1001 Inventions
Näyttely ja kirja > Kritiikkiä

Vallelyn listaan kohdistunut kritiikki on torjunut melkein kaikkien Vallelyn esiin nostamien keksintöjen väitetyn alkuperän.
Tieteenhistorioitsijoiden tekemiä kriittisiä arvioita al-Hassanin "1001 Inventions" kirjasta on julkaistu teoksessa "1001 Distortions".  Esimerkiksi Richter-Bernburg arvostelee virheellistä kuvaa, joka on annettu Bagdadin Viisauden talosta. Keskiajan islamilaisen maailman matematiikkaan erikoistunut tieteenhistorioitsija Sonja Brentjes toteaa, että näyttelyyn liittyvän kirjan "1001 Inventions" kolmannessa laitoksessa kirjan entisiä virheitä on korjattu ja kieltä muutettu poliittisesti korrektiksi. Kirja sisältää kuitenkin perustavan virheen väittäessään, että koko moderni tiede ja tekniikka perustuisivat keskiajan islamilaisten oppineiden keksintöihin. Kirja liioittelee muslimien osuutta  ja heidän joukossaan arabien saavutuksia. Lopputuloksena on, etteivät menneisyyden tutkijat saa arvostusta siitä työstä, minkä he oikeasti tekivät. Brentjes kirjoittaa, että islamilaisen maailman tutkijat saivat merkittäviä tuloksia etenkin matematiikan ja luonnontieteen aloilla. Nykypäiviin näistä tuloksista ei kuitenkaan ole jäänyt jäljelle juuri mitään lukuun ottamatta sisältöjä, jotka kuuluvat näiden tieteenalojen alkeisopintoihin. Sielläkään mikään ei vastaa arabialaisten, persialaisten tai turkkilaisten käsikirjoitusten ideoita, metodeja, teorioita tai merkintätapoja.
Brentjes katsoo, että kirjan tekijät ovat virheellisesti modernisoineet keskiajan ajatuksia ja tuloksia. Hän antaa tästä esimerkiksi keuhkoverenkierron. Kirja väittää virheellisesti, että Ibn al-Nafis (1213–1288) kuvasi pienen verenkierron sydämestä keuhkoihin ja takaisin.  Toisena esimerkkinä kirja antaa ymmärtää, että muslimit käyttivät jo varhaisilla vuosisadoilla kaukoputkea taivaan tutkimiseen, vaikka varhaisin tieto sen käytöstä muslimimaissa on 1700-luvulta. Brentjes katsoo, että kirja välttää esittelemästä ristiriitoja ja konflikteja, joita keskiajan islamilaisessa maailmassa esiintyi tieteen ja uskonnon välillä; kirja ei kerro, miten tuhannet tai kymmenet tuhannet käsikirjoituskopiot todistavat siitä, että madrasoissa annettu matemaattinen ja astronominen tieto oli monissa paikoissa hyvin vähäistä; kirja jättää kertomatta epätieteellisistä harharetkistä ja välttää esittelemästä tutkijoiden erimielisyyksistä eri keksintöjen historian suhteen. Brentjesin lopullinen arvio kirjasta 1001 Inventions on se, että kirja on epäluotettava, tuhoisa ja kouluihin vietynä vaarallinen. Siitä huolimatta myös tieteenharjoittajat ovat hairahtuneet uskomaan tähän Brentjesin mukaan pinnalliseen ja vääristelevään sepitelmään. Näyttelyn ja kirjan motiiviksi on nähty todistella, että "muslimit tekivät sen ensin".
Professori Mike Diboll katsoo, että kirja ja näyttely esittää tieteisfantasiaan verrattavalla tavalla keskiajan muslimimaailman nykyisen länsimaisen modernin elämän kehtona täytekynästä lentokoneiden keksimiseen. Käsitys on epähistoriallinen ja sisältää myös essentialistisen näkemyksen "muslimiudesta" kaikenkattavana yhdenmukaisena ilmiönä. Taner Enis ja Amy Sue Bix näkevät kirjan esityksen narratiivina, jossa yhtenäinen muslimisivilisaatio yhdistää antiikin ja modernin maailman siten, että muslimit ja arabit ovat lähes joka asiassa ensimmäisiä ja jokainen muslimin tekemä keksintö on tehty uskonnollisen hartauden vaikutuksesta. Kirja myös kytkee esimerkiksi kertomuksen Ibn Firnasin lentomatkasta suoraan yhteyteen ilmailun myöhemmän kehityksen kanssa, vaikka näillä ei ole mitään tekemistä keskenään.