stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Timanttirakenne

Timanttirakenteisen kiteen yksikkökoppi
Timanttirakenteisen kiteen kuva stereo­grafisessa projektiossa, joka osoittaa rakenteen kolmin­kertaisen symmetrian Millerin indeksien [111] mukaisessa suunnassa.
Timanttirakenne on kiderakenne, jossa jokaisen atomin lähimpinä naapureina on neljä atomia sijoittuneina tätä ympäröivän säännöllisen tetraedrin kärkiin. Rakenteen nimi johtuu siitä, että timantissa hiiliatomit ovat sijoittuneet toisiinsa nähden tällä tavalla. Samalla tavalla kiteytyvät eräät muutkin jaksollisen järjestelmän 14. ryhmän eli hiiliryhmän alkuaineet: puoli­johteina tunnetut pii ja germanium sekä niiden seokset, sekä myös tina esiintyessään harmaana eli α-tinana. Sitä vastoin samaan ryhmään kuuluvalla lyijyllä ei tällaista kiderakennetta esiinny.
Kiteen rakenne

Timanttirakenne voidaan käsittää pinta­keskisen kuutiollisen (fcc)-rakenteen muunnokseksi. Se muodostuu kuutiomaisista yksikkö­kopeista siten, että atomien ytimet sijaitsevat kuution kärki­pisteissä, kuution jokaisen sivutahkon keski­pisteissä sekä neljä atomia kuution sisällä sen avaruus­lävistäjien varrella, tämän lävistäjän pituuden neljäs­osan etäisyydellä kuution kärjistä.  Täten jokaisella atomilla on neljä lähintä naapuri­atomia, joihin se on sitoutunut kovalenttisesti.
Timanttirakenteinen kide kokonaisuudessaan ei muodosta Bravais'n hilaa, sillä vaikka kaikki atomit ovatkin samalla tavalla neljän muun atomin ympäröimiä, nämä eivät kaikilla atomeilla ole samoin päin orientoituneina. Atomit voidaan kuitenkin ajatella jaetuksi kahteen ryhmään, joista toisen muodostavat kuution kärjissä ja sivu­tahkojen keski­pisteissä olevat, toisen taas kuution sisällä olevat atomit. Nämä kummatkin erikseen muodostavat täysin pinta­keskisen kuutiollisen kiteen kaltaisen Bravais'n hilan.
Timantti­rakenteessa atomit eivät muodosta tiiveintä pakkausta.  Mikäli ajatellaan atomit palloiksi, joiden säde on puolet kahden lähimpänä toisiaan sijaitsevan atomin ytimien etäisyyksistä niin, että ne eivät osittainkaan ole päällekkäin, niiden osuus kiteen viemästä tilasta on  {\frac {\pi {\sqrt {3}}}{16}}\approx 0.34,. Tämä on selvästi pienempi kuin pinta­keskisessä kuutiollisessa hilassa, jossa vastaava suhde on  {\frac {\pi }{3{\sqrt {2}}}}\approx 0.74.
Jos yksikkökopin yhden kärki­pisteen ajatellaan sijaitsevan origossa ja pituus­yksikkönä käytetään yksikkö­kopin muodostavan kuution särmää eli kiteen hilavakiota, niin yksikkö­kopissa olevien atomien ytimet sijaitsevat pisteissä  (0, 0, 0), (1/2, 1/2, 0), (0, 1/2, 1/2), (1/2, 0, 1/2), (1/4, 1/4, 1/4), (1/4, 3/4, 3/4), (3/4, 1/4, 3/4) ja (3/4, 3/4, 1/4). Muissa yksikkö­kopeissa atomien ytimet ovat niissä pisteissä, joiden koordinaatit saadaan lisäämällä edellä mainittujen pisteiden koordinaatteihin mieli­valtaisia kokonaislukuja.
Timanttirakenteessa kahden lähimpänä toisiaan sijaitsevan atomin etäisyyden eli sidos­pituuden suhde kuution sivun pituuteen eli hilavakioon on  {\frac {\sqrt {3}}{4}}\approx 0.43. Niinpä esimerkiksi timantin hila­vakio on 356,7 pikometriä ja sidospituus 0,43 · 356,7 = 154 pm..  Vastaavasti piin ja germaniumin hilavakiot ovat 543,0 pm ja 565,8 pm ja sidos­pituudet näin ollen 235 pm ja 245 pm.
Sinkkivälkkeen rakenne

Timanttirakennetta muistuttaa myös eräiden yhdisteiden kuten sinkki­välkkeen (ZnS) kiderakenne. Siinä on kuitenkin kahden­laisia atomeja siten, että riippuen siitä, mikä kohta kiteessä valitaan lähtö­kohdaksi, joko sinkkiatomit ovat kuution kärki­pisteissä ja sivu­tahkojen keski­pisteissä, rikkiatomit taas kuutioiden sisällä, tai päinvastoin. Vastaavanlainen kide­rakenne on myös useilla sellaisilla yhdisteillä, jonka muodostavat jaksollisen järjestelmän 13. ryhmän eli booriryhmän ja 15. ryhmän eli typpiryhmän alkuaineet, esimerkiksi puoli­johteena tunnetulla galliumarsenidilla (GaAs).
Aiheesta muualla

diamond 3D animation
Pycnandra

| Pycnandra |
| --- | --- |
 Pycnandra acuminata.
Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Putkilokasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Ericales
Heimo::  Sapotillapuukasvit Sapotaceae
Suku::  Pycnandra  Benth.
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pycnandra on sapotillapuukasveihin kuuluva suku, joka esiintyy endeemisenä Uudessa-Kaledoniassa. Suvussa on 62 lajia, ja se on laajin Uuden-Kaledonian kotoperäisistä kasvisuvuista. Pycnandra on läheisintä sukua Australian itärannikon Niemeyera-suvulle. Monet Pycnandra-lajeista elävät Uuden-Kaledonian Grande Terren ultramafisella maaperällä. Puulaji Pycnandra acuminata on tunnettu nikkelin kerääjänä eli hyperakkumuloijana. Sen rungon sinivihreäksi värjäytyneessä maitiaisnesteessä on jopa 20–25 prosentin nikkelipitoisuus.
Lajit

Pycnandra acuminata
Pycnandra amplexicaulis
Pycnandra atrofusca
Pycnandra balansae
Pycnandra belepensis
Pycnandra benthamii
Pycnandra blaffartii
Pycnandra blanchonii
Pycnandra bourailensis
Pycnandra bracteolata
Pycnandra caeruleilatex
Pycnandra canaliculata
Pycnandra carinocostata
Pycnandra chartacea
Pycnandra comptonii
Pycnandra comptonioides
Pycnandra confusa
Pycnandra controversa
Pycnandra cylindricarpa
Pycnandra decandra
Pycnandra deplanchei
Pycnandra elliptica
Pycnandra fastuosa
Pycnandra filipes
Pycnandra francii
Pycnandra glabella
Pycnandra glaberrima
Pycnandra gordoniifolia
Pycnandra goroensis
Pycnandra grandifolia
Pycnandra griseosepala
Pycnandra heteromera
Pycnandra intermedia
Pycnandra kaalaensis
Pycnandra kopetoensis
Pycnandra kouakouensis
Pycnandra linearifolia
Pycnandra lissophylla
Pycnandra litseiflora
Pycnandra longiflora
Pycnandra longipetiolata
Pycnandra margueriteae
Pycnandra micrantha
Pycnandra montana
Pycnandra neocaledonica
Pycnandra obscurinerva
Pycnandra ouaiemensis
Pycnandra paniensis
Pycnandra paucinervia
Pycnandra perplexa
Pycnandra petiolata
Pycnandra poindimiensis
Pycnandra pubiflora
Pycnandra sarlinii
Pycnandra schmidii
Pycnandra sclerophylla
Pycnandra sessiliflora
Pycnandra sessilifolia
Pycnandra versicolor
Pycnandra vieillardii
Pycnandra viridifolia
Pycnandra wagapensis
Marjatta Kangas

| Marjatta Kangas> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. joulukuuta 1941 (ikä 82) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Ossi Kangas
Helvi Marjatta Kangas (o.s. Happonen, s. 13. joulukuuta 1941 Helsinki) on suomalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa Jyväskylän ja Lahden kaupunginteattereissa.
Ura

Kangas aloitti ammattiuransa Rauman kaupunginteatterissa 1963–1965, mitä seurasi Imatran teatteri 1965–1967, Jyväskylän kaupunginteatteri 1971–1977 ja Lahden kaupunginteatteri 1979–.
Kankaan rooliluetteloon kuuluu muun muassa Sonja (Vanja-eno), Nina (Lokki), Ludmila (Muuan äiti) ja Iokaste (Oidipus). Kangas on näytellyt myös Niskavuoren Hetan tyttären Aliinan osan.
Kankaan puoliso oli näyttelijä Ossi Kangas. Avioliitto alkoi 1964. Pariskunnan tytär Minna Kangas on niin ikään näyttelijä. Hänen vanhempansa ovat Veikko Happonen ja Lempi Laakkonen.
Esa Liukkonen

Esa Esko Tapani Liukkonen (s. 29. maaliskuuta 1978 Jaala) on entinen suomalainen pikajuoksija. Aktiiviuransa viimeisinä vuosina hän edusti Lahden Ahkeraa ja hänen valmentajanaan toimi Arto Toukonen. Kalevan kisoissa Liukkonen voitti hopeaa 100 metrin juoksussa, minkä lisäksi hän oli voittamassa SM-tasolla kolme kultaa, hopeaa sekä neljä pronssia 4 x 100 metrin viestijuoksussa. Sisäratojen SM-kilpailuista hän voitti kaksi hopeaa ja pronssi 60 metrin juoksussa.
Nuorten sarjoissa hän edusti ensin Jaalan Voimaa ja sittemmin muutaman vuoden Kouvolan Urheilijoita ja saavutti ensimmäiset SM-mitalit voittaen 60m juoksussa kultaa sisäratojen mestaruuskisoissa Jyväskylässä v. 1999 ja seuraavana kesänä SM-kotikisoissaan Kouvolassa pronssia 100 metrin juoksussa.
Suurimman osan aktiiviurastaan Liukkonen edusti Karhulan Katajaisia ja saavutti kaikki aikuisten sarjan SM-mitalinsa heidän väreissään, valmentajana Petteri Jouste. Viestijuoksussa 4x100 metrillä hän saavutti Karhulan Katajaisille ennätykselliset kolme kultaa, kolme hopeaa ja neljä pronssia.
Sisäratojen mestaruuskisoissa hän voitti kaksi hopeaa ja yhden pronssin 60m juoksussa.
100 metrin ennätys on 10.58 vuodelta 2002 ja 60 metriä taittui useampanakin vuonna aikaan 6.77.
Maajoukkue-edustuksia uralta on useita mm. Kataloniasta sekä Suomi - Ruotsi maaottelun viestijoukkueessa 4x100m avausosuudella. Vuonna 2002 Liukkonen oli mukana Münchenin EM-kilpailussa pikaviestimiehistössä. Vain pari viikkoa ennen kisoja juostiin Kuortaneella Eliittikisojen finaalissa 100m takasuoralla myötätuulen siivittämänä. Esan epäonneksi maaliin tulon päässä oli varustekoppi, johon kaikki maaliin tulon jälkeen pysähtyivät käsillään tukien. Hänen radan kohdalla sattui olemaan varaston ikkuna ja voimakkaasta jarrutuksesta huolimatta molemmat kädet menivät siitä ikkunasta läpi. Seurauksena oli viiltohaavat molemmissa käsissäranteesta kyynärtaipeeseen ja yli 50 tikkiä. Toipuminen oli kuitenkin yllättävän nopeaa ja mies olikin parin viikon jälkeen jo juoksukunnossa.
Aktiiviura päättyi loukkaantumiseen vuoden 2008 SM-viestin finaalijuoksussa vaihtotilanteessa. Kaatumisen seurauksena tuli vakava olkapäävamma, joka vaati leikkaushoitoa.
Virallisissa kilpailuissa Liukkonen ei ole esiintynyt vuoden 2008 jälkeen. Nykyään Liukkonen toimii alakoulun luokanopettajana Lahdessa.
Liukkonen on naimisissa Lea Smolanderin kanssa ja heillä on 2011 syntynyt poika.
Liukkonen valittiin yhdessä työtoverinsa ja puolisonsa Lea Smolanderin kanssa vuoden 2024 valtakunnallisen vuoden luokanopettaja -palkinnon saajaksi.
Edvin Avellan

Edvin Avellan
Edvin Avellan (1. toukokuuta 1830 Ahlainen – 28. marraskuuta 1912 Pori) oli suomalainen tilanomistaja, valtiopäivämies, kääntäjä ja kirjailija. Hän käytti nimimerkkejä E. A., E. T. ja Edv. Tarkki.
Henkilöhistoria

Avellanin vanhemmat olivat tilanomistaja Gustaf Adolf Avellan ja Kallista Fredrika Tennberg. Hän kävi Rauman pedagogiota, Porin triviaalikoulua ja Turun lukiota ja pääsi ylioppilaaksi Helsingissä 1848.
Avellan toimi Tampereen ala-alkeiskoulun vt. opettajana 1854–1855, Uudessakaarlepyyssä toimineen Vaasan yläalkeiskoulun vt. kollegana 1855, Hämeenlinnan yläalkeiskoulun 3. kollegana 1855–1862 ja Porin yläalkeiskoulun historian ja maantiedon kollegana vuodesta 1862. Hän jäi virkavapaalle 1865 ja sai eron opettajan virasta 1867. Avellan hoiti tämän jälkeen Ahlaisten Kellahdessa omistamaansa Kellahden säterirusthollia jonka hän oli saanut perinnöksi isänsä kuoltua 1859. Hän osallistui talonpoikaissäädyn edustajana valtiopäiville 1877–1878, 1882, 1885, 1888, 1891, 1894, 1897, 1899 ja 1900. Avellan sai kunnallisneuvoksen arvon 1879.
Avellan tunnettiin myös suomentajana. Hän käänsi suomeksi muun muassa Johan Ludvig Runebergin runoja sekä Friedrich von Schillerin murhenäytelmän Orleansin neisyt. Avellan oli mukana suomentamassa yhdessä Aleksanteri Rahkosen, Julius Krohnin (Suonio) ja Antti Törneroosin (Tuokko) kanssa Runebergin Vänrikki Stoolin tarinoita. Suomennoksen ensimmäinen osa ilmestyi 1867. Myöhemmin ryhmään liittyi Paavo Cajander, jonka nimeen Vänrikki Stoolin tarinoiden suomennos on yleensä liitetty. Suomennoksen toinen osa ilmestyi 1877, ja kirjaa painettiin vuoteen 1904 mennessä 140 000 kappaletta.
Avellan perusti kansankirjaston Ahlaisiin jo 1850, ja hän oli myös mukana sisälähetystyössä.
Avellan oli naimisissa Katarina Ulrika Hahnssonin (1832–1901) kanssa. Heillä oli kaksi lasta, tytär Elli Kallista Sofia Avellan (1860–1926) ja poika Niilo Johannes Avellan (1868–1938). Niilo J. Avellan toimi Lahden yhteiskoulun rehtorina 1897–1914 ja julkaisi historiatutkimuksia muun muassa kolmiosaisen teoksen Entisen Ulvilan pitäjän maatilat. Niilo Avellanin puoliso Sylvia Avellan (o.s. Renqvist; 1870–1920) on tullut tunnetuksi kirjeenvaihdostaan kirjailija Joel Lehtosen kanssa.
Teoksia

Katso itseäs!: kuvaus nykyajan elämästä, kert. E. T. Satakunnan kirjakauppa, Pori 1886
Asiakirjoja kuuluva Porin rautatiekysymykseen. Pori 1888
Muutamia tietoja uusista perunalajeista. Satakunnan maanviljelysseuran lentolehti 8. Helsinki 1892
Suomennoksia

Fredrik Berndtson : Elämän taistelusta : Näytelmä viidessä näytöksessä, suomentanut E. A. Edvin Avellan, Pori 1873
Hans Georg Adolph Lacoppidan : Maatalouden oppikirja. Edellinen osa, suom. ja Suomen oloihin sov. Edv. Avellan. Satakunnan maanviljelysseura, Pori 1873
Johan Ludvig Runeberg : Runoelmia. Holm, Helsinki 1874
Friedrich von Schiller : Orleansin neitsyt : romantillinen murhenäytelmä. Holm, Helsinki 1875
Hans Georg Adolph Lacoppidan : Maatalouden oppikirja. Jälkimmäinen osa, suom. ja Suomen oloihin sov. Edv. Avellan. Satakunnan maanviljelysseura, Pori 1879
Elisabeth Charles : Kittyn päiväkirja : kuvauksia hengellisistä liikkeistä Englannissa viime vuosisadan keski-ajoilla, kirj. ”Helenan perheen” tekijä Mrs Charles, suomentanut Edv. Tarkki. Hagelberg, Tampere 1879
F. Gerle : Lyhyt neuvon-antaja voin- ja juustonvalmistuksessa, suom. Edv. Tarkki. Palander, Pori 1879
Carl Erik Bergstrand : Lehmän maito, sen omaisuudet ja ainekset, suom. Edv. Tarkki. Palander, Pori 1880
Aiheesta muualla

Project Gutenberg: Edvin Avellanin suomentama Elisabeth Rundle Charlesin teos Kittyn päiväkirja : kuvauksia hengellisistä liikkeistä Englannissa viime vuosisadan keski-ajoilla
Project Gutenberg: Edvin Avellanin suomentama Fredrik Berndtsonin näytelmä Elämän taistelusta
Satakuntalainen merkkimies, Suomen Kuvalehti, 03.05.1930, nro 18, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Ylioppilasmatrikkeli 1640–1852
Kehäkukkia

| Kehäkukkia> The Effect of Gamma Rays on Man-in-the-Moon Marigolds |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paul Newman
Käsikirjoittaja:  Alvin Sargent
Perustuu:  Paul Zindelin näytelmään
Tuottaja:  Paul Newman
Säveltäjä:  Maurice Jarre
Kuvaaja:  Adam Holender
Tuotantosuunnittelija:  Gene Callahan
Pääosat:   Joanne Woodward  Nell Potts  Roberta Wallach 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Newman-Foreman Company
Levittäjä:  20th Century Fox
Ensi-ilta:  1972, Suomessa 1974
Kesto:  101 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kehäkukkia (The Effect of Gamma Rays on Man-in-the-Moon Marigolds) on Paul Newmanin tuottama ja ohjaama yhdysvaltalainen draamaelokuva vuodelta 1972. Arkisen realistinen tarina perustuu Paul Zindelin Pulitzer-palkittuun näytelmään, jonka pohjalta käsikirjoituksen laati Alvin Sargent. Elokuvan pääosia näyttelevät Paul Newmanin vaimo Joanne Woodward ja tytär Nell Newman, joka käytti lapsirooleissaan nimeä Nell Potts. Kolmatta pääosaa esittää Roberta Wallach, joka on puolestaan näyttelijä Eli Wallachin tytär.
Juoni

Alkoholisoitunut, suorapuheinen ja katkeroitunut Beatrice (Woodward) on jäänyt leskeksi, työskentelee puhelinmyyjänä ja asuu nuhruisessa talossaan kahden hyvin erilaisen tyttärensä kanssa. Vanhempi tytär Ruth (Wallach) kärsii epilepsiasta ja on ulospäin suuntautunut kuten äitinsä, nuorempi ja hiljaisempi Matilda (Potts) kasvattaa kehäkukkia koulun tiedekilpailuun ja huolehtii lemmikkikanistaan. Tarinan edetessä Beatricen mielenterveys järkkyy yhä pahemmin ja Matildasta tulee keskushenkilö, joka on huolestunut maapallon tulevaisuudesta.
Vastaanotto

Elokuva kilpaili Kultaisesta palmusta Cannesin elokuvajuhlilla, joilla Joanne Woodward palkittiin parhaasta naispääosasta. Hän oli roolistaan myös Golden Globe -ehdokkaana.
Helsingin Sanomien Paula Talaskiven mielestä tarina kuulostaa kovin arkiselta ja sen äitihahmo on aika kauhistuttava, mutta Newmanin ohjaus ja Woodwardin näyttelijäntyö kannattelevat elokuvaa. Saman lehden Mikael Fränti kirjoitti elokuvan tv-esityksen alla 1986 sen olevan vakuuttava näyttö avioparin Newman–Woodward yhteistyöstä. Hän kehui näyttelijätyötä ja piti ohjaustyötä tarkkana. ”Paul Newman kantaa rehellisesti huolta kuvaamistaan ihmisistä, joten hänen humanismiinsa uskoo vahvasti.”
Aiheesta muualla

Kehäkukkia Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:The Effect of Gamma Rays on Man-in-the-Moon Marigolds (film)
Käännös suomeksi
Ivan Alexander Aminoff

Ivan Alexander Aminoff (8. marraskuuta 1847 Mietoinen – 1. tammikuuta 1918 Saaren kartano) oli suomalainen vapaaherra, merikapteeni, maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Perhe

Aminoffin vanhemmat olivat eversti Alexander Aminoff ja Fredrika Charlotta Maria af Forselles. Aminoff avioitui Augusta Lovisa Josefina Janssonin kanssa vuonna 1878.
Pariskunta sai yhteensä kaksitoista lasta. Gustaf Aminoff toimi Vuoksenniskan toimitusjohtajana ja hänen lapsensa oli hallituksen puheenjohtaja, toimitusjohtaja Cecil Aminoff.
Hänen veljensä oli kenraaliluutnantti, kuvernööri Johan Fredrik Gustav Aminoff, hänen isoisänsä oli kreivi Johan Fredrik Aminoff ja isoisoisän isä äidin puolelta oli kauppaneuvos Jakob af Forselles.
Ura

Aminoff kävi Haminan kadettikoulua, mutta lähti 1862 merille. Perämiehen tutkinnon hän suoritti 1868 ja merikapteenin tutkinnon 1872, minkä jälkeen hän toimi laivan päällikkönä Kaspianmerellä vuoteen 1876 ja sitten Åbo-aluksen päällikkönä Pietarin, Turun ja Tukholman reitillä. Vuosina 1880–1887 hän oli Nobelin veljesten yhtiön kuljetusosaston päällikkö Kaspianmerellä ja Volgalla.  Aminoff oli myös maanviljelijä Saaren kartanon everstinpuustellissa ja omisti tilan Mynämäellä.
Aminoff oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1899.
Lisää

| Lisää Fintelligens |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 12. marraskuuta 2008
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Elastinen, Iso H, TK MMEN, Sakke, Joniveli
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 50.24
 Levy-yhtiö: Rähinä Records
Fintelligensin muut julkaisut
| Fintelligens Collections 2007 | Lisää 2008 | Mun tie tai maantie 2010 |
Lisää on suomalaisen rap-yhtye Fintelligensin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 12. marraskuuta 2008 Rähinä Records -levy-yhtiön kautta. Kyseessä on niin sanottu comeback-albumi, sillä edellinen studioalbumi Kokemusten summa julkaistiin vuonna 2002 ja edellisestä julkaisusta, Nää vuodet 1997–2003 -kokoelma, oli aikaa jo viisi vuotta.
Taustatietoa

Lisää oli Suomen 83. myydyin albumi vuonna 2008, ja toiseksi myydyin rap-genressä Cheekin Kuka sä oot -levyn jälkeen. Albumi oli kahdeksan viikkoa Suomen virallisella listalla, ja parhaimmillaan se ylsi seitsemänneksi debyyttiviikollaan (47/2008).
Ensimmäinen albumilta julkaistu single oli Hoida homma, joka kuultiin ensimmäisen kerran YleX-radiokanavalla 14. heinäkuuta 2008. Viikkoa myöhemmin, 21. heinäkuuta, kappale julkaistiin kaupallisesti digitaalisessa muodossa ja samalla julkaistiin myös siihen tehty musiikkivideo. Listoilla single ei menestynyt erityisen hyvin. Albumin toinen single, Määränpää, julkaistiin 15. lokakuuta. Singlellä esiintyy vierailijana Lauri Tähkä.
Kappaleet

Lisää – 3.58
Ota valokuva – 3.57
Kerro kahdella – 3.43 (mukana Tuomo & TK)
Ryhtii – 3.48
Liian myöhästä – 3.41 (mukana Osmo Ikonen)
Aihetta juhlaan – 3.53
Määränpää – 3.54 (mukana Lauri Tähkä)
Miljoona – 3.27
Hoida homma – 3.35
Turhia murheita – 4.42 (mukana Timo Pieni Huijaus)
Megafoni – 3.54
Timanttii – 3.36 (mukana Asa)
Älä oo huolissas – 4.09
Tuottajat

Elastinen: 1, 6, 7, 10
Elastinen & Iso H: 2, 4
TK & Elastinen: 3
MMEN: 5
Sakke: 8, 11
Sakke & Fintelligens: 9
Joniveli & Elastinen: 12
TK: 13
Samplet

"Ota valokuva" sisältää samplen Asan "Hidastaa" -kappaleesta sekä Elastisen kappaleista "Myöhästä" ja "Päivä kerrallaan".
"Ryhtii" sisältää samplen Elastisen kappaleesta "Se siitä".
"Miljoona" sisältää samplen Vera Teleniuksen kappaleesta "Miljoona ruusua".
"Hoida homma" sisältää samplet Elastisen kappaleesta "Väärin" (mukana Timo Pieni Huijaus) sekä Elastisen ja Timo Pieni Huijauksen "Oma onni" -kappaleesta.
"Älä oo huolissas" sisältää samplet Elastisen "Syljen" -kappaleesta sekä Kapasiteettiyksikön kappaleesta "Kirje".
Asemantausta

| Asemantausta |
| --- | --- |
Kaupunki:  Lahti
Koordinaatit:  60.9716°N, 25.6558°E
Kaupunginosa nro:  25
Väkiluku:  4 723 (2017)
Lähialueet:  Keski-Lahti, Kerinkallio, Laune ja Sopenkorpi.
Asemantausta on Lahden 25. kaupunginosa, joka sijaitsee välittömästi Lahden rautatieaseman ja rautatien eteläpuolella. Kaupunginosan naapurikaupunginosia ovat pohjoisessa Keski-Lahti, kaakossa Saksalankadun ja Hakakujan itäpuolella Kerinkallio, etelälounaassa Tapparankadun eteläpuolella Laune ja lännessä Helsingintien takana Sopenkorpi.
Vuonna 2017 Asemantaustan kaupunginosaa vastaavan Lahden Asemantaustan tilastoalueen väkiluku oli 4 723.
Aikaisemmin puhekielessä Asemantaustaa on kutsuttu myös nimellä Paanantaka. Saksaksi rautatie on Eisenbahn, josta on tullut suomen kieleen paana tarkoitaen laajemminkin rautatien lisäksi myös muuta kulkuväylää
(saks. Bahn).
Alue oli paljolti 1970-luvulla vielä peltoa, mutta eteläpuolisen Launeen kehittyessä kaupalliseksi keskukseksi (mm. Prisma ja K-Citymarket sekä rautakaupat) Asemantaustaankin on rakennettu liiketiloja ja asuinrakennuksia. Asemakaavallisesti Asemantausta jakautuu Anttilanmäki-, Kittelä-, Kullankukkula- ja Marolinna-nimisiin asuinalueisiin sekä Lepikko-nimiseen teollisuusalueeseen. Alueelle rakennettiin vuoden 1989 hiihdon maailmanmestaruuskilpailuiden kisakylä. Edellinen kisakylä rakennettiin Riihelään.
Kaupunginosan palveluja

Asemantaustalla toimii esimerkiksi Asemantaustan päiväkoti (Heikinkatu 7), aiempi Anttilanmäen koulu (syksystä 2019 lähtien Lahden ruotsinkielinen koulu) ja Länsiharjun koulu, Launeen harjoitusjäähalli (sponsori nimi: RTK Areena (aiemmin Sol Areena)), keilahalli, Launeen kirkko ja esikoislestadiolaisten ruokoushuone.
Asemantaustan kautta kulkee sekä kauko- että paikallisliikenteen linja-autoja. Linjat 1, 2, 6, 7, 13, 31, 32, 88, 89 ja 89Z kulkevat Asemantaustan ohi Vesijärvenkatua ja Uudenmaankatua pitkin.
Bogenin kappeli (Evenes)

| Bogenin kappeli Bogen kapell |
| --- | --- |

Sijainti:  Evenes, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Sør-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1920
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  250
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Bogenin kappeli (norj. Bogen kapell) on Evenesin kunnassa Nordlandin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1920.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bogenin kappeli (Evenes) Wikimedia Commonsissa
Luettelo valtioista, joiden pääkaupunki ei ole valtion suurin kaupunki

Valtiot  joiden pääkaupunki ei ole valtion suurin kaupunki
Tämä on luettelo valtioista  joiden pääkaupunki ei ole asukasluvultaan valtion suurin kaupunki. Egypti rakentaa uutta pääkaupunkia korvaamaan Kairon. Uudella kaupungilla ei ole vielä nimeä.  Myös Indonesia rakentaa uutta pääkaupunkia Nusantaraa Borneon saaren itäosaan korvaamaan vajoavaa Jakartaa.