Wilhelm Steinitz
Ura shakinpelaajana > Maailmanmestaruusvuodet

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
| 8 |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |
| 7 |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |
| 6 |  |  |  |  |  |  |  |  | 6 |
| 5 |  |  |  |  |  |  |  |  | 5 |
| 4 |  |  |  |  |  |  |  |  | 4 |
| 3 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 |
| 2 |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |
| 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |
|  | a | b | c | d | e | f | g | h |  |
Valkea olisi asettanut mustalle paljon ongelmia siirrolla 32.Txb7. Tšigorin pelasi sen sijaan 32.Lb4?. Peli jatkui 32...Txh2+, ja Tšigorin luovutti.
Tuoreena maailmanmestarina Steinitz vieraili Havannassa, jonka shakkikerho tarjoutui järjestämään šakin maailmanmestaruusottelun. Steinitz sai valita itse vastustajansa, joka oli vanhan koulukunnan edustajana tunnettu Mihail Tšigorin. Järjestelyt onnistuivat, ja ottelu saatiin alkuun 20. tammikuuta 1889. Se pidettiin Havannassa ja voittoon tarvittiin vähintään 10½ pistettä 20 pelistä.
Ottelun alku oli hyvin tasainen. Tšigorin voitti ensimmäisen pelin, minkä jälkeen molemmat voittivat vuorotellen, kunnes tilanne oli 4–4. Steinitz voitti yhdeksännen ja kymmenennen pelin ja otti voitoillaan kahden pisteen johdon. Tšigorin kavensi eron yhteen pisteeseen voittamalla seuraavan pelin, mutta Steinitz voitti vuorostaan kahdennentoista pelin. Tšigorin voitti vielä kolmannentoista pelin, mutta se jäikin hänen viimeiseksi voitokseen. Steinitz voitti seuraavat kolme peliä, minkä jälkeen tilanne oli 10–6 ja Steinitz tarvitsi enää puoli pistettä voittaakseen ottelun. Se onnistuikin seuraavassa pelissä, joka päättyi tasan, joten Steinitz säilytti maailmanmestarin arvonimen.
Steinitz pelasi Tšigorinin ja kahden paikallisen mestarin kanssa loput kolme peliä vielä yleisön iloksi neuvottelupeleinä. Pienoisottelu päättyi tasan 1½–1½.
Steinitzin haastajaksi löytyi nopeasti uusi ehdokas Isidor Gunsberg, joka oli voittanut muun muassa vuonna 1889 New Yorkissa pidetyn turnauksen. Steinitz ei osallistunut turnaukseen, mutta hän hoiti järjestelyjä ja kirjoitti turnauksesta kirjan. Maailmanmestaruusottelu järjestettiin pikaisesti New Yorkissa, ja säännöt olivat samat kuin edellisessäkin ottelussa. Steinitz meni seitsemännessä pelissä johtoon, säilytti asemansa loppuun asti ja voitti ottelun. Ottelun peleistä peräti yhdeksän päättyi tasan. Voitot olivat Steinitzin eduksi lopussa 6–4 ja loppupisteet 10½–8½. Ottelun tasaväkisyys yllätti šakkiyleisön, ja se oli merkki sekä tason noususta että Steinitzin ikääntymisestä; hän oli jo 54-vuotias.
Steinitz kärsi koko elämänsä taloudellisista vaikeuksista, minkä takia hänen piti hyväksyä lähes jokainen ottelu- ja turnaushaaste. Niinpä kun Tšigorinin ja Steinitzin välille ehdotettiin uutta maailmanmestaruusottelua, Steinitz hyväksyi sen välittömästi. Pelien lukumäärä rajoitettiin taas kahteenkymmeneen ja voittoon vaadittiin yli puolet pisteistä. Steinitz oli heikentynyt pelaajana, kun taas Tšigorinin taidot olivat kehittyneet.
Tšigorin otti ottelun alussa heti lupaavan voiton ja pelasi niin hyvin, että hänellä oli kymmenennen pelin jälkeen turvallinen kahden pisteen johto. Viimeisen eli 20. pelin alkaessa Tšigorin johti ottelua 10–9. Steinitz voitti kuitenkin ottelun tekemällä 26. siirrossa passiivisen laadunuhrauksen, jossa hän tarjosi torniaan ratsusta. Ottelu päättyi siis tasan, jolloin hallitseva mestari saisi säilyttää tittelinsä. Kumpikaan pelaajista ei ollut kuitenkaan tyytyväinen tasapeliin, joten ottelua päätettiin jatkaa kolmen pelin erissä, kunnes voittaja olisi selvillä. Ensimmäinen jatkopeli päättyi tasan, ja Steinitz voitti seuraavan. Kolmannessa pelissä Tšigorin oli upseerin voitolla ja olisi voinut helposti voittaa pelin ja tasoittaa tilanteen. Hän teki kuitenkin šakin maailmanmestaruusotteluiden historian hirvittävimmän siirron, kun hän jätti kuninkaan edessä olleen sotilaan suojattomaksi, jolloin Steinitz olisi voinut tehdä kahden siirron matin. Huomattuaan Steinitzin seuraavan siirron Tšigorin luovutti. Steinitz voitti siis ottelun ja säilytti vielä 56 vuoden iässä maailmanmestarin tittelinsä.