stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Seututie 573
Kylät seututien 573 varrella

Outokumpu:
Outokumpu
Louhivaara
Kaavi:
Maarianvaara
Rauvantaipale
Luikonlahti
Retunen
Karsikkovaara
Kaavin kirkonkylä
David Martin

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 22.01.1986
Syntymäpaikka: Romford, Englanti
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 188 cm
Seura
Seura: West Ham United
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2004 2004–2006 2006–2010 2007 2008–2009 2009 2009 2010 2010–2017 2017–2019 2019– | Wimbledon Milton Keynes Dons Liverpool → Accrington Stanley → Leicester City → Tranmere Rovers → Leeds United → Derby County Milton Keynes Dons Millwall West Ham United |          11 (0) 5 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
David Martin (s. 22. tammikuuta 1986 Romford, Iso-Britannia) on englantilainen jalkapallomaalivahti. Rafael Benítez hankki Martinin Milton Keynes Donsista Liverpooliin tammikuussa 2006 mutta ura jatkui lainasopimuksilla muissa seuroissa. Vuonna 2010 Martin palasi Milton Keynesiin ja pelasi siellä seitsemän vuotta. Vuonna 2017 hän siirtyi Englannin mestaruussarjassa pelaavaan Millwalliin ja vuonna 2019 valioliigaseura West Ham Unitediin.
Martin pelasi uransa ensimmäisen valioliigaottelun 30. marraskuuta 2019, kun West Ham voitti vierasottelussaan Chelsean maalein 0–1. Martin pelasi myös West Hamin kolme seuraavaa liigaottelua, joista kaksi joukkue hävisi ja kolmannessa voitti Southamptonin vieraskentällä maalein 0–1. Kauden viidennen liigaottelunsa Martin pelasi tammikuussa, kun hän tuli vierasottelussa Sheffield Unitedia vastaan kentälle jo 15. minuutilla loukkaantuneen Łukasz Fabiańskin tilalle. West Ham hävisi ottelun 1–0.
David Maryanayagam Swamidoss Pillat

David Maryanayagam Swamidoss Pillat (11. tammikuuta 1905 Vallambury – 17. heinäkuuta 1969) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 7. heinäkuuta 1934 ja nimitettiin Velloren hiippakunnan johtoon 4. heinäkuuta 1956. Piispaksi vihkiminen seurasi 9. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Louis Mathias, jota avustivat Stephen Ferrando ja Rajarethinam Arokiasamy Sundaram.
Swamidoss Pillat osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli 64-vuotiaana virassa.
Rukoilijasirkat

| Rukoilijasirkat |
| --- | --- |
 Rukoilijasirkka (Mantis religiosa)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Alaluokka::  Siipikantaiset Pterygota
Osaluokka::  Uussiipiset Neoptera
Ylälahko::  Rososiipiäiset Dictyoptera
Lahko::  Rukoilijasirkat Mantodea  Burmeister, 1838
Synonyymit
 Mantearia  Manteodea Burmeister, 1829  Mantoptera 
Heimot
 Amorphoscelididae  Chaeteessidae  Liuskarukoilijasirkat Empusidae  Eremiaphilidae  Hymenopodidae  Liturgusidae  Rukoilijasirkat Mantidae  Mantoididae  Metallyticidae 
Katso myös
   Rukoilijasirkat Wikispeciesissä   Rukoilijasirkat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rukoilijasirkat (Mantodea) on rososiipiäisiin kuuluva hyönteislahko. Ryhmä on saanut nimensä tavasta, jolla ne pitävät saalistamiseen erikoistuneita eturaajojaan koukussa. Rukoilijasirkkoja tunnetaan maailmanlaajuisesti noin 2300 eri lajia, joista kookkaimmat voivat olla 15 sentin pituisia, mutta pienimmät vain noin sormenpään mittaisia. Suurin osa rukoilijasirkoista on trooppisia eläimiä, mutta niitä esiintyy myös subtrooppisilla alueilla.
Muutamia lajeja pidetään terraarioeläiminä. Niitä on myös käytetty biologiseen torjuntaan.
Yleispiirteitä

Rukoilijasirkat ovat pitkänomaisia, yleensä siivekkäitä hyönteisiä. Etummainen raajapari eroaa huomattavasti muista raajoista. Eturaajat ovat piikikkäät ja erikoistuneet pitelemään saaliseläintä paikoillaan sirkan syödessä. Rukoilijasirkkojen näkö on hyvin tarkka. Niiden verkkosilmät ovat suuret ja stereonäkökenttä laaja. Saalistus perustuu lähinnä näköön, minkä vuoksi rukoilijasirkat ovat päiväaktiivisia eläimiä. Erikoispiirteenä rukoilijasirkat voivat kääntää päänsä lähes ympäri katsoessaan ympärilleen. Muiden hyönteisten tavoin rukoilijasirkoilla on tuntosarvet, joissa on haju-, tunto- ja lämpöaistit. Muodonvaihdos on vaillinainen.
Liikkuminen

Rukoilijasirkat ovat yleensä melko hitaita ja pysyttelevät paikallaan. Vain saaliin nähdessään ne joskus juoksevat sen kimppuun. 
Rukoilijasirkat ovat kuitenkin taitavia kiipeilijöitä ja voivat roikkua pitkiä aikoja pää alaspäin. Kiipeilyssä ne voivat käyttää apunaan myös piikikkäitä eturaajojaan.
Useimmilla rukoilijasirkkalajeilla on siivet ja monet lajit osaavat lentää, joskin ne lähtevät lentoon vain jos on pakko. Rukoilijasirkoilla on kaksi siipiparia, joista ainakin päällimmäinen on värillinen. Muutamilla lajeilla on siivissään silmätäpliä sirkan omien saalistajien pelottamiseksi.
Ravinto

Kaikki rukoilijasirkkalajit ovat petoja. Ne ovat erittäin tehokkaita saalistajia, joilla on erinomainen suojaväritys. Suojavärin turvin rukoilijasirkka vaanii saalista ja voi tarpeen tullen odotella päiväkausia. Kun saalis lopulta ilmaantuu paikalle, rukoilijasirkka nappaa sen nopeasti piikikkäillä eturaajoillaan. Rukoilijasirkat syövät enimmäkseen muita hyönteisiä, mutta suurimmat lajit saalistavat myös pikkulintuja, hiiriä ja jopa pieniä käärmeitä. Rukoilijasirkka ei välttämättä tapa saalistaan, vaan syö sen elävältä. Sirkoilla on vahvat leuat, joilla ne voivat pureksia rikki jopa kovakuoriaisen kuoren.
Rukoilijasirkoilla esiintyy myös kannibalismia. Kookas naaras syö usein koiraan parittelun aikana.
Lisääntyminen

Parittelu on koiraalle suuri riski, koska naaras voi helposti syödä kumppaninsa parittelun aikana. Siksi koiras yrittää parittelua esimerkiksi silloin, kun naaras on syömässä saalistaan. Koiras jatkaa siemennesteen pumppaamista naaraaseen vaikka naaras söisikin koiraan pään parittelun aikana. Parittelu kestää useita tunteja.
Kuukauden tai kahden kuluttua naaras munii ensimmäisen kerran. Sen jälkeen se munii vielä useita kertoja. Munat ovat melko isokokoisten munakoteloiden sisällä. Näitä koteloita kutsutaan oothecoiksi. Jokaisella rukoilijasirkkalajilla on erilainen ootheca, jonka naaras kiinnittää huolellisesti puunrunkoon tai johonkin muuhun materiaaliin. Ootheca sisältää parhaimmillaan jopa 300 munaa. Poikaset kuoriutuvat vasta useiden viikkojen kuluttua muninnasta.
Tunnetuimpia lajeja

Creobroter gemmatus
Empusa pennata
Gongylus gongylodes
Hierodula membranacea
Hymenopus coronatus
Idolomantis diabolica
Mantis religiosa
Phyllocrania paradoxa
Sphodromantis viridis
Stagmomantis carolina
Tenodera sinensis
Suojelu

Apteromantis aptera kuuluu Euroopan unionin luontodirektiivin II ja IV liitteessä mainittuihin lajeihin. IUCN luokittelee arvioiduista 38 rukoilijasirkkalajista kolme lajia vaarantuneiksi ja yhden erittäin uhanalaiseksi.
Aiheesta muualla

Mantis Study Group (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tenodera sinensis syömässä sirkkaa.
Mantis religiosa -lajin munakotelo eli ootheca.
Dimetoaatti

| Dimetoaatti |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-dimetoksifosfinotioyylisulfanyyli-N-metyyliasetamidi
CAS-numero:  60-51-5
PubChem CID:  3082
SMILES:  CNC(=O)CSP(=S)(OC)OC
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C5H12NO3PS2
Moolimassa:  229,26 g/mol
Sulamispiste:  43–45 °C
Kiehumispiste:  117 °C
Tiheys:  1,3 g/cm3
Liukoisuus veteen:  25 g/l (21 °C) 
  
Dimetoaatti on orgaaninen fosforihapon esteri, jota käytetään hetivaikuttavana tuholaismyrkkynä. Aine patentoitiin 1950-luvulla. Kuten muutkin orgaaniset fosforihappoesterit, esimerkiksi malationi, se estää koliiniesteraasin toiminnan, joka on keskushermoston tärkeä entsyymi. Sitä käytetään puutarhan tuholaisten torjuntaan. Sitä myydään Suomessa tuotenimillä Roxion ja Danadim Progress.
Dimetoaatin kemiallinen kaava on C5H12NO3PS2, rakennekaava CH3NHCOCH2SPS(OCH3)2, moolimassa 229,26 g/mol, tiheys 1,3 g/cm³ ja CAS-numero 60-51-5. Aine on harmaanvalkeaa kiteistä kiinteää ainetta. Sen sulamispiste on 43–45 °C ja kiehumispiste 117 °C (0,01 kPa paineessa). Aine on biohajoavaa. Se on terveydelle haitallista joutuessaan iholle ja nieltynä.
Dimetoaatti on vesieliöille myrkyllistä:
Aiheesta muualla

Dimetoaatin kansainvälinen kemikaalikortti
Dimetoaatin käyttöturvallisuustiedote, Sigma Aldrich, viitattu 18.1.2015.
Toxin and Toxin Target Database (T3DB): Dimethoate (englanniksi)
EPA Report on Dimethoate (englanniksi)
PubChem: Dimethoate (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Dimethoate (englanniksi)
ChemBlink: Dimethoate (englanniksi)
Torjunta-aineita
| --- | --- |
Jyrsijät:   Arsenikki  Barium  Bromadioloni  D-vitamiini  Fosfiini  Natriumfluoriasetaatti  Strykniini  Tallium  Taponlehti  Zyklon B  Kumatetralyyli  Varfariini 
Loiset:  Malationi
Kasvituholaiset:  Dimetoaatti
Rikkakasvit:   glyfosaatti  fenoksietikkahapon johdannaiset  sulfonyyliurea 
Hyönteiset:   Aldriini  dieldriini  Toksafeeni  DDT  Endriini  Klordaani  Mireksi  Heksabromobifenaali  Heptakloori  Klordekoni  Lindaani
San Marinon parlamenttivaalit 2024

San Marinon vuoden 2024 parlamenttivaalit järjestettiin 9. kesäkuuta ja niissä valittiin kaikki 60 edustajaa maan suur- ja yleisneuvostoon seuraavaksi viideksi vuodeksi.
Tausta

Äänioikeus vaaleissa on kaikilla vähintään 18-vuotiailla San Marinon kansalaisilla, jotka eivät ole menettäneet poliittisia oikeuksiaan.
Vuonna 2019 järjestetyn kansanäänestyksen tuloksena maan vaalijärjestelmään tehtiin muutoksia. Esimerkiksi äänestyskynnys on näistä vaaleista lähtien 5 %.
Mikäli yksikään puolue ei saa enemmistöä tai kaksi suurinta puoluetta ei kykene muodostamaan hallitusta 30 päivän kuluessa vaaleista, kahden suurimman puolueen välillä käydään toinen kierros, jonka voittaneelle myönnetään lisäpaikkoja parlamenttiin.
Tulokset

| Vaaliliitto | Puolue | Äänet | Osuus (%) | Paikat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Demokratia ja vapaus | PDCS | 6206 | 34,14 | 22 |
| Demokratia ja vapaus | AR | 1269 | 6,98 | 4 |
| Demokratia ja vapaus | Koalitioäänet | 68 | 0,37 | 0 |
| Demokratia ja vapaus | Yhteensä | 7543 | 41,49 | 26 |
| Libera–PS–PSD | Libera–PS | 2863 | 15,75 | 10 |
| Libera–PS–PSD | PSD | 2216 | 12,19 | 8 |
| Libera–PS–PSD | Koalitioäänet | 64 | 0,35 | 0 |
| Libera–PS–PSD | Yhteensä | 5143 | 28,29 | 18 |
| FR | FR | 2179 | 11,99 | 8 |
| DML | DML | 1540 | 8,47 | 5 |
| RETE | RETE | 922 | 5,07 | 3 |
| DEMOS | DEMOS | 853 | 4,69 | 0 |
| Hyväksyttyjä ääniä | Hyväksyttyjä ääniä | 18 180 | 18 180 | 18 180 |
| Tyhjiä/ hylättyjä ääniä | Tyhjiä/ hylättyjä ääniä | 1269 | 1269 | 1269 |
| Ääniä yhteensä | Ääniä yhteensä | 19 449 | 19 449 | 19 449 |
| Rekisteröityneitä äänestäjiä | Rekisteröityneitä äänestäjiä | 38 642 | 38 642 | 38 642 |
Lähde:
Saint-Hilaire

Saint-Hilaire voi tarkoittaa seuraavia:
Maantiede > Kunnat joiden nimi on Saint-Hilaire

Saint-Hilaire, kunta Ranskassa Allierin departementissa
Saint-Hilaire, kunta Ranskassa Auden departementissa
Saint-Hilaire, kunta Ranskassa Doubsin departementissa
Saint-Hilaire, kunta Ranskassa Essonnen departementissa
Saint-Hilaire, kunta Ranskassa Haute-Garonnen departementissa
Saint-Hilaire, kunta Ranskassa Haute-Loiren departementissa
Saint-Hilaire, kunta Ranskassa Lotin departementissa
Saint-Hilaire, kunta Ranskassa Puy-de-Dômen departementissa
Sarafotoksiini

Sarafotoksiinit ovat ryhmä peptiditoksiineja, jotka rakentuvat 21 aminohaposta. Sarafotoksiinit aiheuttavat sepelvaltimon supistumisen ja sitoutuvat sydämen kammioiden kalvoille sekä aivokalvoihin. Lisäksi ne aktivoivat fosfoinositidien hajoamisen. Sarafotoksiinien aminohappojärjestys muistuttaa paljon endoteliinin aminohappojärjestystä. Endoteliini on luonnollinen nisäkkäiden biomolekyyli, joka osallistuu nisäkkäiden verisuonijärjestelmän toimintaan.
Sarafotoksiini-A

Sarafotoksiini-A on molekyylipainoltaan 2 514.88 g/mol, sen molekyylikaava on C₁₀₅H₁₅₆N₂₈O₃₄S₅ ja CAS-numero 126738-34-9.
Sarafotoksiini-B

Sarafotoksiini-B on molekyylikaavaltaan C110H159N27O34S5, sen molekyylipaino on 2 563.9 g/mol ja CAS-numero 120972-53-4. Toksiini eristettiin ensimmäisen kerran käärmeenmyrkystä, jota tuottaa Atractaspis engaddensis.
Sarafotoksiini-C

Sarafotoksiini-C on valkoinen kiteinen jauhe, jonka molekyylipaino on 2 516 g/mol ja molekyylikaava C103H147N27O37S5. Toksiinissa on kaksi disulfidisiltaa. CAS-numero on 121695-87-2, liukoisuus veteen on 1 mg/ml.
Sarafotoksiini-D

Safrotoksiini-D eroaa B-versiosta kahden aminohapon verran ja sen kyky supistaa verisuonia on hyvin vähäinen verrattuna safrotoksiineihin A ja B.
Bibrotoksiini

Bibrotoksiini on eristetty käärmeenmyrkystä, jota tuottaa stilettikäärme (Atractaspis bibronii). Sarafotoksiineihin kuuluva bibrotoksiini muistuttaa hyvin paljon sarafotoksiini-B:tä, eroa on vain yhden aminohapon verran. Rotan aortassa bibrotoksiini toimii endoteliinin tavoin, mutta pienemmällä pitoisuudella.
Sergei Simonov

| Sergei Simonov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1992 Novokuznetsk, Venäjä
Kuollut: 7. tammikuuta 2016 (23 vuotta)
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  175 cm
Paino:  84 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–2016
Seurat:  Metallurg Novokuznetsk (KHL)   Barys Astana-2 (KAZ)   Lada Toljatti (VHL)   HK Lipetsk (VHL)   HK Saryarka Karaganda (VHL)   Berkut Karaganda (KAZ)   Kristall Saratov (VHL)   Sputnik Nižni Tagil (VHL)
Sergei Simonov (ven. Серге́й Серге́евич Си́монов, 25. heinäkuuta 1992 Novokuznetsk – 7. tammikuuta 2016) oli venäläinen jääkiekkohyökkääjä. Pääosin VHL:ssä urallaan pelannut Simonov pelasi myös kolme KHL-ottelua Metallurg Novokuznetskissa.
Tammikuussa 2016 hän sai VHL-joukkue Sputnik Nižni Tagilin harjoituksissa osuman kiekosta, minkä seurauksena hänen pernansa vaurioitui. Leikkauksesta huolimatta hän menehtyi.
David Marshall

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: David James Marshall
Syntymäaika: 5. maaliskuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Glasgow, Skotlanti
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 191 cm 
Seura
Seura: Derby County
Junioriseurat
2000–2002: Celtic
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2002–2007 | Celtic | 35 | (0) |
| 2007 | → Norwich City | 2 | (0) |
| 2007–2009 | Norwich City | 92 | (0) |
| 2009–2016 | Cardiff City | 264 | (0) |
| 2016–2019 | Hull City | 61 | (0) |
| 2019–2020 | Wigan Athletic | 39 | (0) |
| 2020– | Derby County | 33 | (0) |
Maajoukkue
| 2005–2006 | Skotlanti U21 | 4 | (0) |
| 2004– | Skotlanti | 43 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. kesäkuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. kesäkuuta 2021.
David James Marshall (s. 5. maaliskuuta 1985 Glasgow) on skotlantilainen jalkapallomaalivahti. Hän edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Derby Countya.
Marshall on skotlantilaisseura Celticin lisäksi edustanut Englannin sarjoissa Norwich Cityä, Cardiff Cityä, Hull Cityä ja Wigan Athleticia sekä elokuusta 2020 alkaen Derby Countya.
Marshall oli kaudella 2013–2014 yksi Valioliigan parhaista maalivahdeista, mutta hänen hyvistä esityksistään huolimatta Cardiff putosi yhden pääsarjakauden jälkeen takaisin toiselle sarjatasolle.
Skotlannin maajoukkueessa Marshall teki debyyttinsä vuonna 2004. Seuraavat kolme maaotteluaan hän pelasi vuonna 2009, ja vuodesta 2013 eteenpäin hän on pelannut maajoukkueessa enemmän.
Saraburi (provinssi)

| Saraburi จังหวัดสระบุรี |
| --- | --- |
 Saraburin provinssin maisemaa
 Vaakuna
 Provinssin sijainti Thaimaassa
Valtio:  Thaimaa
Alue:  Keski-Thaimaa
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Saraburi
Pinta-ala:  3 576,5 km²
Väkiluku (2017):  715 500
 – väestötiheys:  200,1 as./km²
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  18
 – ISO 3166:  TH-19
Saraburin provinssi (thaiksi จังหวัดสระบุรี) on yksi Thaimaan provinsseista (changwat). Se sijaitsee maan keskiosassa Bangkokin koillispuolella. Naapuriprovinsseja ovat (pohjoisesta myötäpäivään) Lopburi, Nakhon Ratchasima, Nakhon Nayok, Pathum Thami ja Ayutthaya. Provinssin pinta-ala on 3 576,5 neliökilometriä ja siellä on arviolta 715 500 asukasta (vuonna 2017).
Maantiede

Saraburi sijaitsee Chao Phraya -jokilaakson itäpuolella. Provinssin itäpuoli on ylänköä, kun läntinen puoli puolestaan on enimmäkseen alavaa tasankoa.
Väestö

Amphoe Phra Phutthabatissa on Wat Tham Krabokin temppeli, joka on Laosista Vietnamin sodan jälkeen paenneen Hmong-kansan leirinä. Hmongit siirtyivät temppeliin, kun viimeinen leiri Ban Vinai Loein provinssissa suljettiin 1992 rahoituksen puutteessa.
Symbolit

Provinssin sinetti esittää Phra Buddha Baatin temppeliä. 1600-luvulla metsästäjä löysi vesilammikon, joka näytti valtavalta jalanjäljeltä. Sen tulkittiin olevan Buddhan jalanjälki ja sen ympärille rakennettiin temppeli. Phra Phutthabat tarkoittaakin Buddhan jalanjälkeä.
Provinssin puu on Lagerstroemia floribunda, provinssin kukka on Cochlospermum regium.
Aluejako

Provinssi on jaettu 13 piiriin (amphoe).  Piirit on edelleen jaettu 111 kuntaan (tambon) ja 965 kylään.
| --- | --- |
 Mueang Saraburi  Kaeng Khoi  Nong Khae  Wihan Daeng  Nong Saeng  Ban Mo  Don Phut:   Nong Don  Phra Phutthabat  Sao Hai  Muak Lek  Wang Muang  Chaloem Phra Kiat
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saraburin provinssi Wikimedia Commonsissa
Thaimaan provinssit
| --- | --- |
Pohjoinen:   Chiang Mai  Chiang Rai  Kamphaeng Phet  Lampang  Lamphun  Mae Hong Son  Nakhon Sawan  Nan  Phayao  Phetchabun  Phichit  Phitsanulok  Phrae  Sukhothai  Uthai Thani  Uttaradit 
Koillinen:   Annat Charoen  Buriram  Chaiyaphum  Kalasin  Khon Kaen  Loei  Maha Sarakham  Mukdahan  Nakhon Phanom  Nakhon Ratchasima  Nongbua Lamphu  Nong Khai  Roi Et  Sakhon Nakhon  Sisaket  Surin  Ubon Ratchathani  Udon Thani  Yasothon 
Keskinen:   Ang Thong  Ayutthaya  Bangkok  Chainat  Lopburi  Nakhon Nayok  Nakhon Pathom  Nonthaburi  Pathum Thani  Samut Prakan  Samut Sakhon  Samut Songkhram  Saraburi  Sing Buri  Suphanburi 
Itäinen:   Chachoengsao  Chanthaburi  Chonburi  Rayong  Prachinburi  Sa Kaeo  Trat 
Läntinen:   Kanchanaburi  Phetchaburi  Prachuap Khiri Khan  Ratchaburi  Tak 
Eteläinen:   Chumphon  Krabi  Nakhon Si Thammarat  Narathiwat  Pattani  Phang Nga  Phattalung  Phuket  Ranong  Satun  Songkhla  Surat Thani  Trang  Yala
Daniele Padelli

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 25. lokakuuta 1985 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Lecco, Italia
Pelipaikka: Maalivahti
Pituus: 191 senttimetriä
Seura
Seura: Udinese
Junioriseurat
2002–2004: Como
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004– 2006 2006–2007 2007 2007–2008 2008–2009 2009–2011 2011–2012 2012–2013 2013–2017 2017–2021 2021– | Sampdoria → Pizzighettone → Crotone → Liverpool → Pisa → Avellino → Bari → Udinese Udinese Torino Inter Milano Udinese | 0 (0) 33 (0) 1 (0) 1 (0) 7 (0) 15 (0) 3 (0) 0 (0) 9 (0) 100 (0) 3 (0)  |
Maajoukkue
| 2005 2006 |  Italia U-20  Italia U-21 | 7 (0) 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. elokuuta 2020.
Daniele Padelli (s. 25. lokakuuta 1985 Lecco, Italia) on italialainen jalkapallomaalivahti, joka edustaa Serie A:ssa pelaavaa Udinesea.
Ura

Padelli edusti junioritasolla Comoa, josta Sampdoria hankki maalivahdin joukkueeseensa. Sampdoria kuitenkin lainasi hänet kaudeksi 2005–2006 Serie C1:ssä pelanneeseen Pizzighettoneen. Padelli sai runsaasti peliaikaa, mutta lainan päätyttyä vaihtoi seuraa. Tällä kertaa hän toimi Crotonen varavahtina kaudella 2006–2007, kunnes 12. tammikuuta 2007 Padelli siirtyi kesken kauden vuoden loppuun kestävällä lainasopimuksella Liverpooliin. Hän pelasi laina-ajallaan yhden ottelun Englannin valioliigassa Charlton Athleticia vastaan, joka päättyi 2–2. Lainan päättyessä 8. kesäkuuta 2007 Padelli lainattiin kaudeksi 2007–2008 Pisaan, jossa hän pelasi seitsemän Serie B -ottelua. Padelli sai myöhemmin enemmän peliaikaa, kun hänet lainattiin toiseen Serie B:ssä pelanneeseen Avellinoon.
2. heinäkuuta 2009 Padelli siirtyi lainalle Serie A:ssa pelaavaan AS Bariin. Kauden 2011–2012 hän vietti lainalla Udinesessa, jonka omistukseen hän siirtyi kaudeksi 2012–2013. Hän edusti kaudet 2013–2017 Torinoa ja oli kolme kautta joukkueen ykkösmaalivahti. Vuonna 2017 hän siirtyi Inter Milanoon, jossa hän pääsi muutamia cup-otteluja lukuun ottamatta pelaamaan vasta kaudella 2019–2020.
Samochód pancerny wz. 29

| Samochód pancerny wz>  29 |
| --- | --- |

Alkuperämaa:   Puola
Palvelushistoria
Sodissa:  Toinen maailmansota
Tekniset tiedot
Paino:  4 800 kg
Pituus:  5,15 m
Leveys:  1,85 m
Korkeus:  2,47 m
Miehistö:  4
Panssarointi:  torni 10 mm rungon sivut 7–9 mm runko edestä 9 mm päältä ja pohjasta 4 mm
Pääaseistus:  37 mm Puteaux-tykki
Muu aseistus:  2x 7,92 mm Hotchkiss-konekivääri
Teho:  35 hv
Toimintasäde:  380 km tiellä 250 km maastossa
Samochód pancerny wz. 29 oli Puolassa ennen toista maailmansotaa valmistettu ja sodan aikana käytetty panssariauto. Sen pääase oli 37 mm tykki ja kaksi konekivääriä. Auto osoittautui kuitenkin hitaaksi ja suureksi, eikä se soveltunut liikkumaan maastossa. Niitä tilattiin vain kymmenen. Autot osallistuivat taisteluihin Saksaa vastaan syyskuussa 1939. Ne saavuttivat joitakin onnistumisia, mutta lopulta ne joko tuhottiin tai hylättiin.
Piirteet

Puolalla oli 1920-luvulla käytössään useita eri panssariautomalleja, joiden modernisoinnin yhteydessä päädyttiin rakentamaan uusia Samochód pancerny wz. 28-panssariautoja. Puolitelallinen ajoneuvo oli kuitenkin hidas, kallis ja hankalahuoltoinen. Ongelmia pyrittiin ratkaisemaan uudella Samochód pancerny wz. 29-panssariautolla. Auto rakennettiin italialaisen ja Puolassa lisenssillä valmistetun S.P.A. 25C -kuorma-auton pohjalle. Tämä tarkoitti esimerkiksi sitä, että varaosia oli saatavilla helposti. Toisaalta kuorma-auton moottori oli panssarointia ajatellen heikko ja takavetoisena se ei soveltunut maastoon.
Panssariautoon rakennettiin laatikonmuotoinen kori, jossa oli manuaalisesti käännettävä tykkitorni. Sisätilat olivat suuresta koosta ja rungon muodosta huolimatta suhteellisen ahtaat. Panssarilevyt suojasivat ajoneuvoa panssaria läpäiseviltä käsiaseilta ja sirpaleilta 300 metrin etäisyydelle saakka. Useiden panssariluukkujen ansiosta näkyvyys autosta oli hyvä. Aseistuksena auton tykkitornissa oli 37 mm Puteaux-tykki ja 7,92 mm Hotchkiss-konekivääri. Lisäksi rungon takaosassa oli vielä toinen konekivääri. Tykkitornin oli alun perin tarkoitus toimia myös ilmatorjuntana, joskin tästä luovuttiin sen epäkäytännöllisyyden takia. Radiota autossa ei ollut ja sen sijaan käytettiin merkkilippuja. Mallin ongelmat, kuten hidas nopeus, huono liikkuvuus ja suuri koko johtivat pieneen tilausmäärään. Vuonna 1934 autoja oli vain 10. Yksi tai kaksi autoa oli ilmeisesti muutettu aseistamattomaksi kaiutinautoksi, mutta ei ole selvää käyttikö niitä armeija vai poliisi. Myöhemmin vuonna 1935 käyttöön tuli laajemmin valmistettu Samochód pancerny wz. 34.
Käyttö

Saksan hyökätessä Puolaan syyskuussa 1939 Mazowieckan ratsuväkirykmentillä oli kahdeksan wz. 29-panssariautoa. 1. syyskuuta saksalaisia panssariautoja vastaan tehtiin väijytys, jossa tuhottiin kolme 12. divisioonaan kuulunutta panssariautoa. Puolalaiset menettivät autoistaan kaksi. Seuraavana päivänä otettiin yhteen SS-rykmenttien Der Führer ja Deutschland kanssa, joissa menetettiin yksi auto. 4. syyskuuta Przasnyszin eteläpuolella käydyssä yhteenotossa wz. 29-panssariautot tuhosivat saksalaisen Panzerkampfwagen I-panssarivaunun, sekä esikunta-auton. Autosta saatiin saksalaiselle 1. ratsuväkirykmentille kuuluneita asiakirjoja 3. armeijan sotasuunnitelmista. Seuraavien päivien aikana puolalaiset joukot vetäytyivät ja kävivät samaan aikaan viivytystaisteluja. 7. syyskuuta tuhottiin kaksi saksalaista panssariautoa ja 13. syyskuuta toiset kaksi. Samalla menetettiin yksi wz. 29. Loput puolalaiset autot tuhoutuivat seuraavien päivien aikana ja 16. syyskuuta viimeiset jouduttiin hylkäämään niiden jäätyä jumiin vaikeakulkuiseen maastoon.
Maastokuvioituja autoja rivissä.
Valokuvassa vuonna 1934.