stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mariam Travélé

Keïta Mariam Travélé (1920 Bamako – 14. huhtikuuta 2014 Bamako) oli malilainen opettaja, yhteiskuntavaikuttaja ja maan ensimmäisen presidentin Modibo Keïtan puoliso.
Mariam Travélé syntyi Ranskan Sudanin siirtomaahallinnon tulkin Moussa Travélén ja opettajana toimineen Ajibiyé Mintiénin perheeseen. Hän sai perinteisen islamilaisen kasvatuksen.
Travélé kävi Bamakon tyttökoulun ja valmistui vuonna 1939 opettajaksi Bamakon ”metiisikoulusta” Foyer de Métissesestä. Travélé ja nuori opettaja Modibo Keïta solmivat vuonna 1937 rakkausavioliiton, jonka heidän perheensä hyväksyivät. Keïtalla oli myöhemmin myös kaksi muuta vaimoa, Fatoumata Haïdara ja Fatoumata Diallo, mutta heistä vain Travélé osallistui julkiseen elämän maan ensimmäisenä naisena.
Travélé seurasi miestään tämän työskennellessä opettajana eri paikkakunnilla ja tuki tämän poliittista toimintaa. Hän toimi Sudanin liiton naistoimikunnan puheenjohtajana. Travélé syrjäytti Aoua Kéitan puolueen naisjärjestöissä ”aktiivisen vallankumouksen” aikana vuosina 1967–1968.
Travélé pidätettiin vuoden 1968 vallankaappauksen yhteydessä ja hän vietti kymmenen vuotta vankeudessa ilman oikeudenkäyntiä. Hänen ei sallittu osallistua miehensä hautajaisiin vuonna 1977. Travélé vapautettiin uudenvuodenpäivänä 1978.
Travélé kuoli 94-vuotiaana isänsä kotitalossa. Hänelle järjestettiin valtiolliset hautajaiset, joihin osallistui presidentti Ibrahim Boubacar Keïta, maan hallitus, diplomaattikunta ja muita arvohenkilöitä. Travélélle myönnettiin hänen kuolemansa jälkeen Malin ritarin arvonimi.
Rotavirusrokote

Suun kautta otettava rotavirusrokote
Rotavirusrokote on tarkoitettu rotaviruksen eri muotoja ja niiden aiheuttamia haittoja vastaan. Rokote on saanut EU:ssa myyntiluvan vuonna 2006. Rotavirusrokote tuli Suomen kansalliseen rokotusohjelmaan 1. syyskuuta 2009. Kaikki 1. heinäkuuta 2009 ja sen jälkeen syntyneet 6–31 viikon ikäiset lapset voivat saada rokotteen neuvolasta maksutta.
Suomessa rotavirusrokotteena käytetään MSD:n Rotateq-rokotetta.
Rokote

Suomessa käytetty rotavirusrokote sisältää elävää, taudinaiheuttamiskyvyltään heikennettyä serotyyppien G1–G4 sekä P[8] rotavirusta, jotka on kasvatettu Vero-soluissa. Rokotteessa käytetyt virukset ovat ihmisen ja naudan rotavirusten reassortaatioita. Rokote ei sisällä tehosteaineita eikä säilytysaineita.
Yksi rokoteannos on tilavuudeltaan 2 ml ja se annetaan liuoksena suun kautta. Jos lapsi oksentaa rokotteen, uutta annosta ei sillä kerralla anneta. Oksentamisen riskiä voi vähentää olemalla ruokkimatta lasta ennen rokotteen antamista. Rokote annetaan lapselle 2, 3 ja 5 kuukauden iässä, jolloin riski rotaviruksen aiheuttamalle sairaudelle on suurin. Rokotuskertojen välillä on pidettävä 4 viikon väli. Rokote voidaan antaa myös keskoselle, jos raskaus on kestänyt vähintään 25 viikkoa. Päätöksen keskosen rokottamisesta tekee lääkäri.
Rotavirusrokote on normaalisti ainoa elävää taudinaiheuttajaa sisältävä rokote, joka annetaan alle 5 kk ikäisille lapsille. Jos jokin muu tällainen rokote on tarpeellinen, sen ja rotavirusrokotteen välillä on oltava vähintään kahden viikon väli. Muunlaisia rokotteita voidaan antaa rotavirusrokotteen kanssa samaan aikaan.
Teho

Rokote ei estä rotavirustartuntaa, mutta lieventää taudin yleensä oireettomaksi. Ennen rokotuksia rotavirus aiheutti Suomessa vuosittain noin 9000 terveyskeskuskäyntiä ja sairaalahoitoa vaativia rotavirusripuleita oli Suomessa yli 500 tapausta vuodessa eli 50–60 % kaikista sairaalahoitoa vaatineista lasten ripuleista. Nykyisin sairaalahoitoa vaatii vuodessa alle kymmenen tapausta. Suomen oloissa rotavirukseen ei ole juurikaan liittynyt kuolevuutta. Maailmalla tilanne on kuitenkin aivan toinen. 2010-luvun alussa pelkästään rotavirusripuliin menehtyi arviolta 600 000 lasta vuodessa.
Nykyisin käytössä oleva rokote on osoittautunut estävän tehokkaasti viruksen aiheuttamaa sairautta kuten ripulia. Rokotteen teho rotavirusripulia vastaan on noin 70 % ja sairaalahoidossa tapahtuvaa nestatasapainon korjausta vaativaa rotavirusripulia vastaan on yli 95 %. Rokotteen teho kestää useita vuosia, rokotussarjan mukaisesti annettuna suoja on erinomainen vielä kolme vuotta viimeisen annoksen jälkeenkin.
Haittavaikutukset

Koska rokote sisältää elävää virusta, Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen mukaan rokoteviruksen siirtyminen läheisessä kontaktissa rokotetun kanssa oleviin on teoreettisesti mahdollista. THL suosittelee tavanomaisesta käsihygieniasta huolehtimiseen vaippojen vaihdon yhteydessä ja tehostettua käsihygieniaa tulee noudattaa, mikäli jollakulla perheessä on alentunut puolustuskyky, esim. immuunivajavuustila. Noin 9 % ensimmäisen kerran rokotetuista erittää vähäisiä määriä virusta ulosteeseen, mutta uusinta-annoksilla elävän rokoteviruksen erittyminen on olematonta.
Rotavirusrokottamisen alkuvaiheessa raportoitiin suolentuppeumia, joita esiintyy pienillä lapsilla muutenkin. Yli 130 000 lasta kattaneen tutkimuksen mukaan rokotuspäivää seuranneiden 42 vuorokauden aikana ei esiintynyt vertailuryhmää enempää suolentuppeumia. Riski on 2,1 tapausta 10 000 rokotettua kohti. Maailmalla rokotetta on annettu kymmeniä miljoonia annoksia.
Rokotetta ei saa antaa lapselle, jolla on ollut suolentuppeuma tai sellainen synnynnäinen suoliston epämuodostuma, joka saattaisi altistaa tuppeumalle.
Aiheesta muualla

Rotavirusrokotteen (Rotarix) valmisteyhteenveto EU:n  lääkevalvontaviraston sivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Rokotusinfo: Rotavirusrokote
Terveyden ja hyvinvoinnin laitoksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Traakian Khersonesos

Traakian Khersonesos ja sen merkittävimpiä kaupunkeja antiikin aikana.
Traakian Khersonesos (m.kreik. Χερσόνησος, Khersonēsos, lat. Chersonesus Thracica) oli antiikin aikainen nimi nykyiselle Gallipolin niemimaalle Hellespontoksen pohjoispuolella. Viljava niemimaa sijaitsi tärkeällä strategisella paikalla, sillä se hallitsi merireittiä Egeanmeren ja Mustanmeren välillä. Sen tärkeimpiä kaupunkeja olivat Kardia ja Sestos.
Maantiede > Kaupungit > Polikset

Traakian Khersonesoksen polikset eli kaupunkivaltiot olivat:
Aigospotamoi
Alopekonnesos
Araplos
Deris
Elaius
Ide
Kardia
Khersonesos
Kressa
Krithote
Limnai
Madytos
Paion
Paktye
Sestos
Maantiede > Kaupungit > Muita kaupunkeja

Traakian Khersonesoksen muita kaupunkeja olivat muun muassa:
Drabos
Kallipolis
Lysimakheia
HMS Trafalgar (1887)

| HMS Trafalgar |
| --- | --- |
 HMS Trafalgar

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Portsmouthin telakka
Kölinlasku:  18. tammikuuta 1886
Laskettu vesille:  20. syyskuuta 1887
Palveluskäyttöön:  maaliskuu 1890
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1911
Tekniset tiedot
Uppouma:  12 590 t (kuormattuna)
Pituus:  105,15 m (pp)
Leveys:  22,25 m
Syväys:  8,39 m
Koneteho:  7 500 ihp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  577
Aseistus
Aseistus:  4 × BL 13,5" -tykkiä 6 × QF 4,7" -tykkiä 8 × QF 6 naulan -tykkiä 9 × QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 4 × 14" torpedoputkea
HMS Trafalgar oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1887 vesillelaskettu Trafalgar-luokan ironclad-taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Portsmouthin telakalta ja sen köli laskettiin 18. tammikuuta 1886. Alus laskettiin vesille 20. syyskuuta 1887 ja se valmistui maaliskuussa 1890.
Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1911.
Transkonduktanssi

Transkonduktanssi (tunnus gm) on elektroniikassa lähtevän sähkövirran ja tulevan jännitteen suhde. lähde? Transkonduktanssin yksikkö on siemens eli A / V (ampeeria / voltti). Samoin kuin konduktanssi on resistanssin käänteisarvo, transkonduktanssin pari on transresistanssi, joka on lähtevän jännitteen ja tulevan virran suhde.
Kirjallisuutta

Voipio, Erkki: Sähkö- ja magneettikentät.  (Moniste 381)  Espoo:  Otakustantamo, 1987.  ISBN 951-672-038-2
Transketolaasi

Malli leivinhiivan (Saccharomyces cerevisiae) transketolaasin rakenteesta
Transketolaasi on entsyymi, joka osallistuu pentoosifosfaattireittiin ja Calvinin kiertoon, joka on osa fotosynteesiä. Transketolaasi katalysoi kahta reversiibeliä reaktiota: ksyluloosi-5-fosfaatin reaktiota sedoheptuloosi-7-fosfaatiksi ja glyseraldehydi-3-fosfaatiksi sekä erytroosi-4-fosfaatin ja ksyluloosi-5-fosfaatin reaktiota fruktoosi-6-fosfaatiksi. Transketolaasin EC-numero on EC 2.2.1.1 ja CAS-numero 9014-48-6.
Toiminta

Rakenteeltaan transketolaasi on dimeeri. Entsyymi vaatii toimiakseen koentsyymikseen tiamiinipyrofosfaatin ja magnesiumionin. Entsyymin inhibiittoreita ovat muun muassa tiamiinipyrofosfaattia muistuttavat yhdisteet, kuten oksitiamiini.Transketolaasin toimintamekanismi pentoosifosfaattireitissä on seuraava. Tiamiinipyrofosfaatista muodostuu ylidi, jossa hiilellä on negatiivinen varaus ja typellä positiivinen varaus. Tämä ylidi reagoi ketoosin, kuten ksyluloosi-5-fosfaatin karbonyyliryhmän kanssa ja muodostunut additiotuote hajoaa retroaldolireaktiolla. Tämän reaktion tuotteina muodostuu glyseraldehydi-3-fosfaatti ja enamiini, joka reagoi riboosi-5-fosfaatin karbonyyliryhmän kanssa muodostaen sedoheptuloosi-7-fosfaattia. Transketolaasi siis siirtää kaksi hiiliyksikköä ksyluloosi-5-fosfaatilta riboosi-5-fosfaatille. Erytroosi-4-fosfaatin ja ksyluloosi-5-fosfaatin reaktion mekanismi on samanlainen, mutta siinä hiilten vastaanottajana toimii erytroosi-4-fosfaatti.
Calvinin syklissä transketolaasi katalysoi fruktoosi-6-fosfaatin ja glyseraldehydi-3-fosfaatin reaktiota ksyluloosi-5-fosfaatiksi ja erytroosi-4-fosfaatiksi sekä sedoheptuloosi-7-fosfaatin ja glyseraldehydi-3-fosfaatin reaktiota ksyluloosi-5-fosfaatiksi ja riboosi-5-fosfaatiksi. Reaktio on samanlainen mekanismiltaan kuin pentoosifosfaattireitissä.
Transketolaasin aktiivisuutta verisoluissa käytetään määrittämään tiamiinin ja tiamiinipyrofosfaatin määrää ihmiskehossa. Tiamiinipitoisuuden ollessa alhainen on transketolaasin aktiivisuus pieni.
Trachyphylliidae

| Trachyphylliidae |
| --- | --- |
 Trachyphyllia geoffroyi
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Polttiaiseläimet Cnidaria
Luokka::  Korallieläimet Anthozoa
Lahko::  Kivikorallit Scleractinia
Heimo::  Trachyphylliidae  Verrill, 1901 
Suvut
 Callogyra  Trachyphyllia  Wellsophyllia 
Katso myös
   Trachyphylliidae Wikispeciesissä   Trachyphylliidae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Trachyphylliidae on kivikorallien heimo. Siihen kuuluu joidenkin lähteiden mukaan kolme sukua, joidenkin lähteiden mukaan vain yksi, josta on eri värisiä muotoja.
Trachyphylliidae-korallit kasvavat suurina ruusukemaisina polyyppeina, jotka muodostavat muutaman yksilön yhdyskuntia. Niillä on kalkkirunkonsa päällä laaja lihasmassa, josta ne työntävät ulos pyydystyslonkeronsa yleensä yöllä. Lonkeroillaan ne keräävät planktonia ravinnokseen. Ne voivat myös polttaa liian lähelle kasvaneita muita korallilajeja.
Sukujen Trachyphyllia ja Wellsophyllia lajeja pidetään meriakvaarioissa. Niissä on yhteyttäviä symbioottisia leviä, minkä takia ne tarvitsevat paljon tai kohtalaisesti valoa.
Suvut

Callogyra
Trachyphyllia
Wellsophyllia
Aiheesta muualla

Reefpedia
Meerwasserlexicon (saksaksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q7831406  Wikispecies: Trachyphylliidae  ADW: Trachyphylliidae  GBIF: 3358  IRMNG: 104400  ITIS: 53530  Paleobiology Database: 62549  uBio: 253494  WoRMS: 196107
Trafalgar-luokka (taistelulaiva)

| Trafalgar-luokka |
| --- | --- |
 Luokan aluksen kaaviokuva

Tekniset tiedot
Uppouma:  12 590 t (kuormattuna)
Pituus:  105,15 m (pp)
Leveys:  22,25 m
Syväys:  8,39 m
Koneteho:  7 500 ihp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  577
Aseistus
Meritorjunta:  4 × BL 13,5" -tykkiä 6 × QF 4,7" tykkiä 8 × QF 6 naulan tykkiä 9 × QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 4 × 14" torpedoputkea
Trafalgar-luokka oli Britannian Kuninkaallisen laivaston ironcladtaistelulaivaluokka, johon kuului kaksi 1800-luvun lopulla valmistettua alusta. Luokan alukset nimettiin Napoleonin sotien voitokkaiden Horatio Nelsonin johtamien taisteluiden mukaan.
Suunnittelu

Alukset suunnitteli William Henry White ja ne olivat Admiral- ja Victoria-luokista saatujen kokemusten mukaan paranneltuja aluksia. Niiden uppouma oli suurempi, mikä mahdollisti paremman suojan. Saman aikaisesti niissä kuitenkin pienennettiin panssaroitua aluetta, jotta keskilaivan panssarivyön paksuutta voitiin kasvattaa.
Alusten apuaseiksi piti alkuperäisen suunnitelman mukaan asentaa kahdeksan viiden tuuman tykkiä, mutta ne vaihdettiin paremmin torpedoveneiden torjuntaan soveltuvaan kuuteen 4,7 tuuman pikatykkiin. Apuaseiden vaihto kasvatti uppoumaa 60 tonnilla, minkä syynä oli lähinnä kasvanut ammustarve. Muutokset johtivat lopulta 600 tonnin ylipainoon, mikä kasvatti syväystä jalalla.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Trafalgar | Portsmouthin telakka | 18. tammikuuta 1886 | 20. syyskuuta 1887 | maaliskuu 1890 | myyty romutettavaksi 1911 |
| HMS Nile | Pembroken telakka | 8. huhtikuuta 1886 | 27. maaliskuuta 1888 | 10. heinäkuuta 1891 | myyty romutettavaksi 1912 |
Tramontana (S74)

| Tramontana |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Cartagena
Kölinlasku:  10. joulukuuta 1981
Laskettu vesille:  30. marraskuuta 1984
Palveluskäyttöön:  27. tammikuuta 1986
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 460 t (pinnalla) 1 740 t (sukellus)
Pituus:  67,6 m
Leveys:  6,8 m
Syväys:  5,5 m
Koneteho:  2 × SEMT-Pielstick 16 PA -dieselmoottoria 3 600 bhp + sähkömoottorit 4 600 shp
Nopeus:  12/20 solmua
Miehistöä:  54
Aseistus
Aseistus:  4 × 533 mm torpedoputkea
Tramontana (runkonumero S74) on Espanjan laivaston vuonna 1984 vesille laskettu Galerna-luokan sukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin kesäkuussa 1977 Cartagenasta, missä köli laskettiin 10. joulukuuta 1981. Alus laskettiin vesille 30. marraskuuta 1984 ja otettiin palvelukseen 27. tammikuuta 1986.
Palvelus

Alus on palveluksessa vuonna 2018.
Rotkopunavarpunen

| Rotkopunavarpunen |
| --- | --- |
 Takana koiras ja edessä naaras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Peipot Fringillidae
Suku::  Punavarpuset Carpodacus
Laji::  synoicus
Kaksiosainen nimi
 Carpodacus synoicus  (Temminck, 1825) 
Katso myös
   Rotkopunavarpunen Wikispeciesissä   Rotkopunavarpunen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rotkopunavarpunen (Carpodacus synoicus) on peippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Tuntomerkit

Rotkopunavarpunen on 13,5–15 senttimetriä pitkä. Se on kooltaan ja muodoltaan punavarpusen kaltainen. Koiraalla on punainen naama ja vaaleamman ruusunpunertavat päänsivut, alapuoli ja yläperä. Muuten ruskeansävyisessä selkäpuolessakin on ruusunpunertavaa sävyä. Päälaen etuosa on hopeanvalkoinen. Naaras ja ensimmäisen kesän koiras ovat väriltään harmaanruskeita, pää on hieman muuta ruumista ruskeampi. Joillain ensimmäisen kesän koirailla ja vanhoilla naaraillakin voi olla naamassa ja alapuolella hieman ruusunpunertavaa väriä.
Levinneisyys

Rotkopunavarpusia elää Egyptissä, Israelissa, Jordaniassa, Saudi-Arabiassa, Afganistanissa ja Kiinassa. Se on paikkalintu.
Elinympäristö

Rotkopunavarpunen pesii aavikoiden vuoristojen rotkoissa ja wadeissa ja voi elää karuillakin paikoilla kunhan vettä on kohtuullisen matkan päässä. Rotkopunavarpuset käyvät juomapaikoilla aamuisin ja iltapäivisin, mutta kuuminä päivinä myös keskipäivällä.
Lisääntyminen

Rotkopunavarpusen pesä on korkealla kallionhalkeamassa ja vain harvoin matalalla lähellä maata.
Ravinto

Rotkopunavarpunen käyttää ravinnokseen pääasiassa siemeniä.
Tractatus Coislinianus

Tractatus Coislinianus on keskiaikainen käsikirjoitus, joka hahmottelee komedian teorian Aristoteleen Runousopin perinteen mukaisesti. Tutkijat ovat olleet erimielisiä sen suhteesta Aristoteleen teokseen itseensä.
Historia

Aristoteleen Runousopin toinen, komediaa käsitellyt kirja itsessään on kadonnut. Tractatus coislinianus on 900-luvulta peräisin oleva käsikirjoitus, joka löydettiin 
Suuren Lavran (Megisti Lavra) luostarista Athos-vuorelta. Athanasios Rhetor lähetti sen Pierre Séguierille vuonna 1643. Klassisen kirjallisuuden tutkija J. A. Cramer, joka tutki Henri Charles du Cambout de Coislinin kokoelmaa lähes kaksisataa vuotta myöhemmin, vaikuttui käsikirjoituksen sisällöstä, ja uskoi sen olevan Aristoteleen komedian teorian kommentaari. Hän julkaisi tekstin vuonna 1839.
Cramerin näkemys torjuttiin pian, mutta se on saanut uutta kannatusta myöhemmin. Richard Janko on esittänyt, että käsikirjoitus sisältää Runousopin kadonneen toisen kirjan luonnoksen tai siihen liittyvät muistiinpanot. Heinz-Günther Nesselrath sen sijaan on katsonut, että kyseessä on peripateettisen koulukunnan myöhemmin tuottama teos.
Käsikirjoitus on nykyään sijoitettu Ranskan kansalliskirjastoon nimikkeellä ”Coislinianus 120”.
Teoria komediasta

Tractatuksen mukaan komedia herättää näytelmän katsojissa naurun ja nautinnon, ja puhdistaa heistä näin kyseiset tunteet (katharsis). Komedian teoria rinnastuu näin aiemmin Runousopissa esitettyyn tragedian teoriaan, jonka mukaan tragedian esittämän kärsimyksen herättämä pelko ja sääli puhdistavat samoin katsojan mielen. Teksti kuvaa myös niitä keinoja, joilla katharsis komediassa saadaan aikaan.
Kirjallisuutta

Schrier, Omert J.: The Poetics of Aristotle and the Tractatus Coislinianus: a bibliography from about 900 till 1996.  Brill, 1998.  ISBN 9004111328
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Tractatus coislinianus
Käännös suomeksi
Rovaniemen vaakuna

Rovaniemen kaupungin vaakuna vuodesta 2006 lähtien. Sama vaakuna oli Rovaniemen maalaiskunnan vaakunana vuosina 1956–2005.
Rovaniemen vaakuna on Rovaniemen kaupungin tunnus. Vaakuna on Toivo Vuorelan suunnittelema. Sen selitys on ”vihreässä kentässä hopeinen haaruristi, jonka ylähaarat salamakoroiset; saatteena yläkulmassa kultainen liekki”. Se oli alun perin Rovaniemen maalaiskunnan vaakuna, joka hyväksyttiin 15. elokuuta 1956 maalaiskunnan kunnanvaltuustossa ja vahvistettiin sisäasiainministeriössä 26. lokakuuta 1956. Kun Rovaniemen kaupunki ja maalaiskunta yhdistyivät vuoden 2006 alussa, maalaiskunnan vaakuna valittiin yhdistyneen kaupungin vaakunaksi. Aiheen haaruristi symboloi Kemi- ja Ounasjokien risteystä, ylähaarojen salamakorot viittaavat valjastettujen jokien sähköntuotantoon ja liekki kuvastaa muinoin jokien varsilla vihollisista varoittaneita merkkitulia, tottoja. Ounasjokea ei ole kuitenkaan valjastettu sähköntuotantoon, vaan se on suojeltu.
Rovaniemen kauppalan ja kaupungin vaakuna vuosina 1930–2005.
Rovaniemen kaupunki käytti vuoteen 2005 saakka Väinö Tigerin suunnittelemaa vaakunaa, jonka tasavallan presidentti Lauri Kristian Relander oli vahvistanut asetuksella silloiselle Rovaniemen kauppalalle 14. huhtikuuta 1930. Sen aiheena ollut tunturi viittasi Ounasvaaraan ja revontulet pohjoiseen sijaintiin napapiirillä. Vaakunan selitys on ”kilpi, jossa on sinisellä pohjalla hopeinen tunturi, sen yläpuolella hopeinen goottilainen kirjain R ja ylimpänä revontulien säteistä muodostettu kruunu, sekin hopeinen.” Vaakuna oli heraldisten sääntöjen vastainen, sillä niiden mukaan vaakunoissa ei saa olla kirjaimia.
Arthur Rowe

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Tukholma 1958 | kuulantyöntö |  |
Arthur Rowe (17. elokuuta 1936 Barnsley – 13. syyskuuta 2003) oli brittiläinen kuulantyöntäjä.
Rowe aloitti yleisurheilun vuonna 1955, ja vuonna 1957 hän voitti ensimmäisen Britannian mestaruutensa kuulantyönnössä. Vuoden 1958 Kansainyhteisön kisoissa Cardiffissa Rowe voitti mestaruuden tuloksella 17,57 m. Vähän myöhemmin Tukholman EM-kilpailuissa hän työnsi loppukilpailun viimeisellä kierroksella Britannian ennätyksen 17,78 m ja ohitti siihen saakka kilpailua johtaneen Viktor Lipsnisin, jonka parhaaksi tulokseksi jäi 17,47 m.
Elokuussa 1959 satakiloinen ja 187 cm pitkä Rowe työnsi Euroopan ennätyksen 18,59 m. Heinäkuussa 1960 hän menetti ennätyksen Vilmos Varjúlle kolmeksi päiväksi mutta paransi sitten ennätystä 18,92 metriin ja lokakuussa 19,11 metriin. Rooman 1960 olympialaisten loppukilpailusta hän karsiutui. Hän paransi Euroopan ennätystä jälleen Lontoossa 5. elokuuta 1961 ensin tulokseen 19,19 m ja sitten tulokseen 19,43 m. Kaksi päivää myöhemmin Mansfieldissä hän teki viimeisen ennätyksensä 19,56 m ja oli vuoden 1962 EM-kilpailujen kuulantyönnön suurin voittajasuosikki. Hän kuitenkin luopui yleisurheilusta vähän ennen EM-kisoja ja jatkoi urheilu-uraansa muun muassa rugbyn parissa. Hänen kuulantyönnön Euroopan ennätyksensä rikkoi Vilmos Varjú vasta vuonna 1966.
Trehaloosi

| Trehaloosi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  99-20-7
PubChem CID:  7427
SMILES:  C(C1C(C(C(C(O1)OC2C(C(C(C(O2)CO)O)O)O)O)O)O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12H22O11
Moolimassa:  342,3 g/mol
Sulamispiste:  203 °C
Tiheys:  1,58 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 689 g/l
Trehaloosi eli sienisokeri on sienissä ja joissakin hyönteisissä esiintyvä kahdesta glukoosiyksiköstä koostuva disakkaridi eli kahden sokerin muodostama molekyyli.
Ihmisen ruoansulatuselimistössä trehalaasientsyymi pilkkoo trehaloosimolekyylin kahdeksi glukoosimolekyyliksi. Entsyymin puutteen aiheuttama trehaloosi-intoleranssi on vatsavaivoja aiheuttava synnynnäinen ominaisuus.
Trehaloosi on osmolyytti eli pitää yllä solujen vesitasapainoa. Monet kasvit ja hiivat tuottavat trehaloosia joutuessaan kuivumisen tai kylmettymisen vaaraan, ja kestävät näin vaikeita olosuhteita. Siirtogeenitekniikalla etsitäänlähde? menetelmiä trehaloosin tuottamiseksi kasviksissa, jotta näille kehittyisi suoja nahistumista vastaan.
EU hyväksyi 2001 trehaloosin uuselintarvikkeeksi. Trehaloosi imeytyy hitaasti ja sopii käytettäväksi painonhallinta- ja urheiluelintarvikkeissa. Makeutusasteeltaan trehaloosi on noin puolet sakkaroosista.
Ruokavalion trehaloosi-pitoisuudella on todettu yhteys C.difficile -bakteerin aiheuttamiin suolistotulehduksiin.
Trehaloosia käytetään silmien kuivuuden hoitoon silmätipoissa muun muassa kombinoituna hyaluronihappoon, koska se sitoo kosteutta.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Terveysportti, metatesaurus: Trehaloosi
PubChem: Trehalose (englanniksi)
Human Metabolome Database: Trehalose (englanniksi)
KEGG: Trehalose (englanniksi)
| --- | --- |
Pääjoukko:   aldoosi  ketoosi  pyranoosi  furanoosi 
Geometria:   pentoosit  heksoosit  heptoosi  sykloheksaanikonformaatio  anomeeri  mutarotaatio 
Suuri / pieni:   glyseraldehydi  dihydroksiasetoni  erytroosi  treoosi  erytruloosi  sedoheptuloosi 
Pentoosit:   riboosi  arabinoosi  ksyloosi  lyksoosi  ribuloosi  ksyluloosi 
Heksoosit:   glukoosi  galaktoosi  mannoosi  guloosi  idoosi  taloosi  alloosi  altroosi  fruktoosi  sorboosi  tagatoosi  psikoosi  fukoosi  ramnoosi 
Disakkaridit:   sakkaroosi  laktoosi  trehaloosi  maltoosi  sellobioosi 
Polysakkaridit:   glykogeeni  tärkkelys  selluloosa  kitiini  amyloosi  amylopektiini  stakyoosi  inuliini  dekstriini  pullulaani 
Glykosaminoglykaanit:   hepariini  kondroitiinisulfaatti  hyaluronaani  heparaanisulfaatti  dermataanisulfaatti  kerataanisulfaatti 
Aminoglykosidit:   kanamysiini  streptomysiini  tobramysiini  neomysiini  paromomysiini  apramysiini  gentamisiini  netilmysiini  amikasiini
Rooman–Persian sodat

Rooman–Persian sodat olivat sarja sotia, jotka Rooman valtakunta ja Persian valtakunta kävivät toisiaan vastaan. Ensimmäinen sota alkoi Rooman tasavallan ja parthialaisten välillä 50-luvulla eaa. Viimeinen sota käytiin Bysantin valtakunnan eli Itä-Rooman ja sassanidien Persian välillä vuosina 602-627 jaa.