stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helena Sinervo
Palkinnot ja palkintoehdokkuudet

Tanssiva karhu -palkinto teoksista Ihmisen kaltainen 2001 ja Väärän lajin laulut 2011
Tampereen kaupungin kirjallisuuspalkinto teoksesta Sininen Anglia 1997
Finlandia-palkinto romaanista Runoilijan talossa 2004
Runeberg-palkintoehdokkuus teoksista Sininen Anglia 1996 ja Avaruusruusuja 2015
Tanssiva karhu -palkintoehdokkuus teoksista Sininen Anglia 1997 ja Oodeja korvalle 2004
Agricola-palkintoraadin myöntämä kunniamaininta Stéphane Mallarmé Nopanheiton suomennoksesta 2007
Valtion viisivuotinen taiteilija-apuraha 2004–2008, 2010–2014, 2016–2020
Aleksis Kiven palkinto 2020
Valtion viisivuotinen taiteilijaprofessoriapuraha 2021
Aiheesta muualla

Sitaatteja aiheesta Helena Sinervo Wikisitaateissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helena Sinervo Wikimedia Commonsissa
Helena Sinervon kotisivut
Helena Sinervon runoja Electric Verses -verkkoantologiassa
Ylen Elävä arkisto: Helena Sinervo Ylen Aamu-tv:n Aamun kirjassa
Ylen Elävä arkisto: Runoilijan talossa Kuninkaanpuistossa
Henkilövaali

Henkilövaali on vaalitapa, jossa äänestäjät äänestävät suoraan yksittäisten ehdokkaiden välillä. Tämän vastakohtana on listavaali, jossa äänestäjät äänestävät useampia ehdokkaita käsittävien listojen välillä.
Suomen valtiollisessa ja kunnallisessa politiikassa ei ole käytössä enempää puhdas henkilövaali kuin puhdas listavaalikaan, vaan näiden yhdistelmä, henkilökohtainen listavaali. Henkilökohtaisessa listavaalissa äänestäjä osallistuu samalla äänellä sekä listavaaliin että äänestämällään listalla esiintyvien ehdokkaiden väliseen henkilövaaliin.
Vaalitavan listaosuus jakaa edustajapaikat eri puoluelistoille niiden saamien äänimäärien suhteessa. Tämä voidaan toteuttaa monella eri tavalla, jossa Suomessa on käytössä (sekä kunnallis-, eduskunta- että europarlamenttivaaleissa) d'Hondtin menetelmä. Sen mukaisesti kunkin listan ensimmäiseksi vertausluvuksi tulee tämän saama äänimäärä (näissä vaaleissa ehdokkaalle annettu ääni lasketaan suoran sen listan hyväksi, jolla hän esiintyy), toiseksi puolet siitä, kolmanneksi kolmannes, neljänneksi neljännes, jne., ja paikat jaetaan listojen kesken suurimmasta vertausluvusta alkaen.
Vaalitavan henkilöosuus jakaa listan mahdollisesti saamat paikat joidenkin kyseisellä listalla esiintyvien ehdokkaiden saamiksi paikoiksi. Tämä voidaan toteuttaa hyvinkin monella eri tavalla, joista Suomessa on 
edellä mainittujen vaalien yhteydessä käytössä ns. yhden siirtokelvottoman äänen menetelmä (Single Non-Transferable Vote, SNTV). Sen mukaisesti äänestäjä antaa äänensä vain yhdelle ehdokkaalle, ja  jaossa olevat N paikkaa menevät niille N:lle ehdokkaalle, jotka saavat eniten ääniä.
Harsomatara

| Harsomatara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Äärimmäisen uhanalainen
 
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Gentianales
Heimo::  Matarakasvit Rubiaceae
Alaheimo::  Rubioideae
Tribus::  Rubieae
Suku::  Matarat Galium
Laji::  intermedium
Kaksiosainen nimi
 Galium intermedium  Schult. 
Synonyymit
 Galium aristatum subsp. schultesii (Vest) Nyman  Galium schultesii Vest 
Katso myös
   Harsomatara Wikispeciesissä   Harsomatara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harsomatara (Galium intermedium) on Euroopassa alkuperäinen, ruohovartinen matarakasvi. Pohjoismaissa laji on tavattu vain yhdellä kasvupaikalla Suomessa. Se on luokiteltu Suomessa äärimmäisen uhanalaiseksi (CR) ja on luonnonsuojeluasetuksen nojalla erityisesti suojeltava laji.
Ulkonäkö ja koko

Harsomataran yksittäin kasvavat jäykät varret tulevat 30–100 cm pitkiksi. Varsi on pysty, kalju, alempaa liereä ja ylempää nelisärmäinen. Kiehkurassa on 6–8 lehteä. Lehden lapa on suikea, levein keskiosastaan, suippokärkinen ja alta sinertävä. Kukinto on harsu kerrannaisviuhko. Kukkaperät ovat hyvin ohuita ja pystyjä. Valkoisen kukan teriö on pieni, 1,5–2,5 mm leveä, terälehdet ovat otakärkisiä. Harsomatara kukkii heinä-elokuussa. Kasvi muuttuu kuivattaessa mustaksi.
Levinneisyys

Harsomataraa tavataan Euroopassa lauhkean ilmaston alueella. Se on levinnyt ihmisen mukana Yhdysvaltoihin.
Suomessa harsomataraa tavataan ainoastaan Lohjalta. Laji löydettiin Pohjoismaista ensimmäisenä Suomesta vasta vuonna 1997.
Elinympäristö

Harsomatara kasvaa lehtimetsissä ja pensaikoissa. Suomessa sitä tavataan kallioisessa kangasmetsässä.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2020: Harsomataran levinneisyys Suomessa.
Roslin Atlas  (kuvia)
United States Department of Agriculture (USDA): Galium schultesii (englanniksi)
Huumekoira

Huumekoira etsimässä laittomia päihteitä autosta.
Huumekoira on koira, joka on erikoiskoulutettu etsimään huumeita hajuaistin avulla. Kyseisiä koiria ei kouluteta muihin tarkoituksiin. Huumekoirat ovat yksi tärkeimmistä apuvälineistä huumeiden pysäyttämisessä.
Poliisikoiralaitoksen järjestämissä koulutuksissa käytetään kymmentä yleisintä huumausaineeksi luokiteltua ainetta. Nämä ovat amfetamiini, metamfetamiini, hasis, marihuana, kokaiini, buprenorfiini, MDPV, mCPP ja ekstaasi. Tutkimusten mukaan koira voi tunnistaa ja muistaa yli 2000 eri hajua.
Huumekoira ei etsi huumetta huumeen himosta. Koiralle opetetaan huumeen haju lelulla, johon on tartutettu huumeen aromia, ja tällä tavalla saamansa hajukokemuksen perusteella se oppii etsimään huumeita hajun perusteella. Koiran koulutus huumekoiraksi aloitetaan tavallisesti pennun ollessa kahdeksan kuukauden ikäinen. Koulutus kestää yleensä kaksi kuukautta. Huumekoirat työskentelevät noin kymmenvuotiaiksi. Yleensä koira ei jaksa keskittyä työhönsä kovin kauan kerrallaan.
Koiran kiinnostuessa jostakin henkilöstä, hänelle suoritetaan henkilöntarkastus. Jos huumausaineita löytyy, suoritetaan normaali esitutkinta. Huumekoiria on poliisilla, tullilla, Rajavartiolaitoksella ja Rikosseuraamuslaitoksella. Tulli tutkii omat huumausainerikoksensa ja poliisi omansa sekä Rikosseuraamuslaitoksen huumausainerikokset.
Huumekoirat Suomessa

Suomessa tulli on käyttänyt huumekoiria vuodesta 1969 lähtien. Koirat työskentelevät 8–12 tuntia päivässä, josta tehokasta työaikaa on 2–3 tuntia. Huumekoirista 90 %:a on labradorinnoutajia. Koirat jäävät eläkkeelle noin 7–11-vuotiaina.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Laboratory and field experiments used to identify Canis lupus var. familiaris active odor signature chemicals from drugs, explosives, and humans Analytical and Bioanalytical Chemistry volume 376, pages 1212–1224 (2003)
Tutkimus: huumekoirat toimivat ohjaajiensa ennakkoluulojen varassa
Hyadit (mytologia)

Hyadit (m.kreik. Ὑάδες, "satavat") olivat kreikkalaisessa mytologiassa nymfisisaruksia, jotka toivat sateen mukanaan. He eivät esiinny roomalaisessa mytologiassa, jossa Pluvius on Juppiterin epiteetti tarkoittaen ”häntä, joka tuo sateen”. Hyginuksen mukaan he olivat aiemmin Dodonan nymfejä, jotka huolehtivat Dionysoksesta lapsena. Heistä käytetyt nimitykset dodonidit ja nysiadit ovat saaneet alkunsa tästä yhteydestä.
Hyadit olivat Atlaksen tyttäriä ja Hyaan sisaria, joskin Hyginus kertoo kuulleensa myös version, jossa heidän vanhemmikseen on nimetty Hyas ja Boiotia. Heidän nimensä kerrotaan juontuvan siitä, että Hyaksen kuoltua metsästysonnettomuudessa he itkivät syvästi suruaan menetettyään veljensä, tai vaihtoehtoisesti nimi on johdettu suoraan heidän veljensä nimestä. Hyadit muutettiin tähtikuvioksi, joka asetettiin Härän sarvien väliin. Toisen version mukaan Zeus ylensi heidät tähdiksi kiitokseksi siitä, että he pelastivat hänen poikansa Dionysoksen Lykurgokselta viemällä hänet turvaan Inon luokse Thebaan tai vaihtoehtoisesti Thetiksen suojiin.
Yleensä hyadeja käsitettiin olevan seitsemän tähtien lukumäärän mukaisesti. Hyginus nimeää heidän olevan Ambrosia, Eudora, Pedile, Koronis, Polykso, Fyto ja Thyone. Hyadit olivat Plejadien sisaria.
Antiikin Kreikassa uskottiin Hyadien tähtijoukon nousun ja laskun tuovan aina sateen mukanaan, mistä juontaa yhteys mytologian ja tähtitieteen välille.
Hyadit

Hyadit viittaavat seuraaviin asioihin:
Hyadit (mytologia), seitsemän sisarusta kreikkalaisessa mytologiassa
Hyadit (tähtijoukko), avoin tähtijoukko Härän tähdistössä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hyadit”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Igor Smirnov
Aiheesta muualla

"Meet Igor Smirnov, Pridnestrovie's current president" (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) [vanhentunut linkki]
Transnistrian presidentin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) [vanhentunut linkki]
Huutjärvi (Viitasaari)

| Huutjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Viitasaari
Koordinaatit:  63°03′44″N, 26°05′21″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Keiteleen keskiosan alue (14.42)
Laskuoja:  oja Konosjokeen 
Järvinumero:  14.427.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,9 m  
Pituus:  570 m  
Leveys:  250 m  
Rantaviiva:  1,582 km  
Pinta-ala:  5,398 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHuutjärvi 
Huutjärvi  on Keski-Suomessa Viitasaarella  Mäntylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 570 metriä pitkä, 250 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 5,4 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Viitasaaren reitin valuma-alueen (14.4) Keiteleen keskiosan alueella (14.42), jonka Suotajärven valuma-alueeseen (14.427) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 130,9 metriä mpy.
Harsoinen teräs

| Harsoinen teräs Hassisen Kone |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : tammikuussa 1982
 Julkaistu: maaliskuussa 1982
 Tuottaja(t): Hassisen Kone
 Tyylilaji: suomirock, uusi aalto, post-punk, reggae, ska, progressiivinen rock
 Kesto: 39.38
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Listasijoitukset
  1. (maaliskuu 1982)
Hassisen Koneen muut julkaisut
| Rumat sävelet 1980 | Harsoinen teräs 1982 | High Tension Wire 1982 |
Harsoinen teräs (PÄLP 34/POKS 34) on Hassisen Koneen albumi vuodelta 1982. Myyntiin se tuli 20. maaliskuuta. Syksyllä 1981 oli tapahtunut kokoonpanon muutoksia ja vaikka albumi saikin hyvän vastaanoton, Hassisen Kone ilmoitti bändin hajoamisesta kesän lopussa 1982.  Kappale Seinät on alun perin äänitetty samoissa sessioissa levyn kanssa, mutta se jätettiin pois levyltä. Ensijulkaisunsa se sai vuonna 1997 Alangolla -Ismo Alangon lauluja -boksilla ja 2004 se sisällytettiin bonusbiisiksi remasteroituun CD-versioon.
Helsingin Sanomien Markku Fagerlund piti albumia yhtenä kaikkien aikojen kovimmista suomalaisista rocklevyistä: ”Siinä sanat, sävellykset ja esitys muodostavat tinkimättömän kokonaisuuden, joka vain paranee mitä enemmän sitä kuuntelee.” Hän arvosti erityisesti seitsenmiehisen kokoonpanon musisoinnin vivahteikkuutta.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Ismo Alanko.
Harsoinen teräs – 4.40
Kupla kimaltaa – 3.30
Levottomat jalat – 3.04
Totuus – 5.35
Eksyneet lampaat – 2.37
Julkinen eläin – 3.50
Kuollut eläköön – 4.44
Olen toki, vain sen tiedän – 4.15
Pelko – 6.21
Vuoden 2004 remasteroitu CD
Hiljaa virtaa veri – 5.18
Muoviruusuja omenapuissa III – 4.00
Seinät – 3.33 (Remix)
Kokoonpano

Ismo Alanko – laulu, lyömäsoittimet
Jukka Orma – kitara, lyömäsoittimet
Jussi Kinnunen – basso, taustalaulu, lyömäsoittimet
Harri Kinnunen – rummut, lyömäsoittimet
Eero ”Safka” Pekkonen – kosketinsoittimet, taustalaulu, lyömäsoittimet
Antti Seppo – saksofoni, taustalaulu, lyömäsoittimet
Hannu Porkka – lyömäsoittimet
Arvostelut

Soundi (03/2004):
Singlet > Levottomat jalat

Levottomat jalat – 3.04
Harsoinen teräs – 4.40
Singlet > Hiljaa virtaa veri

Hiljaa virtaa veri – 5.18
Muoviruusuja omenapuissa III – 4.00
Herbert Jefferson Jr.

| Herbert Jefferson Jr>  |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1946 (ikä 78) Sandersville, Georgia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1969–
Aiheesta muualla
IMDb
Herbert Jefferson Jr. (s. 28. syyskuuta 1946 Sandersville, Georgia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt lukuisissa televisiotuotannoissa, elokuvissa ja teatterissa 1960-luvulta alkaen. Parhaiten hänet tunnetaan Boomerin roolistaan televisiosarjassa Taisteluplaneetta Galactica.
Ura

Jefferson valmistui näyttelijäksi newyorkilaisesta American Academy of Dramatic Arts -oppilaitoksesta 1969. Useiden sivuosien jälkeen hän sai luutnantti Boomerin roolin televisiosarjassa Taisteluplaneetta Galactica (1978–1979) ja sen jatkosarjassa Galactica 1980. Hänen muita roolejaan ovat esimerkiksi Maxwell Fall televisioelokuvassa The Law (1974), Roy Dwyer minisarjassa Rikas, rakas, köyhä, varas (1976) ja Muntzy Ritari Ässän pilottijaksossa Knight of the Phoenix (1982). Jefferson on näytellyt niin ikään sarjoissa Airwolf (1984), Hill Street Blues (1987) ja Teho-osasto (1994).
Jeffersonilla on ollut muutama sivurooli teatterielokuvissa, kuten Apollo 13 (1995) ja Tuntematon uhka (1995). Uransa alussa hän näytteli Scott Gunnin roolin rikoselokuvassa Black Gunn (1972).
Aiheesta muualla

Galactica.tv (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Herbert Jefferson Jr.
Käännös suomeksi
Hosiojärvi (Ylitornio, Raanujärvi)

| Hosiojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Ylitornio
Koordinaatit:  66°39′50″N, 24°50′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  oja Kuusiojaan 
Järvinumero:  67.972.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  184,1 m  
Rantaviiva:  0,678 km  
Pinta-ala:  1,889 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHosiojärvi 
Hosiojärvi  on Lapissa Ylitorniolla Raanujärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Palojoen valuma-alueella (67.97), jonka Keskisen Palojoen–Ylisen Palojoen alueeseen (67.972) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 184,1 metriä mpy.
Hevosajo

Asiakaspalvelua: hääpari valjakon kyydissä.
Venäläinen troikka on kolmivaljakon erityinen muoto, jossa keskimmäinen hevonen ravaa luokkivaljastettuna ja reunimmaiset hevoset laukkaavat.
Hevosajossa ohjataan yhden tai useamman hevosen vetämää hevosajoneuvoa.
Ajaminen hyvin vanha keksintö, ja niin liikkumis- kuin kuljetustapanakin erilaisilla hevosajoneuvoilla on Suomessa ja muualla maailmassa pitkät perinteet. Autot ja muut moottoriajoneuvot syrjäyttivät 1900-luvun alkupuoliskolla hyvin pitkälti hevosajoneuvot, jolloin ajaminen jäi Suomessa raviurheilua lukuun ottamatta syrjään vuosikymmeniksi. Monissa muissa Euroopan maissa yhtä pahaa katkosta ei tullut, vaan muun muassa valjakkoajokilpailut ovat säilyttäneet oikeantyyppiset hevoset sekä ajamiseen ja ajovarusteiden valmistamiseen liittyvän taitotiedon paremmin.
Hevosajo on säilyttänyt asemansa tärkeimpänä kulkukeinona syrjäseuduilla ja moottoriajoneuvoista kieltäytyvien yhteisöjen kuten amissien keskuudessa.
Ajaminen on monessa mielessä ratsastusta vaativampaa. Hevosen valjastaminen on paljon satuloimista monimutkaisempaa, ja hevosen ohjaamisen ja hallitsemisen keinot ovat vaunuista käsin suhteellisen vähissä. Vaunujen eteen valjastetun hevosen vauhkoontuminen on aina paha vaaratilanne. Siinä missä pillastunut ratsu vie suhteellisen vähän tilaa, välttää törmäämästä mihinkään ja ennen pitkää rauhoittuu itsestään, ajohevonen kiihtyy perässä poukkoilevista vaunuista koko ajan enemmän. Vaunut voivat myös silmittömän juoksun aikana helposti törmätä esimerkiksi rakennuksiin, puihin ja ihmisiin. Ajohevonen onkin turvallisuuden vuoksi koulutettava hyvin, valjastus on aina tehtävä huolellisesti, ja ajajan on osattava ennakoida ja välttää tilanteet joissa hevonen saattaa säikähtää juoksemaan pakoon. Ajossa myös pidetään aina mukana puukkoa, jolla hevosen saa hätätilanteessa hihnat katkomalla irti vaunuista ja valjaistaan.
Ajettaessa voidaan käyttää useita hevosia saman kuorman kuljettamiseen ja myös yksittäinen hevonen voi kuljettaa pyörillä, jalaksilla sekä raiteita tai kanavaa pitkin hinaten paljon raskaampia kuormia kuin kantaen.
Yhdistelmät

Hevosajossa voidaan käyttää yhtä tai useita hevosia valjastettuna eri tavoin eli eri yhdistelmiksi. Mitä enemmän hevosia on, sitä vähäisemmäksi jää yksittäisen hevosen rasitus ja sitä painavampaa ajoneuvoa valjakko kykenee vetämään. Varsinaista ylärajaa hevosten lukumäärälle ei ole, mutta mitä enemmän hevosia valjakkoon kuuluu, sitä vaativampaa valjakon ajaminen ja hallinta on.
Yhden hevosen valjakoita kutsutaan yksikkövaljakoiksi.
Kaksi hevosta valjastetaan tavallisesti rinnakkain parivaljakoksi, harvemmin perättäin tandemvaljakoksi.
Kolme hevosta voidaan valjastaa rinnakkain kolmivaljakoksi, peräkkäin randemvaljakoksi, tai pariin ja yksittäin siten, että edessä on yksi hevonen (yksisarvisvaljakko) tai pari. Perinteisessä venäläisessä troikassa kolme hevosta valjastetaan matka-ajoon rinnakkain siten, että keskihevonen ravaa luokkivaljaissa ja sen molemmin puolin reunahevoset laukkaavat silavaljaissa keskihevosesta hiukan poispäin taivutettuina.
Neljä hevosta valjastetaan yleensä kahdeksi peräkkäiseksi pariksi eli nelivaljakoksi, harvoin neljä rinnakkain.
Viiden ja useamman hevosen yhdistelmissä on yleensä peräkkäin hevospareja ja parittoman hevosmäärän ollessa kyseessä etummaisena on joko yksittäinen hevonen tai hevoskolmikko. Harvemmin valjastetaan perättäisiä kolmikkoja.
Käytännön syistä varsinkin rinnakkain valjastetaan kooltaan ja rakenteeltaan mahdollisimman samankaltaiset hevoset: tämä mahdollistaa parin liikkumisen samassa tahdissa ja pitää vedon tasapuolisena. Esteettisistä syistä usean hevosen valjakot koostetaan perinteisesti myös  mahdollisimman samanvärisistä hevosista. Onkin varsin tavallista, että usean hevosen valjakoissa käytetään vain yhtä rotua. Suosittuja ovat rodut, joiden edustajat ovat yleensä tietynvärisiä (esimerkiksi friisiläinen, haflinger, knabstrupinhevonen). Muun muassa juuri ajohevosena käyttämisen vuoksi monessa eurooppalaisessa puoliverirodussa on perinteisesti suosittu suppeaa värivalikoimaa, kuten tummanruunikoita tai kimoja.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Clydesdalenhevosten kahdeksanvaljakko.
Hjalmar Hultin

Otto Hjalmar Hultin (31. maaliskuuta 1871 Helsinki – 17. tammikuuta 1952) oli suomalainen pankinjohtaja ja opettaja.
Hultinin vanhemmat olivat poliisikonstaapeli Otto Reinhold Hultin ja Serafina Holmberg. Hän valmistui kansakoulunopettajaksi 1893 ja suoritti erikoistutkintoja ruotsin-, saksan- ja englanninkielissä 1906. Hultin teki opintomatkoja Ruotsiin ja Tanskaan 1899, Itävaltaan, Italiaan ja Sveitsiin 1904 sekä Skandinaviaan, Saksaan ja Englantiin 1906.
Hultin toimi Matildedalin ja Kymintehtaan kansakoulujen johtajana 1893–1908. Hän oli Kansallispankin Kouvolan konttorin esimiehenä 1908–1919, Kansallispankin taloudenhoitajana vuodesta 1919, Kymintehtaan työväen sairas- ja apukassan toimitusjohtajana 1906–1908 sekä Kouvolan sähkö Oy:n perustajana ja toimitusjohtajana 1909–1919.
Hultin oli Kouvolan taajaväkisen yhdyskunnan ja myöhemmin Kouvolan kauppalanvaltuuston puheenjohtajana, Kouvolan kansakoulun johtokunnan esimiehenä 1910–1919 ja eri suojeluskuntien esikuntien jäsenenä 1919–1928. Hän oli Oy Valistuksen johtokunnan jäsenenä vuodesta 1904 alkaen.
Hjalmar Hultin oli naimisissa 1894–1921 Aleksandra Johanna Kilkin (1871–1921) kanssa ja vuodesta 1922 Helmi Fredrika Adamssonin kanssa.
Julkaisuja

Nimellä Hj. Hultin:
Kokonaislukujen kertaustaulun selitys ja tulokset; Ph. Reinhardin mukaan Suomen oloihin sovitellut Hj. Hultin. Valistus, Helsinki 1904
Luonnonopillisia ja laskuopillisia havaintotauluja. 1905
Arkielämän aloilta: noin 700 kirjoitustehtävää aikaisempia kouluvuosia varten H. Scharrelmannin mukaan. WSOY 1908
Seminaarien ja kansakoulujen piirustusopetus: komitean mietintö; laatineet W. Tawaststjerna, Yrjö Blomstedt, Lilli Törnudd, A. Kohonen, Bernt Lagerstam, Hj. Hultin, Emil Elenius ; toim. Yrjö Blomstedt ja A. Kohonen. Helsinki 1908
Ruotsin, Saksan ja Englannin kouluja oppimassa. Tekijä, Helsinki 1930
Icon Medialab

Icon Medialab oli yksi Ruotsin tunnetuimmista internetkonsultointiyrityksistä IT-kuplan aikana. Johan Staël von Holstein perusti yhtiön 1996 Tukholmassa. Yhtiö yhdistyi Lost Boysin kanssa 2002 ja kaksi vuotta myöhemmin muutti nimensä LB Icon AB:ksi. 2006 yhtiö yhdistyi Framfabin kanssa ja muutti nimensä LBI International AB:ksi. Icon Medialab -nimeä käytetään nykyään ainoastaan LBI Internationalin Madridin- ja Milanon-konttoreista.
Icon Medialabin Suomen tytäryhtiö syntyi vuonna 1997 yhtiön ostettua The Works Finland Oy:n. Tytäryhtiöllä oli Suomessa toimistot Helsingissä ja Tampereella. Icon Medialab Finland ajautui konkurssiin vuonna 2002 WM-datan ostettua osan yhtiön Suomen toiminnoista.
Herbert Janhonen

Herbert Alfred Janhonen (16. maaliskuuta 1888 Helsinki – 9. elokuuta 1973) oli suomalainen merikapteeni, merenkulkuneuvos ja laivanvarustaja.
Janhonen lähti merille vuonna 1903 ja oli merimiehenä erimaalaisilla aluksilla ennen kuin suoritti vuonna 1911 aliperämiehen, vuonna 1913 yliperämiehen ja vuonna 1915 merikapteenin tutkinnon Helsingin merikoulussa. Hän oli vuosina 1915–1916 Karen-varustamon toimitusjohtajana ja sen omistaman kuunari Karenin päällikkönä. Sen jälkeen hän siirtyi apulaisjohtajaksi varustamo Tonnageen, jonka omistajan Alfred Kordelinin saatua surmansa syksyllä 1917 Janhonen osti kuolinpesältä parkki Nimrodin.
Suomen sisällissodan aikana Janhosen johtamat suomalaiset merimiehet kaappasivat maaliskuussa 1918 venäläisen jäänmurtaja Volynetšin ja nimesivät sen Wäinämöiseksi. Janhosesta tuli vähäksi aikaa aluksen ensimmäinen upseeri ja hän vastasi osasto Brandensteinin saksalaisten kuljetuksesta Virosta Suomen Loviisaan. Suomen senaatin määräyksellä Janhonen sai myös valvoa Suomen etuja Suursaaren ja Lavansaaren luona sekä toimi jonkin aikaa Tykkivene Karjalan ensimmäisenä upseerina. Hänen sotilasarvokseen tuli luutnantti. Janhonen auttoi vuosina 1919–1921 suojeluskuntien vapaaehtoisen moottorivenelaivaston järjestämisessä. Toisen maailmansoan aikana hän oli puolustusvoimien rahtauskomitean ja pääesikunnan rahtienmääräämiskomitean jäsenenä.
Janhonen oli vuosina 1920–1921 Merenkulkuhallituksen toisen merenmittausretkikunnan luotauspäällikkö ja vuosina 1921–1927 merikarttaosaston nuorempi assistentti. Erottuaan Merenkulkuhallituksesta hän osallistui vuonna 1927 varustamo Helsingin Lloyd Oy:n perustamiseen. Hän oli yhtiön hallituksen jäsen ja vuodesta 1928 myös sen toimitusjohtaja. Ennen toimitusjohtajaksi tuloaan Janhonen oli lyhyesti myös Lloydin omistamien S/S Otson ja S/S Otavan päällikönä. Vuonna 1932 hän perusti yhdessä brittiläisten liikemiesten kanssa Ab Baltic Lloyd Line Ltd Oy:n ja Ab Helsingfors Befraktningskontor Oy:n, joista molempien toimitusjohtajana sekä hallituksen puheenjohtajana hän toimi. Hänestä tuli myöhemmin myös Baltic Lloydin pääomistaja ja Helsingin Lloyd sulautettiin siihen vuonna 1963. Baltic Lloydin toiminta päättyi vuonna 1967. Janhonen johti yhtiöitään loppuun saakka.
Janhonen sai vuonna 1954 merenkulkuneuvoksen arvonimen.
Janhosen varustamot

Rederi Ab Karen, omisti vuodesta 1915 teräsrunkoisen barkentiinin Karen
Helsingin Lloyd Oy, laivat S/S Otso, S/S Otto, S/S Otava, S/S Oinas, fuusioitiin Baltic Lloydin kanssa 1950-luvulla
Ab Baltic Lloyd Line Ltd Oy, perustettu 1932, aluksi ns. lippuvarustamo josta englantilainen Swanseassa toiminut Jersey Shipping Investment Co Ld omisti enemmistön, laivat S/S Wanda, S/S Walma, S/S Waija, S/S Warma
Rederiaktiebolaget Sydfinska Lloyd, yksi laiva S/S Kaskö vuosina 1931–1934
Oy Schauman Shipping Ab, yksi laiva S/S Elise Schauman vuosina 1959–1962