stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kolmas jalka haudassa

| Kolmas jalka haudassa Lapinlahden Linnut |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2003
 Studio : Soundtrack Studio
 Julkaistu: touko–kesäkuu 2003
 Formaatti: CD-levy
 Tuottaja(t): Lapinlahden Linnut
 Tyylilaji: huumorirock
 Kesto: 42.29
 Levy-yhtiö: Poptori
Lapinlahden Lintujen muut studioalbumit
| Iso muna 1999 | Kolmas jalka haudassa 2003 | Pienvikaisten paratiisi 2005 |
Kolmas jalka haudassa on Lapinlahden Lintujen kahdestoista studioalbumi. Albumin julkaisi kevätkesällä 2003 Poptori, joka myi sitä 10 euron hintaan huoltoasemilla ja ruokakaupoissa. Albumin tunnetuimmasta kappaleesta ”Hiljaisten miesten baari” tehty musiikkivideo sai televisioesityksen myötä myönteisiä arvioita. Albumin julkaisua seurasi Lapinlahden Lintujen 20-vuotisjuhlakiertue, jonka aikana yhtyeen perustajajäsen Heikki ”Hiski” Salomaa kuoli sairauskohtaukseen. Kolmas jalka haudassa jäi Salomaan viimeiseksi levytykseksi.
Albumin vaiheet > Taustaa ja äänitykset

Lapinlahden Lintujen suosio kääntyi 1990-luvun lopulla laskuun. Vuonna 1999 julkaistun Iso muna -albumin jälkeen yhtyeellä oli vaikeuksia saada levytyssopimusta, mikä johti yhtyeen aktiivisen levytysuran pisimpään taukoon studioalbumien välillä. Yhtye solmi lopulta levytyssopimuksen edullisiin kokoelmalevyihin erikoistuneen Poptorin kanssa. Kokoelmat äänitettiin yhtiön omassa studiossa, ja niitä myytiin huoltoasemilla ja ruokakaupoissa 5,95 eurolla.
Poptori julkaisi kesällä 2002 Lapinlahden Lintujen kokoelma-albumin Kaikkien aikojen parhaat, joka menestyi hyvin. Kokoelmaa varten yhtye äänitti uudelleen valikoiman aiempia hittikappaleitaan. Lapinlahden Lintujen johtohahmo Timo Eränkö asetti kokoelmalevyn ehdoksi, että Poptori julkaisisi yhtyeeltä myös albumillisen uutta musiikkia, mihin levy-yhtiö suostui. Äänitykset alkoivat vuoden 2003 alussa. Albumi nauhoitettiin kitaristi Pekka ”Devil” Virtasen ystävän Olli Kykkäsen Soundtrack-studiolla Pitäjänmäessä. Äänitykset venyivät suunniteltua pitemmiksi.
Albumin vaiheet > Julkaisu

Kolmas jalka haudassa julkaistiin touko–kesäkuun taitteessa 2003. Albumia myytiin 10 euron hintaan. Julkaisutilaisuus järjestettiin Lapinlahden sairaalan pihalla. Singlejulkaisu ”Aiaiaivoivoivoi” ilmestyi kevättalvella, mutta ei saanut radiosoittoa. Promosinglenä julkaistiin lisäksi ”Kolmas jalka haudassa” / ”Suomi takaisin”.
Kappaletta ”Hiljaisten miesten baari” ei julkaistu virallisena singlenä, mutta siitä kuvattu musiikkivideo esitettiin Levyraadissa. Video sai ohjelman vierailta myönteisen vastaanoton ja valittiin jakson parhaaksi musiikkiesitykseksi.
Albumin musiikki

Kolmas jalka haudassa -albumilla Lapinlahden Linnut palasi lähemmäs 1980-luvun albumiensa äänimaailmaa, jossa kosketin- ja puhallinsoittimilla on tärkeä osa. Mukana on yhtyeen alkuvuosien kaltaisia humoristisia yhteislauluja, kuten singlejulkaisu ”Aiaiaivoivoivoi” sekä perinteikäs juomalaulu ”Raja se on raittiudellakin”. Tuotanto on muutamaa edellistä albumia riisutumpi ja lähempänä livenä soittavaa yhtyettä. Toisaalta myös särökitara on vahvasti esillä Lapinlahden Lintujen 1990-luvun albumien tavoin.
Kolmas jalka haudassa on pääasiassa kosketinsoittaja Pekka Hedkrokin säveltämä. Myös Ari Wahlsten ja Heikki ”Hiski” Salomaa, jotka tavallisesti vain sanoittivat kappaleita, osallistuivat sävellystyöhön. Salomaan, Virtasen ja rumpali Harri ”Hate” Kinnusen säveltämä ja Salomaan sanoittama keskitempoinen poprock-kappale ”Pää täynnä lompakko tyhjä” oli viimeinen Salomaan Lapinlahden Linnuille laulama kappale. ”Rikkaiden lapset on rumia” on Lapinlahden Linnuille poikkeuksellisesti ulkopuolisen muusikon säveltämä. Sen sävelsi kuopiolaisessa Twist and Shout -yhtyeessä vaikuttava Jopi Knuutinen.
Albumin tunnetuin kappale on yksinäisyydestä ja läheisyyden tarpeesta kertova bluesballadi ”Hiljaisten miesten baari”. Eränkö ja Hedkrok tekivät sen 1990-luvun lopulla Tapani Kansalle, joka ei kuitenkaan pitänyt sitä itselleen sopivana kappaleena. Seuraavaksi kappaletta tarjottiin Lapinlahden Lintujen entiselle jäsenelle Tapio Liinojalle, joka myös kieltäytyi siitä. Monien Lapinlahden Lintujen kappaleiden tapaan ”Hiljaisten miesten baarin” tarina sijoittuu ravintolaan. Kertojahahmo on elämässään epäonnistunut mies, joka pyytää unelmiensa naista liittymään seuraansa ja haaveilemaan yhdessä.
Lapinlahden Linnuille ominaisesti sanoitukset käsittelevät lähinnä suomalaisen miehen elämää. Iso muna -albumin tapaan sanoituksissa on kaksimielisyyksiä. Useimmat sanoitukset kirjoitti Timo Eränkö.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Desibeli.net: 
Kolmas jalka haudassa -albumia myytiin yli 15 000 kappaletta. Yhtyeen suosio jatkoi kuitenkin laskuaan.
Verkkolehti Desibelin aikalaisarvostelussa Janne Kuusinen kiitti Lapinlahden Lintujen ”sisäistä herkkyyttä” ja ”olutfilosofiaa, joka varmasti auttaa ymmärtämään miehiä paremmin”. Erängön ja Salomaan sanoitukset ovat ”parhaimmillaan hyvin teräviä”, ja ”Hedkrok tekee tasaisen näppärää, yleisöönmenevää rallia”. Heikkoutena Kuusinen pitää yhtyeen yksipuolistumista: ”Ennen piisit olivat kieltämättä tyyleiltään vaihtelevampia, nykyään on touhu kovin särökitaravoittoista.” Kuusisen mielestä albumilla on pari epäonnistumista, mutta vastavuoroisesti hän pitää kappaleita ”Rikkaiden lapset on rumia”, ”Raja se on raittiudellakin” ja ”Suomi takaisin” yhtyeen parhaiden vuosien veroisina.
Lapinlahden Linnut -historiikin Miksei asioista puhuta kirjoittaja Timo Rossi pitää Kolmatta jalkaa haudassa huonosti nimettynä albumina, jonka paikoin alatyyliset sanoitukset ”tuntuvat valitettavan banaaleilta” verrattuna ”Lintujen aiempaan lakoniseen ja lyyriseen” tyyliin. Rossi kiittää kuitenkin Hedkrokin sävellyksiä ja mainitsee ”Hiljaisten miesten baarin” yhtyeen myöhäistuotannon helmenä. Myös tarttuva pop-kappale ”Trilobiittinä luokses ryömin” miellyttää Rossia, ja ”suorastaan majesteettiseksi yltyvä ’Meidän manageri’” saattaa olla ”koko Lintujen tuotannon kunnianhimoisin sävellys”.
Julkaisun jälkeen

Kolmas jalka haudassa jäi Lapinlahden Lintujen ja Poptorin viimeiseksi yhteistyöksi. Hedkrokin mukaan ”diilistä jäi sellainen maku, että emme saaneet niitä tienestejä, joita alun perin luvattiin. En ole itseasiassa varma, tuliko meille levyistä lainkaan rahaa. Toisaalta – – taisimme olla – – aika kallis satsaus. Tuskin [Poptorikaan] siis oli innoissaan seuraavasta albumista. Ei sellaista ainakaan ehdotettu.”
Vuosi 2003 oli Lapinlahden Lintujen 20-juhlavuosi, mikä toi yhtyeelle pitkästä aikaa valtavirran näkyvyyttä. Juhlakiertue alkoi 27. helmikuuta. Kolmas jalka haudassa -albumin kunniaksi Eränkö teetti itselleen saunatakin, johon oli kiinnitetty löylykauha ja kaksi vihtaa. Asuvalinta viittasi nimikappaleen tarinaan, jossa impotenssista kärsivä mies iloitsee siitä, että voi turvallisesti saunoa naisten seurassa. Kesällä 2003 Heikki Salomaa kuoli sydänlihaksen laajentumaan kesken kiertueen. Salomaan kuoltua moni oletti yhtyeen lopettavan, mutta jäsenet päättivät alkujärkytyksestä toivuttuaan jatkaa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittaneet Pekka Hedkrok, Pekka Virtanen ja Harri Kinnunen.
Trilobiittinä luokses ryömin – 4.22  (säv. Pekka Hedkrok, san. Timo Eränkö)
Kolmas jalka haudassa – 3.22  (säv. Hedkrok, san. Heikki Salomaa & Eränkö)
AIAIAIVOIVOIVOI – 2.28  (säv. Hedkrok, san. Eränkö)
Jos kaikki ois ilmaista – 3.21  (säv. Hedkrok, san. Salomaa & Eränkö)
Meidän manageri – 4.00  (säv. Hedkrok, san. Salomaa & Eränkö)
Rikkaiden lapset on rumia – 3.37  (säv. J. Knuutinen, san. Eränkö)
Raja se on raittiudellakin – 3.09  (säv. Ari Wahlsten, san. Wahlsten & Eränkö)
Hiljaisten miesten baari – 3.42  (säv. Hedkrok, san. Eränkö)
Kaupungin suudelluin suu – 2.40  (säv. Hedkrok, san. Wahlsten)
Pää täynnä lompakko tyhjä – 3.30  (säv. Salomaa, Harri Kinnunen ja Pekka Virtanen, san. Salomaa)
Turun tuomiokirkon kellot lyövät minua – 4.27  (säv. Hedkrok, san. Eränkö)
Suomi takaisin – 3.40  (säv. Hedkrok, san. Eränkö)
Carl Frankenhaeuser

Carl Constantin Frankenhaeuser (10. syyskuuta 1878 Viipuri – 5. helmikuuta 1962 Porvoo) oli suomalainen arkkitehti ja tilanomistaja.
Carl Frankenhaeuserin vanhemmat olivat varatuomari, Rannan kihlakunnan henkikirjoittaja Karl Frankenhaeuser (1841–1880) ja Therèse (Thella) Augusta Wahl. Hän pääsi ylioppilaaksi 1897 (Nya svenska läroverket i Helsingfors) ja valmistui arkkitehdiksi Polyteknillisestä opistosta 1902.
Frankenhaeuser oli 1900-luvun alussa mukana aktivistien toiminnassa ja hän oli yksi Voimaliiton perustajajäsenistä. Frankenhaeuser oli Muinaistieteellisen komission ja valtion historiallisen museon arkkitehtinä 1905–1911. Hän omisti vuodesta 1911 lähtien Kulloon kartanon ja Lövstan kartanon Porvoon maalaiskunnassa.
Frankenhaeuser oli Porvoon maalaiskunnan kunnanvaltuuston jäsenenä vuodesta 1912 ja hän toimi valtuuston varapuheenjohtajana 1918–1921 sekä puheenjohtajana vuodesta 1922. Hän oli Porvoon maalaiskunnan suojeluskunnan esikunnan sekä Uudenmaan ja Hämeen läänin maanviljelysseuran johtokunnan ja hallintoneuvoston jäsenenä. Frankenhaeuser oli kotiteollisuuden edistäjä ja hän kuului Kotiteollisuus Oy Pirtin johtokuntaan. Vuonna 1912 perustettu yhtiö hoiti kotiteollisuustuotteiden kehittämistä ja myyntiä. 1900-luvun alussa Frankenhaeuser oli yhdessä äitinsä Thella Frankenhaeuserin kanssa elvyttämässä Rauman pitsinnypläysperinnettä.
Carl Frankenhaeuser oli naimisissa vuodesta 1909 kauppaneuvos Hemming Åströmin tyttären, lastentarhanopettaja Hanna Åströmin (1879–1947) kanssa. Hanna Åström perusti Ouluun 1901 Ainolan lastentarhan. Heidän lapsiaan olivat agronomi Hemming Frankenhaeuser (1910 - 1986), kääntäjä Cilla Johnson (1911–2002), ylilääkäri ja kirurgi Carl-Erik Frankenhaeuser (1913-1999) sekä neurofysiologian professori Bernhard Frankenhaeuser (1915–1994).
Suunnittelutöitä

Kulloon kartanon päärakennus, 1912–1914
Kari Häkämies

| Kari Häkämies |
| --- | --- |
 Häkämies Tampereen kirjamessuilla 2010
Suomen sisäasiainministeri
 Lipposen II hallitus 15.4.1999–1.9.2000  
Edeltäjä:  Jan-Erik Enestam
Seuraaja:  Ville Itälä
Suomen oikeusministeri
 Lipposen I hallitus 2.2.1996–13.3.1998  
Edeltäjä:  Sauli Niinistö
Seuraaja:  Jussi Järventaus
Kansanedustaja
 21.3.1987–31.7.1998  
Ryhmä/puolue:  Kansallisen kokoomuksen eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Kymen läänin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. syyskuuta 1956 (ikä 68) Karhula
Puoliso:  Laura Päiviö-Häkämies (2009–)
Tiedot
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Koulutus:  oikeustieteen kandidaatti (1980) varatuomari (1982)
Kari Pekka Häkämies (s. 17. syyskuuta 1956 Karhula) on suomalainen poliitikko, virkamies ja rikoskirjailija. Hän oli kokoomuksen kansanedustaja 1987–1998, oikeusministeri 1996–1998 ja sisäasiainministeri 1999–2000.
Häkämies on ollut Kuopion kaupunginjohtaja ja Hämeenkyrön sekä Pyhtään kunnanjohtaja. Vuosina 2013–2015 hän oli Lounais-Suomen aluehallintoviraston ylijohtaja ja 2015–2024 Varsinais-Suomen liiton maakuntajohtaja.
Elämä ja ura

Häkämies valmistui ylioppilaaksi vuonna 1975 ja oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1980. Hän sai varatuomarin arvon vuonna 1982. Ennen politiikkaan siirtymistään Häkämies työskenteli Kymin tuomiokapitulin notaarina 1981–1982 ja Kotkan kaupungin sosiaali- ja terveystoimen hallintopäällikkönä vuodesta 1982 lähtien. Hän oli Kotkan kaupunginvaltuuston jäsen vuodet 1981–1996.
Eduskuntaan Häkämies valittiin ensimmäisen kerran vuoden 1987 vaaleissa. Hän oli kansanedustajana vuoteen 1998 asti toimien oikeusministerinä Lipposen I hallituksessa vuosina 1996–1998 ja sisäasiainministerinä Lipposen II hallituksessa vuosina 1999–2000. Häkämies oli eduskunnassa perustuslakivaliokunnan puheenjohtaja vuosina 1995–1996. Vuonna 1998 Häkämies jätti eduskunnan ja siirtyi Kuopion kaupunginjohtajaksi. Vuonna 2001 hän aloitti sisäministeriön kansliapäällikkönä.
Elämä ja ura > Pahoinpitelytuomio ja ero virasta

Vuonna 2003 Häkämies erosi kansliapäällikön tehtävästä naishenkilöön kohdistuneen teleurkinnan ja pahoinpitelyn vuoksi. Hänet pidätettiin kansliapäällikön virasta 20. toukokuuta 2003 ja hän jätti kesäkuussa eroanomuksensa, joka koski viranhoitoa 9. heinäkuuta 2003 alkaen. Häkämies tuomittiin kahdesta pahoinpitelystä 90 päivän päiväsakkoon eli hänen tuloillaan noin 3 000 euron sakkoon Raaseporin käräjäoikeudessa.
Vuosina 2004–2005 Häkämies työskenteli Turkki & Kokko -asianajotoimiston neuvottelevana lakimiehenä. Vuonna 2005 hän aloitti Kotkan kaupungin sosiaali- ja terveystoimen hallintojohtajana. Huhtikuussa 2009 Häkämies valittiin Hämeenkyrön kunnanjohtajaksi. Hän irtisanoutui tehtävästä tammikuussa 2011. Häkämies kertoi muuttavansa perheensä kanssa Kotkaan ja jatkavansa juristin töitä. Kesäkuussa 2011 Häkämies valittiin Pyhtään kunnanjohtajaksi. Hän aloitti tehtävässä elokuussa. Elokuussa 2012 Häkämies siirtyi Lounais-Suomen aluehallintoviraston ylijohtajaksi Turkuun. Helmikuussa 2015 Häkämies aloitti Varsinais-Suomen liiton maakuntajohtajana. Syyskuussa 2024 hän jäi kyseisestä tehtävästä eläkkeelle.
Kirjailija

Muun uransa ohella Häkämies on kirjoittanut rikosromaaneita. Hänen esikoisteoksensa Rehelliseksi tunnettu julkaistiin Tampereen kirjamessuilla helmikuussa 2010.
Häkämiehen kirjoja ovat julkaisseet Teos ja Crime Time.
Yksityiselämä

Häkämiehen isä oli opetusneuvos ja kansanedustaja Erkki Häkämies. Hänen veljensä Jyri Häkämies on entinen kokoomuksen kansanedustaja ja ministeri, joka toimii Elinkeinoelämän keskusliiton toimitusjohtajana.
Tammikuussa 2009 Häkämies avioitui kulttuurijohtaja Laura Päiviön kanssa. Häkämiehellä on poika ensimmäisestä avioliitostaan luokanopettaja Kirsi-Marja Perttulan kanssa.
Häkämies sai lievän aivoinfarktin huhtikuun lopulla 2023.
Teokset

Rehelliseksi tunnettu.  Helsinki:  Teos, 2010.  ISBN 978-951-8-51281-6
Kuuma puhelu.  (minidekkari)  Saarijärvi:  Vakka & Kansi, 2010.  ISBN 978-952-5912-05-0
Presidentin murhe.  Helsinki:  Teos, 2011.  ISBN 978-951-851-367-7
Poliittinen ruumis.  Helsinki:  Crime Time, 2012.  ISBN 978-952-5918-74-8
Erään yhtiön murha.  Helsinki:  Teos, 2014.  ISBN 978-951-851-585-5
Anteeksi ei voi antaa.  Helsinki:  Teos, 2015.  ISBN 978-951-851-678-4
Kaksoiselämää.  Helsinki:  Teos, 2017.  ISBN 978-951-851-806-1
Vallanjano.  Helsinki:  Teos, 2018.  ISBN 978-951-851-899-3
Vallankahva.  Helsinki:  Teos, 2019.  ISBN 978-951-851-978-5
Vallan hinta.  Helsinki:  Teos, 2020.  ISBN 978-952-363-081-9
Pormestari-painajainen.  Helsinki:  Crime Time, 2021.  ISBN 978-952-291-975-5
Linnan hämähäkki.  Helsinki:  CrimeTime, 2022.  ISBN 978-952-382-287-0
Ruotsalainen mysteeri.  Helsinki:  CrimeTime, 2023.  ISBN 978-952-382-536-9
Pietarin verikoirat.  Helsinki:  CrimeTime, 2024.  ISBN 978-952-382-764-6
Teokset > Rosa Meriläisen kanssa

Epäpyhä liitto.  Helsinki:  Teos, 2022.  ISBN 978-952-363-244-8
Presidentintekijän kuolema.  Helsinki:  Teos, 2023.  ISBN 978-952-363-421-3
Ibrahim Aqil

Ibrahim Aqil (arab. إبراهيم عقيل‎, ’Ibrāhīm ‘Aqīl; n. 1964 – 20. syyskuuta 2024 Beirut) oli libanonilainen Hizbollah’n komentaja.
Aqil liittyi Hizbollah’han 1980-luvulla. Hän kuului Islamilaiseen jihadjärjestöön, joka otti vastuun Beirutissa vuonna 1983 tehdystä Yhdysvaltain suurlähetystön pommi-iskusta. Yhdysvallat etsintäkuulutti Aqilin ja lupasi hänestä vuonna 2023 seitsemän miljoonan dollarin palkkion. Aqil johti Yhdysvaltain mukaan 1980-luvulla myös yhdysvaltalaisten ja saksalaisten ottamista vangeiksi. Israelin armeijan mukaan Aqil vastasi Hizbollah’n iskuista Libanonin ulkopuolella. Hän johti Hizbollah’n Radwan-joukkoja.
Aqil kuoli Dahieh’n alueella Beirutissa Israelin tekemässä ilmaiskussa, jossa kuoli myös vähintään kolmetoista muuta ihmistä ja haavoittui 66 henkilöä. Hänen ilmoitettiin olleen yhteisessä tapaamisessa Hizbollah’n ja nimeämättömän palestiinalaisryhmän välillä. Haaretz tiedotti Aqilin haavoittuneen jo hakulaitteiden räjäytyksessä 17. syyskuuta 2024 ja tulleen kirjatuksi ulos sairaalasta kuolinpäivänään.
Nihon Hidankyō

Nagasakin atomipommituksesta selvinnyt hibakusha näyttämässä kuvia ja kertomassa kokemuksistaan.
Japanin atomi- ja vetypommiselviytyjien järjestöjen liitto (jap. 日本原水爆被害者団体協議会, Nihon gensuibaku higaisha dantai kyōgi-kai), tunnetaan yleisemmin lyhyemmin Nihon Hidankyō (jap. 日本被団協), on vuonna 1956 hibakushien perustama järjestö. Sen toiminnan tavoitteena on ydinaseeton maailma.
Järjestön toimintaan kuuluu tuhansien todistajien kertomuksien kerääminen, päätöslauselmien ja julkisten vetoomusten antaminen sekä vuosittaisten valtuuskuntien lähettäminen useisiin kansainvälisiin järjestöihin, mukaan lukien Yhdistyneisiin kansakuntiin, ajamaan maailmanlaajuista ydinaseriisuntaa. Se sai vuoden 2024 Nobelin rauhanpalkinnon ”pyrkimyksistään ydinaseettoman maailman saavuttamiseksi”.
Mesismaragdikolibri

| Mesismaragdikolibri |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kolibrit Trochilidae
Suku::  Smaragdikolibrit Chlorostilbon
Laji::  mellisugus
Kaksiosainen nimi
 Chlorostilbon mellisugus  (Linnaeus, 1758) 

Katso myös
   Mesismaragdikolibri Wikispeciesissä   Mesismaragdikolibri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Mesismaragdikolibri (Chlorostilbon mellisugus) on neotrooppisen alueen kiitäjälintu. Sen esiintymisalue ulottuu Meksikon keski- ja länsiosista Keski-Amerikkaan, sekä Etelä-Amerikkaan mantereen pohjoisosasta Peruun ja Boliviaan saakka. Lajista tunnetaan 17 alalajia. Carl von Linné kuvaili lajin holotyypin Cayennesta vuonna 1758.
Viikon ikäinen poikanen pesässä
Dinamo-Altai Barnaul

| Dinamo-Altai Barnaul |
| --- | --- |
Perustettu:  2006
Entiset nimet:  Altai Barnaul (2006–2019)
Kaupunki:  Barnaul, Venäjä
Kotiareena:  Titov Arena
– kapasiteetti:  3 800
Sarjataso:  VHL
Värit:          
Toimitusjohtaja:   Artemi Lakiza
Päävalmentaja:   Dmitri Parhomenko
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dinamo-Altai Barnaul (ven. Динамо-Алтай) on venäläinen jääkiekkojoukkue Barnaulin kaupungista. Seura pelaa tällä hetkellä maan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla VHL-liigassa.
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit> # | Maalivahdit>  | Maalivahdit> Pelaaja | Maalivahdit> Hanskakäsi | Maalivahdit> Sopimus | Maalivahdit> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 30 |  | Nikita Dianov | L | 2025 | Omsk, Venäjä |
| 40 |  | Bogdan Vipritski | L | 2025 | Salavat, Venäjä |
|   |  | Vladislav Makarov | L | 2027 | Barnaul, Venäjä |
|   |  | Bogdan Nefjodov | L | 2025 | Astrahan, Venäjä |
|   |  | Arseni Tsiba | L | 2026 | Tšaikovski, Venäjä |
| Puolustajat> # | Puolustajat>  | Puolustajat> Pelaaja | Puolustajat> Kätisyys | Puolustajat> Sopimus | Puolustajat> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 4 |  | Kirill Maslov | R | 2025 | Voronež, Venäjä |
| 16 |  | Vjatšeslav Tšegošev | R | 2025 | Belovo, Venäjä |
| 27 |  | Vsevolod Putintsev | L | 2025 | Barnaul, Venäjä |
| 75 |  | Jegor Bugajev | L | 2025 |  |
|   |  | Dmitri Derjabin | L | 2025 | Minsk, Valko-Venäjä |
|   |  | Ivan Sinitski | L | 2025 | Jaroslavl, Venäjä |
|   |  | Jegor Smirnov | R | 2025 | Nižni Novgorod, Venäjä |
|   |  | Aleksandr Sorokin | L | 2025 | Toljatti, Venäjä |
|   |  | Roman Sukhotšjov | L | 2026 | Surgut, Venäjä |
|   |  | Makar Vaulin | L | 2025 | Surgut, Venäjä |
| Hyökkääjät> # | Hyökkääjät>  | Hyökkääjät> Pelaaja | Hyökkääjät> Kätisyys | Hyökkääjät> Paikka | Hyökkääjät> Sopimus | Hyökkääjät> Syntymäpaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| 10 |  | Jegor Rytkov | L | H | 2025 | Penza, Venäjä |
| 13 |  | Artjom Kokšarov | L | OLH | 2025 | Arkangeli, Venäjä |
| 14 |  | Artjom Rožkovski | L | VLH | 2025 | Omsk, Venäjä |
| 19 |  | Viktor Komarov | R | KH | 2025 | Tšeljabinsk, Venäjä |
| 24 |  | Daniil Gluharjov | L | H | 2024 | Moskova, Venäjä |
| 29 |  | Oskar Bulavtšuk | R | H | 2025 | Omsk, Venäjä |
| 55 |  | Jegor Anisimov | L | H | 2024 | Novokuznetsk, Venäjä |
| 67 |  | Aleksandr Remov | R | LH | 2026 | Habarovsk, Venäjä |
| 70 |  | Daniil Tjuttšev | L | H | 2025 | Stupino, Venäjä |
| 77 |  | Ivan Sapunov | L | H | 2025 | Barnaul, Venäjä |
| 84 |  | Aleksandr Kogalev | R | LH | 2025 | Minsk, Valko-Venäjä |
|   |  | Sergei Barbašjov | R | OLH | 2025 | Moskova, Venäjä |
|   |  | Ivan Dolovih | L | H | 2025 | Barnaul, Venäjä |
|   |  | Danil Faizullin | R | VLH | 2024 | Kazan, Venäjä |
|   |  | Nikita Guslistov | L | KH / VLH | 2026 | Tšerepovets, Venäjä |
|   |  | Danila Kulikov | L | KH | 2025 | Jaroslavl, Venäjä |
|   |  | Jegor Kuprijanov | L | KH | 2025 | Arzamas, Venäjä |
|   |  | Daniil Nitšuhrin | L | H | 2025 | Irkutsk, Venäjä |
|   |  | Konstantin Parhomenko | L | KH | 2026 | Omsk, Venäjä |
|   |  | Ju Sato | L | LH | 2025 | Saitama, Japani |
|   |  | Kirill Šumilov | L | H | 2025 | Belovo, Venäjä |
|   |  | Anton Vilkov | L | H | 2025 | Voskresensk, Venäjä |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Dmitri Parhomenko
Apuvalmentaja: Roman Kozlov
Maalivahtivalmentaja: Anton Sokolov
Toimitusjohtaja: Artemi Lakiza
Lähde: EliteProspects
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (venäjäksi)
VHL
AKM Tula •
Bars Kazan •
Buran Voronež •
Dinamo Pietari •
Dizel Penza •
Gornjak-UGMK Verhnjaja Pyšma •
Himik Voskresensk •
Ižstal Iževsk •
Jermak Angarsk •
Jugra Hanty-Mansijsk •
Južnyi Ural Orsk •
Lada Toljatti •
Metallurg Novokuznetsk •
Molot Perm •
Neftjanik Almetjevsk •
HK Rjazan •
HK Rostov •
Rubin Tjumen •
Omskije Krylja •
SKA Neva •
Sokol Krasnojarsk •
HK Tambov •
Toros Neftekamsk •
Tšelmet Tšeljabinsk •
TsSK VVS Samara •
Zauralje Kurgan •
Zvezda Moskova