stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leon Mestel

Leon Mestel (5. elokuuta 1927 – 15. syyskuuta 2017) oli brittiläinen astrofyysikko. Hän kehitti valkoisten kääpiötähtien teoriaa ja tutki tähdissä esiintyviä konvektiovirtauksia, tähtien hydromagnetiikkaa ja tähtien syntyvaiheita.
Hänet palkittiin kahdella merkittävällä Royal Astronomical Societyn palkinnolla: Eddingtonin mitalilla vuonna 1993 ja RAS:n kultamitalilla vuonna 2002.
Mestel syntyi Melbournessa, Australiassa. Hän työskenteli uransa aikana muun muassa Cambridgessa ja Sussexin yliopistossa. Hän oli Royal Societyn jäsenenä vuodesta 1977.
Mestelin poika Jonathan Mestel on matemaatikko ja tunnettu shakinpelaaja.
Karatšai-Tšerkessia Turkvision laulukilpailussa

| Karatšai-Tšerkessia |
| --- | --- |

Paikallinen TV-asema:  Arkhyz 24
Esiintymiset
Esiintymiskerrat:  2
Ensiesiintyminen:  2013
Paras sijoitus:  24. (SF) (2014)
Huonoin sijoitus:  Ei jatkoon (2013)
Paras pistemäärä:  148 (2014)
Karatšai-Tšerkessia on osallistunut Turkvision laulukilpailuun kahdesti, vuosina 2013 ja 2014
Historia > 2013

Karatšai-Tšerkessia osallistui kaikkien aikojen ensimmäiseen Turkvision laulukilpailuun Turkin Eskişehirissä vuonna 2013. Edustajaksi valittiin laulaja Eldar Žanikajev kappaleella "Adamdı bizni atıbız" (Адамды бизни атыбыз). Turkvision laulukilpailun semifinaalissa Žanikajev ei päässyt jatkoon.
Historia > 2014

Vuonna 2014 Karatšai-Tšerkessia osallistui uudestaan Turkvision laulukilpailuun, joka järjestettiin Kazanissa, Tatarstanissa. Edustajaksi valittiin jälleen laulaja Eldar Žanikajev kappaleella "Barama" (Барама). Kilpailun semifinaalissa Žanikajev sai 148 pistettä, jäi sijalle 24., eikä päässyt finaaliin.
Kilpailijat

Voitto
Toinen
Kolmas
Viimeinen
| Vuosi | Artisti(t) | Kieli | Kappale | Sija | Pisteet | Semif>  | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | Eldar Žanikajev | Karatšai-balkaari | ”Adamdı bizni atıbız” (Адамды бизни атыбыз) | Ei päässyt jatkoon | Ei päässyt jatkoon | Ei päässyt jatkoon | Ei päässyt jatkoon |
| 2014 | Eldar Žanikajev | Karatšai-balkaari | ”Barama” (Барама) | Ei päässyt jatkoon | Ei päässyt jatkoon | 24 | 148 |
2015: Ei osallistunut kilpailuun
2016: Ei osallistunut kilpailuun
Lobocheilos falcifer

| Lobocheilos falcifer |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Karpit Cyprinidae
Suku::  Lobocheilos
Laji::  falcifer
Kaksiosainen nimi
 Lobocheilos falcifer  (Valenciennes, 1842) 
Katso myös
   Lobocheilos falcifer Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Lobocheilos falcifer on karppien heimoon (Cyprinidae)  kuuluva makean veden kalalaji.
Lobocheilos falcifer on pohjakala, jota on tavattu Jaavalla Indonesiassa ja Borneon saarella Malesiassa. Kala kasvaa yleensä noin 20–30 senttimetrin mittaiseksi, suurimmillaan se voi olla 33,5 senttimetriä pitkä. Lajin uhanalaisuusluokitus on vaarantunt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lobocheilos falcifer Wikimedia Commonsissa
Kempeleen Lentopallo

Kempeleen Lentopallo (KempeLe) on vuonna 2005 Kempeleen Pyrinnöstä eriytynyt lentopallon erikoisseura Kempeleestä. Seura peri Kempeleen Pyrinnöltä lentopallon 1-sarjapaikan. Kempeleen lentopallo pelasi kaudella 2005–2006 lentopallon 1-sarjassa ilman tappioita edeten SM-liigakarsintoihin, joissa se hävisi vain yhden ottelun ennätyspitkän kamppailun päätteeksi. Seura aloitti lentopallon SM-liigassa syksyllä 2006 voittaen ensimmäisen ottelunsa Vaasan Kiistoa vastaan. Kaudeksi 2009–2010 seuran miesten edustusjoukkue siirtyi Ouluun ja pelaa liigassa nimellä Sun Volley
Historia

Kempeleen Lentopallo perustettiin vuonna 2005, kun seura erkaantui yleisseurasta nimeltään Kempeleen Pyrintö. Kempeleen Lentopallo aloitti heti perustamisensa jälkeen isot satsaukset lentopalloon, ja alkoi hankkimaan kovia pelaajia joukkueeseensa. Joukkue hankki aluksi riveihinsä SM-liigakauden 2002 pistepörssin voittaneen Antti Huuskosen, ja Suomen lupaavimpiin lentopalloilijoihin kuuluneen Antti Kaattarin. Pian pamahtivat uudet pommit siirtomarkkinoilta, kun joukkue hankki SM-liigamiehet Harri Hietalan, ja Antti Malisen. Malinen oli voittanut juuri torjuntapörssin SM-liigassa, ja Hietala taistellut pistepörssin voitosta loppuun asti. Myöhemmin Kempele ilmoitti myös hankkineensa maajoukkuepassari Simo-Pekka Ollin joukkueeseensa 1-sarjaan.
Pelaajamarkkinoilla Kempele jatkoi hankintojaan, kun se hankki riveihinsä maajoukkuelibero Timo Tolvasen, ja entisen maajoukkuepassari Aki Riihimäen. Simo-Pekka Olli oli lähtenyt Kempeleestä ennen kauden alkua ammattilaiseksi maailmankovimpaan lentopalloliigaan, Italian A1-liigaan. Lähdön Kempeleestä mahdollista ulkomaalaispykälä Ollin sopimuksessa.
Kempele pelasi suvereenisti läpi kauden 1-sarjassa, ja lopulta kausi päättyi liiga nousuun kaudeksi 2006–2007. Liigaan noustuaan Kempele hankki riveihinsä kolminkertaisen pistepörssin voittajan Marko Ahon, sekä maajoukkuemies Teppo Heikkilän kaudeksi 2007. Ensimmäisellä kaudellaan SM-liigassa Kempeleellä oli yksi suurimmista budjeteista, mutta se ei tuottanut kuitenkaan tulosta toivotulla tavalla. Kempele tippui pudotuspelien ensimmäisellä kierroksella Mutalan Riennolle. Joukkue kärsi suurista loukkaantumisista läpi kauden, joka todennäköisesti heikensi sen iskukykyä.
Toiselle kaudellaan Suomen korkeimmalla sarjatasolla Kempeleen joukkue oli hankkinut riveihinsä SM-liigan parhaimmaksi pelaajaksi 2007 valitun Pekka Kortteisen, ja slovakialaispassari Daniel Končálin. Kausi ei kuitenkaan mennyt odotetusti. Joukkue oli runkosarjassa vasta kuudes ja putosi puolivälierissä Vammalan Lentopallolle otteluvoitoin 3–0.
Kaudelle 2007–2008 Kempele teki sopimukset jo nelinkertaisen pistepörssin voittajan Marko Ahon, slovakialaispassari Daniel Končálin, ja Petteri Parkkisenniemen kanssa. Lisäksi joukkueessa pelasivat edelleen rantalentopallon huippunimi Anssi Hakala, sekä toiseksi vastaanottotilastoissa sijoittunut Juho Rajala. Liigarinkiin on noussut myös juniorilahjakkuus Tommi Eirola, jonka lisäksi sopimukset on tehty Antti Malisen sekä Harri Hietalan kanssa. Uudeksi päävalmentajaksi nimettiin Sami Kurttila. Joukkue ylsi puolivälieriin, missä se hävisi Santasportille.
Kaudeksi 2009–2010 seuran miesten liigajoukkue siirtyi Ouluun ja jatkaa liigassa Sun Volley -nimisenä joukkueena.
Aiheesta muualla

Seuran sivusto
Lonely Planet (Doriansin kappale)

| Lonely Planet |
| --- | --- |
 Dorians esittämässä kappalettaan Eurovision laulukilpailussa.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Dorians
Tyylilaji:  Rock
Säveltäjä(t):  Tony Iommi
Sanoittaja(t):  Vardan Zadoyan
Euroviisutiedot
Vuosi:  2013
Maa:  Armenia
Kieli:  englanti
Sijoitus:  18.
Pisteet:  41
Sijoitus semifinaalissa:  7.
Pisteet semifinaalissa:  69
Sanat:  sanoitus
Lonely Planet (suom. Yksinäinen planeetta) on Doriansin esittämä kappale, jolla he edustivat Armeniaa vuoden 2013 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Malmössä.
Kappale kilpaili Euroviisujen toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui seitsemänneksi ja selviytyi finaaliin. Finaalissa kappale sijoittui 26. maan joukosta 18. sijalle.
Kansallisgalleria (Suomi)

| Kansallisgalleria Nationalgalleri |
| --- | --- |
 Ateneumin taidemuseo.
Perustettu:  2014
Ministeriö:  Opetus- ja kulttuuriministeriö
Sijainti:  Kaivokatu 2 Helsinki
Valtio:  Suomi
Pääjohtaja:  Kimmo Levä
Aiheesta muualla
Sivusto
Nykytaiteen museo Kiasma.
Sinebrychoffin taidemuseo
Kansallisgalleria on Suomen suurin kuvataiteen museo. Se rakentaa kulttuuriperintöä, edistää taiteellista sivistystä ja tekee monipuolisia näyttelyitä sekä hallinnoi kansallista taidekokoelmaa sekä siihen liittyvää arkistoa. Toimintaa ohjaa laki Kansallisgalleriasta. Ateneumin taidemuseo, Nykytaiteen museo Kiasma ja Sinebrychoffin taidemuseo kuuluvat Kansallisgalleriaan.
Kansallisgallerian lakiesitys annettiin kesäkuussa 2013. Laki astui voimaan 1.1.2014. Valtion taidemuseo säätiöitettiin ja uudeksi nimeksi tuli Kansallisgalleria. Kansallisgalleria on itsenäinen julkisoikeudellinen säätiö. Säätiölaki ei koske Kansallisgalleriaa julkisoikeudellisena säätiönä. Museon taidekokoelma on valtion omituksessa olevaa kansallisomaisuutta.
Rahoitus ja hallinto

Kansallisgalleria kuuluu opetus- ja kulttuuriministeriön toimialaan. Sen pääasiallinen rahoittaja on valtio. Kansallisgallerian päärahoittaja on Opetus- ja kulttuuriministeriö. OKM:n kautta saatavan rahoituksen osuus on 68 prosenttia vuosibudjetista (kokonaisbudjetti 30meur). Kansallisgallerian omarahoitusosuus on 32 %. Omarahoitusosuus koostuu ensisijaisesti lipunmyynnistä (60 %) ja tuotemyynnistä (20 %). Yrityksiltä, säätiöiltä tai yksityisiltä lahjoittajilta saatu osuus tuloista on noin 12 %.selvennä
Kansallisgallerian toimielimiä ovat valtuuskunta, hallitus ja pääjohtaja. Valtuuskunta valvoo Kansallisgallerian hallintoa. Hallitus vastaa Kansallisgallerian toiminnan asianmukaisesta järjestämisestä. Pääjohtajan tehtävänä on johtaa ja kehittää Kansallisgallerian toimintaa.  Kansallisgallerian pääjohtaja on Kimmo Levä.
Hallituksen toimikausi on kolme vuotta. Sen puheenjohtaja on entinen eduskunnan puhemies Matti Vanhanen. Valtuuskunnan toimikausi on kaksi vuotta, ja sen puheenjohtaja on Suomen Taideyhdistyksen puheenjohtaja Asko Mäkelä.
Tehtävät

Kansallisgallerian tehtävänä on huolehtia  Kansallisgallerian kokoelman ylläpidosta ja kartuttamisesta, harjoittaa näyttelytoimintaa ja muuta taidemuseotoimintaa, osallistua taidemuseoalan asiantuntijana museoalan kehittämiseen sekä huolehtia muista sille laissa säädetyistä tai opetus- ja kulttuuriministeriön antamista tehtävistä. Tehtäviään hoitaessaan Kansallisgalleria vahvistaa kuvataiteen yhteiskunnallista vaikuttavuutta.
Kansallisgallerian yhteydessä toimii myös opetus- ja kulttuuriministeriön asettama valtion taideteostoimikunta. Aikaisemmin Taiteen keskustoimikunnan alaisuudessa toiminut Valtion taideteostoimikunta siirtyy valtion taidekokoelmineen Kansallisgallerian yhteyteen.
Valtion taidemuseon henkilökunta siirtyi Kansallisgalleriaan ja heidän virkasuhteensa muuttui työsuhteiksi vuonna 2013. Kun tehtävät eivät enää ole virkoja, niitä ei tarvitse hakea julkisesti.
Kokoelma

Kansallisgallerian vastuulla on kaksi kokoelmaa: Kansallisgallerian kokoelma ja Valtion taideteostoimikunnan kokoelma. Näissä kokoelmissa on yli 50 000 taideteosta. Kokoelma sisältää maalauksia, veistoksia, grafiikkaa, valokuvia, installaatioita ja elokuvia sekä dokumentteja kuten taiteilijakirjeitä, valokuvia ja äänitteitä. Kansallisgallerian kokoelmaa käytetään museoiden työssä. Kokoelman teoksia on esillä myös valtion merkittävimmissä rakennuksissa tarjoamassa taide-elämyksiä.
Kansallisgallerian kokoelma muodostuu taideteoksista, Arkistoaineistosta ja esineistä. Arkistoaineiston rinnastaminen taideteoksiin ja kokoelmaperiaatteiden kirjaaminen lakiin Kansallisgalleriasta merkitsee Kuvataiteen keskusarkiston hoitamien arkistokokoelmien aseman vahvistumista.
Kokoelma > Arkistokokoelmat

Kuvataiteen keskusarkisto erillisenä osastona lakkautettiin vuoden 2013 lopussa. Kansallisgalleriassa arkistokokoelmat sijoittuvat kokoelmahallintaosastoon. Niiden organisaatio yhdistyi Valtion taidemuseon kirjaston kanssa arkisto- ja kirjastoyksiköksi. Sen tehtäviä olivat arkistokokoelmien kartuttaminen, hoito ja hallinta, arkisto- ja kirjastokokoelmien kokoelmatietovarantojen ja -kantojen sisällöllinen hallinta ja kehittäminen, Kansallisgallerian kirjastotoiminnat sekä kokoelmatietopalvelut. Arkistojen parissa työskentelee jatkossa seitsemän henkilöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kansallisgalleria (Suomi) Wikimedia Commonsissa
Suomen Kansallisgalleria
Ateneumin taidemuseo
Nykytaiteen museo Kiasma
Sinebrychoffin taidemuseo
Luettelo Kyproksen kansallispuistoista

Luettelo Kyproksen kansallispuistoista sisältää tietoja Kyproksen kymmenestä kansallispuistosta.
| Nimi | Perustettu | Sijainti | Pinta-ala (ha) | Kuva |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Athalássan kansallispuisto (Εθνικό Δασικό Πάρκο Αθαλάσσας, Ethnikó Dasikó Párko Athalássas) | 1990 | Nikosian alue | 840 |  |
| Ágios Níkandroksen kansallispuisto (Εθνικό Δασικό Πάρκο Άγιος Νίκανδρος, Ethnikó Dasikó Párko Ágios Níkandros) | 2000 | Famagustan alue lähellä Agía Nápaa | 26 |  |
| Kasvatustieteiden akatemian kansallispuisto (Εθνικό Δασικό Πάρκο Παιδαγωγικής Ακαδημίας, Ethnikó Dasikó Párko Paidagogikís Akadimías) | 1983 | Nikosian alue | 45 |  |
| Kávo Gkrékon kansallispuisto (Εθνικό Δασικό Πάρκο Κάβο Γκρέκο, Ethnikó Dasikó Párko Kávo Gkréko) | 1993 | Famagustan alue | 385 |  |
| Liopétrin kansallispuisto (Εθνικό Δασικό Πάρκο Λιοπετρίου, Ethnikó Dasikó Párko Liopetríou) | 1984 | Famagustan alue | 89 |  |
| Machairásin kansallispuisto (Εθνικό Δασικό Πάρκο Μαχαιρά, Ethnikó Dasikó Párko Machairá) | 2004 | Nikosian alue | 4 523 |  |
| Pétra tou Romioún kansallispuisto (Εθνικό Δασικό Πάρκο Πέτρα του Ρωμιού, Ethnikó Dasikó Párko Pétra tou Romioú) | 2001 | Páfoksen alue | 350 |  |
| Polemídian kansallispuisto (Εθνικό Δασικό Πάρκο Πολεμιδιών, Ethnikó Dasikó Párko Polemidión) (joskus Limassolin kansallispuisto, Εθνικό Δασικό Πάρκο Λεμεσού, Ethnikó Dasikó Párko Lemesoú) | 1996 | Limassolin alue 6 km Limassolista pohjoiseen | 125 |  |
| Rizoelián kansallispuisto (Εθνικό Δασικό Πάρκο Ριζοελιάς, Ethnikó Dasikó Párko Rizoeliás) | 1998 | Lárnakan alue | 97 |  |
| Tróodoksen kansallispuisto (Εθνικό Δασικό Πάρκο Τροόδους, Ethnikó Dasikó Párko Troódous) | 1992 | Limassolin alue | 9 147 |  |
Käännös suomeksi
Karbonatiitti

Karbonaattikivi Jacupirangasta, Brasiliasta. Kivi koostuu kalsiitista, magnetiitista ja oliviinista.
Karbonatiitit ovat magmakiviä, joista vähintään puolet on karbonaattimineraaleja. Karbonatiitit esiintyvät plutoneina, juonina, breksioina ja laavoina. Karbonatiittikompleksilla on karbonatiittikeskus tai syeniittibreksiaa, jota reunustaa kehämäiset tai ovaalin muotoiset tai kartiomaiset juonet. Karbonatiittiesiintymiä syntyy magmaattisissa tai magmaattis-hydrotermisissä prosesseissa tai näiden yhdistelmänä ekstensionaalisessa tektonisessa ympäristössä.
Maailmalta tunnetaan 527 karbonatiittiesiintymää , joista 10 % (49 esiintymää) on ekstrusiivisia . Iältään karbonatiitit ovat arkeeiselta eonilta kvartäärikaudelle; maailman vanhin karbonatiittiesiintymä Tupertalik (3007 Ma) sijaitsee Grönlannissa . Bose (1884) kuvasi karbonatiitit ensimmäisen kerran Narmadan laaksossa Intiassa . Karbonatiitteihin liittyy usein alkalikivi-intruusioita, ja monissa tapauksissa karbonatiitit ovat nuorempia kuin paikalliset alkalikivet.
Mineralogia

Karbonatiitit koostuvat vähintään 50 t-% karbonaateista, kuten kalsiitista, dolomiitista, sideriitistä ja ankeriitista, ja kivessä on alle 20 p-% SiO2 . Yleisesti karbonatiittiesiintymiin liittyvät kivet ovat pyrokseniitti, feniitti, ijoliitti, duniitti, pikriittiporfyyri, Na-K-feniittiytynyt gneissi ja paikallisesti pintasyntyiset alkalikivet. Karbonatiitit ovat usein intrudoituneet gneisseihin ja kiilleliuskeisiin tai suprakrustisiin kiviin . Streckeisenin (1980) mukaan karbonatiitit voidaan vielä luokitella seuraavasti:
kalsiittikarbonatiitti – söviitti (karkearakeinen syväkivi); alvikiitti (keski- tai hienorakeinen juonikivi)
dolomiittikarbonatiitti – beforsiitti (juonikivi) tai rauhaugiitti (syväkivi)
ferrokarbonatiitti – Fe-karbonaattia (sideriitti)
natrokarbonatiitti.
Feniittiytyminen

Metasomatoosi on prosessi, joka tapahtuu kiinteässä tilassa fluidifaasin ollessa läsnä. Metasomatoosi on kemiallista muuttumista, jossa kiven koostumus muuttuu siksi, että fluidin mukana kiveen tuodaan tai siitä viedään alkuaineita . Feniittiytyminen on yksi metasomatoosin alaluokista. Se tuottaa alkalipitoisia metasomaattisia kiviä eli feniittejä . Feniittejä syntyy alkalikivi- ja karbonatiittikomplekseissa, joissa metasomatoosi tuottaa isäntä- ja sivukiviin magmaattis-hydrotermisten fluidien vaikutuksesta vyöhykkeellistä muuttumista . Feniittien tyyppimineraalit ovat egiriini, egiriini-diopsidi, alkaliamfibolit (riebeckiitti, richteriitti), nefeliini, biotiitti, flogopiitti, kalimaasälpä (pertiitti), plagioklaasi (albiitti) ja karbonaatti sekä aksessoriset mineraalit apatiitti ja titaniitti. Feniitin vyöhykkeellisyys voi ulottua intruusiosta metreistä muutamien kilometrien päähän .
Geokemia

Karbonatiittimagman pääkomponentit ovat Ca, Mg, Fe ja CO2. Karbonatiittien kiteytymisjärjestys on yleensä Ca-, Mg- ja ferrokarbonatiitti . Karbonatiiteista suurin osa sijoittuu Sr-Nb-diagrammissa köyhtyneen vaipan kenttään, mikä viittaa pitkäjaksoiseen vaipan köyhtymiseen yhteensopimattomien alkuaineiden suhteen . Karbonatiitit ovat tyypillisesti rikastuneet U, Ba, P, Th, Ta, Nb, REE, Sr ja Y ja köyhtyneet Zr, Rb, K, Cs, Hf ja Ti alkuaineiden suhteen . Karbonatiiteissa on myös kohtuullisen korkeita pitoisuuksia alkuaineita S, Cl, F ja Mn verrattuna silikaattikiviin . Karbonatiiteissa on yleensä tuhatkertaisia pitoisuuksia LREE-alkuaineita verrattuna kondriitteihin . LREE-pitoisuus on karbonatiiteissa tavallisesti yli 500 ppm per alkuaine. Keskimääräinen REE-pitoisuus on 3600 ppm, mutta se voi olla jopa 8 % .
Petrogeneesis ja tektoniset ympäristöt

Tutkijat uskovat yleisesti, että karbonatiitit muodostuvat erittäin vähäisen (0,1–5 %) osittaissulamisen tuloksena  runsaasti hiilidioksidia sisältävästä vaipan peridotiitista . Karbonatiittisulat ovat hyvin volatiilipitoisia (H2O ja CO2). Hiilidioksidi kuluu karbonaattien kiteytymiseen . Karbonatiittimagmalla on erittäin alhainen viskositeetti jopa 11 GPa:ssa .
Karbonatiitteja on stabiilien kratonien keskiosissa (esim. Fennoskandian kilpi), mutta tunnetaan muutamia merellisessä kuoressa olevia karbonatiittejakin . Karbonatiitteja on usein ohentuneessa kuoressa, kuten vulkaanisen kaaren tausta-altaassa, anorogeenisessa tektonisessa ympäristössä sekä riftiytymis- tai siirrosvyöhykkeissä, joita pitkin magma kohoaa dekompressionaalisessa osittaissulamisessa . Itä-Afrikan hautavajoaman alueella Tansaniassa on aktiivinen karbonatiittitulivuori, 2950 m korkea Oldoinyo Lengai, josta purkautuu koostumukseltaan poikkeuksellista natriumkarbonatiittilaavaa .
Taloudellinen merkitys

Karbonatiitit ovat harvinaisten maametallien ja fosforin osalta tärkeitä malmikiviä, joissa on myös korkeita pitoisuuksia Nb, Th, U, F, Fe, Ba, Sc, Zr, Ti ja Ta. Karbonatiitit ovat hyvin potentiaalisia REE- ja P-isäntäisiä esiintymiä . Harvinaiset maametallit rikastuvat karbonatiitteihin magmaattis-hydrotermisissä prosesseissa moninkertaisiksi vaippaan verrattuna. Karbonatiiteista louhitaan harvinaisia maametalleja; tällaisista kaivoksista voi mainita mm. Bayan Obo, Mountain Pass, Maoniuping ja Mount Weld.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karbonatiitti Wikimedia Commonsissa
Sillanpää, Sauli: Tonni- ja pitoisuusmallit Suomen karbonatiitti- ja alkalikivi-isäntäisille REE- ja P-esiintymille. Turun yliopisto, maantieteen ja geologian laitos, geologian osasto, pro gradu -tutkielma, 195 s.
Vartiainen, Heikki: Suomen alkalikivet - apatiitista timanttiin, Suomen Geologinen Seura. (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
Karbonatiittilaavaa Oldoinyo Lengai tulivuorella Tansaniassa.
Leonardo (sarjakuvahahmo)

| Leonardo |
| --- | --- |

Luoja(t):  Kevin Eastman & Peter Laird
Kustantamo:  Mirage Studios (1984–2009) Image Comics (1996–1999) IDW (2011–)
Ensiesiintyminen:  Teenage Mutant Ninja Turtles nro 1 (toukokuu 1984)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Leonardo
Status:  Aktiivinen
Pituus:  155–173 cm
Paino:  70–82 kg
Ryhmäsidokset:  Turtles
Voimat:  Ninjutsu Iaido olympiatason ketteryys, nopeus ja vahvuus terävä-älyinen strategisti taitava miekankäsittelijä
Suhteet
Sukulaiset:  Raphael, Michelangelo, Donatello, Tikku
Leonardo on alun perin Mirage Studiosin ja nykyisin IDW:n sarjakuvissa esiintyvä hahmo. Kevin Eastmanin ja Peter Lairdin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 1984 Teenage Mutant Ninja Turtles -sarjakuvalehden ensimmäisessä numerossa.
Hahmo

Leonardon tunnistaa sinisestä naamiosta, alun perin sarjakuvissa Leonardon naamionväri oli punainen. Hän käyttää aseenaan kahta ninjaken miekkaa, joita nimitetään kuitenkin Katanoiksi. Leonardo on nelikon vanhin kilpikonna sekä maltillinen ja hiljainen, joka ottaa erittäin tosissaan senseinsä Tikun ninjutsu-oppeja. Hän viettää aikaansa usein harjoitellen ja mietiskellen. Leonardolla on myös erittäin vahva kunnian tunne ja noudattaa erittäin tarkasti Bushidō-koodia. Hän yrittää pitää veljensä ruodussa ja poissa harmeista, koska Leolla on johtajan rooli nelikon kesken. Hän usein riitelee Rafaellin kanssa koska molemmat ovat vanhimmat veljekset ja kilpailevat johtajuudesta.
Leonardo on nimetty italialaisen renessanssin aikaisen maalarin Leonardo da Vincin mukaan.
Sarjakuva > Paluu New Yorkiin

Tarinassa "Paluu New Yorkiin" Raphael vaatii kaikkia kilpikonnia palaamaan New Yorkiin kohtaamaan Jalkaklaanin ja Silppurin, syyttäen Leonardoa pelkuruudesta. Kaksikko riitelee ja lopulta Raphael lyö Leonardon ladon seinän läpi ja lähtee yksin.
Kolme jäljelle jäänyttä lähtee seuraamaan Raphia New Yorkiin ja kehittävät suunnitelman Jalkaklaanin väijytykseksi. Kun muut taistelevat Jalkaninjoja ja geneettisiä hirviöitä, jotka ovat pukeutuneet Silppuriksi, vastaan, Raphael kohtaa oikean Silppurin vain tullakseen vihollisen kukistamaksi. Leonardo pelastaa veljensä. Raphael alistuu Leonardon johdolle, joka taistelee Silppuria vastaan yksin. Viholliset ovat kasvokkain Jalkalaanin päärakennuksen katolla ja lopulta Leonardo mestaa Silppurin. Myöhemmin kilpikonnat vievät Silppurin ruumiin satamaan ja asettavat sen palavana lautalle ajelehtimaan merelle.
"Kaupunki sodassa" -tarinassa koko kaupunki on jengisodassa ja viattomia siviilejä on jäämässä väkivallan uhreiksi. Tarinassa Leonardo tajuaa, että alituinen taistelu Jalkaa vastaan on välttämätöntä ja epäröi suuresti. Karai, Jalan johtaja Japanissa lähestyy heitä ja on tullut New Yorkiin yhdistääkseen Japanin ja New Yorkin Jalan. Hän esittää liittolaistarjouksen kilpikonnille, jos he auttavat häntä kaatamaan Eliittininjat, jotka ovat korkea muuri voimienyhdityksen välissä. Leonardo taivuttelee veljensä hyväksymään Karain tarjouksen (Raphaelin pettymykeksi) ja kaikki neljä kilpikonnaa työskentelevät Karain kanssa eliminoidakseen Eliitin.
Miragen toisessa osassa kilpikonnat alkavat elää eri paikoissa Leon valittaessa, että perhe on hajoamassa. Hän päättää asua uudessa löytämässään viemäripiilopaikassa. Michelangelo ja Raphael huomaavat muutoksen Leonardossa ja että hän on paljon leppoisampi, vaikka Raphael huomauttaakin että he pitävät hauskaa "mätkimällä kalloja".
Neljännessä osassa ristiriita Leonardon ja Raphaelin välillä on laskenut paljon, kun molemmat ovat kasvaneet aikuisiksi. Leonardolla on uusi kilpailija, Jalkaninja nimeltä Cha Ocho. Leo työskentelee Jalan ja Karain kanssa voittaakseen hänet.
Sarjakuva > Image Comics

1990-luvulla aloittanut Image Comics sarjakuvakustantamo esitteli Leonardon melko samanlaisena kuin alkuperäinen. Hän oli itsevarma johtaja, mutta mukavampi paljon hankalampien veljiään kohtaan. Leonardo menetti myös kätensä Image Comicsin tarinoissa, mutta se ei estänyt häntä jatkamasta taisteluaan. Leonardo kokeili Donatellon tekemää proteesikättä, mutta tyytyi mieluummin käteen kiinnitettävään miekkaan.
Sarjakuva > Archie Comics

Archie Comicsin sarjakuvassa Leonardo inhosi yli kaiken tuliaseita. Myös tulevaisuuden versio Leosta oli pettymys; hän oli perustanut ninjakoulun. Neljä hänen valio-oppilaista olivat Nobuko, Leonardon mahdollinen ihastus Miles, nuori tummaihoinen mies Carmen, latinonainen, sekä Bob, kaksijalkainen paviaani. Nämä oppilaat olivat "kasvanutta perhettä" kilpikonnille, ja Bob kutsui heitä kaikkia sedikseen.