stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pedro Fré

Pedro Fré (30. elokuuta 1924 Cerquilho – 3. huhtikuuta 2014) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin redemptoristien papiksi 27. joulukuuta 1950 ja nimitettiin Corumbán hiippakunnan johtoon 28. lokakuuta 1985. Piispaksi konsekroinnin suoritti 5. tammikuuta 1986 Carlo Furno, jota avustivat Geraldo María de Morais Penido ja Ladislau Paz.
2. joulukuuta 1989 Fré sai nimityksen Barretosin piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 20. joulukuuta 2000.
Pedro Ercílio Simon

Pedro Ercílio Simon
Pedro Ercílio Simon (19. syyskuuta 1941 – 1. kesäkuuta 2020) oli brasilialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa.
Simon vihittiin papiksi Passo Fundon hiippakuntaan 12. joulukuuta 1965 ja nimitettiin Cruz Altan hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 24. lokakuuta 1990. Piispaksi konsekroinnin suoritti 30. joulukuuta Carlo Furno, jota avustivat Urbano José Allgayer ja Jacó Roberto Hilgert.
5. heinäkuuta 1995 Simon sai nimityksen Uruguaianan piispaksi, ja 16. syyskuuta 1998 hänet nimitettiin Passo Fundon koadjuuttoripiispaksi. 19. toukokuuta 1999 hänestä tuli sen piispa, ja kun hiippakunta korotettiin arkkihiippakunnaksi, Simon nimitettiin sen arkkipiispaksi 13. huhtikuuta 2011.
Pedro Franco

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Pedro Camilo Franco Ulloa
Syntymäaika: 23. huhtikuuta 1991 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Bogotá, Kolumbia
Pelipaikka: Puolustaja
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: Beşiktaş JK
Pelinumero: 19
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009-13 | Millonarios FC | 107 | (5) |
| 2013- | Beşiktaş JK | 39 | (1) |
Maajoukkue
| 2014- | Kolumbia | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. heinäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 4. heinäkuuta 2015.
Pedro Camilo Franco Ulloa (s. 23. huhtikuuta 1991 Bogotá) on kolumbialainen jalkapalloilija. Hän edustaa istanbulilaista Beşiktaşta. Hän on pelipaikaltaan puolustaja.
Franco aloitti ammattilaisuransa bogotálaisessa Millonarioksessa vuonna 2009. Hän voitti Millonarioksessa kerran sarjan mestaruuden vuonna 2012 sekä Copa Colombian 2011. Hän pelasi Millonarioksessa yhteensä 107 ottelua, jossa teki 5 maalia. Heinäkuussa 2013 Franco siirtyi 2,4 miljoonan euron siirtosummalla Beşiktakseen. Beşiktaksessa Franco on pelannut 39 ottelua tehden niissä yhden maalin.
Kolumbian maajoukkueessa Pedro debytoi 10. lokakuuta 2014 ystävyysottelussa El Salvadoria vastaan. Hänet valittiin Kolumbian maajoukkueeseen vuoden 2015 Copa Américaan, mutta ei pelannut turnauksessa otteluakaan. Hän on edustanut Kolumbian maajoukkuetta viidessä ottelussa, joista jokainen on ollut ystävyysottelu.
Piero Gamba

Piero Gamba Suomen-vierailullaan vuonna 1949. Vasemmalla Toivo Haapanen, oikealla Leo Funtek.
Piero Gamba (myös Pierino Gamba; 16. syyskuuta 1936 Rooma – 30. tammikuuta 2022 New York) oli italialainen kapellimestari ja pianisti. Hän suoritti ensiesiintymisensä Pariisissa 8 vuoden iässä. Häntä pidettiin yhtenä aikansa merkittävimmistä ihmelapsista. Vuodesta 1946 Gamba johti sinfoniakonsertteja eri puolilla maailmaa, myös Suomessa.
Pedro Duque

| Pedro Duque |
| --- | --- |
 Pedro Duque kesäkuussa 2018.
Espanjan tiede-, innovaatio- ja yliopistoministeri
 7. kesäkuuta 2018 –  
Edeltäjä:  Román Escolano (talous-, teollisuus- ja kilpailukykyministeri)
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. maaliskuuta 1963 (ikä 61) Madrid, Espanja
Kansalaisuus:   Espanja
Arvonimi: Excelentísima Señora
Tiedot
Tutkinnot:  Universidad Politécnica de Madrid
Aiheesta muualla
www.pedroduque.es
| Pedro Duque |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1963-03-1414. maaliskuuta 1963
Arvonimi: Excelentísima Señora
Ura
Tyyppi:  Astronautti
Lennot

:  STS-95
 
:  Sojuz TMA-3
 
Aiheesta muualla
www.pedroduque.es
Pedro Duque (s. 14. maaliskuuta 1963 Madrid, Espanja) on Espanjan tiede-, innovaatio- ja yliopistoministeri.
Duque on entinen astronautti. Hän valmistui ilmailualan insinööriksi vuonna 1986 Madridin teknillisestä yliopistosta. Hänet valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 1992. Hän on osallistunut vuonna 1998 NASA:n avaruussukkulalennolle STS-95 sekä vuonna 2003 Sojuz TMA-3 -lennolle.
Käännös suomeksi
Paulina Kinaszewska

Paulina Kinaszewska
Paulina Kinaszewska (s. 24. heinäkuuta 1976) on puolalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muiden muassa televisiosarjoissa Złotopolscy (Haneczka, 1999–2007) ja Plebania.
Kinaszewska on myös elokuvanäyttelijä. Hänellä on ollut rooli (Maja) esimerkiksi Filip Zylberin teoksessa Egzekutor (1999).
Aiheesta muualla

Paulina Kinaszewska Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Paulina James

Paulina James
Paulina James (s. 29. lokakuuta 1986) on yhdysvaltalainen pornonäyttelijä, joka aloitti uransa vuonna 2006. Hän on ollut kolmesti ehdolla AVN Awardin saajaksi. Keväällä 2008 hän ilmoitti pitävänsä vuoden tauon raskauden johdosta.
Aiheesta muualla

Paulina James Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Paulina James Online Fanclub (Arkistoitu – Internet Archive)
Paulina Maj

Paulina Maj
Paulina Maj (s. 22. maaliskuuta 1987) on puolalainen lentopalloilija. Hän on tällä hetkellä liberona PTPS Farmutil Piła -seurassa, jossa hänen pelipaitansa numerona on 13. Hän osallistui vuonna 2006 Puolan maajoukkueen pelaajana Fédération Internationale de Volleyballin lentopallon naisten maailmanmestaruuskilpailuihin. Hän on 166-senttinen.
Aiheesta muualla

Paulina Maj PlusLiga Kobietin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (puolaksi)
Piero Malvestiti

| Piero Malvestiti |
| --- | --- |

Euroopan hiili- ja teräsyhteisön johtokunnan puheenjohtaja
 1959–1963  
Edeltäjä:  Paul Finet
Seuraaja:  Rinaldo Del Bo
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1899 Apiro
Kuollut: 5. marraskuuta 1964 (ikä 65) Milano
Tiedot
Puolue:  Kristillisdemokraatit
Piero Malvestiti (26. kesäkuuta 1899 – 5. marraskuuta 1964)  oli italialainen poliitikko, joka toimi monissa ministerin tehtävissä ja sitten Euroopan unionin edeltäjän Euroopan hiili- ja teräsyhteisön johtokunnan puheenjohtajana 1959–1963.
Hän osallistui ensimmäiseen maailmansotaan ja toimi sotaveteraanien järjestöissä, ammattiyhdistysliikkeessä ja katolisen kirkon poliittisessa toiminnassa. Fasistien vallan aikana hän joutui vankilaan mutta vapautui terveyssyistä.
Pereira

| Pereira |
| --- | --- |
 Pinaresin kaupunginosa
 lippu:  vaakuna
 Pereira
 Koordinaatit: 4°48′51″N, 75°41′40″W 
Valtio:  Kolumbia
Departementti:  Risaralda
Väkiluku (2011):  386 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pereira on kaupunki Kolumbiassa ja Risaraldan departmentin pääkaupunki. Se sijaitsee pienessä laaksossa Andien länsiosissa. Pereira on strategisesti tärkeällä paikalla kahvinviljelyalueella lähellä Bogotáa, Calia ja Medellíniä sekä merta. Kaupungin väkiluku vuonna 2011 oli 386 100 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pereira Wikimedia Commonsissa
Pereiran viralliset sivut (espanjaksi)
Pierre Chibert

| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Belgia> Miesten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | joukkuekilpailu |  |
Pierre Chibert oli belgialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili vuoden 1920 kesäolympialaisissa Antwerpenissä ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Petri Helin

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 13. joulukuuta 1969 (ikä 54)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: oikea laitalinkki oikea laitapuolustaja
Pituus: 179 cm
Lempinimi: Kossu
Junioriseurat
1980–1989: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1988–1992 | HJK | 102 | (10) |
| 1988 | → PPT (laina) | 12 | (2) |
| 1993–1996 | Ikast fS | 48 | (3) |
| 1996–1997 | HJK | 22 | (2) |
| 1996 | → Viborg (laina) | 5 | (0) |
| 1997 | Ikast fS | – | (1) |
| 1998 | PK-35 | 27 | (2) |
| 1999–2000 | Jokerit | 59 | (3) |
| 2000–2001 | Luton Town | 23 | (1) |
| 2001–2002 | Stockport County | 13 | (0) |
| 2002 | Denizlispor | 4 | (1) |
| 2002–2003 | Jokerit | 27 | (2) |
| Yhteensä | Yhteensä | 342 | (26) |
Maajoukkue
| 1985 | Suomi U15 | 1 | (0) |
| 1986 | Suomi U16 | 7 | (1) |
| 1987 | Suomi U17 | 7 | (3) |
| 1988 | Suomi U18 | 1 | (1) |
| 1988–1991 | Suomi U21 | 14 | (4) |
| 1992–2002 | Suomi | 27 | (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Petri Juhani Helin (s. 13. joulukuuta 1969 Helsinki) on suomalainen entinen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan oikea laitalinkki tai laitapuolustaja.
Helsingissä uransa aloittanut mutta Porin Pallo-Tovereissa ensimmäisen liigaottelunsa pelannut Helin voitti Veikkausliigassa kultaa kolmesti Helsingin Jalkapalloklubissa (1990, 1992 ja 1997), hopeaa Jokereissa (2000) ja pronssia PK-35:ssä (1998). Lisäksi hän voitti Suomen Cupin FC Jokereissa kaudella 1999. Veikkausliigassa Helin pelasi yhteensä 234 ottelua, joissa hän teki 20 maalia. Ulkomailla Helin on pelannut Tanskassa, Englannissa ja Turkissa.
Helin pelasi Suomen maajoukkueessa 27 ottelua, joissa hän teki kaksi maalia. Lisäksi hän on pelannut 14 nuorten ja 16 poikien maaottelua.
Viimeisinä pelivuosinaan Jokereissa sekä pelaajana että toimitusjohtajana toiminut Helin joutui lopettamaan uransa 34-vuotiaana, koska oli loukannut edelliskesänä polvensa. Vähän myöhemmin päättyi myös hänen työnsä toimitusjohtajana.
Nykyään Helin toimii liikennelentäjänä ja harrastaa padelia.
Pierre Charles Le Monnier

Pierre Charles Le Monnier, "L'astronome" (Tähtitieteilijä), Nicolas-Bernard Lépicién maalaus noin vuodelta 1777.
Pierre Charles Le Monnier (20. marraskuuta 1715 – 3. huhtikuuta 1799) oli ranskalainen tähtitieteilijä. Hänen nimensä joskus kirjoitetaan Lemonnier.
Pierre Charles

| Pierre Charles> Dominican pääministeri |
| --- | --- |
 3. lokakuuta 2000 – 6. tammikuuta 2004  
Edeltäjä:  Rosie Douglas
Seuraaja:  Osborne Riviere (vt.) Roosevelt Skerrit
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1954
Kuollut: 6. tammikuuta 2004 (49 vuotta)
Pierre Charles (30. kesäkuuta 1954 – 6. tammikuuta 2004) oli Dominican pääministeri 2000–2004.
Charles opiskeli opettajaksi. Hän perusti tovereineen vasemmistolaisen aktivistiryhmän vuonna 1975.
Dominican itsenäistyessä 1978 Charles luopui opettajan virastaan. Kun pääministeri Patrick John syrjäytettiin asemastaan 1979, Charles toimi väliaikaishallituksessa. Hänet valittiin ensi kerran parlamenttiin 1985.
Dominican työväenpuolue (DLP) voitti vuoden 2000 parlamenttivaalit saaden kymmenen paikkaa. Sen johtaja Rosie Douglas nimitettiin pääministeriksi. Charles sai viestintä- ja yleisten töiden ministerin aseman. Douglas kuitenkin kuoli lokakuussa samana vuonna, jolloin Charles tuli hänen seuraajakseen. Charles sairastui helmikuussa 2003 ja joutui leikkaukseen. Hän ei kuitenkaan luopunut virastaan, vaan kuoli sairauslomansa aikana. Hänen seuraajakseen tuli Osborne Riviere, joka oli vt. pääministeri. Paria päivää myöhemmin virkaan astui Roosevelt Skerrit.
Palikí

| Palikí Παλική |
| --- | --- |
 Palikín niemi ilmasta.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Palikí
 Koordinaatit: 38°18′N, 20°25′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Jooniansaaret
Alueyksikkö:  Kefaloniá
Kunta:  Lixoúri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  350106
Väkiluku (2011):  7 098
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  280 81
Suuntanumero(t):  26710
Rekisterikilpi:  KE
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palikí (kreik. Παλική; virallisesti Δημοτική Ενότητα Παλικής, Dimotikí Enótita Palikís) on yksi Lixoúrin kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Kefalonián alueyksikössä Jooniansaarten alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 7 098 (vuonna 2011).
Rannikkoa Athéraksen kylän lähellä.
Palikí käsittää Kefalonián saaren läntisimmän osan eli Palikín niemen. Kunnallisyksikön suurin asutus on Lixoúrin kaupunki, joka on saaren pääsatamia ja toiseksi suurin asutus. Palikí oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kefalonián kunnaksi yhdessä Argostólin, Eleiós-Prónnoin, Érisoksen, Leivathón, Omalán, Pýlaroksen ja Sámin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Palikín kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Agía Thékli | Agía Thékli | 211 |
| Agía Thékli | Kaláta | 24 |
| Athéras | Athéras | 129 |
| Chavdáta | Chavdáta | 379 |
| Chavriáta | Chavriáta | 220 |
| Damoulianáta | Damoulianáta | 135 |
| Favatáta | Favatáta | 130 |
| Kaminaráta | Kaminaráta | 218 |
| Kaminaráta | Moní Yperagías Theotókou Kipouraíon (luostari) | 1 |
| Katogí | Mantzavináta | 220 |
| Katogí | Vardiánoi (saari) | 0 |
| Katogí | Vouní | 157 |
| Kontogenáda | Kontogenáda | 92 |
| Kouvaláta | Kouvaláta | 59 |
| Kouvaláta | Livádi | 168 |
| Lixoúri | Ágios Dimítrios | 136 |
| Lixoúri | Ágios Vasíleios | 197 |
| Lixoúri | Lépeda | 14 |
| Lixoúri | Lixoúri | 3 752 |
| Lixoúri | Longós | 64 |
| Lixoúri | Loukeráta | 77 |
| Lixoúri | Michalitsáta | 61 |
| Monopoláta | Dellaportáta | 11 |
| Monopoláta | Monopoláta | 94 |
| Monopoláta | Parisáta | 12 |
| Rífi | Rífi | 62 |
| Skinéas | Skinéas | 80 |
| Skinéas | Vlycháta | 60 |
| Soullároi | Soullároi | 335 |
Yhteensä: 7 098
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palikí Wikimedia Commonsissa
Peter Sheppard Skӕrved

Peter Sheppard Skӕrved on brittiläinen viulisti. Hän on levyttänyt muiden muassa Giuseppe Tartinin, Ludwig van Beethovenin, Anton Reichan ja Michael Tippettin teoksia. Monet säveltäjät, kuten Hans Werner Henze, Poul Ruders, David Matthews, Judith Weir ja Jörg Widmann, ovat myös säveltäneet hänelle uusia teoksia.
Sheppard Skӕrved on saavuttanut Grammy-ehdokkuuden ja BBC Music Magazinen tunnustuksia. Hän on Royal Academy of Musicin Viotti-luennoitsija Lontoossa, ja hänestä tuli akatemian Fellow vuonna 2013. Hän on naimisissa tanskalaisen kirjailija, runoilija Malene Skӕrvedin kanssa. Hän on itsekin kirjoittanut monista aiheista, kuten victoriaanisen ajan taidemaalareista, viulunrakennuksesta, nykyaikaisesta kvartetosta ja Niccolò Paganinista.
Aiheesta muualla

[www.peter-sheppard-skaerved.com Viralliset sivut] (englanniksi)
Pappagallo

Pappagallon jäätelökioski Tammisaaressa.
Pappagallo on Arho Foods Oy:n valmistamien italialaistyyppisten jäätelöiden ja sorbettien tuotemerkki. Tuotteet valmistetaan pitkälti käsityönä perinteisten italialaisten reseptien mukaan. Tuotteet valmistetaan Vantaalla. Pappagallo-jäätelöt ovat gelatotyyliin maitojäätelöitä, ja niissä on rasvaa noin 8 prosenttia ja sokeria noin 24. Maidottomissa sorbeteissa rasvaa on alle prosentin ja sokeria noin 29 prosenttia.
Tuotemerkin nimi Pappagallo tarkoittaa italiaksi papukaijaa.
Toiminta

Pappagallon toi Suomeen italialainen Giorgio Gallo. Sittemmin jäätelöiden valmistustoiminta siirtyi Jäätelömestarit-yritykselle, jonka liiketoiminnan Arho Nordic osti vuonna 2012. Maaliskuussa 2015 yritys muutti nimekseen Green Taste Oy, mutta vuonna 2022 Arho Yhtiöt osti sen takaisin ja muutti nimeksi Arho Foods Oy.
Arvioita

Kesällä 2010 Helsingin Sanomat arvioi Espoon Suomenojalla Merituuli-ostoskeskuksessa sijainneen Pappagallo-kioskin antimia. Toimittajan mukaan vadelmasorbetti oli ”kuin vattuja söisi, siinä on siemenetkin mukana”. Suklaajäätelöä hän luonnehti tummaksi ja voimakkaan makuiseksi, lakritsijäätelöä salmiakkimaiseksi. Animalia ry:n vegaaniraati valitsi vuonna 2011 maidottomien jäätelötuotteiden makutestinsä voittajaksi Pappagallon mangosorbetin, jota raati kuvasi raikkaaksi, todella mangoiseksi, täyteläiseksi, mehukkaaksi, aidon mangon makuiseksi, hedelmäiseksi ja sopivan makeaksi. Vuonna 2024 Pappagallon lakritsijäätelö valittiin vuoden jäätelöksi.
Aiheesta muualla

Pappagallo
Palojärvi (Joensuu)

| Palojärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Joensuu 
Koordinaatit:  62°48′44″N, 30°31′06″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Pamilon tunneli Jäsykseen 
Järvinumero:  04.912.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  143,2 m  
Rantaviiva:  51,357 km  
Pinta-ala:  8,23868 km²  
Tilavuus:  0,05744057 km³  
Keskisyvyys:  6,97 m  
Suurin syvyys:  25,88 m  
Saaria:  91 
 fiPalojärvi 
Palojärvi  on Pohjois-Karjalassa Joensuussa ja Ilomantsissa sijaitseva järvi. Palojärven vedenpintaa on nostettu vuonna 1955 käynnistynyttä Pamilon voimalaitosta varten, joten järveä voidaan pitää myös padottuna tekojärvenä.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 820 hehtaaria eli 8,2 neliökilometriä. Se on 8,2 kilometriä pitkä ja 3,2 kilometriä leveä. Järvellä on melko laaja järvenselkä, mutta länsipäässä sijaitsee kaksi kilometriä pitkä Yläkanava niminen lahti.
Järvessä on laskettu olevan 91 saarta. Niiden yhteispinta-ala on 33 hehtaaria, mikä on noin 3,9 % järven kokonaispinta-alasta. Saarista seitsemän on yli hehtaarin suuruisia, 32 yli aarin ja loput 52 ovat alle aarin kokoisia. Suurimpia karttaan nimettyjä saaria lännestä lukien ovat vain Suurisaari ja Koivusaari.
Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen tilavuus on 57 miljoonaa kuutiometriä eli 0,057 kuutiokilometriä. Järven keskisyvyys on 7,0 metriä ja suurin syvyys on 25,9 metriä. Syvin kohta sijaitsee Yläkanavan edustalla noin 800 metrin päässä lahdensuusta.
Järven rantaviivan pituus on 51 kilometriä, josta saarten rantaviivan yhteispituus on 16 kilometriä. Rannat ovat metsämaata, joka voi paikoitellen olla soistunutta. Asutus on haja-asutusta, mutta sekin on hyvin harvaa. Rannoille on rakennettu noin 20 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Enosta alkavalta seututieltä 514, josta haarautuu Kuisman ja Luhtapohjan kohdalla pohjoiseen useita teitä. Niistä seututie 513 kiertää järven länsipuolelta ohi järven pohjoispuolelle.
Patojärjestelyt ja vedenpinnan säännöstely

Pamilon voimalaitos rakennettiin Palojärven länsipäässä Palovaaraan, jonne voimalan alta kaivettiin Palojärvestä Jäsykseen kallioon purkuvedelle tunneli. Yläkanava muodostui 1,5 kilometrin pituisen patovallin pohjoispuolelle. Jääluukunlahden vanha luusua tukittiin 250 metriä pitkällä padolla ja sen sivustaa tuettiin 350 metriä pitkällä padolla. Myös Vihilahdessa on lyhyt pato. Muualla Palojärveä vesi on saanut nousta vapaasti. Järveen tulee edelleen Lehmijoki ja muutkin ojat, mutta varsinainen vesitäydennyt Pamilon käyttämästä vedestä saadaan Heinäselältä (572 hehtaaria) Kallion kanavaa myöten. Se on 900 metriä pitkä ja vaihtelevasti 20–50 metriä leveä. Kanavan takia Heinäselkä ja Palojärven vedenpinnat ovat lähes yhtä korkealla. Järven vedenpinnan korkeus on 143,2 metriä mpy. Järvi on säännöstely siten, että vedenpinnan korkeudeksi on määrätty raja-arvot 142,15 metriä ja 144,2 metriä mpy.
Historiaa

Ennen Pamilon voimalaitoksen rakentamista vuonna 1955, oli Palojärvi nimeltään Kalliojärvi [lähde? ], lyhyempi ja kapeampi järvi. Sen itäpää alkoi Koivusaaren kohdalla ja Suurisaari oli kooltaan kaksinkertainen. Suursaaren länsipuolella olevat Vihiniemi ja Ahmonniemi olivat nykyistä pitemmät ja niiden väliin jäi noin 200 metriä leveä salmi. Vanhojen karttojen mukaan veden alle hukkui 12 saarta, mutta toisaalta niitä syntyi lähes 90 uutta. Nousevan veden alle jäivät Yläkanavassa Haapalampi ja etelärannan Simananlahdella toinen järvi.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Vuoksen vesistössä (vesistöaluetunnus 04) Koitajoen valuma-alueen (04.9) Ala-Koitajoen–Jäsysjärven alueella (04.91), jonka Pamilon–Palojärven alueeseen (04.912) järvi kuuluu.
Valuma-alue saa pääosan vedestään Kallion kanavaa pitkin, jonka kautta suurin osa Koitajoen vedestä virtaa. Pamilon–Palojärven alueella on 29 yli hehtaarin kokoista järveä tai lampea, joista kuusi laskevat suoraan tai välillisesti järveen. Niistä huomattavimpia ovat Tokrajärvi (210 ha), joka laskee Lehmijokea myöten järven itäpäähän. Huuronpuro laskee Huuronlahteen, ja sen kautta laskevat Koirilampi (8 ha) ja Pahakala (4 ha). Kallion kanavaan laskee vielä Hoikanlampi (1 ha) ja järven koillisrantaan Rajalampi.
Olli Jalonen

| Olli Jalonen |
| --- | --- |
 Olli Jalonen lokakuussa 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. helmikuuta 1954 (ikä 70) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  Kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Esikoisteos:  Unien tausta (1978)
Palkinnot
 Finlandia-palkinto (1990 ja 2018)   Eino Leinon palkinto (1990) 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Olli Jouko Johan Jalonen (s. 21. helmikuuta 1954 Helsinki) on palkittu suomalainen kirjailija ja filosofian tohtori.
Elämä ja ura

Jalonen valmistui ylioppilaaksi vuonna 1973, yhteiskuntatieteiden kandidaatiksi 1985 ja lisensiaatiksi 1985. Hän väitteli filosofian tohtoriksi vuonna 2006 Tampereen yliopistosta. Jalosen väitöskirjansa aiheena oli Hitaasti kudotut nopeat hetket. Kirjoittamisen assosiaatiosta 1900-luvun suomalaisessa proosassa. Vuosina 2005–2010 Jalonen toimi viisivuotiskauden Taiteen keskustoimikunnan nimittämänä taiteilijaprofessorina.
Jalosen ensimmäinen teos, novellikokoelma Unien tausta, ilmestyi vuonna 1978. Hän osallistui sillä Otavan järjestämään novellikilpailuun. Seuraavana vuonna ilmestyi Jalosen esikoisromaani Sulkaturkki. Vuosina 1989–1992 ilmestyi syntymän, elämän ja kuoleman sattumanvaraisuutta käsittelevä romaanitrilogia, johon kuuluvat teokset Johan ja Johan (1989), Isäksi ja tyttäreksi (1990) ja Elämä, ja elämä (1992). Jalosen teoksia on käännetty ruotsiksi, norjaksi, viroksi, latviaksi ja saksaksi.
Jalonen voitti Finlandia-palkinnon vuonna 1990 romaanillaan Isäksi ja tyttäreksi. Hän on ollut Finlandia-palkintoehdokas myös vuosina 1989 (teoksella Johan ja Johan), 2008 (14 solmua Greenwichiin), 2014 (Miehiä ja ihmisiä) ja 2018 (Taivaanpallo). 14 solmua Greenwichiin, Poikakirja ja Taivaanpallo olivat myös Runeberg-palkintoehdokkaina. Vuonna 2013 Suomen Kirjailijaliitto palkitsi Jalosen 10 000 euron suuruisella tunnustuspalkinnolla.
Jalonen voitti toistamiseen Finlandia-palkinnon vuonna 2018 romaanillaan Taivaanpallo.
Jalonen on ollut vuodesta 1974 naimisissa kirjailija Riitta Jalosen (o.s. Aho) kanssa. Heillä on yksi lapsi.
Teokset > Novellikokoelmat

Unien tausta.  Helsinki:  Otava, 1978.  ISBN 951-1-04899-6.
Värjättyä rakkautta.  Helsinki:  Otava, 2003.  ISBN 951-1-18841-0.
Teokset > Romaanit

Sulkaturkki.  Helsinki:  Otava, 1979.  ISBN 951-1-05540-2.
Ilo ja häpeä. Kertomus kahdesta maasta; ja itsestäsi.  Helsinki:  Otava, 1981.  ISBN 951-1-06394-4.
Hotelli eläville.  Helsinki:  Otava, 1983.  ISBN 951-1-07472-5.
Tuhkasaari.  (Saturomaani)  Helsinki:  Otava, 1987.  ISBN 951-1-09814-4.
Johan ja Johan.  Helsinki:  Otava, 1989.  ISBN 951-1-10895-6.
Isäksi ja tyttäreksi.  Helsinki:  Otava, 1990.  ISBN 951-1-11475-1.
Elämä, ja elämä.  Helsinki:  Otava, 1992.  ISBN 951-1-12178-2.
Kenen kuvasta kerrot.  Helsinki:  Otava, 1996.  ISBN 951-1-14394-8.
Yksityiset tähtitaivaat.  Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15953-4.
Yhdeksän pyramidia, eli, Kertomus yhdeksästä elementistä viidessä tai kuudessa ilmansuunnassa.  Helsinki:  Otava, 2000.  ISBN 951-1-16639-5.
14 solmua Greenwichiin.  Helsinki:  Otava, 2008.  ISBN 978-951-1-23014-4.
Poikakirja.  Helsinki:  Otava, 2010.  ISBN 978-951-1-24572-8.
Karatolla.  Helsinki:  Otava, 2012.  ISBN 978-951-1-26469-9.
Miehiä ja ihmisiä.  Helsinki:  Otava, 2014.  ISBN 978-951-1-28301-0.
Taivaanpallo.  Helsinki:  Otava, 2018.  ISBN 978-951-1-31917-7.
Merenpeitto.  Helsinki:  Otava, 2019.  ISBN 978-951-1-34512-1.
Stalker-vuodet.  Helsinki:  Otava, 2022.  ISBN 978-951-1-44155-7.
Teokset > Muita kirjoja

Jalonen, Olli & Jalonen, Riitta: Matkailijan Irlanti.  Helsinki:  Otava, 1980.  ISBN 951-1-05785-5.
Kansa kulttuurien virroissa. Tuontikulttuurin suuntia ja sisältöjä Suomessa itsenäisyyden aikana.  Helsinki:  Otava, 1985.  ISBN 951-1-08392-9.
Ojanen, Eero & Jalonen, Olli: Kymmenen vuosituhatta. Kertomuksia suomalaisten historiasta.  Jyväskylä:  Atena, 1999.  ISBN 951-796-175-8.
Hitaasti kudotut nopeat hetket. Kirjoittamisen assosiaatiosta 1900-luvun suomalaisessa proosassa.  (Väitöskirja)  Helsinki:  Otava, 2006.  ISBN 951-1-21007-6.