stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Monacon Grand Prix 1992
Kilpailun tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierroksia | Aika/keskeytyssyy | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 78 | 1:50.59,372 | 3 | 10 |
| 2 | 5 |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 78 | + 0,215 | 1 | 6 |
| 3 | 6 |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 78 | + 31,843 | 2 | 4 |
| 4 | 19 |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | 78 | + 39,294 | 4 | 3 |
| 5 | 20 |  Martin Brundle | Benetton-Ford | 78 | + 1.21,347 | 7 | 2 |
| 6 | 29 |  Bertrand Gachot | Larrousse-Lamborghini | 77 | + 1 krs. | 15 | 1 |
| 7 | 9 |  Michele Alboreto | Footwork-Mugen-Honda | 77 | + 1 krs. | 11 |   |
| 8 | 23 |  Christian Fittipaldi | Minardi-Lamborghini | 77 | + 1 krs. | 17 |   |
| 9 | 21 |  Jyrki Järvilehto | Dallara-Ferrari | 76 | + 2 krs. | 20 |   |
| 10 | 26 |  Érik Comas | Ligier-Renault | 76 | + 2 krs. | 23 |   |
| 11 | 10 |  Aguri Suzuki | Footwork-Mugen-Honda | 76 | + 2 krs. | 19 |   |
| 12 | 25 |  Thierry Boutsen | Ligier-Renault | 75 | + 3 krs. | 22 |   |
| Kesk. | 28 |  Ivan Capelli | Ferrari | 60 | Ulosajo | 8 |   |
| Kesk. | 2 |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 32 | Vaihdelaatikko | 5 |   |
| Kesk. | 11 |  Mika Häkkinen | Lotus-Ford | 30 | Vaihdelaatikko | 14 |   |
| Kesk. | 27 |  Jean Alesi | Ferrari | 28 | Vaihdelaatikko | 4 |   |
| Kesk. | 33 |  Mauricio Gugelmin | Jordan-Yamaha | 18 | Vaihdelaatikko | 13 |   |
| Kesk. | 12 |  Johnny Herbert | Lotus-Ford | 17 | Ulosajo | 9 |   |
| Kesk. | 34 |  Roberto Moreno | Andrea Moda-Judd | 11 | Moottori | 26 |   |
| Kesk. | 4 |  Andrea de Cesaris | Tyrrell-Ilmor | 9 | Vaihdelaatikko | 10 |   |
| Kesk. | 15 |  Gabriele Tarquini | Fondmetal-Ford | 9 | Moottori | 25 |   |
| Kesk. | 32 |  Stefano Modena | Jordan-Yamaha | 6 | Ulosajo | 21 |   |
| Kesk. | 3 |  Olivier Grouillard | Tyrrell-Ilmor | 4 | Vaihteisto | 24 |   |
| Kesk. | 16 |  Karl Wendlinger | March-Ilmor | 1 | Vaihdelaatikko | 16 |   |
| Kesk. | 24 |  Gianni Morbidelli | Minardi-Lamborghini | 1 | Vaihdelaatikko | 12 |   |
| Kesk. | 22 |  Pierluigi Martini | Dallara-Ferrari | 0 | Ulosajo | 18 |   |
| DNQ | 7 |  Eric van de Poele | Brabham-Judd |   |  |  |   |
| DNQ | 8 |  Damon Hill | Brabham-Judd |   |  |  |   |
| DNQ | 14 |  Andrea Chiesa | Fondmetal-Ford |   |  |  |   |
| DNQ | 17 |  Paul Belmondo | March-Ilmor |   |  |  |   |
| DNPQ | 30 |  Ukyo Katayama | Larrousse-Lamborghini |   |  |  |   |
| DNPQ | 35 |  Perry McCarthy | Andrea Moda-Judd |   |  |  |   |
Muuta

Andrea Moda -tallin 1. kilpailuun selviytyminen
McLaren tallille 1800 MM-pisteen raja rikki
Venturi(kts. Larrousse) -tallin 1. MM-piste
Williams -tallille 60. nopein kierros
Bertrand Gachotin viimeinen pistesija
Muuta > Johtokierrokset

| Kuljettaja | Talli | Kierrokset |
| --- | --- | --- |
|  Nigel Mansell | Williams-Renault | 1-70 |
|  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 71-78 |
Kilpailun Jälkeen > MM-tilanne -kuljettajat

| Sija | Kuljettaja | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Nigel Mansell | Williams-Renault | 56 |
| 2. |  Riccardo Patrese | Williams-Renault | 28 |
| 3. |  Michael Schumacher | Benetton-Ford | 20 |
| 4. |  Ayrton Senna | McLaren-Honda | 18 |
| 5. |  Gerhard Berger | McLaren-Honda | 8 |
| 6. |  Jean Alesi | Ferrari | 7 |
| 7. |  Martin Brundle | Benetton-Ford | 5 |
| 8. |  Michele Alboreto | Footwork-Mugen-Honda | 5 |
| 9. |  Andrea de Cesaris | Tyrrell-Ilmor | 2 |
|  |  Ivan Capelli | Ferrari | 2 |
|  |  Pierluigi Martini | Dallara-Judd | 2 |
Kilpailun Jälkeen > Valmistajien MM-tilanne

| Sija | Talli | Pisteet |
| --- | --- | --- |
| 1. |  Williams-Renault | 84 |
| 2. |  McLaren-Honda | 26 |
| 3. |  Benetton-Ford | 25 |
| 4. |  Ferrari | 9 |
| 5. |  Footwork-Mugen-Honda | 5 |
Aiheesta muualla

Kuvia kilpailusta (Arkistoitu – Internet Archive)
YouTube - Sennan ja Mansellin kamppailua kilpailun lopussa
Formula 1 -luokan Monacon Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1950-luku | 1950 | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 | 1957 | 1958 | 1959 |
| 1960-luku | 1960 | 1961 | 1962 | 1963 | 1964 | 1965 | 1966 | 1967 | 1968 | 1969 |
| 1970-luku | 1970 | 1971 | 1972 | 1973 | 1974 | 1975 | 1976 | 1977 | 1978 | 1979 |
| 1980-luku | 1980 | 1981 | 1982 | 1983 | 1984 | 1985 | 1986 | 1987 | 1988 | 1989 |
| 1990-luku | 1990 | 1991 | 1992 | 1993 | 1994 | 1995 | 1996 | 1997 | 1998 | 1999 |
| 2000-luku | 2000 | 2001 | 2002 | 2003 | 2004 | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 | 2017 | 2018 | 2019 |
| 2020-luku | 2020 | 2021 | 2022 | 2023 | 2024 |  |  |  |  |  |
Radat: Circuit de Monaco (1950, 1955–2019, 2021–)
Formula 1 -kausi 1992
Etelä-Afrikka |  Meksiko |  Brasilia |  Espanja |  San Marino |  Monaco |  Kanada 
  Ranska |  Britannia |  Saksa |  Unkari |  Belgia |  Italia |  Portugali |  Japani 
  Australia
Nathan Drake

| Nathan Drake |
| --- | --- |
 Nathan Drake videopelissä Uncharted 4: A Thief’s End.
Pelisarja:  Uncharted
Ensimmäinen peli:  Uncharted: Drake’s Fortune (2007)
Luoja:  Amy Hennig
Ääninäyttelijä  (englanti):  Nolan North
Liikenäyttelijä:  Nolan North
Live-näyttelijä:  Tom Holland
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Nathan ”Nate” Drake on kuvitteellinen hahmo ja päähenkilö yhdysvaltalaisen Naughty Dog -pelitalon kehittämässä ja Sony Computer Entertainmentin julkaisemassa videopelisarjassa Uncharted, jossa Drake seikkailee aarteenmetsästäjänä ympäri maailmaa muinaisten aarteiden ja historiallisten mysteerien jäljillä. Drake esiintyy pelattavana hahmona pelisarjan kaikissa osissa, paitsi The Lost Legacyssä. Hahmon liike- ja ääninäyttelijänä peleissä toimii Nolan North.
Draken hahmon loi Naughty Dogin videopeliohjaaja ja -käsikirjoittaja Amy Hennig. Draken ulkonäön ja persoonallisuuden esikuvana toimivat näyttelijät Johnny Knoxville ja Harrison Ford sekä kioskikirjallisuuden sankarihahmot. Naughty Dog halusi Drakesta helposti samaistuttavan hahmon, joten hänelle luotiin farkkuihin ja T-paitaan pukeutuva, voimakastahtoinen jokamies-olemus. Hänen ulkonäköään ja persoonallisuuttaan on verrattu usein myös muihin elokuva- ja videopelihahmoihin, kuten Lara Croftiin ja Indiana Jonesiin.
Natalja Paderina

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten ammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten ammunta. Olympialaiset  | Maa:   Venäjä> Naisten ammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Peking 2008 | 10 m ilmapistooli |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Zagreb 2006 | 10 m ilmapistooli |  |
|  Pronssia | Zagreb 2006 | 10 m ilmapistooli, joukkue |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Winterhur 2008 | 10 m ilmapistooli |  |
Natalja Fjodorovna Paderina (ven. Наталья Фёдоровна Падерина, s. 1. marraskuuta 1975 Sverdlovsk) on venäläinen pistooliampuja ja maailmanmestari.
Paderina voitti 10 m ilmapistoolissa MM-kultaa tuloksella 486,9 (387 + 99,9) ja joukkuepronssia Zagrebissa 2006. Pekingissä 2008 Paderina voitti olympiahopeaa 10 m ilmapistoolissa. Hän johti finaalia vielä ennen 10 viimeistä laukausta, mutta Kiinan Guo Wenjun ohitti hänet viimeisillä laukauksilla.
Pimeyden vasen käsi

| Pimeyden vasen käsi> The Left Hand of Darkness |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Ursula K. Le Guin
Kieli:  englanti
Genre:  tieteiskirjallisuus
Kustantaja:  Ace Books
Julkaistu:  1969
Suomennos
Suomentaja:  Kalevi Nyytäjä
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1976
Ulkoasu:  sidottu
ISBN:  951-0-07527-2
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pimeyden vasen käsi (engl. The Left Hand of Darkness) on yhdysvaltalaisen kirjailijan Ursula K. Le Guinin tieteisromaani vuodelta 1969. Pimeyden vasen käsi oli Le Guinin läpimurtoromaani, ja se voitti muun muassa tunnetut tieteiskirjallisuuden Nebula- ja Hugo-palkinnot vuonna 1970. 
Suomeksi teoksen käänsi Kalevi Nyytäjä ja kustansi WSOY vuonna 1976.
Pimeyden vasen käsi on osa Le Guinin Hain-sarjaa. Teos kertoo Genly Ai -nimisestä miehestä, joka saapuu Gethen (= Talvi)-nimiselle planeetalle neuvotellakseen sen ja edustamansa galaktisen liiton välisestä yhteistyöstä, mutta joka joutuu kuitenkin pian keskelle Gethenin poliittista valtapeliä.
Juoni

Ensin avosylin vastaanotettu Genly joutuu tietämättään mukaan Gethenin kahden valtakunnan väliseen kilpailuun. Hän joutuu pakenemaan Karhiden valtiosta naapurimaahan Orgoreyhin vain tullakseen vangituksi. Genly joutuu pakkotyöleirille, jossa hänet pelastaa varmalta kuolemalta Estraven, Karhiden entinen pääministeri. Kaksikko lähtee uuvuttavalle pakomatkalle planeetan jäätikön poikki. Vaelluksen aikana Genly pohtii muun muassa politiikkaa ja sukupuolta sekä yleensäkin dualismia.
Erikoisena taustatekijänä on Gethen-planeetan ihmisten kaksineuvoisuus. Kolme neljäsosaa ajastaan he ovat seksuaalisesti passiivisessa somer-tilassa, kunnes säännöllisin välein alkaa kemmer eli seksuaalisesti aktiivinen vaihe. Jos sen aikana ei tapahdu hedelmöittymistä, vaiheen päättyessä palataan someriin. Jos taas hedelmöittyminen tapahtuu, kyseinen getheniläinen jää naiseksi yhdeksän kuukautta kestävän raskauden, synnytyksen ja kolme vuotta kestävän sylilapsivaiheen ajaksi. Sukupuoliroolista ei yleensä tule totunnaista tapaa eli monen lapsen isä voi olla myös vielä useamman lapsen äiti.
Kemmer voidaan estää lääkityksellä ja rangaistusvangeille tehdäänkin yleensä näin. Seuraukset ovat tosin vakavia.
Teemoja

Pace Universityn professorin Rebecca Rassin mukaan kirjassa käsitellään muun muassa matkaa eri näkökulmista; perinteinen matkan määritelmä korvautuu päähenkilöiden sisäisellä muutoksella ja kypsymisellä, matkalla omaan itseen ja toiseuteen.
Rakkaus on yksi kirjan keskeisistä teemoista. Kirjassa kuvataan monin tavoin mahdotonta rakkautta. Tähän teemaan liittyy myös itsen ja toisen kokeminen, ja toisen muutos osaksi omaa itseä. Kirjan keskeisimmät henkilöt, Genly Ai ja Estraven, ovat kaikin tavoin erilaiset. Genly joutuukin kokemaan ja oppimaan paljon, ennen kuin hän pystyy hyväksymään Estravenin vertaisekseen. Tavallaan Le Guin määrittelee kirjassa uuden tavan rakastaa, tavan joka ei vaadi fyysistä yhtymistä, vaan toisen olennon täydellistä hyväksymistä omana itsenään. Kaksineuvoisuuden myötä sukupuoli ja sukupuolen kokeminen nousee myös tärkeäksi teemaksi.
Rass pitää Le Guinin ideaa kaksineuvoisista Getheniläisistä metaforana harmoniasta ja yhdentymisestä. Näkökulma ilmentää taolaisuuden käsitystä maailmasta. Kirjan tarinassa ponnistellaan kohti henkilökohtaisen, valtiollisen ja kosmisen harmonian löytämistä.
Aiheesta muualla

Josh Wimmer: The truth is self-evident: Ursula Le Guin’s Left Hand of Darkness isn’t about genders. Io9.com 5.6.2010. (englanniksi)
Pimeyden vasen käsi Kirjasampo.fi:ssä
Munir

Munir on seuraavien henkilöiden taiteilijanimi:
Munir Mohamedi (s. 1989), marokkolais-espanjalainen jalkapallomaalivahti
Munir El Haddadi (s. 1995), marokkolais-espanjalainen jalkapallohyökkääjä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Munir”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Nathan Gale

Nathan Gale (11. syyskuuta 1979 – 8. joulukuuta 2004) oli ohiolainen mies, joka tappoi ampumalla useita ihmisiä Damageplan-yhtyeen konsertissa vuonna 2004. Gale sai ampumavälikohtauksen yhteydessä surmansa poliisin luodista.
Gale valmistui Marysville High Schoolista vuonna 1998. Helmikuusta 2002 marraskuuhun 2003 hän palveli Yhdysvaltain merijalkaväessä. Hän pelasi myös nuoruudessaan amerikkalaista jalkapalloa.
Joulukuussa 2004 Gale ampui Damageplanin keikalla Alrosa Villassa, Columbuksessa kitaristi Dimebag Darrellin ja kolme muuta ihmistä. Hän myös haavoitti kahta. Poliisi joutui ampumaan Galen kuoliaaksi. Teon motiivia ei tiedetä. Galen tiedetään olleen Pantera-yhtyeen fani, ja jotkut silminnäkijät ovat kertoneet, että Gale huusi jotakin Panteran hieman aiemmin tapahtuneesta hajoamisesta ennen ampumista. Galen surmaama kitaristi Dimebag Darrell kuului aiemmin Panteraan.
Galella oli mielenterveydellisiä ongelmia, joihin hän sai myös lääkitystä. Hänellä oli aiemmin todettu paranoidinen skitsofrenia. Monet Galen tunteneet kertoivat teon jälkeen, että Gale oli usein väittänyt Panteran varastavan hänen kirjoittamiaan lauluja.
Muniswamy Rajagopal

| Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Mitalit> Maa:   Intia. Olympialaiset .Miesten maahockey | Maa:   Intia> .Miesten maahockey |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Helsinki 1952 | joukkuekilpailu |  |
Muniswamy Rajagopal (s. 24. maaliskuuta 1926 Intia, k. 3. maaliskuuta 2004 Bangalore Intia) oli intialainen maahockeypelaaja. Hän kilpaili kesäolympialaisissa1952 ja oli mukana olympiakultaa voittaneeseen maahockeyjoukkueeseen.
Pyhäkosken veneonnettomuus

Pyhäkosken veneonnettomuus tapahtui Oulujoen Pyhäkoskella 2. elokuuta 1944 kun Oulun varuskunnasta koskenlaskuun lähteneen seurueen vene törmäsi joen poikki asetettuun vaijeriin ja kaatui jolloin veneessä olleista 20 henkilöstä kuusi hukkui.
18 hengen seurue johon kuului varuskunnan aliupseereita ja lottia lähti keskiviikkoiltana kello 21–22 tienoilla Utajärven Ojalta koskenlaskuun Oulujoelle Suomen Matkailijayhdistyksen koskiveneellä. Veneen ohjaajana toimi valantehnyt koskenlaskija Iikka Vähäoja ja soutajana Teuvo Ristiniemi. Vene törmäsi Pyhäkoskella Muhoksen Leppiniemen kohdalla virran poikki kulkeneeseen sinkkivaijeriin jolloin veneen tuhto katkesi, peräosa täyttyi vedellä ja vene kaatui veneessä olleiden joutuessa koskeen. Toinen koskea laskenut vene välttyi juuri ja juuri törmäämästä vaijeriin. Osa veteen joutuneista onnistui pysymään veden pinnalla veneen jäännösten ja pelastuskölien avulla kunnes he pääsivät rantaan kosken alapuolella. Onnettomuudessa hukkuivat kersantti Kaarlo Henrik Nurro (s. 1907), alikersantti Eino Emil Järvelin (s. 1915), korpraali Eino Fredrik Kuusisto (s. 1921) sekä lotat Sylvi Niemi (s. 1911), Alma Ikonen (s. 1916) ja Aune Poutiainen (s. 1917).
Pyhäjoen veneonnettomuus lopetti vuonna 1898 alkaneen Oulunjoen koskimatkailuliikenteen kun koskenlaskijoille ei enää myönnetty lupia ja vähän myöhemmin Pyhäkosken vesivoimalaitostyöt estivät kokonaan veneliikenteen.
Aiheesta muualla

Yle Elävä arkisto : Oulujoen vanha venereitti
Purjehdus kesäparalympialaisissa 2016

Purjehduksessa kilpailtiin Rio de Janeiron 2016 kesäparalympialaisissa 6:tta kertaa. Kilpailut käytiin 12.–17. syyskuuta. Eri sarjoja oli kolme. Kaikki luokat olivat sekakilpailuja. Kilpailut käytiin Marina da Glóriassa, Copacabanassa.
Mitaliyhteenveto

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Ei käytyjä kilpailuja
Kilpailut ja mitalistit

| Laji | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
2.4mR tiedot: 
SKUD 18 tiedot: 
Sonar tiedot:
Nathan Eccleston

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Nathan Geoffrey Junior Eccleston
Syntymäaika: 30. joulukuuta 1990 (ikä 33)
Syntymäpaikka: Manchester, Englanti
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 178 senttimetriä
Seura
Seura: Blackpool
Junioriseurat
2005–2006: Bury
2006–2009: Liverpool
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2009–2012 | Liverpool | 2 | (0) |
| 2010 | → Huddersfield Town | 11 | (1) |
| 2011 | → Charlton Athletic | 21 | (3) |
| 2011 | → Rochdale | 5 | (1) |
| 2012– | Blackpool | 2 | (0) |
| 2012 | → Tranmere Rovers | 1 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 42 | (5) |
Maajoukkue
| 2006 | Englanti U17 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. lokakuuta 2012.
Nathan Geoffrey Junior Eccleston (s. 30. joulukuuta 1990 Manchester, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän edustaa Englannin mestaruussarjan Blackpoolia.
Prince Edwardin piirikunta

Prince Edwardin piirikunta (engl. Prince Edward County) on Yhdysvaltojen Virginian osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 22 802 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on Farmvillen kunta. Piirikunta perustettiin vuonna 1754.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prince Edwardin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Prince Buster

| Prince Buster |
| --- | --- |
 Prince Buster esiintymässä vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. tai 28. maaliskuuta 1938
Kuollut: 8. syyskuuta 2016 (78 vuotta)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Prince Buster
Laulukielet:  englanti
Tyylilajit:  Reggae, ska, rocksteady
Levy-yhtiöt:  Blue Beat
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Cecil Bustamente Campbell, taiteilijanimeltään Prince Buster, (24. tai 28. maaliskuuta 1938 Kingston – 8. syyskuuta 2016) oli jamaikalainen reggaeartisti. Hän innoitti monia seuraavien sukupolvien artisteja. Hän oli musliminimeltään Muhammed Yusef Ali.
Diskografia > Albumit

I Feel The Spirit (1963)
Fly Flying Ska (1964)
It's Burke's Law (1965)
Pain In My Belly (1965)
Ska-Lip-Soul (1965)
What A Hard Man Fe Dead (1967)
Prince Buster On Tour (1967)
Judge Dread Rock Steady (1967)
Ten Commandments - RCA (1967)
Wreck A Pum Pum (1968)
Tutti Frutti - Melodisc (1968)
FABulous Greatest Hits - FAB (1968)
The Outlaw - Blue Beat (1969)
15 Oldies but Goodies - FAB
Big Five - Melodisc (1972)
The Message-Dub Wise - FAB/Melodisc (1972)
Dance Cleopatra Dance - Blue Elephant (1972)
Chi Chi Run - FAB (1973)
She Was A Rough Rider (1978)
Sister Big Stuff - Melodisc (1976)
Jamaica's Greatest - Melodisc
Subliminal Reaction - Subliminal Reacton
FABulous Greatest Hits - 1963-1981 - Sequel (1993)
The Original Golden Oldies Volume 1 (1998)
The Original Golden Oldies Volume 2 (1999)
The King of Ska (2002)
Prince of Peace: Prince Buster with Determinations Live in Japan (2003)
Nikolaki Sawaf

Nikolaki Sawaf (s. 8. helmikuuta 1943 Aleppo) on syyrialainen melkiittinen katolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 15. huhtikuuta 1968 ja nimitettiin Lattaquién arkkieparkian johtoon 14. tammikuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 4. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Boulos Nassif Borkhoche, jota avustivat Jean-Clément Jeanbart ja Fares Maakaroun. Sawaf eläköityi elokuussa 2021.
Niala

| Niala |
| --- | --- |
 Niala
 Koordinaatit: 12°56′40″N, 5°51′32″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Ségoun alue
Piiri:  Blan piiri
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  10 300
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Niala on maalaiskunta ja sen keskuskylä Ségoun alueen Blan piirissä Malissa. Se sijaitsee Banijoen eteläpuolisella tasangolla 12 kilometriä Blasta länteen. Kunnassa on 10 300 ja keskuskylässä 2 200 asukasta (vuonna 2009).
Nialan kunta rajoittuu pohjoisessa Blan piirin Dienan, idässä Blan, etelässä Beguenén ja lännessä Falon ja Tiemenan kuntiin.
Entisestä Blan arrondissementisa erotettuun kuntaan kuuluu seitsemän kylää. Asukkaat ovat etupäässä bambaroita, miniankoja, fulbeja ja dogoneja. Vallitseva uskonto on islam. Lisäksi on kristittyjä ja animisteja.
Nialan kautta kulkee Blan ja Falon välinen huonokuntoinen tie. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, metsien hyödyntäminen, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, maissi, riisi, durra, maapähkinä, lehmänpapu ja maapapu. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, aasit, siat ja vuohet. Palveluihin kuuluvat kuusi alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED), lukutaitokeskukset, terveyskeskus ja sairastupa. Vesihuolto kattaa 80 % tarpeesta. Kunnassa ei ole sähköä.
Punakääpä

| Punakääpä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycotina
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Vyökäävät Pycnoporus
Laji::  cinnabarinus
Kaksiosainen nimi
 Pycnoporus cinnabarinus  (Jacq.) P. Karst 
Katso myös
   Punakääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punakääpä (Pycnoporus cinnabarinus) on kääpälaji. Laji toimii lehtipuutavaran lahottajana. Punakääpä ei ole myrkyllinen, mutta ei myöskään hyvä ruokasieni.
Ulkonäkö

Punakääpä on väriltään oranssinpunainen. Itiöemä on laakea, litteä, puolipyöreä ja sen reunat ovat ohuenterävät.
Elinympäristö

Punakääpää esiintyy koivumetsissä ja lepikoissa. Sitä tavataan myös ohuissa lahopuissa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Punakääpä (Pycnoporus cinnabarinus)
Metsäntutkimuslaitos (Metla): Punakääpä (Pycnoporus cinnabarinus) (Arkistoitu – Internet Archive)
Mushroom Expert: Pycnoporus cinnabarinus (englanniksi)
Nikolai Annenkov

Nikolai Annenkov näyttelemässä kapteeni Chistiakovia Gibel Orlassa (1940).
Nikolai Aleksandrovitš Annenkov (20. syyskuuta 1899 – 30. syyskuuta 1999) oli venäläinen näyttelijä.
Annenkoville myönnettiin vuonna 1960 Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi. Lisäksi hän sai urallaan kolme Stalin-palkintoa.
Annenkov esiintyi vuodesta 1922 kuolemaansa saakka Moskovan Maly-teatterissa, jossa hänellä oli yli kaksisataa roolia. Hän eli vielä kymmenen päivää saavutettuaan sadan vuoden iän.
Luettelo Hockey Hall of Famen jäsenistä aikajärjestyksessä

Tämä on luettelo Hockey Hall of Famen jäsenistä aikajärjestyksessä.
1945

Pelaajat
Dan Bain
Hobey Baker
Russell Bowie
Chuck Gardiner
Eddie Gerard
Frank McGee
Howie Morenz
Tommy Phillips
Harvey Pulford
Art Ross
Hod Stuart
Georges Vézina
Vaikuttajat
H. Montagu Allan
Lordi Stanley
1947

Pelaajat
Dit Clapper
Auréle Joliat
Frank Nighbor
Lester Patrick
Eddie Shore
Cyclone Taylor
Vaikuttajat
Frank Calder
Bill Hewitt
Francis Nelson
William Northey
John Ross Robertson
Claude C. Robinson
James T. Sutherland
1950

Pelaajat
Scotty Davidson
Graham Drinkwater
Mike Grant
Si Griffis
Newsy Lalonde
Joe Malone
George Richardson
Harry Trihey
1952

Dickie Boon
Bill Cook
Moose Goheen
Moose Johnson
Mickey MacKay
1958

Pelaajat
Frank Boucher
King Clancy
Sprague Cleghorn
Alec Connell
Red Dutton
Frank Foyston
Frank Fredrickson
Herb Gardiner
George Hay
Dick Irvin
Ching Johnson
Duke Keats
Hughie Lehman
George McNamara
Paddy Moran
Vaikuttajat
George Dudley
James E. Norris
Frank Patrick
Allan Pickard
Donat Raymond
Conn Smythe
Lloyd Turner
1959

Pelaajat
Jack Adams
Cy Denneny
Tiny Thompson
1960

Pelaajat
Georges Boucher
Sylvio Mantha
Jack Walker
Vaikuttajat
Charles Adams
John Kilpatrick
Frank J. Selke
1961

Pelaajat
Syl Apps
Charlie Conacher
Hap Day
George Hainsworth
Joe Hall
Percy LeSueur
Frank Rankin
Maurice Richard
Milt Schmidt
Oliver Seibert
Bruce Stuart
Vaikuttajat
George V. Brown
Paul Loicq
Fred Waghorne
Tuomarit
Chaucer Elliott
Mickey Ion
Cooper Smeaton
1962

Pelaajat
Punch Broadbent
Harry Cameron
Rusty Crawford
Jack Darragh
Jimmy Gardner
Billy Gilmour
Shorty Green
Riley Hern
Tom Hooper
Bouse Hutton
Harry Hyland
Jack Laviolette
Steamer Maxwell
Billy McGimsie
Reg Noble
Didier Pitre
Jack Ruttan
Sweeney Schriner
Harold Simpson
Alf Smith
Barney Stanley
Nels Stewart
Marty Walsh
Harry Watson
Rat Westwick
Frederick Whitcroft
Phat Wilson
Vaikuttajat
T. Franklin Ahearn
Walter A. Brown
Frederick. Hume
James D. Norris
Ambrose O'Brien
Frank Smith
Tuomarit
Mike Rodden
1963

Pelaajat
Ebbie Goodfellow
Joe Primeau
Earl Seibert
Vaikuttajat
Léo Dandurand
Tommy Gorman
Frederic McLaughlin
Tuomarit
Bobby Hewitson
1964

Pelaajat
Doug Bentley
Bill Durnan
Babe Siebert
Jack Stewart
Vaikuttajat
Angus Campbell
Frank Dilio
Tuomarit
Bill Chadwick