stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karl Marx -seura

Karl Marx -seura ry on suomalainen, keväällä 1997 perustettu yhdistys, jonka tarkoituksena on edistää Karl Marxin tieteellisen ja filosofisen perinnön tutkimista, kehittelyä ja siitä käytävää kriittistä keskustelua. Seuran puheenjohtaja on Vesa Oittinen.
Seura haluaa tuoda yhteen dialektisen ajattelutradition ongelmista sekä vaihtoehtoisista yhteiskunta- ja taloustieteellisistä teorioista kiinnostuneita ihmisiä. Seuralla ei ole puoluepoliittisia kytkentöjä eikä se edellytä jäseniltään mitään maailmankatsomuksellista sitoutumista. Seuran toimintaan kuuluu muun muassa tieteellisten ja tiedettä popularisoivien seminaarien järjestäminen, julkaisutoiminta sekä yhteydenpito muihin koti- ja ulkomaisiin yhdistyksiin, erityisesti tieteellisiin seuroihin.
Seura on järjestänyt yksin tai yhteistyössä muiden yhdistysten kanssa seminaareja ja keskustelutilaisuuksia muun muassa reaalisosialismin romahduksesta, Evald Iljenkovin filosofiasta, Raoul Palmgreninsta ja suomalaisesta vasemmistoälymystöstä, Eduard Bernsteinin ajankohtaisuudesta, Bertolt Brechtistä, Forssan kokouksesta, Venäjästä, Marxin luontokäsityksestä ja uusliberalismista.
Seura tukee kansainvälistä Historisch-Kritisches Wörterbuch des Marxismus -projektia ja sillä on kontaktiverkosto Marx- ja marxismin tutkimusta harjoittaviin instituutioihin eri puolilla maailmaa. Karl Marx- seura on Tieteellisten seurain valtuuskunnan (TSV) jäsen vuodesta 2009 alkaen. Syksyllä 2011 seurassa oli noin 150 jäsentä, joista suuri osa tutkija- ja yliopistomaailmasta.
Aiheesta muualla

Karl Marx -seuran kotisivut
Karl Marx -seuran facebook sivut
Karl Marx -monumentti

Karl Marx -monumentti.
Karl Marx -monumentti on Karl Marxille omistettu muistomerkki, joka sijaitsee Chemnitzin kaupungissa Saksassa. Muistomerkki pystytettiin vuonna 1971. Muistomerkki esittää Karl Marxin päätä, joten paikalliset kutsuvat sitä nimellä Nischel, ’pää’. Veistoksen teki neuvostoliittolainen taiteilija Lev Kerbel. Muistomerkki on 7,1 metriä korkea (alustan kanssa 13 metriä korkea), ja se on valmistettu graniitista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl Marx -monumentti Wikimedia Commonsissa
Jura Ratia

| Jura Ratia> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jura Ratia
Syntynyt: 14. toukokuuta 1977 (ikä 47) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Pelintekijä/Heittävä takamies
Pituus:  191 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1999–2000 2002–2006 2008–2009 2010–2011 2011–2012:   Helsingin NMKY  Pyrbasket/Pyrintö  LoKoKo  Tampereen Pyrintö  Tampereen Pyrintö II
Jura Ratia (s. 14. toukokuuta 1977 Helsinki) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija. Takamiehenä pelannut Ratia on Helsingin NMKY:n kasvatti. Hän pelasi Korisliigassa kuusi kautta kasvattajaseuransa ja Tampereen Pyrinnön joukkueissa.
Koripallo

Ratia debytoi miesten pääsarjassa kasvattajaseuransa joukkueessa kaudella 1999–2000. Kaudella 2002–2003  hän siirtyi Pyrbasketin joukkueeseen. Hän pelasi Pyrbasketissa myös kaksi seuraavaa kautta, ja kaudella 2005–2006 hän pelasi yhden ottelun samassa joukkueessa, joka oli vaihtanut nimensä takaisin Tampereen Pyrinnöksi. Kaudella 2008–2009 hän pelasi 12 ottelua Loimaan Korikonkareissa I-divisioonassa. Kaudella 2010–2011 Ratia palasi Pyrintöön, jossa pelasi 12 ottelussa voittaen Suomen mestaruuden. Tämän jälkeen hän pelasi Pyrinnön reservijoukkueessa.
Saavutuksia

Suomen mestaruus 2011
Muuta

Vuonna 2013 Ratia osallistui Helsingin Sanomien Nyt-liitteen "Suomen kiinnostavin ihminen" -kilpailuun. Hän on toiminut myös mallina.
Koulutukseltaan Ratia on lennonjohtaja ja kauppatieteiden maisteri. Hän on suorittanut myös kasvatustieteiden approbaturin.
Ratia soitti lapsena pianoa, kunnes koripallo alkoi viedä yhä enemmän aikaa. Hän soittaa yhä, ja lapsuuden laulaminen kuorossa on vaihtunut karaokelaulamiseen. Vuonna 2015 Ratia alkoi toimia myös laulajana. Hän sai taustalleen ruotsalaisia musiikki-ihmisiä tavattuaan heitä sattumalta lomamatkalla Dubaissa. Ratia julkaisi taiteilijanimellä Jura Andreas itse sanoittamansa Mun Manse -nimisen kappaleen toukokuussa 2015. Kappaleen musiikkivideo kuvattiin selfietikulla pääasiassa keskellä Hämeenkatua. Toinen Jura Andreaksen kappale Sytytä mut julkaistaan musiikkivideoineen kesällä 2015.
Aiheesta muualla

Ratian kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) juraratia.com
Kahvakuula

Perinteinen kahvakuula
Kahvakuulaharjoitus
Kahvakuula  (ven. гиря; girja, myös girya) on venäläinen voimailuväline. Nimensä mukaisesti kyseessä on rautainen ja litteäpohjainen kuula, johon on liitetty kahva. Nykyisin rautakuula saattaa olla muovipäällysteinen. Kahvakuula on entisaikojen voimamiesten harjoitusväline[lähde? ].
Kuntoilussa käytettävien kahvakuulien paino vaihtelee muutamasta kilosta useisiin kymmeniin kiloihin. Kahvakuulaurheilussa ja harjoittelussa käytetään tavallisesti 8-32 kiloa painavia kuulia.
Kahvakuulan avulla voi lisätä voimaa, nopeutta, kestävyyttä ja tasapainoa[lähde? ]. Sen hallinta vaatii kuitenkin hyvää tekniikkaa[lähde? ].
Kahvakuulaurheilu

Kahvakuulaa käytetään välineenä kahvakuulaurheilussa. Nykymuotoinen laji on peräisin Neuvostoliitosta ja nykyään kahvakuulakisoja järjestetään ympäri maailmaa. Suomen painonnostoliitto on virallistanut kahvakuulaurheilun osaksi lajivalikoimaansa. Liiton alaisuudessa toimiva kahvakuulaurheilujaos vastaa lajin kehittämisestä. Suomenmestaruuskilpailut järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 2009.
Lajissa on useita erilaisia nostomuotoja. Klassiset nostomuodot ovat työntö ja tempaus -kaksiottelu eli biathlon sekä long cycle (LC), joka on rinnalleveto-työntö. Perinteisesti miehet nostavat työnnön ja long cyclen kahdella kuulalla, mutta myös naisilla kahden kuulan nostomuoto on yleistynyt yhdellä kuulalla nostamisen sijaan. Tempauksessa käytetään yhtä kuulaa. Sarjat jakaantuvat kuula- ja kehonpainoluokkiin. Klassisessa kilpailusuorituksessa suoritusaika on 10 minuuttia ja tuomarin hyväksymien toistojen määrä ratkaisee voittajan. Yhden kuulan nostoissa kättä saa vaihtaa kerran suorituksen aikana.
Kahvakuulaurheilu > Kahvakuulaurheilussa käytettävät kahvakuulat

Virallisissa kilpailuissa käytettävien kuulien koot, painot ja värit on määritelty tarkkaan. Suomessa kuulien korkeus on 280 mm, kuulan (pallon) halkaisija 210 mm ja kahvan halkaisija 35 mm. Kuulien paino saa poiketa ilmoitetusta enintään 100 g.
Urheilussa käytettävien kuulien painot ja vakiintuneet värit ovat:
8 kg - vaaleanpunainen
12 kg - sininen
16 kg - keltainen
20 kg - violetti
24 kg - vihreä
32 kg - punainen
40 kg - ei virallista väriä
Virallisissa kilpailuissa kuulien värien sävyt voivat vaihdella, mutta paino ja mitat ovat ehdottomia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kahvakuula Wikimedia Commonsissa
CompactFit[vanhentunut linkki] - Tietoa kahvakuulista ja harjoittelusta.
Suomen kahvakuula ry - Tietoa GS (Girevoy Sport) -kilpailulajista Suomessa ja muualla
Euroopan GS-liitto (englanniksi),(venäjäksi)
NAKF - Pohjoisamerikkalainen GS-yhdistys (englanniksi)
Andrey Kuzminin GS-sivusto (englanniksi),(venäjäksi)
Kapinmesikot

| Kapinmesikot |
| --- | --- |
 Kapinmesikko (Promerops cafer)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kapinmesikot Promeropidae  Vigors, 1825
Katso myös
   Kapinmesikot Wikispeciesissä   Kapinmesikot Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kapinmesikot (Promeropidae) on varpuslintuihin kuuluva heimo. Heimoon kuuluu BirdLife Suomen luokituksen mukaan neljä sukua ja viisi lajia. Lajit ovat kapinmesikko (Promerops cafer), natalinmesikko Promerops gurneyi, bulbulirastas Arcanator orostruthus, rokkorastas, Modulatrix stictigula ja kastanjatimali Kakamega poliothorax. Kolme viimeistä lajia katsotaan toisinaan kuuluviksi kapinmesikoiden heimon sijasta heimoon Modulatricidae
Kapinmerimetso

| Kapinmerimetso |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Suliformes
Heimo::  Merimetsot Phalacrocoracidae
Suku::  Merimetsot Phalacrocorax
Laji::  capensis
Kaksiosainen nimi
 Phalacrocorax capensis  (Sparrman, 1788) 

Katso myös
   Kapinmerimetso Wikispeciesissä   Kapinmerimetso Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kapinmerimetso (Phalacrocorax capensis) on eteläafrikkalainen merimetso. Sen esiintymisalue käsittää Namibian ja Etelä-Afrikan rannikot. Pesimäyhdyskuntia tunnetaan 69 kappaletta. Anders Sparrman kuvaili lajin holotyypin Hyväntoivonniemen False Baysta vuonna 1788.
Kata Melander

| Kata Melander> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1991 Masku
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija, opiskelija
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Tuotannon kieli: suomi
Esikoisteos:  Älä irrota (2017)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Kata Melander (oik. Katariina Leino, s. 1991 Masku) on suomalainen kirjailija. Hänen esikoisromaaninsa Älä irrota ilmestyi vuonna 2017. Se kertoo kertoo nuoren liikuntavammaisen opiskelijan ja hänen entisen uskonnon ja filosofian opettajansa traagisen rakkaustarinan. Teoksen keskeisiksi teemoiksi nousevat myös krooninen kipu ja vaikeat perhesuhteet. Melander asuu Turussa ja opiskelee Turun yliopistossa pääaineenaan suomen kieli.
Teokset

Älä irrota (2017)
Kaprionlahti

Suomenlahden eteläranta Venäjän puolella.
Kaprionlahti (ven. Копо́рская губа́, Koporskaja guba, myös Копорский залив, Koporski zaliv) on Suomenlahden etelärannalla Soikkolanniemen ja Uustianniemen välissä sijaitseva lahti. Sen pituus on 12 kilometriä, leveys 26 kilometriä ja suurin syvyys 20 metriä. Rannat ovat alavia ja kivisiä, paikoin metsän peittämää hiekkaa. Kaprionlahteen laskevia jokia ovat Siestajoki, Vornaisienjoki ja Hevaanjoki.
Lahti on saanut nimensä sen eteläpuolella sijaitsevasta Kapriosta. Hevaanjoen suussa on Sosnovyi Borin kaupunki.
Katowicen voivodikunta

Katowicen voivodikunnan sijainti Puolan kartalla.
Katowicen voivodikunta (puol. województwo katowickie) oli 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Katowice. Katowicen voivodikunnan alue jaettiin vuoden 1999 hallintouudistuksessa nykyisille Vähä-Puolan ja Sleesian voivodikunnille.
Kahuzi-Biegan kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Kongon demokraattinen tasavalta
Pinta-ala:  6 000,0 km2 
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Parc national de Kahuzi-Biega 
Tyyppi:  Kansallispuisto 
Perustettu:  1970 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
.
Puiston sisäänkäynti.
Kahuzi-Biegan kansallispuisto sijaitsee Kongon demokraattisessa tasavallassa itäisessä Etelä-Kivun maakunnassa, 50 km Bukavun kaupungista länteen, lähellä Ruandan rajaa. Se on erityisesti tunnettu gorilloistaan.
Puisto

Kansallispuisto käsittää noin 6 000 neliökilometriä trooppista aarniometsää. Puiston itäosaa hallitsee kaksi sammunutta tulivuorta, Kahuzi (3 400 metriä) ja Biega. Puiston länsiosa on kumpuilevaa sademetsäaluetta, joka ulottuu alimmillaan 1 800 metrin tasolle. Mosaiikkimaisesti vaihtelevat biotoopit tekevät alueen gorilloille erittäin sopivaksi. Gorillat elävät osittain vuorten rinteillä 2 100–2 400 metrin korkeudessa, osittain alempana sademetsässä. Nykyisten tietojen mukaan puistossa on 2 000–3 000 gorillaa, niistä noin 250 puiston itäosan vuorilla. Kazuhi-Biegan gorillat ovat itäisiä tasankomaagorilloja (Gorilla beringei graueri), joka on Gorilla beringei -lajin alalaji.
Puisto perustettiin vuonna 1970 vuorten ympärille erityisesti gorillojen suojelemiseksi noin 75 neliökilometrin laajuisena. Länsiosa liitettiin siihen vuonna 1975. Alue otettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1980.
Vuonna 1997, ennen Kongon toista sisällissotaa, joka käytiin vuosina 1998–2002, puisto kirjattiin uhanalaisen maailmanperinnön listalle.
Merkittävää eläimistöä

Itäinen tasankomaagorilla (Gorilla beringei graueri)
Simpanssi (Pan troglodytes)
Hamlyninmarakatti (Cercopithecus hamlyni)
Gueretsa (Colobus guereza)
Guineanruostegueretsa (Piliocolobus badius, synonyymi Colobus badius)
Metsänorsu (Loxodonta cyclotis)
Kafferipuhveli (Syncerus caffer)
Jättiläismetsäkarju (Hylochoerus meinertzhageni)
Kivuvuorenmedestäjä (Nectarinia rockefelleri, synonyymi Cinnyris rockefelleri)
Kongonharlekiini (Pseudocalyptomena graueri)
Kongonmetsäkerttunen eli zairenmetsäkerttunen (Bradypterus graueri)
Paikallinen asujaimisto

Kansallispuistossa asuu nykyisin pääasiassa pakolaisia. Heidän lisäkseen on alueelle asettunut sekä kullanetsijöitä että koltaanin etsijöitä.
Aiheesta muualla

Unescon kuvaus alueesta (englanniksi)
Unescon arviointiraportti (englanniksi)
Tietoa Kazuhi-Biegan gorilloista (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kongon luonnonsuojeluinstituutti (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Tietoja UNEP-WCMC-sivulla (englanniksi)
Mustavalkoinen apina, guaretsa (Colobus guereza).
Kalle Akkola

Kalle Nikolai Akkola (ent. Karl Keihäs, 15. huhtikuuta 1900 Turku – 15. toukokuuta 1967 Turku) oli suomalainen taidemaalari.
Akkolan vanhemmat olivat kivityömies Karl Edvard Keihäs ja Maria Alexandra o.s. Manninen. Hän opiskeli Turun Taideyhdistyksen piirustuskoulussa 1915–1918. Hänen töitään oli näytteillä Tukholmassa 1929. Akkola oli Kupittaan Saven palveluksessa koristemaalarina ja hän asui Turussa Itäharjunkadulla lähellä työpaikkaansa.
Teoksia

Omakuva : öljymaalaus. 1928 ja 1929
Kylätie : öljymaalaus.
Turku Aurajoki : öljymaalaus. 1960
Aiheesta muualla

Suomalaisen kuvataiteen bibliografia : Kalle Akkola
Kalle Alatalo

Kalle Joonas Alatalo (s. 30. marraskuuta 1978) on suomalainen kitaristi ja muusikko. Hän soittaa pispalalaisessa yhtyeessä Hauli Bros sekä Mike's Monster Jam house bandissa. Hän on myös soittanut ja laulanut Juice Leskisen ja isänsä Mikko Alatalon yhtyeissä. Hän on myös vieraillut muusikkona eri äänitteillä. Hän soittaa myös Tarinankertojat-klubin housebandissa, yhdessä Markus "Marzi" Nymanin, Anssi Nykäsen, Harri Rantasen ja Jani Wilundin kanssa. Vuonna 2010 alkaneen klubin aikana Alatalo on säestänyt useita Suomen eturivin
laulaja-lauluntekijöitä, mm. Pelle Miljoonaa, Pauli Hanhiniemeä, Heikki Saloa, Mariskaa sekä Juha Tapiota. Alatalo on mukana myös Manserock-musikaalissa Vuonna -85 GTP (TTT), sekä Pyynikin kesäteatterin esityksessä Kuuma kesä -85.
Diskografia

Mikko Alatalo – Lapsi on terve, kun se heiluu (1988)
Mikko Alatalo – Känkkäränkkä-hiihtokoulu (1989)
Mikko Alatalo – Joulun laulut (1990)
Suti & Alatalo – Hevosmiesten resepti (2003)
Juice & Mikko – Senaattori ja boheemi (2004)
Hauli Bros – Vetree ja nuori (single) (2004)
Hauli Bros – Kultakypärä (single) (2004)
Hauli Bros – Haulit himaan (2005)
Juice Leskinen & Mikko Alatalo – Klassikoiden ilta (2005) (Myös DVD)
Suti & Mikko – Harmaa Ferguson (2006)
Hauli Bros – N.Y.T.nyt (single) (2007)
Mikko Alatalo – Kantri 2, kaikki tekevät sitä mielellään (2008)
Hauli Bros – Mitään ei saa pitää (2008)
Jani Koskinen – Vielä joskus jos ja kun CDS (2009)(myös säveltäjä)
Hauli Bros – Pelle (single) (2010)
Hauli Bros – Mitä päätät pyytää (single) (2010)
Hauli Bros – Valmis kaikkeen (2010)
Muska - Kulissit (2010)
Useita esittäjiä – Pispalassa jytää Juicen & Coitus Intin parhaita (2010)
Stala & SO. - It Is So. (2011)
Mikko Alatalo - Juhlalevy 60 laulua (kokoelma) (2011)
Useita esittäjiä - Maalaispojan laulut (2011)
Hauli Bros - Tulva (single) (2012)
Pate Mustajärvi - Patentoitu (2013)
Hauli Bros - Kanssasi huomisen (single) (2013)
Hauli Bros - Hehkussa (single) (2013)
Hauli Bros - Juhla jota elämäksi kutsut (2013)
Mikko Alatalo - Maailma tarvii duunaria (2013)
Pate Mustajärvi - Taivas on täynnä (2015)
Muska - Majakanvartija (2015)
Eput rautaa 2 (Eppu Normaali-tribuutti, kappale 'Nyt reppu jupiset riimisi rupiset')
Aiheesta  muualla

Haulibros kotisivu
Mike's Monster Jam (Arkistoitu – Internet Archive)
Jääpallon SM-sarja 1969

| SM-sarja 1968–1969 |
| --- | --- |
Joukkueiden määrä:  10
Mestari:  Veitsiluodon Vastus
Toinen sija:  MP
Kolmas sija:  WP-35
Pudonneet joukkueet:  Akilles ja PaSa
Paras maalintekijä:  Pentti Toivola, MP (15)
Alempi sarjataso:  Suomensarja
  ← 1968 :  1970 → 
Jääpallon SM-sarja kaudella 1968-1969 ratkaistiin viimeisen kerran yksinkertaisessa sarjassa. Sarjassa pelasivat ensimmäistä kertaa Suomensarjasta nousseet Imatran Pallo-Salamat ja Vaasa-67. Näistä V-67 taisteli jopa mitaleista loppukauteen asti, mutta PaSa putosi takaisin Suomensarjaan. Toinen sarjasta putoava oli edellisen kauden hopeamitalijoukkue Porvoon Akilles.
Kausi huipentui sarjan päätöskierroksellä kun mestaruudesta taistelivat vielä Veitsiluodon Vastus ja Mikkelin Palloilijat. Kemissä pelatun ottelun voitti Vastus maalein 5-1, ja Vastus voitti näin ensimmäisen SM-kultansa. Edellisen kauden mestari MP sai hopeaa. MP:n takana WP-35, Oulun Luistinseura ja Lappeenrannan Pallo olivat tasapisteissä sarjan päätyttyä. Näistä WP-35 sijoittui maalieron perusteella pronssille.
MP:n Pentti Toivola voitti maalikuninkuuden 15 osumalla.
Mestaruussarja > Sarjataulukko

| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Veitsiluodon Vastus | 9 | 7 | 1 | 1 | 33–16 | 15 |
| Mikkelin Palloilijat | 9 | 7 | 0 | 2 | 42–26 | 14 |
| Warkauden Pallo -35 | 9 | 5 | 1 | 3 | 41–19 | 11 |
| Oulun Luistinseura | 9 | 5 | 1 | 3 | 46–27 | 11 |
| Lappeenrannan Pallo | 9 | 5 | 1 | 3 | 46–43 | 11 |
| Oulun Palloseura | 9 | 4 | 1 | 4 | 43–33 | 9 |
| Vaasa-67 | 9 | 4 | 0 | 5 | 22–33 | 8 |
| Helsingin IFK | 9 | 3 | 1 | 5 | 27–42 | 7 |
| Porvoon Akilles | 9 | 2 | 0 | 7 | 25–40 | 4 |
| Imatran Pallo-Salamat | 9 | 0 | 0 | 9 | 16–62 | 0 |
Mestaruussarja > Ottelut

| Joukkue | Vastus | MP | WP-35 | OLS | LaPa | OPS | V-67 | HIFK | Akilles | PaSa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Veitsiluodon Vastus |  | 5–1 |  | 4–3 |  |  |  |  | 3–1 | 9–0 |
| Mikkelin Palloilijat |  |  | 5–4 | 5–1 | 7–6 |  | 6–2 | 7–1 |  |  |
| Warkauden Pallo -35 | 0–1 |  |  |  | 11–3 | 6–1 |  | 7–2 |  |  |
| Oulun Luistinseura |  |  | 2–2 |  | 3–2 |  | 9–0 | 9–1 |  |  |
| Lappeenrannan Pallo | 3–3 |  |  |  |  | 8–5 | 6–2 |  | 4–3 |  |
| Oulun Palloseura | 3–4 | 2–3 |  | 7–5 |  |  |  |  | 10–1 | 7–1 |
| Vaasa-67 | 1–2 |  | 4–0 |  |  | 0–3 |  | 3–2 |  | 5–1 |
| Helsingin IFK | 4–2 |  |  |  | 5–6 | 5–5 |  |  | 4–3 |  |
| Porvoon Akilles |  | 4–3 | 0–3 | 0–6 |  |  | 4–5 |  |  | 9–2 |
| Imatran Pallo-Salamat |  | 1–5 | 1–8 | 6–8 | 4–8 |  |  | 0–3 |  |  |
Akilles ja PaSa putosivat sarjasta. Tilalle nousivat Käpylän Urheilu-Veikot ja Joensuun Maila-Pojat.
Suomen-mestarit

Vastus: Seppo Jolkkonen, Eino Silvekoski, Erkki Karvo, Esko Talma, Juha Eklund, Matti Räsänen, Pentti Karvo, Pekka Ryhänen, Pertti Tammilehto, Juhani Myllyoja, Asko Eskola, Eino Keinänen, Risto Tammilehto, Kaarlo Henttinen. Valmentaja: Asser Tammilehto
Nousukarsinta

Suomensarja pelattiin neljässä lohkossa ja lohkovoittajat pelasivat yksinkertaisen sarjan noususta SM-sarjaan.
| Joukkue | O | V | T | H | Maalit | P | KUV | JMP | VaPa | OTa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Käpylän Urheilu-Veikot | 3 | 2 | 1 | 0 | 19-9 | 5 |  | 8–4 | - | - |
| Joensuun Maila-Pojat | 3 | 2 | 0 | 1 | 12-12 | 4 | - |  | 3–0 | 5–4 |
| Vaajakosken Pallo | 3 | 1 | 0 | 2 | 2–9 | 2 | 0-6 | - |  | 2–1 |
| Oulun Tarmo | 3 | 0 | 1 | 2 | 10-12 | 1 | 5-5 | - | - |  |
SM-sarjaan nousivat Käpylän Urheilu-Veikot ja Joensuun Maila-Pojat.
Kansan toimintapuolue

| Kansan toimintapuolue> People’s Action Party |
| --- | --- |
  
  
  
Perustettu:  21. marraskuuta 1954
Johto:   Khaw Boon Wan (pj.)  Lee Hsien Loong (pääsihteeri) 
Ideologia:  konservatismi talousliberalismi monikulttuurisuus
Poliittinen kirjo:  keskusta-oikeisto
Singaporen parlamentti:  82 / 101
Kotisivu:  www.pap.org.sg
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kansan toimintapuolue (engl. People's Action Party, PAP; yksink.: 人民行动党; perint.: 人民行動黨; pinyin: Rénmín Xíngdòng Dǎng; malaijiksi Parti Tindakan Rakyat; tamiliksi மக்கள் செயல் கட்சி, Makkaḷ Ceyal Kaṭci) on singaporelainen puolue. Kansan toimintapuolue on Singaporen hallitseva puolue, joka on voittanut kaikki maan vuonna 1965 tapahtuneen itsenäistymisen jälkeiset vaalit. PAP:n suosion taustalla pidetään Singaporen nopeaa nousua maailman kehittyneimpien talouksien joukkoon, mutta myös sen tiukkaa poliittista kontrollia.
Lee Kuan Yew vuonna 1965.
Kansan toimintapuolueen perustivat 21. marraskuuta 1954 joukko poliittisia aktivisteja, jotka edustivat kolmea Singaporen suurinta etnistä ryhmää. Perustajien joukossa oli myös Lee Kuan Yew. Perustamisensa aikoihin puolueen tärkeimpiä tavoitteita olivat Singaporen itsenäisyys, jota tavoiteltiin tuolloin liittymällä mukaan Malesian liittovaltioon, demokraattis-sosialistisen hallituksen perustaminen ja monikulttuurisen yhteiskunnan luominen.
Ensimmäisissä parlamenttivaaleissa 1955 PAP voitti kolme neljäosaa paikoista, joissa puolue oli asettanut ehdokkaan. Seuraavissa vaaleissa 1959 PAP saikin jo 43 paikkaa parlamentin 51:stä paikasta, ja puolueen pääsihteerinä tuolloin toiminut Lee Kuan Yew nimitettiin vaalien jälkeen Singaporen ensimmäiseksi pääministeriksi.
Vuoden 2011 vaaleissa puolue sai enemmistön: 60,1 prosenttia äänistä ja 81 parlamenttipaikkaa 87:stä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kansan toimintapuolue Wikimedia Commonsissa
Kansan toimintapuolue (englanniksi)
Kalle Altti

Kaarlo (Kalle) Altti (synt. Allt, 18. joulukuuta 1892 Lammi – 23. marraskuuta 1976 Helsinki) oli suomalainen urheiluvaikuttaja. Hän toimi pitkään eri luottamustehtävissä Työväen Urheiluliitossa ja oli Suomen Palloliiton varapuheenjohtaja vuosina 1958–1962. Altilla oli suuri vaikutus Suomen jalkapalloilun yhdentymiseen 1940–50-luvuilla, jolloin TUL:n ja SPL:n seurat aloittivat yhteisen kilpailutoiminnan.
Elämä > Varhaiset vuodet

Altti syntyi suutarin perheeseen Lammin Tirmolan kylässä. Kansakoulun käytyään Altti työskenteli renkinä, kunnes muutti Helsinkiin vuonna 1912. Pääkaupungissa hän työskenteli muun muassa koneenkäyttäjänä ja autonkuljettajana. Vuonna 1916 hän liittyi Helsingin Jyryn jäseneksi. Sisällissodan käynnistyttyä Altti liittyi Helsingin punakaartin Jyryn komppaniaan toimien aluksi vartiotehtävissä. Maaliskuun alusta lähtien hän osallistui komppanianpäällikkönä Antrean rintaman taisteluihin Kavantsaaressa ja Hannilassa. Viipurin taistelun jälkeen Altti pakeni Pietariin, jossa hän työskenteli rautatieläisenä Suomen asemalla. Tammikuussa 1919 Altti ilmoittautui Pietarin kansainvälisen punaupseerikoulun kurssille, jonka suoritettuaan hän osallistui tykistön joukoissa Venäjän sisällissodan taisteluihin Pietarin ympäristössä.
Syyskuussa 1920 Altti vangittiin epäiltynä osallisuudesta Kuusisen klubin murhiin. Etsivän keskuspoliisin myöhemmin hankkimien tietojen mukaan Altille olisi annettu tehtäväksi Kullervo Mannerin murhaaminen, jota hän ei kuitenkaan toteuttanut. Altti vapautettiin marraskuussa ja komennettiin tykkipatteristoon Perekopinkannakselle. Keväällä 1921 hän hakeutui punaupseerien jatkokurssille Pietariin, mutta jäi piileskelemään kaupunkiin ja siirtyi kesällä salaa Suomeen. Viranomaiset kuulustelivat Alttia Kellomäellä, josta hän pian pääsi palaamaan Helsinkiin. EK kuulusteli Alttia vielä marraskuussa 1922, muttei löytänyt mitään raskauttavaa. Altti otettiin kuitenkin tarkkailuun ja epäiltiin, että hänet oli lähetetty Suomeen jotakin salaista tehtävää varten. Altti työskenteli Helsingissä autonkuljettajana ja myöhemmin sotavuosien jälkeen tarkastajana  kulkulaitosten ja yleisten töiden ministeriössä.