stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Magnus Carlsen
Shakkiura > Alkuvuodet

Magnus Carlsen syntyi Tønsbergin pikkukaupungissa vuonna 1990. Hänen vanhempansa Henrik ja Sigrun Carlsen ovat insinöörejä, ja isä pelaa shakkia kerhotasolla. Carlsenilla on isosisko ja kaksi pikkusiskoa.
Carlsenit muuttivat Henrik Carlsenin työn perässä vähäksi aikaa Suomeen alkuvuonna 1995. Magnuksella oli jo havaittu olevan poikkeuksellisen hyvä muisti ja keskittymiskyky, joten hänen isänsä yritti Suomessa opettaa hänelle shakkia. Aluksi Carlsen ja hänen isosiskonsa eivät osoittaneet peliä kohtaan taipumusta tai kiinnostusta, mutta myöhemmin kahdeksanvuotiaana Carlsen kiinnostui pelistä tosissaan. Hän luki isänsä shakkikirjat, ja vuotta myöhemmin hän pelasi ensimmäisessä turnauksessaan, Norjan nuorten mestaruusturnauksessa 1999, jossa hän sai tuloksen 6,5/11.
Carlsen sai yhdeksänvuotiaana valmentajakseen nuoren norjalaisen Torbjørn Ringdal Hansenin. Valmennusta oli kolmen pojan ryhmässä muutama tunti viikossa. Carlsen kehittyi pelaajana hyvin nopeasti, ja vuoden 1999 lopulla hänen vahvuuslukunsa ylitti jo ensimmäisen luokan pelaajan rajan 1 900.
Vuonna 2002 Carlsenin valmentajaksi oli tullut norjalainen suurmestari Simen Agdestein, ja hänellä oli puoli vuotta kestänyt sponsorisopimus norjalaisen tietokonealan yrityksen kanssa. Voitettuaan kaksi Norjan juniorimestaruutta ja pelattuaan runsaasti turnauksia Norjassa ja Euroopassa Carlsen nosti vuonna 2002 vahvuuslukunsa jo 2 300:n tuntumaan, minkä ansiosta hänet otettiin ensimmäiseen aikuisten Norjan mestaruusturnaukseensa. Siellä hän sai tuloksen 3/8. Hänen menestyksestään kirjoitettiin lehtijuttuja jo ulkomaita myöten.
Carlsen voitti hopeaa vuoden 2002 nuorten EM-turnauksessa. Hän solmi Microsoftin kanssa sponsorisopimuksen ja sijoittui kolmanneksi vuoden 2003 Norjan mestaruusturnauksessa. Hän saavutti kolmannen ja ratkaisevan kiinnityksen kansainvälisen mestarin arvoon 12-vuotiaana toiseksi nuorimpana maailmassa.
Carlsenin vanhemmat ottivat vuonna 2003 töistään vapaata, ja koko perhe lähti vuodeksi kiertämään Eurooppaa, jotta Magnus saisi pelata hyviä pelaajia vastaan. Koulusta poissa olleet lapset saivat vanhemmiltaan kotiopetusta. Carlsen saavutti mitaleita oman ikäluokkansa Euroopan- ja maailmanmestaruuskilpailussa, ja hän pelasi vuoden aikana 150 kilpailupeliä. Hän nosti vahvuuslukunsa 2 484:ään ja oli jo Norjan kuudenneksi vahvin pelaaja.
Shakkiura > Suurmestarina

Carlsen saavutti ensimmäisen suurmestarin tavoitetuloksensa voittaessaan Wijk aan Zeen turnauksen C-ryhmän tammikuussa 2004. Toisen suurmestarikiinnityksensä Carlsen sai heti sen jälkeen Aeroflot Openissa tuloksella 5,5/9. Kolmannen ja ratkaisevan suurmestarikiinnityksensä Carlsen sai Sigemanin kutsuturnauksessa Ruotsissa huhtikuussa 2004. Näin Carlsenista tuli 13-vuotiaana historian toiseksi nuorin suurmestari.
Carlsen sai paikan villillä kortilla cup-muotoiseen vuoden 2004 MM-ehdokasturnaukseen. Hän putosi kilpailusta ensimmäisen kierroksen häviöllään Levon Aronjanille. Vuoden 2005 World Cupissa Venäjällä Carlsen selviytyi 16 parhaan joukkoon. Voitettuaan katkaisupelit hän sijoittui turnauksen 10 parhaan joukkoon, mikä toi hänelle paikan Kansainvälisen shakkiliitto FIDE:n MM-ehdokasturnaukseen 2007. Siinä Carlsen hävisi jälleen Aronjanille ensimmäisellä kierroksella. Edellisenä kesänä Carlsen oli voittanut ensimmäisen Norjan-mestaruutensa.
Carlsen sijoittui vuonna 2007 jaetulle toiselle sijalle arvostetussa Linaresin turnauksessa. Hän voitti samana vuonna Bielin shakkifestivaalien pääryhmän. Voitto oli hänen ensimmäinen korkean tason turnausvoittonsa.
Carlsen sijoittui tammikuussa 2008 jaetulle ykkössijalle Wijk aan Zeen turnauksessa, ja sen jälkeen kakkoseksi Linaresin turnauksessa. Aerosvit-turnauksen hän voitti. Turnausmenestyksensä ansiosta Carlsen nousi maailman rankinglistalla viidenneksi. Syyskuussa 2008 Carlsen nousi epävirallisella Live Top List -vahvuuslistalla hetkellisesti maailman ykköseksi.
FIDE:n päätettyä muuttaa MM-valintaperusteita kesken GP-sarjan vuonna 2008 Carlsen ja englantilainen Michael Adams keskeyttivät yhtenä valintakilpailuna toimineen FIDE Grand Prix 2008–2010 -turnaussarjan kahden osakilpailun jälkeen.
Keväällä 2009 entinen maailmanmestari Garri Kasparov alkoi toimia Carlsenin henkilökohtaisena valmentajana. Saman vuoden lokakuussa Carlsen voitti turnauksen Nanjingissa tuloksella 8/10. Tuloksen ansiosta hänestä tuli kautta aikojen viides pelaaja (Kasparovin, Kramnikin, Anandin ja Topalovin jälkeen), joka on ylittänyt FIDE:n listalla 2 800 Elo-pisteen rajan. Marraskuussa 2009 Carlsen voitti Moskovassa pikashakin maailmanmestaruuden.
19-vuotias Carlsen nousi tammikuussa 2010 kaikkien aikojen nuorimpana maailmanlistan kärkeen. Saman vuoden marraskuussa Anand ohitti hänet väliaikaisesti rankingin ykkösenä. Maaliskuussa 2010 Carlsen ilmoitti, että tiivis yhteistyö Kasparovin kanssa päättyy.
Carlsen voitti vuoden 2009, 2010 ja vuoden 2011 shakin Oscarin.
Carlsen vetäytyi 2010 Maailman shakkiliiton FIDE:n ehdokasotteluista 2011, joihin hän oli saanut paikan vahvuuslukunsa perusteella. Syyksi hän sanoi karsintajärjestelmän, jota hän piti epäreilusti hallitsevaa mestaria suosivana ja yleensäkin epätyydyttävänä.
Tammikuussa 2013 Carlsen saavutti vahvuusluvun 2 861, jolla hän ohitti Kasparovin maailmanennätyksen (2 851). Toukokuussa 2014 Carlsen ylsi vahvuuslukuun 2 882, joka on hänen uransa toistaiseksi korkein luku.
Shakkiura > Maailmanmestarina

Carlsen päätti lähteä tavoittelemaan maailmanmestaruutta, koska FIDE oli edellisen MM-ehdokasturnauksen jälkeen muovannut sääntöjä Carlsenille sopivammiksi. Carlsen voitti maaliskuussa 2013 Lontoossa järjestetyn ehdokasturnauksen pistein 8,5/14 ja pääsi näin haastamaan hallitsevan maailmanmestarin Viswanathan Anandin MM-ottelussa.
Carlsen voitti maailmanmestaruusottelussa marraskuussa 2013 Anandin pistein 6½–3½. Siten hänestä tuli 22-vuotiaana kuudestoista kiistaton shakin maailmanmestari.
Carlsen säilytti maailmanmestaruuden vuonna 2014 ottelussa haastaja Anandia vastaan. Marraskuussa 2016 Carlsen puolusti menestyksekkäästi maailmanmestaruuttaan haastaja Sergei Karjakinia vastaan. Kamppailu oli tiukka, sillä Carlsen voitti vasta tie-breakin jälkeen ottelun ollessa tilanteessa 6–6. Kaksi vuotta myöhemmin Carlsen pelasi  marraskuun 2018 MM-ottelussa Fabiano Caruanaa vastaan. Kaikki 12 klassisilla aikarajoilla pelattua peliä päättyivät tasan, mutta Carlsen voitti lopulta ratkaisevat nopeat pelit säilyen maailmanmestarina. Vuoden 2021 MM-ottelussa Carlsen puolusti mestaruuttaan menestyksellisesti venäläistä Jan Nepomnjaštšia vastaan.
Carlsen saavutti 2010-luvun lopulla alkaneen ennätyksellisen 125 pelin mittaisen tappiottoman putken, joka katkesi lokakuussa 2020.
Carlsen ilmoitti heinäkuussa 2022 luopuvansa maailmanmestaruudestaan ilman ottelua. Vuoden 2023 mestaruusottelu käytiin Jan Nepomnjaštšin ja Ding Lirenin välillä. Ottelu päättyi Ding Lirenin voittoon, ja hänet kruunattiin Carlsenin seuraajaksi maailmanmestarina.
Shakkiura > Maailmanmestaruuden jälkeen

Luovuttuaan perinteisen shakin maailmanmestaruudesta Carlsen on sanonut aikovansa pelata aiempaa vähemmän shakkia pitkillä miettimisajoilla, ja keskittyvänsä enemmän nopeaan shakkiin ja shakki960-shakkivarianttiin. Hän on kuitenkin säilyttänyt paikkansa shakin rankinglistan ykkössijalla myös perinteisessä shakissa.
Carlsen voitti joulukuussa 2023 jälleen sekä nopean että pikashakin maailmanmestaruudet Uzbekistanissa. Pikashakin mestaruus oli Carlsenille jo seitsemäs ja nopean shakin mestaruus viides.
Carlsenin erimielisyydet maailman shakkiliiton kanssa kärjistyivät New Yorkissa joulukuussa 2024, kun Carlsen kieltäytyi noudattamasta nopean shakin MM-kilpailun pukukoodia. Saatuaan sakon ja yhden kierroksen pelirangaistuksen Carlsen jätti koko kilpailun kesken. Lisäksi hän syytti shakkiliittoa Carlsenin suosimassa shakkivariantissa järjestetyn turnaussarjan osanottajien painostamisesta.
Pelityyli

Carlsenin pelityyli on rinnastettu Anatoli Karpovin, Tigran Petrosjanin ja José Raúl Capablancan kaltaisten maailmanmestarien pelityyliin, johon kuuluu harmonian ja nappuloiden yhteispelin sekä strategisten loppupelien ymmärrys, pelilaudan tapahtumien hallinta sekä vastustajan suunnitelmien estäminen. Carlsen ei aina pyri saamaan avauspelissä teoreettista etua. Hän tavoittelee sen sijaan pelikelpoisia keskipeliasemia, jotka hän pystyy pelaamaan paremmin kuin vastustajansa. Carlsenilla on kyky luoda voittomahdollisuuksia yksinkertaisissa ja tasaväkisissä asemissa, jotka vaikuttavat vastustajalle harmittomilta.
Ottelut

| vuosi | vastustaja | tulos | pelipaikka | pisteet | pisteet | huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2008 | Péter Lékó | voitto | Miskolc | 5−3 | +2−0=6 | Nopean shakin ottelu |
| 2013 | Borki Predojević | voitto | Lillehammer | 2½–1½ | +1-0=3 | Nopean shakin ottelu |
| 2013 | Viswanathan Anand | voitto | Chennai | 6½–3½ | +3−0=7 | Shakin maailmanmestaruusottelu 2013 |
| 2014 | Viswanathan Anand | voitto | Sotši | 6½–4½ | +3-1=7 | Shakin maailmanmestaruusottelu 2014 |
| 2016 | Sergei Karjakin | voitto | New York | 6–6 | +1−1=10 | Shakin maailmanmestaruusottelu 2016 |
| 2018 | Fabiano Caruana | voitto | Lontoo | 6–6 | +0−0=12 | Shakin maailmanmestaruusottelu 2018 |
| 2021 | Jan Nepomnjaštši | voitto | Dubai | 7½–3½ | +4−0=7 | Shakin maailmanmestaruusottelu 2021 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Magnus Carlsen.com (englanniksi)
Chessgraphs.com rating history for Magnus Carlsen, graphed in comparison to other top chess players
Magnus Carlsen ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
FIDE-kortti: Magnus Carlsen (englanniksi)
Shakin maailmanmestarit
| --- | --- |
Kiistattomat (1886–1993)::  Steinitz  Lasker  Capablanca  Euwe  Alehin  Smyslov  Tal  Botvinnik  Petrosjan  Spasski  Fischer  Karpov  Kasparov 
FIDE:n maailmanmestarit 1993–2006::  Halifman  Ponomarov  Kasymdžanov  Topalov 
PCA:n maailmanmestarit 1993–2006::  Kasparov  Kramnik 
Yhdistymisen jälkeen 2006 alkaen::  Kramnik  Anand  Carlsen  Ding  Gukesh 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef 
Carlsen Bilbaossa 2008, takanaan seisomassa vastustaja Teymur Rəcəbov.
Carlsen pelaamassa Fabiano Caruanaa vastaan vuoden 2018 MM-ottelussa.
Carlsen tammikuussa 2023 Tata Steel -turnauksessa.
Käpysaari (Tervo)

Käpysaari
| --- | --- |
Sijainti:  Tervo Pohjois-Savo Suomi
Vesialue:  Iisvesi–Virmasvesi–Rasvanki
Korkein kohta:  135 m 
Pinta-ala:  4,93 km²  
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Käpysaari on Pohjois-Savon Tervossa Iisvesi–Virmasvesi–Rasvangin järvessä sijaitseva asuttu saari.
Yleistä

Käpysaari on 5,6 kilometriä pitkä ja 2,2 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 4,93 neliökilometriä . Se sijaitsee järvenosien keskellä siten, että saaren länsirannat ovat Iisvettä, kaakkoisrannat Virmasvettä ja koillisrannat Rasvankia. Käpysaareessa on leveä eteläosa, ja 2,6 kilometriä pitkä sekä 350–830 metriä leveä Aironiemi. Niemen kannaksen eri puolilla sijaitsevat Herrasenlahti ja Häyrynlahti. Muita ovat länsirannikon Ärminniemi, jonka suojaan jää Käpylahti, ja eteläpään Kiviniemi. Saaren maaperä on enimmäkseen hiekkamoreenia . Saaren suurin mäki sijaitsee Aironiemen keskellä, jossa kallioinen Karjalaisenvuori kohoaa 135 metriä mpy. eli 37 metriä järven yläpuolelle . Tämän ja luoteessa sijaitsevan Pulkkilansaaren väliin jää kapeimmillaan 50-metrinen Airosalmi. Mantereeseen kuuluva Lieteniemi lähes kohtaa Käpysaaren Kiviniemen kohdalla, jossa Lietesalmi on kapeimmillaan 30 metriä leveä. Salmen yli kulkee kylätien silta, jonka silta-aukko on vieläkin kapeampi. Itäpuolinen Linnonsaaren ja Käpysaaren välissä on matala ja kivinen Siltasalmi. Se olisi yli 70 metriä leveä, mutta pengertien silta-aukko kaventaa sitä lisää.
Käpysaari ei ole järvellä yksin. Edellä mainittujen Linnonsaaren ja Pukkilansaaren lisäksi sen läheltä löytyy pienempiä saaria. Iisvedessä sijaitsee Airosalmessa Rauniosaari ja Peurasaari, Lietesalmen pohjoispuolella Käpy- ja Sammakkolahdella Rovonsaari. Rasvangin puolella Aironiemen itäpuolella ovat esimerkiksi Luhdansaari, Nuuvinsaari, Ahosaari, Koukkusaari, Haasiansaaret, Kangassaari ja Häyrynsaaret. Virmasveden puolella jäävät Mertasaari, Miekkakallio, Jäppisensaari ja Pirttisaari Linnonsaaren ja tämän saaren väliin.
Saareen tulee Suonenjoen Mustolanmäeltä seututieltä 548 alkava yhdystie 16151, joka seuraa Lieteniemeä ja ylittää Lietesalmen Käpysaaren eteläpäässä. Tie kulkee Käpysaaren eteläosan poikki ja ylittää Siltasalmen siirtyen Linnonsaareen, jossa se päättyy Linnonsalmen rantaan. Karttapaikkaan on merkitty pari kilometriä pitkä talvitie, joka yhdistää Linnonsaaren Soukanlahden vastarannan Kellonniemeen. Saaressa on kolme kiinteästi asuttua tilaa ja lisäksi noin 20 vapaa-ajan asuntoa. Asutus muodostaa yhdessä Linnonsaaren asutuksen kanssa Käpysalon kulmakunnan. Saari on mainittu Valtioneuvoston asetuksessa saaristokunnista ja muiden kuntien saaristo-osissa (2012–2015) .
Luontoarvoja

Saaren Rasvingin puoleisille rannoille ja pääosin Aironiemeen on perustettu usean maapalstan luonnonsuojelualueita. Laajin suojelualue on nimeltään Aironiemen suojelualue, joka muodostaa 2,6 kilometriä pitkän kaistaleen Rasvangin rantametsiä. Suojelualue muodostuu useasta maapalstasta. Turpeenniemi on erillinen Rasvangin saariston luonnonsuojelualueeseen kuuluva metsäpalsta. Aironiemen eteläpuolelle Häyrynlahden etelärantaan on merkitty vielä Häyrynlahden suojelualue. Suojelualueet ovat yksityisomistuksessa.
Elias Ulander

| Elias Ulander> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 13. maaliskuuta 1997 (ikä 27) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Ulle, Nestori
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  86 kg
Seura
Seura:  Kiekko-Vantaa
Sarja:  Mestis
Pelinumero:  25
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Seurat:  HIFK (SML) KooKoo (SML) Jokipojat (Mestis) Pelicans (SML) Frederikshavn White Hawks (Tanska) HK Spišská Nová Ves (SloEL) HPK (SML) Västerviks IK (HA) KHT (II-div.)
Elias Ulander (s. 13. maaliskuuta 1997 Helsinki) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Mestis-joukkue Kiekko-Vantaassa.
Ura > Maajoukkueura

Ulander on pelannut neljä poikien maaottelua.
Muuta

Ulander valmistui ylioppilaaksi Mäkelänrinteen lukiosta keväällä 2017.
Supercharged

| Supercharged The Offspring |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2022-2024
 Julkaistu: 11. lokakuuta 2024
 Tuottaja(t): Bob Rock
 Tyylilaji: punk rock
 Kesto: 32.15
 Levy-yhtiö: Concord Records
Listasijoitukset
 Suomi: 9. (fyysiset albumit)
Offspringin muut studioalbumit
| Let the Bad Times Roll 2021 | Supercharged 2024 |   |
Singlet albumilta Supercharged
 ”Make It All Right” Julkaistu: 7. kesäkuuta 2024  ”Light It Up” Julkaistu: 2. elokuuta 2024  ”Come to Brazil” Julkaistu: 13. syyskuuta 2024  ”Ok, But This Is The Last Time” Julkaistu: 11. lokakuuta 2024
Supercharged on punk rock -yhtye The Offspringin 11. studioalbumi, joka julkaistiin 11. lokakuuta 2024. Albumin tuotti Bob Rock, joka oli työskennellyt yhtyeen kanssa myös sen kolmella edellisellä studioalbumilla. Albumi on Offspringin ensimmäinen, jolla on mukana basisti Todd Morse, kosketinsoittaja Jonah Nimoy sekä rumpali Brandon Pertzborn. Albumilta on julkaistu singlenä kappaleet ”Make It All Right”, ”Light It Up”, ”Come to Brazil” ja ”Ok, But This Is the Last Time”.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säv. ja san. Dexter Holland.
| Kappalelista |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Looking Out for #1 | 3.16 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Light It Up | 2.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Fall Guy | 2.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Make It All Right | 3.34 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Ok, But This Is the Last Time | 3.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Truth in Fiction | 2.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Come to Brazil | 4.19 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Get Some | 2.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Hanging by a Thread | 3.26 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | You Can't Get There from Here | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 32.15 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano > The Offspring

Dexter Holland – laulu, rytmikitara, bassokitara, kosketinsoittimet (1, 10)
Noodles – soolokitara
Todd Morse – bassokitara
Jonah Nimoy – kosketinsoittimet
Brandon Pertzborn – rummut (2, 3, 6, 10)
Kokoonpano > Lisähenkilöt

Josh Freese – rummut (kaikki paitsi 2, 3, 6, 10)
Bob Rock – kitara, taustalaulu
Adam Greenholtz – kosketinsoittimet (1, 3–5, 9, 10), taustalaulu
Jamie Muhobera – kosketinsoittimet (1)
Dave Pierce – kosketinsoittimet, jouset (5, 9)
Rebecca Shoiche – taustalaulu kappaleessa ”Make It All Right”
Adam Garrett – taustalaulu
Arvostelut

Soundi:
Transformers One

| Transformers One |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Josh Cooley
Käsikirjoittaja:   Eric Pearson  Andrew Barrer  Gabriel Ferrari 
Perustuu:  Hasbron lelusarjaan Transformers
Tuottaja:   Lorenzo di Bonaventura  Tom DeSanto  Don Murphy  Michael Bay  Mark Vahradian  Aaron Dem 
Säveltäjä:  Brian Tyler
Leikkaaja:  Lynn Hobson
Pääosat:   Chris Hemsworth  Brian Tyree Henry  Scarlett Johansson  Keegan-Michael Key  Steve Buscemi  Laurence Fishburne  Jon Hamm 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:   Paramount Animation  Hasbro Entertainment  New Republic Pictures  Di Bonaventura Pictures  Bayhem Films 
Levittäjä:  Paramount Pictures
Ensi-ilta:   2024-9-1111. syyskuuta 2024 (Sydney)  2024-9-2020. syyskuuta 2024 (Yhdysvallat ja Suomi)  
Kesto:  104 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Transformers One on vuonna 2024 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva. Se on ensimmäinen teatterilevitykseen tehty kokopitkä Transformers-animaatioelokuva sitten elokuvan The Transformers: The Movie (1986) ja myös ensimmäinen kokopitkä Transformers-elokuva, jossa ei esiinny lainkaan ihmisiä. Elokuvan ohjasi Josh Cooley, ja käsikirjoittivat Eric Pearson, Andrew Barrer ja Gabriel Ferrari. Pääosissa ovat Chris Hemsworth, Brian Tyree Henry, Scarlett Johansson, Keegan-Michael Key, Steve Buscemi, Laurence Fishburne ja Jon Hamm.
Paramount Pictures antoi maaliskuussa 2015 Akiva Goldsmanille, Michael Baylle, Steven Spielbergille ja Lorenzo di Bonaventuralle tehtäväksi koota ”käsikirjoittajien huone” luomaan ideoita tuleville Transformers-elokuville. Kun Barrer ja Ferrari liittyivät siihen saman vuoden toukokuun aikana, yhdeksi ideoista muodostui Cybertronille sijoittuva animaatioelokuva. Elokuva julkistettiin elokuussa 2017, ja huhtikuussa 2020, Cooley palkattiin sen ohjaajaksi. Elokuvan virallinen nimi ja ääninäyttelijät paljastettiin huhtikuussa 2023, ja sen animoinnista vastasi Industrial Light & Magic.
Transformers One sai ensi-iltansa Yhdysvalloissa ja Suomessa 20. syyskuuta 2024.
Ääninäyttelijät

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Chris Hemsworth | Tuukka Haapaniemi | Orion Pax / Optimus Prime |
| Brian Tyree Henry | Jussi Chydenius | D-16 / Megatron |
| Scarlett Johansson | Alina Jefremoff | Elita-1 |
| Keegan-Michael Key | Juha Viitala | B-127 |
| Steve Buscemi | Heikki Kujanpää | Starscream |
| Laurence Fishburne | Markus Bäckman | Alpha Trion |
| Jon Hamm | Tero Koponen | Sentinel Prime |
| Vanessa Liguori | ? | Airachnid |
| Jon Bailey | Janne Komppa | Soundwave |
| Jason Konopisos | Mikko Penttilä | Shockwave |
| Evan Michael Lee | ? | Jazz |
| James Remar | ? | Zeta Prime |
| Isaac C. Singleton Jr. | Osku Ärilä | Darkwing |
| Steve Blum | J-P Salo | Iacon 5000:n selostaja |
| Jinny Chung | ? | Chromia |
| Jinny Chung | Raili Raitala | Arcee |
| Josh Cooley | ? | Skywarp |
Muissa rooleissa: Amy Burgess, Heljä Heikkinen, Julius Nuora, Kasperi Nordman, Liisa Ahonen, Matti Leino, Mikko Renfors, Pinja Hanski ja Roope Saarelma.
Ääninäyttelijät > Suomenkielinen versio

| --- | --- |
Dubbausstudio:: Eurotroll
Ohjaus/äänitys:: Mikko Renfors
Käännös:: Jukka Tiirikainen
Tuotantopäällikkö:: Pinja Hanski
Tuotanto > Kehitys

Trasnformers – Tuhon aikakauden (2014) julkaisun jälkeen, Paramount Pictures antoi maaliskuussa 2015 Akiva Goldsmanin (joka oli yksi Transformers: Viimeisen ritarin (2017) tarinan kirjoittajista) tehtäväksi perustaa yhdessä ohjaaja Michael Bayn, vastaavan tuottajan Steven Spielbergin, sekä tuottaja Lorenzo di Bonaventuran kanssa ”käsikirjoittajien huoneen”, jonka tehtävä oli keksiä ideoita tuleville Transformers-elokuville ja spin-off -elokuville. Siihen palkattiin useita käsikirjoittajia luonnostelemaan tulevia elokuvia, ja Goldsmanin mukaan, he yrittivät etsiä inspiraatiota lukuisista Hasbron luomista Transformers-medioista. Toukokuun lopulla, Andrew Barrer ja Gabriel Ferrari liittyivät mukaan tähän käsikirjoittajien huoneeseen. Deadline Hollywoodin mukaan, yksi ideoista olisi Cybertronille sijoittuva animaatioelokuva, joka sijoittuisi aikaan ennen Autobottien ja Decepticonien välistä sotaa, ja joka kulki työnimellä Transformers One.
Elokuussa 2017 ilmoitettiin, että animoitu Transformers-elokuva oli virallisesti tekeillä. Bumblebeen (2018) julkaisun jälkeen, di Bonaventura tarkensi, että animaatioelokuva tulisi ”kertomaan Cybertronin koko mytologian”, ja uskoi, että fanit tulisivat pitämään elokuvasta. Bumblebeen ohjaaja Travis Knight ilmaisi myös kiinnostuksensa elokuvaa kohtaan.
Huhtikuussa 2020 raportoitiin, että Josh Cooley palkattu elokuvan ohjaajaksi, sekä valvomaan Barrerin ja Ferrarin työtä elokuvan käsikirjoituksen parissa. Samalla vahvistettiin, että Hasbro Entertainment ja Paramount Animation tuottaisivat elokuvan. Joulukuussa 2022 raportoitiin, että elokuvan nimi olisi Transformers: A New Generation, mutta di Bonaventura totesi myöhemmin huhtikuussa 2023, ettei elokuvan lopullista nimeä ollut vielä päätetty. Myöhemmin, saman vuoden CinemaConissa, elokuvan virallisen nimen vahvistettiin olevan Transformers One. di Bonaventuran mukaan elokuva keskittyisi transformereiden alkuperään, ja tutkisi tapahtumia, jotka johtaisivat Optimuksen ja Megatronin kääntymiseen taistelutovereista toistensa vihollisiksi. Kesäkuussa paljastettiin, että Steve Desmond osallistui myös elokuvan käsikirjoittamiseen. Heinäkuussa 2024, Cooley ilmoitti elokuva olisikaan esiosa näytellyille elokuville, vaan sijoittuisi aivan omaan jatkumoonsa.
Tuotanto > Roolijako

Elokuvan ääninäyttelijät paljastettiin CinemaConissa, huhtikuussa 2023. Chris Hemsworth ja Brian Tyree Henry ääninäyttelisivät Orion Paxia ja D-16:ta, Optimus Primen ja Megatronin nuorempia versioita. Scarlett Johansson, Keegan-Michael Key, Jon Hamm, ja Laurence Fishburne puolestaan ääninäyttelisivät Elita-1:tä, B-127:ää (Bumblebeen nuorta versiota), Sentinel Primea sekä Alpha Trionia. Huhtikuussa 2024 paljastettiin, että Steve Buscemi, joka oli aiemmin ääninäytellyt Daytraderiä Viimeisessä ritarissa, oli valittu ääninäyttelemään yhtä elokuvan roistoista.
Transformers One oli Hemsworthin ensimmäinen animaatioelokuvarooli. Hän oli liittynyt mukaan elokuvaan, koska sen käsikirjoitus oli tehnyt häneen suuren vaikutuksen. Hemsworth varmisti myös, ettei käyttäisi tavanomaista puheääntään ääninäytellessään Orionia. Key puolestaan ääninäytteli Cooleyn pyynnöstä B-127:ää puheäänellä, joka oli lähempänä hänen luonnollista puheääntään.
Tuotanto > Animointi

Elokuvan animoinnista vastasi Industrial Light & Magic, joka oli toteuttanut visuaaliset efektit myös näyteltyihin elokuviin. Helmikuussa 2024, elokuva oli edennyt jälkituotantoon.
Tuotanto > Musiikki

Toukokuussa 2024 paljastettiin, että Brian Tyler, joka oli aiemmin säveltänyt animaatiosarjan Transformers: Prime (2010–2013) musiikin, tulisi säveltämään Transformers Onen musiikin.
Julkaisu

Transformers One sai teatteriensi-iltansa Yhdysvalloissa 20. syyskuuta 2024. Aiemmein asetettuja ensi-iltapäivämääriä olivat 19. heinäkuuta 2024, ja 13. syyskuuta 2024.
Aiheesta muualla

Transformers One Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Elokuvan traileri (englanniksi)
Transformers