stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Salaiset numerot
Kappaleet

Yksin ruma tyttö tanssii – 4.05
Muotitietoinen – 1.47
Matkamuistoja – 2.15
Rock on, Rudy – 2.30
Rikas, rakas ja yksinäinen – 2.30
Itke en – 1.50
Jossain joku vieläkin sua kaipaa – 3.21
Pikkutyttö – 3.00
Tyttö, jota rakastan – 2.53
Anna (ehkä huomenna on kaikki toisin) – 1.44
Uni, joka pääty ei – 4.38
En tahdo sinua enää – 2.32
En yksinäinen ollut silloin – 2.40
Erämaan salaisuus – 2.45
Preeriaa – 3.18
Carolina – 1.34
Tuhannen markan seteli – 3.14
Hulivili-pojan humppa – 2.11
Jos lähdet, Laila – 2.24
Ei se tyttö tule takaisin – 1.41
Sua rakastan – 2.02
Enää ei olla niinkuin ennen – 2.53
Neiti Nieminen – 2.40
Ei tytöt sitä tietää saa – 1.40
Siperia – 2.38
Lainsuojattomat – 3.21
Hevosella Helsinkiin – 2.07
Samo ku waar

| Samo ku waar |
| --- | --- |
[[Tiedosto:{{{Kuva}}}|200px|{{{Kuvateksti}}}]] {{{Kuvateksti}}}
Valtio:   Somalimaa
Säveltäjä:  Hassan Sheikh Mumin
Sanoittaja:  Hassan Sheikh Mumin
Sävelletty:  1997
Suomenkielinen nimi:  "Elä ikuisessa rauhassa"
   kansallislaulu soitettuna ilman sanoja 
Samo ku waar on Somalimaan kansallislaulu ja yksi kansallissymboleista. Sen on sanoittanut ja säveltänyt somalimaalainen näytelmäkirjailija ja sanoittaja Hassan Sheikh Mumin. Laulu otettiin käyttöön vuonna 1997 ja se lauletaan somaliksi.
Sanat somaliksi

Samo ku waar, samo ku waar, saamo ku waar
Sarreeye calanka sudhan bilay dhulkiisaa,
Samo ku waariyoo iyo bogaadin sugan
Hanbalyo suuban kugu salaannee saamo ku waar
Geesiyaashii naftooda u sadqeeyay qarannimada Somaliland
Xuskooda dhowrsan kugu salaannee samo ku waar
Guulside xanbaarsan soo noqoshadiisa
kalsooniduu mutaystayee dastuurka ku salaannee
Midnimo walaalnimo goobanimo islaanimo kugu salaanee samow samidiyo
Samo ku waar samo ku waar saamo ku waar
Lähde:
Salma Paralluelo

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Salma Paralluelo vuonna 2023. |  Salma Paralluelo vuonna 2023. |  Salma Paralluelo vuonna 2023. |  |
Maa:   Espanja
Naisten jalkapallo
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Australia & Uusi-Seelanti 2023 | Jalkapallo |  |
Salma Celeste Paralluelo Ayingono (s. 13. marraskuuta 2003 Zaragoza) on espanjalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa seuratasolla FC Barcelonaa sekä Espanjan naisten maajoukkuetta.
Paralluelo kilpaili nuorempana yleisurheilussa. Hän osallistui 15-vuotiaana vuonna 2019 aikuisten sisäratojen Euroopan-mestaruuskilpailuihin 400 metrin juoksussa ja teki samana vuonna 400 metrin aitajuoksussa alle 18-vuotiaiden maailman kärkituloksen. Hänen ennätyksensä aitamatkalla on 57,36 vuodelta 2020.
Jalkapallossa Paralluelo voitti vuonna 2018 alle 18-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden ja maailmanmestaruuden. Vuonna 2022 hän voitti alle 20-vuotiaiden maailmanmestaruuden ja teki loppuottelussa Japania vastaan kaksi maalia Espanjan voittaessa maalein 3–1.
Paralluelo voitti Espanjan naisten maajoukkueen pelaajana maailmanmestaruuden MM-kilpailuissa 2023. Hän pelasi joukkueensa kaikki seitsemän ottelua ja teki 2–1-voittomaalin jatkoajalla puolivälierässä Alankomaita vastaan ja 1–0-johtomaalin 2–1-voittoon päättyneessä välierässä Ruotsia vastaan. Paralluelo pelasi myös kesäolympialaisissa 2024 Espanjan neljänneksi sijoittuneessa joukkueessa ja teki yhden maalin tappiollisessa välierässä Brasiliaa vastaan.
Samoa Observer

Samoa Observer on Samoan ainoa päivittäin ilmestyvä sanomalehti. Savea Sano Malifa aloitti sen julkaisun lokakuussa 1978. Lehti ilmestyi lyhyen aikaa vuonna 1994 vain kaksi kertaa viikossa, mutta marraskuusta 1994 lähtien se on taas ollut päivittäinen.
Aiheesta muualla

Samoa Observer Online (englanniksi)
Saksan ralli 2019

|  Saksan ralli 2019 |
| --- | --- |
 10. osakilpailu 14 osakilpailusta kaudella 2019. 


Palkintokoroke
Voittaja:   Ott Tänak  Martin Järveoja  (Toyota)
Toinen:   Kris Meeke  Sebastian Marshall  (Toyota)
Kolmas:   Jari-Matti Latvala  Miikka Anttila  (Toyota)
Saksan ralli 2019 (virallisesti 37. ADAC Rallye Deutschland 2019) oli Rallin MM-sarjan kauden 2019 kymmenes osakilpailu, joka ajettiin 22.–25. elokuuta.
Tulokset

| Sija | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Ott Tänak |  Martin Järveoja | Toyota Yaris WRC | 3:15.29,8 |  | 25 |
| 2. |  Kris Meeke |  Sebastian Marshall | Toyota Yaris WRC | 3:15.50,6 | +20,8 | 18+2 |
| 3. |  Jari-Matti Latvala |  Miikka Anttila | Toyota Yaris WRC | 3:16.05,8 | +36,0 | 15+3 |
| 4. |  Thierry Neuville |  Nicolas Gilsoul | Hyundai i20 Coupe WRC | 3:16.28,3 | +58,5 | 12+5 |
| 5. |  Daniel Sordo |  Carlos del Barrio | Hyundai i20 Coupe WRC | 3:16.46,4 | +1.16,6 | 10 |
| 6. |  Andreas Mikkelsen |  Anders Jæger | Hyundai i20 Coupe WRC | 3:17.16,0 | +1.46,2 | 8 |
| 7. |  Sébastien Ogier |  Julien Ingrassia | Citroën C3 WRC | 3:17.26,1 | +1.56,3 | 6+1 |
| 8. |  Esapekka Lappi |  Janne Ferm | Citroën C3 WRC | 3:17.32,0 | +2.02,2 | 4 |
| 9. |  Gus Greensmith |  Elliott Edmondson | Ford Fiesta WRC | 3:21:52,0 | +6:22,2 | 2 |
| 10. |  Takamoto Katsuta |  Daniel Barritt | Toyota Yaris WRC | 3:23.49,0 | +8.19,2 | 1 |
Lähde:
Muuta

Toyotan ensimmäinen kolmoisvoitto.
Takamoto Katsutan ensimmäinen piste.
Robin Keihäs

| Robin Keihäs> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 24. tammikuuta 2004 (ikä 20) Raisio, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  78 kg
Seura
Seura:  TPS
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  78
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2024–
Robin Lennart Keihäs (s. 24. tammikuuta 2004 Raisio) on suomalainen jääkiekkoilija, joka edustaa SM-liigajoukkue Turun Palloseuraa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Keihäs osaa pelata myös laidassa. Hän pelaa pääasiassa seuran U20-joukkueessa.
Ura > Seuraura

Keihäs aloitti jääkiekkoilun 6–7-vuotiaana Raision Nuorisokiekossa. Hän siirtyi 14-vuotiaana Turun Palloseuraan. Keihäs toimi kaudella 2019–2020 seuran C-nuorten kapteenina. Kausi 2020–2021 hänellä päättyi jo lokakuussa 2020 leikkaushoitoa vaatineen lonkkavamman vuoksi. Kaudella 2021–2022 Keihäs voitti U20 SM-pronssia, kuten myös kaudella 2022–2023. Kauden 2023–2024 päätteeksi hän voitti U20 SM-hopeaa.
Kesällä 2024 Keihäs nousi TPS:n SM-liigarinkiin. Hän onnistui nousemaan harjoituskaudella joukkueen kokoonpanoon ja Keihäs teki liigadebyyttinsä kauden 2024–2025 avauskierroksella 10. syyskuuta 2024 vieraissa Tapparaa vastaan. Keihäs merkittiin TPS:n nelossentteriksi laidoilleen Topias Haapanen ja Aatos Koivu. Hän sai ottelussa jääaikaa 7.36 minuuttia ja Keihäs sai myös syöttöpisteen Haapasen tekemään avausmaaliin.
Ura > Maajoukkueura

Keihäs on pelannut neljä nuorten ja yhdeksän poikien maaottelua.
Muuta

Keihäs valmistui ylioppilaaksi Kerttulin lukiosta syksyllä 2023.
Sandwich (Kent)

| Sandwich |
| --- | --- |
 Pyhän Thomas Becketin sairaala 1300-luvulta.
 fiSandwich 
 51°16′30″N, 1°20′20″E 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Alue:  Kaakkois-Englanti
Kreivikunta:  Kent
Hallintopiiri:  Dover
Hallinnon tyyppi:  Kunta
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  9 km²
Väestö
Väkiluku (2021):  4 900
Väestötiheys:  563 as./km²
 www.sandwichtowncouncil.gov.uk 
Sandwich on vajaan 4 900 asukkaan kaupunki ja kunta (civil parish) Kentin kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Hallinnollisesti se kuuluu Doverin hallintopiiriin ja sijaitsee sen pohjoisosassa kolmen kilometrin päässä Pohjanmeren rannikosta.
Varhaisimmassa kirjallisessa lähteessä vuodelta 664 Sandwich mainitaan saksien asuinpaikkana. Entisinä aikoina mereltä pääsi vielä kaupungin satamaan Stourjokea pitkin. Sandwich oli syrjäyttänyt  800-luvulle tultaessa läheisen Richboroughin roomalaisaikaisen sataman. Keskiajalla se kukoisti sillin kalastuksen ja kaupan ansiosta. Se liittyi Cinque Portsin jäsenkaupungiksi 1000-luvulla ja sai kaupunkipiirin oikeudet vuonna 1226. Kaupunki taantui 1600-lukuun mennessä laivareitin lietyttyä, vaikka Ranskasta ja Flanderista paenneet protestantit kasvattivatkin sen väkilukua hetkellisesti.
Sandwichissä on enemmän suojeltuja rakennuksia henkeä kohti kuin millään muulla paikkakunnalla Englannissa, ja se on yksi maan parhaiten säilyneistä keskiaikaisista kaupungeista. Kunnassa on kolme isohkoa keskiaikaista kirkkoa ja tunnettu golfkenttä. Se on myös nimellisesti Sandwichin jaarlikunnan keskuspaikka ja antanut nimensä samannimiselle kerrosvoileivälle Sandwichin 4. jaarlin kautta.
Sandy Duncan

| Sandy Duncan |
| --- | --- |
 The Sandy Duncan Shown näyttelijöitä; Duncan keskellä alarivissä.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sandra Kay Duncan
Syntynyt: 20. helmikuuta 1946 (ikä 78) Henderson, Teksas, Yhdysvallat
Näyttelijä
Aktiivisena:  1964–
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Sandra Kay "Sandy" Duncan (s. 20. helmikuuta 1946 Henderson, Teksas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä.
Hän on esiintynyt televisiossa vuodesta 1964. Hänellä oli myös 1970-luvun alussa oma televisio-show (The Sandy Duncan Show, 1972).
Duncan on ollut kolmesti naimisissa. Hänen ensimmäinen aviomies oli Bruce Scott (1968–1972), toinen Thomas Calcaterra (1973–1979) sekä nykyinen Don Correia (1980–), jonka kanssa hänellä on kaksi lasta, Jeffrey (s. 1983) ja Michael (s. 1984).
Hänellä on ollut lukuisia tunnettuja rooleja, joista yksi on sarjassa The Hogan Family jossa hän näytteli vuosina 1987–1991 Sandy Hogan -nimistä naista.
Vuonna 1971 hän esiintyi komediasarjassa Funny Face esittäen Sandy Stocktonia.
Röhkijäkala

| Röhkijäkala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Murisijat Haemulidae
Suku::  Anisotremus
Laji::  virginicus
Kaksiosainen nimi
 Anisotremus virginicus  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Röhkijäkala Wikispeciesissä   Röhkijäkala Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Röhkijäkala (Anisotremus virginicus) on murisijoihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan lämpimissä vesissä Atlantin länsiosissa.
Koko ja ulkonäkö

Röhkijäkala kasvaa useimmiten 25–30 cm pitkäksi, mutta suurimmat yksilöt voivat olla 40 cm pitkiä. Laji on ruumiinrakenteeltaan korkea- ja litteäruumiinen ja nelikulmainen. Selkäevä on pitkä ja sen keskellä on lovi. Kalan pyrstöevä on voimakkaasti haarautunut. Täysikasvuinen röhkijäkalan ruumis on sinertävän harmaa ja siinä on useita keltaisia poikkijuovia. Pää on keltainen. Silmien kohdalla on viisto musta pystyraita ja toinen musta pystyraita on kiduskannen takana. Evät ovat mustat. Nuorten röhkijäkalojen ruumiissa on kaksi mustaa poikkijuovaa. Röhkijäkala voi muodostaa hampaillaan murahtehtelevia tai röhkiviä ääniä.
Levinneisyys ja elintavat

Röhkijäkalaa tavataan Floridasta ja Meksikonlahdelta Brasiliaan ulottuvalta alueelta. Se elää koralliriutoilla ja mangroveissa joko yksittäin tai parvina. Kala on yöaktiivinen ja syö esimerkiksi äyriäisiä, nilviäisiä ja matoja. Erityisesti nuoret yksilöt napsivat ravinnokseen muiden kalojen ja merikilpikonnien ulkoloisia. Kudun jälkeen munat kelluvat vapaasti vedessä.
Röhkijäkalaa kalastetaan esimerkiksi verkoilla ja keihäillä, mutta se ei ole kaupallisesti merkittävä ruokakala. Sitä pidetään merivesiakvaarioissa erityisesti yleisöakvaarioissa.
Richard Matvichuk

| Richard Matvichuk> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. helmikuuta 1973 Edmonton, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Matty
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  vapaa pelaaja
Sarja:  NHL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1992-–
Aik. seurat:  Minnesota North Stars (NHL),   Kalamazoo Wings (IHL),   Dallas Stars (NHL),   New Jersey Devils (NHL),   Lowell Devils (AHL)
NHL-varaus:  8. varaus, 1991 Minnesota North Stars
Richard Matvichuk (s. 5. helmikuuta 1973 Edmonton, Alberta) on kanadalainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja.
Ura > Juniorivuodet

Ennen NHL-uraansa Matvichuk pelasi kolmen vuoden ajan vuosina 1989–1992 Saskatoon Bladesissä WHL-juniorisarjassa. Kaudella 1991–1992 Blades eteni WHL:n loppuotteluihin, joissa Kamloops Blazers vei mestaruuden. Matvichuk sai vuonna 1992 WHL:n parhaan puolustajan palkinnon Bill Hunter Memorial Trophyn ja hänet valittiin liigan itäisen divisioonan tähdistökenttään.
Ura > Minnesota North Stars/Dallas Stars

Matvichuk sai NHL-varauksen vuonna 1991, kun Minnesota North Stars varasi hänet numerolla kahdeksan NHL:n varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella. Ensimmäisellä NHL-kaudellaan, 1992–1993, hän esiintyi North Starsin kokoonpanossa 53:ssa NHL:n runkosarjaottelussa, joissa hän teki kaksi maalia ja antoi kolme maalisyöttöä. Plusmiinustilastossa hän jäi pakkasen puolelle lukemalla –8. Seuraavat kaksi kautta Matvichuk pelasi pääosin Dallas Starsin (North Stars siirtyi vuonna 1993 Dallasiin) silloisessa farmiseurassa, IHL-liigan Kalamazoo Wingsissä, jonka riveissä hän oli pelannut ensimmäiset ottelunsa jo kaudella 1992–1993.
Matvichuk vakiinnutti paikkansa Starsin vakiokokoonpanossa kaudella 1995–1996, jolla hän pelasi 73:ssa NHL:n runkosarjaottelussa ja teki 22 tehopistettä, kuusi maalia ja 16 syöttöpistettä. Tehotilastossa hänen lukemansa oli +4. Kauden jälkeen hän voitti Starsin parhaalle puolustajalle jaettavan palkinnon The Memorial Cupin. Matvichuk voitti saman palkinnon myöhemmin kahdesti, vuosina 2000 ja 2002. Hän jatkoi Starsissa vuoteen 2004. Hän oli voittamassa Stanley Cupia vuonna 1999, kun Stars voitti loppuotteluissa Buffalo Sabresin, ja pelasi Stanley Cupin voitosta myös seuraavana vuonna, jolloin New Jersey Devils voitti mestaruuden. Matvichukin sopimus Starsin kanssa päättyi kesällä 2004 ja hänestä tuli rajoittamaton vapaa pelaaja.
Ura > New Jersey Devils

Matvichuk teki kesällä 2004 sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Seuraava NHL-kausi peruuntui työsulun vuoksi ja hän pääsi pelaamaan ensimmäistä kertaa Devilsin riveissä syksyllä 2005. Starsin riveissä menestynyt puolustaja ei ole saanut Devilsissä samalla tavalla vastuuta kuin entisessä seurassaan. Kaudella 2005–2006 Matvichuk oli eri vaivojen vuoksi sivussa 20:stä runkosarjaottelusta ja monista pudotuspeliotteluista ja kevään 2006 pudotuspelien jälkeen hän palasi NHL-jäille seuraavan kerran keväällä 2007 toivuttuaan vuonna 2006 tehdystä selkäleikkauksesta. Hän pelasi kaudella 2006–2007 yhdessä NHL:n runkosarjaottelussa ja seitsemässä pudotuspeliottelussa. Seuraavalla kaudella Matvichuk pelasi New Jerseyn farmijoukkueessa AHL-liigan Lowell Devilsissä. Syksyllä 2008 hän yritti koesopimuksella Columbus Blue Jacketsiin, muttei mahtunut joukkueeseen.
Ura > Yhteenveto

Matvichukilla on ollut NHL-urallaan puolustavan puolustajan rooli. Hän on kuulunut useilla kausilla laukausten blokkaajana NHL:n parhaimmistoon. Plusmiinustilastossa hän on merkkauttanut runkosarjassa kolmea kautta lukuun ottamatta joka vuosi positiivisen lukeman, parhaimmillaan +23 kaudella 1998–1999. Matvichuk on ylittänyt 20:n runkosarjapisteen rajan viidellä kaudella, parhaimmillaan hän on tehnyt 25 tehopistettä, neljä maalia ja 21 syöttöpistettä, runkosarjakaudella 1999–2000.
Aiheesta muualla

Richard Matvichuk New Jersey Devilsin verkkosivuilla
Matvichuk NHL:n pelaajayhdistyksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Richard Matvichuk The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Sambian lippu

Sambian lippu
Sambian lippu on maan vaakunan ja kansallislaulun ohella maan kansallistunnus. Lippu otettiin käyttöön 24. lokakuuta 1964. Sitä muokattiin hieman vuonna 1996, jolloin lipun pohjaväriä vihreää vaalennettiin hieman. Lipun vihreä kuvaa maan sademetsiä ja luonnon vihreyttä. Lipun punainen väri kuvaa itsenäisyystaistelua, musta Sambian ihmisiä ja oranssi luonnonvaroja. Kotka raitojen yläpuolella kuvaa kansan kykyä päästä yli maan ongelmista. Sama kotka on kuvattuna myös Sambian vaakunassa.
Rafael Correa

| Rafael Correa |
| --- | --- |
 Rafael Correa vuonna 2013.
Ecuadorin presidentti
 15. tammikuuta 2007 – 24. toukokuuta 2017  
Varapresidentti:  Lenín Moreno Jorge Glas
Edeltäjä:  Alfredo Palacio
Seuraaja:  Lenín Moreno
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. huhtikuuta 1963 (ikä 61) Guayaquil, Ecuador
Puoliso:  Anne Malherbe Gosselin
Tiedot
Puolue:  Alianza PAIS 2006-2018 Movimento Revolucion Ciudadana 2018-
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
rafaelcorrea.net
Rafael Vicente Correa Delgado (s. 6. huhtikuuta 1963 Guayaquil, Ecuador) on ecuadorilainen taloustieteilijä ja poliitikko, joka toimi maansa presidenttinä kymmenen vuoden ajan. Hän voitti marraskuun 2006 presidentinvaalit Alianza PAISin (Patria Altiva y Soberana) ja Partido Socialista Ecuatorianon tuella. Hän aloitti virkakautensa 15. tammikuuta 2007. Vuonna 2009 hänet valittiin uudelleen 51,9 prosentilla äänistä ja vuonna 2013 toistamiseen 56,7 prosentin äänimäärällä. Vuonna 2017 hän ei enää asettunut ehdolle. Heinäkuussa 2018 Ecuadorin oikeuslaitos antoi pidätymääräyksen Belgiassa maanpaossa asuvasta Correasta.
Tausta

Correa opiskeli Belgiassa Louvainin katolisessa yliopistossa, jossa suoritti maisterintutkintonsa. Hän sai taloustieteen tohtorin arvosanansa Illinoisin yliopistosta 2001. Vuonna 2005 hän toimi presidentti Alfredo Palacion talousministerinä. Hän oli skeptinen Yhdysvaltojen kanssa solmittavaa vapaakauppasopimusta ja IMF:n neuvoja kohtaan. Hän joutui eroamaan hallituksesta vain neljän kuukauden kuluttua ja perusti pian Alianza PAISin. PAIS ei asettanut ehdokkaita parlamenttivaaleihin, vaan Correan oli tarkoitus laatia uusi perustuslaki ja hajottaa maan parlamentti.
Correaa pidettiin Yhdysvaltain-vastaisena ja Venezuelan Hugo Chávezin tukijana, mikä on huolestuttanut Yhdysvaltoja. Correa on todennut Chavezin olevan hänen ystävänsä, mutta on korostanut ”etteivät hänen ystävänsä päätä asioista hänen talossaan”. Correa vastustaa Yhdysvaltain huumeiden vastaiseen sotaansa käyttämän Mantan tukikohdan jatkoaikaa ja on kieltäytynyt leimaamasta Kolumbian marxilaiskapinallisia ”terroristeiksi”. Hän on tosin kieltänyt pyrkivänsä kansallistamaan maan öljyvaroja eräiden muiden Etelä-Amerikan maiden tapaan. Correa on kuvaillut itseään vasemmistolaiseksi, mutta ei marxilaiseksi, vaan enemmän kristilliseksi vasemmistolaiseksi.
Correa puhuu espanjan, ranskan ja englannin lisäksi Ecuadorin ja Kolumbian alueella puhuttavaa ketšuan murretta kichwaa.
Presidenttinä

Lokakuun 2006 alussa Correa oli mielipidemittauksissa suosituin ehdokas. Vaalissa hän sai ensimmäisellä kierroksella 22 prosenttia äänistä ja jäi toiseksi maan rikkaimmalle miehelle Álvaro Noboalle. Kampanjoinnissa muun muassa ”Jumalan valitsemana” itseään pitävä Noboa nimitti Correaa kommunistipaholaiseksi ja terroristiksi, kun taas Correa vastasi Noboan olevan Somozan veroinen äärioikeistofundamentalisti. Toisella kierroksella 26. marraskuuta Correa sai 57 prosenttia äänistä. Hänen varapresidenttiehdokkaanaan on Lenín Moreno.
Correan tavoitteisiin kuului maan velan uudelleenjärjestely ja uuden perustuslain laatiminen maalle. Hän nimitti 17-jäseniseen hallitukseensa seitsemän naista, mukaan lukien puolustusministeri Larrivan, joka sai surmansa vain yhdeksän päivää nimityksen jälkeen. Correa joutui jo ennen virkakautensa alkamista riitoihin Kolumbian kanssa sen jatkettua pyynnöistä huolimatta maan rajaseutujen kokaviljelmien myrkyttämistä kasvimyrkyillä, joiden uskotaan aiheuttavan vaaraa Ecuadorin puolella.
Correan virkaanastujaisiin osallistui lukuisia valtiopäämiehiä, ml. Latinalaista Amerikkaa kiertävä Iranin Mahmud Ahmadinejad. Virkaanastujaistensa aattona hän sai Andien ja Amazonin alueen intiaaneilta symbolisen johtajannuijan.
Ecuadorin uusi perustuslaki hyväksyttiin kansanäänestyksellä 28. syyskuuta 2008, mikä päätti kesken Correan ensimmäisen presidenttikauden.
Uudet vaalit järjestettiin huhtikuussa 2009.
Kansainvälisen talouskriisin iskiessä maailmaan Correa vasti tiukan protektionistisella politiikalla, joka nosti tulleja 630 tuoteryhmältä maan oman talouden suojelemiseksi.
Vuoden 2013 helmikuussa Correa voitti presidentinvaalit suoraan ensimmäisellä kierroksella, saaden 57% kannatuksen ja jatkoi kolmannelle nelivuotiskaudelleen.
The Washington Post huomioi, että toisin kuin esimerkiksi Hugo Chavez Venezuelassa, Correa piti presidenttikausillaan yleisellä tasolla tiiviitä suhteita maan liike-elämään ja presidenttikausien aikana nähtiin vakaata talouskasvua ja alhaista työttömyyttä. Lisäksi maan valuutta pidettiin Yhdysvaltain dollarina.
Vallastasyöksemisyritys vuonna 2010

Vuonna 2010 Correa joutui oman näkemyksensä mukaan vallankaappausyrityksen kohteeksi, kun poliisien etuuksien leikkaaminen johti väkivaltaisuuksiin. Correa sai silmilleen kyynelkaasukranaatista ja hakeutui sairaalaan, jonne kapinoivat poliisit piirittivät hänet. Correa ilmoitti poistuvansa sairaalasta "joko presidenttinä tai ruumiina" ja julisti maan hätätilaan. Poliisit sulkivat katuja ja valtasivat monia hallituksen rakennuksia. Correaa tukeneet sotilaat pelastivat presidenttinsä 12 tunnin jälkeen sairaalasta ja palauttivat Correan valtaan. Mellakoiden seurauksena maan poliisipäällikkö erosi, vaikkei itse osallistunut presidentin vastustamiseen. Mellakoista huolimatta Correa nauttii kuitenkin suurta kansansuosiota, eivätkä tavalliset ecuadorilaiset liittyneet poliisien mellakointiin. On myös arveltu maan entisen presidentin, Lucio Gutierrezin, olleen vallankaappausyrityksen takana. UNASUR maiden presidentit ja ulkoministerit kokoontuivat kaappausyrityksen johdosta kriisikokoukseen ja tuomitsivat kaappausyrityksen ja totesivat, ettei kyseessä ollut pelkkä poliisien palkkakapina vaan yritys kaataa Correan hallinto. Kaappauksen jälkeen Correa kertoi että huoneeseen, missä hän oli kaappausyrityksen aikana, avattiin tuli samoin kuin autoon, joka kuljetti häntä pois sairaalasta. Correan mukaan seitsemän opposition parlamenttiedustajaa kävi ennen kaappausyritystä USA:ssa Washingtonissa ja tapasi paikallisen äärioikeiston jäseniä. Correan mukaan ei ole todisteita että USA:sta olisi tullut tukea syyskuun 30. päivän kaappausyritykselle, mutta on todisteita USA:sta tulleesta aiemmasta tuesta opposition ryhmille. Correa kertoi kuitenkin uskovansa ettei USA:n hallitus osallistunut tapahtumiin ja kertoi luottavansa Barack Obamaan ja Hillary Clintoniin. Correa epäli kaappausta mahdollisesti tukeneiden tahojen olleen Obaman vastustajien leiristä. Toisen näkemyksen mukaan lakon syy oli se, että ylentämisestä ei enää saanut mitalia ja bonusta.
Kotimainen suosio

Correa nauttii kotimaassaan suurta kannatusta. Vuonna 2012 julkaistussa kyselyssä Correa oli suosituin Amerikan mantereen johtajista, hän hyväksymisprosenttinsa oli 80 %, vain yhden prosentin vähemmän kuin aiemmassa kyselyssä.
Osasyynä suosioon oli öljyn hinnannousun tuottama hyvinvointi. Ecuador saa öljystä puolet vientituloistaan ja kolmanneksen verotuloistaan. Toisaalta vuoden 2006 vaalien 1. kierroksella Correa sai alle 23 % äänistä ja 51,9 % vuonna 2009.  Vuoden 2013 vaaleissa Correa sai kaksinkertaisen äänimäärän verrattuna lähimpään haastajaansa, joka sai 23 % äänistä.
Correa ilmoitti vuonna 2015, että ei asetu ehdolle enää 2017 järjestettävissä vaaleissa, vaikka hänen puolueensa ajoi uudistusta, jolla pyrittiin mahdollistamaan jatkokauden hakeminen. The Washington Post piti tätä merkittävänä erona alueen muihin vasemmistolaisiin presidentteihin, kuten Hugo Chaveziin, Daniel Ortegaan ja Evo Moralesiin, jotka olivat poistaneet tai heikentäneet kausirajoituksia äänestyksissä.
Virkakautensa päätyttyä Correa muutti Belgiaan. Heinäkuussa 2018 hänestä annettiin pidätysmääräys Ecuadorissa kidnappaustapaukseen liittyen. Marraskuussa 2018 hän haki turvapaikkaa Belgiasta. Interpol oli torjunut heinäkuussa Correasta annetun pidätysmääryksen ja todennut sen olevan "selvästi poliittinen".