stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hyökännummi

Hyökännummi on taajama Etelä-Mäntsälässä, Kellokosken pohjoispuolella.
Hyökännummessa on vuonna 2018 valmistunut ala-aste, päiväkoti ja kerhotalo sekä Ohkolan sairaala.
Hyökännummen postitoimipaikka on 04500 Kellokoski.
Hyökännummen laajin yhtenäinen ulkoilualue on Porakallio, joka on osa Porakallio–Tasalankallio–Lintulankallio-kallioselännettä. Selänteellä sijaitsee Hyökännummen korkein kohta.
Käsityöläiskatu

Käsityöläiskatua Puutarhakadun risteyksestä etelään. Etualalla vuonna 1902 valmistunut rakennus, jonka luona Vladimir Leninin kerrotaan yöpyneen pakomatkallaan.
Käsityöläiskatu (ruots. Hantverkaregatan) on Turun katu, joka sijaitsee Turun VII kaupunginosassa. Se lähtee Eerikinkadulta pohjoisluoteeseen ja päättyy Ratapihankadulle Turun päärautatieaseman lähelle. Se on pituudeltaan noin 650 metriä.
Käsityöläiskadun poikkikatuja ovat Yliopistonkatu, Puutarhakatu, Rauhankatu ja Läntinen Pitkäkatu. Se on liikenteeltään rauhallisempi kuin samansuuntaisesti idempänä kulkeva Humalistonkatu, ja paikallisbussireiteistä sitä pitkin ajaa vain yksi arkipäivisin liikennöitävä palvelulinja.
Käsityöläiskadulla on Eerikin- ja Yliopistonkadun välisellä osuudella asuin-liikekerrostaloja ja kaupungin terveysasema. Yliopistonkadun kulmassa on puutaloja, joista Nylundin talona tunnettu tehtiin tontilla yli sadan vuoden ajan toimineen Turun Pussi- ja Kirjekuoritehtaan johtajan asuintaloksi. Yliopiston- ja Puutarhakadun välisellä osuudella on myös kerrostaloja. Puutarhakadun risteyksen luona on Turun kaupungin työllisyyspalvelukeskuksen käytössä oleva matalampi rakennus ja sitä vastapäätä Stefan Michailowin suunnittelema, vuonna 1902 valmistunut talo, joka historiansa vuoksi tunnetaan Leninin talona.
Puutarha- ja Rauhankadun välisellä osuudella on muutama matalampi liikerakennus ja korkeampia asuinkerrostaloja. Rauhankadun pohjoispuolella on vanhojen puutalojen tilalle rakennettuja uudempia asuinkerrostaloja. Läntisen Pitkäkadun ja Ratapihankadun välisellä osuudella on toisella puolella vanhoja puutaloja ja toisella puolella Asemanpuisto eli Rautatientori.
Bernard Ribeiro

Bernard Ribeiro.
Bernard Francisco Ribeiro (20. tammikuuta 1944 Achimota, Ghana) on brittiläinen kirurgi, joka toimi Englannin kuninkaallisen kirurgikollegion puheenjohtajana vuosina 2005-2008. Hänet aateloitiin elinikäiseksi pääriksi vuonna 2010 ja nimitettiin Yhdistyneen kuningaskunnan ylähuoneeseen, jossa hän istui konservatiivipuolueen riveissä eläkkeelle jäämiseensä asti vuonna 2023.
Ura

Ribeiro valmistui lääkäriksi Middlesex Hospital Schoolista vuonna 1967 ja hänestä tuli yleiskirurgian ylilääkäri Basildonin sairaalaan Essexissä vuonna 1979, missä hän oli edelläkävijä tähystysleikkausten käytössä. Hän toimi Englannin kuninkaallisen kirurgikollegion puheenjohtajana vuosina 2005–2008 ja jäi eläkkeelle yleiskirurgian ylilääkärin tehtävästään Basildonin yliopistollisessa sairaalassa vuonna 2008.
Hänet lyötiin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajaksi (CBE) hänen ansioistaan lääketieteen alalla vuonna 2004, ja hän sai kunniatohtorin arvon Anglia Ruskin Universitystä vuonna 2008. Hänet aateloitiin elinikäiseksi pääriksi (paroniksi) vuonna 2010 ja itsenäisen uudelleenjärjestelykomitean puheenjohtajaksi vuonna 2012.
Ribeiro nimitettiin Anglia Ruskin Universityn (ARU) kansleriksi tammikuussa 2021.
Asahi Linux

| Asahi Linux |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Hector Martin Alyssa Rosenzweig Dougall Johnson Sven Peter Mark Kettenis
Tuoteperhe:  Linux
Toiminnallinen tila:  aktiivinen
Suoritintuki:  Apple M1, Apple M2, Apple M3 (kesken)
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Asahi Linux on projekti, jonka tavoitteena on tuoda Linux uudempiin Applen ARM-suorittimia käyttäviin Maceihin, jolloin niissä voidaan käyttää eri käyttöjärjestelmää kuin macOSia. Projektin perustaja ja johtaja on Hector Martin. Asahi Linuxin kehitys aloitettiin vuoden 2021 alussa, muutama kuukausi sen jälkeen, kun Apple ilmoitti virallisesti siirtyvänsä käyttämään omia suorittimiaan. Projektin alfaversio julkaistiin vuonna 2022. Projektin haasteena on ollut Applen oman laiteohjelmiston dokumentaation puute.
Historia

Kun Apple ilmoitti siirtyvänsä käyttämään omia suorittimiaan vuoden 2020 lopulla, kiinnostusta on ollut saada Linux toimimaan niillä. Pian ilmoituksen jälkeen Linuxin luoja Linus Torvalds ilmaisi kiinnostuksensa Apple M1 -Macin käyttämiseen, jos se pyörittäisi Linuxia, mutta ajatteli, että työ tämän toteuttamiseksi vaatisi liikaa vaivaa.
Martin julkisti projektin joulukuussa 2020 ja aloitti sen virallisesti kuukautta myöhemmin saatuaan noin 4 000 dollarin kuukausirahoituksen. Alyssa Rosenzweig, joka kehitti avoimen lähdekoodin grafiikkaohjainpinon Panfrostin, liittyi projektiin tukeakseen Applen grafiikkasuoritinta.
Kehittäjät huomasivat nopeasti, että pelkkä Applen prosessoriarkkitehtuurille kootun Linux-ytimen käynnistäminen olisi haastavaa, koska siihen liittyi käynnistysprosessissa käytetyn Apple-koodin toiminnallisuuden selvittämisen. Työ oli aikaa vievää ja kesti suurimman osan vuodesta, mukaan lukien versiohallinnan vetopyyntöjen (pull request) lähettäminen tärkeimmille Linux-ytimen kehittäjille, jotta kehitys pysyisi synkronoituna ja regressioiden välttäminen. Se kuitenkin johti myöhemmin perusteelliseen ja kattavaan selvitykseen aiemmin dokumentoimattomasta käynnistysprosessista, jonka Martin ja muut julkaisivat GitHubissa.
Kokeellinen alfaversio Asahi Linux -asennusohjelmasta julkaistiin 18. maaliskuuta 2022. Asennusohjelma tarjoaa valittavana Arch Linux ARM -pohjaisen työpöydän tai minimaaliympäristön, tai UEFI -perusympäristön OpenBSD:n tai vaihtoehtoisten Linux-jakelujen asentamiseen Applen suoritinta tukevan käynnistettävän USB-aseman kautta.  Huolimatta UEFIn käynnistämisestä, Microsoft Windowsin käynnistämistä ei tueta, eikä sitä aiota tehdä, koska se edellyttäisi Windows-ytimen muokkaamista.
Täydellistä tukea kaikille Applen suorittimia tukeville Maceille ei odoteta vielä ensimmäistä alfajulkaisua seuraavaan kahteen vuoteen. Heinäkuussa 2022 Asahi Linux -tiimi julkaisi päivityksen, joka sisältää tuen M1 Ultralle, Mac Studiolle ja varhaisen tuen M2 MacBook Prolle.
Asahi Linuxin ensimmäinen vakaa julkaisu oli joulukuussa 2023 julkaistu Fedora Linuxille perustuva versio.
Fedora Asahi Remix on Fedora Linuxin kanssa tehty versio, joka tukee kaikkia M1- ja M2-suorittimella varustettuja koneita. Työpöytäympäristönä on KDE Plasma 6, joka tukee Wayland-järjestelmää. Fedora Asahi Remix tukee OpenGL, OpenCL ja Vulkan -rajapintoja. Äänijärjestelmänä on PipeWire.
Vastaanotto

Asahi Linux on saanut hyvän vastaanoton. The Registerin arvostelussa todettiin, että se toimi yllättävän hyvin alfa-vaiheen ohjelmistoksi. Samoin Ars Technica oli vakuuttunut jo tuettujen laitteiden määrästä projektin varhaisessa vaiheessa.
Aiheesta muualla

Asahi Linuxin kotisivu
Asennusvideo
Nick Clegg

| Nick Clegg |
| --- | --- |

Yhdistyneen kuningaskunnan varapääministeri
 11. toukokuuta 2010 – 8. toukokuuta 2015  
Pääministeri:  David Cameron
Edeltäjä:  John Prescott
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. tammikuuta 1967 (ikä 58)  Chalfont St Giles, Buckinghamshire
Arvonimi: The Right Honourable ja sir
Puoliso:  Miriam González Durántez
Tiedot
Puolue:  Liberaalidemokraatit
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.nickclegg.org.uk
Nicholas (Nick) William Peter Clegg (s. 7. tammikuuta 1967) on media-alan vaikuttaja ja entinen brittiläinen poliitikko. Hän oli liberaalidemokraattisen puolueen puheenjohtajana 2007–2015. Vuoden 2010 parlamenttivaalien jälkeen Clegg valittiin varapääministeriksi konservatiivien ja liberaalidemokraattien koalitiohallitukseen. Vuonna 2018 Clegg palkattiin vastaamaan Facebookin (nykyään Meta) globaalista viestinnästä. Hän erosi tehtävastään tammikuussa 2025.
Elämä ja perhe

Nick Clegg syntyi Chalfont St Gilesissa, Buckinghamshiressä vuonna 1967 neljälapsisen perheen kolmantena lapsena. Nickin isä on puoliksi venäläinen pankkiiri, joka toimii johtajana United Trust Bankissa. Hänen isoisänsä Ignaty Zakrevsky oli Keisarillisen Venäjän senaatin oikeuskansleri. Nickin hollantilainen äiti Hermance van den Wall Bake oli erityisopettaja, joka joutui lapsena japanilaiselle keskitysleirille Jakartassa, Alankomaiden Itä-Intiassa.
Clegg kasvoi kaksikielisessä hollannin- ja englanninkielisessä kodissa. Hän puhuu myös ranskaa, saksaa ja espanjaa.
Clegg työskenteli vuoden Itävallassa hiihdonopettajana, ennen kuin meni opiskelemaan antropologiaa ja arkeologiaa Cambridgen yliopiston Robinson Collegeen vuonna 1986. Kesän 1989 hän oli harjoittelijana Helsingissä Postipankissa. Valmistuttuaan hän opiskeli vielä vuoden University of Minnesotassa, jossa kirjoitti työn syväekologian filosofiasta.
Clegg on naimisissa espanjalaisen Miriam González Durántezin kanssa ja heillä on kolme lasta.
Politiikka

Clegg valittiin Euroopan parlamentin jäseneksi vaalikaudelle 1999–2004 East Midlandsista. Hän istui Euroopan liberaali- ja demokraattipuolueen ryhmässä. Vuonna 2005 hän nousi Ison-Britannian parlamenttiin Sheffield-Hallamin vaalipiiristä.
Clegg valittiin liberaalidemokraattien johtoon 2007 Sir Menzies Campbellin jäätyä eläkkeelle.
Cleggin kaudella liberaalidemokraattien kannatus nousi kyselyissä ajoittain yli 20 prosenttiyksikön ja toukokuussa 2009 jopa työväenpuolueen ohi. Huhtikuun 2010 vaaliväittelyiden jälkeen puolueelle mitattiin jopa johtavan puolueen asemaa. Vaaleissa tulos jäi kuitenkin 23 prosenttiin, jossa oli yksi prosenttiyksikkö nousua, mutta puolueen paikkamäärä väheni viidellä 57 paikkaan. Tulos johti siihen, että mikään puolue ei saanut yli puolta paikoista (ns. hung parliament), ja päädyttiin hallitusneuvotteluihin. Konservatiivien kanssa liittoutuneet liberaalidemokraatit saivat hallitukseen viisi ministerinpaikkaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nick Clegg Wikimedia Commonsissa
Nick Clegg Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  MEP-hakemisto  Trove  UK Parliament 
Muut:  IdRef
Jani Bäckman

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 20. maaliskuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja keskuspuolustaja
Pituus: 181 cm
Junioriseurat
0000–1998: SibboV
1999–2006: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2004–2007 | Klubi 04 | 51 | (19) |
| 2008–2009 | Honka | 12 | (1) |
| 2009 | → Haka (laina) | 8 | (1) |
| 2009 | → Pallohonka | 2 | (4) |
| 2009 | Klubi 04 | 7 | (5) |
| 2010 | Jaro | 7 | (0) |
| 2010 | → JBK | 1 | (0) |
| 2011–2012 | FC Lahti | 45 | (4) |
| 2013–2014 | Viikingit | 31 | (1) |
| 2014 | PK-35 Vantaa | 6 | (0) |
| 2015–2022 | HIFK | 151 | (13) |
| Yhteensä | Yhteensä | 322 | (48) |
Maajoukkue
| 2002–2003 | Suomi U15 | 4 | (1) |
| 2003–2004 | Suomi U16 | 22 | (4) |
| 2004–2005 | Suomi U17 | 5 | (1) |
| 2005–2006 | Suomi U18 | 10 | (2) |
| 2007 | Suomi U19 | 3 | (1) |
| 2008 | Suomi U20 | 2 | (0) |
| 2009 | Suomi U21 | 2 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Jani Bäckman (s. 20. maaliskuuta 1988 Helsinki) on uransa päättänyt suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan puolustava keskikenttäpelaaja tai keskuspuolustaja. Juniorina ja ammattilaisuransa alussa Bäckman pelasi pääosin hyökkääjänä.
Kaudella 2007–2008 Bäckman pelasi HJK:n reservijoukkueessa Klubi 04:ssä, jonka kapteeniksi hänet valittiin keväällä 2007. Helmikuussa 2008 Bäckman siirtyi FC Honkaan. Kaudella 2009 Bäckman edusti lainasopimuksella FC Hakaa. Sittemmin hän pelasi Veikkausliigassa myös Jaron ja FC Lahden joukkueissa ja Ykkösessä Viikinkien ja PK-35:n joukkueissa ennen siirtoaan HIFK:n riveihin Veikkausliigan kaudelle 2015. HIFK:n paidassa Bäckman pelasi kahdeksan kauden aikana yhteensä 190 virallista ottelua. Hän päätti uransa kauden 2022 päätteeksi.
Bäckman on edustanut Suomea eri ikäkausijoukkueissa.
Kantakuvat

| Kantakuvat: Yhteinen muistimme |
| --- | --- |

Kirjailija:  Tuula Karjalainen
Kansitaiteilija:  Eeva Louhio
Genre:  Suomen taide
Kustantaja:  Maahenki
Julkaistu:  2009
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  160
ISBN:  978-952-5652-69-7
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kantakuvat: Yhteinen muistimme on taidehistorioitsija Tuula Karjalaisen kirja. Sen on kustantanut Maahenki vuonna 2009. Kirjassa etsitään suomalaisten yhteistä kuvakansiota, kymmentä suomalaista taideteosta, jotka lähes jokainen suomalainen osaisi nimetä heti.
Teoksia

Albert Edelfelt, Kuningatar Blanka, 1877
Albert Edelfelt, Leikkiviä poikia rannalla, 1884
Ferdinand von Wright, Taistelevat metsot, 1886
Helene Schjerfbeck, Toipilas, 1888
Akseli Gallen-Kallela, Aino-taru, 1891
Eero Järnefelt, Raatajat rahanalaiset, 1893
Akseli Gallen-Kallela, Lemminkäisen äiti, 1897
Eetu Isto, Hyökkäys, 1899
Hugo Simberg, Haavoittunut enkeli, 1903
Kuvia teoksista

Albert Edelfelt, Kuningatar Blanka, 1877.
Albert Edelfelt, Leikkiviä poikia rannalla, 1884.
Helene Schjerfbeck, Toipilas, 1888.
Akseli Gallen-Kallela, Aino-taru, 1891.
Eero Järnefelt, Raatajat rahanalaiset, 1893.
Akseli Gallen-Kallela: Lemminkäisen äiti, 1897.
Edvard Isto, Hyökkäys, 1899.
Hugo Simberg: Haavoittunut enkeli, 1903.
Aiheesta muualla

Teos kustantamon sivuilla.
Suomen taiteen avainteokset kirjaksi[vanhentunut linkki]. Itä-Savo / STT 5.3.2009.
Anu Uimonen: Suomen taiteen kansallinen albumi on yllättävän suppea. Helsingin sanomat 5.3.2009.
Terhi Kouvo: Tutkija kokosi suomalaisuuden perhealbumin (Arkistoitu – Internet Archive). Sivistys.net 9.3.2009.
Riitta Raatikainen: Kantakuvat (Arkistoitu – Internet Archive). Savon sanomat 4.4.2009.
Satu Itkonen: Kantakuvat painuvat syvälle mieleen[vanhentunut linkki]. Kirkko & kaupunki 21.4.2009.
Turun kaupunginkanslian talo

Turun kaupunginkanslian talo vuonna 2007.
Talo iltavalaistuksessa.
Talon tornit. Etualalla Suomi 100 vuotta -juhlavuoden liputus.
Turun kaupunginkanslian talo on Turussa Aurajoen rannalla Fortuna-korttelissa osoitteessa Kristiinankatu 1 sijaitseva näyttävä jugendrakennus. Talon rakennutti vakuutusyhtiö Städernas i Finland brandstodsbolag för lösegendom  (suomeksi: Suomen kaupunkien paloapuyhtiö irtaimistoa varten) 1900-luvun alussa.
Vuonna 1906 talon rakentamista varten järjestettyyn arkkitehtikilpailuun tuli 21 ehdotusta, joista palkintolautakunta hylkäsi kuusi ohjeiden vastaisina. Paloapuyhtiön mielestä ehdotuksista paras oli yksi näistä kuudesta hylätystä, helsinkiläisen Knut Wasastjernan ja Gustaf A. Lindbergin arkkitehtitoimiston ehdotus. Vuonna 1908 kilpailun voittanut arkkitehtitoimisto laati lopulliset piirustukset yhteistyössä arkkitehti Arthur Gauffinin kanssa. Rakennuksen valmistumisajankohdaksi mainitaan joko 1909 tai elokuu 1908 lähteestä riippuen. Turun kivikierros -verkkosivuston mukaan rakennuksen avajaisia on vietetty elokuussa 1908.
Rakennustöissä käytettiin Turussa ensimmäistä kertaa höyryjunttaa perustustöissä, ja myös betonityöt olivat ensimmäiset Turussa. Nelikerroksisen rakennuksen katukerroksessa oli alun perin paloapuyhtiön toimitilat ja ylemmissä kerroksissa oli suuria vuokra-asuntoja.
Valmistuttuaan lehdistö katsoi rakennuksen tuovan Turulle todellisen suurkaupungin hohdetta. Talon asukkaiden elämää haittasivat kuitenkin alapuolisen sataman melu ja saastuneen Aurajoen haju, jonka sanottiin aiheuttavan hopea-astioiden tummumista.
Vuonna 1967 paloapuyhdistys fuusioitiin Sampoon ja Kristiinankadun rakennuksen päävuokralaiseksi tuli Turun kaupunki. Paloapuyhdistykseltä vapautuneisiin tiloihin asettuivat kaupungin rahatoimisto ja kaupunginkanslia sekä Varsinais-Suomen seutukaavavirasto. Seutukaavavirastoa varten tehdyssä korjauksessa neljänteen kerrokseen avattiin toimistohuoneita yhdistävä keskuskäytävä ja ullakolle sijoitettiin varastotiloja, IV-konehuone ja hissikonehuone.
Turun kaupunki osti rakennuksen Sammolta vuonna 1987 ja myi sen vuonna 2010 edelleen yhdeksän yksityishenkilön perustamalle Kiinteistö Oy Turun Jugendlinnalle 5,872 miljoonalla eurolla. Uusi omistaja muuttaa talon jälleen alkuperäisen kaltaiseen käyttöön eli pohjakerrokseen tulee liiketiloja ja ylemmät kerrokset ovat asuinkäytössä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Turun kaupunginkanslian talo Wikimedia Commonsissa
Art Nouveau ex City Office
Viuhkapanos

M18 Claymore on Yhdysvaltain asevoimien kehittämä viuhkapanos.
Viuhkapanos 84
Viuhkapanos on maanpinnan yläpuolelle sijoitettu miina, joka lauetessaan levittää kapean viuhkan metallihauleja kohteeseen. Laukaisu voi tapahtua sähköisesti tai langan avulla. Viuhkapanokset soveltuvat parhaiten taisteluun jalkaväkijoukkoja vastaan, mutta niillä on myös mahdollista lyhyillä etäisyyksillä aiheuttaa tuhoa vihollisen panssaroimattomille ajoneuvoille. Viuhkapanosten vaikutusetäisyys vaihtelee 50 ja 150 metrin välillä.
Suomen puolustusvoimilla on käytössä kevyitä viuhkapanoksia (VP 88, VP 2010) ja raskaita viuhkapanoksia (VP 84). VP 88 läpäisee kaksi senttimetriä lautaa 50 metrin etäisyydeltä ja hauleja leviää 927 kappaletta 58 asteen alueelle. Suomessa puolustusvoimat on korvaamassa jalkaväkimiinoja myös viuhkapanoksilla.
Viuhkapanos 2010
Riitta Havukainen

| Riitta Havukainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Riitta Marja Havukainen
Syntynyt: 2. huhtikuuta 1955 (ikä 69) Lahti
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Riitta Marja Havukainen (s. 2. huhtikuuta 1955 Lahti) on suomalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan Fakta homma -komediasarjan (1986–1998) ”Hansuna” sekä pääroolistaan rikosdraamasarjassa Paratiisi (2020–), josta hän on saanut Kultaisen Venlan vuosina 2020 ja 2024.
Havukainen kirjoitti ylioppilaaksi 1974 ja opiskeli Teatterikorkeakoulussa Jouko Turkan kaudella 1982–1986. Vuodesta 1986 lähtien hän on ollut kiinnitettynä näyttelijänä Helsingin kaupunginteatterissa. Siellä hän on esiintynyt usein laulunäytelmissä ja humoristisissa rooleissa. Hän on lisäksi vieraillut Ryhmäteatterissa, Tampereen teatterissa ja Tampereen työväen teatterissa.
Vuonna 2008 Havukainen sai 10 000 euron suuruisen musiikkiteatteritaiteen Ensi Linja -palkinnon.
Filmografia

Runoilija ja muusa (1978)
Arvottomat (1982)
Sadetanssi (1983)
Huhtikuu on kuukausista julmin (1983)
Kello (1984)
Rakkauselokuva (1984)
Viimeiset rotannahat (1985)
Pimeys odottaa (1985)
Kuningas lähtee Ranskaan (1986)
Päätepysäkki (1986)
Fakta homma (tv-sarja, 1986–1998)
Fakta homma (1987)
Siriuksen vieraat (1987, tv-elokuva)
Hinnalla millä hyvänsä (1987, tv-elokuva)
Sinitaivas (1989, tv-elokuva)
Ei millään pahalla (1990, tv-elokuva)
Mestari (1992)
Harjunpää ja kiusantekijät (1993)
Akkaa päälle (tv-sarja, 1994, 1995)
Ota ja omista (tv-sarja, 1997)
Jakkulista feministi (1999, tv-elokuva)
Ihana mies (tv-sarja 1999)
Kaverille ei jätetä (tv-sarja, 2001, 2003)
Huips (2003, tv-elokuva)
Juoksuhaudantie (2004)
Kummelin Jackpot (2006)
Kolme viisasta miestä (2008)
Sisko tahtoisin jäädä (2010)
Roba (2012)
Kerran viikossa (2013)
Risto Räppääjä ja liukas Lennart (2014)
Syke (tv-sarja, 2014, 2016)
Risto Räppääjä ja Sevillan saituri (2015)
Risto Räppääjä ja yöhaukka (2016)
Putous (2017)
Aallonmurtaja (2017)
Nuoruustango (2017)
95 (2017)
Kingiv (2018)
Sunnuntailounas (2018)
Paratiisi (2020–2024)
Aika jonka sain (2020)
Pohjolan laki (2020)
Karuselli (2021)
Palimpsest (2022)
Teatteriroolit

Cats (Helsingin Kaupunginteatteri 1986) - Jellimaari
Kuinka äkäpussi kesytetään (Helsingin Kaupunginteatteri 1987) - Petruchio
Rikas (Helsingin Kaupunginteatteri 1988) Ilona, Hurtan vaimo
Piaf Piaf (Helsingin Kaupunginteatteri 1989) - Näyttelijä nainen
Venetsialaisella torilla (Helsingin Kaupunginteatteri 1989) - Lucietta, donna Catten tytär
Kesäyön uni (Helsingin Kaupunginteatteri 1990) - Hermia
My Fair Lady (Helsingin Kaupunginteatteri 1990) - Eliza Doolittle
Oliver Twist (Helsingin Kaupunginteatteri 1991) - Nancy
Pojat (Helsingin Kaupunginteatteri 1992) - Mirja Hoikka, Jaken äiti
Oopperan kummitus (Helsingin Kaupunginteatteri 1993) - Christina Daee
Sota ja rauha (Helsingin Kaupunginteatteri 1994) - Maria
Piukat paikat (Helsingin Kaupunginteatteri 1994) - Dolores
Kyllikki ja Runar (Helsingin Kaupunginteatteri 1996) - Eija Lehtonen, liikeapulainen
Paavo Suuri. Suuri juoksu. Suuri uni. (Helsingin Kaupunginteatteri 2000) - Keihäänheittäjätär, sittemmin urheilutoimittaja
Kaikki Evasta (Helsingin Kaupunginteatteri 2000) - Karen Roberts
Puntilan isäntä ja hänen renkinsä Matti (Helsingin Kaupunginteatteri 2001) - Navettatyttö Liisu
Vaahteramäen Eemeli (Helsingin Kaupunginteatteri 2001) - Pöperö-Maija
I love you, You´re Perfect, Now Change (Helsingin Kaupunginteatteri 2001)
Tuhkimo (Helsingin Kaupunginteatteri 2003) - Kuningatar
Pariisin kukko (Helsingin Kaupunginteatteri 2003) - Clotilde Pontagnac
Mulle kaikki heti (Helsingin Kaupunginteatteri 2004)
Diivat (Helsingin Kaupunginteatteri 2005) - Meg
Matkalla Porkkalaan (Helsingin Kaupunginteatteri 2006) - Neiti Rosenberg
Suurenmoista (Helsingin Kaupunginteatteri 2006) - Florence Foster Jenkins
Kerjäläisooppera (Helsingin Kaupunginteatteri 2007) - Cecilia Peachum
Täydellinen persikka (Helsingin Kaupunginteatteri 2008) - Ilonan laulu
Iloisiin kuulemiin ja näkemiin (Helsingin Kaupunginteatteri 2008) - Tyyne Kälpäkkä, pääkuuluttaja
Rebecca (Helsingin Kaupunginteatteri 2008) - Rouva van Hopper
Elokuu (Helsingin Kaupunginteatteri 2009) - Barbara Fordman
Viimeinen valssi (Helsingin Kaupunginteatteri 2010) - Ulla
Ulkomaalainen (Helsingin Kaupunginteatteri 2011) - Betty Meeks
Viulunsoittaja katolla (Helsingin Kaupunginteatteri 2012) - Golde
Armi (Helsingin Kaupunginteatteri 2012) - Armi
Vielä ehtii (Helsingin Kaupunginteatteri 2013) - Säde
Huijarin muistiinpanot (Helsingin Kaupunginteatteri 2014) - Kleopatra Mamajeva
Avoin liitto (Helsingin Kaupunginteatteri 2015) - nainen
Billy Elliot (Helsingin Kaupunginteatteri 2015) - Margaret Thatcher
Toimitusjohtaja (Espoon kaupunginteatteri 2016) - Monica
Soitellen Soteen (Uusi Iloinen Teatteri 2016)
Aikamoisia akanketaleita (Kievarin kesäteatteri 2016)
Tenorit liemessä (Helsingin Kaupunginteatteri 2017) - Maria
Hansu ja Pirre - Mieleni minun tekevi (Helsingin Kaupunginteatteri 2017) - Hansu
Punaorvot (Helsingin kaupunginteatteri 2020) Elli
Vaarallisia suhteita (Helsingin kaupunginteatteri 2022) Raili Wahlman
Yksityiselämä

Havukainen on ollut naimisissa Jussi Parviaisen sekä muusikko Jukka Hakokönkään kanssa. Havukainen oli avoliitossa näyttelijä Eppu Salmisen kanssa lähes kaksikymmentä vuotta. Riitta Havukaisella on fysioterapeutti Jukka Viitasaaren kanssa vuonna 1990 syntynyt tytär Katariina Havukainen, joka on myös näyttelijä ja Eppu Salmisen kanssa vuonna 1995 syntynyt poika Santtu. Havukaisen sisar on teatteriohjaaja Leena Havukainen (af Hällström).
Aiheesta muualla

Riitta Havukainen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Yle Elävä arkisto: Turkan lapset
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Ritva  Elonet  Yle