stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lapin vaakuna
Historia > Ruotsin Lapin vaakuna

Ennen vuotta 1809 samaan Lapin maakuntaan luettiin kuuluvaksi sekä nykyinen Suomen Lappi Muoniosta ja Savukoskelta pohjoiseen että nykyinen Ruotsin Lappi, joka käsittää Norrbottenin ja Västerbottenin läänien länsiosat. Haminan rauhansopimuksella maakunta jaettiin kahtia, jolloin sen itäosa tuli kuulumaan Venäjään liitettyyn Suomen suuriruhtinaskuntaan ja lopulta vuodesta 1917 lähtien itsenäiseen Suomeen. Vanha Lapin vaakunan kuva-aihe, villimies, jäi käyttöön sekä Suomen että Ruotsin Lapin vaakunana. Nykyisin Ruotsin Lapin vaakuna kuitenkin poikkeaa väritykseltään alkuperäisestä: siinä on hopeisessa kentässä punainen villimies.
Historia > Lapin läänin vaakuna

Lapin lääni erotettiin Oulun läänistä vuonna 1938. Siihen kuului Lapin historiallisen maakunnan ohella myös pohjoisin osa Pohjanmaan historiallisesta maakunnasta. Tämän vuoksi Lapin läänin vaakuna muodostettiin yhdistelmänä Pohjanmaan ja Lapin vanhoista maakuntavaakunoista.
Kun Suomen läänejä vuonna 1997 yhdistettiin suuremmiksi, Lapin lääni pysyi ennallaan, Kuitenkin myös sen vaakunaa muutettiin: Pohjanmaan ja Lapin vaakunoiden paikat vaihdettiin keskenään, jota paitsi Pohjanmaan vaakunan kuuden kärpän sijasta vaakunassa oli kärppiä enää vain kolme. Lisäksi kilven päällä ollut kreivikunnan kruunu vaihdettiin herttuakunnan kruunuun.
Läänit lakkautettiin vuonna 2009. Nykyisen Lapin maakunnan alue on sama kuin entisen Lapin läänin, ja historiallisen Lapin maakunnan lisäksi siihen kuuluu myös historiallisen Pohjanmaan pohjoisin osa. Lapin nykymaakunnan vaakunana käytetään kuitenkin Lapin historiallisen maakunnan vaakunaa sellaisenaan.
Galleria

Lapin vaakuna Kustaa II Aadolfin raamatussa vuodelta 1618.
Lapin vaakuna Kaarle X Kustaan hautajaisista vuodelta 1660.
Lapin vaakuna teoksessa Suecia antiqua et hodierna vuodelta 1714.
Lapin vaakuna Karl Bomanssonin vuoden 1889 teoksessa Finlands stats- och landskapsvapen.
Lapin villimies vuoden 1943 postimerkissä.
Heraldikko Ahti Hammarin vuonna 1963 tekemä malli.
Lapin läänin vaakuna vuosina 1962–1997.
Lapin läänin vaakuna vuosina 1997–2009.
Lapin liiton vuosina 2008–2021 käyttämä malli vaakunasta.
Aiheesta muualla

http://www.lappi.fi/lapinliitto/maakuntavaakuna – Lapin liitto
Suomen maakuntien vaakunat
Ahvenanmaan vaakuna |
Etelä-Karjalan vaakuna |
Etelä-Pohjanmaan vaakuna |
Etelä-Savon vaakuna |
Kainuun vaakuna |
Kanta-Hämeen vaakuna |
Keski-Pohjanmaan vaakuna |
Keski-Suomen vaakuna |
Kymenlaakson vaakuna |
Lapin maakunnan vaakuna |
Pirkanmaan vaakuna |
Pohjanmaan vaakuna |
Pohjois-Karjalan vaakuna |
Pohjois-Pohjanmaan vaakuna |
Pohjois-Savon vaakuna |
Päijät-Hämeen vaakuna |
Satakunnan vaakuna |
Uudenmaan vaakuna |
Varsinais-Suomen vaakuna

Entisten maakuntien vaakunat

Itä-Uudenmaan vaakuna
Lapin viher-punainen isännänviiri.
Ruotsin Lapin vaakuna
Mavrovon kansallispuisto

Mavrovojärvi
| --- | --- |
Sijainti:  Pohjois-Makedonia Pohjois-Makedonia
Pinta-ala:  722,0 km2 
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Национален парк Маврово
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1949 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Mavrovon kansallispuisto (mak. Национален парк Маврово) on kansallispuisto Pohjois-Makedoniassa, noin 10 kilometriä Gostivarin kaupungista lounaaseen. Suojelualue kattaa Bistraylängön, Radikajoen laakson ja Dešatvuoriston Albanian vastaisella rajalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mavrovon kansallispuisto Wikimedia Commonsissa
Mauritz

| Mauritz |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  22. syyskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Mauri
Vastineita eri kielissä:  Maurits, Morits, Moritz, Maurice
Nimen alkuperä:  Mauritius, marokkolainen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mauritz, myös Maurits, on muun muassa Saksassa ja Ruotsissa esiintyvä miehen etunimi. Se on muunnos latinalaisesta nimestä Mauritius, joka tarkoittaa maurilaista tai marokkolaista. Samaa alkuperää on suomen­kielinen nimi Mauri.
Suomessa nimi Mauritz on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 1230 ja Maurits 862 henkilölle. Mauritzin nimipäivä on suomenruotsalaisen kalenterin mukaan 22. syyskuuta, joka suomenkielisen kalenterin mukaan on Maurin nimipäivä.
Tunnettuja Mauritzeja ja Mauritseja

Mauritz Wladimir Armfelt (1827–1888), suomalainen kreivi, virka- ja valtiopäivämies
Mauritz Brännström (1918–2006), ruotsalainen maastohiihtäjä
Maurits Crucq (s. 1968), alankomaalainen jalkapalloilija
Mauritz Ekholm (1897–1986), suomalainen pankinjohtaja
Maurits Cornelis Escher (1898–1972), alankomaalainen kuvataiteilija ja graafikko
Mauritz Etholén (1806–1870), suomalainen juristi, virkamies ja valtioneuvos
Mauritz Frohm (1840–1912), ruotsalainen arkkitehti
Mauritz Gestrin (1837–1910), suomalainen liikemies, konsuli ja keräilijä
Mauritz Gripenberg (1869–1925), suomalainen arkkitehti
Mauritz Hallberg (1851–1924), suomalainen valtiopäivämies, valtioneuvos ja RKP:n kansanedustaja
Mauritz Hammarberg (1871–1947), ruotsalainen puutarha-arkkitehti
Mauritz Hirn (1851–1937), suomalainen tehtailija, venesuunnittelija ja purjehduksen ja ampumaurheilun harrastaja
Mauritz Fridolf Hisinger (1839–1905), suomalainen vapaaherra, upseeri ja valtiopäivämies
Mauritz Johansson (1881–1966), ruotsalainen ampuja ja olympiamitalisti
Mauritz Ferdinand von Kothen (1811–1875), suomalainen vapaaherra, valtiomies ja Venäjän armeijan kenraalimajuri
Mauritz Lassenius (1865–1952), suomalainen juristi, yritys- ja järjestöjohtaja ja laamanni
Mauritz Stensson Leijonhufvud, Mauritz Lewenhaupt (1559–1607), ruotsalainen valtaneuvos, Raaseporin kreivi ja Viron käskynhaltija
Mauritz Mexmontan (1856–1936), suomalainen miekkailija, yhteiskunta-aktivisti ja kalterijääkäri
Mauritz Wilhelm Nordenheim (1807–1872), suomalainen senaattori ja todellinen valtioneuvos
Mauritz Nylund (1892–1941), suomalainen jääkärieverstiluutnantti
Mauritz Nylund (1925–2012), suomalainen runoilija, kriitikko ja kääntäjä
Mauritz Rosenberg (1879–1941), suomalainen kommunistipoliitikko, kansanedustaja ja toimittaja, Terijoen hallituksen valtiovarainministeri
Mauritz Schick (1922–1982), suomalainen jalkapalloilija
Mauritz Stiller (1883–1928), suomenjuutalainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä.
Mauritz Svedberg (1852–1913), ruotsalainen näyttelijä ja ohjaaja
Mauritz Waenerberg (1849–1917), suomalainen voimistelunopettaja ja palovakuutusyhtiön johtaja
Mauritz Wolmar Waenerberg (1842–1922), suomalainen merikapteeni ja metsäpäällysmies, "Lapin setä"
Mauritz Wellingk (1651–1727), ruotsalainen kreivi, kenraali ja diplomaatti
Maurits Ylismäki (1905–1987), suomalainen rakennusmestari, yritysjohtaja ja teollisuusneuvos
Mauritz Åkerman, suomalainen näyttelijä ja laulaja
Mauritz Öhman (1819–1849), suomalainen kirjakauppias, lehdenkustantaja ja opettaja
Maze War

| Maze War |
| --- | --- |

Suunnittelija:  Steve Colley
Julkaistu:  1974 (verkkomoninpeli)
Lajityyppi:  ensimmäisen persoonan ammuntapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Alusta:  Imlac PDS-1, Mac, NeXT Computer, PalmOS, Xerox Alto, Xerox Star, X11
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Maze War (myös nimillä The Maze Game, Maze Wars, Mazewar tai Maze) on vuonna 1974 julkaistu videopeli. Maze Warissa esiteltiin monia konsepteja, joita on sittemmin käytetty lukuisissa peleissä. Sitä pidetään yhtenä ensimmäisistä ellei ensimmäisenä ensimmäisen persoonan ammuntapeleistä.  Maze Warin tarkasta julkaisupäivämäärästä on epävarmaa tietoa. Pelin suunnittelija Steve Colleyn mukaan varhainen kahdelle tietokoneelle suunniteltu versio saattoi ilmestyä vuonna 1973 ja verkkomoninpelillinen versio vuonna 1974.
Pelimekaniikka on myöhempiin peleihin verrattaessa yksinkertainen. Pelaaja vaeltaa sokkelossa ja kykenee liikkumaan eteen, taakse, oikealla tai vasemmalle 90 asteen kulmissa. Pelissä käytetään yksinkertaista tiilipohjaista liikkumista, joten pelaaja liikkuu ruudulta toiselle "hyppien". Muut pelaajat näkyvät silmämunina ja heitä voi ampua.
Pelistä oli versio myös Xerox Alto-tietokoneelle.
Lakeuden Risti

| Lakeuden Risti |
| --- | --- |
 Lakeuden Risti.
Sijainti:  Seinäjoki
Seurakunta:  Seinäjoen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1960
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Materiaali:  kivi
Istumapaikkoja:  1 200
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kirkko lähempää.
Lakeuden Risti (myös Lakeuden risti) on vuosina 1957–1959 rakennettu ja vuonna 1960 käyttöön vihitty kirkkorakennus Seinäjoella. Kirkon suunnitteli akateemikko Alvar Aalto. Kirkko sijaitsee Aalto-keskuksessa kaupungintalon ja kirjaston välittömässä läheisyydessä. Erityisen tunnetuksi kirkon on tehnyt sen 65 m korkea kellotorni, josta näkyy lähes koko Seinäjoen kaupunki. Se onkin turistien suosima matkailukohde. Lakeuden Risti on museoviraston suojelema, kuten koko muukin Aalto-keskus.
Historia > Tausta

Uuden kirkon rakentaminen Seinäjoelle tuli ajankohtaiseksi, kun asemanseudulle syntynyt kauppala muodostui seurakunnan keskukseksi ja seurakuntataloa suunniteltiin. Törnävän kirkko jäi maalaiskunnan puolelle eikä kauppalalla ollut omaa kirkkoa. Asia korjattiin hankkimalla rukoushuone, jonka sali vihittiin kirkoksi. Tila oli kuitenkin kovin pieni, joten kirkkovaltuusto teki 1943 periaatepäätöksen tonttien hankkimisesta uutta kirkkoa varten. Koska seurakunnan taloudellinen tilanne oli heikko, rakennushanke eteni hitaasti.lähde?
Vuonna 1943 kirkkovaltuusto periaatepäätöksen tonttien hankkimisesta uutta kirkkoa varten. Jo ennen tätä kirkkoneuvostossa ja -valtuustossa oli epävirallisesti keskusteltu asiasta. 1920-luvulla kirkolle aiottu tontti oli annettu lääninsairaalaa varten. Uuteen asemakaavaan kirkon paikaksi varattu tontti oli vielä tuolloin aukealla Larvalan pellolla. Maat tulivat kauppalan omistukseen, kun Marttilan uuden koulun tontti oli jäänyt erottamatta Larvalan talosta, jolta tontti oli ostettu. Larvala teki sittemmin takausten johdosta vararikon ja kaupunki osti Larvalan talon asian järjestelemiseksi.
Vuonna 1944 kirkonkokous hyväksyi suunnitellun uuden kirkon tonttien oston. Vuonna 1949 tehtiin päätös 1 miljoonan markan varaamisesta uuden kirkon rakennusrahastoon. 17. toukokuuta 1950 kirkkovaltuusto asetti kirkonrakennustoimikunnan. Toimikunta pohti kirkon paikaksi myös Linnanmännikköä. Äänestyksen jälkeen paikaksi valikoitui kuitenkin jo ostettu tonttialue.
Historia > Suunnittelu

Kirkonrakentamistoimikunta päätti julistaa kirkon suunnittelusta yleisen kilpailun. Kilpailulautakuntaan kuuluivat rakennustoimikunnasta Reino Ala-Kulju, Israel Yritys, Oskari Herttua ja I. V. Ahonen. Arkkitehtiliiton puolesta lautakuntaan osallistuivat yliarkkitehti Martti Välikangas ja arkkitehti Viljo Rewell.
Vuonna 1951 järjestettyyn kilpailuun osallistui 45 arkkitehtiä. Kilpailun voittajaksi valittiin ehdotus Lakeuksien risti, joka osoittautui akateemikko, professori Alvar Aallon ja hänen avustajiensa työksi. Kirkonrakennustoimikunnan lähtökohtana oli, että uuden kirkon tulisi voida palvella paitsi maakunnan keskeisen kaupungin kirkkona, myös hiippakunnan tuomiokirkkona. Tuolloin nimittäin Seinäjoesta suunniteltiin uuden hiippakunnan keskusta. Piispanistuin sijoitettiin sittemmin kuitenkin Lapualle.
Vaikka kilpailutoimikunta suositteli yksimielisesti Aallon ehdotusta uudeksi kirkoksi, rakennustyöt viivästyivät. Suurimpana syynä olivat rakentamisen aiheuttamat taloudelliset rasitukset. Aalto oli ehdottanut suunnitelmassaan kirkkoa päällystettäväksi hiotulla mustalla graniitilla, mikä olisi kuitenkin aiheuttanut liian suuria kustannuksia. Suunnitelmasta jouduttiin osin luopumaan.
Historia > Rakentaminen

Kirkkovaltuusto hyväksyi uusitun ehdotuksen, jonka mukaan kirkon rakentaminen aloitettaisiin vuonna 1957. Seuraavana vuonna vasta perustetun Lapuan hiippakunnan tuomiokapituli hyväksyi piirustukset, vaikka se pitikin kirkkoa liian suurena ja epäili kauppalan kykyä rakentaa kirkkoa. Rakennustyö annettiin tarjouskilpailun jälkeen paikalliselle rakennusliikkeelle, joka aloitti työt 25. toukokuuta 1957. Harjannostajaisia vietettiin tammikuussa 1958. Taloudellinen tilanne oli edelleen huono, ja näytti siltä, että kellotornin rakentamisesta oli luovuttava. Keräysten ja lahjoitusten ansiosta rakentamista saatettiin kuitenkin jatkaa, ja kellotorni valmistui syksyllä 1958. Seuraavana kesänä kirkon annettiin kuivua kunnolla, minkä jälkeen kirkkoon asennettiin muun muassa urut ja penkit. Käyttöön Lakeuden Risti vihittiin 10. huhtikuuta 1960, samana vuonna kun Seinäjoen kauppala muutettiin kaupungiksi.
Kirkon yleiskuva

Kirkon seinäpinta on muurattu tiilestä, ja se on slammattu valkoiseksi. Seinien alaosa on päällystetty hiotulla mustalla graniitilla kuten myös toimituskappelin seinät. Kirkon katto on kuparia. Varsinaisen kirkko-osan tilavuus on 17 000 m³. Lattiapinta-alaa koko kirkkorakennuksessa on yli 1 600 m².
Lakeuden Ristin kirkkosali on muodoltaan katedraalikirkko. Salissa on 1 200 istumapaikkaa. Lisäksi urkuparvella on 24 paikkaa. Sali on 47 m pitkä, ja sen lattia kohoaa, niin että salin takaosa on 60 cm etuosaa korkeammalla.
Kirkon yleiskuva > Sisustus

Kirkon sisustus on kauttaaltaan Alvar Aallon suunnittelema. Penkkejä kirkossa on 82, ja ne on tehty punahongasta. Penkit on käsitelty vahalla, jotta penkkien puuaines säilyttäisi aidon värinsä. Yli puolet penkeistä hankittiin lahjoitusvaroin. Lakeuden Ristin kattokruunut ovat tompakkia, ja ne on valmistanut pääosin käsityönä Valaistustyö Viljo Hirvonen.
Kirkon urut ovat Kangasalan urkutehtaan valmistamat ja vuodelta 1960. Urkujen koneisto on sähköpneumaattinen. Urkuihin kuuluu 53 itsenäistä äänikertaa ja kellot. Soittopöydässä on neljä sormiota ja jalkio. Julkisivu on Aallon käsialaa. Urkujen rakenne on siinä mielessä erikoinen, että suurin osa pilleistä on urkuparvella avoimessa tilassa ilman ympäröivää urkujulkisivurakennetta.
Kuoriosan lattia, saarnatuoli, alttaripöytä sekä piispanpenkit ovat italialaisesta Blanc Clair -marmorista. Piispanpenkkien siivekkeet ja polvistumispenkit on tehty valkopyökistä, ja niiden pehmusteet ovat mustaa nahkaa.
Alttarivaatteita – alttarin esivaate, alttariliina ja kirjatelineen liina sekä saarnatuolin kirjateline – on viisi eri liturgista väriä. Myös ne ovat Aallon suunnittelemia. Alttarivaatteet on valmistanut helsinkiläinen Käsityönystävät Oy. Poikkeuksen tästä tekee saarnatuolin kirjatelineen liina, jonka on tehnyt taiteilija Ellen Alakanto.
Kellotorni

Varsinaisen kirkkorakennuksen pohjoispuolella oleva kellotorni on 65,2 m korkea. Tornissa on näköalatasanne, ja sinne pääsee hissillä tai rappusia pitkin, joissa 276 askelmaa ja välillä on 16 lepotasannetta. Kirkonkellot, joita on kolme kappaletta, on valanut länsisaksalainen Gebrüder Rinckerin kellovalimo. Niiden painot ovat 1 828 kg, 1 191 kg ja 841 kg. Isoimmassa kellossa on teksti "GLORIA IN EXCELSIS DEO", keskimmäisessä "SE ON TÄYTETTY" ja pienimmässä "KIITÄ HERRAA, MINUN SIELUNI". Aikakellon on lahjoittanut Seinäjoen kauppala. Tornin jokaisella sivulla on kellotaulut. Kellotornin juurella oleva veistos, joka kuvaa pulppuavaa lähdettä, paljastettiin Seinäjoen seurakunnan 100-vuotisjuhlien yhteydessä 1963. Se on hankittu lahjoitusvaroin, ja sen suunnitteli Alvar Aalto.
Kirkon ympäristö

Kirkkokadun ja Koulukadun kulmauksessa sijaitsevan Lakeuden Ristin länsipuolelle rakennettiin 1965–1966 seurakuntakeskus, jota on toisinaan kutsuttu sosiaalikirkoksi. Keskuksen ja kirkkorakennuksen välissä on kirkkopiha, joka on suunniteltu niin, että siinä voidaan järjestää ulkoilmatilaisuuksia. Keskuksen seurakuntaosaan kuuluvat seurakuntasali ja sen eteistilat, kerho- ja kirjastotilat sekä toisessa kerroksessa olevat pyhäkoululuokat ja musiikkisali. Kellarikerroksessa sijaitsevat askartelu-, nuoriso-, liikunta- ja partiotilat. Kirkkoherranvirasto, taloustoimisto ja kokoustilat ovat rakennuksen länsisiivessä.
Kirkkorakennuksen itäpuolella on Pajuluomaan rajoittuva Kirkkopuisto, jossa on Terho Sakin muovaama karjalaisten evakkojen kunniaksi pystytetty patsas Heimotulet.
Kirjallisuutta

Aaltonen, Markus: Näkyyhän se varmasti. Alvar Aalto ja Seinäjoki.  Jyväskylä:  Veterator, 2004.
Languedoc-Roussillon

Languedoc-Roussillon oli Ranskan  hallintoalue, jonka muodostivat viisi departementtia: Aude, Gard, Hérault, Lozère ja Pyrénées-Orientales. Alueen hallintopääkaupunki oli Montpellier. Pinta-alaltaan 27 376 km² suuruisella alueella asui vuonna 2012 noin 2 700 266 asukasta. Alue rajoitui etelässä Espanjan ja Andorran rajaan sekä Välimereen (Lionin lahteen). Lisäksi aluetta reunustavat seuraavat hallintoalueet: Provence-Alpit-Riviera, Rhône-Alpes, Auvergne ja Midi-Pyrénées. Seutu tunnetaan erityisesti viinialueena. Languedoc-Roussillon ja Midi-Pyrénées yhdistettiin tammikuussa 2016 Oksitanian hallinnolliseksi alueeksi.
Maantiede

Languedoc-Roussillonin eteläosan käsittävä Roussillon kattaa noin 15 % alueen pinta-alasta. Siellä sijaitsevien Pyrenneiden vuoriston korkeimmat huiput alueella ovat Pic Carlit (2 921 m) ja Pic du Canigou (2 784 m). Languedoc käsittää koko muun alueen. Historiallisesti siihen on kuulunut myös Toulouse, sekä osia Midi-Pyrénéésistä ja Auvergnesta. Alueen sisämaassa on Cévennesin vuoristoalue ja sen rannikolla on useita laguuneja. Alueen jokiin kuuluvat muun muassa Gard, Hérault ja Labouiche. Alueella sijaitsevat myös Languedoc-Roussillonin luolat.
Maantiede > Luonto

Languedoc-Roussillonin luonnon puolesta erityisen tärkeä on Cévennesin vuoristoalue. Parc National des Cévennes käsittää muun muassa 89 nisäkäs-, 208 lintu- ja 1824 hyönteislajia. Linnuista alueella esiintyy esimerkiksi hanhi- ja pikkukorppikotka, sekä maakotka. Mufloneja on istutettu alueelle 1950-luvulla. Niitä on noin 1 500–2 000. Harvinaisempiin lajeihin kuuluu muun muassa kreikankilpikonna. Roussillonin alueella tavataan Pyrenneillä harvinaista karhua. Alueella oli kuitenkin vuonna 2008 vain kaksi karhua. Karhukannan elvyttämiseksi niitä on tuotu ja istutettu Sloveniasta.
Historia > Esihistoria

Languedoc-Roussillonin alueella on ollut ihmisasutusta jo kauan. Tautavelista Perpiganin läheltä on löydetty niin sanottu Tautavelin mies, joka on ajoitettu kuolleeksi 450 000 vuotta sitten. Tautavelin mies kuuluu Euroopan vanhimpiin ihmisten suvun jäännöksiin. 90 000–40 000 vuotta eaa. alueen rannikon asuttivat neandertalinihmiset. He puolestaan tekivät näihin päiviin säilyneitä luolamaalauksia, joita on esimerkiksi Grotte de Niauxissa.  Esihistorian aikana alueelle pystytettiin myös menhireitä. Kun niitä pystytettiin noin 4 000 vuotta sitten ilmaston lämpeneminen oli mahdollistanut esimerkiksi maatalouden.
Historia > Antiikki

Kreikkalaiset Fokaiasta perustivat Agathé Tychén eli Agden siirtokunnan noin 560 eaa. ja perustivat sittemmin alueelle myös useita muita siirtokuntia. Kreikkalaiset toivat alueelle muun muassa oliivit ja viiniköynnökset. Paikalliset asukkaat kopioivat kreikkalaisten rakennustapaa ja alkoivat rakentaa helposti puolustettavia asemia mäkien päälle. Toisen puunilaissodan aikaan Hannibalin joukot kulkivat Languedocin läpi. Roomalaiset valloittivat koko alueen vuoteen 122 eaa. mennessä ja rakensivat sen Roomaan yhdistäneen Via Domitian. Sittemmin roomalaisten merkittävin tukikohta alueella, Narbone, perustettiin vuonna 118 eaa. Siitä tuli myöhemmin Gallia Narbonensisin provinssin pääkaupunki. Gallia Narbonensis jaettiin 284 jaa. kahteen osaan, joista nykyisen Languedoc-Roussillonin käsittäneen nimenä pysyi Narbonensis ja toisesta tuli Provicia Viennoise eli Provence.
Historia > Keskiaika

Kansainvaellusten aikaan Languedoc-Roussillonin alue joutui useiden eri alueelle tulleiden heimojen valtaan. Ensimmäiset olivat vandaalit ja heistä seurasivat länsigootit. Länsigootit tekivät Toulousesta eli tuolloisesta Tolosasta aluetta hallinneen pääkaupunkinsa vuodesta 419–507. 700-luvulla alueelle hyökkäsivät saraseenit, jotka valtasivat Narbonnen ja Carcassonen. Frankkien kuningas Pipin Pieni valloitti saraseeneilta Narbonnen vuonna 759 ja Toulousen vuonna 767. Kaarle Suuri puolestaan hyökkäsi Iberiaan asti ja valloitti myös nykyisen Roussillonin alueen. Kaarle Suuren kuoleman jälkeen alueella ottivat vallan Barcelonan, Toulousen ja Roussillonin kreivit. Paavin legaatti Pierre de Castelnaun murhan jälkeen paavi Innocentius III julisti ristiretken paikallisia kataareja vastaan vuonna 1208. Ristiretki oli erittäin verinen ja esimerkiksi Béziersissä ristiretkeläiset tappoivat 20 000 kaupungin asukasta. Ristiretkeläiset voittivat Toulousen kreivi Raimund VI:n Muretin taistelussa vuonna 1213, mutta kärsivät tappion Toulousen taistelussa vuonna 1217. Kataarien vaino jatkui kuitenkin alueen Ranskaan liittämiseen asti vuoteen 1271. Roussillonin alue oli puolestaan liitetty Aragoniaan vuonna 1172. 1230-luvulta 1400-luvulle Languedocin alueella teki suurta tuhoa satavuotinen sota, sekä musta surma.
Historia > Uusiaika

Uskonpuhdistus levisi Euroopassa 1530-luvulla ja Nîmesistä tuli yksi protestanttien tärkeimmistä tukokohdista Ranskassa. Katolilaisten ja protestanttien välille syttyi niin sanottu uskonsota. Protestanteille taattiin lopulta monia oikeuksia 1500-luvun lopussa, mutta heidän vainonsa alkoi uudelleen kuningas Louis XIV:n kaudella vuodesta 1685. 1700-luvun alussa Ranskassa oli jäljellä enää hyvin vähän protestantteja. 1640-luvulla Roussillonin alueella syttyi kapinoita Kastilialaisia hallitsijoita vastaan ja vuonna 1659 solmitulla Pyreneiden rauhansopimuksella alue siirtyi Ranskalle. Ranskan vallankumouksen myötä vuonna 1789 alue menetti oman parlamenttinsa ja se jaettiin departementeiksi. Vuonna 1850 iskenyt silkkimatoepidemia koetteli aluetta ja vielä suurempi tuho iski kun viinikirva iski alueelle. Viljelijöiden menetykset johtivat mellakoihin vuonna 1907.
Historia > Nykyaika

Espanjan sisällissodan johdosta Roussillonin alueelle tuli suuri määrä pakolaisia ja toisen maailmansodan sytyttyä vuonna 1939 ja Ranskan kukistuttua seuraavana vuonna alueesta tuli osa niin sanottua Vichyn Ranskaa. Sekin vallattiin kuitenkin vuonna 1942. Alueen vastarintaliike oli hyvin voimakas Languedoc-Roussillonin alueella. Algerian sodan jälkeen alueelle tuli pakolaisina Algerian entisiä ranskalaisia siirtolaisia. 1970-luvulla viininviljelijöiden ja poliisin välillä oli yhteenottoja ja viininviljelijät perustivat väkivaltaisen järjestön nimeltä Comité Régional d'Action Viticole.
Talous

Languedoc-Roussillonin perinteisistä elinkeinoista viinin- ja hedelmien viljely, sekä kalastus ovat edelleen elinvoimaisia. Sitä vastoin esimerkiksi silkin- ja raudantuotanto ovat taantuneet. Port Vendres on välimeren kolmanneksi suurin hedelmä- ja toiseksi suuriin sardiinisatama. Vuonna 2007 sen kautta kulki 295 000 tonnia hedelmiä ja 2 975 tonnia sardiineja. Myös turismi on tärkeä tulonlähde. Vuosittain alueella käy noin 10 miljoonaa ranskalaista ja noin 5 miljoonaa ulkomaista turistia. Yhteensä tämä tekee noin 8 % Rasnkan turisteista. KPMG:n arvion mukaan Montpellier oli Euroopan halvin kaupunki vuonna 2006.  Vuonna 2009 alueen bruttokansantuote oli 1 871 532 miljoonaa euroa, mikä teki henkilöä kohden 29 897 euroa. Arviolta joka kymmenes maailmalla juotu viinipullo on tuotettu Languedoc-Roussillonin alueella. Viiniviljelmät kattavan alueen pinta-alasta noin 740 300 eekeriä.
Maisemaa Audessa.
1000-luvulla rakennettu Peyrepertusen linna.
Pyrenneiden rauha.
Mauinnukupuu

| Mauinnukupuu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Hävinnyt  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Nukupuut Hemignathus
Laji::  affinis
Kaksiosainen nimi
 Hemignathus affinis  Rothschild, 1893 
Katso myös
   Mauinnukupuu Wikispeciesissä   Mauinnukupuu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Mauinnukupuu (Hemignathus affinis) on peippoihin kuuluva sukupuuttoon kuollut lintulaji. Lajia tavattiin Havaijilta. Aiemmin sitä pidettiin nukupuun (Hemignathus lucidus) alalajina.