stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alex Pereira

| Alex Pereira |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Alexsandro Pereira
Syntynyt: 7. heinäkuuta 1987 (ikä 37) São Bernardo do Campo, São Paulo
Kansalaisuus:   Brasilia
Potkunyrkkeilijä
Lempinimi:  Po Atan
Aktiivisena:  2010–
Pituus:  194 cm
Paino:  95 kg
Kätisyys:  oikea
Seura(t):  Teixeira MMA & Fitness
Tilastot
Ottelut:  39
Voitot:  33
– tyrmäyksellä:  21
Tappiot:  6
Alexsandro Pereira (s. 7. heinäkuuta 1987 São Bernardo do Campo, São Paulo) on brasilialainen keski- ja alemman raskaansarjan potkunyrkkeilijä ja vapaaottelija. Hän kilpailee tällä hetkellä UFC-vapaaotteluorganisaatiossa. Pereira on UFC:n hallitseva alemman raskaansarjan mestari. Hän on ollut myös Gloryn keskisarjan mestari vuodesta 2017 lähtien ja alemman raskaansarjan mestari vuodesta 2021 lähtien. Pereira on myös voittanut WAKO:n Pan-Amerikan mestaruuden. Tammikuussa 2021 hänestä tuli Gloryn historian ensimmäinen ottelija, joka on pitänyt hallussaan samaan aikaan kahden eri painoluokan mestaruudet.
Saavutukset

Keskisarjan mestaruus (kerran, puolustanut viidesti)
Alemman raskaansarjan mestaruus (kerran)
Alemman raskaansarjan tilapäismestaruus (kerran)
Keskisarjan turnausvoitto (kerran)
Keskisarjan mestaruus (kerran)
Pan-Amerikan mestaruus (kerran)
Keskisarjan mestaruus (kerran)
Alemman raskaansarjan hallitseva mestari
Karelia-soutu

Karelia-soudun lähtö 1988.
Karelia-soutu on vuodesta 1985 alkaen Pohjois-Karjalassa järjestetty soututapahtuma. Kyseessä on Suomen suurin retkisoutu, ja siihen osallistuu vuosittain heinäkuussa noin 2 000 soutajaa ja melojaa.
Lähtöpaikat ovat kirkkoveneille Pielisellä (Nurmeksessa tai Lieksassa) ja pienveneiden lähtöpaikka oli esimerkiksi vuonna 2007 Ilomantsin Mutalahdessa. Soutu kulkee alas Pielisjokea Pyhäselälle Joensuuhun ja Liperiin. Taukopaikkoja ovat muun muassa Joensuun Haapalahti, Kontiolahden Jakokosken museokanava ja Joensuun Ilosaari, Liperin Saariston ranta ja Rääkkylän Koivuniemi.
Mukana on ollut yksinsoutajia, parisoutajia, perheitä, soutuporukoita ja joukkueita, jotka vaihtavat miehistöä jokaiselle osuudelle. Matkaa kertyy sekä pienvene- että kirkkovenereiteille noin 250 kilometriä.
Vuodesta 2010 tapahtumaan on voinut osallistua myös polkupyörällä. Pyöräilijöiden etappipaikat ovat samat kuin soutajilla.
Aiheesta muualla

Karelia-Soudun kotisivut
Björkenheim

| Björkenheim |
| --- | --- |
 Suvun vaakuna
Perustaja:  Lars Magnus Björkman
Aateloitu:  1834
Björkenheim on suomalainen aatelissuku, joka on 1700-luvulta alkaen ollut merkittävästi mukana Suomen talouselämässä teollisuudenharjoittajina sekä maatalouden kehittäjinä. Suku polveutuu värmlantilaisesta vuorimies Bengt Magnus Björkmanista, joka vuonna 1783 hankki omistukseensa Fiskarsin ruukin ja Orisbergin kartanon. Hän palasi Ruotsiin Suomen sodan jälkeen vuonna 1809 ja luovutti Orisbergin pojalleen Lars Magnus Björkmanille, joka myöhemmin aateloituna otti nimen Björkenheim. Lars Magnus Björkenheim omisti myös Eurajoen Vuojoen kartanon ja rakennutti sen nykyisen, Carl Ludvig Engelin suunnitteleman päärakennuksen.
Björkenheim-nimisiä

Bengt Magnus Björkman (1745–1824), talonpoika, kauppias, vuorimies
Lars Magnus Björkenheim ent. Björkman (1793–1869), vuorineuvos, teollisuudenharjoittaja
Lars Magnus Robert Björkenheim (1835–1878), maanviljelijä ja teollisuudenharjoittaja, Lars Magnus Björkenheimin poika
Gustaf (Gösta) Adolf Alfons Björkenheim (1866–1918), valtiopäivämies, Kymin Oy:n johtaja, Lars Magnus Robert Björkenheimin poika
Märta Björkenheim, o.s. Heikel (1883–1954), sairaanhoitaja ja Lotta Svärd -järjestön vaikuttaja, Gösta Björkenheimin puoliso
Sophia Emilia Wilhelmina (Hia) Björkenheim (1867–1952), diakonissa, Lars Magnus Robert Björkenheimin tytär
Bengt Magnus Robert Björkenheim (1872–1906), murhattu Kaukaan tehtaan tekninen johtaja, Lars Magnus Robert Björkenheimin poika
Axel Björkenheim (1843–1907), maanviljelijä ja valtiopäivämies, Lars Magnus Björkenheimin poika
Robert Edvard Albert Björkenheim (1877–1970), Diakonissalaitoksen ylilääkäri, Axel Björkenheimin poika
Adolf Edvard Björkenheim (1856–1934), maanviljelijä, valtiopäivämies, Maatalousseurojen Keskusliiton puheenjohtaja, vapaakirkollinen vaikuttaja, raittiusmies, Lars Magnus Björkenheimin poika
Edvard Magnus Immanuel Björkenheim (1899–1981),  kirjallisuushistorioitsija Adolf Edvard Björkenheimin poika
Edvard Lars Reguel Björkenheim (1901–1965), maanviljelysneuvos, puolustusministeri Adolf Edvard Björkenheimin poika
Rose-Marie Björkenheim (o.s. Gyllström, s. 1938), kansanedustaja, Edvard Björkenheimin miniä
Raoul Björkenheim (s. 1956), jazzmuusikko
Päivi Björkenheim (o.s. Määttä, s. 1955), taidemaalari, Raoul Björkenheimin puoliso
Björkenheim-nimisiä > Aakkosjärjestyksessä

Adolf Edvard Björkenheim (1856–1934), maanviljelijä, valtiopäivämies, Maatalousseurojen Keskusliiton puheenjohtaja, vapaakirkollinen vaikuttaja, raittiusmies (Lars Magnus Björkenheimin poika)
Axel Björkenheim (1843–1907), maanviljelijä ja valtiopäivämies (Lars Magnus Björkenheimin poika)
Bengt Magnus Björkman (1745–1824), talonpoika, kauppias, vuorimies
Bengt Magnus Robert Björkenheim (1872–1906), murhattu Kaukaan tehtaan tekninen johtaja
Robert Edvard Albert Björkenheim (1877–1970), Diakonissalaitoksen ylilääkäri (Carl Axel Fredrik Björkenheimin poika)
Edvard Lars Reguel Björkenheim (1901–1965), maanviljelysneuvos, puolustusministeri (Adolf Edvard Björkenheimin poika)
Gustaf (Gösta) Adolf Alfons Björkenheim (1866–1918), valtiopäivämies, yritysjohtaja, Kymin Oy (Lars Magnus Robert Björkenheimin poika)
Sophia Emilia Wilhelmina (Hia) Björkenheim (1867–1952), diakonissa (Lars Magnus Robert Björkenheimin tytär)
Lars Magnus Björkenheim ent. Björkman (1793–1869), vuorineuvos, teollisuudenharjoittaja
Lars Magnus Robert Björkenheim (1835–1878), maanviljelijä ja teollisuudenharjoittaja, (Lars Magnus Björkenheimin poika)
Märta Björkenheim, o.s. Heikel (1883–1954), sairaanhoitaja ja Lotta Svärd -järjestön vaikuttaja, Gösta Björkenheimin puoliso
Edvard Magnus Immanuel Björkenheim (1899–1981),  kirjallisuushistorioitsija (Adolf Edvard Björkenheimin poika)
Päivi Björkenheim (o.s. Määttä, s. 1955), taidemaalari
Raoul Björkenheim (s. 1956), jazzmuusikko
Rose-Marie Björkenheim (o.s. Gyllström, s. 1938), kansanedustaja, Edvard Björkenheimin miniä
Aiheesta muualla

/ Björkenheim (1700–) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Kansallisbiografia
Taneli

| Taneli |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  11. joulukuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  11. joulukuuta, 17. joulukuuta
Muunnelmia:  Tanel, Tane
Vastineita eri kielissä:  Danielo
Nimen alkuperä:  Daniel
Infobox OKNimi-testi OK: 
Taneli on suomalainen miehen etunimi. Taneli on suomalainen muoto heprealaisperäisestä nimestä Daniel, joka merkitsee 'Jumala on tuomarini'. Nimi esiintyi Kansanvalistusseuran kalenterissa 1882–1883. Suomen almanakassa Taneli on ollut vuodesta 1890 paitsi vuosina 1906–1907, jolloin sen tilalla oli muoto Tanieli.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 7 334 miestä on saanut nimekseen Taneli.
Tunnettuja Taneleita

Taneli Eskola (s. 1958), valokuvaaja
Taneli Europaeus (1820–1884), kansanrunouden kerääjä, kielitieteilijä ja arkeologi
Taneli Heikka (s. 1971), toimittaja ja kirjailija
Taneli Hämäläinen (s. 2001), jalkapalloilija
Taneli Jarva (s. 1975), muusikko
Taneli Juutinen (s. 1994), keihäänheittäjä
Taneli Kekkonen (1928–1985), suurlähettiläs, Urho Kekkosen poika
Taneli Kurkela (1861–1923), opettaja ja valtiopäivämies
Taneli Kuusisto (1905–1988), säveltäjä
Taneli Lassila (s. 1998), pesäpalloilija
Taneli Luukkoinen (k. 1713?), isonvihan aikainen sissisoturi
Taneli Maasalo (s. 1988), jääkiekkoilija
Taneli Mustonen (s. 1978), elokuvaohjaaja
Taneli Mäkelä (s. 1959), näyttelijä ja laulaja
Taneli Nykänen (1845–1927), valtiopäivämies ja Suomalaisen puolueen kansanedustaja
Taneli Puumalainen (s. 1966), ylilääkäri ja tutkija
Taneli Rantatorikka (s. 1982), pesäpalloilija
Taneli Rautiainen (s. 1983), kuvataiteilija
Taneli Rinne (1934–2021), näyttelijä
Taneli Ronkainen (s. 1995), jääkiekkoilija
Taneli Siikaluoma (s. 1994), jääkiekkoilija
Taneli Tenhunen (s. 1985), pyörätuolitenniksen pelaaja
Taneli Tiilikainen (s. 1978), salibandyn pelaaja
Taneli Tikka (s. 1978), yritysjohtaja
Taneli Turunen (s. 1975), sellisti
Taneli Typpö (1878–1960), SDP:n kansanedustaja
Matti Taneli Vanhanen (s. 1955), poliitikko, eduskunnan ent.  puhemies, Suomen pääministeri 2003–2010
Taneli Viljanen (s. 1982), kirjailija
Kuvitteellisia Taneleita

Taneli, Rauli Nordbergin sarjakuvan ikuisesti kuusivuotias nimihahmo
Taneli, veturi Wilbert Awdryn kirjasarjassa The Railway Series ja televisiosarjassa Tuomas Veturi
Taneli Halonen, tv-sarjassa Salatut elämät
Onnen Taneli, elokuvassa Autot
Taneli Järvinen, Hullu – hullumpi – yläaste -sarjan opettaja
Angaur

| Angaur アンガウル |
| --- | --- |
 Lippu
 osavaltion sijainti
Valtio:   Palau
Pinta-ala:  8 km²
Väkiluku:  130
Kielet:  englanti, palau, japani
Angaur eli Ngeaur on saari ja osavaltio Palaussa. Sen pinta-ala on kahdeksan neliökilometriä ja asukasluku oli 130 vuonna 2012 ja 243 vuonna 1980. Saari sijaitsee Peleliusta lounaaseen. Toisen maailmansodan aikana saarella käytiin Angaurin taistelu.
Saarella puhutaan palaun, japanin ja englannin kieliä. Osavaltion perustuslain mukaan kaikki kolme ovat virallisia kieliä, ja Angaur on ainoa paikka maailmassa, jossa japani on virallisesti lailla tunnustettu virallinen kieli.
Linus Butt

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Linus Butt |  Linus Butt |  Linus Butt |  |
Maa:  Saksa
Miesten maahockey
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2016 | maahockey |  |
Linus Butt (s. 12. maaliskuuta 1987 Kempen, Nordrhein-Westfalen) on saksalainen maahockeypelaaja. Butt pelasi maahockeyta vuosina 2008–2016. Hän on pituudeltaan 186-senttimetrinen ja painaa 83 kiloa. Hän saavutti Saksan maajoukkueessa pronssia Rio de Janeiron kesäolympialaisissa 2016. Hän on ollut myös vuoden 2012 Lontoon kesäolympialaisissa. Butt työskentelee nykyään lääketieteen alalla.
Osallistuminen arvoturnauksiin

Antwerpenin EM-sisäkisat 2018
Rio de Janeiron kesäolympialaiset 2016
Prahan EM-sisäkilpailut 2016
Lontoon EM-kilpailut 2015
Haagin MM-kilpailut 2014
Anvers/Braxgatan EM-kilpailut 2013
Lontoon kesäolympialaiset 2012
Mönchengladbachin EM-kisat 2011
Ponzanin EM-sisäkisat 2011
New Delhin MM-kisat 2011
Aiheesta muualla

Facebook
Twitter
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  DDB
Lasse Lind

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 3. tammikuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Junioriseurat
1991–2000: HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2001–2003 | KäPa | 41 | (3) |
| 2004–2006 | Honka | 48 | (8) |
| 2005 | → Bonner SC (laina) | 6 | (0) |
| 2006 | → FC Hämeenlinna (laina) | 11 | (3) |
| 2007 | Viikingit | 19 | (0) |
| 2008 | Atlantis | 21 | (1) |
| 2009 | FC Hämeenlinna | 23 | (2) |
| 2010–2014 | SoVo | 101 | (17) |
| Yhteensä | Yhteensä | 270 | (34) |
Valmennusura
2013–2014: SoVo
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Lasse Lind (s. 3. tammikuuta 1981 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija ja futsalpelaaja. Hän on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän pelasi myös Suomen beachfutismaajoukkueen ensimmäisessä epävirallisessa ottelussa vuonna 2009 Viroa vastaan.
Hyökkäävässä roolissa keskikentällä viihtyvä Lind on alun perin HJK:n kasvatti, joka on hakenut kokemusta myös Saksan kentiltä. Kaudella 2006 FC Hongan riveissä pelannut Lasse Lind siirtyi FC Viikinkeihin kaudeksi 2007. Lind edusti kaudella 2009 Ykkösessä pelaavaa FC Hämeenlinnaa, jonne hän siirtyi Atlantiksesta.
Futsalin puolella Lind on edustanut espoolaista GFT:tä ja hän on pelannut Suomen futsalmaajoukkueessa 30 ottelua (7 maalia) . Kaudella 2020-2021 Lind valmensi HIFK:ta  joka debytoi pääsarjatasolla futsal-liigassa.
Michael Bond

Thomas Michael Bond (13. tammikuuta 1926 Newbury, Berkshire, Iso-Britannia – 27. kesäkuuta 2017) oli brittiläinen lastenkirjailija, mutta hän kirjoitti myös rikosromaaneja. Bond tunnetaan parhaiten Karhuherra Paddingtonin ja marsu Olga da Polgan luojana.
Hän kävi koulunsa Presentation Collegessa Readingissä. Toisen maailmansodan aikana hän palveli sekä Royal Air Forcessa että Middlesexin rykmentissä.
Bondin kirjailijanura alkoi vuonna 1945 ja hänen ensimmäinen novellinsa julkaistiin London Opinion -lehdessä. Bond ei aluksi ajatellut ryhtyvänsä lastenkirjailijaksi, mutta monien novellien ja radiokuunnelmien jälkeen hänen agenttinsa ehdotti lastenohjelmien kirjoittamista televisioon. Vuonna 1958 Bond loi Karhuherra Paddingtonin ja ensimmäinen Paddington-aiheinen kirja, nimeltään Bear Called Paddington (Karhu nimeltään Paddington), ilmestyi samana vuonna. Samaan aikaan hän työskenteli BBC:n kameramiehenä. Ensimmäinen kirja oli menestys ja hän ryhtyi täyspäiväiseksi kirjailijaksi vuonna 1967.
Vuonna 1997 Bond sai Brittiläisen imperiumin upseerin arvonimen kirjailijantyöstään.
Paddington-kirjoja on käännetty yli 40 kielelle ja myyty yhteensä yli 35 miljoonaa (2017). Bond jatkoi kirjoittamista kuolemaansa saakka. Viimeinen kirja, Paddington's Finest Hour (Paddingtonin hienoin hetki) julkaistiin huhtikuussa 2017.
Bond oli naimisissa Sue Bondin kanssa ja heillä on kaksi lasta ja neljä lastenlasta. Bond asui Lontoossa, lähellä Paddingtonin asemaa.
Reaction Engines Skylon

| Skylon |
| --- | --- |

Tyyppi:  Uudelleenkäytettävä avaruuslentokone
Alkuperämaa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Valmistaja:  Reaction Engines Ltd.
Tila:  Kehitteillä
Kehityskustannukset:  noin 8,3 miljardia €
Yksikköhinta:  noin 220 milj. € (marraskuussa 2011)
Kehitetty mallista:  HOTOL
Pienoismalli Skylonin SABRE-moottorista
Reaction Engines Skylon on brittiläinen Reaction Engines Limitedin (REL) kehitteillä oleva uudelleenkäytettävä avaruuslentokone. Kone on tyypiltään SSTO-avaruusalus, eli sen on tarkoitus nousta kiertoradalle ilman useamman rakettivaiheen käyttöä. Koneella on mahdollista kuljettaa joko rahtia tai rahtitilaan tulevan miehistömodulin avulla matkustajia avaruuteen. Yhden koneyksilön on arvioitu voivan lentää ainakin 200 lentoa.
Voimanlähteenään alus käyttää ilmaahengittäviä SABRE-rakettimoottoreita. Kone pystyy saavuttamaan ilmakehässä ilmakehän happea hapettimena käyttäen 5,4 machin nopeuden, jonka jälkeen ilmakehä käy liian ohueksi moottoreille ja hapettimena siirrytään käyttämään koneen säiliöissä olevaa nestehappea.
Skylonin maksimilasti matalalle kiertoradalle on 17 tonnia, eikä sillä pysty saavuttamaan korkeampia kiertoratoja. Laukaisut korkeammille kiertoradoille hoidetaan erillisellä uudelleenkäytettävällä kakkosvaiheella, jonka Skylon nostaa matalalle kiertoradalle, ja joka nostaa satelliitin korkeammalle kiertoradalle ja palaa sen jälkeen takaisin matalalle kiertoradalle, josta Skylon palauttaa sen rahtitilaansa ja tuo mukanaan takaisin lentokentälle.
Aiheesta muualla

Reaction Engines Ltd.
Mullistava avaruuslentokone sai ison sysäyksen eteenpäin (Arkistoitu – Internet Archive) - Tiedetuubi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Skylon (spacecraft)
Käännös suomeksi
Japanin kielet

Japanilainen katukyltti, jossa on käytetty romaji-translitterointia.
Japani on hyvin homogeeninen yhteiskunta, jossa väestö koostuu melkein yksinomaan etnisistä japanilaisista. Maalle ei kuitenkaan ole määritelty mitään virallista kieltä.
Japanin kieli ja japanilainen viittomakieli

Japanin kieli ei ole virallinen kieli Japanissa, vaikka se on enemmistön äidinkieli. Yksi syy jättää virallinen kieli määrittelemättä on todennäköisesti se, että Japanin väestö on pitkään ollut hyvin homogeeninen ja maahan on muuttanut verrattain vähän vieraskielistä väestöä. Japanin ulkopuolella kieli ei juurikaan ole käytössä minkään alueen ensimmäisenä tai toisena virallisena kielenä.
Japanilainen viittomakieli (jap. 日本手話, Nihon Shuwa) on hyvin samantapainen kuin korealainen ja taiwanilainen viittomakieli. Vuonna 2018 säädetyn lain mukaan japanilaisella viittomakielellä on sama asema kuin japanilla. Viittomakieli on arviolta 50 000 (vuonna 2006) japanilaisen äidinkieli.
Vähemmistökielet > Ainu

Ainu on lähinnä Hokkaidossa puhuttava isolaattikieli, joka ei ole sukua japanille. Ainuista arviolta vain 4,6 % puhuu ainua erittäin sujuvasti, mikä tarkoittaa hieman yli 300 henkilöä.
Japani tunnusti ainun maan alkuperäisväestön kieleksi huhtikuussa 2019. Lain nojalla paikallishallinnon tulee edistää ainun kieltä ja valtio tukee tätä rahallisesti.
Vähemmistökielet > Ryukyulaiset kielet

Japani alkoi korvata riukiukielet saarten ensisijaisena kielenä 1880-luvulla. Nykyään suurin osa näistä kielistä on uhanalaisia. Viime aikoina näitä kieliä, mm. okinawaa, on alettu elvyttää.
Japanilaisen näppäimistön malli Microsoftille.
Peter Flinckenberg

Peter Flinckenberg (s. 1971 Helsinki) on suomalainen elokuvaaja.
Flinckenberg aloitti uransa Suomessa 2000-luvun vaihteessa ja siirtyi 2010-luvun puolessavälissä Hollywoodiin, jossa hän on kuvannut televisiosarjoja muun muassa Netflix-suoratoistopalvelulle. Flinckenberg on saanut parhaan kuvauksen Jussi-palkinnon peräkkäisinä vuosina 2014 (Betoniyö) ja 2015 (Tuulensieppaajat).
Vuonna 2015 Flinckenberg voitti Betoniyöllä American Society of Cinematographers -järjestön Spotlight-palkinnon, jonka muina ehdokkaina olivat Darius Khondji elokuvalla The Immigrant sekä Daniel Landin elokuvalla Under the Skin.
Flinckenberg valmistui elokuvataiteen maisteriksi Taideteollisesta korkeakoulusta vuonna 2003, mitä ennen hän opiskeli oikeustiedettä Helsingin yliopistossa. Draamatuotantojen lisäksi hän on kuvannut mainoksia, musiikkivideoita ja dokumentteja. Flinckenberg on Suomen Elokuvaajien Yhdistyksen jäsen sekä Oscar-palkintoa jakavan Yhdysvaltain elokuva-alakatemian jäsen.
Flinckenbergin avopuoliso on dokumentaristi ja kauppatieteiden maisteri Sonja Lindén. Hänen äitinsä on Helsingin yliopiston entinen venäjän kielen lehtori ja ikonimaalari Marianna Flinckenberg-Gluschkoff ja sisarensa valokuvaaja Kira Gluschkoff.
Filmografia > Elokuvat

Hengittämättä ja nauramatta (2002)
Nousukausi (2003)
Riot-On! (2004)
Sooloilua (2007)
Toinen jalka haudasta (2009)
Hella W (2011)
Sinkkuelämän säännöt (2011)
Ikuisesti sinun (2011)
Virtuaalinen vapaus (2011)
Miss Farkku-Suomi (2012)
Pitääkö mun kaikki hoitaa? (lyhytelokuva, 2012)
Betoniyö (2013)
Love & Engineering - Rakkauden insinöörit (2014)
Tuulensieppaajat (2014)
Valkoinen raivo (2015)
Siperiaan, rakkaani (2016)
Joka toinen pari (2017)
Woodshock (2017)
Tyhjiö (2018)
Silk Road (2021)
Huda's Salon (2021)
Luzifer (2021)
Lansky (2021)
Kupla (2022)
Shadowland (2024)
Filmografia > Televisiosarjat

I'm Dying Up Here (5 jaksoa, 2017)
How It Ends (Netflix 2018)
Ina <3 porno (3 jaksoa, 2018)
Come Sunday (2018)
Raising Dion (3 jaksoa, Netflix, 2019)
Westworld (4 jaksoa, 2022)
Aiheesta muualla

Peter Flinckenberg Elonetissä.
Peter Flinckenberg Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Andrew Fish: Long Road Home: How It Ends. American Cinematographer, September 16. 2018.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Elonet
Khao Kheowin eläinpuisto

Veistos leijonista eläintarhassa.
Khao Kheowin eläinpuisto sijaitsee Thaimaassa, noin 45 minuutin ajomatkan päässä Pattayalta. Siellä on yli kahdeksantuhatta eläintä, jotka kuuluvat noin kolmeensataan lajiin. Puisto tunnetaan puuleopardin suojeluohjelmastaan. Puistoon kuuluu myös Aasian toiseksi suurin lintutarha,johon vieraat voivat itse kävellä sisään ja tarkkailla lintuja vuorenrinteen elinympäristössään.
Aiheesta muualla

Eläintarhan verkkosivu Khao Kheow Open Zoo. Viitattu 25.8.2020. (englanniksi)
Edgar Whitehead

| Edgar Whitehead |
| --- | --- |

Etelä-Rhodesian 6. pääministeri
 17. helmikuuta 1958 – 17. joulukuuta 1962  
Monarkki:  Elisabet II
Edeltäjä:  Garfield Todd
Seuraaja:  Winston Field
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. helmikuuta 1905 Berliini, Saksa
Kuollut: 22. syyskuuta 1971 (66 vuotta) Newbury, Berkshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Tiedot
Puolue:  United Federal Party
Edgar Cuthbert Fremantle Whitehead (8. helmikuuta 1905 – 22. syyskuuta 1971) oli brittiläissyntyinen rhodesialainen poliitikko. Hän toimi vuodesta 1939 Etelä-Rhodesian lakiasäätävän kokouksen jäsenenä, mutta toimi välillä muissa tehtävissä tai oli poissa julkisuudesta sairauden takia.
Diplomaatin poika Whitehead syntyi Britannian suurlähetystössä Berliinissä. Hän kävi Shrewsburyn yksityiskoulun ja opiskeli Oxfordin yliopistossa. Hän muutti terveyssyistä Etelä-Rhodesiaan 1928, jossa hän toimi ensin hallintotehtävissä, kunnes ryhtyi maanviljelijäksi ja paikallisten viljelijöiden edusmieheksi ja valittiin tätä kautta lakiasäätävän kokouksen jäseneksi 1939. Sodan aikana hän palveli Britannian ilmavoimissa Länsi-Afrikassa ja Englannissa. Sodan jälkeen hänet nimitettiin Etelä-Rhodesian varakomissaariksi Lontooseen vuosiksi 1945–1946. Tästä tehtävästä hän siirtyi Salisburyyn (nyk. Harare) valtiovarainministeriksi sekä posti- ja lennätinministeriksi.
Rhodesian ja Njassamaan liittovaltion vuosina (1953–1963) Whitehead toimi Etelä-Rhodesian lähettiläänä Washingtonissa 1957–1958, kunnes hänet kutsuttiin Garfield Toddin erottua Etelä-Rhodesian pääministeriksi ja United Federal Partyn puoluejohtajaksi.
Pääministerinä Whiteheadin onnistui piristää maan taloutta, mutta hän ei voinut mitään sille, että Rhodesian ja Njassamaan liittovaltio alkoi murentua. Hän oli mukana laatimassa vuoden 1961 perustuslakia, joka lisäsi mustien edustusta Etelä-Rhodesian parlamentissa ja lievensi rotuerottelulainsäädäntöä. Samalla kuitenkin mellakointi lisääntyi ja Whitehead turvautui voimakeinoihin niiden tukahduttamiseksi. Whiteheadin puolue UFP hävisi vuoden 1962 vaalit Winston Fieldin johtamille konservatiiveille. Hän jatkoi opposition johtajana, kunnes hänen puolueensa menetti kaikki paikkansa vuoden 1965 parlamenttivaaleissa Ian Smithin johtamalle Rhodesian Front -puolueelle.
Whitehead eli naimattomana ja kärsi iän myötä pahenevista näkö- ja kuulovaurioista. Hän muutti politiikan jätettyään takaisin Englantiin, jossa hänen sisarensa asui ja jossa hänet oli aateloitu jo 1950-luvun alkupuolella. Hän kuoli syöpään 1971.
Käännös suomeksi
Fontainebleaun palatsi

Fontainebleaun palatsi
Fontainebleaun palatsi (ransk. Château de Fontainebleau) on suuri renessanssiajan palatsi Fontainebleaun kaupungissa Ranskassa. Palatsia ovat rakennuttaneet useat hallitsijat alkaen Frans I:stä. Fontainebleaun kaupunki sijaitsee keskellä laajaa metsää, joka on entinen kuninkaallinen metsästyspuisto.
Palatsin sisätilat ovat ensimmäisiä, jotka edustavat italialaista manierististä tyyliä. Ranskan 1500-luvun manieristinen sisustustyyli tunnetaan myös nimellä Fontainebleaun tyyli. Se yhdisteli veistoksia, metallitöitä, maalauksia, stukkikoristeita ja puutöitä sekä pihassa toi kaavoitetun kukkatarhan. Fontainebleaulaisen tyylin naisen kauneusihanteet olivat manieristisiä: pieni sorea pää pitkässä kaulassa, liioitellun pitkä vartalo ja raajat sekä isot rinnat. Tämä uusi tyyli levittäytyi täältä muihin Pohjois-Euroopan keskuksiin: Antwerpeniin, Saksaan ja lopulta Lontooseen.
Palatsi kuuluu nykyään Unescon maailmanperintöluetteloon.