stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Torcha!
Aiheesta muualla

Torcha! Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Torcha! Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Waltari
| --- | --- |
Studioalbumit:   Monk Punk  Torcha!  So Fine!  Big Bang  Yeah! Yeah! Die! Die! Death Metal Symphony in Deep C  Space Avenue  Radium Round  Channel Nordica  Rare Species  Blood Sample  Release Date  Below Zero  Covers All  You Are Waltari  Global Rock 
Kokoelmat:   Pala leipää  Decade  Early Years  The 2nd Decade – In the Cradle  3rd Decade – The Anniversary Edition 
EP:t:   Waltari  Mut hei  Aika tuulee  Back to Persepolis 
Katso myös:  Waltarin diskografia
Tiellistenjärvi

| Tiellistenjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ikaalinen
Koordinaatit:  61°48′01″N, 23°08′34″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kyrösjärven alue (35.52)
Laskujoki:  oja Kyrösjärveen 
Järvinumero:  35.521.1.020
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106,8 m 
Rantaviiva:  1,16 km 
Pinta-ala:  0,04658 km² 
 fiTiellistenjärvi 
Tiellistenjärvi  on Pirkanmaalla Ikaalisissa Vähä-Röyhiössä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Kyrösjärven alueeseen. Tiellistenjärvi on osa Kyrösjärven lähialuetta.
Maantietoa

Järvi on 400 metriä pitkä, 300 metriä leveä ja sen pinta-ala on 4,7 hehtaaria. Järven rannat ovat soistunutta metsää ja siihen laskee kolme tulo-ojaa. Suurin tulo-oja tuo vedet pelloilta mutta muut metsistä. Järven luusua sijaitsee sen kaakkoispäässä, josta alkaa kilometrin pituinen laskuoja, joka laskee Kyrösjärven Tyrjälänlahteen. Järven 1,2 kilometriä pitkät rannat ovat rakentamattomat eikä järvelle johda teitä.
Historiaa

Vuoden 1800 isojakokartassa järven nimi kirjoitettiin "Tjelistön järvi". Järven laskuoja halkoi sen ympärille kehittynyttä peltojen ja niittyjen mosaiikkia ja laski Kyrösjärvessä ""Tyrjälänlahteen"". Vuoden 1886 isonjoan täydennyskartassa nimi kirjoitettiin kartassa "Teilistenjärvi". Järvellä on suoritettu järvenlasku, koska Taavetti Miiskola jätti vuonna 1926 vesijättömaan jakamisesta hakemuksen.
The 5.6.7.8’s

| The 5> 6.7.8's |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1986–
Tyylilaji:  Garage rock, Surf pop
Kotipaikka:  Tokio, Japani
Laulukieli:  japani, englanti
Jäsenet:  Ronnie "Yoshiko" Fujiyama, laulu, kitara   Fujii Sachiko, laulu, rummut   Yamaguchi Yoshiko, laulu, bassokitara  
Entiset jäsenet:  Omo, bassokitara (-2004)  Saki, bassokitara (-2003, sessiojäsen)  Yama, bassokitara (-2003)  Goki, tenorisaksofoni (-1996, sessiojäsen)  Eddie, kitara (-1992)  Gaku, tenorisaksofoni (-1991, sessiojäsen)  Rico, kitara (-1990)  Mikako, bassokitara (-1990)  Yoshie, bassokitara (-1988) 
Levy-yhtiö:  Rockville   SFT   Au-Go-Go   Bomba   Hara  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
The 5.6.7.8's on japanilainen kolmen naismuusikon rockyhtye, jonka musiikki on yhdistelmä 1960-luvun surf poppia ja myöhempää garage rockia. Yhtye tuli tunnetuksi länsimaissa esiintymisestään Quentin Tarantinon Kill Bill: Volume 1 -elokuvan ravintolakohtauksessa. Yhtye on saanut nimensä siitä, että sen soittama musiikki on saanut vaikutteita niin 1950-, 1960-, 1970- kuin 1980-lukujenkin länsimaisesta rock-musiikista ja yhtye esittääkin usein coverina amerikkalaisia rock and roll -kappaleita.
Historia > 1986–1989

Yhtye perustettiin vuonna 1986 Tokiossa, Japanissa. Tuolloin garage rock oli pinnalla Japanissa ja yhtyeet kuten Guitar Wolf olivat kovassa huudossa. Neljän hengen ryhmä koostui siihen aikaan siskoksista Ronnie 'Yoshiko' Fujiyama (laulu) ja Fujii Sachiko (rummut), sekä Ricosta (kitara) ja Yoshiesta (bassokitara). Vuotta myöhemmin jätti Yoshie yhtyeen ja hänet korvasi Mikako, joka soitti heidän ensimmäisellä ja ainoalla demonauhallaan, "Golden Hits Of The 5.6.7.8's", jonka julkaisi vuonna 1988 sitoutumaton levy-yhtiö Tokyo Stiff. Seuraavana vuonna, 1989, julkaistiin heidän ensimmäinen mini-albuminsa, "Mondo Girls A-Go-Go", joka teki heidät tunnetuiksi myös Japanin ulkopuolella ja he saivat ensimmäiset tarjouksensa ulkomaalaisilta levy-yhtiöiltä.
Historia > 1990–1992

Vuonna 1990 Mikako ja Rico jättivät yhtyeen aloittaakseen oman projektinsa nimeltä Sleeze Sisters. Heidät korvasivat Omo (bassokitara) ja Eddie (kitara), joka on yhtyeen historian ainoa miespuolinen jäsen. Sopiakseen paremmin joukkoon, hän jopa piti välillä peruukkia. Hänkään ei tosin viihtynyt ryhmässä kauan, vaan palasi vuonna 1991 takaisin yhtyeeseensä MAD3. Yhtyeen kutistuessa trioksi, Ronnie otti kitaristin roolin. Kiertueelle he kutsuivat Gakun mukaan avustamaan saksofonilla. Yhtye matkusti myös ensi kertaa Australiaan, indielevy-yhtiö Au-Go-Gon kutsuttua heidät levyttämään esikoisalbuminsa siellä. Vuotta myöhemmin, 1992, amerikkalainen Rockville julkaisi kyseisen levytyksen Yhdysvalloissa.
Historia > 1992–1997

Vuosien 1992 ja 1995 välillä eri levy-yhtiöt julkaisivat monia yhtyeen singlejä. "The Spell Stroll" -single oli yhtyeen ensimmäinen eurooppalaisen levy-yhtiön julkaisema levytys. Vuonna 1995 toinen kitaristi Aya liittyi yhtyeeseen, muttei viihtynyt sen riveissä kauan. Ennen yhtyeen 10-vuotispäivää, Omo lähti omille teilleen ja hänet korvasi Yama. Yhtyeen Japaninkiertueelle otettiin mukaan myös toinen saksofoninsoittaja, Goki. Vuonna 1997 Ronnie julkaisi soolosinglen, "Coney Island".
Historia > 1998-2003

Vuosi 1998 toi mukanaan ripeää kehitystä. Yhtye lähti suurelle Japaninkiertueelle, soitti monia one-man-keikkojaselvennä sekä pistäytyi Amerikassa, Australiassa, Uudessa-Seelannissa sekä ensi kertaa myös Euroopassa. Amerikkalainen levy-yhtiö Norton Records julkaisi vuonna 2000 coversinglen "19th Nervous Breakdown", joka oli osa Nortonin 15-osaista Rolling Stones -coversinglesarjaa. Vuonna 2002 yhtye soitti ensi kertaa Kiinassa, sekä esiintyi omana itsenään Quentin Tarantinon elokuvassa Kill Bill: Volume 1. Elokuvan ravintolakohtaus herätti suurta huomiota länsimaissa. Heidän esittämänsä coverkappale "Woo Hoo" (alun perin The Rock*A*Teensin vuonna 1959 julkaisema rockabilly-kappale) oli mukana elokuvan alkuperäisellä soundtrackilla ja lisäksi elokuvan DVD:llä julkaistiin heidän elokuvan kuvauksissa esittämänsä kappaleet "I Walk Like Jayne Mansfield" ja "I'm Blue". Heidän basistinsa elokuvassa oli Yamaguchi Yoshiko, josta tuli myöhemmin vuonna 2004 yhtyeen virallinen jäsen. Vaikuttaisi siltä, että Yama ei enää kuulunut yhtyeeseen, koska Omo palasi soittamaan yhtyeen kanssa keikoilla ja Saki nimettiin avustavaksi basistiksi Japanin kiertueelle.
Historia > 2004–2006

Vuonna 2004 brittiläinen levy-yhtiö Sweet Nothing julkaisi yhtyeeltä monta albumia ja kaksi singleä. "Woo Hoo" ja "I'm Blue" nousivat Britannian singlelistan sijoille 28 ja 71. Vuoden 2004 maailmankiertue sisälsi esiintymisiä useissa maissa, jonka jälkeen yhtye piti lyhyen tauon. Vuonna 2006, yhtyeen oltua kasassa 20 vuotta, he soittivat vain muutaman keikan. Yhtyeen kappale "The Barracuda" oli mukana elokuvan "The Fast and the Furious: Tokyo Drift" soundtrackilla.
Albumit

The 5.6.7.8's Can't Help It! (1993)
The 5.6.7.8's' (1994)
Bomb The Twist (1996)
Pin Heel Stomp (1997)
Teenage Mojo Workout (2002)
Bomb The Rocks: Early Days Singles (2003)
Best Hits Of The 5.6.7.8's (2003)
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu
JaME-profiili (Arkistoitu – Internet Archive)
Nippop-profiili
Levyarvio: Bomb The Rocks – Early Days Singles (2003)
Woo Hoo -kappaleen tarina
Tuhoaja-droidi

Tuhoajadroidi (tunnetaan myös nimellä droideka) on Tähtien sota -elokuvissa ja oheismateriaalissa esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Ne vierivät asemiin pyörämuodossa ja perillä ne avautuvat ja muuttuvat pelottaviksi aselaveteiksi. Droidekan käsinä ovat lasertykit ja niillä on omat suojakenttägeneraattorit. Jopa jedeillä on vaikeuksia voittaa näitä vaarallisia droideja, joita on Kauppaliiton armeijoissa. Esimerkiksi elokuvassa Sithin kosto Anakin Skywalker ja Obi-Wan Kenobi pakenevat nähdessään muutaman droidekan lähestyvän.
Tuhoajadroidit suunnittelivat väkivaltaiset Colicoidit jotka rakensivat droidit itsensä näköisiksi.
Esiintyminen > Elokuvat

Star Wars: Episodi I – Pimeä uhka
Star Wars: Episodi II – Kloonien hyökkäys
Star Wars: Episodi III – Sithin kosto
Esiintyminen > Videopelit

Star Wars: Episode I: Jedi Power Battles
Star Wars Episode I: The Phantom Menace
Star Wars: Battlefront
Star Wars: Battlefront II
Star Wars: The New Droid Army
Star Wars: Republic Commando
Star Wars: Galactic Battlegrounds
Lego Star Wars: The Video Game
Lego Star Wars: The Complete Saga
Star Wars: Empire at War – Forces of Corruption (paranneltuna)
Topparoikka (yhdistys)

Lahden Rautatieharrastajat TOPPAROIKKA ry on vuonna 1988 perustettu lahtelainen rautatieharrasteyhdistys. Yhdistyksen toiminnan tarkoituksena on vaalia rautatiekulttuuria, kerätä vanhaa rautatieaiheista esineistöä sekä kunnostaa museokalustoa. Toiminta on keskittynyt Vierymäelle vanhalle rautatien varikkoalueelle. Vanhojen puuvaunujen lisäksi yhdistys on kunnostanut keulakuvakseen höyryveturin Tr1 "Risto" 1047, joka on aiemmin ollut näyttelyveturina Lahden rautatieasemalla.
Yhdistys julkaisee myös Topparoikka-lehteä, joka ilmestyy 1–2 kertaa vuodessa. Lehti koostuu lähinnä Päijät-Hämettä ja Kymenlaaksoa kattavista rautatieaiheisista historiikeistä ja uutisista, mutta myös muuta Suomea käsitellään toisinaan. Viime vuosina lehden kirjoittajat ovat esittäneet myös liikennepoliittisia kannanottoja.
Topparoikka järjestää vuosittain Lahden Rautatiepäivä -tapahtuman Mytäjäisten vanhalla varikolla. Yhdistyksen tavoitteena on Mytäjäisten vanhan varikkoalueen säilyttäminen ja tulevien käyttötarkoitusten kehittäminen rautatiehistorialliset kannat huomioon ottaen. Yhdistyksen jäsenet ovat perustaneet Pro-varikko-työryhmän varikkoalueen esille tuomiseksi.
Aiheesta muualla

Lahden Rautatieharrastajat TOPPAROIKKA ry
Toinen (albumi)

| Toinen Petri Munck |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. kesäkuuta 2005
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 42.04
 Levy-yhtiö: SonyBMG
Petri Munckin muut julkaisut
| Petri Munck 2003 | Toinen 2005 | Klo 02.00 2005 |
Toinen on laulaja-lauluntekijä Petri Munckin toinen studiosalbumi. SonyBMG julkaisi albumin 1. kesäkuuta 2005. Albumi ei menestynyt artistin esikoisalbumin mukaisesti; Toinen nousi Suomen viralliselle albumilistalle vain yhdeksi viikoksi sijalle 40.
Albumi oli alun perin tarkoitus julkaista alkuvuodesta 2005 nimellä 02:00, mutta julkaisuaikataulun myöhästyttyä ja Munckin ollessa tyytymätön lopputulokseen, päätettiin albumin nauhoituksia jatkaa. Alkuperäinen albumi 02:00 julkaistiin kuitenkin digitaalisesti vuoden 2005 lopussa nimellä Klo 02.00.
Albumilta julkaistiin neljä singleä: ”Totta vai harhaa”, ”Aina toinen”, ”Niin se menee” sekä ”Tivoli”. Singleistä ainoastaan ”Aina toinen” saavutti mainittavaa menestystä nousten neljänneksi soitetuimmaksi radiokappaleeksi.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Aina toinen | Patric Sarin, Petri Munck | 3.50 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Totta vai harhaa | Petri Munck, Risto Asikainen | 4.07 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Niin se menee | Petri Munck, Markku Impiö | 3.43 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Tähti | Petri Munck, Kristian Maukonen | 3.38 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Tivoli | Petri Munck | 3.25 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Kahden kauppa | Petri Munck, Ako Kiiski | 4.03 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Annetaanko olla? | Petri Munck | 3.31 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Saippuaa | Petri Munck | 3.00 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Ei me vastata | Petri Munck | 5.24 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Karattu ei koskaan | Petri Munck, Risto Asikainen | 3.54 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Tehdään kaikki kuin ennen | Petri Munck | 4.14 |  |  |  |  |  |  |
Toinen Bull Runin taistelu

Bull runin toinen taistelu käytiin 28.–30. elokuuta 1862. Taistelu oli osa Amerikan sisällissodan etelävaltioiden offenssiivia unionin joukkoja vastaan. Konfederaation joukkoja komensi Robert E. Lee ja Virginian armeijaa John Pope. Taistelu käytiin samoilla seuduilla kuin Bull runin ensimmäinen taistelu ja siihen osallistui enemmän joukkoja ja kalustoa kuin ensimmäisellä kerralla.
Konfederaation kenraali Stonewall Jackson suoritti laajan koukkausliikkeen, onnistui kaappaamaan Unionin varusvaraston Mannassasin risteyksessä ja uhkasi Popen Washingtonin-viestilinjoja. Jackson perääntyi muutaman mailin luoteeseen ja ryhmittyi puolustusasemiin Stony Ridgelle. Jackson kävi 28. elokuuta hyökkäykseen Unionin marssilinjastoa vastaan Gainesvillessä, Brawnerin farmin lähistöllä. Taistelulla ei ollut selvää voittajaa. Samana päivänä Leen armeijan ryhmittymä James Longstreetin johdolla murtautui Unionin rintaman läpi Thoroughfare Gapin taistelussa ja lähestyi päätaistelukenttää.
Pope oli vakuuttunut, että hän oli motittanut Jacksonin, ja keskitti armeijansa pääjoukon taisteluun. 29. elokuuta Pope määräsi useita hyökkäyksiä Jacksonin asemia vastaan. Hyökkäykset torjuttiin, ja kummatkin osapuolet kärsviät suuria tappioita. Keskipäivällä Longstreetin joukot saapuivat Thoroughfare Gapista ja ryhmittyivät Jacksonin sivustaan. Pope jatkoi 30. elokuuta hyökkäyksiä ilmeisesti tietämättä Longstreetin joukkojen saapumisesta. Unionin hyökkäys pysähtyi tykistötuleen, ja Longsteetin joukot ryhtyivät vastahyökkäykseen. Hyökkäys lienee suurin yhtenäinen hyökkäys koko sisällissodassa, ja siihen osallistui noin 25 000 sotilasta. Unionin vasen laita murentui ja joutui vetäytymään Bull Run -jokea kohti. Pope joutui vetäytymään joukkoineen nopeasti Centrevilleä kohti. Kiireestä huolimatta ensimmäisen Bull Runin katastrofi ei toistunut Unionin jälkijoukon toimien ansiosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toinen Bull Runin taistelu Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Second Battle of Bull Run
Käännös suomeksi
Triathlon kesäolympialaisissa 2024

Ison-Britannian Alex Yee voitti miesten kilpailun.
Triathlonissa kilpailtiin Pariisin 2024 kesäolympialaisissa 7. kertaa. Kilpailut käytiin 31. heinäkuuta – 5. elokuuta Pont d’Iénassa. Triathlonkilpailuformaatti olympialaisissa sekä naisten että miesten lajeissa koostui 1 500 metrin uinnista, 40 kilometrin pyöräilystä ja 10 kilometrin juoksusta.
Tokion 2020 olympialaisissa nähtiin ensimmäistä kertaa miesten ja naisten henkilökohtaisten tapahtumien lisäksi uusi tapahtuma – sekaviesti. Kahden miehen ja kahden naisen joukkueet kilpailevat lyhyen radan triathlonissa, joka on nopeatempoinen ja arvaamaton formaatti.
Mitaliyhteenveto

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Miehet tiedot |  Alex Yee Iso-Britannia (GBR) 1:43:33 |  Hayden Wilde Uusi-Seelanti (NZL) 1:43:39 |  Léo Bergère Ranska (FRA) 1:43:43 |
| Naiset tiedot |  Cassandre Beaugrand Ranska (FRA) 1:54:55 |  Julie Derron Sveitsi (SUI) 1:55:01 |  Beth Potter Iso-Britannia (GBR) 1:55:10 |
| Sekaviesti  tiedot |  Saksa 1:25:29 Tim Hellwig Lisa Tertsch Lasse Lührs Laura Lindemann |  Yhdysvallat 1:25:30 Seth Rider Taylor Spivey Morgan Pearson Taylor Knibb |  Iso-Britannia 1:25:30  Alex Yee Georgia Taylor-Brown Sam Dickinson Beth Potter |
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Iso-Britannia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 2. |  Ranska | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 3. |  Saksa | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 4. |  Sveitsi | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 4. |  Uusi-Seelanti | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 6. |  Yhdysvallat | 0 | 0 | 1 | 1 |
| Yhteensä | Yhteensä | 3 | 3 | 3 | 9 |
Toxin

| Toxin |
| --- | --- |
Luoja(t):  Peter Milligan ja Clayton Crain
Kustantamo:  Marvel Comics
Ensiesiintyminen:  Patrick Mulligan Venom Vs. Carnage #2 (2004), Eddie Brock Venom #17 (2012)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Edward "Eddie" Brock
Status:  Aktiivinen
Pituus:  voi muuttaa pituuttaan, 191 cm (Brockina)
Paino:  voi muuttaa painoaan, 118 kg (Brockina)
Edelliset ryhmäsidokset:  Savage Six
Henkilöllisyydet:  Eddie Brock, Patrick Mulligan (kuollut)
Voimat:  Yli-inhimillinen fyysinen voimakkuus,terävät kynnet, terävät hampaat, ylipitkä kieli, kyky kiivetä seinillä, kyky luoda vahvaa orgaanista seittiä, heikko hämähäkkivaisto, kyky muuttaa muotoaan, kyky muuttua näkymättömäksi (koskee myös Hämähäkkimiehen vaistoa)
Suhteet
Sukulaiset:  Carnage isä, Venom isoisä, Anti-Venom (isosetä, kuollut), Scorn (sisko), Raze (sisko), Hybrid (setä), Lasher (setä), Phage (setä), Riot (setä), Agony (setä), Scream (täti, kuollut)
Toxin tai Toxin symbiootti on Marvel-kustantamon luoma antisankari, toiselta planeetalta kotoisin olevan symbiootin nimeltä Venom lapsenlapsi. Toxin yhdistyi entiseen New Yorkin poliisiin Patrick Mulliganiin. Mulliganin kuoltua Mustasydämen toimesta Eddie Brockista tuli Toxin. Toxin eroaa Carnagesta ja Venomista sikäli, että hän on hyvä.
Toyopet

Toyopet on Toyotan käyttämä automerkki, jota Toyota käytti vuodesta 1947 1960-luvulle asti. Sen jälkeen Toyota-autotehdas on myynyt henkilöautoja Toyota-merkkisinä.
Suomeen Toyopet-autoja ei ole tuotu. Maahantuonnin alkaessa Suomeen vuonna 1964 kaikki autot myytiin Suomessa Toyota-merkkisinä. Kuitenkin kahta vuotta aiemmin vuonna 1962 maahantuoja Korpivaara oli tuonut Suomeen kaksi Toyopet Tiaraa saadakseen kokemusta auton ominaisuuksista. Näitä kahta Toyopetia ei ollut tarkoitettu myytäväksi. Vuonna 1974 toinen Suomeen tuoduista Tiaroista oli säilynyt melko hyväkuntoisena ja sillä oli ajettu yli 200 000 km. Toinen alkuperäisistä Tiaroista on Toyotan maahantuojan kokoelmassa Vantaalla.
Malleja

Toyopet Corona xT1x 1956–1960
Toyopet Corona xT2x-RT3x 1960–1969
Toyopet Model SB 1947–1963
Toyopet RS Crown 1955-1962
Toyopet Tiara 1962-1965
Topparla

| Topparla Kylänpää |
| --- | --- |
 Topparla
 Koordinaatit: 62°58.027′N, 22°35.446′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Seinäjoki
Entinen kunta:  Ylistaro
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2022):  675
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  61450
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Topparla tai Kylänpää on Seinäjoen kylä entisen Ylistaron kunnan alueella, noin kuusi kilometriä Ylistaron keskustasta Lapualle päin valtatien 16 ja Kyrönjoen varrella. Joki on kylän kohdalla erityisen leveä, ja Kylänpään sillan kohdalla kuohuu Kylänpäänkoski.
Seinäjoen aluejaossa kylä kuuluu Kylänpään suuralueeseen. Kylän virallinen nimi on Topparla, kun taas Kylänpäähän katsotaan kuuluvan sen lisäksi myös ympäristön pienempiä kyliä kuten Viitala, Kuivila, Hiipakkala ja Liipantönkkä.
Kylässä toimii noin 60 oppilaan ja kolmen opettajan Topparlan koulu, joka on perustettu 1884. Alueen yhdistyksiä ovat Ylipään Nuorisoseura, Ylipään maa- ja kotitalousnaiset sekä Ylipään Maamiesseura.
Alueen suurin työnantaja on kevyeen hirsirakentamiseen erikoistunut Luoman Puutuote Oy.
Toppelius

Toppelius on Oulusta peräisin oleva suku. Ensimmäisenä nimeä käytti Mikael Mikaelinpoika Toppelius 1600-luvun lopussa. Osa suvun tunnetuimmista jäsenistä on käyttänyt nimeä lyhyemmässä muodossa Topelius.
Suvun jäseniä

Mikael Toppelius (1734–1821), kirkkomaalari
Johan Gabriel Toppelius (1767–1808), pappi
Zacharias Topelius vanhempi (1781–1831). (Alkoi kirjoittaa nimensä Topelius), lääkäri
Zacharias Topelius (1818–1898), kansallinen herättäjä, kirjailija, Helsingin yliopiston rehtori
Gustaf Toppelius (1786–1864), Oulun kaupunginlääkäri
Sofia Toppelius (1821–1881), Gustaf Toppeliuksen tytär, Leopold Ludwig Toppeliuksen puoliso
Gustaf Viktor Toppelius (1825–1906), kenraalimajuri, Gustaf Toppeliuksen poika
Oskar Toppelius (1828-1904), kirjallisuudentutkija
Jenny Emilia Toppelius (1833–1911), Gustaf Toppeliuksen tytär, Paul Karl Toppeliuksen puoliso
Jakob Alexander Toppelius (1781–1836), Kotlinin (Retusaaren) luterilaisen seurakunnan kirkkoherra
Leopold Ludvig Toppelius, (1821–1891), kontra-amiraali, Suomen meriekipaasin komentaja, Jakob Alexander Toppeliuksen poika
Georg Leopold Topelius (1858–1925), sotilas, tilanomistaja, virka- ja valtiopäivämies, Leopold Ludvig Toppeliuksen poika
Paul Karl Toppelius (1826–1900), kontra-amiraali, Jakob Alexander Toppeliuksen poika
Woldemar Toppelius (1858–1933), taidemaalari; hänen puolisonsa oli taidemaalari Marga Toppelius, o.s. Kiseleff (1862–1924)
Meri Toppelius (1863–1896), amerikansuomalainen pedagogi
Guy Topelius (1887–1941), kirjailija, Georg Leopold Topeliuksen poika
Georg Leopold Topelius (1858–1925), sotilas, tilanomistaja, virka- ja valtiopäivämies
Gustaf Toppelius (1786–1864), Oulun kaupunginlääkäri
Gustaf Viktor Toppelius (1825–1906), kenraalimajuri
Guy Topelius (1887–1941), kirjailija
Leopold Ludvig Toppelius, (1821–1891), kontra-amiraali, Suomen meriekipaasin komentaja
Marga Toppelius, o.s. Kiseleff (1862–1924), taidemaalari
Meri Toppelius (1863–1896), amerikansuomalainen pedagogi
Mikael Toppelius (1734–1821), kirkkomaalari
Oskar Toppelius (1828-1904), kirjallisuudentutkija
Paul Karl Toppelius (1826–1900), kontra-amiraali
Woldemar Toppelius (1858–1933), taidemaalari
Zacharias Topelius vanhempi (1781–1831). (Alkoi kirjoittaa nimensä Topelius), lääkäri
Zacharias Topelius (1818–1898), kansallinen herättäjä, kirjailija, Helsingin yliopiston rehtori
Torgeir Skare Thygesen

| Torgeir Skare Thygesen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1989 (ikä 35)
Kansalaisuus:   Norja
Uran tiedot
Seura:  Rustad IL
Laji:  maastohiihto
Maailmancup
Kaudet:  2013
Paras sijoitus:  50.
 Tietolaatikko päivitetty 11. lokakuuta 2018 
Torgeir Skare Thygesen (s. 18. heinäkuuta 1989) on norjalainen maastohiihtäjä. Hänen seuransa on Rustad IL.
Thygesen on kilpaillut maailmancupissa kahdessa kilpailussa Lillehammerissa joulukuussa 2013. 7. joulukuuta 2013 hän oli 50:s 15 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa, ja seuraavana päivänä hän oli mukana viestissä kahdeksanneksi sijoittuneessa Norjan nelosjoukkueessa.
Skandinavia Cupissa Thygesenin paras sijoitus on kuudes sija 15 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa Vuokatissa 18. joulukuuta 2011.
Thygesen oli 2. joulukuuta 2017 toinen Ski Classics -sarjaan kuuluvassa La Sgambeda -hiihdossa.
Toy (kappale)

|  Toy |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Netta Barzilai
Levy-yhtiö:  Tedy Productions, Unicell
Kesto:  3:00
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  11. maaliskuuta 2018
Säveltäjä(t):  Doron Medalie Stav Beger
Sanoittaja(t):  Doron Medalie Stav Beger
Tuottaja(t):  Stav Beger
Euroviisutiedot
Vuosi:  2018
Maa:  Israel
Kieli:  englanti, heprea
Sijoitus:  1.
Pisteet:  529
Sijoitus semifinaalissa:  1.
Pisteet semifinaalissa:  283
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”I Feel Alive” (2017) 
 ”Home” (2019) ► 
Toy on israelilaisen laulajan Netta Barzilain esittämä kappale, jolla hän edusti Israelia vuoden 2018 Eurovision laulukilpailussa, Lissabonissa. Se voitti Euroviisut 529 pisteellä 12. toukokuuta 2018 pidetyssä finaalissa. Kappaleen sanat kertovat siitä, miten mies kohtelee tyttöystäväänsä kuin lelua, ja kertosäkeen kotkotukset symboloivat miehen pelkuruutta.
Netta esittämässä kappalettaan Euroviisujen harjoituksissa.