stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The King’s Man

| The King’s Man |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Matthew Vaughn
Käsikirjoittaja:  Matthew Vaughn
Perustuu:  The Secret Service -sarjakuvaan
Tuottaja:   Matthew Vaughn  David Reid  Adam Bohling 
Säveltäjä:   Matthew Margeson  Dominic Lewis 
Kuvaaja:  Ben Davis
Leikkaaja:   Jason Ballantine  Rob Hall 
Pääosat:   Ralph Fiennes  Gemma Arterton  Rhys Ifans  Matthew Goode  Tom Hollander  Harris Dickinson  Daniel Brühl  Djimon Hounsou  Charles Dance 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Studios
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Fórum Hungary
Ensi-ilta:   2021-05-2222. toukokuuta 2021 (UK)  2021-12-2222. joulukuuta 2021 (Yhdysvallat)  2022-1-77. tammikuuta 2022 (Suomi)  
Kesto:  131 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  100 milj. $
Tuotto:  126 milj. $
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The King’s Man on vuonna 2021 ensi-iltansa saanut vakoiluelokuva, jonka on ohjannut Matthew Vaughn. Elokuvan pääosissa esiintyy Ralph Fiennes. Elokuva on kolmas osa Kingsman-elokuvasarjassa, mutta toimii sarjan esiosana eikä tarinassa esiinny samoja hahmoja. Viimeisin osa, Kultainen kehä, sai ensi-iltansa vuonna 2017. Ensimmäisen maailmansodan aikoihin sijoittuvassa elokuvassa paljastetaan elokuvasarjan keskiössä olevan Kingsman-tiedustelupalvelun syntytarina.
The King’s Man sai maailmanensi-iltansa 5. joulukuuta 2021 Lontoossa. Teatteriensi-illan se sai Yhdysvalloissa 22. joulukuuta 2021, ja Suomessa 7. tammikuuta 2023.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ralph Fiennes  | … |  Oxfordin herttua   |
|  Gemma Arterton  | … |  Polly   |
|  Rhys Ifans  | … |  Grigori Rasputin   |
|  Matthew Goode  | … |  Kapteeni Max Morton / Paimen   |
|  Tom Hollander  | … |  Yrjö V, Vilhelm II, Nikolai II   |
|  Harris Dickinson  | … |  Conrad Oxford   |
|  Daniel Brühl  | … |  Erik Jan Hanussen   |
|  Djimon Hounsou  | … |  Shola   |
|  Charles Dance  | … |  Herbert Kitchener   |
|  Aaron Taylor-Johnson  | … |  Lee Unwin   |
|  Stanley Tucci  | … |  lähettiläs Chester King / Bedivere   |
|  Joel Basman  | … |  Gavrilo Princip   |
|  Alison Steadman  | … |  Rita   |
|  Robert Aramayo  | … |  Gavrilo Princip   |
|  Alexandra Maria Lara  | … |  Emily Oxford   |
Aiheesta muualla

Elokuvan kotisivut
The King’s Man Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tales of Arise

| Tales of Arise |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Bandai Namco Entertainment
Julkaisija:  Bandai Namco Entertainment
Jakelija:  Microsoft Store, PlayStation Store ja Steam
Tuottaja:  Yusuke Tomizawa
Säveltäjä:  Motoi Sakuraba
Pelisarja:  Tales Of
Pelimoottori:  Unreal Engine 4
Julkaistu:  10. syyskuuta 2021
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: T  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 12
Alusta:   Microsoft Windows  PlayStation 4  PlayStation 5  Xbox One  Xbox Series X/S 
Jakelumuoto:  Blu-ray-levy ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Tales of Arise (jap. テイルズ オブ アライズ) on Bandai Namcon kehittämä ja julkaisema toimintaroolipeli. Peli on julkaistu vuonna 2021 Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle, PlayStation 5:lle, Xbox Onelle sekä Xbox Series X:lle ja S:lle. Peli kuuluu Tales of -sarjaan.
Tarina

Peli sijoittuu kahdelle planeetalle, Dahna ja Rena, joista jälkimmäinen on hallinnut toista 300 vuoden ajan ryöstäen planeetan resurssit ja orjuuttaen väestön. Tarina kertoo kuinka Dahnan asukkaat oppivat vähitellen tarttumaan aseisiin taistellen sortajia vastaan.
Kehitys

Pelin tuottaja Yusuke Tomizawa kutsui peliä sarjan uudelleenkäynnistämiseksi (reboot), mutta se on osin lähempänä sarjan alkuperäisiä pelejä: komediset sketsit palaavat, Motoi Sakuraba on vastuussa ääniraidasta ja taistelu muistuttaa edellisiä pelejä. Pelin grafiikat on toteutettu Unreal Engine 4:n avulla. Sarjan aiemmissa peleissä on pitkään käytetty samaa pelimoottoria.
Pelin julkaisu viivästyi useita kertoja "laatuasioiden" vuoksi jo ennen koronapandemian alkua.
Taistelumekanismia on päivitetty: se säilyttää edelleen aiemmista sarjan peleistä tutun areena-mekanismin, mutta parantaa käyttäjän syötteen ja palautteen rakennetta ja miltä ohjaukset tuntuvat. Taistelu sisältää Tales of Graces -pelistä tutun väistön ja vastahyökkäyksen.
Ufotable on tehnyt pelin alussa nähtävän animaation kuten se on tehnyt sarjan osiin Tales of Xillia -pelistä lähtien.
Ääniraita

Pelin ääniraidasta on vastannut Motoi Sakuraba.
Peli ääniraidalla on musiikkia Kankaku Pierolta sekä Ayakalta.
Ääniraita julkaistaan maaliskuussa ja siinä on 7 CD:tä, joissa on 133 kappaletta pelistä.
Vastaanotto

Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9/10.
Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 7/10.
Palkinnot

Peli on voittanut vuoden 2021 parhaan roolipelin palkinnon The Game Awards -tapahtumassa.
Ääninäyttelijät > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Takuya Satō  | … |  Alphen   |
|  Shino Shimoji  | … |  Shionne Imeris   |
|  Sayuri Hara  | … |  Rinwell   |
|  Yoshitsugu Matsuoka  | … |  Law   |
|  Yasuyuki Kase  | … |  Dohalim il Qaras   |
|  Haruna Ikezawa  | … |  Kisara   |
|  Fumihiko Tachiki  | … |  Balseph   |
|  Jōji Nakata  | … |  Ganabelt Valkyris   |
|  Shin Aomori  | … |  Kelzalik   |
|  Atsuko Tanaka  | … |  Almeidrea Kaineris   |
|  Shō Hayami  | … |  Vholran Igniseri   |
|  Ai Nonaka  | … |  Hootle   |
|  Jin Yamanoi  | … |  Zephyr   |
|  Ayako Kawasumi  | … |  Naori   |
|  Daisuke Hirakawa  | … |  Migal   |
|  Katsuhiko Kawamoto  | … |  Meneck   |
|  Masafumi Kimura  | … |  Dedyme   |
|  Hiroshi Shirokuma  | … |  Baephon   |
|  Tomoe Hanba  | … |  Fahria   |
|  Ryō Iwasaki  | … |  Avakhir   |
|  Atsumi Tanezaki  | … |  Nazamil Hildris (Beyond the Dawn)   |
Ääninäyttelijät > Englanninkieliset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ray Chase  | … |  Alphen   |
|  Erica Lindbeck  | … |  Shionne Imeris   |
|  Christine Marie Cabanos  | … |  Rinwell   |
|  Bryce Papenbrook  | … |  Law   |
|  Griffin Puatu  | … |  Dohalim il Qaras   |
|  Katelyn Gault  | … |  Kisara   |
|  Jason Vande Brake  | … |  Balseph   |
|  Kyle McCarley  | … |  Ganabelt Valkyris, Avakhir   |
|  Brad Venable  | … |  Kelzalik   |
|  Laura Post  | … |  Almeidrea Kaineris, Fahria   |
|  Joe Zieja  | … |  Vholran Igniseri   |
|  Megan Harvey  | … |  Hootle   |
|  Patrick Seitz  | … |  Zephyr   |
|  Reba Buhr  | … |  Naori   |
|  Armen Taylor  | … |  Migal   |
|  Christian La Monte  | … |  Meneck   |
|  Nathan Hedrick  | … |  Dedyme   |
|  Jake Eberle  | … |  Baephon   |
|  Ryan Bartley  | … |  Nazamil Hildris (Beyond the Dawn)   |
Aiheesta muualla

Tales of Arise MobyGamesissa (englanniksi)
Taivas saa odottaa (albumi)

| Taivas saa odottaa Rudi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 21. helmikuuta – 3. maaliskuuta 1983, Pro Studio
 Julkaistu: 1983
 Tuottaja(t): Guru
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Johanna (JHN 3017)
Rudin muut julkaisut
|   | Taivas saa odottaa 1983 | Varastaa elääkseen – elää varastaakseen 1986 |
Singlet albumilta Taivas saa odottaa
 ”Taivas saa odottaa” Julkaistu: 1982  ”Ja vesi nousee” Julkaistu: 1983
Taivas saa odottaa on Rudi-yhtyeen esikoisalbumi vuodelta 1983.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanu Jussi Kettu.
Kappaleet > A-puoli

Taivas saa odottaa – 4.30
Taidan olla minä – 3.07
Miquel – 3.06
Espanjalainen uni – 4.30
Valot, valot – 2.50
Kappaleet > B-puoli

Ja vesi nousee – 3.16
Syvää humalaa – 4.30
Sinua odotan – 4.53
Tämä hetki – 4.12
Kokoonpano

Juha Aunola – kitara
Jussi Kettu – kitara, laulu
Rudi Luukkarinen – basso
Pasi Kuusjärvi – rummut
Guru – puhaltimet, koskettimet, taustalaulu
Kirsti Henttonen

Kirsti Aino Henttonen (13. joulukuuta 1916 Viipuri – 14. marraskuuta 2005)  oli suomalainen kirjailija.
Teoksia

Rakennus nousee: romaani. WSOY 1962
Rapakiviukko: kansi ja piirrokset Viljo Henttonen. K. Henttonen, Helsinki 1993
Kiantajärvi

| Kiantajärvi |
| --- | --- |
 Kiantajärveä Pesiönlahdesta Niskanselälle päin noin vuonna 1975. Matalan veden aikana Oulujoki Oy poisti kantoja rannalta.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Suomussalmi 
Koordinaatit:  65°02′48″N, 29°07′56″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Emäjoki
Järvinumero:  59.511.1.001 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  199,5 m
Pituus:  45  km
Rantaviiva:  527,719 km
Pinta-ala:  187,933 km² 
Tilavuus:  1,385 km³
Keskisyvyys:  7,37 m
Suurin syvyys:  43 m
Valuma-alue:  3 428 km2 
 fiKiantajärvi 
Kiantajärvi sijaitsee Suomussalmella, Kainuussa. Järven pinta-ala on 191 neliökilometriä ja sen suurin pituus on noin 45 km. Järvi on pohjoisosastaan kaksihaarainen ja sen itäisimmät osat ulottuvat noin kahden kilometrin päähän Venäjän rajasta. Kiantajärvi jakaantuu useisiin erillisiin altaisiin ja järven pohjan muodot ovat erittäin vaihtelevia matalikkoineen ja jyrkkine syvänteineen.
Kiantajärveä säännöstellään voimakkaasti järven alapuolella sijaitsevien useiden vesivoimaloiden avulla. Pinnankorkeuden alin säännöstelyraja on 195,5 m merenpinnan yläpuolella ja ylin vastaavasti 199,5 m. Vuotuinen vedenkorkeuden vaihteluväli on siis enimmillään neljä metriä. Kiantajärven vedet purkautuvat kohti Oulujärveä Ämmäkoskeen vuonna 1959 valmistuneen Ämmän voimalaitoksen kautta. Joen keskimääräinen sekuntivirtaama on 20–70 kuutiota. Nykyisin järvi on paitsi voimatalouden vesivarasto myös tärkeä veneily- ja vapaa-ajankalastusalue.
Historiaa

Esihistoriallisia, muun muassa kivikautisia yli 4000 vuotta vanhoja asuinpaikkoja on Kiantajärvellä ja sen rannoilla, tunnetuimmat niistä Kalmosärkässä, Vanhassa Kirkkosaaressa, Kukkosaaressa sekä Ämmänsaaren nykyisen keskustan alueella. Myöhemmin järven rannoilla on tuotettu paljon tervaa.
Ämmän ruukki, järvimalmista rautaa jalostanut tehdas toimi järvestä laskevassa Ämmäkoskessa vuosina 1841–1878. Ilmari Kiannon kirjailijakoti Turjanlinna sijaitsi Niskanselän itärannalla Hulkonniemellä. Kiannon hauta on Turjanlinnan edustalla olevassa Niettussaaressa.
Talvisodan aikana järvi joutui sotanäyttämöksi, kun neuvostoliittolainen 163. divisioona, jonka pääosat saapuivat Juntusrannan suunnalta ja osa Raatteentietä, miehitti kirkonkylän ympäristön ja otti varsinkin Juntusrannassa paljon siviilejä vangeiksi. 
Kiantajärven Niskanselkä ja Haukiperä toimivat luonnollisena puolustuslinjana. Venäläiset pääsivät talvisodassa pisimmillään järven lounaisrannalle kirkonkylän kohdalla kapeassa Haukiperässä, mutta hyökkäys torjuttiin. Suomussalmen taistelujen loppuvaiheessa 29. joulukuuta 1939 kirkonkylään ja Hulkonniemelle saarroksiin joutuneista venäläisistä pääosa vetäytyi Suomussalmelta Kiantajärven jäätä pitkin koilliseen. Uhkan poistuttua suomalaisten huomio kääntyi Raatteen tielle.
Aiheesta muualla

Pajunen, Hannu: Järvisedimentit kuiva-aineen ja hiilen varastona.  (Tutkimusraportti 160)  Espoo:  Geologinen tutkimuskeskus, 2004.  ISBN 951-690-894-2.  ISSN 0781-4240.  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.10.2022).
Suomussalmen kunnan kotisivut
Alueen sotahistoriaa (Arkistoitu – Internet Archive)
Kjellmyra

| Kjellmyra |
| --- | --- |
 Kjellmyra
 Koordinaatit: 60°39′00″N, 12°02′00″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Innlandet
Kunta:  Åsnes
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,7 km²
Väkiluku (2023):  430
 – Väestötiheys:  614,3 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kjellmyra on taajama Åsnesin kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,7 neliökilometriä ja asukasluku 430 vuonna 2023.
Kjell Sjöberg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kjell Sjöberg |  Kjell Sjöberg |  Kjell Sjöberg |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten mäkihyppy
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Oslo 1966 | suurmäki |  |
Kjell Allan Sjöberg (synt. Dahlqvist, 11. toukokuuta 1937 Själevad, Örnsköldsvik – 26. elokuuta 2013 Örnsköldsvik) oli ruotsalainen mäkihyppääjä.
Sjöberg sijoittui Innsbruckin talviolympialaisissa 1964 suurmäessä viidenneksi. Hän osallistui myös vuosien 1960 ja 1968 talviolympialaisiin. Uransa ainoan arvokisamitalin, MM-pronssin, Sjöberg saavutti Oslossa 1966 suurmäessä.
Sjöberg kuoli 26. elokuuta 2013, 76-vuotiaana.
Kehäkärpässieni

| Kehäkärpässieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Amanitaceae
Suku::  Kärpässienet Amanita
Laji::  battarrae
Kaksiosainen nimi
 Amanita battarrae  (Boud.) Bon 
Katso myös
   Kehäkärpässieni Wikispeciesissä   Kehäkärpässieni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kehäkärpässieni (Amanita battarrae) on kärpässienilaji.
Sienen lakki on 5–12 senttimetriä leveä ja muodoltaan aluksi kellomainen ja sittemmin laakeneva. Lakki on väriltään harmaanruskea, mutta on keskeltä ja reunoilta tummempi. Lakin reunat ovat myös voimakkaasti kampauurteiset. Malto on valkoista. Sienen heltat ovat melko tiheät ja valkoiset. Heltan terä on tumma, ja itiöpöly on valkoista. Jalka on 8–15 senttimetriä pitkä ja harmaanvaalea tai valkoinen. Siinä ei ole rengasta. Sieni on melko yleinen koko Suomessa. Se kasvaa rehevissä lehtimetsissä, laitumilla, puistoissa ja tunturikoivikoissa. Kasvuaika on elokuusta syyskuuhun. Laji on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Kehäkärpässieni on syötävä sieni, mutta vaarana on sekoittaa se tunnistettaessa myrkyllisiin kärpässieniin, esimerkiksi kangaskärpässieneen, minkä vuoksi sitä ei suositella erehdysvaaran vuoksi ruokasieneksi. Myös harmaakärpässieni muistuttaa kehäkärpässientä. Harmaakärpässienen erottaa sen vaaleammasta väristä ja valkoisista heltan teristä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kehäkärpässieni (Amanita battarre)
Kirané Kaniaga

| Kirané Kaniaga |
| --- | --- |
 Kirané Kaniaga
 Koordinaatit: 15°24′36″N, 10°13′23″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Yélimanén piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  932,8 km²
Väkiluku (2009):  34 900
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kirané Kaniaga on maalaiskunta Kayesin alueen Yélimanén piirissä Malissa. Sen keskuskylä Kirané sijaitsee Mauritanian rajalla 60 kilometriä Yélimanésta koilliseen. Kunnassa on 34 900 ja keskuskylässä 9 600 asukasta (vuonna 2009).
Kirané Kaniagan kunnan pinta-ala on 932,8 neliökilometriä. Se rajoittuu idässä Nioron piirin Diaye Couran, etelässä Sandarén ja lännessä Fangan, Guidimen ja Kremisin kuntiin sekä pohjoisessa Mauritaniaan.
Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pinnanmuodostusta leimaavat pohjoisen tasanko ja etelän rikkonainen ylänkö. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu kymmenen kylää. Asukkaat ovat etupäässä soninkeja. Lisäksi on maureja, fulbeja ja bambaroita. Vallitseva uskonto on islam.
Kunnan läpi kulkee Yélimanén ja Nioron välinen maantie. Väestön pääelinkeinot ovat maanviljely ja laiduntamiseen perustuva karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, maissi, maapähkinä, lehmänpapu ja vihannekset. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset. Lisäksi harjoitetaan kaupankäyntiä ja vähäisessä määrin käsityöammatteja.
Nuoriso pyrkii muuttamaan Ranskaan ja muihin maihin. Siirtolaiset auttavat perheitään ja rahoittavat paikallisia kehityshankkeita. Palveluihin kuuluu yhdeksän ala- ja kaksi yläkoulua, kolme terveyskeskusta ja kaksi sairastupaa.
Kiiltolupikka

| Kiiltolupikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Lupikat Sesleria
Laji::  nitida
Kaksiosainen nimi
 Sesleria nitida  Ten. 
Katso myös
   Kiiltolupikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kiiltolupikka (Sesleria nitida) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja lupikoiden (Sesleria) sukuun kuuluva kasvilaji. Kiiltolupikkaa kasvaa luonnossa Etelä-Euroopassa Italiassa. Lisäksi sitä kasvatetaan myös koristeheinänä.
Kiiltolupikka on monivuotinen ja mätästävä heinälaji. Sen varret ovat kasvutavaltaan pystyjä ja voivat kasvaa noin 20–70 cm korkeiksi. Lehtilavat ovat 10–27 cm pitkiä, 3,5–6 millimetriä leveitä ja tasapintaisia. Lehtien kielekkeet ovat 0,2–0,4 mm pitkät ja kalvomaiset. Kiiltolupikan kukintona on tähkää muistuttava, soikea tai pitkulainen röyhy, joka on 2–3 cm pitkä ja 0,9–1,2 cm leveä. Tähkylät ovat röyhyssä yksittäin ja ovat muodoltaan pitkulaisia, 5,5–6,5 mm pitkiä sekä hieman sivusuunnassa litistyneitä. Osa tähkylöistä on martoja, mutta lisääntymiskykyisiä kukkia sisältävissä tähkylöissä on kahdesta kolmeen fertiiliä kukkaa. Kukissa on kolme pontta ja kaksi luottia. Tähkylöiden kaleet ovat keskenään samannäköisiä ja hieman tähkylää lyhyempiä. Tähkylöiden helpeet ovat lyhytvihneisiä.
Aiheesta muualla

Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Sesleria nitida (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Sesleria nitida (englanniksi)
Kjell Søbak

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ampumahiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ampumahiihto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten ampumahiihto. Olympialaiset  | Maa:   Norja> Miesten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Sarajevo 1984 | viesti |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Minsk 1982 | viesti |  |
|  Pronssia | Antholz 1983 | viesti |  |
Kjell Søbak (s. 21. kesäkuuta 1957 Bodø) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hänen edustamiaan seuroja olivat Sørskogbygda IL, Elverum IL, Hernes IL ja Sjølisand Skytterlag.
Søbak sijoittui Lake Placidin olympialaisissa 1980 10 kilometrillä viidenneksi ja 4 × 7,5 kilometrin viestissä neljänneksi. Hän hiihti toisen osuuden Norjan saavuttaessa MM-kilpailujen viesteissä hopeaa Minskissä 1982 ja pronssia Antholzissa 1983. Sarajevon olympialaisissa 1984 hän hiihti ankkuriosuuden Norjan hopeaviestijoukkueessa ja sijoittui 10 kilometrillä neljänneksi.
Søbak sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi kausina 1980–1981 ja 1981–1982. Hän voitti Norjan-mestaruuden 10 kilometrillä 1979 ja 1983, 20 kilometrillä 1980 sekä kaikkiaan kuusi kertaa viestissä.
Kjell Sundvall

Kjell Sundvall vuonna 2011.
Kjell Sundvall (s. 31. maaliskuuta 1953 Älvsbyn) on ruotsalainen elokuvaohjaaja.
Sundvall on yksi ruotsalaisten toimintaelokuvien merkittävimmistä ohjaajista. Hänen elokuvansa Lain nimessä (1986) oli niin kriittinen elokuva ruotsalaisen kansankodin poliiseista, että sen esittäminen yritettiin aikoinaan jopa estää.
Sundvallin suurin menestys on elokuva Metsästäjät (1996), jonka tapahtumat sijoittuvat Ruotsin Norrbotteniin. Elokuva kertoo salametsästystä harjoittavista metsästäjistä, jotka sattumalta tappavat viattoman tulilinjalle eksyneen ihmisen. Elokuvan pääosaa näytteli Kurt Wallanderina tunnettu Rolf Lassgård. Muissa pääosissa olivat muun muassa suomalaiset Jarmo Mäkinen ja Åke Lindman.
Sundvall on ohjannut myös Olof Palmen salamurhasta kertovan elokuvan Viimeinen sopimus (1998), romanttisen elokuvan Naapurihaudan kaveri (2002) sekä romanttisen komedian Elämä on i-ha-haa (2005).
Kjellaug Steinslett

Kjellaug Steinslett (9. heinäkuuta 1946 Helgeland – 4. kesäkuuta 2011) oli norjalainen viihdekirjailija. Esikoisromaaninsa Farvel til barndommen (Lapsuuden jäähyväiset) hän julkaisi vasta 50-vuotiaana vuonna 1996, ja se oli ensimmäinen kirja Kystfolket (Rannikkokansa) -nimisessä kirjasarjassa. Kystfolket-sarjaan kuuluvia kirjoja julkaistiin kaikkiaan 55. Steinslett kirjoitti myös kirjan nimeltä Kystfolkets kokebok (Rannikkokansan keittokirja).
Kiiltolaakerikamelia

| Kiiltolaakerikamelia |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Ericales
Heimo::  Teekasvit Theaceae
Tribus::  Gordonieae
Suku::  Laakerikameliat Gordonia
Laji::  lasianthus
Kaksiosainen nimi
 Gordonia lasianthus  (L.) Ellis 
 Kiiltolaakerikamelian levinneisyys Yhdysvalloissa
Katso myös
   Kiiltolaakerikamelia Wikispeciesissä   Kiiltolaakerikamelia Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Kiiltolaakerikamelian kukka ja lehtiä
Kiiltolaakerikamelia (Gordonia lasianthus) on teekasvien (Theaceae) heimoon, laakerikamelioiden (Gordonia) sukuun kuuluva kasvilaji.
Kiiltolaakerikamelia on yleensä pieni, mutta joskus hieman suuremmaksi kasvava puu. Se kasvaa tavallisesti noin 12–15 metriä korkeaksi ja voi muodostaa tiheitä kasvustoja. Kiiltolaakerikamelia on ainavihanta, mutta siinä on kuitenkin yleensä joitakin punaisia lehtiä jokaisena vuodenaikana. Lehtiasento on vuorottainen ja lehtilavat ovat noin 10 cm pitkiä, vajaat 4 cm leveitä, kapeansoikeita, paksuja ja kiiltäväpintaisia. Lehtilaidat ovat hienosahalaitaisia. Kiiltolaakerikamelian kukat ovat suuria ja valkoisia. Kukkien halkaisija on noin 6–7,5 cm ja niissä on viisi terälehteä. Kiiltolaakerikamelia kukkii heinä–syyskuussa ja tuottaa hedelmiä syys–lokakuussa.
Kiiltolaakerikameliaa kasvaa luonnossa Yhdysvaltojen kaakkoisosien rannikoilla kuuden osavaltion alueella. Sitä tavataan Pohjois-Carolinan itäosista eteläiseen Floridaan ja lännessä Mississipin eteläosiin ulottuvalla alueella. Kiiltolaakerikamelia on ainoa laakerikamelioiden suvun laji, joka kasvaa Yhdysvalloissa.
Aiheesta muualla

JSTOR Global Plants: Gordonia lasianthus (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Gordonia lasianthus (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Gordonia lasianthus (englanniksi)
Flora of North America: Gordonia lasianthus (englanniksi)
Keltanuoli

| Keltanuoli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Sammakot ja konnat Anura
Heimo::  Nuolimyrkkysammakot Dendrobatidae
Suku::  Phyllobates
Laji::  bicolor
Kaksiosainen nimi
 Phyllobates bicolor  Duméril ja Bibron, 1841 
Katso myös
   Keltanuoli Wikispeciesissä   Keltanuoli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Keltanuoli (Phyllobates bicolor)  on nuolimyrkkysammakoiden heimoon kuuluva sammakkoeläin.
Se on noin 4 cm pitkä ja väriltään keltainen.
Keltanuolisammakoita tavataan Kolumbiassa Cordillera Occidentalin länsirinteillä, Risaralda, Chocó and Valle del Cauca maakunnissa.
Aiheesta muualla

iNaturalist: Phyllobates bicolor
ITIS: Phyllobates bicolor (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Phyllobates bicolor (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Phyllobates bicolor (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Phyllobates bicolor (englanniksi)
University of California, AmphibiaWeb: Phyllobates bicolor, Black Leg Poison Dart Frog, Neará (englanniksi)
PheroBase: Semiochemicals of Phyllobates bicolor, the Black-legged poison frog (englanniksi)