stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Viktor Matvijenko

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Matvijenko vuonna 1975. |  Matvijenko vuonna 1975. |  Matvijenko vuonna 1975. |  |
Maa:   Neuvostoliitto
Miesten jalkapallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Montréal 1976 |  |  |
Viktor Antonovytš Matvijenko (ukr. Віктор Антонович Матвієнко, ven. Виктор Антонович Матвиенко, Viktor Antonovitš Matvijenko, 9. marraskuuta 1948 Zaporožje, Ukrainan SNT – 29. marraskuuta 2018) oli ukrainalainen jalkapallovalmentaja ja jalkapalloilija. Hän edusti pelaajaurallaan Neuvostoliittoa ja saavutti muun muassa olympiapronssia Montréalissa 1976.[lähde? ]
Puolustajana pelannut Matvijenko saavutti Neuvostoliiton miesten maajoukkueessa olympiapronssia Montréalissa 1976 ja kuului EM-hopeaa Belgiassa 1972 saavuttaneeseen kokoonpanoon pelaamatta otteluakaan lopputurnauksessa. Kiovan Dynamon pelaajana hän voitti Neuvostoliiton mestaruuden vuosina 1971, 1974, 1975 ja 1977, Neuvostoliiton cup-mestaruden vuonna 1974, Cup-voittajien cupin mestaruuden vuonna 1975 ja UEFA Super Cupin mestaruuden vuonna 1975. Pelaajauransa jälkeen hän toimi valmentajana. Matvijenko kuoli 70-vuotiaana 29. marraskuuta 2018. Hänet haudattiin Kiovaan.
Air Livonia

| Air Livonia |
| --- | --- |

Kutsukoodi:  LIVONIA
Perustettu:  1994
Lakkautettu:  2006
Laivaston koko:  3 (vuonna 2004)
Kohteiden määrä:  6 (vuonna 2003)
Solmukohdat:  Pärnun lentoasema
Avainhenkilö(t):  Ants Aringo (omistaja)
Yhtiön sivut:  www.airlivonia.ee
Air Livonia (ICAO: LIV, kutsukoodi: LIVONIA) oli virolainen lentoyhtiö, joka operoi säännöllistä liikennettä pääasiassa Pärnusta Viron saarille. Yhtiön kotikenttänä toimi Pärnun lentoasema.
Historia

Yhtiö perustettiin vuonna 1994 nimellä Baltic Aeroservice. Se vuokrasi kaksi An-2-konetta Estonian Airilta ja aloitti reittilennot Pärnun ja Kihnun välillä 17. huhtikuuta 1995. Lisäksi yhtiö lensi Pärnusta Ruhnuun ja Kuressaareen.
Laivastoa täydentämään Baltic Aeroservice hankki suurempia An-28-koneita, ja reittilennot konetyypillä alkoivat 11. helmikuuta 1996. Uutena reittinä verkostoon tuli 6. marraskuuta 1996 Kuressaare–Tallinna. Yhtiön nimi vaihtui Air Livoniaksi noin vuosina 1996–1997. Se hankki lisää koneita vuokrakoneita korvaamaan vuosina 1999 ja 2000.
Talvikauden lennot Kihnuun olivat Pärnumaan maakunnan rahallisesti tukemia. Air Livonia teki lennoista joulukuussa 2003 viisivuotisen sopimuksen, mutta lokakuussa 2005 yhtiön omistaja Ants Aringo ilmoitti haluavansa purkaa sopimuksen etuajassa. Syynä tähän oli se, että Pärnumaan maksama tukisumma ei ollut noussut samassa suhteessa polttoaineen hinnan ja muiden kulujen kanssa. Maakunnan hallitus ja Air Livonia sopivat lopulta, että yhtiö jatkaa lentoja 30. huhtikuuta 2006 asti.
Helmikuussa 2006 Air Livonia ilmoitti nousseiden toimintakulujen vuoksi lopettavansa lennot Kihnun sopimuksen päätyttyä 30. huhtikuuta 2006.
Reittikohteet

Vuonna 2003 Air Livonia lensi seuraavia reittejä:
Pärnu – Ruhnu – Kuressaare
Pärnu – Kihnu (ei lentoja kesäisin)
Tallinna – Kärdla
Laivasto

Air Livonia käytti toimintansa aikana seuraavia lentokoneita:
1 Antonov An-2R
4 Antonov An-28
Air Livonian Antonov An-28
10. Euroopan parlamentti

| 10>  Euroopan parlamentti |
| --- | --- |
 16. heinäkuuta 2024 –
 
Puhemies (1. puolikas):   Roberta Metsola (EPP, ML)
Varapuhemiehet:   Sabine Verheyen (EPP, DE)
Komissio:  Von der Leyen I & II
Parlamenttiryhmät:        EPP (188)       S&D (136)       PfE (83)       ECR (78)       Renew (77)       Greens-EFA (53)       GUE-NGL (46)       ESN (25)       Sitoutumattomat (32) 
Jäsenet:  720
 
Vaalit:  Kesäkuu 2024
Sivusto:  europarl.europa.eu
 ← 9.  11. →
10. Euroopan parlamentti valittiin vuoden 2024 vaaleissa, ja sen on määrä toimia tuleviin vuoden 2029 vaaleihin saakka.
Tärkeimmät tapahtumat

6.–9. kesäkuuta 2024
Europarlamenttivaalit 2024
16.–19. heinäkuuta 2024 (Uuden Euroopan parlamentin ensimmäinen täysistunto)
Parlamentin puhemiehistön valinta
Roberta Metsola (EPP, Malta) valittiin Euroopan parlamentin puhemieheksi 562 äänellä.
Ursula von der Leyen (EPP, Saksa) valittiin Euroopan komission puheenjohtajaksi 401 äänellä.
Tärkein sääntely

17. heinäkuuta 2024: Päätöslauselma EU-parlamentin tuesta Ukrainalle.
Yhteenveto puolueista ja ryhmistä

| Poliittiset ryhmät ja liittyvät eurooppalaiset puolueet | Poliittiset ryhmät ja liittyvät eurooppalaiset puolueet | Poliittiset ryhmät ja liittyvät eurooppalaiset puolueet | Jäsenet |
| --- | --- | --- | --- |
|  | EPP | Euroopan kansanpuolueen ryhmä Euroopan kansanpuolue | 188 / 720 |
|  | S&D | Euroopan parlamentin sosialistien ja demokraattien ryhmä Euroopan sosiaalidemokraattinen puolue | 136 / 720 |
|  | PfE | Patriootit Euroopan puolesta -ryhmä Identiteetti ja demokratia -puolue Euroopan konservatiivien ja reformistien puolue  Euroopan kristillinen poliittinen liike  | 84 / 720 |
|  | ECR | Euroopan konservatiivien ja reformistien ryhmä Euroopan konservatiivien ja reformistien puolue Euroopan kristillinen poliittinen liike | 78 / 720 |
|  | Renew | Uudistuva Eurooppa -ryhmä Euroopan liberaalidemokraattinen puolue Euroopan liberaalidemokraattinen puolue | 77 / 720 |
|  | Vihreät/EFA | Vihreät / Euroopan vapaa allianssi -ryhmä Euroopan vihreä puolue Euroopan vapaa allianssi Euroopan piraattipuolue Volt Europa | 53 / 720 |
|  | Vasemmisto | Euroopan parlamentin vasemmistoryhmä – GUE/NGL Euroopan vasemmistopuolue/small> Pohjoismaiden vihreän vasemmiston liitto Now the People Animal Politics EU | 46 / 720 |
|  | ESN | Suvereenien kansakuntien Eurooppa -ryhmä Identiteetti ja demokratia -puolue  | 25 / 720 |
|  | NI | Sitoutumattomat jäsenet | 32 / 720 |
|  | Avoinna | Avoinna | 1 / 720 |
Euroopan parlamentin puhemiehistö

Euroopan parlamentin puhemies, 14 varapuhemiestä ja viisi kvestoria on valittu kahden ja puolen vuoden kaudelle. Ensimmäinen vaalikauden 2024–2029 puolisko kestää vuoteen 2027 saakka.
Euroopan parlamentin puhemiehistö > Ensimmäinen puolikas

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Puhemies |  | EPP | Roberta Metsola |  |

| Varapuhemiehet |  | EPP | Sabine Verheyen |  |
| Varapuhemiehet |  | EPP | Ewa Kopacz |  |
| Varapuhemiehet |  | EPP | Esteban González Pons |  |
| Varapuhemiehet |  | S&D | Katarina Barley |  |
| Varapuhemiehet |  | S&D | Pina Picierno |  |
| Varapuhemiehet |  | S&D | Victor Negrescu |  |
| Varapuhemiehet |  | RE | Martin Hojsík |  |
| Varapuhemiehet |  | S&D | Christel Schaldemose |  |
| Varapuhemiehet |  | S&D | Javi López |  |
| Varapuhemiehet |  | RE | Sophie Wilmès |  |
| Varapuhemiehet |  | G/EFA | Nicolae Ștefănuță |  |
| Varapuhemiehet |  | ECR | Roberts Zīle |  |
| Varapuhemiehet |  | ECR | Antonella Sberna |  |
| Varapuhemiehet |  | LEFT | Younous Omarjee |  |

| Kvestorit |  | EPP | Andrei Kovatšev |  |
| Kvestorit |  | S&D | Marc Angel |  |
| Kvestorit |  | EPP | Miriam Lexmann |  |
| Kvestorit |  | RE | Fabienne Keller |  |
| Kvestorit |  | ECR | Kosma Złotowski |  |
Jäsenet

Euroopan parlamentin jäsenet, jotka ovat toimineet hallituksen tai valtion päämiehenä:
Elio Di Rupo (S&D), Belgian pääministeri (2011-2014)
Ewa Kopacz (EPP), Puolan pääministeri (2014-2015)
Vilis Krištopāns (NI), Latvian pääministeri (1998-1999)
Andrius Kubilius (EPP), Liettuan pääministeri (1999-2000, 2008-2012)
Ľudovít Ódor (Renew), Slovakian pääministeri (2023)
Jüri Ratas (EPP), Viron pääministeri (2016-2021)
Beata Szydło (ECR), Puolan pääministeri (2015-2017)
Marjan Šarec (Renew), Slovenian pääministeri (2018-2020)
Mihai Tudose (S&D), Romanian pääministeri (2017-2018)
Sophie Wilmès (Renew), Belgian pääministeri (2019-2020)
Euroopan parlamentin jäsenet, jotka ovat toimineet kansallisen parlamentin puhemiehenä:
Eero Heinäluoma (S&D), Eduskunnan puhemies (2011-2015)
Ewa Kopacz (EPP), Sejmin puhemies (2011-2014)
Vangelis Meimarakis (EPP), Helleenien parlamentin puhemies (2012-2015)
Nikola Mintšev (Renew), Bulgarian kansalliskokouksen puhemies(2021-2022)
Jüri Ratas (EPP), Riigikogun puhemies (2021-2023)
Matej Tonin (EPP), Slovenian kansalliskokouksen puhemies (2018)
Euroopan parlamentin jäsenet, jotka ovat toimineet Euroopan komissiossa:
Vytenis Andriukaitis (S&D), Terveyden ja elintarviketurvallisuuden komissaari (2014-2019)
Sandra Kalniete (EPP), Maatalouden ja kalastuksen komsisaari (2004)
Janusz Lewandowski (EPP), Budjetin ja rahoitussuunnittelun komissaari (2010-2014)
Virginijus Sinkevičius (G/EFA), Ympäristön, valtamerten ja kalastuksen komissaari (2019-2024)
Adina Vălean (S&D), Liikennekomissaari (2019-2024)
Euroopan parlamentin jäsenet, jotka ovat toimineet ulko- ja/tai eurooppa-ministerinä:
Marina Kaljurand (S&D), Ulkoministeri (2015-2016)
Nathalie Loiseau (Renew), Eurooppaministeri (2017-2019)
Sven Mikser (S&D), Ulkoministeri (2016-2019)
Urmas Paet (Renew), Ulkoministeri (2005-2014)
Tonino Picula (S&D), Ulkoministeri (2000-2003)
Davor Ivo Stier (EPP), Ulko- ja Eurooppaministeri (2016-2017)
Villy Søvndal (G/EFA), Ulkoministeri (2011-2013)
Kristian Vigenin (S&D), Ulkoministeri (2013-2014)
Alexandr Vondra (ECR), Ulkoministeri (2006-2007)
Sophie Wilmès (Renew), Ulko- ja Eurooppaministeri(2020-2022)
831 Naval Air Squadron

831 Naval Air Squadron (831 NAS) oli Britannian kuninkaallisen laivaston ilmavoimien lentolaivue.
Palvelus

Laivue perustettiin 1. huhtikuuta 1941 RNAS Crailissa kalustonaan 12 Fairey Albacorea. Laivue siirrettiin elokuussa RNAS Machrihanishiin ennen lokakuista siirtoa HMS Indomitablelle, jonka mukana laivue siirtyi Jamaikalle.
Laivue oli koulutettavana Norfolkissa Virginiassa, kunnes se palasi tukialukselle purjehtien Kapkaupunkiin, jonne se saapui joulukuun lopulla 1941. Vuoden 1942 alussa tukialuksen mukana laivue purjehti ensin Port Sudaniin ja sitten tukialus kuljetti 50 Kuninkaallisten ilmavoimien Hawker Hurricanea Jaavalle, jolloin laivueen tehtävänä oli sukellusveneiden torjunta. Laivue palveli tukialuksella ja maissa Ratmalanassa ja China Bayssä Ceylonilla ennen kolmiviikkoista palvelustaan helmi-maaliskuussa Khormaksarissa RAF:n tukikohdassa Adenissa rannikkopuolustuksen tukena.
Laivue palasi kesäkuun alussa tukialukselle ja se otti osaa Madagaskarin valtaukseen. Laivue suoritti syöksypommituksia sekä sukellusveneiden torjuntaa. HMS Indomitable siirtyi  Kapkaupungin kautta Gibraltarille . Tukialus laivueineen otti elokuussa osaa operaatio Pedestaliin, minkä aikana se vaurioitui pahoin. Tukialus siirsi laivueensa Englantiin ennen siirtymistään Yhdysvaltoihin telakalle. Laivue supistettiin yhdeksään koneeseen ja siihen liitettiin muutama Fairey Barracuda I.
Laivueen vietettyä aikaansa RNAS Crailissa, Lee-on-Solentissa, Hatstonissa sekä Machrihanishissa se palasi maaliskuussa 1943 Indomitablelle. Laivue palasi kuitenkin toukokuussa RNAS Lee-on-Solentiin uudelleen kalustettavaksi. Laivueen uusiksi koneiksi toimitettiin Fairey Barracuda II:t. Laivue liitettiin marraskuussa 52. laivaston torpedopommittajalennostoon. Laivueen suoritettua helmikuussa 1944 tukialukselle laskeutumiskoulutuksen HMS Victoriousilla se siirrettiin maaliskuussa HMS Furiousille, jonka mukana laivue osallistui hyökkäykseen Saksan laivaston taistelulaiva Tirpitziä vastaan.
Laivue osallistui myös toukokuussa vastaavaan yritykseen Victoriousilla, mutta huono sää esti sen. Laivue suoritti sen tilalla hyökkäyksen rannikkoliikennettä vastaan.
Laivue palasi Kauko-Itään tukialuksen mukana ja siihen liitettiin 9. heinäkuuta 829 laivue, jolloin laivueen vahvuus nousi 21 koneeseen. Samalla lakkautettiin torpedopommittajalennosto. Laajennettu laivue hyökkäsi maakohteita ja öljyvarastoja vastaan Sabangin satama-alueella Sumatralla sekä läheiselle lentokentälle. Tämä ja muut vastaavat operaatiot osoittivat Barracudan suorituskyvyn rajat, jolloin tehtiin päätös koneiden korvaamisesta tehokkaammilla Grumman Avengereilla. Laivue hylkäsi koneensa ja palasi Englantiin saattuetukialuksilla HMS Battler ja HMS Thane. Laivue lakkautettiin 6. joulukuuta 1944 RNAS Lee-on-Solentissa.
Viitasaaren kirjasto

| Viitasaaren kirjasto |
| --- | --- |

Sijainti:  Koulukuja 6, 44500 Viitasaari
Koordinaatit:  63.08472°N, 25.84896°E
Tyyppi:  yleinen kirjasto
Perustettu:  1861
Viitasaaren kirjasto,  Viitasaari: Kirjasto
Viitasaaren kirjasto on Viitasaaren kaupungin keskustaajamassa toimiva yleinen kirjasto. Kirjasto Viitasaarelle on perustettu jo vuonna 1861. Nykyisen, vuonna 1980 valmistuneen kirjastorakennuksen suunnittelivat arkkitehdit Esko Ruusuvirta ja Timo Sahanen. Rakennusta on korjattu esimerkiksi syksyllä 2009.
Viitasaarelaisia palvelee Viitasaaren kirjaston ohella vuodesta 2007 lähtien pihtiputaalaisten kanssa yhteinen Wiitaunionin kirjastoauto. Viitasaaren kirjasto on vuodesta 2013 lähtien kuulunut Keski-Suomen maakunnan kirjastojen muodostamaan kirjastokimppaan eli Keski-kirjastoihin, jonka kokoelmat ja palvelut ovat viitasaarelaisten käytettävissä.
Viitasaaren kihlakunta

Viitasaaren kihlakunta (ruots. Viitasaari härad) on entinen Suomen kihlakunta, joka sijaitsi Vaasan läänissä. Vuonna 1940 kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat:
Kannonkoski
Karstula
Kinnula
Kivijärvi
Konginkangas
Kyyjärvi
Pihtipudas
Pylkönmäki
Saarijärvi
Sumiainen
Viitasaari
Kihlakunnan maapinta-ala oli 6 937,58 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 53 722 henkeä (31.12.1939).
Air Mauritanie

| Air Mauritanie |
| --- | --- |
 IATA: MR  –  ICAO: MRT 
Kutsukoodi:  MIKE ROMEO
Perustettu:  1962
Lakkautettu:  2007
Laivaston koko:  2 (2006)
Solmukohdat:  Nouakchottin kansainvälinen lentoasema
Kotipaikka:   Nouakchott, Mauritania
Air Mauritanien Boeing 737-200 vuonna 2002.
Air Mauritanien Fokker F28-4000 Fellowship vuonna 1991.
Air Mauritanie (IATA: MR, ICAO: MRT, kutsukoodi: MIKE ROMEO) oli mauritanialainen lentoyhtiö. Se perustettiin vuonna 1962, ja se lopetti toimintansa lokakuussa 2007.
Kohteet

Mauritaniassa: Nouadhibou, Nouakchott
Ulkomailla: Abidjan, Bamako, Brazzaville, Casablanca, Cotonou, Dakar, Las Palmas, Lomé, Pariisi
Laivasto

Heinäkuussa 2006:
2 Boeing 737-700
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi, englanniksi)
Viitasaaren keskuskoulu

Viitasaaren keskuskoulu oli Viitasaarella sijaitseva yläkoulu, jossa opetettiin 7.–9. vuosiluokkia.
Viitasaaren keskuskoulu yhdistettiin Haapaniemen kouluun, joka käsitti aiemmin alakoulun, eli aiemmin ala-asteen. Ennen koulujen yhdistymistäkin alakoululaiset käyttivät Viitasaaren keskuskoulun tiloja esimerkiksi ruokailuun ja käsityöluokkina.
Keskuskoulu sijaitsi, ja nykyisin Haapaniemen koulu sijaitsee, uimahallin, kirjaston ja nuorisotalon lähellä. Keskuskoulua alettiin remontoida jouluna 2009, ja koulun B-rakennus valmistui kesällä 2010. Peruskorjaus valmistui kokonaisuudessaan maaliskuussa 2011.
Liikuntatiloina toimivat Viitasaaren urheilukenttä, Viitasaari-Areena ja Hurrikaani-halli.
Yläkoulun rehtorina toimi Antti Kero vuoteen 2014 saakka, ja häntä seurasi Jari Kunelius. Kero toimi myös oppilaanohjaajana. Koulussa oli yli 300 oppilasta lukuvuonna 2009–2010.
Viktor Klintsten

| Viktor Klintsten |
| --- | --- |
 Viktor Klintsten maalilla vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. marraskuuta 1988 (ikä 35)
Salibandyn pelaaja
Pelipaikka:  maalivahti
Seura:   Storvreta IBK
Pelinumero:  80
Pituus:  190 cm
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
1993–2005:  Storvreta
Seurat
| Vuodet | Seura | Ottelut (M+S=P) | Ottelut (M+S=P) |
| 2005–2006 2006–2007 2007 2007–2008 2008 2008– |  Storvreta  Årsta  Årstagården  Storvreta  Storvreta Ungdom  Storvreta | 1 (0+0=0) 13 (0+1=1) 2 (0+0=0) 9 (0+0=0) 2 (0+0=0) 50 (0+1=1) | 1 (0+0=0) 13 (0+1=1) 2 (0+0=0) 9 (0+0=0) 2 (0+0=0) 50 (0+1=1) |
Maajoukkue
| 2010– |  Ruotsi | 4 (0+0=0) | 4 (0+0=0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten salibandy.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten salibandy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 2010 | Salibandy |  |
Viktor Klintsten (s. 28. marraskuuta 1988) on ruotsalainen salibandymaalivahti, joka edustaa Ruotsin Superliigassa Storvretaa. Hän on pelannut Ruotsin maajoukkueessa vuodesta 2010 lähtien.
Ura

Klintsten aloitti uransa Storvretan junioreissa nelivuotiaana. Aikuisten tasolla hän pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2005–2006. Samaan aikaan Klintsten pelasi alle 17-vuotiaiden sarjassa.
Kaudella 2006–2007 Klintsten siirtyi Ruotsin 1-divisioonaan Årstan riveihin, josta hän siirtyi kesken kauden II-divisioonan joukkueeseen Årstagårdeniin.
Kaudeksi 2007–2008 Klintsten palasi takaisin kasvattajaseuraansa Storvretaan, jossa hän pelasi yhdeksän ottelua, kunnes siirtyi loppukaudesta Storvreta Ungdomiin.
Kaudella 2008–2009 Klintsten palasi takaisin Storvretan riveihin. Hänet valittiin myöhemmin kauden 2009–2010 päätteeksi Ruotsin Superliigan parhaaksi maalivahdiksi.
Viipurinkivi

Viipurinkivi on Helsingin itäpuolella Villingissä sijaitseva siirtolohkare, jota on pidetty yhtenä Suomen vanhimmista tunnetuista merimerkeistä. Kivi sijaitsee meressä Turun ja Viipurin välisen ikivanhan rannikkoväylän varrella ja se on katsottu sijainneen näiden kaupunkien välisen merimatkan puolivälissä.
Kiven läheisyydessä kerrotaan Venäjän laivaston alusten odottaneen taistelukäskyä isonvihan aikana vuonna 1713.
Viipurin verilöyly

Viipurin verilöyly oli Viipurissa 26. syyskuuta 1599 toimeenpantu Sigismundin ja Kaarlen valtataisteluun liittynyt joukkorangaistus, jossa mestattiin 10 tai 11 Kaarle-herttuan (myöhempi kuningas Kaarle IX) Suomessa vaikuttanutta vastustajaa.
Kaarle-herttuan joukot valloittivat 22.–23. syyskuuta 1599 Viipurin huolimatta siitä, että kuningas Sigismund oli lähettänyt kaupungin vahvistukseksi noin 400 miestä Virosta. Viipurin porvaristo asettui herttuan puolelle, ja sotilaat alkoivat karkailla. Useat Suomen johtavat aateliset, muun muassa Käkisalmen linnaläänin entinen maaherra Arvid Henrikinpoika Tavast ja hänen poikansa Iivar Tavast, joutuivat herttuan käsiin. Heidät mestattiin 26. syyskuuta. Saman kohtalon kokivat myös Meltolan Niilo Olavinpoika, Bolstadin Jaakob Olavinpoika ja Sarvilahden kartanon Lauri Matinpoika Creutz. Teloitettujen päät iskettiin Karjaportin yläkaaren rautapiikkeihin.
Seuraavaksi vuorossa olivat aatelittomat, joista viisi tai kuusi teloitettiin. Yksi heistä oli pappi Henricus Plåck, joka oli nuijasodan Nyystölän taistelussa houkutellut talonpojat laskemaan aseensa ja johdattanut heidät Iivar Tavastin asettamaan ansaan. Toinen Viipurissa teloitettu aateliton oli Arvid Tavastin lainlukija Henrik Jesperinpoika Lemmittylän kartanosta. Heidän ruumiinsa paloiteltiin ja teilattiin.
Air Malta

| Air Malta |
| --- | --- |

 IATA: KM  –  ICAO: AMC 
Kutsukoodi:  AIR MALTA
Perustettu:  1973
Lakkautettu:  2024
Laivaston koko:  8
Kohteiden määrä:  36
Solmukohdat:  Maltan kansainvälinen lentoasema
Kotipaikka:   Luqa, Malta
Avainhenkilö(t):  Lawrence Zammit (puheenjohtaja)
Air Maltan entinen Boeing 737-300.
Air Malta (IATA: KM, ICAO: AMC, kutsukoodi: AIR MALTA) oli Maltan kansallinen lentoyhtiö. Sen kotikenttä oli Maltan kansainvälinen lentoasema.
Air Malta perustettiin 21. maaliskuuta 1973. Se aloitti palvelunsa 1. huhtikuuta 1974 kahdella Boeing 720 -koneella. Alun perin kohteet olivat Rooma, Tripoli, Lontoo, Manchester, Frankfurt ja Pariisi. Maltan hallitus omisti yhtiön osakkeista 98 %.
Air Malta ajettiin alas 30. maaliskuuta 2024, jonka jälkeen sen korvasti lentoyhtiön tilalle perustettu uusi kansallinen lentoyhtiö KM Malta Airlines.
Kohteet

Amsterdam, Ateena, Barcelona, Berliini, Birmingham, Bristol, Bryssel, Bukarest, Budapest, Casablanca, Catania, Dublin, Düsseldorf, Frankfurt, Geneve, Glasgow, Hampuri, Helsinki, Istanbul, Kairo, Köln, Larnaca, Lissabon, Lontoo, Luqa, Lyon, Madrid, Manchester, Marseille, Milano, Moskova, München, Nantes, Napoli, Newcastle upon Tyne, Nottingham, Oslo, Palermo, Pariisi, Pietari, Porto, Praha, Reggio di Calabria, Rooma, Sofia, Toulouse, Tripoli, Tukholma, Tunis, Wien, Zürich
Laivasto

Laivaston keski-ikä huhtikuussa 2023 oli 7,3 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus A320-200 | 3 | — | Korvataan Airbus A320neo -koneilla. |
| Airbus A320neo | 5 | — | Korvaa Airbus A320-200 -koneet. |
| Yhteensä | 8 | 0 |  |
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Eurooppalaisten lentoyhtiöiden yhteistyöjärjestön (AEA) jäsenet
Aegean Airlines
AirBaltic
Air France
Air Malta
Austrian Airlines
Brussels Airlines
Cargolux
Croatia Airlines
EAT Leipzig
Finnair
Icelandair
KLM
LOT Polish Airlines
Lufthansa
Luxair
Meridiana
Scandinavian Airlines
Swiss
TAP Portugal
TAROM
TNT Airways
Turkish Airlines
Ukraine International Airlines
Air Maltan Airbus A320-200.
Air Maltan Airbus A320neo laskeutumassa Frankfurt am Mainin lentoasemalle.
Violaani

| Violaani |
| --- | --- |

Luokka:  silikaattimineraalit
Kemialliset ominaisuudet
Kemiallinen kaava:  Ca(Mg,Mn)Si2O6
Fysikaaliset ominaisuudet
Väri:  violetti
Kidejärjestelmä:  monokliininen
Kovuus Mohsin asteikolla:  6
Optiset ominaisuudet
Kiilto:  lasikiilto
Violaani (CaMgSi2O6) on diopsidin sinipunainen värimuunnos. Diopsidi on mineraali, jonka muunnos violaani koostuu kalsiumista, magnesiumista, piistä ja hapesta. Violaani sisältää kaikkia näitä alkuaineita, mutta osa magnesiumista on korvautunut mangaanilla. Mitä enemmän mangaania on, sitä voimakkaampi väri. Väri on violetti, mutta myös joko punaisen- tai sinisensävyinen violetti. Mineraalin nimesi August Breithaupt vuonna 1838 sen värin mukaan.
Violaani pinta näyttää vahamaiselta, koska kalsium aiheuttaa sen, niin kuin kalsiitissa, kipsissä ja dolomiitissa. Violaani on yksi maailman harvinaisimmasta mineraaleista. Violaani kuulu silikaatteihin. Kovuus on 6. Violaanin kovuuden aiheuttaa pii (Si). Pii on mineraalina kovaa, sekä että koostumuksena. Violaania esiintyy pieninä määrinä.
10,000 Days

| 10,000 Days Tool |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elo–joulukuu 2005
 Julkaistu: 2. toukokuuta 2006
 Tuottaja(t): Tool
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 75.45
 Levy-yhtiö: Tool Dissectional Volcano Entertainment
Listasijoitukset
  2.
Toolin muut julkaisut
| Lateralus 2001 | 10,000 Days 2006 | Fear Inoculum 2019 |
Singlet albumilta 10,000 Days
 ”Vicarious” Julkaistu: 17. huhtikuuta 2006  ”The Pot” Julkaistu: heinäkuu 2006  ”Jambi” Julkaistu: 12. helmikuuta 2007
10,000 Days on Toolin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 2. toukokuuta 2006. Albumilla yhtye löi lopullisesti itsensä läpi musiikin valtavirrassa. Kappaleet "Vicarious" ja "The Pot" julkaistiin singleinä, joista jälkimmäinen nousi Yhdysvaltojen Billboard-listalla ykköseksi.
27. maaliskuuta 2006 Billboard-verkkosivusto julkaisi artikkelin 10,000 Daysista, missä kerrottiin "Vicariousin" tulevan olemaan ensimmäinen singlejulkaisu albumilta. Kappale julkaistiin radiosoittoon virallisesti 17. huhtikuuta. Kappaleen musiikkivideon ensi-iltaa oli alustavasti suunniteltu kesäkuulle, mutta sitä ei ole vieläkään julkaistu lukuun ottamatta singlejulkaisua.
Kappaleet

Vicarious – 7.06
Jambi – 7.28
Wings for Marie, Pt. 1 – 6.11
10,000 Days (Wings, Pt. 2) – 11.13
The Pot – 6.21
Lipan Conjuring – 1.11
Lost Keys (Blame Hofmann) – 3.46
Rosetta Stoned – 11.11
Intension – 7.21
Right in Two – 8.55
Viginti Tres – 5.02