stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paolo Rondelli
Poliittinen ura

Vuosina 2007–2016 Rondelli toimi San Marinon Yhdysvaltojen- ja sittemmin myös Unescon-suurlähettiläänä vuoteen 2019 asti.
Rondelli valittiin ensimmäistä kertaa San Marinon parlamenttiin vuoden 2019 vaaleissa. Hän edustaa R.E.T.E.-puoluetta. Maaliskuussa 2022 hänet valittiin yhdessä Oscar Minan kanssa kapteenivaltionhoitajaksi. Rondellista tuli maan ensimmäinen avoimesti seksuaali- ja sukupuolivähemmistöjä edustava kapteenivaltionhoitaja sekä koko maailman ensimmäinen avoimesti homoseksuaali valtionpäämies.
Kunnianosoituksia

San Marinon ritarikunta (San Marino, 2022, suurmestari)
Pro Merito Melitensi -ritarikunta (Maltan ritarikunta, 2000)
Italian tasavallan ansioritarikunta (Italia, 2006)
Ordre des Palmes académiques (Ranska, 2007)
Lähde:
Alousséni Sanou

Alousséni Sanou (s. 1964 Kati) on malilainen taloustieteilijä, joka toimii maansa talous- ja valtiovarainministerinä.
Sanou valmistui ylioppilaaksi Bamakon teknisestä lyseosta vuonna 1982 ja suoritti taloustieteen maisterintutkinnon Malin hallintokorkeakoulusssa vuonna 1987. Hän on käynyt useita koulutuksia ulkomailla.
Maatalouden kehityspankissa työskennellyt Sanou nimitettiin Moctar Ouanen hallituksen talous- ja valtiovarainministeriksi lokakuussa 2020. Hän jatkoi samassa tehtävässä Choguel Maïgan hallituksessa kesäkuussa 2021.
Sanou on naimisissa ja neljän lapsen isä. Hän puhuu ranskaa, englantia ja bambaraa ja pitää matkustamisesta, lukemisesta ja lentopallosta.
Michel Hamala Sidibé

Michel Hamala Sidibé (s. 1952) on malilainen hallintovirkailija. Hän on toiminut maan terveys- ja sosiaaliministerinä toukokuusta 2019 lähtien.
Sidibé on suorittanut yliopistotutkinnot taloustieteestä, kansanvälisestä yhteistyöstä ja yhteiskuntasuunnittelusta. Hän on työskennellyt Terre des hommes -säätiön Malin johtajana vuodesta 1982, Unicefin ohjelmajohtajana vuodesta 1987 ja Yhidstyneiden kansakuntien AIDS-ohjelmassa vuodesta 2001. Sidibé toimi UNAIDS:in pääjohtajana vuosina 2008–2019. Hänet nimitettiin Boubou Cissén hallituksen sosiaali- ja terveysministeriksi toukokuussa 2019.
Vilma Alina

| Vilma Alina |
| --- | --- |
 Vilma Alina YleXPop-tapahtumassa kesäkuussa 2017
Henkilötiedot
Koko nimi:  Vilma Alina Lähteenmäki
Syntynyt: 8. elokuuta 1993 (ikä 31) Helsinki
Muusikko
Laulukielet:  suomi
Aktiivisena:  2013–
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  koskettimet, kitara
Yhtyeet:  Robin
Levy-yhtiöt:  Universal Music (2013–)
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Vilma Alina (oik. Vilma Alina Lähteenmäki, s. 8. elokuuta 1993 Helsinki) on suomalainen laulaja-lauluntekijä. Hän sai levytyssopimuksen Universal Musicin kanssa vuonna 2013 Youtube-videopalveluun lataamansa videon seurauksena. Videolla hän esitti loopperilla tekemänsä potpurin Anssi Kelan ja Robinin kappaleista. Ensimmäisen singlensä ”Hullut asuu Kallios” hän julkaisi marraskuussa 2014. Esikoisalbuminsa Ufoja hän julkaisi helmikuussa 2016. Toinen albumi Tulva julkaistiin maaliskuussa 2019.
Vilma Alina soitti vuosina 2013–2016 koskettimia poplaulaja Robinin keikkabändissä. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Sibelius-lukiosta keväällä 2012. Hän on opiskellut muusikoksi Helsingin Pop & Jazz Konservatoriossa, mutta on laittanut opintonsa tauolle uransa vuoksi.
Koskettimien lisäksi Vilma soittaa myös kitaraa. Elokuussa 2021 julkaistulta kolmannelta albumilta True Crime on julkaistu singlet ”Rikollinen”, ”Nuoret rakastavaiset” ja ”Särkymisen arvoinen”. Keväällä 2021 julkaistiin myös Kiinteistömaailman mainoskappale ”Mä välitän”. Vilma Alinan neljäs albumi Polut kasvaa umpeen julkaistiin 8. maaliskuuta 2024.
Diskografia > Albumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Lista> Albumilista | Myynti |
| --- | --- | --- | --- |
| Ufoja |  Julkaistu: 26. helmikuuta 2016  Formaatti: CD / digitaalinen  Levy-yhtiö: Universal Music | #20  | kultalevy  |
| Tulva |  Julkaistu: 1. maaliskuuta 2019  Formaatti: CD / digitaalinen  Levy-yhtiö: Universal Music | #13  |  |
| True Crime |  Julkaistu: 27. elokuuta 2021  Formaatti: LP / digitaalinen  Levy-yhtiö: Universal Music | #10  | — |
| Polut kasvaa umpeen |  Julkaistu: 7. maaliskuuta 2024  Formaatti: digitaalinen  Levy-yhtiö: Universal Music | #16 |  |
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> Lataus-lista | Listasijoitukset> Single-lista | Listasijoitukset> Radio- lista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Hullut asuu Kallios” | 2014 | – | – | 43  | Ufoja |
| ”Ota mut niin” | 2015 | – | – | 96  | Ufoja |
| ”Tulevaisuuden lupauksii” | 2015 | – | – | – | Ufoja |
| ”Juha88” (feat. Teflon Brothers) | 2016 | 3  | 2  | 37  | Ufoja |
| ”Jeesus” | 2016 | – | – | – |  |
| ”Tänään ei nukuta” | 2017 | 13  | – | 59  | Tulva |
| ”Tyynysotaa” (Vilma Alina, Nelli Matula, Sini Yasemin & Ida Paul) | 2017 | 2  | – | 51  |  |
| ”Syliin” (feat. Jon-Jon) | 2017 | 21  | – | 40  | Tulva |
| ”Uhanalasii” | 2018 | – | – | – |  |
| ”Ballerina” | 2018 | – | – | – | Tulva |
| ”Voimaeläin” (feat. Gasellit) | 2018 | – | – | – | Tulva |
| ”Palasina” | 2018 | – | 13  | 5  | Tulva |
| ”Tanssii susien kaa” | 2019 | – | – | – | Tulva |
| ”Rikollinen” | 2020 | – | – | 6  | True Crime |
| ”Nuoret rakastavaiset” | 2020 | – | – | 46  | True Crime |
| ”Mä välitän” | 2021 | – | – | – |  |
| ”Särkymisen arvoinen” | 2021 | – | – | 62  | True Crime |
| ”Usko toivo rakkaus” | 2021 | – | – | – | True Crime |
| ”Paha tapa” | 2022 | – | – | 55  | Polut kasvaa umpeen |
| ”Pidän susta irti” | 2023 | – | – | – | Polut kasvaa umpeen |
| ”Mä kävin tääl” | 2023 | – | – | – | Polut kasvaa umpeen |
| ”Parasta elämää" | 2024 |  |  |  | Polut kasvaa umpeen |
Diskografia > Musiikkivideot

Hullut asuu Kallios (2014 – ohj. Kaapo Kamu & Maryam Razavi)
Ota mut niin (2015 – ohj. Samu Amunét)
Juha88 (2016 – ohj. Samu Amunét)
Tänään ei nukuta (2017)
Tyynysotaa (2017 – ohj. Viivi Huuska & Cristal Snow)
Syliin (2017 – ohj. Samu Amunét & Janne Amunét)
Uhanalaisii (2018 – ohj. Jaakko Kangas)
Nuoret rakastavaiset (2021 – ohj. Mikko Harma)
Paha tapa (Lyric Video) (2022)
Pidän susta irti (Lyric Video) (2023)
Parasta elämää (Lyric Video) (2024)
Aiheesta muualla

Vilma Alinan kotisivut
Vilma Alinan YouTube-kanava
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Yle
Raija Sironen

Raija-Liisa Sironen (s. 28. tammikuuta 1947 Mikkeli) lähde? on saksan ja ranskan kielen opettaja, suomentaja.
Suomentanut teoreettisia artikkeleita (Georg Simmel, Wolfgang Fritz Haug, Ernst Bloch, Michel Foucault, Jean Baudrillard, Pierre Bourdieu, Jean-Francois Lyotard, Paul Veyne, Bertolt Brecht, Max Horkheimer) alan lehtiin (Taide, Kulttuurivihkot, Parnasso, Liikunta ja tiede, Naistutkimus, Tiede ja edistys) ja artikkelikokoelmiin (Moderni/postmoderni. Toim. Jussi Kotkavirta ja Esa Sironen. Tutkijaliitto, 1986, 2. p. 1989, Yliopiston ajatusta etsimässä. Toim. Kari Kantasalmi. Gaudeamus, 1990, Mitä on valistus? Toim. Juha Koivisto ym., Osuuskunta Vastapaino, 1995, Estetiikan klassikot II. Modernista postmoderniin. Toim. Ilona Reiners, Anita Seppä ja Jyri Vuorinen, Gaudeamus, 2016) vuodesta 1983 lähtien.
Suomentanut kirjoina:
Wolfgang Schivelbusch, Nautintoaineiden kulttuurihistoria. Otava, 1986. Jälkisanat Pasi Falk.
Walter Benjamin, Messiaanisen sirpaleita. Kirjoituksia kielestä, historiasta ja pelastuksesta. Kansan Sivistystyön Liitto ja Tutkijaliitto, 1989 (189 sivua). 2. painos 2024.
Thomas Ziehe, Uusi nuoriso. Epätavanomaisen oppi­misen puolustus. Osuuskunta Vastapaino, 1991, (2. p. 1992). Yhdessä Jussi Tuormaan kanssa.
Roland Barthes, Tekstin hurma. Osuuskunta Vastapaino, 1993. Jälkisanat Erkki Vainikkala.
Theodor W. Adorno, Minima Moralia. Ajatuksia särjetystä elämästä. Osuuskunta Vastapaino, 2024. Yhdessä Erkki Vainikkalan kanssa.
Ensio Surma-aho

Ensio Eino Surma-aho (22. toukokuuta 1936 Evijärvi – 9. kesäkuuta 1975) oli suomalainen teologi ja kirjailija.
Surma-aho toimi ylioppilaaksi valmistuttuaan muutaman vuoden tilapäisenä kansakoulunopettajana, kunnes hän aloitti 1960 teologian opinnot Helsingin yliopistossa. Hän sairastui opiskeluaikanaan syöpään, ja hän julkaisi 1964 sairauden aikaiset päiväkirjansa pääsiäisestä 1962 loppuvuoteen 1964 nimellä Elämä säteiden varassa. Kirjaan ilmestyi vuotta myöhemmin jatko-osa Säteiden sanomaa.
Teoksia

Elämä säteiden varassa: Nuoren syöpään sairastuneen teologin päiväkirjamerkintöjä. Kauppiaiden kustannus, Helsinki 1964
Säteiden sanomaa: Ensio Surma-ahon kirjeenvaihtoa mm. kohtalotovereiden ja heidän omaistensa, lääkäreiden sekä teologien kanssa päiväkirjan Elämä säteiden varassa ilmestyttyä. Kauppiaiden kustannus, Helsinki 1965
Edward Elgar

| Edward Elgar |
| --- | --- |
 Edward Elgar noin vuonna 1900.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1857 Broadheath, Yhdistynyt kuningaskunta
Kuollut: 23. helmikuuta 1934 (76 vuotta) Worcester, Yhdistynyt kuningaskunta
Ammatti:  säveltäjä
Muusikko
Tyylilajit:  romantiikka
Soittimet:  viulu, fagotti
 Nimikirjoitus
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Edward Elgar (2. kesäkuuta 1857 Broadheath, Worcestershire – 23. helmikuuta 1934 Worcester, Worcestershire) oli brittiläinen säveltäjä.  Hänen tuotantonsa edustaa 1800-luvun loppupuolen romantiikkaa, ja hänen tunnetuimpiin sävellyksiin lukeutuvat Enigma-muunnelmat sekä Pomp and Circumstance -marssit.
Elämä > Lapsuus ja nuoruus

Elgar syntyi pienessä worcestershireläisessä kylässä pianonvirittäjä ja musiikkikauppias William Elgarille sekä tämän vaimolle Annille. Lapsena Elgar opiskeli musiikkia pääasiassa itse, koska hänen vanhemmillaan ei ollut tarpeeksi rahaa kustantaakseen tämän opintoja. Elgar kiinnostui musiikista alun perin isänsä musiikkiliikkeessä olleiden nuottien ja soitinten ansiosta. Joskus hän otti liikkeestä löytyneitä nuotteja mukaansa maaseudulle ja tutki niitä. Myöhemmin Elgar sai sävellyksiinsä usein innoituksen luonnosta.
15-vuotiaana Elgar jätti koulun ja aloitti työt paikallisen asianajajan alaisena. Vuoden kuluttua hän kuitenkin päätti alkaa työskennellä musiikin parissa. Vuonna 1879 Elgar alkoi soittaa viulua orkesterissa. Kerran hän pääsi soittamaan Antonín Dvořákin kuudennen sinfonian ja Stabat Materin. Elgar piti Dvořákin orkestroinnista ja otti hänen musiikistaan vaikutteita useisiin varhaissävellyksiinsä.
29-vuotiaana Elgar tapasi Caroline Alice Robertsin, jonka kanssa meni kolme vuotta myöhemmin naimisiin. Elgar sävelsi vaimolleen kamarimusiikkikappale Salut d’amourin. Myöhemmin kappaleesta tuli yksi säveltäjän arvostetuimmista. Salut d’amourin alkuperäinen versio esitetään pianolla ja viululla.
Pian pariskunta muutti Lontooseen. Täällä Edward Elgar omistautui täysin säveltämiselle. Säveltäjä ei kuitenkaan saanut suosiota ja pian pariskunta muutti takaisin.
Elämä > Läpimurto

Elgar alkoi saavuttaa menestystä säveltäjänä 1890-luvulla. Varhaisimpiin mestariteoksiin lukeutuu muun muassa Serenadi jousiorkesterille vuodelta 1892.
Lopullinen kansainvälinen läpimurto tapahtui, kun Elgar vuonna 1899 sävelsi tunnetut Enigma-muunnelmansa. Ne ensiesitettiin Lontoossa arvostetun saksalaisen kapellimestari Hans Richterin johdolla. Elgar itse kertoi, että teos syntyi, kun hän alkoi eräänä päivänä improvisoida pianolla yhtä melodiaa. Sitten hän alkoi muunnella sitä niin, että jokainen muunnelma kuvaisi jotakuta hänen ystäväänsä. Tämän jälkeen säveltäjä orkestroi muunnelmat ja teoksesta tuli menestys. Lopullisessa työssä muunnelmia oli kaikkiaan neljätoista.
1890-luvulla Elgar sävelsi myös useita lauluteoksia, kuten kantaatti The Black Knightin. Ne eivät kuitenkaan ole nykyään kovin tunnettuja. Vokaalimusiikin alalla säveltäjän ensimmäinen mestariteos oli hänen vuonna 1900 säveltämänsä oratorio Gerontiuksen uni (The Dream of Gerontius). Teoksen ensiesitys 3. lokakuuta 1900 ei ollut kovin menestyksekäs, mutta nykyään teosta pidetään yhtenä Elgarin onnistuneimmista.
Elgar tunnetaan nykyään parhaiten orkesterille säveltämiensä viiden Pomp and Circumstance -marssin ansiosta. Kaksi ensimmäistä marssia hän sävelsi vuonna 1901. Niistä ensimmäisen hän sovitti seuraavana vuonna myös kuorolle. Vuosina 1905, 1907 ja 1930 Elgar sävelsi kolme viimeistä marssia. Vuonna 1930 sävelletyn viidennen marssin melodiat olivat kuitenkin syntyneet jo aiemmin. Säveltäjä ehti myös tehdä luonnoksia kuudennesta marssista.
Vuosina 1902–14 Elgar oli suosituimmillaan. Niinä vuosina hän teki neljä matkaa Yhdysvaltoihin, joista yhdellä hän esiintyi kapellimestarina. Vuonna 1904 Elgarille annettiin aatelisarvo. Vuonna 1908 Elgar sävelsi ensimmäisen sinfoniansa. Se esitettiin jo samana vuonna sata kertaa.
Elämä > Myöhemmät vaiheet

1910-luvun loppupuolella Elgarin suosio alkoi hiipua. Hänen viimeisenä merkittävänä teoksenaan pidetään vuonna 1919 sävellettyä sellokonserttoa. Pian konserton säveltämisen jälkeen Elgarin vaimo kuoli. Elämänsä loppupuolella Elgar ei enää säveltänyt juuri mitään merkittävää. Myöhemmin säveltäjä alkoi säveltää oopperaa, mutta se jäi kesken. Elgarilta tilattiin myös kolmas sinfonia, mutta sekään ei ehtinyt valmistua. Sittemmin säveltäjä Anthony Payne sävelsi sinfonian valmiiksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Elgar Society and The Elgar Foundation.
Elgar International Music Score Library Project (englanniksi)
Edward Elgar Choral Public Domain Library.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja 2  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Discography of American Historical Recordings  FID  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  BMLO  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  RISM  SNAC  IdRef 
Sir Edward Elgar vuonna 1931.
Charles Samba Sissoko

Charles Samba Sissoko (myös Cissoko, 5. tammikuuta 1932 Kaolack – 18. heinäkuuta 2000 Bamako) oli malilainen sotilas ja poliitikko.
Sissoko kävi koulunsa Dakarissa, liittyi Ranskan siirtomaa-armeijaan ja osallistui Indokiinan sotaan vuosina 1953–1954. Opiskeltuaan Fréjusin sotakoulussa hän palasi Maliin luutnanttina vuonna 1962 ja komensi presidentin kaartia vuosina 1963–1967. Vuonna 1967 hänet määrättiin johtamaan joukko-osastoa Tessalitissa.
Sissoko oli Moussa Traorén ystävänä mukana vuoden 1968 vallankaappaussuunnitelmassa, vaikka hän ei osallistunut varsinaiseen kaappaukseen. Sissoko oli Malia hallinneen sotilasjuntan jäsen ja marraskuussa 1968 hänet nimitettiin puolustus- ja sisäministeriksi. Vuosina 1970–1978 hän toimi Malin ulkoministerinä.
Everstiksi kohonnut Sissoko pidätettiin maaliskuussa 1978 syytettynä vallankaappausyrityksestä yhdessä Kissima Doukaran, Karim Dembélén ja Tiécoro Bagayokon kanssa. Valtion turvallisuusoikeus tuomitsi hänet viideksi vuodeksi pakkotyöhön. Sissoko kärsi tuomionsa Taoudenissa ja hänet vapautettiin vuonna 1983.
Shigeru Ishiba

| Shigeru Ishiba> 石破 茂 |
| --- | --- |

 Japanin pääministeri
 1. lokakuuta 2024 –  
Monarkki:  Naruhito
Edeltäjä:  Fumio Kishida
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. helmikuuta 1957 (ikä 68) Chiyoda, Tokio, Japani
Kansalaisuus:  japanilainen
Ammatti:  poliitikko
Puoliso:  Yoshiko Nakamura
Lapset:  2
Tiedot
Puolue:  Japanin liberaalidemokraattinen puolue
Tutkinnot:  Keio University (LLB)
Uskonto:  kristinusko
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.ishiba.com
Shigeru Ishiba (jap. 石破 茂; s. 4. helmikuuta 1957) on japanilainen liberaalidemokraattisen puolueen poliitikko. Hän on toiminut puolueen johtajana ja Japanin pääministerinä 1. lokakuuta 2024 alkaen.
Japanin parlamentti nimitti Ishidan pääministeriksi.
Ennen pääministeriyttään Ishiba toimi puolustusministerinä. Hän oli pyrkinyt pääministeriksi tuloksetta jo neljä kertaa aiemmin. Ishiban tärkein kilpailija aseman tavoittelijana vuoden 2024 puheenjohtajavalinnassa oli talousturvallisuusministeri Sanae Takaichi. Viimeisellä äänestyskierroksella Takaichi sai 194 ja Ishiba 215 ääntä.
Näkemyksiä

Ishiba on kertonut pohtivansa toimia mahdollisen ufojen saapumisen varalta. Hän kertoi joulukuussa 2007, että ufojen olemassaoloa ei ole syytä kiistää. Hänet nimitettiin toukokuussa 2024 ufohavaintoja selvittävän valiokunnan neuvonantajaksi.
Ishiba on äärinationalistisen Nippon Kaigi -järjestön jäsen. Uskonnolliselta vakaumukseltaan Ishiba on kristitty.
Pepe & Saimaa

| Pepe & Saimaa Pepe Willberg & Saimaa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu:  9. toukokuuta 2014  14. marraskuuta 2014 (kultapainos)  9. kesäkuuta 2023 (uusintajulkaisu) 
 Formaatti: CD 2CD LP LP+CD digitaalinen
 Tuottaja(t): Matti Mikkola
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 53.01
 Levy-yhtiö: Suomen Musiikki
Muut kannet
 Kultapainoksen kansikuva
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Pepe Willbergin muut julkaisut
| Kaukaa kaipaan 2008 | Pepe & Saimaa 2014 | Kun tuulee 2017 |
Saimaan muut julkaisut
|   | Pepe & Saimaa 2014 | Matka mielen ytimeen 2015 |
Pepe & Saimaa on Pepe Willbergin kymmenes sooloalbumi, joka julkaistiin 9. toukokuuta 2014 CD:nä, tuplavinyylinä sekä digitaalisesti. Albumin on tuottanut muusikko-tuottaja Matti Mikkola. Mikkola on myös säveltänyt suurimman osan kappaleista noin kymmenen vuotta ennen albumin julkaisua Saimaa-yhtyeelleen. Pepe & Saimaa nousi julkaisuviikollaan suoraan Suomen virallisen albumilistan kärkeen ensimmäisenä Willbergin albumina.
Albumista julkaistiin 14. marraskuuta 2014 CD:nä kultapainos, joka sisälsi lisälevyllä yhdeksän Helsingin juhlaviikoilla livenä äänitettyä kappaletta. Kesäkuussa 2023 albumista julkaistaan uusintajulkaisu 200 kappaleen CD- ja 500 kappaleen vinyylipainoksena. Painos sisältää kolme aiemmin julkaisematonta instrumentaaliversiota albumin kappaleista.
Albumin ensimmäinen single, ”Lyhyenä hetkenä” julkaistiin jo vuonna 2011, ja se nousi Yle Radio Suomen vuoden 2012 soitetuimmaksi kappaleeksi. Toinen single ”Tällä kadulla” julkaistiin 21. maaliskuuta 2014.
Taustaa

Pepe Willberg oli ilman levytyssopimusta, kunnes Suomen Musiikki -levy-yhtiön Kari Hynninen tarjosi hänelle viisi albumia kattavaa levytyssopimusta yhtiönsä kanssa. Willbergille tarjotuista kappaleista ei löytynyt sopivia kappaleita levytettäväksi. Mukana oli tuottaja Matti Mikkolan kappale ”Lyhyenä hetkenä”, jonka lisäksi Mikkolalta tilattiin lisää kappaleita. Mikkolalla oli pöytälaatikossaan 2000-luvun puolessa välissä säveltämiään kappaleita, joita oli esitetty muutaman kerran Saimaa-nimisen orkesterin kanssa, mutta niitä ei ollut levytetty. Kari Hynnisen ehdotuksesta Mikkola esitteli Willbergille Saimaa-kappaleet. Kappaleiden taustat äänitettiin kuudella eri studiolla ja laulut Mikkolan työhuoneella. Yhteensä albumilla esiintyy yli 80 muusikkoa. Äänityksiä tehtiin kolmen vuoden ajan.
Lopulta albumille päätyi Mikkolan sävellysten lisäksi myös kaksi albumin miksanneen Eppu Kososen säveltämää kappaletta. Mikkolan sävellykset sanoitti Timo Kiiskinen ja Kososen Johanna Vuoksenmaa.
Albumin tyyli

Albumille ensimmäisenä äänitetty singlekappale ”Lyhyenä hetkenä” oli tyyliltään 1970-luvun henkinen, ja sovitukset saivat siksi vaikutteita 1960- ja 1970-luvun musiikista. Kappaleiden sovituksissa on hyödynnetty ”suurieleisiä” orkesteriosuuksia. Orkesteriosuuksissa on käytetty 13-henkistä Lumos-jousiorkesteria ja puhallinosuudet on soittanut Kaartin Soittokunnan 20-henkinen orkesteri. Kuoro-osuuksissa puolestaan laulaa 37 kuorolaista, jotka ovat äänialoiltaan sopraanoja, alttoja, tenoreita sekä bassoja. Bändiosuudet ovat äänittäneet pääosin Matti Mikkolan, Tommi Suutarisen, Thomas Rönnholmin, Juho Kanervon, Toni Kulkun ja Nicholas Rehnin muodostama Saimaa-yhtye.
Matti Mikkola oli alun perin ryhtynyt säveltämään kappaleita, jotka saivat olla niin pitkiä, polveilevia ja ajattomia kuin hän itse halusi. Albumilla kappaleiden kestot vaihtelevatkin kolmesta jopa kymmeneen minuuttiin.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Desibeli.net: 
Rumba: 
Soundi: 
Viisukuppila: 12/12
Pepe & Saimaa -albumin saamat arviot ovat olleet erittäin positiivisia.
Viisi tähteä albumille antanut Soundi-lehden Hemmo Päivärinne sanoo arviossaan kappaleiden olevan runsaita, monimutkaisia ja uskaliaan pitkiä, jotka ovat ”täynnä upeita nyansseja”. Päivärinteen mukaan kappaleiden sovituksiin ja äänityksiin on selvästi panostettu. Kaikki albumin kappaleet ovat mestariteoksia ja albumi kokonaisuudessaan ”täydellinen taiteellinen täysosuma ja mestariteos”. Myös Savon Sanomat sanoo Pepe & Saimaa -albumin olevan "mestariteos".
Myös Helsingin Sanomien toimittaja kehui albumia ja sanoi ”Aivan sama mulle mä oon onnellinen”, ”Lyhyenä hetkenä” ja ”Tällä kadulla” -kappaleiden olevan albumin pophelmiä ja huippuhetkiä.
Albumin saamat useat positiiviset arviot johtivat albumin loppumiseen useista liikkeistä levyn julkaisupäivänä. Albumista otettiin aluksi 3 000 kappaleen erä, jonka kaupat ostivat kokonaan. Albumia myytiin ensimmäisen viikon aikana yli 4 000 kappaletta. 500 kappaleen ensimmäinen erä levyn vinyylipainosta myytiin loppuun ja toinen erä sitä saapui myyntiin heinäkuussa 2014. 21. toukokuuta 2014 Willbergin Facebook-sivuilla kerrottiin albumin myyneen siihen mennessä 5 500 kappaletta. Heinäkuun 2014 lopussa albumi ylitti kultalevyrajan yli 10 000 kappaleen myynnillään. Yhteensä sitä myytiin vuoden 2014 aikana 13 530 kappaletta ollen vuoden kahdeksanneksi myydyin albumi.
Pepe & Saimaa palkittiin helmikuussa 2015 Emma-gaalassa vuoden rock-albumi ja kriitikoiden valinta -palkinnoilla. Samassa gaalassa Pepe Willberg palkittiin vuoden miessolistina. Albumin tuottanut Matti Mikkola puolestaan valittiin vuoden tuottajaksi. Mikkolan albumille tekemät sävellykset ja sovitukset ovat ehdolla myös Teosto-palkinnon saajaksi.
Vastaanotto > Vuoden 2014 paras albumi?

Vuodenvaihteessa 2014–2015 useat mediat nimesivät kuluneen vuoden parhaita albumeita. Helsingin Sanomien Ilkka Mattila nimesi Pepe & Saimaan mielestään vuoden 2014 parhaaksi albumiksi. Soundi-lehti sekä Radio Helsinki nimesi albumin myös vuoden parhaaksi. Rumba-lehti nosti albumin puolestaan vuoden kolmanneksi parhaaksi. Myös sanomalehti Keskisuomalaisen toimittajat Jemo Kettunen, Aki Lehti, Kaisa Murtoniemi sekä Vesa Rantama nimesivät Pepe & Saimaan yhdeksi vuoden parhaista albumeista.
Myös brittiläinen toimittaja Kieron Tyler nimesi Pepe & Saimaa -albumin vuoden parhaaksi The Arts Desk -sivustolla julkaistussa kirjoituksessaan.