Katarina kaunis leski
Juoni

Eletään vuotta 1790 Suomen Turussa. Nuori ja kaunis Katarina Thorwöst on mennyt naimisiin itseään huomattavasti vanhemman miehen, professori Johannes Thorwöstin kanssa. Avioliittoa kestää vuoden verran, ja Katarina jää leskeksi. Nyt hän seisoo kuuntelemassa testamentin lukua seuranaan palvelijattarensa Reetta Korhotar. Katarina perii miehensä koko omaisuuden: 40 000 taaleria ja ison kivitalon. Professorin erityisenä toiveena on, että Katarina löytäisi itselleen miehen leskivuotensa loputtua. Leskelle ilmaantuukin saman tien kaksi kosijaa, dosentti Cajalén ja pastori Martesius. Ollessaan kävelyllä Katarina kohtaa Turun akatemian uuden miekkailun opettajan, luutnantti Carl-Magnus Schildtin, jonka hän hieman aiemmin on tavannut maantiellä kaupungin lähistöllä. He eivät tunne toisiaan entuudestaan - Katarina on syntyään turkulainen ja Carl-Magnus on vasta saapunut kaupunkiin.
Cajalén ja Martesius käyvät vuorollaan kosimassa Katarinaa, mutta molemmat saavat rukkaset. Katarina ei ota kummankaan kosintaa vakavasti, nauraa vain iloisesti velikullille. Martesiuksen kosintakirjeen sanamuoto huvittaa Katariinaa eritoten: ”Ja esitän rohkean pyynnön päästä runsashyveisen rouvan ja kalliin sisaren monien tavoitteleman persoonan onnelliseksi omistajaksi.” Cajalén puolestaan antaa Katarinalle oman muotokuvansa kosintansa yhteydessä. Samana päivänä Katarina ja Carl-Magnus nähdään soutelemassa kahden kesken Aurajoella ja Turun juoruämmät saavat vettä myllyynsä. Katarina järjestää asunnossaan komeat juhlat. Juhlien ollessa parhaimmillaan Carl-Magnus saapuu toimittamaan erästä asiaa leskirouva Thorwöstille. Luutnantille on melkoinen yllätys, että Katarina on rouva Thorwöst. Katarina pyytää luutnanttia jäämään kutsuille. Kahdenkeskisen tuokion aikana Katarina ja Carl-Magnus tunnustavat rakkautensa toisilleen...he antautuvat kiihkeään suudelmaan kesäyön vienossa hämyssä.
Katarinalta kielteisen vastauksen saanut pastori Martesius tyytyy osaansa. Hän ottaa Mynämäen kirkkoherran viran ja sen mukana Zimmermannin lesken viisine lapsineen. Dosentti Cajalén ei sen sijaan luovu aikeistaan Katarinan suhteen, vaan haastaa Carl-Magnuksen kaksintaisteluun, jossa hän kuitenkin jää alakynteen. Katarina rientää keskeyttämään taistelun. Cajalén väittää, että Katarina on lupautunut naimaan hänet ja nostaa syytteen aviolupauksen rikkomisesta. Oikeudessa Martesius ja Katarinan naapuri, mamselli Eufresyne Schenbeck todistavat Katarinaa vastaan. Oikeus päättää, että Cajalénin Katarinalle antama muotokuva ei kelpaa todisteeksi kihlauksesta. Cajalén tekee valituksen hovioikeuteen. Lakimiehet määräävät, että Katarina ei saa tavata rakastettuaan ennen valituksen käsittelyä. Cajalénin pyynnöstä mamselli Eufresyne alkaa vakoilla Katarinaa miesvieraiden varalta. Tilanne muodostuu tukalaksi Katarinalle ja Carl-Magnukselle, he voivat olla yhteydessä toisiinsa vain kirjeitse. Carl-Magnus kehittelee juonen, jolla vakoilijat johdetaan harhaan. Hänen kuskinsa Antti pukeutuu luutnantin asuun ja kiinnittää tarkkailijoiden huomion itseensä. Näin Katarina ja Carl-Magnus pääsevät yön hämärässä pakenemaan luutnantin isoäidin luo Hovilan kartanoon.
Huonokuuloinen isoäiti käsittää Katarinan ja Carl-Magnuksen olevan naimisissa. Luutnantti yrittää turhaan oikoa väärinkäsitystä. Isoäidin mielestä Katarina on jo Hovilan nuori armo ja hän suorastaan vaatii Carl-Magnusta menemään samaan makuuhuoneeseen Katarinan kanssa. Cajalén katsoo, että rakastavaisten pako yön sylissä todistaa Katarinan rikkoneen hovioikeuden määräyksen. Kohtalo puuttuu peliin: Eufresyne perii enoltaan 30 000 taaleria, ja Cajalén alkaa saman tien piirittää mamsellia, jota hän aiemmin on ylenkatsonut. Hovilaan kiirii tieto, että Cajalén on perunut valituksensa hovioikeudelle. Ja niin Hovilassa voidaan aloittaa Katarinan ja Carl-Magnuksen häiden valmistelu!