stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andorra la Vella
Politiikka

Andorra la Vellan kunta jakautuu Andorra la Vellan, La Comellan, La Marginedan ja Santa Coloman kyliin. Kunnassa toimii oma 12-paikkainen paikallishallinto (Comú), jonka johdossa toimii pormestari. Comúlla on suhteellisen laajat valtaoikeudet luonnonvarojen käytön päättämisestä aluesuunnitteluun ja julkisten palveluiden järjestämiseen. Hallinnon jäsenet valitaan neljän vuoden välein vaaleilla, ja eniten ääniä saanut puolue saa puolet paikoista. Loput paikat jaetaan saatujen äänien mukaan eniten ääniä saanut puolue mukaan lukien. Suurimmalla puolueella on näin ollen aina enemmistö hallinnossa. Andorra la Vella on Andorran politiikan keskus, ja siellä sijaitsevat sen parlamenttitalo ja muut hallintorakennukset.
Andorra la Vellaa pidetään yhtenä maailman turvallisimmista kaupungeista. Rikokset, mukaan lukien taskuvarkaudet, ovat erittäin harvinaisia.
Talous

Turismi on Andorra la Vellan pääasiallinen tulonlähde. Ostosmatkailu on kaupungille taloudellisesti tärkeää sen verovapaan aseman ansiosta. Kaupunkiin tuodaan hyödykkeitä muualta Euroopasta sekä Aasiasta. Kaupungin läheisyydessä on useita talviurheilukeskuksia, jotka lisäävät osaltaan turismia. Kaupungissa on modernia matkailuinfrastruktuuria, kuten ravintoloita ja hotelleja. Siellä sijaitsee suurin osa maan palveluista, kuten terveyspalvelut ja instituutiot. Kaupungissa toimii Andorran veroparatiisiaseman johdosta viisi pankkia, joiden taloudellinen merkitys on merkittävä. Andorra la Vellassa on myös jonkin verran huonekalutuotantoa.
Talous > Liikenne

Andorra la Vellassa ei ole rautatieasemaa, ja lähimmät lentokentät sijaitsevat Ranskassa Toulousessa ja Perpignanissa sekä Espanjassa Barcelonassa, Gironassa ja Lleidassa. Jokaisen viiden kaupungin lentokentät ovat noin 2–3 tunnin automatkan päässä Andorra la Vellasta. Kaupungista on linja-autoyhteydet esimerkiksi Barcelonaan ja Toulouseen. Lisäksi linja-autolla pääsee kahdessa tunnissa ranskalaiselle L’Hospitaletin asemalle, josta pääsee junalla Toulouseen ja Pariisiin. Myös maan sisäisesti kulkee useita linjoja: Andorra la Vellasta on linja-autoyhteydet esimerkiksi Encampiin, Soldeuun ja Ordinoon. Kaupungista on maantieyhteydet sekä Ranskaan että Espanjaan. Päätie CG-1 kulkee kaupungista Sant Julià de Lòrian kautta lounaaseen Espanjan rajalle, CG-2 Encampin ja Canillon kautta mutkitellen itään Ranskan rajalle ja CG-3 pohjoiseen Ordinon ja El Serratin kautta lähelle Ranskan rajaa. Kaupungissa on myös helikopteritoimintaa.
Väestö

Andorra la Vellan kaupungissa oli 19 829 asukasta vuoden 2018 arvioiden mukaan. Kaupungin väkiluku on ollut kasvussa 2000-luvulla: Vuonna 2001 asukasluku oli alle 18 200. Koko kaupunkialueen asukasluku Escaldes-Engordany mukaan lukien on puolestaan yli 40 000. Ne muodostavat yhdessä Andorran suurimman kaupunkialueen. Väestöstä 43 prosenttia on espanjalaisia, 33 prosenttia andorralaisia, 11 prosenttia portugalilaisia, 7 prosenttia ranskalaisia ja 6 prosenttia muita. Yleisimmin puhutut kielet ovat katalaani, espanja, ranska ja portugali, ja suurin osa kaupungin väestöstä on katolisia.
Väestö > Koulutus

Andorra la Vellassa toimii useita julkisia peruskouluja ja toisen asteen oppilaitoksia. Andorrassa on kolme eri koulutusjärjestelmää: andorralainen, ranskalainen ja espanjalainen, ja jokainen näistä on saatavilla kaupungissa. Julkisten koulujen lisäksi Andorra la Vellassa toimii yksi englanninkielinen yksityinen koulu. Kaupungissa ei ole yliopistoa.
Kulttuuri ja nähtävyydet

Andorra la Vella on andorralaisen kulttuurin keskus, ja siellä järjestetään vuosittain useita kulttuuritapahtumia. Kaupungissa julkaistaan kolmea päivittäistä sanomalehteä.
Andorra la Vellassa on säilynyt useita romaanisen tyylin aikaisia kirkkoja sekä monumentteja. Kaupungin tunnetuimpiin nähtävyyksiin kuuluu Andorran entinen parlamenttitalo Casa de la Vall, joka rakennettiin vuonna 1580, ja toimi maan parlamenttitalona vuosina 1702–2011. Kaupungissa sijaitsee myös linnamainen Seth Panis, jossa säilytettiin maan tärkeimpiä asiakirjoja. Muita tunnettuja nähtävyyksiä ovat alkujaan 800-luvulla rakennettu Santa Coloman kirkko, kansallinen automuseo ja vanhakaupunki (Barri Antic).
Kaupungissa ja sen ympäristössä on runsaasti puistoja ja kävelyreittejä. Unescon maailmanperintökohde Madriu-Claror-Perafitan laakso sijaitsee osittain Andorra la Vellan kunnan alueella.
Kaupungissa sijaitsee kaksi stadionia, Estadi Nacional ja Estadi Comunal d'Andorra la Vella, joilla pelataan esimerkiksi Andorran jalkapallomaajoukkueen ja Andorran jalkapallon pääsarjatason otteluita. Vuonna 1942 perustettu Andorra la Vellan jalkapallojoukkue FC Andorra pelaa Espanjan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla.
Andorra la Vella haki vuoden 2010 talviolympialaisia, mutta ei tullut valituksi.
Ystävyyskaupungit

Andorra la Vellan ystävyyskaupunkeja ovat:
Valls, Espanja
Sant Pol de Mar, Espanja
Foix, Ranska
San Carlos de Bariloche, Argentiina
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andorra la Vella Wikimedia Commonsissa
Andorran kunnat
Andorra la Vella
Canillo
Encamp
Escaldes-Engordany
La Massana
Ordino
Sant Julià de Lòria
Näkymää Andorra la Vellasta
Andorra la Vellan kunnan sijainti Andorrassa
Andorra la Vellan pääkatu
Casa de la Vall
Asikkalan Raikas

| Asikkalan Raikas |
| --- | --- |

Perustettu:  1900
Entiset nimet:  Asikkalan Urheiluliitto
Paikkakunta:   Asikkala, Suomi
Lajit:  • Suunnistus  • Koripallo  • Lentopallo  • Yleisurheilu
Mestaruudet:  mm. Jukolan viestin voitto vuosina 1955, 1959, 1967 ja 1968
Asikkalan Raikas on suomalainen urheiluseura. Seura perustettiin vuonna 1900 nimellä Asikkalan Urheiluliitto. Vuonna 1910 nimi muutettiin nykyiseen muotoon.
Minna Kauppi
1900-luvun alkupuolella Asikkalan juoksijat olivat hyvää kansallista tasoa. 1930-luvulla murtomaahiihto oli voimissaan. Sotien jälkeen Raikas osallistui Suomen Suurkisoihin 1946 ja urheilutoiminta oli selvästi piristymässä.
Lahden piirin suunnistusharrastus alkoi Asikkalassa ja vuonna 1947 piirin nuorin seura Vesivehmaan Vire järjesti piirin suunnistusmestaruuskilpailut. Asikkalan Raikkaan suunnistusjaosto perustettiin vuonna 1949. Suunnistus on laji, joka toi Asikkalan Raikkaan seurana suuren yleisön tietoisuuteen. Raikas on voittanut Jukolan viestin 1955, 1959, 1967 ja 1968. Minna Kauppi on Raikkaan kasvatteja ja edusti seuraa vuoteen 2014 ja hänen johdollaan naisten joukkue voitti Suomen mestaruuden viestistä vuonna 2006 sekä Venlojen viestin vuonna 2007.
Asikkalan Raikas on aina ollut yleisseura. Edellä mainittujen lajien lisäksi alkoi lentopallotoiminta 1960-luvulla. Koripallojaosto sai alkunsa 1980-luvulla. Erittäin aktiivinen kausi seuran historiassa sattui 1980- ja 1990-luvuille. 1980-luvun alussa nuoret mieshiihtäjät saivat SM-mitaleja viesteistä ja henkilökohtaisista kisoista. 1985 Asikkalan Raikkaan yleisurheilijat olivat viidensiä Suomen ikäkausitilastoissa. Yleensä kärjessä on suuria kaupunkiseuroja eikä pieniä maaseutuseuroja.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
Athinón

| Athinón Λεωφόρος Αθηνών |
| --- | --- |
 Athinón-valtakatua.
Maa:  Kreikka
Kaupunki:  Ateena
Tieluokka:  katu
Pituus:  10,9 km
Alkupiste:  Konstantinoupóleos (Metaxourgeío)
Päätepiste:  Schistoú Skaramágka (Chaïdári/Skaramagkás) (10,9 km)
Athinón (kreik. Λεωφόρος Αθηνών, Leofóros Athinón, ”Ateenan valtakatu”) on katu Ateenassa Kreikassa. Se on kaupungin valtaväyliä keskustasta luoteeseen päin. Aiemmin katu tunnettiin nimellä Kaválas (Λεωφόρος Καβάλας, Leofóros Kaválas, ”Kaválan valtakatu”), ja nimeä näkyy käytössä edelleen.
Athinón-valtakatu saa alkunsa Metaxourgeíosta Konstantinoupóleos-valtakadun risteyksestä. Se kulkee luoteeseen Chaïdáriin ja päättyy Skaramagkáksessa. Kadun pituus on noin 10,9 kilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Athinón Wikimedia Commonsissa
Ateenan merkittävimmät kadut ja tiet
| --- | --- |
Moottoritiet:   A1 (PATHE)  A6 (Attikí Odós) 
Valtakadut:   Alexándras  Andréa Syngroú  Athinón  Kifisías  Konstantinoupóleos  Mesogeíon  Vasiléos Konstantínou  Vasilíssis Amalías  Vasilíssis Ólgas  Vasilíssis Sofías  Vouliagménis 
Kadut:   Aiólou  Akadimías  Athinás  Dionysíou Areopagítou  Ermoú  Filellínon  Ierá Odós  Iródou Attikoú  Mitropóleos  Óthonos  Panepistimíou  Patisíon (28is Oktovríou)  Peiraiós (Panagí Tsaldári)  Sólonos  Stadíou  Tripódon  Vasiléos Georgíou A'  Voukourestíou
Athinás

| Athinás Οδός Αθηνάς |
| --- | --- |
 Athinás-katua.
Maa:  Kreikka
Kaupunki:  Ateena
Tieluokka:  katu
Pituus:  800 m
Alkupiste:  Ermoú
Päätepiste:  Omónoia (800 m)
Athinás (kreik. Οδός Αθηνάς, Odós Athinás, ”Athenen katu”) on katu Ateenan keskustassa Kreikassa. Se yhdistää Monastirákin Omónoiaan. Katu on nimettu Athene-jumalattaren mukaan.
Athinás-katu on vanhan Ateenan pääkatuja. Se sijaitsee kaupungin 1800-luvulla suunnitellun katukolmion (Ermoú, Stadíou, Panagí Tsaldári) keskellä, ja kulkee pohjois-eteläsuunnassa Monastiráki-aukiolta Ermoú-kadun risteyksestä Omónoia-aukiolle. Kadun pituus on noin 800 metriä. Athináksen tärkeimpiin poikkikatuihin kuuluvat Evripídou, Sofokléous ja Lykoúrgou -kadut. Kadun itäpuolella kulkee samansuuntainen Aiólou-katu.
Kadun varrella sijaitsevat muun muassa Ateenan kaupungintalo, Plateía Kotziá eli Kotziáksen aukio sekä Ateenan kunnallinen agora eli Varvákeios-agora (kauppahalli).
Athinás-katua.
Plateía Kotziá ja Ateenan kaupungintalo.
Ateenan kunnallinen agora eli kauppahalli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Athinás Wikimedia Commonsissa
Ateenan merkittävimmät kadut ja tiet
| --- | --- |
Moottoritiet:   A1 (PATHE)  A6 (Attikí Odós) 
Valtakadut:   Alexándras  Andréa Syngroú  Athinón  Kifisías  Konstantinoupóleos  Mesogeíon  Vasiléos Konstantínou  Vasilíssis Amalías  Vasilíssis Ólgas  Vasilíssis Sofías  Vouliagménis 
Kadut:   Aiólou  Akadimías  Athinás  Dionysíou Areopagítou  Ermoú  Filellínon  Ierá Odós  Iródou Attikoú  Mitropóleos  Óthonos  Panepistimíou  Patisíon (28is Oktovríou)  Peiraiós (Panagí Tsaldári)  Sólonos  Stadíou  Tripódon  Vasiléos Georgíou A'  Voukourestíou
Siuru

Siuru, 1917. Takana Peet Aren (vas.), Otto Krusten, edessä: istumassa Friedebert Tuglas (vas.), Arthur Adson, Marie Under, August Gailit, Johannes Semper (taaempi) ja Henrik Visnapuu.
Siuru oli vuonna 1917 perustettu virolainen kirjailijayhdistys. Se jatkoi Noor-Eestin estetismin ja individualismin linjoilla, mutta symbolismin tyyliainesten oheen tuli futurismia ja ekspressionismia. Yhdistyksen julkaisu Siuru-albumi ilmestyi 1917–1919. Yhdistys myös harjoitti kustannustoimintaa. Useat jäsenet suuntautuivat 1920-luvulla Tarapitaan. Siurun toiminta kesti vain muutaman vuoden, koska sen jäsenet olivat liian yksilöllisiä muodostaakseen kiinteää ryhmää.
Siurun jäseniä olivat runoilijoista Artur Adson, Johannes Semper, Marie Under, Henrik Visnapuu ja prosaisteista August Gailit ja Friedebert Tuglas.
Filai

| Filai> Φιλαί𓊪𓈀𓈇𓏤𓂋𓈎𓊖 |
| --- | --- |
 Filain Isiksen temppeli sen nykyisessä sijaintipaikassa Agilkian saarella.
Sijainti
 Filai
Koordinaatit:  24°1′15″N, 32°53′22″E
Valtio:  Egypti
Paikkakunta:  Assuan, Assuan
Historia
Tyyppi:  kaupunki, saari ja pyhäkköalue
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat Ptolemaiosten valtakunta Rooman valtakunta Bysantin valtakunta
Alue:  Ombites, Thebais, Egypti
Aiheesta muualla
  Filai Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Filai (m.kreik. Φιλαί, myös Φιλή, Filē; lat. Philae) eli Pa-ju-rek (egypt. 𓊪𓈀𓈇𓏤𓂋𓈎𓊖, Pꜣ-jw-rq; kopt. Ⲡⲓⲗⲁⲕ, Ⲡⲓⲗⲁⲕϩ, Ⲡⲉⲓⲗⲁⲕ) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä samannimisellä Niilin saarella (arab. أنس الوجود‎, Anas el-Wagud). Se sijaitsi Ylä-Egyptissä eli Thebaiksessa ja kuului Ombiteen nomokseen.
Filain saarella sijaitsi merkittävä temppelialue. Se siirrettiin läheiselle Agilkian saarelle, kun Assuanin toinen pato oli rakenteilla. Ensimmäinen pato oli jo aiheuttanut osittain saaren tulvimisen. Temppelikompleksi on osa Unescon maailmanperintökohdetta Abu Simbelin ja Filain nubialaiset monumentit.
Maantiede

Filain saari tai oikeammin kaksi saarta sijaitsivat juuri Niilin ensimmäisen katarraktin ylä- eli eteläpuolella etelään Elefantinesta. Varsinainen Filai oli saarista pienempi, ja sen pituus oli vielä 1800-luvulla noin 380 metriä ja suurin leveys noin 122 metriä. Suurempi saari sijaitsi Filain länsipuolella ja tunnettiin egyptiksi nimillä Snem tai Senmut, nykyisin arabiaksi nimellä Bigeh (Beghe). Nykyisin paikalla on padon rakentamisen vuoksi useita muitakin saaria, ja varsinainen Filai on paljolti veden alla.
Historia

Filai oli yksi paikoista, jota pidettiin Osiriksen hautapaikkana. Paikkaa kunnioittivat sekä pohjoispuolen egyptiläiset että eteläpuolen nubialaiset. Filain ensimmäinen rakennus oli pieni Isikselle omistettu pyhäkkö, jonka faarao Nektanebo I rakennutti noin vuonna 370 eaa. Pientä temppeliä laajennettiin suureksi Isiksen temppeliksi, jota rakennuttivat erityisesti Ptolemaios II (285–246 eaa.) ja Rooman vallan aikana keisari Diocletianus (284–305).
Filai oli viimeisiä alueita, joissa harjoitettiin vielä kristinuskon saapumisenkin jälkeen muinaisen Egyptin uskontoa. Filaissa muinaisusko säilyi vielä kaksi vuosisataa, sen jälkeen kun Rooman valtakunta oli kääntynyt kristinuskoon, ja Filai toimi pyhiinvaelluspaikkana monille kreikkalaisille ja roomalaisille, jotka saapuivat saarelle rukoilemaan parantumista Isikseltä. Vasta Justinianus I määräsi vuonna 535 temppelit suljettaviksi. Joitakin rakennuksia muutettiin kristillisiksi temppeleiksi, ja saarella asui koptilainen yhteisö ennen islamin saapumista alueelle.
Filaista tuli kuuluisa matkailukohde jo 1700- ja 1800-luvuilla, kun varakkaat eurooppalaiset vierailivat saarella. Kun Assuanin ensimmäinen pato rakennettiin 1900-luvulla, turistit hylkäsivät saaren, sillä se oli osan vuotta veden alla. Kun Abu Simbelin temppelit siirrettiin vuonna 1960 onnistuneesti tulvaveden takia eri paikkaan, Unesco alkoi suunnitella myös Filain siirtämistä. Saaren ympärille rakennettiin suuri arkkupato ja saari kuivatettiin vedestä. Sen jälkeen Filain rakennukset puhdistettiin ja ne mitattiin fotogrammetrian avulla. Rakennukset purettiin noin 40 000 osaan ja osat siirrettiin 500 metrin päässä sijaitsevalle korkeammalle Agilkian saarelle. Projekti kesti kokonaisuudessaan vuodesta 1972 vuoteen 1980. Rakennukset pystytettiin uudelleen Agilkialle samaan muodostelmaan, jossa ne olivat olleet myös Filaissa. Filaihin jätettiin vain kaksi koptilaista kirkkoa, koptilainen luostari, Augustuksen temppelin rauniot ja roomalainen kaupunginportti.
Filain temppelit liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1979 yhdessä Abu Simbelin temppeleiden kanssa.
Rakennukset

Filain merkittävimpiä rakennuksia (nykyisin Agilkian saarella) ovat:
Arensnufiksen temppeli
Augustuksen temppeli
Diocletianuksen kaari
Hadrianuksen portti
Harendoteen temppeli
Hathorin temppeli
Horuksen temppeli
Imhotepin temppeli
Isiksen temppeli
Mammisi eli syntymätemppeli
Nektanebo I:n temppeli
Nilometri eli Niilin vedenkorkeuden mittari
Ptolemaios II:n portti
Trajanuksen paviljonki
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Filai Wikimedia Commonsissa
Nubian Monuments from Abu Simbel to Philae – Abu Simbelin ja Filain nubialaiset monumentit Unescon sivuilla. (englanniksi)
Tuhotulva nielee kotiseudun. 'Kuoleva Philae' ja 30.000 nubialaista, jotka menettävät kotinsa ja kontunsa Assuanin padon kohottamisen tähden, Aamulehti, 13.10.1929, nro 280, s. 14, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Alkuperäisen Filain saaren jäänteet.
Kaavakuva muinaisesta Filaista.
Isiksen temppelin ulompaa esipihaa, länsi- ja itäpylväikkö sekä taustalla ulompi pylon.
Trajanuksen paviljonki ja Hathorin temppeli.
Litiumparisto

Litiumparisto on paristo, jonka anodi muodostuu litiumista tai litiumyhdisteistä. Litiumparistojen itsepurkautuminen on vähäistä, joten niiden käyttöikä on pitkä, minkä vuoksi niitä käytetään usein mm. kelloissa, kameroissa ja muistivarmennuksessa.
Litiumparistot ovat usein nappi- tai sauvamallisia ja niitä tehdään monista erilaisista yhdisteistä. Litiumparisto voi syttyä tuleen, jos se kuumentuu liikaa.
Litium-tionyylikloridi

Lithium-tionyylikloridipariston (Li-SOCl2) napajännite on 3,6 V.
Litium-rikkidioksidi

Litium-rikkidioksidipariston (Li-SO2) napajännite on 3,6 V.
Litium-mangaanidioksidi

Litium-mangaanidioksidipariston (Li-MnO2) napajännite on 2,9 V.
Litium-rautadisulfidi

Litium-rautadisulfidipariston (Li-FeS2) napajännite on 1,5 V.
BMG

BMG voi tarkoittaa seuraavia:
BMG Rights Management, Bertelsmannin omistama levy-yhtiö
Sony BMG Music Entertainment, vuosina 2004–2008 toiminut levy-yhtiö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”BMG”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Euroopan Formula 3 -kausi 2013

Euroopan Formula 3 -kausi 2013 oli toinen nykyiselle Euroopan Formula 3 mestaruussarjalle. Kausi alkoi 23. maaliskuuta Italian Monzassa ja päättyi 20. lokakuuta Saksan Hockenheimringin radalla.
Sarjan mestaruuden voitti italialainen Raffaele Marciello. Toiseksi sijoittui ruotsalainen Felix Rosenqvist ja kolmanneksi brittiläinen Alex Lynn.
Kuljettajien loppupisteet

| Sija | Numero | Kuljettaja | Lisenssi | Talli | Pisteet | Kisat | Voitot | Paalut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 | Raffaele Marciello |  Italia | Prema Powerteam | 489.5 | 30 | 13 | 12 |
| 2 | 6 | Felix Rosenqvist |  Ruotsi | kfzteile24 Mücke Motorsport | 457 | 30 | 10 | 4 |
| 3 | 2 | Alex Lynn |  Iso-Britannia | Prema Powerteam | 339.5 | 30 | 3 | 5 |
| 4 | 24 | Lucas Auer |  Itävalta | Prema Powerteam | 277 | 30 | 1 | 0 |
| 5 | 3 | Harry Tincknell |  Iso-Britannia | Carlin | 227 | 30 | 1 | 2 |
| 6 | 4 | Jordan King |  Iso-Britannia | Carlin | 176 | 30 | 0 | 0 |
| 7 | 20 | Tom Blomqvist |  Iso-Britannia | EuroInternational | 151.5 | 30 | 0 | 0 |
| 8 | 12 | Luis Felipe Derani |  Brasilia | Fortec Motorsports | 143 | 30 | 0 | 0 |
| 9 | 7/19 | Sven Müller |  Saksa | ma-con/Van Amersfoort Racing | 122 | 30 | 0 | 0 |
| 10 | 14 | Alexander Sims |  Iso-Britannia | ThreeBond with T-Sport | 112 | 12 | 0 | 0 |
| 11 | 11 | Félix Serrallés |  Yhdysvallat | Fortec Motorsports | 104 | 29 | 0 | 0 |
| 12 | 30 | Josh Hill |  Iso-Britannia | Fortec Motorsports | 56 | 15 | 0 | 0 |
| 13 | 25 | Eddie Cheever III |  Italia | Prema Powerteam | 50 | 30 | 0 | 0 |
| 14 | 18 | Pascal Wehrlein |  Saksa | kfzteile24 Mücke Motorsport | 49 | 3 | 1 | 2 |
| 15 | 26 | Nicholas Latifi |  Kanada | Carlin | 45 | 30 | 0 | 0 |
| 16 | 14/31 | William Buller |  Iso-Britannia | ThreeBond with T-Sport/Fortec Motorsports | 39 | 15 | 0 | 0 |
| 17 | 17 | Antonio Giovinazzi |  Italia | Double R Racing | 31 | 29 | 0 | 0 |
| 18 | 9 | Lucas Wolf |  Saksa | URD Rennsport | 28 | 29 | 0 | 0 |
| 19 | 5 | Michael Lewis |  Yhdysvallat | kfzteile24 Mücke Motorsport | 23 | 24 | 0 | 0 |
| 20 | 18 | Dennis van de Laar |  Alankomaat | Van Amersfoort Racing | 22 | 30 | 0 | 0 |
| 21 | 27 | Jann Mardenborough |  Iso-Britannia | Carlin | 12 | 29 | 0 | 0 |
| 22 | 29 | Roy Nissany |  Israel | kfzteile24 Mücke Motorsport | 11 | 30 | 0 | 0 |
| 23 | 28 | Mitchell Gilbert |  Australia | kfzteile24 Mücke Motorsport | 10 | 30 | 0 | 0 |
| 24 | 8 | André Rudersdorf |  Saksa | ma-con | 3 | 30 | 0 | 0 |
| 25 | 30 | John Bryant-Meisner |  Ruotsi | Fortec Motorsports | 2 | 6 | 0 | 0 |
Apetit (yritys)

| Apetit Oyj |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  julkinen osakeyhtiö
Osake:  OMXH: APETIT
Markkina-arvo:   67,6 milj. € (31.12.2020)
ISIN:  FI0009003503
Perustettu:  1950
Toimitusjohtaja:  Esa Mäki
Puheenjohtaja:  Simo Palokangas
Kotipaikka:  Säkylä, Suomi
Toimiala:  elintarviketeollisuus
Tuotteet:  kasvis- ja ruokapakasteet, kasviöljyt ja rehuraaka-aineet, viljakauppa
Liikevaihto:   292,9 milj. € (2020)
Liikevoitto:   3,9 milj. € (2020)
Tilikauden tulos:   3,1 milj. € (2020)
Henkilöstö:   343 (keskim. 2020)
Kotisivu:  apetit.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Apetit Oyj on Helsingin pörssissä noteerattu elintarviketeollisuuden yrityskonserni. Apetit valmistaa pakasteita ja kalajalosteita minkä lisäksi se tuottaa kasviöljyjä ja harjoittaa viljan sekä rehuraaka-aineiden kauppaa. Yhtiö perustettiin Säkylään vuonna 1950 nimellä Länsi-Suomen Sokeritehdas Oy.
Historia

Apetit aloitti toimintansa vuonna 1950 nimellä Länsi-Suomen Sokeritehdas. Vuonna 1973 yhtiön nimeksi tuli Lännen Tehtaat Oy. Alkuaikoinaan yhtiö oli merkittävä sokerin valmistaja, minkä lisäksi sillä oli 1970-luvulla muun muassa konepajatoimintaa.
Yhtiön oma sokeriliiketoiminta loppui 1990-luvun alussa, kun Lännen Tehtaat ja Cultor perustivat yhteisyritys Sucros Oy:n. Lännen Tehtaiden omistusosuus yrityksestä oli 20 prosenttia, mikä on myös tänä päivänä Apetit Oyj:n osakkuus Sucroksesta. Konepajatoiminta puolestaan päättyi vuonna 2004, kun Lännen Tehtaat myi Lännen-tuotemerkillä harjoittamansa kaivurikuormaajien valmistuksen Lännen Tractors Oy -nimiselle uudelle yhtiölle, jossa Lännen Tehtaat ei ollut osakkaana.
Tammikuussa 2007 Lännen Tehtaat ja Hankkija-Maatalous sopivat Lännen Tehtaiden omistamien Suomen Rehu Oy:n ja Avena Nordic Grain Oy:n osake-enemmistöjen (51 %) siirtymisestä Hankkija-Maatalouden omistukseen. Kilpailuviraston suorittaman selvityksen jälkeen osapuolet luopuivat Avena Nordic Grainin osakkeiden kaupasta. Suomen Rehu Oy:n osakkeiden kauppa kuitenkin toteutui kesäkuussa 2007. Hankkija-Maataloudella oli oikeus ostaa loput Suomen Rehun osakkeista aikaisintaan 15 kuukauden kuluttua tehdystä kaupasta.
Apetit Pakaste Oy:n ja Ravintoraision yhteisyrityksen Ateriamestarit Oy:n toiminta päättyi vuoden 2012 lopussa, ja Apetit ja Raisio huolehtivat tämän jälkeen suurkeittiömyynnistä molemmat itsenäisesti.
Lännen Tehtaat päätti kevään 2013 yhtiökokouksessa muuttaa nimensä Apetit Oyj:ksi. Hallitus katsoi, ettei Lännen Tehtaat vastannut enää yhtiön nykyisiä liiketoimintaa, minkä lisäksi Apetit oli jo Lännen Tehtaiden kuluttajatuotteissa käyttämä merkki.
Matti Karppinen toimi yhtiön toimitusjohtajana vuodesta 2005, kunnes hänet irtisanottiin huhtikuussa 2014. Päätöstä perusteltiin Apetitin uudistustarpeella. Karppisen seuraajaksi valittiin syyskuussa Stora Enson johtokunnasta diplomi-insinööri Juha Vanhainen, joka aloitti toimitusjohtajana 2. huhtikuuta 2015.
Vuonna 2016 Apetit päätti strategiassaan keskittyä liiketoiminnassaan kasvispohjaiseen syömiseen, mihin liittyen yhtiö päätti myydä kalaliiketoimintansa kesäkuussa 2017 norjalaiselle Insulalle.
Apetit myi heinäkuussa 2019 tuoretuotetoimintansa ruotsalaiselle Greenfoodille. Juha Vanhainen puolestaan luopui toimitusjohtajan tehtävistä 31. elokuuta 2019, jolloin hänen seuraajanaan aloitti HKScanin johtotehtävissä työskennellyt, maatalous- ja metsätieteiden maisteri, Esa Mäki.
Liiketoiminta

Apetit-konserni on jakautunut kolmeen liiketoiminta-alueeseen: Ruokaratkaisut, Öljykasvituotteet ja Viljakauppa. Konserniin kuuluu myös osakkuusyhtiö Sucros Oy (20 % omistus), minkä lisäksi Apetit-konserni on Escamar Seafood Oy:n vähemmistöomistaja (alle 20 prosentin omistusosuus). Säkylän lisäksi Apetit-konsernilla on toimipisteet Helsingissä, Kirkkonummella ja Pudasjärvellä.
Ruokaratkaisut tuottaa vihannes- ja ruokapakasteita sekä käyttövalmiita kasviksia. Yhtiön Öljykasvituotteet jalostaa kasviöljyjä ja tuottaa öljykasvipohjaisia rehuraaka-aineita Kirkkonummella sijaitsevassa öljynpuristamossa. Lisäksi Apetit toimii Viljakauppa -liiketoiminta-alueen kautta vilja-, öljykasvi- ja rehuraaka-ainemarkkinoilla. Yhtiön päähankinta-alueet ovat Suomi ja Baltian maat.
Kirjallisuutta

Seppälä, Raimo: Sokerisoturit ja heidän yhtiönsä: Länsi-Suomen Sokeritehdas Oy, Lännen Sokeri Oy, Lännen Tehtaat Oy.  Otava, 1986.  ISBN 9511092642.
Aiheesta muualla

Apetit
Avena Nordic Grain
Lännen Tehtaat (Säkylä) länsipuolelta kuvattuna.
Asikkalan kirjasto

Asikkalan kirjasto sisältä
Asikkalan kirjasto on Asikkalan keskustaajamassa Vääksyssä sijaitseva kirjasto. Asikkalan kirjasto kuuluu Päijät-Hämeen Lastukirjastoihin.