stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Framery
Tunnustuksia

Vuonna 2015 Framery sai hopeaa London Design Awards -kilpailussa
Vuonna 2016 Framery valittiin Pirkanmaan kasvuyritykseksi ja Tampereen kaupunki antoi vuoden 2016 Teknisen luovuuden palkinnon Framery Oy:n varatoimitusjohtaja Samu Hällforsille. Framery voitti kultaa IDC Innovation Awards -kilpailussa, jonka järjesti IDEXCANADA
Vuonna 2017 presidentti myönsi Framerylle kansainvälistymispalkinnon ja Framery voitti Tekniikka&Talous-lehden Teknologiakasvajat-kisan Metalli- ja meriteollisuus -kategorian
Vuonna 2018 Samu Hällfors voitti Suomen EY Entrepreneur of the Year 2018 -kilpailun.
Vuonna 2019 Framery sijoittui Financial Timesin ja Statistan uudella FT1000-listalla sijalle 20 ollen samalla listan paras pohjoismaalainen yritys. Listalla seurataan organisaatioita, jotka ovat saavuttaneet edellisten kolmen vuoden aikana (vuosina 2014-2017) korkeimman vuosittaisen liikevaihdollisen kasvun. Frameryn liikevaihto kasvoi mittausaikana yli 3000 prosenttia.
Architectural Record -lehti valitsi Framery 2Q-podin vuoden 2019 parhaaksi akustiseksi tuotteeksi. 2Q oli päivitetty malli vuonna 2018 suunnitellusta versiosta, 4–6 henkilön neuvottelutila. Podeja on tarjolla 13 eri värissä ja tilan kalustukseen voi valita esimerkiksi L:n muotoisen sohvan, pöydän, seinään kiinnitettävän näytön, valkotauluja ja pieniä työpöytiä. Tilaan on integroitu valaistus ja ilmastointi.
Aiheesta muualla

Verkkosivu
Gardabanin piirikunta

Gardabanin piirikunta (georg. გარდაბნის რაიონი, Gardabnis raioni) on piirikunta Kvemo Kartlin hallintoalueella Georgiassa. Piirikunnassa on noin 116 400 asukasta (vuonna 2006) ja sen pinta-ala on 1 304 neliökilometriä. Piirikunnan asukkaista noin 53 prosenttia on georgialaisia ja 44 prosenttia azereita. Sen keskus on Gardabanin kaupunki.
Gardabanin piirikunta rajautuu Tbilisin ja Rustavin kaupunkeihin, idässä Sagaredžon, pohjoisessa Mtskhetan, lännessä Tetri tsqaron ja Marneulin piirikuntiin sekä etelässä Azerbaidžaniin. Sen pohjoiset alueet ovat vuoristoisia, eteläiset taas alavampaa aluetta; Gardabanin korkeimmat vuoret ovat yli 1400 metriin kohoavat Sanišno ja Udzo. Mtkvari-joki virtaa piirikunnan halki.
Gardabanin merkittävin teollisuudenala on energiantuotanto: vuonna 1963 rakennettu Gardabanin voimala on Etelä-Kaukasuksen suurin. Muita teollisuudenaloja ovat elintarvikkeiden ja rakennusaineiden tuotanto. Piirikunnan nähtävyyksiin kuuluvat Martkopin luostari 500-luvulta, Betanian luostari 1100–1200-luvuilta ja useat linnoitukset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gardabanin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Georgian kaupungit ja piirikunnat
Garden City

Garden City tarkoittaa seuraavia asioita:
puutarhakaupunki, engl. garden city, kaupunkisuunnittelun käsite
Garden City, lähiöalue Winnipegin kaupungissa, Manitoban provinssissa, Kanadassa.
Yhdysvaltalaisia paikkakuntia

Garden City on myös seuraavien yhdysvaltalaisten paikkojen nimi:
Garden City, paikkakunta Alabaman osavaltiossa
Garden City, paikkakunta Coloradon osavaltiossa
Garden City, paikkakunta Etelä-Carolinan osavaltiossa
Garden City, paikkakunta Etelä-Dakotan osavaltiossa
Garden City, kaupunki Georgian osavaltiossa
Garden City, kaupunki Idahon osavaltiossa
Garden City, paikkakunta Iowan osavaltiossa
Garden City, kaupunki Kansasin osavaltiossa
Garden City, kaupunki Michiganin osavaltiossa
Garden City, paikkakunta Minnesotan osavaltiossa
Garden City, pikkukaupunki Missourin osavaltiossa
Garden City, kylä New Yorkin osavaltiossa
Garden City, paikkakunta Texasin osavaltiossa
Garden City, paikkakunta Utahin osavaltiossa.
Geokoodi

Geokoodi on maantieteellinen koodi, jonka avulla tietty paikka tai alue voidaan tunnistaa Maassa.
Koodi voi kertoa alueesta tai paikasta muun muassa
minkä osan Maasta se käsittää (koko Maan, maa-alueen, vesi-alueen, maanosan, valtion)
minkälainen alue on kyseessä (valtio, piirikunta, lentoasema, rautatieasema, kaupunki, ...)
onko kyseessä alue vai paikka
aika, jolloin koodi on voimassa ja käypä
kuinka alue on koodattu (numero, kirjain, sekoitus molempia, muu tapa)
Luettelo koodisysteemeistä

Jotkut koodisysteemit ovat ilmaisia käyttää, toiset vaativat luvan, jonka tyyppi vaihtelee.
Autojen rekisterikilvet
ISO 3166 valtion ja sen alueiden koodit
IATA lentoasemakoodit, alue /paikka koodit, lentoasemat
ICAO lentoasemakoodit, alue /paikka koodit, lentoasemat
Internetin verkkotunnukset
Gary Megson

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Gary John Megson
Syntymäaika: 2. toukokuuta 1959 (ikä 65)
Syntymäpaikka: Manchester, Englanti
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1977–1979  1979–1981  1981–1984  1984  1984–1985  1985–1989  1989–1992  1992–1995  1995 1995 | Plymouth Argyle Everton Sheffield Wednesday Nottingham Forest Newcastle United Sheffield Wednesday Manchester City Norwich City Lincoln City Shrewsbury Town   Ura | 78 (10) 22 (2) 123 (13) 0 (0) 24 (1) 110 (12) 82 (2) 46 (1) 2 (0) 2 (0) 499 (41) |
Valmennusura
1995–1996 1996–1997 1997–1999 1999 2000–2004 2005–2006 2007 2007–2009 2011–2012 2017 2017: Norwich City Blackpool Stockport County Stoke City West Bromwich Albion Nottingham Forest Leicester City Bolton Wanderers Sheffield Wednesday West Bromwich Albion (apuv.) West Bromwich Albion
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Gary Megson (s. 2. toukokuuta 1959 Manchester, Englanti) on englantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Pelaaja-aikanaan Megson tunnetaan parhaiten ajastaan Sheffield Wednesdayssa, jota hän edusti 1980-luvulla.
Pelaajaura

Pelaajana Megson oli kovaotteinen puolustava keskikenttäpelaaja, joka pelasi uransa aikana ”kiertolaisena” yhdeksässä eri seurassa.
Megson aloitti uransa Plymouth Argylessa vuonna 1977. Hyvät otteet tekivät vaikutuksen ja Everton hankki manchesterilaisen 250 000 punnalla. Evertonissa Megson ei kahden vaisun kauden aikana pystynyt murtautumaan täysin avauskokoonpanoon, joten hän seurasi isänsä jalanjälkiä ja siirtyi Sheffield Wednesdayhyn.
130 000 punnalla Wednesdayhyn siirtynyt Megson vakiinnutti nopeasti paikkansa joukkueen riveissä, ollen yksi tärkeimmistä pelaajista. Kolmen kauden aikana Hillsboroughilla Megson missasi ainoastaan kolme liigaottelua. Kesällä 1984 Megson siirtyi Nottingham Forestiin. Megson vietti joukkueessa viisi tuskauttavaa kuukautta eikä päässyt kertaakaan edustusjoukkueen mukana kentälle. Newcastle United hankki keskikenttäpelaajan marraskuussa 1984.
Newcastlessa Megson kuului ensimmäisellä kaudellaan joukkueen vakiokalustoon, mutta menetti seuraavalla kaudella paikkansa avauksessa ja siirtyi Sheffield Wednesdayhyn. Wednesdayssa Megson oli jälleen joukkueen avainhahmoja. Tammikuussa 1989 Megson siirtyi Manchester Cityyn, missä hän vietti seuraavat kolme ja puoli kautta. Kesällä 1992 tie vei Norwichiin. Megson kuului Norwichissakin avauksen miehiin ja oli tärkeässä osassa kun joukkue ylsi Valioliigassa kolmanneksi ja selviytyi UEFA Cupiin ensimmäistä kertaa historiassaan. Viimeisellä Norwich-kaudellaan Megson toimi pelaamisen ohella myös apuvalmentajana.
Megson pelasi vielä pari ottelua Lincoln Cityssä ja Shrewsbury Townissa ennen kuin lopetti täysin ammattilaisuransa pelaajana.
Valmennusura

Norwichissa John Deehanin ja Martin O'Neill'n apulaisvalmentajana työskennellyt Megson sai kaudella 1995–96 itse päävastuun Norwichissa. Tulokset eivät maaritelleet Megsonia ja hän saikin potkut seurasta kesken kauden.
Vuonna 1996 Megsonista tuli Blackpoolin manageri. Blackpoolissa Megson valmensi yhteensä 52:ssa ottelussa, joista tuloksena 21 voittoa, 15 tasapeliä ja 16 tappiota. Muutamaa päivää vaille vuoden Blackpoolia manageroinut Megson sai lähteä seurasta heinäkuussa 1997.
Megson toimi vielä Stockportin ja Stoken käskyttäjänä ennen kuin siirtyi vuonna 2000 West Bromwich Albioniin. Kahden ensimmäisen kauden aikana hyvää jälkeä West Bromwichissa tehnyt Megson sai käskytettyä seuran Valioliigaan kaudella 2001–02. Onnistuneen neljän Albion-vuoden jälkeen Megson siirtyi Nottingham Forestiin.
Nottinghamin jälkeen Megson valmensi Leicesteria ennen kuin hänet palkattiin Boltonin valmentajaksi lokakuussa 2007 erotetun Sammy Leen seuraajaksi. Boltonia Megson valmensi joulukuulle 2009. Hänet erotettiin, kun Boltonin menestys oli ollut heikkoa kaudella 2009–2010. Bolton oli sarjassa kolmanneksi viimeisenä.
Helmikuun alussa 2011 Megson siirtyi pelaajaurallaan edustamansa Sheffield Wednesday:n päävalmentajaksi. Megsonin johdolla seura nousi kaudella 2011/12 taistelemaan paluusta Englannin Mestaruussarjaan. Megson sai yllätyspotkut tehtävästään helmikuussa 2012 Sheffieldin ollessa ykkösliigassa kolmantena. Hänen viimeiseksi ottelukseen jäi 1–0 voittoon päättynyt Sheffieldin paikalliskamppailu Unitedia vastaan.
Heinäkuussa 2017 Megson palasi valmennustehtäviin, kun Tony Pulis nosti hänet apuvalmentajakseen West Bromwichin edustusjoukkueeseen. Pulisin saatua marraskuussa 2017 potkut 10 ottelun voitottoman putken jälkeen, Megsonista tuli toistaiseksi West Bromwichin päävalmentaja. Megson valmensi West Bromia kahdessa ottelussa, jotka molemmat päättyivät tasapeliin. Joulukuun alussa Alan Pardew korvasi hänet seuran päävalmentajana.
Aiheesta muualla

Megsonin pelaajaprofiili soccerbase.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Megsonin manageriprofiili soccerbase.comissa (Arkistoitu – Internet Archive)
Megsonin profiili League Managers Associationin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Martin O’Neill | Norwich City päävalmentaja 1995–1996 | Seuraaja: Mike Walker |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Brian Little | West Bromwichin päävalmentaja 3/2000–10/2004 | Seuraaja: Bryan Robson |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sammy Lee | Boltonin Wanderersin päävalmentaja 10/2007–12/2009 | Seuraaja: Owen Coyle |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Alan Irvine | Sheffield Wednesdayn päävalmentaja 2/2011–2/2012 | Seuraaja: Dave Jones |
Gigi Fernández

| Gigi Fernández |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 22. helmikuuta 1964  San Juan 
Tennispelaaja
Pituus:  170  cm
Paino:  66 kg
Kätisyys:  oikeakätisyys, yhden käden rysty
Ammattilaisena:  1983–1997
Palkintorahat:  4 681 906 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  17  (9. syyskuuta 1991)
Voitot/tappiot:  270–232
Nelinpeli
Paras sijoitus:  1  (4. maaliskuuta 1991)
Voitot/tappiot:  664–184
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Beatriz "Gigi" Fernández (s. 22. helmikuuta 1964 San Juan, Puerto Rico, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen entinen tennispelaaja. Hänet valittiin International Tennis Hall of Fameen heinäkuussa 2010 ensimmäisenä puertoricolaisena historiassa.
Menestys > Olympialaiset

Fernández on saavuttanut kaksi olympiakultaa; kesäolympialaisista 1996 tenniksen naisten nelinpelistä Mary Joe Fernándezin parina sekä kesäolympialaisista 1996, jolloin voitto tuli jälleen naisten nelinpelistä Mary Joe Fernándezin parina.
Menestys > Pan-Amerikan kisat

Pan-Amerikan kisoissa Fernández on saavuttanut kaksi kultaa vuoden 1983 kilpailusta sekä yhden pronssin vuoden 1979 kilpailusta.
Muuta

Peliuransa jälkeen Fernández on toiminut tennisvalmentajana. Hän on valmentanut muuan muassa Rennae Stubbsia, Lisa Raymondia ja Samantha Stosuria.
Bison bonasus hungarorum

| Bison bonasus hungarorum> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Sorkkaeläimet Artiodactyla
Heimo::  Nautaeläimet Bovidae
Alaheimo::  Naudat Bovinae
Suku::  Bison
Laji::  Visentti bonasus
Alalaji::  hungarorum
Kolmiosainen nimi
 Bison bonasus hungarorum  (Kretzoi, 1946) 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bison bonasus hungarorum on sukupuuttoon kuollut visentin alalaji. Se eli Karpaattien, Moldavian ja Transilvanian alueilla, kunnes kuoli sukupuuttoon 1700-luvun lopulla.
Bison bonasus hungarorum ukrainalaisessa kolikossa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Carpathian Wisent
Gašper Kopitar

| Gašper Kopitar |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. elokuuta 1992 (ikä 32) Jesenice, Slovenia
Kansalaisuus:   Slovenia
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kopi
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  183 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Manchester Monarchs
Sarja:  ECHL
Pelinumero:  13
Aik. seurat:  Mora IK (Allsv.) Ontario Reign (ECHL)
Gašper Kopitar (s. 13. elokuuta 1992 Jesenice, Slovenia) on slovenialainen jääkiekkoilija, joka pelaa ECHL-joukkue Manchester Monarchsissa. Hän toimii joukkueen varakapteenina. Kopitar on pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä, mutta osaa pelata myös keskellä. Hän laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Kopitarin kasvattajaseura on HK Jesenice. Hän siirtyi 16-vuotiaana isoveljensä Anžen vanavedessä Los Angelesiin ja Kingsin juniorijoukkueeseen kaudeksi 2008–2009. Kaudeksi 2009–2010 Kopitar siirtyi WHL-joukkue Portland Winterhawksiin, jossa hän ei kuitenkaan missään vaiheessa saanut roolia vakiokokoonpanosta ja siirtyi kesken toisen kautensa 2010–2011 USHL-joukkue Des Moines Buccaneersiin. Heinäkuussa 2011 Kopitar siirtyi try-outille ruotsalaisseura Södertälje SK:n J20-junioreihin, mutta hän palasi kuitenkin Buccaneersiin kaudeksi 2011–2012. Kopitar oli tehoilla 24+15=39 joukkueen paras maalintekijä ja toiseksi paras pistemies Anthony Grecon jälkeen.
Kaudeksi 2012–2013 Kopitar siirtyi Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaavaan Mora IK:hon, jossa tulokaskausi toi 42 runkosarjaottelussa tehot 8+6=14. Kesken toisen Mora-kautensa 2013–2014, lokakuussa 2013 hänen sopimuksensa joukkueen kanssa purettiin, kun Kopitarin rooli jäi hyvin pieneksi. Hän ehti pelata 13 runkosarjaottelua jääden ilman tehopisteitä. Vuodenvaihteessa Kopitar löysi uuden seuran ja teki loppukauden kattavan sopimuksen ECHL-joukkue Ontario Reignin kanssa. Kauden 2014–2015 kynnyksellä, lokakuussa 2014 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen joukkueen kanssa. Kaudeksi 2015–2016 Kopitar siirtyi jatkamaan ECHL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Manchester Monarchsin riveihin. Hän nousi joukkueen varakapteeniksi.
Ura > Maajoukkueura

Kopitar edusti Sloveniaa MM-kilpailuissa vuonna 2013. Samana vuonna hän edusti joukkuetta myös Sotšin olympiakisojen 2014 karsinnoissa, joiden päätteeksi Slovenia sai yllättäen paikan varsinaisista olympiakisoista.
Kopitar pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2010, 2011 ja 2012. Ensimmäinen turnaus päättyi A-lohkon pronssiin ja toinen B-lohkon hopeaan. Vuoden 2012 IA-divisioonan turnauksessa hän toimi Slovenian kapteenina ja valittiin joukkueen parhaaksi pelaajaksi.
Muuta

Kopitarin isoveli Anže pelaa NHL-joukkue Los Angeles Kingsissa ja hän on NHL:n historian ensimmäinen slovenialaispelaaja. Veljesten isä Matjaž Kopitar on Slovenian A-maajoukkueen entinen päävalmentaja, joka pelasi omalla pelaajaurallaan alempien tasojen arvokisoja Jugoslavian ja Slovenian maajoukkueissa.
Bandido (kappale)

|  Bandido> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Azúcar Moreno
Säveltäjä(t):  Raúl Orellana Jaime Stinus
Sanoittaja(t):  José Luis Abel
Euroviisutiedot
Vuosi:  1990
Maa:  Espanja
Kieli:  espanja
Sijoitus:  5.
Pisteet:  96
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Eduardo Leiva
Bandido on Azúcar Morenonin esittämä kappale, joka edusti Espanjaa vuoden 1990 Eurovision laulukilpailussa Jugoslavian Zagrebissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 22 maan joukosta sijalle 5. 96 pisteellä.
Bandiagaran–Homborin ylänkö

Näkymä Bandiagaran kalliolta etelään.
Homborivuoret.
Bandiagaran–Homborin ylänkö (ransk. Plateau de Bandiagara–Hombori) on luonnonalue Malin keskiosassa. Se kuuluu pääosin Moptin alueeseen ulottuen koillisessa Timbuktun ja etelässä Ségoun alueille. Ylängön keskellä sijaitsevat 450–800 metriä korkea Dogonin ylätasanko sekä Gandamia- ja Homborivuoret. Etelässä on Bobon tasanko ja pohjoisessa Dyoundé-Erensisin alue.
Dogonin eli Bandiagaran ylänkö rajoittuu 300–600 metriä korkeaan, 200 kilometrin pituiseen Bandiagaran kalliorinteeseen, jonka itäpuolella on Gondo-Sénon tasanko. Lännessä ylänkö laskeutuu loivasti Nigerin sisämaasuiston tulva-alueelle. Douentzan lähellä sijaitsevat Gandamiavuoret kohoavat 500–600 metrin korkeuteen. Malin korkein paikka on Gourman tasangon yllä kohoava 1155 metriä korkea Homborivuori.
Ylänkö sijaitsee Nigerin sivujoen Yamén valuma-alueella. Lisääntyneen kuivuuden seurauksena se kuuluu nykyään lähes kokonaan Sahelin vyöhykkeeseen. Pohjavesivarat ovat vähäiset ja vaikeasti hyödynnettävissä. Pinta-alasta puolet on aroa. Savannin osuus on laskenut noin neljännekseen, ja alueen maatalouskäyttö ja eroosio ovat lisääntyneet voimakkaasti.
Alueella viljellään etupäässä hirssiä, durraa ja vihanneksia. Lisäksi harjoitetaan laiduntamiseen perustuvaa karjanhoitoa. Suurimmat väestöryhmät ovat dogonit ja fulbet.
Godtfred Holmvang

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Godtfred Holmvang |  Godtfred Holmvang |  Godtfred Holmvang |  |
Maa:   Norja
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 1946 | Kymmenottelu |  |
Godtfred Holmvang (7. lokakuuta 1917 Bærum – 19. helmikuuta 2006 Vancouver, Kanada) oli norjalainen yleisurheilija, joka kilpaili kymmenottelussa ja 110 metrin aitajuoksussa. Hän kilpaili kansallisella tasolla myös alppihiihdossa ja suunnistuksessa ja sijoittui neljänneksi alppiyhdistetyssä Norjan-mestaruuskilpailuissa 1947. Holmvang edusti seuratasolla IL Tyrvingiä. Hän voitti kymmenottelussa kultaa Oslon EM-kisoissa 1946 ja voitti lajissa maansa mestaruuden vuosina 1939, 1946 ja 1948. Holmvang voitti Norjan-mestaruuskisoissa kolme mitalia myös 110 metrin aitajuoksusta, jossa hänen paras sijoituksensa on voitto vuodelta 1946. Hän osallistui olympialaisiin vuonna 1948 ja sijoittui kymmenottelussa kymmenenneksi.
Toinen maailmansota häiritsi Holmvangin uraa ja hän joutui itse sotavangiksi vuonna 1943. Hän opiskeli lakimieheksi ja kävi muun muassa Harvardin yliopistossa. Holmvang auttoi YK:ta luomaan merenkulkulakeja ja asui loppuelämänsä Vancouverissa.
Henkilökohtaiset ennätykset

Kymmenottelu: 6 566 (1946)
110 metrin aitajuoksu: 15,2 s (1939)
Ben Bradlee

Bradlee vuonna 1999
Benjamin "Ben" Crowninshield Bradlee (26. elokuuta 1921 Boston, Yhdysvallat – 21. lokakuuta 2014) oli yhdysvaltalainen toimittaja, joka toimi Washington Post -lehden päätoimittajana vuosina 1968–1991. Journalistisen uransa lisäksi Bradlee palveli Tyynellämerellä Yhdysvaltain armeijassa toisessa maailmansodassa.
Bradleen päätoimittajakaudella Washington Post nousi yhdeksi Yhdysvaltain merkittävimmistä sanomalehdistä. Bradleen alaisuudessa Washington Post muun muassa uutisoi Pentagonin papereista yhdessä New York Timesin kanssa ja paljasti Richard Nixonin kytkökset Watergate-skandaalin.
Persoonana Bradlee oli hyvin värikäs: hänen käytöstään on kuvailtu usein sekoitukseksi hienostuneisuutta ja säädyttömyyttä. Bradlee oli elämänsä aikana naimisissa kolmen eri naisen kanssa, joista viimeinen oli hänen alaisensa Sally Quinn.
Formula 2 -kausi 2017

Formula 2 -kausi 2017 oli ensimmäinen kausi uudella nimellä FIA Formula 2 Championship.
Maaliskuussa 2017 FIA ilmoitti että GP2-sarja muuttaa nimekseen Formula 2. Kausi oli viimeinen jolloin ajettiin Dallara GP2/11 -autoilla, sekä Mecachromen vapaasti hengittävillä V8-moottoreilla. Kaudelle 2018 tulee uudet autot ja moottorit.
Tallit ja kuljettajat

| Talli | Nro | Kuljettaja | Kilpailut |
| --- | --- | --- | --- |
|  Prema Racing | 1 |  Charles Leclerc | Kaikki |
|  Prema Racing | 2 |  Antonio Fuoco | Kaikki |
|  Racing Engineering | 3 |  Louis Delétraz | 1–7 |
|  Racing Engineering | 3 |  Nyck de Vries | 8–11 |
|  Racing Engineering | 4 |  Gustav Malja | Kaikki |
|  Russian Time | 5 |  Luca Ghiotto | Kaikki |
|  Russian Time | 6 |  Artjom Markelov | Kaikki |
|  ART Grand Prix | 7 |  Nobuharu Matsushita | Kaikki |
|  ART Grand Prix | 8 |  Alexander Albon | 1–3, 5–11 |
|  ART Grand Prix | 8 |  Sergei Sirotkin | 4 |
|  DAMS | 9 |  Oliver Rowland | Kaikki |
|  DAMS | 10 |  Nicholas Latifi | Kaikki |
|  Campos Racing | 11 |  Ralph Boschung | 1–10 |
|  Campos Racing | 11 |  Lando Norris | 11 |
|  Campos Racing | 12 |  Stefano Coletti | 1 |
|  Campos Racing | 12 |  Roberto Merhi | 2 |
|  Campos Racing | 12 |  Robert Vișoiu | 3–9 |
|  Campos Racing | 12 |  Alex Palou | 10–11 |
|  MP Motorsport | 14 |  Sérgio Sette Câmara | Kaikki |
|  MP Motorsport | 15 |  Jordan King | Kaikki |
|  Trident | 16 |  Nabil Jeffri | Kaikki |
|  Trident | 17 |  Sergio Canamasas | 1–4 |
|  Trident | 17 |  Raffaele Marciello | 5 |
|  Trident | 17 |  Callum Ilott | 6 |
|  Trident | 17 |  Santino Ferrucci | 7–11 |
|  Rapax | 18 |  Nyck de Vries | 1–7 |
|  Rapax | 18 |  Louis Delétraz | 8–11 |
|  Rapax | 19 |  Johnny Cecotto, Jr. | 1–4 |
|  Rapax | 19 |  Sergio Canamasas | 5–7 |
|  Rapax | 19 |  Roberto Merhi | 8–9, 11 |
|  Rapax | 19 |  René Binder | 10 |
|  Pertamina Arden | 20 |  Norman Nato | Kaikki |
|  Pertamina Arden | 21 |  Sean Gelael | Kaikki |
Tallimuutokset

Carlin vetäytyi sarjasta kauden 2016 päätteeksi.
Kuljettajamuutokset

Uudet kuljettajat
Sérgio Sette Câmara: Euroopan Formula 3 (Motopark) → MP Motorsport
Charles Leclerc: GP3 (ART Grand Prix) → Prema Racing
Antonio Fuoco: GP3 (Trident) → Prema Racing
Alexander Albon: GP3 (ART Grand Prix) → ART Grand Prix
Ralph Boschung: GP3 (Koiranen GP) → Campos Racing
Nyck de Vries: GP3 (ART Grand Prix) → Rapax
Roberto Merhi: FIA WEC (Manor) → Campos Racing
Callum Ilott
Alex Palou
Lando Norris
Paluun tehneet kuljettajat
Stefano Coletti: European Le Mans Series → Campos Racing
Robert Vișoiu: Rapax → Rapax
Sergei Sirotkin teki paluun ART Grand Prix-tallissa Azerbaidžanin GP:n ajaksi korvaten pyöräilyonnettomuudessa loukkaantunutta Alexander Albonia.
Raffaele Marciello palasi sarjaan Trident-talliin korvaten Rapaxille siirtyneen Sergio Canamasasin.
Tallia vaihtaneet kuljettajat
Gustav Malja: Rapax → Racing Engineering
Louis Delétraz: Carlin → Racing Engineering
Norman Nato: Racing Engineering → Arden International
Sean Gelael: Campos Racing → Arden International
Oliver Rowland: MP Motorsport → DAMS
Jordan King: Racing Engineering → MP Motorsport
Luca Ghiotto: Trident → Russian Time
Nabil Jeffri: Arden International → Trident
Sergio Canamasas: Carlin → Trident
Poistuneet kuljettajat
Pierre Gasly: Prema Racing → Super Formula
Mitch Evans: Campos Racing → Formula E
Antonio Giovinazzi: Prema Racing → Formula 1 (Ferrari) (Testikuljettaja)
Sergei Sirotkin: ART Grand Prix → Formula 1 (Renault) (Testikuljettaja)
Marvin Kirchhöfer: Carlin → ADAC GT Masters
Raffaele Marciello: Russian Time → Blancpain GT Series
Alex Lynn: DAMS → FIA World Endurance Championship
Philo Paz Armand
René Binder
Arthur Pic
Daniël de Jong
Emil Bernstorff
Kesken kauden tallia vaihtaneet kuljettajat
Sergio Canamasas vaihtoi Tridentiltä Rapaxille korvaten Johnny Cecotton
Louis Delétraz vaihtoi Racing Engineeringiltä Rapaxille
Nyck de Vries vaihtoi Rapaxilta Racing Engineeringille
Roberto Merhi ajoi yhden kilpailun Camposilla ja vaihtoi myöhemmin kauden aikana kaksi kilpailua Rapaxilla
René Binder korvasi Roberto Merhin Rapaxilla.
Televisiointi

Suomessa Formula 2 -kilpailut nähtiin kaudella 2017 C More Max -kanavalla. Kilpailut selosti Niki Juusela.
Käännös suomeksi