stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laken piirikunta (Kalifornia)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laken piirikunta (Kalifornia) Wikimedia Commonsissa
Kalifornian osavaltio
Ilmasto | 
Piirit | 
Talous | 
Vaalit | 
Maantiede | 
Hallinto | 
Kuvernöörit |
Historia | 
Politiikka | Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley |  Big Sur |  Central Coast |  Channel Islands |  Coachella Valley |  Cucamonga Valley |  East Bay (SF) |  Etelä-Kalifornia |  Gold Country |  Los Angelesin suuralue |  Imperial Valley |  Inland Empire | Itäinen Kalifornia |  Keskuslaakso |  Kuolemanlaakso |  Los Angeles Basin | Lost Coast |   Mojave |  North Bay (SF) |  Owens Valley |  The Peninsula |  Pomona Valley |  Redwood Empire |  Russian River |  Sacramento Valley |  Salinas Valley |  San Diegon piirikunnan pohjoisosa |  San Fernando Valley |  San Franciscon lahden ympäristö |  San Gabriel Valley |  San Joaquin Valley |  Santa Clara Valley |  Shasta Cascade |  Sierra Nevada |  Piilaakso |  Pohjois-Kalifornia |  Sonoma Valley |  Tech Coast |  Tri-Valley |  Victor Valley |  Wine Country |  Yosemiten kansallispuisto
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield |  Chico |  Fresno |  Los Angeles-Long Beach-Glendale |  Modesto |  Napa |  Oakland-Fremont-Hayward |  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura |  Redding |  Riverside-San Bernardino-Ontario | Sacramento-Roseville |  Salinas |  San Diego-Carlsbad-San Marcos |  San Francisco-San Mateo-Redwood City |  San José-Sunnyvale-Santa Clara | Santa Ana-Anaheim-Irvine |  Santa Barbara-Santa Maria |  Santa Cruz-Watsonville |  Santa Rosa-Petaluma |  Stockton |  Vallejo-Fairfield |  Visalia-Porterville |  Yuba City
Piirikunnat:  Alameda |  Alpine |  Amador |  Butte |  Calaveras |  Colusa |  Contra Costa |  Del Norte |  El Dorado |  Fresno |  Glenn |  Humboldt |  Imperial |  Inyo |  Kern |  Kings |  Lake |  Lassen |  Los Angeles |  Madera |  Marin |  Mariposa |  Mendocino |  Merced |  Modoc |  Mono |  Monterey |  Napa |  Nevada |  Orange |  Placer |  Plumas |  Riverside |  Sacramento |  San Benito |  San Bernardino |  San Diego |  San Francisco |  San Joaquin |  San Luis Obispo |  San Mateo |  Santa Barbara |  Santa Clara |  Santa Cruz |  Shasta |  Sierra |  Siskiyou |  Solano |  Sonoma |  Stanislaus |  Sutter |  Tehama |  Trinity |  Tulare |  Tuolumne |  Ventura |  Yolo |  Yuba
L-luokka (hävittäjä)

| L-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  1 935 t (standardi) 2 840 t (kuormattu)
Pituus:  110 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,20 m
Syväys:  3,0 m
Koneteho:  48 000 hv
Nopeus:  36 solmua
Miehistöä:  221
Aseistus
Meritorjunta:  6 × QF 4,7" Mk XI -tykkiä kaksiputkisina CP Mk XX -asennuksina 8 × 21" torpedoputkea
Ilmatorjunta:  4 × QF 2 naulan Mk VIII neliputkisena Mk VII -asennuksena 8 × Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääriä nelipiippuisina Mk III -asennuksina
L-luokka oli Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjäluokka, jonka muodostivat vuoden 1937 laivasto-ohjelmassa hankitut kahdeksan  hävittäjää.
Taustaa

Tribal-luokan alukset olivat alkuvuodesta 1937 rakenteilla ja niiden jälkeen tilatut pienemmät J-luokan alukset, jotka olivat Kuninkaallisen laivaston vastine muissa maissa valmistettaville suurille hävittäjille. Huolimatta niiden selkeästä voimasta Keisarillisen Japanin laivaston Asashio-luokka, Saksan laivaston von Roeder -luokka sekä Yhdysvaltain laivaston neljätoista Gridley-luokan hävittäjää olivat jääneet vähemmälle huomiolle kuin Ranskan laivaston kaksi Mogador-luokan alusta, jotka oli aseistettu neljällä kaksiputkisella 5,5 tuuman tykkitornilla sekä kymmenellä 21,7 tuuman torpedoputkella ja lisäksi alusten huippunopeus oli yli 39 solmua. Tribal-luokan alukset olivat vastaavasti aseistettu kahdeksalla 4,7 tuuman tykillä sekä neljällä torpedoputkella. Alusten huippunopeuden ollessa 36 solmua eli alukset olivat selkeästi heikompia. J-luokka oli 200 tonnia kevyempi ja se oli aseistettu ainoastaan kuudella 4,7 tuuman tykillä, mutta tätä kompensoimassa olivat kahdeksan torpedoputkea. Lisäksi keskusteltiin hävittäjien ja risteilijöiden pääaseiden käyttämisestä myös ilmatorjuntaan.
Aseistus

Puoleen luokan aluksista asennettiin 4,7 tuuman tornien paikalle kaksiputkiset ilmatorjunnan mahdollistavat nelituumaiset tykkitornit.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Laforey | Yarrow and Company, Scotstoun | 1. maaliskuuta 1939 | 15. helmikuuta 1941 | 26. elokuuta 1941 | upotettu 30. maaliskuuta 1944 |
| HMS Lance | Yarrow | 1. maaliskuuta 1939 | 28. marraskuuta 1940 | 13. toukokuuta 1941 | upotettu 9. huhtikuuta 1942 |
| HMS Gurkha (ex-HMS Larne) | Cammell Laird, Birkenhead | 18. lokakuuta 1938 | 8. heinäkuuta 1940 | 18. helmikuuta 1941 | upotettu 17. tammikuuta 1942 |
| HMS Lively | Cammell Laird | 20. joulukuuta 1938 | 28. tammikuuta 1940 | 20. heinäkuuta 1941 | upotettu 11. toukokuuta 1942 |
| HMS Legion | Hawthorn Leslie and Company, Hebburn | 1. marraskuuta 1938 | 26. joulukuuta 1939 | 19. joulukuuta 1940 | tuhoutunut 26. maaliskuuta 1942 |
| HMS Lightning | Hawthorn Leslie | 15. marraskuuta 1938 | 22. huhtikuuta 1940 | 28. toukokuuta 1941 | upotettu 12. maaliskuuta 1943 |
| HMS Lookout | Scotts Shipbuilding and Engineering Company, Greenock | 23. marraskuuta 1938 | 4. marraskuuta 1940 | 30. tammikuuta 1941 | romutettu 1948 |
| HMS Loyal | Scotts | 23. marraskuuta 1938 | 8. lokakuuta 1941 | 31. lokakuuta 1942 | romutettu 1948 |
Kuna (joki Pihkovan alueella)

| Kuna Куна |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Viro, Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Outovan piiri
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Kunan valuma-alue
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  metsäoja
 :  58.601600°N, 28.020500°E
Laskupaikka:  Peipsijärvi
 :  58.617400°N, 27.799200°E
Läpivirtausjärvet:  Peipsin suurjärvi
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  yli 41,5 m  mpy. 
Laskukorkeus:  noin 30 m  mpy. 
Korkeusero:  11,5 m
Pituus:  18 km  
Kaltevuus:  0,64 m/km
Muuta
Kuna (ven. Куна) on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava 18 kilometriä pitkä joki, joka laskee Peipsijärveen.
Joen kulku

Joen alku sijaitsee 14 kilometrin päässä sen joensuusta Peipsijärven rannalla. Siellä pääuomasta haarautuu yläjuoksulle päin kaksi puroa, joista toinen alkaa Oronyi Mohin (ven. Ороный Мох) suoalueelta ja toinen hylätyn viljatilan luota. Seutu on autioitunutta metsäaluetta, jossa esiintyy soita, lopetettu turvetuotantoalue ja entisiä viljelytiloja. Keskijuoksulla, noin kuuden kilometrin jälkeen, saapuu joki Trutnevon (ven. Трутнево) kylään, jossa sijaitsee sivuhaaraan padottu tekojärvi. Yleistyvien peltomaiden keskellä sijaitsee vielä toinen kylä Sidoroštšina (ven. Сидоровщина), josta on joelle lyhyt matka. Trutnevosta on neljä kilometriä maantielle (58K-096) , jonka välin joki virtaa niittyjen ja peltomaiden läpi ja jonka joki lopuksi alittaa Andronova Goran kylässä (ven. Андронова Гора). Viimeiset viisi kilometriä joki virtaa alangolla, jossa korkeuserot ovat vähäiset. Jokeen yhtyy vasemmalta tuleva Mikušan joki, joka tuo siihen lisää vettä. Jokilaaksosta erottaa ilmavalokuvissa leveän kosteikkomaisen tulvalaakson, jonka leveys on noin 100 metriä. Suiston lähellä molemmin puolin jokea sijaitsevat kylät Gorka (ven. Горка) ja Kunest (ven. Кунесть) .
Seitsemän kilometriä etelämpänä laskee järveen toinen joki Torohovka ja kolme kilometriä pohjoisempana Vetka (ven. Ветка).
Lähellä Trutnevon kylää sijaitsee matkailijoiden ja paikallisten tuntema kohde kylän suvuojan rotkolaaksossa. Sivu-uoma on uurtanut hiekkakiveen jokilaakson, jonka yhteen seinämään on koverunut luolamainen syvennys. Tämä Trutnevon luola (ven. трутневские пещеры, Trutnevskie peštšery) toimii kesäisin rukoushuoneena.
Valuma-alue ja sivujoet

Kuna sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Joki laskee Peipsijärven itärantaan, mistä järven pohjoispäästä alkava Narvanjoki jatkaa pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Kunan valuma-alue sijaitsee Pihkovan alueella Outovan piirissä. Kunan suurimpia sivuojia on esitelty alla taulukossa.
| yhtyy Kunaan  (km suusta) | nimi | nimi (ven>  ) | pituus (km) | valuma-alue (km²) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| alle 5 | Mikuša | Микуша |  |  |  |
| noin 10 | Trutnevon oja | Трутнево |  |  |  |
|  | nimetön latvahaara |  |  |  |  |

Joen valuma-alueella ei ole suuria järviä. Trutnevon kylässä (ven. Трутнево) sijaitsee padolla sivuojaan muodostettu patolampi.
Hallintoalue

Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (ven. Балтийский бассейновый округ). Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. Joen vesistörekisterin numero on 01030000312102000027398 .
Huomautuksia

1 2 3 4 5 6  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Куна (река, впадает в Чудское озеро), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
1 2 3 4 5 6  Tieto on peräisin internetin Yandex- tai Kosmosnimki- karttapalvelusta.
Kymmenen euron kesämekot

| Kymmenen euron kesämekot Aksim |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 18. joulukuuta 2017
 Tuottaja(t): Aksim
 Kesto: 45.47
 Levy-yhtiö: Monsp Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen albumilista: 50.
Aksimin muut julkaisut
| Isompaa kuin Aksim 2014 | Kymmenen euron kesämekot 2017 |   |
Kymmenen euron kesämekot on Aksimin studioalbumi, joka julkaistiin 18. joulukuuta 2017.
Kappaleet

Tosta noivvaa – 3.35
100915 – 3.18
Kuumaa ilmaa – 3.21 (feat. Särre)
Ghost Dog – 4.40 (feat. Gettomasa)
Sun – 4.29
Cosplay – 4.10
Sano vaan – 4.17
10 euron kesämekot – 3.46 (feat. Ike)
o m s – 3.22
Tarvii – 5.43 (feat. Rich Preacher, Tuomo Dahlblom)
Benzi – 5.02 (feat. Korstoraatio)
Arvostelu

Soundi:
Kyösti Jaakonsaari

| Kyösti Jaakonsaari> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kyösti Jaakonsaari
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1954–1956:  Tampereen Pyrintö
Kyösti Jaakonsaari on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Jaakonsaari pelasi Tampereen Pyrinnössä kolme kautta miesten pääsarjassa. Pyrinnön jälkeen Jaakonsaari pelasi Jyväskylässä alemmilla sarjatasoilla.
Tilastot > Runkosarja

| Kausi | Joukkue | Sarja | O | PTS | PTS YHT |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1954 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 9 | 1,0 | 9 |
| 1955 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 18 | 1,1 | 19 |
| 1956 | Tampereen Pyrintö | SM-sarja | 10 | 2,0 | 2 |
| Yhteensä | Yhteensä | SM-sarja | 37 | 0,8 | 30 |
O = ottelut, PTS = pistekeskiarvo, PTS YHT = pisteet yhteensä
Lara Magoni

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lara Magoni vuonna 2018. |  Lara Magoni vuonna 2018. |  Lara Magoni vuonna 2018. |  |
Maa:   Italia
Naisten alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Sestriere 1997 | Pujottelu |  |
Lara Magoni (s. 29. tammikuuta 1969 Alzano Lombardo) on italialainen entinen alppihiihtäjä. Hän edusti seuratasolla GS Fiamme Oroa.
Magoni kilpaili maailmancupissa vuosina 1990–1999. Hän voitti yhden osakilpailun, Vailin pujottelun vuonna 1997.
Magoni osallistui olympialaisiin ensimmäisen kerran vuonna 1992. Tuolloin hän keskeytti suurpujottelussa, mutta oli kahdestoista pujottelussa. Magoni osallistui seuraavana vuonna Moriokan MM-kisoihin, joissa hän sijoittui suurpujottelussa kuudenneksitoista ja kahdenneksikymmenenneksi pujottelussa. Hän oli Lillehammerin olympialaisissa 1994 suurpujottelussa seitsemäs ja pujottelussa kuudestoista. Magoni sai vuonna 1997 Sestrieren kotikisoissa hopeaa pujottelusta hävittyään kisan voittaneelle maannaiselleen Deborah Compagnonille 1,27 sekuntia. Hän osallistui samassa lajissa vielä vuoden 1998 olympialaisiin, joissa hän sijoittui viidenneksitoista ja MM-kisoihin 1999, joissa hän oli 25.
Lars Erik Eriksen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lars Erik Eriksen vuonna 1976. |  Lars Erik Eriksen vuonna 1976. |  Lars Erik Eriksen vuonna 1976. |  |
Maa:   Norja
Miesten maastohiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lake Placid 1980 | 4 × 10 km |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 1982 | 4 × 10 km viesti |  |
|  Hopeaa | Oslo 1982 | 30 km |  |
|  Pronssia | Lahti 1978 | 4 × 10 km viesti |  |
|  Pronssia | Oslo 1982 | 50 km |  |
Lars Erik Eriksen (s. 29. joulukuuta 1954 Oslo, Norja) on norjalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä, moninkertainen olympia- ja MM-mitalisti.
Eriksen hiihti avausosuuden Norjan viestijoukkueessa, joka saavutti pronssia Lahden MM-kilpailuissa 1978. Hänen lisäkseen joukkueeseen kuuluivat Ove Aunli, Ivar Formo ja Oddvar Brå. Samoissa kisoissa hän oli lisäksi viides 50 kilometrillä.
Lake Placidin olympialaisissa 1980 Eriksen hiihti avausosuuden Norjan viestijoukkueessa, joka saavutti hopeaa; muut viestinviejät olivat Per Knut Aaland, Aunli ja Brå. Eriksen oli lisäksi 50 kilometrillä neljäs hävittyään pronssimitalisti Aleksandr Zavjaloville vain 1,51 sekuntia.
Oslon MM-kilpailuissa 1982 Eriksen hiihti jälleen ensimmäisen osuuden Norjan viestijoukkueessa, joka jakoi maailmanmestaruuden Neuvostoliiton kanssa. Hänen lisäkseen joukkueessa hiihtivät Aunli, Pål Gunnar Mikkelsplass ja Brå. 30 kilometrin kilpailussa Eriksen saavutti hopeaa Thomas Erikssonin jälkeen sekä 50 kilometrillä pronssia Thomas Wassbergin ja Juri Burlakovin jälkeen.
Sarajevon olympialaisissa 1984 Eriksen oli kuudes 30 kilometrillä ja yhdestoista 50 kilometrillä.
Maailmancupissa Eriksen voitti 15 kilometrin kilpailun Lahdessa maaliskuussa 1984. Hän oli lisäksi toinen 30 kilometrillä Sarajevossa helmikuussa 1983.
Lara Flynn Boyle

| Lara Flynn Boyle |
| --- | --- |
 Lara Flynn Boyle Emmy-gaalassa vuonna 1990.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. maaliskuuta 1970 (ikä 54) Davenport, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Donald Ray Thomas
Näyttelijä
Aktiivisena:  1987–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Lara Flynn Boyle (s. 24. maaliskuuta 1970 Davenport, Iowa, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Boyle tunnetaan televisiorooleistaan muun muassa sarjoissa Twin Peaks ja Oikeus ja kohtuus. Hän on myös näytellyt useissa elokuvissa, kuten elokuvissa Onni (1998) ja Men in Black II (2002).
Boyle meni naimisiin vuonna 2006 Donald Ray Thomasin kanssa. Aikaisemmin hän on seurustellut muun muassa Jack Nicholsonin kanssa.
Aiheesta muualla

Lara Flynn Boyle Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kārlis Padegs

Kārlis Padegs
Kārlis Padegs (8. lokakuuta 1911 Riika – 19. huhtikuuta 1940 Riika) oli latvialainen taidemaalari ja -graafikko.
Padegs menetti isänsä varhaisessa lapsuudessaan. Hän pakeni sotaa perheineen 4-vuotiaana Tarttoon, mutta palasi kotikaupunkiinsa Riikaan ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Padegs opiskeli vuosina 1928–1934 Latvian taideakatemiassa. Hänen opettajiensa joukossa oli Vilhelms Purvītis. Padegs edusti aikansa modernismia. Hänen teostensa joukossa on esimerkiksi sodan tuottamia kärsimyksiä ja nykyaikaista kaupunkielämää kuvaavia töitä. Padegs teki myös muotokuvia Knut Hamsunin kirjallisuuden hahmoista. Hän kuoli tuberkuloosiin 28-vuotiaana.
Padegsin taide oli pitkään piilossa yleisöltä, mutta vuonna 1981 hänen kunniakseen järjestettiin näyttely Latvian kansallisessa taidemuseossa. Taiteilijan satavuotissyntymäjuhlan kunniaksi siellä järjestettiin vuonna 2011 kaksi Padegsiin keskittynyttä näyttelyä. Vuonna 2015 Varis Piņķis ja Ivo Briedis tekivät Padegsista näytelmän Padegs un Padegs.
Teoksia

Omakuva , vuodelta 1932.
Cabaret vuodelta 1935
Tuntemattomien sotilaiden hautaus vuodelta 1939
Lisää aiheesta

http://www.gallery.lv/classic/En/Padegs/Default.htm%5Bvanhentunut+linkki%5D
Lana Del Ray A.K.A. Lizzy Grant

Lana Del Rey uransa lähdettyä nousuun 2012
Lana Del Ray A.K.A. Lizzy Grant on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Elizabeth Woolridge Grantin ensimmäinen studioalbumi vuodelta 2010. Albumi julkaistiin digitaalisesti iTunesissa ja Amazonissa 4. tammikuuta, kun laulaja tunnettiin vielä nimellä Lana Del Ray.
Menestyneen "Born To Die"-albumin jälkeen silloin jo nykyistä Lana Del Rey -lavanimeään käyttävä artisti ilmaisi halunsa julkaista edellisen levynsä uudelleen. Tätä ei kuitenkaan tapahtunut. Nykyään albumi on saavuttanut lähes kulttimaineen Del Reyn fanien keskuudessa.
Lista albumin kappaleista

Kaikki kappaleet on kirjoittanut Elizabeth Grant, paitsi toisin mainittaessa. Kaikki kappaleet on tuottanut David Kahne.
"Kill Kill"
"Queen of the Gas Station" (kirjoittanut: Grant, David Kahne)
"Oh Say Can You See"
"Gramma (Blue Ribbon Sparkler Trailer Heaven) (kirjoittanut: Grant, Kahne)
"For K, Pt. 2"
"Jump"
"Mermaid Motel"
"Raise Me Up (Mississippi South)
"Pawn Shop Blues" (kirjoittanut: Grant, Kahne)
"Brite Lites"
"Put Me in a Movie"
"Smarty" (kirjoittanut: Grant, Kahne)
"Yayo"
Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailu

Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailu (ransk. Concours musical international Reine-Élisabeth-de-Belgique) on Belgiassa Brysselissä järjestettävä musiikkikilpailu. Se on nimetty Belgian kuningattaren Elisabetin mukaan.
Sarjoja ovat viulu (vuodesta 1937), piano (vuodesta 1938), sävellys (vuodesta 1953) ja laulu (vuodesta 1988).
Kilpailun voittajia viime vuosina > Piano

| Vuosi | 1>  | 2>  | 3>  | 4>  | 5>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1938 |  Emil Gilels |   Mary Johnstone  |  Jakov Flijer |  Lance Dossor |  Nivea Marino-Bellini |
| 1952 |  Leon Fleisher |  Karl Engel |  Maria Tipo |  Frans Brouw |  Lawrence Davis |
| 1956 |  Vladimir Ashkenazy |  John Browning |  Andrzej Czajkowski |  Cécile Ousset |  Lazar Berman |
| 1960 |  Malcolm Frager |  Ronald Turini |  Lee Luvisi |  Alice Mitšenko |  Gábor Gabos |
| 1964 |  Jevgeni Mogilevski |  Nikolai Petrov |  Jean-Claude Vanden Eynden |  Anton Kuerti |  Richard Syracuse |
| 1968 |  Jekaterina Novitskaja |  Valère Kamitšov |  Jeffrey Siegel |  Semjon Krutšine |  André De Groote |
| 1972 |  Valeri Afanassijev |  Jeffrey Swann |  Joseph Alfidi |  David Lively |  Svetlana Navasardjan |
| 1975 |  Mihail Faerman |  Stanislav Igolinski |  Juri Jegorov |  Larry Michael Graham |  Sergei Jutškevitš |
| 1978 |  Abdel Rahman El Bacha |  Gregory Allen |  Brigitte Engerer |  Alan Weiss |  Douglas Finch |
| 1983 |  Pierre-Alain Volondat |  Wolfgang Manz |  Bojan Vodenitšarov |  Daniel Blumenthal |  Eliane Rodrigues |
| 1987 |  Andrei Nikolski |  Akira Wakabayashi |  Rolf Plagge |  Johan Schmidt |  Ikuyo Nakamichi |
| 1991 |  Frank Braley |  Stephen Prutsman |  Brian Ganz |  Hae-sun Paik |  Aleksandr Melnikov |
| 1995 |  Markus Groh |  Laura Mikkola |  Giovanni Bellucci |  Yuliya Gorenman |  Jong Hwa Park |
| 1999 |  Vitali Samoško |  Aleksandr Gindin |  Ning An |  Shai Wosner |  Roberto Cominati |
| 2003 |  Severin von Eckardstein |  Wen-Yu Shen | Dong-Hyek Lim (kieltäytyi 3. palkinnosta, eikä 3. palkintoa jaettu) |  Roberto Giordano |  Kazumasa Matsumoto |
| 2007 |  Anna Vinnitskaja |  Plamena Mangova |  Francesco Piemontesi |  Ilja Raškovski |  Lim Hyo-Sun |
| 2010 |  Denis Kožuhin |  Jevgeni Božanov |  Hannes Minnaar |  Juri Favorin |  Kim Tae-Hyung |
| 2013 |  Boris Giltburg |  Rémi Geniet | / Mateusz Borowiak |  Stanislav Khristenko |  Zhang Zuo |
| 2016 |  Lukáš Vondráček |  Henry Kramer |  Alexander Beyer |  Chi Ho Han |  Aljoša Jurinić |
Kilpailun voittajia viime vuosina > Viulu

| Vuosi | 1>  | 2>  | 3>  | 4>  | 5>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1937 |  David Oistrah |  Ricardo Odnoposoff |  Jelizaveta Gilels |  Boris Goldstein |  Marina Kozolupova |
| 1951 |  Leonid Kogan |  Mihail Vaiman | Elise Cserfalvi |  Theo Olof |  Aleksei Gorokov |
| 1955 |  Berl Senofsky |  Julian Sitkovetski |  Pierre Doukan |  Francine Dorfeuille-Boussinot |  Viktor Pikaizen |
| 1959 |  Jaime Laredo |  Albert Markov |  Joseph Silverstein |  Vladimir Malinin |  Boris Kunjev |
| 1963 |  Aleksei Mihlin |  Semjon Snitkovski |  Arnold Steinhardt |  Zarius Šihmurzajeva |  Charles Castleman |
| 1967 |  Philippe Hirschhorn |  Stoika Milanova |  Gidon Kremer |  Roman Nodel |  Hidetaro Suzuki |
| 1971 |  Miriam Fried |  Andrei Korsakov |  Hamao Fujiwara |  Ana Chumachenco de Lysy |  Edith Volckaert |
| 1976 |  Mihail Bezverhny |  Irina Medvedeva |  Dong-Suk Kang |  Grigori Žislin |  Shizuka Ishikawa |
| 1980 |  Yuzuko Horigome |  Peter Zazofsky |  Takashi Shimizu |  Ruriko Tsukahara |  Mihaela Martin |
| 1985 |  Hu Nai-yuan |  Ik-Hwan Bae |  Henry Raudales |  Hu Kun |  Mi Kyung Lee |
| 1989 |  Vadim Repin |  Akiko Suwanai |  Jevgeni Buškov |  Erez Ofer |  Ulrike-Anima Mathé |
| 1993 |  Yayoi Toda |  Liviu Prunaru |  Keng-Yuen Tseng |  Martin Beaver |  Natalija Prišepenko |
| 1997 |  Nikolaj Znaider |  Albrecht Breuninger |  Kristóf Baráti |  Andrew Haveron |  Natsumi Tamai |
| 2001 |  Baiba Skride |  Kam Ning |  Barnabás Kelemen |  Alina Pogostkin |  Feng Ning |
| 2005 |  Sergei Hatšatrjan |  Yossif Ivanov |  Sophia Jaffé |  Saeka Matsuyama |  Mikhail Ovrutsky |
| 2009 |  Ray Chen |  Lorenzo Gatto |  Ilian Garnet |  Suyoen Kim |  Nikita Borisoglebski |
| 2012 |  Andrei Baranov |  Tatsuki Narita |  Hyun Su Shin |  Esther Yoo |  Tseng Yu-Chien |
| 2015 |  Ji Young Lim |  Oleksii Semenenko |  William Hagen |  Tobias Feldmann | /  Stephen Waarts |
Kilpailun voittajia viime vuosina > Laulu

| Vuosi | 1>  | 2>  | 3>  | 4>  | 5>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1988 |  Aga Winska |  Jeanette Thompson |  Huub Claessens |  Jacob Will |  Yvonne Schiffelers |
| 1992 |  Thierry Félix |  Reginaldo Pinheiro |  Wendy Hoffman |  Regina Nathan |  Cristina Gallardo-Domâs |
| 1996 |  Stephen Salters |  Ana Camelia Stefanescu |  Eleni Matos |  Mariana Zvetkova |  Ray Wade |
| 2000 |  Marie-Nicole Lemieux |  Marius Brenciu |  Olga Pasitšnyk |  Pierre-Yves Pruvot |  Lubana Al Quntar |
| 2004 |  Iwona Sobotka |  Hélène Guilmette |  Shadi Torbey |  Teodora Gheorghiu |  Diana Aksentii |
| 2008 |  Szabolcs Brickner |  Isabelle Druet |  Bernadetta Grabias |  Anna Kasjan |  Juri Haradzetski |
| 2011 |  Haeran Hong |  Thomas Blondelle |  Jelena Galitskaja |  Anaïk Morel |  Konstantin Šušakov |
| 2014 |  Sumi Hwang |  Jodie Devos |  Sarah Laulan |  Yu Shao |  Hyesang Park |
Kilpailun voittajia viime vuosina > Sävellys

| Vuosi | 1>  | Teos |
| --- | --- | --- |
| 1953 |  Michał Spisak | Serenade voor orkest |
| 1957 |  Orazio Fiume | Concerto for orchestra |
| 1960 |  Marcel Poot | Sinfonia burlesca |
| 1963 |  Léon Jongen |  |
| 1982 |  John Weeks | Five Litanies for Orchestra |
| 1989 |  André Laporte | Fantasia con tema reale |
| 1991 |  Tristan-Patrice Challulau | Ne la città dolente |
| 1993 |  Piet Swerts | Zodiac |
| 1995 |  John Weeks | Requiescat |
| 1997 |  Hendrik Hofmeyr | Raptus |
| 1999 |  Uljas Pulkkis | Tears of Ludovico |
| 2001 |  /  Søren Nils Eichberg | Qilaatersorneq |
| 2003 |  Ian Munro | Piano Concerto Dreams |
| 2005 |  Javier Torres Maldonado | Obscuro Etiamtum Lumine |
| 2006 |  Miguel Gálvez-Taroncher | La luna y la muerte |
| 2008 |  Cho Eun-Hwa | Agens |
| 2009 |  Jeon Minje | Target |
| 2011 |  Sakai Kenji | Concerto pour violon et orchestre |
| 2012 |  Michel Petrossian | In the Wake of Ea |
Kilpailun voittajia viime vuosina > Sello

| Vuosi | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 |  Victor Julien-Laferrière |  Yuya Okamoto |  Santiago Cañón |  Aurélien Pascal |  Ivan Karizna |
Lastoursville

| Lastoursville |
| --- | --- |
 Koordinaatit: 0°49′S, 12°42′E 
Valtio:   Gabon
Provinssi:  Ogooué-Lolo
Väkiluku (2013):  11 990
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lastoursville on kaupunki Gabonissa Ogooué-Lolon provinssissa. Kaupungissa oli noin 12 000 asukasta vuoden 2013 väestönlaskennassa.