stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alkukalat

| Alkukalat |
| --- | --- |
 Cephalaspis-alkukalan rekonstruktio
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Leuattomat kalat Agnatha
(luokittelematon)::  Alkukalat Ostracodermi
Katso myös
   Alkukalat Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alkukalat tai panssarikalat (Ostracodermi) olivat ordovikikaudella ilmestyneitä alkeellisia leuattomia kaloja, joilla oli panssari suojanaan niin kuin monella tuon ajan eläimellä. Ostrakodermit on aiemmin luettu yläluokkaan Agnatha, leuattomat selkärankaiset, johon kuuluvat myös nykyiset nahkiaiset ja limanahkiaiset. Ne olivat ensimmäisiä selkärankaisia.
Ryhmä jaetaan alkeellisempaan Heterostraci-alaluokan sisältävään Pteraspidomorphi-ryhmään ja kehittyneempään Cephalaspidomorphi-ryhmään. Nykyään näiden ei kuitenkaan katsota muodostavan yhteistä kehityslinjaa, ja Ostracodermi virallisena biologisena luokitteluyksikkönä on jäämässä pois käytöstä. Myös Agnatha-yläluokan luokitukseen on tullut muutoksia. Muun muassa siten, että nykyään Cephalaspidomorphi-ryhmään luetaan lähinnä vain nykyisin elävät nahkiaiset, kun taas ennen joissakin yhteyksissä siihen luettiin lähes kaikki esihistoriallisetkin leuattomat kalat, kuten kilpikalat (Osteostraci), Galeaspida ja Pituriaspida.
Alkukaloja pidetään hitaina, pohjassa viihtyneinä kalamaisina eläiminä, joiden uima-avut olivat alkeellisia. Useimmat lajit olivat alle 30 cm:n pituisia. Ne olivat ensimmäisiä eläimiä, jotka käyttivät kiduksiaan ainoastaan hengittämiseen,lähde? aikaisemmilla eläimillä ne olivat toimineet myös ravinnonotossa.
Ostrakodermit hävisivät devonikauden lopulla noin 350 miljoonaa vuotta sitten, kun leualliset kalat ilmestyivät.
Alla prima

Vincent van Goghin maalaus Vehnäpelto ja pilvinen taivas heinäkuussa 1890.
Vincent van Goghin Vehnäpelto ja variksia, 1890.
Alla prima (ital. yhdellä kertaa) eli kertamaalaus on maalaustapa, jossa kuva maalataan valmiiksi yhdellä maalauskerralla ennen kuin öljyväri kuivuu. Alla primassa ei ole alusmaalausta tai erillistä viimeistelyvaihetta.Monesti taiteilijat kuitenkin hahmottelevat ensin maalauspohjalle alustavan piirustuksen luonnostelemalla kuvan pääpiirteet nopeasti lyijykynällä tai hiilellä.
Toinen tapa maalata on kerrosmaalaus, jolloin kuva rakennetaan käyttäen alusmaalausta ja loppulasuureja tai yleensä useampaa maalauskerrosta.
Kertamaalauksessa voidaan silti maalata useita siveltimen vetoja päällekkäin, kunhan maalataan 'märkää märälle'. Joskus kertamaalauksella tarkoitetaan alusmaalauksen päälle kerralla siveltävää viimeistä kerrosta.  
Hitaasti kuivuvalla öljyvärillä maalattaessa voidaan soveltaa pitkitettyä kertamaalausta ja osittaista kerroksellisuutta niin, että ensin maalataan yleisväritys laajoille pinnoille ja sitten päälle maalataan yksityiskohtaisemmin.
Frans Halsin sanotaan olleen yksi Alla prima -tyyppisen maalaamisen esikuvia.
Siitä tuli kuitenkin keskeinen tapa maalata vasta 1800-luvun puolivälissä.  Suosioon vaikutti se, että tehdasvalmisteisia valmiita öljyvärejä alkoi olla saatavissa. Tehdasvärien koostumus ja helppokäyttöisyys sopivat niin kertamaalaukseen, impressionismiin kuin ulkoilmamaalaukseen (plein air), jotka usein maalattiin alla prima, kuten esimerkiksi Vincent van Gogh teki. Ensimmäisinä tätä maalaustapaa käyttivät taidemaalarit John Constable ja Camille Corot ja myöhemmin impressionistit, jolloin tästä nopeasta, välittömästi tehdystä maalaustavasta tuli hyväksytty tekniikka, sillä aikaisemmin öljymaalaukset oli tehty yleensä ateljeessa, missä pigmentit hierrettiin käsin ja maalaaminen tapahtui hitaasti kerros kerralta.
Myös romantiikan ajan ilmaisun spontaaniutta korostavat ajatukset tukivat Alla prima -tekniikkaa.
Alla primasta käytetään myös termiä märkää märälle. Tällä nimellä tunnetaan myös akvarellimaalauksessa käytetty nopea työskentelytapa.
Kertamaalaus vaatii tekijältä itseluottamusta, koska jäljen tulee olla kutakuinkin heti valmista eikä korjauksia voi tehdä kovin paljon, jotta raikas vaikutelma säilyisi.
Altaani

Altaani Unkarin suurlähetystörakennuksessa Tukholman suurlähetystöalueella.
Altaani (ital. altana < lat. altus, korkea) on pilarien, pylväiden tai holvikaaren kannattama rakennuksen ulkopuolinen oleskelutasanne, joka yleensä on seinätön ja katoton, mutta aina putoamiselta estävän kaiteen suojaama. Altaanin lattia on aina maanpinnan yläpuolella, tavallisesti rakennuksen toisen kerroksen korkeudella, siten että kulku takana oleviin huonetiloihin on helppoa. Ulkoportaita ei altaaniin yleensä liity, vaan kulku tapahtuu rakennuksen sisätilojen kautta. Altaani on tarkoitettu lepopaikaksi tai näköalatasanteeksi. Altaani ei tukeudu rakennuksen runkoon parvekkeen tavoin, vaan se on oman tukirakenteensa varassa. Altaani sijaitsee usein rakennuksen ulko-oven yhteydessä, jolloin kulku sisätiloihin tapahtuu altaanin tason alitse ja taso toimii oveneteiskatoksena.
Altaani on luotu Venetsiassa, jossa sitä käytettiin pyykin kuivatuspaikkana. Rooman yksityistalojen arkkitehtuurissa altaanit yleistyivät 1500- ja 1600-luvuilla. Ruotsissa altaani-nimitys on ollut käytössä 1600-luvulta lähtien, mutta runsaammin niitä rakennettiin empiren aikana 1800-luvun alussa. Suomessa altaaneita alettiin rakentaa empiretyylisten säätyläisrakennusten myötä. Esimerkiksi 1816–1818 rakennetussa Charles Bassin suunnittelemassa Fiskarsin ruukin päärakennuksessa on altaani. Niitä rakennuttivat myös turkulaiset porvarit 1800-luvun loppupuolella myöhäisempireä edustaviin huviloihinsa Ruissaloon. Talonpoikaisrakennuksissa ei vielä tähän aikaan juurikaan jäljitelty kartanoiden altaaneja, vaan ne tulivat muotiin vasta 1920-luvulta alkaen, kun alettiin suosia puolitoistakerroksisia asuinrakennuksia.
Nelson Algren

Nelson Algren vuonna 1954.
Nelson Algren, oik. Nelson Ahlgren Abraham (28. maaliskuuta 1909 Detroit, Yhdysvallat – 9. toukokuuta 1981) oli yhdysvaltalainen kirjailija. Hänen National Book Awardilla palkitun teoksensa The Man with the Golden Arm (suom. Kultainen käsi) pohjalta on Otto Preminger ohjannut elokuvan Kultainen käsivarsi (1955).
Algrenilla oli suhde ranskalaisen kirjailijan Simone de Beauvoirin kanssa. Beauvoir kuvaa suhdetta romaanissaan Mandariinit (1954).
Algren opiskeli journalistiikkaa Illinoisin yliopistossa. Pulavuosina hän kierteli lounaisosavaltioissa ja hyödynsi myöhemmin kokemuksiaan esikoisromaanissaan Somebody in Boots (1935). Hän kuvaa usein syrjäytyneitä ja boheemeja.
Suomennetut teokset

Kultainen käsi (The Man with the Golden Arm), suomentanut Antti Eerikäinen. Desura, 2004 ISBN 952-5339-20-3
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nelson Algren Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Vladimir Aleksejev (mitalitaiteilija)

Vladimir Jefremovitš Aleksejev (ven. Владимир Ефремович Алексеев; 1784 Venäjän keisarikunta – 1832 Venäjän keisarikunta) oli venäläinen kuvanveistäjä ja mitalien suunnittelija.
Elämäkerta

Aleksejev toimi Carl Leberechtin oppilaana Pietarin rahapajassa. Vuonna 1805 hän valmistui ahkeruutensa ja lahjakkuutensa ansiosta mitalimuotoilijaksi. Hänen teoksistaan tunnetuimpia ovat Venäjän keisari Nikolai I:n muotokuva kruunaamisen muistoksi, mitali Preussin kuninkaan Fredrik III:n vierailusta Pietarissa, rauhanmitali Venäjän ja Turkin sodan loputtua vuonna 1829 ja Porvoon valtiopäivien muistomitali.
Aleksejev käytti teoksissaan signeerausta ”A” tai ”B”.
Teokset

Mitali "Kunnioitetun sotilaan kunniaksi" 1806
Mitali "Katoavien pelastamiseksi" , noin 1830, puolalainen teksti "Jekaterinoslavin lukiosta", mottona "teidän valossasi näemme valon"
Mitali hyödyllisyydestä Aleksanteri I - kääntöpuoli
Persian prinssin Abbas-Mirzan vierailulla Pietarissa vuonna 1829
Mitali "Uskollisuudesta"
"Ahkeruuden ja taiteen puolesta" 1831
Mitali "Hyödyllisestä" 1831
Aiheesta muualla

"Alekseev, Vladimir Efremovitš." Suuri venäläinen elämäkerrallinen tietosanakirja (sähköinen painos). Versio 3.0. M.: Businesssoft, IDDK, 2007.
Abdullah Ali

| Abdullah Ali> عبدالله على |
| --- | --- |
 Abdullah Ali 1950-luvulla.
Henkilötiedot
Muut nimet:  Abdullah Alejeff  (Алеев, Alejev)
Syntynyt: 9. joulukuuta 1925  Helsinki, Suomi
Kuollut: 23. maaliskuuta 2011 (85 vuotta) Helsinki
Arvonimi: hadži
Puoliso:  Ölken Baibulat
Sukulaiset:  Abdul-Kayum (isä)
Muut tiedot
Järjestö:  Suomen Islam-seurakunta
Abdullah Ali (ent. Alejeff, Алеев; 9. joulukuuta 1925, Helsinki – 23. maaliskuuta 2011, Helsinki) oli tataaritaustainen suomalainen liikemies, joka toimi vuosikymmeniä perustamansa turkisliikkeen toimitusjohtajana. Ali kuului tataariyhteisön Islam-seurakunnan johtoon. Hänelle myönnettiin Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki.
Elämä ja ura

Abdullah Abdul-Kayuminpoika Ali valmistui vuonna 1947 diplomimerkonomiksi ja opiskeli sen jälkeen kaupallisia aineita Lontoossa. Vuonna 1949 hän perusti Turkis Oy N. Alin ja oli sen toimitusjohtaja vuoteen 2001. Mattojen maahantuontia varten hän perusti Oy Mattokomppania Ab:n.
Ali toimi Islam-seurakunnan puheenjohtajana 1982–1988 ja oli sen kunniapuheenjohtaja vuodesta 1995. Seurakunnan hallituksessa hän oli 1950-luvulta alkaen ja vastasi isännöitsijänä sen omaisuudesta. Hän vastasi rakennuttajan tehtävissä seurakunnan Islam-talon rakentamisesta vuonna 1960. Hän oli myös tataarien jalkapalloseuran Yolduzin puheenjohtaja. Ali teki Mekkaan kaksi pyhiinvaellusmatkaa, vuosina 1968 ja 1975.
Vuonna 1977 Alille myönnettiin tammenlehvätunnus, jatkosodan muistomitali ja rannikkojoukkojen muistoristi sekä Suomen Leijonan I luokan ritarimerkki.
Abdullah Alin puoliso oli Ölken Baibulat (vih. 1957).
Muuta

Nimi on tataarin kirjakielellä Габдулла Гали; Ğabdulla Ğali, arabialaisella kirjaimistolla  عبدالله على (İske imlâ). Sukunimi alun perin venäjän kyrillisestä Алеев (Alejev).
1965

| --- | --- |
Vuosisadat: 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku
Vuosikymmenet: 1890-luku · 1900-luku · 1910-luku · 1920-luku · 1930-luku · 1940-luku 1950-luku · 1960-luku · 1970-luku · 1980-luku · 1990-luku · 2000-luku
Vuodet: 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909 1910 · 1911 · 1912 · 1913 · 1914 · 1915 · 1916 · 1917 · 1918 · 1919 1920 · 1921 · 1922 · 1923 · 1924 · 1925 · 1926 · 1927 · 1928 · 1929 1930 · 1931 · 1932 · 1933 · 1934 · 1935 · 1936 · 1937 · 1938 · 1939 1940 · 1941 · 1942 · 1943 · 1944 · 1945 · 1946 · 1947 · 1948 · 1949 1950 · 1951 · 1952 · 1953 · 1954 · 1955 · 1956 · 1957 · 1958 · 1959 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
Vuosi 1965 oli normaalivuosi, joka alkoi perjantaista.
Tapahtumia > huhtikuu–kesäkuu

8. huhtikuuta – Kirjailija Hannu Salama lähetti Helsingin raastuvanoikeudelle kirjeen, jossa hän sanoi halunneensa Juhannustanssit-romaanillaan ”pilkata ja loukata kansalaisten jumalakäsitystä ja uskonnollisia tunteita”. Salaman puolustusasianajaja varatuomari Kullervo Kemppinen ei tiennyt kirjeen motiiveja.
24. huhtikuuta – Dominikaanisessa tasavallassa puhkesi taisteluja presidentti Jush Boschia kannattaneiden upseerien ja maata johtaneen oikeistojuntan välillä. Yhdysvaltain presidentti Lyndon B. Johnson lähetti maahan joukkoja suojelemaan kansalaisiaan ja estämään väitettyä kommunistien vallankaappausta.
25. huhtikuuta – Kansanedustaja Juha Rihtniemi valittiin Kokoomuksen uudeksi puheenjohtajaksi.
29. huhtikuuta – Australia ilmoitti lähettävänsä pataljoonan tukemaan Etelä-Vietnamin hallitusta. Myöhemmin on paljastunut, että pääministeri Robert Menzies pyysi Saigonin hallitusta lähettämään avunpyynnön yhdysvaltalaisten kehotuksesta.
7. toukokuuta – Presidentti Urho Kekkonen nimitti Lappeenrannan kaupunginjohtajan, varatuomari Esko Peltosen Kymen läänin uudeksi maaherraksi.
8. toukokuuta – Senaattori Robert F. Kennedy arvosteli kovin sanoin presidentti Johnsonin toimintaa Dominikaanisen tasavallan kriisin aikana.
9. toukokuuta – Moskovan Punaisella torilla järjestettiin suuri sotilasparaati toisen maailmansodan päättymisen 20-vuotispäivän kunniaksi.
12. toukokuuta – Länsi-Saksa ja Israel solmivat diplomaattisuhteet. Heti tämän jälkeen Egypti, Syyria, Jordania, Saudi-Arabia ja Kuwait katkaisivat diplomaattisuhteensa Länsi-Saksaan.
15. toukokuuta – Zugspitzellä, Saksan korkeimmalla vuorella, tapahtui lumivyöry.
20. toukokuuta – Suomi ja Neuvostoliitto sopivat, että maiden välinen meriraja kulkee Suomenlahden keskiviivaa pitkin.
23. toukokuuta – Wienin pormestari Franz Jonas valittiin Itävallan liittopresidentiksi.
5. kesäkuuta – Edward White teki avaruuskävelyn ensimmäisenä yhdysvaltalaisena astronauttina.
6. kesäkuuta – Kuvauslennolla ollut helikopteri putosi Fabianinkadulle Helsingin keskustassa ja murskaantui täysin. Kolme henkilöä sai surmansa.
12. kesäkuuta – Helsingin Kaupunginteatterin peruskivi muurattiin Kalliossa.
13. kesäkuuta – Kiinan kansantasavalta ilmaisi pettymyksensä Neuvostoliiton uusiin johtohenkilöihin sanoen näiden olevan ”vielä pahempia kuin Hruštšov”.
14. kesäkuuta – Mariner 4 teki ensimmäisen onnistuneen Marsin ohilennon.
17. kesäkuuta – Helsingin raastuvanoikeus päätti kirjailija Hannu Salamaa vastaan nostetun jumalanpilkkasyytteen käsittelyn ja siirsi jutun Helsingin hovioikeuden ratkaistavaksi.
19. kesäkuuta – Puolustusministeri, eversti Houari Boumédiènne kaappasi vallan Algeriassa syrjäyttäen presidentti Ahmed Ben Bellan.
19. kesäkuuta   – Karjalan Liitto aloitti 25-vuotisjuhlansa Helsingissä.
25. kesäkuuta – The Rolling Stones esiintyi Yyterin juhannusjuhlilla.
Tapahtumia > tuntematon päivämäärä

Arno Penzias ja Robert Wilson löysivät kosmisen taustasäteilyn, jota pidetään alkuräjähdysteorian vahvana todisteena.
Suomessa rekisteröitiin ensimmäisen kerran vuoden aikana yli 100 000 uutta henkilöautoa. Yksin Volkswagen Kuplaa rekisteröitiin yli 15 000 kappaletta.
Digital Equipment Corporation julkaisee PDP-8 minitietokoneen
Nobelin palkinnot

Nobelin fysiikanpalkinto: Shin’ichirō Tomonaga, Julian Schwinger ja Richard Feynman
Nobelin kemianpalkinto: Robert Burns Woodward
Nobelin lääketieteen palkinto: François Jacob, André Lwoff ja Jacques Monod
Nobelin kirjallisuuspalkinto: Mihail Šolohov
Nobelin rauhanpalkinto: Yhdistyneiden kansakuntien lastenrahasto
Muuta

Elokuvavuosi 1965
Kirjallisuusvuosi 1965
Musiikkivuosi 1965
Urheiluvuosi 1965
Kanadan nykyinen lippu hyväksyttiin vuonna 1965.
Jääkiekkoilija Mario Lemieux
Albitsiat

| Albitsiat |
| --- | --- |
 Kukkiva silkkialbitsia.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Alaheimo::  Mimosoideae
Suku::  Albitsiat Albizia  Durazz.
Katso myös
   Albitsiat Wikispeciesissä   Albitsiat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Albitsiat (Albizia) ovat alaheimoon Mimosoideae kuuluvia hernekasveja (heimo Fabaceae). Paria lajia voidaan viljellä huonekasveina.
Tuntomerkit

Enimmäkseen albitsiat ovat nopeakasvuisia tropiikin melko lyhytikäisiä pensaita ja puita. Lehdet ovat kahteen kertaan pariliuskaisia.
Kukat sijaitsevat pallomaisissa kukinnoissa. Heteet ovat erityisen pitkät ja huomiota herättävämmät kuin terälehdet; ne antavat kukinnolle pörröisen vaikutelman.
Lajeja

Seuraavilla lajeilla on suomenkielinen nimi:
tipualbitsia (Albizia anthelmintica)
hurmealbitsia (Albizia gummifera)
silkkialbitsia (Albizia julibrissin)
valkoalbitsia (Albizia lebbek)
kimppualbitsia (Albizia petersiana)
Albitsioihin joissain lähteissä luokiteltuja lajeja ovat myös:
keltasutio (kelta-albitsia) (Paraserianthes lophantha, syn. Albizia lophantha)
sadepuu (Samanea saman, syn. Albizia saman)
Kasvatus

Albitsiat ovat helppohoitoisia, kunhan niille on tarjolla lämmin paikka ja tarpeeksi kosteutta. Siemenet itävät helposti.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Albitsiat – Albizia
ITIS: Albizia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Albizia (englanniksi)
Flora of China: Albizia (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Albizia (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q664945  Wikispecies: Albizia  APDB: 187922  APNI: 80280  CoL: RJB  EoL: 1271473  EPPO: 1ALBG  FloraBase: 21512  FNA: 100949  FoAO2: Albizia  FoC: 100949  GBIF: 2972897  GRIN: 356  iNaturalist: 47451  IPNI: 21602-1  IRMNG: 1352561  ITIS: 26448  NBN: NHMSYS0020704059  NCBI: 3812  NZOR: d99d0720-bf0c-486e-9d16-2bbbc24315d8  Open Tree of Life: 39514  PLANTS: ALBIZ  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30017224-2  Tropicos: 40009232  VicFlora: 357125a2-0429-4869-b019-f9f60e564064  WFO: wfo-4000001104
Viktor Alksnis
Aiheesta muualla

Alksnisin blogi (Livejournal) (venäjäksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Latvia 
Muut:  IdRef
Alfa-pankki

| Alfa-pankki, Alfa Bank |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  OAO
Toimitusjohtaja:  Aleksei Marei (Alfa Bank), Rušan Hvesjuk (Alfa Banking Group)
Avainhenkilöt:  johtokunnan pj Petr Šmida, hallituksen pj. Andrei Sokolov, Pjotr Aven, Mihail Fridman
Kotipaikka:  Moskova, Venäjä
Toimiala:  pankkikonserni
Nettotulos:   641 milj. USD (2011)
Henkilöstö:  17 174 (2011 lopussa)
Kotisivu:  www.alfabank.ru
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Alfa-pankin tunnus valokirjaimin
Alfa-pankki (ven. Альфа Банк, Alfa Bank) on Venäjän suurin yksityinen liikepankki, jonka pääkonttori on Moskovassa.
Alfa-pankilla oli vuonna 2011 asiakkaanaan 55 800 yritystä ja 6,3 miljoonaa henkilöasiakasta.
Historiaa

Alfa-pankki perustettiin vuonna 1991. Pankkiin liittyy holding-yhtiöön Alpha Group Consortium (ven.  Консорциум «Альфа-Группa»,  suom. "konsortio Alfa-ryhmä"), jonka Mihail Fridman, Pjotr Aven ja L. Goldberg perustivat vuonna 1988 nimellä Alfa-Eco. Laajaan Alfa-Groupiin kuuluu useita suuryrityksiä (merkittävä osuus öljy-yhtiö TNK-BP:sta, osuus Venäjän suurimpiin kuuluvasta vähittäiskauppa X5 Retail Group-vähittäiskauppakonsernista, sijoitusyhtiön kautta osuus matkapuhelinoperaattoreista Turkcell ja VimpelCom (mm. Beeline), osuus Venäjän yksityisiä vesilaitoksia hallinoivasta Rosvodokanal Groupista, jne.
Alfa-pankki kuului 1990-luvun puolivälissä niin sanottuun "pankkiseitsikkoon" joka omisti suuren osan Venäjän teollisuudesta. Alfa-pankin johtokunnan puheenjohtajana toimi vuodesta 1994 kesäkuuhun 2011 saakka Pjotr Aven. Pjotr Aven toimi vuosina 1991–1992 Venäjän hallituksessakin, ennen kuin joutui eroon korruptioepäilyjen takia. Alfa-pankkia pidettiin eräänä Putinia lähellä olleena pankkina.lähde? Sittemmin tällaisia epäilyjä on kohdistunut myös Donald Trumpiin.
Muuta

Venäläisen Alfa-pankkia ei tule sekoittaa kreikkalaiseen Alpha-pankkiin.
Aiheesta muualla

Alfa bank corporate site (englanniksi)
Top Banks in Russia, ranked by total assets (as of December 31, 2011) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (banksdaily.com)
Alli Tryggin puisto

Alli Tryggin puisto Hämeentien suunnasta.
Alli Tryggin puisto on kaakkois–luoteissuuntainen viherväylä, jota reunustavat 1900-luvun alkuvuosikymmeninä rakennetut kerrostalot koillisessa ja lounaassa. Puisto saa suoraa auringonpaistetta eritoten aamupäivisin ja kesäaikaan myös iltaisin, jolloin laskevan auringon säteet lankeavat puistoon luoteesta. Pengerkatu kuvassa keskellä.
Alli Tryggin puisto (ruots. Alli Tryggs park) sijaitsee Torkkelinmäessä Kallion kaupunginosassa Helsingissä. Se on rakennettu rinteeseen, joka kohoaa Hämeentieltä luoteeseen kohti Porthaninkatua. Puisto on perustettu vuonna 1939, ja sen pinta-ala on noin 0,6 hehtaaria. Pengerkatu jakaa suorakulmion muotoisen puiston kahteen kutakuinkin yhtäsuureen osaan. Lounaassa puisto rajoittuu Ässänrinteeseen ja koillisessa Kaikukujaan.
Hämeentien ja Pengerkadun välissä sijaitsevan puoliskon läpi on vedetty kävelyakseli, jonka päätepiste on Ässärykmentin muistomerkki. Obeliskisen veistoksen teki kuvanveistäjä Aarre Aaltonen ja se pystytettiin 13. lokakuuta 1940. Pengerkadun ja Porthaninkadun välissä puisto muodostuu jyrkästä nurmikkorinteestä ja pensasaidan ympäröimästä kivituhkakentästä. Alli Tryggin puiston puulajeja ovat lehmus, ruotsinpihlaja, metsävaahtera, tataarivaahtera ja vuorijalava. Puistossa kasvaa myös syreenejä, lamohietakirsikkaa ja sinivatukkaa. Puistossa on myös opaskoirille tarkoitettu aitaus.
Alli Trygg-Helenius (1852–1926) oli suomalainen kansanvalistaja. Tryggin nimikkopuiston paikalla sijaitsi aiemmin hänen perustamansa Kansankoti, joka kuului Kaiun huvila-alueeseen. Kaiku oli suorakaiteen muotoinen alue Hämeentien ja Agricolankadun välissä. Kaikukujan nimi on perua vanhasta huvila-alueesta, Ässänrinne puolestaan sai nimensä Ässärykmentin muistomerkistä. Vuonna 1890 perustettu Kansankoti purettiin 1938. Alli Tryggin puolison Matti Helenius-Seppälän mukaan nimetty puisto sijaitsee Alli Tryggin puiston vieressä Porthaninkadun toisella puolen. Matti Heleniuksen puiston naapurissa puolestaan on Karhupuisto.
Kallion lukio sijaitsee Alli Tryggin puiston kupeessa Kaikukujan ja Porthaninkadun kulmassa. Myös Kallion kirjasto sijaitsee puiston läheisyydessä, Porthaninkadun ja Viidennen linjan kulmassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alli Tryggin puisto Wikimedia Commonsissa
Helsingin kaupunginmuseo: Alli Tryggin puisto
Veikkausliigan kausi 2022

| Veikkausliigan kausi 2022 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  12
Ajankohta:  2. huhtikuuta –   23. lokakuuta 2022 
Mestari:  HJK
Toinen sija:  KuPS
Kolmas sija:  FC Honka
Nousseet joukkueet:  VPS
Pudonneet joukkueet:  HIFK
Ottelut:  167
Paras maalintekijä:  Lee Erwin, Haka (20)
Alempi sarjataso:  Ykkösen kausi 2022
  ← 2021 :  2023 → 
Veikkausliigan kausi 2022 oli Suomen jalkapallon pääsarjan Veikkausliigan 33. kausi. Kausi alkoi 2. huhtikuuta ja se päättyi 23. lokakuuta Hallitsevana mestarina kauteen lähti HJK. Liigasta putosi kaudella 2021 suoraan FC KTP. Nousijajoukkue kaudelle 2022 oli Ykkösen edelliskaudella voittanut Vaasan Palloseura. Mestaruuden voitti kolmannen kerran peräkkäin Helsingin Jalkapalloklubi. Mestaruus oli sille seurahistorian 32.
Sarjajärjestelmä

Veikkausliigan sarjajärjestelmän on sama kuin kaudella 2021. Kausi alkaa kahdentoista joukkueen kaksinkertaisella runkosarjalla, jonka aikana pelataan kaikkiaan 132 ottelua. Runkosarja kestää huhtikuun alusta syyskuun puoliväliin. Runkosarjan jälkeen joukkueet jaetaan kahteen erilliseen sarjaan. Runkosarjan kuusi parasta joukkuetta jatkavat yksinkertaiseen mestaruussarjaan ja kuusi huonoimmin sijoittunutta yksinkertaiseen haastajasarjaan. Mestaruus- ja haastajasarjoissa joukkueet jatkavat niillä pistemäärillä, jotka runkosarjan aikana on kerääntynyt. Loppusarjat pelataan syys-lokakuun aikana.