stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erythrés
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Erythrés Wikimedia Commonsissa
Esa Pakarinen (albumi)

| Esa Pakarinen Esa Pakarinen |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1990
 Tyylilaji: kupletti, iskelmä
 Kesto: 64.36
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Esa Pakarisen muut julkaisut
| Savolaesta sanarrieskoo – Lauluja Kalle Väänäsen runoihin 1988 | Esa Pakarinen 1990 | Unohtumattomat 1992 |
Esa Pakarinen on Esa Pakarisen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1990 levymerkillä Fazer Finnlevy. Albumin uusintapainos julkaistiin vuonna 2008. Albumin kappaleet on koonnut Jaakko Salo.
Albumin versioissa on pieniä eroja. Vinyylipainoksessa on muutamia lisäkappaleita, joita CD-formaattiin ei ole sisällytetty, mutta kappalejärjestys on muuten sama.
Kappaleet

| --- | --- |
 2 LP LP 1 Lentävä kalakukko – 3.31  Rapurallaa – 2.41  Suhmuran Santra – 2.43  Meidän talon haitari – 2.20  Köyhä laulaja – 2.11  Savolainen kalakukko – 2.11  Jäi jäljelle vain blues – 2.31  Severi Suhosen jenkka – 2.40  Kun minä läksin kyllään – 2.30  Impin muistelmat – 3.22  Miina ja Mikko markkinoilla – 1.56  Minä haaveilin vaan – 3.33  Piikalikka Nilsijästä – 2.29  Hengähä tok – 3.17  Laulu Marj-Lovviisasta – 2.35  Hullu hanuri – 2.41 LP 2 Vanhapoika-Severi – 2.29  Kuti-kuti-kut – 2.24  Marin kanssa soutelemassa – 3.05  Ruunaan Riitta – 3.05  Kylymässä mualimassa – 4.28  Esa Pakarinen Junior ja Senior: Tili tuli lauantaina – 3.03  Pöllö kanatarhassa – 3.13  Kulkurin ralli – 2.49  Kuopion torilla – 2.54  Severi Suhonen Ameriikassa – 6.19  Nuori rytmi – 2.19  Nykyään on mälsää – 2.26  Talonmies Lindström – 2.52  Syksyn saapuessa – 2.47 :  CD Lentävä kalakukko – 3.31  Rapurallaa – 2.41  Suhmuran Santra – 2.43  Köyhä laulaja – 2.11  Savolainen kalakukko – 2.11  Jäi jäljelle vain blues – 2.31  Kun minä läksin kyllään – 2.30  Miina ja Mikko markkinoilla – 1.56  Minä haaveilin vaan – 3.33  Piikalikka Nilsijästä – 2.29  Hengähä tok – 3.17  Laulu Marj-Lovviisasta – 2.35  Vanhapoika-Severi – 2.29  Kuti-kuti-kut – 2.24  Marin kanssa soutelemassa – 3.05  Ruunaan Riitta – 3.05  Esa Pakarinen Junior ja Senior: Tili tuli lauantaina – 3.03  Pöllö kanatarhassa – 3.13  Kulkurin ralli – 2.49  Nuori rytmi – 2.19  Nykyään on mälsää – 2.26  Talonmies Lindström – 2.52  Syksyn saapuessa – 2.47
Aiheesta muualla

Esa Pakarinen discogs.com -sivustolla
Esa Sirviö

| Esa Sirviö |
| --- | --- |

Kotkan kaupunginjohtaja
 2018–  
Edeltäjä:  Henry Lindelöf
Henkilötiedot
Syntynyt: 1969
Tiedot
Koulutus:  Yhteiskuntatieteiden maisteri
Esa Sirviö (s. 1969) on Kotkan kaupunginjohtaja. Hänet valittiin virkaansa vuonna 2017 edeltäjänsä Henry Lindelöfin eläköidyttyä. Sirviö valittiin Kotkan kaupunginjohtajaksi seitsemän vuoden määräajaksi. Toisella äänestyskierroksella Sirviö sai 27 ääntä ja vastaehdokkaana ollut Raision kaupunginjohtaja Ari Korhonen 24 ääntä.
Tammelan kunnanjohtaja Kalle Larsson sai yhdeksän ääntä.
Aiemmat työtehtävät

Ennen Kotkan kaupunginjohtajan tehtäviä Sirviö toimi Mänttä-Vilppulan kaupunginjohtajana ja sitä ennen kunnanjohtajana Punkalaitumella ja Mouhijärvellä.
Ernst Odert Reuter

Ernst Odert Reuter (8. lokakuuta 1815 Oravainen – 11. toukokuuta 1890 Tammisaari) oli suomalainen pappi ja kirjailija.
Reuterin vanhemmat olivat kirjanpitäjä Johan Fredrik Reuter ja Gustava Elisabet von Essen. Hän kävi Vaasan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1832. Reuter, joka liittyi jo opiskeluaikanaan herännäisiin, vihittiin papiksi 1840, joskaan hän ei suorittanut pastoraalitutkintoa vakaumuksellisista syistä. Hän toimi pappina Nauvossa, Brändössä, Sottungassa, Västanfjärdissä, Karjaalla, Inkoossa ja Espoossa. Reuter oli Tammisaaren kappalaisena 1859–1890, varapastorin arvon hän sai 1860.
Reuter oli naimisissa vuodesta 1843 Aura Augusta Avellanin (k. 1882) kanssa. Heidän poikansa oli insinööri ja kirjailija Jonatan Reuter.
Kirjallinen toiminta

Reuter julkaisi muun muassa joukon uskonnollisia pienoisromaaneja, minkä lisäksi hän toimitti Barnavännen eli Lasten Ystävä -nimistä kristillistä lastenlehteä 1862-1863. Hänen teoksiaan, joista jotkut käännettiin myös suomeksi, ovat:
Flickan på Inderskär : skildring. Frenckell, Helsingfors 1848
Twenne skildringar om de ”wäckta”. Frenckell, Helsingfors 1848
Tvillingsbarnen 1848
Kaksoset : kuwaus. Lilja, Turku 1850
Interinsaaren tyttö : jutelma. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, Helsinki 1855
Karl Hvis eller den lille gatpojken 1856
Försök till biblisk historia : med stycken ur Abc-boken och psalmwerser, till allmänhetens tjenst utarbetad af F. W. F & E. O. R. Ekenäs 1862 (yhdessä Fredrik Wilhelm Fredrikssonin kanssa)
Den lilla nyårsgåfvan 1864
O land, hör Herrens ord 1864
Biblisk historia för den första underwisningen i hemmet och folkskolan, af F. W. Fredriksson och E. O. Reuter. G. W. Edlund, Helsingfors 1874
Aiheesta muualla

Reuterin elämäkerta Kansallisbiografiassa
Etelä-Sudan kesäolympialaisissa 2016

Etelä-Sudan osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti kolme urheilijaa, kaikki yleisurheilussa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi kestävyysjuoksija Guor Marial. Kyseessä oli maan ensimmäinen osallistuminen olympialaisiin.
Joukkue > Yleisurheilu

Santino Kenyi – miesten 1 500 m
Guor Marial – miesten maraton
Margret Rumat Hassan – naisten 200 m
Eetu Peuhkuri

| Eetu Peuhkuri> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 3. marraskuuta 1990 (ikä 33)
Jääpallon pelaaja
Seura:  Vetlanda BK
Pelinumero:  74
Pelipaikka:  keskikenttäpelaaja
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006–2015 | Veiterä |  |  |
| 2015–2016 | Broberg/Söderhamn |  |  |
| 2016-2017 | Gripen Trollhättan BK |  |  |
| 2017-2018 | Veiterä |  |  |
| 2018-2020 | Vetlanda BK |  |  |
| 2020-2021 | Veiterä |  |  |
| 2021- | Vetlanda BK |  |  |
Maajoukkue
| 2015– | Suomi |  | () |

Eetu Peuhkuri (s. 3. marraskuuta 1990) on suomalainen jääpalloilija. Hän edustaa Ruotsin Elitserienissä pelaavaa Vetlandaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Peuhkuri on lappeenrantalaisen Veiterän kasvatti. Hän oli voittamassa seuran A-juniorien kanssa SM-kultaa vuonna 2011.
Veiterän edustusjoukkueessa Peuhkuri pelasi yhdeksän vuoden ajan kaudesta 2006–2007 alkaen. Kaudella 2014–2015 Veiterä saavutti Suomen Cupin mestaruuden ja Bandyliigassa SM-pronssia. Kaudeksi 2015–2016 Peuhkuri siirtyi  Ruotsin Elitserienin Broberg/Söderhamn Bandyyn.
Keväällä 2021 Peuhkuri lähti kolmannen kerran Ruotsiin ja toista kertaa Vetlandan edustusjoukkueeseen.
Maajoukkueura

Peuhkuri pelasi ensimmäiset A-maaottelunsa Suomen maajoukkueessa tammikuussa 2015. Hän kuului maajoukkueeseen MM-kilpailuissa Habarovskissa vuonna 2015 ja Uljanovskissa vuonna 2016, joista jälkimmäisissä Suomi saavutti hopeaa.
Saavutukset

Seurajoukkueessa
Suomen mestaruus: 2018 (Veiterä)
SM-hopea: 2021 (Veiterä)
Maajoukkueessa
MM-hopea: 2016
MM-pronssi: 2017, 2018, 2019
Henkilökohtaisesti
Bandyliigan All Stars: 2017-2018, 2020-2021
Bandyliigan runkosarjan paras pistemies: 2020-2021
Pelaajien valitsema Bandyliigan paras pelaaja: 2020-2021
Jääpalloliiton valitsema Bandyliigan paras pelaaja: 2020-2021
Perhe

Peuhkuri on jääpallosuvusta. Hänen isoisänsä Matti Peuhkuri nousi Veiterän edustusjoukkueeseen vuonna 1959. Matin pojista Anssi, Harri ja Kari Peuhkurista pisimmälle lajissa pääsi viimeksi mainittu, joka pelasi 78 A-maaottelua. Kari on myöhemmin toiminut Jääpalloliiton puheenjohtajana, ja Anssi puolestaan Veiterän valmentajana. Kolmannesta polvesta SM-tasolla ovat Eetun lisäksi pelanneet Joonas ja Topi Peuhkuri.
Aiheesta muualla

Eetu Peuhkuri Broberg/Söderhamn Bandyn sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Eetu Peuhkuri Bandysidan-sivustolla (englanniksi)
Suomen joukkue – Jääpallon MM-kilpailut 2019
Jussi Aaltonen |
Kimmo Kyllönen ||
Elias Gillgren |
Kasperi Hirvonen |
Ilari Moisala |
Tommi Määttä |
Tomi Hauska |
Teemu Määttä |
Tuomas Määttä |
Eetu Peuhkuri |
Markus Kumpuoja |
Juho Liukkonen |
Samuli Helavuori |
Ville Aaltonen |
Emil Fedorov |
Jimi Heinonen |
Mikko Lukkarila ||
Päävalmentaja: Antti Parviainen
Ernst Pepping

Ernst Peppingin hautakivi
Ernst Pepping (12. syyskuuta 1901 Duisburg – 1. helmikuuta 1981 Spandau, Berliini) oli saksalainen säveltäjä.
Elämä ja ura

Pepping suoritti opettajan tutkinnon ennen sävellysopintojen aloittamista vuonna 1922 Walther Gmeindlin johdolla. Valmistuessaan vuonna 1926 hän sai Ignace Strasfogelin kanssa Mendelssohn-seuran sävellyspalkinnon. Hänen sävellyksiään esitettiin uuden musiikin tapahtumissa, ja kustantamot julkaisivat hänen teoksiaan ensimmäisiä kertoja vuosina 1929 ja 1930. Samoihin aikoihin Pepping työskenteli elokuvamusiikin säveltäjänä ja sovittajana; näistä töistä ainoastaan musiikki elokuvaan La Marche des machines on säilynyt. Vuonna 1934 Pepping sai työpaikan Spandaun kirkkomusiikkikoulun opettajana. Hän pääsi myös luennoimaan Berliinin musiikkikorkeakouluun, mutta hän kieltäytyi vuonna 1938 professorin asemasta siellä. Vuodesta 1937 Pepping oli naimisissa säveltäjä Paul Scheinpflugin tyttären Mariannen kanssa.
Vuosina 1943–1945 Pepping vastasi Spandaun kirkkomusiikkikoulun johdosta sen vakituisen johtaja Gottfried Groten ollessa Wehrmachtin palveluksessa. Vuonna 1947 Pepping sai nimityksen kirkkomusiikin professoriksi Preussin kirkkounioniin. Vuonna 1953 hän sai nimityksen Berliinin musiikkikorkeakoulun professoriksi, ja vuodesta 1954 hän johti sen sävellyksen laitosta. Pepping työskenteli korkeakoulussa vuoteen 1968, mutta ei lopettanut opetustyötä kokonaan tämänkään jälkeen. Hän sai urallaan useita palkintoja, kuten Berliinin taidepalkinnon musiikista (1948) ja Baijerin taideakatemian musiikkipalkinnon (1964). Peppingistä tuli vuonna 1961 Freie Universität Berlinin filosofian kunniatohtori ja vuonna 1971 Berliinin kirkkoyliopiston kunniatohtori.
Tuotanto

Pepping tuli tunnetuksi protestanttisen kirkkomusiikin säveltäjänä. Hänen hengelliseen tuotantoonsa kuuluu messuja, motetteja ja virsiä. Pepping sävelsi myös maallista vokaalimusiikkia sekä urku-, kamari- ja orkesteriteoksia.
Ensimmäinen (Antti Tuiskun albumi)

| Ensimmäinen Antti Tuisku |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2004
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 42.07
 Levy-yhtiö: BMG Finland
 Levymerkki: RCA
Muut kannet
 Deluxe-painoksen kansikuva
Listasijoitukset
  1. (3 viikkoa, viikko 21/2004)
Antti Tuiskun muut julkaisut
|   | Ensimmäinen 2004 | Antti Tuisku 2005 |
Ensimmäinen on Idols-ohjelmasta poptähdeksi nousseen suomalaisen laulajan Antti Tuiskun debyyttialbumi, joka julkaistiin vuonna 2004 BMG Finland -levy-yhtiön kautta. Albumista julkaistiin myös Deluxe-erikoispainos, joka sisälsi yhden uuden kappaleen ja lisäksi kahden tunnin mittaisen, muun muassa Tuiskun konserttitaltionnin sisältävän DVD-levyn.
Ensimmäinen oli Suomen albumilistalla 19 viikkoa, joista ykkösenä ensimmäiset kolme. Lisäksi Deluxe-painos nousi listalle heti alkuperäisen version pudottua sieltä. Deluxe oli listalla kahdeksan viikkoa, paras sijoitus oli kolmas. Yhteensä listaviikkoja kertyi siis 27. Albumia on myyty yli 70 000 kappaletta eli tuplaplatinalevyn verran.
Albumilta julkaistiin kaksi singleä. "En halua tietää" oli Suomen singlelistalla yhdeksän viikkoa, joista kaksi kärjessä, ja "Yritä ymmärtää" kahdeksan viikkoa, paras sijoitus oli kolmas. "En halua tietää" -kappaleesta tehtiin myös musiikkivideo.
Kappaleet

Entinen - 3.27
En halua tietää - 4.00
Yritä ymmärtää - 3.47
Jälleen yksin oon - 4.02
Vaarallinen - 3.25
Odotan - 3.38
Ota kuva - 3.01
Seurauksia - 3.11
Sä fuulaat - 3.19
Koe-elämää - 3.18
Ennustus - 3.15
Ensimmäinen - 3.38
Deluxe-erikoispainoksessa kappalelista oli samanlainen lukuun ottamatta Jenni Vartiaisen kanssa laulettua ”Kahdestaan”-duettoa, joka oli sijoitettu erikoispainoksessa ensimmäiseksi kappaleeksi.
Singlet

”En halua tietää” (7. huhtikuuta 2004)
”Yritä ymmärtää” (2. kesäkuuta 2004)
”Kahdestaan” (feat. Jenni Vartiainen) (2004) (promo)
”Vaarallinen” (2004) (promo)
Aiheesta muualla

Albumin arvostelu findance.comissa
Deluxe-painoksen arvostelu findance.comissa
Ernst Peterson

| Ernst Särgava> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1868
Kuollut: 12. huhtikuuta 1958 (89 vuotta)
Kansalaisuus:  Viro
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Salanimi: Ernst Peterson
Äidinkieli: viro
Tuotannon kieli: viro
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Ernst Peterson, oikea nimi Ernst Särgava (29. huhtikuuta 1868 – 12. huhtikuuta 1958) oli virolainen opettaja ja kirjailija. Hän on naturalistinen kertoja. Hänen tyylissään on lisäksi huomattava opettava ja saarnaava sävy. Tuotannon parhaat saavutukset on koottu teokseen Paised (I–III, 1899–1901), jossa Viron maalaisköyhälistön ja kyläsivistyneistön elämää ja kyläyhteisön sosiaalisia epäkohtia – alempien kurjuutta ja ylempien tekopyhyyttä – on eritelty terävästi, jopa sarkastisesti. Petersonin pääteos on kuitenkin elävä ja laaja novelli Rahvavalgustaja (1904). Se on katkeransävyinen läpileikkaus virolaisesta kauppalayhteiskunnasta ennen vallankumouksia ja uusia virtauksia.
Teokset

Paised, I–III, 1899–1901
Ei iialgi!, 1895
Rahva-valgustaja, 1904
Elsa, 1908
Ennemuistsed jutud lastele, Tallinn: E. Peterson 1909.
Ennemuistsed jutud Reinuvaderist rebasest. Tallinn: E. Peterson 1911
Jutustused. Tallinn: Mõte 1916
Sõnajala õis, 1920, näytelmä
Uus miniister. Näidend 3 waatuses
Kogutud teosed 1–3
Lähme linna kirjutama, oma elu kergendama 1–2
Aiheesta muualla

W. Grünthal, Virolainen kirjailija Ernst Peterson, Valvoja-Aika 5–6/1928, s. 238–246
Etelä-Sudan kesäolympialaisissa 2020

Etelä-Sudan osallistui kesäolympialaisiin 2020 kahden hengen joukkueella. Kumpikin urheilija kilpaili yleisurheilussa. He eivät saavuttaneet yhtään mitalia, vaan jäivät alkuerävaiheeseen.
Joukkue > Yleisurheilu

| Urheilija | Laji | Alkuerät> Aika | Alkuerät> Sija | Välierät> Aika | Välierät> Sija | Loppukilpailu> Aika | Loppukilpailu> Sija |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Abraham Guem | Miesten 1 500 m | 3.40,86 PB | 25. | — | — | — | — |
| Lucia Moris | Naisten 200 m | 25,24 | 40. | — | — | — | — |
Ellinor

| Ellinor |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  11. heinäkuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Elenora, Eleonoora, Eleonora, Elli, Ellinoora, Leonora, Nelli, Noora, Nora 
Vastineita eri kielissä:  Eleanor, Eleanore, Eleonor, Eleonore, Elinor, Ellynor 
Nimen alkuperä:  arab. ’Jumala on valoni’
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ellinor on arabialaisperäinen naisen etunimi, joka on levinnyt Eurooppaan todennäköisesti maurien välityksellä 1000–1100-luvulla. Nimen merkitys on ’Jumala on valoni’. Ellinoriin pohjautuvia nimiä ovat muun muassa Eleonora ja Noora.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on tilastoitu elokuuhun 2023 mennessä noin 610 Ellinor-nimistä naista.
Nimipäivät

Suomenruotsalaisessa kalenterissa Ellinorin nimipäivä on 11. heinäkuuta. Nimi lisättiin almanakkaan vuonna 1995.
Ellinorilla on nimipäivä myös Norjassa (14. huhtikuuta) ja Ruotsissa (11. heinäkuuta).
Tunnettuja Ellinoreja

Ellinor Ivalo (1875–1957), suomalainen järjestöjohtaja
Ellinor Mend (1896−1952), suomalainen sarjakuvataiteilija
Ellinor Rafaelsen (s. 1945), norjalainen kirjailija
Aiheesta muualla

Etunimien taivutus: Ellinor (Kotimaisten kielten keskuksen verkkojulkaisu)
Eva Ekeblad

Eva Ekeblad (o.s. De la Gardie, 10. heinäkuuta 1724 Tukholma – 15. toukokuuta 1786 Lidköping) oli ruotsalainen kreivitär ja agrologi, joka keksi miten perunoista voi tehdä alkoholia ja jauhoa. Hän syntyi aatelisperheeseen ja meni 16-vuotiaana naimisiin kreivi Claes Claesson Ekebladin kanssa, joka vaikutti myös politiikassa. He saivat seitsemän lasta. Eva Ekeblad valvoi perheen tiluksia, ja hänestä tuli myöhemmin vaikutusvaltainen Ruotsin hovissa. Peruna oli tuohon aikaan uutuuskasvi, jota käytettiin pääasiassa rehuksi. Kun siitä voitiin tuottaa alkoholia, säästyi arvokasta viljaa, joka olisi muuten mennyt viinanpolttoon.
Perunaviinan keksimisen ansiosta Ekebladista tuli Ruotsin tiedeakatemian ensimmäinen naisjäsen vuonna 1748. Hänen asemansa muutettiin vaivihkaa jonkinlaiseksi kunniajäsenen asemaksi, eikä hän osallistunut Akatemian kokouksiin. Hän esitteli kuitenkin uusia keksintöjä jotka liittyivät saippuan valmistukseen ja puuvillan valkaisuun.
Erik Rafael Schauman

Erik Rafael Schauman (20. syyskuuta 1894 Turku – 7. joulukuuta 1987) oli suomalainen lääkäri, joka sai lääkintöneuvoksen arvon.
Schaumanin vanhemmat olivat kenraalimajuri Viktor Rafael Schauman ja Ellen Matilda Österblad ja puoliso vuodesta 1928 presidentti K. J. Ståhlbergin tytär Elli Ståhlberg. Schauman tuli ylioppilaaksi Helsingin ruotsalaisesta reaalilyseosta 1913 ja valmistui lääketieteen lisensiaatiksi 1924. Hän erikoistui keuhkosairauksiin. Schauman toimi valmistuttuaan eri keuhkotautiparantoloissa, mukaan lukien Nummelan parantola. Meltolan parantolassa, jossa myös hänen puolisonsa työskenteli 1940- ja 1950-luvulla, Schauman oli ylilääkärinä vuodesta 1930 aina vuoteen 1958 saakka. Viimeksi mainittuna vuonna hänelle myönnettiin lääkintöneuvoksen arvo.
Fibrodysplasia ossificans progressiva

Fibrodysplasia ossificans progressivan vaikutuksia
Fibrodysplasia ossificans progressiva eli FOP-tauti on vaikeasti invalidisoiva sidekudoksen sairaus, joka aiheuttaa etenevää heterotooppista luunmuodostusta. Luu on ylimääräistä ja poikkeuksellisiin kohtiin kehossa ilmaantuvaa, mutta laadullisesti tavanomaista luuta. Enimmäkseen luutuminen kohdistuu lihaksiin ja sidekudoksiin.
Fibrodysplasia ossificans progressivaa sairastavilla on yleensä luunmuodostuksen lisäksi synnynnäisiä epämuodostumia isovarpaissa. Tyypillisen potilaan elämän ensimmäisen vuosikymmenen aikana ilmaantuu kivuliaita pehmytkudosten turvotuksia. On kuitenkin kuvattu myös potilaita, jotka ovat kärsineet epätyypillisistä sairauden muodoista. Näillä on saattanut ilmetä taudin tyypillisten piirteiden ohella muita poikkeavuuksia, kuten aplastinen anemia, kraniofaryngiooma-niminen aivokasvain, lapsuuden glaukooma tai lapsen hidastunut kasvu. On myös mahdollista, että fibrodysplasia ossificans progressivan tyypillisiä piirteitä puuttuu, jolloin esimerkiksi potilaan isovarpaat saattavat olla normaalisti muodostuneet. Fibrodysplasia ossificans progressivaa sairastaa arviolta yksi henkilö kahta miljoonaa kohden.
Fibrodysplasia ossificans progressiva johtuu mutaatiosta ACVR1-geenissä. Useimmissa tapauksissa kyse on uudesta, sporadisesta mutaatiosta, mutta sairaus myös periytyy vallitsevasti autosomissa. Sairastuneen henkilön lapsilla on siis 50 prosentin riski sairastua itsekin. Fibrodysplasia ossificans progressivan erotusdiagnooseja ovat progressiivinen luun heteroplasia, osteosarkooma, lymfedeema, pehmytkudossarkooma, desmoidikasvain, aggressiivinen nuoruusiän fibromatoosi ja ei-perinnöllinen (hankittu) heterotooppinen luutuminen.
Fibrodysplasia ossificans progressiva on parantumaton sairaus. Sairaudesta kärsivien eliniän mediaani on ollut neljänkymmenen vuoden paikkeilla. Useimmat potilaat ovat pyörätuolin varassa elämänsä toisen vuosikymmenen päättyessä. Fibrodysplasia ossificans progressivan varhaisissa vaiheissa on mahdollista käyttää lyhytaikaisesti korkea-annoksisia kortikosteroideja tulehdustilan ja kudosten turvotuksen lievittämiseksi. Ennaltaehkäiseviä toimenpiteitä voidaan tehdä kaatumisonnettomuuksien, hengityksen heikkenemisen ja virusinfektioiden torjumiseksi.
Philadelphian lääketieteellisessä Mütter Museumissa ovat fibrodysplasia ossificans progressivaa sairastaneiden yhdysvaltalaisten Harry Raymond Eastlackin ja Carol Orzelin luurangot.
Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta

Euroopan parlamentin kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunta (lyhenne LIBE) on Euroopan parlamentin pysyvä valiokunta. LIBE vastaa suuresta osasta parlamentin oikeus- ja sisäasiainlainsäädäntöä. Se valvoo Euroopan unionin perusoikeuskirjan ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen noudattamista. Valiokunnan käsittelemiä aiheita ovat Euroopan unionin ulkorajojen rajavalvonta, kansainvälinen rikollisuus, maahanmuutto, perusoikeudet, syrjintä, terrorismi, tietoturva, turvapaikka-asiat ja yksityisyyden suoja. LIBEn toimivaltaan kuuluvia laitoksia ovat Euroopan huumausaineiden ja niiden väärinkäytön seurantakeskus, Euroopan poliisiakatemia, Euroopan syyttäjänvirasto, Euroopan unionin perusoikeusvirasto, Eurojust ja Europol.
Kansalaisvapauksien sekä oikeus- ja sisäasioiden valiokunnan puheenjohtaja on vuodesta 2014 lähtien ollut Claude Moraes, joka kuuluu sosialistien ja demokraattien ryhmään.
Aiheesta muualla

Kansalaisvapaudet sekä oikeus- ja sisäasiat Euroopan parlamentti.
LIBE Committee Press Twitterissä
Erik Poulsen

| Erik Poulsen> Euroopan parlamentin jäsen |
| --- | --- |
 22.11.2022–  
Ryhmä:  Uudistuva Eurooppa -ryhmä
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1967 (ikä 57) Holstebro, Tanska
Kansalaisuus:  tanskalainen
Tiedot
Puolue:  Venstre
Erik Poulsen (s. 16. kesäkuuta 1967 Holstebro, Tanska) on tanskalainen poliitikko. Poulsen edustaa  Venstre-puoluetta. Poulsen on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä marraskuusta 2022 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Uudistuva Eurooppa -ryhmää.
Erik Pöysti

Erik Pöysti (17. syyskuuta 1849 Antrea – 8. maaliskuuta 1919 Iisalmi) oli suomalainen maanviljelijä ja maallikkosaarnaaja, joka toimi 1800-luvun lopulla valtiopäivämiehenä ja 1900-luvun alussa Suomalaisen puolueen kansanedustajana.
Pöystin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Pöysti ja Helena Peltonen. Hän oli vuodesta 1879 lähtien naimisissa Maria Elisabet Mohkan kanssa. Pöysti opiskeli vuosina 1868–1872 Lähetyskoulussa ja suoritti saarnalupatutkinnon 1872. Pöysti oli myös kuunteluoppilaana Jyväskylän seminaarissa. Pöysti toimi opettajana Jääskessä 1872–1880 ja oli maanviljelijänä 1878–1898. Myöhemmin hän oli ensin Suomalaisen merimieslähetyksen apulaisena Lontoossa 1897–1898 ja sitten maallikkosaarnaajana Suomessa 1898–1907.  Pöysti oli talonpoikaissäädyssä Jääsken tuomiokunnan edustaja 1882, 1885, 1888, 1891 ja 1897. Pöysti kuului vuoden 1899 suureen lähetystöön Jääsken edustajana. Hän oli Suomalaisen puolueen kansanedustajana 1908–1909, edustaen Viipurin läänin itäistä vaalipiiriä. Pöysti oli myös Jääsken kuntakokouksen puheenjohtaja ja kirkolliskokouksen jäsen.
Euroopan pankkiviranomainen

| Euroopan pankkiviranomainen > EPV |
| --- | --- |

Perustettu:  2011
Tyyppi:  Erillisvirasto
Toimivalta:  Euroopan unioni
Sijainti:  Pariisi, Ranska
Johtaja:  François-Louis Michaud
Työntekijöitä:  208
Aiheesta muualla
Sivusto
1 Canada Square -kerrostalo Lontoossa suurpankkien (HSBC ja Citigroup) rakennusten läheisyydessä. EPV toimi rakennuksen yläosassa 46. kerroksessa.
Euroopan pankkiviranomainen (EPV; engl. European Banking Authority, EBA) on vuonna 2011 perustettu, Pariisissa toimiva EU:n erillisvirasto. Sen tehtävänä on pyrkiä luomaan EU:n pankkialalle yhteiset säännöt sekä panna sovittua valvontaa ja sääntelyä täytäntöön valvontatietoja julkistamalla. EPV toimii välittäjänä pankkiryhmittymien rajat ylittävissä erimielisyyksissä. EPV myös tukee tukee monessa maassa toimivien pankkiryhmittymiä valvovien kansallisten viranomaisten yhteistyötä. Toiminnallaan Euroopan pankkiviranomainen tähtää pankkituotteiden avointen ja vakaiden sisämarkkinoiden luomiseen Euroopan unionissa. Viraston palveluksessa on 208 ihmistä.
Osana valvontatehtäväänsä Euroopan pankkiviranomainen on esimerkiksi tehnyt pankkien stressitestejä (muun muassa vuonna 2016).
Sekä Euroopan komissio että EVP ilmoittivat alkuvuonna 2017, että EVP siirretään pois Britanniasta, mikäli maa eroaa EU:sta. Elokuun alkuun 2017 mennessä halunsa viraston uudeksi sijaintipaikaksi olivat ilmoittaneet Bryssel (Belgia), Dublin (Irlanti), Frankfurt am Main (Saksa), Luxemburg (Luxemburg), Pariisi (Ranska), Praha (Tšekki), Varsova (Puola) ja Wien (Itävalta). Viraston uudeksi sijaintipaikaksi ratkesi arvalla Pariisi.