stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jevgeni Grišin
Aiheesta muualla

Grišinin profiili KOK:n sivuilla
Miesten 500 metrin pikaluistelun olympiavoittajat
Miesten 1 500 metrin pikaluistelun olympiavoittajat
Jimmy Giuffre

Jimmy Giuffre (26. huhtikuuta 1921 Dallas, Texas, Yhdysvallat – 24. huhtikuuta 2008 Pittsfield, Massachusetts) oli yhdysvaltalainen klarinetisti, säveltäjä ja sovittaja. Hänellä on sisilialaisia sukujuuria.
Giuffrella oli omia trioja, jotka soittivat kamarijazzia. Tärkein oli kokoonpano, jossa olivat mukana pianisti Paul Bley ja basisti Steve Swallow, joka koottiin uudestaan 1989. Hän levytti 30 albumia. Hänen säveltämänsä on Woody Hermanin big bandin esittämä maineikas "Four Brothers". Klarinetin lisäksi hän soitti alkuaikoina tenori- ja baritonisaksofonia. Hänet nähdään vuoden 1958 Newport Jazz Festivalilla kuvatussa elokuvassa Jazzin juhlaa (Jazz on a Summer's Day).
Myöhemmin hän siirtyi opettajaksi New Yorkin yliopistoon ja toimi 20 vuotta Bostonissa New England Conservatoryssa.
Aiheesta muualla

The Quiet Class of Jimmy Giuffre (englanniksi)
Creative Music Archive, elämäkerta (englanniksi)
Rex Butters: Jimmy Giuffre: Cry Freedom (englanniksi)
New York Times muistokirjoitus (englanniksi)
Jazz Police muistokirjoitus (englanniksi)
Joanna Haigh

| Joanna Haigh |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. toukokuuta 1954 (ikä 70)
Arvonimi: FRS CBE
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Oxfordin yliopisto Imperial College London
Opinnot:  ilmakehäfysiikan tohtori (1980)
Väitöstyön ohjaaja:  C.D. Walshaw
Instituutti:  Imperial College London
Oppilaat:  Alice Larkin
Tutkimusalue:  säteilynkuljetus ilmakehässä Aurinko ilmastonmuutos
Tunnetut työt:  The Sun's Influence on Climate (2015)
Aiheesta muualla
www.imperial.ac.uk/people/j.haigh
Joanna Haigh on brittiläinen ilmakehäfysiikan emeritaprofessori. 
Hän oli Imperial College Londonissa Granthamin instituutin johtaja vuodesta 2014 eläkkeelle jäämiseensä vuonna 2019 asti.
Hän osoitti satelliittien ja mallinnuksen avulla, että Auringon toiminnan vaihtelut (11 vuoden auringonpilkkujakso) eivät voi olla ilmaston lämpenemisen aiheuttaja. Eräät ilmastonmuotoksen kieltäjät ovat arvelleet, että nämä luonnolliset vaihtelut olisivat vastuussa havaitusta ilmaston lämpenemisestä.
Haigh väitteli tohtoriksi Oxfordin yliopistosta vuonna 1980. Väitöskirjan aihe liittyi auringon vaikutuksen mallintamiseen kaksiulotteisella yleisen kiertoliikkeen numeerisella ilmakehämallilla. Käytetty malli ulottui koko ilmakehän läpi mesosfääriin asti, ja sillä tutkittiin säteilyn kulku ilmakehässä ja absorptiota hiilidioksidissa ja freoneissa.
Haigh on ollut monien tiedelehtien toimittaja ja IPCC:n johtava kirjoittaja.
Music of the Italian Renaissance

| Music of the Italian Renaissance Shirley Rumsey |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1994
 Kesto: 51.45
 Levy-yhtiö: Naxos
muut julkaisut
|   | Music of the Italian Renaissance  |   |
Music of the Italian Renaissance on Naxoksen vuonna 1994 julkaisema italialaista renessanssimusiikkia sisältävä kokoelmalevy. Levyn kaikki kappaleet on laulanut Shirley Rumsey. Joillakin kappaleilla hän on säestänyt itseään luutulla, viola da manolla tai kitaralla. Levyllä on myös muutamia kokonaan instrumentaalisia kappaleita. Levy äänitettiin Gloucestershiressä toukokuussa 1993 ja julkaistiin vuonna 1994. Levyn kaikki laulut ovat italiankielisiä.
Kappaleet

La pastorella mia – 2.57  (säv. Jacques Arcadelt)
Ti partir cor mio caro – 1.36  (säv. Filippo Azzaiolo)
Fantasia 16 – 1.02  (säv. Francesco Canova da Milano)
Mal un muta per effecto – 2.15  (säv. Marchetto Cara)
Perla mya cara – 2.22  (säveltäjää ei tiedetä)
Fantasia 31 – 1.13  (säv. Francesco Canova da Milano)
Piva – 1.56  (säv. Joan Ambrosio Dalza)
Quella bella e biancha mano – 2.38  (säv. Antonio Caprioli)
Balletto – 1.52  (säv. Vincenzo Capirola)
Vecchie letrose non valete niente – 0.50  (säv. Adrian Willaert)
Recercare – 1.04  (säv. Francesco Spinacino)
A la guerra, a la guerra – 3.12  (säv. Bartolomeo Tromboncino)
Ricercar 84 – 0.47  (säv. Francesco Canova da Milano)
La traditora – 2.18  (säv. Marco dall’Aquila)
El grillo – 1.26  (säv. Josquin Desprez)
Recercar – 2.34  (säv. Marco dall’Aquila)
O mia cieca e dura sorte – 4.29  (säv. Marchetto Cara)
Thochata – 0.24  (säv. Pietro Paolo Borrono)
Fantasia – 3.02  (säv. Pietro Paolo Borrono)
Scaramella – 1.23  (säv. Josquin Desprez)
Tastar de corde – 1.28  (säv. Joan Ambrosio Dalza)
Calata – 2.05  (säveltäjää ei tiedetä)
Fontana che dai acqua – 2.36  (säv. Giovanni Domenico da Nola)
Cara cossa – 1.04  (säv. Marco dall’Aquila)
Se mai per maraveglia – 4.59  (säveltäjää ei tiedetä)
Aiheesta muualla

Music of the Italian Renaissance Naxoksen verkkosivuilla
Jevgeni Gluhov

| Jevgeni Gluhov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1998 Perm
Kansalaisuus:   Venäjä
Kyokushin-ottelija
Aktiivisena:  2012–
Painoluokka:  Kevytsarja
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Wrocław 2019 | -70 kg |  |
| Venäjän mestaruuskilpailut  | Venäjän mestaruuskilpailut  | Venäjän mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 2017 | -70 kg |  |
|  Hopeaa | 2016 | -70 kg |  |
|  Hopeaa | Perm 2018 | -70 kg |  |
|  Hopeaa | Moskova 2021 | -70 kg |  |
|  Pronssia | 2019 | -70 kg |  |
| Venäjän Cup  | Venäjän Cup  | Venäjän Cup  |  |
|  Kultaa | 2018 | -70 kg |  |
|  Hopeaa | 2020 | -70 kg |  |
|  Pronssia | 2017 | -70 kg |  |
|  Pronssia | 2019 | -70 kg |  |
| Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  | Japanin mestaruuskilpailut  |  |
|  Pronssia | Tokio 2018 | -65 kg |  |
| Uralin mestaruuskilpailut  | Uralin mestaruuskilpailut  | Uralin mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Jekaterinburg 2021 | -70 kg |  |
Nuorten kyokushin
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Katowice 2013 | -60 kg |  |
Jevgeni Gluhov (ven. Евгений Глухов, s. 1998 Perm) on venäläinen karateka. Hän on Kyokushinin Euroopan-mestari 2019. Gluhov on voittanut myös Kyokushinissa nuorten Euroopan mestaruuden.
Nuorten kilpaura

Gluhov saavutti Euroopan mestaruuden alle 60-kiloisissa 14–15-vuotiaiden sarjassa lokakuussa 2013. Hän voitti loppuottelussa maanmiehensä Vadim Tikhonovin.
Kilpaura

2016 Gluhov saavutti Venäjän mestaruushopeaa hävittyään loppuottelussa Ilias Astamiroville.
Gluhov voitti lokakuussa 2017 ensimmäistä kertaa Venäjän mestaruuden kevytsarjassa.
Maaliskuussa 2018 Gluhov voitti ensimmäistä kertaa Venäjän cupin. Heti perään huhtikuussa hän saavutti pronssia voitettuaan Japanin mestaruuskisojen mitalikamppailussa maanmiehensä Aleksandr Aristovin. Lokakuussa Gluhov eteni toistamiseen Venäjän mestaruuskisoissa loppuotteluun, jossa hän kohtasi uudelleen Anatoliy Musikhinin. Tällä kertaa hän hävisi mestaruuden.
Toukokuussa 2019 Gluhov saavutti Euroopan mestaruuden Puolassa voitettuaan loppuottelussa maanmiehensä Alim Junusovin.
Gluhov saavutti maaliskuussa 2020 Venäjän Cupissa hopeaa hävittyään loppuottelussa Kirill Psarjoville.
Tammikuussa 2021 hän saavutti aluksi hopeaa Uralin liittovaltion mestaruuskilpailuissa hävittyään loppuottelussa Roman Parkhomenkolle. Hän saavutti maaliskuussa hopeaa myös Venäjän mestaruuskilpailuissa kevytsarjassa hävittyään toistamiseen loppuottelussa Roman Parkhomenkolle.
Jie Chen

Jie Chen
Jie Chen (kiin. 陈洁, Chén Jié; s. 1984/5 Guangdong) on kiinalainen pianisti.
Chen aloitti pianonsoiton itsenäisen opettelun 4-vuotiaana. Hän muutti 12-vuotiaana Yhdysvaltoihin, jossa opiskeli Curtis Institute of Musicissa. Vuonna 2004 Chen voitti Minnesota International Piano-e-Competitionin. Vuonna 2005 hän sai ensipalkinnon Washingtonin kansainvälisessä pianokilpailussa, kolmannen palkinnon Santanderin kansainvälisessä Paloma O'Shea -pianokilpailussa, neljännen sijan Arthur Rubinstein International Piano Master Competitionissa ja Jury Discretionary Awardin kansainvälisessä Van Cliburn -pianokilpailussa.
Chen teki debyyttinsä orkesterin solistina Wolfgang Sawallischin johtaman Philadelphian orkesterin kanssa. Hän on esiintynyt kansainvälisesti monien orkesterien kanssa. Resitaaleja hän on pitänyt muun muassa John F. Kennedy Center for the Performing Artsissa ja Carnegie Hallissa. Vuonna 2007 Chen julkaisi Naxos-levymerkillä albumin Chinese Piano Favourites. Hän on tehnyt transkriptioita perinteisestä kiinalaisesta musiikista pianolle.
Baldwinella

| Baldwinella |
| --- | --- |
 Baldwinella vivanus
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Luukalat Osteichthyes
Alaluokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Meriahvenet Serranidae
Alaheimo::  Koruahvenet Anthiinae
Suku::  Baldwinella  Anderson & Heemstra, 2012
Katso myös
   Baldwinella Wikispeciesissä   Baldwinella Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Baldwinella on meriahventen (Serranidae) heimoon kuuluva Atlantin valtameren länsiosista tavattava kalasuku. Sen tieteellinen nimi kunnioittaa National Museum of Natural Historyn Carole C. Baldwinia. Suvun tyyppilaji on Baldwinella aureorubens. Baldwinella-lajeilla on kylkiviivallaan 36–53 suomua. Sukuun luetaan seuraavat kaksi lajia:
Baldwinella aureorubens (Longley, 1935)
Baldwinella vivanus (Jordan & Swain, 1885)
Baldwin Exeteriläinen

Baldwinin patsas Canterburyn tuomiokirkossa
Baldwin Exeterläinen (n. 1125–1190) oli sisterssiläismunkki ja Canterburyn arkkipiispa. Hänestä tuli Worcesterin piispa 10. elokuuta 1180 ja kuningas Henrik II suositteli häntä arkkipiispaksi.
Arkkipiispana ollessaan Baldwin riitaantui tuomiokirkkonsa papiston kanssa ja keräsi rahaa kolmatta ristiretkeä varten. Rikhard Leijonamielen kruunajaisten jälkeen hän lähti pyhälle maalle, missä hän kuoli 19. marraskuuta 1190. Kun tieto hänen kuolemastaan saapui Englantiin, hänen seuraajakseen valittiin Reginald Fitz Jocelin, joka kuoli itsekin pian ja virka jäi täyttämättä vuoteen 1193, jolloin arkkipiispaksi valittiin Salisburyn piispa Hubert Walter.
Jien

Jieniä esittävä piirros
Jien (tai postuumisti Jichen; jap. 慈円, 17. toukokuuta 1155 Kioto – 28. lokakuuta 1225 Ōmin maakunta) oli japanilainen buddhalaismunkki, runoilija ja historioitsija. Hän edusti buddhalaisuuden klassista tendaikoulukuntaa. Hänen alkuperäinen pappisnimensä oli Dōkai, jonka hän vaihtoi myöhemmin nimeen Jien.
Jien kuului aristokraattiseen Fujiwara-klaaniin ja aloitti varhain luostarielämän. Hänen isänsä oli Fujiwara no Tadamichi. Jien laati seitsemänosaisen historiallisen teoksen Gukanshō. Se valmistui vuoden 1220 paikkeilla.
Joanna Cassidy

| Joanna Cassidy |
| --- | --- |
 Joanna Cassidy vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1945 (ikä 79) Haddonfield, New Jersey, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Joanna Cassidy (s. 2. elokuuta 1945 Haddonfield, New Jersey, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka ura televisiosarjoissa alkoi vuonna 1968. Cassidyn tunnetuimpia sarjoja ovat Mullan alla (2001–2005), Poliisipäällikkö Mannion (2001–2002), Diagnoosi: Murha (1999–2000), Teräsmies (1997–1998), Buffalo Bill (1983–1984), 240-Robert (1979–1980) ja Vaarallinen tehtävä vuosina 1972–1973. Cassidy on näytellyt myös elokuvissa, kuten Ridley Scottin elokuvassa Blade Runner (1982) ja Roger Spottiswooden elokuvassa Tulen alla (1983).
Aiheesta muualla

Joanna Cassidy Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Avosetit

| Avosetit |
| --- | --- |
 Avosetti (Recurvirostra avosetta)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Rantalinnut Charadriiformes
Alalahko::  Kahlaajat Charadrii
Heimo::  Avosetit Recurvirostridae  Bonaparte, 1854
Suvut
 Pitkäjalat Himantopus  Avosetit Recurvirostra  Vyöpitkäjalka Cladorhynchus 
Katso myös
   Avosetit Wikispeciesissä   Avosetit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Avosetit (Recurvirostridae) on rantalintujen lahkoon kuuluva lintuheimo. Avosetit ovat pitkäjalkaisia ja -nokkaisia, tavallisesti mustavalkoisia kahlaajia. Niitä tavataan kaikissa maanosissa Antarktista lukuun ottamatta.
Avosetteihin kuuluu kolme sukua:
Pitkäjalat (Himantopus)
Avosetit (Recurvirostra)
Vyöpitkäjalka (Cladorhynchus leucocephalus)
Aiheesta muualla

ITIS: Recurvirostridae (englanniksi)
Joanna Fiodorow

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Joanna Fiodorow vuonna 2021. |  Joanna Fiodorow vuonna 2021. |  Joanna Fiodorow vuonna 2021. |  |
Maa:  Puola
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Doha 2019 | moukarinheitto |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Zürich 2014 | moukarinheitto |  |
|  Pronssia | Berliini 2018 | moukarinheitto |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Hopeaa | Gwangju 2015 | moukarinheitto |  |
|  Pronssia | Taipei 2017 | moukarinheitto |  |
Joanna Fiodorow (s. 4. maaliskuuta 1989 Augustów) on puolalainen moukarinheittäjä. 168 senttimetriä pitkä ja 77 kilogrammaa painava Fiodorow edustaa AZS Poznańia. Hänen valmentajanaan toimii Czesław Cybulski.
Fiodorow saavutti hopeaa vuoden 2011 alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuista Ostravasta. Vuoden 2011 MM-kilpailuissa Daegussa hän jäi karsintaan. Hän oli mukana vuoden 2012 kesäolympialaisissa Lontoossa, jossa hän sijoittui finaalin seitsemänneksi. Vuoden 2014 EM-kilpailuista Zürichistä hän saavutti pronssia tuloksella 73,67. Kesäuniversiadeissa 2015 Gwangjussa Fiodorow oli hopealla tuloksella 69,69. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 hän karsiutui loppukilpailusta.
Fiodorow sijoittui 2016 Amsterdamin EM-kilpailuissa kymmenenneksi ja Rio de Janeiron olympialaisissa yhdeksänneksi. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 hän oli kuudes tuloksella 73,04. Hän sai saman vuoden Taipein universiadeissa pronssia tuloksella 71,33. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän saavutti pronssia tuloksella 74,00. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sai hopeaa omalla ennätyksellään 76,35. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän sijoittui seitsemänneksi.
Ennätykset

| Laji | Tulos | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| Moukarinheitto | 76,35 m | Doha | 28. syyskuuta 2019 |
Azim Isabekov

Azim Isabekov (Azïm Beyşenbaeviç Ïsabekov, ven. Азимбек Бейшембаевич Исабеков s. 4. huhtikuuta 1960) oli Kirgisian pääministerinä lyhyen aikaa  29. tammikuuta 2007 – 29. maaliskuuta 2007.
Isabekov syntyi Arashanissa, Tšyin alueella. Hän on opiskellut taloustieteitä Kirgisian yliopistossa valmistuen vuonna 1986.
Isabekov oli aiemmin Kurmanbek Bakijevin hallintopäällikkönä hänen toimiessaan kuvernöörinä, pääministerinä ja presidenttinä. Kun pääministeri Feliks Kulov erosi, presidentti Bakijev nimitti maatalousministerinä toimineen Isabekovin virkaa tekeväksi pääministeriksi. Isabekov erotti suuren määrän ministereitä uudistaakseen hallitusta, mitä presidentti ei hyväksynyt, joten Isabekovin ura jäi lyhyeksi.
Azevedo

Azevedo on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Carlos Azevedo (1949–2012), portugalilainen säveltäjä ja pianisti
Filipa Azevedo (s. 1991), portugalilainen laulaja
Joaquim Carvalho de Azevedo, Quim (s. 1959), portugalilainen jalkapalloilija
José Azevedo (s. 1973), portugalilainen maantiepyöräilijä
José Pinheiro de Azevedo (1917–1983), portugalilainen amiraali ja Portugalin pääministeri
Justin Azevedo (s. 1988), kanadalais-portugalilainen jääkiekkoilija
Sérgio Azevedo (s. 1968), portugalilainen säveltäjä
Walmor Oliveira de Azevedo (s. 1954), brasilialainen katolinen arkkipiispa
Walter Ivan de Azevedo (1926–2024), brasilialainen katolinen piispa.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Baleaarien sosialistien puolue

| Partit dels Socialistes de les Illes Balears |
| --- | --- |
  
Perustettu:  1913
Johto:   Teresa Riera (pj.) 
Ideologia:  Keskusta-vasemmisto sosialidemokratia
Edustajainhuone:  3 / 350
Senaatti:  2 / 264
Kotisivu:  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Baleaarien sosialistien puolue (kat. Partit dels Socialistes de les Illes Balears-PSOE) on Baleaareilla toimiva Espanjan sosialistisen työväenpuolueen (PSOE) alueellinen puolue. Nykyinen puheenjohtaja on Teresa Riera.
Aiheesta muualla

http://www.psoe.es/ambito/islasbaleares/news/index.do (espanjaksi)
Moi dix Mois

| Moi dix Mois |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2002–
Tyylilaji:  sinfoninen metalli, industrial metal, klassinen musiikki
Kotipaikka:  Japani
Laulukieli:  japani
Jäsenet:  Mana, kitara   Seth, laulu   Sugiya, basso   Hayato, rummut  
Entiset jäsenet:  Juka, laulu (2002–2005)  Kazuno, basso (2002–2005)  Tohru, rummut (2002–2005)  Shadow X, Death Vocals (2004)  K, kitara (2004-2014) 
Levy-yhtiö:  Midi:Nette, Gan-Shin, Trisol  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Moi dix Mois on japanilainen yhtye. Perustaja Mana oli suositun Malice Mizer -yhtyeen kitaristi ja toinen perustajajäsenistä. Hän tekee kaikki kappaleet ja sanoitukset itse. Yhtye onkin itse asiassa Manan sooloprojekti. Mana on kuvaillut Moi dix Mois’n musiikkia puhtaaksi sekoitukseksi metallia ja klassista musiikkia. On kuitenkin hyvin vaikea yhdistää Moi dix moisin musiikki yhteen genreen, sillä se sisältää muun muassa industrial metallin ja sinfonisen metallin elementtejä yhdistettynä toisiinsa.
Historia

Yhtyeen ensimmäinen levy, Dix infernal, julkaistiin 19. maaliskuuta 2003. Runsas vuosi myöhemmin, 20. heinäkuuta 2004 julkaistiin Nocturnal Opera. Minialbumi Beyond the Gate julkaistiin 1. maaliskuuta 2006. Vuotta myöhemmin 28. maaliskuuta 2007 ilmestyi levy nimellä Dixanadu. Uusin levy ilmestyi 15. joulukuuta 2010 nimellä D+Sect. Yhtye julkaisi 11. heinäkuuta 2012 kokoelma-albumin Reprise.
Moi dix Mois on julkaissut myös kaksi DVD:tä: Dix Infernal – Scars of Sabbath (16. joulukuuta 2003) ja Invite to Immorality  – Moi dix Mois Europe Live Tour 2005 (27. kesäkuuta 2005).
Moi dix Mois julkisti 19. heinäkuuta 2007 syksyisen Euroopan-kiertueensa, ja siihen sisältyi myös konsertti Helsingin Tavastia-klubilla 11. lokakuuta.
Nimi Moi dix mois on ranskaa ja tarkoittaa ”Minä kymmenen kuukautta”.
Moi dix Mois:in jäsenet ilmoittivat 19.5.2014, että kitaristi K on kuollut. Yllättävässä tiedotteessa ei mainittu kuolemaan johtaneita syitä, eikä muita yksityiskohtia, paitsi että K olisi kuollut perheensä luona.
Jäsenet > Nykyiset jäsenet

Mana - kitara (2002-)
Seth - laulu (2005-)
Hayato - rummut (2006-)
Sugiya - basso (2006-)
Jäsenet > Entiset jäsenet

K - kitara, örinälaulu (2004-2014)
Juka - laulu (2002–2005)
Kazuno - basso (2002-2005)
Tohru - rummut (2004-2005) - (epävirallinen jäsen vuosina 2002-2004)
Shadow X - taustalaulu (2004-2004)
Jun - kitara (2004-2004)
Diskografia > Albumit

Dix infernal (2003)
Nocturnal Opera (2004)
Beyond the Gate (2006)
Dixanadu (2007)
D+Sect (2010)
Diskografia > Kokoelma-albumit

Reprise (2012)
Diskografia > Singlet

Dialogue Symphonie (2002)
Shadows Temple (2004)
Pageant (2004)
Lamentful Miss (2006)
Diskografia > DVD:t

Dix Infernal – Scars of Sabbath (2003)
Invite to Immorality – Moi dix Mois Europe Live Tour 2005 (2005)
Fated raison d'erte Moi Dix Mois Europe tour 2007 (2007)
Aiheesta muualla

Moi dix Moisin virallinen sivusto (englanniksi) ja (japaniksi)
Moi dix Mois JaMe Suomi -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Janne Vikeväinen

Janne Vikeväinen (s. 27. tammikuuta 1968) on aktiiviuransa päättänyt suomalainen kymmenottelija. Hän edusti koko uransa ajan Oulun Pyrintöä ja hänen valmentajanaan toimi Antti Haapalahti. Kalevan kisoista Vikeväinen saavutti kaksi pronssia kymmenottelussa vuosina 1990 ja 1992. Lisäksi hän oli viestijuoksun SM-kisoissa mukana voittamassa 4 x 400 metrin viestijuoksusta pronssia vuonna 1992. Sisäratojen SM-kisoista Vikeväinen voitti seitsenottelun hopeaa vuonna 1993 ja pronssia vuonna 1992. Virallisissa kilpailuissa hän ei ole esiintynyt vuoden 1995 jälkeen.
Muertos Vivos

| Muertos Vivos Gob |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 23. lokakuuta 2007
 Tuottaja(t): Thomas Thacker, Theo Goutzinakis
 Tyylilaji: alternative rock, alternative metal, hard rock, punk rock
 Kesto: 45.30
 Levy-yhtiö: Aquarius
Gobin muut julkaisut
| Foot in Mouth Disease 2003 | Muertos Vivos 2007 | Apt. 13 2014 |
Muertos Vivos on kanadalaisen alternative rock-yhtye Gobin viides studioalbumi. Se julkaistiin 23. lokakuuta 2007 Kanadassa, 27. marraskuuta Yhdysvalloissa ja 5. joulukuuta Japanissa. Se on myös ainut Gobin albumi, jossa bassoa soittaa Tyson Maiko, sillä hän lähti bändistä syksyllä 2008 toiseen bändiprojektiinsa vedoten.
Levyn nimi on espanjaa ja tarkoittaa suomeksi käännettynä elävää kuollutta. Ensimmäinen single albumilta, "We're All Dying", sai ensimmäisen radiosoittonsa 18. kesäkuuta 2007, kun bändin kitaristi ja taustalaulaja Theo Goutzinakis vieraili haastateltavana kanadalaisella radiokanavalla "The Fox Vancouver, 99.3". Toinen single, "Underground" sai ensimmäisen radiosoittonsa samaisella kanavalla.
Albumi on äänialaltaan paljon kokeellisempi ja raskaampi kuin muut yhtyeen tuotokset.
Kappaleet

We're All Dying – 3.26
War Is a Cemetery – 3.13
Dead End Love – 3.22
Prescription – 3.03
Underground – 3.35
Still Feel Nothing – 4.38
Banshee Song – 4.41
18 – 4.19
About My Summer – 3.45
Face the Ashes – 3.30
Open Wounds – 3.52
Wake Up – 4.13
Girl A – 3.40 (Japani/iTunes bonuskappaleet)
Embitter Me Sweet – 5.39 (Japani/iTunes bonuskappaleet)
Singlet

"We're All Dying"
"Underground"
"Banshee Song"
Kokoonpano

Tom Thacker – laulu, kitara, tuotto, suunnittelu, miksaus
Theo Goutzinakis – kitara, laulu, tuotto, suunnittelija, miksaus
Gabe Mantle – rummut
Tyson Maiko – basso
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Paul Silveira – taustalaulu, suunnittelija, miksaaja
Rob Stefanson – taustalaulu, suunnittelija
Mabel Ko – taustalaulu
Allison Richards – naisen ääni "Still Feel Nothing"-kappaleessa
Bill Goutzinakis – taustalaulu
Kokoonpano > Tuotanto

Misha Rajaratnam – editoija
Dave Ogilve – miksaaja
Ted Jensen – masteroija
Arvostelut

EuroPunk:
Sputnikmusic:
Janne Viitala

Janne Viitala on suomalainen salibandyn pelaaja. Hän on Ilveksen salibandyjoukkueen kapteeni. Ilves pelaa miesten I-divisioonassa. Viitala on urallaan pelannut monessa seurassa ennen Ilvestä.
Baldwin Street

Näkymä Baldwin Streetiltä.
Auto pysäköitynä Baldwin Streetillä.
Baldwin Street on maailman jyrkimpänä pidetty katu. Se sijaitsee hiljaisella lähiöalueella Uuden-Seelannin Dunedinissa, noin 3,5 kilometriä kaupungin keskustasta koilliseen. Katu on pituudeltaan noin 350 metriä ja sen jyrkkyys on jyrkimmillään 1:2,86 eli 19 astetta tai 35 prosenttia. Katu on nimetty uusiseelantilaisen William Baldwinin mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Baldwin Street Wikimedia Commonsissa
Life on the world's steepest street BBC News.  2.1.2017. Viitattu 16.3.2019 (englanniksi). Video.
Baldwinin niemimaa

Baldwinin niemimaa on niemimaa Luoteis-Alaskassa pohjoisella napapiirillä. Se työntyy 72 kilometrin pituisena Kotzebuensalmeen Alaskan mannermaasta ja se on 2-19 kilometriä leveä. Kotzebuen kaupunki sijaitsee niemen kärjessä.
Aiheesta muualla

Piirroskartta alueelta (Arkistoitu – Internet Archive)