stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Elimäen kirkonkylä
Palvelut ja teollisuus

Elimäen kirkonkylän kaupallisia palveluita ovat posti, apteekki, kodinkoneliike, vaatetusliike, S-market (kylän ainoa päivittäistavarakauppa) ja pankkipalvelut. Muita yrityksiä kirkonkylällä ovat muun muassa Sisusteurakointi Kesänen ja  SEO Elimäen Varaosa. Yritystoimintaa kirkonkylällä edustavat lisäksi Kymenlaakson Sähköosakeyhtiön pääkonttori ja tekninen varikko, metallialan yritys R. A. Wickholm ja linja-autoliikennöintiä harjoittava Elimäen Liikenne. Elimäen koulukeskuksessa sijaitsee Elimäen yhtenäiskoulu. Kouvolan kaupunki lakkautti Elimäen lukion vuonna 2021.
Palvelut ja teollisuus > Kunnalliset ja julkiset palvelut

Elimäen kirjasto
Elimäen terveysasema
Elimäen koulukeskus
Elimäen yhtenäiskoulu (luokat 1–9)
Peippolan päiväkoti
Elimäen urheilukeskus
Yleisurheilukenttä
Pallokenttä
Tenniskenttä ja jääkiekkokaukalo
Elimäkikoti
Elimäen jäteasema
Palvelut ja teollisuus > Kirkolliset palvelut

Elimäen kirkko
Elimäen seurakuntakeskus (Elimäen seurakunta)
Elimäen hautausmaa
Välimatkat

Kouvolan keskusta 27 km
Lapinjärvi 21 km
Kotka 52 km
Porvoo 65 km
Helsinki 116 km
Aiheesta muualla

Elimäen kirkonkylä Valtakunnallisesti merkittävät rakennetut kulttuuriympäristöt RKY. Museovirasto.
Kouvola
| --- | --- |
Kouvolan suuralue:   Kangas  Kaunisnurmi  Sarkola  Vahtero  Käpylä  Tornionmäki  Lehtomäki  Kankaro  Mielakka  Tykkimäki  Korjala 
Kuusankosken suuralue:   Mäyrämäki  Ruotsula  Rantakulma  Voikkaa  Mattila  Pilkanmaa  Tähtee  Mäkikylä  Naukio  Kuusaa  Kuusaanniemi  Keltti 
Anjalankosken suuralue:   Myllykoski  Inkeroinen  Sippola  Kaipiainen  Muhniemi 
Valkealan suuralue:   Niinistö  Valkealan kirkonkylä  Jokela  Kiehuva  Aitomäki  Utti  Selänpää  Tuohikotti  Vekaranjärvi 
Elimäen suuralue:   Koria  Vilppula  Elimäen kirkonkylä  Villikkala 
Jaalan suuralue:   Jaala  Karijärvi
Mary Elizabeth Mastrantonio

Mary Elizabeth Mastrantonio vuonna 2013.
Mary Elizabeth Mastrantonio (s. 17. marraskuuta 1958 Lombard, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on näytellyt muun muassa elokuvissa Scarface – arpinaama (1983), Suuret setelit (1986), Abyss – syvyys (1989), Robin Hood – varkaiden ruhtinas (1991), Tähänastinen elämäni (1999) ja The Brooke Ellison story (2004).
Mastrantonio syntyi Illinoisissa italialaisille maahanmuuttajille. Hän on ollut vuodesta 1990 naimisissa ohjaaja Pat O'Connorin kanssa. Heillä on kaksi lasta, ja he asuvat Lontoossa Englannissa.
Palkinnot

Gracie (2005)
Palkinnot > Ehdokkuudet

Sierra Award (2000)
MTV Movie Award (1992)
Saturn (1991, 1992)
Parhaan naissivuosan Oscar-palkinto (1987)
Aiheesta muualla

Mary Elizabeth Mastrantonio Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Matt Groening

| Matt Groening |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. helmikuuta 1954 (ikä 70) Portland, Oregon
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  sarjakuvapiirtäjä, käsikirjoittaja
Puoliso:  Deborah Caplan (1986–1999) Agustina Picasso (2011–)
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Matthew Abram "Matt" Groening (s. 15. helmikuuta 1954 Portland, Oregon, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen sarjakuvapiirtäjä, käsikirjoittaja ja televisiotuottaja. Hänet tunnetaan parhaiten Simpsonit-televisiosarjan isänä, sillä hän on luonut sarjan päähahmot, Simpsonin perheen. Ennen työtään Simpsoneissa Groening piirsi sarjakuvia Elämä on helvettiä ja Akbar ja Jeff.
Groening valmistui Evergreen State Collegesta 1977 23-vuotiaana ja aloitti uransa kirjoittajana, minkä jälkeen siirtyi sarjakuvan pariin. Hän käsikirjoitti yksin vuosina 1987–1989 tuotetut Simpsonit-lyhytfimit, joita esitettiin Tracey Ullman Show -sarjan yhteydessä, ja kehitteli niiden pohjalta nykyisen Simpsonit-sarjan yhdessä James L. Brooksin ja Sam Simonin kanssa. He toimivat yhdessä sarjan ensimmäisinä vastaavina tuottajina (showrunner) 1. ja 2. tuotantokaudella, minkä lisäksi Groening käsikirjoitti sarjaan muutaman varhaisen jakson. Hän on yhä mukana sarjan tuotannossa, mutta ei enää käsikirjoita siihen sisältöä. Simpsonien jälkeen Groening on kehittänyt televisioon animaatiosarjan Futurama ja Netflixiin sarjan Disenchantment.
Groening nimesi Simpsonien hahmot perheenjäsentensä mukaan. Hänen isänsä oli amerikansaksalainen  Homer Philip Groening (1919–1996) (s. Main Centre, Saskatchewan, Kanada, ja kasvatettu mennoniittaperheessä) ja hänen äitinsä oli amerikannorjalainen Margaret Ruth (o.s. Wiggum). Lisa ja Maggie ovat hänen sisarustensa nimiä. Bartin nimi sen sijaan on anagrammi sanasta brat, kakara.
Groening ja Deborah Caplan menivät naimisiin 1986. Heillä on kaksi poikaa, Homer ja Abe. Groening ja Deborah erosivat 13 vuoden naimisissa olon jälkeen vuonna 1999. Nykyisen vaimonsa Agustina Picasson kanssa Groeningilla on seitsemän lasta.[lähde? ]
Palkinnot

Groening on ollut 26 kertaa ehdokkaana Emmy-palkinnon saajaksi ja saanut niitä yksitoista, joista kymmenen tuli Simpsoneille, yksi Futuramalle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sitaatteja aiheesta Matt Groening Wikisitaateissa
Massimo Natili

| Massimo Natili> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Italia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1961
Talli(t):  Scuderia Centro Sud
Kilpailuja:  2 (1 startti)
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1961
Viimeinen kilpailu:  Italian Grand Prix 1961
Massimo Natili (28. heinäkuuta 1935 Ronciglione – 18. syyskuuta 2017) oli italialainen Formula 1 -kuljettaja. Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kaudella 1961, joista keskeytti Britannian GP:ssä ja karsiutui Italian GP:ssä eikä saavuttanut pisteitä. Hän ajoi myös sarjan ulkopuolisissa kilpailuissa.
Vuonna 1962 Natili joutui onnettomuuteen Formula Junior -kilpailussa Monzassa, jossa hänet pelasti tuntematon katsoja. Hän oli neljäs Rooman GP:ssä 1964. Hän kilpaili myös F3-sarjassa ja lopetettuaan uransa toimi autovälittäjänä.
| Vuosi | Talli | Valmistaja | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1961 | Scuderia Centro Sud | Cooper T51 | Maserati S4 | MON | NED | BEL | FRA | GBR Kesk. | GER | ITA DNS | USA | - | 0 |
Masi Oka

| Masi Oka |
| --- | --- |
 Masi Oka San Diegon Comic-Conissa 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. joulukuuta 1974 (ikä 49)  Tokio, Japani
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Masayori Oka
Merkittävät roolit:  Hiro Nakamura (Heroes)
Aiheesta muualla
IMDb
Masi Oka (jap. マシ・オカ, oikea nimi Masayori Oka (岡 政偉), s. 27. joulukuuta 1974 Tokio, Japani) on japanilais–amerikkalainen näyttelijä ja digitaalitehostesuunnittelija.
Oka syntyi Tokiossa Japanissa. Hänen vanhempansa erosivat hänen ollessaan kuukauden ikäinen, eikä hän ole koskaan tavannut isäänsä. Oka muutti äitinsä kanssa Los Angelesiin Kaliforniaan ollessaan kuusivuotias. Hän on aina ollut kiinnostunut luonnontieteistä ja matematiikasta, ja 12-vuotiaana hän sai älykkyysosamäärätestistä tulokseksi 180. Kymmenen vuotta myöhemmin hän valmistui Brownin yliopistosta pääaineinaan tietojenkäsittelytiede ja matematiikka.
Ensimmäisen työpaikkansa opintojen jälkeen Oka sai George Lucasin omistamasta elokuvien erikoistehosteita tuottavasta Industrial Light & Magic -yhtiöstä (ILM). Hän oli muun muassa mukana kehittämässä vesiefekteihin keskittyvää tietokoneohjelmaa, jota on myöhemmin käytetty esimerkiksi elokuvassa Pirates of the Caribbean: Kuolleen miehen kirstu. Lisäksi hän kehitti muita vesitehosteisiin suuntautuvia tietokoneohjelmia, joita on käytetty monessa projektissa. Hän työskenteli myös Tähtien sota -elokuvasarjan kolmen uudemman elokuvan digitehostetiimeissä.
Oka kokeili näyttelemistä ensimmäisen kerran vuonna 2000. Hän teki pieniä vierailijarooleja useissa televisio-ohjelmissa ja sai pitkäaikaisemman roolin NBC:n komediasarjasta Tuho-osasto. Vuonna 2006 Oka valittiin japanilaisen Hiro Nakamuran rooliin televisiosarjassa Heroes. Hän käänsi itse roolihahmonsa vuorosanat englanninkielisestä käsikirjoituksesta japaniksi.
Oka sai vuonna 2006 Golden Globe -ehdokkuuden parhaasta televisiosarjan sivuosaroolista Heroes-sarjassa. Näyttelemisen lisäksi hän työskentelee edelleen kolme päivää viikossa ILM-yhtiössä suunnitellen tietokoneohjelmia. Vuonna 2007 Oka nimettiin "cooleimmaksi nörtiksi" Spike TV Guys' Choice Awards -palkintotilaisuudessa. Hän näyttelee oikeuslääkäri Max Bergmania sarjassa Havaiji 5-0.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Masi Oka Wikimedia Commonsissa
Masi Oka Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Elsa Soini

| Elsa Soini |
| --- | --- |
 Elsa Soini vuonna 1926.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1893 Helsinki
Kuollut: 12. heinäkuuta 1952 (59 vuotta) Helsinki
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Elsa Sofia Hagan (o.s. Soini; 7. huhtikuuta 1893 Helsinki – 12. heinäkuuta 1952 Helsinki) oli suomalainen kirjailija ja elokuvakäsikirjoittaja.
Henkilöhistoria

Soinin vanhemmat olivat pankinjohtaja ja kirjailija Aksel Wilhelm (Wilho) Soini (ent. Hoffrén) ja Sigrid Ida Helena af Enehjelm. Toimittaja, kirjailija ja liike- ja kulttuurielämän vaikuttaja Yrjö Soini oli hänen veljensä. Soini pääsi ylioppilaaksi 1911 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1916 ja maisteriksi 1919. Ylioppilaskunnan kirjaston amanuenssi hän oli 1913–1916, vt. varakirjaston hoitaja 1919 ja sitten historian ja suomen kielen opettajan sijainen useissa eri oppikouluissa Helsingissä. Hän oli 1940-luvulla jäsenenä Suomen Pen-klubin johtokunnassa ja Suomen Näytelmäkirjailijaliiton hallituksessa. Soini oli naimisissa vuodesta 1917 varatuomari Eero Sigfrid Haganin (1892–1964) kanssa, ja heillä oli neljä lasta. Arkkitehti Charles Hagan oli heidän poikansa.
Kirjallinen tuotanto

Soini julkaisi romaaneja ja näytelmiä. Lisäksi hän kirjoitti pakinoita Uuteen Suomeen vuosina 1942–1952 nimimerkillä Lippa ja yhdessä kirjailija Seere Salmisen kanssa nimimerkillä Tuttu Paristo Suomisen perhe -sarjakuunnelmaa radioon vuodesta 1938 alkaen. He laativat myös Suomisen perhe -elokuvien käsikirjoitukset. Vuonna 1946 Soini laati Aleksis Kiven elämää kuvaavan elokuvan Minä elän käsikirjoituksen.
Kirjallinen tuotanto > Romaaneja ja näytelmiä

Oli kerran nuori tyttö, romaani.  1923
Marjatta viisastuu, komedia.  1924
Jumalten ja ihmisten suosikit, romaani.  1926
Kaksi herraa ja rakkaus, komedia.  1928
Sisko ja kultainen pikari, romaani.  1928
Verkkopallopeli, oppikirja.  1929
Halpa ja hauska viikonloppu, romaani.  1930
Uni, romaani.  1930
Katarina menettää pelin, romaani.  1931
Rakkauden tanssijatar, draama.  1931
Liukurata, draama.  1932
Rouva Johtaja, romaani.  1932
Nuoren tuomarin morsian, romaani.  1933
Kivi, jonka rakentajat hylkäsivät, draama.  1934
Isänsä tytär, romaani.  1935
Poikani pääkonsuli, komedia.  1935
Pikku seikkailu, komedia.  1943
Nuori Aleksis, romaani.  1947
Alkää Burko, komedia.  1948
Sirkka ja serkku, romaani.  1952
Kirjallinen tuotanto > Pakinoita

Muikkuja ja musiikkia, pakinakokoelma. 1945
Kirjallinen tuotanto > Elokuvakäsikirjoituksia

Poikani pääkonsuli, ohjaus Ilmari Unho.  1940
Runon kuningas ja muuttolintu, ohjaus T. J. Särkkä.  1941
”Minä elän”, ohjaus Ilmari Unho.  1946
Kanavan laidalla, ohjaus Ilmari Unho.  19149
Se alkoi sateessa, ohjaus Thure Bahne ja Eddie Stenberg.  1953
Nimimerkillä Tuttu Paristo yhdessä Seere Salmisen kanssa:
Poretta eli keisarin uudet pisteet, ohjaus Ilmari Unho. 1941
Suomisen perhe, ohjaus T. J. Särkkä. 1941
Suomisen Ollin tempaus, ohjaus Orvo Saarikivi. 1942
Suomisen taiteilijat, ohjaus Orvo Saarikivi. 1943
Suomisen Olli rakastuu, ohjaus Orvo Saarikivi. 1944
Suomisen Olli yllättää, ohjaus Orvo Saarikivi.  1945
Aiheesta muualla

Suomisen perhe oli kolmen vuosikymmenen radiosuosikki. Ylen Elävä arkisto.
Matt Greene

| Matt Greene |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. toukokuuta 1983 (ikä 41) Grand Ledge, Michigan, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Greener
Pelipaikka:  Puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  106 kg
Seura
Seura:  Los Angeles Kings
Sarja:  NHL
Pelinumero:  2
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Edmonton Oilers (NHL)   Iowa Stars (AHL)
NHL-varaus:  44. varaus, 2002 Edmonton Oilers
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Los Angeles Kings | 2012  |
|  | Los Angeles Kings | 2014  |
Matt Greene (s. 13. toukokuuta 1983 Grand Ledge, Michigan), on yhdysvaltalainen ammattilaisjääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NHL-seura Los Angeles Kingsiä. Greene on tällä hetkellä joukkueensa varakapteeni.
Ura > NHL-ura

Greene sai NHL-varauksen vuonna 2002 kun Edmonton Oilers varasi hänet numerolla 44 varaustilaisuuden toisella kierroksella. Hän pelasi tuolloin WCHA-joukkue University of North Dakotassa. Greene edusti Edmontonia kolme kautta tehden 151 ottelussa 13 tehopistettä (1+12). Hän teki uransa ensimmäisen ja ainoan maalinsa Edmontonin paidassa 15. joulukuuta Minnesota Wildiä vastaan, jonka Oilers lopulta voitti 3–1. Green ja hänen joukkuetoverinsa Jarret Stoll vaihdettiin Los Angeles Kingsiin 29. kesäkuuta 2008 Kings-puolustaja Ľubomír Višňovskýyn. 8. lokakuuta Greene nimettiin joukkueensa varakapteeniksi ja 9 päivää myöhemmin 17. lokakuuta hän teki 5 vuoden jatkosopimuksen Kingsien kanssa. Greene voitti Stanley Cupin Kingsissä kaudella 2011–2012.
Ura > Maajoukkue

Greene on edustanut Yhdysvaltoja jääkiekon maailmanmestaruuskilpailujen A-sarjassa kolmena vuonna, 2007, 2008, ja 2010.
Medisiinari

Medisiinariksi kutsutaan lääketieteen opiskelijaa. Medisiinareita ovat kaikki lääketieteen lisensiaateiksi opiskelevat. Yleensä uudet lääketieteen opiskelijat kastetaan medisiinareiksi opintojen alkutaipaleella. Suomesta medisiinareita löytyy Helsingin, Oulun, Tampereen ja Turun yliopistojen lääketieteellisistä tiedekunnista sekä Itä-Suomen yliopiston terveystieteiden tiedekunnasta. Medisiinareiden kattojärjestönä toimii Suomen Medisiinariliitto (SML).
Aiheesta muualla

Suomen Medisiinariliitto
Marmaduke

| Marmaduke |
| --- | --- |
 Elokuvajuliste
Ohjaaja:  Tom Dey
Käsikirjoittaja:  Tim Rasmussen ja Vince Di Meglio
Tuottaja:  John Davis
Säveltäjä:  Christopher Lennertz
Kuvaaja:  Greg Gardiner
Leikkaaja:  Don Zimmerman
Pääosat:  suom. ääninä Jukka Rasila, Kristiina Brask
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Regency Enterprises Davis Entertainment United Media RatPac-Dune Entertainment (käännä suomeksi) Intrigue Film
Levittäjä:  InterCom Fórum Hungary 20th Century Studios Netflix
Ensi-ilta:   30. heinäkuuta 2010  4. kesäkuuta 2010
Kesto:  1 tuntia 30 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  50 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marmaduke on komediaelokuva. Sen ensi-ilta oli Suomessa 30. heinäkuuta 2010. Elokuva pohjautuu Brad Andersonin samannimiseen sarjakuvastrippiin. Elokuva kertoo Windslowin perheestä ja heidän lemmikeistään – tanskandoggi Marmadukesta ja balineesi Carlosista – kun he muuttavat Kansasista Kaliforniaan.
Suomenkieliset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jukka Rasila  | … |  Marmaduke   |
|  Sari Siikander  | … |  Maisa   |
|  Christian Lönegren  | … |  Carlos   |
|  Kari Hietalahti  | … |  Giuseppe   |
|  Jukka Tiirikainen  | … |  Rusina   |
|  Kristiina Brask  | … |  Isabella   |
|  Jarmo Mäkinen  | … |  Bosco   |
Aiheesta muualla

Viralliset verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Finnkinon sivu (Arkistoitu – Internet Archive) (dubattu)
Finnkinon sivu (Arkistoitu – Internet Archive) (alkuperäinen)
Aiheesta muualla > Arvostelut

Anton Vanha-Majamaa: Marmaduke  28.7.2010. Filmgoer.fi.[vanhentunut linkki]
Marton Csokas

| Marton Csokas |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. kesäkuuta 1966 (ikä 58) Invercargill, Uusi-Seelanti
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Marton Csokas (s. 30. kesäkuuta 1966) on uusiseelantilainen näyttelijä. Hän esiintyi Boriaksen sivuroolissa televisiosarjassa Xena vuosina 1997–2001 sekä Celebornin roolissa elokuvissa Taru sormusten herrasta: Sormuksen ritarit (2001) ja Taru sormusten herrasta: Kuninkaan paluu (2003).
Csokas on esiintynyt myös muissa menestyselokuvissa, kuten Guy de Lusignanina Kingdom of Heavenissa (2005) ja Yorgina elokuvassa xXx.
Csokas seurusteli Eva Greenin kanssa vuosina 2005–2009.
Perhetausta

Csokasin äiti on uusiseelantilainen sairaanhoitaja ja hänen isänsä on unkarilaissyntyinen insinööri, joka muutti Uuteen-Seelantiin 1950-luvulla. Csokasilla on myös Unkarin kansalaisuus.
Aiheesta muualla

Marton Csokas Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Marton Csokas Elonetissä.
Marton Csokas Allmoviessa (englanniksi)
Massimiliano Valcareggi

Massimiliano Valcareggi (s. 12. helmikuuta 1995 Trieste, Italia) on italialaissyntyinen kreikkalainen alppihiihtäjä. Sotšin talviolympialaisissa 2014 Valcareggi keskeytti supersuurpujottelussa, sijoittui suurpujottelussa 54:nneksi ja pujottelussa 38:nneksi.
Valcareggin äiti on kotoisin Kreikasta. Hän päätti edustaa maata selvitäkseen todennäköisemmin mukaan maajoukkueeseen.
Aiheesta muualla

Massimiliano Valcareggi Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Michel Lonsdale

Michael Lonsdale vuonna 2013.
Michel Lonsdale, joissakin yhteyksissä Michael Lonsdale, syntyjään Alfred de Turris (24. toukokuuta 1931 Pariisi – 21. syyskuuta 2020) oli ranskalainen näyttelijä, joka esiintyi urallaan yli 190 televisiosarjassa ja elokuvassa.
Lonsdalen äiti oli ranskalainen ja isä englantilainen.
Lonsdalen tunnetuimpia osia ovat sir Hugo Drax vuoden 1979 James Bond -elokuvassa Kuuraketti sekä nukkavieru murharyhmän komisario Claude Lebel Fred Zinnemannin elokuvassa Shakaali, josta hän oli ehdolla parhaan sivuosan BAFTA-voittajaksi. 2000-luvulla hänet nähtiin muun muassa Steven Spielbergin elokuvassa München (2005). Vuonna 2010 valmistuneessa tositapahtumiin pohjaavassa elokuvassa Jumalista ja ihmisistä Lonsdalen roolisuoritus toi hänelle César-palkinnon parhaasta miessivuosasta.
Lonsdale oli täysin kaksikielinen, ja hän loi uraa sekä ranskan- että englanninkielisissä elokuvissa.
Valikoitu filmografia

Baisers volés (Varastettuja suudelmia) 1968
La Mariée était en noir (Morsian pukeutui mustaan) 1968
The Day of the Jackal (Shakaali) 1973
Stavisky (Stavisky – ihana lurjus) 1974
Moonraker (Kuuraketti) 1979
Chariots of Fire (Tulivaunut) 1981
The Name Of The Rose (Ruusun nimi) 1986
Ronin 1998
Munich (München) 2005
Goya's Ghosts (Goyan aaveet) 2006
Des hommes et des dieux (Jumalista ja ihmisistä) 2010
Les hommes libres 2011
Aiheesta muualla

Michel Lonsdale Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Medvedev

Medvedev, naisilla Medvedeva (ven. Медве́дев, Медве́дева) on yleinen venäläinen sukunimi. Se perustuu ’karhua’ tarkoittavaan lisänimeen Medved (Медве́дь). Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Medvedev
Aleksandr Medvedev (s. 1955), venäläinen teollisuus- ja urheilujohtaja
Aleksandr Medvedev, Santtu Karhu (s. 1967), itäkarjalainen laulaja ja lauluntekijä
Aleksei Medvedev (s. 1972), valkovenäläinen vapaapainija
Aleksei Medvedev (s. 1977), venäläinen jalkapalloilija
Aleksei Medvedev (s. 1982), venäläinen jääkiekkoilija
Aleksei Medvedev (1927–2003), neuvostoliittolainen painonnostaja
Daniil Medvedev (s. 1996), venäläinen tennispelaaja
Dmitri Medvedev (s. 1965), Venäjän pääministeri, presidentti 2008–2012
Grigori Medvedev (1904–1938), udmurttilainen neuvostokirjailija
Ilja Medvedev (s. 1995 tai 1996), venäläinen liikemies ja nuorisopoliitikko, Dmitri Medvedevin poika
Jevgeni Medvedev (s. 1982), venäläinen jääkiekkoilija
Roi Medvedev (s. 1925), venäläinen historioitsija
Valeri Medvedev (1923–1997), venäläinen lastenkirjailija ja näyttelijä
Žores Medvedev (1925–2018), venäläinen biologi ja historioitsija
Medvedeva
Jevgenija Medvedeva-Arbuzova (s. 1976), venäläinen hiihtäjä
Jevgenija Medvedeva (s. 1999), venäläinen taitoluistelija
Svetlana Medvedeva (s. 1962), Dmitri Medvedevin puoliso.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Medvedev”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Melissa Dell

Melissa Dell (s. 1983 tai 1984 Enid, Oklahoma) on yhdysvaltalainen ekonomisti ja Harvardin yliopiston professori. Dell väitteli tohtoriksi taloustieteessä Massachusetts Institute of Technologyssä vuonna 2012. Hänen tutkimusaiheitaan ovat kehitystaloustiede, poliittinen taloustiede ja taloushistoria.
Vuonna 2014 IMF nimesi Dellin yhdeksi 25:stä lahjakkaimmasta nuoresta ekonomistista. 2018 hän sai Elaine Bennett -tutkimuspalkinnon ja The Economist lehti nimesi hänet yhdeksi "vuosikymmenen kahdeksasta parhaasta taloustieteilijästä". Hän sai John Bates Clark -mitalin vuonna 2020.
Mauste-Sallinen

| Mauste-Sallinen Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Osakeyhtiö
Perustettu:  1961
Perustaja:  Terttu ja Heino Sallinen
Toimitusjohtaja:  Ari Kauppila
Puheenjohtaja:  Ari Kauppila
Avainhenkilöt:  Ari Kauppila, Minna Heinonen, Petteri Huttunen, Eija Kauppila, Markus Kauppila, Mari-Liinu Vahtera
Kotipaikka:  Naantali, Suomi
Toiminta-alue:  Yritykset ja kuluttajat
Toimiala:  Mausteiden ja maustekastikkeiden valmistus
Tuotteet:  Mausteet ja leivonta-alan tuotteet
Liikevaihto:  27,1 milj. € (2021)
Liikevoitto:  1,8 milj. € (2021)
Henkilöstö:  57 (2021)
Kotisivu:  mauste-sallinen.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mauste-Sallinen Oy on vuonna 1961 perustettu naantalilainen mauste- ja leivontatuotealan yritys. Se maahantuo, valmistaa ja pakkaa elintarvikkeita vähittäiskauppaan ja teollisuuteen.
Yrityksen toiminnan alku on vuodessa 1961, jolloin Terttu ja Heino Sallinen aloittivat mausteiden maahantuonnin. He myivät yrityksen 1985.
Vuonna 2002 Mauste-Sallinen oli Suomen toiseksi suurin yksityinen maustetehdas. Yrityksen valikoimissa on 700 nimikettä. Sen liikevaihdosta kuitenkin vain yksi kolmannes tulee mausteista, loput leivontatuotteista. Yrityksellä on Naantalin Luolalaan kallioon louhittu varasto, jossa markkinatilanteiden epävarmuuden vuoksi varastoidaan pippureita vuoden tarpeeksi.
Merenneitoesiintyjä

Merenneitoesiintyjä Helsingin venemessuilla 2016.
Merenneitonäytös dubailaisessa akvaariossa.
Merenneitoesiintyjä (engl. mermaid performer) on termi henkilöille, jotka esiintyvät erilaisissa tilaisuuksissa, kuten uimahalleissa, pukeutuneena merenneidoksi. Merenneitoesiintyjät joutuvat yleensä viettämään pitkiä aikoja veden alla, mikä vaatii harjoitusta.
Yhdysvalloissa merenneitoina ammatikseen esiintyviä on ollut 1940-luvulta alkaen. Helsingin Linnanmäen huvipuistossa oli 1950–1970-luvuilla vakituisena vetonaulana lavetilla istuneita ”merenneitoja”, joita yleisö sai pudottaa veteen heittämällä palloilla pudotusnappia. Naisia alentavana pidetty vedenneitohalli suljettiin vuonna 1980. Nykyään Suomessa tunnettu merenneitoesiintyjä on esimerkiksi Merenneito Riia eli Anni Perttula.