stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Dagerrotypia
Dagerrotypia-kuvia

Daguerren vuonna 1837 ottama dagerrotyyppi ateljeestaan.
Edgar Allan Poe dagerrotypiakuvassa vuonna 1848.
Ensimmäinen Suomessa kuvattu dagerrotyyppi, Nobelin talo Turussa. Kuvan otti Henrik Cajander 3. marraskuuta 1842.
Samuel Morse noin vuonna 1845. Huomaa kuvakotelo, jollaisissa dagerrotyyppejä säilytettiin.
Robert Cornelius, omakuva vuodelta 1839.
Aiheesta muualla

Daguerrotypistien seura Daguerreian Society(englanniksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Daguerreobase Avoimeen tietokantaan on koottu eri puolilta Eurooppaa noin 25 000 dagerrotypiakuvan tiedot. Suomesta tietokannassa on yli 370 valokuvaa.
Dagerrotypiakamera. Elementos de física y nociones de meteorología, 1895.
Dagerrotypian vaatiman pitkän valotusajan vuoksi henkilökuvissa käytettiin niskatukea.
Color OS

| Color OS |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Oppo
Toiminnallinen tila:  aktiivinen
Julkaistu:  23. syyskuuta 2013
Ytimen tyyppi:  monoliittinen
Käyttöliittymä:  graafinen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Color OS on Oppon kehittämä graafinen käyttöliittymä, jota se käyttää omissa Android-laitteissaan. Myös OnePlus Onen Kiinan markkinoille toimitettu versio käytti sitä. Color OS eroaa puhtaasta Androidista muun muassa käyttöä helpottavien sormieleidensä ja yhden käden tilansa takia.
Aiheesta muualla

Verkkosivut (englanniksi)
Daisuke Ichikawa

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 14. toukokuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Shizuoka, Japani
Pelipaikka: Puolustaja
Seura
Seura: Fujieda MYFC
Pelinumero: 25
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1997-2010 2011 2012 2013- | Shimizu S-Pulse Ventforet Kofu Mito HollyHock Fujieda MYFC |  |
Maajoukkue
| 1998-2002 | Japani | 10 (0) |
Daisuke Ichikawa (s. 14. toukokuuta 1980 Shizuoka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Hän edusti Japanin maajoukkuetta vuosina 1998-2002.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 1998 | 1 | 0 |
1999: 0
2000: 0
2001: 0
| 2002 | 9 | 0 |
| Yhteensä | 10 | 0 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Kawaguchi |
2 Akita |
3 Matsuda |
4 Morioka |
5 Inamoto |
6 Hattori |
7 H. Nakata |
8 Morishima |
9 Nishizawa |
10 Nakayama |
11 Suzuki |
12 Narazaki |
13 Yanagisawa |
14 Santos |
15 Fukunishi |
16 K. Nakata |
17 Miyamoto |
18 Ono |
19 Ogasawara |
20 Myōjin |
21 Toda |
22 Ichikawa |
23 Sogahata |
Valmentaja Troussier
Iso sika

Iso sika on lähinnä Inkerissä esiintynyt muunnelma kalevalaisen kansanrunouden isosta härästä. On myös mahdollista, että tarinat ovat alkujaan olleet erilliset ja sekoittuneet vasta myöhemmin. Kummassakin runossa esiintyy valtava eläin, jota yritetään tappaa. Ison härän runossa teurastajana on Virokannas, Ison sian runossa puolestaan Ukko ylijumala; kummassakin runossa teurastaja pakenee puuhun. Jälkimmäisessä hän uhoaa:
Malta, malta, posso rukka,

Tok et vuonna toissakaa

Etkä vuonna kolmantena,

Et tongi toromäkki,

Kynnä et kirjokankahii! 
()
Ison sian runon toisintoja on kerätty pääasiassa Inkeristä, mutta eräitä myös Vermlannista (SKVR:VII5 341 – 344), mikä viittaa runon olleen mahdollisesti aiemmin laajemmalle levinnyt. Ison sian runo alkaa tavallisesti sillä, että "Lauri poika lappalainen / Möi maansa, söi elonsa, / Itse rengiksi rupesi." Palkakseen hän otti pieniä porsaita, joista yksi kasvoi tavattoman suureksi.
Demokraattisen vasemmiston liitto

| Demokraattisen vasemmiston liitto> Sojusz Lewicy Demokratycznej |
| --- | --- |
  
  
Perustettu:  15. huhtikuuta 1999
Johto:   Włodzimierz Czarzasty (pj.) 
Ideologia:  sosiaalidemokratia
Poliittinen kirjo:  keskusta-vasemmisto
Sejm:  0 / 460
Senaatti:  0 / 100
Euroopan parlamentti:  5 / 51
Kansainväliset jäsenyydet:  – Euroopan sosialidemokraattinen puolue – Sosialistinen internationaali – Progressive Alliance
Kotisivu:  www.sld.org.pl
Infobox OKNimi-testi OK: 
Demokraattisen vasemmiston liitto (puol. Sojusz Lewicy Demokratycznej,  lyh. SLD) on puolalainen sosiaalidemokraattinen puolue, joka on Puolan yhdistyneen työväenpuolueen seuraaja. Virallisesti se on perustettu vuonna 1999.
Kommunismin jälkeisessä 1990-luvun Puolassa SLD oli yksi suurista puolueista, ja oli mukana Puolan kansanpuolueen muodostamassa hallituksessa 1993. Tämän jälkeen SLD muodosti hallituksen vuosina 1997–2001, mutta toisella hallituskaudellaan sen suosio kärsi korruptiosyytöksistä ja epäsuositusta talouspolitiikasta. SLD:n kannatus putosi selvästi ja on pysytellyt tämän jälkeen noin vajaassa 10 prosentissa.
Demokraattisen vasemmiston liitto menetti kaikki paikkansa parlamentissa vuoden 2015 vaaleissa. Ensimmäistä kertaa kommunismin jälkeisessä Puolassa maan parlamentissa ei ollut edustettuna yhtään vasemmistopuoluetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Demokraattisen vasemmiston liitto Wikimedia Commonsissa
Colorado-luokka

| Colorado-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  32 600 t
Pituus:  190,27 m
Leveys:  29,67 m
Syväys:  12 m
Koneteho:  28 900 shp
Nopeus:  21 solmua
Miehistöä:  1 080
Aseistus
Meritorjunta:  8 × 16"/L45 Mark 5 -tykkiä 12-14 × 5"/L51 tykkiä 2 × 21" (533 mm) torpedoputkea
Colorado-luokka oli Yhdysvaltain laivaston ensimmäisen maailmansodan jälkeen valmistettu neljän taistelulaivan muodostama alusluokka, josta rakennettiin valmiiksi kolme alusta. Neljännen eli yli 75-prosenttisesti valmiin USS Washingtonin rakennustyöt keskeytettiin vuoden 1922 Washingtonin laivastosopimuksen astuessa voimaan. Luokan alukset olivat laivaston viimeisiä ja raskaimpia taistelulaivoja, kunnes North Carolina -luokan alukset saatiin palvelukseen hieman ennen toista maailmansotaa.
Lukuun ottamatta uusia kuudentoista tuuman tykkejä, luokan alukset olivat lähes toisinto edeltäneestä Tennessee-luokasta. Järeämmät tykit otettiin käyttöön keisarillisen Japanin laivaston Nagato-luokan myötä, koska senkin aseistuksena oli kahdeksan kuusitoistatuumaista tykkiä. Luokka oli viimeinen Yhdysvaltain laivaston taistelulaivaluokka, jossa oli neljä kaksiputkista raskasta tykkitornia.
Valmistuneet alukset osallistuivat toiseen maailmansotaan. USS Maryland ja USS West Virginia olivat Japanin hyökätessä Pearl Harborin satamassa, jolloin West Virginia upposi satama-altaaseen ja Maryland sai vähäisiä vaurioita. Uponnut alus nostettiin ja korjattiin. Alukset osallistuivat lokakuussa 1944 Surigaonsalmen taisteluun, jota pidetään viimeisenä taistelulaivojen tykein käymänä taisteluna. Pian sodan päätyttyä alukset siirrettiin reserviin ja ne romutettiin 1950-luvun lopulla.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| USS Colorado | New York Shipbuilding Corporation, Camden, New Jersey | 29. toukokuuta 1919 | 22. maaliskuuta 1921 | 30. elokuuta 1923 | poistettu alusluettelosta 1. maaliskuuta 1959 myyty romutettavaksi 23. heinäkuuta 1959 |
| USS Maryland | Newport News Shipbuilding and Dry Dock Company, Newport News, Virginia | 24. huhtikuuta 1917 | 20. maaliskuuta 1920 | 21. heinäkuuta 1921 | myyty romutettavaksi 8. heinäkuuta 1959 |
| USS Washington | New York Shipbuilding Corporation | 30. kesäkuuta 1919 | 1. syyskuuta 1921 | - | poistettu alusluettelosta 8. helmikuuta 1922 upotettu maalilaivana 25. marraskuuta 1924 |
| USS West Virginia | Newport News Shipbuilding and Dry Dock Company | 12. huhtikuuta 1920 | 19. marraskuuta 1921 | 1. joulukuuta 1923 | poistettu alusluettelosta 1. maaliskuuta 1959 myyty romutettavaksi 24. elokuuta 1959 |
David Friesen

David Friesen (s. 6. toukokuuta 1942 Tacoma, Washington) on yhdysvaltalainen jazzbasisti. Hän on työskennellyt John Handyn, Marian McPartlandin, Joe Hendersonin, Billy Harperin, John Stowellin, Ted Cursonin, Ricky Fordin, Duke Jordanin, ja Mal Waldronin kanssa. Hän teki levytysdebyyttinsä johtajana Muse Recordsilla vuonna 1975. Hän kiersi Neuvostoliitossa Paul Hornin kanssa vuonna 1983. Friesenin instrumentti on Oregon-basso.
Diskografiaa > Orkesterinjohtajana

Color Pool (1975)
Star Dance (1976)
Waterfall Rainbow (1977)
Through the Listening Glass (1978)
Other Mansions (1979)
Paths Beyond Tracing (1980)
Heart to Heart (1980)
Storyteller (1981)
Amber Skies (1983)
Encounters (1984, Mal Waldronin kanssa)
Inner Voices (1987)
Other Times, Other Places (1989)
Departure (1990)
Long Trip Home (1992)
Two For the Show (1994)
1 2 3 (1994)
Remembering the Moment (Soul Note, 1994)
The Spirit of Christmas (1994)
Returning (1995)
Dancing with the Bass (1995)
Three to Get Ready (1995)
Upon the Swing (1996)
Four to Go (1996)
Facing the Wind (1996, Leszek Możdżerin kanssa)
Still Waters (1997)
Ancient Kings (1998)
Tomorrow's Dream (1998)
Castles and Flags (1999)
Live at Jazz Bakery (1999)
In Concert (2000)
Made in Berlin (2000)
With You in Mind (2001)
Voices (2001)
The Name of a Woman (2002)
Grace (2002)
Midnight Mood:Live in Stockholm (2004)
Connection (2006)
Christmas at Woodstock (2006)
Made in Istanbul (2006)
Textures (2014, Christian Hassensteinin ja Joost Lijbaartin kanssa)
Diskografiaa > Sessiomuusikkona

Kenny Drew
Ruby, My Dear (SteepleChase, 1977)
Billy Harper
Black Saint (Black Saint, 1975)
Mal Waldron
One Entrance, Many Exits (Palo Alto, 1982)
Aiheesta muualla

David Friesen verkkosivusto
Jazmin Grace Grimaldi

| Jazmin Grace Grimaldi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1992 (ikä 32)  Palm Springs, CA, USA
Kansalaisuus:   yhdysvaltalainen
Ammatti:  näyttelijä, hyväntekeväisyyden harjoittaja
Vanhemmat:  Albert II (isä) Tamara Rotolo (äiti)
Muut tiedot
Järjestö:  The Jazmin Fund
Aiheesta muualla
Kotisivu
Jazmin Grace Grimaldi (s. 4. maaliskuuta 1992) on amerikkalais-monacolainen näyttelijä ja hyväntekijä. Hän on Monacon hallitsevan ryhtinaan, Albert II:n, tytär. Hän kuitenkin syntyi avioliiton ulkopuolella, eli hänellä ei ole oikeutta Monacon kruunuun maan perustuslain nojalla.
Jazmin syntyi Palm Springsin kaupungissa, Etelä-Kaliforniassa. Jazminin äiti, Tamara Rotolo, työskenteli tarjoilijana ja haastoi Monacon hovin oikeuteen todistaakseen Albertin olevan tyttärensä biologinen isä. Hovi viivytteli isyystestin kanssa, mutta viimein toukokuussa 2006 DNA-testi vahvisti, että Albert on Jazminin biologinen isä. Jazmin vieraili Monacossa ensimmäistä kertaa ollessaan 11-vuotias.
Grimaldi kävi koulua Orangen piirikunnassa, Kaliforniassa. Hän viimeisti high school -opintonsa vuonna 2010, minkä jälkeen hän aloitti Fordhamin yliopistossa, New Yorkissa, jossa hän opiskeli teatterityötä sekä kansainvälistä liiketoimintaa. Hän valmistui yliopistosta vuonna 2014. Hän on näytellyt muun muassa nettisarjassa The Marvelous Mrs. Maisel.
Grimaldi perusti ensimmäisen hyväntekeväisyysjärjestönsä, The Jazmin Fundin, ollessaan 14-vuotias. Järjestö keskittyy humanitaariseen työhön Fidžillä.
Daltonin veljekset (elokuva)

| Daltonin veljekset> Les Dalton |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Philippe Haïm
Käsikirjoittaja:  Éric Judor Michel Hazanavicius
Tuottaja:  Saïd Ben Saïd
Säveltäjä:  Alexandre Azaria
Leikkaaja:  Richard Marizy
Pääosat:   Éric Judor  Ramzy Bedia  Til Schweiger 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  UGC Images
Ensi-ilta:  2004
Kesto:  86 min
Alkuperäiskieli:  Ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Daltonin veljekset on vuonna 2004 ensi-iltansa saanut toimintakomediaelokuva. Elokuva perustuu Morrisin Lucky Luke -sarjakuviin. Elokuva ei ole animaatio.
Juoni

Seikkailu saa alkunsa, kun epäonninen veljesnelikko päättää olla Daltonin muorille mieliksi ja vaihtaa ruokakauppojen putsailun kunnon pankkiryöstöön. Parantaakseen kertoimiaan veljekset lähtevät tavoittelemaan meksikolaisen bandiitti El Tarlon taikasombreroa, joka suojelee omistajaansa. Mutta rosvon elämä villissä lännessä ei ole helppoa, varsinkaan kun Lucky Luke ja hänen uskolliset kumppaninsa Jolly Jumper ja Rantanplan seuraavat heitä.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Éric Judor  | … |  Joe Dalton   |
|  Saïd Serrari  | … |  Jack Dalton   |
|  Romain Berger  | … |  William Dalton   |
|  Ramzy Bedia  | … |  Averell Dalton   |
|  Til Schweiger  | … |  Lucky Luke   |
|  Marthe Villalonga  | … |  Daltonin muori   |
|  Javivi  | … |  El Tarlo   |
|  Sylvie Joly  | … |  Billy the Kidin äiti   |
|  Ginette Garcin  | … |  Jesse Jamesin äiti   |
|  Marie-Pierre Casey  | … |  Butch Cassidyn äiti   |
|  Élie Semoun  | … |  tohtori Doxey   |
|  Michel Muller  | … |  Gulch Cityn pankinjohtaja   |
|  Jean Benguigui  | … |  meksikolainen   |
|  Kad Merad  | … |  Daltonien meksikolainen sellitoveri   |
|  Clovis Cornillac  | … |  vanginvartija   |
|  François Hadji-Lazaro  | … |  elintarvikepuodin kauppias   |
|  Éric Métayer  | … |  Rantanplan (ääni)   |
|  Jean Rochefort  | … |  Jolly Jumper (ääni)   |
Jayson Shaw

Jayson Shaw (s. 13. syyskuuta 1988) on skotlantilainen poolin pelaaja. Hän on vuoden 2010 maailmanmestari Blackballissa.
Iso suomen kielioppi

| Iso suomen kielioppi |
| --- | --- |

Kirjailija:  Auli Hakulinen, Maria Vilkuna, Riitta Korhonen, Vesa Koivisto, Tarja-Riitta Heinonen ja Irja Alho
Kansitaiteilija:  Markus Itkonen
Kieli:  suomi
Genre:  suomen kielen kielioppi, hakuteos
Kustantaja:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura
Julkaistu:  2004
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  1698
ISBN:  951-746-557-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Iso suomen kielioppi on vuonna 2004 julkaistu suomen referenssikielioppi. Sen on julkaissut Suomalaisen Kirjallisuuden Seura, ja se on tähän mennessä laajin laatuaan. Sen ovat kirjoittaneet Auli Hakulinen, Maria Vilkuna, Riitta Korhonen, Vesa Koivisto, Tarja-Riitta Heinonen ja Irja Alho. Teoksesta käytetään usein lyhennettä ISK ja verkkoversiosta VISK.
1 698 sivun laajuinen Iso suomen kielioppi eroaa aiemmista kieliopeista myös olemalla deskriptiivinen ja kuvaamalla yleiskielen lisäksi myös niin sanottua puhekieltä. Iso suomen kielioppi kuvaa, millaista suomen kieli on ja miten kielen rakenteet esiintyvät kielenkäytössä. Teos ei anna normatiivisia ohjeita, miten kieltä tulisi käyttää. Iso suomen kielioppi ei siis ole oikeinkirjoitus- eikä kielenhuolto-opas.
Teoksesta on julkaistu Kotimaisten kielten keskuksen verkkosivuilla maksuton verkkoversio syksyllä 2008.
Aiheesta muualla

Ison suomen kieliopin verkkoversio (VISK) (© Kotimaisten kielten tutkimuskeskus 2008) sisältää myös uudistetun version alla mainitusta termistöstä.
Sananselityksiä: Ison suomen kieliopin termejä; © Kotimaisten kielten tutkimuskeskus 2005.
Hakulinen, Auli: Iso suomen kielioppi. Kielikello 3/2004.
Häkkinen, Kaisa: Punainen jättiläinen on syntynyt (Arkistoitu – Internet Archive). Tieteessä tapahtuu 5/2005.
Jatsin kutsu

| Jatsin kutsu Rehupiikles |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2003
 Tyylilaji: Huumori, rock'n'roll, jazz, kantri, blues, kansanmusiikki
 Kesto: 39.08
 Levy-yhtiö: Edel
Listasijoitukset
 21.
Rehupiiklesin muut julkaisut
| Päässilimääset Live !!! (in sturio) 1999 | Jatsin kutsu 2003 | Kotiseutukokoelma – Parhaat 2004 |
Jatsin kutsu on Rehupiiklesin neljäs, vuonna 2003 julkaistu studioalbumi. Sävellykset, sanoitukset ja sovitukset ovat Joose Tammelinin ellei toisin ole mainittu. Tuotanto: Rehupiikles Oy.
Kappaleet

Jokahinen tarttoo jonku (Everybody Needs Somebody to Love) - (säv., san. (Jerry Wexler, Bert Berns, Solomon Burke, suom. san., sov. Joose Tammelin) - 3:39
Zuku zuku (paekae paekae) - (trad., san., sov. Joose Tammelin) - 3:16
Oori maatilamatkaalulle (Fox on the Run) - (säv., san. Hazzard Anthony, suom. san., sov. Joose Tammelin) - 2:25
Jatsin kutsu (Four) - (säv. Miles Davis, san. Joose Tammelin) - 3:04
Metristä pajua (Born on the Bayou) - (säv. John Fogerty, san. Joose Tammelin) - 3:36
Karaoke - (säv. J. Keskinen, san. J. Keskinen, V. Jokinen, sov. J. Keskinen, J. Salminen) - 2:09
Taiteiren yö (A Night in Tunisia) - (Dizzy Gillespie, Frank Paparelli, suom. san., sov. Joose Tammelin) - 2:33
Rätkä (You Really Got Me) - (säv., san. Ray Davies, suom. Joose Tammelin) - 2:48
Stalingrad (Waterloo) - (säv. Benny Andersson, Björn Ulvaeus, san. Stig Anderson, suom. san., sov. Joose Tammelin) - 2:27
Eräs sairaskertomus - 2:03
Voholuraurat (Whole lotta love) - (säv., san. Jimmy Page, Robert Plant, John Paul Jones, John Bonham, suom. san., sov. Joose Tammelin ) - 3:37
Pehemohäjyt - 3:19
Polokkasuma Jalasjärveltä - (trad., sov. Joose Tammelin) - 4:12
CD:n kansivihossa ovat kappaleiden sanat.
Demokraattisen rauhan teoria

Demokraattisen rauhan teoria (myös liberaalinen rauhateoria) on kansainvälisten suhteiden tutkimuksen teoria, jonka mukaan demokraattiset valtiot eivät koskaan tai lähes koskaan käy sotaa keskenään.  Teorian mukaan maailman demokratisoituminen on siis vastaus sodan ongelmaan. Demokraattisen rauhan teoria on kuulunut 1990-luvulta lähtien oppialan puhutuimpiin teorioihin, ja sen on myös väitetty olevan yksi parhaiten kokemusperäisesti todistetuista laeista kansainvälisten suhteiden tutkimuksessa.
Demokraattisen rauhan teorian piirissä on annettu sekä rakenteellisia että normatiivisia selityksiä sille, miksi demokratiat eivät sodi keskenään. Rakenteellisten selitysten mukaan syynä on demokratian edustuskselliset instituutiot, joiden ominaisuudet tekevät vallanpitäjien arvostelun ja vallanvaihdon helpoksi. Oletuksena on, että äänestäjäkunta on vastahakoinen maksamaan sodasta ja ottamaan sen riskejä niskoilleen, mikä hillitsee päätöksentekijöiden halua ryhtyä sotaan. Normatiivisten selitysten mukaan syynä ovat demokratioiden jakamat liberaalit arvot, jotka itsessään rohkaisevat väkivallattomaan konfliktiratkaisuun. Teorian monet nykyiset kannattajat ovat korostaneet keskustelun alaa laajentaen, ettei kysymys ole vain demokratioiden rauhanomaisuudesta vaan laajemmasta asiakokonaisuudesta, johon kuuluvat demokratia, ihmisoikeudet ja taloudellinen kehitys. Demokraattisen rauhan teoriassa viitataan usein nimenomaan liberaaliin demokratiaan teorian kohteena.
Teorian historia

Demokraattisen rauhan teoria juontaa juurensa Immanuel Kantin poliittiseen filosofiaan, vaikkakin Kant puhui demokratioiden sijaan tasavaltalaisista valtioista, joissa toimeenpanovalta oli erotettu lainsäädäntövallasta.
Yhdysvallat ryhtyi kylmän sodan päättymisen jälkeen muiden länsimaiden myötäillessä määrätietoisesti edistämään maailman demokratisoitumista. Esimerkiksi Yhdysvaltain presidentti Bill Clinton totesi vuonna 1994, että demokratian edistamisen tukeminen on paras strategia turvallisuuden varmistamiseksi ja kestävän rauhan rakentamiseksi, koska demokratiat eivä hyökkää toistensa kimppuun, ja Euroopan turvallisuusstrategia A Secure Europe in a Better World vuodelta 2003 toteaa, että turvallisuuden paras suojelu on hyvin hallitujen demokraattisten valtioiden maailma. Vaikka tämä politiikka näytti 1990-luvulla ja 2000-luvun alussa menestyvän aikomuksensa toteuttamisessa, sodankäynnin trendin kääntyminen sittemmin uuteen nousuun saattaa merkitä tämän menestyksen päättymistä.
Teorian näyttö

Demokraattisen rauhan teoriaa tukee se tosiasia, että länsimaisten demokratioiden keskinäiseet suhteet ovat olleet toisen maailmansodan jälkeen silmiinpistävän rauhanomaisia muutoin varsin sotaisassa maailmassa. On kuitenkin vaikea osoittaa, että juuri näiden maiden demokraattinen valtio- ja yhteiskuntajärjestelmä yksin tai edes eniten selittäisi tämän. Varsinkin kylmän sodan ajalta yhtä varteenotettavan selityksen tarjoaa yhteisesti koettu Neuvostoliiton ja itäblokin ulkoinen uhka.
Sen sijaan demokratiat ovat kylläkin sotineet ei-demokraattisia valtioita vastaan niin puolustuksellisia kuin hyökkäyksellisiä sotia. Monet demokratioiden käymät sodat kuuluvat laajamittaisimpiin ja tuhoisimpiin, mikä paljolti liittyy demokratioiden hallussa olleeseen suureen sotavoimaan ja niiden keskeisiin kainsäinvälispoliittisiin asemiin. Demokraattisen rauhan teorian kannattajat tosin usein esittävät, että demokratiat ovat kuitenkin ei-demokraattisia valtioita epätodennäköisempiä sodan aloittajia ja valitsevat luultavammin matalan tason konfliktin täyden sodan sijasta. On myös väitetty, että tilastollisesti demokratiat ovat sodassa menestyksekkäämpiä kuin ei-demokraattiset valtiot. Toisaalta demokratioissa kansajoukkojen mahdollisuus vaikuttaa enemmän sodan ja rauhan politiikkaan saattaa myös merkitä, että demokratioilla on suurempia vaikeuksia irtautua sodista.
Valtioiden demokratisoituminen on myös usein pitkä ja vaikea prosessi. Juuri demokratisoituvat valtiot ovat erityisen alttiita ulkoiseen tai sisäiseen sotaan ajatumiselle, minkä on katsottu johtuvan etenkin tällaisten valtioiden suhteellisesta sisäisestä heikkoudesta ja epävakaudesta.
Jazmin Sawyers

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jasmine Sawyers hyppäämässä pituutta heinäkuussa 2016. |  Jasmine Sawyers hyppäämässä pituutta heinäkuussa 2016. |  Jasmine Sawyers hyppäämässä pituutta heinäkuussa 2016. |  |
Maa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Naisten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Amsterdam 2016 | pituushyppy |  |
|  Pronssia | München 2022 | pituushyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Istanbul 2023 | pituushyppy |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Hopeaa | Glasgow 2014 | pituushyppy |  |
Jazmin Sawyers (s. 21. toukokuuta 1994) on brittiläinen yleisurheilija, jonka päälaji on pituushyppy. Hän on parhaimmillaan voittanut sisäratojen Euroopan-mestaruuden sekä sijoittunut ulkoradoilla Kansainyhteisön kilpailuissa ja Euroopan-mestaruuskilpailuissa hopealle.
Sawyers saavutti pituushypyssä pronssia alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2012 sekä hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013 ja alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2015. Hän saavutti hopeaa Kansainyhteisön kisoissa 2014 ja myötätuulituloksella 686 cm EM-kilpailuissa 2016. Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 hän sijoittui kahdeksanneksi, sisäratojen EM-kilpailuissa 2017 kuudenneksi, Kansainyhteisön kisoissa 2018 seitsemänneksi, EM-kilpailuissa 2018 neljänneksi, vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa kuudenneksi, MM-kilpailuissa 2022 yhdeksänneksi ja Kansainyhteisön kisoissa 2022 neljänneksi. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän saavutti pronssia tuloksella 680. Hän voitti sisäratojen Euroopan-mestaruuden Istanbulissa 2023 ennätyksellään ja Britannian halliennätyksellä 700.
Sawyers voitti Britannian-mestaruuden niin ulko- kuin sisäradoilla vuosina 2016 ja 2023. Hän voitti ulkoratojen mestaruuden lisäksi 2020 ja 2021.
Sawyersin paras ulkoratatulos pituushypyssä on Chula Vistassa kesäkuussa 2021 hypätty 690 cm.
Parhaat tulokset pituushypyssä kausittain

Päivitetty 11.8.2020
| Vuosi | Tulos | Paikka | Pvm | Huom>  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2009 | 570 | Birmingham, Iso-Britannia | 23.5. |  |
| 2010 | 560 | Bompas, Ranska | 6.3. | Hallissa |
| 2011 | 623 | Bedford, Iso-Britannia | 26.6. |  |
| 2012 | 667 | Barcelona, Espanja | 13.7. |  |
| 2013 | 663 | Rieti, Italia | 21.7. |  |
| 2014 | 654 | Glasgow, Iso-Britannia | 31.7. |  |
| 2015 | 671 | Tallinna, Viro | 12.7. |  |
| 2016 | 675 | Birmingham, Iso-Britannia | 26.6. |  |
| 2017 | 671 | Birmingham, Iso-Britannia | 18.2. | Hallissa |
| 2018 | 686 | Birmingham, Iso-Britannia | 1.7. |  |
| 2019 | 671 | Birmingham, Iso-Britannia | 25.8. |  |
| 2020 | 669 | Manchester, Iso-Britannia | 4.9. |  |
| 2021 | 690 | Chula Vista, Yhdysvallat | 6.6. |  |
| 2022 | 684 | Birmingham, Iso-Britannia | 7.8. |  |