stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Faizabad
Historia

Nykyisen Faizabadin alueella on ollut asutusta jo pitkään. Historiallisesti se on ollut useamman Yarkandista ja Intiasta saapuvien karavaanireittien yhtymäkohta. Noin 5 kilometriä nykyisestä kaupungista länteen sijaitsee entinen vanhempi asutuskeskus, jonka paikalta on löydetty jäänteitä rakennuksista sasanidien ja timuridien kausilta.
1400-luvun loppupuolella Badakhšanin eteläosia hallitsi naqšbandijahallitsija Yaftal. Yaftal oli muodollisesti Buharan emiirin alainen hallitisja. Yaftal siirsi oman pääkaupunkinsa vanhasta keskustasta noin 5 kilometriä ylävirtaan. Paikka tunnettiin ensin nimellä Jawzan. Nykyisen nimensä Faizabad se sai pyhätön rakennuttamisen jälkeen vuonna 1697–1698. Pyhätössä säilytettiin Mir Yar Begin ryöstämää profeetta Muhammadin kaapuna pidettyä vaatetta. Ahmad Šah Dorrani vei vaatteen sittemmin Kandahariin.
Vuonna 1829 uzbekkihallitsija Morad Beg teki ryöstöretken Faizabadiin ja vei mennessään sen asukkaat. Faizabad jälleenrakennettiin 1860-luvulla, jolloin alue oli Afganistanin alaisuudessa. 1800-luvun lopulla sitä kuvailtiin surkean köyhäksi paikkakunnaksi. Sen asukasluku oli noin 4 000 vuonna 1886.
Talebanin uutisoitiin vallanneen kaupungin elokuussa 2021.
Liikenne

Kaupungista kulkee sen Baghlanin ja Konduzin välseen maantiehen yhdistävä tie pohjoiseen. Kaupunkia palvelee myös Faizabadin lentoasema.
Väestö

Yhdistyneiden kansakuntien asuinyhdyskuntaohjelman arvio Faizabadin asukasluvusta oli vuonna 2014–2015 alemman arvion mukaan 79 538 ja ylemmän arvion mukaan 95 445. Paikalliset puhuvat daria ja useita pienempiä iranilaisia kieliä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Faizabad Wikimedia Commonsissa
Faizabad ilmakuvassa.
Maisemaa Faizabadin lentoasemalla.
Ruuhkaa sillalla.
Khulm

| Khulm |
| --- | --- |
 Palatsi 1800-luvulta.
 Khulm
 Koordinaatit: 36°41′N, 67°41′E 
Valtio:   Afganistan
Maakunta:  Samangan
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Khulm (dariksi ‏خلم‎, pašt. ‏خلم‎) eli entinen Tašqurghan (dariksi ‏تاشقرغان‎, Tāšqurġān) on kaupunki Afganistanin pohjoisosassa Samanganin maakunnassa.
Maantiede

Khulm sijaitsee Afganistanin Samanganin maakunnassa Mazar-e Šarifin ja Balkhin kaupungeista itään. Alueen korkeus merenpinnasta on 450 metriä. Kaupungin läpi virtaa Khulmjoki, joka saa alkunsa Hindukušin vuorilta etelässäja haihtuu ennen Amudarjan jokea pohjoisessa. Kaupunkia kutsuttiin aikanaan nimellä Tašqurghan, eli suomeksi kivilinna.
Historia

Nykyinen Khulm on mahdollisesti antiikin Aornos. Historioitsija Arrianos mainitsee Aleksanteri Suuren vallanneen sen talvella 330–329 ennen ajanlaskun alkua. Myöhemmin kirjoittanut Xuanzang, buddhalainen matkailija Kiinasta, mainitsi paikkakunnan Hu-linin kuningaskuntana. Xuanzangin mukaan kuningaskunnan pääkaupungissa oli yli kymmenen buddhalaista luostaria ja 500 munkkia.
Sittemmissä islamilaisissa lähteissä kaupunki mainitaan useampaan otteeseen alueen muslimivalloitukseen liittyen. Kutayba ibn Muslimin sanotaan voittaneen hefhaliittien kuningas Tarkhan Nizakin "Khulmin laaksossa" vuonna 708 tai 709, sekä vuonna 737 Asad ibn Abd Allah al-Kasrin sotiessa Tokharian turkkilaisia ja sogdialaisia vastaan. Islamilaisissa lähteissä mainitaan sitytemmin useita khulmilaisia lain- ja uskonoppineita.
Khulmin vaiheista Keski-Aasian ja Persian turkkilaisten dynastioiden kaudella tiedetään vain vähän. Näihin aikoihin Amudarjan eteläpuolelle alkoi kuitenkin levittäytyä turkkilaista asutusta. 1700-luvulla Nadir Šahin valtakaudella Khulmia hallitsi Kilidj Ali beg-niminen uzbekkihallitsija. Paikallinen hallitsija oli ilmeisesti muodollisesti alisteinen Kabulin Dorrani-kuninkaille, mutta käytännössä kuitenkin itsenäinen. Vastineeksi itsenäisestä asemastaan paikallinen hallitisja puolusti aluetta Amudarjan takaa hyökkääviltä uzbekeilta. Näiden hyökkäyksien takia 1800-luvun alussa Khulmiin perustettiin uusi keskusta (Tašqurghan) sen nykyiselle paikalleen noin 6 kilometriä etelään vanhasta keskustasta. Vanha Khulm autioitui. Brittiläinen tutkimusmatkailija William Moorcroft mainitsee vuonna 1824 Konduzin hallitsijan siirtäneen vanhemman Khulmin kaupungin väestön omaan pääkaupunkiinsa. Uudemman Khulmin hallitsijat olivat Konduzin hallitsijan vasalleja, kunnes Dust Muhammad Khan liitti alueen 1850-luvulla Afganistaniin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Khulm Wikimedia Commonsissa
Näkymä Khulmiin ilmakuvassa.
Katukuvaa vuodelta 1976.
Kinnarin koulu

| Kinnarin koulu |
| --- | --- |
 Rakenteilla ollut Kinnarin koulun uudisrakennus kesäkuussa 2019. Rakennus otettiin koulukäyttöön elokuussa 2019.
Sijainti:  Koulukuja 3, 04430 Järvenpää
Koordinaatit:  60.47144°N, 25.10302°E
Tyyppi:  suomenkielinen yhtenäiskoulu
Perustettu:  1920
Rehtori:  Päivi Oinasmäki
Luokat:  1–9
Oppilaita:  noin 843 (2020)
Verkkosivut
Kinnarin koulu on suomenkielinen yhtenäiskoulu (luokka-asteet 1–9) Järvenpään kaupungin Kinnarin kaupunginosassa Kinnarin urheilukentän vieressä. Koulua käy noin 850 peruskoulun oppilasta (2020). Lisäksi koulussa toimii kolme esikouluryhmää. Koulun rehtorina on Päivi Oinasmäki.
Kinnarin koulu avattiin vuonna 1920, ja se on Järvenpään vanhin koulu. Nykyisin koulun alueella on päärakennuksen lisäksi kolme pienempää rakennusta.
Koulun uudisrakennus valmistui vuonna 2019. Noin 9 000 nelömetrin suuruisen ja kustannusarvioltaan 31 miljoonaa euroa maksaneen koulurakennuksen suunnitteli arkkitehtitoimisto Jaakkola Arkkitehdit (Arkkitehtitoimisto Hannu Jaakkola Oy). Osa opetustiloista suunniteltiin alkujaan muuntuviksi ja avoimiksi. Sittemmin suurimpia avoimia oppimistiloja on jouduttu jakamaan väliseinillä naapuriopetusryhmistä kantautuvien äänien vuoksi.
Diskopallo

Diskopallo toiminnassa.
Diskopallo tai peilipallo on pienillä peileillä päällystetty pallo. Pyörivään diskopalloon suunnattujen valonheitinten valo hajoaa lukuisiksi säteiksi, jotka täplittävät ympäristöä. Usein palloa pyöritetään hitaasti pienen sähkömoottorin avulla, jolloin valonsäteet muodostavat huoneen pinnoille liikkuvia valopisteitä.
Alun perin 1920-luvulta periytyvästä peilipallosta tuli 1970-luvulla yksi diskojen ja yökerhojen vakiokalusteista.
Historia

Useiden lähteiden mukaan varhaisin maininta peilipallosta löytyy vuodelta 1897 yhdysvaltalaisesta sähköalan työntekijöiden liiton lehdestä Electrical Workerista, jossa kuvattiin 6.1.1897 Roughan Hallissa järjestettyä liiton Bostonin osaston kolmatta vuosijuhlaa. Lehden helmikuussa 1897 julkaistussa numerossa on kuvataan juhlan valoja monisanaisesti, mutta peilipalloa jutussa ei kuitenkaan mainita.
Wisconsin Historical Societyn kokoelmista löytyy joulukuussa 1912 lähetetty postikortti, jossa on kuvattuna Milwaukee Hospital for Insanen tuberkuloosipotilaille tarkoitetun paviljongin aurinkosalonki. Valokuvassa näyttää salongin katossa riippuva peilipallo.
Vuonna 1916 yhdysvaltalainen Louis Bernard Woeste Kentuckyn Newportista haki patenttia keksinnölle nimeltään “myriad reflector”. Seuraavana vuonna myönnetyssä patentissa kuvaillaan palloa, johon kiinnitetään peilejä. Kun palloon kohdistetaan valoa, se heijastaa sen peilien avulla ympärilleen. Pallon päällä oli lenkki, josta se roikkui narun tai ketjun avulla katossa ja joko heilui tai pyöri.
Vuonna 1927 ensi-iltansa saaneessa dokumenttielokuvassa Berliini: Suurkaupungin sinfonia (Berlin — Die Sinfonie der Großstadt) näkyy kaksi peilipalloa.
Peilipallo esiintyy esimerkiksi Humphrey Bogartin ja Ingrid Bergmanin tanssiessa elokuvassa Casablancassa (1942) ja Marilyn Monroen laulaessa laulun I Wanna Be Loved by You elokuvassa Piukat paikat (1959).
Peilipallon suosio alkoi 1960-luvun lopulla. Yksi tärkeä tekijä oli Andy Warholin multimediaspektaakkeli The Exploding Plastic Inevitable.
1970-luvun alussa diskopallo siirtyi varsinaisiin diskoihin. 1970-luvulla Louisvillessä, Kentuckyssä sijaitseva Omega National Products valmisti parhaimmillaan yli 160 000 peilipalloa vuodessa.
Maailman suurin diskopallo oli esillä vuonna 2014 Englannissa Isle of Wightilla järjestetyillä Bestival-festivaaleilla. Sen läpimitta on 10,33 metriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Diskopallo Wikimedia Commonsissa
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2023

MM-kilpailuiden logo.
Alppihiihdon maailmanmestaruuskilpailut 2023 järjestettiin 6.–19. helmikuuta 2023 Ranskan Alpeilla Courchevelissä ja Méribelissä.
Ohjelma

| Päivä | Aika (UTC+1) | Kilpailu |
| --- | --- | --- |
| 6. helmikuuta | 11.00 | Naisten alppiyhdistetty – super-G |
| 6. helmikuuta | 14.30 | Naisten alppiyhdistetty – pujottelu |
| 7. helmikuuta | 11.00 | Miesten alppiyhdistetty – super-G |
| 7. helmikuuta | 14.30 | Miesten alppiyhdistetty – pujottelu |
| 8. helmikuuta | 11.30 | Naisten super-G |
| 9. helmikuuta | 11.30 | Miesten super-G |
| 11. helmikuuta | 11.00 | Naisten syöksylasku |
| 12. helmikuuta | 11.00 | Miesten syöksylasku |
| 14. helmikuuta | 12.00 | Joukkuekilpailu |
| 14. helmikuuta | 17.00 | Miesten ja naisten parisuurpujottelun karsinta |
| 15. helmikuuta | 12.00 | Miesten ja naisten parisuurpujottelu |
| 16. helmikuuta | 10.00 | Naisten suurpujottelu – 1. lasku |
| 16. helmikuuta | 13.30 | Naisten suurpujottelu – 2. lasku |
| 17. helmikuuta | 10.00 | Miesten suurpujottelu – 1. lasku |
| 17. helmikuuta | 13.30 | Miesten suurpujottelu – 2. lasku |
| 18. helmikuuta | 10.00 | Naisten pujottelu – 1. lasku |
| 18. helmikuuta | 13.00 | Naisten pujottelu – 2. lasku |
| 19. helmikuuta | 10.00 | Miesten pujottelu – 1. lasku |
| 19. helmikuuta | 13.30 | Miesten pujottelu – 2. lasku |
Mitalistit > Miehet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Syöksylasku | Marco Odermatt  Sveitsi  | 1.47,05 | Aleksander Aamodt Kilde  Norja  | 1.47,53 | Cameron Alexander  Kanada  | 1.47,94 |
| Supersuurpujottelu | James Crawford  Kanada  | 1.07,22 | Aleksander Aamodt Kilde  Norja  | 1.07,23 | Alexis Pinturault  Ranska  | 1.07,48 |
| Suurpujottelu | Marco Odermatt  Sveitsi  | 2.34,08 | Loïc Meillard  Sveitsi  | 2.34,40 | Marco Schwarz  Itävalta  | 2.34,48 |
| Pujottelu | Henrik Kristoffersen  Norja  | 1.39,50 | AJ Ginnis  Kreikka  | 1.39,70 | Alex Vinatzer  Italia  | 1.39,88 |
| Alppiyhdistetty | Alexis Pinturault  Ranska  | 1.53,31 | Marco Schwarz  Itävalta  | 1.53,41 | Raphael Haaser  Itävalta  | 1.53,75 |
| Parisuurpujottelu | Alexander Schmid  Saksa  |  | Dominik Raschner  Itävalta  |  | Timon Haugan  Norja  |  |
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Syöksylasku | Jasmine Flury  Sveitsi  | 1.28,03 | Nina Ortlieb  Itävalta  | 1.28,07 | Corinne Suter  Sveitsi  | 1.28,15 |
| Supersuurpujottelu | Marta Bassino  Italia  | 1.28,06 | Mikaela Shiffrin  Yhdysvallat  | 1.28,17 | Cornelia Hütter  Itävalta  Kajsa Vickhoff Lie  Norja  | 1.28,39 |
| Suurpujottelu | Mikaela Shiffrin  Yhdysvallat  | 2.07,13 | Federica Brignone  Italia  | 2.07,25 | Ragnhild Mowinckel  Norja  | 2.07,35 |
| Pujottelu | Laurence St. Germain  Kanada  | 1.43,15 | Mikaela Shiffrin  Yhdysvallat  | 1.43,72 | Lena Dürr  Saksa  | 1.43,84 |
| Alppiyhdistetty | Federica Brignone  Italia  | 1.57,47 | Wendy Holdener  Sveitsi  | 1.59,09 | Ricarda Haaser  Itävalta  | 1.59,73 |
| Parisuurpujottelu | Maria Therese Tviberg  Norja  |  | Wendy Holdener  Sveitsi  |  | Thea Louise Stjernesund  Norja  |  |
Mitalistit > Joukkuekilpailu

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Joukkuekilpailu |  Yhdysvallat Tommy Ford Katie Hensien Paula Moltzan Nina O’Brien River Radamus Luke Winters |  Norja Timon Haugan Kristin Lysdahl Leif Kristian Nestvold-Haugen Alexander Steen Olsen Thea Louise Stjernesund Maria Therese Tviberg |  Kanada Valerie Grenier Erik Read Jeffrey Read Britt Richardson    |
Mitalitaulukko

Isäntämaa
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Sveitsi | 3 | 3 | 1 | 7 |
| 2 |  Norja | 2 | 3 | 4 | 9 |
| 3 |  Italia | 2 | 1 | 1 | 4 |
| 4 |  Yhdysvallat | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 5 |  Kanada | 2 | 0 | 2 | 3 |
| 6 |  Ranska | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 6 |  Saksa | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 8 |  Itävalta | 0 | 3 | 4 | 7 |
| 9 |  Kreikka | 0 | 1 | 0 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 13 | 13 | 14 | 40 |
Denys Prokopenko

| Denys Prokopenko> Дени́с Генна́дійович Прокопе́нко |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Muut nimet:  Redis (Ре́діс)
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1991
Kansalaisuus:   Ukraina
Ammatti:  Upseeri
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):   Ukraina
Palvelusvuodet:  2014−
Komentajuudet:  12. erikoisoperaatioprikaati Azov
Taistelut ja sodat:  Venäjän–Ukrainan sota Itä-Ukrainan sota Mariupolin piiritys
Sotilasarvo:  Everstiluutnantti
Kunniamerkit:  Ukrainan sankari, Bohdan H’melnytskyin ritarikunta
Joukko-osasto:  Ukrainan kansalliskaarti
Joukkoyksikkö:  Azov-pataljoona
Denys Hennadijovytš Prokopenko (ukr. Дени́с Генна́дійович Прокопе́нко, s. 27. kesäkuuta 1991) on Ukrainalainen sotilasupseeri, joka on Ukrainan kansalliskaartin everstiluutnantti ja 12. erikoisoperaatioprikaati Azovin komentaja, joka oli Venäjän joukkojen sotavankina vuonna 2022 toukokuusta syyskuuhun.
Hänet tunnetaan puolustustaisteluista Mariupolin Azovstal-terästehtaan maanalaisissa tunneleissa Venäjää vastaan. Venäjä pommitti tehdasta raskaasti. Johtajuudestaan rintamalla hänelle myönnettiin maaliskuussa 2022 Ukrainan sankarin kunniamitali.
Prokopenkolla on suomalais-karjalaisia sukujuuria, ja hänen isoisänsä taisteli talvisodassa venäläisiä vastaan. Hän kokee taistelevansa samaa vihollista vastaan kuin isoisänsäkin. Prokopenko onkin pitänyt aikaisemmin maastopukunsa oikeassa hihassa Akseli Gallen-Kallelan suunnittelemaa Itä-Karjalan lippua. Hän on naimisissa Kateryna Prokopenkon kanssa.
Yksityiselämä

Lapsesta lähtien hän on harrastanut jalkapalloa ja kamppailulajeja. Ennen sodan alkua hän oli kiovalaisen jalkapalloseura Dynamon aktiivinen fani ja ultrakannattaja. Hän kertoo jalkapallon olevan hänelle tärkeää varsinkin sen joukkuehengen ja toveruuden vuoksi. Hän harrastaa ulkoilua puolisonsa kanssa ja lomillaan hän lähtee vuorille hiihtämään.
Hän valmistui Kiovan kansallisen kielitieteellisen yliopiston germaanistiikan osastolta, jossa hän suoritti englannin kielen opettamiseen suuntautuneen tutkinnon.lähde?
Vuonna 2020 hän pääsi Ukrainan kansalliseen puolustusyliopistoon, jossa hän erikoistui mekanisoitujen sotilasyksiköiden taistelutoimintaan ja johtamiseen.
Sotilasura > Donbasin sota

Prokopenko on ollut mukana Itä-Ukrainan sodassa heinäkuusta 2014 alkaen, aluksi rivisotilaana ja sitten joukkueen ja komppanian johtajana. Syyskuussa 2017 hänet ylennettiin majuriksi ja hänelle luovutettiin Azov-pataljoonan johtajuus, ja hänestä tuli Ukrainan asevoimien nuorin komentaja.
Sotilasura > Mariupolin puolustus

Venäjän täysimittaisen hyökkäyksen jälkeen Prokopenko kuvasi 7. maaliskuuta 2022 videon, jossa hän kehotti sulkemaan Ukrainan ilmatilan, jotta Mariupolin humanitäärinen romahdus voitaisiin estää.
Presidentti Volodymyr Zelenskyi myönsi 19. maaliskuuta 2022 Ukrainan sankarin kunniamitalin kahden Mariupolin puolustusta johtaneen yksikön komentajille: Prokopenko ja 36. erillisen merijalkaväen prikaatin komentaja, eversti Volodymyr Baranjuk. Azov-pataljoona virallinen Twitter-tili vahvisti 13. huhtikuuta 2022, että Prokopenko ylennettiin everstiluutnantiksi.
Sotilasura > Sotavankeus

Toukokuun 20. päivänä 2022 hän antautui venäläisille sotilaille yhdessä Azovstalin terästehaan viimeisten puolustajien kanssa ilmoitettuaan Telegramissa lähettämässään viimeisessä videoviestissä: ”Ylempi sotilasjohto on antanut käskyn säästää sotilaidemme henget ja lopettaa kaupungin puolustaminen.”
Koska Venäjän duuma yritti luokitella Azovin terroristijärjestöksi, jäi epäselväksi, pitikö Venäjä Prokopenkoa sotavankina. Toukokuun 24. päivänä Prokopenkon vaimo Kateryna vahvisti, että mies oli venäläisten vankina ja että hän oli saanut puhua miehen kanssa puhelimitse.
Sotilasura > Vaihto

Prokopenko vapautui 21. syyskuuta 2022 vankienvaihdossa. Sopimuksen mukaan Prokopenkon ja neljän muun ukrainalaisen huippukomentajan oli pysyttävä Turkissa sodan loppuun asti.
Toukokuussa 2023 antamassaan haastattelussa Kateryna Prokopenko kertoi joitain lisätietoja miehensä oleskelusta Turkissa: ”He ovat suljetussa laitoksessa. Emme edes tiedä tarkalleen, missä. He eivät ole lomakohteessa tai merellä. Heillä on tietty systeemi, valvotut puhelut, aikataulu. Heitä ei kiduteta kuten Venäjällä, mutta he eivät kuitenkaan ole täysin vapaita.” Hän kertoi olevansa kiitollinen sopimuksesta, jolla Denys saatiin pois venäläisestä vankeudesta, mutta toivoi kuitenkin, että Denys palaisi pian Ukrainaan.
Sotilasura > Paluu Ukrainaan

Heinäkuun 8. päivänä 2023 Ukrainan presidentti Volodymyr Zelenskyi ilmoitti, että Azovstalin komentajat oli tuotu takaisin Ukrainaan Turkista, ja julkaisi videon, jossa viisi Azovin komentajaa, mukaan lukien Prokopenko, nousi lentokoneeseen. Azovin antamassa lehdistötiedotteessa 17. heinäkuuta Prokopenko ilmoitti jatkavansa asepalvelustaan ja palaavansa Azovin komentajaksi.
Sotilasura > Paluu Azoviin

Prokopenko osallistui 4. elokuuta 2023 sotaharjoituksiin. Azovin lehdistöpalvelu julkaisi 23. elokuuta 2023 kuvan, jossa ”Redis” on rintamalinjalla sijaitsevassa komentopaikassa. Elokuusta 2023 lähtien Prokopenkon komennossa oleva Azovin prikaati on suorittanut taistelutehtäviä Lymanin suunnalla Serebrjanskin metsän alueella.
Kunniamerkit

Ukrainan sankarin kunniamerkki (19. maaliskuuta 2022) − henkilökohtaisesta rohkeudesta ja sankarillisuudesta puolustaessaan Ukrainan valtion suvereniteettia ja alueellista koskemattomuutta sekä uskollisuutta sotilasvalalleen.
Bohdan H’melnytskyin ritarikunta, 3. luokka (24. elokuuta 2019) − merkittävästä henkilökohtaisesta panoksesta Ukrainan kansan maanpuolustuskyvyn vahvistamiseksi, sotatoimien aikana osoitetusta rohkeudesta, virkatehtävien esimerkillisestä suorittamisesta ja korkeasta ammattitaidosta.
Mitali Ukrainan sotilaallisesta palveluksesta (25. maaliskuuta 2015) − myönnetään Prokopenkolle Ukrainan valtion suvereniteetin ja alueellisen koskemattomuuden puolustamisessa osoitetusta urheudesta ja korkeasta ammattitaidosta.
Paghman

| Paghman |
| --- | --- |
 Paghmanin kukkulan uusi palatsi.
 Paghman
 Koordinaatit: 34°35′18″N, 68°57′32″E 
Valtio:   Afganistan
Maakunta:  Kabul
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Paghman (dariksi ‏پغمان‎, pašt. ‏پغمان‎) on kaupunki Afganistanin Kabulin maakunnassa Kabulin kaupungin länsipuolella. Kaupunki rakennettiin kuningas Aman Allah Khanin kaudella nykyaikaisen mallin mukaisesti, mutta se kärsi merkittäviä tuhoja myöhemmissä sodissa.
Maantiede

Paghman sijaitsee Afganistanin Kabulin maakunnassa noin 25 kilometriä Kabulin kaupungista länteen Paghmanin piirikunnassa. Sen länsipuolella kohoavat Paghmanvuoret.
Historia

Afganistanin emiiri Abd al-Rahman Khan siirrätti Paghmaniin joitakin Kaferestanista ottamiaan islamiin pakkokäännytettyjä vankeja.
Nykyaikainen kaupunki rakennettiin Afganistanin kuningas Aman Allah Khanin valtakaudella. Kuningas rakennutti kuninkaallisen palatsin ja Kabulin yläluokan jäsenet rakennuttivat omia huviloitaan. Ylemmän keskiluokan kabulilaisia varten rakennettiin ulkoilmateatteri. Tarkoitus oli tarjota matkailukohde viikonloppumatkoille kuumien kesäkuukausien aikana. Riemukaari eli taq-i zafar rakennettiin ensimmäisen, toisen ja kolmannen afgaanisodan kaatuneiden muistoksi. Aman Allah Khan oli kolmannen sodan jälkeen vuonna 1919 saavuttanut maansa täyden itsenäisyyden briteiltä.
Paghman oli sittemmin useiden Afganistanissa vaikuttaneiden merkkihenkilöiden kotikaupunki. Siellä syntyivät esimerkiksi kommunistihallinnon Khalq-ryhmittymään kuulunut presidentti Hafiz Allah Amin, sekä islamistinen kapinallisjohtaja Abd al-Rasul Saijaf. Afganistanin sodanaikana Paghmanin lähiseudun vuoret ja metsät olivat mudjahidien tukialuetta. Huomattava osa kaupungista tuhoutui sodan taistelujen aikana. Afganistanin sisällissodan aikana kaupunkia halltisivat Burhan al-Din Rabbanin joukot. Taliban valtasi sen syyskuussa 1996.
Aikanaan tunnetut Paghmanin puutarhat niin sanotulla Paghmaninkukkulalla olivat edelleen raunioina 2000-luvun Afganistanin sodan jälkeen. Kukkulalle rakennettiin uusi palatsimainen rakennus, joka avattiin persialaisen uudenvuoden eli nawrozin juhlijoiden käyttöön vuonna 2014.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paghman Wikimedia Commonsissa
Afgaanisotien riemukaari.
Paghmanin moskeija.
Tongi

| Tongi |
| --- | --- |
 Rautatieasema
 Tongi
 Koordinaatit: 23°53′24″N, 90°24′21″E 
Valtio:  Bangladesh
Alue:  Dhakan alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  32,1 km²
Väkiluku (2011):  476 350
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tungysilta
Tongi (bengaliksi টঙ্গী, Ṭôṅgī) on kaupunki Bangladeshissa. Vuonna 2011 siellä oli 476 350 asukasta, mikä teki siitä Bangladeshin viidenneksi suurimman kaupungin.
Se sijaitsee 25 km maan pääkaupungin Dhakan pohjoispuolella Turag-joen varrella.  Monet tongilaiset käyvät Dhakassa töissä.
Kaupunki kasvaa nopeasti, ja sen oletetaan sulautuvan pian yhtenäiseen pääkaupunkiseutuun.
Tongissa järjestetään vuosittain uskonnollinen juhla Turag-joen penkalla. Juhla on järjestetty vuodesta 1966 alkaen. Vuonna 2007 siihen osallistui kolme miljoonaa muslimia.
Jalmari Niemi

Jalmari Johannes Niemi (24. kesäkuuta 1895 Piikkiö – 7. huhtikuuta 1959 Lahti) oli suomalainen päätoimittaja ja tietokirjailija. Hän julkaisi useita Lahden seudun yhdistysten ja yritysten historiikkeja.
Jalmari Niemi oli Kokkola-lehden päätoimittajana 1917–1918, Etelä-Suomen Sanomien päätoimittajana 1920–1927, Lahden Sanomien päätoimittajana 1927–1931 ja Uudenkaupungin Sanomien päätoimittajana 1938–1939.
Niemi kävi koulunsa Turussa. Ensimmäinen maailmansota keskeytti hänen historiantutkimukseen tähtäävät opinnot ja hän suuntautui sanomalehtialalle. Vuonna 1940 hän tuli Etelä-Suomen Sanomien toimituspäälliköksi. Niemi julkaisi paikallishistoriallisia teoksia sekä useita pienempiä kirjasia talouselämän alalta. Osa hänen teoksistaan ilmestyi myös ruotsinkielellä. Niemi toimi puhujana useissa tilaisuuksissa. Sotilaallisen koulutuksen hän sai Vimpelin sotakoulussa ja osallistui upseerina Suomen sisällissotaan. Hyvinkään Sanomiin Niemi kirjoitti "Viikosta viikkoon" katsaukset nimimerkillä Topias.