stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Isak Wacklin

Ruotsin kuninkaallisessa taideakatemiassa 
 opiskelleita suomalaisia
Johan Jacob Ahrenberg, Anton Wilhelm Arppe, Charles Bassi, Johan Zacharias Blackstadius, Edla Blommér, Erik Cainberg*, Theodor Decker, Robert Wilhelm Ekman*, Erik Enroth, Gustaf Wilhelm Finnberg, Johan Erik Hedberg, Johan Gustav Hedman, Gustaf Erik Hedman, Theodor Höijer, Karl Emanuel Jansson, Johan Knutson, Unto Koistinen, Helmi Kuusi, Aleksander Lauréus*, Johan Erik Lindh, Frans Wilhelm Lüchow, Erik Johan Löfgren, Karl Peter Mazér, Hjalmar Munsterhjelm, Martti Mäki, Victorine Nordenswan, Johan Oldenburg, Antero Olin, Erik Palmstedt, Jacob Rijf, Mathilda Rotkirch, Carl Axel Setterberg, Carl Eneas Sjöstrand, Frans Sjöström, Anita Snellman, Erland Stenberg, Johan Henrik Strömer, Emanuel Thelning, Isak Wacklin, Ferdinand von Wright, Magnus von Wright, Wilhelm von Wright 
 * agré
Isak Wacklin (myös Isaac Wacklin; 1720 Oulu – 9. syyskuuta 1758 Tukholma) oli suomalainen rokokootaidemaalari. Wacklin opiskeli muotokuvamaalausta Ruotsin taideakatemiassa Tukholmassa 1731–1734 ja tapettimaalausta Pietarissa, lisäksi hänen oletetaan opiskelleen Kööpenhaminassa.
Wacklin oli ensimmäinen ammattitaiteilija Suomessa. Hän maalasi muotokuvia varsinkin 1750-luvun loppupuolella.
Wacklin oli myös suomalaisen rokokootaiteen ainoa edustaja. Rokokooksi Wacklinin maalaukset ovat tummasävyisiä. Englannissa maalattu Miss Heckfordin muotokuva on pastellisävyisenä hänen teoksistaan lähimpänä eurooppalaista rokokoota. Wacklinin muotokuvamaalauksissa on usein soikeahko pää, kapeat silmät ja pitkä nenä. Kuten useimmat ammattitaiteilijat tuohon aikaan, hän käytti maalauksissaan kerrosmaalaustekniikkaa.
Elämänvaiheet

Nuorena kuollut Wacklin on pitkään ollut arvoitus tutkijoille ja taidehistorioitsijoillekin. Ateneumin konservoinnin johdolla tutkijaryhmä on vuodesta 2005 selvittänyt taiteilijakohtaloa. Wacklinin vanhemmat olivat postimestari Mikael Wacklin ja Helena o.s. Paldani. Hänen puolisonsa oli Magdalena o.s. Losch. Wacklin pakeni pikkuvihan aikana Oulusta Tukholmaan, mutta haki 1743 passin matkustaakseen Pietariin. Hänen tiedetään kuuluneen myöhemmin Klaaran seurakuntaan Tukholmassa ja viettäneen siellä suurimman osan elämäänsä, sillä siellä hän pystyi taiteilijana elättämään perheensä, toisin kuin Suomessa.
Tunnettu tuotanto ja kokoelmat

Wacklinilta tiedetään säilyneen 36 maalausta, mutta tunnistamattomia teoksia arvellaan olevan Ruotsissa runsaasti. Tunnetuista teoksista 27 maalauksen nykyinen olinpaikka ja omistaja tunnetaan. Suomalaisissa museo- ja yksityiskokoelmissa  Hänen teoksiaan on julkisissa kokoelmissa, kuten Ateneumin taidemuseo, Gyllenbergin säätiö, Kansallismuseo on 19 maalausta. Ulkomailla maalauksia on Tukholman Nationalmuseumissa ja Tanskassa Fredriksbergin linnassa.
Kuvia teoksista

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Dorothea Losch, 1755.
Mrs. Heckford, 1757.
Arabiemiraattien naisten jalkapallomaajoukkue

| Yhdistyneet arabiemiraatit |
| --- | --- |
 Arabiemiraattien jalkapalloliiton logo.
Liitto:  Arabiemiraattien jalkapalloliitto
Valmentaja:  Houriya Al Taheri
FIFA-ranking:  98. (maaliskuu 2019)
Ensimmäinen ottelu
  Arabiemiraatit 4–2 Palestiina   (20. helmikuuta 2010) 
Suurin voitto
  Arabiemiraatit 7–0 Kuwait   (24. helmikuuta 2010) 
Suurin tappio
  Slovakia – Arabiemiraatit   (5. elokuuta 2015 
MM-kilpailut
Esiintymiset:  0 (ensimmäiset )
AM-kilpailut
Esiintymiset:  0 (ensimmäiset )
Yhdistyneiden arabiemiraattien naisten jalkapallomaajoukkue on Yhdistyneiden arabiemiraattien naisten edustusjoukkue jalkapallossa. Se toimii Arabiemiraattien jalkapalloliiton alaisuudessa. Se ei ole koskaan edennyt maailman- tai Aasian-mestaruuskilpailuihin. Maaliskuussa 2019 sen sijoitus maailmanrankingissa oli 98. Sen historian paras rankingsijoitus on 73.
Ikio Ayaka

| Ikio Ayaka> 壱岐尾彩花.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. tammikuuta 1989 (ikä 35)
Ammatti:  laulaja, malli
Muusikko
Laulukielet:  englanti, japani
Aktiivisena:  2009–
Tyylilajit:  popmusiikki
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ikio Ayaka (jap. 壱岐尾彩花 Ikio Ayaka, s. 21. tammikuuta 1989) on japanilainen laulaja ja malli, joka laulaa pääosin englanniksi. Mallina ollessaan hän käyttää nimeä Ayaka.
Diskografia > Minialbumit

Re: Acid Queen (14. tammikuuta 2009)
Gossip (22. heinäkuuta 2009)
Diskografia > Digitaaliset singlet

"Glowing" (15. marraskuuta 2012)
Diskografia > Musiikkivideot

"Spin Me Round" (2009)
"Get Out" (2009)
Aiheesta muualla

Ikio Ayakan kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (japaniksi)
Ikio Ayakan haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ikio Ayaka Myspacessa (englanniksi)
Initiaatio

Vapaamuurareiden initiaatioriitti.
Initiaatio on henkilön vihkiminen uskonnollisesti tai yhteiskunnallisesti uuteen asemaan. Initiaatioon liittyy läheisesti siirtymäriitti. Laajimmalle levinneitä initiaatioriittejä maailmassa ovat aikuistumisriitit. Initiaatioiden uskonnollinen merkitys on vähentynyt, ja niitä suoritetaan nykyisin etenkin erilaisissa maallisissa miesten yhteisöissä kuten oppilaskunnissa tai yhdistyksissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Initiaatio Wikimedia Commonsissa
In Concert – You’re the Voice

| In Concert – You’re the Voice Club for Five |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Julkaistu: 20. lokakuuta 2010
 Formaatti: CD+DVD, digitaalinen
 Kesto: 74.06 (CD)
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 47.
Club for Fiven muut julkaisut
| You’re the Voice 2009 | In Concert – You’re the Voice 2010 | Ihmiset 2011 |
In Concert – You’re the Voice on suomalaisen a cappella-yhtye Club for Fiven konserttitallenne yhtyeen You’re the Voice-albumin kiertueen konsertista. Warner Music Finland julkaisi tallenteen 20. lokakuuta 2010 CD:n ja DVD:n yhteispakettina sekä digitaalisesti.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 47 viikolla 43/2010.
Sisältö

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Intro | Club for Five | 1.35 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Walking On the Moon | Sting | 4.12 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Sweet Dreams (Are Made of This) | Ann Lennox, David A. Stewart | 3.31 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | No Son of Mine | Anthony Banks, Phil Collins, Michael Rutherford | 5.32 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Life On Mars? | David Bowie | 4.55 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | With Or Without You | U2, Bono | 4.40 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | No More I Love You's | David E.D. Freeman, Joseph Hughes | 4.24 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Running Up That Hill | Kate Bush | 4.23 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Wan Wan De Yue Liang | kiinalainen kansanlaulu | 4.12 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Black & Tan Fantasy | Duke Ellington, Bubber Miley | 5.14 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Sinä olet aurinko (Ihana valo) | Kalle Chydenius | 4.09 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Joka päivä ja joka ikinen yö | Mikko Syrjä, Martti Syrjä | 4.40 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Brothers In Arms | Mark Knopfler | 4.40 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Brother Rap & Sister Soul | Veeti Kallio | 5.00 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | You're The Voice | Andy Qunta, Christopher Thompson, Keith Reid, Maggie Ryder | 5.06 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Levottomat laulu | Olli Halonen, Aki Eronen, Risto Asikainen, Alexandr Kireev, Heidi Puurula, Petri Munck, Patrik Isaksson, Matti Keränen, Mikko  Kuustonen, Juha Tapio, CMX, A. W. Yrjänä, Toni Sundström, Petri Korhonen, Hector, Jussi Rasinkangas, Toni Nygård, Mikko Paavola, Timo Kiiskinen, Jore Marjaranta, Jiri Nikkinen, Vesa-Pekka Hautamäki, Pauli Hanhiniemi, Kristian Maukonen, Kari Kuuva, Jyrki Hämäläinen, Mika Toivanen, Matti Mikkola, Otto Grundström, AH, The O, Jussi Rasinkangas, Matti Laasonen, Pertti Neumann, Tuomari Nurmio, Ahti Marja-aho, Matti Nurro, Heikki Salo, Ismo Alanko, Jukka Orma, Alf Forsman, Jouko Hohko, Johannes Brahms, Wunderhorn Des Knaben, Aukusti Simojoki, Pasi Hiidenniemi | 7.29 |  |  |  |  |  |  |
"Levottomat laulut" on potpuri suomalaisista kappaleista, joissa mainitaan sana "levoton". Potpurissa on otteet kappaleista: "Levottomat tuulet", "Levoton, levoton", "Levoton prinssi", "Levoton lempi", "Tästä kaikesta", "Sillanrakentaja", "Koukussa", "Jos sä tahdot niin", "Sanoja vaan", "Levotonta", "Levoton" (Jore Marjaranta), "Levoton" (Yö), "En halua tietää", "Seikkailija", "Kesytön", "Jotain muuta", "Edelleen levoton", "Tummukaa varjot vain", "Levoton Tuhkimo", "Levoton lapsi", "Kuun levoton kauneus", "Lootusasentoon", "Levottomat jalat", "Volvot ulvoo kuun savuun" ja "Levon hetki jo lyö".
Konsertti 5.1.-äänellä
You’re the Voice -dokumentti
Musiikkivideoita
Initial coin offering

Initial coin offering (ICO) on englanninkielinen termi kiistanalaiselle joukkorahoituksen muodolle, joka keskittyy kryptovaluuttoihin kasvuyritysten pääoman lähteenä. Tässä rahoitusmuodossa tietty määrä joukkorahoitetusta valuutasta varataan sijoittajille rahakkeiden muodossa (englanniksi token). Vaihto tapahtuu perinteisiä valuuttoja tai muita kryptovaluuttoja vastaan.
ICO-tyylinen rahoitus tarjoaa osallistumismahdollisuuksia piensijoittajille, mutta myös porsaanreikiä, joiden avulla yritykset voivat välttää sääntelyä ja välikäsiä, kuten pankit, riskisijoittajat ja pörssit. Sijoittajille, ICO-rahoitusten sanotaan olevan hyvin riskialttiita. Rahoitusmuotoa koskevaa lainsäädäntöä on vuoden 2017 jälkeen tulossa useisiin maihin, kuten Yhdysvaltoihin. Ainakin Etelä-Korea ja Kiina ovat kieltäneet ICO-rahoituksen.
ICO-, IPO- ja IEO-käsitteet

ICO-termi muodostettiin samoin kuin IPO[1]. Vuoden 2019 alussa alkoi uuden rahoituskeinon IEO:n kehitys. Se on ICO:n variantti, joka tapahtuu vaihtoalustan valvonnan alla.
Keskeiset erot ICO:n ja IPO:n välillä:
Nykyään valtio ei säätele ICO:ta niin, kuin IPO:ta tai muuta julkista rahoitus- ja investointitoimintaa;
Rahakkeiden ja kryptovaluutan ostajien oikeudet voivat erota osakkeiden ostajien ja omistajien oikeuksista. Muun muassa rahakkeet voivat edellyttää osinkojen saamista tai olla pelkästään utilitaarisia eli antaa oikeuden vaihtaa rahakkeita yrityksen palveluihin tai tuotteisiin.
Pörssi tarkastaa IEO:hon osallistuvat kryptovaluuttayritykset, ja käyttäjä voi olla varma ainakin siitä, että hän saa ostamansa rahakkeet.
Usein utilitaarien rahakkeiden antia suositaan sen takia, että tällä tavoin voi välttää rahakkeen ”arvopaperiksi” määrittelemistä Howey testiä käyttävän Yhdysvaltain arvopaperi- ja pörssikomission (SEC:in) määritelmän mukaan.
25.07.2017 päivätyssä selvityksessään SEC väittää, että virtuaalisen sijoitusrahaston The DAO:n ICO oli arvopapereiden myynti.
Käännös suomeksi
Izmailovskajan metroasema

| Izmailovskaja (Измайловская) |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Arbatsko-Pokrovskaja
Sijainti:  55.7878°N, 37.7814°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  21. lokakuuta 1961
Rakenne
Tyyppi:  maa-asema
Izmailovskaja (ven. Измайловская) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 21. lokakuuta 1961.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Izmailovskajan metroasema Wikimedia Commonsissa
Arhinmäki

Arhinmäki on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Jussi Arhinmäki, dokumenttiohjaaja
Paavo Arhinmäki (s. 1976), poliitikko ja ministeri (Vasemmistoliitto), Jussi Arhinmäen veli.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Izjaslav

| Izjaslav (Ізяслав) Zaslav |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin
 vaakuna
 Izjaslav
 Koordinaatit: 50°07′0″N, 26°48′0″E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Hmelnytskyin alue
Piiri:  Šepetivkan piiri
Perustettu:  987
Kaupungiksi:  1754
Väkiluku (2013):  17 172
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
 
 iziaslav.km.ua 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Izjaslav (ukr. Ізяслав) tai Zaslav (ukr. Заслав, puol. Zasław) on historiallisesti merkittävä kaupunki Hmelnytskyin alueen pohjoisosissa Ukrainassa. Kaupunkiin johtaa rautatie.
Vuonna 2013 asukasluvuksi arvioitiin 17 172 asukasta. Kaupunki oli aiemmin noin 45 857 asukkaan Izjaslavin piirin keskus, mutta heinäkuun aluehallinnollisesta uudistuksesta 2020 lähtien osa suurempaa Šepetivkan piiriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Izjaslav Wikimedia Commonsissa
Zaslav in Internet Encyclopedia of Ukraine (englanniksi)
Andrea Morassi

| Andrea Morassi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. elokuuta 1988 (ikä 36) Tolmezzo, Italia
Mäkihyppääjä
Lempinimi:  Mangiassi
Seura:  GS Forestale
Suksimerkki:  Elan
Maailmancup
Kaudet:  2005–
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  1
 Tietolaatikko päivitetty 9. maaliskuuta 2013 
Andrea Morassi (s. 30. elokuuta 1988 Tolmezzo, Italia) on italialainen mäkihyppääjä.
Andrea Mugione

Andrea Mugione (9. marraskuuta 1940 Caivano – 26. helmikuuta 2020) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 28. kesäkuuta 1964 ja nimitettiin Cassano all'Jonion hiippakunnan johtoon 17. maaliskuuta 1988. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Bernardin Gantin, jota avustivat João Gazza ja Giuseppe Agostino.
Mugione sai 21. marraskuuta 1998 nimityksen Crotone-Santa Severinan ja 3. toukokuuta 2006 Beneventon arkkipiispaksi.
Ismo Loivamaa

Ismo Loivamaa (s. 1963) on suomalainen toimittaja, kriitikko ja tietokirjailija.
Vuonna 1998 Loivamaa sai Pääskynen-palkinnon. Hän sai Rakkaudesta kirjaan -palkinnon vuonna 2006 tunnustuksena asiantuntemuksesta, monipuolisuudesta sekä lasten- ja nuortenkirjallisuuden eteen tehdystä työstä. Vuonna 2011 Loivamaalle myönnettiin myös Lastensuojelun Keskusliiton Lukutikku-palkinto. Hän sai vuonna 2017 Suomen Kirjailijaliiton Kirjailija kiittää -tunnustuksen suomalaisen kirjallisuuden ja lukemisharrastuksen edistämisestä.
Loivamaa on pitkäaikainen Lapsen Maailma -lehden avustaja. Lasten- ja nuortenkirjallisuuden lisäksi hän on kirjoittanut myös teatterista ja iskelmämusiikista.
Julkaisuja

Ismo Loivamaa, Marjo Partti & Ritva-Liisa Pilhjerta (toim.): Lapsuuden rajamaat.  WSOY, 1990.  ISBN 951-0-15883-6.
Ismo Loivamaa, Pia Perkiö & Ritva Toivola (toim.): Rivien välistä: näkökulmia nuorille kirjoittamiseen.  Suomen Nuorisokirjailijat ry, 1990.  ISBN 952-9501-04-8.
Hopoti hoi: lastenrunoja isoäidin ajoilta.  (Kuvitus: Emil Cedercreutz)  Helsinki:  Otava, 1990.  ISBN 951-1-11257-0.
Sakari, Ursula ja Myy.  Turku:  Cultura, 1991.  ISBN 952-9501-09-9.
Malja nuoruudelle: runoja ja aforismeja nuorille.  Porvoo:  WSOY, 1991.  ISBN 951-0-16975-7.
Lukemisia nuorille.  Helsinki:  Kirjastopalvelu, 1992.  ISBN 951-692-301-1.
Auringon prinssin vastaanotto ja muita satuja.  Helsinki:  Tammi, 1992.  ISBN 951-30-9892-3.
Koulu lasten- ja nuortenkirjallisuudessa.  Helsinki:  Kirjastopalvelu, 1992.  ISBN 951-692-294-5.
Kotimaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita.  Helsinki:  Kirjastopalvelu, 1995.  ISBN 951-692-353-4.
Loivamaa, Ismo (toim.): Tammen suuri satukirja.  (Kuvitus: Leena Lumme)  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2306-5.
Kotimaisia lastenkirjankuvittajia.  Helsinki:  BTJ Kirjastopalvelu, 2002.  ISBN 951-692-516-2.
Teatteri kaunokirjallisuudessa: teatteri, baletti, ooppera, sirkus.  Helsinki:  BTJ Kirjastopalvelu, 2004.  ISBN 951-692-562-6.
Loivamaa, Ismo (toim.): Tammen kultainen lastenrunokirja.  (Kuvitus: Salla Savolainen)  Helsinki:  Tammi, 2005.  ISBN 951-31-3174-2.
Ismo Loivamaa, Niklas Bengtsson & Marion Rung: Minä ja Marion.  Helsinki:  Tammi, 2005.  ISBN 951-31-2887-3.
Leinonen, Anne & Leivomaa, Ismo: Ihmeen tuntua: näkökulmia lasten ja nuorten fantasiakirjallisuuteen.  Helsinki:  BTJ Kustannus, 2006.  ISBN 951-692-622-3.
Loivamaa, Ismo & Seitajärvi, Juha: Euroviisutriviaa vuosi vuodelta.  Helsinki:  Helmi, 2007.  ISBN 978-951-556-119-0.
Ulkomaisia suosikkikirjailijoita.  Helsinki:  BTJ Kustannus, 2007.  ISBN 978-951-692-652-3.
Kotimaisia nykykertojia 6.  Helsinki:  BTJ Kustannus, 2007.  ISBN 978-951-692-647-9.
Loivamaa, Ismo (toim.): Tammen suuri satuaarre.  (Kuvitus: Kristiina Louhi)  Helsinki:  Tammi, 2008.  ISBN 978-951-31-4137-0.
Suomalaisia näytelmäkirjailijoita 1.  Helsinki:  Avain, 2010.  ISBN 978-951-692-728-5.
Kotimaisia nuortenklassikoita 3.  Helsinki:  Avain, 2011.  ISBN 978-951-692-818-3.
Kotimaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita 8.  Helsinki:  Avain, 2012.  ISBN 978-951-692-900-5.
Miten minusta tuli lukija? Tunnetut lastenkirjailijat kertovat.  Helsinki:  Avain, 2013.  ISBN 978-951-692-980-7.
Kotimaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita 9.  Helsinki:  Avain, 2013.  ISBN 978-951-692-973-9.
Kotimaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita 10.  Helsinki:  Avain, 2014.  ISBN 978-952-304-027-4.
Marion – aidosti.  Helsinki:  Avain, 2015.  ISBN 978-952-304-050-2.
Kuka kukin on lastenkirjoissa.  Helsinki:  Avain, 2018.  ISBN 978-952-304-176-9.
Izkušenie

| Izkušenie Janitsa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2018
 Tyylilaji: pop-folk
 Levy-yhtiö: Payner
Janitsan muut julkaisut
| Nešto jako 2012 | Izkušenie 2018 | Moma Janitsa 2018 |
Izkušenie on (bulg. Изкушение) bulgarialaisen pop-folk-laulaja Janitsan kolmas studioalbumi. Se julkaistiin vuonna 2018 levymerkillä Payner
Kappaleet

Vertoležkata
Njama ne da kupiš (mukana Galin)
Fuklata
Grešnata (mukana Anelia)
Dvoino Vluden
V net mi zvanni
Vsitško Tšušdo
Varnah ti go
Izkušenie
Otmastitelkata
Vsemai (mukana Konstantin)
Nito minuta
Hubavo go zapomni
Glavnata (mukana Kristiana)
Vinovna
Andrea Minguzzi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Andrea Minguzzi |  Andrea Minguzzi |  Andrea Minguzzi |  |
Maa:   Italia
Miesten kreikkalais-roomalainen paini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 | 84 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Sofia 2007 | 84 kg |  |
|  Pronssia | Tampere 2008 | 84 kg |  |
Andrea Minguzzi (s. 1. helmikuuta 1982) on italialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija 84 kilogramman painoluokassa.
Minguzzin uran suurin saavutus on olympiavoitto 2008 Pekingin olympialaisissa, missä hän voitti loppuottelussa unkarilaisen Zoltán Fodorin. Pekingissä Minguzzin välierävoitto Ruotsin Ara Abrahamianista aiheutti suurta keskustelua ja protestointia tuomaritoimintaa kohtaan. Aikaisemmin Minguzzi on saavuttanut urallaan kaksi arvokisamitalia, EM-pronssia sekä 2007 Sofiasta että 2008 Tampereelta.
Ammatiltaan Minguzzi on poliisi. Hänen valmentajanaan toimii Marco Papacci.
In Flanders Fields

Punainen unikon kukka on Remembrance Day -muistopäivän symboli.
”In Flanders Fields” on tiettävästi tunnetuin ensimmäisen maailmansodan aikana kirjoitettu runo. Kanadalainen kenttälääkäri ja everstiluutnantti John McCrae kirjoitti Rondeau-tyylisen runon taistelussa kaatuneen ystävänsä Alexis Helmerin hautajaisten jälkeen. McCrae kirjoitti runon 3. toukokuuta 1915. Hän kirjoitti runon muistikirjaansa, mutta repi myöhemmin sivun irti. Irtirevityn sivun löysi McCraen upseeritoveri Francis Alexander Scrimger ja runo julkaistiin 8. joulukuuta samana vuonna lontoolaisessa Punch-lehdessä.
Runossa mainittu unikon kukkaa kasvoi ensimmäisen maailmansodan aikaan runsaasti Flanderin taistelukentillä sekä hautausmailla, joille kaatuneet haudattiin. Kukasta onkin muodostunut maailmansodan päättymispäivänä vietettävän Remembrance Day -muistopäivän symboli.
Englanninkieliset sanat

»
In Flanders fields the poppies blow

Between the crosses, row on row,

That mark our place; and in the sky

The larks, still bravely singing, fly

Scarce heard amid the guns below.
We are the dead. Short days ago

We lived, felt dawn, saw sunset glow,

Loved, and were loved, and now we lie

In Flanders fields.
Take up our quarrel with the foe:

To you from failing hands we throw

The torch; be yours to hold it high.

If ye break faith with us who die

We shall not sleep, though poppies grow
In Flanders fields.» 
(John McCrae (1872–1918))
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta In Flanders Fields Wikimedia Commonsissa
Andy Parker

Andy Parker on seuraavien henkilöiden nimi:
Andy Parker, brittiläinen kuvittaja
Andy Parker (s. 1952), brittiläinen rumpali
Andy Parker (s. 1956), brittiläinen fyysikko
Andy Parker (s. 1961), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Andy Parker (s. 1969), brittiläinen liikemies, Capitan toimitusjohtaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Andy Parker”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jaakko Keränen

Jaakko Keränen Puolustusvoimien sää­toimiston johtajana armeijan Pää­majassa Mikkelissä jatko­sodan aikana.
Jaakko Keränen (1. kesäkuuta 1883 Paltamo – 6. kesäkuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen ilmatieteilijä. Hän oli Ilmatieteellisen keskuslaitoksen magneetikko vuosina 1911–1919, osastonjohtaja vuodesta 1921 ja laitoksen johtaja professorin arvonimellä 1933–1953. Helsingin yliopiston dosentti hän oli 1930–1953. Hänelle myönnettiin maatalous- ja metsätieteiden kunniatohtorin arvo 1958. Keränen julkaisi tutkimuksia ilmatieteen ja maamagnetismin aloilta. Hän oli Sodankylän geomagneettisen (myöh. geofysikaalinen) observatorion ensimmäinen johtaja 1913–1917.
Keränen ehdotti Ilmatieteen laitoksen siirtämistä Maatalousministeriön alaisuudesta kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriölle, myöhemmin Liikenneministeriölle. Siirto tapahtui 1968.
Keräsen puoliso vuodesta 1914 oli Siiri Ingeborg o.s. Pajari (1887–1968); heillä oli viisi lasta, joista kaksi poikaa kaatui talvisodassa.