stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Välimerentulimarja

| Välimerentulimarja |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Amygdaloideae
Tribus::  Maleae
Suku::  Tulimarjat Pyracantha
Laji::  coccinea
Kaksiosainen nimi
 Pyracantha coccinea  M.Roem. 
Katso myös
   Välimerentulimarja Wikispeciesissä   Välimerentulimarja Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Välimerentulimarjan kukkia
Välimerentulimarja (Pyracantha coccinea) on ruusukasvien (Rosaceae) heimoon, tulimarjojen (Pyracantha) sukuun kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta tai lähes ainavihanta pensas, joka kasvaa tavallisesti noin 2,5–3 metriä korkeaksi ja 3,5 metriä leveäksi. Lehdet ovat kiiltävänvihreitä ja pensaassa on neulamaisia piikkejä. Välimerentulimarja kukkii aikaisin keväällä valkoisin kukin, jotka sijaitsevat nuokkuvina ryhminä. Syksyllä kehittyvät oranssinpunaiset marjat.
Välimerentulimarja kasvaa luontaisena Kaakkois-Euroopasta Kaukasukselle ulottuvalla alueella, mutta lajia kasvatetaan myös muualla koristekasvina. Välimerentulimarja sopii kasvatettavaksi esimerkiksi pensasaitana. Välimerentulimarja kasvaa kosteudeltaan kuivasta keskikosteaan olevassa, mutta hyvin vettä läpäisevässä maaperässä täydessä auringon valossa tai puolivarjossa. Parhaiten se kasvaa ravinteikkaassa maaperässä, johon ei jää seisovaa vettä. Laji sietää hyvin savista maaperää sekä kuivuutta.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Välimerentulimarja (Pyracantha coccinea)
Trees and Shrubs Online: Pyracantha coccinea (englanniksi)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Pyracantha coccinea (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Pyracantha coccinea (englanniksi)
Flora of North America: Pyracantha coccinea (englanniksi)
Välimerkki (albumi)

| Välimerkki Urbaanilegenda & Toinen Kanava |
| --- | --- | --- |

Split-albumin tiedot
 Julkaistu: 11. maaliskuuta 2004
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Jonny Bro, AH, The O, Marks
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: 2Fly Entertainment
Urbaanilegendan muut julkaisut
| Rivien välistä 2004 | Välimerkki 2004 | 21 12 2011 |
Toisen Kanavan muut julkaisut
|   | Välimerkki 2004 | Monnimusiikkia vol. 1 2005 |
Välimerkki on kahden rap-yhtyeen, Urbaanilegendan ja Toisen Kanavan 11. maaliskuuta 2004 julkaistu yhteisalbumi. Sen julkaisi 2Fly Entertainment.
Kappaleet

Urbaanilegenga & Toinen Kanava – !
Kasanova & Jaise – Auringonpimennys
Toinen Kanava – Kello käy (The O Remix)
Urbaanilegenda & Toinen Kanava – Väsään pommin mistä vaan
Too 80s Ent. – Luulin et sä osaat tanssii..
Urbaanilegenda – Blaze anthem
Urbaanilegenda – Mun totuus
Toinen Kanava – Jos tajuut
F.B.I. – Syön tänään
Kasanova & Aikapommi – Mikä ryskis
Joniveli – Mausteet
Soulloop – Mahtelias tyritys
Aikapommi – 24
Aikapommi – Sairaat kasvot
VilleVille – Myyn sut
Kasanova & Joniveli – Kortepohjamielentila
Jonny Bro & So'lah – These words
Kasanova – Tyyntä ennen myrskyy
Urbaanilegenda – ?
Kasanova, Aikapommi & Toinen Kanava – Tuu tänne
Jonny Texas – Hiio-hiio-hoi
Abandon

| Abandon Deep Purple |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1997–1998
 Julkaistu: 2. kesäkuuta 1998
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Roger Glover ja Deep Purple
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal, blues rock
 Kesto: 56.18
 Levy-yhtiö:  EMI    CMC International
Listasijoitukset
  6. (viikko 23, 1998)   14. (viikko 22, 1998)   25. (21. kesäkuuta 1998)   32. (12. kesäkuuta 1998)   46. (7. kesäkuuta 1998)   65. (23. toukokuuta 1998)
Deep Purplen muut julkaisut
| Purpendicular 1996 | Abandon 1998 | Bananas 2003 |
Abandon on Deep Purplen 16. studioalbumi. Levy on sikäli Deep Purplen studioalbumiksi harvinainen, että se sisältää uuden version aiemmasta Deep Purplen kappaleesta; ”Bludsucker” julkaistiin alun perin Deep Purple in Rock -albumilla nimellä ”Bloodsucker”.
Albumi jäi kosketinsoittaja Jon Lordin viimeiseksi albumiksi, ennen kuin hän jätti yhtyeen. Lord oli ollut yhtyeessä mukana alusta saakka.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittaneet Ian Gillan, Steve Morse, Roger Glover, Jon Lord ja Ian Paice, ellei toisin mainita.
Any Fule Kno That – 4.27
Almost Human – 4.49
Don't Make Me Happy – 4.45
Seventh Heaven – 5.29
Watching the Sky – 5.57
Fingers to the Bone – 4.53
Jack Ruby – 3.47
She Was – 4.17
Whatsername – 4.11
'69 – 5.13
Evil Louie – 4.50
Bludsucker – 4.29 (säv. Ritchie Blackmore/Gillan/Glover/Lord/Paice)
Kokoonpano

Ian Gillan – laulu
Roger Glover – basso
Steve Morse – kitara
Jon Lord – kosketinsoittimet
Ian Paice – rummut
Aiheesta muualla

Abandon Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Abandon Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Alltid Sommer

|  Alltid Sommer> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Lars Fredriksen
Tyylilaji:  pop
Säveltäjä(t):  David Eriksen Per-Kristian Ottestad
Sanoittaja(t):  Linda Andernach Johansen
Euroviisutiedot
Vuosi:  1998
Maa:  Norja
Kieli:  norja
Sijoitus:  8.
Pisteet:  79
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Geir Langslet
Alltid Sommer on Lars Fredriksenin esittämä kappale, joka edusti Norjaa vuoden 1998 Eurovision laulukilpailussa Ison-Britannian Birminghamissa.
Kappale sijoittui Euroviisuissa kahdeksanneksi 79 pisteellä.
3CD Collector’s Set

| Rihanna 3CD Collector's Set Rihanna |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 2005–2008
 Julkaistu: 15. joulukuuta 2009
 Tuottaja(t): Rihanna, Carl Sturken, Evan Rogers, Chris "Tricky" Stewart, Jay-Z, Ne-Yo
 Tyylilaji: R&B, pop
 Kesto: 155.40
 Levy-yhtiö: Def Jam
Rihannan muut julkaisut
| Rated R 2009 | Rihanna 3CD Collector's Set 2009 | Loud 2010 |
3CD Collector's Set on R&B-artisti Rihannan vuoden 2009 joulukuussa julkaistu kokoelma-albumi. Albumi sisältää Rihannan kolme ensimmäistä albumia: Music of the Sun (2005), A Girl Like Me (2006) ja Good Girl Gone Bad (2007).
Kappaleet > CD 1: Music of the Sun

| # | Kappale | Tuottaja(t) | Aika |
| --- | --- | --- | --- |

| 1. | "Pon de Replay" | Evan Rogers, Carl Sturken, Vada Nobles | 4:06 |
| 2. | "Here I Go Again" (mukana J-Status) | Evan Rogers, Carl Sturken, J-Status, Rihanna Fenty | 4:11 |
| 3. | "If It's Lovin' That You Want" | Jean Claude Oliver, Samuel Barnes, Alaxsander Mosely, Scott Larock, Lawrence Parker, Makeba Riddick | 3:28 |
| 4. | "You Don't Love Me (No, No, No)" (mukana Vybz Kartel) | Ellas McDaniel, Willie Cobbs | 4:20 |
| 5. | "That La, La, La" | Full Force, D. Emile | 3:45 |
| 6. | "The Last Time" | Full Force, D. Emile | 4:53 |
| 7. | "Willing To Wait" | Evan Rogers, Carl Sturken | 4:37 |
| 8. | "Music of the Sun" | Diane Warren, Evan Rogers, Carl Sturken, Rihanna Fenty | 3:56 |
| 9. | "Let Me" | Evan Rogers, Carl Sturken, Mikkel SE, Tor Erik Hermansen, Makeba Riddick | 3:56 |
| 10. | "Rush" (mukana Kardinal Offishall) | Evan Rogers, Carl Sturken | 3:09 |
| 11. | "There's a Thug In My Life" (mukana J-Status) | E. Jordan, Evan Rogers, Carl Sturken | 3:21 |
| 12. | "Now I Know" | Evan Rogers, Carl Sturken, Rihanna Fenty | 5:01 |
| 13. | "Pon de Replay" (Remix) (mukana Elephant Man) | Evan Rogers, Carl Sturken, Vada Nobles | 3:37 |
Kappaleet > CD 2: A Girl Like Me

| # | Kappale | Tuottaja(t) | Aika |
| --- | --- | --- | --- |

| 1. | "SOS" | Ed Cobb, Jonathan Rotem, Evan Bogart | 4:00 |
| 2. | "Kisses Don't Lie" | Evan Rogers, Carl Sturken, Rihanna Fenty | 3:52 |
| 3. | "Unfaithful" | Stargate, Mikkel S. Eriksen, Shaffer Smith | 3:48 |
| 4. | "We Ride" | Mikkel S. Eriksen, Makeba Riddick | 3:56 |
| 5. | "Dem Haters (mukana Dwane Husbands)" | Evan Rogers, Carl Sturken, M. Hallim, V. Morgan, Michael Flowers, Aion Clarke | 4:19 |
| 6. | "Final Goodbye" | Curtis Richardson, Luke McMaster, Charlene Gilliam | 3:14 |
| 7. | "Break It Off" (mukana Sean Paul) | Sean Paul Henriques, Rihanna Fenty, Donovan Bennett, K. Ford | 3:34 |
| 8. | "Crazy Little Thing Called Love (mukana J-Status)" | Evan Rogers, Carl Sturken | 3:23 |
| 9. | "Selfish Girl" | Evan Rogers, Carl Sturken | 3:38 |
| 10. | "P.S. (I'm Still Not Over You)" | Evan Rogers, Carl Sturken | 4:11 |
| 11. | "A Girl Like Me" | Evan Rogers, Carl Sturken, Rihanna Fenty | 4:18 |
| 12. | "A Million Miles Away" | Evan Rogers, Carl Sturken | 4:11 |
| 13. | "If It's Lovin' That You Want" (Part 2) | Jean Claude Olivier, Samuel J. Barnes, Alaxsander Mosely, Scott Larock, Lawrence Parker, | 4:08 |
Kappaleet > CD3 - Good Girl Gone Bad: Reloaded

| # | Kappale | Tuottaja(t) | Aika |
| --- | --- | --- | --- |

| 1. | "Umbrella" (mukana Jay-Z) | Christopher Stewart, Terius Nash, Thaddis Harrell, Shawn Carter | 4:35 |
| 2. | "Push Up On Me" | Jonathan Rotem, Makeba Riddick, Lionel Richie, Cynthia Weil | 3:15 |
| 3. | "Don't Stop the Music" | StarGate, Tawanna Dabney, Michael Jackson | 4:27 |
| 4. | "Breakin' Dishes" | Christopher Stewart | 3:20 |
| 5. | "Shut Up and Drive" | Evan Rogers, Carl Sturken, Stephen Paul David Morris, Peter Hook, Bernard Sumner, Gillian Gilbert | 3:33 |
| 6. | "Hate That I Love You" (mukana Ne-Yo) | Shaffer Smith | 3:39 |
| 7. | "Say It" | Makeba Riddick, Neo Da Matrix, Ewart Brown, Clifton Dillon, Sly Dunbar, Brian Thompson | 4:10 |
| 8. | "Sell Me Candy" | Makeba Riddick, Timothy Mosley | 2:45 |
| 9. | "Lemme Get That" | Timothy Mosley, Shawn Carter | 3:41 |
| 10. | "Rehab (mukana Justin Timberlake)" | Justin Timberlake, Timothy Mosley, Hannon Lane | 4:54 |
| 11. | "Question Existing" | Shaffer Smith, Shea Taylor, Shawn Carter | 4:06 |
| 12. | "Good Girl Gone Bad" | Shaffer Smith, Lene Marlin | 3:33 |
| 13. | "Cry" | Mikkel S. Eriksen, Frankie Storm | 3:55 |
| 14. | "Disturbia" | Robert Allen, Andre Merritt, Chris Brown, Brian Kennedy | 3:59 |
| 15. | "Take A Bow" | Mikkel S. Eriksen, Shaffer Smith | 3:49 |
| 16. | "If I Never See Your Face Again" (with Maroon 5) | Adam Levine, James Valentine | 3:18 |
Listasijoitukset

| Lista (2009) | Sija |
| --- | --- |
U.S. Billboard Top R&B/Hip-Hop Albums: 80
Allsvenskan (salibandy)

Allsvenskan on Ruotsin salibandyn toiseksi korkein sarjataso. Allsvenskan tuli I-divisioonan tilalle toiseksi korkeimmaksi sarjatasoksi kaudelle 2010-2011. Sarja on jaettu kahteen lohkoon, jotka ovat Norra(pohjoinen) ja Södra(etelä).
Yrttikuminat

| Yrttikuminat |
| --- | --- |
 Maustekumina eli kumina (Carum carvi)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Apiales
Heimo::  Sarjakukkaiskasvit Apiaceae
Suku::  Yrttikuminat Carum  L.
Katso myös
   Yrttikuminat Wikispeciesissä   Yrttikuminat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuminat eli yrttikuminat (Carum) on sarjakukkaiskasvien (Apiaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu ainakin noin 30 lajia, mahdollisesti jopa reilut 100 lajia, mutta monien yrttikuminoiden sukuun kuvattujen lajien taksonominen asema on toistaiseksi epävarma.
Kuminat ovat kaksivuotisia ja kaljuja ruohovartisia kasveja. Niiden varsi on ontto sekä tavallisesti runsashaarainen. Lehdet ovat kahteen tai kolmeen kertaan parilehdykkäisiä ja väriltään vaaleanvihreitä. Yrttikuminoiden kukintona on sarja. Kukkien verholehdet ovat hyvin pieniä tai puuttuvat kokonaan. Kukkien terälehdet ovat puolestaan väriltään valkoisia tai punertavia. Hedelmä on pitkänsoikea ja sivuiltaan tasapintainen.
Kuminoiden sukuun kuuluvaa maustekuminaa eli kuminaa (Carum carvi) käytetään maustekasvina. Roomankumina eli juustokumina (Cuminum cyminum) kuuluu kesäkuminoiden (Cuminum) sukuun.
Lajeja

Carum carvi – maustekumina eli kumina
Carum carvifolium
Carum diversifolium
Carum verticillatum
Aiheesta muualla

Suomen lajitietokeskus: Kuminat (yrttikuminat) (Carum)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Carum (englanniksi)
Yötyö (elokuva)

| Yötyö |
| --- | --- |
 DJ (Martti Syrjä).
Ohjaaja:  Mika Kaurismäki
Käsikirjoittaja:  Mika Kaurismäki Richard Reitinger
Säveltäjä:  Anssi Tikanmäki
Kuvaaja:  Raimo Hartzell
Leikkaaja:  Pia Catic
Lavastaja:  Risto Karhula
Pääosat:  Martti Syrjä Kaija Pakarinen Esko Salminen Kari Väänänen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi 
Tuotantoyhtiö:  Yleisradio / TV 1 / Teatteritoimitus
Kesto:  43 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yötyö on Mika Kaurismäen Yleisradiolle ohjaama 43-minuuttinen televisioelokuva vuodelta 1989. Hän käsikirjoitti sen yhdessä Richard Reitingerin kanssa. Martti Syrjä esittää elokuvan pääosassa yöradion tiskijukkaa. Muissa rooleissa esiintyvät muun muassa Kaija Pakarinen, Esko Salminen, Kari Väänänen, Juuso Hirvikangas ja Kauko Laurikainen.
Aiheesta muualla

Yötyö Elonet.
Afrikan geologia

Afrikan geologia käsittää Afrikan maanosan kallioperään, maaperään ja niihin kätkeytyviin luonnonvaroihin liittyviä seikkoja.
Kallioperä

Suurin osa Afrikasta sijaitsee Afrikan laataksi kutsutulla mannerlaatalla, joka kattaa Afrikan mantereen sekä laajat alueet ympäröivien valtamerien pohjaa.
Itäistä Afrikkaa halkoo Itä-Afrikan hautavajoama, jota ympäröivät vuoristot ja ylänköalueet. Hautavajoaman alue on tuliperäistä ja siellä on useita sammuneita tulivuoria. Alueella on myös suuria järviä, joita ovat Victorianjärvi, Albertinjärvi, Edwardinjärvi, Tanganjikajärvi ja Njassajärvi eli Malawijärvi. Pohjois-Afrikan länsiosassa sijaitsevat Atlasvuoret ovat Afrikan nuorimpia vuoria.
Itä-Afrikan hautavajoama kuuluu Lähi-idässä sijaitsevan, Syyrian ja Libanonin halki menevän vajoaman kanssa Isoon hautavajoamaan. Itä-Afrikan hautavajoama jakautuu kahteen haaraan, joista itäinen on pidempi kuin läntinen. Hautavajoaman reuna-alueilla sijaitsevat Afrikan korkeimmat vuoret, Kilimanjaro ja Mount Kenya eli Keniavuori. On arvioitu, että 30 miljoonan vuoden kuluttua hautavajoamasta itään olevasta alueesta voi tulla saari ja se saattaa erkaantua Afrikan mantereesta.
Marokon, Algerian ja Tunisian alueella sijaitsevat Atlasvuoret erottavat Välimeren rannikon alueen Saharasta. Algeriassa on myös vuoristoinen alue Kabylie, jossa sijaitsevat muun muassa Bou Zegza vuoristo. Afrikan sarvessa on laaja ylänköalue, Etiopian ylänkö, joka ulottuu laajalti Etiopiasta Eritreaan.
Seisminen ja vulkaaninen toiminta

Afrikan mannerlaatta painuu Euraasian laattaa vasten Välimeren etelärannalla, mikä aiheuttaa maanjäristyksiä Pohjois-Afrikassa. Niistä tuhoisimpiin kuuluvat Agadirin maanjäristys vuonna 1963 ja Marokon maanjäristys 2023. Afrikassa on kuitenkin ollut voimakkaampiakin, yli 7 momenttimagnitudin järistyksiä, joista voimakkain oli 7.4 yksikön järistys Tanganika-järvellä vuonna 1910.
Vulkaaninen toiminta Afrikan laatan alueella on vähäistä. Mount Kenya ja Kilimandjaro ovat tulivuoria, Etiopiassa on laavakenttiä ja Viktoriajärven rannalla on joitakin aktiivisia tulivuoria.
Kaivannaiset

Afrikan runsaimmat rautamalmivarat ovat Länsi-Afrikan alueella. Valtaosa maailman kromiesiintymistä on Etelä-Afrikassa. Kuparia on Sambiasta Kongoon ulottuvalla kuparivyöhykkeellä. Noin neljännes maailman bauksiittivaroista on Afrikassa, siitä suurin osa tropiikin lateriitissa Guinean ja Togon välillä.
Kultaa on monilla alueilla, eniten Etelä-Afrikassa. Etelä-Afrikan platinavarat ovat maailman suurimmat. 40 % maailman teollisuustimanteista tulee Afrikasta.
Pohjois-Afrikassa tuotetaan paljon fosfaatteja.
Afrikan suurimmat öljyvarat ovat Libyassa, Nigeriassa, Algeriassa, Angolassa ja Etelä-Sudanissa.
Aleksandr Lapin

Aleksandr Lapin
Aleksandr Lapin (ven. Александр Лапин; s. 1964 Kazan) on venäläinen kenraalieversti.
Lapin toimi vuosina 2017–2019 komentajana ja venäläisten joukkojen esikuntapäällikkönä Syyriassa. Vuoden 2022 lokakuun loppuun saakka hän oli Venäjän keskisen sotilaspiirin komentaja. 29. maaliskuuta 2022 Lapin palkitsi Ukrainaan hyökänneet sotilaat, jotka osoittivat ”rohkeutta ja sankaruutta” Tšernihivin alueen asutuskeskusten ”vapauttamisessa”. Palkittuihin sotilaisiin kuului Lapinin poika Denis Lapin. Muutama päivä myöhemmin Venäjä kuitenkin veti alueelta joukkonsa. 4. heinäkuuta 2022 Lapinille myönnettiin Venäjän federaation sankarin arvonimi. Lokakuussa 2022 Ramzan Kadyrov arvosteli ankarasti Lapinia, piti tätä epäpätevänä ja syytti tätä tilanteesta, jossa Venäjän joukot joutuivat vetäytymään Lymanin rintamalta. Lapin erotettiin silloisesta asemastaan.
Tammikuussa 2023 ilmoitettiin Lapinin päässeen Venäjän asevoimien maajoukkojen yleisesikuntapäälliköksi. Keväällä 2024 Lapinista tehtiin Leningradin sotilaspiirin johtaja. Hän hajotti Kurskin turvallisuusneuvoston kuukausia ennen kuin Ukrainan joukot tekivät Kurskin alueelle yllätyshyökkäyksen elokuussa 2024. Lapinin päätöksen taustalla oli ajatus siitä, että armeijan valmiudet itsessään riittäisivät Venäjän rajan turvaamiseen. Kurskin alueella oli ollut pulaa sotilaista jo ennen Lapinin päätöstä.
Zara Doluhanova

Zara Doluhanova (5. maaliskuuta 1918 Moskova – 4. joulukuuta 2007 Moskova) oli armenialainen oopperalaulaja, äänialoiltaan mezzosopraano ja kontra-altto.
Doluhanovan äiti oli merkittävä laulaja ja isä insinööri, joka myös soitti huilua, klarinettia ja trumpettia. Doluhanova itse opiskeli aluksi pianonsoittoa, mutta vaihtoi instrumenttia viuluun ja päätti 16-vuotiaana lopulta keskittyä opiskelemaan laulua. Hänen opettajanaan oli Moskovan Gnesin-musiikkiakatemiassa Vera Beljajeva-Tarasevitš. Hän debytoi Jerevanin oopperassa Siebelin roolissa oopperassa Faust vuonna 1938. Hän aloitti työskentelyn samassa paikassa, jossa kapellimestari ymmärsi Hugenottien harjoitusten yhteydessä Doluhanovan lahjakkuuden kamarilaulajana. Doluhanova jättikin pian teatterin, sillä koki itsensä siellä muun muassa liian riippuvaiseksi kapellimestarista ja kollegoistaan. Siksi hän omistautui tulevaisuudessa etenkin konsertti- ja radioesiintymisiin. Vuonna 1944 hänestä tuli Moskovan radion solisti ja vuonna 1959 Moskovan filharmonisen orkesterin johtosolisti.
Doluhanovan rooleihin oopperalavoilla kuuluivat Marfa ja Lel sekä roolit Giuseppe Verdin ja etenkin Gioacchino Rossinin teoksissa. Hän myös esiintyi Giacomo Puccinin Sisar Angelican ensimmäisessä esityksessä Neuvostoliitossa. Hän esitti ja levytti monia resitaaleja, joiden ohjelmisto koostui klassisista yksinlauluista, venäläisistä romansseista ja Armenian sekä muiden viihdelauluista.
Doluhanova oli yksi ensimmäisistä esiintyjistä, jotka saivat mahdollisuuden laulamiseen länsimaissa. Hän esiintyikin lopulta Itä-Euroopan ohella myös Englannissa, Ranskassa, Skandinaviassa, Latinalaisessa Amerikassa ja Yhdysvalloissa (ensimmäistä kertaa New Yorkissa 1959; toinen kiertue 1970). Eri maiden säveltäjät ja runoilijat omistivat töitään Doluhanovalle.
Doluhanova sai Lenin-palkinnon. Vuodesta 1970 hän keskittyi opetustyöhön, jota teki ainakin Gnesin-musiikkiakatemiassa. Hän oli maalaamisen harrastaja. Hänen aviomiehensä oli säveltäjä Aleksandr Doluhanian.
Afrikan aarre

| Afrikan aarre> Beat the Devil |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Huston
Käsikirjoittaja:   John Huston  Truman Capote 
Perustuu:  James Helvickin romaaniin
Tuottaja:  John Huston
Säveltäjä:  Franco Mannino
Kuvaaja:  Oswald Morris
Leikkaaja:  Ralph Kemplen
Pääosat:   Jennifer Jones  Gina Lollobrigida  Humphrey Bogart 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Britannia
Tuotantoyhtiö:   Romulus Films Ltd  Santana 
Levittäjä:  British Lion Films Netflix
Ensi-ilta:  24. marraskuuta 1953
Kesto:  89 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Beat the Devil, 1953.
Afrikan aarre (Beat the Devil) on John Hustonin ohjaama elokuva vuodelta 1953. Sen käsikirjoituksen tekivät Huston ja Truman Capote, ja se perustuu löyhästi brittiläisen toimittajan ja kriitikon Claud Cockburnin samannimiseen romaaniin, jonka tämä kirjoitti salanimellä James Helvick. Huston suunnitteli elokuvasta parodiaa aiemmasta mestariteoksestaan Maltan haukka ja muista lajin elokuvista.
Käsikirjoitusta kehiteltiin päivittäin kuvausten edetessä. Se kertoo vehkeilijä- ja tyhjäntoimittajajoukkion seikkailuista heidän ollessaan menossa esittämään valtausvaatimuksia Keniassa alueelle, jossa on runsas uraaniesiintymä. He odottelevat pienessä italialaissatamassa päästäkseen lähtemään matkaan huono-onnisella hakurahtialuksella, joka on menossa Mombasaan. Tähtinäyttelijöinä elokuvassa ovat Humphrey Bogart, Jennifer Jones, Gina Lollobrigida, Robert Morley, Peter Lorre sekä Bernard Lee, joka myöhemmin nousi maineeseen James Bond  -elokuvien "M:nä". Bogartin menetettyä auto-onnettomuudessa hampaitaan osan tämän repliikeistä jälkiäänitti Peter Sellers.
Tämä Hustonin teos ei solahda helposti mihinkään valmiiseen luokkaan, sillä sitä on luonnehdittu milloin trilleriksi, komediaksi, draamaksi, rikoselokuvaksi ja romanttiseksi elokuvaksi. Ennen kaikkea se on  parodia siitä film noir -tyylistä, jonka uranuurtaja Huston itse oli, ja sellaisena se on myöhemmin saanut kulttiaseman.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Humphrey Bogart  | … |  Billy Dannreuther    |
|  Jennifer Jones  | … |  Mrs. Gwendolen Chelm    |
|  Gina Lollobrigida  | … |  Maria Dannreuther    |
|  Robert Morley  | … |  Peterson    |
|  Peter Lorre  | … |  Julius O'Hara    |
|  Edward Underdown  | … |  Harry Chelm    |
|  Ivor Barnard  | … |  Maj. Jack Ross    |
|  Marco Tulli  | … |  Ravello    |
|  Bernard Lee  | … |  Insp. Jack Clayton    |
|  Mario Perrone  | … |  SS Nyangan purseri    |
|  Giulio Donnini  | … |  johtaja    |
|  Saro Urzì  | … |  SS Nyangan kapteeni   |
|  Aldo Silvani  | … |  Charles, ravintolanjohtaja    |
|  Juan de Landa  | … |  Hispano-Suiza Driver   |
Vastaanotto

Kriitikkojen vastaanotto ei ollut erityisempi (joskin National Board of Review valitsi sen 1954 kymmenen parhaan joukkoon), ja siihen päättyi Hustonin uran takaa-ajofilmien vaihe. Huonosta kaupallisesta menestyksestä huolimatta elokuva on sittemmin saanut kulttiaseman.
Humphrey Bogart ei pitänyt elokuvasta, ehkä siksi, että hän menetti sen rahoittamisessa paljon omia varojaan, ja sanoi: "Siitä pitävät vain huijarit." Roger Ebert toteaa, että elokuvaa on luonnehdittu ensimmäiseksi camp-elokuvaksi. Elämäkerrallisissa elokuvissa Kunniaton (2006) ja Capote (2005) Truman Capote, jota niissä esittävät Toby Jones ja Philip Seymour Hoffman, muistelee Afrikan aarteen kuvausaikoja.
Aiheesta muualla

Beat the Devil (1953) - A Weekend with Humphrey and Huston Senate Theater.  28.2.2020. Viitattu 6.6.2022. (englanniksi)
Wakefield, Thirza: Beat the Devil: 'It was a hell of a lark doing it' The Guardian.  24.9.2014. Viitattu 6.6.2022. (englanniksi)
Beat the Devil (1953) FilmFanatic.org.  21.6.2021. Viitattu 6.6.2022. (englanniksi)
Am Hartin metroasema

| Am Hart |
| --- | --- |

 Münchenin metro 
Perustiedot
Lyhenne:  HA
Metrolinjat:  U2
Paikkakunta:  München
Avattu:  20. marraskuuta 1993
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Laitureita:  1
Laituriraiteita:  2
Liukuportaita:  kyllä
Hissejä:  kyllä
Am Hart on Münchenin metron U2-linjan asema. Se avattiin 20. marraskuuta 1993.
Alankomaiden kuninkaalliset ilmavoimat

Alankomaiden kuninkaallisten ilmavoimien tunnus.
Alankomaiden kuninkaalliset ilmavoimat (Koninklijke Luchtmacht, KLu) on Alankomaiden ilmapuolustuksen yksi osa. Se perustettiin 1. heinäkuuta 1913.
Historiaa

Alankomaat oli puolueeton ensimmäisessä maailmansodassa. Sodan jälkeen keisarillisen Saksan sotateollisuuden osa siirrettiin Hollantiin – Anthony Fokker siirsi tehtaansa Berliinistä Amsterdamiin sodan hävinneestä maasta. Mukana tuli likimain kaikki uuden tehtaan perustamisessa tarvittava mukaan lukien valmiita lentokoneita. Fokkerista tuli kuitenkin aidosti hollantilainen yhtiö – sen ja Alankomaiden ilmavoimien suhde oli vankka Fokkerin konkurssiin asti, joka tapahtui vuonna 1995.