stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuparitöpökolibri

| Kuparitöpökolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset  Eucarya
Kunta::  Eläinkunta  Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset  Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset  Vertebrata
Luokka::  Linnut  Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut  Apodiformes
Heimo::  Kolibrit  Trohiliidae
Suku::  Töpökolibrit  Chaetocercus
Laji::  berlepschi
Kaksiosainen nimi
 Chaetocercus berlepschi  Simon, 1889 
Katso myös
   Kuparitöpökolibri Wikispeciesissä   Kuparitöpökolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kuparitöpökolibri (Chaetocercus berlepschi) on kolibreihin kuuluva lintulaji. Laji elää uhanalaisena Ecuadorissa.
Koko ja ulkonäkö

Kuparitöpökolibri on yksi pienimmistä kolibrilajeista ja kasvaa korkeintaan 6–7 cm pitkäksi. Kuparitöpökolibrikoiras on päälaeltaan, selästään, siivistään ja pyrstöstään kiiltävän tumman vihreä. Päässä on valkoinen silmäkulmajuova ja kurkussa on kookas kiiltävä tummanvioletti laikku. Lajin rinta ja vatsa ovat valkoiset ja rinnan poikki kulkee tummanvihreä juova. Kuparitöpökolibrinaaras on päälaeltaan, selästään ja siivistään ruskehtavan vihreä. Pyrstö on ruskea. Naaraan vatsa on kellertävä. Kuparitöpökolibrin pyrstö on lyhyt ja selkeästi haarautunut, nokka on pitkähkö ja suora.
Levinneisyys ja elintavat

Kuparitöpökolibria tavataan laikuttaisesti Ecuadorin länsiosista. Se elää ainavihannissa sekametsissä alankomailta aina 750 metrin korkeuteen merenpinnasta. Kuparitöpökolibrin ravinto koostuu kukkien medestä. Pesimäkausi on joulukuulta kesäkuulle ja laji rakentaa pienen kuppimaisen pesän. Naaras munii 2 väriltään valkoista munaa ja ainoastaan naaras hautoo munia.
Kuparitöpökolibrikannan kooksi arvioidaan 2 000–4 000 yksilöä. Lajin suurin uhka on soveltuvan elinympäristön väheneminen hakkuiden ja karjan laiduntamisen vuoksi. Myös hallitsemattomat metsäpalot tuhoavat kuparitöpökolibrien elinympäristöjä.
Kyle Fogg

| Kyle Fogg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Kyle Fogg
Syntynyt: 27. tammikuuta 1990 (ikä 34) Brea, Kalifornia
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä
Pituus:  190 cm
Paino:  85 kg
Nyk. joukkue:  CB Málaga
Sarja:  Liga ACB
NBA-varaus:  ei varattu 2012
Pelaajaura
Yliopistojoukkueet
2008–2012:  Arizonan yliopisto
Seurajoukkueet
2012–2013 2013–2014 2014–2015 2015–2016 2016–:  Rio Grande Valley Vipers Korikobrat Antwerp Giants Eisbären Bremerhaven CB Málaga
Kyle Fogg (s. 27. tammikuuta 1990 Brea, Kalifornia) on yhdysvaltalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Fogg on voittanut urallaan Saksan ja Suomen pääsarjojen korikuninkuudet ja D-liigan mestaruuden, ja hänet palkittiin vuonna 2014 Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistuksena.
Pelaajaura

Vuosina 2008–2012 Fogg edusti Arizonan yliopistoa, jossa oli viimeisellä kaudellaan joukkueen paras pisteidentekijä 13,7 pisteen keskiarvolla. Yliopistouransa jälkeen hän edusti NBA:n kesäliigassa Houston Rocketsia ja pelasi Rio Grande Valley Vipersissa NBA:n kehitysliigaa voittaen sen. Syksyllä 2013 Fogg oli mukana NBA-seura Denver Nuggetsin harjoitusleirillä, muttei päässyt pelaamaan NBA:han. Joulukuussa 2013 Fogg siirtyi ulkomaille, kun suomalainen Korikobrat teki hänen kanssaan sopimuksen loppukaudeksi. Sekavassa tilassa ollut ja huonosti pelannut Korikobrat nousi pääosin Foggin otteiden ansiosta pois putoamiskamppailusta muun muassa voittamalla sarjan kärkijoukkueita ja pelaamaan pudotuspelipaikasta. Fogg valittiin tammikuussa 2014 Korisliigan kuukauden pelaajaksi. Maaliskuussa Fogg teki ottelussa Kauhajoen Karhua vastaan 51 pistettä, mikä oli ensimmäinen yhden pelaajan 50 pisteen ylitys Korisliigaottelussa 11 vuoteen. Kauden päätteeksi Foggista tuli sarjan korikuningas 26,97 pisteen keskiarvolla, ja hänet palkittiin Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistuksena.
Kaudeksi 2014–2015 Fogg siirtyi belgialaiseen Antwerp Giantsiin ja seuraavaksi kaudeksi saksalaiseen Eisbären Bremerhaveniin. Hän voitti Bundesligan korikuninkuuden.
Kesäkuussa 2016 Fogg siirtyi Espanjan pääsarjajoukkue CB Málagaan.
Saavutukset > Henkilökohtaiset saavutukset

Bundesligan korikuningas 2016
Korisliigan korikuningas 2014
Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus 2014
Korisliigan kuukauden pelaaja, tammikuu 2014
Saavutukset > Joukkuesaavutukset

D-liigan mestaruus 2013
Aiheesta muualla

Profiili eurobasket.com (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Martin Zeno | Korisliigan vuoden ulkomaalaisvahvistus 2013–2014 | Seuraaja: Robert Arnold |
Kristiina Mäenpää

Kristiina Mäenpää (s. 1990 Tampere) on Helsingissä asuva ja työskentelevä kuvataiteilija ja valokuvaaja. Mäenpään teokset ovat useimmiten paikkalähtöisiä installaatioita, joissa raja taideteoksen ja sitä ympäröivän tilan välillä on häilyvä. Teosten ilmaisu on hienosyistä ja pelkistettyä muodon ja materiaalin estetiikkaa. Mäenpää on käsitellyt teoksissaan paitsi tilaan, paikkaan ja valokuvaan liittyviä kysymyksiä, myös energian ja materian kiertokulkua sekä ihmisen ylittävää ajallisuutta.
Opinnot

Mäenpää on opiskellut Turun Taideakatemian kuvataiteen koulutusohjelmassa, josta hän valmistui vuonna 2014. Hän on lisäksi opiskellut Aalto yliopiston valokuvataiteen koulutusohjelmassa. Vuonna 2023 Mäenpää valmistui taiteen maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta. Taiteellisena opinnäytteenään Mäenpää toteutti toisiinsa kytkeytyvät installaatiot Murtuma ja Osatekijät.
Näyttelyt

Mäenpään teoksia on ollut esillä monissa gallerioissa ja taidemuseoissa, kuten Galleria Anhavassa, Forum Boxissa, Poriginal galleriassa ja Suomen valokuvataiteen museossa. Vuonna 2024 Mäenpään yksityisnäyttely Core Collapse oli esillä HAM Helsingin taidemuseossa.
Palkinnot ja tunnustukset

Turun taiteilijaseuran Vuoden taiteilija 2017.
Teoksia

Kehänkiertäjät (2024)
Harmaat etäisyydet (2023)
Murtuma (2021)
Puitteissa (2019)
Kantava rakenne (2019)
Aiheesta muualla

Kristiina Mäenpään verkkosivut
Kuorejärvi (Kuhmoinen, Kylämä)

| Kuorejärvi |
| --- | --- |
 Maanmittauslaitoksen ortoilmakuva Kuorejärvestä. Kuvan oikeassa laidassa näkyy Mutkalammi.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°41′07″N, 25°01′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pääskylänjoen valuma-alue (35.76)
Laskujoki:  oja Kurkijärveen 
Järvinumero:  35.765.1.027
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  147,8 m  
Rantaviiva:  3,279 km  
Pinta-ala:  18,067 ha  
Saaria:  6 
 fiKuorejärvi 
Kuorejärvi  on Pirkanmaalla Kuhmoisten Kylämässä sijaitseva järvi. Järvi sisältyy Isojärven kansallispuistoon.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 18,1 hehtaaria ja se on 950 metriä pitkä ja 550 metriä leveä. Järven ympäristö on alavaa metsämaastoa, joka pohjoisessa kohoaa kallioiselle Kaakkovuorelle ja etelässä leveälle ylängölle. Järvi on selkeän muotoinen, mutta idässä ja pohjoisessa on kapeat ja pitkät lahdet. Järvellä on kartan mukaan viisi saarta. Suurin saari, joka sijaitsee keskellä järveä, on 140 metriä pitkä, 50 metriä leveä ja sen pinta-ala on 0,53 hehtaaria. Järven rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata. Se on autio lukuun ottamatta retkeilijöiden käytössä olevaa laavua. Järven etelärantaa seuraa kävelypolut. Hevosjärven kautta tulevaa polkua voi ajaa lähes perille asti.
Luontoarvoja

Järvi ja sen rannat ympäristöineen kuuluvat Isojärven kansallispuistoon. Heretyn kämpältä alkava ja Kuorejärvelle haarautuva kävelypolku kuuluu kansallispuiston reitistöön. Se seuraa järven etelärantoja ja kulkee laavun kautta Hevosjärvelle, missä reitistö haarautuu moneen suuntaan.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Pääskylänjoen valuma-alueella (35.76), jonka Pitkäjärven valuma-alueeseen (35.765) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 147,8 metriä mpy. Siihen on johdettu yksi metsäoja ja siihen laskee Hevosjärveltä luontainen laskuoja Latokuusikossa. Lähellä sijaitsevalla suolla sijaitsee kaksi lampea, joista toinen Mutkalammi. Salovuoren suunnalta Latokuusikkoon laskee Salolammin laskuoja. Järven oma laskuoja lähtee länsipään pohjoisrannasta ja se virtaa osin suoraksi kaivettuna kohti länttä ja se laskee Kurkijärven pohjoispäähän. Laskuojalle tulee pudotusta 21,2 metriä.
Kungsbackaån

| Kungsbackaån |
| --- | --- |

Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Ruotsi
Läänit:  Halland
Maakunnat:  Länsi-Götanmaa, Halland
Kunnat:  Härryda, Kungsbacka, Mölndal
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kungsbackaånin vesistö
Pinta-ala:  301,9 km²  
Järvisyys:  7 % 
Pääuoman pituus:  32 km 
Pääuoman osuudet:  Kungsbackaån ←Lindomån ←(puro Oxsjönistä)
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Intagsbäckenin ja Lindomeånin yhtymäkohta, Lindome, Mölndal 
 :  57.5846°N, 12.1060°E
Laskupaikka:  Kungsbackafjorden, Kungsbacka
 :  57.4625°N, 12.0703°E
Sivu-uomat:  Flabäck (d)
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  14 m  mpy.
Laskukorkeus:  0 m
Korkeusero:  14 m
Pituus:  17 km
Kaltevuus:  0,82 m/km
Keskiylivirtaama:  32,6 m³/s (MHQ) 
Keskivirtaama:  6,26 m³/s (MQ) 
Keskialivirtaama:  0,59 m³/s (MNQ) 
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
Kungsbackaån on Ruotsissa Hallandin läänissä virtaava 17 kilometriä pitkä joki, joka muodostaa Kungsbackaånin vesistössä alaosan sen 32 kilometriä pitkään pääuomaan. Joen valuma-alueen pinta-ala on 302 neliökilometriä ja se laskee Pohjanmeren ja Itämeren vaihettumisvyöhykkeeseen Kattegatiin Kungsbackafjordiin Kungsbackassa.
Joen kulku ja pääuoma

Joki käsittää vesistöalueensa alajuoksun Lindomen taajamasta Kungsbackaan. Sen voi katsoa alkavan Intagsbäckenin ja Lindomeånin yhtymäkohdasta, jolloin sen pituudeksi tulee 17 kilometriä. Se virtaa koko ajan savipelloilla matkallaan kohti etelää. Matkalla se ohittaa Lindomen lisäksi vain Älvsåkerin ja lopuksi se virtaa Kungsbackan läpi. Joki laskee Kungsbackafjordeniin.
Pääuoma on Kungsbackaånia 15 kilometriä pitempi. Ruotsin vesistöviranomaiset valitsevat vesistön pääuomaksi sen jokihaaran, jossa on suurempi virtaama. Sellainen alkaa Oxsjönistä ja sen laskupuro laskee Östra Ingsjöniin. Tämä järvi sekä Kalven ja Västra Ingsjön muodostavat vesireitillä seitsemänkilometrisen järviosuuden, joka jatkuu edelleen länteen päin Lindomeånina. Sen uoma virtaa kokonaan peltojen valtaamassa laaksossa ja yhtyy alempana Kungsbackaåniin.
Käännös suomeksi
Kuningasprotea

| Kuningasprotea |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Proteales
Heimo::  Proteakasvit Proteaceae
Suku::  Proteat Protea
Laji::  cynaroides
Kaksiosainen nimi
 Protea cynaroides  L. 
Katso myös
   Kuningasprotea Wikispeciesissä   Kuningasprotea Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kuningasprotean kukka.
Kuningasprotea (Protea cynaroides) on Etelä-Afrikan kansalliskukka. Sen tieteellinen lajinimi cynaroides merkitsee artisokan kaltaista.
Ulkonäkö ja koko

Kuningasprotea on puuvartinen pieni pensas, jonka lehdet ovat tummanvihreät ja kiiltävät. Useimmat viljelylajikkeet jäävät alle metrin korkuisiksi. Kukinto on halkaisijaltaan 12–30 cm. Suuri kasvi voi tuottaa neljäkymmentä kukintoa vuodessa.
Protean siemenet ovat suuria ja nukkapintaisia ja ne putoavat yleensä vasta ruohikkopalon jälkeen. Jyrsijät ja linnut levittävät niitä. Vain pieni osa siemenistä itää. Viljelyssä kasvia lisätään versopistokkaista.
Käyttö

Kuningasproteaa käytetään leikkokukkana. Maljakossa nämä kukat kestävät hyvin kuusi viikkoa ja niitä voidaan myös kuivattaa.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kuningasprotea (Protea cynaroides)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Protea cynaroides (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Protea cynaroides (englanniksi)
Laibachin konferenssi

Paraati keisarien konferenssin aikana
Laibachin konferenssi oli Laibachissa (nykyään Ljubljana Sloveniassa) 26. tammikuuta – 12. toukokuuta 1821 järjestetty kansainvälinen konferenssi, jossa Pyhään Allianssiin kuuluneet suurvallat antoivat Itävallalle valtuudet kukistaa Napolissa kesäkuussa 1820 puhjennut vallankumous. Kokous oli jatkoa edellisenä syksynä järjestetylle Troppaun konferenssille.
Laibachin konferenssiin osallistuivat Itävallan, Preussin ja Venäjän hallitsijat ministereineen, Molempain Sisiliain ja Sardinia-Piemonten kuninkaat sekä Modenan ja Toscanan herttuat. Kokous päätti Molempain Sisiliain kuningaskunnan uuden perustuslain kumoamisesta ja valtuutti Itävallan palauttamaan absoluuttisen monarkian sotilaallisella väliintulolla. Konferenssin ulkopuolelle jääneet Englanti ja Ranska eivät hyväksyneet päätöstä, mikä kannusti napolilaiset yrittämään vastarintaa. Itävalta kuitenkin kukisti kumouksen sekä Napolissa että Piemontessa kevään 1821 aikana. Venäjän Aleksanteri I:n aloitteesta Troppaun ja Laibachin päätökset hyväksyttiin neliliiton nimissä, minkä tarkoituksena oli lähentää neliliittoa vastavallankumoukselliseen Pyhään Allianssiin. Käytäntö jatkui seuraavana vuonna Veronan konferenssissa. Englannin ja Ranskan pidättäytymisen vuoksi nämä kokoukset kuitenkin tosiasiassa merkitsivät kongressijärjestelmän merkityksen heikkenemistä.
Kuorejärvi (Kuhmoinen, Haikupohja)

| Kuorejärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Kuhmoinen
Koordinaatit:  61°40′50″N, 25°14′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Isoon Pihlajajärveen
Järvinumero:  14.225.1.024
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106,4 m  
Pituus:  1,2 km  
Leveys:  500 m  
Rantaviiva:  3,412 km  
Pinta-ala:  19,803 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKuorejärvi 
Kuorejärvi on Pirkanmaalla Kuhmoisissa Haikupohjan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 19,8 hehtaaria, se on 1,2 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järven luoteispuolella sijaitsevat Kuorevuori ja Matinvuori nousevat noin 70 metriä ja länsipuolella sijaitseva Soravuori noin 35 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä. Rannat ovat pääosin metsämaata ja rannoille on rakennettu yli kymmenen vapaa-ajan asuntoa. Nille johtaa tiet idästä tai pohjoisesta.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Iso-Pihlajajärven valuma-alueeseen (14.225) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 106,4 metriä mpy. Siihen johtaa neljä ojaa ja siihen laskevat Myyräjärvi ja Myyrälammi. Kuorejärven laskuoja lähtee sen koillispäästä ja laskee 350 metrin päässä Ison Pihlajajärven Myllylahteen. Laskuojan pudotus on 18,9 metriä.
Historiaa

Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa järvi on merkitty nimellä Kuore järvi.
Vuoden 1966 peruskartassa järvi oli autio ja vuoteen 1986 mennessä järvelle oli rakennettu kolme taloa.
Kymmenpiikki

| Kymmenpiikki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Piikkikalat Gasterosteiformes
Alalahko::  Gasterosteoidei
Heimo::  Piikkikalat Gasterosteidae
Suku::  Pungitius
Laji::  pungitius
Kaksiosainen nimi
 Pungitius pungitius  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Kymmenpiikki Wikispeciesissä   Kymmenpiikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kymmenpiikki (Pungitius pungitius) on pieni kala, joka on saanut nimensä lajille tunnusomaisista selkäpiikeistä. Nimestä huolimatta piikkien lukumäärä vaihtelee 7–12 välillä, useimmiten piikkejä on yhdeksän. Englanniksi kymmenpiikkiä kutsutaankin ”yhdeksänpiikiksi” (Nine-spined stickleback). Selän ja rinnan piikit sekä kyljissä olevat luukilvet toimivat puolustusrakenteina saalistajia vastaan, mutta niiden merkityksen oletetaan olevan pienempi kuin sukulaislajilla, kolmipiikillä.
Kymmenpiikkien ruumiin väritys on useimmiten vihertävänruskea ja kyljet ovat usein raidalliset, mutta värityksessä esiintyy suurta vaihtelua. Kymmenpiikin kokovaihtelu on myös suurta, keskimääräinen koko on noin 3–7 cm, mutta kooltaan huomattavasti isompia kaloja on löydetty erityisesti lammista, joissa kymmenpiikit elävät ainoana kalalajina. Suomen suurin kymmenpiikki (11,5 cm) on pyydystetty Kuusamosta.
Kymmenpiikkien levinneisyys on sirkumboreaalinen, niitä tavataan laajasti pohjoiselta pallonpuoliskolta. Suomessa kymmenpiikit elävät kaikentyyppisissä makeissa vesissä, järvissä, joissa, pikku lammissa sekä murtovedessä Itämeren rannikkoalueilla. Kymmenpiikki käyttää ravinnokseen lähinnä eläinplanktonia ja pieniä pohjaeläimiä. Se suosii elinympäristönään rehevämpää kasvillisuutta ja sietää myös vähähappisempaa vettä kuin kolmipiikki.
Kutuaikana koiras saa komean kutuasun, jossa ruumis muuttuu mustaksi ja vatsapuolen piikit kirkkaan valkoisiksi. Koiras rakentaa pesän vesikasvillisuuden sekaan ja houkuttelee naaraan sinne kosiotanssilla. Naaraan laskettua mätimunat koiras hedelmöittää ne ja jää sitten vartioimaan pesää.
Paikallinen sopeutuminen

Sopeutuessaan erilaisiin elinympäristöihin Fennoskandian alueen kymmenpiikit ovat erilaistuneet muutamassa vuosituhannessa niin kooltaan kuin käyttäytymiseltäänkin. Meressä ja järvissä elävät kymmenpiikit ovat jääneet pieniksi ja solakoiksi, kun taas pienissä lammissa elävä muoto on kehittynyt suureksi ja tanakaksi. Meressä elävät pienet kymmenpiikit ovat arkoja parvikaloja, kun taas lampien suuret kymmenpiikit ovat epäsosiaalisia ja pelottomia. Myös aivoissa on muotojen välillä eroa.
Lammissa, joissa ei ole petokaloja, kymmenpiikkiin kohdistuva predaatio on pienempää. Näin ne voivat lisääntyä myöhemmin, jolloin ne ovat suurempikokoisia ja tuottavat enemmän kooltaan suurempaa mätiä kuin meressä tai järvissä elävät lajikumppaninsa. Tällaisissa lammissa kasvaneet kalat voivat myös ruokailla aggressiivisemmin, jolloin lammen rajalliset resurssit ovat paremmin hyödynnettävissä.
Toisistaan eristyksissä olevat lampipopulaatiot ovat kehittyneet konvergentisti eli toisistaan riippumatta samankaltaisiksi sopeutumiksi.
Aiheesta muualla

Pungitius pungitius (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Kungfutsen rauhanpalkinto

Kungfutsen rauhanpalkinto (kiin.: 孔子和平獎; pinyin: Kǒng Zǐ Hépíngjiǎng) on rauhanpalkinto, joka jaettiin ensi kertaa vuonna 2010. Palkinnon sai Taiwanin varapresidentti Lien Chan. Palkinnonjakotilaisuus on päivää ennen kuin Nobelin rauhanpalkinto jaetaan.
Vuoden 2011 palkinnon saajaehdokkaiksi nimettiin Venäjän presidentti Vladimir Putin, Saksan liittokansleri Angela Merkel, Microsoftin perustaja Bill Gates, YK:n entinen pääsihteeri Kofi Annan, Etelä-Afrikan presidentti Jacob Zuma sekä Yuan Longping, hybridiriisin kehittänyt tutkija.
Palkitut

2010 – Lien Chan
2011 – Vladimir Putin
2012 – Kofi Annan ja Yuan Longping
2013 – Yicheng
2014 – Fidel Castro
2015 – Robert Mugabe
2016 – Shen Liangliang, Yang Shupeng ja Li Lei
2017 – Hun Sen
Lai Châu

| Lai Châu |
| --- | --- |
 Lai Châun kaupunkia järveltä
 lippu
 Lai Châu
 Koordinaatit: 22°04′N, 103°10′E 
Valtio:  Vietnam
alue:  Tây Bắc
maakunta:   Lai Châu
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lai Châu on  kaupunki Vietnamin pohjoisosassa, samannimisen maakunnan pääkaupunki. Vuonna 1999 kaupungissa oli noin 11 600 asukasta.
Kylmä kaunis maailma

| Kylmä kaunis maailma Kaunis Kuolematon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 25. huhtikuuta 2014
 Kesto: 48.30
 Levy-yhtiö: Violent Journey Records
Listasijoitukset
  30.
Kauniin Kuolemattoman muut julkaisut
|   | Kylmä kaunis maailma 2014 | Vapaus 2017 |
Kylmä kaunis maailma on Kauniin Kuolemattoman debyyttialbumi, joka julkaistiin 25. huhtikuuta 2014.
Kappaleet

Pimeyden Valtakunta – 6.48
Itsestään Kuollut – 4.04
Kivisydän – 6.17
Kuolematon – 5.43
En Ole Mitään – 5.08
Sieluni Sirpaleet – 4.39
Pahan Kasvot – 3.45
Aamu – 6.17
Haudasta Hautaan – 5.47
Arvostelut

Imperiumi: 7/10
Kaaoszine: 8/10
Aiheesta muualla

Kylmä kaunis maailma Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Kylmä kaunis maailma Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kymmenottelun Suomen-mestaruuskilpailut 1915

Kymmenottelun Suomen mestaruudesta kilpailtiin Kuopiossa 28. - 29. elokuuta 1915. Samassa yhteydessä ratkaistiin mestaruus myös tunninjuoksussa ja köydenvedossa. Otteluun ilmoittautui vain 7 urheilijaa ja näistäkin kolme jäi pois. Kilpailut alkoivat lauantai-iltana klo 18 sateisen ja kylmän sään merkeissä, sunnuntaina oli jo selkeää ja kohtalaisen lämmintä.
Kymmenottelun lopputulokset

Lajit taulukoitu järjestyksessä: 100 metriä, 110 m aidat, 400 metriä, 1 500 m, pituus, korkeus, seiväs, kuula, keihäs, kiekko.
| Sija | Nimi | Seura | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 1 | Waldemar Wickholm | HIFK | 11,5 833,40 | 17,3 781,50 | 51,7 879,88 | 5.02,0 649,60 | 636 725,60 | 165 650,00 | 310 670,60 | 11,96 716,00 | 42,31 655,425 | 31.96 673,20 | 7 235,205 |
| 02 2 | Otto Tuomikoski | JoKal | 12,0 714,40 | 19,1 610,50,40 | 58,5 624,00 | 5.29,8 482,80 | 599 634,95 | 165 650,00 | 300 626,60 | 10,92 612,00 | 45,47 742,325 | 31,14 641,04 | 6 338,615 |
| 03 3 | Artturi Niemi | KuReipas | 12,2 666,80 | 19,5 – | 58,9 608,96 | 5.08,3 611,80 | 580 588,40 | 165 650,00 | 300 626,60 | 11,32 652,00 | 42,24 653,50 | 30,58 620,76 | 5 678,820 |
| 04 4 | A. Lindqvist | Kaleva | 12,45 607,30 | 21,3 – | 59,5 586,40 | 5.14,5 574,60 | 571 566,35 | 170 720,00 | 290 562,60 | 10,83 603,60 | 45,38 739,85 | 30,83 630,26 | 5 590,360 |
Niemi ja Lindqvist kaatoivat aitajuoksussa kumpikin 3 aitaa ja jäivät näin ollen lajissa pisteittä.
Tunninjuoksu

| Sija | Nimi | Seura | 5 km | 30 min | 10 km | 15 km | 10 mailia | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 1 | Albin Stenroos | HKV | 16.01 | 9 215,25 | 32.38 | 49.37 | 53.16,5 | 18 038,55 |
| 02 2 | Arvi Kokkonen | Jyry |  |  |  |  |  | 17 781       |
| 03 3 | Eino Tuhkanen | KuRiento |  |  |  |  |  | 16 505,60 |
| 04 4 | A. Tiihonen | KuRiento |  |  |  |  |  | 16 279,50 |
| 05 5 | P. Eskelinen | IVesa |  |  |  |  |  | 15 891,60 |
| 06 6 | O. Vänttinen | KuRiento |  |  |  |  |  | 15 343,25 |
Köydenveto mestaruuden saavutti Osmon Ukot, joka voitti Riennon kaksi kertaa. Kansalliset kilpailut 1 500 metrin matkalla voitti Riennon E. Pitkänen 4.28,7 ja 5 000 metrillä Albin Stenroos 16.08,4.
Kyypäin

Kyypäin (mon. tavallisesti kyypäimet) on vanha suomalainen nimitys korulle tai koristeelle, jossa on käytetty kaurikotiloita. Nimitys on historiallisesti tunnettu ainakin Inkerissä ja Vatjanmaalla, jossa niitä on kutsuttu nimellä tšüüpäimet. Sana on typistymä sanoista kyyn päät ja käännöslainaa venäjän samanmerkityksisestä sanasta zmeínaja golóvka. Vastaava kehityskulku on tapahtunut myös ersässä, jossa erästä simpukkalajia tarkoittava kumbŕa on lyhentynyt muodosta kujiń pŕa, käärmeen pää.
Aiheesta muualla

Kyypäin Finnassa
La Marsa

| La Marsa المرسى‎ |
| --- | --- |
 Avenue Corniche -katu La Marsassa.
 La Marsa
 Koordinaatit: 36°52′35″N, 10°19′31″E 
Valtio:  Tunisia
Kuvernoraatti:  Tunis
Väkiluku (2004):  36 234
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
La Marsa (arab. المرسى‎, Al Marsa) on 36 234 (2004) asukkaan kaupunki Koillis-Tunisiassa. Kaupungin pääelinkeino on turismi naapurikaupunkien Gammarthin ja Raouedin kanssa. Paikallinen urheiluseura on AS Marsa, joka tunnetaan erityisemmin jalkapallosta ja lentopallosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Marsa Wikimedia Commonsissa