stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jaunpur
Maantiede

Jaunpur sijaitsee Intian Uttar Pradeshin osavaltiossa Jaunpurin piirkunnassa noin 55 kilometriä Varanasin kaupungista luoteeseen. Kaupungin läpi virtaa Gomatijoki. Kaupunkia ympäröi pääasiallisesti maatalouskäytössä oleva alluviaalitasanko. Tulvat ja kuivuudet ovat olleet suhteellisen yleisiä.
Historia

Nykyisen Jaunpurin kaupungin paikalla on sijainnut kaupunki jo 1000-luvulla, mutta vanhempi kaupunki hävisi Gomatijoen tulvien yhteydessä. Nykyinen kaupunki sai alkunsa Delhin sulttaani Firuz Šah Tughluqin jälleenrakennuttaessa paikan vuonna 1359. Kaupungissa on edelleen Firuz Šahin rakennuttama linnoitus. Muita kauden rakennuksia ovat Atalan moskeija, Jama Masjid-perjantaimoskeija ja Gomatin ylittävä silta. Uusi kaupunki sai nimen Zafarabad kuvernööri Zafar Khanin mukaan. Nimen nykyisen muodon Jaunpur alkuperä ei ole selvä. Jotkin muslimihistorioitijat ehdottivat sen viittaavan sulttaani Muhammad bin Tughluqin valtaannousua edeltäneeseen titteliin Jawna Šah. Toisaalta sen on ehdotettu johdetun vanhemmasta nimestä, kuten mahdollisesta sanskritilaisesta muodosta Yamunendrapura.
Delhin sulttaanien asema valtakuntansa itäosissa oli heikko ja paikalliset hindut kapinoivat heitä vastaan. Nasir al-Din Mahmud Tughluq lähetti Malik Sarwarin kukistamaan alueella syttynyttä kapinaa vuonna 1394 ja höän otti arvonimen Sultan al-Šark perustaen alueita Awadhissa hallinnen šarkidien dynastian. Sulttaani Bahlol Lodi kukisti šarkidit vuonna 1479 ja asetti valtaan oman poikansa. Vuonna 1489 Jaunupur liitettiin jälleen suoraan Delhiin. Vuonna 1526–1527 Baburin alaisuudessa joukkoja johtanut Humayun valtasi Jaunpurin joukkoineen. Baburin suurmoguleja uhkasi myöhemmin Šer Šah Surin nousu. Šer Šah oli vallannut Jaunpurin ennen vuotta 1530 ja asettanut sen varakuninkaaksi oman poikansa Adil Khanin. Myöhemmin kaupunki mainitaan vatsa kuvernööri Ali Kuli Khanin kapinan yhteydessä vuonna 1558. Ali kärsi tappion Akbarille vuonna 1567, joka piti kaupunkia väliaikaisena tukikohtanaan. Kaupungin merkitys väheni humattavasti Allahabadin perustamisen jälkeen. 1700-luvulla kaupunkia hallitsivat Awadhin nawabit ja vuonna 1775 se päätyi britelle.
Väestö

Jaunpurin asukasluku oli Intian vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan 180 362 ja vuoden 2024 arvion mukaan 255 000. Vuonna 2011 asukkaista 63,48 % oli hinduja ja 33,28 % muslimeja. Lukutaitoisuus oli 81,22 %, eli yli osavaltion keskirajan (67,68 %).
Jaunpurin Jama Masjid.
Jaunpurin linnoitus piirroksessa vuodelta 1809.
Viimeinen sana (elokuva)

| Viimeinen sana> Последната дума Poslednata duma |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Binka Željazkova
Käsikirjoittaja:  Binka Zhelyazkova (käännä suomeksi)
Säveltäjä:  Simeon Pironkov (käännä suomeksi)
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Bulgarian kansantasavalta
Ensi-ilta:  1973
Kesto:  118 minuuttia
Alkuperäiskieli:  bulgaria
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viimeinen sana (Последната дума, Poslednata duma) on Binka Željazkovan käsikirjoittama ja ohjaama bulgarialainen elokuva vuodelta 1973. Se on esitetty Yle TV2 -kanavalla marraskuussa 1975. Naisvankila-aiheisen elokuvan pääosia näyttelevät Tsvetana Maneva, Doroteja Tontševa, Bella Tsoneva, Aneta Petrovska, Emilija Radeva, Nikolai Binev ja Itshak Fintsi.
Juoni

Ryhmä vastarintaliikkeeseen osallistuneita kommunistinaisia odottaa vankilassa teloitustaan natsi-Saksan miehitettyä Bulgarian. Naiset maalaavat kukkia selliensä seiniin, yksi lohduttaa itseään muistelemalla suurta rakkauttaan, opettaja synnyttää tyttären, maalaisnainen tunnustaa elämänsä suurimman synnin.
Vastaanotto

Elokuva sai Femina-palkinnon Brysselissä 1976.
Ceriumfluoridi

| Ceriumfluoridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  7758-88-5
PubChem CID:  522669 ja 24457
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  CeF3
Moolimassa:  197,12
Ulkomuoto:  Valkoinen kiteinen aine
Sulamispiste:  1460 °C
Kiehumispiste:  2180 °C
Tiheys:  6,157 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Ceriumfluoridi (CeF3) on cerium- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää metallisen ceriumin valmistamiseen, voiteluaineissa sekä apuaineena kaarihitsauksessa.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa ceriumfluoridi on valkoista tai hieman kellertävää kiteistä ainetta. Yhdisteen alkeiskoppi on heksagonaalinen ja rakenne koostuu kerroksista. Ceriumfluoridi on veteen liukenematonta, eikä se liukene happoihinkaan. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellisiä muotoja ja kidevesi poistuu rakenteesta kuumennettaessa.
Ceriumfluoridia voidaan valmistaa saostamalla vesiliukoisten ceriumyhdisteiden liuoksesta vetyfluoridin avulla. Sitä voidaan valmistaa myös ceriumkarbonaatin tai -oksalaatin ja vetyfluoridin tai ammoniumvetyfluoridin välisellä reaktiolla.
Ceriumfluoridi voidaan pelkistää metalliseksi fluoridiksi. Sitä voidaan lisätä apuaineeksi hiilikaarihitsauksessa käytettäviin elektrodeihin kaaren kirkkauden kasvattamiseksi, apuaineena metallien kromauksessa, optisissa pinnoitteissa ja kiinteissä voiteluaineissa parantamaan kulutuksensietoa.
Oula

| Oula |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  29. heinäkuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  10. lokakuuta
Muunnelmia:  Uula
Vastineita eri kielissä:  Olav, Olaf, Olof
Nimen alkuperä:  saamelainen, Olavi
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oula on alun perin saamelainen miehen etunimi. Se on muunnos nimistä Olli ja Olavi. Nykyään sitä käyttävät suomalaisetkin.
Nimeä Uula pidetään eräänä muotona Oula-nimestä.
Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Oula-nimisiä on Suomessa ollut vuoden 2019 loppuun mennessä noin 960 ja Uula-nimisiä 371. Vuodesta 2020 lähtien Oulan nimipäivä on 29. heinäkuuta, Olavin päivänä.
Tunnettuja Oula- ja Uula-nimisiä > Oula

Oula Forsström (s. 1993), suomalainen pesäpalloilija
Oula Jääskeläinen (s. 1969), suomalainen taitoluistelija ja valmentaja
Oula Palve (s. 1992), suomalainen jääkiekkoilija
Oula Silvennoinen (s. 1970), suomalainen historioitsija
Oula Uski (s. 1992), jääkiekkoilija
Oula Piilovaara (s. 2006), valokuvaaja
Tunnettuja Oula- ja Uula-nimisiä > Uula

Uula Eronen (s. 1937), suomalainen toimittaja ja kirjailija
Uula Laakso (s. 1949), suomalainen näyttelijä
Tunnettuja Oula- ja Uula-nimisiä > Uula > Uula taiteilijanimenä

Uula Aapa, kirjailija Akseli Olli Väänäsen käyttämä nimi
Tunnettuja Oula- ja Uula-nimisiä > Kuvitteellisia Oula- ja Uula-nimisiä

Uula, kissa televisiosarjassa Uula ja Kuu
Oula Haavisto, Minna ja Asko Haaviston poika televisiosarjassa Uusi päivä
Oula Tyrsky, hahmo Kristiina Louhen Aino-kirjoissa, Ainon ystävä
Tunnettuja Oula- ja Uula-nimisiä > Nimen muita merkityksiä

Uulatuote, Kokemäellä toimiva maaleja ym. valmistava yritys
Oula-kokoelmatietokanta, Oulun yliopiston kirjaston tietokanta
Rogério Ceni

Rogério Ceni
Rogério Mücke Ceni (s. 22. tammikuuta 1973 Pato Branco, Brasilia) on brasilialainen jalkapallomaalivahti. Hän on maailmanmestari sekä FIFA:n ja IIHFS:n (International Federation of Football History & Statistics) virallisesti tunnustama kautta aikojen eniten maaleja tehnyt maalivahti.
Rogério Ceni aloitti uransa vuonna 1987 Sinop Futebol Clubessa, josta siirtyi syyskuussa 1990 São Paulo Futebol Clubeen. Rogério Ceni on edustanut São Paulo FC:tä yhtäjaksoisesti siitä lähtien ja hänellä on yli 700 Brasilian pääsarjaottelua. Hän on voittanut São Paulo FC:ssä kolmesti Brasilian mestaruuden (2006, 2007, 2008), kaksi Copa Libertadoresia, seurajoukkueiden maailmanmestaruutta ja Intercontinental Cupin.
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Rogério Ceni on pelannut vuodesta 1997 lähtien 16 maaottelussa. Hän oli vuoden 2002 MM-kisoissa kolmosmaalivahtina voittaen maailmanmestaruuden ja vuoden 2006 MM-kisoissa kakkosmaalivahtina; jälkimmäisessä turnauksessa hän pelasi kymmenen minuuttia alkusarjan ottelussa Japania vastaan.
Maaleja tekevä maalivahti

Rogério Ceni kuuluu harvinaiseen maaleja tekevien maalivahtien joukkoon. Hän on vapaapotkuspesialisti ja hän laukoo usein São Paulo FC:n rangaistuspotkut. 20. elokuuta vuonna 2006 ottelussa Cruzeiroa vastaan Rogério Ceni teki kaksi maalia, toisen vapaapotkusta ja toisen rangaistuspotkusta, ja siirtyi José Luis Chilavertin ohi eniten maaleja tehneiden maalivahtien listalla. Samassa ottelussa Rogério Ceni myös torjui yhden rangaistuspotkun. Hänelle oli tuolloin tilastoitu 64 maalia (21 rangaistuspotkuista ja 43 vapaapotkuista). Tähan mennessä hän on tehnyt 118 maalia (17.7.2014).
Saavutuksia

Maailmanmestaruus 2002
Campeonato Brasileiro 2006, 2007, 2008
Confederations Cup 1997
Seurajoukkueiden maailmanmestaruus 2005
Intercontinental Cup 1993
Copa Libertadores 1993 ja 2005
Campeonato Paulista 1998, 2000 ja 2005
Kautta-aikain eniten maaleja tehnyt maalivahti virallisissa otteluissa
Eniten otteluita (713) São Paulossa pelannut pelaaja
Seurajoukkueiden maailmanmestaruusturnauksen paras pelaaja 2005
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (portugaliksi)
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Marcos |
2 Cafu |
3 Lúcio |
4 Roque Júnior |
5 Edmílson |
6 Roberto Carlos |
7 Ricardinho |
8 Silva |
9 Ronaldo |
10 Rivaldo |
11 Ronaldinho |
12 Dida |
13 Belletti |
14 Polga |
15 Kléberson |
16 Júnior |
17 Denílson |
18 Vampeta |
19 Juninho |
20 Edílson |
21 Luizão |
22 Ceni |
23 Kaká |
Valmentaja Scolari
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Dida |
2 Cafu |
3 Lúcio |
4 Juan |
5 Emerson |
6 Roberto Carlos |
7 Adriano |
8 Kaká |
9 Ronaldo |
10 Ronaldinho |
11 Zé Roberto |
12 Ceni |
13 Cicinho |
14 Luisão |
15 Cris |
16 Gilberto |
17 Silva |
18 Mineiro |
19 Juninho |
20 Ricardinho |
21 Fred |
22 Júlio César |
23 Robinho |
Valmentaja Parreira
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet :  VIAF
Primaarinen aivolymfooma

Primaarinen aivojen B-soluinen non-Hodgkin-lymfooma.
Primaarinen aivolymfooma on harvinainen aivoista alkunsa saava imusolujen syöpä, lymfooma. Sen riskiä kasvattaa heikentynyt immuunijärjestelmä, jonka syihin kuuluvat HIV-infektio ja elinsiirrot, erityisesti sydämen. Sairaus liittyy myös Epstein-Barrin virukseen varsinkin HIV-positiivisilla henkilöillä. Muita yleisempi kyseinen syöpä on 45–70-vuotiailla. Tunnetuista riskitekijöistä huolimatta sairastumisen syy jää yleensä tuntemattomaksi, ja suurimmalla osalla potilaista on normaali immuunijärjestelmä. Sairaus kehittyy yleensä isoaivoihin.
Primaarinen aivolymfooma voi oireilla esimerkiksi puheen, näön tai persoonallisuuden muutoksina, kuumeiluna, aistiharhoina, päänsärkynä tai kouristeluna. Kortikosteroideilla hoidetaan oireita ja turvotusta. Kemoterapia, yleensä korkea-annoksinen metotreksaatti, voi pidentää selviytymistä useilla vuosilla. Jos kemoterapia ei tehoa, voidaan turvautua sädehoitoon. Monet potilaat saavat yhdistelmähoitoa, johon kuuluu lääkkeitä, kuten temotsolomidi, rituksimabi, sytarabiini ja etoposidi.
Hoitamaton primaarinen aivolymfooma johtaa kuolemaan alle kahdessa kuukaudessa, mutta kemoterapian avulla potilaat selviävät usein 3–4 vuotta tai kauemmin. Viisivuotiseloonjääminen on noin 40 %, ja nuorilla potilailla on parempi ennuste kuin vanhemmilla.
Primaarinen aivolymfooma kuvattiin ensi kertaa 1920-luvuilla. Ei tiedetä, miksi se saa alkunsa keskushermostosta, jossa tavallisesti ei ole imusoluja.
Pikador

Pikador (tai pikadori) on härkätaistelussa esiintyvä ratsumies, joka pistää härkää, yleensä keihäällä, seuraten tiettyä, tarkoin määriteltyä kuviota. Hän esiintyy perinteisen härkätaistelun alkuosassa.  Pikadorin tehtävä on häiritä ja väsyttää härkää ennen kuin varsinainen härkätaistelija, matadori saapuu areenalle. Pikadorit "valmistelevat" härän, jotta matadori voi näyttää taidokkaita liikkeitään. Pikadorit pukeutuvat tavanomaisesti perinteisiin espanjalaisiin vaatteisiin ja heidän roolinsa yhdistää kulttuurillista taidetta ja riskinottoa.
Pikadorin tehtävään kuuluu kolme vaihetta:
lävistää härän niskassa oleva lihas ohjatakseen härän hyökkäystä
väsyttää härän niskassa sijaitsevia lihaksia ja kestävyyttä sen yrittäessä nostaa hevosta ilmaan
saada härkä laskemaan päänsä seuraavaa vaihetta varten.
Nämä pikadorin suorittamat vaiheet tunnetaan nimellä tercio de varas (suom. keppien osio tai keppien kolmannes). Katsojat saavat halutessaan joko buuata, kannustaa tai viheltää ilmaistakseen oman mielipiteensä pikadorin suorituksesta. Jos pikadori väsyttää tai vahingoittaa härkää liikaa, saattaa seurata hyvin ikävystyttävä tai "tylsä" taistelu.
Ennen vuotta 1928 pikadorien hevoset eivät käyttäneet minkäänlaista suojausta tai haarniskaa. Tästä johtuen joskus jouduttiin kuolleen härän lisäksi noutamaan jokunen hevonen taistelun jälkeen. Hevosten vammoihin kuului usein murtuneita kylkiluita, sisäistä verenvuotoa ja sisäelinten vahingoittumista. Joskus härät onnistuivat suolistamaan hevosia, ja ennen vuotta 1928 yleisö arvosteli myös pikadorin kykyä suojella ratsuaan. Nykyään ratsua ympäröi patjamainen haarniska peto.
Ennen kuin matadorit alkoivat panostaa ja kehittää tyyliä esiintymiseensä, pikador oli pääesiintyjä, jonka takia ihmiset tulivat katsomaan härkätaistelua. Matadorien rooli oli pienehkö, mutta ajan saatossa heistä tuli esityksen vetonaula ja pikadorien hohto vähitellen kuihtui pois.
Termi pikadori on suomalaistettu versio espanjankielisestä samaa tarkoittavasta sanasta picador, joka tarkoittaa "pistäjää" tai "ärsyttäjää".
Roman Karmen

| Roman Karmen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. marraskuuta 1906 Odessa, Venäjä
Kuollut: 28. huhtikuuta 1978 Moskova, Neuvostoliitto
Ammatti:  elokuvaohjaaja, sotakuvaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Roman Lazarevitš Karmen (ven. Рома́н Ла́заревич Карме́н) (16. marraskuuta 1906 Odessa – 28. huhtikuuta 1978 Moskova Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen sotakuvaaja ja elokuvaohjaaja, joka luetaan dokumenttielokuvan suurten tekijöiden joukkoon. Kriitikot ovat kiinnittäneet huomiota hänen töittensä propagandistisuuteen ja jopa pitäneet häntä Leni Riefenstahlin neuvostoversiona.
Elokuva Granada, Granada, Granada (1937) syntyi Karmenin osallistuessa Espanjan sisällissotaan. Myöhemmin hän laajensi elokuvaa yhdessä kirjailija Konstantin Simonovin kanssa. Läpi teräsmyrskyn (1965) on näkemys toisesta maailmansodasta Neuvostoliiton näkökulmasta. Karmenin viimeiseksi itse ohjaamaksi dokumentiksi jäi Corvalanin sydän vuodelta 1975. Se kertoo Chilen sotilasvallankaappauksesta 1973 kommunistipoliitikko Luis Corvalánin ja tämän pojan näkökulmasta. Roman Karmen palasi aiheeseen nuorten dokumentaristien sparraajana elokuvassa Yö Chilen yllä (1977).
Aiheesta muualla

Trung Gia conference, Vietnam, 4.7.1954 Kaksi Roman Karmenin kuvaa, Ranskan puolustusministeriön arkisto (ECPAD)
Cindy Cao: Sous l’œil d’un cinéaste soviétique, Archive.org
Filmografia (ranskaksi)(venäjäksi)
Täydellinen filmografia (venäjäksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  Museum of Modern Art  Photographers' Identities 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet 
Muut:  Europeana  IdRef
Ceriumsulfidi

| Ceriumsulfidi> Tunnisteet |
| --- | --- |
CAS-numero:  12014-93-6
PubChem CID:  159394
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Ce2S3
Moolimassa:  376,45
Ulkomuoto:  Punainen tai musta kiteinen aine
Sulamispiste:  2450 °C
Tiheys:  5,01 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Ei liukene veteen
Ceriumsulfidi (Ce2S3) on cerium- ja sulfidi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä käytetään muun muassa väriaineena.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa ceriumsulfidi on kiteistä ainetta. Yhdiste on polymorfista ja siitä tunnetaan kolme kidemuotoa. Ne ovat alkeiskopiltaan ortorombinen α-muoto, tetragonaalinen β-muoto ja kuutiollinen γ-muoto. Väriltään α-muoto on mustaa, β-muoto viininpunaista ja γ-muoto punaista. Ceriumsulfidi on veteen liukenematonta.
Ceriumsulfidia valmistetaan cerium(IV)oksidin tai cerium(III)hydroksidin ja vetysulfidin tai hiilidisulfidin välisellä reaktiolla. Ceriumsulfidin γ-muotoa muodostuu yli 1 200 °C:n lämpötilassa.
Ceriumsulfidia käytetään pigmenttinä ja sillä värjätään muun muassa polyeteeni-, polypropeeni-, polyamidi- ja polykarbonaattimuoveja. Väriaineella on hyvä peittävyys ja lämmönkesto.
Gerald Celente

| Gerald Celente |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. tammikuuta 1946 (ikä 78) Bronx, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  tulevaisuudentutkija
Asiantuntemus
Tutkimusalue:  tulevaisuus, pankkikriisi, talous, kulta, Occupy Wall Street, Libyan sisällissota, taantuma
Instituutti:  The Trends Research Institute
Aiheesta muualla
www.trendsresearch.com
Gerald Celente (s. 29. tammikuuta 1946) on yhdysvaltalainen tulevaisuudentutkija, Trends Journal -lehden perustaja, talousasiantuntija ja julkaisija, joka tekee arvioita globaalin talouden ja muiden historiallisesti merkittävien tapahtumien pohjalta. Celente on koulutukseltaan juristi ja hän on sanonut olevansa "poliittinen ateisti" sekä "maailman kansalainen" viitaten siihen, ettei ole Yhdysvaltain presidenttien tai hallituksen alamainen. Hän on esiintynyt vieraana lukuisissa ohjelmissa kuten: The Oprah Winfrey Show, The Today Show, Good Morning America, CBS Morning News, The Glenn Beck Show, NBC Nightly News, The Alex Jones Show ja Russia Today.
Toteutuneet ennusteet

Musta maanantai 1987
Neuvostoliiton hajoaminen
IT-kupla
Asuntojen hintakupla
Irakin sota
Koron alentaminen romahduttaa dollarin arvon ja koron nosto romahduttaa talouden. (Joulukuu 2007)
Sosiaalisen levottomuuden lisääntyminen vuodesta 2010, toteutunut Occupy Wall Street ja Arabikevät. Occupy-liikettä Celente nimittää octopu-liikkeeksi (mustekala-liike), koska sillä ei ole päätä mitä leikata pois, kuten Wikileaksilla oli sen johtaja ja perustaja. Mustekalalla Celente tarkoittaa laajaa valtauksen lonkeroverkkoa, joka vuonna 2011 oli levinnyt jo 90 maahan ja 170 kaupunkiin, jos yhden lonkeron katkaisee se kasvaa toisella alueella. Celenten mukaan poliisi suojelee väärää puolta usein näissä mielenosoituksissa, jotka eivät ole väkivaltaisia.
Tulossa olevat ennusteet 2012-

Uusiutuvan energian suosion lisääntyminen
Ruokamellakat lisääntyvät
Pankkiloma (eng. Bank Holiday) tai talouden poikkeustilaa/sotatilalakia vuonna 2012.
Talouden turvasatamien/turvapaikkojen suosio lisääntyy, kuten sijoittaminen kultaan ja hopeaan, mutta suosittelee vain fyysistä, sinun hallussasi olevaa omistusta.
Teknokraattien vallankaappaus. "Demokratia on kuollut; kauan eläköön teknokraatit!", viittasi Celente vuoden 2012 arvioissaan. Hän viittaa Italian ja Kreikan salaman nopeaan tapaan asettaa maansa johtoon entisiä pankkiireja, joita ei ole valittu vaaleilla. Celente huomauttaa, että valtamediassa kukaan ei ole vielä tätä ilmiötä kutsunut sen oikealla nimellään: fasismi, kuten Celenten mielestä ei näitä "teknokraattejakaan" ole kutsuttu heidän oikealla nimellä: "pankkiirit!"
Julkaisuja

Trend Tracking: The System to Profit from Today's Trends.  Grand Central Publishing, 1991.  ISBN 978-0446392877
Trends 2000: How to Prepare for and Profit from the Changes of the 21st Century.  Grand Central Publishing, 1997.  ISBN 978-0446519014
What Zizi Gave Honeyboy: A True Story about Love, Wisdom, and the Soul of America.  Road Runner Books, 2002.  ISBN 978-0066212661
Aiheesta muualla

Gerald Celente Top 2012 Predictions (englanniksi)
Gerald Celente’s Dire Predictions For 2012 (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Israel  Yhdysvallat  Japani  Korea  Puola 
Tieteilijät:  CiNii
Jiřina Čermáková

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Naisten maahockey. Olympialaiset  | Maa:   Tšekkoslovakia> Naisten maahockey. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Moskova 1980 |  |  |
Jiřina Čermáková (17. marraskuuta 1944 Praha – 17. marraskuuta 2019) oli Tšekkoslovakiaa edustanut maahockeypelaaja ja olympiamitalisti.
Čermáková pelasi Tšekkoslovakian olympiahopeaa saavuttaneessa naisten maajoukkueessa Moskovassa 1980, missä naisten maahockeyturnaus kuului ensimmäisen kerran olympiaohjelmaan. Hän pelasi jokaisessa viidessä ottelussa ja teki kolme maalia, kaikki ottelussa Itävaltaa vastaan. Čermáková kuoli 75-vuotissyntymäpäivänään 17. marraskuuta 2019.
Aiheesta muualla

Jiřina Čermáková Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Loviisa Ulriika

| Lovisa Ulrika |
| --- | --- |
 Kuningatar Lovisa Ulrika, Lorens Pasch nuorempi 1768
Ruotsin kuningatar
Valtakausi:  25. maaliskuuta 1751 – 12. helmikuuta 1771
Kruunajaiset:  26. marraskuuta 1751
Edeltäjä:  Ulrika Eleonoora
Seuraaja:  Sofia Magdalena

Syntynyt:  24. heinäkuuta 1720 Berliini, Preussin kuningaskunta
Kuollut:  16. heinäkuuta 1782 (61 vuotta) Svartsjön linna, Ruotsi
Hautapaikka:  Riddarholmin kirkko
Puoliso:  Aadolf Fredrik
Lapset:  Kustaa III Kaarle XIII Fredrik Aadolf Sofia Albertina
Koko nimi:  Prinzessin Luise Ulrike von Preußen
Suku:  Hohenzollern
Isä:  Fredrik Vilhelm I
Äiti:  Sophia Dorothea
Uskonto:  luterilainen
Nimikirjoitus:  
Lovisa Ulrika (saks. Luise Ulrike); (24. heinäkuuta 1720 Berliini, Preussin kuningaskunta – 16. heinäkuuta 1782 Svartsjön linna, Ruotsin kuningaskunta) oli Preussin prinsessa ja Ruotsin kuningatar vuosina 1751–1771. Hänen puolisonsa oli kuningas Aadolf Fredrik.
Häntä on pidetty pidetty Ruotsin uuden ajan kuningattarista vallanhimoisimpana vehkeilijänä. Hän haaveili valistuneesta itsevaltiudesta ja yritti vaikuttaa politiikkaan puolisonsa etujen ajamiseksi, mutta pettyi toiveissaan. Lovisa Ulrikaa kiitettiin kuitenkin kulttuurin edistäjänä. Suomen Loviisan kaupunki on saanut nimensä hänen mukaansa.
Hän osallistui partisaanitaisteluihin varhain ja otti johdon hovin pyrkimyksissä vahvistaa kuninkaallista valtaa. Hänellä oli suuri vaikutus puolisonsa Aadolf Fredrikin politiikkaan. Vuonna 1756 hän oli liikkeellepaneva voima vallankaappauksessa, jolla yritettiin vähentää valtiopäivien valtaa ja vahvistaa kuninkaan asemaa, mutta nämä suunnitelmat epäonnistuivat. Taistelu kiihtyi valtaistuimenvaihdoksen jälkeen vuonna 1751, ja vuosina 1755–1756 tämä johti epäonnistuneeseen vallankaappausyritykseen. Myöhemmin hänet jätti varjoonsa poika kruununprinssi Kustaa ja kuningas Aadolf Fredrikin kuoleman jälkeen hänen poliittinen roolinsa oli ohitse.
Preussin prinsessa Luise Ulrike paimenettaren asussa, Antoine Pesne 1738
Suku ja koulutus

Luisa Ulrike oli Preussin kuningas Fredrik Vilhelm I:n ja prinsessa Sophia Dorothea von Braunschweig-Lüneburgin toiseksi nuorin tytär ja Preussin kuningas Fredrik II Suuren nuorempi sisar. Hän äidinpuoleinen isoisänsä oli Ison-Britannian ja Irlannin kuningas Yrjö I ja setänsä Yrjö II. Hän oli 14 sisaruksesta järjestyksessä kymmenes lapsi ja aikuiseksi eläneet yhdeksän sisarusta avioituivat saksalaisiin ruhtinassukuhin.
Hänelle annettiin ranskalaisen valistuksen aikakauden mukainen edistyksellinen koulutus Marthe de Roucoulle ja Maturin Veyssiére la Croze'n johdolla, jotka olivat ranskalaisia hugenotteja. Hän sai perusteellisen koulutuksen ranskalaiseen kulttuuriin ja kirjallisuuteen. Isänpuoleinen isoäiti, Preussin kuningatar Sophia Charlotta von Hannover (1668–1705) toimi hänelle roolimallina teologisiin ja filosofisiin kysymyksiin perehtymisessä. Hänen isänsä ei pitänyt pahana tyttärensä älyllisiä kykyjä vaikka paheksui poikiensa huonoa kiinnostusta tiukan utilitaristiseen opinto-ohjelmaan ilman mitään humanistisia aineita, ei tehnyt niin Luisa Ulriken tapauksessa, joka oli kuulemma isänsä suosikki.
Hän osasi äidinkielensä ranskan lisäksi saksaa, latinaa, italiaa ja englantia sekä opetteli myös ruotsia.
Hänellä ja vanhimmalla veljellä, tulevalla Fredrik Suurella, oli kohtuullisen hyvä suhde, ja he jakoivat kiinnostuksen tieteeseen ja kulttuuriin. Hänen suosikkisisaruksiaan ​​olivat nuorempi veli Pommerin kuvernööri August Vilhelm (1722–1758), jonka poika oli Preussin kuningas Fredrik Vilhelm II ja vanhempi sisar Sophia Dorothea (1719–1765). Veljensä Fredrikin sivistys- ja  kulttuurimyönteisessä hovissa hänet esiteltiin Voltairelle, jonka kanssa hänelle syntyi elinikäinen kirjeenvaihto sekä luonnontieteilijä Pierre Louis Moreau de Maupertuis'lle.