Alfons Håkans (liikemies)
Ura > Diamantiksen pelastusoperaatio (1930)

Syksyllä 1929 kreikkalainen rahtialus Diamantis matkasi Hollannista Perämeren Haaparantaan noutamaan propsia. Lokakuun 9. päivänä sakea sumu nousi Merenkurkussa, ja alus eksyi reitiltä. Kapteeni Marco Lyras ohjasi laivan vahingossa Valinin matalalle, missä terävät kivet repäisivät peräruuman auki ja aiheuttivat vakavia vaurioita.
Meripelastusalukset yrittivät turhaan irrottaa Diamantiksen, mutta matala vesi ja myrskyt estivät pelastustoimet. Miehistö pysyi aluksella, mutta tilanne kävi lopulta niin toivottomaksi, että miehet evakuoitiin. Diamantis jäi talveksi mereen, ja se julistettiin käytännössä hylkyksi.
Diamantiksen kapteeni antoi meriselityksen Vaasassa, ja onnettomuuden syyksi todettiin sumu ja myrsky. Miehistö palasi Kreikkaan, ja alus jäi Lloydin valvontaan. Hylky laitettiin myyntiin, ja irtaimisto huutokaupattiin.
Keväällä 1930 Johannes Håkansin ja muiden kumppaneiden kanssa osti hylyn 150 000 markalla. 19-vuotias Alfons Håkans kannusti isäänsä tähän riskialttiiseen hankintaan, toivoen perheelleen suurta taloudellista voittoa. Alfons kokosi kylän nuorista seitsemän hengen pelastusmiehistön ja hankki tarvikkeita, mukaan lukien sukelluspuvun. Saman vuoden syksynä Alfons oli kerryttänyt kokemustaan pelastusoperaatioista nostamalla kaksi Vaasan saaristoon uponnutta alusta, mutta tästä huolimatta pitivät vakinaiset pelastusyhtiöt Diamantiksen nostoa lähes toivottomana tehtävänä.
Jään sulamisen jälkeen Diamantis seisoi vakaasti kölillään. Kesällä Håkansin miehistö tyhjensi aluksen hiililastista ja tutki pohjan reiät, jotka todettiin paikattaviksi. Aluksen höyrykattila käynnistettiin, mikä mahdollisti pelastustyöt, kuten aluksen tyhjentämisen ja ympärillä olevien kivien räjäyttämisen. Pelastajat työskentelivät intensiivisesti kolme viikkoa putkeen pelastaakseen Diamantiksen. Sukeltajat sementoivat vedenalaisia vuotoja, vaikka työskentelyolosuhteet olivat äärimmäisen raskaat. Alfonsin Saksasta hankkima pumppu tyhjensi vettä aluksesta, mutta karikot vaikeuttivat pelastustöitä, ja epätoivo alkoi vallata pelastajia. Pelastustyöt venyivät pitkiksi, mutta Alfons miehistöineen onnistui lopulta saamaan aluksen kellumaan ja hinaukseen useiden kuukausien työn jälkeen.
Elokuussa 1930, monien vastoinkäymisten jälkeen, Diamantis irtosi kiviltä, ja hinaajat vetivät sen Vaskiluotoon. Laiva oli tarkoitus siirtää telakalle, mutta viime hetkellä betoni ei ehtinyt kuivua, ja Diamantis upposi uudelleen.
Syyskuussa 1931 Diamantis vihdoin hinattiin Mansikkasaaren telakalle, jossa sitä valmisteltiin myyntiin. Vaaralliset myrskyt kuitenkin vaikeuttivat tilannetta, ja laiva upposi useita kertoja, mikä johti suuriin lisäkustannuksiin. Lopulta, huhtikuussa 1932, helsinkiläinen Oskar Moser osti Diamantiksen 130 000 markalla, ja laiva päätettiin purkaa romuksi.
Diamantiksesta saadut tulot eivät riittäneet kattamaan pelastusoperaation kustannuksia, ja Håkansin perhe kärsi merkittäviä taloudellisia tappioita. Tappioiden seurauksena Petsmon saha meni konkurssiin, ja lähes kaikki Håkansin omaisuus, mukaan lukien perheen koti ja sahalaitos, myytiin huutokaupassa. Tämä merkitsi Håkansin ensimmäisen suuren pelastusoperaation loppua, josta seurasi 230 000 markan tappio ja perheen taloudellinen romahdus.