Jari Sailio
Ura > Seuraura

Sailio on Hyvinkään Ahmojen kasvatti. Hän voitti joukkueessa C-nuorten SM-hopeaa vuonna 2002, jonka jälkeen Sailio siirtyi monen muun Ahmojen kasvatin tapaan kaudeksi 2002–2003 Hämeenlinnan Pallokerhon B-nuoriin. Huhtikuussa 2005 hän teki kolmivuotisen sopimuksen seuran SM-liigajoukkueen kanssa. Sailio teki liigadebyyttinsä kauden 2005–2006 avauskierroksella 15. syyskuuta 2005 Turun Palloseuraa vastaan. Liigauransa avausmaalin hän teki 22. lokakuuta 2005 Tampereen Ilvestä vastaan. Sailio murtautui SM-liigaan, jossa hänen tulokaskautensa toi 44 runkosarjaottelussa tehot 4+3=7 sekä 13 playoff-ottelussa kaksi syöttöpistettä. Sailio voitti kauden päätteeksi Suomen-mestaruuden. Hän edusti HPK:ta kauden aikana myös Euroopan seurajoukkueiden mestaruusturnauksessa. Kauden 2006–2007 päätteeksi Sailio voitti SM-pronssia. Hän pelasi kauden aikana miesten pelejä myös kahden Mestis-ottelun verran alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa.
Syyskaudella 2007–2008 Sailio kärsi loukkaantumisista ja pelasi runkosarjan aikana vain 39 ottelua, mutta hän yli kolminkertaisti SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä maaliennätyksensä tehoilla 11+13=24. Sailio jakoi muuten heikon kauden pelanneen HPK:n sisäisen maalipörssin voiton Pasi Salosen ja Jonas Anderssonin kanssa sekä sisäisen pistepörssin toisen sijan Anderssonin ja Joonas Vihkon kanssa. Hänet palkittiin SM-liigan tammikuun 2008 kuukauden nuorena pelaajana. Myös HPK:n kannattajat äänestivät Sailion kauden päätteeksi suosikkipelaajakseen ja Vuoden Ritariksi. Tammikuussa 2008 hän teki kaksivuotisen jatkosopimuksen HPK:n kanssa.
Kaudella 2008–2009 Sailio teki SM-liigan yhden kauden piste-ennätyksensä tehoilla 10+16=26. Kauden 2009–2010 päätteeksi hän voitti SM-hopeaa. Kaudeksi 2010–2011 Sailio siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Espoo Bluesiin. Hän voitti kevään 2011 pudotuspelien jäähypörssin 75 minuutillaan ja kauden päätteeksi SM-hopeaa. Sailion toinen Blues-kausi 2011–2012 oli kuitenkin edellistä valjumpi, kun hänen roolinsa pieneni ja tehot jäi hieman vähemmälle. Sailio siirtyi syyskuun 2012 puolessa välissä ottelukohtaisella sopimuksella Helsingin IFK:hon oltuaan ilman sopimusta alkukauden 2012–2013. Hän kuitenkin loukkaantui heti ensimmäisessä ottelussaan, mutta sai kuntouduttaan sopimuksen loppukaudeksi. Raimo Summasen tultua HIFK:n päävalmentajaksi Sailio jäi loppukaudella ajoittain kokoonpanon ulkopuolelle, mutta hän nousi pudotuspeleissä taas joukkueen kokoonpanoon.
Syyskuussa 2013 Sailio siirtyi Kazakstanin mestaruussarjassa pelaavan Aristan Temirtaun joukkueeseen. Hän voitti siellä kauden päätteeksi pronssia. Toukokuussa 2014 Sailio teki Espoo Bluesin kanssa vuoden mittaisen ja elokuun loppuun asti kestäneen tryoutin sisältäneen sopimuksen. Hän sai koejaksonsä päätteeksi sopimuksen kaudeksi 2014–2015. Sailio oli joukkueen ainoa kaikki 60 runkosarja- ja neljä playoff-ottelua pelannut pelaaja. Maaliskuussa 2015 hän teki vuoden mittaisen jatkosopimuksen Bluesin kanssa. Kesken kauden 2015–2016, tammikuussa 2016 Sailio nimettiin talousvaikeuksista kärsineen joukkueen uudeksi kapteeniksi, kun alkukauden kapteeneista Bluesin jätti ensin Kim Hirschovits ja hänen jälkeensä Kalle Kaijomaa. Siirtorajan kynnyksellä helmikuussa 2016 Sailio jätti kuitenkin itsekin Bluesin ja siirtyi loppukauden sopimuksella Oulun Kärppiin. Hän voitti kauden päätteeksi SM-pronssia. Elokuussa 2016 Sailio teki Kärppien kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Marraskuussa 2016 Sailio joutui lähes kolmeksi kuukaudeksi sivuun ylävartalovamman vuoksi, jonka takia hän pelasi kaudella 2016–2017 runkosarjassa vain 36 ottelua. Pudotuspeleissä Sailio oli Kärppien paras syöttäjä kolmella syöttöpisteellään ja hän jakoi joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Miska Humalojan kanssa lukemalla +3. Joulukuussa 2016 Sailio teki Kärppien kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas marraskuussa 2017. Kaudella 2017–2018 hän sijoittui 115 minuutillaan koko SM-liigan jäähypörssissä kymmenenneksi. Kuudennessa finaaliottelussa 26. huhtikuuta 2018 vieraissa Tapparaa vastaan Sailio sai syöttöpisteen Aleksi Mäkelän tekemään 0–1-voittomaaliin, joka ratkaisi lopulta Kärpille Suomen-mestaruuden.
Kaudella 2018–2019 Sailio teki kaikki kolme pudotuspeliensä tehopistettä neljännessä puolivälieräottelussa 27. maaliskuuta 2019 vieraissa Tampereen Ilvestä vastaan. Hän teki Kärppien 2–3-voittoon päättyneessä ottelussa kaksi maalia, joista toinen ratkaisi joukkueelle välieräpaikan ensimmäisessä jatkoerässä ajassa 71.25. Sailio sai myös syöttöpisteen Teemu Kivihalmeen tekemään alivoimamaaliin. Sami Karjalainen valitsi hänet ottelun Alumnien tähtien ykköstähdeksi. Sailio voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa. Joulukuussa 2018 hän teki Kärppien kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen, kuten taas vuotta myöhemmin joulukuussa 2019.
Sailio siirtyi kaudeksi 2021–2022 monikansallisen Alps Hockey Leaguen italialaisjoukkue SV Ritten/Renoniin. Joukkuetta valmensi aiemmin hänen joukkuetoverinaan Bluesissa pelannut Santeri Heiskanen. Sailio oli pudotuspeleissä Rittenin paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+4=9 ja hän jakoi sisäisen syöttöpörssin voiton Zach Osburnin ja Andreas Lutzin kanssa. Sailio voitti myös koko AlpsHL:n pudotuspelien jäähypörssin 18 minuutillaan. Marraskuussa 2022 hän siirtyi loppukauden 2022–2023 kattavalla sopimuksella monikansallisen Erste Ligan unkarilaisjoukkue Ferencvárosi TC:hen oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Sailio eteni joukkueen kanssa finaaleihin, mutta mestaruuden vei kuitenkin romanialainen Gyergyói HK otteluvoitoin 4–3. Hän voitti Ferencvárosissa kuitenkin Unkarin-mestaruuden. Syyskuussa 2023 Sailio siirtyi loppikauden 2023–2024 kattavalla sopimuksella Ranskan Ligue Magnusin Chamonix Hockey Clubiin.
Lokakuussa 2024 Sailio palasi loppukauden 2024–2025 kattavalla ja kuukauden mittaisen tryoutin sisältävällä sopimuksella HPK:hon. Joukkuetta valmentaa hänelle Kärpistä tuttu Mikko Manner. Tryout-jakson päätteeksi HPK tiedotti Sailion jatkavan loppukauden joukkueessa.