stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Labyrintti (vuoden 2014 elokuva)
Aiheesta muualla

Labyrintti Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Labyrintti Elonet.
Lassi (Lassi ja Leevi)

Lassi (engl. Calvin) on kuvitteellinen 6-vuotias poika Bill Wattersonin sarjakuvassa Lassi ja Leevi. Hän on sarjan päähenkilö, ja hänet nähdään miltei joka stripissä.
Historia

Lassi esiintyi ensimmäisen kerran Bill Wattersonin julkaisemattomassa sarjakuvassa In the Dog House, jonka hän lähetti muiden varhaisten sarjakuviensa tapaan syndikaateille maaliskuussa 1982 pyrkiessään saamaan sarjakuviaan julkaistuksi. Sarjakuvassa seikkaili parikymppinen Sam ja hänen ystävänsä Fester. Samin pikkuveli oli nimeltään Marvin, jolla oli täytetty tiikeri Hobbes, joka näyttäytyi ajoittain elävänä. Syndikaatti torjui sarjakuvan, joten Watterson muokkasi siitä uuden nimeltään Fernbusterville. Syndikaatin mielestä yhä liian sekavan sarjakuvan tähdet olivat Marvin ja Hobbes, joten Watterson keskittyi heihin.
Watterson huomasi nopeasti, että Marviniin ja Hobbesiin keskittyminen helpotti kirjoittamista, sillä hahmojen persoonallisuuden ansiosta Watterson saattoi sijoittaa heidät luontevasti mihin tahansa tilanteeseen. Watterson muutti Marvinin nimen Calviniksi vuonna 1983, sillä edellisenä vuonna oli alkanut ilmestyä Tom Armstrongin sarjakuva Marvin. Watterson kertoi myöhemmin nimien Calvin ja Hobbes olevan vitsikäs kunnianosoitus Kenyon Collegen valtio-opin yksikölle, missä Watterson aikoinaan opiskeli: Calvin sai nimensä 1500-luvun protestanttisesta teologista Jean Calvinista. Calvinilla oli alun perin silmät peittävä otsatukka, mutta Watterson poisti sen juuri ennen Lassi ja Leevi -sarjakuvan julkaisua vuonna 1985.
Lassi esiintyi jo ensimmäisessä Lassi ja Leevi -stripissä vuonna 1985. Hän löytää elollisena olentona pitämänsä lelutiikeri Leevin "tiikeriansasta", johon hän on sen houkutellut tonnikalavoileivällä.
Luonne

Lassi esitetään yleensä yliaktiivisena ja itsekeskeisenä. Hän kuitenkin tuntee myös myötätuntoa varsinkin eläimiä kohtaan.
Lassilla on vilkas mielikuvitus. Hänellä on vaikeuksia mm. koulunkäynnissä ja nukkumaanmenossa, ja jopa lapsenvahdilleen hän tuottaa harmaita hiuksia. Koulussa Lassi käyttäytyy vilkkaasti ja toisinaan pahennusta herättävästi. Lassin paras ystävä on hänen lelutiikerinsä Leevi, jonka hän kuvittelee eläväksi. Muiden lasten kanssa Lassi on yleensä vain vähän tekemisissä, lukuun ottamatta naapurissa asuvaa Susannaa, jota hän säännöllisesti kiusaa. Susanna on myös Lassin luokkatoveri. Kolmas sarjassa säännöllisesti esiintyvä lapsi on koulukiusaaja Nipa, jonka edessä Lassi on yleensä voimaton.
Lassi on leikkinyt olevansa mm. "Ällistysmies", "avaruusmies Spiff" tai dinosaurus, ja hän on myös kuvitellut aikamatkailevansa ja monistavansa itseään.
Kirjallisuutta

Coleman, Alisa White: `Calvin and Hobbes': A Critique of Society's Values. Journal of Mass Media Ethics, 2000, 15. vsk, nro 1, s. 17-(12).  (englanniksi)
Leffatykki

Leffatykin logo
Leffatykki on suomenkielinen nimimerkkien kirjoittamista arvosteluista koottu elokuva-arvostelutietokanta, joka sisältää tietoa elokuvista ja televisiosarjoista. Sivustolla on myös leffakliseeosio sekä oma keskustelupalstansa, jossa voi keskustella elokuvista, televisiosarjoista ja ajan ilmiöistä.
Leffatykin tietokanta kattoi huhtikuussa 2015 yli 29 500 elokuva- ja televisiosarjanimekettä sekä yli 15 000 arvostelua. Sivusto oli tuolloin ollut toiminnassa seitsemän vuotta. Sen tietokantaa kasvatti tuolla hetkellä useita vakituisia elokuvaharrastajia ja runsaan 200 000 kuukausittaisen kävijän joukko. Kävijöille on tarjottu sivuston alkuajoista lähtien mahdollisuus kirjoittaa elokuvista omia arvostelujaan ja kommenttejaan. Ammattikriitikoiden arvosteluja ei sivustolla tarjota.
Leffatykin perusti vuonna 2001 oululainen Sohvaperunat ry, joka on kahden oululaisen ja yhden tamperelaisen perustama rekisteröity yhdistys, jonka tavoite on levittää elokuvakulttuuria suomalaisille. Yksi päätavoitteista on ylläpitää Leffatykki.com-sivustoa.
Vuoden 2008 alusta sivustoa alkoi ylläpitää Leffatykki Media Oy, jolloin mukaan liittyi enemmän teknisiä osaajia, ja sen mukana tulivat paremmat sivuston kehitysmahdollisuudet. Leffatykki Media Oy:n organisaatio muodostuu seitsemästä henkilöstä. Kaikki alkuperäiset Leffatykin perustajat ovat mukana organisaatiossa.
Syksyllä 2008 Leffatykki sai myös äänellisen oheisilmentymän. Ensimmäinen virallinen Leffatykki Podcast -jakso julkaistiin 6. lokakuuta. Leffatykillä oli huhtikuussa 2015 noin 15 000 rekisteröitynyttä käyttäjää.
Syksyllä 2010 Leffatykkiin tuli mukaan TV-Opas, jossa listataan mitä elokuvia televisiossa esitetään seuraavaksi. Suuren arvostelu- ja kommenttitietokannan ansiosta lähes jokaisesta televisiossa esitettävästä elokuvasta löytyy jotain taustatietoa; pisteytyksiä, arvosteluja, kommentteja, trailereita ja kuvia.
Aiheesta muualla

Leffatykki.com
Leffatykki-elokuvasivusto tukee suomalaista elokuvaa (Kotimikro, 9.12.2010.)
Lazaretto (albumi)

| Lazaretto Jack White |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 10. kesäkuuta 2014
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 39.13
 Levy-yhtiö: XL Recordings, Third Man, Columbia
Listasijoitukset
  13.
Jack Whiten muut julkaisut
| Blunderbuss 2012 | Lazaretto 2014 | Acoustic Recordings 1998-2016 2016 |
Lazaretto on yhdysvaltalaisen rock-laulaja Jack Whiten toinen studioalbumi, joka julkaistiin 10. kesäkuuta 2014.
Kappaleet

Three Women – 3.57
Lazaretto – 3.39
Temporary Ground – 3.12
Would You Fight for My Love? – 4.07
High Ball Stepper – 3.50
Just One Drink – 2.37
Alone in My Home – 3.26
Entitlement – 4.07
That Black Bat Licorice – 3.50
I Think I Found the Culprit – 3.49
Want and Able – 2.34
Arvostelut

Desibeli.net:
Kaaoszine: 8/10
Soundi:
Langaton tulostus

Langattomassa tulostuksessa käytetään pääsääntöisesti kahta tekniikkaa. Langaton tulostus voidaan jakaa infrapunatekniikkaan sekä radioaaltoihin perustuvaan tiedonsiirtoon.
Infrapunaan perustuva tekniikka on tavalliseen tulostukseen verrattuna edullista ja helppoa. Lähes kaikissa uusimmissa tietokoneissa ja PDA-laitteissa on infrapunaportti. Infrapunan käyttöä ei ole myöskään mitenkään rajoitettu, eikä sen käyttöön tarvita erillistä lupaa. Infrapuna käyttää valoa tiedon lähettämiseen, joten sen toimivuus edellyttää, että tiedonsiirrossa olevat laitteet ovat näköyhteydessä toisiinsa, alle metrin päässä toisistaan ja että lähetin on suunnattu oikeassa kulmassa vastaanottimeen. Infrapuna on kuitenkin nykyisin väistyvää tekniikkaa, sillä WLANiin perustuva tekniikka valtaa alaa johtavana langattoman tiedonsiirron tekniikkana.
Radiotekniikkaan perustuva tulostus on moninkertaisesti tehokkaampaa, sillä siinä ei ole infrapunan rajoituksia. Kantomatka on yleensä 50 - 150 metriä. Näköyhteyttä laitteiden välillä ei tarvitse olla. Tiedonsiirrossa käytetään tavallisesti WLANin vapaata 2,4 GHz:n taajuusaluetta, ja tiedonsiirtonopeus voi enimmillään olla 1 Mbps, mikä on siis huomattavasti nopeampi kuin tavallisella rinnakkaiskaapelilla.
Yksi käytetyimmistä laitteista langattomassa tulostuksessa on AeroComm Inc:n kaupallinen GoPrint.
Langattoman tulostuksen hyvinä puolina voidaan pitää sitä, että koneiden ja tulostimien sijoittelu on täysin vapaata käytettävän tekniikan enimmäisetäisyyksien puitteissa. Langattoman tulostuksen verkko on myös edullinen ja helppo rakentaa. Se on myös helppo ottaa käyttöön yrityksen oman WLAN-verkon päälle. Lisäksi langattoman tulostusverkon laajennus on helppoa ja nopeaa. Langattoman tulostuksen yleistyminen riippuukin paljolti juuri WLANin yleistymisestä.
Huonoina puolina langattomassa tulostuksessa on häiriöalttius ja GoPrintin tapauksessa yksisuuntaisuus. Radiotekniikalla toteutetut langattoman tulostuksen laitteet ovat myös kalliimpia.
Lakkirusopyrstö

| Lakkirusopyrstö |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Silkkikerttuset Scotocercidae
Suku::  Rusopyrstöt Erythrocercus
Laji::  mccallii
Kaksiosainen nimi
 Erythrocercus mccallii  (Cassin, 1855) 
Katso myös
   Lakkirusopyrstö Wikispeciesissä   Lakkirusopyrstö Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lakkirusopyrstö  (Erythrocercus mccallii) eli aiemmalta nimeltään ruskopikkumonarkki on varpuslintulaji. BirdLife Suomen luokittelussa se on luokiteltu silkkikerttusten heimoon, mutta toisissa lähteissä se on luokiteltu kuuluvaksi monarkkeihin.
Levinneisyys

Lakkirusopyrstöä tavataan laajalla alueella Afrikan länsi- ja keskiosissa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Lazy Jones

| Lazy Jones |
| --- | --- |
Kehittäjä:  David Whittaker
Julkaisija:  Terminal Software
Suunnittelija:  David Whittaker
Ohjelmoija:  David Whittaker
Julkaistu:  1984
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Commodore 64, MSX, ZX Spectrum, Tatung Einstein
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Lazy Jones on David Whittakerin kehittämä tasohyppely. Pelin julkaisi Terminal Software vuonna 1984 muun muassa Commodore 64-, MSX- ja ZX Spectrum -kotitietokoneille. Pelin kehittänyt Whittaker on myöhemmin tullut tunnetuksi pelimusiikeistaan.
Pelaaminen

Sen peliympäristönä toimii kuvitteellinen hotelli, jossa pelin päähenkilö on hotellin talonmies, joka velvollisuuksiensa sijasta tunkeutuu hotellihuoneisiin pelaamaan erilaisia videopelejä. Näitä ala- tai minipelejä on kaikkiaan noin 15. Ne muodostavat koko pelin olennaisimman osan, joskin päähenkilö joutuu välillä tekemään muutakin, kuten väistelemään esimiestään siirtyessään huoneesta toiseen.
Aiheesta muualla

Lazy Jones MobyGamesissa (englanniksi)
Lazy Jones. Pelin päähenkilö näkyy keskimmäisessä kerroksessa.
Kuortaneen Kunto

KuKun logo
Kuortaneen Kunto (KuKu) on vuonna 1921 Kuortaneella perustettu urheiluseura, johon kuuluvat nykyisin ampuma-, jääkiekko-, nyrkkeily-, paini-, pesäpallo-, salibandy- ja yleisurheilujaostot sekä yhteinen suunnistus-hiihtojaosto. Aiemmin seuraan ovat kuuluneet myös ampumahiihto-, tennis-, jalkapallo- sekä poikaurheilu/nuorisojaostot. Lisäksi seuran väreissä on kilpailtu nopeuslaskussa ja triathlonissa.
Järjestetyt kilpailut

Kuortaneen Kunto tunnetaan parhaiten vuosittaisista yleisurheilun Eliittikisoista, jotka seura järjestää yhdessä erillisen Eliittikisaorganisaation kanssa. Näitä kilpailuja edeltäneitä juhannuskisoja on pidetty vuodesta 1934 lähtien. Kuortaneen Kunto on järjestänyt vuosien saatossa Suomen mestaruuskilpailuja ammunnassa (viimeksi ilma-aseiden SM-kilpailut 2003), hiihtosuunnistuksessa (keskimatkan SM-kisat 2007), nyrkkeilyssä (viimeksi miesten SM-kilpailut 2007), painissa (viimeksi 17-v. SM-kisat 2004) sekä yleisurheilussa (viimeksi veteraanien SM-hallikisat 2007). Seura järjesti myös nuorten vapaapainin EM-kilpailut vuonna 1994.
Paini

Kuortaneen Kuntoa edustanut Risto Björlin sijoittui pronssille Münchenin olympialaisissa kreikkalais-roomalaisen painin 57 kg:n sarjassa. Hän saavutti lisäksi kaikenvärisiä mitaleja EM-kisoista. Seuran painijat ovat vuosien saatossa saavuttaneet kymmeniä Suomen mestaruuksia: Markku Yli-Isotalolla on yksitoista, Reino Salimäellä yhdeksän, Jouni Ilomäellä seitsemän, Juhani Hakolalla viisi, Risto Björlinillä kolme, Aulis Keisalalla ja Tiina Ylisellä kaksi sekä Asko Ala-Kokkilalla, Asko Takalalla, Pauli Tuurilla  yksi aikuisten Suomen mestaruus. KuKu voitti painin valtakunnallisen cup-mestaruuden vuonna 1968.
Ammunta

Kuortaneen Kunnon tämän hetken vahvin laji on ammunta. Mira Nevansuu saavutti naisten ilmapistoolin EM-hopeaa maaliskuussa 2007 ja Jesse Peltomäen nimissä on useita nuorten sarjojen Suomen ennätyksiä. Vuonna 2006 seuran ampujat saavuttivat yhteensä 22 Suomen mestaruutta. Aikuisten henkilökohtaisia Suomen mestaruuksia ovat Mira Nevansuun lisäksi voittaneet Mirja Nevansuu, Anja Kalliolahti, Helena Hyytiäinen, Timo Niemelä ja Jyrki Kaaranka.
Yleisurheilu

Kuortaneen Kunnon yleisurheiluhistorian kirkkain tähti on kymmenottelun EM- ja MM-hopeamitalisti Eduard Hämäläinen. Eeva-Liisa Kalliolahti saavutti EM-hopeaa tyttöjen 800 metrillä vuonna 1966. Kalevan kisoissa ovat kultaa voittaneet heidän lisäkseen Antti Lanamäki, Juhani Mäki-Maunus, Auvo Pehkoranta, Seija Kuha, Mikko Levola, Heikki Herva, Annu Mäkelä ja Anna Hämäläinen. Vuonna 2006 Samir Abbassi voitti pituudessa Suomen hallimestaruuden ja Eetu Viitala sai samassa lajissa pronssia Kalevan kisoissa. Vuonna 1967 Kuortaneen Kunto sijoittui Kalevan Maljan pisteissä kolmanneksi kokonaan omilla kasvateilla.
Muut yksilölajit

Heini Piipponen voitti vuonna 2005 tyttöjen nopeuslaskun maailmanmestaruuden. Hänellä on myös useita Suomen mestaruuksia, samoin kuin sisarellaan Sara Piipposella. Markku Rintala kuului Suomen ampumahiihtoviestijoukkueeseen, joka saavutti nuorten MM-hopeaa vuonna 1968. Hiihdossa Sauli Lähteenmaa saavutti aikanaan SM-hopeaa, samoin kuin Ari Yli-Kaatiala suunnistuksessa. Vuonna 2004 perustettu nyrkkeilyjaosto on aloittanut toimintansa menestyksellisesti; SM-mitaleja on tullut jo useita, viimeksi kotikehästä toivat SM-pronssia maaliskuussa 2007 Juha Sippola ja Jarkko Salama.
Joukkuepelit

Pesäpallossa Kuortaneen Kunnon miesjoukkue oli juoksun päässä noususta SM-sarjaan vuonna 1973. Seuran kasvatteihin kuuluvat muun muassa Kari Myllyniemi, Erkki Tuomiaho, Pekka Nummela, Esko Hietakangas, Jouni Kalliokoski, Pekka Hietakangas, Sami Karjala, Antti Kataja-Rahko, Teemu Auronen ja Leena Sippola. Jalkapalloa ja salibandyä on pelattu alasarjoissa, jääkiekossa on keskitytty junioripuolelle.
KuKu:n puheenjohtajat 1921–

Elias Sysilampi 1921–
Jaakko Honka-Hallila 1932–36
Heikki Yli-Porkkunen 1937–38
Toivo Keski-Mäenpää 1938–40
Lauri Rannikko 1945–46
Yrjö Rasinperä 1947
Lauri Rannikko 1948
Esa Riihimäki 1949–51
Jukka Uunila 1952–54
Anselmi Timoharju 1955–57
Jukka Uunila 1958–60
Anselmi Timoharju 1961–63
Matti Lähdesmäki 1964–65
Anselmi Timoharju 1966
Markku Ellä 1967–68
Keijo Oikari 1969–71
Markku Ellä 1972
Matti Lähdesmäki 1973–76
Tapani Hakola 1977–78
Pertti Peltokangas 1979–80
Aulis Keisala 1981–84
Rauno Laitila 1985–93
Jari Kamunen 1994–99
Heli Mäkinen 2000–03
Jussi Taittonen 2004–06
Hannu Sippola 2007–09
Antti Lassila 2010-11
Joni Mäkinen 2012-14
Antti Lassila 2015-
Langankerijät

Langankerijät on italialaisen taiteilijan, Massimo Campiglin öljyvärimaalaus kankaalle vuodelta 1951. Kooltaan maalaus on 47,5 × 55,5 cm ja se kuuluu Ateneumin taidemuseon Ester ja Jalo Sihtolan kokoelmiin.
Langankerijät edustaa Campiglin tavaramerkiksi muodostunutta koristeellista ja naivistista modernismia. Siinä kaksi nuorta nutturapäistä naista istuu vastakkain toisen keriessä langankerää, toisen pidellessä vyyhtä. Tyylikkäiden hyväntuulisten naisten ilo on arkea tässä työssä.
Taulun päätymisestä Sihtolalle ei ole tietoa, mutta sen tiedetään olleen hänellä jo ennen 1951 Taidehallissa pidettyä Italialaisen nykytaiteen näyttelyä.
Lakkimesikko

| Lakkimesikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Tiaismesikot Melithreptus
Laji::  albogularis
Kaksiosainen nimi
 Melithreptus albogularis  Gould, 1848 
Katso myös
   Lakkimesikko Wikispeciesissä   Lakkimesikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lakkimesikko (Melithreptus albogularis) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Lakkimesikkoa tavataan Australiassa, Indonesiassa ja Papua-Uudessa-Guineasa. LajiN on kuvattu olevan yleinen Australiassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Kållandsö

Kållandsö
Spikenin satama Kållandsöllä
| --- | --- |
Sijainti:  Lidköping Länsi-Götanmaa Ruotsi
Vesialue:  Vänern
Pinta-ala:  56,8 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  1 100
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kållandsö on Ruotsin suurimman järven, Vänernin, toiseksi suurin saari Torsön jälkeen. Noin 57 neliökilometrin laajuinen saari sijaitsee Lidköpingin kunnan alueella. Se on hyvin suosittu veneilijöiden keskuudessa, varsinkin lähistöllä sijaitsevan laajan Ekensin saariston vuoksi. Saaren nähtävyyksiin kuuluu myös keskiaikainen Läckön linna, joka on avoinna yleisölle.
Aiheesta muualla

Kirkoista tietoa (ruotsiksi)
Archipelago.nu (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Lemmenjoki

| Lemmenjoki |
| --- | --- |
 Tunturipuro Lemmenjoen lähteiltä
Laskupaikka:  Paatari
Maat:  Suomi
Pituus:  80 km
Lemmenjoki (saam. Leammijohka, Leammijokka) on joki Ylä-Lapissa. Joki saa alkunsa Lemmenjoen kansallispuiston eteläosasta Nautajängän tienoilta ja laskee Paatariin ja sieltä lopulta pitkin taimenjokena tunnettua Juutuanjokea Inarijärveen. Joen valuma-alue rajautuu lännessä Vaskojoen valuma-alueeseen ja etelässä Repojoen (Ivalojoen) valuma-alueeseen. Lemmenjoen merkittävin sivujoki on kultalöydöistään tunnettu Morgamoja.
Keskivaiheiltaan Lemmenjoki on leveä. Morgam-Viibus-tunturin kupeesta, Kultasatamaksi nimetystä paikasta, yläjuoksulle päin se on huomattavasti kapeampi. Joen itärantaa reunustavat paikoin hyvin jyrkät kallioseinämät, länsiranta on helppokulkuisempaa. Kesäisin joella on säännöllinen veneyhteys Njurgalahdelta Kultasatamaan. Njurgalahdella sijaitsee leirintäalue ja ravintola. Sieltä on tieyhteys Inarin ja Kittilän väliselle maantielle.
Aiheesta muualla

Lemmenjoen vesi samentuu vuosi toisensa jälkeen – Kuka kantaa vastuun? Yle, 2017
Kåre Björkstrand

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 31. maaliskuuta 1987 (ikä 37)
Syntymäpaikka: Sipoo, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja keskuspuolustaja
Pituus: 190 cm
Seura
Seura: Kungliga Wasa
Junioriseurat
1997–1998: SibboV
1999: FinnPa
2000: FC Espoo
2001–2003: KPV
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2007 | GBK | 68 | (13) |
| 2008 | VIFK | 23 | (1) |
| 2009 | Kiisto | 15 | (2) |
| 2010 | Jaro | 22 | (3) |
| 2011 | Viikingit | 21 | (0) |
| 2013 | VIFK | 23 | (9) |
| 2014– | Kungliga Wasa | 25 | (22) |
| Yhteensä | Yhteensä | 197 | (50) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. syyskuuta 2015.
Kåre Olav Björkstrand (s. 31. maaliskuuta 1987 Sipoo) on suomalainen jalkapalloilija, joka edustaa Nelosessa pelaavaa Kungliga Wasa CF:ia. Pelipaikaltaan hän on keskikenttäpelaaja, mutta pystyy pelaamaan myös keskuspuolustajana.
Juniorivuosinaan Björkstrand pelasi Kokkolan Pallo-Veikkojen riveissä. Aikuisten tasolla hän on ennen Viikinkeihin siirtymistään ehtinyt edustaa GBK:ta, VIFK:a, FC Kiistoa ja FF Jaroa. Jaron riveissä Björkstrand pelasi 22 ottelua Veikkausliigassa tehden pelaamissaan otteluissa kolme maalia. Veikkausliigadebyyttinsä hän teki 25. huhtikuuta 2010 ottelussa FC Interiä vastaan. Björkstrand on myös pelannut futsalia TP-Kaarlessa.
Björkstrand on pelannut Suomen futsalmaajoukkueessa viisi ottelua.
Aiheesta muualla

Björkstrandin pelaajakortti Jaron kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Björkstrandin pelaajakortti soccerway.com-sivustolla
Björkstrandin pelaajakortti Veikkausliigan kotisivuilla
Veikkausliigan uutinen Björkstrandin siirrosta Viikinkeihin
LW (taajuusalue)

Äänisignaalin tie studiosta radiovastaanottimeen. Kohdat - 'AM - Amplitude Modulation' - 'FM - Frequency Modulation' - ovat vaihtoehtoiset; joko/tai. SW-alueen lähetykset ovat amplitudimoduloituja (AM).
LW-taajuusalue (engl. long wave, LW), eli Pitkäaaltotaajuusalue, eli pitkäaaltoalue tai vain pitkät aallot on historiallinen yleisradiotoiminnan amplitudimoduloitujen (AM) lähetysten radiotaajuusalue, joka kattaa 50 % LF-taajuusalueesta (LF: 30-300 kHz).
taajuusalue; 148,5 kHz–283,5 kHz (fi; -255 kHz)
aallonpituus; 1 057–2 019 m
kaistanleveys; 9 kHz (10 kHz)
lähetystaajuudet; 153, 162, 171, …, 279 kHz (sivukaistat 4,5 kHz + 4,5 kHz (5,0+5,0))
kanavien määrä; 15
modulointitapa; amplitudimodulaatio (AM)
käyttö; yleisradiotoiminta
liikennemuoto; ääniradio
LW-alue on yleisradiotoiminnalle varattujen   taajuusalueiden aläpäässä (LW, MW, SW, ULA (FM)). Pitkät aallot ovat ensimmäisiä radioaaltoja, joita on käytetty 1920-luvun alkupuolelta amplitudimoduloituna (AM) yleisradiotoiminnassa. Niiden jatkoksi ovat tulleet keskipitkät aallot (MW), lyhyet aallot (SW) ja toisen maailmansodan jälkeen ultralyhyet radioaallot eli ULA-taajuusalue, jossa lähetykset ovat taajuusmoduloituja (FM), josta syystä ULA-aluetta kutsutaankin usein FM-alueeksi. Vastaavasti amplitudimodulaation alueita (LW, MW, SW) kutsutaan toisinaan AM-alueeksi.
Kansainvälisen televiestintäliiton (ITU) radiotaajuusaluemäärityksessä amplitudimoduloituihin yleisradiolähetyksiin HF-taajuusalueella käytetään taajuusaluetta 148,5 kHz–283,5 kHz; LW-aluetta.
LW-alueen nykyisiä yleisradioasemia

Radio România Antena Satelor  Romania, 153 kHz
Télédiffusion de France  Ranska, pelkkä aikasignaali, 162 kHz
The Mongolian National Broadcaster Mongolia, 164 kHz
Radio Méditerranée Internationale Marokko, 171 kHz
Ríkisútvarpið-1, Islanti, 189 kHz
Ríkisútvarpið-2, Islanti, 189 kHz
BBC Radio 4, Yhdistynyt kuningaskunta, 198 KHz
The Mongolian National Broadcaster Mongolia, 209 kHz
Radio Poland, Puola, 225 kHz
The Mongolian National Broadcaster Mongolia, 227 kHz
RTL, Ranska, 234 kHz
DR P1, Tanska, 243 kHz
Entreprise nationale de radiodiffusion sonore, Chaîne 3, Algeria, 252 kHz
RTÉ Radio 1, Irlanti, 252 kHz
Český rozhlas, Tšekinmaa, 270 kHz
LW-alue Suomessa

Suomessa pitkien aaltojen radiolähetysten voimakkain yleisradioasema oli Lahden radioasema ja sen ensimmäinen lähetyspaikka Lahden vanha radioasema Lahden Radiomäellä. Toinen 'pitkäaaltoasema' - joskaan ei LW-pitkäaaltoalueella (LW; 148,5 -283,5 kHz) - oli Oulu, joka lähetti LW-aluetta korkeammalla 433 kHz:n taajuudella. 433 kHz:ä jää LW- ja MW-alueiden välimaastoon, ollen osa laajempaa MF-taajuusaluetta (300-3000 kHz) kuten MW-aluekkin, LW-alueen ollessa puolestaan osa LF-aluetta (30-300 kHz).
Suomessa ei ole tällä hetkellä (v. 2021) LW-alueen yleisradiotoimintaa.
Radiovastaanotto

LW-alueen radiolähetyksiä voi vastaanottaa radiovastaanottimella, jossa on LW-aluevalinta. LW-alue löytynee suurimmasta osasta radiovastaanottimia. Myös autoradiovastaanottimista LW-valinta pääsääntöisesti löytyy.
LW-,  MW- ja SW-alueiden ('AM-alueiden') radiolähetyksillä on tyypillisesti pitkä kantama. Näin ollen ne voivat olla yleisradio-ohjelmien kaukokuuntelun, DX-kuuntelun, mielekäs kohde.
Tavallisten radiovastaanottimien lisäksi LW-alueen radiolähetyksiä kuunnellaan myös amatööriradioiden lähetin-vastaanottimilla ja tavallista radiota herkemmillä liikennevastaanottimilla, kuten myös edullisilla 10–30 euron RTL-SDR-USB-sovittimilla Android-, Linux- ja Windows-käyttöjärjestelmällisillä tietokoneilla, tietokonetableteilla ja älypuhelimilla.
Aiheesta muualla

Wikikirjastossa on aihe: Wikikirjasto: Radiotaajuuskirja
Sähkömagneettinen säteily
Sähkömagneettinen spektri: gammasäteily • röntgensäteily • ultraviolettisäteily • valo • infrapunasäteily • alimillimetrisäteily • mikroaallot • radioaallot
Radiotaajuusalueet: THF • EHF • SHF • UHF • VHF • HF • MF • LF • VLF • ULF • SLF • ELF
Valo: violetti • sininen • syaani • vihreä • keltainen • oranssi • punainen
Radio
| --- | --- |
ITU-radiotaajuusalueet:   ELF  SLF  ULF  VLF  LF  MF  HF  VHF  UHF  SHF  EHF  THF 
AM-alueet:   SW ('lyhyet aallot')  MW ('keskipitkät aallot')  LW ('pitkät aallot') 
FM-alueet:   ULA (ultralyhyet aallot) 
Modulaatiot:   Amplitudimodulaatio (AM)  Taajuusmodulaatio (FM) 
Muuta:   Aallonpituus  DAB (digiradiotekn.)  DRM (digiradiotekn.)  Radioaalto  Radiotaajuusalueet