stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Avengers: Infinity War
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robert Downey Jr.  | … |  Tony Stark / Rautamies   |
|  Chris Hemsworth  | … |  Thor   |
|  Mark Ruffalo  | … |  Bruce Banner / Hulk   |
|  Chris Evans  | … |  Steve Rogers / Kapteeni Amerikka   |
|  Scarlett Johansson  | … |  Natasha Romanoff / Musta Leski   |
|  Benedict Cumberbatch  | … |  Stephen Strange / Tohtori Outo   |
|  Don Cheadle  | … |  James ”Rhodey” Rhodes / Sotakone   |
|  Tom Holland  | … |  Peter Parker / Hämähäkkimies   |
|  Chadwick Boseman  | … |  T’Challa / Musta Pantteri   |
|  Paul Bettany  | … |  Vision   |
|  Elizabeth Olsen  | … |  Wanda Maximoff   |
|  Anthony Mackie  | … |  Sam Wilson / Haukka   |
|  Sebastian Stan  | … |  James ”Bucky” Barnes / Talvisotilas   |
|  Danai Gurira  | … |  Okoye   |
|  Letitia Wright  | … |  Shuri   |
|  Tom Hiddleston  | … |  Loki   |
|  Idris Elba  | … |  Heimdall   |
|  Peter Dinklage  | … |  Eitri   |
|  Benedict Wong  | … |  Wong   |
|  Pom Klementieff  | … |  Mantis   |
|  Karen Gillan  | … |  Nebula   |
|  Dave Bautista  | … |  Drax Tuhoaja   |
|  Zoë Saldaña  | … |  Gamora   |
|  Vin Diesel  | … |  teini-Groot (ääni)   |
|  Bradley Cooper  | … |  Rocket (ääni)   |
|  Gwyneth Paltrow  | … |  Pepper Potts   |
|  Benicio del Toro  | … |  Taneleer Tivan / Keräilijä   |
|  Josh Brolin  | … |  Thanos (ääni ja liikkeenkaappaus)   |
|  Chris Pratt  | … |  Peter Quill / Tähtilordi   |
|  Sean Gunn  | … |  Rocketin liikkeenkaappaus   |
|  William Hurt  | … |  Thaddeus Ross   |
|  Terry Notary  | … |  Cull Obsidian (ääni ja liikkeenkappaus)   |
|  Tom Vaughan-Lawlor  | … |  Ebony Maw (ääni ja liikkeenkaappaus)   |
|  Carrie Coon  | … |  Proxima Midnight (ääni)   |
|  Michael Shaw  | … |  Corvus Glaive (ääni ja liikkeenkaappaus)   |
|  Monique Ganderton  | … |  Proxima Midnight (liikkeenkaappaus)   |
|  Winston Duke  | … |  M’Baku   |
|  Florence Kasumba  | … |  Ayo   |
|  Jacob Batalon  | … |  Ned Leeds   |
|  Tiffany Espensen  | … |  Cindy Moon   |
|  Isabella Amara  | … |  Sally Avril   |
|  Ethan Dizon  | … |  Brian ”Tiny” McKeever   |
|  Michael Barbieri  | … |  Charles Murphy   |
|  Ross Marquand  | … |  Johann Schmidt / Punakallo (ääni)   |
|  Janeshia Adams-Ginyard  | … |  Nomble   |
|  Zola Williams  | … |  Yama   |
|  Ariana Greenblatt  | … |  nuori Gamora   |
|  Kerry Condon  | … |  Perjantai (ääni)   |
|  Kenneth Branagh  | … |  asgardilaisten hätäkutsun lähettäjä (ääni, cameo)   |
|  Stan Lee  | … |  koulubussin kuljettaja (cameo)   |
|  Stephen McFeely  | … |  Rossin assistentti (cameo)   |
|  Samuel L. Jackson  | … |  Nick Fury (cameo)   |
|  Cobie Smulders  | … |  Maria Hill (cameo)   |
Musiikki

Kesäkuussa 2016 paljastettiin, että Alan Silvestri, joka sävelsi The Avengersin musiikin, palaa säveltäjäksi sekä Infinity Wariin että Endgameen. Silvestri aloitti sävellystyönsä tammikuussa 2018 ja lopetti sen maaliskuun lopussa. Silvestri sanoi, että elokuvan kanssa ”oli hyvin erilainen kokemus kuin mikään aiemmin tekemäni, erityisesti lähestymistapa ja elokuvan sävyn nopeiden muutosten tasapainoittaminen.” Hollywood Records ja Marvel Music julkaisivat elokuvan soundtrackin digitaalisesti 27. huhtikuuta 2018, fyysisille alustoille tarkoitetun version saadessa julkaisunsa 18. toukokuuta. Soundtrackista julkaistiin kaksi versiota: normaali- ja deluxe-versio, joista jälkimmäinen sisältää pidennettyjä ja joitain ylimääräisiä ääniraitoja.
Julkaisu

Avengers: Infinity War sai ensiesityksensä Los Angelesin Dolby Theatressa 23. huhtikuuta 2018. Maailmanlaajuisesti elokuva sai ensi-iltansa 25. huhtikuuta 2018 ja joissain maissa 26. tai 27. päivänä. Yhdysvalloissa elokuva sai ensi-iltansa 27. huhtikuuta. Alkuperäinen suunniteltu ensi-ilta oli ollut 4. toukokuuta 2018. Videokuvaa tietyistä elokuvan kohtauksista näytettiin useissa kaupungeissa elokuvan lehdistökiertueen aikana huhtikuun alussa, ennen Los Angelesin ensi-iltaa. Russot huomauttivat, että näissä esityksissä näytettiin vain lyhyitä katkelmia elokuvasta, jotta juonipaljastukset eivät alkaisi levitä. Colliderin Adam Chitwood kommentoi, että tämä oli ”erittäin epätavallista, sillä useimmat Marvel-elokuvat näytettiin lehdistölle kokonaisuudessaan kuukausi ennen teatteriensi-iltaa”. Ennen Yhdysvaltain ensi-iltaa New Yorkin ja Orlandon AMC-teatterit esittävät 25. huhtikuuta alkaen elokuvamaratonina edelliset yksitoista MCU-elokuvaa, ja sarja huipentui Infinity Wariin. Myös Los Angelesin El Capitan Theatre esitti samanlaisen elokuvamaratonin. Intiassa elokuva oli kaikkien aikojen suurin Hollywood-elokuvajulkaisu, sillä elokuvaa esitettiin yli 2 000 teatterissa neljällä eri kielellä.
Vastaanotto > Tuotto

Avengers: Infinity War tuotti Yhdysvalloissa ja Kanadassa 679 miljoonaa dollaria ja muualla päin maailmaa 1,369 miljardia dollaria, tuottaen kokonaisuudessaan 2,048 miljardia dollaria. Se on tällä hetkellä kaikkien aikojen viidenneksi eniten tuottanut elokuva, vuoden 2018 eniten tuottanut elokuva, Marvel Cinematic Universen toiseksi eniten tuottanut elokuva sekä toiseksi eniten tuottanut supersankarielokuva.
Vastaanotto > Kriitikoiden vastaanotto

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Helsingin Sanomat Matti Koskinen: 
Hufvudstadsbladet Krister Uggeldahl: 
Rotten Tomatoes -kerääjäsivustolta 85 prosenttia arvostelijoista on antanut sille myönteisen arvostelun keskimääräisellä arvosanalla 7,6/10. Keräys perustuu 436 arvosteluun. Metacritic-sivustolla se on saanut painotetun arvosanan 68/100, joka perustuu 53 arvosteluun. CinemaScore antoi arvosanaksi ”A” (kouluasteikolla A+ – F), PostTrakin raportoidessa 93 prosentin katsojista antaneen positiivista palautteen ja täydet viisi tähteä sekä 83 prosentin katsojista ”ehdottomasti suosittelevan” elokuvaa.
Varietyn Owen Gleiberman sanoi ”Jos ”ajelusta” on tullut vuosikymmenien aikana metafora propulsiiviselle jymymenestyselokuvalle, ”Avengers: Infinity Warin” katsominen olisi kuin menisi huvipuistoon ja menisi jokaiseen laitteeseen kolme kertaa.” The Hollywood Reporterin Todd McCarthy kirjoitti, ”Kun ylitsevuotavassa padassa on niin monta sekoitettavaa ainesosaa, ne on syytä antaa kahdelle kokeneelle Marvelin kanssa työskentelevälle tiimille, joilla oli tunne siitä miten toteuttaa tämä pääteos.” Chicago Sun-Timesin Richard Roeper kutsui elokuvaa ”massiiviseksi karkkiväreillä koristelluksi jännitysseikkailuksi” ja sanoi ”Infinity War saattaa olla suurin ja kunnianhimoisin Marvel-elokuva tähän mennessä, mutta ei selvästikään paras. Toimintaa, huumoria ja tunnetta on kuitenkin paljon — ja joitain aidosti dramaattisia hetkiä.” Rolling Stonen Peter Travers sanoi elokuvan olevan ”liian hyvä” ja kirjoitti ”Avengers: Infinity War jätti katsojat ilmaan, tuntemaan itsensä yhtä aikaa sekä innokkaiksi että petetyiksi, toivoen lopetusta, jollaista ei tule...ainakaan vielä. Russon veljekset eivät selvästikään ole oppineet käsitettä siitä, että vähemmän on enemmän. He ovat käyttäneet asetelmaa Kostajien uudelleenkokoontumisesta toiminnan ja naurun (nuo roistomaiset Vartijat!) ilotulitukselle, joka ei vain lopu.”
Päinvastaisesti The New York Timesin A. O. Scott sanoi, ”Äänekkäät ja paisuneet taisteluspektaakkelit olivat varmasti elokuvan kalleimmat osat, mutta raha vaikuttaa vähemmän mielikuvitukselliselta työkalulta ja enemmän oikean mielikuvituksen korvikkeelta.” Los Angeles Timesin Justin Chang kirjoitti, ”Ilmeisesti edes universaalin tuhon uhka ei estä tätä kokoonpanolinjaa tuksuttamasta eteenpäin sille tyypillisellä kiillotetulla ja koneellisella tehokkuudella.” Timen Stephanie Zacharek sanoi, ”Avengers: Infinity Warissa ei ole tahdistusta. Se on pelkkää tunnetta ilman pulssia. Kaikki on koko ajan suurta.” Lisäksi Chicago Tribunen Michael Phillips kirjoitti, ”Avengers: Infinity War on elokuvaksi paljon. Tämän voi sanoa varmasti, vaikka sitä vihaisi. ’Paljon’ ei kuitenkaan tarkoita sen olevan hauska tai edes kovin hyvä.”
Jatko-osa

Avengers: Endgame sai ensi-iltansa Suomessa 24. huhtikuuta 2019 ja Yhdysvalloissa 26. huhtikuuta 2019. Russot palasivat ohjaajiksi sekä Markus ja McFeely käsikirjoittajiksi.
Huomioita

↑  Kuvailtu elokuvassa Thor: Ragnarök (2017).
↑  Uudistettu versio elokuvassa Avengers: Age of Ultron (2015) nähdystä HulkBuster-haarniskasta.
↑  Kyseessä on Carol Danversin / Kapteeni Ihmeen tunnus.
Aiheesta muualla

Avengers: Infinity War Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elokuvan traileri YouTubessa (englanniksi)
Kevin Feige, Chris Hemsworth, Tom Hiddleston, Chadwick Boseman ja Mark Ruffalo vuoden 2017 San Diego Comic-Conissa.
Ulkosuomalainen

Ulkosuomalainen on vakituisesti Suomen ulkopuolella asuva suomalainen, joka on joko Suomen kansalainen tai suomalaista syntyperää. Ulkosuomalaisia oli vuonna 2010 vajaat 800 000, joista ensimmäisen polven ulkosuomalaisia noin 280 000 ja toisen polven 500 000. Suurin osa heistä asui Ruotsissa (436 000) ja Yhdysvalloissa (104 000). Lisäksi Siirtolaisinstituutin tilastojen mukaan suomalaistaustaisia ihmisiä asui vuonna 2010 Saksassa 14 000, Espanjassa 12 000 ja Isossa-Britanniassa noin 10 000. Suomen kansalaisia asui ulkomailla noin 250 000 vuonna 2013. Ulkosuomalainen on voinut muuttaa ulkomaille työn, opiskelun tai perheen vuoksi.
Ulkokansalainen on ulkomailla asuva Suomen kansalainen. Ulkokansalaisella on siis kaikki kansalaisuuteen liittyvät oikeudet, mutta myös velvollisuudet. Esimerkkinä oikeuksista on äänioikeus, sillä ulkokansalaiset saavat äänestää valtiollisissa vaaleissa (eduskuntavaalit, presidentinvaalit ja europarlamenttivaalit). Esimerkki velvollisuuksista on puolestaan asevelvollisuus. Ulkokansalaisia, jotka ovat siis osa ulkosuomalaisten joukkoa, on yhteensä noin 250 000. Äänioikeutettuja (täysi-ikäisiä) heistä on noin 210 000.
Työn vuoksi ulkomailla asuvia kutsutaan ekspatriaateiksi. Ulkosuomalaiset ovat monissa maissa keskittyneet tiettyihin kaupunkeihin ja heillä on paikallisia suomalaisyhteisöjä.
Televisiosarjoja ulkosuomalaisista

Ulkosuomalaisista on tehty televisiolle useita haastattelu- ja dokumenttiohjelmia. Laajin niistä on noin 60-osainen dokumenttisarja Ulkosuomalaisen tarina (Yle 2002–2011). Jaakko Selin on juontanut sarjat Jaakko ja maailmanvalloittajat (Yle 2008–) ja Jaakon matkassa (Fox 2014). Kolmas on Antti Holman juontama Antti ja maastamuuttajat (MTV 2017).
Kirjallisuutta

Korkiasaari, Jouni: Suomalaiset maailmalla: Suomen siirtolaisuus ja ulkosuomalaiset entisajoista tähän päivään.  Turku:  Siirtolaisuusinstituutti, 1989.  ISBN 951-9266-37-2
Hannele Jönssön-Korhola ja Anna-Riitta Lindgren: Monena suomi maailmalla – Suomalaisperäisiä kielivähemmistöjä.  Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, 2003.  ISBN 951-746-344-8
Aiheesta muualla

Maailmalla-verkosto (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomi-seura.
Expatrium.
Ulkosuomalainen.com.
Suomikauppa.
Ulkosuomalaisparlamentti (Arkistoitu – Internet Archive).
Kirkon ulkosuomalaistyö (Arkistoitu – Internet Archive).
Ukkoetana

| Ukkoetana |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Kotilot Gastropoda
Alaluokka::  Keuhkokotilot Pulmonata
Lahko::  Maakeuhkokotilot Stylommatophora
Heimo::  Harjaetanat Limacidae
Suku::  Limax
Laji::  cinereoniger
Kaksiosainen nimi
 Limax cinereoniger  Wolf, 1803 
Katso myös
   Ukkoetana Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ukkoetana (Limax cinereoniger) on harjaetanoihin kuuluva Euroopan suurin maaetana. Se on nimestään huolimatta suurempi kuin lähisukulaisensa jättietana (Limax maximus). Ukkoetanan voi joskus sekoittaa myös jopa 14 cm pitkäksi kasvavaan espanjansiruetanaan (Arion vulgaris).
Koko ja ulkonäkö

Ukkoetana on hyvin kookas ja voi kasvaa jopa 20 cm pituuteen. Ruumiin väri vaihtelee harmaan tai ruskean eri sävyissä, mutta myös täysin mustia tai hyvin vaaleita yksilöitä tunnetaan. Tavanomaisessa värityksessä selän keskellä on vaalea ja kyljillä mustat pitkittäisjuovat. Kilpi on aina yksivärinen, takaosastaan teräväkärkinen ja sen pinnassa on sormenjälkeä muistuttava uurrekuvio. Hengitysaukko on kilven takaosassa eläimen oikealla kyljellä. Selässä on peräpään kärjestä selän puoleenväliin ulottuva harjanne. Tärkeänä tuntomerkkinä täysikasvuisen yksilön antura on keskeltä jyrkästi vaalea ja reunoilta tumma, mutta nuorilla yksilöillä yksivärinen. Lima on sitkeää ja kirkasta.
Levinneisyys

Suomessa ukkoetana on yleinen, ja sitä tavataan Tornio–Suomussalmi-linjan eteläpuolella. Ukkoetanaa tavataan myös laajasti muualla Euroopassa, mutta se puuttuu Islannista, Skandinavian pohjoisosista, Espanjan eteläosista ja Euroopan eteläisimmistä osista.
Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut lajin elinvoimaiseksi. Myös Suomessa laji on elinvoimainen.
Elinympäristö

Ukkoetanat elävät enimmäkseen luonnonmetsissä, ja laji suosii erityisesti mustikkatyypin sekametsiä. Se ei ole kulttuuriympäristöissä viihtyvä laji, kuten vaikkapa jättietana, eikä siihen siksi törmää kovin herkästi. Laji on myös liikkeellä lähinnä öisin. Etenkin sateisina ja sumuisina aikoina etanat saattavat kuitenkin liikkua myös epätavallisissa paikoissa. Ukkoetanoita löytää varmimmin sammalikosta sekä maahan kaatuneiden puunrunkojen tai irtonaisen kaarnan alta. Joskus ne voivat myös kiipeillä puissa. Ravinnokseen ukkoetana käyttää lahoavaa kasvimateriaalia, pinnoilla kasvavia leviä, sieniä sekä tilaisuuden tullen myös eläinten raatoja.
Ukkoetana kuuluu niihin etanalajeihin, jotka kykenevät tarvittaessa hedelmöittämään itse itsensä. Normaalisti parittelu tapahtuu alkukesällä usein puussa. Kukin yksilö tuottaa kesän aikana 400–800 munaa, jotka se laskee 40–250 munan ryhminä muutaman viikon välein heinä-lokakuussa. Munat asetetaan sammalten alle, ei maaperään. Poikaset alkavat kuoriutua muutaman viikon kuluttua munimisesta ja saavat tyypillisen värityksensä muutaman kuukauden ikäisinä, viimeistään vuoden vanhoina. Etana saavuttaa sukukypsyyden 1,5–2 vuoden iässä ja voi elää kolmivuotiaaksi.
Ravinto

Ukkoetanat syövät lähinnä lahonneita lehtiä, sieniä ja raatoja, joten ne eivät juurikaan aiheuta tuhoa ihmisten viljelyksille, kuten eräät muut etanalajit.
Aiheesta muualla

Taxonomy - Limax cinereoniger UniProt. Viitattu 6.6.2020. (englanniksi)
Taskinen, Juha-Pekka & Salivaara, Maarit: Vaaksan mittainen ukkoetana ihmetyttää Yle Uutiset.  10.7.2012. Viitattu 6.6.2020.
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q892046  BioLib: 2867  BOLD: 303237  CoL: 72BCD  EoL: 4906662  EPPO: LIMXCI  EUNIS: 290430  Fauna Europaea: 429423  Fauna Europaea (new): 0b3b4774-9f29-4dbb-a984-687bc7cfa6f9  GBIF: 4567609  iNaturalist: 143291  IUCN: 171652  NBN: NBNSYS0000006728  NCBI: 665645  Observation.org: 19133  Open Tree of Life: 559906  WoRMS: 1001133  Laji.fi: MX.52779 
Ukkoetanalla hengitysaukko on kilven takaosassa.
Uikkukanat

| Uikkukanat |
| --- | --- |
 Afrikanuikkukana (Podica senegalensis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kurkilinnut Gruiformes
Heimo::  Uikkukanat Heliornithidae  G.R. Gray, 1840
 Uikkukanojen levinneisyys. Vihreällä amerikanuikkukanan, punaisella afrikanuikkukanan ja oranssilla aasianuikkukanan levinneisyys.
Suvut ja lajit
 Heliopais Aasianuikkukana (H. personatus)  Podica Afrikanuikkukana (P. senegalensis)  Heliornis Amerikanuikkukana (H. fulica) 
Katso myös
   Uikkukanat Wikispeciesissä   Uikkukanat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uikkukanat eli uimarikanat (Heliornithidae) kurkilintujen lahkoon kuuluva vesilintuheimo, johon kuuluu kolme sukua ja kolme lajia. Heimon lajien elintavat tunnetaan puutteellisesti. Niiden ravinto koostuu lähinnä pikkueläimistä. Kaikki lajit ovat arkoja ja harvoin nähtäviä lintuja, joita tavataan Afrikan, Amerikan ja Kaakkois-Aasian trooppisilla ja subtrooppisilla alueilla.
Koko ja ulkonäkö

Uikkukanojen pituus on lajista riippuen 30–59 senttiä. Ne ovat keski- ja suurikokoisia lintuja. Koiraat ovat naaraita kookkaampia. Suurin laji on afrikanuikkukana, pienin amerikanuikkukana. Uidessaan uikkukana muistuttaa lähinnä uikkua. Maalla uikkukanat muistuttavat jonkin verran kyyhkyrääkkiä, aurinkokurkea. tai ankkaa. Niillä on samanlaiset jalat kuin nokikanoilla. Uimarikanoilla ei ole räpylöitä, vaan jokaisen varpaan ympärillä on räpyläliuskat. Liuskojen ansiosta uimarikanat ovat hyviä uimareita, mutta pystyvät liikkumaan myös maalla melko vaivattomasti. Jalat ovat kirkasväriset. Amerikanuikkukanalla ne ovat mustavalkoraitaiset, afrikanuikkukanalla kirkkaanpunaiset ja aasianuikkukanalla vihreät, tosin sen räpyläliuskat ovat keltaiset. Uikkukanalajit ovat muutoinkin erivärisiä. Amerikanuikkukana on päältä oliivinruskea ja päältä valkoinen, vatsapuolelta valkoinen. Päässä on myös valkoinen raita. Nokka on kirkkaanpunainen. Paljon suuremmalla aasianuikkukanalla nokka on sitä vastoin keltainen, afrikanuikkukanalla kirkkaanpunainen. Afrikanuikkukanan selässä on muista lajeista poiketen valkoisia täpliä. Pyrstö on pitkä ja jäykkä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Kaikki uikkukanat elävät trooppisilla tai subtrooppisilla alueilla. Niitä tavataan Keski- ja Etelä-Amerikassa, Kaakkois-Aasiassa ja Afrikassa. Kukin laji elää omalla mantereellaan. Kaikki lajit ovat paikkalintuja, eivätkä tee säännöllisiä muuttoja. Uikkukanat eivät ole missään kovin runsaslukuisia. Afrikan- ja amerikanuikkukana luokitellaan elinvoimaisiksi, mutta aasianuikkukana on vaarantunut laji.
Elinympäristöä ovat etupäässä metsien tai tiheän kasvillisuuden reunustamat joet, järvet ja suot.
Elintavat

Kaikki uikkukanat ovat arkoja ja vaikeasti tarkkailtavia. Ne viettävät niin hiljaista ja piileksivää elämää, että jopa lintutieteilijät ovat saattaneet asua vuosia niiden lähettyvillä havaitsematta merkkejä lintujen olemassaolosta. Uikkukanoja näkee kaikkein useimmin vedessä, mutta ne viettävät myös tuntemattoman suuruisen ajan maalla piileskelemässä kasvillisuudessa. Uimarikana lähtee varsin vastahakoisesti piilopaikastaan. Kun lintu lopulta lähtee sieltä, se pinkoo vedenpintaa myöten nokikanan tavoin osittain juosten, osittain lentäen kadotakseen sitten vastarannalle kasvillisuuden suojiin. Uikkukanat lentävät vain harvoin. Lentoon lähtiessään uikkukana juoksee vedenpinnan poikki, ennen kuin nousee ilmaan. Häirittynä ne yleensä pakenevat ryntäämällä aluskasvillisuuden sekaan tai uimalla pois niin, että vain pää ja niska näkyvät. Hätyytetty uikkukana voi kiivetä myös puuhun metrinkin korkeuteen. Kiipeämistä helpottavat tukea antavat jäykät pyrstösulat, terävät kynnet sekä ranteessa oleva pieni kiipeämistä auttava kyhmy.
Uikkukanan ääntely koostuu erilaisista haukunnoista sekä kuplintaa ja murinaa muistuttavista äänistä, jotka liittyvät reviirin puolustamiseen ja soidinmenoihin. Muutoin ne ovat enimmäkseen hiljaa.
Elintavat > Ravinto

Uikkukanat ruokailevat yleensä aamulla ja illalla matalassa vedessä. Ravinto koostuu pikkueläimistä, etupäässä hyönteisistä, etanoista ja muista nilviäisistä, äyriäisistä, madoista, sammakoista ja niiden nuijapäistä.. Ne syövät ainakin satunnaisesti siemeniä ja muuta kasviravintoa, ehkä myös pieniä kaloja. Saalistustavoista tiedetään vain vähän. Uikkukanojen on nähty noukkivan hyönteisiä vesikasveilta. Lintujen mahalaukusta löydetyn mudan ja hiekanjyvästen perusteella niiden on päätelty hakevan ravintoa myös pohjalta.
Elintavat > Lisääntyminen

Kaikilla Uikkukanapareilla joen rannalla oma reviiri, jolla pari pysyttelee tiiviisti, vaikka naapurireviirille olisi matkaa useita kilometrejä. Ne lisääntyvät sadekaudella, kuitenkin vasta pahimpien tulvien mentyä ohitse. Pesän ne rakentavat tavallisesti noin kahden metrin korkeuteen matalalle oksalle tai pensaalle, mutta pesäpaikka voi olla myös tulvan synnyttämällä kasaumalla. Pesä on laakea, läpimitaltaan 30 senttiä pitkä. Sen rakennusaineena käytetään risuja ja ruokoja, vuorauksessa heinänkorsia ja ruokojen lehtiä. Aasianuikkukananaaras munii 5–7 munaa, afrikan- ja amerikanuikkukana yleensä kaksi munaa. Uikkukanan lähes pyöreät munat ovat kermankeltaisia punaruskean tai purppuranvärin kirjomia. Amerikanuikkukanakoirailla on kyljissään ihopoimut, joilla se pystyy kuljettamaan kahta poikasta vedessä ja ilmassa. Koiras kantaa sokeat ja avuttomat poikasensa pesästä jo ennen kuin niiden silmät ovat ehtineet avautua. Poikaset ovat niin kehittymättömiä koska ne kuoriutuvat jo 10–11 päivän haudonnan jälkeen. Ei vielä toistaiseksi tiedetä onko samaa kykyä myös muilla lajeilla. Afrikanuikkukana munii amerkikanuikkukanan tavoin vain kaksi munaa, mutta suuremman munamäärän omaavalla aasianuikkukanalla se on epätodennäköisempää. Amerikanuikkukanoilla molemmat vanhemmat hautovat. Ainakin afrikanuikkukanoilla naaraiden on huomattu pysyvän poikasten seurassa.
Luokittelu

Uikkukanojen sukulaisuussuhteet muihin lintuihin olivat pitkään epäselviä. Nykyään ne luokitellaan kurkilintuihin. Uikkukanojen elintavat ja monet rakennepiirteet ovat samanlaiset kuin rantakanoilla, jopa niiden loiset ovat sukua keskenään. Rantakanat saattavatkin olla uikkukanojen lähimpiä nykyään eläviä sukulaisia. Heimojen kehityslinjojen on arvioitu eronneen toisistaan noin 43 miljoonaa vuotta sitten. Biokemialliset tutkimukset voivat viitata myös lähisukulaisuuteen kotilokurkien kanssa. Uikkukanojen jakamista kahteen alaheimoon on ehdotettu. Luokituksessa aasian- ja afrikanuikkukana muodostaisivat yhdessä Podicinae-alaheimon ja amerikanuikkukana olisi Heliornithinae-alaheimon ainoa edustaja.
Afrikanuikkukana
Afrikanuikkukana puussa
Amerikanuikkukana Costa Ricassa
Closer (kappale)

| ”Closer” Frida Amundsen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: September Blue
 Julkaistu: 20. toukokuuta 2011
 Tuottaja(t): Brightlights
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 02.38
 Levy-yhtiö: Parlophone Music Norway
Frida Amundsenin muut singlet
|   | ”Closer” 2011 | ”Rush” 2012 |
Closer on norjalaisartisti Frida Amundsenin kappale hänen September Blue-debyyttialbumilta. Sen julkaisi Parlophone Music albumin ensimmäisenä singlenä 20. toukokuuta 2011. Kappaleelle on tehty myös musiikkivideo, joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 9. tammikuuta 2012. Kappale oli kotimaassaan menestys, sillä se oli Norjassa vuoden 2011 soitetuin kappale. Suomessa kappaleen paras sijoitus on radiolistan sija 10.
Kappalelista

Digitaalinen lataus
1. Closer - 2:38
Listasijoitukset

| Lista | Paras sijoitus |
| --- | --- |
Norja (VG-lista): 1
Ululointi

Ääninäyte ululoivasta egyptiläisnaisesta.
Ululointi on korkea, ujeltava kurkkuääni, jonka aikana kieltä liikutellaan nopeasti. Se on ilon tai muun vahvan tunteen ilmaus, jota käytetään etenkin Lähi-idässä, Afrikassa sekä Aasiassa Intian itäosiin saakka. Ululointia harjoittavat etupäässä naiset. Ululoinnista on mainintoja jo Herodotoksen ja Homeroksen teoksissa ensimmäiseltä vuosituhannelta eaa. sekä 2300-luvun eaa. Egyptin faaraoiden Unaksen ja Pepi I Meryren pyramidien hieroglyfeissä.