stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Finnhits (albumi)

| Finnhits Eri esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1971–1974
 Julkaistu: 1974   1975 (LP)   1996 (CD)
 Formaatti: LP-levy (FTV 1)   C-kasetti (FMK 1)   CD-levy (0630-14176-2)
 Tyylilaji: iskelmä, suomirock, suomipop, folkrock, country rock, poprock
 Kesto: 53.52
 Levy-yhtiö: Finnlevy   Fazer Records (CD)
 Levymerkki: Finnlevy   Fazer Records (CD)
Listasijoitukset
  Suomi: 1. (maaliskuu 1974) 
Finnhits-sarjan muut julkaisut
|   | Finnhits 1974 | Finnhits 2 1975 |
Finnhits (tunnetaan myös epävirallisella nimellä Finnhits 1) suomalaista iskelmämusiikkia sisältävän Finnhits-kokoelmalevysarjan ensimmäinen osa vuodelta 1974. Levyn kappaleet ovat vuosilta 1971–1974. Se nousi Mitä Suomi soittaa -listan kärkeen vuoden 1974 maaliskuussa ja se piti kärkitilaa hallussaan myös huhtikuun listalla.
Albumi julkaistiin Finnlevyn toimesta aluksi C-kasettina ja seuraavana vuonna LP-levynä. Vuonna 1996 Fazer Records julkaisi albumin ensimmäistä kertaa CD-levynä ja uudestaan vuonna 2003. Vuonna 2003 albumi julkaistiin myös samoissa kansissa levysarjan toisen osan kanssa CD-levynä.
Kappaleet > A-puoli

Fredi: Rakkauden sinfonia – 4.26 (alkup. ”Lonely Lovers Symphony”, säv. G. Moroder – P. Bellotte, san. Vexi Salmi, sov. Nacke Johansson)
Katri Helena: Nuoruus on seikkailu – 2.42 (alkup. ”Tu te reconnaîtras”, säv. Buggy – Morgan, san. Kari Tuomisaari, sov. Olli Heikkilä)
Jussi & The Boys: Metsämökin tonttu – 2.34 (säv. ja san. K. W. Blomqvist, sov. Kaj Westerlund)
Pepe & Paradise: Aamu – 2.58 (säv. P. Willberg & M. Johansson, san. Vexi Salmi, sov. Markku Johansson)
Päivi Paunu: Jokainen päivä on liikaa – 4.42 (alkup. ”Killing Me Softly”, säv. Gimbel – Charles Fox, san. Mirja Lähde, sov. Nacke Johansson)
Irwin Goodman: Vain elämää – 3.00 (säv. Irwin Goodman, san. Emil von Retee, sov. Nacke Johansson)
Kirka: Mamy Blue (en) – 3.50 (säv. H. Giraud – P. Trim, san. Pertti Reponen, sov. Olli Heikkilä)
Ami: Waterloo – 2.52 (säv. B. Andersson – S. Anderson – B. Ulvaeus, san. Seija Simola)
Kappaleet > B-puoli

Kai Hyttinen: Nosta lippu salkoon – 3.20 (alkup. ”Tie a Yellow Ribbon Round the Ole Oak Tree (en)”, säv. I. Levine – L. R. Brown, san. Vexi Salmi, sov. Markku Johansson)
Markku Aro: Oma kultasein – 3.34 (alkup. ”Sugar Baby Love”, säv. W. Bickerton, san. Vexi Salmi, sov. Antti Hyvärinen)
Arto Sotavalta: Päivät kuin unta – 3.35 (alkup. ”Seasons in the Sun (en)”, säv. J. Brel, san. Arto Sotavalta, sov. Olli Heikkilä)
Fredi: Niin – 3.32 (alkup. ”Sì”, säv. D. Pace – L. Pilat – M. Panzeri – C. Conti, san. Chrisse Johansson, sov. Nacke Johansson)
Pasi Kaunisto: Sata kelloa – 2.55 (alkup. ”Cento campane”, säv. F. Fiorentini – R. Grano, san. Saukki, sov. Nacke Johansson)
Fredi: Uneen aika vaipuu – 3.26 (alkup. ”Charley”, säv. R. Gill – E. Milian, san. Chrisse Johansson, sov. Antti Hyvärinen)
Tuula Siponius: Eviva Espanja – 3.48 (alkup. ”Eviva España”, säv. Caerts – Rozenstraten – Bradtke, san. Vexi Salmi)
Irwin Goodman: Viuhahdus – 2.38 (säv. Irwin Goodman, san. Emil von Retee, sov. Antti Hyvärinen)
Kokoonpano > Muusikoita

Vesa Aaltonen – rummut (7)
Arto Alaspää – taustalaulu (1, 6, 10)
Anne-Marie ”Ami” Aspelund – taustalaulu (2, 8)
Monica Aspelund – taustalaulu (6–7)
Matti Bergström – bassokitara (13)
Erik Dannholm – tenorisaksofoni (4), huilu (4)
Vesa Enne – taustalaulu (8)
Kari Fall – taustalaulu (7)
Pertti ”Kalle” Fält – taustalaulu (4, 6, 8–9), baritonisaksofoni (4), huilu (4)
Marjukka Gustafsson – taustalaulu (6)
Unto Haapa-aho – saksofonit (6)
Aimo Hankala – rummut ja tamburiini (3)
Maija Hapuoja – taustalaulu (12)
Olli Heikkilä – kapellimestari (2, 7)
Heikki ”Hessu” Hietanen – piano, urut ja sähköpiano (4)
Antti Hyvärinen – kapellimestari (16), piano (16)
Heikki Hämäläinen – viulu (12)
Tapani ”Nappi” Ikonen – rummut (6, 16)
Aimo ”Ami” Jaara – taustalaulu (8)
Antero Jakoila – kitarat (3, 9–10, 13, 16)
Markku Johansson – trumpetit (4, 6), flyygelitorvi (4), taustalaulu (4)
Paul ”Nacke” Johansson – kapellimestari (1, 5–6, 9, 12), piano (6–7)
Heikki Jäntti – huuliharppu (9)
Ilpo Kallio – rummut ja lyömäsoittimet (5, 9–10, 13)
Esa Katajavuori – kosketinsoittimet (2)
Leif Kiviharju – taustalaulu (6)
Erkki Koskimo – pasuunat (7)
Markku Laamanen – taustalaulu (6)
Reino ”Reiska” Laine – lyömäsoittimet (7)
Pentti Lasanen – saksofonit (6)
Heikki Laurila – kitarat (1–2, 5–6, 10–11, 13–14)
Harri Lehti – taustalaulu (6)
Paula Lehti – taustalaulu (6)
Johnny Liebkind – taustalaulu (6)
Kai Lind – taustalaulu (1, 7)
Kari Lindstedt – sello (12)
Esko Linnavalli – kosketinsoittimet (11)
Erkki Lipponen – pasuunat (7)
Eero Lupari – kitarat (1–2, 6–7, 16)
Pekka ”Paavo” Maijanen – bassokitara (4, 12, 16), taustalaulu (4, 12)
Martti Metsäketo – bassokitara (6–7, 12), taustalaulu (12)
Irina Milan – taustalaulu (2)
Matti Oiling – rummut ja lyömäsoittimet (12, 14)
Risto Pensola – saksofonit (6)
Jörgen Petersen – trumpetit (6)
Antero ”Ande” Päiväläinen – rummut (4, 16)
Paavo Rajala – rummut (8)
Esko Rosnell – rummut (1, 12), lyömäsoittimet (1, 6, 12)
Simo Salminen – trumpetti (4)
Jaakko Salo – urut (7)
Arno ”Nono” Söderberg – kitarat (2–3)
Irma Tapio – taustalaulu (1, 5, 7, 9–12)
Pirkkoliisa Tikka – taustalaulu (7)
Matti Tyni – bassokitara (8)
Erkki Valaste – taustalaulu (7)
Hasse Walli – kitarat (3, 11)
Taisto Wesslin – kitarat (7, 12)
Kaj Westerlund – piano (3), basso- ja rytmikitarat (3)
Pepe Willberg – kitarat (4)
Jorma Ylönen – viulu (12)
Spencer Knight

| Spencer Knight |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. toukokuuta 2001 (ikä 23) Darien, CT, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  87 kg
Seura
Seura:  Chicago Blackhawks
Sarja:  NHL
Pelinumero:  30
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Florida Panthers (NHL) Charlotte Checkers (AHL)
NHL-varaus:  13. varaus, 2019 Florida Panthers
Spencer Knight (s. 19. toukokuuta 2001 Darien, Connecticut, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Chicago Blackhawksissa. Florida Panthers varasi hänet ensimmäisellä kierroksella 13. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019.
Ura > Seuraura

Knight pelasi juniorina Mid Fairfield Rangersissa. Kauden 2016–2017 hän pelasi Avon Old Farms Schoolin high school -joukkueessa, jonka jälkeen Chicoutimi Saguenéens varasi Knightin 215. pelaajana QMJHL:n varaustilaisuudessa 2017. Hän ei kuitenkaan koskaan siirtynyt CHL:ään, jotta Knight voisi tulevaisuudessa pelata Yhdysvaltain yliopistosarjoissa. Hän vietti vuodet 2017–2019 Yhdysvaltain maajoukkueen kehitysohjelman mukana pelaten mm. USHL-junioriliigaa. Kaudella 2018–2019 Knight pelasi myös CCM/USA Hockey All-American Prospects Gamessa.
Florida Panthers varasi Knightin ensimmäisellä kierroksella 13. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2019. Hänestä tuli Panthersin seurahistorian ensimmäinen ensimmäisellä kierroksella varattu maalivahti. Knight oli myös pienimmällä numerolla NHL:ään varattu maalivahti yhdeksään vuoteen, kun Jack Campbell varattiin 11. pelaajana vuonna 2010.
Kaudeksi 2019–2020 Knight siirtyi Boston Collegen yliopistojoukkueeseen. Hän pelasi Freshman-vuotenaan 33 ottelua torjuen 23 voittoa ja viisi nollapeliä, mikä oli eniten koko Hockey Eastissa. Knight voitti kauden päätteeksi divisioonan runkosarjan mestaruuden. Hänet valittiin Hockey Eastin toiseen tähdistökentälliseen ja tulokkaiden tähdistökentälliseen. Sophomore -vuotenaan 2020–2021 Knight voitti divisioonan runkosarjan mestaruuden. Hänet valittiin Hockey Eastin vuoden pelaajaksi, vuoden maalivahdiksi ja ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Knight on myös ehdolla koko NCAA:n parhaalle pelaajalle myönnettävän Hobey Baker Awardin voittajaksi.
Maaliskuussa 2021 Knight teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen Florida Panthersin kanssa.
Knight pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa 20. huhtikuuta 2021 Columbus Blue Jacketsia vastaan. Panthers voitti ottelun 5-1 ja Knight torjui ottelussa 33 kertaa.
Syyskuussa 2022 Knight teki Panthersin kanssa kolmevuotisen ja yhteensä 13,5 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Maaliskuussa 2025 Panthers kauppasi Knightin ja ehdollisen ensimmäisen kierroksen varausvuoron vuoden 2026 varaustilaisuudessa Chicago Blackhawksiin vaihdossa Seth Jonesiin ja neljännen kierroksen varausvuoroon vuoden 2026 varaustilaisuudessa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Kanada 2021 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Kanada 2019 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Venäjä 2018 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Ruotsi 2019 | jääkiekko |  |
Knight edusti Yhdysvaltoja alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2019, 2020 ja 2021, joista viimeinen turnaus päättyi maailmanmestaruuteen ja ensimmäinen hopeaan. Vuoden 2019 turnauksessa hän toimi pääasiassa joukkueensa kolmosmaalivahtina ja puki kahteen otteluun, mutta Knight jäi kuitenkin ilman peliaikaa. Vuoden 2020 turnauksessa hän kantoi suurimman osan Yhdysvaltain torjuntavastuusta ja pelasi neljä ottelua. Valmennus valitsi Knightin joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta. Hänet valittiin myös sekä Venäjää vastaan pelatun alkulohkon ottelun että Suomea vastaan pelatun puolivälieräottelun päätteeksi Yhdysvaltain ottelun parhaaksi pelaajaksi. Vuoden 2021 turnauksessa Knight pelasi kuusi ottelua torjuen kolme nollapeliä. Finaaliottelussa Kanadaa vastaan hän torjui joukkueelleen 0–2-voiton ja maailmanmestaruuden. Knight torjui ottelussa 34 kertaa. Hänet valittiin Yhdysvaltain ottelun parhaaksi pelaajaksi. Valmennus valitsi Knightin joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta.
Knight pelasi myös alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuosina 2018 ja 2019, joista ensimmäinen turnaus päättyi hopeaan ja jälkimmäinen pronssiin. Vuoden 2018 turnauksessa hänet valittiin Ruotsia vastaan pelatun alkulohkon ottelun päätteeksi Yhdysvaltain ottelun parhaaksi pelaajaksi. Knightilla oli koko vuoden 2019 turnauksen paras torjuntaprosentti (93,6%) ja päästettyjen maalien keskiarvo (1.51).
Knight pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2017, jolloin hän voitti kultaa.
Pelityyli

Knight on torjuntatyyliltään perhostyylin maalivahti. Jatkoaika.com -verkkolehden toimittaja Lassi Alasen mukaan hän oli koko NHL:n varaustilaisuuden 2019 parhaista atleeteista. Alasen mukaan Knight on jäällä erittäin räjähtävä ja hän pystyy tekemään paraatipelastuksia tarpeen vaatiessa. Alasen mukaan Knightin liike sivulta sivulle oli ylivoimaisesti paras kaikista varausikäluokan maalivahdeista, minkä vuoksi häntä vastaan on vaikea tehdä maaleja esimerkiksi ylivoimahyökkäyksistä tai vanhanaikaisella. Alasen mukaan Knight lukee peliä erittäin hyvin. Hänen sijoittumisensa ja rauhallisuutensa pitävät huolen, että mahdottomalta näyttäville torjunnoille ei ole tarvetta joka käänteessä. Alasen mukaan Knightin urheilullisuus yhdistettynä tekniseen osaamiseen ja pelinlukutaitoon olivat syy hänen korkeaan varausnumeroonsa.
Tilastot > Maajoukkuetilastot

| Vuosi | Turnaus | O | V | H | MIN | PM | NP | PMK | TP% |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2018 | U18 | 5 | 3 | 2 | 298 | 12 | 0 | 2.42 | 90,1 |
| 2019 | U18 | 6 | 5 | 1 | 357 | 9 | 1 | 1.51 | 93,6 |
| 2020 | JMM | 4 | 2 | 2 | 241 | 10 | 0 | 2.49 | 91,3 |
| 2021 | JMM | 6 | 5 | 1 | 332 | 9 | 3 | 1.63 | 94,0 |
Laskennallinen kemia

Laskennallisessa kemiassa tutkitaan eri molekyylien ominaisuuksia ja välisiä reaktioita. Kuvassa dityppitetraoksidin sidoksen potentiaalienergia typpi-typpi-etäisyyden funktiona sekä elektronitiheyspinta molekyylin ympärillä eri reaktiovaiheissa.
Kvanttimekaniikalla on mahdollista tuottaa kvalitatiivisten tulosten lisäksi tarkkaa kvantitatiivista dataa. Kuvassa tiheysfunktionaaliteorialla mallinnettu etaanimolekyylin potentiaalienergiapinta metyyliryhmän rotaation funktiona. Kuvaajasta havaitaan kvalitatiivinen tulos, eli porrastetun rakenteen on huomattavasti peittynyttä rakennetta alhaisempi energia. Tiheysfunktionaaliteorialla määritetty energiaero on kuitenkin hieman liian pieni, Møller–Plesset teorialla määritetty tarkempi arvo (0,126 eV) vastaa hyvin kokeellisia tuloksia .
Laskennallinen kemia on fysikaalisen kemian osa-alue, jossa kemiallista systeemiä tutkitaan tietokonesimulaatiolla. Laskennallisella tutkimuksella on mahdollista tuottaa niin kvalitatiivista kuin kvantitatiivistakin tietoa systeemistä. Yleensä käytetyt menetelmän jaetaan ab initio -menetelmiin sekä klassiseen molekyylidynamiikkaan.
Ab initio -menetelmillä on mahdollista tuottaa niin kvalitatiivista kuin kvantitatiivistakin tietoa, kuten esimerkiksi molekyylirakenteita, sidos- ja vuorovaikutusenergioita, reaktiomekanismipolkuja, elektronitiheysjakaumia, värähtelytiloja ja muuta spektroskopista dataa. Koska kvanttimekaaniset menetelmät ovat laskennallisesti hyvin raskaita, joudutaan simulaatioissa rajoittumaan yleensä pieneen määrään molekyylejä. Suuria molekyylimääriä voidaan kuitenkin mallintaa molekyylidynamiikalla, joka perustuu Newtonin liikeyhtälöiden numeeriseen integroimiseen. Tällöin molekyylisysteemin käytöstä − esimerkiksi suuren proteiinin − voidaan tarkastella.
Laskennallisen kemian menetelmät pohjautuvat approksimaatioihin, joiden avulla monimutkaiset yhtälöt ja yhtälöryhmät tulevat mahdollisessa ajassa ratkaistuksi. Osa approksimaatioista on perustavanlaatuisia kuten esimerkiksi Born–Oppenheimer- tai Hartree–Fock-approksimaatiot, osa taas numeerisia kuten käytetty integrointialgoritmi tai kantafunktiojoukko. Poistamalla approksimaatioita on teoriassa mahdollista lähestyä systemaattisesti eksaktia ratkaisua, joskin käytännön kannalta tämä ei ole tarkoituksen mukaista.
Ab initio -menetelmät

Kvanttikemia eli ab initio (lat. alusta alkaen) mallintaminen perustuu kemiallista systeemiä kuvaavan Schrödingerin yhtälön ratkaisemiseen
Ratkaisusta  \Psi  voidaan määrittää teoriassa kaikki systeemin ominaisuudet ja siihen liittyvät suureet, mutta käytännön tulosten laatu riippuu käytetystä menetelmistä. Laskennalliset kustannukset kasvavat nopeasti systeemissä olevien elektronien lukumäärän kasvaessa, jolloin karkeammista approksimaatioista tulee välttämättömiä. Pienet systeemit (alle 50 atomia) voidaan ratkaista hyvinkin tarkasti käyttämällä Hartree-Fock-teorian johdannaisia, mutta suurille systeemeille ei aaltofunktiopohjainen menetelmä ole laskennallisista syistä mahdollinen. Suurempia systeemejä (alle 1000 atomia) voidaan kuitenkin kuvata tiheysfunktionaaliteorian avulla, mutta kvantitatiiviset tulokset saattavat olla — systeemistä riippuen — aaltofunktiomenetelmiä heikompia.
Ab initio -menetelmät pohjautuvat yleensä niin kutsuttuun Born–Oppenheimer-approksimaatioon, jossa atomiydinten ja elektronien keskinäinen liike erotetaan toisistaan ja käsitellään ei-korreloituneena. Tämä on yleensä perusteltua, koska jopa kevyin atomiydin eli protoni on yli 1800 kertaa elektronia massiivisempi. Elektronit asettuvat yleensä atomiydinten virittimään ulkoiseen potentiaaliin ja elektronisysteemin aaltofunktio ratkaistaan tälle systeemille. Born–Oppenheimer-approksimaation rajoissa tehdään niin staattisia laskuja, kuten reaktiokinetiikkaa tai rakenneoptimointia, mutta myös ab initio -molekyylidynamiikkaa.
Molekyylidynamiikka

Kvanttimekaniikalla voidaan kuvata kuitenkin suhteellisen pieniä systeemejä, mikä on vakava rajoite esimerkiksi nestemäisiä systeemejä mallinnettaessa tai haluttaessa dataa systeemin tilastolliseen analyysiin. Suurempia systeemejä (> 1000 atomia) (esimerkiksi suuret biomolekyylit) voidaan mallintaa molekyylidynamiikan avulla, jossa systeemin elektronirakenteen ratkaisemisesta luovutaan ja atomien väliset vuorovaikutukset kuvataan efektiivisillä vuorovaikutuksilla. Atomien väliset vuorovaikutukset kuvaa voimakenttä, joka parametrisoidaan tuottamaan kokeellisia tuloksia.
Esimerkiksi yleisesti käytetyssä AMBER (assisted model building with energy refinement) voimakentässä vuorovaikutuksia kuvaa potentiaalifunktio
Kolme ensimmäistä termiä ovat molekyylin sisäisiä vuorovaikutuksia ja viimeinen summatermi laskee atomien väliset vuorovaikutukset. Ensimmäinen ja toinen summatermi huomioivat atomien väliset kovalenttisetsidokset ja sidoskulmat harmonisella potentiaalina. Sidospotentiaalin harmoninen approksimaatio on yleisesti käytetty ja kohtalaisen hyvä, kunhan sidos on jäykkä. Torsio huomioi potentiaalin muutoksen sidoksen kiertyessä (esimerkiksi etaanin kohdalla, katso kuva oikealla). Viimeinen termi huomioi atomien välisen dispersio- ja sähköstaattisen vuorovaikutuksen, joka eri molekyylien välillä esiintyy. Suurissa molekyyleissä myös molekyylin sisäiset atomit vuorovaikuttavat esimerkiksi sähköstaattisesti keskenään. Molekyylin sisäiset vuorovaikutukset huomioidaan yleensä kuitenkin kolmen sidoksen jälkeen, jolloin esimerkiksi dispersiovuorovaikutus jätetään kovalenttisesti sitoutuneiden atomien väliltä pois. Summan ensimmäinen termi huomioi dispersiovuorovaikutuksen Lennard–Jones-mallin mukaisesti, ja jälkimmäinen on kahden varauspisteen Coulombinen vuorovaikutus.
Laskennallinen kemia Suomessa

Laskennallisen kemian koulutusohjelmia järjestetään seuraavissa suomalaisissa yliopistoissa:
Aalto-yliopisto
Helsingin yliopisto
Jyväskylän yliopisto
Oulun yliopisto
Itä-Suomen yliopisto
Åbo Akademi
Kirjallisuutta

F. Jensen: Introduction to Computational Chemistry.  John Wiley & Sons, Ltd, 2006.  ISBN 978-0-470-01187-4
C. J. Cramer: Essentials of computational chemistry: theories and models.  John Wiley & Sons, Ltd, 2004.  ISBN 978-0-470-09182-1
A. Leach: Molecular modelling: theory and applications.  Pearson education Ltd, 2001.  ISBN 0-582-38210-6
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Laskennallinen kemia Wikimedia Commonsissa
Tilintarkastuslaki

Tilintarkastuslaki on laki, joka säätelee tilintarkastusta. Suomessa tilintarkastuslaki on ollut vuodesta 1995. Euroopan unionin alueella tilintarkastuksesta säädetään tilintarkastusdirektiivissä.
Suomessa uusi laki tuli voimaan 1. heinäkuuta 2007. Asunto-osakeyhtiöissä ja yhdistyksissä voi eräissä tapauksissa tarkastuksen tehdä toiminnantarkastaja.
Kirjallisuutta

Satopää, Rauno (2003): Suomalainen hyvä tilintarkastustapa pienyritysten tarkastuksissa : odotukset, sääntely, käytäntö, Turun kauppakorkeakoulu, Porin yksikkö. ISBN 951-564-141-1
Aiheesta muualla

Lisätietoja tilintarkastuslain voimaantuloon liittyvistä kysymyksistä, työ- ja elinkeinoministeriön internet-sivusto
Finlex 936/1994
Topi E. Timonen

Topi Erik Timonen (s. 1995) on suomalainen tietokirjailija, jonka tutkimuskohteisiin kuuluvat kirjallisuus, musiikki ja elokuvahistoria.
Timonen aloitti opintonsa Turun yliopistossa vuonna 2014 pääaineenaan mediatutkimus ja sivuaineenaan kulttuurihistoria. Opiskeluvuosinaan Timonen oli aktiivijäsen entisessä mediatutkimuksen ainejärjestössä Hurmassa, jonka puheenjohtajana hän toimi kauden 2018.
Timonen valmistui filosofian maisteriksi vuonna 2019. Hänen pro gradu -tutkielmansa “We’ll embrace one another and go on, all right?” Everyday life in Ozu Yasujirô’s post-war films 1947-1949 käsitteli japanilaisen elokuvaohjaaja Ozu Yasujirôn toisen maailmansodan jälkeistä tuotantoa.
Valmistumisensa jälkeen Timonen aloitti saman vuoden syksyllä tohtoriopintonsa Turun yliopistossa historian ja arkeologian ohjelmassa. Elokuussa 2024 Timonen väitteli tohtoriksi kulttuurihistorian alalta. Väitöskirjassaan The Brothers and Sisters of the Ozu Family: Constructing Family Roles and Social Dynamics in the Post-War Films of Ozu Yasujirô 1947-1962 Timonen jatkoi elokuvaohjaaja Yasujirôn tuotannon tutkimista perhe- ja sukupuoliroolien esitystavan näkökulmasta.
Timosen ensimmäisen julkaistu tietokirja Kirjat ilman lukijoita (2024) käsittelee neljää suomalaista unohdettua kirjailijaa Maila Talviota, Artturi Leinosta, Santeri Ivaloa ja Irja Sallaa. Kirjassa Timonen käy läpi jokaisen kirjailijan elämäntarinan tuotannon pohtien syitä miksi kyseisen kirjoittajan nimi on jäänyt vuosien saatossa unohduksiin.
Timonen kirjoittaa tasaisesti eri aiheista yleistajuisia artikkeleita Suomen vanhimpaan elokuvalehteen Filmihulluun. Artikkeleissaan Timonen on muun muassa tarkastellut Elvis Presleyn, David Leanin ja John Millsin elokuvatuotantoja.
Timonen on asunut vuodesta 2022 alkaen Pohjois-Pohjanmaalla Sievin kunnassa.
J. J. Tikkanen

| Johan Jakob Tikkanen |
| --- | --- |
 Taidehistorian professori Johan Jakob Tikkanen noin vuonna 1920.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. joulukuuta 1857 Helsinki, Suomen suuriruhtinaskunta
Kuollut: 20. kesäkuuta 1930 (72 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  Taidehistorioitsija
Johan Jakob Tikkanen (7. joulukuuta 1857 Helsinki – 20. kesäkuuta 1930 Helsinki) oli Suomen ensimmäinen taidehistorian professori (1897).
Elämä ja ura

Tikkasen vanhemmat olivat filosofian tohtori Paavo Tikkanen ja Helena Maria Tengström, professori Johan Jakob Tengströmin tytär. Hänen poikansa oli olympiamitalisti Robert Tikkanen ja pojanpoikansa kirjailija ja taiteilija Henrik Tikkanen.
Tikkanen valmistui ylioppilaaksi ruotsalaisesta normaalilyseosta 1876, filosofian kandidaatiksi 1880 ja lisensiaatiksi 1884. Hän teki opintomatkoja Eurooppaan ja opiskeli muun muassa Münchenin taideakatemiassa. Tikkasen väitöskirja Der malerische Styl Giottos valmistui vuonna 1884 ja otettiin Saksassa hyvin vastaan. Hänet nimitettiin estetiikan ja taidehistorian dosentiksi samana vuonna. Tikkanen toimi Helsingissä Aleksanterin yliopiston taidehistorian ylimääräisenä professorina 1897–1920 sekä varsinaisena professorina 1920–1926.
Tikkanen oli Suomen Taideyhdistyksen sihteeri 1891–1920 ja puheenjohtaja 1920–1922 sekä Teknillisen korkeakoulun taidehistorian ylimääräinen opettaja 1902–1916. Tikkanen oli Muinaistieteen toimikunnan ja Antellin valtuuskunnan jäsen ja hän oli valtion kuvaamataidelautakunnan puheenjohtaja 1918–1923 sekä Kansainvälisten taidehistorian kongressien pysyväisen valiokunnan jäsen vuodesta 1912.
Tikkanen harrasti piirtämistä ja maalaamista. Hän oli kansainvälisesti tunnettu erityisesti Italian taidetta käsittelevistä tutkimuksistaan. Hän julkaisi useita tieteellisiä ja kansantajuisia tutkimuksia suomeksi ja ruotsiksi.