stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
St. Johannin benediktiiniluostari

St. Johannin benediktiiniluostari sijaitsee Müstairin laaksossa, Val Müstairin kunnassa, Graubündenin kantonissa, Sveitsissä. Sen perusti Churin arkkipiispa noin vuonna 780. 
Luostarissa on Sveitsin hienoimmiksi mainittuja varhaiskeskiaikaisia maalauksia 800-luvulta. Planta-torni vuodelta 957 on vanhin Alppien alueen säilynyt kirkollinen rakennus. 1800-luvun korjaustöissä luostarista löytyi uudempien maalikerrosten alta freskoja ja stukkotöitä 1160-luvulta. Siellä on myös  Kaarle Suurta esittävä luonnollista kokoa suurempi värillinen korkokuva.
Luostari on UNESCOn maailmanperintökohde.
Kaarle Suurta esittävä korkokuva
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta St. Johannin benediktiiniluostari Wikimedia Commonsissa
Unescon maailmanperintökohteet Sveitsissä
Albulan ja Berninan rautatiet sekä Albula- ja Berninasolat, osittain Italiassa
Alppien paalutalot (yhteinen viiden muun maan kanssa)
Bellinzonan markkinakaupungin kolme linnaa, puolustusmuuri ja maavallit
Bernin vanhakaupunki
Jungfraun–Aletschin alppialue
kellokaupungit La Chaux-de-Fonds ja Le Locle
Lavaux'n viinipenkereet
Le Corbusierin arkkitehtoniset työt (yhteinen kuuden muun maan kanssa)
Monte San Giorgio, osittain Italiassa
St. Gallenin luostari
St. Johannin benediktiiniluostari
Sardona
Suokas

Suokas on suomalainen sukunimi:
Aarne Suokas. oik. Leo Palander (1894–?), näytelmäkirjailija
Elli Suokas-Steinbeck (1895–1931), amerikansuomalainen laulaja
Jarmo Suokas (1927–2017), pesäpalloilija ja koripalloilija
Kyösti Suokas (s. 1958), Rakennusliiton toinen puheenjohtaja
Matti Suokas (1938–2004), kenraaliluutnantti
Mikko Suokas (1893–1934), kansanedustaja (SDP)
Mikko Suokas, vapaaottelija
Riku Suokas (s. 1971), teatterinjohtaja
Tuomas Suokas (1849–1918), valtiopäiväedustaja
Viljo Suokas (1925–2012), maanviljelijä, kansanedustaja (SMP, SKYP)
Viljo Suokas (1920–1943), kaukopartiomies ja Mannerheim-ristin ritari
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Suomen Kuljetustyöntekijäin Liitto

| Suomen Kuljetustyöntekijäin Liitto |
| --- | --- |
Perustettu:  1912
Lakkautettu:  1921
Perustaja:  SVTL
Tyyppi:  ammattiliitto
Toimiala:  kuljetustyöntekijöiden edunvalvonta
Toiminta-alue:  Suomi
Kattojärjestö:  Suomen Ammattijärjestö
Jäsenlehti:  Kuljetustyöläinen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Suomen Kuljetustyöntekijäin Liitto (SKL) oli vuosina 1912–1921 toiminut ammattiliitto. SKL kuului Suomen Ammattijärjestöön. Liitto julkaisi lehteä Kuljetustyöläinen.
Liitto perustettiin syksyllä 1912, kun Suomen Satama- ja Vesiliikennetyöntekijäin Liitto lopetti toimintansa. SVTL:n yhdistysten lisäksi mukaan tuli ajurien, varastotyöntekijöiden, merimiesten ja lämmittäjien osastoja. Vuonna 1913 liittoon liittyi liiketyöläisten osastoja ja myöhemmin myös rautatieläisiä. Autonkuljettajien ensimmäinen osasto muodostettiin 1914.
Vuonna 1917 liitto kasvoi nopeasti. Uusina ryhminä SKL:ään liittyivät vakuutusasiamiehet sekä puhelinlaitosten ja palokuntien työntekijät. Jäsenryntäys johti kuitenkin myös hajoamiseen. Liiketyöntekijät irtautuivat toukokuussa perustaen Liiketyöväen Liiton. Ajurit erosivat ja perustivat Suomen Ajurien Liiton heinäkuussa. Merimiesten erottua muodostettiin Suomen Merimiesten ja Lämmittäjäin Unioni 1920.
Sisällissodan jälkeen ammatillinen järjestäytyminen oli yleisesti ottaen lamassa, mutta satamatyöläiset muodostivat poikkeuksen. Järjestäytymisaste nousi sotaa edeltävälle tasolle jo 1919. SKL toteutti laajoja satamalakkoja, jotka olivat välitön syy muun muassa lakonmurtajajärjestö Vientirauhan perustamiseen. Lakot ja niissä kärsityt tappiot syvensivät työväenliikkeen suuntausten välisiä riitoja.
Liittoa johtivat Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen järjestäytyneet kommunistit ja vasemmistososialistit. Vuonna 1921 SKL erosi Kansainvälisestä kuljetustyöväen liitosta (ITF) pyrkiessään seuraamaan Profinternin linjauksia. Eron toteutuessa Profintern oli tosin jo muuttanut käsityksiään.
Vuonna 1921 SKL, Suomen Sahateollisuustyöväen Liitto ja Suomen Tehdas- ja Sekatyöväen Liitto yhdistyivät muodostaen Suomen Saha-, Kuljetus- ja Sekatyöväen Liiton. Alojen keskittämisestä yhteen liittoon oli keskusteltu jo pidemmän aikaa. Kyseisissä liitoissa oli runsaasti kausityöläisiä, jotka vaihtoivat alaa muutaman kuukauden välein joutuen samalla vaihtamaan liittoa. Aloista riippumatta vastassa olivat usein samat monialayhtiöt.
Aiheesta muualla

Kuljetustyöläinen-lehdet 1913–1917 (Kansalliskirjasto)
Star Wreck IV: The Kilpailu

Star Wreck IV: The Kilpailu on vuonna 1996 valmistunut Star Wreck -sarjan neljäs osa. Se oli ensimmäinen sarjan elokuva, joka editoitiin Windows-pohjaisessa editointiohjelmassa.[lähde? ]
Ylennyksen saanut amiraali Pirk uuden miehistönsä kanssa saa tehtävän zarquoneilta. Pirkin laivasto edustaa ihmiskuntaa kilpailussa, jossa pitää osoittaa pystyvänsä olemaan zarquonien arvoinen. Voittaja saa palkinnoksi voittamatonta teknologiaa. Kilpailuun on ottanut osaa muitakin; väkivaltakeinoja käyttäviä plingoneita, matalaa profiilia pitäviä turengeita sekä vapaakauppias ja palkkamurhaaja Hans Duo laivastoineen.
Rooliluettelo

Samuli Torssonen: Amiraali Pirk
Rudi Airisto: Dwarf (Wuh) / Zarquoni
Petri Lehtinen: Info
Anneli Torssonen: Mr. Blondi
Antti Satama: Hans Duo
Aiheesta muualla

Star Wreck IV: The Kilpailu Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Sumatrankäki

| Sumatrankäki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Käkilinnut Cuculiformes
Heimo::  Käet Cuculidae
Suku::  Korallinokkakäet Carpococcyx
Laji::  viridis
Kaksiosainen nimi
 Carpococcyx viridis  Salvadori, 1879 
Katso myös
   Sumatrankäki Wikispeciesissä   Sumatrankäki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sumatrankäki (Carpococcyx viridis) on huonosti tunnettu äärimmäisen uhanalainen käkilintu, jota tavataan endeemisenä vain Sumatran saarelta.
Koko ja ulkonäkö

Sumatrankäki on melko suurikokoinen noin 55 senttimetriä pitkä lintu, jolla on pitkä pyrstö. Laji on väritykseltään tumma. Siivet ja pyrstö ovat vihertäväntummia. Haaleanvihreätä on vaipassa, yläselässä, kaulan sivuilla, kyynärsulissa, kurkun alaosassa ja rinnan yläosassa. Loput vatsasta on kellertävänruskeat ja enemmän ruskeanpunaista kyljissä. Päässä on musta kruunu, joka muuttuu vihertäväksi kruunun takaosassa. Silmän ympärillä on vihreää, liilaa ja sinistä paljasta ihoa.
Lajin ääni rekisteröitiin ensimmäisen kerran vasta vuonna 2007.
Levinneisyys ja elinympäristö

Sumatrankäkeä tavataan pelkästään Indonesian Sumatran saarelta. Laji on havaittu vain muutamia kertoja ja se oli kadoksissa yli 80 vuotta, kunnes vuonna 1997 laji tunnistettiin yhdestä kuvasta Bukit Barisan Selatanin kansallispuistosta. Kaikki havainnot lajista on tehty Sumatran eteläosista Barisanin vuoristosta ja se onkin todennäköisesti todella harvinainen. Lajin lähisukulainen sundankäki on erittäin huomaamaton, mikä saattaa selittää myös osaksi havaintojen vähyyden.
Yksittäisten lintujen perusteella voidaan päätellä, että sumatrankäki elelee todennäköisesti metsissä vuorten juurelle tai alarinteissä 300–1400 metrin korkeudessa. Se saattaa asua myös alankoalueillakin, kuten sukulaislaji sundankäki.
Käyttäytyminen

Sumatrankäen käyttäytymisestä ei tiedetä juuri mitään. Se elää maanpinnalla ja pyydystää isoja selkärangattomia tai pieniä selkärankaisia ravinnokseen.
Aiheesta muualla

Sumatrankäen ääni (Arkistoitu – Internet Archive) (wav)
Kuva ja tietosivu Sumatrankäestä (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Sorvalampi (Pälkäne)

| Sorvalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Koordinaatit:  61°21′05″N, 24°34′00″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Mallasveden ja Pälkäneveden alue (35.71)
Laskujoki:  Huovinoja 
Järvinumero:  35.715.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  97 m  
Rantaviiva:  0,797 km  
Pinta-ala:  2,101 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSorvalampi 
Sorvalampi  on Pirkanmaalla Pälkäneellä Aitoon ja Holjan puolivälissä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,1 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Jouttijärven pohjoispuolella pellon reunassa olevalla soistuneella metsäalueella. Alavan suon itäpuolella kohoaa 25 metrin korkeuteen Sorvalamminmäki. Lammella ei ole kartan mukaan saaria ja se on matalana ruohottumassa umpeen. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä ja sen rannat ovat avosuota. Lampi on autio ja sen eteläpuolelta sen ohittaa seututie 325.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Mallasveden ja Pälkäneveden alueella (35.71), jonka Joutteselän alueeseen (35.715) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 97 metriä mpy. Lampi on luonteeltaan läpivirtausjärvi. Siihen tulee Jouttijärvestä alkava Pitkänsillanoja, jonka lammen laskuojana tunnetaan myös nimellä Huovinoja  Huovin peltojen takia. Kun se yhtyy Säynäjärvellä Koskuenkorvenojaan, muuttuu sen nimeksi Joutsenpohjanojaksi. Se laskee Pälkäneveden Jouttesselän Huhtalahteen.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa se sijaitsi metsämaastossa, mutta sen purojen ympäristöt oli raivattu niityiksi. Vuoden 1987 peruskartassa järvelle ilmaantuu pitkä lahti sen luoteispäähän.
Stephanorrhina

| Stephanorrhina |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Kovakuoriaiset Coleoptera
Yläheimo::  Turilasmaiset Scarabaeoidea
Heimo::  Lehtisarviset Scarabaeidae
Alaheimo::  Cetoniinae
Tribus::  Goliathini
Suku::  Stephanorrhina  Burmeister, 1842
Lajit
 Stephanorrhina adelpha  Stephanorrhina bella  Stephanorrhina guttata  Stephanorrhina haroldi  Stephanorrhina isabellae  Stephanorrhina julia  Stephanorrhina neumanni  Stephanorrhina princeps  Stephanorrhina simillima  Stephanorrhina simplex  Stephanorrhina tibialis 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Stephanorrhina on lehtisarvisiin kuuluva kovakuoriaissuku.
Aiheesta muualla

Stephanorrhina, Encyclopedia of Life (englanniksi)
Sosialistivallankumouksellinen taisteluosasto

Taiteilijan näkemys sisäministeri Vjatšeslav von Plehwen salamurhasta heinäkuussa 1904. Nitroglyseriini­pommit olivat keskeisiä sosialisti­vallan­kumouksellisen taisteluosaston iskuissa.
Sosialistivallankumouksellinen taisteluosasto (ven. Боева́я организа́ция, Bojevaja organizatsija) oli Venäjällä 1900-luvun alussa toiminut Sosialistivallankumouksellisen puolueen terroristisiipi. Se oli puolueen ryhmittymä, jolle oli tehtävänsä vuoksi annettu autonomia puolueen sisällä. Muistelmissaan osaston jäsen Boris Savinkov kutsui ryhmittymää ”terroristiprikaatiksi”. Osaston jäsenyys pyrittiin usein salaamaan jäsenten oman turvallisuuden vuoksi.
Osaston johto ja tausta

Sosialistivallankumouksellisen taisteluosaston perusti Grigori Geršuni vuonna 1902. Geršuni pidätettiin vuonna 1904, jolloin Jevno Azef valittiin hänen seuraajakseen oikeana kätenään Boris Savinkov. Azef toimi ohranan vakoojana. Hänen aikanaan osasto siirtyi käyttämään räjähteitä tuliaseiden sijasta. Jäsenistöön kuului yli neljäkymmentä miestä ja toistakymmentä naista. Kaikki eivät olleet talonpoikia ja työväkeä, vaan osa kuului aatelistoon, papistoon ja porvaristoon. Suuri osa jäsenistä oli 20–30-vuotiaita. Boris Savinkov valittiin vuonna 1908 osaston johtoon Azefin seuraajaksi, mutta taisteluosaston toiminta hiipui pian.
Toimintaa

Perustamisvuotensa 1902 huhtikuussa Sosialistivallankumouksellinen taisteluosasto suunnitteli ja toteutti Venäjän sisäministerin Dmitri Sipjaginin salamurhan. Toukokuussa 1903 osasto salamurhasi Ufan kuvernöörin Nikolai Bogdanovitšin. Heinäkuussa 1904 taisteluosasto salamurhasi Sipjaginin jälkeen sisäministeriksi valitun Vjatšeslav von Plehwen, jonka vaunuihin heitettiin pommi.
Toimintaa > Suuriruhtinas Sergei Aleksandrovitšin salamurha

Suuriruhtinas Sergei Aleksandrovitš, joka oli aikaisemmin toiminut Moskovan kenraalikuvernöörinä, oli 15. helmikuuta 1905 Elisabet Fjodorovnan Punaisen Ristin hyväntekeväisyyskonsertissa Bolšoi-teatterissa. Sosialistivallankumouksellinen taisteluosasto tunsi hänen reittinsä hyvin ja oli valmistellut hänen salamurhaansa sille päivälle. Salamurha oli tarkoitus toteuttaa pommilla. Aleksandrovitšin vaunuissa olivat myös tämän ottolapset, jotka huomattuaan eräs taisteluosaston aktiiveista päätti jättää heiluttamatta nenäliinaa, joka oli sovittu merkiksi muille, että he valmistautuisivat heittämään pommin. Syynä lienee ollut, että osaston tarkoituksena oli salamurhata Aleksandrovitš vahingoittamatta tämän perhettä, sillä maine raakalaismaisena ryhmänä olisi haitannut sosialistivallankumouksellisten tarkoitusperien toteuttamista.
Kaksi päivää myöhemmin, 17. helmikuuta, suuriruhtinas Aleksandrovitšin reki [lähde? ] kulki Kremlin muurien ulkopuolelle kello 14.45, jolloin Sosialistivallankumouksellisen taisteluosaston jäsen Ivan Kaljajev heitti häntä kohti nitroglyseriinipommin, joka putosi suoraan Aleksandrovitšin syliin. Suuriruhtinas Sergei Aleksandrovitš kuoli saamiinsa vammoihin heti.
Grigori Geršuni, Sosialisti­vallan­kumouksellisen taisteluosaston perustaja.
Ivan Kaljajev hieman suuriruhtinas Sergei Aleksandrovitšin murhan jälkeen. Hän sanoi heittäneensä nitroglyseriinipommin suuriruhtinaan vaunuihin noin neljän askeleen päästä.
Suuriruhtinas Aleksandrovitšin vaunujen jäänteet salamurhan jälkeen.
Syväraumanlahti

Rauman huvivenesatama.
Syväraumanlahti on noin kaksi kilometriä Rauman keskustan luoteispuolella sijaitseva merenlahti, jossa toimii yksi Suomen suurimmista pienvenesatamista. Lahti erottaa toisistaan Otanlahden ja Syvärauman kaupunginosat. Syväraumanlahden eteläpuolella sijaitsee Otalahden lisäksi virkistysalueena käytetty Fåfängan niemi, joka tunnetaan muun muassa Kiikartorni-nimisestä näkötornistaan. Syväraumanlahden pohjukkaa kutsutaan Kappelinsalmeksi.
Syväraumanlahden venesatamassa on noin 1 500 venepaikkaa, joista osa on ilmaisia vierasvenepaikkoja. Satamaan johtaa pohjoisesta 2,0 metrin ja lännestä 1,2 metrin syvyinen väylä.
Suokaniini

| Suokaniini |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Jäniseläimet Lagomorpha
Heimo::  Jänikset Leporidae
Suku::  Pumpulihäntäkaniinit Sylvilagus
Laji::  palustris
Kaksiosainen nimi
 Sylvilagus palustris  Bachman, 1837 
 Suokaniinin levinneisyys
Katso myös
   Suokaniini Wikispeciesissä   Suokaniini Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Suokaniini (Sylvilagus palustris) on Yhdysvaltain kaakkoisosien suoalueilla elävä jäniseläin. Sitä ei tule sekoittaa rämekaniiniin (Sylvilagus aquaticus).
Alalajit

Sylvilagus palustris palustris
Sylvilagus palustris paludicola
Sylvilagus palustris hefneri
Suha Arafat

Suha Daoud Arafat (arab. سهى داود عرفات‎, Suhā Dāwūd ʿArafāt, o.s. Tawil, arab. الطويل‎, aṭ-Ṭawīl; s. 17. heinäkuuta 1963) on palestiinalaishallinnon entisen presidentin Jasser Arafatin puoliso.
Elämä > Lapsuus ja nuoruus

Suha syntyi Jerusalemissa vuonna 1963 roomalaiskatolilaiseen perheeseen, joka asui Nablusissa ja myöhemmin Ramallahissa (silloin osa Jordaniaa). Suhan isä Daoud Tawil oli Jaffassa syntynyt ja Oxfordissa koulutettu pankkiiri. Suhan äiti Raymonda Hawa Tawil oli syntynyt Acressa ja oli poliittisesti mukana Palestiinan kysymyksessä. Suha opiskeli tyttökoulussa Beit Haninassa Jerusalemissa ja siirtyi sitten Sorbonnen yliopistoon Pariisiin. Pariisissa hän oli palestiinalaisopiskelijoiden järjestön Palestiinan opiskelijoiden yleisen liiton puheenjohtaja.
Elämä > Suhde Arafatiin

Suha tapasi Jasser Arafatin ensimmäistä kertaa vuonna 1985. Kun Arafat oli vierailulla Ranskassa vuonna 1989 Suha oli Arafatin tulkkina. Ennen kuin Arafat lähti hän pyysi Suhaa tulemaan Tunisiin, jossa oli PLO:n päämaja. Suha meni naimisiin Arafatin kanssa 17. heinäkuuta 1990, jolloin hän oli 27- ja Arafat 61-vuotias. Suha kääntyi tuolloin sunnalaiseen islamin uskoon jota pidetään monien palestiinalaisten keskuudessa kuitenkin vain kulissina. Suhalla ja Arafatilla on yksi lapsi, tytär Zahwa, joka syntyi 24. heinäkuuta 1995 Neuilly-sur-Seinessä Ranskassa. Helmikuussa 2004 Ranskassa alkoi tutkimus, koska Suhan pankkitilille oli tullut miljoonien dollareita, jotka todennäköisesti tulivat Jasser Arafatille osoitetuista varoista. Israel väitti rahan tulleen Al-Aksan marttyyrien prikaateilta.
Elämä > Arafatin kuolema

Kun Arafat teki kuolemaa Pariisissa olevassa Percyn sairaalassa vuonna 2004, Suha valvoi tämän vuoteen vieressä kun Arafat vajosi koomaan. 8. marraskuuta palestiinalaishallinto saapui tapaamaan Arafatia. Suha aiheutti skandaalin väittämällä palestiinalaishallinnon ”yrittävän haudata Arafatin elävältä”. Jasser Arafat kuoli 11. marraskuuta 2004. Palestiinalaishallinto maksaa Suhalle 10 000 dollaria kuukausittain, joka on tavallaan miehensä eläke. Sunday Times kuitenkin kirjoitti, että hän saa miljoonia dollareita PLO:lta ja elää ylellisesti Pariisin Neuilly-sur-Seinen hienostoalueella.
Elämä > Muutto Tunisiaan ja Maltalle

Suha ja Zahwa muuttivat vuonna 2004 Tunisiaan ja saivat kansalaisuuden. Vuonna 2007 Tunisian hallitus sanoi Suhan kansalaisuuden irti. Mitään syytä ei kerrottu. Al-Jazeera väitti, että Suhalla oli kiistoja eräiden liikemiesten kanssa. Sunday Times kirjoitti entisen presidentti Arafatin varoista, joita pitäisi käyttää hyväntekeväisyyteen. Suha muutti Tunisista Maltalle. Maltalaiset sanomalehdet kirjoittelivat hänen saapumisestaan. Suha asui Libyan suurlähetystössä ennen kuin osti 1,5 miljoonalla dollarilla talon Vallettasta. Libyan johtaja Muammar Gaddafi maksoi talon. Suha kiisti sen olleen poliittista, ja kertoi että Gaddafi oli vain hänen miehensä hyvä ystävä.
Elämä > Tunisian pidätysmääräys

Tunisin ensimmäisen oikeusasteen tuomioistuin antoi 31.10.2011 Suhalle kansainvälisen pidätysmääräyksen, joka koski korruptiota liiketoiminnassa vuonna 2006, jossa oli mukana Tunisian entisen presidentin Zine el-Abidine Ben Alin puoliso Leila Ben Ali . Suha julisti että hän aikoo tehdä yhteistyötä tunisialaisten syyttäjien kanssa jutussa. Pian sen jälkeen hän tuomitsi syytteet Tunisian oikeusjärjestelmän juonena hänen ja palestiinalaisten oikeuksien loukkaamisena. Suha oli tuolloin jo asettaunut asumaan Maltalle. Hän kiisti myös, että hänellä oli rahaa tai omaisuutta, joka kuuluisi Palestiinan kansallisiin tarpeisiin, ja hän sanoi vastustavansa suhteiden normalisointia Israelin kanssa.
Suha on asunut Maltalla vuodesta 2011.
Särkyneiden sydänten kulmilla

| ”Särkyneiden sydänten kulmilla” Järjestyshäiriö |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Yöjuttu
 Julkaistu: 14. helmikuuta 2015
 Tuottaja(t): Jyrki Tuovinen
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 03.35
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Järjestyshäiriön muut singlet
| ”Rantakatu” 2014 | ”Särkyneiden sydänten kulmilla” 2015 |   |
Särkyneiden sydänten kulmilla on Järjestyshäiriö-yhtyeen single heidän viidenneltä albumiltaan Yöjuttu. Kappaleen on säveltänyt Juho Markkanen ja sanoittanut Mikko Manninen. Se on albumin ensimmäinen single.
Särkyneiden sydänten kulmilla osallistui vuoden 2015 Uuden Musiikin Kilpailuun. Kappale selviytyi kilpailun finaaliin, jonka voittaja tulisi edustamaan Suomea vuoden 2015 Eurovision laulukilpailussa Itävallan Wienissä. Kappale oli suurimpia ennakkosuosikkeja, mutta lopulta Euroviisuihin pääsi Pertti Kurikan Nimipäivät.
Star Wreck: Legacy

Star Wreck: Legacy
Star Wreck: Legacy on vanhojen Star Wreck -elokuvien kokoelma. Mukana on myös muita vanhempia Samuli Torssosen lyhytelokuvia. Kokoelma julkaistiin 4. elokuuta 2006 Assembly-tapahtumassa.
Elokuvat

Kokoelma sisältää seuraavat elokuvat:
Elokuvat > Star Wreck

Star Wreck I
Star Wreck II: The Old Shit
Star Wreck III: Wrath of the Romuclans
Star Wreck IV: The Kilpailu
Star Wreck V: Lost Contact
Elokuvat > Muut

Birth of a Legacy -dokumentti
Ändy Bones I: Turhan Apinan Pässin Metsästäjät
Ändy Bones II: Yksin Pimeässä
Norjalainen Huora
Sketch show by Samuli and Markus.
Rampa (animation)
Suomen ratsuväki

Uudenmaan rakuunarykmentti Seinäjoella
Suomen ratsuväki oli Suomen puolustusvoimien puolustushaara vuosina 1918-1938. Ratsuväkeen kuuluneita yksiköitä ovat olleet mm. Hämeen ratsujääkäripataljoona ja Uudenmaan rakuunarykmentti.

[lähde? ] Vuoden 1918 ratsuväkiperinne alkoi jääkäriliikkeessä, kun sen piirissä perustettiin ratsujääkäreiden yksikkö. Jäger zu Pferde. Ratsuväkiperinnettä Suomessa ylläpitävät Ratsumieskilta RY ja Reserviratsastajat ry.
Itsenäistyneessä Suomessa Venäjän keisarikunnassa palvelleesta kenraaliluutnantti Mannerheim ylennettään ratsuväenkenraaliksi 1918. Toinen itsenäisen Suomen ratsuväenkenraali on ollut 1940 ylennetty Ernst Linder.
Aiheesta muualla

Suomalainen ratsuväki Ruotsin ajalla; Matti J. Kankaanpää, Virrat, 2016.
Hämeen ratsurykmentti – Hämeen ratsujääkäripataljoona 1917–1967 ; tekijät Martti Santavuori, Aapo Savolainen, Pertti Kilkki. Ratsumieskilta, Lahti 1967
Suomen ratsuväen historia 2. osa, Ratsuväki Suomen sodissa 1939–1944 ; tekijät Pertti Kilkki (Talvisota ja sotien välinen aika), Heikki Pohjanpää (Jatkosota). Sotatieteen laitoksen julkaisuja 28. Uudenmaan rakuunarykmentin säätiö, Helsinki 1991
Stipe Miocic

| Stipe Miocic |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. elokuuta 1982 (ikä 42) Euclid, Ohio
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Lempinimi:  The Silencer, Stone Cold Stipe
Aktiivisena:  2010–
Pituus:  193 cm
Paino:  109 kg
Painoluokka:  raskassarja
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  paini, nyrkkeily, brasilialainen jujutsu
Seura:  Strong Style Fight Team
Tilastot
Ottelut:  23
Voitot:  20
– tyrmäyksellä:  15
– päätöksellä:  5
Tappiot:  3
– tyrmäyksellä:  2
– päätöksellä:  1
Stipe Miocic (s. 19. elokuuta 1982 Euclid, Ohio) on yhdysvaltalainen vapaaottelija. Hän on ollut elokuusta 2019 lähtien UFC:n raskaansarjan mestari. Miocic oli 2016–2018 välisenä aikana UFC:n raskaansarjan mestari, jolloin hän puolusti mestaruuttaan ennätykselliset kolme kertaa.
Varhaiselämä

Miocic syntyi Yhdysvalloissa kroatialaisille vanhemmille. Hän pelasi Eastlake North High Schoolissa baseballia, jalkapalloa ja harrasti myös painia. Opiskeltuaan Clevelandin osavaltionyliopistossa ja Trevecca Nazarene yliopistossa hän sai kiinnostusta Major League Baseball seuroilta.
Vapaaottelu

Miocic aloitti vapaaottelemisen ohiolaisessa vapaaottelujärjestössä North American Allied Fight Seriesissa (NAAFS). Miocic otteli menestyksekkäästi kolmen ottelun verran voitettuaan kaikki tyrmäyksellä. Hän otteli tämän jälkeen William Pennia vastaan ykköshaastajan paikasta raskaansarjan mestaruudesta. Miocic voitti kamppailun tyrmäyksellä kahden minuutin jälkeen. Voiton myötä Miocic otteli Bobby Brentsia vastaan NAAFSin raskaansarjan mestaruudesta. Miocic voitti mestaruuden Brentsin luovutettua kamppailun toisessa erässä saatuaan osumia jalkaansa.