Guy Lönngren
Veneitä > One 40 (1999)

| One 40 |
| --- | --- |
Tyyppi:  purjevene
Suurin pituus (LOA):  11,9 m
Leveys:  4,5 m
Syväys:  2,8 / 1,8 / 1,1 m
Paino:  5000 kg
Kölipaino:  700 kg + vesipainolasti + liikkuva painolasti 800 kg
Isopurje:  50 m2
Fokka / Genua:  27 m2
Spinaakkeri:  genaakkeri 75 m2
Moottori:  29 hv Volvo Saildrive
Suunnittelija:  Guy-Christer Lönngren
Lähteet:  
Vuosituhannen vaihteen tienoilla Lönngren uskoi veneiden olevan vasta kehityskaarensa alkuvaiheessa. One 40 -projekti käynnistyi noin vuonna 1997. Lönngrenin mukaan One 40 on "symboli venealan kehitykselle".
Lönngren kertoi muotoilua koskevista näkemyksistään Helsingin Sanomille: "Kuluttajakeskeinen muotoilu kaventaa kenttää, niin että harvinaisia, tuikkivia tähtiä on entistä vähemmän. Kuluttajat eivät pysty luomaan uutta, valtavirtaa kuuntelemalla saadaan vain keskimääräistä. Jos muotoilija haluaa kehittää uutta, hänen on luotettava ennen muuta itseensä, tehtävä mitä itse haluaa. [---] Haluan luoda tuotteita, jotka ottavat kantaa ja luovat uutta brandia markkinoille."
Lönngrenin suunnitelmalle ei löytynyt riittävän uskaliasta valmistuttajaa, joten Lönngrenin oli ryhdyttävä työhön itse. Yhden miehen ja vaimon kokoinen yritys oli nimeltään One Group Ab. Veneen mallit ja muotit valmisti kaarinalainen Muotti-Matti.
Tuotekehitysprosessi kesti luultua pitempään ja tuli arvioitua kalliimmaksi. Projektin rahat uhkasivat loppua kesken useasti, mutta Tekniikan edistämiskeskus Tekes tuki tuotekehitystyötä. Tilauksen tehneet asiakkaat joutuivat  kuitenkin odottamaan veneitään useita vuosia.
Ensimmäinen yksilö esiteltiin 1999 Tukholman Allt för sjön -näyttelyssä. One 40 herätti yleisössä sekä ihastusta että kauhistusta. Vene-lehden mukaan One 40:ssä mikään ei ollut samanlaista kuin perinteisessä matkaveneessä. Lehti luonnehti One 40:ä "avaruusajan matkapurreksi", joka näyttikin aivan veden pinnalle laskeutuneelta ufolta.
Veneen rungon muoto muistutti paperiarkkia, jonka lyhyemmän sivun kulmat oli nipistetty yhteen. Näin syntyvästä pystysuuntaisesta keulasta runko lähti leviämään perää kohti.
Vene sisälsi lukuisia innovatiivisia ratkaisuja. Poikkeuksellinen oli esimerkiksi siirtyvä painolasti, joka liikkui kiskoilla veneen laidalta toiselle hydraulimoottorin voimalla. Sen lisäksi veneessä oli hydraulisesti taittuva köli ja vedellä täytetyt painolastisäiliöt laidoissa.
One 40:n avotila oli kuin veranta, joka jatkui perään uimatasona. Matkustajat istuivat avotilassa selkä menosuuntaan, jolloin kansirakenne toimi tuulensuojana ja selkänojana. Heidän käytettävissään oli myös säkkituoleja. Avotilan alla oli 29 hv Volvo Saildrive -moottori. Venettä pystyi ohjaamaan yksin.
Kajuuttaan kuljettiin liukuovien kautta. Salongin sohva oli korotettu niin, että istuimilta näki suoraan ulos. Samalla sohvaryhmän alle oli saatu mahtumaan pieni makuusija. Veneen varustukseen kuului tyhjiö-WC.
Koko veneen ainoa puumateriaali löytyi salongin pöydän pinnasta. Veneen runko ja kansi olivat kerrosrakennetta, jonka ytimenä oli 20 mm Divinylcell. Vene koostettiin monimutkaisten muottien tuottamista suurista elementeistä. Yksi muotti tuotti rungon. Toisesta muotista saatiin sisustuksen ja avotilan sisältävä elementti, joka laminoitiin kiinni runkoon tyhjiömenetelmällä. Lopuksi rakenteen päälle nostettiin kolmas osa, joka muodosti veneen katon ja kannet. Näin kaikki näkyvät pinnat olivat jo muotista tullessaan valmiiksi viimeisteltyjä. Samalla sisustus muodosti osan veneen kantavaa rakennetta. Lönngrenin mukaan jokaisella elementillä oli oltava kaksi tehtävää: esimerkiksi sohva toimi paitsi istuimena, myös rungon jäykisteenä.
Veneen takila oli Bergström & Ridder -tyyppinen. Mastossa ei ollut barduunoita eikä peräharusta. Keulapurjeen oli määrä olla itsejalustuva ja peter-puomilla varustettu. Purjeen puominivel oli alhaalla ja puomi oli suunnattu ylöspäin.
Vene-lehden testissä One 40 oli eloisa ja se kääntyi nöyrästi. Sen lateraalitasapaino oli neutraali. Lehdessä pursi esiintyi keskeneräisenä prototyyppinä ja sitä odottivat useat parannukset.
One 40 -vene, sen valmistajayritys ja muotoilija saivat 100 000 markan suuruisen Pro Finnish Design -palkinnon 2001.
Veneen hinnaksi sanottiin 1 060 000 markkaa vuonna 2000 ja 1 200 000–1 500 000 mk vuonna 2001. Sen päämarkkina-alueina oli määrä olla Eurooppa ja Välimeri.
Vuoteen 2000 mennessä veneitä oli myyty 12 kpl, joista 7 Ruotsiin. Vuoteen 2001 mennessä veneitä oli valmistunut vasta puoli tusinaa. Rakennettujen veneiden kokonaismäärä ei ole tiedossa.
One Group oli toiminnassa vuosina 1997–2005