stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gloria in excelsis Deo

”Gloria in excelsis Deo” (latinaa, ”Kunnia Jumalalle korkeudessa”) on kristillinen hymni, joka alkaa niillä sanoilla, joilla enkelit Luukkaan jouluevankeliumin mukaan ylistivät Jumalalle Jeesuksen syntyessä. Siitä käytetään myös nimeä Hymnus angelicus (enkelten hymni) taikka Gloria maior (Suuri kunnia), erotukseksi Gloria minor -nimisestä hymnistä, joka alkaa: "Gloria Patri ("Kunnia Isälle"). Ortodoksisessa kirkossa se tunnetaan nimellä Suuri ylistysveisu tai Suuri doksologi.
Luukkaan evankeliumissa oleva enkelien ylistyslaulu kuuluu nykyisessä raamatun­suomennoksessa: "Jumalan on kunnia korkeuksissa, maan päällä rauha ihmisillä, joita hän rakastaa." Tämän jatkoksi otettiin jo varhais­kristillisenä aikana, 300-luvulla, käyttöön Laudamus-hymni, ensin hetkipalveluksissa ja 500-luvulta alkaen jumalanpalveluksissa. 500-luvun loppupuolella sen asema vakiintui sunnuntaiden ja juhlapäivien jumalanpalveluksissa, lukuun ottamatta adventti- ja paastonaikaa.
Gloria kuuluu katolisen messun ja sen myötä läntisten kirkkojen pysyviin osiin, ordinarium-osiin, ja se on mukana useimmissa sävelletyissä messuissa. Se on yleisessä käytössä myös protes­tantti­sissa kirkoissa. Orto­doksisessa kirkossa se on osa kirkon aamu­palvelusta. Messun pysyvät osat ovat: Kyrie, gloria ja laudamus, credo, sanctus ja Agnus Dei.
Gloria VIII roomalaiseta graduaalista
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Laudamuksen historia

Laudamus kuuluu "yksityisiin psalmeihin", jollaisia 100- ja 200-luvuilla laadittiin jäljitellen Vanhan testamentin psalmeja. Muita esimerkkejä tästä runouden lajista ovat Te Deum ja Phos Hilarion. Siitä tuli 300-luvulla osa aamurukouksia, ja sellaisena se esiintyy yhä bysanttilaista riitusta noudattavissa ortodoksisissa kirkoissa.
Hymnin latinalaisen käännöksen tekijänä on perinteisesti pidetty Hilarius Poitierslaista (n. 300–368), joka mahdollisesti tutustui siihen ollessaan maan­paossa itä­mailla vuonna 360.  Se on siis vanhempi kuin Raamatun tunnetuin latinan­kielinen käännös, Vulgata, joka on vuodelta 382. Latinan­kielisessä hymnissä kreikan kielen sana ὑψίστοις (korkein) käännettiin sanalla excelsis, kun taas Pyhä Hieronymus piti tämän Raamatussa (Luuk. 2.14) esiintyvän sanan parhaimpana käännöksenä sanaa altissimis.
Laudamuksen latinalainen teksti ja suomalainen virsi 126

Suomalaisen virsikirjan virsi 126 on hieman lyhennetty suomennos latinalaisen Gloria-hymnin laudamus-osasta.
Liturginen käyttö > Bysanttilainen riitus

Bysanttilaisessa riituksessa, jota noudattavat ortodoksinen kirkko ja idän katoliset kirkot, Gloria tunnetaan nimellä doksologia. Siitä on kaksi versiota, joiden tekstit poikkeavat toisistaan jonkin verran: suuri doksologia ja pieni doksologia. Suuri doksologia voidaan lukea tai laulaa. Sitä käytetään aamu­palveluksessa sunnuntaisin ja juhla­päivinä, pientä doksologiaa arki­päivinä ja kompletoriossa, mutta ei ehtoollis­jumalan­palveluksessa.
Suuri doksologia on yksi aamu­palveluksen koho­kohdista. Sen edellä diakoni avaa pyhät ovet, ja pappi nostaa kätensä sanoen: "Kunnia sinulle, joka olet näyttänyt meille valon", minkä jälkeen kuoro laulaa dokso­login. Samalla kaikki kirkossa olevat öljy­lamput sytytetään. Suuren doksologin lopuksi lauletaan trishagion ja sen jälkeen päivän tropari.
Pientä doksologiaa käytettäessä liturgi vain lukee sen, pyhät ovet pysyvät kiinni, eikä lamppuja tai kynttilöitä sytytetä. Sen jälkeen ei lueta Trishagionia vaan ektenia.
Liturginen käyttö > Läntiset kirkkokunnat > Katolinen kirkko

Toisin kuin bysanttilaisessa, roomalaisessa riituksessa tämä hymni ei sisälly kanonisten tuntien rukouksiin, mutta se lauletaan tai lausutaan sunnuntaisin ja kirkollisina juhla­päivinä messussa Kyrien jälkeen. Se jätetään kuitenkin pois katumuksen- ja surunl­uontoisissa messuissa sekä paaston­aikana ja adventin aikana. Varhais­keski­ajalla Gloria kuului vain piispojen toimittamiin messuihin, mutta 1000-luvulta lähtien myös tavallisten pappien toimittamiin.
Tridentiinisessä messussa pappi nostaa kätensä olka­päidensä korkeudelle hymnin alku­sanojen ("Gloria in excelsis Deo") ajaksi, ja sanan "Deo" ajaksi hän liittää ne yhteen ja kumartuu. Sen jälkeen hän jatkaa seisten, kädet yhdessä ja kumartuu ristiä kohti sanojen "Adoramus te", "Gratias agimus tibi", "Iesu Christe" ja "Suscipe deprecationem nostram" sekä loppusanojen ajaksi, jolloin hän samalla tekee ristin­merkin. Juhlallisessa messussa pappi korottaa ääntään alkusanojen aikana, kun taas diakoni ja alidiakoni seisovat hänen takanaan; sen jälkeen he seuraavat häntä alttarille ja yhdessä hänen kanssaan hiljaisesti lausuvat loppuosan hymnistä, minkä jälkeen he istuutuvat ja odottavat, että kuoro saa saman tekstin lauletuksi loppuun.
Roomalainen messukirja vuonna 1970 uudistettuna yksin­kertaisti käytäntöä. Nykyisen messu­järjestyksen mukaan se tulisi mieluiten laulaa läsnä­olevan seura­kunnan yhteis­lauluna, mutta sen voi myös esittää kuoro tai se voidaan lausua yhteen ääneen.
Liturginen käyttö > Läntiset kirkkokunnat > Anglikaaninen kirkko

Englannin anglikaanisen kirkon rukouskirjan (Book of Common Prayer) vuoden 1549 laitoksessa Gloria oli sijoitettu samaan kohtaan kuin roomalaisessa riituksessa, mutta myöhemmin se siirrettiin jumalan­palveluksen loppuun, välittömästi ennen loppu­­siunausta.  Rukouskirjaa uudistettiin vuosina 1552 ja 1662, mutta tapa, jonka mukaan Gloria kuului palveluksen loppuun, säilyi 1900-luvulle saakka. Nykyisen Common Worshipin mukaan se voidaan vaihto­­ehtoisesti sijoittaa joko alku­­peräiselle kohdalleen tai palveluksen loppuun.
Myös Yhdysvaltojen episkopaalisen kirkon rukous­kirjassa vuodelta 1928 Gloria on sijoitettu ehtoollis­palveluksen loppuun. Se voidaan kuitenkin myös esittää Gloria Patrin sijasta psalmien ja kiitosvirsien jälkeen iltahartauksissa. Tätä rukouskirjaa käyttävät yhä Yhdysvaltojen episkopaalisesta kirkosta eronneet Continuing Anglican -liikkeet. Episkopaalisen kirkon vuonna 1979 vahvistetussa rukous­kirjassa Gloria on kuitenkin siirretty jumalan­palveluksen alku­puolelle: riituksessa 1 sen paikka on Kyrien jälkeen tai sen sijasta. Riituksen 2 mukaisissa nyky­kielisissä ehtoollis­jumalan­palveluksissa Gloria tai muu ylistys­­laulu lauletaan jokaisena sunnuntaina, paitsi adventin ja paaston aikana.
Liturginen käyttö > Läntiset kirkkokunnat > Luterilaiset kirkot

Gloria-hymni ja sen yhteydessä käytetty Laudamus ovat käytössä myös luterilaisissa kirkoissa, yleensä ei kuitenkaan latinaksi, vaan paikallisille kielille käännettynä. Saksassa ja Tanskassa siihen liittyvän Laudamuksen kuitenkin syrjäytti jo 1500-luvulla Nicolaus Deciuksen kiitos­virsi Ainoan Herran Jumalan (nykyisessä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsi­­kirjassa virsi 128).
Laudamus-hymniä on Suomessa kutsuttu myös Hilariuksen kiitos­virreksi, Hilarius Poitierslaisen mukaan, jota on pidetty sen kirjoittajana. Myös Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa oleva virsimuotoinen Laudamus Me kiitämme sinua -virsi ei kuitenkaan liene hänen kirjoittamansa.
Suomen evankelis-­­luterilaisessa kirkossa Kunnia-hymnin jälkeen laulettiin aikaisemmin yleensä joko Deciuksen Ainoan Herran Jumalan (nykyinen virsi 128) tai Jumala isä taivaassa (nykyinen virsi 130) tai jokin virrensäkeistö. Kun Laudamus vuonna 1938 otettiin hieman lyhennettynä virsi­­kirjaan (nykyinen virsi 126), on sen ja Glorian yhteen­kuuluvuus osittain palautettu.
Nykyisen Kirkkokäsikirjan mukaan Kunnian jälkeen lauletaan Kiitos­virsi Pyhälle Kolminaisuudelle. Laudamusta suositellaan käytettäväksi erityisesti juhlapyhinä.  Kirkkokäsikirjan Jumalanpalvelusten kirjassa luetellaan ne virret, joita Laudamuksen sijasta voidaan käyttää (Virret 126, 128ː2-4, 129-133, 135, 227ː5, 328 ja 334;1,5-8.) Virsikirjan Jumalanpalveluslaulujen osastossa on useita Laudamuksen parafraasitekstejä, virret 725-730. Virsi 725 "Soi Jumalalle, Korkeimmalle kunnia"  ja 730 "Me ylistämme sinua" on pelkkä teksti, johon voidaan tilanteen mukaan säveltää uusi melodia. Virsi 726 "Sinua me kiitämme, sinua ylistämme" on Samppa Asunnan muotoilema teksti ja sävelmä on Kaj-Erik Gustafssonin tekemä. Virsi 727 "Me ylistämme Jumalaa" on Niilo Rauhalan teksti, sävelmänä pohjois-savolainen toisinto. 728, "Sinulle kiitos, kunnia" on Niilo Rauhalan teksti, jota lauletaan raumalaisella sävelmätoisinnolla. Virsi 729 "Isä, Kaikkivaltias" on myös Niilo Rauhalan teksti, sävelmä on Armas Maasalon sävelmä.
Ruotsin kirkon virsikirjassa on Liturgisten laulujen osastossa "Gloria ja Laudamus" numerolla 697. Siitä on yhdeksän vaihtoehtoa, joista osa on perinteinen Laudamuksen teksti (697ː4, sävelmä 1500-luvulta, 697ː5, eteläafrikkalainen sävelmä). Muut ovat Laudamuksen tekstin parafraaseja, ja tarkoitettu käytettäväksi kirkkovuoden eri aikoina. Näiden versioiden tekstit ovat vuoden 1986/2002 Ruotsin kirkon käsikirjan mukaisia tekstejä.
Samoin kuin katolisessa ja anglikaanisessa, myös luterilaisessa kirkossa Kunnia ja kiitosvirsi jätetään pois paaston­aikana tuhka­keski­viikosta lähtien, sekä adventtiaikana ensimmäistä adventti­sunnuntaita seuraavasta maanantaista lähtien.
Sävelmät

Gloriaa ja Laudamusta on laulettu ja lauletaan edelleen monilla eri sävelmillä, joita nykyiset tutkijat ovat luetelleet pitkälti yli 200. Roomalainen messukirja luettelee useita sävelmiä, joilla se voidaan laulaa koko­nai­suu­dessaan. Keski­ajalla siitä sävellettiin lisäksi useita mukaelmia, joita laulettiin paikoitellen siihen saakka, kunnes paavi Pius V vuonna 1570 uudisti messu­kirjan. Niissä alku­peräiseen Gloriaan oli saatettu lisätä esimerkiksi viittaus Jeesuksen äitiin, Neitsyt Mariaan. Tällaisten lisäysten käyttö Neitsyt Marian kunniaksi oli niin yleistä, että messu­kirjan vanhemmissa versioissa ennen vuotta 1921 Glorian kohdalla oli huomautus: "Sic dicitur Gloria in excelsis Deo, etiam in Missis beatæ Mariæ, quando dicenda est". ("Kun Gloria in excelsis Deo on lausuttava, se lausutaan tässä muodossa, myös ylistetyn Neitsyen messuissa.
Lähes kaikkiin poly­fonisiin sävellettyihin messuihin sisältyy "Gloria ja Laudamus" muiden messun pysyvien osien ohella. Lisäksi on useita ainoastaan sen käsittäviä sävellyksiä, joista tunnetuimpa ovat säveltäneet:
Antonio Vivaldi, jonka Gloria-sävellyksiä on kaksi, yleisemmin tunnettu RV 589 ja vähemmän tunnettu RV 588.
Francis Poulenc
Camille Saint-Saëns
John Rutter
Karl Jenkins, jonka Gloriaan on eri kohtiin lisätty muita tekstejä
William Walton
George Frideric Handel, jonka sävellys soolosopraanolle ja jousisoittimille löydettiin vuonna 2001.
On myös useita sävellyksiä, jotka on laadittu Glorian tai siihen liittyvän Laudamuksen erikielisiä käännöksiä varten. Suomessa sellainen on esimerkiksi Richard Faltinin Laudamus-sävelmä vuodelta 1889 (Me kiitämme sinua), joka on nykyisessä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa virsi 126.
Sanat Gloria in excelsis Deo esiintyvät myös useissa joululauluissa, esimerkiksi alkujaan ranskalaisessa laulussa Kuului laulu enkelten.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Catholic Encyclopedia: Gloria in Excelsis Deo 1913. Robert Appleton Company. Viitattu 28.2.2014.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gloria in excelsis Deo
Dalzielin veljesten maalaus: enkeli ja sanat "Gloria in Excelsis Deo et in terra pax"
Käännös suomeksi
Man in the Mirror

| ”Man in the Mirror” Michael Jackson |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Bad
 Äänitetty : 1987
 Julkaistu: 9. tammikuuta 1988
 Tuottaja(t): Michael Jackson, Quincy Jones
 Tyylilaji: pop, soul
 Levy-yhtiö: Epic Records
Michael Jacksonin muut singlet
| ”The Way You Make Me Feel” 1987 | ”Man in the Mirror” 1988 | ”Dirty Diana” 1988 |
Man in the Mirror on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin neljäs vuoden 1987 albumilta Bad julkaistu single. Se julkaistiin tammikuussa 1988.
Kappaleet

”Man in the Mirror” (singlemix) – 5:03
”Man in the Mirror” (albumimix) – 5:17
”Man in the Mirror” (instrumentaali) – 5:03
45 rpm
”Man in the Mirror” – 5:19
”Man in the Mirror” (instrumentaali) – 5:03
Miksaukset

Albumiversio – 5:18
Singlemix – 5:03
Instrumentaali – 5:05
Who Is It

| ”Who Is It” Michael Jackson |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Dangerous
 Julkaistu: 31. elokuuta 1992
 Tuottaja(t): Michael Jackson, Bill Bottrell
 Tyylilaji: R&B, new jack swing
 Levy-yhtiö: Epic Records
Michael Jacksonin muut singlet
| ”Jam” 1992 | ”Who Is It” 1992 | ”Heal the World” 1992 |
Who Is It on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin viides vuoden 1991 albumilta Dangerous julkaistu single. Se julkaistiin elokuussa 1992.
Kappaleet

CD-maxi (658179 2)
”Who Is It” (7" versio intron kera) – 4:10
”Who Is It” (The Most Patient Mix) – 7:44
”Who Is It” (IHS Mix)	– 7:58
”Who Is It” (P-Man Dub) – 7:31
”Don’t Stop ’til You Get Enough” (Roger’s Underground Solution Mix) – 6:22
7" single (658179 7)
”Who Is It” (7" versio intron kera) – 4:10
”Rock with You” (Masters at Work Remix) – 5:29
Remixit – 12" maxi (658179 6)
”Who Is It” (Patience Mix) – 7:44
”Who Is It” (The Most Patient Mix) – 7:44
”Who Is It” (IHS Mix) – 7:58
”Who Is It” (P-Man Dub) – 7:31
CD-single (658179 5)
”Who Is It” (The Most Patient Mix) – 7:44
”Who Is It” (IHS Mix) – 7:58
”Who Is It” (Roger’s Underground Club Solution) – 6:22
Remixit – CD-maxi (ESCA 5652)
”Who Is It” (Patience Mix) – 7:44
”Who Is It” (The Most Patient Mix) – 7:44
”Who Is It” (IHS Mix) – 7:58
”Who Is It” (P-Man Dub) – 7:31
”Don’t Stop ’til You Get Enough” (Roger’s Underground Club Solution) – 6:22
CD-maxi (49K 74420)
”Who Is It” (The Oprah Winfrey Special Intro) – 4:00
”Who Is It” (Patience Edit) – 4:01
”Who Is It” (House 7") – 3:55
”Who Is It” (Brother’s in Rhythm House Mix) – 7:13
”Beat It” (Moby’s Sub Mix) – 6:11
12" maxi (49 74420)
”Who Is It” (Brothers in Rhythm House Mix)
”Who Is It” (Tribal Version)
”Who Is It” (Brothers Cool Dub)
”Who Is It” (Lakeside Dub)
”Beat It” (Moby’s Sub Mix)
Heal the World

| ”Heal the World” Michael Jackson |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Dangerous
 Äänitetty : 1990
 Julkaistu: 23. marraskuuta 1992
 Tuottaja(t): Michael Jackson
 Tyylilaji: R&B, soul
 Levy-yhtiö: Epic Records
Michael Jacksonin muut singlet
| ”Who Is It” 1992 | ”Heal the World” 1992 | ”Give In to Me” 1993 |
Heal the World on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kuudes vuoden 1991 albumilta Dangerous julkaistu single. Se julkaistiin marraskuussa 1992. Kappale inspiroi Jacksonia hyväntekeväisyysjärjestö Heal the World Foundationin perustamiseen.
Kappaleet

7" single:
”Heal the World” (7" Edit) – 4:32
”She Drives Me Wild” – 3:41
DualDisc-single:
”Heal the World” – 4:32
”Will You Be There” – 7:39
”Heal the World” (musiikkivideo)
CD-maxi:
”Heal the World” (7" versio) – 4:32
”Heal the World” (7" versio intron kera) – 4:55
”Heal the World” (LP-versio) – 6:25
”She Drives Me Wild” (albumiversio) – 3:41
Smile (Michael Jacksonin kappale)

| ”Smile” Michael Jackson |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: HIStory: Past, Present and Future, Book I
 Äänitetty : 1995
 Julkaistu: 20. tammikuuta 1998
 Tuottaja(t): Michael Jackson
 Levy-yhtiö: Epic Records
Michael Jacksonin muut singlet
| ”Is It Scary” 1997 | ”Smile” 1998 | ”Speechless” 2001 |
Smile on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin kuudes ja viimeinen vuoden 1995 albumilta HIStory: Past, Present and Future, Book I julkaistu single. Se julkaistiin 20. tammikuuta 1998. Kappale on cover-versio Charles Chaplinin samannimisestä teoksesta. Single vedettiin pois markkinoilta pian julkaisunsa jälkeen, jolloin siitä on tullut vähäisen saatavuutensa myötä yksi arvokkaimmista ja harvinaisimmista Jacksonin tuotteista.
Kappaleet

”Smile” (lyhyt versio)
”Is It Scary” (radioversio)
”Is It Scary” (Eddie’s Love Mix Radio Edit)
”Is It Scary” (Downtempo Groove Mix)
”Is It Scary” (Deep Dish Dark & Scary Radio Edit)
Rakkautta ennen keskiyötä

| Rakkautta ennen keskiyötä> Before Midnight |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Richard Linklater
Käsikirjoittaja:  Richard Linklater Julie Delpy Ethan Hawke
Perustuu:  Richard Linklaterin ja Kim Krizanin luomiin hahmoihin
Tuottaja:  Richard Linklater Christos V. Konstantakopoulos Sara Woodhatch
Säveltäjä:  Graham Reynolds
Kuvaaja:  Christos Voudouris
Leikkaaja:  Sandra Adair
Pääosat:  Ethan Hawke Julie Delpy
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Sony Pictures Classics
Levittäjä:  Sony Pictures Classics ADS Service
Ensi-ilta:   2013-01-2020. tammikuuta 2013 (Sundance)  2013-05-2424. toukokuuta 2013 (Yhdysvallat)  2013-08-022. elokuuta 2013 (Suomi)  
Kesto:  109 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, kreikka, ranska
Budjetti:  3 miljoonaa dollaria
Tuotto:  23 miljoonaa dollaria
Edeltäjä:  Rakkautta ennen auringonlaskua
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rakkautta ennen keskiyötä (Before Midnight) on vuonna 2013 ensi-iltansa saanut Richard Linklaterin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen draamaelokuva. Elokuva on jatko-osa elokuville Rakkautta ennen aamua (1995) ja Rakkautta ennen auringonlaskua (2004). Elokuvan pääosissa nähdään aiempien osien tapaan Ethan Hawke ja Julie Delpy.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ethan Hawke  | … |  Jesse   |
|  Julie Delpy  | … |  Céline   |
|  Seamus Davey-Fitzpatrick  | … |  Hank   |
|  Jennifer Prior  | … |  Ella   |
|  Charlotte Prior  | … |  Nina   |
|  Xenia Kalogeropoulou  | … |  Natalia   |
|  Walter Lassally  | … |  Patrick   |
|  Ariane Labed  | … |  Anna   |
|  Yiannis Papadopoulos  | … |  Achilleas   |
|  Athina Rachel Tsangari  | … |  Ariadni   |
|  Panos Koronis  | … |  Stefanos   |
Vastaanotto

Ilta-Sanomissa vuonna 2017 Timo Malmi antoi elokuvalle kolme ja puoli tähteä viidestä ja luonnehti sitä viehättäväksi mutta harvinaisen aikuiseksi rakkauselokuvaksi, joka ei vältä kipeitäkään kysymyksiä.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Rakkautta ennen keskiyötä Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Rakkautta ennen keskiyötä Box Office Mojossa (englanniksi)
Rakkautta ennen keskiyötä Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Rakkautta ennen keskiyötä Metacriticissä (englanniksi)
| n k Richard Linklaterin ohjaamat elokuvat |
| --- | --- |
1980-luku: It’s Impossible to Learn to Plow by Reading Books (1988)
1990-luku:  Slacker (1991)  Surutta? Sekaisin (1993)  Rakkautta ennen aamua (1995)  SubUrbia (1996)  Legendaariset Newtonin pojat (1998) 
2000-luku:  Valve-unessa (2001)  Tape (2001)  School of Rock (2003)  Rakkautta ennen auringonlaskua (2004)  Bad News Bears – Karhukoplan paluu (2005)  Hämärän vartija (2006)  Fast Food Nation (2006)  Me and Orson Welles (2008) 
2010-luku:  Bernie (2011)  Rakkautta ennen keskiyötä (2013)  Boyhood (2014)  Everybody Wants Some (2016) 
Merkinnän syy: Artikkelissa ei ole kuvattu elokuvan juonta, eikä kerrottu sen tuotannosta. Myöskään elokuvan saamasta vastaanotosta ei artikkelissa ole mainintaa.
Riverside (Kalifornia)

| Riverside |
| --- | --- |

 lippu

 Riverside
 Koordinaatit: 33°56′53″N, 117°23′46″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Kalifornia
Piirikunta:  Riverside
Hallinto:  
 – Pormestari:  Ronald O. Loveridge
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  255 km²
 – Josta vettä:  0,7 km² 
Korkeus:  262 m
Väkiluku (2008):  311 575
 – Väestötiheys:  1 503 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC−8 (kesäaika UTC−7)
Lempinimi::  The City of Trees
 
 http://www.riversideca.gov/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Riverside on kaupunki Riversiden piirikunnassa, Kalifornian osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Se on piirikuntansa hallintokeskus. Kaupungin asukasluku oli 303 871 vuonna 2010. Kaupungin perusti valtiomies John W. North 1870-luvulla. Se on nimetty läheisen Santa Ana -joen mukaan. Kaupungissa sijaitsee Kalifornian yliopiston Riversiden kampus sekä Kalifornian baptistinen yliopisto ja La Sierran yliopisto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Riverside, Kalifornia Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Riverside Wikivoyagessa (englanniksi)
Kaupungin verkkosivusto
Kalifornian osavaltio
Ilmasto
Piirit
Talous
Vaalit
Maantiede
Hallinto
Kuvernöörit
Historia
Politiikka
Teemasivu
| --- | --- |
Alueet:  Antelope Valley  Big Sur  Central Coast  Channel Islands  Coachella Valley  Cucamonga Valley  East Bay (SF)  Etelä-Kalifornia  Gold Country  Los Angelesin suuralue  Imperial Valley  Inland Empire Itäinen Kalifornia  Keskuslaakso  Kuolemanlaakso  Los Angeles Basin  Lost Coast  Mojave  North Bay (SF)  Owens Valley  The Peninsula  Pomona Valley  Redwood Empire  Russian River  Sacramento Valley  Salinas Valley  San Diegon piirikunnan pohjoisosa  San Fernando Valley  San Franciscon lahden ympäristö  San Gabriel Valley  San Joaquin Valley  Santa Clara Valley  Shasta Cascade  Sierra Nevada  Piilaakso  Pohjois-Kalifornia  Sonoma Valley  Tech Coast  Tri-Valley  Victor Valley  Wine Country  Yosemiten kansallispuisto 
Kaupungit (suurimmat):  Bakersfield  Chico  Fresno  Los Angeles-Long Beach-Glendale  Modesto  Napa  Oakland-Fremont-Hayward  Oxnard-Thousand Oaks-Ventura  Redding  Riverside-San Bernardino-Ontario Sacramento-Roseville  Salinas  San Diego-Carlsbad-San Marcos  San Francisco-San Mateo-Redwood City  San José-Sunnyvale-Santa Clara Santa Ana-Anaheim-Irvine  Santa Barbara-Santa Maria  Santa Cruz-Watsonville  Santa Rosa-Petaluma  Stockton  Vallejo-Fairfield  Visalia-Porterville  Yuba City 
Piirikunnat:  Alameda  Alpine  Amador  Butte  Calaveras  Colusa  Contra Costa  Del Norte  El Dorado  Fresno  Glenn  Humboldt  Imperial  Inyo  Kern  Kings  Lake  Lassen  Los Angeles  Madera  Marin  Mariposa  Mendocino  Merced  Modoc  Mono  Monterey  Napa  Nevada  Orange  Placer  Plumas  Riverside  Sacramento  San Benito  San Bernardino  San Diego  San Francisco  San Joaquin  San Luis Obispo  San Mateo  Santa Barbara  Santa Clara  Santa Cruz  Shasta  Sierra  Siskiyou  Solano  Sonoma  Stanislaus  Sutter  Tehama  Trinity  Tulare  Tuolumne  Ventura  Yolo  Yuba
Hoverla

Hoverla
Hoverla
| --- | --- |
Sijainti:   Nadvirnan piirin länsiraja, Ivano-Frankivskin alue, Ukraina  Hoverla, 2061 mHoverla on Ukrainan korkein vuori. Se on osa Itä-Krapaatteja ja sijaitsee Länsi-Ukrainan Ivano-Frankivskin alueella
Vuoristo:  Itä-Karpaatit
Korkeus merenpinnasta:  2 061 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Hoverla (ukr. Гове́рла) on Itä-Karpaatteihin kuuluva vuori Länsi-Ukrainan Ivano-Frankivskin alueen Nadvirnan piirin ja Taka-Karpatian alueen Rah’ivin piirin rajalla. Hoverlan korkein kohta on 2 061 metriä merenpinnan yläpuolella ja on Ukrainan korkein vuorenhuippu.
Vuori sijaitsee vuonna 1980 perustetussa, 503,03 neliökilometrin laajuisessa Karpaattien kansallispuistossa. Kesäaikaan vuorenhuippu on melko suosittu patikointikohde. Esimerkiksi Ukrainan itsenäisyyspäivänä 24. elokuuta saattavat sadat ukrainalaiset kiivetä vuorelle.
Erityisesti talvella ja huonolla säällä vuorenhuipulle nouseminen muuttuu kuitenkin vaativaksi. Paleltumisvaara kasvaa ja näkyvyys voi muuttua huonoksi, mikäli vuori jää pilven sisään tai lumituisku yllättää. Muutamat kokemattomat extremeintoilijat ovat saaneet surmansa vuoren rinteillä.
Hoverla ja pari naapurihuippua.
Ajo Hoverlaa kohti (toukokuu 2011).
Eräs vaelluksen lähtöpaikka.
Opaste kahdelle eri reitille.
Kivinen tie (syyskuu 2012).
Polku huipulle on paikoin melko kivinen.
Vuori voi peittyä pilviin, näkyvyys pudota ja lämpötila laskea.
Hoverla (kesäkuu 2012).
Hoverla (elokuu 2013).
Patikoijia huipulla loppukesällä.
Näkymää huipun läheltä (toukokuu 2007).
Luminen vuori (tammikuu 2005).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hoverla Wikimedia Commonsissa
TVi-kanavan ohjelma Hoverla-vuoresta  (ukrainaksi)
Climbing Hoverla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) (tryukraine.com)
Hoverla (Goverla, 2061 m) (dusekarpat.cz)
Tiiviin loppukesän päiväretken aikataulu (kun kaikki sujuu) (splav.lviv.ua)
9 krokiv na Hoverly (yhdeksän "askelta", miten pääset Hoverlalle) (ukrainaksi) (tyzhden.ua)
Топографічна карта України - Рахов (1:100k, jpg) (Arkistoitu – Internet Archive) (ukrainaksi)
Merkinnän syy: Täydennettävää: Vuoren luonto ja geologia, kansallispuiston kartat yms.