stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuulia Timo
Ura

Timo on Vimpelin Vedon kasvatti. Hän aloitti koripallon kymmenvuotiaana. Timo edusti Vedon nuorisojoukkueita ja voitti A-tyttöjen SM-pronssia vuonna 2012. Kaudeksi 2013–2014 Timo siirtyi Tampereen Pyrintöön jossa pelasi naisten I-divisioonaa ja A-tyttöjen I-divisioonaa. Pyrintö nousi seuraavaksi kaudeksi Naisten Korisliigaan, ja Timo teki seuran kanssa pelaajasopimuksen. Naisten pääsarjadebyytissään 4. lokakuuta 2014 Timo teki Forssan Alkua vastaan kahdeksan pistettä ja otti seitsemän levypalloa. Pyrintö sijoittui runkosarjassa yhdeksänneksi ja karsiutui pudotuspeleistä. Timo pelasi kauden 1,5 pisteen ja 1,2 levypallon ottelukohtaisilla keskiarvoilla.
Kesäkuussa 2015 Timo palasi kasvattajaseuraansa, jossa katsoi kehittyvänsä vaihtoehdoistaan parhaiten muun muassa palloilulukion mahdollistaman lisäharjoittelun avulla. Hän teki jatkosopimuksen Vedon kanssa heinäkuussa 2016. Neljän kauden aikana hän pelasi Vedossa 102 runkosarjaottelua ja viisi pudotuspeliä. Kauden 2018–2019 runkosarjassa hän teki ottelua kohden 8,2 pistettä ja otti 2,7 levypalloa.
Kaudesta 2019–2020 alkaen Timo on edustanut lappeenrantalaisseura Catzia. Ensimmäisellä kaudellaan hän teki ottelua kohden runkosarjassa 108, pistettä ja toisella kaudellaan 11,8 pistettä.
Timo pelasi B-tyttöjen maajoukkueessa viisi ottelua 2,6 pisteen keskiarvolla.
Muuta

Tuulia Timon sisko Taru Timo on myös pääsarjatason koripalloilija ja pelannut Tuulian kanssa Vimpelin Vedossa kausina 2015–2019 sekä Catzissa kaudella 2020–2021.
Tilastot > Runkosarja

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | 2P % | 3P % | 1P % | HL | PL | LEV | S | M | R | T | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2014–2015 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 26 | 37,5 % | 10,5 % | 88,2 % | 0,3 | 0,8 | 1,2 | 0,3 | 0,8 | 0,2 | 0,0 | 1,5 | 39 |
| Yhteensä | Yhteensä | Korisliiga |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
O = ottelut, 2p % = kahden pisteen heittojen onnistumisprosentti, 3p % = kolmen pisteen heittojen onnistumisprosentti, 1p % = vapaaheittojen onnistumisprosentti, HL = hyökkäyslevypallot, PL = puolustuslevypallot, LEV = levypallot yhteensä, S = syötöt, M = menetykset, R = riistot, T = torjunnat, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä
Aiheesta muualla

Tuulia Timo player profile eurobasket.com (englanniksi)
Tsetta

Tsetta (tunnus Z) on SI-järjestelmän kerrannaisyksikön etuliite, joka tarkoittaa tuhattriljoonakertaista (1021).  Esimerkiksi tsettametri (Zm) on tuhat triljoonaa metriä.
Tsetta otettiin käyttöön 1991. Sen nimi on peräisin latinan lukusanasta septem, 'seitsemän': tsetan kerroin on yhtä kuin 10007.
| 1 000n | 10n | Nimi | Symboli | Alkaen vuodesta[1] | Lukuarvo sanoin | Numeroin |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 00010 | 1030 | kvetta | Q | 2022 | kvintiljoona | 1 000 000 000 000 000 000 000 000 000 000 |
| 1 0009 | 1027 | ronna | R | 2022 | tuhat kvadriljoonaa | 1 000 000 000 000 000 000 000 000 000 |
| 1 0008 | 1024 | jotta | Y | 1991 | kvadriljoona | 1 000 000 000 000 000 000 000 000 |
| 1 0007 | 1021 | tsetta | Z | 1991 | tuhat triljoonaa | 1 000 000 000 000 000 000 000 |
| 1 0006 | 1018 | eksa | E | 1975 | triljoona | 1 000 000 000 000 000 000 |
| 1 0005 | 1015 | peta | P | 1975 | tuhat biljoonaa | 1 000 000 000 000 000 |
| 1 0004 | 1012 | tera | T | 1960 | biljoona | 1 000 000 000 000 |
| 1 0003 | 109 | giga | G | 1960 | miljardi | 1 000 000 000 |
| 1 0002 | 106 | mega | M | 1960 | miljoona | 1 000 000 |
| 1 0001 | 103 | kilo | k | 1795 | tuhat | 1 000 |
| 1 0002/3 | 102 | hehto | h | 1795 | sata | 100 |
| 1 0001/3 | 101 | deka | da | 1795 | kymmenen | 10 |
| 1 0000 | 100 | (Ei ole) | (Ei ole) | − | yksi | 1 |
| 1 000−1/3 | 10−1 | desi | d | 1795 | kymmenesosa | 0,1 |
| 1 000−2/3 | 10−2 | sentti | c | 1795 | sadasosa | 0,01 |
| 1 000−1 | 10−3 | milli | m | 1795 | tuhannesosa | 0,001 |
| 1 000−2 | 10−6 | mikro | µ | 1960[2] | miljoonasosa | 0,000 001 |
| 1 000−3 | 10−9 | nano | n | 1960 | miljardisosa | 0,000 000 001 |
| 1 000−4 | 10−12 | piko | p | 1960 | biljoonasosa | 0,000 000 000 001 |
| 1 000−5 | 10−15 | femto | f | 1964 | tuhannesbiljoonasosa | 0,000 000 000 000 001 |
| 1 000−6 | 10−18 | atto | a | 1964 | triljoonasosa | 0,000 000 000 000 000 001 |
| 1 000−7 | 10−21 | tsepto | z | 1991 | tuhannestriljoonasosa | 0,000 000 000 000 000 000 001 |
| 1 000−8 | 10−24 | jokto | y | 1991 | kvadriljoonasosa | 0,000 000 000 000 000 000 000 001 |
| 1 000−9 | 10−27 | ronto | r | 2022 | tuhanneskvadriljoonasosa | 0,000 000 000 000 000 000 000 000 001 |
| 1 000−10 | 10−30 | kvekto | q | 2022 | kvintiljoonasosa | 0,000 000 000 000 000 000 000 000 000 001 |
Huomautukset:  1.  Vuosi 1795 ilmoittaa ajankohdan, jolloin metrijärjestelmä otettiin käyttöön.  Muut vuosiluvut eivät tarkoita välttämättä vuotta, jolloin kerrannaisyksikköä käytettiin ensimmäisen kerran. Vuosi ilmoittaa sen vuoden, jolloin CGPM hyväksyi sen käytön.  2. CGPM tunnusti jo vuonna 1948 mikronin käytön, mutta päätös kumottiin 1967–1968. (ks. BIPM—Resolution 7 of the 13th CGPM (englanniksi))
Ubuntu (filosofia)

Nelson Mandela selittää Ubuntu-käsitettä
Ubuntu tarkoittaa eettistä humaania filosofiaa uskollisuudesta ja suhteista toisiin ihmisiin. Sanan alkuperä on Etelä-Afrikan bantukielissä. Ubuntu ymmärretään klassisena afrikkalaisena konseptina. Ubuntu-käyttöjärjestelmä nimettiin tämän periaatteen mukaan.
Merkitys

Arkkipiispa Desmond Tutu tarjosi pidemmän määritelmän vuonna 1999 kirjoittamassaan kirjassa:
Ubuntu-ihminen on avoin ja saatavilla toisille, toisten vahvistama, ei vaarannu toisten kyvyistä ja hyvyydestä, hänellä on kunnollinen itsetunto, joka tulee tiedosta, että hän kuuluu suurempaan kokonaisuuteen ja heikentyy kun toisia nöyryytetään tai halvennetaan ja kun toisia kidutetaan tai sorretaan.
Nelson Mandela selitti Ubuntua seuraavasti:
Kun maiden läpi kulkeva matkustaja pysähtyy kylään, hänen ei tarvitse pyytää ruokaa ja vettä. Kun hän pysähtyy, kylän ihmiset antavat hänelle ruokaa ja viihdyttävät häntä. Tämä on yksi Ubuntun näkökohta, mutta sillä on muitakin näkökohtia. Ubuntu ei merkitse, että ihmiset eivät saisi rikastua. Siksi kysymys kuuluu: Aiotko tehdä niin mahdollistaaksesi ympäröivän yhteisösi kehittymisen?
Kirjallisuutta

Tellinger, Michael. UBUNTU Contributionism - A Blueprint for human prosperity. Saatavilla osoitteessa: http://www.ubuntuparty.org.za/
Ambrose, David. (2006) 'Your Life Manual: Practical Steps to Genuine Happiness': Revolution Mind Publishing, 37-40.
Forster, Dion. (2006a) Self validating consciousness in strong artificial intelligence: An African theological contribution.  Pretoria: Väitöskirja, Etelä-Afrikan yliopisto / UNISA, laaja ja yksityiskohtainen keskustelu ubuntusta luvuissa 5-6. Dion Forster
Forster, Dion. (2006) *  Identity in relationship:  The ethics of ubuntu as an answer to the impasse of individual consciousness (Asiakirja on saatavilla Etelä-Afrikan tiede ja uskonto -foorumilla - julkaistu kirjassa The impact of knowledge systems on human development in Africa. du Toit, CW (ed), Pretoria, Research institute for Religion and Theology (University of South Africa) 2007:245-289).Pretoria: UNISA. Dion Forster
Louw, Dirk J. 1998. "Ubuntu: An African Assessment of the Religious Other". Twentieth World Congress of Philosophy.
Ramose, Mogobe B. (2003) 'The philosophy of ubuntu and ubuntu as a philosophy', in P.H. Coetzee & A.P.J. Roux (eds.) The African Philosophy Reader (2nd ed.) New York/London: Routledge, 230-238.
Samkange, S. & Samkange, T.M. (1980) Hunhuism or Ubuntuism: A Zimbabwe indigenous political philosophy. Salisbury [Harare]: Graham Publishing.
Swanson, D.M. (2007). Ubuntu: An African contribution to (re)search for/with a “humble togetherness.” The Journal of Contemporary Issues in Education, 2(2), University of Alberta, Special Edition on African Worldviews. Saatavilla osoitteessa: http://ejournals.library.ualberta.ca/index.php/JCIE/issue/view/56
Aiheesta muualla

Ubuntu Planet (Arkistoitu – Internet Archive)
Ubuntu puolue
Vallankumouksellinen Ubuntu
Ubuntu - Afrikkalainen filosofia
Ubuntun määritelmä (Arkistoitu – Internet Archive)
Ubuntu (Arkistoitu – Internet Archive) Lyhyt keskustelu, joka sisältää Desmond Tutun laajennetun kuvaukseen
Kaikki, mitä tarvitset on ubuntu
Vaahterus

| Vaahterus |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Rautjärvi, Ruokolahti
Koordinaatit:  61°19′45″N, 29°02′10″E
Järvinumero:  04.196.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,1 m 
Rantaviiva:  19,26 km 
Pinta-ala:  2,35 km² 
Tilavuus:  0,028 km³
Keskisyvyys:  11,8 m 
Suurin syvyys:  33 m 
 fiVaahterus 
Vaahterus on kaksiosainen järvi Ruokolahden ja Rautjärven rajalla Etelä-Karjalassa. Sen pinta-ala on 2,4 neliökilometriä ja vesitilavuus 27,8 kuutiohehtometriä. Etäisyys Imatralta on 22 kilometriä koilliseen.
Maantiede

Vaahteruksen pituus kaakosta luoteeseen on viitisen kilometriä. Järvi koostuu pohjoisesta altaasta ja eteläisestä altaasta, jota kutsutaan myös nimellä Pieni-Vaahterus. Eteläisen altaan itäpuolisko sijaitsee Rautjärven alueella. Vaahteruksen syvin kohta, 33 metriä, sijaitsee järven kaakkoisosassa. Sitä ympäröivän vähintään 30 metriä syvän alueen pinta-ala on noin hehtaarin. Järven eteläpuoliskon matalia alueita ovat sitä vastoin Raikkalanlahti idässä ja Joenlahti pohjoisessa. Vaahteruksen pohjoispuoliskon syvin kohta on 18 metriä. Järven pohjoisosa on melko matalaa. Vaahteruksen luoteisimman osan muodostaa Kuilin erottama vesialue, jonka syvin kohta on 8,4 metriä.
Vaahteruksen pohjoisosassa on muutama saari, suurimpana vajaan hehtaarin laajuinen Parkinsaari. Järven matalassa keskiosassa sijaitsee Lammassaari. Vaahteruksen rannoilla on haja-asutusta ja peltoaukeita. Vaahteruksen luoteispuolella sijaitsee Kaituri ja kaakkoispuolella Rautjärvi. Vaahteruksen luusua sijaitsee järven kaakkoiskulmalla, josta lähtee Vaaherjoki itään.
Vaahteruksen vesitilavuus on 27 773 000 kuutiometriä.
Vaahterus (04.196.1.001) kuuluu Vahteruksen valuma-alueeseen (04.196), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Vuoksen alue (04.19) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Vahteruksen valuma-alueeseen kuuluu Vaahteruksen ohella Likolampi, joka on noin kahden hehtaarin laajuinen vakavesi Vaahteruksen länsipuolella.
Ubyhit

Ubyhit ovat Mustanmeren koillisrannikolla asunut luoteiskaukasialaista ubyhin kieltä puhunut kansa.
Ubyhit ovat läheistä sukua abhaaseille ja adygeille. 1860-luvulle saakka he asuivat Šahejoen ja nykyisen Sotšin välisellä alueella. Heitä arvioidaan olleen noin 25 000 henkeä. Tärkeimmät elinkeinot olivat maanviljely, puutarhanhoito ja karjatalous. Kaukasian sodan jälkeen vuonna 1864 ubyhit pakenivat Turkkiin, jossa he ovat sulautuneet turkkilaisiin.
Tupakannäive

| Tupakannäive |
| --- | --- |
 Tupakannäive (Orobanche ramosa)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Näivekasvit Orobanchaceae
Suku::  Näiveet Orobanche
Laji::  ramosa
Kaksiosainen nimi
 Orobanche ramosa  L. 
Katso myös
   Tupakannäive Wikispeciesissä   Tupakannäive Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tupakannäive (Orobanche ramosa) on lehtivihreätön kasvilaji näiveiden (Orobanche) suvussa. Se on loiskasvi, joka loisii muun muassa perunan, tomaatin, hampun ja tupakoiden juurissa.
Tupakannäive kasvaa 15–25 senttimetriä korkeaksi. Sen varsi on haaraton ja lehdet suomuja. Kukinto on tähkämäinen ja haarova. Kukan teriö on 10–22 millimetriä pitkä, väriltään violetin vaaleansinisen valkea.
Tupakannäivettä tavataan Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa. Euroopassa sitä esiintyy laajasti Pohjoismaita lukuun ottamatta. Joissain maissa lajia pidetään haitallisena viljelmien rikkakasvina.
Tsetska Tsatševa

| Tsetska Tsatševa |
| --- | --- |

Bulgarian kansalliskokouksen puhemies
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. toukokuuta 1958 (ikä 66) Dragana, Lovetšin alue
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  GERB
Tsetska Tsatševa (s. 24. toukokuuta 1958 Dragana, Lovetšin alue) on bulgarialainen poliitikko ja entinen kansalliskokouksen puhemies. Tsatsjeva oli GERB-puolueen presidenttiehdokas marraskuun 2016 presidentinvaalissa. Hän sai toisella kierroksella  36,2 prosenttia äänistä, ja presidentiksi valittiin Rumen Radev  59,4 prosentin ääniosuudella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tsetska Tsatševa Wikimedia Commonsissa
Uusi Schwabenland

Saksalaiset nimesivät vuoden 1939 retkellään Neuschwabenlandiksi (tässä kartassa englanniksi New Schwabia) Kuningatar Maudin maan erään osan.
Uusi Schwabenland (myös Uus-Swabia) (saks. Neuschwabenland) on saksalaisen Alfred Ritscherin vuoden 1939 retkikunnan käyttämä nimitys Etelämantereen vuorisesta alueesta pituuspiireillä 20°E - 10°W. Alue on päällekkäin norjalaisten Kuningatar Maudin maan kanssa. Alueen nimi juontuu Etelä-Saksan Schwabenin maakunnasta.
Saksa vaati aluetta itselleen, mitä Kuningatar Maudin maan löytänyt Norja ei hyväksynyt. Mikään muukaan maa ei tunnustanut Saksan aluevaatimusta. Saksalaisia kiinnosti Uudessa Schwabenlandissa lähinnä tukikohta-alue valaanpyynnille.
Myöhemmin Uusi Schwabenland on kytketty natsiufo-salaliittoteorioihin.
Aiheesta muualla

Hitler's Antarctic base: the myth and the reality (englanniksi)
The OMEGA File : Nazi bases in Antarctica. Beyondweird.com. Arkistoitu 16.4.2010. (englanniksi)
Operation Highjump/Longhaul Nazi UFO’s in Antarctica. Ukarea51.com. Arkistoitu 28.4.2013. (englanniksi)
Rob Arndt:Claimed Non-terrestrial Disc Aircraft in German Possession: the Freiburg Disc (englanniksi)
Rob Arndt: Haunebu (englanniksi)
Uusi START

Yhdysvaltojen presidentti Barack Obama ja Venäjän presidentti Dmitri Medvedev allekirjoitusten jälkeen Prahassa
New START eli Uusi START (ven. СНВ-III, SNV-III, sanoista сокращение стратегических наступательных вооружений, suom. strategisten hyökkäysaseiden vähentäminen) on ydinaseriisuntasopimus Yhdysvaltojen ja Venäjän federaation välillä. Sen virallinen nimi englanniksi on Measures for the Further Reduction and Limitation of Strategic Offensive Arms (suom. Toimenpiteet strategisten hyökkäysaseiden vähentämiseksi ja rajoittamiseksi edelleen). Sopimus allekirjoitettiin 8. huhtikuuta 2010 Prahassa, Tšekissä, ja se tuli voimaan ratifiointien jälkeen 5. helmikuuta 2011.
New START korvasi Moskovan aseriisuntasopimuksen (SORT), ja seuraa START I:tä, joka vanheni 2009, START II:ta, joka ei ikinä tullut täytäntöön ja START III:a, josta ei päästy ikinä edes neuvottelemaan.
Kymmeneksi vuodeksi tehty sopimus sai jatkoa vuonna 2021, kun presidentit Joe Biden ja Vladimir Putin sopivat viiden vuoden jatkoajasta. Sopimus päättyy vuonna 2026.
Venäjä keskeytti osallistumisensa sopimukseen 21. helmikuuta 2023. Se ei kuitenkaan vetäytynyt sopimuksesta ja tarkensi, että se noudattaa jatkossakin sopimuksessa asetettuja määrärajoituksia.
Sisältö

Sopimuksen asettamat rajoitukset:
Max. 700 käyttövalmista ydinaseiden toimitusvälinettä, sisältäen ICBM:t, SLBM:t ja ydinaseiden kuljettamiseen soveltuvat strategiset pommikoneet (ydintriadin elementit)
Max. 1 550 käyttövalmista strategista ydinasetta (määrä on melkein kaksi kolmasosaa alkuperäistä STARTia vähemmän ja kymmenen prosenttia SORTia vähemmän)
Max. 800 käyttö- ja ei-käyttövalmista ICBM ja SLBM -laukaisualustaa/siiloa sekä ydinaseiden kuljettamiseen soveltuvaa pommikonetta
Sopimus sallii toisessa maassa tehtävät tarkastukset rajoitusten noudattamisesta.
Sopimuksella ei ole vaikutusta taktisiin ydinaseisiin tai tavanomaisiin pitkän kantaman aseisiin.
Käännös suomeksi
Tsezar Kunikov

Tsezar Lvovitš Kunikov (ven. Це́зарь Льво́вич Ку́ников; 23. kesäkuuta 1909 – 14. helmikuuta 1943) oli neuvostoliittolainen merivoimien jalkaväen majuri, jonka johtama desanttiosasto valtasi Malaja Zemljan sillanpääaseman Novorossijskissa helmikuussa 1943. He pitivät alueen hallussaan ja estivät saksalaisten pääsyn kaupungin satamaan 225 päivää, kunnes vihollinen vetäytyi kaupungista. Kunikov haavoittui kuolettavasti operaation toisella viikolla.
Kunikov syntyi juutalaiseen perheeseen Donin Rostovissa vuonna 1909. Hän aloitti insinööriopinnot Moskovan teknillisessä valtionyliopistossa vuonna 1932 ja työskenteli moskovalaisilla tehtailla. Saksan hyökättyä Neuvostoliittoon Kunikov ilmoittautui vapaaehtoisena Mustanmeren laivaston jalkaväkeen. Hänelle myönnettiin Neuvostoliiton sankarin kunnianimi kuolemansa jälkeen.
Tsezar Kunikovin muistomerkki valtatien M-23 varrella Donin Rostovin ja Taganrogin välisellä osuudella.
Kunikovin mukaan oli nimetty maihinnousualus Tsezar Kunikov, joka upposi 14. helmikuuta 2024 ja hänen nimellään on myös asteroidi (1971 SL2).
Aiheesta muualla

Tsezar Kunikovin tiedot warheroes.ru-tietokannassa (venäjäksi)
Куников Цезаpь Львович (venäjäksi) (donvrem.dspl.ru)
Sähkölinja-auto

BYD-sähköbussi Bonnissa vuonna 2013.
HSL:n käyttämä Linkker-sähköbussi testiajossa Moskovassa vuonna 2017.
Sähkölinja-auto eli sähköbussi on sähköllä liikkuva linja-auto.
Sähkölinja-autot Suomessa > Pääkaupunkiseutu

Keväällä 2015 ilmoitettiin, että HSL ostaa Linkkeriltä 12 sähköbussia kaupunkiliikenteeseen, joiden tuotannosta ja kokoonpanosta vastaa Fortaco. Vuonna 2019 kalustoon tuotiin myös maailman suurimman bussivalmistajan Yutongin sähköisiä linja-autoja.
Elokuun 2021 arvioitu sähköbussimäärä pääkaupunkiseudulla oli noin 160 kappaletta. Tuolloin HSL:n alueella alkoi liikennöidä 44 kappaletta sähköisiä nivelbusseja. HSL:n ilmoitti tavoitteekseen sähköistää 35 % pääkaupunkiseudun kalustosta vuosikymmenen puoleenväliin mennessä ja 60 % 2020-luvun loppuun mennessä. 60 %:n osuus vastaisi noin 780 kappaletta sähköbusseja. 35 prosentin tavoite oli saavutettu vuoteen 2024 mennessä.
Sähkölinja-autot Suomessa > Tampere

Tampere aloitti sähköbussikokeilun Tampereen seudun joukkoliikenteessä joulukuussa 2016. Kokeilu päättyi joulukuussa 2021. Käytössä oli neljä Solaris Urbino Electric -bussia linjalla Pyynikintori–Rauhaniemi. Pikalatausasema oli Pyynikintorilla.
Sähköbussikilpailutuksen voittanut Pohjolan Liikenne aloitti liikennöinnin 26:lla Yutong-sähköbussilla kesällä 2022. Linjoja on kahdeksan. Katolla ja perällä olevat autojen akustot ladataan Viinikan varikolla. Kesällä yhdellä latauksella pääsee 300 km. Kuskeja palkattiin noin 100. Kuljettajat ovat tyytyväisiä ajettavuuteen ja matkustajat kulkemisen tasaisuuteen.
Sähköisiin kulkuvälineisiin kuuluvat robottibussit. Hervannassa on kokeilussa toisena ranskalainen Easymilen valmistama automatisoitu bussi, toisena virolainen. Bussi kulkee talvella 14 km/h, maksimissaan 20 km/h. Mukana on turvakuljettaja, mutta tulevaisuudessa kokeiltaneen kulkua ilman kuljettajaa.
Sähkölinja-autot Suomessa > Turku

Sähkölinja-autoja käytetään myös Turun seudun joukkoliikenteessä. Kesällä 2021 sähköbusseja liikennöi Turussa 61 kappaletta ja vuonna 2022 yhteensä 70.
Sähkölinja-autot Suomessa > Oulu

Kesällä 2023 Oulun seudun liikennessä alkoi 15 sähköbussin liikennöinti. Koiviston Auto Oulu toi kesäkuussa linjoille 4/4A ja 20 seitsemän Volvo 7900e -akkusähköbussia. Oubus ja Revon Turistiliikenne toivat molemmat neljä kappaletta kiinalaisvalmisteisia Yutong E12 -akkusähköbusseja. Sähköbussien määrä Oulussa on ennakoitu kasvavan merkittävästi uusien kilpailutusten myötä.
Sähkölinja-autojen valmistajia

BYD
Linkker
Škoda Transportation
Solaris
Steyr Automotive (tulevaisuudessa)
VDL
Volvo
Yutong
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
CNN Travel: Namsan Electric Bus cruises into international limelight (englanniksi)
Sähköinen nivelbussi Helsingin seudun liikenteessä vuonna 2022.
Ucar

| Ucar |
| --- | --- |
 Ucarin kaupungin sisäänkäynti
 Ucar
 Koordinaatit: 40°31′6″N, 47°39′15″E 
Valtio:   Azerbaidžan
Piiri:  Ucar
Kaupungiksi:  1941
Väkiluku (2010):  17 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ucar (ven. Уджа́ры, Udžary) on kaupunki Azerbaidžanissa. Se sijaitsee maan keskiosan tasankoseudulla 234 kilometriä Bakusta länteen. Kaupunki on Ucarin piirin keskus. Sen kautta kulkee Bakusta Tbilisiin johtava rautatie ja M4-valtatie. Asukkaita on 17 000 henkeä (vuonna 2010).
Kaupunki on perustettu vuonna 1941. Siellä on elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta sekä maataloustuotteiden jalostusta.
Traktorikilpakyntö

Traktorikilpakyntö alkoi maailmanlaajuisena organisoituna toimintana vuonna 1953. Ensimmäiset traktorikynnön maailmanmestaruuskilpailut käytiin Kanadan Ontariossa, jonka jälkeen tapahtuma on järjestetty lähes poikkeuksetta vuosittain. Paluuauroille on ollut oma sarja vuodesta 1992 lähtien. Maailmanmestaruuskilpailujen järjestämistä hallinnoi World Ploughing Organization (WPO), joka on perustettu vuonna 1952. WPO:ssa on edustettuna 31 jäsenmaan kilpakyntöorganisaatiot, jotka vuorollaan vastaavat vuosittaisen kilpailun järjestämisestä.
Traktorikynnön SM-kilpailut

Suomessa on järjestetty traktorikynnön SM-kilpailuja vuodesta 1953 lähtien. SM-Kyntötoimikunta koostui alan järjestöjen edustajista, vuodesta 2014 lähtien järjestämistä organisoi SM-Kyntö ry. Kilpailussa on eri sarjat paluuauroille ja sarka-auroille, sarka-auroilla kynnetään yleisessä ja nuorten sarjassa. Veteraanikoneiden sarjassa traktorin tulee olla rekisteröity ensimmäisen kerran ennen vuotta 1980.
Kilpailusuorituksen arvioivat ryhmissä työskentelevät tuomarit, jotka arvostelevat kynnön avauksen lisäksi kyntötuloksen yleensä ja lopetuksen. Lisäksi tarkistetaan mittauksin, että kyntö on vaaditun syvyinen. Sarkakynnössä tavoitteena ovat pyöristyneet ja murentuneet viilut, nurmikynnön viilujen olisi oltava kiinteitä ja kokonaisena säilyneitä. Viilujen on oltava tasalevyisiä, suoria, erotuttava toisistaan ja oltava tiivisti toisiaan vasten. Sängen ja kasvillisuuden tulee olla peittynyt. Suomessa käytettävät kilpailusäännöt vastaavat MM-kilpailujen sääntöjä, muutamissa kohdin suomalaiset olosuhteet ja käytännöt on otettu säännöissä huomioon. Kilpailusäännöissä on määräykset muun muassa kilpailussa käytettävälle kalustolle ja avustajien käytölle. Sarka-auroille suositeltu kyntöalue on 20 metriä leveä ja 100 metriä pitkä, paluuaurojen lohko on vastaavan pituinen, mutta sen on oltava kiilamainen. Kynnön avauksen tekemiseen on aikaa 20 minuuttia, sen lisäksi on varsinaista kyntöaikaa 160 minuuttia suosituksen kokoiselle kahdenkymmenen aarin eli 0,2 hehtaarin lohkolle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Traktorikyntökilpailut Wikimedia Commonsissa
Vuonna 2014 Suomen mestaruudet kynnettiin Haltialan kotieläintilalla.
Vuoden 2014 traktorikynnön SM-kolmikko: keskellä voittaja Jarmo Itälehto Ilmajoelta. Itälehdon SM-kiertopalkintoa katselevat vasemmalta kilpailun kakkonen, Matti Rautiainen Lohjalta ja oikealta kolmannelle sijalle kyntänyt Lars-Erik Staffans Vöyristä.
Vaahteramäen Eemeli (televisiosarja)

Vaahteramäen Eemeli on Astrid Lindgrenin kirjoittamiin Eemeli-kirjoihin perustuva televisiosarja. Televisiosarja koostuu elokuvista Vaahteramäen Eemeli, Eemelin uudet metkut ja Eemeli ja possuressu, jotka leikattiin 13-osaiseksi televisiosarjaksi. Sarjaa alettiin esittää Ruotsin televisiossa marraskuussa 1975.
Jaksot

Rakas verstashuone / Du kära lilla snickarbod
Eemeli soppakulhossa / Emil i soppskålen
Pidot Kissankulmassa / Kalaset i Katthult
Eemeli markkinoilla / När Emil for till marknaden
Tuli joulu / Stora Tabberaset i Katthult
Mäkimattilan huutokauppa / Auktionen i Backhorva
Ruusu riehaantuu / Koa är galen!
Kun Liinalla oli hammassärky / När Lina hade tandvärk
Kinkerit Kissankulmassa / Husförhöret i Katthult
Ravustusta, kahvikestejä ja muita huvituksia / Kräftfiske, gökotta och andra lustbarheter
Emakko hullaantuu / Sugga är också galen!
Possuressun ihmeelliset temput / Griseknoens märkliga bravader
Suuri lumimyrsky / Den stora snöstormen
Aiheesta muualla

Vaahteramäen Eemeli Svensk Filmdatabasissa (ruotsiksi)
Vaahteramäen Eemeli Internet Movie Databasessa (englanniksi)