stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Shiokaze (1920)

| Shiokaze / 汐風 |
| --- | --- |
 Shiokaze

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Maizurun laivastoarsenaali
Kölinlasku:  15. toukokuuta 1920
Laskettu vesille:  22. lokakuuta 1920
Palveluskäyttöön:  29. heinäkuuta 1921
Poistui palveluskäytöstä:  5. lokakuuta 1945
Loppuvaihe:  upotettu 1948
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 367 t (normaali) 1 680 t (kuormattu)
Pituus:  102,6 m (kokonaispituus)
Leveys:  9,0 m
Syväys:  2,9 m
Koneteho:  38 500 ihp
Nopeus:  39 solmua
Miehistöä:  148
Aseistus
Aseistus:  4 x 120 mm/45 type 3 -tykkiä 2 x 7,7 mm type 92 -ilmatorjuntakonekivääriä 6 x 533 mm torpedoputkea 20 x miinaa
Shiokaze (jap. 汐風) oli Keisarillisen Japanin laivaston Minekaze-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Maizurun laivastontelakalta, missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1920. Alus laskettiin vesille vielä samana vuonna 22. lokakuuta ja otettiin palvelukseen 21. heinäkuuta 1921.
Palvelus

Alus siirrettiin reserviin 5. lokakuuta 1945. Miehistö upotti aluksensa 1948.
Shiogama

| Shiogama (塩竈市) |
| --- | --- |
 Shiogama-jinja
 lippu:  symboli
 Shiogaman sijainti Miyagin prefektuurissa
 Shiogama
 Koordinaatit: 38°18′52″N, 141°01′19″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Tōhoku
Prefektuuri:  Miyagin prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  17,37 km²
Väkiluku (10/2020):  53 519
 – Väestötiheys:  3 081 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Prunus leveilleana Koehne cv. Shiogama
 – Kukka:  Valkoinen krysanteemi
 
 https://www.city.shiogama.miyagi.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Shiogama (jap. 塩竈市, Shiogama-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Tōhokun alueella Miyagin prefektuurissa. Se sijaitsee Tyynenmeren Matsushimanlahden rannikolla Sendain koillispuolella. Kaupunkiin kuuluu osa Matsushiman maisemiltaan kauniista alueesta lukuisine saarineen. Shiogamassa on 53 519 asukasta (lokakuussa 2020) ja sen pinta-ala on 17,37 neliökilometriä.
Shiogama kehittyi historiallisesti satamakaupunkina ja entisen Mutsun provinssin pääpyhäkön Shiogama-jinjan portineduskaupunkina. Edo-kaudella 1600–1800-luvuilla se toimi Sendain ulkosatamana ja kalastussatamana. Se säilytti merkityksensä Meiji-restauraation jälkeen, ja sen satamaa on kehitetty ja laajennettu nykyaikaan saakka. Kaupunkioikeudet osana Japanin nykyistä kunnallishallintoa Shiogama sai vuonna 1941. Kaupungissa on elintarviketeollisuutta, etenkin surimin tuotantoa. Siellä harjoitetaan myös nori-merilevän, osterien ja simpukoiden vesiviljelyä. Kaupunki kärsi vahinkoja vuoden 2011 Tōhokun maanjäristyksessä ja tsunamissa, kun 42 ihmistä sai surmansa ja 672 asuinrakennusta tuhoutui kokonaan.
Shiogama on Matsushiman saaristoalueen ja Shiogama-jinjan pyhäkön ansiosta suosittu turistikohde. Kaupunki tunnetaan myös Shiogama minato-matsuri -festivaalista. Shiogamaa palvelevat JR Higashi-Nihonin Tōhoku-päälinja ja Senseki-linja.
Kuvia

Matsushiman saaria
Shiogaman satamaa
Hon-Shiogaman rautatieasema
Shiogama vuoden 1984 ilmakuvassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Shiogama Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Sirppisapelikolibri

| Sirppisapelikolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Sapelisiipikolibrit Campylopterus
Laji::  falcatus
Kaksiosainen nimi
 Campylopterus falcatus  (Swainson, 1821) 
Katso myös
   Sirppisapelikolibri Wikispeciesissä   Sirppisapelikolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sirppisapelikolibri (Campylopterus falcatus) on eteläamerikkalainen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Venezuelan pohjoisrannikolta Andien itärinteitä seuraillen etelään Ecuadorin koillisosaan. William John Swainson kuvaili lajin holotyypin Venezuelan pohjoisosista vuonna 1821.
Simo Klimscheffskij

Simo Klimscheffskij'n hauta Turun hautausmaalla.
Simo Klimscheffskij (22. joulukuuta 1933 Vilna – 31. lokakuuta 2002 Turku) oli suomalainen pyöräilyjohtaja. Hän vaikutti myös Turun kaupunginvaltuustossa vuodesta 1973 kokoomuksen edustajana, myöhemmin myös kaupunginhallituksessa ja sen puheenjohtajana. Hänet adoptoitiin viisivuotiaana orpona Turkuun.
Hänen muistokseen Turun urheiluliiton pyöräilyjaosto on järjestänyt jo useina vuosina Simo Klimscheffskij'n muistoajon samana viikonloppuna TS-kortteliajojen kanssa.
HMCS Niagara

| HMCS Niagara |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fore River Shipyard, Quincy, Yhdysvallat
Kölinlasku:  8. kesäkuuta 1918
Laskettu vesille:  31. elokuuta 1918
Palveluskäyttöön:  24. syyskuuta 1940
Loppuvaihe:  romutettu 1946
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 191 t
Pituus:  95,83 m
Leveys:  9,43 m
Syväys:  2,79 m
Koneteho:  27 000 hv
Nopeus:  35 solmua
Miehistöä:  145
Aseistus
Aseistus:  3 x 4"/L50 tykkiä 1 x 3" ilmatorjuntatykki 3 x .5" konekivääriä 6 x 21" (533 mm) torpedoputkea
HMCS Niagara (viirinumero I57) oli Kanadan laivaston Town-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Yhdysvaltain laivasto tilasi Wickes-luokan (Newport-luokan tyypin C) aluksen USS Thatcherin (Destroyer  No. 162 ja runkonumero DD-162) Bethlehem Shipbuild Corporationin Fore Riverin telakalta Quincystä Massachusettsista, missä köli laskettiin 8. helmikuuta 1918. Alus laskettiin vesille 31. elokuuta kumminaan kontra-amiraali Thatcherin jälkeläinen neiti Doris Bentley ja liitettiin Yhdysvaltain laivastoon 14. tammikuuta 1919 ensimmäisenä päällikkönään komentajakapteeni Henry M. Kiefer. Aluksen varsinainen päällikkö komentajakapteeni Francis W. Rockwell otti aluksen vastaan 25. tammikuuta.
Palvelus

Keväällä 1919 vastaanottotestien päätyttyä Thatcher liitettiin Yhdysvaltain Atlantin laivastoon. Alus oli pelastusaluksena toukokuusta 1919 alkaen turvaamassa Atlantin ylilentäneitä NC-lentoveneitä. Newfoundlandin ja Azorien välille oli perustettu 20 valvonta- ja pelastuspistettä ja alus oli pisteessä 9 vuorotellen sisaralustensa USS Walkerin ja USS Crosbyn kanssa. Alus sai radio- ja näköyhteyden lentoveneisiin, jotka jatkoivat matkaansa Lissaboniin Portugaliin.
Operaatiosta vapauduttuaan alus palasi normaaliin rauhanajan palvelukseen koululaivaksi Yhdysvaltain itärannikolle, josta se siirrettiin länsirannikolle Yhdysvaltain Tyynenmeren laivastoon syksyllä 1921. Thatcher osallistui koulutukseen ja harjoituksiin San Diegon edustalla, kunnes se poistettiin 7. kesäkuuta 1922 San Diegossa palveluksesta.
Alus makasi ankkuroituna San Diegossa aina kesään 1939 saakka. Toisen maailmansodan alettua Euroopassa Saksan hyökättyä Puolaan  1. syyskuuta 1939 Yhdysvallat päätti nostaa valmiuttaan. Thatcher palautettiin 18. joulukuuta  palvelukseen San Diegossa päällikkönään komentajakapteeni Henry E. Richter aloittaen länsirannikolla koeajot ja kouluttautumisen.
Alus siirrettiin Atlantille seuraavana keväänä ja se läpäisi Panaman kanavan 1. huhtikuuta 1940. Alus aloitti puolueettomuuden valvonnan sekä jatkoi kesän koulutusta itärannikolla ja Meksikonlahdella. Euroopan tilanteen muuttuessa Ranskan luhistumisen ja Italian sotaan liittymisen jälkeen sekä Britannian kuninkaallisen laivaston saattajiksi kelpaavien alusten kärsittyä merkittäviä tappioita Norjan rannikolla sekä Dunkerquen evakuoinnissa Britannian pääministeri Winston Churchill pyysi Yhdysvalloilta apua.
Yhdysvaltain presidentti Roosevelt tarjosi viittäkymmentä hävittäjää maksuna tukikohdista Karibianmerellä. Thatcher merkittiin luovutettavaksi ja se irrotettiin Atlantin laivueen hävittäjäviirikkö 69:stä siirrettäväksi Kanadan laivastolle. Alus saapui viiden sisaraluksensa kanssa 20. syyskuuta Halifaxiin Nova Scotiaan, jossa se poistettiin 24. syyskuuta Yhdysvaltain laivastosta. Alus poistettiin Yhdysvaltain alusluettelosta vasta 8. tammikuuta 1941.
Alus liitettiin 24. syyskuuta 1940 Kanadan laivastoon mahdollisesti nimellä HMCS Thatcher ennen alusten virallista nimeämistä, jolloin sen nimeksi tuli HMCS Niagara.
Palvelus > HMCS Niagara

Alus oli lokakuun paikallissaattajana Halifaxissa, kunnes se määrättiin muutostöitä varten Britteinsaarille. Alus siirrettiin 30. marraskuuta Devonportin telakalle, mistä se palasi palvelukseen maaliskuussa 1941 liitettynä 4. saattajaryhmään (engl. 4th Escort Group, EG4) suojaamaan läntisen reitin (engl. Western Approach Command) alaisia saattueita. Syynä tähän oli Newfoundlandin saattajaosaston (engl. Newfoundland Escort Force, NEF) kokoamisen viiveet.
Toukokuussa alus lähti länteen matkanneen saattueen suojana St. Johnsiin Newfoundlandiin liittyäkseen perustettuun NEF:iin. Alus saattoi 28. elokuuta yhdessä HMS Burwellin ja neljän sukellusveneentorjuntatroolarin kanssa antautuneen Saksan laivaston sukellusveneen U-570 Islantiin.
Alus siirrettiin 15. syyskuuta Halifaxissa huollettavaksi telakalle, mistä se palasi palvelukseen 15. marraskuuta liittyen koeajojen päätyttyä läntiseen saattajaosastoon (engl. Western Escort Force) suojaamaan Atlantin saattueita. Alus kärsi rakenteellisia vaurioita myrskyssä 12. tammikuuta 1942 ja se siirrettiin 14. tammikuuta Clydessä telakalle. Alus palasi 10. helmikuuta palvelukseen aloittaen matkansa St. Johniin liittyäkseen osastoonsa.
Maaliskuussa alus siirrettiin läntiseen saattajaosastoon (engl. Western Local Escort Force). Se pelasti 9. maaliskuuta eloonjääneet yhdysvaltalaiselta rahtialukselta Independence Hallilta, joka oli haaksirikkoutunut 7. maaliskuuta ollessaan saattueessa SC73. Alus pelasti huhtikuussa kahdesta pelastusveneestä rahtialus Rio Blancon eloonjääneet. Huhtikuusta heinäkuuhun alus oli telakalla Halifaxissa.
Palvelukseen palattuaan alus jatkoi WLEF:ssä, josta se siirrettiin toukokuussa 1943 kanadalaiseen saattajaosasto W2:een (engl. Canadian Escort Group Unit W2). Tammi-helmikuussa 1944 alus oli telakalle ja se poistettiin maaliskuussa operatiivisesta käytöstä sekä siirrettiin torpedokoulutukseen Halifaxiin. Alus poistettiin palveluksesta ja sijoitettiin poistolistalle 15. syyskuuta 1945. Alus myytiin International Iron and Steelille romutettavaksi 27. toukokuuta 1946. Se hinattiin Hamiltoniin, jonne alus saapui 12. joulukuuta 1947 romutettavaksi.
Shine On You Crazy Diamond

| ”Shine On You Crazy Diamond” Pink Floyd |
| --- | --- | --- |

Part 1 -osan etiketti
Kappaleen tiedot
 Albumilta: Wish You Were Here
 Julkaistu: 1975
 Tuottaja(t): Pink Floyd
 Tyylilaji: progressiivinen rock
 Kesto: 26.05
 Levy-yhtiö: Harvest, EMI (UK)   Columbia, CBS (US)
Wish You Were Heren muut kappaleet
|   | ”Shine On You Crazy Diamond” 1 | ”Welcome to the Machine” 2 |
Shine On You Crazy Diamond on brittiläisen rock-yhtyeen Pink Floydin vuoden 1975 albumilla Wish You Were Here julkaistu yhdeksänosainen kappalekokonaisuus. Kappale on jaettu kahdeksi eri raidaksi, jotka on sijoitettu albumin alkuun ja loppuun. Sen sanoitukset ovat kunnianosoitus yhtyeen perustajajäsenelle Syd Barrettille, joka toimi yhtyeen keulakuvana 1960-luvulla, mutta hänet erotettiin, koska hän ei pystynyt toimimaan yhtyeessä heikenneen mielenterveytensä takia.
Kappale on julkaistu myös lyhennettynä versiona kokoelmalla Echoes: The Best of Pink Floyd, jossa molemmat osat on sulautettu yhdeksi raidaksi.
Kokoonpano

Roger Waters — laulu, basso, lisätty sähkökitara (osa 8)
David Gilmour — kitara, taustalaulu, lap steel-kitara (osa 6), lisätty basso (osa 6), syntetisaattori
Richard Wright — Hammond-urut, syntetisaattorit, klavinetti (osa 8), piano (osa 3 ja 9), taustalaulu
Nick Mason — rummut ja lyömäsoittimet
Dick Parry — saksofoni
Carlena Williams — taustalaulu
Venetta Fields — taustalaulu
Siirräntä

Siirräntä (engl. Input/Output) tarkoittaa tiedon siirtämistä tai signaloimista tietokonelaitteiston komponenttien välillä. Esimerkiksi ohjelmistot lukevat painallukset näppäimistöltä siirrännän avulla. Tavallisesti siirräntää käytetään oheislaitteiden ohjaamiseen; tällöin voidaan puhua siirräntälaitteista. Siirräntälaitteita on erilaisia: syöttölaitteita (hiiri, näppäimistö jne.), tulostuslaitteita (tietokonenäyttö, tulostin jne.) ja muita laitteita. Jotkin siirräntälaitteet ottavat ja antavat syötteitä (esimerkiksi muistitikku). Siirräntälaitteita ohjataan laiteajureilla.
Tietokonearkkitehtuurien näkökulmasta järjestelmän ydin muodostuu suorittimesta, väylästä ja keskusmuistista. Siirräntä on tapahtuma, jossa tieto kulkee tällaiseen järjestelmään sisään tai siitä ulos.
Suora siirräntä, keskeytysohjattu siirräntä ja oikosiirto

Ohjelmoinnin näkökulmasta siirräntää on kolmea tyyppiä:
suora siirräntä: ohjelma kirjoittaa siirräntälaitteen ohjausrekisteriin suoraan
keskeytysohjattu siirräntä: kuten suora siirräntä, mutta siirräntäoperaatioiden valmistumisesta ja valmiudesta tulee siirräntälaitteelta keskeytys
oikosiirto: siirräntälaite lukee keskusmuistia tai kirjoittaa siihen
Simo Järvisen aukio

| Simo Järvisen aukio> Simo Järvinens platsen |
| --- | --- |
 Simo Järvisen aukio vuonna 2023
Sijainti:  Espoo
Kaupunginosa:  Olari
Omistettu:  Simo Järvinen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Simo Järvisen aukio (ruots. Simo Järvinens platsen) on kaupunkiaukio Olarin pohjoisosassa eteläisessä Espoossa. Se sai nykyisen nimensä 2002. Simo Järvinen oli Olarin pääsuunnittelija.
Simo Järvisen aukio sijaitsee länsi–itäsuuntaisen Ruomelanraitin varrella. Aukion ilmettä uudistettiin 2017, jolloin se sai pyöreät istutusaltaat ja oranssinsävyiset muoviset istuinrenkaat. Aukion kaakkoiskolkkaan pystytettiin valotolppa, joka heijastaa erivärisiä valoja.  Aukion itäreunan tiilimuuriin kiinnitettiin Simo Järvisen muistolaatta vuonna 2002. Aukion itälaidalla sijaitsi alun perin puhelinkioski, joka on poistettu.
Simo Järvisen aukion keskellä sijaitsee Olarin talvipuutarha, joka oli aikoinaan merkittävä alueen asukkaille, mutta joka sittemmin on suljettu ja rapistunut.
Siirtoapteekki

Siirtoapteekki on Moskovan rauhassa vuosina 1940 ja 1944 menetetyille alueille jäänyt apteekki, joka sai siirtyä Suomen nykyisten rajojen sisäpuolelle. Sodan päätyttyä 57 apteekkaria oli menettänyt apteekkinsa. Valtioneuvosto teki päätöksen, että kaikille näille apteekkareille annettiin apteekkilupa eri puolille Suomea. Kaikki siirrot eivät kuitenkaan toteutuneet.
Shin’ya Yanadori

| Shin’ya Yanadori> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 15. joulukuuta 1986 (ikä 37) Kushiro, Japani
Kansalaisuus:   Japani
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  179 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  Nippon Paper Cranes
Sarja:  ALIH
Pelinumero:  77
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Komadai (Japani) Komazawa Tomakomai (Japani) Meiji Univ. (Japani) Esbjerg Energy (Tanska)
Shin’ya Yanadori (jap. 梁取 慎也, Yanadori Shin’ya; s. 15. joulukuuta 1986 Kushiro, Japani) on japanilainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Aasian liigan Nippon Paper Cranesissa.
Ura > Seuraura

Yanadori pelasi kotimaassaan Komadaissa vuosina 2002–2004, Komazawa Tomakomaissa kauden 2004–2005 ja Meijin yliopistojoukkueessa vuodet 2005–2009. Kaudeksi 2009–2010 hän siirtyi Aasian liigan Nippon Paper Cranesiin. Kaudella 2011–2012 Yanadori oli tehoilla 9+11=20 eniten maaleja tehnyt sekä tehokkain puolustaja Hideyuki Osawan kanssa. Kaudella 2012–2013 hän oli kymmenellä maalillaan Paper Cranesin eniten maaleja tehnyt puolustaja. Kaudella 2013–2014 Yanadori nousi joukkueen varakapteeniksi ja oli Paper Cranesin tehokkain puolustaja tehoilla 3+28=31.
Kaudeksi 2014–2015 Yanadori siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tanskan Metal Ligaenin Esbjerg Energyn riveihin, jossa hän voitti kauden päätteeksi hopeaa. Kaudeksi 2015–2016 Yanadori palasi vuoden mittaisella sopimuksella Nippon Paper Cranesiin. Hän voitti koko ALIH:n puolustajien piste- ja syöttöpörssin sekä Nipponin sisäisen syöttöpörssin tehoilla 8+36=44. Yanadori valittiin kauden päätteeksi liigan parhaaksi hyökkääväksi puolustajaksi. Kaudella 2016–2017 hän oli tehoilla 3+37=40 joukkueensa paras syöttäjä, kolmanneksi paras pistemies ja tehokkain puolustaja. Yanadori voitti koko ALIH:n puolustajien syöttöpörssin ja sijoittui puolustajien pistepörssissä kolmanneksi. Hän voitti myös Nipponin sisäisen tehotilaston lukemalla +19.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Japani.Miesten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Mitalit> Maa:   Japani.Miesten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Maa:   Japani> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Changchun 2007 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Astana/Almaty 2011 | jääkiekko |  |
Yanadori edusti Japania I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2006, 2008 ja 2010 voittaen kaikista turnauksista lohkopronssia sekä IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2012, 2013, 2014, 2015 ja 2016 voittaen vuoden 2014 turnauksesta pronssia. Hän pelasi myös Sotšin olympiakisojen 2014 ja Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Yanadori pelasi myös Aasian talvikisoissa vuosina 2007 ja 2011, joista ensimmäinen turnaus päättyi kultaan ja jälkimmäinen hopeaan.
Yanadori pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2004 ja 2006 sekä II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2005, jolloin hän voitti A-lohkon kultaa. Yanadori pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2003 ja 2004, joista jälkimmäinen turnaus päättyi B-lohkon hopeaan.
Signal Hill (Kapkaupunki)

Lion’s Head (vas.) ja Signal Hill näyttävät yhdessä muodostavan Gizan leijonasfinksiä muistuttavan hahmon.
Signal Hill Lion's Headilta nähtynä.
Signal Hill tai Lion’s Rump (afrikaansiksi Seinheuwel) on tasahuippuinen vuori Etelä-Afrikan Kapkaupungin keskustan länsipuolella. Se on 350 metriä korkea. Signal Hillin viereiset vuoret ovat Lion’s Head ja Pöytävuori.
Vuori on saanut nimen ”Signaalivuori” siitä, että sieltä annettiin lippuviestein säätilavaroituksia ja ankkurointiohjeita merellä kulkeville aluksille. Signal Hilliltä on myös annettu aikamerkki päivittäin kello 12 ampumalla tykillä, jotta laivat voivat tarkistaa laivakellonsa. Tykillä varoitettiin aikoinaan myös laivoja törmäysten varalta. Nykyään tykki laukaistaan joka päivä kello 12. Vuori on turistien suosima näköalojensa ansiosta.
Vuoren huipulle kulkee tie. Vuorella on monien islamilaisten lähetystyöntekijöiden ja uskonnollisten johtajien hautoja. Suurin niistä, valkoinen neliömäinen rakennus ja sen vihreä kupoli, rakennettiin sheikki Mohamed Hassen Ghaibien hautamuistomerkiksi. Se on valtakunnallisesti merkittävä muistomerkki..
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Signal Hill (Kapkaupunki) Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Signal Hill (Cape Town)
Käännös suomeksi
Sinirinta-aratti

| Sinirinta-aratti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Suku::  Suomuaratit Pyrrhura
Laji::  cruentata
Kaksiosainen nimi
 Pyrrhura cruentata  (Wied, 1820) 
Katso myös
   Sinirinta-aratti Wikispeciesissä   Sinirinta-aratti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinirinta-aratti (Pyrrhura cruentata) on Brasilian kotoperäinen papukaija. Se elää Itä-Brasiliassa Bahiasta Rio de Janeiroon. Lajin holotyypin kuvaili Maximilian zu Wied-Neuwied Rio de Janeirosta 1820.
Siurilan puisto

Siurilan puisto on Forssassa Haudankorvan kaupunginosassa Viksbergin kerrostaloalueella sijaitseva laaja puistoalue. Puiston pinta-ala on 80 363 m², ja siellä kasvaa muun muassa lehtikuusia. Puistossa on kaksi lampea, joista toisessa on suihkulähde.
Puisto sijaitsee Viksbergin keskiosassa Helsingintien ja Siurilankadun välisellä alueella kerrostalojen ympäröimänä. Puiston laidoilla sijaitsevia rakennuksia ovat päiväkoti, Kuhalan koulu, Viksbergin ostoskeskus sekä nuoriso- ja asukastalo Vikspirtti. Asukastalossa toimii Viksbergin asukasyhdistys, koululaisten iltapäiväkerho ja monikulttuurinen perhekerho. Vikspirtin lähellä on myös leikkipaikka.
Sinirapu

| Sinirapu |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Kuoriäyriäiset Malacostraca
Lahko::  Kymmenjalkaiset Decapoda
Heimo::  Cambaridae
Suku::  Procambarus
Laji::  alleni
Kaksiosainen nimi
 Procambarus alleni  (Faxon, 1884) 
Katso myös
   Sinirapu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinirapu (Procambarus alleni) on rapulaji. Luonnossa sitä esiintyy vain Floridan seisovissa suovesissä. Sinirapu voi kasvaa jopa 20 senttimetriä pitkäksi, joten akvaarion vähimmäiskoko yhdelle yksilölle on noin 130 litraa. Useampaa yksilöä varten akvaarion koko on tuplattava. Laji ei ole aggressiivinen, mutta sen kanssa ei silti kannata pitää pohjakaloja. Sitä ruokitaan pakastetuilla äyriäisillä, hyönteistoukilla teollisilla kuivamuonilla. Rapu syö pohjastakin vesikasveja ja levää. Veden optimilämpötila on 14–19 celsiusastetta, mutta laji tulee toimeen kunhan lämpötila on edes 10–27 asteen välillä. Se on yöaktiivinen ja kaivelee mutaan ja kivien joukkoon piilokoloja. Luonnonoloissa se voi kaivautua pohjaan ja olla siellä pitkäänkin, kunnes seuraavat sateet tuovat lisää vettä. Sinirapu voi lisääntyä akvaariossakin. Naaraan koosta riippuen munia voi tulla 100–350, ja naaras kantaa niitä pyrstönsä alla. Poikaset kuoriutuvat noin kolmen viikon kuluttua muninnasta.
Lajin kirkkaan sininen väri on valikoivan kasvatuksen tulosta. Väri johtuu entsyymivajauksesta, joka on perinnöllisesti peittyvä ominaisuus. Luonnossa tavattavat siniravut ovat enimmäkseen ruskeita ja niiden kuoressa on tummia täpliä.
Sinirapu on sukua punaravulle eli lousiananravulle (Procambarus clarkii), jota myös pidetään akvaarioissa.
Siuron junaonnettomuus 1926

Siuron junaonnettomuus tapahtui Siuron rautatieasemalla Tampere-Pori-radan varrella 6. heinäkuuta 1926 kun soraa kuljettanut työjuna törmäsi pysähtyneen tavarajunan perään. Onnettomuudessa kuoli sorajunan veturinkuljettaja ja lämmittäjä loukkaantui. Sorajunan veturin tenderi ja tavarajunan konduktöörinvaunu pirstoutuivat täysin ja kahdeksan tavaravaunua vaurioitui pahoin.
Aamulla kello 6 aikaan Siuroon pysähtyi aseman vesitornin luokse vettä ja puita ottamaan kaksi puutavaralastissa ollutta tavarajunaa, jotka olivat matkalla Poriin ja Raumalle. Näiden junien perässä tuli 20 vaunussa soraa Lielahdesta Siuroon kuljettanut työjuna, joka törmäsi takimmaisen tavarajunan numero 1405 perään niin että työjunan veturin tenderi ja tavarajunan konduktöörinvaunu pirstouutivat ja suistuivat radan viereen, kolme tavarajunan vaunua painui toistensa sisään ja hiekkajunasta rikkoutui viisi soralastissa ollutta vaunua. Onnettomuudessa kuoli työjunan veturinkuljettaja Emil Edvard Virta tenderin rikottua veturin hytin ja junan lämmittäjä loukkaantui. Onnettomuushetkellä vallitsi vahva sumu, joka haittasi pahoin näkyvyyttä. Hiekkajunan nopeus oli varsin suuri alamäen johdosta ja koska työjunassa ei ollut ilmajarruja, sitä ei saatu pysähtymään ajoissa pelkkien käsijarrujen avulla. Lisäksi kiskot olivat sumun vuoksi kosteat ja liukkaat, mikä edelleen haittasi jarrutusta.
Harri Pursiainen

| Harri Pursiainen |
| --- | --- |
 Pursiainen ministeriöiden kansliapäälliköiden tiedotustilaisuudessa kesäkuussa 2020.
Liikenne- ja viestintäministeriön kansliapäällikkö
 2006–2021  
Edeltäjä:  Juhani Korpela
Seuraaja:  Minna Kivimäki
Henkilötiedot
Koko nimi:  Harri Olavi Pursiainen
Syntynyt: 17. marraskuuta 1957 Kuopio
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  virkamies, kansliapäällikkö
Tiedot
Koulutus:  oikeustieteen kandidaatti (1979)
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Harri Olavi Pursiainen (s. 17. marraskuuta 1957 Kuopio) oli liikenne- ja viestintäministeriön kansliapäällikkö huhtikuuhun 2021 asti.
Koulutus

Pursiainen kirjoitti ylioppilaaksi Kuopion Puijonlaakson lukiosta 1976 ja valmistui oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1979 pääaineenaan hallinto-oikeus.