stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fenatsakiini
Valmistus ja käyttö

Fenatsakiinin synteesin ensimmäisessä vaiheessa antraniilihappo ja formamidi reagoivat muodostaen 4-hydroksikinatsoliinia, joka kloorataan 4-kloorikinatsoliiniksi. Tämä yhdiste reagoi 4-tert-butyylifenyylietanolin, jota muodostuu etyleenioksidin ja tert-butyylibentseenin välisellä reaktiolla, kanssa muodostaen fenatsakiinia.   Fenatsakiinia käytetään akarisidina kasvihuoneissa kasvatettavissa koristekasveissa sekä sitrus-, omena-, manteli-, puuvilla- ja viiniviljelmillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fenatsakiini Wikimedia Commonsissa
Fillière

| Fillière |
| --- | --- |
 Thorens-Glièresin kirkko
 Fillière
 Koordinaatit: 45°59′52″N, 6°14′52″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Auvergne-Rhône-Alpes
Departementti:  Haute-Savoie
Arrondissementti:  Annecy
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  119,4 km²
Väkiluku (2015):  9 104 
 – Väestötiheys:  76 as./km²
Kunnan numero:  74282
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fillière on kunta itäisessä Ranskassa Haute-Savoien departementissa Auvergne-Rhône-Alpesin alueella. Kunta sijaitsee Fillièrejoen laaksossa, noin 20 kilometriä Annecyn kaupungista koilliseen.
Kunta muodostettiin 1. tammikuuta 2017 kun viisi kuntaa Aviernoz, Évires, Les Ollières, Saint-Martin-Bellevue ja Thorens-Glières yhdistyivät. Uuden kunnan hallintopaikaksi nimettiin Thorens-Glières.
Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on linna Château de Thorens. Sen rakennutti Geneven kreivi Gérold vuonna 1060. Linna on avoinna yleisölle.
Plateau des Glièresin ylänkö sijaitsee osittain kunnan alueella. Ylängöllä on siellä käytyjen toisen maailmansodan tapahtumien muistoksi pystytetty muistomerkki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fillière Wikimedia Commonsissa
Kristillisdemokraattien Pohjanmaan piiri

| KD Pohjanmaa |
| --- | --- |


Alue:  Etelä-Pohjanmaan maakunta Pohjanmaan maakunta
Johto:  Päivi Isuls (pj)  Pentti Ahopelto (vpj)
Jäseniä:  931 (2020)
Kansanedustajia:  1 / 16 (2023)
Aluevaltuutettuja:  3 / 59 (2022)
Kunnanvaltuutettuja:  35 / 801 (2021)
Aiheesta muualla
Sivusto
Kristillisdemokraattien Pohjanmaan piiri on yksi Kristillisdemokraattien viidestätoista piirijärjestöstä. Piiri vastaa Kristillisdemokraattien järjestö-, tiedotus- ja vaalitoiminnasta Etelä-Pohjanmaan ja Pohjanmaan maakunnissa, Vaasan vaalipiirissä.
Ylintä päätösvaltaa Pohjanmaan Kristillisdemokraateissa käyttää piirikokous. Piirin puheenjohtajana toimii Tiina Hauta.
Historia

Kristillisdemokraattien Pohjanmaan piiri on perustettu 20. syyskuuta 1968. Puolueen puoluekokous on järjestetty piirijärjestön alueella kahdesti: Seinäjoella vuosina 1991 ja 2017.
Poliitikot > Kansanedustajat

Jorma Fred (1975–1983, 1987–1991)
Poliitikot > Aluevaltuutetut

Hanna-Liisa Malmi (2022→)
Kati Nummensalo (2022→)
Lasse Ruotsala (2022→)
Poliitikot > Puheenjohtajat

Alpo Santanen
Helmer Kuismin (2001–2003)
Heimo Hokkanen (2004–2007)
Helena Lahtinen (2008–2012)
Kimmo Rantanen (?–2020)
Kati Nummensalo (2021)
Tiina Hauta (2022–2023)
Päivi Isuls (2023–)
Paikallisosastot

Kristillisdemokraattien Pohjanmaan piirillä on 20 paikallisosastoa.
Alajärvi
Alavus
Evijärvi
Ilmajoki
Isokyrö
Kauhava
Kuortane
Kurikka
Laihia
Lappajärvi
Lapua
Maalahti: Korsnäs, Maalahti
Mustasaari
Närpiö-Kristiinankaupunki: Kaskinen, Kristiinankaupunki, Närpiö
Seinäjoki
Soini
Suupohja: Isojoki, Karijoki, Kauhajoki, Teuva
Vaasa
Vimpeli
Ähtäri
Longlegs

| Longlegs |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Osgood Perkins
Käsikirjoittaja:  Osgood Perkins
Tuottaja:   Dan Kagan  Brian Kavanaugh-Jones  Nicolas Cage  Dave Caplan  Chris Ferguson 
Säveltäjä:  Zilgi
Kuvaaja:  Andrés Arochi
Leikkaaja:   Greg Ng  Graham Fortin 
Pääosat:   Maika Monroe  Blair Underwood  Alicia Witt  Nicolas Cage 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   C2 Motion Picture Group  Traffic.  Range  Oddfellows  Saturn Films 
Levittäjä:  Neon
Ensi-ilta:   2024-5-3131. toukokuuta 2024 (Beyond Fest)  2024-7-1212. heinäkuuta 2024 (Yhdysvallat)  2024-8-99. elokuuta 2024 (Suomi)  
Kesto:  101 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  < 10 miljoonaa dollaria
Tuotto:  57 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Longlegs on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen kauhuelokuva, jonka on ohjannut ja käsikirjoittanut Osgood Perkins. Sen pääosia esittävät Maika Monroe ja Nicolas Cage. Sivuosia esittävät Blair Underwood, Alicia Witt, Michelle Choi-Lee, Dakota Daulby ja Kiernan Shipka.
Elokuva seuraa FBI-agenttia, joka yrittää napata Oregonissa perheitä murhaavaa okkultistista sarjamurhaajaa.
Longlegs sai maailmanensi-iltansa Los Angelesissa järjestettävillä Beyond Fest -elokuvajuhlilla 31. toukokuuta 2024. Suomen-ensi-iltansa se saa 9. elokuuta 2024. Elokuva sai positiivisen vastaanoton kriitikoilta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Maika Monroe  | … |  agnetti Lee Harker   |
|       Lauren Acala  | … |  nuori Lee   |
|  Nicolas Cage  | … |  Longlegs   |
|  Blair Underwood  | … |  agentti Carter   |
|  Alicia Witt  | … |  Ruth Harker   |
|  Michelle Choi-Lee  | … |  agentti Browning   |
|  Dakota Daulby  | … |  agentti Horatio Fisk   |
|  Kiernan Shipka  | … |  Carrie Anne Camera   |
|       Maila Hosie  | … |  nuori Carrie Anne   |
|  Jason Day  | … |  isä Camera   |
|  Lisa Chandler  | … |  äiti Camera   |
|  Ava Kelders  | … |  Ruby Carter   |
|       Rryla McIntosh  | … |  aikuinen Ruby   |
|  Carmel Amit  | … |  Anna Carter   |
|  Peter James Bryant  | … |  vanhempi agentti   |
Aiheesta muualla

Longlegs Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Flokumafeeni

| Flokumafeeni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  4-Hydroksi-3-(1,2,3,4-tetrahydro-3-(4-(4-trifluorimetyylibentsyylioksi)fenyyli)-1-naftyyli)kumariini
CAS-numero:  90035-08-8
PubChem CID:  54698175
SMILES:  C1C(CC2=CC=CC=C2C1C3=C(OC4=CC=CC=C4C3=O)O) C5=CC=C(C=C5)OCC6=CC=C(C=C6)C(F)(F)F
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C33H25F3O4
Moolimassa:  542.6 g/mol
Sulamispiste:  cis-isomeeri: 181–191 °C; trans-isomeeri: 163–166 °C
Liukoisuus veteen:  ei liukene
  
Flokumafeeni on voimakas rotanmyrkkynä käytetty antikoagulantti. Se on toisen polven 4-hydroksikumariini-johdannainen ja K-vitamiini -antagonisti. Sitä kutsutaan "super-varfariiniksi" sen voimakkuuden takia sekä sen vuoksi, että sillä on ominaisuutena kertyä myrkkyä saaneen organismin elimistöön.
Flokumafeeni on hajuton, väritön-kermanvärinen kiteinen kiinteä aine. Se vaikuttaa nieltynä ja ihon läpi. Se on kertamyrkky ja yksi syöntikerta riittää surmaamaan jyrsijän.
Suomessa aine on vain ammattikäyttöön ja sitä myydään  tuotenimellä Storm® Se kehitettiin 1984 Shell International Chemical:in laboratoriossa.
Toksisuus

Useimmille jyrsijälaeille LD50 on 1 mg/kg, mutta se voi vaihdella eri lajien välillä 0.12 mg/kg: Kenttämyyrä; 10 mg/kg Okahiiri. Koirille 0.075–0.25 mg/kg.
Vasta-aine

Antidoottina eli vastamyrkkynä annetaan K1-vitamiinia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Flokumafeeni Wikimedia Commonsissa
Flokumafeeni ICSC kemikaalikortti
PubChem: Flocoumafen (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Flocoumafen (englanniksi)
ChemBlink: Flocoumafen (englanniksi)
Kuusjoen seurakunta

| Kuusjoen evankelis-luterilainen seurakunta |
| --- | --- |
 Kuusjoen kirkko vuonna 2010.
Suuntautuminen:  luterilaisuus
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Turun arkkihiippakunta
Rovastikunta:  Perniön rovastikunta
Perustettu:  1913
Erotettiin:  Perttelin seurakunnasta
Lakkautettu:  2009
Liitettiin:  Salon seurakuntaan
Pääkirkko:  Kuusjoen kirkko
Jäseniä:  1600 (v. 2007)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kuusjoen seurakunta oli Turun arkkihiippakuntaan ja Perniön rovastikuntaan kuulunut evankelis-luterilainen seurakunta Varsinais-Suomen maakunnassa. Seurakunta toimi samannimisen Kuusjoen kunnan alueella.
Vuonna 1699 Kuusjoen alueesta muodostettiin Uskelan seurakuntaan kappeliseurakuntana kuuluneen Perttelin seurakunnan alainen saarnapiiri, mikä mahdollisti omat jumalanpalvelukset. Aiemminkin jumalanpalveluksia on kulmakunnalla mahdollisesti pidetty, mutta niistä on vain viitteitä. Perttelin kappeliseurakunnan alainen Kuusjoen saarnahuonekunta muodostettiin 1822. Perttelistä tuli itsenäinen seurakunta 1869, ja vuonna 1886 Kuusjoesta tehtiin sen kappeliseurakunta. Itsenäinen seurakunta eli Kuusjoen kirkkoherrakunta aloitti toimintansa 1913.
Salon seudun kuntaliitoksessä vuonna 2009 seudun kymmenen kuntaa yhdistyivät uudeksi Saloksi. Samalla seurakunnat yhdistyivät uudeksi Salon seurakunnaksi. Entistä Kuusjoen seurakuntaa vastaa nykyään Salon seurakunnan Kuusjoen alue.
Seurakunnallisen toiminnan varhaisvaiheita

Alkuaan Halikon muinaispitäjästä muodostettu Uskelan kirkkopitäjä käsitti tavattoman laajan alueen. Suurpitäjästä erotettiin useita kirkkopitäjiä jo 1200- ja 1300-luvuilla. Vuoden 1400 tienoilla Uskelan kirkkopitäjää järjesteltiin niin, että Uskelan emäseurakuntaan jäi vain kahdeksan kylää. Vähän aiemmin Uskelan kirkkopitäjään liitetystä Salon kirkkopitäjästä muodostettiin vuoden 1400 tienoilla Uskelan kirkkopitäjän alainen Salon kappeliseurakunta ja Uskelan emäseurakunnan pohjoisesta loppuosasta muodostettiin Perttelin kappeliseurakunta. Siihen kuului myöhemmän Perttelin alueelta 17 kylää, myöhemmän Kuusjoen alueelta 9 kylää, myöhemmän Kiskon alueelta 2 kylää, myöhemmän Kiikalan alueelta 19 kylää, myöhemmän Somerniemen alueelta 3 kylää ja myöhemmän Someron alueelta 7 kylää. Perttelin kappeliseurakunnan valtava alue supistui sitten vuosien varrella perustettaessa uusia kirkkopitäjiä. Perttelin kappeliseurakuntaan kuuluneet Someron ja Somerniemen kylät siirrettiin 1492 Someron kirkkopitäjään ja myöhemmän Kiskon alueen kaksi kylää siirrettiin 1605 Kiskon kirkkopitäjään. Perttelin kappeliseurakuntaan kuuluneista myöhemmän Kiikalan 17 kylästä muodostettiin 1639 uusi itsenäinen Kiikalan kirkkopitäjä. Vuoden 1639 jälkeen Perttelin kappeliseurakuntaan kuului vain myöhemmät Perttelin ja Kuusjoen kuntien alueet.
Seurakunnallisen toiminnan varhaisvaiheita > Kuusjoen yökunnat

Kirkkopitäjää ja kappeliseurakuntaa pienempi kirkollinen alueyksikkö oli ainakin 1300-luvulta lähtien yökunta. Nimitys perustuu siihen, että tällaisen yhteisön tehtävänä oli tarjota yhden yön majoitus ja kestitys kirkkoherralle ja tämän seurueelle, kun nämä liikkuivat kylissä keräämässä veroja ja suorittamassa kirkollisia toimituksia. Lisäksi kunkin yökunnan tehtävänä oli osallistua pappilan rakennusten ylläpitoon. Vuonna 1553 Uskelan emäseurakunnan ja Perttelin kappeliseurakunnan kylistä oli muodostettu neljä yökuntaa: Hiiden yökunta, Kaninkolan yökunta, Kuusjoen yökunta ja Uskelan yökunta. Kuusjoen yökuntaan kuuluivat seuraavat kylät: Hämäläinen, Impola, Kanunki, Kraatarla, Kurkela, Kuusjoenperä, Kuttila, Pappila ja Tiskarla. Kuusjoen ja Hiiden yökunnat olivat huomattavasti muita pienempiä, sillä niihin oli aiemmin kuuluneet myös Someron kirkkopitäjään siirretyt kylät. Uskelan yökunta oli suomalaisen oikeuden aluetta ja kolme muuta yökuntaa ruotsalaisen oikeuden aluetta. Myöhemmin Perttelin kappeliseurakunta jakaantui aiemman neljän yökunnan sijasta kuuteen yökuntaan. Vuosina 1645–1794 Kuusjoenperän yökuntaan kuului Hämäläinen, Kanunki, Kuusjoenperä, Kuttila ja Tiskarla sekä Kraatarlan yökuntaan Impola, Kraatarla, Kurkela ja Pappila.
Kuusjoki osana Perttelin seurakuntaa

Kuusjoen kirkon, Perttelin kirkon ja Uskelan Isokylän emäkirkon sijainti Varsinais-Suomessa.
Kuusjoki osana Perttelin seurakuntaa > Suomen seurakuntien hallintoelimet

Kirkkopitäjän hallinnon toimielimiä olivat pitäjänkokous, pitäjän kirkkoneuvosto, kappeliseurakunnan kirkonkokous, kappeliseurakunnan kirkkoneuvosto, kirkonisäntä sekä yökuntien kuudennusmiehet ja ruotutalonpojat. Pitäjän kaikkien maanomistajien kesken pidetyssä pitäjänkokouksessa puhetta johti kirkkoherra. Kokouksessa luotiin kirkollisen toiminnan suuntaviivat sekä käsiteltiin emäkirkon ja kirkkoherranpappilan rakentamis- ja korjausasiat. Kappeliseurakunnan kirkonkokousta johti pitäjän kirkkoherra tai kappeliseurakunnan kappalainen. Kokoukseen saivat ottaa osaa vain kappeliseurakunnan jäsenet. Kokouksissa päätettiin kappelikirkon ja kappalaisenpappilan rakentamisesta ja korjaamisesta, hautausmaan laajuudesta ja kunnossapidosta, kirkollisista maksuista ja rasituksista, kirkonisännän ja kirkonpalvelijain valitsemisesta ja palkkioista, lasten opetuksesta, vaivaishoidon järjestämisestä sekä ehkäisy- ja rankaisutoimista epäkristillisten elämäntapojen suhteen.
Kuusjoki osana Perttelin seurakuntaa > Kirkkokuri

Kirkkokuriin liittyviä kysymyksiä käsitteli seurakunnan kirkkoneuvosto. Pitäjän kirkkoneuvoston muodostivat kirkkopitäjän papisto, kirkonisännät ja kuudennusmiehet. Kirkkoherran johtamaan kappeliseurakunnan kirkkoneuvostoon kuuluivat kappalainen, kirkonisäntä ja paikalliset kuudennusmiehet. Kirkonisännän tuli huolehtia seurakunnan saatavien kantamisesta, rahojen säilyttämisestä ja niiden tilittämisestä papistolle ja kirkonkokoukselle. Hän myös teetti pienet kirkonkorjaukset ja hankki tarpeelliset tavarat. Pitkän kirkkomatkan vuoksi Kuusjoen talojen isäntiä ei yleensä valittu Perttelin kappeliseurakunnan kirkonisänniksi.
Kuudennusmiesten eli seksmannien tehtävänä oli seurata yökunnan asukkaiden kirkossa ja ripillä käyntiä, valvoa kristillistä elämää, ilmiantaa rikkomuksia tehneet yökuntalaiset, periä kirkolliset sakot, valvoa lasten opetusta, järjestellä vaivaishoito sekä jakaa kirkon ja pappilan rakentamistehtävät ja tarkkailla noudatettiinko niistä koituneita velvollisuuksia. Jakamattoman Kuusjoen yökunnan kuudennusmiehistä tiedetään nimeltä kaksi. Kahtiajaon jälkeiseltä ajalta tunnetaan useampia sekä Kuusjoenperän että Kraatarlan yökunnasta.
Vuonna 1698 määrättiin kaikkiin Perttelin kappeliseurakunnan yökuntiin ruotutalonpoikia (ruots. rotebönder). Heidän tehtävänsä oli viivyttelemättä periä kirkolliset sakot niiltä seurakuntalaisilta, jotka ilman laillista estettä olivat saapumatta katekismuskuulusteluun. Ensimmäinen ruotutalonpoika Kuusjoenperän yökunnassa oli Kuttilan kylästä Simo Eerikinpoika Kutti ja Kraatarlan yökunnassa Kraatarlan kylästä Heikki Martinpoika Kulta.
Kuusjoki osana Perttelin seurakuntaa > Velvollisuudet

Kuusjokelaiset osallistuivat luonnontuotteina suoritetuilla veroilla ja päivätöitä tekemällä seurakuntansa ylläpitoon. Näin mahdollistui Uskelan kirkkoherran ja pitäjänapulaisen sekä Perttelin kappeliseurakunnan kappalaisen, lukkarin ja suntion palkan maksu sekä Uskelan ja Perttelin kirkkojen rakennus- ja kunnossapitokustannusten suorittaminen. Laajempiin kirkkojen rakennus- ja korjaustöihin kuusjokelaisten täytyi muiden Uskelan ja Perttelin asukkaiden ohella osallistua tekemällä päivätöitä työmaalla. Kuusjoen yökunnan asukkaiden velvollisuutena oli kirkoista huolehtimisen lisäksi ylläpitää tietyt rakennukset. Uskelan pappilasta heille kuului huolenpito piispantuvasta, mallaspirtistä, tallin viereisestä navetasta, keskimmäisestä riihestä ja puolet luuvasta eli riihen yhteydessä olevasta puimahuoneesta. Perttelin kappalaisenpappilan rakennusten osalta ei ole säilynyt yhtä yksityiskohtaisia tietoja.
Pakollisten velvollisuuksien ohella kuusjokelaiset harrastivat lahjoitusten tekemistä seurakuntansa hyväksi. Tiedetään, että Piiparpyölin uudistalon isäntä lahjoitti 1300-luvulla Uskelan pappilalle kahdeksan heinäkuorman sadon tuottaneen niityn. Kirkon tileissä on merkintöjä muistakin lahjoituksista. Vuonna 1646 on merkitty muistiin, että Kuusjoen talonpojat lahjoittivat kirkolle karhunnahan. Vuonna 1707 he lahjoittivat uuden karhunnahan. Kirkossa karhunnahkaa käytettiin alttarimattona, mikä olikin sen ainoa kätevä käyttötapa. Perttelin kirkko ei suinkaan ollut Suomen ainoa paikka, jossa alttarin porras oli verhottu pitkäkarvaisella karhuntaljalla. Tapa on ollut yleinen Suomessa ja muissakin maissa. Tällaisen perinteen on arveltu juontuvan pakanuuden ajalta, jolloin sen tarkoituksena olisi ollut metsästysonnen varmistaminen uhraamalla karhunnahka.
Kuusjoki osana Perttelin seurakuntaa > Kirkolliset tuomioistuimet

Oikeudenhoidosta huolehtivat maallisten nimismiespitäjien kihlakunnanoikeuksien ja laamanninoikeuksien rinnalla kirkolliset tuomioistuimet eli kirkkopitäjien rovastinkäräjät ja piispankäräjät. Rovastinkäräjillä tuomarin tehtäviä hoiti rovastikunnan rovasti (ruots. landsprost) ja oikeuden jäseninä oli kirkkopitäjän talonpojista valittu 12-miehinen lautakunta. Piispankäräjillä tuomioistuimen muodostivat hiippakunnan piispa ja lautakunta.
Kuusjokelaisia koskevia merkintöjä Uskelan rovastinkäräjien sakkoluetteloissa on useita. Esimerkiksi vuonna 1561 tuomittiin useita kolmen markan sakkoja salavuoteudesta. Kanungin Matti sai kolmen markan sakon käräjähaasteen laiminlyönnistä. Hänet oli haastettu vastaamaan appensa pahoinpitelystä. Vuonna 1577 Kurkelan Heikki ja Eerikki Paavonpoika saivat kumpikin kolmen markan sakon niskoittelusta kirkkoherraa vastaan. He olivat kieltäytyneet päästämästä kirkkoherraa koteihinsa pääsiäisenä. Niin ikään vuonna 1577 tuomittiin Kuusjoenperän Kreulle kolmen markan sakko, koska hän oli veistänyt hirsiä helluntaina. Yleisemmin voidaan todeta, että kirkollinen oikeudenhoito huolehti muun muassa salavuoteudesta, papiston vastustamisesta, sapatin rikkomisesta sekä omien vanhempien tai puolison vanhempien pahoinpitelystä rankaisemisesta.
Rovastinkäräjien ja piispankäräjien tuomiovalta säilyi 1600-luvun alkupuolelle saakka. Silloin niille kuuluneista rikkeistä rankaiseminen siirtyi maallisille tuomioistuimille eli kihlakunnanoikeudelle ja hovioikeudelle. Uudistuksen seurauksena piispankäräjistä muotoutui piispantarkastus ja rovastinkäräjistä rovastintarkastus. Tarkastusten pääasiallisena tarkoituksena oli ohjata ja valvoa kirkkopitäjän sielunhoitoa ja taloudenhoitoa.
Maalliset tuomioistuimet eivät kuitenkaan huolehtineet kaikista kirkollisista järjestysasioista. Osan rikkeistä käsitteli tuomiokapituli ja 1600-luvun puolivälistä lähtien seurakuntiin perustetut kirkkoneuvostot. Niiden asiana oli rangaista, jos seurakunnan jäsen ei osallistunut jumalanpalveluksiin, käynyt ehtoollisella tai laiminlöi katekismuskuulustelun, aiheutti kirkossa häiriötä, aloitti aviollisen elämän ennen vihkimistä tai riitautui aviopuolisonsa kanssa. Rangaistuksia olivat nuhteet, ankara varoitus, sakko, häpeärangaistus, julkirippi tai ehtoollisella käynnin kieltäminen. Häpeärangaistuksena käytettiin 1600-luvun loppupuoliskolta lähtien aiemmin kirkon ovella seisottamisen sijaan istuttamista kirkon eteisessä olevassa jalkapuussa tai kirkon käytävälle sijoitetussa häpeäpenkissä. Esimerkiksi vuonna 1660 Turun tuomiokapituli ratkoi Kuusjoen Kraatarlan kylän Kullan rengin Heikki Pertunpojan kihlauksen purkua, kun tämä oli kihlannut Turun Ryssänmäeltä ratsumiehenlesken, mutta sitten hylännyt hänet. Perttelin kirkkoneuvosto tuomitsi vuonna 1696 Kanungin kylästä kotoisin olleen Kreetan jalkapuuhun, sillä tämä oli katekismuskuulustelussa soimannut Uskelan pitäjänapulaista.
Kuusjoki osana Perttelin seurakuntaa > Perttelin seurakunnan elämää

Kuusjokelaiset kävivät jumalanpalveluksissa Perttelin kirkossa, jossa heille oli varattu vakinaiset istumapaikat eli penkkisijat. Kirkon vanhin säilynyt eli 1640 kirjalliseen muotoon laadittu penkkijärjestys määräsi esimerkiksi, että kuorissa miesten puolella viidennessä penkissä oli Kuttilan kylän Kutin talon miespuolisten asukkaiden paikat ja naisten puolella viidennessä penkissä istuivat Kurkelan kylän Tuomolan ja Kuttilan kylän Kutin talon naisväkeä. Penkkijärjestystä laadittaessa otettiin huomioon talon emännän ja isännän suvun paremmuus tai huonous toisiin taloihin verrattuna.
Jumalanpalvelusten sananjulistuksen ohella luterilainen seurakunta tarjosi jäsenilleen kristillistä opetusta. Kuningas Juhana III määräsi 1575, että jokaisen ehtoolliselle aikovan oli käytävä kirkkoherran luona salaripillä ja kristinopin kuulustelussa. Vähitellen alettiin järjestää samantapaisia kuulusteluja papiston yökuntiin tekemien kevättalvisten veronkantomatkojen yhteydessä. Näitä matkoja kutsuttiin kinkerimatkoiksi, josta kehittyi kuulustelutilaisuuksien nimeksi lukukinkerit. Alettiinpa yökuntiakin toisinaan kutsua lukulahkoiksi. Seurakunnissa otettiin 1600-luvulla käyttöön vielä kolmaskin tietämyksen testausmuoto eli katekismuskuulustelut. Niitä järjestettiin kirkossa joka sunnuntaiaamu ennen jumalanpalvelusta helluntaista syksyyn. Aluksi vaatimuksena oli vain ulkolukutaito, mutta 1600-luvun puolivälin jälkeen se ei enää riittänyt, vaan vaadittiin tiedon omaksumista. Alkuaikoina kirkko ei järjestänyt tällaista opetusta, vaan siitä huolehtivat seurakuntalaiset keskenään. Tavallisesti opetusta antoi kunkin yökunnan vähemmän työkuntoinen henkilö eli vanhus tai vammainen. Tämä lukemisen taitava kyläläinen opetti vähäistä korvausta vastaan ainakin kaikkia lapsia. Vuosina 1667–1695 Perttelin seurakunnan ripillä käyneistä jäsenistä oli lukutaitoisia noin 12 prosenttia, mutta 1696–1711 jo noin puolet. Näin tällainenkin opetusmenetelmä osoitti tehokkuutensa.
Kuusjoen saarnapiiri

Kuusjoen seurakunnan itsenäistymisen ensimmäinen askel oli se, että Kuusjoen yökunnasta tuli alueeltaan sama kuin myöhempi Kuusjoen kunta. Yökuntaan kuului 1300- ja 1400-luvuilla Kuusjoen kylien ohella muutama Someron kylä. Kun nämä 1492 siirrettiin Uskelan kirkkopitäjästä Someron kirkkopitäjään, yökunnasta tuli täsmälleen myöhemmän Kuusjoen alueen kokoinen. Siirrosta lähtien Kuusjoen yhdeksän kylää muodostivat oman kirkollisen kokonaisuuden. Aluekokonaisuus säilyi, vaikka Kuusjoen yökunta vuoden 1645 tienoilla jaettiin kahtia, sillä Kuusjoenperän ja Kraatarlan yökunnat koostuivat vain Kuusjoen kylistä.
Kuusjoen saarnapiiri > Jumalanpalvelukset alkavat

Seuraava vaihe kulmakunnan itsenäistymisessä oli omien jumalanpalvelusten aloittaminen. Oman Perttelin seurakunnan alaisen saarnapiirin perustamisesta sovittiin 1. marraskuuta 1699 pidetyssä kokouksessa. Piispa oli suostunut järjestelyyn aiemmassa piispantarkastuksessa. Piispan päätöksen mukaan jumalanpalvelukset tuli pitää Kurkelan kylässä niin usein kuin papeille sopi. Kokouksessa määrättiin jokainen talo antamaan kolme kapallista viljaa Kurkelan kylän Heikki Eerikinpojalle, joka majoitti ja kestitsi papin seurueen ja heidän hevosensa. Syyskuussa 1701 sovittiin, että Kuusjoen kulmakunnan jumalanpalvelukset pidetään vuorotellen Kuttilan kylässä Simo Eerikinpojan ja Kurkelan kylässä Heikki Tuomaanpojan luona. Nämä ovat vanhimmat varmat tiedot Kuusjoella pidetyistä jumalanpalveluksista, mutta epätäsmällisiä viitteitä niistä on jo 1600-luvun puolivälistä. Varmuus asiasta vain puuttuu.
Kulmakuntajumalanpalveluksia pidettiin Kuusjoen talojen tuvissa vuosittain kahdesti tai useammin. Säilyneet hajatiedot osoittavat, että niitä pidettiin joka vuosi, mutta niiden lukumäärä vaihteli. Jumalanpalvelusten ohella Kuusjoelle kaavailtiin omaa kirkollista hallintoelintä, kirkkoneuvostoa. Vuodelta 1701 on säilynyt sellainen pöytäkirja, jossa käsitellään jumalanpalvelusten pitämispaikkoja ja kirkkokuriasiaa. Tämän jälkeen asiakirjoissa ei enää kerrota Kuusjoen kirkkoneuvostosta, joten tällainen hallintoelin oli ilmeisesti hyvin lyhytikäinen. Hallintoasioita hoiti Perttelin ja Kuusjoen yhteinen Perttelin kirkkoneuvosto vuoteen 1886, jolloin Kuusjoen kappeliseurakunta aloitti toimintansa.
Kuusjoen tupajumalanpalveluksia pitivät Uskelan kirkkoherra tai Uskelan pitäjänapulainen tai Perttelin kappalainen. Omia kirkollisia virkailijoita ei kulmakunnassa ollut. Koko saarnapiirikautena Kuusjoen ainoat kirkolliset toimihenkilöt olivat alueen yökuntien kuudennusmiehet ja katsastusmiehet. Kuudennusmiehet edustivat keskiajalta periytynyttä järjestelmää toimiessaan yökuntansa kirkollisen järjestyksen, kansanopetuksen ja vaivaishoidon valvojina. Ruotumestareiden eli katsastusmiesten tuli valvoa kirkossakäynnin laiminlyöntejä ja periä kirkkokurin rikkomisesta tuomitut kirkolliset sakot.