stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kestävä kehitys
Kirjallisuutta

Aulio, Kai: Kasvun rajoilla? Väestönkasvun, ravinnontuotannon ja luonnonvarojen käytön tehokkuus ja tulevaisuuden näkymät.  Turku:  Ympäristöliike, 1990.  ISBN 952-90-1691-3
ISO 20121:2012 Event sustainability management systems -- Requirements with guidance for use
ISO 21401:2018 Tourism and related services -- Sustainability management system for accommodation establishments – Requirements
ISO 34101:2019 Sustainable and traceable cocoa
ISO 37101:2016 Sustainable development in communities -- Management system for sustainable development -- Requirements with guidance for use
Heikkurinen, Pasi (2014). Kestävyyden käsitteen ulottuvuudet. Tieteessä tapahtuu, 32(4), 10-16. Saatavilla osoitteessa: http://ojs.tsv.fi/index.php/tt/article/view/46149.
Kasvio, Antti: Kestävä työ ja hyvä elämä.  Helsinki:  Gaudeamus, 2014.  ISBN 978-952-495-325-2
Kuivanen, Tuula: Vihreät silmälasit. Toimi ympäristövaikuttajana.  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1999.  ISBN 951-0-22495-2
Pietarinen, Juhani ym.: Ympäristönsuojelu ja yhteiskunta.  (2. uudistettu painos)  Turku:  Turun yliopiston täydennyskoulutuskeskus, 1997.  ISBN 951-29-1025-X
Rissa, Kari: Ekotehokkuus. Enemmän vähemmästä.  Helsinki:  Ympäristöministeriö: Edita, 2001.  ISBN 951-37-3577-X
Salonen, Arto: Kestävä kehitys globaalin ajan hyvinvointiyhteiskunnan haasteena.  Helsinki:  Helsingin yliopisto, 2010.  ISBN 952-10-6535-4
Wilkki, Minna (toim.): Kestävä kehitys. Lähivuosien toimenpiteitä Suomessa ja Suomen kansainvälisessä yhteistyössä.  (2. korjattu painos)  Helsinki:  Suomen kestävän kehityksen toimikunta: Ympäristöministeriö, 1995.  ISBN 951-47-5090-X
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
kestavakehitys.fi
ymparisto.fi → Kestävä kehitys
Porin kaupungin ympäristötoimisto (Arkistoitu – Internet Archive)
kunnat.net → Kestävä kehitys
Kansallinen kestävän kehityksen strategia
Valonia - Varsinais-Suomen kestävän kehityksen ja energia-asioiden palvelukeskus (Arkistoitu – Internet Archive)
Salonen, Arto Kestävä kehitys globaalin ajan hyvinvointiyhteiskunnan haasteena. Helsingin yliopisto 2010 Väitöstutkimus
Väitöstutkimus: Walter, Stefan (2010). Kestävä kehitys ei hidasta luonnonvarojen käyttöä. Lapin yliopisto 2010 (Arkistoitu – Internet Archive)
VTT varoittaa: kestävän kehityksen mittarit ja menetelmät yksipuolisia
Findikaattori - Kestävän kehityksen indikaattorit
Uusiutuva energia ja kestävä kehitys
| --- | --- |
Aurinkovoima:  aurinkokenno  aurinkolämmitys  aurinkokeräin  keskittävä aurinkovoima  aurinkojäähdytys 
Tuulivoima:  merituulivoima  luettelo merituulivoimasta  tuulipuisto  tuulimylly 
Vesivoima:  aaltoenergia  vuorovesienergia  vuorovesimylly 
Maa, vesi ja ilma:  geoterminen energia  maalämpö  ilmalämpöpumppu  ilma-vesilämpöpumppu  ilmavirtavoimala 
Biologinen:  biomassa  energiakasvit  puupolttoaine  pelletti  biopolttoaine  bioetanoli  E85  biodiesel  biokaasu 
Kemiallinen:  polttokenno  vetytalous  metanolitalous 
Muuta:  energiansäästö  energiatehokkuus  fuusioreaktori  vihreä sähkö  hajautettu energiantuotanto  sähköntuotanto  lämmöntuotanto  kaukolämpö  energiankulutus  valaistus  tuontisähkö  säätövoima  lämmön varastointi  sähkön varastointi  kuljetus  sähköauto  hybridiauto  joukkoliikenne  kimppakyyti 
Teemasivut:  Kestävä kehitys  Ympäristönsuojelu  Energia 
Energiantuotanto
Aavikoituminen on uhka sekä ekologiselle, sosiaaliselle että taloudelliselle kehitykselle. Punainen osoittaa suurinta aavikoitumisen uhkaa, oranssi korkeaa ja keltainen kohtalaista uhkaa.
Suffeli

Suffeli. Suklaapatukka on päällystetty maitosuklaalla ja siinä on toffeetäytteinen vohveli.
Suffeli on Fazerin vuonna 1966 julkaisema suklaapatukka, jossa on maitosuklaavohvelia ja toffeetäytettä.
Suffeli-tuoteperheeseen kuuluu 21 gramman patukka, 180 gramman Suffeli Puffi Snacks -pussi, 140 gramman Suffeli Sweet & Salty -pussi ja vuodesta 2013 Suffeli Bites -keksejä. Saatavilla on aiemmin ollut myös 100 gramman Suffeli Snacks -suklaalevy ja banaaninmakuinen Suffeli Banana -patukka.
Aki Parhamaa

| Aki Parhamaa> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 9. maaliskuuta 1990 Tuusula
Kuollut: 8. huhtikuuta 2024 (34 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Kirjailija
Äidinkieli: suomi
Tuotannon kieli: suomi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Aki Parhamaa (9. maaliskuuta 1990 Tuusula – 8. huhtikuuta 2024 Helsinki) oli suomalainen kirjailija.
Ylioppilaaksi päästyään vuonna 2009 Parhamaa työskenteli apteekissa ennen kuin hän päätti keskittyä kirjoittamiseen. Parhamaan kiinnostus kirjoittamiseen heräsi elokuvakäsikirjoittamisen kursseilla, ja myöhemmin hän syventyi opintoihinsa viettäen aikaa Oxfordissa, jossa hän keskittyi elokuva- ja näytelmäkirjoittamiseen. Jo nuorena hän osoitti kiinnostusta elokuvamaailmaan, ja hänen aktiivisuutensa vei hänet jopa yhteyksiin elokuvamaailman vaikuttajiin, kuten Oscar-voittaja Christopher McQuarrieen, jonka Epäillyt-elokuvan käsikirjoitukseen liittyen hän teki kandidaatintutkielman. Hän suoritti humanististen tieteiden kandidaatin tutkinnon Jyväskylän yliopistossa vuonna 2017.
Yksi Parhamaan merkittävimmistä saavutuksista on näytelmä Keltainen Gerbera, joka sai ensi-iltansa Valtimonteatterissa vuonna 2016. Hän osallistui myös käsikirjoituksen luomiseen Volume-supersankarielokuvassa. Lisäksi hän on kirjoittanut nuorille suunnattuja teoksia, kuten Beta, Glitch ja Replica. Kirjailija Jens Lapidus toimi suurena innoittajana Parhamaalle kirjoittamisen saralla, ja hän kirjoittikin Lapiduksen innoittamana antologiaan Kirja joka muutti elämäni vuonna 2013. Parhamaa on kirjojen lisäksi käsikirjoittanut myös näytelmiä ja elokuvia. Parhamaan käsikirjoitukset ovat saavuttaneet menestystä kansainvälisissä käsikirjoituskilpailuissa ja saaneet huomiota lukuisissa Hollywoodin tuotantoyhtiöissä.
Parhamaan elämää varjosti jo varhain sairastuminen lastenreumaan, ja myöhemmin hänellä diagnosoitiin myös kuolemaan johtava keuhkofibroosi vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Aki Parhamaa Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)
Fechheimer Brothers

| Fechheimer Brothers Co>  |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  tytäryhtiö
Perustettu:  1842
Perustaja:  Solomon “Samuel” Fechheimer
Kotipaikka:  Cincinnati, Ohio
Toiminta-alue:  Yhdysvallat
Toimiala:  tekstiiliteollisuus
Tuotteet:  univormut
Omistaja:  Berkshire Hathaway
Kotisivu:  fechheimer.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fechheimer Brothers Co. on yhdysvaltalaisen univormujen valmistaja. Se valmistaa univormuja julkisen sektorin työntekijöille kuten poliiseille, palomiehille ja vanginvartijoille, postin ja kuljetusalan työntekijöille sekä asevoimille ja sotilasalan oppilaitoksille. Se valmistaa myös jonkin verran muita asusteita, sukkia, vöitä ja takkeja. Yhtiön omistaa nykyisin suursijoittaja Warren Buffettin holdingyhtiö Berkshire Hathaway. Fechheimerin brändeihin on myöhemmin lisätty myös Berkshire Hathaway Activewear vaatteet.
Yrityksen tuotemerkkejä ovat Flying Cross, Vertx ja Justin FR (engl. Flame Resistant eli palosuojatut vaatteet. Justin tuotemerkin omistaja Justin Brands on myös Berkshire Hathawayn tytäryritys).
Historia

Fechheimer Brothers Co.:n perusti Solomon Fechheimer vuonna 1842. Berkshire Hathaway osti 84 %:n osuuden yrityksestä sen pitkään omistaneelta Heldmanin perheeltä 46 miljoonalla dollarilla heinäkuussa 1986. Myyjäperheen jäsenet George Heldman ja Bob Heldman jatkoivat yrityksen johdossa Berkshire Hathawayn yrityskaupan jälkeen jonkin aikaa. Vuonna 1997 yrityksen toimitusjohtajaksi valittiin Patrick M. Byrne, josta tuli myöhemmin Internet-yhtiö Overstock.comin perustaja ja toimitusjohtaja.
1990-luvulta alkaen yrityksen liiketoiminta on vähitellen laskenut ulkomaisen kilpailun vuoksi, ja se on sulkenut tehtaitaan ja vähentänyt henkilöstöään. Vuonna 2006 yrityksellä oli 50 myymälää ympäri Yhdysvaltoja ja noin 1 400 työntekijää mutta 2019 enää 431 työntekijää.
Pertunmaan yhtenäiskoulu

| Pertunmaan yhtenäiskoulu |
| --- | --- |
 Pertunmaan yhtenöiskoulun sisäänkäynti.
Sijainti:  Kirkkotie 3 19430 Pertunmaa
Koordinaatit:  61.5039°N, 26.4780°E
Tyyppi:  suomenkielinen yhtenäiskoulu
Rehtori:  Sari Mäkeläinen
Luokat:  0–9
Oppilaita:  138 (2018)
Verkkosivut
Pertunmaan yhtenäiskoulu on Mäntyharjulla, Pertunmaan kirkonkylällä toimiva yhtenäiskoulu (luokka-asteet 0-9).
Vuonna 2018 (2016) Pertunmaan yhtenäiskoulua kävi yhteensä 138 (137) peruskoulun oppilasta, jonka lisäksi yhtenäiskoulussa on esiopetuksen oppilaita. Kesään 2018 saakka Pertunmaalla toimi myös Kuortin koulu (25 oppilasta vuonna 2016 ja 24 vuonna 2018).
Yhtenäiskoulun vanhempi koulurakennus toimi aiemmin Kirkonkylän kansakouluna. Maakunnallisesti arvokkaaksi luonnehdittu rakennus valmistui vuonna 1936 ja on suojeltu.
Pertunmaan yhtenäiskoulun uudempi rakennus. Rakennuksen päädyssä (kuvan oikeassa osassa) toimii Pertunmaan kirjasto.
Pertunmaan yhtenäiskoulun vanhempi rakennus (1936) oli aiemmin Kirkonkylän kansakoulu.
Lapin ilmasto

Tämä on artikkeli Lapin ilmastosta.
Etelä-Lappi

Etelä-Lappiin kuuluu Pello-Salla-linjan eteläpuolella olevat 12 kuntaa. Alueen läntinen osa kuuluu keskiboreaaliseen ilmastovyöhykkeeseen ja itäinen osa pohjoisboreaaliseen vyöhykkeeseen. Vyöhykkeiden raja kulkee Pellosta Ranualle Etelä-Lapin poikki. Länsiosaa hallitsee metsien peittämät vaarajonot ja niiden väliset laajat suot, kun taas itäosassa Sallan alueella on jo joitakin tuntureita.
Etelä-Lappi > Lämpötila

Vuoden keskilämpötila Perämeren rannikolla on noin 2 astetta, ja Sallan koillisosassa tass noin 0 astetta. Tammi- ja helmikuu ovat kylmimmät kuukaudet, jolloin keskilämpötilat alueen länsiosassa ovat -9 - -10 astetta ja itäosassa -12 - -13 astetta. Heinäkuu taas on vuoden lämpimin kuukausi, jolloin keskilämpötila on rannikolla 16 astetta ja muualla 14-15 astetta.
Etelä-Lappi > Lumi

Ensilumi sataa Posion ja Sallan alueella useimmiten lokakuun puolivälissä ja muualla Etelä-Lapissa lokakuun loppuun mennessä, viimeisenä Perämeren rannikolla. Pysyvän lumipeitteen tulo kestää noin kolme viikkoa loka-marraskuun vaihteesta alkaen. Joinakin vuosina kuitenkin lähinnä Perämeren rannikolla ja jokilaaksoissa pysyvä lumipeite voi tulla myöhemmin. Lumipeite on talven aikana paksuimmillaan Perämeren rannikolla maaliskuun puolivälissä ja muualla maaliskuun lopulla tai huhtikuun alkupäivinä. Suurimmassa osassa aluetta talven suurin lumensyvyys on noin 60-80 cm ja alueen itäosissa paikoin enemmänkin. Suurimmat lumensyvyydet ovat olleet yli 150 cm. Perämeren rannikolla lumipeite katoaa toukokuun alkupäivinä ja ja muualla alueen länsiosissa ja Kemijoen laaksossa toukokuun puolivälissä. Itäosissa Sallan alueella lumet häviävät tyypillisesti toukokuun loppuun mennessä, mutta tuntureiden varjokohdissa viimeisten lumien sulaminen kestää pitkälle kesäkuun puolelle. Lähinnä Sallan alueella voi joskus sataa lunta vielä tämän jälkeenkin.
↑  Ilmasto-opas ilmasto-opas.fi. Viitattu 5.2.2025.
↑  Ilmasto-opas ilmasto-opas.fi. Viitattu 5.2.2025.
↑  Ilmasto-opas ilmasto-opas.fi. Viitattu 5.2.2025.
Arvi Järventaus

| Arvi Järventaus |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. joulukuuta 1883 Oulu
Kuollut: 5. kesäkuuta 1939 (55 vuotta) Hartola
Ammatti:  pappi, kirjailija
Vanhemmat:  Heikki Ockenström ja Kaisa Kreeta s. Hämet
Puoliso:  Jenny Katarina s. Wisuri
Kirjailija
Aikakausi:  1916-1939
Aiheet:  kertomuksia Lapista ja Unkarista sekä historian tapahtumista
Esikoisteos:  Risti ja noitarumpu (1916) ja Synnin mitta (1917)
Pääteokset:  Rummut I-IV (1929-1930)
Palkinnot
 Valtion kirjallisuuspalkinto vuosina 1919, 1920, 1928, 1930 ja 1932 
Muuta tietoa
 Unkarilaisen Debrecenin yliopiston kunniatohtori 1938 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Heikki Arvi Järventaus (vuoteen 1908 Ockenström; 17. joulukuuta 1883 Oulu – 5. kesäkuuta 1939 Hartola) oli suomalainen kirjailija ja pappi.
Henkilöhistoria

Järventauksen vanhemmat olivat seppä Heikki Ockenström ja Kaisa Kreeta Hämet ja puoliso vuodesta 1908 Jenny Katarina Wisuri. Hän kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1904 ja vihittiin papiksi 1908. Samana vuonna hän aloitti vt. kirkkoherrana Tervolassa ja solmi siellä avioliiton. Vuonna 1909 Järventaus toimi kirkkoherran apulaisena Ylitorniolla ja 1910–1916 kappalaisena Enontekiöllä. Lisäksi hän suoritti vuonna 1914 opintoja Hallen yliopistossa Saksassa. Loppuvuonna 1916 hän toimi v.t. vankilasaarnaajana Oulun lääninvankilassa ja joutui viemään aktivisti Taavetti Lukkariselle tiedon tämän teloittamisesta. Järventaus oli läsnä myös teloituksessa. Suomen sisällissodassa Järventaus toimi länsiarmeijan esikunnassa pappina ja kenttäpappina.
Vuosina 1918–1923 Järventaus toimi Sodankylän kirkkoherrana ja samalla myös vt. lääninrovastina Lapin rovastikunnassa vuosina 1919–1923. Vuodesta 1923 hän toimi kappalaisena Tuusulassa kuolemaansa saakka, mutta oli myös Keravan yhteiskoulun uskonnonopettaja vuosina 1923-1925.
Järventaus oli poliittisesti aktiivinen, ja varsinkin fennomania, suojeluskuntatoiminta ja heimoaate olivat lähellä hänen sydäntään. Hän toimi muun muassa Pohjois-Uudenmaan suojeluskuntapiirin valistusohjaana kirjoittaen lukuisia artikkeleita piirin julkaisemaan Sarkatakki-lehteen.
Näyttelijä Mervi Järventaus ja kenraaliluutnantti Jorma Järventaus olivat Arvi Järventauksen lapsia.
Kirjallinen tuotanto

Järventaus oli Suomen itsenäisyyden alkuajan huomattavimpia kertomakirjailijoita, mitä osoittaa myös, että hänelle myönnettiin Valtion kirjallisuuspalkinto vuosina 1919, 1920, 1928, 1930 ja 1932. Suurin osa hänen kirjallisesta tuotannostaan liittyy Lappiin. Lisäksi hänet muistetaan historiallisista romaaneistaan, erityisesti Suomen sodasta kertovasta neliosaisesta romaanista Rummut. Viimeisten teostensa aiheet Järventaus sai Unkarista, jonne hän teki useita matkoja 1930-luvulla. Järventaus sai unkarilaisen Debrecenin yliopiston kunniatohtorin arvon 1938. Hänen tuotantoaan on käännetty unkarin lisäksi ainakin ruotsiksi, viroksi ja saksaksi.
Teokset

Risti ja noitarumpu : Olaus Sirman tarina. Kirja, 1916.
Synnin mitta : kertomus nykyaikaisesta Lapista. Kirja, 1917
Tykkien virsi : kenttäpapin kokemuksia ja mielialoja vapaussodan päiviltä. Kirja, 1918
Uusi pirtti : 4-näytöksinen näytelmä. Kirja, 1918
Kirkonlämmittäjä : romaani. WSOY, 1919
Satu-Ruijan maa. Kirja, 1920
Tunturikertomuksia. Kirja,1921
Kaukainen onni : kertomus etsijän ikävästä. Kirja, 1922
Ristilukki : Rakkauskertomus. Kirja, 1923
Tunturin tuolta puolen : kertomuksia. Kirja, 1924
Paimentytöt : 1-näytöksinen jääkäriaiheinen näytelmä. Kirja, 1924
Maan hiljaiset : romaani suurten selkosten takaa. WSOY, 1925
Runoilija Aatami Kuuskosken elämä. WSOY, 1925
Erämaan matkaajille : saarnoja. WSOY, 1926
Taivaallinen puuseppä : romaani. WSOY, 1927
Tie selvä I-II : romaani. WSOY, 1928
Kettusen komppanian Lapinmatka : kertomus Kettusen ja Ola Svenskin matkasta koulukaupungista kotia Lappiin. WSOY, 1929
Rummut I-IV : historiallinen romaani 1808-1809 vuoden sodasta. WSOY, 1929–1930
Maahantulo : kertomus unkarilaisten maanvalloituksen ajoilta. WSOY, 1931
Savuava maa : historiallinen romaani Unkarin tuhosta vuonna 1526. WSOY, 1932
Miehen kunnia : romaani. WSOY,1932
Ja eläinten henki oli rattaissa : romaani veturimiesmaailmasta. WSOY, 1934
Hyljätty kylä : romaani vanhasta Lapista. WSOY, 1935
Yks' on tarpeellinen : uskonnollisaiheinen 3-näytöksinen, 8-kuvaelmainen näytelmä. WSOY, 1935
Gönczölin vaunut : runoja. WSOY, 1936
Sydenpolttajat : historiallinen romaani Unkarista 1700-luvun alkuvuosilta.  WSOY,1937
Itkevien pajujen maa : Unkaria sieltä ja täältä. WSOY, 1939
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Arvi Järventauksen e-kirjoja Projekti Lönnrotissa sekä Project Gutenbergissa.
Arvi Järventaus. Kirjasampo.fi.
Arvi Järventaus: Satu-Ruijan maa (1920). YLE Areenan äänikirjat. Lukijana Esko Salervo.
Järventaus, Arvi hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Arvi Järventaus sanoo mielipiteensä: Se, joka on Lapissa elänyt kymmenen vuotta, se on kypsä olemaan joka paikassa, Seura, 04.12.1935, nro 49, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Ranska  BnF data  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef
Kuwaitin historia

n
k
Kuwaitin valtion nykyhistorian voidaan katsoa alkaneen 1600-luvulla, jolloin alueella piti valtaa beduiiniheimojen heimoliitto Bani Khalid. Alue sai uusia siirtolaisia 1700-luvun taitteessa, jolloin Arabian niemimaan keskiosissa vuosia kestänyt ankara kuivuus ajoi Bani Utba -siirtolaisia Persianlahden rannikolle. Siirtolaisten joukossa oli Kuwaitin ja muiden Persianlahden pikkuvaltioiden hallitsijasukujen esivanhemmat, muiden muassa Kuwaitissa valtaan noussut Al Sabah -suku. Uudet tulokkaat saivat elantonsa merestä, ja he asettuivat näin paikalleen ja hylkäsivät perinteisen beduiinien vaeltelevan paimentolaiselämän.
Vaikka Kuwaitinlahti muodostaa Persianlahden parhaan luonnonsataman, ei alueen asutus ole ollut merkittävää ennen nykyaikaa. Tämä johtuu osittain alueen olosuhteista, sillä maaperä on tuottamatonta ja niukat vesivarat eivät ole mahdollistaneet suuren väestömäärän elämää alueella. Vasta 1900-luvun jälkipuoliskolla alueelle on noussut Kuwaitin kaupunki.
Brittiläiset kasvattivat valtaansa Persianlahdella 1800-luvulta lähtien, sillä Persianlahti oli merkittävä pysähdyspaikka merimatkalla Britannian ja Brittiläisen Intian välillä. Britit tarjosivat Kuwaitia hallinneelle Al Sabah -suvulle turvaa Osmanien valtakuntaa vastaan, mutta hintana oli, että maa joutui luopumaan osin itsemääräämisoikeudestaan. Kuwaitista löydettiin öljyä 1900-luvun alussa. Ilman öljylöytöä Kuwait olisi todennäköisesti liitetty brittien toiseen siirtomaahan Irakiin.
Kuwait itsenäistyi vuonna 1961. Maan saamat öljytulot loivat hyvän pohjan itsenäisen valtion talouskehitykselle. Irakin-Iranin sota ja sitä seuranneet Irakin hyökkäys Kuwaitiin ja Persianlahden sota katkaisivat maan talouskehityksen. Yhdysvaltojen ja Arabimaiden muodostaman liittouman tuella Irakin joukot ajettiin pois Kuwaitista. Kuwait nousi sodan jälkeen nopeasti jaloilleen ja maan talous kasvoi. Persianlahden sota teki Kuwaitista merkittävän liittolaisen, mikä on nostanut Kuwaitissa myös painetta maan demokratisoimiseen. Kuwaitin politiikka on perinteisesti ollut yhdistelmä monarkiaa, oligarkiaa ja demokratiaa. Persianlahden pienten emiirikuntien keskuudessa Kuwait on ainoa, jossa demokratialla on edes osittaiset toimintamahdollisuudet.
Modernin historian alku > Bani Utba -klaanien nousu

Kuwaitin moderni historia alkaa 1600-luvun alussa, jolloin nykyinen Kuwaitin alue oli osa Bani Khalidin, beduiinien heimoliiton, hallitsemaa aluetta. Alue oli edelleen harvaan asuttua, Kuwaitinlahden etelärannalla oli pieni kalastajakylä al-Qurain. 1670- tai 1680-luvulla Bani Khalidin šeikki Barrak bin Ghurair rakensi pienen linnoituksen al-Qurainiin. Tämän linnoituksen avulla pyrittiin pitämään alue itsenäisenä osmanivallan vaikutuksesta. Sana “Kuwait” merkitsee arabian kielessä pientä linnaketta. Tätä linnaketta, joka antoi Kuwaitille nimensä, ei ole enää olemassa.
1700-luvulla linnakkeen ympärille alkoi syntyä myös pysyvää asutusta. 1600-1700 -lukujen vaihteessa Keski-Arabian Najdin aluetta koetteli ankara kuivuus perättäisinä vuosina. Tämän seurauksena useat alueelta kotoisin olleet beduiiniperheet muuttivat Persianlahden rannikkoalueille etsimään toimeentuloa helmenkalastuksesta, kalastuksesta, merikaupasta tai merirosvouksesta. Siirtolaiset näyttävät asettuneet paimentolaiselämästä merelliseen elämäntapaan hyvin.
Heidän esimerkkiään seurasivat monet muut klaanit. Najdista muuttaneita siirtolaisia kutsuttiin yhdessä nimellä Bani Utba. Heidän joukossaan oli myöhempien Al Sabah, Al Khalifa ja Al Jalahima -klaanien ytimet. Näillä tuli myöhemmin olemaan keskeinen rooli nykyisten Kuwaitin, Bahrainin ja Qatarin historiassa. On epäselvää milloin ensimmäiset Bani Utba -siirtolaiset asettuivat Kuwaitiin. Nykyinen Al Sabahin suku väittää saapuneensa jo vuonna 1613, mutta historioitsijat jäljittävät heidän saapumisensa 1700-luvun ensimmäiselle puoliskolle. Uusien tulokkaiden onnistui käyttää hyväkseen sitä että alueen merkittävimmät voimat, beduiinien heimoliitto Bani Khalid ja Osmanien valtakunta, olivat molemmat taantumassa 1700-luvun jälkipuoliskolla. Tämä antoi Bani Utballe mahdollisuuden saada Kuwaitin alue hallintaansa ja vahvistaa kaupallista verkostoaan Persianlahden ja Etelä-Aasian rannikolla.
Vaikka Bani Khalidin vallan heikkeneminen oli Bani Utballe hyödyllistä monella tapaa, se altisti heidät ulkoisille uhille, sillä Bani Khalid -soturit eivät enää tarjonneet puolustuskilpeä. Sotilaallista asemaa heikensi myös useimpien Al Khalifa ja Al Jalahima klaanien lähtö Qatariin 1760-luvulta alkaen. Heidän muuttonsa liikkeellepaneva voima on saattanut olla Al Sabah klaanin kasvava voima. Al Sabah suku oli noussut alueella valtaan 1750-luvulla ja he pyrkivät pitämään Kuwaitin omassa hallinnassaan ja välttää osmanien puuttumista sen asioihin. Tämän kehityksen voidaan katsoa olevan Kuwaitin valtiollinen esiaste. Kuwait oli kuitenkin edelleen de facto osa Osmanien valtakuntaa. Osmanien näkemyksen mukaan Kuwait oli osa maakuntaa, jonka keskus oli Basra. Kuwait kuitenkin hyötyi kun Zand-dynastian hallitsema Persia miehitti Basran 1770-luvulla. Tällöin osmani-imperiumin kauppa ohjautui Kuwaitiin.