stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uskonnonvapaus
Kansainvälisissä julistuksissa ja sopimuksissa

YK:n ihmisoikeuksien julistuksen 18. artiklan mukaan:
»Kaikilla henkilöillä on ajatuksen, omantunnon ja uskonnon vapaus; tämä oikeus sisältää vallan uskonnon tai vakaumuksen vaihtamiseen sekä vallan uskonnon tai vakaumuksen ilmaisemiseen yksin tai yhdessä toisten kanssa, sekä julkisesti että yksityisesti, opettamisella, hartausmenoilla, palvonnalla ja uskonnonmenojen noudattamisella.»
YK:n ihmisoikeuksien julistuksessa, YK:n yleiskokouksen julistuksessa vuodelta 1981, Euroopan neuvoston ihmisoikeussopimuksessa ja muissa kansainvälisissä julistuksissa, sopimuksissa ja päätöksissä säädetään uskonnonvapauteen liittyen:
oikeus ottaa, vaihtaa tai jättää uskonto tai usko
uskontoon pakottamisen kielto
oikeus ilmaista uskontoaan tai uskoaan
oikeus palvontaan, hartausmenoihin ja uskonnollisiin kokoontumisiin
oikeus uskonnollisten paikkojen perustamiseen sekä niiden kunnioitus ja suojelu
oikeus valmistaa ja käyttää uskonnollisia esineitä ja symboleita
oikeus viettää uskonnollisia juhlapäiviä
oikeus kouluttaa ja nimetä uskonnollisia johtajia
oikeus tehdä ja levittää uskonnollisia julkaisuja
vanhempien oikeus ja vapaus taata lastensa uskonnollinen kasvatus oman vakaumuksensa mukaisesti
vapaus perustaa uskonnollisia järjestöjä
oikeus viestiä uskontoon ja uskoon liittyvistä asioista kansallisesti ja kansainvälisesti
kielto syrjiä uskonnon tai uskon perusteella
kielto syrjiä uskontoja, jotka eivät ole valtionuskontoja
Kansainvälisten sopimusten mukaan uskonnonvapautta voidaan rajoittaa vain laissa säädetyissä tapauksissa, jotka ovat tarpeellisia yleisen turvallisuuden, järjestyksen, terveyden, moraalin tai toisten ihmisten perusoikeuksien ja vapauksien kannalta.
Uskonnottomuus ja vapaa-ajattelu

Uskonnonvapauteen sisältyy myös oikeus olla tunnustamatta mitään uskontoa eli uskonnottomuus. Vapaa-ajattelijat vaativat kirkon ja valtion erottamista, koulun ja kirkon erottamista sekä täydellisen ajatuksen, omantunnon, uskonnon ja ateismin vapauden toteuttamista.
Uskonnonvapauden tila maailmassa

Pew Research Center -tutkimuslaitoksen mukaan hallitukset kautta maailman kiristivät uskontojen harjoittamisen vastaisia lakejaan ja toimiaan vuosien 2007–2017 aikana. Myös uskontoon liittyvä häirintä ja väkivalta yksittäisiä ihmisiä, ryhmiä ja järjestöjä vastaan on lisääntynyt. Suurista maista esimerkiksi Kiina, Indonesia ja Venäjä rajoittavat uskontoja nykyisin erityisen voimakkaasti.
Uskonnollisia vapauksia rajoitetaan esimerkiksi suosimalla tiettyjä uskontoja rahoituksella ja muilla keinoin sekä vaatimalla uskonnollisilta ryhmiltä rekisteröitymistä. Useat maat estävät tai vaikeuttavat jollain tavalla uskonnollisten ryhmien rekisteröitymistä. Jotkin valtiot rajoittavat uskonnollista toimintaa, kuten lähetystyötä tai ympärileikkauksia, tai häiritsevät uskonnollisia ryhmiä. Euroopassa on yleistynyt musliminaisten pukeutumisen rajoittaminen, Saharan eteläpuolisessa Afrikassa pakkokäännytykset ja uskontoon liittyvät kidnappaukset.
Aasian, Lähi-idän ja Afrikan islamilaisissa maissa on maailman maista voimakkaimmat uskonnonvapauden rajoitukset. Saudi-Arabiassa vain islamin julkinen harjoittaminen on laillista, ja myös kääntyminen islamista on kielletty. Malediiveilla muun uskonnon kuin islamin julistaminen on laitonta, ja joissain Keski-Aasian maissa rajoitetaan uskonnollisen kirjallisuuden maahantuontia ja lähetystyötä. Espanjassa mormonit ja Jehovan todistajat ovat kohdanneet paikallisia kieltoja saarnata julkisesti.
Useimmat niistä maista, joissa valtio voimakkaimmin suosii jotain uskontoa muiden kustannuksella, ovat islamilaisia. Joissakin Euroopan maissa kristinusko saa ainoana valtionuskontona valtion rahoitusta, jota muille uskonnoille ei suoda. Aina häirintä ei lähde valtiolta vaan yksittäisiltä ihmisiltä tai ryhmiltä. Joissain maissa naisia häiritään siksi, että heidän pukeutumisensa ei vastaa uskonnollisia normeja. Joissain maissa esiintyy uskontoryhmien välistä väkivaltaa.
Vuonna 2013 julkaistun The Freethought Report 2013 -raportin mukaan maailmassa on 13 valtiota, joissa ateismista tai valtionuskonnon hylkäämisestä voidaan antaa kuolemantuomio: Afganistan, Iran, Jemen, Malesia, Malediivit, Mauritania, Nigeria, Pakistan, Qatar, Saudi-Arabia, Somalia, Sudan ja Yhdistyneet arabiemiirikunnat. Myös useimmissa Euroopan unionin maissa ateisteja syrjitään, ja useassa EU-maassa voi jumalanpilkasta saada vankeustuomion. Uskonnollisesti vapaita ja tasa-arvoisia EU-maita raportin mukaan ovat Alankomaat ja Belgia. Myös Yhdysvallat on melko salliva, mutta suurin osa Latinalaisen Amerikan maista Brasiliaa, Uruguayta ja Jamaikaa lukuun ottamatta syrjii ateisteja.
Kirjallisuutta

Bury, J. B.: Ajatuksen vapauden historia.  ((History of Freedom of Thought, 1914.) Suomentanut Huvi Vuorinen)  Helsinki:  Otava, 1917.
Haarscher, Guy: Tunnustuksettomuus.  ((La laïcité, 1996.) Suomentanut Suomentanut Tapani Kilpeläinen)  Tampere:  Eurooppalaisen filosofian seura ry, 2006.  ISBN 952-5503-22-4
Räikkä, Juha: Uskonto ja yhteiskunta. Teoksessa Koistinen, Olli & Räikkä, Juha: Taivaassa ja maan päällä. Johdatus uskonnonfilosofiaan.  Helsinki:  WSOY, 1997.  ISBN 951-37-2034-9
Seppo, Juha: Uskonnonvapaus 2000-luvun Suomessa.  Helsinki:  Edita, 2003.  ISBN 951-37-3917-1
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Raportti Suomen uskonvapaudesta vuonna 2006 Yhdysvaltain valtion toimesta. (englanniksi)
Uskonnonvapaus.fi.
| n k Vapaus |
| --- | --- |
Käsitteet:  Kognitiivinen vapaus  Moraalinen vastuu  Vapauden henkilöityminen Libertas  Negatiivinen vapaus  Positiivinen vapaus  Subjektiivinen oikeus  Omistajuus  Yhteiskunnallinen vapaus  Vapaa tahto 
Aloittain:  Akateeminen  Kansalaisvapaudet  Taloudellinen vapaus  Poliittinen vapaus  Älyllinen vapaus 
Oikeuksittain:  Ajatuksenvapaus  Aseiden omistaminen  Elämä  Kokoontuminen  Koulutuksenvapaus  Lehdistö  Liikkuminen  Omistaminen  Sananvapaus  Tiedonsaanti  Uskonto  Valinnanvapaus  Yhdistyminen 
Vuonna 2014 ex-muslimi Rana Ahmad pakotettiin pyhiinvaellusmatkalle. Ahmad haki apua Atheist Republic -yhteisöltä ja otti tämän kuvan Mekan moskeijassa. Ahmad autettiin pakenemaan Eurooppaan.
Saksan Grand Prix 1951

|  Saksan Grand Prix 1951  |
| --- | --- |
 6 osakilpailu 8 osakilpailusta kaudella 1951. 
Päivämäärä:  29. heinäkuuta 1951
Sijainti:  Nürburgring, Adenau, Saksa
Ratatyyppi:  moottorirata
Sää:   Aurinkoinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Alberto Ascari   (Ferrari)
Paaluaika:  9.55,8
Palkintokoroke
Voittaja:   Alberto Ascari   (Ferrari)
Toinen:   Juan Manuel Fangio   (Alfa Romeo)
Kolmas:   José Froilán González   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Juan Manuel Fangio   (Alfa Romeo)
Kierrosaika:  9.55,8
Saksan Grand Prix 1951 oli Formula 1 -sarjan osakilpailu, joka ajettiin 29. heinäkuuta 1951 Nürburgring Nordschleifen radalla. Kilpailun voitti Alberto Ascari, jolle voitto oli kauden ja koko uran ensimmäinen.
Kilpailu

Ensimmäisen kierroksen päätyttyä Juan Manuel Fangio johti 3,5:n sekunnin erolla toisena ajanutta Alberto Ascaria. José Froilán González ajoi kolmantena.
Kilpailun puoliväliin tultaessa Ascari oli noussut kärkeen. González oli nyt toisena ja Fangio kolmantena. Giuseppe Farina keskeytti vaihdelaatikko-ongelmien vuoksi. Pian kaksi muuta Alfa Romeota keskeytti. Fangio oli ainoa jäljellä oleva Alfa Romeon kuljettaja, joten vain hän oli taistelemassa Ferrareita vastaan. Fangio saavutti kärjessä ajanutta Ascaria ja ohitti tämän. Fangion varikkokäynti kierroksella 14 tuotti ongelmia, koska auto ei suostunut käynnistymään. Tämä maksoi Fangiolle 45 sekuntia. Hänellä oli jonkinlaisia ongelmia vaihdelaatikkonsa kanssa, mikä tarkoitti sitä, että kilpailun voitto oli käytännössä Ascarin.
Ascari ajoi voittajana maaliin noin 30 sekuntia Fangion edellä. Voitto oli Ascarille uran ensimmäinen.
Tulokset

| Sija | No | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 71 |  Alberto Ascari | Ferrari | 20 | 3:23'03.3 | 1 | 8 |
| 2 | 75 |  Juan Manuel Fangio | Alfa Romeo | 20 | + 30.5 | 3 | 7 |
| 3 | 74 |  José Froilán González | Ferrari | 20 | + 4'39.0 | 2 | 4 |
| 4 | 72 |  Luigi Villoresi | Ferrari | 20 | + 5'50.2 | 5 | 3 |
| 5 | 73 |  Piero Taruffi | Ferrari | 20 | + 7'49.1 | 6 | 2 |
| 6 | 91 |  Rudi Fischer | Ferrari | 19 | + 1 krs. | 8 |   |
| 7 | 82 |  Robert Manzon | Simca-Gordini | 19 | + 1 krs. | 9 |   |
| 8 | 84 |  Louis Rosier | Talbot-Lago-Talbot | 19 | + 1 krs. | 15 |   |
| 9 | 90 |  Pierre Levegh | Talbot-Lago-Talbot | 18 | + 2 krs. | 19 |   |
| 10 | 93 |  Jacques Swaters | Talbot-Lago-Talbot | 18 | + 2 krs. | 22 |   |
| 11 | 94 |  Johnny Claes | Talbot-Lago-Talbot | 17 | + 3 krs. | 18 |   |
| Kesk. | 87 |  Yves Giraud Cabantous | Talbot-Lago-Talbot | 17 | Onnettomuus | 11 |   |
| Kesk. | 81 |  Maurice Trintignant | Simca-Gordini | 13 | Moottori | 14 |   |
| Kesk. | 77 |  Felice Bonetto | Alfa Romeo | 12 | Magneetto | 10 |   |
| Kesk. | 88 |  Duncan Hamilton | Talbot-Lago-Talbot | 12 | Öljynpaine | 20 |   |
| Kesk. | 78 |  Paul Pietsch | Alfa Romeo | 11 | Onnettomuus | 7 |   |
| Kesk. | 83 |  André Simon | Simca-Gordini | 11 | Moottori | 12 |   |
| Kesk. | 76 |  Giuseppe Farina | Alfa Romeo | 8 | Ylikuumeneminen | 4 |   |
| Kesk. | 86 |  Philippe Étancelin | Talbot-Lago-Talbot | 4 | Vaihdelaatikko | 21 |   |
| Kesk. | 85 |  Louis Chiron | Talbot-Lago-Talbot | 3 | Sytytys | 13 |   |
| Kesk. | 92 |  Toni Branca | Maserati | 3 | Moottori | 17 |   |
| Kesk. | 79 |  Toulo de Graffenried | Maserati | 2 | Moottori | 16 |   |
Uralilainen foneettinen aakkosto

Uralilainen foneettinen aakkosto eli suomalais-ugrilainen tarkekirjoitus (SUT) tai suomalais-ugrilainen transkriptio on foneettinen aakkosto, jolla voidaan täsmällisesti esittää kielen äänteitä. Järjestelmän esitteli E. N. Setälä vuonna 1901, ja se kehitettiin erityisesti uralilaisten kielten tarkekirjoitusta varten. Samaa järjestelmää käytetään myös eri tavoin täydennettynä turkkilaiskielten kuvaamisessa. Tämä johtuu siitä, että aikoinaan suomalais-ugrilaisten kielten tutkijoilla oli suuri vaikutus myös turkkilaiskielten tutkimuksen kehitykseen.
Kaikki tarkekirjoituksella kirjoitettu teksti on tässä artikkelissa kursivoitu.
Peruskirjaimisto

Suomalais-ugrilaisessa tarkekirjoituksessa käytetään seuraavia latinalaisperäisen kirjaimiston merkkejä:
a ä b ɔ d e f g h i j k l m n o ö p q r s š t u ü v w x y z ž.
Lisäksi käytetään muihin kirjaimistoihin kuuluvia kirjaimia:
kreikkalaisista: α β γ δ ε η ϑ ϰ π ϱ τ φ χ ψ
kyrillisistä: л
puolalaisista: ł
norjalais-tanskalaisista: æ ø
islantilaisista: ð
ranskalaisista: œ
Kapiteelikirjaimet

Kursiivityyppisellä kapiteelikirjaimella osoitetaan tavallisesti soinnillisena esiintyvän äänteen soinnittomuutta:
A Ä Æ D Đ E I J L Ł M N R U Ü V W ϒ Л Ψ
Vakiintuneen käytännön mukaan merkitään kapiteelikirjaimilla myös sellaisia konsonantteja, jotka ovat joko soinnittomia tai puolisoinnillisia. Tällaisia tapauksia ovat varsinkin seuraavat:
B D G Z Ž
Mikäli halutaan selvemmin erottaa konsonantin soinnittomuus ja puolisoinnillisuus, käytetään puolisoinnillisen merkkinä pistettä kapiteelikirjaimen yllä, esimerkiksi Ż.
Äänteen soinnittomuus voidaan osoittaa myös alla olevalla viivalla, esimerkiksi a b. Tätä tapaa käytetään aina o ö ø ε a ä η -äänteiden soinnittomuutta osoitettaessa.
Kahden äänteen välistä soinnitonta siirtymä-äännettä, johon voi liittyä laryngaalihälyä, merkitään H:lla. (Tämän sijalla on toisinaan käytetty nurinkäännettyä c-kirjainta: ɔ.)
Lisäksi käytetään seuraavia kapiteelikirjaimia:
Kapiteeli-Κ = soinniton palataalinen maiskausäänne, avulsiivi (ϰ = soinnillinen).
Kapiteeli-Τ= soinniton dentaalinen maiskausäänne (τ = soinnillinen).
Kapiteeli-Π= soinniton labiaalinen maiskausäänne (π = soinnillinen).
Kapiteeli-Ρ = soinniton uvulaarinen tremulantti.
ʔ-merkillä osoitetaan soinniton laryngaaliklusiili, ja

ᴤ-merkillä osoitetaan soinnillinen laryngaalispirantti.
Nurinkäännetyt kirjaimet

Nurinkäännetyllä vokaalimerkillä (ɒ ə ᴉ ɜ jne.)  osoitetaan redusoitunutta (vajaaääntöistä) vokaalia. Redusoituneisuus voidaan osoittaa myös kirjaimen alla olevalla pienellä ogonekilla eli hännällä ( ˛ ) (ą ę į jne.). Tätä tapaa käytetään osoitettaessa äänteiden o u ü ᴐ ø æ redusoituneisuutta, ellei sitten niitä käännetä kyljelleen (ᴑ ᴝ ᴓ jne.)
Yhdenlaista nurinkäännettyä y-kirjainta (ɦ) käytetään soinnillisen h:n merkkinä.
Nurinkäännettyä m-kirjainta voidaan käyttää keskivokaalisen u:n merkkinä (ɯ =  u̮ )
Nurinkäännetty c-kirjaimella (ᴐ) osoitetaan puoliväljä o-äänne.
Nurinkäännetty kapiteeli-C (Ɔ) = soinniton, puoliväljä o.
Nurinkäännettyä r-kirjainta (ɹ) käytetään soinnillisen täryttömän puolitremulantin merkkinä (nurinkäännetty kapiteeli-R eli ᴚ = vastaava soinniton äänne).
Pienikokoiset kirjaimet

Rivin ylälaidassa olevilla pienikokoisilla kirjaimilla osoitetaan ylilyhyet švaavokaalit, siirtymä-äänteet ja yleensäkin ylilyhyet äänteet, esimerkiksi suomen kolome, mäjen.
Pienikokoinen rivinylinen glottaaliklusiilin merkki (ˀ) osoittaa soinnitonta lujaa aluketta tai lopuketta.
Rivinalinen pienikokoinen kirjain osoittaa edellä tai jäljessä olevan äänteen aiheuttamaa sivuartikulaatiota, esimerkiksi ao = labiaalistunut (pyöristynyt) a (a:n ja α:n välinen äänne), lu = u-väritteinen l.
Äänteiden kestoasteet

pienikokoinen kirjain rivin ylälaidassa = ylilyhyt kesto (esimerkiksi a e i t)
̆ kirjaimen päällä = vajaalyhyt kesto (esimerkiksi ă ĕ  ĭ  t̆)
kirjain ilman kestoa osoittavaa lisämerkkiä = lyhyt kesto (esimerkiksi a e i t)
` kirjaimen jäljessä = puolilyhyt kesto (esimerkiksi a` e`)
` kirjaimen päällä = puolipitkä kesto (esimerkiksi à è)
› kirjaimen päällä = vajaapitkä kesto (esimerkiksi a͐ e͐)
- kirjaimen päällä = pitkä kesto (esimerkiksi ā ē)
ˆ kirjaimen päällä = ylipitkä kesto (esimerkiksi â ê)
Tavujen suhteellinen paino

· tavun sonanttia osoittavan kirjaimen jäljessä = pääpaino (esimerkiksi sa.naton — voidaan merkitä myös 'sanaton).
: tavun sonanttia osoittavan kirjaimen jäljessä = sivupaino (esimerkiksi sa.nalli:nen — voidaan merkitä myös 'sanal,linen).
Kirjallisuutta

Posti, Lauri – Itkonen, Terho: FU-transkription yksinkertaistaminen. Az FU-átírás egyszerüsítése. Zur Vereinfachung der FU-Transkription. On Simplifying of the FU-transcription.  (Castrenianumin toimitteita, 7)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 1973.  ISSN 0355-0141  ISBN 951-45-0282-5
Setälä, E. N.: Über Transskription der finnisch-ugrischen Sprachen: Historik und Vorschläge. Finnisch-ugrische Forschungen, 1901, 1. vsk, nro 1, s. 15–52.  Artikkelin verkkoversio.
Sovijärvi, Antti – Peltola, Reino: Suomalais-ugrilainen tarkekirjoitus.  (Helsingin yliopiston fonetiikan laitoksen julkaisuja, 9)  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 1970.  Teoksen verkkoversio.
Sakari Manninen

| Sakari Manninen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 10. helmikuuta 1992 (ikä 32) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mane, Kyy, Mamba, Sakke
Pelipaikka:  keskushyökkääjä, oikea laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  170 cm
Paino:  71 kg
Seura
Seura:  Genève-Servette
Sarja:  NL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2013–
Aik. seurat:  Hokki (Mestis) Kärpät (SML) Peliitat (Mestis) KalPa (SML) HPK (SML) Örebro HK (SHL) Jokerit (KHL) Salavat Julajev Ufa (KHL) Henderson Silver Knights (AHL)
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Peking 2022 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Slovakia 2019 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Suomi 2022 | jääkiekko |  |
Sakari Manninen (s. 10. helmikuuta 1992 Oulu) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelaa Sveitsin NL-liigan Geneve-Servettessä. Hän on vuoden 2019 ja 2022 maailmanmestari sekä 2022 olympiavoittaja. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Manninen osaa pelata myös laitahyökkääjänä.
Ura > Maajoukkueura

Manninen edusti Suomea Pyeongchangin olympiakisoissa vuonna 2018 sekä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 2018 ja 2019. Suomen voittaessa kultaa 2019 Manninen oli joukkueen paras pistemies tehopistein 2+9=11.. Vuoden 2017 maailmanmestaruuskilpailujen lopullisesta joukkueesta hän putosi viimeisten joukossa. Yhteensä Manninen on pelannut 67 maaottelua tehopistein 18+24=42. Hän pelasi ensimmäisen A-maaottelunsa Channel One Cupin toisessa ottelussa Moskovan Megasport-urheilupalatsissa 17. joulukuuta 2016 Ruotsia vastaan. Manniselle avautui paikka Suomen joukkueeseen, kun hänet nimettiin sinne turnauksen avausottelussa loukkaantuneen Antti Erkinjuntin tilalle. Ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa Manninen teki Karjala-turnauksessa 12. marraskuuta 2017 Helsingin Hartwall Arenalla Kanadaa vastaan.
Pekingin talviolympialaissa vuonna 2022 Suomen avausottelussa Slovakiaa vastaan Mannisesta tuli viimeisin suomalaispelaaja, joka on tehnyt hattutempun olympialaissa. Häntä edellinen olympialaissa hattutempun tehnyt suomalaispelaaja oli Calgaryn olympialaisissa Ranskaa vastaan hattutempun tehnyt Reijo Mikkolainen.
Manninen on pelannut myös neljä nuorten maaottelua.
Muuta

Mannisella on vaimo. Manniset saivat esikoislapsen keväällä 2024.
Sahatavara

Läpisahauksessa syntynyttä särmäämätöntä, sydänhalkaistua sahatavaraa. A on sydänlauta, B pintalauta ja niiden välissä sydänlankku. Lankun vasenta, lähempänä tukin ydintä ollutta sivua kutsutaan sisälappeeksi (tai sydänlappeeksi) ja vastakkaista sivua pintalappeeksi (tai ulkolappeeksi). Kun lankun reunat sahataan suorakulmaisiksi eli lankku särmätään, niin syntynyttä kapeampaa pitkittäissivua kutsutaan syrjäksi. Syrjän ja lappeen (tai neliömäisen kappaleen kahden lappeen) välistä ulkonurkkaa (kanttia) kutsutaan särmäksi.
Sahatavara on puutavaraa, joka on sahattu vähintään kahdelta sivulta pituussuuntaan. Se on sahateollisuuden tuottama puutuote, jota käytetään jalosteiden raaka-aineena tai sellaisenaan rakentamisessa.
Sahattaessa puolet tukin puuaineesta muuttuu sivutuotteiksi (sivutuotepuu): hakkeeksi, puruksi ja kuorikkeeksi. Sahatavaraa, metsäteollisuuden perustuotetta, höyläämällä syntyy ensiasteen jalostetta, höylätavaraa. Tilastoissa vain yli 6 millimetriä paksuja tuotteita pidetään sahatavarana, sillä ohuemmat tuotteet luokitellaan viiluksi ja tilastoidaan vanerien yhteydessä.
Nimityksiä

Sahatavaralajien nimikkeistö poikkileikkausmittojen mukaan on hieman vaihdellut vuosien varrella. Seuraavat mitat ovat Rakennustietosäätiön ohjekortin RT 21-10750 vuodelta 2001 mukaiset. (Sulkeissa kursiivilla mitat ohjekortin 210.4 vuodelta 1944 mukaan).
Nimityksiä > Esivalmistus

Pelkka on tukki, josta on sahattu vastakkaisilta puolilta tukin pyöreä pinta pois, niin että ydin jää suunnilleen pelkan keskelle. Pelkka on välituote, josta sahataan haluttua sahatavaraa.
Aihio on sahattu esivalmistuskappale, josta valmistetaan jonkin tuotteen (esimerkiksi ikkunan) osia.
Lamelli on osa, josta valmistetaan palkkia, parrua tai hirttä.
Nimityksiä > Sahatavara ja mitat

Egyptinparruksi kutsutaan Egyptiin ja sen naapurimaihin vietävää 3–3,76 metriä pitkää, poikkileikkaukseltaan lähes neliömäistä, yhdestä tukista veistettyä tai höylättyä puuta. Egyptinparrun poikkileikkaus pienenee latvaa kohti.  Parruista kootaan hamppuköyden avulla rakennustelineitä, jotka parrujen kiilamaisesta muodosta johtuen ovat itsekiristyviä.
Halkaistua sahatavaraa saadaan kun suurempi sahatavarakappale sahataan kahtia; sen mitoissa sallitaan halkaisusta johtuva alimittaisuus.
Kakkosneloseksi tai pattingiksi kutsutaan rakennustyömailla yleisesti käytettävää 50 × 100 lankkua. Nimitys johtuu lankun likimääräisistä tuumamitoista, 2 × 4 tuumaa.
Keskitavaraksi nimitetään tukin keskiosasta saatavaa vähintään 32 mm paksua kappaletta.
Lankku: paksuus yli 38 mm ja leveys yli 75 mm (paksuus vähintään 50 mm, mutta alle 100 mm ja leveys vähintään 200 mm). Paksuuden ja leveyden välinen ero on yleensä yli 25 mm.
Lauta : paksuus alle 38 mm (alle 50) ja leveys yli 75 mm.
Palkki on neljältä sivulta sahattua järeää sahatavaraa, jonka leveyden ja paksuuden ero on yli 25 mm.
Parru: paksuus ja leveys on vähintään 75 mm. Parrun poikkileikkaus on neliö, kuitenkin siten että paksuus saa poiketa leveydestä 0–25 mm. Parruissa hyväksytään suurempi vajaasärmä kuin muissa sahatavaralajeissa ja ne sahataan tavallisesti niin, että puun sydän jää parrun sisään.
Piiru on poikkileikkaukseltaan neliömäistä sahatavaraa, jonka paksuus ja leveys on 100–175 mm.
Ratapölkky on 2,75 metriä pitkä puupölkky, jonka ala- ja yläpinta ovat yhdensuuntaiset, leveys 200, 220 tai 240 mm ja paksuus 160 mm. Ratapölkyt saavat olla vajaasärmäisiä kunhan kiskon kiinnitysalueella eli 300–500 mm etäisyydellä päästä on yläpinnalla vähintään 160 mm suoraa.
Rima: paksuus ja leveys alle 75 mm.
Sivulauta on alle 32 mm paksu tukin pintaosasta sahattu kappale.
Soiro: paksuus 38–75 mm  ja leveys 75–175 mm
Sydänlankku on vähintään 32 mm paksu kappale, jonka toinen lape on muodostunut sahattaessa tukki keskeltä.
Sydänlauta on alle 32 mm paksu kappale, jonka toinen lape on muodostunut sahattaessa tukki keskeltä.
Sydänvapaa sahatavara on ydintä sisältämätöntä sahatavaraa, jonka etäisyys ytimestä on ollut vähintään 25 mm.
Ydinkappale sahataan tukin keskeltä ja se sisältää puun ytimen.
Sahatavaran koot

| Paksuus  (mm) | Leveys (mm)> 50 | Leveys (mm)> 75 | Leveys (mm)> 100 | Leveys (mm)> 125 | Leveys (mm)> 150 | Leveys (mm)> 175 | Leveys (mm)> 200 | Leveys (mm)> 225 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 19 | . | . | X | X | X | . | . | . |
| 22 | X | X | X | X | X | 0 | . | . |
| 25 | X | . | X | X | X | 0 | . | . |
| 32 | . | 0 | X | X | 0 | . | . | . |
| 38 | . | . | X | X | X | . | . | . |
| 44 | . | . | 0 | 0 | 0 | . | . | . |
| 50 | X | X | X | X | X | X | X | 0 |
| 63 | . | . | . | . | 0 | . | 0 | . |
| 75 | . | 0 | . | . | 0 | 0 | X | X |
| 100 | . | . | X | . | 0 | . | 0 | . |
| 125 | . | . | . | X | . | . | . | . |
| 150 | . | . | . | . | X | . | . | . |
.: = Standardin SFS-EN 1313-1 mukainen havusahatavaran suositeltu koko Suomessa. Standardiin ei sisälly lautojen kokoja.
X: = yleinen koko [RT 21-10750 mukaan]
0: = harvoin varastossa valmiina oleva koko
Sahatavara valmistetaan yleensä yleisesti käytettävien nimelliskokojen mukaisten mittojen mukaan. Haluttaessa ilmoittaa täsmällisesti millaisesta sahatavarasta on kyse pitää ilmoittaa puutavaran poikkileikkausmitta. Mitta ilmoitetaan paksuus × leveys ja yksikkönä käytetään millimetriä. Mitalla tarkoitetaan nimellismittaa puun kosteuden ollessa 20 %. Nyrkkisääntö mittamuutokselle puun kosteuden muuttuessa on se, että jos kosteus lisääntyy 4 prosenttiyksikköä, niin mitta on 1 prosentin verran suurempi. Kosteuden lisääntyessä sahatavaran mitta kasvaa syiden suunnassa (tangentiaalinen suunta) noin 2 kertaa enemmän (max n. 8 %) kun säteensuunnassa ja pituussuunnassa kasvu on alle kahdeksasosa tangentiaalisen suunnan muutoksesta. Kosteuden vähentyminen vaikuttaa myös sahatavaran muotoon ja aiheuttaa sydänpuolen kuperuutta ja pintapuolen koveruutta. Mentäessä puusyiden kyllästymispisteen yli (>36 %) ei  mitta enää muutu painon kasvaessa.
Rakenteissa käytettävän sahatavaran sallitut mittapoikkeamat 20 % kosteudessa ovat –1...+3 mm tai –2...+4 mm, jos nimellismitta on yli 100 mm [SFS-EN 336]. Sahatavarastandardin SFS-EN 1313-1 mukaan sallitut mittapoikkeamat ovat –1...+3 mm tai –1...+4 mm, jos nimellismitta on yli 100 mm.
Jos sahatavara 50 × 100 mitallistetaan eli se karkeahöylätään mittatarkaksi sen kooksi tulee 48 × 97(myös 48*98). Jos pinnasta halutaan sileä ja mittatarkka, niin puu pitää höylätä, jolloin kooksi höylätavarana tulee 45 × 95.
Sahatavara, jonka paksuus on 19 tai 25 mm, on yleensä mäntyä. Sahatavara, jonka paksuus on 22 tai 44 mm, on yleensä kuusta. Sahatavara, jonka leveys on 50 tai 75 mm, valmistetaan usein halkaisemalla leveämpi sahatavara kahtia. Tällöin tuotteen leveys on 2 mm pienempi kuin nimellismitta.