stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Merkityt versiot -kokeilu/Testisivu 5
Ominaisuudet

Nykyhepposten koko vaihtelee jalostuksen ansiosta suuresti. Maailman pienimpien miniatyyrihepposrotujen edustajat ovat pienimmillään vain vajaan puolen metrin korkuisia eli keskimittaisen koiran kokoisia, kun taas maailman suurimman hepposrodun eli shirehepposen edustajat saattavat kasvaa yli kaksimetrisiksi. Tavallisimmin hepposen säkäkorkeus kuitenkin on jotakin väliltä 120–170 cm. Alle 148 cm korkeita hepposia saatetaan kutsua poneiksi, mutta sana poni voi asiayhteydestä riippuen perustua joko säkäkorkeuteen tai rotuun. Tiettyjä pieniä rotuja (esimerkiksi islanninhepponen) ei myöskään koosta huolimatta pidetä poni- vaan hepposrotuina.
Hepponen tulee täysikasvuiseksi rodusta ja yksilökohtaisista eroista riippuen 4–6-vuotiaana. Kesyhepponen saattaa elää jopa 50-vuotiaaksi mutta yleensä korkeintaan noin 30-vuotiaaksi. Elinikä vaihtelee suuresti roduittain, ja yleisesti ottaen karaistuneet kylmäveri- ja ponirodut elävät noin kymmenen vuotta vanhemmiksi kuin lämmin- ja täysiveriset. Luonnonvaraiset hepposet menehtyvät huomattavasti nuorempina, ja moni kesyhepponenkin joudutaan lähinnä ruoansulatuskanavan tai hengityselimistön sairauksien tai jalkavaivojen vuoksi lopettamaan 10–20 vuoden iässä.
Jee jee jerry cotton. Bee bee king.
Muokkaus 2, tästä tulee ristiriitainen muokkaus.
Katohan myös

Testisivu 1 (koiru)
Testisivu 2 (kissu)
Testisivu 3 (hepponen)
Testisivu 4 (helponen)
Normaalikokoinen hepponen ja pikkukoni laitumella. Ihminen on jalostanut satoja erilaisia hepposrotuja.
Käännös suomeksi
Meth

| Meth Z-Ro |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 20. syyskuuta 2011
 Tyylilaji: Gangsta rap
 Kesto: 56.52
 Levy-yhtiö: Rap-a-Lot, Fontana
Muut kannet

Z-Ron muut julkaisut
| Heroin 2010 | Meth 2011 | Angel Dust 2012 |
Meth on Z-Ron viidestoista studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 2011. Levystä on myös ilmestynyt Screwed & Chopped -versio.
Kappaleet

| --- | --- |
 Alkuperäinen painos Real or Fake – 3.58  Ro & Bun – 4.10  (feat. Bun B)  Never Had Love – 4.03  H-Town Kinda Day – 4.17  (feat. Slim Thug)  Southern Girl – 3.36  (feat. Yo Gotti)  Pig Feet – 4.05  (feat. Dallas Blocker)  3 Way Relationship – 4.22  Happy Alone – 5.05  Murderer – 3.10  (feat. Just Brittany)  Razor Blade – 4.01  No Reason – 3.47  We Ride – 3.51  On Mo Time – 4.21  (feat. Willie D)  That Mo – 3.59 :  Slowed & Chopped -versio 3 Way Relationship  A Southern Girl (feat. Yo Gotti)  H Town Kinda Thing (feat. Slim Thug)  Happy Alone  Intro Meth  Murderer (feat. Just Brittany)  Never Had Love  No Reason  On Mo Time (feat. Willie D)  Pig Feet (feat. Dallas Blocker)  Razor Blade  Real or Fake  Ro & Bun (feat. Bun B)  That Mo  When We Ride
Arvostelut

Allmusic: suopea
Simo Westerholm

Simo Kalevi Westerholm (5. toukokuuta 1945 Kiukainen – 23. joulukuuta 2010 Kokkola) oli suomalainen kansanmusiikin tutkija, joka toimi Kansanmusiikki-instituutin apulaisjohtajana vuosina 1974–2008.
Kiukaisten Paneliassa syntynyt Westerholm opiskeli filologiaa Turun yliopistossa ja valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi vuonna 1967. Vierailtuaan Erkki Ala-Könnin luennoilla Westerholm ryhtyi kesällä 1971 kiertämään hänen kenttäretkillään eri puolilla Suomea, ja päätyi lopulta kansanmusiikin tutkijaksi Kaustiselle perustettuun Kansanmusiikki-instituuttiin. 1990-luvulla Westerlund opiskeli vielä etnomusikologiaa Tampereen yliopistossa ja valmistui maisteriksi vuonna 1997. Hän oli myös pitkään Kansanmusiikki-lehden päätoimittajana ja Suomen kansansoitinmuseon johtajana.
Westerholm oli itsekin puhaltimia soittanut kansanmuusikko. 1970-luvun alussa hän oli perustamassa Kyläpelimannit-yhtyettä ja soitti myöhemmin useissa kansanmusiikkiyhtyeissä. Westerholm on julkaissut myös veljensä Pekka Westerholmin kanssa yhteistyössä laaditun Panelian murteen sanakirjan.
Teokset

Kangas, Juha ; Westerholm, Simo: Viljami Niittykosken nuottikirja : Salonkylän musiikkihistoriaa.  Kaustinen:  Kansanmusiikki-instituutti, 1980.  ISBN 951-95410-2-0.
Reisaavaisen laulu Ameriikkaan : siirtolaislauluja.  Kaustinen:  Kansanmusiikki-instituutti, 1983.  ISBN 951-95410-7-1.
Ju pet sanoi Santeri : Santeri Isokangas yrittäjänä ja Kaustisen kansanmusiikin vaalijana.  Kaustinen:  Kansanmusiikki-instituutti ; Kaustisen kunta, 1985.  ISBN 951-95411-6-0.
Kolehmainen, Ilkka ; Westerholm, Simo (toim.): Iitin Tiltu : vanhoja suosikkilauluja.  Kaustinen:  Kansanmusiikki-instituutti, 1987.  ISBN 951-92680-3-0.
Salmela, Jorma ; Wirkkla, Jussi ; Westerholm, Simo (toim.): Keski-Pohjanmaa laulaa : uusia keskipohjalaisia lauluja.  Kaustinen:  Keski-Pohjanmaan kansanmusiikkiyhdistys, 1990.  ISBN 952-90200-1-5.
Paananen, Vellamo ; Westerholm, Simo (toim.): Rytkypolkasta iltavirteen : Keiteleen musiikin kirjo.  Kaustinen:  Kansanmusiikki-instituutti ; Keiteleen kunta, 1995.  ISBN 951-92682-5-1.
Westerholm, Pekka ; Westerholm, Simo: Panelias paohataan tällää.  Kaustinen:  Kansanmusiikki-instituutti ; Panelian kotiseutuyhdistys, 1998.  ISBN 951-92683-1-6.
Melbournen verikylpy

Melbournen verikylpy (unk. melbourne-i vérfürdő; ven. Кровь в бассейне) tarkoittaa Unkarin ja Neuvostoliiton välillä vuoden 1956 kesäolympialaisissa Melbournessa pelattua vesipallo-ottelua. Joukkueiden välillä oli jännitettä aiemmin samana vuonna tapahtuneen, Neuvostoliiton voimatoimin kukistaman Unkarin kansannousun takia. Ottelu sai nimensä siitä, että se päättyi veriseen tappeluun. Unkari voitti turnauksen loppusarjan osana olleen pelin maalein 4–0.
Tausta

Syksyllä 1956 tapahtui Unkarin kansannousu, joka alkoi mielenosoituksina kommunistista hallitusta vastaan ja päättyi katutaisteluihin, kun puna-armeijan panssarijoukot hyökkäsivät Budapestiin. Budapestissa taistelut loppuivat 11. marraskuuta, mutta maaseudulla vastarinta kesti paikoin marraskuun loppuun saakka. Kansannousun aikana kuoli arviolta 3 000 henkeä, ja noin 180 000 unkarilaista pakeni maasta.
Kun kansannousu alkoi 23. lokakuuta, Unkarin joukkueen pelaajat olivat harjoittelemassa kukkuloilla Budapestin lähellä eivätkä päässeet enää kaupunkiin. Hämmentyneinä he näkivät tulipalot ja kuulivat aseiden äänet. Joukkueen pelaajat siirrettiin ensin vaivihkaa rajan yli Tšekkoslovakiaan, josta he jatkoivat matkaansa kohti Australiaa. Darwinin lentokentällä Australiassa he saivat tietää, että kansannousu oli kukistettu ja kommunistit olivat nousseet takaisin valtaan.
Molemmat joukkueet olivat selviytyneet jatkoon olympiaturnauksessa aiemmin pelatuista alkulohkoista. Neuvostoliitto sijoittui A-lohkossa toiseksi hävittyään vain Jugoslavialle. Unkari taas voitti B-lohkon puhtaalla pelillä. Melbournen verikylpy oli jatkosarjassa molempien joukkueiden kolmas peli ja sekä Unkari että Neuvostoliitto olivat voittaneet molemmat aiemmista otteluistaan.
Ottelu

Ennen joulukuun 6. päivänä pelattua ottelua unkarilaiset suunnittelivat suututtavansa Neuvostoliiton pelaajat ja vievänsä siten heidän keskittymisensä pois itse ottelusta. Joukkueen pelaajat osasivat venäjää ja aloittivat vastustajiensa provosoimisen pian pelin alettua. Lopulta ottelu muuttui lähes pelkäksi vastustajan vahingoittamiseksi. Katsomon 5 500 ihmisestä useat olivat unkarilaisia, jotka kannustivat omiaan raivokkaasti. Ensimmäisen maalin viimeistelikin unkarilainen Dezső Gyarmati, joka maalin tehdessään oli vähällä tyrmätä vastapuolen pelaajan. Maalin jälkeen Neuvostoliiton Vjatšeslav Kurennoi sai rangaistuksen vastustajan lyömisestä ja pian myös Boris Markarov ja Antal Bolvári olivat jäähyllä. Myöhemmin Ervin Zádor teki kaksi maalia ja György Kárpáti yhden.
Ottelun ehkä mieleenjäävin tapahtuma oli, kun Neuvostoliiton Valentin Prokopov löi Unkarin Zádoria siten, että tämän silmäkulmasta rupesi vuotamaan verta. Yleisö huomasi tapahtuneen ja raivostui niin, että monet ryntäsivät katsomosta altaan reunalle. Tässä vaiheessa toimitsijat päättivät keskeyttää ottelun. Ottelun päätyttyä Neuvostoliiton pelaajat vietiin mylvivien katsojien ohi pukuhuoneeseen poliisisaattueessa viranomaisten estäessä mellakan syntymisen.
Ottelun jälkeen Unkari varmisti turnausvoiton voittamalla Jugoslavian maalein 2–1, ja Neuvostoliitto sai pronssia voitettuaan Saksan 6–4. Monet unkarilaispelaajat päättivät olla palaamatta kotimaahansa kisojen jälkeen.
Ottelu > Kokoonpanot

Lähteet:
| --- | --- |

 UnkariDezső Gyarmati György Kárpáti Ottó Boros Kálmán Markovits Antal Bolvári Mihály Mayer Ervin Zádor:  NeuvostoliittoBoris Goihman Viktor Agejev Juri Šljapin Vjatšeslav Kurennoi Pjotr Breus Petre Mšvenieradze Nodar Gvakarija Valentin Prokopov Boris Markarov
Ottelusta tehtyjä elokuvia

Melbournen verikylvystä on tehty kaksi elokuvaa, joista molemmat valmistuivat vuonna 2006, 50 vuotta ottelun jälkeen. Freedom's Fury on muun muassa Quentin Tarantinon ja Lucy Liun työstämä elokuva, joka kertoo tarinan Unkarin kansannoususta ja ottelusta. Myös Unkarissa tehtiin samaan aiheeseen liittyvä elokuva, Children of Glory (Szabadság, szerelem). Kyseinen elokuva kuvaa tapahtumia Unkarin maajoukkueen pelaajan ja opiskelijatytön näkökulmista. Elokuvaa esitettiin maan elokuvateattereissa kansannousun 50-vuotispäivänä, ja se näytettiin myös Yhdysvaltain presidentti George W. Bushille.
Simonsen

Simonsen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Allan Simonsen (s. 1952), tanskalainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Allan Simonsen (1978–2013), tanskalainen autourheilija
Kari Simonsen (s. 1937), norjalainen näyttelijä
Magne Simonsen (s. 1988), norjalainen jalkapalloilija
Marie Simonsen (s. 1962), norjalainen toimittaja
Mikael Simonsen (1882–1950), tanskalainen soutaja  ja olympiamitalisti
Ole Løvig Simonsen (s. 1935), tanskalainen poliitikko ja ministeri
Olaf Christian Ditlev-Simonsen (1897–1978), norjalainen jalkapalloilija, jääpalloilija, purjehtija, urheilujohtaja ja laivanvarustaja
Palle Simonsen (1933–2014), tanskalainen  poliitikko ja ministeri
Per Ditlev-Simonsen (s. 1932), norjalainen laivanvarustaja, poliitikko ja ministeri, Oslon pormestari 1995–2007
Rudolph Simonsen (1889–1947), tanskalainen säveltäjä ja olympiamitalisti
Thorkild Simonsen (1926–2022), tanskalainen poliitikko ja ministeri.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Simo Zitting (puheenjohtaja)

Simo Pekka Zitting (s. 7. maaliskuuta 1957 Tohmajärvi) on suomalainen  lakimies ja ammattiyhdistysjohtaja. Hän on toiminut Suomen Ammattiliittojen Keskusjärjestö SAK:hon kuuluvan Suomen Merimies-Unionin puheenjohtajana vuodesta 2000 lähtien.
Zitting valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1988. Valmistumisensa jälkeen hän työskenteli SAK:n juristina ja lakimiehenä lakiasiaintoimistossa. Vuonna 1993 Zitting siirtyi työskentelemään Suomen Merimies-Unionin lakimiehenä ja vuonna 2000 hänet valittiin liiton puheenjohtajaksi.
Suomen Kuvalehden toimittaja Tuomo Lappalainen arvosteli keväällä 2012 Zittingin toimintatapoja farssiksi "jopa ay-liikkeen demokratia-asteikolla", kun Astrid Geisor-Goman, Zittingin vastaehdokas puheenjohtajaksi, suljettiin ulos edustajiston kokouksesta. Zitting ei myöskään antanut toimittamassaan unionin Merimies-lehdessä palstatilaa haastajalleen, vaikka tämän oli asettanut ehdokkaaksi unionin suurin ammattiosasto. Puheenjohtajavaalissa Zitting voitti Geisor-Gomanin äänin 33–8.
Lokakuussa 2013 Merimies-Unionin entiset aktiivit vihjasivat käynnistäneensä ministeri Heidi Hautalan eroon johtaneen kohun. Hautala valitti joutuneensa ay-liikkeen sylkykupiksi teollisuuden rakennemuutoksen vuoksi. Zitting kutsui Hautalan linjaa "totaalifanaattiseksi".
Työtaisteluita

Elokuussa 2000 Merimies-Unioni asetti Finnlinesin Finnmerchant-aluksen saartoon ja uhkasi samalla toista laivaa. Finnlines, Suomen laivanpäällystöliitto ja Suomen konepäällystöliitto tuomitsivat toimet laittomina. Yhtiö oli palkannut 28 puolalaista merimiestä mielestään työehtosopimuksen mukaisesti, mutta Zitting oli eri mieltä. Konepäällystöliiton mukaan kyseessä on keino säilyttää suomalainen kauppalaivasto ja työntekijät.
Finnlinesin pääluottamusmiehen mukaan 90 % työntekijöistä tuki Finnlinesin ratkaisua, koska ketään ei irtisanottu. Simo Zittingin sanotaan käynnistävän näyttävästi ay-sotia ja uhraavan rahtilaivastojen miehistöjä suosiakseen häntä puheenjohtajavaalissa äänestänyttä matkustajalaivojen henkilöstöä, jolla on valitsijoiden enemmistö. Kokoomuksen Verkkouutiset kirjoitti vuonna 2000, että Zittingillä on hermostuvan ja räväkän miehen maine.
Monaco olympialaisissa

Monaco osallistui kesäolympialaisin ensimmäistä kertaa vuonna 1920 ja on siitä alkaen ollut mukana 1-11 urheilijan joukkueilla lukuun ottamatta vuosia 1932, 1956 ja vuoden 1980 boikotoituja Moskovan olympialaisia. Monaco on osallistunut myös talviolympialaisiin joka kerta vuodesta 1984 alkaen.
Monaco ei ole saanut olympiamitaleja. 28 kertaa kisoihin osallistuneena Monaco on useimmin olympialaisiin osallistunut maa, joka ei ole saavuttanut mitaleja.
Osallistujat > Kesäolympialaiset

Antwerpen 1920 - 4 urheilijaa
Pariisi 1924 - 7 urheilijaa
Amsterdam 1928 - 7 urheilijaa
Los Angeles 1932 - Ei osallistunut
Berliini 1936 - 8 urheilijaa
Montan vesivoimalaitos

| Montan vesivoimalaitos |
| --- | --- |
 Montan voimalaitos elokuussa 2006
Tyyppi:  vesivoimalaitos
Teho:  47 megawattia
Pudotuskorkeus:  12,2 metriä
Omistaja:  Fortum Oyj
Valmistunut:  1955
Sijainti:   Muhos
Koordinaatit:  64°49′15″N, 026°00′52″E
Montan vesivoimalaitos on vesivoimalaitos Oulujoessa. Se sijaitsee Montassa noin kahden kilometrin päässä Muhoksen keskustaajamasta. Voimalaitos on Oulujoen voimalaitoksista toinen Oulun Merikosken jälkeen. Voimalaitoksen ja lähellä sijaitsevan asuntoalueen on suunnitellut arkkitehti Aarne Ervi. Oulujoki Osakeyhtiön rakentama voimalaitos valmistui vuonna 1955.
Voimalaitoksen omistaa Fortum Oyj. Siinä on kolme Kaplan-turbiinia, joista saadaan sähkötehoa yhteensä 47 MW. Voimalan pudotuskorkeus on 12,2 metriä.
Voimalaitoksen rakenteet on paalutettu saveen betonista valettujen paalujen päälle. Sen putouskorkeuteen sisältyy Pyhäkosken alaosa ja Montankoski.
Kuvia Montan voimalalta

Ohijuoksutus 12.8.2012
Voimalarakennus takaa
Voimalan yläpuolista jokea
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montan vesivoimalaitos Wikimedia Commonsissa
Oulujoen vesivoimalaitokset
Simojoki (täsmennyssivu)

Simojoki tarkoittaa seuraavia asioita ja henkilöitä:
Simojoki, joki Lapin läänissä
Sukunimi

Aili Simojoki (1913–1998), muistelmakirjailija
Anssi Simojoki (1944–2020), pappi, lähetystyöntekijä, teologi ja runoilija
Aukusti Simojoki (1882–1959), kirjailija, kääntäjä ja sanoittaja
Elias Simojoki (1899–1940), kansanedustaja (IKL)
Heikki Simojoki (1906–1990), hydrologi, geofyysikko ja professori
Juhani Simojoki (1928–2021), pappi ja päätoimittaja
Kaarlo Simojoki (1913–1941), teologian ylioppilas ja sotakirjailija
Liisa Simojoki (1918–2017), myöh. Tenkku, musiikkipedagogi
Martti Simojoki (1908–1999), Turun arkkipiispa vuosina 1964–1978
Niilo Simojoki (1910–1992), yleisesikuntaeversti ja Suomen ilmatorjunnan kehittäjä
Pekka Simojoki (s. 1958), säveltäjä, sanoittaja ja sovittaja.
Miguel Hidalgo y Costilla

| Miguel Hidalgo y Costilla |
| --- | --- |
 Miguel Hidalgoa esittävä maalaus
Henkilötiedot
Muut nimet:  Miguel Gregorio Antonio Hidalgo y Costilla Gallaga Mandarte y Villaseñor
Syntynyt: 8. toukokuuta 1753 Pénjamo, Nueva Galicia, Uusi-Espanja
Kuollut: 30. heinäkuuta 1811 (58 vuotta) Chihuahua, Nueva Vizcaya, Uusi-Espanja
Ammatti:  pappi, sotilasjohtaja
Arvonimi: Generalissimo
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Miguel Gregorio Antonio Hidalgo y Costilla Gallaga Mandarte y Villaseñor (8. toukokuuta 1753 – 30. heinäkuuta 1811) oli meksikolainen pappi, joka käynnisti Meksikon itsenäisyysliikkeen.
Varhainen elämä ja ura pappina

Hidalgo syntyi Meksikossa asuneeseen kreoliperheeseen. Hänet vihittiin papiksi vuonna 1778. Pappina toimiessaan hän suututti katolisen kirkon kapinoimalla tiukkoja moraalisäädöksiä (esimerkiksi selibaattia) vastaan ja kritisoimalla paavin valtaa. Erityisesti kirkkoa huolestutti Hidalgon myötämielinen suhtautuminen valistusajan kirjailijoiden ajatuksiin. Hidalgo joutui inkvisition kuulusteltavaksi. Hänet siirrettiin syrjemmälle, pieneen kylään, joka ennen tunnettiin nimellä Dolores. Siellä hän liittoutui keskustelukerholaisten kanssa, joista tuli pian itsenäisyysmielisiä.
Rooli Meksikon itsenäisyysliikkeessä

Vuonna 1810 Espanja oli heikentynyt Napoleon Bonaparten hyökkäysten seurauksena. Kun Ferdinand VII oli syrjäytetty ja Joseph Bonaparte asetettu hänen tilalleen, Hidalgo ja muut itsenäisyysmieliset saivat kimmokkeen tulevalle kapinalle, jonka oli alun perin määrä alkaa lokakuussa 1810. Itsenäisyysmieliset olivat jakautuneita itsenäisyyden luonteen suhteen. Toiset (Hidalgo mukaan luettuna) olivat sosiaalisten ja taloudellisten uudistusten kannalla, kun taas loput pitivät poliittista kumousta tärkeämpänä.
Eräs itsenäisyysmielisten joukoissa ollut petturi oli ilmoittanut viranomaisille separatistisista suunnitelmasta. Osa vetäytyi kapinan suunnittelusta pidätysuhan alla, mutta Hidalgo ja monet muut pysyivät suunnitelman takana. 16.9.1810 Hidalgo ryntäsi Doloresin kirkkoon soittamaan kirkonkelloja ja kutsui seurakuntalaisia vastustamaan espanjalaisten valtaa. Tapahtuma tunnetaan nimellä ”Grito de Dolores”. 16.9. vakiintui myöhemmin Meksikon itsenäisyyspäiväksi.
Hidalgon johtamat joukot olivat huonosti koulutettuja ja keskenään erimielisiä. Kapinallisjoukot saivat haltuunsa laajoja alueita Meksikon keskiosissa, mutta kärsivät melko pian tappion lähellä Guadalajaraa tammikuussa 1811. Espanjalaisjoukot löivät kapinalliset hajalle. Hidalgo pakeni Teksasiin, jossa hänet erään petturin toimesta luovutettiin espanjalaisviranomaisille. Hidalgo lähetettiin Chihuahuaan, jossa hänet teloitettiin kruununvastaisesta toiminnasta syytettynä 30.7.1811.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Miguel Hidalgo y Costilla Wikimedia Commonsissa
Session Description Protocol

| TCP/IP-pino |
| --- | --- |
sovelluskerros sovelluskerros: BGP · DHCP · DNS · ESMTP · FTP · HTTP · IMAP · IRC · LDAP · MGCP · NNTP · NTP · POP3 · RPC · RTP · RTSP · SIP · SMTP · SNMP · SOCKS · SSH · Telnet · TLS/SSL · XMPP  ·  (..lisää..)
kuljetuskerros kuljetuskerros: TCP · UDP · QUIC · DCCP · SCTP · RSVP · RIP · ECN
verkkokerros verkkokerros: IP (IPv4 ja IPv6) · ICMP (ICMPv6) · IGMP · IPsec
siirtoyhteyskerros: ARP · IS-IS · NDP · OSPF · L2TP · PPP
fyysinen kerros
SDP (Session Description Protocol) on protokolla, jolla voidaan kuvata Internetin multimediaesityksiä tai -istuntoja, kuten Internet-puheluja, elokuvien suoratoistoa tai puhelinneuvotteluja.  SDP suunniteltiin alun perin MBONEssa välitettävien reaaliaikaisten multimediaesitysten kuvaamiseen. SDP-kuvauksessa luetellaan esityksen ajankohta, esitykseen kuuluvat mediat (ääni, video, grafiikkasovellus) ja niiden tarvitsemat parametrit (koodekit, siirtoprotokollat, porttinumerot).
SDP-kuvauksia voidaan välittää HTTP:n, SAPin, RTSP:n tai SIPin avulla. SIPpiä varten on määritelty lisäksi neuvotteluprotokolla (Offer/Answer Model with SDP), jolla voidaan muodostaa uusia multimediaistuntoja tai muokata olemassa olevia.
Standardointi

SDP määritellään RFC-dokumenteissa:
RFC 2327 SDP
RFC 3264 Offer/Answer Model with SDP
Montana (Bulgaria)

| Montana Монтана |
| --- | --- |
 Näkymä Montanaan
 vaakuna
 Montana
 Koordinaatit: 43°25′N, 23°14′E 
Valtio:  Bulgaria
Alue:  Montana
Väkiluku (2011):  53 381
 
 www.montana.bg 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Montana (bulg. Монтана) on kaupunki Luoteis-Bulgariassa lähellä Serbian rajaa. Montana on myös Montanan alueen pääkaupunki. Se sijaitsee 50 kilometriä Tonavasta ja 40 kilometriä Vratsasta. Montanan asukasluku on 53 381 (2011).
Montana sijaitsee Ogostajoen rannalla, pohjoiseen Balkanvuorilta.
Ystävyyskaupungit

Banská Bystrica, Slovakia
Žytomyr, Ukraina
Schmalkalden, Saksa
Pirot, Serbia
Aiheesta muualla

Montanan kotisivut (bulgariaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Montana (Bulgaria) Wikimedia Commonsissa
Bulgarian kaupungit
Aitos
Asenovgrad
Blagoevgrad
Botevgrad
Burgas
Dimitrovgrad
Dobritš
Dupnitsa
Gabrovo
Gorna Orjahovitsa
Gotse Deltšev
Harmanli
Haskovo
Jambol
Karlovo
Karnobat
Kazanlăk
Kărdžali
Kjustendil
Lom
Lovetš
Montana
Nova Zagora
Panagjurište
Pazardžik
Pernik
Petritš
Pleven
Plovdiv
Primorsko
Razgrad
Ruse
Samokov
Sandanski
Sevlievo
Šumen
Silistra
Sliven
Smoljan
Sofia
Stara Zagora
Svištov
Tărgovište
Trojan
Varna
Veliko Tărnovo
Velingrad
Vidin
Vratsa
Sepik

| Sepik |
| --- | --- |
 Sepikin sijainti
Alkulähde:  Viktor Emanuelin vuoret
Laskupaikka:  Bismarckinmeri
Maat:   Papua-Uusi-Guinea,  Indonesia
Pituus:  1 126 km
Alkulähteen korkeus:  2 170 m
Virtaama:  3 800 m³/s
Valuma-alue:  80 000 km²
Sepik on joki Papua-Uuden-Guinean pohjoisosassa. Sivuhaaroineen se on Kaakkois-Aasian ja Oseanian alueen suurin täysin luonnontilainen makeavetinen vesistö.
Sepik saa alkunsa Uuden-Guinean Keskusylängöltä, Viktor Emanuelin vuorilta läheltä Indonesian vastaista rajaa. Se virtaa laajan tasankoalueen poikki erittäin runsaasti mutkitellen. Joki laskee Bismarckinmereen saaren pohjoisrannikolla, noin 100 kilometriä Wewakin kaupungista itään. Sepik päättyy mereen ilman suistoa ja samentaa meriveden 50 kilometrin matkalta rannikolta ulospäin. Joen varrella on noin 1500 järveä, näistä monet ovat ns. makkarajärviä. Vesistön suurin järvialue on Chambrijärvi. Sepikiä ympäröivän tasangon kasvillisuus muodostuu trooppisesta sademetsästä ja soista, ja sadekaudella joen ympäristöön muodostuu laajoja tulvatasankoja.
Sepik on purjehduskelpoinen neljän metrin syväyksellä 480 kilometrin matkan, ja kanootilla noin 900 kilometriä.
Sepikin valuma-alueella on pinta-alaa noin 80 000 km² ja siellä asuu noin 430 000 ihmistä. 
Jokilaaksoa asuttavien heimojen etninen kirjo on laaja jopa Papua-Uuden-Guinean mittapuulla. Alueella ei ole kuitenkaan kaupunkeja, teollisuutta tai kaivostoimintaa. Ensimmäinen eurooppalainen joella oli Otto Finsch vuonna 1885. Finsch myös purjehti jokea ylävirtaan noin 50 kilometrin matkan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Upper Sepik River Basin - UNESCO World Heritage Centre (englanniksi)
Mega Man X4

| Mega Man X4 |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Capcom
Julkaisija:  Capcom
Tuottaja:  Keiji Inafune
Säveltäjä:  Toshihiko Horiyama
Pelisarja:  Mega Man
Julkaistu:  Sega SaturnNA 31. heinäkuuta 1997JP 1. elokuuta 1997 PlayStationJP 1. elokuuta 1997NA 9. lokakuuta 1997EU 1. tammikuuta 1998 WindowsJP 3. joulukuuta 1998NA 1. tammikuuta 1998 EU 1. tammikuuta 1998
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: A (kaikenikäisille)  ESRB: Lapsista aikuisille  USK 6 
Alusta:  Sega Saturn, PlayStation, Windows
Jakelumuoto:  CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Mega Man X4 (jap. ロックマンX4, Rockman X4) on Capcomin kehittämä ja julkaisema tasohyppely, joka on julkaistu vuonna 1997 PlayStationille ja Sega Saturnille. Peli oli toinen Mega Man -peli, joka julkaistiin Sonyn PlayStationille (Mega Man X3 vuonna 1996 oli ensimmäinen) ja Sega Saturnille. Pelistä on julkaistu myös käännös Windowsille. Pelin julkaisua seurasi Mega Man 8:n julkaisu PlayStationille ja Saturnille. Mega Man X4 hyödynsi FMV-teknologiaa, jonka ansiosta sen välianimaatioina voitiin käyttää animea. Se oli myös ensimmäinen ääninäyttelyä sisältänyt Mega Man -peli, ja antoi pelaajan ensimmäistä kertaa valita koko pelin ajaksi hahmokseen Mega Man X:n tai Zeron (Zeroa oli saanut ohjata jo edellisessä pelissä, mutta hyvin rajoitetusti).