stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
STT
Toiminta

STT:n toimitus tuottaa ja välittää uutisia asiakasmedioille vuorokauden ympäri ja vuoden jokaisena päivänä. STT:n aineistoa julkaisevat tai hyödyntävät muun muassa Helsingin Sanomat, Ilta-Sanomat, useat maakuntalehdet ja MTV. Yleisradio luopui STT:n tekstiuutispalveluista vuonna 2006, mutta palasi uutispalveluasiakkaaksi huhtikuussa 2017.
Vuodesta 2014 lähtien STT:n toimittajia on työskennellyt Australiassa. Sydneyssä Australian kaakkoisrannikolla toimitetaan uutisia aamu- ja päivävuoroissa eli Suomen aikaa yöllä. Järjestelyllä korvattiin Helsingin-toimituksessa tehdyt yövuorot. Lisäksi STT:llä on oma EU-asioihin keskittyvä kirjeenvaihtaja Brysselissä.
Vuoden 2019 lopulla STT alkoi moderoida uutissivustojen kommenttiosioita. Moderointipalvelun ensimmäinen asiakas oli Ilta-Sanomat, myöhemmin palvelu on laajentunut lukuisiin lehtiin. STT oli ensimmäinen uutistoimisto Euroopassa, joka ryhtyi tarjoamaan asiakasmedioilleen kommenttiosioiden moderointia laajamittaisena palveluna.
Uutistoimistotyön luonteeseen kuuluu myös muiden tiedotusvälineiden seuranta ja niiden uutisten siteeraaminen. STT:ssä pidetään kirjaa siitä, mitä kotimaisia medioita uutistoimistossa siteerataan eniten: laskennan perusteella koostettu STT:n siteeratuimmat -listaus on ilmestynyt Suomen Journalistiliiton ammattilehdessä Journalistissa vuodesta 2011 lähtien.
Osa STT:tä on vuonna 2004 perustettu STT Viestintäpalvelut, joka tarjoaa strategiseen mediaviestintään ja viestinnän ennakointiin liittyviä palveluita yrityksille ja yhteisöille.
Kirjallisuutta

Rantanen, Terhi: ”STT:n uutisia” sadan vuoden varrelta. Weilin + Göös, 1987. ISBN 951-35-4024-3.
Aiheesta muualla

Suomen Tietotoimiston verkkosivut
Finska Notisbyrån hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland
Robert Shiller

| Robert James "Bob" Shiller |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. maaliskuuta 1946 Detroit, Michigan
Koulutus ja ura
Väitöstyön ohjaaja:  Franco Modigliani ja George Akerlof
Tutkimusalue:  ekonometriikka
Palkinnot:   Nobelin taloustieteen palkinto
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.econ.yale.edu/~shiller
Robert James "Bob" Shiller (s. 29. maaliskuuta 1946 Detroit, Michigan) on yhdysvaltalainen ekonomisti ja Yalen yliopiston kansantalouden professori. Shiller on käsitellyt kirjassaan Irrational Exuberance järjettömän innostuneisuuden syitä. Kirjan ensimmäinen painos ennusti IT-kuplan puhkeamisen ja toinen painos asuntojen hintakuplan puhkeamisen. Shiller sai Nobelin taloustieteen palkinnon vuonna 2013 yhdessä Eugene Faman ja Lars Peter Hansenin kanssa.
Teokset

Vaiston varassa: miten ihmismieli ohjaa maailmanlaajuista kapitalismia, Gaudeamus, kääntänyt Timo Soukola. ISBN 978-952-495-113-5 Alkuperäisteos Animal Spirits: How Human Psychology Drives the Economy, and Why It Matters for Global Capitalism, George A. Akerlof ja Robert J. Shiller, Princeton University Press (2009), ISBN 978-0-691-14233-3.
The Subprime Solution: How Today's Global Financial Crisis Happened, and What to Do about It Robert J. Shiller, Princeton University Press (2008), ISBN 0691139296.
The New Financial Order: Risk in the 21st Century, Robert J. Shiller, Princeton University Press (2003), ISBN 0691091722.
Irrational Exuberance, Robert J Shiller, Princeton University Press (2000), ISBN 0691050627. Toinen painos (2005) ISBN 0-691-12335-7
Macro Markets: Creating Institutions for Managing Society's largest Economic Risks Robert J. Shiller, Clarendon Press, New York: Oxford University Press (1993), ISBN 0198287828.
Market Volatility, by Robert J. Shiller, MIT Press (1990), ISBN 026219290X.
Anne Achté

Anne Achté on suomalainen cheerleadingin uranuurtaja ja kansainvälinen kilpatuomari. Hänen cheerleadinguransa alkoi jo 1980-luvulla ja jatkuu edelleen useissa lajin arvostetuissa luottamustehtävissä. Varsinaiselta ammatiltaan hän on toimittaja ja tv-tuottaja.
Cheerleadingura Suomessa

Achté aloitti cheerleadingtoiminnan Tampereella vuonna 1984 perustamalla tanssiryhmä Rockettesin tamperelaisen amerikkalaisen jalkapallon Tampere Rocksin kannustusjoukoiksi yhdessä Pirjo Mäenpään kanssa. Joukkue oli toinen ensimmäisistä vakituisista cheerleadingjoukkueista Suomessa, toinen oli Turun Trojansin cheerleaderit.
Ensimmäisissä SM-kisoissa Achté oli vielä itsekin mukana. Tampereen joukkueen lisäksi hän vastasi mm. cheerleadingmaajoukkueen valmentamisesta vuosien 1985–1990 välillä.
Hän toimi aktiivisesti myös Suomen Amerikkalaisen Jalkapallon liitossa hallituksen jäsenenä ja nimitettiin liiton cheerleadingjaoston ensimmäiseksi vetäjäksi vuosiksi 1986–1990.
Vuonna 1995 Achté oli perustamassa cheerleadereille omaa lajiliittoa, Suomen Cheerleadingliittoa yhdessä kahden muun veteraanin, Anne Tuulen ja Tuija Karangon kanssa. Achté toimi myös Suomen Cheerleadingliiton hallituksessa mm. varapuheenjohtajana ja useita vuosia liiton Tuomarivaliokunnan puheenjohtajana, valmentamisen vaihduttua lajin kilpatuomarointiin 1990-luvulla.
Tuomariurallaan Suomessa hän on kehittänyt aktiivisesti lajin kilpailusääntöjä ja tuomaroinnin arvosteluperusteita ammattimaisempaan, objektiivisempaan ja tasalaatuisempaan suuntaan. Anne Achtén johdolla myös eurooppalaista tuomaritoimintaa ja -koulutusta on kehitetty Suomen aloitteiden ja kokemuksen pohjalta.
Kansainvälinen tuomariura

Kilpacheerleadingin ensimmäinen maailmanliitto, International Cheerleading Federation (nyk. International Federation of Cheerleading) perustettiin 1998 ja ensimmäiset MM-kilpailut järjestettiin Tokiossa, Japanissa vuonna 2001. Suomen Cheerleadingliitto siirtyi vuonna 2008 uuden kattojärjestön, International Cheer Unionin alle, ja sen ensimmäiset MM-kisat järjestettiin Orlandossa, Yhdysvalloissa vuonna 2009.
Anne Achté on ainoa cheerleadingtuomari maailmassa, joka on ollut mukana tuomaroimassa kaikkia lajin MM-kilpailuja alusta lähtien. Hän on myös ollut päätuomarina molempien liittojen alaisuudessa käydyissä MM-kilpailuissa.
Luottamustehtävät ja tunnustukset

Anne Achté toimii parhaillaan Euroopan cheerleadingliiton European Cheer Unionin tuomarivaliokunnan puheenjohtajana sekä maailmanliitto ICU:n tanssin teknisen komitean jäsenenä. Hän on myös Suomen Cheerleadingliiton tuomarivaliokunnan jäsen.
Hän on saanut useita tunnustuspalkintoja uransa aikana. Vuoden 2022 keväällä maailmanliitto ICU myönsi hänelle lajin kansainvälisesti korkeimman tunnustuksen, Hein Verbruggen -palkinnon. Saman vuoden syksyllä Suomen Cheerleadingliiton hallitus myönsi Achtéelle kultaisen ansiomerkin. Suomen urheilugaalassa 2023 Achtéelle myönnettiin Vuoden Taustavoima -palkinto. Keväällä 2024 hän sai Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön myöntämän Suomen liikuntakulttuurin ja urheilun ansioristin kultaisena tunnustukseksi urheilun hyväksi tehdystä työstä.
Johann Deisenhofer

| Johann Deisenhofer |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. syyskuuta 1943 (ikä 81)
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Münchenin teknillinen yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Robert Huber
Instituutti:  Max Planck -instituutti Howard Hughesin lääketieteellinen instituutti
Tutkimusalue:  Biokemia
Palkinnot:   Nobelin kemianpalkinto
Johann Deisenhofer (s. 30. syyskuuta 1943 Zusamaltheim) on saksalainen biokemisti. Hän sai Nobelin kemianpalkinnon vuonna 1988 fotosynteettisen keskuksen löytämisestä Rhodopseudomonas viridis -bakteerista. Deisenhofer jakoi palkinnon Robert Huberin ja Hartmut Michelin kanssa.
Deisenhofer valmistui tohtoriksi vuonna 1974 Münchenin teknillisestä yliopistosta vuonna 1974 tutkimustyöstä, jonka hän teki Max Planck -instituutille. Siellä hän toimi vuoteen 1988 asti, jolloin hän siirtyi Howard Hughesin lääketieteelliseen instituuttiin.
Yhdessä Huberin ja Michelin kanssa Deisenhofer selvittivät tietyistä fotosynteesiin pystyvissä bakteereissa olevan proteiinin rakenteen. Tällä bakteerin solukalvoon kiinnittyvällä proteiinilla on tärkeä rooli yksinkertaisissa fotosynteesireaktioissa. Deisenhofer, Huber ja Michel selvittivät yli 10 000 atomia käsittävän proteiinikompleksin röntgenkristallografiatekniikalla. Heidän työnsä oli tärkeä askel bakteerien ja kasvien fotosynteettisten prosessien yhtäläisyyksien tuntemisessa.
Hän on ollut Academia Europæan ulkomaalaisjäsen vuodesta 1989.
Nedansjö

| Nedansjö |
| --- | --- |

 Nedansjö
 Koordinaatit: 62°22′39″N, 16°50′24″E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Västernorrlandin lääni
Maakunta:  Medelpad
Kunta:  Sundsvall
Väkiluku (31.12.2023):  259
Nedansjö on taajama Sundsvallin kunnassa Västernorrlandin läänissä Medelpadin  historiallisessa maakunnassa Ruotsissa. Taajamassa oli 259 asukasta vuoden 2023 lopussa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nedansjö Wikimedia Commonsissa
Styrbjörn (fregatti)

Fregatti Styrbjörnin pienoismalli Suomenlinnan Ehrensvärd-museossa.
Styrbjörn oli Ruotsin saaristolaivaston hämeenmaa-luokan soutufregatti.
Valmistus

Alus valmistui Fredrik af Chapmanin piirustusten mukaan rakennettuna Tukholmassa keväällä 1790.
Aluksen pituus oli 44 metriä, leveys 8,3 metriä ja syväys 2,8 metriä. Siinä oli täysi fregattitakila. Airopareja oli 20 ja kutakin airoa käsitteli neljä miestä. Aluksen aseistuksena oli 24 kappaletta 12 naulan ja kaksi 12 naulan kanuunaa sekä 16 kappaletta kolmen naulan nikhakaa. Miehistöä aluksella oli 305 henkeä, muonaa riitti kolmeksi kuukaudeksi ja juomia kuudeksi viikoksi.
Palvelus

Styrbjörn oli 3. heinäkuuta 1790 Viipurin kujanjuoksussa kärkialuksena ja viikkoa myöhemmin 9. heinäkuuta puolustuslinjan keskustan johtoaluksena Ruotsinsalmen toisessa meritaistelussa.
Viaporissa talvehtimassa olleet Styrbjörn ja sen sisarlaiva Hjalmar jäivät Venäjän keisarikunnan laivastolle  toukokuussa 1808 linnoituksen antautuessa.
Stybjörnin oli vieraan lipun alla vain hetken jo 17.–18. elokuuta 1808 olleessa Lövön kahakassa Kemiössä ruotsalaiset kapteeni Otto Gustaf Nordenskjöldin ja luutnantti A. Dreijerin johtamat, 24 barkassista ja tykkisluupista englantilaismallisesti kootut hyökkäysosastot kävivät alusten kimppuun yön pimeydessä. Sekaannuksen johdosta onnistuttiin valtaamaan vain Styrbjörn ja pienempi jahti Aglae, Hjalmarin jäädessä venäläisille.
Aluksia lähdettiin viemään kohti omaa satamaa, mutta venäläisten vastaiskun johdosta Styrbjörn ajautui ohjauskyvyttömänä karille ja jouduttiin hylkäämään. Hylky sytytettiin palamaan vetäydyttäessä ja tuhoutui täysin ruutivarastojen räjähtäessä.
Aiheesta muualla

Suomen merimuseon Historia eläväksi digitaalisella tarinankerronnalla -projektissa 3D-mallinnettu Styrbjörn
Styrbjörnin yöllinen valtaus Lövön kahakassa Dalsbrukin edustalla 1808 (Jacob Häggin maalaus).
Suhdannetalletus

Suhdannetalletus on Suomessa talouspoliittisen valtuuslain nojalla yrityksiltä talouden noususuhdanteessa kerättävä rahamäärä, jolla koetetaan estää talouselämän ylikuumenemista ja hintojen nousua. Suhdannetalletus tehdään valtioneuvoston päätöksen perusteella ja se maksetaan takaisin yrityksille myöhemmin, kun valtioneuvosto niin päättää. Suhdannetalletuslain (53/1977) nojalla on pyritty tasaamaan suhdannevaihteluita. Ensimmäisen kerran suhdannetalletuksia kerättiin vuosina 1980–1981 ja palautettiin 1982 sekä toisen ja viimeisen kerran 1988–1989, jolloin kerätyt varat maksettiin takaisin 1991.
Suhdannetalletuslain nimikkeenä oli 1977–1983 laki liiketoiminnan perusteella suoritettavista suhdannetalletuksista. Laki on edelleen voimassa, vaikka sitä ei olekaan käytetty. Sitä on muutettu useaan kertaan, viimeksi lailla 257/2008. Lain mukaan suhdannetalletuksen on velvollinen tekemään jokainen veroamaksava liiketoiminnan harjoittaja. Talletuksia ei kuitenkaan kerätä vähän veroa maksavilta yrityksiltä. Talletettava rahamäärä kannetaan neljänä eränä valtioneuvoston määräävänä kantojaksona, jonka pituus on 12–18 kuukautta. Suhdannetalletuksen kantaa ja palauttaa lääninverovirasto. Kerätyt varat talletetaan Suomen Pankkiin ja valtio maksaa niille korkoa, joka on 2,5 prosenttiyksikköä pienempi kuin peruskorko.
Stuertti

Lentostuertti.
Laivastuertti.
Stuertti on miehistön jäsen, joka palvelee matkustajia laivassa tai lentokoneessa. Stuerttia vastaava nimike naisella lentokoneissa on lentoemäntä. Stuertin työhön kuuluu paljon asiakaspalvelua. Tärkein työtehtävä on huolehtia matkustajien turvallisuudesta. Lentokoneissa stuertti kuuluu matkustamomiehistöön.
Laivojen stuertit

Laivoilla stuertti toimii taloushenkilöstön päällikkönä. Stuertti on päivätyöläinen eikä aja vahteja, koska sitä ei ole katsottu normaalisti tarpeelliseksi; taloudenpidossa ja eritoten keittiöpuolen kirjanpidossa katsotaan olevan tarpeeksi työtä stuertille.
Lisäksi stuertti toimii kapteenin hovimestarina, kun laivalle tulee virka- tai muita vieraita, esimerkiksi meklari tai tullivirkamiehiä.
Kapteenin arkipäivän palvelusta huolehtii salonkipalvelija, ”salonkiville”, kun taas muulle päällystölle tarjoilee ”messikalle”..
Stuertti toimii myös kokkien lähimpänä esimiehenä sekä huolehtii talouspuolen hankinnoista; matkustajalaivoilla hänen esimiehenään on nykyisin purseri, josta joskus käytetään myös nimitystä intendentti.
1940-luvun puolenvälin säännösten mukaan suomalaisella kauppalaivalla piti olla stuertti, jos miehistöä on vähintään 28.
Naispuolista stuerttia kutsutaan toisinaan puhekielessä emännäksi tai emännöitsijäksi. Miespuolista stuerttia kutsutaan puhekielessä nimikkeillä stuju, trissa tai rissa.
Stuertteja koulutettiin Suomessa 1900-luvun alkupuolella erityisissä kokki- ja stuerttikouluissa, kunnes koulutus siirtyi 1960-luvulla merimiesammattikouluihin.
Lentoliikenteen stuertit

Stuertteja koulutetaan lentoyhtiöiden omilla kursseilla, joita järjestetään työvoiman tarpeen mukaan. Kurssit kestävät yleensä 6–8 viikkoa. Työ on usein epäsäännöllistä vuorotyötä. Lisäksi työhön lentoyhtiössä kuuluvat erilaiset säännöllisesti järjestettävät kertauskurssit mm. turvallisuuteen ja ensiapuun liittyvissä aiheissa.
Stuertti voi hakeutua tietyn työkokemuksen jälkeen purseriksi eli matkustamon esihenkilöksi. Stuertin koulutuksen sisältöä säädellään yleiseurooppalaisessa JAR-OPS 1 -ilmailumääräyksessä.
Tyypillisiä muodollisia vaatimuksia lentokoneen stuertille

kokemusta asiakaspalvelutehtävistä
sopiva pituus
englannin kielen hyvä taito, muiden kielten osaaminen hyödyksi
riittävä näöntarkkuus
Vaatimukset vaihtelevat lentoyhtiöittäin.
Aiheesta muualla

Työvoimatoimiston MOL sivut : Stuertin ammattikuvaus
Työvoimatoimiston MOL sivut : Stuertin haastattelu
Opintoluotsi.fi : Haluatko stuertiksi?
Suomen Lentoemäntä- ja Stuerttiyhdistys SLSY ry
Meriliitto.fi : Stuertti (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilmailuhallinto : Yleiseurooppalaiset ilmailumääräykset (Arkistoitu – Internet Archive)
Lentomatkustaminen
| --- | --- |
Lentoyhtiöt:  Halpalentoyhtiöt  Holdingyhtiöt  Kaikki lentoyhtiöt  Kansalliset lentoyhtiöt  Lentoyhtiökoodit  Rahtilentoyhtiö  Tilauslentoyhtiöt 
Allianssit:  Oneworld  SkyTeam  Star Alliance  U-FLY Alliance  Value Alliance  Vanilla Alliance 
Historia:  Ilmailu  Lentokoneteollisuus  Lentoliikenne 
Kauppayhdistykset:  A4A  A4E  AACO  AAPA  AEA  AFRAA  ATAG  ATPCO  ELFAA  ERA  IATA  IATAN  ICAO  ISTAT  RAA  RAAA 
Miehistö:  Kapteeni  Perämies  Toinen perämies  Kolmas perämies  Lentoemäntä  Stuertti  Lentomekaanikko  Lastaaja  Lentäjä  Purseri  Deadheading 
Lentäminen:  Matkustusluokka Ykkösluokka  Business-luokka  Premium economy  Turistiluokka  Buy on board  Kymppikerho  Lentokoneen istuin  Lentokoneen istuinpaikkakartta  Lentokoneen käymälä  Lentokoneen viihdejärjestelmä  Lentosukka  Lentokoneruoka  Matkustamo  Oksennuspussi  Tarjoomo  Tupakointi lentokoneessa 
Lentoasemat:  Halpalentoterminaali  Kansainvälinen lentoasema  Kiitotie  Koneeseennousu  Lentoaseman raideyhteys  Lentokenttähotelli  Lentokoneen portaat  Lounge  Lähtöportti  Lähtöselvitys  Matkustajasilta  Paikallislentoasema  Solmukohta 
Tulli/Maahanmuutto:  Maahantulokortti  Maastapoistumiskortti  Matkustusasiakirja  Passi  Rajavalvonta  Timatic  Viisumi 
Matkatavarat:  Aulakuormaaja  Kadonnut matkatavara  Käsimatkatavara  Matkalaukkuhihna  Matkalaukkukärry  Matkalaukkulukko  Matkalaukkutunniste  Matkatavaroiden kuljetinjärjestelmä  Matkatavaroiden noutoalue  Sallittu matkatavaran määrä 
Turvallisuus:  Hätäliukumäki  Ikkunahätäuloskäynti  Kansallinen ilmailuviranomainen  Lennonjohto  Lentokoneen turvaohje  Lentoasemaviranomainen  Lentokenttäpaloauto  Lentokenttäpoliisi  Musta laatikko  Pakkolaskuasento  Sky marshal  Turvallisuus lentokentällä  Turvallisuusdemonstraatio lennolla 
Lentoliput:  Code sharing  Hinnoitteluperustetunnus  Kanta-asiakasohjelma  Koneeseennousukortti  Lennon myöhästyminen ja peruminen  Lentoaikataulu  Lentolippu  Maailman ympäri -lentolippu  Matkailusivusto  Matkatoimisto  Matkustajan nimitieto  Montrealin yleissopimus  Open jaw -lippu  Sähköinen lippu  Varasija  Varausjärjestelmä  Varsovan yleissopimus  Yksisuuntainen matkustaminen
Apotti Suger

Apotti Suger, Saint-Denis'n luostarikirkon lasimaalauksen mukaan.
Apotti Suger (1081 – 31. tammikuuta 1151) oli ranskalainen apotti, valtiomies ja historioitsija.
Suger seurasi 1137 Ranskan tulevaa kuningasta Ludvig VII:tä (Ludvig Nuori) Akvitaniaan, kun prissi meni naimisiin Eleonoora Akvitanialaisen kanssa. Toisen ristiretken aikana hän oli valtakunnan sijaishallitsija (1147–1148). Hän vastusti voimakkaasti kuninkaan avioeroa, sillä hän juuri oli ehdottanut avioliittoa. Vaikka hän ei kannattanut ristiretkeä, hän alkoi ennen kuolemaansa saarnata uudesta ristiretkestä. Suger palveli neuvonantajana ja ystävänä sekä Ludvig VI:ta että Ludvig VII:tä ja oli merkittävässä valta-asemassa.
Suger rakennutti goottilaisen Saint-Denis'n luostarikirkon. Suger laati kirjoituksia Saint-Denis'n kirkon uudenaikaisesta tyylistä ja edisti siten gotiikan yleistymistä arkkitehtuurissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Apotti Suger Wikimedia Commonsissa
Apotti Suger: The Deeds of Louis the Fat (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja 2  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  RKD Artists  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Structurae  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Venäjän hätätilaministeriö

| Venäjän federaation hätätilaministeriö |
| --- | --- |

 Ministeriön päämaja Moskovassa.
Perustettu:  27. joulukuuta 1990
Ministeri:  Alexandr Kurenkov
Aiheesta muualla
Sivusto
Venäjän hätätilaministeriö (Министерство Российской Федерации по делам гражданской обороны, чрезвычайным ситуациям и ликвидации последствий стихийных бедствий, yleensä МЧС России, MTšS) on liittovaltiotasoinen palo- ja pelastustointa sekä siviilikriisinhallintaa suorittava Venäjän federaation ministeriö.
Ministeriöllä on kuusi aluekeskusta, Iljušin Il-76 -kuljetuskoneita ja erityisvälineitä ja se osallistuu siviilikriisinhallintaan katastrofialueilla myös ulkomailla.
Yhteistyössä Euroopan avaruusjärjestön (ESA) kanssa se kykenee vastaanottamaan tietoja katastrofialueesta myös satelliittien välityksellä.
Ensimmäisenä hätätilaministerinä on ollut ministeriön perustamisesta, vuodesta 1994 lähtien Sergei Šoigu, joka johti jo vastaavaa edeltävää organisaatiota. Nykyään ministerinä on Alexandr Kurenkov.
Historia

Sen alku on Venäjän sosialistisen federaation korkeimman neuvoston puhemiehistön päätöksessä 17. kesäkuuta 1990 pelastusjoukkojen perustamisesta.  27. joulukuuta 1990 joukko perustettiin. valtiokomitean arvoisena, mikä on samalla hätätilaministeriön vuosipäivä. 30. heinäkuuta 1991 joukosta tuli Venäjän sosialistisen federaation valtionkomitea (Государственный комитет РСФСР по чрезвычайным ситуациям (ГКЧС РСФСР)).
19. marraskuuta 1990 hätätilakomiteaan yhdistettiin siviilipuolustuksen esikunta, jolloin sen tehtävät laajenivat myös siviilipuolustukseen.
Toiminta

Hätätilaministeriö osallistuu suurten onnettomuuksien pelastustoimintaan kaikkialla Venäjän federaatiossa sekä humanitaariseen siviilikriisinhallintaan ulkomailla.
1991 hätätilakomitea osallistui Volgan varren, Burjatian ja Tšitinskin oblastin tulvien sekä Krasnodarin maanjäristyksen jälkihoitoon.
1992 huhtikuussa hätätilakomitea osallistui Armenian pyynnöstä IVY:n seitsemännen armeijan tykistövarikon tulipalon sammuttamiseen Balaovitin (Балаовит) kylässä. Palo uhkasi Abovjanin (Абовян) kaupunkia ja Jerevanin kortteleita. Palon sammutuksessa käytettiin Iljušin Il-76TD -lentokonetta, jonka sammutuslaitteiston suihkuttama vesimassa oli 42 000 kg kerrallaan.
1992 hätätilakomitea osallistui sotilaallisen kriisinhallinnan tukemiseen Georgian Etelä-Ossetiassa ja Moldovan Transdnestriassa humanitaarisena apuna.
1993 6. huhtikuuta tapahtui siperialaisessa kemiantehtaassa (Tomsk-7) radioaktiivisen jätteen päästö, missä hätätilaministeriö osallistui väestönsuojelutehtäviin ja päästöjen lopettamiseen.
Ministerit

| Nimi | Toimikausi | Toimikausi |
| --- | --- | --- |
| Sergei Šoigu | 20. tammikuuta 1994 | 11. toukokuuta 2012 |
| Ruslan Tsalikov | 11. toukokuuta 2012 | 17. toukokuuta 2012 |
| Vladimir Putškov | 17. toukokuuta 2012 | 18. toukokuuta 2018 |
| Jevgeni Zinitšev | 18. toukokuuta 2018 | 8. syyskuuta 2021 |
| Aleksandr Tšuprijan | 10. syyskuuta 2021 | 25. toukokuuta 2022 |
Aleksandr Kurenkov: 25. toukokuuta 2022–
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Venäjän ääni hätätilaministeriöstä (Arkistoitu – Internet Archive)
Hätätilaministeriön virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k  Venäjän federaation ministeriöt |
| --- | --- |
Presidentin alaiset:  Hätätilaministeriö  Oikeusministeriö  Puolustusministeriö  Sisäministeriö  Ulkoasiainministeriö 
Pääministerin alaiset:  Digitaalisen kehityksen, viestinnän ja joukkoviestinnän ministeriö  Energiaministeriö  Kaukoidän ja arktisen alueen kehitysministeriö  Kauppa- ja teollisuusministeriö  Kulttuuriministeriö  Liikenneministeriö  Luonnonvara- ja ympäristöministeriö  Maatalousministeriö  Rakennus-, asunto- ja yleishyödyllisyysministeriö  Opetusministeriö  Talouskehitysministeriö  Terveysministeriö  Tiede- ja korkeakouluministeriö  Työ- ja sosiaaliministeriö  Urheiluministeriö  Valtiovarainministeriö 
Venäjän hätätilaministeriön lippu.
Synkronointi (ohjelmointi)

Synkronointi (engl. synchronization) tietokoneen ohjelmoinnissa tarkoittaa hallittua synkronointimekanismia rinnakkaisten ohjelmien välisen jaetun tiedon käsittelyyn.
Synkronointia tarvitaan, jotta kahden rinnakkain samanaikaisesti tapahtuvan muutoksen välillä ei synny kilpatilannetta (engl. race condition), jolloin ohjelmat voivat päivittää yhtä aikaa samaa muuttujaa tai tietorakennetta, mikä yleensä johtaa virheeseen. Tämän takia käyttöjärjestelmä tarjoaa mekanismeja resurssien hallittuun synkronointiin (engl. synchronization).
Kilpatilanne voi syntyä myös yhden suorittimen järjestelmässä riippuen säikeiden ja prosessien vuoronnuksesta (context switch) sekä laitteistokeskeytyksien käsittelystä. Synkronoinnilla pyritään välttämään kilpatilanteita, mutta virheellinen synkronointi voi aiheuttaa nälkiintymisen tai lukkiutumisen. Ohjelmakoodin uudelleen käytettävyyttä voi haitata synkronoinnin ja muun ohjelmakoodin välinen keskinäinen riippuvuussuhde.
Nykyisin käytettävät lukottomat synkronointimekanismit välttävät suuren osan aiemmin tunnetuista ongelmista. Lukottomia menetelmiä ovat atomiset operaatiot sekä Read-Copy-Update (RCU) mekanismi.
Taustaa

Rinnakkaisuuden käsittely on perustavanlaatuinen ongelma, jossa objektien tilan on pysyttävä aina eheänä ja pääsy objekteihin on synkronoitava. Rinnakkaisessa käsittelyssä ei toimita enää sekventiaalisessa ohjelmoinnissa ja sarjamuotoisista ohjelmointimenetelmistä ei ole apua. Menetelmiä synkronointiin on muun muassa lukituspohjainen synkronointi, joka tunnetaan myös poissulkemisena. Atomisuus (linearisointi) on tärkeä konsepti yhtäaikaisesti ja hajautetusti toimiville ohjelmille (erona sarjamuotoisesta eli serialisoinnista). Lukottomuudella tarkoitetaan menetelmiä, joissa kriittistä aluetta ei voi käyttää (mutex-free).