stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Siskonpeti
Jaksot > Kolmas tuotantokausi

| Jakso | Teema | Ensiesitys | Katsojaluvut (ensiesitys) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Aika | 21. syyskuuta 2017 | 192 000  |
| 2. | Ihmisluonto | 28. syyskuuta 2017 | 175 000  |
| 3. | Rakkaus | 5. lokakuuta 2017 | 165 000  |
| 4. | Ero | 12. lokakuuta 2017 | 220 000  |
| 5. | Terveys | 19. lokakuuta 2017 | 183 000  |
| 6. | Usko | 26. lokakuuta 2017 | 199 000  |
| 7. | Toivo | 2. marraskuuta 2017 | 229 000  |
| 8. | Akkojen kotkotuksia | 9. marraskuuta 2017 | 252 000  |
| 9. | Kuolema | 16. marraskuuta 2017 | 162 000  |
| 10. | Isänmaa | 23. marraskuuta 2017 | 185 000  |
| 11. | Musta joulu | 21. joulukuuta 2017 | 385 000  |
Aiheesta muualla

Siskonpeti Facebookissa
Siskonpeti Yle Areenassa
Siskonpeti Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Siiri Partanen

Siiri Partanen (s. 1990) on suomalainen muusikko ja näyttelijä.
Partanen työskentelee näyttelijänä Rovaniemen Teatterissa. Hän näytteli kaudella 2019–2020 muun muassa Cabaret-musikaalissa Sally Bowlesia. Hän näytteli Cicca Kallasta Uusi päivä -tv-sarjassa 2010–2018. Partanen esitti Cicca Kallasta myös Uuden päivän spin-off-sarjassa Väärät Bileet vuonna 2016.
Partanen valmistui muusikoksi ja ylioppilaaksi kaksoistutkinnosta Jyväskylän ammattiopiston Konservatoriosta 2009, pop/jazz-musiikkipedagogiksi (AMK) Metropolia Ammattikorkeakoulusta 2014, populaari- ja kansanmusiikin maisteriksi Sibelius-Akatemiasta 2017 ja näyttelijäksi (Master of Arts in Acting) Essexin yliopistoon kuuluvasta East15-näyttelijäkoulusta vuonna 2018.
Partanen osallistui Suomen euroviisukarsintoihin vuonna 2010 osana Sister Twister -yhtyettä, koska yhtyeen virallinen rumpali oli kilpailun aikaan liian nuori osallistuakseen. Vuonna 2010 Partanen voitti Imatra Big Band Festivaleilla parhaan esiintyjän SM-hopeaa rumpaleiden Junior All Stars -sarjassa.
Partanen julkaisee musiikkia nimellä Siirisuurvisiiri.
Aiheesta muualla

Siiri Partasen verkkosivut
Siiri Perälä

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 1. kesäkuuta 1993
Syntymäpaikka: Jämsä, Suomi
Kuolinaika: 5. tammikuuta 2022 (28 vuotta)
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2016–2018 | KaDy | 34 | (40) |
| 2018–2021 | GFT | 50 | (36) |
Maajoukkue
| 2019–2020 | Suomi | 5 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Siiri Perälä (1. kesäkuuta 1993 Jämsä – 5. tammikuuta 2022) oli suomalainen futsalpelaaja, joka edusti urallaan Kampuksen Dynamoa ja Golden Futsal Teamia. Hän pelasi Naisten Futsal-Liigassa vuosina 2017–2021 ja voitti SM-kultaa 2019 sekä SM-pronssia 2021. Perälä pelasi viisi ottelua Suomen naisten futsalmaajoukkueessa vuosina 2019–2020.
Perälä pelasi myös jalkapalloa Naisten Ykkösessä, Kakkosessa ja Kolmosessa vuosina 2014–2019 edustaen Jyväskylän Pallokerhoa ja FC Espoota.
Perälä sairastui imusolmukesyöpään keväällä 2020 ja kuoli tammikuussa 2022.
Aiheesta muualla

Siiri Perälä Suomen Palloliiton tulospalvelussa
Stefan Marinković

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 20. helmikuuta 1994
Syntymäpaikka: Luzern, Sveitsi
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 184 cm
Paino: 75 kg
Seura
Seura: Dukla Banská Bystrica
Pelinumero: 9
Junioriseurat
-2011: FC Luzern
2011-2013: AFC Ajax
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013 | Jong Ajax | 2 | (0) |
| 2014 | FC Inter Turku | 19 | (0) |
| 2015- | Dukla Banská Bystrica | 1 | (0) |
Maajoukkue
| 2011-2012 | Sveitsi U17 | 6 | (1) |
| 2012-2013 | Serbia U18 | 0 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. huhtikuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 30. elokuuta 2013.
Stefan Marinković (s. 20. helmikuuta 1994) on serbialais-sveitsiläinen jalkapalloilija, joka edustaa Slovakian Corgoň Ligassa pelaavaa Dukla Banská Bystrica. Hän on pelannut nuorten maaotteluita sekä Sveitsin että Serbian paidassa.
FC Luzernin kasvatti Marinković kävi Luzernin aikoinaan testileireillä Juventuksessa ja Arsenalissa, mutta hän siirtyi hollantilaisseura AFC Ajaxin akatemiaan, josta tie kävi 2014 Turkuun. Tammikuussa 2012 Marinković kärsi vaikean polvivamman, joka piti hänet sivussa käytännössä koko kauden. Kaudella 2014 Marinković pelasi Veikkausliigassa 19 ottelua osumatta kertaakaan.
Tammikuussa 2015 Marinković siirtyi Slovakian Corgoň Ligan Dukla Banská Bystricaan.
Käännös suomeksi
Smash Center

Smash Center vuonna 2012 ennen nimenmuutosta.
Smash Center (vuoteen 2017 saakka Finland Tennis Club) on Helsingin Myllypurossa sijaitseva mailapelikeskus. Smash Centerissä  on tennikselle 12 sisäkentää, joista kuusi on sisähallissa, kolme vuonna 2011 valmistuneessa Kolo Areenassa ja kolme vuonna 2017 valmistuneessa Janushallissa. Lisäksi kesäisin on käytössä yksi perinteinen ulkomassakenttä ja yksi SmashCourt-keinomassakenttä, joka vaihdetaan normaaliksi massakentäksi kesällä 2024. Sulkapalloa voi pelata yhdeksällä kentällä ja squashia neljällä kentällä. Lisäksi padelia voi pelata kahdella sisä- ja kahdella ulkokentällä. Edellä mainittujen lisäksi voi keskuksessa pelata myös pöytätennistä ja pickleballia. Muuta toimintaa hallissa ovat mailapelipelaajien käyttöön suunniteltu kuntosali, kokoustila, ravintola Chill Out Cafe sekä pelivarusteiden Pro Shop.
Smash ry harjoittaa Smash Centerissä valmennustoimintaansa. Sulkapallossa toimii Smash-Tenniksen alajaosto Smash-Sulkis & Racketlon ja padelissa Smash-Padel. Lisäksi hallissa toimii Hyvä Hieronta -hierojapalvelu.
Smash Centerissä järjestetään valmennuksen lisäksi kansallisia- ja sisäisiä kilpailuita sekä muita tapahtumia. Toimitusjohtajana (2024) toimii Tapio Totro.
Aiheesta muualla

Smash Center
Solbergelva

Entinen kehräämö
Solbergelva on Drammenin keskustaajamaan kuuluva asutuskeskus Norjassa. Siellä on noin 6 000 asukasta.
Solbergin koulu.
Tunnettuja henkilöitä

Renate Reinsve (s. 1987), näyttelijä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Solbergelva Wikimedia Commonsissa
Sidottu

| Sidottu> The Jacket |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Maybury
Käsikirjoittaja:  Massy Tadjedin
Tuottaja:   George Clooney  Peter Guber  Steven Soderbergh  Marc Rocco 
Säveltäjä:  Brian Eno
Kuvaaja:  Peter Deming
Leikkaaja:  Emma E. Hickox
Pääosat:   Adrien Brody  Keira Knightley  Kris Kristofferson  Jennifer Jason Leigh  Kelly Lynch  Brad Renfro  Daniel Craig 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat, Yhdistynyt kuningaskunta, Saksa
Tuotantoyhtiö:  Mandalay Entertainment Warner Independent Pictures Section Eight Productions
Levittäjä:  Italian International Film Netflix Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:  2005
Kesto:  105 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sidottu (The Jacket) on vuonna 2005 ensi-iltansa saanut John Mayburyn ohjaama elokuva. Se on psykologinen jännityselokuva, joka perustuu osin Jack Londonin romaaniin Tähtivaeltaja.
Juoni

Persianlahden sodassa Jack Starks saa osuman päähänsä ja menettää muistinsa. Palattuaan kotiin Vermontiin hänet löydetään tajuttomana pistooli kädessä, kuollut poliisi vierellään. Hänet tuomitaan tapauksesta, mutta suljetaan mielisairaalaan. Siellä tohtori Thomas Becker päättää kokeilla Starksiin uutta hoitomenetelmää. Hän sitoo tämän pakkopaitaan ja sulkee ruumishuoneen lokeroon. Vahvasti huumattu Starks oppii nopeasti pelottavan ja samaan aikaan kiehtovan taidon: hän pystyy matkustamaan ajassa eteenpäin ja taaksepäin.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Adrien Brody  | … |  Jack Starks   |
|  Keira Knightley  | … |  Jackie Price   |
|  Kris Kristofferson  | … |  tohtori Thomas Becker   |
|  Jennifer Jason Leigh  | … |  tohtori Beth Lorenson   |
|  Kelly Lynch  | … |  Jean Price   |
|  Brad Renfro  | … |  The Stranger   |
|  Daniel Craig  | … |  Rudy Mackenzie   |
|  Steven Mackintosh  | … |  Dr. Hopkins   |
|  Brendan Coyle  | … |  Damon   |
|  Mackenzie Phillips  | … |  sairaanhoitaja Hardling   |
|  Laura Marano  | … |  nuori Jackie   |
|  Jason Lewis  | … |  upseeri Harrison   |
Since the Day It All Came Down

| Since the Day It All Came Down Insomnium |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : heinä–syyskuu 2003 Mediaworks Studios, Joensuu
 Julkaistu: 5. huhtikuuta 2004
 Formaatti: CD, 2LP (2011)
 Tuottaja(t): Jone Väänänen
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 53.45
 Levy-yhtiö: Candlelight
Insomniumin muut julkaisut
| In the Halls of Awaiting 2002 | Since the Day It All Came Down 2004 | Above the Weeping World 2006 |
Since the Day It All Came Down on Insomniumin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 5. huhtikuuta 2004. Vuonna 2011 levy-yhtiö Back On Black julkaisi albumista 2LP-painoksen.
Kappaleet

Nocturne – 1.57 (Instrumentaali)
The Day It All Came Down – 4.56
Daughter of the Moon – 6.09
The Moment of Reckoning – 5.46
Bereavement – 4.15
Under the Plaintive Sky – 4.09
Resonance – 2.29 (Instrumentaali)
Death Walked the Earth – 5.09
Disengagement – 8.39
Closing Words – 4.25
Song of the Forlorn Son – 5.45
Kokoonpano > Yhtye

Niilo Sevänen – laulu, basso
Ville Friman – kitara
Ville Vänni – kitara
Markus Hirvonen – rummut
Kokoonpano > Vierailevat muusikot

Jone Väänänen – kosketinsoitin
Aleksi Munter – kosketinsoitin (kappaleet 6 ja 11)
Laura Naire – sello
Kokoonpano > Tuotanto

Jone Väänänen – tuottaja, äänittäjä, miksaaja
Mika Jussila – masteroija (Finnvox)
Timo Pekkarinen – avustava äänittäjä
Jarno Lahti – kansikuva
Sakari Lindell – valokuvat
Arvostelut

AllMusic:
Chronicles of Chaos:
Imperiumi.net:
Metal Review: 8.3/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Albumi Since the Day It All Came Down Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Since the Day It All Came Down discogs.com -sivustolla
Insomnium
| --- | --- |
Studioalbumit:   In the Halls of Awaiting  Since the Day It All Came Down  Above the Weeping World  Across the Dark  One for Sorrow  Shadows of the Dying Sun  Winter’s Gate  Heart Like a Grave  Anno 1696 
EP:t:   Where the Last Wave Broke  Ephemeral  Argent Moon  Songs Of The Dusk 
Kokoelmat:  The Candlelight Years
Stammheimin vankila

Stammheimin vankila
Stammheimin vankila (saks. Justizvollzugsanstalt Stuttgart-Stammheim) on vankila Stuttgartissa, Baden-Württembergissä Saksassa.
Vankila sijaitsee Pohjois-Stuttgartissa Stammheimin esikaupunkialueella suuren asutuskeskuksen vieressä. Vankila on huipputeknisesti rakennettu, ja siellä on erittäin tiukka vartiointi- ja turvallisuustaso. Vankila rakennettiin vuosina 1959–1963 ja se otettiin käyttöön vuonna 1964.
Stammheimin vankilasta tuli terroristijärjestö Punaisen armeijakunnan jäsenien pidätys- ja tutkintavankila. Myös tuomiot annettiin Stammheimin oikeussalissa, joka sijaitsee vankilan itäpäässä. Tuomioiden jälkeen monet terroristijärjestön jäsenet istuivat vankilassa. Myös Saksan vaarallisempia rikollisia sekä talousrikollisia on ollut vankilassa pidätettyinä.
Uudet vankilapaikat terroristeille rakennettiin vuonna 1975, ja se oli yksi maailman tiukimmin vartioiduista vankiloista. Vankila on linnoitusmainen ja sinne on liki mahdotonta  viedä mitään aseita tai työkaluja esimerkiksi pakoa varten.
Vankilassa vangittuna olleet Punaisen armeijakunnan johtohahmot tekivät itsemurhan tai yrittivät sitä, mutta näitä itsemurhia on myös epäilty murhiksi. Kts. Punainen armeijakunta ja Stammheimin oikeudenkäynti ja vankeus
Baden-Württembergin hallitus ilmoitti elokuussa 2007, että osavaltio aikoo purkaa vankilasiiven, jossa Punaisen armeijakunnan jäseniä pidettiin vankina 1970-luvulla. Myös vankilan lähistöllä olevat kerrostalot puretaan, sillä uutta vankilasiipeä pitäisi laajentaa purettujen talon viereen.
Aiheesta muualla

Stammheimin vankilan sivusto
Sinnbild für das Ende der Terroristen, artikkeli vankilasta Stuttgarter Zeitung -lehdessä
Ainoan kuolemanyöstä henkiinjääneen, Irmgard Möller (Arkistoitu – Internet Archive)in haastattelu.
Stamford Bridge

| Stamford Bridge |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Rakennustyöt aloitettu:  1876
Avattu:  28. huhtikuuta 1877
Remontoitu:  1904-1905, 1990
Kenttä:  nurmi (103 x 67 metriä)
Käyttäjät
 Chelsea 
Katsojakapasiteetti
 41 837 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Stamford Bridge on lontoolaisen Chelsea Football Club -jalkapalloseuran kotistadion. Stamford Bridge avattiin virallisesti 28. huhtikuuta 1877. Ensimmäisen 28 vuoden aikana Stamford Bridgellä ei kuitenkaan pelattu lainkaan jalkapalloa, vaan kilpakentällä järjestettiin London Athletic Clubin urheilutapahtumia.
Alun perin Stamford Bridgen stadionia tarjottiin Fulham Football Clubin käyttöön, mutta seura kieltäytyi mahdollisuudesta. Vuonna 1905 perustettiin uusi seura, Chelsea Football Club, joka siirtyi uudelle Stamford Brigde -stadionille. Vuodesta 1905 lähtien Stamford Bridge on ollut Chelsea Football Clubin jalkapallostadion.
Stadionin suunnitteli Archibald Leitch, ja se käsitti alun perin 120 metriä pitkän katsomon, johon mahtui 5000 katsojaa.[lähde? ] Stamford Bridgellä suurin yleisömäärä saavutettiin 12. lokakuuta 1935, kun stadionilla seurasi jalkapallo-ottelua Arsenalia vastaan 82 905 katsojaa. Nykyään stadionille mahtuu 41 837 katsojaa.
Stadionin nimen uskotaan syntyneen useista paikallisista paikannimistä. 1700-luvun kartasta voi nähdä, että paikalla, jossa Stamford Bridge -stadion nykyään sijaitsee, Fulham Road ja Kings Road risteytyivät Stanford Creek -nimisen joen kanssa. Silta, jossa Stamford Creek -joki risteytyi Fulham Roadin kanssa, on merkitty karttaan nimellä Little Chelsea Bridge (pieni Chelsea-silta). Paikalliset kutsuivat siltaa alun perin kuitenkin Stanford Bridgeksi. Silta, joka ylitti Stanford Creekin Kings Roadin kohdalla, tunnettiin nimellä Stanford Bridge. Uskotaan, että näiden kahden sillan nimet, Stanford Creek ja Little Chelsea Bridge sulautuivat vähitellen ensin Stanford Bridgeksi, sitten Stamford Bridgeksi (kuuluisan Stamford Bridgen taistelun vaikutuksesta), ja lopulta stadionin nimeksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Stamford Bridge Wikimedia Commonsissa
Englannin Valioliigan stadionit kaudella 2014–2015
Anfield
Boleyn Ground
Britannia Stadium
City of Manchester Stadium
Emirates Stadium
Goodison Park
KC Stadium
King Power Stadium
Liberty Stadium
Loftus Road
Old Trafford
St James’ Park
St Mary’s Stadium
Selhurst Park
Stadium of Light
Stamford Bridge
The Hawthorns
Turf Moor
Villa Park
White Hart Lane
Somatostatiini

Somatostatiinin (SS-14) kemiallinen rakenne
Somatostatiini (kasvuhormonin estäjähormoni, GIH tai GHIH) on peptidihormoni, joka osallistuu ruoansulatuskanavan toiminnan säätelyyn muun muassa vähentämällä hapon eritystä mahalaukussa. Somatostatiinia erittyy mahalaukun D-soluista, haiman saarekkeiden δ-soluista sekä hypotalamuksen neuroneista.
Kun mahalaukun pH laskee, mahalaukun epiteelin D-solut aistivat mahanesteen vetyionien kasvaneen pitoisuuden ja alkavat erittää somatostatiinia. D-solun somatostatiinineritys vähenee vagushermosta vapautuvan asetyylikoliinin vaikutuksesta sekä lisääntyy negatiivisena palautekytkentänä gastriinin vaikutuksesta.
Somatostatiini vaikuttaa mahalaukun parietaalisoluihin vähentämällä niiden haponeritystä eri reittien kautta. Suorassa vaikutusreitissä somatostatiini sitoutuu suoraan parietaalisolun reseptoreihin. Epäsuorasti somatostatiini sitoutuu ECL-solujen reseptoreihin vähentäen histamiinin eritystä. Histamiinilla on parietaalisoluihin hapon eritystä kiihdyttävä vaikutus, joten kokonaisvaikutus on hapon tuotantoa laskeva. Kolmannessa vaikutusreitissä Somatostatiini sitoutuu mahalaukun epiteelin G-solun reseptoreihin, minkä seurauksena G-solut tuottavat vähemmän hapon eritystä kiihdyttävää gastriinia.
Suolistossa somatostatiini tehostaa natriumkloridin takaisinottoa ja vähentää bikarbonaatin eritystä tehostaen näin nesteen imeytymistä.
Somatostatiinia on kahta muotoa: 14 aminohapon pituinen SS-14 ja 28 aminohapon pituinen SS-28.
Siiri Louhi

Tampereen suurlakkokomitean valiokunta 1905: Siiri Lemberg (Louhi) (vas.), Heikki Lindroos, Yrjö Mäkelin, Vihtori Kosonen ja Eetu Salin.
Sigrid (Siiri) Tyyne Louhi (ent. Lemberg; 18. helmikuuta 1886 Tampere – 12. marraskuuta 1963) oli suomalainen ammattiyhdistysvaikuttaja ja sosialidemokraatti.
Louhi kävi kansakoulun ja kauppa-apulaiskoulun ja työskenteli alkuun asiatyttönä Kansan Lehdessä, myöhemmin lehden konttoristina ja taloudenhoitajana. Louhi tuli mukaan Tampereen Työväenyhdistyksen naisosaston toimintaan 15-vuotiaana vuonna 1902 ja vaikutti myöhemmin muun muassa SDP:ssä sekä puolueen naisjärjestössä Suomen sosialidemokraattisessa naisliitossa.
Poliittinen toiminta

Vuoden 1905 suurlakon aikana Louhi kuului Tampereen suurlakkokomitean valiokuntaan ja oli yksi Tampereen raatihuoneen parvekkeelta luetun niin sanotun punaisen julistuksen laatijoista ja allekirjoittajista. Lisäksi hän oli suurlakon yhteydessä perustetun Tampereen äänioikeuskomitean jäsen. Louhen ohella siihen kuuluivat muun muassa Alma Jokinen ja Ellen Mäkelin. Vuonna 1917 Louhi osallistui Suomen Kauppa- ja Liiketyöntekijäin Liiton perustavaan kokoukseen Helsingin työväentalolla. Louhi oli Tampereen sos.-dem. kunnallisjärjestön edustajana puoluekokouksissa Tampereella 1913 ja Helsingissä 1919. Hän toimi myös puolueen kunnallistoimikunnan ja piiritoimikunnan jäsenenä sekä Tampereen Työväenyhdistyksen sihteerinä.
Yksityiselämä

Louhen aviopuoliso oli vuodesta 1907 kirjaltaja Toivo Louhi (1884–1933). Sukunimensä Louhi muutti nimestä Lemberg nimeen Louhi vuonna 1914. Louhen vanhemmat olivat työmies Juho Henrik Lemberg ja Amanda Matilda (o.s. Grönlund).
Själö

Själö on neljän Suomen saaren nimi:
Själö, Brändö
Själö, Houstkari
Själö, Inkoo
Seili (ruots. Själö), Nauvo
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Själö”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Silkkiseitikki

| Silkkiseitikki |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Cortinariaceae
Suku::  Seitikit Cortinarius
Laji::  alboviolaceus
Kaksiosainen nimi
 Cortinarius alboviolaceus  (Pers.) Zawadzki 
Katso myös
   Silkkiseitikki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Silkkiseitikki (Cortinarius alboviolaceus, aikaisemmin "valkojalkainen siniseitikki" tai "valkojalkasiniseitikki") on sinivalkoinen, harmaanvioletti ja vanhemmiten kellanruskealakkinen seitikkilaji. Sen heltat ovat aluksi harmaat tai violetit ja myöhemmin kanelinväriset. Jalka on kuten lakki, ja lisäksi siinä on suojusjätteen muodostama sukka. Seitikki ei ole ruokasieni. Se kasvaa lehti- ja havumetsissä melko harvinaisena.
Aiheesta muualla

Laji.fi: silkkiseitikki (Cortinarius alboviolaceus)
Somatostatinooma

Somatostatinooma on haimassa ja pohjukaissuolessa tavattava hyvin harvinainen neuroendokriininen kasvain, joka erittää somatostatiinia. Tyypillisin ensioire on vatsakipu. Tyypillisin sairastumisikä on 40 ja 60 ikävuoden välissä. Sairauden ilmaantuvuus on yksi tapaus 40 miljoonaa henkilöä kohden.
Somatostatinoomista noin 60 % on haimakasvaimia. Lähes kaikki muut somatostatinoomat ovat pohjukaissuolessa. Tyhjäsuolen somatostatinoomia on kuvattu erittäin harvoin.
Somatostatinooma leviää useimmin maksaan. Diagnoosihetkellä etäpesäkkeitä esiintyy 80 %:lla potilaista, jos tauti on alkanut haimasta, ja lähes 50 %:lla niistä, joiden tauti on lähtöisin pohjukaissuolesta. Liiallinen hormonieritys ilmeisesti aiheuttaa somatostatinoomassa oireita vasta hormonitason ollessa hyvin korkea. "Somatostatiinioireyhtymän" ilmaantuvuus on enintään 10 %. Siihen liittyy sappikiviä, ripulia ja rasvaripulia, lievää diabetesta, mahanesteen vähyyttä ja painon putoamista. Liian matalia verensokeritasoja on kuvattu harvoissa tapauksissa. Etenkin haimassa esiintyvä kasvain erittää usein muitakin hormoneja kuin somatostatiinia.
Noin puolilla somatostatinoomaan sairastuneista on myös muu endokriininen häiriö. Tämä pätee varsinkin niihin potilaisiin, joiden kasvain on syntynyt pohjukaissuoleen. Neurofibromatoosi 1 voi liittyä sairauteen, ja joskus sairauden yhteydessä on esiintynyt myös multippelia endokriinistä neoplasiaoireyhtymää 1, Von Hippel-Lindaun tautia, tuberoosiskleroosia ja gastrointestinaalista stroomakasvainta.
Solidus

Rooman viimeinen keisari Romulus Augustulus soliduksessa. Taustalla Victoria.
Solidus oli kultainen kolikkoraha, jota käytettiin myöhäisantiikissa ja varhaiskeskiajalla. Soliduksen loi vuonna 301 Diocletianus aikaisemmin käytetyn aureuksen tilalle. Konstantinus vakiinnutti rahan vuonna 309 siirtymällä lyömään 72 kolikkoa naulasta kultaa. Yhden kolikon paino oli siis 1/72 naulaa eli libraa (4,54 grammaa). Solidusta käytettiin vuosisatoja Länsi-Rooman tuhonkin jälkeen Euroopassa. Bysantissa sitä lyötiin vielä 1000-luvulla.
Usein soliduksiin lyötiin kulloisenkin hallitsijan leima. Kolikon arvo saattoi olla enemmän kuin alhaisessa asemassa olevan työläisen koko vuosipalkka.
Anglosaksisten kielten soldier-sana on keskiajalla kehittynyt soliduksesta (välivaiheena muoto soudeour).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Solidus Wikimedia Commonsissa
Siskot ja Simot

| Siskot ja Simot ry |
| --- | --- |

Perustettu:  2013
Perustaja:  Eero Väisänen
Toimiala:  hyväntekeväisyys
Kotipaikka:  Järvenpää
Toiminnanjohtaja:  Hanna Simola
Puheenjohtaja:  Eveliina Nygren
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Siskot ja Simot on Järvenpäässä syntynyt luovan välittämisen yhteisö, joka järjestää vanhuksille suunnattuja pop up -tyylisiä tapahtumia, esimerkiksi neulontatalkoita tai vanhusten pihojen kunnostusta. Yhteisön taustalle on perustettu yhdistys tukemaan toimintaa. Toiminnalla halutaan osoittaa arvostusta ikäihmisille.  Yhteisö järjestää "välittämisen keikkoja", joilla halutaan saada kansalaiset välittämään lähimmäisistään, kohtaamaan heitä ja tuottamaan hyvää mieltä.
Historia > 2013–2019

Siskot ja Simot aloitti toimintansa vuonna 2013. Idea yhteisöön oli syntynyt neljä vuotta aiemmin, kun silloinen johtamisvalmentaja Eero Väisänen luki Pekka Himasen julkaisun "Välittävä, kannustava ja luova Suomi" ja ajatushautomo Demoksen raportin kansalaisten osallistumisen merkityksestä. Väisänen alkoi miettiä, miten raporttien perusajatukset voisi konkretisoida. Erilaisia ajatuksia yhdistelemällä syntyi Siskot ja Simot -konsepti Väisäsen MBA-tutkinnon päättötyönä, jonka hän teki Jyväskylän yliopiston kauppakorkeakoulussa vuonna 2012.   Yhteisön toiminta aloitettiin yhteistyössä Järvenpään kaupungin kanssa.   Nimi "Simot" tuli mukaan yhteisön nimeen Urheiluruudun inspiroimana: urheilija teki "ihan simona töitä". Yhteisön ensimmäisiä tapahtumia oli, kun noin 70 järvenpääläistä lähti porukalla ulkoiluttamaan paikallisen palvelutalon vanhuksia vuonna 2013. Ensimmäisenä toimintavuonna Järvenpään vanhoille tarjottiin muun muassa musiikkia, juhlia ja pihatyöapua. Järvenpäästä lähtenyt toiminta levisi kolmen ensimmäisen vuoden aikana Uudellamaalla viidelle paikkakunnalle.
Toiminnan tueksi perustettiin Siskot ja Simot ry vuonna 2015.
Helmikuussa 2017 Eero Väisänen alkoi toimia Siskot ja Simot ry:n päätoimisena toiminnanjohtajana. Suomen satavuotisjuhlia yhteisö vietti järjestämällä Koko Suomi kiittää -juhlia vanhuksille ympäri Suomea. Juhlat saattoivat olla esimerkiksi tanssit tai kahvitilaisuus. Niiden kunniavieraina olivat Suomen vanhukset, isänmaan rakentajat. Tapahtumat olivat osa virallista Suomi 100 -juhlavuoden ohjelmaa. Juhliin kerättiin varoja muun muassa vuoden 2017 seinäkalenterilla, vanhuskalenterilla, jonka kuvissa tuotiin esiin vanhuksia. Kuvissa esiintyivät muun muassa satavuotias sotaveteraani ja entinen rakennusmies Aleksanteri, 86-vuotias pitkän linjan kuntapoliitikko Alpo, 89-vuotias tanssinopettaja Aira ja 94-vuotias farmaseutti Sirkka-Liisa.
Vuonna 2018 vakiintunutta Siskot ja Simot -toimintaa oli kymmenellä paikkakunnalla, pääosin Etelä-Suomessa.