stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tyrese Rice
Ura > Seurajoukkueura

Rice pelasi Boston Collegen Eagles-joukkueessa yliopistokoripalloa vuosina 2005-2009. Jäätyään ilman NBA-varausta hän siirtyi kaudeksi 2009-2010 Kreikan A1 Ethnikin Panionios BC:hen. Kaudeksi 2010-2011 hän siirtyi saksalaiseen Artland Dragonsiin, jossa hän pelasi myös ainoastaan kauden. Kauden 2011-2012 Rice pelasi liettualaisessa BC Lietuvos Rytasissa, jonka paidassa hän debytoi Eurocupissa. Hänet valittiin myös Liettuan koripalloliigan tähdistöjoukkueeseen.
Kauden 2012-2013 Rice pelasi Saksan Bundesliigan Bayern Münchenissä. Kaudeksi 2013-2014 hän siirtyi Israelin Ligat ha'Alin Maccabi Tel Aviv BC:hen, jossa Rice voitti kauden aikana Euroliigan, Israelin mestaruuden, Israelin cupin ja Winner Cupin.
Kaudeksi 2014-2015 Rice siirtyi Venäjän VTB United-liigan Himki BK:hon, jossa hän voitti Eurocupin ollen myös sen paras pelaaja.
Ura > Maajoukkueura

Rice sai Montenegron kansalaisuuden vuonna 2013 haettuaan sitä. Samana vuonna hän kuului Montenegron koripallomaajoukkueeseen EM-kilpailuissa.
Saavutukset > Seurajoukkuetasolla

Maccabi Tel Aviv BC
Euroliiga: 2014
Ligat ha'Al: 2014
Israelin cup: 2014
Winner Cup: 2013
Himki BK
ULEB Eurocup: 2015
Saavutukset > Henkilökohtainen

Liettuan koripalloliigan tähdistöjoukkue: 2012
Euroliigan välierien paras pelaaja: 2014
ULEB Eurocupin paras pelaaja: 2015
ULEB Eurocupin finaalien paras pelaaja: 2015
ULEB Eurocupin tähdistöjoukkue: 2015
Penisillinaasi

Penisillinaasi
Penisillinaasi on stafylokokkien tuottama beetalaktamaasientsyymi, joka rikkoo penisilliinin sisältämän beetalaktaamirenkaan. Tästä syystä kapeakirjoiset penisilliinit eivät tehoa stafylokokkeihin. Penisillinaasin EC-numero eli entsyyminumero on EC 3.5.2.6.
Penisillinaasia kestäviä penisilliinejä ovat metisilliini, oksasilliini, kloksasilliini ja diklosasilliini.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Penicillinase (englanniksi)
Product information: Penicillinase from Bacillus cereus pdf (englanniksi)
Typhon (laukaisujärjestelmä)

| Typhon Mid-Range Capability |
| --- | --- |

Aseen tyyppi:  ajoneuvoalustainen ohjusten laukaisujärjestelmä
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Palvelushistoria
Palvelusvuodet:  2023–
Valmistushistoria
Suunnittelijat:  Lockheed Martin (Mk 70)
Tekniset tiedot
Pääaseistus:  neljä laukaisuputkea:  SM-6  Tomahawk
Typhon (virallisesti Mid-Range Capability, suom. keskimatkan suorituskyky eli MRC) on yhdysvaltalainen ajoneuvoalustainen ohjusten laukaisujärjestelmä, josta voidaan laukaista SM-6- ja Tomahawk-ohjuksia.
Kehitys

Typhon suunniteltiin alun perin Yhdysvaltain maavoimien Strategic Mid-range Fires System -hankkeessa, osana Long Range Precision Fires -ohjelmaa. Sen tarkoitus on uudistaa maavoimien pitkän kantaman tulivoimaa. Typhon suunniteltiin iskemään uuden Precision Strike Missilen kantamaa kauemmaksi, mutta hypersoonista Long-Range Hypersonic Weaponia (Dark Eagle) lähemmäksi. Järjestelmän ohjuksina toimivat aiemmin vain mereltä laukaistu risteilyohjus Tomahawk sekä alkujaan laivaston ilmatorjuntaohjukseksi kehitetty SM-6.
Yksi Typhon-patteri koostuu neljästä laukaisuajoneuvosta, komentopaikasta ja logistiikka-ajoneuvoista. Organisaatiossa patteri kuuluu Yhdysvaltojen uusien Multi-Domain Task Force -joukkoyksiköiden strategisen tulen pataljoonaan, jossa on myös HIMARS- ja Dark Eagle -patterit.
Tekniikka

Typhonin keskiössä on HEMTT-kuorma-auton perävaunuun asennettu Lockheed Martinin kehittämä Mk 70 mod 1 -laukaisujärjestelmä. Se on ulkomitoiltaan noin 40-jalkaisen kontin kokoinen ja sisältää laukaisuvaiheessa pystysuoraksi nostettavan laukaisimen, jossa on neljä laivastokäyttöisen Mk 41 VLS:n ohjusputkea.
Käyttö

Typhonia käyttää vain Yhdysvaltain maavoimat.
Huhtikuussa 2024 Typhon-kalustoa siirrettiin Filippiineille. Ne kuljetettiin C-17-kuljetuskoneilla pohjoisen Luzonin alueelle harjoituksiin. Yhdysvaltojen mukaan Typhonien ohjusten kantama ylettää iskemään kyseisestä paikasta Luzoninsalmelle, Etelä-Kiinan merelle ja jopa Kiinan rannikolle asti. Tällä on suuri strateginen merkitys, etenkin tulevaisuudessa mahdollissa konflikteissa. Sota Kiinan ja Yhdysvaltojen välillä syttyy hyvin todennäköisesti, jos Kiina hyökkää Taiwaniin. Filippiinien ja Kiinan välillä on aluekiistoja ja huonot välit. Tiedottajien mukaan filippiiniläisiä koulutettiin järjestelmän käyttöön, mutta oikeita ammuntoja ei tehty. Heinäkuun alussa kerrottiin päätöksestä vetää kalusto pois maasta lähikuukausien aikana, mutta tälle ei kerrottu syytä.
Heinäkuussa 2024 kerrottiin, että Yhdysvallat aloittaa vuonna 2026 pitkän kantaman ohjusten sijoittamisen Saksaan. Tähän sisältyy SM-6- ja Tomahawk-ohjuksia, joiden lavetiksi Typhon todennäköisesti tulee. Tällä on tärkeä merkitys Natolle Venäjän uhkaa vastaan Euroopassa.
Typhon-patteri
Typhon-ajoneuvo ajetaan ulos C-17-koneesta Filippiineillä
Tähtiympyrä

Carlo Dolci, Madonna ja tähtiympyrä
Euroopan lippu.
Loreto diciembre
Tähtiympyrä on merkki, jossa tähdet muodostavat ympyräkuvion. Sitä on käytetty vertauskuvana yhtenäisyydelle, tasapainolle ja yhteisöllisyydelle. Se on myös usein osana ikoneissa. Raamatussa kerrotaan naisesta, jolla oli "pään päällä seppeleenä kaksitoista tähteä".
Lukua 12 on pidetty yhtenäisyyden ja täydellisyyden vertauskuvana. Muun muassa Euroopan lipussa on tähtiympyräkuvio. Tähtien määrällä ei ole mitään tekemistä EU:n jäsenmaiden määrän kanssa.
Kaatoja ja rännejä

| Kaatoja ja rännejä Tapani Kansalainen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. tammikuuta 2014
 Formaatti: CD, LP
 Tuottaja(t): Tapani Kansalainen
 Tyylilaji: rap
 Kesto: 41.37
 Levy-yhtiö: Monsp Records
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 8.
Tapani Kansalaisen muut julkaisut
| Clupea Harengus EP 2012 | Kaatoja ja rännejä 2014 | 52 kammioo 2018 |
Kaatoja ja rännejä on rap-artisti Tapani Kansalaisen 24. tammikuuta 2014 julkaistu pitkäsoitto. Se julkaistiin Monsp Recordsin kautta. Albumin kappaleista "Harjottelen näyttään kovanaamalta", "Kyttäjuttu", "33210 pt2" ja "Murphyn laki" on julkaistu musiikkivideot. Kaatoja ja rännejä nousi parhaimmillaan Suomen virallisen albumilistan kahdeksannelle sijalle.
Kappaleet

Intro – 2.12
Murphyn laki – 3.46
Kaikkee sitä jatsii – 3.23  (mukana Kalle Kinos)
Kaatoja ja rännejä – 3.09
Väkivaltamusaa – 4.08  (mukana Hannibal)
Kyttäjuttu – 4.42  (mukana Edorf & Huutava Vääryys)
Harjottelen näyttään kovanaamalta – 3.46
33210 pt2 – 4.08  (mukana Huutava Vääryys)
Ensimmäisen maailman ongelmii – 4.54
Stalkkeri – 3.43  (mukana Hi-Priestess)
Täällä haisee funkki – 3.46
Arvostelut

Keskisuomalainen: hyvä
Redrum-187:
Soundi:
Tyresånin vesistö

Ruotsin päävesistöalueet
Tyresånin vesistö (ruots. Tyresåns avrinningsområde, vesistöaluetunnus 62) muodostuu Itämeren pääaltaaseen laskevan Tyresånin ja sen sivujokien yhteisestä valuma-alueesta, jonka kokonaispinta-ala on 252 neliökilometriä. Se on yksi Ruotsin päävesistöalueista ja sen valuma-alue sijaitsee kokonaan Ruotsissa.
Pääuoma

Vesistöllä on kaksi lasku-uomaa mereen. Niiden keskivirtaama (MQ) on 2,05 kuutiometriä sekunnissa, mikä tekee alle 0,1 kuutiokilometriä vettä vuodessa.
Vesistön valuma-alue

Vesistö sijaitsee suuren Norrströmin vesistön (tunnus 61) itäpuolella merenrannikolla. Se on siellä ainoa päävesistö ja sitä ympäröi siellä mereen laskevien ojien ja purojen valuma-alueet.
Vesistön valuma-alue > Valuma-alueen piirteitä

Valuma-alueen maaperän yleisimmät maalajit ovat moreeni (6,4 %), turve (3,4 %), kalliomaa (48,1 %), hiekka ja sora (3,6 %), multamaa (14,5 %), savimaa (2,9 %) ja jäätikköjokijäänteet (0,5 %). Alueen maankäyttöä esittävät maiden käyttöluokitukset, joiden mukaan alueella on metsämaita (38,5 %), soita ja kosteikkoja (0,8 %), viljelymaita (3,2 %), taajamia ja pinnoitettuja alueita (48,0 %) sekä joutomaita (3,0 %). Näiden lisäksi on 6,5 % vesistöjä.
Vesistön valuma-alue > Virtaamia

SMHI on julkaissut tilastossaan Tyresånin virtaamien päivittäiset keskivirtaamat vuosilta 1981–2012. Niiden mukaan joen suiston lähellä sijaitsevassa mittauspisteessä joen keskivirtaama (MQ) on 2,22 kuutiometriä sekunnissa (m³/s), keskiylivirtaama (MHQ) on 7,54 m³/s ja keskialivirtaama (MNQ) on 0,36 m³/s . Toisen lähteen mukaan joen keskivirtaama on 2,05 m³/s ja keskiylivirtaama (MHQ) on 9,2 m³/s . Viereinen kaavio esittää SMHI:n julkaiseman tilaston kuukausittaisten keskivirtaamien arvoista lasketut keskiarvot. Sen mukaan kevättulva kestäisi huhtikuusta toukokuuhun ja sen huippu ajoittuisi huhtikuulle.
Käännös suomeksi
Ulsterin uudisasutus

Ulsterin kartta. Jaakko I:n uudisasutuspolitiikka koski kuutta kreivikuntaa (Donegal, Coleraine, Tyrone, Fermanagh, Cavan ja Armagh), jotka on tässä väritetty punaisella. Keltaisella väritetyt kolme kreivikuntaa (Antrim, Down ja Monaghan) olivat kruunusta riippumattoman spontaanin uudisasutuksen kohteena.
Ulsterin uudisasutus (engl. Plantation of Ulster) tarkoittaa protestanttisten englantilaisten ja skotlantilaisten uudisasukkaiden järjestelmällistä asuttamista Irlannin Ulsterin provinssiin 1600-luvun alussa kuningas Jaakko I:n hallitessa Englantia. Uudisasukkaat sijoitettiin pääasiassa maille, jotka oli takavarikoitu kapinallisiksi ryhtyneiltä irlantilaisilta päälliköiltä. Tarkoituksena oli saada Irlantiin suuri Englannille uskollinen väestönosa, mikä tekisi saaren alistamisen Englannin valtaan helpommaksi. 1600-luvun alussa tehdyn uudisasutuksen seuraukset näkyvät edelleen Pohjois-Irlannin väestöjakaumassa.
Englannin kruunun ohjaamasta asuttamisesta käytetään englanninkielistä termiä plantation, ’istuttaminen’.
Tausta

Irlanti oli 1500-luvun jälkipuoliskolla kapinoinut useasti Englannin valtaa vastaan. Englannin hovissa tajuttiin vähitellen, että pelkkä kapinoiden sotilaallinen tukahduttaminen ei riittäisi, vaan Irlantiin pitäisi saada kruunulle uskollisia asukkaita. Englannista oli lähetetty uudisasukkaita Irlantiin jo 1100-luvun normannivalloituksesta lähtien, mutta heidän jälkeläisensä olivat vähitellen omaksuneet irlantilaisten tavat ja asettuneet tukemaan kapinoita sen sijaan että olisivat pysyneet uskollisina kruunulle. Kysymys irlantilaisten lojaaliudesta tuli entistä hankalammaksi 1500-luvulla, jolloin Englannissa toteutettiin uskonpuhdistus, mutta Irlanti jäi katoliseksi. Monia irlantilaisia kirkonmiehiä ja muita merkkihenkilöitä pakeni mantereelle katolisiin maihin, mistä käsin englantilaiset pelkäsivät heidän ohjailevan kotimaansa mielialoja entistäkin englantilaisvastaisemmiksi.
Ensimmäinen laajamittainen uudisasutushanke käynnistettiin Desmondin kapinan jälkeen 1580-luvulla Munsterissa, jossa kruunu takavarikoi yli 100 000 hehtaaria kapinajohtajille kuuluneita maita. Niille oli tarkoitus asuttaa noin 8 000 uudisasukasta, mutta suunnitelma epäonnistui, osin siksi että maanjako oli altista keinottelulle ja monet maita hankkineet eivät aikoneetkaan muuttaa Irlantiin. Munsteriin asettui vain noin 1 500 uudisasukasta, joista pääosa lisäksi pakeni yhdeksänvuotisen sodan aikana.
Ulsterin alueelle oli jo 1500-luvun aikana alkanut oma-aloitteisesti muuttaa uudisasukkaita läheisestä Skotlannista. Lisäksi 1570-luvun alussa sinne oli yritetty perustaa kruunun ohjauksessa pieniä siirtokuntia, mutta nämä hankkeet olivat kaatuneet irlantilaisten vihamieliseen vastarintaan. Kun Hugh O’Neillin johtama kapina oli 1600-luvun alussa saatu kukistettua, päätettiin Ulsterin alueella käynnistää paljon laajamittaisempi uudisasutus. Sen käynnistämistä edisti ”jaarlien pakona” tunnettu tapahtuma: syyskuussa 1607 armahduksen saanut O’Neill ja joukko häntä tukeneita Ulsterin mahtimiehiä yllättäen pakeni laivalla Irlannista. Vaikka paon syyt olivat epäselvät, siihen osallistuneet voitiin julistaa kruunun vihollisiksi ja heidän maansa takavarikoitiin. Irlannin käskynhaltija Sir Arthur Chichester sai laatia suunnitelman rajoitetusta uudisasukkaiden sijoittamisesta näille maille. Viimeisen yllykkeen laajamittaisen uudisasutuksen käynnistämiselle antoi Cahir O’Doherty -nimisen paikallisen päällikön johtama pieni kapina vuonna 1608. Sen jälkeen Jaakko I:n neuvonantajat, muun muassa John Davies ja Francis Drake, saivat kuninkaan vakuuttumaan suunniteltua radikaalimman asutusohjelman tarpeellisuudesta.
Seuraukset

Ulsterista tuli vähitellen englantilais- ja skotlantilaistaustaisen maanomistajaluokan hallitsema. Monista tavallisista uudisasukkaista tuli vapaita talonpoikia, kun taas Ulsterin katolinen irlantilainen talonpoikaisväestö jäi maanvuokraajiksi tai joutui siirtymään syrjäisten ja huonosti tuottavien maiden viljelyyn. Ulsterin väestörakenne poikkesi tämän jälkeen ratkaisevalla tavalla muusta Irlannista. 1640-luvun alkuun mennessä Ulsterissa asui noin 40 000 protestanttista asukasta. Ulsterin uudisasukkaat joutuivat tilapäisesti pakenemaan 1640-luvun kapinoiden aikana, mutta he palasivat Oliver Cromwellin valloitettua Irlannin takaisin 1650-luvulla. Protestantit muodostuivat Ulsterin alueella väestön enemmistöksi 1700-luvun aikana.
Perinteisen näkemyksen mukaan protestanttien asuttaminen Ulsteriin 1600-luvulla loi pohjan sille irlantilaisten jakautumiselle, joka johti Pohjois-Irlannin erottamiseen muusta Irlannista vuonna 1921. Pohjois-Irlannin nykyisen uskonnollisen jaon ja Jaakko I:n asutuspolitiikan välillä ei kuitenkaan ole suoraviivaista yhteyttä, sillä protestanttien osuus on jo vuosisatojen ajan ollut suurin nimenomaan Antrimin ja Downin alueilla, joihin ei kohdistunut kruunun ohjaamaa uudisasuttamista, ja toisaalta asutusohjelman kohteina olleista kreivikunnista Donegal ei edes päätynyt osaksi Pohjois-Irlantia. Samaan aikaan ohjatun uudisasuttamisen kanssa tapahtuneella skottien spontaanilla muutolla Ulsteriin saattoikin olla suurempi merkitys lopputuloksen kannalta.
Aiheesta muualla

The Plantation of Ulster (englanniksi) BBC History
Irlannin saaren väestön uskonnollinen jakauma vuosina 1861 ja 2011: protestantit ovat enemmistönä punaisilla ja katoliset sinisillä alueilla. Vaikka protestantit keskittyvät Pohjois-Irlantiin, heitä on eniten niissä kreivikunnissa, joita Jaakko I:n ohjattu uudisasutuspolitiikka ei koskenut.
Turbo Outrun

| Turbo Outrun |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Sega AM2
Julkaisija:  Sega
Suunnittelija:  Yū Suzuki
Säveltäjä:  Hiroshi Kawaguchi
Julkaistu:  1989
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  kolikkopeli, Amiga, Amstrad CPC, Atari ST, Commodore 64, FM Towns, Sega Mega Drive, ZX Spectrum
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Turbo Outrun (myös Turbo Out Run) on Sega AM2:n kehittämä ja Segan julkaisema ajopeli. Peli julkaistiin kolikkopelinä vuonna 1989 ja sen jälkeen käännökset useille muille alustoille.
Peli on seuraaja Out Run -pelille.
Pelin idea

Pelissä pelaaja ajaa Ferrari F40- urheiluautolla kilpaa tietokoneen ohjaamaa Porsche 959-autoa ja aikarajaa vastaan halki Yhdysvaltojen eri osavaltioiden. Kilpailu alkaa pelissä New Yorkista ja päättyy Los Angelesiin, mikäli pelaaja ehtii kullakin tasolla tarkistuspisteelle ennen ajan loppumista. Ajo-osiot on jaettu neljään eri kappaleeseen, joissa kussakin on neljä tasoa. Pelaajan kyydissä on myös hänen tyttöystävänsä, joka menee Porschella ajavan kilpailijan kyytiin, jos tämä ehtii kappaleen lopussa olevalle tarkistuspisteelle ennen pelaajaa. Pelaaja voi kuitenkin saada hänet takaisin omaan autoonsa voittamalla Porschen seuraavan kappaleen lopussa. Saapumalla kappaleen loppuun ennen Porschea pelaaja saa myös 1 000 000 lisäpisteen bonuksen.
Erot alkuperäiseen Out Runiin

Jatko-osassa oli joitakin eroja ensimmäiseen Out Runiin verrattuna. Pelaaja ajaa pelissä edelleen Ferrarilla, mutta Testarossan sijasta autona on avokattoinen F40, johon liittyi myös pelin muistetuin ominaisuus: pelaaja pystyi halutessaan käyttämään turboa, joka tilapäisesti lisäsi auton huippunopeutta. Turboa ei kuitenkaan voinut käyttää pelissä rajattomasti, sillä liikakäyttö johti ylikuumenemiseen, jolloin turbo oli tilapäisesti poissa käytöstä.
Alkuperäisen Out Runin haarautuvat tiet eivät päätyneet jatko-osaan, vaan ajettu reitti oli aina sama.
Ajo-osiot oli jaettu pelissä neljään kappaleeseen, joiden välillä autoon oli mahdollista laittaa yksi kolmesta viritysosasta: korkeatehoisempi moottori, erikoisturbo ja parempipitoiset renkaat.
Musiikki

Jeroen Tel palkittiin ECTS-messuilla Commodore 64 -version musiikista.
Vastaanotto

Pelin Amiga-versio on saanut Amiga Format -lehden arvostelussa arvosanaksi 70%.
Pelin Commodore 64 -versio on saanut Zzap!64 -lehden arvostelussa arvosanaksi 97%.
Aiheesta muualla

Turbo Out Run MobyGamesissa (englanniksi)
Turbo Out Run Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
Turbo Out Run Hall of Light -sivustolla (englanniksi)
Turbo OutRun Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Outapaju

| Outapaju> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Pajukasvit Salicaceae
Suku::  Pajut Salix
Laji::  Mustuvapaju myrsinifolia
Alalaji::  borealis  (Fr.) Hyl.
Synonyymit
 Salix borealis (Fr.) Nasarow 
Katso myös
   Outapaju Wikispeciesissä  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oudanmustuvapaju eli outapaju (Salix myrsinifolia subsp. borealis, syn. Salix borealis) on mustuvapajun (Salix myrsinifolia) pohjoinen alalaji.
Ulkonäkö

Outapaju kasvaa mustuvapajun nimialalajia etelänmustuvapajua (subsp. myrsinifolia) useammin puumaiseksi, 4–8 metriä korkeaksi. Sen haarat ovat karvaisia, vuosikasvaimet ja silmut ovat pitkäkarvaisia. Lehtien lapa on 6–7 senttimetriä pitkä ja soikea. Lehdet ovat sekä ylä- että alapinnalta karvaisia. Alalaji kukkii vasta lehtien puhjettua.
Outapaju Suomessa

Outapaju on yksi kolmesta mustuvapajun Suomessa kasvavasta alalajista. Se kasvaa yleisenä aivan pohjoisimmassa Lapissa ja harvinaisena paikoin etelämpänä Pohjois-Suomessa. Sen kasvupaikkoja ovat lehdot, lehtomaiset metsät ja rehevät korvet. Enontekiön ja Utsjoen tunturilehdoissa ja rehevissä tunturikoivikoissa outapajua tavataan usein puuna pääpuulajin tunturikoivun lisäksi.
Aiheesta muualla

Kasviatlas 2022: Oudanmustuvapajun (Salix myrsinifolia subsp. borealis) levinneisyys Suomessa.
Pinkka – Lajintuntemuksen oppimisympäristö: Oudanmustuvapaju (Salix myrsinifolia subsp. borealis)
Suomalaiset lehtipuut
euroopanpähkinäpensas
halava
harmaaleppä
hieskoivu
jokipaju
korpipaatsama
kotipihlaja
kynäjalava
metsähaapa
metsälehmus
metsäomenapuu
metsävaahtera
mustuvapaju
orapaatsama
outapaju
raita
rauduskoivu
ruotsinpihlaja
saarni
suippuorapihlaja
suomenpihlaja
talvikkipaju
tammi
tervaleppä
tunturikoivu
tuomi
tylppöorapihlaja
vuorijalava
Torron asteikko

Torron asteikko mittaa tornadojen voimakkuutta. Se perustuu havaittuun tuulennopeuteen, tutkamittauksiin ja tornadon tekemiin vaurioihin ja on Fujitan asteikkoa tarkempi. Asteikko alkaa nollasta ja on yläpäästään avoin. Heikko tornado T0 on 17–24 m/s, supertornado T10 on 121–134 m/s.
Aiheesta muualla

Tietoa eri asteikoista (Arkistoitu – Internet Archive)
Ordre national du Québec

Ritarikunnan lippu
Ordre national du Québec on Kanadan Québecin provinssin myöntämä kunniamerkki. Kunniamerkki perustettiin 20. kesäkuuta 1984 Québecin varakuvernöörin Jean-Pierre Côtén ja Québecin pääministerin René Lévesquen avustuksella. Kunniamerkki on ranskankielisen Amerikan korkein kunnianosoitus. Kunniamerkki myönnetään pääasiassa Québecissä syntyneille tai siellä asuville, mutta se voidaan myöntää myös provinssin ulkopuoliselle. Merkki voidaan myöntää myös henkilön kuoltua. Provinssin ulkopuolisen henkilön kunniamerkin myöntää aina provinssin pääministeri, ja se myönnetään pääasiallisesti henkilölle, joka on tehnyt Québeciä tai ranskan kieltä tunnetuksi.
Palkittuja henkilöitä > Québeciläiset > Grand officier

Jean Victor Allard (1985), Kanadan puolustusvoimien päällikkö (seuraava ylipäälliköstä)
Lucien Bouchard (2008), 27. Québecin pääministeri (1996-2001)
Robert Bourassa (2008; postuumisti), 22. Québecin pääministeri (1970-1976, 1985-1994)
Leonard Cohen (2008), laulaja-lauluntekijä
Jean Drapeau (1987), Montréalin pormestari
Marcelle Ferron (1992), taidemaalari ja lasimaalaustaiteilija
Armand Frappier (1985), tutkija
Daniel Johnson, Jr. (2008), 25. Québecin pääministeri (1994)
Pierre-Marc Johnson (2008), 24. Québecin pääministeri (1985)
Phyllis Lambert, arkkitehti
Bernard Landry (2008), 28. Québecin pääministeri (2001-2003)
Félix Leclerc (1985), laulaja-lauluntekijä
Jean-Paul Lemieux (1997, postuumisti), taidemaalari
René Lévesque (2008; postuumisti), 23. Québecin pääministeri (1976-1985)
Brian Mulroney (2002), 18. Kanadan pääministeri
Jacques Parizeau (2008), 26. Québecin pääministeri (1994-1996)
Jean-Paul Riopelle (Officer 1988, sai arvon Grand Officer 1994), taiteilija
Jean Vanier hyväntekijä, teologi, L'Arche-järjestön perustaja
Gilles Vigneault (Chevalier 1985, sai arvon Grand Officier 2000), laulaja-lauluntekijä
Palkittuja henkilöitä > Québeciläiset > Officier

Michel Brault (2003), elokuvatuottaja
Solange Chaput-Rolland (1985), kanadalainen poliitikko
Bernard Derome (2006), uutistenlukija
Céline Dion (1998), laulaja
Léon Dion (1990), kirjailija, opettaja, intellektuelli
Fernand Dumont (1992), kirjailija, intellektuelli
Phil Gold (1989), tieteilijä, lääkäri
Denise Filiatrault (2000), näytelmäkirjailija, näyttelijä
Anne Hébert (1985), kirjailija
Robert Lepage (1999), näytelmäkirjailija, elokuvaohjaaja
Gaston Miron (1996), runoilija
Ted Moses (2002), intiaanipäällikkö
Lise Payette (2001), poliitikko, kirjailija
Hubert Reeves (1994), astrofyysikko
Maurice Richard (1985), jääkiekkoilija
Jacques Villeneuve (1998), F1-kuljettaja
Palkittuja henkilöitä > Québeciläiset > Chevalier

Denys Arcand (1990), elokuvatuottaja, ohjaaja
Frédéric Back (1989), animaattori
Denise Bombardier (2000), journalisti
Gaétan Boucher (1985), kilpaluistelija
Pierre Bourque (1993), Montréalin pormestari
Françoise David (1999), aktivisti
Yvon Deschamps (2001), koomikko
Jean Duceppe (1985), näyttelijä
Diane Dufresne (2002), laulaja, taidemaalari
Marc Favreau (1995), näyttelijä
Jean-Pierre Ferland, laulaja-lauluntekijä
Madeleine Ferron (1992), kirjailija
Jacques Godbout (1998), kirjailija, elokuvantekijä
Marc-Andre Hamelin, pianisti
Pauline Julien (1997), laulaja-lauluntekijä
Marie-Claire Kirkland Casgrain (1985), poliitikko
Guy Lafleur (2005), jääkiekkoilija
Guy Laliberté (1997), Cirque du Soleilin perustaja
Claude Léveillé (1998), laulaja-lauluntekijä
Raymond Lévesque (1997), laulaja-lauluntekijä
Édouard Lock (2001), tanssija
Louis Lortie (1998), pianisti
Norman McLaren (1985), animaattori, elokuvantekijä
Pierre Nadeau (1992), journalisti
Julie Payette (2000), astronautti
Oscar Peterson (1991), jazzmuusikko
Luc Plamondon (1990), säveltäjä
Ghislain Picard (2003), aktivisti
Léa Roback (2000), aktivisti
Jean-Louis Roux (1989), näyttelijä
Michel Tremblay (1991), näytelmäkirjailija, kirjailija
Palkittuja henkilöitä > Quebecin ulkopuoliset > Grand officier

Charles Dutoit (1995), kapellimestari
Palkittuja henkilöitä > Quebecin ulkopuoliset > Officier

Raymond Barre (1986), Ranskan pääministeri
Jacques Chirac (1987), entinen Ranskan presidentti (kunniamerkin myöntämisen aikaan Pariisin pormestari)
Laurent Fabius (1986), Ranskan pääministeri
Alain Juppé (1996), Ranskan pääministeri
Jordi Pujol (1996), Katalonian presidentti
Lionel Jospin (1998), Ranskan pääministeri
Antonine Maillet (1990), New Brunswickistä kotoisin oleva acadialainen kirjailija ja näytelmäkirjailija
Alain Peyrefitte (1998), ranskalainen poliitikko
Philippe Séguin (2000), Ranskan kansalliskokouksen presidentti
Jean-Pierre Raffarin (2003), Ranskan pääministeri
Michel Rocard (2000), Ranskan pääministeri
Edmund Stoiber (2003), entinen Baijerin osavaltion pääministeri
Vaira Vīķe-Freiberga (2006), entinen Latvian presidentti
Palkittuja henkilöitä > Quebecin ulkopuoliset > Chevalier

Gérard Depardieu (2002), näyttelijä
Michel Drucker (2001), televisiojuontaja
Bernard Pivot (2001), televisiojuontaja
David Azrieli (1999), arkkitehti