stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hinalugit

Xınalıqin kylää.
Hinalugit (omakielinen nimitys кетш халх, ketš halh) ovat Azerbaidžanissa asuva dagestanilaista hinalugin kieltä puhuva pieni vuoristolaiskansa.
Hinalugit asuvat Kaukasuksen pohjoisrinteellä 2300 metrin korkeudella sijaitsevassa Quban piirin Xınalıqin (Hinalugin) kylässä. Pieniä ryhmiä on myös Quban kaupungissa sekä eräissä muissa lähialueen ja tasangon kylissä.
Vuonna 1926 hinalugeja laskettiin olevan 1400 henkeä. Myöhemmissä väestönlaskennoissa heitä ei ole rekisteröity erillisenä kansana. Osa hinalugeista on muuttanut tasangolle ja sulautunut azereihin. Nykyään heitä arvioidaan olevan Quban piirissä noin 3000 henkeä.
Hinalugien elinkeinoja ovat karjanhoito ja maanviljely. Perinteinen uskonto on sunnalainen islam. Sivistyskielenään hinalugit käyttävät azeria. 1990-luvulla laadittua kyrilliseen kirjaimistoon perustunutta hinalugin kirjakieltä opetettiin paikallisessa koulussa vuosina 1993–1999. Vuonna 2001 avattiin hinalugilainen kulttuurikeskus.
Aiheesta muualla

Hinalugin kylän sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi), (azeriksi)
Eija Hiltunen

| Eija Hiltunen |
| --- | --- |
 Eija Hiltunen vuonna 1949.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Eija Mailis Gustafsson
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1912 Helsinki
Kuollut: 25. syyskuuta 1978 (66 vuotta) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Kaarlo Hiltunen
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Eija Mailis Hiltunen (9. huhtikuuta 1912 Helsinki – 25. syyskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen näyttelijä. Hän työskenteli Kouluradion ohjaajana 1946–1966. Teatterissa Hiltunen näytteli useita päärooleja, kuten Juurakon Huldan. Lisäksi hänellä oli pieniä sivurooleja kokoillan elokuvissa.
Ura

Hiltusen vanhemmat olivat Frans Fredrik Gustafsson ja Hilda Hytönen. Hän suoritti Suomen Näyttämöopiston 1934–1936, ja aloitti ammattiuransa Oulun Näyttämöllä 1936–1937. Sen jälkeen hän näytteli Kotkan Maakuntateatterissa 1937–1938, Porin Teatterissa 1938–1940 ja Helsingin Työväen Teatterissa 1941–1946. Hiltunen työskenteli Kouluradiossa ohjaajana ja näyttelijänä 1946–1966 sekä Lastenradiossa ohjaajana ja tuottajana 1956–1965.
Hiltunen vieraili Viipurin Kaupunginteatterissa, Turun Kaupunginteatterissa ja Suomen Kansallisteatterissa.
Hiltusen näyttämötehtäviä olivat muun muassa Ilona Ahlgren (Niskavuoren naiset), Agda (Neljä naista), Katri (Daniel Hjort), Katariina (Kuinka äkäpussi kesytetään) ja Jessica (Venetsian kauppias) sekä nimiosat näytelmissä Juurakon Hulda ja Tuomari Martta. Hänellä oli myös operettien subrettirooleja.
Hiltunen näytteli 33 suomalaisessa kokoillan elokuvassa vuosina 1935–1969. Suurin osa hänen rooleistaan oli kreditoimattomia avustajatasoisia tehtäviä esimerkiksi piikoina tai juhlien vieraina. Kreditoituja rooleja ovat muun muassa liikunnanopettaja elokuvassa Suomisen taiteilijat (1943), ompelijatar Hilma elokuvassa Suviyön salaisuus (1945) ja pääjohtajan vaimo elokuvassa Se alkoi omenasta (1962).
Hiltusella oli myös muutama televisiorooli, kuten Kaisa Ahola sarjassa Tuulensuun tuvassa (1965–1967). Samoihin aikoihin hän ohjasi viihdesarjaa Tarinatalo.
Eija Hiltunen avioitui koreografi Kaarlo Hiltusen kanssa 1933.
Aiheesta muualla

Eija Hiltunen leipäkorttia kysyvänä tarjoilijana elokuvassa Suomisen Ollin tempaus, kohta 53'30
Eija Hiltunen liikunnanopettajana elokuvassa Suomisen taiteilijat, kohta 67'00
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Ritva  Elonet
Hippeis

Hippeus, sisäpuoli lakonialaisesta mustakuviomaljasta, n. 550–530 eaa.
Täysvarusteinen hippeus, attikalainen mustakuvioamfora, 550–540 eaa.
Hippeis (mon., m.kreik. ἱππεῖς; yks. ἱππεύς, hippeus) oli antiikin kreikkalaisten ratsuväestä käyttämä nimitys. Luokka oli toiseksi korkein Ateenan neljästä sosiaaliluokasta, ja koostui miehistä, jotka olivat kyllin varakkaita ylläpitämään sotahevosta valtion palveluksessa. Sosiaaliluokkana se on verrannollinen Rooman valtakunnan equites-luokkaan ja jossain määrin jopa keskiajan ritareihin.
Ateenassa luokka viittasi niihin kansalaisiin, joiden varallisuus oikeutti heidän kuulumisensa toiseksi korkeimpaan yhteiskuntaluokkaan. Spartassa hippeis oli kuninkaallinen kunniavartiosto, joka koostui 300 valikoidusta alle 30-vuotiaasta nuorukaisesta, jonka jäsenet – vaikka alun perin olivatkin ratsuväkeä – palvelivat lopuksi raskaana jalkaväkenä. Ateenan ja Spartan ratsuväki muodostettiin vasta persialaissotien jälkeen, kun taas Thessaliassa ja Boiotiassa ratsuväkeä oli käytössä jo arkaaisella kaudella.
Kreikkalainen ratsuväki oli raskaasti panssaroitua ja aseistettua, mikä haittasi sen käyttökelpoisuutta taistelussa. Se oli varustettu metallikypärillä ja levyhaarniskoilla, ja sen aseistukseen kuuluivat kaksiteräiset miekat ja keihäät. Kilpiä ei kuitenkaan käytetty.
Vasta Filippos II:n ja Aleksanteri Suuren aikana ratsuväestä tuli merkityksellinen osa armeijaa. Makedonialainen ratsuväki oli jaettu kevyeen ja raskaaseen ratsuväkeen, jotka kumpikin koostuivat noin 200 miehen vahvuisista osastoista.
Caritas (yhtye)

Caritas on suomalainen yhtye, joka teki albumin Prisma-levymerkille.
Kokoonpano

Merja Junttila
Pirkko Hyttinen
Kari Jutila
Risto Hyttinen
Diskografia

Caritas (1973,  Prisma)
Aiheesta muualla

Caritas (yhtye)n esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Calixtus II

| Calixtus II |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: n. 1060 Quingey, Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta
Kuollut: 13. joulukuuta 1124 Rooma, Kirkkovaltio
Paavi
Paavius alkoi:  2. helmikuuta 1119
Paavius päättyi:  13. joulukuuta 1124
Edeltäjä:  Gelasius II
Seuraaja:  Honorius II
Paavi Calixtus II (n. 1060–13. joulukuuta 1124) oli paavina 2. helmikuuta 1119 – 13. tai 14. joulukuuta 1124. Hän oli Burgundin kreivi Vilhelmin poika ja hänen syntymänimensä oli Guido Vienneläinen. Hänestä tuli vuonna 1088 Viennen arkkipiispa.
Calixtuksella oli voimakkaat näkemykset investituurariidasta, mutta paavina hän oli valmis neuvottelemaan keisari Henrik V:n kanssa. Vuonna 1122 Calixtus ja Henrik V solmivat Wormsin konkordaatin.
Vuonna 1120 hän syrjäytti lopullisesti vastapaavi Gregorius VIII:n.
Maaliskuussa 1123 Calixtus piti ensimmäisen lateraanikonsiilin, joka tunnetaan myös yhdeksäntenä ekumeenisena kirkolliskokouksena.
Himalajanpyy

| Himalajanpyy |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kanalinnut Galliformes
Heimo::  Aitokanat Phasianidae
Suku::  Lerwa
Laji::  lerwa
Kaksiosainen nimi
 Lerwa lerwa  (Hodgson, 1833) 
Katso myös
   Himalajanpyy Wikispeciesissä   Himalajanpyy Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Himalajanpyy (Lerwa lerwa) on aitokanoihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä- ja Itä-Aasiassa.
Koko ja ulkonäkö

Himalajanpyy voi kasvaa 38–40 cm pitkäksi. Laji on ruumiinrakenteeltaan tukevahko. Pää, kaula, selkä ja siivet ovat tiheästi ruskean ja valkoisen viiruttamat. Himalajanpyyn rinta ja vatsa ovat punaruskeat, ja niissä on leveitä valkoisia juovia.
Levinneisyys ja elintavat

Himalajanpyy elää Himalajan vuoristossa Pakistanista Kiinaan. Lajin elinympäristöä ovat puurajan ja lumirajan väliset kivikkoiset vuoristoniityt ja pensaikot 3 000–5 500 metrin korkeudella. Lintu liikkuu tavanomaisesti 5–30 yksilön parvina. Himalajanpyy syö siemeniä, muita kasvinosia ja jäkäliä. Himalajanpyyn pesimäkausi on toukokuusta heinäkuulle. Pesä sijaitsee maassa kivikon tai pensaas suojissa, ja naaras munii 3–5 ruskehtavaa punapilkullista munaa.
Reino Hintsa

Reino Johannes Hintsa (8. heinäkuuta 1907 Helsinki – 14. joulukuuta 1979 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.
Keskustukena pelannut Hintsa edusti mestaruussarjassa pelannutta Viipurin Susia 1931–1938. Hänen paras saavutus oli SM-pronssi 1933 ja 1937. Kaikkiaan Hintsa pelasi kahdeksan kauden aikana 102 pääsarjatason ottelua, joissa hän teki neljä maalia.
Maajoukkueessa Hintsa pelasi yhden maaottelun vuonna 1928.
Aiheesta muualla

Kansallisarkisto (Arkistoitu – Internet Archive)
Loris Capirossi

| Loris Capirossi |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:  Italia
Uratiedot
Aktiivisena:  1990–2011
Pyörän numero:  65
Nykyinen pyörä:  Ducati
Tilastot
MotoGP
Kilpailuja:  328
Maailmanmestaruuksia:  3
Voittoja:  29
Palkintosijoja:  99
Paalupaikkoja:  41
Nopeimpia kierroksia:  32
Ensimmäinen kilpailu:  Japanin Grand Prix 1990
Ensimmäinen voitto:  Britannian Grand Prix 1990
Loris Capirossi (s. 4. huhtikuuta 1973) on italialainen ratamoottoripyöräilijä. Hän ajoi kaudella 2011 MotoGP-luokassa Pramac Racing tallissa Ducatilla numerolla 65.
Ura

Capirossi aloitti uransa vuonna 1990. Samana vuonna hän voitti uransa ensimmäisen mestaruuden lajissa, ollen niitä harvoja, jotka olivat pystyneet siihen. Hän uusi mestaruutensa seuraavana vuonna.
Vuonna 1992 Capirossi siirtyi 250-kuutioisiin. Avauskaudella hän ei saavuttanut paljon mitään, mutta seuraavana vuonna hän oli toinen ja sitä seuraavana vuonna kolmas. Hän nousi tuon jälkeen 500-kuutioisiin kausiksi 1995 ja 1996. Hän saavutti tuona aikana yhden voiton.
Vuonna 1997 Capirossi palasi 250-kuutioisiin. Seuraavana vuonna hän ajoi uransa kolmannen maailmanmestaruuden. Hän ajoi vielä yhden kauden 250-kuutioisissa, kunnes siirtyi 500-kuutioisiin lopullisesti 2000.
Kaudella 2000 Capirossi oli seitsemäs voitettuaan yhden kilpailun. Seuraavana vuonna hän oli yhdeksän kertaa palkintokorokkeella, mutta ei kertaakaan kaikkein korkeimmalla. Pisteet riittivät kolmanteen sijaan yhteispisteissä.
Kaudet 2002-2004 olivat tasaista jälkeä Capirossilta. Kaudella 2005 hän voitti kaksi osakilpailua ja oli kuudes loppupisteissä. Hän voitti kauden 2006 avauskilpailun Jerezissä, ollen samalla paalupaikalla ja ajoi samalla kilpailun nopeimman kierroksen. Samassa osakilpailussa tulokaskuljettaja Dani Pedrosa hurmasi yleisön kakkossijallaan uransa ensimmäisessä MotoGP-kilpailussa. Kolmannen kilpailun jälkeen Capirossi putosi ykkössijalta, jonka uudeksi hallitsijaksi siirtyi yhdysvaltalainen Nicky Hayden. MM-sarjassa hän sijoittui lopulta kolmanneksi Haydenin ja maanmiehensä Valentino Rossin jälkeen. Kaudella 2007 Capirossi ajoi yhden voiton ja 3 kertaa palkintokorokkeelle sijoittuen MM-sarjassa seitsemänneksi.
Kaudet 2008-2010 Capirossi ajoi Suzukin tehdastalissa sijoittuen MM-sarjassa sijoille 10, 9, 16. Kaudelle 2011 hän siirtyi Pramac Racing talliin.
Kaudella 2011 Capirossi keräsi 43 pistettä sijoittuen sijalle 17 ja samalla hän ilmoitti, että hän lopettaa pitkän ajajauransa tähän kauteen.
Maailmanmestaruudet

1990: 125cc (Honda)
1991: 125cc (Honda)
1998: 250cc (Aprilia)
Tilastot

| Kausi | Luokka | Pyörä | Kilpailut | Voitot | Palkintosijat | Paalupaikat | Nopeimmat  kierrokset | Pisteet | sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1990 | 125cc | Honda RS125 | 14 | 3 | 8 | 0 | 0 | 182 | 1. |
| 1991 | 125cc | Honda RS125 | 13 | 5 | 12 | 5 | 4 | 200 | 1. |
| 1992 | 250cc | Honda NSR250 | 13 | 0 | 0 | 0 | 0 | 27 | 12. |
| 1993 | 250cc | Honda NSR250 | 14 | 3 | 7 | 7 | 5 | 193 | 2. |
| 1994 | 250cc | Honda NSR250 | 14 | 4 | 9 | 5 | 5 | 199 | 3. |
| 1995 | 500cc | Honda NSR500 | 12 | 0 | 1 | 0 | 0 | 108 | 6. |
| 1996 | 500cc | Yamaha YZR500 | 15 | 1 | 2 | 0 | 0 | 98 | 10. |
| 1997 | 250cc | Aprilia RS250 | 14 | 0 | 3 | 1 | 2 | 116 | 6. |
| 1998 | 250cc | Aprilia RS250 | 14 | 2 | 9 | 8 | 3 | 224 | 1. |
| 1999 | 250cc | Honda RS250 | 15 | 3 | 9 | 2 | 3 | 209 | 3. |
| 2000 | 500cc | Honda NSR500 | 16 | 1 | 4 | 1 | 1 | 154 | 7. |
| 2001 | 500cc | Honda NSR500 | 16 | 0 | 9 | 4 | 1 | 210 | 3. |
| 2002 | MotoGP | Honda NSR500 | 14 | 0 | 2 | 0 | 0 | 109 | 8. |
| 2003 | MotoGP | Ducati GP3 | 16 | 1 | 6 | 3 | 1 | 177 | 4. |
| 2004 | MotoGP | Ducati GP4 | 16 | 0 | 1 | 0 | 1 | 117 | 9. |
| 2005 | MotoGP | Ducati GP5 | 15 | 2 | 4 | 3 | 1 | 157 | 6. |
| 2006 | MotoGP | Ducati GP6 | 17 | 3 | 8 | 2 | 5 | 229 | 3. |
| 2007 | MotoGP | Ducati GP7 | 18 | 1 | 4 | 0 | 0 | 166 | 7. |
| 2008 | MotoGP | Suzuki GSV-R | 16 | 0 | 1 | 0 | 0 | 118 | 10. |
| 2009 | MotoGP | Suzuki GSV-R | 17 | 0 | 0 | 0 | 0 | 110 | 9. |
| 2010 | MotoGP | Suzuki GSV-R | 16 | 0 | 0 | 0 | 0 | 44 | 16. |
| 2011 | MotoGP | Ducati GP11 | 13 | 0 | 0 | 0 | 0 | 43 | 17. |
| Yhteensä | Yhteensä | Yhteensä | 328 | 29 | 99 | 41 | 32 | 3190 |  |
Capirossi Estorilissa 2011
Himmeli

Olkihimmeli
Himmeli on tavallisesti oljista tehty katosta riippuva koriste-esine. Nimi himmeli tulee germaanisten kielten sanasta Himmel (taivas). Paikoin himmeliä on kutsuttu Suomessa myös olkikruunuksi. Perinteinen himmeli tehdään viljakasvin hyvin valikoiduista oljista pujottamalla lanka korrenpätkän sisään ja muotoilemalla näistä korrenpätkistä kolmiulotteinen teos. Moderni himmeli voidaan tehdä myös esimerkiksi pilleistä ja siimasta.
Himmelin peruselementtejä ovat pyramidi ja oktaedri eli kahdeksansivuinen tahokas. Yksinkertaisin himmeli koostuu yhdestä isosta peruskuviosta ja kuudesta siihen kiinnitetystä pienemmästä kuviosta. Himmelit ovat yleensä pyörähdyssymmetrisiä ja ne ripustetaan ylimmästä pisteestään ohuen ompelulangan varaan kattoon. Himmeli pyörii lievässä ilmavirtauksessa. Nykyisin himmeliä pidetään esillä yleensä joulun aikaan, mutta ennen sitä pidettiin hyvän sadon takaavana onnenkaluna. Lisäksi ennen uskottiin koon voimaan: sato oli sitä parempi mitä suurempi himmeli oli.
Himmelit ovat tunnettuja Suomen lisäksi Keski-Euroopassa ja Itä-Euroopassa, mutta ne levisivät Suomeen Ruotsista. Himmeleitä on käytetty koristeina Suomessa erityisesti Varsinais-Suomessa, Satakunnassa, Hämeessä ja Uudellamaalla, mutta ne levisivät myös Karjalan kannakselle ja Pohjanmaalle.
Kirjallisuutta

Aydemir, Johanna (päätoim.): Taito tehdä, ilo onnistua.  (Toimittaja: Hilkka Opas. Piirrokset: Sinikka Ustinov-Jones)  Helsinki:  WSOY, 2007.  ISBN 978-951-0-33034-0
Lindén, Eevi & Talvitie, Tuulikki: Olkityöt: 50 perinteistä ja uutta olkikoristetta.  (Mallit:] Eevi Lindén. Teksti ja piirrokset: Tuulikki Talvitie)  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2354-5
Seinäjoen kalevalaiset naiset r.y:n työryhmä: Marja-Liisa Haveri ym. (toim.): Himmeli.  Seinäjoki:  Seinäjoen kalevalaiset naiset, 1982.  ISBN 951-99386-3-X
Aiheesta muualla

Salmiakkihimmeli-ohjeet Kotivinkki
CAPTCHA

CAPTCHA-sana kirjoitettu tavalla, jonka pitäisi olla ihmiselle helppo lukea mutta botille vaikea.
CAPTCHA (akronyymi englanninkielisistä sanoista Completely Automated Public Turing test to tell Computers and Humans Apart, suom. ’kokonaan automatisoitu julkinen Turingin testi tietokoneiden ja ihmisten erottamiseksi toisistaan’) on kysely, jolla verkkosivuston ylläpitäjä varmistaa, että sivulle tulija on ihminen eikä botti.
Tarkoitus ja periaate

CAPTCHA on saanut nimensä Turingin testistä, jossa ihminen pyrkii erottamaan tietokoneen ihmisestä. CAPTCHAssa roolit ovat toisinpäin, sillä siinä tietokone pyrkii erottamaan ihmisen tietokoneesta.
CAPTCHA-testien tarkoituksena on torjua botteja eli automatisoituja ohjelmia, sillä botteja käytetään toisinaan haitallisiin tarkoituksiin, kuten teollisuusvakoiluun, kyberhyökkäyksiin ja roskapostin kirjoittamiseen blogeihin. CAPTCHAn avulla voidaan myös yrittää suojata sivustojen kirjautumistietoja ja sähköpostiosoitteita.
CAPTCHA-testissä käyttäjä todennetaan ihmiseksi antamalla hänelle suoritettavaksi tehtävä, joka hänen pitää selvittää päästäkseen sivustolle. Jos tulija ei osaa ratkaista tehtävää, hänet leimataan botiksi ja hänen tulonsa estetään. Testi vaatii sellaista ongelmanratkaisukykyä, jota ihmisellä on, mutta jota nykyajan tietokoneilla ei vielä ole.
Historia ja käyttö

CAPTCHA-testin keksivät vuonna 2000 Carnegie Mellon -yliopiston Luis von Ahn, Manuel Blum, Nicholas Hopper ja John Langford.
CAPTCHA-testejä käytetään nykyisin kaikenlaisilla sivustoilla, kuten lomakkeissa, kommenttipalstoilla ja lipunmyyntipalveluissa. Jotkin sivustot ovat alkaneet korvata salasanatkin CAPTCHA-testeillä. Päivittäin ihmiskunta ratkaisee yli 300 miljoonaa CAPTCHA-testiä.
Erilaisia CAPTCHA-testejä

CAPTCHA-testejä on monenlaisia. Yleisin tyyppi on kuva, jossa lukeva vääristynyt teksti tai numerosarja pitää tunnistaa ja kirjoittaa tekstikenttään oikein. Merkkien takana voi lisäksi olla ylimääräisiä viivoja vaikeuttamassa tunnistusta. Väärän vastauksen jälkeen käyttäjä saa usein uuden tilaisuuden toisella merkkisarjalla. Näkövammaisille voidaan antaa tehtäväksi tunnistaa ääneen luettu merkkisarja. Todentamisen lisäksi Google on käyttänyt tällaisia CAPTCHA-testejä apunaan vanhojen tekstien digitoinnissa.
Vuonna 2013 käyttöön otettu yksinkertainen CAPTCHA-testi pyytää tulijaa vain ruksaamaan kohdan ”En ole robotti”. Järjestelmä erottaa ihmisen botista sen perusteella, miten hän toimii testisivulla.
Aritmeettisessa CAPTCHA-testissä tulijan tarvitsee antaa vastaus yksinkertaiseen laskutoimitukseen. Tämäntyyppinen testi ei ole kovinkaan varma, sillä numeroiden ja symbolien määrä on pieni ja koneen helposti opittavissa.
Kuvatunnistus-CAPTCHA-testi sisältää kuvasarjan, ja käyttäjää pyydetään esimerkiksi valitsemaan ne kuvat, joissa esiintyy jokin tietty asia, tai nimeämään asia, joka esiintyy joka kuvassa.
Peli-CAPTCHA sisältää arvoituksen tai interaktiivisen pelin, kuten kuvan vetämisen paikasta toiseen näytöllä.
Ongelmat

CAPTCHA-testejä on arvosteltu muun muassa siitä, että ne ovat vaikeita etenkin näkövammaisille, lukuvaikeuksista kärsiville sekä ikäihmisille. Vaikeimmat CAPTCHAt voivat olla vaikeita kaikille ihmisille. Vaikean CAPTCHAn aiheuttama harmitus voi huonontaa sivuston käyttäjäkokemusta. CAPTCHA-testit ovatkin jatkuvaa tasapainottelua turvallisuuden ja helppokäyttöisyyden välillä. Niistä täytyy tehdä samanaikaisesti mahdollisimman helppoja ihmisille että mahdollisimman vaikeita boteille.
Vääristynyt CAPTCHA-teksti, joka käyttäjän pitäisi kirjoittaa tekstikenttään oikein.
CAPTCHA-kuvasarja, jossa käyttäjää on pyydetty valitsemaan kaikki kulkuneuvot.
Georg Cantor

| Georg Cantor |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. maaliskuuta 1845  Pietari, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 6. tammikuuta 1918 (72 vuotta)  Halle, Saksan keisarikunta
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  ETH Zürich  Berliinin yliopisto (väit. 1867)
Väitöstyön ohjaaja:  Ernst Eduard Kummer ja Karl Weierstrass
Instituutti:  Hallen yliopisto
Tutkimusalue:  matematiikka
Tunnetut työt:  joukko-oppi
Georg Ferdinand Ludwig Philipp Cantor (3. maaliskuuta 1845 – 6. tammikuuta 1918) oli saksalainen matemaatikko, joka tunnetaan parhaiten joukko-opin luojana.
Elämä ja ura

Georg Cantor syntyi Pietarissa Venäjällä. Hänen isänsä Georg Waldemar Cantor oli Tanskassa syntynyt menestynyt kauppias ja myöhemmin Pietarin pörssin meklari. Äiti Maria Anna Böhm oli venäläinen. Isänsä uskonnon mukaan Georg kasvatettiin protestantiksi, vaikka äiti oli katolilainen.
Isän terveyden vuoksi perhe muutti vuonna 1856 Pietarin talvia pakoon Saksaan, aluksi Wiesbadeniin, jossa Cantor kävi kymnaasia ja sitten Frankfurtiin. Isä toivoi Cantorin opiskelevan insinööriksi. Hän aloitti opinnot ETH Zürichissa 1862 mutta sai isältään luvan vaihtaa pääaineen matematiikkaan. Hän jatkoi opintojaan Berliinissä, vietti välillä lukukauden Göttingenissä ja väitteli Berliinissä 1867.
Hänestä tuli pian Hallen yliopiston tuntiopettaja, sitten apulaisprofessori ja vuonna 1879 professori. Professorin viran saaminen vain 34-vuotiaana oli harvinaista, mutta Cantor haaveili virasta suuremmissa yliopistoissa kuten Berliinissä.
Elämä ja ura > Kritiikki

Cantorin ajatukset kohtasivat matemaatikkopiireissä runsaasti vastustusta. Cantorin vastustajista tunnetuimpia oli Leopold Kronecker. Henri Poincarén väitetään sanoneen: "Tulevat sukupolvet toteavat, että joukko-oppi oli sairautta, josta olemme onneksi parantuneet". Osaksi vastustuksen voidaan katsoa johtuneen matemaatikoiden piintyneistä ajatustavoista ja ennakkoluuloista. Joukon käsitteen epämääräisyys antoi kuitenkin pian aihetta myös vakaville vastaväitteille. Merkittävät loogiset paradoksit, joista tunnetuimpia lienee Russellin paradoksi, osoittivat "liian suuriin" joukkoihin liittyvän erittäin vakavia loogisia ongelmia. Russellin paradoksi syntyy, kun ajatellaan muodostettavaksi joukko, jonka alkioina ovat ne joukot, jotka eivät ole itsensä alkioita. Tällöin kyseinen joukko on itsensä alkio, jos ja vain jos se ei ole itsensä alkio. Paradoksien vuoksi matemaatikoiden oli lähdettävä etsimään joukko-opille sellaista aksiomaattista perustaa, jonka avulla paradoksit tai niitä aiheuttavat joukot voitaisiin sulkea teoriasta pois. Aksiomaattista lähestymistapaa kehitti saksalainen Ernst Zermelo (1871–1956). Bertrand Russell ja Alfred North Whitehead ja kehittivät Principia Mathematica -teoksessaan (1910–1913) samaan tarkoitukseen joukkoja luokittelevan tyyppiteorian.lähde?
Cantorin ajatuksia vastustivat myös filosofit, kuten Wittgenstein, ja jopa jotkut teologit, joiden mielestä äärettömyyden määrittely muuttaa käsitystämme Jumalasta. Cantor itse oli hyvin uskonnollinen mies.
Cantor otti teoriaansa kohdistuneen kritiikin hyvin vakavasti. Hän pyrkikin tukemaan nuoria tieteenharjoittajia, jotta heidän uudet näkemyksensä otettaisiin vastaan rakentavammalla tavalla.
Paheneva mielisairaus haittasi hänen elämäänsä vuodesta 1884 alkaen. Hänen äitinsä, veljensä ja pienen poikansa kuolemat aiheuttivat lisää stressiä. Cantor oli ajoittain virkavapaalla opetustyöstä ja vietti aikaansa parantoloissa vuodesta 1899 alkaen. Aina välillä hän kuitenkin palasi töihin. Hän kirjoitti julkaisuja myös kirjallisuudentutkimuksen, filosofian ja uskonnon alueilta. Cantor jäi eläkkeelle 1913 ja kuoli sydänkohtaukseen 1918.
Kirjallisuutta

Rucker, Rudy: Mieli ja äärettömyys.  (Äärettömyyden tiedettä ja filosofiaa)  Suomentanut Markus Hotakainen. Art House, 1998.  ISBN 951-884-222-1
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Georg Cantor Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali  Vatikaani 2 
Tieteilijät:  CiNii  Leopoldina  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  zbMATH 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Kahden joukon välinen kuvaus.
Al Capone

| Alphonse Gabriel Capone |
| --- | --- |
 Al Capone vuonna 1930
Henkilötiedot
Syntynyt: 17. tammikuuta 1899 New York
Kuollut: 25. tammikuuta 1947 (48 vuotta) Miami Beach, Florida
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Muut tiedot
Muut nimet:  ”Scarface” (Arpinaama)
Vangittu:  1931
Syyte:  veronkierto
Rangaistus:  11 vuotta vankeutta
 Nimikirjoitus
Al ”Scarface” (Arpinaama) Capone, oik. Alphonse Gabriel Capone (17. tammikuuta 1899 New York – 25. tammikuuta 1947 Miami Beach, Florida), oli yhdysvaltalainen gangsteri. Capone harjoitti Chicagoon keskittynyttä Yhdysvaltain kieltolain aikaista alkoholin salakuljetusta ja myyntiä, joilla hän ansaitsi omaisuuden. Hän joutui lopulta vankilaan veropetoksista ja rahanpesusta.