stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Säätyvaltiopäivät 1863
Edustajat > Porvarissääty

Porvariston edustajat valittiin vaaleilla, joissa äänioikeutettuja olivat kaikki porvarinoikeuden haltijat, jotka asuivat tapuli- tai maakauppaa harjoittaneessa kaupungissa. Porvarissäädyn notaari oli Gustaf Avellan, sihteeri Sixtus Viktor Calamnius ja puhemies Robert Isidor Örn. Säädyn jäsenet olivat puhemies mukaan luettuna seuraavat:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Carl Gustaf Bergh (Kajaani)  Carl Gustaf Bergstedt (Oulu)  Carl Anton Björnberg (Pori)  Christian Edvard Boehm (Sortavala)  Leonard Candelin (Oulu)  Pontus Ludvig Dahlman (Tornio)  Carl Magnus Dahlström (Turku)  Carl Wilhelm Franck (Naantali)  Frans Wilhelm von Frenckell (Tampere)  Carl Grundfeldt (Uusikaarlepyy)  |  Karl Fredrik Grönberg (Hamina)  Karl Jakob Grönberg (Kaskinen)  Johan Fredrik Hackman (Viipuri)  Berndt Erik Konstantin Hildén (Raahe)  Karl Magnus Holm (Porvoo)  Fritiof Hultman (Tammisaari)  Petter Johan Hämäläinen (Käkisalmi)  Adolf Juselius (Loviisa)  Rurik Kellgren (Kuopio)  Jakob Krank (Jyväskylä)  |  Ferdinand Lemström (Heinola)  Karl Edvard Lindeqvist (Pori)  Theodor Lindroth (Uusikaupunki)  Peter Malm (Pietarsaari ja Kokkola)  Anders Johan Molander (Mikkeli)  Jakob Mölsä (Savonlinna)  Henrik Parviainen (Joensuu)  Carl W. Savander (Lappeenranta)  Carl Wilhelm Ignatius Sundman (Helsinki)  Gustaf Fredrik Sneckenström (Porvoo)  |  Gabriel Tengström (Pietarsaari)  Anton Johan Thermén (Hämeenlinna)  Stefan Träskelin (Turku)  Otto Samuel Wendelin (Kristiinankaupunki)  Samuel Johan Vesander (Rauma)  Carl Gustaf Wolff (Vaasa)  Carl Adolf Öhrnberg (Helsinki)  Robert Isidor Örn (Viipuri), puhemies  |
Edustajat > Talonpoikaissääty

Talonpoikaissäädyn edustajat valitsivat pitäjänkokousten valitsemat valitsijamiehet kihlakunnittain.
Edustajat > Talonpoikaissääty > Puhemiehet, puhemiesneuvosto ja sihteeri

Puhemieheksi valittiin Aukusti Mäkipeska, varapuhemiestä ei valittu. Mäkipeskan sairastuttua hänen sijaisekseen valittiin tilapäiseksi puhemieheksi Juho Brusila. Säädyn sihteeriksi valittiin Olof Johan Ekström, joka oli Vaasan läänin lääninsihteeri. Puhemiesneuvostoon valittiin Karl Henrik Hagman ja Lauri Pelkonen sekä varamiehiksi Matti Retula ja Erkki Klami. Valitsijamiehiksi valittiin Petter Akola, Juho Brusila, Matti Retula, Erkki Klami, Johan Erik Keto, Pietari Kumpulainen, Lauri Pelkonen, Antti Puhakka, Carl Johan Slotte, Claes Robert Stenroth, Aleksanteri Tuloisela ja Pehr Östring.
Aiheesta muualla

Keisarillisen Majesteetin Armollinen Käsky Suomen Säädyille yleisistä valtiopäivistä Helsingissä syyskuun 15:nneksi (3:nneksi) päiväksi 1863 (22/1863)
Hänen Majesteetin Keisari Aleksanteri IIsen, Suomen Suurruhtinan Puhe Suomen Valtio-säädyille avattaessa Valtiopäiviä Helsingin kaupungissa 18:na päiv. syyskuuta 1863 (34/1863)
Juhla-menot Valtiopäiviä aljettaissa Helsingissä Syyskuun 15 päivänä 1863 (35/1863)
Pienen kaupungin suuri tapahtuma. Valtiopäivätanssiaiset v. 1863, Suomen Kuvalehti, 14.02.1931, nro 7, s. 23, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Kansalliskirjasto: Säätyvaltiopäiviin liittyviä leikkeitä vanhoissa sanomalehdissä
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Porvoon valtiopäivät 1809 | Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät 1863-1864 | Seuraaja: Säätyvaltiopäivät 1867 |
| n k Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät 1809–1906 |
| --- | --- |
 1809  1863  1867  1872  1877  1882  1885  1888  1891  1894  1897  18991  1900  1904  19051 
1 = Ylimääräiset valtiopäivät
R. W. Ekman: Aleksanteri II avaamassa valtiopäiviä 1863 (1865).
Aleksanteri II muistomerkki vuoden 1863 valtiopäivistä, (valmistui 1894), Helsingin senaatintorille.
Ritarihuone ja Ritaritalon puistikko vuoden 1890 paikkeilla.
Mihály Zichy: Valtiopäivätanssiaiset Aleksanteri II.n kunniaksi Helsingissä 1863 (1864).
Talonpoikaissäädyn valtio­päivä­ryhmää: etu­rivissä vasemmalta Anders Gustaf Westerlund, Lauri Pelkonen, Aukusti Mäkipeska, Juho Brusila ja Mikko Heikura, takarivissä Lauri Määttä (valitusvaliokunnan jäsen), Mats Holma ja Heikki Punttala.
Tyttö joka leikki tulella

| Tyttö joka leikki tulella> Flickan som lekte med elden |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansikuva
Ohjaaja:  Daniel Alfredson
Käsikirjoittaja:  Jonas Frykberg (Stieg Larssonin romaanista)
Tuottaja:  Anni Faurbye Fernandez, Lone Korslund
Säveltäjä:  Jacob Groth
Kuvaaja:  Peter Mokrosinski
Leikkaaja:  Mattias Morheden
Tuotantosuunnittelija:  Maria Håård
Pääosat:  Noomi Rapace Michael Nyqvist Lena Endre Georgi Staykov
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ruotsi Tanska Saksa
Tuotantoyhtiö:  Yellow Bird Films
Levittäjä:  Zodiak Media Budapest Film Amazon Video
Ensi-ilta:   18. syyskuuta 2009
Kesto:  131 min (elokuva) 2×90 min (TV-sarja)
Alkuperäiskieli:  Ruotsi
Katsojat:  77 124 (Suomessa)
Edeltäjä:  Miehet jotka vihaavat naisia
Seuraaja:  Pilvilinna joka romahti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tyttö joka leikki tulella on ruotsalainen elokuva vuodelta 2009. Se on suoraa jatkoa menestyneelle Miehet jotka vihaavat naisia -elokuvalle ja perustuu tämän tavoin Stieg Larssonin Millennium-rikosromaanitrilogian samannimisiin teoksiin. Elokuvan on ohjannut ruotsalainen Daniel Alfredson.
Rooleissa

Michael Nyqvist – Mikael Blomkvist, Milleniumin vastaava toimittaja
Noomi Rapace – Lisbeth Salander
Tehilla Blad – Lisbeth Salander lapsena
Lena Endre – Erika Berger, Milleniumin toimittaja
Hans-Christian Thulin – Dag Svensson
Jennie Silfverhjelm – Mia Bergman
Georgi Staykov – Alexander Zalatšenko
Mikael Spreitz – Ronald Niedermann
Paolo Roberto – Paulo Roberto (esittää itseään)
Jacob Ericksson – Christer Malm, Milleniumin toimittaja
Sofia Ledarp – Malin Larsson, Milleniumin toimittaja
Yasmine Garbi – Miriam Wu
Johan Kylén – rikostutkija Jan Bublanski
Per Oscarsson – Holger Palmgren
Peter Andersson – asianajaja Nils-Erik Bjurman
Anders Ahlbom Rosendahl – johtajava ylilääkäri, psykiatri Peter Teleborian
Michalis Koutsogiannakis – Dragan Armanskij
Tanja Lorentzon – rikospoliisi Sonja Modig
Niklas Hjulström – syyttäjä Rikard Ekström
Magnus Krepper – rikospoliisi Hans Faste
Daniel Gustavsson – rikospoliisi Niklas Eriksson
Ralph Carlsson – Gunnar Björck, Turvallisuuspoliisin virkamies
Ola Wahlström – Per-Åke Sandström, toimittaja
Vastaanotto

Nyt-liitteessä neljä kriitikkoa antoi elokuvalle pistekeskiarvon 2,5.
Rukousnauha

Katolilainen rukousnauha eli ruusukko
Rukousnauha on useimmissa maailmanuskonnoissa rukousten lausumiskertojen laskemiseen käytetty helminauha.
Historia

Ensimmäiset tarkat kuvaukset rukousnauhoista on löydetty hindujen patsaista vuosilta 185 eaa. – 320 jaa. Rukousnauhan käytön uskotaankin alkaneen esihistoriallisessa Intiassa, jossa hindut käyttivät aluksi pikkukiviä rukousten laskemiseen ja sittemmin helminauhaa. Intiasta rukousnauhan käyttö levisi Tiibetiin, Kiinaan, Japaniin, Persiaan ja Arabiaan. Buddhalaiset ja muslimit alkoivat myös käyttää rukousnauhaa. Buddhalaisuudessa se tunnetaan nimellä mala ja islamissa nimellä subha.
Kristittyjen rukousnauhojen käytön arvellaan olevan aavikkoisien perua 200-luvulta jaa. Myös he käyttivät pikkukiviä lausuttujen rukousten laskemiseen. Idän kristittyjen keskuudessa rukousnauha tunnettiin nimellä chotki. Läntisessä kristikunnassa rukousnauhan käyttö alkoi 800-luvulla ja rukousnauhan englanninkielinen nimitys prayer bead on lähtöisin noilta ajoilta. Bead perustuu anglosaksiseen sanaan bede, joka tarkoittaa rukousta. Katolilaisuudessa rukousnauhaa alettiin Ave Marian rukouksen käyttöönoton jälkeen kutsua nimellä ruusukko. Nimitys perustuu ruusuun, jota pidetään Neitsyt Marian ja täydellisyyden kukkana.
Kristinuskossa

Rukousnauhassa on solmuja ja se on useimmiten tehty villasta. Historiallisesti rukousnauhassa on sata solmua, mutta nykyään käytetään myös 50 ja 33 solmun nauhoja. Rukousnauhan päässä on yleensä punottu risti ja tietyin välein toistuu helmiä solmujen välillä. Tavallinen satasolmuinen rukousnauha jaetaan yleensä 25 solmun eriin, jotka erotellaan suuremmilla solmuilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rukousnauha Wikimedia Commonsissa
Tiepalvelu

Tiepalvelu on vapaaehtoista maantieliikenteen auttamistoimintaa ja se liittyy läheisesti vapaaehtoiseen pelastuspalveluun. Suomessa tiepalvelu käynnistyi Olympiavuonna 1952 Autoliiton edeltäjän Suomen Autoklubin (AK) toimesta. Nykyään toimintaa harjoittavat Suomen Tiepalvelumiehet, Suomen Tiepalvelumiesliitto ja Suomen Vapaaehtoinen Tiepalvelu. Tiepalvelumiehet tekevät vapaaehtoista työtä oman työnsä ohella ja päivystävät useimmiten viikonloppuina. Joka vuosi tiepalvelu osallistuu pääsiäis- ja joululiikenteeseen, operaatiot tunnetaan nimillä Operaatio Pajunkissa, Operaatio Lumihiutale ja Operaatio Joulupukki.
Joidenkin vapaaehtoisten tiepalveluiden esimerkiksi STM ry:n vapaaehtoistyöntekijät eivät saa ottaa työstä mitään korvausta, ainoastaan tarveaineista ja tarvikkeista. Myös muiden tiepalveluiden liikenneturvallisuuteen liittyvä ja pieni tekninen apu voi olla maksuton silloin kun tiepalvelumies tulee paikalle pyytämättä, esimerkiksi jonkin liikenneoperaation aikana. Yritystoimintaan liittyvä tiepalveluapu on yleensä aina maksullinen. Myös Autoliitto harjoittaa yhä tiepalvelua, joka perii kulukorvauksen tilatusta avunannosta. Autoliiton tiepalvelu on nykyisin yhä useammin alan yritysten tuottamaa, ja vain vapaaehtoisen tiepalvelun päivystäessä tilattu apu saattaa tulla perinteiseltä vapaaehtoispartiolta. Vapaaehtoisen tiepalvelun ja Autoliiton ohella Suomessa toimii myös täysin kaupalliselta pohjalta ammattitiepalvelu.
Aiheesta muualla

Suomen Tiepalvelumiehet STM ry
Suomen Tiepalvelumiesliitto r.y. (Arkistoitu – Internet Archive)
yhdistystiedot: Suomen Vapaaehtoinen Tiepalvelu
Autoliitto
Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?

| Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?> Who Framed Roger Rabbit |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste
Ohjaaja:  Robert Zemeckis
Käsikirjoittaja:  Jeffery Price Peter S. Seaman
Perustuu:  Who Censored Roger Rabbit?
Tuottaja:  Frank Marshall Robert Watts
Säveltäjä:  Alan Silvestri
Kuvaaja:  Dean Cundey
Leikkaaja:  Arthur Schmidt
Pukusuunnittelija:  Joanna Johnston
Pääosat:  Bob Hoskins Christopher Lloyd Charles Fleischer Stubby Kaye Joanna Cassidy
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Touchstone Pictures Amblin Entertainment
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Disney+
Ensi-ilta:   22. kesäkuuta 1988  16. joulukuuta 1988
Kesto:  103 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  $70 miljoonaa
Tuotto:  $329 803 958
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kuka viritti ansan, Roger Rabbit? (Who Framed Roger Rabbit) on Robert Zemeckisin ohjaama animaatio- ja näytelmäelokuva vuodelta 1988. Elokuva kertoo etsivä Eddie Valiantin (Bob Hoskins) yrityksestä puhdistaa murhasta syytetyn piirroshahmo Roger Rabbitin maine vuoden 1947 Los Angelesissa, jossa piirroshahmot elävät rinnakkain ihmisten kanssa.
Elokuvassa esiintyy joukko tunnettuja mm. Warner Brothersin ja Disneyn piirroshahmoja, muun muassa Mikki Hiiri, Väiski Vemmelsääri, Aku Ankka ja Repe Sorsa. Tämä oli ensimmäinen niistä harvoista kerroista, jolloin eri studioiden hahmot esiintyivät yhdessä.
Elokuva sai ilmestyessään hyvät arvostelut ja voitti neljä Oscar-palkintoa. Elokuvaa kehuttiin sen teknisestä taitavuudesta, mutta myös kypsästä tavasta käsitellä aihettaan vakavasti. Elokuva ei olekaan leimallisesti lastenelokuva. Elokuvan saaman suosion vuoksi aiheesta tuotettiin lisäksi kolme lyhytelokuvaa. Elokuvan tuotannosta vastasi Steven Spielbergin Amblin Entertainment -studio ja Touchstone Pictures.
The New York Timesin kriitikot valitsivat Roger Rabbitin vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Näyttelijät > Live-action -näyttelijät

Bob Hoskins - Eddie Valiant
Christopher Lloyd - Tuomari Tuho
Stubby Kaye - Marvin Acme
Joanna Cassidy - Dolores
Alan Tilvern - R.K. Maroon
Richard LeParmentier - Santino
Richard Ridings - Angelo
Näyttelijät > Ääninäyttelijät

Charles Fleischer - Roger Rabbit, taksi Benny, näädät Greasy ja Psycho
Kathleen Turner (dialogi) ja Amy Irving (laulu) - Jessica Rabbit
Lou Hirsch - Baby Herman
April Winchell - Baby Hermanin vauvaääni, Rva Herman
David Lander - näätä Smart Ass
Fred Newman - näätä Stupid
June Foray - näätä Wheezy, Leena Hyeena
Nancy Cartwright - piirroskenkä
Pat Buttram, Jim Cummings ja Jim Gallant - piirrosluodit
Näyttelijät > Ääninäyttelijät > Warner Bros. -hahmot

Mel Blanc - Väiski Vemmelsääri, Repe Sorsa, Putte Possu, Tipi, Sylvesteri
Joe Alaskey - Viiksi-Vallu
Näyttelijät > Ääninäyttelijät > Disney-hahmot

Wayne Allwine - Mikki Hiiri
Tony Anselmo ja Clarence Nash (arkistoiduilla äänityksillä) - Aku Ankka
Bill Farmer ja Tony Pope - Hessu Hopo
Tony Pope - Iso Paha Susi
Russi Taylor - Minni Hiiri, lintuja
Les Perkins - Herra Rupikonna
Mary T. Radford - Hyacinth Hippo (virtahepo Fantasiasta)
Peter Westy - Pinocchio
Frank Welker - Dumbo
Näyttelijät > Ääninäyttelijät > Muut cameohahmot

Mae Questel - Betty Boop
Cherry Davis - Nakke Nakuttaja
Richard Williams - Lurppa
Palkinnot

4 Oscar-palkintoa (mm. äänitys, editointi, erikoistehosteet)
12 muuta voittoa sekä 21 ehdokkuuttaselvennä
Levyjulkaisut

Elokuva julkaistiin ensimmäisen kerran VHS:nä vuoden 1989 lopulla. DVD-versio julkaistiin vuonna 1999.lähde?
Vuoden 2013 alussa tuli saataville Blu-ray + DVD -yhteispakkaus. Tämä teräväpiirtolaatuiseksi remasteroitu erikoisversio julkaistiin elokuvan 25-vuotisjuhlan kunniaksi.lähde?
Adaptaatiot suomen kielellä

Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?, sarjakuvakirja, 1988
Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?, kuunnelma myyntikasettina, 1988. Roger Rabbitin roolissa Pekka Autiovuori.
Sebastian Tynkkynen

| Sebastian Tynkkynen |
| --- | --- |
 Sebastian Tynkkynen vuonna 2024.
Euroopan parlamentin jäsen
 16.7.2024 –  
Ryhmä:  ECR-ryhmä
Kansanedustaja
 17.4.2019 – 16.7.2024  
Ryhmä/puolue:  Perussuomalaisten eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Oulun vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 8. maaliskuuta 1989 (ikä 35) Lohtaja
Asuinpaikka:  Oulu
Puoliso:  Alan Da Silva
Tiedot
Puolue:  perussuomalaiset
Uskonto:  kristinusko
Aiheesta muualla
Kotisivu
Miika Sebastian Tynkkynen (s. 8. maaliskuuta 1989 Lohtaja) on suomalainen perussuomalainen poliitikko, nykyinen Euroopan parlamentin jäsen ja entinen kansanedustaja. Tynkkynen on puolueensa kolmas varapuheenjohtaja.
Tynkkynen nousi eduskuntaan vuoden 2019 eduskuntavaaleissa. Vuoden 2024 europarlamenttivaaleissa  hänet valittiin Euroopan parlamenttiin Perussuomalaisten ainoana edustajana.
Tynkkynen on toiminut myös Perussuomalaisten Nuorten puheenjohtajana vuosina 2015–2016, Perussuomalaisten varapuheenjohtajana vuosina 2015–2016 ja Oulun kaupunginvaltuustossa vuosina 2017–2019. Elokuussa 2021 Tynkkynen valittiin puolueensa kolmanneksi varapuheenjohtajaksi. Vuonna 2023 Tynkkynen valittiin toistamiseen kolmanneksi varapuheenjohtajaksi.
Tynkkysen Youtube-kanavalla oli toukokuussa 2023 yli 67 000 tilaajaa ja yli 20 miljoonaa näyttökertaa. Tiktokissa hänellä oli samaan aikaan yli 130 000 seuraajaa. Hän on tehnyt "Viikon kuumimmat aiheet" -podcastia yhdessä perussuomalaisten Miko Bergbomin ja Joakim Vigeliuksen kanssa maaliskuusta 2024 alkaen.
Ura

Valtakunnalliseen julkisuuteen Tynkkynen nousi vuonna 2011 oltuaan mukana Big Brother -tositelevisiosarjassa. Oulun yliopistossa luokanopettajaksi opiskeleva Tynkkynen oli perussuomalaisten ehdokkaana vuoden 2012 kunnallisvaaleissa ja tuli valituksi varavaltuutetuksi. Vuoden 2015 eduskuntavaaleissa Tynkkynen sai 1 474 ääntä eikä tullut valituksi.
Marraskuussa 2014 Tynkkynen valittiin Perussuomalaisten Nuorten puheenjohtajaksi Simon Elon seuraajaksi. Hänen kautensa alkoi 1.1.2015. Elokuussa 2015 perussuomalaisten puoluekokous valitsi Tynkkysen puolueen 3. varapuheenjohtajaksi. Hänet valittiin Perussuomalaisten Nuorten puheenjohtajaksi toiselle kaudelle eli vuoden 2016 ajalle 1. marraskuuta 2015.
Kesäkuussa 2016 Tynkkynen pani vireille kansalaisaloitteen, jonka tavoitteena oli kansanäänestyksen järjestäminen Suomen jäsenyydestä Euroopan unionissa. Aloitetta kannatti noin 20 000 henkilöä ensimmäisen viikon aikana. Kannatusilmoitusten keruuaika päättyi joulukuussa, eikä aloite ylittänyt vaadittavaa 50 000 allekirjoittajan rajaa.
Sipilän hallituksen alkuaikoina Tynkkynen toimi Perussuomalaisten varapuheenjohtajana. Hänet valittiin tehtävään kesällä 2015. Tynkkynen joutui eroamaan tehtävästä alkuvuodesta 2016.
Heinäkuussa 2016 Tynkkynen ilmoitti, ettei pyri kolmannelle peräkkäiselle kaudelle Perussuomalaisten Nuorten puheenjohtajan tehtävään. Uudeksi puheenjohtajaksi vuodelle 2017 valittiin syyskokouksessa marraskuussa 2016 Samuli Voutila.
Joulukuussa 2016 Tynkkynen valittiin European Young Conservatives -järjestön eli EYC:n hallitukseen. Siihen aikaan Perussuomalaiset Nuoret oli EYC:n jäsen.
Oulun Perussuomalaiset ry asetti Tynkkysen joulukuussa 2016 ehdokkaaksi vuoden 2017 kuntavaaleihin. Hänet valittiin vaaleissa kaupunginvaltuutetuksi.
Vuonna 2018 Tynkkynen yritti päästä takaisin Perussuomalaisten Nuorten puheenjohtajaksi kalenterivuodelle 2019 mutta syyskokouksessa hän hävisi äänestyksessä Asseri Kinnuselle.
Tynkkynen tuli valituksi kansanedustajaksi Oulun vaalipiiristä vuoden 2019 eduskuntavaaleissa keräten 9 271 ääntä. Hän oli ehdolla myös saman vuoden eurovaaleissa. Vuonna 2019 Tynkkynen halusi todistaa, että samaa sukupuolta oleva kumppani ei ole este perussuomalaisen politiikan tekemisessä tai hyväksytyksi tulemiselle perussuomalaisten äänestäjien keskuudessa.
Ura > Erottaminen perussuomalaisista ja jäsenyyden palauttaminen

Lokakuussa 2015 Tynkkynen vaati perussuomalaisia järjestämään yhteiskokouksen hallituksessa pysymisestä ja kritisoi puolueen puheenjohtajaa Timo Soinia. Puoluehallitus erotti Tynkkysen puolueesta 23. lokakuuta 2015 sillä perusteella, että Tynkkynen oli julkaissut luvatta yhteiskokousta kannattaneiden perussuomalaisten edustajien nimet internetissä ja näin rikkonut henkilötietolakia. Lokakuussa 2015 tietosuojavaltuutettu Reijo Aarnio päätti, että Tynkkysen nimilistan väitetty laittomuus oli tutkittava. Huhtikuussa 2016 tietosuojavaltuutettu päätti tutkinnan ja totesi, ettei Tynkkysen järjestämä nimienkeruu ollut laitonta. Nimienkeruussa ei ollut käytetty puolueen jäsenrekisteriä, vaan vetoomukseen osallistuneet kirjoittivat haluamiaan tietoja Internetissä kyselylomakesivulle, josta oli linkki Tynkkysen verkkosivustolle, jonne osallistujalistaa päivitettiin.
Professori Heikki Halilan mukaan Tynkkysen erottamisesta olisi voinut seurata oikeusprosessi, sillä puoluehallitus ei voi erottaa puoluehallituksen jäsentä, vaan erottamisen pitää noudattaa samaa prosessia kuin valitsemisen eli se on tehtävä puoluekokouksessa. Perussuomalaisten puolueen sääntöjen mukaan puoluehallituksen jäsenen pitää kuulua puolueeseen, ja kun Tynkkynen erotettiin puolueesta, hänet erotettiin samalla puoluehallituksesta, mikä oli laitonta. Tynkkynen kuitenkin sanoi, ettei halua lähteä oikeuteen.
Tammikuussa 2016 perussuomalaisten puoluehallitus palautti Tynkkysen puoluejäsenyyden. Tynkkynen luopui samassa yhteydessä puolueen varapuheenjohtajuudesta.
Ura > Eduskunnan pisimmän puheenvuoron ennätys

Tynkkysellä on hallussaan eduskunnan pisimmän puheenvuoron epävirallinen Suomen ennätys. Tynkkysen puheenvuoro EU-elvytystukipaketin jarrutuskeskustelussa alkoi perjantaina 14. toukokuuta 2021 kello 18.06 ja päättyi lauantaina 15. toukokuuta kello 02.30 kestettyään lähes 8,5 tuntia. Tämä rikkoi Vesa Laukkasen aiemman 6,5 tunnin mittaisen ennätyksen vuodelta 1994.
Puheenvuorossaan Tynkkynen esitti 8,5 tunnin mittaisen puheen, jota oli aiemmin sosiaalisessa mediassa luonnehtinut elämänsä tärkeimmäksi puheeksi. Puheen otsikko oli "EU:n elpymispaketti on liittovaltion kulmakivi". Lisäksi Tynkkynen luki puheenvuorossaan kaikenikäisten kansalaisten Instagramissa hänelle lähettämiään puheita, joita tuli myös puheenvuoron aikana lisää.
Ura > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja |
| --- | --- |
2011: Big Brother Suomi
2013: Riemuloma Kanarialla
2015: Uutisvuoto
2015: Tripla
2016: Pressiklubi
2016: Enbuske, Veitola & Salminen
2017: Julkkisselviytyjät
Tuomiot rikoksista

11. marraskuuta 2016 uutisoitiin Tynkkysen saaneen syytteen uskonrauhan rikkomisesta ja kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Oikeudenkäynti Oulun käräjäoikeudessa häntä vastaan alkoi 11. tammikuuta 2017. 16. tammikuuta hänet tuomittiin 50 päiväsakkoon, eli yhteensä 300 euron sakkorangaistukseen uskonrauhan rikkomisesta ja kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Tynkkynen oli kirjoittanut Facebookissa muun muassa, että ”islam pitää kitkeä Suomesta”, ja että mitä vähemmän Suomessa on muslimeja, sitä turvallisempaa on. Hän myös nimitti profeetta Muhammadia ”pedofiiliprofeetaksi”. Käräjäoikeus piti kirjoituksia panettelevina, solvaavina ja osin uhkaavina. Sen mielestä Tynkkynen häpäisi julkisessa Facebook-kirjoituksessaan muslimien pyhinä pitämiä kohteita tavalla, joka oli omiaan herättämään ja vahvistamaan uskonnollista suvaitsemattomuutta ja ennakkoluuloja. Tynkkynen valitti tuomiosta Rovaniemen hovioikeuteen, joka ei kuitenkaan myöntänyt asiassa jatkokäsittelylupaa. Näin ollen Oulun käräjäoikeuden tuomio jäi voimaan. Kesäkuussa 2017 Tynkkynen ilmoitti hakevansa tuomioonsa valituslupaa korkeimmalta oikeudelta. Korkein oikeus päätti joulukuussa 2017 olla myöntämättä valituslupaa Tynkkyselle. Tynkkynen ilmoitti, että hakee asiaan ratkaisua Euroopan ihmisoikeustuomioistuimelta.
Tynkkynen sai lokakuussa 2019 toisen tuomion, 50 päiväsakkoa, kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Tuomio oli Tynkkysen sen hetkisillä tuloilla runsaat 4 000 euroa. Kesäkuussa 2020 Rovaniemen hovioikeus vahvisti Oulun käräjäoikeuden tuomion. Tynkkynen ei ole osoittanut katumusta vaan kertonut, että hän ei aio muuttaa kirjoitteluaan sosiaalisessa mediassa.
Lokakuussa 2021 Tynkkynen sai kolmannen tuomion kiihottamisesta kansanryhmää vastaan. Rangaistukseksi langetettiin 70 päiväsakkoa. Tuomio tuli vuonna 2017 sosiaalisessa mediassa julkaistuista kirjoituksista. Tynkkynen kiisti syyllisyytensä ja kertoi tuoneensa kuntavaalikampanjoinnin yhteydessä esiin kansalaisilta saamiaan viestejä.
Yksityiselämä

Tynkkynen on kuvannut itseään aiemmin biseksuaaliksi, minkä hän huomasi 15-vuotiaana. Myöhemmin hän on kuvaillut olevansa homoseksuaali. Hänen kumppaninsa on mosambikilainen Alan da Silva. Tynkkynen oli lapsuudestaan lähtien helluntailainen, mutta hänet erotettiin seurakunnasta vuonna 2018, koska hän tulkitsee samaa sukupuolta olevien avioliiton olevan Raamatulla perusteltavissa. Tähän näkemykseen helluntaiseurakunta ei yhtynyt vaan näki, että Tynkkynen oli vieraantunut helluntailaisesta avioliitto-opista. Tynkkynen itse väittää, että erottamisen syynä oli hänen parisuhteensa miehen kanssa. Hän asuu Oulussa.
Tynkkynen on suorittanut siviilipalveluksen.
Vaalimenestys > Eduskuntavaalit

2015: 1 474 ääntä (Oulun vaalipiiri, ei valittu)
2019: 9 271 ääntä (Oulun vaalipiiri, valittiin)
2023: 17 381 ääntä (Oulun vaalipiiri, valittiin)
Vaalimenestys > Europarlamenttivaalit

2019: 17 636 ääntä (ei valittu)
2024: 34 008 ääntä (valittiin)