stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Another Day Rising

| Another Day Rising The Giant Leap |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007
 Julkaistu: 31. lokakuuta 2007
 Tyylilaji: pop, rock
 Kesto: 43.06
 Levy-yhtiö: EMI
The Giant Leapin muut julkaisut
|   | Another Day Rising 2007 | The Giant Leap 2010 |
Singlet albumilta Another Day Rising
 ”All in My Head” Julkaistu: 20. kesäkuuta 2007  ”Somebody Else” Julkaistu: 10. lokakuuta 2007  ”Remember” Julkaistu: tammikuu 2008 (promo)  ”Messing with My Mind” Julkaistu: toukokuu 2008 (promo)
Another Day Rising on The Giant Leap-yhtyeen ensimmäinen albumi. Se julkaistiin 31. lokakuuta 2007. Albumin ensimmäinen single ”All In My Head” julkaistiin kesällä 2007 ja toinen single ”Somebody Else” myöhemmin syksyllä 2007. Molemmat kappaleet soivat radiossa tiuhaan. Tammikuussa 2008 radioihin lähetettiin kolmas single ”Remember”, joka alkoi nopeasti soimaan useilla eri radiokanavilla. Ennen albumin julkaisua EMIn sivuilta pystyi lataamaan ilmaiseksi albumin päätösraidan ”Story of My Life”.
Kappaleet

All in My Head – 4.02
Remember – 2.40
Another Day Rising – 4.09
Somebody Else – 2.53
All the Reasons – 4.14
Messing with My Mind – 3.19
Something You Need – 3.15
I Can’t Wait for Tomorrow – 4.43
Live My Life – 3.16
Heaven Ain’t Here – 2.55
Story of My Life – 4.29
Take Me Home – 3.11
Arvostelut

Rumba: positiivinen
Soundi:
Auran hallitus

Auran hallitus voi viitata seuraaviin hallituksiin, joissa Teuvo Aura oli pääministerinä.
Auran I hallitus, 14. toukokuuta 1970 – 15. heinäkuuta 1970
Auran II hallitus, 29. lokakuuta 1971 – 23. helmikuuta 1972
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Auran hallitus”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Auranala

Auranala (lat. jugerum < jugum ’ies’) oli Rooman valtakunnassa käytetty pinta-alamitta, jonka koko on 71 metriä × 35,5 metriä eli noin 2 500 neliömetriä. Mitan ajateltiin juontuvan siitä, paljonko yhdellä härkäparilla voitiin kyntää peltoalaa päivässä. Plinius vanhempi kirjoitti:
”Jugerumiksi kutsuttiin sellaista peltoalaa, jonka yksi härkäpari pystyi kyntämään päivässä, aktukseksi taas sitä kyntöauran vetomatkaa, joka häriltä voitiin yhdellä kertaa kohtuullisesti vaatia: tämän matkan pituus oli 120 jalkaa, ja sen kaksinkertainen määrä oli sama kuin jugerumin pituus.”
Astronomer Royal

Astronomer Royal (Kuninkaallinen tähtitieteilijä) on korkea virka Yhdistyneen kuningas­kunnan hovissa. Nykyisin virkoja on kaksi. Korkeampi niistä on 22. kesäkuuta 1675 perustettu Astronomer Royalin virka, toinen on vuonna 1834 perustettu Skotlannissa toimivan kuninkaallisen tähti­tieteilijän virka (engl. Astronomer Royal for Scotland).
Kaarle II, joka vuonna 1675 perusti Green­wichin kunin­kaallisen observa­torion, nimitti samalla ensimmäiseksi kunin­kaalliseksi tähti­tieteilijäksi John Flamsteedin. Hänen oli ”mitä huolelli­simmin ja ahke­rimmin oikaistava taivaiden liikkeestä ja kiintotähtien sijainnista laaditut taulukot, jotta voitaisiin määrittää suuresti kaivatut paikkojen pituus­piirit meren­kulun taidon täydel­lis­tä­miseksi”.
Vuoteen 1972 saakka Astronomer Royal oli samalla Green­wichin kunin­kaallisen observa­torion johtaja. Sen jälkeen kun tehtävät erotettiin toisistaan, Astronomer Royal on ollut lähinnä kunniatehtävä, johon ei liity muita erityisiä velvollisuuksia kuin neuvoa hallitsijaa tähti­tieteelli­sissä ja tähtitieteeseen läheisesti liittyvissä kysymyksissä. Astronomer Royal saa vuosittain 100 punnan stipendin ja on kunin­kaallisen hovin jäsen Lord Chamberlainin alaisuudessa. Virka on erittäin arvostettu.
Vuonna 1792 perustettiin myös Irlannissa toimivan kunin­kaallisen tähti­tieteilijän virka (engl. Astronomer Royal for Ireland), mutta se lakkautettiin Irlannin itsenäistyessä vuonna 1921.
Viran haltijat

Kuninkaallisina tähtitieteilijöinä (Astronomer Royal) ovat toimineet seuraavat henkilöt:
1675–1719  John Flamsteed
1720–1742  Edmond Halley
1742–1762  James Bradley
1762–1764  Nathaniel Bliss
1765–1811  Nevil Maskelyne
1811–1835  John Pond
1835–1881  Sir George Biddell Airy
1881–1910  Sir William Christie
1910–1933  Sir Frank Dyson
1933–1955  Sir Harold Spencer Jones
1956–1971  Sir Richard van Reit Woolley
1972–1982  Sir Martin Ryle
1982–1990  Sir Francis Graham-Smith
1991–1995  Sir Arnold Wolfendale
1995– Martin Rees
Viran haltijat > Kuninkaalliset tähtitieteilijät Skotlannissa

Kuninkaallisina tähtitieteijöinä Skotlannissa (Astronomer Royal for Scotland) ovat toimineet seuraavat henkilöt:
1834–1844 Thomas Henderson
1846–1888 Charles Piazzi Smyth
1889–1905 Ralph Copeland
1905–1910 Sir Frank Watson Dyson
1910–1937 Ralph Allen Sampson
1938–1955 William Michael Herbert Greaves
1957–1975 Hermann Brück
1975–1980 Vincent Cartledge Reddish
1980–1990 Malcolm Longair
1991–1995 virka avoinna
1995– John Campbell Brown
Viran haltijat > Kuninkaalliset tähtitieteilijät Irlannissa

Kuninkaallisina tähtitieteijöinä Irlannissa (Astronomer Royal for Ireland) ovat toimineet seuraavat henkilöt:
1792–1827 John Brinkley
1827–1865 Sir William Rowan Hamilton
1865–1874 Franz Friedrich Ernst Brünnow
1874–1892 Sir Robert Stawell Ball
1892–1897 Arthur Alcock Rambaut
1897–1906 Charles Jasper Joly
1906–1912 Sir Edmund Taylor Whittaker
1912–1921 Henry Crozier Keating Plummer
Ball Aerospace

Taiteijan näkemys Suomi NPP -satelliitista jonka rakentaja Ball Aerospace & Technologies oli.
Ball Aerospace & Technologies Corp. (yleisesti käytetään lyhyempää muotoa Ball Aerospace) on yhdysvaltalainen avaruusalusten valmistaja. Se on  Ball Corporationin osa. Yhtiö toimii Boulderissa, Koloradossa. Sillä on 3000 työntekijää ja sen myynti oli vuonna 2008 746,5 miljoonaa dollaria.
Ball Aerospace aloitti sotilaallisten rakettien suuntausjärjestelmien rakentajana vuonna 1956. Sen jälkeen se on rakentanut muun muassa NASAlle useita satelliitteja.
Aiheesta muualla

Ball Aerospace & Technologies Corporationin sivusto
Antonius Divitis

Antonius Divitis (myös Anthonius Rycke tai Anthoine le Riche; n. 1470 Leuven – n. 1530) oli ranskalais-flaamilainen säveltäjä.
Divitis työskenteli vuosina 1501–1506 kirkoissa Bruggessa sekä Mechelenissä ja kävi tänä aikana Espanjassa. Hänet vihittiin papiksi joulukuussa 1501. Vuonna 1515 hän toimi laulajana Ranskan hovissa. Eri antologioissa julkaistiin 1500-luvun alkupuolella kaksi Divitiksen säveltämää messua, messuosia ja motetteja.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Antonio di Rudinì

| Antonio di Rudinì |
| --- | --- |

Italian pääministeri
 6. helmikuuta 1891–15. toukokuuta 1892  
Monarkki:  Umberto I
Edeltäjä:  Francesco Crispi
Seuraaja:  Giovanni Giolitti
 10. maaliskuuta 1896–29. kesäkuuta 1898  
Monarkki:  Umberto I
Edeltäjä:  Francesco Crispi
Seuraaja:  Luigi Pelloux
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1839 Palermo, Molempain Sisiliain kuningaskunta
Kuollut: 7. elokuuta 1908 (69 vuotta) Rooma, Italian kuningaskunta
Tiedot
Puolue:  Historiallinen Oikeisto
Antonio Starabba di Rudinì (16. huhtikuuta 1839 Palermo, Sisilia – 7. elokuuta 1908 Rooma) oli italialainen markiisi ja poliitikko, joka toimi Italian pääministerinä vuosina 1891–1892 ja 1896–1898.
Elämäkerta

Rudinì kuului vapaamieliseen sisilialaiseen aatelissukuun. Hän liittyi vuonna 1860 puhjenneeseen vallankumoukseen ja vuonna 1864 hänet nimitettiin Palermon pormestariksi. Hän kukisti vuonna 1866 kaupungissa puhjenneen separationistien ja vanhoillisten kapinan, jonka aikana hän oli viikon saarrettuna kaupungintaloon. Palkintona tästä hänet ylennettiin Palermon prefektiksi, ja hän sai tehtäväkseen taltuttaa maantierosvous läntisessä Sisiliassa. Rudinì toimi vuonna 1868 jonkin aikaa Napolin prefektinä ja 1869 Italian sisäministerinä. Sen jälkeen hänet valittiin parlamentin edustajainkamariin, jossa hän vähitellen kohosi yhdeksi jyrkän oikeiston johtajista. Osallistuttuaan Francesco Crispin hallituksen kaatamiseen Rudinì kohosi helmikuussa 1891 pääministeriksi, muodostaen monien yllätykseksi hallituksensa yhdessä vasemmiston kanssa. Hän toimi oman hallituksensa ulkoministerinä ja muun muassa uudisti kolmiliiton Saksan ja Itävallan kanssa. Hänen ensimmäinen hallituksensa joutui eroamaan toukokuussa 1892.
Rudinì tuli tosin kerran pääministeriksi maaliskuussa 1896, jälleen Crispin seuraajana, jonka hallitus oli kaatunut tällä kertaa italialaisten Etiopialle kärsimään kiusalliseen tappioon Aduan taistelussa. Rudinì solmi rauhan Etiopian kanssa ja tehdäkseen pesäeron aiempaan siirtomaavalloituspolitiikkaan hän myös luovutti Kassalan kaupungin briteille, mikä herätti tyytymättömyyttä Italiassa. Vuonna 1897 Rudinìn hallitus lakkautti joukon hallitusta vastustaneita opposition järjestöjä ja ammattiliittoja. Italian kaupungeissa puhjenneet mellakat ja sosiaaliset levottomuudet johtivat lopulta hallituksen eroon toukokuussa 1898. Sitä ennen hallitus oli yrittänyt rajoittaa kansalaisoikeuksia kuninkaallisilla määräyksillä ja Milanossa mellakoiden kukistaminen sotavoimin oli johtanut suureen verilöylyyn.
Arvottomat lapset

| Arvottomat lapset |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kirsi Crowley
Käsikirjoittaja:  Kirsi Crowley
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yleisradio
Ensi-ilta:  2019
Kesto:  57 minuuttia
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Arvottomat lapset on Kirsi Crowleyn ohjaama ja käsikirjoittama suomalainen dokumentti- ja televisioelokuva vuodelta 2019.
Elokuvan aiheena ovat Filippiinien Manilan katulapset.
Aiheesta muualla

Arvottomat lapset Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Anyika Onuora

Anyika Onuora 10. syyskuuta 2012
Onuora kesäolympialaisissa 2012
Nwanyika Jenete C. ”Anyika” Onuora (s. 28. lokakuuta 1984 Liverpool, Merseyside, Englanti) on brittiläinen yleisurheilija, joka kilpailee pikajuoksussa.
Ura

Onuoran ensimmäiset suuret kilpailut olivat yleisurheilun alle 20-vuotiaiden Euroopan-mestaruuskilpailut 2003, jossa hän sijoittui viidenneksi 100 metrin juoksussa ja sai hopeaa naisten 4 × 100 metrin viestijuoksussa. Ensimmäisen aikuisten arvokisamitalinsa Onuora saavutti Kansainyhteisön kisoista 2006 4 × 100 metrin viestijuoksusta, joka oli hopea ja tuli Englannin joukkueessa. Viisi kuukautta myöhemmin Onuora osallistui yleisurheilun euroopanmestaruuskilpailuihin 2006, kilpaili naisten 4 × 100 metrin viestijuoksussa Ison-Britannian joukkueessa ja saavutti hopeaa.
Hänet valittiin edustamaan Isoa-Britanniaa kesäolympialaisissa 2008 naisten 4 × 400 metrin viestijuoksussa, mutta ei kuitenkaan kilpaillut joukkueessa.
EM-kilpailuissa 2014 hän juoksi Britannian joukkueessa 4 × 100 metrin viestin alkuerissä. Loppukilpailussa toisella kokoonpanolla juossut joukkue voitti kultaa. Yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 2015 Onuora edusti Isoa-Britanniaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa, ja saavutti pronssia. Kilpailuissa hän juoksi 25. elokuuta 2015 oman 400 metrin ennätyksensä 50,87 sekuntia.
Yleisurheilun euroopanmestaruuskilpailuissa 2016 Onuora ja Ison-Britannian joukkue voittivat kultaa naisten 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Kuukautta myöhemmin kesäolympialaisissa 2016 hän edusti Isoa-Britanniaa 4 × 400 metrin viestijuoksussa ja saavutti pronssia.
Muuta

Onuora syntyi nigerialaisille vanhemmille. Hänen sisaruksiaan ovat entinen jalkapalloilija Iffy Onuora sekä Emy Onuora. Lokakuussa 2015 Anyika Onuora sairastui vakavasti malariaan käytyään hänen isänsä kotikylässä Nigeriassa. Hän kuitenkin ehti toipua taudista ennen Rio de Janeiron kesäolympialaisia 2016.
Onuora on 178 senttimetriä pitkä ja painaa 76 kilogrammaa.
Ballabio

| Ballabio |
| --- | --- |
 Sijainti Leccon maakunnassa
 Ballabio
 Koordinaatit: 45°55′0″N, 9°25′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Lombardia
Maakunta:  Lecco
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  15,04 km²
Korkeus:  573–2 100 m
Väkiluku (31.12.2015):  4 069
 – Väestötiheys:  271 as./km²
Postinumero:  23811
Suuntanumero(t):  0341
 
 www.comune.ballabio.lc.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ballabio on kunta Italian pohjoisosassa Lombardian alueella Leccon maakunnassa. Kunnassa on runsaat 4 000 asukasta, ja sen pinta-ala on 15 km².
Muuta

Joulun alla vuonna 2008 ryhmä ballabiolaisia pyöräili Rovaniemelle luovuttaakseen joulupukille kirjeitä italialaisilta lapsilta. Neljän miehen ryhmä käytti 3 500 kilometrin tulomatkaan lähes kuukauden.
Another Green World

| Another Green World Brian Eno |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinä-elokuussa 1975, Island Studios
 Julkaistu: 1975
 Tuottaja(t): Brian Eno, Rhett Davies
 Tyylilaji: taiderock ambient elektroninen musiikki taidepop
 Kesto: 40.36
 Levy-yhtiö: Island Records
Brian Enon muut julkaisut
| Evening Star 1975 | Another Green World 1975 | Discreet Music 1975 |
Another Green World on kolmas Brian Enon omalla nimellään julkaisema studioalbumi vuodelta 1975. Levyn on julkaissut Island Records tunnuksella ILPS 9351, ja sen ovat tuottaneen Brian Eno ja Rhett Davies yhtiölle nimeltä E. G. Records Ltd. Levy on nauhoitettu Islandin studioilla heinä-elokuussa 1975 Daviesin toimiessa äänittäjänä. Hänellä olivat apuna Guy Bidmead, Bari Sage ja Robert Ash.
Brian Enon lisäksi levyllä soittavat muusikot Phil Collins, Percy Jones, Paul Rudolph, Rod Melvin, John Cale, Robert Fripp ja Brian Turrington.
Kiitoksissa on mainittu myös Bill Kelsey, Peter Schmidt, Ian MacDonald, Pete Townshend, Phil Manzanera, Robert Wyatt ja Carol McNicoll.
Albumin kansikuva on yksityiskohta Tom Phillipsin teoksesta After Raphael. Takakannen valokuvan on ottanut Ritva Saarikko.
Albumi valittiin vuonna 2005 hakuteokseen 1001 albumia jotka jokaisen on kuultava edes kerran eläessään.
Kappaleet

Sky Saw - 3:27
Over Fire Island - 1:51
St. Elmo's Fire - 3:01
In Dark Trees - 2:32
The Big Ship - 2:37
I'll Come Running - 3:50
Another Green World - 1:42
Sombre Reptiles - 2:23
Little Fishes - 1:32
Golden Hours - 4:00
Becalmed - 3:55
Zawinul / Lava - 2:56
Everything Merges With The Night - 4:03
Spirits Drifting - 2:47
Toisin kuin yleensä alkuperäisen LP:n kappaleet oli numeroitu juoksevalla numerolla kuten yllä. A-puoli päättyi nimikappaleeseen.
Kaikki kappaleet ovat Brian Enon tekemiä, ja ne on julkaissut E.G. Music Ltd vuonna 1975.
Muusikot

Sky Saw
Phil Collins: rummut
Percy Jones: nauhaton basso
Paul Rudolph: basso (Anchor)
Rod Melvin: piano (Rhodes)
John Cale: alttoviulu (Viola Section)
Brian Eno: kitarat (Snake Guitar, Digital Guitar)
Over Fire Island
Phil Collins: rummut
Percy Jones: nauhaton basso
Brian Eno: syntetisaattori, kitarat, nauha
St. Elmo's Fire
Robert Fripp: kitara (Wimshurst)
Brian Eno: urut, piano, bassopedaalit (Yamaha), synteettiset perkussiot (Synthetic Percussion), kitarat (Desert Guitars)
In Dark Trees
Brian Eno: kitarat, syntetisaattori, sähköiset perkussiot (Electric Percussion), rytmikone (treated rhythm generator)
The Big Ship
Brian Eno: syntetisaattori, synteettiset perkussiot, rytmikone
I'll Come Running
Robert Fripp: soolokitara (Restrained)
Paul Rudolph: basso, rummut (Snare), bassokitara, kitarat (Assistant Castanet Guitars)
Rod Melvin: piano
Brian Eno: kitarat (Castanet), pianosäestys, syntetisaattori, synteettiset perkussiot
Another Green World
Brian Eno: kitarat (Desert Guitars), urut (Farfisa), piano
Sombre Reptiles
Brian Eno: urut (Hammond), kitarat, perkussiot (Synthetic and Peruvian Percussion), sähköiset elementit ja epäluonnolliset äänet (Electric Elements and Unnatural Sounds).
Little Fishes
Brian Eno: piano (Prepared), urut (Farfisa)
Golden Hours
Robert Fripp: kitara (Wimborne)
John Cale: alttoviulu
Brian Eno: urut (Choppy Organs), perkussiot (Spasmodic Percussion), kitarat (Club Guitars), piano (Uncertain Piano)
Becalmed
Brian Eno: piano (Leslie), syntetisaattori
Zawinul / Lava
Phil Collins: perkussiot
Percy Jones: nauhaton basso
Paul Rudolph: kitara
Rod Melvin: piano (Rhodes)
Brian Eno: flyygeli, syntetisaattori, urut and nauha
Everything Merges With The Night
Brian Turrington: bassokitara, pianot
Brian Eno: kitarat
Spirits Drifting
Brian Eno: bassokitara, urut, syntetisaattori
Baciro Dabo

Baciro Dabo  (12. maaliskuuta 1958 – 5. kesäkuuta 2009) oli guineabissaulainen poliitikko, entinen ministeri ja presidentti João Bernardo Vieiran liittolainen. Vieira murhattiin maaliskuussa 2009, ja kesäkuuksi määrättiin uuden presidentin vaalit, joihin Dabo osallistui vahvimpana ehdokkaana. Hän oli Guinean ja Kap Verden itsenäisyyspuolueen (PAIGC) jäsen, mutta kampanjoi sitoutumattomana ehdokkaana.
Kuolema

Armeijan sotilaat tunkeutuivat 5. kesäkuuta 2009 Dabon kotiin ja ampuivat tämän. Hänen murhansa saattoi johtua armeijan johdon pelosta joutua syytteeseen Vieiran murhasta, jos Dabo olisi tullut valituksi. Armeijan edustajat syyttivät Daboa kuulumisesta vallankaappausta suunnittelevaan ryhmään poliitikkoja, joista useat eliminoitiin tai vangittiin samalla, joukossa Vieiran hallituksen entinen puolustusministeri Hélder Proença.
Bacilli

| Basillit |
| --- | --- |
 Lactobacillus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Bakteerit Bacteria
Pääjakso::  Firmikuutit Firmicutes
Luokka::  Basillit Bacilli  Ludwig et al., 2010
Lahkot
 Bacillales  Lactobacillales 
Katso myös
   Bacilli Wikispeciesissä   Bacilli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bacilli eli basillit on bakteerien luokka, johon kuuluu kaksi lahkoa: Bacillales ja Lactobacillales. Termiä "basilli" käytetään tarkoittamaan useita asioita: Bacilli on bakteerien luokka, ja Bacillus on kyseiseen luokkaan kuuluva bakteerisuku. Lisäksi termiä "basilli" käytetään usein synonyymina kuvaamaan yleisesti sauvamaisia bakteereita, jotka eivät siis välttämättä kuulu Bacilli-luokkaan.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Bacilli
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Bacilli, taxonomy (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Bacilli (englanniksi)
Annika Thor

| Annika Thor |
| --- | --- |
 Annika Thor Göteborg Book Fair -kirjamessuilla vuonna 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. kesäkuuta 1950 (ikä 74) Göteborg
Kansalaisuus:  Ruotsi
Ammatti:  kirjailija
Käsikirjoittaja
Tyyli:  lasten- ja nuortenkirjallisuus
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Annika Thor (o.s. Katz, s. 2. kesäkuuta 1950) on ruotsalainen kirjailija, joka kirjoittaa erityisesti lasten- ja nuortenkirjallisuutta.
Ura

Annika Thor syntyi göteborgilaiseen juutalaisperheeseen vuonna 1950, mutta nykyisin hän asuu Tukholmassa.[lähde? ] Thor tuli kuuluisaksi elokuva- ja televisiokriitikkona. Aiemmin hän työskenteli kirjastonhoitajana.[lähde? ] Nykyään hän on yksi suosituimmista ja kuuluisimmista nuortenkirjailijoista Ruotsissa. Hän on saanut useita palkintoja, kuten Astrid Lindgren -palkinnon 2000, Maria Gripe -palkinnon 2005 ja August-palkinnon 1997, ja hänen kirjojaan on käännetty monille eri kielille.
Thorin esikoisteos oli Saari meren keskellä (1996). Kirja pääsi ehdolle Ruotsin arvostetun August-palkinnon saajaksi ja sai arvostetun saksalaisen nuorisokirjallisuuspalkinnon. Saari meren keskellä on ensimmäinen osa neljästä kirjasta, jotka kertovat juutalaisista siskoksista Steffistä ja Nellistä, jotka asuvat Wienissä. Heidät lähetetään maanpakoon Ruotsiin, jotta he olisivat turvassa kansallissosialistien vainolta. Kirjasarja kertoo heidän lapsuudestaan ja elämästään pakoilijoina. Annika Thor teki käsikirjoituksen Steffin ja Nellin tarinan kertovaan televisiosovitukseen, joka näytettiin Ruotsin televisiossa joulukuussa 2003.
Vuonna 1997 Annika Thor julkaisi kirjan Totuus vai tehtävä, joka voitti August-palkinnon. Kirja kertoo koulukiusauksesta, jossa 12-vuotias Nora pelkää että on menettänyt parhaan ystävänsä. Nora ei missään nimessä haluaisi oleilla epäsuositun Karinin kanssa. Kirja kertoo koulussa päivittäin tapahtuvista julmuuksista. Annika Thor kertoo tarinan siten, että lukija ymmärtää että jokaista ihmistä pitää kohdella kunnioittavasti ja ottaa vastuu omista teoistaan. Kirjasta tehtiin myös elokuva, jonka ohjasi Christina Olofson. Annika Thor kirjoitti elokuvan käsikirjoituksen.
Thorin ensimmäinen lastenkirja oli vuonna 2002 ilmestynyt Punainen sydän, sininen perhonen. Tarina kertoo ala-asteella olevien Alvan ja Loven rakkaustarinan. Kirja sai saksalaisen nuorisokirjallisuus palkinnon vuonna 2004. Kirjan jatko-osa Perhosia mahassa, pala kurkussa kertoo Alvan ja Loven erosta. Heidän ystävyytensä kuitenkin jatkuu, sillä heillä molemmilla on kaneja lemmikkinä.
Teokset > Steffi ja Nelli

Saari meren keskellä (En ö i havet, Bonnier Carlsen 1996; suomennos Tammi 2001) – televisiosarja 2003
Lumpeenkukkalampi (Näckrosdammen, Bonnier Carlsen 1997; suomennos Tammi 2002)
Meren syvyyksissä (Havets djup, Bonnier Carlsen 1998; suomennos Tammi 2004)
Avoimille vesille (Öppet hav, Bonnier Carlsen 1999; suomennos Tammi 2008)
Teokset > Muita teoksia

Film är inte bara bio (Bonnier Carlsen 1992)
Totuus vai tehtävä (Sanning eller konsekvens, Bonnier Carlsen 1997; suomennos Tammi 2000) – elokuva 1997
Eldfågeln (Bonnier Carlsen 2000)
Rött hjärta blå fjäril (Bonnier Carlsen 2002)
Pirr i magen klump i halsen (yhdessä Cecilia Toruddin kanssa, Bonnier Carlsen 2003)
Altuns tre liv (yhdessä Altun Basaranin kanssa, Bonnier Carlsen 2004)
Nu, i morgon! (Bonnier Carlsen 2005)
Roliga timmen (yhdessä Cecilia Toruddin kanssa, Bonnier Carlsen 2007)
Sova över (yhdessä Cecilia Toruddin kanssa, Bonnier Carlsen 2007)
Loves kanin (yhdessä Cecilia Toruddin kanssa, Bonnier Carlsen 2008)
De nya skorna (yhdessä Cecilia Toruddin kanssa, Bonnier Carlsen 2008)
Motljus : roman (Wahlström & Widstrand 2008)
Vad skulle du ha valt? (Bonnier Carlsen 2008)
Aiheesta muualla

Annika Thor Bonnier Carlsen. Viitattu 30.4.2024. (ruotsiksi)
Annika Thor : Nominated for HC Andersen Award 2022 (pdf) IBBY. Viitattu 30.4.2024. (englanniksi)
Barry Beck

Barry Beck (s. 3. kesäkuuta 1957 Vancouver, Brittiläinen Kolumbia) on kanadalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hänet varattiin 1977 sekä NHL- että WHA-liigojen varaustilaisuuksissa. Hän aloitti ammattilaisuran jälkimmäisen sarjan New Westminster Bruins -joukkueessa. Sittemmin hän siirtyi NHL:ään, ensin Colorado Rockiesiin ja sitten New York Rangers ja Los Angeles Kingsiin. Hän lopetti pelaamisen vuonna 1990.
Beck pelasi NHL-tähtijoukkueessa 1979 Challenge Cupissa. Hän oli New York Rangersin kapteenistossa vuosina 1980–1986.
Bill Cook (1926–37) | Art Coulter (1937–42) | Ott Heller (1942–45) | Neil Colville (1945–48) | Buddy O'Connor (1949–50) | Frank Eddolls (1950–51) | Allan Stanley (1951–53) | Don Raleigh (1953–55) | Harry Howell (1955–57) | George Sullivan (1957–61) | Andy Bathgate (1961–64) | Camille Henry (1964–65) | Bob Nevin (1965–71) | Vic Hadfield (1971–74) | Brad Park (1974–75) | Phil Esposito (1975–78) | Dave Maloney (1978–80) | Walt Tkaczuk (1980–81) | Barry Beck (1981–86) | Ron Greschner (1986–87) | Kelly Kisio (1987–91) | Mark Messier (1991–97) | Brian Leetch (1997–2000) | Mark Messier (2000–04) | Ei kapteenia (2004–06) | Jaromír Jágr (2006–08) | Chris Drury (2008–11) | Ryan Callahan (2011–)
Antoine Kombouaré

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Antoine Krilone Kombouaré
Syntymäaika: 16. marraskuuta 1963 (ikä 60)
Syntymäpaikka: Nouméa, Uusi-Kaledonia, Ranska
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 183 cm
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1983–1990 |  FC Nantes | 177 | (4) |
| 1990 |  SC Toulon | 17 | (0) |
| 1990–1995 |  Paris SG | 137 | (8) |
| 1995–1996 |  FC Sion | 32 | (8) |
| 1996–1998 |  Aberdeen | 30 | (3) |
| 1998–1999 |  RC Paris | 24 | (4) |
Valmennusura
1999–2003:  Paris SG II
2003–2005:  RC Strasbourg
2005–2009:  Valenciennes FC
2009–2011:  Paris SG
2012–2013:  Al-Hilal
2013–2016:  RC Lens
2016–2018:  Guingamp
2019:  Dijon FCO
2019–2020:  Toulouse
2021–2023:  FC Nantes
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Antoine Kombouaré (s. 16. marraskuuta 1963) on ranskalainen jalkapallovalmentaja, joka pelasi toistakymmentä vuotta pääsarjatasolla puolustajana.