stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Esko Almgren
Ura poliitikkona > Kunnallispoliitikkona

Kunnallispolitiikassa Almgren oli Kotkan kaupunginvaltuuston jäsen vuosina 1965–2017 ja kaupunginhallituksen vuosina 1969–1975. Hän on Suomen pitkäaikaisempia kunnallispoliitikkoja.
Almgren oli ensimmäisen kerran ehdolla kunnallisvaaleissa vuonna 1964 kokoomuksen ehdokkaana. Almgrenin mukaan erityisesti ”Koti, uskonto ja isänmaa” -arvot olivat hänelle luonteva syy olla mukana puolueessa, jolla oli vahva yhteiskunnallis-kristillinen ote asioihin. Almgren tuli valituksi kaupunginvaltuustoon. 1970-luvun vaihteessa Almgren toimi rehtorina. Vuoden 1975 eduskuntavaalikampanjan aikana Almgren kertoo kuulleensa puoluetovereilta epämiellyttäviä puheita henkilökohtaisesta vakaumuksestaan.
Syksyllä 1975 Almgren kävi keskustelun Kristillisen liiton Pentti Harjulan kanssa, joka sai Almgrenin vaihtamaan puoluettaan SKL:ään. Almgren erosi maaliskuussa 1976 valtuustosta ja asettui saman vuoden syksyllä ehdolle SKL:n listalla. Hänet valittiin uudelleen kaupunginvaltuutetuksi ja sen jälkeen SKL:n puoluehallituksen ja työvaliokunnan jäseneksi.
Vuoden 1978 presidentinvaaleissa SKL asetti ehdokkaaksi Raino Westerholmin asettuen poikkiteloin presidentti Urho Kekkosen kanssa. Westerholmin kampanjan myötä Almgrenista tuli yksi Kymen vaalipiirin kolmesta valitsijamiehestä.
Ura poliitikkona > Puoluesihteeri, puheenjohtaja ja kansanedustaja

Syksyllä 1978 Westerholm pyysi Almgrenia asettumaan ehdolle puoluesihteeriksi ja tämä voitti puoluevaltuuston äänestyksessä. Almgren toimi Suomen Kristillisen Liiton puoluesihteerinä vuosina 1979–1982.
Almgren valittiin Suomen Kristillisen Liiton puheenjohtajaksi vuonna 1982. Eduskunnassa hän oli lakivaliokunnan, pankkivaliokunnassa, sivistysvaliokunnan ja ulkoasiainvaliokunnan jäsenenä. Hän oli myös Parlamenttienvälisen liiton Suomen ryhmän jäsen. Almgren oli uudelleen presidentin valitsijamiehenä vuoden 1988 vaaleissa. Vuodesta 1997 hän oli kristillisten puoluevaltuuston puheenjohtaja.
Ura poliitikkona > Muita luottamustoimia

Almgren on ollut myös Suomen Vapaakirkon hallituksen (1967–1975 ja 1994–1997), Suomen YK-valtuuskunnan (1978) ja Kymen läänin koulusuunnittelulautakunnan jäsen.
Populaarikulttuurissa

Raptori julkaisi vuonna 1990 Almgrenista kertovan kappaleen ”Esko A.”, jossa yhtye kritisoi Almgrenin suhtautumista televisiossa näytettävään erotiikkaan. Kappale sisältyi platinaa myyneelle Moe!-albumille.
Myös Lapinlahden Linnut teki vuonna 1990 televisiosarjaansa Maailman kahdeksan ihmettä sketsin tapauksesta, jossa Almgren oli tippumassa pois eduskunnasta, mutta säilyttikin viime hetkillä paikkansa. Sketsissä Markku Toikan näyttelemä äärimmäisen hillitty Almgren puhkeaa poikkeukselliseen riemuun kuullessaan paikkansa varmistuneen.
Yksityiselämä

Almgren on kuulunut vapaakirkkoon ja kertonut kannattavansa raittiusaatetta. Almgrenin vanhemmat olivat työnjohtaja Vilho Konstantin Almgren ja Anni Matilda Heikkinen. Hän oli naimisissa prokuristi Eeva Kaarina Wahlroosin (k. 2010) kanssa vuodesta 1953. Almgrenilla on neljä lasta.
Teoksia

"Villenpoika" - kotona, koulussa, kansakunnan kaapin päällä.  Jyväskylä:  Päivä Osakeyhtiö, 1998.  ISBN 952-90-9880-4
Aiheesta muualla

Esko Almgren Studio55:n haastattelussa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Raino Westerholm | Suomen kristillisen liiton puheenjohtaja 1982–1989 | Seuraaja: Toimi Kankaanniemi |
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Eino Pinomaa | Suomen Kristillisen Liiton puoluesihteeri 1979–1982 | Seuraaja: Jouko Jääskeläinen |
Suomen Kristillisen Liiton kansanedustajat
| n k Suomen Kristillisen Liiton kansanedustajat 1979–1983 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (9):  Almgren  Fred  Hautala  Juntumaa  Järvilehto  Korhonen (1979–1983)  Muroma  Rautiainen  Ronkainen  Stenbäck 
| n k Suomen Kristillisen Liiton kansanedustajat 1983–1987 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (3):  Almgren  Muroma  Ronkainen 
| n k Suomen Kristillisen Liiton kansanedustajat 1987–1991 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (5):  Almgren  Fred  Hautala  Kankaanniemi  Moilanen 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Frans Oskar Lampola

Frans Oskar Lampola (27. huhtikuuta 1872 Nakkila – 24. heinäkuuta 1942 Lappajärvi) oli suomalainen pappi, opettaja ja koulunjohtaja.
Henkilöhistoria

Lampolan vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Kustaa Lampola ja Lovisa Ellaa. Hänen puolisonsa vuodesta 1899 oli Naemi Bergroth (k. 1935), pääjohtaja Veikko Lampola oli heidän poikansa. Frans Oskar Lampola tuli ylioppilaaksi Porin Lyseosta 1892. Papiksi hänet vihittiin 1896 ja hän valmistui myös filosofian kandidaatiksi 1899. Lampola oli Kokkolan suomalaisen yhteiskoulun opettaja 1899–1910 ja 1912–1919 ja koulun rehtori 1902–1910 ja 1912–1919. Kokkolan suomalaisen lyseon uskonnon ja latinan opttajana ja koulun rehtorina hän toimi 1918–1919.
Lampola oli kirkkoherra Kuorevedellä 1910–1912 ja Lappajärvellä 1919–1942. Turun tuomiokapitulin asessorina hän toimi 1933–1939 ja oli kirkolliskokouksen jäsen 1938. Hän oli Kokkolan kaupunginvaltuuston jäsen 1912–1919 ja Lappajärven kunnanvaltuuston jäsen 1922–1925, minkä lisäksi hänellä oli useita muita luottamustehtäviä. Lampola myös toimitti Joulutähti- ja Seimellä-nimisiä joululehtiä. Hän sai rovastin arvonimen 1925.
Julkaisuja

Tienosottaja ijankaikkiseen elämään, opetukseksi niille, jotka Filippin vanginvartijan kanssa vakavasti kysyvät: Mitä minun pitää tekemän, että minä autuaaksi tulisin?, Nils Hamnerin, Kokkola: F. O. Lampola (suom.), 1904
Eurovision laulukilpailu 1989

| Eurovision laulukilpailu 1989 |
| --- | --- |

Päivämäärät
Päivämäärä(t):  6. toukokuuta
Isäntä
Tapahtumapaikka:  Palais de Beaulieu, Lausanne, Sveitsi
Juontaja(t):  Jacques Deschenaux,   Lolita Morena
Isäntämaan toimittaja:  SSR
Väliaikanumero:  Guy Tell
Osallistujat
Osallistujien määrä:  22
Palaavat maat:   Kypros
Äänestys
Voittaja:  Jugoslavia Rock me
Nolla pistettä saaneet:   Islanti
Osallistujakartta

   Maat, jotka osallistuivat vuonna 1989   Maat, jotka eivät osallistuneet vuonna 1989  
Eurovision laulukilpailu · Teemasivu
 ◄ 1988  1990 ► 
Eurovision laulukilpailu 1989 järjestettiin 6. toukokuuta 1989 Palais de Beaulieussa Lausannessa Sveitsissä. Kilpailun juonsivat Jacques Deschenaux ja Lolita Morena.
Kilpailun voitti Jugoslavia kappaleella "Rock Me", jonka esitti yhtye nimeltä Riva. Kyseessä on ainoa entisen ja lakkautetun valtion saama voitto Euroviisuissa. Suomea kilpailussa edusti Anneli Saaristo kappaleellaan "La dolce vita", joka sijoittui seitsemänneksi ja sai 76 pistettä. Sitäkin parempi tulos oli todella lähellä, sillä Suomi oli viiden parhaan joukossa vielä viiden maan pisteiden puuttuessa. Viiden ensimmäisen äänestyskierroksen jälkeen Suomi oli toisena, ja vielä kymmenen äänestyskierroksen jälkeen Suomi oli kolmantena. Se oli ennen vuotta 2006 Suomen paras sijoitus suhteessa osallistujamaiden määrään, ja Suomen taakse jäi peräti 15 kappaletta. Vaikka Marion Rung tuli kappaleella "Tom tom tom" vuonna 1973 sijoitukseltaan kuudenneksi, se voitti vain 11 muuta kappaletta. "La dolce vita" on ainoa Suomen euroviisukappale, jolla on italiankielinen nimilause.
Kohua aiheuttivat Israel ja Ranska, jotka olivat valinneet edustajikseen 11- ja 12-vuotiaat lapset, joille kilpailu osoittautui raskaaksi. Sääntöjä muokattiin niin, että vuodesta 1990 edustajien oli täytettävä vähintään 16 vuotta kuluvan vuoden loppuun mennessä.
Kappaleet

| Järj>  | Maa | Esiintyjä | Kappale | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Italia | Anna Oxa & Fausto Leali | "Avrei voluto" | 9. | 56 |
| 2 |  Israel | Gili & Galit | "Derech Hamelech" | 12. | 50 |
| 3 |  Irlanti | Kiev Connolly & The Missing Passengers | "The Real Me" | 18. | 21 |
| 4 |  Alankomaat | Justine Pelmelay | "Blijf zoals je bent" | 15. | 45 |
| 5 |  Turkki | Pan | "Bana Bana" | 21. | 5 |
| 6 |  Belgia | Ingeborg | "Door de wind" | 19. | 13 |
| 7 |  Iso-Britannia | Live Report | "Why Do I Always Get it Wrong?" | 2. | 130 |
| 8 |  Norja | Britt Synnøve Johansen | "Venners nærhet" | 17. | 30 |
| 9 |  Portugali | Da Vinci | "Conquistador" | 16. | 39 |
| 10 |  Ruotsi | Tommy Nilsson | "En dag" | 4. | 110 |
| 11 |  Luxemburg | Park Café | "Monsieur" | 20. | 8 |
| 12 |  Tanska | Birthe Kjær | "Vi maler byen rød" | 3. | 111 |
| 13 |  Itävalta | Thomas Forstner | "Nur ein Lied" | 5. | 97 |
| 14 |  Suomi | Anneli Saaristo | "La dolce vita" | 7. | 76 |
| 15 |  Ranska | Nathalie Pâque | "J'ai volé la vie" | 8. | 60 |
| 16 |  Espanja | Nina | "Nacida para amar" | 6. | 88 |
| 17 |  Kypros | Fani Polymeri & Yiannis Savvidakis | "Apopse as vrethume" | 11. | 51 |
| 18 |  Sveitsi | Furbaz | "Viver senza tei" | 13. | 47 |
| 19 |  Kreikka | Mariana | "To diko sou asteri" | 9. | 56 |
| 20 |  Islanti | Daníel Ágúst Haraldsson | "Það sem enginn sér" | 22. | 0 |
| 21 |  Saksan liittotasavalta | Nino de Angelo | "Flieger" | 14. | 46 |
| 22 |  Jugoslavia | Riva | "Rock Me" | 1. | 137 |
Kappaleet > Kapellimestarit

Lähes jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale. Isäntämaan ylikapellimestari Benoît Kaufman avusti Luxemburgin delegaatiota. Ossi Runne johti Suomen kilpailukappaleen viimeistä kertaa.
Italia - Mario Natale
Israel - Shaike Paikov
Irlanti - Noel Kelehan
Alankomaat - Harry van Hoof
Turkki - Timur Selçuk
Belgia - Freddy Sunder
Iso-Britannia - Ronnie Hazlehurst
Norja - Pete Knutsen
Portugali - Luis Duarte
Ruotsi - Anders Berglund
Luxemburg - Benoît Kaufman
Tanska - Henrik Krogsgaard & Benoît Kaufman (kapellimestari vaihtui kesken esityksen)
Itävalta - esitettiin ilman orkesterisäestystä
Suomi - Ossi Runne
Ranska - Guy Mattéoni
Espanja - Juan Carlos Calderón
Kypros - Haris Andreadis
Sveitsi - Benoît Kaufman
Kreikka - Giorgos Niachros
Islanti - esitettiin ilman orkesterisäestystä
Saksa - esitettiin ilman orkesterisäestystä
Jugoslavia - Nikica Kalogjera
Aiheesta muualla

Eurovision laulukilpailu 1989 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eurovision laulukilpailu
Maat
| --- | --- |
Aktiiviset:  Alankomaat · Albania · Armenia · Australia · Azerbaidžan · Belgia · Espanja · Georgia · Irlanti · Islanti · Israel · Italia · Itävalta · Kreikka · Kroatia · Kypros · Latvia · Liettua · Luxemburg · Malta · Moldova · Montenegro · Norja · Portugali · Puola · Ranska · Ruotsi · Saksa · San Marino · Serbia · Slovenia · Suomi · Sveitsi · Tanska · Tšekki · Ukraina · Viro · Yhdistynyt kuningaskunta
Epäaktiiviset:  Andorra · Bosnia ja Hertsegovina · Bulgaria · Marokko · Monaco · Pohjois-Makedonia · Romania · Slovakia · Turkki · Unkari · Valko-Venäjä · Venäjä
Entiset:  Jugoslavia · Serbia ja Montenegro
Epäonnistuneet yritykset:  Kazakstan · Kosovo · Libanon  · Liechtenstein · Neuvostoliitto · Qatar · Tunisia
Kilpailut vuosittain
| --- | --- |
1950-luku:  1956 · 1957 · 1958 · 1959
1960-luku:  1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969
1970-luku:  1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979
1980-luku:  1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989
1990-luku:  1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999
2000-luku:  2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
2010-luku:  2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019
2020-luku:  2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Isäntäkaupungit
| --- | --- |
1950–:  Lugano · Frankfurt · Hilversum · Cannes
1960–:  Lontoo · Cannes · Luxemburg · Lontoo · Kööpenhamina · Napoli · Luxemburg · Wien · Lontoo · Madrid
1970–:  Amsterdam · Dublin · Edinburgh · Luxemburg · Brighton · Tukholma · Haag · Lontoo · Pariisi · Jerusalem
1980–:  Haag · Dublin · Harrogate · München · Luxemburg · Göteborg · Bergen · Bryssel · Dublin · Lausanne
1990–:  Zagreb · Rooma · Malmö · Millstreet · Dublin · Dublin · Oslo · Dublin · Birmingham · Jerusalem
2000–:  Tukholma · Kööpenhamina · Tallinna · Riika · Istanbul · Kiova · Ateena · Helsinki ·  Belgrad · Moskova
2010–:  Oslo · Düsseldorf · Baku · Malmö · Kööpenhamina · Wien · Tukholma · Kiova · Lissabon · Tel Aviv
2020–:  Rotterdam · Rotterdam · Torino · Liverpool · Malmö · Basel
Yliviivattu kaupunki tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Eurovision laulukilpailu 1990

| Eurovision laulukilpailu 1990 |
| --- | --- |
 Laulukilpailun virallinen logo
Päivämäärät
Päivämäärä(t):  5. toukokuuta
Isäntä
Tapahtumapaikka:  Koncertna dvorana Vatroslav Lisinski,  Zagreb, Jugoslavia
Juontaja(t):  Helga Vlahović,   Oliver Mlakar
Isäntämaan toimittaja:  JRT
Väliaikanumero:  "Yugoslav Changes" matkailuelokuva
Osallistujat
Osallistujien määrä:  22
Äänestys- järjestelmä:  Jokainen maa antoi 12, 10 ja 8-1 pistettä kymmenelle kappaleelle.
Äänestys
Voittaja:  Italia Insieme: 1992
Nolla pistettä saaneet:  –
Osallistujakartta

   Maat, jotka osallistuivat vuonna 1990   Maat, jotka eivät osallistuneet vuonna 1990  
Muuta
 Toistaiseksi ainoa kerta kun Euroviisut on pidetty valtiossa, jota ei enää ole olemassa. 
Eurovision laulukilpailu · Teemasivu
 ◄ 1989  1991 ► 
Kilpailun tapahtumapaikka Zagrebissa vuonna 2007.
Eurovision laulukilpailu 1990 oli 35. Eurovision laulukilpailu ja se järjestettiin 5. toukokuuta 1990 Zagrebissa silloisessa Jugoslaviassa. Zagreb on nykyisin Kroatian pääkaupunki. Kilpailun juonsivat Helga Vlahović ja Oliver Mlakar. Kilpailuun osallistuivat samat 22 maata kuin edellisenäkin vuonna.
Kilpailun voitti Italia esiintyjänään Toto Cutugno Euroopan vapautta ja yhdentymistä ihannoivalla kappaleella "Insieme: 1992". Suomi sijoittui Norjan kanssa kilpailun jaetulle viimeiselle sijalle Beatin kappaleella "Fri?" (suom. Vapaa?). Tämä oli ensimmäinen kerta kun Suomi lauloi Euroviisuissa ruotsiksi, ja lisäksi ainoa kerta vuoteen 2012 asti.
Kappaleet

| Järj>  | Maa | Esiintyjä | Kappale | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Espanja | Azúcar Moreno | "Bandido" | 5. | 96 |
| 2 |  Kreikka | Christos Callow & Wave | "Horis Skopo" | 19. | 11 |
| 3 |  Belgia | Philippe Lafontaine | "Macédomienne" | 12. | 46 |
| 4 |  Turkki | Kayahan | "Gözlerinin Hapsindeyim" | 17. | 21 |
| 5 |  Alankomaat | Maywood | "Ik wil alles met je delen" | 15. | 25 |
| 6 |  Luxemburg | Céline Carzo | "Quand je te rêve" | 13. | 38 |
| 7 |  Iso-Britannia | Emma | "Give a Little Love Back to the World" | 6. | 87 |
| 8 |  Islanti | Stjórnin | "Eitt lag enn" | 4. | 124 |
| 9 |  Norja | Ketil Stokkan | "Brandenburger Tor" | 21. | 8 |
| 10 |  Israel | Rita | "Shara Barkhovot" | 18. | 16 |
| 11 |  Tanska | Lonnie Devantier | "Hallo Hallo" | 8. | 64 |
| 12 |  Sveitsi | Egon Egemann | "Musik klingt in die Welt hinaus" | 11. | 51 |
| 13 |  Saksan liittotasavalta | Chris Kempers & Daniel Kovac | "Frei zu leben" | 9. | 60 |
| 14 |  Ranska | Joëlle Ursull | "White and Black Blues" | 2. | 132 |
| 15 |  Jugoslavia | Tajči | "Hajde da ludujemo" | 7. | 81 |
| 16 |  Portugali | Nucha | "Há sempre alguém" | 20. | 9 |
| 17 |  Irlanti | Liam Reilly | "Somewhere in Europe" | 2. | 132 |
| 18 |  Ruotsi | Edin-Ådahl | "Som en vind" | 16. | 24 |
| 19 |  Italia | Toto Cutugno | "Insieme: 1992" | 1. | 149 |
| 20 |  Itävalta | Simone | "Keine Mauern mehr" | 10. | 58 |
| 21 |  Kypros | Haris Anastasiou | "Milas poli" | 14. | 36 |
| 22 |  Suomi | Beat | "Fri?" | 21. | 8 |
Kappaleet > Kapellimestarit

Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale.
Espanja - Eduardo Leiva
Kreikka - Michalis Rozakis
Belgia - Rony Brack
Turkki - Ümit Eroglu
Alankomaat - Harry van Hoof
Luxemburg - Thierry Durbet
Iso-Britannia - Alyn Ainsworth
Islanti - Jon Kjell Seljeseth
Norja - Pete Knutsen
Israel - Rami Levine
Tanska - Henrik Krogsgaard
Sveitsi - Bela Balint
Saksa - Reiner Pietsch
Ranska - Régis Dupré
Jugoslavia - Stjepan Mihaljineć
Portugali - Carlos Alberto Moniz
Irlanti - Noel Kelehan
Ruotsi - Curt-Eric Holmquist
Italia - Gianni Madonini
Itävalta - Richard Österreicher
Kypros - Stanko Selak
Suomi - Olli Ahvenlahti
Aiheesta muualla

Eurovision laulukilpailu 1990 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eurovision laulukilpailu
Maat
| --- | --- |
Aktiiviset:  Alankomaat · Albania · Armenia · Australia · Azerbaidžan · Belgia · Espanja · Georgia · Irlanti · Islanti · Israel · Italia · Itävalta · Kreikka · Kroatia · Kypros · Latvia · Liettua · Luxemburg · Malta · Moldova · Montenegro · Norja · Portugali · Puola · Ranska · Ruotsi · Saksa · San Marino · Serbia · Slovenia · Suomi · Sveitsi · Tanska · Tšekki · Ukraina · Viro · Yhdistynyt kuningaskunta
Epäaktiiviset:  Andorra · Bosnia ja Hertsegovina · Bulgaria · Marokko · Monaco · Pohjois-Makedonia · Romania · Slovakia · Turkki · Unkari · Valko-Venäjä · Venäjä
Entiset:  Jugoslavia · Serbia ja Montenegro
Epäonnistuneet yritykset:  Kazakstan · Kosovo · Libanon  · Liechtenstein · Neuvostoliitto · Qatar · Tunisia
Kilpailut vuosittain
| --- | --- |
1950-luku:  1956 · 1957 · 1958 · 1959
1960-luku:  1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969
1970-luku:  1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979
1980-luku:  1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989
1990-luku:  1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999
2000-luku:  2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
2010-luku:  2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019
2020-luku:  2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Isäntäkaupungit
| --- | --- |
1950–:  Lugano · Frankfurt · Hilversum · Cannes
1960–:  Lontoo · Cannes · Luxemburg · Lontoo · Kööpenhamina · Napoli · Luxemburg · Wien · Lontoo · Madrid
1970–:  Amsterdam · Dublin · Edinburgh · Luxemburg · Brighton · Tukholma · Haag · Lontoo · Pariisi · Jerusalem
1980–:  Haag · Dublin · Harrogate · München · Luxemburg · Göteborg · Bergen · Bryssel · Dublin · Lausanne
1990–:  Zagreb · Rooma · Malmö · Millstreet · Dublin · Dublin · Oslo · Dublin · Birmingham · Jerusalem
2000–:  Tukholma · Kööpenhamina · Tallinna · Riika · Istanbul · Kiova · Ateena · Helsinki ·  Belgrad · Moskova
2010–:  Oslo · Düsseldorf · Baku · Malmö · Kööpenhamina · Wien · Tukholma · Kiova · Lissabon · Tel Aviv
2020–:  Rotterdam · Rotterdam · Torino · Liverpool · Malmö · Basel
Yliviivattu kaupunki tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Eurovision laulukilpailu 1985

| Eurovision laulukilpailu 1985 |
| --- | --- |
 Laulukilpailun virallinen logo
Päivämäärät
Päivämäärä(t):  4. toukokuuta
Isäntä
Tapahtumapaikka:  Scandinavium,  Göteborg, Ruotsi
Juontaja(t):  Lill Lindfors
Isäntämaan toimittaja:  SVT
Väliaikanumero:  Guitars Unlimited with Swedish Evergreens
Osallistujat
Osallistujien määrä:  19
Palaavat maat:   Israel  Kreikka
Vetäytyvät maat:   Alankomaat  Jugoslavia
Äänestys
Voittaja:  Norja  La det swinge
Nolla pistettä saaneet:  –
Osallistujakartta

   Maat, jotka osallistuivat vuonna 1985   Maat, jotka eivät osallistuneet vuonna 1985  
Eurovision laulukilpailu · Teemasivu
 ◄ 1984  1986 ► 
Eurovision laulukilpailu 1985 järjestettiin 4. toukokuuta 1985 Skandinaviumin hallissa Göteborgissa Ruotsissa.
Kilpailun voitti ensimmäistä kertaa Norja kappaleella "La det swinge", jonka esitti Bobbysocks. Suomea kilpailussa edusti Sonja Lumme kappaleella "Eläköön elämä". Se sai 58 pistettä ja sijoittui yhdeksänneksi.
Kilpailun juonsi Ruotsin vuoden 1966 edustaja Lill Lindfors, joka muistetaan yleisöä hätkähdyttäneestä hametempustaan. Kilpailun loppupuolella Linforsin puvun alaosa näytti vahingossa putoavan ja näkyviin ilmestyivät valkoiset pikkuhousut. Parissa sekunnissa juontaja kuitenkin taikoi uuden pitkän iltapuvun yläosansa poimusta, ja kaikki ymmärsivät tempun olleen vahingon sijasta huolellisesti suunniteltu. Tempun olivat salaa kehittäneet Lindfors ja hänen pukusuunnittelijansa, drag-artistinakin toiminut Christer Lindarw, eikä numeroa ollut merkitty käsikirjoituksiin eikä esitetty harjoituksissa. Tempaus herätti euroviisupiireissä pahennusta, ja sääntömuutoksella alettiin seuraavasta vuodesta alkaen vaatia, että lopullisen kilpailushown on oltava identtinen kenraaliharjoituksen kanssa.
Kilpailun kunniavieraaksi oli kutsuttu ensimmäisten kilpailujen 1956 voittaja Lys Assia.
Kappaleet

| Järj>  | Maa | Esiintyjä | Kappale | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Irlanti | Maria Christian | "Wait Until the Weekend Comes" | 6. | 91 |
| 2 |  Suomi | Sonja Lumme | "Eläköön elämä" | 9. | 58 |
| 3 |  Kypros | Lia Vissi | "To katalava arga" | 16. | 15 |
| 4 |  Tanska | Hot Eyes | "Sku' du spørg' fra no'en?" | 11. | 41 |
| 5 |  Espanja | Paloma San Basilio | "La fiesta terminó" | 14. | 36 |
| 6 |  Ranska | Roger Bens | "Femme dans ses rêves aussi" | 10. | 56 |
| 7 |  Turkki | MFÖ | "Didai didai dai" | 14. | 36 |
| 8 |  Belgia | Linda Lepomme | "Laat me nu gaan" | 19. | 7 |
| 9 |  Portugali | Adelaide | "Penso em ti, eu sei" | 18. | 9 |
| 10 |  Saksan liittotasavalta | Wind | "Für alle" | 2. | 105 |
| 11 |  Israel | Izhar Cohen | "Olé, Olé" | 5. | 93 |
| 12 |  Italia | Al Bano & Romina Power | "Magic Oh Magic" | 7. | 78 |
| 13 |  Norja | Bobbysocks! | "La det swinge" | 1. | 123 |
| 14 |  Iso-Britannia | Vikki | "Love Is…" | 4. | 100 |
| 15 |  Sveitsi | Mariella Farré & Pino Gasparini | "Piano, piano" | 12. | 39 |
| 16 |  Ruotsi | Kikki Danielsson | "Bra vibrationer" | 3. | 103 |
| 17 |  Itävalta | Gary Lux | "Kinder dieser Welt" | 8. | 60 |
| 18 |  Luxemburg | Margo, Franck Olivier, Diane Solomon, Ireen Sheer, Chris & Malcolm Roberts | "Children, Kinder, Enfants" | 13. | 37 |
| 19 |  Kreikka | Takis Biniaris | "Miazoume" | 16. | 15 |
Kappaleet > Kapellimestarit

Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale, paitsi Belgia, jonka delegaatiota avusti isäntämaan ylikapellimestari Curt-Eric Holmquist. Haris Andreadis johti sekä Kyproksen että Kreikan kappaleita.
Irlanti - Noel Kelehan
Suomi - Ossi Runne
Kypros - Haris Andreadis
Tanska - Wolfgang Käfer
Espanja - Juan Carlos Calderón
Ranska - Michel Bernholc
Turkki - Garo Mafyan
Belgia - Curt-Eric Holmquist
Portugali - José Calvário
Saksa - Rainer Pietsch
Israel - Kobi Oshrat
Italia - Fiorenzo Zanotti
Norja - Terje Fjærn
Iso-Britannia - John Coleman
Sveitsi - Anita Kerr
Ruotsi - Curt-Eric Holmquist
Itävalta - Richard Österreicher
Luxemburg - Norbert Daum
Kreikka - Haris Andreadis