stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Louder Than Bombs
Juoni

Louder Than Bombs sijoittuu New Yorkin liepeille ja kertoo leskestä ja kahdesta pojasta, jotka eivät ole toipuneet vaimon ja äidin menetyksestä. Kuuluisa maailman kriisipesäkkeiden sotavalokuvaaja Isabelle Reed (Isabelle Huppert) kuoli kolme vuotta sitten traagisesti auto-onnettomuudessa, joka todettiin myöhemmin itsemurhaksi. Nyt kolme vuotta myöhemmin hänen töistään ja elämästään valmistellaan näyttelyä, jolloin perheenjäsenten on kohdattava surunsa ja toisensa. Näyttelyn takia vanhin poika Jonah (Jesse Eisenberg) palaa kotiin, ja on pakotettu viettämään isänsä Genen (Gabriel Byrne) ja sulkeutuneen pikkuveljensä Conradin (Devin Druid) kanssa enemmän aikaa kuin vuosiin. Kun kaikki kolme ovat jälleen yhdessä, Gene yrittää epätoivoisesti lähentyä poikiensa kanssa. Tuleva näyttely nostaa menetyksen arvet pintaan ja näyttelyn inspiroimana The New York Timesiin on tulossa Isabellestä muistoartikkeli, jonka kirjoittaja Richard Weissman (David Strathairn) aikoo kertoa vaietun totuuden Isabellen kuolemasta. Conrad ei ole koskaan kuullut totuutta äitinsä kuolemasta, joten vaikean paikan eteen joutunut Genen on kerrottava viimein kuopukselle totuus auto-onnettomuuden yksityiskohdista. Jonah muistaa tapahtumat hyvin eri tavalla eikä halua rikkoa täydellistä kuvaa äidistään. Ristiriitaan asettuvat kuvat kaukaiseksi jääneestä äidistä nostavat pintaan jännitteitä, jotka eivät poistu keskustelematta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Gabriel Byrne  | … |  Gene Reed   |
|  Isabelle Huppert (myös ransk. dubbaus)  | … |  Isabelle Reed   |
|  Jesse Eisenberg  | … |  Jonah Reed   |
|  Devin Druid  | … |  Conrad Reed   |
|  Rachel Brosnahan  | … |  Erin   |
|  David Strathairn  | … |  Richard Weissman   |
|  Amy Ryan  | … |  Hannah Brennan   |
|  Ruby Jerins  | … |  Melanie   |
|  Megan Ketch  | … |  Amy   |
|  Russell Posner  | … |  Kenneth   |
|  Harry Ford  | … |  Ralph   |
Tuotanto

Gabriel Byrnen, Isabelle Huppertin ja Jesse Eisenbergin kiinnittämisestä elokuvaan ilmoitettiin 9. toukokuuta 2013. Louder Than Bombs -elokuvan kuvaukset olisivat pitäneet alkaa syyskuussa 2013, mutta tuotantoa jouduttiin toistaiseksi lykätä rahoitusongelmien vuoksi elokuussa 2013. Helmikuussa 2014 elokuvan kerrottiin saaneen rahoituksen. Elokuvan kahdeksan viikkoa kestäneet kuvaukset alkoivat New Yorkissa 4. syyskuuta 2014. New York Cityn lisäksi elokuvaa kuvattiin Huntingtonin kunnan Cold Spring Harborin kylässä ja Orangetownin kunnan Nyackin kylässä New Yorkin osavaltiossa. Elokuvan budjettina oli 11 miljoonaa dollaria, ja sen tuotantoyhtiöinä olivat norjalainen Motlys, ranskalaiset Arte France Cinéma ja Memento Films, tanskalainen Nimbus Film sekä yhdysvaltalaiset Animal Kingdom, Beachside Films, Bona Fide Productions.
Julkaisu ja vastaanotto

Louder Than Bombs sai maailmanensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla Ranskassa 18. toukokuuta 2015, jolloin sen esitysnimenä oli Plus fort que les bombes. Elokuvan Ranskan teatteriensi-ilta oli 9. joulukuuta 2015; Louder Than Bombs -nimi vaihdettiin elokuvan Ranskan levitykseen Back Home -nimeksi Pariisin terrori-iskujen takia. Elokuva sai ensi-iltansa Norjassa Norjan kansainvälisillä elokuvajuhlilla Haugesundissa 19. elokuuta 2015; elokuvan Norjan teatteriensi-ilta oli 2. lokakuuta 2015. Tanskassa elokuva sai teatteriensi-iltansa 3. joulukuuta 2015. Louder Than Bombs sai ensiesityksensä Yhdysvalloissa Hamptonsin elokuvajuhlilla East Hamptonin kunnassa New Yorkin osavaltiossa 9. lokakuuta 2015. Elokuva pääsi Yhdysvalloissa pieneen teatterilevitykseen 8. huhtikuuta 2016. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa Rakkautta ja anarkiaa -elokuvajuhlilla Helsingissä 17. syyskuuta 2015, jolloin se oli elokuvajuhlien avajaiselokuvana. Teatteriensi-iltansa elokuva sai Suomessa 6. marraskuuta 2015. SF Norge oli elokuvan teatterilevittäjänä Norjassa, Memento Films Distribution Ranskassa, Filmcom Tanskassa, The Orchard Yhdysvalloissa ja SF Film Finland Oy Suomessa. Louder Than Bombs tuotti Norjassa 245 295, Ranskassa 205 037, Tanskassa 21 379, Yhdysvalloissa 163 808 ja Suomessa 17 422 dollarin lipputulot. Elokuva tuotti maailmanlaajuisesti noin 1,7 miljoonan dollarin lipputulot. Katsojia elokuvalle kertyi Ranskassa 107 341 ja Suomessa 3 241. Elokuva oli Suomessa 147. katsotuin elokuva vuonna 2015. Elokuva on kiertänyt useita elokuvajuhlia ympäri maailman, kuten vuoden 2015 Melbournen elokuvajuhlat Australiassa ja Toronton elokuvajuhlat Kanadassa.
Louder Than Bombs on saanut elokuvakriitikoilta myönteisen vastaanoton. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 73% kriitikoista on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 6,8/10 keskiarvolla. Keräys perustuu 111 arviointiin. 2 986 käyttäjästä 52% on antanut elokuvalle positiivisen arvosanan 3,2/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 32 arvostelun perusteella elokuva on saanut 70 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 26 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,0/10. Internet Movie Databasen 8 034 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,6/10.
Louder Than Bombs julkaistiin DVD:lle Norjassa 4. huhtikuuta 2016, Tanskassa 7. huhtikuuta 2016, Ranskassa 9. huhtikuuta 2016 ja Yhdysvalloissa 2. elokuuta 2016. SF Film Finland Oy julkaisi elokuvan DVD:lle Suomessa 4. huhtikuuta 2016.
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Ehdokas / ehdokkaat | Palkinnot ja ehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| Kosmoraman Kanon | Paras ohjaaja | Joachim Trier | Voitto |
| Kosmoraman Kanon | Paras alkuperäinen käsikirjoitus | Joachim Trier Eskil Vogt | Voitto |
| Kosmoraman Kanon | Paras kuvaus | Jakob Ihre | Voitto |
| Kosmoraman Kanon | Paras tuottaja | Joshua Astrachan Albert Berger Alexandre Mallet-Guy Thomas Robsahm Marc Turtletaub Ron Yerxa | Ehdokkuus |
| Kosmoraman Kanon | Paras leikkaus | Olivier Bugge Coutté | Ehdokkuus |
| Pohjoismaiden neuvoston elokuvapalkinto | Paras pohjoismainen elokuva | Joachim Trier Eskil Vogt Thomas Robsahm | Voitto |
| Amanda | Paras äänisuunnittelu | Gisle Tveito | Ehdokkuus |
| Lost Weekend | Paras näyttelijäkokoonpano | Joachim Trier | Voitto |
| Cannesin elokuvajuhlien Kultainen palmu | Paras elokuva | Joachim Trier | Ehdokkuus |
| Tukholman elokuvajuhlien Pronssinen hevonen | Paras elokuva | Joachim Trier | Voitto |
| Münchenin elokuvajuhlien ARRI/Osram | Paras kansainvälinen elokuva | Joachim Trier | Ehdokkuus |
| Norjan kansainvälisten elokuvajuhlien elokuvakriitikoiden palkinto | Kunniamaininta | Joachim Trier | Voitto |
| Riian elokuvajuhlien tuomariston palkinto | Riian elokuvajuhlien tuomariston palkinto | Joachim Trier | Voitto |
| Gentin elokuvajuhlien Explore | Gentin elokuvajuhlien Explore | Louder Than Bombs | Voitto |
Aiheesta muualla

Louder Than Bombs -elokuvan traileri katsottavissa suomenkielisellä tekstityksellä YouTubessa
Louder Than Bombs -elokuvan virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Louder Than Bombs Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Louder Than Bombs Elonet.
Louder Than Bombs AllMoviessa. (englanniksi)
Louder Than Bombs Rotten Tomatoes -sivustolla (englanniksi)
Louder Than Bombs Metacriticissä (englanniksi)
Gaëlle Thalmann

Gaëlle Thalmann elokuussa 2014.
Gaëlle Thalmann (s. 18. tammikuuta 1986) on sveitsiläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän on pituudeltaan 170-senttimetrinen. Hän pelannut kotimaansa lisäksi Saksan, Italian ja Espanjan sarjoissa. Hän on pelannut Sveitsin naisten maajoukkueessa vuodesta 2007 alkaen.
Thalmann on pelannut vuodesta 2008 lähtien pääasiassa ulkomailla. Saksassa hän on edustanut Turbine Potsdamia, Hamburger SV:tä, Lokomotive Leipzigia ja MSV Duisburgia, Italiassa Torresia, Fiorentinaa, Veronaa, Atalantaa ja Sassuoloa sekä Espanjassa Real Betisiä. Saksan Bundesliigassa hänen peliaikansa jäi vähiin mutta Italian Serie A:ssa hän on pelannut pitkälti toistasataa ottelua ja kuului vakiokokoonpanoon myös Espanjan Primera Divisiónissa kaudella 2021–2022. Hän on voittanut Saksan-mestaruuden vuonna 2009, Italian-mestaruuden vuonna 2013 ja Sveitsin-mestaruuden vuonna 2021.
Thalmann pelasi Sveitsin naisten maajoukkueessa ensimmäisen kerran kesäkuussa 2007. Hän oli joukkueen ykkösmaalivahti MM-kilpailuissa 2015 ja EM-kilpailuissa 2017. Hän on ennen MM-kilpailujen 2023 alkua pelannut 105 maaottelua.
Love Records – Anna mulle Lovee

| Love Records – Anna mulle Lovee |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Aleksi Mäkelä
Käsikirjoittaja:  Antti Pesonen
Tuottaja:   Matti Halonen  Leila Lyytikäinen 
Säveltäjä:   Kalle Chydenius  Lasse Sakara 
Kuvaaja:  Pini Hellstedt
Leikkaaja:  Kimmo Taavila
Lavastaja:  Sattva-Hanna Toiviainen
Pääosat:   Jarkko Niemi  Tomi Alatalo  Riku Nieminen  Pirkka-Pekka Petelius 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fisher King Production Oy
Ensi-ilta:   2016-01-2929. tammikuuta 2016  
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Love Records – Anna mulle Lovee on vuonna 2016 ensi-iltansa saanut suomalainen musiikki- ja komediaelokuva, jonka on ohjannut Aleksi Mäkelä. Löyhästi tositapahtumiin perustuva elokuva kertoo Love Records -levy-yhtiöstä ja sijoittuu 1960–1970-lukujen Suomeen. Sen päärooleissa nähdään Jarkko Niemi, Tomi Alatalo sekä Riku Nieminen, jotka esittävät Love Recordsin perustajia Atte Blomia, Henrik Otto Donneria ja Christian Schwindtia.
Juoni

Toimittaja Atte Blom (Jarkko Niemi) ei saa HBL:llään haluamiaan musiikkiteollisuutta kritisoivia juttuja läpi. Hän vie juttunsa salaa päätoimittajalta painoon ja saa toimituksesta potkut. Atte löytää hengenheimolaisia turhautuneista muusikoista Henrik Otto Donnerista (Tomi Alatalo) ja Christian Schwindtistä (Riku Nieminen). He perustavat uudenlaisen levy-yhtiön Love Recordsin, joka haastaa suuret musiikki-imperiumit kuten Musiikki-Fazerin.
Love Records julkaisee valtavirrasta poikkeavia levyjä ja yrittää laajentaa suomalaista musiikillista kulttuuria. Musiikki-Fazer tekee parhaansa laittaakseen kapuloita Loven rattaisiin yrittämällä estää Loven levyjen jakelun. Tuottaja Toivo Kärki näkee kuitenkin nuorissa toimijoissa omaa nuorta itseään ja kokee sympatiaa heitä kohtaan.
Keskeisenä elementtinä on nuoren Atte Blomin edustama idealismi ja hyvä meininki suhteessa vanhaan, laskelmoivaan tapaan tuottaa ja julkaista musiikkia, sekä usko voittaa taloudelliset tosiasiat taiteellisella vapaudella ja kunnianhimolla. Syvyyttä tuovat  ongelmat henkilö- ja perhesuhteissa sekä Blomin terveydentila, joka elokuvassa toimii häntä ajavana voimana.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jarkko Niemi  | … |  Atte Blom   |
|  Riku Nieminen  | … |  Christian Schwindt   |
|  Tomi Alatalo  | … |  Henrik Otto Donner   |
|  Pirkka-Pekka Petelius  | … |  Toivo Kärki   |
|  Alina Tomnikov  | … |  Anna   |
|  Robin Svartström  | … |  Pärre Järnefelt   |
|  Iikka Forss  | … |  Auvo Kinnunen   |
|  Taneli Mäkelä  | … |  Anders Blom   |
|  Maija Junno  | … |  Äiti Blom   |
|  Kari Hietalahti  | … |  Harry Orvomaa   |
|  Jon-Jon Geitel  | … |  saksofonisti   |
|  Ville Herrala  | … |  kontrabasisti   |
|  Miika Karvanen  | … |  Hasse Walli   |
|  Elina Keinonen  | … |  Christina   |
|  Mikko Laine  | … |  M. A. Numminen   |
|  Natalil Lintala  | … |  Katri Helena   |
|  Taneli Läykki  | … |  Juice Leskinen   |
|  John McGregor  | … |  Jim Pembroke   |
|  Jukka-Pekka Palo  | … |  Roger Lindberg   |
|  Ylermi Rajamaa  | … |  Rauli Badding Somerjoki   |
|  Juha Uutela  | … |  painon työnjohtaja   |
|  Veera W. Vilo  | … |  Eeva   |
Tuotanto

Aleksi Mäkelän mukaan Antti Pesosen alkuperäinen käsikirjoitus oli aivan liian pitkä. Sen pohjalta tehdystä elokuvasta olisi tullut kaksi ja puolituntinen, mutta karsimisen jälkeen teattereihin päätyneestä versiosta tuli 110 minuuttia pitkä.
Mäkelän mukaan käsikirjoituksesta poistettiin  irtokohtauksia ja mukaan lisättiin runsaasti huumoria. Pesosen alkuperäinen käsikirjoitus oli paljon valmista elokuvaa vakavampi. Mäkelä myös päätti keskittyä Love Recordsiin ja sen perustajiin jättäen varsinaiset muusikot taka-alalle.
Vastaanotto

| Arvostelija | Arvosana |
| --- | --- |
Episodi Jussi Huhtala: 
Keskisuomalainen Kaisa Hiltunen: 
Ilta-Sanomat Taneli Topelius: 
Helsingin Sanomat Leena Virtanen: 
Iltalehti Juho Rissanen: 
Film-O-Holic.com  Sampo Bergman: 
Tammikuussa 2016 ilmestynyt elokuva oli kaupallinen pettymys. 1,5 miljoonan euron budjetilla tehdyn elokuvan näki teattereissa alle 13 000 katsojaa. Elokuvan tehnyt tuotantoyhtiö Fisher King Production ajautui myöhemmin samana vuonna talousvaikeuksiin.
Aiheesta muualla

Love Records – Anna Mulle Lovee Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Love Records – Anna Mulle Lovee Elonet.
Forever Pop

| Forever Pop Alphaville |
| --- | --- | --- |

Remix-albumin tiedot
 Julkaistu: 1. lokakuuta 2001
 Tuottaja(t): Alphaville
 Tyylilaji: synthpop
 Kesto: 62.44
 Levy-yhtiö: Warner Music
Alphavillen muut julkaisut
| Stark Naked and Absolutely Live 2000 | Forever Pop 2001 | CrazyShow Excerpts 2003 |
Forever Pop on Alphaville-yhtyeen remixalbumi, joka julkaistiin 1. lokakuuta 2001.
Kappaleet

Forever Young (F.A.F. mix (album version)) – 4.58
Dance with Me (Paul van Dyk mix) – 3.54
Big in Japan (Roland Spremberg mix) – 3.42
Romeos (Rewarped mix) – 4.34
Summer Rain (De-Phazz mix) – 4.21
Jerusalem (Georg Kaleve mix) – 4.39
Summer Rain (Cristian Fleps mix) – 3.45
Sounds Like a Melody (Staggman mix) – 7.52
Lassie Come Home (@home mix) – 4.54
Jet Set (Saunaclub mix) – 4.55
A Victory of Love (JAB mix) – 4.30
Red Rose (Mark Plati mix) – 5.40
Big in Japan (Eiffel 65 mix) – 5.00
Aiheesta muualla

Forever Pop discogs.com-sivustolla
Formula 2 Itävallan Grand Prix 2017

|  Formula 2 Itävallan Grand Prix 2017 |
| --- | --- |
 5. osakilpailu 11 osakilpailusta kaudella 2017. 

Päivämäärä:  8. heinäkuuta 2017
Sijainti:  Spielberg, Itävalta
Rata:  Moottorirata   4,318 km

Lauantain kilpailu
Pituus:  40 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Charles Leclerc
Talli:  Prema Racing
Aika:  1.13,396
Nopein kierros
Kuljettaja:   Nobuharu Matsushita
Talli:  ART GP
Aika:  1.15,854 (kierroksella 34)
Palkintokoroke
Voittaja:   Charles Leclerc  (Prema Racing)
Toinen:   Nicholas Latifi  (DAMS)
Kolmas:   Antonio Fuoco  (Prema Racing)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  28 kierrosta
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:  {{{{{paalulta lähtijän maa genetiivissä2}}} lippu}} {{{paalulta lähtijä2}}}
Talli:  {{{paalulta lähtijän talli2}}}
Aika:  {{{paaluaika2}}}
Nopein kierros
Kuljettaja:   Artjom Markelov
Talli:  Russian Time
Aika:  1.16,119 (kierroksella 21)
Palkintokoroke
Voittaja:   Artjom Markelov  (Russian Time)
Toinen:   Alexander Albon  (ART Grand Prix)
Kolmas:   Oliver Rowland  (DAMS)
Formula 2 Itävallan Grand Prix 2017 oli Formula 2 -kauden 2017 viides osakilpailu, joka ajettiin 8.–9. heinäkuuta Red Bull Ringin moottoriradalla Itävallassa.
Raffaele Marciello teki paluun Trident-talliin, korvaten Rapaxille siirtyneen Sergio Canamasasin, joka puolestaan korvasi Johnny Cecotto, Jr.:n. Alexander Albon palasi yhden viikonlopun tauon jälkeen takaisin ART GP:n rattiin.
Aika-ajo

Paalupaikalle ajoi viidennen kerran peräkkäin Charles Leclerc. Toiseksi ajoi Sérgio Sette Câmara, mutta hänet hylättiin liian vähäisen polttoaineen takia. Näin ollen toiseksi nousi Antonio Fuoco ja kolmanneksi Alexander Albon.
1. Kilpailu (Lauantain kilpailu, 40 kierrosta)

Nyck de Vries sammutti autonsa lämmittelykierroksella lähtöruutuun, ja joutui starttaamaan kilpailuun varikolta. De Vriesin lähtöruutu olisi ollut kuudes. Leclerc ampaisi paalupaikalta kärkeen, Fuoco toisena, Albon kolmantena ja Nobuharu Matsushita neljäntenä. Kierroksella 6 Norman Naton auto hyytyi radan varteen. Luca Ghiotto sammutti autonsa varikkosuoralle, pystyen kuitenkin palaamaan takaisin kilpailuun.
Leclerc piti kärkipaikkansa kilpailun loppuun asti, mutta kahdeksannesta ruudusta kilpailuun lähtenyt Nicholas Latifi nousi toiseksi. Fuoco oli maalissa kolmas. Oliver Rowland nousi neljänneksi. Alexander Albon oli viides ja Nobuharu Matsushita kuudes.
2. Kilpailu (Sunnuntain kilpailu, 28 kierrosta)

Artjom Markelov lähti kilpailuun paalupaikalta. Toisesta ruudusta lähtenyt Ralph Boschung sammutti autonsa ruutuun, ja viimeisestä ruudusta lähtenyt Raffaele Marciello törmäsi häneen. Ensimmäisessä mutkassa Fuoco ja Matsushita osuivat ja Matsushita tippui viimeiseksi. Toisessa mutkassa Sean Gelael pyörähti, mutta pystyi jatkamaan matkaansa. Marciello joutui keskeyttämään ja turva-auto tuli radalle. Boschung onnistui jatkamaan matkaansa, mutta joutui myös myöhemmässä vaiheessa keskeyttämään kilpailunsa. Nabil Jeffri sammutti autonsa myös lähtöruudukkoon, mutta pääsi kuitenkin mukaan kilpailuun.
Neljän kierroksen jälkeen turva-auto kaartoi varikolle ja kilpailu jatkui Markelovin johtaessa, Albon toisena ja Rowland kolmantena. Fuoco yritti Rowlandista ohitusta mutkaan 3, mutta ei onnistunut. Siinä samassa Charles Leclerc osui Fuocon takapyörään pyörätäen radan sivuun ja keskeyttäen kilpailunsa. Virtuaalinen turva-auto tuli radalle. Sen jälkeen Nyck de Vries yritti ohittaa mutkassa 3, sekä Luca Ghioton, että Gustav Maljan - he menivät kolmerinnan mutkaan, jolloin Malja ja Ghiotto kolaroivat, ja Malja joutui käymään varikolla. Ghiotto pystyi pitämään de Vriesin takanaan.
Viimeisillä kierroksilla de Vries kolaroi Robert Vișoiun kanssa samassa mutkassa, ja molemmat joutuivat keskeyttämään. Artjom Markelov voitti, Alexander Albon oli toinen ja Oliver Rowland kolmas.
2. Kilpailu (Sunnuntain kilpailu, 28 kierrosta) > Sijoitukset GP-viikonlopun jälkeen

| Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Charles Leclerc | Prema Powerteam | 151 |
| 2. |  Oliver Rowland | DAMS | 102 |
| 3. |  Artjom Markelov | Russian Time | 99 |
| 4. |  Nicholas Latifi | DAMS | 72 |
| 5. |  Luca Ghiotto | Russian Time | 66 |
| 6. |  Nobuharu Matsushita | ART Grand Prix | 62 |
| 7. |  Alexander Albon | ART Grand Prix | 59 |
| 8. |  Norman Nato | Arden International | 45 |
| 9. |  Nyck de Vries | Rapax Team | 45 |
| 10. |  Jordan King | MP Motorsport | 43 |
| 11. |  Gustav Malja | Racing Engineering | 28 |
| 12. |  Antonio Fuoco | Prema Powerteam | 23 |
| 13. |  Johnny Cecotto, Jr. | Rapax Team | 16 |
| 14. |  Ralph Boschung | Campos Racing | 11 |
| 15. |  Sergei Sirotkin | ART Grand Prix | 9 |
| 16. |  Sergio Canamasas | Trident Racing / Rapax Team | 3 |
| 17. |  Sean Gelael | Arden International | 1 |
| 18. |  Sérgio Sette Câmara | MP Motorsport | 0 |
| 19. |  Robert Vișoiu | Campos Racing | 0 |
| 20. |  Louis Delétraz | Racing Engineering | 0 |
| 21. |  Nabil Jeffri | Trident Racing | 0 |
| 22. |  Roberto Merhi | Campos Racing | 0 |
| 23. |  Stefano Coletti | Campos Racing | 0 |
| 24. |  Raffaele Marciello | Trident Racing | 0 |
Fosfoglyseraattimutaasi

Malli ihmisen fosfoglyseraattimutaasin rakenteesta.
Fosfoglyseraattimutaasi eli fosfoglyseromutaasi on entsyymi, joka katalysoi glykolyysin kahdeksannen vaiheen reaktiota. Reaktiossa entsyymi isomerisoi 3-fosfoglyseriinihapon 2-fosfoglyseriinihapoksi.
Mekanismi

Kasveissa fosfoglyseraattimutaasin katalysoima reaktio on kaksivaiheinen. Ensimmäisessä vaiheessa fosfaattiryhmä siirretään 3-fosfoglyseraattihapon C-3-hiileltä entsyymin aminohappoketjuun kuuluvalle histidiinille. Tämän jälkeen subtraattimolekyylin C-2-hiili ottaa vastaan fosfaattiryhmän. Eläimillä ja hiivoilla reaktiomekanismi on erilainen. Aktiivinen entsyymi sisältää histidiinimolekyylin, johon on liittynyt fosfaattiryhmä. Fosfoglyseraattimutaasi siirtää fosfaattiryhmän 3-fosfoglyseriinihapon 2-C-hiilelle, jolloin syntyy 2,3-bisfosfoglyseraattivälituote. Sitten fosfoglyseraattimutaasin histidiiniaminohappo ottaa vastaan C-3-hiileltä fosfaattiryhmän ja aktivoituu uudelleen.
Isotsyymit

Ihmisen fosfoglyseraattimutaasi on rakenteeltaan dimeeri. Entsyymistä tavataan kolmea eri isotsyymiä MM-, BB- ja MB-muodot. Nämä eroavat toisistaan migraationopeuden perusteella. MM-isotsyymi on hitain ja BB-isotsyymi nopein. Lihaskudoksessa MM-typpin fosfoglyseraattimutaasi on yleisin.
Olosuhteet, kofaktorit ja inhibiittorit

Fosfoglyseraattimutaasi toimii parhaiten, kun pH on eliöstä riippuen alueella 5,8–9. Ihmisellä optimaalinen pH on 6,8. Entsyymi vaati toimiakseen kofaktoreina magnesium- ja mangaani-ioneita. Fosfoglyseraattimutaasin inhibiittoreita ovat monet orgaaniset yhdisteet, kuten EDTA ja trinitrobentseenisulfonihappo. Lisäksi eräiden metallien, kuten sinkin, lyijyn ja kadmiumin, ionit haittaavat entsyymin toimintaa.
Vanadaatti-ioni on yksi voimakkaimmista fosfoglyseraattimutaasin inhibiittoreista. Vanadaatti-ioni muodostaa substraatin kanssa 2-vanadio-3-fosfoglyseraatin, joka on rakenteeltaan esteri. Vanadiini sitoutuu kovalenttisesti entsyymin aktiivisen kohdan histidiiniaminohappoon ja estää näin entsyymin toiminnan. Kanilla entsyymin toiminnan lähes täydelliseen pysäyttämiseen riittää vanadaattipitoisuus, joka on 50–100 μmol/l.
Puutos

Fosfoglyseraattimutaasientsyymin liian vähäinen määrä aiheuttaa lihasten voimakasta kipeytymistä rasituksen seurauksena. Toisinaan entsyymin liian vähäisestä määrästä aiheutuu myglobinuriaa eli myoglobiinin kertymistä virtsaan. Puutosta sairastavilla potilailla on usein myös seerumin kreatiinikinaasipitoisuus koholla ja toisinaan lihaksiin on kertynyt glykogeenihiilihydraattia.
Forever Your Girl

| Forever Your Girl Paula Abdul |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : lokakuu 1987 – huhtikuu 1988
 Julkaistu: kesäkuu 1988
 Tuottaja(t): Oliver Leiber Glen Ballard Elliot Wolff L.A. Reid Babyface Jesse Johnson Curtis Williams Troy Williams
 Tyylilaji: dancepop new jack swing R&B
 Kesto: 44.35
 Levy-yhtiö: Virgin
Listasijoitukset
  ARIA Charts: 1.  Billboard 200: 1.  Britannian albumilista: 3.  Topplistan: 6.  Suomen virallinen lista: 40.
Paula Abdulin muut julkaisut
|   | Forever Your Girl 1988 | Shut Up and Dance: Mixes 1990 |
Singlet albumilta Forever Your Girl
 ”Knocked Out” Julkaistu: 4. toukokuuta 1988  ”The Way That You Love Me” Julkaistu: 2. elokuuta 1988  ”Straight Up” Julkaistu: 22. marraskuuta 1988  ”Forever Your Girl” Julkaistu: 20. helmikuuta 1989  ”Cold Hearted” Julkaistu: 15. kesäkuuta 1989  ”Opposites Attract” Julkaistu: 28. marraskuuta 1989
Forever Your Girl on yhdysvaltalaisen laulajan Paula Abdulin esikoisalbumi, joka julkaistiin Virgin Records -levy-yhtiöllä kesäkuussa 1988. Albumi oli Abdulin läpimurto musiikkialaan sen jälkeen, kun hän oli ollut koreografina kuulusille artisteille kuten George Michael, ZZ Top, Duran Duran ja Janet Jackson. Julkaisuaikanaan albumi oli kaikkien aikojen menestyinen esikoisalbumi ja ensimmäinen kerta, kun artistin esikoisalbumin singleistä neljä on päässyt Yhdysvaltain Billboard Hot 100 -musiikkilistan kärkeen. Albumi puolestaan sijoittui Billboard 200 -musiikkilistan kärkeen, ja oli listalla 175 viikkoa. Suomen albumilistan sijalla 40. albumi oli viikon.
Kappaleet

The Way That You Love Me – 5.22
Knocked Out – 3.52
Opposites Attract (The Wild Pair -duon kanssa) – 4.24
State of Attraction – 4.07
I Need You – 5.01
Forever Your Girl – 4.58
Straight Up – 4.11
Next to You – 4.26
Cold Hearted – 3.51
One or the Other – 4.10
Arvostelut

AllMusic: