stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lyran kirjat

| Lyran kirjat> The Book of Dust |
| --- | --- |
 Kirjasarjan kahden suomeksi julkaistun osan kannet.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Philip Pullman
Kieli:  englanti
Genre:  fantasia, lasten- ja nuortenkirjallisuus
Julkaistu:  2017–
Suomennos
Suomentaja:  Helene Bützow
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2018–
Sarja: Universumien tomu
Edeltävä:  Lyran Oxford
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Lyran kirjat on Philip Pullmanin tekeillä oleva kolmiosainen fantasiakirjasarja, joka on jatkoa vuosina 1995−2000 julkaistulle Universumien tomu -trilogialle. Tarina kattaa alkuperäisen trilogian tapahtumien ympäriltä kahden vuosikymmenen ajanjakson, jona Lyra Belacqua kasvaa vauvasta 20-vuotiaaksi. Pullman luonnehtii teosta ”equeliksi” − sanaleikki englannin sanoista prequel ’esiosa’ ja sequel ’jatko-osa’.
Kirjat

Vedenpaisumus.  (La Belle Sauvage, 2017)  Suomentanut Helene Bützow. Otava, 2018.  ISBN 978-951-1-32100-2
Ruusunmetsästäjät.  (The Secret Commonwealth, 2019)  Suomentanut Helene Bützow. Otava, 2020.  ISBN 978-951-1-36226-5
Sarjan ensimmäinen osa selittää Lyran syntymän ja kertoo muutaman päivän ajanjakson siitä kuinka Lyra joutui 8 kuukauden iässä Jordan Collegeen. Toinen osa oli ensimmäisen osan ilmestyessä kirjoitettu jo valmiiksi. Se kertoo ajasta Maagisen kaukoputken jälkeen siihen saakka kun Lyra on noin 20-vuotias.
Historia

Pullman tunsi jo varhain Universumien tomua kirjoittaessaan, että haluaisi vielä palata kirjojen maailmaan trilogian jälkeenkin: ”Oli tapahtumia ja kysymyksiä, joihin halusin paneutua.”
Vuonna 2003 julkaistiin Pullmanin kirjoittama pieni kirja nimeltä Lyran Oxford. Tuolloin hän kuvaili Lyran Oxfordia ja sen sisältämää ”Lyra ja linnut” -novellia ”sillaksi” Universumien tomun ja Lyran kirjojen välillä – tai tulevan teoksen ”maistiaiseksi”.
Vuonna 2007 Pullman sanoi, että Lyran kirjat tapahtuisi muutama vuosi Maagisen kaukoputken päätöksen jälkeen Lyran ollessa noin 16-vuotias. Samana vuonna hän vihjasi, että kirja käsittelisi monien kriitikoiden esiin nostamaa kysymystä siitä, miksei Universumien tomussa tuotu lainkaan esille uskonnon myönteisiä vaikutuksia.
Työskenneltyään Lyran kirjojen parissa vuosia Pullman paljasti helmikuussa 2017, että se onkin yhden romaanin sijaan trilogia ja ensimmäinen osa julkaistaan lokakuussa. Se ei myöskään ole suoranainen jatko-osa, vaan osa tarinasta sijoittuu Universumien tomua edeltävään aikaan. Hänen mukaansa teoksen keskiössä on ”despoottisen ja totalitaarisen, ajattelua ja tutkimusta tukahduttamaan pyrkivän järjestön ja mielipiteen- ja sananvapauteen uskovien välinen kamppailu”.
Lokakuussa 2024 Pullman kertoi, että kirjasarjan kolmas osa on lähellä valmistumista.
Aiheesta muualla

Author Philip Pullman Announces A Follow-Up Trilogy To 'His Dark Materials' NPR.  14.2.2017. (englanniksi)
Kean, Danuta: Philip Pullman unveils epic fantasy trilogy The Book of Dust The Guardian.  15.2.2017. (englanniksi)
Universumien tomu
| --- | --- |
Universumien tomu:   Kultainen kompassi  Salaperäinen veitsi  Maaginen kaukoputki 
Lyran kirjat:   Vedenpaisumus  Ruusunmetsästäjät 
Novellit:   Lyran Oxford  Once Upon a Time in the North 
Elokuvat ja televisiosarjat:   Kultainen kompassi  His Dark Materials 
Hahmot:   Lyra Belacqua  Will Parry  Lordi Asriel  Marisa Coulter 
Muuta:   daimoni 
Kirjailija:   Philip Pullman
Tuva Korsström

Tuva Korsström Helsingin Kirjamessuilla vuonna 2010.
Tuva Ernestine Korsström (s. 27. helmikuuta 1946 Helsinki) on suomenruotsalainen kirjailija, kirjallisuusasiantuntija ja toimittaja.
Ura

Korsström valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1970 aineyhdistelmänään romaaninen ja englantilainen filologia sekä filosofia ja kasvatustiede. Hän on työskennellyt toimittajana radiossa ja televisiossa. vuosina 1986–2009 hän toimi kirjallisuustoimittajana ja -kriitikkona sekä kulttuuriosaston päällikkönä Hufvudstadsbladetissa.
Korsström on laatinut monia kielenopetus­kursseja ja toiminut yhtenä kirjoittajana freinetpedagogiikkaa käsittelevässä teoksessa Kohti uutta koulua. Hän on toimittanut äitinsä Mirjam Tuomisen tekstejä ruotsiksi, suomeksi ja englanniksi, toiminut Books from Finland -lehden ja Nordisk Litteratur / Nordic Literature -vuosijulkaisun toimituskunnassa ja kirjoittanut artikkeleita ja kolumneja Dagens Nyheteriin ja Göteborgs-Posteniin.
Korsström on saanut Pohjoismaiden ministerineuvoston journalisti­stipendin vuonna 1994, Nordbok-palkinnon vuonna 1995, Bonnierin journalisti­stipendin vuonna 1998, Ruotsin akatemian Suomi-palkinnon 2003, Svenska Litteratursällskapet i Finlandin palkinnon 2014, Tollanderin palkinnon, Samfundet De Nion erikoispalkinnon sekä Ruotsin akatemian palkinnon vuonna 2019. lähde? Samana vuonna hänelle myönnettiin Ranskan valtion kunniamerkki Chevalier dans l'ordre des Arts et des Lettres.
Korsströmin vanhemmat ovat lehtori Torsten Korsström ja kirjailija Mirjam Tuominen. Korsström kirjoitti heistä elämäkerran Älvan och jordanden.
Teoksia

Kohti uutta koulua (Tapani Suomisen kanssa). WSOY 1983.
Berättelsernas återkomst: På spaning efter den europeiska romanen. Söderström 1994.
Tidsresor: Rapporter om förändringen. En bok om tidsandan efter ideologiernas fall, baserad på läsningar, resor och samtal. Symposion/Söderström 1997.
Takinkääntäjiä Taškentissa ja muita ajan ilmiöitä. Like 1998.
Kan kvinnor tänka? En undersökning av det kvinnliga tänkandets villkor. Symposion/Söderström 2002.
Osaako nainen ajatella? Esseitä ja haastatteluja. Like 2003.
Från Lexå till Glitterscenen. Schildts & Söderströms 2013.
Älvan och jordanden: En biografi om Mirjam Tuominen och Torsten Korsström. Schildts & Söderströms 2018.
Aiheesta muualla

Tuva Korsströmin elämän neljä k-kirjainta: kielet, kirjallisuus, Korppoo ja Kreikka. Kuusi kuvaa 21.9.2018. Yle Radio 1.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Sunny Car Center

Sunny Car Centerin logo.
Sunny Car Center tai Kirstulan autokeskus, oli Hämeenlinnan Kirstulaan moottoritien ja rautatien väliselle 27,5 hehtaarin alueelle suunnitteilla ollut autotavaratalo. Keskukseen oli tarkoitus rakentaa tiloja autokaupalle ja oheistoiminnoille noin 75 000 kerrosneliötä. Toteutuessaan se olisi ollut Euroopan suurin autokauppa. Hanke kohtasi useita vastoinkäymisiä, ja lopullisesti se kaatui, kun toteuttamisen edellytyksenä ollut tonttikauppa peruuntui. Hankkeen toimitusjohtajana toimi Markku Ritaluoma.
Suunnitelma

Sunny Car Centeristä suunniteltiin aluksi kahdeksankerroksista myymälä- ja toimistotilaa, joka olisi kohonnut noin 40–50 metrin korkeuteen, mutta myöhemmissä suunnitelmissa talo oli enää kolmikerroksinen. Autotavaratalon palveluja olisivat suunnitelmien mukaan olleet uusien ja käytettyjen autojen myynti, huolto, varaosamyynti, ravintola ja lasten liikennemaailma. Hämeenlinnalle autokeskuksen esitettiin tuovan uusia työpaikkoja 600–800, joista rakennusaikaisia työpaikkoja olisi ollut noin 200 henkilötyövuoden edestä. Tarkoituksena oli tehdä keskuksesta Euroopan suurin autokauppa. Vuoden 2011 hinta-arvion mukaan hankkeen kokonaiskustannukset olisivat olleet noin sata miljoonaa euroa. Arkkitehtisuunnittelun toteutti Paavo Sollamo Oy.
Tapahtumat > Hankkeen alku

Kehittämiskeskus Oy Häme oli yhdessä Hämeenlinnan kaupungin kanssa etsinyt keinoja hyödyntää Kirstulan aluetta. Ehdotuksista parhaana pidettiin autokaupan keskittämistä alueelle. Hämeenlinnan kaupungilla oli suunnitelmissa myös siirtää Kaurialan autokaupat Kirstulaan, jolloin Kaurialasta olisi vapautunut maata kerrostalorakentamiseen. Hankkeen työnimenä kulki Sunny Car Center, ja siinä oli mukana kaupungin ja Kehittämiskeskus Oy Hämeen lisäksi pääomasijoitusyhtiö Virtaa Hämeeseen Oy.
Kehittämiskeskus Hämeen toimitusjohtaja Heikki Hietanen oli syksyllä 2009 siirtynyt tehtäväänsä Suomen Jääkiekkoliiton toimitusjohtajan paikalta. Jääkiekon merkeissä Hietanen oli tutustunut kiinteistöyrittäjä Markku Ritaluomaan, joka oli vaurastunut tuottoisilla kiinteistökaupoilla 2000-luvun alkuvuosina. Rikastumisen myötä Ritaluomasta oli tullut huomattava urheilusponsori; hänen omistamansa Sunny Trading -kiinteistösijoitusyhtiö oli rahoittanut avokätisesti varsinkin Suomen jääkiekkomaajoukkuetta sekä useita jääkiekon SM-liigan joukkueita, muiden muassa HPK:ta, Helsingin IFK:ta, Jokereita ja Ilvestä. Hietanen tiesi Ritaluoman autokauppasuunnitelmista ja kutsui tämän Hämeenlinnaan katsomaan sopivaa tonttia. Hämeenlinnan kaupunginhallitus hyväksyi Sunny Car Center -hankkeen kesäkuussa 2010, minkä jälkeen se julkistettiin. Tarkoituksena oli rakentaa Euroopan suurin autokauppa, jossa olisivat saman katon alla kaikki automerkit. Hämeenlinnan kaupunginvaltuusto hyväksyi hankkeen syyskuussa 2010. Suunnittelusta vastannut toimitusjohtaja Paavo Sollamo sanoi projektin julkistamisen yhteydessä, että Sunny Car Center oli ainutlaatuinen hanke, jollaista ”ei ole koskaan toteutettu Euroopassa eikä kenties koko maailmassa”.
Sunny Car Center sai useita huomattavia yhteistyökumppaneita, joita olivat esimerkiksi Siemens, Lemminkäinen, Neste, Danske Bank, Stora Enso ja betonivalmistaja Parma. Paikallisista mukana olivat muiden muassa Lammin Säästöpankki ja vakuutusyhtiö Pohjantähti, lisäksi vielä useita pienempiä paikallisia yrityksiä ja yksityishenkilöitä.
Hankkeesta vastasi Sunny Trading Ltd, jonka toimitusjohtajana oli Markku Ritaluoma. Hän esitti vuoden 2010 heinäkuussa hankkeen kustannusarvioksi noin 85 miljoonaa euroa ja kertoi käyneensä neuvotteluja yhdysvaltalaisten sijoittajien kanssa. Rakentamisen oli tarkoitus käynnistyä vuonna 2011 ja valmistua 2013. Vuoden 2010 lokakuussa Hämeenlinnan kaupunki ja Sunny Car Center allekirjoittivat aiesopimuksen, joka mahdollisti suunnittelun jatkumisen. Lokakuussa myös uutisoitiin, että hankkeen vetäjäksi tuli Esko Kiesi, joka alkoi markkinoida hanketta autokauppiaille. Joulukuussa 2010 Ritaluoma kertoi maahantuojien ja isojen autokauppojen suhtautuvan hankkeeseen myönteisesti.
Hämeenlinnalaiset autokauppiaat sen sijaan suhtautuivat suurisuuntaiseen projektiin hyvin nuivasti. Kesäkuussa 2011 Kauppalehti kertoi, että yksikään hämeenlinnalainen autoliike ei ollut lähdössä mukaan Sunny Car Center -hankkeeseen, vaan ne halusivat pysyä Kaurialassa. Hämeenlinnan kaupunki myönsi Sunny Car Centerille rakennusluvan marraskuussa 2011.
Tapahtumat > Talousrikosoikeudenkäynti Ritaluomaa vastaan

Joulukuussa 2021 Markku Ritaluomaa vastaan nostettiin syytteet kahdesta törkeästä petoksesta, törkeästä velallisen epärehellisyydestä ja törkeästä kirjanpitorikoksesta. Lisäksi Ritaluoma sai syytteet kahdesta törkeästä veropetoksesta, jotka eivät liittyneet hänen toimintaansa Sunny Car Centerissä. Oikeudenkäyntien arvioitiin alkavan aikaisintaan syksyllä 2022. Talousrikosoikeudenkäynnin valmisteluistunto pidettiin Kanta-Hämeen käräjäoikeudessa 9.joulukuuta 2022. Syyttäjät vaativat Ritaluomalle vähintään viiden ja puolen vuoden vankeusrangaistusta. Ritaluoman oikeusavustajana toimi asianajaja Riitta Leppiniemi.
Kanta-Hämeen käräjäoikeus tuomitsi 20. joulukuuta 2023 Markku Ritaluoman kahden vuoden ja kuuden kuukauden ehdottomaan vankeuteen törkeästä velallisen epärehellisyydestä, kahdesta törkeästä petoksesta ja kahdesta törkeästä veropetoksesta. Oikeuden päätöksen mukaan Ritaluoma oli hävittänyt, lahjoittanut tai muutoin luovuttanut ilman hyväksyttävää syytä Sunny Car Center -autokauppayhtiön omaisuutta velkojien ulottumattomiin, mistä oli aiheutunut velkojille noin 850 000 euron vahingot. Törkeissä petoksissa oli ollut kyseessä kahden yhtiön erehdyttäminen sopimusneuvotteluissa. Oikeus katsoi kuitenkin Ritaluoman joutuneen huijausten kohteeksi hänen hankkiessaan autokaupalle rahoitusta ja hylkäsi syytekohdat, jotka koskivat varainsiirtoja ulkomaille. Myös syyte törkeästä kirjanpitorikoksesta hylättiin. Ritaluoma tuomittiin lisäksi 850 000 euron korvauksiin asianomistajille sekä maksamaan oikeudenkäyntikuluja 36 000 euron arvosta. Sekä Ritaluoma että syyttäjä ilmoittivat valittavansa tuomiosta hovioikeuteen.
Kulttuurissa

Sunny Car Centerin varatulle tontille pystyttämä mainostolppa sai huomiota mediassa, ja sen purkamista vastaan perustettiin Facebook-ryhmä. Tolppaa pidettiin eräänlaisena maamerkkinä, ja sitä käytettiin osana humoristisia meemikuvia. Tolpan purkaminen aloitettiin 27. lokakuuta 2016. Kauppaketju J. Kärkkäinen Oy osti tolpan ja aikoi pystyttää sen vuoden 2017 aikana Lahteen omalla logollaan varustettuna. Marraskuuhun 2019 mennessä mainostolppaa ei ollut kuitenkaan pystytetty uudelleen. Hämeen Sanomien tuolloin haastattelema toimitusjohtaja Juha Kärkkäinen sanoi, ettei hän tiennyt tolpan olinpaikkaa. Ylen tietojen mukaan mainostolppa oli kesäkuussa 2020 varastossa Lahdessa odottamassa siirtoa Kärkkäinen Oy:n kotipaikkakunnalle Ylivieskaan. Sunny Car Center ja sen mainostolppa ovat sittemmin olleet huumorin aiheena muun muassa televisiosarjassa Aikuiset. Kalevanvauvan kappaleessa "Hämeenlinna" Sunny Car Centeriä kutsutaan Suomen sielunmaiseman tulkiksi.
Aiheesta muualla

KHO: Luottamustoimistaan pidätetty perussuomalaisten valtuutettu (Lulu Ranne) saa palata Hämeenlinnan valtuustoon Yle, 2016
Antti Ruonaniemi ja Maarit Piri-Lahti: Sunny Car Center – Kuinka aurinkoisesta autokaupasta tuli musta aukko  21.6.2020. Yle Uutiset.
Sunny Car Centerin havainnekuva.
Samuli Pohjamo
Aiheesta muualla

Samuli Pohjamo Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Verkkouutiset 2000: Suomalaiset aktiivisia EU-parlamentissa
Samuli Pohjamon vanha sivusto pohjamo.net vuonna 2004 (archive.org)
Suomen europarlamentaarikot
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (1996–1999) |
| --- | --- |
ELDR:  Anttila (1996–1999)  Pohjamo (1999)  Ryynänen  Thors  Virrankoski  Väyrynen 
PES:  Donner  Myller  Paasilinna  Paasio 
EPP:  Ilaskivi  Laurila (1999)  Matikainen-Kallström  Otila  Piha (1996–1999) 
EUL/NGL:  Ilivitzky (1999)  Seppänen  Ojala (1996–1999) 
G-EFA:  Hautala 
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (1999–2004) |
| --- | --- |
EPP–ED:  Kauppi  Korhola  Matikainen-Kallström  Suominen  Vatanen 
ELDR:  Pesälä  Pohjamo  Thors  Virrankoski  Väyrynen 
PES:  Iivari  Myller  Paasilinna 
G-EFA:  Aaltonen (2003–2004)  Hautala (1999–2004)  Wuori 
EUL/NGL:  Seppänen 
| n k   Suomalaiset Euroopan parlamentin jäsenet (2004–2009) |
| --- | --- |
EPP–ED:  Itälä  Kauppi (2004–2008)  Korhola  Siitonen (2009)  Stubb (2004–2008)  Pietikäinen (2008–2009) 
ALDE:  Jäätteenmäki  Lax  Pohjamo (2007–2009)  Takkula  Virrankoski  Väyrynen (2004–2007) 
PES:  Lehtinen  Myller  Paasilinna 
G-EFA:  Hassi 
EUL/NGL:  Seppänen 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  MEP-hakemisto
3-pentanoni

| 3-pentanoni |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  96-22-0
PubChem CID:  7288
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C5H10O
Moolimassa:  86,13 g/mol g/mol
Ulkomuoto:  Neste (väritön)
Sulamispiste:  −42 °C (231 K)
Kiehumispiste:  102 °C (375 K)
Tiheys:  0,81 g/cm3
Liukoisuus veteen:  45,6 g/l (25 °C)
  F  Xi 
3-pentanoni on orgaaninen yhdiste (ketoni) ja se on huoneenlämmössä (20 °C) olomuodoltaan väritöntä nestettä, jolla on tunnusomainen haju. Sen kemiallinen kaava on C5H10O ja rakennekaava on CH3CH2COCH2CH3. 3-pentanonista käytetään myös nimityksiä dietyyliketoni, dimetyyliasetoni ja metasetoni.
3-pentanonin moolimassa on 86,13 g/mol, sulamispiste −42 °C, kiehumispiste 102 °C, tiheys (25 °C:n lämpötilassa) 0,81 g/cm3, leimahduspiste 13 °C (o.c.), itsesyttymislämpötila 452 °C ja CAS-numero 96-22-0. 3-pentanoni liukenee kohtalaisesti veteen.
3-pentanonin on helposti syttyvää ja sen höyry on ilmaa raskaampaa. Aine reagoi kiivaasti hapettimien kanssa sekä syövyttää monia muoveja. Yhdistettä esiintyy kukkien tuoksuissa ja semiokemikaalina eliöiden viestinnässä.
Valmistus ja käyttö

3-pentanonia valmistetaan dekarboksyloimalla propaanihappoa. Tässä reaktiossa katalyyttinä käytetään mangaanidioksidia, zirkoniumdioksidia tai toriumdioksidia. Toinen tapa on eteenin hydroformylointi, jota katalysoivat kobolttikompleksit. Yhdistettä käytetään maalien liuottimena ja lätöaineena valmistettaessa orgaanisia yhdisteitä, kuten trimetyylifenolia, E-vitamiinia, väriaineita ja herbisideja. Sitä voidaan käyttää myös hajusteissa.
Ympäristö- ja terveysvaikutukset

Lyhytaikaisessa altistumisessa aine ärsyttää silmiä, ihoa ja hengitysteitä. Pidempiaikainen ja toistuva altistuminen nesteelle kuivattaa ihoa.
Aiheesta muualla

PubChem: 3-Pentanone (englanniksi)
Pherobase: Floral Compound - 5-3Kt (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Pherobase: Semiochemical - 5-3Kt (englanniksi)
Nivajoen voimalaitos 1

| Нива гидроэлектростанция — 1 (Niva gidroelektrostantsija  — 1) |
| --- | --- |
Tyyppi:  vesivoimalaitos, 2 vesiturbiinia
Teho:  26 megawattia
Tuotanto:  129 gigawattituntia
Pudotuskorkeus:  11,5 m
Omistaja:  TGK-1
Perustaja:  Lengidroprojekt
Rakentaminen aloitettu:  1950
Valmistunut:  1954
Kytketty sähköverkkoon:  6.9.1954
Joki:  Nivajoki
Nivajoen voimalaitos 1 (ven. Нива гидроэлектроста́нция – 1, Niva gidroelektrostantsija – 1) on Kuolan niemimaan länsiosan Nivajokeen vuosina 1950–1954 rakennettu vesivoimalaitos, jonka teho on 26 MW. Laitoksessa on kaksi vesiturbiinia. Laitos on Imandrajärvestä Vienanmereen laskevan Nivajoen kolmesta voimalaitoksesta ylin, pienin ja uusin. Se kuuluu TGK-1-voimayhtiölle.
Nivajoen vesivoimalaitokset
Elmar Brok

| Elmar Brok |
| --- | --- |
 Elmar Brok vuonna 2014
Euroopan parlamentin jäsen
 17. kesäkuuta 1980 – 1. heinäkuuta 2019  
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. toukokuuta 1946 (ikä 78)
Tiedot
Puolue:  Saksan kristillisdemokraattinen unioni
Muut puolueet:  Euroopan kansanpuolue
Aiheesta muualla
Kotisivu
Elmar Brok (s. 14. toukokuuta 1946 Verl, Saksa) on saksalainen poliitikko, joka toimi europarlamentaarikkona vuosina 1980–2019. Hän lukeutuu Euroopan parlamentin pitkäaikaisimpiin europarlamentaarikoihin. Hänen kautensa europarlamentaarikkona päättyi, kun Saksan kristillisdemokraattinen unioni ei asettanut häntä ehdolle vuoden 2019 europarlamenttivaaleissa. Euroopan parlamentissa Brok edusti Euroopan kansanpuoluetta. Hän toimi Euroopan parlamentin ulkoasiainvaliokunnan puheenjohtajana 21.7.1999–30.1.2007 ja 23.1.2012–18.1.2017. Euroopan komission puheenjohtaja Jean-Claude Juncker nimitti Elmar Brokin vuonna 2019 pitkän ulkopoliittisen kokemuksensa perusteella komission puheenjohtajan erityisneuvonantajaksi vastaamaan suhteista Ukrainaan.
Brok on opiskellut lakia ja hallintoa Edinburghin yliopistossa, ja ammatiltaan hän on radiotoimittaja.
Brok on toiminut europarlamentissa muun muassa itälaajenemisen raportoijana. Brok ilmaisi vuonna 2004 kannattavansa kristinuskon mainitsemista EU:n perustuslakisopimusehdotuksen esipuheessa luovuttamalla Strasbourgissa tiedotustilaisuudessa yli miljoonan ihmisen allekirjoittaman vetoomuksen asiasta.
Kantatie 45

Kantatie 45 on Helsingistä Tuusulan kautta Hyvinkäälle kulkeva kantatie. Tien pituus on noin 51 kilometriä.
Tie alkaa Helsingistä Erottajalta ja kulkee valtateiden 4 ja 7 kanssa Sörnäisiin. Sörnäisissä tie erkanee kohti Käpylää. Sörnäisten ja Käpylän välinen osuus tunnetaan Mäkelänkatuna. Tie muuttuu Käpylässä moottoritieksi, jonka nimi on Tuusulanväylä. Moottoritie kulkee Vantaan kautta ja päättyy noin viisi kilometriä  Tuusulan kuntakeskuksen Hyrylän eteläpuolella. Siitä eteenpäin, Hyrylässä olevaan kiertoliittymään saakka Tuusulanväylä jatkuu kaksiajorataisena sekaliikennetienä. Hyrylässä olevasta kiertoliittymästä kantatie jatkuu edelleen Hämeentie-nimisenä yksiajorataisena tienä Nurmijärven Nukarin kylän kautta Hyvinkäälle, jossa se liittyy valtatiehen 3 noin viisi kilometriä keskustan eteläpuolella.
Väylän pikavuoropysäkit sijaitsevat Helsingissä ja ovat nimeltään Hattulantie, Koskelantie ja Muurimestarintie. Pysäkkejä käyttävät aamuöisin lentoaseman kautta eri puolille Suomea menevät pikavuorot.
Reitti ja tieyhteydet

Helsinki (kt 51, vt 1 vt 3 E12, E75, vt 4 vt 7 E75, st 170, st 100, st 101)
Vantaa (kt 50 E18, st 138)
Tuusula (st 152, st 145, st 139)
Nurmijärvi
Hyvinkää (vt 3 E12)
Reitti ja tieyhteydet > Tuusulanväylä

Helsingistä Vantaan lentoaseman seudun kautta Tuusulan kunnan hallinnolliseen keskukseen Hyrylään saakka kantatie 45 tunnetaan Tuusulanväylänä, joka on moottoritie. Tuusulanväylä on merkittävin yhteys Helsinki-Vantaan lentoasemalle sekä ajoneuvomääriltään (vilkkaimmillaan n. 85 000 ajoneuvoa vuorokaudessa) toiseksi liikennöidyin Helsingin kaupungin säteittäinen sisääntuloväylä Lahdenväylän jälkeen.
Tuusulanväylä alkaa Helsingissä Käpylän kaupunginosasta Pohjolankadun ja Mäkelänkadun risteyksestä. Moottoritien ensimmäinen osuus Käpylästä Kehä III:n pohjoispuolelle Vantaan (silloisen Helsingin maalaiskunnan) Ruskeasantaan valmistui vuonna 1967. Se rakennettiin suurelta osin vanhan tien kohdalle leventämällä sitä ja muuttamalla risteykset eritasoliittymiksi. Vuonna 1992 valmistui moottoritie Ruskeasannan ja Riihikallion väliselle osuudelle, jossa se kulkee vanhan kaksikaistaisen tien, sivutieksi jääneen Vanhan Tuusulantien vierellä sen länsipuolella. Tuusulanväylän ja Kehä I:n liittymä rakennettiin uudelleen vuonna 1999, Kehä III:n liittymä vuonna 2005.
Moottoritie päättyy vähän ennen Vanhan Tuusulantien liikennevalo-ohjattua risteystä Tuusulan Riihikalliossa. Siitä Tuusulanväylä jatkuu Hyrylän keskukseen katumaisena liikennevalo-ohjattuna tienä, jolla nopeusrajoitus on 60 km/h. Moottoritiellä on Käpylästä Tuomarinkylään 80 km/h:n rajoitus ja Tuomarinkylästä Riihikallioon 100 km/h:n rajoitus. Moottoritieosuuden pituus on 16,8 km.
Tuusulanväylää on aiemmin suunniteltu käännettäväksi kulkemaan Pasilan kautta Veturitietä Pasilanväylän rakentamisen yhteydessä. Samassa yhteydessä tie levennettäisiin kuusikaistaiseksi Kulomäentien liittymään saakka. Toisaalta Helsingin vuoden 2016 yleiskaavan vision valmistelussa on selvitetty mahdollisuutta muuttaa Tuusulanväylä kaduksi Kehä I:n sisäpuolella 3,5 kilometrin matkalla vuoteen 2050 mennessä. Pasilanväylän rakentamisesta on myös sittemmin luovuttu.
Historiaa

Vanhin Helsingistä Hämeenlinnaan 1600-luvulla rakennettu tie kulki Helsingin pitäjän kirkonkylästä Hyvinkään seudulle saakka nykyisen kantatien 45 kohdalla tai lähellä sitä. Helsingin-puoleisessa päässä tie kuitenkin kulki Viikin ja Malmin kautta, ja sen osia ovat muun muassa nykyiset Hämeentie, Viikintien alkuosa, Pihlajamäentie (osittain) ja Kirkonkyläntie. 1930-luvulla rakennettiin uusi tie, Tuusulantie, Mäkelänkadun jatkeeksi Käpylästä Helsingin pitäjän kirkonkylään, jossa se yhtyi vanhaan maantiehen. Tieosuus Helsingistä Hyrylään oli yksi ensimmäisistä, jotka Suomessa asfaltoitiin Tuusulan rajalle ja päällystettiin betonilaatoilla Tuusulan rajalta Hyrylään jo 1930-luvulla.
Vuoden 1938 tienumerointijärjestelmässä Tuusulantie tuli osaksi valtateitä 4 ja 5, jotka kulkivat Tuusulantietä pitkin Helsingistä Hyrylään. Hyrylästä nelostie jatkui nykyistä kantatietä 45 pitkin Hyvinkäälle saakka. 1950-luvun lopulla rakennettiin valtatien 5 uusi linjaus, Lahdentie, useita kilometrejä idemmäksi, ja myöhemmin myös nelostie linjattiin kulkemaan Lahden kautta. Silloin Helsingin ja Hyrylän välinen tie jäi maantieksi ja se sai numeron 137. Tien ensimmäinen moottoritieosuus Käpylästä Kehä III:n pohjoispuolelle rakennettiin vuosina 1964–1967, suurimmaksi osaksi vanhan tien kohdalle leventämällä sitä. Moottoritietä jatkettiin osin sekaliikennetienä Tuusulan suuntaan vuonna 1992. Moottoritien avajaisia juhlittiin Tuusulassa 11.11.1993. Vanha Tuusulantie jäi viereen sivutieksi. Kehä I:n eritasoliittymän parannustyöt valmistuivat vuonna 1999 ja Kehä III:n 2005.lähde?
Vuoden 1996 tienumerouudistuksessa entinen maantie 137 muutettiin kantatieksi, ja se sai numeron 45. Kyseinen numero oli aiemmin käytössä Tampereen kehätien numerona, mutta tienumerouudistuksessa se numeroitiin uudelleen kantatieksi 60. Samalla moottoritieosuuden nimeksi tuli koko matkaltaan Tuusulanväylä, kun se ennen vuotta 1996 oli Helsingin alueella ollut Tuusulantie.