Suomen ilmasto
Aurinkotunnit ja auringonkierto

Suomen sijainnin ja suuren etelä-pohjoissuuntaisen ulottuvuuden johdosta päivän pituus ja auringon korkeus keskipäivällä vaihtelevat jyrkästi vuodenajoittain ja alueittain. Eteläisimmässä Suomessa päivän pituus on kuutisen tuntia talvipäivänseisauksen aikaan, napapiirin pohjoispuolella aurinko ei nouse tuolloin lainkaan. Kesäpäivänseisauksessa päivän pituus on etelässä noin 19 tuntia, napapiirin pohjoispuolella aurinko ei laske tuolloin lainkaan. Aamu- ja iltahämärän kesto on Suomen leveysasteilla melko pitkä: kevät- ja syyspäiväntasauksien aikaan Helsingin horisontissa 42 minuuttia, Oulussa 50 minuuttia ja Utsjoella 61 minuuttia.
Auringon korkeuskulma on kesäpäivänseisauksessa eteläisimmässä Suomessa maksimissaan noin 54 astetta, pohjoisimmassa Suomessa kymmenisen astetta alempi. Talvipäivänseisauksessa kulma on etelässä noin 7 astetta, napapiirin pohjoispuolella Aurinko jää keskipäivälläkin horisontin alapuolelle. Auringon säteilyn määrä laskee jyrkästi, kun korkeuskulma laskee alle 30 asteen; Etelä-Suomessa Aurinko kohoaa keskipäivällä yli 30 asteen kevätpäiväntasauksen ja syyspäiväntasauksen välisenä aikana.
Auringon atsimuuttikulma (Auringon suuntakulma myötäpäivään: pohjoinen = 0°, koillinen = 45°, itä = 90°, kaakko = 135°, etelä = 180°, lounas = 225°, länsi = 270°, luode = 315°) on Etelä-Suomessa kesäpäivänseisauksessa auringon noustessa noin 35 astetta ja auringon laskiessa noin 325 astetta. Tällöin aurinko nousee pohjoiskoillisesta ja laskee pohjoisluoteeseen. Talvipäivänseisauksessa atsimuuttikulma on auringon noustessa noin 142 astetta ja laskiessa noin 218 astetta. Tällöin aurinko nousee eteläkaakosta ja laskee etelälounaaseen. Kevät- ja syyspäiväntasauksissa atsimuuttikulma on kaikkialla Suomessa auringon noustessa 90 astetta ja laskiessa 270 astetta.
Suomen aurinkoisimmat alueet sijaitsevat etelä- ja länsirannikolla sekä lounaissaaristossa ja Ahvenanmaalla. Näillä alueilla vuotuisia aurinkotunteja on keskimäärin 1 800–2 000. Etelä- ja Keski-Suomen sisämaassa vuotuisia aurinkotunteja on keskimäärin 1 600–1 700. Vähiten aurinkotunteja on Pohjois-Suomessa. Erot aurinkotuntien määrässä vuodenajoittain ovat Suomessa erittäin suuria. Vähiten aurinkotunteja kertyy marras–tammikuussa: Utössä 104 tuntia, Jyväskylässä 68 tuntia ja Rovaniemellä 36 tuntia. Maaliskuussa aurinkotuntien määrä kohoaa jyrkästi ja syyskuussa puolestaan laskee voimakkaasti, etenkin pohjoisessa. Myös vuosittaiset erot aurinkotuntien määrässä ovat suuria, jopa 30 %. Aurinkotunneiksi lasketaan vain suora, kirkas auringonpaiste. Suomessa aurinko kuultaa usein ohuen, vaalean pilviharson läpi; näitä "osittaisia aurinkotunteja" ei lasketa mukaan.
Suomen aurinkoisinta kaupunkia ei ole tilastollisesti määritelty, kaikissa kaupungeissa ei ole virallista mittauspistettä ja mittauspisteet sijaitsevat keskustojen sijasta monesti lentoasemilla. Suomen ilmatieteen laitoksen mukaan aurinkoisimmiksi kaupungeiksi voidaan käytännössä kutsua kaikkia rannikkokaupunkeja Kotkasta Vaasaan.
Rannikon ja sisämaan välinen aurinkoisen ja pilvisen alueen raja on etenkin kevätkesän aurinkoisina ja heikkotuulisina päivinä selkeä. Esimerkiksi Helsingin kantakaupungissa aurinko paistaa pilvettömältä taivaalta, samaan aikaan Vantaalla liikkuu kumpupilviä ja Keravalla ollaan jo lähes koko taivaan peittävän kumpupilvikaton alla. Myös suurten järvien läheisyys lisää jossain määrin kesäaikaisten aurinkotuntien määrää.
UV-indeksin arvo on Etelä-Suomessa yli 3 touko–elokuussa. Kesäisin indeksi on Helsingissä 5–6 ja Sodankylässä 4–5. Korkein Suomessa mitattu UV-indeksi on 7.
Keskimääräinen vuotuinen aurinkotuntien määrä eräillä mittausasemilla:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mittausasema | Tammi | Helmi | Maalis | Huhti | Touko | Kesä | Heinä | Elo | Syys | Loka | Marras | Joulu | Vuosi | Prosenttia teoreettisesta maksimista (4 380 h) | Auringon korkeus kevät- ja syyspäivän- tasauksessa | Auringon korkeus kesäpäivän- seisauksessa | Auringon korkeus talvipäivän- seisauksessa |
| Parainen (Utö) | 39 | 66 | 138 | 211 | 309 | 308 | 321 | 259 | 179 | 95 | 39 | 26 | 1 990 | 45,4 | 30,2 | 53,6 | 6,8 |
| Vantaa (Helsinki-Vantaan lentoasema) | 38 | 74 | 131 | 196 | 275 | 266 | 291 | 219 | 143 | 84 | 37 | 26 | 1 780 | 40,6 | 29,8 | 53,2 | 6,4 |
| Jyväskylä (Jyväskylän lentoasema) | 29 | 73 | 126 | 187 | 256 | 247 | 263 | 199 | 120 | 59 | 25 | 14 | 1 598 | 36,5 | 27,6 | 51,0 | 4,2 |
| Oulu (Oulun lentoasema) | 24 | 69 | 137 | 208 | 273 | 296 | 283 | 212 | 133 | 69 | 28 | 8 | 1 740 | 39,7 | 25,1 | 48,5 | 1,7 |
| Rovaniemi (Rovaniemen lentoasema) | 15 | 57 | 132 | 203 | 237 | 271 | 260 | 182 | 112 | 60 | 18 | 3 | 1 550 | 35,4 | 23,4 | 46,8 | 0,0 |
| Utsjoki (Kevo) | 4 | 48 | 123 | 185 | 192 | 220 | 209 | 133 | 89 | 50 | 10 | 0 | 1 263 | 28,8 | 20,2 | 43,6 | (-3,2) |