän hallitus­kaudellaan vallitsi rauha. Kiinan historiallisissa teksteissä heidän joukkoonsa on luettu vaihtelevasti erinimisiä sankareita. Keltaista keisaria pidetään perinteisesti Huaxia-kansan kantaisänä. Shaanxin provinssiin on tämän tarunomaisen hallitsijan muistoksi pystytetty Keltaisen keisarin mausoleumi.
| Lähde | Kolme hallitsijaa |
| --- | --- |
Suuren historioitsijan aikakirjat (Shiji) (史記) ja sen täydennyksenä Sima Zhen: Taivaallinen valtias (天皇), Maallinen valtias (地皇), Tai (泰皇)  tai  Fu Xi (伏羲), Nüwa (女媧), Shennong (神農)
Hallitsijasarja (帝王世系): Fu Xi (伏羲), Shennong (神農), Keltainen keisari (黃帝)
Sukulinjojen kirja (世本): Fu Xi (伏羲), Shennong (神農), Keltainen keisari (黃帝)
Baihu Tongyi (白虎通義): (1. muunnelma) Fu Xi (伏羲), Shennong (神農), Zhurong (祝融)  (2. muunnelma) Fu Xi (伏羲), Shennong (神農), Suiren (燧人)
Fengsu TongYi (風俗通義): Fu Xi (伏羲), Nüwa (女媧), Shennong (神農)
Yiwen Leiju (藝文類聚): Taivaallinen hallitsija (天皇), Maallinen hallitsija (地皇); Inhimillinen hallitsija (人皇)
Tongjian Waiji (通鑑外紀): Fu Xi (伏羲), Shennong (神農), Gong Gong (共工)
Chunqiu yundou shu (春秋運斗樞)  Chunqiu yuanming bao (春秋元命苞): Fu Xi (伏羲), Nüwa (女媧), Shennong (神農)
Shangshu dazhuan (尚書大傳): Fu Xi (伏羲), Shennong (神農), Suiren (燧人)
Diwang shiji (帝王世紀): Fu Xi (伏羲), Shennong (神農), Keltainen keisari (黃帝)
Muunnelmat > Viisi keisaria

| Lähde | Viisi keisaria |
| --- | --- |
Suuren historioitsijan aikakirjat (Shiji) (史記): Keltainen keisari (黃帝), Zhuanxu (顓頊), Ku (嚳), Yao (keisari) (堯), Shun (舜)
Hallitsijasarja (帝王世紀): Shaohao (少昊), Zhuanxu (顓頊), Ku (嚳), Yao (keisari) (堯), Shun (舜)
I Ching (易經): Taihao (太昊), Yan (炎帝), Keltainen keisari (黃帝), Yao (keisari) (堯), Shun (舜)
Comments of a Recluse, Qianfulun (潛夫論): Taihao (太昊), Yao (炎帝), Yellow Emperor (黃帝), Shaohao (少昊), Zhuanxu (顓頊)
Zizhi tongjian waiji, (資治通鑒外紀): Keltainen keisari (黃帝), Shaohao (少昊), Zhuanxu (顓頊), Ku (嚳), Yao (keisari) (堯)
Luomismyytti

Kiinalaisiin luomismyytteihin kuuluu yleensä Pangu. Kerrotaan, että hänen kuolemansa jälkeen hänen vasemmasta silmästään tuli aurinko ja oikeasta silmästään kuu. Hänen eri ruumiinosistaan syntyi maailma. Legendan mukaan oli myös neljä shi-nimistä olentoa (四氏), jotka osallistuivat maailman luomiseen. Nämä olivat Youchao-shi (有巢氏), Suiren-shi (燧人氏), Fu Xi-shi (伏羲氏) ja Shennong-shi (神農氏).