stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Christopher Guest

Christopher Guest.
Christopher Haden-Guest, Haden-Guestin 5. paroni (s. 5. helmikuuta 1948 New York) on yhdysvaltalainen näyttelijä ja elokuvaohjaaja, jolla on peritty brittiläinen päärinarvo. Hänen tunnettuja töitään ovat Hei me rokataan! (This Is Spinal Tap, 1984), Ensimmäinen leffa (The Big Picture, 1989), Broadwayn kutsu (Waiting for Guffman, 1996), Hei me folkataan (A Mighty Wind, 2003) ja Mrs. Henderson esittää (Mrs Henderson Presents, 2005). Hänet on palkittu Emmylla ja Grammylla.
Perhe ja nuoruus

Guestin äidin vanhemmat ovat venäjänjuutalaisia, isän äiti hollanninjuutalainen. Guestin isän isä oli aatelinen, joka kääntyi juutalaiseksi. Juutalaisen taustan onkin sanottu näkyvän Guestin töissä. Guest tapasi harjoitella nuorena erilaisia puheääniä perheen pesuhuoneessa, koska siellä kaikui sopivalla tavalla tätä varten. Hän aloittaakin aina näyttelemiensä hahmojen kehittelyn puheäänen kautta.
Aiheesta muualla

Christopher Guest Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Cherry Blossoms

| Cherry Blossoms> Kirschblüten – Hanami |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Doris Dörrie
Käsikirjoittaja:  Doris Dörrie
Tuottaja:   Harald Kugler  Molly von Fuerstenberg 
Säveltäjä:  Claus Bantzer
Kuvaaja:  Hanno Lentz
Leikkaaja:   Frank Müller  Inez Regnier 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa
Tuotantoyhtiö:   Bavaria Film  Olga Film 
Ensi-ilta:  2008
Kesto:  121 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti saksa japani
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Cherry Blossoms (Kirschblüten – Hanami) on 2008 valmistunut saksalainen elokuva, jonka on ohjannut Doris Dörrie. Suomessa se esitettiin ensi kertaa Artisokka-elokuvafestivaalilla keväällä 2009. Elokuvan teemana on tietoisuus rakastetun pian tapahtuvasta kuolemasta.
Casamance (joki)

| Casamance |
| --- | --- |
 Vene Casamancejoella.
Laskupaikka:  Atlantin valtameri
Maat:  Senegal
Pituus:  350 km
Valuma-alue:  12 500 km²
Casamance on Atlantin valtamereen laskeva joki Senegalin eteläosassa. Sen pituus on noin 350 kilometriä ja valuma-alueen laajuus noin 12 500 neliökilometriä.
Alavalla tasangolla virtaava Casamance muodostaa alajuoksullaan estuaarin, jossa makea vesi sekoittuu meriveteen. Joki on liikennöintikelpoinen 64 kilometrin pituudelta. Sen suussa sijaitsee Ziguinchorin satamakaupunki. Joki on antanut nimensä Casamancen alueelle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Casamance (joki) Wikimedia Commonsissa
Chennain kansainvälinen lentoasema

Chennain kansainvälinen lentoasema (tamiliksi சென்னை பன்னாட்டு வானூர்தி நிலையம், Ceṉṉai paṉṉāṭṭu vāṉūrti nilaiyam; IATA: MAA, ICAO: VOMM) on kansainvälinen lentoasema, joka palvelee Intian Tamil Nadun Chennain kaupunkia ja sen metropolialuetta. Se sijaitsee Tirusulamissa 21 kilometrin päässä keskustasta. Chennain kansainvälinen lentoasema on Intian kolmanneksi vilkkain lentoasema kansainvälisessä liikenteessä ja rahtikapasiteetissa New Delhin ja Mumbain jälkeen, ja neljänneksi vilkkain maan sisäisessä liikenteessä New Delhin, Mumbain ja Bangaloren jälkeen. Se on myös Aasian 49. vilkkain lentoasema, joten se on yksi Intian neljästä tärkeimmästä lentoasemasta 50 joukossa. Tilikaudella 2020 lentoaseman kautta kulki 22,27 miljoonaa matkustajaa.
Katso lähdekoodikysely ja lähteet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chennain kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Chloe Peplow

Chloe Peplow huhtikuussa 2018 Brighton & Hove Albionin pelaajana.
Chloe Peplow (s. 3. joulukuuta 1998) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Tottenham Hotspuria.
Peplow on edustanut Englannin pääsarjassa aiemmin Birmingham Cityä ja Brighton & Hove Albionia. Kesällä 2019 hän siirtyi Tottenham Hotspuriin. Hän on pelannut pääsarjassa kaikkiaan 48 ottelua.
Peplow saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018.
Chloe Kim

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kim vuonna 2017 |  Kim vuonna 2017 |  Kim vuonna 2017 |  |
Maa:  Yhdysvallat
Naisten lumilautailu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | half-pipe |  |
|  Kultaa | Peking 2022 | half-pipe |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Park City 2019 | half-pipe |  |
|  Kultaa | Aspen 2021 | half-pipe |  |
| X Games  | X Games  | X Games  |  |
|  Kultaa | Aspen 2015 | superpipe |  |
|  Kultaa | Aspen 2016 | superpipe |  |
|  Kultaa | Oslo 2016 | superpipe |  |
|  Kultaa | Aspen 2018 | superpipe |  |
|  Kultaa | Aspen 2019 | superpipe |  |
|  Kultaa | Aspen 2021 | superpipe |  |
|  Hopeaa | Aspen 2014 | superpipe |  |
|  Pronssia | Aspen 2017 | superpipe |  |
Chloe Kim (s. 23. huhtikuuta 2000 Long Beach, Kalifornia) on yhdysvaltalainen lumilautailija, joka edustaa Mammoth Mountain Ski & Snowboard -seuraa. Kim on 157 senttimetriä pitkä ja painaa 52 kilogrammaa. Hänen vanhempansa ovat kotoisin Etelä-Koreasta.
Neljävuotiaana lumilautailun aloittanut Kim saavutti kultaa vuoden 2015 X Gamesin superpipestä ollen historian nuorin kilpailija, joka on voittanut kultaa X Gamesin talvilajeissa. Jo vuonna 2014 hän saavutti hopeaa samoista kisoista. Kim oli liian nuori osallistuakseen tuon vuoden talviolympialaisiin. Hän voitti half-pipen olympiakultaa Pyeongchangissa 2018 ja Pekingissä 2022 sekä maailmanmestaruuden Park Cityssä 2019 ja Aspenissa 2021.
Kim on voittanut half-pipen maailmancupin kokonaiskilpailun kausilla 2016–2017, 2017–2018 ja 2020–2021 sekä sijoittunut kolmanneksi 2015–2016. Hän on voittanut kymmenen half-pipen maailmancupin osakilpailua ja sijoittunut kaksi kertaa toiseksi.
Kim on saavuttanut X Gameseissa SuperPipen kultaa 2015, kahdesti 2016, 2018, 2019 ja 2021 sekä sijoittunut toiseksi 2014 ja kolmanneksi 2017.
Vuonna 2015 Time-lehti valitsi hänet yhdeksi vuoden vaikutusvaltaisimmista teini-ikäisistä.
Chloe Logarzo

Chloe Logarzo
Chloe Logarzo (s. 22. joulukuuta 1994) on australialainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on pelannut Australian naisten maajoukkueessa vuoden 2020 loppuun mennessä 48 maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia. MM-kilpailuissa hän pelasi Australian kaikki neljä ottelua avauskokoonpanossa ja teki maalin Brasiliaa vastaan.
Logarzo on sarjatasolla pelannut kotimaansa lisäksi Ruotsissa, Norjassa, Yhdysvalloissa ja Englannissa.
Colonia del Sacramento

| Colonia del Sacramento |
| --- | --- |
 Faron majakka
 Colonia del Sacramento
 Koordinaatit: 34°28′17″S, 57°50′39″W 
Valtio:  Uruguay
Maakunta:  Colonia
Väkiluku (2004):  21 714
 
 www.colonia.gub.uy 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Colonia del Sacramento on Colonian departementin pääkaupunki Uruguayssa Río de la Platan rannalla vastapäätä Argentiinan Buenos Airesia. Kaupungin asukasluku on 21 714 (2004). Se sijaitsee 177 kilometriä pääkaupunki Montevideosta.
Kaupungin perustivat vuonna 1680 portugalilaiset Manuel de Lobon johdolla. Siitä kiistelivät toiselle puolelle estuaaria asettuneet espanjalaiset. Kaupunki palasi Portugalille Utrechtin rauhassa 1713 ja vaihtoi omistajaa vuoden 1750 Madridin rauhassa, Pariisin rauhassa 1763 ja San Ildefonson rauhassa 1777, jossa se jäi Espanjalle. Myöhemmin se joutui uudelleen Portugalille ja Brasilialle 1816 koko Banda Orientalin (Uruguay) yhteydessä.
Näkemisen arvoisia kohteita ovat kaupungin puolustukseen 1745 rakennettu nostosilta Puerta de la Ciudadela, Faron majakka ja Bastion del Carmen. Kaupungin Plaza Mayorin varrella sijaitsevat portugalilainen museo ja kunnallismuseo. Kaupungin härkätaisteluareena valmistui 1910, mutta härkätaistelut kiellettiin 1912.
Kaupungin historiallinen kaupunginosa nimettiin Unescon maailmanperintökohteeksi 1995.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Colonia del Sacramento Wikimedia Commonsissa
Chloe Dzubilo

Chloe Dzubilo (1960 Connecticut – 18. helmikuuta 2011 New York) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija, muusikko, valokuvamalli, dragesiintyjä sekä AIDS- ja transaktivisti.
Dzubilo opiskeli Parsons School of Designissa. Hän asui New Yorkissa vuodesta 1982 ja työskenteli lyhyesti Studio 54:ssa. 1990-luvulla hän esiintyi Antony Hegartyn Blacklips Performance Cult -dragseurueessa Pyramid Clubissa ja teki sille käsikirjoituksia. Dzubilo oli myös punkyhtye Transistersin laulaja-lauluntekijä. Hänen kuvataidettaan oli esillä lukuisissa New Yorkin gallerioissa ja kansainvälisesti. Dzubilo kävi 1990-luvun puolessavälissä läpi sukupuolenkorjausprosessin. Syyskuussa 2002 hän esiintyi ensimmäisenä transsukupuolisena POZ-lehden kannessa. Hän esiintyi sen kannessa myös toukokuussa 2004 ja elokuussa 2004. Dzubiloa valokuvasivat muiden muassa Nan Goldin, Alice O'Malley, Tanyth Berkeley, David Armstrong ja Steven Klein. Hän innoitti myös muoti- ja korusuunnittelijoita, joihin kuuluivat Marc Jacobs, Alexis Bittar ja Patricia Field. Dzubilo suoritti sukupuolentutkimuksen associate-tutkinnon City College of New Yorkissa vuonna 1999. Hän esiintyi useissa underground-elokuvissa, joiden tekijöitä olivat Barry Shils, Beth B, Ned Ambler ja Katrina del Mar.
Dzubilo todettiin HIV-positiiviseksi vuonna 1987 hänen kumppaninsa, Pyramid Clubin perustaja Bobby Bradleyn kuoltua AIDS:iin. Hän ajoi tämän jälkeen voimakkaasti HIV-positiivisten, transsukupuolisten ja huumausaineiden käyttäjien terveyden asiaa. Dzubilo muun muassa osallistui The Transexual Menacen hankkeisiin ja johti vuonna 1997 ensimmäistä liittovaltion rahoittamaa HIV-torjuntaohjelmaa transsukupuolisille seksityöläisille. Vuodesta 2007 hän oli naimisissa esiintyjä T De Longin kanssa. Hän teki itsemurhan jättäytymällä junan alle vuonna 2011.
Charlie Paddock

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Charles Paddock |  Charles Paddock |  Charles Paddock |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | 100 m |  |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | 4×100 m |  |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | 200 m |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1924 | 200 m |  |
Charles ”Charlie” William Paddock  (8. marraskuuta 1900 Gainesville, Texas – 21. heinäkuuta 1943 Sitka, Alaska) oli yhdysvaltalainen pikajuoksija ja kaksinkertainen olympiavoittaja.
Antwerpenin olympialaisissa 1920 Paddock voitti 100 metrin juoksun ajalla 10,8 ja sijoittui toiseksi 200 metrillä. Hän jäi 0,1 sekuntia kilpailun voittaneesta Allen Woodringistä loppuajallaan 22,1. Yhdysvaltain 4 × 100 metrin viestijoukkueessa Paddock voitti kultaa ja kolmannen olympiamitalinsa kisoissa. Joukkueen voittoaika 42,2 oli uusi maailman- ja olympiaennätys. Joukkue, johon kuului Paddockin lisäksi Jackson Scholz, Loren Murchison ja Morris Kirksey paransi Saksan vanhaa maailmanennätystä 0,1 sekunnilla. Ennätys pysyi voimassa neljä vuotta, kunnes Britannian joukkue rikkoi sen.
Vuonna 1921 Paddock juoksi 110 jaardia, joka on hiukan pidempi matka kuin 100 metriä, aikaan 10,2. Ennen vuotta 1956 kukaan ei juossut 100 metriä tätä nopeammin.
Vuoden 1924 olympialaisissa 1924 Paddock oli jälleen molempien pikamatkojen finaalissa, mutta menestys oli huonompi kuin neljä vuotta aiemmin: hän sijoittui viidenneksi 100 metrillä ja voitti jälleen hopeaa 200 metrillä. Paddock ei ollut mukana viestijoukkueessa. Hän oli mukana myös olympialaisissa 1928, muttei selviytynyt 200 metrillä finaaliin.
Urheilu-uransa lisäksi Paddock työskenteli useissa sanomalehdissä johtotehtävissä. 1920-luvun lopulla hän myös näytteli muutamissa elokuvissa. Paddock kuoli toisen maailmansodan aikana vuonna 1943 lentokoneonnettomuudessa Alaskassa.
Aiheesta muualla

Charlie Paddock Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
http://www.tshaonline.org/handbook/online/articles/fpa81
Columbian piirikunta (Oregon)

Columbian piirikunta (engl. Columbia County) on Yhdysvaltojen Oregonin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 52 354 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on St. Helensin kaupunki. Piirikunta on perustettu 16. tammikuuta 1854.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Columbian piirikunta (Oregon) Wikimedia Commonsissa
Columbian piirikunta (New York)

Columbian piirikunta (engl. Columbia County) on Yhdysvaltojen New Yorkin osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 59 461 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Hudsonin kaupunki. Piirikunta on perustettu vuonna 1786.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Columbian piirikunta (New York) Wikimedia Commonsissa
Conrado Walter

Conrado Walter (19. kesäkuuta 1923 – 20. syyskuuta 2018) oli saksalaissyntyinen, Brasiliassa toiminut roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Katolisen apostolaatin yhteisön papiksi 2. joulukuuta 1956 ja nimitettiin Jacarezinhon hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Lysinian titulaaripiispaksi 1. joulukuuta 1977. Piispaksi vihkiminen seurasi 2. helmikuuta 1978. Pääkonsekraattorina toimi Carmine Rocco, jota avustivat José Joaquim Gonçalves ja Pedro Filipak.
Walter sai 26. marraskuuta 1984 nimityksen Jacarezinhon koadjuuttoripiispaksi, ja 10. elokuuta 1991 hänestä tuli sen piispa. Hän jäi eläkkeelle 5. heinäkuuta 2000.
Chloe Kelly

Chloe Kelly helmikuussa 2018.
| Mitalit> Maa:   Englanti.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Englanti.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Englanti.Naisten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Englanti> Naisten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Australia & Uusi-Seelanti 2023 | Jalkapallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Englanti 2022 | Jalkapallo |  |
Chloe Maggie Kelly (s. 15. tammikuuta 1998 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän on pituudeltaan 168-senttimetrinen. Hän edustaa Englannin Superliigassa pelaavaa Manchester Cityä. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa vuoden 2022 EM-kilpailujen päättyessä 16 maaottelua ja tehnyt niissä kaksi maalia.
Kelly on edustanut Englannin pääsarjassa Arsenalia, Evertonia ja kesästä 2020 alkaen Manchester Cityä. Hän on pelannut liigassa kaikkiaan 77 ottelua ja tehnyt niissä 27 maalia. Hän on voittanut FA Cupin vuonna 2016 Arsenalissa ja vuonna 2020 Manchester Cityssä. Kelly nimettiin liigakauden 2019–2020 tähdistöjoukkueeseen.
Kelly saavutti pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018. Hän pelasi ensimmäisen ottelunsa Englannin naisten maajoukkueessa marraskuussa 2018 Itävaltaa vastaan. EM-kilpailuissa 2022 Kelly tuli vaihdosta kentälle Englannin kaikissa kuudessa ottelussa. Loppuottelussa Saksaa vastaan hän teki 110. peliminuutilla 2–1-voittomaalin.
Conseil pour le Maintien des Occupations

Conseil pour le Maintien des Occupations tai CMDO, oli vallankumouksellinen komitea, joka muodostettiin toukokuun 1968 tapahtumien aikana Ranskassa, Sorbonnessa. Neuvosto kannatti korpilakkojen ja tehtaiden miehitysten jatkamista kaikkialla Ranskassa ja niiden ylläpitämistä suoraan demokraattisten työväenneuvostojen kautta. Vallankumouksellisessa liikkeessä se vastusti suurten ammattiliittojen ja Ranskan kommunistisen puolueen vaikutusvaltaa, jotka aikoivat hillitä kapinaa ja tehdä kompromissin kenraali Charles de Gaullen kanssa.
Neuvoston osalliset olivat tasa-arvoisesti edustettuja päätöksenteossa. Situationisti René Viénet kuvaili sitä "olennaisesti keskeytymättömäksi yleiskokoukseksi, joka pohtii yötä päivää. Yhteisen keskustelun ulkopuolella ei ole koskaan ollut ryhmittymiä tai yksityisiä kokouksia." Sen perustivat 17. toukokuuta Sorbonnen miehityskomitean kannattajat.
Chan Santokhi

| Chan Santokhi |
| --- | --- |
 Santokhin virallinen muotokuva vuonna 2020.
 Surinamen presidentti
 16. heinäkuuta 2020–  
Varapresidentti:  Ronnie Brunswijk
Edeltäjä:  Dési Bouterse
VHP:n puheenjohtaja
 3. heinäkuuta 2011–  
Edeltäjä:  Ramdien Sardjoe
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. helmikuuta 1959 (ikä 65)  Lelydorp, Suriname
Kansalaisuus:   surinamelainen
Puoliso:  Mellisa Santokhi-Seenacherry
Tiedot
Puolue:  VHP
Uskonto:  hindulaisuus
Chandrikapersad ”Chan” Santokhi (s. 3. helmikuuta 1959) on surinamelainen poliitikko ja entinen poliisipäällikkö, joka on toiminut maansa presidenttinä vuodesta 2020 lähtien.
Tausta ja yksityiselämä

Etniseltä taustaltaan Santokhi on indosurinamelainen.
Santokhi on naimisissa asianajaja Mellisa Santokhi-Seenacherry kanssa heinäkuusta 2020 lähtien. Parin häätilaisuus oli pieni ja yksityinen, ja kyseessä on ensimmäinen kerta, kun Surinamen presidentti on mennyt naimisiin virkaan astuttuaan. Santokhilla on kaksi lasta aikaisemmasta liitosta.
Lukion jälkeen Santokhi muutti Alankomaihin, jossa hän opiskeli poliisikoulussa. Tämän jälkeen hän palasi Surinameen, jossa hänet nimettiin poliisipäälliköksi vuonna 1991.
Poliittinen ura

Vuosina 2005–2010 Santokhi toimi maansa oikeusministerinä presidentti Dési Boutersen hallituksessa. Ministerinä toimiessaan hän puuttui kovalla kädellä maan laittomaan huumekauppaan, minkä johdosta Bouterse antoi hänelle lempinimen sherffi. Vuonna 2010 Santokhi asettui ensimmäistä kertaa ehdolle presidentinvaaleissa, mutta hävisi Bouterselle. Samana vuonna järjestetyissä parlamenttivaaleissa Santokhi sai yllättävän paljon henkilökohtaisia ääniä huolimatta siitä, että puolue oli asettanut hänet melko alas listalleen.
Santokhi valittiin VHP-puolueen puheenjohtajaksi vuonna 2011. Santokhin johdolla puolue on kasvattanut sekä jäsenmääräänsä ja kannatustaan kaikkien eri etnisten ja uskonnollisten ryhmien keskuudessa.
Toukokuussa 2020 parlamenttivaaleissa VHP kasvoi Surinamen suurimmaksi puolueeksi ja voitti 20 paikkaa maan parlamentin 51 paikasta. Surinamessa presidentin valitsee maan parlamentti kahden kolmasosan enemmistöllä. Santokhi ilmoittautui mukaan vuoden 2020 presidentinvaaleihin ja hänen varapresidenttiehdokkaansa on Ronnie Brunswijk.
Santokhi vannoi virkavalansa 16. heinäkuuta 2020. Virkaanastujaispuheessaan hän sanoi haluavansa puuttua elintasokustannusten jyrkkään nousuun. Lisäksi hän käytti virkaanastujaisissaan sanskritia tuoden esiin etnisen taustansa.
Galleria

Santokhi yhdessä Surinamen entisen presidentin Ronald Venetiaanin kanssa marraskuussa 2020.
Santokhi tapaa Alankomaiden talous- ja ilmastoministerin, Stef Blokin.
Santokhi tapaa Yhdysvaltain ulkoministerin Mike Pompeon.
Claire Aho

Claire Aho vuonna 1961 Tvärminnessä.
Claire Anita Aho (oik. Brofeldt; 2. marraskuuta 1925 Helsinki – 29. marraskuuta 2015 Tukholma) oli suomalainen valokuvaaja ja suomalaisen värivalokuvauksen uranuurtaja.
Claire Aho oli Juhani Ahon ja taidemaalari Venny Soldan-Brofeldtin pojan Heikki Ahon tytär. Hänen äitinsä oli Heikki Ahon puoliso, syntyjään liettualainen tanssija Dinah Selkina. Hänen poikansa Jussi Brofelt on pitänyt yllä Ahon suvun perintöä järjestelmällä näyttelyitä isoisänsä elämäntyöstä.  Hän opiskeli Yhteiskunnallisessa korkeakoulussa sanomalehtitutkintoa varten
Aho aloitti uransa 1940-luvulla. Hän oppi ammatin isänsä ja setänsä omistamassa elokuvavalmistamossa Aho & Soldanissa. Hän työskenteli lehti-, mainos- ja elokuvaajana. Hän oli kuvaamassa Helsingin olympialaisia, ja työskennellessään 1952–1962 Warner Pathé Newsille hän tunkeutui luvatta Porkkalan vuokra-alueelle, kun Neuvostoliitto palautti sen Suomelle. Hän kuvasi muotikuvia useille naistenlehdille, muun muassa Eevaan ja Hopeapeiliin. Hänen Carita Järvisestä ottamiaan kuvia on ulkomaisissa museoissa.
Työt valokuvaajana loppuivat 1960-luvulla, kun alan tyyli muuttui. Aho piti jonkin aikaa Galleria Beckania mutta muutti vuonna 1974 Tukholmaan ja työskenteli muun muassa Ruotsinsuomalainen-lehteen, Nordiska museetille ja Hufvudstadsbladetin uutiskuvien toimittajana.
Vuonna 2010 Ahon kuvia oli esillä Helsinki 1968 -näyttelyssä Helsingissä Virka-galleriassa ja sen verkkosivulla. Kuvissa Aho kertoo helsinkiläisten arjesta, ja ne olivat nähtävinä ensi kertaa vuoden 1968 jälkeen. Kuvista ilmestyi myös kirja. Toukokuussa 2011 Ahon kuvia oli esillä Helsingin Taidehallissa. Lontoon The Photographers’ Galleryssä oli Ahon näyttely nimellä Studio Works huhtikuusta heinäkuuhun 2013. Näyttelyssä oli Ahon valokuvia 1950-luvulta 1970-luvulle.
Vuonna 2014 Aholle myönnettiin taiteilijaeläke. Heinäkuussa 2014 ilmestyi toimittaja-kirjailija Eino Leinon kirjoittama ja Gummeruksen kustantama teos Aho & Soldan: Helsinki 1950-luvun väreissä. Aho menehtyi tulipalossa kotonaan Tukholmassa marraskuussa 2015.
Peter von Bagh on ohjannut Ahon suvusta dokumenttielokuvan Lastuja – taiteilijasuvun vuosisata.
Kirjallisuutta

Aho, Claire – Westö, Kjell: Helsinki 1968.  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36276-1.
Leino, Eino: Aho & Soldan: Helsinki 1950-luvun väreissä — Helsingfors i 1950-talets färger — Helsinki in 1950’s colours.  Helsinki:  Gummerus, 2014.  ISBN 978-951-20-9527-8.
Salo, Merja – Salokorpi, Sinikka: Claire Aho: Makupaloja.  Helsinki:  WSOY, 2010.  ISBN 978-951-0-36281-5.
Aiheesta muualla

Valokuvataiteilija Claire Aholle taiteilijasuku oli ihana perintö. Yle Elävä arkisto.
Claire Ahon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kuva helsinkiläisten arkea esittelevästä sarjasta, jonka Aho otti vuonna 1968.
Colosseum II

Colosseum II oli fuusiojazzia soittanut brittiyhtye, jonka perusti vuonna 1975 entinen Colosseum-rumpali ja yhtyeen johtaja Jon Hiseman Tempest-yhtyeensä jälkeen. Kun alkuperäinen Colosseum soitti jazzrockia, Colosseum II oli tyyliltään raskaampaa fuusiojazzia.
Hiseman julkaisi suunnitelmansa yhtyeen perustamisesta jo marraskuussa 1974, mutta vain Gary Moore nimettiin. Seuraavat muusikot melkein perustivat yhtyeen: Graham Bell (laulu), Duncan Mackay (koskettimet, myöhemmin mm. 10cc, Alan Parsons Project ja Kate Bush) sekä Mark Clarke (basso, ex-Colosseum, myöhemmin mm. Natural Gas, Mountain ja Rainbow). Harjoitusten oli määrä alkaa 1. tammikuuta 1975, mutta kokoonpano vakiintui vasta toukokuussa ja kokoonpanoon tulivat lopulta Gary Mooren lisäksi Don Airey (koskettime), Neil Murray (basso) ja Mike Starrs (laulu). Gary Moore oli entinen Thin Lizzy -kitaristi ja kosketinsoittaja Don Airey oli mukana myöhemmin muun muassa yhtyeissä Rainbow, Black Sabbath, Ozzy Osbourne, Jethro Tull, Judas Priest, Gary Moore, Whitesnake ja Living Loud sekä nykyään Deep Purplessa. Murray ja Starrs jättivät yhtyeen vuonna 1976 ja basistiksi kiinnitettiin John Mole.
Olennainen vaikutus musiikkiin oli Mooren kitaroinnilla. Kolmen oman albumin jälkeen yhtye esiintyi Andrew Lloyd Webberin Variations-albumilla, jossa soittivat myös Julian Lloyd Webber (sello), Rod Argent (koskettimet, ex-The Zombies, ex-Argent) ja Barbara Thompson (huilu ja saksofoni), Jon Hisemanin vaimo. Tämä albumi nousi toiselle sijalle Ison-Britannian levylistoilla.
Elokuussa 1978 Moore palasi Thin Lizzyyn ja hänet korvasi kitarassa Don Aireyn veli, Keith Airey. Suunnitelmat neljännestä albumista kariutuivat, kun Don Airey päätti liittyä Rainbow-yhtyeeseen joulukuussa 1978.
Colosseum II esiintyi Suomessa Turun konserttitalossa 30.9.1975 ja Tavastia-klubilla Helsingissä 2.10.1975.
Kokoonpano

Alkuperäisjäsenet:
Mike Starrs – laulu (1975–1976)
Gary Moore – kitara, laulu (1975–1977)
Don Airey – syntetisaattori, kosketinsoittimet (1975–1977)
Neil Murray – basso (1975–1976)
Jon Hiseman – lyömäsoittimet, rummut (1975–1977)
Myöhäisemmät jäsenet:
John Mole – basso (1977)
Diskografia

Strange New Flesh (1976)
Electric Savage (1977)
War Dance (1977)