stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vastavuoroinen altruismi

Mehiläisen ja kukan suhde hyödyttää molempia, mutta ei ole varsinaista vastavuoroista altruismia.
Vastavuoroinen altruismi tai resiprookkinen altruismi on altruismia, jonka vaikuttimena on saada vastavuoroisesti altruismia toiselta yksilöltä auttamalla ensin tätä. Vastavuoroisen altruismin esitti terminä Robert Trivers artikkelissaan Evolution of Reciprocal Altruism vuonna 1971. Trivers ei määritellyt ryhmän yhteiseen hyötyyn johtavaa toimintaa, kuten yhteisiä saalistusretkiä, vastavuoroiseksi altruismiksi. Hän asetti vastavuoroiselle altruismille ainakin kolme ehtoa: toiminnan pitää auttaa saajaa, mutta aiheuttaa jonkinlaisia kustannuksia antajalle; vastapalveluksen täytyy toteutua vasta viiveellä ja sen toteutumisessa pitää olla epävarmuutta. Vastavuoroinen altruismi vaatii yksilöltä täten muun muassa muistia, pysyviä suhteita ja vakautta. Alun perin Trivers loi vastavuoroisen altruismin käsitteen evoluutiobiologisen tutkimuksen käyttöön, mutta sitä myöhemmin on sovellettu myös yhteiskuntatieteisiin.
Vastavuoroinen altruismi ei ole pyyteetöntä altruismia, joten voidaan esittää kysymys, onko se todellista altruismia ollenkaan, vai pelkästään verhottua itsekkyyttä.
Historia

Vastavuoroisen altruismin teorian kehitti alun perin Robert Trivers tarkoituksenaan kehittää teoria kuvaamaan tapauksia, joissa esiintyy altruismia sellaisten eliöiden kesken, jotka eivät ole toisilleen sukua tai kuuluvat jopa eri lajeihin. Tällaisissa tapauksissa sukulaisvalinta ei nimittäin pysty selittämään altruismia. Triversin ajatus oli, että eliölle voi olla edullista auttaa toista, jos on odotettavissa vastapalvelus tulevaisuudessa. Jos auttamisen aiheuttama haitta eliölle on pienempi kuin vastapalveluksen aiheuttama hyöty kerrottuna sen tapahtumisen todennäköisyydellä, on teosta eliölle loppujen lopuksi hyötyä ja prosessi voi tällöin kehittyä evoluutiossa. Trivers nimesi kyseisen evolutiivisen prosessin vastavuoroiseksi altruismiksi (engl. reciprocal altruism).
Vaatimukset

Vastavuoroinen altruismi ei vaadi toimiakseen, että siihen osallistuvat eliöt olisivat sukua toisilleen tai edes saman lajin edustajia. Prosessi vaatii kuitenkin, että yksilöiden on vuorovaikutettava keskenään useamman kerran ja että niillä on kyky tunnistaa ne yksilöt, joiden kanssa ne ovat vaikuttaneet. Jos yksilöt tapaavat vain kerran elinaikaan, ei voi tietenkään olla mahdollisuutta palveluksen takaisinmaksuun. Eliöiden pitää myös kyetä tunnistamaan huijarit, jotka eivät oikeasti auta toisia, jolloin ne voivat kieltäytyä auttamasta tätä. Tällöin huijaavat yksilöt haittaavat itseään, koska jäävät avun ulkopuolelle. Filosofi ja sosiologi Edvard Westermarckin mukaan eliöiden kyvykkyys solmia ystävyyssuhteita on vastavuoroisen altruismin vaatimus. Tästä näkökulmasta ystävyys on korvaustunne, joka mahdollistaa etujen hankkimisen ja suuttumus korvaustunne, jolla suojaudutaan vaaratilanteilta. Muita vastavuoroisen altruismin kehittymiseen vaikuttavia tekijöitä ovat muun muassa yksilöiden eliniän pituus, elinpiirin laajuus, riippuvuus muista yksilöistä, riippuvuus vanhemmista, hierarkkisuus ja yhteistyö taisteluissa. Näistä korkea elinikä, suuri riippuvuus vanhemmista ja muista yksilöistä ja yhteistyö taisteluissa auttavat vastavuoroisen altruismin prosesseja syntymään. Suuri elinpiiri taas vähentää kohtaamisia samojen yksilöiden kanssa ja dominanssihierarkia vähentävät vastavuoroisuutta. Kaikkein tärkeimmät tekijät vastavuoroisen altruismin synnyssä ovat kuitenkin se, kuinka usein yksilöt kohtaavat ja kuinka symmetrisiä kohtaamiset ovat. Nämä tekijät ovat useimmiten vielä kaikkein vaikeimmin ennustettavissa olevat.
Vastavuoroisuuden lajeja

Italialainen Luigino Bruni jakaa vastavuoroisuuden kolmeen eri lajiin. Varovainen vastavuoroisuus on osapuolille riskitön ja järkevä yhteistyömuoto. Se on mahdollista sopimuksellisissa tiloissa eli perustuu osapuolten sopimukseen tehdä yhteistyötä. Rohkeaan vastavuoroisuuteen liittyvät sellaiset piirteet kuin tasavertaisuus, vapaus, valikoivuus, ehdollisuus ja toistuvuus. Kolmas laji on vastikkeeton vastavuoroisuus. Tässä yksilön vaikuttimena ei ole minkäänlainen vastapalvelus, vaan sisäinen palkkio, kuten mielihyvä teosta. Juuri vastikkeeton vastavuoroisuus on yhteiskuntien kannalta tärkeä laji, koska se takaa yhteistyön synnyn myös ympäristöissä, joissa vastavuoroisuuden dynamiikka on heikkoa. Pelkkä vastikkeeton vastavuoroisuuskaan ei ole yhteiskunnalle hyvästä, vaan se tarvitsee myös kahta muuta lajia, jotta yhteistyön mahdollisuus säilyisi itsekkäiden yksilöidenkin eläessä yhteiskunnan osana.
Esimerkkejä

Vaikka prosessia on tutkittu teoreettisesti paljon, selviä käytännön esimerkkejä ei eläinten parista tunneta kovinkaan runsaasti. Tämä johtuu luultavasti siitä, että vastavuoroisen altruismin kehittymiselle vaadittavat ehdot useista kohtaamisista ja yksilöiden tunnistamisesta eivät ole erityisen yleisiä. Yksi esimerkki prosessista on veren jakaminen vampyyrilepakoiden kesken. Vampyyrilepakot käyttävät ravinnokseen verta, eivätkä selviä useampaa vuorokautta ilman ravintoa. Jos lepakko jää yöllä ravinnotta, se on vaarassa kuolla. On todettu, että lepakot ruokkivat toisia ryhmän jäseniä antaen ravinnotta jääneille osuuden verestään pelastaen nämä nääntymiseltä. Verta luovuttava lepakko kärsii itse hieman prosessissa, mutta voi odottaa saavansa itse jatkossa samankaltaisen palveluksen. Vampyyrilepakot elävät pienissä ryhmissä ja vaikuttavat toistensa kanssa pitkiä ajanjaksoja, joten vaatimukset vastavuoroisen altruismin synnylle täyttyvät.
Yksi esimerkki lajienvälisestä altruismista on koralliriuttojen luona elävien isojen kalojen ja näille ”puhdistajakaloina” toimivien pienimpien kalojen välinen suhde. Puhdistajakalat poistavat loisia isompien kalojen suusta ja kiduksista. Suhde on mutualistinen: pienempi kala saa ravintoa ja isompi puhdistautuu. On kuitenkin huomattu, että isommat kalat voivat joskus käyttäytyä altruistisesti pienempiä kohtaan. Jos isompi kala kohtaa saalistajan, se odottaa pienemmän kalan poistuvan suustaan, eikä nielaise kalaa ja pakene heti. Käyttäytyminen voidaan selittää sillä, että pienempi kala palaa usein isomman luokse uudestaan, jolloin isommalle kalallekin on hyödyksi huolehtia pienemmän hyvinvoinnista. Vaikka odottaminen lisääkin isomman kalan riskiä loukkaantua, sille voi olla kannattavampaa ottaa riski ja mahdollisuus tulevista puhdistuksista.
Vastavuoroinen altruismi ja ihminen > Yleistä

Vastavuoroinen altruismi esiintyy ihmisyhteisöissä monenlaisissa konteksteissa ja kaikissa tunnetuissa kulttuureissa. Ihmisillä esimerkkejä vastavuoroisesta altruismista ovat muun muassa saalistamisessa, vaaratilanteissa ja taistelemisessa auttaminen, sairaiden, loukkaantuneiden, hyvin nuorten sekä hyvin vanhojen yksilöiden auttaminen sekä ruoan, työkalujen ja tiedon jakaminen.
Pleistoseenin ja luultavasti jo hieman aiemmin ihmisen olosuhteet mahdollistivat vastavuoroisen altruismin synnyn vaativat olosuhteet: Ihmisen elinikä oli pitkä, he asuivat pienissä, pysyvissä ja vakaissa yhteisöissä ja yksilöt olivat suuresti riippuvaisia toisistaan. Myös yhteisöjen hierarkkisuus oli vähenemään päin.
Vastavuoroinen altruismi ja ihminen > Ihmisen käyttäytyminen

Ihmisen altruistinen järjestelmä on monimutkainen. Usein huijaaminen on edullisempaa kuin vastavuoroisesti toimiminen. Systeemi suosii hienompia tapoja huijata ja siten myös taitoa huomata huijaaminen. Tällainen kehitys johtaa monimutkaisiin psykologisiin järjestelmiin, joissa jokaisen yksilön pitää osata arvioida niin itseään kuin muitakin.
Taipumus auttaa toisia ja muodostaa ystävyyssuhteita on edullista yhteisöissä, joissa on altruistisia yksilöitä. Valinta suosii systeemejä, joissa altruistit auttavat yksilöitä, joilla on myös samanlaisia ominaisuuksia. Yksilöt ovat altruistisempia ystäviään kohtaan kuin sellaisia yksilöitä kohtaan, joihin heillä ei ole erityistä suhdetta. Yksilön houkuttavuus ystävänä onkin verrannollinen tämän altruistisuuteen ja altruistisimpia ollaan juuri ystäviä ja kaikista altruistisimpia yksilöitä kohtaan.
Kun yksilö on luonut vahvoja positiivisia suhteita toisiin yksilöihin, se altistuu myös huijaamiselle. Altruisteilla pitää olla siis toimintatapa, kun he kohtaavat huijareita. Tätä kutsutaan moraaliseksi suuttumukseksi. Moraalisen suuttumuksen tarkoitus on estää huijaavien yksilöiden toiminta esimerkiksi sulkemalla heidät pois altruististen tekojen saamisesta tai jopa vahingoittamalla heitä suoraan. Huijaamista esiintyy myös hienostuneempana, jolloin huijaaja ei suoraan jätä altruistista tekoa palauttamatta, vaan tekee sen esimerkiksi hieman pienemmässä mittakaavassa kuluttaen näin vähemmän omia resurssejaan. Tämä johtaa tilanteeseen, jossa tarvitaan taitoa huomata pienetkin huijaukset, ja tilanne voi esimerkiksi suosia yksilöitä, jotka ovat epäileväisiä sellaisia yksilöitä kohtaan, jotka eivät ole altruistisia vain läheisiään kohtaan.
Kaiken kaikkiaan vangin dilemman ja vastavuoroisen altruismin tärkeys ihmisen evoluutiossa on johtanut hyvin monimutkaisen järjestelmän syntyyn. Esimerkiksi kun moraalinen suuttumus on valikoitunut huijaamista vastaan, valinta suosii taas valheellista suuttumusta uutena tapana huijata. Tätä ja edellistä voidaan taas kompensoida vahtimalla muita huijaamasta ja suuttumasta tai omaa huijaamista voi suojella muiden huijaamisen avulla. Järjestelmä saavuttaa nopeasti hyvinkin suuret psykologiset ja kognitiiviset mitat.
Vastavuoroinen altruismi ja ihminen > Yhteiskunta

Ranskalaisen sosiologin Marcel Maussin tutkimusten perusteella jonkinlainen vastavuoroisuus on osa kaikkia ihmisyhteisöjä. Mauss kyseenalaisti vanhat käsitykset siitä, että kaupankäynti olisi kehittynyt vaihtokaupasta myymiseen ja käteisestä rahasta luotonantoon. Hänen mukaansa jo arkaaiset lahjajärjestelmät olivat luotollisia ja vastavuoroisia ja osoitti vaihtokauppakäytännön syntyneen vasta tämän valmiin järjestelmän päälle.
Vastavuoroisen altruismin on katsottu liittyvän monella tavoin yhteiskuntaan ja hyvinvointivaltioon. Seppo Heikkilän mukaan hyvinvointivaltio ilmentää ihmisten taipumusta vastavuoroiseen altruismiin sekä toimii vastavuoroisuuden periaatteella, joka intressinäkökulman rinnalla selittää, miksi ihmiset sitoutuvat yhteiskunnan järjestelmän ylläpitoon. Hyvinvointivaltioissa, kuten kaikissa yhteiskunnissakin, on altruistisia ja vastavuoroisia elementtejä, kuten köyhimpien auttaminen. Tällaiseen kansalaisten auttamiseen sisältyy aina odotus kokonaishyödystä yhteiskunnalle.
Matt Ridleyn tulkinnan mukaan hyvinvointivaltion voidaan sanovan rakentuvan sellaisen yhteiskuntasopimuksen varaan, joka sitoo eri ihmisryhmien etunäkökohdat yhteen. Yksilöt ja ryhmät eivät niinkään toimi edistääkseen yhteiskunnan hyvää, vaan käyttääkseen yhteiskuntaan omaksi hyväkseen. Tämä mekanismi ei toimi siis siksi, että se olisi oikein, vaan siksi, että se on hyödyllinen.
Peliteoria

Vastavuoroinen altruismi liittyy läheisesti peliteoriaan ja erityisesti vangin dilemmaan. Vangin dilemmassa molemmat vuorovaikutuksessa olevat hyötyvät yhteensä eniten, jos käyttäytyvät yhteistyöhakuisesti, mutta huijaamalla yksilö saa hyödyn itselleen vahingoittaen toista. Huonoimmassa tapauksessa molemmat huijaavat ja kärsivät vähän. Hyväntahtoinen silmä silmästä -strategia on todettu muun muassa tietokoneanalyysillä menestyvimmäksi yleisesti. Strategiassa yksilö toimii ensin yhteistyöhakuisesti, mutta vastaa vastapelurin pettämiseen petoksella ja yhteistyöhön yhteistyöllä. Tämä vastaa vastavuoroista altruismia ja tuloksien on katsottu tukevan teoriaa vastavuoroisen altruismin kehittymisestä ja osoittavan, kuinka useammat kohtaamiset yksilöiden välillä voivat johtaa sellaiseen evoluutioon, johon yksittäisen kohtaamiset eivät voisi johtaa.
Aiheesta muualla

Reciprocal Altruism Altruists International. Arkistoitu 7.4.2010. Viitattu 29.12.2009. (englanniksi)
Pieni sininen puhdistaja puhdistaa suuremman sirppisuurisilmän kylkeä Komodon kansallispuiston koralliriutalla.
Oikeuslaitoksen on sanottu syntyneen vastavuoroisen altruismin luomien prosessien kautta.
Dave Albritton

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dave Albritton vuonna 1971 tai 1972. |  Dave Albritton vuonna 1971 tai 1972. |  Dave Albritton vuonna 1971 tai 1972. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Berliini 1936 | korkeushyppy |  |
David Donald "Dave" Albritton (13. huhtikuuta 1913 – 14. toukokuuta 1994) oli afroamerikkalainen korkeushyppääjä. Hän syntyi Alabamassa ja opiskeli Ohion osavaltionyliopistossa. Hän sai korkeushypystä hopeaa vuoden 1936 olympialaisissa Berliinissä. Aiemmin samana vuonna hän hyppäsi korkeushypyn maailmanennätyksen 207 cm.
Myöhemmällä iällään Albritton ryhtyi poliitikoksi ja istui Ohion edustajainhuoneessa.
Don Siegelman

| Don Siegelman |
| --- | --- |

Alabaman 51. kuvernööri
 18. tammikuuta 1999 – 20. tammikuuta 2003  
Varakuvernööri:  Steve Windom
Edeltäjä:  Fob James
Seuraaja:  Bob Riley
Alabaman 26. varakuvernööri
 16. tammikuuta 1995 – 18. tammikuuta 1999  
Kuvernööri:  Fob James
Edeltäjä:  Jim Folsom, Jr.
Seuraaja:  Steve Windom
Alabaman 43. oikeusministeri
 19. tammikuuta 1987 – 21. tammikuuta 1991  
Kuvernööri:  H. Guy Hunt
Edeltäjä:  Charles Graddick
Seuraaja:  Jimmy Evans
Alabaman 44. Secretary of State
 15. tammikuuta 1979 – 17. tammikuuta 1987  
Kuvernööri:  Fob James George Wallace
Edeltäjä:  Agnes Baggett
Seuraaja:  Glen Browder
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. helmikuuta 1946 (ikä 78) Mobile, Alabama, Yhdysvallat
Puoliso:  Lori Allen (vih. 1980)
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
Donald Eugene "Don" Siegelman (s. 24. helmikuuta 1946, Mobile, Alabama) on yhdysvaltalainen lakimies ja demokraattisen puolueen poliitikko. Hän toimi Alabaman kuvernöörinä 1999–2003.
Siegelman valmistui Alabaman yliopistosta ja Georgetownin yliopistosta sekä opiskeli lisäksi Oxfordin yliopistossa.
Siegelman on kuvernöörikautensa jälkeen joutunut vastaamaan syytteisiin muun muassa lahjonnasta.
Buddy Holly

| Buddy Holly |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Charles Hardin Holley
Syntynyt: 7. syyskuuta 1936 Lubbock, Texas, Yhdysvallat
Kuollut: 3. helmikuuta 1959 (22 vuotta) Clear Lake, Iowa
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Buddy Holly 
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1955–1959
Tyylilajit:  rock and roll ja rockabilly
Soittimet:  kitara, laulu
Yhtyeet:  The Crickets
Levy-yhtiöt:  Decca, Brunswick, Coral
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Buddy Holly, oikealta nimeltään Charles Hardin Holley (7. syyskuuta 1936 Lubbock, Texas – 3. helmikuuta 1959 Clear Lake, Iowa) oli yhdysvaltalainen rock and roll -laulaja ja lauluntekijä. Hollyn menestys ennen lento-onnettomuudessa tapahtunutta kuolemaansa kesti vain puolitoista vuotta, mutta hän jätti pysyvän jäljen rock and rolliin. Hänen menestyneimpiä kappaleitaan vuosilta 1957–1959 ovat läpimurtosingle ”That’ll Be the Day” sekä esimerkiksi ”Peggy Sue”, ”Rave On” ja ”Maybe Baby”.
Hollyn musiikki on innoittanut useita aikalaisia ja myöhempiä muusikoita etenkin Englannissa, missä hän oli hyvin suosittu. Holly oli ensimmäisiä muusikoita, jotka nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 1986.
Elämäkerta > Nuoruus ja musiikkiuran alku

Charles Hardin Holley syntyi Lubbockissa, Texasissa 7. syyskuuta 1936. Hän oli nelilapsisen perheen nuorin. Hän oppi soittamaan pianoa, viulua ja kitaraa jo nuorena.
Holley perusti lapsuusystävänsä Bob Montgomeryn kanssa duon nimeltä Buddy & Bob, jonka musiikkia he itse kutsuivat nimellä "western and bop". Yhtyeeseen liittyivät myös basisti Larry Welborn ja rumpali Jerry Allison, ja Holleyn vaikutuksesta se alkoi suuntautua rock and rolliin countryn sijaan. Yhtye soitti vuosina 1953–1955 paikallisella KDAV-radioasemalla ja äänitti demonauhoituksia, joita julkaistiin myöhemmin Hollyn kuoltua.
Holley pudotti taiteilijanimestään e-kirjaimen vuoteen 1956 mennessä. Yhtyeen maine kasvoi countrypiireissä, ja se sai Deccalta levytyssopimuksen singlejen levyttämiseksi Nashvillessä. Montgomery jätti yhtyeen, joka levytti muutaman countrysinglen, mutta ilman menestystä. Yksi yhtyeen viimeisistä levytyksistä Deccalle oli ”That’ll Be the Day”, jota Decca ei kuitenkaan julkaissut.
Holly palasi Lubbockiin ystävineen. Vuosina 1956–1957 Holly ja rumpali Jerry Allison soittivat duona Lubbockin nuorisokeskuksessa, kerran Elvis Presleyn lämmittelijöinäkin. Presley vaikutti paljon siihen, että Holly siirtyi kokonaan rock’n’rolliin.
Elämäkerta > Menestys

Hollyn yhtye otti nimekseen Crickets, ja 25. helmikuuta 1957 he äänittivät Clovisissa New Mexicossa Norman Pettyn studiolla rokkaavan version kappaleestaan ”That’ll Be the Day”. He saivat levytyssopimuksen Coral/Brunswickilta, ja single nousi listakärkeen syyskuussa. Pettystä tuli Cricketsin manageri ja tuottaja. Yhtyeessä olivat tuolloin Hollyn lisäksi Allison, Niki Sullivan ja Joe B. Mauldin. Sullivan lähti yhtyeestä vuoden 1957 lopulla. Kappaleen menestystä seurasi Cricketsin Yhdysvaltain-kiertue saman vuoden lopussa ja Englannin-kiertue 1958.
Hollylla oli kaksi voimassa olevaa levytyssopimusta, joten osa yhtyeen singleistä julkaistiin sopimussyistä Hollyn omalla nimellä ja osa Cricketsin nimellä. Hollyn ensimmäinen hittisingle hänen omalla nimellään oli ”Peggy Sue”. Vuoden 1957 ja 1958 aikana Holly julkaisi näiden lisäksi monia muitakin top-40:een nousseita singlejä, kuten ”Maybe Baby”, ”Think It Over”, ”Early in the Morning” ja ”Rave On”. Yhtye julkaisi kaksi menestysalbumia, The ”Chirping” Crickets ja Buddy Holly. Buddy Holly ja Crickets olivat hyvin suosittuja Yhdysvalloissa, mutta sitäkin suositumpia Englannissa, missä Hollylla oli hyvin suuri vaikutus seuraavaan englantilaiseen rock-sukupolveen.
Elämäkerta > Musiikillinen tyyli

Holly oli Cricketsin johtaja: hän kirjoitti itse monet yhtyeen lauluista sekä lauloi ja soitti soolokitaraa. Hänen laulutyylilleen oli tunnusomaista nikottelutekniikka ja ’uh’-äännähdys joidenkin sanojen korostamiseksi. Hollyn sanoitukset olivat usein hienostuneempia sekä harmoniat ja melodiat monimutkaisempia kuin hänen aikalaisillaan. Buddy Holly & the Crickets oli uraauurtava yhtye siinä, että se kirjoitti omat laulunsa. Yhtye sai myös Pettyn studioilla sinä aikana harvinaisen vapauden kokeilla ja hioa kappaleitaan kaikessa rauhassa. Yhtyeen soundi olikin uudenlainen, kahden yhdessä soittavan kitaran ansiosta aiempaa täydempi ja kovempi. He tekivät kokeiluja myös epätavallisilla soitto- ja äänitystavoilla. Vuoden 1958 lopulla Holly alkoi käyttää jousisoittimia kappaleidensa taustalla.
Elämäkerta > Avioliitto ja ero Cricketsistä

Holly meni elokuussa 1958 naimisiin Peer-Southern Musicilla vastaanottovirkailijana työskennelleen puertoricolaissyntyisen Maria Elena Santiagon kanssa. Holly oli kosinut jo ensimmäisillä treffeillä. Häät pidettiin Lubbockissa, ja pariskunta asettui asumaan New Yorkin Greenwich Villageen. Holly perusti levytys- ja julkaisuyhtiön nimeltä Prism, jonka tarkoitus oli etsiä lahjakkuuksia Texasissa ja tuottaa musiikkia. Hän suunnitteli esiintyvänsä elokuvissa ja levyttävänsä gospel-albumin ja duettoja.
Holly jätti Norman Pettyn ja Cricketsin, mikä johti kalliisiin sopimusriitoihin. Hän osallistui Winter Dance Party Tour -kiertueeseen 1959 alussa ja äänitti musiikkia New Yorkissa.
Elämäkerta > Kuolema

Holly sai surmansa kiertueella, kun häntä, The Big Bopperia ja Ritchie Valensia kuljettanut Beechcraft Bonanza -merkkinen pienkone putosi maahan Clear Lakessa Iowassa 3. helmikuuta 1959. Kone oli noussut ilmaan yhdeltä yöllä Pohjois-Dakotan Fargossa vähäisessä lumisateessa. 22-vuotiaana kuolleesta Hollysta tuli ensimmäinen kuollut tunnettu valkoinen rock and roll -laulaja.
Kuoleman jälkeen

Hollyn kuoltua hänen singlensä ”It Doesn’t Matter Anymore” nousi listoille, ja hänen julkaisematonta musiikkiaan julkaistiin useilla kokoelmilla. Crickets jatkoi soittamista yhdessä, ja he olivat suosittuja etenkin Englannissa.
Hollyn musiikki nousi jälleen suosioon 1960-luvun lopulla alkaneen rock and rollin uuden nousun myötä. Don McLean julkaisi Hollyn kuolemaan viittaavan hittikappaleensa ”American Pie” vuonna 1971. Paul McCartneyn yhtiö osti Hollyn julkaisuoikeudet vuonna 1975 Norman Pettylta, mikä takasi Hollyn leskelle ja perheelle turvatun tulevaisuuden.
Elämäkertaelokuva The Buddy Holly Story (1978) nosti Buddy Hollyn jälleen tunnetuksi. Hänet nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen ensimmäisten joukossa 1986. Songwriters Hall of Fameen hänet nimettiin niin ikään 1986. Musikaali Buddy: The Buddy Holly Story pyöri Lontoossa ja Broadwaylla 1989 alkaen. Buddy Holly -museo avattiin Lubbockissa 1999.
Rolling Stone -musiikkilehti arvosti vuonna 2004 ja 2011 Hollyn sijalle 13 sadan suurimman artistin listallaan. Albumi The "Chirping" Crickets (1957) valittiin vuonna 2005 julkaistuun hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Diskografia > Albumit

The "Chirping" Crickets – 1957
Buddy Holly – 1958
That'll Be the Day – 1958
Diskografia > Kokoelma-albumit

20 Golden Greats (MCA Records, 1978)
Diskografia > Valikoidut singlet

”That’ll Be the Day” (1957)
”Peggy Sue” – 1957
”Everyday” – 1957
”Oh Boy!” – 1957
”Not Fade Away” – 1957
”Maybe Baby” – 1958
”Rave On” – 1958
”Heartbeat” – 1958
”Well All Right” – 1958
”It Doesn't Matter Anymore” – 1959
”Raining in My Heart” – 1959
”Peggy Sue Got Married” – 1959
”Crying, Waiting, Hoping” – 1959
”True Love Ways” – 1960
”Reminiscing” – 1962
”Bo Diddley” – 1963
”Brown Eyed Handsome Man” – 1963
Kirjallisuutta

Pasi Lehtomaa: Buddy Holly. Julkaisussa Pop-lehti (Arkistoitu – Internet Archive). Levyjenkeräilijän erikoislehti, ISSN 1456-1964, 2004 n:o 5 sivut 4–15.
Aiheesta muualla

Kansainvälinen Buddy Holly - sivusto. (englanniksi)
Day the Music Died (Arkistoitu – Internet Archive). Tietoa lento-onnettomuudesta. (englanniksi)
Tietoa kaikista Hollyn levytyspaikoista. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  MusicBrainz 2 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  NARA  SNAC  IdRef 
Buddy Holly (kesk.) ja The Crickets
Buddy Hollyn, Richie Valensin, ja J.P. Richardsonin (“The Big Bopper”) muistomerkki lento-onnettomuuden tapahtumapaikalla.