stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Neva (joki)
Joen kulku

Neva alkaa Laatokan Petrokrepostin lahdella sijaitsevasta luusuasta. Luusuaa suojaa järvenselältä tulevilta tuulilta saari, jossa sijaitsee Pähkinäsaaren linna. Luusuan itärannassa sijaitsee Pähkinälinnan pieni kaupunki ja siihen aukeavat uuden ja vanhan Laatokan kanavan suut. Laatokan vedenpinnan keskikorkeus on 4,3 metriä mpy. ja vedenkorkeudella on pieni vaikutus rauhallisesti virtaavan joen virtaamiin. Joki virtaa aluksi 17 kilometriä etelä-lounaan- suuntaan. Pavlovossa (ven. Павлово) se kääntyy 12 kilometriä lounaaseen päin, jossa sijaitsee Otradnojen (ven. Отрадное) kaupunki. Joessa on ennen kaupunkia Glavryban saari (ven. Главрыба), jonne tulee pohjoisrannasta silta. Otradnojen kohdalla joki levenee suvannoksi samalla kun siihen laskee etelästä tuleva Tusinajoki. Suvannon lähellä toimii paperitehdas ja laivatelakoita. Joki kääntyy täällä kohti luodetta ja se saavuttaa 18 kilometrin jälkeen Pietarin kehätien. Kiertotiellä on ensimmäinen viidestä sillasta, jotka ylittävät joen ennen ensimmäistä suuhaaraa. Joenvarren asutusalueet ja teollisuusalueet laajenevat täällä. Kiertotien sisäpuolella ovat joenranta-alueet joko asutus- tai teollisuusalueita. Joki virtaa täällä edelleen luoteeseen vielä 14 kilometriä. Sitten joki tekee jyrkän mutkan Pietarin keskustassa, jossa se alkaa haarautua. Joki laskee Pietarissa Nevanlahdelle muodostettuaan eri suuhaarojen väliin joukon saaria.
Joki levenee Pietari-Paavalin linnoituksen kohdalla. Linnoitus on rakennettu saareen, jonka erottaa pohjoisrannasta leveä kanava. Ensimmäinen päähaara Suuri Nevka kääntyy ennen linnoitusta aluksi pohjoiseen ja kiertää siellä kaartaen kohti länttä. Suuren Nevkan sisälle jää useita kaupunkisaaria. Toinen päähaara Pieni Neva kääntyy länsi-luoteeseen päin heti linnoituksen jälkeen. Se sulkee pohjoiseen Suuren Nevkan erottamat saaret. Haarat kohtaavat toisensa lahdensuulla. Kolmas haara Suuri Neva jatkaa lounaaseen päin ja erottaa Pienen Nevan kanssa suuren kaupunkisaaren. Suuren Nevan suulla sijaitsee matkustajalaivasatama. Joella on muitakin kanavia tai joenhaaroja, mutta niistä enemmän alempana. Suuhaaroja ylittävät monet tiet avattavia siltoja pitkin. Sillat ovat avattavia vilkkaan vesiliikenteen mahdollistamiseksi. Jokisuun vesi on lähes suolatonta, koska kauempana lahdella on Retusaari yhdistetty lahden etelä- ja pohjoisrantaan 25 kilometriä pitkillä penkereillä, joissa toimii Pietarin tulvapadon sulkulaitteet. Penkereissä on kulkuaukot laivaliikenteelle, joka ankkuroi Pietarissa tai jatkaa Nevaa ylävirtaan.
Nevajoki kartalla
Leveä Neva laivaliikenteessä
Suuri Neva
Blagoveštšenskin silta avattuna
Bolšeohtinskin silta
Nevan jokilaivoja matkustajille
Nevan jokilautta, jossa raiteet
Talvella siltoja voi välttää
Jokilaivat joella
Näkymä joelle Smolnan katedraalin takaa
Virtaamia ja jäätilanne

Nevan virtaamia on mitattu perinteisesti kaupunkialueen itäpuolella Novosaratovkassa, aivan Venjoen kohdalla, josta on matkaa noin 30 kilometriä Suomenlahdelle. Tässä on käytetty mittaussarjaa vuodesta 1859 (tammikuu) vuoteen 1984 (joulukuu). Tilaston mukaan joen keskivirtaama on ollut 2 504 kuutiometriä sekunnissa (MQ, m³/s). Pienin mitattu virtaama on ollut 747 m³/s (NQ) ja suurin 4 450 m³/s (HQ).
Laatokalla sataa keskimäärin 610 millimetriä vuodessa, mikä ei poikkea oleellisesti Nevalla. Laatokan rannikko ja Neva jäätyvät molemmat joulukuun alussa ja järven keskusta vasta tammi-helmikuussa. Jää kasvaa yleensä 50–60 senttimetriä paksuksi. Neva vapautuu jäistä huhtikuun lopulla. Jäät lähtevät Laatokan järvenselältä maalis-huhtikuun vaihteessa.
Nevan alue > Nevan vesistöalue ja sen pääuoma

Nevan vesistöalueen pinta-ala vaihtelee eri lähteissä. Eri lähteissä valuma-alueesta esiintyy erilaisia karttoja, joiden vedenjakajalinja on piirretty eri tavalla. Siksi eri arvot on hyväksyttävä tulkintaeroiksi siitä, mitkä osat luetaan mukaan Nevan vesistöön. Vanhastaan on valuma-alueen pinta-alaksi ilmoitettu olevan 281 000 km² , jota käytetään nykyäänkin yleisesti, vaikka se on Neuvostoliiton aikainen tieto. Uusi arvo 281 600 km²  on ollut käytössä 2000-luvulla, vaikka muitakin arvoja käytetään . Valuma-alueesta 80 % sijaitsee Venäjällä ja 20 % Suomessa . Vesistöalueeseen kuuluu kaksi Euroopan suurinta järveä Laatokka ja Ääninen, mikä vaikuttaa Nevan virtaamiin ja sen vedenlaatuun tasaavasti. Vuoksi tuo Laatokkaan Saimaan vesiä pääasiassa Suomesta, Syväri tuo siihen Äänisen valuma-alueen vettä ja Olhavanjoki muun muassa Ilmajärven vettä. Äänisellä ja Ilmajärvellä on laajat valuma-alueet vesistön yläjuoksuilla.
Vesistöalueen pääuoman valinnasta ei ole lähdetietoa. Sen alajuoksu muodostuu kuitenkin Nevasta, Laatokasta, Syväristä ja Äänisestä. Tämän jälkeen pitää valita joko pisin joki tai virtaamaltaan suurin joki. Se on virtaaman osalta Vodlajoki, jota seuraamalla päätyy Vodlajärveen. Siihen laskevista joista on suurin Ileksa, jonka latvavedet yltävät lähes Vienanmerelle asti. Pääuoman pituudeksi voidaan tällä tavalla laskea 916 kilometriä.
Nevan alue > Sivujoet

Lyhyenä jokena Nevalla ei ole monta sivujokea. Niistä suurimmat on koottu alla olevaan taulukkoon, jonka lähteet on luetteloitu taulukon alle tai lähdeluetteloon. Lähteet on vielä eritelty kunkin joen kohdalta oikeassa sarakkeessa.
| Sivu-uoman nimi suom>    | Karttanimi ven>      | Etäisyys mereen (km) | Pääuoman kohta   | Pituus (km)   | Virtaama MQ (m³/s) | Valuma- alue (km²) | Lähteet     |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Neva laskee Itämereen Suomenlahdella
| Mustajoki | Tšornaja Retška (Чёрная Речка) | 5 | Pietari | 8 |  |  | 1,1,1,–,3,–,– |
| Ohtajoki | Ohta (Охта) | 12 | Pietari | 90 |  | 768 | 3,1,1,–,2,–,2 |
| Utka | Utka (Утка) | 23 | Pietari | 6 |  | 13 | 1,1,1,–,2,–,2 |
| Murzinka | Murzinka (Мурэинка) | 25 | Pietari | 5 |  |  | 1,1,1,–,2,–,– |
| Venjoki | Slavjanka (Славянка) | 27 | Pietari | 39 |  | 249 | 3,1,1,–,2,–,2 |
| Inkereenjoki | Ižora (Ижора) | 34 | Pietari | 76 |  | 1 000 | 3,1,1,–,2,–,2 |
| Tšornaja Retška | Tšornaja Retška (Чёрная Речка) | 43 | Bolšie Porogi | 12 |  | 53 | 3,1,1,–,2,–,2 |
| Tusinajoki | Tosna (Тосна) | 44 | Ivanovskaja | 121 |  | 1 640 | 3,1,1,–,2,–,2 |
| Svjatka | Svjatka (Святка) | 47 | Pella | 9 |  | 42 | 1,1,1,–,2,–,2 |
| Mujajoki | Mga (Мга) | 55 | Paulova | 93 |  | 754 | 3,1,1,–,2,–,2 |
| Muikka | Moika (Мойка) | 57 | Paulova | 27 |  | 113 | 3,1,1,–,2,–,2 |
| Dubrovka | Dubrovka (Дубровка) | 60 | Dubrovka | 9 |  | 51 | 1,1,1,–,2,–,2 |
| Tšornaja | Tšornaja (Чёрная) | 70 | Tšornaja Retška | 30 |  | 260 | 1,1,1,–,2,–,2 |

Neva alkaa Laatokan lounaisrannasta
Lähteet: 1 = , 2 = tieto on 1:ssä sivujokea käsittelevästä tietokortista (linkkilista) ja 3 = tieto luettu suomenkielisen Wikipedian artikkelista

Tarkennus: Kohdassa 2 tarkoitetaan tietokortilla lähteitä: , , , , , , , , , , ,  ja .
Nevan alue > Kaupunkialueen suuhaarat ja rakennetut kanavat

Suistossa Neva jakautuu useisiin suuhaaroihin, joita yhdistämään on kaivettu joukko kanavia. Suuhaaroista suurimmat ovat Suuri Neva, Pieni Neva, Suuri Nevka ja Pieni Nevka. Pienempiä suuhaaroja ovat muiden muassa Fontanka, Moika ja Prjažka. Kanavia ovat esimerkiksi Gribojedovin kanava, Joutsenkanava, Krjukovin kanava ja Obvodnyi-kanava. Suuhaarojen väliin jäävät Pietarin saaret, joita ovat muiden muassa Alaissaari, Vasilinsaari, Jänissaari, Kissasaari, Koivusaari, Korpisaari, Mistulansaari, Patsassaari ja Ristisaari.
Nevan synty

Neva syntyi noin 3 300 vuotta sitten (1 350 eaa.). Tätä ennen Laatokan vedet laskivat Suomenlahteen Karjalankannaksen poikki myöhemmän Heinjoen alueella, mutta maankohoaminen, joka Laatokan pohjoisosassa on nopeampaa kuin eteläosassa, laski vähitellen Laatokan pintaa pohjoisessa ja nosti sitä etelässä. Pinnannousuun myötävaikutti myös Vuoksen uoman puhkeaminen Saimaan uudeksi laskureitiksi lähellä Laatokan vanhan lasku-uoman suuta Karjalankannaksella noin 5 700 vuotta sitten (3 700–3 800 eaa.), mikä lisäsi Laatokkaan virtaavien vesien määrää noin neljänneksellä.
Uusi lasku-uoma Neva muodostui, kun Laatokan vedet saavuttivat Porogin kynnyksen nykyisen Pietarin itäosassa ja Laatokan pinta laski jopa 12 metriä muutamassa vuodessa tai korkeintaan sadassa vuodessa. Laatokan vanha lasku-uoma Karjalankannaksella jäi tämän jälkeen Vuoksen lasku-uomaksi Viipurinlahteen ja Laatokkaan. Sittemmin Vuoksen Viipurinlahteen laskeva haara on kokonaan kuivunut, ja Taipaleenjoen tultua vuoksen pääasialliseksi lasku-uomaksi vuonna 1857 tapahtuneen Kiviniemen kannaksen puhkaisun jälkeen myös Vuoksen vanha pohjoinen haara Käkisalmen luona on menettänyt merkitystään.
Neva historiallisena aikana

Suomenlahden pohjukassa sijaitseva Nevan suisto sijaitsee strategisesti merkittävällä paikalla. Matka Itämereltä Venäjälle kulkee luontevasti juuri Nevaa ja Laatokalta alkavia jokireittejä pitkin. Ruotsi ja Venäjä kilpailivat alueen hallinnasta vuosisatoja. Ruotsalaiset rakensivat suistoon 1300-luvulla Maankruunun (ruots. Landskronan) linnoituksen. Novgorod hävitti linnoituksen nopeasti. Vuonna 1606 seudulle perustettiin uusi ruotsalainen linnoitus Nevanlinna. Suuren Pohjan sodan seurauksena Nevan suisto siirtyi pysyvästi Venäjän haltuun. Pietari Suuri käynnisti suistossa Pietari-Paavalin linnoituksen rakennustyöt vuonna 1703. Linnoituksen ympärille rakennettu Pietarin kaupunki oli Venäjän pääkaupunkina vuosina 1712–1918.
Venäläiset perustivat Laatokan rannalle Nevan niskaan Pähkinälinnan. Kaupunki ja Pähkinäsaaren linna olivat ruotsalaisten hallussa vuosina 1612–1702.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neva Wikimedia Commonsissa
Monikko (tietorakenne)

Monikko (eng. Tuple) on järjestetty vakio tietorakenne, joka pitää sisältää mielivaltaisen määrän data-elementtejä. Tämän voi ajatella valmiina listana objekteja; monikko on itse lista mutta sen sisältämät objektit ovat itsenäisiä ja koska lista on valmis, sitä ei ole mielekästä enää jatkaa.
Yleisiä ominaisuuksia

Monikko vastaa pitkälti yksiulotteista taulukkoa, mutta sen rakennetta ei voi luonnin jälkeen enää muuttaa. Tämä esto on kuitenkin vain "matala", sillä arvoja itse voi käsitellä edelleen vapaasti. Monikon jokainen elementti saa olla eri datatyyppiä, ja monikon määritelmään tarvitaan mahdollisuus tähän. (muuten kyseessä olisi vakioksi merkitty taulukko tai lista.) Koska monikko on listattu, sen sisältäessä dataa voidaan löytää ensimmäinen, viimeinen ja mahdollisesti myös "väli" -elementit. Elementtien järjestys ei koskaan muutu.
Käyttö

Monikko on turvallinen yleiskapseli datalle. Koska se on vakio, sitä voidaan käyttää kirjoitussuojattuna listauksena, mutta toisaalta myös se on vakiona sallittu arvo hajautustaulukkoon.
Monikkoja eri kielissä

C#
using System;
using System.Collections.Generic; // vaaditaan datatyypin käyttöön

namespace esimerkki {
    public class ohjelma {
        public static void Main(string[] args){
            // tuple sisältää maksimissaan 8 arvoa, joiden datatyyppi pitää määritellä
            Tuple<int,int,int> monikko 1= new Tuple<string,int,bool>("a",1,True);
            // on mahdollista luoda dynaamisesti oikea, vahvasti tyypitelty monikko
            var monikko = Tuple.Create("alkio", 2, True);
            // sanakirja, jossa jokainen avain on 2D-koordinaatti-Monikko, vastaten yleistä objektia
            Dict<Tuple<float,float>, object> koordinaatit = new Dict<Tuple<float,float>, object>();
        }
    }
}
Python
# monikko on oletusarvo listatulle sekvenssille
monikko1 = 1,2,3
# yleinen tapa on merkitä sekvenssi tavallisilla sulkeilla, koska python visualisoi monikot niiden kanssa.
monikko2 = ("a","b","c")
# tuple on monikon datatyyppi. sellaisenaan sillä voi esimerkiksi muuttaa listan monikoksi
monikko3 = tuple([1,2,3]) # -> (1,2,3)
# esimerkki yksiarvoisesta sekä tyhjästä monikosta
monikko4 = ( (1,), () )
# monikkoja voi myös inutuitiivisesti yhdistää yhteenlaskuoperaattorilla +, ja monistaa tulo-operaattorilla *.
# ota huomioon, että luodut monikot ovat uusia, sillä vanhojahan ei pysty muokkaamaan.
monikko = (1,2,3) + (1,2,3) * 2 # -> (1,2,3,1,2,3,1,2,3)
Museo della Via Ostiense

Museo della Via Ostiense huhtikuussa 2014.
Museo della Via Ostiense on Roomassa, Italiassa sijaitseva museo. Se on entinen Porta San Paolon kaupunginportti. Se sijaitsee Ostian satamakaupunkiin johtavan ulosmenotien Via Ostiensiksen varrella. Museon vieressä on Cestiuksen pyramidi.
Nahomi Kawasumi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nahomi Kawasumi
Syntymäaika: 23. syyskuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Yamato, Japani
Kansalaisuus: Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 157 cm
Seura
Seura: Sky Blue FC
Pelinumero: 9
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2008–2016 2014 2016–2018 2016 2019– | INAC Kobe Leonessa →Seattle Reign FC Seattle Reign FC →INAC Kobe Leonessa Sky Blue FC | 144 (58) 20 (9) 70 (18)   |
Maajoukkue
| 2008– | Japani | 90 (20) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Nahomi Kawasumi (jap. 川澄奈穂美, Kawasumi Nahomi, s. 23. syyskuuta 1985) on japanilainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan INAC Kobe Leonessaa mutta on pelannut vuodesta 2014 lähtien lainasopimuksella yhdysvaltalaisessa Seattle Reign -seurassa. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Kawasumi on pelannut Japanin naisten maajoukkueessa 78 maaottelua toukokuusta 2008 alkaen ja tehnyt niissä 19 maalia. Vuoden 2011 MM-kilpailut, joissa Japani voitti maailmanmestaruuden, olivat hänen ensimmäiset arvokisansa. Ennen välieriä hän oli pelannut vain yhteensä puolisen tuntia kahdessa alkulohko-ottelussa. Välieräottelussa Ruotsia vastaan hän kuului avauskokoonpanoon ja teki kaksi maalia, kun Japani 3–1-voitollaan selvisi ensimmäisen kerran MM-loppuotteluun. Loppuottelussa Yhdysvaltoja vastaan hän pelasi täyden ajan. Lontoon 2012 kesäolympialaisissa Kawasumi saavutti olympiahopeaa. Hän pelasi jokaisessa Japanin kuudessa ottelussa ja viidessä niistä koko ottelun. Hän teki maalin alkulohko-ottelussa Kanadaa vastaan. Vuoden 2015 MM-kilpailuissa Kawasumi saavutti MM-hopeaa ja pelasi kuudessa Japanin seitsemästä ottelusta mutta täyden peliajan vain puolivälierässä Australiaa vastaan ja välierässä Englantia vastaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nahomi Kawasumi Wikimedia Commonsissa
Japanin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2011
1 Yamago |
2 Kinga |
3 Iwashimizu |
4 Kumagai |
5 Yano |
6 Sakaguchi |
7 Andō |
8 Miyama |
9 Kawasumi |
10 Sawa |
11 Ōno |
12 Fukumoto |
13 Utsugi |
14 Kamionobe |
15 Sameshima |
16 Tanaka |
17 Ōgimi |
18 Maruyama |
19 Takase |
20 Iwabuchi |
21 Kaihori |
Valmentaja Sasaki
Japanin joukkue – Jalkapallo kesäolympialaisissa 2012
1 Fukumoto |
2 Kinga |
3 Iwashimizu |
4 Kumagai |
5 Sameshima |
6 Sakaguchi |
7 Andō |
8 Miyama |
9 Kawasumi |
10 Sawa |
11 Ōno |
12 Yano |
13 Maruyama |
14 Tanaka |
15 Takase |
16 Iwabuchi |
17 Ōgimi |
18 Kaihori |
Valmentaja Sasaki
Japanin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2015
1 Fukumoto |
2 Kinga |
3 Iwashimizu |
4 Kumagai |
5 Sameshima |
6 Sakaguchi |
7 Andō |
8 Miyama |
9 Kawasumi |
10 Sawa |
11 Ōno |
12 Kamionobe |
13 Utsugi |
14 Tanaka |
15 Sugasawa |
16 Iwabuchi |
17 Ōgimi |
18 Kaihori |
19 Ariyoshi |
20 Kawamura |
21 Yamane |
22 Nagasato |
23 Kitahara |
Valmentaja Sasaki
Mohammad Najibullah

| Mohammad Najibullah> ‏محمد نجيب الله‎ |
| --- | --- |
 Mohammad Najibullah vuonna 1986.
Afganistanin presidentti
 1987–1992  
Edeltäjä:  Haji Mohammed Chamkani
Seuraaja:  (Abdul Rahim Hatef)
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. elokuuta 1947
Kuollut: 27. syyskuuta 1996 (49 vuotta)
Puoliso:  Fatana Najib
Lapset:  3
Mohammad Najibullah (pašt. ‏محمد نجيب الله‎, Muhammad Najib Allah, 6. elokuuta 1947 – 27. syyskuuta 1996) oli kommunistisen Afganistanin demokraattisen tasavallan neljäs ja viimeinen presidentti vuosina 1987–1992.
Najibullah liittyi vuonna 1965 Afganistanin kansandemokraattisen puolueen (PDPA) Parcham-siipeen. Hän valmistui lääketieteen tohtoriksi Kabulin yliopistosta vuonna 1975. Vuonna 1977 hänestä tuli puolueen keskuskomitean jäsen. PDPA:n noustessa valtaan 1978 Najibullah oli vallankumouskomitean jäsen. Puolueen maolainen Khalq-siipi (massat) sai kuitenkin johtoaseman neuvostomieliseen Parcham (lippu) -siipeen nähden. Najibullah lähetettiin lähettilääksi Iraniin ja erotettiin hallituksesta, minkä jälkeen hän lähti maanpakoon.
Aiheesta muualla

http://www.afghanland.com/history/najib.html
Mohammad Mossadeq

| Mohammad Mossadeq |
| --- | --- |

Iranin pääministeri
 28. huhtikuuta 1951 – 16. heinäkuuta 1952 21. heinäkuuta 1952 – 19. elokuuta 1953  
Monarkki:  Mohammad Reza Pahlavi
Edeltäjä:  Hossein Ala’ Ahmad Qavam
Seuraaja:  Ahmad Qavam Fazlollah Zahedi
Iranin ulkoministeri
 1923  
Iranin valtiovarainministeri
 1921  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1880 Teheran
Kuollut: 5. maaliskuuta 1967 Teheran
Ammatti:  poliitikko
Tiedot
Puolue:  Kansallinen rintama
 Nimikirjoitus
Mohammad Mossadeq (1880 Teheran – 5. maaliskuuta 1967 Teheran) oli iranilainen poliitikko ja maansa pääministeri vuosien 1951 ja 1953 välillä. Mossadeq ja hänen johtamansa kansallinen rintama kansallistivat Iranin suuret öljyvarat, joita oli pitänyt hallussaan brittiläinen Anglo-Iranian Oil Company eli AIOC. Kansallistaminen johti diplomaattiseen kriisiin Britannian kanssa ja tätä kautta taloudellisiin vaikeuksiin. Mossadeq syrjäytettiin Britannian MI6:n ja Yhdysvaltain CIA:n tukemassa vallankaappauksessa vuonna 1953 ja hän vietti loppuelämänsä kotiarestissa.
Elämäkerta > Varhaiset vaiheet

Mohammad Mossadeq syntyi Teheranissa vuonna 1880 yläluokkaan kuuluneeseen perheeseen, jolla oli Qajar-sukujuuret. Hänen isänsä oli valtion virkamies ja Mossadeq opiskeli ulkomailla valmistuen lainopinnoistaan tohtoriksi Sveitsin Neuchâtelin yliopistosta vuonna 1914. Hän palasi Iraniin ja toimi sittemmin Fārsin maakunnan kenraalikuvernöörinä ja myöhemmin šaahiksi nousseen Riza Khanin valtiovarainministerinä (1921) ja ulkoministerinä (1923). Hänen vastustettuaan Riza Khanin (sittemmin Riza Šah) valintaa šaahiksi hänet asetettiin syrjään.
Toisen maailmansodan aikana vuonna 1941 Britannia ja Neuvostoliitto miehittivät Iranin vuonna 1941 annettuaan maalle ensin uhkavaatimuksen Saksan kansalaisten karkottamisesta. Iranin armeija teki vain muodollista vastarintaa ja Riza Khan luopui vallasta poikansa Mohammad Reza Pahlavin hyväksi. Mossadeq palasi politiikkaan vuonna 1944 ja hänet valittiin majlisiin. Valintansa jälkeen Mossadeq vastusti myönnytyksiä Neuvostoliitolle. Neuvostoliiton joukot eivät olleet vetäytyneet Iranista britti- ja amerikkalaisjoukkojen vetäydyttyä tammikuussa 1946, vaan he jäivät Iranin Azerbaidžanin alueelle suojellakseen marxilaista Tudeh-puoluetta ja paikallisia kurdi- ja azeriseparatisteja. Neuvostojoukot suostuivat vetäytymään vasta Yhdysvaltojen ja Britannian painostuksen ja pitkien neuvottelujen jälkeen toukokuun lopussa vuonna 1946.
Elämäkerta > Pääministerinä

Neuvostoliitto oli vetäytyessään jättänyt jälkeensä Tudeh-puolueen, jota vuonna 1949 syytettiin šaahia vastaan tehdystä murhayrityksestä. Murhayritystä seurasi poliittinen kaaos. Šaahi nimitti vuonna 1950 maalle epäsuositun pääministerin Ali Ramzaran samalla, kun Mossadeq perusti kansallisena rintamana tunnetuksi tulleen majlis-edustajien koalition, jonka keskeinen vaatimus oli Iranin öljytulojen kansallistaminen. Yleisesti uskottiin myös, että Mossadeq oli tehnyt sopimuksen Tudeh-puolueen kanssa. Mossadeqin koalitio sai laajaa kannatusta vuoden 1950 majilsin vaaleissa ja seuraavana vuonna pääministeri Razmaran sai surmansa ääri-islamilaisen ryhmittymän tekemässä murhassa. Suosioon noussut Mossadeq järjesti majlisin äänestyksen Iranin öljyn kansallistamisesta 15. maaliskuuta 1951 ja 28. huhtikuuta hänet nimitettiin Iranin pääministeriksi.
Iranin öljyn kansallistaminen  ajautui heti vaikeuksiin. Khuzistanin öljyrakennelmia oli hallinnut Anglo-Iranian Oil Company eli AIOC, jonka teknikot jättivät työmaansa Britannian aloittaessa samalla öljyn viennin estäneen kauppasaarron. Öljytyöläisten palkat ja tuotantolaitosten ylläpito muodostivat nyt kuluerän, jonka vastineeksi ei saatu tuloja. Mossadeq yritti saada tukea Yhdysvalloista, jonne hän matkusti vierailulle. Yhdysvalloissa oli kuitenkin huolestuttu kommunistien eli Tude-puolueen asemasta öljyn kansallistamisliikkeessä. Mossadeq ei saanut menoihinsa lainaa Yhdysvalloista, vaan myös amerikkalaiset öljy-yhtiöt alkoivat boikotoida Irania.
Elämäkerta > Syrjäyttäminen

Iranin talousvaikeuksien syventyessä Mossadeqilla oli edelleen laaja kansan tuki, mutta jännitteet kansallisen rintaman eri ryhmittymien välillä kasvoivat samalla, kun Tude-puolueen vaikutusvalta kasvoi. Levottomuudet lisääntyivät ja kesällä 1952 Mossadeq vaati niiden vuoksi oikeutta nimittää sotaministeri. Šaahin kieltäydyttyä Mossadeq erosi ja hänen seuraajansa ilmoitti neuvotteluiden aloittamisesta brittien kanssa. Ilmoitus johti suuriin mielenosoituksiin ja šaahi joutui nimittämään Mossadeqin uudestaan pääministeriksi. Vuoden 1952 lopussa Mossadeq katkaisi diplomaattisuhteet Britanniaan, jolloin britit alkoivat taivutella amerikkalaisia mukaan suunnitelmaan syrjäyttää Mossadeq.
Elokuussa 1953 šaahi yritti erottaa Mossadeqin, ja hänen tilalleen oli tarkoitus nimittää kuningasmielinen kenraali Fazlollah Zahedi. Maassa syttyi kuitenkin laajoja šaahin vastaisia mellakoita ja šaahi joutui pakenemaan maasta. Mossadeq joutui nyt hillitsemään mellakointia, mikä etäännytti hänet monista tukijoistaan ja Tudeh-puolueesta. 19. elokuuta kokoontui Mossadeqin vastainen mielenosoitus. Monet osallistujista olivat paikalla Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelun eli CIA:n innoittamana tai jopa maksamana. Pian käynnistyi vallankaappaus, jonka CIA tunsi koodinimellä operaatio Ajax. Armeija ja kenraali Zahedi ottivat vallan, Mossadeq pidätettiin ja šaahi palasi maahan. Mossadeq pantiin sotaoikeuteen maanpetoksesta, josta hän sai kolmen vuoden vankeustuomion. Tuomionsa jälkeen häntä pidettiin kotiarestissa Teheranissa kuolemaansa saakka 5. maaliskuuta 1967.
Mossadeq vierailullaan Yhdysvaltoihin vuonna 1951.
Mossadeq kotiarestinsa aikana vuonna 1965.
Mopot

| Mopot> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1978–1982
Tyylilaji:  pop punk, ramopunk
Kotipaikka:  Suolahti
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Teijo Hintikka, laulu, kitara (1978–1982)   Jake, kitara (1981-1982)   Tame, rummut (1978–1982)   Timo Korhonen, bassokitara (1978–1982)  
Entiset jäsenet:  Jouni, kitara (1978–1981)   Teijo ''Andy'' Lehto, kitara (1981–1982)  
Levy-yhtiö:  Suklaa levyt (1980), Johanna Kustannus (1981–1982)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mopot oli Suolahdesta kotoisin oleva ramopunkyhtye, joka oli toiminnassa vuosina 1978–1982. Yhtye oli Suomen ensimmäisiä puhtaasti ramopunkin nimeen vannovia bändejä. Yhtyeellä oli vaikeuksia löytää kakkoskitaristia, joten kaksi ensimmäistä vuotta yhtye oli vähemmän aktiivinen, kuin vuoden 1980 jälkeen. Yhtye hajosi 1982 ja laulaja-kitaristi Teijo Hintikka otti taiteilijanimen Teyo siirryttyään helsinkiläisen Cartoon Rockers -yhtyeen riveihin. Mopojen oli tarkoitus tehdä comeback-keikka Sumiaisissa järjestettävässä Suolirockissa vuonna 2012, mutta keikka peruuntui aikataulullisista syistä.
Diskografia

Mopot (1980,  EP, Suklaa levyt)
”Rakastan sua” (1981, 7" single)
Diskografia > Kokoelmilla

Punkrokki (1995)
Isältä pojalle – Suomipunk 1978–2001 (2001)
Mopo Sport

| Mopo Sport |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  Avoin yhtiö
Perustettu:  1974
Toimitusjohtaja:  Risto Salomaa
Kotipaikka:  Petikontie 22, 01720
Toimiala:  Moottoriajoneuvojen osien ja varusteiden vähittäiskauppa
Kotisivu:  https://www.moposport.fi/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mopo Sportin myymälä Vantaan Petikossa.
Mopo Sport on suomalainen mopoja, skoottereita, mopojen osien ja tarvikkeiden maahantuoja-, myyjä- sekä verkkokauppayritys. Mopo Sport on perustettu vuonna 1974. Sen myymälä sijaitsee  Vantaan Petikossa.
Mopo Sport aloitti toimintansa myymällä mopon viritysohjeita postitse, mutta laajensi nopeasti myös varaosien myyntiin. Nykyään Mopo Sportilla on myös huolto sekä oma Team Mopo Sport niminen mopo endurance talli. Talli on voittanut Helsinki MopoGP:n mm. vuonna 2014.