stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vincent Aboubakar
Aiheesta muualla

Vincent Aboubakarin esittely FIFA:n sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kamerunin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Feudjou |
2 Assou-Ekotto |
3 N’Koulou |
4 Djeugoué |
5 Nounkeu |
6 Song |
7 N’Guémo |
8 Moukandjo |
9 Eto’o |
10 Aboubakar |
11 Makoun |
12 Bedimo |
13 Choupo-Moting |
14 Chedjou |
15 Webó |
16 Itandje |
17 Mbia |
18 Enoh |
19 Olinga |
20 Salli |
21 Matip |
22 Nyom  |
23 N’Djock |
Valmentaja Finke
Kamerunin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2015
1 Assembé |
2 Kweuke |
3 N’Koulou |
4 Loé |
5 Guihoata |
6 Oyongo |
7 N’Jie |
8 Moukandjo |
9 Bagnack |
10 Aboubakar |
11 Salli |
12 Bedimo |
13 Choupo-Moting |
14 Mandjeck |
15 Etoundi |
16 Ondoa |
17 Mbia |
18 Enoh |
19 Djeugoué |
20 Kom |
21 Chedjou |
22 Ekeng |
23 Abogo |
Valmentaja Finke
Kamerunin joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2017
1 Ondoa |
2 Mabouka |
3 N’Koulou |
4 Teikeu |
5 Ngadeu-Ndadjui |
6 Oyongo |
7 N’Jie |
8 Moukandjo |
9 Zoua |
10 Aboubakar |
11 Salli |
12 Boya |
13 Bassogog |
14 Mandjeck |
15 Siani |
16 Goda |
17 Djoum |
18 Tambe |
19 Fai |
20 Ekambi |
21 Djetei |
22 Ngwem |
23 Bokwé |
Valmentaja Broos
Kamerunin joukkue – Maanosaliittojen cup 2017
1 Ondoa |
2 Mabouka |
3 Zambo Anguissa |
4 Teikeu |
5 Ngadeu-Ndadjui |
6 Oyongo |
7 Ngamaleu |
8 Moukandjo |
9 Zoua |
10 Aboubakar |
11 Boumal |
12 Guihoata |
13 Bassogog |
14 Mandjeck |
15 Siani |
16 Onana |
17 Djoum |
18 Tambe |
19 Fai |
20 Ekambi |
21 Owona |
22 Ngwem |
23 Bokwé |
Valmentaja Broos
Vikingfjord

Vikingfjord
Vikingfjord on norjalaisen Arcus-yhtiön perunoista valmistettava votka (40 t-%). Sitä myydään Norjan lisäksi muissakin maissa, kuten Suomessa. Vikingfjord-votka lanseerattiin Norjassa vuonna 1985.
Aiheesta muualla

Vikingfjord Vodka (englanniksi)
Via Karelia

Via Karelia -matkailutien tunnus.
Via Karelia on Suomen itärajaa kulkeva matkailutie.
Via Karelia koostuu kahdesta osasta: Runon ja Rajan tiestä sekä Karjalan kirkkotiestä.
Runon ja Rajan tie

Runon ja Rajan tie on 1 080 kilometrin pituinen ja se on vuonna 1966 perustettu ja täten Suomen vanhin matkailutie. Se kulkee Suomen itärajaa pitkin Suomenlahdelta Lappiin.
Etelässä reitin varrella on järviä ja pieniä kaupunkeja, pohjoisemmaksi mentäessä näkymät muuttuvat metsäisiksi ja vaaraisemmaksi. Ilomantsin kunnan alueella tie kulkee Venäjän ja Suomen rajaa. Saavuttaessa Kainuuseen, maiseman valtaavat korpimaisemat ja suuret joet, kunnes lopulta Lappiin tultaessa tunturit. Tie on merkitty ruskeapohjaisilla matkailutien viitoilla ja RR-tunnuksilla.
Karjalan kirkkotie

Karjalan kirkkotie alkaa Heinävedeltä Etelä-Savosta ja päättyy Ilomantsiin Pohjois-Karjalaan. Tie on ortodoksinen kulttuurimatkailu- ja pyhiinvaellusreitti. Sen varrella on 1700- ja 1800-luvuilta peräisin olevia puukirkkoja ja tsasounia.
Aiheesta muualla

Via Karelian kotisivut
Viktors Koržeņevičs

Viktors Koržeņevičs vuonna 2014.
Viktors Koržeņevičs (s. 9. heinäkuuta 1986) on latvialainen lentopalloilija, joka pelaa kaudella 2009 Rovaniemen Santasportin riveissä. Hän kuuluu myös Latvian A-maajoukkueeseen.
Ura

Koržeņevičs aloitti uransa Latvian pääkaupungissa Riiassa jo nuorena. Hän nousi maan juniorimaajoukkueisiin ja sitä kautta tunnetuksi lahjakkuudeksi. Hän pelasi ensimmäisen kautensa Latvian pääsarjassa 17-vuotiaana nuorukaisena pääkaupungin lentopalloylpeyden SK Rīgan riveissä. Hän on pelannut Latvian liigan lisäksi Baltian maiden liigassa. Palkintokaappiin on tullut yksi Latvian mestaruus sekä kaksi Cupin mestaruutta. SK Rīgassa Koržeņevičs pelasi aina kauden 2008 loppuun asti. Kaudella 2009 hän pelaa Rovaniemen Santasportin riveissä.
A-maajoukkue

Koržeņevičs kuuluu Latvian miesten lentopallomaajoukkueeseen. Hän on pelannut nuorena myös maan juniorimaajoukkueissa useita maaotteluja.
Muuta

Koržeņevičs on opiskellut pelaamisen yhteydessä ahkerasti hänen alueensa on liikuntapedagogiikka yliopistossa.
Joukkueet

2003–2008 SK Rīga
2008–2009 Rovaniemen Santasport
Victor Baltard

Victor Baltard
Victor Baltard (1805–1874) oli ranskalainen arkkitehti. Hän suunnitteli muun muassa rautarakennetta käyttämällä vuosina 1852–1859 rakennetut Pariisin keskushallit les Halles, jotka purettiin vuonna 1969, ja varhaista uusrenessanssia edustavan Saint Augustinin kirkon, jota alettiin rakentaa vuonna 1860.
Baltardin isä oli arkkitehti Louis-Pierre Baltard. Baltard oli isänsä oppilaana Ecole des Beaux-Artsissa ja opiskeli myös historiamaalari Guillome Lethièren oppilaana. Hän oli uudemman ajan etevimpiä arkkitehteja Ranskassa. Hänen huomattavimpia töitään ovat St. Augustin -kirkko Pariisissa (1860–1871), jonka monivärisesti koristeltujen rautapylväiden kannattamiin kupoleihin ja holveihin Baltard sovitti rautakonstruktioita, sekä Pariisin keskushallit (1852–1859). Kaupungintalon arkkitehdiksi 1853 nimitettynä  Baltard yhdessä Max Vauthier’n kanssa sommitteli ja suoritti rakennuksen "Cour d’honneurin" (kunniapihan) kuulut portaat (hävitetty 1871). Vuonna 1860 Baltardista tuli Pariisin kaupunginarkkitehti. Hänen muita töitään ovat muun muassa St. Germain des Près-, St. Eustache- ja St. Severin-kirkkojen uudistustyöt.
Baltardin ansioita on, että hän ensimmäisenä arkkitehtuurissa kykeni konstruktiivisesti ja esteettisesti käyttämään rautaa aineenmukaisella tyydyttävällä tavalla. Baltardin piirustusten mukaan kuvitettiin Alphonse Huillard-Bréhollesin teos Recherches sur les monuments et l'histoire des Normands, hänen kirjallisisia töitään ovat monografia Villa Medicis ä Roine (1847) sekä F. E. Callet’n kanssa julkaistu Les hälles centrales de Paris (2. p. 1873)
Kuvia

Saint Augustinin kirkon sisänäkymä
Luonnospiirros Saint Augustinin kirkosta
Pavillon Baltard - Ballarsin suunnittelema ja viimeisin säilynyt les Halles (siirrettiin Nogent-sur-Marneen 1970-luvun alussa)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Victor Baltard Wikimedia Commonsissa
Władysław Karaś

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Władysław Karaś |  Władysław Karaś |  Władysław Karaś |  |
Maa:   Puola
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Berliini 1936 | 50 m pienoiskivääri, makuu |  |
Władysław Karaś (31. elokuuta 1893 Kielce – 28. toukokuuta 1942 Magdalence) oli puolalainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän edusti seuratasolla varsovalaista Strzelca Warszawaa. Karaś voitti Berliinin olympialaisissa 1936 pronssia 50 metrin pienoiskiväärin makuuasentokilpailusta.
Ensimmäisen maailmansodan syttyessä elokuussa 1914 hän liittyi Puolan legiooneihin. Hän haavoittui kahdesti ja joutui kahdesti venäläisten vangiksi, jossa hän joutui olemaan 18 kuukautta. Vankeudesta paon jälkeen hän liittyi Puolan tiedustelupalveluun.
Palattuaan Puolaan kesäkuussa 1919 hän aloitti vakituisen palveluksensa Puolan armeijassa 3. heinäkuuta 1919 yliluutnanttina. Vuoden 1925 alusta hänet määrättiin Vilnassa sijaitsevan esikunnan palvelukseen. Hänet ylennettiin huhtikuussa 1927 kapteeniksi. Maaliskuussa 1930 hänet siirrettiin rajavartiolaitoksen palvelukseen. Kesäkuussa 1933 hänet siirrettiin tarkastajaksi Kivääriliiton päämajaan Lwów:iin.
Władysław Karaś pääsi 43-vuotiaana Puolan olympiajoukkueeseen Berliinin olympialaisiin vuonna 1936. Niissä hän saavutti pronssia 50 m pienoiskiväärin makuukilpailussa. Mitali oli Puolan ensimmäinen ammunnan olympiamitali. Vuonna 1937 hän osallistui Helsingin MM-kisojen karsintakierroksiin pääsemättä loppukilpailuun.
Saksan hyökättyä Puolaan syyskuun alussa 1939 Karaś siirrettiin erityisosaston palvelukseen sijaintipaikkana Budapest toimien ylipäällikön marsalkka Edward Rydz-Śmigłyn edustajana. Helmikuussa 1940 hän palasi Puolaan, jossa hänelle uskottiin sabotoinnin johto. Hän käytti tällöin salanimeä "Dąbrowski". Loppusyksystä 1940 saksalaismiehittäjät pidättivät hänet ja veivät kahdeksi kuukaudeksi krakovalaiseen vankilaan. Erilaisten ponnistelujen ansiosta hänet vapautettiin, ja hän siirtyi Varsovaan, josa hänestä tuli vuoden 1941 alusta lähtien kotiarmeijan päämajan kostoliiton "Reich"-osaston päällikkö salanimellä "Pankracy". Huhtikuussa 1942 hänet pidätettiin ja siirrettiin Pawiakin vankilaan. Samana vuonna, 28. toukokuuta, hänet ammuttiin joukkoteloituksella Varsovan lähellä Magdalenkassa.
Viiri (Rovaniemi)

Yläkemijoki.
Viiri on kylä Rovaniemen Yläkemijoella. Viirinkylä sijaitsee 45 kilometriä kaupungin keskustasta kaakkoon Rovaniemeltä Kuusamoon johtavan tien varrella Kemijoen pohjoisrannalla. Kylä on Yläkemijoen alueen vanhin kylä.
Viirinkylässä on ollut päiväkoti, jonka toiminta on siirtynyt Vanttauskoskelle Yläkemijoen koulun tiloihin. Päiväkodin entisissä tiloissa toimi aikaisemmin peruskoulu, mutta se lakkautettiin 1994. Kylällä asuu nykyisin n. 150 asukasta molemmin puolin Kemijokea. Kylässä on aikaisemmin toiminut myös posti sekä kaksi kauppaa.
Viirinkylä on kertaalleen valittu Lapin kauneimmaksi kyläksi. Valinta tapahtui vuonna 1987.
Viirinkylän Lehtomäestä on löydetty kaksi kivitalttaa, joista toinen on Kansallismuseossa ja toinen Maakuntamuseossa. Talttojen arvioidaan olevan esikeraamiselta-ajalta n. 5500 eaa.
Aiheesta muualla

Viirinkylä Rovaniemen kaupungin verkkosivuilla
Rovaniemen kaupunginosat ja kylät
Alakorkalo
Ala-Nampa
Auttinseutu
Hirvas
Jaatila
Juotasniemi
Karvonranta
Katajaranta
Kauko
Kiiruna
Kivitaipale
Kolpene
Korkalovaara
Koskenkylä
Lehtojärvi
Leipee
Lohiniva
Marrasjärvi
Marraskoski
Meltaus
Misi
Muurola
Narkaus
Niesi
Nivankylä
Nivavaara
Norvajärvi
Oikarainen
Ojanperä
Olkkajärvi
Ounasrinne
Paavalniemi
Patokoski
Pekkala
Perunkajärvi
Petäjäinen
Pisa
Pullinranta
Pöykkölä
Rantaviiri
Rautiosaari
Ruikka
Saarenkylä
Sinettä
Santamäki
Sonka
Syväsenvaara
Tapionkylä
Tennilä
Teollisuuskylä
Tiainen
Tuhnaja
Vaarala
Vanttausjärvi
Vanttauskoski
Vennivaara
Viiri
Vikajärvi
Välijoki
Ylikylä
Yli-Nampa
Villa Vasa

| Villa Vasa |
| --- | --- |

Sijainti:  Kuokkala 
Koordinaatit:  60.175016°N, 29.863565°E
Rakennustyyppi:  huvila
Valmistumisvuosi:  1800-luvun loppu
Purkuvuosi:  1930-luku
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Villa Vasa (ven. Ваза, Vaza) oli Karjalan kannaksen Kuokkalassa (nyk. Repino) sijainnut huvila, joka vuosina 1905–1907 toimi Venäjän vallankumouksellisten bolševikkien keskuspaikkana. Huvilassa asui tuolloin muun muassa Vladimir Lenin, joka Villa Vasasta käsin johti sosiaalidemokraattista työväenpuoluetta sekä toimitti puolueen sanomalehtiä ja muita julkaisuja.
Walter Lehmann

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten telinevoimistelu. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten telinevoimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | moniottelu |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | rekki |  |
|  Hopeaa | Lontoo 1948 | joukkuekilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Basel 1950 | moniottelu |  |
|  Kultaa | Basel 1950 | renkaat |  |
|  Kultaa | Basel 1950 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | Basel 1950 | hevonen |  |
|  Pronssia | Basel 1950 | hyppy |  |
|  Pronssia | Basel 1950 | rekki |  |
Walter Lehmann (13. tammikuuta 1919 – 23. syyskuuta 2017) oli sveitsiläinen telinevoimistelija, olympiamitalisti ja maailmanmestari.
Lehmann saavutti Lontoon kesäolympialaisissa 1948 hopeamitalit ottelusta, rekiltä ja joukkuekilpailusta ja sijoittui renkailla neljänneksi, nojapuilla viidenneksi ja hypyssä kahdeksanneksi. Lehmann kamppaili Lontoossa mitaleistaan muun muassa suomalaista Veikko Huhtasta vastaan. Kaksi vuotta myöhemmin Baselin koti-MM-kilpailuissa Lehmann sai jälleen kovimman vastuksen maanmiehiltään ja suomalaisilta, etenkin Olavi Ropeelta. Lehmann onnistui kuitenkin voittamaan kolme kultamitalia ja lisäksi kolme MM-pronssia.
Vladimir Kondra

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten lentopallo. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten lentopallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Moskova 1980 | joukkuekilpailu |  |
|  Hopeaa | Montreal 1976 | joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | München 1972 | joukkuekilpailu |  |
Vladimir Grigorjevitš Kondra (ven. Владимир Григорьевич Кондра; s. 16. marraskuuta 1950 Vladikavkaz) on Neuvostoliittoa edustanut entinen lentopalloilija. Hän sai joukkueineen pronssia kesäolympialaisissa 1972 ja hopeaa kesäolympialaisissa 1976. Sitten hän kuului kultaa voittaneeseen joukkueeseen kesäolympialaisissa 1980.
Vuokko Kekäläinen

Vuokko Kekäläinen on suomalainen oopperalaulaja. Kekäläinen opiskeli laulua Kuopion Konservatoriossa, Moskovan Tšaikovski-konservatoriossa, ja Peter Cornelius -konservatoriossa Mainzissa. Vuonna 1987 hän oli Richard-Wagner-yhdistyksen stipendiaattina. Vuonna 1997 Kekäläinen pääsi Timo Mustakallio -laulukilpailun finaaliin.
Vuosina 1997-2003 Kekäläinen kuului Krefeld-Mönchengladbachin oopperan solistikuntaan, 2003-2007 Augsburgin oopperan, 2008 Pforzheimin, 2009 Freiburgin oopperan ja 2010-2011 Nordhausenin oopperan solistikuntaan. Syyskuussa 2011 hänestä tuli Bielefeldin oopperan jäsen.
Kekäläinen on esiintynyt vierailevana solistina Kölnin, Leipzigin, Hannoverin, Bonnin, Wiesbadenin, Frankfurtin, Pforzheimin, Regensburgin ja Aachenin oopperoissa. Hän on vieraillut myös Salzburgin kulttuuripäivillä (Salomen Herodiaan roolissa), ja esiintynyt useita kertoja Saksan televisiossa.
Näyttämötyönsä lisäksi Vuokko Kekäläinen on toiminut lied-, oratorio- ja konserttilaulajana. Hän on esiintynyt paitsi Saksassa (HR, BR ja NDR) myös Sveitsissä, Turkissa, Suomessa ja Venäjällä.
Suomessa hän on esiintynyt vuonna 2004 Opera Cava -festivaaleilla Taikahuilun 3. naisena ja 2014 Savonlinnan Oopperajuhlilla Aulis Sallisen Kullervo-oopperassa Unton vaimon roolissa sekä 2015 Musorgskin Boris Godunovin Majatalon emäntänä.[lähde? ]
Roolit

Der Alte (Benzin)
Badessa (Suor Angelica/Il trittico / Sisar Angelika)
Schenkwirtin (Boris Godunow)
Unton vaimo (Kullervo)
Larina (Eugen Onegin)
Zita (Gianni Schicchi)
Elisabeth I. (Maria Stuarda)
Venus (Tannhäuser und der Sängerkrieg auf Wartburg / Tannhäuser ja Wartburgin laulukilpailu)
Mary (Der fliegende Holländer / Lentävä hollantilainen)
Federica (Luisa Miller)
Annina (Der Rosenkavalier / Ruusuritari)
Mutter (Hänsel und Gretel / Hannu ja Kerttu)
Dritte Dame (Die Zauberflöte / Taikahuilu)
Czipra (Der Zigeunerbaron)
Alte Buryia (Jenůfa)
Herodias (Salome)
Orlofsky (Die Fledermaus / Lepakko)
Marzellina (Le nozze di Figaro / Figaron häät)
Maddalena (Rigoletto)
Die Gräfin (Der Wildschütz)
Arnalta (L’incoronazione di Poppea / Poppean kruunaus)
Emilia (Otello)
Rosemarie (Die Herzogin von Chicago / Chicagon ruhtinatar)
Azucena (Il trovatore / Trubaduuri)
Maddalena, Gräfin Zeprano (Rigoletto)
Frederica (Luisa Miller)
Stimme der Mutter (Hoffmanns Erzählungen / Hoffmannin kertomukset)
Zulma (L’italiana in Algeri / Italiatar Algeriassa)
Suzuki (Madama Butterfly)
Florence Pike (Albert Herring)
Gertrude (Roméo et Juliette / Romeo ja Julia)
Ursula (Béatrice et Bénédict)
Venus und Juno (Orpheus in der Unterwelt / Orfeus Manalassa)
Orfeo (Orfeo ed Euridice / Orfeus ja Eurydike)
Auntie (Peter Grimes)
Vladimir Kondrašin

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Miesten koripallo. Olympialaiset  | Maa:   Neuvostoliitto> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | München 1972 |  |  |
|  Pronssia | Montréal 1976 |  |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Puerto Rico 1974 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Länsi-Saksa 1971 |  |  |
|  Hopeaa | Jugoslavia 1975 |  |  |
|  Pronssia | Espanja 1973 |  |  |
Vladimir Petrovitš Kondrašin (ven. Владимир Петрович Кондрашин, 14. tammikuuta 1929 Leningrad, Venäjän SFNT – 23. joulukuuta 1999 Pietari, Venäjä) oli Neuvostoliittoa edustanut koripallovalmentaja.
Kondrašin valmensi Neuvostoliiton joukkueen olympiakultaan Münchenissä 1972, olympiapronssille Montréalissa 1976, maailmanmestaruuteen vuonna 1974 ja EM-mitaleille kolmesti.
Vuonna 2007 Kondrašin nimettiin FIBA Hall of Fameen.
Victor Berglind

| Victor Berglind> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. lokakuuta 1992 (ikä 32) Karlstad, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  79 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Arvika HC (Ruotsi II) Brynäs IF (SEL/SHL) IF Sundsvall (Allsv.) Djurgårdens IF (Allsv.) Rögle BK (Allsv.) IK Oskarshamn (Allsv.) BIK Karlskoga (Allsv.)
Victor Berglind (s. 2. lokakuuta 1992 Karlstad, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkopuolustaja. Hän on hyökkäävä puolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluu pelikäsitys- ja näkemys, kiekonhallinta sekä liike. Berglind laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Berglind on Arvika HC:n kasvatti. Hän debytoi sen miesten joukkueessa jo 14-vuotiaana kaudella 2006–2007 Ruotsin II-divisioonassa. Kaudeksi 2008–2009 Berglind siirtyi Brynäs IF:ään, jonka J18- ja J20-junioreita hän edusti. Berglind voitti keväällä 2009 J20 SuperElitin mestaruuden. Kaudella 2009–2010 hän oli tehoilla 6+15=21 Brynäsin J20-joukkueen tehokkain puolustaja. Berglind voitti keväällä J20 SuperElitin hopeaa sekä vahvisti myös J18 Allsvenskanin mestaruuden voittanutta joukkuetta. Hän teki samalla kaudella myös Elitserien-debyyttinsä ja pelasi 11 runkosarjaottelua tehden yhden syöttöpisteen.
Kaudella 2010–2011 Berglind jakoi tehoilla 10+23=33 J20 SuperElitin puolustajien pistepörssin voiton Södertälje SK:n Alexander Ytterellin kanssa. Elitserienin puolella hän pelasi 18 runkosarja ja yhden playoff-ottelun tehden yhden maalin. Berglind teki maaliskuussa 2011 kaksivuotisen jatkosopimuksen Brynäsin kanssa. Kauden 2011–2012 hän pelasi kuitenkin suurimmaksi osaksi lainalla HockeyAllsvenskan-joukkue IF Sundsvallissa, joka kuitenkin putosi kauden päätteeksi Ruotsin I-divisioonaan. Elitserienissä Berglind pelasi kauden aikana viisi ottelua.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Alle 18-v. MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Minsk 2010 | jääkiekko |  |
Berglind voitti alle 18-vuotiaiden MM-hopeaa vuonna 2010. Hän jakoi turnauksen puolustajien syöttöpörssin voiton seitsemällä syötöllään Yhdysvaltain Adam Clendeningin kanssa.
Villa Väinölä

| Villa Väinölä Villa Väinölä |
| --- | --- |

Sijainti:  Alajärvi, Suomi
Koordinaatit:  63°00′00″N 23°49′15″E﻿ / ﻿63.00002°N 23.82095°E﻿ / 63.00002; 23.82095
Rakennustyyppi:  Museo, asuinrakennus ja huvila
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Valmistumisvuosi:  1926
 fiVilla Väinölä 
  
Villa Väinölä on vuonna 1926 valmistunut Alvar Aallon suunnittelema kaksikerroksinen asuintalo Alajärvellä. Aalto suunnitteli talon veljelleen Väinö Aallolle ja tämän perheelle.
Talossa on doorilaisia ja joonialaisia pylväitä, ja siinä on nähty piirteitä jotka ennakoivat Aallon tulevaa tyyliä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Villa Väinölä Wikimedia Commonsissa
Alvar Aallon tuotanto
| Luettelo Alvar Aallon suunnittelemista rakennuksista |
| --- | --- |
1919–1929:  Alajärven suojeluskuntatalo | Villa Väinölä | Jyväskylän työväentalo | Seinäjoen suojeluskuntatalo | Lounais-Suomen Maalaistentalo | Läntinen Pitkäkatu 20 | Jyväskylän suojeluskuntatalo | Muuramen kirkko
1930–1945:  Paimion parantola | Turun Sanomien toimitalo | Villa Tammekann | Oulun sulfiittiselluloosatehdas | Viipurin kaupunginkirjasto | Alvar Aallon kotitalo | Savoy-maljakko | Sunilan asuinalue | Sunilan sellutehdas | Tehtaanmäen asuinalue | Terassitalo | Villa Mairea | Stora Enson Anjalankosken tehtaat
1946–1959:  Strömbergin tehtaan asuinalue | Rautatalo | Insinööritalo | Otahalli | Säynätsalon kunnantalo | Oulun lannoitetehdas | Aerola | Muuratsalon koetalo | Pamilon vesivoimalaitos | Summan paperitehdas | Alvar Aallon ateljee | Jyväskylän uimahalli | Jyväskylän yliopiston päärakennus | Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo | Hansaviertel | Aalto-paviljonki | Korkalovaaran asuinalue | Kolmen Ristin kirkko | Aalto-keskus | Kulttuuritalo | Maison Louis Carré
1960–1969:  Lieksankosken voimalaitos | Lakeuden Risti | Keski-Suomen museo | Lappia-talo | Aaltohuset | Alvar-Aalto-Kulturhaus | Aalto-Hochhaus | Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus | Enso-Gutzeitin pääkonttori | Seinäjoen kaupungintalo | Viitatorni | Ilokivi | Pylkönmäen kirkko | Teknillisen korkeakoulun päärakennus | Seinäjoen kaupunginkirjasto | Seinäjoen seurakuntakeskus | Rovaniemen kaupunginkirjasto | Pyhän Stefanoksen kirkko | Valtion virastotalo (Seinäjoki) | Kirjatalo | Villa Kokkonen
1970–1991:  Alajärven hallintokeskus | Villa Skeppet | Pohjolan talo | Otaniemen vesitorni | Finlandia-talo | Kunsten | Alvar Aalto -museo | Sähkötalo | Ristinkirkko | Riolan kirkko | Jyväskylän kaupunginteatteri | Seinäjoen kaupunginteatteri | Essenin oopperatalo | Alajärven kaupunginkirjasto
Voittamaton taistelija

| Voittamaton taistelija Hercules II – raakaa voimaa> Le avventure dell'incredibile Ercole |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Luigi Cozzi
Käsikirjoittaja:  Luigi Cozzi
Tuottaja:  Menahem Golan, Yoram Globus, Alfred Pecoriello
Säveltäjä:  Pino Donaggio
Kuvaaja:  Alberto Spagnoli
Leikkaaja:  Sergio Montanari
Pääosat:  Lou Ferrigno, Milly Carlucci, Sonia Viviani
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia, Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Cannon Italia Srl
Ensi-ilta:  15. marraskuuta 1985 (Suomi)
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Hercules
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Voittamaton taistelija (myös Hercules II – raakaa voimaa, ital. Le avventure dell'incredibile Ercole) on vuonna 1985 julkaistu Luigi Cozzin ohjaama italialais-amerikkalainen seikkailuelokuva. Se on vuonna 1983 valmistuneen Herculeen jatko-osa.
Elokuvassa jumalat lähettävät kehonrakentaja Lou Ferrignon esittämän Herculeen takaisin maan päälle etsimään Zeuksen varastettuja salamoita, jotka on kätketty erilaisten hirviöiden sisälle. Loppuhuipennuksessa Hercules kohtaa uudelleen kuningas Minoksen ja pelastaa maapallon törmäykseltä kuun kanssa. Kriitikoiden mukaan Cannon Filmsin tuottama elokuva on jopa huonompi kuin edeltäjänsä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lou Ferrigno  | … |  Hercules   |
|  Milly Carlucci  | … |  Urania   |
|  Sonia Viviani  | … |  Glaucia   |
|  William Berger  | … |  Minos   |
|  Carla Ferrigno  | … |  Athena   |
|  Claudio Cassinelli  | … |  Zeus   |
Mainoslause

Kun Hercules jännitti lihaksensa, oli kuninkaidenkin taivuttava!
Aiheesta muualla

Le avventure dell'incredibile Ercole Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Voittamaton taistelija Elonet.
Lou Ferrigno – the Ultimate Hercules (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Väätäiskylä

Väätäiskylä on kylä Multian kunnan pohjoisosassa lähellä Ähtärin ja Saarijärven rajoja. Kylä sijaitsee harvaan asutun Suomenselän alueella. Asukkaita kylässä on noin 60.
Väätäiskylässä sijaitsee valtatien 18, kantatien 58 ja seututien 633 risteys, jossa risteävät Multialta Karstulaan ja Ähtäristä Saarijärvelle johtavat tiet. Kylästä on matkaa Multian kirkonkylälle noin 24 kilometriä.
Väätäiskylässä on myös talkootyönä rakennettu kesätanssilava ja Väätäiskylän Keidas -niminen kioski.
Kirjallisuutta

Vekuri, Veikki: Väätäiskylän historiikki. Väätäiskylän kylätoimikunta, 1992.
Våganavisa

| Våganavisa |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  paikallislehti
Kustantaja:  Polaris Media
Levikki:  1 746 (2020)
Perustettu:  2006
Päätoimittaja:  Anders Kristoffersen
Kotikunta:  Vågan
Kotimaa:  Norja
Kieli:  norja
Aiheesta muualla
Kotisivu
Våganavisa on norjalainen vuonna 2006 perustettu paikallislehti, jonka toimitus on Svolværissä Våganin kunnassa. Lehti kuuluu Polaris Media -konserniin.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (norjaksi)