stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Linda Villumsen

| Linda Villumsen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Linda Melanie Villumsen Serup
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1985 (ikä 39)
Kansalaisuus:   Tanska /  Uusi-Seelanti
Pyöräilijä
Pituus:  170 cm
Paino:  59 kg
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2005–2006 2007 2008–2010 2011 2012 2013–2014 2015–2016 2017–2018:  Buitenpoort - Flexpoint Team T-Mobile Women HTC-Columbia Women's Team AA Drink - Leontien.nl Greenedge-Ais Wiggle Honda Unitedhealtcare Professional Cycling Team Team Virtu Cycling Woman
Suurimmat voitot
 Aika-ajon maailmanmestaruus 2015 
 Tiedot päivitetty: 11. tammikuuta 2024 
| Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tanska.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maa:   Tanska> Naisten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Mendrisio 2009 | aika-ajo |  |
Maa:   Uusi-Seelanti
| Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Richmond 2015 | aika-ajo |  |
|  Hopeaa | Kööpenhamina 2011 | aika-ajo |  |
|  Hopeaa | Firenze 2013 | aika-ajo |  |
|  Pronssia | Melbourne 2010 | aika-ajo |  |
|  Pronssia | Limburg 2012 | aika-ajo |  |
| Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  | Kansainyhteisön kisat  |  |
|  Kultaa | Glasgow 2014 | aika-ajo |  |
|  Hopeaa | New Delhi 2010 | aika-ajo |  |
|  Hopeaa | Gold Coast 2018 | aika-ajo |  |
Linda Melanie Villumsen Serup (s. 9. huhtikuuta 1985 Herning, Tanska) on tanskalaissyntyinen maantiepyöräilijä, joka sai Uuden-Seelannin kansalaisuuden 2009 ja edusti uutta kotimaataan vuodesta 2010 lähtien. Hän aloitti ammattilaisuransa Buitenpoort - Flexpoint Team -joukkueessa vuonna 2005. Edustettuaan alankomaalaistallia kaksi vuotta hän siirtyi vuoden 2007 alusta T-Mobile -joukkueeseen. Hän edusti samaa organisaatiota, uudelta nimeltään HTC-Columbia Women's Team, vuoteen 2010 saakka. Kaudella 2011 hän ajoi AA Drink - Leontien.nl -tallissa ja 2012 Greenedge-Ais-joukkueessa. Vuosina 2013–2014 hän edusti Wiggle Honda -joukkuetta, vuosina 2015–2016 Unitedhealtcare Professional Cycling Teamia ja viimeisillä ammattilaiskausillaan 2017–2018 Team Virtu Cycling Woman -joukkuetta.
Villumsen sai Mendrision MM-kilpailuissa 2009 pronssia aika-ajossa Kristin Armstrongin ja Noemi Cantelen jälkeen. Seuraavana vuonna hän oli Melbournen MM-kilpailujen aika-ajossa niin ikään kolmas. Kööpenhaminassa 2011 Villumsen sijoittui aika-ajossa toiseksi, Limburgissa 2012 kolmanneksi ja  Firenzessä 2013 toiseksi. Hän voitti aika-ajon maailmanmestaruuden Richmondissa 2015 kukistettuaan Anna van der Breggenin kahdella sekunnilla
Aika-ajon alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden hän voitti Valkenburgissa 2006 ja Sofiassa 2007. Tanskan-mestaruuden hän on voittanut sekä maantie- että aika-ajossa 2006, 2008 ja 2009 ja Uuden-Seelannin-mestaruuden aika-ajossa 2013.
Saavutuksia

Lähde: Cycling archives
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Linda Villumsen Wikimedia Commonsissa
Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Leonardo (jalkapalloilija, 1969)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Leonardo Nascimento de Araújo
Syntymäaika: 5. syyskuuta 1969 (ikä 55)
Syntymäpaikka: Niterói, Brasilia
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 senttimetriä
Seura
Seura: Paris SG
Tehtävä: urheilutoimenjohtaja
Junioriseurat
1984–1987: Flamengo
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1987–1990 | Flamengo | 52 | (0) |
| 1990–1991 | São Paulo | 44 | (1) |
| 1991–1993 | Valencia | 70 | (7) |
| 1993–1994 | São Paulo | 12 | (3) |
| 1994–1996 | Kashima Antlers | 49 | (30) |
| 1996–1997 | Paris SG | 34 | (7) |
| 1997–2001 | AC Milan | 96 | (22) |
| 2001 | São Paulo | 13 | (0) |
| 2002 | Flamengo | 0 | (0) |
| 2002–2003 | AC Milan | 1 | (0) |
Maajoukkue
| 1990–2002 | Brasilia | 55 | (7) |
Valmennusura
2009–2010: AC Milan
2010–2011: Internazionale
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Leonardo (s. 5. syyskuuta 1969) on brasilialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Leonardo voitti maailmanmestaruuden vuoden 1994 MM-kisoissa. Kesästä 2019 lähtien hän on toiminut ranskalaisen Paris Saint-Germainin urheilutoimenjohtajana.
Ura pelaajana

Leonardo aloitti uransa vuonna 1987 Clube de Regatas do Flamengossa 17-vuotiaana. Vuonna 1990 hän voitti Brasilian mestaruuden ja siirtyi sen jälkeen São Paulo Futebol Clubeen. São Paulo FC:ssä tuli myös Brasilian-mestaruus vuonna 1991 ja Leonardo siirtyi Espanjan Primera Divisióniin Valencian joukkueeseen. Kahden kauden jälkeen Leonardo palasi jälleen São Paulo FC:hen lyhyeksi ajaksi. Vuosina 1994–1996 Leonardo pelasi Japanissa Kashima Antlersin joukkueessa ja siirtyi sitten Eurooppaan Paris Saint-Germain FC:n joukkueeseen kaudeksi 1996–1997. PSG:stä Leonardo siirtyi AC Milaniin ja viihtyi siellä neljä kautta. AC Milanissa hän voitti Scudetton vuonna 1999. AC Milanin jälkeen Leonardo kiersi vielä pelaamassa entisissä seuroissaan, São Paulo FC, Flamengo ja vielä takaisin AC Milaniin, mutta loukkaantumisten vuoksi hänelle kertyi yhteensä kahden vuoden ajalta vain 21 ottelua ja hän lopetti uransa vuonna 2003.
Brasilian jalkapallomaajoukkueessa Leonardo pelasi 60 maaottelua ja teki niissä kahdeksan maalia. Hän osallistui vuoden 1994 ja vuoden 1998 MM-kisoihin voittaen maailmanmestaruuden ensimmäisissä ja hopeaa jälkimmäisissä kisoissa. Etelä-Amerikan mestaruuden Leonardo voitti vuonna 1997. Vuoden 1994 MM-kisojen toisen kierroksen ottelun aikana Leonardo löi kyynärpäällä yhdysvaltalaista Tab Ramosia päähän ja oli pelikiellossa turnauksen loppuun asti. Neljän ottelun pelikielto oli silloin MM-kisojen historian toiseksi pisin. Leonardo pyysi myöhemmin anteeksi ja sanoi, että lyönti ei ollut tahallinen.
Leonardo toimi kommentaattorina BBC:lle vuoden 2006 MM-kisojen aikana. Myöhemmin samana vuonna hän vieraili BBC:n Match of the Day 2 -ohjelmassa.
Meriitit pelaajana

Maailmanmestaruus 1994
Copa America 1997
Confederations Cup 1997
Intercontinental Cup 1993
Cup-voittajien Cup 1997
CONMEBOL Cup 1993
Recopa Sudamericana 1993 ja 1994
Libertadores supercup 1993
Italian mestaruus 1999
Campeonato Brasileiro 1987 ja 1991
Japanin mestaruus 1996
Campeonato Paulista 1991
Italian Cup 1997 ja 2003
Copa do Brasil 1990
Etelä-Amerikan alle 20-vuotiaiden mestaruus 1988
Ura valmentajana

Kesäkuussa 2009 hänestä tuli italialaisseura AC Milanin päävalmentaja.  Leonardon debyyttikausi Milanissa ei ollut suurmenestys, sillä seura putosi jo varhain Serie A:n mestaruuskamppailussa, eikä menestystä tullut Mestarien liigassakaan. Kauden jälkeen Milan ja Leonardo purkivat odotetusti sopimuksensa.
Heinäkuussa 2010 Leonardo kertoi olevansa kiinnostunut Brasilian maajoukkueen päävalmentajan tehtävistä.
24. joulukuuta 2010 hän siirtyi toisen milanolaisseura Internazionalen päävalmentajaksi, korvaten tehtävässä potkut saaneen Rafael Benítezin. Leonardon johdolla Inter sijoittui lopulta Serie A:ssa hopealle. Valmennusuransa ensimmäisen pokaalin hän saavutti, kun Inter voitti US Città di Palermon Italian cupin loppuottelussa. Kauden jälkeen Leonardo jätti yllättäen Interin ja siirtyi Paris Saint-Germainin urheilutoimenjohtajaksi.  Leonardo jätti tehtävänsä PSG:n urheilutoimenjohtajana elokuussa 2013 saatuaan kauden mittaisen toimitsijakiellon tönäistyään erotuomaria.
Syyskuussa 2017 Leonardo palasi valmennustehtäviin turkkilaisen Antalyasporin päävalmentajana. Leonardo jätti tehtävänsä kuitenkin jo joulukuussa 2017.
Elokuussa 2018 Leonardo palasi AC Milaniin, kun hänestä tuli seuran urheilutoimenjohtaja. Brasilialainen toimi tehtävässä kauden 2018/19, kunnes jätti seuran.
Kesäkuussa 2019 Leonardo palasi Paris Saint-Germainin urheilutoimenjohtajaksi.
Meriitit valmentajana

Italian Cup 2011
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leonardo Wikimedia Commonsissa
Pelaajakortti sambafoot.comissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Carlo Ancelotti | Milanin päävalmentaja 2009–2010 | Seuraaja: Massimiliano Allegri |
Internazionalen päävalmentajat
Fossati (1909–1915)
Resegotti (1920–1922)
Spottiswood (1922–1924)
Scheidler (1924–1926)
Weisz (1926–1928)
Viola (1928–1929)
Weisz (1929–1931)
Tóth (1931–1932)
Weisz (1932–1934)
Feldmann (1934–1936)
Carraro (1936)
Castellazzi (1936–1938)
Cargnelli (1938–1940)
Peruchetti (1940)
Zamberletti (1941)
Fiorentini (1941–1942)
Ferrari (1942–1945)
Carcano (1945–1946)
Nutrizio (1946)
Meazza (1947–1948)
Carcano (1948)
Astley (1948)
Cappelli (1949–1950)
Olivieri (1950–1952)
Foni (1952–1955)
Campatelli (1955)
Meazza (1955–1956)
Carver (1957–1958)
Bigogno (1958)
Campatelli (1959–1960)
Achilli (1960)
Cappelli (1960)
Hel. Herrera (1960–1968)
Foni (1968–1969)
Her. Herrera (1969–1970)
Invernizzi (1970–1973)
Masiero (1973)
Hel. Herrera (1973)
Masiero (1974)
Suárez (1974–1975)
Chiappella (1976–1977)
Bersellini (1977–1982)
Marchesi (1982–1983)
Radice (1983–1984)
Castagner (1984–1985)
Corso (1985–1986)
Trapattoni (1986–1991)
Orrico (1991–1992)
Suárez (1992)
Bagnoli (1992–1994)
Marini (1994)
Bianchi (1994–1995)
Suárez (1995)
Hodgson (1995–1997)
Castellini (1997)
Simoni (1997–1998)
Lucescu (1998–1999)
Castellini (1999)
Hodgson (1999)
Lippi (1999–2000)
Tardelli (2000–2001)
Cúper (2001–2003)
Verdelli (2003)
Zaccheroni (2003–2004)
Mancini (2004–2008)
Mourinho (2008–2010)
Benítez (2010)
Leonardo (2010–2011)
Gasperini (2011)
Ranieri (2011–2012)
Stramaccioni (2012–2013)
Mazzarri (2013–2014)
Mancini (2014–2016)
De Boer (2016)
Pioli (2016–2017)
Spalletti (2017–2019)
Conte (2019–2021)
Inzaghi (2021–)
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1994
1 Taffarel |
2 Jorginho |
3 Rocha |
4 Ronaldão |
5 Silva |
6 Branco |
7 Bebeto |
8 Dunga |
9 Zinho |
10 Raí |
11 Romário |
12 Zetti |
13 Aldair |
14 Cafu |
15 Santos |
16 Leonardo |
17 Mazinho |
18 Paulo Sérgio |
19 Müller |
20 Ronaldo |
21 Viola |
22 Gilmar |
Valmentaja Parreira
Brasilian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Taffarel |
2 Cafu |
3 Aldair |
4 Júnior Baiano |
5 Sampaio |
6 Roberto Carlos |
7 Giovanni |
8 Dunga |
9 Ronaldo |
10 Rivaldo |
11 Emerson |
12 Carlos Germano |
13 Zé Carlos |
14 Gonçalves |
15 Cruz |
16 Zé Roberto |
17 Doriva |
18 Leonardo |
19 Denílson |
20 Bebeto |
21 Edmundo |
22 Dida |
Valmentaja Zagallo
Lonely Planet

| Lonely Planet |
| --- | --- |

Perustettu:  1972
Perustaja:  Tony Wheeler Maureen Wheeler
Toimitusjohtaja:  Daniel Houghton
Puheenjohtaja:  Naveen Seshadri
Kotipaikka:  Melbourne, Australia
Henkilöstö:  400 työntekijää, 200 kirjoittajaa
Emoyhtiö:  NC2 Media
Kotisivu:  lonelyplanet.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lonely Planet (ennen heinäkuuta 2009 Lonely Planet Publications) on maailman suurin matkaopaskirjoja ja digitaalisia sisältöjä julkaiseva yritys. Vuoteen 2013 asti Lonely Planetin omisti BBC Worldwide, joka osti yhtiön kahdessa osassa sen perustajilta Maureen ja Tony Wheeleriltä vuonna 2007 ja 2011. Vuonna 2013 yhtiö siirtyi Brad Kelleyn NC2 Median omistukseen.
Lonely Planetin ensimmäinen opaskirja Across Asia on the Cheap julkaistiin vuonna 1973. Sen kirjoista tuli nopeasti erittäin suosittuja reppumatkailijoiden ja muiden pienellä budjetilla matkustavien keskuudessa.
Lonely Planet julkaisee noin 650 erilaista kirjaa 118 maasta vuosimyynnin ollessa noin kuusi miljoonaa kappaletta (2004). Yhtiöllä on myös TV-tuotantoyhtiö Lonely Planet Television, ja sen päämaja on Melbournessa, Australiassa.
Vuonna 1993 ilmestyi ensimmäinen pelkästään Suomesta kertova Lonely Planet -opaskirja Finland – A Travel Survival Kit Markus Lehtipuun toimittamana. Sitä ennen Suomea oli käsitelty tiiviimmin kustantamon Pohjoismaita kuvaavissa opaskirjoissa. Kirja oli ensimmäinen kustantamon yksittäisestä Euroopan maasta julkaisema opas tilanteessa, jossa yhtiön kustannusohjelma oli siirtymässä isoja alueita kattavista ”tiiliskivistä” helpommin mukana kulkeviin yksittäisten maiden oppaisiin.
Brittiläinen Pilot Productionsin tuottama, vuonna 1994 alkanut matkailuohjelmasarja tunnettiin aluksi nimellä Lonely Planet (nykyään sitä lähetetään USA:ssa nimellä Globe Trekker ja muualla Pilot Guides). Suomessa sarjaa on esitetty nimellä Matkapassi.
Vuosina 2009–2020 Lonely Planet julkaisi kuukausittain matkailulehteä Lonely Planet Magazine.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Lobopodia

Taiteilijan näkemys kambrikautisesta Megadictyon-eläimestä
Lobopodia tai Lobopoda on eläinryhmä, jonka luokittelu on vakiintumatonta. Siihen luokitellaan lähteestä riippuen joko vain fossiilisia lajeja tai myös niiden nykypäivään selvinneitä jälkeläisiä. Kambrikaudella eläneet Lobopodia-lajit olivat jalallisia, matomaisia merieläimiä. Niistä kehittyivät todennäköisesti käsnäjalkaiset ja niveljalkaiset.
Määritelmä

Lobopod-termin keksi Robert Evans Snodgrass vuonna 1938. Hän tarkoitti sillä raajatyyppiä, joka hänen mukaansa erotti käsnäjalkaisten ja niveljalkaisten kantamuodot nivelmadoista. Myöhemmin Lobopodia- tai Lobopoda-termiä alettiin käyttää taksonomisesta ryhmästä, jonka sisällöstä on ollut useita eri näkemyksiä. Osa tutkijoista käyttää Lobopodia-termiä vain fossiilisista lajeista, osa myös käsnäjalkaisista, niveljalkaisista tai karhukaisista tai jostakin näiden yhdistelmästä.
Käsnäjalkaiset, niveljalkaiset ja karhukaiset muodostavat yhdessä Panarthropoda-kladin. Usein Lobopodia käsitetään epäluonnollisena ryhmänä, joka sisältää fossiilisia lajeja Panarthropoda-kladin sukupuun tyveltä. Nämä lajit olivat jalallisia, matomaisia merieläimiä, joista nykyiset käsnäjalkaiset ja niveljalkaiset ovat todennäköisesti kehittyneet. Toiset tutkijat luokittelevat Lobopodia-ryhmään myös näiden merieläinten jälkeläisiä, esimerkiksi käsnäjalkaiset. Kaikista laajimmin käsitettynä Lobopodia on samansisältöinen Panarthropoda-kladin kanssa.
Luokittelu

Kambrikautiset Lobopodia-fossiilit ovat tärkeitä niveljalkaisten evoluution ymmärtämisen kannalta. Tutkijoiden keskuudessa ei ole konsensusta siitä, ovatko niveljalkaiset läheisempää sukua käsnäjalkaisille vai karhukaisille. Johtava käsitys on niin sanottu Lobopodia-hypoteesi, jonka mukaan niveljalkaiset ja käsnäjalkaiset ovat läheisempää sukua toisilleen kuin karhukaisille.
Suurin osa kambrikautisista Lobopodia-lajeista on läheisintä sukua joko käsnäjalkaisille tai niveljalkaisille. Esimerkiksi Hallucigenia on lähimpänä käsnäjalkaisia, kun taas Jianshanopodia ja Megadictyon ovat luultavasti läheisempää sukua niveljalkaisille. Lisäksi jotkin pienet fossiiliset lajit saattavat olla läheisintä sukua karhukaisille.
Lisbet Puttonen

Lisbet Puttonen (s. 1970) on suomalainen poliitikko, joka toimi vapauspuolueen (VP) puheenjohtajana lokakuusta 2011 lähtien vuoteen 2013. Hän toimi myös Kaarinan kaupungin varavaltuutettuna. Koulutukseltaan Puttonen on valtiotieteiden maisteri ja liiketalouden tradenomi. Hän on työskennellyt Nokialla ja Helsingin yliopiston hallinnossa kehittämisosastolla. Aikaisemmin Puttonen oli SDP:n jäsen, mutta siirtyi vuonna 2011 vapauspuolueeseen sitoutumattomana.
Joulukuussa 2016 Puttonen tuomittiin yli neljän vuoden vankeusrangaistukseen tapon yrityksestä, hänen puukotettuaan sohvalla maannutta miestä.
Living the Dream (Uriah Heepin albumi)

| Living the Dream Uriah Heep |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 14. syyskuuta 2018
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Jay Ruston
 Tyylilaji: hard rock, progressiivinen rock
 Levy-yhtiö: Frontiers Records
Listasijoitukset
 Yleislistat:   Sveitsi: 5.    Saksa: 10.    Tšekki: 17.    Itävalta: 18.    Norja: 28.    Suomi: 28.    Britannia: 57.    Belgia (Vallonia): 58.    Belgia (Flanderi): 91.    Alankomaat: 109. Muut listat:   Britannia: 3. (Rock & Metal Albums)    Suomi: 6. (Fyysinen albumilista)    Yhdysvallat: 37. (Billboard, Independent Albums)
Uriah Heepin muut studioalbumit
| Outsider 2014 | Living the Dream 2018 | Chaos & Colour 2023 |
Living the Dream on brittiläisen Uriah Heep -yhtyeen 14. syyskuuta 2018 julkaistu 24. studioalbumi. Sen tuotti aiemmin muun muassa Stone Sourin, Anthraxin ja Steel Pantherin kanssa työskennellyt Jay Ruston. Uriah Heepin kitaristi Mick Boxin mukaan albumi sisältää rockia, rock-balladeja ja pari progressiivista kappaletta. Living the Dreamin ensimmäinen single ”Grazed by Heaven” ja sen musiikkivideo julkaistiin 5. kesäkuuta.
Albumi julkaistiin CD-levynä, vinyylilevynä sekä CD:n ja DVD:n sisältämänä painoksena, jossa DVD sisältää kaksi musiikkivideota sekä dokumentin albumin työstöstä. Lisäksi vinyylipainoksesta ilmestyi tavallisen painoksen lisäksi Euroopassa versio hopeisella vinyylillä ja Yhdysvalloissa sinisellä vinyylillä. Albumista julkaistiin myös ”keräilijän boksi”, joka sisältää CD:n, DVD:n ja t-paidan.
Living the Dream nousi Britannian virallisen albumilistan sijalle 57 ja oli Uriah Heepin ensimmäinen kyseiselle listalle noussut albumi sitten vuoden 1985 Equatorin.
Kappaleet

Grazed by Heaven – 4.31
Living the Dream – 5.34
Take Away My Soul – 6.13
Knocking at My Door – 4.58
Rocks in the Road – 8.18
Waters Flowin’ – 4.27
It’s All Been Said – 6.01
Goodbye to Innocence – 3.33
Falling Under Your Spell – 3.24
Dreams of Yesteryear – 5.25
Take Away My Soul – 4.36  (vaihtoehtoinen versio, bonuskappale CD/DVD-deluxe-painoksella)
Kappaleet > Bonus DVD

Grazed by Heaven -musiikkivideo
Take Away My Soul -musiikkivideo
Making the Dream -dokumentti
Kokoonpano

Mick Box – soolokitara, laulu
Phil Lanzon – kosketinsoittimet laulu
Bernie Shaw – päälaulu
Davey Rimmer – bassokitara, laulu
Russell Gilbrook – rummut, lyömäsoittimet
Arvostelut

Soundi:
Luettelo Djiboutin kaupungeista

Djiboutin kartta.
Tämä on luettelo Djiboutissa sijaitsevista kaupungeista.
'Ali Sabīĥ
Dikhil
Djibouti
Obock
Tadjoura
Luettelo Kymenlaakson aluevaltuutetuista

| Kymenlaakson aluevaltuusto |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  yksikamarinen
Johto
Puheenjohtaja:  Jouko Leppänen (kok.)
1. varapuheenjohtaja:  Ukko Bamberg (ps.)
2. varapuheenjohtaja:  Paula Werning (sd.)
3. varapuheenjohtaja:  Jenni Aikio (vihr.)
Kokoonpano
Edustajia:  59
Puolueet:       SDP (17)       Kokoomus (15)       Perussuomalaiset (10)       Keskusta (7)       Vasemmistoliitto (3)       Vihreä liitto (3)       KD (2)       Liike Nyt (1)       Sit. (1) 
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  23. tammikuuta 2022
Seuraavat henkilöt ovat toimineet Kymenlaakson hyvinvointialueen aluevaltuutettuina:
Vaalikausi 2022–2025

| --- | --- |
 Suomen Sosialidemokraattinen Puolue Paula Werning  Nina Brask  Inka Häkkinen  Kirsi Kekki  Miia Kurttila (2022–2023) Jukka Nyberg (2023-)  Verna Sydänmaanlakka  Henna Hovi  Sami Virtanen  Eeva-Liisa Frilander-Paavilainen  Marjo Lakka  Nina Peltonen  Sanna Tähtinen  Minna Suomi  Jarkko Harjumaaskola  Pirjo Mussalo  Markku Leinonen  Riku Pirinen Kansallinen Kokoomus Jouko Leppänen  Christa Carpelan  Jari Larikka  Elina Inkeroinen-Lalu  Vesa Parkko  Johanna Hasu  Jutta Hartikainen  Miia Witting  Tapio Karvonen  Saara Kiventöyry-Tocklin  Jaana Suikkanen  Elina Ketonen  Esko Lavonen  Aleksi Kurki  Lauri Eerola Perussuomalaiset Sheikki Laakso  Mikko Jaanu  Juho Eerola (2022–2023) Carita Jäntti (2023–)  Samuli Sibakoff  Ukko Bamberg  Janne Patjas  Anja Kivelä  Antti Pakkanen  Joni-Petri Mörk (2022–2023) Toni Vainikka (2023–)  Ilari Van der Steen :  Suomen Keskusta Markku Pakkanen  Janne Wall  Laila Uljas  Hannah Honkanen  Riikka Turunen  Juha Kytömäki  Mia Ylä-Outinen Vasemmistoliitto Joona Mielonen  Petri Pekkola  Piia Kleimola Vihreä liitto Jenni Aikio  Katja Andrejev  Tommi Iivonen Suomen Kristillisdemokraatit Mikaela Blomqvist-Lyytikäinen  Mikko Almgren Liike Nyt Ari Rinne Muut Juha Huhtala (Liik.→2022→Sit.)
Let’s Dance (David Bowien albumi)

| Let’s Dance David Bowie |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Power Station, New York joulukuu 1982
 Julkaistu: 14. huhtikuuta 1983
 Tuottaja(t): David Bowie, Nile Rodgers
 Tyylilaji: poprock dancerock soul uusi aalto
 Kesto: 39.41
 Levy-yhtiö: RCA Records
Listasijoitukset
  1. (huhtikuu 1983)   1. (1983)   1. (30. huhtikuuta 1983)   1. (16 viikkoa, huhtikuu 1983)   1. (4 viikkoa, huhtikuu 1983)   1. (3 viikkoa, 3. toukokuuta)   2. (1. toukokuuta 1983)   4. (1983)   17. (6. marraskuuta 1983)
David Bowien muut julkaisut
| Christiane F. 1981 | Let’s Dance 1983 | Love You till Tuesday 1984 |
Singlet albumilta Let's Dance
 ”Let's Dance / Cat People (Putting Out Fire)” Julkaistu: 14 maaliskuuta 1983  ”China Girl / Shake It” Julkaistu: 31. toukokuuta 1983  ”Modern Love / Modern Love (Live)” Julkaistu: 12. syyskuu 1983  ”Without You / Criminal World” Julkaistu: 12. syyskuu 1983
Let’s Dance on David Bowien vuonna 1983 julkaistu albumi.  Albumi on Bowien uran kaupallisesti suurin menestys, sitä oli myyty vuoteen 2005 mennessä yli 10 miljoonaa kappaletta. Let’s Dance nousi listaykköseksi muun muassa Britanniassa, Norjassa, Ruotsissa ja Suomessa, jossa levy pysyi listaykkösenä peräti 16 viikkoa. Levyn musiikkia on myös arvosteltu liiasta kaupallisuudesta.
Myös albumilta julkaistut singlet menestyivät hyvin. Albumin nimikappale "Let’s Dance" oli ykköshitti Britanniassa. "China Girl" ja "Modern Love" nousivat molemmat Britanniassa sijalle 2.
Blueskitaristi Stevie Ray Vaughan vierailee albumilla ja hänen blues-tyylinen soittonsa toi levylle omaperäistä ilmettä. Erikoista albumille on se, että David Bowie itse ei soita sillä ainuttakaan instrumenttia.
Kappaleet

Modern Love – 4.46 (säv. David Bowie)
China Girl – 5.32 (säv. Bowie/Iggy Pop)
Let's Dance – 7.37 (säv. Bowie)
Without You – 3.08 (säv. Bowie)
Ricochet – 5.12 (säv. Bowie)
Criminal World – 4.24 (säv. Peter Godwin/Duncan Browne/Sean Lyons)
Cat People – 5.09 (säv. Bowie/Giorgio Moroder)
Shake It – 3.49 (säv. Bowie)
Vuonna 1995 Virgin Records julkaisi albumin uudelleen sisältäen kappaleen "Under Pressure". Vuonna 1999 EMI julkaisi albumin remasteroituna ilman bonuskappaleita.
Kappaleet > David Bowie Video EP

Let's Dance – 4.01
China Girl – 4.10
Modern Love – 4.00
Kokoonpano

David Bowie – laulu
Carmine Rojas – basso
Omar Hakim – rummut
Tony Thompson – rummut
Nile Rodgers – kitara
Stevie Ray Vaughan – soolokitara
Rob Sabino – kosketinsoittimet
Mac Gollehon – trumpetit
Robert Arron – tenori, huilu
Stan Harrison – tenori, huilu
Steve Elson – baritoni, huilu
Sammy Figueroa – lyömäsoittimet
Frank Simms – taustalaulu
George Simms – taustalaulu
David Spinner – taustalaulu
Bernard Edwards – basso kappaleessa "Without You"
Arvostelut

Allmusic: () linkki
Pitchfork: 8,4/10
Leon Osman

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Leon Osman
Syntymäaika: 17. toukokuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Wigan, Englanti
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 senttimetriä
Junioriseurat
1997–2000: Everton
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000–2016 | Everton | 352 | (44) |
| 2002–2003 | → Carlisle United | 12 | (1) |
| 2004 | → Derby County | 17 | (3) |
Maajoukkue
| 2012– | Englanti | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 21. lokakuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 21. lokakuuta 2016.
Leon Osman (s. 17. toukokuuta 1981 Wigan, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti Englannin Valioliigassa pelaavaa Evertonia vuosina 2000–2016. Tämän jälkeen hän on ollut ilman seuraa. Osmanin isä on kyproksenturkkilainen; Osman olisi ollut oikeutettu edustamaan maajoukkuetasolla Englantia, Kyprosta tai Turkkia, mutta hän valitsi Englannin.