stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gro Hammerseng-Edin

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Gro Hammerseng-Edin vuonna 2014. |  Gro Hammerseng-Edin vuonna 2014. |  Gro Hammerseng-Edin vuonna 2014. |  |
Maa:   Norja
Naisten käsipallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Peking 2008 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Italia 2001 |  |  |
|  Hopeaa | Ranska 2007 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Unkari 2004 |  |  |
|  Kultaa | Ruotsi 2006 |  |  |
|  Kultaa | Tanska/Norja 2010 |  |  |
|  Hopeaa | Tanska 2002 |  |  |
Gro Hammerseng-Edin (o.s. Hammerseng, s. 10. huhtikuuta 1980 Gjøvik) on norjalainen käsipalloilija. Hän pelasi Norjan maajoukkueessa 167 maaottelua ja teki niissä 631 maalia. Hän voitti olympiakultaa Pekingissä 2008 sekä Euroopan-mestaruuden Unkarissa 2004, Ruotsissa 2006 sekä Tanskan ja Norjan yhdessä järjestämissä kisoissa 2010. MM-kilpailuissa hän saavutti kahdesti hopeaa. Seuratasolla hän on edustanut Gjøvik og Vardal HK:ta, tanskalaista FC Midtjyllandia (aik. Ikast-Bording, Ikast-Brande) sekä Larvik HK:ta.
Kansainvälinen käsipalloliitto valitsi Hammersengin vuoden 2007 maailman parhaaksi naispelaajaksi.
Gro Hammerseng avioitui maajoukkuekäsipalloilija Anja Edinin kanssa vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gro Hammerseng-Edin Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Norja
Hamidou Raïs

| Hamidou Raïs |
| --- | --- |
 Hamidou Raïsin patsas Algerin sotamuseossa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1770-luku Alger
Kuollut: 17. kesäkuuta 1815 Cabo de Gata
Hamidou Raïs (k. 17. kesäkuuta 1815) oli algerialainen barbereskikaappari. Hän saavutti niin sanotuissa barbareskivaltioissa legendaarisen aseman toiminnallaan vääräuskoisia vastaan, mutta sai surmansa Yhdysvaltain laivaston osaston hyökättyä hänen laivaansa vastaan 17. kesäkuuta 1815 toisen barbreskisodan alussa.
Hänen mukaansa on nimetty lähiö Algerissa.
Elämä

Hamidou syntyi luultavasti 1770-luvulla Algerissa. Hänen isänsä oli räätäli. Joidenkin lähteiden mukaan tunnettu barbareski ”Ham-man” oli hänen veljensä Tchelbi Raïs. Hamidou oli merellä 1780-luvulta lähtien, ja jo vuoteen 1797 mennessä hänellä oli komennossaan oma pieni alus. Aiemmin sinä vuonna hän oli kaapannut Tunisissa yhden genovalaisen, yhden venetsialaisen ja kaksi napolilaista alusta. Algerian julistettua sodan Ranskalle vuonna 1798 Hamidou valtasi ranskalaisen tehtaan El Kalassa lähellä Algerian ja Tunisian rajaa. Myöhemmin hän ryösteli Provencen rannikkoa. Seuraavien kahden vuoden aikana Hamidou ja hänen miehistönsä keräsivät ryöstösaaliina noin puoli miljoonaa frangia. Algerian tehdessä rauhan Napoleonin kanssa Hamidou oli Algerian eniten ansainneita barbareskeja. Palkinnoksi hänet määrättiin 44-tykkisen fregatti Mashoudan kapteeniksi. Laivasta tuli Hamidoun lippulaiva hänen loppuelämänsä ajaksi.
Vuonna 1805 Hamidou otti vangeiksi useita napolilaisia, amerikkalaisen kuunarin 58-henkisen miehistön ja portugalilaisen fregatti Swanin 282 miehistön jäsentä. Vuoteen 1815 mennessä Algeria oli joutunut sotaan Portugalin, useiden italialaisten valtioiden, Alankomaiden, Espanjan, Preussin, Tanskan ja Venäjän kanssa. Algeriaa hallinneen deyn palkintoja varten pidetyn kirjanpidon mukaan Hamidou toi Algeriaan vuosien 1812 ja 1815 välillä ryöstösaalista lähes kahden miljoonan frangin arvosta. Hän varoi hyökkäämistä Ranskan ja Ison-Britannian laivoja vastaan; pääkohteita olivat heikompien maiden, kuten Kreikan, Tanskan, Ruotsin ja Yhdysvaltojen laivat.
Yhdysvaltain ja Ison-Britannian välisen vuoden 1812 sodan aikana algerialainen fregatti, mahdollisesti Hamidoun lippulaiva Mashouda kaapasi yhdysvaltalaisen priki Edwinin. Sota päättyi rauhaan 1814, ja amerikkalaiset päättivät tämän jälkeen lopettaa barbareskien hyökkäykset heitä vastaan. Presidentti James Madison kirjoitti uhkauskirjeen Algerian deylle ja lähetti sotalaivajoukon kuljettamaan sitä. Kirjettä kuljettanut saattue kohtasi 17. kesäkuuta 1815 Hamidoun Mashoudan Cabo de Gatassa. Hamidou oli tuolloin ollut parin viikon purjehduksella Espanjan rannikolla. Mashoudan lisäksi mukana oli ollut Hamidoun portugalilaisilta aiemmin kaappaama fregatti Estedio, mutta hän oli lähettänyt sen tiedustelemaan kauemmas rannikolle.
Amerikkalaiset päättivät vallata Mashoudan ja pääsivät sen lähelle, sillä Hamidou luuli heitä ystävällismielisiksi briteiksi. Seuranneessa yhteenotossa hän haavoittui ensin puunsäleestä, mutta jatkoi komentojen antamista laivan kannella. Amiraali Hamidou sai surmansa kun amerikkalainen laiva ajoi Mashoudan viereen ja tuhosi suuren osan sen kantta yhteislaukauksella. Mashoudan miehistö heitti kapteeninsa ruumiin mereen, jottei se päätyisi vääräuskoisten käsiin.
Aikalaiskuvaukset ja yksityiselämä

Hamidoun menestyksen takia useat algerialaiset runoilijat tekivät hänestä runoja, joissa kuvattiin myös hänen ulkonäköään. Runojen mukaan Hamidou oli keskikokoinen, vaaleahiuksinen ja sinisilmäinen, mikä ei ole tavatonta Algeriassa. Hänellä oli ajettu parta, mutta hän kasvatti suuria viiksiä. Algeriassa toimineen brittiläisen konsulin tytär Elizabeth Blanckley kuvaili häntä komeaksi. Hänen mukaansa Hamidou ei myöskään noudattanut Koraania kovin tiukasti, sillä hän joi satunnaisesti alkoholia. Hamidoun vankina ollut italialainen runoilija Filippo Pananti kuvaili Hamidoua ystävälliseksi ja teräväksi mutta toisaalta pöyhkeäksikin. Hamidoun yksityiselämästä tiedetään vähän, mutta vuonna 1810 hän kaappasi Tunisissa laivan, jolla olleista neljästä mustasta naisesta yksi annettiin hänen käyttöönsä.
Hamidou Raïsin muistolaatta Algeriassa.
Karl von Halt

Karl Ritter von Halt (1929).
Karl Ferdinand Halt, vuodesta 1917 Karl Ritter von Ferdinand Halt (8. kesäkuuta 1891 München – 5. elokuuta 1964) oli saksalainen urheilujohtaja sekä nuoruudessaan yleisurheilija.
Nuoruudessa yleisurheilija ja maailmansodassa vapaaehtoisena

Nuoruudessaan Karl Ferdinand Halt oli viisinkertainen Saksan kymmenottelumestari vuosina 1911–1921. Tukholman vuoden 1912 olympiakisoissa Halt osallistui useisiin lajeihin: kymmenottelussa hän sijoittui yhdeksänneksi, kuulantyönnössä 14:nneksi, keihäänheitossa 22:nneksi ja oli Saksan pikaviestijoukkueessa sen alkueräkokoonpanossa.
Ensimmäiseen maailmansotaan Halt liittyi vapaaehtoisena Baijerin armeijaan. Sodassa Halt oli Italian vastaisella rintamalla ja osallistui Isonzojoen taisteluihin, joissa saavutti lokakuussa 1917 käydyissä taisteluissa henkilökohtaisesta urheudesta Max Josefin ritariristin. Tämän perusteella hän sai henkilökohtaisen aatelisarvon ja sai liittää nimeensä lisäyksen Ritter – Karl Ritter von Halt.
Sodan jälkeen Ritter von Halt opiskeli Münchenin yliopistossa, jossa hän suoritti väitöskirjatutkinnon teoksella ”Die Pflege der Leibesübungen an Hochschulen. Ein Beitrag zur regenerativen Bevölkerungspolitik”. Sen jälkeen hän toimi vuodesta 1923 lähtien pankkitoiminnassa müncheniläispankin johtajana. Vuonna 1936 hänestä tuli Deutsche Bankin johtaja Berliiniin ja vuodesta 1938 vastuualueenaan pankin henkilöstötoiminta.
Siviiliura ja Kolmannen valtakunnan urheilujohtaja

Urheilun puolella uran jälkeen hän siirtyi urheilun johtotehtäviin Saksan yleisurheiluliitossa ja käsipalloliitossa. Vuonna 1929 hänet valittiin Kansainvälisen olympiakomitean jäseneksi. Saksa tuli juuri niihin aikoihin uudelleen olympialiikkeen jäseneksi – maa ei ollut saanut osallistua vuoden 1920 ja 1924 kisoihin. Seuraavissa olympiakisoissa 1928 ja 1932 von Halt johti Saksan yleisurheilujoukkuetta. Suomalaisille Ritter von Haltin nimi tuli ensi kerran laajemmin tutuksi Los Angelesin kisoissa tehdystä päätöksestä julistaa Paavo Nurmi ammattilaiseksi ja kieltää osallistumasta kisoihin. Hän oli KOK:n ruotsalaisen Sigfrid Edströmin kanssa niminä päätöksen takana.
Hitlerin johtamat kansallissosialistit pääsivät valtaan tammikuussa 1933. Ritter von Halt liittyi puolueeseen kaksi kuukautta myöhemmin. Hän kuului sen jälkeen aina natsi-Saksan tappioon kansallissosialistisen liikkeen ytimeen. Pankkiirina hän oli järjestämässä rahoitusta 1930-luvulla muun muassa paikalliselle müncheniläiselle SS-toiminnalle. Saksa oli saanut jo ennen kansallissosialistien valtaannousua järjestettäväkseen vuoden 1936 kesä- ja talviolympialaiset. Tässä tilanteessa Ritter von Halt valittiin kotiseutunsa Münchenin lähellä Garmisch-Partenkirchenissä pidettävien talvikisojen järjestelytoimikunnan puheenjohtajaksi. Kesäkisoissa hän oli järjestelytoimikunnan jäsenenä ja vastaten erityisesti kisojen yleisurheilusta.  Näihin aikoihin Ritter von Haltista tuli kansainvälisen olympialiikkeen keskeisimpiä hahmoja. Hän muodosti yhdessä Edströmin ja juuri valitun amerikkalaisen KOK-jäsenen Avery Brundagen kanssa ns. triumfiraatin, joka kesti heidän elinaikansa. Ritter von Haltista tuli 1937 KOK:n toimeenpanevan komitean eli ydinryhmän jäsen, jossa olivat mukana myös Edström ja Brundage.
Toisen maailmansodan aikana von Haltilla oli keskeinen rooli KOK:ssa ja saksalaisessa urheiluelämässä. Hänet valittiin vielä vuonna 1941 Kansainvälisen yleisurheiluliiton IAAF:n Euroopan komitean puheenjohtajaksi. KOK:ssakin Ritter von Haltin asemasta tuli entistä tärkeämpi puheenjohtaja Henri de Baillet-Latourin kuoleman jälkeen vuonna 1942. Edström varapuheenjohtajana yhdessä toimeenpanevan komitean kanssa johti sodanaikaista KOK:ta. Ritter von Haltista tuli sotaa käyvässä Saksassa syksyllä 1944 vielä virallisesti Saksan valtakunnan urheilujohtaja.
Sodan loppuvaiheessa keväällä 1945 Ritter von Halt taisteli henkilökohtaisesti Berliinissä Volkssturm-joukoissa. Hän oli yksikkönsä SA-Oberführer ja hänen adjutanttinaan toimi urheilujohtaja Carl Diem.
Hän joutui venäläisten vangitsemaksi. Aluksi hän oli vangittuna Ketschendorfin vankilassa. Merkittävänä natsi-Saksan toimijana hänet siirrettiin vuonna 1946 vankeuteen Berliinin lähelle Buchenwaldin entiseen keskitysleiriin, jossa hän oli aina vuoteen 1950.
Paluu Liittotasavallan urheilujohtoon ja olympialiikkeeseen

Vapauduttuaan venäläisten sotavankeudesta Karl Ritter von Halt siirtyi Liittotasavallassa toimivan Saksan olympiakomitean puheenjohtajaksi vuodesta 1951 lähtien. Tässä tehtävässä hän oli vuoteen 1961 asti. Vaikka hän jatkoikin välittömästi toimintaansa KOK:ssa, hän ei saanut lupaa tulla Norjaan Oslon talviolympialaisiin helmikuussa 1952. Saksan sodanaikaisen Norjan miehityksen arvet olivat vielä vahvat.
Karl Ritter von Haltin asema olympialiikkeessä palautui, josta sinettinä valinta KOK:n toimeenpanevaan komiteaan vuonna 1957. Saksalaisen olympiaurheilun vahvaksi nimeksi oli näihin aikoihin nousemassa uuden sukupolven edustaja Willi Daume, joka oli valittu edellisenä vuonna KOK:n jäseneksi. Viimeisen kerran hän osallistui KOK:n istuntoon Innsbruckin talvikisojen yhteydessä helmikuussa 1964.
Karl Ritter von Haltia ja hänen uraansa voi pitää kuvaavana koko saksalaisen yhteiskunnan 1900-luvun historista. Hän toimi urheilutoiminnassa niin keisarikunnan, Weimarin tasavallan, Kolmannen valtakunnan kuin liittotasavallan aikana.
Valtakunnankansleri Adolf Hitler avaa Garmisch-Partenkirchenin talvikisat. Hitlerin rinnalla kisojen järjestelykomitean puheenjohtaja tri Karl Ritter von Halt hatussaan.
Karl Ritter von Halt (toinen vasemmalta) oli Kolmannen valtakunnan johtavia henkilöitä vastuualueenaan urheilu. Kuvassa hän istuu Reinhard Heydrichin, Heinrich Himmlerin ja Kurt Daluegen kanssa kunniavieraana sodan aikana helmikuussa 1941 Berliinin Urheilupalatsissa järjestetyssä talviapukeräyksen julkistamistilaisuudessa.
Halloween III – pahuuden yö

| Halloween III – pahuuden yö> Halloween III: Season of the Witch |
| --- | --- |
 DVD-erikoisjulkaisun kansikuva.
Ohjaaja:  Tommy Lee Wallace
Käsikirjoittaja:  Tommy Lee Wallace
Tuottaja:  Debra Hill John Carpenter
Säveltäjä:  John Carpenter Alan Howarth
Kuvaaja:  Dean Cundey
Leikkaaja:  Millie Moore
Pääosat:  Tom Atkins Stacey Nelkin Dan O'Herlihy
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal Pictures Dino De Laurentiis Corporation
Levittäjä:  Universal Studios Dino De Laurentiis Company Netflix
Ensi-ilta:   22. lokakuuta 1982  6. tammikuuta 1984
Kesto:  98 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  2,5 miljoonaa $ lähde?
Tuotto:  14,4 miljoonaa $ lähde?
Edeltäjä:  Halloween II – tappajan paluu
Seuraaja:  Halloween 4
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Halloween III – pahuuden yö (Halloween III: Season of the Witch) on kauhuelokuva vuodelta 1982 ja Halloween-sarjan kolmas osa. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Tommy Lee Wallace. Ensimmäisen Halloween -elokuvan ohjannut John Carpenter toimi elokuvan tuottajana ja säveltäjänä.
Elokuvan juoni ei liity aiempien elokuvien tapaan sarjamurhaaja Michael Myersiin, kuten myöskään muihin hahmoihin tai Haddonfield-kaupunkiin.
Juoni

Tässä elokuvassa tohtori Daniel 'Dan' Challis joutuu tekemisiin omituisen, tapauksen kanssa, kun hänen sairaalaansa tuodaan loukkaantunut mies, joka tapetaan raa'asti ja tappaja sytyttää itsensä palamaan. Kuolleen miehen tytär Ellie Grimbridge ryhtyy Challisin kanssa tutkimaan tapausta, kun mieheltä löytyy Silver Shamrock-yhtiön valmistama halloween-naamari, ja heidän matkansa vie kohti idyllistä Santa Miraa, jossa Silver Shamrock-yhtiö kehittelee jotakin kammottavaa tulevaa pyhäinpäivää ja sitä juhlivia lapsia varten. Pian käy ilmi, että yhtiön suunnittelemat Halloween-naamarit ovat tappavia jos niiden ylläpitäjä tuijottaa televisiosta yhtiön ohjelmaa. Daniel yrittää estää toimia, mutta jää kiinni ja hänellekin puetaan ylle naamari ja hänet laitetaan television eteen. Hän onnistuu kuitenkin pakenemaan ja tuhoamaan tehtaan hänen uuden tyttöystävän avulla joka tosin paljastuu tämän jälkeen robotiksi ja uhkaa tappaa Danielin. Daniel pääsee karkuun huoltoasemalle missä on alkamaisillaan ohjelma ja lapsia saapuu taloon. Elokuva loppuu juuri ennen kuin naamarit alkavat vaikuttaa ja siihen kun Daniel huutaa puhelimeen televisioyhtiölle ``PYSÄYTTÄKÄÄ SE!!!!!!!´´.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tom Atkins  | … |  Tohtori Daniel Challis   |
|  Stacey Nelkin  | … |  Ellie Grimbridge   |
|  Dan O'Herlihy  | … |  Conal Cochran   |
|  Michael Currie  | … |  Rafferty   |
|  Ralph Strait  | … |  Buddy Kupfer   |
|  Jadeen Barbor  | … |  Betty Kupfer   |
|  Brad Schacter  | … |  Little Buddy   |
|  Garn Stephens  | … |  Marge   |
|  Al Berry  | … |  Harry Grimbridge   |
Poikkeus elokuvasarjassa

Halloween III poikkeaa sarjan aiemmista osista siksi, että aloitusfilmin ohjannut ja myös toisen osan käsikirjoittanut John Carpenter oli kyllästynyt tekemään Michael Myersista elokuvia.lähde? Sen sijaan hänellä oli alun perin suunnitelmana tehdä vain elokuvasarjaa aiheena ”pyhäinpäivä”, ja että Halloween III olisi yksi halloween-aiheiseen liittyvistä erillisitä tarinoista.lähde?
Vastaanotto

Elokuva sai nuivia arvosteluja poikkeavuudestaan aiempiin osiin juoneltaan, joten Carpenterin ideasta luovuttiin ja jo vuonna 1988 tehtiin ilman Carpenteria neljäs Halloween-elokuva, joka palautti Michael Myersin takaisin.lähde?
Video-oppaassa vuodelta 1994 Kari Salminen piti elokuvan ideaa kekseliäänä ja toteutustakin ”kohtalaisen karmivana”. Hän antoi elokuvalle kolme tähteä viidestä, yhden enemmän kuin sarjan kakkososalle, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Kolmas teollinen vallankumous

Kolmas teollinen vallankumous tarkoittaa taloushistoriassa 1900-luvun lopulla alkanutta kehitystä, jossa teollisuus laajeni Tyynenmeren alueella, alkaen Japanista ja Yhdysvaltain länsirannikosta ja muuttui Kiinan ja sen ympäristön nopeaksi teollistumiseksi ja kilpailuksi atlantisen talouden kanssa. Tärkeimpänä muutosta ajavana teknisenä innovaationa on mikroelektroniikka ja tietokoneet, minkä vuoksi kehityksestä käytetään myös nimitystä digitaalinen vallankumous. Ensimmäisessä teollisessa vallankumouksessa ihmiskunta otti käyttöön fossiiliset polttoaineet ja pystyi niiden avulla muokkaamaan maapalloa ennennäkemättömän laajasti ja elättämään väestöräjähdyksessä moninkertaistuneen väestön. Fossiiliset polttoaineet ovat myös aiheuttaneen ilmaston lämpenemisen. Näiden ongelmien ratkaisemiseksi tapahtuvasta taloudellisesta ja teknisestä kehityksestä käytetään myös ilmaisua "kolmas teollinen vallankumous", kuten esimerkiksi Jeremy Rifkin tätä muutosta käsittelevän kirjansa nimessä.
Kollaanjoki

| Kollaanjoki (Kollasjoki) Колласйоки |
| --- | --- |
 Joen ylittävä R21-tien silta Kolatselässä (1997)
Alkulähde:  Kollasjärvi
Laskupaikka:  Tulemajärvi
Maat:  Venäjä
Pituus:  76 (57) km
Alkulähteen korkeus:  177 m
Valuma-alue:  245 km²
Kollaanjoki (myös: Kollasjoki, ven. Колласйоки) on joki Karjalan tasavallassa Venäjällä osittain Suomen Neuvostoliitolle luovuttamalla alueella. Se on yksi Laatokan pohjoispuolelta järven koillisosaan laskevan Tulemajoen latvahaaroista.
Joki on 76 kilometriä pitkä. Se saa alkunsa Kollasjärvestä, joka on pieni järvi entisen Suistamon kunnan alueella, virtaa jonkin matkaa entisen Suojärven kunnan alueella ja laskee Tulemajärveen lähellä Tulemajärven kylää, Suomen entisen itärajan itäpuolella nykyisessä Prääsän piirissä. Venäjän vesistörekisterin mukaan joki on nykyään 57 kilometriä pitkä ja sen valuma-alue kattaa 245 km2.
Talvisodan taistelupaikka

Kollasjoki on tunnettu siellä käydyn Kollaan taistelun ansiosta, joka oli yksi talvisodan ratkaisevista torjuntataisteluista. Taistelusta on peräisin yleisesti käytetty lausahdus "Kollaa kestää". Taistelupaikat sijoittuivat joen latvoille, missä joki vielä muistuttaa vähäistä puroa.
Kollaanjoen alkupäätä vuonna 2008.
Kollaanjokea vuonna 1994.
Dugakoski suuremman virtauksen aikaan (1994).
Dugakoski kuivaan aikaan (1994).
Thomas Hampson

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | 800 m |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 1932 | 4 x 400 m |  |
Thomas ("Tommy") Hampson (28. lokakuuta 1907 Lontoo, Iso-Britannia – 4. syyskuuta 1965) oli brittiläinen keskimatkojen juoksija ja 800 metrin olympiavoittaja 1932.
Hampson alkoi keskittyä urheiluun vakavammin vasta opiskellessaan viimeistä vuotta Oxfordissa. Päätettyään opintonsa hän työskenteli vuodesta 1930 alkaen St Albansin koulussa Hertfordshiressä. Samana vuonna hän voitti Ison-Britannian mestaruuden 880 jaardilla ja toisti saavutuksensa kahtena seuraavana vuonna.
Voitettuaan suosikkimatkansa ensimmäisissä Kansainyhteisön kisoissa Hampson oli eräs suosikeista vuoden 1932 olympialaisissa, erityisesti koska maailmanennätyksen haltija Ben Eastman keskittyi 400 metrille. Finaalissa Hampson oli ensimmäisen kierroksen jälkeen 20 metriä kärkeä jäljessä juosten poikkeuksellisen tasaiset kierrokset: 54,8 ja 54,9. Lopussa hän voitti Kanadan Alex Wilsonin niukasti. Loppuaika oli uusi maailmanennätys 1.49,7 ja Hampson oli samalla historian ensimmäinen 1.50 alittaja.
Pitkässä viestissä Hampson sai vielä toisen mitalin, hopeaa. Hän päätti urheilu-uransa samana vuonna. Useita vuosia myöhemmin hän vaihtoi opettajan työnsä Kuninkaallisten ilmavoimien kouluttajan tehtävään, jossa hän työskenteli toisen maailmansodan jälkeiseen aikaan asti.
Hampson kuoli 57-vuotiaana Stevenagessa, Hertfordshiressa.
Ennätykset

800 m 1.49,7
maili 4.17,0
Hammaskarpit

| Hammaskarpit |
| --- | --- |
 Platy (Xiphophorus maculatus) on yksi akvaariokalana suosituimmista hammaskarpeista
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Hammaskarppikalat Cyprinodontiformes
Alalahko::  Cyprinodontoidei
Heimo::  Hammaskarpit Poeciliidae  Garman, 1895
Alaheimot
 Aplocheilichthyinae  Poeciliinae  Procatopodinae 
Katso myös
   Hammaskarpit Wikispeciesissä   Hammaskarpit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hammaskarpit (Poeciliidae) on hammaskarppikalojen lahkoon kuuluva makeassa vedessä elävien kalojen heimo, jonka monet jäsenet ovat suosittuja akvaariokaloja. Heimoon kuuluu 293 lajia.
Hammaskarppien hedelmöittynyt mäti kehittyy poikasiksi asti emon vatsaontelossa. Aiemmin niitä kutsuttiin synnyttäviksi hammaskarpeiksi, ja hammaskillejä (Cypriodontidae) puolestaan kuteviksi hammaskarpeiksi.
Tunnetuimmat lajit

Tunnetuimpia hammaskarppilajeja ovat
kirjoplaty
miekkapyrstö
miljoonakala
mustamolli
platy
purjemolli
Aiheesta muualla

Family Poeciliidae (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q463057  Wikispecies: Poeciliidae  ADW: Poeciliidae  AFD: Poeciliidae  BOLD: 1259  CoL: 627H6  EoL: 5517  EPPO: 1POECF  Fauna Europaea: 12052  Fauna Europaea (new): ba4a4b0e-717d-46d7-adb0-b45ee8edea8b  GBIF: 7659  iNaturalist: 59116  IRMNG: 114912  ITIS: 165876  NBN: NHMSYS0021199284  NCBI: 8079  NZOR: 4df99d2d-705a-4a2b-be15-17922dea83a7  Open Tree of Life: 583631  Paleobiology Database: 266190  Plazi: E17A4F2C-FFC8-FFCD-FF68-499DFDC3FC10  WoRMS: 154389
Kollytos

| Kollytos> Κολλυτός.Sijainti |
| --- | --- |
 Kollytos
Koordinaatit:  37°57′55″N, 23°43′9″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Filopáppou, Attika
Historia
Tyyppi:  kaupunginosa ja demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Aigeis
Trittys:  asty
Demonyymi:  Kollyteus (Κολλυτεύς)
Bulen jäseniä:  3
 :  4 (vsta 307 eaa.)
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Aiheesta muualla
  Kollytos Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kollytos (m.kreik. Κολλυτός, lat. Collytus) eli Kolyttos (Κολυττός) oli antiikin Ateenan kaupunginosa ja Aigeis-fyleen kuulunut Attikan demos. Se kuului fylen asty-trittykseen eli kaupunkialueen demoksiin.
Härkäveistos Dionysios Kollytoslaisen haudalta Kerameikoksesta, 345–340 eaa. Kerameikoksen arkeologinen museo.
Kollytos sijaitsi Ateenan länsilaidalla kaupunginmuurin eli Themistokleen muurin sisäpuolella Museionin eli Muusien kukkulan ja Pnyks-kukkulan välisellä alueella sekä niiden rinteillä, toisin sanoen muun muassa nykyisen Filopáppoun kaupunginosan tienoilla. Sijaintipaikka oli lähellä Meliten demosta, ja antiikin lähteissä mainitaan, ettei niiden välinen raja ollut selvä. Kreikkalaisessa mytologiassa Kollytos oli Herakles-myytteihin liittyneen Diomoksen isä.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli alun perin kolme edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Hellenistisellä kaudella fyleissä ja demoksissa tapahtuneiden muutosten seurauksena demoksella oli myöhemmin neljä bule-edustajaa.
Platon oli kotoisin Kollytoksesta, ja sen alueella asuivat muun muassa Aiskhines ja Timon. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Kollyteus (Κολλυτεύς).
Kollytoksessa tiedetään olleen teatteri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kollytos Wikimedia Commonsissa
Aigeis-fyle
| --- | --- |
Asty:  Alempi Ankyle · Ylempi Ankyle · Bate · Diomeia · Hestiaia · Kollytos · Kolonos
Paralia:  Arafen · Fegaia · Filaidai · Halai Arafenides · Otryne
Mesogeios:  Erkhia · Gargettos · Ikarion · Ionidai · Kydantidai · Myrrhinutta · Plotheia · Teithras
Haminan rauha

| Haminan rauha |
| --- | --- |
 Haminan rauhan jälkeiset rajat.
Allekirjoitettu:  17. syyskuuta 1809
Allekirjoituspaikka:  Hamina
Osapuolet
Haminan rauhansopimuksen viimeinen sivu allekirjoituksineen.
Haminan rauha oli Ruotsin ja Venäjän välinen rauhansopimus, joka allekirjoitettiin 17. syyskuuta (J: 5. syyskuuta) 1809 Haminassa, nykyisen Johanneksen kirkon paikalla sijainneessa linnoituksen komendantin virka-asunnossa. Rauha päätti 21. helmikuuta 1808 alkaneen Suomen sodan.