stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Satunnaiskenttä
Stationäärisyys > Heikko stationäärisyys

Heikosti stationäärinen satunnaiskenttä (engl. weakly/wide-sense stationary) eli toisen kertaluvun mielessä stationäärinen satunnaiskenttä (engl. second-order stationary) on määritelty matemaattisesti siten, että vahvasti stationäärisen satunnaiskentän kaksi ensimmäistä momenttia sisältyy kriteereihin. Stationäärisyys on heikkoa, jos voidaan vahvistaa seuraavat kriteerit:
odotusarvo on vakio:  E[Z(x)]=\mu
toinen momentti on äärellinen:  E[Z(x)^{2}]<\infty
kovarianssi riippuu vain pisteiden välisestä etäisyysvektorista  h:  C(h)=E[(Z(x+h)-\mu )(Z(x)-\mu )]
Muut vahavasti stationääriset satunnaiskentän piirteet jätetään huomiotta, koska monissa käytännön sovelluksissa niitä ei pystytä vahvistamaan. Satunnaismuuttujien yhteisjakaumat voivat olla sellaisia, että niiden keskiarvot ja varianssit ovat kaikkialla samat, mutta kovarianssit voivat vaihdella eri suunnissa ja eri välimatkoilla. Kovarianssifunktio voidaan silloin kirjoittaa korrelaatiofunktion avulla muodossa
Heikosti stationäärinen satunnaiskenttä voi olla myös isotrooppinen. Isotrooppisuus vaikuttaa kovarianssifunktioon siten, että kahden satunnaismuuttujan välinen kovarianssi riippuu enää vain niiden välisestä etäisyydestä. Funktiota kutsutaankin tällöin isotrooppiseksi kovarianssifunktioksi, muussa tapauksessa anistrooppiseksi kovarianssifunktioksi.
Stationäärisyys > Sisäinen stationäärisyys

Sisäisesti stationäärisessä satunnaiskentässä (engl. intrisic stationary) satunnaismuuttujien  Z(x) erotukset  Y(x,h)=Z(x+h)-Z(x) ovat heikosti stationäärejä kaikilla etäisyysvektorin  h arvoilla. Joskus sanotaan, että satunnaiskenttä on heikosti stationäärinen erotuksien suhteen. Silloin
odotusarvo  E[Y(x,h)]=\mu (h) ei riipu paikasta, mutta voi riippua etäisyysvektorista lineaarisesti
toinen momentti on äärellinen eli  E[Y(x,h)^{2}]<\infty  kaikilla etäisyysvektoreilla ja
varianssi  Var(Z(x+h)-Z(x))=\sigma ^{2}(Z(x+h)-Z(x))=2\gamma (h), jota kutsutaan satunnaiskentän  Z variogrammiksi, riippuu erotusvektorista
Hilda Ekqvist-Krook

Hilda Ekqvist-Krook (13. helmikuuta 1865 – 30. marraskuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen posliinimaalaaja ja tunnettu posliinimaalauksen opettaja.
Hilda Ekqvist-Krook opiskeli posliinimaalausta sekä Suomessa että ulkomailla. Hänen taiteelleen oli ominaista tunnontarkka huolellisuus. Ekqvist-Krook toimi myös posliinimaalauksen opettajana Helsingissä ja hänellä oli lukuisia oppilaita.
Hilda Ekqvist-Krook kuoli 73-vuotiaana marraskuussa 1938. Hänet on haudattu Hietaniemen hautausmaalle.
Samson Agonistes

Samson tuhoaa temppelin, kuva vuoden 1882 saksalaisesta Raamatusta
Samson Agonistes on John Miltonin kirjoittama traaginen lukudraama.  Se ilmestyi Miltonin runoelman Paradise Regained yhteydessä vuonna 1671, ja kirjan nimisivulla luki: "Paradise Regained / A Poem / In IV Books / To Which Is Added / Samson Agonistes". Yleisesti ajatellaan, että Milton aikoi kirjoittaa Samson Agonistesia samoihin aikoihin kuin Paradise Regainedia, mutta että Milton sai sen valmiiksi myöhemmin.
Tausta

Milton alkoi tehdä suunnitelmia tragedioiden aiheiksi muistikirjaansa 1640-luvulla. Monet hänen ideoistaan käsittelivät Simsonia, ja hän suunnitteli teokselleen nimiä kuten Samson pursophorus or Hybristes tai Samson marriing or Ramath Lechi tai Dagonalia. Hänen lopulta valitsemansa nimi korostaa Samsonia taistelijana tai voimamiehenä. Näytelmä sisältyi teokseen Paradise Regained, ja sen painoi 29. toukokuuta 1671 John Starkey. Ei ole varmaa tietoa siitä, milloin Milton kirjoitti teoksensa. Niinpä se voi olla varhaistuotantoa ja sisältää Miltonin ajatuksia Englannin sisällissodasta tai se voi olla myöhäistuotantoa ja ilmaista hänen epätoivoaan restauraatiota eli kuningasvallan palauttamista kohtaan. Varhaistuotantoon kuulumisesta todistaa hänen uskonsa vallankumoukseen; myöhäistuotantoon kuuluminen yhdistää teoksen hänen myöhäiskauden teoksiinsa kuten Kadotettuun paratiisiin ja silloin teos kommentoisi tasavallan kaatumista. Vuonna 1671 teoksesta otettiin uusi painos uudella nimilehdellä ja sen alkuun lisättiin Miltonin teksti muinaiskreikkalaisesta tragediasta ja Aristoteleen Runousopista.
Milton kirjoitti nimisivulle, että teos oli "dramaattinen runo" eikä siis draama. Hän ei toivonut, että teos esitettäisiin näyttämöllä, mutta ajatteli sen vaikuttavan ihmisiin. Hän toivoi, että yhdistämällä Samsonin piirteitä muihin Raamatun hahmoihin, kuten Jobiin tai psalmien kirjoittajaan, hän kykenisi luomaan täydellisen sankarin, joka voisi käsitellä monimutkaisia teologisia kysymyksiä. Kirjoittamalla runon ja valitsemalla sankarikseen Samsonin Milton kuvasi myös omaa sokeuttaan, joka vaivasi häntä elämän loppupuolella.
Näytelmä

Samson Agonistes perustuu Simsonin tarinaan Vanhassa Testamentissa. Tarina kerrotaan Tuomarien kirjan luvuissa 13–16. Miltonin teos dramatisoi tarinan, joka alkaa Tuomarien kirjan jakeesta 16:23, siis toiminnan keskeltä. Samson on joutunut filistealaisten vangiksi, hänen hiuksensa eli hänen voimanlähteensä on leikattu ja hänen silmänsä kaivettu ulos. Samson on "Blind among enemies, O worse than chains" (rivi 66).
Näytelmän alkupuolella Samson nöyrtyy Jumalan edessä myöntämällä, ettei hänen voimansa ole hänen omansa: "God, when he gave me strength, to show withal / How slight the gift was, hung it in my hair" (rivit 58–9).
Kuoro käsittelee Samson taustaa ja kuvailee hänen sotasaavutuksiaan:
Vaikka hän on suurmies, muistuttaa kuoro, Samson on (todellisen ja metaforisen) sokeutensa takia vanki:
Samson paljastaa kuinka hän menetti voimansa: koska himoitsi Dalilaa ja omien tekojensa myötä petti Jumalan:
I yielded, and unlocked her all my heart,
Who with a grain of manhood well resolved
Might easily have shook off all her snares:
But foul effeminancy held me yoked
Her bond-slave. O indignity, O blot
To honor and religion! Servile mind
Rewarded well with servile punishment!
(rivit 407–413)
Hänen tilansa on kuitenkin enemmän kuin vain hänen omansa:
Kun Samson on torjunut Dalilan vetoomukset, tämä pyytää Samsonilta, että saisi koskettaa miehen kättä (rivi 951) ja Samson vastaa kieltävästi:  "Not for thy life, lest fierce remembrance wake / My sudden rage to tear thee joint by joint" (rivit 952–3). Hän neuvoo Dalilaa, miten olla järkyttämättä itseään: “At distance I forgive thee, go with that" (rivi 954). Pian sen jälkeen kuoro valittaa naisten luonnetta ja petollisuutta:
Harapha huomauttaa, että Samson on
Hän kuitenkin kuvailee Samsonin menneitä saavutuksia sanoessaan  "thou art famed / To have wrought such wonders with an ass’s jaw" (rivit 1094-5). Kuoro pui sitä, kuinka Jumala antaa yksittäisille ihmisille vallan vapauttaa oma kansansa kahleistaan ja erityisesti väkivallan avulla:
Runoelman viimeiset 250 riviä kuvailevat väkivallan tekoa, joka tapahtuu näytelmän aikana: Samson saa itselleen voiman tuhota temppelin ja surmata kaikki filistealaiset ja samalla itsensä. Tämä ei kuitenkaan tapahdu näyttämöllä vaan näytelmän henkilöhahmot kertovat tapahtuneesta. Kun temppelin tuhosta on kerrottu, runo korostaa kuolemaa eikä rauhaa:
Manoa, Samsonin isä, kuvailee tapahtumia näin: "Sad, but thou know’st to Israelites not saddest / The desolation of a hostile city" (rivit 1560–1). Viimeiset rivit kuvailevat katharsista, joka näyttäisi ottavan vallan näytelmän lopussa:
Näytelmä > Henkilöhahmot

Samson
Manoa, Samsonin isä
Dalila, Samsonin vaimo
Harapha of Gath
Viranomainen
Sanansaattaja
Daniittien kuoro
Lähteitä ja kirjallisuutta

Achinstein, Sharon. "Samson Agonistes" in A Companion to Milton. Ed. Thomas Corns. Oxford: Blackwell Publishing, 2003.
Bush, Douglas, ed. The Complete Poetical Works of John Milton. Boston: Houghton Mifflin Company, 1965.
Coffey, John. "Pacifist, Quietist, or Patient Militant? John Milton and the Restoration" Milton Studies 42 (2002): 149–174.
Di Salvo, Jackie. "Intestine Thorn: Samson's Struggle with the Woman Within" in Milton and the Idea of Woman. Ed. Julia Walker. Urbana: University of Illinois Press, 1988.
Guibbory, Achsah. "Milton and English Poetry" in A Companion to Milton. Ed. Thomas Corns. Oxford: Blackwell Publishing, 2003.
Guillory, John. "Dalila's House: Samson Agonistes' and the Sexual Division of Labor" in Rewriting the Renaissance: The Discourses of Sexual Difference in Early Modern Europe. Ed. Margaret
Ferguson, Maurren Quilligan, and Nancy Vickers. Chicago: University of Chicago Press, 1986.
Lieb, Michael. Milton and the Culture of Violence. London: Cornell University Press, 1994.
Lewalski, Barbara. "Genre" in A Companion to Milton. Ed. Thomas Corns. Oxford: Blackwell Publishing, 2003.
Loewenstein, David. "Samson Agonistes and the Culture of Religious Terror" in Milton in the Age of Fish. Ed. Michael Lieb and Albert C. Labriola. Pittsburgh: Duquesne University Press, 2006.
Milazzo, Chris. "Notre Dame Theater Performance Explores Disability." College of Arts and Letters 1 December 2011.
Milton, John. The Complete Poetry and Essential Prose of John Milton. ed. William Kerrigan, John Rumrich, and Stephen Fallon. New York: The Modern Library, 2007.
Radzinowicz, Mary Ann. Toward Samson Agonistes: the Growth of Milton's Mind. Princeton: Princeton University Press, 1978.
Sauer, Elizabeth. “The Politics of Performance in the Inner Theater: Samson Agonistes as Closet Drama”, in Milton and Heresy Ed. Stephen B. Dobranski & John Rumrich. Cambridge: Cambridge University Press, 1998.
Shawcross, John. John Milton: The Self and the World. Lexington: University Press of Kentucky, 1993.
Takeda, Arata. "Suicide bombers in Western literature: Demythologizing a mythic discourse". Contemporary Justice Review 13.4 (2010): 455–475.
Teskey, Gordon. Delirious Milton: The Fate of the Poet in Modernity. London: Harvard University Press, 2006.
Paradise Regainedin  (1671) nimisivu; Samson Agonistesin ensimmäinen julkaisu.
Hilda Doolittle

Hilda Doolittle suunnilleen vuonna 1921.
Hilda Doolittle (10. syyskuuta 1886 – 1961) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka käytti salanimeä H. D. Hän julkaisi ainakin teokset Collected poems (1946), runokokoelmat Walls Do Not Fall, Tribute to the Angels ja The Flowering on the Rod (1944–1946). Hänen runoutensa on yleensä puhdastyylistä, imagistista, tiivistä, kuviltaan tuoretta ja sanonnaltaan täsmällistä. Doolittle oli yksi imagistisen runoilijakoulun keskeisistä jäsenistä. Hänen modernismissaan on nähtävissä mm. ranskalaisten symbolistien, japanilaisen haiku- ja tankarunouden ja John Donnen lyriikan vaikutteita Vuodesta 1911 lähtien Doolittle asui Englannissa. Doolittle oli naimisissa Richard Aldingtonin kanssa. He yhdessä käänsivät antiikin kreikkalaista runoutta.
Helvetilliset

| Helvetilliset> Carnival of Souls |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Herk Harvey
Käsikirjoittaja:  Herk Harvey John Clifford
Tuottaja:  Herk Harvey
Säveltäjä:  Gene Moore
Kuvaaja:  Maurice Prather
Leikkaaja:  Bill de Jarnette Dan Palmquist
Pääosat:  Candace Hilligoss Frances Feist Sidney Berger Art Ellison
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Herts-Lion International Corp.
Ensi-ilta:  26. syyskuuta 1962
Kesto:  78 min.  83 min. (ohjaajan versio)
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  $30,000 (arvioitu)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helvetilliset (engl. Carnival of Souls) on vuonna 1962 ilmestynyt yhdysvaltalainen kauhuelokuva. Elokuvan ohjasi Herk Harvey ja käsikirjoituksen teki John Clifford Harveyn kanssa. Pääosaa näyttelee Candace Hilligoss.
Elokuva kuvattiin Kansasin Lawrencessa ja Utahissa, paljolti amatöörivoimin ja hyvin pienellä budjetilla. Elokuva on silti kokeellisen kunnianhimoinen ja esimerkki tehokkaan toimivasta kauhuelokuvasta ilman verenvuodatusta tai läkähdyttävän tiukkaa leikkausta.
Elokuvan herättämä kiinnostus elokuvateatterilevityksessä jäi vähäiseksi Yhdysvalloissa, mutta televisiolevityksessä elokuvan saama huomio oli merkittävästi suurempaa.
Juoni

Mary Henry (Hilligoss) joutuu ystävättäriensä kanssa auto-onnettomuuteen, josta vain Mary selviää hengissä. Arki ei kuitenkaan enää ole sama Marylle, joka tuntee syyllisyyttä selviytymisestään.
Aiheesta muualla

Helvetilliset Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Helvetilliset Wikimedia Commonsissa
Carnival of Souls katsottavissa/ladattavissa Internet Archivessa
Maskula, Tapani: Carnival of Souls (1962) – Helvetilliset. Elitisti 21.3.2017.
Hilda Granstedt

| Hilda Granstedt> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Hilda Eloise Granstedt
Syntynyt: 3. toukokuuta 1841 Helsinki
Kuollut: 21. toukokuuta 1932 (91 vuotta) Helsinki
Hilda Granstedt: Italialainen malli, 1877.
Hilda Eloise Granstedt (3. toukokuuta 1841 Helsinki – 21. toukokuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja piirustuksenopettaja.
Granstedtin vanhemmat olivat arkkitehti Anders Fredrik Granstedt ja Vilhelmina Theodora Plantin ja veli arkkitehti Theodor Granstedt. Hän opiskeli ensin Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1869–1870 sekä 1871–1872, sitten Tukholmassa Mårten Eskil Wingen johdolla 1872–1874 ja Pariisissa L. Chaplinin ja Tony Robert-Fleuryn oppilaana 1874–1875 ja 1877. Granstedtin varhaiset työt edustavat saksalaista myöhäisromantiikkaa ja orastavaa ranskalaista realismia, kuten Sisäkuva mökistä (1876). Hän otti aiheekseen myös henkilökuvia, kuten Italialaisnainen (1877). Vuonna 1869 Taideyhdistyksen vuosinäyttelyssä debytoinut Granstedt sai 1873, 1874 ja 1875 toisen palkinnon Dukaattikilpailussa. Granstedtin teosten viimeiset huomattavat julkiset näyttelyt olivat 1880 ja 1885, hänen keskittyessään piirustuksenopettajan toimeensa Elisabeth Blomqvistin johtamassa Helsingin ruotsalaisessa tyttökoulussa 1877–1908. Opettajan toimeensa liittyen hän teki opintomatkan Tukholmaan 1884 ja julkaisi saman vuosikymmenen lopulla oppikirjan. Granstedt oli pidetty sekä taiteilijana että opettajana. Hänen tiedetään opettaneen ja tukeneen muun muassa nuorta Helene Schjerfbeckiä.
Harmaaharjalepinkäinen

| Harmaaharjalepinkäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Vangat Vangidae
Suku::  Harjalepinkäiset Prionops
Laji::  poliolophus
Kaksiosainen nimi
 Prionops poliolophus  Fischer & Reichenow, 1884 
Katso myös
   Harmaaharjalepinkäinen Wikispeciesissä   Harmaaharjalepinkäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Harmaaharjalepinkäinen (Prionops poliolophus) on afrikkalainen, Lounais-Keniassa ja Pohjois-Tansaniassa elävä varpuslintu, jonka holotyypin Gustav Adolf Fischer ja Anton Reichenow kuvailivat Naivashajärveltä Keniasta 1884.
Grit Šadeiko

Grit Šadeiko vuonna 2013.
Grit Šadeiko (s. 29. heinäkuuta 1989 Tallinna) on virolainen moniottelija.
Marrakechin alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2005 Šadeiko oli seitsenottelussa seitsemäs pistein 5271. Bydgoszczin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2008 hän saavutti pronssia 5765 pisteellä. Barcelonan EM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui 18:nneksi. Alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011 Šadeiko voitti kultaa uusilla ennätyspisteillään 6134. Samana vuonna Šadeiko oli Daegun MM-kilpailuissa 24:s pistein 5190. Lontoon olympialaisissa 2012 hän sijoittui 6013 pisteellä 21:nneksi. Moskovan MM-kisoissa 2013 Šadeiko keskeytti viiden lajin jälkeen. Zürichin EM-kisoissa ja Pekingin MM-kisoissa 2015 hän oli 15:s. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän keskeytti. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän sijoittui 13:nneksi ja Berliinin EM-kilpailuissa 2018 12:nneksi.
Grit Šadeikon nuorempi sisar, Grete Šadeiko, kilpailee myös seitsenottelussa.
Henkilökohtaiset ennätykset

200 m: 24,10 (2012)
800 m: 2.14,98 (2018)
100 m aj: 13,28 (2014)
Korkeus: 180 (2018)
Pituus: 635 (2013)
Kuula: 13,89 (2017)
Keihäs: 50,68 (2015)
Seitsenottelu: 6280 NR (2017)
800 m: 2.18,70 (2011)
60 m aj: 8,25 (2013)
Korkeus: 177 (2011)
Pituus: 621 (2011)
Kuulantyöntö: 12,37 (2011)
Viisiottelu: 4422 (2011)
NR = Viron ennätys
Lähde
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grit Šadeiko Wikimedia Commonsissa
HMCS Sackville

| HMCS Sackville |
| --- | --- |
 HMCS Sackville Halifaxissa museoituna 1990

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Saint John Dry Dock and Shipbuilding Company, Kanada
Kölinlasku:  28. toukokuuta 1940
Laskettu vesille:  15. toukokuuta 1941
Palveluskäyttöön:  30. joulukuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  8. huhtikuuta 1946
Loppuvaihe:  museolaiva
Tekniset tiedot
Uppouma:  925 t
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 750 hv
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  85
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x kaksipiippuinen Vickers .50" ilmatorjuntakonekivääri 1 x kaksipiippuinen .303" Lewis-pikakivääri 2 x Mk II syvyyspomminheitintä, joihin yhteensä 40 syvyyspommia
HMCS Sackville (viirinumero K181) Kanadan kuninkaallisen laivaston Flower-luokan korvetti. Alus on nykyisin museolaivana Halifaxissa ollen ainoa jäljellä oleva luokan alus.
Valmistus

Alus tilattiin Saint John Dry Dock and Shipbuilding Companyltä Kanadasta, missä köli laskettiin 28. toukokuuta 1940. Alus laskettiin vesille vuotta myöhemmin 15. toukokuuta 1941 ja valmistui 30. joulukuuta.
Palvelus

Toisessa maailmansodassa alus suojasi Atlantilla saattueita. Sodan päätyttyä alus poistettiin 8. huhtikuuta 1946 palveluksesta ja sijoitettiin reserviin, missä se oli 4. elokuuta 1950 alkaen varastolaivana aina joulukuuhun 1953. Alus oli kaapelilaivana joulukuusta 1953 seuraavan vuoden elokuuhun, jonka jälkeen se oli tutkimusaluksena 16. joulukuuta 1982 saakka. Aluksen hallinnointi kuitenkin vaihtui siviiliorganisaatiolle toukokuussa 1964.
Alus avattiin 4. toukokuuta 1985 Halifaxissa museona.
Hereford

| Hereford |
| --- | --- |
 Herefordin tuomiokirkko ja Wyejoen silta.
 fiHereford 
 52°03′22″N, 2°42′58″W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Hallintoalue:  Länsi-Midlands
Yhtenäishallintopiiri:  Herefordshire
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  17,1 km²
Väestö
Väkiluku (2018):  63 935
Väestötiheys:  3 739 as./km²
 herefordcitycouncil.gov.uk 
Hereford [ˈhɛɹɪfəd] (kymriksi Henffordd ['hɛnfɔrθ]) on noin 64 000 asukkaan katedraalikaupunki (city) ja kunta (civil parish) Herefordshiren kreivikunnassa läntisessä Keski-Englannissa, Wyejoen rannalla. Kaupunki elää pääasiallisesti maataloudesta – herefordkarjan kasvatuksesta, siiderin, hillon ja säilykehedelmien valmistuksesta sekä oluenpanosta. Siellä on myös teollisuutta, joka tuottaa huonekaluja, lasi- ja nahkatuotteita, nikkeliseoksia ja tiiliä.
Läntiset saksit perustivat Herefordin 600-luvun alussa ylitettyään Severnjoen ja tunkeuduttuaan Walesin levottomille rajaseuduille. Vuoteen 1086 mennessä kaupungista oli tullut kruununmaata mutta se maksoi veroja myös kirkolle. Kaupungissa toimi myös rahapaja, ja 1200-luvun alussa se sai oman kauppiaskillan. Kaupungin vauraus perustui villakauppaan 1500-luvulle asti.
Hereford oli sotilaallisesti merkittävä, kunnes Englanti kukisti Walesin 1200-luvulla. Englannin sisällissodassa (1642–1651) kaupungista tuli taas strategisesti tärkeä ja se valloitettiin useaan otteeseen.
Herefordin hiippakunta erotettiin Lichfieldin hiippakunnasta vuonna 676. Herefordin tuomiokirkko rakennettiin Pyhän Ethelbertin haudalle 1012–52. Walesilaiset polttivat alkuperäisen kirkon mutta tilalle rakennettiin uusi vuosina 1079–1148. Rakennuksen tunnetuimpia osia ovat 50 metriä korkea, dekoratiivityylinen keskustorni ja perpendikulaarityylinen pohjoiseteinen.
Haakon V Maununpoika

| Haakon V Maununpoika |
| --- | --- |
 
Norjan kuningas
Valtakausi:  1. marraskuuta 1299 – 8. toukokuuta 1319
Edeltäjä:  Eerik II Maununpoika
Seuraaja:  Maunu Eerikinpoika

Syntynyt:  10. huhtikuuta 1270 Tønsberg
Kuollut:  8. toukokuuta 1319 Tønsberg
Puoliso:  Eufemia Rügeniläinen
Lapset:  Ingeborg Norjalainen   Agnes Håkonintytär
Suku:  Sverre
Isä:  Maunu VI Lainparantaja
Äiti:  Ingeborg Eriksdotter Tanskalainen
Haakon V Maununpojan sinetti.
Haakon V Maununpojan hautakivi Oslossa.
Haakon V Maununpoika (Haakon Pitkäsääri, 1270–1319) oli Norjan kuningas 1299–1319. Haakon oli Maunu Lainparantajan nuorempi poika, ja häntä pidetään Kaunotukan huoneen viimeisenä kuninkaana. Haakon seurasi vanhempaa veljeään Eerik Maununpoikaa valtaistuimelle tämän kuoltua ilman miespuolista perillistä.
Haakon jatkoi veljensä sotaisaa politiikkaa Tanskaa vastaan, mutta vuonna 1309 hän solmi rauhan tanskalaisten kanssa. Sisäpolitiikassaan hän pyrki vahvistamaan kuninkaan valtaa. Haakonin seuraaja oli hänen lapsenlapsensa, Ruotsin prinssi Maunu Eerikinpoika. Kuninkaan aviottoman tyttären Agneksen puoliso Hafthor Joninpoika Roos af Hjelmsäter oli ritari, valtioneuvos ja paroni. Hafthor Joninpoika oli kuningas Haakon V Maununpojan kuoltua 1319 yksi kolmivuotiaan kruununperillisen Maunu Eerikinpojan holhoajista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Haakon V Maununpoika Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Edeltäjä: Eerik II Maununpoika | Norjan kuningas 1299–1319 | Seuraaja: Maunu Eerikinpoika  |
Saluzzo

| Saluzzo |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Maakunta:  Cuneo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  75,8 km²
Väkiluku (2017):  16 958
 – Väestötiheys:  223,8 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saluzzo on Luoteis-Italiassa, Piemonten hallinnollisella alueella Cuneon maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnan asukasluku on lähes 17 000.
Kaupunki kuului Saluzzon markiisikunnalle vuosina 1142–1548 ennen kuin se tuli osaksi Ranskaa. Vuonna 1601 kaupungin omistus siirtyi Savoijille ja lopulta tuli osaksi Italiaa Italian yhdistyessä.
Saluzzossa on vaate- ja ruokateollisuutta sekä merkittävä kastanjatori.
Hoangphucin buddhalainen temppeli

Hoangphucin buddhalainen temppeli (vietn. Chùa Hoằng Phúc) on buddhalainen temppeli Quảng Bìnhin maakunnassa Vietnamissa. Ensimmäinen temppeli rakennettiin vuonna 1300. Se on yksi vanhimmista temppeleistä Vietnamissa. Se rakennettiin ja nimettiin uudelleen useita kertoja. Temppeli kaatui isossa trooppisessa myrskyssä vuonna 1985. Jälleenrakennus alkoi joulukuussa 2014 ja valmistui tammikuussa 2016.
Haukivaara

Haukivaara on:
Haukivaara, kylä Ilomantsissa
Haukivaara, kylä Korpiselillä luovutetulla alueella.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Haukivaara”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Heroes of the Imagination

| Heroes of the Imagination 1200 Micrograms |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: lokakuu 2003
 Tuottaja(t): 1200 Micrograms
 Tyylilaji: psytrance
 Kesto: 63.43
 Levy-yhtiö: TIP World
1200 Microgramsin muut julkaisut
| 1200 Micrograms 2002 | Heroes of the Imagination 2003 | The Time Machine 2004 |
Heroes of the Imagination on psytrancea tuottavan 1200 Micrograms -yhtyeen toinen studioalbumi. Levy julkaistiin vuonna 2003. Albumi on omistettu merkittäville keksijöille.
Kappaleet

Renaissence Superman – 7.58 (omistettu Leonardo da Vincille)
The Cosmologist – 8.03 (omistettu Galileo Galileille)
Speed of Light – 7.46 (omistettu Michael Faradaylle)
E=MC2 – 8.03 (omistettu Albert Einsteinille)
Language of the Future – 7.47 (omistettu Charles Babbagelle)
Acid for Nothing – 7.59 (omistettu Albert Hofmannille)
DNA – 8.03 (omistettu Francis Crickille ja James D. Watsonille)
WWW – 8.04 (omistettu Tim Berners-Leelle)