stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Black Book
Juoni

Alun framing device -kohtauksessa 1950-luvun Israelissa turistina oleva Ronnie tapaa sodan aikaisen tuttavansa, joka työskentelee nyt opettajana. Sitten elokuva siirtyy ajassa taaksepäin vuoteen 1944, toisen maailmansodan aikaisiin Alankomaihin. Rachel Stein (Carice van Houten) on juutalainen laulaja, joka eli aikaisemmin Berliinissä, mutta piileksii nyt natsien miehittämissä Alankomaissa.
Pommikone keventää lastiaan taloon, jossa Stein piileksii. Stein pakenee ja tapaa jälleen perheensä. Yhdessä parin kymmenen muun juutalaisen kanssa he pyrkivät lautalla pois miehitetyltä alueelta etelän jo vapautetulle alueelle. He joutuvat kuitenkin SS-joukkojen väijytykseen, jossa kaikki muut paitsi Stein surmataan. Stein pakenee, mutta ei pääse pois miehitetyltä alueelta, vaan ajautuu vastarintataistelijoiden joukkoon ja vaihtaa nimekseen Ellis de Vries. Hän saa tehtäväkseen SD-upseeri Ludwig Müntzen (Sebastian Koch) viettelemisen ja saa työtä Gestapon Haagin päämajassa. Siellä hän tapaa SS-upseerin Günther Frankenin (Waldemar Kobus), joka johti hänen perheensä tappanutta joukkoa. Stein laittaa Frankenin huoneeseen salakuuntelulaitteen. Stein rakastuu Müntzeen, joka ei ole raaka ja sadistinen kuten Franken. Päämajassa Stein tutustuu alankomaalaiseen kollegaansa Ronnieen (Halina Reijn), joka työskentelee natseille vapaaehtoisesti.
Vastarintaliike, johon Stein kuuluu, yrittää kaapata natsien kanssa työskentelevän alankomaalaisen, joka toimitti Steinin perheen teloitettavaksi. Kaappaus epäonnistuu. Müntze jää kiinni neuvottelemisesta vastarintaliikkeen kanssa ja tuomitaan kuolemaan. Vastarintaliikkeen edustajia jää kiinni. Liike pyrkii vapauttamaan nämä ja Steinin vaatimuksesta myös Müntzen, mutta yritys epäonnistuu ja melkein kaikki vastarintaliikkeen jäsenet kuolevat.
Gestapo vangitsee Steinin ja lavastaa tämän vastarintaliikkeen petturiksi. Stein ja Müntze pakenevat Ronnien avustamana ja piiloutuvat maaseudulle. Stein vangitaan ja häntä nöyryytetään julkisesti. Müntzen kuolemantuomio pannaan täytäntöön, koska liittoutuneiden miehityssäännökset sallivat natsien langettamien kuolemantuomioiden täytäntöönpanon. Sodan aikainen vastarintataistelija ja Steinin tuttu Hans Akkermans pelastaa tämän. Akkermans osoittautuu kuitenkin petturiksi, joka muun muassa toimitti Steinin perheen natsien käsiin. Akkermans tappaa karkumatkalla olevan Frankenin ja yrittää tappaa myös Steinin, mutta tämä pääsee karkuun.
Stein todistaa syyttömyytensä vastarintataistelija Gerben Kuipersille esittämällä tälle mustan kirjan, jossa on oikeiden petturien nimet. Stein ja Kuipers vangitsevat ruumisarkussa pakenemaan pyrkivän Akkermanssin, ja Stein tukehduttaa tämän sulkemalla arkun ilma-aukot. Lopuksi palataan elokuvan alun Israeliin. Stein on perheensä kanssa kävelyllä, joka keskeytyy etäisiin räjähdysten ääniin ja hälytyssireenien ulinaan. Stein perheineen siirtyy kibbutziin ja sotilaat siirtyvät asemiin. On lokakuu 1956 ja Suezin kriisi on alkanut.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Carice van Houten  | … |  Rachel Stein, alias Ellis de Vries   |
|  Sebastian Koch  | … |  Ludwig Müntze, hyvä natsi   |
|  Thom Hoffman  | … |  Hans Akkermans, vastarintataistelija ja petturi   |
|  Halina Reijn  | … |  Ronnie, hutsu   |
|  Waldemar Kobus  | … |  Günther Franken, paha natsi   |
|  Derek de Lint  | … |  Gerben Kuipers, vastarintataistelija   |
|  Christian Berkel  | … |  kenraali Käutner, Günther Frankenin ja Ludwig Müntzen esimies Sicherheitsdienstissä   |
|  Dolf de Vries  | … |  Smaal, asianajaja, joka pitää mustaa kirjaa   |
|  Peter Blok   | … |  Van Gein, alankomaalainen poliisi, joka pettää ihmisiä natseille   |
|  Michiel Huisman  | … |  Rob, purjehtija, joka auttaa Steinia   |
|  Ronald Armbrust  | … |  Tim Kuipers, Gerben Kuipersin poika ja vastarintaliikkeen jäsen   |
|  Frank Lammers  | … |  Kees, vastarintaliikkeen jäsen   |
|  Matthias Schoenaerts  | … |  Joop, vastarintaliikkeen jäsen   |
|  Johnny de Mol  | … |  Theo, vannoutunut kristitty ja vastarintaliikkeen jäsen   |
|  Xander Straat  | … |  Maarten, vastarintaliikkeen jäsen   |
Tuotanto > Käsikirjoitus

Paul Verhoeven teki elokuvia 20 vuotta Yhdysvalloissa, mutta palasi kotimaahansa Alankomaihin tekemään Black Bookia. Verhoeven teki käsikirjoituksen yhdessä Gerard Soetemanin kanssa. He olivat aiemmin tehneet yhteistyötä muun muassa elokuvissa Turkish Delight (1973) ja Soldier of Orange (1977). Kaksikko oli työstänyt Black Bookin käsikirjoitusta jo 15 vuotta, mutta he saivat ratkaistua käsikirjoituksen ongelmat vasta 2000-luvun alussa vaihtamalla päähenkilön miehestä naiseksi.
Paul Verhoeven mukaan Black Book syntyi elementeistä, jotka eivät sopineen mihinkään hänen aikaisempaan työhönsä ja se voidaan nähdä täydennyksenä hänen uransa alkuvaiheen toista maailmansotaa käsittelevälle elokuvalle Soldier of Orange.
Verhoeven on korostanut, ettei tarinassa ole ilmeisiä moraalisia kontrasteja eri hahmojen välillä: ”Tässä elokuvassa kaikessa on harmaan sävyä. Ei ole täysin hyviä eikä täysin huonoja ihmisiä. Se on kuin elämä, ei kovin hollywoodilainen.”
Toisin kuin Soldier of Orange, Black Book ei pohjaa tositarinaan. Verhoevenin mukaan monet elokuvassa kuvatut tapahtumat ovat kuitenkin todellisia.
Kuten elokuvassa saksalaisten päämaja oli Haagissa. Vuonna 1944 useat Alankomaiden juutalaiset pyrkivät etelän Alankomaiden vapautetuille alueille ja jäivät alankomaalaisten poliisien haltuun. Kuten elokuvassa loikkausyritykset tehtiin Biesboschista.

Tarinan tapahtumat linkittyvät 1938 syntyneen ohjaaja Verhovenin lapsuuteen sillä tämä varttui Haagissa toisen maailmansodan aikaan.
Tuotanto > Rahoitus

Elokuvan alustava budjetti oli 12 000 000 euroa. Aiemminkin Verhoevenin kanssa työskennelleen elokuvatuottaja Rob Houwer mukaan tämä ei kuitenkaan ollut tarpeeksi. Lopulta San Fu Maltha tuotti elokuvan kolmen muun tuottajan kanssa. Hän yritti muun muassa poistaa Israelissa tapahtuvat kohtaukset kulujen pienentämiseksi mutta tätä Verhoeven ei hyväksynyt.
Rahoitusongelmista, johtuen kuvaukset eivät alkaneet 2004, kuten oli suunniteltu, vaan aloitus viivästyi elokuuhun 2005. 
Samassa kuussa selvisi, että Black Book sai lisärahoitusta noin 2 000 000 euroa tukena Alankomaiden yleisradio Nederlandse Publieke Omroepilta, CoBO Fundilta ja Alankomaiden koulutus-, kulttuuri- ja tiedeministeriöltä.
Lisäksi elokuvaa rahoittivat lukuisat ulkomaalaiset sijoittajat, jolloin elokuvasta tuli Alankomaiden, Belgian, Yhdistyneen kuningaskunnan ja Saksan yhteistuotanto. Lopullinen arvioitu budjetti 17 000 000 euroa teki elokuvasta aikansa kalleimman alankomaalaisen elokuvan.
Lokakuussa 2006 kaksitoista elokuvan tekijäryhmään kuulunutta ja liikemiestä haastoivat elokuvan tekoa varten aloitetun Zwartboek Productie B.V. -yhtiön oikeuteen hakien tälle konkurssia kaikkiaan kymmenien tuhansien eurojen myöhässä olleiden maksujen vuoksi. Tuotantoyhtiö Fu Works selvitti asian lupaamalla maksaa velkojille.
Tuotanto > Kuvaukset

Vuonna 2004 kuvausten aloitus myöhästyi rahoitusvaikeuksien ja Paul Verhoevenin terveysongelmien vuoksi. 
Myöhästysten vuoksi pääosanesittäjä Carise van Houten haastettiin oikeuteen, koska hänellä oli jo sopimus näytelmään. Koska van Houtenilta kului ennakoitua pidempään elokuvan teossa, joutui elokuvan tuotantoyhtiö maksamaan kyseiselle teatterille korvauksia 60 000 euroa van Houtenin poissaolosta.
Elokuvaa kuvattiin 24. elokuuta – 19. joulukuuta 2005 Alankomaissa, paikoissa kuten Haag, Hardenberg, Giethoorn sekä Israelissa. Elokuvan alkupuolen kohtauksessa räjäytettävä maalaistalo oli purettavaksi määrätty oikea sotaa edeltävän ajan maalaistalo.
Haagin keskustassa nykyaikaiset kohteet kuten maanalaisen parkkipaikan sisäänkäynti naamioitiin bunkkeriksi.
Suurimmissa joukkokohtauksissa, kuten lopun vapauttamiskohtauksessa, oli kaikkiaan mukana parhaimmillaan 1 100 näyttelevää avustajaa.
Romaanisovitus

Laurens Abbink Spaink kirjoitti Paul Verhoeven ja Gerard Soeteman käsikirjoituksen romaaniksi, joka julkaistiin syyskuussa 2006. Kirjoittajan mukaan romaani on välimuoto suorasta romaanisovituksesta, jossa kerrotaan vain mitä kamera näkee, ja itsenäisestä kirjallisesta romaanista. Romaani lisää lähinnä päähenkilö Rachel Steinin henkilökuvausta. Siinä Steinilla on myös menneisyyden, muistoja ja koti.
Soundtrack

Elokuvan soundtrackin julkaisi Milan Records 2. lokakuuta 2006. Albumilla on neljä, myös elokuvassa olevaa, pääosan esittäjän Carice van Houtenin laulamaa 1930–1940-lukujen kappaletta. Kolme niistä on saksaksi ja yksi englanniksi. Loput kappaleet ovat Anne Dudley säveltämää elokuvan alkuperäismusiikkia. Albumi äänitettiin Lontoossa ja sen tuotti Roger Dudley.
Vastaanotto

Rotten Tomatoes -sivustolla elokuva sai 132 arvosteluun perustuen 77 % myönteisen kriitikoiden vastaanoton Metacritic-sivustolla keskimääräinen tulos oli 34 arvosteluun perustuen 71 pistettä sadasta.
Vastaanotto > Ensi-illat ja elokuvajuhlat

Black Bookin ensi-ilta oli 1. syyskuuta 2006 Venetsian elokuvajuhlilla.
 Siellä se oli ehdolla Kultainen leijona -palkintoon, ja voitti Young Cinema Award -palkinnon parhaasta kansainvälisestä elokuvasta.
Elokuva oli ehdolla neljään Alankomaiden Golden Calf -elokuvapalkintoon ja voitti niistä kolme. Parhaan naisnäyttelijän palkinnon voitti Carice van Houten, parhaan ohjaajan Paul Verhoeven, ja parhaan elokuvan San Fu Maltha.
Vastaanotto > Kaupallinen menestys

Ennen julkaisua elokuvan esitysoikeudet oli myyty 52 maahan.
Elokuva tuotti 2006 parhaiten alankomaalaisista elokuvista ja oli Alankomaiden vuoden kolmanneksi katsotuin elokuva.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Black Book Wikimedia Commonsissa
Official US website
Official website (Arkistoitu – Internet Archive) (hollanniksi)
Trailer (hollanniksi)
Black Book Nederlandse Film Databasessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Black Book (film)
Kuvauspaikka Haagissa 2005.
Ihmisiä seuraamassa liittoutuneiden saapumista Eindhoveniin.
Maanalaisen pysäköintipaikan sisäänkäynti naamioituna bunkkeriksi elokuvan kuvauspaikalla Haagissa.
Ohjaaja Paul Verhoeven Alankomaiden elokuvajuhlilla 2006, missä Black Book voitti Golden Calf -elokuvapalkintoja.
Käännös suomeksi
Eupatorus beccarii

| Eupatorus beccarii |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Scarabaeiformia
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Lehtisarviset Scarabaeidae
Alaheimo::  Dynastinae
Tribus::  Dynastini
Suku::  Eupatorus
Laji::  beccarii
Kaksiosainen nimi
 Eupatorus beccarii  (Gestro, 1876) 
Katso myös
   Eupatorus beccarii Wikispeciesissä   Eupatorus beccarii Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eupatorus beccarii on Uuden-Guinean saarella Kaakkois-Aasiassa elävä kovakuoriainen. Sitä on tyypillisesti löydetty rantavyöhykkeeltä alueelta, joka on vuoroveden takia vuoroin kuivilla, vuoroin veden alla.
Aiheesta muualla

Catalog: Genus Eupatorus, Coleop-terra.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Eupatorus beccarii, ZipcodeZoo.com (englanniksi)
God of Insects (Arkistoitu – Internet Archive) (valokuva)
Charanga

Charanga-yhtye Orquesta de Antonio María Romeu suunnilleen vuonna 1920.
Charanga tarkoittaa kuubalaista yhtyettä, joka koostuu pianosta, jousisoittimista, laulajasta, huilusta ja lyömäsoittimista. Termillä tarkoitetaan myös tällaisen yhtyeen esittämää musiikkia. Pitkäaikaisimpiin charanga-yhtyeisiin kuuluu Orquesta Aragón, joka perustettiin vuonna 1939 ja toimii yhä.
Ethan Hawke

| Ethan Hawke |
| --- | --- |
 Ethan Hawke vuonna 2018.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ethan Green Hawke
Syntynyt: 6. marraskuuta 1970 (ikä 53) Austin, Texas, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, ohjaaja, käsikirjoittaja
Puoliso:   Uma Thurman  (vih. 1998; ero 2005)  Ryan Shawhughes (vih. 2008) 
Lapset:  4, mukaan lukien Maya Hawke
Näyttelijä
Aktiivisena:  1985–
Merkittävät roolit:   Kuolleiden runoilijoiden seura  Rakkautta ennen aamua  Gattaca  Training Day  Rakkautta ennen auringonlaskua  Rakkautta ennen keskiyötä  Boyhood  First Reformed 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Ethan Green Hawke (s. 6. marraskuuta 1970 Austin, Texas) on yhdysvaltalainen näyttelijä, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hän on saanut neljä Oscar-ehdokkuutta ja Tony-ehdokkuuden.
Ura

Hawke näytteli ensimmäisen kerran 14-vuotiaana elokuvassa Explorers – tutkimusmatkailijat (1985). Läpimurron hän teki neljän vuoden päästä elokuvalla Kuolleiden runoilijoiden seura.
Myöhemmin Hawke on näytellyt useissa merkittävissä elokuvissa, kuten Tahdon voitto (1992), Elossa (1993), Reality Bites (1994), Gattaca (1997), Loistava tulevaisuus (1998) sekä Richard Linklaterin ohjaamissa Rakkautta ennen aamua (1995), Legendaariset Newtonin pojat (1998), Rakkautta ennen auringonlaskua (2004) ja Rakkautta ennen keskiyötä (2013). Hän näytteli vuonna 1991 elokuvassa Valkohammas. Vuonna 2001 hän oli Oscar-ehdokkaana parhaasta sivuosasta elokuvassa Training Day.
Yksityiselämä

Hawke oli vuoteen 2005 saakka naimisissa näyttelijä Uma Thurmanin kanssa. Parilla on kaksi lasta; Maya (s. 1998) ja Levon (s. 2002). Kesällä 2008 Hawke avioitui Ryan Shawhughesin kanssa, jonka kanssa hänellä on kaksi lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ethan Hawke Wikimedia Commonsissa
Eyjólfur Sverrisson

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Eyjólfur Gjafar Sverrisson
Syntymäaika: 3. elokuuta 1968 (ikä 56)
Syntymäpaikka: Sauðárkrókur, Islanti
Seura
Seura:  Islannin U21-maajoukkue
Tehtävä: valmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1987–1989 1989–1994 1994–1995 1995–2003 |  Tindastóll  VfB Stuttgart  Beşiktaş JK  Hertha BSC |   110 (21) 33 (9) 197 (12) |
Maajoukkue
| 1990–2001 |  Islanti | 66 (10) |
Valmennusura
2005–2007 2009– 2011:  Islannin maajoukkue  Islannin U21-maajoukkue  VfL Wolfsburg (apuv.)
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Eyjólfur Sverrisson (s. 3. elokuuta 1968) on islantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja. Vuodesta 2009 lähtien hän on toiminut Islannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana

Eyjólfur aloitti peliuransa islantilaisessa Tindastóllissa pelaten nuoruusvuosinaan myös koripalloa. 1989 hän lähti ammattilaiseksi Saksan, jossa edusti viisi kautta VfB Stuttgartia voittaen seuran kanssa Saksan mestaruuden 1992. Kauden 1994/95 hän edusti turkkilaista Beşiktaşia.
Turkin kauden jälkeen Eyjólfur palasi Saksaan ja pelasi uransa loppuun Hertha Berliinissä voittaen seuran kanssa kahdesti Liga-Pokalin. Hän lopetti uransa 35-vuotiaana vuonna 2003.
Meriitit

Saksan mestaruus: 1992
Liga-Pokal: 2001, 2002
Turkin mestaruus: 1995
Ura valmentajana

Valmennusuransa Eyjólfur aloitti Islannin jalkapallomaajoukkueessa marraskuussa 2005.  Hän luotsasi maajoukkuetta 14 maaottelussa, joista Islanti voitti kaksi, hävisi kahdeksan ja pelasi neljästi tasan. Hän sai potkut tehtävistään lokakuussa 2007.
Eyjólfurin valmennusura jatkui vuonna 2009 Islannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueen peräsimessä. Helmikuussa 2011 hän nousi Bundesliigassa pelaavan VfL Wolfsburgin apulaisvalmentajaksi.  Pesti jäi kuitenkin lyhyeksi, kun Pierre Littbarski sai lähteä seurasta jo maaliskuussa eikä Sverrisson mahtunut Felix Magathin valmennusryhmään.
Islannin nuorten maajoukkueen Eyjólfur luotsasi historiallisesti alle 21-vuotiaiden EM-lopputurnaukseen 2011. Joukkue hävisi alkulohkossaan kaksi ottelua ja voitti viimeisessä pelissä Tanskan 3–0 ja sijoittui lopputuloksissa viidenneksi.
Etelä-Karjalan museon esinekokoelmat

Etelä-Karjalan museon esinekokoelmat ovat Etelä-Karjalan museossa olevia museokokoelmia. Etelä-Karjalan museo tallentaa nykyisen Etelä-Karjalan maakunnan lisäksi suomalaisaikaisen Karjalan kannaksen kulttuuriperintöä aina Terijoelta Jaakkimaan asti. Etelä-Karjalan museon peruskokoelmaan kuuluu pääasiassa Lappeenrantaan ja Etelä-Karjalan maakuntaan liittyvää esineistöä. Etelä-Karjalan museon peruskokoelman rinnalla omina kokonaisuuksinaan ovat Viipuri-kokoelma, Laura Korpikaivo-Tammisen, ratsuväkimuseon ja Wolkoffin talomuseon kokoelmat.
Viipuri-kokoelma ja Viipurin pienoismalli

Etelä-Karjalan museossa on laaja kokoelma Viipuriin liittyvää museoesineistöä. Niiden keräämisen aloitti 1970-luvulla Wiipuri-museon Säätiö - Stiftelsen för Wiborg-museet, jonka perusti joukko Viipurin entisiä asukkaita kaipuussaan menetettyyn kaupunkiin. Etelä-Karjalan museon Viipuri-kokoelmiin (Wiipuri-museo) on deponoitu myös Viipurin ruotsinkielisten keräämä Tyrgilsmuseetin kokoelma. Kokoelmat sisältävät pääasiassa yksityisten henkilöiden Viipuriin ja Karjalan kannakseen liittyvää esineistöä. Etelä-Karjalan museossa on esillä Säätiön teettämä Viipurin pienoismalli 1:500, joka kuvaa kaupungin keskeisimpiä osia, tunnetuinta Viipuria 2.9.1939. Mallia rakennettiin vuosina 1985-96. Toisessa vitriinissä ( 6,5 x 3,5) on esillä Pyhän Annan linnoituksesta Patterinmäelle ulottuva kaupunki ja toisessa (2 x 3) viimeiseksi toteutettu Papulan kaupunginosa. Mallin on piirtänyt Juha Lankinen ja toteuttanut Lahti-Malli OY.
Ratsuväkimuseon kokoelmat

Ratsuväkimuseossa esillä olevasta esineistöstä suuri osa on ratsuväen perinneyhdistysten omistuksessa. Museon kokoelman vanhimmat esineet ovat 1700-luvulta. Suomen Rakuunarykmentin ajalta on säilynyt univormuja, valokuvia sekä ratsuväkeen liittyvää pienesineistöä. Pääosa kokoelman esineistöstä on kuitenkin 1900-luvulta. Kokoelmaan kuuluu mm. univormuja, arvomerkkejä ja hevosten hoito-ja lääkintävälineitä.
Wolkoffin kokoelmat

Wolkoffin talo irtaimistoineen lahjoitettiin Lappeenrannan kaupungin museotoimelle vuonna 1986. Asuintalo päätettiin museoinnin yhteydessä säilyttää alkuperäisessä asussaan, Wolkoffin kotimuseona. Kotimuseon kokoelma koostuu monentyyppisistä esineistä, joista suuri osa on esillä Wolkoffin talossa. Irtaimistoon kuului paljon lisäksi paljon talon varastoissa ollutta tavaraa, mm. tekstiilejä. Tätä Wolkoffin kokoelmaa säilytetään Etelä-Karjalan museon kokoelmien yhteydessä.
Laura Korpikaivo-Tammisen käsityömuseon kokoelma

Kotiteollisuusneuvos Laura Korpikaivo-Tamminen (1904 - 2001) lahjoitti 1979 omakotitalokiinteistönsä irtaimistoineen, viereisen tontin sekä 1000 esineen tekstiilikokoelman Lappeenrannan kaupungille sillä ehdolla, että kaupunki rakentaa tyhjälle tontille käsityömuseon. Museorakennus valmistui 1983.  Käsityömuseon toiminta omana yksikkönään loppui vuonna 2003, ja nykyisin sen kokoelmat ovat osa Etelä-Karjalan museota. Laura Korpikaivo-Tammisen käsityömuseon kokoelmassa on tekstiilejä hänen lapsuudenkodistaan, koulu- ja opiskeluajan töitä, eri suunnittelijoiden myynti-, näyttely- ja kilpailutöitä sekä kansanomaisia käsitöitä. Kokoelmaan kuuluu lisäksi ulkomailta hankittuja käsitöitä, laaja kudontatöiden mallisto sekä kudontavälineitä ja muita esineitä. Tällä hetkellä kokoelmissa on noin 3000 luetteloitua esinettä. Kokoelmaan on liitetty myös Korpikaivo-Tammisen kodin esineistöä, johon kuuluu tekstiilien lisäksi mm. huonekaluja ja koriste-esineitä. Laura Korpikaivo-Tammisen kokoelman esineistöä esitellään kerran vuodessa järjestettävässä käsityöaiheisessa näyttelyssä Galleria Laurassa.
Aiheesta muualla

https://lappeenrannanmuseot.finna.fi/
Eupatorus sukkiti

| Eupatorus sukkiti> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Scarabaeiformia
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Lehtisarviset Scarabaeidae
Alaheimo::  Dynastinae
Tribus::  Dynastini
Suku::  Eupatorus
Laji::  sukkiti
Kaksiosainen nimi
 Eupatorus sukkiti  Miyashita & Arnaud, 1996 
Katso myös
   Eupatorus sukkiti Wikispeciesissä   Eupatorus sukkiti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eupatorus sukkiti on Myanmarin pohjoisosissa Kaakkois-Aasiassa elävä kovakuoriainen.
Aiheesta muualla

Eupatorus sukkiti, ZipcodeZoo.com (englanniksi)
Eupatorus koletta

| Eupatorus koletta> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Scarabaeiformia
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Lehtisarviset Scarabaeidae
Alaheimo::  Dynastinae
Tribus::  Dynastini
Suku::  Eupatorus
Laji::  koletta
Kaksiosainen nimi
 Eupatorus koletta  Voirin, 1978 
Katso myös
   Eupatorus koletta Wikispeciesissä   Eupatorus koletta Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eupatorus koletta on Uuden-Guinean saarella Kaakkois-Aasiassa elävä kovakuoriainen.
Aiheesta muualla

Eupatorus koletta, ZipcodeZoo.com (englanniksi)
Charade

Charade tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Šaradi (ransk. Charade), tavuarvoituspeli
Charade, Roy Kellinon ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1953
Charade – vaarallinen peli, Stanley Donenin ohjaama yhdysvaltalainen jännityselokuva vuodelta 1963
Charade, John Minnisin ohjaama kanadalainen lyhyt animaatioelokuva vuodelta 1984
Charades, elokuva vuodelta 1998
The Charades, suomalainen rautalankayhtye
Circuit de Charade, moottorirata Ranskassa
Daihatsu Charade, pikkuautomalli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Charade”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eupatorus birmanicus

| Eupatorus birmanicus |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Osalahko::  Scarabaeiformia
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Lehtisarviset Scarabaeidae
Alaheimo::  Dynastinae
Tribus::  Dynastini
Suku::  Eupatorus
Laji::  birmanicus
Kaksiosainen nimi
 Eupatorus birmanicus  Arrow, 1908 
Katso myös
   Eupatorus birmanicus Wikispeciesissä   Eupatorus birmanicus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eupatorus birmanicus on Kaakkois-Aasiassa Malakan niemimaan, eteläisen Thaimaan, eteläisen Kambodžan sekä Vietnamin eteläkärjen alueella elävä kovakuoriainen.
Aiheesta muualla

Catalog: Genus Eupatorus, Coleop-terra.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Eupatorus birmanicus, ZipcodeZoo.com (englanniksi)
Eksessiivi

Eksessiivi eli eronto eli yleinen erosija on suuntasija, joka ilmaisee muutosta jostakin olotilasta, jonakin olemisen päättymistä. Eksessiiviä ei pidetä osana suomen yleiskieltä, mutta sitä tavataan eräissä murteissa. Eksessiivi ilmaisee abstraktia eli käsitteellistä eroamista samaan tapaan kuin yleinen olosija eli essiivi abstraktia olemista (lapsena, äitinä) ja yleinen tulosija eli translatiivi abstraktia tulemista (lapseksi, äidiksi). Eksessiiviä voidaan verrata suomen kielessä havainnollisempiin elatiiviin (-stA) ja ablatiiviin (-ltA), eli sisäiseen ja ulkoiseen erosijaan.
Tyypillinen eksessiivimuoto pakotettuna nykysuomeen olisi: "Poliisinta rikolliseksi, hänestä ei enää ollut viranomaiseksi." Eksessiivin pääte siis olisi tyyppiä (-ntA). Muoto on kuitenkin kielihistoriallisesti typistynyt, niin että nykyään yleisimmin käytetään elatiivia: "Poliisista rikolliseksi."