stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sitar

Sitar
Sitar on intialainen luuttu, jota käytetään erityisesti pohjoisintialaisessa taidemusiikissa Pohjois-Intiassa, Pakistanissa ja Bangladeshissa.
Sitar on yleensä noin 1,2 metriä pitkä. Siinä on päärynän muotoinen kaikukoppa ja pitkä, ontto puinen kaula.
Soittaja pitää sitaria sylissään 45 asteen kulmassa. Hän näppäilee kieliä plektralla, joka on kiinni oikeassa etusormessa. Vasemmalla kädellään soittaja painelee kieliä tai vetelee niitä sivuille.
Historia

Sitarin kehitti 1200-luvulla Amir Khusrau. Sana sitar tulee persiankielisestä sanasta sehtar, ’kolmikielinen’. Sitar sai nykyisen muotonsa 1700-luvulla. Nykyisin sitarin kaksi koulukuntaa Intiassa ovat Ravi Shankarin ja Vilayat Khanin koulukunnat.
Jotkut länsimaiset rockmuusikot, kuten The Beatlesin kitaristi George Harrison, kiinnostuivat sitarista 1960-luvulla ja käyttivät sitä levytyksissään. Jotkut jäljittelivät sitarin ääntä sähkökitarallaan.
Kansainvälisesti tunnetuin sitarin soittaja lienee Ravi Shankar. Rockmusiikissa kuuluisia sitarin soittajia ovat Harrisonin ohella esimerkiksi Justin Hawkins (The Darkness) ja Brian Jones (The Rolling Stones). Sitaria kuullaan silloin tällöin myös länsimaisessa klassisessa musiikissa; muun muassa Ravi Shankarin tuotantoon kuuluu soittimella kaksi konserttoa.
Rakenne

Sitarin runko ja kaula valmistetaan perinteisesti tiikkipuusta. Sitarin yksi tai kaksi kaikukoppaa valmistetaan kuivatusta kurpitsasta.
Sitarissa on kuusi tai seitsemän soitettavaa kieltä. Niistä kahdella soitetaan säestystä ja lopuilla soitetaan melodiaa. Soittimen kaulan sisässä kulkee lisäksi 9–13 taraf-resonanssikieltä, jotka tuottavat soittimeen sen erityisen äänenvärin. Sitarissa on myös hieman pyöreäksi hiottu talla, joka saa soitetun sävelen yläsävelet soimaan. Lisäksi soittimessa on noin 20 messingistä valmistettua nauhaa, joilla soitin viritetään kulloinkin soitettavana olevan ragan eli eräänlaisen sävelasteikon mukaan.
Viritys

Sitarin viritys riippuu pitkälti soittajan koulukunnasta ja musiikkityylistä. Yleensä sitarin matalin kieli on viritetty suuren oktaavialan C:hen, C#:iin tai D:hen ja korkein kieli ylä-c:hen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Intialainen Ravi Shankar on kansainvälisesti tunnetuin sitarin soittaja.
Soldier (albumi)

| Soldier Iggy Pop |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1979
 Julkaistu: helmikuu 1980
 Tuottaja(t): Pat Moran, James Williamson
 Tyylilaji: Post-punk
 Kesto: 37.00
 Levy-yhtiö: Arista Records
Listasijoitukset
  27.   36.   20.   125.   62.
Iggy Popin muut studioalbumit
| New Values 1979 | Soldier. 1980 | Party 1981 |
Soldier on Iggy Popin albumi vuodelta 1980.
Albumi äänitettiin Rockfield Studiolla Walesissa. Iggy Popin mukaan äänitykset olivat hyvin vaikeat ja riitaisat. Studiossa käytettiin runsaasti päihteitä mikä vaikeutti levyn tekoa entisestään.
The Stoogesin entinen kitaristi James Williamson palkattiin alun perin tuottamaan albumia, mutta Williamson, Bowie sekä Iggy Pop ajautuivat riitoihin studiossa. Riidat johtivat lopulta siihen, että James Williamson irtisanoi itsensä kesken sessioiden. Williamsonin lähdettyä kotiin levy tehtiin loppuun äänittäjä Pat Moranin tuottamana. Kitaristi Steve New puolestaan ajautui äänitysten aikana tappeluun David Bowien kanssa, minkä vuoksi Iggy Pop erotti kitaristin yhtyeestä. Albumilla soittaa bassoa Sex Pistols -yhtyeen basisti Glen Matlock, joka osallistui myös kappaleiden säveltämiseen. Lisäksi David Bowie ja Simple Minds lauloivat taustoja Bowien säveltämässä ”Play it Safe” -kappaleessa. Levyllä laulaa taustoja myös Patti Palladin, joka tunnetaan parhaiten yhteistyöstään Johnny Thundersin kanssa.
Tietoa kappaleista

Iggy Pop oli kirjoittanut ”Dog Food" kappaleen aikoinaan Stooges yhtyeelle, mutta hän levytti sen vasta nyt Soldier albumille. Kappaleessa ”I'm a Conservative” Iggy pilkkaa amerikkalaisia konservatiivejä.
Kappaleista ”Loco Mosquito”, ”Dog Food” ja ”Knocking 'Em Down in the City” julkaistiin musiikkivideot.
Kappalelista

Kaikki kappaleet kirjoittanut Iggy Pop, ellei toisin mainita.
"Loco Mosquito" - 3:13
"Ambition" (Glen Matlock) - 3:25
"Take Care of Me" (Pop, Matlock) - 3:25
"Get Up & Get Out" - 2:43
"Play it Safe" (David Bowie, Pop) - 3:05
"I'm a Conservative" - 3:55
"Dog Food" - 1:48
"I Need More" (Pop, Matlock) - 4:02
"Knocking 'Em Down In the City" - 3:20
"Mr Dynamite" (Pop, Matlock) - 4:17
"I Snub You" (Pop, Barry Andrews) - 3:07
Muusikot:

Iggy Pop – Laulu
Glen Matlock – Basso
Ivan Kral – Koskettimet, Kitara
Klaus Krüger – Rummut
Steve New – Kitara
Barry Andrews – Koskettimet
Simple Minds  – Laulu kappaleessa "Play It Safe"
David Bowie  – Laulu kappaleessa "Play It Safe"
Patti Palladin  – Laulu kappaleessa "Play It Safe"
Staritsan piiri

Staritsan piiri Tverin alueen kartalla.
Staritsan piiri (ven. Ста́рицкий райо́н, Staritski raion) on paikallinen itsehallintoalue Tverin alueen eteläosassa Venäjällä. Vuonna 1929 perustetun piirin pinta-ala on 3 005 neliökilometriä. Asukkaita on 25 300 henkeä (vuonna 2009).
Piirin hallinnollinen keskus on Staritsan kaupunki. Lisäksi siihen kuuluu 12 maalaiskuntaa:
Arhangelskoje (ven. Архангельское)
Bernovo (ven. Берново)
Jemeljanovo (ven. Емельяново)
Korenitšeno (ven. Кореничено)
Krasnoje (ven. Красное)
Lukovnikovo (ven. Луковниково)
Novo-Jamskaja (ven. Ново-Ямская)
Oreški (ven. Орешки)
Pankovo (ven. Паньково)
Staritsan maalaiskunta
Stepurino (ven. Степурино)
Vasiljevskoje (ven. Васильевское)
Piirin kautta kulkee Rževin ja Toržokin välinen rautatie sekä Tverin ja Rževin välinen maantie. Suurin joki on Volga. Seudulla on tekstiili-, metalli-, sähköteknistä ja elintarviketeollisuutta. Maatalous on keskittynyt maidon ja lihan tuotantoon sekä pellavan viljelyyn.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Staritsan piirin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Staritsan piiri Tverin alue -tietosanakirjassa (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Andreapol • Bežetsk • Belyi • Bologoje • Firovo • Kalinin • Kaljazin • Kašin • Kesova Gora • Kimry • Kimry • Konakovo • Krasnyi Holm • Kuvšinovo • Lesnoje • Lihoslavl • Maksatiha • Molokovo • Nelidovo • Olenino • Seližarovo • Ostaškov • Peno • Rameški • Ržev • Ržev • Sandovo • Sonkovo • Spirovo • Staritsa • Toropets • Udomlja • Toržok • Toržok • Tver • Vesjegonsk • Vyšni Volotšok • Vyšni Volotšok  • Zapadnaja Dvina • Žarkovski • Zubtsov
Stari most

| Mostarin silta |
| --- | --- |
 Mostarin silta kunnostettuna vuonna 2004
Ylittää:  Neretvajoen
Sijainti:   Mostar, Bosnia-Hertsegovina
Siltatyyppi:  Holvisilta
Pituus:  29 m
Leveys:  4 m
Avattu liikenteelle:  1566/1567/2004
Koordinaatit:  43°20′14″N, 17°48′54″E
Alaviite:  Mostarin silta on ollut UNESCOn maailmanperintöluettelon kohde vuodesta 2005 lähtien.
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Mostarin silta vuonna 1930.
Mostarin vanha silta (bosn. Stari most) on Neretvajoen yli johtava silta Mostarissa Bosnia-Hertsegovinassa.
Stari mostin pituus on 29 metriä ja leveys neljä metriä. Siltaholvin korkeus Neretvan keskimääräisestä vedenpinnasta on noin 19 metriä. Sillan arkkitehtuurissa poikkeuksellista on rakenteen sirous. Jos kaiteita ei oteta huomioon, silta on ohuimmillaan keskikohdastaan 77 senttimetriä paksu. Tenelija-kalkkikivestä rakennettu silta yhdistää bosniakkienemmistöisen Itä-Mostarin ja kroaattienemmistöisen Länsi-Mostarin toisiinsa. Mostarin vanhakaupunki levittyy joen kummallekin rannalle sillan ympärille.
Mostarin vanhan sillan suunnitteli turkkilaisarkkitehti Mimar Hajrudin, joka myös johti yhdeksän vuotta (1557–1566) kestäneitä rakennustöitä. Hajrudinin palkkaamat työmiehet olivat pääosin paikallisia. Samalla paikalla oli aiemmin ollut puisia siltoja, mutta Hajrudinin yksikaarinen Stari most oli ensimmäinen kivisilta yli Neretvajoen. Sillan ympärille rakentunut Mostarin kaupunki sai nimensä siltavahtien (bosn. mostari) mukaan.
Stari mostista tuli Mostarin ja koko Bosnia-Hertsegovinan monikansallisuuden ja kansanosien rauhanomaisen rinnakkaiselon symboli. Pitkälti juuri symboliarvon vuoksi Bosnian kroaattiarmeija tuhosi sen Bosnian sodassa 9. marraskuuta 1993. Siltaa ammuttiin T-55-panssarivaunujen 100 mm tykillä noin kaksi kilometriä lounaaseen sijaitsevalta Humvuorelta käsin. Toista päivää jatkunut järjestelmällinen panssarivaunutulitus luhisti sillan noin kuudenkymmenen osuman jälkeen kello 10.16.
Sillan jälleenrakentamista alettiin kuitenkin suunnitella heti sodan loputtua ja tehtävä annettiin Firenzen teknisen yliopiston arkkitehdeille ja insinööreille. Silta oli tarkoitus rakentaa jokaista kiveä myöten täsmälleen samanlaiseksi kuin alkuperäinen. Siitä luotiin tietokonemalli, jonka perusteella kopio valmistui. Sillan kaikki 1088 valkoista kivilohkaretta haettiin samalta Bišće Poljen louhokselta kuin vanhan sillan rakennusaineet ja sen korjaus maksoi yli 15 miljoonaa euroa. Maailmanpankki ja Unesco antoivat rahaa sillan jälleenrakentamiseen. Lisäksi siihen osallistuivat muun muassa Italia, Ranska, Kroatia ja Turkki.
Heinäkuussa 2005 Stari most ympäristöineen liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ennen ja jälkeen sekä tuhoutuneesta sillasta otettuja kuvia. Kuvaajana belgialainen valokuvaaja Laurent Van der Stockt - Time magazine
Stari most Unescon maailmanperintöluettelossa
Simonin talo

| Simonin talo |
| --- | --- |
 Simonin talon sekä muiden rakennusten jäännöksiä Agoran arkeologisella alueella.
Sijainti:  Agora, Ateena, Kreikka
Koordinaatit:  37°58′29″N, 23°43′20″E
Rakennustyyppi:  yksityistalo
Valmistumisvuosi:  500/400-luku eaa.
Omistaja:  Simon?
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Simonin talo on nimitys, jota käytetään eräästä Ateenan antiikin aikaiselta Agoralta arkeologisissa kaivauksissa löytyneestä yksinkertaisesta talosta.
Talo oli rakennettu ensimmäisen kerran arkaaisella kaudella 500-luvun lopulla. Se oli ilmeisesti tuhoutunut persialaisten tuhottua Ateenan vuonna 480 eaa. Tämän jälkeen talo oli rakennettu uudelleen jossakin vaiheessa 400-lukua. Talon päälle rakennettiin niin kutsuttu Keskistoa 100-luvulla eaa. Talo itsessään ei todennäköisesti kuitenkaan ollut säilynyt näin kauan vaan se oli purettu jo aiemmin.
Talo sijaitsi Agoran lounaislaidalla lähellä Agoran rajakiveä. Talon raunioista löydettiin muun muassa kenkänauloja ja nauhanreikiä, mikä viittaa siihen, että rakennuksessa olisi työskennellyt suutari. Kadulta talon edestä löydettiin myös juomakupin osa, johon oli kirjoitettu ΣΙΜΩΝΟΣ (Simōnos, ”Simonin”). Tällä perusteella on päätelty, että rakennus olisi saattanut olla Platonin dialogeissa esiintyvän Simon-nimisen sokraatikon talo. Kyseinen Simon oli suutari, joka kuului Sokrateen lähipiiriin ja jonka kotona Sokrates opetti. Sokrateen kerrotaan opettaneen Simonin talossa erityisesti silloin, kun halusi opettaa oppilaita, jotka olivat liian nuoria astumaan Agoralle. Diogenes Laertioksen mukaan Simon kirjoitti talossa käytyjä keskusteluja ylös.
Talo on tyypillinen yksinkertainen ateenalainen antiikin aikainen asuintalo. Se oli pohjakaavaltaan epäsäännöllinen ja siinä oli todennäköisesti vain yksi kerros. Talossa oli kaksi eri kokoista huonetta, jotka avautuivat sisäpihalle. Talon leveys oli itä-länsisuunnassa noin 12,8 metriä ja pohjois-eteläsuunnassa noin 14,9 metriä. Pihan koko oli noin 5,5 × 6,4 metriä. Talon ensimmäinen vaihe oli rakennettu savitiilestä, toinen vaihe kalkkikivestä. Talon lattiana oli tiivistetty maapohja.
Talon arkeologiset kaivaukset suoritettiin vuonna 1953. Rakennuksesta on säilynyt ainoastaan vähäisiä osia sen perustuksesta. Talon jäännökset ovat enimmäkseen Keskistoan raunioiden alla. Siksi sitä ei voitu tutkia kokonaan.
Sombrerogalaksi

| Sombrerogalaksi |
| --- | --- |

Historia
Löytäjä:  Pierre Méchain
Löytöpäivä:  6. toukokuuta 1783
Muut nimet:  Messier 104, M104, NGC 4594
Ominaisuudet
Tyyppi:  kierteisgalaksi, Sa-Sb
Etäisyys:  n. 28 miljoonaa valovuotta
Massa:  n. 800 miljoonaa auringon massaa
Koko:  9x4' kaariminuuttia
Havaitseminen
Tähdistö:  Neitsyt
Rektaskensio:  12 h 40,0 min
Deklinaatio:  -11° 37'
Suhteellinen kirkkaus:  +8,0m
Sombrerogalaksi (Messierin kohde 104, M104, NGC 4594) on kierteisgalaksi, joka kuuluu Neitsyen tähdistöön ja joka sijaitsee noin 28 miljoonan valovuoden päässä Maasta.
Sombrerogalaksilla on kirkas ydin, epätavallisen suuri keskuspullistuma ja selvästi erottuva, tumma pölyrengas aivan galaksin kiekon reunalla. Ulkomuodoltaan se muistuttaa leveälieristä sombrero-hattua, josta se on saanut nimensä. Maasta katsoen Sombrerogalaksi on kallellaan reuna meihin päin. Galaksin kirkkaus on 8 magnitudia, ja se on tyyppiä Sa tai Sb oleva kierteisgalaksi. Se on helposti nähtävissä myös pienellä kaukoputkella.
Galaksin halkaisija on 50 000 valovuotta, ja sen massa vastaa 800 miljoonaa Auringon massaa. Sombrerogalaksilla on kiertolaisinaan suuri joukko pallomaisia tähtijoukkoja, ja niitä on mahdollista nähdä vähintäänkin muutamia satoja suuremmilla kaukoputkilla. Niiden kokonaismääräksi on arvioitu noin 2 000, mikä on huomattavasti enemmän kuin esimerkiksi Linnunradalla.
Viimeaikaiset valokuvat osoittavat, että galaksilla on erittäin suuri halo.
Löytäminen

Galaksin löysi hyvin todennäköisesti Pierre Méchain 1700-luvun lopulla. Hän mainitsi asiasta kirjeessään 6. toukokuuta 1783. M104 on ensimmäinen Messierin kohde, joka lisättiin Messierin luetteloon sen julkaisemisen jälkeen. Messier lisäsi sen käsin henkilökohtaiseen kopioonsa luettelosta kuvaten sitä "todella himmeäksi sumuksi". William Herschel löysi Sombrerogalaksin Pierre Méchainista riippumatta 9. toukokuuta 1784. Vuonna 1912 Vesto Slipher havaitsi, että Sombrerogalaksilla on suuri punasiirtymä. Tämät tiedon avulla laskettiin, että galaksi liikkuu meistä poispäin noin 1 000 kilometrin sekuntivauhdilla – liian nopeaa vauhtia millekään kohteelle Linnunradassa. Tämä oli ensimmäinen varma viite siitä, että M104 ei ole kaasusumu, kuten uskottiin, ja että maailmankaikkeus laajenee kaikkiin suuntiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sombrerogalaksi Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Tähdet:  Spica, γ Vir A, ε Vir, ζ Vir, δ Vir, β Vir, γ Vir B, 109 Vir, μ Vir, η Vir, ν Vir, ι Vir, ο Vir, κ Vir, τ Vir, θ Vir, 110 Vir, λ Vir, π Vir, χ Vir, l Vir, 61 Vir, 69 Vir, ψ Vir, σ Vir, φ Vir, ξ Vir, ρ Vir, o Vir, 89 Vir, 16 Vir, 70 Vir, 82 Vir, 53 Vir, υ Vir, 49 Vir, 90 Vir, 59 Vir, 57 Vir, 76 Vir, d2 Vir, ω Vir, 68 Vir, 4 Vir, 55 Vir, 84 Vir, 7 Vir, 63 Vir, 87 Vir, 106 Vir, 95 Vir, 21 Vir, 86 Vir, 1 Ser, 75 Vir, 83 Vir, 31 Vir, g Vir, 6 Vir, 33 Vir, 71 Vir, 108 Vir, 80 Vir, 2 Ser, 11 Vir, 66 Vir, 44 Vir, 12 Vir, CS Vir, 25 Vir, 65 Vir, 64 Vir, 13 Vir, 92 Vir, y Vir, 10 Vir, 50 Vir, 46 Vir, 73 Vir, 37 Vir, 72 Vir, 34 Vir, 38 Vir, 85 Vir, 104 Vir, 27 Vir, 41 Vir, 54 Vir, 20 Vir, 35 Vir, 96 Vir, 17 Vir, 94 Vir, 48 Vir, S Vir, 62 Vir, 28 Vir, 56 Vir, 77 Vir, R Vir, HD 114783, HD 130322, HD 125612, EQ Vir, DT Vir, Ross 128, Wolf 424, FL Vir, PSR 1257+12
Eksoplaneetat:  70 Vir b, HD 114783 b, HD 130322 b, HD 125612 b, Draugr, Poltergeist, Phobetor
Messierin luettelo
Simonen

Simonen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aarre Simonen (1913–1977), kansanedustaja, ministeri (sdp, tpsl)
Ahti Simonen (1916–1994), professori, geologi
Anna-Stina Simonen (s. 2003), jalkapalloilija
Auvo Simonen (1931–2000), maastohiihtäjä
Elina Simonen, Kotilieden päätoimittaja
Elisa Simonen (s. 1981), jalkapalloilija
Emilia Simonen (s. 1996), taitoluistelija
Esa Simonen, Robin (1944–2024), iskelmälaulaja
Heikki Simonen (1902–1975), kansanedustaja
Jouko Simonen (s. 1943), yritysjohtaja, energianeuvos
Kauko Simonen (s. 1951), laulaja, vuoden 1985 tangokuningas
Leena Simonen (s. 1946), järjestöneuvos, Suomen Kuluttajaliitto ry:n ent. pääsihteeri
Leila Simonen (s. 1951), kouluttaja ja kirjailija, Stakesin ent. tutkimus- ja kehittämispäällikkö
Mikko Simonen (1860–1931), runoilija
Olli Simonen, lääkäri ja tietokirjailija
Seija Simonen (s. 1935), balettitanssija
Seppo Simonen (1912–1981), päätoimittaja
Sini-Maaria Simonen (s. 1986), viulutaiteilija
Ulla Simonen (s. 1965), elokuvatuottaja ja Audiovisuaalisen kulttuurin edistämiskeskuksen (AVEK) johtaja
Valtteri Simonen (s. 1974), näyttelijä
Vieno Simonen (1898–1994), Maalaisliiton kansanedustaja ja ministeri
Vihtori Simonen (1882–1951), kirjailija.
Simonet Biokou

Simonet Biokou (s. 1965) on beniniläinen kuvanveistäjä ja vodoun-taiteilija. Hän asuu Porto Novossa Beninissä, jossa vodou  on virallinen uskonto, jota harjoittaa 40 prosenttia väestöstä.
Biokou tunnetaan teoksistaan, joissa hän käyttää romumetallia, kuten pyörien vanteita ja polkupyörien ketjuja, pultteja ja jousia, ja hän tekee niistä pääasiassa metalliteoksia vodun-jumalista.
Simonet Biokou on beniniläisten taiteilijoiden Theodore ja Calixte Dakpoganin veljesten serkku. Sekä hänen äitinsä että isänsä olivat seppien sukua.
Biokou on sanonut, että hänen ensimmäinen suuri kierrätetystä metallista valmistettu veistoksensa kuvasi sotilasta. Sen jälkeen hän alkoi tehdä taidetta vakavasti "romutaiteilijana". Biokoun teoksia on ollut Ouidahin Pyhässä metsässä. Esimerkiksi Papin henkilökuva on tehty kierrätetystä metallista, ja se yhdistää katolilaisuuteen (papin suitsutusastia) ja voduniin (Heviosso ja ketju) liittyviä mielikuvia.
Biokoun teoksia on usein ollut esillä Afrikassa, Euroopassa ja Kanadassa. Hän on ainoa afrikkalainen kuvanveistäjä, jonka teoksia on esillä Liègen nykytaiteen museossa.[lähde? ]
Biokou näytteli itseään Dominique Loreaun ohjaamassa elokuvassa Divine Carcasse (1998).
Käännös suomeksi
Simoniemi

Simon kirkko sijaitsee Simoniemessä
Simoniemi on kylä ja taajama Simon kunnassa Lapin maakunnassa. Se on asukasluvultaan Simon kolmanneksi suurin taajama. Vuoden 2021 lopussa taajaman väkiluku oli 228 ja pinta-ala 1,80 neliökilometriä. Vuonna 2005 taajaman väkiluku oli 545 ja pinta-ala 5,4 km². Simoniemi on myös Simon entinen koulupiiri. Koulun lakkauttamisen jälkeen Simoniemi on kuulunut Maksniemen koulupiiriin.
Simoniemi sijaitsee Perämeren rantamaisemissa samannimisellä niemellä valtatien 4 eteläpuolella, noin neljä kilometriä länteen kunnan liikekeskustasta. Kylä on kunnan kirkonkylä, ja siellä sijaitsee vuonna 1846 valmistunut Simon kirkko. Kylän postiosoite on 95220 Simoniemi.
Kyläalue muodostuu Perämeren merellisistä maisemista sekä vanhan maantien varrella sijaitsevista pelto- ja niittyaukeista. Kylänraitille tunnusomaisia piirteitä ovat mutkittelevan maantien varrella sijaitsevat useat vanhat maatalot. Muut läheiset kylät ovat pohjoisessa sijaitseva Viantie sekä idässä sijaitseva Simonkylä.
Simoniemen kylätoimintaa ylläpitää Simoniemi-Viantie kylätoimikunta ry.
Sataman Yö

Petri Nygård esiintyy Sataman Yössä vuonna 2011.
Sataman Yö oli Jyväskylässä vuosina 1995-2018 järjestetty kaupunkifestivaali. Se järjestettiin vuosittain Jyväskylän satamassa kesäkuun kolmannella viikolla. Tapahtuma oli ilmainen lukuun ottamatta päälava-aluetta. Ohjelmassa oli niin elävää musiikkia kuin muutakin ajanvietettä.
Historia

Ensimmäisen kerran Sataman Yötä vietettiin vuonna 1995. Vuonna 2015 festareilla esiintyivät Tom Jones ja häntä lämmitellyt Paula Koivuniemi, joka piti keikkaa yhtenä uransa kohokohdista. Vuonna 2016 festivaali jäi välistä, kun pääesiintyjä Roxette peruutti tulonsa. Tapahtumaa ei järjestetty seuraavanakaan vuonna. Vuoden 2018 pääesiintyjänä oli Manic Street Preachers ja paikalla oli noin 4000 ihmistä.
Vuonna 2013 festivaalin järjestysvastuu siirtyi Himos Festival Oy:lle. Vuonna 2019 uutisoitiin, että Sataman Yö jää historiaan ja sen promoottori keskittyy järjestämään Suomipop Festivaalia.
Esiintyjät > 2008

Jani & Jetsetters, Martti Servo & Napander, New Deadline, Mind Factory, Anatomia, Osasto, Viilto, Ocean Floor, Soulfallen, Manufacturer's Pride, Dead By You, Lauri Tähkä & Elonkerjuu, Battlelore, Amberian Dawn, Royal Truck, Manzana, Sightless, Kivimetsän Druidi, Pyuria, Katri Ylander, Ari Koivunen, Gotham O.D., The Plastic Heels, Valve, Lizzy Band, Embassy Of Silence, For Selena And Sin, Misery Inc., Misleds, Danny Show, Dotma, SaraLee, Rockin' Blue Collars, Terror Twin, Dogsafe, Cover-Purple, Backstabbing Bastard, Taste Utopia, Domination Black, Burning Point, Agonizer, Saattue.
Esiintyjät > 2009

Juha Tapio, Maija Vilkkumaa, Matti Nykänen, Apulanta, Eero Raittinen, Harri Marstio.
Festivaalilauantaina oli perhepäivä, jossa järjestettiin ohjelmaa lapsille, sekä JYPin SM-maljan eli "Pojan" esittelytilaisuus.
Esiintyjät > 2010

Anna Abreu, Chisu, Automatic Eye, The Breams, Let's Eppelin, Vicky Rosti, Freeman & Menneisyyden Vangit, Kaija Koo, Somby, Grazy Rockers, Los Bastardos Finlandeses, Paula Koivuniemi, Pete Parkkonen, Dear Victims plays Kiss, Grazy Rockers plays Hurriganes, Doom Unit, The Rasmus, Hausmylly, Heavy Shit, Peer Günt, Boys of the Band.
Esiintyjät > 2012

Fintelligens, Poju,  Pelle Miljoona United, Matti Nykänen,  Antti Railio Duo, Kaija Koo, Kilpi, Ville Eetvartti, Kärtsy Hatakka, Soul Valpio & Joniveli experience, Aurium, Ron Jeremy Big Band, Pop & Jazz opiston bändejä, Mokoma, Samae Koskinen,  Jussi & Ressu, Timo Rautiainen & Neljäs Sektori, Timo Kotipelto.
Esiintyjät > 2014

Cheek, Jukka Poika, Pariisin Kevät, Yö, Kaija Koo, Lauri Tähkä, J. Karjalainen, Juha Tapio, Robin
Festivaalin ohjelmatarjontaan kuului mm. benjihyppyä, karaokea sekä lapsiperheille sopivaa tekemistä.
Esiintyjät > 2015

Tom Jones, Paula Koivuniemi.
Esiintyjät > 2018

Manic Street Preachers, Pariisin Kevät, Poets of the Fall, Disco Ensemble.
Aiheesta muualla

Sataman Yön Facebook-sivut
Sataman Yö Ylen verkkosivuilla
Sokal (täsmennyssivu)

Sokal voi tarkoittaa seuraavia:
Kaupunki

Sokal, kaupunki Ukrainassa
Henkilöitä

Alan Sokal (s. 1955), yhdysvaltalainen fysiikan tutkija, Sopal-jupakan alkuunpanija
Benoît Sokal (1954–2021), belgialainen sarjakuvapiirtäjä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sokal”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Simo Talvitie

Simo János Talvitie (3. lokakuuta 1927 Helsinki – 30. joulukuuta 2015) oli suomalainen pappi ja kirjailija, joka toimi muun muassa Kotimaa-lehden päätoimittajana.
Henkilöhistoria

Simo Talvitien isä oli jääkärieläinlääkintäeversti Juho Talvitie ja äiti lastenlääkäri Alma Elina Mäkelä. Hänen puolisonsa 1950–1990 oli laulaja, musiikinopettaja Ritva Anneli Essman. Talvitie tuli ylioppilaaksi 1945 ja valmistui teologian kandidaatiksi 1950 ja lisensiaatiksi 1969 Helsingin yliopistosta. Hän toimi Helsingin evankelis-luterilaisen seurakunnan teinipastorina 1950–1951 ja Tampereen Harjun seurakunnan virallisena apulaisena 1951–1963 sekä kappalaisena 1963–1964. Kotimaa-lehden päätoimittaja ja Kirjapajan kirjallinen johtaja Talvitie oli 1964–1968, Tampereen lyseon uskonnonopettajana hän toimi 1952–1961. Talvitiellä oli myös monia seurakunnallisia ja muita luottamustehtäviä. Useita opintomatkoja ulkomaille hän teki vuodesta 1947 lähtien. Talvitie sai rovastin arvonimen 1977, WSOY:n kirjallisuussäätiön tunnustuspalkinto hänelle myönnettiin 1974. Talvitie harrasti mitalien keräilyä.
Teoksia

Kirkko ja valtio ekumeenisessa keskustelussa 1925–1961, 1962 (synodaaliväitöskirja)
Minä– sinä – hän, 1964
Itää ja länttä suomalaisin silmin, 1965
Sana sunnuntaiksi, 1965
Arkisia rukouksia, 1967
Aina vaan siitä Jeesuksesta, 1968
Tämä toinen elämä, 1970 (ruots.)
Miksi minä: kokemuksia uskosta, Jumalasta ja kärsimyksestä, 1986 (Jussi Talasniemen kanssa)
Talvitie myös toimitti teoksia, samoin kuin käänsi kirjoja suomeksi unkarista ja ruotsista.
Sojuz TMA-6

Sojuz TMA-6 laukaisu
Sojuz TMA-6 oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Baikonurin kosmodromilta 15. huhtikuuta 2005 ja se palasi maahan 180 vuorokautta myöhemmin, 11. lokakuuta 2005.
Miehistö

Laukaistu
Sergei Krikaljov, päällikkö - Venäjän avaruusjärjestö
John Phillips, lentoinsinööri - NASA
Roberto Vittori, ESA, Italia
Paluu
Sergei Krikaljov
John Phillips
Gregory Olsen, avaruusturisti, Yhdysvallat