stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bay of Plenty
Väestö

| Nimi | Asukkaita (2015) |  % alueen asukkaista |
| --- | --- | --- |
| Tauranga | 130 800 | 45.6% |
| Rotorua | 56 800 | 19.8% |
| Whakatane | 19 300 | 6.7% |
| Te Puke | 7 920 | 2.8% |
| Kawerau | 6 660 | 2.3% |
| Katikati | 4 410 | 1.5% |
| Opotiki | 4 130 | 1.4% |
| Waihi Beach | 2 070 | 0.7% |
| Murupara | 1 770 | 0.6% |
| Edgecumbe | 1 750 | 0.6% |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bay of Plenty Wikimedia Commonsissa
Uuden-Seelannin alueet
Auckland
Bay of Plenty
Canterbury
Gisborne
Hawke's Bay
Manawatu-Wanganui
Marlborough
Nelson
Northland
Otago
Southland
Taranaki
Tasman
Waikato
Wellington
West Coast
B-Side Ourselves

| B-Side Ourselves Skid Row |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 1992
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 18.33
 Levy-yhtiö: Atlantic Records
Skid Rowin muut julkaisut
| Slave to the Grind 1991 | B-Side Ourselves 1992 | Subhuman Race 1995 |
B-Side Ourselves on Skid Row'n EP, joka ilmestyi vuonna 1992. Siinä olevat kappaleet ovat cover-versioita kappaleista jotka olivat levyttäneet Skid Rowia vaikuttaneet bändit.. Kyseinen EP-levy sijoittui numeroksi 58 The Billboard 200 -listalla.
Kappaleella "Psycho Therapy" esiintyy vieraana Taime Downe yhtyeestä Faster Pussycat.
"Delivering the Goods" on live äänitys,jossa esiintyy Skid Rowin lisäksi Judas Priestin laulaja, Rob Halford. Se julkaistiin singlenä ja sisältyi myös Live EP:lle Subhuman Beings on Tour.
Kappaleet

Psycho Therapy – 2.30 (The Ramones -cover, feat. Taime Downe)
C'mon and Love Me – 3.23 (KISS -cover)
Delivering the Goods – 4.55 (Live, Judas Priest -cover, feat. Rob Halford)
What You're Doing – 4.26 (Rush cover)
Little Wing – 3.19 (The Jimi Hendrix Experience -cover)
Kokoonpano

Rob Affuso – rummut
Sebastian Bach – laulu
Dave Sabo – kitara
Scotti Hill – kitara
Rachel Bolan – basso
Aiheesta muualla

B-Side Ourselves Discogsissa. (englanniksi)
Albumi B-Side Ourselves Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Skid Row
| --- | --- |
Studioalbumit:   Skid Row  Slave to the Grind  Subhuman Race  Thickskin  Revolutions per Minute  The Gang’s All Here 
Livealbumit:  Subhuman Beings on Tour
EP:t:  B-Side Ourselves
Avenas

| Avenas |
| --- | --- |
 Avenasin Notre Dame -kirkko
 Avenas
 Koordinaatit: 46°11′41″N, 4°36′18″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Rhône-Alpes
Departementti:  Rhône
Arrondissementti:  
Väkiluku (2014):  125
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Avenas [avənas] on kunta Rhônen departementissa Rhône-Alpesin hallintoalueella Ranskassa. Kunnassa oli 125 asukasta vuoden 2014 väestönlaskennassa. Avenasin pinta-ala on yhdeksän neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Avenas Wikimedia Commonsissa
Bert Hazell

Bert Hazell (18. huhtikuuta 1907 – 11. tammikuuta 2009) oli brittiläinen Labour-puolueen poliitikko. Hän syntyi Attleboroughissa, Norfolkissa, ja istui parlamentin jäsenenä vuosina 1964–1970.
Hazellista tuli viimeinen elossa oleva 1900-vuosikymmenellä syntynyt Britannian parlamentaarikko 98-vuotiaan David Rentonin kuoltua 24. toukokuuta 2007. 101-vuotiaana kuollut Hazell on toiseksi pisimpään elänyt Yhdistyneen kuningaskunnan parlamentin jäsen Theodore Cooke Taylorin jälkeen.
Big Mama Thornton

Willie Mae ”Big Mama” Thornton (11. joulukuuta 1926 Montgomery, Alabama – 25. heinäkuuta 1984 Los Angeles, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen blues- ja rhythm and blues -laulaja. Thorntonin tunnetuin levytys on ”Hound Dog”, joka oli vuonna 1953 Billboardin R&B-listan ykkösenä seitsemän viikon ajan. Thorntonin tunnetuimpia omia kappaleita on ”Ball and Chain” (1968), josta Janis Joplin levytti menestysversion.
Thornton aloitti laulajanuransa laulamalla kirkossa. Sen jälkeen hän ryhtyi laulamaan bluesia ja kiersi Sammy Greenin Hot Harlem Revuessa 1940-luvulla. Peacock Records teki hänen kanssaan sopimuksen vuonna 1951, ja hänen ensimmäinen singlensä ”Partnership Blues” julkaistiin samana vuonna. Johnny Otisin sekä Jerry Leiberin ja Mike Stollerin kirjoittama ”Hound Dog” oli hänen kolmas Peacock-singlensä, ja se teki hänestä tunnetun. Sitä seuranneet singlet kuten ”I Smell a Rat”, ”Stop Hoppin' on Me”, ”The Fish” ja ”Just like a Dog” eivät menestyneet yhtä hyvin, ja Thorntonin ura hiipui 1960-luvun alkuun mennessä. Thorntonin 1970-luvun taitteessa Arhoolie- ja Mercury-yhtiöille tekemät levytykset elvyttivät hänen uransa.
Thornton tunnettiin suuresta koostaan ja siitä, että hänellä oli tapana pukeutua miesten vaatteisiin.
B-Sides

| B-Sides Damien Rice |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 1997–2003
 Julkaistu: 4. elokuuta 2004
 Tuottaja(t): Damien Rice
 Tyylilaji: folk
 Kesto: 26.12
 Levy-yhtiö: Vector Recordings
Damien Ricen muut julkaisut
| O 2002 | B-Sides 2004 | 9 2006 |
B-Sides on Damien Ricen EP-levy, joka julkaistiin 4. elokuuta 2004. EP sisältää alun perin singlejen b-puolina julkaistuja kappaleita sekä harvinaisempia versioita Ricen aiemmin julkaistuista kappaleista.
Kappaleet

The Professor & La Fille Danse (Live at Cornucopia) – 5:09
Lonelily (Original Demo) – 3:14
Woman Like a Man (Live Unplugged) – 4:45
Moody Mooday – 3:50
Delicate (Live in Dublin) – 6:07
Volcano (Instrumental) – 3:30
Volcano ('97 demo) – 2:36
Cannonball (Radio Remix) – 3:27
Kokoonpano

Damien Rice – laulu, kitara, tuotanto
Lisa Hannigan – laulu
Vyvienne Long – sello
Shane Fitzsimons – basso
Tom Osander – perkussiot, rummut
Arvostelut

PopMatters:
Aiheesta muualla

B-Sides discogs.com -sivustolla (englanniksi)
Kirkkokuri

Kirkkokuri tai seurakuntakuri tarkoittaa toimenpiteitä, joilla kohdataan syntiä tehnyt kirkon tai seurakunnan seurakunnan jäsen. Kirkkokurin harjoittaminen voi käsittää niin pastoreiden, diakonien, seurakunnan vanhimmiston tai yksittäisen seurakuntalaisen toimet jäsentä kohtaan. Kirkkokurin harjoittaminen vaihtelee riippuen siitä, millainen käsitys kirkolla on hallinnostaan. Historiallisesti kirkkokuriin on voinut liittyä säännöksiä ja rangaistuksia. Nykymuotoinen kirkkokuri soveltaa sielunhoidon periaatteita.
Monet seurakunnat ovat luokitelleet kirkkokurin kolmeen eri asteeseen. Huomautukset ovat yksityistä moittimista. Toisena asteena toteutetaan jäsenen sulkeminen pois ehtoollisyhteydestä. Viimesijainen toimenpide voi olla jäsenen sulkeminen pois seurakunnan yhteydestä.
Muodot > Hierarkinen kirkkokuri

Hierarkista eli ylhäältä alaspäin johdettua lähestymistapaa edustavat roomalaiskatolinen, ortodoksinen, anglikaaninen, episkopaliinen ja metodistinen perinne. Valta kirkosta erottamiseen on näissä kirkoissa papilla tai piispalla. Mikäli kirkon jäsenen uskomus tai käytäntö ei kuulu kyseisen perinteen piiriin, piispa voi sulkea hänet pois ehtoollisyhteydessä. Tämä käytäntö on yleisempi roomalaiskatolisessa ja ortdoksisessa perinteessä, mutta ei ole tuntematon muissa kirkkokunnissa. Mikäli kirkon piiristä suljettu jäsen osoittaa katumusta ripittäytymällä ja uudistamalla kuuliaisuutttaan, papisto voi palauttaa jäsenoikeudet.
Muodot > Seurakunnallinen kirkkokuri

Seurakunallisia eli alhaalta ylöspäin suuntautuvia malleja edustavat muun muassa anabaptistit mukaan lukien kveekarit ja amishit sekä baptistit. Vaikka pastori tai seurakunnan jäsen voi tehdä aloitteen kurinpitotoimesta, lopullisesta erottamisäänestyksestä päätetään enemmistöäänestyksellä seurakunnan kokouksessa.
Muodot > Yhdistelmämalli

Luterilaiseen ja presbyteeriseen perinteeseen liittyvät sekä papiston että maallikoiden johtamat mallit. Sekä ylhäältä alaspäin että alhaalta ylöspäin suuntautuvilla lähestymistavoilla pyritään välttämään vallan antamista yhdelle piispalle ja korostetaan samalla seurakunnallisen mallin riippumattomuutta. Sekä papisto, että maallikot voivat vaatia ekskommunikaatiota ja evätä ehtoollisen. Seurakunnat voivat myös poistaa jäsenen luettelostaan, mikäli tämä luopuu uskostaan tai kieltäytyy velvollisuuksistaan seurakuntaa kohtaan. Tällaisten kirkollisten epäluottamuslauseiden tarkoituksena on, että jäsen tekee parannuksen ja sovinnon kirkon kanssa sekä palautuu ehtoollisyhteyteen ja jäseneksi.
Opillinen perusta

Kirkkokurin ensisijainen perusta pohjautuu Jeesuksen sekä Uuden testamentin opetukseen kirkkokurin harjoittamisesta. Jeesuksen opetukseen perustuen esitetään vaiheet, jotka kirkkokurin käsittelyssä tulisi ottaa huomioon. Nämä vaiheet jakautuvat yksityiseen, kahden- tai kolmenkeskiseen sekä julkiseen, seurakunnan edessä toteuttavaan kirkkokuriin sekä erottamiseen seurakunann yhteydestä. Uuden testamentin opetukseen perustuen parannuksen tekeminen riittää kirkkokurillisten toimien päättämiseen. Kirkollisen yhteyden päättämistä pidetään siis viimesijaisena toimenpiteenä. Raamatussa mainittuja, kirkkokuriin liittyviä syntejä ovat muun muassa valehtelu, ahneus, eripuraisuus, sukupuolinen moraalittomuus, laiskuus, harhaoppisuus sekä kristillisen uskon vaarantaminen uskomuksilla ja teoilla.
Opillinen perusta > Tarkoitus

Kirkkokurilla on muutamia tarkoituksia. Kirkkokurilla pyritään korostamaan Jumalan ja Kristuksen auktoriteettia, sekä hänen käskyjensä noudattamisessa. Toiseksi kirkkokurilla pyritään säilyttämään kirkon puhtaus ja koskemattomuus. Tarkoitukset perustuvat teologisesti Jeesuksen lupaukseen olla läsnä uskollisen seurakunnan keskuudessa, käsitykseen seurakunnan pyrkimyksestä pyhyyteen. Jäsenen erottamisen yhteydessä tarkoituksena on, että jäsen havaitsisi virheensä, tekisi parannuksen ja palaisi seurakunnan keskuuteen.
Historia > Kirkkokuri 1500–1700 -luvulla

Kirkkokurin historiassa erityistä merkitystä on eri alueiden yhteydellä uskonnolliseen taustaan. Uuden-Englannin siirtokunnissa puritaanit perustivat oman teokraattisen valtionkirkkomallinsa, jolloin kirkkokuri ulottui ryhmiin, jotka olivat eri mieltä heidän uskomuksistaan ja käytännöistään. Muun muassa kveekarit ja baptistit joutuivat muuttamaan uusiin siirtokuntiin, joissa nämä kirkot toivottivat tervetulleiksi myös muut ryhmät kuten shakerit ja presbyteerit. Euroopan uskonsotiin kyllästyneet katolilaiset ja anglikaanit puolestaan suhtautuivat vähätellen politiikan ja uskonnon sekoittamiseen.
Salemin noitaoikeudenkäynnit vuosina 1692–1693 olivat Uuden Englannin inkvisition muoto. Vaikka puritaanien teokraattinen hallinto Massachusetts Bayn siirtokunnassa alkoi hajota 1684, pyrkivät he kuitenkin säilyttämään kristillisen yhteisön puhtauden. Tämä johti kirkkokurin käyttämiseen pieniinkiin rikkomuksiin mikä johti yli 200 noituudesta syytetyn vangitsemiseen, omaisuudenmenettämiseen ja kuolemantuomioihin. Puritaanien kirkkokuri loppui kun alkuperäiset syyttäjät tunnustivat väärät tarinansa ja katuivat.
Historia > Kirkkokuri 1500–1700 -luvulla > Kirkkokuri Ruotsin valtakunnassa

Ruotsin valtakunnassa ja Suomessa valtiokirkonmallin kirkkokuria esiintyi eritysesti puhdas­oppisuuden hallitsemina vuosisatoina. Vuoden 1686 kirkkolaki antoi tarkkoja ohjeita sapatin pyhittämisestä. Jokaisen oli osallistuttava säännöllisesti jumalan­palveluksiin, ja kaikkinainen työnteko oli pyhäpäivisin kielletty. Korttipelit ja erilaiset esitykset kuten näytelmät olivat sunnuntaisin kiellettyjä. Kirkkokuri tähtäsi lähinnä kristillisen siveellisyyden sekä kirkossa ja kirkonmäellä vallinneen järjestyksen ylläpitämiseen.[lähde? ]
Suurina juhlapäivinä kuten jouluna, pääsiäisenä tai helluntaina ei saanut pitää häitä, ja jos paaston aikana niitä vietettiin, niiden oli tapahduttava ”ilman caickia Hääleikitä”. Kukaan ei myöskään saanut sunnuntaisin kutsua vieraita tai lähteä vieraspitoihin niin, että ehtookirkko jäi sen takia pois. Vuoden 1726 konventikkeliplakaatti kielsi oikeaoppisuuden turvaksi jopa yksityiset uskonnolliset hartauskokoukset, jos niitä ei voinut lukea sallituksi kotihartaudeksi.[lähde? ]
Kirkkokurista huolehtivat kirkkoherra ja kirkkoraati. Kurinpidon välineinä olivat nuhtelu, varoitus, kirkolle tehtävä työ, sakko, jalkapuu, häpeäpenkki, julkirippi, ehtoolliselta pois sulkeminen ja seurakunnasta erottaminen. Oikeus kirkolliseen jalkapuurangaistukseen tuomitsemiseen oli rovastilla tai kirkkoherralla yhdessä seurakunnan etevimpien eli kirkkoraadin kanssa. Rangaistukseen sai tuomita vähäisistä rikkomuksista, sellaisista joista laki ei määrännyt rangaistusta, tai jotka olivat liian vähäpätöisiä maalliseen oikeuteen vietäviksi.[lähde? ]
Aikaa myöten sakoista kehittyi yhä tärkeämpi kirkollinen rangaistus. Kihlakumppanien yhteiselämä ennen avioliittoa tai asianmukaisen morsius­puvun oikeudeton kantaminen olivat säännöllisiä sakotuksen aiheita. Jo varsin vähäisistä rikkomuksista saattoi joutua nuhdeltavaksi ja ojennettavaksi kirkkoneuvostossa, jolla lisäksi oli mahdollisuus asettaa uhkasakkoja vastaisen varalle.[lähde? ]
Kirkkokurin perimmäinen tarkoitus ei ollut vain kansan kasvattaminen kirkolliseen ja yhteiskunnalliseen järjestykseen, vaan samalla huolenpito siitä, että valtakunnassa noudatettiin Jumalan käskyjä ja säädöksiä. Jokainen synti ei kohdistanut Jumalan vihaa vain asianomaista itseään kohtaan, vaan uhkasi koko pitäjää, maakuntaa ja jopa valtakuntaa, missä sitä oli harjoitettu. Siksi synti vaati sovitusta, ja rangaistus merkitsi vain jumalallisen vanhurskauden toteuttamista.[lähde? ]
Historia > Kirkkokurin kehitys 1800-luvulta lähtien

Vaikka valtiokirkkomalli alkoi hävitä Amerikan siirtomaissa 1600-luvulla, uusi näkemys kirkkokurista tuli kuitenkin välttämättömäksi. 1600-luvun puolivälistä aina 1800-luvun puoliväliin asti baptistit ja kongregationalistit harjoittivat seurakunnallista kirkkokuria. Pyrkimykset korostaa kirkon puhtautta oppi- ja käyttäytymiskurin avulla toivat mukanaan uusia herätyksiä Amerikan siirtokunnissa. 1700-luvun lopulla ja 1800-luvulla monet kirkot keskittyivät kurinpitoon rajoittuen omaan seurakuntaansa ja erillään valtiosta.
1800-luvun lopulla ja koko 1900-luvun ajan kirkkokuri alkoi jäädä taka-alalle. Aikakaudelle oli tyypillistä kaupungistuminen, joka lisääntyi suurimmassa osassa maailmassa. Pienet yhteisöt ja maaseutumainen ympäristö auttoi kirkkoja pysymään ajan tasalla jäsentensä elämäntyyleistä, mutta kaupunkiympäristössä tällaisia tilanteita esiintyi harvemmin. Kaupunkien ihmiset säilyttivät anonymiteettinsa ja viettivät suurimman osan elämästään erillään muista kirkon jäsenistä. Toinen vaikuttava tekijä oli liikkuvuuden lisääntyminen, jolla kurinpidon kohteeksi joutunut jäsen saattoi oma-aloitteisesti vaihtaa seurakuntaa. Kolmanneksi myös kirkollisen identiteetin nopea väheneminen on vaikuttanut kielteisesti kirkkokuriin: seurakunna vaihtaminen voi tapahtua nopeasti. Kirkosta luopumisesta keskustelua on saatettu käydä kirkon sisällä, mutta harvemmin kirkkokuntien välillä.
Bert Jones

Bertram Hays "Bert" Jones (s. 7. syyskuuta 1951) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, pelipaikaltaan pelinrakentaja. Hänen isänsä, Dub Jones, oli niin ikään ammattilaispelaaja.
Bert Jones pelasi Louisiana State Universityssa ennen NFL-varaustaan 1973. Hänen seuransa oli Baltimore Colts aina 1980-luvun alkuun. Silloin hän pelasi myös lyhyesti Los Angeles Ramsissa ennen vetäytymistään peliuralta.
Astounding-palkinto parhaalle uudelle kirjailijalle

| Astounding-palkinto |
| --- | --- |
 Voittajalle ja muille ehdokkaille jaettu pinssi
Palkinnon antaja:  World Science Fiction Society, Dell Magazines
Maa:  Yhdysvallat
Ensimmäinen palkinto:  1973
Viimeisin palkittu:  Jeannette Ng (2019)
Astounding-palkinto parhaalle uudelle kirjailijalle (engl. Astounding Award for Best New Writer, aiemmin John W. Campbell -palkinto parhaalle uudelle kirjailijalle) on vuosittainen tieteis- ja fantasiakirjallisuuden palkinto. Palkinto annetaan parhaalle kirjailijalle, jonka ensimmäinen tieteis- tai fantasiateos on ilmestynyt kahden edellisen kalenterivuoden aikana.
Palkinto on nimetty Astounding Science Fiction -lehden mukaan. Ennen vuotta 2020 palkinnon nimi oli nimetty lehden edesmenneen päätoimittajan John W. Campbellin mukaan. Campbell kirjoitti provokatiivisia mielipiteitä rodusta ja orjuudesta, joiden johdosta palkinnon nimi päätettiin muuttaa.
Astounding-palkinto jaetaan Worldconissa Hugo-palkintojen yhteydessä.
Palkitut kirjailijat > Astounding-palkinto parhaalle uudelle kirjailijalle

Palkinnon voittajat:
| Vuosi | Voittaja(t) | Muut ehdokkaat |
| --- | --- | --- |
| 2020 | R. F. Kuang |  Nibedita Sen  Tasha Suri  Emily Tesh  Sam Hawke  Jenn Lyons  |
| 2021 | Emily Tesh |  |
Bektashi-veljeskunnan suvereeni valtio

| Bektashi-veljeskunnan suvereeni valtio Shteti Sovran i Urdhrit Bektashi |
| --- | --- |
  
Valtiomuoto:  teokratia
Dedebabate:  Baba Mondi (oletettavasti)
Pinta-ala:  
– yhteensä:  0,1 km² (sijalla -)
Lyhenne:  -
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bektashi-veljeskunnan suvereeni valtio (alb. Shteti Sovran i Urdhrit Bektashi) on suunnitteilla oleva itsenäinen kaupunkivaltio, joka on tarkoitettu bektashi-veljeskunnalle. Kääpiövaltion kooksi on kaavailtu vain 10 hehtaaria ja se sijoittuisi kokonaisuudessaan Albanian pääkaupungin Tiranan sisälle. Esimerkkinä kaupunkivaltiolle toimii Vatikaani.
Tausta

Albania on tunnettu uskontojen välisestä dialogista ja rauhallisesti yhteiselosta erona moniin muihin Balkanin maihin. Sufilaisuutta edustavaan bektashi-veljeskuntaan kuuluu Albanian viimeisimmän väestölaskennan mukaan 10 % kaikista maan muslimeista. Arviot bektashi-muslimien kokonaismäärästä maailmassa vaihtelevat 7–20 miljoonan välillä.
Veljeskunnan oman valtion perustamisella on tarkoitus edistää uskontojen välistä suvaitsevaisuutta ja positiivista kuvaa islamista Albaniassa ja laajemmin maailmassa.
Hallinto

Kaupunkivaltion valtionpäämiehenä toimisi bektashi-veljeskunnan johtaja (nykyään Baba Mondi). Valtiolla ei olisi omia asevoimia tai oikeuslaitosta. Kaupunkivaltiolla olisi sen sijaan oma hallintonsa, passinsa sekä kansainvälisesti tunnustetut rajat. Kansalaisuus olisi rajattu vain uskonnollisille johtajille ja niille, jotka tarvitsevat kansalaisuutta työnsä puolesta. Vastaava periaate on käytössä myös Vatikaanin kansalaisuuden kohdalla.
Huolimatta siitä, että kyseessä olisi käytännössä islamilainen teokratia Baba Mondi on sanonut, että alkoholin juominen olisi kaupunkivaltion alueella sallittua. Naiset saisivat myös pukeutua haluamallaan tavalla.
Biréli Lagrène

Biréli Lagrène
Biréli Lagrène (s. 4. syyskuuta 1966) on ranskalainen kitaristi ja basisti. Hänen kykynsä tuli suuren yleisön tietoon 1980-luvulla hänen soittaessaan Django Reinhardt -tyylisesti klassisella kitaralla, ja hänet tunnetaan myös virtuoosimaisesta jazzin soitosta sähkökitaralla. Hän soittaa yleensä swingiä, fuusiojazzia tai post bopia.
Elämä

Lagrène syntyi Soufflenheimissa, Ranskassa, tyypilliseen romaniperheeseen ja -yhteisöön ja kasvoi rakastavassa mutta rankassa ympäristössä. Hän aloitti kitaransoiton nelivuotiaana ja sai suurimmat vaikutteensa äidiltään, veljeltään, ja Fisso-isältään, joka oli erittäin taitava viulisti. Kahdeksanvuotiaana hän esitti Django Reinhardtin tuotantoa, ja hänen vanhempansa kutsuivat jo tuolloin ihmelapseksi. Hän voitti kilpailun romanimusikkifestivaaleilla Strasbourgissa kaksitoistavuotiaana, ja hän sai tilaisuuden alkaa kiertää Saksaa esiintyen ja myöhemmin äänitti levyn Routes To Django - live At The Krokodil.
Lagrènelle tarjoutui myös tilaisuus päästä Yhdysvaltoihin, jossa hän tapasi eräitä kansainvälisellä tasolla tärkeimpia jazz-muusikoita kuten Stéphane Grappelli, Benny Goodman ja Benny Carter. Vuonna 1984 hän tapasi Larry Coryellin New Yorkissa. Myöhemmin hänet esiteltiin basisti Jaco Pastoriukselle, ja Lagrène uskaltautui mukaan fuusiojazziin, ja he kiersivät yhdessä Eurooppaa. Lagrène on myös esiintynyt kitaristi Al Di Meolan kanssa.
Siirtyessään perinteisempään tyyliin Lagrène äänitti Gipsy Project ja Gipsy Project and Friends -äänitteet vuonna 2002. Tyypillisten yhtyetovereidensa kanssa hänen yhtyeeseensä kuuluivat kontrabasisti Diego Imbert, rytmikitaristi Hono Winterstein ja viimeisimpään kokoonpanoon kuuluvat Henri Salvador ja Thomas Dutronc.
Äänityshistoria

1980 Routes To Django - live At The Krokodil (jazzpoint)
1981 Biréli Swing ‘81
1981 Down in Town
1982 Fifteen (Antilles)
1984 Live at the Canergie Hall relica
1985 A tribute to Django Reinhardt (Live at the Carnegie Hall & Freiburg Jazz Festival) 2 cd
1985 Live with Vic Juris Inakustik
1986 Stuttgart Aria
1986 Heavy'n Jazz (Jaco Pastorius)
1986 Special Guests (Larry Coryell, Miroslav Vitous)
1988 Acoustic Moments Blue Note1986 : Lagrene and Guests
1987 Inferno
1988 Foreign Affairs
1989 Highlights
1983 Down In Town
1990 91 Acoustic moments
1994 Live in Marciac
1994 The Music of Django Reinhardt,  IMPORT Bob Wilber, Randy Sandke, Mike Peters, Biréli Lagrène
1992 Standards Capitol
1995 My favorite Django
1998 The One And Only, yhdessä Jimmy Rosenbergin ja Angelo Debarren (Hot Club Records) kanssa
1998 Mike Reinhardt Choukar
1998 Blue Eyes
1999 Duet, together with Sylvain Luc
2000 A Tribute to Django Reinhardt: at the Carnegie H.and the Freiburg Jazz Fest. reedition
2000 Frontpage with Dennis Chambers Dominique Di Piazza
2001 Gipsy Project
2004 Move
2004 Bireli Lagrene & Friends Live Jazz à Vienne (DVD). L’intégrale en 32 morceaux du concert donné en 2002 par Biréli Lagrène et les meilleurs Jazzmen manouche.
2005 Bireli Lagrene & Gypsy Project Live in Paris DVD
2006 Djangology avec Big Band WDR de Cologne + solo To Bi or not to Bi
2007 Just the way you are
2008 Electric side
2009 Summertime, yhdessä Sylvain Lucin kanssa
2009 Gipsy Trio
2010 Djangologists with The Rosenberg Trio
2012 Bireli Lagrene & Sylvain Luc - Best Moments
2012 Mouvements
Käännös suomeksi
Black Panther

Black Panther voi tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Musta Pantteri (engl. Black Panther), sarjakuvahahmo
Black Panther , supersankarielokuva vuodelta 2018
Black Panther, elokuvan soundtrack
Black Panther, vuonna 2010 esitetty animaatiosarja
Mustat pantterit (engl. Black Panther Party), yhdysvaltalainen vuosina 1966–1982 toiminut vallankumouksellinen organisaatio.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Black Panther”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Bea Uusma

| Bea Uusma |
| --- | --- |
 Bea Uusma August-palkintoa vastaanottamassa vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1966 (ikä 58) Lidingö
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Kirjailija
Palkinnot
 tietokirjallisuuden August-palkinto vuonna 2013 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Mari Beatrice ”Bea” Uusma (s. 20. maaliskuuta 1966 Lidingö) on ruotsalainen kuvittaja, kirjailija ja lääkäri.
Vuonna 1999 hän kuvitti ja kirjoitti lastenkirjan yhdysvaltalaisesta astronautista Michael Collinsista. Ensimmäisen aikuisten tietokirjansa hän kirjoitti vuonna 2013. Se kertoo ruotsalaisen tutkimusmatkailijan Salomon Andréen retkikunnan tarinan. Kolmejäseninen retkikunta lähti Huippuvuorilta vetypallolla kohti pohjoisnapaa vuonna 1897. Tämän jälkeen heistä ei kuulunut mitään, kunnes heidän ruumiinsa löytyivät 33 vuotta myöhemmin. Andréen retkikunnasta tuli myytti, joka osaltaan jopa vaikutti siihen, että Uusmasta tuli lääkäri.
Yksityiselämä

Uuusma oli naimisissa ruotsalaisen koomikon Henrik Schyffertin kanssa. Heillä on liitosta kaksi poikaa. Uusman sisko on näyttelijä ja kirjailija Martina Haag.
Siviiliammatiltaan hän on Karoliinisen yliopistosairaalan lääkäri.
Teoksia

Astronauten som inte fick landa: om Michael Collins, Apollo 11 och 9 kilo checklistor, 1999
Naparetki – Minun rakkaustarinani,  (Expeditionen. Min kärlekshistoria), 2013
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bea Uusma Wikimedia Commonsissa
Bibiana Fernández

Fernández vuonna 2018
Bibiana Manuela Fernández Chica (s. 13. helmikuuta 1954 Tanger, nyk. Marokko) on espanjalainen näyttelijä, juontaja ja laulaja. 1990-luvun lopulle asti hän käytti taiteilijanimeä Bibí Andersen.