stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Příbram
Kansainväliset suhteet

Ystävyyskaupungit:
Königs Wusterhausen, Saksa (1974)
Villerupt, Ranska (1988)
Hoorn, Alankomaat (1992)
Kežmarok, Slovakia (1997)
Anor, Ranska (2005)
Ledro, Italia (2008)
Příbram tekee yhteistyötä myös näiden Keski-Euroopan pyhiinvaelluskohteet -projektiin osallistuvien kaupunkien kanssa:
Altötting, Saksa (2009)
Leśnica, Puola (2009)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Příbram Wikimedia Commonsissa
Auto-onnettomuus

Seuraus liian suuresta tilannenopeudesta. Tämä betoniauto kaatui ja luisui omakotitalon etupihalle. Kukaan ei loukkaantunut, mutta merkittäviä aineellisia vahinkoja syntyi.
Auto-onnettomuus eli kolari on törmäys, jossa osallisina on auto ja mikä tahansa muu objekti; muut ajoneuvot, puhelinpylväät, rakennukset ja puut. Joskus auto-onnettomuudella viitataan myös onnettomuuteen, jossa auto osuu ihmiseen tai eläimeen. Auto-onnettomuuksien seurauksena noin 1,2 miljoonaa ihmistä kuolee ja noin 50 miljoonaa loukkaantuu joka vuosi maailmanlaajuisesti.
Seuraus sivutörmäyksestä.
Liikenneonnettomuudet vaativat Kiinassa vuonna 2006 89 455 ihmishenkeä. Liikennekuolemien lukumäärä laski edellisestä vuodesta hieman yli 9 prosenttia, ja näin päästiin ensimmäisen kerran alle 90 000 sitten vuoden 2000. Kiinassa tapahtui vuonna 2006 yhteensä 378 781 liikenneonnettomuutta.
Australian Uuden Etelä-Walesin osavaltio esitteli joulukuussa 2019 ensimmäisenä maailmassa käyttöön otettavan laitteen, joka havaitsee käsitteleekö auton kuljettaja matkapuhelinta. Tekoäly havaitsee kameran kuvasta, käytetäänkö puhelinta kielletyllä tavalla. Sallittu on vain hands-freen käyttö. Tarkoituksena on vähentää liikennekuolemia kolmanneksella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Auto-onnettomuus Wikimedia Commonsissa
Fungia fungites

| Fungia fungites |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Korallieläimet Anthozoa
Alaluokka::  Kukkakorallit Hexacorallia
Lahko::  Kivikorallit Scleractinia
Heimo::  Sienikorallit Fungiidae
Suku::  Fungia  Lamarck, 1801
Laji::  fungites
Kaksiosainen nimi
 Fungia fungites  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Fungia fungites Wikispeciesissä   Fungia fungites Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fungia fungites on kivikorallien laji, joka elää Indopasifisella merialueella. CITEs on asettanut rajoituksia lajin kaupalle.
Aikaisemmin Fungia-sukuun kuului useita alasukuja ja ainakin 18 lajia, mutta nykyään siihen luetaan vain Fungia fungites. Muut lajit jaettiin muihin sukuihin tai toisten lajien synonyymeiksi.
Aiheesta muualla

ITIS: Fungia fungites (englanniksi)
Kiemurakoralli

| Kiemurakoralli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Korallieläimet Anthozoa
Alaluokka::  Kukkakorallit Hexacorallia
Lahko::  Kivikorallit Scleractinia
Heimo::  Lobophylliidae
Suku::  Lobophyllia
Laji::  hemprichii
Kaksiosainen nimi
 Lobophyllia hemprichii  (Ehrenberg, 1834) 
Synonyymit
 Caryophyllia cristata (Esper, 1789)  Lobophyllia aspera Milne Edwards & Haime, 1849  Lobophyllia costata (Dana, 1846)  Lobophyllia cristata (Esper, 1789)  Lobophyllia echinata Milne Edwards & Haime, 1849  Lobophyllia flexuosa Milne Edwards & Haime, 1849  Lobophyllia sinensis Milne Edwards & Haime, 1849  Lobophyllia tenuidentata Milne Edwards & Haime, 1849  Madrepora cristata Esper, 1789  Manicina hemprichii Ehrenberg, 1834  Mussa aspera (Milne Edwards & Haime, 1849)  Mussa brueggemanni Quelch, 1886  Mussa costata Dana, 1846  Mussa cristata (Milne Edwards & Haime, 1849)  Mussa cytherea Dana, 1846  Mussa distans Klunzinger, 1879  Mussa echinata (Milne Edwards & Haime, 1849)  Mussa erythraea Klunzinger, 1879  Mussa flexuosa (Milne Edwards & Haime, 1849)  Mussa hemprichii (Ehrenberg, 1834)  Mussa multilobata Dana, 1846  Mussa sinensis (Milne Edwards & Haime, 1849)  Mussa solida Tenison-Woods, 1879  Mussa studeri von Marenzeller, 1901  Mussa tenuidentata (Milne Edwards & Haime, 1849) 
Katso myös
   Kiemurakoralli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Kiemurakoralli (Lobophyllia hemprichii) on Lobophylliidae-heimoon kuuluva kivikorallilaji. Se muodostaa kiemurtelevia jonoja, jotka koostuvat useista polyypeistä. Kiemurakoralli elää Indopasifisella merialueella, jossa sitä tavataan Punaiseltamereltä ja Adeninlahdelta, Intian valtameren lounais-, luoteis- ja pohjoisosista, Indopasifisen merialueen keskiosista, Australian pohjois-, länsi- ja itäosista, Kaakkois-Aasiasta, Japanista, Etelä-Kiinan mereltä sekä Tyynenmeren länsi- ja keskiosista. Sen elinympäristöä ovat koralliriutat 50 metrin syvyyteen asti, mutta se on yleisimmillään 9–15 metrin syvyydessä.
Aiheesta muualla

ITIS: Lobophyllia hemprichii (englanniksi)
Animal-World: Lobed Brain Coral (englanniksi)
Corals of the World: Lobophyllia hemprichii (englanniksi)
Matti Mannerkorpi

Matti Mannerkorpi  (19. huhtikuuta 1930 Helsinki – 18. tammikuuta 2018 Helsinki) oli suomalainen kehitysyhteistyöneuvos.
Historia

Matti Mannerkorven vanhemmat olivat Aarne Toivo August Mannerkorpi (e. Mohell) ja Naimi Alfhilda Rehakka-Laikko. Hän pääsi ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta normaalilyseosta 1949 ja suoritti Merisotakoulussa meriupseerin virkatutkinnon 1951 ja merikapteenitutkinnon 1954. Mannerkorpi valmistui Turun yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1955 ja filosofian lisensiaatiksi 1958.
Mannerkorpi toimi Merivoimissa upseerina 1951–1955. Hän oli vuosina 1971-1991 Upseerit evp ry:n johtokunnassa ja yleni reservissä 1979 komentajakapteeniksi. Mannerkorpi oli Helsingin Sanomien toimittajana 1955–1956 ja Turun yliopistossa ylimääräisenä opettajana 1958–1960. Hän oli Kansallis-Osake-Pankissa ekonomistina ja Talouden Katsauksen toimittajana 1960–1963, Helsingin Sanomien rahatalouden avustajana 1961–1963, Turun kesäyliopiston opettajana sekä Vuosaari-säätiön asiamiehenä rakentaen muun muuassa Vuosaaren sillan ja yleisurheilukentän 1966–1970. Mannerkorpi toimi YK:n päämajassa New Yorkissa ja ulkoministeriön kansainvälisen kehitysyhteistyön asiantuntijatehtävissä 1964–1990.
Mannerkorpi toimi jo 1940-luvulla Helsingin Norssin Kipinän ja Konventin varapuheenjohtajana sekä myöhemmin Vanhojen Norssien hallituksen puheenjohtajana, Yleisradion nuorisoparlamentin jäsenenä ja Teiniliitossa liikuntajaoston varapuheenjohtajana. Hän toimi myös Kansainvälisen kehitysyhteistyön seuran Society for International Development varapuheenjohtajana ja myöhemmin kunniajäsenenä.
Mannerkorpi oli kansainvälisen talouden tunnettu asiantuntija ja luennoitsija julkaisten lukuisia artikkeleita alan johtavissa lehdissä. Hän oli myös aikaansa edellä olevassa Erno Paasilinnan toimittamassa ja Kariston julkaisemassa vuonna 1963 ilmestyneessä Pidot Aulangolla Suomen älymystön edustajien keskustelukirjan Talousmies. Keskustelijat esiintyivät kulttuuripoliittisessa keskustelutilaisuudessa salanimillä johtuen sen aikaisesta Kekkosen kontrolloimasta polittisesta ilmapiiristä. Keskusteluiden aiheina olivat Kansallisuus-kansainvälisyys; Ulkopolitiikkaa ja ulkopolitiikkaa; 1960-luvun kulttuuripolitiikka sekä Kirjallisuutta ja kirjallisuutta. Presidentti Urho Kekkonen kirjoitti Kariston kustannusjohtajalle ja yhdelle keskustelijoista Martti Qvistille myllykirjeen, jossa hän arvosteli kovin sanoin muun muassa keskustelussa esitettyjä väitteitä Neuvostoliiton ”myöntyvyyssuunnan” olemassaolosta ja kritiikkiä Kekkosen harjoittamaa idänpolitiikkaa vastaan. Helsingin työväentalolla 25. syyskuuta 1964 pitämässään puheessa Kekkonen käytti Aulangon pidoissa käytyä ulkopoliittista keskustelua varoittavana esimerkkinä virallisen ulkopolitiikan vastaisuudesta.
Mannerkorpi oli naimisissa vuodesta 1960 valtiotieteen maisteri Aila Kyllikki Heikkilän kanssa. Avioliitosta Aila Mannerkorven kanssa hänellä oli kaksi lasta; Päivi Mannerkorpi ja Kalle Mannerkorpi.
Julkaisuja

Julkinen valta ja yhteiskuntataloudellinen tutkimus. Esitelmä Åbo Akademissa 12.10.1977. Turun korkeakoulujen yhteiskunnallistaloudellinen tutkimusyhdistys, Turku 1977
Toimitustöitä

J. K. Paasikivi. Karisto 1970
Suomennoksia

Albert Speer : Diktaattorin työkaluna. Kirjayhtymä, Helsinki 1969  (alkuteos Erinnerungen)
Callisto (yhtye)

| Callisto> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2001–
Tyylilaji:  post-metal
Kotipaikka:  Turku, Suomi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Jani Ala-Hukkala, laulu   Tero Holopainen, kitara   Juho Niemelä, basso, taustalaulu   Markus Myllykangas, kitara, taustalaulu   Ariel Björklund, rummut   Arto Karvonen, koskettimet   Jani Rättyä, perkussiot, taustalaulu  
Entiset jäsenet:  Johannes Nygård, kitara (2001-2013)  Henri Kuittinen, koskettimet, kitara (2005) 
Levy-yhtiö:  Fullsteam Records, 2002–2014   Kireru Records, 2004   Earache Records, 2005   Svart Records, 2014–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Callisto on suomalainen post-metal-yhtye, joka perustettiin vuonna 2001 Kokkolassa, mutta on vuodesta 2002 lähtien toiminut Turusta käsin. Callistolla on levytyssopimus brittiläisen Earache Recordsin kanssa. Yhtye on tehnyt useita kiertueita Euroopassa sekä showcase-kiertueen Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
Historia

Callisto perustettiin vuonna 2001 Keski-Pohjanmaalla Kokkolassa rumpali Ariel Björklundin, laulaja-kitaristi Markus Myllykankaan, basisti Juho Niemelän ja kitaristi Johannes Nygårdin toimesta. Calliston taustalla oli Pulse-niminen yhtye, jonka kappale Dying Desire oli Calliston ensimmäinen omakustanteinen julkaisu. Musiikkityyli oli uran alkuvaiheessa suoraviivaisempaa metalcorea. Vuodesta 2002 lähtien Callisto on jatkanut toimintaansa Turusta käsin.
Callisto levytti vuodesta 2002 lähtien helsinkiläiselle Fullsteam Recordsille, jolle se on julkaissut yhden mini-cd:n ja kolme täyspitkää albumia, joista True Nature Unfolds lisensoitiin vuonna 2005 brittiläiselle raskaan musiikin levy-yhtiölle Earachelle. Levy sai maailmanlaajuisen jakelun. Pohjois- ja Keski-Euroopan kiertueiden lisäksi Callisto on tehnyt showcase-kiertueen Pohjois-Amerikkaan keväällä 2007, esiintyen muun muassa South by Southwest -festivaaleilla Texasin Austinissa. Keväällä 2005 Callisto kiersi Britanniaa yhdysvaltalaisen High On Fire -yhtyeen kanssa. Vuosina 2005 ja 2009 Callisto soitti Helsingin Tuska-festivaaleilla sekä vuonna 2009 myös Provinssirockissa ja Ruisrockissa.
Toinen albumi Noir julkaistiin Suomessa keväällä 2006 sekä Kanadassa ja useassa Euroopan maassa helmikuussa 2007. Earache Records ei saanut oikeuksia julkaista albumia Yhdysvalloissa. Tässä vaiheessa Arto Karvonen oli tullut bändiin koskettimiin ja syntetisaattoreihin.
Calliston musiikkityyli sai uusia ulottuvuuksia Jani Ala-Hukkalan liiyttyä yhtyeeseen laulamaan myös puhtaita lauluosuuksia, lisäten bändin kokoonpanoa kuuteen henkilöön. Markus Myllykangas siirtyi taustalaulajaksi. Kolmas albumi, Providence, julkaistiin Suomessa ja Ruotsissa 18. helmikuuta 2009. Kansainvälinen julkaisupäivä oli 27. maaliskuuta 2009. Albumi sijoittui 23:nneksi Suomen virallisella listalla.
Providencen jälkeen Callisto piti hiljaiseloa viitisen vuotta palaten uudella albumilla 30. tammikuuta 2015. Tällä aikavälillä alkuperäiskitaristi Johannes Nygård vaihtui Tero Holopaiseen. Secret Youth -albumin julkaisi Svart Records. Albumin julkaisua seurasi Suomen ja Euroopan kiertue 2015. Joka albumin jälkeen on bändi kasvanut ja tällä kertaa mukaan, jo seitsemäksi jäseneksi tuli Jani Rättyä kurkkulaulamaan ja perkussioihin.
Diskografia > Studioalbumit

True Nature Unfolds (2004,  Fullsteam Records)
Noir (2006,  Fullsteam)
Providence (2009,  Fullsteam)
Secret Youth (2015,  Svart Records)
Diskografia > EP:t

Ordeal of the Century (2002,  EP, Fullsteam)
Diskografia > Singlet

Dying Desire (2001,  omakustanne)
Jemima / Klimenko (2004,  omakustanne)
The Fugitive (2006,  Inferno)
Jäsenet

Jani Ala-Hukkala – laulu
Tero Holopainen – kitara
Juho Niemelä – bassokitara
Markus Myllykangas – kitara, taustalaulu
Ariel Björklund – rummut
Arto Karvonen – kosketinsoitin
Jani Rättyä – perkussiot (live), taustalaulu
Jäsenet > Entiset jäsenet

Johannes Nygård – kitara (2001–2013)
Henri Kuittinen – kosketinsoitin, kitara (2005)
Aiheesta muualla

Kotisivut
Fullsteam Records
Earache
All Music Guide
MySpace, virallinen sivu
Kristillinen draama

Kristillinen draama on kristillisen kirjallisuuden ja draaman tyylilaji, jonka teokset perustuvat kristinuskon teemoihin ja maailmankatsomukseen. Kristillisen draaman käsikirjoituksissa esitetään yleensä Raamatussa esiintyviä tarinoita tai kuvataan Jumalan suhdetta ihmiskuntaan.
Kristillisen draaman sisällöt voivat esittää Raamatussa esitettyä kristillistä maailmankuvaa tai muusta kristinuskon sisällöstä johdettuja teemoja, jotka on esitetty näytelmän muodossa. Kristilliselle draamalle tyypillisiä teemoja voivat olla esimerkiksi kärsimys, usko, hengellinen matka, pelastus, rakkaus ja anteeksianto sekä Jumalan sanoma.
Draaman ja teatterin paradigmoja voidaan soveltaa myös teologian ymmärtämiseksi. Käytäntöjä on sovellettu esimerkiksi jumalanpalvelustyössä.
Historia > Draama Raamatussa

Kristillisen draaman esitetään syntyneen synteesinä Raamatun syntyhistoriallisista juurista sekä valistuksen klasissista näkökulmista, jotka vaikuttivat Uuteen testamenttiin ja varhaiskristilliseen aikakauteen. Raamatussa lähimpänä draamallista kirjallisuutta edustaa Jobin kirja, jossa on selvä esipuhe, puhujaroolit ja ironinen rakenne. Raamatun draamallista henkeä edustavat myös psalmit, vaikka niiden rakenne ei olekaan draamasta.
Raamatusta välittynyt käsitys Jumalasta ihmisen olemassaolon ja merkityksen yhteenkutojana välittyi Uuden testamentin alkuaikoina erityisesti Paavalin palvelutyössä. Paavali kuvasi Jumalan ja ihmiskunnan välistä vuoropuhelua draaman keinoin, jonka taustalla oli käsitys Jeesuksesta messiaana ja ruumiillistuneena Jumalana.
Historia > Jumalanpalvelusten draama

Jeesuksen elämästä tuli uusi perusta kristinuskon kerronnalle ja dramatisoinnille. Sekä varhaiskristillisessä liturgiassa että myöhemmin keskiajalla lisääntyneessä kristillisessä draamassa Jeesuksen elämää esitettiin ja kontekstualisoitiin tavoilla, jotka antoivat perimmäisen merkityksen erilaisista taustoista, kulttuureista ja lähtökohdista tulevien ihmisten jokapäiväisille kokemuksille.
Kristillisten jumalanpalvelusten perusluonteessa on pohjimmiltaan draamallinen luonne. Ihmisten syntisyyden ja Jumalan pyhyyden välinen dramaattinen jänne ratkeaa ristintyössä, mikä johtaa kiitoksen ja ylistyksen esittämiseen.
Historia > Modernin draaman kehitys

Yksi suurimmista vaikuttajista varhaisen protestanttisen eetoksen taustalla  oli saarnaaja George Whitefield, jota elämäkertakirjoittaja Henry Stout on kutsunut "jumalalliseksi dramaturgiksi". Stout kuvaili Whitefieldin sisällyttäneen saarnoihin sekä teatterin ettäm draaman. Tämä ominaisuus jäi perinnöksi amerikkalaiseen uskontoon, mikä näkyi leirikokouksissa sekä Charles Finneyn palvelutyössä. Myös Jonathan Edwardsin saarnoja on kuvattu dramaattisiksi.
Jumalanpalveluksen dramaattinen jännite sekä henkilökohtaisten todistuspuheenvuorojen draamallinen jännite on ollut tunnusomaista evankelioimiselle ja evankelikalismille.
Historia > Nykyaikainen draama

Varsinaiset draamat tulivat kirkkojen työhön 1900-luvun alussa. Draama syntyi Britannassa kristittyjen kirjailijoiden ja käsikirjoittajien, kuten E. Martin Brownin, T. S. Elliotin ja Christopher Fryn ansiosta. Yhdysvalloisaa kristillinen draama syntyi harrastajateattereissa ja protestanttisten kirkkojen halusta vaikuttaa kulttuuriin ja kulttuurikysymyksiin.
Draama otettiin kirkkojen toimintaan mukaan eräänlaisena tavoittamismutoona, kuten lapsille suunnattuna opetuksena tai yleisinä "kylpytakki-draamoina", joissa kuvataan raamatullisia tarinoita, erityisesti Jeesuksen syntymäjuhlaa adventin ja Joulun aikana. 1970-luvulla kristillisten korkeakoulujen teatteriosastojen, seurakuntien draamatyön ja laatu sekä kristillisten teatteriryhmen määrä ja resurssit lisääntyivät huomattavasti. 1900-luvun loppuun mennessä draamat ja näytelmät olivat yleisiä kaikentyyppisten seurakuntien ja kirkkokuntien toiminnassa.
2000-luvulla kristillisessä draamassa on yleistynyt videotallenteiden ja digitaalisen tekniikan hyödyntäminen kirkollisen työn tukena.
Draamateknologia

Digitaalista teknologiaa ryhdyttiin hyödyntämään seurakuntien työssä 2000-luvun alussa. Draamanäytelmiä talennettiin usein tilaisuuksissa ja verkkosivuilla käytettäväksi. Uusi teknologia on mahdollistanut monipaikkaisen toiminnan ja laadun kehittymisen. Digitaalista teknologiaa on hyödynnetty myös seurakuntien videoilmoituksissa, jossa draaman keinot ovat lisänneet tarkkaavaisuutta.
Kritiikki

Kritiikki draaman käyttöä kohtaan esiintyy yleensä siihen, mikäli teatterillisuuden ja dramaattisuuden koetaan olevan huomion keskipiste varsinaisen sisällön sijasta. Kritiikki draamaa kohtaan on esitetty viihteellisyyden tai spektaakkelinomaisuuden kritiiikkinä.
Dev1ce

| dev1ce |
| --- | --- |
 Dev1ce haastattelussa vuonna 2020.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nicolai Hvilshøj Reedtz
Syntynyt: 8. syyskuuta 1995 Odense, Tanska
Kansalaisuus:   Tanska
Elektronisen urheilun pelaaja
Pelaajanimi:  dev1ce
Aktiivisena:  2013–2021, 2022–
Nyk. joukkue:  Astralis
Rooli:  Pelin sisäinen johtaja (In-game leader) tarkkuuskivääripelaaja
Peli:  Counter-Strike 2, Counter-Strike: Global Offensive, Counter-Strike: Source
Mestaruudet:  Esports Championship Series Season 2 - Finals ELEAGUE Major 2017 ELEAGUE Clash for Cash: The Rematch ESL Pro League Season 7 - Finals ELEAGUE Premier 2018 FACEIT Major: London 2018 Intel Grand Slam Season 1 IEM Katowice Major 2019 StarLadder Major: Berlin 2019 BLAST Pro Series: Global Final 2019
Ammattilaisjoukkueet

 2013 :  Copenhagen Wolves
 2014 :  über G33KZ
 2014–2015 :  Team Dignitas
 2015 :  Team SoloMid
 2015–2016 :  ?
 2016–2021 :  Astralis
 2021–2022 :  Ninjas in Pyjamas
 2022– :  Astralis
Palkinnot
 19 MVP-titteliä 9 sijoitusta HLTV TOP 20 Players -arvioinnissa 4 sijoitusta Thorin’s TOP 10 Players -arvioinnissa Forbes – 30 Under 30 Europe 2020: Sports & Games 
Nicolai Hvilshøj ”dev1ce” Reedtz (s. 8. syyskuuta 1995 Odense) on tanskalainen Counter-Strike 2 -ammattilainen. Hän edustaa tanskalaista Astralis-joukkuetta.
Dev1ceä pidetään laajalti Counter-Strike: Global Offensiven historian parhaimpina pelaajina, joskus myös parhaana. Hänet on valittu yhdeksän kertaa maailman 20 parhaan pelaajan joukkoon Counter-Strikeen keskittyneen HLTV-sivuston mukaan. Luku on maailman suurin; toisena tulee ukrainalainen Oleksandr ”s1mple” Kostyljev, jolla on kahdeksan sijoitusta. Hän on voittanut major-turnauksen neljä kertaa. Hän on voittanut kahdesta niistä MVP-tittelin.
Ura > Ennen Astralista > 2013–2014

Dev1ce aloitti uransa Copenhagen Wolvesissa yhdessä Andreas ”Xyp9x” Højslethin ja Peter ”dupreeh” Rasmussenin kanssa. Joukkue tuli marraskuussa sijalle 5.–8. merkittävästä DreamHack Winter 2013 -turnauksesta. Hän pelasi joukkueessa joulukuulle asti, jolloin vaihtoi über G33KZ -joukkueeseen.
Dev1ce vaihtoi jo vuoden 2014 alussa Team Dignitakseen. Joukkue tuli nopeasti sijalle 3.–4. erittäin merkittävästä ESL Major Series One Katowice 2014 -turnauksesta. Elokuussa he tulivat sijalle 3.–4. vuoden merkittävimpiin lukeutuneesta ESL One Cologne 2014 -turnauksesta. Dev1ce oli sekä puolivälierissä että semifinaalissa joukkueen paras pelaaja 1,19 ratingillaan. Dev1ce tuli 20. sijalle vuoden HLTV-arvioinnista.
Ura > Ennen Astralista > 2015

Dev1ce liittyi Team SoloMidiin alkuvuodesta. He tulivat sijalle 5.–8. merkittävästä ESL One Katowice 2015 -turnauksesta. Dev1ce sai ensimmäisen MVP-tittelinsä CCS Kick-off Season Finals -turnauksesta huhtikuussa. Seuraavaksi TSM voitti Fragbite Masters Season 4 -turnauksen kesäkuussa. Dev1ce sai niin ikään MVP-tittelin. Dev1ce sai ottelussa muutaman tärkeän tapon, jotka auttoivat joukkuetta tasoittumaan finaalissa. Sitä seurasi voitto FACEIT 2015 Stage 2 Finals -turnauksesta ja seuraava MVP-titteli. Hänen turnausratinginsa oli 1,23. Vuoden toisesta major-turnauksesta ESL One Cologne 2015:sta joukkue tuli sijalle 3.–4. Vuoden MVP-tittelinsä dev1ce sai PGL CS:GO Championship Series Season 1 -turnauksesta lokakuussa. Hänen turnausratinginsa oli 1,28. HLTV valitsi dev1cen vuoden kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi. Team SoloMidin joukkueen pelaajat perustivat Team Question Mark -joukkueen joulukuussa.
Ura > Astralis > 2016

Team Question Mark perusti uuden joukkueen Astraliksen. Joukkue tuli vuoden merkittävimpiin kuuluneesta MLG Columbus 2016 -turnauksesta sijalle 3.–4. Dev1cen rating oli pudotuspeleissä 1,31 ja semifinaalissa 0,85. Joukkue voitti joulukuussa Esports Championship Series Season 2 - Europe -turnauksen. Dev1ce sai turnauksen MVP-tittelin. Hänet valittiin edellisvuoden tavoin vuoden kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi.
Ura > Astralis > 2017

Astralis voitti heti vuoden alussa ELEAGUE Major 2017 -turnauksen. Dev1ce oli pudotuspeleissä joukkueen paras pelaaja 1,38 ratingillaan. Maaliskuussa joukkue voitti Intel Extreme Masters XI - World Championship -turnauksen. Lokakuussa joukkue sai hopeaa merkittävästä ELEAGUE Premier 2017 -turnauksesta. Dev1cen rating oli pudotuspeleissä ottelun toiseksi paras pelaaja 1,57 ratingillaan. Semifinaalissa hän taas oli ottelun paras pelaaja 1,43 ratingillaan.
Ura > Astralis > 2018

Vuoden ensimmäisen merkittävän voittonsa Astralis sai DreamHack Masters Marseille 2018 -turnauksesta huhtikuussa. Dev1ce oli sekä pudotuspeleissä, semifinaalissa ja finaalissa joukkueen kahden parhaan joukossa. Hän sai vuoden ensimmäisen MVP-tittelinsä ELEAGUE Premier 2018 -turnauksesta heinäkuussa. Hänen turnausratinginsa oli 1,44. Joukkue voitti syyskuussa yhden vuoden merkittävimmistä turnauksesta, FACEIT Major: London 2018:sta. Dev1ce sai niin ikään turnauksen MVP-tittelin 1,26 ratingillaan. Hän sai seuraavan MVP:nsä saman kuun aikana BLAST Pro Series: Istanbul 2018 -turnauksesta. Seuraavaksi Astralis voitti IEM Chicagon marraskuussa. Dev1ce sai turnauksen MVP-tittelin. Hän sai kolmea karttaa lukuunottamatta yli yhden ratingin jokaisesta kartasta. Seuraavan MVP:nsä dev1ce sai ECS Season 6 - Finals -turnauksesta marraskuussa. Semifinaalissa Ninjas in Pyjamasia vastaan hänen ratinginsa oli koko ottelun korkein 1,43. Astralis voitti miljoona dollaria Intel Grand Slam Season 1:sta joulukuussa. Vuoden viimeisen MVP-tittelinsä dev1ce sai ESL Pro League Season 8 - Finals -turnauksesta hieman myöhemmin. Semifinaalissa hänen ratinginsa oli 1,75. Saavutustensa seurauksena Astralis valittiin maailman parhaaksi joukkueeksi 2018. Dev1ce itsessään valittiin vuoden toiseksi parhaaksi pelaajaksi.
Ura > Astralis > 2019

Astralis voitti maaliskuussa kolmannen major-voittonsa IEM Katowice Major 2019:sta. Dev1ce sai vuoden ensimmäisen MVP-tittelinsä niin ikään maaliskuussa pelatusta BLAST Pro Series: São Paulo 2019 -turnauksesta 1,35 ratingillaan. Syyskuussa joukkue voitti neljännen major-voittonsa StarLadder Major: Berlin 2019:sta. Dev1ce sai turnauksen MVP:n 1,26 ratingillaan. Hän oli sekä pudotuspeleissä, semifinaalissa että finaalissa joukkueen paras pelaaja. Turnaustappoja hän sai yhteensä 313, joista AWP-tarkkuuskiväärillä 148. Astralis voitti ECS Season 8 Finals -turnauksen joulukuussa, ja dev1ce sai turnauksen MVP:n. Hänet valittiin vuoden kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi.
Ura > Astralis > 2020

Astralis voitti toukokuussa ESL One: Road to Rio - Europe -turnauksen. Dev1ce sai turnauksen MVP-tittelin ratingillaan 1,26. Finaalissa hänen ratinginsa oli ylivoimaisesti koko ottelun korkein 1,75. Toisen MVP:nsä dev1ce sai joulukuussa DreamHack Masters Winter 2020: Europe -turnauksesta. Hän oli sekä semifinaalissa että finaalissa ottelun paras pelaaja. Vuoden viimeisen MVP-tittelinsä hän sai IEM Global Challenge 2020:sta joulukuussa, kun Astralis voitti Team Liquidin finaalissa. Hänet valittiin edellisvuoden tavoin vuoden kolmanneksi parhaaksi pelaajaksi.