stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gina Carano
Vapaaottelu-ura

Caranon ammattilaisura käynnistyi ensin Muay Thain, eli thainyrkkeilyn parissa. Saavutettuaan thainyrkkeilyssä  ottelutilaston 12-1-1, Caranolle tarjottiin mahdollisuutta osallistua Nevadan ensimmäiseen viralliseen naisten vapaaotteluun ikinä. Hän otteli Las Vegasissa Rosi Sextonia vastaan ja tyrmäsi vastustajan toisessa erässä. Tämän jälkeen Carano voitti ottelut Elaina Maxwellia, Julie Kedzietä, Tonya Evingeria, Kaitlin Youngia, Kelly Koboldia vastaan.
Caranon vapaaottelu-uran ensimmäinen tappio tuli elokuussa 2009 titteliottelussa Brasilian Christiane "Cyborg" Santosia vastaan. Ainoastaan uran ensimmäisen ottelunsa hävinnyt ja tämän jälkeen yhdeksän suoraa voittoa ottanut Santos voitti ottelun ensimmäisen erän lopussa tuomarin keskeytyksellä.
Helmikuussa 2011 Carano ilmoitti palaavansa lajiin, jonka jätti taakseen täysin puoleksitoista vuodeksi, hävittyään ensi kertaa urallaan lajia nyt dominoivalle Christiane Santokselle.  Tällä välin Carano on osallistunut Haywire-nimisen elokuvan tekoon, jossa näyttelee roolihenkilöä nimeltä Mallory Kane.
Vapaaottelukehän ulkopuolelta

Vuonna 2008 Carano pääsi sijalle viisi Yahoo!:n "Maailman 10 vaikutusvaltaisinta naista" -listalla.
Toukokuussa 2009 Carano oli sijalla 16. Maxim-lehden "Hot 100" -listalla. [lähde? ]
Vuonna 2020 näytteli Star Wars tv-sarjassa The Mandalorian Cara Dune palkkasotilasta.
Lucasfilm erotti Caranon helmikuussa 2021 tämän some-kirjoitusten vuoksi. Carano oli mm. väittänyt että ihmisiä syrjitään Yhdysvalloissa heidän poliittisten mielipiteidensä vuoksi, väittänyt että Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2020 tapahtui vaalivilppiä ja pilkannut kasvomaskien käyttöä ja pronominien ilmoittamista some-profiileissa.
Yksityiselämä

Ginan ex-poikaystävä on Kevin Ross, Muay Thai ammattilaisottelija, jonka kautta Gina tutustui Muay Thaihin.
Vapaaottelutilasto

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Tulos | Tilasto | Vastustaja | Seloste | Tapahtuma | Päivämäärä | Erä | Aika | Ottelupaikka |
| Tappio | 7-1 |  Cristiane Santos | TKO (Tuomari keskeytti) | Strikeforce: Carano vs. Cyborg | 15.8.2009 | 1 | 4:59 |  San Jose, Kalifornia, USA |
| Voitto | 7-0 |  Kelly Kobold | Päätös (Yksimielinen) | EliteXC: Heat | 4.10.2008 | 3 | 3:00 |  Sunrise, Florida, USA |
| Voitto | 6-0 |  Kaitlin Young | TKO (Lääkäri keskeytti) | EliteXC: Primetime | 31.5.2008 | 2 | 3:00 |  Newark, New Jersey, USA |
| Voitto | 5-0 |  Tonya Evinger | Luovutus (kuristus) | EliteXC: Uprising | 15.9.2007 | 1 | 2:53 |  Oahu, Havaiji, USA |
| Voitto | 4-0 |  Julie Kedzie | Päätös (Yksimielinen) | EliteXC: Destiny | 10.2.2007 | 3 | 3:00 |  Southaven, Mississippi, USA |
| Voitto | 3-0 |  Elaina Maxwell | Päätös (Yksimielinen) | Strikeforce: Triple Threat | 8.12.2006 | 3 | 2:00 |  San Jose, Kalifornia, USA |
| Voitto | 2-0 |  Rosi Sexton | KO (Lyönti) | WPFC 1 - World Pro Fighting Championships | 15.9.2006 | 2 | 4:55 |  Las Vegas, Nevada, USA |
| Voitto | 1-0 |  Leiticia Pestova | KO (Lyöntejä & Kyynerpääiskuja) | WEF - World Extreme Fighting | 10.6.2006 | 1 | 0:38 |  Las Vegas, Nevada, USA |
Aiheesta muualla

Gina Carano with ESPN.com 2009
American Gladiators Profile
Maxim.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Harolyn Blackwell

Harolyn Blackwell esiintymässä Valkoisen talon East Roomissa
Harolyn Blackwell (s. 23. marraskuuta 1955 Washington DC) on yhdysvaltalainen ooppera-, musikaali- ja konserttilaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.
Blackwell opiskeli Amerikan katolisessa yliopistossa. Lisäksi hän sai opetusta Italiassa Renata Tebaldilta ja Carlo Bergonzilta sekä työskenteli näiden kanssa. Blackwell aloitti esiintymisuransa Broadwaylla Leonard Bernsteinin West Side Storyn esityksessä vuonna 1980. Hän pääsi pian tämän jälkeen Metropolitan-oopperan National Council Auditionsin finalistiksi. Sittemmin hän on esiintynyt muun muassa Chicagon lyyrisessä oopperassa, Glyndebournen oopperafestivaalilla, Teatro Colónissa, Seattlen oopperassa, Nizzan oopperassa, Florida Grand Operassa (Miamin ooppera), Canadian Opera Companyssa, Aix-en-Provencen festivaalilla ja New Yorkin Mostly Mozart -festivaalilla. Metropolitan-oopperassa Blackwell on esiintynyt muiden muassa oopperoiden Naamiohuvit, Figaron häät, Manon, Lepakko (operetti), Werther ja Rykmentin tytär tuotannoissa. Vuonna 1997 hän esiintyi Broadwayn uudessa tuotannossa Bernsteinin Candide-operetista.
Blackwell on esiintynyt resitalistina sellaisissa paikosisa kuin Wigmore Hallissa ja Carnegie Hallin Weill Recital Hallissa. Kapellimestareita, joiden johdolla hän on esiintynyt, ovat olleet Herbert Blomstedt, James Conlon, Christoph von Dohnányi, Charles Dutoit, Erich Kunzel, Yoel Levi, James Levine, Andrew Litton, Zdeněk Mácal, Kurt Masur, Trevor Pinnock, André Previn, Simon Rattle, Gerard Schwarz, Leonard Slatkin, Esa-Pekka Salonen ja David Zinman. Blackwell lauloi Claran roolin Glyndebournen oopperafestivaalin äänityksessä George Gershwinin oopperasta Porgy ja Bess (EMI). Hän on julkaissut myös sooloalbumeita. Näistä ensimmäinen oli Strange Hurt, joka julkaistiin RCA Victor -levymerkillä. Blackwell on saanut monia tunnustuksia ja kunnianosoituksia, kuten Seattlen oopperan Vuoden taiteilijan arvonimen sekä kunniatohtorin arvot Siena Collegen ja George Washingtonin yliopiston kunniatohtorin arvot.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Gudermannin funktio

Gudermannin funktio asymptootteineen
Gudermannin funktio eli hyperbolinen amplitudi on erikoisfunktio, joka yhdistää trigonometriset funktiot hyperbolisiin funktioihin ilman kompleksilukujen käyttöä. Gudermannin funktion käänteisfunktio kuvaa leveyspiirin kuvautumista kartan  y-akselille yleisesti käytetyssä Mercatorin karttaprojektiossa. Funktio on nimetty saksalaisen matemaatikon Cristoph Gudermannin (1798–1852) mukaan .
Gudermannin funktio,  gd, määritellään
Gudermannin funktion käänteisfunktio on vastaavasti
Ominaisuuksia

Gudermannin funktio on pariton, sillä
Sillä on myös kaksi asymptoottia
Yhteys trigonometristen ja hyperbolisten funktioiden välillä
ja lisäksi
Eksponenttifunktioon Gudermannin funktiolla on yhteys
Funktion ja sen käänteisfunktion derivaatat ovat
Gudermannin funktio yleistyy suoraan kompleksilukuargumenteille. Puhtaasti imaginääriselle argumentille on voimassa
Aiheesta muualla

Gudermannin funktio Mathworldissa (englanniksi)
Hallavedet

| Hallavedet Tenhi |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : huhtikuu 1998
 Julkaistu: 1998
 Tyylilaji: progressiivinen folk
 Kesto: 15.43
 Levy-yhtiö: Prophecy Productions
Tenhin muut julkaisut
| Kertomuksia 1997 | Hallavedet 1998 | Kauan 1999 |
Hallavedet on Tenhin ensimmäinen virallinen julkaisu sekä EP-levy, joka julkaistiin vuonna 1998. EP:n nimikkokappale kuultiin myöhemmin myös Tenhin ensimmäisellä kokopitkällä levyllä Kauan.
Hallavedet sisällytettiin kokonaisuudessaan elokuussa 2007 julkaistulle Tenhin kolmen CD:n kokoelmalle Folk Aesthetic 1996–2006.
Kappaleet

Hallavedet – 7.36
Hiljaiseksi lampi jää – 8.07
Kokoonpano

Tyko Saarikko – kitara, laulu, syntetisaattori
Ilkka Salminen – kitara, laulu, rummut
Ilmari Issakainen – basso
Hamarin työväentalo

| Hamarin työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Hamari, Porvoo
Koordinaatit:  60°21′42″N, 25°38′22″E
Valmistumisvuosi:  1906
Rakennuttaja:  Hamarin työväenyhdistys
Omistaja:  Hamarin työväenyhdistys
Runkorakenne:  hirsi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hamarin työväentalo on työväentalo Porvoossa Hamarin kylässä.
Historiaa

Hamarin työväenyhdistys perustettiin heinäkuun 12. päivänä 1903 ja merkittiin SDP:n jäsenyhdistykseksi 27.2.1903. Jäseniä oli silloin 169. Vuonna 1905 yhdistys vuokrasi tontin Gammelbackan kartanolta. Omaa työväentaloa alettiin rakentaa saadulle vuokratontille. Vuonna 1907 yhdistykseen kuului 110 jäsentä.
Rakennus

Työväentalon rakentaminen aloitettiin vuonna 1905 talkoovoimin vuokratontille. Perustaksi asetettiin isoja luonnon kiviä ja rakenteet tehtiin hirsistä. Uuden työväentalon vihkiäiset pidettiin 11.12.1906. Rakennuksessa oli kirjasto, jossa oli 382 nidettä lainattavissa. Ennen kansalaissodan alkua taloa laajennettiin, mutta vuosien 1917–1919 aikaan tehdyn rakennuksen takavarikon aikaan talon vesikatto petti ja aiheutti vahinkoja. Talo korjattiin, ja sitä laajennettiin useaan otteeseen. 1980-luvulla talon korjaustyöt jatkuivat. Talonmiehen asunnosta tehtiin kerhohuone, ja uusi talonmiehen asunto rakennettiin yläkertaan. Talon omistaa edelleen Hamarin työväenyhdistys.[lähde? ]
Toimintaa työväentalolla

Työväentalossa on toiminut oma soittokunta, laulukuoro, raittiusseura sekä hautausapurengas, joka lopetti toimintansa 1970-luvulla. Yhteistyötä tehtiin kylän VPK:n kanssa. Yhdistyksen tiloissa toimivat ompeluseura, iltamatanssit ja tilaisuuksissa pidettiin arpajaisia, kuin myös bingo-kilpailuita 1970-luvulta alkaen. Vuoteen 1978 saakka Hamarin työväenyhdistys toimi Suomen ruotsalaisen työväenliiton jäsenjärjestönä ja liittyi SDP:n Uudenmaan piirin puolueosastoksi. Talon toiminta jatkuu edelleen Hamarin kyläyhteisössä.[lähde? ]
Hallaa EP

| Hallaa EP Apulanta |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 1998
 Julkaistu: 9. huhtikuuta 1999
 Tyylilaji: alternative rock
 Levy-yhtiö: Levy-yhtiö
Apulannan EP- muut julkaisut
| Teit meistä kauniin 1998 | Hallaa EP 1999 | Torremolinos 2000 1999 |
Hallaa EP on Apulannan 1999 julkaistu EP. Levy rakentuu Apulannan aiemmin albumilla Aivan kuin kaikki muutkin ilmestyneen kappaleen numero 008 ympärille. Kappale numero 008 sai nimen "Hallaa" ja levyn muut kappaleet ovat melko kokeellisia toteutuksia.
Kappaleet

Unenkansa
Mitään, Ketään
Paha hedelmä
Hallaa
Bändin kokoonpano

Toni Wirtanen: laulu ja kitara
Simo "Sipe" Santapukki: rummut
Tuukka Temonen: basso
Hamartiologia

Hamartiologia on teologian osa-alue, joka tutkii käsityksiä synnistä. Hamartiologia on osa dogmatiikkaa, joka puolestaan usein luetaan osaksi systemaattista teologiaa. Hamartiologia käsittelee synnin alkuperää, sen vaikutuksia ihmiskuntaan ja sitä, mihin se johtaa kuoleman jälkeen.  Hamartiologia on yksi systemaattisen teologian osa-alueista ja sen nimi juontuu kreikan kielen sanasta "amartía", joka tarkoittaa syntiä.
HMS Conqueror (1773)

| HMS Conqueror |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Plymouthin telakka
Kölinlasku:  lokakuu 1769
Laskettu vesille:  10. lokakuuta 1773
Palveluskäyttöön:  maaliskuu 1777
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1794
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 606 bm
Pituus:  51,36 m (tykkikansi) 42,19 m (köli)
Leveys:  14,25 m
Syväys:  6,1 m
Koneteho:  täystakiloitu purjealus
Miehistöä:  600
Aseistus
Aseistus:  74 tykkiä
HMS Conqueror oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1773 vesillelaskettu Royal Oak -luokan 74-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 12. lokakuuta 1768 Plymouthin telakalta, missä köli laskettiin lokakuussa 1769. Alus laskettiin vesille 10. lokakuuta 1773 ja valmistui 12. heinäkuuta 1777. Valmistus kustannukset olivat 33 893 puntaa 4 shillinkiä, mihin tulee lisäksi varustamiskustannuksia 1 455 puntaa 2 shillinkiä ja 2 dimeä. Alusta jouduttiin huoltamaan jo ennen palvelukseen ottoa 8 618 punnalla 1 shillingillä ja 2 dimellä joulukuussa 1777.
Palvelus

Alus otettiin palvelukseen maaliskuussa 1777 päällikkönään Thomas Graves. Alus lähti merelle 9. kesäkuuta 1778 Pohjois-Amerikkaan osana Byronin laivuetta. Osasto liittyi Howen laivastoon 11. syyskuuta. Alus lähti osaston mukana Länsi-Intiaan 13. joulukuuta. Alus osallistui 1782 Saintesin taisteluun. Se romutettiin 1794.
Heikki Malmivirta

Heikki Vilho Esaias Malmivirta (synt. Malmström, 6. heinäkuuta 1898 Piikkiö – 18. tammikuuta 1956 Piikkiö) oli suomalainen kiekonheittäjä ja olympiaedustaja. Hän edusti Turun Urheiluliittoa. Hänen ennätyksekseen jäi vuonna 1924 Helsingissä heitetty 43,15 metriä.
Malmivirta sijoittui kiekonheitossa kahdeksanneksi Pariisin kesäolympialaisissa 1924 tuloksella 41,16 metriä. Karsintaryhmässään hän sijoittui tuloksellaan toiseksi, muttei selviytynyt kuuden parhaan heittäjän finaaliin.
Kalevan kisoissa Malmivirta saavutti kahdesti pronssia kiekonheiton molempien käsien yhteistuloksessa: vuodet olivat 1922 ja 1924.
Saavutukset

Kahdeksas Pariisin kesäolympialaisissa 1924
Kalevan kisat
Pronssia 1922 ja 1924 (Molemmat kädet)
Heli Haapalainen

Heli Kaarina Haapalainen (s. 14. huhtikuuta 1967 Kemi) on suomalainen näyttelijä.
Haapalainen valmistui Teatterikorkeakoulusta vuonna 1991 ja oli sen jälkeen lyhyen aikaa kiinnitettynä näyttelijänä Kotkan kaupunginteatterissa. Syksyllä 1992 hän siirtyi Oulun kaupunginteatteriin. Hän on esittänyt Oulussa muun muassa Hannaa samannimiseen romaaniin perustuvassa näytelmässä Colorado Avenue vuonna 2000, Irina Arkadinaa näytelmässä Lokki vuonna 2006, Railia näytelmässä Gabriel, tule takaisin vuonna 2012 ja Dodoa samannimiseen elokuvaan perustuvassa näytelmässä Breaking the Waves vuonna 2015.
Haapalainen on ollut vierailevana näyttelijänä Kansallisteatterissa, Helsingin kaupunginteatterissa ja Ryhmäteatterissa. Hän on ollut myös improvisaatioteatteriryhmä Örkkien jäsen 2000-luvun alusta. Vuosina 2001 ja 2002 Haapalainen kilpaili television teatterivisailussa Thilia Thalia yhdessä Oulun kaupunginteatterin ja Örkit-ryhmän kollegansa Janne Raudaskosken kanssa. He sijoittuivat ensimmäisenä vuonna kilpailussa toiseksi ja jälkimmäisenä vuonna kolmanneksi.
Haapalaisen teatterin ulkopuolisiin töihin on kuulunut muun muassa Terhi Lindmanin rooli Elisa Viihteen alkuperäissarjassa Kaikki synnit, jonka ensimmäinen tuotantokausi julkaistiin vuonna 2019.
Haapalainen on naimisissa tanssija-koreografi, tanssinopettaja Antti Kairakarin kanssa. Hänellä on kolme lasta, poika ja kaksi tytärtä. Hänen poikansa Samuli näytteli lapsena toista vuonna 2002 valmistuneen lyhytelokuvan Puhalluskukkapoika ja taivaankorjaaja pikkupojista.
Aiheesta muualla

Heli Haapalainen Elonetissä.
Heikki Mairinoja

Heikki Juhani Mairinoja (s. 15. elokuuta 1947 Orimattila) on suomalainen diplomi-insinööri, ekonomi ja yritysjohtaja, joka työskenteli muun muassa G. W. Sohlbergin toimitusjohtajana.
Heikki Mairinoja syntyi maanviljelijä Hannu Mairinojan ja Helvi Degermanin perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1977 on diplomi-insinööri Aila Orvokki Hirvelä. Mairinoja tuli ylioppilaaksi 1967 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1971 ja ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1973. Hän oli Huhtamäen suunnitteluinsinööri 1973–1975, Säterin myyntipäällikkö 1975–1976, Koneen tulosyksikön päällikkö 1976–1985 ja Uponorin varatoimitusjohtaja 1985–1989 ja 2000 (Uponor Oyj) sekä toimitusjohtaja 1989–1999. G.W. Sohlbergin toimitusjohtajana Mairinoja työskenteli vuodesta 2001 vuoteen 2009.
Aiheesta muualla

Heikki Mairinoja jättää Uponorin. Kakkosmies lähtee ykköseksi Sohlbergien perheyhtiöön. HS, 18.3.2000
Hamartooma

Hamartooma on oikealla paikallaan epätavallisen runsaina esiintyvistä soluista koostuva kasvaimen kaltainen muodostuma, joka saattaa esiintyä esimerkiksi keuhkoissa. Keuhkohamartoomia on 75 % hyvänlaatuisista keuhkokasvaimista. Hypotalamuksen hamartooma on harvinainen hyvänlaatuinen mutta yleensä vaikeasti poistettava aivokasvain, joka mahdollisesti voi kehittyä raskauden kuudennella tai seitsemännellä viikolla. Hypotalamuksen hamartooma voi liittyä Pallister–Hallin oireyhtymään.
Pahanlaatuisen kasvaimen kehittyminen hamartoomasta on harvinaista. Perinnölliseen Cowdenin oireyhtymään liittyvät useat hamartoomat ja kohonnut syöpäriski. Hamartoomia liittyy myös tuberoosiskleroosiin.
Hans Herrmann

| Hans Herrmann |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. helmikuuta 1928 
Kansalaisuus:   Saksa
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1953–1955, 1957–1961, 1966, 1969
Talli(t):  Veritas, Mercedes, Maserati, Cooper, BRM, Porsche, Brabham, Lotus
Kilpailuja:  21 (18 lähtöä)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  1
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  1
MM-pisteitä:  10
Ensimmäinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1953
Viimeinen kilpailu:  Saksan Grand Prix 1969
Hans Herrmann (s. 23. helmikuuta 1928 Stuttgart, Baden-Württemberg, Saksa) on saksalainen entinen F1-kuljettaja. Hän osallistui 21 F1-osakilpailuun kausilla 1953–1955, 1957–1961, 1966 ja 1969. Hän saavutti yhteensä 10 MM-pistettä ja yhden palkintosijan, joka tuli Sveitsin GP:stä 1954. Lisäksi hän ajoi nopeimman kierroksen Ranskan GP:ssä 1954, vaikka keskeytti kilpailussa.
Hans Herrmann ajamassa Porsche 718:lla vuonna 1962.
Herrmann osallistui myös Le Mansin 24 tunnin ajoon vuonna 1970 ajaen Porsche 917 -autoa, jolla voitti kilpailun yhdessä Richard Attwoodin kanssa. Vuosina 1958 ja 1969 hän saavutti kolmannen ja toisen sijan. Hän kilpaili myös Mille Migliassa, Targa Floriossa ja Nürburgringin 1 000 km kilpailussa.
Tulokset > Formula 1-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1953 | Hans Herrmann | Veritas Meteor | Veritas 2.0  L6 | ARG | 500 | NED | BEL | FRA | GBR | GER 9 | SUI | ITA |  |  | - | 0 |
| 1954 | Daimler Benz AG | Mercedes-Benz  W196 | Mercedes M196 2.5  L8 | ARG | 500 | BEL | FRA Kesk. | GBR | GER Kesk. | SUI 3 | ITA 4 | ESP Kesk. |  |  | 7. | 8 |
| 1955 | Daimler Benz AG | Mercedes-Benz  W196 | Mercedes M196 2.5  L8 | ARG 4 | MON DNQ | 500 | BEL | NED | GBR | ITA |  |  |  |  | 22. | 1 |
| 1957 | Officine Alfieri Maserati | Maserati  250F | Maserati  250F1  2.5 L6 | ARG | MON DNQ | 500 | FRA | GBR |  |  |  |  |  |  | - | 0 |
| 1957 | Scuderia Centro Sud | Maserati  250F | Maserati  250F1  2.5 L6 |  |  |  |  |  | GER Kesk. | PES | ITA |  |  |  | - | 0 |
| 1958 | Scuderia Centro Sud | Maserati  250F | Maserati 250F1  2.5 L6 | ARG | MON | NED | 500 | BEL | FRA | GBR | GER Kesk. | POR |  |  | - | 0 |
| 1958 | Jo Bonnier | Maserati  250F | Maserati 250F1  2.5 L6 |  |  |  |  |  |  |  |  |  | ITA Kesk. | MOR 9 | - | 0 |
| 1959 | Scuderia Centro Sud | Cooper  T51 | Maserati 250S  2.5 L4 | MON | 500 | NED | FRA | GBR Kesk. |  |  |  |  |  |  | - | 0 |
| 1959 | British Racing Partnership | BRM  P25 | BRM P25  2.5 L4 |  |  |  |  |  | GER Kesk. | POR | ITA | USA |  |  | - | 0 |
| 1960 | Porsche System Engineering | Porsche  718 | Porsche 547/3  1.5 F4 | ARG | MON | 500 | NED | BEL | FRA | GBR | POR | ITA 6 | USA |  | 28. | 1 |
| 1961 | Porsche System Engineering | Porsche  718 | Porsche 547/3  1.5 F4 | MON 9 |  |  |  |  | GER 13 | ITA | USA |  |  |  | - | 0 |
| 1961 | Ecurie Maarsbergen | Porsche  718 | Porsche 547/3  1.5 F4 |  | NED 15 | BEL | FRA WD | GBR |  |  |  |  |  |  | - | 0 |
| 1966 | Roy Winkelmann  Racing | Brabham  BT18 (F2) | Ford Cosworth SCA 1.0  L4 | MON | BEL | FRA | GBR | NED | GER 11 | ITA | USA | MEX |  |  | - | 0 |
| 1969 | Roy Winkelmann  Racing | Lotus  59B (F2) | Ford Cosworth FVA 1.6  L4 | RSA | ESP | MON | NED | FRA | GBR | GER DNS | CAN | ITA | USA | MEX | - | 0 |
↑  Jaettu auto yhdessä Karl Klingin ja Stirling Mossin kanssa.
1955 Argentine Grand Prix - RACE RESULT Formula1.com. Formula One World Championship Limited. Viitattu 30.7.2019. (englanniksi)
HMS Impregnable (1810)

| HMS Impregnable |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Kölinlasku:  helmikuu 1802
Laskettu vesille:  1. elokuuta 1810
Palveluskäyttöön:  heinäkuu 1811
Poistui palveluskäytöstä:  1819
Loppuvaihe:  myyty 1906
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 406 bm
Pituus:  59,74 m (tykkikansi) 49,87 m (köli)
Leveys:  15,54 m
Syväys:  6,71 m
Koneteho:  purjeet
Aseistus
Aseistus:  98 tykkiä
HMS Impregnable oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1810 vesillelaskettu 98-tykkinen toisen luokan linjalaiva, joka luokiteltiin 1. tammikuuta 1817 ensimmäisen luokan linjalaivaksi.
Valmistus

Sir William Rulen vuonna 1798 suunnittelema alus tilattiin 13. tammikuuta 1798 nimellä HMS Europe Chathamin telakalta, missä sen rakennustöistä vastasi David Polhill  maaliskuuhun 1803 ja sen jälkeen Robert Seppings. Alus nimettiin 7. maaliskuuta 1800 uudelleen HMS Impregnableksi. Köli laskettiin 23. helmikuuta 1802. Alus laskettiin vesille 1. elokuuta 1810 ja saatiin varustettua 24. lokakuuta mennessä, jolloin sen valmistuskustannukset olivat 65 025 puntaa.
Palvelus

Napoleonin sodissa alus oli amiraali Clarencen herttuan (myöhemmin Wilhelm IV) lippulaivana. Alus osallistui 1816 Algerin pommittamiseen amiraali David Milnen lippulaivana. Alus oli erillään muusta rivistä tarjoten suuren maalin rannikkopuolustukselle. Aluksen runkoon osui 233 laukausta ja sen päämasto vaurioitui viidestätoista kohtaa. Aluksella sai surmansa 50 ja haavoittui 160 henkeä. Taistelun jälkeen alus oli lähinnä reservissä lukuun ottamatta lyhyttä rupeamaa Välimerellä ennen reserviin siirtoa 1819 Devonportissa.
Alus oli toukokuusta 1839 lokakuuhun 1841 laivaston komentajan lippulaivana maaten ankkurissa Hamoazen suulla. Se luokiteltiin koululaivaksi 1862 ja siirrettiin Devonportiin kadettien koululaivaksi. Alus nimettiin 9. marraskuuta 1888 HMS Kentiksi ja 22. helmikuuta 1891 HMS Caledoniaksi. Alus myytiin 19. heinäkuuta 1906 J. B. Garnhamille romutettavaksi.<ref name="W26">
HMS Coniston

| HMS Coniston |
| --- | --- |
 pelastusalus Investic (ex-HMS Coniston) Newhavenissa 1970-luvulla

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John I. Thornycroft and Company, Woolston
Kölinlasku:  14. kesäkuuta 1950
Laskettu vesille:  9. heinäkuuta 1952
Palveluskäyttöön:  18. maaliskuuta 1953
Poistui palveluskäytöstä:  1960
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 28. tammikuuta 1970
Tekniset tiedot
Uppouma:  375 t (standardi) 489 t (kuormattu)
Pituus:  46,6 m
Leveys:  8,8 m
Syväys:  2,5 m
Koneteho:  2 x Napier Deltic -dieselmoottoria 3 000 bhp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  Miinanraivaaja: 38 Miinantorjunta-alus:31
Aseistus
Aseistus:  1 x Bofors 40 mm 1 x Oerlikon 20 mm 1 x Browning M2
HMS Coniston (viirinumero M1101) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Ton-luokan miinanraivaaja.
Valmistus

Alus tilattiin John I. Thornycroft and Companyltä Woolstonista, missä köli laskettiin 14. kesäkuuta 1950. Alus laskettiin vesille 9. heinäkuuta 1952 ja valmistui 17. maaliskuuta 1953. Se otettiin palvelukseen seuraavana päivänä.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta maaliskuussa 1960 ja siirrettiin reserviin. Alus sijoitettiin poistolistalle ja myytiin 28. tammikuuta 1970 Metrecille Newhaveniin romutettavaksi.
HMS Inconstant (1914)

| HMS Inconstant |
| --- | --- |
 HMS Inconstant

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Beardmore and Company
Kölinlasku:  3. huhtikuuta 1913
Laskettu vesille:  6. heinäkuuta 1914
Palveluskäyttöön:  tammikuu 1915
Poistui palveluskäytöstä:  lokakuu 1919
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 9. kesäkuuta 1922
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 500 t
Pituus:  133 m
Leveys:  12 m
Syväys:  4,1 m
Koneteho:  40 000 shp
Nopeus:  28,5 solmua
Miehistöä:  318
Aseistus
Aseistus:  3 × BL 6" (152,4 mm)/45 Mk XII -tykkiä 4 × QF 4" (101,6 mm)/45 Mk V -tykkiä 2 × 3" ilmatorjuntatykki 8 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Inconstant oli Britannian kuninkaallisen laivaston Arethusa-luokan risteilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin William Beardmore and Companyltä, missä köli laskettiin 3. huhtikuuta 1913. Alus laskettiin vesille 6. heinäkuuta 1914 ja otettiin palvelukseen tammikuussa 1915.