stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
GSM-taajuusalueet
GSM Suomessa

| Järjestelmä | Kaista | Ylälinkki (kiinteään verkkoon) | Alalinkki (kiinteästä verkosta) | Kanavanumerot | Alue | Operaattori |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| E-GSM 900 ja ultra-LTE | 900 MHz | 880,100 - 884,900 | 925,100 - 929,900 |  | Ahvenanmaa | Ålands Telekommunikation AB |
| E-GSM 900 ja ultra-LTE | 900 MHz | 880,100 - 891,700 | 925,100 - 936,700 |  | manner-Suomi | DNA Oyj |
| E-GSM 900 ja ultra-LTE | 900 MHz | 885,100 - 902,300 | 930,100 - 947,300 |  | Ahvenanmaa | Telia Company AB |
| E-GSM 900 ja ultra-LTE | 900 MHz | 880,100 - 891,700 | 936,900 - 948,300 |  | manner-Suomi | Telia Company AB |
| E-GSM 900 ja ultra-LTE | 900 MHz | 880,100 - 891,700 | 930,100 - 947,300 |  | Ahvenanmaa | Telia Company AB |
| E-GSM 900 ja ultra-LTE | 900 MHz | 880,100 - 884,900 | 947,900 - 929,900 |  | Ahvenanmaa | Ålands Telekommunikation AB |
| E-GSM 900 ja ultra-LTE | 900 MHz | 903,500 - 914,900 | 948,500 - 959,900 |  | manner-Suomi | Elisa Oyj |
| DCS 1800  ja ultra-LTE | 1 800 MHz | 1710,100 - 1734,900 | 1805,100 - 1829,900 |  |  | Telia Company AB |
| DCS 1800  ja ultra-LTE | 1 800 MHz | 1710,100 - 1747,400 | 1805,100 - 1842,400 |  | Ahvenanmaa | Telia Company AB |
| DCS 1800  ja ultra-LTE | 1 800 MHz | 1735,100 - 1759,900 | 1830,100 - 1854,900 |  | manner-Suomi | DNA Oyj |
| DCS 1800  ja ultra-LTE | 1 800 MHz | 1747,500 - 1785,000 | 1842,500 - 1880,000 |  | Ahvenanmaa | Ålands Telekommunikation AB |
| DCS 1800  ja ultra-LTE | 1 800 MHz | 1760,100 - 1784,900 | 1855,100 - 1879,900 |  | manner-Suomi | Elisa Oyj  |
Etuliitteet tulevat sanoista
T-GSM: varattu TETRAa varten
R-GSM: varattu rautatiesovelluksille (engl. Railway)
E-GSM: laajennettu GSM 900 -kaista (engl. Extended)
P-GSM: alkuperäinen GSM 900 -kaista (engl. Primary)
DCS: (engl. Digital Cellular System)
PCS: (engl. Personal Communication Service). Kaistan nimi sai nimensä Yhdysvalloissa kuvaten yleensäkin taajuusalueen käyttötarkoitusta itse käytettävän järjestelmän sijaan.
GSM Suomessa > GSM 900 ja GSM 1800

GSM 900- ja GSM 1800 -järjestelmät ovat pääsääntöisesti käytössä Euroopassa, Lähi-idässä, Afrikassa ja Aasiassa.
GSM 900 käyttää taajuuksia 890–915 MHz kiinteään verkkoon päin tapahtuvaan lähettämiseen (ylälinkki), ja 935–960 MHz kiinteästä verkosta päin tapahtuvaan lähettämiseen (alalinkki) tarjoten siten 124 kanavaa (kanavanumerot 1–124) 200 kHz:n kanavan kaistanleveydellä ja 45 MHz:n kaistavälillä.
E-GSM 900 on ensimmäisen kerran 3GPP TS 05.05 Ph2 teknisessä spesifikaatiossa esitelty GSM-taajuuskaista, joka muodostettiin alkuperäistä GSM 900 -taajuuskaistaa laajentamalla liittämällä sen molempien linkkien alapuolelle 10 MHz lisää kaistaa käytettäväksi kanavanumeroilla 975–1023 ja 0. Samalla alkuperäisen taajuuskaistan nimi muutettiin P-GSM 900:ksi (engl. Primary GSM) niiden erottamiseksi toisistaan.
DCS 1800 käyttää taajuuksia 1 710–1 785 MHz (ylälinkki), ja 1 805–1 880 MHz (alalinkki) tarjoten siten 374 kanavaa (kanavanumerot 512–885) 95 MHz:n kaistavälillä.
GSM Suomessa > GSM 850 ja GSM 1900

GSM 850- ja GSM 1900 -järjestelmät ovat pääsääntöisesti käytössä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa, joskin myös Australiassa on GSM 850 -verkko.
GSM 850 käyttää taajuuksia 824–849 MHz (ylälinkki), ja 869–894 MHz (alalinkki) tarjoten siten 124 kanavaa (kanavanumerot 128–251) 45 MHz:n kaistavälillä.
GSM 1900 käyttää taajuuksia 1 850–1 910 MHz (ylälinkki), ja 1 930–1 990 MHz (alalinkki) tarjoten siten 299 kanavaa (kanavanumerot 512–810) 200 kHz:n kanavan kaistanleveydellä ja 80 MHz:n kaistavälillä.
GSM 1800

GSM 1800, alkuperäiseltä nimeltään Digital Cellular System 1800 eli DCS 1800, on 1800 MHz taajuusalueella toimiva GSM-tekniikkaan perustuva matkapuhelinverkko.
Verkko toimii GSM 900 -verkon tavoin, mutta 1 800 MHz taajuusalueella käytössä on suurempi kaistanleveys, mahdollistaen suuremman samanaikaisen käyttäjämäärän. Verkon kapasiteettia lisää myös pienempi solun koko (tukiaseman kattama alue) kuin GSM 900 -järjestelmässä, johtuen paitsi puolta pienemmästä puhelimen lähetystehosta, myös korkeamman taajuuden nopeammasta vaimenemisesta. Täten 1800 MHz verkko soveltuu parhaiten suuren käyttäjätiheyden alueille asutuskeskuksiin, kun niiden ulkopuolisten alueiden kattavuus saavutetaan 900 MHz verkolla harvemmin sijoitetuilla tukiasemilla.
DCS1800-verkko otettiin käyttöön ensimmäisenä Isossa-Britanniassa vuonna 1993. Suomessa verkkoja alettiin takentamaan 1990-luvun puolivälin jälkeen suuriin asutuskeskuksiin, koska GSM 900 -verkosta oli tullut ruuhkainen käyttäjämäärän kasvaessa. HPY avasi pääkaupunkiseudulla ja kehyskunnissa toimineen Citypuhelin-verkkonsa 1997. Sen ja muiden vastaavien kaupunkipuhelinoperaattoreiden liittymien käyttö rajoittui kunkin verkon alueelle kaupunkiseuduille, joiden ulkopuolella niitä ei voinut käyttää.
Tekniikka tuli pian myös valtakunnallisten operaattoreiden käyttöön ns. kaksitaajuus-GSM:n muodossa. Kaksitaajuinen matkapuhelinverkko loi tarpeen kaksitaajuusmatkapuhelimille, koska samaa liittymää piti kyetä käyttämään paitsi kaupunkiseutujen GSM 1800 -verkossa, myös niiden ulkopuolella GSM 900 -verkossa.
Aiheesta muualla

GSM World: GSM operaattorit, peittoalueet ja verkkovierailutiedot maailmasta
Rumelia

Rumelian kartta vuodelta 1809.
Rumelia (turk. Rumeli, kreik. Ρούμελη, Roúmeli, bulg. Румелия) on turkkilainen 1400-luvulta lähtien käytetty nimitys eteläisistä Balkanin alueista. Turkinkielinen sana Rumeli tarkoittaa kirjaimellisesti "Roomalaisten maata", jolla viitataan Bysantin valtakunnan rippeisiin, jotka osmanit valtasivat.
Rumeliaan kuuluvat Konstantinopolin seutu, Thessaloniki ja muu Makedonia, Moesia sekä Traakia. Nykypäivänä aluetta ovat suunnilleen Tonavan etelän puoleiset ja Albanian itäpuoliset osat, rajoittuen etelästä Peloponnesokseen eli Moreaan. Nimitystä on käytetty viittaamaan myös Turkin Euroopan puoleiseen osaan.
Itä-Rumelia oli autonominen provinssi Osmanien valtakunnassa Berliinin sopimuksesta 1878 lähtien, mutta se liittyi väkivallattomasti Bulgariaan 1885.
Nykyään nimitys Trakya on syrjäyttänyt Turkissa nimen Rumelia. Aluetta kutsutaan Rumeliaksi vain historiallisessa yhteydessä.
Käännös suomeksi
Rumbulan joukkomurha

Rumbulan joukkomurhan muistomerkkejä
Vasemmalla seisova Friedrich Jeckeln vastaamassa 1946 syytteisiin joukkomurhista
Rumbulan joukkomurha oli kaksi peräkkäistä natsien suorittamaa joukkomurhaa (30. marraskuuta ja 8. joulukuuta 1941) Rumbulan metsässä lähellä Riikaa Latviassa. Niissä surmattiin 25 000 Baltian juutalaista. Uhrien määrä on toiseksi suurin siihenastisista natsien joukkosurmista Ukrainan Babyn Jarin jälkeen.
Suurin osa uhreista oli latvianjuutalaisia, jotka tuotiin Riian ghetosta. Noin tuhat uhreista oli Saksasta tuotuja juutalaisia. Murhat toteutti Einsatzgruppe A johtajanaan SS-poliisijohtaja Friedrich Jeckeln. Apureina heillä oli latvialaisen aktivistiryhmän jäseniä.
Vuonna 1979 latvialainen Viktors Arājs tuomittiin Hampurissa (Landgericht Hamburg) 13 000 ihmisen joukkomurhan johtamisesta Rumbulassa 8. joulukuuta 1941 elinkautiseen vankeuteen.
Gironde

Gironde on Ranskan departementti numeroltaan 33. Se kuuluu Uuden-Akvitanian alueeseen ja sen pääkaupunki on Bordeaux. Departementti jaetaan edelleen kuuteen arrondissementtiin ja 542 kuntaan. Pinta-alaltaan Gironde on Ranskan suurin departementti (10 000 neliökilometriä). Asukkaita Girodessa on 1 393 753 (vuonna 2006).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gironde Wikimedia Commonsissa
Prefektuurin sivut (ranskaksi)
Sadanta

Maapallon vuotuinen keskimääräinen sademäärä:
  0–300 mm
  300–500 mm
  500–700 mm
  700–1000 mm
  1000–2100 mm
  2100–4200 mm
  4200–6301 mm
  6301–8401 mm
  8401–10501 mm
  ei tietoa
Sadanta eli sademäärä mittaa alueelle tietyssä ajassa sateena pudonnutta vettä eri olomuodoissa. Sadantaan sisältyy vesi-, lumi-, räntä- ja raesade. Tyypillisesti mitataan 1, 6, 12 tai 24 tunnin sademäärää. Sademäärän mittaustarkkuuteen vaikuttavat oleellisesti seuraavat systemaattiset virhelähteet:
Tuulen aiheuttama virhe: vesipisarat ja etenkin lumihiukkaset voivat tuulisella säällä pudota mittarin ohi. Hyvillä sääasemilla sademittari on sijoitettu tuulettomaan paikkaan ja sen ympärillä on tuulisuojus, joka estää tuulta pöllyttämästä ja kinostamasta lunta mittarin ympärillä. Tuuli aiheuttaa sademääriin noin 10 %:n virheitä,  talvella jopa 50–75 %.
Haihtumishäviö: osa vedestä ehtii haihtua ennen kuin mittari tyhjennetään. Haihtumishäviö riippuu mittarin tyhjennysvälistä.  Haihtumishäviöksi on arvioitu kesällä noin yksi millimetri kuukaudessa.
Kostumishäviö: sademittarin kuivaan pintaan jäävä vesi, joka ei tule mitatuksi.
Interseptio: osa sateesta, ns. interseptio ei koskaan pääse maahan asti, koska se jää puiden lehdille tai muun kasvillisuuden pinnalle. Tavallisesti sademittaria ei aseteta keskelle metsää, mutta metsäalueen vesitaseen arvioinnissa interseption osuus on tärkeä.
Sademäärä mitataan aina sulatettuina millimetreinä. Käytännössä mitataan astiaan kertyneen sateen tilavuus (tai massa) ja jaetaan se astian suuaukon pinta-alalla, jolloin saadaan vesipatsaan korkeus. Yksi milli sadetta on litra neliömetrille. Jos sade on tullut lumena, se sulatetaan tai punnitaan. Lumen vesiarvon mittaus on tärkeää esimerkiksi kevättulvia ennustettaessa.
Maan sadannan epätasainen jakautuminen johtuu mm. pinnanmuodoista, mannerten ja merten sijainnista ja ilmavirtauksista. Suuria sademääriä saadaan varsinkin pasaati- ja monsuunituulten alueilla sekä keskileveysasteilla. Korkeimmilla leveysasteilla sademäärät ovat erittäin pieniä, sillä kylmä ilma varastoi huonosti vettä. Etelämantereella sademäärät  ovat jopa Saharan autiomaata vähäisempiä.
Sadantaa voidaan mitata erilaisten sademittarien tai säätutkan avulla. Suomen sademäärän mittausverkossa on noin 350 sademittaria, joita ylläpitää Ilmatieteen laitos.[lähde? ]
Pistemäisistä havainnoista voidaan laskea alueellinen keskiarvo useilla menetelmillä. Jos verkosto on tasaisesti jakautunut, keskiarvo voidaan laskea normaalin keskiarvon tapaan.  Jos sademittarit sen sijaan ovat epäsäännöllisten välimatkojen päässä toisistaan, voidaan soveltaa ns. Thiessenin monikulmiomenetelmää: sademittareiden lukemaa painotetaan pinta-aloilla, jotka saadaan piirtämällä vierekkäisten asemien yhdysjanojen keskinormaalit. Toinen tapa on piirtää sadannan samanarvonkäyrät eli isohyeetit ja painottaa mittareiden lukemia isohyeettien väliin jäävillä pinta-aloilla.[lähde? ]
Suomessa sataa keskimäärin noin 660 mm vuodessa. Suomen sisällä Etelä-Suomessa sataa yleensä eniten ja Lapissa vähiten.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sadanta Wikimedia Commonsissa
Säätutka.fi
Ilmastonmuutos ja ilmaston lämpeneminen
| --- | --- |
Syyt:   Kasvihuoneilmiö  Kasvihuonekaasu  Hiilidioksidi  Metaani  Auringon aktiivisuus  Ilmaston viileneminen  Milankovićin jaksot  Vulkanismi  Laattatektoniikka  Termohaliinikierto 
Vaikutukset:   Ilmastopakolaisuus  Merien happamoituminen  Merenpinnan nousu  Tulvat  Sadannan muutokset  Kuivuuskaudet  Lämpöaallot  Äärimmäiset sääilmiöt  Trooppiset hirmumyrskyt 
Tiede:   Hallitustenvälinen ilmastopaneeli IPCC  Ilmastoherkkyys  Ilmastomalli  Palautekytkennät  Kaupunkisaarekeilmiö  Keskiajan lämmin kausi  Pieni jääkausi  Hiilinielu  Otsonikato  Historialliset vaikutukset 
Keskustelu ja politiikka:   Hillitseminen  Hinku-verkosto  Sopeutuminen  Kioton sopimus  Kööpenhaminan ilmastokokous  UNFCCC  Päästökauppa  Sternin raportti  Uusiutuva energia  Energiansäästö  Oregonin vetoomus  Energiapolitiikka  Euroopan unionin energiapolitiikka  Suomen energiapolitiikka  Kiinan energiapolitiikka
Saagopalmu

| Saagopalmu |
| --- | --- |
 Saagopalmu (Metroxylon sagu)
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Arecales
Heimo::  Palmukasvit Arecaceae
Suku::  Saagopalmut Metroxylon
Laji::  sagu
Kaksiosainen nimi
 Metroxylon sagu  Rottb. 
Katso myös
   Saagopalmu Wikispeciesissä   Saagopalmu Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Saagopalmu (Metroxylon sagu) on palmukasvien (Arecaceae) heimoon kuuluva kasvi.
Se on monirunkoinen 6–25 m korkea palmu, jonka haarattomat rungot voivat tulla 35–60 cm paksuiksi. Rungon yläpäässä on 18–20 lehden muodostama tupsu. Lehdet ovat yleensä 5–7 m pitkiä.
Se on kotoisin Uuden-Guinean Molukeilta, mutta sitä viljellään laajasti kosteassa tropiikissa. Se on levinnyt muun muassa Borneolle, Jaavalle, Sumatralle ja Thaimaahan.
Saagopalmusta saadaan saagojauhoa. Palmun runko hakataan vähän ennen kukkimista, ja kuituinen sisäosa pestään hiilihydraattipitoisen aineksen irrottamiseksi.
Golden Sands Halt

Golden Sands Halt oli yksityinen seisake kapearaiteisella Romney, Hythe and Dymchurch Railwayllä St. Mary's Bayssä, Kentin kreivikunnassa Englannissa.
Seisake avattiin liikenteelle 21 vuotta rautatien perustamisen jälkeen kesällä 1948. Tuolloin Englannin eteläinen rannikko eli toisen maailmansodan jälkeistä kesämatkailun kukoistusaikaa, ja läheinen Maddieson's Golden Sandsin lomakylä näki rautatien yhtenä keinona viihdyttää asiakkaitaan. Junat pysähtyivät seisakkeella tarvittaessa. Ajan myötä Golden Sandsin lomakylä kehittyi huolimatta siitä, että brittien lomailukulttuuri muuttui vuosikymmenten saatossa.
1980-luvun alkupuolella seisakkeen käyttäjämäärät vähenivät jyrkästi, ja suurelta osin ainoat seisakkeella pysähtyvät junat olivat tilausjunia. 1980-luvun lopulla radan lomakylän puolta alettiin käyttää lomakylän johtajan omistuksessa olevien vanhojen paloautojen säilytysalueena. 1990-luvulla lomakylä vaihtoi omistajaa, jolloin seisakkeen käyttäjämäärät lähtivät jälleen kasvuun. Uusi omistaja myös nimesi lomakylän uudelleen, jolloin seisakkeen nimeksi tuli Reunion Halt.
Lomakylä sulki ovensa myöhemmin 1990-luvulla, ja samalla myös seisake lakkautettiin. Seisakkeen alkuperäinen asemarakennus on edelleen olemassa.
Füchse Duisburg

| Füchse Duisburg |
| --- | --- |

Perustettu:  1991
Entiset nimet:  EV Duisburg (1991–2004)
Kaupunki:  Duisburg
Kotiareena:  PreZero Rheinlandhalle
Sarja:  Oberliga
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Füchse Duisburg on saksalainen jääkiekkoseura, joka pelasi aiemmin maansa korkeimmalla sarjatasolla (DEL), nykyisin kolmanneksi korkeimmalla tasolla, Oberligassa. Seura on perustettu 1991, ja se nousi DEL-liigaan 2005, missä se pelasi kevääseen 2009 asti sijoittuen sijoille 14.-16.
Sadan vuoden yksinäisyys (Leevi and the Leavingsin single)

| ”Sadan vuoden yksinäisyys” Leevi and the Leavings |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : Love studiot, Måns Groundstroem & Paul Jyrälä, 1978[lähde? ]
 Julkaistu: 1978
 Formaatti: Tuplasingle 7" + 7"
Listasijoitukset
  11. (maaliskuu/1979)   
Leevi and the Leavingsin muut singlet
| ”Mitä kuuluu, Marja-Leena?” 1978 | ”Sadan vuoden yksinäisyys” 1978 | ”Nuoret miljonäärit” 1979 |
Sadan vuoden yksinäisyys on Leevi and the Leavingsin ensimmäinen kaksoissingle vuodelta 1978. Se sisältää kappaleet ”Elämänmeno”, ”Kissanpentu”, ”1963 – viisitoista vuotta myöhemmin” ja ”Illan viimeinen tango”.
Vastaanotto

Nuorgam-verkkomedian Leevi and the Leavings top 40 -listauksessa kaksoissinglen kappale ”Elämänmeno” pääsi 29. sijalle. Toimittaja Santtu Reinikaisen mukaan kaksoissinglen kappaleiden tyylissä oli vielä ”rock’n’roll-pastissia, hakua ja tyhjäkäyntiä”, mitä hän piti kummallisena, sillä aiemmin samana vuonna julkaistu ”Mitä kuuluu, Marja-Leena?” oli Reinikaisen mukaan ”täyteläisen leevistinen”. Kaksoissinglen ”Elämänmeno”-kappale on hänen mukaansa ”siitä erikoinen Leevi-kappale, että siinä keinahdetaan normaalia vahvemmin suomalaisen huoltiskasettimusiikin puolelle”.
Golden Peak Race

| Golden Peak Race |
| --- | --- |
Paikkakunta::  Vail, Colorado, Yhdysvallat
Talviurheilukeskus:: Vail Ski Resort
Vuori:: Golden Peak
Stadion:: Golden Peak Stadium
Rinneluokitus:: Musta
Yläasema:: 2 865 m
Ala-asema:: 2 500 m
Korkeusero:: 365 m
Hissi
Hissi:: Riva Bahn Express
Tyyppi:: 4-hengen tuolihissi
Ala-asema:: 2 500 m
Miehet
Suurpujottelu
Lähtö:: 2 839 m
Maali:: 2 515 m
Korkeusero:: 324 m
Pituus:: 1 131 m
Maksimijyrkkyys:: 42 %
Keskijyrkkyys:: 28,6 %
MM-kilpailut:: 9.2.1989, 12.2.1999
1. MC-kilpailu:: 19.3.1967
Pujottelu
Lähtö:: 2 705 m
Maali:: 2 515 m
Korkeusero:: 190 m
Pituus:: 753 m
Maksimijyrkkyys:: 44 %
Keskijyrkkyys:: 25,2 %
MM-kilpailut:: 12.2.1989, 14.2.1999
1. MC-kilpailu:: 6.3.1984
Naiset
Suurpujottelu
Lähtö:: 2 839 m
Maali:: 2 515 m
Korkeusero:: 324 m
Pituus:: 1 131 m
Maksimijyrkkyys:: 42 %
Keskijyrkkyys:: 28,6 %
MM-kilpailut:: 11.2.1989, 11.2.1999
Pujottelu
Lähtö:: 2 714 m
Maali:: 2 515 m
Korkeusero:: 199 m
Maksimijyrkkyys:: 44 %
MM-kilpailut:: 7.2.1989, 13.2.1999
Joukkueparipujottelu
Lähtö:: 2 606 m
Maali:: 2 515 m
Korkeusero:: 91 m
Pituus:: 326 m
Maksimijyrkkyys:: 31 %
Keskijyrkkyys:: 27,9 %
MM-kilpailu:: 10.2.2015
Golden Peak Race on laskettelurinne Vailissa Coloradossa Yhdysvalloissa. Rinteellä on laskettu tekniikkalajit vuosien 1989- ja 1999 MM-kilpailuissa ja joukkuekilpailu vuoden 2015 MM-kilpailussa.
Roots to Branches

| Roots to Branches Jethro Tull |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : joulukuu 1994 - kesäkuu 1995
 Julkaistu: 4. syyskuuta 1995 (UK) 12. syyskuuta 1995 (US)
 Tuottaja(t): Ian Anderson
 Tyylilaji: folk rock hard rock maailmanmusiikki
 Kesto: 60.00
 Levy-yhtiö: Chrysalis
Listasijoitukset
  #20  #114
Jethro Tullin muut julkaisut
| Nightcap 1993 | Roots to Branches 1995 | J-Tull Dot Com 1999 |
Roots to Branches on Jethro Tullin vuoden 1995 studioalbumi. Se yhdistelee Tullin perinteistä folk rockia maailmanmusiikkivaikutteisiin Lähi-idästä ja Arabimaista.
Albumi jäi basisti Dave Peggin viimeiseksi yhtyeen riveissä ja kosketinsoittaja Andrew Giddingsin ensimmäiseksi yhtyeen vakituisena jäsenenä. Vuoden 2007 remasteroitu versio ei sisällä bonuskappaleita.
Kappaleet

"Roots To Branches" – 5:11
"Rare And Precious Chain" – 3:35
"Out Of The Noise" – 3:25
"This Free Will" – 4:05
"Valley" – 6:07
"Dangerous Veils" – 5:35
"Beside Myself" – 5:50
"Wounded, Old And Treacherous" – 7:50
"At Last, Forever" – 7:55
"Stuck In The August Rain" – 4:06
"Another Harry's Bar" – 6:21
kaikki kappaleet Ian Anderson
Muusikot

Ian Anderson: laulu, huilut, akustinen kitara
Martin Barre: kitara
Doane Perry: rummut
Andrew Giddings: kosketinsoittimet
Dave Pegg: basso (kpl. 3,5,11)
Steve Bailey: basso (kpl. 1,6,7,8,9,10)
Jethro Tull
| --- | --- |
Studioalbumit:   This Was  Stand Up  Benefit  Aqualung  Thick as a Brick  A Passion Play  War Child  Minstrel in the Gallery  Too Old to Rock 'N' Roll: Too Young to Die!  Songs from the Wood  Heavy Horses  Stormwatch  A  Broadsword and the Beast  Under Wraps  Crest of a Knave  Rock Island  Catfish Rising  Roots to Branches  J-Tull Dot Com  The Jethro Tull Christmas Album  The Zealot Gene  RökFlöte 
Livealbumit:   Bursting Out  Live at Hammersmith '84  A Little Light Music  Living with the Past  Nothing Is Easy: Live at the Isle of Wight 1970  Aqualung Live  Live at Montreux 2003 
Kokoelmat:   Living in the Past  M.U. - The Best of Jethro Tull  Repeat - The Best of Jethro Tull - Vol II  A Classic Case  Original Masters  20 Years of Jethro Tull  25 Anniversary Box Set  The Best of Jethro Tull - The Anniversary Collection  Nightcap  The Very Best of Jethro Tull  Essential  The Best of Acoustic Jethro Tull  Jethro Tull Essential 
Videojulkaisut:   Slipstream  20 Years of Jethro Tull  25th Anniversary Video  Living with the Past  A New Day Yesterday  Nothing Is Easy: Live at the Isle of Wight 1970  Live at Montreux 2003  Jack in the Green - Live in Germany 1970-93  Their Fully Authorised Story  Live At Madison Square Garden 1978
Sakari Pesola

Sakari Pesola (s. 4. lokakuuta 1963 Töysä) on Kolmas Nainen -yhtyeen kitaristi ja säveltäjä. Musiikkiuran ulkopuolella hän toimii historian ja yhteiskuntaopin opettajana Pohjois-Haagan Yhteiskoulun lukiossa ja yläkoulussa. Pesola on tehnyt vuonna 2003 lisensiaattitutkimuksen otsikolla ”Suomalaisen populaarimusiikin tuotanto ja julkisuus 1925–1938”.
Kolmannen Naisen tauon aikana Pesola soitti Luunelonen-yhtyeessä vuosina 1996-97.
Aiheesta muualla

Haastattelu Ylioppilaslehdessä
Sakari Pesola 375 humanistia -sivustolla 1.4.2015, Helsingin yliopiston humanistinen tiedekunta
Kolmas Nainen
| --- | --- |
Studioalbumit:   Kolmas Nainen  Paha minut iski  Hikiset siivut  Hyvää ja kaunista  Elämän tarkoitus  Tiheän sisään  Onnen oikotiellä  Sydänääniä  Me ollaan ne  Linjassa 
Live:   Ajatuskatkoja  Rattle & Snake – Live 
Kokoelmat:   Poikavuodet  Kultahippuja  Master Series  Ura  Tienhaarat – 20 hittiä  Tienhaarat 1986–2010  Maanantai – 15 suosikkia  ME – Parhaat levytykset 1985–2013 
DVD:t:  Lauteilla
Giancarlo Baghetti

| Giancarlo Baghetti |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Italia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1961–1967
Talli(t):  Ferrari, Automobili Turismo e Sport, Scuderia Centro Sud, Brabham, Reg Parnell, Lotus
Kilpailuja:  21
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  1
Palkintosijoja:  1
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  1
MM-pisteitä:  14
Ensimmäinen kilpailu:  Ranskan Grand Prix 1961
Ensimmäinen voitto:  Ranskan Grand Prix 1961
Viimeinen voitto:  Ranskan Grand Prix 1961
Viimeinen kilpailu:  Italian Grand Prix 1967
Giancarlo Baghetti (25. joulukuuta 1934 Milano, Italia – 27. marraskuuta 1995 Milano, Italia) oli italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän ajoi F1-sarjassa kausilla 1961-1967 Ferrari, ATS , BRM, Brabham ja Lotus -talleissa. Baghetti muistetaan erityisesti siitä, että hän on yksi kolmesta kuljettajasta, jotka ovat onnistuneet voittamaan Formula 1 -debyyttikilpailunsa. Itse asiassa Baghetti voitti kolme ensimmäistä kilpailuaan, mutta kaksi edeltävää kilpailua olivat MM-sarjan ulkopuolisia F1-kilpailuja.
Formula 1 -tulokset

| Vuosi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1961 | FISA | MON   | NED   | BEL   | FRA 1 | GBR Kesk. | GER   | ITA Kesk. | USA   |  |  |  | 9 | 9. |
| 1962 | Ferrari | NED 4 | MON   | BEL Kesk. | FRA   | GBR   | GER 10 | ITA 5 | USA   | RSA   |  |  | 5 | 11. |
| 1963 | ATS | MON   | BEL Kesk. | NED Kesk. | FRA   | GBR   | GER   | ITA 15 | USA Kesk. | MEX Kesk. | RSA   |  | 0 | 35. |
| 1964 | Scuderia Centro Sud | MON   | NED 10 | BEL 8 | FRA   | GBR 12 | GER Kesk. | AUT 7 | ITA 8 | USA   | MEX   |  | 0 | 23. |
| 1965 | Brabham | RSA   | MON   | BEL   | FRA   | GBR   | NED   | GER   | ITA Kesk. | USA   | MEX   |  | 0 | 40. |
| 1966 | Reg Parnell | MON   | BEL   | FRA   | GBR   | NED   | GER   | ITA NC | USA   | MEX   |  |  | 0 | 29. |
| 1967 | Lotus | RSA   | MON   | NED   | BEL   | FRA   | GBR   | GER   | CAN   | ITA Kesk. | USA   | MEX   | 0 | 33. |
Gottfried Döhn

| Mitalit> Maa:   Itä-Saksa. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Itä-Saksa. Olympialaiset .Miesten soutu | Maa:   Itä-Saksa> .Miesten soutu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Montreal 1976 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Moskova 1980 | perämiehellinen nelikko |  |
Gottfried Döhn (s. 10. kesäkuuta 1951 Dresden) on Itä-Saksaa edustanut entinen soutaja ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Vuoden 1976 kesäolympialaisissa Montrealissa Döhn oli mukana voittamassa kultaa miesten kahdeksikossa. Kesäolympialaisissa 1980 Moskovassa hän kuului kultaa perämiehellisessä nelikossa voittaneeseen joukkueeseen.
Gian Simmen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gian Simmen |  Gian Simmen |  Gian Simmen |  |
Maa:  Sveitsi
Miesten lumilautailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Nagano 1998 | half-pipe |  |
Gian Simmen (s. 19. helmikuuta 1977 Arosa, Graubünden, Sveitsi) on sveitsiläinen lumilautailija ja olympiavoittaja. Simmen voitti lumikourun ensimmäisen olympiakullan Naganossa 1998 (jossa laji oli ensi kertaa olympialaisissa). Salt Lake Cityssä 2002 hän oli kahdeksastoista ja Torinossa 2006 kolmastoista.
Aiheesta muualla

Simmen KOK:n sivuilla (englanniksi)
Miesten lumilautailun half-pipen olympiavoittajat