stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kastellin lukio
Tunnettuja oppilaita

Keijo Minerva, iskelmälaulaja
Riikka Pulkkinen, kirjailija
Johanna Korhonen, toimittaja
Susanna Pöykiö, taitoluistelija
Lasse Kukkonen, jääkiekkoilija
Jussi Jokinen, jääkiekkoilija
Janne Niinimaa, jääkiekkoilija
Janne Pesonen, jääkiekkoilija
Mikael Granlund, jääkiekkoilija
Pekka Saarenheimo, jääkiekkoilija
Sakari Palsola, jääkiekkoilija
Topi Jaakola, jääkiekkoilija
Mika Nurmela, jalkapalloilija
Antti Niemi, jalkapalloilija
Juho Mäkelä, jalkapalloilija
Ville Nylund, jalkapalloilija
Panu Toivonen, jalkapalloilija
Petri Peltoniemi, seiväshyppääjä
Heikki Vääräniemi, seiväshyppääjä
Janne Korhonen, taekwondoin
Jutta Kemilä, yleisurheilija
Sami Ensio, Innofactor Oyj:n perustaja ja toimitusjohtaja
Pia Ruuskanen, nopeuslaskija
Tommi Virkkunen, jääkiekkoilija, Oulun Kärpät Oy:n toimitusjohtaja
Aiheesta muualla

Kastellin lukion kotisivut
Klarinettikonsertto (Nielsen)

Carl Nielsenin klarinettikonsertto (opusnumero 57) sävellettiin vuonna 1928. Säveltäjä omisti teoksensa klarinetisti Aage Oxenvadille, joka myös ensiesitti konserton vuonna 1928. Koko konsertto koostuu vain yhdestä osasta, jonka kesto on tyypillisessä esityksessä noin 25 minuuttia.
Aiheesta muualla

IMSLP-projektissa
Georgette Heyer

Georgette Heyer vuonna 1949.
Georgette Heyer (16. elokuuta 1902 – 4. heinäkuuta 1974) oli tuottoisa englantilainen kirjailija, joka kirjoitti salapoliisiromaaneita ja historiallista romantiikkaa. Hänellä oli yksi poika ja hän asui melko pitkiä aikoja miehensä kanssa ulkomailla.
Ensimmäisen kirjansa Black Moth, joka kuuluu hänen romanttisiin romaaneihinsa, hän kirjoitti 17-vuotiaana sairasta veljeään huvittaakseen. Pitkähkön uransa aikana hän kirjoitti yhteensä 40 historiallista rakkausromaania ja 12 dekkaria sekä lisäksi novelleja ja muuta kirjallisuutta. Heyerin tiedetään ihailleen Jane Austenia. Heyer kirjoitti myös salanimellä Stella Martin.
Vaikka Heyer on ollut kotimaassaan suosittu kirjailija, hänen teoksiaan on käännetty vähän suomen kielelle. Lisäksi käännetyiksi ei ole valikoitunut Heyerin parhaina pidettyjä teoksiakenen mukaan?.
Suomeksi julkaistua

Sotkuinen Syyllisyys, 1955.
Venetia, 1967.
Arabella, 1968.
Maailmanmies, 1968.
Onnen velka, 1981.
Kate-serkku, 1982.
Onnensormus, 1983.
Aiheesta muualla

Kirjailijakalenteri (englanniksi)
Georgette Heyer.com
Hachikō (patsas)

Hachikōn kuolema
Hachikō (jap. 忠犬ハチ公, Chūken Hachikō) on Tokiossa Japanissa Shibuyan rautatieaseman länsipuolella sijaitseva kuuluisa koirapatsas. Shibuyan alue on suosittu illan- ja vapaa-ajan viettoalue ja japanilaisille tapaaminen Hachikōn patsaalla on verrattavissa helsinkiläisten treffeille Kolmen sepän patsaalla.
Veistoksen taustalla on kertomus Hachikō-nimisestä koirasta. 1900-luvun alkupuolella Keisarillisen yliopiston professori Hidesamurō Uenolla oli akita-rotuinen koira, joka odotti häntä työpäivän ajan uskollisesti Shibuyan asemalla. Eräänä päivänä professori sairastui ja kuoli töissä, mutta Hachikō jatkoi tästä huolimatta uskollisesti isäntänsä odottamista yhdeksän vuoden ajan, tuli joka päivä Shibuyan rautatieasemalle, juuri siihen aikaan, kun tämän isäntänsä oli yleensä tullut töistä.
Patsas on valettu kahdesti. Ensimmäinen vuonna 1934 valettu patsas kuitenkin tuhoutui toisessa maailmansodassa materiaalipulan vuoksi. Alkuperäisen veistäjän (Andō Teru) poika (Andō Tekeshi) valmisti patsaan uudelleen vuonna 1948.
Hachikōn patsaan löytäminen vilkkaan Shibuyan rautatieaseman lähistöltä voi olla ensikertalaiselle tai turistille vaikeahkoa, sillä patsas ei ole suurikokoinen. Jalustallakin sen harjakorkeus on vain runsaan kahden metrin korkeudella, ja alueella on tavallisesti paljon ihmisiä. Paras tapa löytää Hachikōn patsas on kulkea Shibuyan rautatieaseman sisällä ja seurata Hachiko Exit -kylttejä. Patsas löytyy Hachikō-uloskäynnistä noin 30 metrin päästä.
Gunnar Larsson

Gunnar Larsson on seuraavien henkilöiden nimi:
Gunnar Larsson (s. 1944), ruotsalainen hiihtäjä ja olympiamitalisti
Gunnar Larsson (s. 1951), ruotsalainen uimari ja kaksinkertainen olympiavoittaja
Gunnar Larsson-Leander (1918–2020), ruotsalainen tähtitieteilijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Gunnar Larsson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Garota de Ipanema

Musiikkinäytteet
Antônio Carlos Jobimin nauhoitus albumilta  (1963).
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Heloísa Pinheiro, Ipaneman tyttö ja ”Garota de Ipaneman” innoittaja.
Garota de Ipanema (suom. Ipaneman tyttö) on bossa nova -musiikkityylin kuuluisimpia kappaleita, jonka on säveltänyt brasilialainen Antônio Carlos Jobim vuonna 1962. Sen portugalinkieliset sanat on kirjoittanut Vinícius de Moraes. Englanninkielisen käännösversion ”The Girl from Ipanema” on sanoittanut Norman Gimbel. Kappaleen ehti levyttää ensimmäisenä Pery Ribeiro vuonna 1962, mutta maailmanmaineeseen laulu nousi Astrud Gilberton, João Gilberton ja Stan Getzin levytyksenä albumilla Getz/Gilberto (1963). Kappaleen englanninkielinen versio oli 1960-luvun puolivälissä maailmanlaajuinen suurmenestys, ja se sai vuoden levytyksen Grammy-palkinnon vuonna 1965.
Laila Kinnunen on levyttänyt vuonna 1964 laulun suomeksi nimellä ”Ipaneman tyttö”, johon sanat on kirjoittanut Kari Tuomisaari. Bossa novasta innostunut Frank Sinatra levytti laulun albumille Francis Albert Sinatra & Antônio Carlos Jobim (1967) yhdessä Jobimin kanssa.
Kappaleen tarina Ipaneman tytöstä sijoittuu Rio de Janeiron kuuluisan hiekkarannan tuntumaan Brasiliaan, jonne johtavan kadun varrella sijaitsevassa Veloso-baarissa säveltäjä Jobim tapasi istuskella. Laulun päähenkilöllä on vastineensa todellisuudessa: tuolloin teini-ikäinen Ipaneman kaupunginosassa asunut Heloísa Pinheiro, joka usein käytti reittiä asioillaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Garota de Ipanema Wikimedia Commonsissa
Kauppakollegio

| Kauppakollegio Kommerskollegium |
| --- | --- |

Perustettu:  1637
Tehtävä:  ulkomaankauppa
Ministeriö:  Ulkoministeriö
Päätoimi­paikka:  Drottninggatan 89
Päätoimi­paikka:  Tukholma, Ruotsi
Valtio:   Ruotsi
Pääjohtaja:  Anders Ahnlid
Aiheesta muualla
Sivusto
Kauppakollegio (ruots. Kommerskollegium) on Ruotsin valtion virasto, joka vastaa ulkomaankauppaa, Euroopan unionin sisämarkkinoita ja kauppapolitiikkaa koskevista asioista. Se toimittaa Ruotsin hallitukselle tietoa, lausuntoja ja selvityksiä päätöksenteon tueksi ja osallistuu kansainvälisiin kokouksiin. Kauppakollegio toimii Tukholmassa ja sillä on noin 90 työntekijää.
Historia

Kauppakollegio on Ruotsin vanhimpia keskusvirastoja. Se perustettiin jo vuonna 1637 mutta aloitti toimintansa vasta vuonna 1651, jolloin se yhdistettiin Kamarikollegion kaupasta, manufaktuureista ja merenkulusta vastanneen osan kanssa. Perustamista edisti valtakunnankansleri Axel Oxenstierna, joka myös laati kollegion alkuperäisen johtosäännön. Kauppakollegio toimi alkujaan Tukholman Tre Kronor -linnassa. Se yhdistettiin vuonna 1680 Kamarikollegioon mutta muutettiin uudelleen itsenäiseksi virastoksi vuonna 1711.
Kauppakollegio vastasi 1600- ja 1700-luvuilla Ruotsin tullitoimesta (vuoteen 1723), ulkomaankaupasta, yleisestä sisämaankaupasta, kauppapolitiikasta, merenkulusta, manufaktuuriteollisuudesta ja käsityöstä. Vuodesta 1711 se oli lisäksi aksiisi- ja tullioikeuksien ylioikeus, ja vuoteen 1825 sille kuului raspi- ja kehruuhuoneiden, lastenkotien sekä hospitaalien valvonta. Patenttien valvonta annettiin Kauppakollegiolle vuonna 1834 ja valtion merenkulkuopistojen vuonna 1841. Kun Vuorikollegio lakkautettiin vuonna 1857, sen tehtävät siirtyivät Kauppakollegiolle.
Myöhemmin Kauppakollegiolle kuuluneita asioita on siirretty uusille viranomaisille. Esimerkiksi patentti- ja rekisterivirasto erotettiin siitä vuonna 1891 ja merenkulkuvirasto vuonna 1956, ja amattientarkastus ja sairauskassojen valvonta siirtyivät vuonna 1913 perustetulle sosiaalihallitukselle, monopolien valvonta vuonna 1957 perustetulle valtion hinta- ja kartellilautakunnalle sekä tilastojen pitäminen vuonna 1962 perustetulle tilastolliselle keskustoimistolle. Kauppakollegion vaikutusvaltaa ulkomaankaupassa lisättiin yhdistämällä siihen vuonna 1956 valtion kauppa- ja teollisuuskomissio. 1990-luvulla Kauppakollegion toiminta suunnattiin kokonaan ulkomaankauppaan ja kauppapolitiikkaan.
Kauppakollegion johtajat

Seuraavat henkilöt ovat toimineet kauppakollegion korkeimpina virkamiehinä:
| --- | --- |
 Presidentit 1637–1644: Klas Larsson Fleming  1651–1652: Johan Berendes  1652–1656: Erik Oxenstierna af Södermöre  1656–1659: Christer Bonde  1660–1663: Seved Bååt  1663–1678: Knut Kurck  1679–1685: Klas Fleming  1685–1687: Gustaf Lilliecrona  1687–1712: Fabian Wrede af Elimä  1713–1716: Jacob Reenstierna nuorempi  1718–1719: Gustaf Cronhielm af Flosta  1719–1727: Magnus De la Gardie  1727–1741: Daniel Niklas von Höpken  1741–1744: Anders von Drake  1747–1757: Erland Broman  1757–1758: Carl von Groth  1758–1761: Carl Rudenschiöld  1761–1762: Claes Gustaf Rålamb  1762–1767: Edvard Carleson  1767–1770: Niklas von Oelreich  1770–1789: Gustaf Celsing nuorempi  1789–1812: Johan Liljencrantz  1812–1813: Anders af Håkansson  1813–1821: Abraham Niklas Edelcrantz  1821–1826: Carl Peter af Klintberg  1826–1833: Gabriel Poppius  1833–1856: Carl David Skogman  1856–1866: Fredrik Åkerman  1868–1873: Ludvig Manderström  1875–1891: Carl Fredrik Waern :  Pääjohtajat 1891–1905: Richard Åkerman  1905–1913: Alfred Lagerheim  1913–1935: Karl Axel Fryxell  1935–1936: vt. Ragnar Sohlman  1936–1945: Herman Eriksson  1938–1940: vt. Axel Gjöres  1941–1945: vt. Stig Sahlin  1945–1948: vt. Arvid Richert  1948–1954: Axel Gjöres  1954–1966: Nils Malmfors  1966–1973: Bertil Swärd  1973–1979: Olle Lindqvist  1980–1991: Gunnar Söder  1992–2004: Peter Kleen  2005–2014: Lena Johansson  2014–2019: Anna Stellinger  2020– Anders Ahnlid
Aiheesta muualla

Kauppakollegion kotisivu (ruotsiksi)
Gabrielin hadith

Arkkienkeli Gabriel. Miniatyyri Osmanien valtakunnasta 1771
Gabrielin hadith (حديث جبريل) tiivistää islaminuskon perussisällön lyhyeen kertomukseen, jossa arkkienkeli Gabriel puhuu profeetta Muhammedille. Hadith esiintyy kokoelmissa Sahih al-Bukhari  ja Sahih Muslim. Ne ovat islamin kaksi arvovaltaisinta hadith-kokoelmaa ja kuuluvat niin sanottujen kuuden kirjan joukkoon, jotka kaikki koottiin 800-luvulla abbasidien valtakunnassa Lähi-idässä. Sekä sunnit että šiiat tunnustavat niiden arvovallan, šiiat tosin vain ehdollisesti.
Hadithin teksti

Al-Bukharin kertomana hadith kuuluu seuraavasti:
Abu Huraira kertoi: Eräänä päivänä, kun Profeetta istui joidenkin ihmisten keskuudessa (enkeli) Gabriel tuli ja kysyi: ”Mitä on usko (iman)?” Jumalan Profeetta vastasi: ”Usko on sitä, että uskoo Jumalaan, hänen enkeleihinsä, hänen kohtaamiseensa, hänen apostoleihinsa ja uskoo ylösnousemukseen.” Sitten hän kysyi: ”Mitä on islam?” Jumalan Profeetta vastasi: ”Sitä, että palvoo yksin Jumalaa eikä ketään muuta, rukoilee säännöllisesti, maksaa pakollisen almuveron ja noudattaa paastoa Ramadanin aikana.” Sitten hän kysyi: ”Mitä on täydellistyminen (al-Ihsan)? Jumalan Profeetta vastasi: ”Palvoa Jumalaa ikään kuin näkisi Hänet, ja ellet voi saavuttaa tätä omistautumisen astetta, ajattele, että Hän näkee sinut.” Sitten hän kysyi: ”Milloin koittaa Tuomiopäivä?” Jumalan Profeetta vastasi: ”Vastaaja ei tiedä sitä sen paremmin kuin kysyjäkään. Mutta kerron sen enteistä. 1. Kun orjanainen synnyttää isännälleen. 2. Kun mustien kamelien paimenet alkavat kerskailla ja kilpailla siitä, kuka rakentaa korkeimmat rakennukset. Ja Tuomiopäivä kuuluu niiden viiden asian joukkoon, joita kukaan muu ei tiedä paitsi Jumala.  Sitten Profeetta lausui: ”Totisesti, vain Jumala tietää Tuomiopäivän ajankohdan… Silloin tuo mies  (Gabriel) lähti. Profeetta pyysi seuralaisiaan kutsumaan hänet takaisin, mutta he eivät enää nähneet häntä. Silloin Profeetta sanoi: ”Se oli Gabriel, joka tuli opettamaan ihmisille heidän uskontonsa.” Abu Abdullah sanoi: ”Hän (Profeetta) piti tätä kaikkea osana uskoa.
Hadithin merkitys

Islamilaiseen teologiaan vakiintui 800-luvulla käsitys  "viidestä peruspilarista" muslimina olemisen ytimenä. Gabrielin hadithissa sekä Bukharin että Muslimin versiona näistä luetellaan vain neljä, mutta puuttuva osa eli pyhiinvaellus tulee mukaan Muslimin eräässä toisessa hadithissa.  Muun muassa imaami al-Nawawi (k. 1277) on vahvistanut, että ne ovat suurimmat islamin kuuliaisuuden vaatimuksista.
»Islam on rakennettu viidelle peruspilarille: todistus, ettei ole muuta jumalaa kuin Jumala ja Muhammad on Jumalan Lähettiläs, rukousten suoritus, almuveron maksu, pyhiinvaellus Huoneeseen ja paasto Ramadan-kuussa.» 
(Sahih Muslim book 1: hadith 20)
Gabrielin hadith sisältää myös toisen tärkeän luettelon, eli listauksen, joka esittää islamin kuusi uskonkappaletta. Bukharin hadith sisältää niistä vain viisi, mutta Muslim luettelee kaikki kuusi. Šariakäsikirja Reliance of the Traveller esittää ne seuraavasti: "Oikea usko on uskoa Jumalaan, hänen enkeleihinsä, hänen ilmoittamiinsa kirjoihin, hänen lähettiläisiinsä, Viimeiseen tuomioon ja kohtaloon, sen antamaan hyvään ja pahaan." Islamin viiden peruspilarin ja kuuden uskonkappaleen lisäksi Gabrielin hadith kertoo lopuksi kaksi arvoituksellista Tuomiopäivän ennettä.
Arviointia

Imaami ja hafiz Muhammed ibn Ismail al-Bukhari (810–870) oli elämäkertatietojen mukaan kotoisin nykyisen Uzbekistanin alueelta Buharan kaupungista. Imaami ja hafiz Muslim ibn al-Hajjaj  (820–875) syntyi elämäkerran mukaan Persian Nishapurissa. 800-luvulla kerätyt kooltaan massiiviset hadith -kokoelmat tulivat täydentämään Koraania etenkin šaria -lain sisällön osalta, sillä Koraani sisälsi vain vähän lakisäädöksiä. Hadithit myös täsmensivät islaminuskon sisältöä, sillä Koraanista puuttuu suurin osa esimerkin Gabrielin hadithin esittämistä asioista.  Koraani ja hadith -kokoelmat vasta yhdessä muodostavat islamin pyhät kirjoitukset, jotka sisältävät profeetta Muhammedin kautta saadut ilmoitukset.
Taito valmistaa paperia oli opittu abbasidien kalifaatissa 800-luvulle tultaessa kiinalaisilta käsityöläisiltä, jotka olivat tulleet silkkitietä pitkin Persiaan. Kaikki varhaiset hadith -oppineet olivatkin kotoisin Persian itäosista, jonne paperin valmistus ensimmäisenä saapui. Kun papyruksesta ja pergamentista voitiin luopua, kirjojen tekemisestä oli tullut helppoa ja halpaa entiseen verrattuna.
Gabrielin haditheissa pyhiinvaellusta ei vielä mainita peruspilarina.
Gasyklidiini

| Gasyklidiini |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-[(1R,2S)-2-metyyli-1-tiofen-2-yylisykloheksyyli]piperidiini
CAS-numero:  68134-81-6
PubChem CID:  176265
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C16H25NS
Moolimassa:  263,4414
Gasyklidiini tai GK-11 on psykoaktiivinen lääkeaine, joka on dissosiatiivi ja toimii ei-kilpailevan NMDA-reseptoreiden antagonistina.
Gasyklidiini on läheistä sukua fensyklidiinille, ja tarkemmin sanottuna se on tenosyklidiinin muunnos.
Gabriele von Lutzau

| Gabriele von Lutzau |
| --- | --- |
 Von Lutzau vuonna 2010.
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. elokuuta 1954 (ikä 70) Wolfsburg, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Ammatti:  lentoemäntä, kuvanveistäjä
Puoliso:  Rüdiger von Lutzau
Muut tiedot
Tyyli:  abstrakti
Aiheesta muualla
Kotisivu
Gabriele von Lutzau (o.s. Dillmann; s. 15. elokuuta 1954 Wolfsburg, Länsi-Saksa) on saksalainen kuvanveistäjä ja entinen lentoemäntä. Hän oli vuonna 1977 lentoemäntänä Lufthansan lennolla 181, jonka Palestiinan vapautuksen kansanrintaman edustajat kaappasivat, ja häntä pidettiin matkustajien ja muun miehistön kanssa viisi päivää panttivankina, kunnes heidät vapautettiin Mogadishussa. Hänet tunnetaan panttivankitilanteessa osoittamansa rohkeuden vuoksi Mogadishun enkelinä (saks. der Engel von Mogadischu). Lennon 181 kaappauksen jälkeen hän lopetti työnsä lentoemäntänä ja ryhtyi kuvanveistäjäksi.
Lennon 181 kaappaus

Gabriele Dillmann oli yksi lentoemännistä Lufthansan lennolla 181 Palma de Mallorcasta Frankfurtiin 13. lokakuuta 1977. Koneen kaappasi neljä palestiinalaisterroristia. Kone lensi Rooman, Larnakan, Bahrainin ja Dubain kautta Salalaan, jossa kapteeni ammuttiin. Perämiehen lentämänä lento jatkoi Mogadishuun, jonne se laskeutui aamuyöllä 17. lokakuuta. Paikalle lennätetyt länsisaksalaiset turvallisuusjoukot valtasivat koneen keskiyön jälkeen 18. lokakuuta. Dillmann rauhoitteli matkustajia kaappauksen aikana ja yritti neuvotella kaappaajien kanssa, ja lehdistö antoi hänelle lempinimen ”Mogadishun enkeli” (saks. der Engel von Mogadischu). Hän loukkaantui kaappauksessa lievästi, kun yksi terroristeista räjäytti käsikranaatin.
Kaappauksen jälkeen Dillmann lopetti työnsä lentoemäntänä ja meni naimisiin miesystävänsä, Lufthansan lentäjä Rüdiger von Lutzaun kanssa.
Taiteilijana

Von Lutzau opiskeli taidetta Strasbourgin yliopistossa vuosina 1984–1995. Hän tekee puisia veistoksia käyttäen liekinheitintä. Hän on osallistunut taidenäyttelyihin muun muassa Berliinissä, Miamissa, Shanghaissa, Luxemburgissa ja New Yorkissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gabriele von Lutzau Wikimedia Commonsissa
Gabriele von Lutzaun kotisivu (saksaksi, englanniksi)
Kaapatun lennon paluu Kölniin. Kuvassa on turvallisuusjoukon jäseniä ja panttivankina olleita matkustajia.
Kauhua kryptasta

| Kauhua kryptasta> Tales from the Crypt |
| --- | --- |

Tyyli:  Kauhu
Kestoaika:  n. 30 min
Luoja(t):  Steven Dodd
Pääosissa:  John Kassir
Alkuperämaa:  Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Home Box Office
Esitetty:  1989 – 1996
Jaksoja:  93
Aiheesta muualla
IMDb 
Kauhua kryptasta (engl. Tales from the Crypt) oli yhdysvaltalainen kauhusarja, jota tuotettiin vuosina 1989–1996 yhteensä 93 jaksoa. Sarja pohjautui EC Comicsin samannimiseen sarjakuvaan, ja sen tuottivat The Geffen Film Company yhteistyössä Warner Bros Televisionin kanssa. Suomessa sarjaa ovat esittäneet Yle TV2 ja Sub.
Kauhua kryptasta oli yksi harvoista sarjoista, jotka välttyivät sensuurilta.selvennä Sarjaa esittänyt kanava HBO antoi sen esittää kouriintuntuvaa materiaalia, esimerkiksi kiroilua ja alastomuutta, mitä useimmissa televisiosarjoissa ei ollut näytetty siihen saakka. Sarjan kuvaukset alkoivat ensin Kaliforniassa, mutta ne siirtyivät myöhemmin Englantiin.
Jokaisen jakson alussa ohjelman isäntä The Crypt Keeper (äänenä John Kassir) esitteli nähtävän jakson tahallisesti kornein sanaleikein. Monissa jaksoissa esiintyi tunnettuja näyttelijöitä, kuten Brad Pitt, Demi Moore ja muutamat näyttelijät, esimerkiksi Michael J. Fox ja Tom Hanks, myös ohjasivat joitakin jaksoja.
Jakso ”You, Murderer” on erityisen tunnettu fanien keskuudessa, sillä se oli yksi ensimmäisistä ohjelmista, joissa tietokonetehosteita apuna käyttäen lisättiin henkilöitä jaksoon. Näin sekä Alfred Hitchcock että Humphrey Bogart molemmat esiintyvät kuolemansa jälkeen jaksossa. Samassa jaksossa Ingrid Bergmanin tytär Isabella Rossellini imitoi äitiänsä ensimmäisen kerran.
HMS Royal Sovereign (1786)

| HMS Royal Sovereign |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Plymouthin telakka
Kölinlasku:  7. tammikuuta 1774
Laskettu vesille:  11. syyskuuta 1786
Palveluskäyttöön:  lokakuu 1787
Poistui palveluskäytöstä:  romutettu 1841
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 175 29/94 bm
Pituus:  56,05 m (tykkikansi) 45,95 m (köli)
Leveys:  15,88 m
Syväys:  6,77 m
Miehistöä:  850
Aseistus
Aseistus:  100 tykkiä
HMS Royal Sovereign oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1786 vesille laskettu 100-tykkinen ensimmäisen luokan linjalaiva.
Valmistus

Sir Edward Huntin suunnittelema alus tilattiin 3. helmikuuta 1786 Plymouthin telakalta, missä rakennustöistä vastasi helmikuuhun 1775 Israel Pownoll ja sen jälkeen marraskuuhun 1784 John Henslow ja loppuajan Thomas Pollard. Köli laskettiin 7. tammikuuta 1774. Alus laskettiin vesille 11. syyskuuta 1786 ja valmistui syyskuussa 1787 osittain merikelpoiseksi varustettuna. Valmistuskustannukset olivat 67 458 puntaa yhdeksän shillinkiä ja neljä pennyä, mistä takiloinnin ja varustamisen osuus oli 6 203 puntaa 14 shillinkiä ja yhdeksän pennyä. Varustamisen täydentäminen maksoi vielä 6 760 puntaa seitsemän shillinkiä ja kaksi pennyä.
Palvelus

Alus oli 1. kesäkuuta 1794 amiraali Richard Howen laivasto-osastossa toisessa Ushantin taistelussa, jossa aluksella sai surmansa neljätoista ja haavoittui 41 merimiestä. Alus oli 16. kesäkuuta  1795 vara-amiraali William Cornwallisin lippulaivana ensimmäisessä Groixin taistelussa, kun kuninkaallisen laivaston osasto vetäytyi taistellen ylivoimaisen Ranskan laivaston osaston edellä.
Trafalgarin taistelussa alus oli Collingwoodin lippulaivana ja siten suojanpuoleisen jonon ensimmäinen alus. Se kohtasi taistelussa Espanjan laivaston Santa Anan kanssa. Royal Sovereign menetti mesaani- ja päämastonsa ja etumasto vaurioitui pahoin. Taistelun jälkeen alus palasi Välimerelle. Se osallistui Toulonin saarron valvontaan, kunnes se siirrettiin marraskuussa 1811 Kanaalin laivastoon. Alus oli kontra-amiraali James Bissettin lippulaivana.
Alus siirrettiin satamapalvelukseen Plymouthiin, jossa se aloitti 17. elokuuta 1825 vastaanottoaluksena nimellä HMS Captain. Aluksen mastot poistettiin kesäkuussa 1826 ja romutettiin Plymouthissa 28. elokuuta 1841 mennessä. Neljä aluksen tykeistä on liitetty osaksi Collingwoodin muistomerkkiä Tynemouthissa.
Hannu Puhakka

Osmo Hannu Puhakka (s. 30. elokuuta 1959, Pyhäselkä) on suomalainen entinen pituushyppääjä ja kolmiloikkaaja. Hän edusti Joensuun Katajaa.
Puhakka voitti pituushypyn Suomen mestaruuden vuonna 1981 tuloksella 777 senttimetriä, joka on hänen ennätyksensä. Samoissa kisoissa hän sijoittui kolmiloikassa toiseksi. Puhakka edusti Suomea sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuissa 1979 ja sijoittui kolmiloikassa kymmenenneksi tuloksella 15,79 metriä. Hänen paras tuloksensa kolmiloikasta on vuoden 1979 hallitulos 16,39 metriä.
Gata

| Gata |
| --- | --- |
 Katunäkymää vuonna 2016.
 Gata
 Koordinaatit: 60°41′06″N, 11°20′34″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Innlandet
Kunta:  Stange
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,6 km²
Väkiluku (2023):  540
 – Väestötiheys:  900 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gata on taajama Stangen kunnassa Innlandetin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,6 neliökilometriä ja asukasluku 540 vuonna 2023.
Vallsetin kirkko
Goyan aaveet

| Goyan aaveet> Goya's Ghosts |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Miloš Forman
Käsikirjoittaja:  Miloš Forman Jean-Claude Carrière
Tuottaja:  Paul Zaentz (vastaava), Saul Zaentz
Säveltäjä:  Varhan Bauer José Nieto
Kuvaaja:  Javier Aguirresarobe
Leikkaaja:  Adam Boome
Tuotantosuunnittelija:  Patrizia von Brandenstein
Pukusuunnittelija:  Yvonne Blake
Pääosat:  Javier Bardem Natalie Portman Stellan Skarsgård
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Espanja
Tuotantoyhtiö:  Kanzaman The Saul Zaentz Company Xuxa Producciones
Levittäjä:  Medusa Film Netflix
Ensi-ilta:  2006
Kesto:  116 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Goyan aaveet (engl. Goya's Ghosts) on tšekkiläisohjaaja Miloš Formanin 18. ohjaustyö. Vuonna 2006 valmistunut elokuva sai Suomen ensi-iltansa 6. huhtikuuta 2007.
Lajityypiltään draamaa edustava elokuva sijoittuu 1700- ja 1800-luvun vaihteen Espanjaan ja kertoo muun muassa taiteilija Francisco de Goyasta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Javier Bardem   | … |   Lorenzo   |
|   Natalie Portman   | … |   Inés/Alicia   |
|   Stellan Skarsgård   | … |   Francisco Goya   |
|   Randy Quaid   | … |   kuningas Kaarle IV   |
|   Blanca Portillo   | … |   kuningatar María Luisa   |
|   Michael Lonsdale   | … |   isä Gregorio   |
|   José Luis Gómez   | … |   Tomás Bilbatúa   |
|   Mabel Rivera   | … |   María Isabel Bilbatúa   |