stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Galician kieli
Äänteet > Vokaalit

|  | Etinen | Keskinen | Takainen |
| --- | --- | --- | --- |
| Suppea | i |  | u |
| Puolisuppea | e |  | o |
| Puoliavoin | ɛ |  | ɔ |
| Avoin |  | a |  |
Lähde:
Äänteet > Konsonantit

|  | Bilabiaali | Dentaali | Alveolaari | Postalveolaari | Palataali | Velaari |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m |  | n |  | ɲ | ŋ |
| Klusiili | p | b | t | d |  |  |  | k | g |
| Affrikaatta |  |  |  | t͡ʃ |  |  |
| Frikatiivi | f | θ | s | ʃ |  |  |
| Lateraali |  |  | l |  | ʎ |  |
| Tremulantti |  |  | r |  |  |  |
| Yksitäryinen tremulantti |  |  | ɾ |  |  |  |
| Puolivokaali | w |  |  |  | j |  |
Lähde:
Kirjoitusjärjestelmä

Koska galician kirjakielen normi on varsin nuori eikä sillä ole vuosisataisen tradition mukanaan tuomia epäsäännöllisyyksiä painolastinaan kuten espanjalla ja portugalilla, oikeinkirjoituksesta on voitu tehdä varsin johdonmukainen.
Nykyisin galiciaa kirjoitetaan latinalaisin aakkosin.
Kielioppi

Huomiota herättävä piirre galiciassa kaikkiin muihin romaanisiin kieliin verrattuna on yhdistettyjen aikamuotojen puuttuminen.
Artikkelien ja painottomien pronominien runsaat yhteensulautumat mm. verbien kanssa ovat mielenkiintoinen vanhahtava piirre (esim. portugalissa se on säilynyt huomattavasti rajoitetumpana). Samoin painottomien pronominien sijoitus lauseessa on (portugalin tapaan) eräs galician kieliopin piirre.
Galician oikeinkirjoituksen ja kieliopin normit luotiin 1980-luvun alussa, ja niitä on sittemmin hieman tarkistettu ja muokattu, viimeksi 2003.
Galician, portugalin ja espanjan eroavaisuuksia > Vokaalit

Portugaliin :
galiciasta ovat hävinneet nasaaliset vokaalit.
oraalisia vokaaleja on myös vähemmän kuin portugalissa: galiciassa ei ole kahta erilaista a:ta eikä portugalin neutraalivokaalia
Espanjaan verrattuna:
rahvaanlatinan painolliset i ja o ovat säilyneet diftongioitumatta
galiciassa on ero avoimen ja suljetun e:n ja o:n välillä
Galician, portugalin ja espanjan eroavaisuuksia > Konsonantit

Portugaliin verrattuna:
galiciassa ei ole portugalin soinnillisia sibilantteja.
galicia ei tee eroa foneemien b ja v välillä (huomaa että portugaliin foneemi v muodostui verrattain myöhään)
soinnillisilla klusiileilla b, d ja g on vastaava frikatiivinen pari.
c etuvokaalin edellä ja z ääntyvät galiciassa espanjan tapaan [θ]
ch ääntyy espanjan tapaan [tʃ], ei portugalilaisittain [ʃ]
vokaalienvälinen s säilyy soinnittomana
r ei äänny uvulaarisena, kuten portugalin rr sekä sananalkuinen r nykyään tavallisimmin ääntyvät
portugalin j-äänne [ʒ] puuttuu galiciasta
oikeinkirjoituksessa ei käytetä cedilhaa (ç)
galiciassa velaarinen nasaali on oma foneeminsa toisin kuin portugalissa
Espanjaan verrattuna:
galiciassa velaarinen nasaali on oma foneeminsa toisin kuin espanjassa
x ääntyy portugalin tapaan useimmiten [ʃ]
galiciasta puuttuu espanjan j-äänne, soinniton velaarinen frikatiivi; sen sijaan murteissa on yleinen suomen h:ta vastaava äänne yleiskielen g:n tilalla
k-äänne vokaalien edellä kirjoitetaan ca, que, qui, co, cu 
θ-äänne vokaalien edellä kirjoitetaan za, ce, ci, zo, zu.
Galician, portugalin ja espanjan eroavaisuuksia > Lyhyt teksti kaikilla kolmella sukulaiskielellä

Atravessámos ruas desertas. A noite, serena e silenciosa, acolheu-nos sem surpresa. O meu amigo explicou: -Vai perdoar. Eu estou em casa dumas amigas... sem conforto... Gosto de sair de Lisboa, uma vez por outra: há uma tal tranquilidade na província!  (portugali)
Atravesamos rúas desertas. A noite, serena e silenciosa, acolleunos sen sorpresa. O meu amigo explicou: -Perdoe. Eu estou na casa dunhas amigas... sen confort... Góstame saír de Lisboa de cando en vez: ¡hai tanta tranquilidade na provincia!  (galicia)
Atravesamos calles desiertas. La noche, serena y silenciosa, nos acogió sin sorpresa. Mi amigo explicó: -Perdone. Yo estoy en casa de unas amigas... sin confort... Me gusta salir de Lisboa de vez en cuando: ¡hay tanta tranquilidad en la provincia!  (espanja)
Kielinäyte

»Tódolos seres humanos nacen libres e iguais en dignidade e dereitos e, dotados como están de razón e conciencia, díbense comportar fraternalmente uns cos outros.»
Suomeksi:
»Kaikki ihmiset syntyvät vapaina ja tasavertaisina arvoltaan ja oikeuksiltaan. Heille on annettu järki ja omatunto, ja heidän on toimittava toisiaan kohtaan veljeyden hengessä.»
(YK:n ihmisoikeuksien yleismaailmallisen julistuksen 1. artikla)
Tunnettuja puhujia

Rosalía de Castro on tärkeimpiä kansallisia symboleita; hänen runokokoelmaansa Cantares gallegos vuodelta 1863 pidetään modernin galicialaisen kirjallisuuden ensimmäisenä merkkiteoksena.
Alfonso Daniel Rodríguez Castelao, kirjailija, kuvataiteilija ja poliitikko, eräs Galician suurmiehistä.
Ramón Otero Pedrayo on merkittävimpiä galicialaisia romaanikirjailijoita; hänen puhujanlahjansa olivat kuulut ympäri Eurooppaa hänen elinaikanaan.
Álvaro Cunqueiro on tärkeimpiä ja rakastetuimpia galicialaisia kirjailijoita; häneltä on peräisin myös eräs tunnetuimmista galiciankielisistä lainauksista, Mil primaveras máis, jossa hän hieman ennen kuolemaansa toivoi galician kielelle tuhatta kevättä lisää.
Eduardo Blanco Amor aloitti Galician nykykirjallisuuden uuden sukupolven.
Manuel Rivas on Galician tärkeimpiä nykykirjailijoita ja todennäköisesti tunnetuin ja suosituin Galician ulkopuolella. Hän kirjoittaa galiciaksi, mutta kääntää yleensä itse teoksensa espanjaksi, mikä lisää huomattavasti niiden levikkiä.
Federico García Lorca julkaisi teoksen Seis poemas galegos ('Kuusi galicialaista runoa') vuonna 1935.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Galipedia - galiciankielinen Wikipedia
Ethnologue 14 report for language code: GLN
Instituto da Lingua Galega
Movimento Defesa da Língua
Kirjallisuutta

Mika Sarlin: Galegon kielioppi, Helsinki : Books on Demand, 2012, ISBN 978-952-498-583-3.
Romaaniset kielet
aragonia
aromania
arpitaani
asturia
dalmaatti
emilia
espanja
friuli
galicia
istriotti
istro-romania
italia
katalaani
valencia
korsika
ladini
ladino
liguuri
monegassi
lombardi
mirandeesi
napoli
normanni
oksitaani
provensaali
picardi
piemonte
portugali
ranska
retoromaani
romania
moldavia
sardi
sisilia
taranto
valloni
venetsia
Alppipunaherukka

| Alppipunaherukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Herukkakasvit Grossulariaceae
Suku::  Herukat Ribes
Laji::  petraeum
Kaksiosainen nimi
 Ribes petraeum  Wulfen 
Katso myös
   Alppipunaherukka Wikispeciesissä   Alppipunaherukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alppipunaherukka (Ribes petraeum) on herukkakasvien heimoon kuuluva kasvilaji. Se kasvaa luonnonvaraisena Keski-Euroopassa pääasiassa Schwarzwaldissa, Vogeeseilla, Sudeeteilla ja Keski-Alpeilla humusrikkaalla, vähäkalkkisella maaperällä. Euroopan ulkopuolella lajin levinneisyysalue ulottuu myös Aasiaan ja Afrikkaan.
Tuntomerkit

Kasvi on kesävihanta pensas, joka voi saavuttaa 2,8 metrin korkeuden. Lähisukuisesta taikinamarjasta kasvin erottaa suojuslehdistään, jotka ovat lyhyempiä kuin kukkaperät, verholehdistä, jotka pysyvät usein kiinni kypsissä marjoissa ja joita peittävät noin 0,1-0,2 millimetriä pitkät valkoiset karvat, sekä hedelmäaikana roikkuvista tertuista. Marjat maistuvat erittäin happamilta. Lehtikanta on usein lehteä pidempi.
Alppipunaherukan kromosomiluku on 2n = 16.
Kasvupaikat

Kasvi suosii vähäkalkkisia vuoristoja ja humuspitoista maaperää 800 metrin korkeudesta noin 2450 metriin. Sitä esiintyy kuitenkin myös kalkkipitoisissa Schwabenin Jurassa ja Sveitsin Jurassa. Kasvupaikkoja on myös Mangfallgebirgessä Nördliche Kalkalpen -vuoristossa; paikallinen maaperän PH-arvo on välillä 4,8-5,5 eli se on voimakkaasti hapanta maata, jossa on korkea humuspitoisuus. Tyypillisiä kasvupaikkoja ovat alppiympäristön vuoristosekametsät ja pensaikot.
Tutkimushistoria

Lajin kuvasi ensimmäisenä belgradilaissyntyinen vapaaherra Franz Xaver von Wulfen vuonna 1728. Hän löysi pensaan Lienzin läheisyydestä ja antoi sille vuonna 1781 nimen Ribes petraeum. Nimi on peräisin kreikan sanasta πεταιος, joka tarkoittaa "kallioilla kasvavaa".
Aiheesta muualla

Laji.fi: Alppipunaherukka (Ribes petraeum)
Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Alppipunaherukka (Ribes petraeum)
UniProt: Taxonomy - Ribes petraeum (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ribes petraeum (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q149775  Wikispecies: Ribes petraeum  APDB: 143808  BioLib: 39407  BOLD: 1110388  CoL: 4SYHB  EoL: 484053  EPPO: RIBPT  EUNIS: 173124  GBIF: 2986176  GRIN: 70568  iNaturalist: 133015  IPNI: 792921-1  IRMNG: 11435358  ITIS: 505889  NCBI: 175225  Observation.org: 138420  Open Tree of Life: 154649  PalDat: Ribes_petraeum  PFI: 1871  Plant List: kew-2426521  PLANTS: RIPE5  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:792921-1  RHS: 15880  Tropicos: 29100162  WFO: wfo-0000405142 
Piirros kasvista.
Baseballin SM-sarja 1990

Baseballin SM-sarja 1990 oli lajin kymmenes sarjakausi Suomessa.
Lopullinen järjestys

1 Devils, Helsinki
2 Puumat, Helsinki
3 Coasters, Helsinki
4 Piraijat, Riihimäki
Baba Jaga

Ivan Bilibinin näkemys Baba Jagasta
Ivan Bilibinin näkemys Baba Jagasta ja Iivana Tsaarinpojasta 1911
Baba Jaga on slaavilaisen mytologian noita-akka. Puolaksi hänen nimensä on Baba Jaga, sloveniaksi Jaga baba, serbiaksi Баба рога (Baba roga), venäjäksi Бáба-Ягá, bulgariaksi Баба Яга ja ukrainaksi Баба Яґа. Sana baba merkitsee useimmissa slaavilaisissa kielissä vanhempaa tai naimisissa olevaa alempiin sosiaaliluokkiin kuuluvaa naishenkilöä eli akkaa.
Baba Jaga kuvataan usein metsässä eläväksi noidaksi tai syöjättäreksi, joka lentää huhmarella käyttäen survinta peräsimenä. Hän asuu hirsimökissä, joka seisoo kanan jaloilla ja voi siten liikkua ympäriinsä. Puutarhaa ympäröivä aita on tehty ihmisen luista ja pääkalloista, ja ulko-oven avaimenreikä on terävähampainen suu. Joidenkin tarinoiden mukaan talo ei paljasta sisäänkäyntiään ennen kuin sille sanoo taikalauseen: käänny selkä metsään, kasvot minuun päin.
Baba Jaga auttaa kilttejä ja puhdassydämisiä mutta syö pahoja aikeita hautovat. Hänen sanotaan vartioivan elämän veden lähdettä. Tarinan kananjalkaisesta mökistä on ounasteltu saaneen alkunsa Siperian metsästäjien ja suomalais-ugrilaisten heimojen tolpan päähän rakennetuista riista-aitoista, jotka suojelivat ruokatarpeita villieläimiltä.
Baba Jaga ja vanha mies, lubok 1700-luvulta
Venäläinen noita-akka esiintyy paitsi venäläisissä kansantarinoissa, myös niiden innoittamissa kirjoissa, elokuvissa, kuvataiteessa, musiikkiteoksissa ja sarjakuvissa. Modest Musorgski sävelsi osan teoksestaan Näyttelykuvia Viktor Hartmannin piirrokseen Baba Jaga. Eduard Uspenskin lastenkirja Alas taikavirtaa (Vniz po volšebnoi reke 1971, suom. Martti Anhava 1980) perustuu venäläisiin kansantarinoihin ja siinä seikkailee Baba Jagan hahmo, vaikkakin eri nimellä. Guido Crepax piirsi Baba Yaga -teemaisia Valentina-sarjakuvia, joiden pohjalta Corrado Farina ohjasi vuonna 1973 Baba Yaga -nimisen elokuvan.
Myös Neil Gaiman on saanut noidasta innoitusta sarjakuviinsa. Baba Jaga esiintyy ainakin Gaimanin käsikirjoittaman Books of Magic -sarjan kolmannessa osassa, joka on suomeksi julkaistu Magic Fantasy -lehden toisessa numerossa (Egmont-kustannus 2002, ISBN 951-876-928-1). Lisäksi noita esittää sivuosaa Mike Mignolan Hellboy-sarjakuvissa. Baba Jagaan perustuva hahmo esiintyy myös Patricia A. McKillipin romaanissa Serren metsissä. Fantasiakirjailija Naomi Novik on maininnut erääksi innoituksen lähteekseen isoäitinsä kertomat Baba Jaga -tarinat, ja Novikin romaani Uprooted (2015) kirjoittaa Baba Jagan hahmoa uudelleen tuoreesta näkökulmasta. The Witcher -pelisarjassa on Baba Jagaan perustava hahmo.
Kirjallisuutta

Bilibin, Ivan: Taikalinnun sulka: Venäläisiä kansansatuja.  ((Perysko Finista Jasna-Sokola; Skazka ob Ivanetsarevitse; Žar-ptitse i o serom volke; Vasilisa Prekrasnaja.) Suomentanut ja jälkipuheen kirjoittanut Raija Rymin)  Espoo:  Weilin + Göös, 1977.  ISBN 951-35-1562-1
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baba Jaga Wikimedia Commonsissa
Pilinovsky, Helen: Russian Fairy Tales, Part II: Baba Yaga's Domain. Journal of Mythic Arts, Endicott Studio. 2004. Arkistoitu 11.11.2013. (englanniksi)
Slaavilainen mytologia ja kansanperinne
| --- | --- |
Pääjumalat:  Perun  Veles  Jarilo  Morana  Svarog  Dažbog  Svantovit  Triglav  Zorja 
Muita jumalia:  Belobog  Tšernobog  Hors  Lado  Mokoš  Porenut  Porewit  Radegast  Rod  Rugievit  Stribog 
Legendojen sankarit:  Bogatyr  Aljoša Popovitš  Dobrynja Nikititš  Ilja Muromets  Lech, Čech ja Rus  Libuše  Marko Kraljević  Nastasja Korolevitšna  Nastasja Mikulišna  Polenitsa  Sadko  Vasilisa Mikulišna 
Taruolennot:  Alkonost  Baba Jaga  Baš Tšelik  Tulilintu  Koštšei Kuolematon  Simargl  Sirin  Solovei-Razboinik  Zmei 
Henget ja paholaiset:  Bannik  Domovoi  Drekavac  Karzełek  Kikimora  Lešii  Liho  Polevoi  Rusalka  Vila  Vampyyrit  Vodjanoi 
Hallitsijat ja muut:  Kalin-tsaari  Ruhtinas Vladimir Krasno(e) Solnyško  Zabava Putjatišna
Baseballin SM-sarja 1989

Baseballin SM-sarja 1989 oli lajin yhdeksäs sarjakausi Suomessa.
Lopullinen järjestys

1 Devils, Helsinki
2 Puumat, Helsinki
3 Piraijat, Helsinki(?)
4 Coasters, Helsinki
Semifinaalit:
Devils – Piraijat
Coasters – Puumat
Pronssiottelu:
Piraijat - Coasters
Loppuottelut:
Devils – Puumat  otteluvoitot 2-1
Baseballin SM-sarja 1995

Baseballin SM-sarja 1995 oli lajin 14. SM-sarjakausi. Loppuottelussa kohtasivat Puumat ja Athletics.
Loppuottelut

| Puumat – Athletics  |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Athletics | Puumat | 7-16 |
|  | Puumat | Athletics | 12-3 |
Puumat voitti Suomen mestaruuden otteluvoitoin 2-0
Baseballin Euroopan-mestaruuskilpailut 1967

Baseballin Euroopan mestaruuskilpailut 1967 pelattiin Belgiassa 6. - 13. elokuuta. Turnaukseen osallistui viisi joukkuetta, jotka kohtasivat kertaalleen toisensa. Euroopan parhaiden maiden, Alankomaiden ja Italian erottua liiton jäsenyydestä mestaruutta juhli isäntäjoukkue Belgia. Turnauksen ensikertalainen Iso-Britannia, otti hopeaa.
Sarjataulukko

| joukkue | Ot>  | V | H | AVG |  |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Belgia | 4 | 4 | 0 | 1.000 |  | 13-2 | - | - | 18-6 |
|  Iso-Britannia | 4 | 3 | 1 | .750 | - |  | 11-9 | 10-4 | - |
|  Länsi-Saksa | 4 | 2 | 2 | .500 | 3-8 | - |  | - | 18-1 |
|  Espanja | 4 | 1 | 3 | .250 | 0-11 | - | 1-3 |  | - |
|  Ruotsi | 4 | 0 | 4 | .000 | - | 2-3 | - | 2-16 |  |
Henkilökohtaiset palkinnot

| Palkinto | Pelaaja |
| --- | --- |
Arvokkain pelaaja (MVP):  Roland Hoffmann
Paras syöttäjä:  Edmond Van Trichtveldt
Paras lyöjä:  Edgard Vaerendonck
Musiikki-Fazer

| Musiikki-Fazer |
| --- | --- |

Perustettu:  1897
Lakkautettu:  1998
Toimiala:  musiikki
Emoyhtiö:  Warner Music Finland
Tytäryhtiöt:  Finnlevy, Scandia-Musiikki, Finndisc, Finlandia Records, Discophon, Kompass Records, PSO, Bang Trax
Huomioitavaa:  Yhtiön osti kansainvälinen Warner Music Group 30.11.1994, jonka jälkeen osa Warner Music Finlandia.
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Musiikki-Fazer on historialtaan Suomen merkittävin musiikkialan yritys, johon kuului muun muassa Fazerin musiikkikauppa. Yritys laajensi musiikkikustannusalalta äänilevyalalle jo vuonna 1910 ja tunnetaan 1960 lähtien Musiikki-Fazerina.
Historia > Musiikki-Fazer syntyy

Sveitsistä Suomeen muuttaneen turkkurin Eduard Fazerin poika Konrad Fazer (1864−1940), makeiskauppias Karl Fazerin isoveli, osti yhdessä Robert Emil Westerlundin (1859−1922) kanssa vuonna 1897 Anna Melanilta musiikkikaupan, joka oli perustettu Helsingin Aleksanterin­kadulle 1884. Liikkeen nimeksi tuli Helsingfors nya musikhandel – Helsingin uusi musiikkikauppa. Yritys aloitti Fredrik Paciuksen ja Jean Sibeliuksen tuotannon kustantamisen. Konrad Fazerin siirryttyä diplomaatiksi Wieniin hänen poikansa Georg Fazer (1889−1935) muutti liikkeen nimeksi vuonna 1919 Oy Fazerin musiikkikauppa. Fazerin nuotinkustannus tunnetaan yhä Fazerina oikeudenhaltijana. Liike oli aloittanut äänilevyjen vähittäismyynnin Suomessa jo vuonna 1910 ja sillä oli Suomessa useita haaraliikkeitä.  Fazerin ensimmäinen äänilevytähti oli J. Alfred Tanner. Fazer ja Gramophone hallitsivatkin ennen ensimmäistä maailmansotaa Suomen pieniä markkinoita.
Historia > Emman aikakausi

Vuonna 1925 Fazer saattoi sodan jälkeen lähettää taiteilijoita levyttämään ulkomaille. Yhteistyö jatkui Gramophonen kanssa nyt levymerkillä His Master’s Voice. Läpimurron tekivät Suomi Jazz Orkesterin hitit Puuseppä ja Asfalttikukka, jolla lauloi Ture Ara salanimellä Topi Aaltonen. Yhtyeen kolmantena haitaristina toimi Vili Vesterinen. Hannes Konnon myöhempi suuruus oli myös valssi Ruusuja hopeamaljassa.  Vuoden 1929 kolmas hitti oli Ture Aran Emma-valssi eli Surkea rakkaustarina. Levyä myytiin yli 30 000 kpl ja pian siitä äänitettiin Suomessa ja Yhdysvalloissa kaikkiaan kahdeksan uutta versiota. Tullimaksujen pudottua vuonna 1928 huippuvuonna 1929 myytiin Suomessa yli miljoona äänilevyä. Samaan päästiin Suomessa seuraavan kerran vasta 1970-luvulla.
Historia > Uusi sota ja rauha

Konrad Fazerin tyttärenpoika Roger Lindberg (1915−2003) siirtyi yrityksen johtoon 1940. Marraskuussa 1940 Lindberg matkusti Berliiniin mukanaan laulajat Matti Jurva ja Eero Väre. He tekivät levyjä Kristall -levymerkille.
Vuonna 1942 saksalaiset teknikot puolestaan tulivat Helsinkiin ja äänityksiin pääsi muun muassa lauluyhtye Harmony Sisters. Kristall ja Imperial -levymerkeillä ilmestyi silloin noin sata levyä. Näihin kuuluivat ensimmäiset ikivihreät esimerkiksi George de Godzinskylta (Sulle salaisuuden kertoa mä voisin), Pentti Viherluodolta ja Toivo Kärjeltä.
Historia > Oma äänitetuotanto alkaa

Suomeen oli sodan aikana perustettu uusi levy-yhtiö Rytmi, jolla oli oma studio ja prässäämö. Se ei ollut riippuvainen tuonnista. Sen osti myöhemmin Musiikki-Fazer kuten muutaman vuoden toimineen Electron.
Fazerin ensimmäinen oma levymerkki oli vuonna 1948 aloitettu Sävel, jonka merkittävät levytykset tekivät Henry Theel, Tapio Rautavaara ja Reino Helismaa. Samana vuonna Lindberg sai Euroopan toiseksi suurimman levy-yhtiön Decca Recordsin edustuksen Suomeen. Fazer ryhtyi tuottamaan suomalaisia levyjä Decca-merkillä. Orkesterinjohtajina toimivat Klaus Salmi ja Toivo Kärki. Fazerista tuli 1950-luvun alussa Suomen johtava levy-yhtiö.
Rytmin uusimpia artisteja olivat Olavi Virta, Erkki Junkkarinen, Kauko Käyhkö (Justeeri) ja Metro-tytöt.
Historia > Toivo Kärjen kausi

Vuonna 1955 Toivo Kärki siirtyi päätoimisesti johtamaan Musiikki-Fazerin levytuotantoa. Syntyi sarja uusia laulajia: Jorma Lyytinen, Vieno Kekkonen, Eila Pellinen, Juha Eirto, Eila Pienimäki, Tuula Siponius ja Pärre Förars. Suurmenestyksiä olivat muun muassa Juha Eirton Tiikerihai, Eila Pellisen Kaksi kitaraa ja Eila Pienimäen Vanhan veräjän luona. Vuonna 1955 Fazer julkaisi ensimmäiset LP-levynsä. Suuriin löytöihin kuului virolainen oopperalaulaja Georg Ots. Vuonna 1957 Fazer julkaisi hänen Tallinnassa Viron radiolle äänittämänsä suomenkielisen Saarenmaan valssin.
Historia > 1960-luku rautalangasta

1960-luku toi mukanaan television, sävelradion, Eurovision laulukilpailut ja rockin. Fazer käynnisti levymerkit Philips ja Fontana. Aluksi koettiin suuri tangokuume. Pinnalla olivat Eino Grön, Eila Pienimäen Tulenliekki ja Taisto Tammi, jonka Tango merellä oli syksyllä 1963 Suomen eniten myyty levy. Vielä 1965 Esko Rahkonen tulkiten Unto Monosta pääsi listoille. Keväällä 1962 listaykkönen oli jo Marion Rungin Euroviisu Tipi-tii, jonka teki Kari Tuomisaari. The Sounds -yhtyeen Emma oli kesän 1963 eniten myyty levy ja toi kotimaisen rautalankamusiikin suuren yleisön tietoisuuteen.
Fazerin pianotehdas perustettiin 1963 ja Landolan kitaratehdas ostettiin 1973 sekä yhtiön 1920-luvulla alkanut äänilevytuotanto kasvoi. Roger Lindberg perusti 1966 Finnlevyn Philips-Polygramin kanssa. Vuonna 1968 Fazer osti myös Levytukku Oy:n levytuotannon. Lindberg osti vähitellen lisääkin kilpailijoita muun muassa vuonna 1972 Scandia-musiikki Oy:n.
Historia > Fazer Finnlevy ja Takomo-studio

1966 perustettu Finnlevy on suomalainen levy-yhtiö ja levymerkki, jonka katalogiin kuuluu laajalti tunnettuja suomalaisia artisteja ja yhtyeitä.
Finnlevyn pitkäaikainen kotimaisen tuotannon päällikkö oli jo Fazerilta tuttu Toivo Kärki. Vuosina 1970–1977 Kärjen päätoimisina yhteistyökumppaneina toimivat Vexi Salmi ja Juha Vainio. Vuonna 1974 Musiikki Fazer osti Finnlevyn kokonaan toiminimekseen. Vuodesta 1994 alkaen Finnlevy on Warner Music Finlandin aputoiminimi. Finnlevy jatkoi itsenäisenä levy-yhtiönä tuotantoa kuitenkin vielä toukokuuhun 1998 asti.
Vuosina 1977—1990 Finnlevyllä oli oma levytysstudio Höyläämötie 16:ssa Helsingin Pitäjänmäellä, jota kutsuttiin Takomo-studioksi.
Historia > Scandia

Vuonna 1953 perustetun Scandia-Musiikki-levy-yhtiön osti Musiikki Fazer vuonna 1972. Scandian perustajat olivat Paavo Einiö, Herbert Katz ja Johan Vikstedt, joista Vikstedt kuitenkin myi pian osuutensa Harry Orvomaalle. Scandian alkuperäisenä toiminta-ajatuksena oli korkeatasoisen ulkomaisen jazzin tuonti Suomeen, mutta odotettua heikomman menestyksen vuoksi Harry Orvomaa siirsi toiminnan painopisteen iskelmämusiikkiin. Yhtiö oli 1950- ja 1960-luvuilla merkittävä tekijä suomalaisen kevyen musiikin alalla, mikä oli paljolti sanoittaja Sauvo Puhtilan, sovittaja ja levytyskapellimestari Jaakko Salon ja äänittäjä Aarre Elon ansiota. Levytykset tehtiin Helsingin Kulttuuritaloon rakennetussa Alppi-studiossa. Scandialle levyttäneitä artisteja olivat muun muassa Teuvo Valo, Annikki Tähti, Brita Koivunen, Laila Kinnunen, Vieno Kekkonen, Olavi Virta, Pauli Räsänen, Eino Grön, Reijo Taipale, Danny (Ilkka Lipsanen), Tapani Kansa, Kirka Babitzin ja Arto Sotavalta, harmonikkataiteilija Lasse Pihlajamaa sekä yhtyeistä Kullervo Linnan Humppa-Veikot ja Four Cats.  Scandia jatkoi yhtiönä kuitenkin vielä 1970-luvun lopulle ja Fazerin alaisena levymerkkinä vielä tämänkin jälkeen. Vuonna 1964 perustetun Finndisc-levy-yhtiön oli ostanut Scandia vuonna 1971. Finndiscille perustettiin levymerkit Delta ja Rondo. 1982 synnytetty Finnscandia Musiikkiosakeyhtiö oli rekisteröity vuoteen 2010 asti.
Historia > Hi-Hat perustetaan

Vuonna 1975 Fazerille perustettiin Hi-Hat -levymerkki Finndiscin alaisuuteen. Vuonna 1978 Toivo Kärki jäi eläkkeelle. Perinteisen iskelmän rinnalle oli noussut Suomi-rock. Finnlevyllä vuonna 1978 aloittivat Kräk! ja Dig It -levymerkit.
Hi-Hatin tuottajaksi nimitettiin Tommi Liuhala. Seppo Närhestä tuli Hi Hatin alkuvuosien kaupallisesti menestynein artisti.
Hi-Hat -merkille levyttäneitä ovat mm. Mikko Alatalo, Juice Leskinen, Urpo (Upi Sorvali), Kaija Koo, Puolikuu, Kalevala, Seppo Närhi, Heikki Sarmanto, Broadcast, Pave Maijanen, Tapani Kansa, Kassu Halonen ja Vanha Isäntä. Tuotteliaasta Alatalosta tuli Hi Hatin loppuvaiheen menestynein artisti. Hi Hatilla on vajaa 70 albumia ja reilut 100 singleä sisältävä katalogi.