Kyzikos
Rakennukset ja löydökset

Strabon kuvasi Kyzikoksen suureksi ja kauniiksi, ja sanoi siellä olleen lukuisia suuria julkisia rakennuksia. Nykyaikaan Kyzikoksesta on säilynyt vain vähän muinaisjäänteitä, jotka nekin ovat huonokuntoisia ja hajallaan suhteellisen laajalla alueella. Kaupungin rakennuksissa käytettiin paljon prokonnesoslaista valkoista marmoria, mutta suuri osa siitä on oletettavasti viety ajan kuluessa pois ja käytetty uudelleen muualla; sekä graniittia, joka oli kuitenkin helposti murenevaa lajia.
Kaupunki on ollut ympäröity muurein, jotka rakennettiin oletettevasti vuonna 410 eaa. ateenalaisten vallattua kaupungin. Muurien olemassaolo tiedetään myöhemmistä viittauksista piirityksiin. Niistä on myös löydetty joitakin osia.
Agora
Kirjallisten lähteiden perusteella kaupungissa tiedetään olleen agora, prytaneion ja doorilaista tyyliä edustanut stoa eli pylväshalli. Plinius kertoo myös, että prytaneionissa oli ”karkaileva kivi” (fugitivus lapis), joka oli kerran toiminut argonauttien Argo-laivan ankkurina. Kivi lähti usein omille teilleen, kunnes se kiinnitettiin prytaneioniin lyijypainolla.
Hadrianuksen temppeli
Keisari Hadrianukselle omistettu temppeli sijaitsi lähellä kaupungin agoraa. Se oli omistettu keisarille 13. olymposlaisena jumalana, ja se luettiin joskus yhdeksi maailman seitsemästä ihmeestä. Cyriacus Anconalainen (Ciriaco de' Pizzicolli) näki vielä vuonna 1431 paikalla 33 temppelin pystyssä seisonutta pylvästä ja teki siitä kaiverrospiirroksen. Nykyisin temppelistä on säilynyt vain sen perustuksia tukenutta holvirakennelmaa. Tästä huolimatta jäänteet ovat huomattavimmat muinaisjäänteet kaupungin paikalla.
Muut temppelit
Kyzikoksessa oli Athenelle omistettu temppeli, joka mainitaan Vähän-Aasian varhaisimmaksi. Kaupungin läheisellä Dindymonin kukkulalla sijaitsi Dindymene Meterin eli Kybelen temppeli, jonka perustajana pidettiin argonautteja. Pliniuksen mukaan kaupungissa oli joku temppeli, jossa jokaisessa marmorikivien liitoskohdassa kulki kultainen nauha. Tällainen valkoisen marmorin ja kullan yhdistelmä on todennäköisesti tuottanut varsin kauniin vaikutelman. Kaupungissa oli myös Attaloksen vaimolle omistettu Apolloniksen temppeli, joka tunnetaan niin kutsutuista Kyzikoksen epigrammeista.
Teatteri ja amfiteatteri
Kaupungista on löydetty roomalainen teatteri, joka oli rakennettu kukkulan lounaisrinteeseen (40°23′32.1″N, 27°53′17.4″E), sekä amfiteatteri, joka oli rakennettu pohjois-eteläsuuntaaiseen laaksoon teatterista pohjoisluoteeseen (40°23′53.7″N, 27°53′04.3″E). Amfiteatterin sijainti laaksossa helpotti katsomorakenteiden tekemistä rinteiden suuntaisilla pitkillä sivuilla. Koska laakson pohjalla virtasi vesi, on arveltu, että amfiteatteria olisi käytetty naumakhia- eli meritaisteluesityksiin Pergamonin amfiteatterin tapaan. Sekä teatterin puolikaarenmuoto että amfiteatterin pyöreä muoto erottuvat vielä maastossa. Lisäksi amfiteatterista on säilynyt joitakin sen melko korkeitakin seinien osia.
Esinelöydöt
Varhaisimmat esinelöydöt kaupungin paikalta ovat orientalisoivan kauden keramiikkaa 600–500-luvuilta eaa. Löytöihin lukeutuu myös paljon hautastelejä piirtokirjoituksineen sekä muita piirtokirjoituksia ja joitakin veistoksia. Esinelöytöjä on muun muassa Istanbulin arkeologisessa museossa sekä Erdekin museossa.