stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Birger Steckzén

Alf Meyerhöffer (oik.) ja Birger Steckzén (vas.). kuva on otettu vuonna 1930.
Birger Steckzén (10. lokakuuta 1892 - 1966) oli ruotsalainen historioitsija ja arkistonhoitaja.
Hänestä tuli filosofian tohtori Lundin yliopistosta 1920, Ruotsin valtionarkiston toinen arkistonhoitaja 1921 ja sota-arkistonhoitaja 1921.
Steckzén on uudenaikaisen Sota-arkiston (Krigsarkivet) luoja. Hänen aikanaan Sota-arkiston tilanne mitättömänä instituutiona sotilashierarkian pohjalla muuttui radikaalisti. Arkistosta tuli itsenäinen virasto suoraan puolustusministeriön alaisena. Vuosina 1921–1959 Steckzén oli Sota-arkiston johtaja. Silloin arkiston rakennukset Gärdetissä rakennettiin.
Steckzén on kirjoittanut paljon historiallisia teoksia.
Teokset

Carl Gustaf Wrangels fälltåg 1646-1647 (1920)
Luleå stads historia, I (1921)
Umeå stads historia (1922)
Krigskollegii historia, I (1930)
KLART SKEPP. Boken om SVERIGESKEPPEN Sverige, Gustaf V och Drottning Victoria (1949)
SKF - En svensk exportindustris historia 1907-1957 (1957)
Birkarlar och Lappar En studie i Birkarleväsendets, Lappbefolkningens och Skinnhandelns historia
Nikola Sarcevic

| Nikola Sarcevic |
| --- | --- |
 Nikola Sarcevic Millencolinin keikalla vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. heinäkuuta 1974 (ikä 50)  Örebro, Ruotsi
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Tyylilajit:  punk pop-punk vaihtoehtorock folk rock folk pop
Soittimet:  bassokitara, kitara, piano, koskettimet, harmonikka, lyömäsoittimet
Yhtyeet:  Millencolin
Levy-yhtiöt:  Burning Heart Records   Epitaph Records   Stalemate music
Aiheesta muualla
nikolasarcevic.com/start
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Nikola Sarcevic (s. 9. heinäkuuta 1974 Örebro, Ruotsi) on serbialaisruotsalainen basisti ja laulaja, joka tunnetaan parhaiten Millencolin-yhtyeen jäsenenä. Sarcevic asuu nykyään Göteborgissa Ruotsissa vaimonsa Lisan kanssa. Sarcevic on ollut Millencolinissa alusta asti, ja yhtyeen lisäksi hän on ollut soolouralla.
Soolouran albumit

Lock-Sport-Krock (2004) (julkaistu vain Ruotsissa)
Roll Roll and Flee (2006)
Nikola & Fattiglapparna (2010)
Ogden

Ogden voi tarkoittaa:
Ogden, kunta Kanadan Quebecissa
Ogden, kylä Englannissa
Ogden, pikkukaupunki Yhdysvaltojen Arkansasissa
Ogden, kylä Yhdysvaltojen Illinois'ssa
Ogden, kaupunki Yhdysvaltojen Iowassa
Ogden, kaupunki Yhdysvaltojen Kansasissa
Ogden, kaupunki Yhdysvaltojen New Yorkissa
Ogden, asutuskeskus Yhdysvaltojen Pohjois-Carolinassa
Ogden, kaupunki Yhdysvaltojen Utahissa
Ogden, joki Yhdysvalloissa
Ogden, joki Englannissa
USS Ogden, Yhdysvaltojen laivaston fregatti 1940-luvulla
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ogden”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ogg Media Format

Säiliömuotoja
AVI
ASF
HEIF
Matroska
Ogg Media Format
QuickTime
Koodekkeja
AV1
H.264
HEVC
H.266
MJPEG
MPEG-4
VC-1
VP9
Ogg Media Format (OGM) on videoformaatti, joka kehiteltiin paikkaamaan AVI:n pahimpia puutteita. Se tukee useita ääniraitoja, useita tekstityskieliä, videon kappaleita ja Ogg Vorbis -ääniä. Ogm perustuu Xiph.org-säätiön Ogg Vorbis -äänentallennusmuotoon.
OGM määritellään dokumentissa RFC 3533.
Nikola Radulović

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Nikola Radulović |  Nikola Radulović |  Nikola Radulović |  |
Maa:   Italia
Miesten koripallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Ateena 2004 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ruotsi 2003 |  |  |
Nikola Radulović (s. 26. huhtikuuta 1973 Zagreb, Jugoslavia) on kroatialais-italialainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Radulović kuului Italian maajoukkueeseen, joka voitti hopeaa vuoden 2004 olympiakisoista Ateenassa. Hän oli mukana myös pronssia voittaneessa Italian joukkueessa EM-kilpailuissa 2003. Hän oli debytoinut maajoukkueessa edellisissä EM-kilpailuissa 2001.
Seurajoukkueista Radulović edusti muun muassa Air Avellinoa, ASVEL Villeurbannea ja Joventut Badalonaa.
Saavutuksia

Olympiahopeaa 2004
EM-pronssia 2003
Italian joukkue – Kesäolympialaiset 2004
4 Radulović |
5 Basile |
6 Galanda |
7 Soragna |
8 Marconato |
9 Pozzecco |
10 Righetti |
11 Rombaldoni |
12 Bulleri |
13 Mian |
14 Chiacig |
15 Garri |
Valmentaja Recalcati
Nokkosperhonen

| Nokkosperhonen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Täpläperhoset Nymphalidae
Alaheimo::  Aitotäpläperhoset Nymphalinae
Tribus::  Nymphalini
Suku::  Aglais
Laji::  urticae
Kaksiosainen nimi
 Aglais urticae  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Nymphalis urticae 
Katso myös
   Nokkosperhonen Wikispeciesissä   Nokkosperhonen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokkosperhonen (Aglais urticae) on täpläperhosten heimoon kuuluva, Euroopassa elävä päiväperhonen. Se on kulttuuriympäristöjen tavallisimpia päiväperhosia. Perhoset talvehtivat aikuisina, minkä vuoksi se on usein myös kevään ensimmäisiä päiväperhosia.
Koko ja ulkonäkö

Nokkosperhonen on kirkasvärinen päiväperhonen, jonka siipien kärkiväli on vaihtelee 30–60 mm, mutta on tavallisesti 40–50 mm. Perhosen yläpinta on oranssinpunainen. Siiven etureunassa on rivi tummia täpliä, joiden välit ovat kirkkaankeltaiset, joskin talvehtimisen aikana keltainen väri haalistuu. Etusiiven takaosassa on mustakeltainen täplä ja keskellä siipeä on kaksi pientä tummaa täplää. Takasiiven tyvi on tumma. Sekä etu- että takasiipiä reunustaa tumma reuna, jossa on sinisiä täpliä. Siipien alapinnat ovat tyviosasta tummanruskeat, ulompaa vaaleanruskeat.
Aglais urticae
△ Aglais urticae
Levinneisyys ja lentoaika

Nokkosperhonen on levinnyt Suomessa koko maahan pohjoisinta Lappia myöten.
Laji on aikuistalvehtija. Loppukesällä perhoset hakeutuvat talveksi puun- ja kallionkoloihin, luoliin, maakellareihin, halkopinoihin, ullakoille ja ulkovarastoihin. Talvehtineet perhoset lähtevät lentoon aivan ensimmäisten päiväperhosten joukossa, usein jo maaliskuun loppuun mennessä, ja niiden lento jatkuu pitkälle kesäkuuhun. Uusi sukupolvi aloittaa lennon heinäkuussa, ja perhosia voi tavata jopa lokakuulle.
Elinympäristö ja elintavat

Nokkosperhosta tapaa kaikkialla missä on sen toukille niiden tarvitsemaa ravintokasvia, nokkosta, ja paikallinen yleisyyskin riippuu nokkoskasvustojen määristä. Tämän takia se on yleisin kulttuuriympäristöissä. Nokkosperhonen on ollut pitkään eräs Suomen yleisimmistä päiväperhosista, mutta sillä oli 1990-luvulta 2000-luvun alkupuolelle voimakas kannan taantuma. Useilla paikoilla, varsinkin Etelä-Suomessa, neitoperhosia tavattiin tällöin huomattavasti nokkosperhosia enemmän. Lajin kanta on jälleen elpynyt lähes ennalleen.
Nokkosperhonen on tyypillinen kulttuuriympäristöjen perhonen, se elää pihapiireissä, puutarhoissa ja istutusten lähettyvillä. Keväällä talvehtineet naaraat munivat munat, jotka kesän aikana kehittyvät toukiksi, koteloituvat ja kuoriutuvat loppukesällä uuden sukupolven aikuisina. Aikuinen yksilö talvehtii usein vajoissa, ullakoilla, kellareissa, autotalleissa ja muissa ulkorakennuksissa.
Ravintokasvi

Nokkosperhosen toukat ovat monofageja ja ne syövät nokkosta (Urtica dioica), nuorina yhdyskunnittain. Aikuinen yksilö syö kukkien mettä, esimerkiksi pietaryrtin ja ohdakkeiden kukat vetävät niitä puoleensa. Nokkosperhoset saattavat myös syödä puiden mahlaa tai mädänneiden hedelmien käynyttä mehua.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Nokkosperhonen (Aglais urticae)
Pertti Pakkanen: Nokkosperhonen. Suomen Perhostutkijain Seura.
Luonnontieteellinen keskusmuseo, Hyönteiskartoitus 81 -lajit: Nokkosperhonen
LuontoPortti: Nokkosperhonen (Aglais urticae)
Suomen Perhoset: Nokkosperhonen
Iltalehti: Nokkosperhonen (Nymphalis urticae) (Arkistoitu – Internet Archive)
UniProt, Taxonomy: Aglais urticae (englanniksi)
ITIS: Aglais urticae (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Aglais urticae (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Aglais urticae, the Small tortoiseshell (englanniksi)
Nikolai Duhonin

Nikolai Nikolajevitš Duhonin (ven. Николай Николаевич Духонин; 13. joulukuuta (J: 1. joulukuuta) 1876 – 3. joulukuuta (J: 20. marraskuuta) 1917 Mogiljov) oli venäläinen kenraali, joka toimi komentajana ensimmäisessä maailmansodassa ja vanhan keisarillisen armeijan viimeisenä ylipäällikkönä parin viikon ajan lokakuun vallankumouksen jälkeen marraskuussa 1917.
Maailmansodan alkaessa vuonna 1914 Duhonin toimi everstinä Venäjän pääesikunnassa. Vuonna 1915 hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja nimitettiin 8. armeijan päämajoitusmestariksi. Seuraavana vuonna hän yleni lounaisrintaman armeijaryhmän päämajoitusmestariksi ja vuonna 1917 saman armeijaryhmän esikuntapäälliköksi. 40-vuotias Duhonin oli yksi armeijan nuorimpia kenraaleita, kun Venäjän väliaikainen hallitus nimitti hänet syyskuussa 1917 päämajan esikuntapäälliköksi Kornilovin kapinan jälkitunnelmissa. Bolševikkien kaapattua vallan ja vastavallankumouksellisen kapinan epäonnistuttua väliaikaisen hallituksen johtaja Aleksandr Kerenski nimitti viimeisenä toimenpiteenään Duhoninin ylipäälliköksi ennen kuin pakeni itse 13. marraskuuta (31. lokakuuta). Duhonin yritti ottaa puolueettoman asenteen suhteessa uuteen bolševikkihallintoon ja pitää rintaman kasassa. Jo 20. (7.) marraskuuta V. I. Leninin johtama kansankomissaarien neuvosto kuitenkin määräsi hänet sopimaan tulitauosta saksalaisten kanssa rauhanneuvotteluiden käynnistämiseksi. Duhonin kieltäytyi, joten Lenin ilmoitti 22. (9.) marraskuuta hänen olevan erotettu ja nimitti aliluutnantti Nikolai Krylenkon uudeksi ylipäälliköksi hänen tilalleen. Duhonin suunnitteli estävänsä Krylenkoa tulemasta päämajakaupunki Mogiljoviin, mutta hän ei saanut tähän tarkoitukseen enää mistään joukkoja.[lähde? ]
Kun Krylenko saapui Mogiljoviin 2. joulukuuta (19. marraskuuta) kolmentuhannen bolševikeille uskollisen sotilaan kanssa, Duhonin ei paennut vaan päätti antautua, joten hänet pidätettiin. Kun häntä seuraavana päivänä oltiin viemässä siirrettäväksi Pietariin, joukko vihaisia sotilaita ja matruuseja raahasi hänet ulos junasta ja lynkkasi kuoliaaksi pistimillä. Syynä vihaan oli ilmeisesti se, että Duhonin oli laskenut vapaaksi Kornilovin kapinaa johtaneet kenraalit Lavr Kornilovin, Anton Denikinin ja Aleksandr Lukomskin, jotka olivat olleet vankeina Byhovissa. Krylenko yritti turhaan estää Duhoninin lynkkauksen, sillä hän olisi halunnut tämän tuomittavaksi sotaoikeudessa.
Nikolai Dobroljubov

Nikolai Dobroljubov
Nikolai Aleksandrovitš Dobroljubov (ven. Никола́й Алекса́ндрович Добролю́бов; 5. helmikuuta (J: 24. tammikuuta) 1836 Nižni Novgorod – 29. marraskuuta (J: 17. marraskuuta) 1861 Pietari) oli venäläinen kirjallisuuskriitikko ja kirjailija.
Vuonna 1858 Dobroljubovista tuli Nikolai Tšernyševskin kirjallisuuskritiikkilehti Sovremennikin toimittaja. Hän kuului Vissarion Belinskin kriittiseen koulukuntaan ja lähestyi Tšernyševskin demokraattisiin perustuksiin nojaavaa esteettis-sosiologista suuntausta.
Dobroljubovin syvämietteisiä ja venäläistä elämää kuvaavia esseitä leimaa erityisesti hänen tutkimuksensa Aleksandr Ostrovskin draamasta "Pimeä valtakunta" (ven. Тёмное царство, Tjomnoe tsarstvo) ja Ivan Gontšarovin romaanin "Oblomov" perusajatus "Mitä on oblomovilaisuus?" (ven. Что такое обломовщина?, Tšto takoje oblomonštšina?).
Dobroljubovin kirjoituksista, joiden joukossa on elegisiä ja satiirisia runoja sekä pari kertomusta, julkaistiin kattava kokoelmateos vuonna 1862.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Nikolaj Dobroljubov
Ohjelmamusiikki

Ohjelmamusiikki on musiikkia, jolla pyritään kuvaamaan tiettyä tarinaa tai tapahtumaa eli musiikkia, jolla pyritään esittämään jokin ulkomusiikillinen asia. Termiä käytetään yleisimmin romantiikan aikana sävelletystä musiikista, joka liittyi läheisesti Richard Wagnerin kehittämään yhtenäistaideteoksen käsitteeseen. Yksiosaisia orkesterille sävellettyjä ohjelmamusiikkikappaleita kutsutaan usein sinfonisiksi runoiksi. Ohjelmamusiikin vastakohta on absoluuttinen musiikki.
Nikolai Emin

Nikolai Fjodorovitš Emin (myös Eminé tai von Emine; 1700-luvun alkupuoli – 1814) oli venäläinen virkamies, joka määrättiin vuonna 1802 Vanhan Suomen venäläistämiskomitean jäseneksi. Hän ehdotti vanhojen Ruotsin lakien ja oikeuslaitoksen poistamista. Vuonna 1804 hänestä tuli Viipurin siviilikuvernööri. Kun Suomen sota puhkesi 1808, hänestä tuli kenraali Friedrich Wilhelm von Buxhoevdenin apulainen Suomen hallinnon hoitamisessa. Hänen tehtävänsä jäivät kuitenkin vähäisiksi ja käsittivät lähinnä teiden ja siltojen tarkastusta ja postilaitoksen luomista. Vuosina 1809–1811 hän oli Suomen asiain komission eli niin sanotun Eminin komitean kansliapäällikkö tarkoituksenaan auttaa Mihail Speranskia Viipurin ja muun Suomen hallinnon luomisessa.
Emin oli tunnettu runoilija ja 1700-luvun merkittävimmän venäläisen runoilijan Gavrila Deržavinin ystävä. He tutustuivat 1780-luvulla Petroskoissa, kun Deržavin toimi Aunuksen kuvernementin kuvernöörinä. Hänen isänsä Fjodor Emin (1735–1770) oli myös kirjailija.
Oasiksen diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 7 |  |
| ↙Livealbumit | 2 |  |
| ↙Kokoelmat | 5 |  |
| ↙Singlet | 27 |  |
| ↙Videot | 5 |  |
| ↙Musiikkivideot | 35 |  |
Rock-yhtye Oasiksen diskografia.
Muuta > Boxit

Definitely Maybe Singles Box Set – (12. kesäkuuta 1996).
(What's the Story) Morning Glory? Singles Box Set – (12. kesäkuuta 1996).
Stop the Clocks Singles Boxed Set, (2006), (Japani).
Muuta > Musiikkivideot

| Vuosi | Kappale | Ohjaaja |
| --- | --- | --- |
| 1994 | "Supersonic" | Mark Szaszy |
| 1994 | "Supersonic (USA Versio)" | Nick Egan |
| 1994 | "Shakermaker" | Mark Szaszy |
| 1994 | "Live Forever" | Carlos Grasso |
| 1994 | "Live Forever (USA Versio)" | Nick Egan |
| 1994 | "Cigarettes & Alcohol" | Mark Szaszy |
| 1994 | "Rock 'n' Roll Star" | Nigel Dick |
| 1994 | "Whatever" | Mark Szaszy |
| 1995 | "Some Might Say" | Stuart Fryer |
| 1995 | "Roll With It" | Jon Klein |
| 1995 | "Morning Glory" | Jake Scott |
| 1995 | "Wonderwall" | Nigel Dick |
| 1996 | "Don't Look Back In Anger" | Nigel Dick |
| 1996 | "Champagne Supernova" | Nigel Dick |
| 1997 | "D'You Know What I Mean?" | Dom & Nick |
| 1997 | "Stand by Me" | David Mould |
| 1998 | "All Around the World" | Jonathan Dayton & Valerie Faris |
| 1998 | "Don't Go Away" | Nigel Dick |
| 1998 | "Acquiesce" | Robert Hales |
| 1998 | "The Masterplan" | Ben & Greg |
| 2000 | "Go Let It Out" | Nick Egan |
| 2000 | "Who Feels Love?" | Nick Egan |
| 2000 | "Sunday Morning Call" | Nick Egan |
| 2000 | "Where Did It All Go Wrong?" | Nick Egan |
| 2002 | "The Hindu Times" | W.I.Z. |
| 2002 | "Stop Crying Your Heart Out" | W.I.Z. |
| 2002 | "Little by Little" | Max & Dania Bullett |
| 2003 | "Songbird" | Dick Carruthers |
| 2005 | "Lyla" | Tim Qualtrough |
| 2005 | "The Importance of Being Idle" | Dawn Shadforth |
| 2005 | "Let There Be Love" | Baillie Walsh |
| 2007 | "Lord Don't Slow Me Down" | Baillie Walsh |
| 2008 | "The Shock of the Lightning" | Julian House & Julian Gibbs |
| 2008 | "I'm Outta Time" |  |
| 2009 | "Falling Down" |  |
Muuta > Radiosinglet

Rock 'n' Roll Star (1994, USA Radio single)
Acquiesce – (1998, Radio single)
Muuta > Kappaleet

Luettelo Oasiksen kappaleista.
Myynti > Myyntiluvut, albumit (maailmanlaajuinen)

Maailmanlaajuiset myyntiluvut ovat arvioita. Albumien maailmanlaajuisen kokonaismyynnin arviot saattavat vaihdella 55:stä aina 75 miljoonaan.
| --- | --- |
Albumi: Myynti
Definitely Maybe: 9 000 000
(What's the Story) Morning Glory?: 20 000 000
Be Here Now: 9 000 000
The Masterplan: 2 000 000
Standing on the Shoulder of Giants: 3 000 000
Familiar to Millions: 1 000 000
Heathen Chemistry: 3 500 000
Don't Believe the Truth: 4 000 000
Stop the Clocks: 2 500 000 [vanhentunut linkki]
Dig Out Your Soul: noin 2 000 000
Yhteensä: noin 56 000 000
Myynti > Myyntiluvut, albumit (Iso-Britannia)

| --- | --- |
Albumi: Myynti
Definitely Maybe: 2 100 000
(What's the Story) Morning Glory?: 4 300 000
Be Here Now: 2 400 000
The Masterplan: 755 000
Standing on the Shoulder of Giants: 685 000
Familiar to Millions: 320 000
Heathen Chemistry: 1 050 000
Don't Believe the Truth: 1 000 000
Stop the Clocks: 1 200 000
 Dig Out Your Soul: noin 900 000
Yhteensä: noin 14 710 000
Myynti > Myyntiluvut, singlet ja EP:t (Iso-Britannia)

| --- | --- |
Single: Myynti
Yhteensä: noin 6 225 785
Batam

| Batam |
| --- | --- |
 Batamin keskustaa
 Batam
 Koordinaatit: 1°05′N, 104°02′E 
Valtio:  Indonesia
Provinssi:  Riausaaret
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  715 km²
Väkiluku (2022):  1 269 413
 – Väestötiheys:  1 614 as./km²
 
 www.batamkota.go.id 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Batam on saari ja kaupunkikunta Indonesiassa. Batamin saaren pinta-ala on 415 neliökilometriä. Koko kaupungin alueella asuu 1,2 miljoonaa ihmistä. Heistä noin 85 % on malaijeja ja noin 14 % kiinalaisia. Batamin kunnallishallinto ulottuu myös naapurisaarille. Batamin tärkein keskus on Nagoya.  Saari kuuluu Riau-saarten provinssiin.
Maantiede ja ilmasto

Batamin saarelle on on ominaista kumpuileva mäkimaasto, joka kohoaa korkeimmillaan 161 metriin merenpinnan yläpuolelle. Rehevä kasvillisuus peittää suuren osan saaresta ja merenrannoilla on mangrovemetsiä.
Batam sijaitsee tropiikissa, keskilämpötilat vaihtelevat 24-35 asteen välillä. Suhteellinen kosteus vaihtelee 73 %:sta 96 %:iin. Yleensä sadekausi kestää marraskuusta huhtikuuhun, kun taas kuiva kausi kestää toukokuusta lokakuuhun.
Talous ja liikenne

Batam on melko suosittu matkailukohde. Siellä pelataan golfia, ja suuressa buddhalaistemppellissä käy tuhansia vieraita päivittäin. Batamin satamaan pääsee matkustajalautalla Singaporesta 40 minuutissa. Saarella on myös kansainvälinen lentoasema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Batam Wikimedia Commonsissa
Ohjelmaravintola Maxim

Maxim on Kuopion keskustassa Haapaniemenkadulla sijaitseva ohjelmaravintola, jonka ohjelmisto koostuu muun muassa teatterista, musiikista, stand up -komediasta ja elokuvista.
Maxim aloitti nykyisen toimintansa syksyllä 2016. Aiemmin rakennuksessa on toiminut yksi kaupungin tunnetuimmista elokuvateattereista. Maxim on perustettu vanhan elokuvateatteri Maximin paikalle. [lähde? ] Alkuvuodesta 2023 ravintolan omistus vaihtui.
Nikolai Enckell

Nikolai Enckell (20. elokuuta 1833 Isokartano, Ulvila – 5. marraskuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen Venäjän keisarillisessa armeijassa palvellut kenraaliluutnantti.
Enckellin vanhemmat olivat tullihallituksen päätirehtööri, kollegineuvos, everstiluutnantti Carl Gustaf Enckell (1798–1849) ja Adolfina Kristina Le Bell (1797–1879). Hän valmistui 1854 Paavalin jalkaväen junkkarikoulusta Pietarista ja palveli sitten 3. kenttätykistöprikaatissa ja 1. krenatööritykistöprikaatissa Krimin sodan aikana 1854–1856. Sodan jälkeen hän palveli vuodesta 1858 4. yhdistettyssä reservitykistöprikaatissa. Hänestä tuli aliluutnantti 1856 ja luutnantti 1858.
Enckell siirrettiin 1863 Viaporin linnoitustykistöön ja 1873 2. patterin päälliköksi 24. kenttätykistöprikaatiin jonka riveissä hän osallistui Turkin sotaan 1877–1878. Hän toimi vuodesta 1893 4. tykistöprikaatin komentajana. Enckellistä tuli alikapteeni 1865, kapteeni 1867, everstiluutnantti 1873, eversti 1877, kenraalimajuri 1893 ja kenraaliluutnantti 1900. Hän erosi palveluksesta vuonna 1900.
Enckell oli naimisissa vuodesta 1865 Emilia Henriette Krogeruksen (1847–1921) kanssa. Heillä oli 8 lasta joista tunnetuin oli lääkäri, hammaslääkäri ja taidemaalari Karl Gustaf (Gösta) Enckell.
Bilovodskin piiri

| Bilovodskin piiri Біловодський район, Беловодский район |
| --- | --- |
 Piiri Luhanskin alueen kartalla.
 Lippu:  Vaakuna
Valtio:  Ukraina
Alue:  Luhanskin alue
Perustettu:  7.3.1923
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Bilovodsk (8 094 as., 2017)
Pinta-ala  ():  1596,96 km²
Väkiluku (2017 (arvio)):  23 746
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  92800-
 
bv.loga.gov.ua
Bilovodskin piiri (ukr. Біловодський район, Bilovodskyi raion, ven. Беловодский район, Belovodski raion) on Ukrainan Luhanskin alueen koillisosassa sijaitseva hallinnollinen piiri. Se rajoittuu idässä Venäjään.
Piirin väkiluvuksi arvioitiin 23 746 ihmistä (2017), joista kaupunkilaisiksi luokiteltiin piirikeskuksen, Bilovodskin kaupunkityyppinen taajaman väestö (Біловодськ; 8 094 as.).
Kuvia

Horodyšen kylän rapistunut kirkko (7/2007).
Semykozivkan kylän kirkko ympäristöineen.
Derkulskyin hevostilan tallirakennusta ja hevosia laitumella Bilovodskin piirin Danylivkassa.
Derkulskyin hevostilan japanilaistyylinen maneesi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bilovodskin piiri Wikimedia Commonsissa
Oliverin kriteerio

Matematiikassa Oliverin kriteerio on sarjojen suppenemiseen liittyvä tulos. Sen mukaan jos positiiviterminen sarja
\sum _{n=1}^{\infty }a_{n} suppenee, on voimassa  \lim _{n\to \infty }n\cdot a_{n}=0.
Baltian klintti

Päiten kliffi Sillamäen lähistöllä.
Baltian klintti on noin 1 100 – 1 200 km:n pituinen kalkkikivestä muodostunut kalliotörmä, klintti, Itämerellä. Se alkaa Öölannin saaren länsirannikon läheisyydestä, josta se kulkee Itämeren poikki Osmussaarelle ja edelleen Pohjois-Viron kautta Venäjän Inkerinmaan ja Leningradin alueiden läpi Laatokalle. Siitä noin 250 km on Viron maaperällä. Korkeimmillaan törmä on 55,6 metriä merenpinnasta Ontikassa Viron itäosassa.
Valasteen vesiputous.
Klintin synty

Klintti alkaa Öölannin länsirannikolta, jatkuu saaren pohjoisrannikolta meren alla Osmussaarelle ja edelleen Pakrin saarille. Viron rannikolla klintti alkaa Pakrin niemimaalta, josta se jatkuu maan rannikkoa pitkin Venäjälle. Venäjällä muodostuma katoaa nuoremman Devonikautisen kivikerroksen alle Laatokan etelärannikolla.
Pohjois-Viron klintti on syntynyt kambri- ja ordovikikausien aikana osana Baltian klinttiä, noin 500 miljoonaa vuotta sitten ja mahdollistaa siten sen ikäisten kivien tutkimisen. Se on kerrostunut trooppisissa merissä ajalla, jolloin Pohjois-Eurooppa oli suunnilleen päiväntasaajan tienoolla. Klintti koostuu merieliöiden kalkkipitoisten kuorien kivettyneistä jäännöksistä. Kalkkikivikerrosten välissä on öljyliusketta, joka on muodostunut fossiilisista levistä ja on asiantuntijoiden mukaan maailman laadukkainta.
Klintti on sedimenttikiveen eroosion vaikutuksesta syöpynyt laaja törmä eli kliffi. Klintti tarkoitti alkujaan Viron Suomenlahden puoleisen rannikon rapautumistörmää, mutta nimitys  tuli myöhemmin yleisempään merkitykseen. Törmästä paljastuu sedimenttikivilajeja, jotka ovat säilyneet vahingoittumattomina maankuoren liikkeissä. Niistä löytyy hyvin säilyneitä fossiileja, joiden avulla on saatu tietoa kambri- ja ordovikikausien alueellisissa stratigrafialuokituksissa käytettäviksi.
Ordovikikausi oli geologinen ajanjakso, joka oli toinen paleotsooisen maailmankauden kuudesta jaksosta. Kausi alkoi pienellä joukkotuholla noin 490 miljoonaa vuotta sitten ja päättyi suurempaan joukkotuhoon 443,5 miljoonaa vuotta sitten. Virosta löytyy ordovikikauden varhaisimpia kerrostumia mutta nuoremmat kerrostumat ovat jääkaudet vieneet mennessään. Etelä-Virossa on jo siluuri- ja devonikauden kerrostumia. Virosta kuitenkin puuttuu useita geologisia ajanjaksoja niin kuin hiilikausi,  permikausi,  triaskausi,  jurakausi, liitukausi, sekä paleogeeninen ja neogeeninen ajanjakso. Näitä kausia löytyy Keski-Euroopasta.