stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Smith College

| Smith College |
| --- | --- |

Perustettu:  1871
Tyyppi:  yksityinen liberal arts college
Opiskelijoita:  noin 2500
Sijainti:  Northampton, Massachusetts  Yhdysvallat
Smith College on Yhdysvalloissa Massachusettsin osavaltiossa toimiva naisille suunnattu liberal arts college. Se on yksi Seven Sisters -nimellä tunnetusta naisten korkeakoulujen ryhmästä.
Koulun painopiste on yleissivistävässä opetuksessa. Kandidaattitason (bachelor) kursseja järjestetään 29 eri aineesta. Maisteritutkinnon voi suorittaa kahdeksasta pääaineesta. Opiskelijoita on noin 2500.
Koulu on saanut nimensä perijätär Sophia Smithiltä, joka testamenttasi omaisuutensa sen perustamiseksi.
Nykyisin opiskelijoista noin 13 prosenttia tulee ulkomailta.  Hakijoita on paljon enemmän kuin opiskelupaikkoja, vuonna 2023 hakijoiden määrä kasvoi kolmanneksella edellisvuosiin verrattuna ja vain 19% hakijoista pääsi kouluun. Kouluun päässeistä kaikkiaan 89% valmistuu kuudessa vuodessa.
Smith Collegessa opetus maksaa 61 tuhatta dollaria, majoitus ja ruoka yhteensä noin 21 tuhatta.
Torleif Thedéen

Torleif Thedéen
Torleif Thedéen (s. 1962) on ruotsalainen sellisti. Hän on Torbjörn Thedéenin veljenpoika.
Thedéen saavutti kansainvälistä tunnustusta vuonna 1985 saamiensa kolmen merkittävän sellokilpailuvoiton myötä.
Ura > Esiintyjänä

Thedéen on soittanut muiden muassa Tšekin filharmonisen orkesterin, Alankomaiden filharmonisen orkesterin, Lontoon filharmonisen orkesterin, Deutsches Symphonie-Orchester Berlinin, Wienin sinfoniaorkesterin, Hallé-orkesterin, Moskovan filharmonisen orkesterin, Birminghamin kaupungin sinfoniaorkesterin, Dresdenin filharmonikkojen, Royal Philharmonic Orchestran ja BBC Philharmonicin kanssa. Kapellimestareita, joiden johdolla Thedéen on soittanut, ovat olleet Eri Klas, Esa-Pekka Salonen, Paavo Berglund, Neeme Järvi, Paavo Järvi, Franz Welser-Möst, Gennadi Roždestvenski, Jukka-Pekka Saraste, Osmo Vänskä, Mario Venzago ja Leif Segerstam.
Kamarimuusikkona Thedéen on esiintynyt esimerkiksi Wigmore Hallissa, Carnegie Hallissa, Berliinin filharmoniassa ja Concertgebouwissa. Yhteistyökumppaneiden joukossa ovat olleet Janine Jansen, Julian Rachlin, Itamar Golan, Maksym Rysanov, Leif Ove Andsnes, Marc-André Hamelin, Lars Anders Tomter, Henning Kraggerud, Roland Pöntinen ja Martin Fröst. Festivaaleja, joilla Thedéen on esiintynyt, ovat olleet muiden muassa Kansainvälinen Prahan kevät -musiikkifestivaali, Verbierin festivaali ja Kuhmon kamarimusiikki.
Ura > Levyttävänä artistina

Thedéen on tehnyt vuodesta 1986 lukuisia levytyksiä BIS-levymerkille. Vuonna 1995 hän sai Cannesin klassisen palkinnon Dmitri Šostakovitšin sellokonserttojen levytyksestä. Vuonna 2000 ilmestyi Johann Sebastian Bachin sellosarjojen levytys, joka oli marraskuussa 2001 BBC Music Magazinen Editor's Choice. Vuonna 2018 Thedéen voitti Edison-palkinnon Sony Classicalilla julkaistusta Olivier Messiaenin Aikojen lopun kvarteton levytyksestä, jolla soittivat hänen kanssaan Martin Fröst, Lucas Debargue ja Janine Jansen.
Thedéen on levyttänyt myös Caprice Recordsille ja Phono Suecialle. Hänen levyttämiensä konserttojen joukossa ovat Šostakovitšin teosten lisäksi muiden muassa konsertot Antonín Dvořákilta, Edward Elgarilta, Camille Saint-Saënsilta, Édouard Lalolta, Dmitri Kabalevskilta ja Witold Lutosławskilta. Thedéen on tehnyt myös paljon nykymusiikin levytyksiä.
Ura > Pedagogina

Thedéen oli Tanskan kuninkaallisen musiikkikonservatorion professorina Kööpenhaminassa vuosina 1992–1996. Hän on toiminut myös Norjan valtiollisen musiikkikorkeakoulun professorina ja Royal College of Musicin vierailevana professorina.
Vuonna 1996 Thedéenistä tuli Edsbergin musiikki-instituutin professori. Vuonna 2004 Thedéen sai nimityksen Musica Vitae -kamariorkesterin taiteelliseksi neuvonantajaksi.
Palkintoja ja tunnustuksia

Litteris et Artibus (2003)
Kungliga Musikaliska Akademiens Interpretpris (2016)
Timo Julkunen

Timo Julkunen
Timo Arto Tapani Julkunen (s. 13. helmikuuta 1963 Nurmes) on suomalainen teatteri- ja televisionäyttelijä. Julkunen on nähty Rauman Kaupunginteatterin lavalla vuodesta 1996. Hänen useisiin rooleihinsa on kuulunut mm. West Side Story, Käsky, Viivi ja Wagner, Pertsa ja Kilu (2), Näköala sillalta, Don Juan, Ladykillers, Danny- ja Lainahöyhenet-musikaalit, Luodetuulen Maa, My Fair Lady, Kuubalainen Serenadi, Cabaret ja erinomaisen menestyksen saanut Luolamies-monologi. Finlandia Foundation - Boston, Inc. kutsui hänet huhtikuussa 2010 esittämään Luolamiestä Bostoniin. Julkunen esitti Luolamiehen myös Kajaanin runoviikoilla samana vuonna.
Julkunen on myös esiintynyt useissa Rauman kesäteatterin rooleissa kuten Särkelä itte, Taikayö, Tankki Täyteen 2 ja Julkuselle varta vasten kirjoitetut Mooses Viinanen komedianäytelmät (1997–2001). Kesällä 2000 hän vieraili Pyynikin kesäteatterissa Tampereella näytelmässä Pohjalta Ponnistaen. Vuonna 1996 Julkunen ohjasi näytelmän Illallinen Yhdelle. Kesällä 2014 hän oli mukana Pyynikin kesäteatterin näytelmässä Pirunpelto, jossa hän esitti mm. Tyrjän Betonin omistajaa Vilho Tyrjälää.
Julkunen on ollut mukana TV-elokuvassa Kekkosen Kaveri, TV-sarjoissa Hiljaista On, Pirunpelto ja Korpelan kujanjuoksu, elokuvissa Rentun Ruusu, Ponterosa, Täällä Pohjantähden Alla ja Hiljaisuus. Hän on myös näytellyt Laattapisteen Tee Se Itse Teuvo TV-mainoksissa. Hän on ansioitunut pelleuimahyppääjä ja hänen saavutuksiin kuuluu amerikkalaisen jalkapallon EM-hopeamitali vuonna 1989 ja hän on saanut Vuoden Raumalainen -tittelin vuonna 2005.
Valikoidut teatteriroolit

1996: Illallinen yhdelle (James), oma ohjaus
1998: West Side Story (Doc), Tasala-teatteri, Luvia
1999: Mies joka ei osannut sanoa ei (Rokkivaari), Rauman Kaupunginteatteri
2000: Don Juan (Don Juan), Rauman Kaupunginteatteri
2001: Aladin (Dzafar), Rauman Kaupunginteatteri
2003: Mistä rakkaus alkaa (Hannu Mäkinen), Rauman Kaupunginteatteri
2004: Harjunpää ja rakkauden nälkä (Justicus, Lasse), Rauman Kaupunginteatteri
2005: Danny-musikaali (Olkku Kaskisuo, Leo Jokela), Rauman Kaupunginteatteri
2005: Pertsa ja Kilu ja viimeiset kaanit (Kilu), Rauman Kaupunginteatteri
2006: Käsky (Vänrikki), Rauman Kaupunginteatteri
2007: Viivi Ja Wagner (Wagner), Rauman Kaupunginteatteri
2008: Pertsa ja Kilu salakuljettajien jäljillä (Kilu), Rauman Kaupunginteatteri
2009: Luolamies-monologi, Rauman Kaupunginteatteri
2010: Luodetuulen maa (Jan Ericsson, Eino Luotomaa, komissaari), Rauman Kaupunginteatteri
2011: My Fair Lady (Doolittle), Rauman Kaupunginteatteri
2012: Kiviä taskussa (Charlie), Rauman Kaupunginteatteri
2013: Kuubalainen serenadi (Uuno Kailas), Rauman Kaupunginteatteri
2014: Villit vuodet (Toivo Kärki), Rauman Kaupunginteatteri
2015: Cabaret (Ernst Ludwing) Rauman Kaupunginteatteri
2016: Puhtaana Käteen (Parisuhdekonsultti Mauri) Rauman Kaupunginteatteri
Kesäteatteri

1997: Särkelä itte (Särkelä), Rauman Kesäteatteri
1997: Mooseksen pontikkapisnes' (Mooses), Rauman Kesäteatteri
1999: Mooseksen penninpyöritys (Mooses), Rauman Kesäteatteri
2000: Pohjalta ponnistaen (Nyman, Tuominen), Pyynikin Kesäteatteri
2001: Mooses ja mahvian miehet (Mooses), Rauman Kesäteatteri
2005: Mooses Viinanen, Luojan mieliharmi (Mooses), Rauman Kesäteatteri
2008: Mooses Viinasen elämä (Mooses), Rauman Kesäteatteri
2009: Taikayö (Persus, Marius), Rauman Kaupunginteatteri
2014: Pirunpelto (Tyrjän Betonin omistaja Vilho Tyrjälä, sikafarmari Torikka, mafiamies Rummi), Pyynikin Kesäteatteri
2015 Tankki Täyteen 2, Rauman Kesäteatteri
2016: Taivaan tulet (Kilpelä) Pyynikin kesäteatteri
Televisioroolit

1973: Pertsa ja Kilu timanttivarkaiden jäljillä (sanansaattaja), tv-elokuva
2001: Kekkosen kaveri (poliisi), tv-elokuva, Yle TV2
2003: Hiljaista on (verotarkastaja), tv-sarja, Yle TV2
2013: Pirunpelto (Dima), tv-sarja, Yle TV2
2016: Neiti Etiketti (Jumppamaikka) Yle TV2
2018: Korpelan kujanjuoksu (Korpelan kujanjuoksu) Yle TV1
2021: Sekasin (Rake), nettisarja, Yle Areena/Yle TV2
Elokuvaroolit

2001: Rentun ruusu (Mape)
2001: Ponterosa (Oskari)
2009: Täällä Pohjantähden alla (poliisi)
2011: Hiljaisuus (panssarimies)
Aiheesta muualla

Timo Julkunen Elonetissä.
Sergei Vinogradski

Sergei Vinogradski 1890-luvulla
Sergei Nikolajevitš Vinogradski (ukr. Сергій Миколайович Виноградський, ven. Серге́й Николаевич Виноградский, 1. syyskuuta 1856 Kiova, Venäjän keisarikunta – 25. syyskuuta 1953 Brie-Comte-Robert, Ranska) oli ukrainalais-venäläinen mikrobiologi.
Vinogradski opiskeli aluksi kaksi vuotta lakia Kiovan yliopistossa. Tämän jälkeen hän siirtyi opiskelemaan pianonsoittoa Pietarissa, mutta vaihtoi kahden vuoden jälkeen alaa lähtien opiskelemaan kemiaa Pietarin yliopistoon 1877. Hän valmistui botaniikan maisteriksi 1884. Vinogradski siirtyi Strasbourgin yliopistoon vuonna 1885, missä hän työskenteli botanisti Anton de Baryn alaisena ja tuli tunnetuksi työstään rikkibakteerien parissa. Hän muutti Zürichiin 1988 ja alkoi tutkia nitrifikaatioprosessia. Myöhemmin hän työskenteli Pietarissa 1891-1905 johtaen yleisen mikrobiologian osastoa. Vinogradski vetäytyi syrjään aktiivisesta tieteellisestä työstä 1905, palaten takaisin vasta 1922 johtamaan kutsuttuna Pariisin Pasteur-instituutin maatalousbakterologian osastoa. Kyseisen osaston kokeellinen tutkimusasema sijaitsi Brie-Comte-Robertissa, noin 30 kilometrin päässä Pariisista. Hän jäi eläkkeelle lopullisesti aktiivisesta toiminnasta vuonna 1940 ja kuoli Brie-Comte-Robertissa vuonna 1953. Vinogradski tunnetaan eräänä maaperäbiologian tutkimusalan perustajista, joka osoitti mikro-organismien kyvyn sitoa typpeä ilmasta.
Trip hop

| Trip hop |
| --- | --- |
Alkuperä:  electronica, dub, alternative hip hop, alternative dance, house, acid jazz, soul, lounge, post-punk, alternative rock
Alkuperämaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Kehittymisen ajankohta:  1990-luvun alku
Tyypillisiä soittimia:  koskettimet (erityisesti Rhodes), syntetisaattori, sampleri, vaskipuhallin, levysoitin, kitara, basso, saksofoni
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  post-trip hop, illbient, trip rock
Trip hop on 1990-luvulla Bristolin kaupungissa Britanniassa syntynyt elektronisen musiikin muoto, joka perustuu jumittaviin ja synkkiin rytmeihin. Tyylilajia on kuvailtu "yhdistelmäksi hip hopia ja elektronista musiikkia sellaisessa sekoitussuhteessa, ettei kumpaakaan tunnista". Laulu on usein melodista, mutta välillä myös hyvin rap-henkistä. Trip hopissa on otettu vaikutteita downtemposta, hip hopista, dancesta, housesta, dubista, reggaesta, jazzista, soulista ja rockista.
Artisteja

Massive Attack
6BLACK
Faithless
Tricky
Portishead
Dan the Automator
DJ Krush
Gorillaz
RJD2
Amon Tobin
Thievery Corporation
Bonobo
DJ Shadow
Sneaker Pimps
Nujabes
Trash (Black Riverin albumi)

| Trash Black River |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2008–2009
 Julkaistu: 6. joulukuuta 2010
 Tyylilaji: heavy metal, stoner rock
 Kesto: 41.41
 Levy-yhtiö: Mystic Production
Black Riverin muut julkaisut
| Black’n’Roll 2009 | Trash 2010 | Humanoid 2019 |
Trash on puolalaisen sludge metal -yhtye Black Riverin kokoelma-albumi, joka on julkaistu vuonna 2010. Albumi koostuu yhtyeen kahden edellisen studioalbumin nauhoituksissa yli jääneistä kappaleista.
Kappaleet

Desert Rider – 3.10
Out of Control – 2.31
Free Man – 3.56 (Akustinen)
Amercian Way – 3.56
Symmetry – 4.20
Lokomotiv – 1.01
Liars – 2.59
Unlucky in Hell – 4.49
Free Man (orchestration) – 3.58
Too Far Away – 4.38 (Live)
Night Lover – 3.58 (Live)
Punky Blonde – 2.25 (Live)
Arvostelut

Magazyn Gitarzysta:
Aiheesta muualla

Trash (Black Riverin albumi) Discogsissa
Albumi Trash (Black Riverin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sergei Vasilenko

Sergei Vasilenko
Sergei Nikiforovitš Vasilenko (ven. Серге́й Никифорович Василенко; 30. maaliskuuta 1872 – 11. maaliskuuta 1956) oli venäläinen, sittemmin neuvostoliittolainen säveltäjä ja kapellimestari.
Vasilenko sai sävellyksen perusopetusta Aleksandr Gretšaninovilta. Hän opiskeli oikeustiedettä Moskovassa ja sitten musiikkia Moskovan konservatoriossa Sergei Tanejevin sekä Mihail Ippolitov-Ivanovin johdolla. Vasilenko sai tukijakseen myös Vasili Safonovin. Hän sävelsi suurimuotoisia teoksia 1890-luvulta lähtien ja omaksui lokakuun vallankumousta edeltäneeseen tuotantoonsa vaikutteita impressionistisesta musiikista. Vasilenko oli kiinnostunut laajalti eri kansojen kulttuuriperinteistä ja ammensi niistä vaikutteita tuotantoonsa. Vasilenko opetti vuodesta 1906 Moskovan konservatoriossa. Hänen johdollaan opiskelivat muiden muassa Dmitri Kabalevski, Aram Hatšaturjan, Anatoli Aleksandrov, Aleksandr Aleksandrov, Nikolai Golovanov, Vladimir Netšajev, Dmitri Rogal-Levitski ja Nikolai Tšemberdži.
Vasilenko sävelsi muun muassa lauluja, musiikkia näytelmiin, elokuvamusiikkia, viisi sinfoniaa ja kuusi oopperaa. Sinfonioista ensimmäinen on vuodelta 1906. Vasilenko teki myös kansanlaulusovituksia ja sävelsi venäläisille kansansoittimille. Hänen tuotantoonsa kuuluu esimerkiksi balalaikkakonsertto, jonka hän sävelsi Nikolai Osipovia varten. Vasilenko piti luentoja radiossa ja julkaisi kirjoja muun muassa soitinnuksesta. Hän sai Venäjän SFNT:n ja Uzbekistanin sosialistisen neuvostotasavallan kansantaiteilijan arvot. Vuonna 1947 hänelle myönnettiin Stalin-palkinto.
Tinn

Tinn on Norjan kunta Telemarkin läänissä. Se kattaa Tinnsjø-järveen laskevien jokien laaksot ja niitä ympäröivät metsäiset tunturialueet. Kunta rajoittuu pohjoisessa Buskerudin lääniin, lännessä Vinjeen ja etelässä Seljordiin, Hjartdaliin ja Notoddeniin. Hardangerviddan kaakkoisosa on kunnan alueella. Kunnan nykyiset rajat ovat vuodelta 1964. Hallintokeskus on Rjukanin taajama. Lisäksi kunnassa sijaitsevat Austbygden ja Milandin taajamat. Vuoden 2023 alussa kunnassa oli 5 546 asukasta.
Media

Paikallislehti Rjukan Arbeiderblad ilmestyy kolmesti viikossa.
Kuvia

Austbygden taajama Tinnsjån järveltä kuvattuna
Austbygden kirkko
Rjukanin kirkko
Gaustatoppen on päiväretkeläisten suosiossa
Korkein vuorenhuippu Gaustatoppen vuonna 1958
Tunnettuja henkilöitä

Linnea Dale (s. 1991), laulaja
Kjell Holler (1925–2000), poliitikko
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tinn Wikimedia Commonsissa
Telemarkin läänin kunnat
Bamble
Drangedal
Fyresdal
Hjartdal
Kragerø
Kviteseid
Midt-Telemark
Nissedal
Nome
Notodden
Porsgrunn
Seljord
Siljan
Skien
Tinn
Tokke
Vinje
Norjan läänit | Norja
Sina Weibo

| Sina Weibo |
| --- | --- |

Verkkosivusto:  www.weibo.com
Kaupallinen:  kyllä
Tyyppi:  mikrobloggaus
Omistaja:  Weibo Corporation
Avattu:  14. elokuuta 2009
Similarweb-sija:  121. (kesäkuu 2022)
Nykyinen tila:  aktiivinen
Sina Weibo (kiin.: 新浪微博; pinyin: Xīnlàng Wēibó) on kiinalainen mikroblogipalvelu. Se on yksi Kiinan suosituimmista verkkosivustoista. Kiinassa sen Similarweb-sijoitus oli kesäkuussa 2022 seitsemäs ja maailmanlaajuisesti 121.
Aiheesta muualla

Verkkosivut (kiinaksi)
Yaqiu Wang (3.3.2016) The business of censorship: Documents show how Weibo filters sensitive news in China (englanniksi) (cpj.org)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sina Weibo
Käännös suomeksi
Sipsukka seikkailee kotona

Sipsukka seikkailee kotona on virolaissyntyisen käsikirjoittaja-ohjaaja Anna Jaanisoon kirjoittama näytelmä vuodelta 2015. Se perustuu virolaisen lastenkirjailijan Eno Raudin vuonna 1962 kirjoittamaan kirjaan Sipsik. Kirjasta on dramatisoitu Virossa lukuisia näyttämöteoksia, oopperaa, nukketeatteria, teatteria, balettia ynnä muuta.
Näytelmää on esittänyt Suomessa Helsinki International Theatre, ja sen ensi-ilta oli 13. kesäkuuta 2015 Kansallismuseon Linnanpihalla.
Sina Kujansuu

| Sina Kujansuu> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1943 (ikä 81) Sipoo
Ammatti:  elokuvaohjaaja elokuvakäsikirjoittaja näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Sina Riitta Liisa Kujansuu (s. 19. maaliskuuta 1943 Sipoo) on suomalainen käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on ohjannut ja käsikirjoittanut useita suomalaisia televisiosarjoja ja esiintynyt myös sivuosissa. Kujansuu on ollut mukana pääasiassa televisiosarjojen ja -elokuvien teossa. Hän kuitenkin ohjasi vuonna 1993 ensi-iltaan tulleen elokuvan Pekko aikamiespojan poikamiesaika, jossa hän lisäksi oli mukana kreditoimattomana käsikirjoittajana.
Aiheesta muualla

Sina Kujansuu Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Sergei Verlin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|   Sergei Verlin syyskuussa 2013  |   Sergei Verlin syyskuussa 2013  |   Sergei Verlin syyskuussa 2013  |  |
Maa:   Venäjä
Miesten ratamelonta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | K-4 1000 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | México 1994 | K-4 200 m |  |
|  Kultaa | México 1994 | K-4 500 m |  |
|  Kultaa | México 1994 | K-4 1000 m |  |
|  Kultaa | Duisburg 1995 | K-4 500 m |  |
|  Kultaa | Dartmouth 1997 | K-4 200 m |  |
|  Hopeaa | Duisburg 1995 | K-4 200 m |  |
|  Hopeaa | Szeged 1998 | K-2 200 m |  |
|  Pronssia | Kööpenhamina 1993 | K-4 10000 m |  |
|  Pronssia | Szeged 1998 | K-4 1000 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Plovdiv 1997 | K-4 200 m |  |
|  Pronssia | Plovdiv 1997 | K-4 500 m |  |
|  Pronssia | Zagreb 1999 | K-2 200 m |  |
Sergei Viktorovitš Verlin (ven. Сергей Викторович Верлин, s. 7. lokakuuta 1974 Voronež) on venäläinen ratameloja, olympiamitalisti ja moninkertainen maailmanmestari.
Verlin saavutti olympiapronssia Atlantan kesäolympialaisissa 1996 Venäjän 1 000 metrin kajakkinelosen joukkueessa. Joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Oleg Gorobi, Anatoli Tištšenko ja Georgi Tsybulnikov. Samoissa olympialaisissa Verlin kilpaili myös 500 metrin kajakkiyksikössä karsiutuen välierissä.
Verlin saavutti kajakkinelosen 200, 500 ja 1 000 metrin kilpailuissa viisi maailmanmestaruutta, joista kolme Méxicossa 1994, yksi Duisburgissa 1995 ja yksi Dartmouthissa 1997. Hän voitti lisäksi kaksi MM-hopeaa Duisburgissa 1995 ja Szegedissä 1998 sekä kaksi MM-pronssia Kööpenhaminassa 1993 ja Szegedissä 1998. Euroopan-mestaruuskilpailuissa Verlin voitti yhden hopeamitalin Plovdivissa 1997 sekä kaksi pronssimitalia Plovdivissa 1997 ja Zagrebissa 1999.
Trip

Mansikan- ja vadelmanmakuinen Trip-juoma.
Trip (nykyään Mehukatti-tuotemerkin alla) on Eckes-Granini Finlandin vuodesta 1962 valmistama pillimehu, jota myydään kahden desilitran muovipurkeissa. Samalla Trip on Suomen vanhin pillimehu. Tripin merkittävin kilpailija on Valion valmistama Grandi-pillimehu. Tripin makuja ovat  vadelma, mansikka, päärynä, appelsiini-cola, appelsiini, mansikka-vadelma ja trooppisten hedelmien makuinen sirkus.
Aiheesta muualla

Marlin kotisivu
Trash (albumi)

| Trash Alice Cooper |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1988-1989, Bearsville Studio
 Julkaistu: elokuussa 1989
 Tuottaja(t): Desmond Child
 Tyylilaji: Hard rock Glam metal
 Kesto: 40.38
 Levy-yhtiö: Epic
Alice Cooperin muut julkaisut
| Raise Your Fist and Yell 1987 | Trash 1989 | Hey Stoopid! 1991 |
Trash on yhdysvaltalaisen rock-muusikko Alice Cooperin vuonna 1989 julkaistu comeback-albumi. Suureksi hitiksi nousseen "Poisonin" lisäksi levyltä julkaistiin myös muita singlejä, muun muassa "Bed of Nails" ja "Only My Heart Talkin'". Albumin tuotti Desmond Child. Albumilla esiintyy lukuisia vierailijoita, mm. Jon Bon Jovi, Richie Sambora, Steven Tyler, Joe Perry, Joey Kramer ja Tom Hamilton. Albumi oli ehdolla Grammy -palkinnon saajaksi vuonna 1990.
Kiertue

Albumia seurasi noin vuoden mittainen maailmankiertue, jonka aikana Alice Cooper julkaisi Live videon "Alice Cooper Trashes the World". Kiertue alkoi vuonna 1989 ja loppui vuoteen 1990.
Kappaleet

Poison – 4.29
Spark In The Dark – 3.52
House Of Fire – 3.47
Why Trust You – 3.12
Only My Heart Talkin' – 4.47
Bed Of Nails – 4.20
This Maniac's In Love With You – 3.48
Trash – 4.01
Hell Is Living Without You – 4.11
I'm Your Gun – 3.47
Singlet albumilta Trash

Poison: 5.9.1989
Bed Of Nails: 7.10.1989
House Of Fire: marraskuu 1989
Only My Heart Talkin': maaliskuu 1990
Kaikista singleistä on julkaistu musiikkivideot.
Alice Cooper
| --- | --- |
Studioalbumit:   Pretties for You  Easy Action  Love It to Death  Killer  School's Out  Billion Dollar Babies  Muscle of Love  Welcome To My Nightmare  Alice Cooper Goes to Hell  Lace and Whiskey  From the Inside  Flush the Fashion  Special Forces  Zipper Catches Skin  DaDa  Constrictor  Raise Your Fist and Yell  Trash  Hey Stoopid!  The Last Temptation  Brutal Planet  Dragontown  The Eyes of Alice Cooper  Dirty Diamonds  Along Came a Spider  Welcome 2 My Nightmare  Paranormal  Detroit Stories  Road 
Kokoelmat:   Greatest Hits  Freak Out Song  I Never Cry  You and me  Beast of Alice Cooper  Classicks  The Life and Crimes of Alice Cooper  Super Hits  The Definitive Alice Cooper  School’s Out and Other Hits  Collections  Pick Up the Bones  Poison: The Best of Alice Cooper  Old School: 1964–1974 
Livealbumit:   The Alice Cooper Show  Fistful of Alice  Brutally Live  Live at Cabo Wado '96  Live At Montreux  Theatre of Death  No More Mr Nice Guy: Live  Raise the Dead: Live from Wacken  A Paranormal Evening at the Olympia Paris 
EP:t:   Alice Does Alice  Live  Nobody Likes Me  School`s Out/Gutter Cat [Digital 45]  Painting a Picture  Rhino Hi-Five: Alice Cooper  The Breadcrumbs EP 
Singlet:   Reflected  Shoe Salesman  I'm Eighteen  Caught in a Dream  Under My Wheels  Be My Lover  School's Out  Elected  Hello Hooray  No More Mr. Nice Guy  Billion Dollar Babies  Halo of Flies  Teenage Lament '74  I'm Eighteen (remix)  Only Women Bleed  Department of Youth  Welcome to My Nightmare  I Never Cry  You and Me  (No More) Love at Your Convenience  School's Out (live)  How You Gonna See Me Now  From the Inside  Clones (We're All)  Talk Talk  You Want It, You Got It  Seven and Seven Is  For Britain Only  I Am the Future  I Love America  He's Back (The Man Behind the Mask)  Teenage Frankenstein  Freedom  Poison  Bed of Nails  House of Fire  Only My Heart Talkin  Hey Stoopid  Love's a Loaded Gun  Feed My Frankenstein  Lost in America  It's Me  School's Out (live)  Gimme  Keepin' Halloween Alive  I'll Bite Your Face Off  Live from the Astroturf (live)  Paranoiac Personality  The Sound of A  Don't Give Up  Rock N Roll  Our Love Will Change the World  Social Debris  I’m Alice  White Line Frankenstein  Welcome to the Show 
Videografia:   Good to See You Again, Alice Cooper  Welcome to My Nightmare  Alice Cooper and Friends  The Strange Case of Alice Cooper  The Nightmare Returns  Video Trash  Alice Cooper Trashes The World  Prime Cuts: The Alice Cooper Story  British Rock Symphony  Brutally Live  Live at Montreux 2005  Theatre Of Death: Live At Hammersmith 2009  Raise the Dead: Live from Wacken
Tinnitus Sanctus

| Tinnitus Sanctus Edguy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2008, Gate Studios, Wolfsburg
 Julkaistu: 2008
 Tuottaja(t): Sascha Paeth
 Tyylilaji: power metal, heavy metal
 Kesto: 54.43
 Levy-yhtiö: Nuclear Blast
Edguyn muut julkaisut
| Rocket Ride 2006 | Tinnitus Sanctus 2008 | Fucking with Fire: Live 2009 |
Tinnitus Sanctus on saksalaisen metalliyhtyeen Edguyn kahdeksas studioalbumi. Albumin julkaisi vuoden 2008 marraskuussa levy-yhtiö Nuclear Blast.
Kappaleet

| --- | --- |
 Standardipainos Ministry of Saints – 05.02  Sex Fire Religion – 05.57  The Pride of Creation – 05.29  Nine Lives – 04.27  Wake Up Dreaming Black – 04.06  Dragonfly – 04.57  Thorn Without a Rose – 04.47  929 – 03.48  Speedhoven – 07.43  Dead or Rock – 05.00  Aren't You a Little Pervert Too – 02.20 (Bonus) :  Limited Edition CD2: Live in Los Angeles Catch the Century – 5.13  Sacrifice – 8.23  Babylon – 7.29  Lavatory Love Machine – 4.24  Tears of a Mandrake – 7.42  Vain Glory Opera – 6.26  Superheroes – 3.24  Fucking With Fire – 4.37  Avantasia – 6.57  King of Fools – 5.25
Kokoonpano

Tobias Sammet – laulu
Jens Ludwig – kitara
Dirk Sauer – kitara
Tobias "Eggi" Exxel – basso
Felix Bohnke – rummut
Arvostelut

Allmusic:
Blabbermouth: 7/10
Imperiumi.net:
PopMatters:
Soundi: