stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Saharan ilmasto
Lämpötilat > Keskilämpötilat

Lämpötila on Saharassa tammikuussa keskimäärin 10–25 °C. Heinäkuun keskilämpötila on 28–35 °C, suurimmassa osassa yli +35 °C. Läntisimmässä osassa laajoilla alueilla keskilämpötila on yli 32 °C, jopa 36 °C.
Yön ja päivän lämpötilojen vaihtelu saattaa hyvinkin olla 40 °C. Tamanrassetista on mitattu maan pinnasta jopa 84 °C vuosivaihtelu
Lämpötilat > Pohjoisen ja etelän erot

Lämpötilat vaihtelevat kuitenkin myös pohjoisen ja eteläisen Saharan välillä. Vuoden keskilämpötila pohjoisessa Saharassa on 20 °C. Saharan pohjoisosassa tammikuun keskilämpötila on laajoilla alueilla alle 16 °C, ja esimerkiksi Algeriassa ja Pohjois-Egyptissä alle 12 °C. Pohjois-Saharan päivän keskimääräinen lämpötilan vuosivaihtelu on 20 °C, talvipäivän keskimääräinen lämpötila 13 °C. Vaihtelu voi olla tätä suurempaa, Kuukauden keskilämpötilat voivat Pohjois-Saharassa vaihdella esimerkiksi 4 °C:sta 42 °C:hen. Kuumin aika on pohjoisessa heinä-elokuussa.
Libyan pohjoisosissa on jo viileitä talviöitä ja lämpötila voi laskea lähelle nollaa tai sen alle. Pohjoisella hiekka-aavikolla ja vuoristossa voi olla talviyönä kuuraa tai lunta. Talvella voi olla jopa 7–10 °C pakkasta, joidenkin tietojen mukaan vuoristossa jopa -18 °C. Talvi, jolloin lämpötila usein laskee nollan alapuolelle, kestää joulukuusta helmikuuhun.
Saharan eteläpuolisko on trooppisella alueella, ja siellä yölläkin lämpötila on 20 °C tuntumassa. Vuoden keskilämpötila on eteläisessä Saharassa maapallon korkeimpia, jopa yli 30 °C. Kuumin aika on etelässä touko-kesäkuussa. Saharan eteläosissa on tammikuussa keskimäärin 16–22 °C, mutta Tibesti-vuoristossa alle 12 °C. Tibestin vuoristossa voi olla jopa -15 °C. Etelä-Saharan päivittäisen keskilämpötilan vuotuinen vaihtelu on 17,5 °C, ja lämpötila voi useinkin nousta myöhään keväällä 50 °C:hen. Timbuktun-Khartumin leveyksillä keskilämpötilan vuosivaihtelu on 23–43 °C
Lämpötilat > Ennätyslämpötilat

Korkeimmat mitatut ilman lämpötilat ovat 55–58 °C. Gebili Tunisiassa on hyvin kuuma paikka, ja siellä lämpötila nousee kesällä yli 55 °C:n. Al Aziziyahissa Libyassa 112 m:n korkeudessa merenpinnastamitattiin 13. syyskuuta 1922 peräti 57,7 °C varjossa. Maanpinnan korkeimmat lämpötilat ovat 70–80 °C, mutta syvemmällä hiekassa on viileää ja kosteaa. 10 cm syvyydessä lämpötila on melkein koko vuorokauden suunnilleen 24 astetta ja yli 30 cm syvyydestä ei kosteus haihdu.
Toisaalta Ifranessa Marokossa on mitattu 1 635 m:n korkeudessa alimmillaan -23,9 °C. Päivittäinen lämpötilanvaihtelu voi Länsi-Saharassa olla yli 45 °C.
Saharan hiekkamyrskyt

Saharassa puhaltaa monesti hiekkamyrskyjä, joita kutsutaan muun muassa nimellä harmattan. Pölyn ilmaan nostavaa pimentävää tuulta kutsutaan arabian kielessä monin eri nimiä, muun muassa ghibili, irifi, simoom (samun), khamsin ja haboob. Hiekkamyrsky voi liittyä ukkoseen ja rajuilmaan tai syntyä muuten vain auringon lämmittäessä joitain alueita, jolloin ilma nousee ylöspäin. Hiekkamyrsky saattaa syntyä Saharassa äkkiä ja puhaltaa päiviä. Salahissa Algeriassa on 55 hiekkatuulipäivää, ja Bouroukoussa Tšadissa 70 hiekkatuulipäivää. Hiekka on nopeasti liikkuessaan ihmiselle vaarallinen, siltä tulee suojautua esim. kiven taakse tai maahan. Tuulen mukana lentävä hiekka naarmuttaa auton ikkunat läpinäkymättömiksi ja kuorii maalin pois.
Saharan pilvettömyys ja auringon säteily

Suhteellinen kosteus Saharassa on laajoilla alueilla alle 35%. Loka-marraskuussa otetuissa 2003 tehdyissä satelliittihavainnoissa  näkyy, että Sahara on yksi pilvettömimpiä alueita maapallolla, tässä Saharan kanssa kilpailee lähinnä Antarktis. Saharassa on myös pilven huippu yleensä korkealla. Koska Saharan ilma on pilvetöntä, Auringon vuosittainen säteily on siellä hyvin suuri, noin 260 w/m2 tai suurempi. Itä-Saharassa on eniten auringonpaistetta vuodessa, 97% päivistä on aurinkoisia jolloin aurinko paistaa 4300 tuntia.
Sade Saharassa > Alhainen sademäärä

Saharan sademäärä on aina alle 127 mm. Jo 70–100 mm:n sademäärä on Saharassa ylellisyyttä, laajoilla alueilla sataa alle 50 mm. Yli 8 miljoonan neliökilometrin alalla sataa keskimäärin alle 100 mm vuodessa ja melkein 5 miljoonan km² alalla alle 20 mm/v. Keski-Saharassa sataa usein alle 25 mm, hyvin kuivassa idässä jopa alle 5 mm. Pohjois-Saharan keskisademäärä on 76 mm, siellä sataa eniten joulukuusta maaliskuuhun. Khargan keitaassa Libyan aavikoilla sataa noin 1 mm/v.
Korkea lämpötila ja kuivuus haihduttavat mahdollisen maassa olevan veden nopeasti. Kuumuuden takia vettä haihtuisi jopa 3 000–4 500 mm, jos sitä riittäisi. Alhainen suhteellinen kosteus, joka on usein 4–5 %, lähes aina alle 30 %, lisää haihtumista, mikä puolestaan kuivattaa kasvit. Todellinen haihtuminen Saharassa on monesti sama kuin sademäärä eli 10-100 mm.
Sade Saharassa > Sateiden äkillisyys ja vaihtelut

Sademäärä vaihtelee rajusti vuosittain. Sateet tulevat yleensä kerran kahdessa vuodessa esiintyvinä lyhyinä ja kovina myrskyinä ja kosteus synnyttää hetkellistä kasvillisuutta hiekkaan hautautuneista siemenistä. Suurimmassa osassa Saharaa sataa vain yksi kohtalainen sadekuuro vuodessa. Jonkun paikkakunnan niukkojen sademäärien vaihtelu on arvaamatonta: yhtenä vuonna 0 mm, toisena 100 mm. Khargassa Egyptissä, kuivalla Saharan osalla, on joskus kestänyt 17 vuotta ilman sadetta. Varsinkin pohjoisen ja etelän välissä Keski-Saharassa on rankkasateita, jotka täyttävät järvet ja joet. Järvet kuivuvat pian suolatasangoiksi, sillä veden haihtuminen imee alhaalla olevan suolan järven pintaan. Rankkasateiden aikaan Sahara saattaa puhjeta kukkaan, koska hiekassa on kasvien siemeniä. Tšadissa on yksi harvoja maailman suurin alueita, jossa ei sada vuosiin. Egyptissä Niiliin laskeva Wadi Haifa on yksi maailman kuivimpia paikkoja. Kuivimpana Saharan aavikon kohtana pidetään Libyan Sebhahia.
Sade Saharassa > Konvergenssi ja muut sateen tuojat

Varsinkin Etelä-Saharaan vaikuttaa kesällä alueen ylle saapuva intertrooppinen konvergenssi, joka tuo sinne kostean kesämonsuunin. Konvergenssi eli monsuunirintama vaeltaa vuodenaikakierron mukaan Niger-joelta Tšadjärven pohjoisosiin noin 30 pohjoiselle leveydelle. Monsuunirintaman pohjoispuolella on kuiva koillistuuli, eteläpuolella kostea lounaistuuli. Konvergenssi saapuu lähelle Itä-Saharan yllä olevaa kesäistä matalapainetta ja saattaa tuoda sadetta eteläiseen, jopa Keski-Saharaan asti jos Saharan yllä oleva korkeapaine väistyy.
Näin ollen Saharan pohjoisosan säät ovat enemmän Välimeren leveyksien tyyppisiä, mutta eteläosan säät enemmän savannin tyyppisiä. Niinpä Sahara jakautuu tuulten ja sateitten puolesta pohjoiseen, keskiseen ja eteläiseen Saharaan.
Etelä-Saharan ilmasto on trooppisen kuiva, vuotuiset lämpötilanvaihtelut pienempiä kuin pohjoisessa ja talvisin puhaltaa monesti pölyinen koillistuuli. Etelässä konvergenssi tuo sadetta enemmän kesällä. Etelässäkin tuulee koillisesta talvella ja on kuivaa. Etelän sateet ulottuvat esimerkiksi Ahaggar- ja Tibesti-vuorille kesällä, jolloin siellä on matalapaine, mutta talvella kuiva korkeapaine jonka alueelle tulee Atlasvuorilta polaaririntaman sateita. Vuoristot ovatkin muuta aluetta sateisempia.
Keski-Saharassa on hyvin kuivaa, koska pohjoisen ja etelän sateet ulottuvat sinne harvoin. Etelässäkin tuulee koillisesta talvella ja on kuivaa.
Saharan pohjoisosassa on suuret vuotuiset lämpötilan vaihtelut, talvisateet, talvisin joskus vuoristoissa luntakin ja joskus tulvamaisia kesäsateita. Keväällä pohjoisessa Saharassa puhaltaa monesti kuuma eteläinen tuuli, mutta tämä lakkaa yleensä kesäksi Pohjoisessa sataa eniten talvella, mutta varsinkin kuivemmilla alueilla voi olla joskus harvoin myrskyihin liittyviä kaatosateita. Kesätuulet ovat yleensä voimakkaita. Etelä-Saharassa puhaltaa lokakuussa kuiva itätuuli harmattan.
Talviset Välimeren alueen voimakkaat sateet eivät Saharaan asti ulotu. Meren kosteus tuntuu Atlantin rannikolla jopa 155 mailiin asti.
Sade Saharassa > Vuoristojen sateisuus

Saharan vuoristoissa Ahaggar, Tassili N’Ajjer, Tibesti, Aïr on yleensä hieman sateisempaa ja vähemmän kuumaa kuin muualla. Niissä on paikoin hyvinkin runsasta kasvillisuutta ja erilaisia eläimiä.
Keski-Saharan vuorialueella sijaitsevan Tamanrassetin ilmastokaavio.
Saharan reunalla sijaitsevan Fayan ilmastokaavio.
Bilman keitaan ilmastokaavio.
Intertrooppinen konvergenssi muuttaa vuodenaikojen mukaan sijaintiaan pohjoisemmaksi, mikä vaikuttaa Saharankin harvinaisiin sateisiin.
Mark Sinclair

| Mark Sinclair> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1996 (ikä 28) Hamilton, ON, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Sinc
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  82 kg
Seura
Seura:  HPK
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  31
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2025–
Aik. seurat:  Cincinnati Cyclones (ECHL) Belleville Senators (AHL) Allen Americans (ECHL) Bloomington Bison (ECHL)
Mark Anthony Sinclair (s. 8. maaliskuuta 1996 Hamilton, Ontario, Kanada) on kanadalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhossa.
Ura > Juniori- ja yliopistovuodet

Sinclair vietti suurimman osan juniorivuosistaan kotikaupungissaan Ontarion Hamiltonissa. Kingston Frontenacs varasi hänet 185. pelaajana OHL:n varaustilaisuudessa 2012. Sinclair ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta hän voisi pelata tulevaisuudessa Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Sinclair pelasi kauden 2012–2013 NDJCHL-juniorisarjan Dundas Bluesissa. Kaudeksi 2013–2014 hän siirtyi OJHL-junioriliigan Hamilton Red Wingsiin, josta Sinclair siirtyi kesken kauden 2014–2015 GOJHL-joukkue Caledonia Corvairsiin. Hän voitti siellä mestaruuden sekä keväällä 2014 että 2015. Halton Ravens varasi Sinclairin 278. pelaajana GMHL:n varaustilaisuudessa 2015. Kaudeksi 2016–2017 hän siirtyi BCHL-joukkue Chilliwack Chiefsiin.
Vuosina 2017–2020 Sinclair kävi Alabaman yliopistoa Huntsvillessä. Kaudeksi 2020–2021 hän sai siirron Michiganin teknilliseen yliopistoon, jossa Sinclair vietti kaksi kautta.
Ura > Ammattilaisura

Viimeisen yliopistokautensa 2021–2022 päätteeksi, huhtikuussa 2022 Sinclair siirtyi ECHL-joukkue Cincinnati Cyclonesiin, jossa hän pelasi loppukaudella kaksi runkosarjaottelua. Lokakuussa Sinclair palasi seuraan amatööritryout-sopimuksella, jonka päätteeksi hän sai sopimuksen loppukaudeksi 2022–2023. Sinclair pelasi ECHL:ssä 32 runkosarjaottelua torjuen 19 voittoa ja neljä nollapeliä sekä neljä pudotuspeliottelua. Huhtikuussa 2023 hän teki ammattilaistryout-sopimuksen AHL-joukkue Belleville Senatorsin kanssa. Sinclair pelasi siellä yhden runkosarjaottelun.
Heinäkuussa 2023 Sinclair teki Belleville Senatorsin kanssa vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen AHL-sopimuksen. Samana syksynä NHL-varaamaton Sinclair osallistui myös Ottawa Senatorsin harjoitusleirille. Hän pelasi kauden 2023–2024 kuitenkin suurimmaksi osaksi ECHL-joukkue Allen Americansin vahvuudessa. Sinclair pelasi kauden aikana yhden AHL-ottelun.
Lokakuussa 2024 Sinclair teki vuoden mittaisen sopimuksen ECHL-joukkue Bloomington Bisonin kanssa. Marraskuussa seura lainasi hänet ammattilaistryout-sopimuksella AHL-joukkue Chicago Wolvesiin, mutta Sinclair ei saanut siellä kuitenkaan peliaikaa. Joulukuussa hän palasi ammattilaistryout-sopimuksella Belleville Senatorsiin, jossa Sinclair pelasi neljä ottelua. Helmikuussa 2025, päivää ennen siirtotakarajaa Sinclair siirtyi kevääseen 2026 asti kestävällä sopimuksella SM-liigajoukkue Hämeenlinnan Pallokerhoon. Sinclair pelasi HPK:ssa ensimmäisen kerran 21. helmikuuta voitto-ottelussa JYP:iä vastaan torjuen nollapelin. Sinclair pelasi neljässä ensimmäisessä ottelussaan kaikkiaan 160 minuuttia ja 6 sekuntia ennen kuin päästi ensimmäisen maalin. Tämä on Liigan maalivahtien ennätys Liiga-uran alusta mitattuna.
Muuta

Sinclairin isoveli Luke pelaa puolustajana OSHL-joukkue Delhi Flamesissa. Hän on pelannut myös Ruotsin ja Suomen alemmissa sarjoissa.
Svjatlana Tsih’anouskaja

| Svjatlana Tsih'anouskaja Святлана Ціханоўская |
| --- | --- |
 Tsih'anouskaja syyskuussa 2024
Yhdistyneen siirtymähallituksen johtaja
 9. elokuuta 2022–  
Edeltäjä:  virka perustettu
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. syyskuuta 1982 (ikä 42)  Mikaševitšy, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto
Ammatti:  opettaja, demokratia-aktivisti
Puoliso:  Sjarhei Tsih’anouski
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Tutkinnot:  Mozyrin pedagoginen valtionyliopisto
Aiheesta muualla
tsikhanouskaya.org
Svjatlana Heorhijeuna Tsih’anouskaja, o.s. Piliptšuk (valkoven. Святла́на Гео́ргіеўна Ціхано́ўская, ven. Светла́на Гео́ргиевна Тихано́вская, Svetlana Georgijevna Tihanovskaja; s. 11. syyskuuta 1982 Mikaševitšy, Valko-Venäjän SNT, Neuvostoliitto) on valkovenäläinen poliitikko, joka lähti vuonna 2020 mukaan presidentinvaaleihin, kun hänen aktivistimiehensä Sjarhei Tsih’anouski pidätettiin.
Tausta ja yksityiselämä

Svjatlana Piliptšuk syntyi vuonna 1982 Mikaševitšyn kaupungissa ja opiskeli Mazyrin valtion pedagogisessa yliopistossa, missä hän myös tapasi tulevan miehensä Sjarhei Tsih’anouskin. He menivät naimisiin ja muuttivat Minskiin. Svjatlana jäi pian kotiäidiksi, ja hänen miehensä aloitti Youtube-aktivismin ja paljasti valtion korruptiota. Koulutukseltaan Tsih'anouskaja on englanninopettaja.
Yhdessä miehensä kanssa Tsih'anouskajalla on kaksi lasta. Koronapandemian saavuttua Valko-Venäjälle Tsih'anouskaja veti lapsensa pois koulusta, koska maan hallitus ei tehnyt juurikaan minkäänlaisia vastatoimia viruksen leviämisen ehkäisemiseksi. Lisäksi Tsih'anouskaja on kertonut, että Lukašenkan kannattajat ovat myös uhkailleet hänen lapsiaan.
Poliittinen ura

Valko-Venäjän presidentti Aljaksandr Lukašenka alkoi keväällä 2020 jyrätä mahdollisia vastaehdokkaitansa syksyn 2020 vaaleja ennakoiden. Sjarhei Tsih’anouski oli yksi lukuisista pidätetyistä. Syyttäjien mukaan Tsih’anouskin kotona sohvan takaa löytyi melkein miljoonan dollarin arvosta Venäjä-kytköistä rahaa. Tsih’anouskaja on kiistänyt syytteet.
Svjatlana Tsih’anouskaja alkoi kesäkuussa 2020 kerätä nimiä syksyn vaaleja varten. Hän on kertonut lähteneensä politiikkaan henkilökohtaisista syistä. ”Aviomieheni on tutkintavankeudessa. Hän ei ole siellä yksin. Poliittisten vankien määrä kasvaa päivä päivältä.”
Tsih’anouskaja nousi varsin nopeasti Valko-Venäjän opposition suosituimmaksi hahmoksi, ja hän on kertonut tavoitteeksi poliittisten vankien vapauttamisen ja oikeudenmukaisten presidentinvaalien järjestämisen. Hänen taakseen on noussut varsin laaja kannattajakunta, sillä heinäkuun lopulla Minskissä oli liikkeellä peräti yli 60 000 opposition kannattajaa. Mielenosoituksen on arveltu olleen suurin yli 10 vuoteen. Tsih’anouskajan suosio on herättänyt myös Valko-Venäjän hallinnon, sillä häntä ja hänen lapsiaan on uhkailtu. Siksi Tsih’anouskajan lapset on siirretty salaiseen paikkaan jossain päin Eurooppaa.
Keskusvaalilautakunnan mukaan Tsih’anouskaja sai vaaleissa 9,9 prosenttia äänistä ja Lukašenka sai 80,2 prosenttia äänistä, voittaen vaalit. Tsih’anouskaja kertoi, ettei hyväksy hänen mukaansa vilpillisten vaalien lopputulosta ja että pitää itseään vaalivoittajana. Käytyään tekemässä valituksen vaalilautakunnassa Tsih’anouskaja poistui Valko-Venäjältä. Pian tämän jälkeen Liettuan ulkoministeri Linas Linkevičius kertoi Tsih’anouskajan olevan turvallisesti Liettuassa.
Poliittinen ura > Maanpaossa

Tsih'anouskaja perusti 9. elokuuta 2022 organisaation nimeltä Yhdistynyt siirtymähallitus, johon hän alkoi nimetä myös muita edustajia. Kyseessä on käytännössä pakolaishallitus.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan vuonna 2022 Tsih'anouskaja ilmoitti, että hänen pakolaishallituksensa on varautunut Lukašenkan hallituksen kaatumiseen. Hän on sittemmin sanonut, että Venäjä miehittää jo käytännössä Valko-Venäjää.
Tsih'anouskaja vieraili Suomessa maaliskuussa 2021, jolloin hän tapasi Sauli Niinistön, Sanna Marinin ja Pekka Haaviston. Valko-Venäjä ilmoitti vaativansa Tsih'anouskajan luovuttamista.
Elokuussa 2023 Tsih'anouskajan johtama pakolaishallitus ilmoitti suunnittelevansa passien myöntämistä ulkomailla asuville valkovenäläisille. Lukašenka oli aiemmin kieltänyt Valko-Venäjän suurlähetystöjä myöntämästä passeja ulkomailla asuville Valko-Venäjän kansalaisille. Pakolaishallituksella on parisen kymmentä epävirallista "suurlähetystöä" ympäri maailmaa.
Tunnustuksia

Tsih'anouskajalle, ja muille valkovenäläisille demokratia-aktivisteille, myönnettiin vuoden 2020 Saharov-palkinto.
Taimon koulu

| Taimon koulu |
| --- | --- |
 Taimon koulu
Tyyppi:  alakoulu
Perustettu:  1982
Rehtori:  Sami Kolehmainen
Luokat:  14
Oppilaita:  316
Verkkosivut
Taimon koulu on Naantalissa, Luikkion kaupunginosassa sijaitseva vuonna 1982 valmistunut alakoulu. Koulun rehtori on Sami Kolehmainen. Vararehtorina toimii Tiina Koppanen. Koulussa on 316 oppilasta, neljässätoista perusopetusryhmässä. Näin ollen yhdellä luokalla on keskimäärin 22 oppilasta.
Vuonna 2008 valmistui 1,5 miljoonaa euroa maksanut  peruskorjaus ja koulun laajennus, kun koulussa ilmeni sisäilmaongelmia.
Taimon koulun keittiö valmistaa oman koulun lisäksi Taimon päiväkodin, Soinisten päiväkodin, Suovuoren päiväkodin sekä Ruonan päiväkodin ateriat.
Liedon keskuskoulu

Liedon keskuskoulu
Liedon keskuskoulu on peruskoulun yläaste Liedossa, Länsi-Suomen läänissä.
Koulu toimi 31.7.2001 saakka nimellä Liedon-Tarvasjoen yläaste ja mukana oli lietolaisten oppilaiden lisäksi oppilaita myös Tarvasjoelta. Tuolloin Tarvasjoella aloitti kuitenkin oma yhtenäinen vuosiluokkien 1–9 peruskoulu, ja vuodesta 1967 alkanut perusopetuksen yhteistyö loppui Liedon ja Tarvasjoen välillä.
1.10 2022 Koulun nimi vaihdettiin Liedon Yhtenäiskouluun johon liitettiin Taatilan Koulu.
Lukuvuodella 2008-2009 Liedon keskuskoulussa oli lähes 500 oppilasta ja 50 opettajaa. Koulussa on normaalit yläasteluokat 7–9 (yhteensä 23 luokkaa), joiden perusryhmien oppilasmäärä on noin 22. Lisäksi koulussa on yksi ESY-luokka.
Liedon perusopetuksessa A1-kielenä (ala-asteella kaikille yhteisenä vieraana kielenä) on englanti. Yläasteella kaikille alkavana B1-kielenä opiskellaan ruotsia. Ala-asteella vapaaehtoisena kielenä oppilaat ovat voineet valita ruotsia tai saksaa, joiden opiskelu jatkuu Keskuskoulussa A2-kielenä. Lisäksi kahdeksannella luokalla alkavista B2-kielistä oppilailla on valittavanaan saksa, ranska, venäjä ja italia, joista ryhmät muodostuvat mikäli vähintään noin kymmenen oppilasta on valinnut kielen.
Kirkonkulman koululla aloittanut musiikkiryhmä voivat jatkaa painotettua musiikin opiskeluaan Keskuskoulussa; tunteja on seitsemänsillä vuosiluokilla kaksi viikkotuntia yli normaalin opetussuunnitelman. Uuteen opetussuunnitelmaan koulussa siirrytään vaiheittain siten, että lukuvuonna 2004–2005 uuden OPS:n mukaan opiskelevat 7. luokat, jotka vievät opetussuunnitelmaa mukanaan, ja vuonna 2006 sen mukaan opiskelevat kaikki yläasteen luokat.
Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily

| Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Renny Harlin
Käsikirjoittaja:  Mari Perankoski Renny Harlin Aleksi Bardy
Tuottaja:  Jukka Helle Markus Selin
Säveltäjä:  Juri Seppä Tuomas Wäinölä
Kuvaaja:  Matti Eerikäinen
Leikkaaja:  Kimmo Taavila
Lavastaja:  Annika Salonen
Pääosat:  Jaajo Linnonmaa Aku Hirviniemi Sami Hedberg
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Solar Films
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:  28. heinäkuuta 2021
Alkuperäiskieli:  suomi
Edeltäjä:  Luokkakokous 2 – Polttarit
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Luokkakokous 3 – Sinkkuristeily on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka on ohjannut Renny Harlin. Elokuva on jatkoa Luokkakokous-sarjan aikaisemmille elokuville Luokkakokous (2015) ja Luokkakokous 2 – Polttarit (2016). Elokuvassa kaverukset Tuomas ja Niklas vievät yhteisen työttömyydestä ja yksinäisyydestä kärsivän ystävänsä Antin sinkkuristeilylle parantaakseen hänen itsetuntoaan ja mielenterveyttään. Elokuva on Harlinin ensimmäinen elokuvatuotanto Suomessa 34 vuoteen.
Elokuvan kutsuvierasensi-ilta oli Imatran Bio Vuoksessa 23. heinäkuuta 2021, minne se vietiin pääkaupunkiseudun koronarajoitusten vuoksi. Laajempaan teatterilevitykseen elokuva tuli 28. heinäkuuta.
Elokuvan tunnuskappaleen ”Hauskaa” esittää imatralainen Osmo’s Cosmos -yhtye.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sami Hedberg  | … |  Antti   |
|  Jaajo Linnonmaa  | … |  Tuomas   |
|  Aku Hirviniemi  | … |  Niklas   |
|  Pertti Sveholm  | … |  Akseli   |
|  Pihla Maalismaa  | … |  Pilve   |
|  Antti Luusuaniemi  | … |  Karno   |
|  Ilona Chevakova  | … |  Hanne   |
|  Kuura Rossi  | … |  Ville   |
|  Niina Lahtinen  | … |  Jaana   |
|  Annikki Hirviniemi  | … |  Saara   |
|  Johanna Puhakka  | … |  Leila   |
|  Mari Perankoski  | … |  nais-sika   |
|  Jukka Puotila  | … |  Lennart   |
|  Eino Heiskanen  | … |  Peter   |
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Demokraatti Rolf Bamberg: 
Episodi Jouni Vikman: 
Film-O-Holic.com Timo Hellman: 
Helsingin Sanomat Oona Komonen: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl: 
Hämeen Sanomat Heikki Ikonen: 
Katso Tuomas Riskala: 
Lapin Kansa Tenka Issakainen: 
Muropaketti Joonas Pikkarainen: 
Turun Sanomat Päivi Valotie:
Peilitön järjestelmäkamera
Peilittömät kamerajärjestelmät

Olympus ja Panasonic esittelivät vuonna 2008 ensimmäisen nykyaikaisen peilittömän Micro Four Thirds -järjestelmän, jonka suosion myötä myös muut merkittävät valmistajat ovat siirtymässä tai siirtyneet peilittömään teknologiaan. Tämän jälkeen merkittäviä järjestelmiä ovat esitelleet Sony, Fuji ja Samsung. Perinteisistä järjestelmäkameravalmistajista Canon ja Nikon ovat esitelleet omat peilittömät järjestelmänsä sangen myöhään ja välttäen kilpailemasta omien yksisilmäisten peiliheijastuskamerajärjestelmiensä kanssa, eikä näille aluksi ollut tarjolla kattavaa objektiivivalikoimaa.
Canon EOS M
Canon EOS R ja Canon EOS RP
Fujifilm XF
Leica M
Leica T
Olympus ja Panasonic Micro Four Thirds
Nikon Z
Nikon 1
Pentax K-01
Pentax Q
Ricoh GXR
Sony A (NEX)
Samsung NX
Kuljetusvarikko

Kuljetusvarikko (KuljV) vuoteen 2008 toiminut Suomen puolustusvoimien yksikkö. Sen toimintaa jatkoi  Ajoneuvovarikko.
Puolustusvoimien Materiaalilaitos perustettiin 1.1.1993 kuudestatoista varikosta sekä Koeampumalaitoksesta ja Elektroniikkakeskuskorjaamosta. Materiaalilaitoksen perustamisen yhteydessä Kuljetusvälinevarikon (KvälV) nimi muutettiin Kuljetusvarikoksi. Samaan aikaan Kuljetusvälinevarikon alaisuudessa toiminut Siikakankaan varikko-osasto liitettiin Panssarivarikon kokoonpanoon. Kuljetusvälinevarikon alaisuudessa toiminut Vilppulan varikko-osasto muutettiin Vilppulan varastoalueeksi. Puolustusvoimien Materiaalilaitoksen Esikunnassa toiminut kuljetusmateriaaliosasto, Kuljetusvarikko, Panssarivarikko ja Tervolan Varikko muodostivat kuljetusmateriaalitoimialan.
Puolustusvoimien Materiaalilaitoksen perustamisen yhteydessä varikkojen kokoonpanot yhdenmukaistettiin. Kuljetusvarikon kokoonpano muodostui hallinto-, materiaali- ja tuotanto-osastoista sekä Vilppulan varastoalueesta. Kuljetusvarikko vastasi puolustusvoimien pyöräajoneuvojen huolto- ja korjaustoiminnasta sekä panssarikaluston varaosavarastoinnista.
Kuljetusvarikko lakkautettiin vuoden 2008 lopussa. Kuljetusvarikon tuotanto-osasto jatkoi toimintaa Millog Oy:n Hämeenlinnan Kalkun toimipisteenä. Kuljetusvarikon Kalkussa sijainnut materiaaliosasto liitettiin 1.1.2008 perustetun, sittemmin lakkautetun Länsi-Suomen huoltorykmentin varasto-osaston osaksi.
Kuljetusvarikon päällikkönä toimineet

kapt Rami Kilpi (1.4.2007-31.12.2008)
evl Raimo Raivio (1.11.2003–31.3.2007)
evl Asko Itkonen (1.1.2001–30.10.2003)
evl Timo Henttonen (1.4.1996–31.12.2000)
evl Jukka Voipio (1.3.1991–31.12.1995)
evl Pertti Laaksonen (1.2.1987–31.2.1991)
evl Heikki Pasanen (1.3.1977–31.1.1986)
maj Aarre Seppänen (12.11.1976–29.2.1977)
maj Väinö Saarikko (1.1.1975–11.11.1975)
maj Erkki Takanen (19.11.1967–31.12.1974)
maj Aimo Ikonen (18.5.1963–18.11.1967)
evl Erkki Soininen (3.8.1944–17.5.1963)
kapt Nils Skogström (1.7.1940–18.9.1944)
di Paavo Ahomaa (14.10.1939–31.6.1940)