stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shizō Kanakuri

Kanakuri vuonna 1924
Shizō Kanakuri (jap. 金栗 四三, myös muodossa Shisō Kanaguri, 20. elokuuta 1891 Tamana, Kumamoton prefektuuri – 13. marraskuuta 1983 Tamana, Kumamoton prefektuuri) oli japanilainen kestävyysjuoksija, joka kilpaili maratonilla. Häntä kutsuttiin Japanissa nimellä maratonin isä.
Kanakuri tunnetaan parhaiten eräästä tapauksesta vuoden 1912 kesäolympialaisissa, jotka järjestettiin Tukholmassa. Hän menetti tajuntansa 18 päivän mittaisen matkan takia kesken olympiamaratonin ja pääsi erään maanviljelijäperheen hoitoon. Tämän jälkeen Kanakuri lähti, syvästi häpeissään, ensimmäisellä laivalla takaisin Japaniin. Vuonna 1962 eräs ruotsalaislehti lähetti toimittajansa Japaniin selvittämään Kanakurin kohtaloa. Hänet löydettiinkin Japanista hyvissä voimissa, viettämässä eläkepäiviään. Vuonna 1966 Kanakuri kutsuttiin Ruotsiin ja hän juoksi jäljellä olleen osuuden vuoden 1912 olympiamaratonista. Näin ollen Kanakurin ajaksi vuoden 1912 olympiamaratonilla tuli 54 vuotta, kahdeksan kuukautta, kuusi päivää, kahdeksan tuntia, 32 minuuttia ja 20,3 sekuntia. Kanakuri kertoi maaliintulon jälkeen: "Se oli pitkä matka. Matkan aikana menin naimisiin, sain kuusi lasta ja kymmenen lastenlasta."
Kanakuri kilpaili myös vuosien 1920 ja 1924 kesäolympialaisissa. Vuonna 1920 Antwerpissä hän sijoittui sijalle 16.
Kanakuri toimi urheilu-uransa ohella maantiedon opettajana. Hän kuoli vuonna 1983, 92-vuotiaana.
STS Alppimatkat

STS Alppimatkat on alppimatkoja järjestävä yhtiö, joka on osa ruotsalaista STS Alpresor AB:ta. STS Alpresor AB perustettiin vuonna 1976, ja se on ollut jo usean vuoden ajan Pohjoismaiden suurin alppimatkojen järjestäjä. STS Alppimatkat aloitti toimintansa STS Alpresor AB:n Suomen sivuliikkeenä vuonna 2004. STS Alppimatkojen toiminimi kaupparekisterissä on STS Alpresor AB filial ja STS Alppimatkat on yhtiön aputoiminimi.
STS Alppimatkojen kohteita on Itävallan, Ranskan ja Italian Alpeilla. Yhtiö omistaa muun muassa suositun Hotel Salzburger Hofin Bad Gasteinissa. Yhtiö järjestää alppimatkoja talvikaudella ja vaellus- ja golfmatkoja kesäkaudella.
Aiheesta muualla

STS Alppimatkat - Instagram
Emoyhtiön kotisivut (ruotsiksi)
Sitominen ja riiputtaminen

Sitominen ja riiputtaminen on kidutusmenetelmä, jossa uhri sidotaan epäsymmetrisiin asentoihin ja häntä riiputetaan paaluista tai katosta. Uhrin kärsimystä lisätään kiinnittämällä häneen painoja. Painojen sijaan uhriin voidaan kiinnittää vesiastia, joka hitaasti täyttyy uhrin päälle kaadettavasta kylmästä vedestä. Tunnetuimpia tämän kidutuksen käyttäjiä oli Espanjan inkvisitio.
Strappado on eräs riiputtamalla kidutuksen muoto, jota ovat käyttäneet muun muassa vietnamilaiset. Toinen etelävietnamilaisten käyttämä menetelmä oli uhrin riiputtaminen jaloistaan pää alaspäin nuotion yllä.
Perhonen oli Chilessä yleinen kidutusmenetelmä: uhrin kädet ja jalat sidottiin yhteen selän taakse ja häntä riiputettiin niistä. Samalla häntä piestiin, poltettiin kynttilällä tai hänelle annettiin sähköshokkeja tai sähköruoskaa.
Japanilaisessa sidonnassa erilaisiin asentoihin pakotetun uhrin raajoihin, vartaloon ja sukupuolielimiin sidotaan karkeita köysiä ja hänet pakotetaan tavallaan kiduttamaan itseään: tunteja liikkumatta oltuaan ja köysien estäessä verenkiertoa uhri saa kramppeja ja vapinoita. Jokainen liike tuottaa tuskaa uhrin jäykistyneissä lihaksissa köysien kiristyessä ja hiertäessä. Uhrin henkistä tuskaa lisäävät hänen turhat yrityksensä pysyä liikkumatta tai hänen joutuessaan ponnistelemaan köysien vääntäessä tai kiskoessa. Jos uhri alkaa sinertää tai menettää tajuntansa, kidutus keskeytetään. Aika ja toistaminen on olennaista japanilaisessa sidonnassa: kidutusta toistetaan useiden päivien ajan. Sidontataito on kehittynyt vuosisatojen aikana.
Sitomisessa voidaan käyttää myös bambu- tai puukeppejä. Sidottua voidaan kutittaa pehmeillä harjaksilla varustetulla siveltimellä tai hänen iholleen voidaan tiputtaa kynttilästä vahapisaroita. Hänet voidaan myös pakottaa orgasmiin. Tällöin uhrin on joko pysyttävä paikoillaan tai sitten hän liikkuu ja kärsii. Japanilaista sidontaa on sovellettu erityisesti naisiin, joita feodaalisen Japanin sisällissodissa ja valtataisteluissa kaapattiin panttivangeiksi tai nöyryytettiin läheistensä edessä.
Roger Ébacher

Roger Ébacher (s. 6. lokakuuta 1936 Amos) on kanadalainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Amosin hiippakuntaan 27. toukokuuta 1961 ja nimitettiin Hauteriven (vuodesta 1986 Baie-Comeaun) hiippakunnan johtoon 30. kesäkuuta 1979. Piispaksi konsekroinnin suoritti 31. heinäkuuta Gilles Ouellet, jota avustivat Jean-Guy Couture ja Gérard Drainville.
Ébacher sai 30. maaliskuuta 1988 nimityksen Gatineau-Hullin piispaksi, jonka virkaan hänet asetettiin 6. toukokuuta. Gatineau-Hullista tehtiin 31. lokakuuta 1990 arkkihiippakunta ja Ébacherista sen arkkipiispa. 28. lokakuuta 2005 arkkihiippakunnan nimi lyhennettiin muotoon Gatineau. Ébacher jäi eläkkeelle 12. lokakuuta 2011.
STUK International

| STUK International |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  2016
Puheenjohtaja:  Pia Keski-Jaskari
Avainhenkilöt:   Mika Niemelä  Karim Peltonen 
Kotipaikka:  Jokiniemenkuja 1 Vantaa, Suomi
Toimiala:  Muu tekninen testaus ja analysointi
Liikevaihto:  425 000 € (2022)
Liikevoitto:  –84 000 € (2022)
Omistaja:  Suomen valtio (STM)
Kotisivu:  www.stukinternational.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
STUK International Oy on Suomen valtion omistama erityistehtäväyhtiö, jonka toimialana on ydinenergian ja säteilyn asiantuntijapalvelut.
Aiheesta muualla

STUK Internationalin verkkosivut
Scooby-Doo ja ihmeellinen ihmissusi

| Scooby-Doo ja ihmeellinen ihmissusi> Scooby-Doo and the Reluctant Werewolf |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Ray Patterson
Käsikirjoittaja:  Jim Ryan
Tuottaja:  Joseph Barbera William Hanna Bernard Wolf
Säveltäjä:  Sven Libaek
Leikkaaja:  Mark Bernay
Pääosat:  Casey Kasem Don Messick Hamilton Camp B. J. Ward Rob Paulsen Frank Welker
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Hanna-Barbera
Levittäjä:  Warner Bros. Television Netflix
Ensi-ilta:  1988
Kesto:  90 min.
Alkuperäiskieli:  Englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Scooby-Doo ja ihmeellinen ihmissusi (Scooby-Doo and the Reluctant Werewolf) on yhdysvaltalainen animaatioelokuva, jonka tuotti Hanna-Barbera. Se esitettiin ensi kerran Yhdysvalloissa televisiossa vuonna 1988. Pääosissa olivat Casey Kasem, Don Messick ja Hamilton Camp.
Juoni

Vuosittain Hollywoodin hirviöt kuten Frankenstein, muumio, tohtori Jekyl/herra Hyde, sekä useat muut hirviöt kokoontuvat Draculan linnaan Transilvaniaan, jossa hän järjestää hirviöiden rallikisan. Palkintona on vuoden hirviö, sekä useita muita pieniä palkintoja. Myös häviäjät joutuvat tyytymään Havaijin rannalle. Tänä vuonna Dracula saa postikortin Floridasta, jossa Ihmissusi kertoo lopettaneensa, eikä osallistu enää vuosittaiseen kisaan. Dracula pelkää nyt joutuvansa perumaan kisan, koska yksi tunnetuimmista hirviöistä puuttuu kokonaan. Draculan onneksi hänen kätyrinsä keksii vaihtoehdon ongelmaan, mikä tarkoittaisi uuden ihmissuden luomista. Etsiessään vanhasta kirjasta he löytävät vastauksen, jossa seuraavaan ihmissuden paljastetaan olevan Shaggy Rogers.
Dracula lähettää kätyrinsä Brunchin ja Crunchin Yhdysvaltoihin muuttamaan Shaggy ihmissudeksi ja tuomaan sen jälkeen hänet takaisin Transilvaniaan. Muutamien epäonnistuneiden yritysten jälkeen kaksikko onnistuu muuttamaan Shaggyn ihmissudeksi ja tuomaan hänet Transilvaniaan. Dracula ilmoittaa Shaggylle syyn, jonka vuoksi hänet on muutettu ihmissudeksi. Shaggy taas haluaa palata takaisin ihmismuotoonsa ja tekee sopimuksen Draculan kanssa. Mikäli hän voittaa kisan Dracula muuttaisi Shaggyn takaisin ihmiseksi. Kisan alkaessa Dracula juonittelee kaikin keinoin estävänsä Shaggyä voittamasta kisaa. Shaggyn onneksi hänen tyttöystävänsä Googie ja Scrappy-Doo auttavat Shaggyä selviytymään kisasta voittajana.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Casey Kasem  | … |  Shaggy   |
|  Don Messick  | … |  Scooby-Doo, Scrappy-Doo   |
|  Hamilton Camp  | … |  Dracula   |
|  B.J. Ward  | … |  Googie, Repulsa   |
|  Rob Paulsen  | … |  Brunch, hirviöhämähäkki   |
|  Frank Welker  | … |  Crunch   |
|  Pat Musick  | … |  Vanna Pira   |
|  Jim Cummings  | … |  Frankenstein, kallopää, Genghis Kong    |
|  Joan Gerber  | … |  Dreadonia, nainen kaupassa, lyhyt noita   |
|  Ed Gilbert  | … |  Dr. Jackyll, Mr. Snyde   |
|  Marilyn Schreffler  | … |  Cherie, sisko, vastaanottovirkailija   |
|  Brian Stokes Mitchell  | … |  Bonejangles   |
|  Alan Oppenheimer  | … |  muumio   |
|  Mimi Seaton  | … |  Screamer   |
Scooby-Doo
| --- | --- |
Scooby-Doo henkilöhahmot:   Scooby-Doo  Shaggy Rogers  Fred Jones  Daphne Blake  Velma Dinkley  Scrappy-Doo  Scooby-Dum  Yabba-Doo 
Televisiosarjat:   Scooby-Doo, Where Are You! (1969–1971)  The New Scooby-Doo Movies (1972–1974)  The Scooby-Doo/Dynomutt Hour (1976–1977)  The Scooby-Doo Show (1976–1979)  Scooby's All-Star Laff-A-Lympics / Scooby's All-Stars (1977–1979)  Scooby-Doo and Scrappy-Doo (1979–1980)  Scooby-Doo and Scrappy-Doo (1980–1982)  The Scooby & Scrappy-Doo/Puppy Hour (1982–1983)  The All-New Scooby and Scrappy-Doo Show / The New Scooby-Doo Mysteries (1983–1985)  The 13 Ghosts of Scooby-Doo (1985–1985)  Scooby's Mystery Funhouse (1985–1986)  A Pup Named Scooby-Doo (1988–1991)  Scooby-Doo (2002–2006)  Shaggy & Scooby-Doo Get a Clue! (2006–2008)  Scooby-Doo! Mystery Incorporated (2010–2013) 
Scooby-Doo erikoisjaksoissa:   Scooby Goes Hollywood (TV-spesiaali, 1979)  Scooby-Doo in Arabian Nights (TV-spesiaali, 1994) 
Scooby Doo televisioelokuvissa:   Scooby-Doo kohtaa Boon aaveveljekset (1987)  Scooby-Doo ja kummituskoulu (1988)  Scooby-Doo ja ihmeellinen ihmissusi (1988)  Scooby-Doo: In the Beginning (2009)  Scooby-Doo! Curse of the Lake Monster (2010) 
Suoraan videolle/DVD:lle julkaistut elokuvat:   Scooby-Doo ja saaren zombiet (1998)  Scooby-Doo ja noidan haamu (1999)  Scooby-Doo and the Alien Invaders (2000)  Scooby-Doo ja kyberjahti (2001)  Scooby-Doo ja vampyyri (2003)  Scooby-Doo ja Meksikon hirviö (2003)  Scooby Doo ja Loch Nessin hirviö (2004)  Aloha, Scooby-Doo (2005)  Scooby Doo: Missä muumio luuraa? (2005)  Scooby-Doo: Merirosvoja, ohoi! (2006)  Jäitä hattuun, Scooby-Doo! (2007)  Scooby-Doo ja peikkokuningas (2008)  Scooby Doo and the Samurai Sword (2009)  Scooby-Doo! Abracadabra-Doo (2010)  Scooby-Doo! Camp Scare (2010) 
Teatraaliset elokuvat:   Scooby-Doo ja salaperäinen saari (2002)  Scooby-Doo 2: Monsterit vapaalla (2004)  Scooby-Doo 3: The Mystery Begins (2009)  Scooby-Doo 4: Curse of the Lake Monster (2010)
Sipi Siintola

Sipi Edvard Siintola, vuoteen 1906 Ilén (9. huhtikuuta 1885 Porin maalaiskunta  – 16. helmikuuta 1953 Helsinki) oli apteekkineuvos, opettaja, historioitsija ja tietokirjojen laatija.
Siintolan vanhemmat olivat palstatilallinen Matti Vihtori Siintola ja Amanda Kristiina Brander ja puoliso vuodesta 1920 Edith Ingeborg Wahlström. Siintola valmistui farmaseutiksi 1905, suoritti ylioppilastutkinnon 1908, valmistui filosofian kandidaatiksi 1912, proviisoriksi 1913 ja apteekkariksi 1921. Hän toimi Helsingin yliopistossa laboraattorina 1913–1915 ja opettajana 1912–1918, valtioneuvoston alkoholiosaston johtajana 1917–1919, lääkintöhallituksen jäsenenä ja asessorina 1919–1922 sekä apteekkarina Turussa 1922–1934 ja Helsingissä vuodesta 1934. Turun yliopistossa hän oli assistentti 1922–1927 ja työskenteli sitten Helsingin yliopistossa käytännöllisen farmasian opettajana. Siintolalla oli useita alansa luottamustehtäviä, hän oli Suomen apteekkariyhdistyksen kunniajäsen ja vuodesta 1946 apteekkineuvos.
Julkaisuja

Lääkintöhallituksen kiertokirjeet apteekkiasioista vuodesta 1878 alkaen = Medicinalstyrelsens cirkulär angående apoteksärenden från och med 1878, 1920
Apteekkioikeuksien veroittaminen omaisuutena 3 päivänä elokuuta 1920 annetun tulo- ja omaisuusverolain mukaan, 1922
Latinalais-suomalais-ruotsalainen sanakirja: apteekkeja varten = Latinsk-finsk-svensk ordbok för apotekens behov, 1922
Oikaisu- ja parannusehdotuksia voimassaolevaan Suomen farmakopeaan, 1923
Selityksiä lääketaksaan sekä taksoitusesimerkkejä apteekkioppilaille, 1925
Suomen apteekkitilasto = Finlands apoteksstatistik, 1925
Exercitia latina ad usum pharmaceuticum, 1926
Farmakopeoiden "suurimmista annoksista", 1926
Ruotsin uusi farmakopea, 1926
Taksoitusasioita: miten Decoctum condurango on taksoitettava?, 1926
Lääkkeiden toimittamisesta ohjelippujen mukaan, 1928
Porin ensimmäisen apteekin historia 150 vuoden aikana 1781–1931 ja muutamia piirteitä Suomen farmasian ja apteekkilaitoksen historiasta, 1931, Sipi Siintola ja Väinö Kaleva
Bakteeri- ja sterilisoimisopin alkeet apteekkeja varten, 1933
Lääkkeiden säilytysohjeita apteekkeja varten,  1933
Apteekkitavaralakikysymys, 1934
Suomen farmaseuttisen lainsäädännön kehityksestä, 1934
Apteekkitavaralain käsittely eduskunnassa, 1935
Abbreviationes pharmaceuticae, 1939
Turun tuomiokirkko-apteekin historia 1837–1937 = Åbo domkyrkoapoteks historia 1837–1937, 1937
Suomen apteekkarit = Finlands apotekare 1937, Siintola, Sipi 1938
Exercitia pharmaceutica ad usum discipulorum pharmaciae ex pharmacopoeis fennicis excerpsit, 1939
Lyhyt lääkemuoto-oppi farmasianoppilaita varten,  1942
Lääketaksan selityksiä sekä hinnoitteluesimerkkejä, 1942
Sanasto kirjaseen Exercitia pharmaceutica (ss. 1–17) = Ordlista till boken Exercitia pharmaceutica (ss. 1–17), 1942
Farmaseuttisia lyhennyksiä = Farmaceutiska förkortningar, 1946
Latinankielen farmaseuttinen nimistö, 1949
Apteekkien toimintaa koskeva lainsäädäntö, 1951
Lääkkeiden hinnoitusoppi, 1951
Sergei Tšavain

Sergei Grigorjevitš Tšavain (ven. Серге́й Григо́рьевич Чава́йн; 6. lokakuuta 1888 Koramas – 11. marraskuuta 1937) oli marilainen runoilija ja näytelmäkirjailija. Hän valmistui 1908 opettajaksi Kazanin opettajaseminaarista. Tšavain tapettiin Stalinin puhdistuksissa 1937 porvarillisena nationalistina, mutta hänen maineensa palautettiin 1950-luvulla.
Sergei Tšavain kirjoitti ensimmäisen marinkielisen runoteoksen Lehto (Ото), joka ilmestyi 1905. Hän kirjoitti useita näytelmiä, joista monet saivat vaikutteita yhteiskunnallisista aiheista, kuten tsaarin hallinnosta tai lokakuun vallankumouksesta. Hänen ensimmäinen näytelmänsä oli Villisorsa (1912). Vallankumouksen jälkeen hän kirjoitti marilaisten kiertävälle teatterille näytelmiä, kuten Autonomia (1920), Aurinko nousee, sadepilvet katoavat (1921). Myöhemmin hän kirjoitti näytelmiä kiinteälle mariteatterille. Tämän ajan näytelmiä ovat  Jamblatin silta (1927), komedia Sadan ruplan myötäjäiset (1927), musiikkinäytelmä Mehiläistarha (1928), Kugujar (1929), joka on omistettu Venäjän vuoden 1905 vallankumoukselle, Elävä vesi kolhoosien perustamisen kunniaksi, Saha (1930) kollektivisoinnille, Marikomppania (1934) Kazanin vuoden 1918 taistelulle, Akpatyr (1935) marien osallistumiselle Donin kasakka Jemeljan Pugatšovin kapinaan. Kolikon valo  (1936) oli marien kansanuskomuksiin perustuva komedia.
Hän kirjoitti myös romaaneja ja käänsi joitakin venäläisiä näytelmiä marin kielelle. Romaaneja ovat Kuuluu metsän ääni, joka käsittelee vuoden 1905 vallankumousta, ja Elnet jonka aiheena on vallankumousta edeltävän ajan marikylä.
Tšavainin teoksista ei ole suomennettu muita kuin romaani Elnet, joka ilmestyi suomeksi 2008. Se on ensimmäinen suomeksi ilmestynyt marilaisromaani. Hänen teokselle kirjoittamansa jatko-osa katosi hänen kuolemansa jälkeen mutta löytyi 1960-luvulla ja on liitetty suomennokseen Teos oli alkujaan tarkoitettu neliosaiseksi.
Hänen mukaansa on myöhemmin nimetty Marin tasavallan valtionpalkinto.
Teokset > Suomennetut teokset

Elnet, Faros-kustannus, 2008 suom. Arto Moisio
Aiheesta muualla

Näytelmä Akpatyr M. A. Castrénin seuran sivuilla
Ruoveden seurakunta

| Ruoveden seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Ruoveden kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Tampereen hiippakunta
Rovastikunta:  Kangasalan rovastikunta
Pääkirkko:  Ruoveden kirkko
Jäsenmäärä:  3 101 (2022)
– Osuus asukkaista:  75,5 %
Kirkollisvero:  1,80 %
Kirkkoherra:  vs. Jukka Taskinen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruoveden seurakunta on seurakunta Pirkanmaalla, Ruoveden kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Kangasalan rovastikuntaan. Vuonna 2017 seurakunnassa oli 3 594 jäsentä. .
Seurakunnassa on kaksi kirkkoa, joista toinen on Sofia Magdalenan kirkko ja toinen on Muroleen kirkko.
Ruoveden seurakunta erotettiin Pirkkalan seurakunnasta vuonna 1571. Siitä ovat myöhemmin eronneet Keuruun, Virtain, Ähtärin, Kurun, Vilppulan ja Pohjaslahden seurakunnat.
Ruoveden siunauskappeli

| Ruoveden siunauskappeli |
| --- | --- |
Sijainti:  Ruoveden kirkonkylä
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Hiippakunta:  Tampereen hiippakunta
Seurakunta:  Ruoveden seurakunta
Rakentamisvuosi:  1928
Suunnittelija:  Oiva Kallio
Materiaali:  rapattu tiili
Istumapaikkoja:  74
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Ruoveden siunauskappeli on Ruoveden kirkon yhteydessä olevalla Ruoveden hautausmaalla sijaitseva siunauskappeli. Arkkitehti Oiva Kallion suunnittelema rakennus valmistui 1928. Sen tiiliseinät on rapattu valkoisiksi ja jyrkkä aumakatto katettu punaisilla kattotiilillä. Vuonna 1926 aloitettuja rakennustöitä johti rakennusmestari Heikki Tiitola.
Siunauskappelin julkisivulle antaa leimansa järeät betonipylväät, jotka pyörökaaristen ikkunoiden kanssa luovat vaikutelman perinteisestä basilikasta. Jyrkkä aumakatto on saanut vaikutteita kansallisromantiikan paljon käyttämistä keskiaikaisten kirkkojen kattomuodoista. Siunauskappelissa on myös muistumia ruotsalaisen arkkitehdin Gunnar Asplundin 1910-luvulla Tukholman Eteläiselle hautausmaalle (Skogskyrkogårdeniin) suunnittelemasta metsäkappelista.
Ennen siunauskappelin valmistumista ruumiinsiunaukset toimitettiin kellotapulin edessä. Uusi siunauskappeli oli kuitenkin ahdas ja monet pitivät sitä kolkkonakin. Ahtauden vuoksi useat vainajien siunaustilaisuudet on jouduttu pitämään kirkossa. Siunauskappelin sisätilat maalattiin 1945. Työn suorittivat taiteilija ja hautausmaa-arkkitehti Ilmari Wirkkala ja hänen poikansa, taiteilija Tapio Wirkkala. Seuraavan kerran kappelia uudistettiin ja maalattiin 1988.
Robert Kirkman

| Robert Kirkman |
| --- | --- |
 Robert Kirkman San Diegon Comic-Conissa 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1978 (ikä 45) Richmond, Kentucky, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   yhdysvaltalainen
Taiteilija
Ala:  sarjakuvataiteilija
Kuuluisimpia töitä:  The Walking Dead
Robert Kirkman (s. 30. marraskuuta 1978) on yhdysvaltalainen sarjakuvataiteilija, joka tunnetaan parhaiten kauhusarjakuvastaan The Walking Dead. Kirkman on luonut myös muita sarjakuvia, kuten supersankarisarjat Invincible ja Marvel Zombies. Hän toimii yhtenä The Walking Dead -televisiosarjan vastaavista tuottajista ja on käsikirjoittanut muutamia sarjan jaksoja.
Kirkman on myös kirjoittanut kolme The Walking Deadiin perustuvaa romaania.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (englanniksi)
Robert Kimbrough

| Robert Kimbrough |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1967-06-044. kesäkuuta 1967 Killeen, Texas
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Ura
Tyyppi:  Nasan astronautti
Lennot

:  STS-126
 
Sojuz MS-02:  Sojuz MS-02
:  Retkikunta 49
 
Robert Shane Kimbrough (s. 4. kesäkuuta 1967 Killeen, Texas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen astronautti. Kimbrough valittiin astronauttikoulutukseen vuonna 2004 ja on osallistunut Nasan avaruussukkulalennolle STS-126. Vuonna 2014 hänet valittiin Sojuz MS-02 -lennon miehistön jäseneksi Retkikuntaan 49.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Robert Kimbrough Wikimedia Commonsissa
Robert Kišerlovski

| Robert Kišerlovski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. elokuuta 1986 (ikä 38)
Kansalaisuus:   Kroatia
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2005–2008 2009 2009 2010 2011–2012 2013 2014 2015–2016 2017–2018:  Adria Mobil Amica Chips-Knauf Fuji - Servetto Liquigas-Doimo Astana Team RadioShack-Leopard-Trek Trek Factory Racing Team Tinkoff-Saxo Katjuša–Alpecin
Suurimmat voitot
  Maantieajon Kroatian-mestaruus 2013 
 Tiedot päivitetty: 19. tammikuuta 2019 
Robert Kišerlovski (s. 9. elokuuta 1986 Čačak, Serbia) on kroatialainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena 2005−2018.
Kišerlovski aloitti ammattilaisuransa slovenialaisessa Adria Mobil -joukkueessa 2005, ja edusti tallia vuoteen 2008 saakka. Kauden 2009 alkupuolella hän kilpaili Amica Chips - Knauff -joukkueessa ja kesäkuusta lähtien Fuji - Servettossa. Vuonna 2010 hän edusti Liquigas-Doimoa, kausilla 2011–2012 Astanaa, 2013–2014 RadioShack-Leopard-Trek / Trek Factory Racingia, vuosina 2015–2016 Tinkoffia ja 2017−2018 Katjuša–Alpecinia.
Saavutuksia

Lähde: Cycling Archives
Rieskalähteen koulu

| Rieskalähteen koulu |
| --- | --- |

Sijainti:  Vätti, Turku
Perustettu:  1959
Rehtori:  Tuomas Kankaanpää
Luokat:  7-9
Oppilaita:  n. 650
Verkkosivut
Rieskalähteen koulu sijaitsee Turun kaupungissa Vätin kaupunginosassa Satakunnantien ja Tampereentien välissä. Rieskalähteen koulussa toimii oppilaskunnan hallitus ja koulussa järjestetään tukioppilastoimintaa. Koulussa toimii peruskoulun 7.–9. vuosiluokat. Koulussa on noin 650 [lähde? ] oppilasta ja reilut 50 opettajaa. Turun painotetun matematiikan oppilaat opiskelevat Rieskalähteen matematiikkaluokalla.
Rakennus

Olli Vahteran suunnittelema, vuonna 1963 valmistunut rakennus oli alun perin Läntinen kansalaiskoulu. Rakennukseen on tehty muutoksia ainakin vuonna 1973. Monimuotoisen rakennuksen julkisivut ovat harjattua terästä ja betonia, profiloitua kuparilevyä ja laattaterässäleikköä.
Aiheesta muualla

Rieskalähteen koulun kotisivut
Roger ja minä

Elokuvan suomalaisjuliste
Roger ja minä (Roger & Me) on Michael Mooren ohjaama yhdysvaltalainen elokuva vuodelta 1989. Moore tuli Yhdysvalloissa tunnetuksi Roger ja minä -elokuvalla, joka kuvasi mitä Michiganin Flint-kaupungissa tapahtui, kun General Motors sulki tehtaansa ja avasi uuden Meksikossa, jossa palkat olivat pienemmät. Nimi Roger viittaa Roger B. Smithiin, entiseen General Motorsin toimitusjohtajaan ja johtokunnan puheenjohtajaan.
Roger ja minä valittiin vuonna 2013 Yhdys­valtojen kongressin kirjaston National Film Registryyn, johon kootaan esteetti­sesti, historialli­sesti tai kulttuuri­sesti merkittäviä amerikkalais­elokuvia. The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Roger ja minä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Roger ja minä AllMoviessa. (englanniksi)
Roger ja minä Elonet.
Ramón Mercader

Ramón Mercaderin hauta
Ramón Mercader del Rio Hernández (7. helmikuuta 1913 – 18. lokakuuta 1978) oli espanjalainen kommunisti ja NKVD:n asiamies. Hänet muistetaan parhaiten Lev Trotskin, Josif Stalinin kilpailijan ja vastustajan, salamurhasta Meksikossa 1940.
Elämä > Tie neuvostoagentiksi

Ramón Mercader syntyi 1913 Barcelonassa, mutta vietti suuren osan nuoruudestaan Ranskassa äitinsä Eustacia María Caridad del Río Hernándezin luona tämän erottua Ramónin isästä Don Pablo Mercader Marinasta. Jo nuorena miehenä Ramón omaksui aatteekseen kommunismin ja vaikutti vasemmistolaisissa järjestöissä Espanjassa 1930-luvulla. Hänet vangittiin lyhyeksi aikaa toimintansa vuoksi, mutta vapautettiin 1936, kun Espanjassa nousi vaalivoiton myötä valtaan vasemmistolaismielinen tasavaltainen Manuel Azañan hallitus.
Tässä vaiheessa Ramónin äiti oli ryhtynyt neuvostoagentiksi, joten Ramón muutti itsekin Moskovaan juuri Espanjan sisällissodan alla saamaan koulutusta erilaisissa vakoilutehtävissä. Hän sai koodinimekseen Gnome.
Mercader sai pian tehtäväkseen murhata Lev Trotski, joka oli joutunut maanpakoon vuonna 1927 hävittyään valtataistelun Stalinille, mutta joka jatkoi Stalinin vastaista toimintaansa ja kirjoittelua ulkomailta käsin. Lokakuussa vuonna 1939 Mercader saapui väärillä henkilöpapereilla Meksikoon. Hänelle oli annettu kanadalainen passi nimellä Frank Jacson (painovirheineen).