stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pan (vuoden 2015 elokuva)

| Pan |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Joe Wright
Käsikirjoittaja:  Jason Fuchs
Perustuu:  J. M. Barrien näytelmään Peter Pan
Tuottaja:   Greg Berlanti  Eric Fellner  Paul Webster 
Säveltäjä:  Dario Marianelli
Kuvaaja:  John Mathieson Seamus McGarvey
Leikkaaja:  William Hoy
Tuotantosuunnittelija:  Aline Bonetto
Pukusuunnittelija:  Jacqueline Durran
Pääosat:   Levi Miller  Hugh Jackman  Garrett Hedlund  Rooney Mara  Amanda Seyfried 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. InterCom Netflix
Ensi-ilta:   17. heinäkuuta 2015
Kesto:  112 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pan on vuonna 2015 ensi-iltansa saanut Joe Wrightin ohjaama fantasiaelokuva, joka perustuu J. M. Barrien näytelmään Peter Pan. Elokuvan pääosissa ovat Hugh Jackman, Garrett Hedlund, Rooney Mara ja Amanda Seyfried.
Pan sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa 17. heinäkuuta 2015.
Juoni

Peter siepataan lentävällä merirosvolaivalla Lontoosta poikienorpokodista. Hänet kuljetetaan Mikä-Mikä-maahan, jossa maan pahin merirosvo Mustaparta pakottaa niin Peterin kuin tuhannet muut orpopojatkin kaivauksille etsimään keijupölyä. Peter löytääkin tätä, mutta eräs mies ottaa tämän tältä ja väittää, että löysi sen itse. Peter yrittää puolustaa itseään ja tästä hän joutuu laivan lankulle. Peter tippuu lankulta, mutta saa ilokseen huomata, että osaa lentää. Tästä seuraa kaiken laista: Peter tapaa Tiikerililjan, ystävystyy James Hookin kanssa ja taistelee merirosvoja vastaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Levi Miller  | … |  Peter Pan   |
|  Hugh Jackman  | … |  Mustaparta   |
|  Garrett Hedlund  | … |  James Hook/kapteeni Koukku   |
|  Rooney Mara  | … |  Tiikerililja   |
|  Amanda Seyfried  | … |  Mary   |
|  Jack Charles  | … |  päällikkö   |
|  Adeel Akhtar  | … |  herra Smee   |
|  Na Tae-ju  | … |  Kwahu   |
Tuotanto

Peter Panin rooliin valittiin Levi Miller. Tiikerililjan (Tiger Lily) rooliin harkittiin muun muassa Lupita Nyong’oa ja Adèle Exarchopoulosia, mutta roolin sai lopulta Rooney Mara. Mustaparraksi (Blackbeard) harkittiin Javier Bardemia, mutta tämän kieltäydyttyä roolin sai Hugh Jackman.
Aiheesta muualla

Pan Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Joe Wrightin ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
2000-luku: Ylpeys ja ennakkoluulo (2005) · Sovitus (2007) · The Soloist (2009)
2010-luku: Hanna (2011) · Anna Karenina (2012) · Pan (2015)
Issat

Djiboutin lipussa vaaleansininen väri viittaa issoihin.
Issat (somaliksi: ciise) ovat somaliheimo, joka asuu Djiboutissa. Issat ovat ainoa somaliheimo, jonka pääosa asuu Somalian ulkopuolella. Issoja asuu myös Awdalin alueella Pohjois-Somaliassa ja Shinilessä Somalian itsehallintoalueella Etiopiassa. He puhuvat somalia.
Historia

Klaanin perinteinen johtaja on kuningas ugaas. Hänet on kruunattu Zeilan kaupungissa Pohjois-Somalian alueella. Kuninkaalla ei ole pysyvää hovia, vaan hän matkustaa klaaninsa alueella niin Etiopiassa kuin Djiboutissakin. Issat hallitsevat Djiboutin poliittista elämää. Djiboutin molemmat tähänastiset presidentit ovat olleet issoja.
Tunnettuja klaanin jäseniä

Hassan Gouled Aptidon 1916–2006, Djiboutin ensimmäinen presidentti 1977–1999
Ismail Omar Guelleh, Djiboutin nykyinen presidentti
Abdourahman Waberi, kirjailija
Aden Robleh Awaleh, Kansallisdemokraattisen puolueen (PND) puheenjohtaja
Perevalssi

Perevalssi (ven. Перева́лка, Perevalka) on yksi Petroskoin kaupunginosista. Se sijaitsee kaupungin lounaisosassa keskustan ja Muurmannin radan yläpuolella kohoavalla mäellä.
Kaupunginosa on saanut nimensä nykyisen linja-autoaseman tienoilla sijainneesta puutavaran lastauspaikasta. 1930-luvulla sinne alettiin rakentaa omakotitaloja. Jatkosodan aikana Perevalssilla oli suomalaisten perustama keskitysleiri. Myöhemmin se oli tunnettu huonokuntoisista puisista asuintaloistaan, joiden lähistöllä sijaitsi erilaisia teollisuuslaitoksia. Alueella on myös useita sairaaloita sekä televisio- ja radiotalot. Nykyaikaisia kerrostaloja alettiin rakentaa 1980-luvun lopulla sekä uudestaan 2000-luvun alussa.
Painin Euroopan-mestaruuskilpailut 2010

Vuoden 2010 painin Euroopan-mestaruuskilpailut järjestettiin Bakussa, Azerbaidžanissa 12. – 18. huhtikuuta. Kilpailujen ohjelmassa olivat kreikkalais-roomalainen paini, vapaapaini ja naispaini, joissa kaikissa painittiin seitsemässä painoluokassa.
Mitalistit > Kreikkalais-roomalainen paini

Kreikkalais-roomalaisessa painissa painittiin 17. – 18.4.
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 55 kg |  Elçin Əliyev |  Nazir Mankijev |  Vjugar Ragimov    Péter Módos |
| 60 kg |  Həsən Əliyev |  Kostiantyn Balitski |  Zaur Kuramagomedov    Tonimir Sokol |
| 66 kg |  Ambako Vatšadzje |  Ion Panait |  Steeve Guenot    Tamás Lőrincz |
| 74 kg |  Aleksandr Kikinev |  Elvin Mürsəliyev |  Dmytro Pyškov    Péter Bácsi |
| 84 kg |  Nazmi Avluca |  Aleksei Mišin |  Mélonin Noumonvi    Jan Fischer |
| 96 kg |  Aslanbek Huštov |  Tsimafei Dzeinitšenka |  Soso Jabidze    Cenk İldem |
| 120 kg |  Rıza Kayaalp |  Radomir Petković |  Johan Eurén    Mindaugas Mizgaitis |
Mitalistit > Vapaapaini

Vapaapainissa painittiin 13. – 14.4.
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 55 kg |  Mahmud Maqomedov |  Radoslav Velikov |  Marcel Ewald    Viktor Lebedev |
| 60 kg |  Opan Sat |  Malkhaz Zarkua |  Andrei Perpeliţă    Vasyl Fedoryšyn |
| 66 kg |  Cəbrayıl Həsənov |  Magomedmurad Gadžijev |  Otar Tušišvili    Adam Sobieraj |
| 74 kg |  Denis Tsarguš |  Kiril Terziev |  Çamsulvara Çamsulvarayev    Batuhan Demirçin |
| 84 kg |  Anzor Urišev |  Şərif Şərifov |  Gheorghiţă Ştefan    Mihail Ganev |
| 96 kg |  Xetaq Qazyumov |  Giorgi Gogšelidze |  Serhat Balcı    Aleksei Dubko |
| 120 kg |  Biljal Mahov |  Fatih Çakıroğlu |  Aljaksei Šemarov    Dimitar Kumtšev |
Mitalistit > Naispaini

Naispainissa painittiin 15. – 16.4.
| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 48 kg |  Lorisa Ooržak |  Yana Stadnik |  Mélanie Lesaffre    Iwona Matkowska |
| 51 kg |  Sofia Mattsson |  Estera Dobre |  Oleksandra Kohut    Alexandra Engelhardt |
| 55 kg |  Anastasija Grigorjeva |  Natalja Golts |  Agata Pietrzyk    Ana Maria Pavăl |
| 59 kg |  Sona Əhmədli |  Tajbe Jusein |  Meryem Selloum    Marianna Sastin |
| 63 kg |  Ljubov Volosova |  Audrey Prieto-Bokhašvili |  Elina Vaseva    Julija Ostaptšuk |
| 67 kg |  Nadya Sementsova |  Katerina Burmistrova |  Aljona Kartašova    Irina Tsirkevitš |
| 72 kg |  Stanka Zlateva |  Jekaterina Bukina |  Emma Weberg    Maider Unda |
Suomen joukkue

Suomen Painiliitto valitsi EM-kilpailuihin seitsemän painijaa kreikkalais-roomalaiseen painiin, yhden painijan vapaapainiin ja kaksi painijaa naispainiin. Naispainiin valittu Sarianne Savola ei kyennyt osallistumaan kisoihin polvileikkauksen vuoksi.
Suomen joukkue > Kreikkalais-roomalainen paini

55 kg: Ville Käki, 14.
60 kg: Matti Kettunen, 12.
66 kg: Tero Välimäki, 20.
74 kg: Kim-Jussi Nurmela loukkaantui viimeistelyleirillä
84 kg: Antti Hakala, 18.
96 kg: Ismo Pietiläinen, 18.
120 kg: Taisto Lalli, 12.
Suomen joukkue > Vapaapaini

60 kg: Jukka Hyytiäinen, viides
Suomen joukkue > Naisten paini

51 kg: Tiina Ylinen, viides
Pernajan kihlakunta

Pernajan kihlakunta (ruots. Pernå härad) on entinen Suomen kihlakunta, joka sijaitsi Uudenmaan läänissä. Vuonna 1940 kihlakuntaan kuuluivat seuraavat kunnat:
Anjala
Artjärvi
Elimäki
Iitti
Jaala
Kuusankoski
Lapinjärvi
Liljendal
Myrskylä
Orimattila
Pernaja
Ruotsinpyhtää
Kihlakunnan ulkopuolella oli Loviisan kaupunki.
Kihlakunnan maapinta-ala oli 3 842,16 km² (1.1.1938), ja sen väkiluku oli 72 842 henkeä (31.12.1939).
Parthenópi

| --- | --- |
Sijainti:  38°11′08″N, 24°05′49″E, Marathónas Itä-Attika, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Verdoúgia
Vesialue:  Eteläinen Euboianlahti
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,102 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Parthenópi (kreik. Παρθενόπη) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Verdoúgian saariin ja sijaitsee Eteläisessä Euboianlahdessa Itä-Attikan rannikon ja Euboian saaren välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,102 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Parthenópi kuuluu Marathónaksen kuntaan, Itä-Attikan alueyksikköön ja Attikan alueeseen.
Pavol Skalický

| Pavol Skalický |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. lokakuuta 1995 (ikä 29) Gelnica, Slovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Skaldo
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  195 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  TPS
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  28
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  HK Spišská Nová Ves (Slovakia I) HC Košice (SloEL) Örebro HK (SHL) HC Slovan Bratislava (KHL) HC Banská Bystrica (SloEL) BK Mladá Boleslav (ČEL) Lukko (SML)
Pavol Skalický (s. 9. lokakuuta 1995 Gelnica, Slovakia) on slovakialainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Turun Palloseurassa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Skalický osaa pelata myös laidassa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Slovakia.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Slovakia> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2015 | jääkiekko |  |
Skalický edusti Slovakiaa MM-kilpailuissa vuosina 2016, 2018 ja 2021. Ensimmäisessä turnauksessa hänet valittiin alkulohkossa Suomea vastaan pelatun ottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2021 turnaus hänellä päättyi kuitenkin alkulohkon kuuden ottelun jälkeen, kun Skalický jätti turnauksen ennalta sovitusti kesken omien häidensä vuoksi. Yhteensä hän on pelannut 46 A-maaottelua tehopistein 3+4=7. Skalický teki A-maajoukkuedebyyttinsä Euro Ice Hockey Challengessa 5. helmikuuta 2015 Itävallan Wienissä Italiaa vastaan. Hän sai ottelussa 2+10-minuutin rangaistuksen pään tai niskan alueelle kohdistuneesta taklauksesta. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Skalický teki Arosa Challengessa 18. joulukuuta 2015 Sveitsin Arosassa Valko-Venäjää vastaan.
Skalický pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2014 ja 2015. Jälkimmäisessä turnauksessa hänet valittiin Kanadaa vastaan pelatun, Slovakian 5–1-tappioon päättyneen välieräottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Pronssiottelussa Ruotsia vastaan Skalický teki Slovakian 2–4-voittoon päättyneen ottelun, MM-pronssin ratkaisseen maalin ylivoimalla. Hän teki ottelussa myös yhden syöttöpisteen.
Pelityyli

Skalickýn entisen seuran Lukon urheilutoimenjohtaja Kalle Sahlstedtin mukaan hän on iso ja vahva pelaaja, joka liikkuu oikein hyvin kokoisekseen. Sahlstedtin mukaan Skalickkýlla on terävät ensimmäiset potkut ja hän menee kovaa vauhtiin päästessään. Sahlstedtin mukaan Skalický on ahnas pelaaja, joka hakeutuu tilanteisiin. Sahlstedtin mukaan hänen arvonsa ei ole pelkästään pisteissä, vaan hän pelaa kovaa, taklaa ja on aktiivinen.
Ishioka

| Ishioka (石岡市) |
| --- | --- |
 Näkymä Tsukubavuorelle
 lippu:  symboli
 Ishiokan sijainti Ibarakin prefektuurissa
 Ishioka
 Koordinaatit: 36°11′27″N, 140°17′14″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Ibarakin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  215,53 km²
Väkiluku (10/2020):  73 922
 – Väestötiheys:  343 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Castanopsis
 – Kukka:  Lilja
 – Lintu:  Kiuru
 
 https://www.city.ishioka.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ishioka (jap. 石岡市, Ishioka-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kantōn alueella Ibarakin prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin keskiosassa Kasumigaurajärven pohjoisrannalla. Luoteessa kaupungin alue nousee Tsukubavuorille, joilta alkunsa saava Koisejoki virtaa kaupungin läpi Kasumigauraan. Ishiokassa on 73 922 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 215,53 neliökilometriä.
Ishiokaa palvelee JR Higashi-Nihonin Jōban-linja.
Kuvia

Ishiokan kaupunkikuvaa
Hitachi Kokubun-ji
Festivaali Ishiokassa
Hitachinokuni Sōsha-gū
Ishiokan kantakaupunki vuoden 1986 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ishioka Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Pavlovskoje

| Pavlovskoje Павловское |
| --- | --- |
 Sauninon vuonna 1665 rakennettu Johannes Khrysostomoksen kirkko.
 Pavlovskoje
 Koordinaatit: 61°30′10″N, 38°54′59″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Arkangelin alue
Piiri:  Kargopolin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  3 616,0 km²
Väkiluku (2010):  2 100
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pavlovskoje (ven. муниципальное образование «Павловское», munitsipalnoje obrazovanije ”Pavlovskoje”) on maalaiskunta Arkangelin alueen Kargopolin piirissä Venäjällä. Sen keskustaajama Prigorodnyi sijaitsee Kargopolin länsipuolella kaupungin välittömässä läheisyydessä. Kunnassa on 2 100 asukasta (vuonna 2010).
Maantiede ja asutus

Pavlovskojen kunnan pinta-ala on 3616,0 neliökilometriä. Se rajoittuu lännessä Kargopolin piirin Uhotskojen ja Petšnikovskojen sekä pohjoisessa Oševenskojen ja Priozjornojen kuntiin, koillisessa Arkangelin alueen Plesetskin ja Njandoman piireihin ja kaakossa Konošan piiriin. Pavlovskojen kunnan keskellä sijaitsee Kargopolin kaupunkikunta. Pinta-alasta 68,2 % on metsää ja 22,0 % maatalousmaata.
Kunnan alueella virtaa Onegajoki ja joukko pienempiä jokia. Länsirajalla sijaitsee Latšejärvi. Hyötykaivannaisia ovat karbonaattimineraalit, savi ja hiekka. Luonnonsuojelualueita ovat Latšejärven ja Filatovskin rauhoitusalueet sekä viisi luonnonmuistomerkkiä.
Prigorodnyin maaseututaajaman lisäksi kuntaan kuuluu 48 kylää: Abakumovo, Andronovskaja, Belaja, Bolšaja Kondratovskaja, Bolšaja Seredka, Bykovo, Demidovskaja, Ignaševskaja, Jeremejevskaja, Jeršiha, Kalitinka, Kazakovo, Kiprovo, Kirillovo, Krivošeiha, Kuzino, Kuzmina, Lapinskaja, Lašutino, Lavrovskaja, Lazarjevskaja, Lodygino, Lukino, Malaja Kondratjevskaja, Martakovo, Menšakovskaja, Morštšihinskaja, Myza, Petrovskaja, Pogost, Polupopovka, Ponomarevo, Poršnevskaja, Potaniha, Rjabovo, Savino, Sidorovskaja, Stegnevskaja, Tarasovskaja, Timošinskaja, Tšortovitsy Nižnije, Turovo, Vaskovskaja, Vološka, Zalesje, Zaljažje, Zeljonyi Bor ja Žukovskaja. Keskustaajamassa on lähes 600 asukasta. Toiseksi suurin asutuskeskus on vajaan 400 asukkaan Kazakovo. Monissa kylissä ei ole lainkaan vakituista asutusta.
Historia

Historiallinen Pavlovskajan volosti käsitti Pavlovskin ja Sauninon kyläryhmät. Neuvostoaikana perustettiin Pavlovskin kyläneuvosto, jonka keskuksena toimi 1950-luvulta lähtien Selhozin (vuodesta 1963 Prigorodnyin) taajama. Nykyiseen vuonna 2005 perustettuun kuntaan kuuluvat myös entisen Lodyginon ja Kalitinkan kyläneuvostot sekä osa Petšnikovskin kyläneuvostosta.
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkevat Arkangelin, Kargopolin ja Vytegran sekä Dolmatovon, Njandoman, Kargopolin ja Puudožin väliset maantiet. Useimmista kylistä on linja-autoyhteydet Kargopoliin.
Seudun pääelinkeinot ovat maatalous, metsäteollisuus ja julkiset palvelut. Maataloutta edustaa maatalousyritys Kargopolje sekä 615 yksityistä palstaviljelmää. Puunhankintaa ja -jalostusta harjoittaa 21 pienyritystä.
Keskustaajaman palveluihin kuuluvat lastentarha, keskikoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja muutama kauppa. Palveluja on myös Kazakovossa, Kiprovossa ja eräissä muissa kylissä.
Nähtävyydet

Paikallisia nätävyyksiä ovat Zaljažjen (Sauninon) ja Kazakovon lähellä sijaitsevan entisen Jevsejevskajan kylän (Bolšaja Šalga) kirkot. Kunnassa on myös useita muita kirkkoja ja tsasounia, arkeologisia löytöpaikkoja ja vanhoja asuinrakennuksia.
Aiheesta muualla

Pavlovskojen kunta Kargopolin piirin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1959

Jalkapallon Afrikan-mestaruuskilpailut 1959 olivat toiset maanosan mestaruuskilpailut. Turnaus pidettiin Kairossa, Yhdistyneessä araitasavallassa. Kisojen aikaan Egypti ja Syyria muodostivat valtioliiton.
Turnaukseen osallistui samat kolme maata kuin ensimmäisessä mestaruusturnauksessa kaksi vuotta aiemmin. Tuolloin mestaruuden vei Egypti, joka pelasi kotikisoissaan Yhdistyneen arabitasavallan nimellä. Mestaruuden vei toistamiseen Yhdistynyt arabitasavalta, joka voitti turnauksessa molemmat ottelunsa. Sudan sijoittui toiseksi ja Etiopia kolmanneksi.
Lohko

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Yhdistynyt arabitasavalta  | 2 |  2  |  0  |  0  |  6  |  1  | +5 | 4 |
|   Sudan  | 2 |  1  |  0  |  1  |  2  |  2  | 0 | 2 |
|   Etiopia  | 2 |  0  |  0  |  2  |  0  |  5  | -5 | 0 |
Maalintekijät

3 maalia
Mahmoud El-Gohary
2 maalia
Essam Baheeg
1 maali
Mimi El-Sherbini
Drissa
Siddiq Manzul
Ishikari

| Ishikari (石狩市) |
| --- | --- |
 Ishikarin majakka
 lippu:  symboli
 Ishikarin sijainti Hokkaidōn prefektuurissa
 Ishikari
 Koordinaatit: 43°10′17″N, 141°18′56″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Hokkaidō
Prefektuuri:  Hokkaidōn prefektuuri
Kehitystoimisto:  Ishikarin kehitystoimisto
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  722,42 km²
Väkiluku (11/2020):  58 297
 – Väestötiheys:  81 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Hammastammi
 – Kukka:  Kurtturuusu
 – Lintu:  Kalalokki
 
 http://www.city.ishikari.hokkaido.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ishikari (jap. 石狩市, Ishikari-shi) on Japanin kaupunki Hokkaidōn saarella Hokkaidōn prefektuurissa. Se sijaitsee Ishikarin kehitystoimiston alueella Japaninmeren Ishikarinlahden rannikolla. Kaupungin eteläosa rajautuu Sapporoon ja siellä mereen laskee Ishikarijoki, pohjoisosat ovat vuoristoisia. Ishikarissa on 58 297 asukasta (marraskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 722,42 neliökilometriä.
Ishikarin nimi on peräisin Ishikarijoelta ja sitä kautta ainun kielestä. Historiallisesti Ishikari kehittyi kalastajakylänä Ishikarijoen suulla. Ennen Meiji-kautta joki oli tärkeä reitti Hokkaidōn sisäosiin. Tämä alue on edelleen maaseutumainen, ja siellä viljellään riisiä ja vihanneksia. Kaupungin eteläosa on sen sijaan kasvanut 1970-luvulta lähtien voimakkaasti Sapporon lähiönä. Sinne on rakennettu myös teollisuutta ja Ishikarinlahden uusi satama. Kaupungissa on muun muassa metalli- ja koneteollisuutta sekä logistiikkaa. Kaupunkioikeudet Ishikarille myönnettiin vuonna 1996. Kaupunki laajeni huomattavasti vuonna 2005, kun siihen liitettiin Atsutan ja Hamamasun kyläkunnat.
Ishikarin pohjoisosa kuuluu Shokanbetsun–Teurin–Yagishirin puolikansallispuistoon. Alueella sijaitsee esimerkiksi Ofuyumisakin niemi.
Kuvia

Asobeach-hiekkaranta
Ishikarin kalastussatamaa
Riisin korjuuta Ishikarissa
Vanha liikerakennus Ishikarissa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ishikari Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Palkkajäykkyys

Palkkajäykkyys tarkoittaa taloustieteessä, että palkat eivät jousta alaspäin kohti tasoa, jolla työn kysyntä ja tarjonta olisivat yhtä suuret.
Suomessa yksilötason palkkajäykkyys on huomattavasti suurempaa kuin vertailumaissa Norjassa ja Saksassa. Suomi sijoittuu kärkikolmikkoon Ruotsin ja Ranskan kanssa.
Jos (reaali)palkkoja ei lasketa työn kysynnän vähentyessä, työllisyys heikkenee.
Ammattiliitot ja työttömyys

Jouko Ylä-Liedenpohjan mukaan ammattiliitoissa valta on sisäpiiriläisillä eikä työttömillä ulkopiiriläisillä (outsiders). Tästä syystä niiden kannattaa korottaa minimipalkkoja yli työn tasapainohinnan, jolla työn kysyntä ja tarjonta olisivat yhtä suuret, koska sisäpiiriläisenemmistö hyötyy tällaisesta ulkopiiriläisten jäädessä työttömiksi palkankorotuksen vuoksi. Tämä työttömyys on siis "tahdonvastaista" työttömien mutta "vapaaehtoista" ammattiliiton näkökulmasta.
Liedenpohjan mukaan tämä selittää sen, miksi ammattiliitot ylläpitävät palkkajäykkyyttä. Sitä kannustaa tähän hänen mielestään myös verotuksen ja korkean työttömyysturvan tuottama korkea efektiivinen rajavero: työttömyys pudottaa työntekijän tuloja ehkä vain murto-osalla palkasta (esim. 18,8 %).
Kirjallisuutta

Strifler, Matthias: Economics of wage premia and wage rigidity.  (Jyväskylä studies in business and economics 176)  Jyväskylä:  Jyväskylän yliopisto, 2017.  ISBN 978-951-39-7024-6.  Teoksen verkkoversio.
Paul Kouassivi Vieira

Paul Kouassivi Vieira (14. heinäkuuta 1949 – 21. maaliskuuta 2019) oli beniniläinen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 29. kesäkuuta 1975 ja nimitettiin Djougoun hiippakunnan piispaksi 10. kesäkuuta 1995. Piispaksi vihkiminen seurasi 1. lokakuuta 1995. Pääkonsekraattorina toimi Bernardin Gantin, jota avustivat Robert Sastre ja Nicolas Okioh.
Paul Kraatz

Paul Kraatz (1910-luvun alku)
Paul Nikolai Alexander Kraatz, (17. tammikuuta 1863 Viipuri – 30. kesäkuuta 1926 Helsinki) oli suomalainen Venäjän armeijan kenraalimajuri, joka toimi senaattorina niin sanotussa amiraalisenaatissa toisen sortokauden aikana.
Paul Kraatzin isä oli Viipurin Monrepos'n puiston ylipuutarhuri, alun perin Preussin kansalainen Heinrich Julius Kraatz ja äiti Caroline Auguste Christoffersen. Paul Kraatz kävi Viipurissa koneinsinööriksi Polyteknillisessä opistossa 1883. Uransa Kraatz teki Venäjän keisarillisessa laivastossa astuen teknikkona laivaston palvelukseen 1886. Hän saavutti vuonna 1909 everstin arvon ja nimitettiin 12. lokakuuta 1909 senaattoriksi Suomen senaatin talousosastoon. Ensi vaiheessa hän hoiti Markovin senaatissa kamari- ja maanviljelystoimikunnan päällikön tehtäviä, sitten 1911–1912 kirkollisasiain toimituskunnan ja sen jälkeen Borovitinovin senaatissa 1912–1917 kauppa- ja teollisuustoimikunnan tehtäviä aina venäläistyneen senaatin eroon eli 26. maaliskuuta 1917 asti. Kraatzille myönnettiin insinöörimekaanikkokunnan kenraalimajurin arvo 1913.
Pan Am Cosmobox

| Pan Am Cosmobox Janne Louhivuori |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2000–2001, Louhipaja
 Julkaistu: 2001
 Tuottaja(t): Janne Louhivuori
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 47.29
 Levy-yhtiö: EMI
Janne Louhivuoren muut julkaisut
| Vastuun vapaapäivä 1998 | Pan Am Cosmobox 2001 | Varjonyrkkeilijä 2005 |
Pan Am Cosmobox on suomalaisen muusikon Janne Louhivuoren neljäs sooloalbumi. Se julkaistiin vuonna 2001.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sovittanut Janne Louhivuori.
Ensimmäinen yhteys – 1.13
Syntinen Dam – 4.05  (san. Jussi Sydänmäki)
Kaappiastronautti – 4.38  (san. Heikki Salo)
K-miehen paluu – 3.26
Taipuu – 4.18  (san. Mikko Kuustonen)
Zerogee Lovers – 4.26
Puuttuu päästä valo – 3.05  (san. Sydänmäki)
Ei laukaustakaan – 4.33  (san. Kuustonen)
Butch Cassidyn kuolema – 4.11
Gemini Lux – 3.24
Piru periköön maan – 2.59  (san. Salo)
Magiaa – 4.18  (san. Sydänmäki)
Pan Am Cosmobox – 2.46
Kokoonpano

Janne Louhivuori – kaikki instrumentit
Jussi Sydänmäki – laulu (kappaleet 2, 7 ja 12)
Heikki Salo – laulu (kappaleet 3 ja 11)
Mikko Kuustonen – laulu (5 ja 8)
Kokoonpano > Tuotanto

Janne Louhivuori – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Pauli Saastamoinen – masteroija (Finnvox)
Tuomas Louhivuori – kannen maalaus
Riitta Sourander – valokuvat
Jouni Leskinen – kannen ulkoasu
Arvostelut

Soundi:
Aiheesta muualla

Pan Am Cosmobox discogs.com -sivustolla
Irlanti yleisurheilun sisäratojen maailmanmestaruuskilpailuissa 2008

Irlannin joukkue Valencian sisäratojen MM-kisoihin 2008 julkistettiin 1. maaliskuuta 2008.
Joukkue > Miehet

1 500 metrin juoksu: James Nolan
Joukkue > Naiset

60 metrin juoksu: Ailis McSweeney