stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaniv
Historia

Kaupungin perustamisajankohta on tuntematon, mutta se mainitaan Kiovan luolaluostarin munkki-isien luettelossa 1000-luvulla Konstantinopolista tulleiden ikonimaalarien majapaikkana. Kronikoissa Kaniv mainitaan ensi kertaa 1144 Vsevolod II:n valtakaudella, jolloin suuriruhtinas perusti Kaniviin Pyhän Yrjön katedraalin.
1100-luvulla Kaniv oli huomattava kaupunki ja keskeisessä asemassa Kiovan Rusissa. Kaniv sijaitsi myös Dnepriä pitkin kulkeneen viikinkien idäntien varressa. 1200-luvulla Kaltšikjoen taistelusta kertovissa kronikoissa mainitaan Kanivin ruhtinas Svjatoslavin kaatuneen siellä, ja tarinoiden mukaan mongolit valloittivat ja hävittivät Kanivin 1239.
Kaniv liitettiin 1362 osaksi Liettuan suuriruhtinaskuntaa, ja suuriruhtinas Vytautas Suuri rakennutti Kaniviin linnan, joka oli olemassa vuoteen 1768 asti. Kanivista tuli 1431 osa liettualaista Kiovan voivodikuntaa. Vuonna 1458 turkkilaiset ryöstivät kaupungin. Kaniv siirtyi 1569 Puolan hallintaan, ja siitä kehittyi yksi kasakoiden kulttuurisista ja sotilaallisista keskuksista osana Puola-Liettuaa. Tällöin se tunnettiin puolalaisella nimellä Kaniów.
Pohjan sodan aikaan kaupunki joutui kapinallisen kasakkahetmani Bohdan H’melnytskyin hallintaan. Vuosina 1648–1678 kaupunki oli kasakoiden hallussa, kunnes nämä hävisivät taistelussa turkkilaisille ja kaupungin hallinto muutettiin Bohuslaviin.
Kaniv siirtyi 1775 Puolan kuninkaan Stanislaus II Poniatowskin henkilökohtaiseksi omaisuudeksi. Hän tapasi vuonna 1787 kaupungissa Katariina Suuren. Puolan toisessa jaossa 1793 Kaniv siirtyi Venäjän keisarikunnan hallintaan. Kaupunki oli Kiovan kuvernementin kihlakuntakaupunki.
Jan Bogumił Plersz: Ilotulitus Katariina Suuren kunniaksi, noin 1787.
Jan Bogumił Plersz: Katariinan lähtö Kanivista, noin 1787.
Ensimmäisen maailmansodan loppuvaiheissa Kanivissa käytiin Kaniówin taistelu, missä puolalaiset joukot yrittivät menestyksettä murtautua itävaltalaisten ja saksalaisten linjojen läpi Venäjän puolelle. Toisessa maailmansodassa neuvostoliittolaiset laskuvarjojoukot tekivät kaupunkiin pahoin epäonnistuneen maahanlaskun Dneprin taistelussa syyskuussa 1943.
Nähtävyyksiä

Tšernetša Hora, Taras Ševtšenkon hautapaikka
Ševtšenkon museo
Arkadi Gaidarin museo
Kanivin vesivoimalaitos ja Kanivin tekojärvi
Museoitu talo Tšernetša Hora
Taras Ševtšenkon museo kaupungissa
Kansantaiteen museo, entinen pyhän Basileios Suuren veljeskunnan koulu Kanivissa
Ystävyyskaupungit

Kanivilla on neljä ystävyyskaupunkia:
| Kaupunki | Maa |
| --- | --- |
Viersen, Nordrhein-Westfalen:  Saksa
Sonoma, Kalifornia:  Yhdysvallat
Lambersart, Nord:  Ranska
Człuchów:  Puola
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaniv Wikimedia Commonsissa
Keuruun Asunnan työväentalo

| Keuruun Asunnan työväentalo |
| --- | --- |
Osoite:  Hietalahdentie 26,  42700 Keuruu
Sijainti:  Keuruu
Valmistumisvuosi:  1909–1910
Rakennuttaja:  Keuruun Asunnan Työväenyhdistys
Omistaja:  Pohjantähden Työväen Retkeilijät ry
Runkorakenne:  hirsi, lauta
Kerrosluku:  1
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Asunnan työväenyhdistyksen työväentalo 1910-luvulla.
Asunnan työväenyhdistyksen työväentalo 12.5.1955
Keuruun Asunnan työväentalo on Keuruulla Asunnan kylässä aseman lähellä sijaitseva työväentalo, joka on rakennushistoriallisesti arvokas. Se edustaa keskisuomalaista työväentalorakentamiselle ominaista rakennustyyppiä.
Vuodesta 1999 talo on kuulunut Pohjantähden Työväen Retkeilijät ry:lle. Taloa vuokrataan myös ulkopuolisille.
Historia

Keuruun Asunnan Työväenyhdistys on perustettu 1905. Yhdistyksen perustajina olivat ratatyöläiset ja lähiseudun torpparit. Tontti ostettiin vuonna 1909 Ahlgrénilta, mutta se erotettiin vasta vuonna 1912. Työväentalo rakennettiin talkoilla ja keräyksillä saadulla materiaalilla.
Sisällissodan aikana vuonna 1918 talossa on ollut majoitettuna vankeja. Narikka ja ravintola ovat olleet alun perin talon päädyssä salin yhteydessä. Vuonna 1956 taloa on laajennettu, ja samassa yhteydessä myös talon ulkonäkö on muuttunut. Vasempaan kulmaan rakennettiin varauloskäynti.
Toiminnan hiljentymisen ja yhdistyksen velkaantumisen vuoksi talo myytiin pakkohuutokaupalla pankille. Pankki myi talon edelleen yksityiselle henkilölle. Vuonna 1980 työväentalo on ollut Keuruun kirkonkylän työväenyhdistyksen omistuksessa, ja sitä on kunnostettu.
Rakennus

Työväentalo on osittain hirsi- ja osittain lautarunkoinen satulakattoinen rakennus. Perusta on harmaakivestä ja betonista. Katteena on huopa. Rakennuksessa oli päädyssä jiiri, joka on vuonna 1956 tehdyssä remontissa hävitetty. Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen ja vahtimestarin asunto. Pihapiirissä on vanha hirsimökki, jonne on tehty putka vuonna 1938, ja vuonna 1945 siihen on tehty sauna.
Kaskela (Vantaa)

| Kaskela> Brokärr |
| --- | --- |
 Piha-aluetta Kaskelanrinteessä.
Kaupunki:  Vantaa
Väkiluku:  1 200 (2021)
Osa-alueet:  osa Hakunilaa
Postinumero(t):  01200
Lähialueet:  Itä-Hakkila, Kuninkaala
Kaskela (ruots. Brokärr) on Vantaalla Hakunilan kaupunginosan läntisessä osassa sijaitseva asuinalue. Se rajautuu lännessä Lahdenväylään, etelässä Kehä III:een ja pohjoisessa Itä-Hakkilaan. Aluetta halkoo leveyssuunnassa Kyytitie, ja alueen itäreunassa kulkee Lahdentie. Vain vähän matkan päässä Itä-Hakkilan puolella on Vantaan vankila. Toukokuussa 2021 Kaskelassa asui 1 200 ihmistä.
Kaskela oli pitkään tunnettu pientaloalueena, jonka halkoo keskeltä Kyytitie, ja jonka keskellä sijaitsi suuri linja-autovarikko. Alueen pohjois- ja eteläosat säilyvät pientaloalueina, mutta keskiosaan Kyytitien molemmin puolin on kaavoitettu kerrostalokortteleita. Ensimmäiset kerrostalot Kyytitien pohjoispuolelle valmistuivat vuonna 2018.
Kehittämissuunnitelma

Kaskelassa vuoteen 2021 asti sijainneen Hakunilan linja-autovarikon tontin on tarkoitus rakentua asuinalueeksi.
Kaskelan on tarkoitus yhdistyä selkeämmin Hakunilaan, ja ”Hakunilan keskustan laajennus 2” -kaavamuutoksen mukaisesti alueelle rakentuu paljon taloja ja palveluita. Puretun bussivarikon tilalle on suunniteltu paljon asuntoja, liiketoimintatiloja, päiväkoteja ja puistoalueita. Asuntoja rakennetaan myös Lahdentien toiselle puolelle Laukkarinteen ja Liinakkokujan alueille.
Kaavamuutos tiivistää kaupunkirakennetta suunnitellun Vantaan pikaraitiotien ympäristössä. Raitiotien reitti kulkee Kaskelan läpi Kyytitietä pitkin. Itä-Vantaan aluearkkitehdin mukaan Kaskelan laajentamisen entisen bussivarikon tontille on sanottu riippuvan raitiotien rakentamispäätöksestä. Rakentamispäätös tehtiin lopulta vuonna 2023.
Nykyisellään Kyytitie ylittää Lahdentie-seututien sillalla, mutta Kaskelan laajennussuunnitelmaan kuuluu Lahdentien muuttaminen kaduksi ja linjaaminen uudelleen Kyytitien tasoon.
Liikenne ja palvelut

Alueella on runsaat joukkoliikenneyhteydet. Vantaan poikittaisliikenteen runkolinja 570 Mellunmäestä lentoasemalle kulkee Hakunilan ja Kaskelan läpi. Suoria poikittaisyhteyksiä on myös muun muassa Leppävaaraan ja Myyrmäkeen. Viereisellä Lahdentiellä kulkee busseja Kalasatamaan ja Rautatientorille sekä pohjoisen suuntaan muun muassa Nikinmäkeen, Keravalle, Nikkilään ja Pornaisiin.
Kaskelan asuinalueella nykyisessä asussaan ei ole palveluita, mutta alueelta on matkaa Hakunilan keskukseen vain noin puoli kilometriä. Myös Porttipuiston ostospuisto Kuninkaalan puolella on noin puolen kilometrin päässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaskela (Vantaa) Wikimedia Commonsissa
Vantaan pikaraitiotie on linjattu Kyytitielle.
Kenneth McKellar (laulaja)

Kenneth McKellar (23. kesäkuuta 1927 – 9. huhtikuuta 2010) oli skotlantilainen laulaja, äänialaltaan tenori. Hän syntyi Paisleyssa ja alkoi perheen vaikutuksesta jo pienenä lapsena ihaillen kuunnella suuria oopperalaulajia, kuten Peter Dawsonia.
McKellar alkoi opiskella Aberdeenin yliopistossa metsäalaa, mutta syventyi tuona aikana myös musiikkiin niin antaumuksella, että sai Caird-stipendin. Sen turvin hän opiskeli neljän vuoden ajan Lontoon Royal College of Musicissa. Alun alkaen McKellar lauloi oopperaa. Vaikka hän ei oopperassa erityisen hyvin viihtynyt, hän loi laulajana menestyksekkään uran ja levytti pitkään Deccalle. Levytetyn tuotannon joukossa on muun muassa Robert Burnsin lauluja.
McKellar oli monipuolinen muusikko, jonka ohjelmistoon kuului klassisia teoksia, kansanlauluja ja viihdemusiikkia. Hän edusti Yhdistynyttä kuningaskuntaa Eurovision laulukilpailussa 1966 kappaleella ”A Man Without Love” ja sijoittui yhdeksännelle sijalle 18 kilpailijan joukosta.
Kenneth Matthews

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ken Matthews vuoden 1964 olympialaisissa. |  Ken Matthews vuoden 1964 olympialaisissa. |  Ken Matthews vuoden 1964 olympialaisissa. |  |
Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 1964 | 20 km kävely |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Belgrad 1962 | 20 km kävely |  |
Kenneth "Ken" Joseph Matthews (21. kesäkuuta 1934 Birmingham, Englanti – 2. kesäkuuta 2019) oli brittiläinen kilpakävelijä, jonka kilpailumatkana oli 20 kilometriä.
Matthews voitti olympiakultaa Tokion kesäolympialaisissa 1964 20 kilometrillä. Tuolloin hän teki uuden silloisen olympiaennätyksen 1.29.34. Pari vuotta aikaisemmin (1962) hän voitti Euroopan-mestaruuskilpailuissa Belgradissa 20 kilometrillä, joten hän oli yksi ennakkosuosikeista voittamaan olympialaisissa. Hän voitti kahdesti 20 kilometrin kävelyn maailmancupin: Luganossa 1961 ajalla 1.30.55 ja Varesessa 1963 ajalla 1.30.11 .
Hänelle myönnettiin olympiamenestyksestään 14 vuotta myöhemmin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan arvonimi MBE (Brittiläisen imperiumin jäsen).
Huovutus

Pesukonehuovutuksella tehty alun perin neulottu laukku, jossa on neulahuovutettu kuviointi.
Huovutusneuloja käytetään neulahuovutuksessa.
Erivärisiä huopia.
Huovutus on menetelmä, jossa villakuidusta valmistetaan huopaa. Huopuminen tapahtuu yleisimmin lämpimän veden, emäksisen aineen ja mekaanisen muokkauksen avulla. Villa on ainut tekstiilikuitu, joka huopuu. Huovan ominaisuudet ovatkin vahvasti sidoksissa villan ominaisuuksiin.
Huovutuksen periaatteet

Villakuidun erikoisominaisuus vanuminen, eli huopumiskyky, on mahdollista villakuidun rakenteen ansioista. Villakuitu on pinnaltaan suomuista, ja huovutus perustuu villakuitujen suomujen takertumiseen toisiinsa mekaanisen muokkauksen aikana.  Kun villakuituja hierotaan toisiaan vasten lämpimässä vedessä, suomut ovat auki ja kuidut takertuvat toisiinsa. Kylmällä vedellä huuhdottaessa kuidun suomut sulkeutuvat ja kiinnittyvät toisten kuitujen suomuihin, jolloin muodostuu huopaa. Villakuidun vanuvuus liittyy olennaisesti villakuituvalmisteen kutistumiseen. Huovutusmenetelmät voi karkeasti jakaa kolmeen eri tekniikkaan. Lisäksi on joukko muita tekniikoita kuten vapaalankavanutus, nunohuovutus ja shiborihuovutus. Eri tekniikoita voidaan käyttää saman tuotteen eri valmistusvaiheissa.[lähde? ]
Kemiallisesti huovutuksessa villan suomujen pinnan proteiinien rikkisiltoja (-S-S-) katkeilee emäksen vaikutuksesta ja uudelleenmuodostuu viereisten kuitujen välille.
Karstatusta villasta huovuttaminen

Ehkä perinteisin tapa on huovuttaa suoraan karstatusta villasta joko käsin hieromalla tai esimerkiksi kuplamuovin sisällä rullaamalla. Tällöin käytetään noin 40-asteista vettä ja mäntysuopaa. Jos vesi on liian lämmintä, villa huopuu liian aikaisin.
Hierontatekniikassa saippualla liukastettua villaa huovutetaan kerros kerrokselta, kunnes saadaan halutun paksuinen levy ja muoto. Uusi kerros pitää kuitenkin lisätä ajoissa, jotta se tarttuisi edelliseen. Kun haluttu paksuus ja muoto on saavutettu, villa huovutetaan loppuun asti, eli kunnes villasta ei saa enää nyppäistyä isompia paloja pois. Rullaustekniikassa villa asetellaan rullausvälineelle kerroksittain kuitusuunnat ristikkäin. Villaa rullataan kostutettuna useita kertoja välillä työtä ja rullaussuuntaa käännellen, kunnes työ on riittävän tiivis.
Huovutettaessa voidaan huovuttaa levyä, josta tehdään myöhemmin esineitä tai vaatteita, tai huovuttaa työ suoraan haluttuun muotoon. Jälkimmäisellä tekniikalla huovutettu työ saa heti lopullisen kokonsa.
On tärkeää huuhtoa kaikki saippua pois valmiista työstä. Huuhteluveteen voi lisätä tipan käsitiskiainetta neutraloimaan työtä, jolloin samalla poistuu ylimääräinen villan rasva ja tuoksu. Huuhtelu tehdään vuoroin kuumalla ja kylmällä vedellä.[lähde? ]
Neulahuovutus

Neulahuovutus on kolmas keino huovuttaa. Se on tekniikoista ehkä kaikkein työläin, joten sillä tehdään yleensä vain pieniä koristeita muulla tavalla huovutettuihin töihin tai esimerkiksi itse tehtyihin kortteihin. Huovutusneulassa on pieniä väkäsiä, jotka tarrautuvat villaan ja tiivistävät sitä, kun sen läpi pistellään. Näin villa saadaan huopumaan pikkuhiljaa joka pistolla.
Jos halutaan huovuttaa suurempia pintoja, voidaan avuksi ottaa sarjaneula. Sarjaneuloja myydään käsityötarvikeliikkeissä ja tavarataloissa, mutta sellaisen voi tehdä myös itse esimerkiksi viinipullon korkista ja kahdesta tai kolmesta huovutusneulasta. Korkkiin painetaan neuloille sopivat reiät esimerkiksi pienellä ruuvimeisselillä. Neulat työnnetään koloihin ja ne kiinnitetään hyvin kovettuvalla liimalla.
Huovutusneulalla on kätevää viimeistellä esimerkiksi erilaisista langoista neulottuja huovutuksia. Kaikki langat huopuvat eri lailla, joten neulalla saa esimerkiksi huonosti huopuneen koristeen huovutettua muuta työtä vastaavaksi. Huovutusneulaa käytetään vain kuivaan villaan.
Muita huovutustekniikoita > Vapaalankavanutus / -huovutus

Vapaalankavanutus on tekniikka, jossa vanuvaa villalankaa työstetään verkkomaiseksi tai pitsimäiseksi villakudokseksi tai jopa huopamaiseksi villakankaaksi. Hyvin vanuva lanka ei tarvitse apuaineita, vapaalankavanutuksen tekemiseen riittävät lanka, vesi ja suojakangas. Lankojen asettelutapa, värit, lankanipun vahvuus, kerrosmäärä ja vanutuksen kesto vaikuttavat syntyvän työn ulkonäköön.
Vapaalankavanutuksessa irtonainen lanka, lankanippu tai langanpätkät asetellaan suojakankaalle kuten valoverholle tai lakanalle. Suojakangas lankoineen kääritään rullalle ja sidotaan huolellisesti. Tiukalle käärityn suojakankaan voi myös pujottaa sukkahousun sisälle ja solmia sukkahousun pään kiinni. Pienimmät vapaalankatyöt vanutetaan kokonaan käsin, isommissa pesukoneen annetaan hoitaa vanuttaminen. Alkuvanutuksen jälkeen vanutusta voi jatkaa käsin tai pesukoneella ilman suojakangasta.
Vapaalankavanutuksessa voi käyttää mitä tahansa villalankaa, mutta eniten huopuvat löyhäkierteiset villalangat. Superwash-käsiteltyjä eli konepesun kestäviä villalankoja voi käyttää vain pieniä määriä efekteinä huopuvan villalangan kanssa. Hahtuvalanka huopuu hyvin, mutta on yksittäisenä säikeenä altis katkeamaan. Esimerkiksi hahtuvalangasta pitsimäiseksi huovutettu kaulahuivi ei saa olla kovin harva, jottei se tartu kiinni ja vioitu.
Muita huovutustekniikoita > Hevoshuovutus

Mongolian paimentolaisten asumukset eli jurtat katetaan raskaalla huovalla, jonka huovutuksessa käytetään vetojuhtana hevosta. Uusi huopa kääritään rullalle vanhan ”äitihuovan” kanssa, ja rullaa pyöritetään maassa hevosen vetämänä. Tekniikkaan on Mongoliassa perehtynyt 1990-luvun alussa Varsinais-Suomen läänintaiteilijana toiminut Tuula Nikulainen.
Neulahuovutus
Houssine Kharja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 9. marraskuuta 1982 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Poissy, Ranska
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura:  Al-Arabi
Pelinumero: 10
Junioriseurat
1999–2000 2000–2001:  Paris Saint-Germain  Sporting
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001–2007 2005–2006 2007–2008 2008 2008–2009 2009–2011 2011 2011–2012 2012– |  Ternana →  Roma (laina)  Piacenza →  Siena (laina)  Siena  Genoa →  Inter  Fiorentina  Al-Arabi | 119 (9) 12 (1) 17 (2) 15 (3) 36 (5) 20 (3) 15 (1) 19 (0) 19 (2) |
Maajoukkue
| 2003– |  Marokko | 78 (13) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 17. kesäkuuta 2013.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 2. kesäkuuta 2013.
| Mitalit> Maa:   Marokko.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Marokko.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Marokko.Miesten jalkapallo.AM-kilpailut  | Maa:   Marokko> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tunisia 2004 | Jalkapallo |  |
Houssine Kharja (arab. حسين خرجة‎, s. 9. marraskuuta 1982 Poissy, Ranska) on marokkolainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Qatarin pääsarjassa pelaavaa Al-Arabia.
Ura

Kharja vietti vuoden Paris Saint-Germainin ja Sportingin kakkosjoukkueessa ennen kuin siirtyi Italiaan aloittaakseen ammattilaisuransa Ternanan joukkueessa. Hän vietti joukkueessa viisikautta ja kävi hetkellisesti lainalla AS Romassa, jossa Kharja pelasi 12 ottelua tehden niistä yhden maalin. Lainan päätyttyä hän palasi takaisin Ternaanaan, joka putosi Serie C1. Samalla Kharjan sopimusneuvotteluissa ilmeni epäselvyyksiä, jonka myötä selvittely vietiin aina FIFA:n oikeusistuntoon, jossa oikeus päätti Kharjan olevan vapaa pelaaja. Tämän myötä hän siirtyi 27. maaliskuuta 2007 kolmen vuoden sopimuksella Serie B:ssa pelanneen Piacenzan riveihin. Kharja lainattiin kesken kauden Sienaan, joka lopulta teki seuraavalle kaudelle vakituisen sopimuksen.
Kesäkuussa 2009 Genoa ilmoitti käyvänsä neuvotteluja Kharjan kanssa ja lopulta 2. heinäkuuta 2009 joukkue allekirjoitti sopimuksen keskikenttäpelaajan kanssa.
29. tammikuuta 2011 Inter ilmoitti tehneensä puolen vuoden lainasopimuksen Kharjan kanssa. Kharja pelasi Interissä 15 ottelua ja onnistui kerran maalinteossa. Sopimuksen päätyttyä Inter ei päättänyt tehdä jatkosopimusta Kharjan kanssa.
18. elokuuta 2011 Kharja siirtyi Genoasta Fiorentinaan kahden vuoden sopimuksella.
29. kesäkuuta 2012 Kharja allekirjoitti kahden vuoden sopimuksen qatarilaisen  Al-Arabin kanssa.
Maajoukkueura

Maajoukkuetasolla Kharja on edustanut Marokkoa. Hän pelasi ensimmäisen maaottelunsa 20. kesäkuuta 2003 Gabonia vastaan. Ensimmäisen maalinsa hän puolestaan teki 4. kesäkuuta 2005 Malawia vastaan.
Kharja on edustanut Marokkoa myös arvokisoissa. Hän pelasi ensimmäiset Afrikan-mestaruuskilpailut vuonna 2004, jolloin Marokko saavutti hopeaa, hävittyään loppuottelussa Tunisialle. Kharja oli mukana myös vuosien 2006 ja 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuissa, mutta ilman menestystä, kun Marokko jäi alkulohkoon. Myös vuoden 2012 Afrikan-mestaruuskisoissa Marokon kohtalo oli jäädä alkulohkoon. Kharja kuitenkin onnistui tekemään turnauksessa kolme maalia ollen maansa ja kisojen paras maalintekijä.
Saavutukset > Seurajoukkueissa

Italian cup: 2011
Saavutukset > Maajoukkueessa

Afrikan-mestaruuskilpailut
Hopeaa: 2004
Saavutukset > Henkilökohtaiset

Afrikan-mestaruuskilpailujen paras maalintekijä: 2012 (3 maalia)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Houssine Kharja Wikimedia Commonsissa
National Football Teams (englanniksi)
Marokon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2004
1 Fouhami |
2 Regragui |
3 Roumani |
4 Ouaddou |
5 el-Karkouri |
6 Naybet |
7 Zaïri |
8 Kissi |
9 Baha |
10 Hidioued |
11 Moha |
12 Jermouni |
13 Kharja |
14 Bidoudane |
15 Safri |
16 el-Mokhtari |
17 Chamakh |
18 Alla |
19 Alioui |
20 Hadji |
21 Chihab |
22 Lamyaghri |
Valmentaja Zaki
Marokon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2006
1 Jarmouni |
2 Regragui |
3 Kacemi |
4 Ouaddou |
5 el-Karkouri |
6 Naybet |
7 Zaïri |
8 Ouchla |
9 Boussaboun |
10 Madihi |
11 Moha |
12 Chadili |
13 Kharja |
14 Abdessadek |
15 Safri |
16 Erbate |
17 Chamakh |
18 Chippo |
19 Aboucherouane |
20 Hadji |
21 al-Kaddouri |
22 Lamyaghri |
23 Armoumen |
Valmentaja Fakhir
Marokon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 Lamyaghri |
2 Basser |
3 Mahdoufi |
4 Ouaddou |
5 el-Karkouri |
6 Erbati |
7 Alloudi |
8 Kissi |
9 el-Moubarki |
10 Sektioui |
11 Zerka |
12 Fouhami |
13 Kharja |
14 Chahiri |
15 Safri |
16 el-Mokhtari |
17 Chamakh |
18 Kabous |
19 Alioui |
20 Hadji |
21 al-Kaddouri |
22 Bagui |
23 Aboucherouane |
Valmentaja Michel
Marokon joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2012
1 Lamyaghri |
2 Basser |
3 al-Kaddouri |
4 Kantari |
5 Benatia |
6 Hermach |
7 Taarabt |
8 El Ahmadi |
9 El Arabi |
10 Belhanda |
11 Assaidi |
12 Amsif |
13 Kharja |
14 Boussoufa |
15 El Kaoutari |
16 Alioui |
17 Chamakh |
18 Boukhriss |
19 Carcela |
20 Hadji |
21 Amrabat |
22 Badda |
23 Mrani |
Valmentaja Gerets
Marokon joukkue – Kesäolympialaiset 2012
1 Amsif |
2 Noussir |
3 Abarhoun |
4 El Kaoutari |
5 Bergdich |
6 Najah |
7 Labyad |
8 Fettouhi |
9 Amrabat |
10 Barrada |
11 Bidaoui |
12 El Kaddouri |
13 Feddal |
14 Kharja |
15 Frikeche |
16 Jebbour |
17 El Hassnaoui |
18 Bounou |
Valmentaja Verbeek
Kashima shintō-ryū

Kashima shintō-ryū (jap. 鹿島神道流, Kashima Shintō-ryū) on klassinen japanilainen miekkailukoulukunta, jonka perusti samurai Tsukahara Bokuden poliittisesti ja sotilaallisesti myrskyisällä myöhäisellä Muromachi-kaudella noin vuonna 1530.
Harjoittelu

Tyylin asetekniikat perustuvat taistelukentällä saatuihin kokemuksiin ja hyödyntävät vastustajan haarniskassa olevia heikkoja ja haavoittuvaisia kohtia tehokkaasti. Koulukunta harjoittelee miekan lisäksi keihäällä ja peitsellä. Kashima shintō-ryū kenjutsua harjoitellaan yhä ja koulun tämänhetkinen päämestari on Yoshikawa Tsuenetaka.
Kashima shintō-ryūn kaanoniin on aikoinaan kuulunut myös miekan vedon tekniikoita, mutta ne ovat vuosien kuluessa unohtuneet. Kadonneet Kashima shintō-ryūn iaijutsu-katat ovat saattaneet muistuttaa läheisesti Tenshin shōden Katori shintō-ryū -koulukunnan vanhempia iaijutsu-katoja, koska Tsukahara Bokuden oli isänsä ohjauksessa opiskellut tätä tyyliä. Muotoja onkin yritetty luoda uudelleen näiden avulla. Kashima shintō-ryū on osin johdettu Katori shintō-ryūn perinteestä vaikka taistelukentältä omaksuttu uusi aines onkin selvästi erotettavissa.
Klootin torppa

Klootin torppa sijaitsee Turussa Paattisilla Ikkalan seudulla. Paikka on ollut Paattisten Ullaisten kylän takamaata, jonne ”niittyvahti” on asettautunut. Paikan ensimmäinen nimi on ollut Korpi.  Vanhoista rakennuksista ovat säilyneet päärakennus, luonnonkivikellari, savusauna-ratasvaja, syytinkipaikka (Kustaan tupa), luhti-liiteri, talli-lammaspihatto, makasiini-hirsinavetta-kanala ja ns. ”uusi sauna”. Vanhimmat rakennukset ovat 1790-luvulta. Rakennuksia ovat tutkineet jo 1958 Ilmar Talve ja Alfred Kolehmainen. Rakennuksia on entisöity.
Klootin torpan päärakennus. Finna-kuva.
Paikan läheltä alkaa Paattistenjoki. Säkyläntieltä näkee rakennukset. Torpan osoite on Jokelantie 17.
Klootin torppa on osa yhteistä kulttuuriperintöä. Klootissa on pidetty Euroopan kulttuuriympäristöpäiviä eli kulttuuriperintöpäiviä European Heritage Days (EHD).
Torpan alue rakennuksineen kuuluu paikalliselle kotiseutuyhdistykselle, Paattisten Seura ry:lle. Päärakennus toimii Paattisten kotiseututalona. Torpan ylläpidosta vastaa Paattisten seura. Klootin torppaa voi vuokrata erilaisten tapahtumien järjestämistä varten.
Säkyläntieltä katsottuna Klootin rakennuksia.
Kirjallisuutta

Perälä, Väinö. Paattinen 1359-1959. Paattisten kunta. 1959.
Paattisten taloja ja tarinoita. Paattisten kulttuurimaisema ja vanhat rakennukset. Varsinais-Suomen rakennuskulttuuri. 2009
Talve, Ilmar. Huomioita kylien muuttumisesta Paattisten pitäjän pohjoisosassa. Varsinais-Suomen maakuntakirja 17. 1961
Oikarinen, Maiju. Klootin torppa. Kulttuuriraportti. Paattisten Seura ry. 2011.