stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salta–Antofagasta-rautatie

Tren a las Nubes ylittämässä la Polvorillan viaduktia
Salta–Antofagasta-rautatie (toiselta nimeltään Huaytiquina) on rautatie Andien yli Chilestä Argentiinaan. Se avattiin liikenteelle vuonna 1948. Rata on ainoa toiminnassa oleva rautatieyhteys  Transandisen rautatien Mendozasta Valparaison lähelle tultua suljetuksi vuonna 1984.
Rautatie kulkee lähes merenpinnan tasosta Tyynen valtameren rannalla Chilessä sijaitsevasta Antofagastan satamakaupungista, kulkee Atacaman aavikon poikki ja ylittää valtakunnan rajan Socompassa yli kolmen kilometrin korkeudessa. Korkein kohta on Polvorilla Argentiinan puolella 4 220 metrin korkeudessa. Paikalla on huomattavan pitkä viadukti. Argentiinassa rata tekee laskeutuessaan kaksi spiraalinmuotoista mutkaa. Salta, joka on radan Argentiinan puoleinen päätepiste, on noin 1 100 metrin korkeudessa merenpinnasta. Radalla on pituutta 941 kilometriä, josta 571 kilometriä Argentiinan puolella. Rata on tarkoitettu tavaraliikenteelle, mutta turistijuna Tren a las Nubes kulkee reitillä.
Huaytiquinan reitti
Siipyy

| Siipyy Sideby> Entinen kunta – nykyiset kunnat: Kristiinankaupunki |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
Sijainti:  62°01′55″N, 021°19′26″E
Lääni:  Vaasan lääni
Maakunta:  Pohjanmaan maakunta
Kuntanumero:  750
Hallinnollinen keskus:  Siipyyn kirkonkylä
Perustettu :  kappeliseurakunta 1785 itsenäinen seurakunta 1860
– emäpitäjä:  Lapväärtti
Liitetty:  1973
– liitoskunnat:  Kristiinankaupunki Lapväärtti Tiukka Siipyy
– syntynyt kunta:  Kristiinankaupunki
Pinta-ala:   km²   (1.1.1972)
– maa:  204,6 km²
Väkiluku:  1 615   (31.12.1972)
– väestötiheys:  8,22 as./km²
Siipyy (ruots. Sideby) on Pohjanmaalla sijainnut entinen Suomen kunta. Siipyyn kunta liitettiin vuonna 1973 Kristiinankaupunkiin. Juuri kuntaliitosta edeltävänä vuonna 1972 rakennetun Siipyyn kirkon on suunnitellut Erik Kråkström.
Siipyyn pääelinkeinot olivat maa- ja metsätalous, turkistarhaus sekä kalastus, purjealusten kaudella myös laivanrakennus ja kauppamerenkulku. Kunnan syrjäisestä sijainnista, yksipuolisesta elinkeinorakenteesta ja heikoista yhteyksistä johtuen suuri osa asukkaista joutui jo 1900-luvun alkupuolelta lähtien muuttamaan muualle. 1960- ja 1970-luvulla muuttoliike suuntautui ennen kaikkea Ruotsiin. Monet siipyyläiset maanviljelijät ovat erikoistuneet perunan ja porkkanan tuotantoon.
Siipyyn naapurikunnat olivat Isojoki, Lapväärtti ja Merikarvia. Siipyyn itäosan halki kulkee valtatie 8.
Historiaa

Suuri osa Siipyyn entisen kunnan alueesta oli kivikaudella vielä meren alla, mutta muun muassa kirkon liepeiltä on löydetty pronssi- ja rautakauden aikaisia hautaraunioita. Pysyvä asutus syntyi vasta 1300-luvulla Ruotsista käsin. Siipyyn kylä kuului alkujaan Ulvilan pitäjään, josta se siirrettiin Närpiöön hallinnollisesti vuonna 1553 ja kirkollisesti vuonna 1606; Skaftung oli alun perinkin ollut osa Närpiötä. Pian tämän jälkeen kylät tulivat osaksi Närpiöstä itsenäistynyttä Lapväärtin seurakuntaa. Siipyy muodostettiin Lapväärtin kappeliseurakunnaksi vuonna 1785 ja se itsenäistyi vuonna 1860. Siipyyn puukirkko valmistui vuonna 1786, mutta se tuhoutui vuonna 1969 sattuneessa tulipalossa. Uusi kirkko rakennettiin vuonna 1972. Lapväärtin vanhin kirkko, joka oli perimätiedon mukaan rakennettu jo 1400-luvulla, sijaitsi Skaftungin kylässä. Metsälän kylässä on Vänrikki Stoolin tarinoista tutun, Suomen sodassa ansioituneen Wilhelm von Schwerinin vuonna 1936 paljastettu muistopatsas.
Vuoden 1960 väestönlaskennan mukaan 62,5 prosenttia Siipyyn asukkaista puhui äidinkielenään ruotsia.
Vuoden 1970 taajamarajauksen mukaan Siipyyn ainoa taajama oli Skaftung, jossa oli 349 asukasta. Sitä ei enää nykyään luokitella taajamaksi. Vuonna 1960 Skaftungissa oli 383 asukasta. Vuoden 1960 rajauksessa taajamia olivat myös kirkonkylä (213 asukasta) ja Metsälä (226 asukasta), joita ei luokiteltu enää taajamiksi vuonna 1970.
Siipyyn vaakunan suunnitteli Gustaf von Numers ja se vahvistettiin vuonna 1969.
Kylät ja kulmakunnat

Siipyyssä on 3 henkikirjakylää (tieto vuodelta 1978):
Metsälä (ruots. Ömossa)
Siipyy (ruots. Sideby)
Skaftung
Kulmakuntia Siipyyssä ovat lisäksi:
Henriksdal
Kallträsk
Väestö

Seuraavassa kuvaajassa on esitetty Siipyyn väestönkehitys kymmenen vuoden välein vuosina 1880–1970.
| Siipyyn väestönkehitys 1880–1970 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1880 | 1880 |    | 2 480 | 2 480 |
| 1890 | 1890 |    | 2 832 | 2 832 |
| 1900 | 1900 |    | 3 055 | 3 055 |
| 1910 | 1910 |    | 2 466 | 2 466 |
| 1920 | 1920 |    | 2 720 | 2 720 |
| 1930 | 1930 |    | 2 774 | 2 774 |
| 1940 | 1940 |    | 2 768 | 2 768 |
| 1950 | 1950 |    | 2 811 | 2 811 |
| 1960 | 1960 |    | 2 287 | 2 287 |
| 1970 | 1970 |    | 1 682 | 1 682 |
Lähde: Tilastokeskus.
Vapaa-aika

Sipyyssä on useita uimarantoja:
Skaftungin uimaranta, Skaftung
Härkmeren uimaranta, Härkmeri/Solax
Kiilin satama ja uimaranta, Kiili
Halkoluodon uimaranta, Vedholmen
Siipyyntiellä, vanhan koulun tontilla, kirkon läheisyydessä on kesäkioski ja minigolfrata. Samalla alueella sijaitsee myös kyläyhdistyksen kirpputori.
Kuvia Siipyyn kirkonkylästä

Kiilin satama heinäkuussa 2008.
Siipyyn kirkon sisäänkäynti.
Siipyyn vanhan kirkon kellotapuli.
1918 kaatuneet Siipyyn hautausmaalla.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Siipyyn kyläyhdistys (Arkistoitu – Internet Archive)
Saksan presidentinvaalit 2012

Saksan presidentinvaalit 2012 (virallisesti 15. liittovaltion kokous), on epäsuora vaalitapa, jossa valitaan Saksan liittopresidentti. Vaalit järjestettiin Saksassa 18. maaliskuuta 2012. Istuvana liittopresidenttinä toiminut Christian Wulff erosi virastaan 17. helmikuuta 2012, kun nousi epäilyjä, joiden mukaan Wulff on ottanut vastaan tai myöntänyt etuisuuksia. Joachim Gauck valittiin liittovaltion kokouksen ensimmäisessä äänestyksessä, joka koostui 620 liittopäivän jäsenestä ja yhtä monesta jäsenestä, jotka Saksan osavaltiot valitsivat suhteellisen edustuksen perusteella.
Joachim Gauck nimitettiin 19. helmikuuta 2012 hallituskoalition (CDU, CSU ja FDP) ja oppositiopuolueiden (SPD ja Vihreät) yhteiseksi presidenttiehdokkaaksi. Hänellä oli myös vapaiden äänestäjien ja Etelä-Schleswigin äänestäjien liiton tuki.
Tulokset

| Ehdokas | Puolue | Tukeva osapuoli | Valitsijamiesäänet | Ääniosuus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Joachim Gauck | sitoutumaton | CDU, CSU, SPD, FDP ja Vihreät | 991 | 80,43 |
| Beate Klarsfeld | sitoutumaton | Die Linke | 126 | 10,22 |
| Olaf Rose | NDP | - | 3 | 0,2 |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 1,228 | 100 % |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saksan presidentinvaalit 2012 Wikimedia Commonsissa
Sanjayn kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Intia
| --- | --- |
Tyyppi:  Kansallispuisto 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Sanjayn kansallispuisto on kansallispuisto Madhya Pradeshissa, Intiassa, ja se on Keski-Intian tärkeimpiä luonnonsuojelualueita. Puisto on perustettu vuonna 1981, ja sen pinta-ala on 2 303 neliökilometriä.
Saarivaltio

Kartta maailman saarivaltioista.
Saarivaltio on valtio, joka koostuu kokonaisuudessaan yhdestä tai useammasta saaresta. Valtioita, jotka koostuvat useammista saarista, voidaan kutsua myös saaristovaltioiksi. Saarivaltion vastakohta on sisämaavaltio.
Maailmassa on 47 saarivaltioita, joihin kuuluvat useimmat maailman pienimmistä valtioista. Jotkin saaret jakautuvat useamman saarivaltion kesken. Muun muassa Haiti sijaitsee samalla saarella kuin Dominikaaninen tasavalta. Itsenäisten valtioiden lisäksi maapallolla on monia saaria tai saaristoja, jotka ovat erityyppisiä isäntämaidensa itsehallintoalueita tai vastaavia, kuten Réunion, Montserrat tai Cookinsaaret.
San Juan (Metro Manila)

| San Juan |
| --- | --- |
 San Juanin sijainti Metro Manilan kartalla
Valtio:  Filippiinit
Alue:  Pääkaupunkialue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,77 km²
Väkiluku (2007):  125 558
 – Väestötiheys:  16 159 as./km²
 
 www.sanjuancity.gov.ph 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San Juan on yksi Filippiinien pääkaupunkialueen Metro Manilan muodostavista kaupungeista. Kaupungin pinta-ala on 7,77 km² , väkiluku on 125 558  asukasta (2007) ja väestötiheys 16 159 as/km².[lähde? ] Kaupunki on jaettu 21 alueeseen (Barangay). Kaupungin asema San Juanilla on ollut 16. kesäkuuta 2007 lähtien.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Official Website of Municipality of San Juan, Metro Manila (Arkistoitu – Internet Archive)
San Felipe (1743)

| San Felipe |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Astillero Real, Guarnizo, Santander
Kölinlasku:  1740
Laskettu vesille:  23. joulukuuta 1743
Poistui palveluskäytöstä:  1761
Loppuvaihe:  romutettu 14. joulukuuta 1762
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 789 t (arqueo)
Pituus:  47,63 m
Leveys:  15,85 m
Syväys:  7,92 m
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 28 × 24 naulaa ylempi tykkikansi: 30 × 18 naulaa etu- ja puolikansi: 12 × 8 naulaa
San Felipe oli Espanjan laivaston vuonna 1743 vesille laskettu kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Alus oli ainoa vuosina 1732-1750 Espanjassa valmistettu linjalaiva. Sen suunnitteli ja valmisti Juan Antonio de Gaztañeta y Iturribalzagan järjestelmän mukaisesti Agustín Salomón, joka otti rakentamisessa huomioon Ciprián Autránin ehdottamat muutokset.
Palvelus

Elokuussa 1745 alus saapui Guarnizosta Ferroliin päällikkönään Isidro de Antayo. Vuosina 1746-1751 aluksen päällikkönä oli Francisco Latarria. Se oli 1747 Ferrolissa partioaluksena Castillan, Europan ja Glorioson kanssa, kun aluksen miehistö valtasi brittiläisen 18-tykkisen kaapparin. Aluksen päälliköksi tuli 23. syyskuuta 1751 Francisco Javier Everardo Tilly y Pardes, joka jätti aluksen 13. tammikuuta 1752.
Toukokuusta 1750 alus etsi algerialaisia merirosvoja Cádizin ja Cartagenan väliltä Nueva Españan ja neljän šebekin kanssa, kunnes se 11. toukokuuta 1753 irrotettiin tehtävästä. Alus siirrettiin 3. lokakuuta Ferroliin. Se palasi 16. maaliskuuta 1759 Välimerelle Pascual Borrásin lippulaivana päällikkönään Francisco Garganta. Alus palasi Ferroliin, missä se poistettiin palveluksesta 1761. Alus romutettiin 14. joulukuuta 1762 Ferrolissa.
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2005

| Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien MM-kilpailut 2005 |
| --- | --- |
Isäntämaa:   Latvia
Kaupungit:  Cēsis, Valmiera & Koceni
Ajankohta:  26.–30. lokakuuta 2005
Mitalistit:  
–  Kultaa:   Ruotsi
–  Hopeaa:   Suomi
–  Pronssia:   Sveitsi
Salibandyn alle 19-vuotiaiden poikien maailmanmestaruuskilpailut 2005 olivat historian kolmannet nuorten poikien MM-kilpailut. Ne pelattiin Latviassa.
A-sarja > Lohkon A sarjataulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| 1 |  Suomi | 3 | 3 | 0 | 0 | 41 | 6 | 6 |
| 2 |  Sveitsi | 3 | 2 | 0 | 1 | 30 | 12 | 4 |
| 3 |  Norja | 3 | 1 | 0 | 2 | 12 | 30 | 2 |
| 4 |  Puola | 3 | 0 | 0 | 3 | 7 | 42 | 0 |
A-sarja > Lohkon B sarjataulukko

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # | Joukkue | O | V | T | H | TM | PM | P |
| 1 |  Ruotsi | 3 | 3 | 0 | 0 | 35 | 7 | 6 |
| 2 |  Latvia | 3 | 2 | 0 | 1 | 9 | 13 | 4 |
| 3 |  Tšekki | 3 | 1 | 0 | 2 | 10 | 12 | 2 |
| 4 |  Tanska | 3 | 0 | 0 | 3 | 4 | 26 | 0 |
Aiheesta muualla

Kisat kansainvälisen salibandyliiton sivuilla (englanniksi)
Salibandyn maailmanmestaruuskilpailut
| --- | --- |
Miehet: 1996 • 1998 • 2000 • 2002 • 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012 • 2014 • 2016 • 2018 • 2020 • 2022 • 2024
Naiset: 1997 • 1999 • 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023
Pojat U-19: 2001 • 2003 • 2005 • 2007 • 2009 • 2011 • 2013 • 2015 • 2017 • 2019 • 2021 • 2023
Tytöt U-19: 2004 • 2006 • 2008 • 2010 • 2012 • 2014 • 2016 • 2018 • 2020 • 2022 • 2024
San José del Guaviare

| San José del Guaviare |
| --- | --- |
 Etualalla Guaviarejoki.
 lippu:  vaakuna
 San José del Guaviare
 Koordinaatit: 2°34′N, 72°38′W 
Valtio:  Kolumbia
Departementti:  Guaviare
Korkeus:  185 m
Väkiluku (2011):  40 700
 
 http://sanjosedelguaviare-guaviare.gov.co/index.shtml 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
San José del Guaviare on Guaviaren departementin pääkaupunki Kolumbiassa. Vuonna 2011 siellä oli 40 700 asukasta.
San José del Guaviare on perustettu vuonna 1938. Sen perustajat tulivat alueelle etsimään kumipuita. Nykyisin suurin osa departementin väestöstä asuu juuri tässä kaupungissa.
Kaupunki sihaitsee Guaviarejoen rannalla etelän sademetsäalueen ja pohjoisen ruohotasankojen rajavyöhykkeellä. Alueen pääasialliset elinkeinot ovat maatalous ja karjatalous.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta San José del Guaviare Wikimedia Commonsissa
Rock Will Never Die

| Rock Will Never Die MSG |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : Hammersmith, Lontoo 22. - 23.lokakuuta 1983
 Julkaistu: 1984
 Tuottaja(t): Jack Douglas
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 41.16
 Levy-yhtiö: Chrysalis
MSG:n muut julkaisut
| Built to Destroy 1983 | Rock Will Never Die 1984 | BBC Radio 1 Live in Concert 1993 |
Rock Will Never Die on englantilais-saksalaisen Michael Schenker Group -yhtyeen vuonna 1984 ilmestynyt live-äänite. Albumin äänittämisen jälkeen yhtye käytännössä hajosi, ja sen jäsenet siirtyivät liki kymmeneksi vuodeksi muiden projektiensa pariin. Levyn tunnetuimmat kappaleet ovat instrumentaali Into The Arena ja Michael Schenkerin alun perin UFO-yhtyeensä kanssa tunnetuksi tekemä Doctor Doctor.
Kappaleet

Capitain Nemo – 3.42 (säv. Michael Schenker)
Rock My Nights Away – 4.05 (säv. Andy Nye, Gary Barden)
Are You Ready to Rock – 4.07 (säv. Schenker, Barden)
Attack of the Mad Axeman – 4.10 (säv. Schenker, Barden)
Into the Arena – 4.00 (säv. Schenker)
Rock Will Never Die – 5.25 (säv. Schenker, Barden)
Desert Song – 6.00 (säv. Schenker, Graham Bonnet)
I'm Gonna Make You Mine – 4.54 (säv. Schenker, Barden, Nye, Ted McKenna)
Doctor, Doctor – 4.50 (säv. Schenker, Phil Mogg)
Kokoonpano

Michael Schenker – kitara
Gary Barden – laulu
Chris Glen – bassokitara
Derek St.Holmes - komppikitara
Andy Nye – kosketinsoittimet
Ted McKenna – rummut
Kokoonpano > Muut tekijät

Jack Douglas – tuottaja
Paul O'Neill, David Krebbs, Steve Leber – vastaavat tuottajat
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Rock Will Never Die discogs.com -sivustolla
San Eugenio (1775)

| San Miguel |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Reales Astilleros de Esteiro, Ferrol
Laskettu vesille:  29. kesäkuuta 1775
Poistui palveluskäytöstä:  reserviin 1800
Loppuvaihe:  romutettu 1804
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 765 t (arqueo)
Pituus:  55,12 m (tykkikansi)
Leveys:  16,36 m
Syväys:  7,87 m
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 28 (30) × 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 30 (32) × 18 naulan tykkiä puolikansi: 14 × 8 naulan tykkiä etukansi: 4 × 8 naulan tykkiä
San Eugenio oli Espanjan laivaston vuonna 1775 vesille laskettu kaksikantinen 74-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Aluksi alusta suunniteltiin 1773 Gautierin sistema francésin mukaan, mutta lopulta se valmistettiin käyttäen Romero de Landan paranneltua suunnitelmaa. Aluksen tykkien määrän nostamisesta 80:een annettiin määräys 3. helmikuuta 1790.
San Felipe (1726)

| San Felipe |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Astillero Real, Guarnizo, Santander
Kölinlasku:  1724
Laskettu vesille:  24. kesäkuuta 1726
Palveluskäyttöön:  11. syyskuuta 1726
Loppuvaihe:  upotettu sulkulaivaksi 6. huhtikuuta 1741
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 534,25 t (arqueo)
Pituus:  53,64 m (tykkikansi) 44,2 m (köli)
Leveys:  14,73 m
Syväys:  7,37 m
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 30 x 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 32 x 18 naulan tykkiä puolikansi: 14 x 8 naulan tykkiä keulakansi: 4 x 8 naulan tykkiä
San Felipe oli Espanjan laivaston vuonna 1726 vesille laskettu kaksikantinen 80-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Lorenzo Arzuetan valmistama alus tilattiin Guarnizosta, missä köli laskettiin 1724. Töitä valvoi José Campillo, joka oli korvannut Gaztañetan telakan johdossa. Alus laskettiin vesille 24. kesäkuuta 1726 ja otettiin palvelukseen 11. syyskuuta 1726 päällikkönään Gabriel de Medinueta.
Palvelus

Alus lähti Santanderista linjalaiva San Carlosin kanssa Coruñaan, mistä se jatkoi 11. maaliskuuta 1727 Rodrigo de Torresin lippulaivana Englannin kanaaliin päällikkönään Diego Álvarez. Kesäkuussa alus palasi Coruñaan ja elokuussa edelleen Cádiziin, mistä se lähti 4. lokakuuta 1728 San Carlosin ja fregattien Nuestra Señora de Atochan sekä Nuestra Señora del Pilarin kanssa Cantabrian rannikolle päällikkönään Andrés Reggio. Alus palasi 16. helmikuuta 1729 Cádiziin.
Alus osallistui 1731 Italian matkaan Marqués de Marin laivastossa päällikkönään Francisco Liaño. Se oli 27. lokakuuta Livornossa päällikkönään Agustin de Iturriaga. Joulukuussa alus lähti Livornosta Cartagenaan. Huhtikuussa 1732 alus oli Javier Cornejon lippulaivana päällikkönään Juan Jordán, kun se laski joukkoja maihin Oranissa. Vuonna 1733 alus oli Cádizissa päällikkönään Francisco Liaño, minkä jälkeen se partioi Välimerellä saapuen Alicanteen.
Huhtikuussa 1737 alus oli Cádizissa. Se lähti 31. heinäkuuta 1740 Ferrolista Rodrigo de Torresin lippulaivana Cartagena de Indiasiin päällikkönään Daniel Huoni. Laivastoon kuului kaikkiaan kymmenen linjalaivaa. Laivasto saapui 23. lokakuuta Cartagena de Indiasiin, mistä se jatkoi Havannaan. San Felipe joutui palaamaan Cartagena de Indiasiin menetettyään ison mastonsa. Alus osallistui 20. maaliskuuta 1741 Cartagena de Indiasin taisteluun, jossa se upotettiin sataman suulle estämään Britannian kuninkaallisen laivaston Edward Vernonin johtaman osaston pääsy satamaan.
SUSE (yritys)

| SUSE |
| --- | --- |

ISIN:  LU2333210958
Perustettu:  1992
Toimitusjohtaja:  Melissa Di Donato
Kotipaikka:  Saksa
Toimiala:  ohjelmistoteollisuus
Omistaja:  EQT
Kotisivu:  www.suse.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
SUSE on vuonna 1992 perustettu saksalainen ohjelmistoyritys, joka kehittää ja myy Linux-pohjaisia tuotteita yrityksille. Yritys julkaisee SUSE Linux -jakelua ja tukee myös openSUSE-jakelua. SUSE ja sen Linux-jakelu ovat olleet osa yhdysvaltalaista Novell-yhtiötä.
Historia

Yrityksen perustivat vuonna 1992 Roland Dyroff, Thomas Fehr, Burchard Steinbild ja Hubert Mantel nimellä S.u.S.E (lyhenne sanoista Software und System-Entwicklung).
Vuonna 2003 Novell osti yrityksen, jonka jälkeen Attachmate osti Novellin vuonna 2011. Attachmate yhdistyi Micro Focus -yritykseen vuonna 2014. Micro Focus on kertonut aikeesta myydä SUSE ruotsalaiselle sijoitusrahasto EQT:lle, joka valmistuisi kalenterivuoden 2019 alussa.
Kauppa toteutui vuonna 2019.
SUSE listattiin Frankfurtin pörssiin 2021. Elokuussa 2023 yrityksen suurin omistaja 79 %:n osuudella Marcel LUX III SARL ilmoitti aikovansa lunastaa osakkeet ja vetää yhtiön pois pörssistä.
Yhtiö tarjoutui lunastamaan osakkeet hintaan 16,00 euroa osakkeelta, jolla yhtiön arvoksi tulisi 572 miljoonaa euroa.
Vuonna 2019 yrityksen toimitusjohtajaksi tuli Melissa Di Donato, joka korvasi eläkkeelle jäävän Nils Brauckmannin.
Suurosa yrityksen asiakkaista ovat ”perinteisiä” yrityksiä kuten pankit ja suuret jälleenmyyntiyritykset, joiden järjestelmät ovat hajanaisia. Di Donaton mukaan asiakkaat eivät halua ottaa käyttöön ohjelmistoa, joka ei ole läpäissyt ohjelmiston laadunvalvontaa.
Tuotteet

openSUSE on Linux-jakelu, joka pohjautui alun perin Suse Linux GmbH:n jakeluun. openSUSE erosi SUSE Linuxista versiossa 10.2, jonka jälkeen sen nimi muutettiin jotta se ei sekoittuisi SUSE Linux Enterprise -julkaisuun.
Muun muassa Crayn Cray Linux Environment perustuu yrityksen SUSE Linux Enterprise Serveriin (SLES). SLES on julkaistu myös IBM System z suurtietokoneille.
SUSE CaaS Platform ja SUSE Cloud Application Platform ovat säiliöiden ja pilvipalveluiden hallintaan tarkoitettuja ratkaisuja.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
SUSE
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:SUSE
Käännös suomeksi
SLK

SLK tarkoittaa seuraavia asioita:
Seurakuntien Lapsityön Keskus, suomalainen kirkollinen lapsi- ja perhetyön palvelu-, asiantuntija- ja yhteistyöjärjestö
Riksförbundet Sveriges lottakårer, ruotsalainen naisten vapaaehtoinen maanpuolustusjärjestö
Mercedes-Benz SLK, automalli
sallitaan luonnollinen kuolema, kuolevan henkilön tietoihin merkittävä hoitolinjaus, ks. hoitotestamentti
SLK, Stam1nan albumi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”SLK”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Saarivaaran tsasouna

| Saarivaaran Kristuksen kirkastumisen tsasouna |
| --- | --- |

Sijainti:  Joensuu, Saarivaara 
Seurakunta:  Joensuun ortodoksinen seurakunta
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Saarivaaran Kristuksen kirkastumisen tsasouna on yksi Joensuun ortodoksisen seurakunnan tsasounista ja se sijaitsee Joensuun kaupungin itäosassa Saarivaaran kylässä lähellä Venäjän rajaa. Tsasounan suunnitteli Laatokan Karjalan Nuorisoseurojen Liiton puheenjohtaja Seppo Latvala ja hän käytti sen esikuvana luovutetulle alueelle jäänyttä Tolvajärven tsasounaa. Tsasounan rakensivat Laatokan Karjalan Nuorisoseurojen liitto ja Saarivaaran Nuorisoseura Sarastus, jotka lahjoittivat tsasounan Ilomantsin ortodoksiselle seurakunnalle. Sittemmin tsasouna on seurakuntajärjestelyissä siirtynyt Joensuun seurakunnalle. Arkkipiispa Paavali vihki tsasounan vuonna 1976 ja se pyhitettiin Kriskuksen kirkastumisen muistolle. Tsasounassa on deisis-aiheinen ikonirivi. Saarivaaran tsasounan temppelijuhlaa vietetään 6. elokuuta.
Răzvan Lucescu

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 17. helmikuuta 1969 (ikä 55)
Syntymäpaikka: Bukarest, Romania
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 177 cm
Seura
Seura: PAOK
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1987–1992 | Sportul Studențesc | 24 | (0) |
| 1992–1993 | AC Crema | 3 | (0) |
| 1993–1996 | Sportul Studențesc | 81 | (0) |
| 1996–1997 | National Bukarest | 31 | (0) |
| 1997–1998 | Sportul Studențesc | 31 | (0) |
| 1998–1999 | National Bukarest | 23 | (0) |
| 1999–2000 | FC Brașov | 13 | (0) |
| 2000–2001 | Rapid Bukarest | 26 | (0) |
| 2001–2002 | FCM Bacău | 10 | (0) |
| 2002–2003 | Rapid Bukarest | 1 | (0) |
Valmennusura
2004: FC Brașov
2004–2007: Rapid Bukarest
12007–2009: FC Brașov
2009–2011: Romania
2011–2012: Rapid Bukarest
2012–2013: El-Jaish
2014: Petrolul Ploiești
2014–2017: Skoda Xanthi
2017–2019: PAOK
2019–2021: Al-Hilal
2021–: PAOK
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Răzvan Lucescu (s. 17. helmikuuta 1969) on romanialainen jalkapallovalmentaja ja entinen maalivahti. Kesäkuusta 2021 lähtien hän on toiminnut PAOKin päävalmentajana.
Răzvan Lucescu on toisen polven jalkapalloilija. Hänen isänsä Mircea teki pitkän pelaajauran Rapid Bukarestissa ja on Romanian menestyneimpiä valmentajia kansainvälisillä areenoilla. Myös Răzvan on saanut mainetta valmentajana nuoresta iästään huolimatta. Hänet tunnettaan Romaniassa lempinimellä Giuleștin José Mourinho.
Ura pelaajana

Răzvan Lucescu aloitti peliuransa bukarestilaisseura Sportul Studențesc Bukarestissa 1987. Hän pelasi kaikkiaan 15 vuoden ajan Romanian pääsarjatasolla torjuen palloja myös suurseura Rapid Bukarestissa. Kaikkiaan hänelle kertyi Romanian pääsarjassa 249 ottelua, mutta todellinen läpimurto jäi tekemättä. Uran parhaaksi saavutukseksi jäi Romanian mestaruus uran viimeisellä kaudella 2002–2003, jolloin hän pelasi Rapidissa vain yhden ottelun.
Ura pelaajana > Ansiot pelaajana

Romanian mestaruus: 2003