stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karri Kapanen
Ura > Seuraura

Kapanen on Savonlinnan Pallokerhon kasvatti. Kaudella 2014–2015 hän oli C-nuorten Suomi-sarjassa joukkueensa paras maalintekijä kymmenellä osumallaan. Kesken kauden 2015–2016 Kapanen siirtyi Kalevan Pallon C-nuoriin. Kaudella 2016–2017 hän toimi seuran B-nuorten varakapteenina. Kapanen voitti kauden päätteeksi B-nuorten Suomenmestaruuden.
Huhtikuussa 2018 Kapanen teki KalPan kanssa vuoden mittaisen SM-liigasopimuksen. Hän pelasi kauden 2018–2019 kuitenkin kokonaan seuran A-nuorissa. Toukokuussa 2019 Kapanen teki sopimuksen KooKoon kanssa. Hän pelasi kauden 2019–2020 kokonaan seuran A-nuorissa, joiden kapteeniksi Kapanen nousi. Hän oli tehoilla 11+26=37 joukkueen paras syöttäjä ja toiseksi paras pistemies Olli Korhosen jälkeen.
Myös kauden 2020–2021 Kapanen pelasi lähes kokonaan KooKoon U20-junioreissa. Hän pelasi ensimmäisen ja kauden ainoaksi jääneen SM-liigaottelunsa runkosarjan päätöskierroksella 13. huhtikuuta 2021 vieraissa JYPiä vastaan. Kapanen merkittiin KooKoon nelosketjun vasempaan laitaan Kasperi Ojantakasen ja Joonas Odenin viereen. Hän sai ottelussa jääaikaa 11.06 minuuttia. Kapanen teki ottelussa myös liigauransa avausmaalin heti ensimmäisessä vaihdossaan ajassa 1.33. Hänen 0–2-johtomaalinsa jäi lopulta KooKoon 1–4-voittoon päättyneen ottelun voittomaaliksi. Jamie Mattie valitsi Kapasen ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi.
Kapanen palasi kaudeksi 2021–2022 vuoden mittaisella Mestis-sopimuksella kasvattajaseuraansa Savonlinnan Pallokerhoon. Hänen tulokaskautensa toi siellä 46 runkosarjaottelussa tehot 8+9=17 ja kymmenessä karsintasarjan ottelussa tehot 6+2=8. SaPKon edustusjoukkue ajautui kauden jälkeen konkurssiin, jonka myötä Kapasen ajatukset pelaajauransa lopettamisesta kirkaustuivat ja hän päätti keskittyä jatkossa rakennusinsinöörin opintoihin Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulussa.
Ura > Maajoukkueura

Kapanen pelasi alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2017. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2016. Yhteensä Kapanen on pelannut 18 poikien maaottelua.
Muuta

Kapanen valmistui ylioppilaaksi Kuopion klassillisesta lukiosta syksyllä 2019.
Kittilän kotiseutumuseo

| Kittilän kotiseutumuseo |
| --- | --- |

Tyyppi:  Paikallismuseo, kulttuurihistoriallinen museo, museo 
Osoite:  Pakattiojantie 1, 99100 Kittilä  
Sijainti:  Kittilä 
Kotisivut:  vaaranmikkola.fi 
Koordinaatit:  67°39′32″N, 24°56′38″E
 fiKittilän kotiseutumuseo 
  
Kittilän kotiseutumuseo sijaitsee Ounasjoen rannalla Pakatissa, muutama kilometri Kittilän keskustasta. Museo on avoinna vain kesäisin.
Museo esittelee 1900-luvun alun kittiläläistä talonpoikaiselämää. Museoalueelle on siirretty eri puolilta Kittilää kahdeksan rakennusta, jotka muodostavat museon esittelemälle ajalle tyypillisen peräpohjolais-lappilaisen talonpoikaisajan pihapiirin. Päärakennus, 1860-luvulla rakennettu Vaaran-Mikkola talo sijaitsi alun perin Tepastossa. Muita rakennuksia ovat vilja-aitta, tavara-aitta, navetta, talli, hyysikkä (käymälä), makasiini ja savusauna. Lisäksi pihapiirissä on Pomokairasta siirretty niliaitta.
Museon avattiin vuonna 1979 ja sen omistaa Kittilän kunta.
Kesällä 2023 museolla on mahdollista pelata paikallishistoriaan liittyvää pakohuonepeliä. Myös museon nettisivuilla on pelattavissa suomenkielinen pakopeli.
Kolokanin piiri

Kolokanin piiri Malin kartalla.
Kolokanin piiri (ransk. Cercle de Kolokani) on paikallishallintoalue Malin Koulikoron alueella. Sen pinta-ala on 12 000 neliökilometriä. Asukkaita on 233 900 henkeä (vuonna 2009).
Kolokanin piiri rajoittuu pohjoisessa Koulikoron alueen Naran, idässä Banamban ja Koulikoron ja etelässä Katin piireihin sekä lännessä Kayesin alueen Kitan ja Diéman piireihin. Seutu sijaitsee Sahelin ja Sudanin vyöhykkeiden rajalla. Huomattavin joki on Baoulé ja suurin järvi Wegnia.
Piiriin kuuluu kymmenen maalaiskuntaa: Didiéni, Guihoyo, Kolokani, Massantola, Nonkon, Nossombougou, Ouolodo, Sagabala, Sébécoro I ja Tioribougou. Kyliä on yhteensä 283. Asukkaat ovat etupäässä bambaroja. Lisäksi on mandinkoja, djulia, fulbeja, maureja ja moseja. Enemmistö on animisteja ja osa muslimeja sekä eri ryhmiin kuuluvia kristittyjä.
Kolokanin kautta kulkee Bamakon ja Kayesin välinen maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja vähäisemmässä määrin karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, durra, maapähkinä, puuvilla sekä vihannekset. Lisäksi harjoitetaan metsästystä, kalastusta, keräilyä, käsityöammatteja ja kaupankäyntiä. Teollisuutta piirissä ei ole lainkaan.
Kilometrit

| Kilometrit Pikku G |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 29. toukokuuta 2019
 Tyylilaji: hip hop
 Kesto: 35.58
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland
Listasijoitukset
  5.
Pikku G:n muut julkaisut
| Suora lähetys 2004 | Kilometrit 2019 |   |
Kilometrit on Pikku G:n 29. toukokuuta 2019 julkaistu albumi. Albumilta on julkaistu singlet "Solmussa", "Paratiisiin", sekä "Mitä sulle jää". Levynjulkaisukeikka oli Tavastialla 7. kesäkuuta 2019.
Kappaleet

Intro – 2.36
Pantomiimi (mukana Jenna Alexa) – 3.00
Kilometrit (mukana Neea) – 3.08
Kaikki järjestyy (mukana Eetu) – 3.56
Meedio (mukana EME) – 3.30
Mitä sulle jää (mukana Ilta) – 3.44
Suljettu huvipuisto (mukana Samuli Edelmann) – 3.24
Berliiniin – 3.46
Kiipperi (mukana Jippu) – 2.29
Paratiisiin (mukana Ilta) – 3.10
Solmussa (mukana BEHM) – 3.11
Kaypro

| Kaypro |
| --- | --- |
Toimiala:  elektroniikkateollisuus
Tuotteet:  tietokoneet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kaypro 10
Kaypro oli 1980-luvulla tunnettu henkilökohtaisten tietokoneiden valmistaja. Sen oli tunnettu kestävistä, kannettavista  CP/M-käyttöjärjestelmän tietokoneista, joiden mukana tuli useita hyötyohjelmia. Kaypro menetti 1980-luvun loppupuolella asemansa tietokonevalmistajana IBM PC -klooneille.
Historia

Yhtiö perustettiin Osborne 1:n julkaisun jälkeen aikomuksena kilpailla sen kanssa.
Yhtiön ensimmäinen julkaistu tietokone oli Kaypro II vuonna 1982. Kaypro 1 ei koskaan päätynyt markkinoille.
Vuonna 1983 yhtiö esitteli Kaypro IV -mallin sekä Kaypro 10 -mallin.
Yhtiö yritti siirtyä IBM PC -yhteensopivien valmistukseen Kaypro PC ja Kaypro 286i -malleilla.
Tuotteet > Kaypro II

Kaypro II tuli markkinoille syksyllä 1982.  Kaypro II oli Kaypron ensimmäinen tietokone. Nimitystä Kaypro II käytettiin, koska markkinajohtaja Apple II koettiin kilpailijaksi. Koneessa oli kestävä alumiinikotelo, ja se painoi 13 kilogrammaa. Se toimi 2,5 MHz Z80 -suorittimella, ja siinä oli yksi sarjaportti, kaksi kaksinkertaisen tiheyden 5 1/4 tuuman levykeasemaa ja 64 kilotavua keskusmuistia. Käyttöjärjestelmänä oli CP/M. Koneen mukana tuli valikoituja ohjelmia Perfect Softwarelta. Kaypro II:n hinta oli noin 1 795 dollaria.
Tietokoneessa oli 9 tuuman 80-sarakkeen näyttö.
Tuotteet > Kaypro 10

Kesällä 1983 markkinoille tuli Kaypro 10. Siinä oli 4,0 MHz Z80 -suoritin, 10 MB -kiintolevy, kaksi sarjaporttia sekä portti valokynälle, reaaliaikakello ja dBase II.
Tuotteet > Kaypro 2

Kaypro 2:ssa oli keskusmuistia 64 kilotavua. Näyttö oli 9-tuumainen, vihreäruutuinen näyttö. Levyasemina oli 5,25" SS/DD Tandon-merkkiset levyasemat.
Aiheesta muualla

Kaypro 1 (englanniksi)
Kaypro 2 (englanniksi)
Kaypro 2 ((englanniksi)
Kaypro 10 ((englanniksi)
Kaypron historia (englanniksi)
Kortesjärvi-Seura

Kortesjärvi-Seura on entisen Kortesjärven kunnan alueen kotiseutuyhdistys Kauhavalla Etelä-Pohjanmaalla. Se perustettiin vuonna 1947. Kortesjärvi-Seura ylläpitää omistamaansa Markin museota, ja seura omistaa myös Suomen jääkärimuseossa olevan luontomuseon.
Kortesjärvi-Seura on suunnitellut ja rakentanut alueelleen vaellusreitistöjä, kuten vuonna 2014 valmistuneen Leipätien, joka kulkee Järviseudun vanhinta tiesuuntaa Kortesjärven Purmojärveltä kohti Pietarsaarta. Seura huolehtii muun muassa pelimannikuningas Matti Haudanmaan hautaa. Syyskuussa 1959 Kortesjärvi-Seura pystytti Purmojärven kahakan muistomerkin Ruosteenojalle. Vuonna 1995 seura pystytti jääkärien etappitien muistomerkin entisen Suomelan kevarin kohdalle, jossa jääkärit majoittuivat matkallaan Uumajan kautta Saksaan.
Kauhavan kaupunki on osoittanut Kortesjärvi-Seuran toimitiloiksi Kortesjärven entisen kunnantalon kellarikerroksesta Heurekaksi nimetyt tilat. Seuran kokoelmiin kuuluu muun muassa kolmisentuhatta valokuvaaja Einari Hietalan lasinegatiivia, joista noin kolmannes oli vuoden 2015 alussa digitoitu.
Seuran julkaisuja

Kortesjärven perinnealbumi, toim. Kortesjärvi-seura, Kortesjärven kulttuurilautakunta. Kortesjärvi-seura, 1992.
Kiinankielinen Wikipedia

Wikipedia, vapaa tietosanakirja
Kiinankielisen Wikipedian logo
Kiinankielinen Wikipedia (yksink.: 维基百科; perint.: 維基百科; pinyin: Wéijī Bǎikē; Jyutping: Wai4gei1 Baak3fo1) on Wikipedian kiinankielinen versio. Kiinankielisessä Wikipediassa on noin 
1 320 667 (30.11.2022) artikkelia ja se on artikkelimäärältään 14. suurin. Se perustettiin lokakuussa 2002.
Kiinankielisen Wikipedian kirjoittajat ovat pääasiassa Hongkongista, Taiwanista, Pohjois-Amerikasta ja Euroopasta.[lähde? ]
Wikipedian kaikki kieliversiot on estetty Manner-Kiinassa.
Kiinankielisessä Wikipediassa on mekanismi, jolla luettavan artikkelin merkit voi muuttaa yksinkertaistetuiksi tai perinteisiksi merkeiksi ja sanat Manner-Kiinassa, Hongkongissa, Macaossa, Taiwanissa, Singaporessa tai Malesiassa käytetyiksi sanoiksi.
Kiinankielinen Wikipedia on kirjoitettu mandariinikiinan pohjautuvalla kiinan kirjakielellä. Sen lisäksi on olemassa Wikipediat muilla kiinan kielillä:
| Kieliversio | Kielikoodi | Kielimuoto | Kirjoitusjärjestelmä |
| --- | --- | --- | --- |
| Kantoninkiinankielinen Wikipedia | zh-yue: | yue-kiinan Kantonin murre | perinteiset ja yksinkertaistetut merkit |
| Minnan-kiinankielinen Wikipedia | zh-min-nan: | minnan-kiinan Taiwanin murre | pe̍h-ōe-jī (latinalaiset aakkoset) ja perinteiset merkit |
| Mindong-kiinankielinen Wikipedia | cdo: | mindong-kiinan Fuzhoun murre | bàng-uâ-cê (latinalaiset aakkoset) ja perinteiset merkit |
| Wu-kiinankielinen Wikipedia | wuu: | wu-kiinan Shanghain murre | yksinkertaistetut merkit |
| Hakka-kiinankielinen Wikipedia | hak: | hakka-kiinan Sixianin murre | pha̍k-fa-sṳ (latinalaiset aakkoset) ja perinteiset merkit |
| Gan-kiinankielinen Wikipedia | gan: | gan-kiinan Nanchangin murre | perinteiset ja yksinkertaistetut merkit |
| Klassisen kiinan kielinen Wikipedia | zh-classical: | klassinen kiina | perinteiset merkit |
Syyskuussa 2021 Wikimedia Foundation esti seitsemän kiinankielisen Wikipedian käyttäjää ja poisti ylläpitäjän oikeudet 12 ylläpitäjältä. Syynä tähän oli se, että mannerkiinalaisen, noin 300-henkisen wikipedistiryhmän epäiltiin vaikuttaneen ylläpitäjyysäänestyksiin ja manipuloineen niitä.
Artikkelimäärä

Maaliskuussa 2007 kiinankielinen Wikipedia rikkoi 116 000 artikkelin rajan.
18. syyskuuta 2007 – 145 300 artikkelia
23. syyskuuta 2010 – 325 600 artikkelia
1. lokakuuta 2012 - 536 729 artikkelia
Kuvakaappauksia

Kiinankielisen Wikipedian etusivu
Kilpalammi

| Kilpalammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jämsä
Koordinaatit:  62°08′11″N, 25°09′07″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Iso Rautaveden alue (14.52)
Järvinumero:  14.523.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128,3 m 
Rantaviiva:  0,7 km 
Pinta-ala:  0,028 km² 
Tilavuus:  0.000080 km³ 
Keskisyvyys:  2,7 m 
Suurin syvyys:  4,5 m 
 fiKilpalammi 
Kilpalammi on järvi Koskenpään kylän pohjoispuolella Jämsän pohjoisosassa. Sen pinta-ala on 2,8 hehtaaria. Etäisyys Jämsän keskustasta on 30 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede

Kilpalammin pituus on runsaat 200 metriä. Järvi on saareton, sen tilavuus on 76 700 kuutiometriä. Ympärillä on metsää ja suota. Noin kaksi kilometriä länteen sijaitsee Kalmaveden Kalmalahti, luoteessa on Vähä Hallinlammi ja Iso Hallinlammi. Noin 900 metriä itään sijaitsee Salosvesi, jonne johtaa laskuoja Kilpalammin koillisrannalta. Salosveden korkeustaso on noin 26 metriä Kilpalammia alempana. Aivan Kilpalammen länsipuolella on Kilpavuori (noin 180 metriä mpy).
Kilpalammi kuuluu Iso Rautaveden-Kalmaveden kolmannen jakovaiheen vesistöalueeseen. Toinen jakovaihe on Iso Rautaveden alue ja ensimmäinen on Jämsän reitin valuma-alue. Päävesistö on Kymijoen päävesistöön.
Karel Loprais

| Karel Loprais |
| --- | --- |
 Karel Loprais syyskuussa 2007
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1949 Ostrava, Tšekkoslovakia
Kuollut: 30. joulukuuta 2021 (72 vuotta)
Kansalaisuus:   Tšekki
Ammatti:  ralliautoilija
Moottoriurheilija
Dakar-ralli
Vuodet:  1986–2006
Tallit:  Tatra
Paras sijoitus:  1.
Aiheesta muualla
Kotisivu
Karel Loprais (4. maaliskuuta 1949 Ostrava, Tšekkoslovakia – 30. joulukuuta 2021) oli ralliautoilija ja Dakar-rallin moninkertainen voittaja.
Ura

Valmistuttuaan mekaanikoksi Loprais toimi aluksi asentajana ja sitten testikuljettajana Tatran tehtaalla Kopřivnicessa vuodesta 1967 lähtien. Työssään Loprais oppi käsittelemään kuorma-autoja äärimmäisissä olosuhteissa. Tatran myynninedistämismatkoilla Irakissa ja Libyassa hän sai ensituntumansa aavikolla ajamiseen.
Toimittuaan testikuljettajana kahdeksantoista vuoden ajan Loprais aloitti uransa Tatran tehdastiimin kuljettajana vuonna 1986 ja osallistui Dakar-ralliin. Seuraavana vuonna hän saavutti toisen sijan ja vuotta myöhemmin Loprais ajoi ensimmäistä kertaa kilpailun voittoon. Vuosina 1988–2001 hän voitti rallin kuuteen kertaan, mikä oli useammin kuin kukaan muu kuljettaja siihen asti. Hänen joukkueeseensa kuuluivat useimmiten Radomír Stachura ja Josef Kalina. Menestyksensä ansiosta Lopraisia alettiin kutsua nimellä Monsieur Dakar. Vuoden 2020 tilastojen perusteella Lopraisilla oli vielä toiseksi eniten kuorma-autojen mestaruuksia Vladimir Tšaginin jälkeen.
Dakarin lisäksi Loprais osallistui muun muassa Pariisi-Peking -ralliin vuonna 1992.
Tatran vetäydyttyä kilpatoiminnasta vuonna 1999 Loprais perusti oman kilpatallin. Talli toimii Frenštát pod Radhoštěmissa Määrin-Sleesian alueella. Karel Loprais lopetti ajamisen vuonna 2007, jonka jälkeen tiimin kuljettajana on toiminut hänen veljenpoikansa Aleš Loprais.
Tunnustuksena urastaan Karel Loprais on valittu 1900-luvun parhaaksi tšekkiläiseksi rallikuljettajaksi.
Toukokuussa 2011 Loprais nimitettiin Tšekin liikenneministeriön palvelukseen liikenneturvallisuuden parantamisesta vastaavaksi asiamieheksi.
Dakar-rallin tulokset

| Vuosi | Miehistö | Auto | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- |
| 1986 | Loprais, Krpec, Stachura | Tatra | hylkäys |
| 1987 | Loprais, Krpec, Stachura | Tatra | 2. sija |
| 1988 | Loprais, Stachura, Mück | Tatra | 1. sija |
| 1990 | Loprais, Stachura, Mück | Tatra | 4. sija |
| 1991 | Loprais, Kalina, Stachura | Tatra | 4. sija |
| 1992 | Loprais, Stachura, Kalina | Tatra | 3. sija |
| 1994 | Loprais, Stachura, Kalina | Tatra | 1. sija |
| 1995 | Loprais, Stachura, Tomeček | Tatra | 1. sija |
| 1996 | Loprais, Stachura, Tomeček | Tatra | 2. sija |
| 1997 | Loprais, Stachura, Kučera | Tatra | keskeytys |
| 1998 | Loprais, Stachura, Čermák | Tatra 815-2 ZE R55 4×4 Dakar "Puma" | 1. sija |
| 1999 | Loprais, Stachura, Kalina | Tatra 815-2 ZE R55 4×4 Dakar "Puma" | 1. sija |
| 2000 | Loprais, Stachura, Kalina | Tatra 815-2 ZE R55 4×4 Dakar "Puma" | 2. sija |
| 2001 | Loprais, Hamerla, Kalina | Tatra 815-2 ZE R55 4×4 Dakar "Puma" | 1. sija |
| 2002 | Loprais, Hamerla, Kalina | Tatra | 2. sija |
| 2003 | Loprais, Hamerla, Kalina | Tatra | keskeytys |
| 2004 | Loprais, Kalina, Gilar | Tatra | 7. sija |
| 2005 | Loprais, Kalina, Gilar | Tatra | keskeytys |
| 2006 | K.Loprais, Gilar, A.Loprais | Tatra 815-2 ZO R45 4×4 Dakar | keskeytys |
Perhe

Lopraisilla on vaimonsa Danušen kanssa pojat Tomáš ja Leoš.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Loprais Tatra Teamin sivut
Konstantin Aksakov

Konstantin Aksakov, Pjotr Borelin piirros 1860-luvulta.
Konstantin Sergejevitš Aksakov (ven. Константи́н Серге́евич Акса́ков; 10. huhtikuuta (J: 29. maaliskuuta) 1817 Novo-Aksakovo, Orenburgin kuvernementti – 19. joulukuuta (J: 7. joulukuuta) 1860 Zákynthos, Kreikka) oli varhaisiin slavofiileihin kuulunut venäläinen kirjailija.
Konstantin Aksakov kuului vanhaan venäläiseen Aksakovin sukuun. Hänen isänsä oli kirjailija Sergei Aksakov. Konstantin Aksakov opiskeli Moskovan yliopistossa ja kiinnostui nuorena G. W. F. Hegelin filosofiasta. Hän kehitteli 1830-luvun puolivälistä alkaen Aleksei Homjakovin ja Juri Samarinin rinnalla slavofiili-ideologiaa. Aksakov uskoi, että perinteisen hengellisyyden ja turmeltumattomien talonpoikaisten arvojen pitäisi johdattaa Venäjää, kun taas yläluokka oli Pietari Suuren reformien seurauksena vähitellen etääntynyt venäläisyydestä.
Aksakovin mielestä mir oli osoitus sekä venäläisen kyläyhteisön keskinäisestä sovusta että egoismista ja yksilöllisyydestä luopumisesta yhteisen harmonian hyväksi. Hänen mukaansa oli olemassa ulkoinen ja sisäinen totuus, joista ulkoista edustivat valtio ja laki, sisäistä taas ihmisessä omantunnon ääni ja yhteiskunnassa uskonnon, perinteiden ja tottumusten summa. Ihminen oli vapaa, jos hänen ei tarvinnut osallistua valtion asioihin eikä siten olla yhteydessä ulkoiseen totuuteen. Aksakoville vapaus oli vapautta politiikasta ja poliittisesta vastuunotosta.
Aksakov valmistui vuonna 1841 maisteriksi ja hänet tultiin pian tuntemaan yhtenä slavofiilien piirin johtavista historioitsijoista, vaikka hänen kuvauksensa entisajan Venäjästä olivatkin romantisoituja ja mielikuvituksen värittämiä. Aksakov kirjoitteli säännöllisesti aikansa kirjallisuuslehtiin. Hän myös kirjoitti poliittisia huvinäytelmiä ja käänsi venäjäksi J. W. von Goethen ja Friedrich Schillerin tekstejä.
Lehtimies ja poliittinen vaikuttaja Ivan Aksakov oli Konstantin Aksakovin veli.
Keisarin uudet kuviot

| Keisarin uudet kuviot> The Emperor's New Groove |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Mark Dindal
Käsikirjoittaja:  David Reynolds
Tarina:  Chris Williams Mark Dindal
Tuottaja:  Randy Fullmer
Säveltäjä:  John Debney
Leikkaaja:  Tom Finan Pam Ziegenhagen
Tuotantosuunnittelija:  Paul A. Felix
Pääosat:  David Spade John Goodman Eartha Kitt Patrick Warburton Wendie Malick John Fiedler
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Walt Disney Pictures Walt Disney Feature Animation
Levittäjä:  Buena Vista Distribution
Ensi-ilta:   15. joulukuuta 2000  16. helmikuuta 2001
Kesto:  78 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  100 miljoonaa $
Tuotto:  169 327 687 $
Seuraaja:  Keisarin uudet kuviot 2: Kronkin uudet kuviot
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keisarin uudet kuviot (engl. The Emperor's New Groove) on vuonna 2000 valmistunut piirroselokuva. Se on lapsille suunnattu pitkä animaatioelokuva. Elokuvan on ohjannut Mark Dindal. Suomeksi dubatun version äänirooleissa ovat muun muassa Seela Sella, Jarkko Tamminen, Eero Saarinen ja Santeri Kinnunen. Elokuvasta on tehty myös samanniminen peli. Elokuvan jatko-osa on nimeltään Keisarin uudet kuviot 2: Kronkin uudet kuviot.
Tarina

Päähenkilö on nuori ja itseriittoinen inkakeisari Kuzco, joka asuu hienossa palatsissa ja jota kiinnostaa vain hauskanpito. Hän aikoo rakentaa itselleen Kuzcotopia-nimisen huvittelupaikan. Talonpoika Pacha vastustaa hanketta, sillä hänen kotikylänsä jouduttaisiin purkamaan sen tieltä. Samaan aikaan vallanhimoinen neuvonantaja Yzma suunnittelee myrkyttävänsä keisarin saatuaan potkut. Hänen tohelo apurinsa Kronk kuitenkin sekoittaa myrkyt ja Kuzco muuttuu laamaksi. Kronk vie tajuttomaksi lyödyn Kuzcon pois palatsista ja hän päätyy Pachan luo. Tämä suostuu opastamaan Kuzcon takaisin, mutta matka on pitkä ja kaikkea muuta kuin helppo.
Ääninäyttelijät

Listassa mainitaan vain osa hahmoista.
| Alkuperäinen näyttelijä | Suomalainen näyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| David Spade | Jarkko Tamminen | Kuzco |
| John Goodman | Eero Saarinen | Pacha |
| Eartha Kitt | Seela Sella | Yzma |
| Patrick Warburton | Santeri Kinnunen | Kronk |
| Wendie Malick | Niina Nurminen | Chicha |
| Kellyann Kelso | Maria Wiberg | Chaca |
| Eli Russell Linnez | Jan Lindroos | Tipo |
| John Fiedler | Aarre Karén | Rudy |
| Tom Jones | Veeti Kallio | Teemalaulaja |
Suomenkielisen version sivuäänistä vastaavat Aarre Karén, Maija-Liisa Peuhu, Janne Virtanen, Päivi Hilska, Matti Holi, Esa Saario, Jarmo Koski, Päivi Granström, Ulla Renko, Pekka Kuorikoski, Pasi Piispanen, Paula Goméz Goméz, Heikki Lehtosaari, Ralf Öhberg, Miika Karppinen, Mikael Nieminen, Hannele Karppinen, Telma Tuomisto, Kari Tamminen, Miia Karppinen, Saana Kauhanen sekä Sara Salomaa.
Vastaanotto > Palkinnot

Elokuva oli ehdolla Parhaan laulun Oscar-palkintoon laulusta ”My Funny Friend and Me”.
Aiheesta muualla

Keisarin uudet kuviot Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kimmo Klemola

Kimmo Klemola (s. 1965 Hattula) on lappeenrantalainen kaupunginvaltuutettu, tekniikan tohtori ja energia-alan yrittäjä. Klemola on Etelä-Karjalan vihreiden puheenjohtaja sekä vihreiden puoluevaltuuskunnan jäsen ja Suomen luonnonsuojeluliiton Etelä-Karjalan piirin varapuheenjohtaja. Klemola pyrki eduskuntaan vuosina 2015 ja 2019, mutta ei tullut valituksi.
Klemola on koulutukseltaan tekniikan tohtori. Hän teki öljynjalostusta käsittelevän väitöskirjansa Teknillisessä korkeakoulussa vuonna 1998. Klemola on toiminut tutkijana, opettajana ja professorina Teknillisessä korkeakoulussa ja Lappeenrannan teknillisessä yliopistossa. Klemola kehittää omassa yrityksessään elinkaarimalleja energiantuotannon, teollisuuden ja liikenteen ympäristövaikutusten arvioimiseksi. Klemolan yritys Cleanfi Oy on tehnyt esimerkiksi Äänekosken biotuotetehtaan yhteyteen rakennetun biokaasulaitoksen kasvihuonekaasutaseen analyysin.
Kersantti Garcia

| Kersantti Garcia |
| --- | --- |
Ensi- esiintyminen:  Zorro: jakso Presenting Señor Zorro (lokakuu 1957)
Kustantaja:  Disney
Henkilötiedot
Koko nimi:  Demetrio Lopez Velasquez Garcia
Ammatti:  sotilas
Asuinpaikka:  Pueblo de Los Ángeles
Suhteet
Tutut:  Kapteeni Monastario
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kersantti Demetrio Garcia (engl. Sergeant Garcia) on kuvitteellinen Pueblo de Los Ángelesin armeijan sotilas ja Zorron harmiton arkkivihollinen. Disneyn luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuoden 1957 televisiosarjassa Zorro. Sittemmin hahmo on esiintynyt sarjakuvissa ja videopeleissä. Kersantti Garcia on usein eri sarjoissa esitelty lihavana sotilaana, joka on kiinnostunut enemmän ruuasta, kuin velvollisuuksistaan sotilaana.
Zorro (1957–1959)

Kersantti Garcia luotiin Disneyn tuottaman Zorro-sarjaa varten, jota esitettiin vuosien 1957–1959 välsenä aikana. Hän oli kapteeni Monastarion alainen, jonka kanssa hän pyrkii saamaan Zorron kiinni. Garcia on kuitenkin erittäin kömpelö ja pitää enemmän ruuasta, kuin toiminnasta. Hän on lisäksi tietämättään Zorron salaisen henkilöllisyyden Diego de la Vegan tuttu, jolle Garcia jakaa välillä salaista tietoa. Hänen unelmana sotilasuransa jälkeen olisi omistaa ravintola.
Sarjakuvissa

Garcia oli mukana 1970- ja 1980-luvun ranskalaisessa sarjakuvassa, jota käsikirjoitti Jean-Marie Nadaud ja kuvitti Robert Rigot. Tarinat pohjautuivat 1950-luvun Disneyn televisiosarjaan. American Mythology julkaisi tarinat uudelleen 2019 englanniksi käännettynä.
Garcia esiintyi muutaman kerran Topps Comicsin Zorro-sarjakuvassa 1993. Hahmo oli mukana 2010 julkaistussa neliosaisessa Zorro: Matanzas sarjakuvassa.