stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Simo Huhta
Työ

Huhta työskenteli Lahdessa Launeen seurakunnassa virallisena apulaisena 1970-72. Huhta oli käynnistämässä Liipolan alueen seurakunnallista toimintaa, toimi seurakuntapappina kirkollisine toimituksineen sekä seurakunnan innostavassa nuorisotyössä.
Jyväskylän Kristillisen Opiston rehtorina Huhta toimi 1972-75. Hänen saavutuksiaan rehtorina olivat koulutusohjelmien uudistaminen sekä rakennuskannan uudistaminen. Opiston uusi asuntola opetustiloineen saatiin käyttöön vuonna 1975. Luther-opiston rehtorina Huhta toimi 1975-84 osana Seurakuntaopistoa.
Vuodet 1984-94 Huhta toimi Seurakuntaopiston Säätiön johtajana. Opetustehtävät vähenivät ja tilalle tuli paljon hallintoa ja kirkollista ja yhteiskunnallista verkostoitumista. Suurimmaksi työprojektiksi tuli uuden kurssikeskuksen rakentaminen. Kustannuspuoli ratkesi siten, että Kirkkohallituksesta tuli omistaja ja Seurakuntaopisto vuokrasi Kirkkohallitukselle maapohjan. Uudeksi työmuodoksi kehitettiin Uskonnonpedagoginen instituutti (UPI) koulujen uskonnonopettajien tueksi.
Suomen kirkon Seurakuntatoiminnan Keskusliiton pääsihteerinä Huhta toimi 1994-96. Suomen Kirkon Sisälähetysseura (SKS) ja Suomen Kirkon Seurakuntatoiminnan Keskusliitto (SKSK) olivat tehneet aiesopimuksen yhdistymisestä, kun järjestöjen toimialat olivat osittain päällekkäiset, mutta työn muodot erilaiset. Järjestöjen fuusio oli Huhdan tehtävä.
Vähitellen muodostui organisaatio, joka sai nimen Kirkkopalvelut ry ja jonka ensimmäisenä johtajana Huhta toimi vuodet 1996-2008.  Kirkkopalveluiden vastuulle siirtyivät kirkon suurkatselmus Kirkkopäivät sekä Yhteisvastuukeräys. Kurssikeskus Atrinmaja Kittilässä oli Sisälähetyseuran perustama, mutta Kirkkopalvelut myi sen vuonna 2008.
Huhta siirtyi eläkkeelle vuonna 2008.
Sivutoimet ja luottamustehtävät

Jyväskylän kaupunkiseurakunnassa Huhta toimi kirkkovaltuutettuna 1974-75, Järvenpään seurakunnan kirkkovaltuuston puheenjohtajana hän oli 1983-86 sekä Järvenpään seurakunnan kirkkoneuvoston jäsenenä 1987-90. Helsingin hiippakunnan hiippakuntakokouksiin Huhta osallistui 1982-84.
Kirkon diakoniakoulutuksen neuvottelukunnan puheenjohtajana Huhta oli 1984-90, Diakonia ry:n puheenjohtajana 1991-94 sekä Diakonia-ammattikorkeakoulun hallituksen jäsenenä 1997-2002.
Kirkon koulutuskeskuksen johtokuntaan Huhta kuului 1981-83 ja Kristillisen opistokeskuksen johtokunnan puheenjohtajuutta hän hoiti 1994-2007. Seurakuntaopiston Säätiön hallituksen jäsen hän oli 1996-2007.
Suomen Kansanopistoyhdistyksen hallituksen ja työvaliokunnan jäsenenä Huhta on toiminut 1976-84. Kirkon ulkomaanavun hallituksen jäsenenä hän oli 2002-08 sekä Luterilaisen Kulttuurisäätiön valtuuskunnan jäsenenä 2004-07. Yhteisvastuukeräyksen keräystoimikunnan puheenjohtajana Huhta oli 1994-2007.
Sisälähetysseuran oppilaitoksen johtokunnan puheenjohtajana hän oli 1997-2007 sekä on kuulunut Suomen Lähetysseuran Elders-ryhmään 2012 lähtien.
Kustannus Oy Kotimaan hallituksen puheenjohtajana Huhta oli 1994-2008, Kotimaa-yhtiöiden hallituksen puheenjohtajana 2006-08, Kirjapaja Oy:n hallituksen puheenjohtajana 1997-2001 sekä Arvojen Akatemian suunnitteluryhmän jäsenenä 1997-2007.
Ulkomaanmatkat

Huhdan ensimmäinen opintomatka oli lukioaikana Länsi-Saksaan 1960-luvun alussa. Huhta oli mukana Palestiinassa Munib Younania vihittäessä piispaksi 1998. Huhta oli mukana Namibiassa, kun Tomas Shivute 2002 vihittiin piispaksi. Vuonna 1996 Huhta kävi Riitta Virkkusen kanssa Tansaniassa tutustumassa tilanteeseen voida Seurakuntaopistolla kouluttaa kirkollisesti aktiivisia nuoria vapaaehtoistyöhön.
Kansainvälisesti Huhta on ollut Europäische Diakonenkonferens -komitean jäsen 1984-94, Intereuropean Comission on Church and Schoolin työryhmän jäsen 1990-94 sekä Deutscher Evangelische Kirchentagin kansainvälisen komitean jäsen 1997-2003.
Huhdan ja Eero Huovisen perheet lomailivat Thaimaan Phuketissa vuonna 2004 juuri, kun Intian valtameren maanjäristys ja tsunami tapahtuivat. Huhta ja Huovinen keskittyivät tukemaan Finnairin evakuointilentoja odottavia matkalaisia.
Huomioita ja ansioita

Huhdalle myönnettiin rovastin arvo 1994 sekä kanslianeuvoksen arvo 2008. Sotilasarvoltaan hän on luutnantti.
Huhta on saanut Etelä-Pohjalaisen osakunnan, Kansanopistoyhdistyksen ja Suomen Valkoisen Ruusun 1. luokan ritarimerkin SVR R 1. Seurakuntatoiminnan Keskusliitto myönsi kultaisen ansiomerkin.
Huhta puhuu ruotsia ja saksaa ja on harrastanut kuorolaulua.
Julkaisuja

Teoksia
Rukouspäiväkäytäntö Suomessa. Helsingin yliopisto 1969.
Kasvatus ihmisyyteen : Seurakuntaopiston ja Luther-opiston juhlakirja. Toimittaneet Veikko Pöyhönen ja Simo Huhta ; kirjoittajina Erkki Aho...ja muita. Kirjapaja 1977.
Kirkkopalvelujen synty : Suomen kirkon sisälähetysseuran ja Suomen kirkon seurakuntatoiminnan keskusliiton integraatio vuosina 1993-1999. Kirkkopalvelut 1999.
Elämä on lahja. Herättäjä-Yhdistys 2020.
Artikkeleita
The Christian folk high school in Finland. Adult Education in Finland 22(1985) : 2, s. 21-23
Avaran kirkonmiehen vahva tilitys : Seurasin nuoruuteni näkyä : muistettavaa vuosilta 1939-82 (Mikko Juva). Diakonia 1994 : 4, s.39-40
Kun lomasta ei tullut lomaa : elämänhallinta tsunamin jälkeen. Suomen lääkärilehti 60(2005) : 35, s.3410-3411
Suoraselkäinen vakaumuksen mies : Pappi, professori, Kotimaa- ja Pohjalainen -lehtien päätoimittajana toiminut Jaakko Elenius (4.8.1939-14.6.2010). Kotimaa 2010 : 25-26, s.36-37
Talentin pääkirjoitukset ja kolumnit 1996-2000
Stephen Gately

Stephen Gately (2009)
Stephen Patrick David Gately (17. maaliskuuta 1976 Dublin, Irlanti – 10. lokakuuta 2009 Mallorca, Espanja) oli irlantilainen poplaulaja, joka muistetaan parhaiten urastaan Boyzone-yhtyeessä.
Ura

Stephen valittiin Boyzoneen marraskuussa 1993. Sitä ennen hänen ansioihinsa voi luetella vain pienen roolin elokuvassa The Commitments. Vuonna 1997 Stephen esitti laulun ”Shooting Star” elokuvasta Hercules.
Boyzonen jäsenten lähdettyä eri teille vuonna 2000 hän yritti soolouraa albumilla New Beginning, joka julkaistiin kesäkuussa samana vuonna. Ensimmäinen, albumin nimeä kantava single sijoittui kolmanneksi, toinen (”I Believe” elokuvasta Billy Elliot) sijalle 11 ja kolmas ”Stay” sijalle 13. Top 10 -sijoituksesta huolimatta albumin myyntiluvut jäivät alhaisiksi ja siksi levy-yhtiö päätti lopettaa yhteistyön.
Lyhyen soolouran jälkeen Stephen siirtyi West End -musikaalien pariin ja on esiintynyt seuraavissa: Joseph and the Amazing Technicolor Dreamcoat, Chitty Chitty Bang Bang! ja Cinderella, jossa hänen roolinsa oli ensimmäistä kertaa äänetön. Huhtikuussa 2006 hän sai roolin linnunpelättimenä Ihmemaa Oz -musikaalissa Canterburyssa.
Yksityiselämä

16. kesäkuuta 1999 Stephen oli esillä Britannian mediassa aiempaa suuremmassa mittakaavassa ilmoittaessaan julkisesti homoseksuaalisuudestaan. Samalla hän kertoi seurustelleensa hollantilaisen Caught In The Act -bändin jäsenen Eloy De Jongin kanssa marraskuusta 1998. Pari erosi alkuvuodesta 2002.
Stephen meni naimisiin 19. maaliskuuta 2006 Lontoossa internet-yrittäjä Andy Cowlesin kanssa. Pari oli seurustellut keväästä 2003 alkaen, jolloin huhujen mukaan Elton John oli esitellyt heidät toisilleen.
Gately löydettiin kuolleena loma-asunnostaan Mallorcalta lokakuussa 2009. Kuolinsyyksi ilmoitettiin myöhemmin keuhkopöhö.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Siperianuunilintu

| Siperianuunilintu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Uunilinnut Phylloscopidae
Suku::  Uunilinnut Phylloscopus
Laji::  schwarzi
Kaksiosainen nimi
 Phylloscopus schwarzi  (Radde, 1863) 

Katso myös
   Siperianuunilintu Wikispeciesissä   Siperianuunilintu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Siperianuunilintu (Phylloscopus schwarzi) on pieni uunilintuihin kuuluva varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Pieni pajulinnun kokoluokkaa oleva lintu, jonka pituus on 11–12 cm ja paino 12 g. Lajin entinen nimi oli schwarzinuunilintu.
Levinneisyys

Siperian havumetsäalue. Syksyisin harhautuu Eurooppaan, ja tavataan Suomessa vuosittain.
Aiheesta muualla

Hario, Martti 1983: Syksyinen nuori schwartsinuunilintu, ruskouunilintu ja idäntiltaltti – niiden erottaminen toisistaan kentällä. – Lintumies 1.1983 s. 2-11. LYL.
Rauste, Visa & Salonen, Vesa 1976: Schwarzinuunilintu Phylloscopus schwarzii* ensi kerran Suomessa. - Lintumies 2.1976 s. 60. SLY.
Siperianuunilintu Lintukuva-verkkopalvelussa
ITIS: Phylloscopus schwarzi (englanniksi)
Suoppajärvi

| Suoppajärvi |
| --- | --- |
Kunta:  Koutokeino
Lääni:  Finnmarkin lääni
Suoppajärvi (pohjoissaameksi Suohpatjávri) on kylä Norjan Koutokeinossa.
Suiko

Keisarinna Suiko
Keisarinna Suikon mausoleumi.
Suiko (jap. 推古天皇, Suiko-tennō, 554–15. huhtikuuta 628) oli perinteisen vallanperimysjärjestyksen mukaan Japanin 33. hallitsija ja ensimmäinen maata varmuudella hallinnut keisarinna.
Suiko nousi valtaistuimelle keisari Sushunin jälkeen vuonna 592. Soga-klaanin päämies Soga Umako murhautti Sushunin, sillä keisari oli ollut liian itsenäinen; Sushun oli nostettu valtaistuimelle Soga- sekä Mononobe- ja Nakatomi-klaanien välisen ja Soga-klaanin voittaman valtataistelun seurauksena. Suiko oli Sushunin nuorempi sisar, Soga Umakon sisarentytär ja aiemman keisari Bidatsun vaimo. Hänen isänsä oli keisari Kimmei. Suikon valtaannousu merkitsi huomattavaa poikkeusta perinteestä, sillä vaikka Japanilla oli ollut legendaarisia naishallitsijoita, edellisinä vuosisatoina kaikki keisarit olivat olleet miehiä.
Soga-klaanin jäsenet olivat buddhalaisia, joten uskonto levisi Japanissa Suikon hallinnon aikana. Soga no Umako nimitti Suikon sijaishallitsijaksi prinssi Shōtokun, joka oli vastuussa monista uudistuksista: maassa otettiin käyttöön kiinalainen kalenteri ja byrokraattinen hallintojärjestelmä, keisarista tehtiin absoluuttinen hallitsija ja maahan tuotiin kiinalaisia ja korealaisia käsityöläisiä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suiko Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Sushun | Japanin keisarinna (592–628) | Seuraaja: Jomei |
Sveitsin valaliitto

Sveitsin valaliitto  voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Sveitsin valtio on viralliselta nimeltään Sveitsin valaliitto.
Sveitsin vanha valaliitto oli vuosina 1291–1798 toiminut Sveitsin kantonien liitto.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sveitsin valaliitto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Synekdokee

Synekdokee on kielikuva jossa:
Osaa tarkoittavalla sanalla viitataan suurempaan kokonaisuuteen
Kokonaisuutta tarkoittavalla sanalla viitataan sen osaan
Yleisemmällä käsitteellä viitataan erityisempään
Erityisemmällä käsitteellä viitataan yleisempään
Ainetta tarkoittavalla sanalla viitataan siitä tehtyyn esineeseen
Esimerkkejä

Osaa tarkoittava sana viittaa suurempaan kokonaisuuteen
"Ihminen on erehtyväinen", kaikki ihmiset voivat erehtyä.
"Lounas maksaa euron per nenä", lounas maksaa euron henkilöä kohti
Kokonaisuutta tarkoittava sana viittaa osaan
"Suomi päätti osallistua Naton nopean toiminnan joukkoihin", Suomen hallitus päätti
"Ammuin lippaan", Ammuin lippaallisen verran luoteja (muttei itse lipasta)
Yleisemmällä käsitteellä viitataan erityisempään
"Käytä päätäsi", käytä aivoja ajattelemiseen
"Amerikka", Amerikan Yhdysvallat
Erityisemmällä käsitteellä viitataan yleisempään
"jokapäiväinen leipä", päivittäinen ruoka
"Juudas", petturi
Ainetta tarkoittava sana viittaa siitä tehtyyn esineeseen
"Lasi"-sanalla viitataan tietyntyyppiseen juoma-astiaan, vaikka se olisikin valmistettu jostain muusta aineesta, esimerkiksi muovista.
"parketti", tanssilattia
Sveitsin siviililaki

Sveitsin siviililaki (saks. Zivilgesetzbuch, ransk. Code civil, ital. Codice civile, retoromaaniksi Cudesch civil) on Sveitsin pääasiallinen yksityisoikeudellisen sääntelyn kokoava laki.
Siviililaki hyväksyttiin 10. joulukuuta 1907, ja se astui voimaan 1. tammikuuta 1912. Se on pitkän aikaisempien eri kantoneissa voimassaolleiden siviililakien koontamisen tulos. Aikaisemmista laeista siihen vaikutti voimakkaimmin Johan Caspar Bluntschlin Zürichin kantonille laatima Privatrechtliche Gesetzbuch für den Kanton Zürich, mutta siinä on myös piirteitä Länsi-Sveitsissä ja Ticinossa voimassa olleesta Code Napoléonista, ja siinä otettiin huomioon myös Bernissä, Luzernissa, Solothurnissa ja Aargaussa voimassa ollut Itävallan siviililaki. Lain laati Eugen Huber ensin saksaksi, ja sen käänsi ranskaksi Virgile Rossel ja italiaksi Brenno Bertoni (retoromaani ei ollut tuolloin Sveitsin virallinen kieli).
Siviililaki sai vaikutteita Saksan Bürgerliches Gesetzbuchista ja osittain Ranskan Code Civilestä, mutta enemmistö vertailevan oikeustieteen asiantuntijoista katsoo sen lähtökohdaksi jonkin muun.
Siviililaki jaetaan johdatuksen lisäksi (kymmenen ensimmäistä pykälää) viiteen pääosastoon ("kirjaan"):
henkilöoikeus (pykälät 11-89)
perheoikeus (pykälät 90-456)
perintöoikeus (pykälät 457-640)
esineoikeus (pykälät 641-977)
velvoiteoikeus (säädettiin vuonna 1911 täydentämään kodifikaatiota, ja se tuli voimaan samaan aikaan muun kodifikaation kanssa).
Turkin siviililaki on osittain muokattu versio Sveitsin siviililaista. Se omaksuttiin vuonna 1926 Mustafa Kemal Atatürkin presidenttikautena osana hänen suunnitelmiaan Turkin modernisoimiseksi ja sekularisoinniksi.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Swiss Civil Code
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: de:Zivilgesetzbuch
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: fr:Code civil suisse
Street dance

Street dance
Streetdance eli katutanssi on suhteellisen uusi tanssilaji, joka sekoittaa eri tyylejä mm. hiphoppia, housea, lockingia, breakdancea, old schoolia ja new styleä. Katutanssi toimii myös yläkäsitteenä kaikille eri tyyleille, jotka ovat lähtöisin "kadulta". Suomeen katutanssilajit ovat tulleet 90-luvulla, mutta suuren suosion ne ovat vasta keränneet 2000-luvun alussa. Suomessa tarjotaan katutanssilajeja monipuolisesti monissa tanssikouluissa. Kilpailuja järjestetään varsinkin pääkaupunkiseudulla, mutta suomenmestaruuskilpailut järjestetään vuosittain eri kaupungeissa.
Kansainvälisesti menestyneitä katutanssijoita löytyy myös Suomesta. Anniina "AT" Tikka on voittanut suomenmestaruuden useamman kerran ja saanut monia palkintoja ympäri maailmaa. Flow Mo -tanssiryhmä, johon Tikkakin kuuluu, on Suomen menestynein katutanssiryhmä, joka on niittänyt mainetta myös Suomen ulkopuolellakin. Lockingia tanssiva ryhmä Will Funk For Food on menestynyt myös niin Suomessa kuin ulkomaillakin.
Lajit

Voguing
House
Locking
Popping
Hip hop
Waacking
Breakdance
Krumping
Sieva
Dancehall
Steppi
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Street Dance-videoita (Arkistoitu – Internet Archive)
Suopuhe

Suopuhe on ilmainen, LGPL-lisenssin alla julkaistu suomenkielinen äänitietokanta Festival-puhesyntetisaattoriin. Festival on ilmainen puhesyntetisaattori, joka käyttää ulkopuolisia äänitietokantoja.
Suopuheen äänet perustuvat difonikonkatenaatioon, jossa aikaisemmin nauhoitettuja äännepareja mallinnetaan matkapuhelimissa käytetyn lineaarisen ennustamisen (LPC) avulla. Suopuheen ohella kehitettiin lisäksi erillinen Perlillä toimiva tekstinlavennusmoduuli, joka korvaa tekstissä esiintyvät numerot, lyhenteet ja muut ongelmatapaukset niiden lukukelpoisilla vastikkeilla, jotta syntetisaattori osaisi lukea ne oikein.
Suopuhe sisältää mies- ja naisäänen. .
Suopuhe on toteutettu TEKESin rahoittaman Finnish Speech Technology: A Multidisciplinary Project -hankkeen sisällä. Projekti päättyi huhtikuun 2003 lopussa.
Aiheesta muualla

Festivalin toinen lataussivu (suositeltava)
Simo Grönroos

| Simo Grönroos |
| --- | --- |
 Simo Grönroos Espoossa Läkkitorilla 15.9.2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1983 (ikä 41)
Poliitikko
Puolue:  Perussuomalaiset
Asema:  kaupunginvaltuutettu aluevaltuutettu
Kotipaikka:  Espoo
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Simo Juhani Grönroos (s. 14. huhtikuuta 1983) on suomalainen poliitikko, kunnallispoliitikko ja aluevaltuutettu. Hän on perussuomalaisten entinen puoluesihteeri, Suomen Perusta -ajatuspajan toiminnanjohtaja, Espoon kaupunginvaltuutettu ja Espoon teknisen lautakunnan puheenjohtaja. Kun Grönroos nousi perussuomalaisten puoluesihteeriksi vuonna 2019, media kertoi hänen olleen Suomen Sisun pitkäaikainen jäsen.
Elämä

Grönroos valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 2010 pääaineenaan Suomen ja Pohjoismaiden historia. Hän on liittynyt kansallismielisen Suomen Sisun ja Suomalaisuuden liiton jäseneksi. Hän oli Suomen Sisun kirjuri vuosina 2001–2002.
Grönroos on toiminut Suomen Perusta -ajatuspajan toiminnanjohtajana 2013–2019 ja uudestaan vuodesta 2021 lähtien.
Grönroos väitteli tohtoriksi 2023.
Poliittinen ura

Grönroos liittyi perussuomalaisiin vuonna 2006 ja oli mukana Teemu Lahtisen vaalikampanjassa eduskuntavaaleissa 2007. Hän toimi Perussuomalaisten Nuorten pääsihteerinä 2009–2012.
Elokuussa 2018 Perussuomalaisten Uudenmaan piiri nimesi hänet ehdokkaaksi eduskuntavaaleihin 2019. Grönroos sai 2 563 ääntä eikä tullut valituksi. Hän oli ehdolla myös europarlamenttivaaleissa 2019, joissa hän sai 3 949 ääntä eikä tullut valituksi.
Grönroos valittiin perussuomalaisten puoluesihteeriksi kesäkuussa 2019. Hän ei onnistunut uusimaan paikkaansa vuoden 2021 puoluekokouksessa, jossa valituksi tuli Arto Luukkanen.
Poliittinen ura > Kuntapolitiikka

Grönroos oli perustamassa Kirkkonummen Perussuomalaisia vuonna 2008. Hän oli puolueen ehdokas Kirkkonummen kunnanvaltuustoon vuoden 2008 vaaleissa. Grönroos sai 104 ääntä ja pääsi varavaltuutetuksi.
Vuoden 2012 kuntavaaleissa hänet valittiin Espoon kaupunginvaltuustoon 205 äänellä. Grönroos oli valtuustokaudella 2013–2017 Espoon teknisen lautakunnan puheenjohtaja. Kaudella 2017–2021 hänet valittiin uudestaan Espoon teknisen lautakunnan puheenjohtajaksi.
Vuoden 2017 kuntavaaleissa Grönroos sai 523 ääntä ja hänet valittiin toiselle kaudelle Espoon kaupunginvaltuustoon. Grönroos tuli valituksi kuntavaaleissa 2021 1 901 äänellä.
Poliittinen ura > Vaalimenestys

| Kuntavaalit> Vuosi | Kuntavaalit> Kunta | Kuntavaalit> Äänet | Kuntavaalit> Tulos | Kuntavaalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Kirkkonummi | 104 | varalle |  |
| 2012 | Espoo | 205 | valittiin |  |
| 2017 | Espoo | 523 | valittiin |  |
| 2021 | Espoo | 1 901 | valittiin |  |
| Eduskuntavaalit> Vuosi | Eduskuntavaalit> Vaalipiiri | Eduskuntavaalit> Äänet | Eduskuntavaalit> Tulos | Eduskuntavaalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Uusimaa | 2 563 | ei valittu |  |
| 2023 | Uusimaa | 1 366 | ei valittu |  |
| Aluevaalit> Vuosi | Aluevaalit> Hyvinvointialue | Aluevaalit> Äänet | Aluevaalit> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
|  2022 | Länsi-Uusimaa | 802 | valittiin |
| Europarlamenttivaalit> Vuosi | Europarlamenttivaalit> Vaalipiiri | Europarlamenttivaalit> Äänet | Europarlamenttivaalit> Tulos | Europarlamenttivaalit>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Suomi | 3 949 | ei valittu |  |
| 2024 | Suomi | 4 724 | ei valittu |  |
Yksityiselämä

Grönroos asuu Espoon Leppävaarassa.
Tuotanto

Teoksia, joiden kirjoittamisessa Grönroos on ollut mukana tai jotka hän on toimittanut:
Suomen Sisun 10-vuotishistoriikki. Helsinki: Suomen Sisu, 2008. Verkkoversio.
Kauko Kare – puolueeton oppositiomies – Nootti-lehden ja Alea-kirjakustantamon perustajan toiminta Kekkosen ajan toisinajattelijana. Pro gradu. Helsingin yliopisto, 2010.
Toimittanut: Euro vai ei? – eurokriisi ja Suomen vaihtoehdot. Suomen Perusta, 2013.
Toimittanut: Kunnat kuntoon! – puheenvuoroja kuntien ongelmista ja mahdollisuuksista. Suomen Perusta, 2014.
Toimittanut Arto Luukkasen kanssa: Venäjä: uhka vai mahdollisuus? – avointa keskustelua Suomen Venäjä-suhteesta. Suomen Perusta, 2014.
Simon Elon ja Arto Luukkasen kanssa: Siirtolaiskriisi – puheenvuoroja muuttoliikkeen syistä ja seurauksista. Suomen Perusta, 2015.
Toimittanut: Epäneutraali sukupuolikirja – puheenvuoroja sukupuolikysymyksistä. Suomen Perusta, 2016.
Matias Turkkilan ja Arto Luukkasen kanssa: Me – ajatuksia perussuomalaisuudesta. Suomen Perusta, 2016.
Marko Hamilon kanssa: Maahanmuutto – kriitikon käsikirja. Suomen Perusta, 2018.
Toimittanut: Veroja, velkaa ja kaverikapitalismia – näkökulmia Suomen talouden ongelmista ja mahdollisuuksista. Suomen Perusta, 2018.
Toimittanut Marko Hamilon kanssa: Ympäristörealistin käsikirja. Suomen Perusta, 2019.
Aiheesta muualla

Simo Grönroosin kotisivut
Superhessu

| Superhessu |
| --- | --- |
 Superhessu
Luoja(t):  Western Publishing Company
Ensiesiintyminen:  The Phantom Blot Meets Super Goof (Mustakaapu kohtaa Superhessun) (1965)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Hessu Hopo
Status:  aktiivinen
Ryhmäsidokset:  Superpelle Ultrasankarit
Voimat:  Takapihallaan kasvavan maapähkinän syötyään mm. kyky lentää ja yli-inhimillinen fyysinen voima
Suhteet
Sukulaiset:  Max Hopo (poika) Superpelle (veljenpoika) Indiana Hopo (kaukainen serkku)
Superhessu (engl. Super Goof, ital. Super Pippo) on Hessu Hopon alter ego. Superhessu saa supervoimansa takapihallaan kasvavista maapähkinöistä, joita hän usein varastoi hattuunsa. Maapähkinöiden teho ei ole kuitenkaan ikuinen, ja usein Superhessu muuttuu takaisin Hessuksi silloinkin, kun supervoimia vielä tarvittaisiin. Aluksi ihmevoimat tulivat Pelle Pelottoman keksimästä ihmepolttoaineesta, sitten Pellen tekemästä viitasta ja sen jälkeen lopulliseksi selitykseksi sarjakuvatoimittaja Chase Craig keksi nuo lyhytvaikutteiset superpähkinät.
Osana alkanutta supersankaribuumia Disneyn sarjakuvia julkaissut Western Publishing Company keksi Superhessun vuonna 1965. Ensiesiintyminen tapahtui tuolloin 1965 julkaistussa tarinassa The Phantom Blot Meets Super Goof (Mustakaapu kohtaa Superhessun), joka julkaistiin suomeksi kirjassa Aku Ankan riemuralli vuonna 1987. Aku Ankka -lehdessä Superhessu esiintyi ensi kertaa numerossa 23/1968 tarinassa Kauniin Helunan ryöstö, joka oli Paul Murryn piirtämä ja Del Connelin käsikirjoittama.
Stefan Ridderwall

| Stefan Ridderwall |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1988 (ikä 36) Brännkyrka, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Riddarn
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  IK Oskarshamn
Sarja:  Allsvenskan
Pelinumero:  39
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Djurgårdens IF (Elitserien)   Timrå IK (Elitserien)   Örebro HK (Allsvenskan)
NHL-varaus:  173. varaus, 2006 New York Islanders
Carl Stefan Ridderwall (s. 5. maaliskuuta 1988 Brännkyrka, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkomaalivahti, joka siirtyi tammikuussa 2013 Allsvenskan-joukkue IK Oskarshamniin.