Helikopteriraha
Toimintaperiaate

Yksi setelirahoituksen heikkouksista on siinä, että yritykset ja kotitaloudet eivät halua (tai pysty) ottamaan enempää lainaa, kun talouden olosuhteet ovat huonot tai toimijat ovat jo ylivelkaantuneita. Helikopterirahan avulla kyetään ratkaisemaan ongelma, kuinka kiertoon voidaan saada enemmän rahaa kun perinteiset lainanantoon perustuvat kanavat eivät vedä.[lähde? ]
Saatuaan helikopterirahan itselleen, kansalainen saa kuluttaa rahasumman mihin tahansa tai säästää sen. Se osuus jaetusta helikopterirahasta joka päätyy kulutukseen, muodostaa kulutuskysyntää. Helikopterirahan päätyvät säästämään ne joilla rahasumma ei mene kulutukseen. Eräässä kyselyssä 26 prosenttia eurooppalaisista kuluttajista kuluttaisi 200 euron summan ja 52 prosenttia säästäisi summan. Korkein kuluttamiseen ohjautuva osuus oli kyselyssä Italiassa, 38 prosenttia kuluttaisi summan, ja matalin Romaniassa, jossa 12 prosenttia kuluttaisi summan. Koska niin suuri osa kuluttajista jättää kulumatta rahasumman, suurempi elvyttävä vaikutus saatetaan saada aikaiseksi jos valtio käyttää rahasumman hankkeiden rahoittamiseen. Toisaalta, helikopterirahasta saadaan suurin hyöty irti kohdistamalla se niille joiden marginaalikulutusalttius on kaikkein korkein. Näitä ryhmiä ovat köyhät, työttömät, pienituloiset ja eläkeläiset. Eräs vaihtoehto on myös asettaa helikopterirahalle viimeinen voimassaolopäivä, jolloin sitä ei pysty säästämään, sen arvon kun nollautuu..
Helikopteriraha ei tarkoita samaa asiaa kuin perustulo. Helikopteriraha voidaan toteuttaa myös perustulon muodossa siirtämällä rahaa kansalaisen pankkitilille, veronalennuksena tai lakisääteisenä palkankorotuksena. Bernanke on keskittynyt helikopterirahan toteuttamiseen määräaikaisen veronalennuksen muodossa. Veronalennuksen muodossa poliitikoiden täytyy päättää mitä veroa tai veroja alennetaan ja kuinka paljon. Veronalennuksen seurauksena sitten on, että kansalaisen käteen jää enemmän rahaa palkasta tai sosiaalietuudesta. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että verot siirretään keskuspankin uudella rahalla maksettaviksi. Eräässä käytännön tilanteessa on pohdittu asuntorakentamisen kiihdyttämiseksi etua ensiasunnon ostajalle tai uuden talon ALV-vapautta.
Vuonna 2016 Milton Friedmanin pysyvän tulotason hypoteesi (engl. permanent income hypothesis) on osoitettu vääräksi. Idean kumoaminen on merkitykseltään tärkeä, koska Friedman kykeni sen avulla argumentoimaan keynesiläistä finanssipoliittista elvytystä vastaan. Friedmanin hypoteesin perusteella valtion tekemällä elvytyksellä ei olisi toivottuja vaikutuksia. Hypoteesi esimerkiksi tarkoitti, että valtion kansalaiselle antamalla sekillä ei olisi vaikutusta kulutuskäyttäytymiseen eikä sillä siten olisi taloutta elvyttävää vaikutusta. Hypoteesiin uskottiin taloustieteessä vuosikymmeniä. Tutkimuksen tekivät Harvardin yliopiston Peter Ganong ja Pascal Noel.
Helikopteriraha ei kasvata valtionvelkaa. Siten se sopii myös maille jotka ovat jo velkaantuneita. Helikopterirahan negatiivisena puolena on, että kansalaiset saattaisivat käyttää saamansa rahasumman velkojen takaisinmaksuun, millä on päinvastainen vaikutus kuin mitä tavoitellaan. Koska osa helikopterirahasta menee velkojen takaisinmaksuun, joka itsessään aiheuttaa deflaatiota, tämä täytyy kompensoida laskemalle liikkeelle enemmän helikopterirahaa. Negatiivisia puolia ovat myös työnteon ja säästämisen kannusteiden heikentymiset sekä luottamuksen valuuttaa kohtaan heikentyminen. Riskinä on että valuutta alkaa menettää arvoaan eli valuuttakurssi laskee.
Claudia R. Sahm, Matthew D. Shapiro ja Joel Slemrod ovat tutkineet vastauksena vuoden 2008 finanssikriisiin tehtyjen kotitalouksien veronalennusten (Economic Stimulus Act of 2008) vaikutuksia. Johtopäätöksenä viidennes kotitalouksista vastasi että veronalennukset pääasiassa kasvatti kulutusta ja yli puolet vastasi että veronalennukset johtaa velkojen takaisinmaksuun.