stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luca Giordano

Luca Giordano: Omakuva Napolissa.
Luca Goiordano: Immacolata, vuodelta 1689.
Luca Giordano (s. 18. lokakuuta 1634 – 3. tammikuuta 1705) oli italialainen taidemaalari ja etsaaja.
Varhaisempi elämä ja koulutus

Giordano syntyi Napolissa, oli Antonio Giordanon poika, joka oli myös taidemaalari. Varhaisella iällä, Giordano oli Napolin varakuninkaan Ribera suosituksesta pääsi työskentelemään Pietro da Cortonan alaisena. Hän sai lempinimen Luca Fà-presto (Luca Nopea). Giordano omaksui venetsialaiset ja roomalaiset tyylit. Hän yhdisti Paolo Veronesen ornamentaalisen tyylin elävän Pietro da Cortanan tyylin kanssa.
Hovimaalarina Espanjassa (1692–1702)

Espanjan Kaarle II kutsui hänet Madridiin, jossa hän viipyi 10 vuotta (1692–1702). Espanjassa hän teki maalauksia Madridin Kuninkaallisessa Palatsissa, Buen Retiron palatsissa, El Escorialissa, Toledossa ja muissa paikoissa.
Kuuluisimmat maalaukset

"Miehen luominen", fresko, 1684–1686
"Morpheus ja muita hahmoja kreikkalaisesta mytologiasta", 1684–1686
"Triumph of the Medici in the clouds of Mount Olympos", fresko, 1684–1686
"Veturmus and Pomona"
Esimerkkinä hänen vaikutteistaan Venetsiassa saivat Giovan Battista Langetti, Giovanni Coli ja Filippo Gherardi. Hänen kuuluisin oppilas maalauksessa oli Paolo de Matteis.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luca Giordano Wikimedia Commonsissa
Lähikuvaus

Lähikuva sudenkorennosta
Lähikuvaus eli makrokuvaus on esimerkiksi pienten esineiden tai hyönteisten kuvaamista. Kuvauksessa voidaan käyttää apuna esimerkiksi jalustaa ja rengassalamaa. Tärkeitä käsitteitä ovat suurennussuhde ja suurennoskerroin, joilla ilmaistaan lähikuvauksessa käytettävien objektiivien kykyä suurentaa kuvattavaa kohdetta. Suurennussuhde tai -kerroin kertoo sen, kuinka suurena kuvattava kohde kuvautuu kameran filmitasolla tai kuvakennolla. Esimerkiksi 1:1 suurennussuhde, tai 1x kerroin tarkoittaa, että 10 mm kokoisen kohteen kuva negatiivilla tai kennolla on 10 mm. 1:2 suhteella tai 0,5x kertoimella sama kohde kuvautuu 5 mm kokoisena ja 2:1 suhteella tai 2x kertoimella 20 mm kokoisena.
Lähikuvauksessa käytettävät apuvälineet

Makro-objektiivi, joka tarkentuu lähelle ja jolla saadaan pieni kohde kuvattua isona. Suositeltava minimipolttoväli on 100 mm (35 mm:n filmin kokoisille kennoille), kuitenkin monet käyttävät pitempiä polttovälejä 150–200 mm, jotta kohde voi olla kauempana eikä se säiky karkuun. Monella makro-objektiivilla saadaan 1:1 suurennussuhde.
Loittorenkaat, jotka asetetaan objektiivin ja kameran väliin. Loittorenkaat huonontavat objektiivin valon läpäisyä. Jos esimerkiksi 50 mm f/2 objektiivin ja kameran väliin laitetaan 50 mm loittorengas, tulee uudeksi valovoimaksi f/4.
Paljeloitto, portaattomasti venyvä haitarimainen palje, joka kiinnitetään kiskolla rungon ja objektiivin väliin. Säädettävyytensä vuoksi paljeloitto on loittorenkaita monipuolisempi.
Lähilinssi, joka asetetaan objektiivin eteen ja saadaan valo taittumaan sekä voidaan tarkentaa lähemmäksi.
Telekonvertteri laitetaan objektiivin ja kameran väliin, jolloin saadaan kasvatettua suurennusta. Samalla kuitenkin valovoima pienenee.
Objektiivi käännetään toisin päin. Tähän tarvitaan kääntörengas, jotta objektiivi saadaan kiinnitettyä runkoon. Ongelmana on että nykyisissä objektiiveissa menetetään silloin automaattitarkennus.
Vivitar-sarjan makro-objektiivi
2x telekonvertteri
Lähikuvausta lähilinssillä
Lähikuvausta käänteislinssillä
Lähikuvausta käänteislinssillä
Lähikuvausta käyttäen loittorengasta
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Makrokuvausta loittorenkailla
Seikkaperäinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
M114 (haupitsi)

M114 tuliasemassa sotaharjoituksissa vuonna 1985.
M114-haupitsipatteri taistelussa Korean sodassa.
M114 on yhdysvaltalainen 155 mm:n kenttähaupitsi. Se otettiin käyttöön vuonna 1942 nimellä 155 mm Howitzer M1. Yhdysvaltain armeija käytti niitä toisen maailmansodan jälkeen Korean ja Vietnamin sodissa. M114:n korvasi M198-haupitsi.
M114:ää ovat Yhdysvaltojen lisäksi käyttäneet tai käyttävät edelleen muun muassa Argentiina, Brasilia, Chile, Ecuador, Korean tasavalta, Filippiinit, Iran, Irak, Israel, Itävalta, Jordania, Jugoslavia, Kanada, Kreikka, Libanon, Libya, Norja, Saudi Arabia, Singapore, Taiwan, Tanska, Thaimaa, Turkki, Venezuela ja Vietnam.
155mm Howitzer Motor Carriage M41 -telahaupitsi on M114 -haupitsilla varustettu M24 Chaffee -panssarivaunu.
155mm Howitzer Motor Carriage M41 -telahaupitsi
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Videoleike: yksittäisen M114-haupitsin tuliasematoimintaa (englanniksi)
L’Hydroptère

L'Hydroptère on ranskalaisen Alain Thébault’n suunnittelema kantosiipialus, jolla hän kilpaili 2000-luvun alussa purjealusten nopeusennätyksestä ja onnistui myös rikkomaan niitä.
Ennen maaliskuuta 2007 purjelautailijat olivat pitäneet hallussaan meripeninkulman nopeusennätystä vuodesta 2003. Huhtikuussa 2007 Thébault’n vene kellotti keskinopeudeksi 41,69 solmua Quiberonin lahdella Ranskassa ja teki uuden maailmanennätyksen. Hän paransi sitä kolme kertaa ja vuonna 2009 ennätys oli 50,17 solmua.
500 metrin ennätys oli ollut myös 1986–1993 ja 2004–2008 purjelautailijoiden hallussa, mutta vuonna 2008 tämä ennätys siirtyi leijalautailijoiden haltuun. Thébault onnistui vuonna 2009 l’Hydroptèrellään saavuttamaan uuden maailmanennätyksen 51,36 solmua, mutta jo seuraavana vuonna ranskalainen leijalautailija Alexandre Caizergues onnistui riistämään ennätyksen Thébault’lta. Samoilla Namibian vesillä Lüderitzissä yhdysvaltalainen leijalautailija Rob Douglas purjehti uudeksi maailmanennätykseksi 55,65 solmua.
Sekä Thébault’n että Douglasin ennätykset lyötiin vuonna 2012, kun australialaisen Paul Larsenin purjevene Vestas Sailrocket 2 selvitti Namibian tyynellä Walvis Bayllä 1 852 metriä keskinopeudella 55,32 solmua ja 500 metriä keskinopeudella 59,23 solmua.
Lyytikkä (Asikkala)

| Lyytikkä |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Päijät-Häme
Kunnat:  Asikkala
Koordinaatit:  61°14′06″N, 25°44′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Ruotsalaisen alue (14.14)
Laskuoja:  oja Hietaojaan 
Järvinumero:  14.144.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  88,6 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  110 m  
Rantaviiva:  0,516 km  
Pinta-ala:  1,401 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiLyytikkä 
Lyytikkä  tai myös Lyylikkä  on Päijät-Hämeessä Asikkalassa Kotkaniemen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,4 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Ruotsalaisen alueella (14.14), jonka Paljärven valuma-alueeseen (14.144) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 88,6 metriä mpy.
Lyijypuu

| Lyijypuu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Lyijypuut Leucaena
Laji::  leucocephala
Kaksiosainen nimi
 Leucaena leucocephala  (Lam.) de Wit 
Synonyymit
 Leucaena glauca 
Katso myös
   Lyijypuu Wikispeciesissä   Lyijypuu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lyijypuu (Leucaena leucocephala) on tropiikissa kasvava hernekasvien heimoon kuuluva pensas tai pieni puu.
Ulkonäkö ja koko

Lyijypuu kasvaa noin 6 metriä korkeaksi. Sen lehdet ovat noin 25 cm pitkiä, toistuvasti parilehdykällisiä. Kermanväriset kukat kasvavat tiiviissä pallomaisessa mykerössä. Niistä kehittyy 13–18 mm pitkiä palkoja, joissa on noin 8–18 siementä kussakin.
Levinneisyys

Lyijypuu on kotoisin alkujaan Meksikosta ja Keski-Amerikasta. Jo 400 vuotta sitten espanjalaiset konkistadorit veivät sitä Filippiineille rehuksi. Se on levinnyt sittemmin kaikkialle tropiikkiin. Australiaan se vietiin 1800-luvulla, ja 1920-luvulle mennessä se oli levinnyt sinne vieraslajina.
Sitä arvioidaan kasvavan maailmassa noin 2–5 miljoonalla hehtaarilla.
Käyttö ja haitat

Lyijypuun lehtiä käytetään eläinten rehuna. Lyijypuurehun ravintoarvo on lähellä sinimailasen arvoja, paitsi että lyijypuussa on enemmän karoteenia. Lisäksi lyijypuuta on käytetty polttopuuna, puutavarana, ihmisten ravinnoksi, viherlannoitteena, antamaan varjoa ja suojaamaan maata eroosiolta. Monikäyttöisyytensä takia sitä kutsuttiin 1970-luvulla "ihmepuuksi".
Lyijypuusta on pyritty valikoimaan muotoja, jotka eivät tuota paljoa siemeniä. Näitä voidaan käyttää antamaan varjoa kaakao- ja kahviviljelmillä ja tukea köynnöksille kuten vanilja ja pippuri. Jos tukikasvi tuottaa paljon siemeniä, sen siementaimet kilpailevat hyötykasvin kanssa.
Lyijypuusta on tullut haitallinen vieraslaji, joka muodostaa läpitunkemattomia tiheikköjä ja syrjäyttää paikallisia lajeja. Se valtaa avoimia alueita kuten rannikoita ja jokivarsia. Sitä on vaikea hävittää, sillä se nousee uudelleen juuriversoista ja siemenet säilyvät itämiskykyisinä 10–20 vuotta. Etelä-Afrikkaan tuotiin kemppeihin kuuluva hyönteislaji joka syö lyijypuun lehtiä. Se ei kuitenkaan tapa kasvia kokonaan. Sama laji levisi vahingossa myös Australiaan.
M134 Minigun

Kuusipiippuinen Gatling-tyyppinen konekivääriMalline:SHORTDESC:Kuusipiippuinen Gatling-tyyppinen konekivääri
| M134 Minigun |
| --- | --- |
 Dillon Aero M134D minigun vuodelta 2017
Tyyppi:  Konekivääri
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  7.62 mm (.308)
Tulinopeus (laukausta/min):  2000 - 6000 laukausta minuutissa (säädettävissä)
M134 Minigun on yhdysvaltalainen kuusipiippuinen Gatling-tyyppinen kiertäväputkinen 7.62×51mm NATO kiväärin patruunaa käyttävä konekivääri.
"Minigun" viittaa tiettyyn aseeseen, jota General Electric alun perin tuotti, mutta termiä "minigun" saatetaan toisinaan käyttää, kun tarkoitetaan mitä tahansa useammalla piipulla varustettua konekivääriä, jossa piiput pyörivät ulkoisen voimanlähteen avulla keskusakselin ympäri.
M134 kykenee ampumaan 6000 laukausta minuutissa ylikuumenematta. Aseen tulinopeus on säädettävissä ja käytännössä tulinopeus on useimmissa käyttötapauksissa säädetty välille 3000 - 4000 laukausta minuutissa.
Tekniset tiedot

Kaliiperi: 7.62 mm (.308)
Patruuna: 7.62×51mm NATO (.308 Winchester)
Tulinopeus: 2000 - 6000 laukausta minuutissa
Lötschbergin pohjatunneli

Lötschbergin pohjatunneli (saks. Lötschberg-Basistunnel) on 34,6 kilometriä pitkä rautatietunneli Sveitsissä välillä Frutigen–Raron, reitillä Bern–Visp. Tunneli otettiin käyttöön 15. kesäkuuta 2007. Tunneli on eteläpäästä kaksiaukkoinen ja -raiteinen, mutta pääosin yksiraiteinen. Suunnittelussa ja rakennustöissä on otettu huomioon rautatien laajentaminen myöhemmin koko matkaltaan kaksiaukkoiseksi ja -raiteiseksi.
Tunnelin omistaa rautatieyhtiö  BLS Netz AG. Tunnelin rakentamiskustannukset olivat 4,3 miljardia CHF.
Pohjatunneli on tehty erityisesti nopean (maks. 250 km/h) matkustajaliikenteen käyttöön välille Basel–Bern–Visp–Brig–Milano. Uusi rautatieyhteys lyhensi matka-aikaa Bernin kantonista Valais’n kantoniin yli tunnilla. Tunneli korvaa osittain vanhan Lötschbergin tunnelin (Goppenstein–Kandersteg), joka edelleen on hitaamman tavara- ja paikallisliikenteen käytössä.
Lötschbergin tunnelit (uusi ja vanha) sekä Simplonin tunneli kulkevat Alppien läpi.
Tunneliin johtavat Rhonen ylittävät sillat, taustalla Vispin kaupunki.
Tunnelin eteläinen suuaukko Raronissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lötschbergin pohjatunneli Wikimedia Commonsissa
L’Esprit nouveau

| L’Esprit nouveau |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  aikakauslehti
Aihealue:  kulttuuri ja taide
Perustettu:  1920
Lakkautettu:  1925
Kotimaa:  Ranska
Kieli:  ranska
L’Esprit nouveau oli ranskalainen aikakauslehti, joka ilmestyi 1920–1925. Sen perustivat arkkitehti Le Corbusier, taidemaalari Amédée Ozenfant ja runoilija Paul Dermée, ja siitä ilmestyi yhteensä 28 osaa.
Le Corbusier oli pitänyt Ozenfantin kanssa vuonna 1918 yhteisnäyttelyn Pariisissa ja julkaisseet Après le cubisme -nimisen manifestin. Kaksi vuotta myöhemmin he perustivat L’Esprit nouveau -lehden, jonka alaotsikko oli Revue internationale d’esthétique (”Estetiikan kansainvälinen lehti”). Runoilija Paul Dermée toimi myös kuuden numeron ajan lehden toimittajana. Lehden nimi oli lainattu Guillaume Apollinairen runosta. Alaotsikko vaihdettiin pian muotoon Revue internationale illustrée de l'activité contemporaine, ja Dermée ajettiin lopulta ulos dadaististen taipumustensa takia.
Le Corbusier ja Ozenfant kirjoittivat pääosan artikkeleista, ja ensimmäisessä numerosta lähtien he alkoivat käyttää pseudonyymejä. Tuolloin vielä oikealla nimellään Charles-Édouard Jeanneret tunnettu Le Corbusier muokkasi pseudonyyminsä isoisästään Le Corbezier’stä. Ozenfant puolestaan käytti äitinsä tyttönimeä Saugnier.
L’Esprit nouveaun jokaisessa numerossa oli taidekritiikkiä ja artikkeleita kirjallisuudesta, musiikin estetiikasta, arkkitehtuurista ja joskus politiikasta ja tieteestä sekä raportteja muista lehdistä ja kirjoista. Ainoa poikkeus oli lehden numero 26, joka oli omistettu Apollinairelle.
MTT maatalousteknologian tutkimus

MTT maatalousteknologian tutkimus on maatalousteknologian tutkimuslaitoksen lisäksi myös maatalouskonevalmistajille, yksityisille asiakkaille koneisiin liittyviä mittauksia, testauksia ja tarkastuksia tekevä laitos. Euroopan unionissa se on koneturvallisuus- ja laitemeludirektivin mukainen tutkimuslaitos sekä OECD:n traktoritestilaitos.
Aikaisemmin vuoteen 1993 saakka MTT maatalousteknologian tehtäviä suoritti Valtion maatalouskoneiden tutkimuslaitos, Vakola. MTT maatalousteknologian tutkimus sijaitsee Vihdin Olkkalassa.
Olkkalan toiminta on jakautunut kahteen yksikköön: Maitokoneet-yksikköön sekä Mittaus ja testaus sekä Standardisointi -yksikköön.
Aiheesta muualla

MTT  Vihdin palvelut
Lyytilänmäen työväentalo

| Lyytilänmäen kylätalo> Lyytilänmäen työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Lyytilänmäentie 184, 77600 Suonenjoki
Sijainti:  Lyytilänmäki, Suonenjoki
Valmistumisvuosi:  1915, 1926, 1938
Rakennuttaja:  Lyytilänmäen Työväenyhdistys ry, Itä-Suonenjoen työväenyhdistys ry
Omistaja:  Lyytilänmäen kyläyhdistys ry
Runkorakenne:  runkorakenteinen
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lyytilänmäen työväentalo on Suonenjoen kaupungin Lyytilänmäen kylässä sijaitseva työväentalo. Sen omistaa nykyään (vuonna 2022) Lyytilänmäen kyläyhdistys, ja sen nimeksi on vaihdettu Lyytilänmäen kylätalo.
Historiaa

Lyytilänmäen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1908, ja perustamisvuonna yhdistyksessä oli 27 jäsentä. Talo valmistui todennäköisesti vuonna 1915, sillä tuolloin yhdistys ilmoitti SDP:n puoluetilastoon omistavansa talon. Joulukuussa 1925 talo paloi, mutta seuraavana vuonna se rakennettiin uudelleen. Vuonna 1932 yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla, ja talo myytiin samana vuonna pakkohuutokaupassa Salmisen VPK:lle, joka taas myi sen vuonna 1937 Suonenjoen maamiesseuralle.
Vuonna 1936 perustettiin Itä-Suonenjoen työväenyhdistys, joka ryhtyi rakentamaan Lyytilänmäelle kolmatta taloa. Talo valmistui vuonna 1938. Vuonna 1988 talo oli Lyytilänmäen SKP:n osaston omistuksessa. Vuonna 2011 Lyytilänmäen kyläyhdistys osti talon ja muutti sen nimen Lyytilänmäen kylätaloksi.
Toimintaa työväentalolla

Sekä Lyytilänmäen työväenyhdistys että muut järjestöt järjestivät työväentalolla esimerkiksi iltamia. Nykyään kyläyhdistys järjestää talolla tapahtumia, ja sitä myös vuokrataan erilaisia tilaisuuksia varten.
Rakennus

Ensimmäinen talo (joko 1915 tai 1926 valmistunut) oli hirsinen ja kooltaan 24 x 10 metriä eli 240 m². Talossa oli sali näyttämöineen, keittiö ja vahtimestarin huone.
Vuonna 1938 valmistunut talo on kaksikerroksinen ja runkorakenteinen. Siinä oli alun perin juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen sekä huone ja keittiö vahtimestarin asunnoksi. Vuonna 1964 talo lautavuorattiin ja maalattiin punaiseksi ja sen pärekatto vaihdettiin peltikatoksi. 1980-luvulla tehtiin mittava remontti, ja ainakin vuodesta 2011 eteenpäin taloa on pidetty kunnossa remontoimalla sitä vuosittain. Viimeisimpänä talon keittiö remontoitiin kesällä 2017. Ainakin näyttämö ja mahdollisesti myös vahtimestarin asunto on ilmeisesti purettu.
Luettelo Suomen rekisteröidyistä uskonnollisista yhdyskunnista
Aiheesta muualla

Tilastokeskus: Väestö uskonnollisen yhdyskunnan mukaan 2000–2015
Lähikuvia

| Lähikuvia Kaksio |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2004
 Tyylilaji: pop, elektroninen
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  30. (5/2005)
Lähikuvia on vuonna 2004 julkaistu Kaksio-nimisen yhtyeen esikoisalbumi.
Albumilta julkaistiin singlet Ajattelen sua ja Tyttö tanssii vaan.
Kappaleet

Lähikuvia
Ajattelen sua
Kuume
Tyttö tanssii vaan
Katseilta suojaan
Ihana
Putosin (feat. Mariska)
Lähemmäksi
Iltasatuja
Tähdet
Yöperhoset
Ajattelen sua (drum n´ bass dub)
Singlet

Ajattelen sua (2003)
Tyttö tanssii vaan (2004)
Lähikuvia (2004)
Arvostelut

Findance:
Moto (Prätkähiiret)

| Moto |
| --- | --- |
 Moto Prätkähiirten ensimmäisellä kaudella 1993.
Kustantaja:  Brentwood Television Funnies
Ensiesiintyminen:  "Hanat auki!" (syyskuu 1993)
Luoja(t):  Rick Ungar
Ääninäyttelijät:  Dorian Harewood
Suomenkieliset ääninäyttelijät:  Christian Lönegren (1.–3. tuotantokausi ja vuoden 2006 sarjan jaksosta 13 alkaen) Bruno Lähteenmäki Veeti Kallio (vuoden 2006 sarjassa)
Henkilötiedot
Ikä:  23 36 (vuoden 2006 sarjassa)
Sukupuoli:  Mies
Silmät:  Punaiset
Pituus:  206 cm
Paino:  181 kg
Asuinpaikka:  Chicago & Mars
Sukulaiset:  Äiti, isosisko, siskontytär, Miihkali
Infobox OKNimi-testi OK: 
Moto (engl. Modo) on kuvitteellinen sankarihahmo Prätkähiiret-sarjassa. Rick Ungarin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1993 Prätkähiiret -animaatiosarjan jaksossa "Hanat auki!".
Hahmo

Motolla on kaksi veljestä Turbo ja Vinski. Moto on Prätkähiiristä vanhin, vahvin ja tunteellisin ja hänen perheestään tiedetään eniten. Hänellä on siskonpoika Miihkali, joka on kovaa vauhtia kasvamassa samanlaiseksi vapaustaistelijaksi, kuin enonsa.
Kuten muut "veljensä", myös Moto haavoittui pahasti Marsissa käydyssä sodassa. Hän menetti oikean kätensä, vasemman silmänsä ja palan oikeanpuoleisesta etuhampaastaan. Tohtori Nuikki asensi hänelle robottimaisen käden, jossa on laserase. Nuikin tarkoitus oli tehdä Motosta, Turbosta ja Vinskistä parhaat sotilaat plutolaisille, mutta he onnistuivat karkaamaan Moton herättyä liian aikaisin ja käytettyä robottikättään vapauttaakseen itsensä ja toverinsa. Koska he pakenivat, ei Nuikki ehtinyt asentaa Motolle tämän toista silmää ja sen takia hänellä on silmälappu. Nuikin säädöksien takia Moton oikean puoleinen silmä alkaa hehkua, kun hän suuttuu. Moton robottikäsi tuhoutui jaksossa "Verminaattori", mutta hän sai myöhemmin uuden tilalle.
Vuoden 2006 sarjassa Moton ulkonäkö oli hieman erilainen alkuperäiseen. Hänen kasvonsa näyttävät hakatummilta, hänellä oli kynnet kädessään ja mutka hännässään ja myös hänen bioninen kätensä on erinäköinen.
Hahmo > Tausta ja sukulaiset

Motosta tuli hyvin nuorena Marsin vapaustaistelija, jonka ryhmän perusti Kenraali Rontti, kun Marsin hallituksesta tuli korruptoitunut. Hänestä tuli erityisesti Turbon, Moton ja Vinskin mentori. Moton tunnettuja sukulaisia on muutama, joista hänen harmaaturkkinen äitinsä on lähes joka lauseessa, jonka Moto on sanonut sananlaskuissaan. Äitinsä ei kuitenkaan esiinny kuin kerran 3. kauden viimeisessä jaksossa hetkellisesti. Hänellä on myös isosisko, jonka nimeä ei tiedetä, mutta hänellä on kaksi lasta. Toinen heistä on ruskeaturkkinen ja vaaleahiuksinen tyttö Primer, jonka veli Miihkali on rohkea ja nero tietokoneiden käsittelyssä, sekä tulevaisuuden vapaustaistelija.
Moton moottoripyörä

Moton ensimmäinen moottoripyörä oli kaksipyöräinen, johon on asennettu useita erikoisuuksia, joita normaalissa prätkässä ei ole. Se sisältää useita laseraseita, rakettimoottorit, köyden ja tekoälyn, jonka avulla se pystyy tulemaan omistajansa luoksen, kun sitä kutsutaan. Vuoden 2006 sarjassa Moton uudistettu prätkä on kolmipyöräinen.
Muissa medioissa > Videopelit

Biker Mice from Mars -videopelissä Moto on pelattavana hahmona. Se on ajopelissä arvoltaan huonoin kilpailija yhdessä Rasvanahan kanssa. Peli julkaistiin Super Nintendolle vuonna 1993.
Biker Mice from Mars -videopelissä Moto on pelattavana hahmona. Pelissä voi pelata Moton prätkän kanssa ja ilman prätkää tietyillä tasoilla. Peli julkaistiin vuonna 2006 Playstation 2:lle ja Nintendo DS:lle.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993–1996 2006–2007 | Dorian Harewood | Prätkähiiret Prätkähiiret (2006) | Biker Mice from Mars |
Aiheesta muualla

BMFM06
bikermice4ever
Prätkähiiret
| --- | --- |
Hahmot: 
Sankarihahmot:  Turbo • Vinski • Moto • Santtu • Rontti • Minni • Miihkali • Anni
Pääviholliset:  Lalli Leipäjuusto • Professori Nuikki • Rasvanahka • Mutantti • Monttupomo • Ylipäällikkö Camembert • Teuvo Tahko • Rami Palkki • Kattinaattori • Hannibal T. Karvapallo • Tohtori Katinkoski
TV-sarjat:  Prätkähiiret (1993–1996) (tuotantokaudet: 1., 2., 3.) • Prätkähiiret (2006–2007) (tuotantokaudet: 1.)
Sarjakuvat:  Biker Mice from Mars
Videopelit:  Biker Mice From Mars (1994) • Biker Mice From Mars (2006)
Manoel Antônio de Paiva

Manoel Antônio de Paiva (Payva; 25. huhtikuuta 1873 – 19. toukokuuta 1937) oli brasilialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 15. marraskuuta 1896 ja nimitettiin Ilhéusin hiippakunnan johtoon 15. maaliskuuta 1915. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. heinäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giuseppe Aversa, jota avustivat Agostinho Francisco Benassi ja Manoel da Silva Gomes. De Paiva asetettiin virkaansa 8. elokuuta. Hän sai 2. huhtikuuta 1929 nimityksen Garanhunsin piispaksi, jona hän toimi, kunnes kuoli 64-vuotiaana virassa.
Manoel Pinto

Manoel Pinto on suomalainen näyttelijä, joka näyttelee Kaneli-tonttua vuoden 2019 joulukalenterissa.
L’Espresso

| L'Espresso |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  Gruppo Editoriale L'Espresso
ISSN:  ISSN 0423-4243 ja 2499-0833
Levikki:  195 787 (kesäkuu 2014)
Perustettu:  1955
Päätoimittaja:  Bruno Manfellotto
Kotimaa:  Italia
Ilmestymistiheys:  viikoittain
Kieli:  italia
Aiheesta muualla
OCLC
http://espresso.repubblica.it
L'Espresso on Roomassa viikoittain julkaistava aikakauslehti. Se on toinen Italian kahdesta merkittävimmästä aikakauslehdestä, toinen on Panorama. Lehden perusti vuonna 1955 N.E.R. (Nuove Edizioni Romane) -kustantamo, jonka omisti Carlo Caracciolo ja Olivetti-kirjoituskoneiden valmistaja Adriano Olivetti. Päätoimittajina olivat Arrigo Benedetti ja Eugenio Scalfari.
Aiheesta muualla

l'Espresso (italiaksi)
Käännös suomeksi
Luettelo Suomen virallisen singlelistan ykkösistä vuonna 2015

Tämä on luettelo Suomen virallisen singlelistan kärkipaikkaa hallussaan pitäneistä artisteista ja singleistä vuonna 2015.