stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yksikkötestaaminen
Ketterä ohjemistokehitys yksikkötestauksessa

Ketterässä ohjelmistokehityksessä kehitysprosessi koostuu iteratiivisista vaiheista, joita kutsutaan sprinteiksi ja joista jokainen sisältää suunnittelu-, koodaus- ja testausvaiheet. Yhden sprintin aikana, kun ohjelmistoprojektin vaatimukset on kerätty ja kehitysprosessi on jo suoritettu, suoritetaan yksikkötestaus. Ketterän ohjelmistokehitysparadigman perusteella yksikkötestausta ei välttämättä tarvitse tehdä tiukasti yksittäisen sprintin loppuvaiheessa, mutta yleensä se tapahtuu tässä vaiheessa.
Yleensä yksikkötestaus käsittää yhden käyttäjätarinan. Pohjimmiltaan jotkut tiimin jäsenet kirjoittavat testiskriptit, jotka ohjelmistokehittäjät sitten suorittavat. Näiden skriptien tarkoituksena on testata joitakin erittäin spesifisiä ohjelmiston osia arvioidakseen uusien osien oikean toiminnan ja tehokkuuden, mikä on varsin tehokasta juuri ketterässä ohjelmistokehityksessä, koska sprinttien avulla kehittäjät voivat sopeutua uusiin vaatimuksiin ja ohjeisiin varsin nopeasti. Tämä vähentää riskiä joutua noudattamaan tiukkaa, ennalta määritettyjä vaatimusten sarjaa kehitysprosessin alusta loppuun asti.
Jos yksikkötesti epäonnistuu, kaikki tiedot dokumentoidaan, mukaan lukien yksikkötestin syötteet, odotetut tulokset, todelliset tulokset ja vaiheittaiset ohjeet siitä, kuinka samat tulokset voidaan toistaa. Lisäksi, jos virheitä ilmenee, kehitys palaa sprintin suunnittelu- ja koodausvaiheisiin.
Toisaalta, jos testiskripti palauttaa odotetut tulokset, yksikkötesti voidaan luokitella ”läpäistyksi”. Tällöin kehitys siirtyy sprintin viimeisiin vaiheisiin. Näiden vaiheiden aikana suoritetaan joitakin tärkeitä testausvaiheita, kuten koodin tarkistusta. Tämän jälkeen edistymisestä raportoidaan sidosryhmille, jotka lopulta päättävät, ovatko tulokset tyydyttäviä vai eivät.
Testaamisen työkalut

Yksikkötestauskehykset ovat useimmiten kolmannen osapuolen tuotteita, joita ei jaeta osana kääntäjäpakettia. Ne auttavat yksinkertaistamaan yksikkötestausprosessia, koska ne on kehitetty useille eri kielille.
Yksikkötestaamiseen on useita alustoja kuten JUnit, NUnit ja KUnit.
Kielitason yksikkötestauksen tuki

Jotkut ohjelmointikielet tukevat suoraan yksikkötestausta. Tämä tarkoittaa, että niiden kielioppi mahdollistaa yksikkötestien suoran ilmoittamisen ilman kirjaston tuontia.
Kielet, joissa on sisäänrakennettu yksikkötestaustuki:
Apex
Cobra
Crystal
D
Go
Julia
LabVIEW
MATLAB
Python
Racket
Ruby
Rust
Joillakin kielillä ei ole sisäänrakennettua yksikkötestaustukea, mutta niillä on perustettu yksikkötestauskirjastot tai -kehykset. Näitä kieliä ovat:
ABAP
C++
C#
Clojure
Elixir
Java
JavaScript
Objective-C
Perl
PHP
PowerShell
R (testthat)
Scala
Tcl
Visual Basic .NET
Xojo (XojoUnit)
San Juan Bautista (1718)

| San Juan Bautista Victoria |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Palermo
Palveluskäyttöön:  1717 1718
Poistui palveluskäytöstä:  miehistönsä upottama lokakuussa 1719
Aseistus
Aseistus:  60 tykkiä
San Juan Bautista oli Espanjan laivaston kaksikantinen 60-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Savoijin herttuakunnan laivaston alus Victoria valmistui Palermossa vuonna 1717.
Palvelus

Espanja valtasi 3. heinäkuuta 1718 Palermon satamassa olleen aluksen, joka liitettiin Espanjan laivastoon nimellä San Juan Bautista. Lokakuussa 1719 aluksen miehistö upotti aluksensa päällikkönsä Gabriel Pérez de Aldereten käskystä Messinan saarron kukistuessa.
Yodo-luokka

| Yodo |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  1 250 t
Pituus:  96,3 m
Leveys:  9,8 m
Syväys:  3 m
Koneteho:  5 500 ihp
Nopeus:  22 solmua
Miehistöä:  180
Aseistus
Meritorjunta:  2 × 4,7″/L50 -tykkiä 4 × QF 12 naulan 12 cwt -laivatykkiä 1 × konekivääri 2 × 18″ torpedoputkea
Yodo-luokka oli keisarillisen Japanin laivaston kahden panssaroimattoman risteilijän muodostama alusluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Yodo | Kawasaki, Kōbe | 2. lokakuuta 1906 | 19. marraskuuta 1907 | 10. heinäkuuta 1908 | romutettu 1945 |
| Mogami | Mitsubishi, Nagasaki | 3. maaliskuuta 1907 | 25. maaliskuuta 1908 | 16. syyskuuta 1908 | romutettu 1931 |
San Marinon liira

| San Marinon liira |
| --- | --- |
 200 liiran kolikko vuodelta 1989
ISO 4217 -koodi:  SML
Keskuspankki:  San Marinon keskuspankki
Esitelty:  1864
Käyttäjät:   San Marino (2002 asti)
Jaettava yksikkö:  centisimo
San Marinon liira (ital. Lira sammarinese) oli San Marinon virallinen valuutta. Valuutta otettiin virallisesti käyttöön vuonna 1864.
Vuodesta 2002 lähtien maassa siirryttiin käyttämään euroja. Tästä huolimatta San Marino ei ole liittynyt Euroopan unioniin. Tammi- ja helmikuun ajan vuonna 2002 sekä liirat että eurot olivat kierrossa, mutta maaliskuun 1. päivästä lähtien vain eurot ovat olleet San Marinon laillinen valuutta. San Marino lyö omat eurokolikkonsa.
San Marinon, Italian ja Vatikaanin liirojen arvo oli sidottu toisiinsa arvolla 1:1 ja kaikki kolme olivat käytössä kaikissa kolmessa maassa.
Zbigniew Skrudlik

| Mitalit> Maa:   Puola.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Puola.Miesten miekkailu. Olympialaiset  | Maa:   Puola> Miesten miekkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | floretti, joukkuekilpailu |  |
|  Pronssia | México 1968 | floretti, joukkuekilpailu |  |
Zbigniew Andrzej Skrudlik (s. 12. toukokuuta 1934) on puolalainen entinen miekkailija. Hän oli mukana saamassa floretin joukkuekilpailussa hopeaa vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa ja sitten pronssia vuoden 1968 kesäolympialaisissa Méxicossa.
Zbigniew Wassermann

Zbigniew Franciszek Wassermann ( kuuntele ääntämys (ohje)) (17. syyskuuta 1949 Krakova, Puola – 10. huhtikuuta 2010 Smolensk, Venäjä) oli puolalainen poliitikko ja Laki ja oikeus -puolueen kansanedustaja.
Hän kuoli Smolenskin lento-onnettomuudessa Venäjällä 10. huhtikuuta 2010. Heti onnettomuuden jälkeen venäläiset tekivät hänelle ruumiinavauksen. Seuraavana vuonna ruumis kaivettiin haudasta ja sille tehtiin toinen ruumiinavaus.
Östersunds-Posten

| Östersunds-Posten |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  Bonnier
ISSN:  ISSN 1104-0386
Levikki:  18 100 (2021)
Perustettu:  1877
Päätoimittaja:  Per Åhlin
Sitoutuneisuus:  keskustalainen
Kotikunta:  Östersund
Kotimaa:  Ruotsi
Sivukoko:  tabloid
Ilmestymistiheys:  ma–la, sähköisenä myös su
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Östersunds-Posten (lyh. ÖP) on ruotsalainen vuonna 1877 perustettu sanomalehti, jonka kotikunta on Östersund. Se ilmestyy paperisena kuudesti viikossa, on poliittiselta linjaltaan keskustalainen ja kuuluu Bonnier-konserniin. Lehti on vuodesta 2004 ollut tabloid-kokoinen.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (ruotsiksi)
San Juan Bautista (1772)

| San Juan Bautista |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Artillero Real, Cartagena
Kölinlasku:  6. syyskuuta 1771
Laskettu vesille:  1. elokuuta 1772
Poistui palveluskäytöstä:  kesäkuu 1796
Loppuvaihe:  romutettu
Tekniset tiedot
Pituus:  52,73 m (köli)
Leveys:  15,65 m
Syväys:  7,62 m
Miehistöä:  550
Aseistus
Aseistus:  alempi tykkikansi: 28 × 24 naulan tykkiä ylempi tykkikansi: 30 × 18 naulan tykkiä puolikansi: 8 × 8 naulan tykkiä etukansi: 4 × 8 naulan tykkiä
San Juan Bautista oli Espanjan laivaston vuonna 1772 vesille laskettu San Joaquín -luokan kaksikantinen 70-tykkinen linjalaiva.
Valmistus

Francisco Gautierin sistema francésiin perustuva Eduardo Bryantin suunnittelema ja valmistama alus tilattiin Artillero Realilta Cartagenasta, missä köli laskettiin 6. syyskuuta 1771. Alus laskettiin vesille 1. elokuuta 1772.
San Juan Bautista (1717)

| San Juan Bautista |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bassanoaga, Pasajes
Laskettu vesille:  1. tammikuuta 1717
Palveluskäyttöön:  helmikuuta 1717
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut 1720
Tekniset tiedot
Uppouma:  832 t (arqueo)
Pituus:  36,78 m
Leveys:  11,28 m
Syväys:  5,64 m
Miehistöä:  560
Aseistus
Aseistus:  Alempi tykkikansi:26 × 18 naulan tykkiä Ylempi tykkikansi: 26 × 12 naulan tykkiä puolikansi: 8 × 6 naulan tykkiä
San Juan Bautista oli Espanjan laivaston vuonna 1717 vesillelaskettu kaksikantinen 60-tykkinen Santa Isabel -luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Pasajesista Bassanoagalta, missä töistä vastasivat Felipe ja Simón de Zalarain. Alus laskettiin vesille 1. tammikuuta 1717 ja hyväksyttiin helmikuussa 1717.
Palvelus

Heinäkuussa 1717 alus lähti Pasajesista Cádiziin. Se osallistui 23. tammikuuta 1718 lähellä Gatanniemeä Galera de Españan kanssa kahakkaan kolmea hollantilaista alusta vastaan päällikkönään Rodrigo de Torres y Morales. Tammikuun lopulla alus palasi Cádiziin, mistä se lähti 19. heinäkuuta Sisilian sotaretkelle. Alus saapui 30. heinäkuuta Palermoon. Se liittyi amiraali Gaztañetan laivastoon 11. elokuuta 1718 Cape Passeron taistelun loppuvaiheessa päällikkönään Francisco Guerrera. Alus kykeni irtautumaan taistelusta ja vetäytymään Maltalle, jonne se saapui 18. elokuuta San Luisin ja fregattien Hermione ja San Felipe kanssa. Osastoon kuuluivat lisäksi 1. syyskuuta St. Jermyn Bayssä vallattu Britannian kuninkaallisen laivaston fregatti HMS Greyhound ja kolme kauppalaivaa.
Alus lähti 21. huhtikuuta 1719 Cádizista San Luisin ja fregatti Real Jorgen kanssa Veracruziin, jonne ne saapuivat 6. heinäkuuta mukanaan kauppalaivoista koostuva saattue. Alus lähti 23. joulukuuta Veracruzista San Luisin, fregatti Campanelan (Nuestra Señora de Begoña) ja kauppalaivan kanssa Havannaan. Alus upposi 1720 Havannan edustalla kovassa myrskyssä.
Zamośćin piirikunta

Zamośćin piirikunta (puol. powiat zamojski) on yksi Lublinin voivodikunnan piirikunnista. Piirikunnan arvioitu väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 106 122. Siihen kuuluvat 15 kuntaa ovat Adamów, Grabowiec, Komarów-Osada, Krasnobród, Łabunie, Miączyn, Nielisz, Radecznica, Sitno, Skierbieszów, Stary Zamość, Sułów, Szczebrzeszyn, Zamość ja Zwierzyniec.
Piirikunnan väestöpyramidi 2014.
Vuoden 2019 lopussa Zamośćin piirikunnan asukkaista 50,7 prosenttia oli naispuolisia ja 49,3 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,7 prosenttia piirikunnan väestöstä, työikäiset 61,3 prosenttia ja eläkeikäiset 22 prosenttia väestön keski-iän ollessa 42,5 vuotta. Vuonna 2019 piirikunnassa syntyi 860 lasta. Zamośćin piirikunnan väkiluvun ennakoidaan pienenevän 91 053 asukkaaseen vuoteen 2050 mennessä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zamośćin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Zamora CF

Zamora Club de Fútbol on espanjalainen jalkapalloseura, joka tulee Zamoran kaupungista Espanjasta. Joukkue on perustettu vuonna 1969 ja se pelaa tällä hetkellä maan kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla Segunda División B:ssä. Se pelaa kotiottelunsa 8 000-paikkaisella Estadio Ruta de la Platalla.
Joukkue on pelannut historiansa aikana kansallisella tasolla Segunda División B:ssä ja Tercera Divisiónissa.
Aiheesta muualla

Seuran virallinen kotisivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (espanjaksi)
Sami Aalto

Sami Aalto (s. 1980 Turku) on suomalainen telinevoimistelija, joka edustaa Turun Urheiluliittoa. Häntä valmentaa Andrei Pop.
Aalto aloitti voimisteluharrastuksen 9-vuotiaana, ja nousi maajoukkueeseen vuonna 2001. Vuoden 2004 EM-kilpailuissa Aalto oli moniottelun 16:s. Vuonna 2005 hän selviytyi maailmancupin osakilpailun finaaliin permannolla ollen lopputuloksissa seitsemäs. Samana vuonna hän selviytyi MM-kilpailujen moniottelun finaaliin ollen lopputuloksissa 18:s. Vuoden 2009 EM-kilpailuissa Aalto voimisteli moniottelun finaaliin, jossa sijoittui 14:nneksi. Saman vuoden MM-kisoissa Aalto oli moniottelun karsinnan 37:s. Berliinin EM-kilpailuissa 2011 Aalto oli kuusiottelun 33:s pistein 81,175.
Aalto on voittanut urallaan 15 Suomen-, 8 Pohjoismaiden- ja 11 Pohjois-Euroopan mestaruutta. SM-mitaleita Aallolla on yli 50 kappaletta. Moniottelun Suomen mestaruuden Aalto on voittanut ennätykselliset kahdeksan kertaa.
Aiheesta muualla

Profiili Suomen Voimisteluliiton sivuilla
Zavodskan metroasema

| Zavodska> Заводська |
| --- | --- |

 Dnipron metro 
Perustiedot
Sijainti:  48°28′33″N, 34°57′41″E
Paikkakunta:  Dnipro, Ukraina
Avattu:  29. joulukuuta 1995
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Zavodska (ukr. Заводська, ven. Заводская, Zavodskaja) on Dnipron metron asema. Sen länsipuolella on Prospekt Svobodyn metroasema ja itäpuolella Metalurhivin metroasema. Se avattiin 29. joulukuuta 1995.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zavodskan metroasema Wikimedia Commonsissa
San Marinon parlamenttivaalit 1988

San Marinon parlamenttivaalit 1988 toimitettiin 29. toukokuuta 1988. Vaaleissa valittiin viiden vuoden ajaksi 60 edustajaa San Marinon suur- ja yleisneuvostoon. Valittujen joukossa oli seitsemän naista. Kaikki 18 vuotta täyttäneet olivat äänioikeutettuja, ja heistä 81,1 prosenttia äänesti.
Tulokset

Paikkajako vaalien jälkeen:
Kristillisdemokraatit: 27
Kommunistit: 18
Sosialistisen yhdentymisen puolue: 8
Sosialistit: 7.
San Marinon parlamenttivaalit 1978

San Marinon parlamenttivaalit 1978 toimitettiin San Marinossa 28. toukokuuta 1978. Vaalit järjestettiin, koska San Marinon suur- ja yleisneuvosto hajotettiin vaaleja edeltävänä maaliskuuna. Vaaleissa valittiin maan suur- ja yleisneuvostoon 60 edustajaa viiden vuoden ajaksi. Valituista kolme oli naisia. Äänioikeutettuja oli 18 vuotta täyttäneet, ja heistä noin neljä viidennestä äänesti.
Tulokset

Paikkajako vaalien jälkeen:
Kristillisdemokraatit: 26
Kommunistit: 16
Sosialistit: 8
Yhdistynyt sosialistinen puolue: 7
Sosiaalidemokraatit: 2
Tasavaltaa puolustava komitea: 1
Marxistinen-leninistinen puolue: 0.
Sali (romaani)

| Sali |
| --- | --- |

Kirjailija:  Jarkko Tontti
Kansitaiteilija:  Mika Perkiökangas
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Helsinki-kirjat, Otava
Julkaistu:  2011
Ulkoasu:  sidottu
ISBN:  978-952-5874-69-3

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Sali on  Jarkko Tontin vuonna 2011 ilmestynyt romaani. Teos ilmestyi uudestaan e-kirjana vuonna 2014 Otavan kustantamana.
Juoni

Virkamiesjuristi Sami ja kansanedustajan avustaja Karoliina ovat juuri eronneet. Eläkkeelle jäänyt hammaslääkäri Pirkko taas etsii uutta sisältöä elämäänsä. Kaikkia kolmea yhdistää yksi asia – sama kuntosali. Etäältä katsottuna Sami ja Karoliina näyttävät pinnallisilta uraohjuksilta, joiden suurin suru on odotettavissa oleva läskisodan tappio, henkilökohtaisen Tali-Ihantalan taistelun häviäminen. Heidän elämäänsä seuraava Pirkko on löytänyt eläkepäiviinsä sisällön aktiivisena blogikirjoittajana ja osapäiväisenä stalkkerina, salakatselijana. Salilla kaikki ei kuitenkaan ole sitä, miltä ensi alkuun näyttää.
Sali piirtää kuvan tyhjästä elämästä, joka ei täyty samaantahtiin kalenterin kanssa. Elämästä, jossa oman kropan kiinteänä pitämisestä on tullut synonyymi elämänhallinnalle. Tontti kurkistaa politiikan vinoutuneen maailman kulisseihin ja itseensä rakastuneihin pelureihin. Sali on myös kertomus siitä, kuinka Suomen historian kipupisteet voivat herätä henkiin vielä useiden sukupolvien jälkeen. Ja kuinka kaikkia ihmisiä yhdistää kaipuu rakkauteen, rakastamisen vaikeudesta huolimatta.
Sali on tarina maailmasta, jossa elämän- ja painonhallinta sekoittuvat ja ihminen on varmuudella olemassa vain nostaessaan rautaa - mutta myös tarina rakkaudesta, politiikan kulisseista ja historian pitkistä varjoista.
Vastaanotto

“Mielet kyllä häilähtelevät, hetkin peräti lyyrisesti, ja Tontin kieli on antelias. Päähenkilöt Tontti kuitenkin rakentaa ihan viehättävästi. He eivät juuri kohtaa, paitsi satunnaisesti, tovin, ja ovat sitten taas yksin. Tämmöinen alakuloinen perusvärinä on Tontissa kauneinta. Se ei tunnu koristeelta. Sitä on Tontin lyriikassa paljon.” – Parnasso 5/2011.
“…ilahduttavan raikasta kerrontaa, jossa juoni etenee kuin leikitellen oivaltavan kielenkäytön tukemana.” - Turkulainen 15.10.2011. Vantaan Sanomat 15.10.2011.
“Pienessä sivumäärässä Tontti onnistuu luomaan suurta draamaa.” - Oulun ylioppilaslehti 9/2011.
“Nautittavimmillaan Sali on kuntoilun kuvailussa, jossa Tontti taitaa olennaisen. Lukija samalla ymmärtää ja pudistelee epäuskoisesti päätään mielipuolisina rehkiville raukoille….Aivan kuten Tontin esikoisromaanissa Luokkakokous, myös Salissa naiset vievät ja miehet vikisevät. Sympaattista.” – Käkriäinen 4/2011.
“Sujuvasti kirjoitettua proosaa.” – Lakimiesuutiset 7/2011.
“Hauska, ajatuksia herättävä teos.” – Iltalehti Ilona 21.9.2011.
Aiheesta muualla

Teoksesta kirjailijan sivuilla.
Kirjailija keskustelee teoksesta kustannuspäällikkö Jyri Hännisen kanssa.
Yksilähteistäminen

Yksilähteistäminen (single sourcing) on teknisen dokumentoinnin menetelmä, joka mahdollistaa sisällön tehokkaan käytön monessa eri muodossa. Sisältö luodaan modulaarisena dokumenttina tai muuten sellaisessa muodossa, että se voidaan ohjelmallisesti julkaista eri formaateissa ilman merkittävää uudelleenkirjoitusta. Yhdestä lähteestä voidaan koota esimerkiksi painettu paperiohjekirja, käytönaikainen ohje, koulutusmateriaali tai verkkosivu.
Yksilähteistäminen säästää aikaa ja rahaa vähentämällä päällekkäistä työtä. Se lisää dokumentaation käytettävyyttä ohjaamalla yrityksen dokumentoinnin standardointia ja helpottaa tekstien kääntämistä ja lokalisointia.
Sisällön luominen

Yksilähteistämisprosessin pohjana ovat modulaarinen dokumentointi ja rakenteinen kirjoittaminen. Yksilähteistämisprojekti aloitetaan kuten mikä tahansa teknisen dokumentoinnin projekti: määritellään kohderyhmä, tarvittava informaatio ja projektiin sopivimmat dokumenttityypit. Varsinainen kirjoitustyö eroaa kuitenkin perinteisestä dokumentoinnista merkittävästi. Perinteisessä dokumentoinnissa jokainen dokumentti kirjoitetaan erikseen, kun taas yksilähteistämisessä kirjoitetaan modulaarinen sisältö kerran ja siitä kootaan ohjelmallisesti erilaisia dokumentteja eri julkaisuformaatteihin.
Yksilähteistäminen voidaan toteuttaa monilla erityisesti siihen kehitetyillä ohjelmistotyökaluilla. Ohjelmistoista on kuitenkin hyötyä vain, jos sisältö on luotu modulaarisesti. Yksilähteistäminen on siis metodologia, ei teknologia.
Modulaarinen dokumentointi

Yksilähteistäminen perustuu modulaariseen dokumentointiin.
Modulaarisen dokumentoinnin perusperiaate on jakaa informaatio pieniin osiin, jotka ovat ymmärrettäviä sinällään kontekstista irrotettuina.
Modulaarisen dokumentoinnin perusyksikkö on moduuli, lyhyt itsenäinen informaatioyksikkö, joka vastaa yleensä yhteen seuraavista kysymyksistä:
kuka?
mikä?
milloin?
missä?
miksi?
miten?
Moduulien kirjoittamisessa noudatetaan valittua arkkitehtuuria, esimerkiksi tekniseen dokumentointiin, hallinnoimiseen ja julkaisemiseen tarkoitettua XML-pohjaista DITAa.
Arkkitehtuuri mahdollistaa rakenteisen informaation käsittelyn riippumatta julkaisu- ja esitysjärjestelmistä. Rakenteinen kirjoittaminen perustuu XML- tai SGML-pohjaiseen merkintäkieleen, joka mahdollistaa informaatioelementtien nimeämisen ja erittelyn sisällön mukaisesti.
Rakenteinen kirjoittaminen on tehokkainta silloin, kun sen ohjaamiseksi käytetään strukturoituja sääntöjä. Säännöt kuvataan DTD:ssä. DTD määrittelee rakenteisen tekstin moduulien elementtien ja attribuuttien sallitut ilmenemismuodot. Dokumentin rakenne voidaan määritellä XML-skeemalla. </a>
Erilaisia moduulityyppejä voi olla käytössä useita riippuen valitusta informaatiomallista, DTD:stä ja sisältösuunnitelmasta. Tyypillisimmin kuvaileva tieto, ohjeistava sisältö ja referenssitiedot ovat omassa moduulityypissään. Myös muita tyyppejä voi olla käytössä.
Modulaarinen teksti on ei-hierarkkista ja epälineaarista. Moduulit voi järjestää mihin tahansa järjestykseen ja niistä voi muodostaa erilaisia loogisia kokonaisuuksia.
Modulaarinen dokumentointi > Moduulien luominen

Modulaarinen dokumentaatio voidaan luoda joko tyhjästä tai perinteisen lineaarisen dokumentin pohjalta. Mikäli muokataan olemassa olevaa informaatiota, ensimmäiseksi jaetaan teksti moduuleihin.
Tavallisesti dokumenteista voidaan tunnistaa esimerkiksi seuraavia moduuleita:
vaiheittaisia ohjeita
kuvailevia tekstejä
referenssitietoja
vianmääritysosioita
sanastoja
määritelmiä
esimerkkejä
kuvia
huomautuksia
taulukoita
Kuvat, huomautukset ja muut moduulit, jotka eivät ole ymmärrettäviä yksinään, ovat toissijaisia moduuleita ja ne linkitetään ensisijaisiin moduuleihin. Moduulityypit määritellään projektin informaatiomallissa yksityiskohtaisesti.
Informaatiomalli on viitekehys, jonka avulla informaatio voidaan ryhmitellä. Tämä työkalu auttaa kirjoittajia ja käyttäjiä löytämään tarvitsemansa tiedon riippumatta lähtökohdista ja käyttötarpeista.
Modulaarinen dokumentointi > Moduulien nimeäminen ja organisointi

Valmiit moduulit nimetään ja otsikoidaan yksilöllisesti niin, että ne voidaan tunnistaa ja ymmärtää missä tahansa kontekstissa ja millaisessa tahansa sisällysluettelossa. Loogisina tunnisteina voidaan käyttää esimerkiksi DITA-moduulien id-tunnisteita tai muita dokumentin metadata-tunnisteita.
Kun moduulit on luotu, ne järjestetään loogiseen järjestykseen master-dokumentiksi. Toissijaiset moduulit integroidaan linkittämällä ne ensisijaisiin moduuleihinsa, ja
ensisijaiset moduulit ryhmitellään aihepiireittäin.
Moduuleja voidaan ehdollistaa julkaisua varten. Moduulin metatietoihin voidaan määritellä tietty julkaisumuoto tai kohdeyleisö, jolloin lopullista dokumenttia luotaessa tietty moduuli joko otetaan automaattisesti mukaan tai jätetään pois.
Dokumenttien kokoaminen

Kun sisältömoduulit on luotu, niistä koostetaan erilaisia dokumentteja erilaisiin käyttötarkoituksiin. Modulaarinen sisältö voidaan julkaista useassa eri muodossa, esimerkiksi:
painettuina käyttöohjeina
käytönaikaisina ohjeina (online help)
koulutusmateriaalina
verkkosivuina
Kuhunkin julkaisuun valitaan moduulit julkaisuformaatin ja kohdeyleisön mukaan. Julkaisuformaatilla ei tarkoiteta tiettyä tiedostomuotoa, vaan erilaisia käyttötarkoituksia. Esimerkiksi käyttöohje voi olla painettuna tai PDF-tiedostona täysin samansisältöinen, mutta käytönaikainen ohje voi poiketa näistä merkittävästi. Käytönaikaisessa ohjeessa ei esimerkiksi tavallisesti ole johdantoa.
Valitut moduulit järjestetään loogisiin osioihin, jotka riippuvat kyseisestä dokumentista. Esimerkiksi painettavaan dokumenttiin voidaan luoda lukuja ja alalukuja aihepiireittäin. Osioille luodaan yksinkertainen ja looginen hierarkia, joka auttaa lukijaa navigoimaan.
Dokumenttien kokoaminen > Moduulien linkittäminen

Modulaarisen sisällön linkitys auttaa lukijaa löytämään tiedon mahdollisimman nopeasti. Tavallisesti lukijat silmäilevät teknistä tekstiä sen sijaan, että lukisivat alusta loppuun.
Jotta navigointi onnistuisi helposti, käytetään runsasta tekstin sisäistä linkitystä, sisällysluetteloita, asiasanahakemistoja ja muita viittaussuhteita.
Riippumatta julkaisumuodosta kaikissa dokumenteissa on sisällysluettelo, joka esittää dokumentin rakenteen listaamalla kaikki ensisijaiset moduulit.
Aakkosellisten hakemistojen avulla käyttäjä voi hakea tietoa nopeasti. Sähköisissä dokumenteissa hakemistoista voidaan hakusanoja linkittää suoraan kyseiseen moduuliin. Lisäksi käytetään kontekstisensitiivisiä opasteita, eli opastetekstejä, jotka tarjoavat parhaillaan tehtävään toimintoon liittyvää informaatiota. Painetuissa dokumenteissa käytetään muita viittauskeinoja, kuten sivu- tai kappalenumerointia.
Dokumenttien kokoaminen > Dokumenttien luominen

Lopullinen julkaistava dokumentti luodaan ohjelmallisesti. Käytettävä ohjelmisto ja informaatioarkkitehtuuri määrittelevät dokumentin lopullisen ulkoasun.
Ohjelma järjestää valitut moduulit automaattisesti ennalta määrättyjen periaatteiden mukaan muuttamatta sisältöä. Useimmista ohjelmista voidaan julkaista useita eri dokumentti- ja tiedostomuotoja.