stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
TBE-rokote
Vasta-aiheet ja haittavaikutukset

TBE-rokote on vasta-aiheinen alle vuoden ikäisillä lapsilla sekä jos henkilö on saanut anafylaktisen reaktion ensimmäisestä pistoksesta. Kananmuna-allergia ei estä rokottamista. Kumpaakaan Suomessa käytössä olevaa rokotetta ei ole tutkittu raskaana olevilla ja rokotteen antamista raskauden aikana tulisi harkita tarkkaan.
Eurooppalaiset TBE-rokotteet ovat käytännössä osoittautuneet varsin hyvin siedetyiksi ja turvallisiksi. Tavallisimpia haittavaikutuksia ovat pistosalueen paikallisoireet kuten arkuus ja kuumotus. Pistoskohdan kipua on noin 10 %:lla rokotetuista. Joillekin tulee myös yleisoireita, kuten päänsärkyä, huonovointisuutta ja väsymystä. Ohimenevää kuumeilua on esiintynyt varsinkin pienillä lapsilla. Keski-Euroopassa TBE-rokotuksen yhteydessä on raportoitu hermostotulehduksia. Niiden yhteys rokotteeseen on ainoastaan ajallinen, joten yhteys itse rokotteeseen on epäselvä. Näiden ilmaantuvuus on luokkaa yksi tapaus miljoonaa rokotettua kohti.
Telepatia

Telepatia eli ajatuksensiirto on oletettu parapsykologinen ilmiö, jolla tarkoitetaan kykyä kommunikoida toisten kanssa ajatuksen välityksellä. Nimitystä käytti ensimmäisen kerran Frederic W. H. Myers vuonna 1882.
Telepatia luetaan yhdeksi ns. ESP-ilmiöksi (extrasensory perception, aistit ylittävä havaitseminen), joka tarkoittaa tunnettujen aistien ulkopuolista aistimista. Telepatiaa ei ole tieteellisesti todistettu olevan olemassa.
Telepatia on suosittu aihe tieteiskirjallisuudessa. Viihdekirjallisuudessa telepatiaan liitetään usein esimerkiksi kyvyt hallita toisia mielen avulla tai tappaa toinen ajatuksen voimalla.
Kirjallisuutta

Freud, Sigmund: Mooses, telepatia ja paholainen: Soveltavaa psykoanalyysia 1899–1939.  (Suomentanut Markus Lång)  Helsinki:  Books on Demand, 2014.  ISBN 978-952-286-990-6
Häyry, Heta & Karttunen, Hannu & Virtanen, Matti (toim.): Paholaisen asianajaja: Opaskirja skeptikolle.  (Ursan julkaisuja 38)  Helsinki: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 1989.  ISBN 951-9269-48-7  Teoksen verkkoversio.
Koestler, Arthur: Parapsykologiaa vai yhteensattumia?.  (Suomentanut Matti Kannosto)  Helsinki:  Kirjayhtymä, 1970.  ISBN 951-26-0289-X
Selin, Risto: Ihmeellinen maailma: Skeptikon tietosanakirja.  (Ursan julkaisuja 81)  Helsinki: Tähtitieteellinen yhdistys Ursa, 2001.  ISBN 952-5329-19-4  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Lindfors, Jukka: Yle järjesti 1950-luvulla telepatiakokeen. Ylen Elävä arkisto 8.9.2006.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki
Kateri Tekakwitha

| Kateri Tekakwitha |
| --- | --- |
 Kateri Tekakwitha isä Chauchetièren maalauksessa. Maalattu vuosien 1682–1693 välillä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1656 Ossernenon
Kuollut: 17. huhtikuuta 1680 Sault St. Louis (nyk. Kahnawake)
Aiheesta muualla
Kotisivu
Kateri Tekakwitha tai Catharine Tekakwitha (1656 – 17. huhtikuuta 1680) oli katolilaisuuteen kääntynyt intiaani, jonka katolinen kirkko julisti hänen kuolemansa jälkeen autuaaksi ja lokakuussa 2012 pyhimykseksi. Hän on tärkeä henkilö etenkin katolilaisten intiaanien keskuudessa.
Elämäkerta

Kateri syntyi vuonna 1656 Ossernenonin mohawk-kylässä lähellä nykyistä Auriesvilleä New Yorkin osavaltiossa. Hänen isänsä oli mohawk-päällikkö ja hänen äitinsä kristinuskoon kääntynyt algonkini. Molemmat hänen vanhemmistaan ja hänen nuorempi veljensä kuolivat isorokkoon hänen ollessaan neljävuotias. Myös Kateri itse sairastui, ja sairaus jätti pahat rokonarvet ja huonon näön. Katerin vanhempien kuoleman jälkeen hän asui setänsä Ioweranon kanssa, joka oli hollantilaisten liittolainen ja katolisen kirkon vastustaja. Tästä huolimatta Kateri otti kasteen jesuiitta Jacques de Lambertvilleltä vuonna 1675. Kasteen myötä hän sai myös nimensä Kateri eli Catharine. Koska hänen sukunsa ei hyväksynyt kastetta, hän pakeni de Lambertvillen kehotuksesta Sault St. Louisin jesuiittalähetysasemalle lähelle Montrealia. Siellä hänestä tuli kristityn yhteisön keskipiste. Hän ei voinut ryhtyä nunnaksi intiaanitaustansa takia, mutta hän noudatti silti heidän elämäntapaansa. Hän teki myös lopulta ehkä ensimmäisenä irokeesina siveysvalan. Katerine vei lopulta askeettisen elämäntapansa äärimmäisen pitkälle ja lopulta hänen konfessorinsa kehotti häntä lieventämään elämäntapaansa. Lopulta hän sairastui vakavasti ja kuoli 17. huhtikuuta 1680. Tarinan mukaan hänen rokonarpensa paranivat puoli tuntia hänen kuolemansa jälkeen.
Kuoleman jälkeen

Katerinen kuoleman jälkeen hänen konfessorinsa kirjoittivat hänen elämäkertansa hagiografiana. Suurin osa siitä, mitä Katerinesta tiedetään, tiedetään näiden kirjoitusten kautta. Kirjoitusten kautta hänestä tehtiin myös jesuiittakäännytystyön menestyksekkyyden symboli. Hänen tarinansa kasvoi ja vuonna 1884 jesuiitat ehdottivat hänen kanonisointiaan. Katerinen tarina esiteltiin Vatikaanissa vuonna 1932, ja vuonna 1943 paavi Pius XII julisti hänet kunnianarvoisaksi. Vuonna 1980 Katerine julistettiin autuaaksi ja hänen pyhimyskalenteripäivänsä on 14. heinäkuuta. Päivää juhlitaan Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Kateri julistettiin pyhimykseksi 21.10.2012, häneen Yhdysvalloissa liitetyn ihmeen takia. Väittämän mukaan sairaalassa ollut poika parantui sairaudestaan sen jälkeen, kun hänen vanhempansa olivat rukoilleet Katerin väliintuloa sairaudessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kateri Tekakwitha Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Muut:  SNAC  IdRef 
Joseph-Émile Brunetin tekemä Kateri Tekakwhitan patsas Sainte-Anne-de-Beauprén basilikassa, Quebecissä.
Teleskooppikala

| Teleskooppikala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Auloppikalat Aulopiformes
Heimo::  Teleskooppikalat Giganturidae
Suku::  Gigantura
Laji::  chuni
Kaksiosainen nimi
 Gigantura chuni  Brauer, 1901 
Katso myös
   Teleskooppikala Wikispeciesissä   Teleskooppikala Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Teleskooppikala (Gigantura chuni) on teleskooppikaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan syvistä vesistä kaikista valtameristä.
Koko ja ulkonäkö

Teleskooppikala voi kasvaa suurimmillaan noin 16 cm pitkäksi. Lajin ruumiinmuoto on pitkänomainen ja sen silmät ovat suuret ja teleskooppimaisen varren päässä. Hampaat ovat kookkaat ja terävät. Teleskooppikalan selkäevä sijaitsee ruumiin takaosassa, rintaevät ovat viuhkamaiset ja pyrstöevä on haarautunut ja sen alimmat ruodot ovat pidentyneet. Väriltään kala on harmaa tai ruskehtava.
Levinneisyys ja elintavat

Teleskooppikalaa tavataan trooppisista vesistä Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Se on syvän veden kala ja liikkuu useimmiten 500–1 500 metrin syvyydessä. Nuoret yksilöt liikkuvat lähempänä pintaa kuin täysikasvuiset. Lajin ravintoa ovat kalat. Teleskooppikalat ovat hermafrodiitteja ja muodostavat mahdollisesti pareja.
Teknologian kulttuurinen tutkimus

Teknologian kulttuurinen tutkimus korostaa tekniikan ja kulttuurin yhteenkietoutumista, tekniikkaa ja kulttuuria muokkaavien prosessien moninaisuutta sekä ihmisen osuutta näissä prosesseissa. Tällainen tekniikan ja kulttuurin vuorovaikutus tekee ihmisistä aktiivisia toimijoita, jotka merkityksellistävät teknologioita.
Teknologian kulttuurinen tutkimus ymmärtää teknologiat kulttuurisina ilmiöinä. Kulttuuri ympäröi teknisiä artefakteja ja liittyy osaltaan niiden suunnitteluun, merkityksiin ja käyttöön. Teknologian tutkimuksessa etsitään usein erilaisia arjen käyttötapoja, symbolisia ilmauksia ja henkilökohtaista kiintymystä, jotka tekevät teknologian läheiseksi ja tutuksi. Kyse on siis teknologian tulemisesta osaksi arkielämää.
Teknologian kulttuurinen tutkimus asetetaan usein vastakkain teknologisen determinismin käsitteen kanssa. Teknologisen determinismin mukaan kehityskulku etenee selvästi siten, että teknologia muuttuu kovaa vauhtia ja siten ihmisten ja lopulta koko yhteiskunnan on sopeuduttava sen kehitykseen. Teknologinen determinismi pohjautuu ajatukseen, että teknologiset keksinnöt pystyvät muuttamaan yhteiskuntaa ja kulttuuria. Teknologian kulttuurinen tutkimus ei sitä vastoin ole syy–seuraus-suhteiden tutkimista, vaan se on pikemminkin anti-determinististä ja jatkuvuuden lisäksi otetaan huomioon yllätyksellisyys. Ihmisen eli teknologian käyttäjän rooli korostuu, kun tekniikka nähdään kulttuuristen ja sosiaalisten prosessien kautta. Toisin sanoen kulttuurintutkimuksen käsitteet siis siirtävät teknologian tutkimuksen painopisteen deterministisistä syy-seuraussuhteista ja teknologioiden itsensä seuraamisesta ihmisten toimijuuteen.
Teollistuneissa yhteiskunnissa tieto- ja viestintäteknologian merkitys on kasvanut yhä suuremmaksi. Tällainen kehityskulku on asettanut uudenlaisia haasteita myös yhteiskunnalliselle ja kulttuuriselle tutkimukselle. Tämän vuoksi on syntynyt kansainvälinen ja nopeasti kasvava teknologian yhteiskunnallisen ja kulttuurisen tutkimuksen ala, joka keskittyy teknologisiin prosesseihin ja niiden merkityksiin. Erityisesti Isossa-Britanniassa on kehitetty sen teorioita ja menetelmiä.
Alan keskeisiä tutkijoita

Steve Woolgar
Wiebe Bijker
Judy Wajcman
Donald MacKenzie
John Law
Hugh MacKay
Christine Hine
Pohjoismaissa teknologian kulttuurisen tutkimuksen lähestymistapaa ovat hyödyntäneet tutkimuksessaan muun muassa:
Ann-Jorunn Berg
Merete Lie
Knut H.Sørensen
Ulf Mellström
Tarja Cronberg
Marja Vehviläinen
Johanna Uotinen
Jaakko Suominen
Jussi Parikka
Sanna Talja
Teknologian kulttuurisen tutkimuksen alalla on useita eri suuntauksia. Laajin ryhmä muodostuu erilaisista teknologian sosiaalisen muokkauksen lähestymistavoista. Näistä tunnetuimpia ovat teknologian sosiaalisen rakentumisen (SCOT) ja teknologian sosiaalisen muokkauksen teoriat sekä toimijaverkkoteoria (ANT). Näissä lähestymistavoissa teknologia ymmärretään sosiaalisena ja kulttuurisena kokonaisuutena ja yhteiskunnan ja teknologian nähdään olevan jatkuvassa vuorovaikutuksessa toistensa kanssa.
Kirjallisuutta

Lie, Merete & Sørensen, Knut (1996): Making Technology Our Own? Domesticating Technology into Everyday Life. Scandinavian University Press, Oslo.
MacKay, Hugh (1997): Consumption and Everyday Life. Sage: London, Thousand Oaks &New Delhi.
MacKenzie, Donald & Wajcman, Judy (1985): The Social Shaping of Technology - How the Refridgerator got its Hum. Open University Press. Milton Keynes & Philadelphia.
Tuuva-Hongisto, Sari & Talsi, Noora & Uotinen, Johanna: Hei ihmistä varten! Teknologiapolitiikka, kansalaislähtöisyys ja arki.  (Kultaneito 6)  Joensuu:  Suomen kansantietouden tutkijain seura, 2006.  ISBN 951-97493-5-7
Uotinen, Johanna: Merkillinen kone: Informaatioteknologia, kokemus ja kertomus.  (Väitöskirja. Joensuun yliopisto. Joensuun yliopiston humanistisia julkaisuja 40)  Joensuu:  Joensuun yliopisto, 2005.  ISBN 952-458-653-3
Aiheesta muualla

Musiikkiteknologian kulttuurinen tutkimus (Arkistoitu – Internet Archive). Tutkimusalan esittely. Turun yliopisto.
Kulttuuri, teknologia ja koulutuksen monialaiset haasteet. Virtuaaliyliopiston artikkeli, kirjoittaja Minna Tarkka.[vanhentunut linkki]
Tehtävä Alpeilla

| Tehtävä Alpeilla> The Eiger Sanction |
| --- | --- |
 DVD:n kansi
Ohjaaja:  Clint Eastwood
Käsikirjoittaja:  Hal Dresner Warren B. Murphy Rod Whitaker (kirja)
Tuottaja:  Robert Daley
Säveltäjä:  John Williams
Kuvaaja:  Bruce Surtees
Leikkaaja:  Ferris Webster
Tuotantosuunnittelija:  Aurelio Crugnola
Pääosat:  Clint Eastwood George Kennedy Vonetta McGee Jack Cassidy
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures
Levittäjä:  Universal Studios
Ensi-ilta:  1975
Kesto:  115 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tehtävä Alpeilla (The Eiger Sanction) on Clint Eastwoodin ohjaama jännityselokuva vuodelta 1975. Pääosissa ovat ohjaaja ja George Kennedy.
Elokuva on saanut tunnustusta realistisista kiipeilyosioistaan. Eastwood kiipeilee elokuvassa itse eikä käytä sijaisnäyttelijöitä.
Elokuva perustuu Rodney William Whitakerin nimimerkillä Trevanian kirjoittamaan 1972 ilmestyneeseen samannimiseen, James Bond -tarinoita parodioivaan romaaniin. Romaani ilmestyi suomeksi 1974 Weilin+Göösin kustantamana ja Matti Kannoston suomentamana.
Juoni

Eastwood on Hemlock, eläkkeelle siirtynyt palkkamurhaaja, joka on suunnannut energiansa rauhallisempaan työhön taiteen opettajaksi ja keräilijäksi. Vanha pomo suostuttelee Hemlockin kuitenkin takaisin vaarallisiin kuvioihin ja hän saa tehtäväksi eliminoida kaksoisagentin, joka murhasi hänen vanhan työkumppaninsa ja ystävänsä. Palkkioksi luvataan kulujen ohella eräs hänen erityisesti tavoittelemansa arvokas taideteos.
Hemlock aloittaa jahdin koulutuskeskuksessa eliminoimalla vanhan vihollisensa (Jack Cassidy), joka ei kuulunut oikeastaan tehtävään. Hän kaappaa miehen mukaansa jeeppiin ja jättää tämän keskelle erämaata ilman mitään varusteita.
Ajojahti vie aina Sveitsin Alpeille asti, Kleine Scheidegg -solan yläpuolella kohoavalle Eigervuorelle. Hänellä on neljä epäiltyä vuoristokiipeilijää, joista yksi on hänen etsimänsä mies.
Näyttelijöitä

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Clint Eastwood  | … |  Jonathan Hemlock   |
|  George Kennedy  | … |  Ben Bowman   |
|  Vonetta McGee  | … |  Jemima Brown   |
|  Jack Cassidy  | … |  Miles Mellough   |
|  Jean-Pierre Bernard  | … |  Jean-Paul Montaigne   |
|  Heidi Brühl  | … |  Anna Montaigne   |
|  Thayer David  | … |  Dragon   |
|  Reiner Schöne  | … |  Freytag   |
|  Michael Grimm  | … |  Meyer   |
|  Brenda Venus  | … |  George   |
|  Gregory Walcott  | … |  Pope   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Asko Alanen sanoo Tehtävää Alpeilla pirulliseksi ja tosikkomaiseksi tapposeikkailuksi huikeissa maisemissa. Hän antaa sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Tehtävä Alpeilla Internet Movie Databasessa (englanniksi)
| n k Clint Eastwoodin ohjaamat elokuvat |
| --- | --- |
1970-luku:  Yön painajainen (1971)  Ruoska (1973)  Frank, rakastan sinua (1973)  Tehtävä Alpeilla (1975)  Lainsuojaton (1976) 
1980-luku:  Ratkaiseva isku (1983)  Kalpea ratsastaja (1985)  Bird (1988) 
1990-luku:  Valkoinen metsästäjä, musta sydän (1990)  Armoton (1992)  Täydellinen maailma (1993)  Hiljaiset sillat (1995)  Rajaton valta (1997)  Keskiyö hyvän ja pahan puutarhassa (1997)  Pahin rikos (1999) 
2000-luku:  Space Cowboys (2000)  Verivelka (2002)  Menneisyyden ote (2003)  Million Dollar Baby (2004)  Kirjeitä Iwo Jimalta (2006)  Isiemme liput (2006)  Gran Torino (2008)  Changeling – vaihdokas (2008)  Invictus – voittamaton (2009) 
2010-luku:  Hereafter (2010)  J. Edgar (2011)  Jersey Boys (2014)  American Sniper (2014)  Sully – uroteko Hudson-joella (2016)  15:17 Pariisiin (2018) 
Romaanin kansikuva
Teenage Rampage

| ”Teenage Rampage” The Sweet |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 B-puoli: ”Own Up, Take a Look at Yourself”
 Julkaistu: 7. tammikuuta 1974
 Tekijä(t): Chinn/Chapman
 Tuottaja(t): Nicky Chinn, Mike Chapman, Phil Wainman
 Tyylilaji: glam rock, hard rock
 Kesto: 03.32
 Levy-yhtiö: RCA Records
Sweetin muut singlet
| ”The Ballroom Blitz” 1973 | ”Teenage Rampage” 1974 | ”Peppermint Twist” 1974 |
”Teenage Rampage” on brittiläisen Sweet-yhtyeen tammikuussa 1974 singlenä julkaistu kappale. Se nousi yhtyeen kotimaassa listan toiselle sijalle ja Länsi-Saksassa se oli yhtyeen kuudes peräkkäinen ykköshitti. Nicky Chinnin ja Mike Chapmanin kirjoittama kappale ei sisältynyt milläkään yhtyeen studioalbumille.
Singlen B-puolella oli yhtyeen itse kirjoittama kappale ”Own Up, Take a Look at Yourself”.
Yleistä

”Teenage Rampage” edustaa musiikillisesti hard rockia, ollen kuitenkin erityisesti sanoituksen osalta suunnattu nuoremmalle kuuntelijakunnalle.
Kappaleeseen haluttiin saada liveäänityksen tunnelmaa, joten siihen lisättiin yleisön kirkumista. Sen katsottiin myös sopivan kappaleen kapinahenkisyyteen. Kappaleesta tehtiin myös useita hieman erilaisia musiikkivideoita.
Julkaisu ja vastaanotto

”Teenage Rampage” -single ilmestyi 7. tammikuuta 1974. Britanniassa levyt loppuivat pian kesken ja niitä piti tuoda Yhdysvalloista lisää. Suuresta kysynnästä huolimatta kappale ei noussut listaykköseksi, sillä kärjessä oli toinen Chinn/Chapman-tuote, Mud-yhtye, kappaleellaan ”Tiger Feet”. ”Teenage Rampagen” paras sijoitus kahdeksan listaviikon aikana oli siten toinen sija.
Länsi-Saksassa ”Teenage Rampage” oli Sweetin kuudes peräkkäinen ykkössingle. Se oli listan kärjessä seitsemän viikkoa. Myös Tanskassa se oli listaykkönen seitsemän viikon ajan, ja piikkipaikalle se ylsi myös Irlannissa. Kappale nousi top 10:een lisäksi Norjassa, Sveitsissä, Suomessa ja Belgiassa.
Julkaisu ja vastaanotto > Listasijoitukset

| Valtio | Korkein sijoitus | Listaviikot | Nousu listalle | Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Irlanti | 1. | 5 | 31.1.1974 |  |
|  Länsi-Saksa | 1. |  | 1974 |  |
|  Tanska | 1. | 10 | viikko 4/1974 |  |
|  Britannia | 2. | 8 | 19.1.1974 |  |
|  Norja | 2. | 12 | viikko 6/1974 |  |
|  Sveitsi | 2. | 12 | 23.1.1974 |  |
|  Suomi | 5. |  | helmikuu 1974 |  |
|  Belgia (Flanderi) | 10. | 8 | 2.2.1974 |  |
|  Alankomaat | 11. | 4 | 26.1.1974 |  |
|  Itävalta | 16. | 8 | 15.3.1974 |  |
Aiheesta muualla

Promovideo yhtyeen virallisella YouTube-kanavalla
TEM-aaltomuoto

TEM-aaltomuoto on sähkömagneettisen kentän etenemismuoto, jossa sekä sähkö- että magneettikenttä ovat liikettä vastaan kohtisuorassa, jolloin niillä ei ole lainkaan etenemissuuntaista komponenttia.  Aaltomuodon lyhenne tuleekin englanninkielisestä ilmauksesta Transverse Electric and Magnetic field. Aaltomuoto esiintyy vapaassa avaruudessa etenevässä säteilyssä, vähähäviöisissä koaksiaalijohdoissa ja eräissä muissa useampijohtimisissa aaltojohdoissa. Sen sijaan aaltoputkessa TEM-aaltomuoto ei ole mahdollinen, vaan siellä sähkömagneettinen kenttä etenee TE- tai TM-moodissa.
Telitromysiini

| --- | --- |

Telitromysiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(1R,2R,4R,6R,7R,8R,10R,13R,14S)-7-[(2S,3R,4S,6R)-4-(dimetyyliamino)-3-hydroksi-6-metyylioksan-2-yyli]oksi-13-etyyli-6-metoksi-2,4,6,8,10,14-heksametyyli-17-[4-(4-pyridin-3-yyli-imidatsol-1-yyli)butyyli]-12,15-dioksa-17-atsabisyklo[12.3.0]heptadekaani-3,9,11,16-tetroni
Tunnisteet
CAS-numero: 191114-48-4
ATC-koodi: J01FA15
PubChem CID: 3002190
DrugBank: DB00976
Kemialliset tiedot
Kaava: C43H65N5O10 
Moolimassa: 812,0
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 177 °C 
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: 60 %
Proteiinisitoutuminen: 60–70 %
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 9,5 h
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Telitromysiini (C43H65N5O10) on makrolideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää lääketieteessä antibioottina hengitystieinfektioiden hoitoon. Telitromysiini on ensimmäinen markkinoille tullut niin kutsuttu ketolidiantibiootti.
Ominaisuudet ja käyttö

Rakenteeltaan telitromysiini on erytromysiinin puolisynteettinen johdannainen. Yhdisteen rakenteeseen on synteettisesti luotu syklinen karbamaattiryhmä, eräs erytromysiinin kladinoosisokeriryhmistä on korvattu ketoryhmillä ja yhdisteeseen on liitetty sivuketjuksi butyyl-1,3-imidatsolyyli-3-pyridiiniryhmä, joka avustaa lääkeaineen sitoutumisessa bakteerisolujen ribosomeihin. Telitromysiinin etuna erytromysiiniin on sen suurempi stabiilisuus happoja vastaan.
Telitromysiini tehoaa useisiin bakeereihin ja on vanhempiin antibiootteihin verrattuna tehokkaampi erityisesti aerobisia grampositiivisia bakteereita vastaan. Yhdiste vaikuttaa sitoutumalla ribosomien suurempaan niin kutsuttuun 50S-alayksikköön ja yhdiste estää täten bakteerien proteiinisynteesiä. Telitromysiini on hyväksytty käytettäväksi muun muassa keuhkokuumeen hoitoon.
Haittavaikutukset

Tyypillisimpiä telitromysiinin haittavaikutuksia ovat ruuansulatuskanavan oireet kuten huonovointisuus, vatsakivut ja ripuli. 2000-luvun alussa alkoi ilmetä viitteitä telitromysiinin vakavasta maksatoksisuudesta, joka on saattanut eräissä tapauksissa johtaa jopa kuolemaan. Erityisen vakavia haittavaikutuksia telitromysiini voi aiheuttaa myasthenia gravista sairastaville potilaille. Näitä voivat olla vaikeutuvat lihasten heikkous ja hengenahdistus. Tila voi olla jopa hengenvaarallinen, minkä vuoksi Yhdysvaltain lääketurvallisuusviranomainen FDA määräsi lääkeainetta sisältäviin pakkauksiin asiasta merkinnän.
Päiväkivi

Päiväkivi (ven. Солнечный Камень, Solnetšnyi Kamen) oli kylä entisen Vuokselan kunnan eteläosassa Neuvostoliitolle luovutetulla alueella. Kylä sijaitsee Ison ja Pikku Vuoksen välisen niemen tyviosassa. Virallisesti Päiväkiveen kuului myös Vuokselan kirkonkylä Virkkilä, mutta se katsottiin yleensä omaksi kyläkseen. Virkkilän ja varsinaisen Päiväkiven erotti toisistaan metsäalue. Päiväkivi rajoittui pohjoisessa Virkkilään ja Pikku Vuokseen eli Vuoksen pohjoiseen laskuhaaraan, idässä Noisniemeen, etelässä Isoon Vuokseen ja lännessä Uuteenkylään.
Nykyisin kylän alue kuuluu Leningradin alueen Käkisalmen piiriin. Alueella ei ole kuitenkaan asutusta. Rakennuksiakaan ei ole jäljellä, sillä ne ovat joko tuhoutuneet tai siirretty muualle.
Kyläkuvaus

Päiväkiven kylässä oli 1930-luvulla parikymmentä taloa. Kyläkeskustan ympärillä sijainneiden peltojen lisäksi taloilla oli runsaasti viljavia rantamaita. Päiväkiven ja Virkkilän yhteinen kansakoulu sijaitsi kyliä erottavalla metsätaipaleella maantien varrella. Suurin osa asukkaista sai elantonsa maa- ja metsätaloudesta. Sivuelinkeinona harjoitettiin kalastusta.
Päiväkiven kautta kulki maantie Virkkilästä Noisniemeen. Päiväkiven kohdalla siitä erkani tie joka vei Virkkilästä Oravaniemen lossille, josta pääsi edelleen Valkjärvelle.
Historia

Päiväkiven kylä on saanut nimensä Päiväkivi-nimisestä Pähkinäsaaren rauhan (1323) rajamerkistä. Ennen Vuokselan kunnan perustamista vuonna 1914 Päiväkiven kylä kuului Valkjärven kuntaan.
Talvisodassa Päiväkiveä ei vallattu, mutta vuoden 1940 rauhansopimuksen mukaan se oli kuitenkin luovutettava. Väestö oli evakuoitu jo sodan aikana muualle Suomeen. Jatkosodassa alue vallattiin takaisin vuonna 1941 ja väestö pääsi palaamaan koteihinsa, mutta 1944 alue oli taas luovutettava ja väestö evakuoitava.
Päivänavaus

Päivänavaus on koulussa päivän alkajaisiksi järjestettävä lyhyt hengellinen tai muu vastaava tilaisuus. Suomessa sellainen järjestetään asetuksen mukaan sekä peruskoulussa että lukiossa, joskaan asetuksissa ei ole tarkemmin säädetty päivänavauksen sisällöstä.
Suhde uskontoon

Osa koulujen päivänavauksista on uskonnon harjoittamista. Esimerkiksi Suomen evankelis-luterilainen kirkko on laatinut jokaiseen virteensä sopivan päivänavauksen.
Suomen perustuslain 11 §:n 2 momentin perusteella ketään ei voida velvoittaa osallistumaan vakaumuksensa vastaisesti uskonnon harjoittamiseen. Tämän perusteella oppilasta ei voida velvoittaa osallistumaan uskonnolliseen päivänavaukseen. Nykyinen käytäntö on, että oppilaan huoltaja ilmoittaa, jos oppilas ei osallistu uskonnollisiin tilaisuuksiin. Ilmoituksen jälkeen koulun on huolehdittava siitä, että oppilas ei osallistu kyseisiin tilaisuuksiin ja järjestettävä oppilaalle tilaisuuden ajaksi muuta toimintaa. Lukiossa ilmoituksen tekee oppilas itse.
Yhdysvaltain korkein oikeus on kieltänyt päivänavaukset, koska ne rikkovat perustuslakia.