stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ukraina talviolympialaisissa 2014
Joukkue > Taitoluistelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Urheilija(t) | Laji | Lyhytohjelma | Lyhytohjelma | Vapaaohjelma | Vapaaohjelma | Kokonaistulos | Kokonaistulos |
| Urheilija(t) | Laji | Pisteet | Sijoitus | Pisteet | Sijoitus | Pisteet | Sijoitus |
| Jakiv Hodoroža | yksinluistelu | 62,25 | 21. | 119,54 | 19. | 182,19 | 20. |
| Natalija Popova | yksinluistelu |  |  |  |  |  |  |
| Julija Lavrentjeva / Juri Rudyk | pariluistelu | 48,45 | 20. | – | – | – | – |
| Siobhan Heekin-Canedy / Dmytro Dun | jäätanssi | 41,90 | 24. | – | – | – | – |
| Jakiv Hodoroža   Natalija Popova   Julija Lavrentjeva / Juri Rudyk   Siobhan Heekin-Canedy / Dmytro Dun | joukkuekilpailu | 10 | 9. | – | – | – | – |
Sipoon baptistiseurakunta

| Sipoon baptistiseurakunta> Sibbo baptistförsamling |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  baptismi
Perustettu:  1885
Liitetty:  1920
Liitettiin:  Sipoon Betania-seurakunta
Sipoon baptistiseurakunta (ruots. Sibbo baptistförsamling) oli vuosina 1885–1920 Sipoon Nikkilässä toiminut ruotsinkielinen baptistiseurakunta. Seurakunnan toiminta keskittyi Nikkilään, jossa seurakunnalla oli vuonna 1910 käyttöön vihitty rukoushuone. Ruotsalainen saarnaaja J. A. Lindqvist toimi aktiivisesti seurakunnassa vuodesta 1906 lähtien. Nouseva helluntaiherätys vaikutti Lindqvistiin voimakkaasti. Seurakunta lopetti toimintansa vuonna 1920 ja se organisoitui uudelleen Betania-helluntaiseurakunnaksi.
Sipoon maatalousmuseo

| Sipoon maatalousmuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Maanviljelymuseo, paikallismuseo 
Osoite:  Kuninkaantie 19, 04130 Nikkilä  
Sijainti:  Sipoo 
Koordinaatit:  60°22′05″N, 25°15′07″E
 fiSipoon maatalousmuseo 
  
Sipoon maatalousmuseo on Sipoon Nikkilässä sijaitseva maatalouden historiaan keskittyvä paikallismuseo. Se sijaitsee Nikkilän uuden kirkon vieressä, entisessä viljamakasiinissa.
Museossa esitellään maanviljelyn historiaa ja hevosen keskeistä roolia maataloustöissä. Kokoelma sisältää vaunuja, saha- ja kuljetustyövälineitä, erilaisia äkeitä ja auroja sekä uudempia kylvö- ja sadonkorjuukoneita. Yhdessä huoneessa esitellään Söderkullan maatalouskoulua ja työpajaa. Toisessa esitellään työkaluja, joita käytettiin tuottamaan korvikkeita pula-aikoina.
Museorakennus on entinen lainamakasiini eli viljavarasto, jonne talletettiin viljaa hyvien satojen jälkeen. Katovuosina viljaa lainattiin käytettäväksi syönti- ja siemenviljana. Pitäjänmakasiinista lainatusta viljasta maksettiin korko, joten se toimi eräänlaisena pankkina.
Sisko Loikkanen

| Sisko Loikkanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1953
Ammatti:  tiedetoimittaja
Muut tiedot
Aktiivisena:  1991–
Koulutus: diplomi-insinööri
Tunnustukset:  Tiedonjulkistamisen valtionpalkinto (2018)
Sisko Loikkanen (s. 1953) on suomalainen tiedetoimittaja ja diplomi-insinööri, joka työskenteli Yleisradion tiedetoimituksessa vuodet 1991–2018. Hän oli mukana tekemässä Radiaattori- ja Tiedeykkönen-radio-ohjelmia. Loikkanen palkittiin vuonna 2018 tiedonjulkistamisen valtionpalkinnolla.
Nuoruus, opiskelu ja ensimmäiset työt

Loikkanen oli jo nuorena kiinnostunut luonnontieteistä, ja hän muun muassa katseli planeettoja isoveljensä kaukoputkella. Hän myös luki aiheesta paljon ja haaveili urasta tähtitieteilijänä. Loikkanen kiinnostui kemiasta Rantasalmen yhteiskoulun opettajan ansiosta. Lukio-opinnot hän suoritti Savonlinnan lyseossa, jonka maine luonnontieteissä on hyvä. Loikkanen opiskeli alkuun Helsingin yliopistossa kielenopettajan kehotuksesta germaanista filologiaa. Hän vaihtoi vuoden jälkeen kemiaan. Loikkanen ei kuitenkaan viihtynyt siellä ja siirtyi Teknilliseen korkeakouluun, missä opiskeli ensin puunjalostusta ja sitten lopulta kemiaa.
Loikkanen valmistui diplomi-insinööriksi vuonna 1983. Hän suunnitteli jatko-opintoja, mutta päätyi kuitenkin Tampereen teknillisen oppilaitoksen opettajaksi. Opettajien pitkien kesälomien aikana hän opiskeli ranskaa Pariisissa. Loikkanen vaihtoi opetustehtävät Suomen Akatemian hallintovirastoon, jossa hän valmisteli tutkimusrahoituspäätöksiä. Suomen Akatemian jälkeen Loikkanen työskenteli kahden vuoden ajan teollisuussihteeriavustajana Pariisissa.
Ura tiedetoimittajana

Yleisradion tiedetoimitukseen Loikkanen pääsi vuonna 1991 haettuaan paikkaa, jossa luvattiin mahdollisuutta ”tyydyttää uteliaisuuttasi ihmisten asioiden ja paikkojen suhteen niin paljon kuin jaksat”. Hän oli vastuussa vuoden 2011 loppuun asti vuonna 1994 perustetusta Radiaattori-ohjelmasta. Se alkoi 50-minuuttisena ohjelmana, mutta loppuaikoina ohjelman kesto oli puolituntia. Sen jälkeen Loikkanen kuului Tiedeykkönen-ohjelman tuotantoryhmään. Loikkanen jätti Yleisradion tiedetoimituksen vuonna 2018, mutta on sen jälkeenkin tehnyt radio-ohjelmia freelancerina.
Loikkanen on tehnyt Yleisradiolle radio-ohjelmien lisäksi artikkeleita. Kuukauden tähtitaivas -katsauksia hän on kirjoittanut yhteistyössä professori Markku Poutasen kanssa. Loikkanen on kirjoittanut vuodesta 1998 artikkeleita myös Kemia-lehteen, ja 2000-luvun alussa hän piti tiedeviestinnän kursseja Helsingin yliopiston biotieteellisessä tiedekunnassa.
Tunnustukset

Opetus- ja kulttuuriministeriö myönsi vuonna 2018 Loikkaselle Tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon. Palkintoperusteluissa Loikkanen mainittiin ”asiantuntevana ja monimutkaisia asioita valaiseman tiedetoimittajana”. Kemian hyväksi -palkinto myönnettiin Loikkaselle puolestaan vuonna 2019. Se annetaan joka toinen vuosi suomalaiselle henkilölle, ryhmälle tai yhteisölle, joka on edisätnyt kemian teollisuutta, opetusta ja innovaatioita sekä edistänyt alan yhteiskunnallista merkitystä ja yleistä mainetta.
Aiheesta muualla

Loikkanen Ylen sivuilla
Sipoon kirkonkylä

Sipoon kirkonkylä (ruots. Sibbo kyrkoby) on kylä Sipoon keskiosassa Uudenmaan maakunnassa. Kirkonkylän läheisyydessä sijaitsee Sipoon paikalliskeskus Nikkilä.[lähde? ]
Vampula Pop Vol. 1

| Vampula Pop Vol>  1 |
| --- | --- |

Kirjailija:  Tapio Liinoja
Kustantaja:  Johnny Kniga
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  CD-levy
ISBN:  9789510349885

Seuraava:  Vampula Pop Vol. 2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Vampula Pop Vol. 1 (Liinoja kertoo Pulliainen soittaa) on näyttelijä-muusikko Tapio Liinojan ja Agents-yhtyeestä tutun kitaristi Esa Pulliaisen yhteinen ns. kirjallinen äänilevy. Se sisältää Liinojan kirjoittamia, Vampulaan sijoittuvia tarinoita sekä Pulliaisen kitaransoittoa. Johnny Kniga julkaisi sen 6. helmikuuta 2009.
Liinojan edellinen kirjallinen teos on novellikokoelma Raapaisuja vuodelta 2006. Vampula Pop saa jatko-osansa syksyllä 2011.
Sisältö

Nämä kappaleet Esa Pulliainen soittaa, osittain myös Tapio Liinojan esityksen taustalla:
Paratiisi
Satumaa
Kissankultaa
Metsäkukkia
Suutarin tyttären pihalla
Besame mucho
Koskaan et muuttua saa
Yksi ainoa ikkuna
Monrepos
Laakson ruusu
Tie vie (Esa Pulliaisen oma sävellys)
Tapio Liinojan tarinat, jotka hän esittää tällä levyllä:
Isokuppi
Vahdinvaihto
Balettitossut
Tie vie
Valkoinen, kuiva kausi

| Valkoinen, kuiva kausi> A dry white season.Alkuperäisteos |
| --- | --- |
Kirjailija:  André Brink
Kieli:  englanti
Julkaistu:  1979
Suomennos
Suomentaja:  Seppo Loponen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1981
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  358 s.
ISBN:  951-0-10296-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Valkoinen, kuiva kausi on André Brinkin kirjoittama romaani vuodelta 1979. Jännitysdraaman muotoon puettu kertomus kuvaa Etelä-Afrikan apartheid-politiikkaa ja sen ihmisoikeusrikoksia. Tarina ajoittuu vuoden 1976 Soweton rotumellakoiden aikoihin. Elokuvan Valkoinen kuiva kausi (1989) käsikirjoitus pohjautuu romaaniin.
Teoksen on suomentanut Seppo Loponen, ja suomennoksen on julkaissut vuonna 1981 WSOY.
Teos on saanut Prix Medicis -palkinnon.
Juoni

Valkoisten asuma-alueella asuva valkoinen opettaja Ben Du Toit alkaa tutkia kotiseutunsa poliisin toimia, kun hänen musta puutarhurinsa ja tämän poika katoavat poliisin käsiin. Du Toit joutuu kasvotusten julman totuuden kanssa toimiessaan sankarillisesti julmaa järjestelmää vastaan. Kirjassa pohditaan Etelä-Afrikan menneisyyttä, väkivallan moraalista oikeutusta yhteiskunnassa ja yksilön mahdollisuutta toimia apartheidia vastaan sekä kuvataan rajoja ylittävää rakkautta..
Aiheesta muualla

Kirjasampo
Vampires: The Turning

| Vampires: The Turning |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Marty Weiss
Käsikirjoittaja:   D.B. Farmer  Andy Hurst 
Tuottaja:  John Carpenter
Säveltäjä:  Tim Jones
Kuvaaja:  Geoffrey Hall
Leikkaaja:  Scott Conrad
Pääosat:   Colin Egglesfield  Meredith Monroe  Patrick Bauchau  Nophand Boonyai  Stephanie Chao  Dom Hetrakul 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Sony Pictures
Levittäjä:  Destination Films Netflix
Ensi-ilta:  2005
Kesto:  84 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vampires: The Turning (televisioesityksessä käytetty nimeä Vampires: Painajainen Thaimaassa) on vuonna 2005 tehty kauhuelokuva. Elokuvan on ohjannut Marty Weiss.
Elokuva kertoo Thaimaassa lomailevasta nuoresta parista, Connorista ja Amandasta. Torilla ollessaan heille tulee erimielisyyksiä ja Amanda lähtee suutuspäissään takaisin hotellille, mutta eksyy. Häntä auttaa tuntematon mies, joka johdattaa Amandan pimeälle kujalle. Siellä hänelle selviää että mies onkin vampyyri, mutta hän onkin upottanut jo hampaansa Amandan kaulaan. Selvittäessään Amandan katoamista, Connor tutustuu hyviin vampyyreihin jotka eivät himoitse ihmisverta. Heidän avullaan hän lähtee etsimään Amandaa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Colin Egglesfield  | … |  Connor   |
|  Meredith Monroe  | … |  Amanda   |
|  Patrick Bauchau  | … |  Raines   |
|  Nophand Boonyai  | … |  Suwan   |
|  Stephanie Chao  | … |  Sang   |
|  Dom Hetrakul  | … |  Niran   |
Sipoon kirkko

Sipoon kirkko voi tarkoittaa seuraavia:
Sipoon vanha kirkko, vuonna 1454 valmistunut harmaakivikirkko Sipoossa
Sipoon uusi kirkko, vuonna 1885 valmistunut uusgoottilainen, punatiilinen kirkko Sipoossa
”Sipoon kirkko”, Helsingin Mannerheimintien varrella Töölön raitiovaunuhallien vieressä 1906–1976 sijainneen jugendtyylisen asuinrakennuksen kutsumanimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sipoon kirkko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Soiva tehdas

| Soiva tehdas Esa Kotilainen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Musapaja Studios
 Julkaistu: 17. elokuuta 2011
 Tuottaja(t): Esa Kotilainen
 Tyylilaji: elektroninen musiikki
 Kesto: 41.00
 Levy-yhtiö: Presence (PRECD 031)
Esa Kotilaisen muut julkaisut
| -51°C 2010 | Soiva tehdas 2011 | Perhosniitty 2013 |
Soiva tehdas on kosketinsoittaja Esa Kotilaisen vuonna 2011 julkaistu studioalbumi. Kotilainen on säveltänyt, esittänyt, sovittanut, äänittänyt ja miksannut levyn. Levy sisältää historiallista ja aitoja prosessi-ääniä puuteollisuudesta.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Esa Kotilainen.
Info – 1.58
Kalso – 2.52
Sisällä – 2.18
Verla – 1.52
Kaikki hyvin – 2.34
Konehalli – 2.12
Öinen valvomo – 3.13
Robotit – 1.15
Sekoileva laborantti – 2.54
Tukit kuorimoon – 2.16
Muistelu – 7.20
Finaali (Tehtaiden sota) – 10.16
Soivionjärvi

| Soivionjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Kuusamo
Koordinaatit:  65°45′30″N, 29°21′20″E
Järvinumero:  61.332.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  248,2 m 
Rantaviiva:  33,12 km 
Pinta-ala:  7,8 km² 
Tilavuus:  0,0211 km³ 
Keskisyvyys:  2,7 m 
Suurin syvyys:  11,6 m 
 fiSoivionjärvi 
Soivionjärvi on matala ylänköjärvi Kuusamossa Pohjois-Pohjanmaan koillisosassa. Sen pinta-ala on 7,8 neliökilometriä. Etäisyys Oulusta on 197 kilometriä itäkoilliseen.
Maantiede

Soivionjärven pituus kaakosta luoteeseen on noin 6,6 kilometriä, järven keskiosan leveys lounaasta koilliseen on noin kaksi kilometriä. Järvi koostuu keskisestä selkävedestä, eteläosan Isolahdesta ja Soivionlahdesta, itäosan Mustalahdesta, länsiosan Tielahdesta, Puronlahdesta ja Laajalahdesta sekä luoteeseen työntyvästä Pitkäperästä. Niemimaita ovat Kontiopalo, joka erottaa Mustalahtea pääaltaasta sekä Vitikkoniemi, Vihtaniemi ja Savikonniemi luoteessa. Syvin kohta, 12 metriä, sijaitsee järven keskiosassa. Vain kahdeksan prosenttia Soivionjärvestä on vähintään kuusi metriä syvä.
Soivionjärven saariluku on kuusi. Laajimmat saaret ovat Vuovaussaari kaakossa ja Lehtosaari luoteessa. Järven keskellä sijaitsee Selkäsaaret. Soivionjärven niemillä on asutusta ja peltomaata.
Soivionjärveen laskee Poussunjärvi (250,3 metriä mpy) pohjoisesta ja Ala-Rikinjärvi (257,3 metriä mpy) kaakosta. Lännestä virtaa Tussunpuro Tussunjärveltä (251,5 metriä mpy) ja idästä Luokanjärvi (248,2 metriä mpy) Luokansalmen kautta. Soivionjärvi laskee Vitikkoniemen kohdalta etelään Raakunjärveen, jonka korkeustaso on metrin Soivionjärveä alempi.
Soivionjärven vesitilavuus on 21 050 000 kuutiometriä.
Soivionjärvi (61.332.1.001) kuuluu Soivionjärven lähialueeseen (61.332), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Iijoen vesistössä (61). Toinen jakovaihe on Soivionjärven alue (61.33) ja ensimmäinen jakovaihe Iijoen yläosan valuma-alue (61.3). Soivionjärvi on Soivionjärven lähialueen laajin järvi. Valuma-alueeseen kuuluu 20 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä, joista toiseksi laajin on Ala-Rikinjärvi.
Vamppi ja veteraani

| Vamppi ja veteraani> Bull Durham |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ron Shelton
Käsikirjoittaja:  Ron Shelton
Tuottaja:   Thom Mount  Mark Burg 
Säveltäjä:  Michael Convertino
Kuvaaja:  Bobby Byrne
Leikkaaja:   Robert Leighton  Adam Weiss 
Tuotantosuunnittelija:  David Lubin
Lavastaja:  David Lubin
Pääosat:   Kevin Costner  Susan Sarandon 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Orion Pictures Co.  Mount Company 
Levittäjä:  Orion Pictures Netflix
Ensi-ilta:   1988  Suomessa 1989 
Kesto:  108 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vamppi ja veteraani (Bull Durham) on Ron Sheltonin käsikirjoittama ja ohjaama yhdysvaltalainen baseball-elokuva vuodelta 1988, pääosissa Kevin Costner ja Susan Sarandon.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien Mikael Fränti kirjoitti ensi-ilta-arvostelussaan Vampin ja veteraanin olevan kiinnostava kuvaus alempien sarjojen baseball-maailmasta: "Ron Shelton tuntee entisenä baseball-pelaajana näiden sarjojen arkisen aherruksen ja tylsyyden.” Sen sijaan Fränti piti Sheltonia vielä kokemattomana käsikirjoittajana ja ohjaajana.
Sports Illustrated -lehti valitsi Vampin ja veteraanin vuonna 2003 kaikkien aikojen parhaaksi urheiluelokuvaksi. The New York Timesin kriitikot valitsivat sen vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Unikko-kuosi

Unikko-kankaita.
Unikko on suomalaisen tekstiilitaiteilija Maija Isolan Marimekolle alun perin vuonna 1964 suunnittelema kukkakuosi.
Unikko palasi markkinoille 1990-luvulla Isolan tyttären Kristina Isolan ajanmukaistamana versiona. Kristina Isola muokkasi Unikosta myös Mini-Unikot-kuosin. 2000-luvun vaihteessa Unikko oli Marimekon myydyin kuosi.[lähde? ] Sitä on käytetty sisustustuotteiden lisäksi esimerkiksi vaatteissa. Unikko-tuotteita on valmistettu useissa maissa.
Finnairin Airbus A340 -kone Unikko-kuosissa
Unikko-kuosia on myös kopioitu. Vuonna 2008 italialainen muotitalo Dolce & Gabbana käytti sitä ilman lupaa tuotteissaan ja joutui maksamaan korvauksia Marimekolle.
Unikko-tuotteita

Astiat, tarjottimet, keittiöpurkit, pannulaput, uunikäsineet, tabletit, verhot, säilyttimet
Vuodevaatteet, pyyhkeet, meikkipussit, laukut, huovat
Kansiot, vihkot, muistikirjat, kynät
Kumisaappaat, Manolo Blahnikin kengät, kävelysauvat, sateenvarjot, takit, housut, sukat ja muita vaatteita
Kännykän kuoret, luottokortit, televisiot, valaisimet, pöydät, jakkarat
Avaimenperät, heijastimet, kukkarot, magneetit
Sorongin lentoasema

Sorongin lentoasema (IATA: SOQ, ICAO: WASS) (tunnetaan myös nimellä Domine Edward Osokin lentoasema) on paikallinen lentoasema Sorongin kaupungin tuntumassa Länsi-Papuan saarella, Indonesiassa.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Batavia Air: Jakarta, Makassar, Manokwari, Surabaya
Express Air: Jakarta, Jayapura, Makassar
Merpati Nusantara Airlines: Jakarta, Jayapura, Kaimana, Makassar, Manokwari, Surabaya, Timika
Pelita Air Service: Jakarta, Makassar
Wings Air: Ambon, Fakfak, Manado
Sriwijaya Air: Jakarta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sorongin lentoasema Wikimedia Commonsissa
World Aero Data - SOQ; WASS
Valkoinen-Tokamo

| Valkoinen-Tokamo |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kangasala
Koordinaatit:  61°36′17″N, 24°05′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Näsijärven alue (35.31)
Laskuoja:  oja Musta-Tokamoon 
Järvinumero:  35.317.1.010
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  159,9 m  
Rantaviiva:  1,848 km  
Pinta-ala:  13,804 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiValkoinen-Tokamo 
Valkoinen-Tokamo  on Pirkanmaalla Kangasalla Säynäjärven kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,8 hehtaaria ja se on 650 metriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,8 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Vaavunjoen valuma-alueeseen (35.317) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 159,9 metriä mpy.
Ukonlampi (Mäntyharju)

| Ukonlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°17′32″N, 27°01′18″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskuoja:  oja Mustalampeen 
Järvinumero:  14.978.1.032
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,9 m  
Pituus:  520 m  
Leveys:  260 m  
Rantaviiva:  1,402 km  
Pinta-ala:  9,368 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiUkonlampi 
Ukonlampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Kinnin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 520 metriä pitkä, 260 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 9,4 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Tainaveden valuma-alueeseen (14.978) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 88,9 metriä mpy.
Uno (korttipeli)

| Uno |
| --- | --- |


Korttimäärä:  108
Pelaajamäärä:  2−10
Ikäluokitus:  7+
Peliaika:  n. 30 min.
Kotisivut:  Official Mattel Uno site (englanniksi)
Uno (espanjan ja italian sanasta uno ’yksi’) on alkuperältään yhdysvaltalainen korttipeli, jolla on oma erityinen korttipakkansa.
Unon kehitti alun perin ohiolainen parturi Merle Robbins 1970-luvun alussa perheenjäsentensä kanssa. Robbins myi pelin oikeudet eteenpäin vuonna 1972 sopimuksella, jossa hänelle maksettiin 50 000 dollarin kertamaksu ja 10 sentin rojaltimaksu jokaisesta myydystä korttipakasta. Nykyään peliä valmistaa Mattel.
Korttipakka

108 korttia:
19 sinistä korttia 0–9
19 vihreää korttia 0–9
19 punaista korttia 0–9
19 keltaista korttia 0–9
8 "nosta kaksi" -korttia (kaksi kutakin väriä)
8 suunnanvaihto-korttia (kaksi kutakin väriä)
8 ohituskorttia (kaksi kutakin väriä)
4 jokerikorttia
4 "nosta 4" -jokeria
Säännöt > Pelin tavoite

Ensimmäinen pelaaja, joka saa 500 pistettä, on voittaja. Pisteitä kerätään pääsemällä eroon kaikista korteista ennen muita kanssapelaajia. Voittaja saa pisteitä kaikista korteista, jotka kanssapelaajilla on pelin loppuessa vielä käsissään.
Peliä pelataan usein myös niin, että pistelaskun sijaan tavoitteena on vain päästä eroon omista korteista.
Säännöt > Pelin kulku

Aluksi jokainen pelaaja nostaa yhden kortin. Korkeimpiarvoisen kortin nostanut toimii jakajana. Toimintakorttien arvo on tässä vaiheessa nolla.
Kortit sekoitetaan ja jokaiselle jaetaan seitsemän korttia. Loppupakka käännetään kuvapuoli alaspäin nostopakaksi. Nostopakan ylin kortti käännetään esiin poistopakan alkukortiksi. Ensimmäinen kortti ei saa olla erikoiskortti.
Pelin aloittaa jakajan vasemmalla puolella istuva pelaaja. Pelaaja pyrkii laittamaan poistopakan päälle kortin, jossa on sama väri, numero tai kuva kuin poistopakan ylimpänä olevassa kortissa. Esimerkiksi, jos ylin kortti on punainen 7, pelaajan on laitettava jokin punainen kortti tai numero 7 mitä vain väriä. Pelaaja voi laittaa siihen myös jokerikortin.
Jos pelaajalla ei ole laittaa sopivaa korttia, hänen on otettava nostopakasta yksi kortti käteensä. Jos myös juuri nostetun kortin voisi pelata, saa pelaaja pelata sen heti pois tai jättää pelaamatta käteensä. Muita kädessään olevia kortteja hän ei kuitenkaan saa pelata vielä tässä vaiheessa.
Kun pelaajalla on kädessään enää yksi kortti, on hänen huudettava "UNO!". Jos pelaaja unohtaa huutaa ”UNO” ennen häntä seuraavan pelaajan vuoron alkua, saa joku unohduksen huomannut vaatia unohtajaa nostamaan käteensä kaksi uutta korttia pakasta, mutta vain ennen unohtaneen pelaajan seuraavaa omaa vuoroa. Pelaajan vuoro katsotaan alkaneeksi siitä, kun hän on laskenut kortin kädestään tai nostanut pakasta uuden.
Säännöt > Toimintakortit

Vasemmalta oikealle: ohitus, suunnanvaihto, nosta kaksi, jokeri ja nosta 4-jokeri
Toimintakortit pelataan seuraavasti:
Ohituskortti – Kortin lyöneestä pelaajasta seuraava menettää vuoronsa. Kortin saa lyödä joko samanvärisen kortin tai erivärisen ohituskortin päälle. Kaksinpelissä Ohituskortti antaa vain kortin lyöneelle pelaajalle uuden vuoron.
Suunnanvaihtokortti – Kortti vaihtaa pelaajien vuorojärjestyksen suunnan. Kortin saa lyödä joko samanvärisen kortin tai erivärisen suunnanvaihtokortin päälle. Kaksinpelissä kortti toimii kuten ohituskortti.
Nosta kaksi – Kortin lyöneen pelaajan jälkeen seuraavana vuorossa oleva menettää vuoronsa ja joutuu nostamaan pakasta kaksi korttia käteen. Nosta kaksi -kortin saa lyödä joko samanvärisen kortin tai myös erivärisen Nosta kaksi -kortin päälle.
Jokeri – Kortin lyönyt pelaaja saa valita seuraavaksi pelattavan värin. Kortin saa lyödä milloin tahansa paitsi silloin, kun sen lyöjä joutuu juuri ottamaan vastaan Nosta kaksi -korttia tai nosta 4 -jokerikorttia.
Nosta 4 -jokeri – Kortin lyöneestä pelaajasta seuraava menettää vuoronsa ja nostaa pakasta neljä korttia. Lisäksi kortin lyönyt pelaaja saa valita seuraavaksi pelattavan värin. Pelaaja ei saa kuitenkaan lyödä nosta 4 -jokerikorttia silloin, kun hänellä on kädessään myös samanvärinen kortti kuin poistopakan päällimmäinen kortti on. Muulloin kortin voi lyödä koska vain.
Säännöt > Rangaistukset

Jos pelaaja unohtaa huutaa ”UNO” ja joku muu huomaa tämän sen jälkeen, kun seuraava pelaaja on jo aloittanut ja ennen sitä, kun unohtaneella pelaajalla on seuraava oma vuoronsa, joutuu unohtaja nostamaan pakasta kaksi korttia. Pelaajan vuoro katsotaan alkaneeksi siitä, kun hän on laskenut kortin kädestään tai nostanut pakasta uuden.
Jos pelaaja lyö nosta 4 -jokerikortin, saa kortteja nostamaan joutuva haastaa pelaajan: tällöin kortin lyöjän täytyy näyttää kätensä haastajalle. Jos silloin paljastuu sellainen vilppi, että kortin lyöjällä onkin kädessään poistopakkaan sopiva samanvärinen kortti, joutuu tämä nostamaan pakasta neljä korttia lisää. Jos lyöjä ei ole huijannut, joutuu haastaja itse nostamaan kuusi korttia ja menettää myös pelivuoronsa. Erikoiskorttiin saa lopettaa, kunhan lyö ainoastaan yhden erikoiskortin pöytään vuorollaan.
Säännöt > Pisteytys

Kierroksen päätyttyä lasketaan hävinneiden pelaajien korttien sisältämät pisteet yhteen, ja voittanut pelaaja saa kaikki nämä pisteet. Muut eivät saa mitään.
Korteista saa pisteitä seuraavasti: numerokortti lukunsa mukaan, ohituskortti 20, suunnanvaihtokortti 20, nosta kaksi -kortti 20, jokerikortti 50 ja nosta 4 -jokerikortti 50. Tämän jälkeen jatketaan kierroksia niin kauan, kunnes joku saa 500 pistettä.