stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sören

| Sören |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  23. lokakuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Severi, Severin
Vastineita eri kielissä:  Søren
Nimen alkuperä:  latinalainen Severinus, ankara
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sören on pääasiassa saksan- ja ruotsinkielisissä maissa sekä Islannissa esiintyvä miehen etunimi. Tanskassa ja norjassa nimi on käytössä kirjoitusasussa Søren.
Nimi on muunnos latinalaisesta nimestä Severinus, jonka alkuperäinen muoto Severus merkitsee ankaraa.
Suomessa nimi Sören on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 510 henkilölle.  Sörenillä on nimipäivä suomenruotsalaisessa kalenterissa 23. lokakuuta, Sørenillä samana päivänä norjalaisessa ja tanskalaisessa kalenterissa.
Tunnettuja Sören- ja Søren-nimisiä

Søren Abildgaard (1718–1791), norjalais-tanskalainen piirtäjä ja geologi
Søren Kragh Andersen (s. 1994), tanskalainen maantiepyöräilijä
Sören Berner (1859–1902), norjalaissyntyinen suomalainen kauppias, Berner Oy:n perustaja
Søren Bobach (s. 1989), tanskalainen suunnistaja
Sören Boström (1947–2022), ruotsalainen jääpalloilija
Søren Peter Christensen (1884–1927), tanskalainen voimistelija
Sören Cratz (s. 1948), ruotsalainen jalkapallovalmentaja
Søren Gade (s. 1963), tanskalainen poliitikko, europarlamentaarikko ja puolustusministeri 2004–2010
Sören Hermansson (s. 1956), ruotsalainen käyrätorvensoittaja
Søren Hyldgaard (1962–2018), tanskalainen elokuvasäveltäjä
Sören Illman (1943–2023), suomalainen matemaatikko
Sören Isaksson (s. 1953), suomalainen kolmiloikkaaja
Søren Marinus Jensen (1880–1965), tanskalainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija
Søren Kam (1921–2015), tanskalainen Waffen-SS-upseeri
Søren Kierkegaard (1813–1885), tanskalainen teologi ja filosofi
Søren Kragh-Jacobsen (s. 1947), tanskalainen elokuvaohjaaja, muusikko ja lauluntekijä
Sören Kronqvist (s. 1968), suomalainen aitajuoksija
Søren Larsen (s. 1981), tanskalainen jalkapalloilija
Søren Lerby (s. 1958), tanskalainen jalkapalloilija ja valmentaja
Sören Lillkung (s. 1962), suomalainen laulaja ja opettaja
Søren Norby (k. 1530), tanskalainen amiraali ja merirosvopäällikkö
Sören Nordin (1917–2008), ruotsalainen raviohjastaja ja -valmentaja
Sören Nymalm, suomalainen suunnistaja
Søren Olesen (1891–1973), tanskalainen poliitikko ja ministeri
Sören Olsson (s. 1964), ruotsalainen lasten- ja nuortenkirjailija
Søren Pape Poulsen (1971–2024), tanskalainen poliitikko ja ministeri
Søren Petersen (1894–1945), tanskalainen nyrkkeilijä
Søren Pilmark (s. 1955), tanskalainen näyttelijä
Søren Pind (s. 1969), tanskalainen poliitikko ja ministeri
Søren Rasted (s. 1969), tanskalainen muusikko, tuottaja ja lauluntekijä
Søren Skou (s. 1964), tanskalainen yritysjohtaja
Søren Ulrik Thomsen (s. 1956), tanskalainen runoilija
Søren Thorborg (1889–1978), tanskalainen voimistelija
Sören Åkeby (s. 1952), ruotsalainen jalkapalloilija ja valmentaja
Søren Tobias Årstad (1861–1928), norjalainen poliitikko ja ministeri
Talia Mae Bettcher

Talia Mae Bettcher (s. 8. lokakuuta 1966, Calgary, Alberta) on kanadalainen filosofi ja sukupuolentutkija. Hän on toiminut filosofian professorina Kalifornian osavaltionyliopistossa vuodesta 2011 lähtien.
Bettcher valmistui kandidaatiksi (Bachelor of Arts) filosofian ja kielitieteen oppiaineessa Yorkin yliopistossa vuonna 1991 ja väitteli tohtoriksi (Doctor of Philosophy) filosofiasta Kalifornian yliopiston Los Angelesin kampuksella vuonna 1999. Hän on transnainen, joka on erikoistunut tutkimuksessaan transsukupuolisuutta koskeviin filosofisiin kysymyksiin. Hän on tutkinut myös George Berkeleyn filosofiaa.
Julkaisut

Berkeley's philosophy of spirit: consciousness, ontology and the elusive subject. Continuum Press 2007.
Berkeley: a guide for the perplexed. Continuum Press 2009.
Tank

| Tank ٹانک |
| --- | --- |
 Historiallisen rautatieaseman hylätty rakennus.
Valtio:  Pakistan
Provinssi:  Khyber Pakhtunkhwa
Väkiluku (2017):  47 165
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tank (urduksi ٹانک) on Tankin piirikunnan pääkaupunki Khyber Pakhtunkhwan provinssissa, Pakistanissa. Kaupungissa puhutaan yleisesti paštua. Kaupungin väkiluku vuonna 2017 oli 47 165.
Tumnus

Tumnus on kuvitteellinen fauni C. S. Lewisin Narnian tarinat -kirjasarjassa. Tumnus esiintyy merkittävässä osassa kirjassa Velho ja leijona ja pienemmässä roolissa kirjoissa Hevonen ja poika sekä Narnian viimeinen taistelu.
Ulkonäöltään Tumnus muistuttaa vyötäröstä ylöspäin miestä, mutta hänellä on vuohen sääret ja sorkat. Tumnuksella on häntä, jota se kannattelee käsivarrellaan. Tumnuksen iho on punertava, hänellä on lyhyt pujoparta ja kiharat hiukset, joiden keskellä näkyvät sarvet.
Tumnus on ensimmäinen henkilö, jonka Lucy Pevensie kohtaa tultuaan Narniaan. Kirjailija C. S. Lewis on kertonut Narnian tarinoiden lähteneen liikkeelle ajatuksesta faunista, joka kantaa sateenvarjo kädessä paketteja lumihangessa.[lähde? ] Juuri tuossa tilanteessa Lucy tapaa Tumnuksen, joka säikähtää niin kovin, että pudottaa kaikki paketit käsistään.
Vuonna 2005 ensi-iltansa saaneessa elokuvassa Velho ja leijona Tumnusta näyttelee James McAvoy.
Thrust2

| Thrust2 |
| --- | --- |
 Thrust 2 suihkumoottoriauto Coventry Transport Museossa, huhtikuussa 2007.
Yleiset tiedot
Luokka:  Nopeusennätysajoneuvo
Suunnittelija(t):  John Ackroyd
Kuljettajat:  Richard Noble
Teknisiä tietoja
Polttoaine:  kerosiini
Moottori:  Rolls-Royce Avon
Kilpailuhistoria
Rolls-Royce Avon -moottori
Thrust 2 on Britanniassa suunniteltu suihkumoottoriauto, mikä piti maanpinnan nopeusennätystä hallussaan vuodesta 1983 vuoteen 1997.
Auton rakentajana ja kuljettajana toimi Richard Noble. Lokakuun neljäntenä päivänä, vuonna 1983, auto saavutti 633 mailin (1018 km/h) huippunopeuden Black Rock Desert -aavikolla, Yhdysvaltain Nevadassa. Auton suihkumoottori, Rolls-Royce Avon, oli peräisin English Electric Lightning -lentokoneesta.
Vuonna 1997 Richard Noblen seuraava auto, ThrustSSC rikkoi Thrust2:sen ennätyksen.
Muita maanopeusennätyksen rikkoneita ajoneuvoja:
Railton Mobil Special (634,397 km/h)
Spirit of America (846,961 km/h)
Bluebird (648,783 km/h)
Wingfoot Express (664,979 km/h)
Green Monster (698,491 km/h)
Spirit of America Sonic I (966,574 km/h)
Blue Flame (1 001,67 km/h)
ThrustSSC (1 233,74 km/h)
Aiheesta muualla

Tietoja Thrust2:sta
Richard Noble ja Thrust2
Taiteilijaseura NYTE

| Taiteilijaseura NYTE ry   "kehittyvä taiteilijaseura" |
| --- | --- |

Perustettu:  1987
Kotipaikka:  Pori
Jäsenmäärä:  50 (2009)
Puheenjohtaja:  Senni Pöyry
Aiheesta muualla
Taiteilijaseura NYTE
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taiteilijaseura NYTEn entinen tukikohta 3h+k-galleria Porissa Maaherrankatu 32:ssa.
Taiteilijaseura NYTE on Porissa toimiva vuonna 1987 perustettu taiteilijaseura ja taiteilijaryhmä, joka toimii myös nuorten taiteilijoiden foorumina.
NYTE on ylläpitänyt pitkään galleriaa ja toimintakeskusta Porin keskustassa. Seura toimi 1990-luvun alussa myös performanssiryhmänä. Toiminta on taiteen uusiin muotoihin keskittyvää, ja tiloissa järjestetään näyttelyiden ohella performanssi- ja videotaidetapahtumia.
Tilat ja toiminta

Puutalo Maaherrankadulla Porin ydinkeskustan tuntumassa oli monipuolisen artivismin keskus, kunnes toimipaikka siirtyi. Talo purettiin 2011 kesällä, ja Galleria 3h+k sekä Taiteilijaseura Nyte muuttivat uusiin tiloihin Itsenäisyydenkadulle.
Näyttelytoiminnan ja performanssien ohella NYTE järjestää erilaisia tapahtumia, kuten Porin juhlaviikot, joka aiemmin sijoittui marras-joulukuulle. Vuodesta 2022 alkaen tapahtuman ajankohta on vaihdellut painottuen kuitenkin syksyyn ja loppuvuoteen.
Ennen purkua galleriatilojen tulevaisuus oli säännöllisesti uhattuna ja taloa puolustettiin taiteen keinoin useaan otteeseen. Performanssien ohella vuonna 2004 järjestettiin Muuri-projekti, jossa rakennettiin ylijäämälevyistä talon läpi muuri, jossa muun muassa graffitein vastustettiin purkamista. Seuraavana vuonna järjestettiin 'arkeologiset kaivaukset' talon edustalla.
Toiminnan vaiheita

Taiteilijaseura NYTE aloitti 1987 poikkitaiteellisena taiteilijaryhmänä, johon kuului kuvataiteilijoiden ohella muun muassa elokuva-alan väkeä. Toiminnan alkaessa NYTEssä oli runsaat kymmenen jäsentä. Samana vuonna perustettiin Helsingissä kokeellinen taideyhdistys Muu ry.
Toiminnan vaiheita > Näyttelyaktiivisuutta 1980-luvulla

Ensimmäisiä näyttelyitä olivat Antteborg kauppatorin varrella ja Diesel Porin linjojen purettavassa tallissa, molemmat vuonna 1987 sekä Pro gradu, Pro forma -tilateos Poriginal galleriassa seuraavana vuonna. Alkuvaiheessa puheenjohtajana toimi Henry Merimaa, muita aktiiveja olivat muun muassa Kaisu Koivisto, Esko Railo, Veijo Setälä ja Rolf Lehtinen.
NYTEn 3h+k-niminen galleria ja sosiaalikeskus aloitti nimellä 1h+k. Galleriatoiminta aloitettiin maaliskuussa 1989. Avajaisnäyttelyssä oli esillä virolaistaiteilijoiden Jüri Okasin, Siim-Tanel Annusin ja Leonhard Lapinin teoksia. Keittiössä oli esillä NYTEn jäsenten teoksia sekä luettavana alan lehtiä ja julkaisuja. Huhtikuussa oli esillä Erkki Pirtolan teoksia. NYTEn jäsenten Kaisu Koivisto, Rolf Lehtinen, Henry Merimaa, Veijo Setälä ja Sinikka Santikko toteuttama installaatio Eräs marssi oli esillä Kriittisen korkeakoulun tilassa Helsingissä, Kasarminkatu 19:ssä elokuun alkupuolella. Installaatio koostui rautakehikkoon punotuista sinisistä ja harmaista vaatteista jotka muodostivat ampiaispesää tai pehmeää laivaa muistuttavan muodon. Osa vaatteista oli viikattu laivan pohjalle. Teokseen kuului humisevat sähkötuulettimet, jotka liikuttivat seinälle ripustettuja vaaleanpunaisia arpalappuja.
Toiminnan vaiheita > Performansseja 1990-luvun alussa

Etenkin 1990-luvun alkupuoliskolla NYTE tunnettiin performansseistaan. Vuosina 1990-1991 toteutettiin monia performansseja, kuten Poru-aktio, Porin Teatterin 60-vuotisjuhlaan tehty Virutus, Juhla-Tanssi Porin taidemuseossa uuden vuoden juhlassa ja Jäähäät Porin kauppatorilla mieskuoro Huutajien kanssa. 

Nyte palkittiin 1990 Turun ja Porin läänin taidepalkinnolla. Huhtikuussa 1993 NYTE toteutti teoskokonaisuuden Arkipäivän syyhy, joka koostui Poriginal galleriassa 17.4. - 4.5.1993 pidetystä näyttelystä ja Porin taidemuseossa 23.4.1993 esitetystä performanssista.
Toiminnan vaiheita > NYTE 2000-luvulla

Taiteilijaseura NYTE:n 20-vuotisnäyttely oli esillä seuran galleriassa loppuvuodesta 2007. Näyttely esitteli seuran historiaa 1990-luvun videoiden koosteella ja lehtileikkein. Näyttelyyn oli kutsuttu nimekkäitä taiteilijoita, jotka olivat toimineet NYTE:ssä. Mukana olivat Kalle Hamm, Kaisu Koivisto, Henry Merimaa, Veijo Setälä ja Minna Soraluoma.
Monet nykyiset NYTEläiset ovat opiskelleet Kankaanpään taidekoulussa, ja NYTEn gallerioineen sanotaan olevan yksi tekijä joka vetää nuoria taiteilijoita kaupunkiin.
Gallerian ja tapahtumien toiminnassa vaikuttaa myös T.E.H.D.A.S ry, jonka jäsenistö on osin sama kuin NYTEn. T.E.H.D.A.S. ry perustettiin Kankaanpäässä 2002 taidekoulusta valmistuvien tueksi, mutta se toimii Porissa ja Tampereella.
Aiheesta muualla

Taiteilijaseura NYTEn kotisivut
Tumuc-Humac

Guayanaa ja Amazonin allasta erottava vuoristo piirrettynä 1890-luvun kartalle.
Tumuc-Humac (ranskankielinen nimitys, port. Tumucumaque, holl. Toemoek-Hoemak) on ylänköalue Brasilian, Surinamen ja Ranskan Guayanan rajalla. Se muodostaa vedenjakajan Amazonin ja pohjoiseen virtaavien jokien välille. Aikaisemmin uskottiin, että Tumuc-Humac on korkea vuoristo.
Vaikeapääsyisessä viidakossa sijaitseva alue kiehtoi tutkimusmatkailijoita 1700-luvulta lähtien. Käsityksen vedenjakajalla kohoavasta vuoristosta loivat varsinkin ranskalaiset tutkijat Jules Crevaux ja Henri Coudreau. Vasta 1950-luvulla kävi ilmi, ettei mitään vuoristoa ole olemassa, vaan alue on Guayanan ylängön itäinen jatke. Sen keskikorkeus on 500 metriä lännessä ja 350 metriä idässä, ja vain muutamat yksittäiset jäännösvuoret kohoavat yli sata metriä korkeammalle. Korkein kohta on 681 metrin korkuinen Mitarakan massiivi lähellä Brasilian, Surinamen ja Ranskan Guayanan rajojen yhtymäkohtaa.
Alueen intiaaniväestö on hävinnyt lähes kokonaan 1900-luvun aikana, ja varsinkin Brasiliassa sen luontoa uhkaa kullankaivajien eteniminen jokien koskemattomille yläjuoksuille. Brasilia perusti alueelle Tumucumaquevuorten kansallispuiston vuonna 2002 ja Ranska Guayanan Amazonian kansallispuiston vuonna 2007.
Toulouse Street

| Toulouse Street The Doobie Brothers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: heinäkuukuu 1972
 Tuottaja(t): Ted Templeman
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 35.33
 Levy-yhtiö: Warner Bros.
The Doobie Brothersin muut julkaisut
| The Doobie Brothers 1971 | Toulouse Street 1972 | The Captain and Me 1973 |
Toulouse Street on The Doobie Brothersin toinen studioalbumi, joka ilmestyi vuonna 1972. Sen on tuottanut Ted Templeman.
Kappaleet

Listen to the Music
Rockin' Down the Highway
Mamaloi
Toulouse Street
Cotton Mouth
Don't Start Me to Talkin'
Jesus Is Just Alright
White Sun
Disciple
Snake Man
Arviot

Allmusic:
Robert Christgau: C
Tukistaminen

Tukistaminen eli tukkapölly on ruumiillisen kurituksen (tavallisesti lasten ruumiillisen kurituksen) tapa, jossa kurittaja ottaa kiinni kuritettavan tukasta ja repii siitä. Kuten kaikki ruumiillinen kuritus, tukistaminen on nykyään monissa maissa kielletty. Tukistaminen on kenties piiskaamisen ohella ollut yleisin tapa ruumiillisesti kurittaa lapsia.
The Soul & Jazz of Timo Lassy

| The Soul & Jazz of Timo Lassy Timo Lassy |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Finnvox Studios, Nuspirit Helsinki Studio
 Julkaistu: 2007
 Tuottaja(t): Teppo Mäkynen
 Tyylilaji: soul jazz
 Kesto: 44.38
 Levy-yhtiö: Ricky-Tick Records  (RT018)
Timo Lassyn muut julkaisut
|   | The Soul & Jazz of Timo Lassy 2007 | Round Two 2009 |
The Soul & Jazz of Timo Lassy on saksofonistin  Timo Lassyn ensimmäinen sooloalbumi.
Kappaleet

Early Move – 5.52 (säv. Timo Lassy)
Live at the Timber Yard – 4.25 (säv. Lassy)
The Call – 6.09 (säv. Lassy)
Universal Four – 6.41 (säv. Teppo Mäkynen)
Weldon – 6.01 (säv. Mäkynen)
Sweet Spot – 4.08 (säv. Lassy, Mäkynen)
Love Moan – 5.22 (säv. Lassy)
African Rumble – 6.00 (säv. Lassy, Mäkynen)
Kokoonpano

Timo Lassy – tenori,- baritonisaksofoni, huilu
Teppo Mäkynen – rummut, lyömäsoittimet, vibrafoni
Antti Lötjönen – basso
Georgios Kontrafouris – piano
Jukka Eskola – trumpetti
Mikko Mustonen – pasuuna
Aiheesta muualla

The Soul & Jazz of Timo Lassy discogs.com -sivustolla
Sören Illman

| Sören Illman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. toukokuuta 1943 Helsinki
Kuollut: 31. lokakuuta 2023 (80 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  matematiikan professori
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto Princetonin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  William Browder
Instituutti:  Helsingin yliopisto
Sören Arnold Illman (12. toukokuuta 1943 Helsinki – 31. lokakuuta 2023 Helsinki) oli suomalainen matemaatikko. Hän on työskennellyt Hilbertin viidennen ongelman ja Lien-muunnosryhmien parissa.
Illman kirjoitti ylioppilaaksi 1962 (Nya Svenska Samskolan), suoritti Helsingin yliopistossa filosofian kandidaatin tutkinnon 1966 ja lisensiaatin tutkinnon 1970. Hän väitteli tohtoriksi Princetonin yliopistossa Yhdysvaltain New Jerseyssä 1972 tutkielmalla Equivariant algebraic topology.
Hän toimi Helsingin yliopiston matematiikan laitoksen virkaa tekevänä assistenttina 1965–1966, assistenttina 1968–1971, Suomen Akatemian tutkimusassistenttina 1971–1972 ja nuorempana tutkijana 1972–1975. Vuodesta 1975 Illman oli Helsingin yliopiston matematiikan professori (ruotsinkielinen virka). Urallaan hän on ollut vieraileva tutkija tai vieraileva professori muun muassa Princetonin, Michiganin ja Yalen yliopistoissa (Yhdysvallat) sekä Oxfordin yliopistossa (Britannia), ETH Zürichissä (Sveitsi), Kioton yliopistossa (Japani), Max-Plack instituutissa (Saksa). Hän toimi vierailevana professorina myös Cambridgen yliopistossa (2001–2002) ja Korea Advanced Institute of Science and Technologyssa (Etelä-Korea, 2005) sekä tutkijana Mittag-Leffler-instituutissa Ruotsissa (2006). Helsingissä Illmanin johdolla valmistui seitsemän tohtorinväitöskirjaa.
Illman oli perehtynyt erityisesti algebralliseen topologiaan.
Illman sai monia tunnustuksia työstään, muun muassa Oskar Löflundin säätiön suuren palkinnon (1993), Magnus Ehrnroothin säätiön palkinnon (1997) ja Helsingin yliopiston hopeamitalin. Hän oli Suomen Tiedeseuran jäsen vuodesta 1978 ja Suomalaisen Tiedeakatemian jäsen vuodesta 1998.
Huomionosoituksia

Suomen Tiedeseuran jäsen (1978)
Oskar Löflundin säätiön suuri palkinto (1993)
Magnus Ehrnroothin säätiön palkinto (1997)
Suomalaisen tiedeakatemian jäsen (1998)
Helsingin yliopiston hopeamitali (2003)
Maailman kulttuurineuvoston diplomi (2003)
Aiheesta muualla

Sören Illmanin kotisivu. Helsingin yliopisto. (Arkistoitu – Internet Archive)
Illman, Sören hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Sören Illmanin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Särkijärvi (Rautalampi, Myhinpää)

| Särkijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°28′03″N, 26°45′43″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  oja Korppiseen 
Järvinumero:  14.718.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  113,3 m  
Pituus:  770 m  
Leveys:  460 m  
Rantaviiva:  2,262 km  
Pinta-ala:  16,852 ha  
Suurin syvyys:  11,3 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiSärkijärvi 
Särkijärvi  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Myhinpään lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 770 metriä pitkä, 460 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 16,9 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 113,3 metriä mpy.
Tapani Perttu

| Tapani Perttu |
| --- | --- |
 Perttu vuonna 1963
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. kesäkuuta 1940 Hämeenkyrö
Kuollut: 16. heinäkuuta 2018 (78 vuotta) Tampere
Ammatti:  laulaja, näyttelijä
Puoliso:  Tamara Perttu  (vih. 1964; k. 2018)
Lapset:  1
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Perttu Kari
Aktiivisena:  1962–2013
Merkittävät roolit:   West Side Story  Amadeus  Piukat paikat  Mannerheim – mies moneksi  Tuliportaat  Uusi Päivä 
Palkinnot
 teatterineuvos 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
Tapani Perttu (8. kesäkuuta 1940 Hämeenkyrö – 16. heinäkuuta 2018 Tampere) oli suomalainen näyttelijä ja laulaja. Muutamasta elokuvaroolista ja televisiosta, muun muassa Tuliportaat-sarjasta Carolus Kaitalan roolistaan tunnetuksi tullut Perttu aloitti laulajana vuonna 1962 laulamalla iskelmiä salanimellä Perttu Kari [lähde? ]. Perttu näytteli myös suositussa Hovimäki-televisiosarjassa Wilhelm Lindhofia.
Ura

Perttu työskenteli Tampereen Teatterissa 1963–1987 ja sitten Suomen Kansallisteatterissa, mistä hän jäi vuonna 2005 eläkkeelle. Tapani Pertulle myönnettiin vuonna 1998 Pro Finlandia -mitali, sekä teatterineuvoksen arvonimi 2007.
Tapani Pertun ensimmäinen menestysrooli oli Tony musikaalissa West Side Story, joka sai vuoden 1963 ensi-iltansa lisäksi lähes 200 esitystä. 1980-luvun alussa Perttu nähtiin Amadeuksen Salierina ja pian sen jälkeen Joena Tampereen Teatterin kaikkien aikojen menestyksekkäimmässä produktiossa Piukat paikat, joka sai yli 300 esitystä.
Laulajana Perttu tuli tunnetuksi vuonna 1969 levytetyllä suomenkielisellä versiolla Gilbert Bécaud’n venäläisaiheisesta laulusta ”Nathalie” (1964). Lisäksi Perttu esitti muun muassa Leonard Cohenin ja Vladimir Vysotskin lauluja. Hän esiintyi muun muassa yhtyeessä Pertun pirteät pelimannit yhdessä Tuulikki-siskonsa kanssa.
Perttu teki myös äänirooleja animaatioelokuviin, kuten Pocahontas, Egyptin prinssi ja Atlantis – kadonnut kaupunki.
Vuonna 1990 Tapani Pertun poika Karri Perttu näytteli yhdessä isänsä kanssa elokuvassa Porttikielto taivaaseen.
Yksityiselämä

Tapani Perttu oli vuodesta 1964 naimisissa Tamara Pertun kanssa. Hän harrasti metsästystä, tennistä ja biljardia. Perttu sairasti Parkinsonin tautia. Hän asui Tampereella.
Tapani Pertun poika, Kansallisteatterissa järjestäjänä työskennellyt Karri Perttu kuoli maksasairauteen 43-vuotiaana vuonna 2009.
Diskografia

Ootko yksin sä nyt (1974)
Tanssi elämän tanssi (1988)
Samanlaiset muistot (1990)
Rakkaus on kaikki (1997)
20 suosikkia – Nathalie (1997)
Oon sun mies (2009)
Kirjallisuutta

Grahn, Annika: Tapani Perttu.  Helsinki:  Like, 2014.  ISBN 978-952-01-1111-3.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tapani Perttu Ritva-tietokannassa
Tapani Perttu Discogsissa. (englanniksi)
Tapani Pertun esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Lindfors, Jukka: Tapani Perttu: Nathalie Ylen Elävä arkisto.  29.5.2009 (päivitetty 25.8.2017).
Immonen, Petri: Tapani Perttu 1940–2018. (muistokirjoitus) Helsingin Sanomat.  21.7.2018. Arkistoitu 23.7.2018.
TCM Nordic

TCM Nordic, vuoteen 1999 asti TNT Classic Movies, oli Pohjoismaissa ja Benelux-maissa vuosina 1993–2017 toiminut  kaapeli- ja satelliittikanava, jonka ohjelmisto koostui vanhoista amerikkalaiselokuvista. Se oli osa kansainvälistä Turner Classic Movies -kanavaketjua, joka toimii yhä monissa maissa.
Iltaisin ja öisin klo 21 alkaen lähetetty TCM Nordic jakoi kanavapaikan aamuisin ja päivisin lähetetyn lastenkanavan Cartoon Networkin kanssa. Molempien takana oli CNN-uutiskanavan perustaja Ted Turner, joka oli hankkinut kanavien ohjelmiston perustaksi esitysoikeudet Metro-Goldwyn-Mayerin ja Warner Brothersin menneiden vuosikymmenien  tuotantoon, yhteensä 2 500 näytelmäelokuvaan ja 8 500 lyhytanimaatioon. Yhdysvaltojen kaapeliverkoissa kanavat olivat toimineet jo jonkin aikaa erillisinä, mutta Eurooppaan tultiin vuorokaudenaikojen perusteella jaetun kanavapaikan avulla.
Suomessa TNT ja Cartoon Network alkoivat näkyä syyskuussa 1993 Helsingissä osana HTV:n maksullista PlusSat-kanavapakettia sekä myös Turun ja Tampereen kaapeliverkoissa. Yhteiskanavan sai näkyviin myös uuteen Astra 1C -satelliittiin suunnatulla lautasantennilla. Aluksi TNT:n elokuvista oli tekstitetty suomeksi vain maanantai-illan ensimmäinen elokuva, ruotsiksi vähän useampi.
Ainakin alkuvaiheessa kanavan ohjelmisto oli paketoitu viiden elokuvan kokonaisuuksiksi, kuten tietyn genren tai tietyn pääosanesittäjän elokuvasarjoiksi.
TNT-elokuvakanava ja Cartoon Network alkoivat lokakuussa 1995 näkyä PAS-4-satelliitin välityksellä myös Afrikassa ja elokuussa 1996 Lähi-idän maissa. Britanniaan kanavayhdistelmä levisi keväällä 1997. Tuolloin TNT alkoi tarjota Pohjoismaissa joka illan kahteen ensimmäiseen elokuvaan ruotsin- ja tanskankielisen tekstityksen, mutta toiminnan loppuun asti valtaosa ohjelmistosta oli vailla suomenkielisiä tekstejä.
Vuoden 1999 paikkeilla TNT vaihtoi lähetystekniikkansa analogisesta digitaaliseksi ja muutti nimensä muotoon TCM, Turner Classic Movies. TCM Nordic Pohjoismaissa lopetettiin toukokuun lopussa 2017, mutta Turner Classic Movies -kanavan lähetykset jatkuvat Yhdysvaltojen ja Kanadan ohella muualla Euroopassa, Lähi-idässä, Afrikassa ja Etelä-Amerikassa.