stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eastern Airways
Tausta

Yhtiö aloitti toimintansa joulukuussa 1997 reittilennoilla Aberdeenin ja Humbersiden välillä. Helmikuussa 1999 yhtiö osti manchesterilaisen Air Kilroe -lentoyhtiön. Eastern Airwaysille siirrettiin 30. maaliskuuta 2003 alkaen British Airways CitiExpressin reittejä ja BAe Jetstream 41 -koneita.
Eastern Airways on liikennöinyt 24. huhtikuuta 2006 alkaen Cardiffin ja Newcastlen välistä reittiä sen jälkeen, kun Air Wales päätti keskeyttää reittilentonsa 23. huhtikuuta alkaen. Eastern Airways hankki henkilöstön ja yhden Jetstream 41 -koneen liikennöimään tätä reittiä sekä lentoja Brysseliin. Reitti Brysseliin lakkautettiin muutamassa kuukaudessa, kun matkustajamäärä jäi vähäiseksi. Lontoon City Airportin ja Newcastlen välinen reitti on myös lakkautettu, mikä johtui kohonneista Lontoon laskeutumismaksuista. Myöhemmin yhtiö avasi reitin Durham Tees Valleyn ja Brysselin välillä. 13. elokuuta alkaen yhtiö on liikennöinyt Saab 2000 -koneella Aberdeenin ja Norjan Stavangerin välillä kahdesti päivässä. Stavangerin reitillä Eastern Airwaysin kanssa kilpailee norjalainen Widerøe-lentoyhtiö.
Euroopan alueellisten lentoyhtiöiden liitto palkitsi Eastern Airwaysin vuoden parhaana lentoyhtiönä kaudella 2006/07 sekä toiseksi parhaana kausina 2003/04 ja 2004/05.
Yhtiö on hankkinut Yhdysvalloista Jetstream 41 -simulaattorin, jota muutkin lentoyhtiöt käyttävät koulutukseen. Heinäkuussa 2007 Eastern Airwaysin kerrottiin hankkivan kaksi tai useampia Saab 2000 -koneita käytettyinä Stavangerin reitille ja tilauslennoille. Noin 50-paikkaisten koneiden tilauslentoihin kohdistuu kasvavasti kysyntää, johon merkittävä osa Eastern Airwaysin toiminnasta kohdentuu.
Eastern Airways avasi 5. tammikuuta 2014 kahdesti päivässä liikennöidyn reitin Lorientin ja Lyonin välille.
Laivasto

Heinäkuussa 2015:
17 BAe Jetstream 41
2 Embraer ERJ 145
9 Saab 2000
Ex tuarum

Kirjeen laatinut Paavi Innocentius III kuvattuna noin vuonna 1219.
Ex tuarum -nimellä tunnetaan 30. lokakuuta 1209 päivätty, paavi Innocentius III:n Lundin arkkipiispa Anders Sunesenille lähettämä Suomea koskeva bulla. Latinankielinen paavin kirje on vanhimpia säilyneitä asiakirjoja, joissa kerrotaan kirkon asemasta Suomessa.
Ex tuarumissa puhutaan kahdesta nimettömäksi jäävästä Suomen piispasta, joista ensimmäisen mainitaan kuolleen lähetystyössä ja toisen nimittämiseen paavi myönsi luvan tämän aviottomasta syntyperästä huolimatta. On esitetty erilaisia tulkintoja siitä, olisivatko nämä piispat saattaneet olla 1500-luvulla laaditussa Suomen piispainkronikassa mainitut Rodolphus ja Folkvinus.
Kirjeen sisältö

30.10.1209 Lateraani
Paavi Innocentius III Lundin arkkipiispalle.
Lundin arkkipiispalle.
Sinun kirjeesi sisällöstä saimme tietää, että muuan maa, jonka nimi on Suomi, on äskettäin muutamien ylhäisten huolenpidon avulla valkeuden Isän toimesta, jolta kaikkinainen hyvä anti ja täydellinen lahja tulee, kääntynyt kristinuskoon, jossa se kuten Jeesus-poikanen varttuu viisaudessaan ja iässä, mutta että sen maan piispalle, sen jälkeen kun hän levitettyään katolista uskoa oli siellä laillisesti päättänyt juoksunsa ja hänet oli kutsuttu vastaanottamaan taivaallista voittopalkintoa, ei tähän mennessä ole asetettu seuraajaa. Sillä kun uuden istutuksen ja sen seudun ihmisten uppiniskaisuuden ja myös epäsuotuisan ilmaston takia sinne valitun ei katsota olevan kunniapaikalla vaan marttyyriudelle alttiina, tuskin kukaan haluaa sen istuimen haltijaksi, paitsi sellainen, joka jumalansanan sytyttämänä tahtoo Kristuksen nimen tähden kestää kidutuksia. Mutta kun muuan mies, tavoiltaan hyvä, niin kuin vakuutat, ja iältään kypsä sekä tiedon ja hyveiden seppelöimä, on jumalansanan tähden, jota hän on tuolle kansalle jonkin aikaa saarnannut ja kestänyt heidän taholtaan kärsimystä ja kurituksia, kutsuttu tuon kirkon paimeneksi, jotta sitä siten johtaisi mies, joka haluaa virkaan, mikä tuottaa enemmän marttyyriutta kuin kunniaa, sinä et ole tahtonut antaa hänelle vihkimuksen lahjaa ilman meidän lupaamme, koska hän ei ole syntynyt laillisesti avioliitosta. Kun siis ankara pakko käskee ja ilmeinen hyöty sitä vaatii, olet nöyrästi anonut meiltä, että suvaitsisimme myöntää hänelle armahtavaisesti erivapauden. Me siis määräämme sinun pyyntöjesi taivuttamina apostolisella kirjeellä, että jos näin on, sinä meidän nimissämme myönnät hänelle erivapauden, teroittaen hänelle, että hänen tulee, niin kuin hän on alkanutkin, opettaa tätä uutta istutusta niin sanalla kuin esimerkillä ja ahkerasti pyrkiä edelleen juurimaan pakanuuden erheytystä ja laajentamaan kristillisen uskonnon rajoja. Sillä vaikka kaikki hyveet vievät voittopalkintoon, vain kestävyys kruunataan.
Annettu Lateraanissa 30. lokakuuta paaviutemme kahdentenatoista vuonna.
Ebeneser-säätiö

Wivi Lönnin piirtämä Ebeneser-talo valmistumassa vuoden 1908 alussa.
Ebeneser-säätiö tukee varhaiskasvatusta ja vanhemmuutta Suomessa sekä vaalii
lastentarhatyön kulttuurihistoriallista merkitystä. Säätiö tukee ja edistää varhaiskasvatuksen tutkimusta ja koulutusta kristillisessä hengessä sekä osallistuu yleiseen kasvatustoimintaan. Säätiö ylläpitää lastentarhamuseota sekä järjestää museopedagogista toimintaa.
Säätiö toimii Ebeneser-talossa Helsingin Sörnäisissä, jonka suunnitteli arkkitehti Wivi Lönn (1908). Talo on suojelukohde.
Historiaa

Säätiö syntyi Hanna Rothmanin ja Elisabeth Alanderin aloitteesta, ja sen pohjana on heidän vuonna 1890 perustamansa lastentarha. 1950-luvun lopulla säätiö piti lastentarhan ohella vuodesta 1919 alkaen Helsingissä ”lastenseimeä” ja koululaisten ”päiväkotia” sekä suomen- ja ruotsinkielistä lastentarhanopettajatarseminaaria Helsingin lisäksi myös Tampereella ja Jyväskylässä. Lisäksi säätiö julkaisi varhaiskasvatusalan kirjallisuutta. Seminaarien pääsyvaatimuksina olivat keskikoulututkinto ja lastentarhaharjoittelu sekä toivomuksina hyvä lauluääni ja soittotaito.
Säätiö oli yli 50 vuoden ajan ainoa sekä suomen- että ruotsinkielisiä lastentarhanopettajia kouluttava organisaatio Suomessa. Suurimmillaan Ebeneser koulutti samaan aikaan 300 lastentarhanopettajaopiskelijaa ja hoiti 320 lasta.
Eliel Sjöström

Wiktor Eliel Sjöström  (9. helmikuuta 1889 Finström – 15. lokakuuta 1950) oli suomalainen maanviljelijä ja ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Sjöströmin vanhemmat olivat maanviljelijä Johan Wiktor Sjöström ja Ulrika Amalia Eriksdotter.
Teoksia

Obedd : roman.         Bro, Åbo 1945
Elektroluminesenssinäyttö

Elektroluminesenssinäyttö HP Integral PC -tietokoneessa vuodelta 1985
Elektroluminesenssinäyttö tai EL-näyttö tai ELD (Electroluminescent Display) on litteä näyttö, jossa käytetään hyödyksi elektroluminesenssi-ilmiötä valon muodostamiseksi. Valo saadaan muodostumaan viemällä sähkövirta materiaaliin, joka sen voimasta alkaa emittoida valoa.
Elekroluminesessi-ilmiön piikarbidissa havaitsi ensimmäisenä Kapteeni Joseph Round vuonna 1907, mutta elektroluminesenssinäyttöjen kaupallinen valmistus alkoi vasta 1980-luvulla. EL-näyttöjä käytetään esimerkiksi sairaalalaitteissa, liikkuvissa työkoneissa ja autoissa, joissa näytöiltä vaaditaan erityistä ympäristön olosuhteiden kestoa. EL-näyttöjä käytetään myös nestekidenäyttöjen taustavalona. Suomessa Lohja Elektroniikka kehitti 80-luvulla ALD-tekniikkaa EL-näyttöjen valmistukseen. Espoon tehdas myytiin vuonna 1990 Amerikkalaiselle Planar Systems Inc:lle. Vuonna 2012 suomalainen Beneq Oy osti Planar Systemsin elektroluminesenssiliiketoiminnan ja jatkaa El-näyttöjen valmistusta Espoon tehtaassa Lumineq-tuotemerkillä.
Toiminta

EL-näytön etuna on sen kohtuullisen yksinkertainen rakenne. EL-näyttöjä tehdään lasille ohutkalvon kasvatustekniikalla. Ensin lasille tehdään läpinäkyvä johderivistö. Läpinäkyvän johteen täytyy olla näytön katselusuunnassa. Tämän jälkeen tulee eristekerros ja sen jälkeen hohdemateriaalikerros, jonka päälle jälleen uusi eristekerros ja lopuksi vielä johdinrivistö, mutta nyt ristikkäiseen suuntaan kuin ensimmäinen johderivistö. Tuomalla yhdelle alimmalle johteelle ja yhdelle ylimmälle johteelle jännite (noin 150 V) saadaan näiden johteiden risteyskohdassa hohdemateriaali eli näytön yksi pikseli loistamaan. Ohjaamalla pikselien sytyttämistä tietokoneella saadaan muodostettua kuva.
Valo syntyy sähkökentän kiihdyttämän elektronin törmätessä ns. aktivaattoriatomiin, joita on seostettu sopiva määrä fosforikerrokseen. Eniten käytetyssä sinkkisulfidifosforissa (ZnS) tehokkain aktivaattori on mangaani (Mn), jota lisätään sinkkisulfidiin muutama atomiprosentti. Mangaanin emittoima valo on keltaista ja siitä saadaan suodattamalla vihreä ja punainen väri.
EL-näyttöjen ominaisuuksista

Eri hohdemateriaaleilla saadaan aikaan eri värejä. Värinäytön toteutuksen kannalta ongelmaksi on muodostunut se, että riittävän kirkasta sinistä hohdemateriaalia ei ole löydetty. Tämän vuoksi useimmat EL-näytöt ovat yksivärisiä ja useimmin keltaisia. Vaikka nestekidenäyttöön verrattuna EL-näyttö olisi hyvin yksinkertainen, niin juuri värien puute on estänyt tekniikan leviämisen. EL-näyttö kuluttaa suhteellisen paljon virtaa, mutta on toisaalta hyvin kirkas. EL-näyttö toimii myös hyvin alhaisissa lämpötiloissa.
Aiheesta muualla

Sivu EL-näytöistä (Arkistoitu – Internet Archive)
Antti Rinnevuori

Antti Rinnevuori on suomalainen pesäpalloilija. Rinnevuori edustaa Superpesiksessä pelaavaa Siilinjärven Pesistä. Hän on pelannut Superpesistä myös Kankaanpään Mailassa ja Sotkamon Jymyssä. Rinnevuori on pelannut 89 Superpesiksen runkosarjaottelua. Näissä hän on lyönyt kaksi kunnaria ja kuusi tavallista juoksua, tuonut 41 juoksua ja kerännyt 291 kärkilyöntiä. Rinnevuori on pelannut neljä Superpesiksen ylempää pudotuspeliottelua. Näissä hän on tuonut kaksi juoksua ja kerännyt seitsemän kärkilyöntiä. Rinnevuori on pelannut kuusi Superpesiksen alempaa pudotuspeliottelua. Näissä hän on lyönyt kaksi tavallista juoksua, tuonut kuusi juoksua ja kerännyt 22 kärkilyöntiä. Lisäksi hän on pelannut 13 Superpesiksen karsintasarjan ottelua. Näissä hän on lyönyt yhden kunnarin ja yhden tavallisen juoksun, tuonut seitsemän juoksua ja kerännyt 33 kärkilyöntiä. Rinnevuori on pelannut Ykköspesistä Puijon Pesiksessä ja Haapajärven Pesä-Kiiloissa. Puijon Pesiksessä pelatessaan Rinnevuori toimi joukkueen kapteenina. Ulkopelissä hän pelaa kopparina.
Alphonse Renier

| Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Belgia.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Belgia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 1900 | joukkuekilpailu |  |
Alphonse Renier oli belgialainen jalkapalloilija. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä pronssia saaneeseen joukkueeseen.
Espartoheinät

| Espartoheinät |
| --- | --- |
 Espartoheinä (Lygeum spartum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Pooideae
Tribus::  Lygeeae
Suku::  Espartoheinät Lygeum  Loefl. ex L.
Katso myös
   Espartoheinät Wikispeciesissä   Espartoheinät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Espartoheinät (Lygeum) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluva pieni kasvisuku. Sukuun kuuluu nykyisin vain yksi laji: espartoheinä (Lygeum spartum). Sukuun on aikojen kuluessa kuvattu useita muitakin lajeja, mutta nykyisin niiden tulkitaan olevan samaa lajia kuin espartoheinä (Lygeum spartum) ja nimiltään täten sen synonyymejä.
Aiheesta muualla

Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Espartoheinät (Lygeum)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Lygeum (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Lygeum (englanniksi)
Flora of Pakistan: Lygeum (englanniksi)
Alphonse U Than Aung

Alphonse U Than Aung (1. elokuuta 1933 – 2. marraskuuta 2004) oli myanmarilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Mandalayn arkkihiippakuntaan 18. tammikuuta 1959 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Horrean titulaaripiispaksi 28. huhtikuuta 1975. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Edward Idris Cassidy, jota avustivat Aloysius Moses U Ba Khim ja Gabriel Thohey Mahn-Gaby.
U Than Aung sai 25. syyskuuta 1978 nimityksen Mandalayn arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes erosi tehtävistään 3. huhtikuuta 2002. Eroamispäivänään hän sai vielä nimityksen Chusiran titulaariarkkipiispaksi.
Alphonse Massamba-Débat

| Alphonse Massamba-Débat |
| --- | --- |
 Alphonse Massamba-Débat vuonna 1968.
Kongon tasavallan valtionpäämies
 1963–1968  
Edeltäjä:  Fulbert Youlou
Seuraaja:  Marien Ngouabi
Henkilötiedot
Syntynyt: 1921 Nkolo, Ranskan päiväntasaajan Afrikka
Kuollut: 1977 Brazzaville
Alphonse Massamba-Débat (1921 – 25. maaliskuuta 1977 Brazzaville) oli vallankaappausjohtaja ja Kongon tasavallan presidentti vuosina 1963–1968.
Massamba-Débatista tuli Kongon pääministeri ja valtionpäämies 16. elokuuta 1963 johdettuaan edellisenä päivänä vasemmistolaista vallankaappausta, joka syöksi antikommunistisen presidentin Fulbert Youloun vallasta ja korvasi presidentin viran väliaikaisesti Kansallisen vallankumousneuvoston puheenjohtajan viralla. Massamba-Débatista tuli virallisesti presidentti 19. joulukuuta 1963 ja hän nimitti Pascal Lissouban uudeksi pääministeriksi.
Massamba-Débat siirsi maan poliittista linjaa selvästi vasemmalle. Hänen perustamastaan puolueesta Mouvement National de la Révolution (MNR) tuli ainoa sallittu puolue. Maa hankki apua Kiinalta ja Neuvostoliitolta, ja kansainvälisillä foorumeilla se äänesti samaan suuntaan muiden afrikkalaisten vasemmistomaiden kanssa. Se tuki myös naapurimaiden vasemmistolaisia sissiliikkeitä.
Äärivasemmistolainen kapteeni Marien Ngouabi kaappasi vallan Massamba-Débatilta 4. syyskuuta 1968 ja pakotti hänet jättämään julkisen elämän. Ngouabista tuli valtionpäämies ja Kongosta tuli kansantasavalta. Kun Ngouabi murhattiin vuonna 1977, Massamba-Débatin väitettiin osallistuneen murhan suunnitteluun, vaikka on luultavaa, että hän ei tiennyt murhasta etukäteen. Hänet vangittiin, tuomittiin kuolemaan ja teloitettiin 25. maaliskuuta 1977. Hänen maineensa palautettiin 1991.
Esparsetti

| Esparsetti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Esparsetit Onobrychis
Laji::  viciifolia
Kaksiosainen nimi
 Onobrychis viciifolia  Scop. 
Katso myös
   Esparsetti Wikispeciesissä   Esparsetti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rehuesparsetti eli esparsetti (Onobrychis viciifolia) on hernekasveihin kuuluva monivuotinen laji, jota esiintyy Keski-Euroopassa. Sen koheneva varsi on ruohomainen. Lehdissä on 8–12 paria parilehdyköitä ja päätölehdykkä. Kukinto on runsaskukkainen perällinen tähkä. Teriö on yli senttimetrin pitkä, punainen ja tummasuoninen.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Rehuesparsetti – Onobrychis viciifolia
Kasviatlas 2021: Rehuesparsetti (Onobrychis viciifolia) Suomessa.
Alphonse Lacroix

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten jääkiekko | Maa:   Yhdysvallat> Miesten jääkiekko |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Chamonix 1924 | Jääkiekko |  |
Alphonse Albert Lacroix (21. lokakuuta 1897 – 12. huhtikuuta 1973) oli yhdysvaltalainen jääkiekkomaalivahti ja olympiamitalisti.
Lacroix edusti Yhdysvaltojen maajoukkuetta vuoden 1924 talviolympialaisissa, jossa maa sijoittui hopealle. Hän torjui turnauksen kaikissa viidessä ottelussa.
Lacroix pelasi kaudella 1925-1926 viisi NHL-ottelua Montreal Canadiensin joukkueessa.
Downin oireyhtymä

Down-poika äitinsä hartioilla
Downin oireyhtymä tai Downin syndrooma on koostava nimitys trisomia 21 -nimisen kromosomihäiriön aiheuttamille piirteille. Siihen kuuluu joukko suurempia ja pienempiä selkeästi tunnistettavia rakenteellisia tunnusmerkkejä, kuten pienempi fyysinen koko ja tiettyjä tunnistettavia kasvonpiirteitä. Myös tavallista heikommat älylliset kyvyt kuuluvat Downin syndroomaan, mutta niiden taso vaihtelee paljon ja jotkut Down-ihmiset ovat lähes normaalilla älykkyystasolla.
Oireyhtymä on nimetty vuonna 1866 sen kuvanneen brittiläisen lääkärin John Langdon Downin mukaan. Hän oivalsi ensimmäisenä joitakin heikkolahjaisia potilaita yhdistävät fyysiset piirteet ja kuvasi ne. Hän antoi oireyhtymälle nimeksi mongolismi. Vuonna 1959 ranskalainen lastenlääkäri ja perinnöllisyystieteilijä Jérôme Lejeune tunnisti sen aiheuttajaksi kromosomin 21 trisomian. Ensimmäinen suositus oireyhtymän nykyisestä nimestä annettiin vuonna 1961 Isossa-Britanniassa.
Downin oireyhtymää esiintyy suurin piirtein saman verran kaikkialla maailmassa: yhdellä 650–1 100 elävänä syntyneestä lapsesta. Suomessa Downin syndrooma havaitaan arviolta yhdellä 800:sta tai 1 000:sta syntyvästä lapsesta tai noin 26 / 10 000 raskautta. Vuosittain heitä syntyy Suomessa keskimäärin noin 76.  Äidin korkealla iällä (yli 40 vuotta) raskauden aikana on voimakas yhteys oireyhtymään, mutta vaihteluun lienee muitakin syitä.
Down-vauva tunnistetaan raskauden aikana lapsivesitutkimuksen avulla tai syntymän jälkeen fyysisten tunnusmerkkien perusteella. Lopullinen tunnistus tehdään verikokeen avulla. Lapsen kasvaessa todetaan usein viivästymiä kaikkien kehitysalueiden suhteen, usein myös vähäisiä tai keskiasteisia kehityshäiriöitä. Ne haittaavat esimerkiksi oppimista, liikkumista ja kielellisiä kykyjä sekä kykyä huolehtia itsestään, asua itsenäisesti tai olla taloudellisesti riippumaton. Pienellä osalla todetaan vakavaa tai syvää henkistä jälkeenjääneisyyttä.
Oireet

Useimmilla Down-ihmisillä on lievä kehitysvamma (älykkyysosamäärä 50–70) tai keskivaikea kehitysvamma (älykkyysosamäärä 35–50), mutta mosaiikkiperimän eli kahden eriperimäisen solutyypin omaavilla älykkyysosamäärät ovat yleensä 10–30 pistettä korkeammat.
Downin oireyhtymään liittyy lukuisia immuunipuolustusjärjestelmän poikkeavuuksia, jotka ilmenevät autovasta-aineiden kasvaneena esiintyvyytenä,  lisääntyneenä bakteeri- ja virusinfektioherkkyytenä sekä leukemian suurentuneena ilmaantuvuutena.
Rakenteellisia tunnusmerkkejä

Downin oireyhtymään liittyy usein myös ulkoisia tunnusmerkkejä, vaikka yhtäkään niistä ei tavata kaikilla. Monet yleiset Down-piirteet esiintyvät myös tavanomaisen perimän omaavassa väestössä. Tällaisia ovat muun muassa nelisormipoimu (kämmenen poikki kulkeva yhtenäinen vako), silmän sisänurkkaa peittävän luomipoimun eli epikantuksen aiheuttamat mantelin muotoiset silmät, ylös vinoon suuntautunut ylä- ja alaluomen välinen rako (rima palpebrarum), lyhyemmät raajat, heikko lihasjänteys (hypotonus), tavallista suurempi isovarpaan ja sitä seuraavan varpaan väli ja esiin työntyvä (paksu) kieli.
Näiden lisäksi down-ihmisillä voi olla edellisten lisäksi yksi tai useampi seuraavista piirteistä: leveä pää ja hyvin pyöreät kasvot, matala nenänselkä, lyhyt kaula, valkeita pilkkuja iiriksessä, liiallista nivelten löysyyttä, mukaan lukien kannattaja-kiertonikamanivelen epävakaus, synnynnäisiä sydänvikoja ja ulnussilmukoita (ts. kyynärluun suuntaan aukeavia silmukoita) sormenjäljissä.
Genetiikka

Ihmisen solussa on tavallisesti 46 kromosomia, mutta Downin oireyhtymässä lukumäärä on 47. Downin oireyhtymistä 95 prosenttia johtuu kromosomin 21 trisomiasta, joka syntyy meioosin aikana. Tällöin karyotyyppi on miehellä 47,XY+21 ja naisella 47,XX+21. Neljä prosenttia syndroomista johtuu kromosomin 21 ja kromosomin 13, 14 tai 15 translokaatiosta. Yhdellä prosentilla Downin oireyhtymää sairastavista ihmisistä on kyse mosaikismista, joka syntyy vasta alkion jo kehittyessä. Mosaikismi johtaa siihen, että osassa ihmisen soluissa on trisomiaa ja osassa ei. Heillä saattaa olla muutamia tai kaikkia Downin oireyhtymään liittyviä oireita ja piirteitä.
Esiintyvyys

Syntyvillä lapsilla havaituista trisomioista Downin oireyhtymä on yleisin. Trisomia 16 on vielä yleisempi, mutta se johtaa tavallisesti keskenmenoon. Down-raskauksista keskenmenoon päättyy arviolta 85 prosenttia. Merkittävin Downin oireyhtymän riskitekijä on äidin ikä, mutta osassa tapauksista vaikuttaa myös perimä. Ennustettu riski 20-vuotiaana on 1:1500, 25-vuotiaana 1:1300, 30-vuotiaana 1:1000, 35-vuotiaana 1:350, 40-vuotiaana 1:85, 45-vuotiaana 1:35 ja 50-vuotiaana 1:25. Suomessa Down-tapauksista puolet todetaan raskauden aikana. Tällöin raskaus voidaan keskeyttää pyynnöstä. Koska synnyttäjien keski-ikä on noussut viime vuosikymmeninä, on myös Downin oireyhtymä yleistynyt. Perimän vaikutus on vähäinen, alle kaksi prosenttia.
Down-raskauksien esiintyvyys synnytysikäisillä naisilla iän mukaan, Englanti ja Wales 1990–1998:
| Ikä | Syntyneet | Down- kesk>  | Down- synn>  | Osuus | Esiin- tyvyys | Riski |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 15 | 10 710 | 0 | 4 | 0,04 % | 1:2678 | 0,6 × |
| 16 | 36 962 | 5 | 13 | 0,05 % | 1:2054 | 0,7 × |
| 17–18 | 207 584 | 19 | 97 | 0,06 % | 1:1790 | 0,8 × |
| 19–25 | 1 830 856 | 231 | 1 005 | 0,07 % | 1:1481 | 1,0 × |
| 26–27 | 819 606 | 145 | 512 | 0,08 % | 1:1248 | 1,2 × |
| 28 | 427 195 | 111 | 260 | 0,09 % | 1:1152 | 1,3 × |
| 29 | 421 456 | 112 | 304 | 0,10 % | 1:1013 | 1,5 × |
| 30 | 401 356 | 100 | 309 | 0,10 % | 1:982 | 1,5 × |
| 31 | 362 512 | 149 | 290 | 0,12 % | 1:826 | 1,8 × |
| 32 | 319 277 | 159 | 302 | 0,14 % | 1:693 | 2,1 × |
| 33 | 269 974 | 181 | 292 | 0,18 % | 1:571 | 2,6 × |
| 34 | 225 050 | 227 | 319 | 0,24 % | 1:413 | 3,6 × |
| 35 | 181 787 | 276 | 299 | 0,32 % | 1:317 | 4,7 × |
| 36 | 143 249 | 335 | 273 | 0,42 % | 1:236 | 6,3 × |
| 37 | 108 798 | 390 | 226 | 0,56 % | 1:177 | 8,4 × |
| 38 | 80 177 | 380 | 190 | 0,71 % | 1:141 | 10,5 × |
| 39 | 58 687 | 404 | 197 | 1,02 % | 1:98 | 15,1 × |
| 40 | 39 828 | 408 | 156 | 1,40 % | 1:71 | 20,8 × |
| 41 | 26 054 | 323 | 124 | 1,69 % | 1:59 | 25,1 × |
| 42 | 15 984 | 264 | 98 | 2,23 % | 1:45 | 33,0 × |
| 43 | 9 221 | 210 | 83 | 3,11 % | 1:32 | 46,0 × |
| 44 | 4 945 | 102 | 49 | 2,99 % | 1:33 | 44,3 × |
| 15–44 | 6 001 268 | 4 531 | 5 402 | 0,17 % | 1:605 |  |
Seulonnat

On mahdollista saada selville, onko kehittyvällä sikiöllä Downin syndrooma, ja keskeyttää tämän vuoksi raskaus. Sikiön kromosomimuutosten seulonta perustuu äidin verikokeeseen ja niskapoimu-ultraäänitutkimukseen ensimmäisen raskauskolmanneksen lopulla eli noin 12. raskausviikolla. Mikäli synnyttäjän riski on kohonnut, hän saa halutessaan lapsivesi- tai istukkatutkimuksen, jonka avulla lopullinen diagnoosi tehdään. Tieto down-sikiöstä saadaan keskimäärin 16.–18. raskausviikolla. Suomessa on vuosina 1993–2009 ollut noin 2 600 down-raskautta, joista on keskeytetty noin 50 prosenttia.