stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Niinijoki
Palvelut

Alueen palveluihin kuuluu vuonna 1902 perustettu Niinijoen osuuspankki, jonka yhteydessä toimii asiamiesposti. Kuntoilumahdollisuudet ovat hyvät. Pappistenjärvellä on kaupungin uimaranta.
Kulttuuri ja nähtävyydet

Alueella toimii kaksi kesäteatteria, Kertunmäen- ja Krekilän Myllyn Kesäteatterit.
Pappisissa Pappistenjärven rannalla toimii Niinijoenseudun kylähdistyksen ylläpitämä Pappisten lava.
Nähtävyyksiin kuuluu Alpo Jaakolan patsaspuisto valtatien 9 varressa. Torkkalassa sijaitsee Alpo Jaakolan taiteilijakoti Torkville.
Säkylän–Mellilän harjujaksoa pitkin alueen länsiosassa kulkee Museoviraston valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi määrittelemä Huovintie.
Kylätoiminta

Alueella toimii Niinijoen seudun kyläyhdistys. Niinijoki valiittiin Varsinais-Suomen vuoden kyläksi vuonna 2004.
Pythagóreion arkeologinen museo

| Pythagóreion arkeologinen museo Αρχαιολογικό Μουσείο Πυθαγορείου |
| --- | --- |
 Pythagóreion arkeologinen museo ja kaivauksia.
Tyyppi:  arkeologinen museo
Sijainti:  Pythagóreio, Anatolikí Sámos, Sámos, Pohjois-Egean saaret, Kreikka
Koordinaatit:  37°41′28″N, 26°56′25″E
 fiPythagóreion arkeologinen museo 
   
Pythagóreion arkeologinen museo (kreik. Αρχαιολογικό Μουσείο Πυθαγορείου, Archaiologikó Mouseío Pythagoreíou) on arkeologinen museo Pythagóreion kylässä Sámoksen saarella Kreikassa. Se esittelee saarelta löydettyä antiikin aikaista esineistöä.
Museo perustettiin 1900-luvun alussa. Se toimi pitkään Pythagóreion kunnantalossa. Vuonna 2010 otettiin käyttöön uusi museorakennus, joka sijaitsee erään arkeologisen alueen laidalla kylän keskustassa. Sámoksella toimii myös Sámoksen arkeologinen museo, joka sijaitsee Sámoksen kaupungissa.
Kokoelmat

Museon kokoelmiin kuuluu noin 3 000 esinettä. Ne ajoittuvat neoliittiselta kaudelta 4000-luvulta eaa. varhaisbysanttilaiselle kaudelle 600-luvulle jaa. Ne ovat peräisin Pythagóreion paikalla sijainneen antiikin aikaisen Samoksen kaupungin arkeologisilta kaivauksilta sekä muista kaivauksista eri puolilta saarta, mukaan lukien Kástron kivikautinen asutus. Esineisiin kuuluu esimerkiksi veistoksia, keramiikkaa, votiivilahjoja, rakennusten koristeosia, jalokiviä ja rahoja, hautakiviä sekä muita esineitä.
Merkittävimpiin esineisiin kuuluvat muun muassa marmorinen Aiakeen, Samoksen tyranni Polykrateen isän, patsas, jonka Aiakes oli omistanut Heralle, noin vuodelta 540 eaa.; keisari Trajanuksen marmorinen noin 2,7 metriä korkea patsas; Augustuksen ja Claudiuksen marmoriset rintakuvat; marmorinen temppelinmuotoinen sarkofagi noin vuodelta 550–500 eaa.; Diagoras Deloslaisen palmettikoristeinen hautakivi noin vuodelta 530 eaa.; toinen Chórasta löydetty palmettikoristeinen hautakivi noin vuodelta 500–490 eaa.; sekä 300 bysanttilaisaikaisesta rahakätköstä löydettyä rahaa 600-luvulta.
Museon kokoelmia.
Museon kokoelmia.
Museon kokoelmia.
Museon kokoelmia.
Kultarahoja.
Marmorinen leijona, n. 540–520 eaa.
Marmorinen temppelinmuotoinen sarkofagi, n. 550–530 eaa.
Löytöjä Kybelelle omistetuista ulkoilmapyhäköistä, arkaainen–hellenistinen aika.
Keisari Augustuksen muotokuva, 1.–2. vuosisata jaa.
Keisari Claudiuksen muotokuva, 1.–2. vuosisata jaa.
Keisari Trajanuksen patsas, 2. vuosisata jaa.
Öljylamppuja varhaiskristillisistä haudoista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pythagóreion arkeologinen museo Wikimedia Commonsissa
Rannikkomedestäjä

| Rannikkomedestäjä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Medestäjät Nectariniidae
Suku::  Kaunomedestäjät Cinnyris
Laji::  chalcomelas
Kaksiosainen nimi
 Cinnyris chalcomelas  (Reichenow, 1905) 
Synonyymit
 Nectarinia chalcomelas 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rannikkomedestäjä (Cinnyris chalcomelas) on medestäjien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Rannikkomedestäjää tavataan Keniassa ja Somaliassa. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Rehtorien kivi

Vehmaan maaseutuoppilaitoksella sen uuden päärakennuksen avajaisissa paljastettu Rehtorien kivi Vehmaan kotiseutumuseon pihassa toukokuussa 2021.
Rehtorien kivi on alkujaan Vehmaan maatalousoppilaitoksen pihalle sen uuden päärakennuksen valmistuttua pystytetty muistomerkki kahdelle maatalousoppilaitoksen entiselle rehtorille, Selim  Liipolalle ja Väinö Mikkolalle. Kun oppilaitos lopetti toimintansa, kivi siirrettiin Vehmaan kotiseutumuseon pihaan Vehmaan Lahdinkoon. Kiven reliefit on tehnyt J. Vikainen.
Punaomega

| Punaomega |
| --- | --- |
 Punaomega
Luoja(t):  Jim Lee   John Byrne
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  X-Men (Vol. II) #4 (1992)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Arkady Rossovich
Status:  aktiivinen
Pituus:  210 cm
Paino:  192 kg
Ryhmäsidokset:  Punainen Mafia
Henkilöllisyydet:  Arkady Gregorivich, Vasyliev Arkady
Voimat:  - Yli-inhimillinen voima, kestävyys, ketteryys ja refleksit.   - Nopeutettu regeneraatio   - Carbonadiumilla päällystetty luuranko ja sisäänvedettävät lonkerot   - Sairaalloisuutta ja kuolemaa aiheuttavien feromonien eritys   - Elämänvoiman imeminen uhristaan lonkeroittensa avulla
Punaomega (Arkady Rossovich) on Marvel Comicsin sarjakuvissa esiintyvä roisto, joka on Ryhmä-X:n vihollinen.
Vuonna 2009 Punaomega oli listattu sijalle 95 IGN-sivuston laatimassa kautta aikain sata suurinta sarjakuvarikollista.
Historia

Punaomega on venäläinen mutantti, joka ennen työskenteli Neuvostoliiton "supersotilaana". Hänellä on yli-inhimilliset voimat ja kestävyys, ja hänen käsiinsä on istutettu pitkät karbonadiumista tehdyt lonkerot, jotka hän voi lähettää ranteistaan vainoamaan vastustajiaan. Hän kätkee sisäänsä itiöitä, jotka ovat tappavia toisille ihmisille ja hän imee muiden elinvoimaa pitääkseen yllä omaansa.
Punaomega palvelee nykyään Matsuo Tsurayabaa, joka herätti hänet staasista sieppaamaan Wolverinen. Punaomega voitti Wolverinen ja toi hänet Tsurayaballe. Punaomega ja Wolverine olivat taistelleet ennenkin, Maverickin ja Sapelihampaan kanssa 30 vuotta aikaisemmin, kun kolmikko yritti pelastaa kaksoisagentti Janice Hollenbeckin ja karbonadium-syntetisaattorin.
Punaomega taisteli Ryhmä-X:ää vastaan, ja kun Tajunta haavoitti häntä, hän hävisi Ryhmä-X:lle ja Maverickille, vaikka pystyikin pakenemaan. Myöhemmin Punaomega taisteli Siperiassa Sielunnylkijää vastaan ja jäi tämän hallintaan. Sielunnylkijä käytti häntä taistelussa Wolverinea ja Ryhmä-X:ää vastaan. Punaomega sieppasi Wolverinen ja Jubileen mutta karkasi Sielunnylkijän kuoleman jälkeen.
Punaomega taisteli myös Generation-X:ää vastaan, hävisi heille ja katosi.
Voimat ja varusteet

Punaomegalla on kyky tuottaa vartalostaan itiöitä, jotka tappavat ihmiset hänen välittömässä läheisyydessään. Hän voi myös imeä heidän elinvoimansa pitääkseen yllä omaansa. Punaomega on yli-inhimillisen voimakas ja voi nostaa 10 tonnia. Punaomega on loistava taistelija, jonka KGB on kouluttanut aseettomaan taisteluun.
Voimat ja varusteet > Rajoitukset

Punaomegan "kuolonitiöiden" takia hänen täytyy imeä muiden elinvoimia pysyäkseen aktiivisena. Jos hän löytäisi karbonadium-syntetisaattorin, hän voisi käyttää sitä matkimaan karbonadiumia, ainoaa metallia, joka neutraloi "kuolonitiöt", näin tasapainottaen niiden määrän kehossaan.
Purnu

Purnun näyttelyhalleja.
Purnun kesää 2009.
Purnu on taidenäyttelykeskus Orivedellä. Kuvanveistäjä Aimo Tukiainen rakensi alueelle kesäateljeensa 1960-luvulla ja aloitti kesänäyttelytoiminnan 1967. Purnun mallin mukaan syntyi pian kesänäyttelyjä ympäri maata.
Alueella on useita näyttelyhalleja ja perinnerakennuksia. Näyttelykeskuksen sijainti kauniissa rantamaisemassa tarjoaa runsaasti tilaa ulkoteoksille. Esiintymislava toimii myös kesäteatterina ja konserttipaikkana.
Purnua ylläpitää vuonna 1994 perustettu Aimo Tukiaisen Purnun Säätiö, Säätiö esittelee Aimo Tukiaisen tuotantoa, tukee suomalaista nykytaidetta ja edistää kansankulttuuria.
Aiheesta muualla

Purnu
Kesä 2011 näyttelyn omat kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Rehtori (täsmennyssivu)

Rehtori tarkoittaa seuraavia:
rehtori, oppilaitoksen johtaja
rehtori, tasavallan presidentin myöntämä arvonimi
Rehtori, suomalainen komediasarja
Rehtorit, punkrock-powerpop-ramopunk-yhtye
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rehtori”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
RADARSAT Constellation

Taiteilijan näkemys RADARSAT-1:stä.
RADARSAT Constellation Mission (RCM) on Kanadan avaruusjärjestön kaavailema Radarsat-1 ja Radarsat-2 kaukokartoitussatelliittien seuraaja.
Missio koostuu kolmesta satelliittista. Sen SAR-tutkat mittaavat C-taajuuskaistalla. Kolmella satelliittilla aikaansaataisiin ajallisesti tiheämpi Kanadan kuvaus.
Satelliittin pääurakoitsija on MacDonald, Dettwiler and Associates. Elokuussa 2010 Kanadan pääministeri Stephen Harper antoi tukensa hankkeelle luvaten sille viiden vuoden aikana 397 miljoonan Kanadan dollarin lisärahoituksen.
Aiheesta muualla

Innovation in Space and Defence MDA - MAXAR COMPANY.  12.10.2017. Viitattu 25.8.2018.
Boucher, Marc: A Rare Inside Look at the Integration of the RADARSAT Constellation Mission SpaceQ. Viitattu 25.8.2018.
RCM (RADARSAT Constellation Mission) eoPortal. Viitattu 25.8.2018.
Purmon lento-onnettomuus

| Purmon lento-onnettomuus |
| --- | --- |
 Onnettomuuskoneen kaltainen Luftwaffen Ju 52.
Yhteenveto
Päivämäärä:  12. helmikuuta 1942
Onnettomuustyyppi:  pakkolasku
Tapahtumapaikka:  Porkholma, Purmo
Lähtöpaikka:  Pori
Määränpää:  Oulu
Kuolleita:  6
Eloonjääneitä:  6
Lentokone
Konetyyppi:  Junkers Ju 52
Lentoyhtiö:  Luftwaffe
Rekisteritunnus:  9P+GU
Matkustajia:  8
Miehistöä:  4
Purmon lento-onnettomuus tapahtui 12. helmikuuta 1942, kun saksalainen Junkers Ju 52 -kuljetuskone (tunnus 9P + GU ja sarjanumero 6384) teki pakkolaskun Purmon pitäjän Porkholman kylään. Kone oli tavallisella kuriirilennolla Porista Ouluun ja siinä oli nelihenkinen miehistö sekä kuusi sotilas- ja kaksi siviilimatkustajaa. Onnettomuudessa kuoli kuusi koneessa ollutta, joista kolme kuului miehistöön, kaksi oli sotilasmatkustajia ja yksi siviilimatkustaja.
Junkers lähti aamulla Porista kohti Oulua. Kauhavan pohjoispuolella koneen siipiin alkoi kostean ilman vuoksi kertyä jäätä ja se alkoi menettää korkeuttaan ja ohjattavuuttaan. Koneen ohjaaja yliluutnantti Wilhelm Letuha päätti kääntyä takaisin kohti Kauhavan lentokenttää, joka oli noin 30 kilometrin päässä. Kone vajosi kuitenkin niin nopeasti, että ohjaajan pakko yrittää pakkolaskua Purmonjoen jäälle. Hän joutui kuitenkin väistämään yllättäen eteen ilmestynyttä Porkholman maantien siltaa. Kone onnistui juuri ja juuri ylittämään läheisen Rantalan mäen, mutta mäen takana se sakkasi ja syöksyi lähes pystyasennossa Tervasnevan nimellä tunnetulle soistuneelle nuorta männikköä kasvavalle nevalle. Kello oli tällöin noin 11 aamupäivällä.
Törmäyksessä koneen etuosa ohjaamoineen murskaantui täysin ja koneessa ollutta lastia, muun muassa kuriiripostia, levisi lähiympäristöön. Kone ei kuitenkaan syttynyt tuleen. Koneessa olleista viisi kuoli heti ja yksi kuoli myöhemmin vammoihinsa.
Onnettomuuden jälkeen paikalle saapui 12-miehinen saksalainen komennuskunta, joka kokosi koneen ja sen lastin jäännökset maastosta. Kerätty materiaali kuljetettiin saksalaisten kuorma-autoilla Pietarsaareen ja sieltä edelleen Saksaan. Onnettomuudessa kuolleista viisi on haudattu Poriin ja yksi Peter Misch -niminen siviilimatkustaja Vantaan saksalaiselle sotilashautausmaalle. Sota-ajan sensuurin vuoksi onnettomuudesta ei kerrottu tiedotusvälineissä.
Tervasnevan onnettomuuspaikalle pystytti Atle Nyqvist kesällä 1994 tilapäisen puuristin. Se korvattiin vuonna 2005 metallisella muistomerkillä, jonka on tehnyt Kari Viita-aho.
Aiheesta muualla

Purmon lento-onnettomuus Etelä-Pohjanmaan sotamuistomerkit -sivustolla
Puskin

Puskin, Puškin tai Puškina voi viitata jonkin seuraavista:
päätepuskin, junan pysäyttämiseen tarkoitettu laite raiteen päässä
Sukunimi

Aleksandr Puškin (1799–1837), venäläinen kirjailija
Ales Puškin (1965–2023), valkovenäläinen toisinajattelija
Natalja Puškina (1812–1863),  Aleksandr Puškinin vaimo
Marie Linder, o.s. Musin-Puškin (1840–1870), Kytäjän kartanon emäntä
Musin-Puškin, venäläinen aatelissuku
Maantiede

Puškin, kaupunki Venäjällä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Puškin”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pursuhopeatäplä

| Pursuhopeatäplä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
 
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Täpläperhoset Nymphalidae
Alaheimo::  Kaposiivet ja hopeatäplät Heliconiinae
Suku::  Boloria
Laji::  euphrosyne
Kaksiosainen nimi
 Boloria euphrosyne  (Linnaeus, 1758) 
Synonyymit
 Clossiana euphrosyne 
Katso myös
   Pursuhopeatäplä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pursuhopeatäplä (Boloria euphrosyne) on soilla esiintyvä hopeatäplälaji. Lähisukulainen on niittyhopeatäplä, jota se muistuttaa suuresti. Laji on 3,5 sentin kokoinen. Se lentää kesä- ja heinäkuussa. Toukkien ravintoa ovat erilaiset orvokit sekä juolukka ja suopursu. Se talvehtii toukkana.
Pursuhopeatäplä
△ Pursuhopeatäplä
Purajärvi

| Purajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Pello
Koordinaatit:  66°51′52″N, 24°33′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  oja Vinsajokeen 
Järvinumero:  67.965.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143,5 m  
Rantaviiva:  1,347 km  
Pinta-ala:  9,563 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPurajärvi 
Purajärvi  on Lapissa Pellossa Ruuhijärven kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 9,6 hehtaaria, se on 550 metriä pitkä ja 250 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 1,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Tornionjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 67) Tengeliönjoen valuma-alueen (67.9) Iso-Vietosen–Raanujärven alueella (67.96), jonka Matalajoen valuma-alueeseen (67.965) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 143,5 metriä mpy.
Raatteentie (täsmennyssivu)

Raatteentie voi viitata seuraaviin:
Raatteen tien taistelu, talvisodan taistelu
Seututie 912, historiallisen Raatteen tien länsiosa
Yhdystie 9125, historiallisen Raatteen tien itäosa ja nykyinen Raatteentie
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Raatteentie”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pépé le Moko

| Pépé le Moko |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Julien Duvivier
Käsikirjoittaja:  Henri Jeanson
Tuottaja:  Robert ja Raymond Hakim
Säveltäjä:   Vincent Scotto  Mohamed Ygerbuchen 
Kuvaaja:   Marc Fossard  Jules Kruger 
Leikkaaja:  Marguerite Beaugé
Pääosat:   Mireille Balin  Jean Gabin 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Paris Film
Levittäjä:  Arthur Mayer Netflix
Ensi-ilta:   28. tammikuuta 1937  3. lokakuuta 1937 (Suomi) 
Kesto:  94 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pépé le Moko on ranskalainen, Julien Duvivierin ohjaama elokuva vuodelta 1937. Pääosissa ovat Jean Gabin ja Mireille Balin. Gabin näyttelee elokuvan nimihenkilöä, joka pakenee poliisia piileskelemällä Algerin kaupungin Kasbahissa. Elokuva perustuu Henri La Barthen samannimiseen romaaniin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jean Gabin  | … |  Pépé le Moko   |
|  Mireille Balin  | … |  Gaby Gould   |
|  Gabriel Gabrio  | … |  Carlos   |
|  Saturnin Fabre  | … |  Isoisä   |
|  Fernand Charpin  | … |  Régis    |
|  Lucas Gridoux  | … |  Slimane   |
Aiheesta muualla

Pépé le Moko Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pépé le Moko Elonet.
Rivulinae

Rivulinae voi olla:
Rivulinae, uudenmaailmankillien (Rivulidae) alaheimo
Rivulinae, yökkösten (Noctuidae) alaheimo
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rivulinae”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Puunilaissodat

Puunilaissodat olivat kolmen sodan sarja, jotka käytiin Rooman ja Karthagon välillä vuosina 264–146 eaa. Sotien nimet tulevat siitä, että roomalaiset kutsuivat Karthagon asukkaita puunilaisiksi. Sana viittaa karthagolaisten foinikialaiseen alkuperään.
Tärkein syy oli eturistiriita Karthagon ja Rooman tasavallan välillä. Roomalaiset olivat aluksi kiinnostuneita laajentamisesta Sisilian suuntaan. Osa Sisiliasta oli Karthagon valvonnassa.
Rooma voitti sodan kaikilla kolmella kerralla. Ensimmäisessä puunilaissodassa Karthago menetti Roomalle Sisilian, toisessa Iberian. Kolmannessa puunilaissodassa Karthago tuhottiin täysin, ja sen alueet liitettiin kokonaisuudessaan Rooman valtakuntaan.
Taustaa

Vuonna 264 eaa., Karthago oli suuri satamakaupunki, joka sijaitsi nykyisen Tunisian rannikolla. Foinikialaiset olivat perustaneet kaupungin 800-luvun puolivälissä eaa. Se oli voimakas kaupunkivaltio, suuri ja tuottoisa kaupan keskus. Karthagon maa-armeija koostui pääosin vierasmaalaisista palkkasotureista, mutta sen laivasto oli Välimeren voimakkaimpia ja koostui pelkästään syntyperäisistä karthagolaisista.
Taustaa > Ensimmäinen puunilaissota

Ensimmäinen puunilaissota alkoi paikallisena yhteenottona Sisiliassa. Taisteluja käytiin Afrikassa ja merellä.
264 eaa. – 241 eaa. Ensimmäinen puunilaissota
Ensimmäistä puunilaissotaa seurasi Karthagon sisällä palkkasoturien sotana tunnettu kapina 240 eaa. – 238 eaa.
Taustaa > Toinen puunilaissota

Karthagolainen sotapäällikkö Hannibal teki sotaretken Alppien yli Italian niemimaalle. Sota päättyi Rooman voittoon, mutta tuli valtakunnalle kalliiksi. Asevelvollisten miesten määrä väheni neljänneksellä seitsemäntoista sotavuoden aikana. On laskettu, että Italian kansojen miehistä 300 000 kaatui sodan aikana. Lisäksi Hannibalin joukot hävittivät siviiliväestön koteja, ja viljantuotanto kärsi siitä, että peltoja ei voitu viljellä vuosikausiin.
218 eaa. – 202 eaa. Toinen puunilaissota
Taustaa > Kolmas puunilaissota

Rooma saartoi, valloitti ja tuhosi Karthagon kaupungin. Karthagon valtakunta lakkasi olemasta.
149 eaa. – 146 eaa. Kolmas puunilaissota
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puunilaissodat Wikimedia Commonsissa
Rakkaus lainassa

Something Borrowed tai Rakkaus lainassa voi tarkoittaa:
"Rakkaus lainassa" (romaani), Emily Giffinin romaani
Rakkaus lainassa (elokuva), vuoden 2011 elokuvan pääosassa Ginnifer Goodwin.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rakkaus lainassa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
RAEC Mons

R.A.E.C. Mons on belgialainen jalkapalloseura Monsista, Belgian Valloniasta. Seura pelasi Belgian pääsarjassa kaudet 2011-2014. Kaudella 2014-15 seura pelaa jälleen Belgian 2. divisioonassa. Belgian Flaamin kieliset asukkaat käyttävät seuran kotikaupungista nimeä Bergen (Vuoristo).
Meriitit

Belgian 3.divisioonan A-lohkon voitto 1984-85
Belgian 2.divisioonan finalisti 2001-02, 2010-11
Belgian 2.divisioonan mestari 2005-06
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Ranskaksi)
R.A.E.C. Mons UEFA.com-sivustolla
R.A.E.C. Mons Weltfussball.de-sivustolla (Saksaksi)
Rakkaus karkuteillä

| Rakkaus karkuteillä> L’amour en fuite |
| --- | --- |

Ohjaaja:  François Truffaut
Käsikirjoittaja:   François Truffaut  Marie-France Pisier  Jean Aurel  Suzanne Schiffman 
Tuottaja:  François Truffaut
Säveltäjä:  Georges Delerue
Kuvaaja:  Néstor Almendros
Leikkaaja:  Martine Barraqué
Tuotantosuunnittelija:  Jean-Pierre Kohut-Svelko
Pääosat:   Jean-Pierre Léaud  Claude Jade  Marie-France Pisier 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Les Films du Carrosse
Levittäjä:  Netflix
Ensi-ilta:  1979
Kesto:  94 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakkaus karkuteillä (L’amour en fuite) on François Truffaut'n ohjaama Ranskassa vuonna 1979 valmistunut elokuva. Elokuvan  pääosia näyttelevät Jean-Pierre Léaud, Claude Jade, Marie-France Pisier.
François Truffaut ja Claude Jade elokuvan ensi-illassa.
Elokuvassa Truffaut’n useamman elokuvan päähahmo, nuori Antoine Doinel (Léaud) on jättämässä vaimonsa Christinen (Jade) ja heidän yhteisen poikansa.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa. Listalle pääsivät kaikki muutkin Truffaut’n Doinel-elokuvat, lukuun ottamatta usean ohjaajan episodielokuvaan Rakkautta 20-vuotiaana tehtyä tarinaa ”Antoine ja Colette”.
Rannikkomaa

Antiikin aika
Hallstattin kulttuuri
Noricum
Itävallan markkreivikunta
Babenberg
Privilegium Minus
Habsburgien valta vuoteen 1815
Habsburg-suku
Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Itävallan arkkiherttuakunta
Habsburgien monarkia
Wienin kongressin jälkeen
Itävallan keisarikunta
Saksan liitto
Itävalta-Unkari
Ensimmäinen maailmansota
Sarajevon laukaukset
Ensimmäinen maailmansota
Sotien välinen aika
Saksalainen Itävalta
Ensimmäinen tasavalta
Austrofasismi
Anschluss
Toinen maailmansota
Saksan Ostmark
Toinen maailmansota
Sodan jälkeinen Itävalta
Miehitys
Toinen tasavalta
Rannikkomaan kartta.
Rannikkomaa (saks. Küstenland) oli vuosina 1849–1918 toiminnassa ollut Itävallan kruununmaa eli ruhtinassuvun perintömaa. Siihen kuuluivat Gorizia (saks. Görz), Gradisca, Istria ja Trieste. Hallintopaikka ja aluetta johtaneen käskynhaltijan asuinpaikka oli Triestessä.
Kaupunkien pinta-alat

Gorizia ja Gradisca: 2 918 km2
Istria: 4 956 km2
Trieste: 95 km2
Väkiluku (1910)

Gorizia ja Gradisca: 260 721
Istria: 403 566
Trieste: 230 000
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rannikkomaa Wikimedia Commonsissa
Quai des Orfèvres

Quai des Orfèvres Pont Saint-Michelin suunnalta.
Quai des Orfèvres on rantakatu Ranskan pääkaupungin Pariisin 1. arrondissementissa. Katu sijaitsee Pariisin ydinkeskustassa, Île de la Citéllä, Seine-joen varrella.
Katu on rakennettu alun perin vuosina 1580–1643. Kadulla työskenteli aikoinaan monia kultaseppiä (orfèvres), joilta se sai nimensä. Quai des Orfèvresillä on pitkään sijainnut rikospoliisin toimipiste, ja lähikorttelissa on myös oikeuspalatsi Palais de Justice de Paris. Suurelle yleisölle Quai des Orfèvres on tuttu useista Georges Simenonin Maigret-romaaneista, sillä komisario Maigretin työpaikka sijaitsee kadulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Quai des Orfèvres Wikimedia Commonsissa