stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nelson Piquet
Formula 1 -ura > Menestys Brabhamilla (1980–1985) > 1984

Kaudella 1984 Brabham-BMW:n vauhti oli aika-ajoissa kohdallaan, mistä osoituksena oli Piquet'n yhdeksän paalupaikkaa. Menestys ja mestaruushaaveet kaatuivat kuitenkin luotettavuusongelmiin, kymmenessä kilpailussa oli Piquet'n tyytyminen keskeytykseen. Piquet voitti paalulta startattuaan kauden seitsemännen kilpailun, Kanadan GP:n, kun auto jaksoi ensimmäistä kertaa kauden aikana ruutulipulle saakka. Hän kellotti myös kilpailun nopeimman kierroksen. Piquet ylitti maalilinjan ensimmäisenä myös seuraavaksi ajetussa Itä-Yhdysvaltain GP:ssa, johon hän myös lähti eturivistä paalupaikalta. Britannian GP:hin hän starttasi paalupaikalta, mutta kilpailussa vauhti riitti vasta seitsemänteen sijaan turboahtimen rikkoonnuttua. Itävallan GP:n lähtöruudukossa oli Piquet jälleen paalupaikalla ja tällä kertaa auto kesti maaliin saakka toisena. Italian GP:ssa Piquet ajoi neljännen ja viimeisen kerran kauden aikana palkintokorokkeelle sijoittumalla kolmanneksi. Aika-ajoista hän saavutti kauden kahdeksannen paalupaikkansa. Kauden päättäneeseen Portugalin GP:hin Piquet starttasi yhdeksättä kertaa kauden aikana paalupaikalta, mutta jäi kilpailussa viimeiselle pistesijalle eli kuudenneksi. Pisteitä hän saavutti kauden aikana yhteensä 29 kappaletta, joiden turvin sijoittui kuljettajien MM-sarjassa viidenneksi.
Formula 1 -ura > Menestys Brabhamilla (1980–1985) > 1985

Kaudesta 1985 muodostui pettymys Piquet'lle. Brabhamin vauhti ei ollut enää ennallaan ja siirtyminen Pirellin renkaisiin pahensi tilannetta entisestään. Avauspisteet Piquet saavutti kauden kuudennesta kilpailusta, Itä-Yhdysvaltain GP:sta, jossa hän ajoi maaliin kuudentena. Ranskan GP:sta Piquet saavutti kauden ainoaksi jääneen voittonsa. Seuraavaksi ajetussa Britannian GP:ssa hän ajoi pisteille neljänneksi, mutta jäi kilpailun voittaneelle Alain Prostille yli kierroksen. Hollannin GP:n aika-ajoista Piquet saavutti kauden ensimmäisen ja ainoan paalupaikkansa, mutta kilpailussa hän hyytyi pisteiden ulkopuolelle sijalle kahdeksan. Italian GP:ssa hän ajoi toistamiseen kauden aikana palkintokorokkeelle sijoittumalla toiseksi. Kauden viimeiset pisteet Piquet saavutti Brasilian GP:sta ajamalla maaliin viidentenä. Kauden kolmessa viimeisessä kilpailussa hän joutui kaikissa keskeyttämään. Kuljettajien MM-sarjassa Piquet sijoittui kahdeksanneksi 21 pisteellään. Kausi jäi Piquet'n viimeiseksi Brabham-tallissa, kun hän kieltäytyi Ecclestonen tarjoamasta jatkosopimuksesta.
Formula 1 -ura > Williams (1986–1987) > 1986

Piquet siirtyi kaudella 1986 seuraaviksi kahdeksi vuodeksi kilpailemaan Williams-talliin. Ykköskuljettajan asemaan hän ei kuitenkaan päässyt, koska jo edellisellä kaudella tallissa kilpaillut Nigel Mansell ei sitä suonut missään nimessä. Myös tallin johto halusi taata molemmille kuljettajille samanlaisen aseman. Ilmapiiri ei siis ollut tallin sisällä paras mahdollinen kuljettajien kamppaillessa toisiaan vastaan. Piquet'n kausi käynnistyi kuitenkin hyvin tulosten valossa, kun hän ajoi voittoon kotikilpailussaan Brasilian GP:ssa. San Marinon GP:ssa hän ajoi palkintokorokkeelle sijoittumalla ajamalla maaliin toisena. Belgian GP:hin Piquet starttasi ensimmäistä kertaa kauden aikana paalupaikalta, mutta kilpailu päättyi keskeytykseen turbon hajottua. Kanadan- ja Ranskan GP:ssa hänen vauhtinsa riitti molemmissa kilpailussa kolmanteen sijaan. Britannian GP:hin hän starttasi paalupaikalta, mutta kotiyleisönsä edessä ajanut Mansell onnistui nousemaan Piquet'n ohi kilpailun voittajaksi. Saksan- ja Unkarin GP:ssa Piquet onnistui nousemaan molemmissa kilpailun voittoon. Myös molemmissa kilpailussa Ayrton Senna oli Lotuksella toinen ja Mansell kolmas. Kauden neljännen ja viimeisen voittonsa Piquet saavutti Italian GP:sta startattuaan kuudennesta lähtöruudusta. Portugalin GP:ssa hän oli kolmas ja Meksikon GP:ssa neljäs.
Kauden päätöskilpailuun, Australian GP:hin, lähdettiin kuljettajien MM-sarjan pistetilanteessa: Mansell 70, Prost 64 ja Piquet 63. Kilpailussa Mansellin mestaruushaaveet kariutuivat rengasrikkoon kierroksella 64. Välittömästi tapahtuman jälkeen Piquet kutsuttiin varikolle renkaiden vaihtoon ja samalla Prost nousi kilpailussa johtoon. Hän piti sijoituksensa maaliin saakka ja vei näin mestaruuden, vaikka Williams-kuljettajilla oli kiistatta kauden nopeimmat autot.
Formula 1 -ura > Williams (1986–1987) > 1987

Kaudella 1987 sanasota Piquet'n ja Mansellin välillä oli kiivaampaa, mutta paremmuus ratkaistiin vasta kilparadalla. Kausi käynnistyi jälleen Brasiliasta, jossa Piquet onnistui ajamaan kilpailussa maaliin toisena. San Marinon GP-viikonloppuna perjantaina Piquet ajoi pahasti ulos radalta teknisen vian takia surullisen kuuluisassa Tamburello-mutkassa. Kilpailu jäi hänen osaltaan väliin. Monacon GP:n toisen sijan myötä alkoi yhdeksän kilpailun mittaiseksi venynyt palkintosijaputki. Itä-Yhdysvaltain-, Ranskan- ja Britannian GP:ssa Piquet ylitti kaikissa maalilinjan toisena, sekä Britanniassa hän starttasi myös ensimmäistä kertaa kauden aikana paalupaikalta. Hockenheimringillä ajetussa Saksan GP:ssa Piquet saavutti kauden ensimmäisen voittonsa ja siirtyi samalla johtoon kuljettajien MM-sarjassa. Seuraavaksi ajetussa Unkarin GP:ssa Piquet'n voiton myötä hänen johtonsa MM-kamppailussa vankistui nyt seitsemään pisteeseen. Itävallan GP:ssa paalupaikalta alkanut kilpailu päättyi maalissa toiseen sijaan. Italian GP:ssa Piquet pääsi juhlimaan uransa 20. voittoa startattuaan kilpailuun paalupaikalta. Portugalin GP:ssa Piquet jäi kolmanneksi, mutta onnistui kasvattamaan piste-eroa pahimpiin MM-tittelin uhkaajiin Sennaan ja Manselliin, kun he jäivät pisteittä. Piquet starttasi paalupaikalta Espanjan GP:hin, mutta taipui kilpailussa sijalle neljä. Meksikon GP:ssa Piquet ajoi seitsemännen kerran kauden aikana toiselle sijalle. Mestaruus ratkesi kauden toiseksi viimessä kilpailussa, Japanin GP:ssa, kun Mansell loukkaantui harjoituksissa sattuneessa ulosajossa, eikä kyennyt osallistumaan kahteen viimeiseen starttiin. Piqet voitti uransa kolmannen ja viimeisen mestaruutensa 73 pisteen turvin. Mansellin saldoksi jäi 61 pistettä.
Piquet ei menestyksestään huolimatta viihtynyt Williamsilla, koska hän ei sopeutunut siihen, että tallikaveri Mansell sai tasavertaisen kohtelun. Uusien haasteiden perässä Piquet jätti tallin mestaruuskautensa päätteeksi.
Formula 1 -ura > Lotus (1988–1989) > 1988

Piquet teki Lotus-tallin kanssa rahakkaan sopimuksen ja siirtyi tallin kilpakuljettajaksi kaudeksi 1988. Sopimus osoittautui kuitenkin virheeksi, koska tallin suorituskyky ei ollut enää edelliskausien tasolla. Kauden alku oli kuitenkin lupaava, kun Piquet ajoi palkintokorokkeelle kolmanneksi kauden avanneessa Brasilian GP:ssa ja sitä seuranneessa San Marinon GP:ssa. Kanadan GP:ssa Piquet ajoi pisteille neljänneksi, mutta hän jäi kilpailun voittaneelle Ayrton Sennalle yli kierroksen. Piquet selviytyi pistesijoille seuraavan kerran F1-sarjan palattua Eurooppaan Ranskan GP:ssa, kun hän oli lopputuloksissa viides. Sama sijoitus jäi hänen tulokseksi seuraavaksi ajetusta Britannian GP:sta. Unkarin GP:ssa tallin autojen vauhti oli pahasti kateissa ja Piquet jäi tallikaverinsa Satoru Nakajiman tavoin kärjelle yli kolme kierrosta. Belgian GP:ssa Piquet nousi kilpailun lopputuloksissa kuudennelta sijalta neljänneksi, kun Benetton-tallin autot hylättiin. Kauden päätöskilpailussa, Australian GP:ssa, Piquet ajoi kolmannen kerran kauden aikana kilpailussa palkintokorokkeelle kolmanneksi. Palkintosija oli menestyksekkään Lotus-tallin viimeinen F1-sarjassa, vaikka talli vetäytyi sarjasta vasta kauden 1994 jälkeen.
Formula 1 -ura > Lotus (1988–1989) > 1989

Kausi 1989 oli Piquet'lle edelliskautta heikompi, minkä selitti Lotus-tallin siirtyminen Juddin moottoreihin. Edelliskaudella moottoreita tallille toimittanut Honda jatkoi yhteistyötä vain McLarenin kanssa, kun F1-sarjassa kiellettiin turbomoottorit ja siirryttiin vapaasti hengittäviin moottoreihin. Piquet'n kauden kolme ensimmäistä kilpailua päättyi keskeytykseen ja ensimmäisen kerran hän ajoi maaliin kauden neljännessä kilpailussa, Meksikon GP:ssa, jossa hän oli yhdestoista. Pistetilinsä Piquet avasi Kanadan GP:ssa ajamalla 19. lähtöruudusta neljänneksi. Palkintosijasta hän jäi hieman yli viisi sekuntia. Hän oli neljäs myös Britannian GP:ssa. Saksan GP:ssa Piquet ajoi viidenneksi ja sitä seuranneesta Unkarin GP:sta hän saavutti yhden pisteen ollen lopputuloksissa kuudes. Belgian GP:n aika-ajoissa Piquet jäi Ayrton Sennan paalupaikka-ajasta lähes seitsemän sekuntia, mikä riitti tuloksissa vasta sijalle 28. Piquet'n kohtalo oli siis karsiutuminen, kun kilpailuun pääsi mukaan 26 nopeinta kuljettajaa. Myös tallikaveri Nakajima karsiutui. Piquet ajoi viimeisen kerran kauden aikana pisteille Japanin GP:ssa, jossa hän nousi Sennan hylkäyksen takia lopputuloksissa neljänneksi.
Toisella ja viimeisellä Lotus-kaudellaan Piquet saavutti ainoastaan 12 pistettä, jotka riittivät kuljettajien MM-sarjassa kahdeksanteen sijaan.
Formula 1 -ura > Benetton, uran päätös (1990–1991) > 1990

Menestyksen haluisena Piquet siirtyi Benettonille kaudeksi 1990. Epäilijät arvioivat Piquet'n menettäneen jo otteensa lajiin, mutta näin ei kuitenkaan tapahtunut. Vaikka mestaruudesta Benettonilla ei pystynyt taistelemaan, olivat pistesijat helposti saavutettavissa. Kausi käynnistyi Yhdysvaltain GP:sta saavutetulla neljännellä sijalla. Kotikilpailussaan Brasilian GP:ssa hän oli lopputuloksissa viimeisellä pistesijalla kuudes. Seuraavaksi ajetussa San Marinon GP:ssa Piquet onnistui nousemaan kilpailussa viidenneksi. Monacon GP:ssa Piquet hylättiin, koska hänen autonsa työnnettiin käyntiin pyörähtämisen jälkeen. Kauden ensimmäisen palkintosijan Piquet saavutti Kanadan GP:sta, kun hän ajoi maaliin toisena. Meksikon GP:sta Piquet saavutti yhden pisteen sijoittumalla kuudenneksi ja sitä seuranneessa Ranskan GP:ssa hän oli neljäs. Pistesijaputki jatkui vielä Britannian GP:ssa, jossa Piquet oli viides. Saksan GP:ssa kilpailu päättyi moottoririkkoon, mutta Unkarin GP:ssa Piquet nousi palkintokorokkeelle sijoituttuaan kilpailussa kolmanneksi. Belgian GP:ssa Piquet'n vauhti riitti viidenteen sijaan. Italian GP:ssa vauhti ei riittänyt pistesijoille, ja Piquet oli maalissa seitsemäs. Portugalin GP:ssa hän sijoittui jälleen viidenneksi. Japanin GP:hin Piquet sai tallikaverikseen kartingvuosilta tutun Roberto Morenon, kun Alessandro Nannini oli loukkaantunut helikopterionnettomuudessa. Kilpailu päättyi lopulta Benettonin kaksoisvoittoon, kun Piquet voitti ja Moreno oli toinen. Kauden päättäneessä Australian GP:ssa Piquet onnistui yllättämään toistamiseen voittamalla kilpailun. Samalla hän nousi MM-sarjassa tasapisteisiin kolmannelle sijalle Gerhard Bergerin kanssa, mutta Piquet voitti MM-pronssin, koska hänellä oli kaksi voittoa.
Formula 1 -ura > Benetton, uran päätös (1990–1991) > 1991

Piquet jatkoi Benettonilla vielä viimeiseksi jääneellä kaudellaan 1991. Kausi alkoi jälleen hyvin, kun hän ajoi palkintokorokkeelle kolmanneksi Yhdysvaltain GP:ssa. Hyvä vauhti jatkui myös Brasilian GP:ssa, jossa Piquet oli viides. San Marinon- ja Monacon GP:ssa kilpailu päättyi jo alkumetreillä, mutta Kanadan GP:ssa tilanne oli täysin toinen. Piquet nousi kilpailun voittajaksi Nigel Mansellin ongelmien seurauksena. Samalla hän nousi kuljettajien MM-sarjassa toiseksi 16 pisteen turvin. Seuraavan kerran Piquet ylsi pisteille Britannian GP:ssa, jossa hän sijoittui viidenneksi saavuttaen kaksi pistettä. Saksan- ja Unkarin GP:ssa Piquet'n matkanteko katkesi molemmissa tekniseen vikaan. Belgian GP:ssa hän ajoi palkintokorokkeelle kolmanneksi. Italian GP:ssa Piquet sai tallikaverikseen nuoren saksalaisen Michael Schumacherin, joka päihitti hänet heti. Kilpailussa Schumacher oli viides ja Piquet kuudes. Portugalin GP:ssa Piquet päihitti tallikaverinsa ja ajoi pisteille viidenneksi. Japanin GP:ssa Piquet jäi juuri pisteiden ulkopuolelle sijoituttuaan seitsemänneksi. Kauden päättäneessä ja Piquet'n uran viimeisessä kilpailussa, Australian GP:ssa, kilpailu keskeytettiin rankkasateen takia kierroksella 14. Piquet oli lopputuloksissa neljäs ja sai sijoituksestaan puolitoista pistettä, koska pisteet puolitettiin kilpailun pituuden vuoksi.
Viimeisellä kaudellaan Piquet sijoittui kuljettajien MM-sarjassa kuudenneksi saavuttamillaan 26,5 pisteellä. Seuraavaksi kaudeksi ei löytynyt enää kiinnostavia tarjouksia Piquet'lle, minkä seurauksena päättyi kolminkertaisen maailmanmestarin Formula 1 -ura.
Muita ajoja

F1-sarjan ohella Piquet osallistui kausilla 1980 ja 1981 Nürburgringin tuhannen kilometrin ajoon BMW M1 -autolla. Hän voitti vuoden 1981 kilpailun yhdessä saksalaisen Hans-Joachim Stuckin kanssa. Kilpailu kuitenkin jouduttiin keskeyttämään kolarin takia 17 kierroksen (1 krs.= 22,8 km) ja reilun kahden tunnin ajon jälkeen.
Formula ykkösten jälkeen Piquet lähti kilpailemaan Yhdysvaltoihin. Hän osallistui ensimmäistä kertaa Indianapolis 500 -kilpailuun keväällä 1992. Piquet'n kilpailu päättyi kuitenkin jo harjoituksissa, kun autoon tulleen vian takia hän törmäsi kovalla vauhdilla radan reunaan. Hän selvisi onnettomuudesta pahoilla jalkavammoilla, mutta toipuminen kesti pitkään.
Piquet ei kuitenkaan luovuttanut, vaan palasi kilpailuun seuraavana vuonna. Hän starttasi vuoden 1993 Indianapolis 500 -kilpailuun 13. sijalta, mutta keskeytti moottoririkkoon 39. kierroksella.
Vuonna 1996 Piquet osallistui Le Mansin 24 tunnin ajoon McLaren F1 GTR -autolla Johnny Cecotton ja Danny Sullivanin kanssa. Tulokseksi kilpailusta jäi kahdeksas sija. Seuraavana vuonna Piquet osallistui kilpailuun yhdessä Jyrki Järvilehdon ja Steve Soperin kanssa. Tällä kertaa kilpailu päättyi keskeytyksestä johtuen sijalle 22.
Liiketoiminta

Piquet aloitti liikemiehen uransa perustamalla oman yrityksen, Autotracin, vuonna 1994. Yritys toimii telekommunikaatioalalla.
Vuonna 2000 Piquet perusti oman kilpatallin, Piquet Sportsin. Tallin tarkoituksena oli helpottaa Nelson Piquet Juniorin mahdollisuutta nousta Etelä-Amerikan Formula 3 -sarjaan. Talli siirtyi uuteen GP2-sarjaan kaudeksi 2005. Kaudella 2006 Nelsinho sijoittui sarjassa toiseksi, minkä jälkeen hän siirtyi Renault'n F1-tallin testikuljettajaksi.
Perhe ja yksityiselämä

Piquet solmi ensimmäisen avioliittonsa Maria Claran kanssa vuonna 1976. Tuore avioliitto hajosi Piquet'n muutettua kilpailujen perässä Eurooppaan seuraavana vuonna. Heille kuitenkin ehti syntyä lapsi, Geraldo Piquet (17. marraskuuta 1977).
Toisen avioliittonsa Piquet solmi hollantilaisen Sylvia Tamsman kanssa. Tästä avioliitosta Piquet sai kolme lasta, Nelson Angelo Piquet (25. kesäkuuta 1985), Kelly Piquet (7. joulukuuta 1988) ja Julia Piquet (8. toukokuuta 1992). Laszlo Piquet syntyi vuonna 1987, mutta hänen äitinsä on Katherine Valentin.
Kolmannen vaimonsa Viviane Leão de Souzan kanssa Piquet'llä on kaksi lasta. Pedro Estácio Piquet (1999) ja Marco Piquet (2000).
F1-uran tilastot ja saavutukset

Piquet ajoi urallaan yhteensä yhdeksällä eri kilpailunumerolla (22, 29, 66, 6, 5, 1, 7, 11 ja 20). Eniten hänen autoaan koristivat numerot 1 (1982, 1984, 1988) ja 6 (1979, 1986–1987), molemmat yhteensä 47 kilpailussa. 44 kilpailussa Piquet ajoi numerolla 5 (1980–1981, 1983).
Tallikavereita Piquet'llä oli urallaan 15. Eniten kilpailuja hän ajoi Satoru Nakajiman kanssa Lotuksella, yhteensä 32 GP:ssa, kausina 1988–1989. Nigel Mansellin (1986–1987) ja Riccardo Patresen (1982–1983, 1987) tallikaverina Piquet oli 31 kilpailussa.
F1-uran tilastot ja saavutukset > Tulokset kilpailuittain

(Lihavoidut kilpailut tarkoittavat paalupaikkaa ja kursivoidut kilpailun nopeinta kierrosta.)
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1978 | Ensign | ARG | BRA | RSA | USW | MON | BEL | ESP | SWE | FRA | GBR | GER Kesk. |  |  |  |  |  | - | 0 |
| 1978 | BS Fabrications |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | AUT Kesk. | NED Kesk. | ITA 9 | USA |  | - | 0 |
| 1978 | Brabham |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | CAN 11 | - | 0 |
| 1979 | Brabham | ARG Kesk. | BRA Kesk. | RSA 7 | USW 8 | ESP Kesk. | BEL Kesk. | MON Kesk. | FRA Kesk. | GBR Kesk. | GER 12 | AUT Kesk. | NED 4 | ITA Kesk. | CAN Kesk. | USA Kesk. |  | 15. | 3 |
| 1980 | Brabham | ARG 2 | BRA Kesk. | RSA 4 | USW 1 | BEL Kesk. | MON 3 | FRA 4 | GBR 2 | GER 4 | AUT 5 | NED 1 | ITA 1 | CAN Kesk. | USA Kesk. |  |  | 2. | 54 |
| 1981 | Brabham | USW 3 | BRA 12 | ARG 1 | SMR 1 | BEL Kesk. | MON Kesk. | ESP Kesk. | FRA 3 | GBR Kesk. | GER 1 | AUT 3 | NED 2 | ITA 6 | CAN 5 | LVS 5 |  | 1. | 50 |
| 1982 | Brabham | RSA Kesk. | BRA DSQ | USW Kesk. | SMR  | BEL 5 | MON Kesk. | USE DNQ | CAN 1 | NED 2 | GBR Kesk. | FRA Kesk. | GER Kesk. | AUT Kesk. | SUI 4 | ITA Kesk. | LVS Kesk. | 11. | 20 |
| 1983 | Brabham | BRA 1 | USW Kesk. | FRA 2 | SMR Kesk. | MON 2 | BEL 4 | USE 4 | CAN Kesk. | GBR 2 | GER 13 | AUT 3 | NED Kesk. | ITA 1 | EUR 1 | RSA 3 |  | 1. | 59 |
| 1984 | Brabham | BRA Kesk. | RSA Kesk. | BEL 9 | SMR Kesk. | FRA Kesk. | MON Kesk. | CAN 1 | USE 1 | USA Kesk. | GBR 7 | GER Kesk. | AUT 2 | NED Kesk. | ITA Kesk. | EUR 3 |  POR 6 | 5. | 29 |
| 1985 | Brabham | BRA Kesk. | POR Kesk. | SMR 8 | MON Kesk. | CAN Kesk. | USE 6 | FRA 1 | GBR 4 | GER Kesk. | AUT Kesk. | NED 8 | ITA 2 | BEL 5 | EUR Kesk. | RSA Kesk. | AUS Kesk. | 8. | 21 |
| 1986 | Williams | BRA 1 | ESP Kesk. | SMR 2 | MON 7 | BEL Kesk. | CAN 3 | USE Kesk. | FRA 3 | GBR 2 | GER 1 | HUN 1 | AUT Kesk. | ITA 1 | POR 3 | MEX 4 | AUS 2 | 3. | 69 |
| 1987 | Williams | BRA 2 | SMR DNS | BEL Kesk. | MON 2 | USE 2 | FRA 2 | GBR 2 | GER 1 | HUN 1 | AUT 2 | ITA 1 | POR 3 | ESP 4 | MEX 2 | JPN 15 | AUS Kesk. | 1. | 73 (76) |
| 1988 | Lotus | BRA 3 | SMR 3 | MON Kesk. | MEX Kesk. | CAN 4 | USE Kesk. | FRA 5 | GBR 5 | GER Kesk. | HUN 8 | BEL 4 | ITA Kesk. | POR Kesk. | ESP 8 | JPN Kesk. | AUS 3 | 6. | 22 |
| 1989 | Lotus | BRA Kesk. | SMR Kesk. | MON Kesk. | MEX 11 | USA Kesk. | CAN 4 | FRA 8 | GBR 4 | GER 5 | HUN 6 | BEL DNQ | ITA Kesk. | POR Kesk. | ESP 8 | JPN 4 | AUS Kesk. | 8. | 12 |
| 1990 | Benetton | USA 4 | BRA 6 | SMR 5 | MON DSQ | CAN 2 | MEX 6 | FRA 4 | GBR 5 | GER Kesk. | HUN 3 | BEL 5 | ITA 7 | POR 5 | ESP Kesk. | JPN 1 | AUS 1 | 3. | 43 (44) |
| 1991 | Benetton | USA 3 | BRA 5 | SMR Kesk. | MON Kesk. | CAN 1 | MEX Kesk. | FRA 8 | GBR 5 | GER Kesk. | HUN Kesk. | BEL 3 | ITA 6 | POR 5 | ESP 11 | JPN 7 | AUS 4 | 6. | 26.5 |
F1-uran tilastot ja saavutukset > Merkkipaaluja

| Nro | Merkkipaalu | Ajetut GP:t | Rata | Osakilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ensimmäinen kilpailu | 1 | Hockenheimring | Saksan GP 1979 |
| 2 | Ensimmäiset MM-pisteet (4.) | 17 | Zandvoort | Hollannin Grand Prix 1979 |
| 3 | Ensimmäinen eturivin lähtöruutu (2.) | 20 | Watkins Glen | Yhdysvaltain GP 1979 |
| 4 | Ensimmäinen nopein kierros | 20 | Watkins Glen | Yhdysvaltain GP 1979 |
| 5 | Ensimmäinen palkintosija (2.) | 21 | Buenos Aires | Argentiinan GP 1980 |
| 6 | Ensimmäinen paalupaikka | 24 | Long Beach | Länsi-Yhdysvaltain GP 1980 |
| 7 | Ensimmäinen johtokierros | 24 | Long Beach | Länsi-Yhdysvaltain GP 1980 |
| 8 | Ensimmäinen voitto | 24 | Long Beach | Länsi-Yhdysvaltain GP 1980 |
| 9 | Ensimmäinen hattutemppu | 24 | Long Beach | Länsi-Yhdysvaltain GP 1980 |
| 10 | Ensimmäistä kertaa MM-sarjan johdossa | 26 | Monaco | Monacon GP 1980 |
| 11 | Kymmenes palkintosija | 42 | Dijon | Ranskan GP 1981 |
| 12 | 100 MM-pisteen rajan ylitys | 46 | Zandvoort | Hollannin Grand Prix 1981 |
| 13 | Ensimmäinen maailmanmestaruus | 49 | Las Vegas | Las Vegasin GP 1981 |
| 14 | 20. palkintosija | 74 | Österreichring | Itävallan GP 1983 |
| 15 | Kymmenes voitto | 77 | Brands Hatch | Euroopan GP 1983 |
| 16 | Toinen maailmanmestaruus | 78 | Kyalami | Etelä-Afrikan GP 1983 |
| 17 | Kymmenes paalupaikka | 82 | Imola | San Marinon GP 1984 |
| 18 | Kymmenes nopein kierros | 82 | Imola | San Marinon GP 1984 |
| 19 | 200 MM-pisteen rajan ylitys | 86 | Detroit | Itä-Yhdysvaltain GP 1984 |
| 20 | 100. kilpailu | 100 | Detroit | Itä-Yhdysvaltain GP 1985 |
| 21 | 30. palkintosija | 111 | Jacarepagua | Brasilian GP 1986 |
| 22 | 20. paalupaikka | 119 | Brands Hatch | Britannian GP 1986 |
| 23 | 300 MM-pisteen rajan ylitys | 126 | Adelaide | Australian GP 1986 |
| 24 | 40. palkintosija | 127 | Jacarepagua | Brasilian GP 1987 |
| 25 | 20. nopein kierros | 127 | Jacarepagua | Brasilian GP 1987 |
| 26 | 20. voitto | 136 | Monza | Italian GP 1987 |
| 27 | 50. palkintosija | 139 | México | Meksikon GP 1987 |
| 28 | Kolmas maailmanmestaruus | 140 | Suzuka | Japanin GP 1987 |
| 29 | 400 MM-pisteen rajan ylitys | 157 | Adelaide | Australian GP 1988 |
| 30 | 60. palkintosija | 199 | Spa | Belgian GP 1991 |
| 31 | 200. kilpailu | 200 | Monza | Italian GP 1991 |
| 32 | Viimeinen kilpailu | 204 | Adelaide | Australian GP 1991 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Formula1.com / Piquet (englanniksi)
Formula 1 -luokan kuljettajien maailmanmestarit
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Monacon GP:hin Piquet starttasi paalupaikalta, mutta keskeytti kilpailun törmättyään radan reunakaiteeseen.
Piquet ajamassa ulosajoon kierroksella 46 päättyneessä Yhdysvaltain GP:ssa.
Piquet Saksan GP:ssa 1985. Kilpailu päättyi turbon hajottua keskeytykseen 24. kierroksella.
Piquet'n Williams FW11B -auto, jolla hän voitti uransa kolmannen kuljettajien maailmanmestaruuden kaudella 1987.
Lotuksen käytössä kaudella 1988 ollut 100T-auto. Autolla nro. 2 ajoi Satoru Nakajima.
Benettonin kauden 1991 B191-auto. Kuva vuodelta 2006.
Piquet Nürburgringin tuhannen kilometrin ajossa vuonna 1980. Autona BMW M1.
Suosionosoitukset

Suosionosoituksia esittäviä ihmisiä
Suosionosoitukset ovat suosion ilmauksia kuten kättentaputuksia esitykseen, esimerkiksi esittävään taiteeseen, kuten musiikki- tai teatteriesitykseen.
Musiikin piirissä tapa reagoida myönteisesti musiikkiesitykseen on vanha. Käsien taputtaminen eli aplodit mieltymyksen ilmaisuna on kuitenkin myöhempää perua. Esimerkiksi 1700-luvulla positiivisten tunteiden lisäksi ilmaistiin myös esitysten herättämät kielteiset tunteet, muun muassa appelsiineja heittelemällä.
Suosionosoitukset saattoivat myös olla maksettuja, mitä tapaa esiintyi 1800-luvulta. 1900-luvun alun Italiassa suosionosoitusten ostaminen oli oopperassa yleistä, ja lontoolainen Musical Times -lehti julkaisi jopa tarkan hinnaston erityyppisistä suosionosoituksista. Gustav Mahler tuli tunnetuksi kiellettyään maksetut suosionosoitukset tultuaan Wienin valtionoopperan johtoon.
Pohjolan toimitalo

Pohjolan toimitalo.
Hilda Flodinin suunnittelema pääsisäänkäynti
Pohjolan toimitalo on Helsingin Kluuvissa, osoitteessa Aleksanterinkatu 44 sijaitseva Vakuutusyhtiö Pohjolan entinen liiketalo. Sen julkisivun suunnitteli arkkitehtitoimisto Gesellius-Lindgren-Saarinen sekä pohjakaavan Ines ja E. A. Törnvall. Rakennuksen suunnittelusta järjestettiin kilpailu vuonna 1899, minkä jälkeen sen liike- ja asuintilojen julkisivu sekä tärkeimmät sisätilat tehtiin vuosien 1899–1901 aikana. Talo on ulkomuodoltaan jykevän linnamainen, ja sen julkisivussa on käytetty kotimaista Juuan vuolukiveä. Koristelultaan fasadi on kansallisromanttinen, ja siinä on löydettävissä viitteitä muun muassa Kalevalaan ja suomalaiseen hirsirakentamiseen. Pääoven syvennykseen suunnitteli Hilda Flodin irvisteleviä ukkoja ja joukon karhuja, joka oli Pohjolan liiketunnus. Ovien kuparipakotukset teki Eric O. W. Ehrström ja sisätilojen kattolamput ja rautavanteet suunnitteli läkkiseppä Gabriel Wilhelm Sohlberg.
Pohjolan pääkonttori muutti 1960-luvun lopussa Heikki Castrénin suunnittelemaan uuteen rakennukseen Niemenmäen kaupunginosaan.
Vanha Pohjolan talo siirtyi vuonna 1972 Kansallispankin omistukseen, mutta Pohjolan asiakaspalvelu toimi toisen kerroksen Kansallissalissa vuoteen 1987. Talon katutasossa toimii H&M-konserniin kuuluva vaatetusliike Arket.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pohjolan toimitalo Wikimedia Commonsissa