stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
M/S Sininen Ajatus

M/S Sininen Ajatus oli Virroilla rakennettu ja vuonna 1990 käyttöön otettu sisävesilaiva, joka risteili Nuasjärvellä Kajaanin ja Sotkamon Vuokatin välillä 1990-luvun alussa. Laivan yhtenä satamana oli Katinkullan lomakeskus Nuasjärven rannalla. Laiva tuli uutena kyseiselle reitille ja siihen mahtui 80 matkustajaa. Liikennöinti reitillä ei kuntaomisteisena (Kajaani, Sotkamo) kannattanut ja laiva myytiin ulkomaille.
Aiheesta muualla

http://www.shipspotting.com/gallery/photo.php?lid=260840
Mahabodhi-temppeli

| Mahabodhi-temppeli |
| --- | --- |
 Mahabodhi-temppeli  Bodhgayassa.
Maailmanperintökohde
Sijainti:  Bihar, Intia  24°41′N, 84°59′E
Tyyppi:  kulttuuri
Kriteerit:  I, II, III, IV, VI
Tunnusnumero:  1056
Valintahistoria
Valintavuosi:  2002
 Mahabodhi
Mahabodhi-temppeli on buddhalainen temppeli Bodhgayassa Intiassa, paikassa, jossa Buddhan uskotaan saavuttaneen valaistumisen. Temppeli on rakennettu noin 2 500 vuotta sitten. Temppelin vieressä kasvaa pyhä bodhipuu.
Temppeli on yksi buddhalaisten pyhimmistä paikoista ja tärkeimpiä pyhiinvaelluskohteita. Unesco lisäsi temppelin maailmanperintöluetteloon vuonna 2002.
Mahabodhi-temppeli restauroimisen jälkeen vuonna 2007
Pyhä bodhipuu temppelin vieressä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mahabodhi-temppeli Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Intiassa
Agran linnoitus
Ajantan luolat
Bhimbetkan kalliosuojat
Champaner-Pavagadhin arkeologinen puisto
Chhatrapati Shivaji Terminus
Cholan elävät temppelit
Darjeelingin ja Nilgirin vuoristorautatiet
Elephantan luolat
Elloran luolat
Fatehpur Sikri
Goan kirkot ja luostarit
Great Himalayanin kansallispuisto
Hampi
Humayunin mausoleumi
Jantar Mantar
Kazirangan kansallispuisto
Keoladeo
Khajuraho
Khangchendzonga
Konarakin aurinkotemppeli
Le Corbusierin arkkitehtoniset työt
Länsi-Ghatit
Mahabalipuram
Mahabodhi-temppeli
Manasin kansallispuisto
Nanda Devi ja Valley of Flowers
Pattadakal
Punainen linnoitus
Qutub Minar
Rajasthanin kukkulalinnoitukset
Rani ki vav (kuningattaren porraskaivo)
Sanchi
Sundarbanin kansallispuisto
Taj Mahal
M. R. Štefánikin lentoasema

SkyEuropen Boeing 737-500 kentällä.
M. R. Štefánikin lentoasema eli Bratislavan lentoasema (slovakiksi Letisko Milana Rastislava Štefánika Bratislava; IATA: BTS, ICAO: LZIB) on kansainvälinen lentoasema Slovakiassa yhdeksän kilometriä Bratislavasta koilliseen. Se on Slovakian suurin kansainvälisen liikenteen lentoasema.
Bratislavan lentoasema on profiloitunut erityisesti halpalentokentäksi, ja Wienin lentoasema toimii täyden palvelun lentokenttänä.[lähde? ]selvennä
Liikenne

Lentoasemalla on kaksi kiitotietä (04/22 ja 13/31), joiden pituudet ovat 2 900 ja 3 190 metriä. Kiitotiet kunnostettiin 1980-luvulla.
Lentoaseman kapasiteetti on noin kaksi miljoonaa matkustajaa. Vuonna 2006 kentän kautta kulki 1 937 642 matkustajaa. Lentoaseman matkustajaliikenne on viime vuosina hieman hiljentynyt, sillä läheinen Wienin kansainvälinen lentoasema sijaitsee ainoastaan 55 kilometrin päässä. Nykyisin Wienin lentoasema on keskittynyt enemmän normaaliin lentoliikenteeseen ja Bratislava hoitaa halpalentoliikenteen. Suosituimmat kohteet Bratislavasta ovat Praha, Pariisi, Lontoo, Košice, Amsterdam, Moskova ja München. Lentoyhtiöistä suurin on SkyEurope, joka kuljettaa 48 prosenttia lentoaseman matkustajista. Muut ovat Slovak Airlines (19 %), Czech Airlines (9,7 %), Austrian Airlines (4,5 %) ja Air Slovakia (5 %).
Lentoasemalla on kaksi terminaalia. Lähtevien lentojen terminaali on vuonna 1971 valmistunut terminaali A, saapuvien 1994 valmistunut terminaali B. 1990-luvulla valmistui B-terminaalin lisäksi uusi lennonjohtotorni.
Sijainti

Lentoasema sijaitsee yhdeksän kilometrin päässä Bratislavasta, jonka päärautatieasemalle pääsee lentoasemalta lähiliikenteen bussilla 61. Monet yhdysbussit kuljettavat matkustajia kentältä myös Wieniin.
Lentoyhtiöt ja kohteet

Air Slovakia (Amritsar, Birmingham, Köln/Bonn, Kuwait, Tel Aviv)
Czech Airlines (Praha)
Lufthansa
Lufthansa Regional
Air Dolomitin operoimana (München)
Augsburg Airwaysin operoimana (München)
Lufthansa CityLinen operoimana (München)
Ryanair (Bremen (25.9.2007 alkaen), Dublin, Frankfurt-Hahn, Lontoo-Stansted, Milano-Orio al Serio, Nottingham/East Midlands)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta M. R. Štefánikin lentoasema Wikimedia Commonsissa
Bratislavan lentoaseman virallinen sivusto (englanniksi) (slovakiksi)
M/S Skarven

| M/S Skarven |
| --- | --- |
 M/S Skarven Svinön lauttasatamassa
Tyyppi:  Matkustaja-autolautta
Lippuvaltio:   Ahvenanmaa
Kotipaikka:  Maarianhamina
IMO-numero:  9436630
Tunnuskirjaimet:  OJNT
Omistaja:  Ahvenanmaan maakunta
Rakennustelakka:  Vakarų laivų statykla (Western Shipyard), Klaipėda
Tilattu:  22.2.2007
Kölinlasku:  3.10.2007
Luovutettu:  lokakuu 2009
Neitsytmatka:  20.-21.10.2009
Tekniset tiedot
Pituus:  65,3 m
Leveys:  13 m
Syväys:  4,1 m
Bruttovetoisuus (GT):  2285
Koneisto:  2 × Wärtsilä
Koneteho:  3 600 kW
Jääluokitus:  1A
Hyttipaikkoja:  0
Hyttejä:  0
Matkustajia:  250
Autokapasiteetti:  60 henkilöautoa, 6 rekkaa
M/S Skarven on Ålandstrafikenin operoima saaristolautta, joka liikennöi Ahvenanmaan saaristossa. Alus valmistui vuonna 2009 Liettuan Klaipėdassa, ja se kulkee Lumparlandin Svinöstä Föglön Degerbyhyn puolessa tunnissa. Skarven kulkee reitillään ympäri vuoden. Aluksessa on kahvila. Skarvenilla ei ole sisaraluksia.
Aluksen alkutaival

Svinö-Degerby reitillä oli vuodesta 1985 liikennöinyt M/S Knipan. Aluksesta puuttui kuitenkin sekä kapasiteettia että kahvila. Niinpä Klaipėdan Western Shipyard-telakalta tilattiin vuoden 2007 alussa kokonaan uusi lautta. Alus suunniteltiin myös helpommaksi ohjata satamissa. Kaksi keulaa ja komentosilta molemmissa päissä helpottavat huomattavasti, sillä se poistaa peruutuksen tarpeen. Alus valmistui syyskuussa 2009, sai nimekseen M/S Skarven ja aloitti lokakuussa neitsytmatkansa Svinööhön. Ennen liikenteeseen asettamista aluksessa huomattiin kuitenkin marraskuussa 2009 teknisiä puutteita ja vikoja. Alus siirrettiin Turkuun korjattavaksi. Skarven aloitti liikenteen nykyisellä reitillään M/S Knipanin tilalla vasta 5. maaliskuuta 2010.
M/S Sardauna

| M/S Sardauna |
| --- | --- |
Tyyppi:  rahtilaiva
Lippuvaltio:  Panama
Kotipaikka:  Panamá
IMO-numero:  7800758
MMSI-numero:  353167000
Tunnuskirjaimet:  3EYI2
Aiemmat nimet:  1979–1989: Anna Oden 1989–1998: Tor Flandria 1998–2002: Southern Carrier 2002–2006: Anna Oden 2006–2009: Vulpine 2009– Sardauna
Omistaja:  Waterways SA
Aiemmat omistajat:  1979–1998: Partrederi Ab Nordsjöfrakt 1998–2003: Partrederi Southern Carrier 2003–2006: Cobelfret 2006–2009: Waterways SA 2009– Sardauna Shipping BV
Rakennustelakka:  Öresundvarvet Ab, Landskrona, Ruotsi
Rakennusnumero:  269
Vesillelasku:  3. tammikuuta 1979
Luovutettu:  27. huhtikuuta 1979
Tekniset tiedot
Pituus:  170,26 m
Leveys:  21,25 m
Syväys:  5,38 m
Bruttovetoisuus:  16 947 brt
Koneisto:  2 × Wärtsilä 12V32D diesel
Koneteho:  9 000 kW
Nopeus:  27,78 km/h
Nopeus:  15 kn
Hyttejä:  12 
Lastikapasiteetti:  2 196 m 
Lähteet:  
M/S Sardauna (IMO 7800758) on alankomaalaisen Sardauna Shipping BV:n omistama ro-ro-rahtialus. Alus on rakennettu vuonna 1979 Öresundvarvetin telakalla Landskronassa, Ruotsissa. Kuollutta painoa laivalla on 7 959 tonnia. Sardauna on rekisteröity Panaman lipun alle.
Sardaunan sisaraluksia ovat M/S Ursine ja M/S Equine.
Käyttöhistoria > 1979–2002

3. tammikuuta 1979 alus laskettiin vesille ja 27. huhtikuuta se luovutettiin Partrederi Ab Nordsjöfraktin omistukseen, joka rekisteröi sen Ruotsin lipun alle nimellä Anna Oden. Kotisatamaksi tuli Skärhamn. Tämän jälkeen alus aloitti Oden Linesin Ruotsin ja Englannin välisessä liikenteessä. Vuonna 1981 alus aikarahdattiin eli vuokrattiin Tor Linen liikenteeseen. Tammikuussa 1989 Anna Oden meni saksalaiselle Neue Flensburger Schiffbau-Gesellschaftin telakalle Flensburgiin, jossa alusta pidennettiin, koneet vaihdettiin ja rakennettiin ylimääräinen kansi. Alun perin aluksen pituus oli 143,26 metriä, leveys 21,25 metriä ja syväys 5,2 metriä. Koneina oli kaksi 16-sylinteristä B&W Alphaa. Samana vuonna alus sai myös nimen Tor Flandria ja siirtyi liikennöimään reitille Göteborg–Gent. Lokakuussa 1998 alus rekisteröitiin Partrederi Southern Carrierin omistukseen nimellä Southern Carrier. Rahtaajana jatkoi edelleen Tor Line. 27. marraskuuta 1998 ja 4. tammikuuta 1999 välisen ajan alus liikennöi reitillä Rotterdam–Immingham.
7. tammikuuta 1999 Southern Carrier aikarahdattiin belgialaisen Cobelfretin Zeebruggen ja Imminghamin väliseen liikenteeseen. 2.– 15. elokuuta alus oli aikarahdattuna Stena Linen Göteborgin ja Travemünden väliseen liikenteeseen. Myöhemmin elokuussa alus aikarahdattiin Cobelfretin Zeebruggen ja Purfleetin väliseen liikenteeseen. 6. elokuuta ja 6. syyskuuta 2000 väliseksi ajaksi alus aikarahdattiin P&O North Sea Ferriesin Rotterdamin ja Middlesbroughin väliseen liikenteeseen. Vuonna 2001 Southern Carrier aikarahdattiin Flota Suardiazin liikenteeseen. Vuonna 2002 aluksen konehuoneessa syttyi tulipalo, jonka jälkeen alus jäi käyttämättömänä Ranskan Brestiin. 15. elokuuta alus sai jälleen nimen Anna Oden. Lokakuussa Anna Oden siirtyi Britannian Marshwoodiin korjaustöitä varten.
Käyttöhistoria > 2003–

Tammikuussa 2003 alus aikarahdattiin SOL Niver Linesille, jonka jälkeen alusta käytettiin Britannian puolustusministeriön sotatarvikekuljetuksissa. Muut ruotsalaisomisteiset ro-ro-alukset sotatarvikekuljetuksissa olivat M/S Tor Anglia (DFDS/Tor Line), M/S Vikingland (Swedish Orient Line), M/S Stena Shipper (Stena RoRo), M/S Gute (Rederi AB Gotland), M/S Britta Oden ja M/S Eva Oden (B&N). Lokakuussa 2003 Cobelfret osti aluksen ja tammikuussa 2004 asetti sen reitille Göteborg–Killingholme. 8. tammikuuta alus siirtyi reitille Zeebrugge–Esbjerg. Myöhemmin samana vuonna Anna Oden siirtyi reitille Zeebrugge–Purfleet. Syyskuussa 2006 luxemburgilainen Waterways SA osti aluksen ja rekisteröi sen Panaman lipun alle. 23. lokakuuta alus sai nimen Vulpine. 2. heinäkuuta 2007 alus siirtyi liikennöimään linjalle Antwerpen–Harwich–Lagos. Sittemmin aluksella operoi R.M.R. Shipping Agency. Huhtikuussa 2009 alankomaalainen Sardauna Shipping BV osti aluksen ja antoi sille nimen Sardauna.
Aiheesta muualla

Fakta om Fartyg – M/S Anna Oden (ruotsiksi)
The ferry site – M/F Vulpine (englanniksi)
Maija Järvelä

Maija Järvelä (o.s. Löytynoja, s. 17. tammikuuta 1984) on suomalainen paralympiaurheilija. Hänen lajejaan ovat paramaasto- ja para-ampumahiihto. Järvelällä on kädessään synnynnäinen hermovaurio.
Järvelä on saavuttanut yli kymmenen vuotta kestäneen kilpailu-uransa aikana ampumahiihdon paralympiahopeaa Kanadan Vancouverissa vuonna 2010. Hän on voittanut kuusi MM-mitalia, joista yhden maastohiihdossa. Vuoden 2014 paralympialaisissa Venäjän Sotšissa hän jäi niukasti neljänneksi.
Järvelä voitti ampumahiihdon maailmancupin kokonaiskilpailun vuosina 2011 ja 2012. Vuoden 2012 Urheilugaalassa Järvelä oli ehdokkaana Läpimurto-palkintoluokassa tyttönimellään Löytynoja. Aktiiviuransa Järvelä päätti  vuonna 2015.
Järvelä on opiskellut insinööriksi Centria-ammattikorkeakoulussa. Hän asuu Ylivieskassa.
MKTO (albumi)

| MKTO MKTO |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2012–2013
 Julkaistu: 30. tammikuuta 2014
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tuottaja(t): Malcolm David Kelley
 Tyylilaji: pop, hip hop
 Kesto: 38.02
 Levy-yhtiö: Columbia
MKTO:n muut julkaisut
|   | MKTO 2014 | Bad Girls EP 2015 |
Singlet albumilta MKTO
 ”Thank You” Julkaistu: 15. tammikuuta 2013  ”Classic” Julkaistu: 20. kesäkuuta 2013  ”Only God Knows” Julkaistu: 29. marraskuuta 2013  ”Could Be Me” Julkaistu: maaliskuu 2014
MKTO on amerikkalaisen popduon MKTO:n ensimmäinen studioalbumi. Se julkaistiin 30. tammikuuta 2014 Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Albumi julkaistiin Pohjois-Amerikassa 1. huhtikuuta 2014. Heti julkaisunsa jälkeen levy pääsi Australian albumilistan kärkeen.
Albumilla vierailee Ne-Yo ja Jessica Ashley. Duon jäsenet Malcolm David Kelley ja Tony Oller ovat tehneet kaikki kappaleet. Albumilta on julkaistu neljä singleä, joista  "Thank You" on menestynyt parhaiten.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Thank You | Malcolm David Kelley, Tony Oller | 3.49 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Classic | Kelley, Oller | 2.55 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Only God Knows | Kelley, Oller | 3.15 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | American Dream | Kelley, Oller | 3.45 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Could Be Me (feat. Ne-Yo) | Kelley, Oller, Ne-Yo | 3.30 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Forever Until Tomorrow | Kelley, Oller | 3.46 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Wasted | Kelley, Oller | 3.04 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Heartbreak Holiday | Kelley, Oller | 3.39 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Nowhere | Kelley, Oller | 3.10 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | No More Second Chances (feat. Jessica Ashley) | Kelley, Oller, Jessica Ashley | 3.18 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Goodbye Song | Kelley, Oller | 3.51 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 38.02 |  |  |  |  |  |  |
Listasijoitukset

| Lista (2014) | Paras sijoitus |
| --- | --- |
 Australia: 1
 Uusi-Seelanti: 6
Manuel dos Santos

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dos Santos Rooman kesäolympialaisissa 1960. |  Dos Santos Rooman kesäolympialaisissa 1960. |  Dos Santos Rooman kesäolympialaisissa 1960. |  |
Maa:   Brasilia
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Rooma 1960 | 100 m vapaauinti |  |
Manuel dos Santos Júnior (s. 22. helmikuuta 1939 Guararapes) on brasilialainen kilpauransa päättänyt uimari ja olympiamitalisti.
Dos Santos voitti 100 metrin vapaauinnissa olympiapronssia Roomassa 1960. Hän piti saman matkan maailmanennätystä 53,6 sekuntia hallussaan syyskuusta 1961 lokakuuhun 1964.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manuel dos Santos Wikimedia Commonsissa
MK (DJ)

| MK> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. elokuuta 1974 (ikä 50) Detroit, Michigan, Yhdysvallat
Ammatti:  DJ, musiikkituottaja, miksaaja
Muusikko
Aktiivisena:  1989–
Tyylilajit:  house, deep house, dance, pop, R&B
Soittimet:  fonografi, sampleri
Levy-yhtiöt:  AREA10, Hot Creations, Defected, CREEP INTL, DJs Are Not Rockstars, Charisma, Virgin EMI
Aiheesta muualla
www.marc-kinchen.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Marc Kinchen (s. 3. elokuuta 1974 Detroit, Michigan, Yhdysvallat, taiteilijanimeltään MK) on yhdysvaltalainen DJ, musiikkituottaja sekä miksaaja. Hän nousi suuren yleisön tietoon vuosina 1993-94 julkaistuaan Yhdysvaltain Billboard Hot Dance Music/Club Play-listan kärkeen päässeet kappaleet "Always" ja "Love Changes", joilla vieraili myös laulaja Alana Simon. Kappaleista ensimmäinen pääsi helmikuussa 1995 myös Britannian singlelistan sijalle 69. Lisäksi hän on kerännyt suurta mediahuomiota marraskuussa 2013 julkaistulla Storm Queenin kappaleelle "Look Right Through" toteutetulla miksauksella, joka saavutti Britannian singlelistan kärjen.
Oman uransa lisäksi MK on tunnettu myös muille lukuisille artisteille tekemistään miksauksista. Hänen miksauksiinsa luokittuvat muun muassa Celine Dionin single "Misled" josta tuli Dionin uran ensimmäinen Billboardin Dance/Club Play-listan kärkeen päässyt single, Betty Boon kappaleelle "Thing Goin’ On" toteuttama miksaus joka pääsi samalla listalla sijalle 5, ja Sofia Shinasin kappaleelle "The Message" toteutetut miksaukset jotka pääsivät Dance/Club Play-listan sijalle 20. MK on tehnyt yhteistyötä tai miksauksia myös Lana Del Reyn, Devin, Enrique Iglesiasin, Nightcrawlersin, Sky Ferreiran, Ellie Gouldingin, Jamie Jonesin, Lee Fossin ja Trickyn kanssa.
Diskografia > Albumit

Surrender (1993)
Defected Presents House Masters: MK (21. marraskuuta 2011)
Defected Presents MK in the House (22. huhtikuuta 2013)
Defected Presents House Masters: MK (Second Edition) (17. marraskuuta 2013)
Diskografia > Singlet

Somebody New (1989)
Decay (Never on Sundayn kanssa) (1991)
Burning (mukana Alana) (1991)
Always (mukana Alana) (1992)
Love Changes (mukana Alana) (1993)
Surrender (mukana Alana) (1993)
Burning ’95 (mukana Alana) (1995)
Lift Me Up (mukana Clare Rivers) (1996)
Always (Route 94 Remix) (2014)
Bring Me to Life (mukana Milly Pye) (2015)
Piece of Me (mukana Becky Hill) (2016)
My Love 4 U (mukana A*M*E) (2016)
17 (2017)
Back & Forth (mukana Jonas Blue ja Becky Hill) (2018)
Body 2 Body (2019)
There for You (Gorgon Cityn kanssa) (2019)
One Night (Sonny Foderan kanssa, mukana Raphaélla) (2019)
Käännös suomeksi
Manuel de Arriaga

Manuel de Arriaga
Manuel José de Arriaga Brum da Silveira e Peyrelongue (8. heinäkuuta 1840 Horta – 5. maaliskuuta 1917 Lissabon) oli portugalilainen poliitikko ja Portugalin tasavallan ensimmäinen presidentti.
Manuel de Arriaga syntyi Hortassa ja opiskeli Coimbrassa vuosina 1860-1865. Hänet valittiin Portugalin presidentiksi vuonna 1911. Vuonna 1915 de Arriagaa seurasi Portugalin presidenttinä Teófilo Braga. Manuel de Arriaga kuoli kaksi vuotta myöhemmin Lissabonissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manuel de Arriaga Wikimedia Commonsissa
Maria Olaru

Maria Olaru (s. 4. kesäkuuta 1982 Fălticeni, Suceava, Romania) on romanialainen telinevoimistelun olympiavoittaja.
Olaru voitti Sydneyn olympialaisissa 2000 kultaa joukkuekilpailussa ja saavutti hopeaa moniottelussa. Lisäksi hän sijoittui puomilla kuudenneksi.
Vuoden 1999 MM-kilpailuissa Olaru voitti kultaa moniottelussa ja joukkuekilpailussa sekä sai pronssia hypyssä. Vuoden 1998 EM-kisoissa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa ja saavutti hopeaa hypyssä.
Lyyli Eronen

Kuluttajain Lehden toimituskuntaa 1929. Untamo Utrio (vas.), Hannes Uksila, Karoliina Otava, Eino Heinivaara ja Lyyli Takki.
Lyyli Rosa Eronen, sukunimi vuodesta 1922 Takki (15. syyskuuta 1892 Rantasalmi – 22. heinäkuuta 1957) oli suomalainen toimittaja ja kirjailija.
Eronen oli toimittajana ensin 1920-luvulla Suomen Sosialidemokraatissa ja sen jälkeen 30 vuoden ajan Kuluttajain Lehdessä.
Lyyli Eronen oli naimisissa vuodesta 1922 ministeri, kansanedustaja ja vuorineuvos Uuno Takin kanssa.
Teoksia

Nimellä Lyyli Eronen:
Puhtaus terveyden ehtona ; kirjoittanut L. E. Kirjasia työläislasten äideille 7.          Suomen sos.-dem. naisliittotoimikunta, Tampere 1916
Juhlaruno Suomen tehdas- ja sekatyöväen liiton 10-vuotisjuhlaan 1919.       Helsinki 1919
Jack London. Työväen sivistysliiton kirjasia n:o 1.        Työväen sivistysliitto, Helsinki 1920
Juhlarunoja Helsingin työnjuhlaan elok. 1 p. 1920; kirjoittajat  Emil  Lindahl, Lyyli Eronen.      Kuopio 1920
Nimellä Lyyli Takki:
Lausujan lipas ; runot kokoillut Lyyli Takki. K. K:n juhlaohjelmakirjasia n:o 2.      Helsinki 1925
Pekka Puupää : kuvakirja Suomen lapsille ; kuvat piirtänyt Ola Fogelberg ; tekstin runoillut Lyyli  Takki.          Kulutusosuuskuntien keskusliitto, Helsinki 1926
Kalle ja Liisa leikkivät isää ja äitiä : kuvakirja.            Elanto, Helsinki 1930
Köyhän ei kannata ostaa velaksi!. KKn NM-ohjelmasarja n:o 48.       Helsinki 1936  (NM = Naiset Mukaan)
Arvoisa perheenemäntä!. Kulutusosuuskuntien valistusosaston kirjasia 5.           Kulutusosuuskuntien Keskusliiton valistusosasto, Helsinki 1937
Jokaisen perheenemännän käteen koko kansan ravinto-oppi!. KKn NM-ohjelmasarja n:o 61.       Helsinki 1937
Selostus NM-päivistä. KKn NM-ohjelmasarja n:o 72.       Helsinki 1938
Katsaus taakse- ja eteenpäin kymmenvuotisella virstaviitalla : yhteistyömme yhä laajemmaksi, vauhdikkaammaksi ja voimakkaammaksi!. NM-opintopäivillä esitetty luento pääkohdittain. KKn NM-ohjelmasarja n:o 73.       Helsinki 1938
Nm - tilaisuudet perheenemäntien lepo- ja virkistyshetkiä. KKn NM-ohjelmasarja n:o 75.       Helsinki 1938
Tositarina Mooseksesta Päijänteen lokinpojasta ; kuvat Erkki Salonen.         Tammi 1944
Osuusliike Kehitys r.l. 50 vuotta : 1902-1952.      Osuusliike Kehitys, Turku 1953.
Nimimerkillä Pirkko:
Olli, Tutti ja Killi : kuvakirja lapsille : julkaistu OTK:n 10-vuotisjuhlan johdosta; tekstin runoillut Pirkko.       Helsinki 1927
Kotini on minun linnani.            Kulutusosuuskuntien keskusliitto, Helsinki 1929
Pienenpieni iltavirsi Kookoosta ja kookoolaisista 20-vuotisaterialla istujaisten ratoksi raapustanut Pirkko : Helsingissä 18 päivänä joulukuuta 1936.         Helsinki 1936
Suomennoksia

F. Staudinger : Luokkataistelu ja osuuskauppaliike. K. K:n kirjasia n:o 4.        Kotka 1921
Aiheesta muualla

Aimo Roininen: / Eronen, Lyyli (1892–1957) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  6.9.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Maria Nysted Grønvoll

| Maria Nysted Grønvoll |
| --- | --- |
 Grønvoll Quebecissä vuonna 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. tammikuuta 1985 (ikä 39)
Uran tiedot
Seura:  Furuflaten IL
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2008–
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 1. joulukuuta 2014 
Maria Nysted Grønvoll (s. 22. tammikuuta 1985) on norjalainen maastohiihtäjä. Hän edustaa Furuflaten IL -seuraa.
Maailmancupissa Grønvoll kilpaili ensimmäisen kerran Drammenissa maaliskuussa 2008 sijoittuen perinteisen hiihtotavan sprintissä 51:nneksi. Maailmancupin pisteille hän sijoittui ensimmäisen kerran Liberecin vapaan hiihtotavan sprintissä tammikuussa 2011 oltuaan 28:s. Parhaimmillaan hän on sijoittunut maailmancupissa 17:nneksi Quebecin vapaan hiihtotavan sprintissä joulukuussa 2012.
Maksim Muhin

Maksim Muhin joulukuussa 2020.
Maksim Andrejevitš Muhin (s. 4. marraskuuta 2001 Toljatti) on venäläinen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut kotimaansa Valioliigassa Lokomotiv Moskovaa kausina 2019–2021. Ensimmäisellä kaudella hän pelasi lainalla alemman sarjatason Kazanka Moskovassa ja toisella kaudella hän pelasi Lokomotivissa kymmenen valioliigaottelua, joista kahdeksan ottelua avauskokoonpanossa. Hän pelasi jälkimmäisellä kaudella neljä ottelua Lokomotivin voittoon päättyneessä Venäjän cupissa. Kaudeksi 2021–2022 Muhin siirtyy TsSKA Moskovaan.
Muhin pelasi Venäjän maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2021 MM-karsintaottelussa Sloveniaa vastaan. Kesäkuussa 2021 hän pelasi ystävyysottelussa Puolaa vastaan ja EM-kilpailujen ensimmäisessä alkulohko-ottelussa Belgiaa vastaan.
Maksim Osipov

| Maksim Osipov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. elokuuta 1993 Jaroslavl, Venäjä
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  187 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  Avtomobilist Jekaterinburg
Sarja:  KHL
Pelinumero:  21
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2011–
Aik. seurat:  Lokomotiv Jaroslavl (KHL/VHL) HK Sarov (VHL) Torpedo Nižni Novgorod (KHL) Salavat Julajev Ufa (KHL)
Maksim Osipov (s. 31. elokuuta 1993 Jaroslavl) on venäläinen jääkiekkoilija joka pelaa KHL-liigassa Avtomobilist Jekaterinburgin joukkueessa. Osipov pelaa puolustajana ja laukoo oikealta. Hän on pelannut KHL:ssä myös muiden joukkueiden paidoissa.
M. Roma Volley

| M>  Roma Volley |
| --- | --- |

Koko nimi:  M. Roma Volley
Perustettu:  2006
Kenttä:  Palazzetto, Rooma
– Kapasiteetti:  3 500 istumapaikkaa
Puheenjohtaja:  Massimo Mezzaroma
Valmentaja:  Andrea Giani
Sarja:  C-liiga
M. Roma Volley on Italian kolmannella sarjatasolla (C-liiga pelaava lentopallojoukkue. Se on aiemmin pelannut toiseksi korkeimmalla sarjatasolla A2-liigassa. Kaudella 2007–2008 joukkue voitti Euroopassa CEV-Cupin ja jakoi pronssimitalit Italian A1-liigassa. Seuran kotikaupunki on Rooma.
Saavutukset

CEV-cupin voitto 008
Italian liigan pronssia 2007, 2008