stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anelija Nuneva
Urheilu-ura

Vetšernikova, myöhemmin Nuneva, saavutti sisäradoilla 60 metrillä MM-hopeaa Indianapolisissa 1987 ja EM-hopeaa Göteborgissa 1984, Liévinissä 1987 ja Genovassa 1992. Ulkoradoilla hän saavutti Stuttgartissa 1986 EM-hopeat 100 metrillä ja 4×100 metrin viestissä. Helsingissä 1994 hän voitti pikaviestissä EM-pronssia. Kesäolympialaisissa Vetšernikova/Nuneva sijoittui 100 metrillä kahdeksanneksi Soulissa 1988 ja kuudenneksi Barcelonassa 1992. Barcelonassa hän kilpaili myös 200 metrillä jolla eteni välieriin. Ulkoratojen MM-kilpailuissa Vetšernikova/Nuneva sijoittui Helsingissä 1983 pikaviestissä neljänneksi ja 200 metrillä kuudenneksi, ja Roomassa 1987 hän oli pikaviestissä neljäs ja 100 metrillä kuudes. Ulkoratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui myös neljänneksi Ateenassa 1982 sekä 100 metrillä että pikaviestissä ja Helsingissä 1994 100 metrillä. Nunevan ennätykset olivat 100 metrillä Sofiassa vuonna 1988 juostu 10,85 sekuntia ja 200 metrillä Sofiassa vuonna 1987 juostu 22,01 sekuntia.
Anne Jääskeläinen

Anne Maarit Jääskeläinen (o. s. Sikanen, s. 12. huhtikuuta 1964 Karttula) on suomalainen kestävyysjuoksija. Hän edustaa Lapinlahden Vetoa ja vastaa itse omasta valmennuksestaan. Aikuisten SM-kisoissa Jääskeläinen on saavuttanut maratonilla kolme kultaa, kaksi hopeaa ja kolme pronssia. Lisäksi hän on voittanut sisäratojen SM-kisoissa hopeaa ja pronssia 3 000 metrin juoksussa.
Arvokisatasolla Jääskeläinen on edustanut Suomea vuoden 1994 EM-kilpailuissa Helsingissä. Hänen kilpailumatkansa oli tuolloin maraton, jolla hän ei kuitenkaan selviytynyt maaliin saakka.
Angolan junahyökkäys

| Angolan junahyökkäys |
| --- | --- |
 Angolan rautatiekartta. Zenza on Luandasta lähtevän radan risteysasema, Dondo sieltä etelään lähtevän haaran pääteasema.
Paikka:  Angola
Ajankohta:  10. elokuuta 2001
Kuolleita:  150
Epäilty/epäillyt:  UNITA
Angolan junahyökkäys oli väkivaltainen isku 10. elokuuta 2001 Angolan sisällissodan aikana Zenzan ja Dondon välisellä rataosuudella noin 150 km maan pääkaupunki Luandasta kaakkoon. UNITAn joukot suistivat junan raiteltaan miinan avulla, ja sen lastina olleet polttoaineet räjähtivät.
Iskussa sai surmansa noin 150 henkeä, ja lisäksi noin 150 sai vammoja. Iskun tehnyt UNITA sanoi junan olleen sotilas- eikä siviilikohde, koska sitä saattoi hallituksen joukkojen pataljoona ja mukana oli ampumatarvikkeita. Hallitus sanoi että matkustajina oli siviilejä, ja että junan osuttua miinaan sissit hyökkäsivät matkustajien kimppuun. YK:n turvallisuusneuvoston jäsenet tuomitsivat iskun terroritekona.
Juna kulki tätä reittiä kolme kertaa viikossa, ja hyökkäyksen sattuessa siinä oli noin 500 matkustajaa. Osa vaunuista oli umpinaisia matkustajavaunuja, osa oli avovaunuja joissa kuljetettiin sekä matkustajia että rahtia.
Hyökkäys tehtiin samaan aikaan kun yhdysvaltalainen delegaatio oli maassa tutustumassa oloihin ja arvioidakseen, voidaanko maassa järjestää vaalit seuraavana vuonna.
Amelia

Amelia viittaa muun muassa seuraaviin:
Amelia, naisen etunimi
Amelia, ruotsalainen aikakauslehti
Amelia, kaupunki Italiassa Ternin maakunnassa
Marco Amelia (s. 1982), italialainen jalkapallomaalivahti
Porto Amelia, nykyisin Pemba, kaupunki Mosambikissa
Amelian piirikunta, piirikunta Virginiassa, Yhdysvalloissa
Amelia Court House, kunta Amelian piirikunnassa, Yhdysvalloissa
HMS Princess Amelia (1757), kolmannen luokan linjalaiva
HMS Amelia (1796), 38-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Amelia (1856), Albacore-luokan tykkivene
HMS Amelia (1872), rannikkovartiolaiva
HMS Amelia (1888), rannikkovartioston tykkivene
Anne Karin Elstad

Anne Karin Elstad (1976)
Anne Karin Elstad (19. tammikuuta 1938 Valsøyfjord, Norja – 4. huhtikuuta 2012 Oslo) oli norjalainen kirjailija. Häntä pidetään aikansa eräänä luetuimmista norjalaisista kirjailijoista.
Elstad saavutti nimeä trøndelagilaisen vuoristokylän elämästä 1800-luvulla kertovalla Innhaug-folket -kirjasarjallaan. Sarja alkoi hänen esikoisteoksellaan Folket på Innhaug (1976) ja muita osia olivat Magret (1977), Nytt rotfeste (1979) sekä Veiene møtes (1980). Romaani Senere, Lena (1982) toi kirjailijalle Bokhandlerprisen -kirjallisuuspalkinnon. Hän sai myös norjalaisen lukijapalkinnon paljon myydyistä kirjoistaan Odel (2003) ja Hjem (2006). Elstad julkaisi yhteensä 13 romaania. Hänen kirjojaan on käännetty lukuisille kielille ja yksinomaan Norjassa niitä on myyty yli kymmenen miljoonaa kappaletta.
Andrzej Strejlau

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Andrzej Strejlau
Syntymäaika: 19. helmikuuta 1940 (ikä 84)
Syntymäpaikka: Varsova, Puola
Seura
Seura: –
Tehtävä: päävalmentaja
Valmennusura
1971–1975 1975–1979 1979–1980 1982–1983 1984–1986 1987–1989 1989–1993 1995–1996 1998:  Puolan U21-maajoukkue  Legia Varsova  Zagłębie Sosnowiec  Fram Reykjavik  Larissa FC  Legia Varsova  Puolan maajoukkue  Zagłębie Lubin  Shanghai Shenhua
Andrzej Michał Strejlau (s. 19. helmikuuta 1940) on puolalainen jalkapallovalmentaja ja entinen pelaaja. Hän on pelannut myös käsipalloa.
Ura

Strejlau on tullut tunnetuksi jalkapallovalmentajana. Hän aloitti uransa vuonna 1971 Puolan alle 21-vuotiaiden maajoukkueen peräsimessä siirtyen 1975 seuratasolle Legia Varsovaan. Hän ei onnistunut voittamaan suurseuran kanssa Puolan mestaruutta. Hän siirtyi seurasta 1979 yhden kauden ajaksi Zagłębie Sosnowieciin.
Vuonna 1982 Strejlau siirtyi Islantiin Knattspyrnufélagið Framiin , josta 1984 kreikkalaiseen Larissaan. Strejlau jatkoi seurassa maamiehensä Jacek Gmochin hyvää työtä ja voitti seuran kanssa Kreikan cupin mestaruuden 1985. Hän palasi Larissasta 1987 Legia Varsovaan, mutta mestaruus jäi jälleen saavuttamatta. Vuonna 1989 hänestä tuli Puolan maajoukkueen päävalmentaja, mutta hän ei onnistunut palauttamaan maata arvokisoihin ja sai lähteä 1993.
Maajoukkuepestinsä jälkeen Strejlau toimi Zagłębie Lubinin ja kiinalaisen Shanghai Shenhuan päävalmentajana voittaen kaudella 1998 Kiinan cupin.
Valmentajauransa jälkeen hän on toiminut Puolan jalkapalloliiton kurinpitovaliokunnassa.
Meriitit

Kreikan cup: 1985
Kiinan cup: 1998
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrzej Strejlau Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Wojciech Łazarek | Puolan maajoukkueen päävalmentaja 1989–1993 | Seuraaja: Lesław Ćmikiewicz |
Alli Alanko

Alli Savola (o.s. Alanko; 21. kesäkuuta 1930 – 9. syyskuuta 2021) oli suomalainen keihäänheittäjä. Alanko edusti urallaan Vihtavuoren Pamausta.
SM-kisoissa Alanko sijoittui kolmanneksi keihäässä vuonna 1949 tuloksella 36,63 m. Tämä on ollut yksi parhaita menestyksiä kautta Vihtavuoren Pamauksen historian. Lisäksi hän saavutti useita piirinmestaruuksia kiekossa ja keihäässä.
Aleksi Keränen

Aleksi Keränen (s. 1. maaliskuuta 1981 Lahti) tunnetaan tamperelaisen Bloodpit-yhtyeen nykyisenä basistina. [lähde? ] Ennen Bloodpitiä hän soitti mm. Rusakossa ja Never Insidessä.
Aiheesta muualla

Aleksi Keränen Bloodpitin kotivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Anne Kauppi

Anne Kauppi (s. 1962) on suomalainen pianisti. Hän on esittänyt mm. Johann Sebastian Bachin ja Frédéric Chopinin musiikkia.
Hän levytti vuonna 2008  kaikki Chopinin etydit ja 2010 balladit ja fantasiat.
Kauppi sijoittui Maj Lind -pianokilpailussa jaetulle 3. sijalle vuonna 1979.
Kauppi on opiskellut Espoon musiikkiopistossa vuosina 1970-73 ja vuosina 1973-80 Sibelius-Akatemiassa, jossa suoritti pianonsoiton III kurssin maksimipistein. Ensikonserttinsa hän soitti vuonna 1980. Hän jatkoi opiskeluaan New Yorkissa Juilliard School of Musicissa suorittaen Post Graduate Diploman 1985 opettajinaan prof. Ania Dorfman ja Adele Marcus. Täydentävää pianonopetusta hän on saanut mm. vuosina 1991-92 Géza Anda-säätiön kustantamana prof. Egil Harderin johdolla. Vuosina 1998-99 hän on saanut ohjausta mm. Jerzy Gebertiltä.
Vuonna 1999 levy-yhtiö Alba julkaisi Kaupin soittamana Chopinin Preludit ja Scherzot, 2008 kaikki Etydit ja 2010 kaikki Balladit ja Fantasiat. Otto Donnerin tuottamat ja Alban julkaisemat Chopinin Etydit ja Chopinin Balladit ja Fantasiat -levyt ovat saaneet neljä hyvää arvioita kansainvälisissä American Record Guide ja Fanfare -lehdissä sekä kansainvälisellä Allmusic -sivustolla. Hänen Chopin-soittoaan on niissä luonnehdittu mm. uudistukselliseksi ja omintakeiseksi. Suomessa kaikki kolme Chopin-levyä ovat saaneet huomiota. Vuodesta 1992 lähtien on internetissä sekä levyinä myyty hänen soittamiaan norjalaisen Fartein Valenin pianoteoksia kansainvälisen Queen Sonja -kilpailun äänityksinä. Vuodesta 2005 Anne Kauppi on tuottanut konserttiäänityksistään myös omakustannelivelevyjä sivutoimisen yrityksensä nimiin. Erisisältöisiä livelevyjä on toistaiseksi yhteensä 15.
Vuonna 1979 Kauppi saavutti jaetun III sijan kansallisessa Maj Lind -pianokilpailussa ja vuonna 1991 hänet valittiin kansainvälisessä Géza Anda -pianokilpailussa soittamaan kilpailun nimikkopianistin 70 -vuotismuistokonsertti Zürichissä.
Vuodesta 1997 Kauppi on elättänyt itseään konsertoimalla keskimäärin 30 konserttia vuodessa. Vuonna 2009 hän soitti Suomen konsulaatin itsenäisyyspäivän vastaanotolla Göteborgin Konserthusetissa soolokonsertin suomalais-ruotsalaisen kulttuurirahaston ja valtion kohdeapurahan turvin. Chopinin 200-vuotisjuhlavuonna 2010 konsertteja oli Suomessa 38. Anne Kauppi on esiintynyt useiden suomalaisten orkesterien sekä Ruotsin Radion Sinfoniaorkesterin solistina ja hän on konsertoinut soolokonsertein kotimaan lisäksi Ruotsissa, Saksassa, Sveitsissä ja USA:ssa. Erityisesti Chopin ja Ligeti -tulkinnoistaan Kauppi on saanut hyviä konserttiarvosteluja kotimaan lisäksi myös Saksasta ja Ruotsista.
Ben Walter

| Ben Walter |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. toukokuuta 1984 (ikä 40) Beaconsfield, QC, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Wally
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  EC Salzburg
Sarja:  EBEL
Pelinumero:  11
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  Providence Bruins (AHL) Boston Bruins (NHL) Bridgeport Sound Tigers (AHL) New York Islanders (NHL) Lowell Devils (AHL) New Jersey Devils (NHL) Lake Erie Monsters (AHL) Abbotsford Heat (AHL) Örebro HK (SHL) Jokerit (SML)
NHL-varaus:  160. varaus, 2004 Boston Bruins
Ben James Walter (s. 11. toukokuuta 1984 Beaconsfield, Québec, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Itävallan Erste Bank Eishockey Ligan EC Salzburgissa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Walterin vahvuuksiin kuuluu pelintekeminen, puolustaminen ja maalintekotaidot. Hänellä on varsin vankka koko, mutta Walterin tulisi käyttää sitä enemmän hyödyksi.
Ura > Junioriura ja yliopistovuodet

Walter pelasi vuodet 2000–2002 BCHL-juniorisarjaa Langley Hornetsin riveissä ja oli jälkimmäisellä kaudellaan 2001–2002 joukkueen paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 29+47=76. Vuodet 2002–2005 hän kävi Massachusetts-Lowellin yliopistoa. Kaudella 2003–2004 Walter jakoi 18 osumallaan joukkueen sisäisen maalipörssin voiton Elias Godoyn kanssa. He jakoivat koko Hockey Eastin maalipörssin viidennen sijan kahden muun pelaajan kanssa.
Boston Bruins varasi Walterin viidennellä kierroksella 160. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2004. Viimeisellä yliopistokaudellaan 2004–2005 hän jakoi tehoilla 26+13=39 UMass-Lowellin sisäisen pistepörssin voiton Elias Godoyn kanssa. He jakoivat Hockey Eastin pistepörssin yhdeksännen sijan NU:n Mike Morrisin kanssa. Kauden aikana kolme kypärätemppua tehnyt Walter itse voitti koko Hockey Eastin maalipörssin. Hänet valittiin kauden päätteeksi sarjan toiseen tähdistökentälliseen. Walter oli myös ehdolla koko NCAA:n parhaalle pelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin voittajaksi, mutta palkinto meni lopulta kuitenkin Colorado Collegen Marty Sertichille.
Muuta

Walterin isä Ryan pelasi omalla urallaan yli 1000 NHL-ottelua ja oli voittamassa Stanley Cupia Montréal Canadiensissa vuonna 1986.
Tilastot

Walter SHL-joukkue Örebro HK:n paidassa lokakuussa 2013.
Annie Saumont

Annie Saumont (16. maaliskuuta 1927 Cherbourg-Octeville – 31. tammikuuta 2017 Pariisi) oli ranskalainen kirjailija. Hän voitti palkintoja lukuisilla novelleillaan ja sai lisäksi tunnustusta käännöskirjallisuudestaan englannista ranskaksi.
Andrew Joseph McDonald

Andrew Joseph McDonald (24. lokakuuta 1923 Savannah, Georgia – 1. huhtikuuta 2014 Palatine, Illinois) oli Little Rockin roomalaiskatolisen hiippakunnan piispa Arkansasissa vuosina 1972–2000.
McDonald opiskeli Marist Schoolissa (Georgia), St. Charles Collegessa (Maryland) ja St. Mary’s Seminaryssa (Maryland). Hän sai pappisvihkimyksensä piispa Emmet M. Walshilta 8. toukokuuta 1948, minkä jälkeen hän jatkoi opintojaan Amerikan katolisessa  yliopistossa ja Rooman Paavillisessa lateraaniyliopistossa.
McDonald sai 4. heinäkuuta 1972 nimityksen Little Rockin piispaksi. Hänet vihittiin piispaksi 5. syyskuuta arkkipiispa Thomas McDonoughin toimiessa pääkonsekraattorina, ja hänet asetettiin virkaan virallisesti 7. syyskuuta. Hänen edeltäjänsä oli Albert Lewis Fletcher ja seuraajansa J. Peter Sartain.
McDonald vastusti abortin sallimista korkeimman oikeuden taholta tapauksessa Roe vastaan Wade vuonna 1973. Hän johti tammikuisin abortinvastustajien vuosittaista March for Lifea Little Rockissa. Hän oli omistautunut ekumeenisille suhteille ja olikin mukana tukemassa Billy Grahamin herätyskokousta War Memorial Stadiumilla 1989. Vuonna 1990 McDonald otti kantaa John Edward Swindlerin teloitusta vastaan. Kyseessä oli ensimmäinen teloitus Arkansasin osavaltiossa yli 25 vuoteen.
Käännös suomeksi
Andrew Kishore

Andrew Kishore
Andrew Kishore (4. marraskuuta 1955 Rajshahi – 6. heinäkuuta 2020 Rajshahi) oli bangladeshilainen playbacklaulaja.
Kishore opiskeli Rajshahin yliopistossa. Hän sai musiikinopetusta Abdul Aziz Bachchulta Rajshahissa. Vuonna 1977 hän muutti Dhakaan, jossa säveltäjä Alam Khan tutustutti hänet elokuvateollisuuteen. Vuonna 1977 Kishore teki playbacklaulajana debyyttinsä elokuvassa Mail Train, jossa hän lauloi Alam Khanin kappaleen "Ochinpurer raajkumari nei jey taar keu". Hänen toinen elokuvansa oli Badal Rahmanin Emiler Goenda Bahini, jossa hän tulkitsi laulun "Dhum dharakka". Kishoren ensimmäiseksi hitiksi muodostui Alam Khanin "Ek chor jay choley" A. J. Mintun elokuvassa Protikkha. Hän levytti urallaan tuhansia lauluja ja sai kahdeksan Bangladeshin kansallista elokuvapalkintoa parhaana miespuolisena playbacklaulajana. Näistä ensimmäisen hän sai vuonna 1982 (elokuva: Boro bhalo lok chhilo) ja viimeisen 2008 (elokuva: Ki jadu korila).
Syyskuussa 2019 Kishore aloitti kemoterapian Singaporessa. Hän kuoli heinäkuussa 2020 non-Hodgkinin lymfoomaan synnyinkaupunkinsa Rajshahin sairaalassa. Hänellä oli vaimo ja kaksi lasta.
Amor Amri

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 
Syntymäpaikka: Tunisia
Valmennusura
1991 1992–1993 1997: Club Africain CS Cheminots Club Africain
Amor Amri on tunisialainen jalkapallovalmentaja.
Valmennusura

Amri nousi ensimmäisen kerran päävalmentajaksi korvattuaan Faouzi Benzartin Club Africainin päävalmentajana kaudella 1990–1991. Seuraavalla kaudella Amri siirtyi luotsaamaan CS Cheminotsia, mutta sai kauden lopulla potkut. Myöhemmin kaudella 1996–1997 Amri korvasi ranskalaisvalmentajan Jean Sérafinin, jonka johdolla joukkue ei menestynyt Tunisian pääsarjassa ja sijoittui lopulta viidenneksi. Amri joutui kuitenkin kauden aikana väistymään tehtävistään ja tilalle palkattiin Faouzi Benzarti.
Annie Sprinkle

Annie Sprinkle vuonna 2005
Annie M. Sprinkle (s. 23. heinäkuuta 1954 Philadelphia) on yhdysvaltalainen multimedia- ja performanssitaiteilija. Hän on toiminut myös pornotähtenä ja pyrkinyt muuttamaan pornografiassa vallinneita representaation käytäntöjä. Hän työskenteli seksityössä vuosina 1973–1995 ja on myös toteuttanut seksityöläisten asiaa ajanutta aktivismia.
Sprinkle oli keskeinen 1980-luvun seksiposiitivisen feminismin keskeinen vaikuttaja. Hän on kiertänyt säännöllisesti pitäen yhden naisen teatteriesityksiä vuodesta 1989. Hän on korostanut myös taiteellisessa työssään pitkään seksuaalikasvatusta ja tasa-arvoasioita. Sprinkle oli ensimmäinen pornotähti, joka menestyneesti siirtyi luomaan uraa taidemaailmassa. Hän sai filosofian tohtorin arvon San Franciscon Institute for Advanced Study of Human Sexualitysta vuonna 2002. Hän on saavuttanut suosiota vierailevana taiteilijana monissa yliopistossa. Sprinkle on käyttänyt seksuaalista itseilmaisua performanssitaiteessa ja on ammentanut vaikutteita myös globaalien ympäristöongelmien teemoista.
2000-luvun alussa Sprinkle aloitti työskentelyn taideduona elämänkumppaninsa Beth Stephensin kanssa. Sprinkle ja Stephens aloittivat auonna 2002 taiteellisten multimediahankkeiden toteuttamisen rakkauden, seksin ja queerekologian aiheista. Vuonna 2005 pariskunta aloitti seitsemän vuotta kestäneen julkisten häärituaalien projektin Linda Montanon työn innoittamana. Sprinkle ja Stephens ovat menneet seremonioissa naimisiin muun muassa Maan, Appalakkien ja Suomessa Kallaveden kanssa. Tarkoitus on ollut maailmankaikkeuden erotisointi ja rakkauden määrittely politiikan, ekologian ja taiteen kielellä ihmisten välisten kytkösten välttämättömyyttä purkaen. Sprinklen ja Stephensin toiminta loi pohjan "ekoseksuaaliselle liikkeelle". Pariskunta on tehnyt yhdessä ympäristöaiheisia elokuvia ekoseksuaalisella näkökulmalla. Sprinkle ja Stephens ovat myös yhdessä järjestäneet symposiumeja ja workshopeja.
Sprinkle on kirjoittanut omaelämäkertateoksen Post Porn Modernist. Akateemiselle yleisölle suunnatulla kirjallaan Hardcore from the Heart: The Pleasures, Profits and Politics of Sex in Performance hän sai vuonna 2002 Firecracker Alternative Book Awardin. Sprinklen tuottama ja ohjaama elokuva The Sluts and Goddesses Video Workshop on tullut esitetyksi yli sadalla elokuvafestivaalilla sekä museoissa ja gallerioissa, kuten New Yorkin Solomon R. Guggenheim -museossa. Sprinkle oli myös tekijänä kirjassa Assuming the Ecosexual Position: The Earth as Lover, joka valmistui vuoden 2020 koronasulkujen aikana. Sprinklelle ja Stephensille myönnettiin vuonna 2019 Eureka Fellowship ja vuonna 2021 Guggenheim Fellowship.
Aneka

| Mary Sandeman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Mary Sandeman
Syntynyt: 20. marraskuuta 1947 (ikä 76)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Aneka, Mary Sandeman
Laulukielet:  englanti, skotti
Tyylilajit:  pop, kansanmusiikki
Levy-yhtiöt:  Hansa International
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Aneka (oik. Mary Sandeman, s. 20. marraskuuta 1947) on skotlantilainen laulaja. Hänen tunnetuin ja oikeastaan ainoaksi hitikseen jäänyt kappale on vuonna 1981 julkaistu ”Japanese Boy”, joka nousi useassa Euroopan maassa listaykköseksi. Sandeman ehti julkaista urallaan vain yhden pop-albumin ennen suosionsa hiipumista.
Mary Sandeman on omalla nimellään esittänyt skotlantilaista kansanmusiikkia eikä ollut erityisemmin kiinnostunut pop-urasta.
Suomessa Sandemanin hittikappale ”Japanese Boy” sijoittui myyntilistalla sijalle 1. Samanniminen debyyttialbumi Japanese Boy sijoittui sijalle 12.
Diskografia > Studioalbumit

| Nimi | Julkaisutiedot | Listasijoitukset> FIN  | Listasijoitukset> SWE  |
| --- | --- | --- | --- |
| Japanese Boy |  Julkaistu: 8. kesäkuuta 1981  Levy-yhtiö: Hansa International | 12 | 19 |
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> UK  | Listasijoitukset> FIN  | Listasijoitukset> GER  | Listasijoitukset> NOR  | Listasijoitukset> SWE  | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Japanese Boy” | 1981 | 1 | 1 | 3 | 4 | 1 | Japanese Boy |
| ”Little Lady” | 1981 | 50 | 6 | 10 | – | 14 | Japanese Boy |
| ”Ooh Shooby Doo Doo Lang” | 1982 | – | – | 18 | – | – | Japanese Boy |
| ”I Was Free” | 1982 | – | – | – | – | – | Japanese Boy |
| ”Alister McColl” | 1982 | – | – | – | – | – | (julkaistu vain singlenä) |
| ”Rose Rose I Love You” | 1983 | – | – | – | – | – | (julkaistu vain singlenä) |
| ”Heart To Beat” | 1983 | – | – | – | – | – | (julkaistu vain singlenä) |
Angolan kansalliskirjasto

| Angolan kansalliskirjasto> Biblioteca Nacional de Angola  National Library of Angola |
| --- | --- |
Osoite:  Largo Antonio Jacinto s/n, Luanda, Angola; postios: Caixa Postal 2915, Luanda, Angola
Sijainti:  Luanda, Angola
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Angolan kansalliskirjasto (port. Biblioteca Nacional de Angola, engl. National Library of Angola) on maan pääkaupunki Luandassa toimiva Angolan vaatimaton kansalliskirjasto.
Aiheesta muualla

IFLA World Report - Angola (The International Federation of Library Associations and Institutions) (englanniksi) (ifla-world-report.org)
Antonio Conte

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 31. heinäkuuta 1969 (ikä 55)
Syntymäpaikka: Lecce, Italia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 178 cm
Seura
Seura:  Napoli
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1985–1992 |  Lecce | 71 | (1) |
| 1992–2004 |  Juventus | 296 | (29) |
Maajoukkue
| 1994–2000 |  Italia | 20 | (2) |
Valmennusura
2005–2006:  Lecce  (apuv.)
2006–2007:  Arezzo
2007–2009:  Bari
2010–2011:  Siena
2011–2014:  Juventus
2014–2016:  Italia
2016–2018:  Chelsea
2019–2021:  Inter
2021–2023:  Tottenham
2024–:  Napoli
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Antonio Conte (s. 31. heinäkuuta 1969 Lecce, Italia) on italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja. Pelaajauransa jälkeen hän on valmentanut Italian maajoukkuetta sekä seurajoukkueita Italiassa ja Englannissa. Kesästä 2024 lähtien hän on toiminut Napolin päävalmentajana.
Ura pelaajana

Pelaajaurallaan keskikentällä pelannut Conte edusti seuratasolla Lecceä ja Juventusta. Hän saavutti Juventuksen pelaajana muun muassa viisi Italian-mestaruutta sekä UEFA Cupin, Mestarien liigan ja Intercontinental Cupin voiton. Conte pelasi myös Italian maajoukkueessa. Hän kuului Italian joukkueeseen vuoden 1994 MM-kisoissa ja vuoden 2000 EM-kisoissa.
Meriitit pelaajana

Mestarien liiga: 1996
Hopeaa (3): 1997, 1998, 2003
UEFA Cup: 1993
Hopeaa: 1995
Intercontinental Cup: 1996
UEFA Super Cup: 1996
Serie A (5): 1995, 1997, 1998, 2002, 2003
Coppa Italia: 1995
Ura valmentajana > Valmennustyylistä

Conte on tullut tunnetuksi vaativana ja tarkkana valmentajana. Andrea Pirlo on luonnehtinut Contea "paholaiseksi, jolla on kaksi vaimoa" – omansa ja jalkapallo. Pirlon mukaan Conte vaatii täydellistä omistautumista sekä itseltään että joukkueensa pelaajilta. Vastapainona Conte pystyy luomaan joukkueestaan menestyneen ja tiiviin ryhmän, hullu ja nero yhtä aikaa, Pirlo on todennut. Conten sopivuutta Chelsean valmentajaksi on epäilty, sillä häntä on pidetty ehdottomuudessaan ja vaativuudessaan samanlaisena kuin José Mourinhoa, jonka toinen yritys seurassa ei ollut järin menestyksekäs. Conte on itse luonnehtinut itseään jatkuvaksi valmentamisen oppimiseksi, jonka tavoitteena on olla paras kaikilla osa-alueilla: taktiikassa, motivoinnissa, psykologiassa, joukkueenjohtamisessa ja medianhallinnassa.
Conte on kehittänyt taktiikkaansa eri seuroissa ja varioinut pelitapoja tavallisuudesta poiketen. Juventuksessa hän vakiinnutti 3-5-2-pelitavan, jolla seura voitti kolme Italian mestaruutta.
Meriitit valmentajana

Englannin mestaruus: 2017
FA Cup: 2018
Italian mestaruus (4): 2012, 2013, 2014, 2021
Serie B: 2009
Italian vuoden valmentaja (3): 2012, 2013, 2014
Serie A:n vuoden valmentaja (Albo Panchina d'Oro) (3): 2012, 2013, 2014
LMA:n vuoden valmentaja: 2017
Englannin valioliigan kauden valmentaja: 2016/17
Perhe

Conte avioitui vuonna 2013 pitkäaikaisen kumppaninsa Elisabetta Muscarellon kanssa. Heillä on tytär Vittoria.