stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Munkkivuori
Luonnehdinta alueesta

Munkkivuori on Herttoniemen ohella hyvä esimerkki 1950-luvun lähiöstä. Rakennukset on sijoiteltu ympäristöön maaston muotoja mukaillen. Autoliikenne on järjestetty ulkosyötteisesti Ulvilantieltä, joka kiertää koko alueen. Lamellitalojen seassa on paljon 8-kerroksisia pistetaloja, Ulvilantie 19:ssä kolme kymmenkerroksista tornia. Jokaisen talon vieressä on metsäistä puistoa.[lähde? ]
Munkkivuori sijaitsee kantakaupungin välittömässä läheisyydessä. Talin golfkenttä, Pajamäki, Niemenmäki ja Munkkiniemi ovat lähellä. Ostoskeskus oli Suomen ensimmäinen lajissaan vuonna 1959. Suunnittelussa otettiin huomioon mahdollinen metroasema. Ostoskeskus on edelleen elinvoimainen: palveluita on tarjolla paljon ja laajennusta suunnitellaan[lähde? ].
Talin urheilupuistossa sijaitsevat golfkentän lisäksi jalkapallohalli, tennishallit sekä keilahalli. Alue soveltuu monipuoliseen urheiluun ja liikuntaan.[lähde? ]
Historia

Munkkivuori on saanut nimensä Munkkiniemen mukaan. Nimi otettiin käyttöön vasta, kun Munkkivuoren lähiötä 1950-luvulla alettiin rakentaa. Munkkiniemen nimi periytyy sitä vastoin satojen vuosien takaa ja viitannee seudun useiden muiden munkkiaiheisten paikannimien tavoin virolaiseen Padisen luostariin.[lähde? ] Nimen alkuperästä kerrotaan tarkemmin artikkelissa Munkkiniemi.
Munkkivuori rakennettiin metsälähiön periaatteilla. Munkkivuoreen avattiin 1959 Suomen ensimmäinen ostoskeskus. Olavi Kanteleen suunnittelema Munkkivuoren kirkko valmistui vuonna 1963. Munkkivuoren yhteiskoulu toimi vuosina 1959–1979.
Munkkivuoren kadut on nimetty länsisuomalaisten kaupunkien mukaan. Ulvila menetti kaupunkioikeudet Porille vuonna 1558 ja muuttui kaupungiksi uudelleen vuoden 2000 alussa. Keskiaikainen Teljän kauppapaikka sijaitsi Kokemäellä keskustaajaman Tulkkilan liepeillä.
Yleistietoa

Alueella toimii kaksi koulua, Helsingin ranskalais-suomalainen koulu lukioineen sekä Munkkivuoren ala-aste.
Liikenne

Munkkivuori sijaitsee hyvien liikenneyhteyksien varrella: Turun moottoritien päässä ja sen sekä Vihdintien liikenneympyrän välillä. Keskustaan pääsee bussilinjoilla 20, 25 ja 30, Pasilaan ja Itäkeskukseen runkolinjalla 500 sekä Viikkiin ja Kontulaan linjalla 57. Lisäksi alueelle pääsee Jouko-linjoilla, linjalla 52 sekä runsaan kilometrin kävelyn päästä Pikaraitiotie 15:sta.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Munkkivuori Wikimedia Commonsissa
Munkkiniemen rakennusinventointi
Munkkivuori.com
Ulvilantie 19:n tornitaloja
Niclas Hävelid

| Niclas Hävelid |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1973 (ikä 51) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  182 cm
Paino:  91 kg
Pelinumero:  28
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1991–2013
Seurat:  AIK IF (SEL) Malmö IF (SEL) Mighty Ducks of Anaheim (NHL) Södertälje SK (SEL) Atlanta Thrashers (NHL) New Jersey Devils (NHL) Linköpings HC (SEL)
NHL-varaus:  83. varaus, 1999 Mighty Ducks of Anaheim
Anders Niclas Hävelid (s. 12. huhtikuuta 1973 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija, olympiavoittaja ja maailmanmestari. Hävelid pelasi urallaan 628 NHL-ottelua tehoin 34+137=171.
Ura

Hävelid on Enköpings SK:n kasvatti. Hän pelasi joukkueessa ensimmäiset miesten pelinsä kausina 1988–1989 ja 1989–1990, jolloin joukkue pelasi Ruotsin II-divisioonaa. Kauden 1990–1991 Hävelid pelasi I-divisioonaa Wings HC Arlandassa. Kaudeksi 1991–1992 hän siirtyi Elitserieniin ja AIK IF:n riveihin. Hävelid pelasi tuolla kyseisellä kaudella 13 ottelua, mutta hän murtautui joukkueen kokoonpanoon seuraavalla kaudella. Kaudeksi 1993–1994 AIK putosi I-divisioonaan, mutta se nousi taas kaudeksi 1994–1995 Elitserieniin. Hävelid pelasi AIK:ssa kevääseen 1998 asti. Samana keväänä hän pelasi MM-kilpailuissa ja voitti maailmanmestaruuden.
Kauden 1998–1999 Hävelid pelasi Malmö IF:ssä. Hän teki 22 pistettä ja varattiin kesällä 1999 yli-ikäisenä Mighty Ducks of Anaheimiin. Hävelid siirtyi joukkueeseen heti seuraavaksi kaudeksi ja murtautui heti tulokaskaudellaan joukkueen kokoonpanoon. Hän edusti farmijoukkue Cincinnati Mighty Ducksia kahden ottelun verran. Hävelid teki ensimmäisen NHL-maalinsa 19. marraskuuta 1999 Chicago Blackhawksin Jocelyn Thibaultin selän taakse. Kausi NHL:n puolella jäi 50 ottelun mittaiseksi käsivamman takia ja seuraava kausi 2000–2001 47 ottelun mittaiseksi polvivamman takia. Polvivamma pilasi vielä kautta 2001–2002. Hävelid pelasi ehjän, täyden kauden 2002–2003 ja teki 82 ottelussa tehot 11+22=33. Hän pääsi taistelemaan myös Stanley Cupin voitosta keväällä 2003, mutta New Jersey Devils vei sen seitsemännessä finaaliottelussa. Hävelid teki elokuussa 2003 kolmivuotisen jatkosopimuksen Mighty Ducksin kanssa, mutta hänet kaupattiin kesäkuussa 2004 Atlanta Thrashersiin vaihdossa Kurtis Fosteriin.
Työsulkukauden 2004–2005 Hävelid pelasi kotimaassaan edustaen Södertälje SK:ta. Hän siirtyi Thrashersiin kaudeksi 2005–2006 ja teki kauden aikana 32 pistettä. Kauden päätteeksi Hävelid palkittiin Dan Snyder Memorial Awardilla, joka annetaan vuoden Thrashers-pelaajalle. Hävelid teki kesäkuussa 2006 kolmivuotisen jatkosopimuksen. Maaliskuussa 2009 hänet kaupattiin Myles Stoeszin kanssa New Jersey Devilsiin vaihdossa Anssi Salmelaan.
Hävelid palasi kaudeksi 2009–2010 Ruotsiin ja siirtyi Linköpings HC:n riveihin 1+1-vuotisella sopimuksella. Hän käytti optionsa maaliskuussa 2010 ja teki jatkosopimuksen kaudeksi 2010–2011. Vuotta myöhemmin maaliskuussa 2011 Hävelid jatkoi sopistaan taas vuodella.
Maajoukkue

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Torino 2006 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sveitsi 1998 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Tšekki 2004 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Gävle 1993 | jääkiekko |  |
Hävelid oli voittamassa olympiakultaa Torinossa vuonna 2006. MM-kilpailuista hän on voittanut MM-kullan 1998 lisäksi myös MM-hopeaa vuonna 2004. Hävelid edusti Ruotsia myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 1993, joista tuli hopeaa sekä alle 18-vuotiaiden EM-kilpailuissa 1991.
Muuta

Hävelidin isoveli Magnus on entinen puolustaja, joka toimii nykyään Linköpings HC:n apuvalmentajana.
Aiheesta muualla

Niclas Hävelid The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Niclas Hävelid Eurohockey.com. (englanniksi)
Niclas Hävelid Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
Niclas Hävelid Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Nižnevartovskin piiri

Nižnevartovskin piirin vaakuna
Nižnevartovskin piirin sijainti Hanti-Mansian itäosissa
Nižnevartovskin piiri (ven. Нижневартовский (муниципальный) район, Nižnevartovski (munitsipalnyi) raion) on kunnallispiiri Hanti-Mansian autonomisen piirikunnan itäosissa Venäjällä. Se on Venäjän paikallishallinnon ylemmän tason alue. Piiri on pinta-alaltaan erittäin suuri ja kattaa 118 500 neliökilometriä (mikä on yli 1/3:aa Suomen pinta-alasta).
Nižnevartovskin piirissä asui Venäjän vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan 35 745 henkeä. Piirin hallinnollinen keskus Nižnevartovsk (251 694 asukasta vuonna 2010) muodostaa oman, ympäröivästä kunnallispiiristä erillisen kaupunkipiirikuntaansa. Muita Nižnevartovskin piirin sisälle sijoittuvia, paikallishallinnollisesti erillisiä, petrokemian tuotantotaajamista kasvaneita kaupunkeja ovat: Megionin kaupunkipiiri (56 382 as.), Radužnyin kaupunkipiiri (43 399 as.), Langepasin kaupunkipiiri (41 670 as.) ja Pokatšin kaupunkipiiri (17 171 as.).
Piirin kunnat

Paikallishallinnon yksityiskohtaisemmalla eli alemmalla eli kuntatasolla Nižnevartovskin piiri jakautuu kahteen kaupunkikuntaan ja kuuteen maalaiskuntaan.
Nižnevartovskin piirin kaupunkikunnat (gorodskoje poselenije) ovat (alla ktt= kaupunkityyppinen taajama):
Izlutšinskin kaupunkikunta, 17 848 asukasta, joista kuntakeskus ktt Izlutšinskissa (Излучинск) 17 399 ja maaseutukylissä 449 henkeä.
Novoaganskin kaupunkikunta, 11 027 asukasta, joista kuntakeskus ktt Novoaganskissa (Новоаганск) 10 343  ja maaseudulla 684 henkeä.
Nižnevartovskin piirin maalaiskunnat (selskoje poselenije) ovat:
Aganin maalaiskunta (keskuksena Aganin taajama, Аган), 535 as.,
Larjakin maalaiskunta (Larjakin kylä, Ларьяк), 1 941 as.,
Pokurin maalaiskunta (Pokurin kylä, Покур), 688 as.,
Vahovskin maalaiskunta (Vahovskin taajama, Ваховск), 2 226 as.,
Vatan maalaiskunta (Vatan kylä, Вата), 526 as.
Zaitseva Retškan maalaiskunta (Zaitseva Retškan taajama, Зайцева Речка) 703 as.,
Lisäksi väestönlaskennassa kirjattiin kyläkuntien ulkopuolelle 251 maaseutuasukasta.
Osa Nižnevartovskin piirin kylistä sijaitsee kunnollisen, ympärivuotisen tieyhteyden ulkopuolella. Piirin huolto- ja liikenneyhteyksiä hoidetaan siksi kesäaikaan osin vesiteitse, talvella moottorikelkoilla ja ympärivuotisesti myös säännöllisten helikopterivuorojen avulla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nižnevartovskin piirin sivusto (venäjäksi) (nvraion.ru)
Nižnevartovskin piiri Hanti-Mansian sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (admhmao.ru)
Belojarsk • Berjozovo • Hanti-Mansijsk • Hanty-Mansijsk • Jugorsk • Kogalym • Konda • Langepas • Megion • Neftejugansk • Neftejugansk • Nižnevartovsk • Nižnevartovsk • Njagan • Oktjabrskoje • Pokatši • Pyt-Jah • Radužnyi • Sovetski • Surgut • Surgut • Urai
Oleg Jankovski

Oleg Jankovski toukokuussa 2007.
Oleg Ivanovitš Jankovski (ven. Оле́г Ива́нович Янко́вский, 23. helmikuuta 1944 – 20. toukokuuta 2009) oli venäläinen näyttelijä. Jankovski oli suosittu teatteri- ja elokuvanäyttelijä. Teatterissa hän esiintyi useiden klassikkonäytelmien keskeisissä rooleissa, muun muassa Dostojevskin Idiootin ruhtinas Myškininä, Tšehovin Lokin Trigorinina ja Shakespearen Hamletin pääroolissa. Elokuvissa Jankovskin tunnetuimpia rooleja olivat Kreutzer-sonaatin Pozdnytsev ja Andrei Gortšakovin osa Andrei Tarkovskin ohjaamassa Nostalgiassa. Jankovski esiintyi myös pienessä roolissa Georgi Pjatakovina vuonna 1976 valmistuneessa suomalais-neuvostoliittolaisessa yhteistyöelokuvassa Luottamus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oleg Jankovski Wikimedia Commonsissa
Oleg Jankovski Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Oleg Jankovski Elonetissä.
Oikeus ja kohtuus

| Oikeus ja kohtuus> The Practice |
| --- | --- |
 Sarjan otsikkoruutu.
Tyyli:  draama
Kestoaika:  44 minuuttia
Kehittäjä(t):  David E. Kelley
Pääosissa:   Dylan McDermott  Lisa Gay Hamilton  Steve J. Harris  Camryn Manheim  Kelli Williams  Michael Badalucco  Lara Flynn Boyle  Jessica Capshaw  Chyler Leigh  Rhona Mitra  James Spader 
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  ABC (Yhdysvallat) MTV3 (Suomi)
Esitetty:  1997-03-44. maaliskuuta 1997 – 2004-05-1616. toukokuuta 2004
Tuotantokausia:  8
Jaksoja:  168
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  David E. Kelley Bill D’Elia
Säveltäjä(t):   Marco Beltrami  Stewart Levin  Christophe Beck  Tom Hiel 
Tuotantoyhtiö(t):  ABC
Aiheesta muualla
IMDb 
Oikeus ja kohtuus (The Practice) on yhdysvaltalainen ABC:n draamasarja, jota tuotettiin kaikkiaan kahdeksan tuotantokautta. Yhdysvalloissa sitä esitettiin 4. maaliskuuta 1997 alkaen 16. toukokuuta 2004 saakka. Se sai parhaan draamasarjan Emmy-palkinnon vuosina 1997 ja 1998. Sarjan tuotti David E. Kelley. Sen tapahtumat keskittyvät bostonilaiseen lakiasiantoimistoon. Sarjasta tuotettiin myös spin-off-sarja Boston Legal, joka esitettiin vuosina 2004–2008.
Suomessa sarjaa näytettiin MTV3-kanavalla 2000-luvun vaihteessa.
Päänäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Dylan McDermott  | … |  Bobby Donnell   |
|  Steve Harris  | … |  Eugene Young   |
|  Camryn Manheim  | … |  Ellenor Frutt   |
|  Kelli Williams  | … |  Lindsay Dole   |
|  Michael Badalucco  | … |  Jimmy Berluti   |
|  Lara Flynn Boyle  | … |  Helen Gamble   |
|  Lisa Gay Hamilton  | … |  Rebecca Washington   |
|  James Spader  | … |  Alan Shore   |
|  Rhona Mitra  | … |  Tara Wilson   |
Aiheesta muualla

Oikeus ja kohtuus Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Hatsutaka

Hatsutaka voi tarkoittaa seuraavia keisarillisen Japanin laivaston aluksia:
Hatsutakan piti olla Ōtori-luokan torpedovene
Hatsutaka-luokka, kolmen aluksen miinalaivaluokka
Hatsutaka (1939), Hatsutaka-luokan miinalaiva.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hatsutaka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Musiikkia elokuvasta Julisteiden liimaajat

| Musiikkia elokuvasta Julisteiden liimaajat Charlies |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Julkaistu: 1970
 Formaatti: LP, CD
 Tyylilaji: psykedeelinen rock, acid rock
 Kesto: 35.54 (alkup.)
 Levy-yhtiö: Anar–cinema (01)
Charliesin muut julkaisut
|   | Musiikkia elokuvasta Julisteiden liimaajat 1970 | Buttocks 1970 |
Musiikkia elokuvasta Julisteiden liimaajat on Charlies-yhtyeen vuonna 1970 julkaistu soundtrack-albumi. Albumin kappaleet ovat Tuomo-Juhani Vuorenmaan elokuvasta Julisteiden liimaajat (1970). Kappaleet 7–15 ovat Eero Ravin henkilökohtaisista kokoelmista ja ennen julkaisemattomia.
Kappaleet > LP

Kaikki kappaleet kirjoittanut Charlies, ellei toisin mainita. A-puolen ensimmäisen kappaleen teksti on Mao Tse-Tungin.
Kappaleet > A-puoli

Taiteen kritiikistä – 3.30
Rautavaimo – 6.51
Don’t Go Out – 2.25
There’s Nothing Trough With Public Ladies Without Skirt in Sunrise on Horseback Band – 1.56
Don’t Catch Cold – 2.36
Kappaleet > B-puoli

Sunshine Supergirl – 18.36
Kappaleet > CD (1993) > 1968 Session

Morning in Your Heart – 3.44
Easy Road Out – 3.48
Kappaleet > CD (1993) > 1969 Session

I’m So Glad – 3.27 (säv. Skip James, san. Skip James)
We Used to Know – 3.26 (säv. Ian Anderson, san. Ian Anderson)
Rock Me Baby – 4.41 (säv. Arthur Crudup, Big Bill Broonzy)
Kappaleet > CD (1993) > 1970 Session

Like the Purpose Told Me – 4.49
Tuesday Song – 2.58
Another Kind of Influence – 5.00
Easy – 3.41
Kappaleet > LP (2014)

Taiteen kritiikistä – 3.30
Rautavaimo – 6.51
Don’t Go Out – 2.25
There’s Nothing Trough With Public Ladies Without Skirt in Sunrise on Horseback Band – 1.56
Don’t Catch Cold – 2.36
Don’t Try Me – 2.59
Myöskin tyttö iloinen – 4.50
Sunshine Supergirl – 18.36
Rock Me Baby – 4.41 (säv. Arthur Crudup, Big Bill Broonzy)
I’m So Glad – 3.27 (säv. Skip James, san. Skip James)
Kokoonpano

Pitkä Lehtinen – basso
Ari Ahlgrén – rummut
Eero Ravi – kitara
Vellu Lehtinen – huuliharppu, laulu (kappaleet: 1, 2, 7, 8, 12–15)
Juha Saali – laulu (kappaleet: 3, 5, 6, 9–11)
Aiheesta muualla

discogs.com -sivustolla
Albumi Fono.fi:in tietokannassa
Narvanjoen alue

Narvan vesistö. Narvanjoen alue on merkitty kartan koillispuolelle tummemmalla värillä.
Narvanjoen alue on Viron ja Venäjän alueilla sijaitseva Narvanjoen vesistöalueen osa-alue. Se on alin osa-alue, joka jää yläpuolisen Peipsijärven alueen ja Suomenlahden väliin. Peipsijärven alue jää Peipsijärven valuma-alueesta jäljelle, kun siitä poistaan Emajoen- ja Velikajan valuma-alueet.
Narvanjoen alueen kuvaus > Narvanjoki

Vesistöalueen pääuoma Narvanjoki alkaa Peipsijärven pohjoisrannan luusuasta ja päättyy Suomenlahdella Narvanlahteen. Narvanjoki on 73,8 kilometriä  pitkä. Riippuen Peipsijärven kulloisesta vedenpinnan korkeudesta, Narvanjoelle tulee pudotusta noin 30 metriä sen matkalla Suomenlahteen. Joen leveys vaihtelee 250–650 metriä ja sen syväys 4–6 metriä. Peipsijärven luusuassa on joen keskivirtaama keskimäärin 330 kuutiometriä sekunnissa (m³/s) ja joensuussa yleensä 380–400 m³/s. Virtaamaa hyödyntää Narvanjoen vesivoimalaitos (125 MW), jonka yläpuolella oleva Narvan tekojärvi on pinta-alaltaan 191 neliökilometrin suuruinen (mitattu 25 metrin korkeudella mpy.).
Narvanjoen alueen kuvaus > Narvanjoen alueen jaottelu

Narvanjoen alue sisältä kaikkien Narvanjokeen laskevien jokien, ojien ja kanavien valuma-alueet, joita virtaa siihen lännestä Viron puolelta ja idästä Venäjän puolelta. Narvanjoen alueen pinta-alaksi saadaan, jos riittää vähentää Narvanjoen vesistöalueesta pois Peipsijärven valuma-alue, on 8 400 neliökilometriä (km²). Suurin osa alueesta sijaitsee joen itäisellä eli Venäjän puolella (7 490 km²) ja Viron puolelle jää pieni kaistale (913 km²). Venäjän puolella suurin joki on Pljussa, jonka valuma-alue sijaitsee kokonaan Venäjän puolella ja on pinta-alaltaan 6 550 km². Tässä yhteydessä voidaan tarkastella alueita niin, että Viron alue tulee ensin, sitten Venäjän alue, ja josta Pljussan valuma-alue käsitellään viimeisenä.
Narvanjoen alueen kuvaus > Viron puoli

Alueen Viron puoleisen pinta-ala on 913 km², joten se on keskimäärin vain 12 kilometriä leveä Narvanjoen pituudelta. Yläjuoksulla sijaitsee Jaama jõgi (15 km, 47 km²), Karoli oja (5 km, 27 km²) ja Tsiretoki oja (4 km, 2 km²), jotka virtaavat suoalueella. Permisküla oja (15 km, 33 km²) ja Gorodenka oja (19 km, 120 km²) sijaitsevat metsäalueella, vaikka Gorodenkan oja alkaa Puhatu soon itäpuolelta. Siellä juoksee myös Poruni jõgi (12 km, 33 km²) ja Gluboki oja (4 km, 4 km²). Pohjoisempana kaivetaan maanpinnasta öljyliusketta ja näiden kaivantojen joukossa virtaa Mustajõgi (32 km, 400 km²). Sen uomia on siirelty useaan otteeseen. Narvan ja Narva-Jõesuun kaupunkien ympäristössä ovat pienet Kulgu jõgi (14 km, 54 km²), Tõrvajõgi (16 km, 44 km²) ja Kudruküla oja (10 km, 28 km²).
Narvanjoen alueen kuvaus > Venäjän puoli

Narvanjoen Venäjänpuolisella yläjuoksun osuudella, joka on ennen Narvan tekojärveä, on vain lyhyitä ja valuma-alueeltaan pieniä ojia tai jokia. Niitä ovat Vtroja (16 km ), Kašutška, Tšerjomuha (13 km ), Tragovosti, Zasseka, Sjuga ja Krjuša. Niiden valuma-aluetta rajoittaa idässä virtaavan Pljussan valuma-alueet. Tekojärveen laskeva Pljussa on Narvanjoen alueen suurin sivujoki. Tekoaltaan alapuolella ei Narvanjokeen laske mainittavia ojia tai jokia. Siellä sijaitsee kuitenkin Rosonajoki (26 km, 63 km² ), joka on Narvanjoen ja Laukaanjoen välinen bifurkaatiojoki.
Narvanjoen alueen kuvaus > Pljussan valuma-alue

Pljussa (6 550 km², 281 km), joka laskee Narvan tekojärveen Leningradin alueella, on niin pitkä joki, että vaikka sen kulku muuttuu yläjuoksulla mutkaiseksi niin sen latva-alueet ulottuvat Pihkovan alueelle asti. Sillä on noin 30 suurempaa sivujokea tai -ojaa, jotka tuovat Pljussan pääuomaan yhteensä 50 m³/s suuruisen virtaaman. Tämä on noin 13 % Narvanjoen vesistöalueen kokonaisvirtaamasta. Suurimpia tai pisimpiä sivujokia ovat Janja (57 km, 772 km²), Ljuta (96 km, 660 km²), Vjorduga (26 km, 539 km²), Paguba (30 km, 429 km²) ja Kureja (80 km, 478 km²).
Vesistöhallinto

Viron puolella koko Narvanjoen länsipuoli kuuluu Virun alavesistöalueen alaisuuteen, joka on pohjoisin alavesistöalue Itä-Viron vesistöalueessa. Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Leningradin- ja Pihkovan alueeseen.
Huomautuksia

↑  Eri valtioille kuuluvat pinta-alat vaihtelevat lähteiden iän mukaan. Samoin tekevät joen pituus ja valuma-alueen suuruus. Tässä on hyödynnetty Keskkonnaregisterin uusia arvoja (katso lähteet: VEE1062200, 2017). Viitattu 4.11.2019
↑  Tieto saatu joen venäjänkielisestä artikkelista.
↑  Alueiden keskinäisestä aluejaosta ja tietolähteistä on asianomaisissa artikkeleissa lisää.
Guolehis Suolojávri

| Guolehis Suolojávri |
| --- | --- |
Valtiot:  Norja
Paikkakunta:  Koutokeino
Koordinaatit:  68°49′07″N, 23°21′07″E
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  371 m
Rantaviiva:  27,45 km
Pinta-ala:  6,12 km²
 fiGuolehis Suolojávri 
Guolehis Suolojávri on järvi Norjan Koutokeinossa. Järvi kuuluu Alattio-Koutokeinojoen vesistöön.
Nižnevartovsk

| Nižnevartovsk |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Hanti-Mansian sijainti, alla kaupungin sijainti piirikunnassa
 Nižnevartovsk
 Koordinaatit: 60.93407°N, 76.58101°E 
Valtio:  Venäjä
Alue:  Ural
Piirikunta:  Hanti-Mansia
Perustettu:  1909
Kaupungiksi:  1972
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  270 km²
Korkeus:  44 m
Väkiluku (2010):  251 694
Aikavyöhyke:  UTC+5 (MSK+2)
Suuntanumero(t):  +7 3466
 
 www.n-vartovsk.ru 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Nižnevartovsk (ven. Нижнева́ртовск) on 251 694 asukkaan teollisuuskaupunki ja kaupunkipiiri Obin varrella Hanti-Mansian itäosassa Länsi-Siperian alangolla Venäjällä. Se toimii myös laajan, Hanti-Mansian itäosat kattavan 35 745 asukkaan Nižnevartovskin piirin hallinnollisena ja liikenteellisenä keskuksena.
Nižnevartovsk on Surgutin ohella Länsi-Siperian öljyntuotantoalueen keskus. Kaupungin lähistöllä sijaitsee muun muassa laaja Samotlorin öljykenttä. Kaupungin länsiosissa on aluetta palveleva Nižnevartovskin lentoasema.
Väestö > Etniset ryhmät

Kaupungin väestö koostuu monista eri kansallisuuksista.selvennä, [lähde? ]
venäläiset 65,59 %
tataarit 9,66%
ukrainalaiset 8,34 %
baškiirit 3,61 %
azerit 2,03 %
valkovenäläiset 1,43 %
tšuvassit 1,03 %
Historiaa

Nižnevartovsk on perustettu 1909 Niznevartovskaja-nimisenä. Alueen runsaat öljyvarat löydettiin 1960-luvulla, ja paikkakunta sai kaupunkioikeudet vuonna 1972.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Piiristä Hanti-Nenetsian autonomisen piirikunnan sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (admhmao.ru)
Belojarsk • Berjozovo • Hanti-Mansijsk • Hanty-Mansijsk • Jugorsk • Kogalym • Konda • Langepas • Megion • Neftejugansk • Neftejugansk • Nižnevartovsk • Nižnevartovsk • Njagan • Oktjabrskoje • Pokatši • Pyt-Jah • Radužnyi • Sovetski • Surgut • Surgut • Urai
Guoskatjávri

| Guoskatjávri |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Enontekiö
Koordinaatit:  68°50′55″N, 22°14′35″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Uoma Haukilompoloon
Järvinumero:  00.000.1.057 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  437 m
Rantaviiva:  12,65 km
Pinta-ala:  1,4822 km²
 fiGuoskatjávri 
Guoskatjávri tai Guoskahjavri on Alattio-Koutokeinojoen vesistöön kuuluva järvi Enontekiöllä Suomessa lähellä Norjan rajaa. Järven pinta-ala on 148,22 ha, rantaviivan pituus 12,65 kilometriä ja korkeus merenpinnasta Maanmittauslaitoksen mukaan 437,0 metriä ja Suomen ympäristöksekuksen mukaan 438,2 metriä. Järvi laskee itään Suomen ja Norjan rajalla olevaan Haukilompoloon (pohjoissaameksi Haŋŋáluoppal), jonka lasku-uomana on pääosin Norjan puolella Koutokeinossa virtaava Alattiojoen sivujoki Hávgajohka. Haukilompoloon laskee etelästä Suomen puolelta myös 229 ha laajuinen Kalaton (pohjoissaameksi Guoleheapme).
Oiva Viljanen

Jalo Oiva Antti Viljanen (myös O. J. A. Viljanen, 3. marraskuuta 1880 – 8. toukokuuta 1944) oli suomalainen arkkitehti, joka toimi myös ammattikoulutarkastajana. Hänen tunnetuimpia töitään ovat Porin kauppahalli sekä Hiekan taidemuseo Tampereella. Vuosina 1918–1923 Viljanen kuului Suomalaiseen väliaikaiseen taloudelliseen komiteaan, joka asetettiin valvomaan Venäjän vallankumouksen jälkeen maahan jäänyttä suomalaisten yritysten ja yksityishenkilöiden omaisuutta. Teollisuusneuvoksen arvonimi Viljaselle myönnettiin 1938.
Viljanen oli myös vapaamuurari samassa Suomi Loosi 1:ssä kuin muun muassa Jean Sibelius.
Töitä

Porin kauppahalli, 1927.
Aleksis Kiven katu 56, Helsinki, 1928.
Hiekan taidemuseo, Tampere, 1931.
Teljän ammattikoulu, Pori, 1938.
Villa Helleranta, Ulvila, 1939.
Kemin vanha ammattikoulu, 1939.