stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Neandertalinihminen
Kulttuuri > Ruokavalio ja ruokakulttuuri

Luista analysoitujen typpi- ja hiili-isotooppien perusteella neandertalilaisten ruokavalio oli yksipuolisempi kuin samaan aikaan Euroopassa eläneen nykyihmisen. Neandertalilaiset söivät runsaasti etenkin suurriistaa, kuten peuroja, mammutteja, biisoneita ja hevosia. Neandertalilaiset metsästivät vaanimalla saalistaan metsän suojissa ja käymällä sen kimppuun lähietäisyydeltä. He myös keräilivät kasveja, kuten pähkinöitä ja siemeniä. Aterioiden jäännöksistä on päätelty, että rannikoilla eläneet yhteisöt kalastivat ja söivät simpukoita. Neandertalilaiset harjoittivat mahdollisesti myös rituaalista kannibalismia.
Rotevasta ruumiinrakenteestaan johtuen neandertalilaiset tarvitsivat kaksinkertaisesti ravintoa nykyihmiseen verrattuna. Neandertalilaisten fossiilit paljastavat heidän nähneen usein nälkää ja monen heistä kärsineen lapsena riisitaudista.
Ruoan valmistuksessa neandertalilaiset eivät tavoitelleet vain ruoka-ainesten muuttamista helpommin sulavaan muotoon, vaan myös niiden maun parantamista. Neandertalilaiset eivät kypsentäneet tulella vain lihaa ja syöneet kasveja raakoina, vaan he käsittelivät kasveja monilla tavoilla. He esimerkiksi liottivat linssejä, mahdollisesti nahkapussukoissa. Neandertalinihmiset eivät kuorineet käyttämiään linssejä, mikä jätti niihin katkeraa makua. Tätä he yrittivät välttää juuri liottamalla ja murskaamalla linssit ennen paistamista. Tämän lisäksi neandertalinihmiset maustoivat ruokaansa esimerkiksi villisinapilla. Toisin sanoen neandertalilaisilla oli kulinaarista kulttuuria.
Kulttuuri > Hautaus ja uskonto

Neandertalilaiset hautasivat joskus kuolleensa. Vainaja saatettiin peittää punamultaan tai okraan, tai hautaan asetettiin työkaluja. Neandertalilaisten mahdollisista uskomuksista tai seremonioista ei tiedetä mitään.
Häviäminen

Nykyisin arvellaan, että neandertalinihminen hävisi Euroopasta suhteellisen pian sen jälkeen, kun nykyihminen saapui Eurooppaan 45 000 vuotta sitten. Nykyihmisen ja neandertalinihmisen luita ei ole löydetty eri luolista samasta kerrostumasta. Nykyihminen levittäytyi Eurooppaan noin 40 000–45 000 vuotta sitten, joten neandertalinihminen ja nykyihminen elivät rinnan samalla alueella korkeintaan 5 000 vuotta ja paikoin risteytyivät. Nykyihminen levisi laajalle Euroopassa noin 42 000 vuotta sitten.
Neandertalilaisten arvellaan kadonneen lopullisesti noin 40 000 vuotta sitten. Neandertalilaisiin yhdistetty Moustierin kulttuuri hävisi noin 43 000–39 000, keskimäärin 40 500 vuotta sitten. Tuolloin hävisivät myös nykyihmisiltä vaikutteita saaneet neandertalinihmisten kulttuurit, joista tunnetuin on Châtelperronin kulttuuri.
Tarkkaa syytä neandertalilaisten katoamiselle ei tiedetä. Häviämisen syiksi on arveltu sitä, että nykyihmiset tappoivat neandertalilaiset, ehkä jopa söivät heitä. Ehkä nykyihmiset toivat mukanaan tauteja, jotka surmasivat neandertalilaiset.
Niillä seuduilla, joilla nykyihminen ja neandertalilainen tulivat hyvin toimeen keskenään, neandertalilaiset saattoivat kadota sulautumalla lukumäärältään suurempiin nykyihmisiin. Pienistä ja erillään olevista populaatioista johtuva sisäsiittoisuus saattoi olla yksi häviämisen syistä.
Monet tutkijat arvelevat, että monipuolisina ja kekseliäinä nykyihmiset pystyivät sopeutumaan muuttuviin luonnolosuhteisiin neandertalilaisia paremmin. Nykyihmisen kehittämä kieli mahdollisti osaltaan käyttäytymisen joustavuuden. Ilmasto saattoi muuttua vanhoihin tapoihinsa kangistuneille neandertalilaisille liian vaativaksi jopa ilman nykyihmisen vaikutustakin, sillä myös nykyihmisen lukumäärät vähenivät huomattavasti viimeisen jääkauden huipun aikana. Iberian niemimaalta neandertalinihminen hävisi tutkimuksen mukaan samaan aikaan, kun ilmasto kuivui ja kylmeni äkisti, mikä vei neandertalilaisilta riistan ja juomaveden. Campi Flegrei -supertulivuoren purkausta 40 000 vuotta sitten on myös esitetty häviämisen syyksi. Campi Flegrein purkautumisen jälkeen neandertalien jäänteitä on löytynyt vain lännestä Espanjan ja Ranskan alueilta ja tuulensuunta oli purkauksen aikaan itään päin.
Joidenkin tutkijoiden mukaan neandertalilainen kuitenkin sopeutui muuttuviin ympäristöoloihin yhtä hyvin kuin nykyihminen. Joidenkin tutkijoiden mukaan ei ole todisteita siitä, että neandertal hävisi sukupuuttoon nykyihmistä heikompien kognitiivisten kykyjen vuoksi. Osa sisäsiittoisista miespuolisista neandertaleista oli lisääntymiskyvyttömiä ja osa neandertaleista lisääntyi nykyihmisten kanssa. Neandertalien erottuva geenilinja ja populaatio hävisivät.
Kirjallisuutta

Pääbo, Svante: Neandertalilainen. Kadonnutta perimää etsimässä.  ((Neanderthal Man. In Search of Lost Genomes, 2014.) Suomentanut Veli-Pekka Ketola)  Helsinki:  Art House, 2015.  ISBN 978-951-884-544-0
Aiheesta muualla

Uusin tieto neandertalinihmisen ja nykyihmisen suhteesta, Tieteessä tapahtuu 7/2010
Anniina Wallius: Neandertalilaiset osoittautuvat yhä älykkäämmiksi. Radion kulttuuriuutiset, Yle.
Archeology.About.com: Neanderthals - Study Guide (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Genetic research confirms that non-Africans are part Neanderthal. Eurekalert 17.7.2011. (englanniksi)
Ihmisen evoluutio
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q40171  Wikispecies: Homo neanderthalensis  EoL: 4454114  GBIF: 4827584  iNaturalist: 490960  IRMNG: 11388321  NCBI: 63221  Open Tree of Life: 83926  Paleobiology Database: 83087  Paleobiology Database: 83087  ZooBank: 1E053B38-6C34-4BBA-A697-54688BFE3457 
Neanderlaakson sijainti Saksassa, lähellä Alankomaiden ja Belgian rajaa
Nykyihmisen ja neandertalinihmisen kallojen erot. Neandertalinihmisen kallo oikealla.
Neandertalilaisiin yhdistetyn Moustier-kulttuurin kaapimia.
Two-Lane Blacktop

| Two-Lane Blacktop |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Monte Hellman
Käsikirjoittaja:   Rudolph Wurlitzer  Will Corry 
Tuottaja:  Michael Laughlin
Säveltäjä:  Billy James
Kuvaaja:  Jack Deerson
Leikkaaja:  Monte Hellman
Pääosat:   James Taylor  Warren Oates  Laurie Bird  Dennis Wilson 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Universal Pictures  Michael Laughlin Productions 
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:  7. heinäkuuta 1971
Kesto:  102 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  875  000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Two-Lane Blacktop  on Monte Hellmanin ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1971. Vuonna 2012 se valittiin kulttuurisesti, historiallisesti tai esteettisesti merkittävien elokuvien joukkoon säilytettäväksi Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Film Registryssä.
Two-Lane Blacktopia on verrattu vastaaviin saman aikakauden road movie -tarinoihin, kuten Nasta laudassa ja Easy Rider.
Juoni

Lähtökohtana on kaksi katukiihdytysautolla ajelevaa nuorta (muusikkoina paremmin tunnetut James Taylor ja Dennis Wilson). Heidän autonaan on harmaa 1955 mallia oleva kaksiovinen sedan Chevrolet 150. Kaverukset ajelevat kaupungista kaupunkiin haastaen paikallisia autoilijota katukiihdytyskilpailuihin. Matkalla he poimivat mukaansa liftarin (Laurie Bird). Uudessa Meksikossa he kohtaavat toisen auton kuljettajan (Warren Oates), jonka ajokkina on vuoden 1970 Pontiac GTO. Vihamielisyyden ilmapiiri kehittyy osapuolten välillä. Oates ehdottaa autokisaa Washington D.C:hen. Taylor esittää, että palkinto olisi "for pink slips" eli laillinen omistusoikeus häviäjän autoon.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  James Taylor  | … |  ajaja   |
|  Dennis Wilson  | … |  mekaanikko   |
|  Warren Oates  | … |  G.T.O   |
|  Laurie Bird  | … |  tyttö   |
|  Harry Dean Stanton  | … |  liftari   |
|  Charles Moore  | … |  poliisi   |
Vastaanotto

Two-Lane Blacktop ei ollut Suomessa teatterilevityksessä vaan sai ensi-iltansa Suomen elokuva-arkistossa kesällä 1983. Kymmenestä suomalaisesta kriitikosta seitsemän arvioi sen: yksi antoi neljä tähteä, viisi kolme tähteä ja yksi kaksi tähteä, keskiarvona 3 tähteä neljästä. Televisiossa se nähtiin ensi kerran Kolmoskanavan ohjelmistossa itsenäisyyspäivänä 1987. 2010-luvulla se nähtiin Suomen tv-kanavilla neljä kertaa.
Kirjallisuutta

Townsend, Sylvia: Bumpy Road : The Making, Flop, and Revival of Two-Lane Blacktop. University Press of Mississippi, 2019. ISBN 9781496804143, ISBN 9781496820952.
Luettelo Akavan entisistä jäsenliitoista

Tämä on luettelo Akavan entisistä jäsenliitoista.
Akavaan on kuulunut aiemmin lukuisia liittoja, jotka on sittemmin lakkautettu tai yhdistetty osaksi suurempia kokonaisuuksia. Monet akavalaisista liitoista ovat lisäksi vaihtaneet nimeään. Osaan näistä kuului vain muutama kymmenen työntekijää.
Agronomien yhdistys (1950-70) (1975-82)
Agronomivirkamiehet ja toimihenkilöt (1971–1974)
Alemman oikeustutkinnon suorittaneiden yhdistys (1954-59)
Geofyysikkojen Liitto (1955–1993)→YKL
Geologiliitto (1954–1993)→YKL
Hallinto-opin kandidaatit (1973-86)
Helsingin yliopiston opettaja- ja virkamiesyhdistys (1950–75)
Julkisen hallinnon ekonomit (1968–76)
Kadettikunta (1952–1958)→Upseeriliitto
Kansakouluntarkastajien Yhdistys (1964–69)
Kansalais- ja Työväenopistojen Rehtorit (1957–1960, 1967–85?)
Kauppaoppilaitosten Opettajain Yhdistys (1964–?)→OAJ
Kirjastovirkailijayhdistys, Suomen kirjastonhoitajat (1954-66)
Kirjastonhoitajien Keskusliitto (1967–91)
Korkeakouluinsinöörien ja Arkkitehtien Keskusliitto KAL (1976–1993)→Tekniikan akateemiset TEK
Korkeakoulujen Professoriliitto (1973)→Professoriliitto
Kotitalouden Kandidaatit (1954–77)
Koulujen Musiikinopettajat (1962–70)
Kuvaamataidonopettajain liitto (1956–?)
Käsityönopettajien Liitto (1963–?)
Luonnontieteiden Akateemisten Liitto LAL (1950-2016) yhdistyi Loimuun
Metsänhoitajaliitto (1950-2016) yhdistyi Loimuun
Museoalan ammattiyhdistys (1961-1975)
Museoalan ammattiliitto (1976)
Oppikoulunopettajien Keskusjärjestö (1967–72)
Oulun yliopiston opettaja- ja virkamiesyhdistys (1969–71)
Sibelius-Akatemian Opettajat ja Virkailijat (1968–?)
Sosiaalihuollon Aluehallinnon Viran- ja toimenhaltijain Yhdistys (1965–71)
Suomen Kanttori-urkuriliitto (1973–2004)→AKI
Suomen Kemistiliitto (1950–2000)→Luonnontieteiden Akateemisten Liitto
Suomen kirkon pappisliitto (1950–2004)→AKI
Suomen Kirkon Sisarliitto (1973–90)
Suomen Matemaatikko- ja Fyysikkoliitto (1962–1983)→TEK
Teknilisten Oppilaitosten Opettajiain yhdistys (1961-88)→OAJ
Tieteenharjoittajain liitto (1962-70)
Suomen Naisteologiyhdistys (1967–69)
Suomen Voimistelunopettajaliitto (1958–)→OAJ
Tampereen yliopiston opettaja- ja virkamiesyhdistys (1965–71)
Tampereen yliopiston henkilökuntayhdistys (1972-79?)
Teknillisen korkeakoulun opettaja- ja virkamiesyhdistys (1950–)
Terveystieteiden akateemiset johtajat ja asiantuntijat (2001; vaihtoi nimensä 2016)
TV-Ohjaajat ja Toimittajat (1967–71)
Valtion alueellisen sivistyshallinnon virkamiehet →AEK
Valtionoppikoulujen Opettajaliitto (1950–?)→OAJ
Varanotaarit (1953–?)
Vesi- ja Kalatalousmiehet (1962–1980)
Vesi- ja Kalatalousalan ammattijärjestö (1981–?)
Yhteiskunnallisen korkeakoulun opettaja- ja virkamiesyhdistys (1962-65)
Yksityisoppikoulunopettajain Yhdistys (1950–?)→OAJ
Yleisarkistojen Virkamiesyhdistys (1956–?)
Yliopistojen ja korkeakoulujen lehtorien liitto (1970–?)→OAJ
Ympäristöalojen ammattijärjestö (?–1993)→YKL
Ympäristöasiantuntijoiden Keskusliitto (19xx–2016) yhdistyi Loimuun
Työkansan Sanomat (1945)

| Työkansan Sanomat |
| --- | --- |
 Stalinin kuolemasta kertova etusivu 7.3.1953.
Lehtityyppi:  sanomalehti
Julkaisija:  Suomen Kommunistinen Puolue
Levikki:  27 000 (1948)
Perustettu:  1945
Lakkautettu:  1956
Sitoutuneisuus:  Suomen Kommunistinen Puolue
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  6 kertaa viikossa
Kieli:  suomi
Työkansan Sanomat oli Helsingissä vuosina 1945–1956 ilmestynyt Suomen Kommunistisen Puolueen pää-äänenkannattaja.
Suomen Kansan Demokraattisen Liiton Vapaan Sanan rinnalle perustettu Työkansan Sanomat oli suoraan SKP:n johdon alaisuudessa toiminut puoluelehti. Sen sisällön painopiste oli uutisten sijasta politiikassa ja puolueen toiminnassa. Lehden journalistinen taso oli Vapaaseen Sanaan verrattuna selvästi heikompi. Työkansan Sanomat painettiin aluksi Uuden Suomen kirjapainossa, kunnes Kustannusosakeyhtiö Yhteistyö sai vuonna 1946 Yrjö Sirolan Säätiön tuella hankittua oman painokaluston.
Työkansan Sanomat yhdistettiin vuoden 1957 alussa Vapaan Sanan kanssa uudeksi Kansan Uutiset -lehdeksi, josta tuli molempien puolueiden yhteinen äänenkannattaja. Keskustelua kahden rinnakkaisen lehden ylläpidosta oli käyty jo vuosikymmenen alusta lähtien, eikä sitä enää nähty taloudellisesti järkeväksi.
Kuudesti viikossa ilmestyneen lehden levikki oli 27 000 kappaletta vuonna 1948. Sen päätoimittajina työskentelivät Aili Mäkinen (1945–1946) ja Mauri Ryömä (1946–1956).
Turun kauppakorkeakoulu

| Turun yliopisto> Turun kauppakorkeakoulu |
| --- | --- |

 engl. Turku School of Economics 
Motto:  A Great Place to Think Ahead
Perustettu:  1950
Budjetti:  19,1 mEUR
Dekaani:  Markus Granlund
Henkilökunta:  238 (2017)
Opiskelijoita:  2863 (2017)
Jatko-opiskelijoita:  161 (2017) 
Osoite:  Rehtoripellonkatu 3, 20500 Turku
Kampus:  Turku ja Pori
Yhteistyö:  Turun yliopisto
Sivusto:  Turun Kauppakorkeakoulu
Turun kauppakorkeakoulu (engl. Turku School of Economics) on vuonna 1950 liike-elämän aloitteesta perustettu kauppakorkeakoulu, joka on vuodesta 2010 alkaen ollut osa Turun yliopistoa.  Kauppakorkeakoulun dekaanina on vuodesta 2012 lähtien toiminut laskentatoimen ja rahoituksen professori Markus Granlund.
Turun kauppakorkeakoulussa opiskelee noin 3 000 perustutkinto- ja jatko-opiskelijaa. Turun kauppakorkeakoulussa on mahdollista suorittaa kauppatieteiden kandidaatin, maisterin, lisensiaatin ja tohtorin, valtiotieteiden kandidaatin ja maisterin sekä filosofian maisterin ja tohtorin tutkinnot. Kauppakorkeakoulussa on kaksi kansainvälistä maisteriohjelmaa sekä tohtoriohjelma, joka on osa Turun yliopiston tutkijakoulua. Lisäksi kauppakorkeakoulu tarjoaa avointa yliopisto-opetusta sekä johtamis- ja täydennyskoulutusta ja eMBA-ohjelman.
Turun kauppakorkeakoulu tekee monipuolista tutkimus-, kehittämis- ja koulutusyhteistyötä yritysten ja organisaatioiden kanssa.
Opetusta, tutkimusta ja yhteistyötä toteuttavat johtamisen ja yrittäjyyden laitos, laskentatoimen ja rahoituksen laitos, markkinoinnin ja kansainvälisen liiketoiminnan laitos, taloustieteen laitos sekä tulevaisuuden tutkimuskeskus. Muita yksikköjä ovat Porin yksikkö, TSE exe sekä Centre for Collaborative Research -yksikkö.
Historia

Turun kauppakorkeakoulu perustettiin elinkeinoelämän aloitteesta 3. toukokuuta vuonna 1950 ja saman vuoden syyskuussa pidettiin ensimmäisen lukuvuoden avajaiset. Vuoteen 1977 kauppakorkeakoulua ylläpiti Turun kauppakorkeakoulun säätiö, jonka jälkeen se siirtyi valtion omistukseen. Kauppakorkeakoulu sai oman rakennuksen vuonna 1958.
Turun kauppakorkeakoulu oli perustamisensa aikoihin Suomen yhdestoista yliopisto. Toiminnan neljänä ensimmäisenä vuonna kauppakorkeakoulussa oli mahdollista suorittaa ekonomin ja kirjeenvaihtajan sekä kauppatieteiden kandidaatin tutkinnot. Kauppatieteiden lisensiaatin ja tohtorin tutkintoja alettiin myöntää vuodesta 1954 lähtien. Ensimmäinen tohtorintutkinto suoritettiin kuitenkin vasta vuonna 1970.
Vuoden 2010 alusta Turun kauppakorkeakoulu ja Turun yliopisto yhdistyivät, jolloin kauppakorkeakoulusta muodostui yksi yliopiston tiedekuntiin verrattavista yksiköistä. Yhdistymisen yhteydessä taloustieteen oppiaine siirtyi yliopiston yhteiskuntatieteellisestä tiedekunnasta kauppakorkeakouluun.
Hallinto

Kauppakorkeakoulua johtavat dekaani, varadekaanit ja johtokunta, laitosten ja yksiköiden johtajat, tutkimus- ja jatkokoulutustoimikunta sekä koulutuksen kehittämistoimikunta.
Yksiköt ja oppiaineet > Laitokset > Johtamisen ja yrittäjyyden laitos

Johtaminen ja organisointi
Tietojärjestelmätiede
Yrittäjyys
Turun työtieteiden keskus
Yksiköt ja oppiaineet > Laitokset > Laskentatoimen ja rahoituksen laitos

Laskentatoimi ja rahoitus
Taloustieteiden kvantitatiiviset menetelmät
Yritysjuridiikka
Yksiköt ja oppiaineet > Laitokset > Markkinoinnin ja kansainvälisen liiketoiminnan laitos

Markkinointi
Kansainvälinen liiketoiminta
Toimitusketjujen johtaminen
Talousmaantiede
Pan-Eurooppa Instituutti
Yksiköt ja oppiaineet > Laitokset > Taloustieteen laitos

Taloustiede
Tunnettuja Turun kauppakorkeakoulussa opiskelleita

Mika Aaltonen, jalkapalloilija ja tulevaisuudentutkija
Matti Anttonen, diplomaatti
Minna Arve, Turun pormestari
Essi Avellan, viiniasiantuntija
Teemu Brunila, muusikko ja tuottaja
Kristiina Helenius, toimittaja ja viestintäkonsultti
Mika Hentunen, ulkomaantoimittaja
Jukka Hienonen, yritysjohtaja
Reijo Karhinen, OP-ryhmän pääjohtaja
Lauri Kivinen, Yleisradion toimitusjohtaja
Tellervo Koivisto, kansanedustaja ja presidentti Mauno Koiviston puoliso
Mikko Koivusalo, näytelmäkirjailija ja suomentaja
Lasse Kurkilahti, yritysjohtaja
Kalevi Kyläheiko, kansantaloustieteilijä
Paula Lehtomäki, entinen ulkomaankauppa- ja kehitysministeri sekä ympäristöministeri
Topi Manner, yritysjohtaja
Reijo Mäki, kirjailija
Anna Puu, laulaja
Osmo Rauhala, kuvataiteilija
Ilkka Remes, kirjailija
Panu Routila, yritysjohtaja
Oiva Savela, kansanedustaja
Elis Sella, näyttelijä ja laulaja
Anne-Mari Virolainen, kansanedustaja
Aiheesta muualla

Turun yliopisto: Turun kauppakorkeakoulu (Arkistoitu – Internet Archive)
Kanerva, Reino: Hattu, miekka ja diplomi. Ekonomikoulusta kansainväliseksi tiedeyhteisöksi. Turun kauppakorkeakoulu 1950 - 2000.  Turku:  Turun kauppakorkeakoulu, 2000.  ISBN 951-9129-34-0
Kunttu, Tapio: Kohti monialaista tiedeyliopistoa Turun kauppakorkeakoulun kasvun ja muutoksen vuodet 2000 - 2010. Suomen yliopistopaino Oy - Juvenes Print Turku 2012, ISBN 978-952-249-246-3
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Turun kauppakorkeakoulun rakennus
Tyypin 95 kevyt panssarivaunu Ha-gō

Kuvan Tyypin 95 Ha-gō -vaunuyksilö museoituna Yhdysvalloissa
Tyypin 95 kevyt panssarivaunu Ha-gō (jap. 九五式軽戦車 ハ号, Kyūgo-shiki keisensha Ha-gō) on japanilainen kevyt panssarivaunu. Sitä käytti keisarillisen Japanin armeija. Vaunutyyppi tunnettiin myös nimillä Ke-gō sekä Kyū-gō. Tyypin suunnittelu tapahtui 1930-luvulla. Tuotanto päättyi 1943, jolloin noin 2 300 vaunuyksikköä oltiin ehditty valmistaa eri versioina. Saman konstruktion pohjalta kehiteltiin Erikois-2-tyypin moottorijahti Ka-Mi, mutta sen tuotanto ja käyttö jäivät suhteellisen vähäiseksi.
Vaunun pääase oli 37 mm:n tykki. Vaunutyyppi saavutti alkuun menestystä, mutta lähinnä heikommin aseistautunutta vastapuolta vastaan, kuten Mantšuriassa. Vaunu osoittautui myöhemmin jokseenkin tehottomaksi esimerkiksi amerikkalaisten M4 Sherman - vaunuja vastaan taistellessa. Dieselmoottorin teho oli 120 hevosvoimaa, ja vaunun toimintamatka oli 250 km. Sen suurin maantienopeus oli 45 km/t. Apuaseina vaunussa olivat kaksi kappaletta 7,7 mm:n konekiväärejä.
Kuvan tyypin 95 panssarivaunu restauroitavana Australiassa syksyllä 2012
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Japan's Type 95 Ha-Go, Type 3 Ke-Ri, Type 4 Ke-Nu, Type 5 Ke-Ho Light Tanks - World War II Vehicles, Tanks, and Airplanes
Type 95 Ha-Go (Ke-Go) Japanese tank, WWII (Arkistoitu – Internet Archive)
WW2 imperial japanese light tank type 95 Ha-Go
Type 95 Ha-Go (Ke-Go / Kyu-Go) - Light Tank - - History, Specs and Pictures - Military Tanks, Vehicles and Artillery
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Luettelo lakkautetuista Suomen paperitehtaista

Lakkautetut paperitehtaat
Veitsiluodon paperitehdas, Kemi, 790 000 t/a (suljettu 9/2021)
Kaipolan paperitehdas, Jämsä, 710 000 t/a (suljettu 12/2020)
Kyron paperitehdas, Kyröskoski, Hämeenkyrö, 105 000 t/a (suljettu 28.9.2016)
BillerudKorsnäs, Tervasaaren paperitehdas, Valkeakoski,  100 000 t/a (suljettu 9/2016, koskien BillerudKorsnäsin tehdasosuutta Tervasaaren paperitehdaskokonaisuudesta)
Varkauden paperitehdas, Varkaus, (paperin tuotanto lopetettu 8/2015)
Mondi Group, Lohjan paperitehdas, Lohja 70 000 t/a (suljettu 6/2015)
Äänekosken paperitehdas, Äänekoski, 200 000 t/a (suljettu 12/2011)
Myllykosken paperitehdas,	Anjalankoski, Kouvola, 560 000 t/a (suljettu 12.12.2011)
Simpeleen paperitehdas, Simpele, Rautjärvi, 55 000 t/a (suljettu 23.12.2010)
Kankaan paperitehdas, Jyväskylä, 210 000 t/a (suljettu tammikuussa 2010)
Kajaanin paperitehdas, Tihisenniemi, Kajaani, 640 000 t/a (suljettu 17.12.2008)
Summan paperitehdas, Hamina, 415 000 t/a (lakkautettu tammikuussa 2008)
Voikkaan paperitehdas, Kuusankoski, Kouvola (lakkautettu syksyllä 2006)
Kuusaansaaren paperitehdas, Kuusankoski, Kouvola (lakkautettu vuonna 2005)
Hovinsaaren paperitehdas, Kotka (lakkautettu vuonna 1999)
Porin paperitehdas, Pori (muutettu kartonkitehtaaksi 1990-luvun alussa)
Haarlan paperitehdas, Tampere (lakkautettu vuonna 1989)
Kymintehdas, Kuusankoski (lakkautettu vuonna 1989)
Frenckellin paperitehdas, Tampere
Enqvistin paperitehdas, Tampere
Kissakosken paperitehdas, Hirvensalmi
Patalankosken paperitehdas, Jämsänkoski (lakkautettu vuonna 1925)
Hovilanhaaran paperitehdas, Jämsänkoski (lakkautettu vuonna 1974)
Takon paperitehdas (muutettu kartonkitehtaaksi 1930-luvulla)
Myllysaaren paperitehdas, Valkeakoski
Ryötön paperitehdas, Ähtäri
Kangaskosken paperitehdas, Simpele
Tornatorin paperitehdas, Tainionkoski, Imatra
Loimijoen paperitehdas, Loimaa (lakkautettu vuonna 1909)
Pitkänkosken paperitehdas, Anjalankoski, Kouvola
Holmqvistin paperitehdas (Ab Holmquists pappersbruk), Tampere (paperikone 1886-19xx)
Santalahden paperitehdas, Tampere (lakkautettu 1990-luvulla)
Åsrandin paperitehdas, Rakkolanjoki (yksi paperikone vuonna 1873)
Vesakosken paperitehdas, Ikaalinen
Juvankosken paperitehdas, Salo
Järvenojan paperitehdas, Aura
Sounding the Seventh Trumpet

| Sounding the Seventh Trumpet Avenged Sevenfold |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Westbeach, Kalifornia, Yhdysvallat
 Julkaistu: 24. heinäkuuta 2001
 Tuottaja(t): Donnell Cameron Avenged Sevenfold
 Tyylilaji: Melodinen metalcore
 Kesto: 52.22
 Levy-yhtiö: Good Life
Avenged Sevenfoldin muut julkaisut
|   | Sounding the Seventh Trumpet 2001 | Warmness on the Soul (EP) 2001 |
Sounding the Seventh Trumpet on metalcore-yhtyeen Avenged Sevenfoldin ensimmäinen albumi, joka julkaistiin Good Life Recordsin albumina. Se ilmestyi vuonna 2001, mutta julkaistiin uudestaan Hopeless Recordsin kautta 19. maaliskuuta 2002 levy-yhtiön vaihdon jälkeen.
Albumin kaikki biisit ovat genreltään metalcorea, paitsi kappaleet "Warmness on the Soul" ja "Streets". "Warmness on the Soul" on piano rock -balladi ja on yhtyeen kevyimpiä kappaleita, "Streets"-kappaleessa kuuluu vaikutteita punk rock -yhtyeiltä. Kappaleen oli kirjoittanut "Successful Failure", M.Shadowsin yhtye ennen Avenged Sevenfoldia.
M. Shadows karjuu enemmän kuin laulaa melodisesti levyllä. Albumin tekstilipukkeessa mainitaan, että Synyster Gates soittaa kitaraa, vaikka hän soittaa ainoastaan "To End the Rapture" -kappaleessa.
Kappaleet "To End the Rapture", "Warmness on the Soul" ja "Streets" ovat albumin ainoat kappaleet, joissa lauletaan puhtaasti.
Kappaleet

To End the Rapture – 1.24
Turn the Other Way – 5.37
Darkness Surrounding – 4.49
The Art of Subconscious Illusion – 3.46
We Come Out at Night – 4.45
Lips of Deceit – 4.09
Warmness on the Soul – 4.20
An Epic of Time Wasted – 4.19
Breaking Their Hold – 1.12
Forgotten Faces – 3.27
Thick and Thin – 4.15
Streets – 3.06
Shattered by Broken Dreams – 7.04