Boreaalinen vyöhyke
Boreaalinen kasvillisuus

Metsät ovat boreaalisella vyöhykkeellä voimakkaasti havupuuvaltaiset, ja tietyssä metsätyypissä esiintyy vain vähän eri puulajeja. Hallitsevia havupuusukuja ovat männyt (Pinus), kuuset (Picea), pihdat (Abies) ja lehtikuuset (Larix).
Havumetsäalueen Euraasian puoleisessa osassa erotetaan neljä aluetta ilmaston mukaan. Pääosin puolimerellisen Fennoskandian alueen valtapuulajit ovat metsämänty (Pinus sylvestris) ja metsäkuusi (Picea abies). Idempänä Pohjois-Venäjällä ja Länsi-Siperiassa Ob-jokea myöten valtalajeihin kuuluvat männyn lisäksi siperiankuusi (Picea abies subsp. obovata), siperianlehtikuusi (Larix sibirica) Äänisen itäpuolelta, siperianpihta (Abies sibirica) ja siperiansembra (Pinus cembra subsp. sibirica). Siperiassa havumetsäalueen ilmasto on hieman kuivempi ja kuukausittaiset lämpötilaerot suurempia kuin leudommalla Fennoskandian havumetsäalueella: talvet jäätävän kylmiä ja lyhyet kesät runsashelteisiä. Siperianlehtikuusi kasvaa lähes ainoana puulajina muun muassa Keski-Siperian tasangolla, jossa maa on monin paikoin ikiroudassa lämpimistä kesistä huolimatta, ja jossa ikivihreät havupuut eivät enää selviydy. Kolmas alue on Itä-Siperia, joka on ilmastoltaan mantereisin. Alueella siperianlehtikuusen korvaa vähitellen dahurianlehtikuusi (Larix gmelinii). Neljännen alueen muodostaa Tyynenmeren rannikkoalue, joka muistuttaa Fennoskandiaa mereisyydellään. Vallitsevia lajeja ovat ajaninkuusi (Picea jezoensis), ohotanpihta (Abies nephrolepis) ja pensassembra (Pinus pumila).
Pohjois-Amerikassa tyypillisiä lajeja ovat valkokuusi (Picea glauca), mustakuusi (Picea mariana) karuilla ja metsänrajaseuduilla, kanadanlehtikuusi (Larix laricina) erityisesti alueen mantereisissa osissa, palsamipihta (Abies balsamea), kanadantuija (Thuja occidentalis) alueen koillisosissa, kanadanhemlokki (Tsuga canadensis) sekä banksinmänty (Pinus banksiana). Lehtipuita esiintyy paikoin melko runsaasti, erityisesti koivuja (Betula), leppiä, pajuja ja haapoja.
Fennoskandian pohjoisosissa ja Islannissa on tundran ja havumetsän rajamailla subarktinen koivuvyöhyke, jossa kasvaa muun muassa tunturikoivua (Betula pubescens subsp. czerepanovii) ja vaivaiskoivua (Betula nana). Fennoskandian pohjoisosissa kuten Pohjois-Norjassa ja Ruotsissa, sekä Suomen puolella Lapissa, Kainuussa ja Pohjanmaalla valtalaji on ylivoimaisesti mänty. Etelämpänä muun muassa Etelä-Suomessa metsäkuusi hallitsee metsiä, vaikka männynkin osuus puustosta on lähes yhtä suuri. Virossa ja muualla Baltiassa, sekä Ruotsissa Tukholman eteläpuolella lehtipuiden osuus alkaa pikkuhiljaa kasvaa ja varsinkin jalot lehtipuut yleistyvät. Niinpä Ruotsin eteläisimmissä osissa ja Baltian eteläpuolella lehtimetsävyöhykkeellä havupuut edustavat vain vähemmistöä puustosta.
Köyhän ja happaman maaperän sekä viileän ilmaston takia havumetsien aluskasvillisuus on melko vähälajista. Tyypillisiä lajeja ovat ikivihreät kasvit – erilaiset varvut, kuten mustikka (Vaccinium myrtillus) ja puolukka (Vaccinium vitis-idaea) sekä sammalet ja jäkälät, jotka muodostavat usein tiheitä kasvustoja. Myös sieniä esiintyy runsaasti. Havumetsävyöhykkeen eteläosissa (Viro, Keski-Ruotsi, Lohjan seutu) on myös kalkkikiviseutuja, joissa esiintyy tavallista runsaammin eteläisempää kasvillisuutta.