stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alajuelan maakunta

| Alajuela |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:   Costa Rica
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Alajuela
Pinta-ala:  9753 km²
Väkiluku (2011):  848 000
Alajuelan maakunta on yksi Costa Rican maakunnista. Sen pinta-ala on 9 753 km2 ja asukasluku vuonna 2011 noin 848 000. Maakunnan pääkaupunki on Alajuela.
Maakunnan alueilla on monia tulivuorten rinteille sijoittuvia kansallispuistoja. Niistä suosituimpiin kuuluu Arenal-vuoren puisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alajuelan maakunta Wikimedia Commonsissa
Costa Rican maakunnat
Alajuela
Cartago
Guanacaste
Heredia
Limón
Puntarenas
San José
American Waterloo Boy

Waterloo Boy Model R 1917.
American Waterloo Boy oli yhdysvaltalainen traktorimerkki. Sitä valmisti John Deere.
John Deere alkoi vuonna 1914 myydä Waterloo Gasoline Engine Companyn valmistamaa bensiinikäyttöistä traktoria, jonka suunnittelija oli John Froelich. Traktorin listahinta oli 750 dollaria. Vuonna 1918 yhtiö siirtyi John Deeren omistukseen. R-mallia eli "Model R Waterloo Boy Tractor"-konetta oli tuolloin myyty yli 8 000 kappaletta. Yhtiön itsenäisyyden päättyminen johti suunnittelija Froelichin eroamiseen ja traktorimerkin nopeaan kuihtumiseen.
Traktorit

P, 4-sylinterinen, kerosiini, 1913
Adamsin piirikunta (Colorado)

Adamsin piirikunta (engl. Adams County) on Yhdysvaltojen Coloradon osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Vuonna 2019 väkiluvuksi arvioitiin 517 421.. Sen pinta-ala on 3 070 neliökilometriä. Piirikunnan hallintokeskus on Brightonin kaupunki.
Väestö

Piirikunnan asukkaista 49,4 prosenttia on valkoisia ja 40,4 prosenttia latinalaisamerikkalaisia ja 3,59 prosenttia aasialaisia. 90,5 prosenttia asukkaista on Yhdysvaltain kansalaisia. Piirikunnan väestön keski-ikä on 34 vuotta.
Kuvia piirikunnasta

Piirikunnan virastotalo.
Peltojen keinokastelua piirikunnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Adamsin piirikunta (Colorado) Wikimedia Commonsissa
Alfred Hackman

Alfred Hackman
Alfred Leopold Fredrik Hackman (14. lokakuuta 1864 Viipuri – 16. tammikuuta 1942 Helsinki) oli suomalainen arkeologi.
Henkilöhistoria

Hackmanin vanhemmat olivat konsuli Woldemar Hackman ja Emilie Krohn ja puoliso vuodesta 1892 Olga Carolina Ehrnrooth (k. 1945), kenraali Adolf Reinhold Viktor Ehrnroothin tytär. Hänen veljiään olivat valtiopäivämies Oskar Hackman ja geologi Victor Hackman. Alfred Hackman kävi koulunsa Saksassa, tuli ylioppilaaksi 1885, valmistui Helsingin yliopistosta filosofian maisteriksi 1890 ja väitteli filosofian tohtoriksi 1906. Hackman oli Kansallismuseon esihistoriallisen osaston amanuenssina vuodesta 1907 ja Muinaistieteellisen toimikunnan esihistoriallisen osaston intendenttinä vuosina 1919–1932. Hänelle myönnettiin professorin arvonimi 1926. Vimeksi hän tutki Pohjanmaan kansainvaellusaikaa. Hackman esitti aikoinaan hyväksytyn teorian, että Suomen heimot ovat ainakin 100–200-luvulta alkaen siirtyneet Virosta Suomenlahden yli Länsi-Suomeen.
Hackman keskittyi Suomen vanhemman rautakauden tutkimiseen, ja hänen 1905 julkaistu väitöskirjansa, Die ältere Eisenzeit in Finnland I, oli laajan perinpohjaisen työn tulosta. Hackman kokosi tutkimusmateriaalinsa pääosin itse laajoilla kaivauksilla, joita hän suoritti vuodesta 1894 lähtien Länsi-Suomessa, Hämeessä ja Pohjanmaalla. Hän perehtyi ulkomaisilla opintomatkoilla naapurimaiden vastaavaan materiaaliin saaden niistä vertailuaineistoa. Väitöskirjassaan Hackman esitti ensimmäisenä käsityksen suomalaisten siirtymisestä Länsi-Suomeen Suomenlahden eteläpuolelta ja asutuksen leviämisestä lännestä itään. Hackman piti esitelmiä muinaistieteellisissä kongresseissa ja oli jäsenenä monissa balttilaisissa, skandinavisissa ja saksalaisissa muinaistieteellisissä seuroissa.
Hackman oli aatelissäädyssä valtiopäivämies 1891, 1894, 1897, 1899, 1904–1905 ja 1905–1906.
Julkaisuja

Die Bronzezeit Finnlands (1896–1897)
Die ältere Eisenzeit in Finnland I (1905)
Germanerna i Finlands förhistoria (1924)
Das Brandgräberfelt von Pukkila in Isokyrö (1938)
Geoidi

Geoidi
Geoidi on Maan tai taivaankappaleen muotoa kuvaava malli. Geoidi on se painovoimakentän potentiaalin tasa-arvopinta, joka parhaiten yhtyy levossa olevaan meren keskivedenpintaan joko globaalisti tai paikallisesti. Tasa-arvopinta (l. ekvipotentiaalipinta) tarkoittaa tässä yhteydessä, että pinnan kaikilla pisteillä on sama painovoiman potentiaalienergia ja geoidin pinta on kohtisuorassa painovoimavektoria vastaan.
Todellisuudessa keskimerenpinta eroaa geoidista muun muassa veden lämpötila- ja suolaisuusvaihteluiden, ilmanpainevaihteluiden sekä vallitsevien tuulien ja merivirtojen vuoksi.
Koska maapallon massa on epätasaisesti jakautunut, syntyy painovoimapoikkeamia ja geoidin pinta on epäsäännöllinen. Tietyillä alueilla geoidin pinta on siis kauempana maapallon massakeskipisteestä kuin joillain toisilla. Suhteessa maapallon pinnan paikalliseen etäisyyteen maapallon keskipisteestä, nämä vaihtelut ovat kuitenkin hyvin pieniä (alle 110 metriä). Vaihtelun suhteellisen pienuuden ansiosta maanmittauksessa geoidia yleensä approksimoidaan vertausellipsoidilla, joka on matemaattisesti yksinkertaisempi geometrinen malli.
Paikalliset geoidit, esimerkiksi paikallinen keskimääräinen merenpinta, voivat olla eri korkeuksilla. Ortometristen korkeuksien vertauspinta on paikallinen geoidi.
Vuoksikorjaus

Geoidille nimi voidaan tarkentaa riippuen siitä, miten se huomioi vuoksikorjauksen
nollageoidi on geoidi  nollavuoksijärjestelmässä
keskigeoidi on geoidi keskivuoksijärjestelmässä
vuoksivapaa geoidi on geoidi vuoksivapaassa järjestelmässä
Tutkimus

Geoidin aaltoilua eli undulaatiota tutkitaan kansainvälisesti satelliittien avulla. ESAn GOCE on vuonna 2009 laukaistu gravitaatiota ja geoidia mittaava satelliitti. Suomessa geoidia tutkii muiden muassa Maanmittauslaitoksen Paikkatietokeskus.
Aiheesta muualla

Geoidista ESRI:n sivuilla (myös geoidikartta)
Gloria Bistrița

Clubul de Fotbal Gloria 1922 Bistrița (CF Gloria 1922 Bistrița) eli Gloria Bistrița on romanialainen jalkapalloseura Bistrițan kaupungista. Joukkue on parhaimmillaan ollut kaudella 2002–2003 Liga I:n kolmas. Romanian Cupin seura voitti 1993–1994.
Suomessa joukkue vieraili kesällä 2001 kohdatessaan Intertoto-cupin ensimmäisellä kierroksella FC Jazzin.
Liga I -joukkueet kaudella 2011–2012
Astra •
Brașov •
Ceahlăul •
CFR Cluj •
Concordia •
Dinamo •
Gaz Metan •
Mioveni •
Oțelul •
Pandurii •
Petrolul •
Rapid •
Sportul Studențesc •
Steaua •
Târgu Mureș •
Universitatea Cluj •
Vaslui •
Voința
AFC Ajax

Amsterdamsche Football Club Ajax (AFC Ajax) on alankomaalainen jalkapalloseura. Se on PSV Eindhovenin ja Feyenoordin ohella yksi maan mahtiseuroista. Erityisen tunnettu Ajax on juniorityöstään, jonka avulla se on luonut monia todellisia huippupelaajia.
Ajax on voittanut Mestarien liigan (mukaan lukien Euroopan cupin) neljä kertaa. 1970-luvun alussa joukkue voitti sen peräti kolme kertaa peräkkäin. Yksi tuon joukkueen kantavista voimista oli Johan Cruijff. Toinen suuri joukkue seuralla oli 1990-luvun puolivälissä. Se voitti Mestarien liigan vuonna 1995. Tuolloin Alankomaiden maajoukkueen tärkeimmät pelaajat pelasivat kaikki Ajaxissa.
Ajaxin nykyinen logo on järjestyksessään neljäs. Se koostuu 11 viivasta, jotka symboloivat avauskokoonpanon pelaajia.
Akatemia

Ajaxin menestyksen takana on sen junioriakatemia. Akatemialla on oma harjoituskeskus teko- ja nurmikenttineen sekä testikeskus. Akatemiassa on 50 ammattivalmentajaa ja 180 pelaajaa. 85 prosenttia akatemian pelaajista saa jalkapallosta itselleen ammatin.
Saavutukset

Eredivisien-mestaruus: (36) 1918, 1919, 1931, 1932, 1934, 1937, 1939, 1947, 1957, 1960, 1966, 1967, 1968, 1970, 1972, 1973, 1977, 1979, 1980, 1982, 1983, 1985, 1990, 1994, 1995, 1996, 1998, 2002, 2004, 2011, 2012, 2013, 2014, 2019, 2021, 2022
Alankomaiden cupin voitto: (20) 1917, 1943, 1961, 1967, 1970, 1971, 1972, 1979, 1983, 1986, 1987, 1993, 1998, 1999, 2002, 2006, 2007, 2010, 2019, 2021
Alankomaiden supercupin voitto: (9) 1993, 1994, 1995, 2002, 2005, 2006, 2007, 2013, 2019
Euroopan cupin ja Mestarien liigan voitto: (4) 1971, 1972, 1973, 1995
UEFA Cupin voitto: (1) 1992
Cup-voittajien cupin voitto: (1) 1987
UEFA Super Cupin voitto: (3) 1972, 1973, 1995
Intercontinental Cupin voitto: (2) 1972, 1995
Entisiä pelaajia

Alankomaalaiset
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ryan Babel  Dennis Bergkamp  Daley Blind  Danny Blind  Winston Bogarde  John Bosman  Jasper Cillessen  Johan Cruijff  Edgar Davids  Frank de Boer  Ronald de Boer  Nigel de Jong  Siem de Jong  Matthijs de Ligt  Anwar El Ghazi  Urby Emanuelson  Ryan Gravenberch  Fred Grim  Arie Haan |   |  John Heitinga  Klaas-Jan Huntelaar  Wim Jonk  Piet Keizer  Wim Kieft  Davy Klaassen  Patrick Kluivert  Ronald Koeman  Ruud Krol  Hedwiges Maduro  Arnold Mühren  Johan Neeskens  Marc Overmars  Michael Reiziger  Johnny Rep  Frank Rijkaard  Bryan Roy  Clarence Seedorf  Wesley Sneijder |   |  Maarten Stekelenburg  Wim Suurbier  Jurriën Timber  Marco van Basten  Donny van de Beek  Andy van der Meyde  Edwin van der Sar  Rafael van der Vaart  Gregory van der Wiel  Ricardo van Rhijn  John van ’t Schip  Gerald Vanenburg  Joël Veltman  Kenneth Vermeer  Nick Viergever  Aron Winter  Richard Witschge  Jan Wouters |
Ulkomaalaiset
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   Toby Alderweireld   Edson Álvarez   Vurnon Anita   Frank Arnesen   Šota Arveladze   Tijani Babangida   Angelos Charisteas   Cristian Chivu   Kasper Dolberg   Christian Eriksen   Viktor Fischer   Gabri   Tomáš Galásek   Finidi George   Zdeněk Grygera   Zlatan Ibrahimović |   |   Nwankwo Kanu   Jussi Kujala   Brian Laudrup   Michael Laudrup   Søren Lerby   Jari Litmanen   Lisandro Martínez   Maxwell   Noussair Mazraoui   Mido   Arkadiusz Milik   Niklas Moisander   David Neres   André Onana   Petri Pasanen   Steven Pienaar |   |   Lasse Schöne   Thulani Serero   Kolbeinn Sigþórsson   Luis Suárez   Miralem Sulejmani   Dušan Tadić   Nicolás Tagliafico   Teemu Tainio   Petri Tiainen   Hatem Trabelsi   Thomas Vermaelen   Jan Vertonghen   Amin Younes   Hakim Ziyech |
Päävalmentajat kautta aikain

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   Jack Kirwan (1910–1915)   Jack Reynolds (1915–1925)   Harold Rose (1925–1926)   Stanley Castle (1926–1928)   Jack Reynolds (1928–1940)   Vilmos Halpern (1940–1941)   Wim Volkers (1941–1942)   Dolf van Kol (1942–1942)   Jack Reynolds (1942–1947)   Robert Smith (1947–1948)   Walter Crook (1948–1950)   Robert Thomson (1950–1953)   Walter Crook (1953–1954)   Karl Humenberger (1954–1959)   Vic Buckingham (1959–1961)   Keith Spurgeon (1961–1962)   Joseph Gruber (1962–1963)   Jack Rowley (1963–1964)   Vic Buckingham (1964–1965)   Rinus Michels (1965–1971) |   |   Ștefan Kovács (1971–1973)   George Knobel (1973–1974)   Bobby Haarms (1974)   Hans Kraay (1974–1975)   Rinus Michels (1975–1976)   Tomislav Ivić (1976–1978)   Cor Brom (1978–1979)   Leo Beenhakker (1979–1981)   Kurt Linder (1981–1982)   Aad de Mos (1982–1985)   Johan Cruijff (1985–1988)   Kurt Linder (1988)   Spitz Kohn (1988–1989)   Bobby Haarms (1988–1989)   Barry Hulshoff (1988–1989)   Leo Beenhakker (1989–1991)   Louis van Gaal (1991–1997)   Morten Olsen (1997–1999)   Jan Wouters (1999–2000)   Hans Westerhof (2000) |   |   Co Adriaanse (2000–2001)   Ronald Koeman (2001–2005)   Ruud Krol (2005)   Danny Blind (2005–2006)   Henk ten Cate (2006–2007)   Adrie Koster (2007–2008)   Marco van Basten (2008–2009)   John van ’t Schip (väliaikainen, 2009)   Martin Jol (2009–2010)   Frank de Boer (2010–2016)   Peter Bosz (2016–2017)   Marcel Keizer (2017)   Michael Reiziger (väliaikainen, 2017)   Erik ten Hag (2017–2022)   Alfred Schreuder (2022–2023)   John Heitinga (2023)   Maurice Steijn (2023)   Hedwiges Maduro (väliaikainen, 2023)   John van ’t Schip (2023–2024)   Francesco Farioli (2024–) |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Joukkueen viralliset sivut (hollanniksi), (englanniksi), (espanjaksi)
FinalScoreForums / Eredivisie (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Ajax-esittely Urheiluviikosta (Arkistoitu – Internet Archive)
Gérard Grisey

Gérard Grisey (17. kesäkuuta 1946 – 11. marraskuuta 1998) oli ranskalainen nykytaidemusiikin säveltäjä.
Grisey opiskeli Olivier Messiaenin johdolla Pariisin konservatoriossa ja sai Prix de Romen. Hän sai myöhemmin opetusta lisäksi Karlheinz Stockhausenilta, György Ligetiltä ja Iannis Xenakikselta.
Grisey kuoli Pariisissa 52-vuotiaana. Hänen tunnettuja teoksiaan ovat mm. Vortex Temporum, Talea ja Dérives.
Georgi Lytkin

| Georgi Lytkin> Joguš |
| --- | --- |
 Georgi Lytkin
Henkilötiedot
Koko nimi:  Georgi Stepanovitš Lytkin
Syntynyt: 1835
Kuollut: 1906 (70–71 vuotta)
Kansalaisuus:  Venäjä
Ammatti:  kirjailija, opettaja, kielentutkija
Kirjailija
Äidinkieli: komi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Georgi Stepanovitš Lytkin (1835–1906) oli komilainen kirjailija ja opettaja. Lytkinin suoritettua 1855–1859 yliopistolliset opintonsa Pietarin yliopiston itämaisessa tiedekunnassa hänet lähetettiin kaksivuotiselle tutkimusmatkalle Astrahanin ja Stavropolin kuvernementteihin kalmukin ja oiratin kielen tutkimista varten, valmistumaan mongolin kielen professorinvirkaan. Näihin aikoihin virinneet vapaammat tuulahdukset Venäjän yhteiskunnallisessa elämässä saivat hänet kuitenkin hylkäämään nämä aikeet ja pyrkimään Komiin kotiseudulleen kansan valistajaksi. Tässä tarkoituksessa hän pyrki Ust-Sysolskin piirikunnan tarkastajaksi, joksi häntä ei kuitenkaan nimitetty. Lytkin antautui nyt opettajauralle ja saikin vihdoin – kolme vuotta palkattomana toimittuaan – opettajanviran eräästä Pietarin kymnaasista.
Lytkinin merkittävin teos on venäjäksi ja komiksi eli syrjääniksi ilmestynyt Syrjäänien alue Permin hiippakunnan alaisuudessa sekä syrjäänin kieli (1899), jonka ensimmäisessä osassa on muun muassa monipuolinen ja seikkaperäinen esitys komien käännyttäjän, Tapani Permiläisen elämästä ja toiminnasta, jälkimmäisessä osassa taas muun muassa pieni komilainen kansanrunokokoelma, komilais-venäläinen sanasto ja lyhyt komin kielioppi. Kirja, jolla on huomattava tieteellinenkin arvo, sai komilaistenkin keskuudessa paljon lukijoita ja vaikutti herättävästi heidän kansallistuntoonsa. Mahdollistaakseen kirkollisen opetuksen ja jumalanpalveluksen muuttamisen kominkieliseksi Lytkin käänsi komiksi muun muassa liturgian (1883), evankeliumit ja Apostolien teot (1885) ja Psaltarin (1885). Lytkin teki myös monta epäonnista yritystä saadakseen komin kielen opetuskieleksi komilaisalueen kouluihin.
Aiheesta muualla

Lisää luettavaa aiheesta Georgi Lytkin on Wikiaineistossa
Paula Kokkonen, Yrjö Wichmannin keruuvuosi Komissa: muinaispermiä, murteita ja Kuratovin runoja
Tapani Permiläinen ja anbur (Artikkelissa käsitelty muun muassa Lytkinin teosta Syrjäänien alue Permin hiippakunnan alaisuudessa sekä syrjäänin kieli.)
Alfred Harmsworth Northcliffe

| Alfred Harmsworth, lordi Northcliffe |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1865 Chapelizod, Irlanti
Kuollut: 14. elokuuta 1922 (57 vuotta) Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  kustantaja
Arvonimi: varakreivi
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Alfred Charles William Harmsworth, Northcliffen varakreivi (15. heinäkuuta 1865 Chapelizod, lähellä Dublinia, Irlanti – 14. elokuuta 1922 Lontoo) oli brittiläinen lehdenkustantaja. Hän loi kansanomaisuutta tavoitelleilla lehdillään Britanniaan vastineen yhdysvaltalaiselle keltaiselle lehdistölle. Northcliffen lehtiyhtiö Amalgamated Press omisti yli 70 lehteä, joukossa muun muassa sanomalehdet Evening News, Daily Mail, Daily Mirror ja The Times. Yhtiö kasvoi lopulta yhdeksi aikansa suurimmista kustantamoista. Northcliffe saavutti suuren poliittisen vaikutusvallan lehtiensä kautta. Hänen veljensä Harold Harmsworth, lordi Rothermere toimi hänen liikekumppaninaan ja peri pääosan hänen lehtiyhtymästään.
Lehti-imperiumin luominen

Alfred Harmsworth oli lähtöisin vaatimattomista oloista Irlannista. Hän lopetti koulunkäynnin 16-vuotiaana ja ryhtyi kirjoittelemaan paikallisiin lehtiin ja aikakausjulkaisuihin. Käyttäen esikuvinaan aikansa suosittuja viikkojulkaisuja hän perusti vuonna 1888 ensimmäisen oman lehtensä, joka oli nimeltään Answers (alkujaan Answers to Correspondents, ”Vastauksia kirjeenvaihtajille”). Harmsworth osoittautui taitavaksi lukijakunnan mieltymysten myötäilyssä, ja hänen liikekumppanikseen ryhtynyt Harold-veli (sittemmin lordi Rothermere) toi lehden käyttöön liikemiestaitonsa. Answers muodostui näin suurmenestykseksi, ja vain viidessä vuodessa sen levikki kohosi miljoonaan kappaleeseen. Harmsworth perusti nopeasti sen rinnalle joukon muita aikakauslehtiä, joita myytiin halvalla ja jotka oli suunnattu erilaisille lukijaryhmille. Joukossa olivat muun muassa hupilehti Comic Cuts ja naisille suunnattu Forget-Me-Not.
Harmsworth siirtyi aikakauslehtien puolelta sanomalehtialalle vuonna 1894 ostamalla taloudellisissa vaikeuksissa olleen lontoolaisen Evening Newsin. Hän muutti sen lyhyessä ajassa yhdeksi ajan suosituimmista lehdistä ottamalla käyttöön sellaisia uutuuksia kuin kirjojen julkaisu jatkosarjoina, lyhyet uutisraportit, juorupalstat ja naisille suunnatut kolumnit. Seuraavaksi Harmsworth osti kaksi Glasgow’ssa ilmestynyttä lehteä ja yhdisti ne nimelle Daily Record. Tämän jälkeen hän halusi lisätä ketjuunsa valtakunnallisen päivittäin ilmestyvän kevyen lehden ja perusti toukokuussa 1896 Daily Mailin. Siitä tuli välitön menestys uuden lukijakunnan parissa, ja jo ensimmäinen numero saavutti levikillään maailmanennätyksen. Lehti pysyi painosmäärältään maailman suurimpana päivittäisenä sanomalehtenä koko omistajansa elinajan. Daily Mailin uutisartikkelit pidettiin tietoisesti lyhyinä ja otsikoita käytettiin runsaasti.
Vuonna 1903 Harmsworth perusti Daily Mirrorin, jota markkinoitiin kuvalehtenä ja joka pääsi lähes yhtä suuriin lukijamääriin kuin Daily Mail. Hän osti myös Weekly Dispatchin, josta hän teki maan luetuimman sunnuntailehden, ja vuonna 1905 vararikon partaalla olleen The Observerin. Harmsworthin lehti-imperiumi saavutti huippunsa, kun hän osti vuonna 1908 The Timesin, jonka hän myös uudisti. Daily Mail, Daily Mirror ja eräät muut Harmsworthin lehdet yhdistettiin myöhemmin Associated Newspapers Ltd -nimiseksi yhtiöksi. Lisäksi hän perusti Kanadaan paperitehtaita lehtitalonsa käyttöön.
Poliittinen vaikutusvalta

Harmsworth saavutti suuren poliittisen vaikutusvallan ensisijaisesti lehtiensä kautta. 1890-luvulta alkaen hän varoitteli lehdissään Britanniaa uhkaavasta ”saksalaisvaarasta” ja puolsi yleisen asevelvollisuuden käyttöönottoa. Hänen katsottiin näin vaikuttaneen ensimmäiseen maailmansotaan johtaneen vihan lietsomiseen. Harmsworth aateloitiin baronetiksi vuonna 1904. Seuraavana vuonna hän sai päärinarvon nimellä paroni Northcliffe of the Isle of Thanet, ja hänestä tuli Britannian nuorin pääri.
Ensimmäisen maailmansodan alkuvaiheessa vuonna 1915 Northcliffen lehdet paljastivat brittijoukkojen ammuspulan ja syyttivät siitä sotaministeri Herbert Kitcheneriä. Vaikka kansallissankarina pidetyn Kitchenerin arvostelu herätti närkästystä, Northcliffe sai myös tunnustusta ajettuaan sotatarvikeministeriön perustamista sekä laajan hallituskoalition muodostamista sodan oloissa. Hän asettui tukemaan pääministeriksi vuonna 1916 tullutta David Lloyd Georgea, mutta kieltäytyi tämän tarjoamasta ilmailuministerin salkusta, koska se olisi sitonut hänen kätensä hallituksen arvostelulta. Kesäkuusta marraskuuhun 1917 Northcliffe johti Britannian sotavaltuuskuntaa Yhdysvalloissa. Palattuaan hänelle myönnettiin varakreivin arvo.
Helmikuussa 1918 Northcliffe kutsuttiin Britannian hallituksen propagandajohtajaksi, jonka vastuulla oli vihollismaihin suunnattu propaganda. Taustansa vuoksi hän oli luonnollisesti propagandistin tehtävään sopiva, ja hän organisoi valtavan Saksaan kohdistetun lentolehtiskampanjan. Northcliffe erosi hallituksesta heti sodan päätyttyä marraskuussa 1918 mutta pyrki yhä vaikuttamaan maan johtoon ulkoapäin. Hän lupasi lehtiensä tukevan Lloyd Georgen hallitusta vuoden 1918 vaaleissa, jos hän saisi määrätä uuden ministerilistan. Lloyd George kieltäytyi ja voitti vaalit ilman Northcliffen tukea. Northcliffe pyrki vaikuttamaan lehtiensä kautta myös Pariisin rauhankonferenssiin vuonna 1919 ja vaati Saksan rankaisemista rauhansopimuksessa.
Northcliffe oli kiinnostunut tekniikan kehittämisestä. Hän pyrki edistämään lentokoneilla tehtäviä saavutuksia tarjoamalla suuria palkkioita niille, jotka ensimmäisinä suorittaisivat jonkin vaativan etapin. Esimerkiksi vuonna 1914 hän tarjosi 10 000 puntaa ensimmäisestä Atlantin ylilennosta.
Northcliffen terveys romahti vuonna 1921, sillä hän kärsi streptokokkitulehduksesta. Hän kuoli seuraavana vuonna. Hänen lehtitalonsa arvovaltaisin julkaisu The Times myytiin John Jacob Astor V:lle. Pääosa Northcliffen lehdistä kuitenkin siirtyi hänen veljelleen Haroldille, joka oli jo 1914 ostanut häneltä Daily Mirrorin.
Gérard Gratton

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Helsinki 1952 | 75 kg |  |
Joseph Aimé Gèrald ”Gerry” Gratton (29. elokuuta 1927 Montréal, Kanadan dominio, Brittiläinen imperiumi – 28. heinäkuuta 1963 Montréal) oli kanadalainen painonnostaja ja olympiamitalisti.
Gratton saavutti 75 kilogramman painoluokassa olympiahopeaa Helsingissä 1952 ollen maansa ensimmäinen painonnoston olympiamitalisti. Lontoon kesäolympialaisissa 1948 hän sijoittui viidenneksi.
Gotham Knights

| Gotham Knights |
| --- | --- |

Kehittäjä:  WB Games Montréal
Julkaisija:  Warner Bros. Interactive Entertainment
Jakelija:  Steam
Ohjaaja:  Patrick Redding
Tuottaja:  Fleur Marty
Pelimoottori:  Unreal Engine 4
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli, yhteistyöpeli
Ikäluokitus:  CERO: Z (alkaen 18 vuotta)  ESRB: Teini-ikäisille  GSRR: 15+  PEGI 16  USK 16, USK 16 ja USK 16 
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 5,  Xbox Series X/S
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  DVD, Blu-ray-levy ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Gotham Knights on Warner Bros. Games Montrealin kehittämä toimintaroolipeli. Peli julkaistiin 25. lokakuuta 2022 PlayStation 5:lle, Xbox Series X/S:lle ja Windowsille.
Pelaaminen

Peli on avoimeen pelimaailmaan sijoittuva peli, jossa on yksinpeli ja yhteistyöpeli.
Pelattavia hahmoja pelissä ovat Batgirl, Nightwing, Red Hood ja Robin.
Kehitys

Peli käyttää Unreal Engine 4 (UE4) -pelimoottoria. Ennakkoon julkaistussa kuvamateriaalissa nähdään useita UE4-pelimoottorin efektejä käytössä. Peli käyttää korkean resoluution tekstuureja hahmoille ja ympäristölle. Pelin konsoliversioissa on 30 FPS:n ruudunpäivitysnopeus, mikä johtuu tuottaja Fleur Martyn mukaan halusta varmistaa pelin saumattoman yhteistyöpeluun toimivuus yksityiskohtaisessa avoimessa maailmassa. Marty kommentoi asiaa seuraavasti: ”Emme voi vain laskea pelin resoluutiota nostaaksemme ruudunpäivitysnopeutta, se ei ole niin yksinkertaista. Tämän takia meidän pelissämme ei ole Laatu/Teho -namiskaa, vaan peli pyörii konsoleilla 30 FPS -nopeuteen lukittuna.”
Garbo (albumi)

| Garbo Garbo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : kevät 1987
 Studio : Finnvox ja Haga Waga -studio
 Julkaistu: 1987
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Jimi Sumén
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 44.40
 Levy-yhtiö: M & T Tuotanto
 Levymerkki: Lighthouse
Garbon muut julkaisut
| Julma maa 1986 | Garbo 1987 | Pitkä tie 1989 |
Singlet albumilta Garbo
 ”Ei kenenkään maa” / ”Kuinka kauan?” Julkaistu: 1987  ”Arvottomien yö” / ”Tällaisina öinä” Julkaistu: 1987
Garbo on saman nimisen yhtyeen toinen studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 1987.