stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Valashai
Käyttäytyminen > Ravinto

Valashai on yksi kolmesta suuresta suodattamalla ruokailevasta hailajista. Kaksi muuta ovat kitahai ja jättiläishai. Valashai pyydystää ravintoa meren pintakerroksessa. Se ui suu auki ja suodattaa veden kidusaukkojensa kautta takaisin mereen. Kiduksissa oleva sienimäinen rakenne siivilöi vedestä planktonia ja muita pieniä eliöitä. Eläin- ja kasviplanktonin lisäksi valashain ravintoon kuuluu kaloja ja nilviäisiä, kuten sardiineja, sardelleja, makrilleja, pieniä tonnikaloja ja kalmareita.
Valashai imee aktiivisesti merivettä sisäänsä ja poikkeaa siinä monista muista suodattamalla ruokailevista selkärankaisista. Imiessään valashai myös heiluttaa päätänsä sivulta sivulle tai syöksyy aggressiivisesti saalisparven läpi. Valashai aistii planktonin määrän todennäköisesti hajuaistillaan. Sieraimet sijaitsevat yläleuassa aivan suun reunassa. Pienet silmät puolestaan ovat pään sivuilla, eikä niiden rooli ole todennäköisesti kovinkaan suuri.
Valashai ei ole ihmiselle vaarallinen. Valashain ei tiedetä koskaan hyökänneen ihmisen kimppuun. Suuren kokonsa vuoksi ne voivat kuitenkin aiheuttaa sukeltajille vaaratilanteita nopeilla liikkeillään.
Käyttäytyminen > Lisääntyminen ja elinkaari

Valashain lisääntymisbiologiaa ei tunneta kovinkaan tarkasti, mutta tieteilijät uskovat, että se synnyttää eläviä poikasia. Valashai on siis ovovivipaarinen eläin, ja munat kuoriutuivat jo naaraan kohdussa. Taiwanin edustalta löydettiin vuonna 1995 naaras, jonka kahdessa kohdussa oli 300 sikiötä. Pienin tavattu poikanen on ollut 46 senttimetriä pitkä, mutta suurimmat sikiöt ovat olleet jopa 64 senttimetriä pitkiä. Valashain syntymäkoon uskotaankin olevan 40–60 senttimetrin tienoilla.
Sitä ei tiedetä missä valashait parittelevat tai missä ne synnyttävät. Raskaana olevia naaraita tavataan kuitenkin säännöllisesti erityisesti Darwinsaarelta Galápagossaarilta, Kalifornianlahdelta ja Saint Helenalta.
Kanta ja uhat

Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee valashain erittäin uhanalaiseksi. Vuoden 2016 arvion mukaan sen kannan koko on laskenut yli 50 prosenttia 75 vuodessa eli kolmen sukupolven aikana. Laji on käytännössä jakautunut kahteen populaatioon, sillä Atlantin ja Indopasifisen merialueen yksilöt eivät ole yhteydessä toisiinsa. Atlantilla elää arviolta 25 prosenttia valashaista ja Indopasifisella merialueella 75 prosenttia.
Valashaiden suurimmat uhat ovat kalastus, kalatalouden sivusaaliiksi joutuminen ja vesiliikenne. Erityisesti eteläisessä Kiinassa vuonna 2012 julkaistun tutkimuksen mukaan valashaiden kalastaminen on yleistymässä. Se ei ole varsinaisesti pääsaalis, mutta sitä pyydystetään tavattaessa. Nuottakalastuksessa valashaita puolestaan jää sivusaaliiksi. Valashailla tavataan usein myös potkureiden aiheuttamia vammoja, ja erityisesti lajin ravintoalueilla olevat liikenneväylät ovat uhkana pinnalla ruokaileville yksilöille. Paikallisesti valashaita uhkaavat myös turismin haitat sekä merten saastuminen.
Luokittelu ja kehityshistoria

Nykyään valashai on Rhincodon-suvun ja valashaiden (Rhincodontidae) heimon ainoa elossa oleva laji, mutta eri-ikäisten fossiilisten hammaslöytöjen uskotaan kuuluvan valashain sukupuuttoon kuolleille sukulaislajeille. Vanhimmat näistä fossiileista ovat peräisin myöhäiseltä paleoseenilta tai varhaiselta eoseenilta noin 56 miljoonan vuoden takaa, ja ne luetaan Palaeorhincodon-sukuun valashaiden heimossa. Suku sisälsi kolme lajia, joiden fossiileja on löydetty Euroopasta, Aasiasta, Afrikasta ja Pohjois-Amerikasta. Palaeorhincodon-lajien ravinto oli luultavasti laajempi kuin nykyisellä valashailla, ja ne söivät todennäköisesti planktonin lisäksi pieniä äyriäisiä, kalaa ja kalmareita. Myöhäiselle oligoseenille tultaessa olivat nykyisenlaiset valashait ilmestyneet, ja vanhimmat Rhincodon-sukuun luettavat hammasfossiilit ovat peräisin Etelä-Carolinasta noin 28 miljoonan vuoden takaa. Nämä fossiilit muistuttivat läheisesti nykyisen valashain hampaita, mutta tarkkaa lajinmääritystä ei kuitenkaan voida tehdä, ja hampaat on siksi kuvattu nimellä Rhincodon cf. R. typus.
Aiheesta muualla

Rhincodon typus (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Species in the genus Rhincodon. (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.). (englanniksi)
Family Rhincodontidae (peilipalvelin) FishBase. Froese, R. & Pauly, D. (toim.).  (englanniksi)
Valashain koko suhteutettuna ihmisen kokoon
Valashai pyydystämässä suu auki pieneliöitä.
Valashai ja sukeltaja Daedaluksen riutalla Punaisellamerellä.
.ca

.ca on Kanadan Internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. Tunnusta hallinnoi Canadian Internet Registration Authority.
Alitunnukset

.ab.ca — Alberta
.bc.ca — Brittiläinen Kolumbia
.mb.ca — Manitoba
.nb.ca — New Brunswick
.nf.ca — Newfoundland (uusia rekisteröintejä ei enää hyväksytä, korvattu tunnuksella .nl.ca)
.nl.ca — Newfoundland ja Labrador
.ns.ca — Nova Scotia
.nt.ca — Luoteisterritoriot
.nu.ca — Nunavut
.on.ca — Ontario
.pe.ca — Prinssi Edwardin saari
.qc.ca — Quebec
.sk.ca — Saskatchewan
.yk.ca — Yukon
Aiheesta muualla

CIRA - The Canadian Internet Registration Authority (englanniksi) (ranskaksi)
Internet-maatunnukset
| --- | --- |
Aktiiviset:   .ac  .ad  .ae  .af  .ag  .ai  .al  .am  .ao  .aq  .ar  .as  .at  .au  .aw  .ax  .az  .ba  .bb  .bd  .be  .bf  .bg  .bh  .bi  .bj  .bm  .bn  .bo  .br  .bs  .bt  .bw  .by  .bz  .ca  .cc  .cd  .cf  .cg  .ch  .ci  .ck  .cl  .cm  .cn  .co  .cr  .cu  .cv  .cx  .cy  .cz  .de  .dj  .dk  .dm  .do  .dz  .ec  .ee  .eg  .er  .es  .et  .eu  .fi  .fj  .fk  .fm  .fo  .fr  .ga  .gd  .ge  .gf  .gg  .gh  .gi  .gl  .gm  .gn  .gp  .gq  .gr  .gs  .gt  .gu  .gw  .gy  .hk  .hm  .hn  .hr  .ht  .hu  .id  .ie  .il  .im  .in  .io  .iq  .ir  .is  .it  .je  .jm  .jo  .jp  .ke  .kg  .kh  .ki  .km  .kn  .kp  .kr  .kw  .ky  .kz  .la  .lb  .lc  .li  .lk  .lr  .ls  .lt  .lu  .lv  .ly  .ma  .mc  .md  .mg  .mh  .mk  .ml  .mm  .mn  .mo  .mp  .mq  .mr  .ms  .mt  .mu  .mv  .mw  .mx  .my  .mz  .na  .nc  .ne  .nf  .ng  .ni  .nl  .no  .np  .nr  .nu  .nz  .om  .pa  .pe  .pf  .pg  .ph  .pk  .pl  .pm  .pn  .pr  .ps  .pt  .pw  .py  .qa  .re  .ro  .ru  .rw  .sa  .sb  .sc  .sd  .se  .sg  .sh  .si  .sk  .sl  .sm  .sn  .sr  .st  .sv  .sy  .sz  .tc  .td  .tf  .tg  .th  .tj  .tk  .tl  .tm  .tn  .to  .tr  .tt  .tv  .tw  .tz  .ua  .ug  .uk  .us  .uy  .uz  .va  .vc  .ve  .vg  .vi  .vn  .vu  .wf  .ws  .ye  .yt  .za  .zm  .zw  .рф
Varatut/osoittamattomat:   .eh  .me  .rs  .um 
Varatut/käyttämättömät:   .bv  .gb  .sj  .so 
Poistumassa:   .su 
Poistetut:   .an  .bu  .cs  .dd  .nato  .tp  .yu  .zr 
Katso myös:  Ylätason verkkotunnukset ja Luettelo Internetin maatunnuksista
Venäjän Grand Prix 2018

|  Venäjän Grand Prix 2018  |
| --- | --- |
 16. osakilpailu 21 osakilpailusta kaudella 2018. 

Päivämäärä:  30. syyskuuta 2018
Rata:  Sotši Autodrom
Sijainti:  Sotši, Venäjä
Ratatyyppi:  Katuun pohjautuva moottorirata
Radan pituus:  5,848 km
Kilpailun pituus:  53 kierrosta, 309,745 km
Sää:   Puolipilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Valtteri Bottas   (Mercedes)
Paaluaika:  1.31,387
Palkintokoroke
Voittaja:   Lewis Hamilton   (Mercedes)
Toinen:   Valtteri Bottas   (Mercedes)
Kolmas:   Sebastian Vettel   (Ferrari)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Valtteri Bottas   (Mercedes)
Kierrosaika:  1.35,861 (kierroksella 50)
Venäjän Grand Prix 2018 (virallisesti Formula 1 2018 VTB Russian Grand Prix, ven. Гран-при России 2018 года) oli Formula 1 -kauden 2018 16. osakilpailu, joka ajettiin 30. syyskuuta Sotšin katuradalla Venäjällä.
Viikonlopun aikataulu ja sää

| Päivä | Aikataulu> Paik. | Aikataulu>  | Sessio | Sää | Ilma | Rata | Kosteus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 28. syyskuuta | 11:00–12:30 | 11:00–12:30 | 1. vapaat harjoitukset |  Pilvinen | 21–22 °C | 25–31 °C | 58–63 % |
| 28. syyskuuta | 15:00–16:30 | 15:00–16:30 | 2. vapaat harjoitukset |  Pilvinen | 21 °C | 27–28 °C | 60 % |
| 29. syyskuuta | 12:00–13:00 | 12:00–13:00 | 3. vapaat harjoitukset |  Puolipilvinen | 23 °C | 31–36 °C | 59–62 % |
| 29. syyskuuta | 15:00–16:00 | 15:00–16:00 | Aika-ajot |  Puolipilvinen | 23–24 °C | 35–37 °C | 59–61 % |
| 30. syyskuuta | 14:10–16:10 | 14:10–16:10 | Kilpailu |  Puolipilvinen | 24 °C | 25–31 °C | 54–65 % |
Lähde:
Tulokset > Aika-ajot

| Sija | Nro | Kuljettaja | Valmistaja | Osioiden ajat> 1. osio | Osioiden ajat> 2. osio | Osioiden ajat> 3. osio | Lähtöruutu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 1.32,964 | 1.32,744 | 1.31,387 | 1 |
| 2 | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 1.32,410 | 1.32,595 | 1.31,532 | 2 |
| 3 | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 1.33,476 | 1.33,045 | 1.31,943 | 3 |
| 4 | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 1.33,341 | 1.33,065 | 1.32,237 | 4 |
| 5 | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 1.34,078 | 1.33,747 | 1.33,181 | 5 |
| 6 | 31 |  Esteban Ocon | Force India-Mercedes | 1.34,290 | 1.33,596 | 1.33,413 | 6 |
| 7 | 16 |  Charles Leclerc | Sauber-Ferrari | 1.33,924 | 1.33,488 | 1.33,419 | 7 |
| 8 | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 1.34,084 | 1.33,923 | 1.33,563 | 8 |
| 9 | 8 |  Romain Grosjean | Haas-Ferrari | 1.34,022 | 1.33,517 | 1.33,704 | 9 |
| 10 | 9 |  Marcus Ericsson | Sauber-Ferrari | 1.34,170 | 1.33,995 | 1.35,196 | 10 |
| 11 | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-TAG Heuer | 1.33,048 | Ei aikaa |  | 20 |
| 12 | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-TAG Heuer | 1.33,247 | Ei aikaa |  | 19 |
| 13 | 10 |  Pierre Gasly | Scuderia Toro Rosso-Honda | 1.34,383 | Ei aikaa |  | 17 |
| 14 | 55 |  Carlos Sainz | Renault | 1.34,626 | Ei aikaa |  | 11 |
| 15 | 27 |  Nico Hülkenberg | Renault | 1.34,655 | Ei aikaa |  | 12 |
| 16 | 28 |  Brendon Hartley | Scuderia Toro Rosso-Honda | 1.35,037 |  |  | 18 |
| 17 | 14 |  Fernando Alonso | McLaren-Renault | 1.35,504 |  |  | 16 |
| 18 | 35 |  Sergei Sirotkin | Williams-Mercedes | 1.35,612 |  |  | 13 |
| 19 | 2 |  Stoffel Vandoorne | McLaren-Renault | 1.35,977 |  |  | 14 |
| 20 | 18 |  Lance Stroll | Williams-Mercedes | 1.36,437 |  |  | 15 |
107 % aika: 1.38,878
Lähde:
Tulokset > Kilpailu

| Sija | Nro | Kuljettaja | Valmistaja | Kierrokset | Aika/Keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | 44 |  Lewis Hamilton | Mercedes | 53 | 1:27.25,181 | 2 | 25 |
| 2. | 77 |  Valtteri Bottas | Mercedes | 53 | +2,545 | 1 | 18 |
| 3. | 5 |  Sebastian Vettel | Ferrari | 53 | +7,487 | 3 | 15 |
| 4. | 7 |  Kimi Räikkönen | Ferrari | 53 | +16,543 | 4 | 12 |
| 5. | 33 |  Max Verstappen | Red Bull Racing-TAG Heuer | 53 | +31,016 | 19 | 10 |
| 6. | 3 |  Daniel Ricciardo | Red Bull Racing-TAG Heuer | 53 | +1.20,451 | 18 | 8 |
| 7. | 16 |  Charles Leclerc | Sauber-Ferrari | 53 | +1.38,390 | 7 | 6 |
| 8. | 20 |  Kevin Magnussen | Haas-Ferrari | 52 | +1 kierros | 5 | 4 |
| 9. | 31 |  Esteban Ocon | Force India-Mercedes | 52 | +1 kierros | 6 | 2 |
| 10. | 11 |  Sergio Pérez | Force India-Mercedes | 52 | +1 kierros | 8 | 1 |
| 11. | 8 |  Romain Grosjean | Haas-Ferrari | 52 | +1 kierros | 9 |  |
| 12. | 27 |  Nico Hülkenberg | Renault | 52 | +1 kierros | 12 |  |
| 13. | 9 |  Marcus Ericsson | Sauber-Ferrari | 52 | +1 kierros | 10 |  |
| 14. | 14 |  Fernando Alonso | McLaren-Renault | 52 | +1 kierros | 16 |  |
| 15. | 18 |  Lance Stroll | Williams-Mercedes | 52 | +1 kierros | 14 |  |
| 16. | 2 |  Stoffel Vandoorne | McLaren-Renault | 51 | +2 kierrosta | 15 |  |
| 17. | 55 |  Carlos Sainz | Renault | 51 | +2 kierrosta | 11 |  |
| 18. | 35 |  Sergey Sirotkin | Williams-Mercedes | 51 | +2 kierrosta | 13 |  |
| Kesk. | 10 |  Pierre Gasly | Scuderia Toro Rosso-Honda | 4 | Jarrut | 17 |  |
| Kesk. | 28 |  Brendon Hartley | Scuderia Toro Rosso-Honda | 4 | Jarrut | 20 |  |
Lähde:
Tulokset > Sijoitukset kilpailun jälkeen

Huom!: Vain viiden parhaan sijoitukset sisällytetty.
Muuta

Kimi Räikkösen 200. kisaviikonloppu josta sai pisteitä.
Molemmat Toro Rossot keskeyttivät sitten Kanadan Grand Prix’n 2017.
30 St Mary Axe

Etelään päin katsottuna Bishopsgatelta, joka on yksi Lontoon Cityn läpi kulkevista pääkaduista. 30 St Mary Axe (180 m) on Lontoon yhdeksänneksi korkein rakennus.
30 St Mary Axe on rakennus Lontoon suurimmassa talouskeskittymässä Lontoon Cityssä. Rakennus tunnetaan laajalti lempinimellä "The Gherkin" ("Suolakurkku"), ja joskus myös The Swiss Re Tower, Swiss Re Building, Swiss Re Centre, tai vain Swiss Re, edellisen ja ensimmäisen omistajansa mukaan.
Rakennus on 180 metriä korkea ja on siten Lontoon Cityn toiseksi korkein rakennus Tower 42:n jälkeen ja koko Lontoon yhdeksänneksi korkein. Rakennuksen suunnitteli Pritzker-palkittu Sir Norman Foster ja hänen entinen työkumppaninsa Ken Shuttleworth sekä Arup-suunnittelutoimiston insinöörit. Rakennuksen rakensi 2001–2003 ruotsalainen rakennuskonserni Skanska. Barcelonassa on samankaltainen rakennus Torre Agbar.
"Gherkin" rakenteilla. Työt alkoivat maaliskuussa 2001, harjakorkeus saavutettiin marraskuussa 2002, ja avajaiset pidettiin 2004 alussa.
L ähteet

↑  London's Tallest Buildings And How They Got Their Names Londonist.com. Viitattu 18.8.2017 (englanniksi).
↑  Tallest buildings in London (9.) Emporis.com. Viitattu 18.8.2017 (englanniksi).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 30 St Mary Axe Wikimedia Commonsissa
Rakennuksen viralliset sivut
Vinnie Vincent Invasion

| Vinnie Vincent Invasion> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1984–1989
Tyylilaji:  glam metal heavy metal hair metal
Kotipaikka:  Los Angeles, Yhdysvallat
Laulukieli:  Englanti
Jäsenet:  Vinnie Vincent,  kitara ja taustalaulu   Mark Slaughter,  laulu   Dana Strum,  basso ja taustalaulu   Bobby Rock,  rummut  
Entiset jäsenet:  Robert Fleischman,  laulu  
Levy-yhtiö:  Chrysalis Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vinnie Vincent Invasion oli yhdysvaltalainen hardrockmusiikkia esittänyt yhtye, jonka Kiss-yhtyeestä erotettu soolokitaristi Vinnie Vincent perusti vuonna 1984 Los Angelesissa.
Vincentin kanssa yhtyeen alkuperäisen kokoonpanon muodostivat laulaja Robert Fleischman, basisti Dana Strum ja rumpali Bobby Rock. Yhtye julkaisi 1980-luvulla kaksi studioalbumia, vuoden 1986 Vinnie Vincent Invasionin ja vuoden 1988 All Systems Go:n. Robert Fleischman erosi yhtyeestä pian debyyttialbumin jälkeen ja hänet korvasi Mark Slaughter. Yhtye hajosi lopullisesti vuonna 1989 ja sittemmin Strum ja Slaughter perustivat yhdessä Slaughter-yhtyeen.
Viimeinen tunnettu kokoonpano

Mark Slaughter – laulu (1986–1989)
Vinnie Vincent – soolo- ja rytmikitara, taustalaulu (1984–1989)
Dana Strum – basso, taustalaulu (1984–1989)
Bobby Rock – rummut, taustalaulu (1984–1989)
Viimeinen tunnettu kokoonpano > Entiset jäsenet

Robert Fleischman – laulu (1984–1986)
Diskografia

Vinnie Vincent Invasion (1986)
All Systems Go (1988)
Vienansara

| Vienansara |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Sarakasvit Cyperaceae
Suku::  Sarat Carex
Laji::  atherodes
Kaksiosainen nimi
 Carex atherodes  Spreng. 
Katso myös
   Vienansara Wikispeciesissä   Vienansara Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vienansara (Carex atherodes) on kasvilaji sarojen suvussa. Se on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi (NT) lajiksi ja se on myös yksi Suomen kansainvälisistä vastuulajeista.
Ulkonäkö ja koko

Vienansara kasvaa 60–150 senttimetriä korkeaksi. Sen lehdet ovat tummanvihreät ja 4–8 millimetriä leveät. Lehtien alapinta ja lehtitupet ovat karvaiset. Vienansaran kukintotähkät ovat tiiviit ja pystyt, hede- ja emitähkät ovat 4–8 cm pitkiä. Pullakot ovat 6–9 mm pitkät ja niiden suuodassa on hyvin selvä lovi. Laji muistuttaa karvasaraa (Carex hirta), johon verrattuna vienansaran pullakot ovat karvattomat.
Elinympäristö

Vienansaran kasvupaikkoja ovat puronvarsilehdot, rehevät korvet ja lähteiköt. Suomessa se on varsin harvinainen ja kasvaa Etelä-Lapin korkeudelle.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Vienansara (Carex atherodes)
Kasviatlas 2022: Vienansaran (Carex atherodes) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Vienansara (Carex atherodes)
ITIS: Carex atherodes (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Carex atherodes (englanniksi)
5. divisioona

5. divisioona voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Asevoimien yhtymät

5. divisioona (talvisota)
5. divisioona (jatkosota)
Saksan 5. jalkaväkidivisioona
Saksan 5. panssaridivisioona
Saksan 5. vuoristodivisioona
Saksan 5. kevyt divisioona
Brittiläinen 5. jalkaväkidivisioona
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”5. Divisioona”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
11:11 (albumi)

| 11:11 Regina Spektor |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2001
 Tuottaja(t): -
 Tyylilaji: Rock, Anti-folk
 Kesto: 46.21
 Levy-yhtiö: omakustanne
Regina Spektorin muut julkaisut
|   | 11:11 2001 | Songs 2002 |
11:11 on Regina Spektorin omakustanteinen debyyttialbumi. Sitä ei pysty ostamaan levynä enää edes Yhdysvalloissa, mutta sen sisältö on ostettavissa digitaalisina laulajan virallisilla kotisivuilla sekä iTunesissa. Joitakin levyn kappaleita voi kuulla myös Spektorin Isossa-Britanniassa julkaisemalla kokoelmalevyllä Mary Ann Meets the Gravediggers and Other Short Stories.
Kappaleet

Love Affair – 2.22
Rejazz – 3.37
Back of a Truck – 5.52
Buildings – 4.43
Mary Ann – 2.56
Flyin – 1.59
Wasteside – 2.22
Pavlov's Daughter – 7.43
2.99 Cent Blues – 3.33
Braille – 4.55
I Want to Sing – 3.56
Sunshine – 2.23
119 eaa.

| --- | --- |
Vuosisadat: 200-luku eaa. · 100-luku eaa. · Ensimmäinen vuosisata eaa.
Vuosikymmenet: 200-luku eaa. · 190-luku eaa. · 180-luku eaa. · 170-luku eaa. · 160-luku eaa. · 150-luku eaa. · 140-luku eaa. · 130-luku eaa. · 120-luku eaa. · 110-luku eaa. · 100-luku eaa. · 90-luku eaa.
Vuodet: 200 eaa. · 199 eaa. · 198 eaa. · 197 eaa. · 196 eaa. · 195 eaa. · 194 eaa. · 193 eaa. · 192 eaa. · 191 eaa. · 190 eaa. · 189 eaa. · 188 eaa. · 187 eaa. · 186 eaa. · 185 eaa. · 184 eaa. · 183 eaa. · 182 eaa. · 181 eaa. · 180 eaa. · 179 eaa. · 178 eaa. · 177 eaa. · 176 eaa. · 175 eaa. · 174 eaa. · 173 eaa. · 172 eaa. · 171 eaa. · 170 eaa. · 169 eaa. · 168 eaa. · 167 eaa. · 166 eaa. · 165 eaa. · 164 eaa. · 163 eaa. · 162 eaa. · 161 eaa. · 160 eaa. · 159 eaa. · 158 eaa. · 157 eaa. · 156 eaa. · 155 eaa. · 154 eaa. · 153 eaa. · 152 eaa. · 151 eaa. · 150 eaa. · 149 eaa. · 148 eaa. · 147 eaa. · 146 eaa. · 145 eaa. · 144 eaa. · 143 eaa. · 142 eaa. · 141 eaa. · 140 eaa. · 139 eaa. · 138 eaa. · 137 eaa. · 136 eaa. · 135 eaa. · 134 eaa. · 133 eaa. · 132 eaa. · 131 eaa. · 130 eaa. · 129 eaa. · 128 eaa. · 127 eaa. · 126 eaa. · 125 eaa. · 124 eaa. · 123 eaa. · 122 eaa. · 121 eaa. · 120 eaa. · 119 eaa. · 118 eaa. · 117 eaa. · 116 eaa. · 115 eaa. · 114 eaa. · 113 eaa. · 112 eaa. · 111 eaa. · 110 eaa. · 109 eaa. · 108 eaa. · 107 eaa. · 106 eaa. · 105 eaa. · 104 eaa. · 103 eaa. · 102 eaa. · 101 eaa. · 100 eaa. · 99 eaa.
Tapahtumia

Hipparkhos nimitetään Ateenan arkontiksi
Viherraunioinen

| Viherraunioinen |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Sanikkaiset Pteridophyta
Alakaari::  Saniaiset Pteridophytina
Luokka::  Pteridopsida
Lahko::  Polypodiales
Heimo::  Raunioiskasvit Aspleniaceae
Suku::  Raunioiset Asplenium
Laji::  viride
Kaksiosainen nimi
 Asplenium viride  Huds. 
Katso myös
   Viherraunioinen Wikispeciesissä   Viherraunioinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viherraunioinen (Asplenium viride) on pohjoisella pallonpuoliskolla tavattava, kallioilla kasvava pienikokoinen saniainen.
Ulkonäkö ja koko

Viherraunioisen maavarsi on lyhyt ja tummasuomuinen. Tiheinä tuppaina olevat lehdet kasvavat 5–20 cm korkeiksi. Lehtiruodin kärkiosa on vihreä ja noin neljäsosa lehtilavan pituudesta. Lehtilapa on tasasoukka ja parilehdykkäinen, lavan keskiranka on vihreä ja kapealti vaalean siipipalteinen. Kirkkaanvihreät lehdykät ovat pyöreähköjä tai pitkulaisia, tylppiä, ehyt- tai hammaslaitaisia sekä suipohkotyvisiä. Kapeanpuikeat tai tasasoukat, katesuomuiset itiöpesäkeryhmät sijaitsevat lehtilavan alapinnalla lehtisuonten sivussa. Viherraunioisen itiöt kypsyvät Suomessa heinä-elokuussa.
Viherraunioinen muistuttaa läheisesti tummaraunioista (A. trichomanes) sekä hyvin harvinaista serpentiiniraunioista (A. adulterium).
Levinneisyys

Viherraunioisen levinneisyysalue on hyvin hajanainen. Euroopassa lajia tavataan Pyreneiltä, Alpeilta, Saksasta, Puolasta, Romaniasta, Balkanin niemimaalla Sloveniasta Kreikkaan, Britteinsaarten keski- ja pohjoisosista, Norjasta, Ruotsista, Suomesta, Islannista, Länsi-Venäjältä sekä Uralin ja Kaukasuksen vuoristoista. Levinneisyysalue jatkuu laikuttaisena myös Aasian puolella, jossa lajia kasvaa Turkissa, Keski-Aasiassa, Keski-Siperiassa ja Japanissa. Pohjois-Amerikassa viherraunioista kasvaa mantereen keskiosissa Kalliovuorilla sekä länsi- ja itärannikoilla. Laji on levinnyt myös Grönlantiin.
Suomessa viherraunioisen esiintymät painottuvat Itä- ja Pohjois-Suomeen. Lajia tavataan paikoitellen Pohjois-Karjalassa, Kainuussa, Koillismaalla, Keski-Lapissa ja Käsivarren Lapissa. Myös muualla Lapissa on yksittäisiä esiintymiä. Pääalueesta erillisiä kasvustoja on Etelä- ja Pohjois-Savossa sekä Keski-Pohjanmaalla.
Elinympäristö

Viherraunioinen viihtyy parhaiten kalkkikallioilla, ultraemäksisillä kallioilla ja soraikoilla.
Aiheesta muualla

Pohjolan kasvien pauloissa: Asplenium viride – viherraunioinen
Kasviatlas 2020: Viherraunioisen levinneisyys Suomessa.
Pinkka, Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Viherraunioinen (Asplenium viride)
APECED

APECED-oireyhtymä eli autoimmuunipolyendokrinopatia-kandidiaasi-ektodermidystrofia on harvinainen perinnöllinen sairaus, joka kuuluu autoimmuunipolyendokrinopatiaoireyhtymien ryhmään (APS, engl. autoimmune polyendocrine syndrome). APECED tunnetaan myös nimellä tyypin I autoimmuunipolyendokrinopatia. Tauti periytyy autosomissa peittyvästi. APECED kuuluu suomalaiseen tautiperintöön.
APECED-taudin oireina esiintyy jo lapsuudessa alkavia, useita elinspesifisiä autoimmuunitauteja. Yleisiä oireita ovat suun krooninen Candida-infektio, hypoparatyreoidismi, lisämunuaisen kuorikerroksen vajaatoiminta eli Addisonin tauti, hypogonadismi, krooninen atrofinen gastriitti, diabetes ja kilpirauhasen sairaudet.
Taudin aiheuttaa mutaatio autoimmune regulator (AIRE) -nimistä transkriptiotekijää koodavassa geenissä. Geeni sijaitsee kromosomin 21 pitkässä haarassa (21q22.3) välillä 44,53–44,54 megaemästä.[lähde? ] Suomessa yleisessä mutaatiossa (R257X-mutaatio, rs121434254 C->T) geenin kodoni numero 257 (CGA), joka toimivassa geenissä koodaa arginiiniä, on vaihtunut loppukodoniksi TGA.