stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Idarubisiini
Synteesi

Idarubisiini on daunorubisiinin johdannainen ja sitä voidaan valmistaa siitä puolisynteettisesti. Suuressa mittakaavassa kokonaissynteesi on kuitenkin tehokkaampi tapa. (–)-1,4-dimetoksi-6-hydroksi-6-asetyylitetraliini reagoi ftaalianhydridin kanssa. Muodostuva välituotteen karbonyyliryhmä suojataan ketaalina ja reaktio bromin sekä atsobisisobutyronitriilin kanssa ja hydrolyysi muodostavat idarubisiinin aglykoniosan. Daunosamiini voidaan liittää aglykoniin joko N,O-bis(trifluoriasetyyli)daunosaminyylikloridin avulla hopeatriflaatin katalysoimana tai bioteknisesti Streptomyces peucetius-bakteerin avulla.
Kyyjärven valuma-alue

Kyyjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.64) on Saarijärven reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 519,84 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 4,17 %. Vesistön valuma-alueen alarajana on Pääjärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Pääjärven alueelle (14.63).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat seitsemän aluetta tai valuma-aluetta* Puukonjoen valuma-alue (14.632) :
Kiminginjoen alue (14.641)
Kiminginjärven–Oikarinjoen alue (14.642)
Kyyjärven alue (14.643)
Ähtyrinpuron valuma-alue (14.644)
Pekkasenjoen valuma-alue (14.647)
Kortejoen valuma-alue (14.646)
Napolanjoen valuma-alue (14.645)
Gunnar Höckert

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gunnar Höckert Berliinin olympialaisissa 1936. |  Gunnar Höckert Berliinin olympialaisissa 1936. |  Gunnar Höckert Berliinin olympialaisissa 1936. |  |
Maa:   Suomi
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Berliini 1936 | 5 000 m |  |
Gunnar Mikael Höckert (12. helmikuuta 1910 Helsinki – 11. helmikuuta 1940 Johannes) oli suomalainen kestävyysjuoksija, joka voitti 5 000 metrin olympiakultaa vuonna 1936.
Henkilötiedot

Höckertin vanhemmat olivat konsulina ja pankkiirina työskennellyt Mikael Höckert ja Walborg Emilia Lindegrén. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Nya svenska läröverketistä vuonna 1932, jonka jälkeen Höckert opiskeli ruotsalaisessa kauppakorkeakoulussa ja valmistui ekonomiksi 1936. Hän työskenteli Oy Electrolux Ab:ssä 1934–1935, Mercantile Oy:ssä 1935–1936 ja viimeiseksi Oy Kapselo Ab:ssä prokuristina.
Urheilu-ura

Höckert edusti helsinkiläistä Idrottsklubben-32-seuraa, jossa häntä valmensi Runar Hällsten. Hänen juoksu-uransa huippuhetket jäivät vuoteen 1936. 5 000 metrin juoksun finaali Berliinin olympialaisissa 1936 alkoi hyvällä vauhdilla. Yhdysvaltalainen Donald Lash aloitti vauhdinpitäjänä, mutta kolme suomalaista ohitti hänet 2 000 metrin kohdalla. Pian sen jälkeen kisa muodostui edellisten olympiakisojen voittajan ja maailmanennätyksen haltijan Lauri Lehtisen ja Höckertin väliseksi kamppailuksi. Viimeisellä kierroksella Höckert jätti Lehtisen taakseen ja voitti maailman sen vuoden parhaalla ajalla ja olympiaennätyksellä 14.22,2. Kolmas suomalainen Ilmari Salminen oli saamassa pronssia ja tuomassa Suomeen kolmoisvoiton, mutta kaatui 750 metriä ennen maalia ja jäi kuudenneksi. Höckert juoksi Tukholmassa myöhemmin samana vuonna 16. syyskuuta maailmanennätyksen 3 000 metrillä (8.14,8). Viikkoa myöhemmin samalla radalla hän juoksi ennätyksen 2 mailin matkalla (8.57,4) ja vielä viikkoa myöhemmin sivusi ranskalaisen Jules Ladoumèguen 2 000 metrin maailmanennätystä 5.21,8 Malmössä. Myöhemmin Höckertin uraa vaikeutti nivelreuma eikä hän enää saavuttanut vuoden 1936 tasoaan. Paavo Nurmi piti häntä silti 1930-luvun lahjakkaimpana suomalaisjuoksijana.
Urheilusaavutuksia

Olympiakultaa Berliini 1936 (5 000 metrin juoksu)
Kolme maailmanennätystä (2 000 m, 3 000 m ja kaksi mailia)
Sota-aika

Varusmiespalveluksensa vuosina 1932–1933 suorittanut Höckert osallistui talvisotaan vapaaehtoisena, koska häntä ei sairautensa vuoksi kutsuttu sotaa edeltäviin ylimääräisiin kertausharjoituksiin. Höckert toimi JR10:ssä joukkueenjohtajana, osallistuen Summan torjuntataisteluihin Marjapellonmäellä. Reservin vänrikki Höckert sai surmansa Karjalankannaksella Karhulan kylän Kinnassaaren lähellä, kun kranaatti osui pikakivääripesäkkeeseen, vain päivää ennen kuin olisi täyttänyt 30 vuotta. Kilpakumppani Lehtinen lahjoitti oman, vuonna 1932 voittamansa olympiakultamitalin talvisodassa haavoittuneelle Matti Mäkiselle kunnioittaakseen Höckertin muistoa.
Aiheesta muualla

Autio, Veli-Matti: / Höckert, Gunnar (1910–1940) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu.  4.3.2008. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Henry Nielsen Tanska | Miesten 3 000 metrin maailmanennätyksen haltija 16. syyskuuta 1936 – 14. elokuuta 1940 | Seuraaja: Henry Jonsson, Ruotsi |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Don Lash Yhdysvallat | Miesten kahden mailin maailmanennätyksen haltija 24. syyskuuta 1936 – 30. syyskuuta 1937 | Seuraaja: Miklós Szabó, Unkari |
Miesten 5 000 metrin juoksun olympiavoittajat
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Tilastopaja 🔒  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
Kytäjän kirkko

| Kytäjän kirkko |
| --- | --- |
 Kirkko toukokuussa 2008.
Sijainti:  Palkkisillantie 11, Hyvinkää
Koordinaatit:  60°36′06″N, 024°40′54″E
Seurakunta:  Hyvinkään seurakunta
Rakentamisvuosi:  1939
Suunnittelija:  Väinö Vähäkallio
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  180
Tyylisuunta:  klassismi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sankarivainajien muistomerkki Tähtien lailla muistonne loistaa taivaalla Isänmaan vapaan
Kytäjän kyläkirkko on Hyvinkään seurakunnan pieni kirkko Hyvinkäällä Kytäjän kylässä. Museoviraston mukaan kirkko on "viehättävä esimerkki arkkitehtuuriltaan korkeatasoisesta paikallisen yhteisön rakennuttamasta kyläkirkosta". Museovirasto on määritellyt sen valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi.
Vaaleaksi rapatusta tiilestä 1939 rakennetun kirkon suunnitteli arkkitehti Väinö Vähäkallio, Kytäjän kartanon silloinen omistaja. Kirkon pinta-ala on 326 neliötä, istumapaikkoja kirkossa on 180. Kirkko on muodoltaan suorakaiteinen satulakattoinen pitkäkirkko. Sisäänkäynnin yllä on kampaniilityylinen kellotorni, jonka esikuva tulee italialaisista maalaiskirkoista. Tyyliltään kirkko edustaa klassismia. Hyvinkään seurakunnalle kirkko luovutettiin 1962. Alttaritaulun paikalla on krusifiksi. Saarnatuolin seinämässä on Kaapo Wirtasen Apostolit-maalaus, jonka malleina Wirtasella oli kytäjäläisiä miehiä, muun muassa Väinö Vähäkallion talvisodassa kaatunut poika Kai Väinö Vähäkallio. Kirkon vieressä on pieni hautausmaa ja veteraanien muistomerkki.
Aiheesta muualla

Kytäjän kirkko (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Hyvinkään seurakunta, Kytäjän kirkko (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirkon kuva
Uudenmaan kirkot (pois lukien Espoo, Helsinki ja Vantaa)
Askola –
Bromarv –
Capella (Siuntio) –
Degerby –
Fagervik –
Haapajärvi –
Hanko –
Hyvinkää (ev.lut.) –
Hyvinkää (ortod.) -
Hyvinkää (vanha) –
Inkoo –
Järvenpää (ev.lut.) –
Järvenpää (ortod.) –
Karjaa –
Karkkila –
Karjalohja –
Kauniainen –
Kellokoski –
Kerava –
Kirkkonummi –
Klaukkala (ev.lut.) –
Klaukkala (ortod.) –
Kytäjä –
Kärkölä –
Lapinjärvi –
Lapinjärvi (pikku kirkko) –
Lappohja –
Liljendal –
Lohja –
Lohja (tsasouna) –
Loviisa –
Masala –
Merikappeli (Upinniemi) –
Mustio –
Myrskylä –
Mäntsälä –
Nummi –
Nurmijärvi –
Pernaja –
Pohja –
Porvoo –
Porvoon Kristuksen kirkastumisen kirkko –
Pornainen –
Pukkila –
Pusula -
Rajamäki –
Ruotsinpyhtää –
Sammatti –
Sipoo (uusi) –
Sipoo (vanha) –
Siuntio –
Snappertuna –
Söderkulla –
Tammisaari –
Tenhola –
Tuusula –
Täktom (kappeli) –
Vihti
| n k Perustiedot Wikidatassa: Kytäjän kyläkirkko (Q17382003)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kirkko
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Hyvinkää
katuosoite: Palkkisillantie 11, 05720 Hyvinkää
koordinaatit: 60°36′06″N 24°40′54″E﻿ / ﻿60.601667°N 24.681667°E﻿ / 60.601667; 24.681667
Kyrmysimppu

| Kyrmysimppu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Simppukalat Scorpaeniformes
Heimo::  Kyrmysimput Rhamphocottidae  Gill, 1888
Suku::  Rhamphocottus  Günther, 1874
Laji::  richardsonii
Kaksiosainen nimi
 Rhamphocottus richardsonii  Günther, 1874 
Katso myös
   Kyrmysimppu Wikispeciesissä   Kyrmysimppu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kyrmysimppu (Rhamphocottus richardsonii) on simppukaloihin kuuluva kalalaji, jota tavataan Tyynenmeren pohjoisosista. Se on ainoa laji kyrmysimppujen (Rhamphocottidae) heimossa.
Koko ja ulkonäkö

Kyrmysimppu on pienehkö kala ja saavuttaa suurimmillaan noin 9 cm:n pituuden. Ruumiinrakenteeltaan se on korkea- ja litteäruumiinen ja sen kuono on pitkä. Kyrmysimpulla on kaksi toisistaan erillään olevaa selkäevää, kookkaat rintaevät ja pyöreähkö selkäevä. Rintaevän alimmat ruodot ovat muita ruotoja pidemmät ja paksummat. Kyrmysimpulla ei ole uimarakkoa. Kyrmysimput kykenevät vedestä nostettuna muodostamaan murahtelevia ääniä.Kalan suomut ovat piikikkäät. Pohjaväriltään kyrmysimppu on vaaleanruskea ja ruumiissa on epäsäännöllisiä tummemman ruskeita raitoja. Evät ovat oranssinpunaiset.
Levinneisyys ja elintavat

Kyrmysimppua tavataan alueelta, joka ulottuu Japanista Beringinmerelle, Alaskaan ja etelään Kaliforniaan asti. Laji elää matalahkoissa vesissä, tyypillisesti alle 200 metrin syvyydessä, hiekka- ja kivikkopohjilla ja rannikon vuorovesilammikoissa. Kala elää usein kivenkoloissa, luolissa ja suurten Balanus nubilis -siimajalkaisten tyhjissä kuorissa. Kyrmysimpun ravintoa ovat eläinplankton, pienet äyriäiset ja pienet kalat.. Lajin lisääntymisaika on elokuusta lokakuuhun.
Hyvinvointi

Hyvinvointi viittaa yleiskielessä vaurauteen ja hyvään terveydentilaan. Yhteiskunnallisena käsitteenä hyvinvoinnille on erilaisia määritelmiä ja mittareita. Hyvinvoinnilla viitataan toisaalta yksilöiden subjektiiviseen kokemukseen omasta ja läheistensä elämänlaadusta ja toisaalta myös eri kansakuntien ja väestöryhmien objektiivisesti mitattavissa oleviin aineellista ja sosiaalista hyvinvointia kuvastaviin osa-alueisiin kuten käytettävissä oleviin tuloihin, terveydenhuollon ja koulutuksen saatavuuteen sekä tasa-arvoon.
Hyvinvoinnin aineellista pohjaa voidaan kuvata elinolojen käsitteellä. Yksilöllisiksi hyvinvoinnin osatekijöiksi luetaan esimerkiksi terveys, sosiaaliset suhteet, itsensä toteuttaminen ja onnellisuus. Hyvinvoinnin eri osatekijät tukevat yleensä toinen toistaan.
Hyvinvointipolitiikka ja hyvinvointitutkimus

Julkisen vallan pyrkimyksiä edistää väestön hyvinvointia kutsutaan usein hyvinvointipolitiikaksi. Kuitenkin periaatteessa kaikki politiikan osa-alueet vaikuttavat väestön hyvinvointiin. Hyvinvointipolitiikan määrittely ja erottaminen muusta politiikasta on siten vaikeaa. Tämän vuoksi hyvinvointipolitiikan käsitettä käytetään usein myös suppeammin sosiaali- ja terveyspolitiikan synonyymina. Julkisen vallan keinot hyvinvoinnin edistämisessä ovat kuitenkin rajalliset sen suhteen, kuinka perheet ja lähiyhteisöt omissa oloissaan toimivat hyvinvointinsa tuottamiseksi.
Hyvinvointitutkimus tuottaa tietoa hyvinvoinnista ja yhteiskunnallisista ongelmista. Tämän tiedon avulla voidaan poliittisesti arvioida hyvinvointipalvelujen ja tulonsiirtojen vaikuttavuutta. Vaikuttavuudella tarkoitetaan sitä, kuinka panoksilla saadut tuotokset vastaavat asetettuja tavoitteita. Hyvinvointipolitiikan tai yksittäisen ohjelman tai toimen vaikuttavuutta voidaan arvioida vertailevalla tutkimuksella, toistomittauksella ennen tai jälkeen toimen tai mallintamalla. Usein ainoa keino on kuitenkin joko vertaileva tutkimus tai ennen ja jälkeen arviointi. Vertailujen ongelmana on, että eri tekijöiden suhteellisen merkityksen osoittaminen ilmiöiden kehityksessä on vaikeaa.
Hyvinvointipolitiikan arvioinnissa hyödynnetään erilaisia osoittimia. Tyypillisesti käytetyt mittarit ovat kuvanneet määrällisesti mitattavia voimavaroja kuten tuloja.
Keskeinen hyvinvoinnin arviointiin käytetty mittari bruttokansantuote asukasta kohti on osoittautunut huonoksi mittariksi, kun väestön elintaso ylittää tietyn rajan. Easterlinin paradoksilla viitataan havaintoon, että väestön tyytyväisyys elämään ei enää parane maan vaurastumisen mukana sen jälkeen, kun elintaso ylittää perustavat tarpeet. Elintason kasvamisen sijaan ihmisten tyytyväisyys vauraissa teollisuusmaissa liittyy sellaisiin tekijöihin kuin ihmissuhteet, oikeudenmukaisuus yhteisössä ja mielekäs tekeminen. Suomessa kansalaisten tyytyväisyys elämäänsä on pysyi samalla tasolla vuosina 1966–2006, vaikka bruttokansantuote asukasta kohden kasvoi samalla ajanjaksolla kolminkertaiseksi. Esimerkiksi Yhdistyneiden kansakuntien Inhimillisen kehityksen indeksi on mittari, joka kuvaa yhteiskunnan hyvinvointia bruttokansantuotetta paremmin.
Tutkijoiden mielestä ympäristöpolitiikan, asuntopolitiikan ja tasa-arvopolitiikan merkitys hyvinvoinnin tuottajina kasvaa Muun muassa Anthony Giddens on hahmotellut mallia jälkiteollisesta hyvinvointipolitiikasta, jonka tavoitteena on puutteen poistamisen sijasta yhteiskunnallisen oikeudenmukaisuuden toteutuminen.
Hyvinvointipolitiikka ja hyvinvointitutkimus > Tuloerot

Joidenkin mielestä tuloerojen tuleekin olla suuret, jotta talouteen syntyisi kannustimia ja ostovoimaa palveluille. Jiodenkin mielestä tuloerojen kasvu ei ole ongelma niin kauan kuin köyhienkin reaalitulot kasvavat. Arvostelijoiden mielestä taas suuret tuloerot liittyvät mahdollisuuksien epätasa-arvoon. Suurten tuloerojen yhteiskunnassa sosiaalinen liikkuvuus vaatii ”pidemmän matkan” yhteisöllisesti ja kulttuurisesti. Tällöin yhteiskunnallisen aseman periytyvyys on voimakasta. Mahdollisuudet paremman elintason tavoitteluun ovat epätasaisesti jakautuneet.
Gini-kerroin on yleisesti käytetty tuloeroja kuvaava mittari. Mitä suuremman arvon gini-kerroin saa, sitä epätasaisempi tulonjako yhteiskunnassa on. Gini-kerroin on pienten tuloerojen maissa kuten Pohjoismaissa 20–30 prosenttia ja keskisuurten tuloerojen maissa kuten Yhdysvalloissa 30–40 prosenttia. Hyvin suurten tuloerojen maissa Gini-kerroin on yli 50 prosenttia.
Sosiaaliset tulonsiirrot ja progressiivinen verotus tasaavat tuloeroja ansio- ja pääomatuloissa. Ilman tulonsiirtoja ja progressiivista verotusta tuloerojen Gini-kerroin olisi ollut Suomessa 46 prosenttia 26,5 prosentin sijasta.
Hyvinvointipolitiikka ja hyvinvointitutkimus > Elämänlaatu

Elämänlaatu kuvaa ihmisen kokemaa terveydellistä, psyykkistä, sosiaalista ja elinympäristöön liittyvää tyytyväisyyttä suhteessa hänen tarpeisiinsa.
Elämänlaatua voidaan mitata usealla eri mittarilla, kuten 15D, SF-36, EQ-5D, WHO-QOL-100 ja WHO-QOL-Bref. Usein terveystaloustieteessä puhutaan käsitteestä QALY (Quality adjusted life Years), eli laatupainotetuista elinvuosista, joiden perusteella esim. lääkehoitojen kustannus-vaikuttavuutta mitataan.
Elämänlaadun mittareista voidaan mainita Maailman terveysjärjestön WHO:n kehittämä WHO-QOL-100 -mittari, jossa elämänlaatu jaotellaan seuraavasti
kuuteen eri elämänlaadun ulottuvuuteen:
Fyysinen terveydentila (esim. energisyys, kipu, unenlaatu)
Psykologinen terveydentila (esim. ajattelu, oppiminen, keskittyminen, tunteet)
Toimintakyky (liikuntakyky, päivittäiset toiminnot, työkyky)
Sosiaaliset suhteet (parisuhde, ystävyyssuhteet, seksuaalisuus, lähiympäristön tuki)
Ympäristö (ansiotulot, palvelujen toimivuus, harrastusmahdollisuudet, kotiolot)
Arvot (uskonnollisuus, asenteet, maailmankuva)
Koettu terveydentila on henkilökohtainen kokemus omasta fyysisistä, psyykkisistä ja sosiaalisista voimavaroista suhteessa päivittäisten tehtävien ja elämän asettamiin vaatimuksiin.
Hyvinvointi Suomessa > Sosiaali- ja terveyspolitiikka

Suomessa sosiaali- ja terveyspolitiikka kattaa 2000-luvulla noin puolet julkisista menoista. Tämä tarkoittaa noin 40 miljardia euroa vuodessa. Sosiaalimenojen osuus bruttokansantuotteesta on EU-maiden keskitasoa.
Onnistunut työ- ja eläkepolitiikka, nuorten syrjäytymisen ehkäiseminen, nuorisotyöttömyyden poistaminen, hyvin toimivat terveyspalvelut sekä 80 vuotta täyttäneiden avun saannin turvaaminen ovat elämänlaadun näkökulmasta tavoitteita, joihin tulisi pyrkiä. Hallitukset arvioivat oman hallitusohjelmansa ja sen politiikkaohjelmien toteutumista hallituskauden lopussa julkaistavissa seurantaraporteissa. Sosiaali- ja terveysministeriö julkaisee vuosittain Sosiaaliturvan suunta -raportin, jossa arvioidaan sosiaali- ja terveyspoliittisten tavoitteiden saavuttamista.
Hyvinvointi Suomessa > Suomalaisten elämänlaatu

Nuoret miehet ovat kyselyjen mukaan kaikkein tyytyväisimpiä elämäänsä. Esimerkiksi Ylen Taloustutkimuksella vuonna 2019 teettämässä kyselyssä kävi ilmi, että lähes 40 prosenttia 15–29-vuotiaista miehistä oli erittäin tyytyväinen elämäänsä, kun muista vastaajista yhtä tyytyväisiä oli alle 20 prosenttia. Turvattu työpaikka, kolmen tai useamman hengen kotitalous, hyvät sosiaaliset suhteet ja hyvä terveys sekä riittävä toimeentulo lisäävät elämänlaatua.
Suomalaiset kokevat elämänlaatunsa voittopuolisesti hyväksi aina myöhäiseen ikään saakka, mutta terveys ja sosioekonomiset tekijät määrittävät kokemusta suuresti. Riski heikentyneeseen elämänlaatuun on suurin työttömillä ja vähän koulutetuilla nuorilla ja 80 vuotta täyttäneillä leskinaisilla. Heikko fyysinen ja psyykkinen terveys sekä sosiaalisten suhteiden ohuus vähentävät elämänlaatua kaikenikäisillä ja erityisesti työkyvyttömyys- ja vanhuuseläkeläisillä. Onnistunut työ- ja eläkepolitiikka, nuorten syrjäytymisen ehkäiseminen ja nuorisotyöttömyyden poistaminen, hyvin toimivat terveyspalvelut sekä 80 vuotta täyttäneiden avun saannin turvaaminen ovat elämänlaadun näkökulmasta tavoitteita, joihin valtakunnan politiikassa tulisi pyrkiä.
Työelämään osallistumisen merkitys, paitsi suomalaisten työikäisten toimeentulolle, niin myös elämänlaadulle näyttää tämän analyysin perusteella aivan keskeiseltä. Riittävä toimeentulo ja tulojen kasvu suojaa heikolta fyysiseltä elämänlaadulta, mikä sopii hyvin yhteen sen kanssa, että aiemmissa tutkimuksissa muun muassa kuolleisuuserojen on havaittu korreloivan voimakkaasti tuloerojen kanssa. Tulokset sopivat hyvin yhteen myös aiemman tutkimuksen kanssa myös siinä, että huonoksi koettu terveys aiheuttaa työttömyys- ja eläkeriskin kasvua . Terveystaloustieteellisen kirjallisuuden perusteella tuloerojen voimakas kasvu liittyy kiinteästi hyvinvointierojen kasvuun.
Suomalaisten hyvinvointi 2010-tutkimuksessa saatiin uutta tutkimustietoa elämänlaatuun yhteydessä olevista sosio-ekonomisista tekijöistä. Elämänlaatu on tyypillisesti korkein 25-59 –vuotiailla, työssäkäyvillä, perheellisillä ja 3-4 hengen talouksissa elävillä henkilöillä, jotka kokevat taloudellisen tilanteensa hyväksi ja terveytensä erittäin hyväksi. Heikon elämänlaadun ryhmässä on puolestaan paljon nuoria työttömiä, eläkeläisiä tai yksineläviä iäkkäitä henkilöitä. Työttömyys, työkyvyttömyys, heikko toimeentulo ja yksinäisyys ovat merkittävimmät elämänlaadun riskitekijät.
Kirjallisuutta

Saari, Juho (toim.): Hyvinvointi: Suomalaisen yhteiskunnan perusta.  Helsinki:  Gaudeamus, 2010.  ISBN 978-952-495-183-8
Wilkinson, Richard & Pickett, Kate: Tasa-arvo ja hyvinvointi: Miksi pienet tuloerot koituvat kaikkien hyväksi.  ((The spirit levell: Why more equal societies almost always do better, 2009.) Suomennos: Markus Myllyoja)  Helsinki:  HS kirjat, 2011.  ISBN 978-952-5557-39-8  (kirjan tilastolliset kuvaajat). (Arkistoitu – Internet Archive)
Mämmi, Sanna: Elämänvoimaa: 7 askelta hyvään elämään.  Helsinki:  Minerva, 2012.  ISBN 978-952-492-599-0
Aiheesta muualla

Jouko Kajanoja: Mitä on hyvinvointi? Tilastokeskus, Kuntapuntari 3/2005.
Findikaattori: Hyvinvointia kuvaavat indikaattorit (Tilastokeskus ja valtioneuvoston kanslia)
Idän lohikäärme

| Idän Lohikäärme> The Last Dragon |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Schultz
Käsikirjoittaja:  Louis Venosta
Tuottaja:  Rupert Hitzig
Säveltäjä:  Bruce Miller & Misha Segal
Kuvaaja:  James A. Contner
Pääosat:  Taimak Vanity Christopher Murney Julius J. Carry III
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Motown Productions
Levittäjä:  TriStar Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1985
Kesto:  109 min (alkuperäisversio)
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  10 milj. USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idän lohikäärme (The Last Dragon) on vuonna 1985 ensi-iltansa saanut toimintaelokuva, jonka on tuottanut Rupert Hitzig ja ohjannut Michael Schultz. Suomessa elokuva tuli ensi-iltaan 13. syyskuuta 1985 ja se julkaistiin myös VHS-muodossa.
Juoni

Nuori Leroy Green koskettaa viimeistä tasoa taistelulajissaan. Hänen opettajansa kokee ettei voi auttaa Leroyta enää. Leroy lähtee seikkailuun kohti taistelulajinsa viimeistä tasoa ja kohtaa matkallaan vaarallisen tv-tuottajan Eddie Arcadianin (Murney), sekä Harlemin shōgunin, joka haluaa olla taistelijoiden mestari. Lisäksi Leroy joutuu pelastamaan kaunista Laura Charlesia pakkomielteisen tuottajan kynsistä.
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi piti elokuvaa vauhdikkaana ja antoi sille kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Idän lohikäärme Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elokuvalle tehty WWW-sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Kyynelkoivu

| Kyynelkoivu |
| --- | --- |
 Kyynelkoivuja ryhmässä Hatanpään arboretumissa.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Fagales
Heimo::  Koivukasvit Betulaceae
Alaheimo::  Betuloideae
Suku::  Koivut Betula
Laji::  Rauduskoivu pendula
Lajike::  'Youngii'
Kaksiosainen nimi
 Betula pendula 'Youngii' 
Katso myös
   Kyynelkoivu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kyynelkoivu (Betula pendula 'Youngii') on rauduskoivun lajike. Lajike on hitaasti kasvava puu, jonka oksisto muodostaa pyöreän kruunun.
Kyynelkoivun kasvumuoto on alkujaan löydetty luonnosta. Kyynelkoivu vartetaan 2–6 metrin korkuiseen rauduskoivun runkoon, jonne se muodostaa riippuvan latvuksen, jonka oksat ovat pitkiä ja ohuita. Jos sitä halutaan leikata, leikkaus tehdään loppukesällä runsaan keväisen mahlavuodon takia. Kyynelkoivulla on hyvin pittoreski ohuista oksista muodostuva kruunu, joka yltää maahan saakka, minkä vuoksi tätä koivua on usein sanottu "itkukoivuksi". Se on hyvin vaatimaton ja kaunis. Sitä käytätään puutarha- ja maisemasuunnittelussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kyynelkoivu Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: ru:Берёза Юнга
Käännös suomeksi
Höyhen

Erilaisia höyheniä
Höyhen on lintujen ihosta kasvava kevyt sarveisaineesta muodostunut epiderminen uloke. Höyhenet voidaan jakaa sukasiin, untuviin, ruumiinhöyheniin, peitinhöyheniin sekä sulkiin. Höyhenet muodostavat linnun höyhenpeitteen, joka antaa linnulle värin, suojaa sitä, säätelee ruumiinlämpöä ja auttaa lentämisessä.
Rakenne

Höyhenen rakenneosat ovat höyhentuppeen kiinnittynyt ontto tyviosa eli kynä sekä ruoti, joka on kynän jatke. Ruodista lähtee molemmille sivuille litteä höyty, johon kuuluu leveä sisähöyty ja kapeampi ulkohöyty. Höyty koostuu höytyliistakkeista, jotka lähtevät ruodista. Niistä kasvavat höytysäteet, jotka liittyvät höyhenväkästen välityksellä toisiinsa tehden rakenteesta kestävän.