stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sanna Isto
Aiheesta muualla

Loivamaa, Ismo: Kotimaisia lasten- ja nuortenkirjailijoita 10, s. 50–54.  Helsinki:  Avain, 2014.  ISBN 978-952-304-027-4.
Sam & Max Beyond Time and Space

| Sam & Max: Beyond Time and Space |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Telltale Games
Jakelija:  Steam, GOG.com, Nintendo eShop, App Store ja PlayStation Store
Suunnittelija:  Brendan Q. Ferguson
Säveltäjä:  Jared Emerson-Johnson
Pelisarja:  Sam & Max
Pelimoottori:  Telltale Tool
Julkaistu:  2007
Lajityyppi:  graafinen seikkailupeli (en) ja jouluvideopeli (d)
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Wii, Microsoft Windows, PlayStation 3, macOS, IOS, Xbox 360, Nintendo Switch ja Xbox One
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Sam & Max: Beyond Time and Space (myös nimellä Sam & Max: Season Two) on Telltale Gamesin kehittämä seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 2008 episodeittain Windowsille, PlayStation 3:lle ja Xbox 360:lle.
Peli on jatkoa pelille Sam & Max Save the World. Pelin seuraaja on Sam & Max: The Devil’s Playhouse.
Aiheesta muualla

Sam & Max: Season Two MobyGamesissa (englanniksi)
Sam & Max: The Devil’s Playhouse

| Sam & Max: The Devil's Playhouse |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Telltale Games
Julkaisija:  Telltale Games
Jakelija:  PlayStation Store, GOG.com, Steam ja App Store
Suunnittelija:  Chuck Jordan
Säveltäjä:  Jared Emerson-Johnson
Pelisarja:  Sam & Max
Pelimoottori:  Telltale Tool
Julkaistu:  2010
Lajityyppi:  graafinen seikkailupeli (en)
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: 10 vuotta tai vanhempi  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, macOS ja IOS
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Sam & Max: The Devil's Playhouse on Telltale Gamesin kehittämä seikkailupeli. Peli on julkaistu vuonna 2010 episodeittain Windowsille, PlayStation 3:lle ja Macintoshille.
Se on pelitalon kolmas Sam & Max -aiheinen peli, joista aikaisemmat kaksi ovat Sam & Max Save the World ja Sam & Max Beyond Time and Space.
Aiheesta muualla

Sam & Max: The Devil's Playhouse MobyGamesissa (englanniksi)
Schöneberg

Schönebergin sijainti Tempelhof-Schönebergissä (iso kartta) ja Tempelhof-Schönebergin sijainti Berliinissä (pieni kartta)
Schönebergin kartta
Schöneberg on yksi Berliinin kaupunginosista (Ortsteil). Se sijaitsee Tempelhof-Schönebergin hallintoalueella (Bezirk). 1200-luvulle juurensa johtava Schöneberg kasvoi 1800- ja 1900-lukujen vaihteessa suurkaupungiksi. Se oli itsenäinen vuoteen 1920 asti, jolloin se liitettiin Berliiniin.
Vuosina 1920–2000 Schönebergin ja Friedenaun kaupunginosat muodostivat yhdessä hallintoalueen, jonka nimi oli myös Schöneberg. Sittemmin tämä hallintoalue yhdistettiin Tempelhofin kanssa Tempelhof-Schönebergin hallintoalueeksi, jonka alaisuudessa Schönebergin kaupunginosa jatkaa.
Pieni osa Berliinin läntisestä keskustasta, mm. Wittenbergplatz ja tavaratalo KaDeWe, sijaitsee Schönebergin alueella. Pääosa Schönebergistä sijaitsee kuitenkin tästä kaakkoon. Vuoden 2011 lopussa kaupunginosan asukasluku oli 115 976, pinta-ala 10,6 km² ja väestötiheys 10 941 as./km².
Historia

Schöneberg mainitaan ensimmäisen kerran kirjoituksissa vuonna 1264 muodossa villa sconenberch. Kylä sijaitsi nykyisen Hauptstraßen varrella, Dominicus- ja Akazienstraßen välisellä osuudella. Alkuperäisen kylän keskellä sijainnut aukio (Dorfanger) erottuu vieläkin katukuvassa Hauptstraßen levenemisenä tässä kohtaa. Täällä sijaitsee myös Schönebergin kyläkirkko (Dorfkirche), joka tosin on tuhoutunut useamman kerran, viimeksi toisessa maailmansodassa, ja jälleenrakennettu aina samaan paikkaan. Vuonna 1750 vanhan kylän eli Alt-Schönebergin kylkeen perustettiin Neu-Schöneberg, jota kutsuttiin myös nimellä Böhmisch-Schöneberg Böömistä tulleiden asukkaidensa mukaan. Vuonna 1760 seitsenvuotisessa sodassa perääntyvät venäläiset polttivat Schönebergin maan tasalle, mutta se jälleenrakennettiin.
Schöneberg-niminen kunta syntyi 1874, kun Alt-Schöneberg ja Neu-Schöneberg yhdistyivät. Samoihin aikoihin Schönebergissä käynnistyi Berliinin kasvun imussa voimakas kehitys, jonka myötä siitä tuli lyhyessä ajassa suurkaupunki. Siinä missä vuonna 1871 Schönebergissä oli ollut vasta 4 555 asukasta, vuonna 1900 niitä oli jo 95 998 ja vuonna 1919 peräti 175 093, eli enemmän kuin nykyään. Monet maanviljelijät rikastuivat, kun he pystyivät myymään peltonsa rakennusmaaksi korkeaan hintaan. He tulivat kuuluisiksi nimellä Millionenbauern ("miljoonamaanviljelijät"), ja joitakin heidän rakennutamiaan kaupunkihuviloita on vielä jäljellä Hauptstraßen varrella. Schönebergille myönnettiin kaupunginoikeudet vuonna 1898. Kaupunki rakennutti oman metron, joka aloitti liikennöinnin vuonna 1910 (nykyinen Berliinin metron linja U4). Schönebergin raatihuone valmistui vuonna 1914.
Vuonna 1920 Berliinin seudulla toteutettiin laaja kuntaliitos, jonka myötä Schönebergistä tuli Berliinin kaupunginosa. Yhdessä Friedenaun kaupunginosan kanssa se muodosti Berliinin 11. hallintoalueen, jonka nimi oli niin ikään Schöneberg. Toisessa maailmansodassa noin kolmannes Schönebergin rakennuskannasta tuhoutui. Sotaa seuranneessa Berliinin jaossa Schöneberg jäi Länsi-Berliinin puolelle. Länsi-Berliinin hallitus ja parlamentti asettuivat Schönebergin raatihuoneeseen, jossa John F. Kennedy piti vuonna 1963 kuuluisan puheensa Länsi-Berliinin tueksi ("Ich bin ein Berliner").
Vuonna 2001 Schönebergin hallintoalue yhdistettiin Tempelhofin kanssa Tempelhof-Schönebergin hallintoalueeksi. Hallintoalueen nimen ensimmäiseksi osaksi tuli Tempelhof, koska Tempelhof oli yhdistämisen aikana sekä pinta-alaltaan sekä väestömäärältään suurempi kuin Schöneberg. Schönebergin kaupunginosa jatkaa olemassaolaan.
Schönebergin raatihuone, näkymä Dominicusstraßelta
Näkymä Schönebergiin kuuluvan niin sanotun Rote Inselin (punaisen saaren) kattojen yli
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Schönebergin kartta vuodelta 1897 (Arkistoitu – Internet Archive)
Schönebergin kartta vuodelta 1939 (Arkistoitu – Internet Archive)
Seppo Reijonen

| Seppo Reijonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Seppo Olavi Reijonen
Syntynyt: 29. huhtikuuta 1944 Sortavala
Mäkihyppääjä
Pituus:  184 cm
Seppo Olavi Reijonen (s. 29. huhtikuuta 1944 Sortavala) on suomalainen mäkihyppääjä. Reijonen osallistui vuoden 1968 talviolympialaisiin ja tuli sijalle 40.
Seppo Ruotsalainen

Seppo Ruotsalainen (s. 1964) on suomalainen virkamies ja suojelupoliisin operatiivinen apulaispäällikkö. Hän on koulutukseltaan hallintotieteiden maisteri, ja on toiminut muun muassa Supon apulaispäällikkönä ja vastatiedustelupäällikkönä.
Hsinchun piirikunta

| Hsinchu 新竹縣 |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti kartalla
Valtio:   Taiwan
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Zhubei
 – Piirikunnanjohtaja:  Yang Wen-ke (KMT)
Pinta-ala:  1 427,5931 km²
Väkiluku (2020):  570 775
Aikavyöhyke:  +8
 
Verkkosivu
Hsinchun piirikunta (kiin.: 新竹縣; pinyin: Xīnzhú xiàn; Pe̍h-ōe-jī: Sin-tek-koān; Pha̍k-fa-sṳ: Sîn-chuk-yen) on Taiwaniin, eli Kiinan tasavaltaan, kuuluva piirikunta. Piirikunnan hallinnollinen keskus on Zhubei.
Piirikunnan alueella on runsaasti öljyntuotantoa. Muita teollisuuden aloja ovat mm. säilykehedelmät, lannoitteiden valmistus ja kaivostoiminta, joka tuottaa rautaa, hopeaa ja kultaa.
Historia

Qing-dynastian viranomaiset perustivat Hsinchun piirikunnan vuonna 1875. Kun Taiwanin saari siirtyi Japanin imperiumin alaisuuteen vuonna 1895, piirikunta yhdistettiin Taipeihin, mutta jo vuonna 1901 piirikuntien rajat piirrettiin uudestaan ja Hsinchu yhdistettiin Taoyuanin kanssa. Kiinan tasavallan palattua saarella valtaan Hsichun piirikunta perustettiin uudelleen vuonna 1950. Hsinchun piirikunta ja kaupunki erotettiin toisistaan vuonna 1988.
Maantiede ja ilmasto

Piirikunta on pinta-alaltaan 1 427,6 km2. Piirikunta rajoittuu lännessä Taiwaninsalmeen ja kaikkialla muualla vuoristoihin kuten Xueshan ja Dabajian. Pisimmät joet ovat Fongshan ja Toucian. Etelässä Hsinchun rajanaapuri on Miaolin ja idässä Yilanin piirikunta kun taas pohjoisessa Taoyuanin kaupunki.
Ilmasto on piirikunnassa leuto ja sateinen (Köppen-asteikolla Cfa). Vuoden keskiläpötila on Zhubeissa mitattuna 29,1 °C ja vuotuinen keskisademäärä on 1620 mm. Sateet painottuvat elokuulle. Lämpimin kuukausi on heinäkuu. Ilmastonsa vuoksi piirikunnan alueella viljellään mm. riisiä, bataatteja ja appelsiineja.
Väestö ja kulttuuri

Vuonna 2020 piirikunnan väkiluvuksi ilmoitettiin 570 775. Ylivoimaisesti suurin osuus väestöstä on hakka-kiinalaisia, joita on noin 73 % väestöstä. Hsichussa on Taiwanin suurin hakka-kiinalaisten keskittymä. Taiwanin aboriginaaleja, joita edustavat pääsääntöisesti atayalit ja saisiyatit, on noin 20 000. Piirikunnan suurin kaupunki on Zhubei (noin 200 700 asukasta).
Piirikunnan ja Hsinchun kaupungin puoliksi hallinnoima Hsinchun tiedepuisto on kehittynyt Taiwanin piilaaksoksi. Vuoden 2019 verotietojen mukaan alueen keskiverto tulotaso oli reilusti muuta maata korkeampi ja alue on Taiwanin rikkain.
Piirikunnassa toimivia yliopistoja ovat mm. Mingshinin luonnontieteellinen ja teknillinen yliopisto sekä Ta Hwan luonnontieteiden ja tekniikan yliopisto.
Hallinto

Toimeenpanevan vallan korkeimpana edustajana eli piirikunnanjohtajana toimii Yang Wen-ke, joka edustaa Kuomintangia.
Piirikunnan paikallisen hallinnon muodostaa valtuusto, joka koostuu 36 vaaleilla valitusta edustajasta.
Piirikunta jakautuu kolmeentoista kuntaan, joista yksi, Zhubei, on kaupunki. Tavallisia kuntia ovat Zhudong, Xinpu ja Guanxi. Loput ovat maalaiskuntia (kiin.: 鄉; pinyin: xiāng).
Galleria

Hsinchun kuntajako vuonna 2011
Katukeittiö
Qingquanin vesiputous
Segway

Segwayn kehittäjä Dean Kamen esittelemässä kulkuvälinettä.
Segway on kaksipyöräinen, motorisoitu kulkuväline. Se on suunniteltu kuljettamaan yhtä ihmistä kerrallaan siten, että ihminen ohjaa itse laitetta.
Segwayssä on sähkömoottori, joka käyttää energianlähteenä litiumioniakkuja. Laitteessa on tasapainottava järjestelmä, joka estää kulkuvälineen kaatumisen liikkuessa. Tämä onnistuu käyttäjän asennon ja maan muodon muutoksia mittaavien sensoreiden avulla. Segwayn maksimikulkunopeus on noin 20 km/h.
Segwayn keksi yhdysvaltalainen Dean Kamen, joka alkoi kehitellä laitetta nähtyään pyörätuolipotilaan yritystä ylittää katukivetys. Laite julkistettiin vuonna 2001. Elokuussa 2006 julkistettiin uusi Segway PT (Personal Transporter) -versio. Laitetta ovat virallista käyttöä varten testanneet mm. poliisivoimat ja posti Yhdysvalloissa sekä Saksassa. Suomessa Segwaylla on saanut ajaa maanteillä vuodesta 2016, jolloin tieliikennelakia muokattiin ja Segwayt, sähköpotkulaudat, leijulaudat ja muut kevyet sähköajoneuvot hyväksyttiin laillisiksi kulkuneuvoiksi liikenteeseen. Näihin alle 15 km/h kulkeviin laitteisiin sovelletaan jalankulkijan liikennesääntöjä.
Segwayn omistaja James Heselden kuoli syyskuussa 2010 ajettuaan Segwaylla alas jyrkänteeltä. Hän oli ostanut yrityksen joulukuussa 2009.
Kesäkuussa 2020 Segway ilmoitti lopettavansa alkuperäisen kaltaisten Segway PT kulkuvälineiden valmistuksen 15.7.2020 alkaen. Segwayn nykyinen omistaja, kiinalainen Ninebot, jatkaa tuotemerkin käyttöä muissa tuotteissa.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aiheesta muualla

Segwayn virallinen verkkosivu
Segwayn suomenkielinen verkkosivu
Artikkeli vuodelta 2002 verkkosivustolla Studio LUMI
Sam & Max Save the World

| Sam & Max: Save The World |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Telltale Games
Julkaisija:  The Adventure Company
Jakelija:  GameTap, GOG.com, Steam, Nintendo eShop ja Microsoft Store
Suunnittelija:  Brendan Q. Ferguson
Säveltäjä:  Jared Emerson-Johnson
Pelisarja:  Sam & Max
Pelimoottori:  Telltale Tool
Julkaistu:  2006
Lajityyppi:  graafinen seikkailupeli (en)
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Wii ja Microsoft Windows
Jakelumuoto:  CD-ROM, DVD, digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Sam & Max: Save The World (myös nimellä Sam & Max: Season One) on Telltale Gamesin kehittämä seikkailupeli, joka julkaistiin kuutena episodina 2006–2007. Pelaaminen on samanlaista kuin useimmissa Telltalen videopeleissä.
Sam ja Max ovat alussa omassa toimistossaan, ja he leikkivät omenan ampumista. Sen jälkeen he menevät pysäyttämään Brady Culturen.
Sam ja Max perustuvat Steve Purcellin sarjakuvaan, jonka pohjalta LucasArts kehitti vuonna 1993 julkaistun videopelin Sam & Max Hit the Road. LucasArtsin luovuttua jatko-osan Sam & Max: Freelance Police kehittämisestä Telltale sai lisenssin vuonna 2005 ja alkoi tehdä omaa peliään.
Telltale on julkaissut pelille kaksi jatko-osaa: Sam & Max Beyond Time and Space (2007) ja Sam & Max: The Devil’s Playhouse (2010).
Pelistä julkaistiin remasteroitu version joulukuussa 2020. Fanit huomasivat että pelin uudessa versiossa oli poistettu lukuisia poliittisesti epäkorrektiksi muuttuneita vitsejä.
Pelistä on poistettu esim. stereotypia ranskalaisista, vitsi sukupuolenvaihdoksesta ja kehitysvammasta, viittauksia huumekauppaan ja skinheadeihin, vitsi esiintymisestä 15-vuotiaana tyttönä internetissä ja afrikkalaisamerikkalaisen slangin ilmauksia. Yksi ääninäyttelijöistä on vaihdettu, syynä pidetään sitä että valkoinen puhui stereotyyppisellä afrikkalaisamerikkalaisella aksentilla.
Kehittäjä Skunkape Games ilmoitti unohtaneensa mainita muutoksista ja kielsi sensuurin ja sanoi tehneen pieniä muutoksia vuonna 2020 "epämukaviksi" muuttuneisiin vitseihin.
Aiheesta muualla

Sam & Max: Season One MobyGamesissa (englanniksi)
https://www.gamereactor.fi/pelitietokanta/42/Sam+Max+Season+One/
Seppo Suuronen

Seppo Suuronen toimi Erä-lehden päätoimittajana vuosina 1984–2011. Suomalaisen kalastusmatkailun edistämisseura valitsi hänet Vuoden kalamieheksi 2011 ansioistaan Erä-lehden kehittäjänä.
Santissimo Nome di Maria al Foro Traiano

Santissimo Nome di Maria al Foro Traiano.
Santissimo Nome di Maria al Foro Traiano (lat.: Ss. Nominis Mariae ad forum Traiani) on Roomassa Piazza Venezian läheisyydessä Trajanuksen forumin laidalla sijaitseva kirkko. Sen kupoli muodostaa parin vieressä olevalle kirkolle Santa Maria di Loreto.
Kirkon taustalla on  paavi Innocentius IX, joka turkkilaisista Wienin edustalla vuonna 1683 saadun voiton johdosta perusti 12. syyskuuta vietettävän Kaikkein pyhimmän Marian nimen juhlan. Kirkko rakennettiin juhlaa varten perustetun veljeskunnan tyyssijaksi. Kirkon suunnittelu annettiin vuonna 1736 ranskalaiselle arkkitehdille  Antoine Dérizetille, joka piirsi sen muistuttamaan viereistä Santa Maria di Loreton kirkkoa.
Pääalttarilla on puusta tehty veistos, joka esittää Pyhää neitsyttä ja lasta. Legendan mukaan se on siirretty San Lorenzo al Lateranon kirkosta ja on tehnyt useita ihmeitä. Ikoni tuotiin kirkkoon 9. syyskuuta 1741 juhlallisessa kulkueessa.
Scooby-Doo! Mystery Incorporated

| Scooby-Doo! Mystery Incorporated |
| --- | --- |
 Sarjan tunnus
Tyyli:  piirrossarja
Kestoaika:  22 minuuttia
Luoja(t):  Spike Brandt Tony Cervone
Pääosissa:  Frank Welker Matthew Lillard Grey DeLisle Mindy Cohn
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Cartoon Network  Cartoon Network
Esitetty:  12. heinäkuuta 2010 – 5. huhtikuuta 2013
Tuotantokausia:  2
Jaksoja:  52
Tuotanto
Tuottaja(t):  Mitch Watson
Vastaava(t) tuottaja(t):  Sam Register
Ohjaaja(t):  Curt Geda Victor Cook Lauren Montgomery
Käsikirjoittaja(t):  Mitch Watson Mark Banker Michelle Lamoreaux Robert Lamoreaux Paul Rugg Scott Alan Thomas Adam Beechen Jed Elinoff
Tuotantoyhtiö(t):  Warner Bros. Animation
Aiheesta muualla
IMDb 
Scooby-Doo! Mystery Incorporated on Warner Bros. Animationin tuottama yhdysvaltalainen animaatiosarja, joka on samalla yhdestoista Scooby-Doo-televisiosarja. Sarja ei ole jatkoa edellisille sarjoille ja se on tarkoitettu hivenen vanhemmalle yleisölle toisin kuin edellinen sarja. Mystery Incorporatedia tuotettiin yhteensä 52 jaksoa. Ensimmäinen jakso esitettiin ennakkoon Yhdysvalloissa 5. huhtikuuta 2010, mutta varsinaisesti sarjan esittäminen aloitettiin 12. heinäkuuta 2010 Cartoon Networkilla.
Juoni

Fred Jones, Daphne Blake, Velma Dinkley, Shaggy Rogers ja Scooby-Doo ovat mysteereitä ratkovia teini-ikäisiä freelancer-etsiviä, jotka asuvat pienessä kaupungissa nimeltä Crystal Cove. Kaupunkia pidetään kummittelevimpana paikkana maan päällä ja erityisesti sen pitkän historian ansiosta kaupunki vetää turisteja paikalle. Mysteeripoppoon vanhemmat eivät kuitenkaan katso hyvällä lapsiensa tapaa tutkia yliluonnollisia ja aavemaisia mysteereitä. Lisäksi paikallinen sheriffi Stone ei myöskään ole kiitollinen nuorten tavasta tutkia heille kuulumattomia asioita. Useimmiten vanhojen sarjojen tapaan kaikki kaupunkia pelotelleet kummitukset ja hirviöt ovat rikollisten naamioasuja, joilla he yrittävät saavuttaa motiivinsa. He saavat kuitenkin kohdata suurimman mysteerinsä, kun kasvoton salaperäinen Mr. E jättää heille kryptisiä vihjeitä. Ryhmä saa pian huomata vuosikymmenen vanhan mysteerin, jossa neljä mysteereitä ratkonneita nuoria katosivat. Mysteeri on edelleen ratkaisematon ja Mysteeripoppoon tietämättä Mr. E:n mielestä nyt on oikea hetki ratkoa se.
Sivujuonena sarja keskittyy myös hahmojen välisiin suhteisiin, jossa Daphne yrittää saada romanttisemman suhteen aikaan Fredin kanssa. Lisäksi Scooby-Doo-sarjoissa ensimmäistä kertaa Velma osoittaa kiinnostusta Shaggya kohtaan, joka puolestaan yrittää salata heidän välisen suhteen parhaalta ystävältään Scooby-Doolta.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Frank Welker  | … |  Scooby Doo, Fred, sivuäänet   |
|  Matthew Lillard  | … |  Shaggy   |
|  Grey DeLisle  | … |  Daphne   |
|  Mindy Cohn  | … |  Velma   |
|  Patrick Warburton  | … |  Sheriffi Stone   |
|  Gary Cole  | … |  pormestari Fred Jones Sr.   |
|  Vivica A. Fox  | … |  Angel Dynamite   |
|  Lewis Black  | … |  Mr. E   |
Tuotanto > Roolitus

Sarjan äänirooleissa pysyivät samat näyttelijät, jotka olivat myös edellisissä Warner Brosin tuottamissa Scooby-Doo-sarjoissa Scooby-Doo ja Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue!. Ainoastaan Shaggyn ääniroolissa pitkään ollut Casey Kasem korvattiin Matthew Lillardilla, joka esitti hahmoa vuosina 2002 ja 2004 näytelmäelokuvissa Scooby-Doo ja salaperäinen saari ja Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla. Kasem on kuitenkin sarjassa mukana, mutta tällä kertaa Shaggyn isän ääniroolissa.
Sarjan avausjaksossa käytetty tunnus.
Severstal Aircompany

| Severstal Aircompany |
| --- | --- |
 IATA: D2  –  ICAO: SSF 
Kutsukoodi:   
Laivaston koko:  5
Solmukohdat:  Tšerepovetsin lentoasema
Kotipaikka:  Tšerepovets, Venäjä
Yhtiön sivut:  www.severstal-avia.ru
Jakovlev Jak-40 Severstalin väreissä
Severstal Aircompany on Severstal -kaivosyhtiön omistama venäläinen lentoyhtiö, jonka pääkonttori sijaitsee Tšerepovetsissa. Vuonna 2007 yhtiö lensi yhdellä Jakovlev Jak-40 -koneella Petroskoista Helsinkiin. Lennot Helsinkiin loppuivat 17. maaliskuuta 2011, mutta alkoivat uudestaan 2013 . Yhtiön laivasto koostuu Jakovlev- sekä Canadair Regional Jet -koneista, ja se liikennöi Tšerepovetsista Helsingin lisäksi mm. Pietariin ja Moskovaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Severstal Aircompany Wikimedia Commonsissa
Severstal Aircompany (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Saana Hyvärinen

Saana Sofia Hyvärinen (s. 20. toukokuuta 1977 Helsinki) on suomalainen freelancer-näyttelijä. Hänen läpimurtoroolinsa oli elokuvassa Pieni pyhiinvaellus (2000), jossa hän esitti Ritvan roolin. Roolistaan elokuvassa Hyvärinen palkittiin parhaana naisnäyttelijänä Moskovassa Faces of Love -elokuvafestivaaleilla. Hän on näytellyt myös elokuvissa Lopun alku (2009) ja Virginie (2009), ja tv-sarjoissa Kultainen noutaja, Lehmän vuosi ja Make Up. Saana Hyvärinen on valmistunut teatteritieteiden maisteriksi vuonna 2001.
Palkinnot

Best Actress Faces of Love Film Festival, Moscow (2001)
Ehdokkuudet

Venla (2001) Paras naispääosa
Yksityiselämä

Saana Hyvärinen on naimisissa näyttelijä Teemu Palosaaren kanssa ja hänellä on kolme lasta. Hänen siskonsa Niina Hyvärinen on balettitanssija.
Aiheesta muualla

Saana Hyvärinen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Saana Hyvärinen Elonetin sivuilla
Saana Hyvärinen Helsingin freelancer-näyttelijöiden sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Second Bite of the Apple

| ”Second Bite of the Apple” Beady Eye |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: BE
 B-puoli: ”Dreaming of Some Space”
 Äänitetty : 2012–2013
 Julkaistu: 29. huhtikuuta 2013
 Formaatti: digitaalinen lataus, suoratoisto, 7 tuuman vinyyli
 Tekijä(t): Gem Archer
 Tuottaja(t): Dave Sitek
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 03.29
 Levy-yhtiö: Beady Eye Records Columbia Records
Beady Eyen muut singlet
| ”Flick of the Finger” 2013 | ”Second Bite of the Apple” 2013 | ”Shine a Light” 2013 |
Second Bite of the Apple on brittiläisen rockyhtye Beady Eyen kappale, joka julkaistiin toisena singlenä yhtyeen toiselta ja viimeiseksi jääneeltä albumilta BE 29. huhtikuuta 2013. Kappale on yhtyeen kitaristi Gem Archerin kirjoittama ja sille tehtiin edellisten singlejen tapaan musiikkivideo.
”Flick of the Finger” ylsi Britannian singlelistalla parhaimmillaan sijalle 112. Singlen B-puolena julkaistiin basisti Andy Bellin kirjoittama ”Dreaming of Some Space”.
Beady Eye esitti ”Second Bite of the Applen” albumin promotoimiseksi brittiläisen The Voice UK -laulukilpailun semifinaalissa kesäkuussa 2013.
Kappaleet > Digitaalinen lataus, suoratoisto ja vinyyli

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Second Bite of the Apple | Archer | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Dreaming of Some Space | Bell | 1.56 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 5.26 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Liam Gallagher – laulu
Gem Archer – soolokitara
Andy Bell – rytmikitara
Chris Sharrock – rummut, lyömäsoittimet
Jeff Wootton – basso
Norsut

| Norsut |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Norsueläimet Proboscidea
Heimo::  Norsut Elephantidae  Gray, 1821

Suvut
 Afrikannorsut (Loxodonta)  Elephas  †Mammutit (Mammuthus) 
Katso myös
   Norsut Wikispeciesissä   Norsut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Norsut eli elefantit (Elephantidae) ovat suurimpia maalla eläviä nisäkkäitä. Norsut ovat norsueläinten (Proboscidea) lahkon viimeinen elossa oleva heimo, ja siihen kuuluu nykyisin kolme lajia: aasiannorsu eli intiannorsu (Elephas maximus), savanninorsu eli pensasnorsu (Loxodonta africana) ja metsänorsu (Loxodonta cyclotis). Norsujen heimoon luetaan myös sukupuuttoon kuollut mammuttien suku (Mammuthus).
Savanninorsua ja metsänorsua pidettiin aiemmin saman afrikannorsuksi kutsutun lajin alalajeina, mutta DNA-tutkimukset ovat osoittaneet niiden olevan erillisiä lajeja. Aasiannorsua kutsutaan joskus intiannorsuksi, mutta aasiannorsu on kuvaavampi nimitys, koska laji elää kolmentoista Aasian valtion alueella.
Vielä viime jääkauden aikaan eli useita muita norsueläinten heimoja ja lajeja. Sukupuuttoon kuolleita lajeja ovat muun muassa mammutit, mastodontti, platybelodon ja amebelodon.
Norsut ovat painavimpia maanisäkkäitä. Ne ovat myös toiseksi korkeimpia, vain kirahvit ovat niitä korkeampia. Norsun poikasen sikiönkehitys on pisin maaeläimillä tunnettu, 20–22 kuukautta. Syntyessään norsunpoikanen painaa noin sata kilogrammaa. Norsu elää normaalisti 60–70 vuoden ikäiseksi. Suurin koskaan punnittu norsu ammuttiin Angolassa vuonna 1975. Tuo yksilö painoi 10,4 tonnia. Tyypillisesti savanninorsu-uros kasvaa neljä metriä korkeaksi ja 7 500 kilogramman painoiseksi. Naaras painaa noin puolet uroksen painosta.