stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hampaiden valkaisu
Värjäytymien aiheuttajat > Ulkoisia aiheuttajia

Ulkoinen värjäytyminen johtuu suurelta osin ympäristötekijöistä. Niistä peräisin olevat aiheuttajat adsorboituvat hammaskudokseen tai hampaan pintaan.
Hammasplakki on hampaissa olevaa biofilmiä, joka sisältää bakteereja ja niiden aineenvaihduntatuotteita.
Hammaskivi on suun bakteereista ja kalkkisuoloista muodostunutta kerrostumaa hampaan pinnalla.
Tupakkatuotteiden savun sisältämä terva ja nikotiini yhdessä hapen kanssa aiheuttavat kelta-ruskea-mustia värjäytymiä hampaisiin..
Tanniineja sisältävien juomien, kuten kahvin, teen ja punaviinin, kulutus värjää hammaskiillettä ruskeaksi.
Ruoka-aineet, kuten curryt ja tomaattipohjaiset kastikkeet voivat aiheuttaa hampaiden värjäytymistä.
Huono hampaiden harjaustekniikka.
Rautasuoloille ja klooriheksidiinille altistuminen.
Värjäytymien aiheuttajat > Sisäisiä aiheuttajia

Hampaiden kuluminen ja ikääntyminen. Vaikutus voi johtua toissijaisen dentiinin muodostumisesta ja hampaan kulumisesta johtuvasta hammaskiilteen ohenemisesta.
Karies eli hammasmätä.
Hammastäytteet, kuten juurihoidossa käytettävät aineet sisältävät värjääviä pigmenttejä.
Hammastraumat.
Fluoroosin vauroittama kiille on normaali hauraampaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hampaiden valkaisu Wikimedia Commonsissa
Hampaiden valkaisun turvallisuus
Hampaiden valkaisu – turhake vai kannattava sijoitus? (23.01.2013) (yle.fi)
Risto Laitila: Akuutin lääkäriarkisto - Hampaiden valkaisu (yle.fi)
Laservalkaisu käynnissä.
Haukkajärvi (Mikkeli)

| Haukkajärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Paikkakunta:  Mikkeli
Koordinaatit:  61°17′10″N, 27°32′00″E
Järvinumero:  04.141.1.028
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  83,5 m 
Rantaviiva:  7,58 km 
Pinta-ala:  1,36 km² 
Tilavuus:  0,0119 km³ 
Keskisyvyys:  8,8 m 
Suurin syvyys:  26,9 m 
 fiHaukkajärvi 
Haukkajärvi on järvi Mikkelissä Etelä-Savossa. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Mikkelin keskustasta on 46 kilometriä eteläkaakkoon.
Maantiede

Haukkajärven etelä–pohjoissuuntainen selkävesi on 1,9 kilometriä pitkä. Siitä työntyy lounaaseen järven pinta-alaan nähden laaja vesialue, jonka eteläosan nimi on Kuituranlahti. Haukkajärven lounaisosasta ulottuu järven pohjoisosaan yhtenäinen vähintään 10 metriä syvä vyöhyke, jonka keskellä on järven syvin kohta, 27 metriä. Noin 40 % järvestä on vähintään 10 metriä syvä ja viidennes vähintään 15 metriä syvä. Järven kaakkoisosa on matala.
Haukkajärven kolmen saaren yhteispinta-ala on 33 aaria. Saaret sijaitsevat rantaviivan tuntumassa. Järven rannoilla on pientaloja. Haukkajärveen laskee Taivaloja pohjoisesta Sikolammelta (83,6 metriä mpy) ja muutamia muita laskuojia. Haukkajärvi laskee Haukkaojaa Myllylammen (78,3 metriä mpy) kautta Kuolimoon (77,0 metriä mpy).
Haukkajärven vesitilavuus on 11 853 000 kuutiometriä.
Haukkajärvi (04.141.1.028) kuuluu Kuolimon lähialueeseen (04.141), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen päävesistössä (04). Toinen jakovaihe on Kuolimon valuma-alue (04.14) ja ensimmäinen Suur-Saimaan alue (04.1). Haukkajärvi on kolmanneksi laajin Kuolimon lähialueen 124:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Sitä edeltää Kuolimo ja Suomijärvi ja seuraa Vartusjärvi.
Suomessa on kahdeksan Haukkajärveä, joista kolme on yli neliökilometrin laajuisia.
Hakata-ku

| Hakata-ku (博多区) |
| --- | --- |
 Hakatan rautatieaseman edustaa
 Hakata-kun sijainti Fukuokassa
 Hakata-ku
 Koordinaatit: 33°35′29.1″N, 130°24′53.3″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Fukuoka
Kaupunki:  Fukuoka
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  31,63 km²
Väkiluku (2017):  234 400
 – Väestötiheys:  7 411 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.fukuoka.lg.jp/hakata/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hakata-ku (jap. 博多区) on yksi Japanin Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa sijaitsevan Fukuokan kaupungin seitsemästä suuralueesta. Se sijaitsee Fukuokan itäosassa ja siihen kuuluu osa kaupungin keskusta-alueesta. Hakata-kun pinta-ala on 31,63 neliökilometriä ja siellä on 234 400 asukasta (vuonna 2017).
Hakatassa sijaitsevat Fukuokan prefektuurin toimistot, Fukuokan lentoasema, autolauttaterminaali ja Hakatan satama.
Historia

Ennen vuotta 1889 Hakata oli itsenäinen kaupunki Fukuokan itäpuolella. Meren rannassa sijainnut Hakata oli kauppiaiden ja työläisten kaupunki, kun taas Fukuokassa asuivat samurait. Kun nämä kaksi kaupunkia yhdistyivät, samurait pakottivat kauppiaat hyväksymään yhteisen kaupungin nimeksi Fukuoka. Hakata oli tärkeässä osassa mongolien hyökkäyksissä Japaniin 1200-luvulla.
Liikenne

Hakatan suuraluetta palvelee kokonaisuudessaan sen alueella sijaitseva Fukuokan lentoasema. Rautatieliikenteen merkittävin solmukohta on Hakatan rautatieasema, jonka kautta kulkevat muun muassa San’yō Shinkansen ja Kyūshū Shinkansen -suurnopeusjunalinjat.
Kulttuuri

Hakata on perinteinen japanilaisten nukkien valmistusalue. Ainoastaan Hakatassa valmistettavia nukkeja kutsutaan nimellä Hakata-ningyō, Hakatan nukke. Hakata on myös mentai rockin kotipaikka, joka on nimetty suositun paikallisen ruoan, mentaikon mukaan. Mentai rock oli voimissaan 1980-luvun alussa, ja kaupungissa nykyisin vaikuttavat artistit kutsuvat tyyliään nimellä ”neo mentai rock”. Hakata-ben on paikallinen japanin kielen murre, jota puhutaan Fukuokan alueella.
Suuralueella sijaitsevia kulttuuri-, kongressi- ja urheilulaitoksia ovat Hakata no mori -stadion, Marine Messe Fukuoka, Fukuokan kansainvälinen kongressikeskus ja  Fukuoka kokusai Center.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hakata-ku Wikimedia Commonsissa
Suuralueen internetsivut (japaniksi)
Hasvikin lentoasema

| Hasvikin lentoasema> Hasvik lufthavn |
| --- | --- |
 Lentoasema vuonna 2015.
IATA-koodi:  HAA
ICAO-koodi:  ENHK
Sijainti:  Hasvik, Norja
Koordinaatit:  70°29′12″N, 22°08′23″E
Ylläpitäjä:  Avinor
Korkeus:  7 m
Matkustajamäärä (2022):  28 393
Hasvikin lentoasema (norj. Hasvik lufthavn) on Hasvikin kunnassa Norjan pohjoisosassa sijaitseva lentoasema. Se perustettiin vuonna 1983. Paikalle oli jo kymmenen vuotta aiemmin rakennettu kiitotie lääkärikoneita varten. Alkuvuosina Hasvikissa liikennöi Norving, vuodesta 1990 Widerøe. Kiitotie asfaltoitiin vuonna 1995.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hasvikin lentoasema Wikimedia Commonsissa
Hausen

Hausen tai Hausén on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Ernst Hausen, punakaartilaiskomentaja Suomen sisällissodassa
Friedrich von Hausen (k. n. 1190), saksalainen minnelaulaja
Hannu Hausen (s. 1944), suomalainen sosiaalihammaslääketieteen professori
Hans Hausen (1884–1979), suomalainen geologi
Harald zur Hausen (1936–2023), saksalainen virologi, Nobelin lääketieteen palkinnon saaja
Karl Julius Hausén (1840–1895), suomalainen kenraalimajuri
Marika Hausen (1928–2021), suomalainen kirjailija, muotoilukriitikko, opettaja ja taidehistorioitsija
Max von Hausen (1846–1922), saksalainen kenraali
Reinhold Hausen (1850–1942), suomalainen historioitsija, valtionarkistonhoitaja
Synnöve von Hausen-Saubert (1900–1987), suomalainen maataloustieteilijä ja mikrobiologi
Werner von Hausen (1870–1951), suomalainen piirtäjä ja taidemaalari.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Heinärattaat (maalaus)

John Constable: Heinärattaat (1821).
Heinärattaat (engl. The Hay Wain) on englantilaisen John Constablen maalaus vuodelta 1821. Se on Constablen tunnetuimpia töitä ja eräs kuuluisimmista englantilaisista maisemamaalauksista.
Maalaus esittää matalaa jokea ylittäviä heinärattaita maalaismaisemassa. Vasemmalla on mökki. Kuvan oikeassa laidassa on niitty, jonka takana näkyy kaukana heinätöissä olevaa väkeä. Kyse on vauraasta viljelysseudusta. Maalaus on elävä ja monipuolinen sekä sisällöltään että tyyliltään. Constable on käyttänyt sekä pitkiä että lyhyitä ja sekä karheita että tasaisia siveltimenvetoja. Maalauksen kuvaama päivä näyttää olevan sekä auringonpaisteinen että pilvinen. Constablen on sanottu tavoittaneen maalauksissaan hyvin Englannille tyypilliset maalaismaisemat.
Maalauksen maiseman esikuvana on eräs paikka lähellä Suffolkin Flatfordia, Stourjoen varrella. Maalauksen mökin omisti tuolloin maanviljelijä Willy Lott ja se sijaitsee Flatfordin myllyn takana. Constable teki luonnokset paikan päällä, mutta maalasi lopullisen taulun ateljeessaan Lontoossa. Työ kesti kaikkiaan noin viisi kuukautta. Maalaus on osa kuuden maisemataulun muodostamaa sarjaa. Heinärattaiden kuvaama maisema ja mökki ovat säilyneet tähän päivään saakka tunnistettavina. Koko paikan omistaa nykyään National Trust, joka pyrkii säilyttämään sen mahdollisimman samannäköisenä.
Maalaus oli valmistuttuaan vuonna 1821 esillä Lontoon Royal Academy of Artsissa, mutta sille ei löytynyt ostajaa. Vuonna 1824 Constable asetti sen näytteille Pariisin salonkiin, jossa se voitti kuningas Kaarle X:n myöntämän kultamitalin.
Öljymaalauksen leveys on 185,4 senttimetriä ja korkeus 130,2 senttimetriä. Sen on omistanut vuodesta 1886 Lontoon National Gallery. Maalaus joutui 28. kesäkuuta 2013 turmelun kohteeksi, kun Fathers4Justice-nimiseen järjestöön kuulunut mies liimasi taidegalleriassa poikansa valokuvan sen päälle. Teos ei kärsinyt pysyviä vahinkoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Heinärattaat (maalaus) Wikimedia Commonsissa
Haushin kieli

| Haushin kieli |
| --- | --- |
Muu nimi:  manek'enk
Tiedot
Puhujia:  0
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  chonkielet
Kieliryhmä:  saaristo-chonkielet
ISO 639-3:  ?
 Ohje 
Haushin kieli oli Argentiinassa puhuttu kieli. Se kuului chonkielten saaristohaaraan ja sen lähin sukulaiskieli on ona. Näiden kahden välinen suhde on kuitenkin siinä mielessä avoin, koska osa tutkijoista katsoo haushin ja onan olevan saman kielen kaksi eri murretta.
Hans-Henrik Nordstrøm

Hans-Henrik Nordstrøm
Hans-Henrik Nordstrøm (s. 1947) on tanskalainen säveltäjä. Hän aloitti säveltämisen 13-vuotiaana ja opiskeli Tanskan kuninkaallisessa musiikkiakatemiassa. Virallisen ammattimaisen debyyttinsä hän teki vuonna 1990 teoksella The Mountains of Monestiés. Vuonna 1993 Nordstrømistä tuli yksi Susån festivaalin nykymusiikin taiteellisista johtajista.
Nordstrømin tuotanto on pääasiassa soittimilla esitettävää. Hän saa usein musiikkiinsa innoituksen luonnon aiheista ja myös kirjallisuudesta. Tonaaliselta laadultaan hänen musiikkiaan on usein kuvattu pohjoismaiseksi. Kymmeniä hänen teoksistaan on levytetty.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (tanskaksi), (englanniksi)
Heyerdahl

Heyerdahl on norjalainen sukunimi:
Sukunimi

Christopher Heyerdahl (s. 1963), kanadalainen näyttelijä
Hans Heyerdahl (1857–1913), norjalainen naturalistinen taidemaalari
Hieronymus Heyerdahl (1773–1847), norjalainen pappi ja poliitikko
Thor Heyerdahl (1914–2002), norjalainen etnografi, Kon-Tiki-retkikunnan alkuunpanija
Laiva

KNM Thor Heyerdahl (runkonumero F314), Norjan laivaston Fridtjof Nansen -luokan fregatti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Heyerdahl”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Hiukkajoki

Hiukkajoki on kylä Punkaharjulla Savonlinnassa, Etelä-Savon maakunnassa lähellä Etelä-Karjalan ja Pohjois-Karjalan maakuntien rajaa. Postinumeroalueella 58520 Hiukkajoki on 321 asukasta (31.12.2009). Hiukkajoki valittiin vuonna 2006 Etelä-Savon vuoden kyläksi.
| Hiukkajoen väestönkehitys 2010–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 2010 | 2010 |    | 308 | 308 |
| 2015 | 2015 |    | 306 | 306 |
| 2020 | 2020 |    | 284 | 284 |
Aiheesta muualla

hiukkajoki.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Etelä-Savon vuoden kylät
Hermann Burmeister

| Hermann Burmeister |
| --- | --- |
 Hermann Burmeister.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Carl Hermann Conrad Burmeister
Syntynyt: 15. tammikuuta 1807 Stralsund
Kuollut: 2. toukokuuta 1892 (85 vuotta) Buenos Aires
Kansalaisuus:  Saksa
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  luonnontieteilijä
Carl Hermann Conrad Burmeister (15. tammikuuta 1807 Stralsund – 2. toukokuuta 1892 Buenos Aires) oli saksalainen luonnontieteilijä. Hän työskenteli maantieteen, geologian, kasvitieteen, lintutieteen, meribiologian, hyönteistieteen, eläintieteen, paleontologian ja meteorologian parissa.
Burmeister opiskeli Greifswaldin yliopistossa 1826 alkaen ja 1827 alkaen Hallen-Wittenbergin yliopistossa, jonka eläintieteen professorina hän sitten toimi 1837–1861. Hän valmistui lääketieteen tohtoriksi 1829 väitöskirjalla De Insectorum Systemate Naturali ja filosofian tohtoriksi 1827 aiheesta Allgemeine Schilderung des Baues der Fische.
Burmeister teki mittavat tutkimusmatkat Brasiliaan 1850–1852 ja Argentiinaan 1857–1860. Hän palasi Saksaan mukanaan eläintieteellisiä kokoelmia. 1861 hän muutti asumaan Argentiinaan.
Burmeister nimesi suuren määrän lajeja, muun muassa pensastinamin (Nothoprocta cinerascens). Hänen kunniakseen on nimetty pensaskäärmekurki (Chunga burmeisteri), kirviskolibri (Microstilbon burmeisteri) ja lehtinapsija (Phyllomyias burmeisteri).
Burmeisterin nimeämien kasvien tieteellisissä nimissä käytetään sen jälkeen liittettävää auktorilyhennettä Burmeist..
Teoksia

Grundriss der Naturgeschichte (Berliini 1833)
Zoologischer Handatlas (Berliini 1835–1843)
Handbuch der Entomologie (Berliini 1832–1855)
Genera insectorium (Berliini 1838–1846)
Geschichte der Schöpfung (Leipzig 1843)
Die Organisation der Trilobiten (Berliini 1843)
Die Labyrinthodonten (Berliini 1849–1850)
Der fossile Gavial von Boll (Halle 1854)
Reise nach Brasilien (Berliini 1853)
Landschaftliche Bilder Brasiliens (Berliini 1853)
Systematische Übersicht der Tiere Brasiliens (Berliini 1854–1856)
Erläuterungen zur Fauna Brasiliens (Berliini 1857)
Reise durch die La Plata-Staaten (Halle 1861)
Physikalische Beschreibung der Argentinischen Republik (Buenos Aires ja Halle 1875)
Die fossilen Pferde der Pampasformation (Buenos Aires ja Halle 1875)
Aiheesta muualla

Ulrich, Werner: Hermann Burmeister 1807 to 1892. Annual Review of Entomology, 1972, 17. vsk, s. 1–22.  Artikkelin verkkoversio. Viitattu 3.10.2020. (englanniksi) (Arkistoitu – Internet Archive)
Hermann Burmeister British Museum. Viitattu 3.10.2020. (englanniksi)
Burmeister, Carl Hermann Conrad Springer Nature. Viitattu 3.10.2020. (englanniksi)
Hans-Heinrich Sievert

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Saksa> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Torino 1934 | Kymmenottelu |  |
Hans-Heinrich Sievert (1. joulukuuta 1909 Liensfeld – 5. huhtikuuta 1963 Eutin) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili kymmenottelussa, kuulantyönnössä ja kiekonheitossa. Hän voitti kultaa vuoden 1934 Torinon EM-kisojen kymmenottelussa. Sievert osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1932 ja 1936. Hänen parhaaksi olympiasijoituksekseen jäi viides tila kymmenottelusta vuodelta 1932. Sievert ei osallistunut kymmenotteluun Berliinin kisoissa 1936 lainkaan, sillä hän loukkaantui kesken kisojen. Loukkaantumisen jälkeen häntä suositeltiin lopettamaan urheilu-uransa siihen.
Sievert menetti vasemman jalkansa toisessa maailmansodassa, kun hän astui miinaan. Hän oli naimisissa yleisurheilija Ruth Hagemannin kanssa ja sai kaksi lasta, joista molemmista tuli yleisurheilijoita.
Ennätykset

Kymmenottelu: 7147 (1934)
Kuulantyöntö: 15,89 m (1933)
Kiekonheitto: 49,32 m (1933)
Heikki Aittokoski

Heikki Aittokoski (s. 30. marraskuuta 1970 Jyväskylä) on suomalainen toimittaja. Hän työskentelee Helsingin Sanomien ulkomaantoimittajana.
Aittokoski asui lapsuudessaan Espoossa sekä kolme vuotta Kanadassa. Hän opiskeli poliittista historiaa Helsingin yliopistossa. Hän aloitti Helsingin Sanomissa vuonna 1995 työskennellen ensin kulttuuritoimituksessa. Aittokoski oli HS:n Berliinin-kirjeenvaihtaja 1998–2001, ulkomaantoimituksen varaesimies 2002–2007 ja Brysselin-kirjeenvaihtaja 2006. Vuosina 2007–2012 hän toimi ulkomaantoimituksen esimiehenä, minkä jälkeen hän palasi ulkomaantoimittajaksi. Vuosina 2014–2015 Aittokoskella oli Jone Nikulan kanssa HSTV:ssä keskusteluohjelma Nikula, Aittokoski ja maailma (NAM).
Vuonna 2014 Aittokoski sai Suomen Kuvalehden journalistipalkinnon. Hän oli ehdolla myös Bonnierin vuoden 2014 Vuoden journalisti -palkinnon saajaksi. Hänen teoksensa Narrien laiva – Matka pieleen menneessä maailmassa (2013) sai Lauri Jäntin säätiön kunniamaininnan vuonna 2014. Vuonna 2016 hänen teoksensa Kuolemantanssi – Askeleita nationalismin Euroopassa valittiin Tieto-Finlandia-palkintoehdokkaaksi. Vuonna 2017 Aittokoski sai tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon pitkäjänteisestä journalistisesta työstä.
Teokset

Lihavan kotkan maa. Reportaasi Berliinin tasavallasta.  Porvoo:  WSOY, 1999.  ISBN 951-0-23743-4.
Eurooppaan raiteelta 4. Junamatka entisen rautaesiripun halki.  Helsinki:  WSOY, 2004.  ISBN 951-0-29865-4.
Narrien laiva – Matka pieleen menneessä maailmassa.  Helsinki:  HS Kirjat, 2013.  ISBN 978-952-5557-57-2.
Kuolemantanssi – Askeleita nationalismin Euroopassa.  Helsinki:  HS-Kirjat, 2016.  ISBN 978-952-5557-79-4.
Onnellisten saari – Matka täydelliseen yhteiskuntaan.  Helsinki:  HS-Kirjat, 2020.  ISBN 978-952-3650-36-7.
Aiheesta muualla

Heikki Aittokoski Twitterissä
Kuusi kuvaa: Ulkomaantoimittaja Heikki Aittokoski kirjoittaa kärsimyksestä Yle Areena. 2.7.2016.
Luoto, Mika: Ulkomaan kirjeenvaihtajan on seurattava maailman menoa. Pyhäjoen Kuulumiset, 14.5.2008.  Artikkelin verkkoversio. (pdf)
Heikki Aittokoski radio-ohjelmassa Kuusi kuvaa, 2.7.2016 Yle
Hans-Joachim Stuck

| Hans-Joachim Stuck |
| --- | --- |
 Hans-Joachim Stuck vuonna 2006
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1951 
Kansalaisuus:   Saksa
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1974-1979
Talli(t):  March, Brabham, Shadow, ATS
Kilpailuja:  81
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  2
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  29
Ensimmäinen kilpailu:  Argentiinan GP 1974
Viimeinen kilpailu:  Yhdysvaltain GP 1979
Aiheesta muualla
www.hansstuck.com
Hans-Joachim Stuck (s. 1. tammikuuta 1951 Saksa) on saksalainen kilpa-ajaja. Hän on maineikkaan Hans Stuckin poika. Jo nuorena hänen isänsä opetti häntä ajamaan Nürburgringillä, jonka ansiosta hän voitti Nürburgringin 24 tunnin ajon jo 19-vuotiaana 1970. Stuck oli kahdesti kolmas.
Stuck menestyi kestävyysajoissa hyvin. 1972 hän voitti Jochen Massin kanssa Span 24 tunnin ajon Belgiassa. Ajettuaan hetken Formula 2-luokkaa Marchilla, hän siirtyi Marchin F1-talliin. Kaiken kaikkiaan Stuck ajoi seitsemän kautta Formula 1:ssä, ja saavutti 81 Grand Prix'ssä 29 MM-pistettä. Hän ajoi hetken aikaa menestyksellisesti Brabhamilla, mutta talli hankki Emerson Fittipaldin kuljettajakseen, ja Stuck sai väistyä.
Stuck on 194 cm pitkä, joten hän ei mahtunut kunnolla F1-auton ohjaamoon. Hän luultavasti säästyi jalkavammoilta lopettaessaan F1-uransa, päinvastoin kuin muut pitkät kuljettajat, kuten Ronnie Peterson, Clay Regazzoni ja Marc Surer.
F1-uran jälkeen Stuck jatkoi kilpailemista eripuolilla maailmaa. Hän voitti Le Mansin 24 tunnin ajon kahdesti ja DTM:n mestaruuden 1990 ja 1991.
Vuonna 2006 hän osallistui Grand Prix Masters -sarjaan, joka on tarkoitettu entisille F1-kuljettajille.
Stuck Nürburgringillä 1976
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hans-Joachim Stuck Wikimedia Commonsissa
Hamheung

| Hamheung (함흥시) |
| --- | --- |
 Näkymä Hamheungiin
 Hamheung
 Koordinaatit: 39°55′0″N, 127°32′0″E 
Valtio:  Pohjois-Korea
Provinssi:  Etelä-Hamgyeong
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  556 km²
Väkiluku (2008):  703 610
 – Väestötiheys:  1 382 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hamheung (kor. 함흥시, Hamheung-si, hanja 咸興市, McCune-Reischauer Hamhŭng-si) on Pohjois-Korean kolmanneksi suurin kaupunki ja Etelä-Hamgyeongin maakunnan pääkaupunki. Se sijaitsee pääkaupunki Pjongjangin koillispuolella maan keskiosassa. Hamheungissa on vuoden 2008 väestönlaskennan mukaan 703 610 asukasta.
Maantiede

Hamheung sijaitsee Hamheungin tai Hamjun tasangon itäosassa. Tasankoa halkoo useita jokia, kuten Sǒngchǒn ja Kwangpho. Singhungin vastaisella rajalla kohoaa Pakdalvuori (905 m) ja muita huippuja alueella ovat Kaejae (883 m) Ponghwa (814 m) ja Kalmi (787 m). Tammikuun keskilämpötila on -4,2 °C ja elokuun 22,8 °C. Keskimääräinen vuosittainen sadanta on 822,3 mm. Talvia lukuun ottamatta mereltä kaupunkiin päin puhaltaa tavallisesti navakka tuuli. Noin 60 % kaupungin alueesta on metsää.
Historia

Hamheungia pidetään korealaisen Joseon-dynastian kotikaupunkina. Joseon-dynastian perustanut Yi Seong-gye vietti nuoruutensa kaupungissa ja palasi kotiseuduilleen menetettyään valtaistuimensa pojalleen vuonna 1398. Hn rakennutti myös Hamheungin kuninkaallisen huvilan paikalle, jolla hänen esi-isiensä talo sijaitsi. Kaupunki säilyi kuitenkin varsin pitkään pienenä kalastajakylänä. 1800-luvun lopulla Hamheungissa oli arviolta 10 000 asukasta. Teollisuuskaupunki Hamheungista kehittyi Japanin miehitysaikana Koreassa. Alueen teki teollisuudelle sopivaksi lähistön jokien vesivoima ja alueen luonnonvarat. Vuonna 1931 valmistunut Noguchin lannoitetehdasta kuvailtiin vielä 1940-lvun alussa maailman suurimmaksi. Kaupunkikuva muuttui olennaisesti japanilaisten rakentaessa uusia kaupunginosia asfaltoituine suorine teineen ja monikerroksisin taloineen kaupungin asukkaiden määrän samalla kymmenkertaistuessa. Monet kaupungin uusista asukkaista olivat japanilaisia siirtolaisia. Korealaiset elivät kaupungin eteläosassa.
Suuri osa Korean kaupungeista kärsi tuhoja Korean sodan aikana. Hamheung kärsi erityisen suuret tuhot amerikkalaisjoukkojen vetäytyessä kiinalaisten tieltä marras-joulukuussa 1950. Kaupungista tuhoutui arviolta 80-90 %. Sodan jälkeen kaupungit jälleenrakennettiin Itä-Euroopan maiden ja Hamheung erityisesti Itä-Saksan tuella. Hungnamin satamasta tehtiin osa Hamheungia vuonna 1960 ja sitä on hallittu erillisenä kaupunkina myös vuosina 2001–2005. Pohjois-Korean nälänhätä iski rajusti Hamheungiin, jota on kuvailtu nälänhädästä pahiten kärsineeksi kaupungiksi. Nälänhätä johti myös maan sisäisen epävakauteen. Tietojen mukaan hamheungilaiset upseerit suunnittelivat vallankumousta, jonka salainen poliisi kuitenkin esti jo ennen sen toteuttamista. Pohjois-Korean armeijan 6. armeijakunnan hajottaminen on liitetty vallankumoushankkeen kaatumiseen.
Talous

Hamheung on tunnettu teollisuuskaupunkina ja erityisesti kemianteollisuudesta. Hungnamin lannoitekompleksi ja Helmikuun 8. päivän vinylonkompleksi kuuluvat Pohjois-Korean tärkeimpiin alan yrityksiin. Kemianteollisuuden lisäksi kaupungissa on esimerkiksi kone-, metalli- ja tekstiiliteollisuutta. Hamheungin teollisuus on kärsinyt etenkin 1980-luvun jälkeen, jolloin viennin määrä Kiinaan ja Venäjälle romahti.
Hungnamin satama on Pohjois-Korean kolmanneksi suurin kauppasatama, jonka kautta viedään esimerkiksi magnesiittia, sementtiä, terästä, rautaa, lannoitteita ja koneita. Vastaavasti sataman kautta tuodaan esimerkiksi kalkkikiveä, hiiltä, koksia ja suolaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hamheung Wikimedia Commonsissa
Kuninkaallista huvilaa valokuvassa.
Lannoitetehtaan rakennuksia.