stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tunisian koripalloliiga
Mestarit

| --- | --- |
 1955–56 - Orientale  1956–57 - Stade Gaulois  1957–58 - AS Française  1958–59 - Jeanne d'Arc d'avant-garde  1959–60 - Jeanne d'Arc d'avant-garde  1960–61 - AS Française  1961–62 - Avant-garde de Tunis  1962–63 - Stade Nabeulien  1963–64 - US Radésienne  1964–65 - US Radésienne  1965–66 - US Radésienne  1966–67 - US Radésienne  1967–68 - US Radésienne  1968–69 - Radès Transport Club  1969–70 - Radès Transport Club  1970–71 - Radès Transport Club  1971–72 - Radès Transport Club  1972–73 - Zitouna Sports  1973–74 - CS Cheminots  1974–75 - Stade Nabeulien  1975–76 - Radès Transport Club  1976–77 - Espérance Sportive de Tunis  1977–78 - CS Cheminots  1978–79 - Espérance Sportive de Tunis  1979–80 - Espérance Sportive de Tunis  1980–81 - Étoile Sportive du Sahel  1981–82 - Ezzahra Sports  1982–83 - Ezzahra Sports  1983–84 - Étoile Sportive de Radès  1984–85 - EO La Goulette Kram  1985–86 - EO La Goulette Kram  1986–87 - EO La Goulette Kram  1987–88 - EO La Goulette Kram  1988–89 - Stade Nabeulien :  1989–90 - EO La Goulette Kram  1990–91 - EO La Goulette Kram  1991–92 - Stade Nabeulien  1992–93 - Ezzahra Sports  1993–94 - Ezzahra Sports  1994–95 - EO La Goulette Kram  1995–96 - Stade Nabeulien  1996–97 - Ezzahra Sports  1997–98 - US Monastir  1998–99 - Ezzahra Sports  1999–00 - US Monastir  2000–01 - JS Kairouan  2001–02 - JS Kairouan  2002–03 - JS Kairouan  2003–04 - Club Africain  2004–05 - US Monastir  2005–06 - Stade Nabeulien  2006–07 - Étoile Sportive du Sahel  2007–08 - Stade Nabeulien  2008–09 - Étoile Sportive du Sahel  2009–10 - Stade Nabeulien  2010–11 - Étoile Sportive du Sahel  2011–12 - Étoile Sportive du Sahel  2012–13 - Étoile Sportive du Sahel  2013–14 - Club Africain  2014–15 - Club Africain  2015–16 - Club Africain  2016-17 - Étoile Sportive de Radès  2017-18 - Étoile Sportive de Radès  2018–19 - US Monastir  2019–20 - US Monastir  2020–21 - US Monastir  2021–22 - US Monastir  2022–23 - US Monastir
Eniten mestaruuksia

| Joukkue | Määrä | Mestaruus vuodet |
| --- | --- | --- |
| ES Radès | 13 | 1964, 1965, 1966, 1967, 1968, 1969 1970, 1971, 1972, 1976, 1984, 2017, 2018 |
| Stade Nabeulien | 8 | 1963, 1975, 1989, 1992, 1996, 2006, 2008, 2010 |
| US Monastir | 8 | 1998, 2000, 2005, 2019, 2020, 2021, 2022, 2023 |
| EO La Goulette Kram | 7 | 1985, 1986, 1987, 1988, 1990, 1991, 1995 |
| Ezzahra Sports | 6 | 1982, 1983, 1993, 1994, 1997, 1999 |
| Étoile Sportive du Sahel | 6 | 1981, 2007, 2009, 2011, 2012, 2013 |
| Club Africain | 4 | 2004, 2014, 2015, 2016 |
| Espérance Sportive de Tunis | 3 | 1977, 1979, 1980 |
| JS Kairouan | 3 | 2001, 2002, 2003 |
| AS Française | 2 | 1958, 1961 |
| Jeanne d'Arc d'avant-garde | 2 | 1959, 1960 |
| CS Cheminots | 2 | 1974, 1978 |
| Stade Gaulois | 1 | 1957 |
| Avant-garde de Tunis | 1 | 1962 |
| Zitouna Sports | 1 | 1973 |
Aiheesta muualla

Goalzz
Irgendwoher

|  Irgendwoher> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Christa Williams
Säveltäjä(t):  Lothar Löffler
Sanoittaja(t):  Lothar Löffler
Euroviisutiedot
Vuosi:  1959
Maa:  Sveitsi
Kieli:  saksa
Sijoitus:  4.
Pisteet:  14
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Franck Pourcel
Irgendwoher on Christa Williamsin esittämä kappale, joka edusti Sveitsiä vuoden 1959 Eurovision laulukilpailussa Ranskan Cannesissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa neljänneksi 14 pisteellä.
Tunis

| Tunis تونس |
| --- | --- |

 Tunis
 Koordinaatit: 36°48′N, 10°11′E 
Valtio:   Tunisia
kuvernementti:  Tunis
Väkiluku (2014):  638 845
 
 www.commune-tunis.gov.tn 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tunis (arab. تونس‎, Tūnis) on pohjoisafrikkalaisen Tunisian pääkaupunki Välimeren rannikolla. Vuoden 2014 väestönlaskennassa kaupungissa oli 638 845 asukasta.
Kaupungin lähellä sijaitsevat muinaisen Karthagon kaupungin rauniot.
Historiaa

Almohadien ja hafsidien hallitessa Tunisia 1100-luvulta 1500-luvulle kaupunkia pidettiin yhtenä islamilaisen maailman suurimmista ja vauraimmista. Hafsid-dynastian aikana Tunisista tuli Tunisian pääkaupunki. Se oli myös tärkeä Euroopan kaupan keskus. Osmanit valtasivat kaupungin 1534, minkä jälkeen kaupunki saavutti lähes itsenäisen aseman ja siitä tuli merirosvoilun keskus.
Huhtikuussa 1655 englantilainen amiraali Robert Blake hyökkäsi kaupunkia vastaan ja tuhosi mereltä käsin yhdeksän laivaa ja rannikkotykkejä.
Kaupunki oli ranskalaisten hallussa 1881–1956. Toisen maailmansodan aikana marraskuusta 1942 toukokuuhun 1943 kaupunki oli akselivaltojen hallussa, se oli heidän viimeinen tukikohtansa Afrikassa.
Arabiliiton päämaja oli Tunisissa 1979–1990.
Ilmasto

Vuoden kuumimmat kuukaudet ovat heinäkuu ja elokuu, jolloin keskilämpötila on yli 26 astetta. Sadetta saadaan 465 mm vuodessa, mutta kesäkuusta elokuuhun sadetta saadaan vain muutamia millimetrejä.
Talous

Tunisin tuotteita ovat tekstiilit, matot ja oliiviöljy. Matkailu on myös tärkeä tulonlähde kaupungille, ja se kuten talous yleensäkin kasvaa nopeasti.
Nähtävyydet

Karthagon rauniot ovat lähistöllä koilliseen kaupungista.
Tunisin medina valittiin Unescon maailmanperintökohteeksi vuonna 1979.
700 erilaista kohdetta: palatseja, moskeijoita, mausoleumeja, kouluja (madrasa) ja suihkulähteitä aina almohadien ja hafsidien ajoilta lähtien.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tunis Wikimedia Commonsissa
Ipratropium

| --- | --- |

Ipratropium
Systemaattinen (IUPAC) nimi
[8-metyyli-8-(1-metyylietyyli)- 8-atsoniabisyklo[3.2.1] okt-3-yyli] 3-hydroksi-2-fenyyli-propanoaatti
Tunnisteet
CAS-numero: 22254-24-6
ATC-koodi: R01AX03
PubChem CID: 657308
DrugBank: APRD00537
Kemialliset tiedot
Kaava: C20H30NBrO3 
Moolimassa: 412,37 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 0–9 % in vitro
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 2 tuntia
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  B(US) 
Reseptiluokitus:  POM (UK)  
Antotapa: Inhalaatio
Ipratropium on muskariinireseptoria salpaava antikolinergi, jota käytetään astman ja keuhkoahtaumataudin (COPD) hoitoon. Ipratropium avaa keuhkoputkia. Vaikutus alkaa muutamassa minuutissa inhaloinnista (hengittämisestä) ja kestää 4–6 tuntia. Aine esiintyy bromidimuotona (ipratropiumbromidi). Lääkettä myydään nimellä Atrovent.
Lääkkeellä voidaan myös vähentää Klotsapiinin käytöstä mahdollisesti aiheutuvaa syljen eritystä.
Aiheesta muualla

ChemSpider: Ipratropium (19962157) (Arkistoitu – Internet Archive)
IUPHAR ligand: 325 (Arkistoitu – Internet Archive)
ChEMBL: Ipratropium (CHEMBL541165)
UNII: Ipratropium (GR88G0I6UL) (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilmari Helimäki

| Ilmari Helimäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Unto Ilmari Helimäki
Syntynyt: 15. tammikuuta 1928 Virrat
Kuollut: 22. joulukuuta 2013 (85 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Instituutti:  Ilmatieteen laitos
Tutkimusalue:  meteorologia
Unto Ilmari Helimäki (15. tammikuuta 1928 Virrat – 22. joulukuuta 2013 Helsinki) oli suomalainen professori, filosofian tohtori ja Suomen Kristillisen Liiton/Kristillisdemokraattien poliitikko. Helimäki valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1957 ja lisensiaatiksi 1960 pääaineenaan meteorologia. Helimäki aloitti työuransa Ilmatieteellisessä keskuslaitoksessa 1952 ja hänet valittiin tiedemiesryhmään Norjan Huippuvuorille 1957–58. Huippuvuorilla kerätyn aineiston pohjalta Helimäki väitteli 1964 ja hänet nimitettiin professoriksi Ilmatieteen keskuslaitoksen ilmasto- ja tekniselle osastolle. Helimäki jäi eläkkeelle 1993.
Helmimäki osallistui kristillisdemokraattien ja sen edeltäjän Suomen Kristillisen Liiton politiikaaan vuosikymmenien ajan. Helimäki toimi 12 vuotta Helsingin kaupunginhallituksessa ja 36 vuotta kaupunginvaltuustossa. Helimäki teki muun muassa aloitteen savukaasujen puhdistamisesta rikkidioksidista sekä bensiinin ja viinipullon kaulusten lyijyn poistamiseksi. Muita Helimäen luottamustoimia oli mm. Osuusliike Elannon ja HOK-Elannon edustajiston ja hallituksen jäsenyydet. Helimäki toimi aktiivisesti seurakunnassa ja hän oli Helsingin Saalem-seurakunnan vanhimmistossa vuodesta 1964 lähtien.
Yksityiselämä

Helimäki oli suurperheen kuudes lapsi. Opiskeluvuosinaan Helimäki avoitui Salme Peuran kanssa ja he saivat kolme lasta. Helimäki toimi viimeiset kuusi vuotta puolisonsa omaishoitajana. Helimäellä oli vapaa-ajan asunto Virroilla ja hän harrasti kalastusta.
Uskottomat

| Uskottomat> Strangers When We Meet |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Quine
Käsikirjoittaja:  Evan Hunter
Perustuu:  Evan Hunterin romaaniin
Tuottaja:  Richard Quine
Säveltäjä:  George Duning
Kuvaaja:  Charles B. Lang Jr.
Leikkaaja:  Charles Nelson
Pukusuunnittelija:  Jean Louis
Lavastaja:  Ross Bellah
Pääosat:   Kirk Douglas  Kim Novak  Ernie Kovacs  Barbara Rush 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures Corporation
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1960
Kesto:  113 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uskottomat (Strangers When We Meet) on Richard Quinen ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1960. Siinä menestyvä arkkitehti ja kahden lapsen isä Larry Coe (Kirk Douglas) rakastuu naapurin rouvaan (Kim Novak).
Elokuva käsikirjoituksen laati Evan Hunter oman romaaninsa pohjalta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kirk Douglas  | … |  Larry Coe   |
|  Kim Novak  | … |  Maggie Gault   |
|  Ernie Kovacs  | … |  Roger Altar   |
|  Barbara Rush  | … |  Eve Coe   |
|  Walter Matthau  | … |  Felix Anders  |
Vastaanotto

Helsingin Sanomissa Rauno Harju luonnehti elokuvaa sen televisioesityksen alla 1974 pinnalliseksi pikkuleffaksi, mutta kehui kuitenkin Kirk Douglasin ja Kim Novakin ohella käsikirjoittajaa ja ohjaajaa: ”Jos jonkun on näitä melodraamoja tehtävä, olkoon se sitten kaikin mokomin pari Hunter–Quine. Osaavat he ainakin kutkuttaa romantiikannälkäisten kyynelkanavia paljon tyylikkäämmin kuin ne lahjattomat, jotka aikoinaan väsäsivät Peyton Placen.”
Aiheesta muualla

Uskottomat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Strangers When We Meet (film)
Käännös suomeksi
Irlannin suuri nälänhätä

Nälänhädän muistopatsaita Dublinissa.
Irlannin (vihreällä) ja Euroopan (sinisellä) väkiluvut 1750–2005.
Irlannin suuri nälänhätä (engl. The Great Hunger, iiriksi An Gorta Mór) oli perunaruton aiheuttama nälänhätä Irlannissa vuosina 1845–1852. Ruton vaikutukset olivat erittäin tuhoisat, sillä Irlannissa perunoita viljeltiin monokulttuurina. Seitsemän nälänhätävuoden aikana Irlannin väkiluku putosi kahdeksasta miljoonasta viiteen miljoonaan. Miljoona ihmistä menehtyi nälkään ja tauteihin ja kaksi miljoonaa muutti siirtolaisiksi Englantiin, Australiaan, Yhdysvaltoihin ja muihin maihin. Irlannin suurta nälänhätää pidetään yhtenä Irlannin historian merkittävimmistä tapahtumista.
Nälänhädän lievittämiseksi Osmanien valtakunnan sulttaani Abd-ul-Mejid ilmoitti aikeistaan tehdä 10 000 punnan lahjoituksen. Brittiläiset diplomaatit taivuttelivat tämän kuitenkin leikkaamaan summasta 90 prosenttia, koska kuningatar Viktoria oli jo lahjoittanut 2 000 puntaa. Abd-ul-Mejid päätyi myöhemmin lahjoittamaan ruokaa, lääkkeitä ja muuta tarvikkeita, ja määräsi sulttaanikunnan laivaston toimittamaan ne Droghedan kaupunkiin.
Nälänhätää on pidetty joskus kansanmurhana (esimerkiksi New Jerseyn osavaltion kouluopetuksessa), sillä nälkävuosina Irlannista vietiin koko ajan ruokaa emämaa Britanniaan ja Eurooppaan. Täysin keinotekoinen nälänhätä ei kuitenkaan ollut: peruna vastasi 60 prosenttia Irlannin ruoantarpeesta, eikä edes kaiken viedyn ruoan jättäminen Irlantiin olisi täyttänyt perunaruton aiheuttamaa aukkoa. Toisaalta viimeistään vuonna 1847 tuontivilja olisi kattanut saaren ruoantarpeen, mikäli ruokaa olisi jaettu tehokkaasti ja tasapuolisesti, joten siitä eteenpäin nälänhätää voidaan pitää keinotekoisena.
Eräänä syynä whig-hallituksen toimettomuuteen oli laissez-faire -ideologia, jonka mukaan markkinoiden toimintaan ei saanut puuttua. Muitakin syitä oli. Protestantit uskoivat jumalalliseen kaitselmukseen. Brittiläinen ylä- ja keskiluokka uskoi että kyseessä oli Jumalan rangaistus tehotonta irlantilaista maanviljelysvaltaista elintapaa kohtaan, joka oli johtanut nälänhätään. Tätä käsitystä ajoi etenkin sir Charles Trevelyan, joka oli virkamies vastuussa avusta nälänhätään. Kirjassaan The Irish Crisis (1848) Trevelyan kuvasi nälkää kaikkitietävän ja armollisen Kaitselmuksen iskuksi, jonka oli tarkoitus kitkeä pahuuden syvä ja vankkumaton juuri yhteiskunnasta. Moralismi-käsityksen mukaan taas irlantilaiset olivat viheliäisen laiskoja, likaisia, väkivaltaisia ja kykenemättömiä itsekuriin ja heidät piti opettaa seisomaan omilla jaloillaan ja kouluttaa pois riippuvuudesta hyväntekeväisyyteen.
Kirjallisuutta

Mitchel, John: The Last Conquest of Ireland (Perhaps).  Dublin:  Irishman Office, 1861.
Tukikudostulehdus

| Parodontiitti eli hampaan tukikudostulehdus |
| --- | --- |
 Röntgenkuvassa nähtävää, parodontiitin aiheuttamaa, syvää luukatoa hampaan juurten alueella
Luokitus
ICD-10:  K05.3
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Tukikudostulehdus eli parodontiitti on hammasta ympäröivien kudosten tulehdus. Ientulehduksen eli gingiviitin pitkittyessä syntyy krooninen ientulehdus, jossa tulehdus leviää ikenen alle, ja tällöin kyseessä on parodontiitti. Parodontiitti on vakava ja vaikeasti hoidettava sairaus, joka aiheuttaa suun limakalvojen ja luun peruuttamatonta tuhoutumista. Hoitamattomana tauti johtaa hampaiden menetykseen.
Tukikudostulehdus todetaan ientaskumittauksen yhteydessä ientaskumittarilla (syventyneitä ientaskuja) sekä radiologisesti (luuvetäymät hampaan juuren alueella).
Mekanismi

Parodontiitin esiaste on gingiviitti, joka on vielä hoidettavissa hyvällä suuhygienialla ja jonka aiheuttamat kudosvauriot eivät ole peruuttamattomia. Puolustusvasteen laskiessa elimistön immuunijärjestelmä puolustautuu bakteereita vastaan kudostuholla. Kudostuho rajoittuu hampaan läheisyyteen, koska elimistön tärkein tavoite on pitää tulehdus paikallisena. Kiinnityssäikeitä ja alveoliluuta häviää asteittain: ientaskut syvenevät, hammasvälit laajenevat, hampaat saattavat heilua tai hampaita saatetaan jopa joutua poistamaan menetetyn kiinnityksen vuoksi. Äärimmäisessä tapauksessa, mikäli hoitoon ei hakeuduta, irtoavat hampaat suusta itsestään.
Esiintyvyys ja vaikutukset terveyteen

Jo 15–18-vuotiaista nuorista Suomessa joka kuudennella on alkavaa parodontiittia, joka todetaan ientaskun syvenemisenä. Hoitamaton parodontiitti voi olla riskitekijä ihmisen yleisterveydelle, koska joidenkin tutkimusten mukaan parodontiitti voi lisätä riskiä sairastua sepelvaltimotautiin ja ateroskleroosiin. Parodontiitti on aikuisilla yleisin syy hampaiden menettämiseen.
Riski parodontiitin sairastuvuuteen on yksilöllinen ja perinnöllinen. Altistavia tekijöitä parodontiitin sairastuvuuteen ovat huono suuhygienia, tupakointi, diabetes, matala sosioekonominen luokka sekä häiriöt elimistön leukosyyttien määrässä ja toiminnassa.
Hoito

Parodontiitin hoito suoritetaan hammaslääkärin ja/tai suuhygienistin antamalla hoidolla. Hoito koostuu pääsääntöisesti hampaiden ja ientaskualueiden mekaanisesta puhdistuksesta ultraäänilaitteella ja käsi-instrumenteilla. Puhdistuksessa poistetaan hammaskivi ja plakkikertymät sekä infektoitunut juurisementti. Tarvittaessa voidaan ientaskuista ottaa mikrobinäytteet, ja hoidon tukena voidaan käyttää antibioottihoitoa. Hoidon hyvän onnistumisen edellytys on riittävän hyvä omahoito.
Kirjallisuutta

Huovinen, P. ym.: Mikrobiologia ja infektiosairaudet. Kirja II. Kustannus Oy Duodecim, Helsinki. Jyväskylä 2003. s. 345–346.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tukikudostulehdus Wikimedia Commonsissa
Ippolito Nievo

| Ippolito Nievo |
| --- | --- |
 Ippolito Nievo
Henkilötiedot
Syntynyt: 1831 Padova
Kuollut: 1861 (29–30 vuotta)
Kansalaisuus:  -
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: italia
Tuotannon kieli: italia
Aiheesta muualla
www.fondazionenievo.it/it
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ippolito Nievo (1831 Padova – 1861) oli italialainen kirjailija. Hän sai oikeustieteellisen koulutuksen. Hän työskenteli Italian yhdistämisessä paitsi kirjoituksillaan, myös konkreettisesti osallistumalla Giuseppe Garibaldin Sisilian-sotaretkeen.
Nievo kirjoitti tuotantonsa pääasiassa kolmessa vuodessa 1856–1858. Tuotantoon kuuluu runoja, romaaneja ja näytelmiä. Hänen tunnetuin teoksensa on hänen kuolemansa jälkeen ilmestynyt romaani Le confessioni di un ottuagenario (nyk. Le confessioni di un italiano)
Nievo hukkui laivan haaksirikkouduttua hänen ollessaan matkalla Palermosta Napoliin.
Suomennettu tuotanto

Otteita teoksesta Le confessioni di un italiano on antologiassa Italian kirjallisuuden kultainen kirja, toim. Tyyni Tuulio, Helsinki: WSOY 1945.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ippolito Nievo Wikimedia Commonsissa
Tunturivalkokämmekkä

| Tunturivalkokämmekkä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Asparagales
Heimo::  Kämmekkäkasvit Orchidaceae
Suku::  Valkokämmekät Pseudorchis
Laji::  straminea
Kaksiosainen nimi
 Pseudorchis straminea  (Fernald) Soják 
Synonyymit
 Pseudorchis albida subsp. straminea (Fernald) Á.Löve & D.Löve 
Katso myös
   Tunturivalkokämmekkä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tunturivalkokämmekkä, aiemmin valkokämmekkä (Pseudorchis straminea, syn. P. albida subsp. straminea, Leucorchis albida subsp. straminea, Leucorchis straminea) on Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa esiintyvä valkokukkainen kämmekkäkasvi. Suomessa laji on hyvin harvinainen ja se on rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella. Suomen uhanalaisuusluokituksessa laji on vuonna 2019 arvioitu vaarantuneeksi (VU).
Tunturivalkokämmekkä on aiemmin usein luettu kuuluvaksi samaan lajiin kuin Keski-Euroopassa laajemmin esiintyvä ahovalkokämmekkä (Pseudorchis albida, alalajina P. albida subsp. albida). Tällöin tunturivalkokämmekkä on ollut laajemmin rajatun lajin valkokämmekkä alalajina. Tunturi- ja ahovalkokämmekkää pidetään myös omina lajeinaan.
Ulkonäkö ja koko

Tunturivalkokämmekän maanalainen versojuurimukula on syvään liuskoittunut. Kasvi kasvattaa 10–25 cm korkean varren, jonka alaosassa on 3–6 vastapuikeaa tai suikeaa lehteä. Varren latvassa oleva hiukan toispuolinen kukinto on harsu latvatähkä, jossa on 5–20 vaniljantuoksuista, torvimaista kukkaa. Kukat ovat väriltään kellertävän valkoisia. Yksittäisen kukan huuli on kolmiliuskainen. Näistä keskimmäinen liuska on sivuliuskoja lyhyempi. Kukan kannus on lyhyt. Tunturivalkokämmekkä kukkii heinä-elokuussa.
Läheinen ahovalkokämmekkä (Pseudorchis albida, P. albida ssp. albida) on rotevampi kuin tunturivalkokämmekkä ja sen kukat ovat puhtaamman valkoiset ja lehdet kirkkaamman vihreät. Sitä esiintyy niityillä ja laidunmailla, usein myös lähellä merenpinnan tasoa.
Muista Suomessa tavattavista kämmekkälajeista tunturivalkokämmekkää muistuttaa lähinnä pussikämmekkä (Dactylorhiza viridis, Coeloglossum viride), mutta sen kukat ovat vihertäviä tai ruskehtavia ja kukkien huulen keskiliuska on sivuliuskoja pidempi.
Levinneisyys

Tunturivalkokämmekkää tavataan Alpeilla, Skandinavian tunturiseuduilla, Kuolan niemimaalla, Islannissa ja Grönlannissa. Laji kasvaa myös parilla alueella Pohjois-Kanadassa. Eräiden arvioiden mukaan Pohjois-Amerikan mantereelle laji on levinnyt ihmisen tuoman rehun mukana Islannista tai Grönlannista jo viikinkiaikana. Suomessa tunturivalkokämmekkää on löydetty vain muutamilta Enontekiön, Utsjoen, Inarin ja Kuusamon tuntureilta. Nykyään laji kasvaa ilmeisesti ainoastaan Utsjoella ja Enontekiöllä Kilpisjärven alueella. Muiden kämmeköiden tapaan tunturivalkokämmekkä saattaa elää vuosikausia maan alla sienirihmojen varassa, joten lajia saattaa yhä esiintyä myös muualla Suomessa vanhoilla kasvupaikoillaan.
Läheinen ahovalkokämmekkä kasvaa paikoitellen Keski- ja Etelä-Euroopan vuoristoseuduilla, Balkanilla sekä Pohjois-Venäjällä Uralille saakka.
Elinympäristö

Suomessa tunturivalkokämmekkää tavataan lähinnä tuntureiden alapaljakoilta korkeimmillaan 850 metrissä. Kasvupaikat ovat lettosoilla ja tuoreilla tai kuivilla lapinvuokkokankailla. Laji on kalkinvaatija. Tunturivalkokämmekän uhkatekijöitä Suomessa ovat kasvupaikkojen maaston kuluminen sekä laiton kerääminen.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Tunturivalkokämmekän (Pseudorchis straminea) levinneisyys Suomessa.
Pohjolan kasvien pauloissa: Pseudorchis straminea – tunturivalkokämmekkä
Håtunan kirkko

| Håtunan kirkko Håtuna kyrka |
| --- | --- |

Kirkkokunta:  Ruotsin kirkko
Hiippakunta:  Uppsalan hiippakunta
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Håtunan kirkko (ruots. Håtuna kyrka) on Ruotsissa Upplands-Bron kunnassa sijaitseva kirkkorakennus. Kirkko on rakennettu kivestä 1100-luvun lopussa. Luultavasti paikalla on sijainnut puinen kirkko jo 1000-luvulla ja sen jälkeen paikalle rakennetun harmaakivikirkon jäänteitä on nykyisen kirkon luoteiskulmassa.
Håtunan kirkko
Kirkkoa on laajennettu 1300-luvulla, jolloin tehtiin muun muassa sakaristo. Myöhemmin rakennettiin tiiliholvit ja tehtiin seinämaalaukset, jotka kalkittiin piiloon, mutta on sittemmin palautettu osittain näkyviin. 1400-luvulla kirkkoon rakennettiin asehuone.
Noin vuonna 1700 kirkon torni hajosi myrskyssä ja sitä ei rakennettu uudelleen. Kellotapuli oli halvempi ratkaisu ja sellainen rakennettiin kirkon lounaispuolella olevalle kukkulalle vuonna 1735.
Kirkon lähellä sijaitsee kaksi melkein kokonaista riimukiveä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Håtunan kirkko Wikimedia Commonsissa
Bebyggelseregistret (ruotsiksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Håtuna kyrka
Käännös suomeksi
Irfan Bachdim

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Irfan Haarys Bachdim
Syntymäaika: 11. elokuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Amsterdam, Alankomaat
Kansalaisuus:  Indonesia
Pelipaikka: Hyökkääjä
Pituus: 174 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2007-2009 2009-2010 2010 2010-2012 2013 2013 2014 2015-2016 2017– | Utrecht Haarlem Argon Persema Malang Chonburi Sriracha Ventforet Kofu Hokkaido Consadole Sapporo Bali United |  |
Maajoukkue
| 2010– | Indonesia | 37 (12) |
Irfan Bachdim (s. 11. elokuuta 1988 Amsterdam) on indonesialainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Bachdim debytoi Indonesian maajoukkueessa 2010. Hän on pelannut 37 maaottelua ja tehnyt niissä 12 maalia.
Idänkenttäkerttunen

| Idänkenttäkerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttuset Acrocephalidae
Suku::  Ruokokerttuset Acrocephalus
Laji::  concinens
Kaksiosainen nimi
 Acrocephalus concinens  (Swinhoe, 1870) 
Katso myös
   Idänkenttäkerttunen Wikispeciesissä   Idänkenttäkerttunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Idänkenttäkerttunen (Acrocephalus concinens) on aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Pohjois-Afganistanista Kashmiriin, Koillis-Intiaan, Bangladeshiin, Myanmariin sekä Itä-Kiinan keski- ja pohjoisosiin. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Robert Swinhoe kuvaili lajin holotyypin Pekingistä Kiinasta 1870.