stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksis Kiven kuolinmökki

| Aleksis Kiven kuolinmökki Sjölax |
| --- | --- |

Tyyppi:  kotimuseo
Sijainti:  Aleksis Kiven kuja, Tuusula
Perustettu:  1908
Ylläpitäjä:  Tuusulan historiallinen museo
Kotisivut:  www.tuusula.fi
Koordinaatit:  60°25′25″N, 025°02′46″E
 fiAleksis Kiven kuolinmökki 
    
Aleksis Kiven kuolinmökki (ruots. Sjölax) on Tuusulassa kotimuseona toimiva mökki, jossa kirjailija Aleksis Kivi kuoli 31. joulukuuta 1872. Tuusulan Rantatien varrella olevan entisen torpan omistaa Helsingin yliopiston ylioppilaskunta, ja sen ylläpidosta vastaa Tuusulan historiallinen museo. Kiven muiston lisäksi se kertoo maaseudun käsityöläisten ja muiden vähävaraisten 1800-luvun lopun elinoloista. Mökki ympäristöineen antaa myös kuvan siitä, millainen Tuusulan Rantatien alue oli ennen huvila-asutusta ja kuuluisan taiteilijayhteisön syntyä.
Historia > Kiven viimeiset kuukaudet

Elämänsä viimeisinä vuosina muun muassa alkoholismista, migreenistä ja skitsofreniasta kärsinyt Kivi joutui Lapinlahden mielisairaalaan vuonna 1871. Sieltä hän muutti seuraavan vuoden maaliskuussa veljensä Albert Stenvallin perheen luokse Tuusulan Syvälahden kylään. Albert oli pari vuotta aikaisemmin ostanut mökin Krapin tilalta perheensä asuinsijaksi. Hän oli myös vuokrannut parin hehtaarin maa-alueen viljelyä varten. Nurmijärven kunta maksoi räätälinä toimineelle Albertille veljensä hoitamisesta palkkioksi neljä tynnyriä rukiita. Kirjailija oli itse varaton, esimerkiksi hänen hoitomaksunsa Lapinlahden sairaalassa maksoi J. V. Snellman. Kiven luona Tuusulassa vierailivat seuraavan kesän ja syksyn aikana muun muassa hänen mesenaattinsa Charlotta Lönnqvist, runoilija Emil Nervander ja professori Eliel Aspelin-Haapkylä.
Aleksis Kiven aika Tuusulanjärven rannalla jäi vajaan vuoden mittaiseksi, sillä hän kuoli jo seuraavana uudenvuodenaattona. Kuolinsyystä ei ole varmaa tietoa, mutta sen on arveltu johtuneen muun muassa borrelioosista. Kuolinmökissään Kiven sanotaan myös lausuneen kuuluisat viimeiset sanansa; ”Minä elän!”. Kivi on haudattu Tuusulan kirkon hautausmaalle, vaikka hän olikin koko elämänsä ajan kirjoilla Nurmijärven seurakunnassa.
Historia > Mökin myynti ja Stenvallin pariskunnan ryöstömurha

Albert Stenvall myi torppansa Helsingin yliopiston osakunnille ilmeisesti vuonna 1908, ja välikätenä kaupassa toimi muun muassa myöhempi professori Uunio Saalas. Osakunnat puolestaan siirsivät mökin lahjakirjalla Ylioppilaskunnan haltuun vuonna 1910. Albertille oli jo alkuperäisessä kauppakirjassa taattu asumisoikeus, ja niin hän jäi viettämään torppaan vanhuudenpäiviään yhdessä toisen puolisonsa Vilhelmiinan kanssa. Hänen ensimmäinen vaimonsa Karoliina oli kuollut vuonna 1886 pudottuaan mökin vintille vieviltä tikkailta ja lyötyään päänsä eteisessä olleeseen saaviin.
Stenvallin pariskunta surmattiin mökissään joulukuun 2. päivänä vuonna 1913. Vanhukset oli tapettu paikalta löydetyllä puukolla, ja tekijät olivat myös vieneet rahaa. Syynä pidettiin rahaa, jota ryöstäjät arvelivat pariskunnan saaneen mökkinsä myymisestä. Ryöstömurhan johdosta vangittiin Robert Merinen -niminen irtolainen. Pitävien todisteiden puuttuessa häntä ei kuitenkaan voitu tuomita, ja niin Stenvallien surma jäi selvittämättä.
Historia > Museotoiminnan alku

Kuolinmökin muuttamista museoksi ehdotti tiettävästi ensimmäisenä runoilija J. H. Erkko. Hän oli huolissaan mökissä asuvan pariskunnan toimeentulosta ja ajatteli Albertin saavan hieman rahaa opastaessaan paikalla käyviä matkailijoita. Ajatus toteutui pari vuotta Erkon kuoleman jälkeen. Mökki oli ilmeisesti museona ensimmäisen kerran vuonna 1908. Tuolloin paikalla mainittiin käyneen lähes 300 vierasta. Varsinaisesti museotoiminta käynnistyi Stenvallin pariskunnan ryöstömurhan jälkeen, jolloin mökki järjestettiin siihen kuntoon, missä se oli ollut Kiven kuollessa yli 40 vuotta aikaisemmin.
Kuolinmökin sisustus ja esineistö

Aleksis Kiven kuolinmökki on pienikokoinen maalaamaton hirsimökki, joka on vuorattu laudoilla. Rakennuksessa on kaksi huonetta, tupakeittiö ja peräkamari. Tuvassa sijaitsee suurikokoinen uuni ja lisäksi muun muassa astioita sisältävä seinähylly. Peräkamarissa on niin ikään uuni sekä keinutuoli, sohva ja kirjakaappi. Kamarin seinillä on muun muassa Johan Ludvig Runebergiä esittävä taulu ja Nurmijärven Palojokea kuvaava maisemamaalaus. Mökin muu esineistö käsittää päivittäisiä tarvekaluja ja Albert Stenvallin räätälintyössään käyttämiä välineitä. Aleksis Kiven omaisuutta mökissä ovat hänen ylioppilaslakkinsa ja kävelykeppi. Rakennuksen pihapiirissä on pieni sauna.
Mökin restauroinnit ja kritiikki aitoudesta

Kuolinmökkiä on restauroitu useita kertoja. Joidenkin paikallisten asukkaiden ja asiantuntijoiden mielestä entistykset ovat tuhonneet rakennuksen alkuperäisen ilmeen. Ensimmäinen suurempi restaurointi toteutettiin 1939, jolloin muun muassa mökin ulkovuoraus purettiin osittain. Lisäksi pahoin ränsistyneeseen mökkiin vaihdettiin muutamia hirsiä ja sen kattoa paikattiin. Samalla mökki maalattiin punaisella ja keltaisella värillä. Jo aikaisemmin 1930-luvun alussa oli suunniteltu mökin siirtämistä Seurasaaren ulkomuseoon, mutta hankkeesta luovuttiin varojen puutteessa. Vuonna 1953 valmistuneessa restauroinnissa kuolinmökkiä pyrittiin palauttamaan asuun, jollaisessa sen tulkittiin olleen vuonna 1872 Kiven kuollessa. Hirsirakenteisesta mökistä muun muassa purettiin siihen myöhemmin liitetty lämmittämätön lautarakenteinen osa ja asennettiin vintiltä löytyneet ikkunat, joiden todettiin olevan alkuperäiset. Muutostöiden suunnittelusta vastasi arkkitehti Erkki Helamaa.
Vuonna 1982 kuolinmökin piha-aluetta kunnostettiin ja samalla syntyi vilkasta keskustelua mökin aitoudesta. Vastakkain oli paikallisten asukkaiden perimätietona saama muistikuva rakennuksen Kiven aikaisesta ulkoasusta ja 1950-luvun restauroinnin yhteydessä tehdyt asiantuntijoiden kartoitukset. Lähteenä on käytetty myös mökissä Kiven elinaikana vierailleen Eliel Aspelin-Haapkylän kuvauksia. Helsingin kaupunginmuseon tutkija Irma Savolainen väitti, että mökistä olisi vuosien 1952–1953 korjaustöiden yhteydessä purettu siihen Kiven kuoleman aikoihin kuuluneita osia. Myös joidenkin muiden henkilöiden näkemyksien mukaan tuolloin purettu lautarakenteinen porstua olisi ollut mökissä jo vuonna 1872. Lisäksi perimätieto kertoi juoppohulluuskohtauksia saaneen Kiven olleen teljettynä mökin vintille, jonne ei nykyään enää ole kulkua. Vintillä ei ole myöskään ikkunaa, josta hänen kerrotaan kurkistelleen.
Vuonna 1997 mökin aitoudesta syntyi uusi keskustelu, kun Helsingin Sanomien artikkelissa puhuttiin ”kulttuuriskandaalista”. Toimittajan haastatteleman Museoviraston rakennushistorian osaston silloisen johtajan mielestä kuolinmökin autenttisuus on kärsinyt vuosikymmenten kuluessa tehtyjen korjaustöiden yhteydessä. Tuusulan historiallinen museo puolestaan teetti samana vuonna selvityksen, jonka mukaan mökki olisi samassa asussa kuin Kiven kuolinvuonna.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aleksis Kiven kuolinmökki Wikimedia Commonsissa
Albert ja Vilhelmiina Stenvall kuolinmökin edustalla.
Peräkamari.
1950-luvulla mökkiin asennettu alkuperäinen ikkuna.
Annette Rogers

Rogers vuonna 1936
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Los Angeles 1932 | 4 × 100 metrin viestijuoksu |  |
|  Kultaa | Berliini 1936 | 4 × 100 metrin viestijuoksu |  |
Annette Joan Rogers Kelly (22. lokakuuta 1913 Chicago, Illinois – 8. marraskuuta 2006 Des Plaines, Illinois) oli yhdysvaltalainen yleisurheilija, joka kilpaili vuosina 1932 ja 1936 kesäolympialaisissa 4 × 100 metrin viestijuoksussa, korkeushypyssä ja 100 metrin juoksussa. 4 × 100 metrin viestijuoksussa hän oli mukana voittamassa kultaa molemmilla kerroilla. Vuonna 1932 hän oli vieläpä kahteen otteeseen mukana rikkomassa maailmanennätystä.
Rogers valmistui Chicagon Senn High Schoolista ja Northwestern Universitysta. Hän toimi sittemmin liikunnanopettajana Chicagon alueella.
Kolmen meren aloite

| Kolmen meren aloite |
| --- | --- |
 Kolmen meren aloitteeseen kuuluvat maat tummansinisellä.
Perustettu:  2016
Toimiala:  Energia-, tietoliikenne- ja liikennepolitiikka
Toiminta-alue:  Mustanmeren, Itämeren ja Adrianmeren välisten EU-jäsenmaiden yhteistyö
Jäsenet:    Viro   Latvia   Liettua   Puola   Tšekki   Slovakia   Itävalta   Unkari   Slovenia   Kroatia   Romania   Bulgaria 
Viralliset kielet:  englanti
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolmen meren aloite (lyhenne 3SI, engl. The Three Seas Initiative) on Mustanmeren, Itämeren ja Adrianmeren välisten EU-jäsenmaiden yhteistyöjärjestö. Yhteisön tarkoitus on lähentää maita muun muassa energia-, tietoliikenne- ja liikennepolitiikassa.
Maat muodostavat 28 % EU:n pinta-alasta, 22 % sen väestöstä, mutta vain 10 % BKT:sta.
Tavoitteet

Ensimmäinen tavoite Kolmen meren aloitteella on pyrkiä edistämään Keski- ja Itä-Euroopan taloudellista kehitystä infrastruktuurien välisen yhteyden kautta kolmella pääalueella, jotka ovat liikenne, energia ja tietoliikenne.
Toinen tavoite on lisätä EU:n jäsenvaltioiden lähentymistä ja siten edistää yhtenäisyyttä ja koheesiota EU:ssa, poistaa itä-länsi-jako ja lisätä EU:n yhdentymistä.
Kolmantena tavoitteena on edistää transatlanttisten siteiden vahvistamista ja vahvistaa Yhdysvaltain taloudellista läsnäoloa alueella olemalla "katalyytti" tehostetulle transatlanttiselle kumppanuudelle.
Huippukokoukset

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |

|  | Päivä | Paikka | Puheenjohtaja | Vierailijat |
| 1. | 25.–26. elokuuta 2016 | Dubrovnik | Kolinda Grabar-Kitarović |  |
| 2. | 6.–7. heinäkuuta 2017 | Varsova | Andrzej Duda | Yhdysvaltain presidentti Donald Trump vieraili huippukokouksessa. |
| 3. | 17.–18. syyskuuta 2018 | Bukarest | Klaus Iohannis | Euroopan komission puheenjohtaja Jean-Claude Juncker, Saksan ulkoministeri Heiko Maas ja Yhdysvaltain energiaministeri Rick Perry vierailivat huippukokouksessa. |
| 4. | 5.–6. kesäkuuta 2019 | Ljubljana | Borut Pahor | Euroopan komission puheenjohtaja Jean-Claude Juncker, Saksan liittopresidentti Frank-Walter Steinmeier ja Yhdysvaltain energiaministeri Rick Perry vierailivat huippukokouksessa. |
| 5. | 2020 | Tallinna | Kersti Kaljulaid |  |
| 6. | Kesäkuussa 2021 |  Sofia | Rumen Radev |  |
G20-kokousmatkan yhteydessä Yhdysvaltain presidentti Donald Trump kävi vierailemassa 3SI:n toisessa huippukokouksessa. Vierailun aikana pitämässään puheessa Trump lupasi Yhdysvaltain tuen maiden turvallisuudelle, talouden kasvulle ja energiariippumattomuuden Venäjästä.
Käynnissä olevat hankkeet > Energiasektori

Puolan ja Liettuan välinen kaasuputki.
BRUA-kaasuputki, jonka on tarkoitus yhdistää Bulgarian, Romanian, Unkarin ja Itävallan kaasunjakelu. Putki on tarkoitus yhdistää Giurgiu–Ruse- ja Arad–Szeged-kaasuputkiin
Eastring-kaasuputki, jonka on tarkoitus yhdistää Ukrainan kaasunjakelu Slovakian, Unkarin, Romanian ja Bulgarian kanssa ja yhdistää ne Turkkiin.
Baltian maiden integrointi ja synkronointi sähköverkko Euroopan verkkojen kanssa.
Romania-Unkari-Slovakia-kaasuputki
Kaasun toimituslähteiden monipuolistaminen ja Länsi-Euroopan kaasunjakelun integrointi Kolmen meren alueen kaasunjakelun kanssa. Norjasta Tanskan kautta Puolaan suunniteltu Baltic Pipe, jonka tarkoituksena on luoda Saksasta ja Venäjästä riippumaton kaasun jakelu. Putken jatkaminen Slovakian kautta Ukrainaan.
Ionic Adriatic-kaasuputki eli Kroatian, Montenegron ja Albanian olemassaolevien kaasunjakelujen yhdistäminen.
Nesteytetyn maakaasun (LNG) logistiikka. Kaasuterminaali Kroatiaan, sekä kaasuputket niistä nykyiseen kaasuputkiverkkoon.
Käynnissä olevat hankkeet > Tietoliikennesektori

Älykkään digitaalisen alustan luominen liikenne- ja logistiikkapalveluille Kolmen meren alueella.
Älykkään digitaalisen alustan luominen alueen vesistöjen tarkkailuun.
Matalan Maan kiertoradan hyödyntäminen liiketoiminnassa.
Kolmen meren tietoliikenteen valtatie, valokuitu- ja 5G-verkko.
Digitaalisen tuonti-vienti-alustan luominen, oikean liikekumppanin, kauppatavaran ja markkinoiden löytämiseen, mahdollisten arvoketjujen luominen Kolmen meren alueella.
Tiekartan suunnitelu Kolmen meren maille niiden siirtymisestä digitalisoituun ja kestävään energiaan. Älykkään digitaalisen alustan luominen energian varastointiin.
Älykkäiden kaupunkien kehittäminen.
Testialue miehittämättömille ajoneuvoille.
Käynnissä olevat hankkeet > Liikennesektori

Eurooppatie E65 moottoritieksi.
Pohjois-eteläsuuntainen moottoritie Via Karpaatit, joka yhdistäisi Liettuan Klaipėdan Puolan, Slovakian, Unkarin, Romanian ja Bulgarian läpi Kreikkaan Thessalonikiin.
Viking-junarata Liettuasta, Valko-Venäjän, Ukrainan, Romanian ja Bulgarian kautta Turkkiin.
Baltic – Adriatic TEN-T.
Reinin–Mainin–Tonavan kanavan ja Tonavan vesireitin merkintöjen standardisointi.
Rail Baltica
Kahden meren rata eli Gdanskin ja Constanțan välisen rautatien modernisointi siviili- ja sotilaskäyttöä varten.
Meripihka-rautatie eli Slovenian, Unkarin, Slovakian ja Puolan yhdistävä rautatie.
Eurooppatie E67 eli Via Baltica moottoritieksi.
Reinin–Mainin–Tonavan kanavan, Oderin ja Elben välinen vesiväylä.
Sava-joen vesiväylän parantaminen luokkaan IV.
Toteutuneet hankkeet

Nesteytetyn maakaasun terminaalit Liettuan Klaipėdaan ja Viron Tallinnaan. LNG-terminaalien on tarkoitus vähentää maiden energiariippuvuutta Venäjästä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolmen meren aloite Wikimedia Commonsissa
Kotisivu
Antipatros Tarsoslainen

Antipatros Tarsoslainen (m.kreik. Ἀντίπατρος; s. n. 144 eaa.) oli antiikin kreikkalainen stoalaiseen koulukuntaan kuulunut filosofi ja koulukunnan johtaja toisen vuosisadan puolessa välissä eaa. Hän oli Diogenes Seleukialaisen oppilas ja Panaitioksen opettaja.
Elämä

Plutarkhos puhuu Antipatroksesta yhdessä Zenonin, Kleantheen ja Khrysippoksen kanssa yhtenä merkittävimmistä stoalaisista filosofeista, ja Cicero mainitsee hänet terävänä. Antipatroksen henkilöhistoriasta ei tiedetä mitään, eivätkä hänen mielipiteistään säilyneet muutamat teksikatkelmat antaisi perusteita erityiselle maineelle, elleivät muut antiikin aikaiset kirjailijat todistaisi toisin. Antipatros vaikuttaa osallistuneen koulukuntansa ja Akatemian käymiin kiistoihin, vaikkakin hänen sanotaan tunteneen olevansa alakynnessä julkisissa väittelyissä aikalaiseensa Karneadeehen verrattuna, joten hän tyytyi kirjoittamaan. Kiivaiden kirjoitustensa ansiosta hän sai lempinimen Kalamoboas ("Kynähuutaja").
Filosofia

Antipatros opetti, että usko Jumalaan on "siunattua, katoamatonta ja hyvänsuopaa ihmisiä kohtaan", ja syytti niitä, jotka laittoivat jumalien nimiin "syntymisen ja häviämisen", minkä sanotaan olleen Khrysippoksen oppi. Tämän jumalia käsittelevän tutkielman lisäksi hän kirjoitti myös kaksi kirjaa ennustamisesta, mikä oli yleinen aihe stoalaisten keskuudessa. Niissä hän katsoi ennustustaidon olevan seurausta jumaluuden ennaltatietämisestä ja hyväntahtoisuudesta, selitti unien olevan yliluonnollisia vihjauksia tulevasta, ja kokosi Sokrateen nimiin laitettuja ennustuskertomuksia. Antipatroksen sanotaan uskoneen, että Kohtalo on jumala, vaikkakaan ei ole täysin selvää, mitä hän tarkoitti tällä.. Athenaioksen mukaan hän kirjoitti tutkielman Peri deisidaimonias.
Antipatroksen moraalifilosofiaa käsittelevistä teoksista ei ole säilynyt muuta kuin joitakin hajanaisia huomautuksia, jotka ovat juuri ja juuri riittäviä osoittamaan, että aihe oli taantumassa. Käsitellyt kysymykset koskevat lähinnä yksityiskohtia, ja siten niillä oli enemmän tekemistä moraalisten ohjeiden soveltamisen kuin itse ohjeiden kanssa.
Andreas Hofmann

| Andreas Hofmann |
| --- | --- |
 Andreas Hofmann, Bislett Games, 2016
Henkilötiedot
Koko nimi:  Andreas Hofmann
Syntynyt: 16. joulukuuta 1991 (ikä 32)
Yleisurheilija
Pituus:  195
Paino:  108
Laji:  keihäänheitto
Seura:  MTG Mannheim
Ennätykset:  92,06 (Offenburg, Saksa 2018)
 Tietolaatikko päivitetty 7. lokakuuta 2018 
Aiheesta muualla
hofmannandreas.de
| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten Yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten Yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten Yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Saksa> Miesten Yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 2018 | keihäänheitto |  |
Hofmann, 2019
Andreas Hofmann (s. 16. joulukuuta 1991) on saksalainen keihäänheittäjä. Hän edustaa MTG Mannheim -seuraa. Hofmannin ennätys on vuoden 2018 kesäkuussa heitetty 92,06.
Hofmann voitti kultaa alle 20-vuotiaiden EM-kisoissa 2009 tuloksella 75,89. Vuoden 2014 EM-kilpailuissa Zürichissä Hofmann selviytyi finaaliin ja oli sen yhdeksäs tuloksella 77,42. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Hofmann sijoittui kuudenneksi tuloksella 86,01 ja Lontoon MM-kilpailuissa 2017 kahdeksanneksi tuloksella 83,98. Vuoden 2017 universiadeissa hän sijoittui toiseksi tuloksella 91,07. Hän saavutti Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hopeaa tuloksella 87,60. Hän karsiutui loppukilpailusta MM-kilpailuissa Dohassa 2019 ja Eugenessa 2022 sekä sijoittui 11:nneksi Münchenin EM-kilpailuissa 2022.
Vuoden 2014 Euroopan joukkuemestaruuskilpailuiden Superliigassa Braunschweigissa Hofmann voitti tuloksella 86,13, joka oli myös hänen silloinen ennätyksensä.
Hofmann on voittanut Saksan mestaruuden Nürnbergissä 2018 tuloksella 89,55 ja Berliinissä 2019 tuloksella 87,07.
Parhaat tulokset

Lähde: Tilastopaja
92,06 (1) Offenburg 2.6.2018
91,44 (1) Rehlingen 20.5.2018
91,44 (1) Zürich 30.8.2018
91,07 (2) Taipei 26.8.2017
90,08 (3) Doha 4.5.2018
89,82 (1) Birmingham 18.8.2018
89,65 (1) Rehlingen 9.6.2019
89,55 (1) Nürnberg 22.7.2018
89,40 (1) Offenburg 26.5.2019
88,79 (1) Offenburg 13.5.2017
Kausien parhaat

2007 58,70
2008 74,15 Ludwigsburg 6.9.
2009 77,84 Mannheim 14.6.
2010 66,75 Mannheim 13.5.
2011 73,98 Langenselbold 18.9.
2012 80,81 Schutterwald 24.6.
2013 75,56 Helmsheim 21.9.
2014 86,13 Braunschweig 22.6.
2015 86,14 Peking 24.8.
2016 85,42 Berliini 3.9
2017 91,07 Taipei 26.8.
2018 92,06 Offenburg 2.6.
2019 89,65 Rehlingen 9.6.
2020 85,24 Turku 11.8.
2021 78,26 Luzern 29.6.
2022 87,32 Eisenstadt 2.6.
2023 74,70 Rehlingen 28.5.
Annette Ngo Ndom

Annette Ngo Ndom
Annette Ngo Ndom (s. 2. kesäkuuta 1985) on kamerunilainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan maalivahti. Hän on kuulunut Kamerunin naisten maajoukkueeseen vuosien 2015 ja 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa sekä vuoden 2012 olympialaisissa. Ngo on pelannut seuratasolla muun muassa Slovakiassa.
Ammattientarkastus

Ammattientarkastus tarkoittaa työpaikoilla tapahtuvaa valvontaa, jonka tarkoituksena on valvoa työntekijöiden työoloja ja työsuojelua. Ammattientarkastusta hoitaa erikseen sitä varten määrätty ammattientarkastaja. Nykyään ammattientarkastajasta käytetään nimitystä työsuojelutarkastaja.
Ammattientarkastajan tehtävät

Valvoa työntekijöiden työolojen ja työsuojelun liittyvien määräysten soveltamista. Näihin mukaan luetaan työaika, palkka, turvallisuus, terveydelliset olot sekä lasten ja nuorten käyttäminen työvoimana.
Antaa tietoa ja neuvoja työnantajille ja työntekijöille määräysten tehokkaammaksi noudattamiseksi.
Tiedottaa asianomaisille viranomaisille sellaisista puutteista ja epäkohdista, joita määräykset eivät ota huomioon.
Aiheesta muualla

Karl Marxin tutkimuksessa Pääoma on esitelty lukuisia ammattientarkastajien havaintoja 1800-luvun Isosta-Britanniasta.
Ammatinvalinnanohjaus

Ammatinvalinnanohjauksen tavoitteena on auttaa asiakasta löytämään itselleen sopiva uravalinta (työ ja koulutus). Ohjaus tapahtuu yhteistyössä ammatinvalintapsykologin kanssa.
Suomessa ammatinvalinnanohjaus katsotaan alkaneen 1939 Helsingin kunnallisen työnvälitystoimiston perustaessa erillisen nuoriso-osaston. Tarkoitus oli tuolloin ohjata kansakoulunsa päättäneitä nuoria jatko-opintoihin yhteiskunnan ollessa murroksessa teollistumisen ja kaupungistumisen myötä.
Nykyisin ammatinvalintaa pohditaan myös jo ennen työelämään astumista. Työterveyslaitos on kehittänyt peruskoulun päättöluokkien sekä ammatillisten oppilaitosten ja lukioiden käyttöön Kohti työelämää -ryhmämenetelmän, joka tukee nuorten uravalintoja.
Miten ammatinvalinnanohjaukseen pääsee?

Työ- ja elinkeinotoimistoista annetaan ohjeet, kuinka ammatinvalinnanohjaukseen pääsee. Eri toimistoissa on erilaisia käytäntöjä ammatinvalinnanohjaukseen pääsyn suhteen. Työ- ja elinkeinotoimiston tarjoama ammatinvalinnanohjaus on henkilöasiakkaalle maksutonta.
Mitä ammatinvalinnanohjauksessa tehdään?

Ammatinvalinnanohjauksessa käydään noin tunnin mittainen luottamuksellinen keskustelu asiakkaan elämäntilanteesta, odotuksista ja urataustasta. Tämän ns. alkuhaastattelun perusteella ohjaaja ja ohjattava sopivat ohjausprosessin jatkosta, sillä yleensä keskustelukertoja tarvitaan enemmän kuin yksi toteuttamiskelpoisen suunnitelman luomiseksi. Lisäksi apuna käytetään psykologisia testejä, kuten kykytestejä, persoonallisuustestejä ja kiinnostavuusarviointeja. Mahdollisia ohjaustoimia ovat myös erilaiset työ- tai koulutuskokeilut ja terveydentilan tutkimukset. Näitä tietoja ei luovuteta ulkopuolisille tahoille ilman asiakkaan suostumusta.
Lisäksi on olemassa myös jonkin verran sähköisiä palveluita ammatinvalinnanohjauksen tukena. Esimerkiksi internetissä oleva AVO-ohjelma (http://www.mol.fi/avo/avo.htm) tarjoaa erilaisia uravaihtoehtoja, mutta ei kerro asiakkaan soveltuvuutta niihin.
Amurinbarbi

| Amurinbarbi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särkikalat Cyprinidae
Suku::  Hemibarbus
Laji::  maculatus
Kaksiosainen nimi
 Hemibarbus maculatus  (Bleeker, 1871) 
Katso myös
   Amurinbarbi Wikispeciesissä   Amurinbarbi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Amurinbarbi (Hemibarbus maculatus) on särkikalojen (Cyprinidae) heimoon kuuluva kalalaji. Pieter Bleeker kuvasi lajin tieteelle vuonna 1871.
Ulkonäkö ja koko

Amurinbarbilla on viikset leuan alla ja sen pyrstö on täplikäs. Laji on tavallisesti 26 senttimetrin mittainen. Suurin tavattu yksilö oli 47 senttimetriä pitkä.
Elinympäristö ja levinneisyys

Amurinbarbi elää hiekkapohjaisissa puroissa ja pienissä virroissa. Laji viihtyy 10–24 celsiusasteen lämpötilassa.
Ravinto ja elintavat

Amurinbarbi käyttää ravinnokseen hyönteisiä, äyriäisiä ja nilviäisiä.
Aiheesta muualla

Amurinbarbi - MitoFish