Korean tasavallan asevoimat
Puolustusstrategia

Korean tasavallan (Etelä-Korea) ja Korean demokraattisen kansantasavallan (Pohjois-Korea) vuonna 1953 allekirjoittama Korean aseleposopimus päätti Korean sodan aktiiviset sotatoimet. Koska Pohjois- ja Etelä-Korea eivät ole allekirjoittaneet virallista rauhansopimusta, Korean tasavallan armeijan oli toteutettava puolustustoimenpiteitä uuden pohjoiskorealaisen hyökkäyksen varalta.
Kylmän sodan aikana Seouliin johtavien ja sieltä lähtevien teiden ja rautateiden sekä Gyeonggin maakunnan sisäisten teiden ja rautateiden päälle rakennettiin erilaisia tankkien barrikadeja. Panssarintorjuntaesteet muodostuvat valtavista betonilohkareista, jotka on asennettu ohuille seinille ja tehty näyttämään väärennetyiltä silloilta ja ylikulkusilloilta, jotka eivät johda mihinkään, vaan niihin on kerätty satoja tonneja romua. Nämä rakenteet on varustettu räjähteillä, ja ne on suunniteltu niin, että Etelä-Korean armeija voi räjäyttää ne ja tiputtaa rojut, jotka tukkivat tiet ja rautatiet. Panssarintorjuntaesteiden lisäksi Etelä-Korean armeija asetti piikkilanka-aidat Han-joen varrelle ja satoja "lohikäärmeenhampaita", avoimille pelloille. 1970- ja 1980-luvuilla, jolloin suurin osa näistä rakennelmista rakennettiin, tavoitteena oli hidastaa vihollisen panssarivaunuja, joukkoja ja muita ajoneuvoja ja hankkia aikaa eteläkorealaisille siviileille paeta Pohjois-Korean hyökkääviä joukkoja sekä antaa Korean tasavallalle ja Yhdysvaltojen armeijalle mahdollisuus lähettää joukkoja puolustusasemiin. Etelä-Korean puolustusministeriö väittää, että panssarintorjuntaesteet tarkastetaan säännöllisesti turvallisuussyistä, mutta esteissä on halkeamia ja eroosion merkkejä.
Paikallisviranomaiset ja siviilit vaativat nyt panssarintorjuntaesteiden poistamista, koska ne aiheuttavat suuria turvallisuusriskejä, haittaavat kehitystä ja monet uskovat, että ne ovat menettäneet tarkoituksensa. Turvallisuushuolista huolimatta barrikadien purkaminen on monimutkainen asia.
Koska Pohjois-Korea menetti Venäjän vuonna 1990 ja Kiinan vuonna 1992 antaman turvallisuus- ja taloudellisen tuen, sotilasanalyytikkojen mukaan on epätodennäköistä, että se voisi hyökätä Etelä-Koreaan täysillä maavoimilla. Pohjois-Korea on muuttanut sotilaallista taktiikkaansa ja keskittyy nyt pitkän kantaman ja salaisiin iskuihin. Erikoisjoukkojen oletetaan käyttävän sota-aikaisia tunneleita tai erilaisia soluttautumiskeinoja, kuten sukellusveneitä, ilmatyynyaluksia, AN-2-lentokoneita ja helikoptereita, tunkeutuakseen etulinjaan ja taka-asemiin ja suorittaakseen hybridioperaatioita iskemällä tärkeimpiin yksiköihin ja laitoksiin, salamurhaamalla avainhenkilöitä ja häiritsemällä taka-asemia.
27. joulukuuta 2022 Pohjois-Korea lähetti viisi dronea rajan yli, joista yksi saapui Souliin. Kaikki viisi palasivat takaisin pohjoiseen, vaikka viiden tunnin takaa-ajoon osallistui hävittäjiä ja taisteluhelikoptereita ja noin 100 laukausta ammuttiin. KAI KT-1 Woongbi syöksyi maahan, vaikka molemmat miehistön jäsenet jäivät henkiin. Pääesikunta julkaisi lausunnon, jossa se toteaa, että hyökkäyslennokit voidaan pysäyttää. Kyky pysäyttää pienempiä vakoiludroneita on kuitenkin ”rajoitettu”. Vanhempi virkamies Kang Shin-chul sanoi: ”Armeijamme valmistautumattomuus on aiheuttanut suurta huolta kansalle... käytämme aktiivisesti havaintolaitteita, joilla voimme havaita vihollisen lennokin jo alkuvaiheessa, ja käytämme aggressiivisesti iskujoukkoja” Etelä-Korean presidentti Yoon Suk-yeol on ilmoittanut, että Etelä-Korea aikoo sijoittaa uuden sotilasyksikön perustamisen myötä häivedroneihin, jotka voisivat lentää Pohjois-Koreaan.
Etelä-Korean puolustusministeriö ilmoitti uudesta lennokkien torjuntatoimenpiteiden ohjelmasta, johon käytetään noin 560 miljardia wonia seuraavien viiden vuoden aikana. Rahat käytetään neljään uuteen hankkeeseen. Yksi niistä on ilmassa oleva laser, jota käytetään suurempien lennokkien tuhoamiseen, kun taas häirintälaitteita käytetään pienempiin lennokkeihin. Lisäksi perustetaan uusi, kahdesta laivueesta koostuva lennokkien torjuntayksikkö. Laser on jo testiprosessissa, ja sen odotetaan olevan toiminnassa vuonna 2027. Lisätyötä tehdään myös häivehävittäjien ja rakettitorjuntajärjestelmien parissa. Menojen kokonaismäärä seuraavien viiden vuoden aikana on 331,4 biljoonaa. Vertailun vuoksi edellinen puolustusbudjetti viime tilikaudella oli vain 54,6 biljoonaa wonia.