stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sebaldus Heyden

Sebaldus Heyden
Sebaldus Heyden (Sebald Hayd), (18. joulukuuta 1499 Bruck, Erlangen, Saksa – 9. heinäkuuta 1561 Nürnberg Saksa) oli saksalainen kanttori, rehtori ja virsirunoilija.
Hayden opiskeli jesuiittojen ylläpitämässä yliopiostossa Ingolstadissa. Vuonna 1519 hänestä tuli Nürnbergin Spitalschule-koulun rehtori ja vuonna 1525 Nürnbergin Sebalduskoulun ensimmäinen luterilainen rehtori. Hän oli myös musiikkiteoreetikko ja Martin Lutherin ajatusten kannattaja, kun reformaatio saavutti Nürnbergin. Rehtorina hän oli kiinnostunut pedagogisista kysymyksistä, eräs hänen julkaisunsa käsittelee musiikinopetusta (De arte canendi). Urkuri ja virsisäveltäjä Nikolaus Selnecker oli hänen oppilaansa ja hänen ystäviään olivat taidemaalari Albrecht Dürer ja laulaja Hans Sachs.
Hänen kirjoittamiaan virsiä on säilynyt kahdeksan, joista tunnetuin lienee kärsimysvirsi ”O Mensch, bewein dein Sünde groß“ jossa oli 23 säkeistöä ja jota  mm. J. S. Bach on käyttänyt omissa teoksissaan. (Koraalialkusoitto BWV 622  ja Matteuspassio, osa 35.)
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on yksi Haydenin kirjoittama virsi "Gott, unser Sterck und Zuversicht", Psalmin 46 pohjalta vuonna 1537 kirjoitettu teksti, virsi 181 "Jumala täysi turva on" (Suom. Hemminki Maskulainen virsikirjaan 1605. Uud. Bengt Jakob Ignatius 1824, virsikirjakomitea 1984). Virren sävelmä on Heikki Klemetti 1905 tekemä sävelmä.
Sama virsi on Ruotsin kirkon virsikirjassa, virsi 371 "Vain Herra turvanamme on". Suomennos pohjatuu Johan O. Wallinin 1818 ja Anders Frostensonin 1980 tekemiin muokkauksiin ja se on Pekka Kivekkään 1998 tekemä. Virren sävelmänä on saksalainen kansansävelmä / Wittenberg 1533.
Ernst Christoph Homburg

Ernst Christoph Homburg (1. maaliskuuta 1605 Mihla, Thüringen, Saksa – 27. kesäkuuta 1681 Eisenach, Saksa) oli saksalainen luterilainen virsirunoilija, kääntäjä ja runoilija.
Homburg oli kotoisin Mihlasta, ja hän kasvoi luterilaisessa pappisperheessä. Käytyään koulun Creuzbergissä hän opiskeli lakitiedettä Wittenbergissä vuodesta 1623. Hän alkoi kirjoittaa runoja ja lauluja, joita on säilynyt hänen teoskokoelmassaan Clio. Hänen varhaiset runonsa olivat maallisia rakkaus- ja juomalauluja. Hän jatkoi opintojaan Hampurissa, ja vuodesta 1642 hän toimi Naumburg an der Saalessa Saksissa juristina. Myöhemmin sairauden aiheuttamat koettelemukset merkitsivät muutosta hänen tuotannossaan, ja Homburgista tuli hengellinen runoilija. Häntä on pidetty yhtenä lahjakkaimmista saksalaisista runoilijoista 1600-luvulla.
Hengelliset runonsa Geistlicher Liede, kaikkiaan 148, Homburg julkaisi vuonna 1659. Nykyään hänen virsistään on käytössä yleisemmin vain yksi virsi "Jesu, meines Lebens Leben".
Useat säveltäjät, kuten Johann Sebastian Bach, käyttivät hänen virsitekstejään teoksissaan, mm. kantaateissa BWV 85 ja Markuspassiossa BWV 247.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on kaksi Homburgin kirjoittamaa virttä: virsi 57 "Jeesus, olet elämäni" ("Jesu, meines Lebens Leben".,Ruots. Erik Norenius 1675. Suom. virsikirjaan 1701. Uud. August Ahlqvist 1867, Niilo Rauhala1984. Sävelmä: Ruotsissa 1697) ja  virsi 108 "Oi suuri Voitonruhtinas" (Suom. Julius Krohn 1880. Virsikirjaan 1886. Sävelmä: Philipp Nicolai 1599). Ruotsin kirkon virsikirjassa on virsi ”Jeesus, olet elämämäni” numerolla 138. Virsi on myös Suomen ev. lut. kirkon ruotsinkielisessä virsikirjassa, Tanskan ja Norjan kirkon virsikirjoissa sekä Saksan evankelisten kirkkojen virsikirjassa.
Lasiavain-palkinto

Lasiavain-palkinto (ruots. Glasnyckeln) on vuosittain myönnettävä palkinto parhaalle pohjoismaiselle rikosromaanille. Palkinto on myönnetty vuodesta 1992 alkaen.
Aluksi palkintoon liittyi kielivaatimus, joten palkinnosta olivat kilpailemassa ainoastaan ruotsalaiset, norjalaiset ja tanskalaiset kirjat. Suomenkieliset dekkarit hyväksyttiin mukaan palkinnon piiriin vuonna 1997 ja islantilaiset vuonna 2000. Edelleen kirja hyväksytään Lasiavain-ehdokkaaksi vain, mikäli se on luettavissa – joko alkuperäisteoksena tai käännöksenä – ruotsiksi, norjaksi tai tanskaksi. Palkinto on saanut nimensä yhdysvaltalaisen Dashiell Hammettin Lasiavain-dekkariklassikon (engl. The Glass Key) mukaan.
Lasiavain-palkinnon myöntää dekkarijärjestö Skandinaviska Kriminalsällskapet (SKS).
Palkitut

| vuosi | saaja | valtio | teos | suomennos (jos on) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Henning Mankell |  Ruotsi | Mördare utan ansikte | Kasvoton kuolema |
| 1993 | Peter Høeg |  Tanska | Frøken Smillas fornemmelse for sne | Lumen taju |
| 1994 | Kim Småge |  Norja | Sub rosa |  |
| 1995 | Erik Otto Larsen |  Tanska | Masken i spejlet |  |
| 1996 | Fredrik Skagen |  Norja | Nattsug |  |
| 1997 | Karin Fossum |  Norja | Se deg ikke tilbake | Älä katso taaksesi! |
| 1998 | Jo Nesbø |  Norja | Flaggermusmannen | Lepakkomies |
| 1999 | Leif Davidsen |  Tanska | Lime’s billede | Tähtäimessä |
| 2000 | Håkan Nesser |  Ruotsi | Carambole | Carambole |
| 2001 | Karin Alvtegen |  Ruotsi | Saknad | Tuntematon |
| 2002 | Arnaldur Indriðason |  Islanti | Myrin | Räme |
| 2003 | Arnaldur Indriðason |  Islanti | Grafarpögn | Haudanhiljaista |
| 2004 | Kurt Aust |  Norja | Hjemsøkt |  |
| 2005 | Anders Roslund |  Ruotsi | Odjuret | Peto |
| 2005 | Börge Hellström |  Ruotsi | Odjuret | Peto |
| 2006 | Stieg Larsson |  Ruotsi | Män som hatar kvinnor | Miehet jotka vihaavat naisia |
| 2007 | Matti Rönkä |  Suomi | Ystävät kaukana | – |
| 2008 | Stieg Larsson |  Ruotsi | Luftslottet som sprängdes | Pilvilinna joka romahti |
| 2009 | Johan Theorin |  Ruotsi | Nattfåk | Yömyrsky |
| 2010 | Jussi Adler-Olsen |  Tanska | Flaskepost fra P | Pullopostia |
| 2011 | Leif G. W. Persson |  Ruotsi | Den döende detektiven | Matkan pää |
| 2012 | Erik Valeur |  Tanska | Det syvende barn |  |
| 2013 | Jørn Lier Horst |  Norja | Jakthundene | Ajokoirat |
| 2014 | Gard Sveen |  Norja | Den siste pilegrimen | Raskaat varjot |
| 2015 | Thomas Rydahl |  Tanska | Eremitten | Erakko |
| 2016 | Ane Riel |  Tanska | Harpiks | Pihka |
| 2017 | Malin Persson Giolito |  Ruotsi | Störst av allt | Suurin kaikista |
| 2018 | Camilla Grebe |  Ruotsi | Husdjuret | Lemmikki |
| 2019 | Stina Jackson |  Ruotsi | Silvervägen |  |
| 2020 | Camilla Grebe |  Ruotsi | Skuggjägaren | Varjokuvat |
| 2021 | Tove Alsterdal |  Ruotsi | Rotvälta | Juurakko |
| 2022 | Morten Hesseldahl |  Tanska | Mørket under isen |  |
| 2023 | Max Seeck |  Suomi | Kauna | – |

Lähde (1992–2019)
Aiheesta muualla

Korsumäki, Leena Lasiavain-voitto kruunasi pohjoismaisen dekkariviikonlopun (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen Dekkariseura. Ruumiin kulttuuri -lehti 2/2007.
Ihmisen isälinjan haplotyyppi

Ihmisen isälinjan haplotyyppi on ihmisen Y-kromosomista määritetty perimän tyyppi. Se määritetään geenitutkimuksella. Haplotyyppi ilmaistaan numero- ja kirjainyhdistelmällä. Suomalaisten isälinjan haplotyyppi on yleisimmin N1c tai I1d. Afrikassa eli kivikaudella isälinjan Aatami, josta kaikki maailman ihmiset ovat osaltaan lähtöisin.
Ihmisen isälinjan haploryhmän päätyypit > Ei mutaatiota M168

Haploryhmä A (M91) (Afrikassa, varsinkin khoisan-kansoilla ja nilooteilla)
Haploryhmä B (M60) (Afrikassa, varsinkin pygmeillä ja hadzoilla)
Ihmisen isälinjan haploryhmän päätyypit > Mutaatio M168

(mutaatio M168 tapahtui noin 50 000 vuotta sitten)
Haploryhmä C (M130) (Oseaniassa, Pohjois-, Keski- ja Itä-Aasiassa, Pohjois Amerikassa ja vähemmän Etelä-Amerikassa, Etelä- ja Länsi-Aasiassa sekä Euroopassa)
YAP+ Haploryhmä
Haploryhmä DE (M1, M145, M203)
Haploryhmä D (M174) (Tiibetissä, Japanissa, Andamaanien saarilla)
Haploryhmä E (M96)
Haploryhmä E1b1a (V38) Länsi-Afrikassa ja ympäröivillä alueilla. Tunnuksena myös E3a.
Haploryhmä E1b1b (M215) Itä- ja Pohjois-Afrikassa, Keski-idässä, Välimerenmaissa ja Balkanilla. Aiemmin tunnettu tunnuksella E3b
Ihmisen isälinjan haploryhmän päätyypit > Mutaatio M89

(mutaatio M89 tapahtui noin 45,000 vuotta sitten)
Haploryhmä F (M89) Oseaniassa, Euroopassa, Aasiassa, Pohjois- ja Etelä-Amerikassa
Haploryhmä FT (P14, M213) (Etelä-Intiassa, Sri Lankassa ja Kiinassa)
Haploryhmä G (M201) (Monilla Euraasian kansoilla, mutta harvinainen; yleisin Kaukasuksella, Iranin tasangolla ja Turkissa, Euroopassakin Kreikassa, Italiassa, Espanjassa, Portugalissa, Tirolissa ja Tšeikissä. Erittäin harvinainen Pohjois-Euroopassa)
Haploryhmä H (M69) (Intia, Sri Lanka, Nepal, Pakistan, Iran, Keski-Aasia, ja Arabia)
Haploryhmä IJK (L15, L16)
Ihmisen isälinjan haploryhmän päätyypit > Ryhmät, joissa mutaatio L15 & L16

Haploryhmä IJK (L15, L16)
Haploryhmä IJ (S2, S22)
Haploryhmä I (M170, P19, M258) (yleisesti Euroopassa, jonkin verran myös Lähi-idässä, ei juurikaan muualla)
Haploryhmä I1 (M253, M307, P30, P40) (Pohjois-Euroopassa, hallitseva Skandinaviassa)
Haploryhmä I2 (S31) (Keski- ja kaakkois-Euroopassa sekä Sardiniassa)
Haploryhmä J (M304) (Lähi-idässä, Turkissa, Kaukasuksella, Italiassa, Kreikassa, Balkanilla, Pohjois- ja Koillis-Afrikassa)
Haploryhmä J* (Pääosin Sokotrassa, muutamia hajalöydöksiä Pakistanissa, Omanissa, Kreikassa, Tšekissä ja turkinsukuisilla kansoilla)
Haploryhmä J1 (M267) (Pääasiassa seemiläisillä kansoilla Lähi-idässä, Etiopiassa ja Pohjois-Afrikassa; myös Iranissa, Pakistanissa ja Intiassa, varsinkin Dagestanin indoeurooppalaisilla kansoilla; J1 yhdessä DYS388=13:n kanssa esiintyy pääasiassa Itä-Anatoliassa.
Haploryhmä J2 (M172) (Esiintyy pääasiassa Länsi- ja Keski-Aasiassa, Etelä-Euroopassa ja Pohjois-Afrikassa)
Haploryhmä K (M9, P128, P131, P132)
Ihmisen isälinjan haploryhmän päätyypit > Ryhmät, joissa mutaatio M9

(mutaatio M9 tapahtui noin 40 500 vuotta sitten)
Haploryhmä K
Haploryhmä LT (L298/P326)
Haploryhmä L (M11, M20, M22, M61, M185, M295) (Etelä-, Keski- ja Lounais-Aasiassa sekä Välimeren maissa)
Haploryhmä T (M70, M184/USP9Y+3178, M193, M272) (Pohjois-Afrikassa, Afrikan sarvessa, Lounais-Aasiassa, Välimeren maissa ja Etelä-Aasiassa) tunnettiin haploryhmänä K2
Haploryhmä K(xLT) (rs2033003/M526)
Ihmisen isälinjan haploryhmän päätyypit > Ryhmät, joissa mutaatio M9 > Ryhmät, joissa mutaatio M526

Haploryhmä M (P256) (Uusi-Guinea, Melanesia, Indonesian itäosat)
Haploryhmä NO (M214)
Haploryhmä N (M231) (Pohjoisimmassa Euraasiassa, varsinkin uralilaisilla kansoilla
Haploryhmä O (M175) (Etelä-, länsi-, itä- ja lounais-Aasiassa sekä Tyynenmeren eteläosan saarilla)
Haploryhmä O1 (MSY2.2)
Haploryhmä O2 (P31, M268)
Haploryhmä O3 (M122)
Haploryhmä P-M45 (M45) (M45-mutaatio tapahtui noin 35 000 vuotta sitten)
Haploryhmä Q-M242 (M242) (tapahtui noin 15 000-20 000 vuotta sitten. Esiintyy Aasiassa sekä Pohjois- ja Etelä-Amerikassa.)
Haploryhmä Q-M3 (M3) (Pohjois-, Keski- ja Etelä-Amerikassa)
Haploryhmä R (M207)
Haploryhmä R1 (M173)
Haploryhmä R1a (M17) (Keski- ja Etelä-Aasiassa sekä Keski-, Pohjois- ja Itä-Euroopassa)
Haploryhmä R1b (M343) (Euroopassa, Kaukasuksella, Keski- ja Etelä-Aasiassa, Pohjois- ja Keski-Afrikassa)
Haploryhmä R2 (M124) (Etelä-Aasiassa, Kaukasuksella ja Itä-Aasiassa)
Haploryhmä S (M230, P202, P204) (Uudessa-Guineassa, Melanesiassa ja Indonesian itäosissa)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Haplomaps
Y-Chromosome Haplogroup maps of West Asia  (Arkistoitu – Internet Archive)
| Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät | Ihmisen Y-kromosomin DNA:n (Y-DNA:n) haploryhmät |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä | Y-yhteinen esi-isä |  |
| | | | | | | | | | | | | | |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  | A | A | A | A | | |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | B | B | B | | | | | | | | |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  | C | DE | DE | F | F | F | F | F | F |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  | D | E |  |  | G | H | IJ | IJ | K | K | K | K |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | I | J |  | L | T | M | NO | NO | P | P |  |  |
|  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | N | O |  | Q | R |  |  |

Ihmisen isälinjan Y-kromosomin haplotyyppien leviäminen maailmassa,
Isälinjan haplotyypit Aasiassa,
Peter Ericson

| Peter Ericson |
| --- | --- |
 Peter Ericson 22. maaliskuuta 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. syyskuuta 1964 (ikä 60)  Göteborg
Titteli:  Ruotsin Suomen-suurlähettiläs
Puoliso:  Stina Stoor
Muut tiedot
Koulutus: Ekonomi
John Peter Ericson (s. 11. syyskuuta 1964 Göteborg, Ruotsi) on ruotsalainen diplomaatti ja Ruotsin suurlähettiläs Suomessa.
Ericson suoritti asepalveluksensa Tolkskolanissa. Hän valmistui vuonna 1989 ekonomiksi Tukholman kauppakorkeakoulusta. Hän tuli töihin Ruotsin ulkoministeriöön vuonna 1989, ja on työskennellyt Ruotsin suurlähetystöissä Washington D.C:ssä, Brysselissä ja Moskovassa, Ruotsin YK:n edustustossa New Yorkissa sekä osastoneuvoksena ja ulkoministeriön turvallisuuspoliittisen yksikön päällikkönä Tukholmassa. Vuosina 2015–2019 hän toimi Ruotsin suurlähettiläänä Moskovassa. 1. syyskuuta 2019 hänet nimitettiin pääkonsuliksi Istanbuliin.
Moskovassa Ericson on asunut kolmasti, ensin vuodesta 1984 lähtien, jolloin hän pääsi todistamaan Mihail Gorbatšovin nousua valtaan, sitten vuosina 1990–1994, jolloin Neuvostoliitto lakkasi olemasta, ja viimeisen kerran 2015–2019, pian sen jälkeen, kun Venäjä oli vallannut Krimin niemimaan ja aloittanut sotatoimet Itä-Ukrainassa.
Ruotsin hallitus nimitti 30. toukokuuta 2024 Peter Ericsonin suurlähettilääksi Helsinkiin. Sitä ennen hän toimi Ruotsin ulkoministeriön Itä-Euroopan ja Keski-Aasian yksikön päällikkönä.
Helsingin Sanomien haastattelussa marraskuussa 2024 Ericson sanoi, että “Putinin Venäjän kanssa ei voi keskustella… kuinka käydä keskustelua, kun tietää, että toinen osapuoli ei puhu totta. … Mitä järkeä on puhua Lavrovin kanssa, kun tietää hänen valehtelevan. … Miksi tuhlaisin aikaani sellaisen ihmisen kanssa keskustelemiseen?” Hän toteaa, että Venäjään ei voi juurikaan vaikuttaa. Hän ei myöskään usko, että Ukrainan konfliktiin on olemassa neuvotteluratkaisua. Suomelle ja Ruotsille Venäjä on hänen mielestään suurin turvallisuusongelma, ja se tulee olemaan sitä vielä pitkään.
Ericson on naimisissa kirjailija Stina Stoorin kanssa.
Aiheesta muualla

Haastattelu Helsingin Sanomissa.
Danny Trejo

| Danny Trejo |
| --- | --- |
 Danny Trejo vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1944 (ikä 80) Echo Park, Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Debbie Shreve (1997–2009)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1977–
Merkittävät roolit:  Heat – ajojahti Hämärästä aamunkoittoon Machete Machete Kills
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Danny Trejo (s. 16. toukokuuta 1944 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on tullut tunnetuksi monista ”kovan tyypin” rooleistaan. Hän on elokuvaohjaaja Robert Rodriguezin serkku ja on näytellyt monissa tämän ohjaustöissä, muun muassa elokuvissa Desperado ja Hämärästä aamunkoittoon. Trejo on esiintynyt myös elokuvissa Pakojuna, Kuoleman merkki, Heat – ajojahti, Con Air – lento vapauteen ja xXx. Hän on myös näytellyt hirviön kouluttajaa televisiosarjassa The Book of Boba Fett.
Yksityiselämä

Trejon vanhemmat ovat kotoisin Meksikosta. Hän on kaksikielinen puhuen sujuvasti englantia ja espanjaa. Trejolla oli nuorena ongelmia virkavallan kanssa ja hänet tuomittiin huumeiden välittämisestä vankeuteen. San Quentinin vankilassa hänestä tuli Kalifornian osavaltion vankilanyrkkeilymestari kahdessa sarjassamilloin?.
Filmografia > Ääninäyttely videopeleissä

| Ääninäyttely videopeleissä> Vuosi | Ääninäyttely videopeleissä> Nimi | Ääninäyttely videopeleissä> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 1993 | Ground Zero Texas | Shotgun |
| 2002 | Grand Theft Auto: Vice City | Umberto Robina |
| 2004 | Def Jam Fight for NY | Trejo |
| 2006 | Grand Theft Auto: Vice City Stories | Umberto Robina |
| 2010 | Fallout: New Vegas | Raul Alfonso Tejada |
| 2010 | The Fight: Lights Out | Duke |
| 2011 | Call of Duty: Black Ops | oma itsensä |
| 2024 | Like a Dragon: Infinite Wealth | Dwight Mendez |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Danny Trejo Wikimedia Commonsissa
Danny Trejo Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Danny Trejo Elonetissä.
Vuotila, Lauri: Danny Trejo on mielenkiintoinen mies, jolla on synkkä menneisyys – tiesitkö näitä kiinnostavia faktoja Machete-tähdestä? Episodi.fi.  13.11.2016. Viitattu 17.08.2018.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  DDB  Elonet 
Muut:  SNAC  IdRef
Vuoritsalo

Vuoritsalo
Vasemman Siikasaaren ja oikean Vuoritsalon välissä aukeaa Ruokosalmi. Kuva on näkymä pohjoisesta Isosta Haapasaaresta.
| --- | --- |
Sijainti:  Jyväskylä Keski-Suomi Suomi
Vesialue:  Päijänne
Korkein kohta:  177,5 m 
Pinta-ala:  4,74 km²  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Vuoritsalo on Päijänteen saari Keski-Suomessa Jyväskylässä ja se sijaitsee Päijänteen pohjoispäässä . Saari on Jyväskylän toiseksi suurin ja suurin kokonaan kaupungin alueella oleva saari. Jyväskylän suurin saari on Muuratsalo, mutta se on jaettu Jyväskylän – ennen vuotta 1993 Säynätsalon – ja Muuramen kesken.
Maantietoa

Saari on 4,1 kilometriä pitkä, 1,7 kilometriä leveä ja sen pinta-ala on 4,74 neliökilometriä . Se sijaitsee Murtoselän pohjoispuolella, ja saaren kummallakin puolella on salmet ja salmissa lisää saaria. Itäisessä salmessa on Siikasaari, jonka erottaa Vuoritsalosta matala ja 130–260 metriä leveä Ruokosalmi. Läntisessä salmessa sijaitysevat Pieni-Lehtinen, Lehtissaari ja Kalasaari. Kalasaaren erottaa Vuoritsalosta 50–220 metriä leveä Kalasalmi. Muita Vuoritsalon rannan lähellä sijaitsevia saaria ovat eteläpään tuntumassa sijaitsevat Pieni Vuoritsalo, Iso-Holsti ja Pieni-Holsti. Pohjoispään Muuttokannasta on matkaa 450 metriä Haapaniemeen, eli Jyväskylän kaupunki on lähellä.
Saaren huippu sijaitsee noin 177,5 metriä merenpinnan yläpuolella, ja se kohoaa 99 metrin korkeuteen Päijänteen vedenpinnasta, joka on 78,3 metriä mpy. Huippu sijaitsee saaren pohjoispuoliskossa, mutta eteläpuolellakin on noin 77 metrin korkeuteen kohoava huippu. Saari on niin lähellä kuperaa muotoa, ettei siihen ole syntynyt kuin yksi nimetön lampi. Se sijaitsee saaren pohjoisosissa, ja sen vedenpinnan korkeus on yli 58 metriä Päijännettä korkeammalla. Saaren rinteet ovat etenkin sen pohjoispäässä jyrkät.
Saaressa ei ole kiinteää asutusta. Sen rannoilta voidaan kartasta laskea lähes 50 vapaa-ajan asuntoa. Ne ovat niin sanottuja rantamökkejä, sillä saarella ei ole teitä. Metsissä kulkee kävelypolkuja sekä metsähoidollisia reitistöjä . Saareen ei ole tieyhteyttä, vaan kaikki käyttävät liikkumiseen veneitä. Saaren matalan pohjoiskärjen ylittää korkeajännitelinja, joka Hämeenlahden jätettyään ylittää Päijänteen Lehtissaaren, Kalasaaren, Vuoritsalon ja Siikasaaren kautta ja jatkaa kauaksi itään päin.
Virkistys- ja luontoarvoja > Yhteysalus

Saareen voi päästä yhteysaluksella M/S Satu, jonka lähtösatama on Jyväsjärvellä sijaitseva Jyväskylän satama. Se käy Vuoritsalon länsirannassa Ala-asemassa ja Vuorikievarissa.
Virkistys- ja luontoarvoja > Lammen maja

Vuoritsalo nuorison hyväksi -yhdistys rakensi vuoden 2005 tienoilla Vuoritsalon lammen rannalle majan . Tämä aiheutti erimielisyyksiä yhdistyksen ja Vuoritsalon kesäasukkaiden välille, sillä kesäasukkaat, joiden mökeille vesi tuli tästä lammesta, pelkäsivät, että majalla käyvät luontokerholaiset sotkisivat lammen vettä. Kesäasukkaat vaativat majan purkamista mutteivät saaneet tahtoaan läpi. Majalla käy talvisin myös hiihtäjiä.
Virkistys- ja luontoarvoja > Saaren luonto

Vuoritsalo on lähes kokonaan kallioaluetta, mutta pohjoisosassa on alavalla osalla myös hieta- ja turvemaita . Kallioalueet ovat karua kasvuympäristöä, jossa viihtyy mänty. Kallioiset rinteet muodostavat itärinteille muutaman lyhytikäisen metsäpuron, jotka laskevat siellä järveen. Näihin kohtiin on syntynyt vehmaita saarekkeita, joista osa on suojeltuja metsäalueita. Saaren rantavyöhyke ja muut alavat alueet voivat riittävän kosteuden takia olla lehmusta kasvavaa lehtometsää.
Virkistys- ja luontoarvoja > Suojelualueet

Saarella on toistakymmentä pienialaisia luonnonsuojelualueita. Lehdoista suurin on koilliskärjessä oleva 4,2 hehtaarin laajuinen suojelualue. Alueella on noin puolensataa puumaista lehmusta ja satoja pienempiä yksilöitä. Alueella kasvaa myös perinteisinä lehtopensaina mustakonnanmarjaa, näsiää, koiranheittä ja lehtokuusamaa. Tiheäpuustoisen metsän vanhat, osin lahot koivut ja haavat, ovat suotuista elinpiiriä vanhaa metsää kaipaavalle eliöille.
Historiaa

Vuodelta 1884 olevassa Pohjois-Päijänteen alueen purjehduksen vesistökartassa saaren nimi kirjoitettiin ”Wuorissalo” . Saaren pohjoiskärjessä on niemi ja talo nimeltään Muuttokanta. Se on saanut nimensä sen perusteella, että kun Toivakasta soudettiin Jyväskylään kirkkoon, tuossa paikassa vaihdettiin soutajat. Vuoden 1884 kartassa niemen karttanimi oli muodossa ”Muuttukanta” .
Panoraamakuva Vuoritsalosta.
Papás por conveniencia

| Papás por conveniencia |
| --- | --- |

Tyyli:  draama
Kestoaika:  60 min
Pääosissa:   José Ron  Ariadne Díaz 
Alkuperämaa:  Meksiko
Alkuperäiskieli:  espanja
Verkko:  Las Estrellas
Esitetty:  21. lokakuuta 2024 –
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  80
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  Televisa
Aiheesta muualla
IMDb
Papás por conveniencia  on televisioyhtiö Televisan esittämä meksikolainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat José Ron ja Ariadne Díaz.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  José Ron  | … |  Tino Guevara   |
|  Ariadne Díaz  | … |  Aidé Mosqueda   |
|  Ferdinando Valencia  | … |  Guzmán Muriel    |
|  África Zavala  | … |  Federica    |
|  Daniela Luján  | … |  Clara Luz Monroy    |
|  Martín Ricca  | … |  Rudolf   |
|  María Chacón  | … |  Alicia "Lichita" Chagoyan   |
|  Miguel Martínez  | … |  Chano Chamorro   |
|  Horacio Pancheri  | … |  Dámaso Rivera   |
|  Lambda García  | … |  Facundo   |
|  Sherlyn González  | … |  Silvana del Valle   |
|  Imanol Landeta  | … |  Felipe   |
Aiheesta muualla

Papás por conveniencia Internet Movie Databasessa (englanniksi)