stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Artis Gilmore

| Artis Gilmore |
| --- | --- |
 Gilmore vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Artis Gilmore
Syntynyt: 21. syyskuuta 1949 (ikä 75) Chipley, Florida, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Lempinimi:  The A-Train
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  218 cm
Paino:  108 kg
NBA-varaus:  117. varaus 1971 (Chicago Bulls)
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
1967–1969 1969–1971:  Gardner–Webb University Jacksonvillen yliopisto
Seurajoukkueet
1971–1976 1976–1982 1982–1987 1987 1988 1988–1989:  Kentucky Colonels Chicago Bulls San Antonio Spurs Chicago Bulls Boston Celtics Fortitudo Bologna
Aiheesta muualla
www.artisgilmore.com
Artis Gilmore (s. 21. syyskuuta 1949 Chipley, Florida) on yhdysvaltalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Gilmore oli aikakautensa parhaita senttereitä ja erittäin korkeatarkkuuksinen korintekijä. Hän menestyi ABA-sarjassa Kentucky Colonelsin joukkueessa. ABA:n sulauduttua NBA:han Gilmore edusti pitkään Chicago Bullsia ja San Antonio Spursia. Hänet on nimetty Basketball Hall of Fameen.
Elämä ja ura

Gilmore pelasi yliopistokoripalloa vuosina 1967–1971 Gardner–Webb Universityn ja Jacksonvillen yliopiston joukkueissa. Yliopistosta Gilmore siirtyi ABA-joukkue Kentucky Colonelsiin, missä hänestä tuli sarjan parhaita pelaajia: Gilmore valittiin ABA:n arvokkaimmaksi pelaajaksi vuonna 1972 ja ABA:n pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi vuonna 1975, jolloin hän voitti myös sarjan mestaruuden. ABA:ssa Gilmore saavutti myös useita muita palkintoja kuten viisi valintaa sarjan ykköstähdistöjoukkueeseen ja neljä valintaa sarjan ykköspuolustusjoukkueeseen.
ABA:n yhdistyttyä NBA:han Gilmore pelasi pitkään Chicago Bullsissa ja San Antonio Spursissa sekä lyhyesti Boston Celticsissä. Hän päätti pelaajauransa italialaisessa Fortitudo Bolognassa. NBA:ssa Gilmore valittiin kuudesti tähdistöotteluun ja oli neljällä kaudella sarjan tarkin korintekijä. Vuonna 2011 Gilmore nimettiin Basketball Hall of Fameen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Artis Gilmore Wikimedia Commonsissa
Gríma Kärmekieli

Gríma Kärmekieli on kuvitteellinen henkilö J.R.R. Tolkienin kirjassa Taru sormusten herrasta.
Gríma Kärmekieli oli Saruman Valkoisen vakooja Rohanissa. Hän myrkytti Théodenin mielen, joka tuli täysin riippuvaiseksi Grímasta, ja sai tämän luopumaan vastarinnasta Sarumanin örkkiarmeijoita vastaan. Gandalfin pelastettua Theodenin tämä karkotti Gríman Rohanista. Viimeisinä elonhetkinään hän tappoi Sarumanin Konnussa ja yrittäessään pakoon kuoli hobittien ampumiin nuoliin. Gríman englanninkielinen nimi on Gríma Wormtongue (muinaisenglannissa worm tarkoitti paitsi matoa myös käärmettä).
Gríma elokuvassa

Elokuvassa Gríman avulla Saruman myrkytti taioillaan Théodenin mielen Kahdessa tornissa, ja Saruman puhui Gandalfille Théodenin suun kautta. Gríma tappoi Sarumanin Orthancin huipulla ja Legolas ampui hänet. Tämä jätettiin Kuninkaan paluun teatteriversiosta pois, koska ohjaaja Peter Jacksonin mielestä ei olisi ollut sopivaa esittää kohtausta elokuvan alussa.
Gottfried von Neureuther

Gottfried von Neureuther
Gottfried von Neureuther (1811–1885) oli saksalainen arkkitehti. Hän oli Münchenin polyteknikumin professori vuodesta 1857. Hän edusti lukuisissa rakennuksissaan uusrenessanssia, jonka hän nosti Baijerissa suosioon, esimerkkeinä Würzburgin, Aschaffenburgin, Schweinfurthin asemarakennukset, Ludwigshafenin hallintorakennuksia ja maataloja. Hänen huomattavimmat työnsä ovat Münchenin polyteknikumi (1866–1870) ja Münchenin taideakatemia (1873–1885).
Kuvia

Würzburgin päärautatieasema, 1851–1856 (kuva noin vuodelta 1854). Tuhoutui toisessa maailmansodassa.
Münchenin polyteknikumin päärakennus, 1864–1868 (kuva vuodelta 1909).
Villa Wendlandt, 1872–1875 (Akvarelli vuodelta 1908).
Münchenin taideakatemia, 1874–1884 (kuva noin vuodelta 1890–1905).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gottfried von Neureuther Wikimedia Commonsissa
Armenian vallankumouksellinen liitto

Armenian vallankumouksellisen liiton lippu.
Armenian vallankumouksellinen liitto (arm. Հայ Հեղափոխական Դաշնակցություն, Hay Heġap’oxakan Dašnakc’owt’yown, vanha kirjoitusasu: Հայ Յեղափոխական Դաշնակցութիւն), lyhyemmin Dašnaktsutjun (arm. դաշնակցություն, dašnakc’owt’yown) on armenialainen, vasemmistolainen kansallismielinen puolue. Sen jäsenistä käytetään joskus nimitystä dašnak (դաշնակ) ja puolueesta dašnak-puolue. Nykyisin puolue kuuluu sosiaalidemokraattisten puolueiden Sosialistiseen internationaaliin.
Historia

Puolue on perustettu vuonna 1890 silloisessa Tiflisissä. Se yhdisti armenialaisten sosialistiset, nationalistiset ja vallankumoukselliset poliittiset ryhmät. Puolueen perustajäseniä olivat Stepan Zorian, Simon Zavarian ja Kristapor Mikaelian. Puolueohjelmaan sisältyi laaja kirjo poliittisia ja yhteiskunnallisia uudistuksia.
Vuoden 1908 vallankumous Osmanien valtakunnassa oli käännekohta puolueen historiassa. Se pystyi muuttuneessa tilanteessa laajentamaan toimintaansa eri puolille valtakuntaa, ja useita puolueen edustajia valittiin parlamenttiin.
Ensimmäisen maailmansodan aikana puolue organisoi neljä vapaaehtoisten armenialaisten pataljoonaa Venäjän armeijaan taistelemaan osmaneita vastaan. Vuoden 1915 huhtikuussa puolueen jäseniä ja kannattajia vangittiin Istanbulissa osana laajaa armenialaisen älymystön vastaista operaatiota. Armenian vallankumouksellinen liitto oli armenialaisten johtava puolue Transkaukasian federaatiossa sekä johti ensimmäisen Armenian tasavallan perustamista 1918 ja oli vallassa sen olemassaolon ajan. Vuonna 1920 bolševikkien valloitettua Armenian sen johto pakeni ulkomaille. Maapaossa puolueen toiminta keskittyi maan itsenäisyyden ajamiseen ja armenialaisen kulttuurin suojeluun.
Puolue järjestettiin uudelleen Armeniassa 1990. Joulukuussa 1994 sen toiminta kiellettiin "väliaikaisesti". Oikeusministeriö salli sen uudelleen 9. helmikuuta 1998, alle viikko presidentti Levon Ter-Petrosjanin eron jälkeen.
Vuonna 2021 puolue perusti yhdessä "uudelleensyntynyt Armenia" -ryhmittymän kanssa liittouman nimelta Armenian liitto. Sitä johtaa entinen presidentti Robert Kotšarjan.
Toiminta

Puolue ajaa historiallisen Armenian jälleenyhdistämistä Sèvresin sopimuksen mukaisissa rajoissa. Näistä alueista merkittävä osa kuuluu nykyiseen Turkkiin.
Toinen puolueen huolenaihe on historiallisesti Armeniaan kuulunut Javakhk, osa Samtskhe-Džavakhetia nykyisessä Georgiassa.
Puolueella on merkittävä vaikutusvalta kansainvälisesti ulkoarmenialaisten keskuudessa, joita asuu mm. Yhdysvalloissa, Ranskassa ja Libanonissa. Puolue on ajanut voimakkaasti armenialaisten kansanmurhan kansainvälistä tunnustamista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.arfd.info/
http://www.arfd.am/ (armeniaksi)
Hawkwind Anthology

| Hawkwind Anthology Hawkwind |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1967–1982
 Julkaistu: 4. marraskuuta 1985 (Vol. I) kesäkuu 1986 (Vol. II ja III) syyskuu 1998 (Castle)
 Tuottaja(t): Dave Brock
 Tyylilaji: progressiivinen rock heavy rock folk rock elektroninen musiikki space rock blues rock
 Levy-yhtiö: Samurai Records Castle Communications
Muut kannet
  
Hawkwindin muut julkaisut
| Space Ritual Volume 2 1985 | Hawkwind Anthology 1985 | BBC Radio 1 Live In Concert 1991 |
Hawkwind Anthology on kokoelma Hawkwindin live- ja studionauhoituksia vuosilta 1967–1982. Kokoelman koosti Dave Brock omista arkistoistaan. Tavallisen ns. Greatest Hits-kokoelman sijaan Brock halusi koostaa vaihtoehtoisen kokoelman harvinaisista studio- ja liveäänityksistä äänenlaadusta piittaamatta. Mukana on myös kappaleita Brockin uralta ennen Hawkwindia. Brock on kertonut, että yhtye ei saanut lainkaan rojalteja ja hänen mukaansa kokoelmaa on myyty hyvin.
Kappaleet julkaistiin alun perin kolmen lp:n sarjoissa ja Castle Communications julkaisi kokoelman tupla-cd:nä vuonna 1998. Kokoelma on julkaistu myös nimillä Approved History of Hawkwind (1986) ja Acid Daze (1990). Myös Weird Tapes-kokoelmasarja sisältää osittain samaa materiaalia.
Kappaleet

Castlen julkaisema tupla-cd:
CD 1:
Dealing With The Devil (Sonny Boy Williamson II) - 2:13 - (The Famous Cure 1967)
Bring It On Home (Willie Dixon) - 3:13 - (Dave Brock 1968)
Hurry On Sundown (Brock/Hawkwind) - 4:49 - (Hawkwind Zoo 1969)
Came Home (Hawkwind) - 2:11 - (Hawkwind Zoo 1969)
We Do It (Hawkwind) - 10:30 - (BBC-Sessio 19.4.1971)
Born To Go (Calvert/Brock) - 5:03 - (Roundhouse 13.2.1972)
Space Is Deep (Brock) - 8:30 - (Lontoo 30.12.1972)
You Shouldn't Do That / Seeing It As You Really Are (Turner/Brock) - 8:46 - (Lontoo 30.12.1972)
Announcements (Hawkwind) - 1:59 - (Lontoo 30.12.1972)
Earth Calling (Calvert) - 2:10 - (Lontoo 30.12.1972)
Motorhead (Kilmister) - 3:06 - (studio 1975)
Watchfield Festival (You Shouldn't Do That/Jam/Brainstorm (intro)) (Turner/Brock) - 11:48 - (Watchfield 23.8.1975)
Magnu (Brock) - 3:12 - (Sonic Assassins, Barnstaple 23.12.1977)
Angels Of Death (Brock) - 1:11 - (Sonic Assassins, Barnstaple 23.12.1977)
Hash Cake '77 (Brock) - 4:49 - (studio 1977)
Quark Strangeness And Charm (Calvert/Brock) - 2:38 - (Stonehenge 21.6.1977)
CD 2:
Douglas In The Jungle (Brock/Bainbridge) - 6:53 - (Hawklords studio 1979)
British Tribal Music (Brock/Bainbridge/Swindells/King) - 3:54 - (Hawklords studio 1979)
High Rise (Calvert/House) - 5:40 - (Stonehenge 21.6.1977)
Spirit Of The Age (Calvert/Brock) - 7:59 - (St. Albans 8.12.1979)
Urban Guerilla (Calvert/Brock) - 6:29 - (St. Albans 8.12.1979)
Master Of The Universe (Turner/Brock) - 3:28 - (Lewisham 18.12.1980)
World Of Tiers (Bainbridge/Lloyd Langton) - 5:18 - (Lewisham 18.12.1980)
Who's Gonna Win The War (Brock) - 4:50 - (Glastonbury 20.6.1981)
Ghost Dance (Bainbridge/Turner) - 5:42 - (live 1982)
Bonus-kappaleet:
Silver Machine (Calvert/Brock) - 1:06 - (Live Seventy-Nine)
Time We Left (This World Today) (Brock) - 2:46 - (Palace Springs)
Needle Gun (Brock) - 4:11 - (Live Chronicles)
Wastelands Of Sleep (Tait/Brock) - 4:16 - (The Xenon Codex)
Out Of The Shadows (Buckley/Brock/Davey) - 4:46 - (Space Bandits)
Gimme Shelter (Jagger/Richards) - 5:37 - (It Is the Business of the Future to Be Dangerous)
Right To Decide (Brock/Davey) - 4:24 - (Electric Tepee)
Hankasalmen paloasema

Hankasalmen paloasema sijaitsee osoitteessa Keskustie 45, Hankasalmi
Keski-Suomen pelastuslaitoksen Hankasalmen paloasema sijaitsee Hankasalmella osoitteessa Keskustie 45. Paloaseman omistaa Hankasalmen kunta ja sitä on saneerattu ja laajennettu vuonna 2016.  Paloasemalla työskentelee päätoimisesti yksi päällystöön ja yksi miehistöön kuuluva henkilö.  Lisäksi Hankasalmella toimii Hankasalmen PVPK.
Aiheesta muualla

Keski-Suomen pelastuslaitos (verkkosivut)
Armon lapset veisatkaa

| Armon lapset veisatkaa |
| --- | --- |
Kieli:  suomi
Genre:  virsikirja
Julkaistu:  2006
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Armon lapset veisatkaa on Suomen rukoilevaisen kansan yhdistyksen julkaisema rukoilevaisvirsien kokoelma. Vuonna 2006 ilmestynyt kirja sisältää 120 rukoilevaisten seuroissa yleisimmin käyttämää virttä nykykielen mukaisessa asussa. Kirjassa on myös 30 vanhassa kieliasussa olevaa rukousvärssyä, joita käytetään seuroissa kahden rukouksen välissä. Kirjan lopussa on ruokarukoukset vanhan ABC-kirjan mukaisina.
Sävelmät ovat suurelta osin hengellisiä kansantoisintoja rukoilevaisalueelta. Kirjassa on yksiääninen nuotinnus. Vuonna 2007 kokoelmaa varten ilmestyi neliääninen säestyskirja.
Aiheesta muualla

Kirjan esittely ja kaksi näytekappaletta Suomen rukoilevaisen kansan yhdistyksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Askelees kuulu ei

| Askelees kuulu ei Taneli Mäkelä |
| --- | --- | --- |

CD-painoksen kansikuva.
Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1988
 Studio : Witikan Wintti
 Julkaistu: maaliskuu 1988
 Formaatti: LP-levy (SLP 722)   C-kasetti (SMK / SLK 722)   CD-levy (SCD 722)
 Tuottaja(t): Kojo
 Tyylilaji: iskelmä, folk, suomipop
 Kesto: 38.28
 Levy-yhtiö: Fazer Finnlevy
 Levymerkki: Scandia
Listasijoitukset
  Suomi: 8. (maaliskuu 1988)
Taneli Mäkelän muut studioalbumit
|   | Askelees kuulu ei 1988 | Kielletty rakkaus 1988 |
Singlet albumilta Askelees kuulu ei
 ”Märkää asfalttia / Tango Humiko” Julkaistu: 1988  ”Tumma yö / Askelees kuulu ei” Julkaistu: 1988
Askelees kuulu ei on suomalaisen näyttelijä-laulajan Taneli Mäkelän debyyttialbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 1988. Albumi sisältää pääasiassa vanhoja suomalaisia iskelmäkappaleita Mäkelän tulkitsemana. Albumi julkaistiin vinyylilevynä, C-kasettina ja CD-levynä Scandia-levymerkillä.
Albumi kohosi maaliskuussa 1988 Suomen levylistojen 8. sijalle ja pysyi listalla yhteensä 19 viikon ajan. Albumi saavutti myös kultalevyrajan samana vuonna. Albumia on myyty yhteensä 30 192 kappaletta ja on täten Mäkelän myydyin albumi.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittaneet Kojo ja Jussi Liski.
| --- | --- |
 A-puoli Sammunut nuotio – 2.57 (säv. Unto Mononen, san. Saukki)  Märkää asfalttia – 3.36 (säv. Toivo Kärki, san. Terttu Suni)  Syysillan muistoja – 2.58 (säv. Olavi Virta, san. Reijo Kaarre)  Askelees kuulu ei – 3.15 (säv. Erik Lindström, san. Hillevi)  En enää vaieta mä voi – 2.40 (säv. Börje Sundgren, san. Solja Tuuli)  Oi tuntematon – 3.47 (säv. Börje Sundgren, san. Solja Tuuli) :  B-puoli Tango Humiko – 2.59 (säv. Rauni Autio, san. Saukki)  Yö saaristossa – 3.20 (säv. Zbigniev Korepta, suom. san. Saukki)  Tumma yö – 4.13 (säv. Nikita Bogoslowsky, suom. san. Antero Byman)  Sateen tango – 3.03 (säv. Unto Mononen, san. Unto Mononen ja Solja Tuuli)  Niin monta pitkää iltaa – 2.50 (säv. Veikko Lenkkeri, san. Saukki)  Syvä kuin meri – 2.50 (säv. ja san. Unto Mononen)
Kokoonpano

Taneli Mäkelä - laulu
Hannu Lemola - rummut
Pentti Mutikainen – basso
Muta Manninen - kitarat
Jussi Liski - kosketinsoittimet
Pentti Lahti - puhaltimet
Pedro Hietanen – hanuri
Jari Lappalainen – viulu ja mandoliini
Pepe Ahlqvist – huuliharppu
Ozmo – kuoro/taustalaulut
Kokoonpano > Tuotanto

Kojo - sovitukset ja tuottaja
Jussi Liski - sovitukset ja kapellimestari
Witikan Wintti - äänitys
Juha-Pekka Laakio - valokuvat
Markus Heikkerö - kannen suunnittelu
M.M. Oy - tuotanto
Gréta Arn

| Gréta Arn |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. huhtikuuta 1979  Budapest 
Kansalaisuus:   Unkari /  Saksa
Tennispelaaja
Pituus:  160 cm
Paino:  68 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  1997–2013
Palkintorahat:  1 103 890 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  40. (16.5.2011)
Turnausvoittoja:  2
Voitot/tappiot:  492–357
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  3. kierros (2012)
Ranskan avoimet:  1. kierros (2001, 2002, 2011, 2012)
Wimbledon:  3. kierros (2010)
Yhdysvaltain avoimet:  2. kierros (2012)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  175  (4. joulukuuta 2000)
Voitot/tappiot:  69–76
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Gréta Arn (s. 13. huhtikuuta 1979 Budapest, Unkari) on unkarilais-saksalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on sijoittunut WTA-maailmanlistalla sijalle 40 toukokuussa 2011.
Wimbledonissa 2010 Arn pääsi kolmannelle kierrokselle ensimmäistä kertaa urallaan oltuaan 31-vuotias. Ensimmäisellä kierroksella hän voitti Kateryna Bondarenkon ja toisella kierroksella Alicia Molikin. Kolmannella kierroksella hän hävisi Marion Bartolille.
Arn on voittanut urallaan kaksi WTA-tason turnausta. Ensimmäisen turnausvoittonsa hän otti Estoril Openissa vuonna 2007, jonka finaalissa hän voitti Viktoryja Azarenkan. Toinen turnausvoitto tuli tammikuussa 2011, kun hän voitti Aucklandissa pelatun ASB Classic -turnauksen finaalissa Yanina Wickmayerin suoraan kahdessa erässä. Turnauksen puolivälierässä Arn voitti entisen maailmanlistan ykkösen Marija Šarapovan ja välierässä Julia Görgesin.
Tammikuusta 2008 lähtien Arn on edustanut Unkaria, ennen sitä hän edusti Saksaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gréta Arn Wikimedia Commonsissa
Heimtali

Heimtali on kylä Viljandimaalla Viljandin kunnassa. Siellä oli vuoden 2011 lopussa 202 asukasta.
Kylä on kuulunut Pärstin kuntaan, joka vuodesta 2013 on ollut osa Viljandin kuntaa.
Heimtali viinaköök
Heimtalin koulu
Heimtalin tuulimylly
Asevaraston kukkulan taistelu

Asevaraston kukkulan taistelu oli jordanialaisten puolustajien ja hyökkäävien israelilaisten laskuvarjojoukkojen välillä käyty taistelu niin sanotun Asevaraston kukkulan hallinnasta Itä-Jerusalemissa kuuden päivän sodan aikana 6. kesäkuuta 1967. Asevaraston kukkula oli puolustajien voimakkaasti linnoittama ja sen hallinnasta käytiin sodan ehkä kiivaimmat taistelut. Lopulta israelilaisten onnistui vallata kukkula. Puolustajia oli kaatunut 106 ja hyökkääjiä 37.
Tausta

Kuuden päivän sota alkoi Israeln ilmahyökkäyksellä Egyptin lentokentille 5. kesäkuuta 1967. Muut arabimaat yhtyivät sotaan. Jordanian kuningas Hussein liittyi sotaan sen ensimmäisenä päivänä. Israelin saavutettua merkittävän voiton muista arabimaista päätettiin ottaa hyökkäävämpi strategia myös Jordaniaa vastaan. Tilanne nähtiin mahdollisuutena vallata Jordanian hallitsema Itä-Jerusalem ja Länsiranta. Poliitikkojen kuitenkin vielä epäröidessä Moshe Dayan päätti johtaa joukkonsa hyökkäykseen.
Eversti Mordechai ”Motta” Gurin johtama 55. laskuvarjorykmentti sai tehtäväkseen vallata arabialueet Jerusalemin vanhankaupungin pohjoispuolella. Tavoitteita olivat Jordanian poliisiakatemia, Asevaraston kukkula, Sheikh Jarrah ja American Colony. Näin vapautettaisiin myös Israelin hallitsema Hadassan sairaalan ja Heprealaisen yliopiston käsittävä enklaavi Scopusvuorella. Laskuvarjojoukot jaettiin kolmeen iskuryhmään, joista yksi etenisi kohti Asevaraston kukkulaa. Prikaatinkenraali Uzi Narkiss vaati iskua toteutettavaksi yöllä kello 02.00. Valtauksen oli sujuttava nopeasti eikä raskasta tykkitukea voinut käyttää kaupunkialueella.
Jordanialaisia joukot koostuivat hyvin koulutetusta 3. jalkaväkiprikaatista. Sen erityisen arvostettu joukko-osasto oli majuri Mansur Krashnurin johtama 2. pataljoona. Jordanialaisilla oli vahvat linnoitetut asemat Scopusvuorella, joista yksi vahvimmista oli niin sanottu Asevaraston kukkula. Nimensä se oli saanut vanhasta brittiarmeijan asevarastosta. Israelilaisilla oli suhteellisen hyvä käsitys linnoituksista, mutta niiden tiedot olivat Etzionin prikaatin esikunnalla. Hyökkääville laskuvarjojoukoille ei jaettu yksityiskohtaista tietoa.
Taistelu > Poliisiakatemia

Hyökkäys alkoi yöllä kello 02.20. Hyökkääviin joukkoihin kuului 55. laskuvarjorykmentin kolme pataljoonaa, sekä yksi reservinä pidetty Etzionin prikaatin pataljoona. Yhteensä sotilaita oli noin 500. Taistelu alkoi nopealla tykistökeskityksellä. Hidsarutin rakennukselta Jerusalemissa valaistiin kohteita valonheittimillä. Etzionin prikaatin Sherman-panssarivaunut antoivat suoraa tulitukea. Ensimmäinen kohde oli jordanialaisen 2. pataljoonan 140 miehen komppanian puolustama poliisiakatemia. Komppaniaa komensi palestiinalainen kapteeni Suliman Salayta. Israelilaiset pääsivät läpi puolustajien piikkilangoista putkiraivaimia käyttäen. Juoksuhautoja vyörytettäessä he kärsivät suuria tappioita konekivääri- ja kranaatinheitintulessa. Puolustajien asemat jouduttiin valtaamaan hitaasti yksitellen käsikranaatein ja Uzi-konepistoolein. 90 minuutin taistelujen jälkeen israelilaiset olivat edenneet aivan kapteeni Salaytan komentopaikan tuntumaan. Salayta pyysi tykistökeskityksen omaan asemaansa ja vetäytyi joukkoineen Asevaraston kukkulalle. 17 hänen komppaniansa jäsentä oli kuollut ja 42 haavoittunut.
Taistelu > Asevaraston kukkula

Ankarimmat taistelut käytiin Asevaraston kukkulan omistuksesta. Kukkula oli poliisiakatemian jälkeen israelilaisten seuraava tavoite. Sen valtausta päätettiin yrittää kolmekärkisellä pihtihyökkäyksellä. Tulitukea saatiin edelleen Sherman-panssarivaunuilta. Niiden vaikutus pimeässä yössä jäi kuitenkin pieneksi. Jordanialaisia puolustajia johti majuri Mansur Krashnur. Vastarinta hyökkääjiä vastaan oli kiivasta. Taistelut jatkuivat yön yli aamun sarastukseen saakka. Valon lisääntyessä myös taistelut kiihtyivät entisestään. Israelilaiset etenivät nyt Sherman-vaunuillaan tuhoten jordanialaisia bunkkereita suoratulella. Yksi vaunu menetettiin jordanialaisten osumasta. Vaunu jätettiin myöhemmin paikalle muistomerkiksi. Lopulta israelilaisten onnistui vallata puolustajien viimeisetkin asemat kukkulalla.
Seuraukset

Taistelut olivat olleet veriset. Joskus taistelua on pidetty sodan ankarimpana. Jordanialaiset puolustajat olivat menettäneet 106 miestä kaatuneina ja vähintään saman verran haavoittuneina. Israelilaisten tappiot olivat 37 kaatunutta ja 150 haavoittunutta. Asevaraston kukkulan taistelun aikaan muut laskuvarjojoukot valtasivat Sheikh Jarrahin, American Colonyn ja Rockefeller-museon edeten edelleen Vanhankaupungin muurille. Vanhakaupunki itsessään kukistui 7. kesäkuuta.
Kukkulalla toimii nykyisin vuonna 1974 avattu museoalue. Kukkulalla on vieraillut 200 000 henkilöä vuosittain ja sillä on kokoontunut esimerkiksi kuuden päivän sodan veteraaneja.
Jordanialaisia juoksuhautoja Asevaraston kukkulalla vuonna 1967.
Joukkoja Asevaraston kukkulan juoksuhaudoissa.
Taistelussa tuhoutunut israelilainen Sherman-panssarivaunu.
Heimosotien historia 1918–1922

| Heimosotien historia 1918–1922 |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jussi Niinistö
Kieli:  suomi
Genre:  tietokirjallisuus
Kustantaja:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura
Julkaistu:  2005
Sivumäärä:  307
ISBN:  951-746-687-0
Sarja: Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran toimituksia 1007
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Heimosotien historia 1918–1922 on vuonna 2005 julkaistu Suomen historian ja Suomen sotahistorian dosentti Jussi Niinistön kirjoittama tietokirja, joka käsittelee heimosotia. Teos on ensimmäinen ajantasainen esitys Suomen käymistä heimosodista. Teosta täydentää yksityisarkistoihin pohjautuva runsas ja harvinaislaatuinen kuvitus.
Suomalaiset vapaaehtoisjoukot tekivät vuosina 1918–1922 useita heimosodiksi kutsuttuja aseellisia retkiä Itä-Karjalaan, Inkeriin, Petsamoon ja Viroon. Heimosotien tarkoitus oli irrottaa suomensukuisten heimojen asuinalueet Neuvosto-Venäjästä, ja joko itsenäistää ne tai liittää ne yhdeksi suureksi Suomeksi.
Tuglas-seuran Heikki Rausmaa luonnehti Niinistöä varsin taitavaksi kynänkäyttäjäksi, jonka teksti etenee sujuvasti. Rausmaan mukaan teoksen suorat lainaukset vapaaehtoisten kirjeenvaihdosta ja muistelmista antavat tekstille elävyyttä ja valottavat hyvin sotilaiden tunnelmia.
Bagdida

| Bagdida Qaraqoš |
| --- | --- |

 Bagdida
 Koordinaatit: 36°16′11″N, 43°22′39″E 
Valtio:   Irak
Maakunta:  Ninive
Piirikunta:  Al-Hamdaniya
Väkiluku (2020)  (arvio):  35 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bagdida (arab. بغديدا‎, Baġdīdā tai بخديدا, Baḫdīdā, syyr. ܒܝܬ ܟܘܕܝܕܐ) eli Qaraqoš (arab. قره قوش‎, Qara Qūš, syyr. ܩܪܩܘ݂ܫ) on kaupunki Irakin Niniven maakunnassa Mosulin eteläpuolella. Se on nykyisin suurin niin sanotun Niniven tasangon kristityistä kaupungeista. Kaupungin asukasluku oli vuonna 2020 arviolta 35 000.
Maantiede

Bagdida sijaitsee Pohjois-Irakin Niniven maakunnassa noin 30 kilometriä Mosulin kaupungista etelään ja 80 kilometriä Arbilin kaupungista länteen. Alue on niinsanottua Niniven tasankoa. Noin 40 kilometriä kaupungista etelään sijaitsee Iso-Zabin ja Tigrisin yhtymäkohta.