stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Virpikääpä

| Virpikääpä> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Rivikäävät Antrodia
Laji::  minuta
Kaksiosainen nimi
 Antrodia minuta  Spirin (2007) 
Synonyymit
 Brunneoporus minutus 
Katso myös
   Virpikääpä Wikispeciesissä   Virpikääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Virpikääpä (Antrodia minuta, syn. Brunneoporus minutus) on Venäjällä kuvattu kääpälaji, jota ei ole vielä löydetty Suomesta tai muista Pohjoismaista, vaikka ympäristöolosuhteet olisivat sille suotuisat. Se viihtyy tuoreissa kangas- ja lehtometsissä. Virpikäävän ainoa isäntäpuu on haapa, jonka kaatuneilla rungoilla se kasvaa.
Itiöemä on yksivuotinen ja todella pienikokoinen. Pileaattinen lakki on 5-10 mm leveä, 1-3 mm ulkoneva, joskus sen ympärillä on 10-20 mm leveä resupinaattinen alue. Väritys on yhtenäinen ja valkea, tuoreena kerman- tai okransävyinen ja muuttuu kuivuessa nahanrusehtavaksi. Pillit ovat pyöreitä tai varsinkin vanhemmiten kulmikkaita ja niitä mahtuu 3-5 millimetrille. Virpikääpä tuoksuu heikosti fenolille.
Aiheesta muualla

MycoBank: Brunneoporus minutus
Osmankäämikerttunen

| Osmankäämikerttunen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kerttuset Acrocephalidae
Suku::  Ruokokerttuset Acrocephalus
Laji::  melanopogon
Kaksiosainen nimi
 Acrocephalus melanopogon  (Temminck, 1823) 

Alalajit
 Acrocephalus melanopogon melanopogon  Acrocephalus melanopogon albiventris  Acrocephalus melanopogon mimica 
Katso myös
   Osmankäämikerttunen Wikispeciesissä   Osmankäämikerttunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Osmankäämikerttunen (Acrocephalus melanopogon) on kerttusten heimoon kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 12–13 cm, siipien kärkiväli 15–16,5 cm ja paino 9–17 g, keskimäärin noin 11 g. Lintu muistuttaa ruokokerttusta niin kooltaan kuin väritykseltään ja lajien erottaminen maastossa vaikeaa. Selkäpuoli ja kupeet ovat osmankäämikerttusella tummemmat ja pään kuviot ovat voimakkaammat. Sukupuolet ovat samanvärisiä. Laulu on erilainen kuin ruokokerttusella ja muistuttaa hieman sekä etelänsatakielen että kangaskiurun livertelyä. Se ei yleensä esitä laululentoa.
Esiintyminen

Osmankäämikerttusen pääesiintymisalue on Kaspianmeren ja Kuolleenmeren välinen alue. Euroopassa se esiintyy laikuittain Välimeren rannikoilla sekä Unkarissa, Tonavan laaksossa, Ukrainassa ja Turkissa. Pohjois-Afrikassa sillä on pari erillistä esiintymää.
Laji on enimmäkseen lyhyehkön matkan muuttolintu, joka talvehtii Välimeren rannoilla, Lähi-idässä sekä Intiassa ja Pakistanissa.
Lajin esiintymisalueen koko on 1–10 miljoonaa neliökilometriä, Euroopassa elää 300 000–590 000 yksilöä ja lajin kanta on elinvoimainen.
Elinympäristö

Laji esiintyy keskimäärin lämpimämmässä ilmastossa kuin ruokokerttunen. Se asuu mieluiten vesistön äärellä saraniityillä, tamariskipensaikoissa, takkuisissa ryteiköissä sekä osmankäämi- ja järviruokokasvustoissa.
Lisääntyminen

Pesä sijaitsee matalalla, 30–60 cm, kasvillisuuden varassa. Se on löyhästi lehdistä ja korsista rakennettu syvä malja, joka on pehmustettu etenkin osmankäämin siemenhahtuvilla. Naaras munii 3–6, tavallisesti 5, munaa. Muna painaa keskimäärin 1,6 g. Haudonta kestää 14–15 päivää, molemmat emot hautovat. Poikaset lähtevät pesästä lentokyvyttöminä noin 12 päivän ikäisinä.
Ravinto

Ravinto koostuu lähes yksinomaan niveljalkaisista, joita se kerää kasvillisuudesta, tavallisesti vesistön äärellä.
Aiheesta muualla

Osmankäämikerttunen Lintukuva-verkkopalvelussa
Muni : Acrocephalus melanopogon melanopogon
Sector Alarm

Sector Alarm AS on norjalainen yritys, joka tarjoaa koti- ja yrityshälyttimiä Norjassa, Ruotsissa, Suomessa, Irlannissa, Ranskassa, Espanjassa, Italiassa ja Portugalissa. Jørgen Dahl aloitti liiketoiminnan Trondheimissa vuonna 1995. Pääkonttori sijaitsee Oslossa.
Sector Alarmilla on 600 000 asiakasta ja noin 3 000 työntekijää. Liikevaihto on 2,1 miljardia kruunua 2017.
Vuonna 2020 Sector Alarm AS:n liikevoitto oli n. 888,4 miljoonaa Norjan kruunua.
Seuraamusmaksu kilpailunrajoituksesta

Sector Alarm AS sai kesäkuussa 2019 Norjan kilpailuviranomaisen laajan tutkimuksen jälkeen 424 miljoonan kruunun seuraamusmaksun.. Maksu on kaikkien aikojen korkeimpia. Norjan kilpailuviranomaisen mukaan Sector Alarm oli vuosien ajan yhteistyössä kilpailijansa Verisuren kanssa nostanut hälytysjärjestelmien kuluttajamarkkinoiden hintoja keinotekoisen korkeiksi. Vuosina 2009-2011 Verisuren palveluksessa ollut henkilö on ilmoittanut osallistuneensa kilpailijan kanssa tapaamiseen, jossa keskusteltiin markkinoiden jakamisesta. Molemmat yhtiöt ovat kiistäneet kilpailijan SmartVarslingin myöhemmin perustaneen työntekijän väitteet. Verisurelle ilmoitettiin myös yrityssakosta, mutta se ei ole hyväksynyt sitä.lähde?
Sector Alarm hyväksyi maksun – joka ylittää merkittävästi yhtiön vuosituloksen vuodelle 2018 – myöntämättä kuitenkaan hintayhteistyötä Verisuren kanssa mutta myönsi ottaneensa yhteyttä kilpailijaan yrittäessään välttää epäasianmukaisuutta myyjien välisessä taistelussa asiakkaista.
Sector Alarm Oy

Sector Alarm Oy on perustettu vuonna 1987. Se on yksityinen turvallisuuspalvelu ja toimii Helsingin Pitäjänmäellä. Toimitusjohtaja on Harri-Petteri Kaijasilta. Vuonna 2023 Sector Alarm Oy teki 22 miljoonan euron liikevaihdon ja tappiollisen 5 miljoonan euron tuloksen.lähde?
Sector Alarm Oy > Aggressiivinen kotimyynti

Kilpailu- ja kuluttajavirasto (KKV) sai vuonna 2023 yli 20 yhteydenottoa Sector Alarm -yhtiöstä ja saman verran vuoden 2024 alkupuolella. Puolessa tapauksista myynti oli koettu asiattomaksi. KKV:n asiantuntijan mukaan sille valitetaan vain pienestä osasta ikäviä kokemuksia. Sector Alarm on alan ylivoimainen ykkönen yhteydenotoissa KKV:lle. Kuluttajien mukaan yritys pelottelee ja tinkaa eikä suostu lopettamaan ja valehtelee naapureiden ottaneen järjestelmän. Toimitusjohtajan mukaan tällainen ei kuulu yhtiön tapoihin.
Yhtiön entiset työntekijät kertoivat myyjien aggressiivisuuden ja pelottelevuuden johtuvan yrityksen esimiesten painostuksesta ja palkkamallista, jossa myyjät saavat palkkaa vain onnistuneista myynneistä. Myyjien oletetaan tekevän töitä viikonloppuisinkin, mutta ylityötunteja ei korvata. Myyjiä uhkaillaan irtisanomisella. Myyjät myyvät liian pienen paketin ja tarvittaessa tinkivät sen hinnan nollaan esimerkiksi valepuhelulla "esimiehelle". Sitten asentaja aikanaan sanoo, että tarvitaan isompi paketti, ja myy sen. Lisäksi palvelu vaatii kymmenien eurojen kuukausimaksun. Toimitusjohtajan mukaan tämäkään ei kuulu yhtiön tapoihin.
KKV:n mukaan myös kilpailija Verisuresta tulee valituksia, samoin eräistä muiden alojen kotimyyjistä.
Sector Alarm Oy > Avarn Security

Avarn Securityn toiminta Suomessa käynnistyi kesäkuussa 2016 Sector Alarm Groupin ostettua ja yhdistettyä Turvatiimin ja G4S Suomen liiketoiminnan. Vuonna 2018 Avarn Security ja Prevent 360 Turvallisuuspalvelut sopivat yhdistymisestä. Norjalainen turvallisuusyhtiö Nokas AS osti vuonna 2019 Avarn Securityn Suomen ja Ruotsin liiketoiminnan Sector Alarm Groupilta ja otti myös omaksi nimekseen Avarn Securityn
Aiheesta muualla

Sector Alarm Oy:n kotisivu
Sector Alarm AS:n Kotisivu (norjaksi)
Kangaskäävät

| Kangaskäävät |
| --- | --- |
 Kangaskääpä Belgiasta
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Hymenochaetales
Heimo::  Hymenochaetaceae
Suku::  Kangaskäävät Coltricia  Gray 1821
Katso myös
   Kangaskäävät Wikispeciesissä   Kangaskäävät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kangaskäävät (Coltricia) on kääpäsuku, johon kuuluu runsaasti lajeja maapallonlaajuisesti. Suomessa yleisen kangaskäävän (C. perennis) lisäksi on maasta tavattu vain uhanalainen satiinikääpä (C. cinnamomea). Lisäksi lähialueilta tunnetaan (C. confluens), joka on suomeksi nimetty palttinakääväksi. Kangaskäävät ovat useimmiten maassa kasvavia jalallisia mykorritsasieniä, jotka ovat väriltään ruskehtavia ja selvästi vyöhykeellisiä. Toisinaan lajeilla on karikkeenlahotuskykyä. Joskus kangaskääpiin voi jalallisina sekoittaa ruskolahottajasienenä tunnetun aidaskäävän (Gloeophyllum sepiarium) tai valkolahoa aiheuttavan huopakäävän (Pelloporus tomentosus).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kangaskäävät (Coltricia)
Lutikkakääpä

| Lutikkakääpä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Suku::  Rustokäävät Skeletocutis
Laji::  jelicii
Kaksiosainen nimi
 Skeletocutis jelicii  Tortic & A. David 
Synonyymit
 Ceriporiopsis jelicii 
Katso myös
   Lutikkakääpä Wikispeciesissä   Lutikkakääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lutikkakääpä (Skeletocutis jelicii) on vanhoissa ja aarniometsissä elävä kääpälaji. Se on luokiteltu Suomessa erittäin uhanalaiseksi. Lutikkakääpä kasvaa tiiviisti maahan painuneissa, kuorettomissa ja jo pidemmälle lahonneissa kuusen ja männyn rungoissa.
Lutikkakäävän itiöemät ovat resupinaattisia ja yksivuotisia. Itiöemän peittämä ala on halkaisijaltaan noin 5–15 cm ja paksuudeltaan vain 0,3–0,6 mm. Reunat ovat epäselvät ja läpikuultavat. Pillipinta on nuorena valkoinen ja siinä on joitakin violetinruskeita laikkuja, täysikasvuisena pohjaväri muuttuu likaisen kermanvalkeaksi. Pinnassa on usein pisaroinnin jättämiä kuoppia. Pillit ovat pieniä, niitä mahtuu 7–10 millimetrille. Tuoksu on ludemaisen pistävä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Lutikkakääpä (Skeletocutis jelicii)
Lutikkakääpä. SYKEn lajiesittelyt. www.ymparisto.fi/Lajit. Päivitetty 4.12.2014
Keltakerikääpä

| Keltakerikääpä |
| --- | --- |
 Kääpäkeräys keltakerikäävästä.
Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Puutteellisesti tunnettu
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Hapalopilaceae
Suku::  Kerikäävät Ceriporia
Laji::  aurantiocarnescens
Kaksiosainen nimi
 Ceriporia aurantiocarnescens  (Henn.) M. Pieri & B. Rivoire (1997) 
Synonyymit
 Ceriporia viridans f. aurantiocarnescens  Poria aurantiocarnescens 
Katso myös
   Keltakerikääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keltakerikääpä (Ceriporia aurantiocarnescens) on muutaman kerran eteläisestä Suomesta tavattu kääpälaji. Sitä kasvaa myös hyvin harvinaisena Keski-Euroopassa. Keltakerikäävän ekologia tunnetaan puutteellisesti, mutta sen isäntäpuita ovat ainakin koivut ja lepät. Monesti samassa lahopuussa kasvaa kirjokerikääpää.
Keltakerikäävän yksivuotinen itiöemä on alustanmyötäinen ja se kasvaa joko pieninä laikkuina tai kapeana kaistaleena puusyiden suuntaisesti. Tuore itiöemä on tiivisrakenteinen, väriltään kalpeankeltainen ja heikosti vahamaisen kiiltävä, kuivuessaan kääpä muuttuu purppuran- tai ruosteenpunaiseksi, hauraaksi ja sen pillistö painuu. Tasakokoisia pyöreähköjä pillejä mahtuu 4-5 millimetrille ja ne ovat isompia kuin viherkerikäävällä. Pohjamalto ja pillistö ovat samanvärisiä pillipinnan kanssa. Keltakerikäävän kokonaispaksuus on 1 mm.
Aiheesta muualla

MycoBank: Ceriporia aurantiocarnescens
Karakat

| Karakat |
| --- | --- |
 Punakarakääpä (Steccherinum collabens)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Steccherinaceae
Suku::  Karakat Steccherinum  Gray
Katso myös
   Karakat Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karakat (Steccherinum) on Polyporales-lahkoon kuuluva sienisuku. Se sisältää sekä itiölavaltaan piikkisiä lajeja, joita voidaan kutsua orakkaiksi, että pillimäisiä lajeja, joita voidaan kutsua kääviksi. Joskus kääpämäiset lajit on luokiteltu omaan sukuunsa, karakäävät (Junghuhnia). Mikroskooppisten piirteiden perusteella kääpä- ja orakasmaiset lajit ovat kuitenkin lähes identtisiä, eivätkä molekyylifylogeneettisetkään tutkimukset tue niiden jakamista kahteen ryhmään. Karakat ovat valkolahottajia, ja ne elävät sekä havu- että lehtipuilla. Karakääpälajien itiöemät ovat tuoreina rustomaisia tai tanakoita ja kuivana ne muuttuvat puumaisen koviksiselvennä.
Sukuun kuuluvia lajeja

Valkokarakka (Steccherinum albidum)
Steccherinum aridum
Takkukarakka (Steccherinum bourdotii)
Punakarakääpä (Steccherinum collabens)
Kuitukarakääpä (Steccherinum fimbriatellum)
Ripsikarakka (Steccherinum fimbriatum)
Irtokarakääpä (Steccherinum lacerum)
Taigakarakka (Steccherinum litschaueri)
Risukarakääpä (Steccherinum nitidum)
Orakarakka (Steccherinum ochraceum)
Pikkuhampikka (Steccherinum oreophilum)
Lakkikarakääpä (Steccherinum pseudozilingianum)
Steccherinum queletii
Steccherinum robustius
Steccherinum subcrinale
Iso-orakarakka (Steccherinum tenuispinum)
Aiheesta muualla

Laji.fi: Karakat (Steccherinum)
Kellokääpä

| Kellokääpä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 
Suomessa::  Silmälläpidettävä
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Dacryobolaceae
Suku::  Haprakäävät Postia
Laji::  ceriflua
Kaksiosainen nimi
 Postia ceriflua  (Berk. & M.A. Curtis) Jülich 
Synonyymit
 Oligoporus cerifluus  Oligoporus folliculocystidiatus 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kellokääpä (Postia ceriflua) on Suomessa hyvin harvinainen kääpälaji. Sitä tavataan lähinnä  vanhoissa metsissä ja sen isäntäpuita ovat kuusi ja mänty.
Kellokäävän yksivuotinen itiöemä on pileaattinen tai puoliresupinaattinen ja muodoltaan hyvin tunnistettavan kellomainen. Kiinnityskohta puuhun on napamainen ja itiöemäryhmä kasvaa siitä alaspäin kiertäen. Itiöemien yläpinnat ovat väriltään (kerman)valkoisia ja vanhemmiten niihin voi tulla hunajan tai pihkan värisiä täpliä tai vöitä. Alapinta (eli kellon kovera sisus) on sekin valkoinen, pillejä 3–5 millimetrillä ja niiden suut hampaisia. Malto on valkoista, sitkeää ja säteensuuntaisesti repeävää. Tuoreena kellokääpä on sitkeä, kuivana taas pahvimainen, toisin kuin samannäköinen puuterikääpä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kellokääpä (Postia ceriflua)
Keltarihmakääpä

| Keltarihmakääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Silmälläpidettävä
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Rihmakäävät Anomoloma
Laji::  albolutescens
Kaksiosainen nimi
 Anomoloma albolutescens  (Romell) Niemelä & K.H. Larss. 
Synonyymit
 Anomoporia albolutescens 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keltarihmakääpä (Anomoloma albolutescens) on Suomessa erittäin harvinainen, lähinnä Etelä- ja Keski-Suomessa tavattava kääpälaji. Se viihtyy lehtomaisissa vanhoissa metsissä ja tarvitsee elääkseen katkeamattoman lahopuujatkumon, joten siksi keltarihmakääpä sietää huonosti ihmistoimintaa metsissä. Isäntäpuuna on jo pehmeäksi lahonnut ja maassa makaava kuusi, harvoin myös haapa.
Yksivuotinen itiöemä on resupinaattinen, pinta-alaltaan pieni ja kokonaispaksuudeltaan 1–2 mm. Tuoreena se on pehmeä ja muuttuu kuivaessaan huopamaiseksi ja jäykäksi. Reuna on valkoinen tai keltainen ja paikoin reunasta kasvaa lankamaisia rihmastojänteitä, joita löytyy myös lahopuusta itiöemän alta. Pillipinta on nuorena valkoinen ja se kellastuu ikääntyessään, kuivana väri on kellanharmaa. Pillejä mahtuu 2–4 millimetrille ja vanhat pillit voivat sulautua yhteen suuremmiksi (1–2 millimetrillä). Pohjamalto on keltainen, väri näkyy varsinkin irronneen itiöemän puupuolella.
Vertaa samannäköisiin lajeihin ja sukuihin: valkorihmakääpä, karikekääpä, lavakääpä, kolokääpä, rosokka ja harsukat.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Keltarihmakääpä (Anomoloma albolutescens)
Keltarihmakääpä. SYKEn lajiesittelyt. www.ymparisto.fi/Lajit. Päivitetty 29.12.2011.
Hyyrykääpä

| Hyyrykääpä> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 
Suomessa::  Vaarantunut
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Rivikäävät Antrodia
Laji::  hyalina
Kaksiosainen nimi
 Antrodia hyalina  Spirin, Miettinen & Kotir., 2013 
Synonyymit
 Rhizoporia hyalina (Spirin, Miettinen & Kotir.) Audet, 2017 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hyyrykääpä (Antrodia hyalina) on Suomessa vain muutamista paikoista tavattu uhanalainen kääpälaji. Hyyrykääpä on vanhojen metsien laji ja kasvaa kaatuneissa, kuorellisissa haavan rungoissa. Hyyrykääpää ei ole tavattu muilta puulajeilta Suomessa, mutta Venäjältä sitä on löydetty myös pajuista ja vaahteralta.
Hyyrykäävän yksivuotinen itiöemä on pienialainen ja resupinaattinen. Tuoreena se on sitkeä ja muuttuu kuivuessaan hauraan korkkimaiseksi. Nuorella itiöemällä on nukkaisen ohut reunus ja (kerman)valkoinen pillipinta, joka kuultaa ohuissa kohdissa läpi. Täysikasvuiselta käävältä reunus on kadonnut pillien kasvaessa ja pillipinnan väri muuttunut (okran)kellertäväksi. Vanhemmiten väri muuttuu yhä kohti nahanharmaata. Pillit ovat kulmikkaita, paikoin pitkulaisia ja niitä mahtuu 3–5 millimetrille. Pohjamalto on ohut ja valkoinen. Hyyrykääpä tuoksuu heikosti sienelle. Hyyrykäävän erottaminen sitä muistuttavista lajeista voi vaatia mikroskopointia, vertaa: poimukääpä, pajunkääpä, orvonkääpä ja kirvelikääpä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Hyyrykääpä (Antrodia hyalina)
Karitsankääpä

| Karitsankääpä |
| --- | --- |
 Yläpinta vasemmalla, pillipinta oikealla.
Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Erittäin uhanalainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Albatrellaceae
Suku::  Lampaankäävät Albatrellus
Laji::  citrinus
Kaksiosainen nimi
 Albatrellus citrinus  Ryman 2003 
Katso myös
   Karitsankääpä Wikispeciesissä   Karitsankääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Karitsankääpä (Albatrellus citrinus) on Suomessa tavattava ja uhanalainen kääpälaji. Se viihtyy erityisesti lehtomaisissa, kalkkipohjaisissa kuusimetsissä ja on uhanalainen juuri elinympäristönsä harvinaistumisen ja pirstoutumisen vuoksi.
Karitsankäävän itiöemä muistuttaa lampaankääpää, mutta on pienikokoisempi, hennompi ja puhtaamman valkoinen. Hiertymäkohdista ja vanhetessaan karitsankääpä saa keltaista sävyä, eikä viherry kuivuessaan kuten lampaankääpä. Vertaa myös vuohenkääpään, joka ei kellerrä ja jonka jalassa ja yläpinnassa on violetinruskeaa väriä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Karitsankääpä (Albatrellus citrinus)
Idrissa Gueye

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Idrissa Gana Gueye
Syntymäaika: 26. syyskuuta 1989
Syntymäpaikka: Dakar, Senegal
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 cm
Paino: 66 kg
Seura
Seura:  Everton
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2007–2008 |  Diambars |  |  |
| 2008–2010 |  Lille B | 55 | (2) |
| 2010–2015 |  Lille | 134 | (5) |
| 2015–2016 |  Aston Villa | 35 | (0) |
| 2016–2019 |  Everton | 99 | (3) |
| 2019–2022 |  PSG | 74 | (6) |
| 2022– |  Everton | 67 | (4) |
Maajoukkue
| 2011– |  Senegal | 112 | (7) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. marraskuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. marraskuuta 2024.
Idrissa Gana Gueye (s. 26. syyskuuta 1989 Dakar) on senegalilainen jalkapalloilija. Hän edustaa englantilaisseura Evertonia, jossa hän pelasi jo aiemmin kausina 2016–2019 ennen siirtymistään kolmeksi kaudeksi ranskalaiseen Paris Saint-Germainiin. Oikeajalkainen Gueye on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän kuuluu myös Senegalin jalkapallomaajoukkueeseen.
Ura > Seurajoukkueura

Gueye siirtyi Lille OSC:iin vuonna 2008 kotimaansa Diambarsista. Hän debytoi seuran ykkösjoukkueen paidassa lokakuussa 2010 Olympique de Marseillea vastaan. Tuolla kaudella hän voitti seuran kanssa Ligue 1:n ja Ranskan cupin debytoiden myös Eurooppa-liigassa. Kaudella 2011–2012 Gueye debytoi Mestareiden liigassa. Avausmaalinsa Ligue 1:ssä hän teki lokakuussa 2013 AC Ajaccion verkkoon.
Kesällä 2015 Gueye siirtyi Englannin valioliigan Aston Villaan, jossa hän pelasi 35 valioliigaottelua tekemättä maaleja. Seuraavana kesänä hän siirtyi samassa sarjassa pelaavaan Evertoniin. Hän teki kalenterivuonna 2016 eniten taklauksia ja syötönkatkoja ottelua kohden Euroopan viiden seuratuimman sarjan pelaajista. Hän pelasi kolmen kauden aikana Evertonissa 99 valioliigaottelua ja teki niissä kolme maalia.
Kesällä 2019 Gueye siirtyi Ranskaan Paris Saint-Germainin joukkueeseen. Tulokaskaudellaan hän voitti kansallisen triplamestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi seitsemän ottelua mutta oli tappiollisessa loppuottelussa vaihtopenkillä. Myös kaudella 2020–2021 hän voitti Ranskan cupin ja kaudella 2021–2022 liigamestaruuden. Mestarien liigassa hän pelasi kaudella 2020–2021 kymmenen ottelua PSG:n yltäessä välieriin ja kaudella 2021–2022 seitsemän ottelua, joissa hän teki yhden maalin alkulohko-ottelussa Manchester Cityä vastaan. Hän pelasi Ligue 1:ssä kolmen PSG-kautensa aikana kaikkiaan 74 ottelua ja teki niissä kuusi maalia.
Syyskuun 2022 alussa Gueye palasi Evertoniin. Hän pelasi kaudella 2022–2023 Valioliigassa 33 ottelua ja oli ensimmäistä otteluaan lukuun ottamatta avauskokoonpanossa. Kaudella 2023–2024 hän pelasi 25 valioliigaottelua, ja teki neljä maalia, joista kolme syntyi kauden kuudella viimeisellä kierroksella.
Ura > Maajoukkueura

Gueye debytoi Senegalin jalkapallomaajoukkueessa marraskuussa 2011 ystävyysottelussa Guineaa vastaan. Hän kuului joukkueeseen vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän pelasi yhdessä ottelussa. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi täyden ajan Senegalin kaikissa kolmessa ottelussa. MM-kilpailuissa 2022 hän pelasi täyden ajan Senegalin kolmessa alkulohko-ottelussa mutta joutui varoitustilin täyttymisen vuoksi jäämään pois tappiollisesta neljännesvälieräottelussa Englantia vastaan.
Gueye pelasi vuosien 2015, 2017, 2019, 2022 ja 2023,Afrikan-mestaruuskilpailuissa, joista vuonna 2022 Senegal voitti mestaruuden ja vuonna 2019 saavutti hopeaa.
Gueye on lokakuun 2024 loppuun mennessä pelannut 112 A-maaottelua ja tehnyt niissä seitsemän maalia: kesäkuussa 2017 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsinnoissa Päiväntasaajan Guineaa, lokakuussa 2018 Afrikan-mestaruuskilpailujen karsinnoissa Sudania, kesäkuussa 2019 ystävyysottelussa Nigeriaa, heinäkuussa 2019 Afrikan-mestaruuskilpailujen puolivälierässä Beniniä, kesäkuussa 2021 ystävyysottelussa Kap Verdeä, lokakuussa 2021 MM-karsintaottelussa Namibiaa ja helmikuussa 2022 Afrikan-mestaruuskilpailujen välierässä Burkina Fasoa vastaan.
Saavutukset

Lille OSC
Ligue 1: 2010–2011
Ranskan cup: 2010–2011
Paris Saint-Germain
Ligue 1: 2019–2020
Ranskan cup: 2019–2020
Ranskan liigacup: 2019–2020
Senegalin maajoukkue
Afrikan mestaruus 2022