stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Iso Rautavesi
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Jämsän reitin valuma-alueen (14.5) Iso Rautaveden alueella (14.52), jonka Iso Rautaveden–Kalmaveden alueeseen (14.522) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 100,0 metriä mpy. Tiedot järven virtaamista ovat epätarkat, sillä yläpuolisessa Kalmaveden tulovirtaama on Siltakoskessa 9,2 kuutiometriä sekunnissa ja alapuolisessa Pirttijärvessä se on sama 9,2 kuutiometriä sekunnissa. Yleensä virtaamat kasvavat alajuoksulle päin.
Järveen tulevasta vesimäärästä suurin osa on Jämsän reitin päävirtausta, joka tulee Vähä Rautaveden pohjoisosaan Survosenkosken kautta Siniäisestä (17 hehtaaria, ha) ja Kalmavedeltä (494 ha). Virtaus kulkee Vallinsalmen kautta Iso Rautaveteen ja poistuu siitä Rautavirtojen kautta Uuttanaan (279 ha). Vähä Rautaveden Lammiin laske etelästä tuleva Köllinoja, jonka Köllinojan valuma-alue (14.522) on pinta-alaltaan pieni . Köllinoja alkaa Huhtiasta (23 ha) ja sen takana sijaitsevasta Vähä-Huhtiasta (3 ha). Iso Rautaveteen laskevia muita järviä on vain Vilus (33 ha), joka laskee Iso Rautaveden lounaisrantaan. Muut ojat ovat lyhyitä metsien ja soiden kuivatusojia.
Järven lasku-uoma on katkaissut Lylyniemen päässä sijaitsevan kannaksen kahdesta kohtaa. Lasku-uomista suurempi on Rautavirta ja pienempi Vähä Rautavirta. Vedenpinta putoaa virroissa noin 10 senttimetriä ja niiden väliin jää 300 metriä leveä Virransaari. Järvi on kahden lasku-uomansa takia ainakin periaatteellisesti bifurkaatiojärvi.
Aiheesta muualla

Kaavakuva Selkäniemen kärjestä, Jämsän kaupunki
Iso Rautaveden vesistöseuranta, vesi.fi
(14.5)
Häntäsammakko

| Häntäsammakko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Sammakot Anura
Heimo::  Ascaphidae
Suku::  Ascaphus
Laji::  truei
Kaksiosainen nimi
 Ascaphus truei  Stejneger, 1899 
Katso myös
   Häntäsammakko Wikispeciesissä   Häntäsammakko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Häntäsammakko (Ascaphus truei) on Ascaphus-sukuun kuuluva laji. Se liikkuu öisin.
Ulkonäkö ja koko

Aikuisen yksilön pituus on 2,5–5 cm. Koirailla on häntämäinen uloke, josta laji on saanut nimensä. Häntäsammakko on väriltään ruskea, punaruskea, vihreä tai harmaa.
Päässä on tumma juova.
Levinneisyys ja elinympäristö

Häntäsammakkoa tavataan Yhdysvaltojen luoteisosissa. Sitä esiintyy kosteissa metsissä, pensaikoissa ja ruohikoissa. Se elää myös vuorilla 2 000 metrin korkeudessa.
Lisääntyminen

Hedelmöitys on sisäinen. Naaras munii veteen kesällä. Munia on 40–80.
Ravinto

Eläin syö selkärangattomia eläimiä.
Aiheesta muualla

ITIS: Ascaphus truei (englanniksi)
1331

| --- | --- |
Vuosisadat: 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku
Vuosikymmenet: 1290-luku · 1300-luku · 1310-luku · 1320-luku · 1330-luku · 1340-luku 1350-luku · 1360-luku · 1370-luku · 1380-luku · 1390-luku · 1400-luku
Vuodet: 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309 1310 · 1311 · 1312 · 1313 · 1314 · 1315 · 1316 · 1317 · 1318 · 1319 1320 · 1321 · 1322 · 1323 · 1324 · 1325 · 1326 · 1327 · 1328 · 1329 1330 · 1331 · 1332 · 1333 · 1334 · 1335 · 1336 · 1337 · 1338 · 1339 1340 · 1341 · 1342 · 1343 · 1344 · 1345 · 1346 · 1347 · 1348 · 1349 1350 · 1351 · 1352 · 1353 · 1354 · 1355 · 1356 · 1357 · 1358 · 1359 1360 · 1361 · 1362 · 1363 · 1364 · 1365 · 1366 · 1367 · 1368 · 1369 1370 · 1371 · 1372 · 1373 · 1374 · 1375 · 1376 · 1377 · 1378 · 1379 1380 · 1381 · 1382 · 1383 · 1384 · 1385 · 1386 · 1387 · 1388 · 1389 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409
Tapahtumia

Liedon kirkon ja pitäjän katsotaan syntyneen, kun tältä vuodelta säilyneessä asiakirjassa mainitaan Liedon kirkkoherra
(99999)

| (99999) 1981 FP> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjät:  Harvard Observatory
Löytöaika:  28. maaliskuuta 1981
Kiertoradan ominaisuudet
Keskietäisyys Auringosta:  2,44 AU
Pienin etäisyys Auringosta:  2,10 AU
Suurin etäisyys Auringosta:  2,79 AU
Eksentrisyys:  0,142
Kiertoaika Auringon ympäri:  1394 päivää  3,82 vuotta
Inklinaatio:  2,41°
Fyysiset ominaisuudet
Läpimitta:  2–4 km
Pyörähdysaika:  ? h
Absoluuttinen kirkkaus:  16,0
(99999) 1981 FP on Marsin ja Jupiterin väliseen pääasteroidivyöhykkeeseen kuuluva pikkuplaneetta eli päävyöhykkeen asteroidi. Se löydettiin Harvard Observatoryllä vuonna 1981. Koska 1981 FP:n absoluuttinen magnitudi (H) on 16,0, sen läpimitta on todennäköisesti kahden ja neljän kilometrin välillä.
132 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 200-luku eaa. · 100-luku eaa. · Ensimmäinen vuosisata eaa.
Vuosikymmenet: 200-luku eaa. · 190-luku eaa. · 180-luku eaa. · 170-luku eaa. · 160-luku eaa. · 150-luku eaa. · 140-luku eaa. · 130-luku eaa. · 120-luku eaa. · 110-luku eaa. · 100-luku eaa. · 90-luku eaa.
Vuodet: 200 eaa. · 199 eaa. · 198 eaa. · 197 eaa. · 196 eaa. · 195 eaa. · 194 eaa. · 193 eaa. · 192 eaa. · 191 eaa. · 190 eaa. · 189 eaa. · 188 eaa. · 187 eaa. · 186 eaa. · 185 eaa. · 184 eaa. · 183 eaa. · 182 eaa. · 181 eaa. · 180 eaa. · 179 eaa. · 178 eaa. · 177 eaa. · 176 eaa. · 175 eaa. · 174 eaa. · 173 eaa. · 172 eaa. · 171 eaa. · 170 eaa. · 169 eaa. · 168 eaa. · 167 eaa. · 166 eaa. · 165 eaa. · 164 eaa. · 163 eaa. · 162 eaa. · 161 eaa. · 160 eaa. · 159 eaa. · 158 eaa. · 157 eaa. · 156 eaa. · 155 eaa. · 154 eaa. · 153 eaa. · 152 eaa. · 151 eaa. · 150 eaa. · 149 eaa. · 148 eaa. · 147 eaa. · 146 eaa. · 145 eaa. · 144 eaa. · 143 eaa. · 142 eaa. · 141 eaa. · 140 eaa. · 139 eaa. · 138 eaa. · 137 eaa. · 136 eaa. · 135 eaa. · 134 eaa. · 133 eaa. · 132 eaa. · 131 eaa. · 130 eaa. · 129 eaa. · 128 eaa. · 127 eaa. · 126 eaa. · 125 eaa. · 124 eaa. · 123 eaa. · 122 eaa. · 121 eaa. · 120 eaa. · 119 eaa. · 118 eaa. · 117 eaa. · 116 eaa. · 115 eaa. · 114 eaa. · 113 eaa. · 112 eaa. · 111 eaa. · 110 eaa. · 109 eaa. · 108 eaa. · 107 eaa. · 106 eaa. · 105 eaa. · 104 eaa. · 103 eaa. · 102 eaa. · 101 eaa. · 100 eaa. · 99 eaa.
Kuolleita

Tiberius Gracchus, roomalainen tribuuni, katumellakassa.
21 Canum Venaticorum

21 Canum Venaticorum on tähti Ajokoirien tähdistössä.
21 Canum Venaticorum on valkoinen A-tyyppinen pääsarjan kääpiö, jonka magnituudi on +5.14. Se on suunnilleen 275 valovuotta Maapallosta. Se on luokiteltu Alfa2 Canum Venaticorum tyyppiseksi muuttujaksi ja sen kirkkaus vaihtelee 0.04 magnituudeilla. [lähde? ]
Tällä tähdellä on 2.55 kertaa Auringon massa ja 2.8 kertaa Auringon säteen. Se säteilee 63 kertaa Aurinkoa enemmän kirkkautta sen ulommasta ilmakehästä 9,772 Kelvinin lämpötilalla.
Åbo IFK

| ÅIFK |
| --- | --- |

Perustettu:  1908
Paikkakunta:   Turku, Suomi
Värit:           
Lajit:  jalkapallo, käsipallo, yleisurheilu, keilailu
| Mitalit> Mestaruussarja  |
| --- | --- | --- |
|  Kultaa | 1910, 1920, 1924 |  |
|  Hopeaa | 1911, 1913, 1915, 1916, 1917 |  |
|  Pronssia | 1963 |  |
Suomen Cup 
|  Kultaa | 1965 |  |
Åbo Idrottsföreningen Kamraterna (ÅIFK) on vuonna 1908 perustettu turkulainen urheilun yleisseura. Ruotsinkielisen seuran tärkeimmät lajit ovat käsipallo, jalkapallo ja yleisurheilu. Seurassa on pelattu aikoinaan myös jääkiekkoa, jossa joukkue voitti Suomen kolmanneksi korkeimman sarjatason mestaruuden vuonna 1967. Samana vuonna seuran jääkiekkojoukkueen rungolle perustettiin uusi erikoisseura, Kiekko-67.
Jalkapallo > Suomen jalkapalloilun alkuvaiheen menestysseuroja

Jalkapallossa seura on 1900-luvun alkupuoliskolla saavuttanut hyvääkin menestystä. Se on voittanut kolme Suomen mestaruutta ja viisi SM-hopeaa. Vuonna 1910 seura voitti Suomen-mestaruuden, kun se kaatoi loppuottelussa Viipurin Reippaan maalein 4–2. Seuraavana vuonna ÅIFK ylsi SM-hopealle, kun Helsingin Jalkapalloklubi oli loppuottelussa vahvempi lukemin 7–1. Vuosina 1913–1917 seura sai neljä peräkkäistä SM-hopeaa, sillä vuonna 1914 ei järjestetty SM-kilpailuja. Kolme ensimmäistä SM-loppuottelutappiota tulivat Kiffeniä vastaan. Vuonna 1913 ÅIFK hävisi 3–5, vuonna 1915 0–1 ja 1916 maalein 2–3. Vuonna 1917 ÅIFK kohtasi jälleen HJK:n, mutta hävisi loppuottelun 2–4. Toisen Suomen-mestaruutensa seura voitti 1920. Se kohtasi loppuottelussa HPS:n ja voitti sen 2–1. ÅIFK oli mestari myös vuonna 1924, jolloin se voitti loppuottelussa HPS:n lukemin 4–3. Alkuvaiheen menestyskauden voi katsoa päättyneen syksyllä 1935 tapahtuneeseen putoamiseen silloisesta päsarjasta.
Jalkapallo > Nousu pääsarjatasolle 1960-luvulla

Vuonna 1959 ÅIFK:n valmentajana aloitti Turun Pyrkivästä menestystä saavuttanut Reino Koskinen. Hän nosti seuran neljäntenä valmentajakauteenaan Mestaruussarjaan syksyllä 1962. Seura saavuttikin heti kaudella 1963 Mestaruussarjassa pronssia. Seura pysyi vielä kaksi seuraavaa kautta Mestaruussarjassa eli ÅIFK:n 60-luvun Mestaruussarjajakso päättyi syksyllä 1965. Samana syksynä tuli kuitenkin menestystä seuran voitettua Suomen cupin loppuottelussa paikallisvastustajansa TPS:n 1-0. Seura teki vielä "ranskalaisen visiitin" kaudella 1967 pudotakseen heti Mestaruussarjasta. Aikakauden näkyvimpiä pelaajia silloisessa ÅIFK:n menestyksessä olivat Hans Martin, Aulis Laine ja Raumalta seuraan siirtynyt Simo Syrjävaara. Heistä Laine ja Syrjävaara nousivat maaottelupelaajiksi.
Jalkapallo > TPS:n farmiseuraksi

Kaudella 2016 seuran edustusjoukkue pelaa Kolmosessa.
Turun Palloseura perustettiin vuonna 1922 ÅIFK:n vastavoimaksi. Kuitenkin vuodesta 2008 ja hetken aikaa myös 1990-luvulla ÅIFK on toiminut TPS:n reserviseurana.
Käsipallo

Käsipallo tuli seuran ohjelmaan 1940-luvulla, ja se on tällä hetkellä seuran tärkein laji, ainakin edustustasolla. ÅIFK:n miehet pelaavat SM-liigaa ja naiset 1-divisioonaa. ÅIFK:n miesten päävalmentajana toimii Aku Kuusisto.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut: käsipallo
Seuran kotisivut: jalkapallo
Pelaajatoverit kannattelevat Aulis Lainetta Åbo IFK:n voitettua Suomen Cupin lokakuussa 1965.
Åbo IFKn kotikenttä, Yläkenttä.
Huispaus (urheilulaji)
Historia

Peli sai alkunsa "aurinkoisena sunnuntai-iltapäivänä" Middleburyn high schoolissa USA:ssa 2005. Kaksi vuotta myöhemmin peli levisi viereiseen high schooliin ja ensimmäinen koulujen välinen peli näki päivänvalon. Pelin huomattiin soveltuvan mainiosti opiskelijoille ja etenkin järjestöjen ja laitosten välisiin otteluihin, huispausta kun ei kukaan oikein osannut kunnolla pelata.
Vuonna 2008 pelattiin ensimmäiset maailmanmestaruuskisat Middleburyssä, ja paikalla oli 13 joukkuetta, aina Kanadasta asti. Urheilulajin kasvaessa kävi selväksi, että sille piti perustaa oma kattojärjestö. Voittoatavoittelematon International Quidditch Association (IQA) perustettiin 2010 ja sen tehtäväksi muodostui hallinnoida ja kehittää huispausta.
2011 pelattiin World Cup V New Yorkissa, ja tällä kertaa mukana oli joukkue myös Suomesta. Kyseessä oli muutenkin melko suuri turnaus, sillä paikalla oli 96 joukkuetta ja jopa 10 000 katsojaa . 2012 IQA järjesti ensimmäiset Global Gamesit Lontoossa, jossa huispaus oli Olympialaisten yksi näytöslajeista. Global Gamesin tarkoituksena on kiertää maailmaa joka toinen vuosi ja kerätä maailman parhaat huispaajat yhteen. 2016 se nimettiin IQA World Cupiksi, ja kisoissa nähtiin varsinainen ihme kun Australian joukkue peittosi kisoja hallinneen USA:n ensimmäistä kertaa.
Huispaus Suomessa

Suomesta lähti 2011 pelattuihin kilpailuihin yksi joukkue Vaasan yliopistosta. Huispauskulttuuri kuitenkin hiipui nopeasti, sillä joukkue koostui lähinnä vaihto-oppilaista. Joukkueen perustaja Alberto Guzmán Abundes ihmetteli suomalaisten nihkeilyä loistavaa lajia kohtaan, ja epäili ihmisten olevan liian ujoja lajiin Suomessa.
Syksyllä 2017 Aalto-yliopiston ylioppilaskunnan (Ayy) yhteisöjaosto Aava päätti yrittää uudestaan ja järjestää kaikkien aikojen ensimmäiset Akateemisen huispauksen MM-kisat Espoossa. Turnauksessa oli mukana 11 joukkuetta ja ensimmäinen akateemisen maailman huispausmestaruus saatiin ratkottua.
Suomesta on lähdössä Italiaan 2018 IQA World Cupiin maajoukkue.
Pelin kulku, säännöt, pelivälineet ja kenttä

Tällä hetkellä United States Quidditch (USQ) ja IQA julkaisevat omat sääntökirjansa, jotka ovat käytännössä samanlaisia. Tähän asti USQ on julkaissut ensin omat päivitetyt sääntönsä, jonka pohjalta IQA on joko päivittänyt ne omaan sääntökirjaansa tai muokannut niitä jotta "ne ottavat huomioon kansainvälisen pelin luonteen". Viimeisimmät vedokset kirjoista ovat USQ Rulebook 11 ja IQA Rulebook 2016-2018. Sääntöjä on myös kätevä muokata omanlaisiksi, niin kuin esimerkiksi on tehty Akateemisen huispauksen MM-kisoissa. Yleinen tapa onkin huispata niin että sieppi on heti alusta asti pelissä, mutta ei ole sidottu pelialueeseen. Tämä voi kuitenkin johtaa piinallisen pitkiin peleihin, kun sieppiä ei meinaa etsijöiden ponnistelusta huolimatta löytyä tuntikausiin. Seuraavaksi selostettavat säännöt pohjautuvat IQA:n sääntöihin.
Pelin kulku, säännöt, pelivälineet ja kenttä > Pelin kulku

Pelin alkaessa kentällä ovat kaikki muut pelaajat paitsi etsijät. Pelaajat ovat ryhmittyneet omalle pitäjäalueelleen, luudat ovat maassa ja pallot pois lukien sieppi järjestetty keskiviivalle. Tuomari huutaa "Lennä!" ja peli alkaa. Jahtaajat ja pitäjät pelaavat kaatoa ja yrittävät saada sen vastapuolen maalirenkaiden läpi, josta saa 10 pistettä. Lyöjät häiritsevät vastapuolta yrittäen osua heihin ryhmyillä. Muiden pelatessa etsijät ja sieppijuoksija odottavat kentän laidalla, kunnes 17 minuutin kohdalla etsijäpaitsio loppuu ja sieppijuoksija siirtyy kentälle. Etsijät seuraavat 18 minuutin kohdalla ja peli loppuu kun sieppi napataan, mistä saa tosin vain 30 pistettä. Sieppi on puolueetoon toimitsija, jonka pelihousuista selän puolella roikkuu tennispallo, joka siis on varsinainen sieppi. Tässä vaiheessa joukkue, jolla on eniten pisteitä, voittaa.
Peli on hyvin nopeatempoista, sillä vaihdot tapahtuvat lennosta, kaato siirtyy toiselle joukkueelle aina kun maali on tehty, kentällä ei ole selviä rajoja (ei rajaheittoja tms.) ja fyysinen kontakti on sallittua. Peli kestää yleensä 30-40 minuuttia, ja useissa turnauksissa siepille asetetaankin erilaisia rajoituksia (ei saa käyttää käsiä tms.), jotta peli pysyisi sopivan pituisena.
Pelin kulku, säännöt, pelivälineet ja kenttä > Pelaajat ja toimitsijat

Jahtaajat. Kentällä kolme joukkueesta. Heillä on valkoinen otsanauha ja pelaavat kaatoa yrittäen saada sen maalin. He voivat käyttää fyysistä kontaktia vastapuolen jahtaajiin ja pitäjään. Ryhmyn osuessa jahtaajaan hänen on pudotettava kaato, otettava luuta pois haarojensa välistä ja juosta koskettamaan omia maalejansa. Tätä kutsutaan knokkauskuvioksi.
Pitäjä. Yksi joukkueesta kentällä. Tehtävänä on toimia maalivahtina, mutta voi myös hyökätä muiden jahtaajien tapaan. Omalla pitäjäalueellaan hänellä on erityisvoimia: Ryhmyt eivät tehoa ja kerran kaadon saatuaan sitä ei saa ottaa enää pois. Pelaa kaatoa ja saa käyttää fyysistä voimaa vain jahtaajiin ja pitäjään.
Lyöjät. Kaksi lyöjää kentällä joukkueesta ja musta otsanauha. Pelaavat ryhmyjä ja saavat käyttää fyysistä voimaa vain vastapuolen lyöjiin. Tehtävänä yrittää osua ryhmyillä vastapuolen pelaajiin, jolloin he joutuvat suorittamaan knokkauskuvion.
Etsijä. Yksi joukkueesta kentällä ja keltainen otsanauha. Yrittää napata siepin sieppijuoksijan housuista, ja estää toista etsijää nappaamasta sieppiä. Altis ryhmyjen iskuille ja voi käyttää fyysistä voimaa vain toista etsijää kohtaan tai rajoitetusti sieppijuoksijaa kohtaa.
Sieppijuoksija. Pukeutuu keltaiseen, roikottaa sieppiä housuistaan ja yrittää puolueettomasti estää etsijöitä nappaamasta sieppiä.
Tuomarit. Pelissä voi olla jopa neljä tuomaria (päätuomari, kaksi aputuomaria ja sieppituomari). Hyväksyvät maalit, siepin nappaamiset, ohjaavat peliä sanallisesti, eleillä ja puhaltamalla pilliin. He myöntävät myös erilaisia rangaistuksia pelaajille sääntöjen rikkomisesta. Sääntöjen opetteleminen täydellisesti ei ole ihan mikään pikkujuttu, ja tämän takia onkin kehitetty tuomareille ihan oma sivusto, josta tuomarit saavat tukea sääntöihin ja voivat listautua virallisiksi tuomareiksi. Ensin heidään pitää kuitenkin suorittaa maksullinen testi.
Pelin kulku, säännöt, pelivälineet ja kenttä > Pelivälineet ja kenttä

Ainutlaatuisin varuste huispauksessa on luuta, joka on käytännössä noin metrin mittainen keppi. Luudan tärkein ominaisuus on että se on kestävä eikä aiheuta vaaraa muille. Muuten pelaajat näyttävät käytännössä jalkapallon pelaajilta, paitsi että heillä on otsanauha osoittamassa heidän peliroolinsa.
Kaatona toimii yleensä löysähkö lentopallo, ryhmyinä polttopallo ja sieppinä sukkaan laitettu tennispallo, joka on viritetty sieppijuoksijan housuihin.
Kenttä voidaan perustaa mihin vain aukealle ja tasaiselle alueelle ja sen koko on noin 55x35 m. Kentän rajat ovat häilyvät, sillä peli ei keskeydy heti pallojen lentäessä ulos kentältä. Joukkueella on kolme maalia, jotka ovat eri korkeudelle asennettuja hulavanteita. Maalien valmistaminen voi olla vaikeahkoa, sillä niistä on yllättävän vaikea saada kestäviä. Innokkaat huispaajat ovat kuitenkin ladanneet nettiin videoita omista huispausmaaliviritelmistään. USA:ssa toimii myös pelkästään huispaukselle omistautuneita kauppoja.
Huispaus muualla

Peli saa aina tasaisin väliajoin huomiota medioissa, mutta valitettavan usein uutisointi on väärällä tavalla vitsikästä, eikä huispauksen luonteeseen sopivan itseironista. Esim. TV-sarja Rillit huurussa jaksossa päähenkilöt, jotka eivät ole erityisen haluttavia, kertovat harrastavansa huispausta.
Pelistä on tehty myös elokuva, joka kuvaa amerikkalaisen yliopistojoukkueen matkaa huispauksen maailmanmestaruuskisoihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Huispaus (urheilulaji) Wikimedia Commonsissa
Hålogalandin teatteri

| Hålogalandin teatteri> Hålogaland Teater |
| --- | --- |
 Teatteri vuonna 2023.
Sijainti:  Tromssa, Norja
Rakennustyyppi:  teatteri
Perustettu:  1971
Valmistumisvuosi:  2005
Suunnittelija:  Vulkan Arkitekter AS
Kerrosala:  5 150 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hålogalandin teatteri (norj. Hålogaland Teater) on Tromssassa sijaitseva vuonna 1971 perustettu teatteri. Se toimi aluksi kiertävänä teatterina ja sai pysyvän näyttämön Tromssan kulttuuritalosta vuonna 1984. Nykyinen teatterirakennus valmistui vuonna 2005.
Teatterinjohtajat

1990–1996: John Sigurd Kristensen
1997–2000: Haukur J. Gunnarsson
2001–2008: Nils Johnson
2009–2012: Iren Reppen
2013–2016: Nina Wester
2017–2018: Inger Buresund
2018–2020: Guri Johnson, Ketil Høegh ja Kristian Fr. Figenschow
2020– Egill Pálsson
Aiheesta muualla

Teatterin verkkosivut
Hålogalandin laamanninoikeus

Laamanninoikeuden talo Tromssassa.
Hålogalandin laamanninoikeus (norj. Hålogaland lagmannsrett) on yksi Norjan kuudesta laamanninoikeudesta. Sen tuomiopiiri koostuu Nordlandin, Tromssan ja Finnmarkin lääneistä. Håloagalandin laamanninoikeus toimii Tromssassa.
Käräjäoikeudet

Hålogalandin laamanninoikeus toimii valitustuomioistuimena Helgelandin, Indre ja Østre Finnmarkin, Midtre Hålogalandin, Pohjois-Tromssan ja Senjan, Saltenin ja Lofoottien sekä Vestre Finnmarkin käräjäoikeudelle.
Aiheesta muualla

Laamanninoikeuden verkkosivut (norjaksi)
1329

| --- | --- |
Vuosisadat: 1100-luku · 1200-luku · 1300-luku · 1400-luku · 1500-luku
Vuosikymmenet: 1290-luku · 1300-luku · 1310-luku · 1320-luku · 1330-luku · 1340-luku 1350-luku · 1360-luku · 1370-luku · 1380-luku · 1390-luku · 1400-luku
Vuodet: 1290 · 1291 · 1292 · 1293 · 1294 · 1295 · 1296 · 1297 · 1298 · 1299 1300 · 1301 · 1302 · 1303 · 1304 · 1305 · 1306 · 1307 · 1308 · 1309 1310 · 1311 · 1312 · 1313 · 1314 · 1315 · 1316 · 1317 · 1318 · 1319 1320 · 1321 · 1322 · 1323 · 1324 · 1325 · 1326 · 1327 · 1328 · 1329 1330 · 1331 · 1332 · 1333 · 1334 · 1335 · 1336 · 1337 · 1338 · 1339 1340 · 1341 · 1342 · 1343 · 1344 · 1345 · 1346 · 1347 · 1348 · 1349 1350 · 1351 · 1352 · 1353 · 1354 · 1355 · 1356 · 1357 · 1358 · 1359 1360 · 1361 · 1362 · 1363 · 1364 · 1365 · 1366 · 1367 · 1368 · 1369 1370 · 1371 · 1372 · 1373 · 1374 · 1375 · 1376 · 1377 · 1378 · 1379 1380 · 1381 · 1382 · 1383 · 1384 · 1385 · 1386 · 1387 · 1388 · 1389 1390 · 1391 · 1392 · 1393 · 1394 · 1395 · 1396 · 1397 · 1398 · 1399 1400 · 1401 · 1402 · 1403 · 1404 · 1405 · 1406 · 1407 · 1408 · 1409
Tapahtumia

Valdemar III luopuu Tanskan kruunusta ja Kristofer II palaa valtaistuimelle.
Tenhola perustettiin
Johanna II aloitti Navarran kuningattarena
Kuolleita

7. kesäkuuta - Robert Bruce, Skotlannin kuningas
Ørsted-mitali

Ørsted-mitali on American Association of Physics Teachers -järjestön vuosittain myöntämä mitali. Mitali myönnettiin ensi kerran vuonna 1936 ja se myönnetään henkilölle, joka on saanut aikaan merkittäviä saavutuksia fysiikan opettamisessa. Mitali on nimetty Hans Christian Ørstedin mukaan.
Palkinnon saaneet > 1936–1950

1936 – William Suddards Franklin

1937 – Edward Herbert Hall

1938 – Alexander Wilmer Duff

1939 – Benjamin Harrison Brown

1940 – Robert Andrews Millikan

1941 – Henry Crew

1942 – Ei myönnetty

1943 – George Walter Stewart

1944 – Roland Roy Tileston

1945 – Homer Levi Dodge

1946 – Ray Lee Edwards

1947 – Duane Roller

1948 – William Harley Barber

1949 – Arnold Sommerfeld

1950 – Orrin Smith
Palkinnon saaneet > 1951–1970

1951 – John Hornbeck

1952 – Ansel Knowlton

1953 – Richard Sutton

1954 – Clifford Wall

1955 – Vernet Eaton

1956 – George Uhlenbeck

1957 – Mark Zemansky

1958 – J. William Buchta

1959 – Paul Kirkpatrick

1960 – Robert Pohl

1961 – Jerrold Zacharias

1962 – Francis Sears

1963 – Francis Friedman

1964 – Walter Christian Michels

1965 – Philip Morrison

1966 – Leonard Schiff

1967 – Edward Purcell

1968 – Harvey White

1969 – Eric Rogers

1970 – Edwin Kemble
Palkinnon saaneet > 1971–1990

1971 – Uri Haber-Schaim

1972 – Richard Feynman

1973 – Arnold Arons

1974 – Melba Phillips

1975 – Robert Resnick

1976 – Victor Weisskopf

1977 – H. Richard Crane

1978 – Wallace Hilton

1979 – Charles Kittel ja Paul E. Klopsteg

1980 – Gerald Holton

1981 – Robert Karplus

1982 – Isidor Isaac Rabi

1983 – John Wheeler

1984 – Frank Oppenheimer

1985 – Sam Treiman

1986 – Stanley S. Ballard

1987 – Clifford E. Swartz

1988 – Norman F. Ramsey

1989 – Anthony P. French

1990 – Carl E. Sagan
Palkinnon saaneet > 1991–2010

1991 – Freeman Dyson

1992 – Eugen Merzbacher

1993 – Hans Bethe

1994 – E. Leonard Jossem

1995 – Robert Beck Clark

1996 – Donald Holcomb

1997 – Daniel Kleppner

1998 – Edwin Taylor

1999 – David Goodstein

2000 – John King

2001 – Lillian McDermott

2002 – David Hestenes

2003 – Edward Kolb

2004 – Lawrence Krauss

2005 – Eugene Commins

2006 – Kenneth Ford

2007 – Carl Wieman

2008 – Mildred S. Dresselhaus

2009 – George Smoot

2010 – Ei myönnetty
Palkinnon saaneet > 2011–

2011 – F. James Rutherford
2012 – Charles H. Holbrow
2013 – Edward Redish
2014 – Dean Zollman
2015 – Karl Mamola
2016 – John Winston Belcher
2017 – Jan Tobochnik
2018 – Barbara L. Whitten
2019 – Gay Stewart
2020 – David Sokoloff
2021 – Shirley Ann Jackson
2023 – Sylvester James Gates
Hållbart initiativ

| Hållbart initiativ> Kestävä aloite |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  15. toukokuuta 2019
Puheenjohtaja:  Alfons Röblom   Annette Bergbo
Ideologia:   vihreä liike 
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Maakuntapäivät:  1 / 30
Kotisivu:  www.hallbartinitiativ.ax
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hållbart initiativ (Kestävä aloite, lyh. Hi) on ahvenanmaalainen vihreä puolue. Se nousi maakuntapäiville vuoden 2019 vaaleissa. Se aloitti toimintansa 15. toukokuuta 2019. Puolueella on kaksi puheenjohtajaa. Nykyiset puheenjohtajat ovat Alfons Röblom ja Erica Scott. Scott nousi puheenjohtajaksi vuonna 2021, kun puolueessa alussa asti mukana ollut Annette Bergbo siirtyi syrjään.