stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ancestors: The Humankind Odyssey
Pelaaminen

Ancestors: The Humankind Odyssey on kolmannen persoonan selviytymispeli. Pelissä pelaajat ohjaavat apinaklaanin jäsentä ja heidän on hallittava pelaajahahmon terveyttä syömällä, juomalla ja nukkumalla. Peli alkaa esihistoriallisen Afrikan viidakosta, avoimesta maailmasta, joka on täynnä uhkia, kuten erilaisia villieläimiä . Pelaaja voi kiivetä puihin ja loukkaantua, jos putoaa alas tai petoeläin hyökkää hänen kimppuunsa. Pelaajan edistyessä uusia alueita avautuu tutkittavaksi. Kun hominidi tutkii uusia paikkoja tai saalistajat metsästävät häntä, se joutuu "pelon" tilaan, joka voidaan voittaa löytämällä hehkuvia valopalloja, tai muuten se ajautuu hysteriaan
Vaikka maailma on vaarallinen, apinat voivat käyttää aistejaan kuunnellakseen erilaisia ääniä, kuten saalistajan, kadonneen klaanin jäsenen tai klaaniin värvättävän ulkopuolisen ääniä. Apina voi käyttää älyään paikantaakseen erilaisten kiinnostavien kohteiden sijainnit ja tehdäkseen uusia löytöjä, kuten löytääkseen uusia ruokia tai työkaluja. Kun pelaaja jatkaa uusien löytöjen tekemistä, apinoista tulee älykkäämpiä ja kätevämpiä, ja uusia taitoja avautuu, kuten lehtien käyttö kuivikkeiden ja lääkekasvien parantamiseen.  Jos pelaajahahmo kuolee, pelaaja siirtyy ohjaamaan toista klaanin jäsentä. Jos kaikki klaanin jäsenet kuolevat, tapahtuu sukupuutto ja pelaajan on aloitettava peli uudelleen.
Pelaajan tavoitteena on varmistaa apinaklaanin selviytyminen, kun se kehittyy hitaasti ja muuttuu uudeksi lajiksi. Klaanin kasvaessa pelaajat voivat siirtyä pelaamaan muilla hahmoilla, kuten vauva, aikuinen, vanhus ja lastaan kantava äiti. Klaanin hitaasti laajentuessa pelaajahahmo voi suorittaa sosiaalisia tehtäviä, kuten kutsua klaanin jäseniä metsästämään ja tutkimaan yhdessä tai vaeltaa kartan poikki asettuakseen uuteen kotiin. Kun apina nukkuu, pelaajat voivat avata uusia kykyjä kehittämällä apinan hermojärjestelmää, joka toimii taitopuuna . Nämä taidot, kuten kyky käyttää molempia käsiä ja seistä pystyssä, helpottavat evoluutiota. Kun apinat lisääntyvät, avatut taidot periytyvät tuleville sukupolville. Peli on 40-50 tuntia pitkä, ja se käy läpi klaanin kehitystä kahdeksan miljoonan vuoden ajalta.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto
Amiodaroni

| --- | --- |


Amiodaroni
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(2-butyyli-1-bentsofuran-3-yyli)-[4-[2-(dietyyliamino)etoksi]-3,5-dijodifenyyli]metanoni
Tunnisteet
CAS-numero: 1951-25-3
ATC-koodi: C01BD01
PubChem CID: 2157
DrugBank: DB01118
Kemialliset tiedot
Kaava: C25H29NI2O3 
Moolimassa: 645,292
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: noin 50 %
Proteiinisitoutuminen: > 96 %
Metabolia: hepaattinen
Puoliintumisaika: 14–107 vuorokautta (pitkäaikaiskäytössä)
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: intravenoosi, oraalinen
Amiodaroni (C25H29I2NO3) on bentsofuraanijohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä useiden rytmihäiriöiden akuuttiin ja pitkäaikaiseen hoitamiseen. Amiodaroni kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Amiodaronin vaikutukset riippuvat sen antotavasta, joka voi olla suoneen annettava ruiske tai suun kautta otettava tabletti. Yhdiste estää erityisesti kaliumionikanavia, mutta salpaa myös natrium- ja kalsiumionikanavia. Ionikanavien salpautumisen seurauksena sydämen repolarisaatio hidastuu, mikä pienentää värähtelytaajuutta. Ionikanavien toiminnan salpaamisen lisäksi amiodaroni estää myös sydämen adrenergisten reseptorien toimintaa. Tämä vaikutus ilmenee ionikanavien salpautumista nopeammin ja amiodaronin käyttö akuuttien rytmihäiriöiden hoidossa perustuu tähän ja tällöin se annetaan ruiskeena laskimoon. Tablettina lääkeaine imeytyy hitaasti ja sen vaikutukset ilmenevät hitaammin. Ionikanavien salpautumisesta seuraa myös PQ-ajan ja QT-ajan pidentymistä.  Amiodaronia voidaan käyttää eteisperäisten (eteisvärinä ja eteislepatus) lisäksi myös sydänkammion rytmihäiriöiden hoitoon.
Haittavaikutukset

Amiodaronilla on useita haittavaikutuksia. Niitä ovat muun muassa proarrytminen eli rytmihäiriöitä aiheuttava vaikutus, ummetus, vapina, iho-oireet ja valonarkuus ja samentumien muodostuminen sarveiskalvolle. Vakavia haittavaikutuksia ovat maksa- ja kilpirauhastoksisuus sekä keuhkotulehdus sekä keuhkon rakenteellisest muutokset, jopa keuhkofibroosi. Pahimmillaan nämä haittavaikutukset voivat olla jopa hengenvaarallisia.
Valmistus

Amiodaronin synteesin ensimmäisessä vaiheessa bentsofuraani reagoi butaanihappoanhydridin kanssa Friedel–Crafts-asylointireaktiolla. Muodostuva ketoni pelkistetään alkyyliryhmäksi Wolff–Kishner-pelkistyksellä. Muodostuva välituote reagoi p-metoksibentsoyylikloridin kanssa ja seuraava vaihe on metyylieetteriryhmän poistaminen kuumentamalla pyridiinin kanssa. Aromaattinen ryhmä jodataan jodilla ja viimeinen vaihe amiodaronin synteesissä on reaktio 2-dietyyliaminoetyylikloridin kanssa.
Anastasija Savtšuk

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Fjedina ja Savtšuk Tokion kesäolympialaisissa. |  Fjedina ja Savtšuk Tokion kesäolympialaisissa. |  Fjedina ja Savtšuk Tokion kesäolympialaisissa. |  |
Maa:   Ukraina
Naisten taitouinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | parikilpailu |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | joukkuekilpailu |  |
Anastasija Hennadijivna Savtšuk (ukr. Анастасія Геннадіївна Савчук, s. 2. maaliskuuta 1996 Harkova) on ukrainalainen taitouimari, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Savtšuk voitti pronssia Tokion kesäolympialaisissa 2020 sekä parikilpailussa Marta Fjedinan kanssa että joukkuekilpailussa. Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016 hän sijoittui joukkuekilpailussa neljänneksi. Hän on voittanut urallaan myös useita MM- ja EM-mitaleja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anastasija Savtšuk Wikimedia Commonsissa
Anastasija Vinnikava

| Anastasija Vinnikava |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. huhtikuuta 1991 (ikä 33)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  pop
Soittimet:  piano 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Anastasija Vinnikava (valkoven. Анастасія Віннікава, ven. Анастасия Винникова, Anastasija Vinnikova, s. 15. huhtikuuta 1991 Dzjaržynsk, Valko-Venäjä) on valkovenäläinen laulaja. Hän edusti maatansa vuoden 2011 Euroviisuissa kappaleella "I Love Belarus", joka ei selviytynyt finaaliin. Hänen alkuperäinen kappaleensa oli "Born in Byelorussia", mutta se myöhemmin vaihdettiin kappaleeseen "I Am Belarus". Laulu kuitenkin rikkoi laulukilpailun sääntöjä, sillä se oli esitetty julkisesti ennen 1. syyskuuta 2010, ja jouduttiin vaihtamaan uudelleen.
Aiheesta muualla

Анастасия Винникова (relax.by) (venäjäksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuoden 2011 Euroviisujen I love Belarus -promovideo YourTubessa (englanniksi)
Vuoden 2011 Euroviisujen I love Belarus -esitys YourTubessa (englanniksi)
Ampumahiihto talviolympialaisissa 2022 – miesten takaa-ajo

Ampumahiihdon miesten 12,5 kilometrin takaa-ajo talviolympialaisissa 2022 järjestettiin 13. helmikuuta 2022.
Descom

| Descom Oy |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Asiakaskokemus on kaikkialla
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1997
Toimitusjohtaja:  Juha Harju
Puheenjohtaja:  Olli Väätäinen 
Kotipaikka:  Jyväskylä, Suomi
Toimiala:  asiakaskokemuksen asiantuntijayritys
Liikevaihto:  40 milj. euroa
Henkilöstö:  240 henkilöä
Omistaja:  Solteq -konserni
Kotisivu:  descom.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Descom Oy on Jyväskylästä lähtöisin oleva markkinointi- ja teknologiayritys. Jyväskylän pääkonttorin lisäksi yrityksellä on toimipisteet myös Helsingissä, Tampereella, Espoossa, Tukholmassa ja Wrocławissa.
Asiakkaat

Descom on toteuttanut verkkokauppapalveluja muun muassa Hobby Hallille, Stockmannille ja Hong Kongille. Sen asiakkaita ovat myös muun muassa ABB, Altia, Konecranes, Metso, Patria, Stora Enso ja  Suomen Lähikauppa.
Historia > 1990-luku

Descom perustettiin vuonna 1997 neljän opiskelijan kesätyöhankkeeksi. Timo Aarnio, Jani Nurminen, Antti Paksuniemi ja Kivikari Freyberg opiskelivat tietojärjestelmätieteitä Jyväskylän yliopistossa 1990-luvulla tehden opiskeluhankkeita suuryrityksille. Valmiit yhteydet isoihin asiakkaisiin auttoivat yrityksen alkutaipaleella ja osaamista rakennettiin IBM:n ohjelmistoteknologian päälle. Tiivis kumppanuus IBM:n kanssa toi yritykselle töitä, sillä iso IBM suositteli Descomia asiakkailleen.
Ensimmäinen toimitila perustettiin 1997 Jyväskylän Ylistönmäelle.
Historia > 2000-luku

Vuosituhannen vaihteen it-kupla vaikutti Descomiin, muttei niin merkittävästi kuin moneen muuhun alan toimijaan - yhtiö on tehnyt voittoa jokaisella tilikaudellaan. Vuoden 2002 alussa yritys muutti juuri valmistuneeseen Innova-taloon.
Vuonna 2007 Descom oli kasvanut 46 työntekijän ohjelmistotaloksi, jonka asiakkaat olivat etupäässä suuryrityksiä, joille rakennettiin räätälöityjä ratkaisuja IBM:n alustoilla. Descom teki esimerkiksi Puolustusvoimille uuden intranet-järjestelmän.
Vuonna 2008 yrityksen liikevaihto oli hieman yli neljä miljoonaa euroa.
Vuonna 2009 yhtiön liikevaihto kasvoi 38% ja se oli mukana elvytyshankkeessa, jossa 15 keskisuomalaiselle kasvuyritykselle myönnettiin EU-tukea korkeasti koulutettujen osaajien palkkaamiseen. Elokuussa pääomasijoittaja Sentica Partners yhdisti Descomin jyväskyläläistaustaiseen Integware Oy:hyn. Myös Integwaren palvelut perustuivat IBM-teknologiaan, mutta siinä missä Descom teki portaaleja ja prosessi-integraatiota, Integwaren toimitti ratkaisuja verkkokauppaan ja hallinta- ja valvontaratkaisuihin. Uudistunut Descom tähtäsikin markkinajohtajaksi nimenomaan sähköisen kaupan ratkaisuissa. Yhdistymisen myötä uudeksi toimitusjohtajaksi tuli Juha Harju, joka oli ennen yhdistymistä Integwaren toimitusjohtaja.
Historia > 2010-luku

Vuonna 2010 yhtiö avasi toimipisteen Tampereelle tarkoituksena kasvattaa siitä 50 hengen yksikkö. Helsingissä ja Jyväskylässä sillä oli 130 työntekijää.
Vuonna 2011 Descomin perustajat ovat yhä mukana yrityksen toiminnassa: business controller Timo Aarnio vastaa taloudesta, Jani Nurminen on myyntijohtaja, talousjohtaja Antti Paksuniemi vastaa tietohallinnosta ja liiketoiminnan kehityksestä vastaa kehitysjohtaja Kivikari Freyberg.
Keväällä 2011 uutisoitiin, että Jyväskylän yliopisto, Jyväskylän ammattikorkeakoulu, Kela, IBM ja Descom kehittävät yhdessä sähköisiä palveluja perustamassaan Elmo-ekosysteemi-yhteistyöverkossa. Verkoston tavoitteena on saada it-alan opiskelijat perehtymään opintojensa ohessa ammattilaisten työvälineisiin, jolloin voidaan varmistaa työelämän kasvavien vaatimusten mukainen osaaminen. Descomin tiloissa toimii pilottilaboratorio, jossa opiskelijat pääsevät perehtymään sähköisten palvelujen rakentamiseen.
Lokakuussa 2011 Descom kaksinkertaisti kokonsa ostamalla Konehuone Oy:n ja laajensi samalla palvelutarjontaansa palvelin- ja tallennusratkaisuosaamiseen. Tuotepaletti koostuu ohjelmistoista, laitteistoista ja tietoliikennepalveluista. Syynä laajentumiseen oli toimitusjohtaja Juha Harjun mukaan se, että yritykset ovat alkaneet haluta ratkaisutoimittajan ottavan vastuun koko järjestelmästä, kun aiemmin ne ostivat infrastruktuurin ja sovellukset eri toimittajilta. Kaupan myötä Descomin henkilöstön määrä nousi yli 200:n ja yritys nousi Tietoviikon 250 suurinta IT-alan yritystä -listalla sijalta 104 sijalle 57.
Descom perusti osaamiskeskuksen Puolaan, Wrocławin kaupunkiin.
Heinäkuussa 2015 Solteq osti Descom Group Oyj:n ja kaupan myöta Descomista tuli osa Solteq -konsernia. Kaupan ulkopuolelle jäi Descomin Data Center Solutions -liiketoiminta. Yhtiöstä tulee n. 550 asiantuntijan ja 68 miljoonan euron vuosittaisen liikevaihdon yritys.
Palkinnot

Descom sai Jyväskylän vuoden yrittäjä -palkinnon tammikuussa 2008. Vuonna 2012 Descom valittiin Pohjois-Euroopan sarjassa Distinguished Business Achievement Award -palkinnon saajaksi.
Aiheesta muualla

Yrityksen verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Andy Hall

Andy Hall on brittiläinen juristi, joka työskentelee Bangkokissa, josta hän on raportoinut vuonna 2013 Finnwatchille Thaimaassa valmistettujen Suomessa myytävien tuotteiden eettisyydestä.
Hall teki vuoden 2012 lopussa Finnwatchin tilauksesta tutkimusta ananasmehutiivistettä valmistavan Natural Fruit -yhtiön työntekijöiden oloista. Tammikuussa 2013 tutkimuksesta julkaistiin raportti. Hallia vastaan nostettiin yli seitsemän miljoonan euron korvausvaatimukset sisältävät kanteet Thaimaassa. Hän sai syyskuussa 2016 ehdollisen tuomion ja sakot yhtiön maineen loukkaamisesta ja valitti tuomiosta.
Hallin puolentoista vuoden ehdollinen tuomio ja sakkorangaistus kumottiin thaimaalaisessa vetoomustuomioistuimessa toukokuussa 2018.
Natural Fruit -yhtiö oli nostanut toisen kunnianloukkaussyytteen, joka koski Hallin Myanmarissa antamaa haastattelua. Siitä Thaimaan korkein oikeus vahvisti marraskuussa 2016 alempien tuomioistuinten vapauttavan päätöksen Hallia vastaan. Päätöksen mukaan korkeimmalla oikeudella ei ole tuomiovaltaa Myanmarissa tehdystä haastattelusta nostettuun syytteeseen. Tuomioistuimen mukaan poliisin tutkinnassa ilmeni väärinkäytöksiä.
Aiheesta muualla

Andy Hallin blogi (englanniksi)
Merkinnän syy: Henkilön taustasta, elämästä
Alireza Soleimani

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alireza Soleimani |  Alireza Soleimani |  Alireza Soleimani |  |
Maa:   Iran
Miesten vapaapaini
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Martigny 1989 | 130 kg |  |
| Aasian kisat  | Aasian kisat  | Aasian kisat  |  |
|  Kultaa | Soul 1986 | 130 kg |  |
| Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  | Aasian-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Lahore 1981 | yli 100 kg |  |
|  Kultaa | Teheran 1983 | 130 kg |  |
|  Kultaa | Mumbai 1987 | 130 kg |  |
|  Kultaa | Ōarai 1989 | 130 kg |  |
|  Kultaa | New Delhi 1991 | 130 kg |  |
|  Pronssia | Jalandhar 1979 | 100 kg |  |
Alireza Soleimani Karbalaei (pers. ‏علیرضا سلیمانی کربلایی‎‎, 2. helmikuuta 1956 Teheran – 21. toukokuuta 2014 Teheran) oli iranilainen vapaapainija, maailmanmestari, Aasian kisojen kultamitalisti ja Aasian mestari.
Pääasiassa 130 kg:n painoluokassa kilpaillut Soleimani voitti maailmanmestaruuden Martignyssa 1989 ja Aasian kisojen kultaa Soulissa 1986. MM-kilpailuissa hän sijoittui lisäksi neljänneksi vuonna 1991 ja kuudenneksi vuonna 1985. Aasian mestaruuden Soleimani voitti viidesti, minkä lisäksi hän saavutti yhden AM-pronssin. Kesäolympialaisissa Soleimani kilpaili kahdesti, Montréalissa 1976 ja Barcelonassa 1992, joista jälkimmäisessä sijoittui kuudenneksi. Barcelonassa Soleimani toimi Iranin lipunkantajana.
Soleimani kuoli 58-vuotiaana sydäninfarktiin Teheranissa 21. toukokuuta 2014.
Alire Raffeneau Delile

| Alire Raffeneau Delile |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1778 Versailles, Ranska
Kuollut: 1850 (71–72 vuotta) Montpellier, Ranska
Kansalaisuus:  ranskalainen
Arvonimi: professori, 1819
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  kasvitiede
Alire Raffeneau Delile (1778 Versailles, Ranska – 1850 Montpellier, Ranska) oli ranskalainen lääkäri ja kasvitieteilijä.
Delile aloitti 18-vuotiaana lääketieteen opinnot Pariisissa. Sen jälkeen, kun hän oli aloittanut opinnot, hänelle tarjoutui tilaisuus lähteä Egyptiin tutkimusmatkalle. Delilen isä oli Egyptian Societyn jäsen ja isänsä tavoin Delilekin oli kiinnostunut Egyptistä. Hän nousi laivaan Toulonista vuonna 1798 ja matkusti Egyptiin jossa keräsi ja tutki kasveja Niilin joen laaksossa, Punaisenmeren rannikolla ja aavikolla. Hän oli myös kiinnostunut muinaisten egyptiläisten maanviljelystä, sekä tutki obeliskeja ja hieroglyfejä. Kairossa hän oli myös lyhyen aikaa kasvitieteellisen puutarhan johtajana.
Kun Delile palasi Ranskaan hänet nimitettiin saman tien varakonsuliksi Wilmingtoniin Pohjois-Carolinaan. Hän toimi siellä kauppakomissaarina vuoteen 1806, jolloin muutti New Yorkiin. Hän jatkoi siellä kesken jääneitä lääketieteen opintojaan ja seuraavana vuonna hänet nimitettiin lääketieteen tohtoriksi. Hänen tutkintonsa aihe oli tuberkuloosin hoito.
Yhdysvalloissa Delile keräsi laajan kokoelman kasveista, joita mahdollisesti voitaisiin kasvattaa Ranskassa. Hän lähetti Pohjois-Carolinasta, Pennsylvaniasta ja New Yorkista kerättyjä kasveja ja siemeniä Pariisiin.
Delile palasi Ranskaan vuonna 1809 ja suoritti myös siellä tohtorin tutkinnon Pariisin yliopistossa. Pian sen jälkeen hän julkaisi teoksensa Flore d'Égypten (1813) ja teoksen Pohjois-Carolinan ruohoista Mémoire sur quelques espèces de graminées propres à la Caroline du Nord (Versailles, 1815). Hänet nimitettiin kasvitieteen ja Materia medican (nykyisin farmakologia) professoriksi vuonna 1819. Professorina ollessaan Delile kävi laajaa kirjeenvaihtoa muiden kasvitieteilijöiden kanssa ympäri maailmaa ja julkaisi useita teoksia. Muun muassa: Centurie des plantes de l'Amérique du Nord (1820), Description de l'Égypte (1824) ja Centurie des plantes d'Afrique (1827).
Myöhemmin Delilestä tuli myös Montpellierin kasvitieteellisen puutarhan johtaja (ransk. Jardin des plantes de Montpellier). Hän toimi yliopistossa kuolemaansa asti vuoteen 1850. Hänen kokoelmansa, jotka käsittivät yli 30 000 näytettä, ovat nykyään Université de Montpellierin kasvihuoneessa. Hän nimesi yli 400 kasvia ja kasvisukua.
Delilestä käytetään tieteellisen nimen perään liitettävää auktorilyhennettä Delile.
Angelo Conterno

Angelo Conterno (13. maaliskuuta 1925 Torino – 1. joulukuuta 2007) oli italialainen maantiepyöräilijä. Hänestä tuli maansa ensimmäinen Espanjan ympäriajon voittaja vuonna 1956, jolloin hän voitti kokonaiskilpailun lisäksi kilpailun toisen etapin.
Conternon muiden saavutusten joukossa ovat etappivoitot Italian ympäriajossa vuosina 1952, 1954 ja 1955. Hän voitti vuonna 1959 Züri-Metzgeten.
Aleksandr Lurija

Aleksandr Lurija
Aleksandr Romanovitš Lurija (ven. Александр Романович Лурия; 16. heinäkuuta (J: 3. heinäkuuta) 1902 Kazan, Venäjän keisarikunta – 14. elokuuta 1977 Moskova, Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen aivotutkija ja neuropsykologi sekä tiedemies. Hän oli yksi kolmesta ("troika") merkittävimmästä psykologian kulttuurihistoriallisen koulukunnan ja toiminnan teorian (activity theory) sekä kulttuurihistoriallisen psykologian perustajasta yhdessä Lev Vygotskin ja Aleksei Leontjevin rinnalla.
Lurija syntyi juutalaiseen perheeseen Kazanissa. Hänen isänsä oli Kazanin yliopiston lääketieteen professori, gastroenterologi Roman Albertovitš Luria ja äiti hammaslääkäri Jevgenia Viktorovna Haskin. Hän opiskeli paikallisessa yliopistossa ja perusti opintoaikanaan Kazanin psykoanalyyttisen yhdistyksen. Hän sai viran Moskovasta ja tapasi Lev Vygotskin, jolla oli Lurijaan suuri vaikutus. Tavattuaan Lev Vygotskin hän esimerkiksi pitkälti hylkäsi psykoanalyysin, koska Vygotskin mukaan sekä psykoanalyysi että behaviorismi olivat kaksi vallalla ollutta hyvin epätyydyttävää psykologista teoriasuuntausta, joilla ihmistoimintaa ja psyykkistä toimintaa yritettiin selittää.
1930-luvulla Lurija teki tutkimusmatkoja Keski-Aasiaan ja tutki muun muassa havaitsemista, muistia ja ongelmanratkaisua sekä kaksosia. Vuosikymmenen lopulla Lurija siirtyi lääketieteelliseen kouluun (osaksi paetakseen Stalinin vainoja), erikoistui afasian tutkimukseen ja keskittyi kielen ja ajattelun välisen yhteyden tutkimiseen. Toisen maailmansodan alku nosti arvoonsa Lurijan laajat tiedot ja kokemuksen kognitiosta. Työskennellessään hallituksen hyväksi Lurija saattoi tutkia lukuisia aivovauriopotilaita, joita etenkin "suuri isänmaallinen sota" tuolloin tuotti.
Sodan jälkeen Lurija jatkoi tutkimustyötään. Antisemitismin voimistuessa hänet erotettiin psykologisesta instituutista. Lurija tutki kehitysvammaisia lapsia ja palasi instituuttiin 1950-luvun lopulla ja työskenteli siellä kuolemaansa saakka.
Kirjallisuus

Lurija, A. R. (1973). The working brain. New York: Basic Books.
Luria, A.R. (1976) The Working Brain. An Introduction to Neuropsychology. Harmondsworth, Penguin
Luria, A.R. (1976) Cognitive Development. Its Cultural and Social Foundations (Ed. by Michael Cole). Cambridge, MA, Harvard University Press
Lurija, A.R. (1979) Psykologia ja psyykkisen toiminnan kehityshistoria.  (Alkuteos 1975.) Suomennos Klaus Helkama. Helsinki, Kansankulttuuri
Luria, A.R. (1979) The Making of Mind. (Ed. by Michael Cole & Sheila  Cole). Cambridge, Massachusetts, Harvard University Press
Lurija, A.R. (1986) Elettyä ja ajateltua. Tieteellinen omaelämäkerta. Käännösliite Psykologia-lehden numeroissa 2–6 vuonna 1986 ja numerossa 1 vuonna 1987. Teoksen The Making of Mind suomennos.
Lurija, A.R. (1996) Suurmuistaja ja Mies jonka maailma pirstoutui. Suomentanut Mika Koivisto. Helsinki, Gaudeamus.
Lurija, A. R., & Vygotski, L. S. (1992). Teos Ape, primitive man, and child: Essays in the history of behavior (E. Rossiter, Trans.). New York: Harvester Wheatsheaf.
Vygotski, L. S., & Luria, A. N. (1994). Tool and symbol in the child development. In I. R. Van der Veer & J. Valsinerin (Eds.), The Vygotsky reader (pp. 99–174). Oxford: Blackwell.
Aiheesta muualla

A. R. Luria: Introduction to The Making of Mind by Michael Cole.
Articles by Luria Lurijan teosten luettelo (ja PDF-kopioita) San Diegon yliopiston sivuilla.
Lurijan tekstejä venäjäksi (pdf)
Alireza Dabir

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Alireza Dabir |  Alireza Dabir |  Alireza Dabir |  |
Maa:   Iran
Miesten vapaapaini
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Sydney 2000 | 58 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Teheran 1998 | 58 kg |  |
|  Hopeaa | Ankara 1999 | 58 kg |  |
|  Hopeaa | Sofia 2001 | 63 kg |  |
|  Hopeaa | Teheran 2002 | 66 kg |  |
Alireza Dabir (s. 16. syyskuuta 1977 Rayy) on iranilainen vapaapainija ja olympiavoittaja. Hän voitti kultaa Sydneyn olympialaisissa 2000 alle 58-kiloisten sarjassa. Dabir on menestynyt myös MM-kilpailuissa. Hän on voittanut yhden kultaisen ja kolme hopeista mitalia.
Angelo Daniel

Angelo Daniel (s. 12. lokakuuta 1933 Montebelluna) on italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Trevison hiippakuntaan 24. kesäkuuta 1956 ja nimitettiin Chioggian piispaksi 27. marraskuuta 1997. Piispaksi konsekroinnin suoritti 13. joulukuuta Paolo Magnani, jota avustivat Antonio Mistrorigo ja Alfredo Magarotto. Daniel asetettiin virkaansa 6. tammikuuta 1998, ja hän toimi siinä, kunnes jäi eläkkeelle 10. tammikuuta 2009.
Angelo Cuniberti

Angelo Cuniberti (6. helmikuuta 1921 Mondovì-Breo – 26. kesäkuuta 2012) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin Consolata-lähetyssaarnaajien papiksi 29. kesäkuuta 1944 ja nimitettiin Florencian apostoliseksi vikaariksi Kolumbiaan sekä Arsinoë in Cypron titulaaripiispaksi 18. huhtikuuta 1961. Piispaksi vihkiminen seurasi 21. toukokuuta. Pääkonsekraattorina toimi Johannes XXIII, jota avustivat Fulton John Sheen ja Edoardo Mason.
Cuniberti osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän erosi tehtävistään apostolisena vikaarina 15. marraskuuta 1978.
Andy Gibb

| Andy Gibb |
| --- | --- |
 Andy Gibb vuonna 1981
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1958 Stretford, Englanti
Kuollut: 10. maaliskuuta 1988 (30 vuotta) Oxford Englanti
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1967–1988
Tyylilajit:  pop Rock Disko
Soittimet:  laulu, kitara
Levy-yhtiöt:  RSO 
Aiheesta muualla
andygibb.50megs.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Andrew Roy Gibb (5. maaliskuuta 1958 – 10. maaliskuuta 1988) oli englantilainen laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä. Hän oli nuorin Gibbin veljeksistä (muut veljet: Barry, Robin ja Maurice muodostivat Bee Gees-yhtyeen).
Andy Gibb tuli tunnetuksi 1970-luvun lopun ja 1980-luvun alun hiteillään, kuten I Just Want To Be Your Everything (1977), (Love Is) Thicker Than Water (1977) ja Shadow Dancing (1978).