stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut 2012
Sijoituspelit > Sijoituspelit 5–8 > 1. kierros

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Norja | 5 | – | 4 rl. |  Tšekki | 7.12.2012 |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Latvia | 6 | – | 2 |  Slovakia | 7.12.2012 |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 12.17 | Peter Sobich | Ján Purc | 0–1 |  |  |
| 23.03 | Janis Rajeckis | Ainãrs Juskevics | 1–1 |  |  |
| 29.53 | Artis Raitums | Janis Jansons | 2–1 |  |  |
| 30.29 | ei maalintekijää | ei syöttäjää | 3–1 |  |  |
| 30.44 | Henrijs Uzraugs | Andris Rajeckis | 4–1 |  |  |
| 54.00 | Mihails Kostusevs | Morics Krumins | 5–1 |  |  |
| 54.57 | Lukás Rezanina |  Marian Zemen | 5–2 |  |  |
| 58.12 | Artis Raitums | Janis Jansons | 6–2 |  |  |
Sijoituspelit > Sijoituspelit 5–8 > Sijat 5–6

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Norja | 7 | – | 5 |  Latvia | 8.12.2012 |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 5.36 | Jonas Gustavsen | Daniel Gidske | 1–0 |  |  |
| 6.31 | Ole Mossin Olesen | Erik Nielsen | 2–0 |  |  |
| 7.22 | Artis Raitums | Atis Blinds | 2–1 |  |  |
| 12.47 | Fredrik Eriksen | Ole Mossin Olesen | 3–1 |  |  |
| 18.15 | Ketil Kronberg | Lars Erik Torp | 4–1 |  |  |
| 23.45 | Atis Blinds | Artis Raitums | 4–2 |  |  |
| 38.01 | Willy Fauskanger | Thomas Straete | 5–2 |  |  |
| 43.40 | Sindre Bjerknes | Fredrik Eriksen | 6–2 |  |  |
| 53.09 | Sindre Bjerknes | Ole Mossin Olesen | 7–2 |  |  |
| 55.37 | Janis Jansons | Artis Raitums | 7–3 |  |  |
| 58.48 | Ainãrs Juskevics | Artis Raitums | 7–4 |  |  |
| 59.26 | Artis Raitums | Ingus Laivins | 7–5 |  |  |
Mitalipelit > Välierät

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Saksa | 0 | – | 13 |  Ruotsi | 8.12.2012 |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 0.11 | Johan Samuelsson | ei syöttäjää | 0–1 |  |  |
| 9.09 | Rasmus Sundstedt | Anton Karlsson | 0–2 |  |  |
| 13.26 | Rasmus Sundstedt | Anton Karlsson | 0–3 |  |  |
| 13.59 | Rasmus Enström | ohan Samuelsson | 0–4 |  |  |
| 15.27 | Martin Östholm | Karl-Johan Nilsson | 0–5 |  |  |
| 27.36 | Henrik Stenberg | Henrik Quist | 0–6 |  |  |
| 28.12 | Martin Östholm | Jesper Berggren | 0–7 |  |  |
| 33.29 | Patrik Malmström | Karl-Johan Nilsson | 0–8 |  |  |
| 35.09 | Henrik Stenberg | Henrik Quist | 0–9 |  |  |
| 41.58 | Patrik Malmström | Karl-Johan Nilsson | 0–10 |  |  |
| 42.41 | Linus Nordgren | Joel Kanebjörk | 0–11 |  |  |
| 49.18 | Patrik Malmström | Robin Nilsberth | 0–12 |  |  |
| 55.17 | Patrik Malmström | Karl-Johan Nilsson | 0–13 |  |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Sveitsi | 3 | – | 4 ja. |  Suomi | 8.12.2012 |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 10.43 | Philipp Fankhauser | Markus Gerber | 1–0 |  |  |
| 13.22 | Mikko Kohonen | Harri Forsten | 1–1 |  |  |
| 24.48 | Emanuel Antener | ei syöttäjää | 2–1 |  |  |
| 29.14 | Matthias Hofbauer | Philipp Fankhauser | 3–1 |  |  |
| 40.28 | Mikael Järvi | Harri Forsten | 3–2 |  |  |
| 53.11 | Mika Moilanen | Tatu Väänänen | 3–3 |  |  |
| 62.41 | Juha Kivilehto | Tatu Väänänen | 3–4 |  |  |
Mitalipelit > Pronssiottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Sveitsi | 8 | – | 0 |  Saksa | 9.12.2012 |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.04 | Daniel Bill | Kaspar Schmocker | 1–0 |  |  |
| 1.58 | Simon Bichsel | Philipp Fankhauser | 2–0 |  |  |
| 16.25 | Manuel Engel | ei syöttäjää | 3–0 |  |  |
| 29.48 | Matthias Hofbauer | Christoph Hofbauer | 4–0 |  |  |
| 35.32 | Manuel Engel | Kaspar Schmocker | 5–0 |  |  |
| 38.39 | Manuel Engel | ei syöttäjää | 6–0 |  |  |
| 46.12 | Matthias Hofbauer | Simon Stucki | 7–0 |  |  |
| 50.46 | Simon Stucki | Emanuel Antener | 8–0 |  |  |
Mitalipelit > Loppuottelu

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Suomi | 5 | – | 11 |  Ruotsi | 9.12.2012 |  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 0.58 | Kim Nilsson | Karl-Johan Nilsson | 0–1 |  |  |
| 16.33 | Patrik Malmström | Kim Nilsson | 0–2 |  |  |
| 18.31 | Patrik Malmström | Kim Nilsson | 0–3 |  |  |
| 22.09 | Robin Nilsberth | Anton Karlsson | 0–4 |  |  |
| 25.06 | Mattias Samuelsson | Rasmus Enström | 0–5 |  |  |
| 25.55 | Linus Nordgren | Joel Kanebjörk | 0–6 |  |  |
| 28.33 | Mattias Samuelsson | Henrik Quist | 0–7 |  |  |
| 30.26 | Rasmus Sundstedt | Joel Kanebjörk | 0–8 |  |  |
| 31.31 | Kim Nilsson | Patrik Åman | 0–9 |  |  |
| 38.11 | Jani Kukkola | Mika Kohonen | 1–9 |  |  |
| 40.53 | Tero Tiitu | Harri Forsten | 2–9 |  |  |
| 41.08 | Lauri Kapanen | Jani Kukkola | 3–9 |  |  |
| 42.30 | Rasmus Enström | Henrik Stenberg | 3–10 |  |  |
| 52.48 | Henrik Stenberg | Joel Kanebjörk | 3–11 | tm. |  |
| 53.16 | Mikko Kohonen | Lauri Kapanen | 4–11 |  |  |
| 59.06 | Jani Kukkola | Mikko Kohonen | 5–11 |  |  |
Lopputulokset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
:  Ruotsi
:  Suomi
:  Sveitsi
4.:  Saksa
5.:  Norja
6.:  Latvia
7.:  Tšekki
8.:  Slovakia
9.:  Viro
10.:  Venäjä
11.:  Puola
12.:  Yhdysvallat
13.:  Kanada
14.:  Unkari
15.:  Japani
16.:  Singapore
Tilastot > Pistepörssi

| # | Nimi | Ottelut | Maalit | Syötöt | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Emanuel Antener  | 6 | 9 | 17 | 26 |
| 2. |  Rasmus Enström  | 6 | 15 | 7 | 22 |
| 3. |  Kim Nilsson  | 6 | 14 | 8 | 22 |
| 4. |  Matthias Hofbauer  | 6 | 11 | 11 | 22 |
| 5. |  Henrik Stenberg  | 6 | 10 | 9 | 19 |
| 6. |  Manuel Engel  | 6 | 11 | 6 | 17 |
| 7. |  Patrik Malmström  | 6 | 11 | 6 | 17 |
| 8. |  Lauri Kapanen  | 6 | 12 | 2 | 14 |
| 9. |  Thomas Straete  | 6 | 4 | 10 | 14 |
| 10. |  Martin Östholm  | 6 | 8 | 5 | 13 |
Tilastot > Maalivahdit

| # | Nimi | Ottelut | Torjunnat | Päästetyt maalit |  % |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Pascal Meier  | 6 | 14 | 1 | 93,33 |
| 2. |  Patrik Åman  | 6 | 56 | 9 | 86,15 |
| 3. |  Marek Õige  | 5 | 51 | 9 | 85,00 |
| 4. |  Guntis Bundzenieks  | 6 | 51 | 9 | 85,00 |
| 5. |  Viktor Klintsten  | 6 | 17 | 3 | 85,00 |
| 6. |  Janek Kohler  | 6 | 90 | 18 | 83,33 |
| 7. |  David Rytych  | 5 | 42 | 10 | 80,76 |
| 8. |  Keven Glanzmann  | 5 | 48 | 12 | 80,00 |
| 9. |  Henri Toivoniemi  | 6 | 40 | 10 | 80,00 |
| 10. |  Ivan Ponomarev  | 5 | 93 | 24 | 79,48 |
Televisiointi

Kisoja varten IFF avasi YouTube-kanavan jonka kautta se lähetti suorana useita otteluita.
| Maa | Kanava |
| --- | --- |
 Sveitsi: Swiss TV
 Suomi: Yle TV2   Yle Areena
 Tšekki: CT Sport
 Ruotsi: TV4
 Latvia: LTV
Koko maailma: YouTube

Osallistujamaat vihreällä.
Enid Bagnold

Enid Bagnold 1910-luvulla.
Enid Algerine Bagnold CBE ['iːnɪd 'bægnold] (27. lokakuuta 1889 Rochester, Kent – 31. maaliskuuta 1981 Rottingdean, East Sussex) oli brittiläinen kirjailija, jonka tuotantoon kuuluu runoja, romaaneja ja näytelmiä. Hänen tunnetuin teoksensa on kilparatsastajatytöstä kertova National Velvet (1935). Sen pohjalta on vuonna 1944 elokuva tehty Yli esteitten, jossa pääosaa näyttelee nuori Elizabeth Taylor, sekä vuonna 1978 elokuva Yli esteiden, pääosassa Tatum O’Neal.
Bagnoldin teoksista on suomennettu romaanit Elämän ovi (The Squire, Karisto 1939) ja Rakastettu – kadehdittu (The Loved and Envied, Otava 1953)
Kolmas Suomessakin nähty Bagnoldin tekstiin pohjautuva elokuva on Kotiopettajattaren salaisuus (The Chalk Garden, 1963).
Yksityiselämä

Everstin tyttäreksi syntynyt Enid Bagnold vietti varhaislapsuutensa Jamaikalla mutta kävi koulun Englannissa. Hän muutti nuorena pois vanhempiensa luota asumaan Lontoon Chelsean kaupunginosaan, jossa hän opiskeli taidetta Walter Sickertin johdolla ja seurusteli irlantilaisen kirjailija-toimittaja Frank Harrisin kanssa, joka oli myös hänen työnantajansa. Heidän ystäväpiiriinsä kuuluivat kuvanveistäjä Henri Gaudier-Brzeska, kirjailijapari Katherine Mansfield ja John Middleton Murry ja kuvataiteilija-kirjailija Claud Lovat Fraser. Vuonna 1920 Bagnold avioitui uutistoimisto Reutersin johtajan Roderick Jonesin kanssa. He ostivat talon Rottingdeanista läheltä Brightonia ja saivat neljä lasta.
Teokset

A Diary Without Dates (1917)
The Sailing Ships and other poems (1918)
The Happy Foreigner (1920)
Serena Blandish or the Difficulty of Getting Married (1924)
Alice & Thomas & Jane (1930)
National Velvet (1935)
The Door of Life (1938)
The Squire (1938, Elämän ovi, 1939 suom. Väinö Hämeen-Anttila, Hämeenlinna : Karisto, 1939)
Lottie Dundass (1943, näytelmä)
Two Plays (1944)
The Loved and Envied (1951, Rakastettu – kadehdittu, 1953 ; suom. Irma Andersin, Helsinki : Otava, 1953)
Theatre (1951)
The Girl’s Journey (1954)
The Chalk Garden (1955, näytelmä)
The Chinese Prime Minister (1964, näytelmä)
A Matter of Gravity (1967, näytelmä)
Autobiography (1969)
Four Plays (1970)
Poems (1978)
Letters to Frank Harris & Other Friends (1980)
Early Poems (1987)
Enid Bagnold, noin 25-vuotiaana, maalaus: Maurice Asselin, 1915.
Käännös suomeksi
Luettelo Hyvinkään julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä

Luettelo Hyvinkään julkisista taideteoksista ja muistomerkeistä sisältää Hyvinkäällä julkisesti esillä olevat pysyvät patsaat, veistokset, muistomerkit ja muistolaatat. Hyvinkään maalaiskunta on liitetty Hyvinkääseen.
Julkisilta paikoilta poistetut ja tuhoutuneet teokset

| Teos | Aiempi sijainti | Nykyinen sijainti | Tekijä | Paljastettu | Poistettu/ tuhoutunut | Syy | Kuva | WD |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| T. W. Paavonkallion muistolaatta | Hangon radan asema, Hyvinkäänkatu 9, Vieremä |  | Sakki, TerhoTerho Sakki | 1974 |  |  |  |  |
| Tunturipuroa kuvaava suihkulähde | Hyvinkään sairaalan edessä, Sairaalankatu 1, Hyvinkäänkylä |  | Sakki, TerhoTerho Sakki | 1982 |  |  |  |  |
Konstantin Andrianov
Kirjallisuutta

Sport necropol: Андрианов Константин Александрович (1910–1988) (venäjäksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
http://library.la84.org/OlympicInformationCenter/OlympicReview/1988/ore245/ORE245x.pdf Olympic Review 1988: Obituaries: CONSTANTIN ANDRIANOV (englanniksi)
The New York Times: Konstantin A. Andrianov, Olympics Delegate, 78, 22.1.1988 (englanniksi)
Telamiinaeste

Telamiinaeste on telamiinoista rakennettava 100 m leveä ja korkeintaan 50 m syvä miinoite. Telamiinaesteellä pyritään pysäyttämään hyökkääjän panssarivaunut ja ohjaamaan ne oman panssarintorjuntatulen ulottuville. Telamiinaesteellä estetään hyökkääjän panssarivaunujen päälleajo.
Telamiinaeste käsittää korkeintaan sata panssari- ja ajoneuvomiinaa, joista pohjamiinoja voi olla korkeintaan 20 %. Lisäksi voidaan käyttää enintään viittä kappaletta sakaramiinoja panssarimiinaa kohden. 10 % telamiinoista varustetaan vähintään 20 kg lisäpanoksilla. Lisäpanoksilla pyritään vaurioittamaan tai tuhoamaan hyökkääjän raivauspanssarivaunut.
Janne Oinas

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 27. marraskuuta 1973 (ikä 51)
Syntymäpaikka: Turku, Suomi
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 181 cm
Junioriseurat
: TPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1992–1995 | TPS | 65 | (0) |
| 1992 | →  TuPa (laina) | 2 | (0) |
| 1995 | Örebro SK | 4 | (1) |
| 1996 | TPS | 24 | (0) |
| 1997 | Lelle SK | 8 | (0) |
| 1997 | Flora | 11 | (1) |
| 1998 | Kjelsås IL | 12 | (0) |
| 1999–2004 | FC Inter | 115 | (6) |
| 2001–2002 | → VG-62 | 4 | (0) |
| 2005 | KaaPo | 2 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 247 | (8) |
Maajoukkue
| 1989 | Suomi U15 | 11 | (0) |
| 1990 | Suomi U16 | 3 | (0) |
| 1990 | Suomi U17 | 3 | (0) |
| 1991–1992 | Suomi U18 | 10 | (0) |
| 1994–1995 | Suomi U21 | 15 | (1) |
| 1998 | Suomi | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Janne Oinas (s. 27. marraskuuta 1973 Turku) on uransa lopettanut suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja.
Oinas edusti urallaan Turun Palloseuraa 1993–1996 ja FC Interiä 1999–2004. Lisäksi hän pelasi Ruotsin pääsarjaa Örebro SK:ssa 1995, Viron pääsarjaa Flora Tallinnassa ja Lelle SK:ssa vuosina 1996–1998 sekä Norjan 1. divisioonaa Kjelsåsissa. Hän voitti TPS:ssa Suomen Cupin 1994. Kaikkiaan Oinas pelasi 10 kauden aikana 204 Veikkausliigan ottelua, joissa hän teki kuusi maalia.
Oinas pelasi maajoukkueessa kaksi maaottelua 1998.
Hai-saapas

Hai-saappaat.
Hai-saapas on kumisaapastyyppi, jonka tuotanto Nokia Oy:ssä alkoi vuonna 1968, ja väreinä olivat tuolloin valkoinen, musta, sininen ja punainen. Hai-saappaista tuli erittäin suosittuja erityisesti nuorison keskuudessa. Ennätysvuonna 1970 Suomessa myytiin 300 000 Hai-saapasparia.
Nykyisin brändin omistaa Nokian Jalkineet, Nokia Oy:stä irronnut yhtiö. Berner-perheyhtiö osti Nokian Jalkineet vuonna 2005.
Balettitossut

Kärkitossut
Pehmeät harjoitustossut
Balettitossut ovat balettitanssijan käyttämät jalkineet.
Balettia tanssittaessa tarvitaan kahdenlaiset balettitossut: pehmeät harjoitustossut ja varvastossut (ns. "kovakärkiset" joskus myös kärkitossut tai kärkkärit), joiden kärjet on kovetettu varpaiden kärjillä tanssimista tukemaan. Pehmeät harjoitustossut ovat kankaasta tai nahasta tehdyt tossut, jotka kiristetään tossun suun nauhakujan avulla niin että ne myötäilevät jalkaa tarkasti ja pitävät jalan oikeassa asennossa. Ne vastaavat periaatteessa tavallisia jumppatossuja. Niiden pohjassa on nahkaiset palat, jotka estävät liukastumisen ja helpottavat erilaisten harjoitusten tekemistä (esimerkiksi piruetit). Pehmeät harjoitustossut sopivat kaikenikäisille tanssijoille. Harjoitustossujen pohjat on hyvä kostuttaa ennen tuntia vedellä, taikka jos balettikoulussa on muita liukasteenestämisaineita, niitä voi käyttää.
Tanssiminen kovakärkisillä aloitetaan aikaisintaan 12-vuotiaana tai myöhemmin, riippuen nilkkojen vahvuudesta. Tietenkin balettikouluissa on eroja. Vartalon hallinnan täytyy olla kehittynyt ja nilkan tarpeeksi vahva ennen kuin saa nousta tossujen kärjille. Alussa kärkitossuharjoittelu muodostaa vain pienen osan balettitunnista. Myöhemminkään kärkitossuja ei käytetä aina harjoitellessa. Kärkitossuilla tanssivat perinteisesti vain naiset, mutta tilapäisesti miehetkin voivat harjoitella niillä vahvistaakseen nilkkojaan. Kärkitossuilla tanssiminen on fyysisesti haastavaa ja alussa jopa kivuliasta. Sen takia tossuissa voidaan käyttää pehmusteita, joita on laaja valikoima (muun muassa silikoni, geeli, vaahtomuovi). Valmiiksi muotoiltujen lisäksi tossuihin voi laittaa esimerkiksi villaa tai paperinenäliinan pehmusteeksi ja täytteeksi, sillä mitä tiiviimmin tossun kärkiosa istuu jalkaterän yksilöllisiin muotoihin sitä parempi sillä on tanssia. Jos tossussa on yhtään tyhjää tilaa, varpaille noustessa tossu ei kunnolla tue jalkaa ja auta varpaita pysymään suorina.
Kärkitossuissa on kiinnityksenä nilkan ympärille solmittavat nauhat sekä usein yksilöllisesti myös kuminauha pitämässä tossun kantaosaa paikallaan. Pehmeissä harjoitustossuissa voi myös käyttää nauhoja, mutta usein kätevämpi on pelkkä kuminauhakiinnitys.
Balettitossuja myydään balettitarvikeliikkeissä, joissa myyjien ammattitaitoon kuuluu opastaa sopivien tossujen valinnassa. Kärkitossuja on monia erilaisia malleja: eri leveyksiä, jäykkyyksiä, eri mittaisia kärkiosia. Jotta varpailla tanssiminen onnistuisi mahdollisimman mukavasti, on tärkeää löytää juuri omaan jalkaan sopivat tossut. Silti uusia tossuja täytyy vielä pehmitellä ja taivutella, jotta ne muokkautuisivat tanssimiseen sopiviksi.
Huipputossut tehdään yksilöllisesti kullekin tanssijalle ja myös eri baletteihin erityyppisinä: Joutsenlammen Musta joutsen tarvitsee tukevat tossut kun taas La Sylphiden keiju hyppii vähemmän ja tekee enemmän piruetteja mihin sopivat kevyet tossut.
Kun kärkiosa pehmenee ja pohja alkaa joustaa liikaa, ovat tossut loppuun kuluneet. Ammattiballerina saattaa kuluttaa 100–120 paria tossuja vuodessa.
Karjalankannas

Karjalankannas, jos siihen käsitetään kuuluvaksi myös luovutetun Karjalan eteläinen mannerosa (vihreällä)
Karjalankannaksen kangasmetsää
* Vaalimaa
SAIMAA
Viipurinlahti
Koiviston saaret
Seiskari
* Uuras
* Koivisto
* Johannes
* Saimaan kanava
* Makslahti
* Enso
* Jääski
* Kaukjärvi
Muolaanjärvi
* Antrea
* Heinjoen as.
*Perkjärvi
KARJALAN TASAVALTA
* Vuoksi
* Raivola
Retusaari
* Terijoki
* Hiitola
* Päivilä
* Kivennapa
* Elisenvaara
* Kronstadt
* Kellomäki
* Valkjärvi
* Kaarlahti
* Rajajoki
* Siestarjoki
Kilpola
LEMPAALAN
YLÄNKÖ
* Valkeasaari
* Kiviniemi
* Saijanjoki
Suvanto
* Sakkola
* Sierattala
* Rautu
* Ohtajoki
* Vaskela
* Suomen asema
* Uusi Miina
* Taipaleenjoki
* Neva
* Toksova
Konevitsa
Valamo
SUOMI
SUOMENLAHTI
* Lappeenranta
* Viipuri
* Imatra
* Käkisalmi
PIETARI
LAATOKKA
* Seuloskoi
Karjalankannas eli Karjalan kannas tai Kannas (ven. Карельский перешеек, Karelski perešejek, ruots. Karelska näset) on Venäjän luoteisosassa, Pietarin liittokaupungin pohjoisosassa ja Leningradin alueella sijaitseva maa-alue, joka erottaa Laatokan ja Suomenlahden toisistaan. Karjalankannas on yksi Karjalan osista. Luonnonmaantieteellisesti kannas kuuluu Fennoskandiaan.
Pohjoisessa sen raja kulkee Viipurinlahden perukasta Suomenvedenpohjasta Laatokkaan suunnilleen Venäjän ja Suomen välisen rajan suuntaisesti Leningradin alueen ja Karjalan tasavallan väliselle rajalle ja edelleen tätä rajaa seuraten Laatokan länsiosaan, Hiitolaan. Etelässä raja noudattelee Rajajokea sekä Suomen ja Neuvosto-Venäjän ja sitä seuranneen Neuvostoliiton välistä vanhaa rajaa, joka solmittiin Tarton rauhassa vuonna 1920. Rajan eteläiseltä puolelta alkaa Inkeri. Sieltä Karjalankannakseen lasketaan kuitenkin kuuluvaksi Valkeasaari, joka ei ole koskaan kuulunut Suomeen. Toisinaan alueeseen luetaan myös koko luovutetun Karjalan eteläinen mannerosa, vaikka Viipurin piirin länsipuoliset alueet eivät vanhastaan ole kuuluneet Karjalankannakseen. Tuolloin Karjalankannaksen rajaksi kaakossa katsotaan Neva.
Karjalankannakseen luetaan seuraavat pitäjät: Antrea, Heinjoki, Hiitola (toisinaan luetaan Laatokan Karjalaan), Johannes, Jääski, Kanneljärvi, Kaukola, Kirvu, Kivennapa, Koivisto, Kuolemajärvi, Käkisalmi, Lavansaari, Metsäpirtti, Muolaa, Pyhäjärvi, Rautu, Räisälä, Sakkola, Seiskari, Suursaari, Säkkijärvi, Terijoki, Tytärsaari, Uusikirkko, Vahviala, Valkjärvi, Viipuri, Vuoksela, Vuoksenranta ja Äyräpää.
Karjalankannaksen eepos on yhteinen Inkerin kanssa, ja sen nimi on Iku-Ruotus. Teoksen on laatinut Arvo Survo.
Geologia

Jääkausi ja sen jälkeinen maankohoaminen ovat vaikuttaneet Karjalankannaksen maiseman muodostumiseen. Maa kohoaa alueella edelleen. Kannasta halkova Vuoksi virtaa Saimaasta Laatokkaan. Vuoksen vedenkorkeus on vaihdellut ajan saatossa, ja sen ollessa korkeimmillaan vesistö muodosti Vuoksenlaakson muinaisjärven, jonka rannalle syntyi asutusta metallikaudella.
Historia ja hallinto

Karjalankannas kuuluu nykyisin kokonaisuudessaan Venäjään. Tavallisimman määritelmän Karjalankannas koostuu niistä alueista, jotka talvisotaan saakka kuuluivat Suomeen. Jo aikaisemmin vuosisatojen kuluessa valtakuntien rajoja alueella oli rauhansopimuksissa siirretty useita kertoja.
Ohessa oleva kartta kuvaa Karjalankannasta laajempaa aluetta kuin mitä sillä tavallisesti käsitetään.
Historia ja hallinto > Pähkinäsaaren rauhasta Tarton rauhaan

Pähkinäsaaren rauhassa vuonna 1323 Karjalankannas jaettiin Ruotsin ja Novgorodin kesken. Vuoden 1617 Stolbovan rauhasta lähtien se kuului kokonaisuudessaan Ruotsiin, mutta joutui suuren Pohjan sodan jälkeen vuonna 1721 Uudenkaupungin rauhansopimuksella Venäjälle.
Vuonna 1812 keisari Aleksanteri I yhdisti Vanhan Suomen Suomen suuriruhtinaskuntaan, joka muutamaa vuotta aikaisemmin oli liitetty Venäjän valtakuntaan. Vanha Suomi käsitti Karjalankannaksen leveämmän pohjoisosan muodostaneet Itä-Kannaksen ja Länsi-Kannaksen sekä lisäksi Laatokan Karjalan sekä Suomen nykyisen Etelä-Karjalan. Suomen suuriruhtinaskunnan raja sijaitsi nyt vain noin 32 kilometrin päässä Pietarista. Alkujaan kyseessä oli vain Venäjän valtakunnan sisäinen hallinnollinen raja, jolla ei ollut sotilaallista merkitystä, mutta Suomen itsenäistyttyä siitä oli tullut kahden valtakunnan välinen raja.
Venäläiset olivat kuitenkin jo kauan ennen Suomen itsenäistymistä useita kertoja vaatineet rajan siirtämistä kauemmaksi Pietarista. Jo vuonna 1822 esitettiin vaatimus, että Kivennavan pitäjä tulisi liittää osaksi Venäjää, mutta se jäi silloin toteutumatta. Vuonna 1864 Siestarjoen kaupungin asetehtaan alue liitettiin Venäjään.
Venäjä toisti aluevaatimuksia vuosina 1907, 1908, 1909 ja 1911. Viimeisimmän vaatimuksen yhteydessä keisari Nikolai II antoi lakiehdotuksen Kivennavan ja Uudenkirkon kuntien liittämisestä Pietarin kuvernementtiin. Yhtenä perusteluna asialle oli (tuolloin Kivennavan kuntaan kuuluneen) Terijoen huvilayhdyskunnan runsas venäläisväestö. Ehdotus annettiin myös Suomen eduskunnan hyväksyttäväksi, mutta se sai Suomessa osakseen ankaraa vastustusta. Kun ensimmäinen maailmansota syttyi vuonna 1914, Venäjän aluevaatimukset hiljenivät.
Suomen itsenäistymisen jälkeen vuonna 1920 Tarton rauhassa vahvistettiin vanha suuriruhtinaskunnan raja Suomen ja Neuvosto-Venäjän väliseksi rajaksi.
Talous

Karjalankannas taantui Neuvostoliiton alaisuudessa ja itsenäisen Venäjän alkuvuosina taloudellisesti.
Karjalankannaksen suomalaiset kunnat vuonna 1939

Ylempänä oikealla olevassa kartassa on eräitä Karjalankannaksen paikkakuntia ja muita kohteita. Kartassa on käytetty vanhaa suomenkielistä nimistöä.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kaupungit Käkisalmi  Viipuri Kauppalat Koivisto Maalaiskunnat Heinjoki  Johannes  Kanneljärvi  Kaukola  Kivennapa  |  Koiviston maalaiskunta  Kuolemajärvi  Käkisalmen maalaiskunta  Metsäpirtti  Muolaa  Pyhäjärvi  Rautu  Räisälä  Sakkola  Terijoki  Uusikirkko  |  Valkjärvi  Vuoksela  Vuoksenranta  Äyräpää Osittain Karjalankannaksella sijainneet (maalais)kunnat Antrea  Hiitola  Kirvu  Viipurin maalaiskunta  |
Kirjallisuutta

Hannula, Milla: Kiistamaa: Venäjän Karjalankannas.  Helsinki:  Kiuas Kustannus, 2016.  ISBN 978-952-7197-03-5
Lehtipuu, Markus: Kannas: matkaopas.  Helsinki:  Suomalainen matkaopas, 2006.  ISBN 952-9715-29-3
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Karjalan kartat (Suomen-aikaiset luovutetun alueen kartat eri mittakaavoissa, skannattuina). maanmittauslaitos.fi
Karjalan kannas. Historia ja nykyaika. 1938-1993 (kartta jossa vanhat ja uudet paikannimet, latinalaisin kirjaimin) ZAO "Karta". www.aroundspb.ru
Karjalan kannas, historian ja kulttuurin muistomerkkejä Kartta 1:200 000. Laktio Star corp. 1991.  www.aroundspb.ru
Kannaksen paikkakuntien uudelleennimeäminen 1948-1949 (luettelo piireittäin):Топонимический справочник переименований населенных пунктов на Карельском перешейке winterwar.karelia.ru  (venäjäksi)
Miinaeste

Miinaeste on korkeintaan 100 metruä leveä ja 50 metriä syvä miinoite. Miinaesteiden torjunta-arvon mukaisesti määritetyt miinatiheydet ovat pysyviä miinoitteen koosta riippumatta.Miinaesteitä ovat
telamiinaeste, miinatiheys 0,5–1 telamiinaa rintamametriä kohden
pohjamiinaeste, miinatiheys 0,2–0,35 pohjamiinaa rintamametriä kohden
lankamiinaeste, miinatiheys 0,2–0,3 lankamiinaa rintamametriä kohden
Miinaesteeseen voidaan asentaa muitakin miinatyyppejä esimerkiksi raivauksen vaikeuttamiseksi. Miinaesteellä pyritään tuottamaan miinoitteen läpäisevälle hyökkääjälle 30–50 prosentin tappiot.