stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valko-Venäjä kesäolympialaisissa 2020
Joukkue > Paini

Kaksi valkovenäläistä painijaa ovat varmistaneet paikan olympialaisiin.
| Urheilija> Urheilija.Kreikkalais-roomalainen paini | Painoluokka> Painoluokka.Kreikkalais-roomalainen paini | Tasauskierros> Vastustaja Tulos.Kreikkalais-roomalainen paini | 1>  kierros.Vastustaja Tulos.Kreikkalais-roomalainen paini | Puolivälierät> Vastustaja Tulos.Kreikkalais-roomalainen paini | Välierät> Vastustaja Tulos.Kreikkalais-roomalainen paini | 1>  keräilyottelu.Vastustaja Tulos.Kreikkalais-roomalainen paini | 2>  keräilyottelu.Vastustaja Tulos.Kreikkalais-roomalainen paini | Loppuottelu> Vastustaja Tulos.Kreikkalais-roomalainen paini | Sijoitus> Sijoitus.Kreikkalais-roomalainen paini |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mikalai Stadub | Miehet 87 kg | – |  |  |  |  |  |  |  |
Vapaapaini
| Iryna Kuratškina | Naiset 57 kg | – |  |  |  |  |  |  |  |
Joukkue > Purjehdus

Kaksi valkovenäläistä urheilijaa on varmistanut paikan purjehduskilpailuihin.
| Urheilija(t) | Venetyyppi | Lähdöt> 1 | Lähdöt> 2 | Lähdöt> 3 | Lähdöt> 4 | Lähdöt> 5 | Lähdöt> 6 | Lähdöt> 7 | Lähdöt> 8 | Lähdöt> 9 | Lähdöt> 10 | Lähdöt> 11 | Lähdöt> 12 | Lähdöt> Mitali- lähtö | Yhteispisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Miesten RS:X |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | Naisten Laser Radial |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Joukkue > Pyöräily > Maantiepyöräily

Valkovenäläiset urheilijat saivat rankingin perusteella yhden paikan sekä miesten että naisten maantieajoon. Naisten aika-ajoon Valko-Venäjä sai paikan MM-kilpailujen 2019 perusteella.
| Urheilija | Laji | Aika | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Miesten maantieajo |  |  |
|  | Naisten maantieajo |  |  |
|  | Naisten aika-ajo |  |  |
Joukkue > Pyöräily > Ratapyöräily

Valkovenäläiset pyöräilijät ovat varmistaneet paikan sekä miesten että naisten omniumiin.
Joukkue > Ratsastus

Valkovenäläiset ratsastajat ovat varmistaneet kolme paikkaa ratsastuskilpailuihin. Näistä yksi paikka on kouluratsastukseen ja kaksi kenttäratsastukseen.
Joukkue > Soutu

Soudussa Valko-Venäjä on varmistanut kaksi paikkaa. Toinen on miesten perämiehettömään kaksikkoon ja toinen naisten kevyt pariairokaksikkoon.
| Urheilija(t) | Laji | Alkuerät> Aika | Alkuerät> Sijoitus | Keräilyerät> Aika | Keräilyerät> Sijoitus | Puolivälierät> Aika | Puolivälierät> Sijoitus | Välierät> Aika | Välierät> Sijoitus | Loppukilpailu> Aika | Loppukilpailu> Sijoitus | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Miesten perämiehetön kaksikko |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | Naisten kevyt pariairokaksikko |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Joukkue > Uinti

Uinnissa useampi valkovenäläinen uimari on rikkonut vaaditun tulosrajan. Samoin he ovat varmistaneet paikan sekä miesten että sekajoukkueen sekaviestiin.
Joukkue > Voimistelu > Telinevoimistelu

Telinevoimistelussa valkovenäläiset urheilijat ovat varmistaneet kaksi paikkaa olympialaisiin.
Joukkue > Voimistelu > Rytminen voimistelu

Rytmisessä voimistelussa Valko-Venäjä on varmistanut paikan joukkuekilpailuun, mitä kautta myös kaksi paikkaa yksilökilpailuun.
Joukkue > Voimistelu > Trampoliini

Trampoliinissa valkovenäläiset voimistelijat ovat varmistaneet paikan miesten kilpailuun.
Yhdystie 2834

Yhdystie 2834 Riihimäen puolella helmikuussa 2016.
Yhdystie 2834 Kormun puolella heinäkuussa 2016.
Yhdystie 2834 on yhdystie, joka kulkee Riihimäen Merkokselta Lopen Kormuun. Tien pituus on 6,5 kilometriä.
Tien kulku

Tie saa alkunsa Riihimäen Merkoksen lähellä sijaitsevan Mattilantien liikenneympyrältä ja alittaa ensin seututien 130 ja sitten ylittää valtatien 3. Tämän jälkeen tie jatkaa länteen tienhaaralle, josta haarautuu tie Hirvijärven suuntaan. Tästä tie jatkaa edelleen luoteeseen, ohittaen Riuttan ulkoilualueen ja Riutanharjun aina Lopen Kormuun asti, jossa tie yhtyy kantatiehen 54. Vastapuolella alkaa Kartanontie Launosille.
Riihimäen puolella tie kulkee nimellä Kormuntie ja Lopen puolella nimellä Herajoentie.
Veli Tuck

Veli Tuck kantaa Robin Hoodia joen yli Louis Rheadin kuvituksessa.
Veli Tuck tai Munkki Tuck (engl. Friar Tuck) on henkilö Robin Hoodista kertovissa tarinoissa. Hän on yksi iloisista veikoista, Robin Hoodin johtamista lainsuojattomista. Tuck on pulska ja ovela, hyvästä ruoasta ja juomasta pitävä joviaali hahmo. Tuck ei  esiinny varhaisimmissa Robin Hood -balladeissa, mutta on sittemmin tullut yhdeksi tarinoiden suosituimmista henkilöistä.
Ensimmäinen maininta veli Tuckista Robin Hoodin joukon jäsenenä on vuodelta 1475, jossa hän on vain yksi lainsuojattomista. Tuck ja Marian-neito olivat kuitenkin jo vakiohahmoja 1400–1600-luvuilla pidettyjen keväisten kyläjuhlien Robin Hood -näytelmissä.
Yoris Grandjean

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Yoris Grandjean vuonna 2012. |  Yoris Grandjean vuonna 2012. |  Yoris Grandjean vuonna 2012. |  |
Maa:   Belgia
Miesten uinti
| EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  | EM-kilpailut (lyhyt rata)  |  |
|  Pronssia | Chartres 2012 | 4×50 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | Herning 2013 | 4×50 m vapaauinti |  |
Yoris Grandjean (s. 20. maaliskuuta 1989 Liège) on belgialainen uimari.
Grandjean saavutti Palma de Mallorcan nuorten EM-kilpailuissa 2006 kultaa 100 metrin ja pronssia 50 metrin vapaauinnissa. Saman vuoden junioreiden MM-kilpailuissa Rio de Janeirossa hän voitti 50 ja 100 metrin vapaauinnit sekä sijoittui toiseksi 200 metrin vapaauinnissa. Hän sai Antwerpenin nuorten EM-kilpailuissa 2007 kultaa 100 metrin vapaauinnissa ja pronssia 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä.
Grandjean osallistui vuoden 2008 kesäolympialaisissa Pekingissä. Hän sijoittui 50 metrin vapaauinnissa 28. sijalle ja 100 metrin vapaauinnissa 19. sijalle. Hän kuului Belgian pronssijoukkueeseen 4 × 50 metrin vapaauintiviestissä Chartres'n 2012 ja Herningin 2013 lyhyen radan EM-kilpailuissa.
Veli Valpola

Veli Valpola
Kustaa Veli Valpola (vuoteen 1943 Wahlroos; 24. huhtikuuta 1922 Hauho – 4. elokuuta 1996 Espoo) oli suomalainen filosofian tohtori ja ensyklopedisti sekä Helsingin yliopiston teoreettisen filosofian vt. professori 1966–1967 ja dosentti vuosina 1959–1971. Hän toimi vuodesta 1959 Uuden tietosanakirjan ja vuodesta 1967 Facta-tietosanakirjan päätoimittajana. Valpola kirjoitti myös kirja-arvosteluja Helsingin Sanomiin.
Teoksia

Über Namen. Eine Logische Untersuchung (1950)
Ein System der negationslosen Logik mit ausschliesslich realisierbaren Prädikaten (1955)
William A. Pickering

William Pickering 1898
William Alexander Pickering (9. kesäkuuta 1840 Eastwood, Nottinghamshire, Englanti – tammikuu 1907 San Remo, Italia) oli Salmisiirtokuntien kiinalaisten ensimmäinen protektori 1877–1888. Pickering oli brittiläisen siirtomaahallinnon ensimmäinen virkamies, joka osasi puhua ja kirjoittaa kiinaa. Pickeringin virkamiesura päättyi 1887 tehtyyn murhayritykseen, jossa saamistaan vammoista hän ei koskaan toipunut.
Ura > Alkuvuodet ja Formosa

Pickering kävi yksityiskoulua Nottinghamissa ja lähti merille 16-vuotiaana ja palveli Englannin ja Kiinan välillä purjehtivissa laivoissa. 1862 hän siirtyi Kiinan meritulliviraston palvelukseen Fuzhoussa Fujianin maakunnassa. Siellä ollessaan hän opiskeli mandariinikiinaa ja Fujianissa puhuttua kiinan murretta. 1863 hän siirtyi Formosaan, jossa hän avusti tullilaitoksen perustamisessa. 1865 hän sai johdettavakseen Anpingin tulliviraston Taiwanfoon satamassa Formosalla. Kaksi vuotta myöhemmin hän siirtyi samalla paikkakunnalla toimineen englantilaisen yrityksen palvelukseen.
Ura > Salmisiirtokunnat

Pickering joutui palaamaan Englantiin terveysongelmien takia 1870. Siellä hän tapasi Salmisiirtokuntien kuvernöörin, joka tarjosi Pickeringille kiinan kielen tulkin paikkaa Salmisiirtokuntien hallinnossa. Pickering hyväksyi tarjouksen ja saapui Salmisiirtokuntaan maaliskuussa 1872. Hän oli Salmisiirtokuntien ensimmäinen ja ainut brittiläinen virkamies, joka osasi kiinaa. Työssään Pickering erotti monia oikeuden tulkkeja, jotka olivat kiinalaisten salaseurojen jäseniä.
Pickeringillä oli merkittävä osuus Larutin sotien (1861–1873) päättämisessä. Kaksi kiinalaista salaseuraa oli sotinut Perakin alueen tinakaivosoikeuksista. Pickering taivutteli salaseurat hyväksymään britit välittäjiksi ja sai siten aikaan aselevon. Neuvottelut johtivat lopulta Pangkorin sopimuksen allekirjoittamiseen tammikuussa 1874. Pangkorin sopimuksella oli myös merkittävä vaikutus brittien siirtomaavallan kasvulle Malakan niemimaalla.
Ura > Kiinalaisten protektori Salmisiirtokunnassa

Pickering nimitettiin 3. toukokuuta 1877 Salmisiirtokuntien kiinalaisten ensimmäiseksi protektoriksi. Salmisiirtokuntien alati kasvava kiinalaisväestö oli aiheuttanut levottomuuksia ja väärinkäytöksiä kuten pakkotyötä ja -prostituutiota. Protektorin tehtävänä oli valvoa, ettei väärinkäytöksiä tapahtuisi ja että saapuvat kiinalaissiirtolaiset olisivat tietoisia oikeuksistaan ja protektorin olemassaolosta. Pickeringin näkemyksen mukaan ongelman syy ja ratkaisu olivat kiinalaiset salaseurat. Hän pakotti salaseurojen johtajat rankaisemaan itse jäseniään, jotka rikkoivat lakia. Pickering toimi myös salaseurojen kiistojen välittäjänä. Yhteistyöstä kieltäytyminen johti salaseuran johtajan karkottamiseen Salmisiirtokunnista. 1878 Pickering muodosti kiinalaisten ja eurooppalaisten lähetysasemien avulla turvakodin prostituution uhreiksi joutuneille naisille.
Ura > Murhayritys

Pickeringin toiminta kiinalaisia salaseuroja vastaan koitui lopulta hänen kohtalokseen 18. heinäkuuta 1887, kun kiinalainen puuseppä heitti kirveen Pickeringin otsaan. Pickering ei koskaan toipunut täysin saamistaan vammoistaan ja jäi eläkkeelle 1888. Hän kuoli San Remossa, Italiassa, tammikuussa 1907.
Muistelmat

Pickering julkaisi Formosan vuosistaan muistelmateoksen Pioneering in Formosa. Recollections of Adventures among Mandarins, Wreckers, & Head-Hunting Savages vuonna 1898.
Aiheesta muualla

Pioneering in Formosa openlibrary.org (englanniksi)
Viheri

| Viheri |
| --- | --- |
 Kuvassa Viherin museosilta ylittää Viherinkosken jonka kautta Suontee laskee Viheriin. Kuva elokuulta 2011.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°43′14″N, 26°10′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rautaveden alue (14.83)
Tulouoma:  Viherinkoski Suonteesta
Lasku-uoma:  Myllynkoski Rautaveteen
Taajamat:  Joutsan kirkonkylä
Järvinumero:  14.831.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  93,8 m  
Pituus:  6,06 km  
Leveys:  2,503 km  
Rantaviiva:  23,33 km  
Pinta-ala:  4,31594 km²  
Tilavuus:  0,02416185 km³  
Keskisyvyys:  5,6 m  
Suurin syvyys:  37,5 m  
Saaria:  16 
:  Vuohisaari, Terrisaaret
 fiViheri 
Viheri on Keski-Suomessa Joutsassa Joutsan kirkonkylän lähellä  sijaitseva järvi.
Maantietoa

Viheri on 6,1 kilometriä pitkä, 2,5 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 432 hehtaaria eli 4,3 neliökilometriä. Järvi on länteen aukeavan kuunsirpin muotoinen. Järven kaareva muoto vaikuttaa leveyteen lisäävästi, sillä sen suurin poikittainen leveys on vain 1,0 kilometriä. Lisäksi sen pohjoisosassa Haapaniemen kohdalla sijaitsee 200 metriä leveä kapeikko, jonka pohjoispuolelta löytää Sillanlahden ja Syvälahden. Järven eteläpää kapenee terävästi ja sitä kutsutaan Retisenpohjaksi. Järvessä on kartan mukaan 16 saarta. Suurin saari Vuohisaari sijaitsee järven pohjoispäässä yhdessä seitsemän pienen luodon kanssa. Järven keskiosassa järvenselällä sijaitsevat neljän saaren saariryhmä Terrisaaret.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on määritetty 24,16 miljoonaa kuutiometriä eli 0,02416 kuutiokilometriä, ja sen keskisyvyydeksi on tällöin saatu 5,6 metriä. Järven eteläosassa on 2,0 kilometriä pitkä syvännejakso, joka yltää 37,5 metrin syvyyteen . Järven pohjoisosassa on kaksi 10-metristä syvännettä, pohjoisosan pohjoispäässä kaksi 20-metristä ja eteläpäässä 15-metrinen syvänne.
Järven rantaviivan pituus on 23,3 kilometriä. Järven länsirannikko on jyrkempää kuin itärannikko ja siellä ovat myös rantavedet syvempiä kuin itärannikolla. Korkein vuori Vartiovuori kohoaa 150 metrin korkeuteen mpy. eli 56 metriä vedenpinnan yläpuolelle. Terrisaarien ympäristö ja itärannikon rantavedet ovat hyvin kivikkoiset. Ainoat maatilat sijaitsevat järven itäpuolella ja muu asutus on hajallaan. Vapaa-ajan asutusta on kaikilla rannoilla, mutta rannikolla on pitkiä autioita osuuksia. Itärannikkoa kiertää seututie 428, joka alkaa Joutsan kirkonkylästä ja johtaa Uimaniemen kautta Pertunmaan kirkonkylälle. Järven eteläpään länsipuolelle tulee Joutsasta pieni kylätie, joka päättyy Jääsjärven Vihersaloon. Seututieltä haarautuu toinen kylätie eteläpään itäpuolelle. Pohjoispäässä on kirkonkylään yhteyteen tehty uimaranta.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Sysmän reitin valuma-alueen (14.8) Rautaveden alueella (14.83), jonka Rautaveden lähialueeseen (14.831) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 93,8 metriä mpy.
Viheriin on johdettu metsä- ja suo-ojia. Sen valuma-alueen lähialueella ei esiinny suuria järviä tai lampia, mutta Vartiovuoren takana sijaitsee kaksi pikkulampea. Viheri on osa Sysmän reittiä. Suontee laskee siihen koillisesta Viherinkosken kautta. Viherillä on kaksi erillistä lasku-uomaa. Ensimmäinen on pääuomana Viherin luoteispään läheltä Joutsansalmeen laskeva Myllynkoski, joka kautta vedet jatkavat Rautaveden Ängeselkään ja siitä edelleen Jääsjärveen. Toinen, vähäisempi uoma, lähtee Viherin kaakkoispäästä ja laskee lyhyiden uomien ja Retisenlammen kautta Jääsjärven koilliskulmaan. Tällaisia järviä, joilla on kaksi lasku-uomaa, kutsutaan bifurkaatiojärviksi.
Veiksel–Oder-operaatio

Neuvostojoukot saapuvat Łódźiin.
Veiksel–Oder-operaatio tai Veiksel-Oder-offensiivi oli puna-armeijan onnistunut hyökkäys, jossa sen joukot ylittivät Veikseljoen ja Saksan rajan vapauttaen Puolan saksalaismiehityksestä. Puna-armeija pysähtyi lopulta Oderjoelle noin 70 kilometrin päähän Berliinistä. Operaation aikana puna-armeija eteni noin 380 kilometriä. Operaatiota ja sen kanssa saman aikaisesti toteutettua Itä-Preussin offensiivia seurasi Berliinin valloittaminen ja lopulta Saksan antautuminen.
Operaation kulku

Puna-armeija aloitti hyökkäyksen 12. tammikuuta viisi tuntia kestäneen tykistövalmistelun jälkeen saaden murtaen Saksan 4. panssariarmeijan puolustuksen. Saksalaisten puolustus murtui pian useasta kohdasta. Hyökkäyksen painopisteissä neuvostojoukkojen ylivoima oli jalkaväen kohdalla noin 11-kertainen, panssarijoukoissa 7-, ja tykistössä 20-kertainen. 13. tammikuuta 1. Valko-Venäjän rintama hyökkäsi Saksan 9. armeijaa vastaan ja lähetti samalla heikompia osiaan Varsovan pohjoispuolelle, valmistellakseen kaupungin saartamista. 9. armeijan kovasta vastarinnasta huolimatta neuvostojoukot murtautuivat sen rintaman läpi. 15. tammikuuta lähtien neuvostojoukot aloittivat hyökkäyksen myös Veikselin eteläpuolella Saksan 17. armeijaa vastaan. Armeija irtaantui vihollisesta, eikä puna-armeija saanut läpimurtoa. Neuvostoliiton panssarivoimat läpäisivät Saksan 4. panssariarmeijan rintaman. 1. Valko-Venäjän rintama saartoi pian 9. armeijan pohjoisen siiven. Varsova oli määrä pitää viimeiseen mieheen asti, mutta saksalaisilla oli siellä vain muutamia pataljoonia sotilaita. Saksalaiset vetäytyivät kaupungista 18. tammikuuta vastaisena yönä maavoimien yleisesikunnan antaman virheellisen käskyn seurauksena. Kun Adolf Hitler välitti heille vastakäskyn, ei sitä voitu enää toteuttaa. Pian puna-armeija valtasi raunioituneen kaupungin.
Murskattuaan saksalaisten vastarinnan Veikselillä 1. Valko-Venäjän rintama jatkoi etenemistään Oderille. Poznańin kaupunki saarrettiin 25. tammikuuta. Kaupunki oli melkein kokonaan puolalaisten asuttama, eikä siellä ollut kuin muutama tuhat saksalaista, jotka oli koottu pääasiassa Volkssturmista, ilmavoimien sotilaista ja osastoistaan eksyneistä. Saksalaiset taistelivat sitkeästi, ja vaikka heidät ajettiin nopeasti pienelle alueelle, he antautuivat lopullisesti vasta Veiksel–Oder-operaation päättymisen jälkeen 23. helmikuuta. Puna-armeija saavutti Oderin tammikuun lopulla. 9. armeija pystyi kuitenkin pitämään sillanpääasemansa joen itärannalla ja samalla puolella jokea oleva Kostrtzynin linnoitus jäi saksalaisille, mutta useassa kohdassa puna-armeijan panssarijoukot ylittivät Oderin. 1. Valko-Venäjän rintaman komentaja Žukov keskeytti etenemisen Oderin luona ja siirsi hyökkäyksensä painopisteen rintaman jälkeen jääneelle pohjoissiivelle. Saksalaiset pyrkivät säilyttämään Netze-jokea pitkin yhteys Brombergin luona olevaan Saksan 2. armeijaan sekä muodostaa uusi puolustusasema. Yritys kuitenkin epäonnistui, sillä saksalaisilla ei ollut riittävästi joukkoja. 27. tammikuuta puna-armeija saartoi Brombergin sekä saavutti Neitzin. Heinrich Himmler määräsi vastahyökkäyksen neuvostojoukkoja vastaan, mutta se epäonnistui. Tammi-helmikuun vaihteessa puna-armeija ylitti Netz-joen. 2. helmikuuta Himmler kokosi kaikki hajanaiset joukot 11. SS-panssariarmeijaksi.
Wiwaxia corrugata

| Wiwaxia corrugata |
| --- | --- |
 Burgess Shalen fossiiliesiintymästä kaivettu Wiwaxia corrugatan fossiili Kanadan Kalliovuorilta.
 Kambrikausi 513–505 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Yläpääjakso::  Lophotrochozoa
Pääjakso::  ?Nilviäiset Mollusca
Heimo::  †Wiwaxiidae  Walcott, 1911
Suku::  †Wiwaxia  Walcott, 1911
Laji::  corrugata
Kaksiosainen nimi
 † Wiwaxia corrugata  Walcott, 1911 
Katso myös
   Wiwaxia corrugata Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Wiwaxia corrugata on pieni kambrikauden keskivaiheilla elänyt eläin, joka tunnetaan ainoastaan kanadalaisen Burgess Shalen fossiiliesiintymästä, mutta sitä saattaa esiintyä myös Marjum Formationissa Utahissa. Se on melko harvinainen löydös ja vain 140 fossiloitunutta yksilöä tunnetaan.
Wiwaxia kuuluu kambrikauden erikoiseen eläimistöön. Se on 6–50 millimetrin pituinen. Eläimen selkäpuolta on peittänyt tiivis suomumainen panssari, jonka lomasta on kasvanut kaksi riviä pitkiä piikkejä. Eläimen alapuolesta ei ole säilynyt jäänteitä, minkä perusteella se kokonaisuudessaan lienee muistuttanut etanaa. Wiwaxialla on ollut kaksi riviä hampaita leuassa, joka muistuttaa nykyisten nilviäisten raastinkieltä eli radulaa.
Wiwaxia löydettiin vuonna 1899 ja siitä lähtien sen luokittelu on herättänyt paljon keskustelua. Laji luokiteltiin aluksi monisukasmatoihin ja myöhemminkin sitä sijoitettiin jonnekin nivelmatojen ryhmään. Nykyään sen arvellaan kuitenkin olevan alkeellinen nilviäinen. Wiwaxian mahdollisia sukulaisia ovat Orthrozanclus reburrus sekä Sirius Passetin fossiileista löydetty Halkieria evangelista.
Aiheesta muualla

Smithsonian National Museum of Natural History (englanniksi)
Rare Wiwaxia Enigmatic Soft Body Animal Fossil (englanniksi)
Wiwaxian fossiili
Yhdystie 2824

Yhdystie 2824 on yhdystie Tammelan ja Lopen kuntien alueella Kanta-Hämeessä.
Tie alkaa valtatien 2 ja yhdystien 2802 risteyksestä Tammelasta ja päättyy kantatielle 54 Lopella. Tammelan Portaassa tiestä erkanee yhdystie 2825 Pusulan Kärkölän suuntaan etelään ja tiehen yhtyy Saaren kansanpuiston halki kulkeva yhdystie 2823 pohjoisesta Tammelan kirkonkylän suunnasta. Lopen Pernunnummen pohjoispuolella tiehen yhtyy pohjoisesta Rengon suunnasta yhdystie 2831.
Valtatieltä 2 yhdystien 2831 risteykseen tie, samoin kuin valtatielle 2 päättyvä yhdystie 2802, on osa valtakunnalliseksi matkailutieksi  ja valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi nimetyn historiallisen Hämeen Härkätien reittiä, joka jatkuu edelleen yhdystietä 2831 Rengon suuntaan. Osoitenimenä tiellä on Tammelassa Härkätie ja Lopella Vojakkalantie.
Ennen nykyisen valtatien 10 rakentamista 1960-luvun alussa tien Hämeen Härkätiehen kuuluva osuus oli osa silloista valtatietä 10.
Vihreät (Venäjä)

| Vihreät> Зелёные |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  7. syyskuuta 1992
Puheenjohtaja:  Anatoli Panfilov
Ideologia:   vihreä liike  ympäristö  keskustalaisuus  agrarianismi 
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Toimisto:   Moskova, Venäjä
Värit:       vihreä
Liittoneuvosto:  0 / 170
Valtioduuma:  0 / 450
Alueparlamentit:  4 / 3 982
Kansallinen liitto:  Yleisvenäläinen kansanrintama
Nuorisojärjestö:  Vihreät nuoret
Kotisivu:  greenparty.ru
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vihreiden 13. puoluekokous 16. syyskuuta 2007.
Vihreät (ven. Зелёные, Zeljónye [zʲɪˈlʲɵnɨje]) on ympäristöpuolue Venäjällä. Vihreiden puheenjohtajana on toiminut sen perustamisesta lähtien Anatoli Panfilov.
Edustajat

Vuonna 2013 Vihreillä oli edustajia Kabardi-Balkarian tasavallan ja Jaroslavlin alueen lainsäädäntökokouksissa. Paikallisissa itsehallintoelimissä edustajia oli Baškortostanin tasavallassa, Taka-Baikalian aluepiirissä sekä Vladimirin, Moskovan, Penzan ja Sverdlovskin alueella. Kunnallistasolla puolueella oli yksi edustaja Belgorodin kaupungin valtuustossa.
Historia

Syyskuussa 1993 venäläinen ympäristöliike Kedr piti kokouksen, joka johti Kedr-nimisen ympäristöpuolueen perustamiseen marraskuussa 1994. Vuonna 2002 puolue muutti nimensä Vihreiksi.
Vuoden 2003 parlamentin alahuoneen duuman vaaleissa Vihreät sai 0,42 prosenttia äänistä. Puolue ei osallistunut joulukuun 2007 duuman vaaleihin. Se päätti vetäytyä myös maaliskuun 2008 presidentinvaaleista, koska omaa ehdokasta pidettiin epäkäytännöllisenä. Vihreät asettui kannattamaan varapääministeri Dmitri Medvedeviä, joka toimi myös valtion energiayhtiö Gazpromin johtokunnan jäsenenä.
Vihreät suhtautui myönteisesti Nord Stream -kaasuputken rakentamiseen Itämeren pohjaan sillä edellytyksellä, että ympäristösopimuksia noudatetaan. Puolueen Leningradin alueen johtaja Leonid Glovatski sanoi vuonna 2008, että hanke jopa tukee Itämeren tutkimusta, koska reitin tutkimukseen käytetään kymmeniä miljardeja dollareita ja se tuottaa paljon lisätietoa Itämeren tilanteesta.
Valko-Venäjä kesäolympialaisissa 2012

Valko-Venäjä osallistui Lontoon kesäolympialaisiin 2012 166 urheilijan voimin. Avajaisissa Valko-Venäjän lippua kantoi Maks Mirny ja päättäjäisissä meloja Raman Pjatrušenka.
Mitalit

Valko-Venäjä voitti kisoissa kaksi kultaa, viisi hopeaa ja viisi pronssia. Mitalit oikeuttivat mitalitaulukossa sijalle 26. Mitalitaulukossa alapuolelle jäivät muun muassa Suomi sekä Ruotsi. Joukkueessa oli kaksi tuplamitalistia: tennispelaaja Viktoryja Azarenka voitti kultaa ja hopeaa, uimari Aljaksandra Herasimenja voitti kaksia hopeaa.
Mitalit > Kultaa

Sjarhei Martynau – Ammunta, miesten 50 m kiväärin (makuu)
Viktoryja Azarenka / Maks Mirny – Tennis, sekanelinpeli
Mitalit > Hopeaa

Andrei Bahdanovitš / Aliaksandr Bahdanovitš – Melonta, miesten kanadalainen kaksikko 1 000 m
Raman Pjatrušenka / Vadzim Mahneu – Melonta, miesten kajakkikaksikko 1 000 m
Aljaksandra Herasimenja – Uinti, naisten 50 m vapaauinti
Aljaksandra Herasimenja – Uinti, naisten 100 m vapaauinti
Maryna Hantšarova / Nastassja Ivankova / Natalija Leštšyk / Aljaksandra Narkevitš / Ksenija Sankovitš / Alina Tumilovitš – Rytminen voimistelu, joukkuekilpailu
Mitalit > Pronssia

Iryna Pamialova / Nadzeya Papok / Volha Khudzenka / Maryna Pautaran – Melonta, naisten kajakkinelikko 500 m
Marina Škermankova – Painonnosto, naisten 69 kg
Irina Kuleša – Painonnosto, naisten 75 kg
Viktoryja Azarenka – Tennis, naisten kaksinpeli
Ljubou Tšarkašyna – Rytminen voimistelu, yksilökilpailu