stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kleinias (alkmaionidit)
Kleinias II

Kleinias (500/400-luku eaa.) oli Alkibiades II:n poika ja tätä kautta johti sukutaustansa Eurysakeehen, Aiaan poikaan. Kleinias nai Deinomakhen, joka oli Megakles IV:n tytär, ja heidän lapsiaan olivat Alkibiades III ja Kleinias IV. Kleinias kunnostautui vuoden 480 eaa. Artemisionin meritaistelussa varustettuaan siihen laivan ja sen 200-henkisen miehistön omalla kustannuksellaan. Hän kaatui vuoden 447 eaa. Koroneian taistelussa, jossa ateenalaiset kärsivät tappion boiotialaisille ja Euboiasta pois ajetuille.
Kleinias III

Kleinias (400-luku eaa.) oli Aksiokhoksen poika ja Alkibiades III:n serkku. Hän esiintyy nuorena miehenä Platonin dialogissa Euthydemos.
Kleinias IV

Kleinias (400-luku eaa.) oli Kleinias II:n poika ja Alkibiades III:n nuorempi veli. Perikles pelkäsi, että Alkibiades turmelisi hänet, ja antoi hänet siksi veljensä Arifron II:n kasvatettavaksi. Arifron kuitenkin lähetti hänet takaisin puolen vuoden päästä sanoen, ettei voinut tehdä hänelle mitään. Platonin Alkibiades kutsuu häntä hulluksi.
Maria Klemetz

Maria Klemetz
 (c) 2006 Kai Talas
Maria Andrea Kathrine Klemetz (o.s. Diesen, s. 28. joulukuuta 1976 Kuusankoski) on suomalainen kilpapurjehtija. Hän kuuluu Silja Lehtisen yngling-venekuntaan.
Ura

Klemetz edustaa Nyländska Jaktklubbenia. Hänen valmennuksestaan vastasi yhdysvaltalainen Chris Winter (2006–2007), Ville Väresmaa (2006–2008), brittiläinen Andy Beadsworth (2007–2008), brittiläinen Steve Mitchell (2008) sekä hollantilainen Annelies Thies (2008 mukaan lukien olympiakisat Qingdaossa) .
Klemetz purjehti Maria Saarikallion kanssa 470-luokassa vuosina 1999–2005. Heidän valmennuksesta vastasi virolainen Märt Loog (2000–2004). He sijoittuivat kuudenneksi ISAF:n MM-kisoissa 2002.
Vuonna 2008 Klemetz sai MM-pronssia match race -luokassa Silja Lehtisen kipparoimana. Hänen edustamansa yngling-venekunta edusti Suomea Pekingin olympialaisissa 2008 sijoittuen 11:nneksi .
Yksityiselämä

Klemetz on koulutukseltaan valtiotieteiden kandidaatti. Hän valmistelee filosofian tutkintoa Helsingin yliopistossa. Hänellä on yksi lapsi, Botho-poika, syntynyt 2005. Soulin olympialaisissa purjehtineet Bettina Lemström ja Annika Mannström (o.s. Lemström) ovat Klemetzin serkkuja.
Arvokisasijoitukset

470-luokka
2000 EM-kilpailuissa 25.
2001 EM-kilpailuissa yhdeksäs
2002 MM-kilpailuissa (ISAF) kuudes, MM-kilpailuissa 24., EM-kilpailuissa 20.
2003 MM-kilpailuissa 23.
2004 MM-kilpailuissa 35.
Yngling
2006 MM-kilpailuissa 29.
2007 MM-kilpailuissa 11.
2008 MM-kilpailuissa seitsemäs, olympiakisoissa 11.
Match racing
2008 MM-kilpailuissa pronssia
Kłodzko

| Kłodzko |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Kłodzko
 Koordinaatit: 50°26′N, 16°39′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Ala-Sleesia
Piirikunta:  Kłodzko
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkikunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  24,8 km²
Väkiluku (2019)  (arvio):  26 742
 – Väestötiheys:  1 078,3 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.um.klodzko.pl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kłodzko on kaupunki ja oma kuntansa Ala-Sleesian voivodikunnassa Lounais-Puolassa. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 26 742. Kaupunki sijaitsee Nysa Kłodzkan, Oderin sivujoen, varrella Kłodzkon laaksossa. Kaupungin nähtävyyksiä ovat muun muassa 1300-luvulla rakennettu goottilainen Pyhän Johanneksen silta ja 1344–1428 rakennettu Marian taivaaseenottamisen kirkko.
Kłodzkon vanhakaupunki
Kłodzkon linnoitus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kłodzko Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Kłodzko Wikivoyagessa (englanniksi)
Kleitofon (dialogi)

Kleitofon (m.kreik. Κλειτοφῶν; lat. Clitophon) on Platonin nimiin pantu dialogi. Sen toinen nimi Thrasylloksen jaottelussa on Kehotus (Προτρεπτικός, Protreptikos). Dialogissa Sokrates ja Kleitofon keskustelevat Sokrateen tavasta filosofoida. Monet tutkijat pitävät dialogia epäperäisenä.
Historia

Dialogi on ajoitettu 390-luvulle. Se luettiin Platonin teosten joukkoon antiikin aikana. Nykyään sen aitous on yleisesti kyseenalaistettu. Holger Thesleffin mukaan dialogin kirjoittaja saattaa olla joku Platonia lähellä ollut sokraatikko, ja teos on saattanut säilyä tämän teosten korpuksessa siksi, että Platon on ollut samaa mieltä kirjoittajan kanssa.
Diogenes Laertioksen esittämässä, Thrasylloksen tekemässä Platonin teosten jaottelussa dialogi kuuluu VIII tetralogiaan yhdessä dialogien Valtio, Timaios ja Kritias kanssa. Aiheensa puolesta Thrasyllos luki dialogin Platonin eettisten teosten joukkoon.
Sisältö

Dialogissa keskustelevat Sokrates sekä Kleitofon, Aristonymoksen poika. Keskustelu alkaa tilanteesta, jossa Kleitofon on keskustellut Lysiaan kanssa ja todennut Sokrateen opetukset virheellisiksi. Sen sijaan Kleitofon ylistää Thrasymakhoksen opetuksia. Kleitofon valittaa, että Sokrateen puheet ovat vain kehottavia; ne synnyttävät halun oikeudenmukaisuuteen ja hyveeseen, mutta eivät kerro, miten tullaan oikeudenmukaisiksi tai mitä oikeudenmukaisuus on. Näin dialogi asettaa Sokrateen filosofoimisen tyylin Kleitofonin odotuksia vastaan ja tuo samalla esille Sokrateen itsekin mainostaman tietämättömyyden. Sokrates ei kumoa Kleitofonin syytteitä.
Kirjallisuutta > Suomennos

Platon: Kleitofon. Teoksessa Teokset VII.  (Toinen painos)  Suomentanut A. M. Anttila. Helsinki:  Otava, 1999.  ISBN 951-1-15898-8
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Plato: Clitopho. Teoksessa Burnet, J. (toim.): Opera.  (Volume IV: Clitopho, Respublica, Timaeus, Critias. Oxford Classical Texts)  Oxford:  Oxford University Press.  ISBN 9780198145448  Kreikankielinen alkuteksti.
Plato: Cleitophon. Teoksessa Plato’s Works.  (Volume IX: Timaeus. Critias. Cleitophon. Menexenus. Epistles. Loeb Classical Library)  Cambridge, Massachusetts:  Harvard University Press.  ISBN 0-674-99257-1  Kreikankielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

Plato: Cleitophon (englanniksi)
Platonin teokset
| --- | --- |
Varhaisvaihe:  Sokrateen puolustuspuhe · Kharmides · Kriton · Euthyfron · Alkibiades I · Laajempi Hippias · Lyhyempi Hippias · Ion · Lakhes · Lysis
Keskivaihe:  Kratylos · Euthydemos · Gorgias · Meneksenos · Menon · Faidon · Protagoras · Pidot · Faidros · Valtio · Parmenides · Theaitetos
Myöhäisvaihe:  Kleitofon · Timaios · Kritias · Sofisti · Valtiomies · Filebos · Lait
Mahdollisesti epäperäiset ja epäperäiset:  Aksiokhos · Alkibiades II · Demodokos · Hipparkhos · Epigrammit · Epinomis · Eryksias · Hyveestä · Kilpailijat · Kirjeet · Minos · Määritelmiä · Oikeamielisyydestä · Sisyfos · Theages
Klooridifluorietaani

| Klooridifluorietaani |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-kloori-1,1-difluorietaani
CAS-numero:  75-68-3
PubChem CID:  6388
SMILES:  CC(F)(F)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C2H2ClF2
Moolimassa:  100,494 g/mol
Sulamispiste:  -131 °C
Kiehumispiste:  -9 °C
Tiheys:  1,12 g/cm3 (25 °C)
Liukoisuus veteen:  Veteen 1,9 g/l (20 °C)
Klooridifluorietaani (C2H3ClF2) eli HCFC-142b tai freon 142b on halogenoituihin hiilivetyihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää jäähdytysaineena kylmälaitteissa ja vaahtomuovien valmistuksessa. Klooridifluorietaani on vahingollista otsonikerrokselle ja Montrealin pöytäkirjan mukaisesti sen käytön kehittyneissä maissa pitäisi loppua vuoteen 2030 mennessä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Klooridifluorietaani on huoneenlämpötilassa väritöntä kaasua, joka voidaan nesteyttää. Klooridifluorimetaani vaikuttaa keskushermostoon ja voi ilmaa raskaampana tukahduttaa. Yhdiste liukenee hyvin niukasti veteen.
Klooridifluorietaania voidaan valmistaa 1,1,1-trikloorietaanin ja vetyfluoridin välisellä reaktiolla. Yhdistettä käytetään kylmäaineena kylmälaitteissa, vaahdotuskaasuja polyuretaani- ja polystyreenivaahtojen valmistuksessa, ponnekaasuna aerosolipulloissa ja vinylideenifluoridin valmistamiseen.
Kljazma

| Kljazma |
| --- | --- |
 Kartassa Volgan vesialue ja Kljazma (Klyazma)
Alkulähde:  Moskovan ylänkö
Laskupaikka:  Oka
Maat:  Venäjä
Pituus:  686 km
Valuma-alue:  42 500 km²
Kljazman ylittävä silta Vladimirin kaupungin lähellä.
Kljazma (ven. Кля́зьма) on Okaan laskeva joki Moskovan ja Vladimirin alueilla sekä osittain Ivanovon ja Nižni Novgorodin alueiden rajalla Venäjällä. Sen pituus on 686 kilometriä ja sadealue 42 500 neliökilometriä.
Kljazma saa alkunsa Moskovan ylängöltä ja virtaa Meštšoran alangon läpi. Tärkeimmät sivujoet ovat Utša, Vorja, Kiržatš, Pekša, Nerl, Uvod, Teza, Luh, Sudoga ja Suvoroštš. Yläjuoksulla virtausta säädellään Kljzman, Akulovon ja Pestovon tekoaltailla. Yläjuoksun vedestä suurin osa käytetään Moskovan kanavan ylläpitoon. Joen varrella sijaitsevat Štšolkovon, Losino-Petrovskin, Noginskin, Pavlovski Posadin, Orehovo-Zujevon, Sobinkan, Vladimirin, Kovrovin, Vjaznikin ja Gorohovetsin kaupungit.
Joen nimitys

Eräiden nimistöntutkijoiden mukaan nimi Kljazma on yhdistettävissä Pohjois-Venäjän joennimiin Nerezma, Kolozma, Koležma jne, joihin sisältyisi jonkin kuolleen suomalais-ugrilaisen kielen sana ’joki’. Alkuosaksi on rekonstruoitu hypoteettinen kol-aines, joka esiintyy yleisesti Pohjois-Venäjän jokien nimissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kljazma Wikimedia Commonsissa
Luettelo pikkuplaneetoista: 87001–88000

Tämä on luettelo Aurinkokunnan numeroiduista pikkuplaneetoista numerojärjestyksessä alkaen
87001:stä ja päättyen 88000:een.
Kokonaisen luettelon löytää katsomalla Luettelo pikkuplaneetoista.
Kloorietyyni

| Kloorietyyni |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  593-63-5
PubChem CID:  68975
SMILES:  C#CCl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C2HCl
Moolimassa:  60,478 g/mol
Sulamispiste:  –126 °C
Kiehumispiste:  –30 °C 
Kloorietyyni eli klooriasetyleeni (C2HCl) on kloorattuihin alkyyneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdiste on suhteellisen pysymätöntä ja myrkyllistä kaasua.
Ominaisuudet ja valmistus

Huoneenlämpötilassa kloorietyyni on väritöntä ja voimakkaan pahanhajuista kaasua. Se ei liukene veteen, mutta liukenee vähäisessä määrin etanoliin. Yhdiste on ilmassa äärimmäisen helposti syttyvää ja räjähtävää ja on stabiilia vain suojakaasun alaisuudessa pimeässä. Se on myrkyllistä ja ärsyttää hyvin voimakkaasti hengitysteitä.
Kloorietyyniä on havaittu huomattavia määriä vulkaanisissa kaasuissa muun muassa Etnalta, Vulcanolta ja Satsuma-Iwojima-tulivuorelta. Lisäksi sitä on havaittu muodostuvan maaperässä abioottisissa olosuhteissa katekolista niin kusutulla Fenton-reaktiolla Fe3+-ionien katalysoimana. Kloorietyyniä voidaan valmistaa synteettisesti 1,2-dikloorieteenin ja natriumhydroksidin etanoliliuoksen välisellä reaktiolla elohopeasyanidin läsnä ollessa. Sitä muodostuu myös kuumennettaessa diklooriakryylihappoa.
Klazomenai

| Klazomenai> Κλαζομεναί.Sijainti |
| --- | --- |
 Klazomenai
Koordinaatit:  38°22′32″N, 26°47′16″E
Valtio:  Turkki
Paikkakunta:  Urla İskelesi, İzmir
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Huippukausi:  500-luku eaa.
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Joonia
Aiheesta muualla
  Klazomenai Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Klazomenai (m.kreik. Κλαζομεναί, lat. Clazomenae) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Jooniassa nykyisen Turkin alueella. Se sijaitsi lähellä nykyistä İzmirin maakunnan Urla İskelesiä.
Maantiede

Klazomenain polis sijaitsi Mimaksen niemimaan eli nykyisen Karaburunin niemimaan pohjoisrannikolla eli Smyrnanlahden etelärannalla, ja käsitti niemimaan kannaksen pohjoisosan, siinä missä eteläosa oli Teoksen aluetta. Klazomenain kaupunkikeskus sijaitsi alun perin mantereella myöhemmän Khytonin eli Khytrionin kaupungin paikalla ja 500-luvun eaa. lopulta lähtien pienessä saaressa puolen kilometrin päässä rannikosta, noin viisi kilometriä vanhasta paikasta koilliseen. Paikka sijaitsee noin 36 kilometriä länteen nykyisestä İzmiristä.
Saaressa sijainnut kaupunkikeskus oli suhteellisen pieni. Sen satama sijaitsi saaren länsirannikolla. Klazomenain kaupunkivaltion hallussa ollut alue tunnettiin nimellä Klazomenia (Κλαζομενία). Sen kokoa ei kuitenkaan tunneta kovin hyvin. Poliksen alueeseen kuuluneista muista paikoista tunnetaan nimeltä Dafnus, Lampsos, Polikhne eli Polikhna sekä Skyfia. Kaupungin edustalla sijaitsi kahdeksan pientä saarta. Thukydides mainitsee niistä nimeltä kolme, Drymussa (Drymoussa), Marathussa (Marathoussa) ja Pele. Strabonin mukaan kaupungin lähellä oli kuumia lähteitä. Klazomenain alueen itäpuolella sijaitsi Smyrnan poliksen alue, länsipuolella Erythrain alue ja eteläpuolella Teoksen alue.
Historia > Arkaainen kausi

Klazomenain kaupunki syntyi joonialaisena siirtokuntana. Kreikkalaisen perinteen mukaan alkuperäisten asuttajien enemmistö ei kuitenkaan ollut joonialaisia, vaan he tulivat Kleonaista ja Fleiuksesta Argoliin alueelta, ja olivat jättäneet nämä kaupungit doorilaisten valloitettua Peloponnesoksen. Pausaniaan mukaan tulijat asuttivat ensimmäisenä Skyppion- tai Skhyfia-nimisen paikan Kolofonin alueella. Strabonin mukaan kaupungin alkuperäinen perustamispaikka oli kuitenkin nimeltään Khytrion eli Khyton. Myöhemmin asukkaat siirtyivät Klazomenaiksi kutsutulle paikalle, kuitenkin vielä mantereen puolelle.
Klazomenai oli yksi Joonian liiton kahdestatoista kaupungista (dodekapolis). Kaupunki kykeni aluksi vastustamaan Lyydian kuninkaan Alyatteen hyökkäyksiä, vaikka sijaitsikin tuolloin vielä mantereella. Klazomenailaiset yrittivät perustaa siirtokunnan Abderaan, ollen kyseisen paikan ensimmäisiä asuttajia, sekä kävivät kauppaa Egyptin suuntaan, jossa he olivat mukana perustamassa Naukratista. Kaupungin menestystä kuvaa myös se, että Kroisoksen aikaan klazomenailaisilla oli oma aarrekammio Delfoissa. Kaupunki löi omaa elektrum- ja hopearahaa 500-luvulta eaa. lähtien.
Klazomenain kaupunkikeskus siirrettiin jossakin vaiheessa mantereelta saarelle persialaisten pelossa, koska vanha paikka oli altis hyökkäyksille. Arkeologisten löytöjen perusteella tämä on tapahtunut 500-luvun eaa. lopulla, kenties Joonian kapinan aikoihin, mutta ei vielä Sardeen valtauksen aikaan vuonna 546 eaa. Herodotos mainitsee kaupungin vielä Joonian mantereen kaupunkien joukossa, ja saarilla sijaiseviksi ainoastaan Khioksen ja Samoksen, vaikka myös Klazomenai oli todellisuudessa jo tuossa vaiheessa saarella. Poliksen pääalueet olivat kuitenkin mantereella, ja ainoastaan kaupunkikeskus sijaitsi saarella rannikon edustalla, joten sitä ei voitu lukea varsinaiseksi saaristopolikseksi. Persialaiset valtasivat Klazomenain Otaneen johdolla pian Joonian kapinan puhkeamisen jälkeen, ja kaupungin on täytynyt olla saarella viimeistään tuolloin.
Historia > Klassiselta kaudelta myöhäisantiikkiin

Klazomenai säilyi persialaisten vallassa Ateenan johtaman Deloksen meriliiton perustamiseen saakka. Myös Klazomenai oli liiton jäsen, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa vuosina 454/453–416/415 eaa. Se kapinoi vuonna 412 eaa. Ateenan epäonnistuneen Sisilian sotaretken jälkeen yhdessä Khioksen ja Erythrain kanssa. Samoihin aikoihin klazomenailaiset alkoivat linnoittaa Polikhnea kaupungin lähellä turvapaikakseen, jos sellaisella olisi tarvetta, tai siirtääkseen koko kaupungin sinne. Ateenalaiset valtasivat Polikhnen ja siirrättivät pääosan klazomenailaisista takaisin saarella olleeseen kaupunkiin myöhemmin samana vuonna. Kaupungin spartalais- ja oligarkiamielinen puolue pakeni kuitenkin Dafnukseen.
Spartalaiset tekivät hyökkäyksen kaupunkiin Astyokhoksen johdolla, mutta se epäonnistui, vaikka saarella sijainneessa kaupungissa ei ollut tuohon aikaan muureja. Tämän jälkeen kaupunki oli jälleen liitossa Ateenan kanssa ainakin vielä vuonna 410 eaa. Ateenalaiset ja klazomenain spartalaismieliset solmivat rauhan vuonna 407 eaa., mutta se ei päättänyt puolueriitoja. Noin 400 eaa. osa klazomenailaisista muutti, oletettavasti poliittisten erimielisyyksien vuoksi, Khytoniin eli Klazomenain alkuperäiselle paikalle, mihin syntyi toinen polis.
Vuonna 387/386 eaa. Klazomenaissa vaikuttaa olleen demokraattinen hallinto. Vuoden 386 eaa. niin kutsutussa kuninkaan rauhassa Klazomenai palautui persialaisille. Persian vallan aika päättyi lopullisesti Aleksanteri Suuren valloitusretkeen. Aleksanteri osoitti ainakin jonkinlaista kiinnostusta kaupunkia kohtaan, sillä hän halusi muuttaa Klazomenain saaren niemeksi yhdistämällä sen kannaksella mantereeseen, ja löytöjen perusteella hanke myös toteutettiin. Kaupunki löi omaa pronssirahaa 300-luvulta eaa. lähtien.
Klazomenaista olivat kotoisin muun muassa filosofi Anaksagoras ja sofisti Skopelianos. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymiä Klazomenios (Κλαζομένιος). Kaupungin nimi esiintyy panhelleenisten kisojen voittajaluetteloissa sekä Olympian että Python kisojen tiedoissa. Olympian kisojen voittoja kaupungilla tiedetään olleen koko antiikin ajalla ainakin yksi: Herodotos Klazomenailainen voitti stadionjuoksun vuonna 292 eaa.
Roomalaiset myönsivät Klazomenaille koskemattomuuden (immunes) ja verovapauden Antiokhos III:tta vastaan käydyn Rooman–Syyrian sodan jälkeen solmitussa Apamean rauhassa vuonna 188 eaa. Merirosvot tuhosivat kaupungin Mithridateen sotien aikaan noin vuonna 84 eaa. Roomalaisella kaudella Klazomenai kuului Asian provinssiin.
Klazomenain sekä alkuperäisellä että myöhemmällä paikalla on suoritettu kaivauksia 1980- ja 1990-luvuilla.
Rakennukset ja löydökset

Klazomenain kaupungista on säilynyt nykyaikaan vain vähän. Kaupungin alkuperäiseltä paikalta Khytonista mantereen puolella on löydetty 500-luvulle eaa. ajoittuvia muurien osia, toisin sanoen arkaaisen kauden kaupunki on ollut varustettu kaupunginmuurein. Mantereen puolelta on löydetty myös maalatusta terrakotasta tehtyjä sarkofageja.
Kaupungin paikalta on löydetty joitakin muurien jäänteitä. Muureja ei kuitenkaan ollut olemassa ainakaan vuonna 411 eaa. Ne rakennettiin ilmeisesti jossakin vaiheessa 300-lukua eaa. Saaren pohjoisosassa olevan kukkulan pohjoisrinteessä on merkkejä siitä, että paikalla on ollut teatteri. Kaupungin sataman paikalla saaren länsirannalla on joitakin jäänteitä satamarakennelmista, kuten aallonmurtajista. Saaren lounaiskulmassa on suurimmaksi osaksi romahtanut luola, joka voi olla Pausaniaan mainitsema ”Pyrrhoksen äidin luola”.
Strabon mainitsee kaupungissa olleen Apollonille omistetun temppelin. Saarelle johtaneesta, Aleksanteri Suuren aikana rakennetusta kannaksesta on joitakin jäänteitä meressä saarelle nykyisin johtavan pengertien vierellä. Nykyisen pengertien pituus on noin 490 metriä.
Nykyisen Urla İskelesin alueella on yksi laajempi kaivausalue. Lisäksi lännempää on kaivettu kaupungin hautausmaata.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klazomenai Wikimedia Commonsissa
Klazomenain lyömä raha, n. 499 eaa. Kuvituksessa siivekäs metsäkarju sekä neliosainen rahaleima.
Klazomenain lyömä raha, n. 386–301 eaa.
Klazomenaista löydetty sarkofagi. Antikensammlung Berlin.
Koristelua Klazomenaista löydetyssä sarkofagissa. Antikensammlung Berlin.
Kloorifenolipunainen

| Kloorifenolipunainen |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2-kloori-4-[3-(3-kloori-4-hydroksifenyyli)-1,1-diokso-2,1λ6-bentsoksatiol-3-yyli]fenoli
CAS-numero:  4430-20-0
PubChem CID:  20486
SMILES:  C1=CC=C2C(=C1)C(OS2(=O)=O)(C3=CC(=C(C=C3)O)Cl)C4=CC(=C(C=C4)O)Cl
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C19H12SCl2O5
Moolimassa:  423,256 g/mol
Sulamispiste:  261–262 °C
Liukoisuus veteen:  30 g/l
Kloorifenolipunainen (C19H12SCl2O5) on ftaleiinirakenteinen aromaattinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää analyyttisessä kemiassa reagenssina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa kloorifenolipunainen on vihreää tai ruskehtavaa kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee hieman veteen ja paremmin esimerkiksi etanoliin ja etyyliasetaattiin. Aineen liuokset ovat pH-indikaattoreita ja muuttuvat väriltään keltaisesta violetinpunaiseksi pH-alueella 4,8–6,4.
Kloorifenolipunaista valmistetaan 2-kloorifenolin ja o-sulfobentsoehappoanhydridin reaktiolla.
Kloorifenolipunaista käytetään pH-indikaattorina tai adsobrtioindikaattorina määritettäessä kloridi- tai bromidipitoisuuksia saostustitrauksella. Yhdistettä käytetään määritettäessä veden klooridioksidipitoisuutta spektrofotometrisesti.
Kloorihydriinit

Kloorihydriinien yleinen rakenne
Kloorihydriinit ovat orgaanisia yhdisteitä, joissa vierekkäisissä hiilissä on liittyneenä klooriatomi ja hydroksyyliryhmä. Termiä kloorihydriini käytetään tyypillisesti vain alifaattisista klooriatomin sisältävistä alkoholeista.
Valmistus ja reaktioita

Tyypillisesti kloorihydriinejä valmistetaan klooraamalla alkeeneja vesiliuoksessa. Reaktion ensimmäisessä vaiheessa muodostuu kloroniumkationi, jonka rengasrakenteen avaa vesi nukleofiilisella substituutioreaktiolla. Kloorin sijasta klooraavana reagenssina voidaan käyttää hypokloorihapoketta, hypokloriitteja tai kloramiinia. Näissä reaktioissa vesi hyökkää tyypillisesti enemmän substituoituun hiiliatomiin ja reaktiot ovat regioselektiivisiä. Kloorihydriinejä, joissa hydroksyyliryhmä on primäärisessä asemassa, voidaan valmistaa alkeeneista kromyylikloridin avulla. Muita tapoja ovat muun muassa biotekninen tuotto, jossa kloorihydriinejä tuotetaan Caldariomyces fumago -homeen kloridiperoksidaasientsyymin avulla vetyperoksidin toimiessa hapettimena.
Kloorihydriineille tapahtuu sekä halogeenialkaaneille että alkoholeille tyypillisiä reaktioita. Tyypillisin reaktio on molekyylinsisäinen nukleofiilinen substituutio, jonka tuotteena muodostuu epoksidi. Muita emäksisissä olosuhteissa tapahtuvia nukleofiilisia substituutioita ovat hydroksyylieetterien muodostuminen alkoholien ja fenolien kanssa ja hydroksyyliesterien muodostuminen karboksylaatti-ionien kanssa. Kloorihydriinit voidaan hapettaa kloorikarboksyylihapoiksi esimerkiksi typpihapon avulla.
Kleonai (Argolis)

| Kleonai> Κλεωναί |
| --- | --- |
 Kleonain alempaa akropolista.
Sijainti
 Kleonai
Koordinaatit:  37°49′34″N, 22°46′38″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Archaíes Kleonés, Neméa, Korinthia, Peloponnesos
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Argolis
Aiheesta muualla
  Kleonai Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kleonai (m.kreik. Κλεωναί, Kleōnai, lat. Cleonae) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Argoliin maakunnassa Kreikassa. Se sijaitsi Korintin ja Nemean pyhäkköalueen välillä. Kaupungin arkeologinen alue sijaitsee nykyisessä Neméan kunnassa noin kaksi kilometriä itään Archaíes Kleonésin kylästä.
Maantiede

Kleonai sijaitsi  Argoksesta Korinttiin johtaneen tien varrella, noin 120 stadioninmitan eli noin 21 kilometrin päässä ensin mainitusta ja noin 80 stadioninmitan eli noin 14 kilometrin päässä jälkimmäisestä. Kaupunki sijaitsi pienellä tasangolla, ja sen vierestä virtasi Langeia-joki, joka laski Korintinlahteen Lekhaionin länsipuolella. Kaupunkivaltion alue oli suhteellisen pieni. Kleonai luettiin varsinkin myöhemmän antiikin aikana osaksi Argolista, mutta se ei ollut Argoksen kaupunkivaltion aluetta eli Argeiaa.
Historia

Kreikkalaisessa mytologiassa Kleonai sai nimensä joko Kleoneesta, joka oli Pelopsin poika, tai Kleonesta, joka oli Asopos-joenjumalan tytär. Myytin mukaan Herakles surmasi Aktorin ja Molionen pojat Eurytoksen ja Kteatoksen Kleonain lähellä. Doorilaisvalloituksen jälkeen kaupunki joutui Temenokselle ja Argoksen alaisuuteen tai ainakin liittolaiseksi. Kaupungin alkuperäisten asukkaiden sanotaan perustaneen Vähässä-Aasiassa sijainneen Klazomenain siirtokunnakseen yhdessä läheisen Fleiuksen kaupungin asukkaiden kanssa.
Myös historiallisella ajalla Kleonain tiedetään olleen Argoksen liittolainen. 400-luvun eaa. alkupuolen persialaissotien jälkeen kleonailaiset auttoivat Argosta alistamaan Mykenen ja taistelivat kaupungin rinnalla myös peloponnesolaissodassa Mantineian taistelussa vuonna 418 eaa. Muutoin Kleonain historiasta tiedetään vain vähän. Kleonai tunnettiin ennen kaikkea siitä, että Nemean pyhäkköalue oli kaupungin alaisuudessa, ja se järjesti pitkään alueella pidetyt Nemean kisat, jotka tunnettiin tämän vuoksi joskus myös Kleonain kisoina. Lopulta kisat kuitenkin siirrettiin Argokseen.