stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nastola-lehti

| Nastola-lehti |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  ilmaisjakelulehti
Kustantaja:  Keskisuomalainen Oyj
Julkaisija:  Esan Paikallislehdet Oy
Levikki:  8 700 (ilmaisjakelu)
Päätoimittaja:  Ville Hakala
Kotikunta:  Hollola
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloidi
Ilmestymistiheys:  1 kertaa viikossa
Nastola-lehti on ilmaisjakelulehti, joka kuuluu Hämeen Median kustantamiin Seutuneloset-paikallislehtiin. Lehteä toimittavat päätoimittaja Ville Hakala ja Tuomas Räihä.
Lehden painos on lehden vuoden 2018 mediakortin mukaan 8 700 kappaletta, joka jaetaan Nastolaan ja Orimattilan Kuivannolle. Seutuneloset-lehtien kokonaispainos on noin 40 000 kappaletta.
Lehti alkoi ilmestyä uudelleen 1. joulukuuta 2004, kun Lahden seudun ilmaisjakelulehdet syksyllä 2003 yhdistänyt Seutuviikko purettiin. Tästä kuitenkin jäi Seutunelosille yhteinen päätoimittajuus.
Aiheesta muualla

Seutuneloset
Männynniluri

| Männynniluri> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Alalahko::  Erilaisruokaiset Polyphaga
Yläheimo::  Kärsäkäsmäiset Curculionoidea
Heimo::  Kärsäkkäät Curculionidae
Alaheimo::  Kaarnakuoriaiset Scolytinae
Tribus::  Hylastini
Suku::  Juurinilurit Hylastes
Laji::  brunneus
Kaksiosainen nimi
 Hylastes brunneus  Erichson, 1836 
Katso myös
   Männynniluri Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Männynniluri (Hylastes brunneus) on kärsäkkäiden heimoon kuuluva juurinilurilaji. Männynniluri on 4,5–5,0 mm pitkä, musta ja kapea kovakuoriainen.  Laji on elinvoimainen ja esiintyy koko maassa. Männynniluri tekee tuhojaan erityisesti nuorille männyille. Männynnilurit aiheuttavat tuhojaan kaivamalla puun taimen tyveen ja myös paksuimpiin juuriin pituussuuntaisia emokäytäviä ja niistä lähteviä toukkakäytäviä. Nämä käytävät katkaisevat taimen nestevirtaukset, jonka seurauksena taimi alkaa kitua ja voi lopulta kuolla. Männynnilurin aiheuttamat tuhot ovat yleensä paikallisia. Männynnilureita löytyy tyypillisesti taimista, männyn kannoista ja kosteista maata vasten painuneista rungoista. Männynniluria esiintyy lähinnä Euroopassa.
Männynnilurien parveiluaika on touko-kesäkuun vaihteessa, jolloin nilurinaaraat munivat useimmiten tuoreisiin mäntyjen kantoihin. Männynnilurit kuoriutuvat jo samana kesänä talvehtien aikuisina saavuttaen sukukypsyyden vasta seuraavana kesänä.
Kuusten nilurituhoja aiheuttaa niille erikoistunut kuusenniluri (Hylastes cunicularius).
Aiheesta muualla

Laji.fi: Männynniluri (Hylastes brunneus)
iNaturalist: Männynniluri (Hylastes brunneus)
Metsäntutkimuslaitos (Metla): Männynniluri (Hylastes brunneus) (Arkistoitu – Internet Archive)
UniProt: Taxonomy - Hylastes brunneus (englanniksi)
University of Michigan, Animal Diversity Web (ADW): Hylastes brunneus (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Hylastes brunneus (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Hylastes brunneus (englanniksi)
Pherobase: Semiochemicals of Hylastes brunneus (englanniksi)
Månsson

Månsson on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Aki Månsson (s. 1976), suomalainen kuvataiteilija, kuvittaja ja sarjakuvapiirtäjä
Björn Månsson (s. 1952), suomalainen toimittaja ja poliitikko
Claes Månsson (s. 1950), ruotsalainen näyttelijä, koomikko, käsikirjoittaja ja ohjaaja
Gertrud Månsson (1866–1934), ruotsalainen poliitikko
Gustaf Månsson (1885–1976), ruotsalainen kilpapurjehtija
Mathias Månsson (s. 1981), ruotsalainen jääkiekkoilija
Peder Månsson (1464–1534), ruotsalainen piispa
Tina Månsson (s. 1968), ruotsalainen jääkiekkoilija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Miss Intia

Miss Intia -voittajat vuonna 2008.
Miss Intia (engl. Miss India tai Femina Miss India) on Intiassa vuosittain järjestettävä kauneuskilpailu. Kilpailun järjestäjänä toimii Femina-naistenlehti, jota julkaisee Bennett, Coleman & Co. Ltd.
Vuoteen 2007 asti voittajasta tuli Miss India Universe, joka lähetettiin Miss Universum -kilpailuun; ensimmäisestä perintöprinsessasta tuli Miss India World, joka lähetettiin Miss Maailma -kilpailuun; ja toisesta perintöprinsessasta tuli Miss India Earth, joka lähetettiin Miss Earth -kilpailuun. Vuonna 2007 Miss Intian järjestäjät päättivät luopua perintöprinsessoista, jolloin kaikki kolme ovat tasavertaisia voittajia.
Vuonna 2010 Miss Intian järjestäjät ilmoittivat, että eivät enää lähetä edustajaa Miss Universum -kilpailuun, ja kolmas voittaja osallistuu jatkossa Miss International -kilpailuun. Vuonna 2013 järjestö kuitenkin perusti erillisen Miss Diva -kilpailun, jonka voittaja pääsee edustamaan Intiaa Miss Universum -kilpailuun.
Voitot

| Kilpailu | Voitot | Vuodet |
| --- | --- | --- |
| Miss Universum | 3 | 1994, 2000, 2021 |
| Miss Maailma | 6 | 1966, 1994, 1997, 1999, 2000, 2017 |
| Miss Earth | 1 | 2010 |
| Miss International | 0 |  |
| Miss Asia Pacific | 3 | 1970, 1973, 2000 |
Edustajat Miss Earth -kilpailussa

| Vuosi | Osallistuja | Osavaltio | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2014 | Alankrita Sahai | New Delhi |  |
| 2013 | Sobhita Dhulipala | Andhra Pradesh |  |
| 2012 | Prachi Mishra | Uttar Pradesh |  |
| 2011 | Hasleen Kaur | Delhi |  |
| 2010 | Nicole Faria | Karnataka | Miss Earth 2010 |
| 2009 | Shriya Kishore | Maharashtra | 16 parhaan joukossa |
| 2008 | Tanvi Vyas | Gujarat |  |
| 2007 | Pooja Chitgopekar | Uusi-Seelanti | 1. perintöprinsessa |
| 2006 | Amruta Patki | Maharashtra | 1. perintöprinsessa |
| 2005 | Niharika Singh | Uttaranchal |  |
| 2004 | Jyoti Brahmin | Maharashtra | 16 parhaan joukossa |
| 2003 | Shweta Vijay | Kerala |  |
| 2002 | Reshmi Ghosh | Länsi-Bengali |  |
| 2001 | Shamita Singha | Maharashtra | 10 parhaan joukossa |
Edustajat Miss International -kilpailussa

Intialainen ei ole ikinä voittanut Miss International -kilpailua. Intia ei osallistunut kilpailuun vuosina 1963–1967, 1972, 1977, 1989 ja 1990.
| Vuosi | Osallistuja | Osavaltio | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Rochelle Maria Rao | Tamil Nadu |  |
| 2011 | Ankita Shorey | Jammu ja Kashmir |  |
| 2010 | Neha Hinge | Madhya Pradesh | Semifinalisti |
| 2009 | Harshita Saxena | Goa |  |
| 2008 | Radha Brahmbhatt | Gujarat, Lontoo |  |
| 2007 | Esha Gupta | Maharashtra |  |
| 2006 | Sonal Sehgal | Maharashtra | Semifinalisti |
| 2005 | Vaishali Desai | Maharashtra |  |
| 2004 | Mihika Verma | Maharashtra | Semifinalisti |
| 2003 | Shonali Nagrani | Maharashtra | 1. perintöprinsessa |
| 2002 | Gauhar Khan | Maharashtra |  |
| 2001 | Kanwal Toor | Maharashtra | Semifinalisti |
| 2000 | Gayatri Joshi | Maharashtra | Semifinalisti |
| 1999 | Srikrupa Murali | Kerala |  |
| 1998 | Shwetha Jaishanker | Tamil Nadu | 2. perintöprinsessa |
| 1997 | Diya Abraham | Maharashtra | 1. perintöprinsessa |
| 1996 | Fleur Xavier | Maharashtra |  |
| 1995 | Priya Gill | Maharashtra |  |
| 1994 | Fransesca Hart | Maharashtra |  |
| 1993 | Pooja Batra | Maharashtra | Semifinalisti |
| 1992 | Kamal Sandhu | New Delhi |  |
| 1991 | Preeti Mankotia | Karnataka | Semifinalisti |
| 1988 | Shikha Swaroop | Maharashtra |  |
| 1987 | Erika Maria de Souza | Maharashtra | Semifinalisti |
| 1986 | Poonam Pahlet Gidwant | Maharashtra |  |
| 1985 | Vinita Seshadri Vasan | New Delhi |  |
| 1984 | Nalanda Ravindra Bhandar | Länsi-Bengali | Semifinalisti |
| 1983 | Sahila Chadha | Maharashtra |  |
| 1982 | Betty O’Connor | Maharashtra |  |
| 1981 | Meenakshi Seshadri | New Delhi |  |
| 1980 | Ulrika Karen Bredemeyer | Maharashtra  |  |
| 1979 | Nita Pinto | Maharashtra |  |
| 1978 | Sabita Dhanrajgir | Punjab |  |
| 1976 | Nafisa Ali | Maharashtra | 2. perintöprinsessa |
| 1975 | Indira Maria Bredemeyer | Maharashtra | 2. perintöprinsessa |
| 1974 | Leslie Jean Hartnett | New Delhi |  |
| 1972 | Indira Muthanna | Karnataka |  |
| 1971 | Samita Mukherjee | Länsi-Bengali |  |
| 1970 | Patricia D’Souza | New Delhi | Semifinalisti |
| 1969 | Wendy Leslie Vaz | Maharashtra |  |
| 1968 | Sumita Sen | Länsi-Bengali | Semifinalisti |
| 1962 | Sheila Chonkar | Maharashtra |  |
| 1961 | Diana Valentine | New Delhi |  |
| 1960 | Iona Pinto | Maharashtra | 1. perintöprinsessa |
Edustajat Miss Asia Pacific -kilpailussa

Miss Intian kolmas voittaja lähetettiin ennen Miss Asia Pacific -kilpailuun. Vaikka Miss Asia Pacific oli maineikas kauneuskilpailu, sitä ei järjestetty säännöllisesti ja se lopetettiin vuonna 2006.
| Vuosi | Osallistuja | Sijoitus |
| --- | --- | --- |
| 2005 | Simran Chandok |  |
| 2003 | Shonal Rawat | 1. perintöprinsessa |
| 2002 | Tina Chatwal | 2. perintöprinsessa |
| 2001 | Maheshwari |  |
| 2000 | Dia Mirza | Miss Asia Pacific 2000 |
| 1999 | Shivangi Parikkh |  |
| 1998 | Vikkitha Aggarwal |  |
| 1997 | Divya Chauhan | 1. perintöprinsessa |
| 1996 | Mini Menon |  |
| 1995 | Ruchi Malhotra | 1. perintöprinsessa |
| 1994 | Shweta Menon |  |
| 1993 | Namrata Shirodkar | 1. perintöprinsessa |
| 1992 | Mehroo Jal Mistry |  |
| 1989 | Anuradha Ramani |  |
| 1988 | Viola Antony |  |
| 1987 | Jasleem Kaur |  |
| 1986 | Ana Vasan |  |
| 1985 | Seema Malhotra |  |
| 1983 | Monica Lakhmana |  |
| 1982 | Aparna Sharma |  |
| 1981 | Mehjabeen Ayub Khan |  |
| 1980 | Upneet Pannu |  |
| 1979 | Maureen Mary Lestourgeon | 1. perintöprinsessa |
| 1978 | Preeti Koppikar |  |
| 1977 | Marianne De Souza | 1. perintöprinsessa |
| 1976 | Anna Adriane Bredemeyer | 2. perintöprinsessa |
| 1975 | Seema Marwaha |  |
| 1974 | Marilyn Theresa Ferreira |  |
| 1973 | Tara Anna Fonseca | Miss Asia Pacific 1973 |
| 1972 | Samita Mukherjee |  |
| 1971 | Urmila Sanandan |  |
| 1970 | Zeenat Aman | Miss Asia Pacific 1970 |
| 1969 | Tasneem Fakir Mohammed |  |
| 1968 | Anabella Crawford |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Femina Miss India (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Erkki Ervamaa

Erkki Ervamaa vuonna 1960.
Erkki Gunnar Ervamaa (4. huhtikuuta 1915 Tervola – 8. lokakuuta 1962) oli suomalainen pastori ja Akateemisen Karjala-Seuran aktivisti 1930-luvulla.
Ervamaan vanhemmat olivat lääninrovasti Gunnar Edvard Ervamaa, ent. Ervast (1877–1967), ja  Helmi Maria Bergroth (1882–1954).
Ervamaa kävi Tornion yhteiskoulua ja oltuaan perustamassa keväällä 1933 Sinimustat-järjestön paikallisosastoa hän joutui erotetuksi koulusta. Hän osallistui Sinimustien kesäleirille 1933 ja tutustui siellä järjestön johtajiin Elias Simojokeen ja Jaakko Virkkuseen. Kun Ervamaa muutti syksyllä 1934 Helsinkiin hän liittyi mukaan Sinimustien sisärenkaaseen. Syksyllä 1935 hän osallistui järjestön suunnitteleman Viron vallankaappaushankkeen valmisteluun ja teki useita kuriirimatkoja Tallinnaan kuljettaen kirjeitä Viron vapsien maanalaisille johtajille. Kaappaushankkeen epäonnistuttua joulukuun alussa 1935 Tallinnassa oleskellut Ervamaa vältti siellä pidätyksen mutta hänet pidätettiin myöhemmin Suomessa.
Ervamaa vihittiin papiksi 1938, ja hän toimi ennen sotia vuonna 1939 Sallassa Tuutijärven rajaseutupastorina. Sotien jälkeen hän oli seurakuntapappina ja myös oppikoulunopettajana muun muassa Munkkiniemen yhteiskoulussa Helsingissä. Hän oli Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä 1957–1961.
Nainen Shanghaista

| Nainen Shanghaista> The Lady from Shanghai |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Orson Welles
Käsikirjoittaja:  Orson Welles
Perustuu:  Sherwood Kingin romaaniin If I Die Before I Wake
Tuottaja:  Orson Welles Richard Wilson William Castle
Säveltäjä:  Heinz Roemheld
Kuvaaja:   Charles Lawton Jr.  Rudolph Maté (nimeämätön)  Joseph Walker 
Leikkaaja:  Viola Lawrence
Pukusuunnittelija:  Jean Louis
Pääosat:   Rita Hayworth  Orson Welles  Everett Sloane 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Columbia Pictures
Levittäjä:  Columbia Pictures Xfinity Streampix
Ensi-ilta:   24. joulukuuta 1947 (Ranska)  9. kesäkuuta 1948 (Yhdysvallat) 
Kesto:  87 min.
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nainen Shanghaista (The Lady from Shanghai) on Orson Wellesin ohjaama film noir -elokuva vuodelta 1947. Hän näyttelee elokuvassa itse pääosaa Rita Hayworthin rinnalla. Elokuva perustuu Sherwood Kingin romaaniin If I Die Before I Wake.
Juoni

Michael O’Hara pelastaa Elsan rosvon käsistä, ja tämän mies ottaa hänet kiitokseksi palvelukseen alukselleen.
Surrealistinen loppukohtaus tapahtuu huvipuiston peilisalissa. Elsa on haavoittunut kuolettavasti ja hänen miehensä kuollut. Murtuneena Michael lähtee olettaen, että oikeudenkäynti puhdistaa hänen maineensa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rita Hayworth  | … |  Elsa ”Rosalie”    |
|  Orson Welles  | … |  Michael O’Hara   |
|  Everett Sloane  | … |  Arthur Bannister   |
|  Glenn Anders  | … |  George Grisby   |
|  Ted de Corsia  | … |  Sidney Broome   |
|  Erskine Sanford  | … |  Judge   |
|  Gus Schilling  | … |  ”Goldie” Goldfish   |
|  Carl Frank  | … |  piirisyyttäjä Galloway   |
|  Louis Merrill  | … |  Jake   |
|  Evelyn Ellis  | … |  Bessie   |
|  Harry Shannon  | … |  Cab Driver   |
Aiheesta muualla

Nainen Shanghaista Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nainen Shanghaista Wikimedia Commonsissa
Vesa Nykänen: Nainen Shanghaista. Yle Teema 5.5.2015.
Harri-Ilmari Moilanen: Huikea labyrintti. Kansan uutiset 17.5.2015.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:The Lady from Shanghai
Käännös suomeksi
Männynpunikkitatti

| Männynpunikkitatti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Boletales
Heimo::  Boletaceae
Suku::  Lehmäntatit Leccinum
Laji::  vulpinum
Kaksiosainen nimi
 Leccinum vulpinum  Watling 
Katso myös
   Männynpunikkitatti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Männynpunikkitatti (Leccinum vulpinum) on Boletaceae-heimoon kuuluva hyvä ruokasieni. Se on hiukan tummempi kuin yleisempi lähisukulaisensa koivunpunikkitatti[lähde? ]. Männynpunikkitatin punaruskea lakki kasvaa 10–20 senttimetriä leveäksi. Jalka on tummien nukkatupsujen peitossa, mutta muutoin se on valkoinen ja pituudeltaan 8–15 senttimetriä. Pillistö on vaaleanharmaa ja itiöt ovat kellanruskeita. Malto on vaaleaa, mutta oltuaan hapen kanssa kosketuksissa, se muuttuu tummaksi. Männynpunikkitattia tavataan yleisenä koko Suomessa kangasmetsissä ja mäntykankailla. Se on männyn juurisieni. Männynpunikkitatti on luokiteltu Suomessa elinvoimaiseksi.
Männynpunikkitatti kuuluu Ruokaviraston listaamiin suositeltuihin ruokasieniin. Se on maultaan mieto, eikä mallon tummeneminen haittaa ruokasienikäyttöä. Männynpunikkitatti tulee kypsentää hyvin, koska se voi muuten aiheuttaa vatsavaivoja. Sientä voi säilöä kuivaamalla tai pakastamalla.
Sienen lajinimi vulpinum viittaa kettuun, jonka turkin väri muistuttaa männynpunikkitatin lakin punaruskeaa väriä.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Männynpunikkitatti (Leccinum vulpinum)
Luontoportti: Männynpunikkitatti Leccinum vulpinum
Puutarha.net: Herkulliset tatit - Männynpunikkitatti
Suomalaiset kauppasienet
haaparousku
kalvashaaparousku
haavanpunikkitatti
herkkutatti
isohapero
kangasrousku
kangastatti
karvarousku
kantarelli
kartiohuhtasieni
koivunpunikkitatti
korvasieni
kosteikkovahvero
kuusenleppärousku
lampaankääpä
mustatorvisieni
männynherkkutatti
männynpunikkitatti
männynleppärousku
suppilovahvero
tammenherkkutatti
rusko- ja vaaleaorakas
siitake
tryffelit
Naëma Lemberg

Naëma Gustava Lemberg (20. joulukuuta 1869 Turku – 7. helmikuuta 1959) oli suomalainen kieltenopettaja ja rehtori. Hän sai kouluneuvoksen arvonimen 1954.
Lembergin vanhemmat olivat nahkurimestari Magnus Reinhold Lemberg ja Mathilda Charlotta Granroth. Hän kävi tyttökoulun ja jatko-opiston ja valmistui 1890. Hän teki useita opintomatkoja Saksaan 1893–1928.
Lemberg teki uransa kieltenopettajana turkulaisissa kouluissa. Hän oli Turun yksityisen suomalaisen tyttökoulun ruotsin ja saksan kielen opettaja 1890–1892, Turun tyttökoulun saksan kielen opettaja 1894–1927, Turun tyttölyseon saksan kielen nuorempi lehtori 1927–1936 ja rehtori vuoteen 1935 sekä Turun suomalaisen jatko-opiston saksan kielen opettaja 1895–1902, 1909–1910, 1918–1925.
Lemberg oli Turun suomalaisen jatko-opiston johtokunnan jäsen vuosina 1895–1925, ja hän toimi myös jatko-opiston taloudenhoitajana 1918–1925.
Lemberg julkaisi suomalais-saksalaisen taskusanakirjan vuonna 1904 ja toimitti korjatun painoksen Nikodemus Hauvosen saksalais-suomalaisesta taskusanakirjasta.
Turun Eläinten Ystävät julkaisi suomeksi ja ruotsiksi hänen esitelmänsä Eläinsuojelu ja koulun suhtautuminen siihen, jonka hän piti yhdistyksen vuosikokouksessa 1929.
Naëma Lembergin sisar oli koulunjohtaja Olga Lemberg.
Julkaisut

Suomalais-saksalainen taskusanakirja kouluja varten – Finnisch-Deutsches Taschenwörterbuch für Schulen, Turku: G. W. Wilén, 1904.
Turun tyttölyseo: (Turun suomalainen tyttökoulu) 1882–1932. Turun tyttölyseo, 1932 Sisältö: Naëma Lemberg: Piirteitä Turun tyttölyseon historiasta, Hilma Vilkemaa: Nuoriso ja politiikka.
Epica (täsmennyssivu)

Epica tai EPICA voi tarkoittaa seuraavia:
Epica, alankomaalainen yhtye
EPICA, jääkairausnäyte
Epica, Kamelotin albumi
Chevrolet Epica, automalli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Epica”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Edgar Ray Killen

Edgar Ray Killen vuonna 1964.
Edgar Ray Killen (17. tammikuuta 1925 – 11. tammikuuta 2018) oli yhdysvaltalainen Ku Klux Klanin rikollinen. Hän toimi pääsuunnittelijana niin kutsutuissa vapauden kesän surmissa 21. kesäkuuta 1964, joiden yhteydessä tapettiin kolme mustien oikeuksia ajanutta kansalaisaktivistia (James Chaney, Andrew Goodman ja Michael Schwerner). Uhreista Chaney oli paikallinen afroamerikkalainen, Goodman ja Schwerner taas valkoihoisia newyorkilaisia.
Killen selvisi ilman tuomiota 1960-luvulla, mutta kun tapausta alettiin käsitellä uudelleen 2000-luvulla, hänet tuomittiin kesäkuussa 2005 kuudenkymmenen vuoden vankeuteen kolmesta henkirikoksesta. Oikeudenkäynnin aikaan Killen oli niin heikossa kunnossa, että joutui turvautumaan pyörätuoliin.
Murhia käsittelee Alan Parkerin elokuva Mississippi palaa (1988).
Monacon politiikka

Hallinto
perustuslaki
Monacon kruununneuvosto
Monacon valtioneuvosto
Monacon valtioministeri
kansallisneuvosto
Monacon kunnanvaltuusto
korkein oikeus
Johto
Ruhtinas
Luettelo hallitsijoista
Vaalit
2003
2008
Monacon puolueet
Kansainväliset suhteet
Teemasivu:Politiikka
n • k •
Osa artikkelisarjaa
Monacon politiikka pohjautuu perinteisesti Grimaldien sukuun kuuluvan ruhtinaan valtaan. Monacon ensimmäinen perustuslaki vuonna 1911 teki ruhtinaskunnasta perustuslaillisen monarkian ja ruhtinas luopui itsevaltaisuudestaan. Vuoden 1962 perustuslaissa ruhtinas jakoi osan toimeenpanovallastaan eri hallinnollisten ja neuvoa-antavien elimien kanssa. Tästä huolimatta Monacon ruhtinas on edelleen suurinta osaa valtion toimeenpanovallasta käyttävä valtionpäämies, eikä sen asema ole muiden eurooppalaisten monarkioiden tapaan vain muodollinen tai seremoniallinen.
Perustuslaki

Monacossa käynnistyi keväällä 1910 vallankumous, jossa vaadittiin perustuslakia ja parlamenttia sekä valtion ja ruhtinas Albert I:n varojen erottamista toisistaan. Ruhtinas suostui kansanjoukkojen vaatimuksiin ja 5. tammikuuta 1911 voimaan tuli perustuslaki, joka muutti absoluuttisen monarkian perustuslailliseksi. Perustuslaki jäädytettiin ensimmäisen maailmansodan ajaksi, jonka jälkeen se oli voimassa aina vuoteen 1962 asti, jolloin Rainier III teki laajoja perustuslaillisia uudistuksia. Uusi perustuslaki astui voimaan 17. joulukuuta 1962. Se antoi naisille äänioikeuden, lakkautti kuolemantuomion, takasi perusoikeudet, rajoitti ranskalaisten mahdollisuuksia muuttaa ruhtinaskunnan alueelle ja perusti korkeimman oikeuden. Perustuslaki erottelee vallan kolmijako-opin mukaisesti toimeenpano-, lainsäädäntö- ja tuomiovallan.
Vuonna 1993 Monacosta tuli YK:n täysivaltainen jäsen. Perustuslakiin tehtiin kruununperimysjärjestyksen muutos ruhtinaan lailla nro 1249 2. huhtikuuta 2002. Muutos mahdollistaa sen, että kruunu pysyy Grimaldien suvun hallussa, vaikka ruhtinas kuolisikin ilman laillista jälkeläistä. Aiemman kruununperimyslain mukaan kruunun saattoi periä vain ruhtinaan suora jälkeläinen. Perustuslain muutos tehtiin sen varalta, että ruhtinas Albert II sattuisi kuolemaan ilman laillista perijää. Jos näin kävisi, perintöprinsessa Caroline tulisi valtionpäämieheksi ja ruhtinattareksi. Samaan aikaan Monaco ja Ranska solmivat sopimuksen, jonka mukaan Monaco säilyttää itsenäisyytensä, vaikka dynastia sammuisikin. Aiemman sopimuksen mukaan Monacon itsenäisyys oli sidottu Grimaldien valtaan ja suvun sammuessa ruhtinaskunta olisi liitetty Ranskaan.
Monacon valtiomahdit > Toimeenpanovalta

Ruhtinas Albert II käyttää korkeinta toimeenpanovaltaa, mutta jakaa sen valtioministerin johtaman kuusijäsenisen valtioneuvoston kanssa. Valtioneuvosto avustaa ruhtinasta hallitsemisessa ja panevat toimeen säädetyt lait. Ruhtinas valitsee valtioministerin Ranskan hallituksen esittämästä kolmen ranskalaisen ja/tai monacolaisen ehdokkaan listasta. Vuoden 2002 perustuslain muutokseen asti valtioministerinä saattoi toimia vain Ranskan kansalainen. Tästä huolimatta nykyinen 29. maaliskuuta 2005 virassaan aloittanut Monacon valtioministeri Michel Roger on ranskalainen.
Ruhtinaan alaisuudessa sisäisiin ja kansainvälisiin asioihin neuvoa-antavana elimenä toimii kruununneuvosto, joka on yksi kolmesta perustuslain säätämästä neuvostosta valtioneuvoston ja kansallisneuvoston ohella.
Ruhtinaskunnan paikallishallinto (Monaco-Ville, La Condamine, Monte Carlo ja Fontvieille) kuuluu pormestarin johtamalle 15-jäseniselle kunnanvaltuustolle.
Monacon valtiomahdit > Tuomiovalta

Monacossa on kaksi korkeinta oikeutta. Cour de révision judiciaire käsittelee siviili- ja rikosoikeuden ja joitain hallinnon piiriin kuuluvia tapauksia. Tribunal suprême vastaa lainmukaisuuden valvonnasta.
Kansainväliset jäsenyydet

ACCT, ECE, IAEA, ICAO, ICRM, IFRCS, IHO, IMO, Inmarsat, Intelsat, International Criminal Police Organization – Interpol, IOC, ITU, OPCW, OSCE, UN, UNCTAD, UNESCO, UPU, WHO, WIPO, WMO, Euroopan neuvosto
Edgar Rafael Örnhjelm

Edgar Rafael Örnhjelm (26. maaliskuuta 1867 Piikkiö – 24. lokakuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen merikapteeni ja virka- valtiopäivämies.
Örnhjelmin vanhemmat olivat Carl Theodor Örnhjelm ja Emilia Aurora Lovisa Malmgren ja puoliso vuodesta 1899 Linda Konstantia Afrodite Waenerberg. Insinööri Axel Theodor Örnhjelm oli hänen veljensä. Edgar Rafael Örnhjelm suoritti merikapteenin tutkinnon Turussa 1867 ja toimi sitten luotsi- ja ja satamalaitosten palveluksessa useilla eri paikkakunnilla aina vuoteen 1934 asti, mutta myös liikemiehenä. Luotsilaitoksen palveluksessa hän yleni alikapteeniksi. Örnhjelm osallistui Suomen sisällissotaan 1918, siirtyen reserviin komentajakapteenina 1919.
Örnhjelm oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1900.
Nemanja Nedović

| Nemanja Nedović |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Nemanja Nedović
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1991 (ikä 33) Nova Varoš, Serbia
Kansalaisuus:   Serbia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä / Heittävä takamies
Pituus:  191 cm
Paino:  87 kg
NBA-varaus:  30. varaus 2013 (Phoenix Suns)
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2009–2012 2012–2013 2013–2014:   KK Crvena Zvezda  BC Lietuvos Rytas  Golden State Warriors
Maajoukkueet
2012–:   Serbia
Aiheesta muualla
FIBA
| Mitalit> Maa:   Serbia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Serbia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Serbia.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Serbia> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2016 |  |  |
Nemanja Nedović (serb. Немања Недовић, s. 16. kesäkuuta 1991 Nova Varoš) on serbialainen koripalloilija.