Matopeli
Historia > Nokian matopelit

Nokian matkapuhelimiin matopelit tulivat ensimmäisen kerran vuonna 1997 6110-malleihin. Nokian matopeliä pidetään yleensä maailman ensimmäisenä mobiilipelinä, mitä se ei kuitenkaan ollut. Hagenuk MT-2000 -puhelimissa oli nimittäin Tetristä muistuttava peli jo vuonna 1994. Nokian matopelistä tuli kuitenkin ensimmäinen suuren yleisön tuntema mobiilipeli sen ilmestyttyä suosituille 5110 ja 3210 -puhelimille.
Nokian ensimmäisen matopelin kehitti Salon tehtaalla käyttöliittymäyksikössä työskennellyt ohjelmistosuunnittelija Taneli Armanto. Nokialla oli mahdollisesti tutkittu MT-2000-puhelinta ja markkinointiosasto halusi uuteen puhelimeen pelejä. Armanto valikoitui tehtävään sekaannuksen vuoksi. Hänen luultiin olevan sama "T. Armanto", joka oli jo tullut tunnetuksi tietokonepeleistään. Tosiasiassa kyseessä oli Taneli Armannon serkku. Armanto oli kuitenkin harrastanut lautapelejä ja tehnyt joitakin kokeiluja myös tietokoneella ja otti haasteen vastaan. Armantoa pyydettiin ideoimaan peli, joka esittelisi 6110:n uutta ominaisuutta: infrapunayhteydettä. Matopelistä oli siis määrä tulla infrapunayhteyden kautta toimiva moninpeli, joka jäljittelisi tietokoneella jo aiemmin olleita kaksinpelattavia matopelejä. Koska käyttöliittymä- ja lokalisointiyksiköt olivat Nokialla samoissa tiloissa, päädyttiin peliä kutsumaan suomeksi nimellä Matopeli. Peli tunnettiin muilla alustoilla englanniksi nimellä Snake, mutta suoraa käännöstä Käärme pidettiin kömpelönä. Tekniset rajoitteet ohjasivat ensimmäisen matopelin kehitystä. Sen piti olla kooltaan erittäin pieni ja suorituskyvyltään kevyt. Puhelimen näyttö oli varsin pieni ja vain numeronäppäimet olivat käytössä pelaamiseen.
Matopelin suosio yllätti Nokian. Jo julkaisua seuraavana vuonna 1998 Suomessa elettiin matopelihuumaa etenkin kouluissa. Matopelistä tuli maailmanlaajuinen hitti. Myös muualla etenkin nuoret ottivat sen omakseen. Nokian markkinointiosasto päätti hyödyntää suosiota ja järjesti Matopelin suomenmestaruuskilpailut vuonna 1999 ja 2000. Matopeli-mainosrekka kiersi Suomea ja pelaajat saivat tulla paikalle tekemään ennätyksiä. Tulosten pohjalta parhaat pääsivät mestaruuskisoihin Helsingin Messukeskukseen. Vuonna 1999 suomenmestaruus voitettiin tuloksella 1044 pistettä teoreettisen maksimin ollessa 2008 pistettä. Valvonta finaaleissa oli tiukkaa huijaamisen estämiseksi. Myös muissa maissa, kuten Australiassa, järjestettiin paikallisia kisoja. Tulokset piti tulla näyttämään Nokian toimistolle ja Nokia maksoi osavaltioiden parhaille lentoliput finaaliin. Esimerkiksi juuri Australiassa 30 pelaajaa saavutti kisojen aikaan parhaan mahdollisen tuloksen 2008 pistettä, minkä johdosta Nokialla epäiltiin pelin tulleen hakkeroiduksi. Lopulta päädyttiin siihen, etteivät näin hyvät tulokset olleet mahdottomia. Matopelin kilpapeluuta voi pitää osana suomalaisen e-urheilun varhaishistoriaa.
Nokia julkaisi Matopelille seitsemän jatko-osaa. Ensimmäistä peliä seuranneita versioita oli tekemässä jo useiden ihmisten tiimi, eikä Armanto enää ollut mukana. Pelin seuraavassa versiossa Snake 2:ssa, kerätään pisteitä ”tavallisesta ruoasta” ja erilaisista hyönteisistä. Hyönteisen syömisestä saa sitä enemmän pisteitä, mitä nopeammin sen saa pyydystettyä. Snake 2:ssa pelikenttää jakavat väliseinät. Joissakin Nokian kännyköistä löytyy myös Snake Xenzia -niminen matopeli. Snake 3 on kolmiulotteiseksi käännetty matopeli, ja siinä on uudistuksia edeltäjäänsä. Snakes-niminen kolmiulotteinen matopeli löytyy myös joistakin Nokian Symbian-puhelimista. Peli oli alun perin tehty Nokian N-Gage-pelipuhelimelle.
Matopeliä pidetään yhtenä elektronisten pelien historian merkittävimmistä peleistä ja se on muun muassa New Yorkin Museum of Modern Artin kokoelmissa ja Tampereella Suomen pelimuseon näyttelyssä.