stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ricardo Pedro Paglia

Ricardo Pedro Paglia (s. 31. maaliskuuta 1937 Ponte Serrada) on brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Jeesuksen Pyhän Sydämen lähetyssaarnaajien papiksi 29. kesäkuuta 1963 ja nimitettiin Pinheiron prelaatiksi 3. heinäkuuta 1979. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. syyskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Paulo Evaristo Arns, jota avustivat Alfonso Maria Ungarelli ja Pedro Paulo Koop.
Paglia sai 16. lokakuuta 1979 nimityksen Pinheiron piispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 17. lokakuuta 2012.
Louise Chéruit

Louise Chéruit, Paul César Helleu 1898
Louise Chéruit, syntyjään Lemaire (1866–1955), tunnettu myös nimellä Madeleine Chéruit, oli ranskalainen muotisuunnittelija sekä ensimmäinen ranskalainen nainen joka omisti muotitalon. 
Hänen muotitalonsa sijaitsi Pariisin Place Vendômella ja käytti nimeä Chéruit. Liike oli toiminnassa vuosina 1906−1935. Louise Chéruit oli 1920-luvun ikonisen, lyhyen flapper-mekon suunnittelija.
Nykyään hänet muistetaan myös siitä, että hän oli mallina useissa Paul César Helleun maalauksissa. Chéruit'lla ja Helleulla oli suhde ennen muotitalon avaamista.
Suku ja koulutus

Louise Lemaire syntyi ompelijattaren tyttäreksi ja sai ensiopetuksensa äidiltään. Moni asia hänen varhaisvuosissaan on jäänyt tuntemattomaksi ja vasta hiljattain on paljastunut, että hänen etunimensä ei ollut Madeleine, kuten monet lähteet väittävät.
Louise Lemairen syntymä osuu Belle époquen alkuvaiheisiin. Hän tuli urallaan hyötymään ajasta jota leimasi kasvava vaurastuminen, mikä johti siihen, että entistä useampi saattoi ostaa kalliita muotivaatteita. Lemaire pääsi 1880-luvulla yhdessä sisarensa Marien kanssa harjoittelemaan muotillike Raudnitz et Cie`lle, missä he nousivat nopeasti liikkeen hierarkiassa. Vuonna 1895 sisarusten nimet ommeltiin liikkeessä vaatteiden valmistajiksi.
Vuonna 1895 Louise meni naimisiin Prosper Chéruitin kanssa, joka tuki hänen pyrkimyksiään muotialalla. Vuoteen 1900 mennessä Raudnitzin vaatteiden etiketeissä luki "Raudnitz & Cie, Huet & Chéruit Srs., 21, Place Vendôme, Paris." Vuoteen 1905 mennessä niissä luki "Huet & Chéruit, Anc.ne Mon. Raudnitz & Cie ("Huet ja Chéruit, entinen Monsieur Raudnitz & Compagnie.").
Muotitalo

Vuonna 1900 Louise Chéruit ja sisar Marie Huit ottivat koko liikkeen haltuunsa. Sen valmistamiin vaatteisiin ommeltiin nyt merkki Chéruit ja Huit, Srs, entisen Raudnitz et Cie'n sijasta. Kumpikin sisar oli jo naimisissa. Liike työllisti vuoteen 1906 mennessä yli sata henkilöä ja sen sijainti oli Pariirissa keskeisellä paikalla. Chéruit  keksi ensimmäisenä käyttää mannekiineja näytöksissään. Asiakkaat edustivat yhteiskunnan ylimpiä luokkia. Hänen tyylinsä oli aina edellä oman aikansa muotia.
Vuonna 1912 Chéruit oli mukana perustamassa uraan uurtanutta muotilehteä nimeltä La Gazette du Bon Ton, jonka muotipiirrokset tekivät Art nouveau- taiteilijat. Muodin alalla Chéruit nautti suosiota viktoriaaniselta ajalta Jazz-aikaan. 1920-luvun kuuluisa, lyhythelmainen flapper- mekko oli Chéruitin muotitalon luomus.
Kun ensimmäinen maailmansota alkoi vuonna 1914, Chéruit oli ainoa ovensa auki pitänyt muotitalo. Sotavuosina sattui skandaali, joka tuhosi hänen avioliittonsa ja vahingoitti merkittävästi hänen uraansa. Louise Chéruit tapasi itävaltalaisen aatelismiehen, joka palveli upseerina. Itävalta-Unkari ja Ranska olivat julistaneet toisilleen sodan ja upseerirakastajaa sekä Louise Chéruitia syytettiin vakoilusta ja maanpetturuudesta. Syytteet osoittautuivat lopulta vääriksi.
Chéruit joutui myymään liikkeensä Wormserille ja Boulangerille, jotka toivat liikkeeseen oman tyylinsä. Chéruit pysyi liikkeen kulissien takaisena suunnittelijana seuraavat kymmenen vuotta. 1920-luvulla hänen tyylinsä alkoi vähitellen jäädä pois muodista. Hän vetäytyi muotitalosta vuonna 1923.
Hänen brändinsä jatkui vuoteen 1935 asti. Elsa Schiaparelli asettui samaan osoitteeseen 21, Place Vendôme, jossa toimii edelleenkin.
Perintö

Evelyn Waugh ikuisti Chéruitin romaaniinsa Vile Bodies. Louise Chéruitin suunnittelemia asuja on talletettu New Yorkin Metropolitan Museum of Artiin kokoelmiin.
Lisää kuvia aiheesta

Fashion House - Cheruit 1910. Mary Evans Picture Library
Fashion Design. Mid-late 1920 (made). Louise Madeleine Chéruit. Victoria & Albert Museum
Chéruit'n muotitalon esittelysalonki 1910
Louise Chéruit tyttärensä kanssa. Kuva vuodelta 1907.
Puutarhakutsujen pukuja, La Gazette du Bon Ton 1914
Mykkäelokuvatähti Jeanne Eagels poseeraa  Chéruitin iltapuvussa. Kuva vuodelta 1921.
Chéruit'n muotitalon myymälä 1910
Louis Delluc -palkinto

Louis Delluc -palkinto (Prix Louis-Delluc) on ranskalaiselle elokuvalle myönnettävä ranskalainen elokuvapalkinto, jonka Maurice Bessy ja Marcel Idzkowski perustivat vuonna 1937 kunnioittamaan Louis Dellucin (1890–1924) muistoa. Delluc oli ensimmäinen ranskalainen elokuvajournalisti, ja hän perusti myös elokuvakerhoja.
Palkinnon myöntämisvuosina jakotilaisuus on järjestetty joulukuun toisena torstaina. Tuomaristossa on 20 jäsentä, jotka ovat elokuvakriitikkoja ja muita kulttuurin alalla merkittäviä henkilöitä. Puheenjohtaja on Gilles Jacob. Tapahtuma järjestetään le Fouquet’s -ravintolassa Champs-Élysées’llä.
Pääpalkinnon Prix Louis-Dellucin lisäksi myönnetään palkinto parhaasta esikoisohjauksesta.
Palkinnot > Parhaan esikoisohjauksen Louis Delluc -palkinto

1999: Voyages, ohjaus: Emmanuel Finkiel
2000: Henkilöstöosasto (Ressources humaines), ohjaus: Laurent Cantet
2001: Toutes les nuits, ohjaus: Eugène Green
2002: Wesh wesh, qu'est-ce qui se passe ?, ohjaus: Rabah Ameur-Zaïmeche
2003: Il est plus facile pour un chameau..., ohjaus: Valeria Bruni-Tedeschi
2004: Quand la mer monte..., ohjaus: Yolande Moreau et Gilles Porte
2005: Douches froides, ohjaus: Antony Cordier
2006: Le Pressentiment, ohjaus: Jean-Pierre Darroussin
2007: ex-aequo : Naissance des pieuvres, ohjaus: Céline Sciamma et Tout est pardonné, ohjaus: Mia Hansen-Løve
2008: L'Apprenti, ohjaus: Samuel Collardey
2009: Qu'un seul tienne et les autres suivront, ohjaus: Léa Fehner
2010: Belle Épine, ohjaus: Rebecca Zlotowski
2011: Donoma, ohjaus: Djinn Carrenard
2012: Louise Wimmer, ohjaus: Cyril Mennugun
2015: Le Grand jeu, ohjaus: Nicolas Pariser
Rap Rock Hitit Vol 10

| Rap Rock Hitit Vol 10 Smurffit |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2002
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  1.
Smurffien muut julkaisut
| Sporttihitit Vol 9 2002 | Rap Rock Hitit Vol 10 2002 | Tykkihitit Vol 11 2003 |
Rap Rock Hitit Vol 10 on Smurffien kymmenes albumi. Se julkaistiin vuonna 2002. Levy sai myynnistään neljä kultalevyä sekä kaksi platinalevyä.
Kappaleet

Patin salsa (The Ketchup Song) – 3.32
Smurffilääkäri (Rain) – 3.57
Smurffiranta (Heartbreaker) – 3.37
Smurffi, pyyhi kyyneleet (Kyyneleet) – 3.12
Smurffikimppa (Crazy 'bout us) – 3.48
Smurffivauva kapaloitiin (Papa Don't Preach) – 3.26
Jäi Smurffimaa (Mombasa) – 3.25
Puutarhasmurffi (You Make Me Sick) – 4.17
Smurffit sua liikuttaa (Groovin' With Smurfs) – 3.25
Mä Smurffautan (Smurfy Drums) – 2.34
Sinutkin Smurffattiin (You've Been Smurfed) – 3.16
Smurffibändin solisti (The Singer in the Smurf Band) – 4.06
Ricardo Pittini Piussi

Ricardo Paolo Pittini
Ricardo Pittini Piussi (30. huhtikuuta 1876 Tricesimo – 10. joulukuuta 1961) oli syntyjään italialainen, Dominikaanisessa tasavallassa toiminut roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin salesiaanien papiksi 22. tammikuuta 1899 ja nimitettiin Santo Domingon arkkihiippakunnan johtoon 11. lokakuuta 1935. Piispaksi vihkiminen seurasi 8. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Joseph-Marie Le Gouaze, jota avustivat Luis Antonio de Mena Steinkoft ja Edwin Vincent Byrne.
Vuonna 1958 Pittini Piussi sai lisäksi nimityksen Dominikaanisen tasavallan sotilaspiispaksi. Hän toimi sekä sotilaspiispana että Santo Domingon arkkipiispana kuolemaansa saakka.
Ragnhild Täljeläinen

Ragnhild seinämaalauksessa Enångerin kirkossa.
Ragnhild Täljeläinen (Tälje on Södertäljen vanha nimi) oli eräiden lähteiden mukaan 1100-luvun alussa hallinneen Ruotsin kuninkaan Inge nuoremman puoliso. Hän suoritti pyhiinvaelluksen Roomaan ja Jerusalemiin, ja kuolemansa jälkeen häntä kunnioitettiin kansan parissa pyhimyksenä. Vanhimmat kirjalliset lähteet Ragnhildistä ovat peräisin 1400-luvulta. Hänet on haudattu Södertäljen kirkkoon, jonka hän legendan mukaan perusti.
Ragnhild Södertäljen kunnanvaakunassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ragnhild Täljeläinen Wikimedia Commonsissa
Ragnhild Queseth Haarstad

| Ragnhils Queseth Haarstad |
| --- | --- |
 Haarstad vuonna 2010.
Norjan kunta- ja alueministeri
 Bondevikin I hallitus 1. tammikuuta 1998 – 16. maaliskuuta 1999  
Edeltäjä:  virka perustettu
Seuraaja:  Odd Roger Enoksen
Norjan kunta- ja työministeri
 Bondevikin I hallitus 17. lokakuuta 1997 – 31. joulukuuta 1997  
Edeltäjä:  Kjell Opseth
Seuraaja:  Eldbjørg Løwer (työministeri)
Suurkäräjäedustaja
 Hedmarkin vaalipiiri 1981–1997  
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. huhtikuuta 1939 Grue, Norja
Kuollut: 6. kesäkuuta 2017 (78 vuotta)
Tiedot
Puolue:  Keskustapuolue
Ragnhild Queseth Haarstad (4. huhtikuuta 1939 Grue – 6. kesäkuuta 2017) oli norjalainen keskustapuolueen poliitikko. Hän istui suurkäräjillä 1981–1997 ja toimi Norjan kunta- ja työministerinä 1997 sekä kunta- ja alueministerinä 1998–1999.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ragnhild Queseth Haarstad Wikimedia Commonsissa
Ragnhild Queseth Haarstad Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
Reino Lemmetty

Reino Ensio Lemmetty (14. maaliskuuta 1921 Muolaa – 7. kesäkuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen vaatetusalan kauppias, yrittäjä ja yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Lemmetyn vanhemmat olivat poliisikonstaapeli Sulo Teodor Lemmetty ja Hilja Tyyni Laukkanen ja puoliso vuodesta 1946 johtaja Marja Halonen. Lemmetty tuli ylioppilaaksi Mikkelin lyseosta 1942 ja harjoitti opintoja Helsingin yliopiston lainopillisessa tiedekunnassa 1944–1946. Opintomatkoja hän teki useisiin eri maihin. Lemmetty oli Mikkelin Kansan Puku Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1946–1951 ja Valioasu Oy:n toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1951–1989. Hän oli Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsen 1966–1971 ja kaupunginhallituksen jäsen 1968–1969. Jääpalloilijana tunnetulla Lemmetyllä oli liike-elämän luottamustehtävien ohella myös urheilun luottamustehtäviä, kuten Mikkelin Palloilijoiden johtokunnan varapuheenjohtajuus 1952–1962 ja puheenjohtajuus 1962–1971. Sotilasarvoltaan hän oli reservin yliluutnantti (1964). Lemmetty sai kauppaneuvoksen arvonimen 1971. Reino ja Marja Lemmetty muistetaan myös heidän Valioasu-yrityksensä nimissä tutkimuksen ja opetuksen hyväksi tekemästään lahjoituksesta.
Aiheesta muualla

Valioasun rahasto
Reunospohjaus

Reunospohjaus on teollinen kengänvalmistustekniikka, jossa pohja kiinnitetään kenkään koneellisesti ompelemalla. Menetelmän keksi Charles Goodyear Jr. vuonna 1871. Reunuspohjauksen tekeminen on haastavaa, mutta sillä saadaan aikaan laadukas ja kestävä lopputulos.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Goodyear welt
Reece Oxford

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Reece Joel Oxford
Syntymäaika: 16. joulukuuta 1998 (ikä 25)
Syntymäpaikka: Lontoo, Englanti
Pelipaikka: keskuspuolustaja puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 190 cm
Seura
Seura: FC Augsburg
Junioriseurat
0000–2011: Tottenham Hotspur
2011–2015: West Ham United
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015–2019 | West Ham United | 8 | (0) |
| 2017 | → Reading | 5 | (0) |
| 2017 | → Mönchengladbach | 3 | (0) |
| 2018 | → Mönchengladbach | 4 | (0) |
| 2019 | → Augsburg | 8 | (0) |
| 2019– | Augsburg | 12 | (0) |
Maajoukkue
| 2013 | Englanti U16 | 3 | (0) |
| 2014–2015 | Englanti U17 | 18 | (1) |
| 2016 | Englanti U18 | 2 | (0) |
| 2015–2017 | Englanti U19 | 7 | (0) |
| 2016–2017 | Englanti U20 | 5 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. heinäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. heinäkuuta 2020.
Reece Joel Oxford (s. 16. joulukuuta 1998 Lontoo) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa saksalaisseura FC Augsburgia. Oikeajalkainen Oxford on pelipaikaltaan ensisijaisesti keskuspuolustaja, mutta hän voi pelata myös puolustavana keskikenttäpelaajana.
Ura > Seurajoukkueura

Oxford siirtyi West Ham Unitedin juniorijoukkueeseen Tottenham Hotspurista vuonna 2011. Hän debytoi seuran edustusjoukkueen paidassa heinäkuussa 2015 Eurooppa-liigan karsintaottelussa FC Lusitanosia vastaan. Debyytti Englannin Valioliigassa tapahtui elokuussa 2015 Arsenalia vastaan.
Ura > Maajoukkueura

Oxford debytoi vuonna 2014 Englannin alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. Hän toimi kapteenina vuoden 2015 EM-kilpailuissa, joissa Englanti oli viides. Hän pelasi vuonna 2016 alle 19-vuotiaiden EM-kilpailuissa, joissa Englanti hävisi välierissä Italialle.
Reed Whittemore

Edward Reed Whittemore Jr. (11. syyskuuta 1919 New Haven, Connecticut – 6. huhtikuuta 2012) oli yhdysvaltalainen runoilija. Hän valmistui Yalen yliopistosta ja toimi Yhdysvaltain poet laureatena vuosina 1964–1965.
Whittemore toimi professorina Carleton Collegessa ja Marylandin yliopistossa.
Julkaisuja > Runoutta

Heroes & Heroines (1946)
An American Takes a Walk (1956)
The Self-Made Man (1959)
The Boy from Iowa (1962)
Poems, New and Selected (1967)
Fifty Poems Fifty (1970)
The Mother's Breast and the Father's House (1974)
The Past, the Future, the Present: Poems Selected and New (1990)
Julkaisuja > Muuta

William Carlos Williams: Poet from Jersey (1975)
Six Literary Lives (1993)
René Louiche Desfontaines

| René Louiche Desfontaines |
| --- | --- |
 René Louiche Desfontaines
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. helmikuuta 1750 Tremblay (Ille-et-Vilaine)
Kuollut: 16. marraskuuta 1833 (83 vuotta) Pariisi
Kansalaisuus:  Ranska
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Bernard de Jussieu
Oppilaat:  Victor Jacquemont ja Auguste Plée
Tutkimusalue:  kasvi- ja lintutiede
René Louiche Desfontaines (14. helmikuuta 1750 Tremblay (Ille-et-Vilaine) – 16. marraskuuta 1833 Pariisi) oli ranskalainen kasvi- ja lintutieteilijä.
Desfontaines syntyi Tremblayn lähellä Bretagnessa. Hän opiskeli Collège de Rennesissä ja lähti Pariisiin vuonna 1773 opiskelemaan lääketiedettä. Jardin des Plantesissa luennoinut Louis Guillaume Lemonnier herätti hänen intohimonsa kasvitieteeseen. Hänet äänestettiin Ranskan tiedeakatemian jäseneksi vuonna 1783.
Desfontaines vietti kaksi vuotta Tunisiassa ja Algeriassa. Palatessaan Ranskaan hänellä oli laaja kasvikokoelma. Hän kirjoitti Flora Atlantican (1798–1799, 2 osaa), missä hän esitteli 300 tieteelle uutta kasvilajia. 1786 hän sai Jardin des Plantesin kasvitieteen professorin viran Lemonnierin jälkeen. Myöhemmin hänestä tuli Muséum National d'Histoire Naturellen johtaja. Hän oli yksi Institut de Francen perustajista, tiedeakatemian puheenjohtaja vuosina 1804–1805 ja hänet äänestettiin Kunnialegioonaan.
Kasvisuku Desfontainia on nimetty hänen kunniakseen. Linnuista hän nimesi ainakin kirjosiipikiurun ja kyläbulbulin.
Hänen nimeämien kasvien tieteellisen nimen perässä käytetään nimen jälkeen liitettävää auktorilyhennettä Desf..
Aiheesta muualla

René Louiche Desfontaines, 1751–1833. Nature, 11.11.1933, 132. vsk, s. 741.  doi:10.1038/132741b0.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 6.10.2020. (englanniksi)
Lohkoketju

Lohkoketju on tekniikka, jonka ensimmäinen merkittävä toteutus tehtiin kryptovaluutta Bitcoinia varten. Satoshi Nakamoto julkaisi kuvauksen tästä artikkelissa Bitcoin: A Peer-to-Peer Electronic Cash System lokakuussa 2008. Jotkut näkevät lohkoketjun suurimpana teknologisena mullistuksena Internetin ilmestymisen jälkeen, toisten mukaan taas lohkoketjuteknologian mahdollisuudet ovat liioiteltuja. Maailman talousfoorumin raportin ennustuksen mukaan 10 prosenttia maailman bruttokansantuotteesta on sidoksissa lohkoketjuteknologioihin vuonna 2027.
Toimintaperiaate

Lohkoketjun tekniikassa toisilleen vieraat toimijat voivat yhdessä tuottaa ja ylläpitää tietokantoja hajautetusti. Lohkoketju toteutetaan listana tai lokina transaktioista, joka jaetaan osallistujien kesken, jolloin sen voi todentaa monesta lähteestä ja koostaa sen perusteella tietokannan. Tekniikan ansiosta ketjun jäsenet voivat luottaa toisiinsa, vaikka he eivät tuntisi toisiaan.
Jokainen uusi lohko sisältää edeltävän lohkon tiivisteen. Jos lohkoketju on jostain kohdasta haarautunut kahdeksi niin voimaan jää se haara, jonka lohkojen yhteenlaskettu vaikeustaso on suurempi. Sen haaran lohkoja, joka ei jää voimaan, kutsutaan orpolohkoiksi. Jotta lohkoketjun historiaa voisi muuttaa, pitäisi ensin luoda uudelleen sekä se lohko, johon muutos tulee, että kaikki sen jälkeiset lohkot. Blockchain-tekniikoita käytetään aktiivisesti talouden eri alueilla, joten kiinnostus tätä aihetta kohtaan kasvaa vuosittain.
Hyödyt

Lohkoketjun hyötynä on että sen avulla päästään eroon erilaisista välikäsistä ja puolueettomista varmistajista. Lohkoketjulla voidaan siis lisätä luottamusta, kun tietokantaa voidaan ylläpitää ilman tietokantaa hallinnoivaa tahoa. Lisäksi jokaisella on pääsy katsomaan lohkoketjun sisältö ja jokainen transaktio tallentuu todistettavasti ja turvallisesti lohkoketjuun. Tieto on myös jäljitettävissä. Lohkoketjun hyötynä on myös, että tietokanta on hajautettuna samanaikaisesti useaan eri paikkaan, jolloin sitä on vaikea väärentää.
Yleiset käyttökohteet

Lohkoketjuteknologia mahdollistaa hajautetusti tuotetut digitaaliset valuutat, älykkäät sopimukset, mikromaksut, sähköiset omaisuusrekisterit, identiteetti- ja maineenhallintarekisterit, äänestysjärjestelmät, laitteiden väliset keskinäiset maksut ja autonomiset organisaatiot. Lohkoketjuja voidaan käyttää myös uusiutuvan sähkön ostamisessa ja myymisessä. Lohkoketjun avulla voidaan varmistua siitä, että uusiutuvaa sähköä ostanut henkilö saa nimenomaan uusiutuvaa sähköä. Lohkoketjuja voidaan käyttää myös kirjanpidossa, jossa teknologia muodostaa täydellisen "audit trailin", jolloin tilintarkastajan työ on helpompi. Lohkoketjuteknologialla voidaan estää auton kilometrimittarin manipulointi. Lohkoketjuteknologian avulla voidaan seurata tuotteen arvoketjua ja välttää väärennökset.
Lohkoketjuteknologiaa voi käyttää myös tekstiviestillä ilman internetyhteyttä.
IBM tarjoaa teknologiaa, jossa lohkoketjuteknologia on yhdistetty esineiden internetiin.
Käyttöesimerkkejä

Honeywellin GoDirect-alusta, joka yhdistää lentokoneiden osien ostajat ja myyjät
Espanjalaisen pankin Banco Bilbao Vizcaya Argentarian lainasopimukset
Matkanjärjestäjä TUIn hotellivaraukset on tallennettuna lohkoketjuihin
Timanttikauppias De Beers seuraa timanttien alkuperää lohkoketjuteknologian avulla.
Yhdysvaltalainen indie-elokuva No Postage Necessary jaeltiin lohkoketjuteknologiaa käyttäen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Juha-Pekka Raeste: Internet mullisti maailman, mutta seuraava vallankumous saattaa jättää sen varjoonsa. Helsingin Sanomat, 22.10.2018.  Hs.fi. Artikkelin verkkoversio käyttäjätunnuksella. Viitattu 23.10.2018.
Vesa-Matti Lahti: Lohkoketju muuttaa maailmaa, Suomen itsenäisyyden juhlarahasto (Sitra), 26.05.2016
Senja Larsen: "Lohkoketju on yhtä iso asia kuin Internet", Tietoviikko (Tivi),9.3.2016
Niclas Storås: Lohkoketjuteknologia pähkinäkuoressa – tämä kannattaa tietää, Tietoviikko (Tivi),5.4.2016
Juho Rantala: Lohkoketjuteknologian yhteiskunta. Osa I: Bitcoinista Ethereumiin. niin & näin 1/2018, 45–58.
Juho Rantala: Lohkoketjuteknologian yhteiskunta. Osa II: Rajatut, desentralisoidut markkinat. niin & näin 1/2018, verkkoteksti.
CBInsights: Banking Is Only The Beginning: 36 Big Industries Blockchain Could Transform (englanniksi)
Tietoviikko: Blockchain mullistaa maailman kuin internet
Blockchain Techology: From Hype to Reality (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Lohkoketjun rakenne. Pääketju (musta) sisältää pisimmän ketjun lohkoja, ja se alkaa "alkulohkosta" (Genesis block, vihreä) päättyen nykyiseen lohkoon. Orpolohkot ja -haarat (Orphan block, violetti) ovat viallisia lohkoja ja ne esiintyvät pääketjun ulkopuolella.
Rajasuo (Kuhmo)

Rajasuo on Täyssinän rauhaan liittyvä rajasopimuksen tekopaikka nykyisen Kuhmon alueella. Ruotsin ja Venäjän solmiman rauhan jälkeen maiden valitsemat rajankävijät sopivat Rajasuolla maiden välisen rajan tarkasta kulusta Pohjanmaalla ja Lapissa 25. maaliskuuta 1596. Rajan sovittiin alkavan Pisanmäestä Nilsiän rajalta ja päättyvän Näätämöön Pohjoisen jäämeren rantaan.
Richard Ramirez

| Richard Ramirez |
| --- | --- |
 Ramirez vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. helmikuuta 1960 El Paso, Texas, Yhdysvallat
Kuollut: 7. kesäkuuta 2013 (53 vuotta) Marin General Hospital, Greenbrae, Kalifornia, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Muut tiedot
Rikokset:  murha
Uhrit:  14
Vangittu:  31. elokuuta 1985
Rangaistus:  kuolemantuomio
Richard Leyva Muñoz Ramirez (29. helmikuuta 1960 El Paso, Texas, Yhdysvallat – 7. kesäkuuta 2013 Greenbrae, Kalifornia) oli kuolemaan tuomittu yhdysvaltalainen sarjamurhaaja. Ennen kiinnijäämistään Ramirez terrorisoi vuosina 1984–1985 Kaliforniaa kidnappauksilla, raiskauksilla ja murhilla. Hänen uhreikseen joutui Los Angelesin ja myöhemmin San Franciscon alueen asukkaita. Media antoi Ramirezille nimen ”Night Stalker”.
Rikosten oikeuskäsittely alkoi 22. heinäkuuta 1988. 20. syyskuuta 1989 Ramirez todettiin syylliseksi 13 murhaan, viiteen murhan yritykseen, 11 raiskaukseen ja 14 murtovarkauteen. Marraskuussa 1989 Ramirez tuomittiin Kaliforniassa kuolemaan kaasukammiossa. Ramirez avioitui vankilassa ollessaan. Hän kuoli 7. kesäkuuta 2013 sairaalassa verisyöpään klo 9.10 paikallista aikaa odottaessaan kuolemantuomion täytäntöönpanoa.
Raimo Vento

Raimo Olavi Vento (s. 15. syyskuuta 1954 Taipalsaari) on suomalainen entinen kiekonheittäjä. Vento voitti kiekonheiton Suomen mestaruuden Vaasassa vuonna 1986 tuloksella 60,08 ja Turussa 1989 tuloksella 58,00. Hänellä on myös neljä SM-hopeaa (1985, 1987, 1988 ja 1990) sekä kaksi pronssia (1981 ja 1984). Halli-SM-kultaa Vento saavutti kolmena vuotena peräkkäin (1987–1989)
Ennätyksensä 63,58 Vento heitti Uukuniemellä toukokuussa 1987. Vento osallistui Splitin EM-kisoihin vuonna 1990, mutta ei selvinnyt karsinnasta finaaliin. Vento lopetti uransa 1990-luvun alkupuolella ja on työskennellyt poliisina yli 30 vuotta Lappeenrannassa vanhempana konstaapelina. Tällä hetkellä hän on eläkkeellä.
Seuratasolla Vento edusti Lappeenrannan Urheilu-Miehiä.
Aiheesta muualla

Raimo Vento Tilastopaja (vaatii kirjautumisen, maksullinen palvelu).