stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Geelielektroforeesi

Geelielektroforeesi: Kuusi "DNA-jälkeä". Vasemmalla kontrollikaista tunnetuilla fragmenttikooilla. Muut kaistat kuvaavat eri kokoisia fragmentteja, jotka liikkuvat nopeammin ja ovat alempana, jos ne ovat pienempiä. Kirkkaus heijastaa DNA-pitoisuutta.
Geelielektroforeesi on menetelmä biomolekyylien (DNA, RNA, proteiinit jne.) ja niiden fragmenttien erottamiseen ja analysointiin niiden koon ja varauksen perusteella.
Kaikilla DNA-molekyyleillä on yhtäläinen varaus massayksikköä kohti. Tästä syystä DNA-fragmentit erottuvat geelielektroforeesissa pelkästään kokonsa perusteella. Elektroforeesi mahdollistaa sen, että voidaan havaita näytteen erilaisten DNA-fragmenttien lukumäärä ja niiden suhteellinen koko. DNA-fragmentin absoluuttinen koko voidaan määrittää vertaamalla sitä standardoituihin, tunnetun kokoisiin DNA-fragmentteihin geelin "mittatikun" avulla.
Geelielektroforeesissa molekyylit siirtyvät sähkökentän avulla huokoisen geelin läpi, jossa niiden liikkumisnopeus on kääntäen verrannollinen kokoon. Pienet DNA-molekyylit kulkevat nopeammin ja pidemmälle kuin suuret. Sähkökenttä asetetaan siten, että geelin toisessa päässä on positiivinen ja toisessa negatiivinen varaus, jolloin negatiivisesti varautuneet DNA- ja RNA-molekyylit liikkuvat kohti positiivista päätä. Proteiinien erottamiseen käytetään natriumdodekyylisulfaattia (SDS), joka denaturoi ja negatiivisesti varaa proteiinit, mahdollistaen niiden liikkumisen koon mukaan. Geelielektroforeesin jälkeen erikokoiset molekyylit muodostavat havaittavia kaistoja.
Elektroforeesi erottaa eripituiset DNA-fragmentit geelin läpi sähkövirran avulla. Negatiivisesti varautunut DNA siirtyy kohti positiivista päätä, ja lyhyemmät juosteet liikkuvat nopeammin kuin pidemmät. Erottelun jälkeen DNA näkyy kaistoina geelin avulla väriaineiden, fluoresoivien merkkien tai radioaktiivisten merkkien ansiosta. Tunnetun pituisia fragmentteja sisältävää DNA-markkeria käytetään näytteiden rinnalla pituuksien arvioimiseksi.
Geeli

Geelielektroforeesissa käytetään hyytelömäistä ainetta, jota kutsutaan geeliksi. DNA:n erottamiseen tarkoitetut geelit valmistetaan usein agaroosista, joka on polysakkaridi ja saatavana kuivana jauheena. Kun agaroosia kuumennetaan puskuriliuoksessa (vettä ja suoloja) ja annetaan jäähtyä, jolloin siitä muodostuu kiinteä, hieman pehmeä geeli. Molekyylitasolla geeli koostuu agaroosimolekyylien muodostamasta verkostosta, jota vetysidokset pitävät yhdessä muodostaen pieniä huokosia.
Geely SEA -pohjalevy

Geely SEA -pohjalevy (Sustainable Experience Architecture) on Geelyn kehittämä modulaarinen pohjalevy sähköautomalleja varten. Ensimmäinen pohjalevylle perustuva tuotantoauto on vuonna 2021 esitelty Geely-konsernin täysin uuden Zeekr-merkin ensimmäinen malli, 001. Myöhemmin perusrakennetta tullaan käyttämään muun muassa Volvon malleissa. Geely on valmis tarjoamaan SEA-pohjalevyä myös muiden autonvalmistajien käyttöön.
Mallit

Zeekr 001 (2021–)
Geely Binrui

| Geely Binrui |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kiina
Valmistaja:  Geely
Valmistusvuodet:  2018–
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  C-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Geely Binyue Geely Emgrand (SS11) Geely Icon Lynk & Co 06 Proton X50
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Geely BMA
Moottori:  R3 R4
Iskutilavuus:  1,0–1,4 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  6-vaihteinen manuaali 6-vaihteinen kaksoiskytkin CVT-automaatti
Geely Binrui on Geelyn vuodesta 2018 lähtien valmistama keskiluokan sedan-korinen automalli.
Binrui esiteltiin Chengdun autonäyttelyssä elokuussa 2018. Se oli ensimmäinen Geelyn BMA-pohjalevylle perustuva automalli. Moottorivaihtoehtoina olivat aluksi turboahdetut kolmesylinterinen 1,0-litrainen (133 hv) ja nelisylinterinen 1,4-litrainen (133 hv). Molempien yhteydessä oli kuusivaihteinen manuaalivaihteisto, mutta pienemmän moottorin yhteyteen oli valittavana myös kuusiportainen kaksoiskytkinvaihteisto ja suurempaan moottoriin puolestaan portaaton CVT-automaattivaihteisto. Keväällä 2020 1,4-litraisen teho nousi 141 hevosvoimaan, eikä manuaalivaihteistoa ole enää saatavana sen yhteyteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Geely Binrui Wikimedia Commonsissa
Geely Icon

| Geely Icon |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Kiina
Valmistaja:  Geely
Valmistusvuodet:  2020–
Korimalli:  5-ovinen crossover
Luokka:  J-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Geely Binrui Geely Binyue Geely Emgrand (SS11) Lynk & Co 06 Proton X50
Tekniset tiedot
Pohjalevy:  Geely BMA
Moottori:  R3
Iskutilavuus:  1,5 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  etuveto
Vaihteisto:  7-vaihteinen kaksoiskytkin
Geely Icon on Geelyn vuodesta 2020 lähtien valmistama crossover-tyyppinen automalli.
Iconissa on 1,5-litrainen bensiinimoottori ja 48 voltin kevythybridijärjestelmä. Voimansiirtona on seitsemänportainen kaksoiskytkinvaihteisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Geely Icon Wikimedia Commonsissa
Gay Ehrnrooth

Gay Ehrnrooth vuonna 1976.
Gay Sturesson Ehrnrooth (14. kesäkuuta 1925 Viipuri – 14. elokuuta 2006 Espoo) oli suomalainen metsäteollisuuden vaikuttaja ja vuorineuvos (1976). Hän oli koulutukseltaan diplomiekonomi. Hän oli Suomen selluloosayhdistyksen Finncellin palveluksessa ja nousi sen johtajaksi vuosiksi 1965–1969. Hän oli Oy Wilh. Schauman Ab:n toimitusjohtaja 1969–1988, Kymmene Oy:n johtokunnan jäsen. Hän toimi Suomen Metsäteollisuuden Keskusliiton hallituksen puheenjohtajana 1976–1977 ja Teollisuuden Keskusliiton hallituksen puheenjohtajana 1978–1981.
Aiheesta muualla

Gay Ehrnroothin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa.
George Bonhag

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  George Bonhag vuonna 1907 Irish American Athletic Clubin kilpa-asussa. |  George Bonhag vuonna 1907 Irish American Athletic Clubin kilpa-asussa. |  George Bonhag vuonna 1907 Irish American Athletic Clubin kilpa-asussa. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
| Olympialaiset  | Olympialaiset  | Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | 3000 m joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1908 | 3 mailin joukkuekilpailu |  |
George Bonhag (31. tammikuuta 1882 Boston, Yhdysvallat – 30. lokakuuta 1960 New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen juoksija, kävelijä ja kaksinkertainen joukkuejuoksujen olympiamitalisti.
Bonhag osallistui ensimmäisiin olympialaisiinsa St. Louisissa 1904. Hän ei päässyt loppukilpailuun 800 metrin juoksussa. Bonhag kilpaili myös vuoden 1906 välikisoissa, joissa hän sijoittui 1 500 metrin juoksussa viidenneksi, vaikka johti vielä maalisuoran alussa. Bonhag päätti tämän jälkeen osallistua myös 1 500 metrin kävelyyn, vaikka hän ei ollut aiemmin kilpaillut kävelyssä. Bonhag voitti kilpailun ajalla 7.12,6, kun useat paremmin tunnetuista kävelijöistä hylättiin. Välikisoissa hän sijoittui lisäksi viiden mailin juoksun neljänneksi.
Bonhag voitti ensimmäisen varsinaisen olympiamitalinsa Lontoossa 1908, kun Yhdysvallat sijoittui hopealle kolmen mailin joukkuekilpailussa. Bonhag oli Yhdysvaltain joukkueen toiseksi paras juoksija sijoituttuaan koko kilpailussa kuudenneksi. Hän juoksi myös 3 200 metrin estejuoksussa, jossa hän ei päässyt loppukilpailuun.
Tukholmassa 1912 Bonhag oli viides 3 000 metrin henkilökohtaisessa kilpailussa, mutta joukkuekilpailussa Yhdysvallat voitti olympiakultaa. Hän sijoitui neljänneksi 5 000 metrin juoksussa eikä päässyt maaliin saakka maastojuoksukilpailussa. Tukholmassa Bonhag osallistui myös näytöslajina toteutettuun baseball-otteluun.
Bonhag edusti urallaan Irish American Athletic Clubia ja voitti seitsemän Amateur Athletic Unionin sisäratamestaruutta. Ulkoradoilla hän ei kuitenkaan voittanut ainuttakaan Yhdysvaltain-mestaruutta.
Gay Times

| Gay Times |
| --- | --- |

Kustantaja:  Millivres Prowler Group Ltd.
ISSN:  ISSN 0950-6101
Perustettu:  1984
Päätoimittaja:  Joseph Galliano
Kotimaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Ilmestymistiheys:  kuukausittainen
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
www.gaytimes.co.uk
Gay Times on brittiläinen lehti, jonka kohderyhmä on bi- ja homoseksuaaliset miehet.
Lehteä toimittaa Millivres Prowler Group Ltd, joka julkaisee myös lesboille suunnattua lehteä Diva. Gay Timesin ensimmäisen numero julkaistiin vuonna 1984 muunnoksena vuonna 1975 perustetusta HIM-lehdestä. Yhtiö julkaisee nykyään myös axm-lehteä, joka kilpailee Attituden rinnalla.
Lehti sisältää homoseksuaalisuuteen liittyviä uutisia, haastatteluja, satiiria, palkittuja valokuvia, henkilökohtaisia ilmoituksia sekä musiikkia, elokuvia, kirjallisuutta ja Internetiä kattavia osioita vasemmistolaisesta näkökulmasta.
Syyskuussa 2004 Gay Times aloitti kiistanalaisen mainoskampanjan Lontoon metrossa, jossa oli näytillä syyskuun numeron kansikuva. Se oli ensimmäinen mainoskampanja, jossa nähtiin miesten välinen suudelma. Kampanja sai lopulta vain yhden valituksen, joka tuli Advertising Standards Agencylta.
Aiheesta muualla

Millivres Prowler Group Ltd (Arkistoitu – Internet Archive)
François-Mathurin Gourvès

François-Mathurin Gourvès (17. kesäkuuta 1929 Plougastel-Daoulas – 12. elokuuta 2020) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 6. huhtikuuta 1953 ja nimitettiin Vannesin koadjuuttoripiispaksi 19. joulukuuta 1990. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. helmikuuta 1991. Pääkonsekraattorina toimi Pierre-Auguste-Marie Boussard, jota avustivat Francis Jules Joseph Marie Barbu ja Joseph Madec.
Gourvèsista tuli Vannesin piispa 16. marraskuuta 1991. Hän jäi eläkkeelle 28. kesäkuuta 2005.
Frans Wilhelm Laine

Frans Wilhelm (Vilhelm) Laine (21. marraskuuta 1860 Rauma – 27. marraskuuta 1930 Helsinki) oli suomalainen merikapteeni ja merenkulun opettaja, joka sai merenkulkuneuvoksen arvonimen vuonna 1920.
Henkilöhistoria

Laine lähti merille jo 14-vuotiaana, perämiehen tutkinnon hän suoritti 1885 ja merikapteenin, höyrylaivanpäällikön ja laivanmittaajan tutkinnot 1889. Vuonna 1899 Laine siirtyi merenkulun opettajaksi, hän oli Rauman merikoulun apuopettaja 1899–1900, vakinainen toinen opettaja 1900–1916, ensimmäinen opettaja 1916–1918 ja oppilaitoksen rehtori 1918–1920. Myös liike-elämässä jo vuodesta 1900 toiminut Laine oli Suomen Valtamerentakaisen Kauppa -yhtiön johtaja vuodesta 1920. Hänellä oli useita merenkulkualan luottamustehtäviä ja hän toimi myös muun muassa Rauman kaupunginvaltuutettuna ja valtuuston puheenjohtajana.
Julkaisuja

Kansainvälinen signaalikirja, 1906, suom. F. W. Laine
Fábio Simplício

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Fábio Henrique Simplício
Syntymäaika: 23. syyskuuta 1979
Syntymäpaikka: São Paulo, Brasilia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 173 cm
Seura
Seura:  Vissel Kobe
Pelinumero: 6
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000-2004 |  São Paulo Futebol Clube | 116 | (15) |
| 2004-2006 |  Parma FC | 71 | (14) |
| 2006-2010 |  US Palermo | 129 | (21) |
| 2010-2012 |  AS Roma | 43 | (8) |
| 2012-2013 |  Cerezo Osaka | 46 | (7) |
| 2014- |  Vissel Kobe | 6 | (2) |
Maajoukkue
| 2009 |  Brasilia | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. huhtikuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 17. marraskuuta 2009.
Fábio Henrique Simplício (s. 23. syyskuuta 1979) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa J. Leaguessa pelaavaa Vissel Kobea. Keskikenttäpelaajana pelaava Simplício on pelannut yli 240 peliä Italian Serie A:ssa.
Seurajoukkueura

São Paulo Futebol Clubessa jalkapalloilun aloittanut Simplício siirtyi Parma FC:hen vuonna 2004. Kahden Parmassa vietetyn vuoden jälkeen hän siirtyi US Palermoon. Palermossa vietetyn neljän vuoden aikana Simplício oli yksi joukkueensa avainpelaajista. 2010 hän siirtyi Serie A:n sisällä AS Romaan, jonka riveissä hän pelasi myös Mestarien liigaa. Vuonna 2012 Simplício lähti Japaniin, Cerezo Osakaan ja 2014 hän vaihtoi saman maan Vissel Kobeen.
Maajoukkueura

Vuonna 2009 Simplício pelasi ainoan ottelunsa Brasilian jalkapallomaajoukkueessa, 30-vuotiaana, kun Brasilia voitti Omanin 2–0 ystävyysottelussa. Simplício tuli toisella puoliajalla Felipe Melon tilalle.
Käännös suomeksi
François-Marie Trégaro

François-Marie Trégaro (17. kesäkuuta 1824 Peillac – 6. tammikuuta 1897) oli ranskalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 23. syyskuuta 1848 ja nimitettiin Séesin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 25. lokakuuta 1881. Hänet vahvistettiin koadjuuttoripiispaksi 18. marraskuuta 1881, ja samana päivänä hän sai myös nimityksen Dolichen titulaaripiispaksi.
Trégarosta tuli 1. joulukuuta 1881 Séesin piispa, ja hänet konsekroi 25. tammikuuta 1882 Jean-Marie Bécel, jota avustivat Flavien-Abel-Antoinin Hugonin ja Jules François Lecoq. Virkaan asettaminen seurasi 31. tammikuuta 1882. Trégaro kuoli 72-vuotiaana virassa, ja hänen seuraajakseen hiippakunnan johtoon tuli Claude Bardel.
Fábio Aurélio

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Fábio Aurélio Rodrigues
Syntymäaika: 24. syyskuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: São Carlos, Brasilia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 178 senttimetriä
Seura
Seura: Liverpool
Pelinumero: 6
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997–2000   2000–2006   2006– |  São Paulo FC    Valencia CF    Liverpool | 54 (3)  88 (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Fábio Aurélio Rodrigues (s. 24. syyskuuta 1979 São Carlos, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Liverpoolia. Numerolla 6 pelaava Aurélio on pelipaikaltaan puolustaja.
178-senttinen Aurélio aloitti ammattilaisuransa kotimaassaan São Paulossa vuonna 1997. Vuonna 2000 hän teki Valencian kanssa kuuden vuoden sopimuksen. Kuuden Valencia-vuoden aikana hän pelasi 88 ottelua ja teki niissä 11 maalia. 5. heinäkuuta 2006 Liverpool ilmoitti tehneensä sopimuksen Aurélion kanssa.
Poikkeuksellista tässä pelaajasiirrossa lienee se, että Liverpool ei ollut koskaan aiemmin värvännyt riveihinsä brasilialaista jalkapalloilijaa.
Saavutukset

São Paulo
São Paulon osavaltiomestaruus: 1998, 2000
Valencia
Primera División: 2002, 2004
UEFA Cup: 2004
UEFA Super Cup: 2004
Liverpool
FA Community Shield: 2006
Aiheesta muualla

Aurelio Liverpoolin sivuilla
Brasilian joukkue – Kesäolympialaiset 2000
1 Helton |
2 Baiano |
3 Bilica |
4 Álvaro |
5 Marcos Paulo |
6 Aurélio |
7 Ronaldinho |
8 Fabiano |
9 Edu |
10 Alex |
11 Geovanni |
12 Roger |
13 André Luís |
14 Lúcio |
15 Mozart |
16 Athirson |
17 Lucas |
18 Costa |
Valmentaja Luxemburgo
François-Joël Thiollier

François-Joël Thiollier (s. 12. marraskuuta 1943 Pariisi) on ranskalais-yhdysvaltalainen pianisti.
Thiollier piti ensimmäisen konserttinsa New Yorkissa 5-vuotiaana. Hänen opettajiinsa kuului Ranskassa Robert Casadesus. Hän jatkoi opintojaan Sascha Gorodnitzkin johdolla Juilliard School of Musicissa, josta sai ennätyksellisesti kandidaatin arvon 18-vuotiaana ja maisterin arvon 19-vuotiaana. Vuonna 1965 Thiollier voitti ensipalkinnon kansainvälisessä Ettore Pozzoli -pianokilpailussa.
Thiollier on konsertoinut kymmenissä maissa. Hänen konsertto-ohjelmistoonsa kuuluu esimerkiksi Ferruccio Busonin pianokonsertto. Thiollierin kanssa työskennelleisiin kapellimestareihin ovat kuuluneet Armin Jordan, Louis de Froment, Jean Fournet, Rudolf Baršai, Marcello Viotti, Emil Tšakarov, Charles Dutoit, Georges Prêtre, Michel Tabachnik, Neeme Järvi, Pierre Bartholomée, Gabriele Ferro, Gianluigi Gelmetti, Dennis Russell Davies, Lan Shui, Marek Janowski, Kent Nagano, Pinchas Steinberg, Pascal Rophé ja Yutaka Sado.
Thiollierin levytysten joukossa ovat hänen tulkintansa Sergei Rahmaninovin, Maurice Ravelin, Claude Debussyn ja George Gershwinin kokonaispianotuotannoista. Vuonna 2003 hänestä tehtiin Ordre des Arts et des Lettres'n upseeri.
Frans Wilhelm Durchman

Frans Wilhelm Durchman (3. marraskuuta 1841 Oravainen – 21. syyskuuta 1934 Savitaipale) oli suomalainen rovasti ja suomentaja.
Frans Wilhelm Durchmanin vanhemmat olivat Ruoveden kirkkoherra, lääninrovasti Josef Wilhelm Durchman (1806–1891) ja Emma Charlotta Reuter. Hän pääsi ylioppilaaksi Vaasan kymnaasista 1864 ja suoritti Helsingin yliopistossa teologian erotutkinnon 1868. Durchman vihittiin papiksi 1869.
Durchman palveli aluksi ylimääräisenä pappina Ahlaisissa, Ruovedellä ja Korsnäsissä. Hän oli Alahärmän kirkkoherrana 1883–1900 ja Savitaipaleen kirkkoherrana vuodesta 1900 alkaen. Durchman sai rovastin arvon 1899.
Frans Wilhelm Durchman oli naimisissa 1869–1910 Selma Konstantia Hällforsin (k. 1910) kanssa ja vuodesta 1914 Ida Helena Widellin kanssa. Durchmanin veljiä olivat piirilääkäri Nils Durchman, insinööri, yritysjohtaja ja valtiopäivämies Johan Teodor Durchman sekä rovasti, sukututkija ja suomentaja Lahja Durchman.
Julkaisuja

Anna minulle sydämmes: kristillinen puhe rippilapsille; suom. M. Lyytinen. Wesander, Tampere 1887, 2. painos Sammon kirjapaino, Tampere 1902, 3. painos Isak Julin, Tampere 1904
Parannuksesta. Emil Wesanderin kirjakauppa, Tampere 1891, 2. painos Isak Julin, Tampere 1904, 3. painos Isak Julin, Tampere 1909
Suomennoksia

Johan Tobias Beck : Väärästä profetallisuudesta: kristillinen puhe ; suom. F. W. D. Kivekäs, Oulu 1886
Gustav Margerth Jensen : Ohjaus papinpalvelukseen ; norjank. suom. Frans Wilhelm Durchman ja L. H. Durchman. WSOY 1890 (alkuteos Indledning i prestetjenesten)
Gay Games

Gay Games 2006:n päättäjäisseremonia
Gay Games on maailman suurin homoille ja lesboille tarkoitettu kansainvälinen urheilutapahtuma. Kilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1982 San Franciscossa. Tapahtuma järjestetään neljän vuoden välein. Viimeksi vuonna 2010 Kölnissä Saksassa järjestetyissä kisoissa osallistujia oli 70. maasta.
Aiheesta muualla

Federation of Gay Games (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Aku Ankan filmografia

Kuva Aku Ankka -lyhytelokuvien alkuteksteistä.
Tämä on luettelo Aku Ankan esiintymisistä Disneyn piirroselokuvissa ja -sarjoissa.
Teatterijulkaisut > 1930-luku > 1934

Viisas Kana Kananen, 9.6.1934 – Hassunkurinen sinfonia
Orpojen hyväksi, 11.8.1934 – Mikki Hiiri -piirretty, animoitu ja julkaistu uudelleen 22.8.1941, Aku Ankan ensimmäiseksi valmistunut esiintyminen
The Dognapper, 17.11.1934 – Mikki Hiiri -piirretty
Teatterijulkaisut > 1930-luku > 1935

Mikki ja orkesteri/Mikki ja konsertti/Konsertti vuodelta 1935, 23.2.1935 – Mikki Hiiri-piirretty
Mikin huoltoasema, 16.3.1935 - Mikki Hiiri -piirretty
Mikin palokunta, 3.8.1935 – Mikki Hiiri -piirretty
Liukkaalla jäällä, 28.9.1935 – Mikki Hiiri -piirretty
Teatterijulkaisut > 1930-luku > 1936

Mickey's Polo Team, 4.1.1936 – Mikki Hiiri -piirretty
Orphans' Picnic, 15.2.1936 – Mikki Hiiri -piirretty
Mickey's Grand Opera, 7.3.1936 – Mikki Hiiri -piirretty. Aku Ankan viimeinen esiintyminen alkuperäisessä ulkomuodossaan.
Muuttopäivä, 20.6.1936 – Mikki Hiiri -piirretty. Aku Ankan ensiesiintyminen modernissa muodossaan.
Alppikiipeilijät, 25.7.1936 – Mikki Hiiri -piirretty
Mickey's Circus, 1.8.1936 – Mikki Hiiri -piirretty
Aku Ankka ja Pluto, 12.9.1936 – Mikki Hiiri -piirretty
Teatterijulkaisut > 1930-luku > 1937

Aavikon Aku/Aku Ankka ja auto/Aku Meksikossa/Don Aku, 9.1.1937 - Ensimmäinen Donald Duck -sarjan piirretty
Taikuri Mikki, 6.2.1937 – Mikki Hiiri -piirretty
Mikki hirvijahdissa, 20.2.1937 – Mikki Hiiri -piirretty
Mikin amatöörit, 17.4.1937 – Mikki Hiiri -piirretty
Nykyajan keksintöjä, 29.5.1937 – Viimeinen United Artistsin levittämä Disney-piirretty
Loma Hawaijilla/Loma Havaijilla, 24.9.1937– Mikki Hiiri -piirretty
Kellonpuhdistajat, 15.10.1937 – Mikki Hiiri -piirretty
Donald's Ostrich, 10.12.1937
Pitkästyneet haamut/Yksinäinen aave, 24.12.1937 – Mikki Hiiri -piirretty
Teatterijulkaisut > 1930-luku > 1938

Self Control, 11.2.1938
Lystikkäät laivanrakentajat, 25.2.1938 – Mikki Hiiri -piirretty
Akun parempi minä, 11.3.1938
Akun veljenpojat, 15.4.1938, Tupun, Hupun ja Lupun ensimmäinen animaatioesiintyminen
Mikin asuntovaunu, 6.5.1938 – Mikki Hiiri -piirretty
Pohjoisnavan pyyntimiehet, 17.6.1938 – Aku & Hessu -piirretty
Partiolaisten parhaita, 8.7.1938
Ketunmetsästys, 29.7.1938 – Aku & Hessu -piirretty
Valaanpyytäjät, 19.8.1938 – Mikki Hiiri -piirretty
Aku mestariputtaajana, 4.11.1938
Mother Goose Goes Hollywood, 23.12.1938 – cameo Hassunkurisessa sinfoniassa
Teatterijulkaisut > 1930-luku > 1939

Donald's Lucky Day, 13.1.1939
Lätkätaituri Aku, 28.4.1939
Hansu-serkun vierailu, 19.5.1939 Hansu Hanhen ensiesiintyminen animaatiossa
Rantaretki, 9.6.1939 – Aku & Pluto -piirretty
Meripartiolaiset, 30.6.1939
Donald's Penguin, 11.8.1939
Nimikirjoitusten metsästäjä , 1.9.1939
The Standard Parade, 30.9.1939 – cameo Mikki Hiiri -piirretyssä
Officer Duck, 10.10.1939
Teatterijulkaisut > 1940-luku > 1940

The Riveter, 15.3.1940
Akun koirapesula, 5.4.1940 – Aku & Pluto -piirretty
Mikki kipparina/Mikin hinaaja, 26.4.1940 – Mikki Hiiri -piirretty
Billposters, 17.5.1940 – Aku & Hessu -piirretty
Hra Ankka juhlii, 7.6.1940, Iines Ankan ensiesiintyminen
Put-Put Troubles, 19.7.1940 – Aku & Pluto -piirretty
Lomatuulella, 9.8.1940
The Volunteer Worker, 1.9.1940. Propagandaelokuva, ei virallinen Aku Ankka -piirretty.
Window Cleaners, 10.9.1940 – Aku & Pluto -piirretty
Fire Chief, 13.12.1940
Teatterijulkaisut > 1940-luku > 1941

Puu kaatuu, 10.1.1941
Golden Eggs, 7.3.1941
Aku tivolissa, 9.5.1941
Hienostelua, 20.6.1941 – cameo Mikki Hiiri -piirretyssä
Aku unten mailla, 11.7.1941
Aku koulupoliisina, 1.8.1941
Orpojen hyväksi, 22.8.1941 – Mikki Hiiri-piirretty, uudellenanimoitu versio samannimisestä piirretystä vuodelta 1934
Aku Ankka farmarina, 12.9.1941
Aku valokuvaajana, 24.10.1941
Herkkujen lumoissa/Aku kokkina, 5.12.1941
Teatterijulkaisut > 1940-luku > 1942

Donald's Decision, 11.1.1942 - Toisen maailmansodan propagandaelokuva
All Together, 13.1.1942 – Toisen maailmansodan propagandaelokuva
The Village Smithy, 16.1.1942
The New Spirit, 23.1.1942 - Toisen maailmansodan propagandaelokuva
Mikin syntymäpäiväkutsut, 7.2.1942 – Mikki Hiiri -piirretty
Musiikkihetki, 20.3.1942 – Mikki Hiiri -piirretty
Akun lumisota, 10.4.1942
Aku armeijassa, 1.5.1942
Donald's Garden, 12.6.1942
Donald's Gold Mine, 24.7.1942
The Vanishing Private, 25.9.1942
Sky Trooper, 6.11.1942
Bellboy Donald, 18.12.1942
Teatterijulkaisut > 1940-luku > 1943

Der Fuehrer's Face, 1.1.1943 - Toisen maailmansodan natsismia vastustava piirretty ja Oscar-voittaja
The Spirit of '43, 1.7.1943 - Toisen maailmansodan propagandaelokuva
Akun rengasrikko/Rengaspulmia, 29.1.1943
Lake Titicaca, 6.2.1943, kohtaus elokuvassa Oppitunti
Aquarela do Brasil, 6.2.1943, kohtaus elokuvassa Oppitunti
The Flying Jalopy, 12.3.1943
Fall Out Fall In, 23.4.1943
The Old Army Game, 5.11.1943
Home Defense, 26.11.1943
Teatterijulkaisut > 1940-luku > 1944

Jumalten suosikki, 18.2.1944
Aku Ankka ja gorilla, 31.3.1944
Contrary Condor, 21.4.1944
Commando Duck, 2.6.1944
The Plastics Inventor, 1.9.1944
Donald's Off Day, 8.12.1944
Teatterijulkaisut > 1940-luku > 1945

The Clock Watcher, 26.1.1945
Kolme caballeroa, 3.2.1945 – kokopitkä elokuva
The Eyes Have It, 30.3.1945 – Aku & Pluto -piirretty.
Aku Ankan rikos, 29.6.1945
Kauhujen yö, 10.8.1945
No Sail, 7.9.1945 – Aku & Hessu -piirretty
Cured Duck, 26.10.1945
Old Sequoia, 21.12.1945
Teatterijulkaisut > 1940-luku > 1946

Kaksoiselämää, 28.6.1946
Wet Paint, 9.8.1946
Dumb Bell of the Yukon, 30.8.1946
Lighthouse Keeping, 20.9.1946
Frank Duck Brings 'Em Back Alive, 1.11.1946 – Aku & Hessu -piirretty
Teatterijulkaisut > 1940-luku > 1947

Straight Shooters, 18.4.1947
Sleepy Time Donald, 9.5.1947
Aku Ankka ja viidakon lintu, 20.6.1947
Donald's Dilemma, 11.7.1947
Crazy with the Heat, 1.8.1947 – Aku & Hessu -piirretty
Bootle Beetle, 22.8.1947
Wide Open Spaces, 12.9.1947
Mikki ja pavunvarsi, 27.9.1947 – kohtaus Pennittömässä ja suruttomassa
Tiku ja Taku, 28.11.1947