stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Adam Cracknell
Ura

Cracknell pelasi juniorikiekkoa WHL-joukkue Kootenay Icessa. Hän pelasi Kootenayssa, kun joukkue oli runkosarjan paras. Viimeisenä vuotena 2005–2006 Cracknell oli Kootenayn paras maalintekijä tehdessään 42 maalia ja yhteensä 96 pistettä. Hän oli koko WHL:n pistepörssin toinen ja hänet valittiin WHL:n toiseen tähdistöön.
Cracknell varattiin Calgary Flamesiin viimeisellä kierroksella vuoden 2004 varaustilaisuudessa.
Cracknell pelasi kolme kautta 2006–2009 Flamesin farmiseurassa, mutta ei onnistunut saamaan NHL-paikkaa. 16. heinäkuuta 2009 hän teki vapaana agenttina sopimuksen St. Louis Bluesin kanssa.
1. maaliskuuta 2011 St. Louis kutsui Cracknellin farmiseura Peoria Rivermenistä NHL:ään. 12. maaliskuuta hän teki ensimmäisen NHL-maalinsa Detroit Red Wingsiä vastaan.
17. huhtikuuta 2014 Cracknell teki Bluesin paidassa ensimmäisen pudotuspelimaalinsa läntisen konferenssin neljännesvälierien ensimmäisessä ottelussa Chicago Blackhawksia vastaan. Blues hävisi ottelusarjan kuudessa ottelussa.
1. heinäkuuta 2014 Cracknell teki vapaaksi agentiksi siirryttyään yksivuotisen sopimuksen puolustavan Stanley Cup -mestari Los Angeles Kingsin kanssa. Hän ei onnistunut saamaan joukkueesta pelipaikkaa harjoitusleirin jälkeen, joten hänet laitettiin siirtolistalle, josta Columbus Blue Jackets poimi hänet 7. lokakuuta 2014. Cracknell pelasi 17 ottelua Blue Jacketsissa kaudella 2014–2015 ennen kuin hänet tiputettiin AHL-farmiseura Springfield Falconsiin. 26. helmikuuta 2015 Cracknell hankittiin takaisin St. Louis Bluesiin, jossa hänet myös tiputettiin AHL:n puolelle Chicago Wolvesiin.
25. elokuuta 2015 Cracknell teki Vancouver Canucksin kanssa kaksisuuntaisen ja kestoltaan vuoden mittaisen sopimuksen. Cracknellin odotettiin aloittavan kauden Utica Cometsissa, mutta hän onnistui vakuuttamaan harjoitusleirillä ja tuli valituksi Canucksin kauden avanneeseen NHL-kokoonpanoon. 12. lokakuuta 2015 Cracknell teki ensimmäisen maalinsa Canucksin paidassa.
Syyskuussa 2020 Cracknell teki Edmonton Oilersin kanssa yksivuotisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen.
Tilastot

Käännös suomeksi
Dalkarby

Dalkarby on kylä Kemiönsaaren kunnassa. Kylä sijaitsee Kemiön kirkonkylän pohjoispuolella.
Dalkarbyn naapurikylät ovat Tjuda, Trotby, Skarpböle ja Makila. Dalkarbybäcken tekee mutkan kylän kohdalla, jolloin purosta muodostuu kylälle luonnollinen pohjois-, länsi- ja eteläraja. Dalkarby ulottuu purolta itään Björndalsbergetille, joka on korkea kalliomäki. Kylän itäosat ovat mäkistä metsämaata ja puron vartta myötäilee tasainen peltoalue. Kylän asutus sijoittuu mäkien rinteille kylän länsiosiin.
Dalkarby on ollut 1500-luvulla viiden talon muodostama kylä. Kylän taloluku on hiljalleen laskenut ja lopulta 1900-luvun alussa koko Dalkarby on ollut Fredriksforsin talon omaisuutta. Kylässä on ollut mylly. 1930-luvulla Fredriksforsin neljä torppaa itsenäistyivät ja kantatalo jaettiin lisäksi neljään osaan. Dalkarbybäckenissä on ollut kylän paikkeilla järvi Dalkarbyträsket, joka kuivattiin 1950-luvulla.
Della Jones

Della Jones (s. 13. huhtikuuta 1946 Tonna) on Walesista kotoisin oleva brittiläinen oopperalaulaja, äänialaltaan mezzosopraano. Hän opiskeli Royal College of Musicissa, jossa voitti Kathleen Ferrier -muistostipendin; hän täydensi opintojaan myöhemmin Genevessä.
Jones teki ammattimaisen debyyttinsä vuonna 1970 ja liittyi Englannin kansallisoopperaan vuonna 1977. Covent Gardeniin hän liittyi vuonna 1983, ja hän alkoi esiintyä myös ulkomailla, kuten Ranskassa, Italiassa ja Yhdysvalloissa. Hänellä on laaja ohjelmisto. Hän on erikoistunut bel cantoon, erityisesti Gioacchino Rossiniin, mutta hänen tuotantonsa kattaa viisi vuosisataa Claudio Monteverdista, Henry Purcellista, Georg Friedrich Händelistä, Wolfgang Amadeus Mozartista, Rossinista, Gaetano Donizettista ja Richard Wagnerista modernimpaan ohjelmistoon, kuten Alban Bergiin, Edmund Rubbraan, Benjamin Britteniin, Leonard Bernsteiniin ja Peter Maxwell Daviesiin. Jones on tulkinnut myös Gilbertin ja Sullivanin tuotantoa.
Oopperakirjallisuuden ulkopuolella Jones on esittänyt muun muassa Giuseppe Verdin requiemin ja ranskalaista laulumusiikkia.
Aaron Ramsey

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Aaron James Ramsey
Syntymäaika: 26. joulukuuta 1990 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Caerphilly, Wales
Pelipaikka: keskikenttä
Pituus: 178 cm
Seura
Seura: Juventus
Pelinumero: 8
Junioriseurat
1999–2007: Cardiff
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2008 | Cardiff | 16 | (1) |
| 2008–2019 | Arsenal | 262 | (40) |
| 2010 | → Nottingham | 5 | (0) |
| 2011 | → Cardiff | 6 | (1) |
| 2019–2022 | Juventus | 49 | (5) |
| 2022 | → Rangers | 7 | (2) |
| 2022–2023 | Nice | 27 | (1) |
| 2023– | Cardiff | 6 | (3) |
Maajoukkue
| 2005–2008 | Wales U17 | 15 | (2) |
| 2007–2009 | Wales U21 | 12 | (2) |
| 2008– | Wales | 84 | (21) |
| 2012 | Iso-Britannia | 4 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 6. tammikuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 6. tammikuuta 2024.
Aaron James Ramsey (s. 26. joulukuuta 1990 Caerphilly, Wales) on walesiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Cardiff Cityä. Hän on pelannut yli kymmenen kautta Englannin Valioliigassa, kaksi kautta Italian Serie A:ssa ja yhden kauden Ranskan Ligue 1:ssä. Pelipaikaltaan Ramsey on keskikenttäpelaaja. Hänestä tuli kaikkien aikojen nuorin Walesin A-maajoukkueen kapteeni, kun hänet nimitettiin kapteeniksi maaliskuussa 2011.
Ura

Cardiff Cityn kasvatti Ramsey debytoi Englannin mestaruussarjassa pelanneessa seuran edustusjoukkueessa kauden 2006–2007 viimeisessä kotiottelussa Hull Cityä vastaan 28. huhtikuuta 2007 tultuaan vaihdosta kentälle Paul Parryn tilalle. Samalla Ramsey ohitti legendaarisen John Toshackin ennätyksen, kun hänestä tuli joukkueen historian nuorin pelaaja 16 vuoden ja 123 päivän ikäisenä.
Kaudella 2007–2008 Ramsey pelasi 15 liigaottelussa ja onnistui 26. huhtikuuta 2008 ottelussa Burnleyä vastaan maalinteossakin. Hän pääsi vaihdosta kentälle Wembleyllä vuoden 2008 FA Cupin loppuottelussa Portsmouthia vastaan. Ramsey oli jatkuvasti esillä siirtospekulaatioissa, ja kauden päätyttyä Manchester United, Arsenal ja Everton kävivät virallisia neuvotteluja pelaajan kanssa. 13. kesäkuuta 2008 varmistui Ramseyn siirtyminen Arsenaliin.
Ramsey pelasi ensimmäisellä Arsenal-kaudellaan yhdeksässä valioliigaottelussa, joista kerran avauskokoonpanossa. Mestarien liigassa hän pelasi neljä kertaa avauskokoonpanossa ja kaikkiaan kuudessa ottelussa. Seuraavalla kaudella hän pelasi 18 valioliigaottelussa ja teki kolme maalia. 27. helmikuuta 2010 ottelussa Stokea vastaan Ramseyn sääriluu meni poikki Stoken Ryan Shawcrossin taklattua häntä. Ramsey kannettiin kentältä paareilla happinaamari kasvoillaan.
Kaudella 2010–2011 Ramsey pelasi lainalla Nottinghamissa kolme ja Cardiffissa kuusi ottelua. Hän teki paluun Arsenal-paitaan FA-Cupin puolivälieräottelussa Manchester Unitedia vastaan 12. maaliskuuta 2011. Tämän jälkeen hän pelasi keväällä 2011 vielä seitsemässä valioliigaottelussa. Seuraavilla kahdella kaudella hän pelasi 34 ja 36 valioliigaottelua. Vuoden 2014 alussa hän oli kolme kuukautta sivussa reisivamman vuoksi, mutta teki toukokuussa 3–2-voittomaalin FA Cupin loppuottelun jatkoajalla Hullia vastaan.
Ramsey pelasi Arsenalin avauskokoonpanossa sen kukistaessa Aston Villan FA Cupin loppuottelussa 2015. Hän teki voittomaalin Arsenalin voittaessa Chelsean FA Cupin finaalissa 2017. Hän voitti myös FA Community Shieldin 2014 ja 2015. Hän oli loukkaantumisen takia sivussa tappiollisesta Eurooppa-liigan loppuottelusta 2019.
Ramsey pelasi kausien 2008–2019 aikana Arsenalissa kaikkiaan 262 valioliigaottelua, joissa hän teki 40 maalia ja antoi 51 maalisyöttöä. Mestarien liigassa hän pelasi karsintakierrokset mukaan lukien 50 ottelua, joissa teki 11 maalia ja antoi kuusi maalisyöttöä..
Kesällä 2019 Ramsey siirtyi Italian Serie A:ssa pelaavaan Juventukseen, jossa hän runsaan kahden kauden aikana pelasi 49 Serie A -ottelua ja teki niissä viisi maalia. Ensimmäisellä kaudellaan hän voitti Italian liigamestaruuden ja toisella Italian cupin joskin pelasi vain puolivälieräottelun. Mestarien liigassa hän pelasi 15 ottelua ja teki yhden maalin. Tammi-toukokuussa 2022 Ramsey oli lainalla skotlantilaisseura Rangersissa, jossa hän pelasi seitsemän liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Ramsey edusti kaudella 2022–2023 Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaa Nicea ja teki 27 liigaottelussaan yhden maalin. Kaudeksi 2023–2024 hän siirtyi Englannin toisella sarjatasolla pelaavaan Cardiff Cityyn.
Ura > Maajoukkue

Ramsey edusti Walesia alle 17- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. A-maajoukkuedebyyttinsä hän teki Tanskaa vastaan marraskuussa 2008. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki MM-karsintaottelussa Liechtensteiniä vastaan lokakuussa 2009. Hän pelasi avauskokoonpanossa Walesin viisi ensimmäistä ottelua EM-kilpailuissa 2016. Hän teki maalin alkulohkon ottelussa Venäjää vastaan sekä syötti kaksi maalia 3–1-voittoon päättyneessä puolivälierässä Belgiaa vastaan. Tappiollisesta välieräottelusta hän oli pelikiellon vuoksi sivussa. Kesällä 2021 pelattavissa EM-kilpailuissa hän kuului avauskokoonpanoon joukkueen kaikissa neljässä ottelussa ja teki maalin alkulohko-ottelussa Turkkia vastaan. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi avauskokoonpanossa Walesin kaikissa kolmessa ottelussa.
Ramsey on vuoden 2023 loppuun mennessä pelannut Walesin maajoukkueessa kaikkiaan 84 A-maaottelua ja tehnyt 21 maalia.
Ramsey kuului Yhdistyneen kuningaskunnan joukkueeseen Lontoon olympialaisissa 2012. Hän pelasi puolivälierissä karsiutuneen joukkueen kaikissa neljässä ottelussa ja teki yhden maalin.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ramsey Soccerbase-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Walesin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Hennessey |
2 Gunter |
3 Taylor |
4 Davies |
5 Chester |
6 A. Williams |
7 Allen |
8 King |
9 Robson-Kanu |
10 Ramsey |
11 Bale |
12 Fôn Williams |
13 G. Williams |
14 Edwards |
15 Richards |
16 Ledley |
17 Cotterill |
18 Vokes |
19 Collins |
20 J. Williams |
21 Ward |
22 Vaughan |
23 Church |
Valmentaja Coleman
Walesin joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Hennessey |
2 Gunter |
3 N. Williams |
4 B. Davies |
5 Lockyer |
6 Rodon |
7 Allen |
8 Wilson |
9 T. Roberts |
10 Ramsey |
11 Bale |
12 Ward |
13 Moore |
14 C. Roberts |
15 Ampadu |
16 Morrell |
17 Norrington-Davies |
18 J. Williams |
19 Brooks |
20 James |
21 A. Davies |
22 Mepham |
23 Levitt |
24 Cabango |
25 Colwill |
26 Smith |
Valmentaja Page
Walesin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Hennessey |
2 Gunter |
3 N. Williams |
4 B. Davies |
5 Mepham |
6 Rodon |
7 Allen |
8 Wilson |
9 Johnson |
10 Ramsey |
11 Bale |
12 Ward |
13 Moore |
14 Roberts |
15 Ampadu |
16 Morrell |
17 Lockyer |
18 J. Williams |
19 Harris |
20 James |
21 A. Davies |
22 Thomas |
23 Levitt |
24 Cabango |
25 Colwill |
26 Smith |
Valmentaja Page
Cynthia Daniel

Cynthia Lynn Daniel (s. 17. maaliskuuta 1976, Gainesville Florida) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan roolistaan nuortensarjassa Sweet Valley High. Hän näytteli sarjassa Elizabeth Wakefieldiä.
Daniel on sittemmin lopettanut näyttelijän uransa ja toimii nykyään valokuvaajana.
Cynthia Daniel on naimisissa näyttelijä Cole Hauserin kanssa ja heillä on kaksi yhteistä lasta (s. 2004 ja 2008).
Aiheesta muualla

Cynthia Daniel Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Cynthia Daniel Photography
Zero Dark Thirty

| Zero Dark Thirty |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kathryn Bigelow
Käsikirjoittaja:  Mark Boal
Tuottaja:   Mark Boal  Kathryn Bigelow  Megan Ellison 
Säveltäjä:  Alexandre Desplat
Kuvaaja:  Greig Fraser
Leikkaaja:   William Goldenberg  Dylan Tichenor 
Pukusuunnittelija:  George L. Little
Pääosat:   Jessica Chastain  Jason Clarke  Joel Edgerton  Jennifer Ehle  Mark Strong  Kyle Chandler  Édgar Ramírez  James Gandolfini 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Columbia Pictures  Annapurna  First Light  Mark Boal 
Levittäjä:  Columbia Pictures Netflix
Ensi-ilta:   2012-12-1919. joulukuuta 2012 (Yhdysvallat)  2013-01-2525. tammikuuta 2013 (Suomi)  
Kesto:  157 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  40 miljoonaa dollaria
Tuotto:  138 720 716 dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Zero Dark Thirty on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen jännitysdraamaelokuva, jonka on ohjannut Kathryn Bigelow. Elokuva kertoo Osama bin Ladenin jäljittämisestä ja lopulta surmaamisesta kymmenen vuotta syyskuun 11. päivän terrori-iskujen jälkeen. Elokuvan pääosia näyttelevät Jessica Chastain, Jason Clarke, Joel Edgerton, Chris Pratt, Kyle Chandler ja Mark Strong.
Zero Dark Thirty sai viisi Oscar-ehdokkuutta, muun muassa parhaan elokuvan, naispääosan (Jessica Chastain) ja alkuperäisen käsikirjoituksen kategorioissa. Se voitti parhaiden äänitehosteiden Oscar-palkinnon yhdessä elokuvan 007 Skyfall kanssa. Elokuva voitti parhaan naispääosan Golden Globe -palkinnon oltuaan ehdolla sen lisäksi kolmessa palkintoluokassa.
Vuonna 2016 Zero Dark Thirty äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Juoni

Elokuvan alussa kuva-ala on pimeä ja ääniraidalla kuuluu autenttista radioliikennettä WTC-iskuihin kaapattujen koneiden ja lennonjohdon välillä. Siirtymässä vuoteen 2003 tavataan Pakistaniin saapuva nuori CIA-virkailija Maya (Jessica Chastain), joka heti alussa joutuu olemaan osallisena kovennetussa kuulustelussa, jossa Dan (Jason Clarke) soveltaa vankiin muun muassa vesikidutusta. Kuulusteltava Ammar (Reda Kateb) on hoitanut iskusta epäiltyjen rahaliikennettä. Kuulusteltava myös esimerkiksi sullotaan pieneen koppiin, häntä pidetään nälässä ja hän joutuu kuuntelemaan kovaa soitettua metallimusiikkia. CIA:n väki haluaa tietoja erityisesti niin sanotusta saudiryhmästä iskujen takana. Lopulta Ammar antaa al-Qaida-vaikuttaja Abu Ahmedin nimen.
Mayan työ vie häntä CIA:n enemmän tai vähemmän salaisiin vankiloihin ja kuulustelukeskuksiin niin Pakistanissa, Afganistanissa kuin Puolassakin. Välillä näytetään vuonna 2005 lontoolaiseen bussiin tehtävää pommi-iskua.
Maya ystävystyy miesvaltaisessa työpaikassa etenkin kollegansa Jessican kanssa. Naiset istuvat vuonna 2008 esimerkiksi länsimaalaisten suosimassa Marriott-hotellissa Islamabadissa, kun islamistit tekevät sinne autopommi-iskun, mutta selviävät säikähdyksellä. Jessica sopii tapaamisen amerikkalaisten vimmaisesti etsimän Osama bin-Ladenin lähipiiriin kuuluvan terroristijohtajaa hoitaneen lääkärin kanssa amerikkalaisten tukikohtaan. Kontakti autonkuljettajineen pääsee portista ohi Jessican luvalla, mutta auton ajettua paljolti CIA:n virkailijoista koostuvan joukon luo, ulos astuukin eri mies ja räjäyttää itsensä ja useita amerikkalaisia kuoliaaksi. Jessica on uhrien joukossa. Attentaatin jälkeen Osama-jahdista muodostuu Mayalle henkilökohtainen ristiretki. Hän siirtyy CIA:n päämajaan Langleyyn ja painostaa esimiehiään toimimaan epäilemäänsä Osama-kohdetta vastaan, vaikka analyytikot pitävät mahdollisena, että kyseessä voi olla myös piilotteleva huumekauppias.
Bin-Ladenin profiiliin sopiva henkilö paikannetaan linnoitusmaiseen taloon pakistanilaisessa kaupungissa, jossa sijaitsee myös muun muassa upseerikoulu. Yhdysvaltain erikoisjoukot iskevät erityisvalmisteisilla, tutkassa näkymättömillä ja lähes äänettömillä helikoptereilla rakennukseen, jossa asuu muutama muslimimies perheineen, eli paikalla on paljon naisia ja lapsia. Joukot kohtaavat verraten vähän vastarintaa, mutta aseeseen tarttuvat ammutaankin sitten kuoliaiksi viime kädessä varmistuslaukauksilla, vaikka nämä jo makaisivat maassa. Linnoitustalon kolmannessa kerroksessa joukot surmaavat Osama bin-Ladenin, käärivät tämän ruumiin pussiin ja ottavat mukaansa tietokoneiden kovalevyjä, tallennuslaitteita ja asiakirjoja ja poistuvat ilman omia tappioita.
Maya puhkeaa tehtävänsä päätyttyä yksinäisiin kyyneliin varmistuttuaan henkilökohtaisesti, että Osama on surmattu.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jessica Chastain  | … |  Maya   |
|  Jason Clarke  | … |  Dan   |
|  Joel Edgerton  | … |  Patrick   |
|  Jennifer Ehle  | … |  Jessica   |
|  Mark Strong  | … |  George   |
|  Kyle Chandler  | … |  Joseph Bradley   |
|  Édgar Ramírez  | … |  Larry   |
|  James Gandolfini  | … |  CIA:n johtaja   |
|  Chris Pratt  | … |  Justin    |
|  Callan Mulvey  | … |  Saber   |
|  Fares Fares  | … |  Hakim   |
|  Reda Kateb  | … |  Ammar   |
|  Harold Perrineau Jr.  | … |  Jack   |
|  Stephen Dillane  | … |  National Security Advisor   |
|  J.J. Kandel  | … |  J.J.   |
|  Taylor Kinney  | … |  Jared   |
|  John Barrowman  | … |  Jeremy   |
|  Scott Adkins  | … |  John   |
|  Frank Grillo  | … |  Red Squadron Commanding officer   |
Vastaanotto > Arviot

Ilta-Sanomat:
Film-O-Holic.com:
Helsingin Sanomat:
Iltalehti:
Episodi:
Yle:
Vastaanotto > Palkinnot ja ehdokkuudet

| Palkinnot ja ehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja ehdokkuudet> Kenelle | Palkinnot ja ehdokkuudet> Voitto / Ehdokkuus |
| --- | --- | --- | --- |
| British Academy Film Awards | Elokuva | Kathryn Bigelow, Mark Boal ja Megan Ellison | Ehdokkuus |
| British Academy Film Awards | Ohjaus | Kathyrn Bigelow | Ehdokkuus |
| British Academy Film Awards | Käsikirjoitus | Mark Boal | Ehdokkuus |
| British Academy Film Awards | Naispääosa | Jessica Chastain | Ehdokkuus |
| British Academy Film Awards | Lavastus | Dennis Gassner ja Anna Pinnock | Ehdokkuus |
| British Academy Film Awards | Leikkaus | Dylan Tichenor ja William Goldenberg | Ehdokkuus |
| Golden Globe | Draamaelokuva | Mark Boal, Kathryn Bigelow ja Megan Ellison | Ehdokkuus |
| Golden Globe | Ohjaus | Kathryn Bigelow | Ehdokkuus |
| Golden Globe | Naispääosa draamaelokuvassa | Jessica Chastain | Voitto |
| Golden Globe | Käsikirjoitus | Mark Boal | Ehdokkuus |
| Oscar | Elokuva | Mark Boal, Kathryn Bigelow ja Megan Ellison | Ehdokkuus |
| Oscar | Naispääosa | Jessica Chastain | Ehdokkuus |
| Oscar | Alkuperäinen käsikirjoitus | Mark Boal | Ehdokkuus |
| Oscar | Leikkaus | Dylan Tichenor ja William Goldenberg | Ehdokkuus |
| Oscar | Äänitehosteet | Paul N. J. Ottosson | Voitto |
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Zero Dark Thirty Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Zero Dark Thirty Box Office Mojossa. (englanniksi)
Zero Dark Thirty Rotten Tomatoesissa. (englanniksi)
Zero Dark Thirty Metacriticissä. (englanniksi)
Colette Brand

| Mitalit> Maa:  Sveitsi.Naisten freestylehiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Sveitsi.Naisten freestylehiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Sveitsi.Naisten freestylehiihto. Olympialaiset  | Maa:  Sveitsi> Naisten freestylehiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Nagano 1998 | hypyt |  |
Colette Roth-Brand (o.s. Brand, s. 5. marraskuuta 1967) on sveitsiläinen freestylehiihtäjä. Hän saavutti hypyissä olympiapronssia vuonna 1998.
Brand osallistui olympialaisiin kolmasti. Albertvillessä 1992 hän voitti näytöslajina kilpaillut hypyt. Lillehammerissa 1994 hypyt olivat virallinen laji ja Brand sijoittui 15:nneksi. Naganossa 1998 hän saavutti pronssia. Maailmanmestaruuskilpailuihin Brand osallistui kolme kertaa. Lake Placidissa 1991 ja Altenmarkt im Pongaussa 1993 hän sijoittui seitsemänneksi sekä La Clusaz'ssa 1995 yhdeksänneksi.
Brand kilpaili maailmancupissa vuosina 1987–1998. Hän voitti hypyissä 13 osakilpailua, joista ensimmäisen maaliskuussa 1991 Hundfjälletissä ja viimeisen helmikuussa 1996 La Plagnessa. Hän voitti hyppyjen maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 1995–1996 ja sijoittui toiseksi kausilla 1991–1992, 1992–1993 ja 1993–1994 sekä kolmanneksi kausilla 1990–1991 ja 1994–1995.
Brandin poika Noé Roth on freestylehiihdon maailmanmestari.
Corrèze

Corrèze on departementti keskisessä Ranskassa. Se on saanut nimensä Corrèzejoen mukaan. Departementtinumeroa 19 kantava Corrèze kuuluu Uuden-Akvitanian alueeseen. Corrèzen pääkaupunki on Tulle, ja departementissa on 240 360 asukasta (vuonna 2006).
Departementista on kuusi kylää päässyt Ranskan kauneimpien kylien järjestön Les Plus Beaux Villages de France jäseniksi: Collonges-la-Rouge, Curemonte, Saint-Robert, Ségur-le-Château, Treignac ja Turenne.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Corrèze Wikimedia Commonsissa
Correze.org (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Corrèzen turismi (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Dante Pereira-Olson

| Dante Pereira-Olson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2010 Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  2014–
Merkittävät roolit:   You Were Never Really Here  Joker 
Aiheesta muualla
IMDb 
Dante Pereira-Olson (s. 2010) on yhdysvaltalainen lapsinäyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rooleistaan elokuvista You Were Never Really Here (2017) ja Joker (2019).
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Bruno's | Jeff | lyhytelokuva |
| 2017 | You Were Never Really Here | nuori Joe |  |
| 2019 | Joker | Bruce Wayne |  |
| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 2015 | Last Week Tonight with John Oliver | Jeff Campaign Supporter | Jakso: "Tobacco" |
2015: 
| 2015 | The Slap | sankarilapsi | Jakso: "Aisha" |
2015: 
| Jessica Jones | poika | Jakso: "AKA Crush Syndrome" |  |

| Mozart in the Jungle | 5-vuotias Bradford | Jakso: "Amusia" |  |
| 2017–2018 | Happy! | Gerry Scaramucci | 4 jaksoa |
Aiheesta muualla

Dante Pereira-Olson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Coleton Haywood

| Coleton Haywood> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. helmikuuta 1987
Kansalaisuus:   Kanada
Uran tiedot
Laji:  alamäkiluistelu
Saavutukset
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
Paras sijoitus maailmancupissa:  14. (2013)
 Tietolaatikko päivitetty 24. tammikuuta 2015 
Coleton Haywood (s. 11. helmikuuta 1987) on kanadalainen alamäkiluistelija. Hän sijoittui kaudella 2013 Red Bull Crashed Ice -sarjassa sijalle 14, joka on Haywoodin paras sijoitus sarjan yhteispisteissä. Tuolla kaudella Haywood oli parhaimmillaan kuudes Lausannen osakilpailussa. Tuo kuudes sija on myös hänen uransa paras yksittäisen osakilpailun sijoitus. Nuorempana Haywood harrasti myös jääkiekkoa. Nykyisin Haywood asuu Unionvillessä, Ontariossa.
Colette Boky

Colette Marie-Rose Élisabeth Boky (o.s. Giroux; s. 4. kesäkuuta 1935 Montreal) on kanadalainen oopperalaulaja, äänialaltaan sopraano. Vuonna 1953 Jean Deslauriers kuuli hänen esiintymisensä amatöörikilpailussa ja neuvoi häntä opiskelemaan laulua, kuten hän sitten tekikin École Vincent-d'Indyssä vuosina 1953–1955. Myöhemmin hän jatkoi opintojaan yksityisesti Laurette Baillyn johdolla. Vuosina 1959–1962 häntä opettivat Raoul Jobin, Roy Royal, Otto-Werner Mueller, Dick Marzollo ja Rémus Tzincoca.
Lavadebyyttinsä Boky teki Chicoutimissa toukokuussa 1961. Vuonna 1962 hän voitti Prix d'Europen ja pääsi opiskelemaan Pariisiin. Euroopan-debyyttinsä hän teki vuonna 1964. Vuoden 1967 Metropolitan-debyytti teki hänestä kansainvälisen tähden. Hänen suosikkiroolinsa oli nimirooli Jules Massenet'n oopperassa Manon. Laulu-uransa jälkeen hän on toiminut opetustehtävissä.