stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Thíva
Kunnan osat

Vuoden 2011 kuntauudistuksesta lähtien Thívan kunta muodostuu neljästä kunnallisyksiköstä, jotka vastaavat uudistusta edeltäneitä kuntia. Kunnallisyksiköt sekä niihin kuuluvat kylä- ja kaupunkiyhdyskunnat ja asutukset ovat:
| Kunnallis­yksikkö | Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| Plataiés | Kaparélli | Ágios Vasíleios | 100 |
| Plataiés | Kaparélli | Kalamáki | 7 |
| Plataiés | Kaparélli | Kaparélli | 1 756 |
| Plataiés | Léfktra | Léfktra | 1 019 |
| Plataiés | Léfktra | Paralía Livadóstras (Livadóstra) | 72 |
| Plataiés | Loutoúfi | Loutoúfi | 337 |
| Plataiés | Melissochóri | Melissochóri | 670 |
| Plataiés | Plataiés | Moní Agías Triádos (luostari) | 3 |
| Plataiés | Plataiés | Plataiés | 944 |
Plataiés: Yhteensä: 4 908
| Thíva | Ampelochóri | Ampelochóri | 314 |
| Thíva | Eleón | Eleón | 1 010 |
| Thíva | Mouríki | Kastrí | 56 |
| Thíva | Mouríki | Mouríki | 501 |
| Thíva | Mouríki | Platanákia | 123 |
| Thíva | Neochoráki | Neochoráki | 515 |
| Thíva | Thíva | Thíva | 22 883 |
| Thíva | Ýpato | Moní Metamorfóseos Sotíros Sagmatá (luostari) | 5 |
| Thíva | Ýpato | Ýpato | 438 |
Thíva: Yhteensä: 25 845
| Thísvi | Chóstia | Paralía | 160 |
| Thísvi | Chóstia | Pródromos | 418 |
| Thísvi | Domvraína | Ágios Nikólaos | 16 |
| Thísvi | Domvraína | Domvraína | 639 |
| Thísvi | Domvraína | Moní Makariotíssis (luostari) | 20 |
| Thísvi | Ellopía | Ellopía | 398 |
| Thísvi | Thísvi | Órmos Agíou Ioánnou | 7 |
| Thísvi | Thísvi | Thísvi | 183 |
| Thísvi | Xironomí | Alykí | 279 |
| Thísvi | Xironomí | Xironomí | 356 |
Thísvi: Yhteensä: 2 476
| Vágia | Vágia | Vágia | 3 248 |
Vágia: Yhteensä: 3 248
Yhteensä: 36 477
Nähtävyydet

Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat muun muassa muinaisen Theban rauniot sekä Thívan arkeologinen museo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thíva Wikimedia Commonsissa
Δήμος Θηβαίων. Thívan kunnan verkkosivut. (kreikaksi)
Keski-Kreikan alue
| --- | --- |
Boiotian alueyksikkö:   Alíartos-Thespiés  Dístomo-Aráchova-Antíkyra  Livadeiá  Orchomenós  Tanágra  Thíva 
Euboian alueyksikkö:   Chalkída  Dírfys-Messapía  Erétria  Istiaía-Aidipsós  Kárystos  Kými-Alivéri  Mantoúdi-Límni-Agía Ánna  Skýros 
Evrytanían alueyksikkö:   Ágrafa  Karpenísi 
Fokiin alueyksikkö:   Delfoí  Dorída 
Fthiotiin alueyksikkö:   Amfíkleia-Eláteia  Domokós  Kaména Voúrla  Lamía  Lokroí  Makrakómi  Stylída 
Antiikin Theban akropoliin eli Kadmeian raunioita.
Hugh William Williams, Näkymä Thebaan, 1819.
Silmänpohjan rappeuma

| Silmänpohjan rappeuma |
| --- | --- |

Luokitus
ICD-10:  H35.3
ICD-9:  362.50
MedlinePlus:  001000
Huom!:  Tämä artikkeli tarjoaa vain yleistä tietoa aiheesta. Wikipedia ei anna lääketieteellistä neuvontaa.
Kahta poikaa esittävä mustavalkoinen kuva...
...ja sama kuva silmäpohjan rappeumasta kärsivän ihmisen näkemänä.
Silmänpohjan rappeuma eli verkkokalvon rappeuma eli makuladegeneraatio  on silmän näköelimen eli verkkokalvon terävänäköalueen sairaus. Se ei sokeuta silmää, mutta voi pahimmallaan heikentää silmän terävänäköä (lukunäkö, TV-katsomisnäkö). Ikärappeumaa alkaa esiintyä 50 ikävuoden jälkeen.  Sairaus luokitellaan joko kuivaksi tai kosteaksi ikärappeumaksi. Suurin osa ikärappeumasta (80-90%) on sairauden kuivaa muotoa. Alkuvaiheessa kuiva ikärappeuma on oireeton, mutta voi vähitellen vuosien (-vuosikymmenien) kuluessa huonontaa silmän terävänäköä. Sairaus esiintyy molemmissa silmissä, mutta näkövaurio voi olla eriasteinen silmien välillä. Kuivaan ikärappeumaan ei tunneta näköä parantavaa hoitoa.
Kostea ikärappeuma on kuivaa ikärappeumaa harvinaisempi. Kuivasta ikärappeumasta poiketen kosteassa ikärappeumassa verkkokalvon terävänäköalueen vaurio kehittyy nopeasti yleensä kuukausien kuluessa. Sairastuneen silmän lukunäkö huononee, kuva vääristyy ja näkökentän keskelle ilmaantuu hämärämpi alue. Oireet ovat usein selvät ja johtavat potilaan silmälääkärin tutkimuksiin. Kostea ikärappeuma johtaa hoitamattomana yleensä sairastuneen silmän lukunäön menetykseen. Aktiivisella hoidolla on mahdollista yrittää estää lukunäön huononeminen. Hoitomuotoja ovat laservalopolttohoito, valoaktivaatiolaserhoito, kasvutekijäestäjälääkehoito (= silmän sisälle pistettävät ikärappeumalääkkeet) tai näiden hoitomenetelmien yhdistelmät. Hoitomuoto riippuu kostean ikärappeuman tyypistä, mikä selviää tarkemmissa silmälääkärin tutkimuksissa. Yli 100 milj. ihmisen terveytietokantojen tilastollisessa analyysissä on havaittu fluoksetiinia (kauppanimi Prozac) syövillä potilailla alentunut riski sairastua silmänpohjan rappeumaan.
Sekä kuivan että kostean ikärappeuman riskitekijöitä ovat korkea ikä ja tupakointi. Molemmilla ikärappeuman muodoilla on myös perinnöllinen tausta.
Ikärappeuma on korkean iän mukanaan tuoma silmäsairaus. 70% eläkeikäisten (≥65-vuotiaat) uudesta näkövammaisuudesta vuonna 2011 johtui silmän ikärappeumasta (Näkövammarekisteri 2011). Tästä hieman yli puolet johtui sairauden yleisemmästä eli kuivasta muodosta.
Aiheesta muualla

http://www.silmalaakariyhdistys.fi/fin/silmataudit_ja_nakeminen/silmanpohjan_ikarappeuma/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.terve.fi/silmanpohjan-ikarappeuma/silmanpohjan-ikarappeuma-0
Pim Jacobs

Pim Jacobs
William Bernard “Pim” Jacobs (1934–1996) oli alankomaalainen jazzpianisti ja -säveltäjä.
Jacobs perusti ensimmäisenä kokoonpanonaan pianotrion vuonna 1954. Hän omaksui voimakkaita vaikutteita Bud Powellilta ja Bill Evansilta. Jacobs meni naimisiin laulaja Rita Reysin kanssa ja esiintyi säännöllisesti tämän kanssa yhdessä. Jacobs juonsi televisiosarjaa, jossa alankomaalaiset ja kansainväliset esiintyjät tekivät yhteistyötä. Hän sävelsi myös elokuvamusiikkia. Maarssenin Pim Jacobs -teatteri nimettiin hänen mukaansa. Jacobs kuoli 61-vuotiaana syöpään.
Jacobsin veli Ruud Jacobs oli myös muusikko. Hänen sisaruksenpojastaan Bobby Jacobsista tuli rockmuusikko.
Merkkikokoriippuvaisuus

A-kirjain suuraakkosilla ja pienaakkosilla.
Merkkikokoriippuvaisuus tarkoittaa tietotekniikassa erottelua pien- ja suuraakkosien välillä. Esimerkiksi salasanat ovat usein merkkikoosta riippuvaisia. Eroja merkkikokoriippuvaisuuksien käsittelyssä esiintyy muun muassa tiedostojen tunnistamisessa eri tiedostojärjestelmissä. Toisinaan riippuvuuden voi valita tiedostojärjestelmää luotaessa. Myös eri ohjelmointikielet ja tietokannat voivat käyttää eri sääntöjä tunnisteissa ja ovat joko merkkikoosta riippuvaisia tai riippumattomia. Tietokannoissa merkkikokoriippuvaisuus ja käytetty vertailutapa voivat riippua taulun kentässä käytetystä tietotyypistä. URL-osoitteita pitäisi yleisesti käsitellä merkkikokoriippuvaisina lukuunottamatta domain-nimeä (palvelimen nimeä).
Thompson-konepistooli

| Thompson-konepistooli |
| --- | --- |

Tyyppi:  konepistooli
Valmistaja:  Auto-Ordnance Company (alkuperäinen valmistaja),  Birmingham Small Arms,  Colt,  Savage Arms
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Valmistusvuodet:  1921–1945
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  .45 ACP (11,43 × 23 mm)
Aseen pituus:  851 mm
Piipun pituus:  267 mm
Paino (tyhjänä):  4,90 kg
Lipas:  rumpulipas tai tankolipas
Kapasiteetti:  20–100 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  280 m/s
Tulinopeus (laukausta/min):  600–1200
Thompson M1928A1
Thompson-konepistooli on yhdysvaltalainen konepistooli, josta on valmistettu useita eri malleja 1920-luvulta alkaen. Englanniksi ase tunnetaan lempinimellä Tommy gun, tai Chicago typewriter (kirjoituskonemaisen nakutuksen takia, Chigagon gangsterisotien ajalta). Kenraali John Taliaferro Thompsonin suunnitteleman aseen tärkeimmät mallit ovat M1921, M1928, M1928A1, M1 ja M1A1. Aseen kaliiperi on .45 ACP (Automatic Colt Pistol).
M1 ja M1A1 ovat toisen maailmansodan aikana valmistuksen nopeuttamiseksi yksinkertaistettuja malleja.
Winston Churchill ampumassa Thompson-konepistoolilla tarkastaessaan liittoutuneiden maihinnousujoukkoja vuonna 1944.
Aiheesta muualla

The Thompson submachine gun (Arkistoitu – Internet Archive)
The Unofficial Tommy Gun Page (Arkistoitu – Internet Archive)
Modern Firearms - Thompson M1921 M1928 M1 and M1A1 submachine gun
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
John T. Thompson ja Thompson M1921 -konepistooli.
Thorikos

| Thorikos> Θορικός |
| --- | --- |
 Thorikoksen arkeologista aluetta.
Sijainti
 Thorikos
Koordinaatit:  37°44′16″N, 24°3′12″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Thorikó, Lavreotikí, Itä-Attika, Attika
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Akamantis
Trittys:  paralia
Demonyymi:  Thorikios (Θορίκιος)
Bulen jäseniä:  5 tai 6
 :  6 (vsta 307 eaa.)
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Aiheesta muualla
  Thorikos Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Thorikos (m.kreik. Θορικός, lat. Thoricus) oli antiikin aikainen kaupunki ja Akamantis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin. Thorikoksen arkeologinen kohde sijaitsee Lavreotikín kunnassa lähellä nykyistä Thorikón kylää, joka on ottanut nimensä kaupungista.
Maantiede

Thorikos sijaitsi Attikan itärannikolla noin 10 kilometriä pohjoiseen Sunionin (nyk. Soúnio) niemestä ja Sunionin demoksesta. Thorikoksen akropolis eli linnavuori tunnetaan nykyään Velatoúrin kukkulana (korkeus 145 metriä), satamalahdet nimillä Pórto Mantrí ja Fragkolímano, ja niiden välinen niemi nimellä Ágios Nikólaos paikalla olevan kirkon mukaan. Heti antiikin Thorikoksen paikan eteläpuolella sijaitsee nykyinen Thorikón kylä.
Historia

Thorikoksen alue on ollut asuttu neoliittiselta kaudelta noin 4500 eaa. lähtien. Paikalla oli asutusta myös varhais- ja keskihelladisella, mykeneläisellä ja geometrisella kaudella. Alueen malmien työstäminen paikalla sai alkunsa jo noin 3000 eaa.
Perinteen mukaan Thorikos oli yksi Kekropsin ajan Attikan kahdestatoista vanhasta kaupungista (polis) tai kylästä (kōmē), jotka Theseus myytin mukaan yhdisti (synoikismos) Ateenaksi. Kreikkalaisessa mytologiassa Kefalos oli kotoisin Thorikoksesta. Thorikos oli myös se satama, jonka kautta Demeter saapui Kreetalta Attikaan ollessaan matkalla Eleusiihin.
Antiikin ajalla Thorikos oli yksi Attikan demoksista. Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Se kuului koko historiansa ajan Akamantiin fyleen, ja sillä oli alun perin viisi tai kuusi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Thorikios (Θορίκιος).
Thorikos oli suurikokoinen demos ja Laureionin kaivosalueen tärkein kaupunki, ja sen alueella oli muun muassa malmisulattoja. Ateenalaiset linnoittivat Thorikoksen peloponnesolaissodan loppupuolella vuonna 412 eaa. suojatakseen Ateenan ruokahuoltoa sekä Laureionin kaivoksia. Linnoitus kattoi tasankoalueen ja ulottui satamaan saakka, ja siihen liittyi myös akropolis.
Thorikos taantui Laureionin kaivosten ehdyttyä ja roomalaisten tuhottua paikan Sullan johdolla vuonna 86 eaa. Paikka asutettiin uudelleen roomalaisella kaudella, mutta hylättiin uudelleen 500-luvulla jaa. muun Attikan maaseudun tavoin slaavien kansainvaellusten vuoksi.
Thorikoksen arkeologiset kaivaukset aloitti Society of Dilettanti eli Diletanttien seura vuonna 1817. Niitä jatkoi American School of Classical Studies at Athens eli Yhdysvaltain arkeologinen koulu vuonna 1886, joka suoritti paikalla historiansa ensimmäiset kaivaukset. Vuosina 1893–1894 Ateenan arkeologinen seura kaivoi akropoliin mykeneläisiä jäänteitä Valérios Stáisin johdolla. 1960-luvulta lähtien kaivauksia alueella on suorittanut Belgische School te Athene eli Belgian arkeologinen koulu. Kaivaukset jatkuvat edelleen.
Rakennukset ja löydökset

Thorikoksesta on löydetty merkkejä asutuksesta sekä hautoja neoliittiselta kaudelta, helladiselta ja mykeneläiseltä kaudelta sekä geometriselta kaudelta. Klassisen ja myöhemmän ajan löydöksiin kuuluvat muun muassa Demeterille omistettu temppeli, erikoinen pitkänomainen teatterirakennus, kaupungin teollisten kortteleiden jäänteet sekä linnoitusrakennelmien rauniot.
Esihistorialliset löydökset
Velatoúrin kukkulan laelta on löydetty jäänteitä neoliittisen ajan asutuksesta (ennen 3000 eaa.) sekä varhaisen ja keskisen helladisen kauden talojen jäänteitä ajalta 2900–1600 eaa. Kukkulan alueelta on löydetty mykeneläisaikaisia (n. 1600–1100 eaa.) tholos- eli pyöröhautoja sekä geometrisen kauden hautoja. Yhdestä mykeneläisestä haudasta on löydetty keramiikkaa ja figuriineja 600-luvulta 400-luvulle eaa. saakka, mikä kertoo paikalla myöhemmin eläneistä heeroskulteista.
Demeterin ja Koren temppeli
Demeterille ja Korelle eli Persefonelle omistettu temppeli oli suurikokoinen marmorista tehty rakennus, joka on kaksoisstoan muotoinen ja edustaa doorilaista tyyliä. Temppeli oli rakennettu 400-luvulla eaa., ja se on tunnistettu paikalta löytyneen piirtokirjoituksen perusteella. Temppelin kaivaukset suoritti Society of Dilettanti vuonna 1817.
Teatteri
Teatteri sijaitsi Velatoúrin kukkulan etelärinteessä. Siinä oli harvinainen ovaalinmuotoinen orkhestra ja katsomossa pitkänomainen, normaalia leveämpi muoto. Teatterin erikoinen muoto selitettiin aiemmin sillä, että se olisi rakennettu kokonaisuudessaan hyvin varhain jo 500-luvulla eaa. Nyttemmin muodon katsotaan selittyvän sillä, että teatterin katsomoon on vaiheittain tehty laajennoksia. Teatterin vanhimman osan katsotaan olevan peräisin 500-luvun eaa. lopulta, mikä tekee siitä varhaisimman tunnetun kreikkalaisen teatterirakennuksen. Alun perin teatterissa oli 19 suoraa penkkiriviä. 400-luvun eaa. puolessa välissä alkuperäisen katsomon itä- ja länsipäihin lisättiin kaarevat osiot. 300-luvulla eaa. katsomoon lisättiin vielä lisää kaarevia penkkirivejä katsomon takaosaan.
Teatterin länsipuolella oli pieni Dionysokselle omistettu temppeli sekä viiden hengen pitohuone, ja itäpuolella alttari. Teatterin alueen kaivaukset suoritti American School of Classical Studies vuonna 1886.
Teolliset korttelit
Antiikin aikaisen kaupungin ydin oli Velatoúrin kukkulan lounaisrinteessä. Kortteleita kutsutaan ”teollisiksi kortteleiksi”, koska niissä työstettiin alueen kaivosten metalleja. Kaupunki kukoisti paikalla 400-luvulta 300-luvulle eaa., ja se on ollut tiheään asuttu ja suhteellisen suurikokoinen. Alueelta on tunnistettu lukuisia yksityistaloja, stoia, työpajoja ja katujen jäänteitä sekä malmisulattoja, jotka koostuvat kanavien yhdistämistä altaista. Malmin työstämisestä on jälkiä mykeneläiseltä ajalta lähtien.
Linnoitteet
Antiikin aikaista kaupunginmuuria on tunnistettu 600 metrin matkalta, mukaan lukien kuusi tornia ja seitsemän porttia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Thorikos Wikimedia Commonsissa
Akamantis-fyle
| --- | --- |
Asty:  Eiresidai · Hermos · Ifistiadai · Kerameikos · Kholargos
Paralia:  Kefale · Poros · Thorikos
Mesogeios:  Eitea · Hagnus · Kikynna · Prospalta · Sfettos
Thorikoksen mykeneläisaikainen tholos-hauta B.
Thorikoksen raunioita.
Thorikoksen kaivosrakennelmia.
Thorikoksen teatteri.
Thorikoksen uhritoimitukset luettelevaa uskonnollista kalenteria, n. 440–430 eaa.
Proviisori

| Proviisori |
| --- | --- |
 Valtaosa proviisoreista työskentelee apteekeissa
Tyyppi:  laillistettu terveydenhuollon ammattihenkilö
Toimiala:  farmasia
Koulutus:  yliopisto
Työpaikka:  apteekki, sairaala-apteekki, lääketeollisuus, lääketukkukauppa
Proviisori on Suomessa farmasian alalla ylemmän korkeakoulututkinnon suorittanut laillistettu terveydenhuollon ammattihenkilö. Valtaosa proviisoreista työskentelee apteekissa. Proviisorin on kuitenkin mahdollista työllistyä myös mm. viranomaistehtäviin, lääketeollisuuteen tai sairaala-apteekkiin. Proviisorin työ on tyypillisesti esihenkilö- tai asiantuntijatyötä. Proviisorin tutkintoa edellytetään Suomessa myös apteekin omistamiseen eli apteekkarina toimimiseen.
Proviisorin koulutus

Proviisorin tutkinto vastaa laajuudeltaan maisterin tutkintoa. Kansainvälisesti tutkinnosta voidaankin käyttää esimerkiksi nimitystä M.Sc. Pharm. Tutkinto suoritetaan kolmivuotisen farmaseutin tutkinnon jälkeen. Tutkinnon laajuus on 120 opintopistettä ja tavoiteaika sen suorittamiseen on kaksi vuotta. Tutkinto koostuu aineopinnoista ja syventävistä opinnoista, joihin lukeutuu myös maisterintutkielma. Opetusta järjestetään Helsingin yliopistossa, Itä-Suomen yliopistossa ja Åbo Akademissa.
Proviisorin tutkintoa edellytetään farmasian alan jatko-opintoihin hakeutuessa. Farmasian alan jatkotutkinto on farmasian tohtori.
Proviisorin tehtävänkuva

Valtaosa, noin 54 % proviisoreista työskentelee avoapteekeissa, eli tavallisissa apteekeissa joiden tehtäviin kuuluu lääkkeiden toimittaminen kuluttajille ja niiden oikeaoppisen käytön neuvonta. Seuraavaksi suurin työllistäjä on lääketeollisuus ja lääketukkukauppa, joissa työskentelee noin 25 % proviisoreista. 13 % toimii valtion, Kelan tai yliopistojen palveluksessa. Terveydenhuollossa eli sairaala-apteekeissa ja terveysasemien lääkekeskuksissa työskentelee noin 8 % proviisoreista. Toimisektorista riippumatta proviisorin työ on usein luonteeltaan esihenkilö- ja asiantuntijatyötä.
Apteekeissa proviisorit työskentelevät tyypillisimmin esihenkilötehtävissä. Heidän työnkuvaansa kuuluu asiakaspalvelu- ja lääkeneuvontatehtävien lisäksi usein myös henkilöstöhallintoa, koulutustehtäviä sekä liiketoimintaan liittyviä tehtäviä. Kokeneen proviisorin on myös mahdollista yrittää hakea omaa apteekkilupaa, eli pyrkiä apteekkariksi.
Terveydenhuollossa tehtäviin voi lukeutua esimerkiksi lääkehoitojen arvioinnit, lääkkeiden logistiikasta vastaaminen ja sairaala-apteekin tai lääkekeskuksen esihenkilötehtävät. Työtä saatetaan tehdä myös sairaalan osastoilla osana moniammatillista tiimia.
Lääketeollisuudessa työnkuva voi liittyä esimerkiksi lääkkeiden valmistukseen ja lääketehtaan toimintaan liittyvään laadunvarmistukseen, lääke-erien myyntiin vapauttamiseen, myyntilupahakemusten käsittelyyn, lääketurvatoimintaan tai lääkkeiden markkinointiin.
Lääketukkukaupassa tehtävät voivat liittyä logistiikkaan, myyntiin ja markkinointiin.
Proviisorille mahdollisia viranomaistehtäviä ovat esimerkiksi lääkkeiden myyntilupien käsittely ja myöntäminen, apteekkien ja lääketehtaiden valvonta- ja tarkastustehtävät, lääkekorvaushakemuksien käsittely ja korvausoikeuksien myöntäminen.
Yliopistoissa proviisoreja työskentelee koulutus- ja opetustehtävissä.
Aiheesta muualla

Proviisoriyhdistys
Apteekkariliitto
Farmasialiitto
Marko Nurmi

Marko Nurmi
Marko Nurmi on suomalainen näyttelijä ja muusikko. Hän on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi Taideyliopiston Teatterikorkeakoulusta 2018.
Nurmi on näytellyt Lahden Kaupunginteatterissa, Mikkelin teatterissa sekä Porin teatterissa.
Hän soittaa yhtyeissä Kullervon Perilliset Duo sekä Flynoise bändissä.
Norjan kirkko

| Norjan kirkko |
| --- | --- |

Suuntautuminen:  luterilaisuus
Hallinto:  episkopaalinen
Yhteistyötahoja:  Kirkkojen maailmanneuvosto Luterilainen maailmanliitto Porvoon kirkkoyhteisö
Toiminta-alue:  Norja
Perustettu:  1537
Hiippakuntia:  11
Jäseniä:  3 725 000 milj. (69,9%)
Aiheesta muualla
kirken.no
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Norjan kirkko (norj. Den norske kirke tai Den norske kyrkja) on Norjan evankelis-luterilainen kirkko. Siihen kuuluu noin 69,9 prosenttia norjalaisista. Kirkon ylin elin on kirkolliskokous. Siinä on 116 edustajaa, joista 77 valitaan välittömillä vaaleilla, 22 on hiippakuntien valitsemia edustajia, 12 piispaa, neljä saamelaisten ja yksi kuulovammaisten kirkollisen työn edustaja. Kirkon piispat ja rovastit nimittää Norjan hallitus. Vuoteen 2012 asti Norjan perustuslain mukaan maan hallitsija toimi kirkon nimellisenä johtajana sekä sen suojelijana. Nykyisin hallitsijan tulee edelleen kuulua Norjan kirkkoon.
Norjan kirkon ylin edustaja on piispainkokouksen preses, puheenjohtaja. Hän on samalla Nidarosin hiippakunnan piispa, kaitsenta-alueenaan Nidarosin tuomiorovastikunnan seurakunnat. Preseksen virkaa on vuodesta 2020 hoitanut Olav Fykse Tveit. Preses on myös Norjan kirkon Kirkerådetin (Kirkkohallituksen) jäsen, eikä Norjan kirkolla siten ole arkkipiispaa. Norja lakkautti valtionkirkon vuoden 2013 alussa.
Kirkko kuuluu sekä Kirkkojen maailmanneuvostoon että Luterilaiseen maailmanliittoon. Lisäksi Norjan kirkko kuuluu Porvoon kirkkoyhteisöön.
Hiippakunnat

Norjan kirkko on jaettu 11 hiippakuntaan.
Oslon hiippakunta
Borgin hiippakunta
Hamarin hiippakunta
Tunsbergin hiippakunta
Agderin ja Telemarkin hiippakunta
Stavangerin hiippakunta
Bjørgvinin hiippakunta
Møren hiippakunta
Nidarosin hiippakunta
Sør-Hålogalandin hiippakunta
Nord-Hålogalandin hiippakunta
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Norjan kirkon virsikirja
| n k Norjan kirkko |
| --- | --- | --- |
| Hiippakunnat |  Nidaros  Bjørgvin  Oslo  Stavanger  Hamar  Agder ja Telemark  Tunsberg  Sør-Hålogaland  Nord-Hålogaland  Borg  Møre  |  |
| Tuomiokirkot |  Nidaros  Bergen  Oslo  Stavanger  Kristiansand  Hamar  Tønsberg  Bodø  Tromssa  Fredrikstad  Molde  |  |
| Preses |  Tandberg (1917–1922)  Lunde (1922–1937)  Beggrav (1937–1951)  Smemo (1951–1968)  Birkeli (1968–1972)  Støylen (1973–1977)  Aarflot (1977–1998)  Bondevik (1998–2002)  Wagle (2002–2006)  Skjevesland (2006–2010)  Haugland Byfuglien (2010–2020)  Fykse Tveit (2020→)  |  |
| n k Porvoon kirkkoyhteisö |
| --- | --- |
Anglikaaniset kirkot:  Englannin kirkko  Espanjan reformoitu episkopaalinen kirkko  Irlannin kirkko  Portugalin lusitaaninen kirkko  Skotlannin episkopaalinen kirkko  Walesin kirkko 
Luterilaiset kirkot:  Islannin kansalliskirkko  Ison-Britannian luterilainen kirkko  Latvian evankelis-luterilainen ulkomaankirkko  Liettuan evankelis-luterilainen kirkko  Norjan kirkko  Ruotsin kirkko  Suomen evankelis-luterilainen kirkko  Tanskan kansankirkko  Viron evankelis-luterilainen kirkko 
Tarkkailijajäsenet:  Latvian evankelis-luterilainen kirkko 
Norjan kirkon hiippakunnat.
Putinin trollit

| Putinin trollit Tositarinoita Venäjän infosodan rintamilta |
| --- | --- |
 Kannen kuvassa Venäjän karhu istuu koppalakki päässä naputtelemassa tietokonetta. Hihassa on Venäjän sotilastiedustelun GRU:n tunnus lepakko.
Kirjailija:  Jessikka Aro
Kansitaiteilija:  Maria Mitrunen
Kieli:  suomi
Genre:  tietokirja
Kustantaja:  Johnny Kniga
Julkaistu:  2019
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  453 s. + kuvaliite
ISBN:  978-951-0-43829-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Putinin trollit – Tositarinoita Venäjän infosodan rintamilta on toimittaja Jessikka Aron kirja, jonka on julkaissut Johnny Kniga vuonna 2019.
Kirjassa Yleisradion toimittaja Aro käy dokumentoiden läpi tuoreita mustamaalauskampanjoita, joiden kohde hän on ollut myös itse. Hän on saanut vuonna 2016 kirjan aiheeseen liittyvistä reportaaseistaan Bonnierin Suuren journalistipalkinnon. Aro aloitti kirjan työstämisen vuonna 2016, ja se julkaistiin 24. syyskuuta 2019.
Kirja on julkaistu suomen kielen lisäksi latviaksi, viroksi, romaniaksi, puolaksi, liettuaksi, unkariksi, tšekiksi, ruotsiksi, bulgariaksi, saksaksi ja englanniksi. Newyorkilainen kirjankustantamo Ig Publishing julkaisi englanninkielisen käännöksen nimellä Putin's Trolls vuonna 2022.