stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ystäväni Tiikeri & Nalle Puh
Aiheesta muualla

TV.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
Disney Channelilla esitettäviä ja esitettyjä sarjoja
A.N.T. – Aikaistetut nuoret taiturit • Austin ja Ally • Brandy ja Herra Whiskers • Brian O’Brian • Coryn koukerot • Dave the Barbarian • Disney Channel Games • Dog with a Blog • Even Stevens • Finias ja Ferb • Fillmore • Gravity Falls • H2O • Hannah Montana • Hopon poppoo • Isojen tyttöjen leikit • Jake Long – amerikkalainen lohikäärme • Jessie • Jonas Brothers: Living the Dream • Kaksi kunkkua • Keisarin uusi koulu • Kickin’ It • Kim Possible • Klassiset piirretyt • Lab Rats • Lilo & Stitch • Liv ja Maddie • Lizzie McGuire • Mikin klubi • Mikki Hiiren kerhotalo • Nokkapokka • Olli avaruudessa • Onnea matkaan, Charlie! • Paljon melua Maggiesta • Poika tulevaisuudesta • The Proud Family • Se en ollut minä • Shake It Up • Sonny with a Chance • So Random! • Supersairaala • Disneyn Tarzanin legenda • Tavataan välkkärillä • That’s So Raven • Timmy ja haltijakummit • Vaihdokit • Viiden tähden merielämää • Viisikko jutun jäljillä • Violetta • Disneyn Välitunti • Waverly Placen velhot • Zackin ja Codyn viiden tähden elämää
Luettelo Lapinlahden Lintujen kappaleista

Tämä on luettelo Lapinlahden Lintujen tekemistä kappaleista aakkosjärjestyksessä. Luettelo sisältää myös levyttämättömät kappaleet, jotka on esitetty ainoastaan sketsisarjojen yhteydessä. Luettelossa on kaikkiaan 221 kappaletta.
A

Aarre arvokkain (Vihreä gorilla)
AIAIAIVOIVOIVOI (Kolmas jalka haudassa)
Aimon virsi (Tähdet kertovat)
Aina ei voi saada (Kansandances)
Aino kirjoittaa (Elämä janottaa)
Ajatelkaa! (Lapinlahden Linnut)
Alepan jumalatar (Pienvikaisten paratiisi)
Anti olla lantiolla (Jep)
Apinan raivolla (Iso muna)
Arvon Rauha (Tähdet kertovat)
Avaja porttis, ovesi (Maailman kahdeksan ihmettä -sketsisarja)
B

Baarituoli (Iso muna)
Bakteerijenkka (Iso muna)
E

Edenin henki (Lapinlahden Linnut)
Edes kerran (Lapinlahden Linnut)
Ei liian syvälle (Tyttö huutaa Hii!)
Ei se siitä kulu (Pienvikaisten paratiisi)
Ei tainnut uskoa (Maailman kahdeksan ihmettä -sketsisarja)
Elämä janottaa (Elämä janottaa)
Elämässä täytyy kosia (Lapinlahden Linnut)
Elämää Kwanza Sulin leirillä (Lapinlahden Linnut)
Elän analogisesti (Etiäppäin)
Enää en sano sanaakaan (Tyttö huutaa Hii!)
Etiäppäin (Etiäppäin)
F

Fantastista (Tähdet kertovat)
Feminum Nymfomanum (Kansandances)
H

Hehkulamput (Köyhän taivas)
Hellä Ulla (Tähdet kertovat)
Helppoa elämää (Grrr!)
Hengessä kollaan (Grrr!)
Heti mulle kaikki tänne nyt (Vihreä gorilla)
Hiljaa kaislikossa (Kansandances)
Hiljaisten miesten baari (’’Kolmas jalka haudassa)
Hip hop (Elämä janottaa)
Hullu vapaalla (Pienvikaisten paratiisi)
I

Ihmistä kiusataan (Jep)
Ilha Dourada - kultainen saari (Lapinlahden Linnut)
Ilman sinua (Tähdet kertovat)
Intian kuu (Sulkasatoa osa I)
J

Jep (Jep)
Joka kesäyö pullo viiniä (Lapinlahden Linnut)
Jos kaikki ois ilmaista (Kolmas jalka haudassa)
Jos on eläin (Köyhän taivas)
Jäljet (Köyhän taivas)
K

Kadut Loviisan (Iso muna)
Kahvihuoneen kunkku (Etiäppäin)
Kaivollinen kossua (Köyhän taivas)
Kakadun laulu (Etiäppäin)
Kaljasta kaljaan (Iso muna)
Kalliossa (Grrr!)
Karvaisen kiitoksen metsästäjä (Tähdet kertovat)
Katselen urheilua (Elämä janottaa)
Kaupungin suudelluin suu (Kolmas jalka haudassa)
Keliakiavalssi (Etiäppäin)
Keski-ikä on syvältä (Lintuinfluenssa Vol.1)
Kesäapina (Iso muna)
Kiitos Herra ruuasta (Kuudesti laukeava -sketsisarja)
Kilttejä lapsia (Kansandances, 2. painoksen bonus-kappale)
Kohta joku kärsii (Tyttö huutaa Hii!)
Kohta varisee! (Lauluja Nuppilasta)
Koiranelämää (Vihreä gorilla)
Kolmas jalka haudassa (Kolmas jalka haudassa)
Komea loppu (Grrr!)
Kuka junaa kuljettaa (Lauluja Nuppilasta)
Kuka lopulta tietää (Grrr!)
Kuka sinä oikein olet? (Maailman kahdeksan ihmettä -sketsisarja)
Kulkukoiran blues (Maailman kahdeksan ihmettä -sketsisarja)
Kumarran ja pyllistän (Kansandances)
Kuolemantutkija (Lauluja Nuppilasta)
Kuppilan tango (Lauluja Nuppilasta)
Kyllä elämä on ihanaa (Lapinlahden Linnut)
Köyhän taivas (Köyhän taivas)
L

La Ulu (single)
Laiskan herran linnassa (Maailman kahdeksan ihmettä -sketsisarja)
Lasten siivouslaulu (Lauluja Nuppilasta)
Lepolandia (Etiäppäin)
Lihanleikkaajat (Jep)
Lipputangon nuppi (Lapinlahden Linnut)
Lääketiedettä vai elokuvia (Lapinlahden Linnut)
Lääkitystä vailla (Kuudesti laukeava -sketsisarja)
M

Maire, se tuoppi ja heti! (Pienvikaisten paratiisi)
Mamma Miab (Tyttö huutaa Hii!)
Meidän manageri (Kolmas jalka haudassa)
Mene vankilaan (Pienvikaisten paratiisi)
Miehen tie (Muuttuuko ihminen -sketsisarja)
Miksei asioista puhuta (Jep)
Miksi surisin (Lauluja Nuppilasta)
Minä murhaan sarjassa (Kansandances)
Minä sen juon (Köyhän taivas)
Mokauksen odottaja (Köyhän taivas)
Moni Matti ja Maija päällä maan (Seitsemän kuolemansyntiä-tv-sarja)
Mua ei komenna kukaan (Iso muna)
Mulkku (Tyttö huutaa Hii!)
Muna-anjovisvoileipä (Köyhän taivas)
Munasarjatulta (Tyttö huutaa Hii!)
Mun muriseva koirani Iines (Etiäppäin)
Mun puutarhassa (Kansandances)
Mun puutarhassa (remix) (Mun puutarhassa -single)
Mä kierrän sua (Tyttö huutaa Hii!)
N

Naiset vaihtaa mua kuin paitaa (Pienvikaisten paratiisi)
Niin ihanaa (Seitsemän kuolemansyntiä -sketsisarja)
Nyt sitä saa (Köyhän taivas)
O

Ohraa ja pikeä (Jep)
Oikeutta metron siivoojille (Etiäppäin)
Ojasta noustaan (Lapinlahden Linnut)
Ojasta noustaan II (Tähdet kertovat)
Olaa ja Lailaa (Grrr!)
Olen onnistunut (Etiäppäin)
Ollin lapset (Grrr!)
Oman asuntonsa kaluste (Tyttö huutaa Hii!)
Ota se ja juokse (Tähdet kertovat)
Otathan minut varovasti (Kansandances)
Otto ja pano (Tähdet kertovat)
P

Paarma-tango (Elämä janottaa)
Paina kaasua Morgan (Grrr!)
Palkaton ihminen (Jep)
Paskaaks tässä (Tähdet kertovat)
Patja-apina (Lauluja Nuppilasta)
Pekka ja Justiina (Kansandances)
Pelottaa (Kuudesti laukeava -sketsisarja)
Pentti polttaa taloja (Elämä janottaa)
Perse (Köyhän taivas)
Persetti (Jep)
Perunatorin tyttö (Lintuinfluenssa Vol.1)
Pienvikaisten paratiisi (Pienvikaisten paratiisi)
Piikki (Tyttö huutaa Hii!)
Pikkumiesten laulu (Vihreä gorilla)
Puissa on Absalom (Vihreä gorilla)
Puolitetut perunat (Lapinlahden Linnut)
Puoliväliheikki (Kansandances)
Puumiekka (Jep)
Päänahanmetsästäjä (Tyttö huutaa Hii!)
Pää täynnä lompakko tyhjä (Kolmas jalka haudassa)
R

Raakaa lihaa (Vihreä gorilla)
Raja se on raittiudellakin (Kolmas jalka haudassa)
Rakas, ukulele soi (Lauluja Nuppilasta)
Rikkaiden lapset on rumia (Kolmas jalka haudassa)
Roudarin lempi (Lauluja Nuppilasta)
Ruma (Tähdet kertovat)
Rumat miehet (Iso muna)
Runo josta ei tullut mitään (Etiäppäin)
S

Saako niin tehdä (Lauluja Nuppilasta)
Sain satiaiset (Jep)
Sateet tulevat (Jep)
Saunaan (Kuudesti laukeava -sketsisarja)
Sedät jaksaa heilua (Tähdet kertovat)
Se ei käy (Elämä janottaa)
Sen pitää olla Raimoa (Tyttö huutaa Hii!)
Sen yön muistan (Elämä janottaa)
Se tekee gutaa (Grrr!)
Sihistään hississä (Kansandances)
Siittiöt (Siitosen veljekset) (Köyhän taivas)
Siivet (Seitsemän kuolemansyntiä -sketsisarja)
Sisäinen ahdistus (Lapinlahden Linnut)
Suomi nousuun (Tyttö huutaa Hii!)
Suomi takaisin (Kolmas jalka haudassa)
Suu ja se elin (Iso muna)
Suuri juokseva ihminen (Lauluja Nuppilasta)
Suuronnettomuustutkija (Kansandances)
Sähkönainen (Etiäppäin)
Sä oot kaikkea kumista ja muovista (Höyhenet pöllyää! 90-luvun parhaat)
Sä teet mut hulluksi (Grrr!)
T

Taas uusi nero (Grrr!)
Takkatulen ääressä (Etiäppäin)
Talonmiehen perhonen (Lauluja Nuppilasta)
Tapasin naisen (Jep)
Tavallinen jörndonner (Vihreä gorilla)
Tenukeppi (Lauluja Nuppilasta)
Terapiatunti seksiaddikteille (Pienvikaisten paratiisi, piiloraita)
Tero ja minä (Lapinlahden Linnut)
Tiiviö (Grrr!)
Toisemme (Köyhän taivas)
Trilobiittinä luokses ryömin (Kolmas jalka haudassa)
Tse-tse-nainen (Iso muna)
Tuoli kaatuu (Elämä janottaa)
Tupakanmittainen muisto (Vihreä gorilla)
Tuplakossu vissyllä (Iso muna)
Turun tuomiokirkon kellot lyövät minua (Kolmas jalka haudassa)
Tuula tulee (Vihreä gorilla)
Tyrvään tytöt ei alistu (Pienvikaisten paratiisi)
Tyttö dynamiittivyössä (Pienvikaisten paratiisi)
Tyttö huutaa Hii! (Tyttö huutaa Hii!)
Työtön, hullu ja eläkeläinen (Köyhän taivas)
Tänä kesänä perkele! (Tänä kesänä perkele! -promosingle)
U

Unohtunut uistin (Vihreä gorilla)
V

Vahingonlaukaus (Iso muna)
Vanha suomalaisten poikain vitutuslaulu (Grrr!)
Vanha suomalaisten poikain vitutuslaulu (dub mix) (Vanha suomalaisten poikain vitutuslaulu -single)
Vanha suomalaisten poikain vitutuslaulu (remix) (Vanha suomalaisten poikain vitutuslaulu -single / Sulkasatoa osa I.)
Varanasi (Etiäppäin)
Vastavirtaan (Elämä janottaa)
Vedä lärvit, Matti Vanhanen! (Pienvikaisten paratiisi)
Vedä mua otsikkoon (Pienvikaisten paratiisi)
Vihaan rantaelämää (Kansandances)
Viheltävä Ville ja Pekka Petomaani (Köyhän taivas)
Vihreä gorilla (Vihreä gorilla)
Vihtaasi on kustu (Tähdet kertovat)
Viimeinen hissityttö (Vihreä gorilla)
Voisinko olla minä (Iso muna)
Vollotetaan (Iso muna)
Vuorikatu 4 B (Etiäppäin)
W

We Sell You A Dream (Köyhän taivas)
X

XL-miehiä (Kansandances)
XL-miehiä (xxl-remix) (XL-miehiä -single)
XL-miehiä (xxxl-remix) (Kansandances)
Ä

Äideistä rumin (Kaikkien aikojen parhaat)
Äidin neuvo (Köyhän taivas)
Älä itke, älä sure (Tyttö huutaa Hii!)
Älä pure mun ananasta (Elämä janottaa)
Älä viskaa mua pihalle (Tähdet kertovat)
Ö

Öisten katujen levoton harhailija (Vihreä gorilla)
Lapinlahden Linnut
| --- | --- |
Studioalbumit:  Lapinlahden Linnut  Jep (1986)  Vihreä gorilla (1987)  Lauluja Nuppilasta (1988)  Elämä janottaa (1989)  Tähdet kertovat (1990)  Grrr! (1992)  Köyhän taivas (1994)  Tyttö huutaa Hii! (1995)  Kansandances (1997)  Iso muna (1999)  Kolmas jalka haudassa (2003)  Pienvikaisten paratiisi (2005)  Etiäppäin (2007) 
Kokoelmat:  Parhaat (1988)  Ei oikotietä sankaruuteen 1983–1989 (1990)  Sulkasatoa osa I (1994)  Sulkasatoa osa II (1995)  Höyhenet pöllyää! 90-luvun parhaat (2000)  Sedät jaksaa heilua (2001)  Kaikkien aikojen parhaat (2002)  Loputon lento (2002)  Suomihuiput (2003)  Lintuinfluenssa Vol.1 (2006)  Lintuinfluenssa Vol.2 (2006)  Parhaat bongaukset 1 (2013)  Parhaat bongaukset 2 (2013)  Sketsejä radiossa (2013) 
Radio-ohjelmat:  Radio Top One (1985)  Kahdentoista lyönnit (1986)  Lapinlahden Lintujen tieteellinen koe (1999–2002)  Lapinlahden Lintujen joulukalenteri (2004) 
TV-ohjelmat:  Kyllä elämä on ihanaa (1987)  Seitsemän kuolemansyntiä (1988)  Maailman kahdeksan ihmettä (1990)  Kuudesti laukeava (1992)  Lapinlahden Linnut Show (1993)  Lapinlahden Linnut! (1995)  Muuttuuko ihminen (2006) 
DVD-boksit:  Lapinlahden Linnut: Ehkä kaikki (2006)  Lennossa 1983–2008 (2008) 
Katso myös:  Diskografia  Luettelo kappaleista  EVVK
Emil Murén

Emil Ferdinand Murén (16. kesäkuuta 1854 Kärkölä – 8. syyskuuta 1912 Helsinki) oli suomalainen pappi, toimittaja ja kristilllinen kirjailija.
Henkilöhistoria

Murénin vanhemmat olivat lukkari Ferdinand Murén ja Edla Kristina Ahlbäck. Hänen puolisonsa oli Aleksandra Emilia Nikander. Rovasti Urho Muroma oli heidän poikansa. Murén tuli ylioppilaaksi 1876 ja vihittiin papiksi 1879. Hän hoiti valmistuttuaan kappalaisen tehtäviä Pulkkilassa ja Mäntsälässä ja tuli vakinaiseksi kappalaiseksi Pornaisiin 1883. Kappalaiseksi Mäntsälään Murén palasi 1885 ja oli siellä vuoteen 1891.
Helsingissä Murén oli kirkkoherranapulainen 1891–1893, toinen komministeri 1893–1902 ja toinen kappalainen 1902–1906 sekä viimeksi Pohjoisen suomalaisen seurakunnan kappalainen 1906–1912. Hän oli myös muun muassa Helsingin kaupunginvaltuuston jäsen ja toimitti lehtiä Totuuden Tunnustaja 1885, Uskonnollinen Kuukauslehti 1990, Pyhäkoululehti ja Lasten Pyhäkoululehti 1891–1895 sekä Isänmaan Ystävä 1897–1899.
Julkaisuja

Raamatullinen saarnakirja: kolme wuosikertaa uusien ewankeliumi-tekstien selityksiä, Helsinki: Weilin & Göös, 1888 (1. ja 2. vuosikerta), 1890 (3. vuosikerta)
Mitä on filosofia ja mitä hyötyä siitä on?, Helsinki: 1890 (14. s.)
Kiinalaiset: siwistys-historiallinen esitelmä Kiinalaisten waltiollisesta historiasta, Yhteiskunnallisesta elämästä, Tieteistä, Taiteista, Siwistyksestä ja Uskonnosta, Helsinki: 1898 (116 s.)
Mietteitä tietämisen ja toiminnan perusteista, Helsinki: 1899 (134 s.)
Raamatun selityksiä, Helsinki: 1905 (95 s.)
Mantorp

| Mantorp |
| --- | --- |
 Mantorp Parkin moottorirata.
 Mantorp
 Koordinaatit: 58°21′13″N, 15°17′08″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa
Kunta:  Mjölby
Väkiluku (31.12.2023):  4 260
Mantorp on taajama Mjölbyn kunnassa Itä-Götanmaan läänissä samannimisessä  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 4 260 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mantorp Wikimedia Commonsissa
Adolf Fredrik Lindblad

Adolf Fredrik Lindblad
Adolf Fredrik Lindblad (1. helmikuuta 1801 Skänninge – 23. elokuuta 1878 Linköping) oli ruotsalainen säveltäjä.
Lindblad opiskeli Johann Christian Friedrich Hæffnerin johdolla Uppsalassa vuosina 1823–1824 sekä Carl Friedrich Zelterin, Ludwig Bergerin ja Johann Bernhard Logierin johdolla Berliinissä vuosina 1825–1827. Lindblad pääsi Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1831 ja sai sen kultamitalin vuonna 1852. Hän opetti Tukholmassa pianonsoittoa ja sävellystä omassa musiikki-instituutissaan vuodesta 1827, kunnes myi sen opiskelijalleen Ivar Hallströmille vuonna 1861. Hallströmin ohella hänen oppilaisiinsa kuuluivat Gunnar Wennerberg, Ludvig Norman, kruununprinssi Oskar, prinsessa Eugénie ja prinssi Kustaa.
Lindbladin läheinen ystävä oli säveltäjä Felix Mendelssohn. Hän oli läheisissä väleissä myös monien kirjailijoiden, kuten Per Atterbomin, Malla Silfverstolpen, Erik Gustaf Geijerin, Carl Jonas Love Almqvistin ja Fredrika Bremerin kanssa. Lindblad osallistui lukuisten yksityisten salonkien toimintaan ja työskenteli vuodesta 1840 lähtien ensisijaisesti salongeissa, joita itse isännöi. Suuri osa Lindbladin tuotannosta olikin yksityisiä ruotsalais- ja saksalaissalonkeja varten sävellettyä. Hänen tuotantoonsa kuuluu laulukokoelmia, jousikvartettoja, kaksi sinfoniaa ja sångspel Frondörerna (1835). Kruununprinssi Oskarin toiveesta sävelletty Frondörerna sai aluksi vaatimattoman vastaanoton, mutta saavutti suurempaa suosiota Jenny Lindin esiintyessä vuonna 1836 muokatun version pääroolissa.
Lindblad oli vuodesta 1828 naimisissa Sophie Kernellin kanssa. Pariskunta sai kolme lasta, joista yksi oli pianisti Lotten von Feilitzen.
Matsuo Bashō

| Matsuo Bashō |
| --- | --- |
 Hokusain kuva Bashōsta, 1700-luvun loppupuoli.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1644 Ueno
Kuollut: 28. marraskuuta 1694 (49–50 vuotta) Osaka
Ammatti:  runoilija, opettaja
Uskonnollinen kanta:  zen
Kirjailija
Äidinkieli: japani
Tyylilajit:  haiku
Pääteokset:  Kapea tie pohjoiseen (1694)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Matsuo Bashō (jap. 松尾芭蕉, usein pelkkä Bashō; 1644 Ueno – 28. marraskuuta 1694 Osaka) oli Edo-kauden Japanin kuuluisin runoilija. Elinaikanaan hänet tunnettiin haikai no renga -runoteoksistaan, mutta nykyään hänet on tunnustettu lyhyen ja selkeän haiku-runouden mestariksi. Hänen runoutensa on saanut maailmanlaajuista mainetta, ja Japanissa useita hänen runojaan käytetään muistomerkeissä ja perinnekohteissa.
Bashō sai ensikosketuksensa runouteen nuorena. Sulauduttuaan Edon älymystöön hän tuli tunnetuksi koko Japanissa. Hän ansaitsi elantonsa opettajana mutta hylkäsi kirjallisuuspiirien kaupunkilaisen elämäntavan ja vaelteli ympäri maata länteen, itään ja kauas pohjoisiin erämaihin saadakseen innoitusta kirjoituksiinsa. Hänen runoihinsa ovat vaikuttaneet ympäristön tuomat välittömät kokemukset, ja usein ne kiteyttävät tietyn kohtauksen tunnelman muutamaan yksinkertaiseen aiheeseen.
Lapsuus ja nuoruus

Bashō syntyi noin vuonna 1644 jossakin Uenon lähellä Igan provinssissa, ja hän sai nimen Matsuo Kinsaku (jap. 松尾 金作). Hänen isänsä saattoi olla alempiarvoinen samurai, mikä olisi taannut Bashōlle sotilasuran muttei juuri mahdollisuutta merkittävään elämään. Elämäkertakirjailijat ovat perinteisesti väittäneet, että hän työskenteli keittiöissä. Nuorena Bashōsta tuli kuitenkin Tōdō Yoshitadan (jap. 藤堂 良忠) palvelija. Yoshitada jakoi Bashōn rakkauden haikai no rengaan, yhteistyössä kirjoitettavaan ketjurunouteen. Haikai-ketjurunon aloittaa 5–7–5-tavuinen runo, jota kutsuttiin nimellä hokku ja joka nimettiin myöhemmin haikuksi, kun se alkoi esiintyä yksinään. Hokkua seurasi toisen runoilijan kirjoittama ja siihen liittyvä 7–7-tavuinen wakiku. Sekä Bashō että Yoshitada ottivat itselleen haigōt (jap. 俳号) eli haikai-taiteilijanimet: Bashōn nimi oli Sōbō (jap. 宗房), joka oli yksinkertaisesti hänen samurainimensä Matsuo Munefusan (jap. 松尾 宗房) on'yomi-lukutapa. Vuonna 1662 julkaistiin Bashōn varhaisin säilynyt runo, vuonna 1664 kaksi hänen hokkuaan painettiin kokoelmateokseen ja vuonna 1665 Bashō ja Yoshitada kirjoittivat satasäkeistöisen ketjurunon joidenkin tuttujensa kanssa.
Yoshitadan äkillinen kuolema vuonna 1666 päätti Bashōn rauhallisen palvelijanelämän. Ajalta ei ole säilynyt minkäänlaisia tietoja, mutta Bashōn arvellaan luopuneen mahdollisuudestaan nousta samuraiksi ja jättäneen kotinsa. Elämäkertakirjailijat ovat ehdottaneet hänelle eri matkakohteita ja hänen päätökselleen useita erilaisia syitä. Jälkimmäisiin kuuluu mahdollinen mutta epätodennäköinen suhde Bashōn ja šintolaisen Jutei-nimisen (jap. 寿貞) mikon välillä. Bashō viittaa itse tähän aikakauteen vain epäselvästi; hän muistaa, että ”eräänä aikana himoitsin virka-asemaa maa-alueineen” ja että ”aikoinaan minua kiehtoivat homoseksuaalisen rakkauden muodot”, mutta ei ole säilynyt osoitusta siitä, viittasiko hän todellisiin vai jopa vain fiktiivisiin mielihaluihin. Hän ei ollut varma, tulisiko hänen ruveta täysipäiväiseksi runoilijaksi; hänen oman kertomuksensa mukaan ”vaihtoehdot taistelivat mielessäni ja tekivät elämäni levottomaksi”. Hänen päättämättömyyteensä saattoi vaikuttaa rengan ja haikai no rengan suhteellisen alhainen asema, sillä tuohon aikaan ne nähtiin pikemminkin seurallisina toimintoina kuin vakavana taiteena. Joka tapauksessa hänen runojaan julkaistiin edelleen valikoimissa vuosina 1667, 1669 ja 1671, ja hän julkaisi oman kokoelmansa vuonna 1672. Se oli nimeltään Kai ōi (jap. 貝おほひ ”simpukankuorileikki”) ja se koostui Bashōn ja muiden Teitoku-koulukunnan runoilijoiden teoksista. Saman vuoden kevään aikoihin hän muutti Edoon jatkaakseen runouden opiskelua.
Kapea tie pohjoiseen

Bashōn suunnitelmat toista pitkää matkaa varten toteutuivat 16. toukokuuta 1689 (Genroku 2), kun hän lähti Edosta oppilaansa Kawai Soran (jap. 河合 曾良) kanssa matkalle Honshūn pohjoisosan provinsseihin. Bashō ja Sora suuntasivat pohjoiseen Hiraizumiin, jonne he saapuivat 29. kesäkuuta. Sieltä he kävelivät saaren länsipuolelle vieraillen Kisakatassa 30. heinäkuuta ja aloittaen rauhallisen patikoinnin takaisin rannikkoa pitkin. 150 päivää kestäneen kävelyn aikana Bashō taittoi yli 600 rin (2 400 kilometrin) matkan Honshūn koillisalueiden halki ja palasi Edoon vuoden 1691 lopussa.
Siihen mennessä kun Bashō saapui Ōgakiin nykyisen Gifun prefektuurin alueella hän oli saanut valmiiksi lokikirjan matkastaan. Hän muokkasi ja muotoili sitä kolmen vuoden ajan kirjoittaen lopullisen version vuonna 1694 nimellä Oku no hosomichi (jap. 奥の細道, Kapea tie pohjoiseen). Ensimmäinen painos julkaistiin Bashōn kuoleman jälkeen vuonna 1702. Teos oli välitön kaupallinen menestys, ja monet muut kiertävät runoilijat seurasivat hänen matkareittiään. Teosta pidetään usein hänen hienoimpana saavutuksenaan, johon kuuluu seuraavan kaltaisia hokkuja:
Myöhempi elämä

Palattuaan Edoon talvella 1691 Bashō eli jo kolmannessa majassaan, jonka hänen oppilaansa olivat jälleen lahjoittaneet hänelle. Tällä kertaa hän ei kuitenkaan ollut yksin: hän otti luokseen veljenpoikansa ja naispuolisen ystävänsä Jutein, jotka toipuivat molemmat sairaudesta. Hänen luonaan kävi runsaasti vieraita.
Bashō tunsi olonsa edelleen epämukavaksi. Hän kirjoitti ystävälleen, että ”muut häiritsevät minua, eikä minulla ole mielenrauhaa”. Hän ansaitsi elantonsa opettamalla ja esiintymällä haikai-juhlissa vuoden 1693 elokuun loppuun saakka, kun hän sulki bashō-majansa portin ja kieltäytyi näkemästä ketään kuukauteen. Lopulta hän tyyntyi omaksuttuaan karumin eli ”keveyden” periaatteen, puolibuddhalaisen elämänkäsityksen, jossa ikävää ja tavanomaista maailmaa tervehditään siitä eristäytymisen sijaan. Bashō lähti Edosta viimeisen kerran kesällä 1694 ja vietti aikaa Uenossa ja Kiotossa ennen saapumistaan Osakaan. Hän sai vatsasairauden ja kuoli 50-vuotiaana rauhallisesti oppilaidensa ympäröimänä. Vaikka hän ei kirjoittanutkaan kuolinvuoteellaan mitään muodollista kuolinrunoa, seuraavaa hokkua pidetään yleisesti hänen hyvästinään. Se oli viimeinen hänen sairautensa aikana muistiin kirjattu runo:
Vaikutus

Bashō pyrki kuvaamaan hokkuissaan todellista ympäristöä ja tunteita sen sijaan, että hän olisi pitäytynyt kigo-vuodenaikasanojen (jap. 季語) kaavoissa, jotka ovat edelleen Japanissa suosittuja. Bashōn elinaikanakin hänen runoutensa tavoitteita ja tyyliä arvostettiin laajalti, ja hänen kuolemansa jälkeen arvostus vain kasvoi. Useat hänen oppilaansa, erityisesti Mukai Kyorai ja Hattori Dohō, kokosivat hänen omaa runouttaan koskevia sitaattejaan.
1700-luvulla Bashōn runouden ihailu voimistui, ja Ishiko Sekisuin ja Moro Nanimarun kaltaiset kriitikot tekivät runsaasti töitä löytääkseen hänen hokkuistaan viittauksia historiallisiin tapahtumiin, keskiaikaisiin kirjoihin ja muihin runoihin. Nämä kommentaattorit ylistivät usein ylenpalttisesti Bashōn epämääräisiä viittauksia, joista jotkut olivat luultavasti kirjallisia vääriä ystäviä. Vuonna 1793 šintolainen hallinto kohotti Bashōn kamiksi, ja jonkin aikaa hänen runoutensa arvosteleminen oli kirjaimellisesti jumalanpilkkaa.
Vasta 1800-luvun lopussa Bashōn runojen yksimielinen ihailu päättyi. Masaoka Shiki, luultavasti Bashōn kuuluisin kriitikko, hajotti pitkäaikaisen oikeaoppisuuden rohkeilla vastaväitteillään. Shikillä oli kuitenkin myös keskeinen rooli Bashōn runouden tuomisessa älykköjen ja suuren yleisön saataville. Hän keksi termin haiku (korvaamaan hokkun) viittaamaan itsenäiseen 5–7–5-tavuiseen muotoon, jota hän piti haikai no rengan taiteellisimpana ja puoleensavetävimpänä osana.
Bashōn runojen kriittinen tulkinta jatkui 1900-luvulle, jolloin merkittäviä teoksia kirjoittivat Yamamoto Kenkichi, Imoto Nōichi ja Ogata Tsutomu. 1900-luvulla Bashōn runoutta alettiin myös kääntää maailman eri kielille ja sitä julkaistiin Japanin ulkopuolella. Hänen asemansa länsimaissa tunnetuimpana haikurunoilijana antoi hänen teoksilleen runsaasti vaikutusvaltaa. Koska länsimaissa haikuista on pidetty enemmän kuin perinteisemmistä tanka- tai renga-runoista, hänestä on tullut japanilaisten runoilijoiden ja runouden perikuva. Hänen säkeidensä impressionistinen ja tiivis luonne on vaikuttanut erityisesti Ezra Poundiin ja imagisteihin sekä myöhemmin beat-sukupolven runoilijoihin. Claude-Max Lochu loi toisella Japanin-vierailullaan oman ”matkamaalauksensa” innostuttuaan siitä, miten Bashō käytti matkustamista tuomaan innoitusta.