stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lars Petter Nordhaug

| Lars Petter Nordhaug |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. toukokuuta 1984 (ikä 40)
Kansalaisuus:   Norja
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ajajatyyppi:  nousija
Ura
Amatöörijoukkue(et)
2005–2009:  Team Maxbo-Bianchi
Ammattilaisjoukkue(et)
2010–2012 2013–2014 2015–2016 2017:  Team Sky Belkin Pro Cycling Team Team Sky Aqua Blue Sport
Suurimmat voitot
 Grand Prix Cycliste de Montréal 2012  Norjan maantieajomestaruus 2006  Norjan maastopyöräilymestaruus 2008 
 Tiedot päivitetty: 5. helmikuuta 2018 
Lars Petter Nordhaug (s. 14. toukokuuta 1984 Lillehammer) on norjalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2005–2017.
Nordhaug aloitti uransa maastopyöräilijänä, kunnes vaihtoi lajikseen maantiepyöräilyn. Hän voitti Norjan maantieajomestaruuden vuonna 2006 sekä maastopyöräilymestaruuden vuonna 2008. Vuonna 2010 hän siirtyi uuteen Team Sky -ammattilaistalliin. Hän edusti Belkin Pro Cycling Team -joukkuetta 2013–2014, kunnes palasi Team Sky -talliin 2015. Viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2017 hän edusti Aqua Blue Sportia. Hän voitti World Tour -sarjaan kuuluvan Grand Prix Cycliste de Montréal -kilpailun 2012 kukistettuaan loppukirissä Moreno Moserin ja Aleksandr Kolobnevin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lars Petter Nordhaug Wikimedia Commonsissa
Lars Petter Nordhaug sports-reference.com -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Laihanjärvi

Laihanjärvi voi tarkoittaa seuraavia:
Laihanjärvi, järvi Padasjoella
Laihanjärvi, järvi Puolangalla
Yoshinobu Ishii

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Koko nimi: Yoshinobu Ishii
Syntymäaika: 13. maaliskuuta 1939
Syntymäpaikka: Fukuyama, Japani
Kuolinaika: 26. huhtikuuta 2018 (79 vuotta)
Kansalaisuus:  Japani
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1957–1967 1968–1975 | Toyo Industries Fujita Industries | 28 (0) |
Maajoukkue
| 1962 | Japani | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Yoshinobu Ishii (jap. 石井 義信, Ishii Yoshinobu; 13. maaliskuuta 1939 Fukuyama – 26. huhtikuuta 2018) oli japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Ishii debytoi Japanin maajoukkueessa elokuussa 1962.
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japanin jalkapallomaajoukkueen päävalmentajat
Sasaki (1921) • Nishida (1923) • Yamada (1925) • Suzuki (1930) • Takenokoshi (1934) • Suzuki (1936) • Takenokoshi (1938–40) • Kudō (1942) • Ninomiya (1951) • Takenokoshi (1951–56) • Takahashi (1957) • Kawamoto (1958) • Takenokoshi (1958–59) • Takahashi (1960–62) • Naganuma (1962–69) • Okano (1970–71) • Naganuma (1972–76) • Ninomiya (1976–78) • Shimomura (1979–80) • Watanabe (1980) • Kawabuchi (1980–81) • Mori (1981–85) • Ishii (1986–87) • Yokoyama (1988–91) • Ooft (1992–93) • Falcão (1994) • Kamo (1994–97) • Okada (1997–98) • Troussier (1998–02) • Zico (2002–06) • Osim (2006–07) • Okada (2007–10) • Hara (2010) • Zaccheroni (2010–14) • Aguirre (2014–15) • Halilhodžić (2015–18) • Nishino (2018) • Moriyasu (2018–)
Laboratoriohiiri

Koehiirikanta C57BL/6, naaras 22 viikkoa vanha.
Laboratoriohiiri on hiiri, jota ihmiset käyttävät koe-eläimenä eläinkokeissa. Hiiri on yksi tunnetuimmista ja tärkeimmistä ihmisen käyttämistä koe-eläimistä. Sitä on käytetty apuna lääketieteessä ja biologiassa jo 1900-luvun alusta lähtien ja monet hiirikokeissa saadut tulokset ovat vaikuttaneet merkittävästi tieteen kehitykseen ja uusien lääkeaineiden valmistukseen.
Historiaa

Hiiriä alettiin käyttää koe-eläimenä vuonna 1909 Yhdysvalloissa. Tuolloin syntyi maailman ensimmäinen varta vasten koe-eläimiksi kasvatettu hiiripopulaatio joka oli nimeltään DBA, ja tästä polveutuvat myös seuraavat koehiiripopulaatiot. Hiiri oli monessa suhteessa oivallinen koekaniini lääketieteellisiin ja biologisiin tutkimuksiin. Koska hiiri oli nisäkäs, sen elimistö muistutti suhteellisen paljon ihmisen elimistöä, minkä ansiosta eri kokeiden vaikutuksesta hiireen oli varsin helppo päätellä vastaavien kokeiden vaikutus ihmiseen. Hii­ren ja ih­misen ge­nomit vas­taavat toi­siaan yli 99-pro­sent­ti­sesti. Hiiren pieni koko ja nopea lisääntyminen tekivät siitä ihanteellisen laboratorioeläimen. Hiiri ei tarvinnut suurta tilaa elääkseen eikä vaatinut paljoa ruokaa.
Vuonna 1921 sai alkunsa maailman eniten käytetty koe-eläinkanta, kun yhdysvaltalainen Clarence Cook Little sai useita hiirisukupolvia kestäneen työnsä valmiiksi. Little oli risteyttänyt toisilleen sukua olevia laboratoriohiiriä ja loi näin koehiirikannan, joka tunnetaan nimellä C57BL/6, se on joskus lyhennetty black 6 tai B6. Ajan kuluessa tuosta hiirijoukosta kasvoi maailman eniten käytetty koe-eläinkanta, ja yhä nykyisinkin C57BL/6-hiiret ovat maailman yleisimpiä koe-eläimiä. Siitä on yritetty tehdä mahdollisimman homogeeninen, eli yhtenäinen, jotta geneettiset erot yksilöiden välillä eivät vääristäisi kokeiden tuloksia. Myöhemmin samaisesta kannasta on kehitetty myös lukuisia muita hiiripopulaatioita eri tarkoituksiin.
Hiirikannat nykypäivänä

Geenitekniikka on jo niin kehittynyt, että hiirille voidaan räätälöidä haluttuja ominaisuuksia testejä silmälläpitäen. Maailmalla on yrityksiä, jotka tuottavat hiiriä tutkijoille, niin että tutkijat voivat katsoa listasta, millaisen hiiren tutkimuksiin tarvitsevat, ja tilata sen. Suomessa palvelua ei ole kuin Helsingin yliopiston Koe-eläinkeskuksella.
Clarence Cook Littlein perustama The Jackson Laboratory sai elokuussa 2016 28 miljoonaa dollaria osana kansainvälistä projektia jossa tuotetaan noin 20 000 uutta B6 kantaa ja näistä poistetaan yksitellen yksi geeni hiiren 20 000 geenistä sen genomissa ja katsotaan mihin ne vaikuttavat. Sitä tehdään hiirillä CRISPR/Cas9-välittesellä genomin muuntelulla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laboratoriohiiri Wikimedia Commonsissa
Kukkajärvi

| Kukkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Heinola
Koordinaatit:  61°19′06″N, 26°19′09″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rievelin valuma-alue (14.17)
Laskuoja:  oja Ylimmäiseen Palajärveen 
Järvinumero:  14.172.1.022
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,2 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  380 m  
Rantaviiva:  3,03 km  
Pinta-ala:  18,764 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKukkajärvi 
Kukkajärvi  on Päijät-Hämeessä Heinolassa Kesiön kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 18,8 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 400 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 3,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Rievelin valuma-alueella (14.17), jonka Ylä-Rievelin–Enonveden alueeseen (14.172) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,2 metriä mpy.
ZIS-5

Ilmatorjuntavalonheittimellä varustettu ZIS-5.
ZIS-5 (ven. ЗИС-5) -kuorma-auto oli Neuvostoliiton tärkein kuljetusajoneuvo toisessa maailmansodassa. ZIS-5 perustuu yhdysvaltalaiseen Autocar-kuorma-autoon. Vuonna 1931 neljä kuorma-autoa laitettiin kokeeseen, jossa testattiin ajoneuvojen kestävyyttä ja luotettavuutta: kuorma-autot purettiin osiksi ja jokainen osa tutkittiin tarkasti. Uusi kuorma-auto, ZIS-5, todettiin erittäin kestäväksi. ZIS-5 kulki huonoimmallakin polttoainelaadulla ja kesti huoltajien laiminlyöntiäkin. Myöhemmin ZIS-5:stä tehtiin monia muunnoksia. Auto varustettiin esimerkiksi ”Stalinin urkuina” tunnetulla BM-13-raketinheitinjärjestelmällä.
ZIS-5 oli ensimmäinen Neuvostoliiton ulkomaille myymä automalli; vuonna 1934 sata autoa myytiin Turkkiin.
Tekniset tiedot

Paino (tyhjänä): 3 100 kg
Pituus: 6,06 m
Leveys: 2,235 m
Korkeus: 2,16 m
Akseliväli: 3,81 m
Nopeus enimmäiskuormalla: 60 km/h
Polttoaineen kulutus / 100 km: 32 l
Aiheesta muualla

www.battlefield.ru
www.autogallery.org.ru
L-24 (1940)

| L-24 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Nikolajevin eteläinen telakka, Nikolajev
Kölinlasku:  24. lokakuuta 1938
Laskettu vesille:  17. joulukuuta 1940
Palveluskäyttöön:  29. huhtikuuta 1942
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 24. joulukuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  989 t (pinnalla) 1 276 t (sukellus)
Pituus:  78,0 m
Leveys:  7,2 m
Syväys:  3,96 m
Koneteho:  2 × 42BM6-dieselmoottoria, 2 200 bhp (pinnalla) 2 × PG-84/50-sähkömoottoria 1 300 hv (sukellus)
Nopeus:  16,5 solmua (pinnalla) 9,0 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  1 000 nm@15,5 solmua (pinnalla) 150 nm@3 solmua (sukellus)
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  6 × torpedoputkea 1 × B-2-tykkiä 1 × 37 mm 11-K -ilmatorjuntatykki
L-24 oli Neuvostoliiton laivaston Leninets-luokan sukellusvene.
Valmistus

Sukellusvene tilattiin Nikolajevista Nikolajevin eteläiseltä telakalta, missä köli laskettiin 24. lokakuuta 1938. Vene laskettiin vesille 17. joulukuuta 1940 ja otettiin palvelukseen 29. huhtikuuta 1942.
Palvelus

Vene upotettiin 17. tammikuuta 1944.
Lamb–Shafferin oireyhtymä

Lamb–Shafferin oireyhtymä on synnynnäinen geneettinen oireyhtymä, johon liittyy hermoston kehityshäiriö. Tarkka oirekuva on yksilöllisesti vaihteleva.
Lamb–Shafferin oireyhtymästä kärsivän vastasyntyneisyyskaudella nähdään usein tavallista kehitystä. Myös paino ja pituus kehittyvät yleensä normaalijakauman mukaisesti. Joillain lapsilla kuitenkin todetaan mikrokefalia, ja mahdollinen hypotonia keskivartalon alueella voi myös olla varhainen merkki häiriöstä. Lamb–Shafferin oireyhtymään liittyy myös yleinen kehitysviive; sekä kävelyn että puheen oppiminen viivästyy. Sairastuneilla lapsilla ilmenee joko oppimisvaikeuksia tai lievä tai keskivaikea kehitysvamma. Käytöshäiriöistä tyypillisiä ovat autismin kirjon häiriölle tyypilliset piirteet, stereotyyppiset toiminnot, vetäytyminen, tunnekuohut ja ylivilkkaus. Lamb–Shafferin oireyhtymään liittyy poikkeavia kasvonpiirteitä, kuten otsan korostuneisuus, ihopoimut osin silmän sisäkulman peittona, karsastus, nenäsillan madaltuneisuus, lyhyt nenän ja ylähuulen välinen vako, leuan pienuus sekä hammasrivien ahtaus. Näköhäiriönä saattaa ilmetä karsastus, näköhermon surkastuma tai amblyopia. Osalla potilaista ilmenee skolioosi tai harjurinta. Sormet ja varpaat saattavat olla vinot. Ilmeisesti noin kymmenesosalla potilaista on epilepsia.
Lamb–Shafferin oireyhtymään ei yleensä liity sisäelinten ongelmia. Siihen onkin katsottu liittyvän normaalin elinajanodotteen. Oireiston taustalla on kromosomin 12 geenin SOX5 mutaatio. Useimmiten perimässä on mikrodeleetio kromosomialueella 12p12.1. Erilaisten pistemutaatioiden on myös havaittu liittyvän oireyhtymään. Periytymistapa on autosomaalinen ja vallitseva. Useimmiten Lamb–Shafferin oireyhtymä kuitenkin johtuu uutena syntyneestä (de novo) mutaatiosta. Oireyhtymää pidetään erittäin harvinaisena; sen arvioitu esiintyvyys vastasyntyneillä on vain alle yksi miljoonasta. Alidiagnosointia pidetään kuitenkin todennäköisenä, koska oireyhtymä on huonosti tunnettu. Lamb–Shafferin oireyhtymän diagnoosi varmistuu vain perimän tutkimisella. Parannuskeinoa ei ole vaan sairastunut tarvitsee oireenmukaisen hoidon ja tuen. Oireiston kuvasivat vuonna 2012 Lisa Shaffer ja Alan Lamb.
Lauri Leskinen

Palkittuja näytelmäkirjailijoita vuonna 1969: Jouko Puhakka (vas.), Juhani Peltonen, Lauri Leskinen ja Paavo Haavikko.
Lauri ”Lassi” Leskinen (21. tammikuuta 1918 Lapinsalo, Kiuruvesi – 27. syyskuuta 1979 Kuopio) oli suomalainen opettaja ja kirjailija.
Ura

Leskisen vanhemmat olivat pienviljelijä Juho Alfred Leskinen ja hänen puolisonsa Anna Juljaana (o.s. Pekkala). Perheessä oli yhdeksän lasta.
Leskinen opiskeli kansakoulun jälkeen Portaanpään herännäisten kansanopistossa Lapinlahdella. Hän meni sitten Kajaanin seminaariin 1936 ja valmistui sodan aiheuttaman viivästymisen jälkeen kansakoulunopettajaksi 1943. Sodan aikana yliluutnantiksi kohonnyt Leskinen palveli Uhtuan ja Porajärven suunnilla sekä Santahaminan koulutuskeskuksessa pataljoonan adjutanttina.
Sodan jälkeen Leskinen oli opettajana Närpiössä, Pyhäjärvellä ja Kiuruveden Luupuvedellä. Kiuruvedellä ollessaan hän kirjoitti myös ensimmäisen romaaninsa Ehtoona sitten raukee turhaan... sekä kaksi seuraavaa teosta. Leskinen oli mukana myös nuorisoseura- ja seuranäyttämötoiminnassa.
Vuonna 1955 Leskinen perheineen muutti Kuopioon, jossa hän toimi opettajana Puijon ja Haapaniemen kouluissa. Leskisellä oli kuitenkin edelleen Tuulentupa-niminen kesäpaikka Luupuvedellä.  Kuopiossa Leskinen jatkoi kirjoittamistaan, ja hänen esikoisnäytelmänsä Läpikäytävä kantaesitys oli Kuopion yhteisteatterissa lokakuussa 1962. Muutamaa vuotta myöhemmin Leskinen voitti näytelmällä Kunniakuja Kuopion näytelmäkilpailun. Kunniakuja, joka kuvaa vanhan opettajan eläkkeelle lähtöä,  esitettiin Kuopion yhteisteatterissa teatteripäivien esityksenä.
Leskinen jäi opettajan työstä eläkkeelle 1978 ja aikoi omistaa enemmän aikaa näytelmien kirjoittamiseen. Hän sairastui kuitenkin vakavasti ja kuoli ehdittyään olla vain vuoden eläkkeellä.
Paavo Liski ja Ilkka Vanne ohjasivat vuonna 1974 televisionäytelmän Leskisen näytelmästä Uudesta luotava maa. Liskin vuonna 1993 ohjaama kolmiosainen televisioelokuva Elämän totuutta etsi kertoi Lauri Leskisen nuoruusvuosista. Leskistä esitti Kari Hakala.
Teokset

Ehtoona sitten raukee turhaan..., romaani. 1948
Kirkkaus liki varjoa, romaani. 1951
Avartuu maa ja taivas. Tarina vanhan suvun nykyisyydestä, romaani. 1953
Kevätjuhlan jälkeen, radiokuunnelma. Kantaesitys 1955
Kilvoitus, romaani. 1956
Iltamakirja, yhdessä Sanni Leskisen kanssa. 1957
Arkipäivän seisaus. Romanssin muunnelmia. 1958
Sateenkaariportti. Kertomus pojista. 1962
Läpikäytävä. Kolme näytöstä alakuloista komediaa. 1965. Kantaesitys 1962
Kunniakuja. 3-näytöksinen näytelmä. 1966. Kantaesitys 1966
Muistoparaati. Näytelmä. 1969. Kantaesitys 1968
Iltamat, yhdessä Aimo Hiltusen ja Unto Eskelisen kanssa. Kantaesitys 1970
En voi sua unhoittaa poies, radiokuunnelma.  1970
Savonmuan Hilima, yhdessä Paavo Liskin ja Unto Eskelisen kanssa. Kantaesitys 1971
Raamit, tv-näytelmä. 1971
Uudesta luotava maa, näytelmä. Kantaesitys 1973, tv-näytelmä 1974.
Savoree, yhdessä Kurt Nuotion, Aimo Siltarin ja Kurre Kaukosen kanssa. Kantaesitys 1975
Minna. Julkaisussa Lauri ja Minna. 1984. Kantaesitys 1975
Valmistumisen aika. 4-osainen näytelmä 1930-luvun loppuvuosilta. Kantaesitys 1977
Pimeän päivän muisto, tv-näytelmä.  1977
Alakio tuloo, näytelmä. Kantaesitys 1978
Oskar, kutsumusopettaja, romaani. 1980
L-8 Dzeržinets

| L-8 Dzeržinets |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Dalzavodin telakka, Vladivostok
Kölinlasku:  10. huhtikuuta 1933
Laskettu vesille:  10. syyskuuta 1935
Palveluskäyttöön:  29. joulukuuta 1936
Poistui palveluskäytöstä:  1950-luvulla
Tekniset tiedot
Uppouma:  989 t (pinnalla) 1 276 t (sukellus)
Pituus:  78,0 m
Leveys:  7,2 m
Syväys:  3,96 m
Koneteho:  2 × 42BM6-dieselmoottoria, 2 200 bhp (pinnalla) 2 × PG-84/50-sähkömoottoria 1 300 hv
Nopeus:  16,5 solmua (pinnalla) 9,0 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  1 000 nm@15,5 solmua (pinnalla) 150 nm@3 solmua (sukellus)
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  6 × torpedoputkea 1 × B-2-tykkiä 1 × 37 mm 11-K -ilmatorjuntatykki
L-8 Dzeržinets oli Neuvostoliiton laivaston Leninets-luokan sukellusvene.
Valmistus

Sukellusvene tilattiin Vladivostokista Dalzavodin telakalta, missä köli laskettiin 10. huhtikuuta 1933. Vene laskettiin vesille 10. syyskuuta 1935 ja otettiin palvelukseen 29. joulukuuta 1936.
Palvelus

Vene poistettiin 1950-luvulla alusluettelosta.
Yuzawa

Yuzawa voi tarkoittaa:
Maantiede

Yuzawa, Japanin kaupunki Akitan prefektuurissa
Yuzawa, Japanin maaseutukaupunki Niigatan prefektuurissa
Henkilöt

Masato Yuzawa (s. 1993), japanilainen jalkapalloilija
Ryō Yuzawa (s. 1976), japanilainen pöytätennispelaaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Yuzawa”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Yhdysvallat kesäolympialaisissa 1936

Yhdysvallat osallistui Berliinin kesäolympialaisiin 1936 312 urheilijan joukkueella. Maa ylsi olympialaisten mitalitilastossa toiselle sijalle. Maan urheilijat saivat yhteensä 56 mitalia, joista 24 oli kultaisia, 20 hopeisia ja 12 pronssisia.
Mitalistit > Kultaa

Jesse Owens
Yleisurheilu, miesten 100 m
Yleisurheilu, miesten 200 m
Yleisurheilu, miesten pituushyppy
Archie Williams — Yleisurheilu, miesten 400 m
John Woodruff — Yleisurheilu, miesten 800 m
Forrest Towns — Yleisurheilu, miesten 110 m aitajuoksu
Glenn Hardin — Yleisurheilu, miesten 400 m aitajuoksu
Jesse Owens, Ralph Metcalfe, Foy Draper ja Frank Wykoff — Yleisurheilu, miesten 4x100 m viesti
Cornelius Cooper Johnson — Yleisurheilu, miesten korkeushyppy
Earle Meadows — Yleisurheilu, miesten seiväshyppy
Kenneth Carpenter — Yleisurheilu, miesten kiekonheitto
Glenn Morris — Yleisurheilu, kymmenottelu
Helen Stephens — Yleisurheilu, naisten 100 m
Harriet Bland, Annette Rogers, Betty Robinson ja Helen Stephens — Yleisurheilu, naisten 4x100 m viesti
Sam Balter, Ralph Bishop, Joe Fortenberry, Tex Gibbons, Francis Johnson, Carl Knowles, Frank Lubin, Art Mollner, Donald Piper, Jack Ragland, Willard Schmidt, Carl Shy, Duane Swanson ja Bill Wheatley — Koripallo, miehet
Richard Degener — Uimahypyt, miesten 3 m ponnahduslauta
Marshall Wayne — Uimahypyt, miesten 10 m kerroshypyt
Marjorie Gestring — Uimahypyt, naisten 3 m ponnahduslauta
Dorothy Poynton-Hill — Uimahypyt, naisten 10 m kerroshypyt
Herbert Morris, Charles Day, Gordon Adam, John White, James McMillin, George Hunt, Joseph Rantz, Donald Hume ja Robert Moch — Soutu, miesten kahdeksikko
Jack Medica — Uinti, miesten 400 m vapaauinti
Adolph Kiefer — Uinti, miesten 100 m selkäuinti
Anthony Terlazzo — Painonnosto, sarja 60 kg
Frank Lewis — Vapaapaini, sarja 72 kg
Mitalistit > Hopeaa

Ralph Metcalfe — Yleisurheilu, miesten 100 m
Matthew Robinson — Yleisurheilu, miesten 200 m
Glenn Cunningham — Yleisurheilu, miesten 1 500 m
Harold Cagle, Robert Young, Edward O’Brien ja Alfred Fitch — Yleisurheilu, miesten 4x400 m viesti
David Albritton — Yleisurheilu, miesten korkeushyppy
Gordon Dunn — Yleisurheilu, miesten kiekonheitto
Robert Clark — Yleisurheilu, kymmenottelu
Jack Wilson — Nyrkkeily, sarja 53,5 kg
Marshall Wayne — Uimahypyt, miesten 3 m ponnahduslauta
Elbert Root — Uimahypyt, miesten 10 m kerroshypyt
Katherine Rawls — Uimahypyt, naisten 3 m ponnahduslauta
Velma Dunn — Uimahypyt, naisten 10 m kerroshypyt
Earl Foster Thomson — Ratsastus, kenttäratsastuksen yksilökilpailu
Charles Leonard — Nykyaikainen viisiottelu, miesten yksilökilpailu
Jack Medica — Uinti, miesten 1 500 m vapaauinti
Al Vande Weghe — Uinti, 100 m selkäuinti
Ralph Flanagan, John Macionis, Jack Medica ja Paul Wolf — Uinti, miesten 4x200 m vapaauintiviesti
Ross Flood — Vapaapaini, sarja 56 kg
Francis Millard — Vapaapaini, sarja 61 kg
Richard Voliva — Vapaapaini, sarja 79 kg
Mitalistit > Pronssia

James Lu Valle — Yleisurheilu, miesten 400 m
Frederick Pollard — Yleisurheilu, miesten 110 m aitajuoksu
Delos Thurber — Yleisurheilu, miesten korkeushyppy
Jack Parker — Yleisurheilu, kymmenottelu
Louis Laurie — Nyrkkeily, sarja 50,8 kg
Ernest Riedel — Melonta, miesten kajakkiyksikkö 10 000 m
Alan Greene — Uimahypyt, miesten 3 m ponnahduslauta
Dorothy Poynton-Hill — Uimahypyt, naisten 3 m ponnahduslauta
Daniel Barrow — Soutu, miesten yksikkö
Lenore Wingard — Uinti, naisten 400 m vapaauinti
Alice Bridges — Uinti, naisten 100 m selkäuinti
Mavis Freeman, Bernice Lapp, Olive McKean ja Katherine Rawls — Uinti, naisten 4x100 m vapaauintiviesti
Zaida Hämäläinen

| Zaida Hämäläinen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 31. maaliskuuta 1974 (ikä 50) Sulkava
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Model Zeta
Aktiivisena:  1994–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Zaida Hämäläinen (s. 31. maaliskuuta 1974 Sulkava) on suomalainen  malli ja näyttelijä.
Lakritsigurami

| Lakritsigurami> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Rihmakalat Osphronemidae
Suku::  Parosphromenus
Laji::  nagyi
Kaksiosainen nimi
 Parosphromenus nagyi  Schaller, 1985 
Katso myös
   Lakritsigurami Wikispeciesissä   Lakritsigurami Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lakritsigurami (Parosphromenus nagyi) on kirjoahventen (Cichlidae) heimoon kuuluva kalalaji, joka soveltuu akvaariokäyttöön. Lakritsigurami elää Aasiassa. Sen pituus on noin 3,5 senttimetriä. Lakritsigurami on lihansyöjä, joten sille kannattaa antaa akvaariokalana pakastettuja ja kuivatettuja ravintoeläimiä.
L-22 (1939)

| L-22 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Itämeren telakka, Leningrad
Kölinlasku:  4. joulukuuta 1938
Laskettu vesille:  23. syyskuuta 1939
Palveluskäyttöön:  28. elokuuta 1942
Loppuvaihe:  romutettu 1950-luvulla
Tekniset tiedot
Uppouma:  989 t (pinnalla) 1 276 t (sukellus)
Pituus:  78,0 m
Leveys:  7,2 m
Syväys:  3,96 m
Koneteho:  2 × 42BM6-dieselmoottoria, 2 200 bhp (pinnalla) 2 × PG-84/50-sähkömoottoria 1 300 hv (sukellus)
Nopeus:  16,5 solmua (pinnalla) 9,0 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  1 000 nm@15,5 solmua (pinnalla) 150 nm@3 solmua (sukellus)
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  6 × torpedoputkea 1 × B-2-tykkiä 1 × 37 mm 11-K -ilmatorjuntatykki
L-22 oli Neuvostoliiton laivaston Leninets-luokan sukellusvene.
Valmistus

Sukellusvene tilattiin Leningradista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin 4. joulukuuta 1938. Vene laskettiin vesille 23. syyskuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 28. elokuuta 1942.
Palvelus

Vene romutettiin 1950-luvulla.
Yuvajana Sramika Rythu Congress Party

| Yuvana Sramika Rythu Congress Party>  |
| --- | --- |
  
  
Perustettu:  2011
Johto:   Y. S. Jaganmohan Reddy 
Poliittinen kirjo:  keskusta
Lok Sabha:  22 / 545
Rajya Sabha:  11 / 245
Naisjärjestö:  YSRCP Women's wing
Nuorisojärjestö:  YSRCP Youth wing
Opiskelijajärjestö:  YSRCP Student wing
Kotisivu:  www.ysrcongress.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yuvajana Sramika Rythu Congress Party (lyh. YSR) on intialainen vuonna 2011 perustettu puolue. Puolueen perustaja Y. S. Jaganmohan Reddy oli entinen kongressipuolueen poliitikko ja parlamentin alahuoneen jäsen vuosina 2009–2010. Reddy vastusti kongressipuolueen vaaliliiton, yhdistyneen edistyksellisen allianssin, suunnitelmaa luoda Telanganan osavaltio, jonka alue olisi ennen ollut osa Andhra Pradeshia.
Andhra Pradeshin osavaltiovaalit 2014 oli puolueelle tappio: se sai 67 paikkaa 175:stä. Vuoden 2019 vaaleissa YSR sai suuren voiton, jonka seurauksena puolueen johtajasta, Reddystä, tuli Andhra Pradeshin pääministeri.
Vaalimenestys > Intian parlamenttivaaleissa

| Vuosi | Edustajat | Äänet | Viite |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | 9 / 545 |  ?% |  |
| 2019 | 22 / 545 |  ?% |  |
Vaalimenestys > Andhra Pradeshin osavaltiovaaleissa

| Vuosi | Edustajat | Äänet | Viite |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | 67 / 175 | 27,88% |  |
| 2019 | 151 / 175 | 49,95% |  |