stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Graceland
Graceland nykyään

Tilan omistaa nykyään tammikuussa 2023 kuolleen Lisa Marie Presleyn tytär Riley Keogh. Yleisölle 7. kesäkuuta 1982 avattu tila toimii sekä museona että matkamuistomyymälänä. Lisäksi tiluksilla sijaitsevat hotellit Heartbreak Hotel ja The Guest House.
Vuosittain tilan läheisyydessä järjestetään Elvis Presleyn kuolinpäivänä 16. elokuuta kynttiläkulkue, johon osallistuvat ympäri maailmaa saapuneet kymmenet tuhannet ihailijat.
Pääsy Gracelandin yläkertaan on kielletty omaisten toiveesta.
Kulttuurihistoria

Vuonna 1991 Graceland lisättiin National Register of Historic Places -listalle, joka on liittovaltion virallinen luettelo kansallisesti arvokkaista suojelukohteista. Vuonna 2006 Graceland lisättiin National Historic Landmark -listalle, joka on Yhdysvaltain sisäministeriön virallinen luettelo kansallisesti merkittävistä kohteista. Vuonna 2013 Graceland äänestettiin Best Iconic American Attractioniksi eli parhaaksi nähtävyydeksi Yhdysvalloissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Graceland Wikimedia Commonsissa
Graceland The Home of Elvis Presley. (englanniksi)
Gracelandille myönnetty kansallisen historiallisen maamerkin arvo. Gracelandin edessä keskellä Priscilla Presley.
Grand Theft Auto

| Grand Theft Auto |
| --- | --- |

Kehittäjä:  DMA Design Tarantula Studios Visual Sciences (PlayStation)
Julkaisija:  Take-Two Interactive BMG Interactive ASC Games
Jakelija:  Take-Two Interactive, Steam ja Nintendo
Pelisarja:  Grand Theft Auto
Julkaistu:  DOS, WindowsEU lokakuu 1997NA 28. helmikuuta 1998JP 24. huhtikuuta 1999 PlayStationEU joulukuu 1997NA 30. kesäkuuta 1998JP 27. elokuuta 1998 Game Boy Color 1999
Lajityyppi:  toimintaseikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo USK: 16
Alusta:  DOS, Game Boy Color, PlayStation, Windows
Jakelumuoto:  CD-ROM, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Grand Theft Auto (lyhennettynä GTA) on DMA Designin kehittämä ja Take-Two Interactiven julkaisema toimintaseikkailupeli, joka on julkaistu vuonna 1997 DOSille, PlayStationille ja Windowsille.
Peli on Grand Theft Auto -sarjan ensimmäinen osa.
Peli on aikuisteemojen ja väkivallan vuoksi kielletty alle 16-vuotiailta. Peliin on tehty lisälevyt London 1961 ja London 1969, jotka julkaistiin vuonna 1999. Pelien idea hurjista takaa-ajoista perustuu osittain Suuri autopuhallus -elokuvaan (engl. Grand Theft Auto).
Rockstar julkaisi pelin ilmaisohjelmana vuonna 2004.
Kuvakaappaus pelistä.
Pelin idea

Pelin kuvakulma on suoraan ylhäältä päin, josta kaupunginosat näkyvät kolmiulotteisina ja autot kaksiulotteisina. Pelin ideana on pelata rikollisena ja suorittaa tehtäviä rikollispomoille. Tehtävistä saa prosentteja ja kun on tehnyt tarpeeksi tehtäviä voi siirtyä seuraavaan kaupunkiin. Suurimmassa osassa tehtävistä pitää tappaa joku tai ajaa autolla paikasta toiseen. Tehtäviä voi vastaanottaa muun muassa vastaamalla puhelinkioskissa soivaan puhelimeen tai löytämällä auton, johon istuessa tehtävä alkaa. Tehtäväautot on yleensä pysäköity syrjäisiin paikkoihin.
Kehitys

Peli oli kehityksessä 30 kuukautta vaikka sen ennakoitiin vievän 18 kuukautta. Pelin kehitys oli vaikeaa, koska siinä oli paljon yhdistelmä-interaktiota ja siinä ilmeni jatkuvasti uusia haasteita, koska jokaisesta uudesta ominaisuudesta piti arvioida, miten se vaikutti kaikkiin muihin. Myös pelin testaaminen oli painajaismaista, koska oli niin monia tapoja joilla pelaaja voi suorittaa tehtävät ja aiheuttaa kaaosta pelimaailmassa. Tämä kuitenkin oli merkittävä syy pelin kiinnostavuudelle ja kehitystä jatkettiin.
Vastaanotto

Pelin PlayStation-versio sai IGN:n arvostelussa arvosanaksi 6/10.
Peli sai GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 8/10.
Aiheesta muualla

Grand Theft Auto MobyGamesissa (englanniksi)
Grand Theft auton virallinen verkkosivusto.
Rockstarin sivusto, josta peli on ladattavissa.
Greatest Hits 1970–1986

| Greatest Hits 1970–1986 The Kinks |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1970–1986
 Julkaistu: 30. lokakuuta 2007
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Ray Davies ja Dave Davies
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Konk/Velvel/Koch Records
Muut kannet
   takakansi
The Kinksin muut kokoelmalevyt
| The Ultimate Collection 2002 | Greatest Hits 1970–1986 2007 | Picture Book 2008 |
Greatest Hits 1970–1986 on The Kinksin 20. lokakuuta 2007 julkaistu kolmen levyn kokoelma-albumi, joka nimensä mukaisesti sisältää brittiyhtyeen kuuluisimpia kappaleita vuosien 1970 ja 1986 väliltä. Albumi koostuu kahdesta kauan aikaa sitten julkaistusta ja myöhemmin täydennetystä kokoelma-albumista; The Kinks' Greatest – Celluloid Heroes (1976) ja Come Dancing with The Kinks (1986) sekä One for the Road -DVD:stä.
Kappaleet > CD 1: The Kinks' Greatest – Celluloid Heroes (Vuoden 2001 laajennettu versio)

20th Century Man
Complicated Life
Muswell Hillbilly
Alcohol
Celluloid Heroes
Here Comes Yet Another Day
Sweet Lady Genevieve
One of the Survivors
Sitting in the Midday Sun
He's Evil
Mirror of Love
Artificial Man
Everybody's a Star (Starmaker)
(A) Face in the Crowd
You Can't Stop the Music
I'm in Disgrace
The Hard Way
No More Looking Back
Kappaleet > CD 2: Come Dancing with The Kinks (Vuoden 2000 laajennettu versio)

Come Dancing – 3.56
Low Budget – 3.49
Catch Me Now I'm Falling – 5.59
A Gallon of Gas – 3.50
(Wish I Could Fly Like) Superman – 6.00
Sleepwalker – 4.04
Full Moon – 3.52
Misfits – 4.42
A Rock 'n' Roll Fantasy – 5.01
Do It Again – 4.11
Better Things – 2.59
Lola – 4.47 (Live)
You Really Got Me – 3.40 (Live)
Good Day – 4.35
Living on a Thin Line – 4.16
Destroyer – 3.47
Don't Forget to Dance – 4.39
Father Christmas – 3.42
Kappaleet > DVD: One for the Road (Live)

All Day and All of the Night
Lola
Low Budget
(Wish I Could Fly Like) Superman
Attitude
Celluloid Heroes
The Hard Way
Where Have All the Good Times Gone
You Really Got Me
Pressure
Catch Me Now I'm Falling
Victoria
Goodrichin linna

| Goodrichin linna |
| --- | --- |

Sijainti:  Herefordshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Koordinaatit:  51°52′33.96″N, 2°36′46.8″W
Rakennustyyppi:  linna
Omistaja:  English Heritage
Julkisivumateriaali:  hiekkakivi
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Goodrichin linna on normannien rakentama linnanraunio lähellä Goodrichin kylää Herefordshiressa. Englannin sisällissodan aikana parlamentin joukot valloittivat linnan kanuunaa käyttäen, minkä jälkeen sitä tuhottiin lisää ja se jäi huonoon kuntoon.
Historia

Ensimmäinen historiallinen maininta linnasta paikalla on vuodelta 1101, jolloin se sai nimensä paikallisen anglosaksisen aatelisen Godric Mappestonen mukaan. Nykyiseen muotoonsa linnan rakensi William de Valence ja sen laajentamista jatkoi hänen poikansa Aymer de Valence, jonka aikana rakennettinn barbakaani. Aymer de Valencen kuoleman jälkeen vuonna 1324 linna siirtyi Talbotin suvulle.
Historia > Englannin sisällissota

Ennen sisällissotaa linnalla ei ollut puolustuksellista käyttöä. Parlamentin joukot piirittivät sitä kahden kuukauden ajan vuonna 1646 ja varuskunta antautui kun veden saanti katkaistiin.
Arkkitehtuuri

Linna sijaitsee korkealla kalliolla Wye-joen rannalla. Pienehkö sydänlinna on hyvin säilynyt. Keskiosaa suojaa paksu kehämuuri, jossa on kolmessa kulmassa valtavat pyöreät tornit ja neljännessä porttihuone.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Goodrichin linna Wikimedia Commonsissa
Bjerkebæk

| Bjerkebæk |
| --- | --- |
 Bjerkebæk vuonna 2007.
Sijainti:  Lillehammer, Norja
Rakennustyyppi:  kotimuseo
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bjerkebæk on kirjailija Sigrid Undsetin kotimuseo Norjan Lillehammerissa. Undset osti talon vuonna 1919 ja nimesi sen Erik Bøghin En Caprice -vaudevillenäytelmän päähenkilön mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bjerkebæk Wikimedia Commonsissa
Museon verkkosivut (norjaksi), (englanniksi)
Bulğn selän

| Булһн селән, Троицкое, Bulğn selän, Troitskoje |
| --- | --- |
 Булһн селән, Троицкое,
 Koordinaatit: 46°25′22″N, 44°15′19″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Kalmukia
Piiri:  Tselinnin piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
 – Hallinnon tyyppi:  Kylä
Väkiluku (2002):  10 298
Aikavyöhyke:  UTC+3
 – Kesäaika:  UTC+4
Postinumero:  359180
Suuntanumero(t):  +7 84742
 Tselinnin piirin hallinnollinen keskus 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bulğn selän (kalmukiksi Булһн селән, ven. Троицкое, Troitskoje) on kylä Tselinnin piirissä Kalmukian länsiosassa Venäjällä. Se sijaitsee 12 kilometriä tasavallan pääkaupungista Elistasta pohjoiseen. Vuonna 2002 Bulğn selänissä oli 10 298 asukasta. Bulğn selän on Tselinnin piirin hallinnollinen keskus.
Breitling

Breitling Navitimer -rannekello nahkarannekkeella,
Breitling SA on itsenäinen sveitsiläinen luksus- ja arvokellojen valmistaja. Sen pääkonttori sijaitsee Grenchenissä, Solothurnin kantonissa. Kaikki Breitlingin kellot on valmistettu Sveitsissä sveitsiläisistä osista. Breitling tilaa koneistojen raakaversiot ETA SA:lta ja Valjouxlta ja modifioi ne omassa Breitling Chronometrie Workshopsissa ennen kronometritestausta.
Léon Breitling perusti vuonna 1884 kelloja valmistavan yrityksen St. Imieriin, Sveitsiin, tarkoituksenaan valmistaa korkealuokkaisia kronografeja ja -metrejä.
Ensimmäisen maailmansodan alettua Breitling valmisti kronografeja ja -metrejä lentokoneisiin. 1942 Breitling esitteli kuuluisan Chronomat-mallin. Tämän jälkeen Breitlingin kelloista tuli lentäjien eniten suosima merkki, esimerkiksi Aircraft Owners and Pilots Association valitsi Chronomatin viralliseksi kellokseen.  1952 Breitling toi Chronomatin uudemman version, Navitimerin markkinoille.
Breitlingin maine kasvoi edelleen kun astronautti Scott Carpenter käytti omaa Breitling Navitimeriaan avaruuslennolla. Tämän johdosta kyseiselle mallille annettiin nimi; Navitimer Cosmonaute.
Vuonna 1979 Ernest Schneider otti yrityksen haltuunsa ja mainoskampanjoiden avulla loi Breitlingille statussymbolin aseman.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Breitlingin kotisivut
Bulvar admirala Ušakovan metroasema

| Bulvar admirala Ušakova> Бульвар адмирала Ушакова |
| --- | --- |

 Moskovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Butovskaja
Sijainti:  55.5455°N, 37.5430°E
Paikkakunta:  Moskova, Venäjä
Avattu:  27. joulukuuta 2003
Rakenne
Tyyppi:  silta-asema
Bulvar admirala Ušakova (ven. Бульвар адмирала Ушакова) on yksi Moskovan metron asemista. Se avattiin 27. joulukuuta 2003.
Bryan Forbes

Bryan Forbes (oik. John Theobald Clarke, 22. heinäkuuta 1926 Lontoo – 8. toukokuuta 2013 Virginia Water) oli brittiläinen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja kirjailija. Hän oli vuodesta 1955 naimisissa näyttelijä Nanette Newmanin kanssa.
Forbes opiskeli Royal Academy of Dramatic Artissa. Hänen varhaisten käsikirjoitustensa joukkoon lukeutuvat Itsemurhapartio (1955) ja Pankkirosvojen kerho (1960), joista viimeksi mainitussa hän myös näytteli. Hän aloitti lisäksi Richard Attenboroughin kanssa yhteistyön, josta syntyi muun muassa elokuva Vihainen hiljaisuus (1960).
Forbesin ensimmäinen ohjaus oli Viattomat vuodelta 1961. Hänen ohjauksensa ja käsikirjoituksensa Lukittujen ovien takana (1964) toi hänelle Edgar-palkinnon. Hän jatkoi uraansa Britanniassa läpi 1960-luvun ja matkusti myös Hollywoodiin, jossa syntyi Kuningasrotta (1965).
Forbesin myöhempään tuotantoon kuuluvat muiden muassa Stepfordin naiset (1975), Lasikenkä ja ruusu (1976), Yli esteiden (1978) ja tv-minisarja Vakoilupeli (1990).
Forbes kirjoitti myös toistakymmentä kirjaa, muun muassa kaksi elämäkertaa. Hän sairasti MS-tautia vuodesta 1975 lähtien. Hänestä tehtiin Brittiläisen imperiumin komentaja (CBE) vuonna 2004.
Aiheesta muualla

Bryan Forbes Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Cache on a stick

COASt-moduuli
1. Prosessori
2. Tag RAM
3. Asennuspaikka COASt-moduulille
Cache on a stick tai COASt on pakkausstandardi irrallisille L2-välimuistiksi tarkoitetuille SRAM-moduuleille. COASt-moduulit muistuttivat ulkomuodoltaan suuria SIMM-moduuleita ja olivat yleisiä 1990-luvun puolivälin IBM PC -yhteensopivissa ja Macintosh-tietokoneissa. Nykyisissä tietokoneissa COASt-moduulit ovat erittäin harvinaisia, sillä L2-välimuisti on useimmiten integroitu joko prosessoriin tai emolevyyn.
Motorola määritteli COASt-moduulin standardileveydeksi 4,33 ja 4,36 tuumaa (110 ja 111 mm) ja -korkeudeksi 1,12-1,16" (28-29 mm). COASt-muisteja oli mahdollista löytää Applen Machintosheista 1990-luvun alusta sen puoliväliin, jolloin ne katosivat Macintoshin siirtyessä PowerPC-alustaan.
Myös Intel käytti COASt-muisteja Pentium-järjestelmissään aina vuoteen 1998 asti (Pentium MMX). COASt-paikka löytyi muun muassa Intelin piirisarjoista 430VX ja 430TX. Myöhemmin Intel yhdisti COASt-moduulin toiminnot prosessoreihinsa, jolloin syntyi Slot 1 suoritinkotelointi, jossa oli prosessori ja välimuistit erillisillä siruilla.
Brooke Francis

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Brooke Donoghue vuonna 2021. |  Brooke Donoghue vuonna 2021. |  Brooke Donoghue vuonna 2021. |  |
Maa:   Uusi-Seelanti
Naisten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | pariairokaksikko |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | pariairokaksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Sarasota 2017 | pariairokaksikko |  |
|  Kultaa | Ottensheim 2019 | pariairokaksikko |  |
|  Hopeaa | Plovdiv 2018 | pariairokaksikko |  |
Brooke Francis (o.s. Donoghue, s. 6. tammikuuta 1995 Hamilton) on uusiseelantilainen soutaja. Hän on pariairokaksikon olympiavoittaja ja maailmanmestari.
Francis voitti maailmanmestaruuden pariairokaksikossa Olivia Loen kanssa Sarasotassa 2017 ja Ottensheimissa 2019 sekä saavutti MM-hopeaa Plovdivissa 2018. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän saavutti Hannah Osbornen kanssa olympiahopeaa. Belgradin MM-kilpailuissa 2023 Francis ja Lucy Spoors sijoittuivat pariairokaksikossa viidenneksi, ja Pariisin olympialaisissa 2024 he voittivat kultaa 0,24 sekunnin erolla Romanian venekuntaan.
Alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa Francis saavutti pariaironelosessa pronssia vuonna 2014 ja pariairokaksikossa hopeaa vuonna 2015.
Brooke Donoghue avioitui soutaja Jeff Francisin kanssa vuonna 2022.
Cacareco

Valmiiksipainettuja äänestyslipukkeita.
Cacareco (suom. "Roskaa") (1954–1962) oli São Paulon kunnallisvaaleissa vuonna 1959 viidentoista prosentin (noin 100 000 ääntä) äänisaaliilla parhaiten menestynyt ehdokas. Samainen Cacareco oli myös paikallisen eläintarhan viisivuotias naarassarvikuono, jonka joukko paikallisia opiskelijoita oli asettanut ehdolle motolla: "Parempi äänestää sarvikuonoa kuin aasia!" Parantaakseen kandidaattinsa menestymismahdollisuuksia opiskelijat painattivat 200 000 äänestyslipuketta, joihin Cacarecon nimi oli valmiiksi painettu.
Cacarecon menestys oli suora seuraus äänestäjien turhautumisesta paikallisten poliitikkojen korruptoituneisuuteen. Cacareco ei kuitenkaan päässyt valtuustoon, sillä vaalitulos mitätöitiin ja uudet vaalit - tällä kertaa ilman Cacarecoa - järjestettiin. Protesti jätti kuitenkin jälkensä maan politiikkaan: Sanontaa "Voto Cacareco" (suom. Ääni Cacarecolle) käytetään Brasiliassa yhä synonyyminä protestiäänelle.
Kanadassa vuonna 1963 perustettu protestipuolue The Rhinoceros Party of Canada (Kanadan sarvikuonopuolue) otti nimensä Cacarecon tapauksesta. Kyseinen puolue oli vuonna 1984 Kanadan neljänneksi suurin. Puolue lakkautettiin vuonna 1993.
Bryan Lerg

| Bryan Lerg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. tammikuuta 1986 (ikä 38) Livonia, Michigan, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  San Jose Sharks   Worcester Sharks
Sarja:  NHL   AHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  Genève-Servette HC
Bryan Lerg (s. 20. tammikuuta 1986) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, joka pelaa San Jose Sharksin organisaatiossa.
Ura

Yliopistouran päätyttyä Lerg siirtyi Edmonton Oilersiin kahden vuoden tulokassopimuksella 1. huhtikuuta 2008. Hän teki ammattilaisdebyyttinsä kauden 2007–2008 Edmontonin farmijoukkue Springfield Falconsissa.
Osallistuttuaan Oilersin harjoitusleirille, Lerg joutui kuitenkin takaisin Springfieldiin kaudeksi 2008–2009. Loukkaantumisesta huolimatta Lerg teki 17 pistettä 42 pelissä pelaten osan kaudesta myös ECHL:ssä Stockton Thunderissa. Lerg kärsi seuraavallakin kaudella loukkaantumisesta ja menetti paikkansa Oilersin farmijoukkueessa. 36 ottelussa hän teki seitsemän pistettä.
Lerg jäi ilman sopimusta Oilersista kauden päätteeksi. Matalasta NHL-mielenkiinnosta johtuen hän siirtyi try out -sopimuksella sveitsiläiseen Genève-Servetteen. Hän pelasi vain yhden pelin Genève-Servettessä kaudella 2010–2011, jonka jälkeen palasi Pohjois-Amerikkaan ja AHL:ään Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin vuoden sopimuksella 8. joulukuuta 2010. Lerg teki 32 pistettä 65 pelissä ansaiten vuoden jatkosopimuksen.
Ennen kauden 2011–2012 alkua Wilkes-Barressa, Lerg kutsuttiin osallistumaan Pittsburgh Penguinsin harjoitusleirille. Lerg oli AHL:ssä joukkueensa paras maalintekijä 27 maalilla ja toiseksi paras pistemies 53 pisteellä.
1. heinäkuuta 2012 Lerg siirtyi vapaana agenttina vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella Colorado Avalancheen. Vuoden 2012 työsulun aikana Lerg pelasi Coloradon farmijoukkue Lake Erie Monstersissa. 30. lokakuuta 2012 vähän kauden alun jälkeen Lerg valittiin joukkueen kapteenistoon. Kauden puolivälissä hän oli tehnyt yhdeksän maalia 28 ottelussa. Lergin kausi päättyi eturistisidevammaan, joka vaati leikkaushoitoa.
22. huhtikuuta 2013 Lerg solmi yhden vuoden jatkosopimuksen Coloradon kanssa. Hän teki 35 pelissä 27 pistettä ennen kuin joutui loppukaudeksi sivuun loukkaantumisen vuoksi.
Kahden Coloradon organisaatiossa pelatun kauden jälkeen Lerg lähti yhden vuoden kaksisuuntaisella sopimuksella San Jose Sharksiin. Osallistuttuaan Sharksin harjoitusleirille, Lerg joutui kauden alkaessa farmiin Worcester Sharksiin. Kolmantena kautena peräkkäin Lerg valittiin AHL-seuran kapteenistoon. Worcesterin parhaana pistemiehenä ollut Lerg palkittiin kahdeksan AHL-kauden jälkeen, kun hänet 6. huhtikuuta 2015 nostettiin NHL:n puolelle San Josen runkosarjan viimeisiin otteluihin. 9. huhtikuuta Lerg teki debyyttinsä ensimmäistä NHL-seuraansa Edmonton Oilersia vastaan. Hän teki heti myös ensimmäisen maalinsa San Josen voittaessa ottelun lukemin 3–1.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Bryan Lerg
Käännös suomeksi
Guinea kesäolympialaisissa 2016

Guinea osallistui kesäolympialaisiin 2016. Sitä edusti viisi urheilijaa kolmessa lajissa. Joukkueen lipunkantajana avajaisissa toimi judoka Mahadama Bangoura.
Joukkue > Judo

Mahadama Bangoura – naisten alle 63 kg
Joukkue > Uinti

Amadou Camara – miesten 50 m vapaauinti
Mariama Sow – naisten 50 m vapaauinti
Joukkue > Yleisurheilu

Mohamed Lamine Dansoko – miesten 100 m
Makoura Keita – naisten 100 m
Breithorn (Zermatt)

Breithorn
| --- | --- |
Sijainti:   Italia /  Sveitsi Sveitsi ja Italia
Vuoristo:  Monte Rosan massiivi, Valais’n Alpit
Korkeus merenpinnasta:  4 164 m
Prominenssi:  438  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Breithorn on 4 164 metriä korkea vuori Sveitsin ja Italian rajalla Valais’n Alpeilla. Se on osa Monte Rosan massiivia.
Henry Maynard ja hänen oppaansa valloittivat vuoren vuonna 1813.
Breithornin korkein läntinen huippu nähtynä Gornergratista heinäkuussa 2010.
Breithornin harjannetta jäätikköineen Gornergratista nähtynä elokuussa 2012.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Breithorn (Zermatt) Wikimedia Commonsissa
Yli 4000 -metriset Alppien vuoret
| --- | --- |
Massif des Écrins:  Barre des Écrins (4 102 m) · Dôme de Neige des Écrins (4 015 m)
Gran Paradison massiivi:  Gran Paradiso (4 061 m)
Mont Blancin massiivi:  Mont Blanc (4 811 m) · Mont Blanc de Courmayeur (4 748 m) · Picco Luigi Amedeo · Mont Maudit (4 465 m) · Dôme du Goûter (4 304 m) · Lenzspitze · Mont Blanc du Tacul (4 248 m) · Grand Pilier d’Angle · Punta Walker (Grandes Jorasses) (4 208 m) · Punta Whymper (Grandes Jorasses) (4 184 m) · Aiguille Verte (4 122 m) · Aiguille du Diable · Aiguille Blanche de Peuterey (4 112 m) · Punta Croz (Grandes Jorasses) (4 110 m) · Punta Carmen · Grande Rocheuse (4 102 m) · Punta Médiane · Punta Chaubert · Mont Brouillard · Aiguille de Bionnassay (4 066 m) · Punta Marguerite (Grandes Jorasses) (4 065 m) · Corne du Diable · Punta Hélène (Grandes Jorasses) (4 045 m) · Aiguille du Jardin (4 035 m) · Dôme de Rochefort (4 015 m) · Dent du Géant (4 013 m) · Punta Baretti (4 013 m) · Aiguille de Rochefort (4 001 m) · Les Droites (4 000 m)
Valais’n Alpit:  Dufourspitze (4 638 m) · Nordend (4 609 m) · Zumsteinspitze (4 563 m) · Signalkuppe (4 554 m) · Zinalrothorn · Dom (4 545 m) · Lyskamm Oriental (4 527 m) · Weisshorn (4 506 m) · Täschhorn (4 491 m) · Lyskamm Occidental (4 479 m) · Matterhorn (4 478 m) · Parrotspitze (4 432 m) · Dent Blanche (4 364 m) · Ludwigshöhe (4 341 m) · Nadelhorn (4 327 m) · Corno Nero (4 322 m) · Grand Combin de Grafeneire · Stecknadelhorn · Castor (4 230 m) · Piramide Vincent (4 215 m) · Hohberghorn · Alphubel (4 206 m) · Rimpfischhorn (4 199 m) · Strahlhorn · Grand Combin de Valsorey · Dent d’Hérens (4 171 m) · Breithorn Occidental (4 164 m) · Breithorn Central · Bishorn (4 153 m) · Grand Combin de la Tsessette (4 135 m) · Breithorn Oriental · Breithornzwillinge (4 106 m) · Pollux (4 092 m) · Roccia Nera (4 075 m) · Ober Gabelhorn (4 073 m) · Punta Giordani (4 046 m) · Dürrenhorn (4 035 m) · Weissmies (4 031 m) · Allalinhorn (4 027 m) · Lagginhorn (4 010 m)
Bernin Alpit:  Finsteraarhorn (4 274 m) · Aletschhorn (4 182 m) · Jungfrau (4 166 m) · Mönch (4 105 m) · Schreckhorn (4 080 m) · Gross Fiescherhorn (4 049 m) · Gross Grünhorn (4 043 m) · Lauteraarhorn (4 042 m) · Hinter Fiescherhorn (4 025 m)
Berninan Alpit:  Piz Bernina (4 049 m)