stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Paavo Ottelin
Sisällissodan jälkeinen aika

Ottelin palveli sisällissodan jälkeen 4. jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 4:ssä, josta hänet siirrettiin 6. heinäkuuta 1918 Kaartin jääkäripataljoonan konekiväärikomppaniaan. Jalkaväestä Ottelin siirtyi tykistöön ensin 27. lokakuuta 1918 oppilaaksi Lappeenrannan tykistöupseerikursseille, josta hänet kurssin päätteeksi määrättiin kenttätykistörykmentti 2:n 2. patteriin. Kenttätykistörykmentistä hänet siirrettiin 26. syyskuuta 1919 patterinpäälliköksi Rannikkotykistörykmentti 3:n 3. patteristoon. Patteristossa hän toimi usean eri patterin päällikkönä. Rannikkotykistörykmentti 3:sta hänet komennettiin 24. tammikuuta 1925 opettajaksi Rannikkotykistön kapitulanttikouluun, josta hän erosi sairauden takia 31. maaliskuuta 1928.
Pataljoonan pioneerikomppania saapuu paraatista Libaussa vuonna 1917 johtajansa luutnantti Bassen johdolla.
Tomi Paasonen

Tomi Paasonen (s. 5. tammikuuta 1970 Helsinki) on suomalainen koreografi ja entinen balettitanssija.
Paasonen opiskeli muiden muassa Seija Silfverbergin johdolla. Hän liittyi Hampurin valtionoopperan balettiin vuonna 1989 ja pääsi sen solistiksi vuonna 1993. Paasonen tanssi muun muassa John Neumeierin baleteissa Otello (rooli: Jago), Kesäyön unelma ja Peer Gynt sekä Mats Ekin teoksessa Meinungslose Weiden. Hän joutui vuonna 1997 onnettomuuteen Chicagossa eikä tämän seurauksena pystynyt jatkamaan tanssiuraansa, joka oli tuonut hänelle kansainvälistä mainetta. Paasonen teki jo 1990-luvun alkupuolella koreografioita Hampurin Kampnageliin. Hän on koreografina tehnyt myös muun muassa isälleen, merikapteeni Pauli Paasoselle omistamansa Lauantaitanssit-teoksen. Se käsittelee elämän ja kuoleman teemoja sekä elämänjaksojen päättymisiä ja jatkumoita.
Paasonen oli vuonna 1998 San Franciscossa mukana perustamassa multimediaa hyödyntävää tanssi- ja taidetuotantoyhtiö Kunst-Stoffia. Euroopassa hän on näyttämötaiteen ohjaamisen ohella myös tehnyt lyhytelokuvia, videoinstallaatioita, interaktiivisia teoksia ja valokuvataidetta.
Wilfred Owen

| Wilfred Owen |
| --- | --- |
 Wilfred Owen
Henkilötiedot
Syntynyt: 1893 Oswestry, Shropshire, Britannia
Kuollut: 1918 (24–25 vuotta) Ranska
Kansalaisuus:  Britannia
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: englanti
Tuotannon kieli: englanti
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Wilfred Owen (1893 Oswestry, Shropshire, Britannia – 1918 Ranska) oli brittiläinen runoilija. Hän kuoli Ranskassa ensimmäisessä maailmansodassa käydyssä taistelussa.
Owen meni vapaaehtoisena 1915 armeijaan ja kaatui viikko ennen sodan päättymistä. Hän ystävystyi Siegfried Sassoonin kanssa, sai tältä vaikutteita ja kirjoitti sodan julmasta todellisuudesta runoissaan ja kirjeissään.
Suomennetut runot

Simo Liikasen suomentamia runoja on teoksessa Kirjat jotka muuttivat maailmaa. Helsinki: Ajatus Kirjat, 2010 ISBN 978-951-20-8144-8 (Runot on kirjoitettu 1917 ja julkaistu teoksessa Poems, 1920)
Dulce et decorum est
Outo tapaaminen: katkelma
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Wilfred Owen Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Commonwealth War Graves Commission  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Opintotuki

Opintotuki on valtion opiskelijalle maksama tuki oppivelvollisuuden (peruskoulun) jälkeisien opintojen rahoittamiseen. Suomessa sen osia ovat opintoraha, asumislisä, opintolainan valtiontakaus sekä opiskelijaruokaloille maksettava ateriatuki. Opintolaina on markkinakorkoinen pankkilaina, johon valtio antaa takauksen.
Kela maksoi vuonna 2021 yhteensä 446,2 miljoonaa euroa opintorahaa, 12,5 miljoonaa euroa opiskelijan asumislisää ja 0,06 miljoonaa euroa opintolainan korkoavustusta. Edellä mainitut tuet muodostivat yhteensä 0,33 prosenttia suomen julkisen talouden 138 700 miljoonan suuruisista kokonaismenoista.
Lukuvuonna 2015–2016 opintotukea sai 286 262 henkilöä, joista 162 364 opiskeli korkeakoulussa,  87 009 ammatillisissa oppilaitoksissa ja 28 505 yleissivistävissä oppilaitoksissa. Lisäksi opintotukea sai myös 8 380 ulkomailla opiskelevaa.
Opintotuen saamisen edellytykset

Opintotuen saamisen yleiset edellytykset ovat oppilaitokseen hyväksyminen, päätoiminen opiskelu, opinnoissa edistyminen ja taloudellisen tuen tarve.
Opinnoissa edistyminen tarkoittaa, että opiskelijan on suoritettava tietty määrä opintoviikkoja, opintopisteitä tai kursseja saadakseen opintotukea. Esimerkiksi korkeakouluopiskelijoiden on lukuvuodesta 2014–2015 alkaen suoritettava lukuvuoden aikana vähintään 20 opintopistettä saadakseen opintotukea. Lisäksi jokaista opintotukikuukautta kohden on suoritettava vähintään viisi opintopistettä. Edistyminen tarkistetaan vuosittain lokakuussa. Jos ehdot eivät täyty, opiskelijalle lähetetään selvityspyyntö. Mikäli selvityspyyntöön ei vastaa tai opintojen hidastumiseen johtaneet syyt eivät ole hyväksyttäviä, opintotuki voidaan lakkauttaa. Opintotukea voidaan myös periä takaisin, jos opintosuorituksia on alle yksi opintotukikuukautta kohden.
Opintotuen historia

Valtion takaamia lainoja on myönnetty vuodesta 1959 alkaen, tosin silloin sitä myönnettiin harkinnanvaraisesti. Korkotukilainat tulivat käyttöön vuonna 1969 ja vuonna 1972 astui voimaan uusi opintotukilaki, josta sai alkunsa nykymuotoinen opintotuki. Korkojen noustessa ja pankkien osittain jopa kieltäytyessä myöntämästä lainaa opintotukeen lisättiin asumislisä vuonna 1977. Opintotuki säilyi pitkään opintolainapainotteisena, kunnes vuonna 1992 opintorahaa korotettiin tuntuvasti. Korkeakouluopiskelijoiden opintorahaa ei nostettu vuoden 1992 jälkeen ennen vuotta 2008, ja vuonna 1995 sitä laskettiin. Toisen asteen opiskelijoiden opintorahaa korotettiin vuonna 1994 ja laskettiin seuraavana vuonna. Vuonna 1992 korkotukilainat poistuivat. Opintolainan valtiontakauksen määrää korotettiin 100 eurolla ja opintorahan määrä sidottiin kansaneläkeindeksiin 1.8.2014.
Opintotuen eri etuuksien reaaliarvo oli vuonna 2015 vain 50 prosenttia suurempi kuin vuonna 1969, vaikka Suomen bruttokansantuote yli 12-kertaistui samana ajanjaksona.
Opintotuki muuttui entistä lainapainotteisemmaksi vuonna 2017, ja opintotuen oma asumislisä korvattiin yleisellä asumistuella. Opintolainakanta on uudistuksen jälkeen kaksinkertaistunut 5,5 miljardiin maaliskuussa 2022.
Opintotuen historia > Opintotuen osat ennen vuoden 2017 muutosta

Kelan maksama opintotuki koostuu opintorahasta, asumislisästä ja opintolainan valtiontakauksesta. Opintotuki on tukea opiskelujen ajaksi. Sitä saa myös ulkomailla suoritettavia opintoja varten. Jos opiskelija ei opiskele kesällä, hän ei saa opintotukea eikä siten myöskään asumislisää.
Elokuun 2014 jälkeen opintonsa aloittanut itsenäisesti asuva 18 vuotta täyttänyt korkeakouluopiskelija saa opintorahaa 336,76 euroa kuussa (ennen 1.8.2014 aloittaneet 303,19 euroa kuussa) ja toisen asteen opiskelija 250,28 euroa kuussa. Itsenäisesti asuvilla alle 18-vuotiailla ja vanhempansa luona asuvilla opintoraha on pienempi. Korkeakoulututkinnon enimmäistukiaika riippuu tutkinnon laajuudesta ja siitä, milloin ensimmäiset korkeakouluopinnot on aloitettu.
Opintolainan valtiontakauksen kuukausimäärät 1. elokuuta 2014 alkaen:
Alle 18-vuotias muu kuin korkeakouluopiskelija 260 €/kk
18 vuotta täyttänyt muu kuin korkeakouluopiskelija 400 €/kk
Korkeakouluopiskelija 400 €/kk
Aikuiskoulutustukea saava (kotimaassa opiskeleva) 400 €/kk
Ulkomailla opiskeleva 700 €/kk
Opintotuen tulovalvonta on toteutettu siten, että kalenterivuoden jokaista opintokuukautta kohden saa ansaita 660 euroa ja muina kuukausina 1 970 euroa. Jos tulot ylittävät tulorajan, opiskelijan on maksettava takaisin niin monta tukikuukautta, että tuloraja nousee yli veronalaisen tulon. Tulorajan voi kuitenkin ylittää 220 eurolla ennen kuin tukia peritään takaisin.
Suomessa opiskelevan asumislisä on 80 % hyväksyttävistä asumismenoista. Asumismenoja ei oteta huomioon 252 euroa ylittävältä osalta. Jos asumismenot ovat alle 33,63 euroa kuukaudessa, asumislisää ei makseta. Asumislisän määrä on näiden ehtojen mukaan 26,90–201,60 euroa kuukaudessa. Ulkomailla opiskeleva voi saada asumislisää enintään 210 euroa.
Verotuksessa saa 2 500 euron ylittävästä lainasta 30 % vähennystä opintolainavähennyksenä valmistumisvuoden jälkeen. Maksimimäärään vaikuttaa opintojen laajuus, esimerkiksi 300 opintopisteen opinnoista vähennystä saa korkeintaan 4 650 euroa.  Lisäksi jos on aloittanut korkeakoulututkinnon 1.8.2014 jälkeen, ja suorittaa opinnot määräajassa, saa 2 500 euron ylittävästä opintolainasta 40 % hyvityksen. Maksimimäärään vaikuttaa opintojen laajuus, esimerkiksi 300 opintopisteen opinnoista hyvitystä saa korkeintaan 6 200 euroa.
Opintotuen historia > Syksyn 2017 muutokset

Syksystä 2017 alkaen opintotuki muuttui lainapainotteisemmaksi ja opintotuen oma asumislisä korvattiin yleisellä asumistuella. Yksityiskohtaisemmin muutoksia ovat:
Korkeakouluopiskelijan opintotuki laskee 336,76 eurosta 250,28 euroon, samaan kuin toisenasteenopiskelijoilla.
Opintolainan valtiontakaus nousee 400 eurosta 650 euroon kuussa.
Opintotuen asumislisän sijaan opiskelijat saavat jatkossa yleistä asumistukea. Aiemmin asumislisää sai enintään 201 euroa, yleistä asumistukea voi saada jopa 400 euroa.
Maksuhäiriö ei enää välttämättä estä opintolainan valtiontakauksen saamista.
Opintotuen historia > Syksyn 2017 muutokset > Opintotuen uudistamisesta

Sipilän hallituksen strategisessa hallitusohjelmassa (Liite 6, s. 23) esitetään osana "julkisen talouden välttämättömiä sopeutustoimia", että opintotukeen kohdistuva säästötavoite on "70 milj. euroa vuoteen 2019 mennessä ja pitkällä aikavälillä 150 milj. euroa" ja että opintorahan, asumislisän ja lainan tason on oltava vähintään 1 100 euroa. Lisäksi opintotukikuukausien määrää rajataan ja esitetään, että opintotuki voi olla yksi- tai useampiportainen.
Lokakuussa 2015 opetus- ja kulttuuriministeri Sanni Grahn-Laasonen pyysi professori Roope Uusitaloa selvittämään korkeakouluopiskelijoiden opintotuen uudistamisen vaihtoehtoja. Uusitalon esityksessä asumislisä säilyisi, opintoraha olisi 250,28 euroa, opintolainaa saisi nostaa 400 euron sijaan 650 euroa ja tukea saisi 64 kuukauden sijaan 54 kuukautta. Opintolainahyvitys olisi 30 % eikä enää 40 %. Taloustieteilijät Hannu Karhunen, Niku Määttänen ja Roope Uusitalo arvioivat Sipilän hallituksen opintotukijärjestelmän uudistusten vaikutuksia. Heidän rakenteellisen mallinsa mukaansa uudistus pienentää opintotukimenoja pitkällä aikavälillä noin 20 prosenttia mutta pidentää hieman opiskeluaikoja.
1. elokuuta 2017 astui voimaan lakimuutos, jonka mukaan korkeakouluopintoja varten voi saada opintotukea 54 kuukautta tai 57 kuukautta, jos tutkinnon laajuus on 360 opintopistettä. Opintorahan taso yhtenäistetään toisen asteen opiskelijoiden kanssa (max. 250,28 e/kk) ja opintolainan valtiontakaus kasvaa. Opiskelijat myös siirretään yleisen asumistuen piiriin joitakin poikkeuksia lukuun ottamatta. Huhtikuussa 2017 hallitus antoi eduskunnalle opintotukilain muuttamiseksi esityksen, jonka mukaan opintotukeen liittyvät lakisääteiset tehtävät siirtyisivät korkeakouluilta Kelalle ja opintotukilautakunnat lakkautettaisiin 1. tammikuuta 2018 alkaen.
Professorit Bengt Holmström, Sixten Korkman ja Matti Pohjola tekivät hallituksen Talousneuvostolle esityksen keinoista kasvun vauhdittamiseksi vuonna 2014. Sen mukaan opintotuki pitäisi maksaa takaisin, tosin tuensaajan tulojen mukaan, ja putki kandidaatin tutkinnosta maisteriohjelmiin pitää katkaista.
Opintotuen koostumus ja koulutuksen periytyminen

Perhetaustan vaikutus opiskeluun ei vähentynyt, kun 1990-luvun alussa siirryttiin lainapainotteisesta opintorahapainotteiseen malliin. Suomessa vanhempien opinnot ennustavat lasten opiskelua voimakkaammin kuin Ruotsissa ja Norjassa, vaikka näissä on lainapainotteisempi opintotukimalli. Perhetaustan vaikutus ei siis näytä johtuvan opintolainoista vaan muusta, ehkä asenteista tai peruskoulusta. Plos Onessa julkaistun tutkimuksen mukaan perimä selittää suurimman osan koulumenestyksestä, perhetausta, koulut ja muu ympäristö yhteensä vain kolmanneksen.
1990-luvun tukimuutokset eivät vaikuttaneet sosiaaliseen liikkuvuuteen tai siihen, mihin opintoihin nuoret hakeutuivat. Vuonna 2017 opiskelijat siirrettiin yleisen asumistuen piiriin. Tuen määrän nousu sai opiskelijat vähentämään työtuntejaan hieman muttei nopeuttanut opintoja eikä parantanut arvosanoja.
Opiskelijajärjestöjen näkemys

Opiskelijajärjestöt katsovat, että nykyisellään opintoraha ja asumislisä ovat riittämätön toimeentulon lähde opiskeluaikana. Opiskeluaikojen venyminen normiaikoja pidemmiksi johtuu opiskelijoiden työssäkäynnistä opintojen ohessa sekä halusta välttää velkaantumista.
Tietokirjallisuuden professori Pirjo Hiidenmaan mukaan tutkijat osoittivat työssäkäyvien opiskelijoiden päinvastoin opiskelevan nopeammin, heidänhän pitää optimoida ajankäyttönsä. Opintojen venymistä selitetäänkin opiskeluajan antoisuudella, uusien elämänpiirien tarjoamilla elämänsisällöillä.
Järjestöt ovat halunneet korottaa opintotukea niin, ettei lainatakauksen osuutta kasvateta. Erityisiä kritiikin kohteita ovat olleet:
Opintorahan ja tulorajojen jälkeenjääneisyys tulokehityksestä, opintorahaa ei ole korkeakouluopiskelijoilla nostettu vuoden 1992 ja toisen asteen opiskelijoilla vuoden 1994 jälkeen
Vanhempien tulojen vaikutus yli 18-vuotiaiden toisen asteen opiskelijoiden opintotukeen sekä näiden tulorajojen jälkeenjääneisyys
Asumislisän katkeaminen kesän ajaksi
Opintotuen asumislisässä ei ole otettu huomioon alueellisia eroja. Helsingin vuokramarkkinoita ei voi verrata Rovaniemen markkinoihin.milloin?
Opintotuen kritiikkiä

Opintotukea ovat kritisoineet julkisuudessa muutamat ns. suurten ikäluokkien edustajat: Raimo Sailas, Lasse Lehtinen ja Aarno Laitinen. He ovat katsoneet opintorahan olevan kallis ja huono ratkaisu Suomen opiskelijoille.milloin?
Opintotukea on kritisoitu myös siitä, että se pakottaa suomalaiset nuoret ottamaan markkinakorkoista pankkilainaa, vaikka ei ole varmaa, että he kykenevät suoriutumaan takaisinmaksusta. Opintolainan ottaminen voi johtaa taloudelliseen konkurssiin, mikäli velallinen ei onnistu hankkimaan riittävää toimeentuloa valmistumisen jälkeen. Opintolainan korot ja lyhennykset eivät kuulu toimeentulotuen piiriin, koska ne eivät ole korkeimman hallinto-oikeuden mukaan ”toimeentulon turvaamista” eikä henkilön voida olettaa hoitavan velkojaan, mikäli tämä vaarantaisi hänen toimeentulonsa. Opintolainan korkojen maksamatta jättäminen voi johtaa siihen, että pankki irtisanoo lainan ja Kela joutuu maksamaan lainan pankille ja perii lainan velalliselta seitsemän prosentin korolla tarvittaessa ulosoton kautta. Koron suuruudesta säädetään opintotukilaissa ja -asetuksessa. Opintolainan takaisinmaksusta voi saada työkyvyttömyyden vuoksi täysimääräisen maksuvapautuksen.
Aiheesta muualla

Opintotuki (Kela)
Taulukko opintorahan määrästä (Kela)
YleX: Tiesitkö: opiskelijoiden asumislisää ei ole nostettu 10 vuoteen - näin kommentoivat puolueet
Nouse Jo! -opintorahamielenosoitus Tampereella opintorahan korottamisen puolesta.
Työhyvinvointi

Työhyvinvointi on kokonaisuus, joka muodostuu ammattitaitoisten työntekijöiden tekemästä turvallisesta, terveellisestä ja tuottavasta työstä hyvin johdetussa organisaatiossa, jossa työntekijät kokevat työnsä mielekkääksi, palkitsevaksi ja elämänhallintaa tukevaksi.
Osa-alueet ja tarkastelunäkökulmat

Työhyvinvoinnin keskeisiä osa-alueita ovat:
työn ja vapaa-ajan suhde
työntekijän terveys
työntekijän turvallisuus
työntekijän hyvinvointi
Työhyvinvointia voidaan tarkastella monen eri tieteenalan näkökulmasta.
Työhyvinvointia voidaan tarkastella esimerkiksi objektiivisten työolojen, subjektiivisen hyvinvointikokemuksen ja työstä saatavan palkkion näkökulmasta. Työhyvinvointia ja työelämän tilaa voidaan myös mitata.
Työhyvinvointi on läheinen työelämän laatu -käsitteen kanssa.
Työhyvinvoinnin johtaminen > Turvallisuusjohtaminen perustana

Johtamisella voidaan vaikuttaa työhyvinvointiin, työelämän laatuun ja työn tuottavuuteen. Työpaikan turvallisuusjohtaminen ylläpitää ja kehittää työn ja työolojen turvallisuutta ja terveellisyyttä. Työturvallisuuslaki ei edellytä turvallisuusjohtamisjärjestelmää, mutta laissa olevat työnantajalle asetetut velvollisuudet perustuvat turvallisuusjohtamisen ajatukselle.
Työturvallisuuslain 10 §:n mukaan "Työnantajan on työn ja toiminnan luonne huomioon ottaen riittävän järjestelmällisesti selvitettävä ja tunnistettava työstä, työajoista, työtilasta, muusta työympäristöstä ja työolosuhteista aiheutuvat haitta- ja vaaratekijät sekä, jos niitä ei voida poistaa, arvioitava niiden merkitys työntekijöiden turvallisuudelle ja terveydelle."
Suomen työlainsäädäntö on laaja kokonaisuus. Lainsäädännössä sekä sopimuksissa on useita kohtia, jotka liittyvät työhyvinvointiin. Lisäksi lukuisissa tutkimuksissa on arvioitu johtamisen ja työn sisältöjen vaikuttavan työn tuottavuuteen ja työhyvinvointiin. Esimerkiksi farmaseutin ja opettajien työn sisällöt ovat erilaisia, ja siten työhyvinvointiakin ja johtamaan eri tavoin.
Työhyvinvoinnin johtaminen > Työterveyshuolto työpaikan kumppanina

Terveyden ja hyvinvoinnin näkökulmasta keskeistä on ihmisen toiminta erilaisissa ympäristöissä ja henkilökohtainen terveys kokonaisuutena. Terveyden merkityksen arvioinnissa työpaikan työterveyshuolto on tärkeä kumppani. Työterveyshuoltolakia sovelletaan työpaikoilla, joilla sovelletaan työturvallisuuslakia. Yrittäjien ja muiden omaa työtään tekevien työterveyshuollon järjestämisessä noudatetaan soveltuvin osin, mitä työterveyshuoltolaissa säädetään.
Työhyvinvoinnin toteuttaminen > Tavoitteet

Työhyvinvoinnin tavoitteena ovat esimerkiksi työpaikan laadukas ja tuottava toiminta sekä työtä tekevien ihmisten hyvä terveys ja työkyky sekä kyky toimia yhteistyössä erilaisten ihmisten kanssa niin työssä kuin vapaa-ajalla.
Työhyvinvoinnin tavoitteita asetetaan eri näkökulmista riippuen organisaatiosta, kohderyhmistä tai esimerkiksi työhyvinvointiin liittyvistä tutkimusasetelmista. Työhyvinvoinnin tavoitteena voi olla työn sujuvuuden parantaminen esimerkiksi teknologiaa kehittämällä. Näissä tapauksissa toimenpiteenä on usein työstä terveydelle aiheutuvien haittojen poistaminen tai vähentäminen teknisin keinoin. Työhyvinvoinnin tavoitteena voi olla ihmisen psyykkisen ja sosiaalisen työkyvyn vahvistaminen. Näissä hankkeissa panostetaan esimerkiksi ihmisten väliseen vuorovaikutukseen, johtamiseen tai osaamisen kehittämiseen. Työhyvinvointia edistetään myös fyysistä työkykyä kohentamalla. Pohjana työhyvinvoinnille on ihmisen henkilökohtainen hyvinvointi, joka rakentuu fyysisen, psyykkisen ja sosiaalisen kunnon yhdistelmästä.
Työhyvinvoinnin toteuttaminen > Moninaiset keinot

Olennaista on, että työhyvinvoinnin saavuttamisen keinot ovat moninaisia, koska työ ja vapaa-aika ovat sisällöltään monimuotoista. Työhyvinvointiin voidaan panostaa työpaikalla työaikana, mutta yhtä tärkeää työhyvinvoinnin kannalta on panostaa vapaa-aikana omaan hyvinvointiin ja terveyden edistämiseen. Esimerkiksi vapaa-ajan tapaturmien ehkäisy on yhtä tärkeää työhyvinvoinnin kannalta kuin työtapaturmien ehkäisy.
Työhyvinvoinnin toteuttaminen > Toimijoiden yhteistyö

Työhyvinvointi syntyy yhteistyössä. Työpaikalla hyvinvointi toteutuu työantajan ja työntekijöiden jatkuvalla vuorovaikutuksella, viestinnällä ja yhteistyöllä. Työterveyshuolto on tärkeä toimija tässä työterveysyhteistyössä. Lisäksi työpaikkojen välinen yhteistyö on erittäin tärkeää, jotta hyvät käytännöt leviävät työpaikasta toiseen. Tässä hyvänä tukena on valtakunnallinen alueellisesti toimiva Työterveyslaitoksen koordinoima Työpaikkojen työhyvinvointiverkosto (Tyhyverkosto).
Työpahoinvoinnin hinta > Hinnasta erimielisyyksiä

Työpahoinvoinnin tarkkaa hintaa ei tunneta. Se ei ole Suomessa kymmeniä miljardeja vuodessa, vaikka niin usein väitetään.
Työpahoinvoinnin hinta > Kaikki työikäisten terveysmenot eivät johdu työpahoinvoinnista

Sosiaali- ja terveysministeriön (STM) raportin mukaan kaikki työikäisten ihmisten sairauksiin, hoitoihin ja työtapaturmiin sekä työkyvyttömyyseläkkeisiin liittyvät kulut ovat yhteensä 24 miljardia euroa vuodessa, mutta Etlan tutkimusjohtaja Niku Määttäsen mukaan oletus, että ne kaikki johtuisivat kokonaan työpahoinvoinnista ei pidä paikkaansa.
Myös STM:n raportin tehnyt Mikko Rissanen korostaa, että muilla asioilla, kuten ylipainolla ja epäterveellisillä elintasoilla, on suuri merkitys terveyteen. Siksi ei voi olettaa, että panostamalla työhyvinvointiin saisi aikaan valtavia taloudellisia hyötyjä. Säästöjä on kuitenkin mahdollista saada aikaan.
Työpahoinvoinnin hinta > Työhyvinvointi ennakoi yrityksen tuottavuutta

Aalto-yliopiston vuonna 2019 julkaistun selvityksen mukaan hyvä johtaminen ja henkilöstön hyvinvointi ennakoivat hyvää yrityksen tuottavuutta. Aallon kauppakorkeakoulun tutkija Juha Eskelisen mukaan yrityksen ja työterveyshuollon heikolla yhteistyöllä on yhteys yrityksen alentuneeseen tuottavuuteen. Tyytyväinen työntekijä pysyy yrityksen palveluksessa pidempään.
Kirjallisuutta

Tykkää työstä: työhyvinvoinnin psykologiset perusteet. Anne Mäkikangas, Saija Mauno ja Taru Feldt (toim.). Jyväskylä : PS-kustannus, 2017. ISBN 978-952-451-781-2.
Aiheesta muualla

Noora Paakki, Ehkäisevän päihdetyön laatu ja työhyvinvointi tekijät. Metropolia Ammattikorkeakoulu
Tapaturmien ehkäisyn yksikkö. (Arkistoitu – Internet Archive) THL
Työ ja Ihminen -aikakauskirja. (Arkistoitu – Internet Archive) Työterveyslaitos
Työhyvinvointi. Sosiaali- ja terveysministeriö
Kevan tutkimustietoa julkisen alan työhyvinvoinnista
Terveys, Duodecim
Työsuojeluhallinto
Aluehallintoviraston työsuojelun vastuualueet (Arkistoitu – Internet Archive)
Turvallisuus[vanhentunut linkki], Sitra
Työssä jatkaminen kannattaa. Työeläke.fi
Työturvallisuuslaki (Arkistoitu – Internet Archive), Finlex
Työturvallisuuskeskus TTK
Ominaisarvo, ominaisvektori ja ominaisavaruus

Kuva 1. Tässä Mona Lisaa esittävässä kuvassa kuvaa on muutettu siten, että sen pystysuoraan keskustasta osoittava vektori ei muutu. (Huomaa, että kulmat ovat muuttuneet oikeanpuoleisessa kuvassa.) Sininen vektori, rinnasta olkapäähän, on muuttanut suuntaa, mutta punainen, rinnasta leukaan on pysynyt samana. Punainen vektori on siten muunnoksen ominaisvektori, mutta sininen ei ole. Koska punaisen vektorin pituus ei ole muuttunut, sen ominaisarvo on yksi. Kaikki saman y-koordinaatin omaavat pystysuorat vektorit ovat myös ominaisvektoreita. Ne muodostavat kyseisen ominaisvektorin ominaisavaruuden.
Ominaisarvo, ominaisvektori ja ominaisavaruus ovat alun perin lineaarialgebran piirissä kehitettyjä toisiinsa verrattavia käsitteitä. Olkoon A annettu vektoriavaruuden V lineaarikuvaus. A:n ominaisvektori on vektori v, jonka suunta ei muutu kuvauksessa A. Kerrointa, jolla kuvavektori kutistuu tai kasvaa tässä kuvauksessa, sanotaan vektorin ominaisarvoksi. Usein kuvaus voidaan luonnehtia kokonaan ominaisarvojensa ja ominaisvektoreidensa avulla. Ominaisavaruus on joukko ominaisvektoreita joilla on sama ominaisarvo.
Matriisin ominaisarvojen summaa kutsutaan matriisin jäljeksi (trace). Ominaisarvojen tulo vastaa matriisin determinanttia.
Nämä käsitteet ovat merkittävässä roolissa useilla puhtaan ja sovelletun matematiikan osa-alueilla, kuten lineaarialgebrassa, funktionaalianalyysissä ja jopa useissa epälineaarisissa tilanteissa.