Viikki
Viikin katujen, kujien ja puistojen nimiä

Leskirouva Freytagin kuja: Leskirouva Freytag taisteli 1650-luvulla isoja herroja, kuten Pietari Brahea ja muita vastaan mahtavista maaomistuksistaan, jotka oli perinyt mieheltään Gerd Skytteltä. Viikin Latokartanon maat kuuluivat Skytten omistuksiin Munkkiniemen, Lauttasaaren, Konalan Hindersnäsin ja Kuninkaankartanon mylly- ja kalastusoikeuksien lisäksi.
Vouti Björnramin kuja: Vouti Björnram toimi Helsingin kuninkaankartanon voutina Erik Spåren jälkeen.
Simo Klemetinpojan puisto: Simo Klemetinpoika oli Helsingin pitäjän huomattavin maanomistaja, joka sai vuonna 1547 rangaistuksen uppiniskaisuudestaan ja talonpoikien yllyttämisestä jatkuvaan talonpoikaispurjehdukseen. Hänen sai kaupungin pakkolunastuksessa menettämilleen maille korvauksen kuninkaalta.
Erik Spåren tie: Eriks Spåre (Erik Spore) toimi aateliston viestin viejänä kuninkaalle vuoden 1549 lopulla pidetystä neuvottelukokouksesta, jossa aatelisto antoi kannatuksensa Kustaa Vaasan kaupalliselle itsenäisyyspolitiikalle. Spåre valvoi Porvoon linnaläänin kuuden kaupungin perustamistöitä. Hänet määrättiin Helsingin kuninkaankartanon voudiksi ja sai palkaksi oikeuden Tuuloksen pitäjän Kouvolan neljänneksen verotuloihin. Spårella oli keskeinen asema Helsingin kaupungin perustamishankkeissa.
Agnes Sjöbergin katu: Agnes Sjöberg (1888–1964) oli eläinlääkäri, joka valmistui eläinlääkäriksi ensimmäisenä naisena Euroopassa ja todennäköisesti oli ensimmäinen nainen maailmassa, joka väitteli eläinlääketieteen tohtoriksi.
Erik Lönnrothin kuja: Erik Lönnroth (1883–1971) oli suomalainen metsätieteilijä, professori ja Helsingin yliopiston rehtori.
N. A. Osaran kuja: Nils Osara (1903–1990) oli metsätieteen professori ja Metsähallituksen pääjohtaja. Laajat avohakkuualueet Posiolla ja Pudasjärvellä ovat saaneet nimekseen Osaran aukeat hänen mukaansa.
Antti Mäen kuja: Antti Mäki (1904–1985) oli maataloudentutkija ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston maanviljelystalouden professori vuosina 1950–1971, joka tutkimusaloja olivat pakkolunastuksen vaikutus, maatalouden rakennusolot ja maatalouspolitiikka.
Laivuri Petterin katu: Östervikin kylässä asunut Petter Vik toimi laivurina 1500-luvulla. Hän kuljetti jaalallaan tavaraa kauppiaille Helsingin pitäjän ja Tallinnan välillä. Tallinnalaisen kauppiaan tilikirjojen mukaan laivuri Petteri oli hänen yrityksensä tärkeimpiä kauppakumppaneita vuosina 1511–1531.
Lautamies Jopin katu ja kuja: Jop Viik on mahdollisesti vanhin nimeltä tunnettu viikkiläinen. Hänet mainitaan yhtenä kahdestatoista lautamiehestä tuomiokirjeessä vuodelta 1417. Kirje koski riita-asiaa lohenkalastusoikeuksista.
Krister Juutin polku: Tämän kevyen liikenteen raitin nimessä esiintyvä mies oli Krister Juutti (ruots. Krister Jute), joka toimi kartanonvoutina 1561–62.
Von Daehnin katu: Woldemar von Daehn (1838–1900) oli suomalais-venäläinen kenraali ja Suomen suuriruhtinaskunnan ministerivaltiosihteeri vuosina 1891–1898.
Arthur Rindellin raitti: Arthur Rindell (1852–1936) oli suomalainen maatalouskemisti.
Nils Westermarckin kuja: Nils Christian Westermarck (1910–2002) oli suomalainen akateemikko, agronomi, poliitikko ja ministeri. Hän toimi myös alansa professorina Uumajassa ja Helsingissä.
Erkki Kivisen kuja: Erkki Kivinen (1903–1985) oli maanviljelyskemian ja -fysiikan professori ja Helsingin yliopiston rehtori.
Pasteurinkatu: Katu on saanut nimensä ranskalaisen mikrobiologin ja kemistin Louis Pasteurin (1822–1895) mukaan, joka osoitti bakteerien ja rokotuksen merkityksen sairauksien hoidossa.
Kiviteltankatu: Viikinmäessä sijaitsevat kadunnimet Kiviteltankatu ja Kiviteltanporras on annettu lähistöllä sijaitsevan jääkaudella syntyneen kivimuodostuman mukaan.