stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – miesten 800 m
Välierät

Jokaisesta erästä kolme nopeinta loppukilpailuun.
1. erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Gunnar Nielsen |  Tanska | 1.50,0 |
| 2 | Malvin Whitfield |  Yhdysvallat | 1.50,1 |
| 3 | Albert Webster |  Iso-Britannia | 1.50,1 |
| 4 | Audun Boysen |  Norja | 1.50,4 |
| 5 | Urban Cleve |  Saksa | 1.51,6 |
| 6 | Comer Parnell |  Kanada | 1.52,2 |
| 7 | Piotr Tsevgun |  Neuvostoliitto | 1.52,8 |
| 8 | Donald MacMillan |  Australia | 1.58,4 |
2. erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Arthur Wint |  Jamaika | 1.52,7 |
| 2 | Günther Steines |  Saksa | 1.52,9 |
| 3 | Hans Ring |  Ruotsi | 1.53,0 |
| 4 | John Barnes |  Yhdysvallat | 1.53,4 |
| 5 | Charles White |  Iso-Britannia | 1.53,6 |
| 6 | Ludvík Liska |  Tšekkoslovakia | 1.54,8 |
| 7 | Gennadi Modoi |  Neuvostoliitto | 1.55,7 |
| - | Patrick El Mabrouk |  Ranska | DNS |
3. erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Heinz Ulzheimer |  Saksa | 1.51,9 |
| 2 | Lars-Erik Wolfbrandt |  Ruotsi | 1.52,4 |
| 3 | Reginald Pearman |  Yhdysvallat | 1.52,5 |
| 4 | John Hutchins |  Kanada | 1.52,8 |
| 5 | Edmund Potrzebowski |  Puola | 1.53,7 |
| 6 | Sohan Singh Dhanoa |  Intia | 1.54,9 |
| 7 | Jenö Bakos |  Unkari | 1.55,5 |
| 8 | Frank Evans |  Iso-Britannia | 1.56,8 |
Loppukilpailu

| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Malvin Whitfield |  Yhdysvallat | 1.49,2 |
| 2 | Arthur Wint |  Jamaika | 1.49,4 |
| 3 | Heinz Ulzheimer |  Saksa | 1.49,7 |
| 4 | Gunnar Nielsen |  Tanska | 1.49,7 |
| 5 | Albert Webster |  Iso-Britannia | 1.50,2 |
| 6 | Günther Steines |  Saksa | 1.50,6 |
| 7 | Reginald Pearman |  Yhdysvallat | 1.52,1 |
| 8 | Lars-Erik Wolfbrandt |  Ruotsi | 1.52,1 |
| 9 | Hans Ring |  Ruotsi | 1.54,0 |
Älä mokaa Morgan

| Älä mokaa Morgan> Morgan Stewart’s Coming Home |
| --- | --- |

Ohjaaja:  ”Alan Smithee”  (Paul Aaron ja Terry Winsor)
Käsikirjoittaja:  Ken Hixon David N. Titcher
Tuottaja:  Stephen J. Friedman
Säveltäjä:  Peter Bernstein
Kuvaaja:  Richard E. Brooks (käännä suomeksi)
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Kings Road Productions
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1987
Kesto:  96 minuuttia 92 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Älä mokaa Morgan (tv-esityksessä Kaikki kotiinpäin, alun perin Morgan Stewart’s Coming Home tai Home Front) on yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1987. Siinä rikkaan poliitikkoperheen teinipoika erotetaan sisäoppilaitoksesta, ja kalseat vanhemmat joutuvat ottamaan huonotapaisen pojan vaalien alla luokseen asumaan.
Morgan-poikaa esittää sittemmin komediasarjasta Miehen puolikkaat tunnetuksi tullut Jon Cryer.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jon Cryer  | … |  Morgan Stewart   |
|  Viveka Davis  | … |  Emily   |
|  Paul Gleason  | … |  Jay Le Soto   |
|  Lynn Redgrave  | … |  Nancy Stewart   |
|  Nicholas Pryor  | … |  senaattori Tom Stewart   |
Elokuva on julkaistu suomeksi VHS-videokasettina nimellä Älä mokaa Morgan sekä esitetty Kolmostelevisiossa marraskuussa 1992 ja Nelosella toukokuussa 2000 nimellä Kaikki kotiinpäin.
Video-opas vuodelta 1994 antaa elokuvalle yhden tähden viidestä.
Ranskassa elokuva sai todella pitkän nimen, Qu’il est dur d’être farceur, d’aimer la musique pop et les films d’horreur quand on a un père qui se présente aux élections (”Miten vaikea on olla ilveilijä, rakastaa popmusiikkia ja kauhufilmejä kun isä on ehdokkaana vaaleissa”).
Käännös suomeksi
Wladimir Swertschkoff

Wladimir Swertschkoff.
Wladimir Swertschkoff (ven. Владимир Дмитриевич Сверчков, Vladimir Dmitrijevitš Svertškov; 4. syyskuuta 1821 Loviisa – 14. heinäkuuta 1888 Firenze, Italia) oli Suomessa, Saksassa ja Italiassa asunut venäläissyntyinen taiteilija. Hän loi pääosan urastaan ulkomailla, mutta hänen on sanottu pitäneen itseään enemmän suomalaisena kuin venäläisenä.
Elämänvaiheet

Vladimir Swertschkoffin isä oli Suomessa prikaatinkomentajana toiminut venäläinen kenraalimajuri Dmitri Svertškov (Swertschkoff). Hänen äitinsä Katarina Jaenisch kuului merkittävään viipurinsaksalaiseen säätyläissukuun. Swertschkoffin veli oli Hämeen läänin kuvernöörinä toiminut jalkaväenkenraali Isidor Swertschkoff. Isä toivoi myös Wladimir Swertschkoffista upseeria, mutta hän luopui aloittamastaan sotilasurasta jo varhain omistautuakseen taiteelle.
Swertschkoff suoritti taideopintoja ensin Turussa Thomas Joachim Leglerin johdolla ja myöhemmin upseerina ollessaan Helsingissä Pehr Adolf Kruskopfin johdolla. Erottuaan armeijasta vuonna 1842 Swertschkoff meni opiskelemaan Pietarin taideakatemiaan. Hän asui Roomassa vuosina 1844–1846 ja Münchenissä 1847 ja 1848. Münchenissä hän joutui Venäjän keisari Nikolai I:n vuoksi kaksintaisteluun ja pääsi siten keisarin ja hänen poikansa Aleksanterin (tuleva keisari Aleksanteri II) suosioon. Oolannin sodan aikana vuonna 1854 Swertschkoffilta tilattiin useita suuria Suomen sotatapahtumiin liittyviä maalauksia ja muotokuvia Helsingin keisarilliseen palatsiin (nykyinen Presidentinlinna). Niistä koottiin myös vuonna 1855 julkaistu litografiakokoelma Skizzer ur kriget i Finland 1854. Swertschkoff sai vuonna 1856 Pietarin taideakatemian kultamitalin, johon liittyi kuuden vuoden matka-apuraha. Swertschkoff opiskeli Pariisissa Thomas Couturen ateljeessa vuonna 1858 samaan aikaan suomalaisten Adolf von Beckerin ja Severin Falkmanin kanssa sekä myöhemmin Münchenissä Peter von Hessin johdolla. Vuonna 1866 Aleksanteri II lahjoitti Suomen Taideyhdistyksen kokoelmiin seitsemän Swertschkoffin tekemää kopiota vanhojen mestareiden tauluista.
Swertschkoff asettui vuonna 1862 asumaan Saksaan Schleissheimiin Münchenin lähelle ja perusti sinne vuonna 1867 lasimaalaustyöpajan, joka sai tilauksia Saksasta ja Venäjältä. Hän säilytti ulkomaille muutettuaankin tiiviit suhteet Suomen taide-elämään. Swertschkoff lahjoitti 1870-luvulla äskettäin restauroituun Turun tuomiokirkkoon kolme työpajassaan toteutettua lasimaalausikkunaa: Kankaisten kappeliin vuonna 1871 sijoitetun Kaarina Maununtytär luopuu kruunustaan sekä Pyhän ruumiin kappeliin vuonna 1876 sijoitetut Kustaa II Aadolf Evert Hornin paarien ääressä ja Ristiinnaulittu Vapahtaja. Kirkkoon sijoitettiin myös kolme muuta hänen tekemäänsä pienempää lasimaalausikkunaa, joista vain Stålhandsken hautakammion vaakunaikkuna on säilytetty. Vuodesta 1873 Swertschkoff asui Firenzessä, jossa hän jatkoi maalausten ja lasimaalausten tekemistä sekä suunnitteli huonekaluja ja sisustuksia.
Kirjallista tuotantoa

Skizzer ur kriget i Finland 1854, Krimin sodan tapahtumista ja henkilöistä Suomessa kertova kivipainoalbumi, ilmestyi Pietarissa 1854
Palkinnot

Pietarin akatemian suuri kultamitali 1856
Kunniamaininta yleisessä taidenäyttelyssä Helsingissä 1885
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wladimir Swertschkoff Wikimedia Commonsissa
Wladimir Swertschkoff: Kaarina Maununtytär luopuu kruunustaan, lasimaalausikkuna Turun tuomiokirkossa (1871).
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – miesten keihäänheitto

| Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 > Ratalajit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |   | miehet |   | naiset |
| 200 m |  | miehet |  | naiset |
| 400 m |  | miehet |  |  |
| 800 m |  | miehet |  |  |
| 1 500 m |  | miehet |  |  |
| 5 000 m |  | miehet |  |  |
| 10 000 m |  | miehet |  |  |
| 80 m aidat |  |  |  | naiset |
| 110 m aidat |  | miehet |  |  |
| 400 m aidat |  | miehet |  |  |
| 3000 m esteet |  | miehet |  |  |
| 4 x 100 m viesti |  | miehet |  | naiset |
| 4 x 400 m viesti |  | miehet |  |  |
Maraton ja kävelyt
| Maraton |  | miehet |  |  |
| 10 km kävely |  | miehet |  |  |
| 50 km kävely |  | miehet |  |  |
Kenttälajit
| Pituushyppy |  | miehet |  | naiset |
| Kolmiloikka |  | miehet |  |  |
| Korkeushyppy |  | miehet |  | naiset |
| Seiväshyppy |  | miehet |  |  |
| Kuulantyöntö |  | miehet |  | naiset |
| Kiekonheitto |  | miehet |  | naiset |
| Keihäänheitto |  | miehet |  | naiset |
| Moukarinheitto |  | miehet |  |  |
Ottelut
| Kymmenottelu |  | miehet |  |  |
Helsingin olympiakisojen miesten keihäänheittokilpailuun osallistui 26 urheilijaa 16 maasta. Karsinta ja loppukilpailu käytiin 23. heinäkuuta Helsingin olympiastadionilla. Yhdysvaltain Cyrus Young voitti lajissa maansa ensimmäisen olympiakultamitalin olympiaennätyksellä, ja saman maan William Miller heitti hopealle. Suomen Toivo Hyytiäinen saavutti pronssia, joka oli kisojen isäntämaan ainoa yleisurheilumitali Helsingin olympiakisoista.
Voimassa olleet ennätykset

| Voimassa olleet ennätykset ennen Helsingin olympiakisoja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maailmanennätys |  Yrjö Nikkanen | 78,70 m  | 16. lokakuuta 1938 | Kotka, Suomi |
| Olympiaennätys |  Matti Järvinen | 72,71 m  | 4. elokuuta 1932 | Los Angeles, Yhdysvallat |
Karsinta

Karsinta käytiin 23. heinäkuuta kello 10.00 alkaen. Kilpailijat jaettiin kahteen karsintaryhmään. Karsintarajan 64,00 metriä ylitti 17 kilpailijaa. Pisimmän heiton karsinnassa heitti Suomen Toivo Hyytiäinen.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
: Eteni loppukilpailuun (karsintaraja 64,00 m)
Alexander von Nordmann

Alexander von Nordmann
Alexander von Nordmann (24. toukokuuta 1803 Kymi – 25. kesäkuuta 1866 Helsinki) oli suomalainen eläintieteilijä ja paleontologi. Hän oli Helsingin yliopiston eläintieteen ja kasvitieteen professori vuosina 1849–1852 ja eläintieteen professori vuosina 1853–1866.
Nordmann syntyi Ruotsinsalmen linnoituskaupungissa nykyisen Kotkan alueella, jossa hänen isänsä everstiluutnantti David Anton Nordmann (kuoli 1827) toimi tykistöupseerina. Hänen äitinsä oli Maria Katarina Giössling, kauppiaan tytär Haminasta. Perhe asui myös Haminassa, jossa hän kävi saksankielistä koulua. Nordmann suoritti lukion oppimäärän Porvoon lukiossa ja tuli ylioppilaaksi Turussa 17. maaliskuuta 1821. Nordmann valmistui maisteriksi Turun akatemiasta 10. heinäkuuta 1827 ja jatkoi sen jälkeen opintojaan ja tutkimusta kansainvälisessä tiedeympäristössä Berliinissä vuosina 1828–1831. Nordmann julkaisi etupäässä selkärangattomia eläimiä sekä Etelä-Venäjän paleontologiaa koskevia tutkimuksia. Hän tutki muun muassa loisäyriäisiä ja suolistoloisia. Erityisen merkittäviä olivat ihmisen ja muiden nisäkkäiden silmissä eläviä loismatoja koskevat työt.
Nordmann toimi Richelieu-lyseon opettajana (professorina) Odessassa vuosina 1832–1849, jolloin hän keräsi luonnontieteellisiä näytteitä eteläiseltä Venäjältä. Hän toimi samalla Odessan kasvitieteellisen puutarhan ja keskuspuutarhurikoulun johtajana. Oleskeltuaan 22 vuotta ulkomailla Nordmann palasi Suomeen, kun hänestä vuonna 1849 tuli Helsingin yliopiston eläintieteen ja kasvitieteen professori Johan Magnus af Tengströmin jäätyä eläkkeelle. Viran tultua jaetuksi kahdeksi omaksi oppituolikseen vuonna 1852 hän jatkoi eläintieteen professorina ja kasvitieteen professoriksi nimitettiin William Nylander. Nordmann erosi täysinpalvelleena helmikuussa 1866 ja kuoli muutama kuukausi sen jälkeen. Hänen seuraajakseen eläintieteen professoriksi nimitettiin Fredrik Mäklin.
Nordmannin mukaan on nimetty useita eläinlajeja sekä ainakin yksi kasvilaji ja -suku. Näitä ovat Evadne nordmanni -vesikirppu sekä useat hankajalkaislajit, aropääskykahlaaja Glareola nordmanni, Parnassius nordmanni -apolloperhonen, kaukasianpihta Abies nordmanniana sekä kasvisuku Nordmannia (=Trachystemon).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alexander von Nordmann Wikimedia Commonsissa
Alexander Davidovich von Nordmann cybertruffle.org.uk
Nordmannia cordifolia Ledeb. ex Nordm Tropicos.org
Trachystemon Index Nominum Genericorum (Smithsonian Institution)
Yhdystie 6765

Yhdystie 6765 on tie, joka johtaa Ylimarkusta Rangsbyn kautta Långvikeniin. Tien pituus on 13 kilometriä.
Tie alkaa Ylimarkussa, missä se erkanee yhdystiestä 6760. Tie kääntyy pohjoisen suuntaan liittymässä Rangsbyn kohdalla. Tie päättyy Långvikenissä, missä se yhtyy seututiehen 673. Tien osoitenimi on koko matkalla Rangsbyvägen (Rangsbyntie).
Vuonna 2021 tien liikennemäärät olivat tieosuudesta riippuen 200–400 ajoneuvoa vuorokaudessa.
Alkoholiglykosidi

Alkoholiglykosidi on glykosidi, jossa aglykoni on jokin alkoholi. Lääkekasvina käytetty ruusujuuri sisältää cinnamyylialkoholiglykosidia. Stachys sieboldii-kasvin lehdet sisältävät fenetyylialkoholiglykosidia.
Vouti

Vouti (lat. advocātus, saks. Vogt, ruots. fogde) on Pohjoismaissa kuninkaan virkamiehestä käytetty nimitys.
Historia

Keskiajalla voudit kuuluivat ylhäisaateliin. Heidän tehtäviään oli tuolloin periä kuninkaalle menevät verot sekä toimia käskynhaltijana tietyllä alueella tai linnassa linnanisännän apulaisena. Esimerkiksi Turun linnanvoutina toimi vuosina 1515–1520 laamanni Klaus Henrikinpojan poika Krister.
Voudin asema saattoi houkutella haltijansa väärinkäytöksiin. Vuonna 1589 Ruotsin kuningas Juhana III:lle Tukholmaan toimitetussa Suuressa valituksessa kerrotaan voudeista seuraavaa:
»Päivittäin tapahtuvin laittomin toimin, väkivallalla ja vääryydellä Ruotsin kruunulle suureksi vahingoksi ja meille ikuiseksi surkeudeksi ovat knaapit, voudit ja voudinkirjurit, nimismiehet, verokuntamiehet ja rikkaat talonpojat näinä kalliina aikoina rikastuneet.»
Jo aikaisemmin, vuonna 1581, oli Juhana III antanut määräyksen erityisistä tutkintakäräjistä sen selvittämiseksi, olivatko eräät voudit ja voudinkirjurit pettäneet häntä tai hänen alamaisiaan.
Myöhemmin voudilla voidaan tarkoittaa eräänlaista tilanhoitajaa tai toisaalta tiettyyn tehtävään nimettyä luottamushenkilöä (jahtivouti, lohivouti, siltavouti). Esimerkiksi Aleksis Kivi mainitsee Seitsemässä veljeksessä kyläläisten keskuudestaan valitseman jahtivoudin ja toisaalta Viertolan kartanon voudin.
Erilaisia vouteja > Maavouti

Turun linnaläänissä oli maavouti jo 1400-luvulla, jonka tehtävänä paikallishallinnon virkamiehenä oli johtaa hallintoa ja kruunun veronperintää tietyllä alueella.
Erilaisia vouteja > Lohivouti

Lohivouti oli 1600-, 1700- ja 1800-luvuilla Suomessa nimetty pitäjän kalastusta valvova virkamies (yleensä talonpoikaisvirka), jokaiselle joelle asetettiin oma lohivouti, joka toimi kruunun luottamusmiehenä ja johti paikallista kalastusta, sekä nautti valtion palkkaa.
Erilaisia vouteja > Jahtivouti

Jahtivouti oli 1700- ja 1800-luvuilla Suomessa kruunun vakinaisia virkamiehiä avustava virkailija, jonka tehtäviin kuului petoeläinten kuten susien metsästysten toimeenpano ja metsäpalojen sattuessa sammutustöiden johtaminen. Tämä tehtävä lakkautettiin vuonna 1891 annetulla asetuksella.
Erilaisia vouteja > Siltavouti

Siltavouti oli 1600-, 1700- ja 1800-luvuilla Suomessa pitäjään nimitetty kunnallinen järjestysmies, jonka tehtävänä oli valvoa maanteiden, aitojen ja siltojen kunnossapitoa pitäjän alueella. Sama henkilö hoiti usein myös jahtivoudin tehtäviä. Siltavoudin toimet lakkautettiin 1892 jolloin nämä tehtävät siirtyivät maaseudun poliisikonstaapeleille. Silta- ja jahtivoutien palkkaamiseksi kerättiin erityistä silta- ja jahtivoudin kapoiksi kutsuttua veroa. Tämä vero meni virkojen lakkauttamisen jälkeen valtiolle ja sen periminen päättyi vuonna 1925.
Nykyään

Nykyisin paikallisena ulosottomiehenä Suomessa toimii kihlakunnanvouti ja Ruotsissa kruununvouti.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vouti Wikimedia Commonsissa
Yhdystie 9204

Yhdystie 9204 on Kemissä kulkeva yhdystie. Tie on nelikaistainen ja kolme kilometriä pitkä. Tien nimi on Sauvonväylä, tien alussa Hahtisaarenkatu. Tiellä on neljä liikennevaloristeystä.
Tie alkaa Pohjolan Sanomat -rakennuksen vierestä ja päättyy Kivikon kiertoliittymään, josta pääsee Ouluun. Tien nopeusrajoitus on 50–60 kilometriä tunnissa. Tietä on muutettu siten että kauppakeskus Coronaan mentäessä ei tarvitse pysähtyä liikennevaloissa eli kääntyä oikeaan. Lisäksi valtatien 4 eritasoliittymään on rakennettu liikennevalot. Kemin ohikulkutien parannustöiden aikana muutettiin siten että eritasoliittymästä pääsee vain Rovaniemen suuntaan ja Oulun suuntaan pääsee vain Eteläväylän eritasoliittymästä. Yhdystie 9204 ylittää Oulu-Tornion radan ja ratapihan siltana. Yhdystie 9204 ei ole merkitty opasteisiin lähinnä keskustassa.
Yhdystie 9205

Yhdystie 9205 on yhdystie, joka menee Elijärven kaivokselle. Tie alkaa Kivikolta Valtatien 4 eritasoliittymästä josta myös Seututie 926 alkaa. Varsinainen yhdystie päättyy Perta-Aapantie liittymään ja tie jatkuu Elijärven kaivokselle nimellä Elijärventie. Koko tien pituus on 12 kilometriä, josta yhdystietä 3,3 kilometriä. Tie on päällystetty ja kaksikaistainen. Yhdystietä ei ole merkitty opasteisiin. Tien nopeusrajoitus on 60-80 km/h. Tien laatu vaihtelee. Ennen tien loppua oli Elijärven radan tasoristeys, mutta se purettiin 2008.
Älä nostata laineita

| Älä nostata laineita> Don't Make Waves |
| --- | --- |
 DVD-tallenteen kansi
Ohjaaja:  Alexander Mackendrick
Käsikirjoittaja:  Terry Southern Maurice Richlin Ira Wallach
Perustuu:  Ira Wallachin romaaniin Muscle Beach
Tuottaja:  John Calley
Säveltäjä:  Vic Mizzy
Kuvaaja:  Philip H. Lathrop
Leikkaaja:  Rita Roland
Pääosat:  Tony Curtis Claudia Cardinale Dave Draper Sharon Tate
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:  1967
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Älä nostata laineita (Don’t Make Waves) on yhdysvaltalainen seksikomedia vuodelta 1967. Elokuvan ohjasi Alexander Mackendrick ja päärooleissa nähdään Tony Curtis, Claudia Cardinale, Dave Draper ja Sharon Tate.
Juoni

Farssimainen komedia kuvaa romanttisia kolmioasetelmia 1960-luvun puolivälin Etelä-Kalifornian trendikkäissä ympäristöissä, kuten uima-altailla, kuntosaleissa, rannalla, luksusasunnoissa ja henkisten gurujen oppitunneilla.
Käännös suomeksi
8. toukokuuta

8. toukokuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 128. päivä (129. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 237 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Heino
suomenruotsalainen kalenteri: Åke
ortodoksinen kalenteri: Johannes, Juhani, Arseni, Arsi
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Oge
vanhemmissa kalentereissa: Aake, Achatius, Agda, Akates, Stanislaus
Tapahtumia

1521 – Keisari Kaarle V julisti Wormsin ediktillä Lutherin kannattajineen valtakunnankiroukseen.
1541 – Hernando de Soto löysi Mississippijoen ja antoi sille nimen Río de Espíritu Santo.
1794 – Ranskalainen kemisti ja veronkerääjä Antoine Lavoisier teloitettiin giljotiinilla.
1847 – Robert W. Thomsonin patentti ilmatäytteisille [hevoskärryjen] renkaille hyväksyttiin.
1886 – Farmaseutti John Pemberton keksi hiilihapotetun juoman, ”Coca-Colan”.
1889 – Kevättulva tuhosi Ämmänväylän sillan Oulussa.
1898 – Ensimmäiset Italian jalkapalloliigan pelit pelattiin Genoa CFC:n voittaessa Torinossa ensimmäisen jalkapallon Italian mestaruuden.
1902 – Martiniquen saarella Länsi-Intiassa Mont Peléen tulivuori purkautui tuhoten St. Pierren kaupungin. 30 000 ihmistä sai surmansa. Vain kourallinen St. Pierren asukkaista pelastui.
1914 – Elokuvayhtiö Paramount Pictures muodostettiin.
1942 – Toinen maailmansota: Korallimeren taistelu päättyi. Ensimmäisen kerran merisodankäynnin historiassa laivastot taistelivat toisiaan vastaan ilman näköyhteyttä.
1945 – Toinen maailmansota: Victory in Europe Day (”VE-Day”, Keski- ja Itä-Euroopassa päivä oli 9.5.), Saksan joukot antautuivat ehdoitta.
1952 – Suomalaisen Yhteiskunnan Tuki -säätiö perustetaan.
1954 – Suomen Lapin yllä käytiin ilmataistelu, kun neuvostoliittolaiset MiG-17-hävittäjät ajoivat takaa Kuolan alueen ja Arkangelin lentotukikohtia kuvannutta yhdysvaltalaista RB-47E Stratojet -vakoilukonetta aina Ruotsin rajalle saakka. Vakoilukone sai tulituksessa osumia, mutta onnistui laskeutumaan Fairfordin tukikohtaan Englannissa.
1970 – The Beatles -yhtye julkaisi Let It Be -albumin samalla hajoten.
1980 – Maailman terveysjärjestö julisti isorokon hävitetyksi.
1984 – Neuvostoliitto ilmoitti, että se boikotoi vuoden 1984 kesäolympialaisia Los Angelesissa.
Kuolleita

1319 – Haakon V Maununpoika, Norjan kuningas (s. 1270)
1794 – Antoine Lavoisier, ranskalainen kemisti (s. 1743) (teloitettiin)
1842 – Jules Dumont d’Urville, ranskalainen löytöretkeilijä (s. 1790)
1873 – John Stuart Mill, englantilainen filosofi ja taloustieteilijä (s. 1806)
1880 – Gustave Flaubert, ranskalainen kirjailija (Rouva Bovary) (s. 1821)
1891 – H. P. Blavatsky, venäläissyntyinen spiritualisti ja okkultisti (Teosofisen Seuran perustajajäsen) (s. 1831)
1903 – Paul Gauguin, ranskalainen taidemaalari (s. 1848)
1927 – François Coli, ranskalainen lentäjä ja lentosuunnistaja (s. 1881) (katosi, ruumista ei koskaan löydetty)
1927 – Charles Nungesser, ranskalainen lentäjä (s. 1892) (katosi, ruumista ei koskaan löydetty)
1936 – Oswald Spengler, saksalainen historioitsija ja filosofi (Länsimaiden perikato) (s. 1880)
1968 – Antti Salmenlinna, suomalainen kuvataiteilija ja sisustusarkkitehti (s. 1897)
1975 – Avery Brundage, yhdysvaltalainen urheilija ja taidekeräilijä (Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtaja 1952–1972) (s. 1887)
1982 – Neil Bogart, yhdysvaltalainen muusikko ja musiikkialan vaikuttaja (s. 1943)
1982 – Gilles Villeneuve, kanadalainen Formula 1 -kuljettaja (s. 1950)
1985 – Theodore Sturgeon, yhdysvaltalainen tieteiskirjailija (Enemmän kuin ihminen) (s. 1918)
1988 – Robert A. Heinlein, yhdysvaltalainen tieteiskirjailija (Starship Troopers) (s. 1907)
1992 – Pekka Parkkinen, suomalainen kirjailija (s. 1940)
1999 – Sir Dirk Bogarde, englantilainen näyttelijä (s. 1921)
1999 – Ed Gilbert, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1931)
2009 – Kyllikki Virolainen, suomalainen poliitikko ja toimittaja (s. 1924)
2013 – Jeanne Cooper, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1928)
2013 – John Theobald Clarke (”Bryan Forbes”), brittiläinen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä (s. 1926)
2016 – William Schallert, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1922)
2019 – Sprent Dabwido, naurulainen poliitikko, presidentti 2011–2013 (s. 1972)
2020 – Ritva Valkama, suomalainen näyttelijä (s. 1932)