stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ukrainan itsenäisyyssota
Kansantasavallasta Neuvostoliittoon

Saksan aselepo länsivaltojen kanssa tuli voimaan 11. marraskuuta 1918. Tällöin ulkoinen tuki Skoropadskin hallitukselle hävisi. Ukrainalaiskansalliset sosialistit Symon Petljura ja Vladimir Vinnitšenko, Andrei Makarenko, Opanas Andrievski, Fedor Shevtsin Ukrainan kansallisliittona julistivat 13. marraskuuta kapinan Skorodpadskin hallintoa vastaan Beloi Tserkvissä. Tämä merkitsi sisäisen kuohunnan kiihtymistä. Skoropadskin nimittämä Fedir Lyzohubin hallitus joutui eroamaan 14. marraskuuta 1918, kun hänen kuultiin luvanneen Ukrainan liittyvän Neuvosto-Venäjään.lähde?
Skorodpatski kokosi uuden hallituksen, jonka pääministeriksi tuli Sergei Mykolajevitš, joka ehti olla pääministerinä joulukuun puoleen väliin ennen kuin hänet pidätettiin ja pantiin Lukjanivkan vankilaan, mistä hän vapautui helmikuussa 1919. Odessassa hän siirtyi kenraali Anton Denikinin palvelukseen vastaamaan elintarvikkeiden hankinnasta Etelä-Venäjän armeijalle. Denikin ja hänen seuraajansa Pjotr Wrangel taistelivat etelästä käsin sekä neuvostotasavaltaa että kansantasavaltaa vastaan.lähde?
Sota ja kansantasavallan loppu

Länsi-Ukrainan kansantasavalta perustettiin Kiovan seudulle joulukuussa 1918, mutta sen asema muodostui hankalaksi, sillä suuret sotilasvoimat liikehtivät alueella sekä idästä että lännestä. Ukrainalaiset eivät halunneet Puolaan liittymistä, sillä he pelkäsivät talonpoikien aseman heikentyvän puolalaisen feodalismin takia. Viimeisenä keinona länsiukrainalaiset yrittivät liittoutua muun Ukrainan kansallismielisiin, mutta jo alkuvuonna 1918 uusi kansantasavalta oli menettänyt mahdollisuutensa. Venäjän lokakuun vallankumous lisäsi bolševikkien kannatusta. Britannia ja Ranska taas olivat voittaneet Saksan maailmansodassa ja tukivat aseellisesti bolševikkien vastustajia Odessassa ja Krimillä. Tämän vuoksi koko Ukraina joutui sotatilaan. Neuvosto-Venäjän joukot miehittivät Kiovan ja maa julistettiin neuvostotasavallaksi vuonna 1919.
Sodan loppuvaihe

Sisäiset aseelliset yhteenotot jatkuivat edelleen vuonna 1919. Etelä-Ukrainassa oli tammikuusta 1919 alkaen Nestor Mahnon johtama Ukrainan vallankumouksellisen kapinallisarmeijan hallitsema, anarkismin oppeja toteuttanut Mahnovštšyna. Puolan armeija valloitti 7. toukokuuta 1920 Kiovan, osana Puolan–Neuvosto-Venäjän sotaa. Pian Kiova kuitenkin taas siirtyi venäläisten haltuun. Aselepo Puolan ja Venäjän välille solmittiin lokakuussa 1920. Sodan päättäneessä Riian rauhassa maaliskuussa 1921 suuri osa Ukrainaa liitettiin tulevaan Neuvostoliittoon. Länsi-Ukrainan osia (koko Galitsia ja sen osana muun muassa Lvivin kaupunki) siirtyi kuitenkin Puolan haltuun. Ukrainan itsenäisyys ei toteutunut, vaan maa jaettiin kahtia.lähde?
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ukrainan itsenäisyyssota Wikimedia Commonsissa
Kerenskin hyökkäys maailmansodan itärintamalla kesällä 1917.
Isänmaallinen mielenosoitus Kiovassa vuonna 1917.
Serdyuk-divisioonan kasakkaunivormu 1918
Ukrainan valtakunta ja kansantasavalta 1918 (tummansinisellä).
Pavlo Skoropadski, Saksan tuella valtaan noussut atamaani.
Turku Trojans

| Turku Trojans |
| --- | --- |

Seura
Perustettu:  1982
Kotikenttä:  Turun yläkenttä
Kaupunki:  Turku
Miesten sarjataso:  II-divisioona
Naisten sarjataso:  Naisten Vaahteraliiga
Värit:                
Miesten päävalmentaja:  Aki Halonen
Naisten päävalmentaja:  Kirsti Nirhamo
Mitalit
Vaahteramalja:  Miehet 1 (2003), Naiset 4 (2021, 2022, 2023, 2024)
SM-hopea:  9 (1984, 1992, 1993, 1994,  1998, 1999, 2002, 2004, 2014)
SM-pronssi:  5 (1991, 1997, 2000, 2001, 2015)
Spagettimalja:  1 (2013)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Turku Trojans on turkulainen amerikkalaisen jalkapallon seura. Sen miesten edustusjoukkue pelaa miesten II-divisioonassa ja naisten edustusjoukkue Naisten Vaahteraliigassa. Turku Trojansin kotikenttä on Turun yläkenttä.
Historia

Turku Trojans eli virallisemmin Turun Amerikkalainen Jalkapallo ry perustettiin 23. helmikuuta vuonna 1982. Perustajajäseninä oli kaksikymmentä urheilijaa. Jo perustamisvuoden maaliskuussa seura liittyi Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon Liittoon. Kolmantena kautenaan Trojans ylsi Vaahteraliigan loppuotteluun. Vaahteramalja V:ssa vastustajana oli helsinkiläinen East City Giants, joka vei mestaruuden tuloksella 45-7. Kaksi seuraavaa kautta sujuivat Trojansilta heikommin, mutta vuonna 1987 joukkue oli jälleen loppuottelussa. Välierässä se voitti FT Scotchin 28-7 ja Vaahteramalja VIII:ssa sitä vastassa oli Helsinki Roosters. Ottelu päättyi Roostersin voittoon 14-7.
Mestaruuskausi 2003

Talvella 2003 Trojans panosti aikaisempaa enemmän joukkueen valmennukseen. Vanhoista kokeneista pelaajista koottiin eri pelipaikoille omat erikoisvalmentajat ja huomiota kiinnitettiin myös lihashuoltoon ja juoksunopeuteen. Ulkomaalaisvahvistuksiksi Trojans onnistui saamaan erinomaiset pelimiehet, pelinrakentaja Clinton Pattersonin ja tukimies Marlon Grierin. Moni asia loksahti kesän aikana paikoilleen ja Vaahteramalja XXIV lunasti lopulta yli 20 vuoden turkulaisodotukset. Trojans vei mestaruuden voittamalla arkkivihollisensa Helsinki Roostersin numeroin 21-16.
Junioritoiminta

Trojansilla on Vaahteraliigajoukkueen lisäksi myös juniorijoukkueita. Trojanssilla on joukkueet B-junioreissa (alle 19-vuotiaat) ja C-junioreissa (alle 17-vuotiaat). Näiden lisäksi alle 15-vuotiaille on D-juniorijoukkue ja alle 13-vuotiaille E-juniorijoukkue, alle 11-vuotiaille F-juniorijoukkue ja alle 9-vuotiaille G-juniorijoukkue, joissa pelataan kevennetyillä säännöillä.
Vuosina 2008 ja 2009 Trojansin A-juniorit voittivat suomenmestaruuden. Tällä hetkellä seuralla ei ole joukkuetta A-junioreissa.
Kuva Vaahteraliigan ottelusta Trojans - Wolverines
Trojansin kotikenttä: Turun Yläkenttä
Donald Trump
Nuoruus

Donald Trump syntyi 14. kesäkuuta 1946 Queensissa New Yorkissa Frederick ”Fred” ja Mary MacLeod Trumpille. Hän oli neljäs vanhempiensa viidestä lapsesta. Hänen sisaruksiaan ovat Maryanne (1937–2023), Fred Jr. (1938–1981), Elizabeth (s. 1942) ja Robert (1948–2020). Trumpit ovat Norjan kuninkaan Haakon V Maununpojan (1270–1319) jälkeläisiä.
Trumpin isä oli kiinteistönvälitysmoguli, joka erikoistui keskituloisille tarkoitettujen kiinteistöjen kehittämiseen ja myymiseen New Yorkissa. Trumpin äiti oli muuttanut Yhdysvaltoihin Skotlannista 17-vuotiaana. Perhe vaurastui 1950-luvulla kiinteistöalan nousukaudella. Nuori Donald tutustui alaan kiertäessään isänsä mukana Queensissä kun tämä keräili vuokrarästejä vuokralaisiltaan.
Trumpia on kuvailtu energiseksi ja määrätietoiseksi lapseksi. Hän aloitti opintonsa Kew Forest School -yksityiskoulussa. Trump oli koulussa uppiniskainen ja sai usein arestia. Vanhemmat lähettivät 13-vuotiaan Donaldin New York Military Academyn sisäoppilaitokseen, jonka kurin he arvelivat tekevän hänelle hyvää. Trump menestyi hyvin opinnoissaan ja urheilussa, ja hänestä tuli opiskelijajohtaja. Hänen vahvin lajinsa oli baseball.
Trump valmistui sisäoppilaitoksesta vuonna 1964, minkä jälkeen hän siirtyi opiskelemaan Fordhamin yliopistoon. Kahden vuoden kuluttua hän siirtyi opiskelemaan Pennsylvanian yliopistoon, joka on arvostettu Ivy League -yliopisto. Hän suoritti taloustieteen alan alemman korkeakoulututkinnon Bachelor of Sciencen vuonna 1968 Wharton School of Finance -koulussa.
Opintojensa vuoksi Trump sai neljä lykkäystä kutsunnasta Vietnamin sotaan. Vuonna 1968 hän sai kokonaan vapautuksen kantapäänsä luupiikkien vuoksi.
Ura liike-elämässä > Kiinteistötoiminta

Fred Trump valitsi työnsä jatkajaksi Donaldin, sillä tämän isoveli Fred Jr. oli hänen mielestään liian pehmeä alalle. Valmistuttuaan Trump palasi New Yorkiin vuonna 1968 ja aloitti uransa kiinteistötoiminnassa isänsä yrityksessä, Elizabeth Trump & Sonissa, jonka päämaja oli Brooklynissa. Hän oli työskennellyt yrityksessä kesäisin jo opiskeluaikanaan. Vuonna 1971 Trump tuli isänsä tilalle yrityksen toimitusjohtajaksi ja nimesi yrityksen Trump Organizationiksi. Samana vuonna Trump myös muutti Manhattanille, missä hän loi yhteyksiä kaupungin vaikutusvaltaisiin ihmisiin ja osallistui useisiin suuriin rakennushankkeisiin.
Trumpin ensimmäinen miljoonaluokan kauppa oli Swifton Village -asuntokokonaisuuden myyminen Cincinnatissa. Trumpin asianajaja ja mentori 1970-luvulla oli kuuluisa kovapintainen juristi Roy Cohn.
Kun Pennsylvania Central Railroad ajautui konkurssiin, Trump hankki option yrityksen Länsi-Manhattanilla sijaitseviin ratapihoihin. Hän suunnitteli aluksi rakennuttavansa alueelle asuntoja, mutta suunnitelma epäonnistui kaupungin taloudellisten ongelmien takia. Vuonna 1978 kaupunki hankki osan alueesta käyttöönsä Trumpilta kongressikeskukseksi.
Vuonna 1974 Trump hankki option myös tuottamattomaan, mutta hyvällä paikalla sijaitsevaan Commodore-hotelliin. Hän onnistui neuvottelemaan New Yorkin kaupungilta suuria verovähennyksiä, joiden turvin hän kunnosti hotellirakennuksen ja avasi sen uudelleen vuonna 1980 tuottavana Grand Hyatt -nimisenä hotellina. Tapahtumasarja teki Trumpista New Yorkin tunnetun, mutta kiistanalaisen kiinteistöalan henkilön. Lisää mainetta Trump sai rakennutettuaan New Yorkin Fifth Avenuelle vuonna 1983 valmistuneen ylellisen ja uudenaikaisen asunto- ja liikerakennuksen Trump Towerin, jonne Trump siirsi yhtymänsä päämajan ja jonka kolmeen ylimpään kerrokseen Trump itse muutti.
Trump teki liiketoimensa hyvään aikaan 1970- ja 1980-luvun taitteessa ja hyötyi niin New Yorkin tonttimaan hintojen noususta, kaupungin rakennusbuumista, matkailun kasvusta kuin superrikkaiden määrän lisääntymisestäkin.
Ura liike-elämässä > Kasinotoiminta

Laajentaessaan toimintaansa kiinteistöalalla Trump kiinnostui myös kasinotoiminnasta. Vuonna 1980 hän onnistui hankkimaan kiinteistön Atlantic Citystä. Trump nimitti nuoremman veljensä Robertin johtamaan hanketta, jonka tarkoituksena oli hankkia kasinotoimintaan liittyvät luvat ja hankkeen rahoitus. Myöhemmin vuonna 1984 alueelle avattiin yhteistoiminnassa Holiday Inn -yhtiön kanssa Trump Plaza Hotel ja Trump Casino.
Trump onnistui saamaan omistukseensa myös maailman suurimman hotellikasinon, Atlantic Cityssä sijaitsevan Taj Mahalin sen ollessa rakenteilla. Kasinohotelli toimi vuosina 1990–2016. Vuonna 1988 Trump omisti jo kolmasosan Atlantic Cityn kasinoista, ja hän oli samalla saanut paljon valtaa kaupungin asioihin.
Ura liike-elämässä > Vaikeudet 1990-luvulla

Trump alkoi ajautua 1980-luvun lopulla vaikeuksiin otettuaan ylisuuria lainoja tekemiinsä kauppoihin. Vuonna 1990 kiinteistökaupan arvo laski, mikä vuorostaan johti Trumpin kiinteistötoiminnan tuottojen suureen laskuun. Trump Organizationille kertyi velkaa 900 miljoonaa dollaria, ja se kävi lähellä konkurssia. Atlantic Cityn kasinojen ylitarjonta aiheutti sen, että Trumpin kasinotoiminta ajautui vaikeuksiin, ja Taj Mahal hakeutui konkurssiin 1991. Myös Trumpin lentoyhtiö siirtyi pankille. Velkojat eivät kuitenkaan lähteneet ajamaan Trumpin kaikkia muitakin yrityksiä vararikkoon vaan päättivät sopia velat ja jättää aikaansaavana pitämänsä Trumpin yhtiöidensä johtoon. Näin Trump vältti henkilökohtaisen konkurssin ja piti itsellään merkittävän osan omaisuuttaan vaikka leikkasikin velkataakkaansa sadoilla miljoonilla. Seuraavaksi hän lainasi rahaa sisaruksiltaan sekä myi Plaza-hotellinsa ja huvijahtinsa sekä osan huvila-alueestaan Mar-a-Lagosta. Hän myös kohensi kasinoidensa tuloskuntoa ja hankki joukon varakkaita kumppaneita.
Vaikeuksiensa johdosta Trumpin henkilökohtaisen omaisuuden arvioitiin 1990-luvulla laskeneen 1,7 miljardista dollarista 500 miljoonaan.
Ura liike-elämässä > Paluu

Talouden vahvistuessa 1990-luvun lopulla Trumpin onni kääntyi jälleen. Hän sai Deutsche Bankilta satojen miljoonien dollarien lainaa rakennushankkeisiin kuten New Yorkin Trump World Tower (2001) ja Chicagon Trump International Hotel and Tower (2009). Trumpin kasinotoiminta oli kuitenkin yhä vaikeuksissa, ja Trump Hotels & Casino Resorts meni konkurssiin vuonna 2004 kuten myös uudella nimellään Trump Entertainment Resorts vuonna 2009.
Ura liike-elämässä > Golftoiminta ja muu urheilutoiminta

Trump omistaa 17 golfkenttää, joista osan hän on itse rakennuttanut. Niistä suurin osa on Yhdysvalloissa, kolme Britteinsaarilla ja kaksi Dubaissa. Trumpin omistama Trump Turnberry on Britteinsaarten arvostetuin golfkenttä.
Vuonna 1983 Trump osti New Jersey Generals -jalkapallojoukkueen.
Ura liike-elämässä > Brändituotteet

Trumpin erilaisia brändituotteita ovat muun muassa pihvit, votka, solmiot, viinit, deodorantit, kalusteet, aikakauslehdet ja pullovesi. Trump myy lisäksi oikeuksia oman nimensä käyttöön rakennusten nimissä, minkä seurauksena kolmasosalla Trumpin nimeä kantavista rakennuksista maailmalla ei ole muuta yhteyttä Trumpiin kuin nimi.
Ura liike-elämässä > Trump University

Trump perusti vuonna 2004 Trump Universityn, joka myi kiinteistöalan koulutuskursseja 1 500 – 35 000 dollarilla. Nimi muutettiin Trump Entreprenaur Initiativeksi vuonna 2010 New Yorkin osavaltion poliisien saatua selville, että yliopisto rikkoi osavaltion lakeja sen ”yliopisto” tunnuksen vuoksi. Trump maksoi myöhemmin 25 miljoonan dollarin korvaukset sen opiskelijoille, jotka syyttivät yliopistoa petoksesta.
Ura liike-elämässä > Omaisuus

Forbes-lehti arvioi vuonna 2019 Trumpin omaisuudeksi 3,1 miljardia dollaria eli 2,7 miljardia euroa, josta 1,3 miljardia euroa oli Trumpin omistamien kiinteistöjen arvo ja 120 miljoonaa euroa oli käteistä tai muuta rahoitusomaisuutta. Omaisuudellaan hän olisi ollut maailman 715. rikkain ihminen.
Vuonna 2017 Forbes arvioi Trumpin omaisuuden arvoksi 3,1 miljardia dollaria. Vuonna 2015 omaisuuden arvo oli 4,5 miljardia dollaria, ja Trump oli siten tuolloin Yhdysvaltain 133. ja maailman 405. rikkaimman henkilön. 1990-luvulla Forbes arvioi Trumpin omaisuuden arvoksi noin 500 miljoonaa dollaria. Hänen oma arvionsa oli 1,5 miljardia.
Trumpin omaisuuden arvo nousi puheenaiheeksi hänen presidentinvaalikampanjassaan vuonna 2016. Trump kieltäytyi poikkeuksellisesti julkistamasta verotietojaan ennen vaaleja.
Trump on väittänyt luoneensa omaisuutensa omalla toiminnallaan, mutta on myös saanut isältään Fred Trumpilta yli 400 miljoonaa dollaria. Erilaisten järjestelyjen avulla isä-Trumpin perilliset maksoivat vain viiden prosentin perintöveron.
Ura viihteessä

Vuonna 2004 Donald Trump alkoi esiintyä tosi-tv-sarja Diilissä (engl. The Apprentice). Ohjelmassa joukko kilpailijoita hakee työpaikkaa Trumpin yhtiöstä, ja voittaja palkattiin Trumpin palvelukseen vuoden perehdyttämissopimuksella 250 000 dollarin palkalla. Sarjasta tuli suosittu, ja se kasvatti Trumpin tunnettuutta. Myöhemmin sarjasta tehtiin myös useita johdannaisversioita, kuten The Celebrity Apprentice, jossa kilpailijoina oli julkisuuden henkilöitä. Vuonna 2005 Trump oli ehdolla Primetime Emmy -palkinnon saajaksi osastaan Diilissä.
Trump on esiintynyt mielellään televisiosarjoissa ja elokuvissa. Näyttelijä Matt Damon paljasti vuonna 2017, että Trump vaati cameorooleja vastineeksi siitä, että hänen omistamiaan rakennuksia käytettiin kuvauksissa. Jo 1990-luvulla hän oli vierailevana tähtenä sarjoissa Nanny (1996), Bel-Airin prinssi (1993) ja Sinkkuelämää (1989 ja 1999). 2000-luvun aikana hän on esiintynyt muun muassa Seesamtiessä, Päivien viemässä ja Wall Streetin valtiattaressa. Hän on esiintynyt myös sivuroolissa elokuvissa Haamut eivät kykene (1989), Yksin kotona 2 – Eksynyt New Yorkissa (1992), The Little Rascals (1994), Wall Streetin valtiatar (1996), Eddie (1996), Zoolander (2001) ja Kahden viikon iskuaika (2002). Tammikuussa 2007 Trump sai tähden Hollywood Walk of Famelle.
Trump on osallistunut showpainiorganisaatio WWE:n toimintaan, ja Atlantic Cityn Trump Plazalla on järjestetty kaksi Wrestlemania-tapahtumaa. Vuoden 2007 tammikuussa Trump keskeytti Vince McMahonin juontaman WWE-tapahtuman pudottamalla yleisön keskelle kymmeniä tuhansia dollareita. McMahon haastoi Trumpin ”miljardöörien taistoon” tulevassa Wrestlemania-tapahtumassa. Tapahtumassa Trumpia ja McMahonia edustavat showpainijat kilpailivat. Se, kumman showpainija voittaisi, saisi ajella häviävän miljardöörin kaljuksi. Trump voitti tapahtuman. Trump valittiin WWE:n Hall of Fameen vuonna 2013.
Vuosina 1996–2015 Trump oli yksi Miss Universum-, Miss USA- ja Miss Teen USA -kauneuskilpailujen omistajista. Kesäkuussa 2015 NBC-televisioyhtiö lopetti yhteistyön Trumpin kanssa tämän maahanmuuttoon liittyvien puheiden vuoksi, ja Trumpin oli etsittävä kauneuskilpailuille uusi kanava. Myöhemmin syyskuussa 2015 Trump myi omistusoikeutensa kauneuskilpailuihin pois.
Poliittinen ura > Poliittinen toiminta 1988–2012

Trump harkitsi ehdokkuutta presidentinvaaleissa 1988, 2004, 2008 ja 2012, sekä New Yorkin kuvernöörinvaaleissa 2006 ja 2014. Näihin vaaleihin hän ei kuitenkaan lopulta lähtenyt vakavissaan mukaan. Vuoden 1988 presidentinvaaleissa hän oli myös yksi mahdollisista ehdokkaista George H. W. Bushin varapresidentiksi, mutta virka meni lopulta Dan Quaylelle. On epäselvää, oliko ajatus varapresidenttiydestä alkujaan Bushin vai Trumpin. Vuoden 2000 presidentinvaaleissa Trump pyrki reformipuolueen presidenttiehdokkaaksi mutta jätti kampanjansa kesken. Vuonna 2011 järjestetyissä kyselyissä Trumpilla oli paljon kannatusta republikaanipuolueen vuoden 2012 presidenttiehdokkaaksi, ja paikoittain hänen kannatuksensa oli muun muassa esivaalien lopullista voittajaa, Mitt Romneytä, suurempaa. 16. toukokuuta 2011 Trump kuitenkin ilmoitti, ettei hae puolueen presidenttiehdokkuutta.
Poliittinen ura > Presidenttiehdokkuus 2016 > Republikaanipuolueen esivaalikampanja

Trump ilmoitti 26. kesäkuuta 2015 tavoittelevansa republikaanipuolueen presidenttiehdokkuutta vuoden 2016 presidentinvaaleissa. 
Esivaalien aikana Trump rahoitti vaalikampanjansa kokonaan itse.
Trump ilmoittautui republikaanien esivaaliehdokkaaksi tilanteessa, jossa republikaanien ja etenkin sen konservatiivisen ja veroja vastustavan Teekutsuliikkeen kannattajien keskuudessa oli paljon tyytymättömyyttä maan tilaan. Trump suuntasi vaalikampanjansa konservatiiveihin kuten herätyskristittyihin, paleokonservatiiveihin, libertaristeihin ja nationalisteihin. Äärioikeistolaiselta alt-right-liikkeeltä saamansa tuen Trump kuitenkin itse tuomitsi presidentinvaalien jälkeen.
Trumpin vaalitunnus oli ”Make America Great Again”, ’Tehdään Amerikasta taas suuri’. Trump julisti olevansa kaikkien Amerikan huomiotta jätettyjen, halveksittujen, hylättyjen ja unohdettujen ääni. Trump lupasi muun muassa nostaa Yhdysvaltain kansalliset edut etusijalle, romuttaa presidentti Barack Obaman säätelytalouden osat, alentaa veroja, palauttaa Yhdysvaltoihin teollisuustyöpaikkoja uusilla kauppasopimuksilla ja veronalennuksilla sekä laittaa poliittinen ja taloudellinen eliitti kuriin. Trump esitti muun muassa kaikkien laittomien maahanmuuttajien karkottamista, muurin pystyttämistä Meksikon ja Yhdysvaltain rajalle ja väliaikaista kieltoa muslimien pääsylle Yhdysvaltoihin.
Trumpin oikeistopopulistinen politiikka toi hänelle merkittävää kannatusta työväenluokan keskuudessa ja nostatti jatkuvia kohuja tiedotusvälineissä. Kannatuskyselyissä hän nousi puolueen johtavaksi ehdokkaaksi syksyllä 2015.
Kisasta luopuneista ehdokkaista Chris Christie ja Ben Carson asettuivat tukemaan Trumpia jo esivaalien aikaan. Republikaanien sisällä Trumpia vastustivat puolue-eliitti ja valtaansa menettäneet uuskonservatiivit. Näistä avoimimmin Trumpia vastaan asettuivat republikaanien edelliset presidenttiehdokkaat John McCain ja Mitt Romney. Entinen presidentti George W. Bush ilmoitti äänestäneensä presidentinvaaleissa tyhjää.
Lopulta republikaanien enemmistö asettui Trumpin taakse. Myös kristillinen oikeisto asettui Trumpin taakse vaikka näkikin Trumpin epäkristillisenä. Trump kohdisti kristilliseen oikeistoon monia vaalilupauksia, joista tärkeimpiä oli lupaus nimittää korkeimpaan oikeuteen ainoastaan kristilliselle oikeistolle sopivia ehdokkaita.
Trumpista tuli republikaanipuolueen oletettu presidenttiehdokas, kun hänen viimeiset kilpailijansa Ted Cruz ja John Kasich luopuivat presidenttikilvasta 3. ja 4. toukokuuta. 26. toukokuuta Trump oli kerännyt vaadittavat 1 237 valitsijamiestä tullakseen nimitetyksi republikaanien presidenttiehdokkaaksi. Asia varmistui, kun joukko sitoutumattomia valitsijamiehiä lupautui tukemaan Trumpia.
Poliittinen ura > Presidenttiehdokkuus 2016 > Presidentinvaalikampanja

Trump nimettiin republikaanien presidenttiehdokkaaksi republikaanien vaalikokouksessa 21. heinäkuuta 2016. Trump nimesi varapresidenttiehdokkaakseen Mike Pencen.
Trumpin ensimmäisenä kampanjapäällikkönä oli Corey Lewandowski, jonka Trump erotti kesäkuussa 2016. Seuraajaksi nimitettiin Paul Manafort. Kolmantena Trumpin kampanjapäällikkönä toimi republikaaninen strategisti Kellyanne Conway elokuusta 2016. Samaan aikaan Steve Bannon palkattiin kampanjan toimitusjohtajaksi.
Trumpin ja Hillary Clintonin vaalikampanjat olivat hyvin vastakkaiset. Konservatiiveihin, valkoiseen työväkeen ja kristilliseen oikeistoon vedonneesta Trumpista poiketen Clinton puolusti tulonsiirtoja ja vetosi luokkanäkökohtiin, korosti vähemmistöjen kuten homoseksuaalien tasa-arvoa ja vältti kulttuurisotien arvokysymyksiä.
Poliittinen ura > Kannattajaprofiili

CNN:n kyselyn mukaan (syyskuu 2016) Trumpia kannattivat erityisesti miehet, valkoihoiset, iäkkäät ja kouluttamattomat.
Valkoiset amerikkalaiset olivat Trumpin ydinkannattajaryhmää. Heistä 58 prosenttia äänesti Trumpia. Valkoisista miehistä häntä kannatti 63 prosenttia, naisista 53 prosenttia. Trump sai enemmistön myös nuorten ja korkeasti koulutettujen äänistä, joiden povattiin menevän Clintonille. Ainoa eritelty ryhmä, jossa Trump ei voittanut, oli valkoiset yliopistotutkinnon suorittaneet naiset, joista 45 prosenttia äänesti Trumpia ja 51 prosenttia Clintonia.
Trumpin kannatuksessa oli Bradley-ilmiön tyyppisiä piirteitä. Lokakuun puolivälin kyselyssä 39 prosenttia korkeasti koulutetuista valkoisista ilmoitti äänestävänsä Trumpia. Vaalien jälkeisessä ovensuukyselyssä 49 prosenttia tästä ryhmästä oli antanut äänensä Trumpille.
Julkisuuden henkilöistä Trumpia tukivat muun muassa Mike Tyson, Dennis Rodman, Scott Baio, Gene Simmons, Tila Tequila, Hulk Hogan, Natalie Gulbis, Charlie Sheen, Kendra Wilkinson, Ted Nugent ja Tom Brady.
Poliittinen ura > Poliittisia näkemyksiä ennen presidenttikautta > Poliittinen sijainti

Trump on tullut tunnetuksi ristiriitaisista ja vastakkaisista näkemyksistään. Tämä jatkui myös hänen presidenttikampanjansa aikana. Trumpia on luonnehdittu ennen kaikkea populistiksi, jonka näkemyksillä on tapana muuttua sen mukaan, millaiselle yleisölle hän mielipiteitään esittää.
Trump on useasti kutsunut poliittisia kantojaan laaja-alaisiksi. Voidakseen äänestää paikallisissa esivaaleissa hän rekisteröityi republikaaniksi vuonna 1987. Hän vaihtoi itsenäisyyspuolueeseen eli New Yorkin reformipuolueeseen 1999, sitten demokraatteihin 2001, takaisin republikaaneihin 2009, jotka hän jätti 2011 kunnes rekisteröityi takaisin 2012.
Trumpin presidenttikampanjaa leimasi ennen kaikkea vahva populismi ja nationalismi. Pyrkiessään republikaanisen puolueen ehdokkaaksi Trump omaksui monia konservatiivisiksi, äärioikeistolaisiksi ja rasistisiksi miellettyjä poliittisia kantoja, kuten abortin ja muslimien maahantulon kieltäminen.
Trump on monella tavoin hylännyt republikaanisen puolueen viime vuosikymmenten linjan, ja häntä on kutsuttu toimijaksi, joka on kiteyttänyt puolueen luonteen muutoksen 2010-luvulla. 1980-luvulla alkaneen uusliberaalin talouspolitiikan aikana työläisten asema on Yhdysvalloissa huonontunut ja keskiluokan asema juuttunut paikalleen. Trump vastasi tähän tilanteeseen ottamalla kielteisen linjan maahanmuuttoon ja vapaakauppaan. Turvallisuuspolitiikassa Trump on vastustanut George W. Bushin aloittamaa Irakin sotaa ja uuskonservatiivien ajatusta demokratian levittämisestä maailmaan. Republikaanien kannattajien ydinjoukoksi tulivat heikosti koulutetut, pienituloiset, maaseudulla asuvat valkoiset.