stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Work Bitch

| ”Work Bitch” Britney Spears |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Britney Jean
 Äänitetty : 2013
 Julkaistu: 16. syyskuuta 2013
 Formaatti: digitaalinen
 Tuottaja(t): Anthony Preston, will.i.am
 Tyylilaji: Dance
 Kesto: 04.07
 Levy-yhtiö: RCA
Britney Spearsin muut singlet
| ”Ooh La La” 2013 | ”Work Bitch” 2013 | ”Perfume” 2013 |
Work Bitch on yhdysvaltalaisen pop-laulaja Britney Spearsin kappale ja kahdeksannen studioalbumin Britney Jeanin ensimmäinen single. Kappaleen ovat kirjoittaneet William Adams, Britney Spears, Otto Jettman, Sebastian Ingrosso, Anthony Preston ja Ruth-Anne Cunningham. Se julkaistiin 16. syyskuuta 2013.
Musiikkivideo

Kappaleen musiikkivideon ohjasi Ben More ja se julkaistiin 1. lokakuuta 2013. Se kuvattiin 7.–9. syyskuuta 2013 Malibussa, Kaliforniassa.
Aiheesta muualla

Virallinen musiikkivideo
Britney Spearsin singlet
| --- | --- |
…Baby One More Time:    ”…Baby One More Time”  ·  ”Sometimes”  ·  ”(You Drive Me) Crazy”  ·  ”Born to Make You Happy”  ·  ”From the Bottom of My Broken Heart”
Oops!… I Did It Again:    ”Oops!… I Did It Again”  ·  ”Lucky”  ·  ”Stronger”  ·  ”Don’t Let Me Be the Last to Know”
Britney:    ”I’m a Slave 4 U”  ·  ”Overprotected”  ·  ”I’m Not a Girl, Not Yet a Woman”  ·  ”I Love Rock ’n’ Roll”  ·  ”Boys”
In the Zone:    ”Me Against the Music”  ·  ”Toxic”  ·  ”Everytime”  ·  ”Outrageous”
Greatest Hits: My Prerogative:    ”My Prerogative”  ·  ”(I’ve Just Begun) Having My Fun”  ·  ”Do Somethin’”
Blackout:    ”Gimme More”  ·  ”Piece of Me”  ·  ”Break the Ice”
Circus:    ”Womanizer”  ·  ”Circus”  ·  ”If U Seek Amy”  ·  ”Radar”
Femme Fatale:    ”Hold It Against Me”  ·  ”Till the World Ends”  ·  ”I Wanna Go”  ·  ”Criminal”
Britney Jean:    ”Work Bitch”  ·  ”Perfume”
Muut kappaleet:    ”3”  ·  ”And Then We Kiss”  ·  ”My Only Wish (This Year)”  ·  ”Ooh La La”  ·  ”Someday (I Will Understand)”
Vierailijana:    ”S&M”  ·  ”Scream & Shout”
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – naisten 100 m

| Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 > Ratalajit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |   | miehet |   | naiset |
| 200 m |  | miehet |  | naiset |
| 400 m |  | miehet |  |  |
| 800 m |  | miehet |  |  |
| 1 500 m |  | miehet |  |  |
| 5 000 m |  | miehet |  |  |
| 10 000 m |  | miehet |  |  |
| 80 m aidat |  |  |  | naiset |
| 110 m aidat |  | miehet |  |  |
| 400 m aidat |  | miehet |  |  |
| 3000 m esteet |  | miehet |  |  |
| 4 x 100 m viesti |  | miehet |  | naiset |
| 4 x 400 m viesti |  | miehet |  |  |
Maraton ja kävelyt
| Maraton |  | miehet |  |  |
| 10 km kävely |  | miehet |  |  |
| 50 km kävely |  | miehet |  |  |
Kenttälajit
| Pituushyppy |  | miehet |  | naiset |
| Kolmiloikka |  | miehet |  |  |
| Korkeushyppy |  | miehet |  | naiset |
| Seiväshyppy |  | miehet |  |  |
| Kuulantyöntö |  | miehet |  | naiset |
| Kiekonheitto |  | miehet |  | naiset |
| Keihäänheitto |  | miehet |  | naiset |
| Moukarinheitto |  | miehet |  |  |
Ottelut
| Kymmenottelu |  | miehet |  |  |
Helsingin olympiakisojen naisten 100 metrin juoksuun osallistui 56 urheilijaa edustaen 27 kansallisuutta. Kilpailupäivät olivat 21.–22. heinäkuuta. Virallisissa tuloksissa käytettiin käsiaikaa.
Toiset alkuerät

1.erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Marjorie Jackson |  Australia | 11,6 |
| 2 | Margarete Petersen |  Saksa | 12,0 |
| 3 | Bertha Brouwer |  Alankomaat | 12,0 |
| 4 | Giuseppina Leone |  Italia | 12,2 |
| 5 | Heather Armitage |  Iso-Britannia | 12,3 |
| 6 | Svetana Berkovska |  Bulgaria | 12,3 |

2.erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Maria Sander |  Saksa | 12,0 |
| 2 | Fanny Blankers-Koen |  Alankomaat | 12,0 |
| 3 | Mae Faggs |  Yhdysvallat | 12,0 |
| 4 | Irina Turova |  Neuvostoliitto | 12,1 |
| 5 | Eleanor McKenzie |  Kanada | 12,1 |
| 6 | Yvette Monginou |  Ranska | 12,4 |

3.erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Daphne Hasenjäger-Robb |  Etelä-Afrikka | 12,0 |
| 2 | Vera Kalashnikova |  Neuvostoliitto | 12,1 |
| 3 | Winsome Cripps |  Australia | 12,1 |
| 4 | June Foulds |  Iso-Britannia | 12,3 |
| 5 | Janet Morreau |  Yhdysvallat | 12,5 |
| 6 | Anna-Lisa Augustsson |  Ruotsi | 12,5 |

4.erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Nadežda Hnykina |  Neuvostoliitto | 12,0 |
| 2 | Helga Klein |  Saksa | 12,0 |
| 3 | Shirley Strickland-De la Hunty |  Australia | 12,0 |
| 4 | Catherine Hardy |  Yhdysvallat | 12,1 |
| 5 | Edna Maskell |  Etelä-Afrikka | 12,2 |
| 6 | Liliana Tagliaferri |  Italia | 12,9 |
Välierät

1.erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Marjorie Jackson |  Australia | 11,5 |
| 2 | Winsome Cripps |  Australia | 12,0 |
| 3 | Mae Faggs |  Yhdysvallat | 12,1 |
| 4 | Nadežda Hnykina |  Neuvostoliitto | 12,1 |
| 5 | Margarete Petersen |  Saksa | 12,1 |
| 6 | Fanny Blankers-Koen |  Alankomaat | DNS |

2.erä
| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Daphne Hasenjäger-Robb |  Etelä-Afrikka | 11,9 |
| 2 | Shirley Strickland-De la Hunty |  Australia | 11,9 |
| 3 | Maria Sander |  Saksa | 12,0 |
| 4 | Bertha Brouwer |  Alankomaat | 12,1 |
| 5 | Vera Kalashnikova |  Neuvostoliitto | 12,1 |
| 6 | Helga Klein |  Saksa | 12,3 |
Loppukilpailu

| Sija | Nimi | Maa | Aika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Marjorie Jackson |  Australia | 11,5 |
| 2 | Daphne Hasenjäger-Robb |  Etelä-Afrikka | 11,8 |
| 3 | Shirley Strickland-De la Hunty |  Australia | 11,9 |
| 4 | Winsome Cripps |  Australia | 11,9 |
| 5 | Maria Sander |  Saksa | 12,0 |
| 6 | Mae Faggs |  Yhdysvallat | 12,1 |
Zinder (alue)

| Zinderin alue région de Zinder |
| --- | --- |
 Kaivo Zinderin alueella.
 Zindern alueen sijainti Nigerissä.
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Zinder
Pinta-ala:  155 778 km²
Väkiluku (2012):  3 539 764
Zinderin alue (ransk. région de Zinder) on hallintoalue Nigerin keskiosassa. Sen pinta-ala on 155 778 neliökilometriä. Alueella on 4,1 miljoonaa asukasta (vuonna 2016, arvio). Sen hallinnollinen keskus on Zinderin kaupunki.
Maantiede ja ilmasto

Zinderin alue muodostaa 12,3 prosenttia Nigerin pinta-alasta. Se rajoittuu lännessä Maradin, pohjoisessa Agadezin ja idässä Diffan alueisiin sekä etelässä Nigeriaan. Pinnanmuodostusta leimaa Damagaram-Monion massiivi alueen keskiosassa, joka erottaa toistaan Ouillimindenin altaan pohjoisessa ja Tšadjärven altaan idässä ja etelässä. Korkein kohta on yli 700 metriä korkea Termitvuoristo. Vesistöjä ovat sadeaikaan täyttyvät vadit, järvet ja lammet.
Alue kuuluu Sahelin ilmastovyöhykkeeseen. Pohjoisosa on Sahelin ja Saharan ja eteläosa Sudanin ja Sahelin siirtymävyöhykettä. Vuotuinen sademäärä on pohjoisessa alle 100 ja etelässä 400–700 millimetriä. Sadekausi kestää touko-kesäkuusta syys-lokakuuhun. Lämpötilat vaihtelevat 15 ja 40 asteen välillä.
Hallinnollinen jako ja väestö

Alueeseen kuuluu kymmenen departementtia, jotka ovat Belbédji, Damagaram Takaya, Dungass, Gouré, Kantché, Magaria, Mirriah, Takieta, Tanout ja Tesker. Departementtien keskuskunnilla on kaupunkikunnan status. Maalaiskuntia on 40. Zinderin kaupunki koostuu viidestä kunnasta. Perinteinen hallinto käsittää Damagaramin sulttaanikunnan, 33 kantonia, 13 fulbe-, kolme tuaregi-, kolme tubu- ja yhden arabiryhmän, 2742 kylää ja heimoa sekä 4857 pikkukylää ja leiripaikkaa.
Zinder on Nigerin väkirikkain alue. Siellä asuu 20,8 prosenttia maan väestöstä. Vuoden 2012 väestönlaskennan mukaan alueella oli 3 539 764 asukasta. Vuotuinen väestönkasvu on 4,7 prosenttia. Alle 15-vuotiaita on 53,6 prosenttia. Kaupunkiväestön osus on 15,6 prosenttia. Suurimmat etniset ryhmät ovat hausat ja kanurit. Vähemmistönä on fulbeja, tuaregeja, arabeja, tubuja ja djermoja. Vallitseva uskonto on islam (98 %). Lisäksi on kristittyjä.
Talous ja palvelut

Alueen pääelinkeinot ovat etelässä maanviljely ja pohjoisessa karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja. Zinderissä toimii vuonna 2011 avattu öljynjalostamo.
Alakoulua käy 56,3 ja yläkoulua 19,5 prosenttia ikäluokasta (vuonna 2014–2015). Zinderissä toimii vuonna 2008 avattu tekninen korkeakoulu. Terveyspalveluihin kuuluu aluesairaala, viisi piirisairaalaa sekä joukko terveyskeskuksia ja yksityisvastaanottoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zinderin alue Wikimedia Commonsissa
Nigerin alueet () ja departementit
| --- | --- |
Agadez:   Arlit  Bilma  Tchirozérine 
Diffa:   Diffa  Maïné-Soroa  N’Guigmi 
Dosso:   Boboye  Dogondoutchi  Dosso  Gaya  Loga 
Maradi:   Aguié  Dakoro  Guidan Roumdji  Madarounfa  Mayahi  Tessaoua 
Tahoua:   Abalak  Birni-N'Konni  Bouza  Illéla  Keita  Madaoua  Tahoua  Tchintabaraden 
Tillabéri:   Filingué  Kollo  Ouallam  Say  Téra  Tillabéri 
Zinder:   Gouré  Magaria  Matameye  Mirriah  Tanout
William Orbit

| William Wainwright> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. joulukuuta 1956 (ikä 67) Hackney, Lontoo, Englanti
Ammatti:  säveltäjä, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  William Orbit
Tyylilajit:  house, ambient, downtempo
Soittimet:  kitara ja kosketinsoitin 
Levy-yhtiöt:  IRS Records EMI Virgin Records N-GRAM Maverick Records Sanctuary Records Kobalt Decca Records
Aiheesta muualla
www.williamorbit.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
William Orbit (joskus myös William Ørbit, oik. William Mark Wainwright, s. 15. joulukuuta 1956 Hackney, Lontoo, Englanti) on englantilainen muusikko ja tuottaja, joka on parhaiten tunnettu Madonnan Grammy-palkitun Ray of Light -albumin tuottajana. Orbit on tehnyt kappaleita myös Madonnan Music-albumille.
Diskografia > Torch Song

Wish Thing
Ecstasy
Exhibit A
Toward the Unknown Region
Diskografia > Bassomatic

Set the Controls for the Heart of the Bass
Science & Melody
Diskografia > Soololevyt

Orbit
Strange Cargo I
Strange Cargo II
Superpinkymandy
Strange Cargo III
Strange Cargo Hinterland
Pieces in a Modern Style
Hello Waveforms
Cellcloud
Aiheesta muualla

William Orbitin viralliset sivut (englanniksi)
William Orbit Myspacessa (englanniksi)
William Orbit Last.fm:ssä (englanniksi)
Paperittomat

| Paperittomat |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Sampsa Huttunen Ann-Mari Leinonen
Käsikirjoittaja:  Sampsa Huttunen Ann-Mari Leinonen
Tuottaja:  Sampsa Huttunen Ari Lehikoinen Maija Roivainen
Säveltäjä:  Kaapo Huttunen
Kuvaaja:  Sampsa Huttunen
Leikkaaja:  Pasi Räsänen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Reaktor Films Yleisradio
Ensi-ilta:  4. helmikuuta, 2021
Kesto:  50 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti arabia somali suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Paperittomat on Sampsa Huttusen ja Ann-Mari Leinosen ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumenttielokuva vuodelta 2021.
Elokuvan aiheena on Suomessa asuvat paperittomat ihmiset.
Zine el-Abidine Ben Ali

| Zine el-Abidine Ben Ali |
| --- | --- |
 Ben Ali vuonna 2004.
Tunisian 2. presidentti
 7. marraskuuta 1987 – 14. tammikuuta 2011  
Edeltäjä:  Habib Bourguiba
Seuraaja:  Muhammad al-Ghannuši
Tunisian 7. pääministeri
 2. lokakuuta 1987 – 7. marraskuuta 1987  
Edeltäjä:  Rachid Sfar
Seuraaja:  Hedi Baccouche
Tunisian sisäministeri
 28. huhtikuuta 1986 – 7. marraskuuta 1987  
Edeltäjä:  Mohamed Mzali
Seuraaja:  Abdallah Kallel
Henkilötiedot
Syntynyt: 3. syyskuuta 1936 Hammam Sousse, Ranskan Tunisia
Kuollut: 19. syyskuuta 2019 (83 vuotta) Jedda, Saudi-Arabia
Ammatti:  esikuntaupseeri, presidentti
Puoliso:  Leïla Ben Ali
Tiedot
Puolue:  RCD
Uskonto:  Islam
Zine el-Abidine Ben Ali (arab. زين العابدين بن علي‎, 3. syyskuuta 1936 Hammam Sousse, Ranskan Tunisia  – 19. syyskuuta 2019 Jedda, Saudi-Arabia) oli tunisialainen poliitikko, ammattisotilas ja Tunisian toinen presidentti vuosina 1987–2011.
Nuoruus ja koulutus

Zine el-Abidine Ben Ali syntyi Hammam Soussessa 3. syyskuuta 1936 keskiluokkaiseen perheeseen. Hän kävi lukiota Soussessa ja liittyi kesken opiskelun Tunisian kansanliikkeeseen. Ben Ali toimi Neo Destour -puolueen ja aseellisen taistelun välikätenä Ranskaa vastaan. Hänet vangittiin, ja hän sai kiellon kaikkiin tuolloin Ranskan hallinnassa olleisiin Tunisian oppilaitoksiin. Muutaman vuoden kuluttua Neo Destour -puolue lähetti Ben Alin Ranskaan jatkamaan opiskelujaan. Hän opiskeli aluksi sotilaskoulutusta École spéciale militaire de Saint-Cyrissä ja sen jälkeen tykistökoulutusta Châlons-sur-Marnessa. Valmistumisen jälkeen Ben Ali muutti Yhdysvaltoihin, missä hän opiskeli tiedustelupalvelua Marylandissa ja kenttätykistön ilmatorjuntaa Texasissa. Sotilaskoulutuksen ohessa Ben Ali suoritti sähkötekniikan tutkinnon.
Sotilasura

Palattuaan jo itsenäistyneeseen Tunisiaan Ben Ali aloitti vuonna 1964 sotilasuran esikuntaupseerina. Hän perusti Tunisiaan sotilaallisen turvallisuusosaston, jota hän johti kymmenen vuotta. Tehtävän jälkeen Ben Ali nimettiin vuonna 1974 sotilasasiamieheksi Marokkoon ja Espanjaan. Kolme vuotta myöhemmin hän toimi kansallisen turvallisuusneuvoston pääjohtajana. Ben Ali ylennettiin vuonna 1979 kenraaliksi, ja sen jälkeen hänet nimitettiin huhtikuussa 1980 suurlähettilääksi Puolaan Varsovaan. Neljän vuoden kuluttua Ben Ali toimi vielä pääjohtajana, valtiosihteerinä ja sittemmin myös kansallisturvallisuuden ministerinä lokakuussa 1985.
Poliittinen ura

Tunisiaan palattuaan Ben Ali nousi 28. huhtikuuta 1986 sisäministeriksi. Kesäkuussa 1986 hän liittyi sosialistipuolue PSD:hen, jossa hänet nimitettiin varapääsihteeriksi. Toukokuussa 1987 hänet ylennettiin sisäasiainministeriön valtiosihteeriksi ja vajaan puolen vuoden päästä 2. lokakuuta 1987 hänet nimettiin pääministeriksi. Hän sai pitää myös valtiosihteerin viran ja nousi samalla puolueensa pääsihteeriksi.
Viiden viikon kuluttua pääministerinaseman saamisesta lääkärit julistivat presidentti Habib Bourguiban kyvyttömäksi hoitamaan virkaansa ja Ben Ali nousi maan presidentiksi 7. marraskuuta 1987. Sittemmin hänet valittii presidentiksi viisi kertaa, joka kerta lähes 90 prosentin ääniosuudella.
Tunisiassa vuodenvaihteessa 2010–2011 puhjenneiden levottomuuksien vuoksi presidentti lupasi luopua virasta vuonna 2014. Hän joutui kuitenkin poistumaan maasta 14. tammikuuta 2011. Pääministeri Muhammad al-Ghannuši ilmoitti toimivansa väliaikaisena presidenttinä.
Ranskan tiedustelupalvelun epäilyjen mukaan Ben Alin vaimo otti ennen maasta poistumistaan maan keskuspankista mukaansa 1,5 tonnia kultaharkkoja. Tunisiassa Ben Alia vastaan nostettiin syytteitä varkaudesta ja käteisen sekä jalokivien laittomasta hallussapidosta. Hänet ja hänen vaimonsa tuomittiin kesäkuussa 2011 vankeuteen ja sakkoihin. He saivat poissaolevina 35 vuoden tuomion sekä kymmenien miljoonien eurojen sakot.
Ben Ali kuoli 19. syyskuuta 2019 sairaalassa Jeddassa eturauhassyöpään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zine el-Abidine Ben Ali Wikimedia Commonsissa
Tunisian presidentit
Bourguiba (1957–1987) |
Ben Ali (1987–2011) |
al-Ghannuši (2011) (väliaikainen) |
Mebazaâ (2011) (väliaikainen) |
Marzouki (2011–2014) |
Essebsi (2014–2019) |
Ennaceur (2019) (väliaikainen) |
Saied (2019–)
Tunisian pääministerit
Ben Ammar
Bourguiba
Ladgham
Nouira
Mzali
Sfar
Ben Ali
Baccouche
Karoui
al-Ghannuši
Essebsi (väliaikainen)
Jebali (väliaikainen)
Laarayedh
Jomaa
Essid
Chahed
Fakhfakh
Mechichi
Bouden
Zajin

| Heprean kirjaimet |
| --- | --- |
א Alef: ב Bet
ג Gimel: ד Dalet
ה He: ו Vav
ז Zajin: ח Ḥet
ט Tet: י Jod
כ Kaf: ל Lamed
מ Mem: נ Nun
ס Samekh: ע Ajin
פ Pe: צ Tsade
ק Qof: ר Reš
ש Šin: ת Tav
vokaalimerkit · dageš
numerojärjestelmä
Zajin on monen seemiläisen kielen aakkoston seitsemäs kirjain. Se sisältyy muun muassa heprealaiseen, foinikialaiseen ja aramealaiseen kirjaimistoon. Se on kreikkalaisen zeetan, latinalaisen Z:n ja kyrillisen З:n edeltäjä. Kirjaimen nimi tulee alun perin asetta tarkoittaneesta sanasta.
Zajin hepreassa

Heprean kielessä zajin ääntyy soinnillisena s-äänteenä [z], eli soinnillinen alveolaarinen frikatiivi. Heprealaisessa numerojärjestelmässä zajinilla on lukuarvo seitsemän.
Esimerkkejä:
זקן (zaqan): parta
Koodit

| --- | --- |
Unicode UTF-16: U+05d6
Unicode-nimi: HEBREW LETTER ZAYIN
HTML: &#1494;
ISO 8859-8: 0xe6
Paukkuopaste

Paukkuopaaste raiteella.
Belgiassa käytössä ollut paukkuopaste.
Paukkuopaste eli paukkusignaali on  rautateillä käytetty akustinen varoitusmerkki, jolla tiedotetaan veturinkuljettajalle edessä olevasta vaarasta. Paukkuopasteen synnyttää lyijykaistaleilla kiskon päälle kiinnitetty pieni peltirasia, jonka sisällä oli räjähdyspanos. Rasia räjähtää veturin tai vaunun pyörän kulkiessa sen yli. Paukkuopasteen avulla pystytään varoittamaan veturinkuljettajaa olematta itse paikalla merkkiä näyttämässä.
Käyttö Suomessa

Äänimerkin synty varmistettiin asettamalla radalle kaksi rasiaa, yksi kummallekin kiskolle. Veturin ajaessa yhden parin yli kuljettaja tiesi, että eteenpäin sai ajaa enintään 5 km/h seuraavan kilometrin pituisen matkan, ellei paikalla ollut henkilöä, joka voi kertoa varoituksen syyn. Pimeällä ja sumussa sai ajaa eteenpäin vain siten, että junan edellä kulki henkilö tarkkailemassa syytä varoituksen antoon. Jos kiskoille oli asetettu useampi pari paukkuopasteita, juna oli pysäytettävä.
Ratajakson päällikön tuli joka vuoden alkupuolella pistokokein tutkia paukkuopasteiden kelpoisuus valitsemalla kokeiltavaksi kolme rasiaa kunkin vuoden valmistuserästä.
Paukkuopasteet eivät enää ole käytössä Suomen rataverkolla.
Västervik

| Västervik |
| --- | --- |
 Västervikin keskustaa.
 Västervik
 Koordinaatit: 57°45′30″N, 16°38′18″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Kalmarin lääni
Maakunta:  Småland
Kunta:  Västervikin kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  12,92 km²
Väkiluku:  21 140
 – Väestötiheys:  1 636,2 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Västervik on samannimisen Västervikin kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Kalmarin läänissä ja Smålandin historiallisessa maakunnassa Etelä-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 21 140 asukasta.
Västervik oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Media

Sanomalehti Västerviks-Tidningen ilmestyy kuudesti viikossa.
Väestönkehitys

| Västervikin taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 17 754 | 17 754 |
| 1965 | 1965 |    | 18 877 | 18 877 |
| 1970 | 1970 |    | 20 168 | 20 168 |
| 1975 | 1975 |    | 21 239 | 21 239 |
| 1980 | 1980 |    | 21 462 | 21 462 |
| 1990 | 1990 |    | 21 504 | 21 504 |
| 1995 | 1995 |    | 22 041 | 22 041 |
| 2000 | 2000 |    | 20 888 | 20 888 |
| 2005 | 2005 |    | 20 694 | 20 694 |
| 2010 | 2010 |    | 21 140 | 21 140 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Västervik kasvoi yhteen Jennyn kanssa vuonna 1990.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kalmarin läänin kuntien keskustaajamat
Pavel Kraskovski

| Pavel Kraskovski> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. syyskuuta 1996 (ikä 28) Jaroslavl, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  85 kg
Seura
Seura:  Lokomotiv Jaroslavl
Sarja:  KHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
NHL-varaus:  164. varaus, 2014 Winnipeg Jets
Pavel Dmitrijevitš Kraskovski (s. 11. syyskuuta 1996) on venäläinen jääkiekkoilija, joka pelaa KHL-joukkue Lokomotiv Jaroslavlissa.
Kraskovski teki KHL-debyyttinsä kaudella 2013–2014.
Kraskovski varattiin Winnipeg Jetsiin kuudennella kierroksella 164. pelaajana vuoden 2014 varaustilaisuudessa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Pavel Kraskovsky
Pavel Kuka

Pavel Kuka vuonna 2013.
Pavel Kuka (s. 19. heinäkuuta 1968 Praha, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen entinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Kuka on edustanut pääsarjatasolla Tšekin Hvězda Chebia, Slavia Prahaa ja Příbramia sekä Saksan Kaiserslauternia, Nürnbergia ja VfB Stuttgartia. Kuka pelasi Tšekkoslovakian ja Tšekin maajoukkueissa yhteensä 87 maaottelua, joissa hän teki 29 maalia.
Wasa Citybus

| Oy Wasa Citybus Ab |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1993 (Vaasan Paikallisliikenne) 2017 (Wasa Citybus)
Toimitusjohtaja:  Patric Wiik
Kotipaikka:  Mustasaari
Toiminta-alue:  Vaasan seutu
Toimiala:  paikallisliikenne
Liikevaihto:  2,4 milj. € (2018)
Henkilöstö:  36
Omistaja:  Patric Wiik
Kotisivu:  www.wasacitybus.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Wasa Citybus oli Vaasan seudun paikallisliikennettä hoitanut yritys vuosina 2018–2022. Yhtiön liikevaihto oli vuonna 2018 2,4 miljoonaa euroa ja liiketulos 0,06 milj. euroa. Yrityksen omistajana ja toimitusjohtajana toimi  Patric Wiik.
Wasa Citybus oli mukana valtakunnallisessa Waltti-matkalippujärjestelmässä.
Historiaa

Yhtiömuotoinen paikallisliikenne Vaasassa sai alkunsa vuonna 1993, kun seitsemän vaasalaista liikennöitsijää perusti Vaasan paikallisliikenne Oy:n. Perustajayhtiöt olivat Oy Majors Ab, K. J. Lall, Syrenius & Co, Velj. Seppelin, Östman & Co, Oy Finne & Beijar Ab ja Sjöholm & Bergström. Vuonna 2017 Patric Wiik osti Vaasan Paikallisliikenne Oy:n liiketoiminnan ja toiminta alkoi Oy Wasa Citybus Ab:n nimellä..
Wasa Citybus menetti kilpailutuksessa kaikki linjansa 1.7.2022 alkaen ja vuoden 2021 lopussa se irtisanoi koko henkilökuntansa.Kaupungin sisäistä joukkoliikennettä liikennöi 1.7.2022 alkaen Vekka Group Oy. Samalla koko linjasto uusittiin, ja reittiverkostoa laajennettiin jopa 30 prosentilla lisäten liikennetarjontaa erityisesti iltaisin ja viikonlppuisin.
Kalusto

Yhtiön ajokalusto koostuu pääasiassa käytetyistä linja-autoista, mutta muutamia autoja on ostettu uusinakin. Eniten käytettyä kalustoa on tullut Tampereelta. Huhtikuussa 2016 uutisoitiin biokaasubusseista, jotka saapuvat vuonna 2017. Autot tilattiin Scanialta. Ne saapuivat vuoden 2016 lopulla ja otettiin käyttöön 13. helmikuuta 2017. [lähde? ]
Kalustoon kuuluu alla olevia automerkkejä:
Scania#Linja-autot: 12 kpl
Volvo#Linja-autot: 7 kpl
Kalustoon kuului aikaisemmin myös vanhoja Volvoja ja Scanioita, mutta ne ovat myöhemmin poistuneet, kun biokaasukäyttöiset bussit otetiin liikenteeseen. Vuonna 2021 Vaasan kaupunki tilasi kolme uutta kaasubussia Liftin liikenteeseen. Linja-autot saapuivat Toukokuussa 2022 ja ne otettiin käyttöön 1.7.2022.