stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kingdom Hearts coded
Re:coded

Kingdom Hearts Re:coded on vuonna 2010 Nintendo DS:lle julkaistu versio pelistä.
| --- | --- |
Pelit:   Kingdom Hearts  Chain of Memories  II  Coded  358/2 Days  Birth by Sleep  3D: Dream Drop Distance  χ  III  Melody of Memory  Missing-Link  IV 
HD-kokoelmat:   HD 1.5 Remix  HD 2.5 Remix  HD 2.8 Final Chapter Prologue 
Hahmot:   Sora  Organisaatio XIII
Kerubiveisu

Kerubiveisu (kreik. χερουβικόν, χερουβικὸς ὕμνος; muinaiskirkkoslaaviksi Херувімскаѧ пҍснь 'kerubien (enkelten) laulu') on ortodoksiseen pyhän Johannes Krysostomoksen liturgiaan kuuluva tropari, joka veisataan liturgian kahteen osaan jakavan niin sanotun suuren saaton edellä. Kerubiveisu lisättiin liturgiaan keisari Justinus II:n määräyksestä noin vuonna 573. Veisun katsotaan kuvaavan näkymättömien kerubien läsnäoloa jumalanpalveluksessa.
Kerubiveisun teksti

Nyt me salaisesti kuvaamme,

salaisesti kuvaamme

kerubeja.

Nyt me kuvaamme,

salaisesti kuvaamme

kerubeja, kerubeja.



Ja eläväksitekevälle Kolminaisuudelle

pyhintä virttä

virttä veisaamme,

eläväksitekevälle Kolminaisuudelle

pyhintä virttä

virttä veisaamme, veisaamme.



Heittäkäämme pois siis kaikki huolet,

maalliset huolet

heittäkäämme pois,

heittäkäämme pois siis kaikki

maalliset huolet,

heittäkäämme pois maalliset huolet.

Amen.



Ottaaksemme vastaan kaikkeuden Kuninkaan,

ottaaksemme vastaan

kaikkeuden Kuninkaan,

jota näkymättömästi seuraavat,

seuraavat enkelein joukot,

enkelein joukot.

Halleluja, halleluja,

halleluja,

halleluja, halleluja.
Aiheesta muualla

Kerubiveisu, Ortodoksi.net
Khrysippos (mytologia)

Khrysippos oli kreikkalaisessa mytologiassa peloponnesoslainen prinssi ja avioton Pelopsin poika, jonka tämä sai nymfi Danaiin tai Aksiokhen kanssa. Hänen lapsuudessan hänet sieppasi Laios, joka ihastui kauniiseen nuorukaiseen Nemean kisojen aikana opettaessaan tälle valjakonajoa. Sieppauksesta syntyi sota kaupunkien välille, jonka tuloksena Pelopsin onnistui hakea poikansa takaisin.
Toisen variaation mukaan Laios sieppasi tämän vaunuihinsa mukaansa Thebaan, jossa Khrysippos surmasi itsensä häpeästä. Hyginus väittää virheellisesti sieppaajan olleen Theseus.
Khrysippoksen tappoivat tämän velipuolet Atreus ja Thyestes äitinsä Hippodameian pyynnöstä, joka pelkäsi Khrysippoksen olevan kilpailija poikiensa vallanperimykselle.
Leipzig (1929)

| Leipzig |
| --- | --- |
 Leipzig

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Reichsmarinewerft Wilhelmshaven
Kölinlasku:  18. huhtikuuta 1928
Laskettu vesille:  18. lokakuuta 1929
Palveluskäyttöön:  8. lokakuuta 1931
Poistui palveluskäytöstä:  Britannian valtaama
Loppuvaihe:  miehistönsä upottama joulukuussa 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 380 t
Pituus:  177 m
Leveys:  16,3 m
Syväys:  5,65 m
Koneteho:  60 000 shp (45 MW)
Nopeus:  32 solmua
Miehistöä:  850
Aseistus
Aseistus:  9 × 15 cm/L60 SK C/25 -tykkiä 6 × 8,8 cm/L76 SK C/32 ilmatorjuntatykkiä 8 × 3,7 cm/L83 SK C/30 -ilmatorjuntatykkiä 8 × 2,0 cm/L65 C/30 -ilmatorjuntatykkiä 12 × 533 mm torpedoputkea 120 × miinaa 2 × Arado Ar 196
Leipzig oli Weimarin tasavallan laivaston lokakuussa 1931 käyttöön otettu kevyt risteilijä, joka kuului vuodesta 1935 Saksan laivastolle.
Alus osallistui saarron valvontaan Espanjan sisällissodassa. Toisen maailmansodan alkaessa se suojasi laivaston raskaita aluksia Itämerellä ja Pohjanmerellä. Joulukuussa 1939 siihen osui Britannian kuninkaallisen laivaston sukellusveneen laukaisema torpedo, joka oli vähällä upottaa aluksen. Korjaukset saatiin päätökseen loppuvuodesta 1940, minkä jälkeen alus palautettiin palvelukseen koululaivana. Se tuki 1941 tykkitulella operaatio Barbarossassa eteneviä maavoimien joukkoja.
Lokakuussa 1944 alus kolaroi risteilijä Prinz Eugenin kanssa, jolloin Leipzig vaurioitui korjauskelvottomaksi. Vauriot ainoastaan paikattiin aluksen pinnalla pitämiseksi, minkä jälkeen se tuki maaliskuussa 1945 tykistöllään Gdańskin puolustusta eteneviä puna-armeijan joukkoja vastaan. Huhtikuussa se kuljetti pakolaisia Tanskaan. Sodan päätyttyä alus oli miinanraivausmiehistöjen majoitusaluksena, kunnes se upotettiin heinäkuussa 1946, koska voittajavaltioista yksikään ei halunnut sitä omistukseensa.
Valmistus

Risteilijä E:n (Amazonen korvaaja) köli laskettiin 18. huhtikuuta 1928 Wilhelmhavenin laivastontelakalla telakkanumerolla 117. Alus laskettiin vesille 18. lokakuuta 1929 nimettynä Leipzigiksi. Kastetilaisuuden vieraiden joukossa oli kahdeksan Falklandinsaarten taistelussa vuonna 1914 tuhoutuneen SMS Leipzigin miehistönjäsentä. Kastepuheen piti Leipzigin kaupungin pormestari Rothe ja aluksen kummina oli fregattenkapitän Haunin leski. Alus otettiin palvelukseen 8. lokakuuta 1931 Wilhelshavenissa ensimmäisenä päällikkönään Kapitän zür see Hans-Herbert Stobwasser.
Palvelus

Vuoden 1932 Leipzig oli koulutuksessa Itämerellä, jona aikana se kävi lukuisia kertoja Wilhelmshavenin ja Kielin telakoilla viimeisteltävänä. Hyväksyntälautakunta saapui alukselle 16. kesäkuuta, ja alus osallistui 6.–16. syyskuuta merisotaharjoitukseen. Koeajot ja koulutus jatkuivat edelleen 1933. Alus lähti 21. helmikuuta Atlantin purjehdukselle, jonka aikana se vieraili Funchalissa Madeiralla 27. helmikuuta – 2. maaliskuuta ennen paluuta Saksaan 15. maaliskuuta. Alus aloitti 19. kesäkuuta kesäpurjehduksen, jolloin se vieraili Hangossa Suomessa 23.–28. kesäkuuta ja Århusissa Tanskassa 5.–9. heinäkuuta. Alus palasi Saksaan 10. heinäkuuta.
Leipzigin ollessa Kielissä 22. toukokuuta sillä tutustuivat yöllisiin ammuntoihin valtakunnankansleri Adolf Hitler, varavaltakunnankansleri Franz von Papen, Hermann Göring, Joseph Goebbels sekä joukko muita poliitikkoja. Alus osallistui syksyllä järjestettyyn laivastoharjoitukseen 11.–22. syyskuuta.
Aluksen palvelus jatkui vuonna 1934 normaalina rauhanajan palveluksena, missä vuorottelivat harjoitukset, huollot ja koulutus. Alus vieraili 11.-15. heinäkuuta Portsmouthissa ja 26.-29. heinäkuuta Reykjavikissa Islannissa. Alukselta poistettiin 14.-17. joulukuuta Kielissä nosturi savuhormin ja taistelunjohtotornin väliltä tehtäessä tilaa katapultille.
Alus osallistui 25. toukokuuta – 3. kesäkuuta 1935 laivastoharjoitukseen, jossa se oli 3. torpedovenelaivueen lippulaivana. Kontra-amiraali Boehmin lippulaivana alus oli elokuussa erilaisissa tykistö-, torpedo-, miinanlasku- ja etsintäharjoituksissa. Hitler vieraili aluksella seuratakseen harjoituksia elokuun puolivälissä.
Alus harjoitteli 14. huhtikuuta 1936 alkaen Atlantilla Nürnbergin ja Kölnin kanssa. Se vieraili 23.–26. huhtikuuta Las Palmasissa ja Lagosissa Nigeriassa 2. toukokuuta. Alukselle sijoitettu Heinkel He 60 kaatui 8. toukokuuta, jolloin se tuhoutui. Alus palasi samana päivänä Kieliin, missä se osallistui Hitlerin järjestämään laivastokatselmukseen 28.–29. toukokuuta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leipzig (1929) Wikimedia Commonsissa
Alus kuvattuna torpedoveneeltä 1934.
Kauhajoen baptistiseurakunta

| Kauhajoen baptistiseurakunta |
| --- | --- |
 Kauhajoen baptistiseurakunta syyskuussa 2023.
Suuntautuminen:  Baptismi
Kirkkokunta:  Suomen Baptistikirkko
Perustettu:  3. heinäkuuta 1949
Pääkirkko:  Lehtimäentie 40 61820 Kauhajoki
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kauhajoen baptistiseurakunta on vuonna 1949 perustettu kauhajokelainen baptistiseurakunta. Seurakunta on Suomen Baptistikirkon jäsen.
Historia > Seurakunnan perustaminen ja alkuvaiheet

Kauhajoella oli baptisteja jo 1800-luvulla ja Kauhajoella oli pidetty baptistisia tilaisuuksia jo 1900-luvun alusta lähtien Jurvan seurakunnan toimesta. Varhaisia baptisteja olivat muun muassa Loviisa Lehtikevari ja Herman Sillanpää. 1940-luvun lopulla Kauhajoelle perustettiin oma seurakunta. Seurakunnan taustalla vaikuttivat eri puolilla maata liikkuneet evankelistat. Eräs heistä oli kentällä toiminut Martta Mörsky. Kauhajoen baptistiseurakunta perustettiin 3. heinäkuuta 1949 Hangasluoman kylässä, Juho Hangasluoman talossa.
Kauhajoella tuli uskoon erityisesti nuoria. Kesällä 1949 seurakuntaan liittyi 36 jäsentä ja vuoden vaihteessa jäseniä oli 52. Syksyllä 1949 Kauhajoella järjestettiin baptistien ja helluntailaisten yhteinen veljeskokous. Kokouksessa oli suunniteltu baptistien ja helluntailaisten yhdistymistä. Erityisesti nuoret näkivät täydellisen yhtymän seurakuntien opissa. Asia kuitenkin raukesi, mutta tilaisuudet vetivät yleisöä.
Historia > Baptistien rukoushuone

Vuonna 1955 Kauhajoen baptistiseurakunnan palvelukseen tuli Matti Lehtonen. Tuolloin seurakunnalla ei ollut toimitiloja. Lehtoset lahjoittivat seurakunnalle tontin ja rakentaminen lähti käyntiin. 1950-luvun loppupuolella seurakunnassa kastettiin yli 30, mikä oli paljon pienellä paikkakunnalla. Seurakunta toimi tuolloin Kainastolla. Kauhajoen uusi rukoushuone oli Lehtosen ja Eero Lehtikevarin yhteinen hanke.
Kauhajoen helluntaiseurakunta

| Kauhajoen helluntaiseurakunta |
| --- | --- |

 Kauhajoen helluntaikirkko helmikuussa 2023.
Suuntautuminen:  helluntaiherätys
Kirkkokunta:  Suomen helluntaikirkko
Perustettu:  1944
Pääkirkko:  Otontie 1 61850 Kauhajoki
Jäseniä:  n. 280
TV:  TV7
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kauhajoen helluntaiseurakunta eli Kauhajoen Siion on kauhajokelainen helluntaiseurakunta. Seurakunta on perustettu vuonna 1944 ja rekisteröity yhdistykseksi 2. syyskuuta 1952. Seurakunta järjestää jumalanpalvelusten ja rukousiltojen ohella lapsi- ja nuorisotyötä sekä tekee lähetystyötä Israelissa, Jordaniassa ja Karjalassa. Seurakunta pitää myös lähetyskahviota ja kirpputoria. Seurakuntaan kuuluu noin 280 jäsentä.
Seurakunnan lähetyskirpputori aloitettiin 1990-luvun alussa Nordean talossa, mutta toiminta siirtyi myöhemmin Puistotielle. Seurakunta on tukenut kirpputorin tuotoilla muun muassa Pohjois-Korean, Pohjois-Afrikan sekä Intian Kashmirin alueen lastenkoteja. Kohdemaissa tuki on toimitettu perille yhteistyöseurakuntien kautta. Kesällä 2018 Kauhajoen, Kurikan, Jalasjärven, Jurvan, Teuvan ja Kristiinankaupungin helluntaiseurakunnat järjestivät Myötätuulta lakeudella -kesäjuhlat Kauhajoella.
Seurakunnan tilaisuuksia lähetetään muun muassa TV7:n televisio- ja verkkokanavilla.
Historia

Kauhajoen helluntaiseurakunta perustettiin vuonna 1944. Seurakunta koki suuria kasvukausia vuonna 1947 Niilo Yli-Vainion ja vuonna 1958 Taisto Vahteran työn kautta. Helluntailiike vaikutti erityisesti Nummikosken kylässä, jossa liikkeen kerrotaan vaikuttaneen koko kylän elämään.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kauhajoen helluntaiseurakunta Wikimedia Commonsissa
Khrysis

| Khrysis> Χρυσίς.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 500/400-luku eaa. Argos
Kuollut: 400-luku eaa.
Ammatti:  Heran papitar
Khrysis (m.kreik. Χρυσίς, lat. Chrysis) tai Khryseis (m.kreik. Χρυσηίς, Khrysēis, lat. Chryseis) (400-luku eaa.) oli antiikin kreikkalainen Heran papitar, joka toimi toimi Argoksen Heraionissa peloponnesolaissodan aikana. Hänen sanotaan vahingossa aiheuttaneen temppelin tuhoutumisen tulipalossa.
Thukydides kertoo Peloponnesolaissodassaan, että sodan syttyessä vuonna 431 eaa. Khrysis oli 48. vuottaan Heran papittarena. Heraionin tulipalo tapahtui vuonna 423 eaa., mikä tiedetään siitä, että Thukydides kertoo Khrysiin olleen tuolloin papittarena kahdeksan vuotta sodan alkamisesta laskettuna ja puolet yhdeksännestä. Tulipalo sattui, kun Khrysis laittoi soihdun lähelle temppelin koristeita ja nukahti sitten uneen. Palo levisi ennen kuin hän havahtui siihen. Saman tapahtuman mainitsee myös Pausanias.
Palon huomattuaan Khrysis pakeni Thukydideen mukaan turvananojaksi Fleiukseen peläten argoslaisten vihaa. Pausaniaan mukaan hän olisi kuitenkin paennut Tegeaan Athene Alean temppeliin. Argoslaiset kunnioittivat turvananojan asemaa, eivätkä yrittäneet saada Khrysistä luovutetuksi itselleen. He eivät myöskään poistaneet Heraionissa ollutta Khrysiin patsasta, vaan se oli pystyssä temppelin edessä vielä Pausaniaan käydessä paikalla 100-luvulla jaa. Pausanias näki myös jäänteitä tuhoutuneesta temppelistä uuden temppelin ohella. Khrysiin tilalle argoslaiset nimittivät uuden papittaren nimeltä Faeinis.
Kristilliset teologit Klemens Aleksandrialainen ja Arnobius käyttivät Khrysiin aiheuttamaa tulipaloa esimerkkinä pakanajumalien kyvyttömyydestä.
Kevin Pollak

| Kevin Pollak |
| --- | --- |
 Kevin Pollak vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. lokakuuta 1957 (ikä 66) San Francisco
Näyttelijä
Aktiivisena:  1984–
Merkittävät roolit:  Koko potti
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Kevin E. Pollak (s. 30. lokakuuta 1957) on yhdysvaltalainen näyttelijä, imitaattori ja koomikko.
Filmografiaa

Harhaluoti (Ricochet, 1991)
Seksiä, valheita ja avioliittoja (The Opposite Sex and How to Live with Them, 1991 )
Epäillyt (The Usual Suspects, 1995)
Vanhemmat kotiarestiin (House Arrest, 1995)
Kameleontti (Chameleon, 1995)
Truth or Consequences, N.M. (1997)
Kummisedän kohellukset (National Lampoon's the Don's Analyst, 1997)
Welcome to Die in Ozona (Outside Ozona, 1998)
Sinussa on se jokin (She's All That, 1999)
End of Days (1999)
A Devil's Deal - Pirullista peliä (Deal of a Lifetime, 1999)
Koko potti (The Whole Nine Yards, 2000)
Määränpäänä Graceland (3000 Miles to Graceland, 2001)
Juwanna Mann - gimmat donkkaa tykimmin (Juwanna Mann, 2002)
McKlusky Vakuutusetsivä (Frank McKlusky C. I., 2002)
Koko potti 2 (Whole Ten Yards, The, 2004)
Panttivanki (Hostage, 2005)
Kesäsuolukka

| Kesäsuolukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Revonhäntäkasvit Amaranthaceae
Suku::  Suolukat Bassia
Laji::  scoparia
Kaksiosainen nimi
 Bassia scoparia  (L.) A.J.Scott 
Katso myös
   Kesäsuolukka Wikispeciesissä   Kesäsuolukka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kesäsuolukka eli kesäsypressi (Bassia scoparia, syn. Kochia scoparia) on revonhäntäkasvien heimoon (Amaranthaceae) kuuluva kasvilaji. Sen aiempi suomenkielinen nimi on harhaanjohtava: kasvi ei ole juuri mitään sukua havupuihin kuuluville sypresseille, enempää kuin koppisiemeniset kasvit paljassiemenisille.
Ulkonäkö

Kesäsuolukka on yksivuotinen pystykasvuinen yleensä runsaasti haarova ruoho. Sen lehdet ovat suikeita ja kasvavat varressa kierteisesti. Latvakukinnot ovat tiheän tähkämäisiä ja koostuvat huomaamattoman pienistä kukista. Kukissa on viisi kehälehteä, esilehdet puuttuvat, kukintojen tukilehdet ovat varsilehtiä muistuttavia. Kesäsuolukan alalajeja ovat rikkakesäsuolukka (subsp. densiflora) ja tarhakesäsuolukka (subsp. scoparia). Rikkakesäsuolukka kasvaa 30–100 senttimetriä korkeaksi. Lajin koristemuodot voivat olla hyvin tiheähaaraiseksi säännöllisenmuotoiseksi pensaaksi kasvavia kasveja, joiden koristeellisuus perustuu runsaaseen lehtimassaan. Lehtien väri vaihtelee kirkkaanvihreästä punaiseen.
Lajikkeita

Kesäsuolukkaa viljellään yksivuotisena koristekasvina. Sen viljelylajikkeita ovat:
viherkesäsypressi (B. scoparia ’Childsii’)
rusokesäsypressi (B. scoparia ’Trichophylla’)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kesäsuolukka – Bassia scoparia
Kauko Lindfors

Kauko Lindfors (s. 1961 Hanko) on suomalainen elokuvaleikkaaja, -äänisuunnittelija, -äänittäjä, käsikirjoittaja ja -ohjaaja.
Hän on opiskellut elokuva-alaa Taideteollisen Korkeakoulun elokuvataiteen laitoksella vuosina 1987–1993. Vuonna 1988 Lindfors perusti opiskelutoverinsa Pekka Karjalaisen kanssa elokuvaääniyhtiön Kikeono Film Sound Oy:n. Yhtiö oli digitaalisen äänenkäsittelyn edelläkävijöitä Suomessa.
Elonetissä on mainittu yli sata elokuvaa, joissa Lindfors on työskennellyt.
Lindforsin käsikirjoittama, ohjaama, leikkaama ja lavastama elokuva Puomimies rakastuu sai elokuvataidetoimikunnan myöntämää laatutukea vuonna 1990.
Aiheesta muualla

Kauko Lindfors Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kiovan kansallinen teatteri-, elokuva- ja televisioyliopisto

Kiovan kansallisen teatteri-, elokuva- ja televisioyliopiston teatteritaiteen laitoksen rakennus.
Kiovan kansallinen teatteri-, elokuva- ja televisioyliopisto (ukr. Київський національний університет театру, кіно і телебачення імені І. К. Карпенка-Карого, Kyjivskyi natsionalnyi universytet teatru, kino i telebatšennja imeni I. K. Karpenka-Karoho on ukrainalainen, Kiovassa toimiva esittävän ja audiovisuaalisen taiteen ja tuotannon alojen yliopisto-opetusta antava oppilaitos.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiovan kansallinen teatteri-, elokuva- ja televisioyliopisto Wikimedia Commonsissa
Kauppilanmäen rautatieasema

Kauppilanmäen rautatieasema (lyh. Kpl) on Suomen rataverkon liikennepaikka Sonkajärven kunnassa Pohjois-Savossa aivan Vieremän kunnanrajan tuntumassa rataosalla Iisalmi–Kontiomäki. Liikennepaikan etäisyys Helsingin päärautatieasemalta on 568,8 ratakilometriä mitattuna Pieksämäen rautatieaseman kautta. Kauppilanmäen asemalla työskenteli Suomen ensimmäinen naispuolinen asemapäällikkö Milly Tojkander 1916–1920.
Kauppilanmäen vuonna 1904 valmistuneen asemarakennuksen on suunnitellut Rautatiehallituksen tuolloinen pääarkkitehti Bruno Granholm, ja se noudattelee rataosan muiden asemarakennusten kansallisromanttista tyylisuuntaa. Rakennusta on laajennettu vuonna 1934.
Matkustajaliikenteen pysähdykset Kauppilanmäessä lakkautettiin vuonna 1978.
Nykyisin Kauppilanmäen liikennepaikka toimii ainoastaan raakapuun kuormausasemana. Sähköistystöiden aikana liikennepaikka toimi myös junasuorituspaikkana. Syyskuussa 2006 rataosuuden Iisalmi–Kontiomäki kauko-ohjaukseen siirtymisen myötä Kauppilanmäki jäi välisuojastuspisteeksi, jolla ei voida järjestää junien kohtaamisia, koska liikenteenhoitohenkilöstöä ei ole.
Kiovan kansallinen kulttuuri- ja taideyliopisto

| Kiovan kansallinen kulttuuri- ja taideyliopisto> Київський національний університет культури і мистецтв |
| --- | --- |
  

Tyyppi:  kansallinen yliopisto
Sijainti:  Kiova,  Ukraina
Osoite:  vul. Je. Konovaltsja 36 (вул. Є. Коновальця, 36), 01601 Kiova, Ukraina
Sivusto:  knukim.edu.ua
Kiovan kansallinen kulttuuri- ja taideyliopisto (ukr. Київський національний університет культури і мистецтв, Kyjivskyi natsionalnyi universytet kultury i mystetsv, lyhennys KNUKIM; engl. Kyiv National University of Culture and Arts, lyhennys KNUCA) on Ukrainan pääkaupungissa Kiovassa toimiva yliopisto. Yliopisto on saanut alkunsa vuonna 1968. Se oli aluksi Kiovan kulttuurikorkeakoulu, joka toimi Harkovan kulttuurikorkeakoulun haaraosastona. Vuonna 1997 toiminta uudelleenorganisoitiin Kiovan kulttuurin valtionyliopistoksi. Vuonna 1999 se sai kansallisen yliopiston aseman ja nykyisen nimensä.
Kiovan kansallinen kulttuuri- ja taideyliopiston päärakennus.
Yliopisto-opetusta annetaan yhdeksässä tiedekunnassa. Yliopistolla on useita haaraosastoja muilla paikkakunnilla. Yliopistossa opiskelee yli 10 000 opiskelijaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiovan kansallinen kulttuuri- ja taideyliopisto Wikimedia Commonsissa
Kiuas (täsmennyssivu)

Kiuas voi tarkoittaa jotakin seuraavista:
kiuas, saunan lämmityslaite
hiidenkiuas, kivinen hautaröykkiö
Kiuas, suomalainen metalliyhtye
Kiuas Kustannus, suomalainen kustantamo
Kiuas, suomalainen yrityskiihdyttämö
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kiuas”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kenyatta International Conference Centre

| Kenyatta International Conference Centre |
| --- | --- |

Tiedot
Sijainti:   Nairobi, Kenia
Rakennettu:  1967 - 1974
Avajaiset:  1974
Käyttötarkoitus:  konferenssikeskus, liiketoiminta
Tila:  valmis
Yritykset
Arkkitehti:  Karl Henrik Nøstvik
Tekniset tiedot
Kerroksia:  32
Korkeus
Kattokorkeus:  105 m
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kenyatta International Conference Centre (KICC) on 32-kerroksinen tornitalo Kenian pääkaupungissa Nairobissa.
Se sijaitsee kaupungin liikekeskustassa kävelymatkan päässä useista viiden tähden hotelleista. Rakennus toimii tapahtumapaikkana konferensseille, tapaamisille, näyttelyille ja erikoistapahtumille ja siellä onkin järjestetty useita kansainvälisiä konferensseja ja seminaareja.
Rakennuksessa on useita hyvinvarusteltuja konferenssi- ja tapaamistiloja, joista suurimmassa on tilat yli 5000:lle henkilölle. Konferenssitiloissa on mahdollisuus pitää esitelmiä samanaikaisesti seitsemällä kielellä kattavan esityslaitteiston ansiosta. Rakennuksessa toimii myös liikeyrityksiä, pankkitoimintaa sekä kiertoajelu- ja matkustusyrityksiä.
Historia

The Kenyatta International Conference Centre rakennettiin vuosina 1966-1973 valtion rahoituksella. Vuonna 1989 sen omistajuus siirtyi KANU:lle, Kenian ainoalle sallitulle poliittiselle puolueelle. KICC palautettiin valtion haltuun vuonna 2003, kun KANU putosi hallituksesta .
Ulkoilmateatteri

Rakennuksen yhteydessä sijaitseva ulkoilmateatteri on suunniteltu keskikokoisille esityksille. Istumapaikkoja on 800 kolmella näyttämöä kiertävällä parvella. Sen varusteisiin kuuluvat muun muassa usean kielen esityksen mahdollistavat laitteistot ja äänityslaitteistot.
The Plenary

Itäisen Afrikan suurin konferenssitila, The Plenary, on vuorattu ääntäeristävällä harmaakivellä ja sen ylevä sisäkatto on tehty luonnonpuusta. Tila sopii suurille kansainvälisille tapaamisille, näyttelyille ja suurille juhlille. Tilaa on 5000 ihmiselle. Tilan varusteisiin kuuluvat muun muassa kehittyneet äänen vahvistus- ja tallennuslaitteistot sekä samanaikaisen esityksen mahdollistavat laitteisto (jopa 7:llä kielellä samaan aikaan. Tilan korkeus mahdollistaa julisteiden ja muun esitysmateriaalin ripustamisen sisäkattoon.
Piha

Rakennuksen edessä olevan 705 neliömetrin laatoitetun pihan keskipisteenä on Jomo Kenyattan patsas. Piha on suunniteltu hengähdyspaikaksi konferensseihin osallistuville. Pihalla on istutuksia, altaita ja suihkulähteitä. Pihan useat lipputangot mahdollistavat erilaisten lippujen ja mainosten esille laittamisen.
Kauppilan kartano

Kauppilan kartano on Iihin Iijoen törmälle vuonna 1895 rakennettu hirsikartano. Kartano on museoviraston suojelukohde ja nykyisin siinä on majoitustoimintaa. Kauppilan Kartanon on rakentanut Siltavouti Erkki Veijola. Oulun läänin kuvernööri (maaherra) nimitti Veijolan siltavoudiksi vuonna 1858.  Vuonna 1905 Veijola myi kartanon Pekka Ahmavaaralle, joka oli merkittävä suomalainen poliitikko, valtiopäivämies ja kunnallispolitikko.
Kauppilan kartano on täysin restaroitu vuonna 2017 majoituskäyttöön. Kartano tunnetaan nyt nimellä Villa Kauppila. Villa Kauppila tarjoaa majoitus-ja juhlapalveluita.
Aiheesta muualla

https://www.villakauppila.fi
https://www.kaleva.fi/oululaiset-hanna-ja-titta-alkoivat-majatalon-emann/1760826