stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jahnukaiset

Jahnukaiset on vuonna 1995 perustettu jazz-yhtye, jonka tyyliä on luonnehdittu mm. selkojazziksi, "jokamiesluokan swingiksi" ja "päiväkerhojatsiksi" (kaiketi erotukseksi yökerhojazzista).
Orkesterin vakiokokoonpanoon kuuluvat (2024): Jukka Tilsa, klarinetti; Antti Seppänen, pasuuna; Pasi Heikura, kitara; Juha Vihusaari, basso; Sebastian Krühn, rummut.. Jahnukaisissa koko 2000-luvun rumpalina toiminut Juppo Paavola menehtyi vaikeaan sairauteen tammikuussa 2024.
Yhtyeen nimi on hatunnosto Levyraati-ohjelman alkuperäiselle (1961–1980) juontajalle Jaakko Jahnukaiselle. Hänellä oli tapana ujuttaa ohjelmassa pop- ja iskelmälaulujen sekaan yksi jazzkappale, joka lähes poikkeuksetta voitti kisan – raatilaiset kun halusivat esittää kulturellia ja antoivat varmuuden vuoksi 10 pistettä, vaikka eivät olisi ymmärtäneet kappaleesta hiventäkään.
Harvakseltaan keikkailevan orkesterin vakio-ohjelmistoa ovat mm. kappaleet "Lassie ja Rin Tin Tin", "Piimälimppu" ja "Café con carne". Nimet jo viittaavat, ettei kyse ole tyypillisesti "vaikeana" pidetystä jazzista, jossa soittajien tekninen briljeeraus saattaa maallikosta tuntua olevan itseisarvo.
Jahnukaisten viehätys syntyy sarjakuvapiirtäjä Tilsan säveltämistä lyhyistä, yksinkertaisista ja hilpeistä kappaleista, joissa tekninen alkeellisuus ei ole puute vaan pikemminkin voimavara. Musiikintutkija Jarkko Niemi kirjoittaa Neljä esinettä -levyn esittelytekstissä:
"Yhtyeen ideassa ja musisoinnissa voi kokea laajemman yhteiskunnallisen sanoman, jota kiristyvän kilpailun ja kaikenlaisen meritokraattisen pinnistelyn turruttamien kansalaisten olisi erittäin terapeuttista pysähtyä kuuntelemaan: “älkää hermoilko, kyllä kaikki järjestyy”.
Omien instrumentaalikappaleiden lisäksi Jahnukaiset on sovittanut ja levyttänyt singleinä lainakappaleita vierailevien laulaja/lauluntekijöiden kuten Janne Laurilan, Jukka Nousiaisen ja Miika Söderholmin kanssa. Näistä singleistä on myös koostettu digi-EP suoratoistopalveluihin kesäkuussa 2021.
Diskografia

Uh Am (EP, kokoomalevyllä Zuurehkot Zetelit, Wood, 2000)
Beverly Hills (albumi, Wood, 2007)
Santsikuppi ilmainen (CD-single, Wood, 2009)
Neljä esinettä  (albumi, Wood, 2010)
Juhannus Las Vegasissa (albumi, Hiljaiset Levyt, 2016)
Anarchy In The UK / Laura (Jahnukaiset & Janne Laurila), (vinyylisingle, Hiljaiset Levyt, 2017)
Ramblin' Rose / Missä olet, Rapa-Eini? (Jahnukaiset & Jukka Nousiainen), (vinyylisingle, Hiljaiset Levyt, 2019)
Brickfield Nights / Mikkitelineestä on puolet minun (Jahnukaiset & Miika Söderholm), (vinyylisingle, Hiljaiset Levyt, 2020)
Anarchy in the Key of C (Jahnukaiset & Janne Laurila, Jukka Nousiainen, Miika Söderholm), (digi-EP, Hiljaiset Levyt, 2021)
Aiheesta muualla

Jahnukaiset Facebookissa
Jahnukaiset levy-yhtiön sivuilla
Jack Shea

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jack Shea vuonna 1929. |  Jack Shea vuonna 1929. |  Jack Shea vuonna 1929. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1932 | 500 metriä |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1932 | 1 500 metriä |  |
John Amos ”Jack” Shea (7. syyskuuta 1910 Lake Placid, New York, Yhdysvallat – 22. tammikuuta 2002 Sarnac Lake, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen pikaluistelija ja olympiavoittaja.
Shea voitti kaksi kultamitalia (500 ja 1 500 m) kotikaupungissaan Lake Placidissa pidetyissä vuoden 1932 talviolympialaisissa, joissa kilpailut käytiin eurooppalaisesta tavasta poiketen yhteislähtöinä. Samaisissa kisoissa hän lausui avajaisseremoniassa urheilijoiden valan. Vuonna 1929 Shea voitti Yhdysvaltain ja 1930 Pohjois-Amerikan mestaruuden.
Shea oli eräs suurimmista ennakkosuosikeista myös vuoden 1936 talviolympialaisiin, jotka pidettiin Saksassa Garmisch-Partenkirchenissä. Lake Placidin, jossa oli laaja juutalaisväestö, rabbi kuitenkin kehotti, ettei Shea lähtisi natsi-Saksaan kilpailemaan ja Shea noudatti rabbin toivetta.
Sittemmin aktiiviuransa lopetettuaan Shea pysytteli urheilun ja erityisesti olympialiikkeen parissa. Hän oli muun muassa ratkaisevasti kampanjoimassa sen puolesta, että talviolympialaiset 1980 järjestettäisiin Lake Placidissa. Vuonna 2001 hän osallistui soihtuviestiin kuljettamalla sitä Lake Placidin olympialaisten pikaluisteluradalla, jossa itsekin oli voittanut kultamitalinsa.
Shean poika Jim Shea kilpaili maastohiihdossa Innsbruckin olympialaisissa 1964. 70 vuotta Jack Shean kultamitalijuhlien jälkeen hänen pojanpoikansa, skeleton-kelkkailija Jim Shea Jr., lausui olympiavalan 2002 Salt Lake Cityn olympialaisten avajaisissa ja voitti kultaa lajissaan.
Shea eli 91-vuotiaaksi. Hän kuoli 22. tammikuuta 2002 auto-onnettomuudessa saamiinsa vammoihin vain muutamaa viikkoa ennen Salt Lake Cityn olympialaisia. Vuonna 2000 Yhdysvaltain pikaluisteluliitto julkisti Jack Shea -palkinnon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jack Shea Wikimedia Commonsissa
Jack Shea Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Shea USA:n olympiakomitean sivuilla (Arkistoitu versio) (englanniksi)
Miesten 500 metrin pikaluistelun olympiavoittajat
Miesten 1 500 metrin pikaluistelun olympiavoittajat
Irving Small

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Irving Small |  Irving Small |  Irving Small |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten jääkiekko
|  Hopeaa | Chamonix 1924 | Jääkiekko |  |
Irving Wheeler Small (19. heinäkuuta 1891 – 15. huhtikuuta 1933) oli yhdysvaltalainen jääkiekkoilija ja olympiamitalisti.
Small edusti Yhdysvaltojen maajoukkuetta vuoden 1924 talviolympialaisissa, jossa maa sijoittui hopealle. Small teki turnauksen viidessä ottelussa kahdeksan maalia.
Iso Koijärvi (Mikkeli)

| Iso Koijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mikkeli
Koordinaatit:  62°07′26″N, 27°07′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kyyveden alue (14.93)
Laskujoki:  Itäjoki Pieneen Koijärveen 
Järvinumero:  14.938.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  105,7 m  
Pituus:  890 m  
Leveys:  760 m  
Rantaviiva:  2,41 km  
Pinta-ala:  23,981 ha  
Saaria:  1 
 fiIso Koijärvi 
Iso Koijärvi  on Etelä-Savossa Mikkelissä  Kantalan lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 890 metriä pitkä, 760 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 24 hehtaaria. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 2,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Kyyveden alueella (14.93), jonka Itäjoen valuma-alueeseen (14.938) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 105,7 metriä mpy.
Internet Movie Database

| The Internet Movie Database |
| --- | --- |

 Kuvakaappaus IMDb:n etusivusta.
Verkkosivusto:  www.imdb.com
Kaupallinen:  Kyllä
Tyyppi:  Elokuva- ja televisiosivustot
Rekisteröinti:  Ei
Omistaja:  Amazon.com
Avattu:  1996
Similarweb-sija:  58. (kesäkuu 2022)
Nykyinen tila:  Aktiivinen
The Internet Movie Database (lyh. IMDb) on Internetin laajin elokuvatietokanta, joka sisältää tietoa elokuvista, televisiosarjoista, animaatioista, lyhytelokuvista ja videopeleistä.
IMDb sisältää teoksista vaihtelevia määriä tietoa. Useimmista on saatavana perustiedot, kuten ohjaaja, näyttelijät, juonikuvaus ja arvosteluja. Suosituimmista elokuvista on myös erikoisempaa tietoa, kuten triviaa, juoniaukkoja ja muita virheitä, kuvasuhde- ja muuta teknistä tietoa sekä elokuvien vaihtoehtoisia versioita. Näyttelijöillä, ohjaajilla ja muilla henkilöillä on omat listauksensa, joista on nähtävissä missä elokuvissa he ovat työskennelleet ja työskentelevät mahdollisesti tulevaisuudessa. Jokaisesta kohteesta on lisäksi mahdollista keskustella keskustelupalstalla. Useista näyttelijöistä, ohjaajista ja muista henkilöistä on luettavissa lyhyitä elämäkertoja.
IMDb on vuosien mittaan laajentunut pelkästä tietokannasta laajaksi elokuva-aiheiseksi sivustoksi, jossa on päivittäisiä elokuva- ja televisioaiheisia uutisia. Helmikuussa 2006 sivustolla oli 35 miljoonaa käyttäjää kuukaudessa. Lisäksi sivustolla on erikoissisältöä muun muassa Oscar-juhlien kaltaisten elokuvatapahtumien yhteydessä. Tietokannasta on myös elokuva-alan ammattilaisille suunnattu versio IMDbPro, jossa on muun muassa ammattilaisten yhteystietoja ja tapahtumakalentereita. IMDbPron käyttö on maksullista.
Historiaa

Tietokanta sai alkunsa Col Needhamin kerääminä komentojonotiedostoina, joilla saattoi tehdä hakuja rec.arts.movies-uutisryhmän sisältöön. Keskitetty tietokanta luotiin vuonna 1993, jolloin hakuja voitiin tehdä sähköpostin avulla. Seuraavana vuonna tietojen lisääminen sähköpostitse tehtiin mahdolliseksi. Seuraavaksi tietokannalle luotiin web-käyttöliittymä. Vuonna 1996 perustettiin Internet Movie Database Ltd., ja sivustoon liitettiin mainosbannerit.
Amazon.com osti yhtiön huhtikuussa 1998 ja on edelleen sen omistaja. Monet tietokannan alkuperäisistä luojista jäivät töihin tietokannan ylläpitäjiksi, Needham mukaan lukien.
Kesäkuussa 2021 IMDb sisälsi tiedot 8 048 324 nimikkeestä ja 11 044 057 henkilöstä.
250 suosituinta elokuvaa

Yksi tietokannan käytetyimmistä ominaisuuksista on 250 suosituimman elokuvan lista (Top 250). Käyttäjät voivat äänestää elokuvia asteikolla 1–10. Tämän jälkeen säännöllisesti arvosanoja antavien käyttäjien antamat arvosanat syötetään matemaattisen kaavan läpi, mistä saadaan lopullinen painotettu arvosana. Tietokannassa on datasuodattimia ja erilaisia raja-arvoja: listalle pääsee vain, jos elokuva on saanut vähintään 25 000 ääntä. Ennen 19. heinäkuuta 2012 listalle saattoi yltää 3 000 äänellä.
IMDb julkaisee myös sadan huonoimman elokuvan listaa (Bottom 100), jonne joutuvat sata huonoimman arvosanan kerännyttä elokuvaa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto
IMDbPro – Maksullinen IMDb, jota voi rajoitetun ajan kokeilla ilmaiseksi
Iso Kivijärvi (Ylöjärvi, Länsi-Aure)

| Iso Kivijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°56′51″N, 23°23′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Sipsiönjärven valuma-alue (35.58)
Laskujoki:  oja Iso Seitsemisjärveen 
Järvinumero:  35.582.1.031
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  168,5 m 
Rantaviiva:  3,42 km 
Pinta-ala:  0,40688 km² 
Suurin syvyys:  1,7 m 
Valuma-alue:  3,7 km² 
 fiIso Kivijärvi 
Iso Kivijärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Länsi-Aureessa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Sipsiönjärven valuma-alueeseen. Iso Kivijärvi on osa Liesijoen aluetta ja se kuuluu osittain Seitsemisen kansallispuistoon.
Maantietoa

Järven pituus on 1,2 kilometriä, leveys 500 metriä ja sen pinta-ala on 41 hehtaaria. Se sijaitsee Seitsemisharjun itäpuolella olevalla suurella suoalueella Vähä Seitsemisjärven itäpuolella. Järvi on melko matala ja siten kivinen. Siinä ei ole saaria. Siihen on kaivettu alle 20 suo-ojaa. Koillispäähän laskee pienen Mullilammin laskuoja. Kivijärven oma laskuoja lähtee länsirannasta ja se yhtyy 1,1 kilometrin jälkeen Vähä Seitsemisjärven laskuojaan hieman ennen sen laskemistaan Iso Seitsemisjärveen. Veden laskennallinen viipymä järvessä on 80 vuorokautta. Rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä. Ranta on suurimmaksi osaksi suota. Itärannassa ja sen takana olevat metsät eivät kuulu Seitsemisen kansallispuistoon. Tällä rannan osuudella sijaitsee kahdeksan vapaa-ajanasuntoa, jotka on rakennettu entisen Riekkolan maatilan maille. Niille johtaa metsäautotie Länsi-Aureella kulkevalta seututie 332. Muut rannat kuuluvat kansallispuistoon ja ne ovat autiot. Järven pohjoispäätä seuraa pitkospuut.
Vedenlaatu

Iso Kivijärvi on malata ja kivikkoinen järvi. Vedenlaatua on tutkittu vuosina 1979, 1993 ja 2002. Yhdessä pienen vesimäärän ja veteen liuenneiden ravinteiden kanssa veden happipitoisuus saattaa talvisin heikentyä. Järven happitilanne lopputalvella oli vuoden 1979 tutkimuksessa heikko, koska pohjan sedimentit alkoivat hapettomuuden takia liueta takaisin veteen. Vesi on nykyäänkin humuspitoisuutensa takia erittäin ruskeaa ja hapanta. Ravinnetasot ovat hieman luonnontasoa korkeammalla. Virkistyskäytön luokituksessa järvi on saanut arvosanan huono.
Seitsemisen kansallispuisto

Kansallispuiston polkureitit sivuavat myös Iso Kivijärveä. Polku saapuu järven pohjoispäähän, jossa sijaitsee muotiopaikka. Leiripaikalla on myös käymälä. Polku jatkaa sitten järven itäpuolella kohti etelää Multiharjun suuntaan.
Huumeiden dekriminalisointi

Huumeiden dekriminalisoinnilla tarkoitetaan sellaista päihdepoliittista mallia, jossa huumekieltolakeja kevennetään tai poistetaan. Tämä voi tarkoittaa huumausaineiden käytön ja hallussapidon rangaistavuuden vähentämistä tai poistamista ja huumekaupan ja -valmistuksen sallimista valtion kontrollin alaisuudessa.
Dekriminalisointia perustellaan sillä että kieltolakipolitiikka ei ole onnistunut vähentämään käyttöä rikosoikeudellisilla seuraamuksilla, huumekaupan verottamisen mahdollisuudella, huumeisiin liittyvän rikollisuuden vähentämisen mahdollisuudella ja aikuisen ihmisen itsemääräämisoikeudella. Jotkut perustelevat dekriminalisointia myös sillä, että rankaiseminen leimaa käyttäjiä, aiheuttaa syrjäytymistä ja heikentää hakeutumista sosiaali- ja terveyspalveluiden pariin.
Kannatus > Suomessa

Vuoden 2012 Juristikirjeen tekemään suureen juristikyselyyn vastasi 300 juristia. Kun juristeilta kysyttiin, mitä säädöksiä he kumoaisivat, eniten mainintoja saivat huumausaineen käyttöön ja mietoihin huumeisiin liittyvä kriminalisointi. A-klinikkasäätiö tuki juristien näkemystä ottamalla kannan, jonka mukaan huumausainelakia voitaisiin muuttaa niin, ettei mietojen huumeiden käytöstä rangaistaisi, jos sen sijasta syntyisi jonkinlainen hoitoonohjausjärjestelmä.
Kesällä 2014 silloinen hallituspuolue Vihreä liitto kirjasi vuosien 2015–2019 tavoiteohjelmaansa, että rikoslaissa huumausaineiksi määriteltyjen laittomien päihteiden käytöstä ja hallussapidosta omaan käyttöön ei pidä rangaista, ja että huumausainepolitiikan painopiste siirretään rangaistuksista haittojen vähentämiseen. Lisäksi tavoiteohjelmassa vaadittiin, että kannabiksen omaan käyttöön tapahtuvan kasvatuksen rikosoikeudellisesta rangaistavuudesta luovutaan.
Maaliskuussa 2018 Tullin valvontajohtaja Sami Rakshit otti kantaa dekriminalisaatiokeskusteluun toteamalla, että huumeiden käytön on pysyttävä laittomana, jotta huumeet voidaan takavarikoida, mutta käytöstä ei tarvitsisi rankaista vaan tilalle voitaisiin rakentaa sosiaali- ja terveyspoliittisia ratkaisuja.
Lokakuussa 2019 sisäministeri Maria Ohisalo otti kantaa kannabiksen dekriminalisointia koskevaan kansalaisaloitteeseen ilmaisemalla kannatuksensa huumeiden käytön dekriminalisoimiselle painottaen sosiaali- ja terveyspoliittisia keinoja huumeongelman ratkaisemiseksi. Sosiaali- ja terveysministeri Aino-Kaisa Pekonen osallistui kansalaisaloitetta koskevaan keskusteluun toteamalla, että hänen mielestään kannabiksen käytöstä ei tulisi rankaista. Opetusministeri Li Andersson asettui myös samalle kannalle.
Helmikuussa 2021 kansalaisaloitetta koskevassa eduskunnan lakivaliokunnan kuulemisessa rikosoikeuden professori Kimmo Nuotio ilmaisi kannatavansa käyttörangaistuksista luopumista ja ehdotti, että Suomessa ryhdyttäisiin selvittämään rangaistavuuden poistamista huumausaineiden käytöltä ja vähäisen omaan käyttöön tarkoitetun määrän hallussapidolta. Helsingin yliopisto rikosoikeuden professori Sakari Melander on aiemmin asettunut samalle kannalle. Mm. Suomen Asianajajaliiton rikosprosessiryhmän asiantuntijaryhmän puheenjohtaja Jussi Sarvikivi yhtyi Nuotion kantaan toteamalla, että huumausaineiden käytöstä rankaiseminen on julmaa sekä perusteetonta ja aiheuttaa ongelmien kasaantumista.
Suomessa huumeiden käytön dekriminalisointia kannattavat useat järjestöt, muun muassa Humaania päihdepolitiikkaa ry, Sininauhaliitto, Youth Against Drugs ry ja päihdelääkäreitä kouluttava Päihdelääketieteen yhdistys ry. Yrityksistä dekriminalisaatiota on asettunut kannattamaan päihdekuntoutusta tarjoava Kalliolan Setlementti. Valtiollisista tahoista dekriminalisointia kannattaa Terveyden ja hyvinvoinnin laitos.
Aiheesta muualla

Huumeiden vastainen sota on hävitty – nyt etsitään vaihtoehtoja Yle 11.12.2014.
MOT: Huumemalli haussa Yle 5.12.2011.
A Quiet Revolution: Drug Decriminalisation Policies in Practice Across the Globe (Arkistoitu – Internet Archive)
Gary Beckerin taloustieteellinen artikkeli, jossa selitetään, että huumeiden hintajouston takia kieltolaki voi aiheuttaa vain nettohaittaa yhteiskunnalle
Mielenosoitus Minneapolisissa kannabiksen dekriminalisoimiseksi.
Jack Sepkoski

Joseph John Sepkoski Jr. (26. heinäkuuta 1948 - 1. toukokuuta 1999) oli paleontologi Chicagon yliopistossa. Hän oli erikoistunut fossiilien ja elämän monimuotoisuuden tutkimukseen. Hän ja David Raup toivat joukkosukupuutot tieteellisen tutkimuksen piiriin. He ehdottivat että dinosaurusten sukupuutto oli osa joukkosukupuuttojen kiertoa.
Elämänvaiheet

Sepkoski syntyi Presque Islessä, Mainessa. Vuonna 1970 hän valmistui Notre Damen yliopistossa kandidaatiksi. Vuodesta 1974 vuoteen 1978 hän opetti Rochesterin yliopistossa. Vuonna 1978 hän siirtyi Chicagon yliopistoon. Hän kuoli kohonneeseen verenpaineeseen 50-vuotiaana.
Sukupuuttojen tutkija

Sepkoski tutki 1970-luvulla väitöskirjaansa varten kuorellisten merieliöiden fossiileja, joita tunnettiin 3 300 heimoa, ja rakensi niistä ensimmäisen maailmanlaajuisen fossiilitietokannan. Sepkoski halusi selvittää, miten kuorelliset merieliöt ovat muuttuneet sinä aikana, kun niitä on ollut olemassa. Hänen tietokantansa osoitti, että lajimäärien käyrässä oli viisi lovea: 440 miljoonaa vuotta sitten, 370 miljoonaa vuotta sitten, 250 miljoonaa vuotta vuotta sitten, 200 miljoonaa vuotta vuotta sitten ja 65 miljoonaa vuotta sitten. Näissä kohdissa valtaosa hänen tutkimistaan lajeista oli yhtäaikaisesti kuollut sukupuuttoon. Sepkoskin väitöskirja julkaistiin vuonna 1977, ja se oli ensimmäinen tutkimus, joka toi joukkosukupuutot paleontologian huomion kohteeksi.
Harri Marstio

| Harri Marstio> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Harri Tapio Marstio
Syntynyt: 6. tammikuuta 1957 Iitti
Kuollut: 31. tammikuuta 2019 (62 vuotta) Kouvola
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  laulaja, muusikko, lauluntekijä
Muusikko
Taiteilijanimi:  Marstio
Laulukielet:  suomi, englanti
Aktiivisena:  1982-2019
Soittimet:  huuliharppu, kitara
Yhtyeet:  Pedro’s Heavy Gentlemen   Kultakurkut   Quips   Harri Marstio ja Maanantai   Harri Marstio Duo   Harri Marstio Band
Levy-yhtiöt:  Kerberos (1982-1984)   Parlophone (1985-1989)   Epic (1991-1993)   Alba Records (1998-1999)   Motley   Capitol Records (2006)
Aiheesta muualla
www.harrimarstio.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Harri Tapio Marstio (6. tammikuuta 1957 Iitti – 31. tammikuuta 2019 Kouvola) oli suomalainen muusikko. Marstio on tunnettu "raspikurkkuna" eli karheaäänisenä laulajana.
Ura

Marstio tuli suuren yleisön tietoisuuteen vierailtuaan Pedro Hietasen yhtyeen Pedro’s Heavy Gentlemenin albumilla Tango Moderato vuonna 1982. Hän esitti albumilla ”Romany Violin” -kappaleen, josta tuli hyvin suosittu ja se avasi portit Marstion soolouralle. Hän aloitti soolouransa laulamalla englanniksi, mutta vaihtoi myöhemmin laulukielen suomeksi. 1980-1990-luvun taitteessa Marstio levytti kappaleita, kuten ”Tie” ja ”Muisto vain jää”. Marstio sävelsi ja sanoitti myös itse ja hänen omista kappaleistaan tunnetuimpia lienevät ”Sirkustyttö” ja ”Talo”.
Marstio vaikutti soolouransa lisäksi mm. yhtyeissä Kultakurkut ja Pedro’s Heavy Gentlemen.
2000-luvulla

Vuonna 2007 Harri Marstio levytti muiden Kuusankoskelta kotoisin olevien tai siellä vaikuttaneiden taiteilijoiden kanssa ”Jokivarsi”-kappaleen, jonka tuotto meni alueen kehittämiseen. Kipinä levyn tekoon syntyi UPM:n ilmoitettua Voikkaan tehtaan lopettamisesta.
Kesällä 2008 sai paljon radiosoittoa ”Sandra of St. Mura” -niminen kappale, jonka Marstio levytti Folkswagen-yhtyeen albumille Kyläkaupan rappusilla. Kappale on englanninkielinen versio Esa Pakarisen tunnetuksi tekemästä ”Suhmuran Santrasta”. Loppuvuodesta 2008 Marstio pyrki Akaan valtuustoon, sinne kuitenkaan pääsemättä.
Yksityiselämä

Marstiolla diagnosoitiin vuoden 2014 keväällä imusolmukesyöpä, joka leikattiin saman vuoden alkukesällä. Syöpä uusiutui kesällä 2016 ja hän jäi uudelleen keikkatauolle, joka kesti toukokuuhun 2017 saakka. Syöpä uusiutui jälleen kesällä 2018.
Marstio menehtyi Kouvolassa sattuneessa auto-onnettomuudessa 62-vuotiaana tammikuussa 2019. Hänet polttohaudattiin, ja uurna laskettiin Tampereen Messukylän hautausmaalle.
Diskografia > Albumit

Marstio (LP/MC, 1982)
A Date With Mr. Marstio (LP, 1984)
Strip-tease (LP/MC, 1986)
Huoneestasi loistaa valo (LP, 1988)
Ilon sekunnit (LP/CD, 1989)
Sametinpehmeä yö (LP/CD/MC, 1991)
Sateenkaaren pää (CD/MC, 1993)
Elämä vie (CD, 1999)
Loivaa voimaa (CD, 2001)
10 (CD, 2006)
Diskografia > Kokoelmat

Rakkauden jälkeen... Harri Marstion parhaat (CD, 1998)
Elämän viemää – 32 Marstion parasta (2CD, 2002)
Suomihuiput (CD, 2003)
2 alkuperäistä – Marstio / A Date with Mr. Marstio (2CD, 2011)
Diskografia > Singlet

Romany Violin / Kojo: Ne t'en va pas (Kerberos, 1982)
The Accordionist / Serenade (Kerberos, 1983)
No Clothes Charlie / Always You (Kerberos, 1983)
Tennessee Waltz / Savannah Woman (Kerberos, 1983)
Russian Lullaby / A Date With Mr. Blues (Kerberos, 1984)
Surullinen sunnuntai / Orvon huokaus (Parlophone, 1985)
Aida / Älä kiiruhda (Macbeth, 1987)
Aurinkoinen iltapäivä / Älä kiiruhda (Parlophone, 1987)
Kaikessa soi blues / Tätä elämää (EMI Parlophone, 1988)
Rakkauden jälkeen / Varjot (EMI Parlophone, 1988)
Tie / Julia (Parlophone, 1989)
Muisto vain jää / Sametinpehmeä yö (Epic, 1991)
Pullo viiniä käy / Luonnostaan (Epic, 1991)
Mikko Alatalo & Harri Marstio: Bodattujen sielujen talo / Älä meitä hylkää (EMI, 1991)
Mä sua, sä mua / Kylmästi pois (Epic, 1993)
Työtä tekevä mies / Villi maailma (Epic, 1993)
Sylis suojaan / Seteleitä käsilaukussaan / Kun alkoi sarastaa (Alba, 1998)
Sydänystävien yö (Motley, 2001)
Kalpeaakin kalpeempaa (Inkfish & Parlophone, 2002)
Kultakurkut: Viiniä ja ruusuja / Rakkaudelta näyttää, hitto vie (AXR, 2002)
Vanha mies (Capitol, 2006)
Tämä maa (Capitol, 2006)
Diskografia > Mukana levyillä

Pedro’s Heavy Gentlemen: Tango Moderato (1982) ("Romany Violin")
Pedro’s Heavy Gentlemen: Pedro’s Christmas (1983) ("Silent Night")
Juice Leskinen Grand Slam: Boogieteorian alkeet peruskoulun ala-astetta varten, lyhyt oppimäärä (1983) ("Bluesia Pieksämäen asemalla")
Pedro’s Heavy Gentlemen: Reggae (1997) ("Siboney")
Eri esittäjiä: Poplaulajan sunnuntai (1997) ("Totuuden henki")
Eri esittäjiä: Saahinkaisen samettiviitta (2000) ("Maahinen")
Kultakurkut: Kultakurkut (2002)
Juice Leskinen: Vaiti, aivan hiljaa (2002) ("Nainen")
Jokivarsi Band: Jokivarsi (single, 2007)
Folkswagen: Kyläkaupan rappusilla (2008) ("Sandra Of St. Mura")
Aiheesta muualla

Harri Marstion viralliset sivut.
EMIn artistisivu.
Harri Marstion haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive).
Harri Marstion esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Harri Marstio Meteli.netissä
Harri Marstion muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Islannin Haukan ritarikunta

Ritarikunnan risti ja nauha
Islannin Haukan ritarikunta (isl. Hin íslenska fálkaorða) on Islannin tasavallan kansallinen kunniaritarikunta. Sen perusti 3. heinäkuuta 1921 silloinen Tanskan ja Islannin kuningas Kristian X. Ritarikunta jäi osaksi Islannin valtion palkitsemisjärjestelmää, kun maasta tuli tasavalta vuonna 1944. Alkujaan sitä myönnettiin islantilaisille, jotka olivat ansioituneet niin sotilas- kuin siviiliviroissa. Ritarikunnassa oli tuolloin kolme luokkaa.
Nykyään kunniamerkkiä jaetaan useimmiten esimerkiksi valtionpäämiehille ja ansioituneille islantilaisille. Kyseessä on Islannin korkein mahdollinen kunnianosoitus. Ritarikunnan suurmestarina toimii Islannin presidentti.