stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jouni Hiltunen

| Jouni Hiltunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1964
Ammatti:  elokuvaohjaaja käsikirjoittaja elokuvaaja leikkaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Jouni Hiltunen (s. 1964) on suomalainen dokumenttielokuvaohjaaja, tuottaja, kuvaaja ja leikkaaja.
Hiltunen on käsitellyt useimmissa elokuvissaan ihmisen ja luonnon suhdetta sekä ihmisten tekemiä raskaitakin valintoja ja erikoiseksi muodostuneita elämänpolkuja. Hän aloitti dokumentaristin uransa lyhyillä henkilökuvilla sekä historiallisia aiheita käsittelevillä tv-dokumenteilla. Vuosina 1994–2000 Hiltunen työskenteli helsinkiläisessä Illume Oy:ssä. 1990-luvun lopulla hän suuntasi Venäjälle ja Siperiaan, missä syntyivät elokuvat Taivaallinen tehtävä (1998), Blatnoi Mir (2001) ja BAM (2007) sekä Tšuktšien niemimaalla asuvista jupikeskimoista kertova elokuva Tagikaks – olimme valaanpyytäjiä (2012), jossa Hiltunen toimi tuottajana sekä toisena kuvaajana (ohjaus Kira Jääskeläinen). Hiltusen ohjaamien elokuvien aiheet ja tekotapa ovat vaihdelleet laajasti: hän on kuvannut elokuvissaan yhtälailla raamattujen salakuljettajien mielenmaisemaa ja motiiveja (Taivaallinen tehtävä) kuin venäläisten elinkautisvankien selviytymistarinoita ja tatuointikoodien merkityksiä (Blatnoi Mir),  sokean Hannes Tiiran jokaöistä linturetkeä (Taikayö 2006) tai omaa henkilökohtaista elämäänsä (Elämä, näytä minulle kasvosi 2003). Vuodesta 2009 lähtien Hiltunen on keskittynyt luontoelokuvien ohjaamiseen ja kuvaamiseen (Tuntematon Selkämeri 2011, Matka merelle 2017, Kurjenpojan pitkä matka 2021, Merikotkan paluu 2023).
Ohjauksia

Paperityötä 1992 (ohjaus, leikkaus)
Jääsaarrosta maailman merille 1993 (ohjaus, leikkaus)
Ett skepp anlöpten Helsingfors 1993 (ohjaus, kuvaus, leikkaus)
Livet vid ångbotsryggorna 1994 (ohjaus, kuvaus, leikkaus)
Kaikkien aikojen kauppamarkkinat 1994 (ohjaus, leikkaus)
Moposydän 1995 (käsikirjoitus, ohjaus, leikkaus)
Matkalla muistojen Petsamoon 1995 (käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, leikkaus)
Minne tuuli puhaltaa 1996 (käsikirjoitus, ohjaus, leikkaus, äänitys)
Under bar himmel 1997 (käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, leikkaus)
Nattpatrollen 1998 (käsikirjoitus, ohjaus)
Taivaallinen tehtävä 1998 (käsikirjoitus, ohjaus)
Sydostliga linjen 1999 (käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus)
Blatnoi Mir 2001 (käsikirjoitus, ohjaus)
Den sista butiksbåten 2002 (käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, leikkaus, tuotanto)
Elämä, näytä minulle kasvosi 2003 (käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, tuotanto)
Fru Hangö 2004 (käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, leikkaus, tuotanto)
Kosminen näytelmä 2005 (käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, tuotanto). Neljän vuoden seurantadokumentti Kati Sinenmaasta ja Pasilan kivilinnasta.
Taikayö 2006 (käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, tuotanto)
BAM 2007 (käsikirjoitus, ohjaus) Dokumenttielokuva Baikalin – Amurin junanradan rakentamisesta Siperiaan
Skärgårdsfotografen 2007 (käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, leikkaus, tuotanto)
Tuntematon Selkämeri -luontoelokuva 2011 (käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, leikkaus, tuotanto)
Matka merelle -luontoelokuva 2017 (käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, leikkaus, tuotanto)
Kurjenpojan pitkä matka -luontoelokuva 2021 (käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, leikkaus, tuotanto)
Merikotkan paluu -luontoelokuva 2023 (käsikirjoitus, ohjaus, kuvaus, leikkaus, tuotanto)
Palkintoja > Blatnoi Mir

Valtion laatutuki 2002
Nordisk Panorama 2001: special mention
Tampere Film Festival 2002: pitkien dokumenttielokuvien erikoispalkinto
Infinity Festival Alba, Italy 2002: The most Courageous Film -palkinto
Mediawave, Hungary 2002: Best Minority Film
Palkintoja > Moposydän

Kettupäivät 1995: yleisöpalkinto
Palkintoja > BAM

Valtion laatutuki 2008
Palkintoja > Tuntematon Selkämeri

Matsalu International Nature Film Festival 2012: Paras ohjaus, Viron ympäristöministeriön erikoispalkinto, Haapsalun kaupungin erikoispalkinto
Wildlife Vaasa International Nature Film Festival 2012: Paras kotimainen luontoelokuva
Palkintoja > Matka merelle

Matsalu International Nature Film Festival 2017: Haapsalun läänin erikoispalkinto
Palkintoja > Kurjenpojan pitkä matka

Matsalu International Nature Film Festival 2021: Matsalun luonnonsuojelualueen erikoispalkinto
Vaasa Wildlife Festival: Nordic Nature -sarjan pääpalkinto
Palkintoja > Merikotkan paluu

Matsalu International Nature Film Festival 2023: Matsalun luonnonsuojelualueen erikoispalkinto
Aiheesta muualla

Jouni Hiltunen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Suomen Luonto: Merikotka on vaativa työkaveri – dokumentaristi Jouni Hiltunen raottaa verhoa Merikotkan paluu -elokuvan kulisseihin
SydänAkatemia

SydänAkatemia on Sydäntutkimussäätiön 2015 perustama hanke, jonka tarkoituksena on tuoda viestinnän avulla tutkimusta lähemmäksi tutkimuksen tukijoita ja siitä hyötyviä potilaita. Tutkimushankkeiden etenemisen lisäksi SydänAkatemia myös tiedottaa sydänsairauksien lisääntymisestä.
SydänAkatemiassa mukana olevat tutkimukset ovat Sydäntutkimussäätiön saamin lahjoituksin tuettuja suomalaisia monikeskustutkimuksia, joissa arvioidaan sydänsairauksien hoitomenetelmiä ja tutkitaan hoidon vaikuttavuutta. Tutkimushankkeiden tavoitteena on saada lisää tietoa muun muassa rytmihäiriöistä, sepelvaltimotaudista ja sydämen vajaatoiminnasta sekä niiden tehokkaimmasta hoidosta.
Kärkihanke ICEMAN

SydänAkatemian ensimmäisen kolmivuotisen suurhankkeen, ICEMANin, tavoitteena on valita kolmesta katetriablaatiomenetelmästä tehokkain ja turvallisin sekä saada lisätietoa kohtauksittaisen eteisvärinän uusiutuvuudesta. Eteisvärinä on yleisin sydämen pitkäkestoinen rytmihäiriö ja sen odotetaan lisääntyvän 100 000:sta peräti 150 000 potilaaseen vuoteen 2020 mennessä. Eteisvärinä heikentää toimintakykyä ja lisää monien sairauksien riskiä.
Tutkimus saa tukea Sydäntutkimussäätiön diplomi-insinööri Kalevi Erosen rahastosta. ICEMAN-hanketta johtavat professorit Pekka Raatikainen ja Heikki Huikuri sekä vuoden 2018 keväästä lähtien Juhani Junttila, Huikurin jäädessä eläkkeelle.
SydänAkatemia seuraa myös Sydäntutkimussäätiön tukemia merkittäviä perustutkimushankkeita, jotka ovat Fixing the broken heart eli tutkimushankkeet Älykäs pilleri ja Hoitavat geenit.
Aiheesta muualla

SydänAkatemian verkkosivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Syntymämerkki (kirja)

| Syntymämerkki> A Mother’s Gift |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Britney Spears Lynne Spears
Kieli:  englanti
Suomennos
Suomentaja:  Ulla Selkälä
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2001
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  193
ISBN:  951-0-26649-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Syntymämerkki (engl. A Mother’s Gift) on yhdysvaltalaisen poplaulajan Britney Spearsin ja hänen äitinsä Lynne Spearsin kirjoittama romaani. Se kertoo 14-vuotiaasta Holly-tytöstä, joka asuu mississippiläisessä pikkukaupungissa äitinsä Wandan kanssa, jolla on salaperäinen syntymämerkki. Holly haaveilee pääsystä kuuluisaan Havertyn taidekouluun. Kirjan on suomentanut Ulla Selkälä, ja se ilmestyi suomeksi WSOY:n kustantamana vuonna 2001.
Suomenlinnan vankila

Suomenlinnan vankilan portti.
Suomenlinnan vankila on vuonna 1971 Helsingin Suomenlinnassa toimintansa aloittanut avovankila. Se tunnettiin aiemmin Suomenlinnan työsiirtolana. Vankila sijaitsee kirkkosaaren eli Ison-Mustasaaren eteläpäässä. Vankila on perustettu Suomenlinnan peruskorjaus- ja entisöintitöitä varten; yhteistyötä tehdään opetus- ja kulttuuriministeriöön kuuluvan Suomenlinnan hoitokunnan kanssa. Paikallisesti Konnalana tunnetun avovankilan vangit työskentelevät arkipäivisin ohjatusti erilaisissa tehtävissä ympäri saarta. Erityisesti he korjaavat Suomenlinnan rakennuksia ja kivetyksiä tai hoitavat saaren maisemaa.
Keskivankiluku vuonna 2017 oli 137. Vuonna 2020 vankipaikkoja oli 90 vangille. Suomenlinnaan sijoitetaan lähinnä tuomionsa loppuvaihettaan suorittavia vankeja. Osa vangeista myös opiskelee vankeusaikanaan.
Vankilan henkilöstöön kuuluu noin 30 ihmistä. Vankilaa johtaa Sinikka Saarela.
Aiheesta muualla

Miika Viljakainen (16.4.2015) Yhdysvalloissa hämmästellään suomalaista avovankilaa: Puputerapiaa ja puuhastelua kasvihuoneessa (is.fi)
Suomenlinnan vankilan majoitusrakennukset - Kari Järvinen and Merja Nieminen Arkkitehdit SAFA (Arkistoitu – Internet Archive) (woodarchitecture.fi)
Suomen Kaakeli-, Fajanssi- ja Uunityöntekijäin Liitto

Suomen Kaakeli-, Fajanssi- ja Uunityöntekijäin Liitto oli suomalainen vuosina 1906–1915 toiminut ammattiliitto, joka kuului keskusjärjestö Suomen Ammattijärjestöön 1907 alkaen.
Ensimmäiset uuni-, kaakeli- ja fajanssityöläisten ammattiosastot perustettiin vuosina 1896–1897. Vuosina 1899–1900 toimi Kaakeli- ja fajanssityöntekijäin liitto. Suomen Kaakeli-, Fajanssi- ja Uunityöntekijäin Liitto perustettiin syyskuussa 1906. Perustavassa kokouksessa puheenjohtajaksi valittiin Robert Salonen, varapuheenjohtajaksi August Aaltonen, rahastonhoitajaksi K. J. Koski ja sihteeriksi Artturi Aalto. Liittoon kuului vuoden 1906 lopussa 7 osastoa.
Liitto hajosi vuonna 1915, jolloin uunintekijät liittyivät Suomen Muurarien Liittoon ja kaakeli- ja fajanssityöntekijät Suomen Tehdas- ja Sekatyöväen Liittoon.
Tapa

Tapa voi tarkoittaa seuraavia asioita:
tapa eli tottumus
tavat eli käytöstavat
tapa, oikeustieteessä:
hyvä tapa, vakiintunut, vallitseviin arvostuksiin perustuva käytäntö
maan tapa, toissijainen oikeuslähde
instituutio
Tapa, epäitsenäinen kaupunki ja samannimisen kunnan keskus Virossa
Tapan kunta, kunta Virossa
Tapan sotilastukikohta, Viron Tapassa sijaitseva sotilastukikohta
Tapa, sukunimenä:
Marcel Utembi Tapa (s. 1959), kinhasankongolainen katolinen arkkipiispa
Tampereen Palloilijat (TaPa), tamperelainen urheiluseura
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tapa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Journey (videopeli)

| Journey |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Thatgamecompany
Julkaisija:  Sony Computer Entertainment
Jakelija:  Epic Games Store, Steam, PlayStation Now, App Store ja PlayStation Store
Ohjaaja:  Jenova Chen
Tuottaja:  Robin Hunicke
Suunnittelija:  Nicholas Clark Bryan Singh Chris Bell
Taiteilija:  Matt Nava Aaron Jessie
Säveltäjä:  Austin Wintory
Pelimoottori:  PhyreEngine
Julkaistu:  PlayStation 3 13. maaliskuuta 2012 PlayStation 4 21. heinäkuuta 2015
Lajityyppi:  seikkailupeli, taide
Pelimuoto:  yksinpeli, kaksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation 3, PlayStation 4
Jakelumuoto:  Blu-ray-levy ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Journey on Thatgamecompany-pelitalon kehittämä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisema seikkailupeli. Peli julkaistiin 13. maaliskuuta 2012 PlayStation 3 -pelikonsolille PlayStation Network -palvelussa. Journeyssa pelaaja ohjaa viittaan pukeutunutta hahmoa matkalla suuren aavikon halki kohti kaukaisuudessa näkyvää vuorta. Pelissä on mahdollista kohdata toisia pelaajia ja auttaa heitä, mutta ei nähdä heidän nimiään tai kommunikoida heidän kanssaan puhumalla tai kirjoittamalla. Ainoa pelaajien välinen kommunikointitapa on yhden napin painalluksella syntyvä musikaalinen sävel, joka myös muuntaa matkan varrelta löytyviä kankaanpaloja kirkkaan punaiseksi. Pelattavalla hahmolla on yllään pitkä huivi, joka latautuu pelaajan lähestyessä ilmassa leijuvia kankaanpaloja ja antaa pelaajalle väliaikaisesti kyvyn liitää ilman halki. Pelin kehittäjien tavoitteena oli herättää pelaajassa hämmästyksen ja pienuuden tunteita ja luoda tunnesiteitä toisilleen tuntemattomien pelaajien välille. Pelin musiikin on säveltänyt Austin Wintory ja se reagoi dynaamisesti pelaajan tekoihin.
Kriitikot ylistivät pelin visuaalista ja musiikillista puolta ja sitä, kuinka pelin pelaaminen tuntemattoman ihmisen kanssa onnistui synnyttämään toveruuden tunteen. Monet videopeliarvostelijat kutsuivat peliä liikuttavaksi ja tunteelliseksi kokemukseksi ja ovat sittemmin nimenneet sen yhdeksi kaikkien aikojen parhaista videopeleistä. Journey voitti useita ”vuoden peli” -palkintoja ja sai useita muita palkintoja ja ehdokkuuksia. Peli oli ensimmäisenä videopelinä ehdolla vuoden 2013 Grammy-palkintogaalassa parhaana visuaaliseen mediaan tehdyn musiikin palkinnolle. Peli julkaistiin Thatgamecompanyn kaksi edellistä peliä sisältävässä ”Collector's Edition” -kokoelmassa 28. elokuuta 2012. Pelin digitaalinen versio julkaistiin PlayStation 4:lle 21. heinäkuuta 2015 ja fyysinen versio 2. lokakuuta 2015.
Pelaaminen

Journeyssa pelaaja ottaa aavikon läpi matkaavan, viittaan pukeutuneen hahmon roolin. Pelin alussa pelaaja näkee hiekassa istuvan hahmon ja kaukaisuudessa siintävän korkean vuoren. Tämä vuori on pelin lopullinen päämäärä ja sille vievä reitti jakautuu useisiin osiin joiden läpi pelaaja matkustaa. Pelaaja voi kävellä näiden tasojen läpi ja liikuttaa hahmon takana seuraavaa kameraa peliohjaimen tatilla tai kääntämällä liiketunnistuksen sisältävää peliohjainta. Pelaaja voi hypätä painamalla yhtä näppäintä ja päästää ilmoille laulumaisen sävelen tai huudon painamalla toista. Sävelen pituus ja voimakkuus riippuvat siitä kuinka kauan näppäintä on pidetty pohjassa ja sävel pysyy aina vireessä taustamusiikin kanssa. Nämä pelin ohjausmekanismit näytetään pelin alussa kuvina eikä pelaajalle esitetä varsinaisen pelin aikana yhtäkään puhuttua tai kirjoitettua sanaa.
Viittaan pukeutuneella hahmolla on yllään taianomainen huivi jonka avulla pelaaja voi lentää rajallisen ajan; lentäminen kuluttaa huivin latausta joka näkyy pelaajalle huivissa hohtavina riimukirjaimina. Huivin riimut latautuvat hahmon kävellessä ja useilla muilla tavoilla. Huivi on pelin alussa lyhyt, mutta peliympäristöistä löytyvien hohtavien symbolien koskettaminen pidentää huivia ja sen latausta, mikä antaa pelaajan lentää pidempiä aikoja. Pelimaailmasta löytyy pitkiä, harmaita kankaanpalasia jotka pelaaja voi muuntaa kirkkaanpunaisiksi laulamalla niiden lähellä. Tällä voi olla erilaisia vaikutuksia: se voi vapauttaa kankaanpalasia, muodostaa kankaasta siltoja tai nostaa pelaajan ilmaan. Tämä taas mahdollistaa pelaajan etenemisen tasojen läpi aiemmin suljettujen ovien läpi kulkemalla tai tavoittamattomissa olleiden alueiden saavuttamisella. Pelihahmolla ei ole näkyviä käsiä joiden avulla hän voisi vaikuttaa pelimaailmaan. Matkan varrella pelaaja kohtaa kankaasta tehtyjä lentäviä olentoja joista jotkut auttavat pelaajaa etenemään. Myöhemmillä tasoilla pelaaja kohtaa vihamielisiä, kivisiä olentoja jotka pelaajan huomatessaan repivät irti kappaleita pelihahmon huivista.
Pelaaja voi kullakin tasolla ollessaan tavata toisen pelaajan joka on väliaikaisesti yhdistetty heidän peliinsä. Pelaajien lähestyessä toisiaan heidän huivinsa latautuvat. Pelaajat eivät voi kommunikoida toistensa kanssa muutoin kuin laulamalla. Pelaajat voivat auttaa toisiaan harmaita kankaanpalasia punaisiksi ja näyttämällä tietä eteenpäin, mutta he eivät voi estää toistensa etenemistä eikä toisen pelaajan auttaminen ole missään vaiheessa vaatimus pelissä etenemiselle. Kun kaksi pelaajaa etenevät pelissä tason loppuun samaan aikaan, he siirtyvät seuraavalle tasolle yhdessä. Muussa tapauksessa he tapaavat uusia pelaajia siirtyessään eteenpäin. Vaikka kaikki pelihahmot näyttävät pääpiirteittäin samoilta eikä heillä ole sukupuolta tai muita helposti tunnustettavia ominaispiirteitä, pelaajat voi erottaa toisistaan heidän pelihahmojensa kaapuihin kirjailluista symboleista. Nämä symbolit näkyvät myös pelihahmojen yläpuolella heidän laulaessaan. Pelin pelaaminen alusta loppuun kestää noin kahdesta kolmeen tuntia.
Tarina

Journey kertoo tarinansa pelaamisen ja välianimaatioiden avulla. Pelaajan hahmo aloittaa matkansa hiekkadyyniltä loputtomalta vaikuttavalla hiekka-aavikolla. Kaukaisuudessa siintää suuri, pahaenteinen vuori jonka huipulla on hohtava halkeama. Hahmon lähestyessä vuorta hän löytää aikanaan kukoistaneen sivilisaation jäänteitä joita hiekka on kuluttanut. Raunioituneiden alueiden seassa on kiviä joiden äärellä pelaajan hahmo lepää; nämä kivet antavat hänelle näyn jossa hän tapaa suuremman, valkoiseen viittaan pukeutuneen hahmon pyöreässä huoneessa jonka kaiverretut seinät kuvaavat sivilisaation nousun ja tuhon ja peilaavat pelaajan matkaa raunioiden läpi. Pelaajan tulee myös vältellä kaupungin raunioita partioivia muinaisia sotakoneita, jotka ovat jäänteitä sivilisaation lopettaneesta sodasta.
Pelaajan matka jatkuu syvemmälle vuoren juurella sijaitsevan kaupungin raunioihin. Selvittyään vuoren juurelle hahmo alkaa kiivetä sen huipulle mutta kylmenevä sää, syvä lumi ja kova tuuli vaikeuttavat matkaa. Vuorenhuipun hohtava halkeama on vielä kohtalaisen matkan päässä mutta hahmo lyyhistyy voimattomana lumeen. Kuusi valkoviittaista hahmoa näyttäytyvät pelaajahahmolle ja antavat hänelle voimia nousta vuoren huipulle. Pelaaja kävelee halkeaman lävitse näytön täyttyessä valolla. Peli näyttää pelaajalle lopputekstit ja välianimaation, jossa vuorenhuipun halkeamasta liikkeelle lähtevä tähdenlento matkaa pelaajan kulkeman reitin jonka varrella näkyy vilauksia muista vuorelle matkaavista hahmoista. Lopulta tähdenlento päätyy hiekkadyynille jolta peli alkoi ja pelaajalle annetaan mahdollisuus aloittaa peli uudelleen. Lopputekstien päätyttyä pelaajalle näytetään niiden hahmojen PlayStation Network -nimet jotka osallistuivat hänen matkaansa vuorelle.
Myynti

Peli oli julkaisunsa jälkeen vuonna 2012 nopeiten myyvin peli PlayStation Networkissä rikkoen myyntiennätyksiä. Pelin kehitys ajoi yrityksen vararikon partaalle, mutta tuotti takaisin kehitykseen käytetyn määrän sekä voittoa. Pelin ilmoitettiin alkaneen tuottaa voittoa kesällä 2013.
Aiheesta muualla

Journey MobyGamesissa (englanniksi)
Journey Thatgamecompanyn sivuilla (englanniksi)
Journey PlayStation Networkissa (suomeksi)
Journey VGMdb-sivustolla (englanniksi)
Kaksi pelihahmoa juoksee aavikolla. Vasemman hahmon huivi hohtaa latautuessaan toisen pelaajan läheisyydessä.
Ohjaaja Jenova Chen vuonna 2007.
Taoussan pato

Taoussan pato on Malissa rakenteilla oleva Nigerjoen säännöstelypato sähkövoimaloineen. Se sijaitsee joen mutkassa lähellä Bouremin kaupunkia.
Taoussaan (aikaisemmin Tossaye) rakennettavaa patoa on suunniteltu 1950-luvun lopulta lähtien. Sen tehtävänä on palauttaa Nigerjoen mutkaan 1970-luvulla alkanutta Sahelin kuivuutta edeltänyt säännöllinen tulvakausi ja turvata joen jatkuva virtaus padon alapuolella. Taoussan padon odotetaan edistävän Malin pohjoisosan taloudellista kehitystä. Sen tavoitteena on parantaa tulva- ja keinokastellun maanviljelyn, karjanhoidon ja kalastuksen olosuhteita, turvata jokiliikenteen jatkuminen ja tuottaa sähköä alueelle.
Suunniteltu pato on kilometrin pituinen ja 18 metriä korkea. Se tulva-aukkojen läpäisykyky on 3 100 kuutiometriä sekunnissa. Padon yhteydessä toimivan vesivoimalaitoksen kapasiteetti on 25 megawattia ja arvioitu sähköntuotanto 118 gigawattituntia vuodessa. Voimalaitos käsittää viisi Kaplan-turbiinia. Padossa on sulkulaitos jokiliikennettä varten.
Pato muodostaa tulva-aikaan lähes 300 kilometriä pitkän tekojärven, joka ulottuu Timbuktun lähelle Korioméen. Sen pinta-ala on 1 572 neliökilometriä, leveys viisi kilometriä ja syvyys kolme metriä. Altaan vesimäärä on enimmillään kolme miljardia kuutiometriä. Suunnitelman osia ovat myös Taoussasta Bambaan sekä Bouremin kautta Gaoon johtavat sähkönsiirtolinjat sekä Gaon, Bouremin ja Taoussan välinen maantie.
Patoaltaan tieltä joudutaan siirtämään yli 50 000 ihmistä, jotka asuvat 134 kylässä. Sen alle jää pysyvästi 14 710 hehtaaria maatalousmaata. Padon avulla saadaan maatalouden käyttöön arviolta 25 212 lisämaata, mutta vain osa siitä vastaa ominaisuuksiltaan menetettyjä alueita.
Malin hallitus päätti padon rakentamisen aloittamisesta vuonna 2010. Lähinnä arabimaiden rahoittama hanke keskeytyi Malin sisällissodan takia vuonna 2012. Vuonna 2015 ilmoitettiin, että kiinalaiset yhtiöt rakentavat padon, ja vuonna 2020 turkkilaiset yhtiöt voittivat tarjouskilpailun sen rakentamisesta.
Jõksi järv

| Jõksi järv |
| --- | --- |

Valtiot:  Viro
Maakunnat:  Põlvamaa
Kunnat:  Kanepin kunta
Koordinaatit:  58°00′02″N, 26°44′36″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Võhandu jõen valuma-alue
Järveen tulevat joet:  Võhandu jõgi, oja Vähkjärvestä
Laskujoki:  Võhandu jõgi
Järvinumero:  VEE2122400
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,1  m 
Pituus:  2,01  km
Leveys:  0,455  km 
Rantaviiva:  5,195 km  
Pinta-ala:  65,1  ha 
Tilavuus:  0,0047 km³  
Keskisyvyys:  7,3 m  
Suurin syvyys:  23,8 m  
Valuma-alue:  50,3 km²  
Saaria:  ei saaria 
 fiJõksi järv 
Jõksin järvi nähtynä Tallinna–Tartu–Võru–Luhamaa maanteiltä elokuussa 2013.
Jõksi järv  on Virossa Põlvamaalla Kanepin kunnassa Otepään ylängöllä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pituus on 2,0 kilometriä, leveys 450 metriä ja sen pinta-ala on 65 hehtaari. Se sijaitsee Kanepin keskustaajaman pohjoispuolella ja Jõksin kulmakunnan eteläpuolella. Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 7,3 metriä. Sen suurin syvyys 25,4 metriä, mikä tekee siitä yhden Viron syvimmistä järvistä yhdessä koillispuolella sijaitsevan Piigandi järven kanssa. Järven tilavuudeksi on arvioitu 0,00474 kuutiokilometriä eli 4,74 miljoonaa kuutiometriä. Sen pohjoisrannat ovat peltomaata ja etelärannat metsien rikkomaa peltoaluetta. Monet pellot sijaitsevat mäkien rinteillä ja näkyvät hyvin järvelle. Järven lähiympäristössä on kymmenen maatilaa, joista seitsemän ovat aivan rannassa. Järven rantaviivan pituus on 5,2 kilometriä pitkä. Valtatie 2 eli tie Võrusta Tallinnaan ohittaa järven itäpään näköetäisyydeltä ja Otepäähän johtava tie ohittaa sen länsipään.
Luontoarvoja > Yleistä

Jõksi järv on syntynyt viimeisen jääkauden lopussa mannerjäätikön sulamisvesien uurtamaan laaksoon, jossa sijaitsevat myös Piigandi järv ja Vähkjärv. Järvessä elää yleisenä lahna, särki, ahven ja hauki ja näiden lisäksi siinä esiintyy kiiski, sorva, made, rantanuoliainen ja mutakala. Kaksi viimeistä lajia ovat järvessä erityistarkkailun alla .
Luontoarvoja > Vedenlaatu ja luokittelu

Kesällä 2013 tutkittiin järven vedenlaatu, kasvisto ja kalasto sen eri havaintokohdissa. Raportissa todettiin, että vedenväri oli tummankeltaista, veden näkösyvyys oli 1,75–2,0 metriä ja että järven vesi oli lämpötilakerrostunutta (alusveden ja pintaveden lämpötilaero oli suurimmillaan 18,1 astetta). Näkösyvyys parani syksyä kohti mentäessä. Veden happipitoisuus vaihteli sekä vuodenaikojen että veden syvyyden mukaan. Pinta- ja päällysvedessä mitattiin yleensä hapen kylläisyysasteeksi 86–95 %, mutta kesällä saatiin ylikylläisiä arvoja (jopa 120 %). Elo- ja syyskuussa oli alusvesi hapetonta. Päällysvedessä happamuustaso oli pH 7,13–8,6, mutta syvemmältä otetuissa näytteissä se pieneni. Veden ravinnepitoisuuksista kokonaisfosforinpitoisuus vaihteli 14–27 mikrogrammaa litrassa vettä (μg/l), mutta syyskuussa se oli alusvedessä 8 μg/l. Kokonaistyppipitoisuus vaihteli 610–1 600 μg/l.
Jõksi järv luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt. Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (vir. keskmise karedusega kihistunud veega järv).
Valuma-alue

Jõksi järven valuma-alueen pinta-ala on 50,3 neliökilometriä. Se muodostuu lähes kokonaan Võhandu jõen latvavesistön ympäristöstä, joka sijaitsee Otepään ylängöllä, sekä idästä järveen laskevasta Piigandi järven valuma-alueesta. Valuma-alueella on 43,0 % metsämaata, 37,5 % peltomaata, 7,7 % niittyjä, 6,0 % suota ja kosteikkoja sekä 0,2 % vesistöjä.