stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pukalan valuma-alue

Pukalan valuma-alue (vesistöaluetunnus 35.39) on Näsijärven–Ruoveden alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 69,29 neliökilometriä. Alueen järvisyys on 12,61 %. 
Vesistön valuma-alueen alarajana on Kaletonjärvi Teiskossa ja sen laskupaikka Näsijärven lahti Kirkkojärvi, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Näsijärven alueelle (35.31).
Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat viisi aluetta tai valuma-aluetta :
Kaletonjärven alue (35.391)
Lauttajärven–Hankajärven alue (35.392)
Pukalan alue (35.393)
Kielikänjärven valuma-alue (35.394)
Neejärven valuma-alue (35.395)
Psii

Psii (isona kirjaimena Ψ, pienenä ψ, kreik. ψι, psi) on kreikkalaisen kirjaimiston 23. kirjain. Sen äännearvo on sekä muinaiskreikassa että nykykreikassa [ps]. Kreikkalaisissa numeroissa psiin lukuarvo on 700.
Psiillä ei ole suoraa vastinetta latinalaisessa kirjaimistossa. Kyrillisessä kirjaimistossa sitä vastasi aiemmin kirjain Ѱ/ѱ. Suomen kieleen psii translitteroidaan sekä muinaiskreikasta että nykykreikasta ps.
Muoto ja sen historia

Psii ei ilmeisesti perustu foinikialaisen kirjaimiston esikuvaan, kuten useimmat muut kreikkalaiset kirjaimet, vaan se on kreikkalaisten omaa keksintöä. Samasta syystä se on sijoitettu kreikkalaisen aakkoston loppupuolelle foinikialaisperäisten kirjainten jälkeen.
Psii oli alun perin käytössä omana merkkinään muun muassa Lokriin, Megaran, Akhaian sekä monien Suur-Kreikan ja Vähän-Aasian siirtokuntien paikallisissa kirjaimistoissa. Kirjaimen muodossa oli jonkin verran vaihtelua. Muissa kirjaimistoissa psiin äänne esitettiin erilaisilla kirjainyhdistelmillä, kuten ΦΣ (fii ja sigma) tai ΠΣ (pii ja sigma). Myöhemmin psii vakiintui osaksi joonialaista kirjaimistoa, josta tuli kreikkalaisen kirjaimiston standardi.
Epigrafisissa lähteissä psiistä esiintyy muun muassa seuraavanlaisia variantteja:
Merkityksiä

Matematiikassa ja fysiikassa
ψ:tä käytetään fysiikassa yleisesti kvanttimekaniikan esittämään aaltofunktiota etenkin Schrödingerin yhtälössä bra-ket-merkintätavassa:  \langle \phi |\psi \rangle .
ψ on myös digammafunktion symboli:
Muita merkityksiä
ψ on sähkötekniikassa sähkövuo
ψ´ on kreikkalaisissa numeroissa luku 700.
psykologia, ja joskus parapsykologia
vesipotentiaali veden liikkeessä kasvisolujen välillä
eräs proteiinien tasojen välinen kulma
planeetta Neptunus
suomalaisen rockyhtye CMX:n tunnus
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Psii Wikimedia Commonsissa
Puistoukonsieni

| Puistoukonsieni |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Helttasienet Agaricales
Heimo::  Agaricaceae
Suku::  Pikku-ukonsienet Lepiota
Laji::  cristata
Kaksiosainen nimi
 Lepiota cristata  (Bolton) P. Kumm. 
Katso myös
   Puistoukonsieni Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Puistoukonsieni (Lepiota cristata) on pikku-ukonsieniin kuuluva kartiomainen tai laakealakkinen ukonsienilaji. Lakki on punaruskeasuomuinen ja valkea. Heltat ovat valkoiset. Jalka on valkea tai ruskehtava. Sieni haisee kaasulle ja maistuu pahalta eikä ole ruokasieni. Se kasvaa puistonurmilla, puutarhoissa ja metsäteiden reunoilla melko yleisenä.
Ptolemaios VIII

Ptolemaios VIII hopeisessa drakhmassa.
Ptolemaios VIII Euergetes II Fyskon (m.kreik. Πτολεμαίος Ευεργέτης, noin 182 eaa. – 26. kesäkuuta 116 eaa.) oli Egyptin faarao vuodesta 170 eaa. kuolemaansa asti. Vallassa hän oli ensimmäisen kerran vuosina 164–163 eaa. ja toisen kerran 145–116 eaa. Hänelle annettiin lisänimi Fyskon (osapuilleen "möhömaha") lihavuutensa takia. Hänen vanhempansa olivat Ptolemaios V ja Kleopatra I.
Elämä

Ptolemaios V:n kuoltua Ptolemaios VI:stä tuli faarao, mutta koska hän oli liian nuori hallitsemaan, hallitsi maata hänen äitinsä Kleopatra I. Vuonna 170 alkoi sota Egyptin ja seleukidien välillä. Egyptissä Ptolemaios Euergeteestä ja tämän siskosta Kleopatra II tehtiin Ptolemaios VI:n hallitsijakummpanit. Seuranneen valtataistelun jälkeen Ptolemaios Euergetes ajoi veljensä ja siskonsa maanpakoon vuonna 164 eaa. Ptolemaios Filometor haki tukea Roomasta. Ptolemaios Euergetes hallitsi yksin vuosina 164–163 eaa., mutta Ptolemaios Filometor pääsi palaamaan Egyptiin heinäkuussa 163 eaa. Ptolemaios Euergetes sai tyytyä hallitsemaan Kyrenaikaa.
Ptolemaios VIII Euergetes pääsi palaamaan Egyptiin vuonna 145 eaa., kun hänen veljensä Ptolemaios Filometor kuoli. Hän meni naimisiin siskonsa Kleopatra II:n kanssa. Vuonna 141 eaa. hän meni naimisiin siskonsa Kleopatra II:n tyttären Kleopatra III:n kanssa, ilman että olisi eronnut siskostaan. Kleopatra III:n isä oli Ptolemaios VIII Euergeteen veli Ptolemaios Filometor.
Vuonna 132 eaa. Aleksandriassa syttyi mellakoita, joiden takia Ptolemaios, Kleopatra III ja heidän lapsensa pakenivat Kyprokselle. Kleopatra II hallitsi yksin Aleksandriasta käsin vuoteen 127 eaa. asti. Maaseudun asukkaat taas suosivat Ptolemaiosta. Kleopatra II joutui pakenemaan Syyriaan vuonna 127 eaa., mutta hän palasi Ptolemaioksen kanssahallitsijaksi vuonna 124 eaa. Ptolemaios kuoli vuonna 116 eaa.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ptolemaios VI | Egyptin faarao Ptolemaioksen hallitsijasuku 164 eaa. – 163 eaa. | Seuraaja: Ptolemaios VI |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Ptolemaios VI | Egyptin faarao Ptolemaioksen hallitsijasuku 145 eaa. – 116 eaa. | Seuraaja: Ptolemaios IX |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ptolemaios VIII Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  VIAF 2  3  4  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Alankomaat  Vatikaani 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB
Russell Means

Russell Means vuonna 1987.
Russell Charles Means tai Oyate Wacinyapin (10. marraskuuta 1939 Wanblee, Pine Ridgen reservaatti, Etelä-Dakota – 22. lokakuuta 2012 Porcupine, Etelä-Dakota) oli yhdysvaltalainen poliitikko, kirjailija ja intiaaniaktivisti. Hän toimi American Indian Movement -järjestön (AIM) johtajana 1970-luvulla. Russell Means otti osaa useisiin AIM:n järjestämiin valtauksiin: Alcatrazissa vuonna 1969, Mount Rushmoressa vuonna 1970 ja Wounded Kneessä vuonna 1973. Hän oli etniseltä taustaltaan lakota.
Poliittisen aktivismin ohella Means näytteli useissa elokuvissa, kuten Viimeinen mohikaani (1992) ja Syntyneet tappajiksi (1994). Hän toimi ääninäyttelijänä Disneyn Pocahontasissa (1995).
Russell Means kirjoitti omaelämäkerrallisen Where White Men Fear to Tread -teoksen (1997). Andy Warhol maalasi Meansista useita muotokuvia osana intiaaneja kuvaavaa American Indian Series -sarjaansa vuonna 1976.
Means kuoli 72-vuotiaana lokakuussa 2012.
Ptóo

Ptóo-vuori.
| --- | --- |
Tyyppi:  vuoristo 
Sijainti:  Boiotia, Keski-Kreikka, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  781 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ptóo (kreik. Πτώο), antiikin Ptoion (m.kreik. Πτώϊον, Ptōïon, myös Πτῷον, Ptōon; lat. Ptoum), on vuori Boiotiassa Keski-Kreikassa. Sen korkeus idässä on 781 metriä (Petalás-huippu) ja lännessä 725 metriä (Agía Pelagía).
Ptóo-vuori sijaitsee Boitian itäosassa linnuntietä noin 18 kilometriä pohjoiseen Thívan kaupungista ja noin 25 kilometriä länteen Chalkídan kaupungista. Se muodostaa itä-länsisuuntaisen vuorijonon, joka ulottuu Kopaḯdan tasangolta Pohjoisen Euboianlahden rannikolle.
Historia

Ptoion-vuorella sijaitsi antiikin aikana Apollon Ptoioksen kulttipaikka, Apollon Ptoioksen pyhäkkö, joka oli Boiotian merkittävimpiä pyhäkköjä. Siellä toimi Apollonin oraakkeli. Kreikkalaisessa mytologiassa vuori sai nimensä Ptoion-nimisestä heeroksesta, joka oli boiotialaisen kuningas Athamaan poika.
Vuori on ollut kulttikäytössä viimeistään mykeneläisellä ajalla, sillä se mainitaan Thebasta löydetyissä lineaari-B-tauluissa nimellä Ptoios. Apollon Ptoioksen pyhäkkö oli olemassa viimeistään antiikin aikana arkaaisella kaudella. Se sijaitsi antiikin aikaisen Akraifian kaupungin lähellä, lähellä nykyistä Akraífnion kylää. Pyhäkön perustaminen saattaa olla kytköksissä Orkhomenokseen, mutta Herodotoksen ja Pausaniaan mukaan pyhäkkö oli ainakin myöhemmin thebalaisten hallinnassa. Alueelta on löydetty lukuisia kuros- ja kore-patsaita, ja Ptoion vaikuttaa olleen ensimmäisiä paikkoja Deloksen ohella, jossa tällaisia patsaita on alettu lahjoittaa ja pystyttää pyhäkköalueelle.
Noin kilometri lännempää on löydetty toinen, pienempi Ptoioksen heroon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ptóo Wikimedia Commonsissa
Ptóo-vuorelta Apollon Ptoioksen pyhäköstä löydetty kuroksen pää. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.
Mecklenburg-stadiaali

Mecklenburg-stadiaali oli Veiksel-jääkauden viimeinen kylmä jakso noin 16 500–14 700 vuotta sitten. Lämpeneminen ja jäähtyminen vuorottelivat jääkauden loppupuolellakin. Kylmää tuli 17 000–16 000 vuotta sitten. Vasta 15 900 vuotta sitten lämpeni vain hiukan. Valtameren pohjan hiekkakerrostumista päätellen Atlantilla ajelehti runsaasti jäätä välillä 17 500–14 600 vuotta eli 14 800–12 450 radiohiilivuotta sitten. Tällöinkin ilmasto vaihteli huomattavasti. Kylmä kausi huipentui 16 600 vuotta sitten. Noin 15 900 vuotta sitten alkoi lämmetä, mutta 15 700 vuotta sitten Pohjois-Atlantin kylmän ja lämpimän vesimassan raja, polaaririntama alkoi edetä taas.
HMS Puckeridge

| HMS Puckeridge |
| --- | --- |
 HMS Puckeridge

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. Samuel White and Company, Cowes
Kölinlasku:  1. tammikuuta 1940
Laskettu vesille:  17. lokakuuta 1940
Palveluskäyttöön:  30. heinäkuuta 1941
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 6. syyskuuta 1943
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 050 t (standardi) 1 490 t (max)
Pituus:  85,34 m
Leveys:  9,62 m
Syväys:  2,51 m
Koneteho:  19 000 hv
Nopeus:  25,5 solmua (67 km/h)
Miehistöä:  164
Aseistus
Aseistus:  6 x QF 4" Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina Mk XIX -asennuksina 2 x 20 mm ilmatorjuntatykkiä 2 x Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääriä 6 x syvyyspomminheitintä
HMS Puckeridge (viirinumero L108) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Hunt-luokan tyypin II saattuehävittäjä, joka palveli toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 4. syyskuuta 1939 työnumerolla J6108 osana vuoden 1939 sota-ajan hätäohjelmaa (engl. 1939 Emergency War Programme) J. Samuel White and Companyltä Cowesista Isle of Wightilta, missä köli laskettiin 1. tammikuuta 1940. Alus laskettiin vesille saman vuoden lopulla 17. lokakuuta ja valmistui 30. heinäkuuta 1941.
Palvelus

Aluksen ollessa 6. syyskuuta 1943 matkalla Gibraltarille Saksan laivaston sukellusveneen U-617 laukaisemat torpedot osuivat siihen 40 merimailia Europa Pointista itään. Perään osuneet torpedot laukaisivat aluksen taaemman ammusvaraston ja alus kellui osumien jälkeen vain kahdeksan minuuttia. Aluksen upotessa sai surmansa 62 miehistönjäsentä ja 129 pelastui.
Pronssinen Pokaali

| Pronssinen Pokaali> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  1995 – 2000, 2007–
Tyylilaji:  alternative rock poprock
Kotipaikka:  Lappeenranta, Suomi
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Tomi Sivenius, laulu, kitara   Mikko Kupiainen, rummut   Pasi Vuorela, bassokitara   Janne Kupiainen, kitara   Janne Hynynen, tynnyri, rummut, taustalaulu   Jari Sinkkonen, tynnyri, rummut  
Entiset jäsenet:  Jouni Hynynen, kitara, taustalaulu   Janne Hyrkäs, rummut   Jyri Riikonen, koneet, kosketinsoittimet, bassokitara   Marko Annala, kitara   Jarkko Koponen, kitara  
Levy-yhtiö:  Zen Garden (1995–1998)   Megamania (1998–2000)   C7 Records (2012–)  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pronssinen Pokaali on vuodesta 1995 toiminut lappeenrantalainen rockyhtye.
Yhtye sai alkunsa Jyri Riikosen – koneet (Valtava Kääpiö, Reagan, Lodger), Jouni Hynysen – kitara (Kotiteollisuus) ja Tomi Siveniuksen – laulu (Hullu Ukko ja Kotiteollisuus, Magneetti) projektina, jossa haluttiin toteuttaa Siveniuksen ja Hynysen pöytälaatikossa lojuvia niin sanottuja popimpia kappaleita konelähtöisesti.
Debyyttilevyllä Pronssinen Pokaali (1996) soittivat ydintrion lisäksi Janne Hyrkäs – rummut (Valtava Kääpiö, Mokoma), Marko Annala – kitara (Slumgudgeon, Mokoma) ja Janne Hynynen – rummut, tynnyri, taustalaulu (Magneetti, Mokoma, Monsteriser). Debyyttilevyn jälkeen tehtyjen konserttien jälkeen Janne Hyrkäs jätti yhtyeen, ja Janne Hynynen siirtyi rumpaliksi. Yhtyeen ulosanti alkoi pikkuhiljaa lähentyä niin sanottua perinteisempää yhtyeformaattia ja toisella pitkäsoitolla (Kuvia, 1998) kuullaan jo jonkin verran täysin orgaanisestikin toteutettua musisointia.
Kuvia-levyn jälkeen Marko Annala ja Jyri Riikonen jättäytyivät yhtyeestä. Riikosen lähdettyä myös koneet jäivät kokonaan pois, ja yhtyeeseen liittyi bassoon Pasi Vuorela, kitaraan Jarkko Koponen ja toisia rumpuja ja tynnyriä tuli hakkaamaan Jari Sinkkonen. Tällä kokoonpanolla yhtye teki kolmannen pitkäsoittonsa Maa hehkuu (2000), jonka jälkeen Pronssinen Pokaali lopetti toimintansa.
Yhtye teki osittaisen paluun toukokuussa 2007 julkaisemalla kokoelma-albumin Leikin loppu ja tekemällä viisi konserttia kattavan kiertueen nimeltä Omilla lomilla, haku päällä. Kiertueen aikana kuvattiin myös videomateriaalia myöhemmin syksyllä julkaistua kiertue-dvd:tä varten.
Pronssinen Pokaali aktivoitui jälleen joulukuussa 2009. Tuolloin kokoonpanossa soittivat Sivenius (laulu, kitara), Jyri Riikonen (koskettimet), Janne Hynynen (rummut, taustalaulu), Pasi Vuorela (basso), sekä vuoden 2007 kiertueelta pois jäänyt Jarkko Koponen (kitara). Yhtyeen MySpace-sivulla on kuultavissa myös samana vuonna äänitettyjä kappaleita.
Yhtye on saanut valmiiksi neljännen studioalbuminsa Vastatuulensoutajat, joka ilmestyy C7 Recordsin julkaisemana helmikuussa 2013. Kaksi albumin kappaletta, ”Taivumme” ja ”Kiila” ovat kuunneltavissa Noise.fi-sivustolla.
Jäsenet

Tomi Sivenius – laulu, kitara (1995–2000, 2007–)
Mikko Kupiainen – rummut (2014–)
Pasi Vuorela – bassokitara (1998–2000, 2007–)
Janne Kupiainen – kitara (2012–)
Janne Hynynen - rummut, tynnyri, taustalaulu (1996–2000, 2007–2013, 2016–)
Jari Sinkkonen – tynnyri, rummut (1997–2000, 2007, 2018–)
Jäsenet > Entiset jäsenet

Jouni Hynynen – kitara, taustalaulu (1995–2000, 2007)
Janne Hyrkäs – rummut (1996–1997, 2007)
Marko Annala – kitara (1996–1998, 2007)
Jarkko Koponen – kitara (1998–2000, 2009–2012)
Jyri Riikonen – koneet, kosketinsoittimet, bassokitara (1995–1998, 2007–2016)
Julkaisut > Studioalbumit

Pronssinen Pokaali (Zen Garden, 1996)
Kuvia (Zen Garden, 1998)
Maa hehkuu (Megamania, 2000)
Vastatuulensoutajat (C7 Records, ilmestyy helmikuussa 2013)
Sotkamur (C7 Records, 16. toukokuuta 2014)
Julkaisut > Kokoelmalevyt

Leikin loppu (kokoelma, Megamania, 2007)
Julkaisut > Singlet

Kaininmerkki (Zen Garden, 1996)
Puhalla lujempaa (feat. Kauko Röyhkä) (Zen Garden, 1997)
Suru soittaa (Megamania, 1999)
Julkaisut > Kiertuetaltioinnit

Omilla lomilla, haku päällä (Good Son Records, 2007)
Aiheesta muualla

Juttu yhtyeestä Desibeli.net
Pronssinen pokaali MySpace-sivu
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Taiteenala:  MusicBrainz
Psykhe

Eros ja Psykhe, William-Adolphe Bouguereau, 1889
Psykhe on kreikkalaisen taruston henkilö, joka esiintyy Eroksen ja Psykhen tarinassa. Tarina esiintyi ensimmäisen kerran kreikkalaisessa mytologiassa vanhan naisen kertomana sivujuonena Apuleiuksen teoksessa Kultainen aasi. Apuleius kirjoitti sen 2. vuosisadalla jaa. ja oli itse saanut vaikutteita aikaisemmista samankaltaisista tarinoista. Tarina on sisällöltään enemmänkin myytti, mutta se on vaikuttanut moniin länsimäisiin eläinsulhassatuihin.
Tarinan vaikutus myöhemmin

Eeva-Liisa Manner on kirjoittanut runonäytelmän Eros ja Psykhe vuonna 1959.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Golden Asse by Lucius Apuleius. Kääntänyt engl. William Adlington, 1566
Médéa

| Médéa المدية, al-Madiyya |
| --- | --- |
 Médéa talvella.
 Médéa
 Koordinaatit: 36°15′49″N, 2°45′32″E 
Valtio:  Algeria
Maakunta:  Médéa
Piirikunta:  Médéa
Väkiluku (2008):  138 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Médéa (arab. المدية‎, al-Madiyya) on kaupunki ja Médéan maakunnan hallinnollinen keskus Algerian pohjoisosassa. Se sijaitsee Tell-Atlasvuoristossa 85 kilometriä Algerista lounaaseen. Vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan Médéassa oli 138 400 asukasta.
Roomalaisen Lambdian varuskunnan paikalla sijaitseva Médéa mainitaan kaupunkina vuonna 960. Siitä tuli 1500-luvulla Algerian keskiosan käsittäneen Titterin beylikin pääkaupunki, joka vaurastui Saharan karavaanikaupan ansiosta. Ranskalaiset valtasivat Abd al-Qadirin hallitseman Médéan useaan kertaan 1830-luvulla ja lopullisesti vuonna 1840.
Médéan kautta kulkee Algerista etelään johtava valtatie RN1. Se on viinin, hedelmien ja viljan viljelystä tunnetun maatalousalueen kaupallinen keskus, jossa on myös elintarvike- ja metalliteollisuutta. Käsityöläiset tuottavat nahka- ja savitavaraa. Kaupungissa toimii Yahia Faresin yliopisto.
Ranskalaiseen tyyliin rakennetun kaupungin lähiseudun nähtävyyksiä ovat Djebel Nador -vuori (1 108 metriä) ja Notre-Dame de l’Atlas -luostari Tibhirinessä.
Méderdra

| Méderdra المذرذرة |
| --- | --- |
 Méderdra
 Koordinaatit: 16°55′11″N, 15°39′40″W 
Valtio:  Mauritania
Alue:  Trarza
Departementti:  Méderdra
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kaupunki
 – Hallinnon tyyppi:  kunta
Väkiluku (2013):  7 400
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Méderdra (arab. المذرذرة‎) on kaupunkikunta ja samannimisen departementin eli moughataan hallinnollinen keskus Trarzan alueella Mauritaniassa. Se sijaitsee 55 kilometriä alueen pääkaupungista Rossosta pohjoiseen. Kunnassa on 7 400 ja sen keskustaajamassa 4 200 asukasta (vuonna 2013, väestönlaskenta).
Méderdran moughataan pinta-ala on 7 570 neliökilometriä. Siihen kuuluu viisi kuntaa: Beir Taouwress, Elkhat, Mederdra, Taguilalet ja Tiguend. Vuonna 2013 moughataassa oli 30 400 asukasta.
Méderdra oli vuodesta 1907 lähtien Boutilimitin ohella toinen Trarzan piirin hallintokeskuksista. Se menetti asemansa Rossolle vuonna 1935.
Puhelinkeskus

Puhelinkeskus on järjestelmä, joka muodostaa kytkentöjä puhelinlinjojen välille. Kytkentää soittajan (tilaajan) ja vastaanottajan välillä kutsutaan piiriksi, ja puhelinverkkoa piirikytkentäiseksi. Puhelun ajaksi muodostuva kytkentä muodostaa kiinteän reitin, joka ei muutu puhelun aikana ja jota ei voida käyttää muihin puheluihin. Puhelun päätyttyä yhteys purkautuu, ja reitin osat vapautuvat käytettäväksi toiselle puhelulle.
Puhelinvaihde (PBX, private branch exchange) on pienimuotoinen puhelinkeskuksen kaltainen laite, joka on asiakkaan tiloissa ja kytkee puheluita joko vaihteen sisällä (talon sisäiset puhelut) tai saapuvia puheluita alanumeroihin tai lähteviä puheluita jollekin ulkolinjoista.
Käytännössä nykyaikainen puhelinverkko ei ole enää täysin piirikytkentäinen, vaan runkoverkossa hyödynnetään lähiverkoista ja internetistä tuttua pakettivälitteistä verkkoa. Myös nykyaikaiset matkapuhelinverkot mahdollistavat pakettikytkentäisen liikenteen. Pakettivälitteisessä verkossa tilaajan ja vastaanottajan välille ei muodostu piiriä, vaan paketit voivat kulkea monia eri reittejä. Samalla reitillä voi myös kulkea samaan aikaan usean eri yhteyden paketteja.
Puhelinkeskusten tekniikka

Ensimmäiset puhelinkeskukset olivat käsivälitteisiä, ja keskuksenhoitaja muodosti yhteyden kytkemällä liittimellä varustetun johdon keskuksen taulussa olevaan pistokkeeseen. Keskuksenhoitajia, jotka useimmiten olivat naispuolisia, kutsuttiin Suomessa muun muassa nimellä ”sentraalisantra”.
Vuonna 1891 Almon Strowger patentoi mekaanisen kytkimen, josta alkoi puhelinkeskusten automatisointi. Strowgerin yritys asensi ensimmäisen 75 liittymän automaattisen vaihteen vuonna 1892 Laportessa Indianassa. Tunnetuimmassa kytkinmallissa oli pyörivä varsi, joka liikkui kymmenen askelta. Kun puhelimella soitettiin, jokainen valintalevyltä tuleva pulssi liikutti vartta yhden askeleen. Joissakin keskuksissa käytettiin myös suoraviivaisesti liikkuvia valitsimia. Näiden yhdistelmänä muodostui nousukiertovalitsin, joka on osaltaan vaikuttanut numerointeihin: joissain maissa on edelleen tapana esittää puhelinnumerot kahden numeron ryhmissä. DTMF-äänitaajuusvalinta ja digitalisoituminen syrjäyttivät mekaaniset puhelinkeskukset.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Paul Timmins' database of North American Exchange and Operator information
Clive Feather's guide to the BT network
Telephone Exchange Name Project (Arkistoitu – Internet Archive)
Roger W. Haworth's guide to London (UK) Director Exchange Names (Arkistoitu – Internet Archive)
National Park Service's page about the first telephone exchange (Arkistoitu – Internet Archive)
Munkkiniemen automaatti - ainoa laatuaan Pohjoismaissa, Suomen Kuvalehti, 11.12.1926, nro 50, s. 30, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Käsivälitteisen puhelinkeskuksen hoitaja Indonesiassa.
Ranskassa sijaitseva lähi- ja kaukopuheluiden puhelinkeskus
Madeleine McCannin tapaus

Madeleine McCannin tapaus on 3. toukokuuta 2007 tapahtunut, paljon maailmanlaajuista mediahuomiota saanut epäilty kidnappaus ja murha. Englantilainen kolmevuotias Madeleine McCann katosi ollessaan vanhempiensa, vanhempien ystävien sekä heidän lapsiensa kanssa lomalla Praia da Luzissa Algarvessa, Portugalissa. Madeleine ja hänen kaksi kaksivuotiasta sisarustaan oli jätetty vartioimattomina perheen lomahuoneistoon. Kun vanhemmat palasivat läheisestä ravintolasta, Madeleine oli heidän mukaansa kadonnut. Laajoista etsinnöistä huolimatta Madeleinea ei ole löydetty. Portugalin poliisi pitää löydettyjen verijälkien perusteella mahdollisena, että Madeleine murhattiin katoamisyönään. Tapaus johti myös laajoihin julkisuuskampanjoihin ja julkisuuden henkilöiden vetoomuksiin tytön löytymisen puolesta.
Madeleine McCann

Madeleine Beth McCann (s. 12. toukokuuta 2003 Leicestershire, Englanti) oli katoamishetkellä lähes nelivuotias englantilainen pikkutyttö, yleislääkäri Kate ja sydänlääkäri Gerry McCannin kolmesta lapsesta vanhin. Madeleinella on kaksossisarukset Sean ja Amelie. Perhe asuu Rothleyssä, Englannissa. Madeleinen tunnistaa muun muassa hänen oikeassa silmässään olevasta koloboomasta, mustasta raidasta, joka kulkee hänen silmänsä poikki.
Katoaminen

Kun Madeleine katosi hieman ennen neljävuotissyntymäpäiväänsä, hänen vanhempansa olivat nauttimassa ystäviensä kanssa illallista alle sadan metrin päässä olevassa ravintolassa. Tyttö oli kahden sisaruksensa Seanin ja Amelien kanssa hotellihuoneessa nukkumassa. Vanhemmat kävivät vuorotellen katsomassa heitä puolen tunnin välein. Matt (Katen ja Gerryn ystävä) kävi noin kello 21.00 (WEST) tarkistamassa lapset. He olivat kaikki kunnossa. Kun vanhemmat palasivat noin kello 21.45 (WEST), Madeleine oli kadonnut, ja huoneen ovi ja ikkuna olivat auki. Tapauksesta ilmoitettiin poliisille, ja hotellin henkilökunta ja vieraat etsivät Madeleinea kello 4.30:een (WEST) asti samalla kun katoamisesta ilmoitettiin Espanjan rajavartiostolle sekä Portugalin ja Espanjan lentokenttien poliiseille.
Katoaminen > Aikajana toukokuun 3. päivälle 2007

21.00: Matt (Katen ja Gerryn ystävä) kävi tarkistamassa, että lapset ovat kunnossa.lähde?
21.45: Kate McCann huomasi Madeleinen kadonneen.
22.00: Katoamisesta ilmoitettiin poliisille.
22.10: Poliisi saapui.
22.30: Poliisi aloitti etsinnän.
04.30: Alkuetsinnät lopetettiin.