Luettelo DC-2 ja DC-3 -koneista Suomessa
DC-2 -koneet > DO-1 “Hanssin-Jukka”

“Hanssin-Jukka” rakennettiin Douglasin tehtailla Kalifornian Santa Monicassa, valmistuen tammikuussa 1935. Se purettiin osiksi ja laivattiin Fokkerille Hollantiin, missä se koottiin uudelleen. Se luovutettiin huhtikuussa samana vuonna KLM:lle, jolloin sen nimeksi tuli “De Haan” eli ‘Kukko’. Ensilentonaan se avasi vappuna 1935 KLM:n uuden reitin Amsterdam–Frankfurt am Main–Milano. Pian tämän jälkeen se siirtyi liikennöimään reittiä Amsterdam–Batavia, joka oli tuolloin maailman pisin reittilento. Vuonna 1937 de Haan palasi Euroopan lennoille, kun tuota pitkää reittiä alkoivat liikennöimään KLM:n DC-3-koneet. Toisen maailmansodan alettua kone jäi seisomaan, kun siviililentoliikennettä rajoitettiin voimakkaasti. Lentotunteja koneelle oli tuolloin kertynyt 5 072.
Talvisodan sytyttyä kreivi Carl Gustav von Rosen järjesti koneen Suomen ilmavoimille. Hankkeen rahoitti hänen ystävänsä, siviili-insinööri John-Henry Sager. Kone saatiin Suomeen 14.2.1940, ja siitä tehtiin pommikone. Sen lensi ainoan pommituslentonsa 1.3.1940, pommittaen Neuvostoliiton lentotukikohtaa Suojärvellä. Pommituksen aikana toinen moottori leikkasi kiinni, ja paluu omaan tukikohtaan jouduttiin suorittamaan yhdellä moottorilla. Korjaustyöt kestivät kolme viikkoa, ja sinä aikana sota oli jo ehtinyt loppua.
Välirauhan aikana koneesta tehtiin ilmakuvauskone. Se sai myös kerran kyyditä marsalkka Mannerheimiä, kesällä 1940, sekä kerran myös ulkoministeri Rolf Wittingin Tukholmaan keväällä 1941.
Jatkosodan aikana koneella lennettiin muun muassa miehistökuljetuksia Saksaan koulutettavaksi, samoin Ranskaan ja Saksaan hakemaan Morane ja Messerschmitt Bf 109 -koneita. Konetta käytettiin myös evakuointilentoihin rintamasairaaloista keskussotilassairaalaan. Historiallisesti merkittävän lennon kone teki 25.–27. maaliskuuta 1943, kun se kyyditsi ulkoministeri Henrik Ramsayn Berliiniin selittämään saksalaisille sitä, miksi Suomi oli tiedustellut Neuvostoliitolta mahdollisia rauhanehtoja.
Sodan jälkeen kone kuljetti kahdesti, talvella 1946 ja joulukuussa 1947, marsalkka Mannerheimin saamaan sairaalahoitoa Tukhomaan. Muutoin koneella suoritettiin henkilö- ja tavarakuljetuksia sekä kartoituskuvauksia. Koneen julkinen jäähyväislento tapahtui 29.5.1955 Helsingin lentonäytöksessä, mutta sitä tarvittiin vielä seuraavana päivänä suorittamaan hengityshalvauspotilaan kuljetus Utista Helsinkiin.
Kone palveli ilmavoimia aina vuoteen 1955 saakka. Sen jälkeen se määrättiin romutettavaksi, mutta lopulta se päätyi kahvilaksi Hämeenlinnan torin laidalle. 1980-luvulle tultaessa kahvilatoiminta ei enää ollut kannattavaa, ja kone päätyi Karjalan lennoston killan ostamana Keski-Suomen ilmailumuseolle vuonna 1983.
Ilmasotakoulun Kilta kunnosti koneen vuosina 2010–2011. Siivet kunnosti Patria Kuoreveden tehtaallaan, ja Finnairin tekniikka korjasi moottorit museokuntoon. Koneen entisöinti valmistui syyskuun alkupäivinä 2011. Kone entisöitiin jatkosodan aikaiseen kevään 1944 asuunsa.
Vuoden 2015 alussa tehtiin 20 vuoden sopimus koneen sijoittamisesta matkailunähtävyydeksi Hämeenlinnan Tuulokseen Kauppakeskus Tuulosen yhteyteen tehtyyn hangaariin. Kone pysyy Sotamuseon omaisuutena ja sen esilläpidosta Tuuloksessa vastaa Hanssin-Jukan Perinneyhdistys ry. Kone kuljetettiin puolustusvoimien logistiikkalaitoksen lavetilla Tuulokseen 9. kesäkuuta 2015.