stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jermuhamet Jertysbajev

Jermuhamet Kabidenuly Jertysbajev (kaz. Ермұхамет Қабиденұлы Ертісбаев, Ermuhamet Qabıdenuly Ertisbaev; s. 1956 Karagandassa) on Kazakstanin kulttuuri-, viestintä- ja urheiluministeri. Hän on toiminut tehtävässä tammikuusta 2006 lähtien. Vuodesta 2002 hän on ollut eräs presidentti Nursultan Nazarbajevin läheisimmistä neuvonantajista. Jertysbajev on professori, historiallisten tieteiden kandidaatti ja yhteiskuntatieteiden tohtori.
Nykyisessä toimessaan Jertysbajev on ollut innokas lisäämään valtion valvontaa koskien tiedotusvälineiden ja Internetin toimintaa Kazakstanissa. Hän on ilmoittanut haluavansa tehdä lopun kazakstanilaisilla verkkosivuilla esitettävistä saastasta ja valheesta. Sekä Euroopan unioni että Yhdysvallat ovat arvostelleet lainmuutoksia. Jo viime vuonna maassa astui voimaan laki, jonka mukaan Kazakstanin internet-maatunnuspäätettä .kz saavat käyttää vain sivustot, joilla on kaksi palvelinta maassa. Tämän johdosta mm. britannianjuutalaisen koomikon Sacha Baron Cohenin täytyi siirtää Kazakstania pilkanneen roolihahmonsa, kazakkijournalisti Boratin kotisivut muualle.
Aiheesta muualla

The Caspian Information Centre: Yertysbayev appointed Minister of Information (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
YLE uutiset: Kazakstan käy kansallisen Internetin kimppuun
Svanetia

Alueen sijainti Georgiassa.
Kaukasusvuoristoa Svanetiassa.
Svanetia (georg. სვანეთი, Svaneti) on historiallinen alue Georgian luoteisosassa. Alueen asukkaita ovat svanit (georg. სვანები, svanebi), jotka puhuvat svanin kieltä.
Maantiede

3 000–5 000 metrin korkuisten vuorenhuippujen ympäröimä Svanetia on Euroopan korkeimmalla sijaitseva asuttu alue. Svanetia sijaitsee Kaukasuksen etelärinteillä Rioni-, Enguri- ja Tskhenistskalijokien varrella. Alue jakautuu kahteen osaan: alempaan Svanetiaan (Kvemo Svaneti, Lentekhin piirikunta) ja ylempään Svanetiaan (Zemo Svaneti, Mestian piirikunta), jotka on yhdistetty Georgian Samegrelon ja Zemo Svanetin sekä Ratša-Letškhumin ja Kvemo Svanetin hallintoalueisiin. Historiallisesti Svanetiaan ovat kuuluneet myös Kodorin laakso Abhasiassa sekä Kuban- ja Baksanjokien laaksot Venäjällä.
Historia

Antiikin aikana Suaneti-nimellä tunnettu alue oli riippuvainen Kolkhiksesta ja sen seuraajasta Egrisistä vuoteen 522 asti. Tuolloin svanetialaiset käyttivät hyväkseen Persian ja Bysantin välistä sotaa ja liittyivät Persiaan. Sodan lopussa Svanetia muodosti Abhasian kanssa kuningaskunnan, joka vuorostaan liitettiin yhdistyneeseen Georgian kuningaskuntaan 1000-luvulla. Svanetian ortodoksikulttuuri kukoisti erityisesti Tamarin aikana (hallitsi 1184–1213), ja häntä pidettiin alueella melkeinpä jumalattarena.
Mongolivaltakunta ei koskaan yltänyt Svanetiaan asti, ja alueesta tuli kulttuurin turvapaikka. Georgian kuningaskunnan hajottua 1460-luvulla alempi Svanetia ajautui Mingrelian prinssien hallintaan, kun taas ylempi Svanetia muodosti itsenäisen ruhtinaskunnan. Alue liittyi Venäjään vuonna 1837 ja nautti suurta autonomiaa vuoteen 1857 asti.
Vuonna 1921 Svanetiassa tapahtui epäonnistunut kansannousu vastaperustettua neuvostohallintoa vastaan.
Neuvostoliiton romahdus on tuonut alueelle vaikeita taloudellisia ongelmia. Kasvavat talousvaikeudet ja yleiset luonnonkatastrofit kuten tulvat ja maanvyöryt ovat lisänneet poismuuttoa.
Väestö

Alueen alkuperäisväestö, svanit, ovat georgialaisten etninen ryhmä. 1930-luvulle asti svaneilla oli oma kategoriansa väestörekisterissä, mutta heidät on myöhemmin ryhmitelty georgialaisten alle. Svanit ovat ortodoksikristittyjä, jotka käännytettiin uskontoon 300–500-luvuilla. Joitakin jäänteitä vanhemmasta luonnonuskonnosta on kuitenkin onnistunut säilymään. Pyhä Yrjö (paikalliselta nimeltään Jgëræg) on tärkein pyhimys. Svanit ovat säilyttäneet monia vanhoja perinteitään, kuten verikoston. Perheet ovat pieniä, ja mies on perheen pää. Vanhempia naisia kunnioitetaan suuresti.
Tyypillisesti svanit ovat kaksikielisiä ja käyttävät sekä georgiaa että svania. Georgia on enenevässä määrin korvaamassa svania.
Kulttuuri

Svanetia tunnetaan arkkitehtonisista aarteistaan ja kauniista maisemistaan. Kuuluisat svanetialaiset puolustustornit on suurimmaksi osaksi rakennettu 800–1100-luvuilla. Alueella on kymmeniä ortodoksikirkkoja ja linnoituksia, joista monet on sisällytetty Unescon maailmanperintöluetteloon, johon alue valittiin vuonna 1996. Svanetian kulttuurin parhaiten säilyneitä osa-alueita ovat tanssi ja laulu – alueen musiikki on erittäin monimutkaisesti polyfonista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Svanetia Wikimedia Commonsissa
Kuvia (Arkistoitu – Internet Archive) aaronhuey.com
Keskiaikaisia torneja Mestiassa.
Puolustustorni
Jamaikanamatsoni

| Jamaikanamatsoni |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Suku::  Amatsonit Amazona
Laji::  collaria
Kaksiosainen nimi
 Amazona collaria  (Linnaeus), 1758 
Katso myös
   Jamaikanamatsoni Wikispeciesissä   Jamaikanamatsoni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Jamaikanamatsoni (Amazona collaria) on Jamaikan kotoperäinen papukaija. Sen holotyypin kuvaili Carl von Linné Jamaikalta 1758.
Jamaikan naisten jalkapallomaajoukkue

Jamaikan naisten jalkapallomaajoukkue edustaa Jamaikaa naisten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Se selviytyi maailmanmestaruuskilpailuihin ensimmäisen kerran vuoden 2019 lopputurnaukseen. Maanosaliiton mestaruusturnauksessa, CONCACAF Gold Cupissa joukkue on sijoittunut kolmanneksi vuonna 2018 ja neljänneksi vuonna 2006.
Joukkueen päävalmentajana on vuodesta 2015 toiminut Hue Menzies.
MM-kilpailuissa 2019 Jamaika hävisi kaikki kolme otteluaan: Brasilialle 0–3, Italialle 0–5 ja Australialle 1–4. Jamaikan ainoan maalin teki Havana Solaun. Joukkueen kapteenina pelasi Konya Plummer.
Tarquinia

| Tarquinia |
| --- | --- |
 Näkymä Tarquiniaan.
 lippu:  vaakuna
 Tarquinia
Valtio:   Italia
Alue:  Latium
Maakunta:  Viterbo
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tarquinia, antiikin Tarquinii, on historiallinen kaupunki Italiassa Viterbon maakunnassa Latiumin alueella. Keskiajalta vuoteen 1934 kaupunkia kutsuttiin nimellä Corneto.
Tarquiniassa on 16 475 asukasta (31.12.2015).
Historiaa

Tarquinii oli etruskien merkittävin kaupunki, ja modernin Tarquinian liepeillä onkin huomattavia muinaisjäänteitä heidän ajaltaan, kuten tuhansia hautoja käsittävä nekropoli, joka kuuluu Unescon maailmanperintöluetteloon.
Legendan mukaan Tarquinius Superbus, Rooman viimeinen kuningas, oli kotoisin Tarquiniista.
Tarquinian haudat ovat geometrisesti koristeltuja, maahan kaivettuja hautoja. Niissä olevista kuvista vain harva viittaa suruun tai kuolemaan. Esimerkiksi Tomba del Orco -hauta on vuodelta 375 eaa., ja se on Spurinna-suvun ruumishauta. Kuvissa on etruskinainen, hellenististä ihmiskuvausta, tummat pilvet. Toisen kammion kuvituksessa on demoneita, hirviöitä ja Odysseus-aihe. Tomba degli Scudi eli kilpihauta on sotaisan Velcha-suvun hauta. He olivat sukua Spurinna-suvulle. Siinä on kuvailtu soittaja kulkueessa etruskijohtaja Laart Velchan kunniaksi. Maalauksissa on tarkasti kuvatut kengät, joka viittaa etruskien käsityötaitoon. Poikkeuksellisesti yhdellä naisella on surullinen ilme. Sankarillisuus ilmenee Vether-sankarin sauvasta.
400-luvulta on Naarasleijonahauta, jossa on kuvattu musiikkia, tanssia ja juhlia. Maalauksissa on myös delfiineitä ja lentäviä lintuja.
Tarquinian uurna-alue Monterozzi on maailmanperintökohde.
Velia Velcha, kuva Tomba della Orco -haudan seinällä
Siivekkäät hevoset valjailla, terrakotta-bareljeef, etruskien taidetta hellenistisen aikakauden ajalta (kuningattaren alttarin temppelin rauniot, nykyään Palazzo Vitelleschi Tarquinia)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tarquinia Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Italiassa
Agrigento
Alberobellon trullitalot
Alppien paalutalot (yhteinen viiden muun maan kanssa)
Amalfin rannikko
Aquileia
Assisin fransiskaanikohteet
Berninan rautatie (yhteinen Sveitsin kanssa)
Casertan palatsi, Vanvitellin akvedukti, San Leucion rakennusryhmä
Castel del Monte
Cerveteri, Tarquinia
Cilento ja Vallo di Diano, Paestum, Velia, Certosa di Padula
Crespi d’Adda
Dolomiitit
Etna
Ferrara
Firenze
Genova: Le Strade Nuove ja Palazzi dei Rolli
Ivrea
Langobardien hallintokeskukset Italiassa
Liparisaaret
Mantova ja Sabbioneta
Medicien villat ja puutarhat
Modenan katedraali, Torre Civica ja Piazza Grande
Monte San Giorgio (yhteinen Sveitsin kanssa)
Napoli
Padovan kasvitieteellinen puutarha
Piazza dei Miracoli
Piemonten ja Lombardian pyhät vuoret
Piemonten viinimaisema: Langhe-Roero ja Monferrato
Pienza
Pompeji, Herculaneum, Torre Annunziata
Portovenere, Cinque Terre ja saaret Palmaria, Tino ja Tinetto
Ravennan varhaiskristilliset rakennukset
Rooma
San Gimignano
Santa Maria delle Grazie
Sassi di Matera
Savoijin kuninkaallisen suvun asuinrakennukset
Siena
Su Nuraxi di Barumini
Syrakusa ja Pantalican kivinen nekropolis
Urbino
Val Camonica
Val di Noto
Val d’Orcia
Venetsia
Verona
Vicenza ja Veneton palladiolaiset villat
Villa Adriana
Villa d'Este
Villa Romana del Casale
Viterbon maakunta
Acquapendente | Arlena di Castro | Bagnoregio | Barbarano Romano | Bassano Romano | Bassano in Teverina | Blera | Bolsena | Bomarzo | Calcata | Canepina | Canino | Capodimonte | Capranica | Caprarola | Carbognano | Castel Sant’Elia | Castiglione in Teverina | Celleno | Cellere | Civita Castellana | Civitella d’Agliano | Corchiano | Fabrica di Roma | Faleria | Farnese | Gallese | Gradoli | Graffignano | Grotte di Castro | Ischia di Castro | Latera | Lubriano | Marta | Montalto di Castro | Monte Romano | Montefiascone | Monterosi | Nepi | Onano | Oriolo Romano | Orte | Piansano | Proceno | Ronciglione | San Lorenzo Nuovo | Soriano nel Cimino | Sutri | Tarquinia | Tessennano | Tuscania | Valentano | Vallerano | Vasanello | Vejano | Vetralla | Vignanello | Villa San Giovanni in Tuscia | Viterbo | Vitorchiano
Tarragona

| Tarragona |
| --- | --- |
 Platja del Miracle ja Tarragonan satama.
 lippu:  vaakuna
 Tarragona
 Koordinaatit: 41°6′56″N, 1°14′58″E 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Katalonia
Maakunta:  Tarragona
Comarca:  Tarragonés
Hallinto:  
 – Pormestari:  Josep Fèlix Ballesteros
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  58 km²
Väkiluku (2015):  131 255
 – Väestötiheys:  2300 as./km²
 
 www.tarragona.cat 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tarragona on kaupunki Etelä-Kataloniassa, Espanjassa, Välimeren rannalla. Se on samannimisen maakunnan pääkaupunki. Kaupungin asukasluku on noin 131 000 (2015). Camp de Tarragonan alueella (2700 km²) asuu noin 500 000 henkilöä (2012).
Tarragonan perusti Scipio Africanus toisen puunilaissodan aikana. Rooman vallan aikana kaupungin nimi oli Tarraco ja se oli Hispania Tarraconensis -maakunnan pääkaupunki sekä yksi koko Rooman valtakunnan tärkeimpiä kaupunkeja itse Rooman jälkeen.
Tarragonan merkittävimpiä nähtävyyksiä ovat sekä roomalainen amfiteatteri että katedraali, joka on sekoitus romaanista ja goottilaista tyyliä ja jonka rakennustyöt aloitettiin vuonna 1184. Kaupungin tuntumassa on myös roomalaisten rakennuttama vesijohto, akvedukti, Acueducto de Les Ferreres, joka monien muiden Tarragonan arkeologisten kohteiden tavoin on nimetty Unescon maailmanperintöluetteloon.
Modernimpaa kulttuuria kaupungissa edustaa sen lähettyvillä sijaitseva Universal Studiosin teemapuisto Port Aventura.
Tarragona on yksi Espanjan ja koko Välimeren alueen tärkeimmistä satamakaupungeista.
Tarragonassa sijaitsee Universitat Rovira i Virgili -yliopisto.
Kuvia

Tarragonan katedraali
Kaupungintalo
Roomalainen akvedukti (Pont del Diable)
Roomalainen amfiteatteri
Plaza del Foro
Rambla Nova
Font del Centenari, Rambla Nova
Arkeologinen museo
Aiheesta muualla

Matkaopas aiheesta Tarragona Wikivoyagessa (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tarragona Wikimedia Commonsissa
Tarragonan verkkosivut – sisältää mm. virtuaalisen kävelyretken kaupungin muureilla (Passeig Virtual per les Muralles i el Camp de Mart). (katalaaniksi)
Tarragonan historiallisen museon verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tamsyn Manou

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tamsyn Manou |  Tamsyn Manou |  Tamsyn Manou |  |
Maa:   Australia
Naisten yleisurheilu
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Valencia 2008 | 800 m |  |
|  Hopeaa | Maebashi 1999 | 4×400 m |  |
Tamsyn Manou (o.s. Lewis, s. 20. heinäkuuta 1978 Melbourne, Australia) on australialainen yleisurheilija, jonka päämatkoja ovat 400 ja 800 metrin juoksu.
Ura

Lewis voitti vuonna 1994 Australian alle 20-vuotiaiden mestaruuden 400 metrillä ja sijoittui samana vuonna matkan kuudenneksi nuorten MM-kisoissa ajalla 53,51. Seuraavana vuonna hän uusi Australian alle 20-vuotiaiden mestaruutensa 400 metrillä, mutta karsiutui vuonna 1996 nuorten MM-kisoissa matkan välierissä. Hän oli samoissa kisoissa mukana Australian viestijoukkueissa, jotka sijoittuivat 4 × 100 metrin viestijuoksussa kuudenneksi ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa kolmanneksi. Kaksi vuotta myöhemmin hän voitti Australian-mestaruuden ja Kansainyhteisön kisojen karsinnan 800 metrillä, juoksi Kansainyhteisön kisoissa matkan kuudenneksi ajalla 2.01,71 ja oli mukana samoissa kisoissa kultaa voittaneessa pitkän viestin joukkueessa. Kauden lopussa yleisurheilun maailmancupissa Lewis oli 800 metrillä kahdeksas ja mukana 4 × 400 metrin viestijoukkueessa, joka sijoittui kuudenneksi.
Lewis voitti vuonna 1999 Australian-mestaruuden 800 metrillä. Hän karsiutui Maebashin sisäratojen MM-kisoissa matkan välierissä, mutta oli mukana voittamassa MM-hopeaa viestissä. Saman vuoden Sevillan MM-kisoissa hän karsiutui 800 metrin sekä 4 × 400 metrin viestin alkuerissä. Seuraavana vuonna hän voitti 800 metrillä maansa mestaruuden ja olympiakarsinnan. Sydneyn olympialaisissa Lewis oli mukana viestijoukkueessa, joka sijoittui 4 × 400 metrin viestissä viidenneksi. 800 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa hän karsiutui välierissä ajalla 1.59,33. Hän karsiutui myös Lissabonin sisäratojen MM-kisoissa 2001 800 metrin välierissä, mutta voitti samana vuonna Australian mestaruuden 800 metrillä. Edmontonin MM-kisoissa hän karsiutui 800 metrin välierissä.
Lewis voitti vuonna 2002 maansa mestaruuden 800 metrillä. Saman vuoden Kansainyhteisön kisoissa hän oli voittamassa kultaa 4 × 400 metrin viestissä sekä sijoittui 800 metrillä viidenneksi. Kauden lopussa hän oli yleisurheilun maailmancupissa 800 metrillä seitsemäs ja pitkässä viestissä seitsemäs. Lewis voitti vuonna 2003 Australian-mestaruuden 800 metrillä, mutta karsiutui Pariisin MM-kisoissa matkan välierissä. Ateenan olympialaisissa hän karsiutui 800 metrin alkuerissä. Hän voitti vuonna 2005 maansa mestaruuden 800 metrillä ja oli seuraavana vuonna Melbournen Kansainyhteisön kisoissa mukana voittamassa 4 × 400 metrin viestikultaa. Hän karsiutui samoissa kisoissa 400 metrin välierissä ajalla 52,88. Seuraavana vuonna hän voitti Australian-mestaruuden sekä 400 että 800 metrillä, mutta karsiutui Osakan MM-kisoissa 800 metrin alkuerissä.
Lewis voitti Valencian sisäratojen MM-kisoissa 2008 MM-kultaa 800 metrillä. Pekingin olympialaisissa hän karsiutui 400 metrillä alkuerissä ja 800 metrillä välierissä.  Samana vuonna hän voitti maansa mestaruuden sekä 400 että 800 metrillä .
Perhe

Manou on naimisissa australialaisen kriketinpelaajan Graham Manoun kanssa.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

400 metrin juoksu: 51,42 (2009)
600 metrin juoksu: 1.25,79 (2012)
800 metrin juoksu: 1.59,21 (2000)
400 metrin aitajuoksu: 56,27 (2009)
Henkilökohtaiset ennätykset > Sisäradat

800 metrin juoksu: 2.01,85 (2008)
Aiheesta muualla

http://tamsynlewis.com/
Tamsyn Manou Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jermu Koskinen

Jermu Koskinen (s. 1976) on turkulainen runoilija, joka on tullut tunnetuksi kirjallisuuslehdistä ja runoantologioista. Hän sai J. H. Erkon novellikilpailussa kunniamaininnan vuonna 2004. Hän myös voitti vuonna 1998 Suomen huonoin kirjoittaja -palkinnon yhdessä Tuomas Takalan kanssa tekstillä Mallusjokelainen sielunmaisema.
Vuonna 2011 ilmestynyt kokoelma Niin kauas kuin vyötä riittää palkittiin Tiiliskivi-palkinnolla, jonka myöntää Tampereen yliopiston kirjallisuudenopiskelijoiden raati.
Aiheesta muualla

Laihinen, Miikka: Proosarunoja paisuvasta maailmasta. Turun Sanomat, 20.1.2012.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 13.2.2012.[vanhentunut linkki]
Sømådalin kirkko

| Sømådalin kirkko Sømådal kirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Engerdal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Hamarin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1937
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  150
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sømådalin kirkko (norj. Sømådal kirke) on Engerdalin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1937.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sømådalin kirkko Wikimedia Commonsissa
Jermu Pisto

| Jermu Pisto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1975 (ikä 49) Kuopio
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  92 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1993–2007
Seurat:  KalPa (SML)  Blues (SML) Pelicans (SML)
Jermu Pisto (s. 20. huhtikuuta 1975 Kuopio) on suomalainen entinen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi yhteensä 414 ottelua jääkiekon SM-liigassa tehopistein 14+36.
Ura

Pisto pelasi ensimmäiset SM-liigapelinsä kaudella 1993–1994 kasvattajaseurassaan KalPassa. Tulokaskaudellaan 1993–1994 hän pelasi myös lainalla 1. divisioonaa Forssan Palloseurassa ja Kalajoen Junkkareissa. Pisto pelasi KalPassa kauden 1998–1999 loppuun, jolloin KalPa putosi SM-liigasta. Hän oli kaudella 1997–1998 KalPan kapteeni. Kaudet 1999–2002 Pisto pelasi Espoo Bluesissa ja kaudet 2002–2004 Lahden Pelicansissa.
Pisto palasi KalPaan kaudeksi 2004–2005. KalPa voitti Mestiksen mestaruuden kauden päätteeksi ja nousi takaisin SM-liigaan. Pisto päätti 13 kauden pituisen SM-liigauransa keväällä 2007.
Taimi Mikkola

Taimi Mikkola (s. 13. heinäkuuta 2002) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on naisten Salibandyliigassa edustanut Porvoon Salibandyseuraa kaudesta 2018–2019 alkaen. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuonna 2021. Hän on pelannut liigassa kaikkiaan 56 runkosarjaottelua, joissa hän on tehnyt kuusi maalia ja saanut seitsemän syöttöpistettä. Pudotuspelejä hänellä on ennen kauden 2021–2022 loppuottelusarjaa 16, ja niissä hän on antanut yhden maalisyötön.
Tampereen kalamarkkinat

Tampereen kalamarkkinat on kaksi kertaa vuodessa järjestettävä kala-alan markkinatapahtuma Tampereen Laukontorilla.  Tapahtuman järjestää Pirkanmaan kalatalouskeskus ry.
Suomen ensimmäiset kalamarkkinat pidettiin Tampereella vuonna 1991 Laukontorilla. Tämän jälkeen kalamarkkinoita on järjestetty runsaasti eri puolilla Suomea. Kalamarkkinoilla tuodaan esille kaikenlaista kalaa.
Ensimmäisenä vuonna markkinat pidettiin syksyllä, mutta yleisön pyynnöstä tapahtuma järjestettiin kaksi kertaa vuodessa; keväisin ja syksyisin.  Keväällä tapahtuma on viikkoa ennen vappua, kesäkauden avaus.  Syksyllä tapahtuma on Tampereen päivän yhteydessä. Markkinat sai heti jakamattoman suosion.  Kalamarkkinat on Tampere-päivän suosituin tapahtuma.  Keväällä ja syksyllä tapahtumassa käy noin 40 000–50 000 asiakasta eli vuodessa noin 80 000–100 000.
Keskeisimmät myytävät kalalajit markkinoilla ovat silakka, kirjolohi ja muikku. Tuoretiskeillä on tarjolla lisäksi haukea, kuhaa, lahnaa, madetta, ankeriasta, nahkiaista. Vuosien varrella markkinoilla on ollut useita muotituotteita, jotka ovat tulleet jäädäkseen. Loimukirjolohi, kalapaella, upporasvassa tiristetyt muikut ym. ovat pysyneet yleisön suosikkeina. Perinteiset puolisäilykkeet silakasta, täyssäilykkeet muikusta, kuoreesta, särjestä ovat pysyneet suosittuina.
Monille kalastajille kalamarkkinoista on tullut tärkeä lisätulon lähde sen jälkeen kun kalan hintataso laski 1990-luvulla. Markkinat ovat kalastajalle tärkeä suoramyyntitapahtuma, jossa kohdataan asiakas henkilökohtaisesti.
Aiheesta muualla

Lisätietoa tapahtumasta
Jari Kaasalainen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 25. syyskuuta 1968 (ikä 56)
Syntymäpaikka: Hyvinkää, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 181 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1985–1987 | Haka | 7 | (0) |
| 1986 | → PS-44 (laina) | – | (5) |
| 1988 | MyPa | 15 | (0) |
| 1989 | PeKa | 1 | (0) |
| 1989 | PS-44 | 16 | (4) |
| 1990–1991 | ToiP-49 | 41 | (18) |
| 1992–1994 | VaKP | 63 | (26) |
| 1995–1996 | Haka | 32 | (3) |
| 1996 | TPV | 7 | (0) |
| 1997 | GIF Sundsvall | 14 | (0) |
| 1998–1999 | FC Lahti | 40 | (2) |
| 2000 | TPV | 21 | (0) |
| 2001 | FC Gepardi | – | (–) |
| 2002 | FJK | 16 | (0) |
| 2003 | ViiPV | 10 | (0) |
| 2005 | PS-44 | – | (–) |
| Yhteensä | Yhteensä | 283 | (53) |
Maajoukkue
| 1986 | Suomi U17 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jari Kaasalainen (s. 25. syyskuuta 1968 Hyvinkää) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kaasalainen edusti SM-sarjassa ja Veikkausliigassa Hakaa vuosina 1985–1987 ja 1995–1996 sekä FC Lahtea vuonna 1999, pelaten yhteensä 55 pääsarjaottelua ja tehden 5 maalia. Hän oli liigaurallaan puolustava keskikenttäpelaaja, joka tunnettiin erityisesti taistelutahdostaan. Alemmilla sarjatasoilla hän pelasi usein hyökkääjänä. Kaasalainen pelasi ainoan maaottelunsa alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa vuonna 1986 Puolaa vastaan.
Taimi Siitari

Taimi Siitari (o.s. Tyrväinen; 11. syyskuuta 1925 Kangasniemi – 19. heinäkuuta 1996 Kangasniemi) oli suomalainen korkeushyppääjä, joka edusti Kangasniemen Urheilijoita. Aikuisten SM-kilpailuista hän saavutti korkeushypyn pronssia vuonna 1949. Ennätyksekseen Siitari hyppäsi korkeudessa tuloksen 140 cm vuonna 1949.
Jan Boklöv

Jan Boklöv (s. 14. huhtikuuta 1966 Malmivaaran kylä, Jällivaara, Ruotsi) on ruotsalainen mäkihyppääjä.
Boklöv popularisoi mäkihypyn mullistaneen V-tyylin, alkaen hypätä sillä jo vuonna 1985. Hänestä tuli 10. joulukuuta 1988 Lake Placidissa ensimmäinen ruotsalainen, joka on voittanut mäkihypyn maailmancupin osakilpailun. Samalla kaudella 1988–1989 hän voitti myös cupin kokonaiskilpailun. Maailmancupissa hän kilpaili vuosina 1986–1993. Hän voitti urallaan viisi osakilpailua ja saavutti yksitoista palkintosijaa. Yhtään arvokisamitalia hän ei voittanut. Boklövin lempinimi oli "Jällivaaran leija"[lähde? ].
Boklöv sairastaa epilepsiaa ja on Ruotsin television haastattelussa[lähde? ] kertonut saaneensa kohtauksen aina illalla kilpailun jälkeen, kun jännitys laukesi.
Jack Davenport

| Jack Davenport |
| --- | --- |
 Davenport vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1973 (ikä 51)  Suffolk, Englanti
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Michelle Gomez (2000-)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1996–
Merkittävät roolit:  James Norrington (Pirates of the Caribbean) Steve Taylor (Paritellen) Tri Lloyd Simcoe (FlashForward)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jack Davenport (s. 1. maaliskuuta 1973 Suffolk, Englanti) on englantilainen näyttelijä, joka tunnetaan parhaiten James Norringtonin roolista Pirates of the Caribbean -elokuvissa.
Davenport on esiintynyt myös muun muassa televisiosarjoissa Paritellen (2000–2004) ja Smash (2012–2013) ja hän esitti tohtori Lloyd Simcoeta yhdysvaltalaisessa scifi-sarjassa FlashForward vuosina 2009–2010. Davenport on tämän lisäksi näytellyt esimerkiksi elokuvissa Lahjakas herra Ripley, The Libertine ja Merirosvoradio.
Yksityiselämä

Davenportin vanhemmat ovat näyttelijä Nigel Davenport ja ohjaaja-näyttelijä Maria Aitken. Ensimmäiset seitsemän vuotta elämästään Davenport asui Ibizalla.
Hän avioitui näyttelijä Michelle Gomezin kanssa vuonna 2000 ja heillä on vuonna 2010 syntynyt poika.