stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
J. G. Granö
Julkaisuja > Muita julkaisuja

Siperian suomalaiset siirtolat (1905)
Matkamuistelmia Länsi-Siperiasta ja Mongoliasta (1907, 1908 ja 1909)
Piirteitä eläinmaantieteen historiasta, etenkin aluejakokysymystä silmällä pitäen (1909)
Beiträge zur Kenntnis der Eiszeit in der nordwestlichen Mongolei (1910)
Archäeoligsche Beobachtungen von meiner Reise in Südsibirien und der Nordwestmongolei im Jahre 1909 (1910)
Über die geographische Verbeitung und die Formen der Altertümer in der Nordwestmongolei (1910)
Maantieteellisen maakuntajaon perusteista (1910)
Matkoiltani Keski- ja Itä-Aasiassa vuosina 1909 ja 1911 (1912 ja 1913)
Jääkauden gemorfologisesta vaikutuksesta Venäjän Altain Bija-alueeseen (1916)
Les formes du relief dans l’Altai russe et leur genèse (1917)
Maantieteestä, sen asemasta yliopistossamme ja sitä meillä edustavista seuroista (1920)
Eesti maastikulised üksused (1922)
Viron kotiseutututkimus (1923)
Maisematieteen tehtävät ja maiseman muotojen järjestelmä (1924)
Ympäristö maantieteen tutkimusesineenä (1924)
Morfografia ja ympäristötiede (1926)
Suomalainen maisema (1927)
Maantieteellinen Lounais-Suomi (1929)
Maisematieteellinen aluejako (1930)
Altain kasvillisuus (1931)
Itinerarien und Landschaftprofile J. G. Granös aus Uranchai und der Nordmongolei (1938)
Ulko-Mongolia (1939)
Mongolische Landschaften und Örtlichkeiten (1941)
Sotamarsalkka Mannerheimin matkateos (1941)
Das Formengebäude des nordöstlichen Altai (1945)
Jäätiköityminen ja pinnanmuodostus. Havaintoja ja päätelmiä Altain vuorimaasta (1945)
Altain vuorimaan muotovyöhykkeistä ja tasaantumispinnoista (1945)
Aluemaantieteellisestä tutkimuksesta ja sen tehtävistä maassamme (1947)
Tunturilakeuksista ja ruuhilaaksoista Keski-Aasian pohjoisosissa (1949)
Kirjallisuutta

Granö, Olavi (toim.): Origin of Landscape Science. J. G. Granö and a new pure geography for a new state. Collection of papers edited by Olavi Granö.  (Turun yliopiston maantieteen laitoksen julkaisuja 167)  Turku:  Turun yliopistosäätiö, 2003.  ISBN 951-98458-5-2
Granö, Olavi (toim.): References to the work of J. G. Granö.  (Turun yliopiston maantieteen laitoksen julkaisuja A 170)  Turku:  Turun yliopiston maantieteen laitos, 2005.  ISBN 951-29-2903-1
Aiheesta muualla

Granö, Johannes Gabriel: soome päritolu geograaf ja uurimisreisija. Planeet Maa Aasta. Eesti Looduseuurijate Selts. Viitattu 24.2.2013. (viroksi)
Johannes Gabriel Granö Estofilia.  2018. Tallinna:  Suomen suurlähetystö. Viitattu 4.5.2018. (viroksi) (suomeksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: V. A. Koskenniemi | Turun yliopiston rehtori 1932–1934 | Seuraaja: Einar W. Juva |
| n k Turun yliopisto |
| --- | --- |
Rehtorit:  Virkkunen (1922–1924)  Koskenniemi (1924–1932)  Granö (1932–1934)  Juva (1934–1945)  Waris (1945–1948)  Olin (1948–1954)  Järvi (1954–1960)  Nurmela (1960–1970)  Hartiala (1970–1975)  Ikola (1975–1981)  Scheinin (1981–1987)  Rousi (1987–1993)  Paunio (1994–1997)  Virtanen (1997–2012)  Väänänen (2012–2019)  Kola (2019–) 
Tiedekunnat:  Humanistinen tiedekunta  Kasvatustieteiden tiedekunta  Lääketieteellinen tiedekunta  Matemaattis-luonnontieteellinen tiedekunta  Oikeustieteellinen tiedekunta  Teknillinen tiedekunta  Yhteiskuntatieteellinen tiedekunta 
Kampukset:  Funktionaalisten elintarvikkeiden kehittämiskeskus  Kielikeskus  Kirjasto  Merenkulkualan koulutus- ja tutkimuskeskus  PET-keskus  Tuorlan observatorio  Turun biotekniikan keskus  Turun tietotekniikan tutkimus- ja koulutuskeskus (TUCS)  Täydennyskoulutuskeskus  Ympäristöntutkimuskeskus 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef 
Sakari Pälsi, G. J. Ramstedt ja Granö Hangaivuorilla.
Sambesi (alue)

| Sambesi Zambezi Caprivi |
| --- | --- |
 Kylä Sambesin alueella
 Alueen sijainti Namibiassa
Valtio:  Namibia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Katima Mulilo
Pinta-ala:  14 785 km²
Väkiluku (2011):  90 596
 – väestötiheys:  6,7 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NA-CA
Sambesi (engl. Zambezi, aiemmin Caprivi eli Liambezi) on yksi Namibian kolmestatoista hallinnollisesta alueesta. Sambesin alue työntyy kapeana kiilana Namibian koillisosasta itään Sambian ja Botswanan välistä Sambesijoelle ja Zimbabwen rajan tuntumaan asti. Sen pinta-ala on 14 785 km². Vuonna 2011 alueen väkiluku oli 90 596. Alue sijaitsee Angolan, Botswanan, Sambian ja Zimbabwen yhtymäkohdassa.
Sambesin pääkaupunki on Katima Mulilo. Alueen halki virtaa kahdeksan jokea, joista vain yhdessä, Sambesissa, on vettä ympäri vuoden. Se on trooppista aluetta, ja siellä elää monia eläinlajeja. Alueella onkin viisi luonnonsuojelualuetta.
Historia

Saksan keisarikunta valtasi alueen kesällä 1890 ja nimesi sen Capriviksi Saksan valtakunnankansleri Leo von Caprivin mukaan. Hän oli järjestellyt alueen Saksalle vaihtokaupalla Britannian kanssa (alue vaihdettiin Helgolandiin ja Sansibariin). Caprivin kaistale liitettiin alueena Saksan Lounais-Afrikkaan, josta saatiin kaistaleen kautta yhteys Sambesijokeen. Saksalaiset uskoivat - ilmeisesti tietämättöminä Viktorian putouksista ja muista vesiesteistä - Sambesin olevan purjehduskelpoinen Caprivista Intian valtamereen asti, ja siksi he kovin toivoivat paikkaa haltuunsa. Näin saavutettaisiin suorempi vesiyhteys Saksan Itä-Afrikan siirtokuntaan.
Ensimmäisen maailmansodan jälkeen alue palasi Britannian hallintoon osana Betsuanamaata. Tällöin se oli geopoliittisesti vähäarvoinen. Uudelleen se nousi maailmanpolitiikkaan 1980-luvulla, kun Etelä-Afrikan tukema Angolan kapinallisjärjestö UNITA käytti sitä tukialueenaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sambesin alue Wikimedia Commonsissa
Namibian hallinnolliset alueet
Erongo
Hardap
Itä-Kavango
ǁKaras
Khomas
Kunene
Länsi-Kavango
Ohangwena
Omaheke
Omusati
Oshana
Oshikoto
Otjozondjupa
Sambesi
Shakin maailmanmestaruusottelu 1995

Kasparov ja Anand World Trade Centerin huipulla 11. syyskuuta 1995.
Shakin maailmanmestaruusottelussa 1995 pelasivat hallitseva klassinen maailmanmestari Garri Kasparov ja haastaja Viswanathan Anand. Ottelun kesti 18 peliä, ja se päättyi Kasparovin voittoon pistein 10½–7½. Ottelu pelattiin New Yorkissa World Trade Centerin 107. kerroksessa.
Pelit

|  | Valkea | Musta | Päiväys | Tulos | Siirtoja | Voittaja | Tilanne | Avaus | Huomautuksia | Viite |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Anand | Kasparov |  | ½–½ | 30 |  | ½–½ |  |  |  |
| 2 | Kasparov | Anand |  | ½–½ | 44 |  | 1–1 |  |  |  |
| 3 | Anand | Kasparov |  | ½–½ | 53 |  | 1½–1½ |  |  |  |
| 4 | Kasparov | Anand |  | ½–½ | 41 |  | 2–2 |  |  |  |
| 5 | Anand | Kasparov |  | ½–½ | 36 |  | 2½–2½ |  |  |  |
| 6 | Kasparov | Anand |  | ½–½ | 41 |  | 3–3 |  |  |  |
| 7 | Anand | Kasparov |  | ½–½ | 43 |  | 3½–3½ |  |  |  |
| 8 | Kasparov | Anand |  | ½–½ | 83 |  | 4–4 |  |  |  |
| 9 | Anand | Kasparov |  | 1–0 | 34 | Anand | Anand johti 4–5 |  |  |  |
| 10 | Kasparov | Anand |  | 1–0 | 18 | Kasparov | 5–5 |  |  |  |
| 11 | Anand | Kasparov |  | 0–1 | 24 | Kasparov | Kasparov johti 6–5 |  | Ottelun käännekohta – Kasparov otti käyttöön uutuuden sisilialaisen puolustuksen lohikäärmemuunnelmassa |  |
| 12 | Kasparov | Anand |  | ½–½ | 35 |  | Kasparov johti 6½–5½ |  |  |  |
| 13 | Anand | Kasparov |  | 0–1 | 41 | Kasparov | Kasparov johti 7½–5½ |  |  |  |
| 14 | Kasparov | Anand |  | 1–0 | 40 | Kasparov | Kasparov johti 8½–5½ |  |  |  |
| 15 | Anand | Kasparov |  | ½–½ | 33 |  | Kasparov johti 9–6 |  |  |  |
| 16 | Kasparov | Anand |  | ½–½ | 102 |  | Kasparov johti 9½–6½ |  |  |  |
| 17 | Anand | Kasparov |  | ½–½ | 40 |  | Kasparov johti 10–7 |  |  |  |
| 18 | Kasparov | Anand |  | ½–½ | 57 |  | Kasparov voitti 10½–7½ |  |  |  |
Shakin maailmanmestaruusottelu 1907

Shakin maailmanmestaruusottelu käytiin vuonna 1907 Emanuel Laskerin ja Frank Marshallin välillä. Ottelu pelattiin Yhdysvalloissa 26. tammikuuta - 6. huhtikuuta. Pelipaikkoina toimivat New York, Philadelphia, Washington, Baltimore, Chicago ja Memphis. Maailmanmestaruuteen vaadittiin kahdeksan voittoa.
Lasker voitti ottelun ja säilytti mestaruutensa. Hän saavutti kahdeksan voittoa viidessätoista pelissä. Seitsemän peliä päättyi tasan.
Pelit

Huomattavaa on, että Marshall käytti mustilla pelatessaan aina ranskalaista puolustusta.
Valkea - Musta - Pelipaikka - Päivämäärä - Avaus - Tulos
Marshall - Lasker New York 26.1.1907 Espanjalainen peli 0-1
Lasker - Marshall New York 29.1.1907 Ranskalainen puolustus 1-0
Marshall - Lasker New York 31.1.1907 Kuningatargambiitti 0-1
Lasker - Marshall New York 2.2.1907 Ranskalainen puolustus ½-½
Marshall - Lasker New York 5.2.1907 Kuningatargambiitti ½-½
Lasker - Marshall New York 9.2.1907 Ranskalainen puolustus ½-½
Marshall - Lasker Philadelphia 16.2.1907 Kuningatargambiitti ½-½
Lasker - Marshall Philadelphia 19.2.1907 Ranskalainen puolustus 1-0
Marshall - Lasker Washington 2.3.1907 Kuningatargambiitti ½-½
Lasker - Marshall Baltimore 8.3.1907 Ranskalainen puolustus ½-½
Marshall - Lasker Chicago 16.3.1907 Hollantilainen puolustus ½-½
Lasker - Marshall Memphis 19.3.1907 Ranskalainen puolustus 1-0
Marshall - Lasker Memphis 21.3.1907 Kuningatargambiitti 0-1
Lasker - Marshall Memphis 23.3.1907 Ranskalainen puolustus 1-0
Marshall - Lasker New York 6.4.1907 Kuningatargambiitti 0-1
Kiviturkkisammal

| Kiviturkkisammal |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Lahko::  Kynsisammalet Dicranales
Heimo::  Kynsisammalet Dicranaceae
Suku::  Turkkisammalet Paraleucobryum
Laji::  longifolium
Kaksiosainen nimi
 Paraleucobryum longifolium  (Hedw.) Loeske 
Katso myös
   Kiviturkkisammal Wikispeciesissä   Kiviturkkisammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kiviturkkisammal (Paraleucobryum longifolium) on kynsisammalten heimoon ja turkkisammalten sukuun kuuluva sammal.
Ulkonäkö

Kiviturkkisammal on löyhiä kasvustoja muodostava ja sen versot ovat kiiltävät ja väriltään harmaanvalkoisesta tummanvihreään. Sen lehdet ovat jouhimaisen kapeat ja sirppimäisen käyrät. Sen keskisuoni on leveä ja täyttää kärjestä koko lehden. Sillä on harvoin itiöpesäkkeitä. Se muistuttaa joitakin kynsisammalia.
Levinneisyys

Kiviturkkisammal kasvaa pohjoisella pallonpuoliskolla havumetsävyöhykkeessä ja vuoristoissa. Se on yleinen koko Suomessa.
Elinympäristö

Kiviturkkisammal kasvaa yleensä karuilla silikaattikivillä ja joskus myös puiden tyvillä.
Aiheesta muualla

ITIS: Paraleucobryum longifolium (englanniksi)
Moss Flora of China: Paraleucobryum longifolium (englanniksi)
Flora of North America: Paraleucobryum longifolium (englanniksi)
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Paraleucobryum longifolium:  Wikidata: Q923571  Wikispecies: Paraleucobryum longifolium  BioLib: 90820  CoL: 4CYS2  EoL: 929161  EPPO: PWMLO  EUNIS: 197462  FNA: 200001018  GBIF: 2674871  iNaturalist: 166122  IRMNG: 11247633  ITIS: 16840  NatureServe: 2.125932  NBN: NBNSYS0000036263  NCBI: 98500  Observation.org: 17500  Open Tree of Life: 145578  Plant List: tro-35182359  PLANTS: PALO15  Tropicos: 35182359  WFO: wfo-0001194477  Laji.fi: MX.43757 
Dicranum longifolium:  Wikidata: Q38280622  ITIS: 1135149  Tropicos: 35123692  WFO: wfo-0001159566
Kivitierasammal

| Kivitierasammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
Suomessa::  Elinvoimainen 
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Alaluokka::  Kynsisammalet Dicranidae
Lahko::  Kivisammalet Grimmiales
Heimo::  Kivisammalet Grimmiaceae
Suku::  Tierasammalet Racomitrium
Laji::  microcarpon
Kaksiosainen nimi
 Racomitrium microcarpon  (Hedw.) Brid. 
Katso myös
   Kivitierasammal Wikispeciesissä   Kivitierasammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kivitierasammal (Racomitrium microcarpon) on tierasammalten sukuun ja kivisammalten heimoon kuuluva elinvoimainen sammal.
Ulkonäkö

Kivitierasammal on pienehkö (2-6 cm) ruskehtavanvihreä sammal. Se on kuitenkin selvästi isompi kuin kalliokarstasammal. Sen lehdissä on vankka keskisuoni ja terävä kärki. Sillä on melko usein itiöpesäkkeitä, jotka ovat väriltään keltaisia ja pystyjä.
Levinneisyys

Kivitierasammal esiintyy pohjoisella pallonpuoliskolla. Suomessa se kasvaa yleisenä koko maassa.
Elinympäristö

Kivitierasammal kasvaa kuivilla ja valoisilla silikaattikallioilla. Samanlaisilla paikoilla kasvaa myös kalliotierasammal, silotierasammal, kiviharmosammal ja kivikynsisammal.
Aiheesta muualla

Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Kivitierasammal (Racomitrium microcarpon)[vanhentunut linkki]
ITIS: Racomitrium microcarpon (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Racomitrium microcarpon (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q999733  FNA: 250075414  GBIF: 7355774  ITIS: 1134509  NatureServe: 2.123648  NCBI: 70138  Open Tree of Life: 411675  Plant List: tro-35214913  Tropicos: 35214913  WFO: wfo-0001212369
Sonthofen

| Sonthofen |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Sonthofen
 Koordinaatit: 47°31′N, 10°17′E 
Valtio:  Saksa
Osavaltio:  Baijeri
Hallintopiiri:  Schwaben
Piirikunta:  Oberallgäu
Hallinto:  
 – Pormestari:  Christian Wilhelm
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  46,6 km²
Korkeus:  741 m
Väkiluku:  21 517 (31,12,2020)
 – Väestötiheys:  462 as./km²
 
 www.stadt-sonthofen.de  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sonthofen Mittagberg-vuorelta nähtynä.
Sonthofenin sijainti Oberallgäun piirikunnassa. Pienessä kuvassa Oberallgäun sijainti Baijerin osavaltiossa.
Sonthofen on kaupunki Baijerissa Etelä-Saksassa. Se on Saksan eteläisin kaupunki. Sonthofen sijaitsee noin 120 kilometriä Münchenistä lounaaseen ja kaupungin halki virtaa Tonavan sivujoki Iller. Kaupoungin pinta-ala on 46,6 neliökilometriä, ja siellä asui vuoden 2020 lopussa 21 517 asukasta.
Historia

Sonthofenista on löydetty alemanniasutuksen jälkiä 600-luvulta. Alue on ollut tuomioistuinpaikkana vuodesta 1120. Sitä ennen siellä on luultavasti järjestetty thing-käräjiä. Keisari Sigismund kohotti Sonthofenin markkinapaikaksi 21. helmikuuta 1429. Paikkakunta kärsi Ruotsin sotajoukkojen harjoittamasta terrorista 1630-luvulla.
Rautatieyhteys Immenstadt–Sonthofen avattiin vuonna 1873 ja rataa jatkettiin Oberstdorfiin 1888.
NSDAP perusti Sonthofenissa sijaitsevaan Ordensburgiin Adolf Hitler -koulun (Adolf-Hitler-Schule) vuonna 1935. Nykyisin paikka toimii Bundeswehrin kasarmina. Toisen maailmansodan aikana Sonthofenia pommitettiin kahdesti, 22. helmikuuta 1945 ja 29. huhtikuuta 1945. Ilmapommitukset vaurioittivat muun muassa 1440-luvulta peräisin olevaa Pyhän Mikaelin kirkkoa. Sonthofen nimitettiin virallisesti kaupungiksi 18. elokuuta 1963. Jalankulkuvyöhyke avattiin 1996. Vuonna 2009 Sonthofen sai tunnustuksen Fairtrade-Stadt eli Reilun kaupan kaupunki.
Nähtävyyksiä

Sonthofenin keskeisiin kulttuurihistoriallisiin nähtävyyksiin kuuluu St. Michael eli Pyhän Mikaelin kirkko, josta on varhaisin maininta vuodelta 1449. Samalla paikalla lienee sijainnut erinäisiä kirkkorakennuksia 800-luvulta alkaen. Vuonna 1499 valmistunut Spitaalikirkko, Spitalkirche, tuhottiin toisessa maailmansodassa; paikalle rakennettiin arkkitehtonisesti samankaltainen kirkko 1967. Berghofenin kaupunginosassa sijaitsee St. Leonhardin kappeli (Kapelle St. Leonhard), jonka runkohuone on peräisin 1300-luvun alusta.
Nordstraßen varrella on muistomerkki paikassa, jossa sijaitsi vuoteen 1817 asti hirsipuu (Galgen). Viimeisen kerran Sonthofenissa toimeenpantiin teloitus tiettävästi vuonna 1944.
Talous ja liikenne

Sonthofenin talouden kulmakiviä ovat maitotalous ja matkailu. Merkittäviä työllistäjiä ovat niin ikään Bundeswehr ja keskikokoiset metalliteollisuusyritykset, kuten BHS-Sonthofen GmbH ja Dr. Werner Röhrs KG. Suuryritys Voith GmbH:lla on tuotantolaitos Sonthofenissa (Voith Turbo BHS Getriebe GmbH). Oberallgäun työttömyysaste joulukuussa 2012 oli 3,5 %, eli hieman Baijerin keskiarvoa matalampi.
Sonthofen sijaitsee rautatielinjalla Immenstadt–Oberstdorf, joka liittyy Allgäubahn-ratalinjaan Immenstadtissa.
Kuuluisuuksia

Sonthofenissa ovat syntyneet muun muassa valokuvaaja Lala Aufsberg, taidemaalari Michael Buthe, näyttelijä Herbert Knaup ja mäkihyppääjä Tobias Bogner.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sonthofen Wikimedia Commonsissa
Kaupungin verkkosivut (saksaksi)
Pyhän Mikaelin kirkko
Sami Lopakka

| Sami Lopakka |
| --- | --- |
 Sami Lopakka ja Lopashnikov-kitara.
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. tammikuuta 1975 (ikä 49) Oulu
Ammatti:  muusikko, kirjailija
Muusikko
Taiteilijanimi:  S.S. Lopakka The Serial Self-Killer
Aktiivisena:  1989–
Tyylilajit:  metalli, hard rock, doomsday metal
Soittimet:  kitara, koskettimet, rummut
Yhtyeet:  Sentenced Kypck T. Mäkelä & Märäntynyt Hauki
Levy-yhtiöt:  Century Media Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Sami Lopakka (s. 17. tammikuuta 1975 Oulu) on suomalainen muusikko ja kirjailija.
Lopakka oli vuosina 1989–2005 toimineen Sentenced-yhtyeen rytmikitaristi, yksi perustajajäsenistä ja pääasiallinen sanoittaja. Hänet tunnetaan melankolisista ja itsemurhaa käsittelevistä sanoituksistaan. Hän myös sävelsi yhtyeelle kappaleita.
Sentencedin jälkeen Lopakka on soittanut kitaraa ja toiminut pääasiallisena säveltäjänä venäjänkielistä metallia esittävässä yhtyeessä Kypck (Kursk, 2007–). Hän oli myös yksi rock- ja metalliaiheista vaatetusta valmistaneen Northern Tribe Merchandisingin perustajista ja omistajista.
Lopakka on valmistunut suomen kielen maisteriksi Oulun yliopistosta. Hänen pro gradunsa on nimeltään Rannalle ihanan maan – kuolemaan suhtautuminen ja kuoleman metaforat kuolinilmoitusten muistosäkeistöissä. Lopakan esikoisromaani Marras julkaistiin tammikuussa 2014 (Like Kustannus). Se kertoo fiktiivisen tarinan pohjoissuomalaisen rockyhtyeen Euroopan-kiertueesta. Helmikuussa 2014 häneltä julkaistiin novelli Uudet lasit osana Granta 2: Outo -kokoelmaa (Otava). Lopakan toinen romaani Loka ilmestyi elokuussa 2019.
Esiintymisissä Lopakka on käyttänyt Jacksonin Randy Rhoads -kitaraa sekä Kypck-keikoilla Amfisoundin hänelle mittatilauksena valmistamaa Lopashnikov-kitaraa, jonka rungonmuoto on yhteneväinen AK-47 -rynnäkkökiväärin kanssa. Lisäksi Lopakka on käyttänyt muiden muassa Laneyn GH-100L-vahvistinta sekä Bossin GT-3-multiefektiä.
Teokset

Marras.  Helsinki:  Like, 2014.  ISBN 978-952-01-1007-9
Uudet lasit.  (Novelli, osa Granta 2: Outo -kokoelmaa)  Helsinki:  Otava, 2014.  ISBN 978-951-1-27998-3
Loka.  Helsinki:  Like, 2019.  ISBN 978-952-01-1905-8
Aiheesta muualla

Sami Lopakka Liken sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
KYPCK Ground Zero
Sentenced HomeGrave
Sentenced
| --- | --- |
Studioalbumit:   Shadows of the Past  North from Here  Amok  Down  Frozen  Crimson  The Cold White Light  The Funeral Album 
Minialbumit:   The Trooper  Love & Death 
Kokoelmat:   Greatest Kills  Manifesto of Sentenced 
Singlet:   Killing Me, Killing You  No One There  Routasydän  Ever-Frost 
DVD:t:  Buried Alive
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Adaptogeenit

Adaptogeeni on joistakin terveyttä edistäviksi väitetyistä aineksista, kuten yrteistä ja sienistä, käytettävä termi. Adaptogeenit ovat herbalistien mukaan yrttejä tai lääkinnällisiä kasveja, jotka lisäävät kehon eri organismien vastustuskykyä stressiin, sairauksiin ja ympäristöön sekä normalisoivat ja tehostavat aineenvaihdunnan toimintaa.lähde? Tyypillisimmät adaptogeenit valmistetaan kasvien juuriosista. Adaptogeenisten kasvien juurten kehittyminen kestää yleensä todella pitkän ajan (3-7 vuotta), ja niiden kasvupaikka on usein tavallisesta poikkeava; kasvi kasvaa joko erittäin korkeassa tai erittäin matalassa ilmastossa, minkä vuoksi se on joutunut kehittämään itselleen ääriolosuhteisiin sopeutumiseen tarvittavia puolustusmekanismeja.
Adaptogeenisiksi väitettyjä yrttejä: Maca-juuri, ashwagandha, ginseng, neidonhiuspuu, lakritsijuuri, ruusujuuri, maraljuuri, venäjänjuuri, sitruunaköynnös, pakurikääpä, vuorenkilpi, rohtokoisio ja tulsi.
Adaptogeeniksi nimitettäviä kasveja on tunnettu alkujaan monissa eri kulttuureissa, kuten kiinalaisessa lääketieteessä tai Ayurvedassa; käsitteen ovat luoneet länsimaiset herbalistit. Nimityksen "adaptogeeni" kiteytti venäläinen herbalisti Nikolai Lazarev 1940-luvulla.
Adaptogeenisista kasveista tai niiden vaikutuksista ihmiskeholle ei ole toteutettu tieteellistä tutkimusta, ja adaptogeenin käsitteen nähdäänkin olevan markkinointitarkoituksia varten sepitetty. Adaptogeenien tutkimuksen alalla auktoriteettina toimiva Singh on todennut epätieteellisessä julkaisussaan, että adaptogeenisten kasvien terveysvaikutuksia koskevaa tutkimusta on tehty lähinnä eläimillä. Tiedeyhteisö onkin skeptinen ryhmää "adaptogeenit" kohtaan, koska termiä käytetään hyvin väljästi ja tarkkaa vaikutusta saati toimintamekanismia ei ole kuvattu tieteessä. Termiä käytetään paljon markkinointitarkoituksissa.
Adaptogeenin täytyy olla vaaraton ja aiheuttaa mahdollisimman vähän häiriöitä elimistön fysiologisiin toimintoihin, ja sillä on oltava yleisluontoinen sekä yleensä normalisoiva vaikutus riippumatta patologisesta tilasta (Brekhman, Dardymovlähde tarkemmin?). Vuonna 2002 Singh, Hoette ja Miller totesivat adaptogeenin olevan "substanssi joka lisää kehon kykyä sopeutua sisäiseen ja ulkoiseen stressiin, vahvistamalla immuunijärjestelmän, hermoston ja eri rauhasten toimintaa."
Lettokynsisammal

| Lettokynsisammal |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Aitosammalet Bryopsida
Lahko::  Kynsisammalet Dicranales
Heimo::  Kynsisammalet Dicranaceae
Suku::  Kynsisammalet Dicranum
Laji::  bonjeanii
Kaksiosainen nimi
 Dicranum bonjeanii  De Not. 
Katso myös
   Lettokynsisammal Wikispeciesissä   Lettokynsisammal Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lettokynsisammal (Dicranum bonjeanii) on sammallaji. Se kuuluu Dicranaceae -heimoon ja kynsisammalten sukuun. Lettokynsisammal on kalkinsuosijasammal. Yleisväriltään lettokynsisammal on kirkkaan- tai tummanvihreää. Se kasvaa muutaman sentin korkeaksi.
Ulkonäkö

Lettokynsisammalen lehdet ovat melkein aina suorat ja ne ovat kärjestä heikosti aaltopoimuiset. Lehden kärjessä on pitkiä soluja.
Levinneisyys

Lettokynsisammal kasvaa koko Suomessa jokseenkin yleisenä.
Elinympäristö

Lettokynsisammal kasvaa keski- ja runsasravinteisten lettojen kuivilla mätäspinnoilla sekä rannoilla ja suoniityillä.
Aiheesta muualla

ITIS: Dicranum bonjeanii (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Dicranum bonjeanii (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q5402249  Wikispecies: Dicranum bonjeanii  BioLib: 90797  CoL: 35TKM  EoL: 867896  EPPO: DCNBO  EUNIS: 197447  FNA: 200000955  GBIF: 2675482  iNaturalist: 161852  IRMNG: 10917421  ITIS: 547719  NatureServe: 2.121869  NBN: NHMSYS0000309761  NCBI: 98486  Open Tree of Life: 1060000  Plant List: tro-35121982  PLANTS: DIBO70  Tropicos: 35121982  WFO: wfo-0001159167  Laji.fi: MX.43540