stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Denise Lewis

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Denise Lewis |  Denise Lewis |  Denise Lewis |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | seitsenottelu |  |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | seitsenottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ateena 1997 | seitsenottelu |  |
|  Hopeaa | Sevilla 1999 | seitsenottelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 1998 | seitsenottelu |  |
Denise Lewis (s. 27. elokuuta 1972 West Bromwich) on englantilainen  seitsenottelija. Hän sai kultamitalin Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000. Atlantan olympialaisissa 1996 hän jäi pronssille, ja maailmanmestaruuskisoissa 1997 ja 1999 hän sai hopeaa.
Lewis lopetti uransa 2005. Hänen henkilökohtainen ennätyksensä on 6831 pistettä vuodelta 2000.
Dietmar Hamann

Dietmar Hamann
Dietmar "Didi" Hamann (s. 27. elokuuta 1973 Waldsassen, Baijeri, Saksan liittotasavalta) on saksalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Hamann aloitti aikuisten  uransa FC Wacker Münchenin joukkueessa. 1989 hän siirtyi Bayern Müncheniin, missä hän voitti kahdesti Saksan mestaruuden (1993/94 ja 1996/97), UEFA-cupin (1995/96), Saksan liigacupin (1997/98) ja Saksan Cupin (1997/98). Kaudeksi 1998/99 hän siirtyi Englantiin Newcastle Unitediin, missä hän pelasi vain yhden kauden ennen siirtymistään Liverpooliin. Liverpoolissa Hamann voitti Liigacupin kahdesti (2000/01 ja 2002/03), FA Cupin (2000/01), UEFA-cupin (2000/01), Mestarien liigan (2004/05) ja UEFA Super Cupin (2005/06). Kaudeksi 2006/2007 Hamann siirtyi Manchester Cityyn, jossa pelasi kevääseen 2009 saakka.
Toukokuussa 2010 Hamann allekirjoitti yksivuotisen pelaajavalmentajasopimuksen MK Donsin kanssa. Hän päätti pelaajauransa helmikuussa 2011, jolloin siirtyi apuvalmentajaksi Leicesteriin. Hän toimi Stockport Countyn managerina saman vuoden heinäkuusta marraskuuhun.
Saksan maajoukkueessa Hamann pelasi vuosina 1997–2005 kaikkiaan 59 maaottelua, joissa teki viisi maalia. Hän oli joukkueessa voittamassa hopeaa 2002 MM-kisoista. Hän pelasi myös MM-kilpailuissa 1998 sekä EM-kilpailuissa 2000 ja 2004.
Dalkey

| Dalkey Deilginis |
| --- | --- |

 Dalkey
 Koordinaatit: 53°17′N, 6°06′W 
Valtio:  Irlanti
Provinssi:  Leinster
Kreivikunta:  Dublinin kreivikunta
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
 
 www.dalkeyvillage.com 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dalkey (iiriksi Deilginis) on kylä Irlannin itärannikolla 16 kilometriä Dublinista etelään. Tästä idyllisestä kylästä, jonka keskustassa on Dalkeyn linna, on tullut suosittu asuinpaikka irlantilaisille taiteilijoille.
Kuuluisia kyläläisiä

Dalkeyssä on asunut kirjailija James Joyce. Nykyään siellä asuvat muun muassa U2-muusikko Bono, laulaja Enya, elokuvaohjaaja Neil Jordan ja muusikko Chris de Burgh. Kirjailija Maeve Binchy on syntyisin Dalkeystä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dalkey Wikimedia Commonsissa
Dalkeyn verkkosivut
Daltonin muori

| Daltonin muori> Ma Dalton |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  René Goscinny (käsikirjoitus)
Kuvittaja:  Morris
Genre:  sarjakuva
Julkaistu:  1971
Suomennos
Suomentaja:  Soile ja Heikki Kaukoranta
Kansitaiteilija:  Morris
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1973
Ulkoasu:  pehmeäkantinen
Sivumäärä:  48
ISBN:  951-1-00853-6
Sarja: Lucky Luke
Edeltävä:  Saattue Uuteen Meksikoon
Seuraava:  Daltonien pako
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Daltonin muori on järjestyksessä 12. Suomessa ilmestynyt Lucky Luke -sarjakuva-albumi. Albumin on käsikirjoittanut René Goscinny ja piirtänyt Morris. Se julkaistiin suomeksi vuonna 1973 Soile ja Heikki Kaukorannan suomentamana.
Juoni

Lucky Luke on saattanut kultakaivoksen palkkakuljetusta Cactus Junctioniin. Hän päättää asettua kaupunkiin muutamaksi päiväksi. Daltonin muori eli Daltonin veljesten äiti asuu pienessä mökillä kaupungin liepeillä. Hän lähettää pojillensa vankilaan kirjeen, ja he pakenevat vankilasta ja asettuvat asumaan muorin taloon. Samaan aikaan Lucky Luke on saanut vankilan johtajalta kirjeen, jossa häntä pyydetään ottamaan Daltonit kiinni. Muori piilottelee Daltoneita mökissään Lucky Luken vierailun ajan. Seuraavana päivänä Daltonit käyvät muorin kanssa ryöstämässä kauppoja Cactus Junctionissa. Kun Lucky Luke tällä kertaa käy Daltonin muorin mökillä, he ovat jo livistäneet. Hän löytää vain Rantanplanin, joka oli kiinnitettynä Joeen. Muori ja Daltonit muuttavat hylättyyn kaivokseen asumaan ja alkavat ryövätä lähikaupunkeja. Heitä ei saada kiinni, kunnes Lucky Luke keksii ovelan juonen ja nappaa Daltonit kiinni.
Darryl Sutter

| Darryl Sutter |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. elokuuta 1958 (ikä 66) Viking, Alberta
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  79 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1979–1987
Seurat:  Chicago Black Hawks (NHL)
NHL-varaus:  179. varaus, 1978 Chicago Black Hawks
Darryl John Sutter (s. 19. elokuuta 1958 Viking, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkovalmentaja ja jääkiekkoilija, pelipaikaltaan vasen laitahyökkääjä. Darrylin veljet Brian, Brent, Rich, Duane ja Ron olivat myös jääkiekkoilijoita, jotka kaikki pelasivat urallaan NHL:ssä.
Ura

Ennen NHL-uraansa Sutter edusti juniorina Red Deer Rustlersia AJHL:ssä ja Lethbridge Broncosia WCHL:ssä. Chicago Black Hawks varasi Sutterin vuoden 1978 NHL:n varaustilaisuudessa yhdennellätoista kierroksella varausvuorolla 179. Kauden 1978–1979 Sutter pelasi Chicagon farmijoukkueissa New Brunswick Hawksissa AHL:ssä ja Flint Generalsissa IHL:ssä.
Sutter pelasi myös suurimman osan kaudesta 1979–1980 New Brunswickissa, mutta pääsi kuitenkin kaudella pelaamaan kahdeksan runkosarjan ottelua Chicagossa. Kaudella 1980–1981 Sutter vakiinnutti paikkansa Chicagossa, kun hän pelasi runkosarjassa 76 ottelua tehopistein 40+22=62. Sutter pelasi koko kahdeksan kautta kestäneen NHL-uransa Chicagossa. Pelaajauransa hän lopetti vuonna 1987.
Peliuran jälkeen Sutter siirtyi valmentajaksi ja on ollut NHL:ssä päävalmentajana Chicago Blackhawksissa (kaudet 1992–1995) San Jose Sharksissa (1997–2003) ja Calgary Flamesissa (2002–2004 ja 2005–2006).
12. heinäkuuta 2006 Sutter jätti paikkansa Calgaryn päävalmentajana keskittyäkseen toimeensa joukkueen toimitusjohtajana. Sutter jätti toimitusjohtajan tehtävät joulukuun lopulla 2010. Apulaistoimitusjohtaja Jay Feaster otti Sutterin paikan toimitusjohtajana. Sutter palasi NHL:ään joulukuussa 2011, kun Los Angeles Kings palkkasi hänet päävalmentajakseen. Hän korvasi tilapäisesti valmentajan paikkaa pitäneen John Stenvensin, joka valmensi neljä peliä Terry Murrayn potkujen jälkeen. Sutter valmensi Kingsin kahteen Stanley Cup-voittoon. Huhtikuussa 2017 Sutter sai potkut Kingsin päävalmentajan paikalta. Maaliskuussa 2021 Calgary Flames palkkasi Sutterin uudelleen päävalmentajakseen potkut saaneen Geoff Wardin tilalle.
Corsiaceae

| Corsiaceae |
| --- | --- |
 Corsia ornata -lajin kukka.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset, Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Yksisirkkaiset Lilianae eli Monocotyledoneae
Lahko::  Liliales
Heimo::  Corsiaceae  Becc., nom. cons.
Suvut
 Arachnitis Phil.  Corsia Becc. 
Katso myös
   Corsiaceae Wikispeciesissä   Corsiaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arachnitis uniflora -lajin kukka.
Corsiaceae on siemenkasviheimo koppisiemenisten Liliales-lahkossa, johon sen lisäksi kuuluvat heimot Campynemataceae, Petermanniaceae, myrkkyliljakasvit (Colchicaceae), inkaliljakasvit (Alstroemeriaceae), Melanthiaceae, punahuppukasvit (Philesiaceae), Rhipogonaceae, sarsaparillakasvit (Smilacaceae) ja liljakasvit (Liliaceae).
Tuntomerkit

Corsiaceae-kasvit ovat lehtivihreättömiä, sienijuuren varassa eläviä, juurakollisia tai tyvimukulallisia ruohoja. Lehdet ovat kierteisesti tai kahdessa rivissä, silposuonisia ja umpituppisia. Kukat sijaitsevat yksittäin varsipäätteisesti ja ovat vastakohtaisia. Kehälehdet ovat kookkaita, ulomman kiehkuran keskimmäinen lehti muodostaa huulen. Sikiäin on kehänalainen, siinä on laitaistukat, ja vartalo on lyhyt tai puuttuu, vaihtelevassa määrässä haaraton. Kussakin emilehdessä on paljon siemenaiheita. Siemenaiheissa on pitkä varsi (funikulus). Hedelmä avatutuu sivultaan kolmeksi liuskaksi ja eroaa istukoista tai kärjestä. Siemenet ovat vähäpätöisiä, ja niissä on erilaistumaton alkio.
Suvussa Corsia heteet ovat tyveltään kasvaneet kiinni emiön vartaloon, jolloin muodostuu siitintukuksi eli gynostemiumiksi nimitetty rakenne. Lajilla C. dispar toimivia heteitä on viisi, huulen kanssa kohdakkainen hede on muuttunut joutoheteeksi.
Levinneisyys

Heimon kasvit ovat kotoisin Etelä-Kiinasta, Etelä-Amerikan eteläosasta, Uudesta-Guineasta ja Australiasta.
Luokittelu

Corsiaceae-heimossa on kolme sukua ja 30 lajia. Toisen lähteen mukaan sukuja on kaksi: Arachnitis Phil. ja Corsia Becc.
Corsair

Corsair voi tarkoittaa jotain seuraavista:
Corsair Gaming, elektroniikkayhtiö
Corsair International, lentoyhtiö
Corsair, vuoden 1931 elokuva
The Corsair, Lord Byronin runo
Corsairs: Conquest at Sea, videopeli.
Lentokoneita

Vought F4U Corsair
Vought SBU Corsair
Vought O4U Corsair
LTV A-7 Corsair II
Vought O2U Corsair
Laivoja

USS Corsair (SS-435), Yhdysvaltain laivaston sukellusvene.
Autoja

Edsel Corsair
Ford Corsair (alun perin Ford Consul Corsair), vuosien 1963–1970 malli
Ford Corsair, vuosien 1989–1992 malli
Lincoln Corsair.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Corsair”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Daljoki

| Daljoki |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Uppsala
Maakunnat:  Taalainmaa, Västmanland
Kunnat:  Älvkarleby
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Daljoen vesistö
Pinta-ala:  28 953,8 km²  
Järvisyys:  7 % 
Pääuoman pituus:  541 km 
Pääuoman osuudet:  Daljoki ←Österdalälven ←Sörälven
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Skandit 
 :  60.5502°N, 15.1341°E
Laskupaikka:  Skytskär, Älvkarleby 
 :  60.6439°N, 17.4456°E
Sivu-uomat:  Västerdalälven (en), Tunaån (d), Österdalälven (en)
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  151 m  mpy. 
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  151 m
Pituus:  219 km
Kaltevuus:  0,68 m/km
Keskiylivirtaama:  839 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  378 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  152 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Daljoki tai Dalajoki, ja vanhastaan Taalainjoki ( ruots. Dalälven) on Ruotsissa Uppsalan läänissä virtaava 541 kilometriä pitkä joki, joka kuuluu Daljoen vesistössä sen pääuomaan. Se on Ruotsin toiseksi pisin joki , ja sitä pidetään Norlannin etelärajana. Joen valuma-alueen pinta-ala on 28 954 neliökilometriä ja se laskee Pohjanlahden Selkämereen Älvkarlebyn kunnassa.
Daljoki muodostuu, kun Västerdalälven ja Österdalälven yhtyvät toisiinsa. Daljoki virtaa Taalainmaan sekä Västmanlandin läpi ja laskee lopulta mereen Uplannin pohjoisosassa. Yhtymäkohdasta on matkaa merelle 219 kilometriä. Vesistöviranomaiset ovat valinneet Österdalälvenin vesistöalueen pääuomaksi. Yläjuoksulla valitaan pääuoman seuraavaksi osuudeksi Sörälven, joka alkaa pitkästä Norjan ja Ruotsin puolella sijaitsevasta järviketjusta. Pääuoman pituus valtionrajalle on 492 kilometriä.
Vesivoimaa

Dalälvenin pääuomassa on 34 vesivoimalaitosta: Älvkarleby, Lanforsen, Untra, Storgysinge, Söderfors, Gysinge, Näs, Avesta Lillfors, Avesta Storfors, Skedvi, Långhag, Domnarvet, Bullerforsen, Kvarnsveden, Forshuvudforsen, Gråda, Spjutmo, Blyberg, Väsa, Åsen, Trängslet, Båthusströmmen, Lindbyn, Lillstup Mockfjärd, Skifsforsen, Eldforsen, Hummelforsen, Lima, Ärnäs, Östvalla, Horrmund, Ugsi, Säs kvarn ja Dala Järna. Voimaloiden yhteisteho on 1 100 megawattia ja niiden vuosituotanto on noin 4 346 gigawattituntia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daljoki Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Dalälven
Kvarnsvedenin vesivoimalaitos vuonna 2010.
Käännös suomeksi
Corsair International

| Corsair International |
| --- | --- |

 IATA: SS  –  ICAO: CRL 
Kutsukoodi:  CORSAIR
Perustettu:  17. toukokuuta 1981 (Corse Air International)
Laivaston koko:  9
Kohteiden määrä:  15
Tunnuslause:  Corsair, ouvrons d’autres horizons
Solmukohdat:  Orlyn lentoasema, Pariisi
Emoyhtiö:  TUI Airlines
Kotipaikka:   Rungis, Ranska
Allianssi:  TUI
Avainhenkilö(t):  Pascal de Izaguirre
Yhtiön sivut:  http://www.corsair.fr
Corsairin Airbus A330-200.
Corsairin entinen Boeing 747-400 laskeutumassa John Lennonin lentoasemalle.
Corsairin entinen Boeing 747-300 laskeutumassa Prinsessa Julianan lentoasemalle vuonna 2007.
Corsair International on toiseksi suurin ranskalainen lentoyhtiö Air Francen jälkeen. Yhtiö perustettiin vuonna 1981 nimellä Corse Air International.
Kohteet

Corsair International operoi suurimman osan lennoista Orlyn lentokentältä Pariisista. Myös joitain lentoja operoidaan Ranskan muista tunnetuista kaupungeista, kuten Lyon, Marseille ja Toulouse.
Laivasto

Laivaston keski-ikä maaliskuussa 2023 on 6,2 vuotta.
| Konetyyppi | Lukumäärä | Tilauksia | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| Airbus A330-300 | 4 | — |  |
| Airbus A330-900 | 5 | — |  |
| Yhteensä | 9 | 0 |  |
Aiheesta muualla

Corsair international
TUI Airlines
Corsairin Airbus A330-300 Orlyn lentoasemalla.
Corsairin entinen Boeing 747-400 Orlyn lentoasemalla.
Crystal the Monkey

Crystal vuonna 2012.
Crystal (s. 6. toukokuuta 1994) on naaraspuolinen kapusiiniapina ja eläinnäyttelijä. Crystal teki ensimmäisen roolinsa elokuvassa Viidakon Ykä (1997). Myöhemmin Crystal näytteli Dexter-apinaa Night at the Museum – yö museossa -elokuvissa ja huumediileri-apinaa elokuvassa Kauhea kankkunen 2 (2011). Crystalin omistaja on Tom Gunderson.
Aiheesta muualla

Crystal the Monkey Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Denis Grondin

Denis Grondin
Denis Grondin (s. 23. lokakuuta 1954) on kanadalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihki papiksi Québecin arkkihiippakuntaan Louis-Albert Vachon 21. toukokuuta 1989. Hänet nimitettiin Québecin vihkipiispaksi ja Camplumin titulaaripiispaksi 12. joulukuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. helmikuuta 2012. Pääkonsekraattorina toimi Gérald Cyprien Lacroix, jota avustivat Paul Lortie ja Gilles Lemay.
Dirkki

Dirkki kuvassa punaisella.
Dirkki tai puomin kannatin on purjeveneessä köysi, jonka tehtävänä on kannatella isopurjeen puomia silloin, kun isopurje ei sitä kannattele . Dirkki on siis käytössä silloin, kun isopurje on laskettuna tai sitä nostetaan, lasketaan tai reivataan. Kun isopurje on nostettu, dirkki päästetään hiemen löysälle, jolloin purje siirtyy kannattamaan puomia. Dirkki kulkee puomin päästä maston huippuun ja sieltä edelleen maston sisällä tai mastoa pitkin alas veneen kannelle, josta sen pituutta voidaan säätää.
Yhdysvaltalainen kulttuuri

Yhdysvaltalainen kulttuuri on länsimainen kulttuuri, joka perustuu vanhoihin eurooppalaisiin kulttuureihin.
Yhdysvalloissa tunnetaan käsite amerikkalainen unelma, ajatus maasta joka tarjoaa yhtäläiset menestymisen mahdollisuudet jokaiselle hänen kykyjensä ja saavutuksiensa mukaisesti, yhteiskuntaluokasta tai syntyperästä huolimatta. Yhdysvaltalaisen unelman juuret voidaan nähdä jo Yhdysvaltain perustuslaissa, jonka mukaan kaikilla ihmisillä on yhtäläinen oikeus ”vapauteen ja onnellisuuden tavoitteluun”.
Yhdysvaltain kulttuurissa on huomattavia alueellisia eroja, vaikka sisäinen muuttoliike on voimakasta. Maan koillisosa on tiheästi asuttua ja kaupungistunutta, Keskilänsi on maanviljelysaluetta. Lännen avariin maisemiin liittyy kansallisia myyttejä individualismista ja yksilön rajattomista mahdollisuuksista. Etelän valtiot on yhdistetty historiallisesti orjuuteen ja mustan väestön kansalaisoikeustaisteluun, mutta niitä leimaavat myös aurinkoinen ilmasto ja eläkeläisten yhteisöt. Kalifornian ja maan lounaisosien erityispiirre on espanjankielinen kulttuuri.
Villin lännen historia rikollisineen, pyssysankareineen, intiaaneineen ja karjapaimenineen on osa americanaa eli yhdysvaltalaista kansallisromantiikkaa.
Musiikki

Monet musiikinlajit, kuten blues ja jazz, kehittyivät Yhdysvalloissa afroamerikkalaisen väestön perinteistä. Maata voi pitää myös rock and rollin ja osittain myös pop-musiikkikulttuurin kehtona. Nashville on country-musiikin keskus. 1980-luvulla julkisuuteen tuli hip hop -musiikki, joka syntyi New Yorkissa.
Elvis Presleyn levyjä on myyty maailmanlaajuisesti yli miljardi kappaletta. Tämä tekee hänestä kaikkien aikojen myydyimmän artistin. Eniten American Music Awards -nimityksiä on saanut Mariah Carey, Whitney Houston, Michael Jackson, Eagles ja Janet Jackson. Muita kymmeniä miljoonia myyneitä ovat muun muassa Madonna, Billy Joel, Kiss, Aerosmith ja Metallica.
Kun brittiläisen musiikkilehden asiantuntijat asettivat vuonna 2008 maailman sinfoniaorkesterit paremmuusjärjestykseen, 15 parhaan joukossa oli kuusi yhdysvaltalaista orkesteria: Chicagon, Clevelandin, Los Angelesin, Bostonin, New Yorkin ja San Franciscon sinfoniaorkesterit. Yhdysvalloissa on 135 oopperataloa, joista vanhin ja suurin on New Yorkissa sijaitsevat Metropolitan-ooppera.
Elokuva ja televisio

Yhdysvalloilla on ollut merkittävä rooli elokuvan historiassa. Ranskalaisten Lumièren veljesten ohella Thomas Edison kehitti varhaista tekniikkaa, ja 1920-luvulla suuret tuotantoyhtiöt (Paramount Pictures, Warner Bros., RKO Pictures, 20th Century Fox ja Metro-Goldwyn-Mayer) loivat pohjan elokuva-alan studiojärjestelmälle. Saman vuosikymmenen kuluessa Hollywoodista tuli elokuvan pääkaupunki, ja äänielokuva vakiinnutti asemansa osittain Warner Brothersin ponnistelujen ansiosta. John Waynestä tuli 1940- ja 1950-luvulla kansallisen itseluottamuksen vertauskuva. Marilyn Monroeta on sanottu maailman tunnetuimmaksi filmitähdeksi. Walt Disneyn maailmankuulujen piirroselokuvien, sarjakuvien ja näytelmäelokuvien ympärille kasvoi kokonainen mediaimperiumi. 2010-luvulla Yhdysvalloissa tuotetaan maailman kolmanneksi eniten elokuvia Intian ja Nigerian jälkeen.
Yhdysvaltalaisia elokuvia ja televisio-ohjelmia voi nähdä eri puolilla maailmaa. Kun inflaatio otetaan huomioon, Yhdysvaltain elokuvahistorian taloudellisesti menestyneimmät elokuvat ovat Tuulen viemää (1939), Avatar (2009) Tähtien sota (1977), The Sound of Music (1965), E.T. (1982), Kymmenen käskyä (1956), Titanic (1997), Tappajahai (1975), Tohtori Živago (1965), Manaaja (1973) ja Lumikki ja seitsemän kääpiötä (1937).
American Film Instituten vuonna 2007 valitsemat parhaat yhdysvaltalaiset elokuvat ovat Citizen Kane (1941), Kummisetä (1972), Casablanca (1942), Kuin raivo härkä (1980), Laulavat sadepisarat (1952), Tuulen viemää (1939), Arabian Lawrence (1962), Schindlerin lista (1993), Vertigo (1958) ja Ihmemaa Oz (1939).
Kuvataide ja arkkitehtuuri

1800-luvun taidemaalareista tunnetuin on Thomas Eakins, joka maalasi realistisia sisä- ja ulkokuvia amerikkalaisesta arkielämästä. Eurooppalaista modernia taidetta esiteltiin Yhdysvalloissa laajassa näyttelyssä, joka kiersi New Yorkissa, Bostonissa ja Chicagossa vuonna 1913. Näyttely rohkaisi myös paikallisia taiteilijoita kuten Georgia O’Keeffea kokeilemaan uusia taidemuotoja. Yhdysvalloissa syntyi uusia taidesuuntia kuten Jackson Pollockin ja Willem de Kooningin edustama 1950-luvun abstrakti ekspressionismi. 1960-luvulla Andy Warhol teki tunnetuksi poptaidetta. Monet modernin arkkitehtuurin suuret nimet ovat yhdysvaltalaisia Frank Lloyd Wrightistä Frank Gehryyn.
Kirjallisuus ja filosofia

Itsenäinen, eurooppalaisesta kirjallisuudesta erkaantunut yhdysvaltalainen kirjallisuus kehittyi 1700-luvulla ja 1800-luvun alussa. 1800-luvun merkittävimpiä kirjailijoita olivat Edgar Allan Poe (1809–1849), James Fenimore Cooper (1789–1851) ja Herman Melville (1819–1891). Humoristista tyyliä kehitti Missourissa syntynyt Mark Twain (1835–1910), joka oli ensimmäisiä itärannikon ulkopuolella syntyneitä suuria kirjailijoita. Myös William Sydney Porter (1862–1910) eli O. Henry oli kiinnostunut etäisten paikkojen elämästä ja murteista.
1900-luvulla Yhdysvaltain kirjallisuuden merkitys maailmankirjallisuudessa kasvoi. Tällöin oli vallalla yhteiskunnallinen kirjallisuus, jota edustivat Theodore Dreiser (1871–1945), Jack London (1876–1916), Upton Sinclair (1878–1968) ja Sherwood Anderson (1876–1941). Maailmansotien välisen ajan huomattavimmat nimet olivat Ernest Hemingway (1899–1961) ja William Faulkner (1897–1962). 1930-luvulla astui esiin John Steinbeck (1902–1968) pula-ajan kuvauksillaan. Toisen maailmansodan jälkeen Steinbeck, Faulkner ja Hemingway olivat pitkään Yhdysvaltain kirjallisuuden keskeiset hahmot. Sotien jälkeen näkyviä ovat olleet myös psykosymbolisen realismin edustajat, kuten Saul Bellow (1915–2005), J. D. Salinger (1919–2010) ja Truman Capote (1924–1984). Sotien jälkeen on noussut myös afroamerikkalainen kirjallisuus, jonka tunnetuimpiin nimiin lukeutuvat James Baldwin, Richard Wright ja Ralph Ellison. 1970-luvulla alkoi postmoderni liike, jonka nimiin kuuluvat muun muassa Thomas Pynchon, Don DeLillo, Paul Auster ja David Foster Wallace. Muita tunnettuja nimiä ovat nobelisti Toni Morrison sekä Philip Roth, Cormac McCarthy, Raymond Carver ja Joyce Carol Oates.
Ralph Waldo Emerson (1803–1882) ja Henry Thoreau (1817–1862) olivat amerikkalaisen filosofian uranuurtajia. Sisällissodan jälkeen Charles S. Peirce (1839—1914), William James (1842–1910) ja John Dewey (1859–1952) olivat johtajia pragmatismin kehittämisessä. 1900-luvulla Willard Van Orman Quine (1908–2000) kehitti analyyttistä filosofiaa ja John Rawls (1921–2002) yhteiskuntafilosofiaa.
Ruokakulttuuri

Yhdysvaltalaisessa keittiössä alkuperäisasukkaiden ainekset kuten kalkkuna, peruna, maissi ja kurpitsa ovat olennaisia aineita. Myös pikaruuat, kuten nakkisämpylät, hampurilaiset ja ranskanperunat kuuluvat yhdysvaltalaiseen ruokakulttuuriin. Eri kansallisuuksien ruuanvalmistusperinteet sekoittuvat yhdysvaltalaisessa keittiössä, jossa ruokalajit voivat vaihdella jopa eri osavaltioittainkin. Atlantin rannikolla syödään runsaasti mereneläviä, kuten kaloja ja äyriäisiä, kun taas Texasin karjankasvattajat syövät mureaa lihaa. New Yorkissa monilla kansallisuuksilla on omat kaupunginosansa, joista löytyy erilaisia etnisiä ravintoloita, muun muassa kiinalaisia ja italialaisia. New Orleansissa on cajun-keittiön ruoat. Meksikolaisen väestön suuri määrä näkyy yhdysvaltalaisessa keittiössä espanjalaisen ja intiaanien ruokakulttuurin sekoituksena eli meksikolaisen keittiön muodossa.