Argentiinan historia
Falklandin sota ja demokratisoituminen

Argentiina yritti valloittaa Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsemat Falklandsaaret 2. huhtikuuta 1982. Britit lähettivät paikalle laivasto-osaston ja argentiinalaiset antautuivat taisteluiden päätteeksi 14. kesäkuuta 1982. Sotilasjuntta kaatui, Argentiina palasi demokratiaan 1983 ja inflaatio riistäytyi 900 prosenttiin vuodessa. Ensimmäiseksi presidentiksi valittiin 30. lokakuuta 1983 vaaleissa Unión Cívica Radicalin Raúl Alfonsín. Seuraavien 16 vuoden aikana järjestettiin kolmet vaalit ilman vallankaappauksia. Alfonsínin hallitus aloitti tutkimuksen sotilasjuntan aikaisista ihmisoikeusloukkauksista ja järjesti asevoimat siviilien alaisuuteen. Talousvaikeuksien vuoksi Alfonsín menetti kuitenkin luottamuksen ja luopui kuusivuotisesta kaudestaan puoli vuotta ennenaikaisesti. Häntä seurasi presidenttinä vaaleilla valittu Partido Justicialistan Carlos Menem.
Menem yritti leikata hyperinflaatiota liberaalilla talouspolitiikalla. Vuonna 1992 käyttöön otettu, australin korvannut Argentiinan peso sidottiin kiinteällä kurssilla Yhdysvaltain dollariin, valtionyrityksiä yksityistettiin ja kaupan ja liiketoiminnan rajoituksia purettiin. Argentiina oli perustamassa Mercosur-tulliliittoa. Talouskasvu oli aluksi nopeaa. Side Yhdysvaltain dollariin osoittautui lopulta vääräksi päätökseksi ja dollarin vahvistuminen tuhosi Argentiinan vientikaupan. Menem palautti diplomaattiset suhteet Britanniaan 1990, armahti sotilasjuntan edustajat ja valittiin uudelle kaudelle 1995. Jo syyskuussa 1996 talousvaikeudet johtivat kuitenkin yleislakkoon. Valtiovarainministeri Domingo Cavallo erosi kyllästyneenä valtion korruptioon ja laittomuuksiin.
Vuonna 1999 presidentiksi valittiin vasemmistolaisen Alianzan Fernando de la Rúa. Hänen hallintonsa peri edeltäjiltään 114 miljardin dollarin valtionvelan. Suurin osa veloista oli aiempien diktaattorien, yksityisten pankkien ja yritysten yksityisiä lainoja, jotka Argentiinan valtio oli ottanut maksettavakseen moraalittoman velan teorian mukaisesti. Vuoden 1998 Aasian talouskriisi johti valuuttapakoon ja nelivuotiseen taantumaan, joka päättyi talouspaniikkiin marraskuussa 2001. Vuoden 2000 suu- ja sorkkatautiepidemia oli tuhonnut Argentiinalle elintärkeiden maataloustuotteiden viennin. Kansainvälinen valuuttarahasto myönsi maalle 40 miljardia lisää lainaa.
Maaliskuussa 2001 de la Rúa muodosti kansallisen yhtenäisyyden hallituksen ministerien eroamisten jälkeen. Maassa oli kolme valtiovarainministeriä kolmessa viikossa. Heinäkuussa koko maa pysähtyi yleislakkoon hallituksen leikkausten vuoksi. Opposition peronistit saivat haltuunsa kongressin molemmat kamarit. 3. joulukuuta 2001 valtiovarainministeri Cavallo rajoitti rahan nostamista tileiltä valuuttapaon vuoksi. Päätöstä seurasi yleislakko ja väkivaltaisia mielenosoituksia (ns. Corralito). De la Rúa erosi virastaan 20. joulukuuta.
Vuoden 2001 lopussa väliaikainen presidentti Adolfo Rodríguez Saá julisti maan maksukyvyttömäksi 88 miljardin velkojen takia. Seuraava väliaikainen presidentti Eduardo Duhalde katkaisi dollarin ja peson suhteen, mikä johti Argentiinan valuutan devalvaatioon. Talousromahdus heikensi keskiluokan asemaa, palkat laskivat lähes puoleen ja pankkisäästöt haihtuivat olemattomiin.
Seuraavat presidentinvaalit järjestettiin 27. huhtikuuta 2003 kahden vuoden väliaikaishallinnon jälkeen. Presidentiksi valittiin vasemmistolainen peronisti Néstor Kirchner. Toiselle kierrokselle häntä vastaan noussut Menem luovutti ennen vaalien toista kierrosta. Kirchner vahvisti edelleen asemaansa lokakuun 2005 vaaleissa. Maaliskuussa 2005 Argentiina pääsi sopimukseen velkojiensa kanssa 103 miljardin Yhdysvaltain dollarin velkojensa uudelleenjärjestelystä. Joulukuussa 2005 maa ilmoitti maksavansa Kansainväliselle valuuttarahastolle (IMF) koko velkansa, noin 9,9 miljardia dollaria. Néstor Kirchner ei pyrkinyt toiselle kaudelle. Lokakuussa 2007 Argentiinan presidentiksi valittiin hänen vaimonsa Cristina Fernández de Kirchner, joka oli kokenut poliitikko. Peronistit palasivat Argentiinassa taas valtaan lokakuun 2019 presidentinvaaleissa, jolloin peronistien ehdokas Alberto Fernandez voitti istuvan presidentin – Argentiinan presidenttinä vuodesta 2015 olleen Mauricio Macrin. Uusi presidentti Alberto Fernandez astui virkaansa 10. joulukuuta 2019. Hänen varapresidenttinään on entinen presidentti Cristina Fernandez de Kirchner.