stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Maustebasilika
Historiaa

Basilika on alkuperältään kotoisin Aasiasta ja Afrikasta. Eurooppaan basilika saapui todennäköisesti Aleksanteri Suuren joukkojen mukana vuosien 356–323 eaa. välillä. Antiikin roomalaiset pitivät tätä yrttiä pyhänä ja arvelivat, että sen voima vähenee, jos sitä ei kohdella riittävän kunnioittavasti. Poimintaa varten kehitettiinkin aivan erityinen työkalu, jolla poimiminen onnistui häväisemättä kasvin pyhyyttä. Poiminnan aikana oli myös määrätty, että paikalla ei saa olla epäpuhtaita henkilöitä, esimerkiksi naisia joilla on kuukautiset.
Basilika saapui Englantiin 1500-luvun puolivälissä. Keskiajalla vaikuttanut kirjailija Platina ilmeisesti piti maustebasilikasta paljon, sillä vaikka hänen mukaansa lääkäri Chrysippus väitti sen olevan paha vatsalle, heikentävän silmiä, tuovan hulluutta ja vahingoittavan maksaa, niin Platina oli valmis kumoamaan nämä väitteet väärinä. Lisäksi hän väitti, että viinietikalla maustettuna se ehkäisee pyörtymiseltä.
Kulttuurisia näkökohtia

Afrikkalainen legenda väittää basilikan suojaavan skorpioneilta. Eurooppalainen tietämys väittää joskus basilikan olevan saatanan symboli, kun taas Intiassa basilikaa kunnioitetaan kasvina suuresti. Intiassa basilikaa käytetään mausteena vain vähäisissä määrin, mutta sillä on hindujen keskuudessa vahva uskonnollinen merkitys, koska se on pyhitetty Vishnulle (विष्णु), ja se symboloi Vishnun vaimoa, eli yltäkylläisyyden jumalatarta Lakshmia (लक्ष्मी), tai Vishnun useiden ilmentymisten vaimoja. Nykypäivän Italiassa basilika on rakkauden symboli, mutta antiikin Kreikassa se merkitsi vihamielisyyttä.
Giovanni Boccaccion Decameronessa (n. 1350) ikimuistettava kammottava taru (novelli V) kertoo Lisabettasta, jonka veljet tappavat Lisabettan rakastajan. Rakastaja ilmestyy Lisabettan uneen ja näyttää mihin hänet haudattiin. Lisabetta kaivaa myöhemmin rakastajansa pään haudasta ja laittaa sen basilikaruukkuun, jota hän kastelee päivittäin kyynelillään. Hänen veljensä ottavat ruukun pois, ja Lisabetta kuolee suruun pian sen jälkeen.
Luokittelu

Basilikalla on useita muotoja eli variaatioita (var.), joiden luokittelusta ei ole päästy yksimielisyyteen. Useita muotoja pidetään nykyään aivan samanlaisena kuin lajia, kuten esimerkiksi violetit basilikat Ocimum basilicum var. purpurascens luetaan yleisesti Ocimum basilicumiksi. Joidenkin muotojen on katsottu kuuluvan kamferibasilikan (Ocimum americanum) muodoiksi.
(H) = useat tahot ovat hyväksyneet
Ocimum basilicum subsp. basilicum
Ocimum basilicum subsp. minimum – pikkubasilika
Ocimum basilicum var. album  Ocimum basilicum (H)
Ocimum basilicum var. anisatum  Ocimum americanum var. pilosum
Ocimum basilicum var. chamaeleonticum
Ocimum basilicum var. densiflorum  Ocimum basilicum (H)
Ocimum basilicum var. difformie  Ocimum basilicum (H)
Ocimum basilicum var. glabratum  Ocimum basilicum (H)
Ocimum basilicum var. majus  Ocimum basilicum (H)
Ocimum basilicum var. pilosum  Ocimum americanum var. pilosum
Ocimum basilicum var. purpurascens  Ocimum basilicum
Ocimum basilicum var. thyrsiflora
Ocimum basilicum var. thyrsiflorum  Ocimum basilicum (H)
Ocimum basilicum var. violaceum
Ocimum basilicum 'Cinnamon' – kanelibasilika
Ocimum basilicum 'Citriodorum' – sitruunabasilika
Ocimum basilicum 'Licorice Basil' – anisbasilika
Kasvatus

Kasvupaikka	Aurinko; Taimiväli 25cm; Riviväli 25cm; Kylvösyvyys 0,2cm; Esikasvatus helmikuu - toukokuu; Kukkii/Sato huhtikuu - lokakuu.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Maustebasilika (Ocimum basilicum)
Selfsufficientish — Basil, Ocimum Basilicum (Arkistoitu – Internet Archive) – orgaaninen kasvatus, historiaa ja muuta (englanniksi)
ITIS: Ocimum basilicum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Ocimum basilicum (englanniksi)
Flora of China: Ocimum basilicum (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Ocimum basilicum (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Ocimum basilicum (basil) (englanniksi)
Suomalaiset hyötypuutarhakasvit
| --- | --- |
Juurekset:  lanttu  mustajuuri  nauris  palsternakka  porkkana  piparjuuri  punajuuri  retiisi  selleri 
Kaalit:  keräkaali  kiinankaali  kukkakaali  kyssäkaali  lehtikaali  punakaali  parsakaali  ruusukaali  kurttu- eli savoijinkaali 
Kurkkukasvit:  kurkku  kesäkurpitsa  kurpitsa  spagettikurpitsa 
Mausteet:  basilika  humala  kirveli  krassi  kumina  kurkkuyrtti  kynteli  lipstikka  meirami  minttu  persilja  rakuuna  rosmariini  salvia  sitruunamelissa  tilli  timjami 
Mukulakasvit:  maa-artisokka  peruna 
Palkokasvit:  herne  härkäpapu  tarhapapu 
Sipulit:  hillosipuli  ilmasipuli  jättisipuli  purjo  sipuli  ruohosipuli  ryvässipuli  valkosipuli  vihersipuli 
Muut kasvikset:  endiivi  fenkoli  latva-artisokka  lehtisalaatti  lehtiselleri  mangoldi  maissi  paprika  parsa  pinaatti  raparperi  tomaatti 
Yrtit ja mausteet
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q38859  Wikispecies: Ocimum basilicum  AoFP: 1787  APDB: 174891  APNI: 85132  BioLib: 41173  Calflora: 12703  CoL: 48GBK  Ecocrop: 1547  EoL: 579364  EPPO: OCIBA  FloraBase: 6907  FNA: 200019914  FoC: 200019914  GBIF: 2927096  GRIN: 25478  iNaturalist: 61398  IPNI: 452874-1  IRMNG: 10766169  ISC: 36858  ITIS: 32627  MoBotPF: 281408  NatureServe: 2.143721  NBN: NBNSYS0200002716  NCBI: 39350  NZOR: acd80574-4e39-497c-ab3c-4b85a04d0989  NZPCN: 3204  Observation.org: 7103  Open Tree of Life: 305911  PalDat: Ocimum_basilicum  PfaF: Ocimum basilicum  PFI: 4689  Plant List: kew-136820  PLANTS: OCBA  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:452874-1  RHS: 11649  Tropicos: 17600210  WisFlora: 4345  WFO: wfo-0000253230 
Violetin basilikan kukkia
Kuivattuja basilikan lehtiä, valmiina käytettäväksi mausteena.
Kokkolan helluntaiseurakunta

| Kokkolan helluntaiseurakunta Ruksi |
| --- | --- |

 Kokkolan helluntaiseurakunta helmikuussa 2023.
Suuntautuminen:  Helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Suomen Helluntaikirkko
Perustettu:  1932
Johtava pastori:  Timo Syrjälä
Jäseniä:  noin 430
TV:  TV7 UskoTV
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kokkolan helluntaiseurakunta on Suomen Keski-Pohjanmaan Kokkolassa toimiva helluntaiseurakunta, joka kuuluu Suomen Helluntaikirkkoon. Seurakunnan pastorina toimii Timo Syrjälä.
Kokkolan helluntaiseurakunta lähettää tilaisuuksistaan suoria lähetyksiä muun muassa UskoTV-palvelun kautta sekä TV7:n televisio- ja verkkokanavilla.
Historia

Ensimmäisen kerran helluntaiherätys saapui Kokkolaan loka-marraskuussa 1912, jolloin Thomas Ball Barratt vieraili kaupungissa.
Kokkolan helluntaiseurakunta perustettiin vuonna 1932 Rafael Öhbergin johdolla. Samana vuonna se hankki itselleen kiinteistön, jonka paikalla nykyinenkin rukoushuone sijaitsee, ja aloitti säännöllisen kokoustoiminnan. Seurakuntaan liittyi perustettaessa 10 henkeä ja kahden vuoden kuluttua jäsenmäärä oli noussut 111 henkeen. Seurakunnan toiminta oli kaksikielistä vuoteen 1941, jolloin perustettiin Betania-seurakunta Vilhelm Gladin johdolla.
1950-luvulta alkaen alkoi seurakunta lähettää ihmisiä lähetys- ja kehitysaputyöhön. Vuonna 1980 valmistui nykyinen Veijo Merilän suunnittelema rukoushuone. Seurakunta liittyi Suomen Helluntaikirkkoon helmikuussa 2008.
Seurakunnan johtajat ja pastorit

Seurakunnan saarnaajina ja pastoreina ovat 1970-luvulta lähtien toimineet mm. Taisto Törni, Jussi Jokisaari, Paavo Juvonen, Hannu Nuutinen, Kari Juvonen ja Veikko Kokkonen. Lisäksi nuorisotyöntekijöinä Heimo Enbuska ja Pertti Salmèn.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kokkolan helluntaiseurakunta Wikimedia Commonsissa
Seurakunnan kotisivut
| n k Helluntaiherätys Suomessa |
| --- | --- |
 Historia 
Kirkot:  Finlands svenska pingstsamfund  Suomen Helluntaikirkko  Suomen Helluntaikansa 
Suurimmat seurakunnat:  Helsingin Saalem  Fila Church Helsinki  Jyväskylän helluntaiseurakunta  Kuopion helluntaiseurakunta  Lahden helluntaiseurakunta  Oulun helluntaiseurakunta  Pietarsaaren Elim  Seinäjoen helluntaiseurakunta  Tampereen helluntaiseurakunta  Turun helluntaiseurakunta  Vaasan helluntaiseurakunta  Vasa Sion  Luettelo seurakunnista 
Henkilöt:  Ball Barratt  Brofeldt  Castrén  Fellman  Ahonen  Andström  Antturi  Bengström  Bergstén  Haapala  Havupalo  Kallionpää  Klemetz  Korhonen  Korpi  Kunnas  Kukkula  Launonen  Lundin  Luoto  Manninen  Rosenberg  Sigfrids  Tuppurainen  Yli-Vainio  Ylppö  Yrjölä  Öhberg 
Järjestöt:  Elämä ja Valo  Evankelistakoti  Fida International  Finlands svenska pingstmission  Helluntaiseurakuntien musiikki  Helluntaiseurakuntien työntekijät HELP  Iso Kirja  Kristillinen alkoholisti- ja narkomaanityö  Samaria-lähetys 
Media:  Aikamedia  Avainmedia  Finmedia  Hyvä Sanoma  Livet  Ristin Voitto  Taborförlaget 
Kulttuuri ja tapahtumat:  Fifteen-leiri  Hengellinen laulukirja  Juhannuskonferenssi  Lapsikuoro Jippii  Royal Rangers  Syyspäivät  Youth Celebration 
Pohjoismaiden helluntaiyhteisö • Euroopan helluntaiyhteisö • Maailman helluntaiyhteisö • Assemblies of God • Helluntaiherätys Ruotsissa
Mestarit

| Mestarit> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1996–2002
Tyylilaji:  rock, balladi, iskelmä
Kotipaikka:   Helsinki, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Kirka   Hector   Pave Maijanen   Pepe Willberg  
Levy-yhtiö:  Finnkino (DVD:t)   EMI  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mestarit oli 1990-luvulla perustettu suomalainen laulukokoonpano, johon kuuluivat Hector, Kirka, Pave Maijanen ja Pepe Willberg. Mestareiden ensimmäinen yhteisesiintyminen tapahtui Jääkiekon MM-kisojen avajais-showssa 25. huhtikuuta 1997. He esiintyivät Nokian kesäkiertueella vuonna 1998. Ensimmäinen julkinen konsertti järjestettiin Hartwall-Areenalla 29. lokakuuta 1998. Konsertista tuli suurmenestys ja helmikuussa 1999 he lähtivät kiertueelle, joka kiersi Suomen suurimmissa jäähalleissa. Suuresta suosiosta kertoo, että kaikki konsertit olivat loppuunmyytyjä. Myös ensimmäisestä konsertista julkaistu tuplalive-cd Mestarit Areenalla oli vuoden 1999 myydyin äänite Suomessa ja kaikkien aikojen myydyin livealbumi Suomessa. Vuonna 2000 Mestarit Areenalla palkittiin Vuoden albumin Emma-palkinnolla.
Mestarit areenalla -levyä on myyty kaikkiaan yli 131  000 kappaletta.
Kun Mestarit vierailivat tv-ohjelma Bumtsibumissa, ohjelma keräsi ennätykselliset 1,72 miljoonaa katsojaa. Menestystarina jatkui huhtikuussa 1999 muutamalla konsertilla, kesällä muutamalla festivaalilla ja huipentui 5. elokuuta 1999 järjestettyyn konserttiin Helsingin Olympiastadionilla, jossa oli paikalla 36 000 katsojaa. Kyseinen konsertti oli ensimmäinen suomalaisen yhtyeen oma konsertti Olympiastadionilla.
Syksyllä 1999 Mestarit esiintyivät myös Ruotsissa Göteborgissa Suomi–Ruotsi-maaottelun yhteydessä. Kiertueen jälkeen Mestarit konsertoivat vielä muutamissa tilaisuuksissa, mutta vuoden 2002 jälkeen he eivät esiintyneet yhdessä.
Kirka kuoli vuonna 2007 ja Maijanen vuonna 2021.
Jäsenet

Hector – laulu, kitara
Kirka – laulu, huuliharppu, harmonikka
Pave Maijanen – laulu, kitara, basso, mandoliini, huuliharppu
Pepe Willberg – laulu, kitara
Synty

1990-luvun alussa Ande Päiväläinen ja Kari Mensonen järjestivät Vuokatissa Back to the 60’s -nimisiä keikkoja, joissa esiintyivät mm. Kirka, Hector, Maijanen ja Willberg yksitellen. Eräänä iltana Hector, Maijanen ja Kirka esiintyivät yhdessä suurella menestyksellä, ja Päiväläinen halusi jalostaa ajatusta pidemmälle tuomalla mukaan Willbergin. Idea ei kuitenkaan herättänyt kiinnostusta, kunnes vuonna 1997 Suomessa järjestettiin jääkiekon MM-kisat, ja upouudelle Hartwall Areenalle kaivattiin vetonaulaa. Päiväläinen sai sovittua Hectorin, Maijasen, Kirkan ja Willbergin esiintymään paikalle. Yleisö villiintyi playbackina vedetystä yhteisesiintymisestä, ja Päiväläinen alkoi yhdessä Eastway-yrityksen kanssa kehittää muusikoiden ympärille jotakin suurempaa. Päiväläisen mukaan nelikkoa sai taivutella ideaan kevääseen 1998 saakka. Nelikon myönnyttyä heille buukattiin ensin pari esiintymistä yksityistilaisuuksissa, ja lopulta varattiin Hartwall-areena yhteiskonserttia varten. Mestarit-nimen keksi musiikkialan vaikuttaja Lasse Norres. Kokoonpanoa markkinoitiin näyttävästi. Lokakuussa 1998 Mestarit esiintyi Hartwall-areenalla. Seuraavana vuonna edessä oli koko Suomen kattanut  kiertue, loppuunmyydyt areenat ja Olympiastadion.
Mestareiden konsertit

17.6.1998 Helsinki, Nokian kesäjuhlat (epävirallinen 1. keikka)
29.10.1998 Helsinki, Hartwall Areena
1.2.1999 Rovaniemi, Lapin liikuntakeskus
2.2.1999 Oulu, Jäähalli
4.2.1999 Vaasa, Botniahalli
5.2.1999 Jyväskylä, Jäähalli
8.2.1999 Tampere, Jäähalli
9.2.1999 Kuopio, Jäähalli
15.2.1999 Helsinki, Hartwall Areena
16.2.1999 Helsinki, Hartwall Areena
17.2.1999 Lappeenranta, Jäähalli
18.2.1999 Turku, Elysée Arena
19.4.1999 Mikkeli, Jäähalli
20.4.1999 Lahti, Jäähalli
21.4.1999 Turku, Elysée Arena
25.6.1999 Joensuu, Laulurinne
30.7.1999 Kotka, Meripäivät
5.8.1999 Helsinki, Olympiastadion
4.9.1999 Göteborg, Scandinavium Arena
31.12.1999 Helsinki, Millennium-konsertti
Diskografia

Mestarit Areenalla (1999) (Live 29. lokakuuta 1998)
Mestarit Stadionilla VHS / DVD (2001)
Muuta

Mestareista on myös tehty sketsi Vintiöt - 10 years after-sketsiohjelmaan. Kirkaa näyttelee Santeri Kinnunen, Pepeä Niko Saarela, Pavea Kari Hietalahti ja Hectoria Samuli Edelmann.
Myös suomicovereistaan tunnettu Larharyhmä on julkaissut Mestaajat areenalla -EP:n,  jossa he esittävät Mestareiden lauluja hieman huumorilla höystettynä.
Warner Music oli aikeissa järjestää syksyllä 2022 konserttikiertueen Mestarit areenalla -nimellä. Sillä olisi esiintynyt kuitenkin eri laulajat. Elossa olevat Mestarit, Hector & Pepe, ovat julkisuudessa ilmaiseet pettymyksen, että heidän yhtyeensä nimeä käytetään heiltä lupaa kysymättä.  Lopulta kiertue päätettiin järjestää nimellä Mestarit – Kaija Koo, Vesala, Ellinoora & Jenni Vartiainen.
Aiheesta muualla

Rytmimusiikin Syke: Menestystarina Mestarit
Kolmas sektori

Primaarisektori
(raaka-aineet)
Sekundaarisektori
(jalostus)
Tertiaarisektori
(palvelut)
Julkinen sektori
Yksityinen sektori
Yhteisötalous
Kolmas sektori
Kolmas sektori on yksityisen sektorin, julkisen sektorin ja perheiden väliin jäävä yhteiskunnallinen sektori, jonka tunnuspiirteitä ovat voittoa tavoittelematon talous ja organisaatioiden tai ryhmien sosiaaliset tavoitteet. Kolmannen sektorin toimijoita ovat muun muassa yhdistykset, osuuskunnat ja säätiöt.
Kolmannen sektorin talous eroaa yksityisestä (yritys)taloudesta siinä, että toimijat eivät tavoittele voittoa. Jos vuotuista voittoa tulee, se sijoitetaan takaisin toimintaan. Verotuskohtelu on myös erilainen kuin yksityisillä yrityksillä.
Kolmannen sektorin organisaatioiden perustana ovat yhteiskunnallinen tai eettinen tavoite ja demokraattisuus (jäsen/ääni-periaate, ei omistajuuteen perustuva äänivalta). Organisaation tavoitteet lausutaan sen säännöissä.
Suomessa

Suomessa kolmannen sektorin pääasiallisia toimijoita ovat yhdistykset. Suomalaisista osuuskunnista suuri osa on siirtynyt pääpiirteiltään yksityiselle sektorillelähde?.
Kolmannen sektorin osuus suomalaisten ajankäytöstä ja bruttokansantuotteesta on 3–7 %.lähde?
Aiheesta muualla

Esa Konttinen: Kolmas sektori[vanhentunut linkki]. Jyväskylän yliopiston Kansalaisyhteiskunnan tutkimusportaali 15.8.2008.
Freienbach

| Freienbach |
| --- | --- |
 Freienbach sijaitsee Zürichinjärven etelärannalla.
 vaakuna

 Freienbach
 Koordinaatit: 47°12′N, 8°46′E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Schwyzin kantoni
Hallintoalue (Bezirk):  Höfen alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  13,82 km²
Korkeus:  406–1 020 m
Väkiluku (31.12.2017)  (vakinaiset asukkaat):  16 196
 – Väestötiheys:  1 177 as./km²
 
 www.freienbach.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Freienbach on kaupunki Sveitsissä Schwyzin kantonissa. Kunnassa on runsaat 16 000 asukasta, ja se on väkiluvultaan kantonin suurin kunta.
Maantiede

Freienbach sijaitsee Zürichinjärven etelärannalla ja Etzelvuoren (1 096 m mpy.) rinteellä.
Kaupunki koostuu viidestä kylästä (Freienbach, Pfäffikon, Wilen, Bäch ja Hurden) ja kahdesta Zürichinjärven saaresta (Lützelau, Ufenau). Pfäffikon on kunnan keskuspaikka.
Liikenne

Moottoritie A3 Zürichistä Sargansiin kulkee Freienbachin kautta. Pfäffikon on rautateiden risteysasema: SOB:n rautatie Rapperswilistä Einsiedelniin ja Arth-Goldauhun sekä SBB:n rata Thalwilistä Sargansiin kulkevat Freienbachin kautta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Freienbach Wikimedia Commonsissa
| n k Schwyzin kantonin hallintoalueet ja kunnat |
| --- | --- |
Hallintoalue (saks. Bezirk) ja kunnat (30 kpl, 2003–)
 Einsiedeln: Einsiedeln
 Gersau: Gersau
 Höfe: Feusisberg • Freienbach • Wollerau
 Küssnacht: Küssnacht
 March: Altendorf • Galgenen • Innerthal • Lachen • Reichenburg • Schübelbach • Tuggen • Vorderthal • Wangen
 Schwyz: Alpthal • Arth • Illgau • Ingenbohl • Lauerz • Morschach • Muotathal • Oberiberg • Riemenstalden • Rothenthurm • Sattel • Schwyz • Steinen • Steinerberg • Unteriberg
Karl Benz

| Karl Benz |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. marraskuuta 1844 Karlsruhe, Badenin suurherttuakunta
Kuollut: 4. huhtikuuta 1929 (84 vuotta) Ladenburg, Baden, Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Ammatti:  Insinööri
Puoliso:  Bertha Benz
Insinööri
Koulutus:  Karlsruhen Yliopisto
Merkittävät työt:  auto
 Nimikirjoitus
Karl Friedrich Benz (25. marraskuuta 1844 Karlsruhe, Badenin suurherttuakunta – 4. huhtikuuta 1929 Ladenburg) oli saksalainen autoinsinööri. Häntä pidetään bensiinikäyttöisen auton keksijänä yhdessä Gottlieb Daimlerin kanssa. Benz patentoi vuonna 1879 edellisenä vuonna keksimänsä bensiinikäyttöisen polttomoottorin.
Benz valmisti ensimmäisen kaupallisen auton 1885. Siinä oli hänen itsensä suunnittelema nelitahtinen bensiinimoottori. Autossa oli kolme pyörää, ja se on myöhemmin tunnettu nimellä Benz Patent-Motorwagen. Benz haki patentin autolleen 29. tammikuuta, 1886.
Benz kehitti myös muun muassa nopeuden säätöjärjestelmän eli kaasun, polttoaine- ja sytytysjärjestelmän, sytytystulpan, kytkimen, vaihdetangon, vesijäähdyttimen ja kaasuttimen. Vuonna 1893 hän kehitti Victoria-mallissaan raidetanko-ohjausjärjestelmän. Benzin Victoria -malli oli suunniteltu kahdelle matkustajalle ja suunnattu myytäväksi edulliseen hintaan autojen massatuotannon lisääntyessä.
Vuonna 1896 Karl Benz suunnitteli ja patentoi ensimmäisen vaakasuorasylinterimoottorimallin. Karl Benz perusti Benz-yhtiön, joka oli Mercedes-Benz Groupin edeltäjä.
Elämä

Benz syntyi Mühlburgissa, joka sittemmin on liitetty Karlsruheen. Hänen äitinsä oli Josephine Vaillant ja isänsä veturinkuljettaja Johann Georg Benz. He eivät olleet naimisissa Karlin syntyessä, minkä vuoksi hänet kastettiin nimellä Karl Friedrich Michael Vaillant. Vuonna 1846, vuosi Karlin vanhempien häiden jälkeen, Johann Benz kuoli onnettomuudessa. Karlin nimi vaihdettiin silloin Carl Friedrich Benziksi hänen isänsä muistoksi.
Benz kävi Karlsruhessa paikallisen alkeiskoulun. Yhdeksänvuotiaana hän aloitti luonnontieteellisesti painottuneen lyseon. Vuonna 1860 hän pääsi opiskelemaan teknilliseen korkeakouluun (nykyinen Karlsruhen yliopisto), josta hän valmistui jo 19-vuotiaana 9. kesäkuuta 1864. Aluksi Benz oli suuntautunut koulutuksessaan lukkosepäksi, mutta vaihtoi korkeakoulussa koulutussuuntansa isänsä jalanjäljissä koneinsinööriksi.
20. heinäkuuta 1872 Benz meni naimisiin Bertha Ringerin kanssa. He saivat viisi lasta: Eugen (s. 1. toukokuuta 1873), Richard (s. 21. lokakuuta 1874), Klara (s. 1. elokuuta 1877), Thilde (s. 2. helmikuuta 1882) ja Ellen (s. 16 maaliskuuta 1890).
Benz oli saksalainen moottoritekniikan insinööri, josta tuli autoteollisuuden pioneeri. 25. marraskuuta 1914 Karlsruhen teknillinen korkeakoulu antoi Benzille kunniatohtorin arvonimen.
Benz kuoli keuhkokuumeeseen 84-vuotiaana Ladenburgissa.
Karl Benzin keksinnöt

Benz suunnitteli Nikolaus Otton suunnittelemaan nelitahtimoottoriin perustuvan kaksitahtimoottorin, jonka Benz sai valmiiksi 31. joulukuuta 1878, ja haki sille patentin 1879.lähde? Hän keksi myös kaasun, polttoainejärjestelmän, akusta virtansa ottavan sytytysjärjestelmän, sytytystulpan, kytkimen, vaihdetangon ja vesijäähdyttimen.lähde?
Benz kehitti myös makaavan yksisylinterisen nelitahtimoottorin.
Ura

Koulutuksensa jälkeen Benz teki ammattiin tutustumistöitä seitsemän vuotta eri yrityksissä, muttei katsonut sopivansa yhteenkään niistä. Sen jälkeen hän muutti Mannheimiin työskentelemään piirtäjänä ja suunnittelijana vaakatehtaassa. Vuonna 1868 hän siirtyi Pforzheimiin Gebrüder Benckiser Eisenwerke und Maschinenfabrik -sillanrakennusyrityksen palvelukseen. Myöhemmin hän teki lyhyen aikaa töitä Wienissä.
Vuonna 1871 27-vuotias Karl Benz meni töihin August Ritterin perustamaan työpajaan Mannheimissa, joka valmisti myös rakennusmateriaaleja. Benz johti uusien koneiden suunnittelua.
Ensimmäinen vuosi työpajassa osoitti Ritterin yrityksen olevan kaaoksessa: Ritterin maksukyky oli epäluotettava, ja viranomaiset pakkolunastivat yrityksen. Benz päätti ostaa Ritterin osuuden yrityksestä puolisonsa Berthan rahoilla.
Yrityksen huonon taloudellisen tilanteen vuoksi Benz alkoi työstää uusia patentteja, jotta saisi lisärahoitusta. Tuo aika poiki lukuisia uusia keksintöjä, joista monet ovat tärkeitä perusosia autoissa.
Ura > Gasmotoren-Fabrik Mannheim

Benzin yritys ajautui jälleen ongelmiin, kun lainaa antaneet pankit alkoivat huolestua yrityksen heikoista tuloksista. Pankit vaativat häntä yhdistämään yrityksensä jonkin muun yrityksen kanssa, jotta ylläpitokustannukset – kuten palkkakulut – pienenisivät.
Benzin täytyi kehittää jonkinlainen yhteistyö valokuvaaja Emil Bühlerin ja tämän juustokauppias veljen kanssa, jotta saisi lisärahoitusta. Uudesta yrityksestä tuli osakeyhtiö Gasmotoren Fabrik Mannheim vuonna 1882.
Kaikkien vaadittujen uudelleenjärjestelyjen jälkeen Benz ei ollut tyytyväinen osaansa; hänelle jäi viisi prosenttia osakkeista, ja työ keskitason johtajana. Myöskään hänen ideoitaan ei otettu huomioon uusien tuotteiden kehittelyssä, joten hän vetäytyi yrityksestä vuotta myöhemmin.
Ura > Benz & Cie ja Motorwagen

Vuonna 1883 Benz meni töihin polkupyörien korjausliikkeeseen, jonka omistivat Max Rose ja Friendrich Wilhelm Eßling. He perustivat yhteistyönä Benz & Companie Rheinische Gasmotoren-Fabrik -yhtiön, josta useimmiten käytetään nimeä Benz & Cie.. Yhtiö alkoi tuottaa Benzin suunnittelemia autoja, joita kutsuttiin nimellä Motorwagen. Ensimmäisen Motorwagenin mallin Benz valmisti vuonna 1885. Se nimettiin Benz Patent-Motorwageniksi. Auto patentoitiin 29. tammikuuta 1886 (DRP-37435) "kaasulla käyväksi automobiiliksi".
Motorwagenit varustettiin Benzin suunnittelemalla nelitahtimoottorilla ja rautaisilla renkailla aiemmin käytettyjen puisten renkaiden sijaan. Autoissa oli vetävät renkaat, sytytys ja Daimlerin ilmajäähdytys. Voima oli välitetty kahdella ketjulla vetoakselille.lähde? Ensimmäiset onnistuneet koeajot suoritettiin kesän 1886 alkupuolella yksityisillä teillä. Seuraavana vuonna Benz rakensi "Motorwagen Model 2", jossa oli lukuisia muutoksia. Hän paranteli Motorwagenia edelleen, ja vuonna 1887 Benz rakensi "Model 3" -mallin. Tässä mallissa oli lukuisia muutoksia, samalla kun palattiin käyttämään puurenkaita. Model 3 -malli esiteltiin Paris Expo -näyttelyssä samana vuonna. 1888 Benzin vaimo Bertha teki tällä mallilla maailman ensimmäisen automatkan Mannheimista Pforzheimiin ja takaisin (yhteensä 194 kilometriä).
Ura > Benz & Cie ja Motorwagen > Laajentuminen

Vuonna 1894 Benz kehitti uuden Velo-mallin. Tätä mallia valmistettiin kaikkiaan 1 200 kappaletta vuosina 1894–1901. Vuonna 1909 kehitettiin Blitchen Benz -ajoneuvo Mannheimin Benz & Cie:n tehtailla, jossa oli 21,5 litran ja kahdensadan hevosvoiman moottori. Maanopeuskilpailuissa Brooklandsissa ajoneuvo saavutti ennätyksen 202.62 km/h ranskalaisen Victor Hémeryn ajamana 9. marraskuuta 1909.
Ura > Benz Söhne

Karl Benz, Bertha Benz ja heidän poikansa muuttivat asumaan lähelle Ladenburgia, ja vuonna 1906 Benz perusti uuden yksityisen yhtiön, C. Benz Sons (saks. Benz Söhne), joka valmisti autoja ja kaasumoottoreita.