stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Killers
Aiheesta muualla

Albumin tiedot The Iron Maiden Commentaryn sivustolla (englanniksi)
Killers Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Killers Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Iron Maiden
| --- | --- |
Studioalbumit:   Iron Maiden  Killers  The Number of the Beast  Piece of Mind  Powerslave  Somewhere in Time  Seventh Son of a Seventh Son  No Prayer for the Dying  Fear of the Dark  The X Factor  Virtual XI  Brave New World  Dance of Death  A Matter of Life and Death  The Final Frontier  The Book of Souls  Senjutsu 
Livealbumit:   Live After Death  A Real Live One  A Real Dead One  Live at Donington  A Real Live Dead One  Rock in Rio  BBC Archives  Beast over Hammersmith  Death on the Road  Flight 666 – The Original Soundtrack  En Vivo!  Maiden England ’88  The Book of Souls: Live Chapter  Nights of the Dead, Legacy of the Beast: Live in Mexico City 
EP:t:   The Soundhouse Tapes  Live!! +one  Maiden Japan  No More Lies 
Kokoelmat:   Best of the Beast  Ed Hunter  Edward the Great  Best of the 'B' Sides  The Essential Iron Maiden  Somewhere Back in Time  From Fear to Eternity 
Boksit:   The First Ten Years  Eddie's Head  Eddie's Archive 
Singlet:   ”Running Free”  ”Sanctuary”  ”Women in Uniform”  ”Twilight Zone”  ”Purgatory”  ”Run to the Hills”  ”The Number of the Beast”  ”Flight of Icarus”  ”The Trooper”  ”2 Minutes to Midnight”  ”Aces High”  ”Wasted Years”  ”Stranger in a Strange Land”  ”Can I Play with Madness”  ”The Evil That Men Do”  ”The Clairvoyant”  ”Infinite Dreams”  ”Holy Smoke”  ”Bring Your Daughter... to the Slaughter”  ”Be Quick or Be Dead”  ”From Here to Eternity”  ”Wasting Love”  ”Fear of the Dark (live)”  ”Hallowed Be Thy Name (live)”  ”Man on the Edge”  ”Lord of the Flies”  ”Virus”  ”The Angel and the Gambler”  ”Futureal”  ”The Wicker Man”  ”Out of the Silent Planet”  ”Wildest Dreams”  ”Rainmaker”  ”The Reincarnation of Benjamin Breeg”  ”Different World”  ”El Dorado”  ”Satellite 15... The Final Frontier”  ”Coming Home”  ”Speed of Light”  ”Empire of the Clouds”  ”The Writing on the Wall”  ”Stratego” 
Videotallenteet:   Live at the Rainbow  Video Pieces  Behind the Iron Curtain  Live After Death  12 Wasted Years  Maiden England  The First Ten Years  From There to Eternity  Donington Live 1992  Raising Hell  Classic Albums: The Number of the Beast  Rock in Rio  Visions of the Beast  The Early Days  Death on the Road  En Vivo!  Maiden England '88 
Katso myös:   Jäsenet  Diskografia  Kappaleluettelo  Kiertueet  Tribuutit  Eddie  Blaze Bayley  Michael Kenney  Psycho Motel  Samson  Urchin  Lauren Harris
Demetrios Faleronlainen

Demetrioksen patsas Bibliotheca Alexandrinassa.
Demetrios Faleronlainen (m.kreik. Δημήτριος Φαληρεύς, kuoli n. 280 eaa.) oli antiikin kreikkalainen puhuja ja yksi ensimmäisistä peripateettisen koulukunnan filosofeista. Ateenan esikaupungista Faleronista kotoisin oleva Demetrios oli Aristoteleen seuraajan Theofrastoksen oppilas. Hän kirjoitti laajasti historiasta, politiikasta ja retoriikasta sekä kirjallisuuskritiikkiä varsinkin runoudesta. Hän kokosi myös Aisopoksen tarinoita.
Vuodesta 317 eaa. vuoteen 307 eaa. hän toimi Kassandroksen sijaisena Ateenan yksinvaltiaana. Hän sai aseman hyvien puhujanlahjojensa ansiosta. Kun makedonialainen Demetrios I valtasi Ateenan, Demetrios Faleronilainen syrjäytettiin, ja hän pakeni Egyptiin. Egyptissä hän tapasi Ptolemaios I:n, ja toimi Aleksandrian kirjaston varsinaisena suunnittelijana. Hän joutui toisen kerran maanpakoon Ptolemaios II Filadelfoksen noustua valtaan. Hän kuoli pian tämän jälkeen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Diogenes Laertios: Merkittävien filosofien elämät ja opit :
Demetrioksen elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Demetrioksen elämäkerta (kreikaksi)
Antiikin filosofia  Peripateettinen koulukunta
| --- | --- |
Kreikkalainen aika:  Aristoteles · Theofrastos · Lampros · Aristoksenos · Khamaileon · Fanias Eresoslainen · Praksifanes · Herakleides Pontoslainen · Dikaiarkhos · Nikomakhos · Demetrios Faleronlainen · Straton · Eudemos Rhodoslainen · Hieronymos Rhodoslainen · Klearkhos Soloilainen · Lykon · Ariston Keoslainen · Satyros · Hermippos Smyrnalainen · Kritolaos
Roomalainen aika:  Diodoros Tyroslainen · Erymneos · Ariston Aleksandrialainen · Boethos Sidonlainen · Kratippos Pergamonlainen · Ksenarkhos Seleukeialainen · Ammonios Ateenalainen · Andronikos Rhodoslainen · Aspasios · Adrastos Afrodisiaslainen · Aristokles Messeneläinen · Aleksanteri Afrodisiaslainen · Aetios Antiokialainen · Olympiodoros
Bertta

| Bertta, Berta |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  Bertta: 24. elokuuta
– ruotsinkielinen:  Berta: 24. elokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Berta
Vastineita eri kielissä:  Bertha
Nimen alkuperä:  saksalainen, ’loistava’; myös esim. Alberta tai Roberta
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bertta, Berta tai Bertha  on naisen etunimi. Nimi johtuu muinaissaksalaisesta ’loistavaa’ tai ’säteilevää’ tarkoittavasta sanasta berecht, mutta se on voitu myös käsittää lyhentymäksi -bert-loppuisten nimien naispuolisista vastineista, kuten Albertasta tai Robertasta.
Suomessa nimi Bertta on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 7 563 henkilölle, Berta 1 090 henkilölle ja Bertha 703 henkilölle. Suurin osa heistä on syntynyt 1900-luvun alkupuolella.
Bertan nimipäivä on nykyisin 24. elokuuta. Suomenkielisessä kalenterissa nimi esiintyy muodossa Bertta, Suomen ruotsinkielisessä kalenterissa muodossa Berta. Suomenkieliseen kalenteriin nimi lisättiin tälle päivälle vuonna 2020.  Aikaisemmin Bertan nimipäivä oli ollut 1. helmikuuta vuosina 1908–1928.
Tunnettuja Berta-, Bertha- tai Bertta-nimisiä

Bertha (539–612), Kentin kuningatar, pyhimys
Berta Ambrož (1944–2003), jugoslavialainen laulaja
Bertha Behrens, Wilhelmine Heimburg (1848−1912), saksalainen kirjailija
Bertha Benz, o.s. Ringer (1849–1944), saksalainen autotehtailija Karl Benzin puoliso ja liikekumppani
Bertha Brouwer (1930–2006), saksalainen pikajuoksija
Berta Cáceres (1973–2016), hondurasilainen kansalaisaktivisti
Bertha Crawford (1886–1937), kanadalainen oopperalaulaja
Bertha Crowther (1921–2007), brittiläinen yleisurheilija
Berta Edelfelt (1869–1934), suomenruotsalainen kirjailija
Bertha Enwald (1871–1957), suomalainen arkkitehti ja piirustuksenopettaja
Bertha Fry (1893–2007), yhdysvaltalainen maailman vanhimpiin kuulunut ihminen
Bertta Haverinen (1914–2001), suomalainen pakinoitsija ja kirjailija
Bertha Hollantilainen (1055–1094), hollantilainen prinsessa ja Ranskan kuningatar, kuningas Filip I:n puoliso
Berta Hrubá (1946–1998), tšekkiläinen maahockeypelaaja
Bertha Krupp von Bohlen und Halbach (1886–1957), saksalainen Kruppin teollisuussuvun jäsen
Bertta Leppälä (1891–1966), suomalainen Maalaisliiton kansanedustaja
Bertha Lindberg (1882–1970), suomalainen näyttelijä, teatteripedagogi ja -ohjaaja
Bertha Lutz (1894–1976), brasilialainen eläintieteilijä, poliitikko ja diplomaatti
Bertha Mathilde Müller (1848–1925), itävaltalainen taidemaalari
Bertha Palmer (1849–1918), yhdysvaltalainen julkisuuden henkilö, mesenaatti ja feministi
Bertha Paulig, o.s. Bohnhof (1857–1923), suomalainen yritysjohtaja, Gustav Pauligin puoliso
Bertha Relander (1866–1942), suomalainen musiikinopettaja
Berta Helene Amalie Riefenstahl (1902–2003), saksalainen elokuvaohjaaja, näyttelijä, tanssija ja valokuvaaja
Bertta Räsänen (1921–1994), suomalainen ruokaperinteen kerääjä ja kotiseutuneuvos
Bertta Seppälä, Bee, suomalainen laulaja ja lauluntekijä
Bertha Straube (1839–1939), ruotsalainen kirjailija ja kääntäjä
Bertha von Suttner (1843–1914), itävaltaunkarilainen kirjailija ja pasifisti, Nobelin rauhanpalkinnon saaja
Bertha Tammelin (1836–1915), ruotsalainen näyttelijä, muusikko ja näyttämötyön ohjaaja
Bertta Tammelin (1907–1998), suomalainen näyttelijä
Bertta Valtonen (1900–1980), suomalainen kätilö
Bertha Wegmann (1847–1926), tanskalainen taidemaalari
Bertha Wellin (1870–1961), ruotsalainen sairaanhoitaja ja poliitikko
Bertha Witting (1858–1941), suomenruotsalainen näytelmäkirjailija
Tunnettuja Berta-, Bertha- tai Bertta-nimisiä > Kuvitteellisia Berthoja

Bertha Jorkins, Taikaministeriön virkamies J. K. Rowlingin kirjasarjassa Harry Potter
Nimen muita merkityksiä

Paksu-Bertta, ensimmäisen maailmansodan aikainen haupitsi
Bertta on radioaakkosissa B ("B niin kuin Bertta")
bertat, Sudanissa ja Etiopiassa asuva kansa
Betet

Betekirjoitusta.
Betet ovat kru-kieltä puhuva kansa Norsunluurannikon lounaisosassa. He asuvat Sassandra- ja Bandamajokien keskijuoksun välisellä alueella. Betejä on 2,6 miljoonaa henkeä.
Betejen uskotaan saapuneen lännestä nykyisen Liberian alueelta. He ovat trooppisen sademetsävyöhykkeen kanta-asukkaita.
Perinteisiä elinkeinoja ovat metsästys ja keräily, joiden lisäksi harjoitettiin kaskiviljelyä. Tärkeimmät viljelykasvit olivat jamssi, bataatti, maissi ja banaani. Djulien kanssa käydyn vaihdon välineenä toimivat kolapähkinät. Siirtomaa-aikana kehittyi kaakaon ja kahvin plantaasiviljely, joka tuhosi perinteisen elintavan. Käsityöammatteja ovat metallityöt, savenvalanta ja puunveisto.
Asumukset ovat etupäässä nelikulmaisia taloja, joissa on oljella peitetty harjakatto. Miehet pitävät tunikamaista paitaa tai toogamaisia kankaita, naiset lanteiden ympärille kiedottavia hameita. Erilaiset korut ja arpikoristelut ovat yleisiä.
Perinteinen yhteiskunta perustuu suurperheisiin, suku- ja kyläyhteisöihin ja ikäryhmiin. Avioliitto on virilokaalinen ja polygynia on yleistä. Sukulaisuussuhteet ovat patrilineaarisia.
Betet harjoittavat perinteistä uskontoa, johon kuuluu luonnonvoimien ja esi-isien palvontaa sekä taikuutta. Osa kansasta on katolisia. Synkretistiset uskomukset ovat yleisiä. Beteillä on 1900-luvulla luotu kuvakirjoitusjärjestelmä, jonka käyttö on vähäistä.
Pikaviestintä

Telegram
Pikaviestintä on tietoverkon välityksellä tapahtuvaa viestinvaihtoa, jossa keskustelukumppanille lähetetyn tekstin on tarkoitus olla keskustelukumppanin luettavissa lähes välittömästi. Käytännössä viestit yleensä kulkevatkin niin nopeasti, että keskustelu on melkeinpä yhtä välitöntä kuin ääneen käytävä keskustelu.
Pikaviestinnän asiakasohjelmaa sanotaan pikaviestimeksi, viestimeksi, pikaviestinasiakasohjelmaksi tai pikaviestiohjelmaksi. Pikaviestin on tietokoneohjelmisto, joka sallii nopean viestinnän kahden tai useamman ihmisen välillä verkossa, kuten esimerkiksi Internetissä. Tekstin ohella kuvien välitys, VoIP- ja videoneuvotteluominaisuudet ovat useissa ohjelmissa mukana.
Historia

Pikaviestimien historia alkaa osituskäyttöjärjestelmistä kuten Compatible Time-Sharing System (CTSS) ja Multics, joissa samalla koneella olevat käyttäjät pystyivät viestimään toisilleen.
Douglas Engelbart esitteli 9. joulukuuta 1968 oN-Line Systemiä "Kaikkien demojen äidiksi" (engl. The mother of all demos) nimetyssä demonstraatiossa ja esitteli useita konsepteja mukaan lukien pikaviestintää.
1970-luvulla pikaviestintäratkaisu lisättiin Yhdysvaltain hallinnon EMISARI-järjestelmään, jossa sitä voitiin käyttää kaukokirjoittimella. Samalla vuosikymmenellä Unix-käyttöjärjestelmän talk oli ensimmäisiä julkisesti saatavia ohjelmia, joka mahdollisti kahden käyttäjän välisen viestinnän samalla tietokoneella.
1980-luvulla MIT:n Project Athena kehitti Zephyr-pikaviestimen, jolla pystyi viestimään eri koneilla oleville käyttäjille. 1980-luvun lopulla kehitetty ryhmäkeskusteluihin suunnattu IRC levisi myös MIT:lle ja muualle maailmaan.
AOL Instant Messenger (AIM) oli varhaisia laajalle levinneitä pikaviestintäohjelmia. 1990-luvulla AOL osti suositun ICQ-pikaviestintäohjelmiston.
Yleiskatsaus

Pikaviestin on asiakasohjelma, joka liittyy pikaviestintäpalveluun. Pikaviestintä eroaa sähköpostista siten, että keskustelut tapahtuvat reaaliaikaisesti. Viestimen käyttö vaatii rekisteröitymistä johonkin pikaviestinpalveluun sekä sitä, että vastaanottaja on kytkeytynyt pikaviestiverkkoon eli että ihmiset käyttävät aktiivisesti tietokonetta.
Yleensä molemmat keskustelun osapuolet näkevät toisen kirjoittaman tekstin joko heti kun se on kirjoitettu, rivi riviltä tai viesti viestiltä. Tämän ansiosta keskustelu muistuttaa enemmän puhelinkeskustelua kuin kirjevaihtoa. Viestinohjelmat voivat myös sisältää mahdollisuuden lisätä poissaoloviestin, joka vastaa puhelinvastaajaan jätettävää viestiä.
Tärkeä Internetin pikaviestinnässä käytetty protokolla on IRC (Internet Relay Chat), joka edelleen on aktiivisessa käytössä. IRCin jälkeen on kuitenkin otettu käyttöön useita internetin pikaviestintään tarkoitettuja protokollia, ja niistä suosituimpien ajatellaan usein sopivan kahdenkeskiseen yhteydenpitoon IRCiä paremmin, kun taas IRC on vahvimmillaan erittäin yhteisöllisessä kanssakäymisessä.
Myös ennen IRCiä oli käytössä pikaviestimiä kuten write ja talk Unixissa, jotka soveltuivat ennen kaikkea kahdenväliseen yhteydenpitoon. Uuden sukupolven Internetin käyttäjien keskuudessa suosituksi nousi kahdenkeskiseen yhteydenpitoon tarkoitettu pikaviestintäprotokolla ICQ, jonka ominaisuuksista päättää nykyään amerikkalainen yhtiö AOL.
Pikaviestinohjelmasta riippuen voi olla tarpeen asentaa pikaviestinohjelma käytössä olevalle koneelle. Tarjolla on myös Internet-selaimen avulla käytettäviä pikaviestinohjelmia, kuten Meebo.
Pikaviestin on tekstipohjainen synkroninen viestintäväline. Sen avulla voidaan lähettää viestejä yhdelle tai useammalle käyttäjälle yhtä aikaa. Useissa pikaviestimissä on tekstipohjaisen viestienvaihdon lisäksi myös muita ominaisuuksia. Videokuvan ja äänen välittäminen, sekä tiedostojen jakaminen on useissa pikaviestimissä mahdollista.
Suosittuja pikaviestinpalveluja julkisessa Internetissä ovat olleet Windows Live Messenger (.NET Messenger Service), Jabber, ICQ, AOL Instant Messenger ja Yahoo! Messenger. Nämä palvelut ovat omaksuneet monia ideoita 1980-luvulta lähtien käytetystä talk-protokollasta sekä monenkeskisestä IRCistä ja sen esikuvasta, BITNET Relay-palvelusta.
Pikaviestipalvelun tyyppisiä järjestelmiä on ollut käytössä kaikissa osituskäyttöjärjestelmissä, joissa useampi käyttäjä on voinut yhtä aikaa kytkeytyä samaan tietokoneeseen.
Pikaviestintä on saanut suosiota eri järjestelmissä. Vielä vuonna 2005 eri järjestelmissä oli käytössä monia epäyhteensopivia protokollia. Tämä on johtanut siihen, että käyttäjät pitävät päällä useita pikaviestinsovelluksia, jotka yhdistävät eri pikaviestiverkkoihin.
19. joulukuuta 2002 AOL Time Warner ilmoitti, että yhtiön omistamalle ICQ:lle on myönnetty vuonna 1997 haettu Yhdysvalloissa patentti numero 6449344 pikaviestintään.
AOL kertoi samalla myös, ettei sillä ole suunnitelmia käyttää patenttiaan lähiaikoina.
Yhteensopivuus

On ollut useita yrityksiä luoda yleinen standardi pikaviestintään kuten avoin XML-pohjainen XMPP, joka tunnetaan yleisemmin nimellä Jabber.
Avoimiin, yhteisesti sovittuihin standardeihin perustuva Jabber on seurausta yrityksestä kehittää pikaviestintäprotokolla, joka täyttäisi kahdenkeskisen yhteydenpidon vaatimukset paremmin kuin IRC ja olisi kenen tahansa vapaasti käytettävissä. Jabberia käytetään paljon, mutta selvästi sitä suositumpi kahdenkeskisessä pikaviestinnässä on amerikkalaisen Microsoftin oma pikaviestintäprotokolla, joka on tarkoitettu lähinnä Microsoftin Windows Live Messenger -pikaviestimellä käytettäväksi.lähde?
Useimmat yritykset luoda yhdistävä standardi suurimmille pikaviestinsovellusten tarjoajille (AOL, Yahoo! ja Microsoft) ovat epäonnistuneet ja jokainen jatkaa oman suljetun protokollansa käyttöä.
Jotkut pikaviestinohjelmat yrittävät yhdistää monia eri protokollia yhden asiakasohjelman alle. Esimerkkejä ovat Trillian, Pidgin, CenterICQ, Fire, Proteus, Miranda IM ja Kopete. Jabberilla on erilainen lähestymistapa, joka siirtää muihin palveluihin kommunikoinnin palvelimelle ja sallii käyttäjäohjelmien olla yksinkertaisempia ja kevyempiä.
Verkot, joita monia verkkoja käyttävät pikaviestinohjelmat käyttävät, ovat olleet hiljaa, paitsi Windows Live Messenger ja AOL Instant Messenger. Pikaviestinverkkojen ylläpitäjät eivät ole olleet kovin suopeita kolmansien osapuolten ohjelmien käyttöön, sillä tällöin muun muassa heidän omissa ohjelmissaan olevat mainokset jäävät näkemättä.
Yhteensopivuusongelmia tuottavat myös useiden pikaviestinsovellusten käyttämät ei-tekstuaaliset sisällöt, kuten tekstimuotoilut, ääniefektit sekä lukuisat graafiset hymiöt. Ei-tekstuaalisen sisällön esittämisessä sovelluksilla on omat protokollansa ja eri pikaviestinsovellusten välillä nämä sisällöt tulostuvat usein sotkuisina ja merkityksettöminä merkkijonoina.
Pikaviestintäasiakasohjelmia

Discord
Element
Fractal
Google Talk
Google Hangouts
KakaoTalk
Kik Messenger
ICQ
IChat
Irssi
Line
Mattermost
mIRC
Meetro
Mercury Messenger
Miranda IM
Mumble
NeoChat
Pidgin
Psi
ShazzleChat
Signal
Skype
Slack
Talk
Teamspeak
Telegram
TextSecure (nyk. Signal)
Thunderbird
Trillian
WhatsApp
Windows Live Messenger (MSN Messenger) (suljettu 2013)
Xfire
Pikaviestintäpalvelinohjelmia

Dendrite
Maelstrom
Synapse
Pikaviestintäprotokollia

Gadu-Gadu
Gale
IMPP
IRC
Lotus Sametime (kaupallinen)
Matrix (avoin protokolla)
.NET Messenger Service (kaupallinen)
OSCAR (AIM ja ICQ) (kaupallinen)
PSYC
SIMPLE
talk
TOC protocol (AIM) (kaupallinen)
XMPP (Jabber)
Yahoo! Messenger (kaupallinen)
Zephyr Notification Service
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pikaviestintä Wikimedia Commonsissa
News.com article Yahoo walls out Trillian
Arent Fox--AOL's law firm.
Instant Messaging Industry Insider Blog from Corante Tech News
Monty Roberts

Monty Roberts (oikealta nimeltään Marvin Earl Roberts, s. 14. toukokuuta 1935 Salinas, Kalifornia, Yhdysvallat) on tunnettu hevosten käsittelijä ja luonnollisen hevosmiestaidon kehittäjä, stuntmies ja kirjailija.
Elämäkerta

Roberts oli kiinnostunut hevosista jo erittäin nuorena, ja sai ensimmäisen hevosensa Gingerin jo kaksivuotiaana. Hän oppi ratsastamaan erittäin nopeasti, ja esiintyi vasta 4-vuotiaana useissa Hollywood- elokuvissa lapsinäyttelijöiden stuntkohtauksissa ratsastaen hevosilla. Myöhemmin hän menestyi lännenratsastus- ja rodeokilpailuissa ja voitti lukuisia kilpailuita kansainvälisellä tasolla.
Elämäkerta > Uuden hevoskoulutusmetodin synty

Nuorena teininä Roberts alkoi tehdä hevosineen retkiä Nevadan erämaahan ja pyrki pääsemään mahdollisimman lähelle villejä mustangeja. Mustangeja seuraten hän oppi niiden keskinäisen viestinnän periaatteet. Robertsin vakaana aikomuksena oli luoda uusi inhimillisempi koulutusmenetelmä korvaamaan hänen isänsä käyttämä vanhan väkivaltainen menetelmä (engl. "breaking a horse", sananmukaisesti "kesyttää hevonen", sanasta sanaan käännettynä "murtaa hevonen"). Hän halusi todistaa, että hevosen voi kouluttaa täysin ilman kipua käyttäen hevosen luontaisia vaistoja ja hevosten omaa lähinnä kehonkieleen perustuvaa kommunikaatiota.
Kesäisten Nevadan-retkien, laajan kokemuksen ja kokeilujen, pohdinnan ja harjoittelun jälkeen Roberts oli 14-vuotiaana valmis esittelemään kehittämänsä menetelmän, jolla hän sai täysin villin hevosen puolessa tunnissa suosiolliseksi ratsastamiseen käyttäen apuna vain elekieltä ja kevyttä juoksutusliinaa. Tätä menetelmää Roberts kutsui nimellä "Starting" ("aloitus"). Sen huippukohta, jossa hevonen tulee ihmisen luo, on "Join-Up" ("seuraan liittyminen"). Tämä ensimmäinen sosiaalinen kontakti vahvistetaan "Follow Up":illa ("seuraaminen"), jossa ihminen kävelee eteenpäin ja hevonen seuraa perässä. Käyttäytyessään näin hevonen osoittaa luottavansa ihmiseen johtavana yksilönä, turvautuu tähän, ja tottelee mielellään.
Nuori Roberts ei saavuttanut muiden hyväksyntää menetelmineen, eikä hänen isänsä antanut hänen kouluttaa hevosia sillä tavoin. Isän mielestä hevonen "on vaarallinen eläin; jos sinä et anna sille selkään, se antaa sinulle." Vasta vanhempana asuessaan vaimonsa ja lastensa kanssa valtavalla Flag Is Up -laukkahevostilallaan Roberts alkoi varsinaisesti työskennellä, lähinnä laukkahevosten parissa.
Elämäkerta > Julkisuus

Roberts kiersi ympäri maailmaa ja esitteli menetelmäänsä jopa Englannin kuningattarelle. Kun Roberts oli esittänyt "näytöksensä", eli puolen tunnin kestoisen "aloituksen" ja "seuraan liittymisen" kuningattaren oman hevosen kanssa Windsorin linnassa, kuningatar liikuttui kyyneliin ja sanoi sen olleen hyvin kaunista katseltavaa.
Robertsin mukaan ihmiset ovat hevoselle anteeksipyynnön velkaa. Hän uskoo, että ihmisen ja hevosen väliset kommunikaatiovaikeudet ovat johtaneet jo vuosituhansien ajan hevosen alistamiseen ja riistoon, vaikka sen perusluonne on aulius ja nöyryys ja halu palvella lempeää ja tinkimätöntä sekä rauhallista johtajaa.
Roberts on huomannut myös, että peuroilla on lähes samanlainen "kieli" kuin hevosilla, mutta että niiden pakoreaktiot ovat monin verroin herkempiä. Hän onnistui kouluttamaan myös joitakin peuroja. Koulutetut peurat kiintyivät häneen siinä määrin, että seurasivat häntä kaikkialle.
Roberts on onnistunut myös saamaan villimustangin "liittymään seuraansa" luonnossa. Vuonna 1997 hän toi Shy Boy:ksi nimeämänsä hevosen erämaasta. Tapaus televisioitiin.
Robertsilla on kolme omaa lasta. Suomessa hän on vieraillut kahdesti.
Teokset

Roberts, Monty: Mies joka puhuu hevosten kanssa.  ((The man who listens to horses, 1996.) Suomentanut Raili Manninen)  Helsinki:  WSOY, 1999.  ISBN 951-0-23367-6
Roberts, Monty: Hevoskuiskaajan vastauksia: 150 yleisintä kysymystä hevosista.  ((Ask Monty: The 150 most common horse problems solved, 2007.) Kuvitus: Jean Abernethy. Kääntäjä: Sini Bonke)  Helsinki:  Readme.fi, 2008.  ISBN 978-952-220-037-2
Roberts, Monty: Hevoskuiskaajan käsikirja: Monty Robertsin opissa.  ((From my hands to yours: Lessons from a lifetime of training championship horses, 2002.) Kuvitus: Jean Abernethy)  Helsinki:  Readme.fi, 2009.  ISBN 978-952-220-060-0
Aiheesta muualta

www.MontyRoberts.com
Roberts totuttamassa vettä pelkäävää hevosta vuonna 2007.
Michael Shermer

Michael Shermer
Michael Brant Shermer (s. 8. syyskuuta 1954) on yhdysvaltalainen skeptikko. Hän on perustanut The Skeptics Societyn ja toimii sen Skeptic-lehden päätoimittajana. Shermer kirjoittaa kolumneja Scientific American -lehteen. Hän on julkaissut useita kirjoja.
Ura

Shermer valmistui humanististen tieteiden kandidaatiksi psykologiasta/biologiasta Pepperdinen yliopistosta 1976 ja humanististen tieteiden maisteriksi kokeellisesta psykologiasta Kalifornian osavaltionyliopistosta Fullertonista 1978. Filosofian tohtorin arvon hän sai vuonna 1991 tieteenhistoriasta Claremontin Graduate-yliopistosta.
Shermer on tieteenhistorian tohtori, sittemmin dosentti ja lopulta Chapman Universityn "Presidential Fellow".
Shermer on työskennellyt Occidental Collegessa, Kalifornian osavaltionyliopistossa Los Angelesissa ja Glendale Collegessa. Nykyisin hän on taloustieteen dosenttina Claremontin Graduate-yliopistossa.
Kannanottoja

Shermer kutsuu itseään ”ei-teistiksi” (engl. nontheist), koska hänen mukaansa sana ateisti on saanut kielteisen sävyn. Hän käyttänyt termiä libertaristi mutta sittemmin pitänyt sitä harhaanjohtavana. Hän esimerkiksi kannattaa tiettyjä aserajoituksia, ja vastusti George W. Bushia molemmissa vaaleissa. Kesäkuussa 2006 Shermer kirjoitti Scientific American -lehdessä, että todisteiden valossa ilmastonmuutosta ei voi enää kieltää.
Shermer vastustaa kuolemanrangaistusta ja pitää sitä barbaarisena ja tehottomana keinona ehkäistä rikoksia.
Teoksia

Why people believe weird things: Pseudoscience, superstition and other confusions of our time.  (Revised and expanded edition. Foreword by Stephen Jay Gould)  New York:  Henry Holt, 2002.  ISBN 0-8050-7089-3  (englanniksi)
Science friction: Where the known meets the unknown.  New York:  Times Books, 2005.  ISBN 0-8050-7708-1  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michael Shermer Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Japani  Tšekki  Korea  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii  Scopus 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  IdRef