stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kansas City Scouts
Historia

Vuonna 1974 NHL laajensi sarjaa ottamalla mukaan joukkueet Kansas Citystä, Missourista ja Washington DC:stä. Kansas Cityyn perustettiin tuolloin New Jersey Devilsin edeltäjä. Kansas Cityn uuden seuran nimeksi piti tulla Kansas City Mohawks. Chicago Blackhawks kuitenkin vastusti nimien samankaltaisuutta. Niinpä nimeksi otettiin Scouts kaupungissa olevan patsaan mukaan.
9. lokakuuta vuonna 1974 Scouts pelasi ensimmäisen ottelunsa NHL:ssa Toronto Maple Leafsia vastaan. Ottelu päättyi Toronton voittoon lukemin 6–2. Rodeota arvostettiin Kansas Cityssä ja se sai parhaat ajat Scoutsin kotihallista Kemper Arena. Niinpä Scoutsin piti odottaa yhdeksän ottelua ennen kuin pääsi pelaamaan ensimmäisen kotiottelunsa. Sen ottelun Scouts hävisi Blackhawksille luvuin 4–3, mutta pian toinen laajennusjoukkue Washington Capitals kaatui luvuin 5–4. Kuten usein laajennusjoukkueilla, myös Kansas Cityllä oli huono avauskausi. Se keräsi ainoastaan 41 pistettä. Kausi 1975–1976 toi kuitenkin ainoastaan 12 voittoa. Joukkue ei päässyt kummallakaan kaudella pudotuspeleihin voitettuaan vain 27 160:stä ottelustaan.
Vaikka Scouts pelasikin paremman avauskauden kuin Capitals, alkoi seura kärsiä Midwestin taloudellisesta taantumasta. Toisella kaudellaan Scouts myi ainoastaan 2000 heidän 8000:sta kausikortistaan ja oli lähes miljoona dollaria velkaa. Niinpä seura siirrettiin Denveriin ja sen uudeksi nimeksi tuli Colorado Rockies.
Tilastot kausittain

1974–75 - 15 voittoa, 54 tappiota, 11 tasapeliä (41 pistettä, 5. sija Smythe-divisioonassa)
1975–76 - 12 voittoa, 56 tappiota, 12 tasapeliä (36 pistettä, 5. sija Smythe-divisioonassa)
Tilastot kausittain > Kapteenit

Simon Nolet 1974–1976
Lasse Heikkilä

Lasse Heikkilä on ainakin seuraavien henkilöiden nimi:
Lasse Heikkilä (1925–1961), runoilija
Lasse Heikkilä (1929–2009), pesäpalloilija
Lasse Heikkilä (s. 1934), jääkiekkovaikuttaja
Lasse Heikkilä (s. 1961), säveltäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lasse Heikkilä”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kedge Business School

| Kedge Business School |
| --- | --- |
  

Perustettu:  2013 (1872 Euromed Marseille ja 1874 BEM Management School)
Budjetti:  103 miljoonaa euroa (2016)
Opiskelijoita:  12 600
Sijainti:  Marseille ja Bordeaux,  Ranska
Sivusto:  www.kedge.edu
Kedge Business School on ranskalainen kauppatieteisiin erikoistunut grandes écoles -yliopisto. Termi viittaa Ranskan yliopistojärjestelmässä korkeamman tason yliopistoihin, jotka ovat yleensä maan arvostetuimpia ja asettavat opiskelijoille korkeimmat sisäänpääsyvaatimukset. Kedge Business School perustettiin vuonna 2013, kun 1800-luvulla perustetut Euromed Marseille ja BEM Management School yhdistyivät. Nykyisin yliopisto on yksi Ranskan ja Euroopan menestyneimmistä oppilaitoksista, sijoittuen yhdistymisensä jälkeen vuonna 2014 Euroopan 30 parhaan liiketalouden oppilaitoksen joukkoon Financial Timesin vertailussa.
Yliopiston opiskelijoista valtaosa opiskelee Marseillen ja Bordeaux'n kampuksilla, mutta yliopistolla on lisäksi kampukset Toulonissa, Pariisissa, Suzhoussa, Shanghaissa ja Dakarissa. Yhteensä Kedge Business Schoolissa opiskelee noin 12 600 opiskelijaa, joista 25 prosenttia on kansainvälisiä opiskelijoita. Yliopisto tekee laajaa kansainvälistä yhteistyötä, johon osana lukeutuu 275 yliopiston kumppanuusyliopistoverkosto.
Yhtenä harvoista yliopistoista maailmalla Kedge Business School kuuluu niin sanottuun Triple Accreditation -ryhmään. Triple Accreditation tarkoittaa yliopiston samaa tunnustusta AACSB:stä, AMBA:sta ja EQUIS:sta, jotka seuraavat liiketalouden oppilaitosten koulutustasoa. Maailman 13 670 liiketalouden oppilaitoksesta vain 90 on saanut Triple Accreditation -tunnustuksen. Suomalaisista yliopistoista joukkoon kuuluvat Hanken ja Aalto-yliopiston kauppakorkeakoulu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kedge Business School Wikimedia Commonsissa
Yliopiston kotisivut
Lasse Heikinheimo

Lasse Heikinheimo
Lauri Johannes (Lasse) Heikinheimo (vuoteen 1935 Heikel; 4. kesäkuuta 1917 Simo – 21. huhtikuuta 2000 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä, koulutukseltaan maatalous- ja metsätieteiden tohtori (1954). Hän oli Metsäntutkimuslaitoksen metsäekonomian tutkimusosaston kansantaloudellisen metsäekonomian professori vuosina 1963–1984. Hän tutki erityisesti työvoimakysymyksiä sekä metsätalouden ja metsäteollisuuden suunnittelua.
Kaasusumutin

Erään valmistajan OC-Sumutin.
Kaasusumutin on  väline, jolla voidaan levittää ilmaan kyynelkaasua tai käyttötarkoitukseltaan ja vaikutukseltaan siihen verrattavaa lamaannuttavaa ainetta. Paprikasumutin on väliaikaisesti toimintakykyyn vaikuttava kaasusumutin, jonka ärsyttävän kaasun vaikuttavana aineena on myös chilipaprikoiden sisältämä kapsaisiini. Kuten kaikkien aseeksi luokiteltavien kaasusumuttimien, paprikasumuttimen hallussapito niin voimankäyttöä kuin hätävarjeluakin varten on Suomessa luvanvaraista. Välinettä kutsutaan paprikakasveista saatavan uutteen mukaan myös OC-sumuttimeksi (Oleoresin capsicum). Virheellisesti suomennettuna paprikasumutteesta käytetään myös kansankielistä nimeä pippurisumutin.
Käyttötapa

Kaasusumuttimella voimankäyttö- tai hätävarjelutilanteessa levitetään joko sumuna, juovana, vaahtona tai geelinä (sumutintyypistä riippuen) vaikuttavaa ainetta yleisimmin kohdehenkilön kasvojen alueelle. Niin kutsuttu paprika- eli OC-sumutin, joka on nykyään yleisimmin käytössä, aiheuttaa kohdehenkilössä iholle ja silmiin joutuessaan yleisimmin kirvelyä ja voimakasta poltteen tunnetta, jonka vaikutuksesta normaalitapauksissa näkökyky häviää tai häiriintyy 10–20 minuutiksi.
Kaasun koostumus

Suomessa sallituissa sumuttimissa suurin sallittu kapsaisiinipitoisuus on 5 %, normaalisti 2–5 %. Ulkomailla on käytössä ja myynnissä sumuttimia, joiden OC-pitoisuus jopa yli 20 %. Pysyviä vaurioita sumutin aiheuttaa erittäin harvoin, eikä se saastuta ympäristöään aiempien kemikaalisten kyynelkaasujen tapaan.
Suomessa on jonkin verran vielä käytössä yhdistelmäsumutteita, eli sumutteita joissa on OC:n lisäksi jotain kyynelkaasua (esimerkiksi CS tai CN). Tyypillinen yhdistelmäsumute voi olla esimerkiksi CN/OC 2 % tai CS/OC 2 %. Yleisesti ottaen nämä eivät kuitenkaan eroa OC-sumutteesta käyttöominaisuuksiltaan.
Useat paprikasumutteet sisältävät myös fluoresoivaa väriainetta, joka helpottaa altistuksen saaneen kohdehenkilön tunnistamista värjäämällä kasvot pitkäksi aikaa värillä, joka on nähtävissä UV-valossa.
Vaikutukset

Kaasusumuttimen vaikuttava aine kapsaisiini aiheuttaa limakalvoille tai silmiin päästessään voimakasta ärsytystä ja kipua, jotka lamauttavat kohdehenkilön toimintakykyä.
Hengitysteiden limakalvoilla kapsaisiini aiheuttaa voimakasta kipua, limaneritystä, turvotusta sekä lievää hengenahdistusta. Voimakas ärsytys nielun ja hengitysteiden alueella saattaa aiheuttaa myös oksentelua. Silmien alueella sumute aiheuttaa voimakkaan poltteen, josta seuraa runsas kyynelehtiminen ja tahdosta riippumaton refleksi sulkea silmät, jolloin silmien avaaminen on käytännössä erittäin vaikeaa tai mahdotonta. Iholla sumute aiheuttaa polttavan tunteen. Sumutteen väliaineella on merkitystä vaikutukseen: perinteinen OC-sumutin (nestesumu) vaikuttaa hengityselimiin muita sumutintyyppejä enemmän, kun taas vaahtomaisen tai geelimäisen sumutteen vaikutus hengitysteihin on huomattavasti pienempi.
Sumutteen vaikutukset eivät välttämättä ole kaikilla samat. Esimerkiksi huumaavien aineiden vaikutuksen alaisena oleminen saattaa pienentää kapsaisiinin vaikutusta jopa niin, ettei kohdehenkilö tunne kapsaisiinin aiheuttamaa ärsytystä kivuliaana, ja vaikutus jää ainoastaan näkökyvyn heikkenemiseen. Samoin, vaikka sumutteen vaikutus onkin yleensä lamauttava, henkilö voi jatkaa aggressiivista käytöstään kivusta ja toimintakyvyn heikkenemisestä huolimatta.
Paprikasumutin on yleisesti turvallisena pidetty voimankäyttöväline, eikä pääsääntöisesti aiheuta silmä-, iho- tai limakalvovaurioita kohdehenkilöille. Kuitenkin allergikoilla (etenkin pippuri- tai paprika-allergia) tai astmaatikoilla vaikutukset saattavat olla erittäin voimakkaita tai jopa hengenvaarallisia. Tämän takia altistuneen henkilön ensiapu ja voinnin tarkkailu heti altistuksen jälkeen on erittäin tärkeää ja sumutinta käyttänyt henkilö on altistuksen saaneesta kohdehenkilöstä pääasiassa vastuussa.
Ensiapu

Kaasusumutteelle altistuneen henkilön kasvot pestään saippualla ja huuhdellaan sekä kasvot että silmät runsaalla puhtaalla vedellä ja viedään raittiiseen ilmaan. Henkilön allergiaa paprikalle, mahdollista astmaa tai piilolinssien käyttöä on syytä kysyä. Henkilön tilaa tulee muutenkin tarkkailla ja tarvittaessa saattaa jatkohoitoon. Ensiavuksi on olemassa myös erityisesti kaasusumuttimelle altistumisen jälkeiseen ensiapuun tarkoitettuja suihkeita ja pyyhkeitä.
Käyttäjät ja luvanvaraisuus

Paprikasumutin on poliisin, puolustusvoimien, rajavartiolaitoksen, tullin, vanginvartijoiden, vartijoiden ja järjestyksenvalvojien käyttämä voimankäyttöväline. Lisäksi sumuttimia on usein myös ensihoitajilla, lipuntarkastajilla, joukkoliikenteen kuljettajilla, konduktööreillä ja taksinkuljettajilla.
Suomessa kaasusumuttimesta on muodostunut yksi eniten käytössä olevista voimankäyttövälineistä. Suomessa poliisi on varustettuna lähes aina oc-sumuttimella ja poliisin kalustoon kuuluu myös isoja, esim. 500 ml:n kokoisia "mellakkakaasuja". Vartijoilla ja järjestyslain mukaisilla järjestyksenvalvojilla kaasusumutin on käsirautojen ohella yleisin mukana pidettävä voimankäyttöväline. Järjestyksenvalvojilla kaasusumutin on patukan, käsirautojen ja teleskooppipatukan lisäksi ainut voimankäyttöväline.
Paprikasumutin on Suomessa luvanvarainen voimankäyttöväline. Viranomaiset käytännössä saavat sumuttimen koulutuksen ja kantoluvan ammattikoulutuksensa ohessa. Muille kuin viranomaisille lupaa on myönnetty käytännössä vain, jos luvanhakijalla on työnsä (vartija, järjestyksenvalvoja tms.) puolesta lakiin perustuva oikeus tai perusteltu tarve sumuttimen hallussapitoon. Lupaa on voinut anoa oman kihlakuntansa poliisilaitokselta suoritettuaan hyväksytysti sisäasianministeriön määrittämän vartijan erityisen voimankäytönkoulutuksen kaasusumutinosion, tai jollain muulla lailla perehtymällä kaasusumuttimen käyttöön. Lupa kaasusumuttimen hallussapitoon on voitu myöntää myös yhteisölle, kuten ravitsemusliikkeelle tai vartiointiliikkeelle. Tästä huolimatta kaasusumuttimen hallussapitäjän on ollut aina läpäistävä edellä mainittu koulutus.[lähde? ] Kaasusumuttimen kantamista oikeuttavaa lupaa kutsutaan kaasusumutinluvaksi, jonka takapuolella on yleensä annettu lisäehtoja, esimerkiksi "Lupa oikeuttaa kantamaan kaasusumutinta vain vartijan tai järjestyksenvalvojan työtehtävissä."
Laki

Kaasusumuttimen luvanvaraisuudesta säädetään ampuma-aselaissa, jota uudistettiin vuonna 2015. Samalla uudistettiin rikoslakia, jonka myötä kaasusumuttimen luvaton hankkiminen ja hallussapito ovat ampuma-aserikoksena rangaistavia tekoja. Vakiintuneen oikeuskäytännön myötä kaasusumuttimen luvatonta hallussapitoa pidetään kuitenkin lähtökohtaisesti lievänä ampuma-aserikoksena.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ampuma-aselaki
Markku Pasanen, Maija Pesonen, Kirsi Vähäkangas, Mia Halme, Paula Vanninen, Heikki Seulanto, Matti Hemmilä, Tapio Kuitunen: Pippurisumutteiden kapsaisiinit ja toksiset vasteet, Sotilaslääketieteen aikakauslehti, 3/2011, sivut 11–14 (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
Yhdysvaltain asevoimien sotilaat havainnollistavat paprikasumuttimen käyttöä.
Kathrin Zettel

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kathrin Zettel |  Kathrin Zettel |  Kathrin Zettel |  |
Maa:   Itävalta
Naisten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | pujottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Val d’Isère 2009 | superalppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Bormio 2005 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Garmisch-Partenkirchen 2011 | pujottelu |  |
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Maribor 2004 | pujottelu |  |
|  Kultaa | Bardonecchia 2005 | alppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Maribor 2004 | alppiyhdistetty |  |
|  Hopeaa | Bardonecchia 2005 | pujottelu |  |
| Euroopan nuorten olympiafestivaalit  | Euroopan nuorten olympiafestivaalit  | Euroopan nuorten olympiafestivaalit  |  |
|  Hopeaa | Bled 2003 | supersuurpujottelu |  |
Kathrin Zettel (s. 5. elokuuta 1986 Göstling an der Ybbs, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä, joka oli erikoistunut tekniikkalajeihin. Zettel kuului Itävallan joukkueeseen, joka saavutti joukkuekilpailun hopeaa Bormion MM-kilpailuissa 2005. Val d'Isèressä 2009 Zettel voitti superalppiyhdistetyn kultaa ja Garmisch-Partenkirchenissä 2011 pujottelussa hopeaa. Sotšin olympialaisissa 2014 hän sai pujottelussa pronssia. Maailmancupissa hän saavutti yhdeksän voittoa, joista seitsemän suurpujottelussa ja kaksi pujottelussa.
Zettel lopetti uransa kauden 2014–2015 jälkeen lonkka- ja polvivammojen vuoksi.
Saavutukset > Olympialaiset

Torino 2006: yhdistetty neljäs, suurpujottelu seitsemäs
Vancouver 2010: alppiyhdistetty neljäs, suurpujottelu viides, pujottelu 13:s
Sotši 2014: pujottelu pronssia
Saavutukset > MM-kilpailut

Santa Caterina 2005: joukkuekilpailu hopeaa, pujottelu neljäs, alppiyhdistetty kuudes
Åre 2007: pujottelu viides, superalppiyhdistetty viides, suurpujottelu yhdeksäs
Val d'Isère 2009: superalppiyhdistetty kultaa, suurpujottelu kuudes
Garmisch-Partenkirchen 2011: suurpujottelu 12:s, pujottelu hopeaa
Schladming 2013: superalppiyhdistetty viides, suurpujottelu neljäs, pujottelu kymmenes
Saavutukset > Maailmancupin palkintosijat

Pujottelu
Kausi 2005–2006: Aspen kolmas, Zagreb-Sljeme toinen, Ofterschwang toinen, Levi kolmas; pujottelucupissa neljäs
Kausi 2006–2007: Levi kolmas, Semmering toinen
Kausi 2007–2008: Aspen kolmas
Kausi 2008–2009: La Molina kolmas, Maribor toinen; pujottelucupissa kuudes
Kausi 2009–2010: Aspen kolmas, Lienz kolmas, Zagreb toinen, Flachau kolmas, Maribor voitto, Garmisch-Partenkirchen toinen; pujottelucupissa toinen
Kausi 2010–2011: Špindlerův Mlýn toinen; pujottelucupissa kuudes
Kausi 2011–2012: Courchevel kolmas, Soldeu kolmas; pujottelucupissa viides
Kausi 2012–2013: Aspen voitto, Semmering toinen, Maribor kolmas
Kausi 2014–2015: Levi kolmas, Aspen kolmas, Zagreb toinen; pujottelucupissa viides
Suurpujottelu
Kausi 2005–2006: Aspen kolmas, Špindlerův Mlýn toinen, Ofterschwang kolmas; suurpujottelucupissa kuudes
Kausi 2006–2007: Aspen voitto, Semmering voitto
Kausi 2007–2008: Sölden kolmas, Bormio kolmas; suurpujottelucupissa kuudes
Kausi 2008–2009: Sölden voitto, Semmering voitto, Cortina d'Ampezzo voitto, Ofterschwang voitto; suurpujottelucupissa toinen
Kausi 2009–2010: Sölden toinen, Aspen toinen, Åre kolmas, Maribor voitto; suurpujottelucupissa toinen
Kausi 2010–2011: Zwiesel kolmas
Kausi 2012–2013: Sölden toinen, Aspen toinen, Courchevel toinen; suurpujottelucupissa viides
Kausi 2013–2014: Sölden toinen; suurpujottelucupissa viides
Kausi 2014–2015: Aspen toinen
Alppiyhdistetty
Kausi 2005–2006: alppiyhdistetyn cupissa kuudes
Kausi 2006–2007: Reiteralm kolmas
Kausi 2008–2009: Altenmarkt im Pongau toinen, Tarvisio kolmas; alppiyhdistetyn cupissa kolmas
Kausi 2011–2012: alppiyhdistetyn cupissa viides
Kausi 2012–2013: Sankt Moritz kolmas
Kausi 2014–2015: Bansko kolmas; alppiyhdistetyn cupissa kolmas
Kokonaiscup
Kausi 2005–2006: seitsemäs
Kausi 2008–2009: neljäs
Kausi 2009–2010: viides
Kausi 2012–2013: seitsemäs
Kausi 2014–2015: seitsemäs
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (saksaksi)
Kintaus

Koskensaaren kivisilta Kintaudella on Suomen suurin kivinen rautatiesilta
Kintaus on Petäjäveden kunnassa, Keski-Suomen maakunnassa sijaitseva noin 750 asukkaan kylä. Ensimmäiset asukkaat kylällä ovat olleet noin vuonna 1550. Kintaudella sijaitsee Keski-Suomen tieliikennemuseo, jonka autoja on käytetty monissa elokuvissa. Kylässä on vuonna 2001 rakennettu uudenaikainen koulurakennus, jonka tiloissa sijaitsee myös päiväkoti sekä järjestetään monenlaista iltatoimintaa. Kintauden nuorisoseuran talolla järjestetään usein huutokauppoja.
Kintaus-nimen synty ja merkitys on epävarma. Nimen yhdistäminen kintaaseen ei ole kielentutkijoiden mielestä vakuuttava selitys. Tilalle tarjotaan sanan muodostumista kinnata-verbistä, jossa nimi kertoisi järvien välisen kannaksen ylittämisestä venettä tai vetokuormaa kiskomalla. Tosin Kintaudella ei ole tällaista kannasta. Kinnaaminen voisi tarkoittaa myös nuotanvetoa. Keski-Suomessa on samanmuotoinen paikannimi Viitasaaren Toulat, joka taipuu Toulauden. Kintaus-nimi taipuu samaan tapaan ja ulkopaikallissijoissa (esim. Kintaudella).
Runsaan rakentamisen ja muuttoliikkeen vuoksi Kintaus on Petäjäveden nopeimmin kasvavia kyliä. Kintauteen kuuluu osakeskuksena Koskensaari. Koskensaaren naulatehdas sijaitsee Kintaudella, ja se on Keski-Suomen vanhin yhtäjaksoisesti toiminut teollisuuslaitos. Kintauden maisemaa värittävät järvet ja kylän poikki menevä, vuonna 1897 valmistunut Haapamäki–Jyväskylä-rata. Jukolan viesti kilpailtiin Kintaudella vuonna 1965. Kintausjärvet muodostuvat Ala-Kintaudesta ja Ylä-Kintaudesta. Ala-Kintauden Kuoliosaari on merkittävä arkeologinen hautasaari.
Nähtävyyksiä

Tieliikennemuseo (ent. Radio- ja televisiomuseo)
Koskensaaren ruukkimiljöö
Rautatiesilta Koskensaarella (Suomen suurin kivinen rautatiesilta)
Aiheesta muualla

Kintauden kyläsivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Museot.fi: Keski-Suomen tieliikennemuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
Karisjärvi (järvi)

| Karisjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lohja
Koordinaatit:  60°30′43″N, 24°02′00″E
Järvinumero:  23.062.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  65,8 m 
Rantaviiva:  3,4 km 
Pinta-ala:  0,56 km² 
 fiKarisjärvi 
Karisjärvi on matala humusjärvi Karisjärven kylässä Lohjan pohjoisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 56 hehtaaria. Etäisyys Lohjan keskustasta on 29 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede

Karisjärven pituus kaakosta luoteeseen on runsaan kilometrin, leveys on 600 metriä. Saaria ei ole. Järveä reunustaa pääosin metsämaa, pohjoisessa ja koillisessa on peltoaukeita. Karisjärveen virtaa Vallinoja etelästä, Karisjärvestä virtaa puro luoteeseen. Runsas kilometri Karisjärvestä pohjoiseen sijaitsee Niemilampi, idässä on Rausjärvi, etelässä Tuhkuri ja Kesola sekä lounaassa Iso Mustalampi.
Asutus kuormittaa Karisjärveä jonkin verran, järven ekologinen tila on tyydyttävä.
Karisjärvi (23.062.1.011) kuuluu Pusulanjärven alueeseen (23.062), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Karjaanjoen vesistössä (23). Toinen jakovaihe on Pusulanjoen alue (23.06). Karisjärvi on Karjaanjoen vesistön läntisiä vakavesiä.
Udo Quellmalz

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Udo Quellmalz (toinen oikealta) vuonna 2012. |  Udo Quellmalz (toinen oikealta) vuonna 2012. |  Udo Quellmalz (toinen oikealta) vuonna 2012. |  |
Miesten judo
Maa:   Itä-Saksa
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Belgrad 1989 | 65 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Frankfurt 1990 | 65 kg |  |
|  Pronssia | Pamplona 1988 | 65 kg |  |
Maa:   Saksa
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Atlanta 1996 | 65 kg |  |
|  Pronssia | Barcelona 1992 | 65 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Barcelona 1991 | 65 kg |  |
|  Kultaa | Chiba 1995 | 65 kg |  |
|  Pronssia | Hamilton 1993 | 65 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ateena 1993 | 65 kg |  |
| EM-joukkuekilpailut  | EM-joukkuekilpailut  | EM-joukkuekilpailut  |  |
|  Hopeaa | Leonding 1992 | joukkue |  |
Udo Günther Quellmalz (s. 8. maaliskuuta 1967 Leipzig, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen judon olympiavoittaja ja maailmanmestari, joka uransa aikana edusti myös DDR:ää.
Quellmalz voitti olympiakultaa 65 kg:n painoluokassa Atlantassa 1996 kukistettuaan loppuottelussa japanilaisen Yukimasa Nakamuran. Hän sai samassa sarjassa pronssia Barcelonassa 1992.
Quellmalz vei 65-kiloisten maailmanmestaruuden Barcelonassa 1991 voitettuaan finaalissa japanilaisen Masahiko Okuman, ja Chibassa 1995, jolloin voitti loppuottelussa Yukimasa Nakamuran. Hän sai 65 kg:n sarjassa MM-hopeaa Belgradissa 1989 ja pronssia Hamiltonissa 1993.
Quellmalz saavutti EM-kilpailujen 65 kg:n painoluokassa hopeaa Frankfurtissa 1990 sekä pronssia Pamplonassa 1988 ja Ateenassa 1993. Hän sai EM-joukkuekilpailussa hopeaa 1992.
Quellmalz sai junioreiden EM-kilpailuissa 65 kg:n sarjassa kultaa 1984 ja pronssia 1986. Hän saavutti maailmancupeissa ja Continental Open -kilpailuissa neljä turnausvoittoa, yhden kakkossijan ja neljä kolmossijaa.
Aktiiviuransa jälkeen hän on toiminut johtotehtävissä Britannian judoliitossa sekä valmentanut judokoita Itävallassa ja Qatarissa..
Legio II

Legio II voi viitata seuraaviin Rooman legiooniin:
Legio II Adiutrix
Legio II Augusta
Legio II Isaura
Legio II Traiana Fortis
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Legio II”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Legio III Gallica

Legio III Gallica (gallialainen) oli roomalainen legioona, jonka Julius Caesar perusti vuonna 49 eaa. tai 48 eaa. Caesar käytti legioonaa sodassaan Pompeiusta vastaan. Legioona taisteli Dyrrhachiumin taistelussa ja Mundan taistelussa. Caesarin murhan jälkeen legioona joutui Marcus Antoniuksen palvelukseen. Legioona otti osaa Philippin taisteluihin. Legioonan lähetettiin tämän jälkeen itään, joka kuului Antoniuksen valtapiiriin. Vuonna 36 eaa. legioona otti osaa Antoniuksen epäonnistuneeseen Parthian sotaretkeen. Aktionin taistelun jälkeen legioona liitettiin Octaviauksen armeijaan ja lähetettiin takaisin Syyriaan.
Neron aikana legioona oli osa Gnaeus Domitius Corbulon armeijaa kun hän soti Parthiaa vastaan. Legioona siirrettiin sodan jälkeen Moesiaan jossa se soti roksolaaneja vastaan 68–69. Neron kuoleman jälkeen legioona kannatti aluksi Othoa, mutta saapui Italiaan liian myöhään. Legioona palasi Moesiaan, mutta liittyi heti Vespasianusta kannattaviin joukkoihin. Vitelliuksen ja Vespasianuksen joukot kohtasivat Bedriacumin toisessa taistelussa. Tämän jälkeen legioona lähetettiin Juudeaan jossa ensimmäinen juutalaissota oli juuri käynnissä. Plinius nuorempi palveli legioonassa sotilastribuunina.
Vuosina 132–136 legioona taisteli juutalaisia vastaan kolmannessa juutalaissodassa. Legioona osallistui myös Lucius Veruksen sotaan Parthiaa vastaan. Legioonaa komensi tuolloin Avidius Cassius, joka julistautui keisariksi vuonna 175. Pertinaxin kuoleman jälkeen legioona kannatti Pescennius Nigeriä, mutta Septimius Severus kukisti hänet vuonna 194. Septimius Severus aloitti heti sodan Parthiaa vastaan ja annektoi Mesopotamian.
Elagabalus lakkautti legioonan kun sen komentaja Verus kapinoi keisaria vastaan. Severus Alexander muodosti kuitenkin legioonan uudelleen ja legioona otti varmasti osaa tämän sotaan sassanideja vastaan. Legioona häviää lähteistä 300-luvulla.