stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vares – Pimeyden tango

| Vares – Pimeyden tango |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Lauri Törhönen
Käsikirjoittaja:  Mika Karttunen
Perustuu:  Reijo Mäen romaaniin Pimeyden tango
Tuottaja:   Markus Selin  Jukka Helle 
Säveltäjä:   DJ Slow  Samuli Laiho 
Kuvaaja:  Jari Mutikainen
Leikkaaja:  Kimmo Kohtamäki
Lavastaja:  Antti Nikkinen
Pääosat:   Antti Reini  Maria Järvenhelmi  Ilkka Heiskanen  Jussi Lampi  Anna-Leena Härkönen  Sari Havas 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Solar Films
Ensi-ilta:   2012-10-055. lokakuuta 2012  
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Katsojat:  69 098
Edeltäjä:  Vares – Uhkapelimerkki
Seuraaja:  Vares – Sheriffi
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vares – Pimeyden tango on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut suomalainen rikoselokuva, jonka on ohjannut Lauri Törhönen. Se on Reijo Mäen Vares-kirjoihin perustuvan Vares-elokuvasarjan kahdeksas elokuva. Elokuvan pääosassa Jussi Vareksena esiintyy Antti Reini.
Elokuva ilmestyi DVD:lle ja Blu-raylle 12. joulukuuta 2012.
Juoni

Tangokuningas Harry Koivikko löydettiin kuusi vuotta aiemmin kuoliaaksi puukotettuna matkustajakoti Satumaan huoneesta. Valtakunnan suurin ajojahti hiipui kuitenkin tuloksettomana. Jussi Vareksen vanha tuttava toimittaja Ruuhio kertoo tietävänsä, kuka tietää Koivikon murhaajan. Sitten Ruuhio katoaa. Ruuhion kanssa seurusteleva Anna Huttunen painostaa Vareksen etsimään kadonnutta toimittajaa. Lisäksi vaarallinen vanha tuttava Veikko Hopea pääsee Sörkan tiilimuurien keskeltä ensimmäiselle vankilalomalleen …
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Antti Reini  | … |  Jussi Vares   |
|  Maria Järvenhelmi  | … |  Anna Huttunen   |
|  Ilkka Heiskanen  | … |  komisario Hautavainio   |
|  Jasper Pääkkönen  | … |  Kyypakkaus   |
|  Eppu Salminen  | … |  kirjailija Juhani Luusalmi    |
|  Matti Onnismaa  | … |  pastori Alanen   |
|  Mikko Leppilampi  | … |  toimittaja Ruuhio   |
|  Jussi Lampi  | … |  väkivaltarikollinen Veikko Hopea   |
|  Anna-Leena Härkönen  | … |  Olga   |
|  Sari Havas  | … |  Kaarina Vehmanen   |
|  Antti Virmavirta  | … |  Erkki Vehmanen   |
|  Lola Wallinkoski  | … |  Donna   |
|  Ria Kataja  | … |  Anette Tala   |
|  Antti Raiski  | … |  Aaro Vartio   |
|  Andrei Alen  | … |  Micke Pinola   |
|  Jarkko Pajunen  | … |  Taisto Mononen   |
|  Ville Tiihonen  | … |  Hessu Talvio   |
|  Mika Kujala  | … |  toimitussihteeri   |
|  Jani Muurinen  | … |  Harry Koivikko   |
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Vares – Pimeyden tango Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| n k Solar Filmsin tuottamat elokuvat ja televisiosarjat |
| --- | --- |
Pitkät elokuvat:  Esa ja Vesa – auringonlaskun ratsastajat (1994)  Kummeli Kultakuume (1997)  Häjyt (1999)  Levottomat (2000)  Lomalla (2000)  Minä ja Morrison (2001)  Pahat pojat (2003)  Levottomat 3 (2004)  Populäärimusiikkia Vittulajänkältä (2004)  Vares – yksityisetsivä (2004)  Paha maa (2005)  Strákarnir okkar (2005)  Matti (2006)  Valkoinen kaupunki (2006)  Astrópía (2007)  Törni - sotilaan tarina (2007)  V2 – Jäätynyt enkeli (2007)  Tummien perhosten koti (2008)  Dark Floors (2008)  Kummeli Alivuokralainen (2008)  Reykjavik Whale Watching Massacre (2009)  Rööperi (2009)  Sisko tahtoisin jäädä (2010)  Vares – Pahan suudelma (2011)  Vares – Huhtikuun tytöt (2011)  Vares – Sukkanauhakäärme (2011)  Kotirauha (2011)  Frost (2012)  Vares – Kaidan tien kulkijat (2012)  Vares – Uhkapelimerkki (2012)  Puhdistus (2012)  Vares – Pimeyden tango (2012)  Imaginaerum (2012)  Robin – The Movie (2012)  Kaappari (2013)  Kekkonen tulee! (2013)  Tumman veden päällä (2013)  Kesäkaverit (2014)  Mielensäpahoittaja (2014)  Vares – Sheriffi (2015)  Soppalinnan salaseura (2015)  Luokkakokous (2015)  Kätilö (2015)  Hevisaurus (2015)  Äkkilähtö (2016)  Pahan kukat (2016)  Syysprinssi (2016)  Luokkakokous 2 – Polttarit (2016)  Saattokeikka (2017)  Yösyöttö (2017)  Kaikki oikein (2018)  Ilosia aikoja, Mielensäpahoittaja (2018)  Oma maa (2018)  Risto Räppääjä ja pullistelija (2019)  Olen suomalainen (2019)  Fingerpori (2019)  Tarhapäivä (2019)  Se mieletön remppa (2020)  Risto Räppääjä ja väärä Vincent (2020)  Metsäjätti (2020)  Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily (2021) 
Televisiotuotannot:  Gladiaattorit (1993-1994)  Vintiöt (1994-1995)  Peltiheikit (1996)  Trabant express (1996)  Spice Girls - puoli tuntia pikasilmänruokaa (1998)  Vastanaineet (1998-1999)  Bioterror (1999)  Ihana mies (1999)  Muodollisesti pätevä (1999-2004)  Talossa on Saatana (1999)  Voitto kotiin (1999-2002)  Äkkiä Anttolassa (1999-2000)  Kirjava silta (2000)  Mustan kissan kuja (2000)  Kylmäverisesti sinun (2000-2005)  Liekki (2002)  Heikoin lenkki (2002-2005)  Haluatko filmitähdeksi? (2003)  Kaunis mies (2003)  Irtiottoja (2003)  Vintiöt – Ten Years After (2003)  Rikas mies (2004)  Miljonääri-Jussi (2004)  Avec Sara (2005)  Mallikoulu (2005-2015)  Kirkkaalta taivaalta (2006)  Kodit ja kalusteet (2006)  Pokerimestari 2006 (2006)  Studio Impossible (2006)  Suurin pudottaja (2006-)  Tikkurila-trilogia (2006)  Teräsvilla - Hevimatka navetan nurkasta Tavastian lavalle (2006)  Suomen Pelkokerroin (2008)  Tsaarin kenraali, Suomen marsalkka Mannerheim (2008)  Tuntemattomat (2008)  Älä unta nää (2008)  Pikkuveli (2010)  Kohtuuttomuuksia (2016) 
Yksityisetsivä
Jäätynyt enkeli
Pahan suudelma
Huhtikuun tytöt
Sukkanauhakäärme
Kaidan tien kulkijat
Uhkapelimerkki
Pimeyden tango
Sheriffi
Kikkuli

Kikkuli oli Mitannissa asunut hevoskasvattaja ja -kouluttaja heettiläisten Uuden kuningaskunnan aikana noin 1400 eaa. pronssikaudella. Hänen etninen taustansa on voinut olla hurrilainen, koska suurin osa Mitannin asukkaista oli hurrilaisia. Toisaalta hän on myös voinut olla indoiranilainen, sillä Mitannin johtava eliitti oli pohjoisesta tullutta Indoarjalaisen migraation väkeä. Heidän hevosenkasvatusoppinsa ja sotavaunujen käytön strategiansa nostivat Mitannin alueen suurvaltojen joukkoon. Hänen kirjoittamansa hevosenhoito-opas on säilynyt nykypäiviin asti heettinkielisinä kopioina. Teksti on merkittävä, koska se kuvaa hyvin yksityiskohtaisesti mitannilaista sotavaunuihin tarkoitettujen hevosten kasvatusta ja koska se on ollut laaja ja sanastoltaan merkittävä teksti indoeuroppalaisessa kielitieteessä. Tekstissä hän esittelee itsensä arvonimellä "Mitannin maan mestari hevoskouluttaja" (LÚA-AŠ-ŠU-UŠ-ŠA-AN-NI ŠA KUR URUMI-IT-TA-AN-NI, missä assussanni muistuttaa sanskriitin sanaa aśva-sana-).
Säilyneitä tekstejä

Kikkulin teksteistä on säilynyt kolme merkittävää tekstiä (CTH = Catalogue des Textes Hittites):
teksti CTH 284: on parhaiten säilynyt myöhäisheettiläinen kopio, 1300–1200 eaa.
teksti CTH 285: keskiheettiläinen kopio, missä on myös rituaaleja kuvaava johdanto
teksti CTH 286: keskiheettiläinen kopio
Teksti CTH 284 muodostuu neljästä savitaulusta, jossa on yhteensä 1080 riviä tekstiä. Tekstissä mainitaan, että hevosen harjoitukset suoritetaan sarjoissa, joissa hevoselle annetaan lepovuoroja harjoitusten välissä. Sarjoja oli tehtävä monenlaisissa rytmeissä eli intervalleina (aiga- (yksi), tera- (kolme), panza- (viisi), satta- (seitsemän), nāwa-wartanna (yhdeksän-sarjoina). Vaikka tekstin kopiot olivat heettiläistä kieltä, olivat sarjojen nimet indoarjaista lainaa.
Sisältö

"Näin puhuu Kikkuli, Mitannin maan mestari hevoskouluttaja"(UM.MA Ki-ik-ku-li LÚA-AŠ-ŠU-UŠ-ŠA-AN-NI ŠA KUR URUMI-IT-TA-AN-NI).
Teksti käsittelee heetiläisten sotahevosten hoitoa, joka sisältää hevosen liikuntaa ja ruokintaa koskevia ohjeita ja joka kestää 214 päivää. Tekstissä ei mainita, miten hevosta tämän jälkeen koulutettiin vetämään sotavaunuja. Mitannilaiset käyttivät hevosia sotavaunujen vetoeläiminä, ja niiden avulla heidän sotataktiikkansa oli ylivoimainen. He laajensivat valtakuntansa aluetta käsittämään alueita nykyisestä Turkista, Syyriasta, Libanonista ja Pohjois-Irakista. Kasvatus sisälsi lihasvoimaa kasvattavia liikuntaharjoituksia, joita suoritettiin jaksoittaisina harjoitteina. Tätä voidaan kutsua intervalliharjoitukseksi, ja sitä käytetään nykyäänkin kenttäratsastuksen koulutuksessa. Siellä sitä sovelletaan urheilulääketieteessä, jossa kiinnitetään huomiota esimerkiksi rasitustasoon, elektrolyyttikorvaushoitoon, Fartlek koulutukseen sekä taukojen ja toistojen rytmitykseen. Se on suunnattu hevosille, joilla on paljon hitaita lihassoluja. Osa näistä harjoitustekniikoista on kuvattu myös Kikkulin tekstissä. Kikkulin ohjeissa hevosia pidettiin talleissa, ne pestiin lämpimällä vedellä, hangattiin puhtaiksi ja niille annettiin kauraa, ohraa ja heinää kolmesti päivässä. Kikkuli kehotti antamaan hevosen ruumiinlämmön laskea ennen koulutusta. Harjoitteiden välissä pidettiin taukoja, joissa hevonen sai rentoutua. Hevosen ravia ja laukkaa harjoiteltiin, vaikka se kytkettäisiin myöhemmin sotavaunujen eteen.
Tohtori Ann Nyland Uuden Englannin yliopistosta Sydneystä kokeili Kikkulin ohjeita arabialaisilla hevosilla vuosien 1991 ja 1992 aikana seitsemän kuukauden ajan. Tulokset osoittivat, että Kikkulin menetelmillä voidaan saavuttaa parempia tuloksia kuin nykyaikaisilla hevoskoulutusmenetelmillä.
Merkitys

Kikkulin tekstit paljastavat monien hevoskoulutuksen termien indoarjalaisen taustan. Siksi on oletettu myös, että sotavaunujen taistelijaa (engl. chariot warrier) tarkoittava sana mariannu olisi hurrilainen sana. Se olisi muodostunut alkuosasta *marya (indoarjal. nuori mies) ja loppuosasta nominaalimuodon päätteestä -nnu, joka tekee siitä hurrilaisen johdoksen. Mariannulla on siten indoarjalainen etymologia, ja sitä anatolialaiset, alalahit, ugaarit, syyrialaiset ja egyptiläiset.
Kirjallisuutta

A. Kammenhuber, Hippologia hethitica (1962)
Ann Nyland, The Kikkuli Method of Horse Training: 2009 Revised Edition, Maryannu Press, Sydney, 2009.
Peter Raulwing, "Zur etymologischen Beurteilung der Berufsbezeichnung assussanni des Pferdetrainers Kikkuli von Mittani", Anreiter et al. (eds.), Man and the Animal World, Studies in Archaeozoology, Archaeology, Anthropology and Paleolinguistics in memoriam S. Bökönyi, Budapest (1996), 1-57.
Frank Starke, Ausbildung und Training von Streitwagenpferden, eine hippologisch orientierte Interpretation des Kikkuli-Textes, StBoT 41 (1995).
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kikkuli
Kaksi nuolenpääkirjoituksella kirjoitettua Kikkulin tekstiä.
Käännös suomeksi
Sylvester Stallone

| Sylvester Stallone |
| --- | --- |
 Stallone vuonna 2019.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Michael Sylvester Gardenzio Stallone
Syntynyt: 6. heinäkuuta 1946 (ikä 78) Hell’s Kitchen, Manhattan, New York City, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, elokuvakäsikirjoittaja, elokuvaohjaaja
Puoliso:  Sasha Czack (28. joulukuuta 1974 – 14. helmikuuta 1985) Brigitte Nielsen (15. joulukuuta 1985 – 13. heinäkuuta 1987) Jennifer Flavin (17. toukokuuta 1997 –)
Lapset:  5
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Sly Stallone
Aktiivisena:  1969–
Merkittävät roolit:  Rocky Balboa (Rocky) John Rambo (Taistelija) Marion Cobretti (Cobra) Gabe Walker (Cliffhanger – kuilun partaalla) Barney Ross (The Expendables)
Palkinnot
 Parhaan miessivuosan Golden Globe  2015 Creed: The Legacy of Rocky 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Sylvester Enzio Stallone (s. Michael Sylvester Gardenzio Stallone, 6. heinäkuuta 1946 New York City, New York) on  yhdysvaltalainen näyttelijä, elokuvaohjaaja, -tuottaja ja -käsikirjoittaja. Stallone tunnetaan muun muassa rooleistaan nyrkkeilijä Rocky Balboana vuoden 1976 Oscar-palkitussa draamaelokuvassa Rocky jatko-osineen ja Vietnamin sodan veteraani John Rambona elokuvassa Taistelija, joka on saanut neljä jatko-osaa ja monesta muusta toimintaelokuvasta, kuten esimerkiksi  Cliffhanger ja Spesialisti.
Nuoruus

Michael Sylvester Gardenzio Stallone syntyi vuonna 1946 New York Cityssä Francesco "Frank" Stallone, Sr:n ja Jacqueline Stallonen esikoislapseksi. Hänen isänsä oli syntynyt Italian Gioia del Collessa ja saapunut siirtolaisena Yhdysvaltoihin 1930-luvulla, ja hänen äitinsä sukutausta on puoliksi ukrainanjuutalaista ja puoliksi ranskalaista. Hänen veljensä on muusikko Frank Stallone.
Hänen äitinsä kärsi synnytyksessä eri komplikaatioista, minkä vuoksi synnytyslääkärit joutuivat auttamaan synnytyksen etenemistä synnytyspihdein. Pihtien väärinkäyttö vahingoitti Stallonen hermoja, mikä aiheutti hänen kasvojensa osittaisen halvaantumisen. Hänen kasvojensa vasen alaosa, mukaan lukien osa hänen kielestään, huulistaan ja leuastaan, on halvaantumisen seurauksena tehnyt hänen puheestaan hieman tavallista epäselvemmän. Tämän vuoksi on myös poikkeuksellista, että Stallone onnistui nousemaan yhdeksi kaikkien aikojen kuuluisimmista näyttelijöistä Rocky-elokuvien myötä.
Stallone muutti perheensä kanssa Washington D.C:hen isän työuran mukana, mutta Sylvesterin ollessa yhdeksänvuotias hänen vanhempansa erosivat ja hän jäi asumaan äitinsä luo ja muutti lopulta Philadelphiaan veljensä ja äitinsä kanssa. High schoolissa opiskellessaan hänen kiinnostuksensa painojen nostelua ja urheilua kohtaan kasvoi, mutta hän tähtäsi silti uraan näyttelijänä ja aloitti high schoolin päättymisen myötä näyttelijänopinnot Miamin yliopistossa.
Yksityiselämä

Vuonna 1974 Stallone avioitui Sasha Czackin kanssa ja muutti vaimonsa kanssa Kaliforniaan. Vuonna 1985 päättyneestä liitosta kaksi poikaa, Sage ja Seargeoh Stallonen. Erottuaan Czackista Stallone meni naimisiin Brigitte Nielsenin kanssa, mutta avioliitto päättyi jo vuonna 1987. Vuodesta 1997 lähtien Stallone on ollut naimisissa Jennifer Flavinin kanssa, ja heillä on liitostaan tyttäret Sophia, Sistine ja Scarlet. Flavin jätti avioerohakemuksen Stallonesta elokuussa 2022, mutta peruutti sen syyskuussa 2022.
Stallonen ja Sasha Czackin avioliitosta syntynyt poika Sage löydettiin kuolleena kotoaan Los Angelesista heinäkuussa 2012. Stallonen asianajajan antamien tietojen mukaan hänet löysi kotiapulainen, mutta arvioiden mukaan hän oli ehtinyt lojua asunnossaan kuolleena jo useamman päivän ajan. Alun perin kuolinsyytutkijat uskoivat Sagen kuolleen lääkkeiden yliannostukseen, mutta ruumiinavauksessa häneltä löydettiin merkkejä sepelvaltimotaudista ja hänen kuolemansyykseen vahvistettiin sydänkohtaus. Sage oli kuollessaan vain 36-vuotias. Kuusi viikkoa Sagen kuoleman jälkeen Stallonen siskopuoli Toni-Ann Filiti kuoli keuhkosyöpään 48-vuotiaana elokuussa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sylvester Stallonen virallinen sivusto (englanniksi)
Sylvester Stallone Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sylvester Stallone Elonetissä.
Rambo
| --- | --- |
Elokuvat:  Taistelija  Rambo – taistelija 2  Rambo – taistelija 3  Rambo 
Näyttelijät:  Sylvester Stallone  Richard Crenna 
Videopelit:  Rambo   First Blood Part II  Rambo III  Rambo on Fire  Rambo: The Video Game 
Muut:  Ajojahti  Rambo ja vapauden voimat 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia 2  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  Trove 2  Elonet 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef 
Stallone vuonna 1977.
Stallone vuonna 1984.
Stallone Venetsian elokuvajuhlilla vuonna 2009.
Stallone markkinoimassa The Expendables 3 -elokuvaa Cannesissa vuonna 2014.
Likolammi (Lahti)

| Likolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Lahti
Koordinaatit:  60°59′31″N, 25°33′45″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vesijärven valuma-alue (14.24)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.241.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  148 m  
Pituus:  190 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,545 km  
Pinta-ala:  2,226 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLikolammi 
Likolammi  on Päijät-Hämeessä Lahdessa Likolammen ja Koneharjun asuinalueiden välissä ja aivan Päijät-Hämeen keskussairaalan länsipuolella ja terveyshuollon oppilaitoksen eteläpuolella sijaitseva kirkasvetinen lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,2 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria, ja pohjoisessa lampi loppuu suoalueeseen. Lammen rantaviivan pituus on 550 metriä. Lammen kahdella ilmansuunnalla sijaitsee kunnan ylläpitämät uimarannat, joista länsirannan puolella on pitkä uimalaituri. Lammen voi kiertää kävelypolkua myöten.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Vesijärven valuma-alueella (14.24), jonka Vesijärven lähialueeseen (14.241) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 148 metriä mpy. Sille ei ole karttoihin piirretty laskuojaa.
Soltinjärvi

| Soltinjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Hollola
Koordinaatit:  61°02′30″N, 25°42′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Vesijärven valuma-alue (14.24)
Laskuoja:  metsäoja 
Järvinumero:  14.241.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  122,3 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  310 m  
Rantaviiva:  3,086 km  
Pinta-ala:  14,179 ha  
Saaria:  1 
 fiSoltinjärvi 
Soltinjärvi  on Päijät-Hämeessä Hollolassa Lepistönmäen kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 14,2 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 3,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Vesijärven valuma-alueella (14.24), jonka Vesijärven lähialueeseen (14.241) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 122,3 metriä mpy.
2060 Chiron

| 2060 Chiron |
| --- | --- |
 1977 UB, 95P/Chiron 
 Chiron Hubble-avaruusteleskoopilla kuvattuna
Löytäminen
Löytäjät:  Charles Kowal
Löytöaika:  18. lokakuuta 1977
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  13,7 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  8,513 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  18,88 AU
Eksentrisyys:  0,378552
Kiertoaika Auringon ympäri:  50,7 vuotta
Inklinaatio:  6,93°
Kuiden lukumäärä:  0
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  148–208 km
Pyörähdysaika:  5,92 h
Absoluuttinen kirkkaus:  6,1
Kaasukehän ominaisuudet
Kaasunpaine:  minimaalinen
Koostumus
CH4, CO, N2?, CO2, C2H6,  C3H8, C2H2:  
2060 Chiron tai 95P/Chiron (symboli: ) on pikkuplaneetta ja jaksollinen komeetta, joka kiertää Aurinkoa Saturnuksen ja Uranuksen ratojen välillä. Chironin löysi Charles Kowal 1. marraskuuta 1977 (valokuva, josta se löydettiin, oli otettu 18. lokakuuta samana vuonna). Ennen nimeämistään kohde tunnettiin tunnuksella 1977 UB. Myöhemmin se nimettiin kreikkalaisen mytologian viisaimman kentaurin Kheironin mukaan.
Chiron kuuluu Kentauri-tyypin pikkuplaneettoihin, joiden radat kulkevat Jupiterin ja Neptunuksen välillä. Se löydettiin niistä ensimmäisenä.
Ominaisuudet

Chironin läpimitan arvioidaan olevan 148 ja 208 kilometrin välillä. Kappale on kooltaan paljon tyypillisiä komeettoja suurempi: sen läpimitta muistuttaakin enemmän joidenkin asteroidien kokoja. Kappaleen pyörähdysajan on valokäyrämittauksilla selvitetty olevan noin 5,9 tuntia.
Ominaisuudet > Komeettamaisuus

Chironin oli epäilty olevan komeetta jo ennen kuin asia varmistui, sillä se kiersi niin kaukana Auringosta. Vuonna 1988 Chiron kirkastui epäpikkuplaneettamaisesti. Koman (komeetan ilmakehän) olemassaolosta raportoitiin vuonna 1989. Kentaureista Chironin lisäksi myös Echeclus luokitellaan komeetaksi (174P/Echeclus) koman muodostumisen takia.
Ominaisuudet > Renkaat

Tammikuussa 2015 joukko astronomeja esitti mahdollisuuden, että Chironilla on samantyyppisiä renkaita kuin kentauri Chariklon renkaat.
Alkuperä

Chironin rata on epävakaa kaasujättiläisten painovoiman aiheuttamien häiriöiden takia, eikä se täten ole voinut olla nykyisellä radallaan muutamaa miljoonaa vuotta pitempään. Myös sen jäät olisivat kuluneet jo loppuun pitemmällä ajalla. Chironin epäilläänkin olleen aikaisemmin Kuiperin vyöhykkeen kohde, joka on joutunut lähemmäs Aurinkoa.
James Webb -avaruusteleskoopin tutkimustulokset

2024 mennessä julkaistuissa tutkimuksissa James Webb -avaruusteleskoopin tekemien havaintojen perusteella on selvitetty Chironin pinnan sekä kaasukehän ominaisuuksia. Tutkimustulokset osoittavat, että Chironilla on aiemmin havaittujen hiilimonoksidin sekä typen lisäksi hiilidioksidia, etaania, propaania, asetyleeniä sekä metaania. Chironin pinnalla on havaittu amorfista jäätä, joka sitoo materiaaleja yhteen ja sopivassa lämpötilassa vapauttaa höyrystymisen myötä materiaaleja, muodostaen komaksi kutsutun komeetan pyrstön.
Chironin rata (sinisellä) verrattuna uloimmaisiin planeettoihin eli Jupiteriin, Saturnukseen, Uranukseen ja Neptunukseen (punaisella).
Chironista 2. huhtikuuta 1995 otettu kuva
Merrasjärvi (Lahti)

| Merrasjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lahti 
Koordinaatit:  61°01′04″N, 25°41′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Merrasoja Vesijärveen 
Järvinumero:  14.241.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  83,1 m  
Rantaviiva:  2,252 km  
Pinta-ala:  23,593 ha  
Saaria:  ei saaria  
 fiMerrasjärvi 
Merrasjärvi  on Päijät-Hämeessä Lahdessa Kilpiäisen itäpuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 24 hehtaaria, se on 900 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Se sijaitsee Mukkulan alueella Soltin kaupunginosassa. Sen uimarannalle kertyy Lahden keskikaupungilta matkaa noin viisi kilometriä. Merrasjärven vedenlaatu on välttävä ja ympäristö sangen likainen. Rannan läheisyydessä toimii matonpesupaikka. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. 
Järven rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä. Merrasjärven rannalta lähtee ulkoilureitti Pesäkallion virkistysalueen kautta Holmaan, Kytölään ja Takkulaan. Merrasjärven liittymässä valtatie 24:llä sijaitsee myös linja-autojen pikavuoropysäkki, jolta pääsee ilman autonvaihtoa pikavuoroilla Helsinkiin, Jämsään, Jyväskylään ja Hartolaan. Vakiovuoroja kulkee Hollolan Paimelaan, Asikkalan Vesivehmaalle ja Vääksyyn sekä Padasjoelle ja Sysmään. Merrasjärven pysäkkiä käyttävät myös Helsinki-Jämsä-Jyväskylä -erikoispikavuorot, jotka kiertävät Lahden keskustan Holman ja Kymijärven ohitustietä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Vesijärven valuma-alueella (14.24), jonka Vesijärven lähialueeseen (14.241) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 83,1 metriä mpy. Siihen laskee vain yksi metsäoja. Laskuoja virtaa Kilpiäisen kaupunginosan läpi ja se laskee Vesijärven Enonselkään.