stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Narvan keramiikka
Leviäminen > Keksintö ja vakiintuminen

Noin 6000 eaa. keramiikan valmistustaito oli levinnyt Keski-Venäjällä muutamille yksittäisille asuinpaikoille ja noin 500 vuodessa sitä käytettiin jo laajasti Ylä-Volgan alueella eli Volga- ja Oka-jokien välisellä alueella, sekä myös läheisellä Väinäjoen ja Lovatjoen välisellä alueella. Keramiikan tilastolliset vertailut ovat vahvistaneet tutkijoiden varhaiset otaksumat, että juuri Väinäjoen latvoilla omaksuttu keramiikka saattoi aloittaa Narvan keramiikan kehittyniseen. Otaksuman mukaisesti Narvan keramiikan traditiossa on monia Dnepr-joen ryhmien keramiikan piirteitä ja sen alkujuuri on siten eri kuin Ylä-Volgan kautta valmistustraditionsa ammentaneet kampakeraamiset traditiot. Dneprin keramiikan traditio levisi Itämeren itä- ja etelärannikoille sekä Tanskaan kun taas Ylä-Volgan traditio levisi Fennoskandiaan ja Luoteis-Venäjälle.
Väinäjoen ja Lovatjoen latvavesien välistä löydettyä varhaista keramiikkaa, jota voidaan kutsua Sertejan keramiikaksi. Se levisi ilmeisesti pohjoiseen Valdain ylängölle, jossa sitä kutsutaan Valdain keramiikaksi. Samanaikainen tapahtuma on myös Viron Kääpassa ja Latvian Osassa ja Zvidzessä ensimmäisten astioiden valmistaminen noin 5500 eaa.. Kaikki nämä löydöt kertovat Itämeren itärannoille leviävän Narvan keramiikan ensimmäisistä kehitysvaiheista. Alueen keramiikan valmistaminen, rakenne ja ulkoasun kehittyi yhdessä Serteijan keramiikan vuorovaikutuksessa niin, että tyylit eriytyivät ja että jälkimmäistä tyyliä kutsutaan noin 5000 eaa. jälkeen Rudnjan keraamiseksi tyyliksi ja ensimmäistä Narvan keramiikaksi. Narvan keramiikan painopiste on aluksi Itä-Latviassa, mutta sitten se alkaa leviämään etelään Itä-Liettuaan.
Leviäminen > Leviäminen etelään

Tradition leviäminen Itä-Latviasta etelään Liettuaan pysähtyi noin 4500 eaa. Nerisjoelle, kun tekijät  joutuivat kosketuksiin Dubičiaihin keramiikan tradition kanssa, josta kehittyi edelleen noin 4000 eaa. Nemanin keramiikaksi. Keramiikka ei valmistettu vielä Liettuan merenrannikolla, jonne se levisi myöhemmin noin 4000 eaa..
Tunnettuja eteläisiä asuinpaikkoja, joissa valmistettiin Narvan keramiikkaa, ovat Liettuassa Kretuonas 1B, Žemaitiške 3 (4600−4000 eaa.), Žeimenio ežero 1 ja Dubičiai 2.
Leviäminen > Leviäminen pohjoiseen

Narvan keramiikan valmistustaito levisi Viroon ilmeisesti kaakosta päin, mutta sitä Viron osaa ei ole tutkittu kovinkaan tarkkaan eikä sieltä tunneta yhtään ajoitusta. Noin 5000 eaa. mennessä sitä valmistettiin jo Peipsijärven ja Vőrtsjärven välissä, mutta seuraavan 500 vuoden kuluttua levinneisyysalue saavutti Valdain keramiikan ja varhaiskampakeramiikan levinneisyysalueiden reunat. Itäisin havainto Narvan keramiikasta on Laatokan eteläpuolella yhdellä asuinpaikalla Berezjeessä .
Pohjoisen levinneisyysalueen länsiosat ulottuivat Viron rannikoille ja suurille saarille Hiidenmaalle, Saarenmaalle ja Ruhnulle. Narvan keramiikkaa tehtiin Viron alueella noin 4900−4000 eaa..
Tunnettuja pohjoisen osan asuinpaikkoja, joista on löydetty Narvan keramiikkaa, ovat
Kaakkois-Virossa Kääpa (5400 eaa. alkaen), Akali (5100 eaa.) ja Kivisaare;
Pohjois-Virossa Narvan Joaoru (4900 eaa.), Riigiküla 3 ja 4 (4100 eaa.), Kroodi ja Vihasoo 3 ;
Itämeren saarilla: Ruhnu 2 (4200 eaa.), Saarenmaalla Kőnnu ja Hiidenmaalla Kőpu;
Venäjällä: Ust‘e Borozdy ja Berezje.
Leviäminen > Leviäminen länteen

Keramiikka levisi Länsi-Latviaan ja Länsi-Liettuaan ihan viimeiseksi noin 4000 eaa. samaan aikaan, kun tyypillinen kampakeramiikka alkoi levitä etelään Karjalankannakselta alas Viroon. Narvan keramiikan levinneisyysalueen lounaisosat jäivät kampakeramamisen alueen reuna-alueiksi, jossa sitä valmistettiin vielä noin 2800 eaa..
Tunnettuja Narvan keramiikkaa valmistaneita eteläisiä asuinpaikkoja ovat olleet
Pohjois-Latviassa Zvejnieki, Sārnate (3500 eaa.) ja Zvejsalas;
Liettuassa Šventoji (3900−2800 eaa.) ja Daktariške (4400−3000 eaa.);
Kaliningradissa Cedmar A (noin 4200−3700 eaa..)
Häviäminen

Narvan keramiikka katosi Venäjältä ja Virosta, kun asukkaat alkoivat valmistaa sen sijasta tyypillistä kampakeramiikkaa. Sen valmistustraditio valtasi Narvan keramiikalta alueita Virosta ja Latviasta. Tämän vuoksi Narvan keramiikkaa käytettiin Virossa vain noin 1000 vuotta, Latviassa noin 2000 vuotta ja Liettuassa, minne kampakeramiikka ei levinnyt, sitä käytettiin noin 3500 vuotta. Liettuan rannikolla, minne se levisi viimeiseksi, sitä käytettiin lyhyemmän aikaa.
Kampakeramiikka levisi pohjoisesta etelelään päin. Sen kulkua voi seurata muutaman radiohiiliajoituksen avulla: Lubānan järvellä 4950−4750 BP eli noin 3600 eaa., Sārnaten asuinpaikalla  4700−4510 BP eli 3300 eaa. ja Šventojin asuinpaikoilla 4640±60 BP eli 3450 eaa..
Pohjois-Viron tyypillinen kampakeramiikka saapui noin 4200–4100 eaa.: Ruhnu 2 (4200 eaa.), Kõpu 1 (4160 eaa.) ja Riigiküla 12 (4100 eaa.).
Narva on voinut hävitä myöhemmin esimerkiksi asuinpaikan väestön ryhtyessä valmistamaan nuorakeramiikkaa. Näin on käynnyt Kretuonas 1B:ssä, joka oli Narvan keramiikkaa käyttänyt asuinpaikka noin 2900-2100 eaa., mutta Kretuonas 1A:ssä käytettiin nuorakeramiikkaa noin 2100-1600 eaa..
Tutkimushistoria

Narvan keramiikka, ja Narvan kulttuuri, sai nimensä sen ensimmäisen löytöpaikan mukaan. Kaivaukset Narvanjoen muinaisilla rannoilla paljasti vanhimman Virossa tunnetumman keramiikan, koska se ilmestyi Kundan kulttuurin kerroksiin.
Aiheesta muualla

Kriiska, Aivar: KROODI JA VIHASOO III ASULA EESTI VARANEOLIITILISTE KULTUURRÜHMADE KONTEKSTIS (Arkistoitu – Internet Archive), 1996, Helsinki Yliopisto
Kriiska, Aivar: ARCHAEOLOGICAL EXCAVATIONS ON THE NEOLITHIC SITE OF RIIGIKÜLA IV (Arkistoitu – Internet Archive), 1996, Helsinki Yliopisto
1424 Sundmania

| 1424 Sundmania |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjä:  Yrjö Väisälä
Löytöpäivä:  9. tammikuuta 1937
Muut nimet:  1929 SS, 1929 UB, 1931 AD, 1937 AJ, 1938 FP ja A918 WA
Fyysiset ominaisuudet
Halkaisija:  64,691  km
Pyörähdysaika:  93,73 h
Albedo:  0,03
Absoluuttinen magnitudi:  9,9  ja 10,01
Asteroidiluokka:  X-tyypin asteroidi
Kiertorata
Kiertokohde:  Aurinko
Eksentrisyys:  0,06 , 0,0594413  tai 0,05619801156564972
Inklinaatio:  9,17777 astetta tai 9,160756722734726 astetta
Keskianomalia:  231,09534 astetta tai 214,1767281005046 astetta
Kiertoaika:  5,71 vuotta ja 2 082,451879932959 vuorokautta
Periapsis:  3,0033820 au ja 3,012071336388987 au
Apoapsis:  3,383 au ja 3,370774585318886 au
Radan isoakselin puolikas:  3,1931892 au ja 3,191422960853937 au
Aiheesta muualla
Minor Planet Center
JPL Small-Body Database
1424 Sundmania on tähtitieteilijä Yrjö Väisälän vuonna 1937 löytämä asteroidi eli pikkuplaneetta. Se on nimetty tähtitieteilijä Karl F. Sundmanin mukaan.
Sundmanian likimääräinen läpimitta on 55 kilometriä. Kohde sijaitsee Auringosta suunnilleen 3,19 kertaa niin kaukana kuin Maa, ja sen kierros Auringon ympäri kestää noin 5 vuotta ja 8 kuukautta.
Cristian Chivu

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Cristian Eugen Chivu
Syntymäaika: 26. lokakuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Reşiţa, Romania
Pelipaikka: keskuspuolustaja, vasen laitapuolustaja
Pituus: 184 senttimetriä
Seura
Seura: Internazionale Milano
Pelinumero: 26
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1996–1998 1998–1999 1999–2003 2003–2007 2007− | CSM Reşiţa Universitatea Craiova Ajax Roma Internazionale Milano | 24 (2) 32 (3) 107 (13) 85 (6) 67 (1) |
Maajoukkue
| 1999–2010 | Romania | 75 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. kesäkuuta 2008.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 22. tammikuuta 2019.
Cristian Eugen Chivu (s. 26. lokakuuta 1980 Reşiţa, Romania) on romanialainen jalkapalloilija. Hän on toiminut Romanian maajoukkueen kapteenina ja edusti uransa viimeiset vuodet seuratasolla Italian Serie A:n Internazionalea.
Chivu oli pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelasi yleensä keskuspuolustajana mutta pystyi pelaamaan myös laitapuolustajana.
Chivu aloitti uransa kotimaassaan CSM Reşiţan ja Universitatea Craiovan riveissä. Vuonna 1999 hän siirtyi Alankomaiden suurseuraan Ajaxiin ja saavutti seuran riveissä Alankomaiden triplamestaruuden vuonna 2002. Romaan Chivu siirtyi kesällä 2003. Kesällä 2007 Chivu siirtyi AS Romasta Internazionale Milaniin.
Romanian maajoukkueessa Chivu debytoi vuonna 1999. Hän kuului Romanian joukkueeseen vuoden 2000 ja vuoden 2008 EM-kilpailuissa, joissa molemmissa hän pelasi täyden ajan kaikissa Romanian otteluissa. Chivu lopetti maajoukkueuransa vuonna 2011, koska hänen mukaansa ikä, loukkaantumiset ja leikkaus muutaman viime vuoden aikana estivät häntä pelaamasta usealla rintamalla. Hän pelasi 75 ottelua Romanian jalkapallomaajoukkueen paidassa ja teki niissä kolme maalia.
Saavutukset

Alankomaiden pääsarjamestaruus 2002
Alankomaiden cupin voitto 2002
Alankomaiden supercupin voitto 2002
Italian liigan voitto 2008 ja 2009
Italian cupin voitto 2007
Alankomaiden Eredivisien vuoden pelaaja  2002
Romanian vuoden pelaaja 2002
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Profiili Roman sivustolla (italiaksi)
Profiili Romanian jalkapalloliiton sivustolla (romaniaksi)
Profiili Football Database -sivustolla (englanniksi)
Romanian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2000
1 Lobonț |
2 Petrescu |
3 Ciobotariu |
4 Filipescu |
5 Gâlcă |
6 Popescu |
7 Mutu |
8 Munteanu |
9 Moldovan |
10 Hagi |
11 Ilie |
12 Stelea |
13 Chivu |
14 Petre |
15 Lupescu |
16 Roșu |
17 Belodedici |
18 Ganea |
19 Lincar |
20 Hîldan |
21 Prunea |
22 Contra |
Valmentaja Jenei
Romanian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Lobonț |
2 Contra |
3 Raț |
4 Tamaș |
5 Chivu |
6 Rădoi |
7 Petre |
8 Codrea |
9 Marica |
10 Mutu |
11 Cociș |
12 Popa |
13 Săpunaru |
14 Ghionea |
15 Goian |
16 Nicoliță |
17 Moți |
18 M. Niculae |
19 Cristea |
20 Dică |
21 D. Niculae |
22 Radu |
23 Stancioiu |
Valmentaja Pițurcă
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Alankomaat
Claire Lee Chennault

| Claire Lee Chennault> - |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. syyskuuta 1893 Commerce
Kuollut: 27. heinäkuuta 1958 Washington (DC)
Sotilashenkilö
Taistelut ja sodat:  Toinen maailmansota
Sotilasarvo:  kenraaliluutnantti
Claire Lee Chennault (6. syyskuuta 1893 – 27. heinäkuuta 1958) oli Yhdysvaltojen Yhdysvaltain ilmavoimien kenraali, joka tuli erityisen tunnetuksi Kiinan–Japanin sodan aikana kiinalaisten puolella taistelleiden yhdysvaltalaisten vapaaehtoisten Lentävät tiikerit -nimellä tunnetun hävittäjäosaston perustamisesta. Myöhemmin hän komensi 14. ilmavoimia. Sodan jälkeen ilmavoimista eläkkeelle jäänyt Chennault perusti lopulta CIA:n ostaman Civil Air Transport -lentoyhtiön, joka sittemmin tuli tunnetuksi nimellä Air America.
Elämäkerta > Nuoruus

Claire Lee Chennault syntyi Commercen kaupungissa Texasin osavaltiossa 6. syyskuuta 1893. Lapsuutensa hän varttui kuitenkin Louisianan maaseudulla. Chennault opiskeli jonkin aikaa Louisianan osavaltionyliopistolla, mutta siirtyi lopulta opettajaopistoon Natchitochesiin, josta hän valmistui vuonna 1910. Sittemmin hän opetti englantia ja liiketaloutta useilla eri collegeilla eri puolilla Etelävaltioita. Chennault  liittyi Yhdysvaltain armeijaan huhtikuussa 1917 ja hänestä tuli reservin vänrikki. Vuonna 1919 Chennault aloitti koulutuksen lentäjäksi. Valmistuttuaan koulutuksestaan lentäjänä Chennault pääsi täysinpalvelleena siviiliin vuonna 1920. Vielä saman vuoden lopulla hän sai kuitenkin vakinaisen pestin armeijassa. Armeija-aikanaan hän opiskeli tuolloin armeijan alaisessa Air Corps Tactical School -ilmailukoulussa valmistuen vuonna 1931. Valmistuttuaan hän toimi kouluttajana ja Three Men on a Flying Trapeze -nimisen taitolentoryhmän johtajana. Vuonna 1935 hän julkaisi teoksen The Role of Defensive Pursuit, joka käsitteli hävittäjäkoneiden taktiikkaa. Vielä tuolloin paljon yleisempi painopiste Yhdysvalloissa oli strateginen ilmapommitus. Chennault ajautui riitoihin muiden ilmavoimissa vaikuttaneiden henkilöiden kanssa, minkä lisäksi kuuroutui osittain. Molemmista syistä hän jäi kapteenina eläkkeelle vuonna 1937.
Elämäkerta > Toinen maailmansota

Vaikka Chennaultin ajatukset hävittäjäkoneista olivat osoittautuneet kiistanalaisiksi Yhdysvalloissa, ne herättivät kiinnostusta muualla. Kiinan Tšiang Kai-šek palkkasi hänet ilmailuneuvonantajakseen ja Chennault muutti Kiinaan vuonna 1937. Chennault oli saapunut maahan toukokuussa, mutta jo syyskuussa syttyi Kiinan ja Japanin välinen sota. Chennaultista tuli Kiinan ilmavoimien eversti ja vuoden 1940 lopussa hänen sallittiin alkaa palkkaamaan vapaaehtoisia lentäjiä Yhdysvalloista Kiinan ilmavoimille. Vuoden 1941 puolella yhdysvaltalaisista vapaaehtoisista muodostettiin Lentävät tiikerit -nimellä tunnettu joukko-osasto. Joukko käsitti noin 100 lentäjää ja 200 huoltohenkilöstön jäsentä. Lentävät tiikerit käyttivät tuolloin jo hieman vanhentuneita Curtiss P-40 -hävittäjäkoneita. Ensimmäiset taistelulentonsa Lentävät tiikerit tekivät 20. joulukuuta 1941. Lentävät tiikerit saatiin perustettua siitäkin huolimatta että Yhdysvalloista ajatusta vastustettiin voimakkaasti ulko- ja puolustusministeriössä. Yhdysvallat liittyivät toiseen maailmansotaan hieman myöhemmin. Lentävät tiikerit lakkautettiin omana osastonaan heinäkuussa 1942 ja yksikkö liitettiin Yhdysvaltain ilmavoimiin. Eläkkeelle aikanaan jäänyt Chennault itse kutsuttiin takaisin palvelukseen jo huhtikuussa 1942.
Yhdysvaltain ilmavoimissa Chennault sai ylennyksen prikaatinkenraaliksi ja hänestä tuli entisten Lentävien tiikerien ja uuden China Air Task Force-osaston komentaja. CATF oli aluksi 10. ilmavoimien alainen ja maaliskuusta 1943 lähtien siitä muodostettiin oma 14. ilmavoimansa. Chennaultista tuli samalla 14. ilmavoimien komentaja ja helmikuussa 1942 kenraalimajuri. Chennault ajautui usein kahnauksiin kenraali Joseph Stilwellin ja muun oman päällystönsä kanssa. Hänellä oli tapana usein ohittaa Stilwell kokonaan ja keskustella presidentti Franklin D. Rooseveltin kanssa suoraan. Erimielisyyksiä tuottivat esimerkiksi kilpailu niukoista resursseista ja eri näkökannat strategiaan liittyen. Chennaultin komentamat joukot saavuttivat useita ilmavoittoja japanilaisista. Vuoteen 1945 mennessä 14. ilmavoimat olivat tuhonneet arviolta 2 600 japanilaiskonetta ja tuhansia tonneja tarvikkeita. Chennaultin kaavailema voitto Japanista Kiinan rintamalla puhtaasti ilmavoimia käyttäen ei koskaan toteutunut. Jälleen osittain kiistojensa takia Chennault pakotettiin jo toisen kerran eläkkeelle 1. elokuuta 1945.
Elämäkerta > Sodan jälkeen

Chennault oli jäänyt maailmansodan jälkeen Kiinaan. Vuonna 1947 hän meni naimisiin kiinalaisen Anna Chennaultin (Chen Xiangmei) kanssa. Hän perusti myös Civil Air Transport eli CAT-nimisen lentoyhtiön, jonka kautta hän tuki Tšiang Kai-šekin Kuomintangin joukkoja kommunisteja vastaan uudelleen puhjenneen sisällissodan aikana. Vuonna 1950 hän myi osuutensa yhtiöstä Yhdysvaltain keskustiedustelupalvelu CIA:lle johtaen kuitenkin edelleen yhtiön toimintaa vuoteen 1955 saakka. Vielä 1950-luvulla Chennault teki vielä itsekin lentoja vieden esimerkiksi tarvikkeita ranskalaisille Indokiinan sodan aikana. Chennault kuoli 27. heinäkuuta 1958 Walter Reed Army Hospital -sairaalassa Washingtonissa. Hänet oli ylennetty muutamaa päivää aikaisemmin kenraaliluutnantiksi. CAT tuli myöhemmin tunnetuksi paremmin nimellä Air America.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Claire Lee Chennault Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat 
Tieteilijät:  CiNii 
Muut:  NARA  SNAC 2  IdRef 
Kapteeni Claire Lee Chennault ja Boeing P-12 vuonna 1934.
Yhdysvaltain ilmavoimien esitys Lentävistä tiikereistä vuodelta 1942.
Chennault vuonna 1942.
Hauta Arlingtonin sotilashautausmaalla.
Chlorissa

| Chlorissa |
| --- | --- |
 Kanervamittari (Chlorissa viridata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Mittarimaiset Geometroidea
Heimo::  Mittarit Geometridae
Alaheimo::  Vihermittarit Geometrinae
Suku::  Chlorissa  Stephens, 1831
Infobox OKNimi-testi OK: 
Chlorissa on vihermittareihin kuuluva perhossuku. Sen kuvasi James Francis Stephens vuonna 1831. Suvun tieteellinen nimi Chlorissa viittaa sekä kreikkalaisen mytologian kevään jumalattareen Khlorikseen että perhosen siipien vihreään väriin (khloros = vaaleanvihreä).
Lajit

Sukuun luetaan kuuluvaksi ainakin seuraavat lajit: Näistä ainoastaan kanervamittaria (C. viridata) tavataan Suomessa.
Chlorissa albistrigulata Warren, 1897
Chlorissa amphitritaria (Oberthür, 1879)
Chlorissa anadema (Prout, 1930)
Chlorissa aquamarina (Hampson, 1895)
Chlorissa arkitensis Viidalepp, 1988
Chlorissa asphaleia Wiltshire, 1966
Chlorissa cloraria (Hübner, 1813)
Chlorissa discessa Walker, 1861
Chlorissa etruscaria (Zeller, 1849)
Chlorissa faustinata (Millière, 1868)
Chlorissa gigantaria (Staudinger, 1892)
Chlorissa gelida (Butler, 1889)
Chlorissa macrotyro Inoue, 1954
Chlorissa obliterata (Walker, 1863)
Chlorissa pretiosaria (Staudinger, 1877)
Chlorissa rubrifrons (Warren, 1894)
Chlorissa sachalinensis Matsumura
Chlorissa stibolepida Butler, 1879
Chlorissa talvei Viidalepp, 1988
Chlorissa vermiculata Warren, 1897
Kanervamittari Chlorissa viridata (Linnaeus, 1758)
Aiheesta muualla

Encyclopedia of Life (EOL): Chlorissa (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q4353049  Wikispecies: Chlorissa  BioLib: 52312  BOLD: 110177  ButMoth: 6047.0  CoL: 9259F  EoL: 33486  Fauna Europaea: 445439  Fauna Europaea (new): 0ea16297-9cee-4051-994e-595231dc0761  GBIF: 1960966  iNaturalist: 461802  IRMNG: 1373323  LepIndex: 208651  NBN: NHMSYS0000518938  NCBI: 393356  Open Tree of Life: 582759  Plazi: 9CF0591E-8492-50C5-91C5-D863DBBD43D9
Kristinusko Tšekissä

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Tšekissä. Tšekin väestöstä 7 prosenttia kuuluu roomalaiskatoliseen kirkkoon, muihin kirkkoihin kuten evankelisiin herrnhutilaisiin sekä hussilaisiin 6 prosenttia sekä seurakuntiin sitoutumattomia uskovia noin 9,1 prosenttia.  Tšekki on nykyisin yksi Euroopan maallistuneimmista maista.
Tšekki on varhaisen uskonpuhdistajan Jan Husin sekä myöhemmin Saksaan muuttaneiden herrnhutilaisten alue. Tšekissä sijaitsee myös keskeinen Eurooppaa palveleva baptistiseminaari.
Tšekkiläiset ovat historiallisesti suhtautuneet vastustavasti uskonnollisten ja maallisten viranomaisten painostukseen, jolla on yhteys aina 1400-luvun hussilaisuuteen. Historioitsijoiden mukaan maassa harjoitettu vastauskonpuhdistukseen liittyvä katolisen kirkon pakkokäännyttäminen 1600-luvulla heijastuu kansan kollektiiviseen muistiin edelleen ja katolista kirkkoa pidetään miehittäjien kumppanina.
Historia

Tšekki perustetttiin vuonna 1993 entisen Tšekkoslovakian jakautuessa rauhanomaisesti kahteen valtioon. Tšekit ovat alueen slaavilaisväestöä, jotka ovat asuneet alueella 500-luvulta lähtien. 1700-luvulta 1900-luvun alkuun alue oli osa Itävallan valtakuntaa. Tšekkoslovakia perustetiin vuonna 1918. Valtio joutui kommunistien vallan alle toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1948 aina vuoteen 1989 asti. Tšekki oli yksi neuvostoblokin teollisuuskeskuksista.
Historia > Hussilaisuus

Vuonna 1415 silloisen Böömin papin Jan Husin seuraajat erosivat roomalaiskatolisesta kirkosta sen jälkeen, kun Hus poltettiin roviolla syytettynä harhaoppisuudesta. Hussilaiset saivat 1400-luvun aikana paljon vaikutusvaltaa niin, että valtaosan Tšekin väestöstä ei enää tunnustautunut katolilaiseksi. Hussilainen liike toimi eräänlaisena uskonpuhdistuksen edeltäjänä.
Historia > Vastauskonpuhdistus

Kolmikymmenvuotisen sodan aikana katolilaisuudesta irtautuminen kääntyi päinvastaiseksi, kun katolinen Habsburgien monarkia tukahdutti hussilaiset ja muut protestantit. Itävalta pakkokatolisti alueen uudelleen ja alueesta tuli selvästi katolinen.
Historia > 1900-luku

Antiklerikalismi lisääntyi Tšekin itsenäisyyden ensimmäisenä vuosina ensimmäisen maailmansodan jälkeen. Maan katolinen väestö väheni arviolta 1,5 miljoonalla ihmisellä, joista puolet ei liittynyt mihinkään muuhun uskontokuntaan.
Historia > Kommunistisen hallinnon aika

Toisen maailmansodan jälkeen kommunistinen ja ateistinen hallinto lisäsi kirkosta irtautumista. Kommunistikaudella kirkot olivat suurelta osin kommunistisen puolueen hallinnassa, eivätkä ne saaneet työskennellä vapaasti. Tšekin pääkaupunki Praha oli kristillisen rauhankonferenssin kotipaikka. Vuonna 1968 yritykset luoda ihmiskasvoista sosialismia tukahdutettiin ja Prahasta tuli toisinajattelun keskus neuvostoblokissa.
Historia > Kommunistisen hallinnon aika > Aggresiivinen uskonnonvastainen politiikka

Tšekkoslovakian siirtyminen vuonna 1948 sosialististen valtioiden joukkooon vahvisti paitsi sosialistista valtioblokkia, myös uskontopolitiikan järjestämistä marxilais-leninistisessä hengessä. Kommunistihallituksen painostus suuntautui voimakkaasti Tšekkoslovakian roomalaiskatolista kirkkoa vastaan. Maassa toimeenpannun maareformin myötä kirkko menetti laajan maaomaisuutensa ja sen suhteet Vatikaaniin katakistiin. Valtio takavarikoi myös kirkkorakennuksia ja kirkon omistamia laitoksia, samalla kun suurin osa kirkon julkaisuista lakkautettiin.
Hallitus yritti murtaa katolisen kirkon vastarinnan perustamalla hallituksen toimia myötäilevän katolisen papiston rauhanliikkeen. Jotkus kansalliseen reformikatolisen Hussilaisen kirkon papistosta asettui ensin tukemaan vuoden 1948 jälkeistä kommunistista politiikkaa. Toisaalta joukko viranomaisten omavaltaisia toimia vastustaneita piispoja, pappeja ja maallikoita vietiin oikeuteen ja monet tuomittiin kotiarestiin tai vankeuteen.
Kommunistisen hallituksen kiristynyt kirkkopolitiikka suuntautui myös protestanttisiin kirkkokuntiin. Vuonna 1949 säädetyn uuden kirkkolain myötä myös protestanttiset kirkot joutuivat kokemaan vastaavia rajoituksia kuin kaotlinen kirkko ja kirkon johtajien nimitykset alistettiin valtiovallan hyväksyttäviksi. Keskeisiä ongelmia olivat painostustoimien ohella myös kysymys uskonnonopetuksesta, jota pidettiin marxilais-leninistisen teorian mukaan erityisen epätoivottuna.
Historia > Kommunistisen hallinnon aika > Yhteistyösuhteiden rakentaminen kommunisteihin

Tšekkiläinen professori Josef Hromadka tuki pyrkimystä rakentaa siltoja kirkon ja sosialistisen yhteiskunnan välille. Hromadka toimi tuolloin Itä-Euroopan sosialististen maiden aktiivisesti tukeman Prahan rauhanliikkeen johtajana. Prahan rauhanliike sai laajaa tunnustusta kristillis-sosiaalisen liikkeen piirissä ja toiminta johti kristinuskon ja marxismin välisiä suhteita käsittelevän kansainvälisen dialogin syntyyn.
Historia > Nykyaikainen kehitys

Uskonnollinen avoimuus kasvoi hetkeksi Tšekissä kommunismin kaatumisen jälkeen. Historioitsijoiden mukaan ilmiö viittaa kuitenkin siihen, että kyseessä oli poliittinen kannanotto kommunistihallintoa vastaan. 1990-luvun alusta lähtien kirkkokuntiin kuuluvien tšekkiläisten osuus on vähentynyt.
Kirkkojenväliset järjestöt

KMN:n alaiseen Tšekin ekumeeniseen neuvostoon kuuluvat protestanttiset, helluntailaiset, ortodoksiset ja vanhakatoliset kirkot. Tšekissä toimii myös MEA:n alaisuudessa toimiva Tšekin evankelinen liitto.