stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Virkanimike
Suomessa > Valtion virkanimet > Virkanimikkeistä päättäminen

Valtion virastot ja muut toimintayksiköt päättävät, erittelyvirkoja lukuun ottamatta, käyttämistään virkanimikkeistä. Valtiokonttori ylläpitää ja julkaisee nimikekoodistoa, jossa on rekisteröitynä kaikki valtion virka- ja ammattinimikkeet. Näitä on lähes 4000. Valtiovarainministeriö julkaisi erityisen virkaluettelon vuoteen 1993 saakka.
Ministeriöissä yleisimpiä nimikkeitä olivat vuoden 2004 palkkaluokituksessa muun muassa ylitarkastaja, osastosihteeri, neuvotteleva virkamies ja hallitusneuvos.
Suomessa > Kunnalliset virkanimikkeet

Kunnan viranhaltijalle on annettava virkasuhteeseen ottamisesta kirjallinen viranhoitomääräys, josta ilmenee muiden tietojen ohella hänen virkanimikkeensä. Kuntalain mukaan kunnallisen viran perustamisesta ja lakkauttamisesta päättää valtuusto tai johtosäännössä määrätty kunnan muu toimielin. Kunnan virkanimikkeistä päätetään siis kunnan sisäisesti.
Belgian työväenpuolue

Belgian työväenpuolue (hollanniksi Belgische Werkliedenpartij, ranskaksi Parti Ouvrier Belge) oli vuosina 1885–1940 Belgiassa toiminut sosialistinen puolue.
Muistolaatta Brysselin Grand Placella.
Historia

Puolue perustettiin huhtikuussa 1885 brysseliläisessä kahvilassa järjestetyssä tapaamisessa, johon otti osaa 112 käsityöläistä. Sen ohjelma perustui edellisenä vuonna laadittuun Quaregnonin peruskirjaan, ja puolueeseen liittyi henkilöjäsenten lisäksi ammattiyhdistyksiä ja osuuskuntia. Vuoden 1919 parlamenttivaaleissa Belgian työväenpuolue sai vaalivoiton: 36,6 prosenttia äänistä ja 26 edustajaa 70 edustajan parlamenttiin. Vaalivoiton ansiosta se muodosti Belgian seuraavan hallituksen yhdessä katolisen puolueen kanssa. Vuonna 1923 Belgian työväenpuolue liittyi Sosialistiseen työväen internationaaliin. Toisen maailmansodan aikana vuonna 1940 Belgian työväenpuolue hajotettiin. Sen toiminta päättyi, kun suurin osa jäsenistä liittyi vuonna 1945 uuteen Belgian sosialistipuolueeseen.
Émile Vandervelde on tunnettu Belgian työväenpuolueen puheenjohtaja, joka toimi ministerinä useaan otteeseen.
Venantius Fortunatus

Fortunatus lukee runojaan kuningatar Ragundalle (Lawrence Alma-Tademan maalaus).
Venantius Fortunatus
Venantius Honorianus Clementianus Fortunatus (noin 540 Valdobbiadene, Treviso, Italia – noin 600 Poitiers, Ranska) oli Poitiersin piispa, latinankielinen runoilija ja hymnirunoilija.
Elämä

Venenatinus Fortunatus kasvoi Italiassa ja kääntyi kristityksi jo nuorena. Hän opiskeli Ravennassa logiikkaa, retoriikkaa ja lakitiedettä. Hän tutustui klassisiin roomalaisiin kirjailijoihin kuten Vergilius ja Ovidius, sekä kristilliseen kirjallisuutten. Hän oli kansliakirjuri ja runoilija frankkien kuninkaan hovissa. Vuonna 565 hän lähti pyhiinvaellusmatkalle Toursiin pyhän Martin haudalle, kiitollisena siitä, että hän oli parantunut silmäsairaudesta.  Venantius jäi Ranskaan, missä kierreltyään hän asettui asumaan Potiers'n alueelle, lähelle Pyhän Ristin nunnaluostaria.  Siellä hän otti vastaan pappisvihkimyksen, ryhtyi luostarin rippi-isäksi ja jäi asumaan luostarin lähistölle. Pappistehtävien lisäksi Venantius toimi luostarin taloudenhoitajana, neuvonantajana ja sihteerinä ja monin eri tavoin auttoi sitä myös hädän hetkellä hyvien suhteittensa kautta.
Hänen kuningatar Radegundaan välille syntyi lämmin ystävyys. Raegunda oli Thüringenin kuninkaan Berthariusin tytär ja frankkien kuninkaan Klotar I:n leski Radegunda, joka tuolloin asui Poitiersissa, oli perustanut sinne Pyhän Ristin luostarin. Lopulta Raegeundan kuoleman jälkeen vuonna 597, vihittiin Fortunatus Poitersin piispaksi vähän ennen kuolemaansa vuonna 609.
Fortunatus tunnetaan ennen muuta hymnirunoilijana. Hän on myös tuonut runomitan latinankieliseen hymnirunouteen. Hänet tunnetaan hymnien "Vexilla Regis prodeunt", "Crux fidelis, inter omnes" ja  "Pange, lingua, gloriosi" kirjoittajana. Kaksi jälkimmäistä ovat saman hymnin eri säkeistöjen alkusanoja. Pitkää hymniä on jaettu osiin eri tavalla ja osia käytetty eri tilanteissa. Se on alkuaan kirjoitettu tilanteeseen, kun kuningatar Radegundalle tuotiin pala Jeesuksen ristiä vuonna 570, joka sijoitettiin hänen perustamaansa luostariin. Lahja innoitti Venantinusta kirjoittamaan kolme ristin salaisuutta käsittelevää hymniä. Niistä ”Crux Fidelis” hymni on liittynyt Pitkänperjantain jumalanpalveluksiin. Hymniä on katolisessa kirkossa käytetty hiljaisen viikon hetkipalveluksissa ja ristin muistopäivinä.
Fortunatuksen hymnit suomenkielisissä virsikirjoissa

Suomen ev. lut. kirkon virsikirja
72 Nyt liehuu viiri Kuninkaan (Vexilla regis prodeunt)  Suom. V. Arti 1963, Anna-Maija Raittila 1984
93 Nouse mieli, käänny kieli (Pange lingua gloriosi proelium) Suom. virsikirjaan 1701. Uud. Bengt Jakob Ignatius 1824, komitea 1984
757 Pyhä risti kärsimyksen (Crux fidelis, inter omnes) Suom. Niilo Rauhala 1997
Ruotsin kirkon virsikirja
147 Kiitä, kieli, kiinny, mieli (Crux fidelis, inter omnes) Suom. v: n 1701 virsikirjaan, uud. suom. Pekka Kivekäs 1998
456 Pyhä risti kärsimyksen (Pange, lingua, gloriosi) Suom. Niilo Rauhala 1994
Cantemus
97 Vexilla Regis prodeunt
98 Kuninkaan liput liehuvat (Vexilla Regis prodeunt) Suom. Markku Koponen, Anna-Maija Raittilan suomennoksen pohjalta 1984)
106 Crux fidelis, inter omnes
107 Risti yksin uskollinen (Pange Lingua gloriosi) Suom. Markku Koponen 1990 Mons. Adolf Carlingin suomennoksen pohjalta 1990
108 Pyhä risti kärsimyksen (Pange, lingua, gloriosi)  Suom. Niilo Rauhala 1994
Velhosota

Velhosota on sota, joka on J. K. Rowlingin velhomaailmassa velhojen vastine ihmisten maailmansodille. Sotia velhomaailmassa on ollut muitakin kuin Velhosodat esimerkiksi Gellert Grindelwaldia vastaan käydyt taistelut. Velhosodat ovat J. K. Rowlingin velhomaailman tunnetuimmat sodat. Velhomaailmassa Velhosotia on ollut kaksi, Ensimmäinen ja Toinen velhosotalähde?.
Ensimmäinen Velhosota

Ensimmäinen velhosota oli lordi Voldemortia vastaan käyty sota, joka alkoi joskus 1960-luvun loppupuolella ja päättyi vuonna 1981. Sodan aikana Albus Dumbledore perusti Feeniksin killan, kun tilanne alkoi mennä epätoivoiseksi.
Sodan aikana kuoli todella monia velhoja ja noitia sekä jästejä. Lisäksi Neville Longbottomin vanhemmat Frank ja Alice Longbottom menettivät järkensä Bellatrix Lestrangen yritettyä kidutuskirjouksella saada heiltä tietoja, joita he eivät suostuneet antamaan, jolloin Bellatrix kidutti heidät mielisairaiksi. Ensimmäisessä velhosodassa velhot pelkäsivät kotiin mennessään, että heidän talojensa yläpuolella leijuisi pimeän piirto. Sodan aikana Tylypahka oli yksi harvoista turvapaikoista, todennäköisesti siksi että Voldemort oli kouluajoistaan alkaen pelännyt Dumbledorea, koska tiesi tämän olevan mahtavampi kuin hän. Sota päättyi Voldemortin menettäessä ruumiinsa epäonnistuttuaan vain vuoden ikäisen Harry Potterin tappamisessa Lily Potterin onnistuttua estämään Voldemortin tappokirousta osumasta Harry Potteriin rakkaudella muodostetun suojan avulla, josta loitsu kimposi Voldemortiin tuhoten tämän ruumiin ja repien palan Voldemortin sielusta lähimpään elävään olentoon eli Harry Potteriin. Koska hirnyrkin tekemiseen tarvittavaa loitsua ei loihdittu, Harry Potterista tuli epävakain hirnyrkki. Kuitenkaan Voldemort ei kukistunut lopullisesti, vaikka hänen kehonsa tuhoutui, vaan hän jäi henkiin hän seitsemän hirnyrkkinsä ansiosta, ja sota alkoi uudestaan Toisena velhosotana, kun Peter Piskuilan loi Voldemortille kehon noin 14 vuotta Ensimmäisen velhosodan päättymisen jälkeen.
Toinen velhosota

Toinen velhosota (engl. Second Wizarding War) (myös toinen pimeyden kriisi) oli J. K. Rowlingin kuvitteelliseen velhomaailmaan 1990-luvulle sijoittunut Ison-Britannian velhomaailmaa järisyttänyt konflikti. Sodan osapuolia olivat lordi Voldemort kannattajineen ja heitä vastustaneet Feeniksin kilta ja Taikaministeriö.
Toinen velhosota katsotaan alkaneeksi 24. kesäkuuta 1995. Silloin Voldemort sai ruumiinsa takaisin ja aloitti vaivihkaisen vallanhamuamisen. Harry Potterin ja Albus Dumbledoren varoituksista huolimatta Taikaministeriö ei suostunut myöntämään Pimeyden lordin paluuta, koska Taikaministeri Cornelius Toffee luuli Dumbledoren yrittävän saada itselleen taikaministerin paikan, joten Voldemortia vastusti vain Feeniksin kilta. Noin vuoden päästä Voldemortin paluusta tämä kävi Taikaministeriön Atriumissa, jossa Taikaministeriökin näki Voldmeortin. Silloin ministeriökin joutui tunnustamaan hänen uuden nousunsa. Tästä eteenpäin kuolonsyöjät toimivat täysin avoimesti työllistäen Taikaministeriötä sekä taisteluilla että jästien muistien muuntelulla. Kuolonsyöjät mm. romahduttivat sillan ja aiheuttivat suurta tuhoa riehumalla jättiläisten kanssa.
Toinen velhosota > Tylypahkan taistelu

Tylypahkan taistelu on Toisen velhosodan päätösottelu, joka käytiin Tylypahkan noitien ja velhojen koulun tiluksilla ja linnassa 2. toukokuuta 1998. Kun Lordi Voldemort sai tietää Harry Potterin menneen etsimään ja tuhoamaan viimeisiä hirnyrkkejä, Voldemort vaati Tylypahkalaisia luovuttamaan Harryn tai Tylypahka tuhottaisiin. Kuitenkin vain Luihuiset olisivat suostuneet tähän, joten Lordi Voldemort käski kaikkia kuolonsyöjiä ja kaikkia hänelle uskollisia taikaolentoja hyökkäämään Tylypahkaan, ja Albuksen kaarti kutsui Feeniksin killan ja muut liittolaiset auttamaan taistelussa. Voldemort johti omia joukkojaan ja Minerva McGarmiwa ja Kingsley Kahlesalpa johtivat Tylypahkan puolustajia. Taistelu päättyi Albuksen kaartin, Feeniksin killan ja heidän liittolaistensa voittoon. Taistelussa kaatui monia Voldemortin vastustajia ja tukijoita sekä pimeyden lordi itse. Taistelussa kaatui mm. Nymfadora Tonks ja Remus Lupin, Fred Weasley ja 51 muuta.
Emil Välilä

| Emil Välilä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. marraskuuta 2003 (ikä 21) Ljungby, Ruotsi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Välly
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  80 kg
Seura
Seura:  KooKoo
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  2
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
Emil Välilä (s. 7. marraskuuta 2003 Ljungby, Ruotsi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue KooKoossa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Välilä osaa pelata myös laidassa. Hän on pelannut kaudella 2024–2025 pääasiassa seuran U20-joukkueessa, jonka varakapteenina Välilä toimii.
Ura

Välilä syntyi ja kasvoi Ruotsissa. Hänen kasvattajaseuransa on IF Troja-Ljungby. Hän voitti kaudella 2018–2019 seuran U16-joukkueen sisäisen piste- ja maalipörssin tehoilla 18+15=33. Kaudeksi 2020–2021 Välilä siirtyi Suomeen ja Tapparan U18-joukkueeseen. Kaudella 2022–2023 hän voitti seurassa U20 Suomen-mestaruuden.
Kaudeksi 2023–2024 Välilä siirtyi KooKoon U20-joukkueeseen. Hän jakoi 19 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin toisen sijan Niilo Suvannon kanssa edellään Simo Heinonen. Elokuussa 2024 Välilä teki KooKoon kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hänet nimettiin kaudeksi 2024–2025 joukkueen varakapteeniksi. Välilä teki liigadebyyttinsä 12. lokakuuta 2024 Kiekko-Espoota vastaan. Hänet merkittiin heti KooKoon ykkösketjun oikeaan laitaan Otto Paajasen ja Teemu Engbergin viereen. Välilä sai ottelussa jääaikaa lopulta 8.47 minuuttia.
Muuta

Välilän pikkuveli Elis pelaa hyökkääjänä TUTO Hockeyn U20-joukkueessa. Veljesten äiti Riikka Sallinen (os. Nieminen, myös entinen Välilä) on entinen Suomen naisten maajoukkuehyökkääjä ja kaksinkertainen olympiapronssimitalisti, joka on valittu sekä IIHF Hall of Fameen, Hockey Hall of Fameen että aateloitu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 190. Heidänsä Mika Välilä pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yhteensä 255 SM-liigaottelua Tapparassa, Jokereissa ja Rauman Lukossa. Hän voitti Jokereissa Suomen-mestaruuden vuonna 1992 ja Mikalla oli myös Pittsburgh Penguinsin NHL-varaus vuodelta 1990. Veljesten eno Lasse Nieminen pelasi hyökkääjänä yhteensä 521 SM-liigaottelua JYPissä (aik. JyP HT).
Yrjö Wilén

| Yrjö Wilén |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. marraskuuta 1894 Tampere
Kuollut: 3. elokuuta 1951 (56 vuotta) Tampere
Ammatti:  toimittaja
Yrjö Emil Wilén (myös Vilen, 15. marraskuuta 1894 Tampere – 3. elokuuta 1951 Tampere) oli suomalainen toimittaja ja pakinoitsija. Hänet tunnetaan Tampereella ilmestyneen sosialidemokraattisen Kansan Lehden pitkäaikaisena pakinoitsijana nimimerkillä "Kissalan Aapeli".
Elämä

Kansakoulun käynyt Wilén työskenteli vuodesta 1908 lähtien kirjaltajana Tampereen Työväen Kirjapainossa. Vuonna 1915 hän liittyi Tampereen työväenyhdistyksen kirjaltajien ammattiosastoon. Sisällissodan aikana Wilén toimi Tampereella Väinö Heimovaaran johtaman punakaartin asevaraston kirjurina. Hän sai viiden vuoden ehdollisen vankeustuomion valtio- ja maanpetoksesta. Sodan jälkeen Wilén jatkoi työtään latojana, kunnes liittyi 1920-luvun lopussa Kansan Lehden toimitukseen. Hän työskenteli lehden politiikantoimituksessa ja urheilutoimtuksessa sekä kirjoitti pakinoita nimimerkillä "Kissalan Aapeli". Wilén oli myös Tampereen kaupunginvaltuuston jäsen ja toimi muun muassa TUL:n Tampereen piirin sihteerinä.
Teokset

Kansan Lehti 50-vuotias : 1899–1949.  Tampere:  Kansan Lehti, 1949.
Tampereen Yritys 1899–1949.  Tampere:  Tampereen Yritys, 1949.
Aiheesta muualla

Urkola, Anna-Maija: Nimimerkillä Kissalan Aapeli. Tammerkoski, 2003, nro 7, s. 13.
Joutseno

| Joutseno> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Lappeenranta |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Joutsenon rautatieasema kesällä 2010.
Sijainti:  61°07′05″N, 028°30′35″E
Lääni:  Etelä-Suomen lääni
Maakunta:  Etelä-Karjalan maakunta
Seutukunta:  Lappeenrannan seutukunta
Kihlakunta:  Lappeenrannan kihlakunta
Kuntanumero:  173
Hallinnollinen keskus:  Joutsenon kirkonkylä
Perustettu :  1870
– kaupungiksi:  2005
Kuntaliitokset:  Jääski (osa 1948)
Liitetty:  2009
– liitoskunnat:  Lappeenranta Joutseno
– syntynyt kunta:  Lappeenranta
Pinta-ala:  498,35 km²  (1.1.2008)
– maa:  311,2 km²
– sisävesi:  187,15 km²
Väkiluku:  10 659   (31.12.2008)
– väestötiheys:  34,25 as./km² (31.12.2008)
Ikäjakauma:  2007 
– 0–14-v.:  16,0 %
– 15–64-v.:  65,0 %
– yli 64-v.:  19,0 %
Joutseno on entinen Suomen kaupunki. Se sijaitsee Etelä-Karjalan maakunnassa Etelä-Suomen läänissä. Lakkauttamishetkellä kaupungissa oli 10 659 asukasta, ja sen pinta-ala oli 498,35 neliökilometriä, josta 187,15 neliökilometriä oli vesistöjä. Väestötiheys oli 34,25 asukasta neliökilometrillä.
Joutsenon taajamia olivat Joutsenon kirkonkylä ja Imatran keskustaajama, josta Joutsenon alueella oli Korvenkylä. Joutsenosta tuli kaupunki vuonna 2005. Joutseno ja Lappeenranta yhdistyivät Lappeenrannan kaupungiksi vuoden 2009 alussa. Muita rajanaapureita olivat Taipalsaari, Ruokolahti ja Imatra sekä Venäjä, jonka kanssa sillä oli 9 kilometriä yhteistä rajaa.
Kaupungin tunnuslause oli ”Tee se Joutsenossa – Saimaan kaupungissa”.
Historia

Huusniemen, Mietinsaaren ja Kuurmanpohjassa Saarenojan kivikautisilla asuinpaikoilla tehtyjen tutkimuksien mukaan Joutsenon alueella on ollut asutusta 4000-luvulta eaa. lähtien, Saarenojalla jo 8000-luvulta eaa. Kaivausten perusteella asutus Saarenojalla on ollut luonteeltaan pysyvää, ja siten sitä pidetään Suomen vanhimpana pysyvän asutuksen paikkana.
Joutsenon pitäjä perustettiin vuonna 1639 Taipalsaaresta erottamalla. Myöhemmin siihen liitettiin vielä alueita Lappeen, Jääsken ja Ruokolahden pitäjistä. Kunta Joutsenosta tuli vuonna 1870 ja kaupungiksi se muuttui vuoden 2005 alussa.
Vuonna 1948 Joutsenoon liitettiin osia entisestä Jääsken kunnasta, jonka pääosa luovutettiin Neuvostoliitolle talvisodan jälkeen.
Historia > Kuntaliitos

Joutsenon ja Lappeenrannan kaupungit aloittivat vuoden 2005 lopussa neuvottelut kaupunkien yhteistyön syventämisestä ja mahdollisesta kuntaliitoksesta. Tammikuussa 2006 kaupunginhallitukset perustivat yhteistyötoimikunnan selvittämään yhteistyö- ja kuntaliitosmahdollisuuksia, ja syyskuussa 2007 kaupunginhallitukset hyväksyivät toimikunnan laatiman yhdistymissopimusluonnoksen.
Kaupunginvaltuustot äänestivät yhdistymisestä 17. joulukuuta 2007. Joutsenossa äänet jakautuivat 26–9 yhdistymistä kannattavien hyväksi, Lappeenrannassa oltiin asiasta yksimielisiä. Hanke toteutettiin liittämällä Joutseno Lappeenrantaan vuoden 2009 alussa. Kaupungin nimeksi tuli Lappeenranta ja vaakunaksi Lappeenrannan vaakuna. Joutsenossa aikaisemmin syksyllä järjestetyssä neuvoa antavassa kansanäänestyksessä 73,29 prosenttia äänestäneistä vastusti liitosta.
Joutseno oli mukana myös kariutuneessa Saimaankaupunki-hankkeessa, jonka tavoitteena oli Imatran, Joutsenon, Lappeenrannan ja Rautjärven yhdistäminen yhdeksi kunnaksi.
Talous

Joutsenossa on merkittävää sellu-, saha-, kemikaali-, muovi- ja terästeollisuutta. Vuonna 2011 lakkautetun Konnunsuon vankilan yhteydessä toimi Etelä-Karjalan suurin luomutila.
Holiday Club Resorts rakensi 2010-luvun alussa Rauhan sairaalan alueelle suuren kylpylähotellin ja matkailukeskuksen.
Kaupungin suurimmat työnantajat olivat vuonna 2007 seuraavat:
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Joutsenon kaupunki, n. 680 työntekijää  Vaasan Oy, n. 200  Stora Enso Timber Oy Ltd, 185  Oy Metsä-Botnia Ab, 180  Konnunsuon vankila, n. 135  Finnish Chemicals Oy, n. 90  VP-Kuljetus Oy, 92 |  |  Plannja Oy Ab, 50–70  Finnjob Ltd Oy, 40  Joutsenon Elementti Oy, n. 40  Lassila & Tikanoja Oyj, n. 40  Premekon Oy, n. 40  Toplift Finland Oy, 38  Jousteel Oy, 35 |
Liikenne

Joutseno sijaitsee Saimaan rannalla sekä Valtatie 6:n ja Karjalan radan varrella. InterCity- ja Pendolino-junat pysähtyvät Joutsenon rautatieasemalla. Lähin lentoasema on Lappeenrannan lentoasema. Likosenlahdessa on yli 200-paikkainen satama.
Joutsenosta on matkaa Helsinkiin 250 kilometriä ja Pietariin 260 kilometriä.
Kulttuuri

Joutsenon nähtävyyksiin kuuluu muun muassa Josef Stenbäckin suunnittelema, vuonna 1921 rakennettu Joutsenon kirkko, Etelä-Karjalan automuseo sekä kotiseutumuseona toimiva Joutsenon pitäjäntupa. Kaupungissa ja sen tiloissa on useita kuvanveistäjä ja taidemaalari Reino Puustisen teoksia kuten vuoden 1972 myrskystä muistuttava myrskypatsas pääkirjaston vieressä ja Sana Mobilitas -patsas terveyskeskuksen puistossa. 2000-luvulla kaupunki sai lahjoituksena Aino ja Tuomas von Boehmin taidekokoelman, joka sisältää kymmeniä teoksia.
Kesäkuusta elokuuhun kestävä Joutsenon taidekesä on Kaakkois-Suomen suurin kulttuurin ja taiteen koulutustapahtuma. Elokuussa järjestetään Joutseno-päivät. Kaupungissa järjestettiin Asuntomessut vuonna 1979.
Joutsenossa ilmestyy kerran viikossa samanniminen paikallislehti. Joutsenon vaakunan on suunnitellut heraldikko Gustaf von Numers.
Joutsenon pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla Joutsenon rieska, papupirana ja maitoperuna.
Urheilu

Joutsenosta on kotoisin perinteikäs vuonna 1914 perustettu urheiluseura Joutsenon Kullervo, jolla on toimintaa hiihdossa, jalkapallossa, suunnistuksessa ja yleisurheilussa. Seura valittiin Suomen vuoden 2014 urheiluseuraksi. Jalkapallon edustusjoukkue Kultsu FC pelaa Kolmosessa. Vuonna 1915 perustetulla Korven Hongalla on toimintaa yleisurheilussa, suunnistuksessa, salibandyssa ja hiihdossa. Vuonna 1929 perustettu Joutsenon Kataja keskittyy salibandyyn.
Kaupungin pääasiallinen liikuntapaikka on noin puoli kilometriä torista etelään sijaitseva Joutsenon urheilukeskus. Kuuden kilometrin päässä Joutsenon keskustasta sijaitsee Myllymäen laskettelukeskus, jossa on kuusi valaistua rinnettä ja neljä hissiä.
Kylät

Ahola, Anola, Arpolahti, Eiskola, Haukilahti, Hyvättilä, Joutseno (Kirkonkylä), Jänhiälä, Karjalaisenkylä, Karsturanta, Kesola, Konnunsuo, Korvenkylä, Kähärilä, Kuurmanpohja, Lampikangas, Leppälä, Lipiälä, Mietinkylä, Nevala, Parjala, Penttilä, Pulp, Pätilä, Rauha, Ravattila, Soljola (eli Soljala), Suokumaa, Tiuruniemi, Tyrminen, Vesikkola, Honkalahti
Koulutus

Luokat 1–6: Korvenkylän koulu, Parjalan koulu, Pulpin koulu, Ravattilan koulu
Joista lakkautettu: Martikanpellon koulu ( entinen keskuskoulu ), Kesolan koulu, Leppälän koulu, Kähärilän koulu, Aholan koulu sekä 2022 Ravattilan sekä Parjalan koulu
Luokat 1–9: Joutsenon koulu
Muut: Etelä-Karjalan kansalaisopisto, Joutsenon opisto, Lappeenrannan musiikkiopisto (Joutsenon toimipiste)
Joutsenon lukio lakkautettiin vuonna 2014. Humanistinen ammattikorkeakoulu lakkautti Joutsenon opiston yhteydessä toimineen kulttuurituotannon koulutuksen asteittain vuodesta 2008 alkaen.
Tunnettuja joutsenolaisia

Marko Annala, muusikko ja kirjailija
Paavo Korhonen, yhdistetyn hiihdon maailmanmestari
Jani Mäkelä, kansanedustaja
Juho Nieminen, runoilija
Helmi-Leena Nummela, näyttelijä
Pia Nykänen, Matti Nykäsen puoliso
Heikki Pöyhiä, laulaja
Päivi Räsänen, kansanedustaja
Matti Simanainen, kreikkalais-roomalaisen painin maailmanmestari
Lassi Valtonen, laulaja
Kuvia

Joutsenon kirkko
Joutsenon rautatieasema Veteraanikadulta kuvattuna
Konnunsuon vankila
Joutsenon vesitorni on yksi kirkonkylän maamerkeistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joutseno Wikimedia Commonsissa
Lappeenranta
| --- | --- |
Kaupunginosat:  Ahvenlampi  Alakylä  Hakali  Harapainen  Hartikkala  Hiekkapelto  Hiessilta  Honkalahti  Hyrymäki  Ihalainen  Kanavansuu  Karhuvuori  Kariniemi  Kaukas  Keskus  Kesola  Kesämäki  Kimpinen  Kivisalmi  Korvenkeskus  Kourula  Kuusela  Kuusimäki  Kylpylä  Laihia  Lampikangas  Lapvesi  Lauritsala  Lavola  Leiri  Lentokenttä  Lepola  Linnoitus  Lintukangas  Mattila  Mustola  Myllymäki  Mälkiä  Mäntylä  Nuijamaa  Pajarila  Pallo–Tyysterniemi  Parkkarila  Peltola  Pulp  Putkinotko  Pöyhiänniemi  Rauha  Reijola  Ruoholampi  Rutola  Sammonlahti  Selkäharju  Skinnarila  Suolahti  Taikinamäki  Tirilä  Tykki–Kiviharju  Uus-Lavola  Vesivalo  Voisalmi  Ylämaa 
Kyliä:  Hanhijärvi  Hiivaniemi  Kansola  Konnunsuo  Kontu  Leino  Louko  Moisio  Ravattila  Raippo  Ruokola  Rännikorpi  Simola  Sirkjärvi  Vainikkala 
Muita alueita:  Huhtiniemi  Joutseno  Nuijamaa  Pikisaari  Ylämaa 
| n k Etelä-Karjalan maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Imatra  Lappeenranta  Lemi  Luumäki  Parikkala  Rautjärvi  Ruokolahti  Savitaipale  Taipalsaari 
Entiset kunnat:  Joutseno  Lappee  Lauritsala  Nuijamaa  Saari  Simpele  Suomenniemi  Uukuniemi  Ylämaa 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Israel  Suomi (KANTO) 2  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland
James Randi

| James Randi |
| --- | --- |
 James Randi vuonna 2004.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1928
Kuollut: 20. lokakuuta 2020 (92 vuotta)
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ammatti:  taikuri, skeptikko ja pseudotieteen vastustaja
Muut tiedot
Lempinimet:  The Amazing Randi
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivu
James Randi (7. elokuuta 1928 – 20. lokakuuta 2020) oli Kanadasta lähtöisin ollut yhdysvaltalainen taikuri, skeptikko ja pseudotieteen vastustaja. Hänet tunnettiin taiteilijanimellä The Amazing Randi (”hämmästyttävä Randi”).
Randi oli amerikkalaisen skeptikkojärjestö CSICOPin perustajajäseniä, mutta hän erosi järjestöstä, kun häntä oikeusjuttujen pelossa pyydettiin olemaan kommentoimatta julkisuudessa Uri Gelleriä. Randi kuitenkin oli hyvissä väleissä CSICOPin kanssa ja kirjoitti eroamisensa jälkeenkin usein järjestön Skeptical Inquirer -lehteen.
Vuonna 1974 Randi oli mukana Alice Cooperin lavashowssa, jossa hän esitti sadistista hammaslääkäriä ja pyöveliä. Randi myös suunnitteli ja rakensi osan show’n lavasteista, muun muassa käyttämänsä giljotiinin.
Randi tunnetaan myös James Randi Educational Foundationin (JREF) perustajana. JREF sponsoroi tunnettua miljoonan dollarin haastetta.
Täytettyään 81 vuotta Randi kertoi olevansa homoseksuaali.