stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Porsche Macan
Moottorit ja suorituskyky

Ensimmäisenä Porsche-mallistona kautta historian, kaikki Macanit ovat varustettuja ahdetuilla moottoreilla. Moottorivalikoima käsittää yhden 4-sylinterisen rivimoottorin (ei Suomen tuontivalikoimassa) sekä kolme V6-moottoria, joista yksi on dieselkäyttöinen.
|    | Macan | Macan S | Macan Turbo | Macan S Diesel |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Moottori | R4 Turbo | V6 Turbo | V6 Turbo | V6 Turbo |
| Iskutilavuus | 1 984 cm³ | 2 997 cm³ | 3 604 cm³ | 2 967 cm³ |
| Teho | 237 hv   (174 kW) | 340 hv   (250 kW) | 400 hv   (294 kW) | 258 hv   (190 kW) |
| Vääntömomentti | 350 Nm @ 1500 rpm | 460 Nm @ 1450 rpm | 550 Nm @ 1350 rpm | 580 Nm @ 1750 rpm |
| Kiihtyvyys 0–100 km/h | 6,9 / 6,7 s | 5,4 / 5,2 s | 4,8 / 4,6 s | 6,3 / 6,1 s |
Vetotapa: Neliveto
| Hiilidioksidipäästöt | 168 g/km | 204 g/km | 208 g/km | 159 g/km |
| Omapaino (DIN) | 1 770 kg | 1 865 kg | 1 925 kg | 1 880 kg |
1 2 3 4  Sport Chrono -paketilla
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Porsche Macan Wikimedia Commonsissa
Panamera Sport Turismo -konseptiautossa oli viitteitä Macanin perän muodoista jo vuonna 2012
Facelift-mallin Porsche Macan.
Pollen

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Pollen voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
Pollen, vuonna 2016 julkaistu videopeli
Pollen, kanadalainen progressiivinen rockyhtye
Pollen, yhdysvaltalainen power pop -yhtye
Daniel Pollen (1813–1876), Uuden-Seelannin pääministeri.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pollen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Prima Donna (kappale)

| ”Prima Donna” Uriah Heep |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Return to Fantasy
 Julkaistu: 1975
 Formaatti: 7"-single
 Tuottaja(t): Gerry Bron
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 03.09
 Levy-yhtiö:  Bronze Records    Warner Bros. Records
Listasijoitukset
  3. (viikko 23/1975)    10. (viikko 25/1975)
Uriah Heepin muut singlet
| ”Something or Nothing” 1974 | ”Prima Donna” 1975 | ”Return to Fantasy” 1975 |
Prima Donna on Uriah Heep -yhtyeen kappale sekä single vuodelta 1975. Se julkaistiin albumilla Return to Fantasy. Kappaleen kirjoittajaksi on merkitty kaikki yhtyeen tuolloiset jäsenet, paitsi basisti John Wetton. ”Prima Donna” on Uriah Heepille erikoinen siitä syystä, että siinä kuullaan saksofonia.
Singlen b-puoli oli kosketinsoittaja-kitaristi Ken Hensleyn tekemä kappale ”Shout It Out”, joka ei kuulu yhtyeen millekään studioalbumille. Se on kuitenkin sisältynyt bonuskappaleena Return to Fantasyn myöhemmille CD-versioille.
Kappaleet singlellä

A-puoli
Prima Donna – 3.08 (säv. David Byron/Mick Box/Ken Hensley/Lee Kerslake)
B-puoli
Shout It Out – 3.33 (säv. Hensley)
Porvali

Porvali on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Göran Porvali (s. 1975), uimari ja poliisi
Mikko Porvali (s. 1980), poliisi, sotahistorioitsija ja tietokirjailija
Seppo Porvali (1950–2019), toimittaja ja kirjailija
Terhi Pirilä-Porvali (s. 1981), toimittaja.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Pikku enkeli

| Pikku enkeli Kauko Röyhkä & Narttu |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Tammikuu 1986, Millbrook-studio, Helsinki
 Julkaistu: 1986
 Tuottaja(t): Mats Huldén
 Tyylilaji: poprock
 Levy-yhtiö: Euros
Kauko Röyhkän muut julkaisut
| Maa on voimaa 1985 | Pikku enkeli 1986 | Kulta-aika 1986 |
Pikku enkeli on suomalaisen muusikon Kauko Röyhkän 7. studioalbumi. Se julkaistiin sekä LP-, C-kasetti- että CD-formaatissa vuonna 1986. Jälkimmäinen sisältää lisäksi live-osuuden, joka on kahta viimeistä kappaletta lukuun ottamatta sisällytetty myös Röyhkän samana vuonna julkaisemalle Kulta-aika-kokoelmalle. Näistä jälkimmäinen, "Kotona taas", on mukana yhtyeen Olennainen välittyy -livealbumilla. C-kasetti (Euros Records SIC-1029) sisälsi bonuskappaleet "Paska kaupunki" ja "Tuhlausta". Kaksi edellä mainittua sekä "Kovat pojat" julkaistiin alun perin Paska kaupunki -ep:llä.
Albumista julkaistiin vuonna 2000 remasteroitu CD-versio, jossa ei ole bonusraitoja.
Levyn kansikuvassa Jukka-Pekka on äitinsä kanssa Tuiran uimarannalla Oulussa.
Kappaleet

Sävellykset ja sanoitukset Kauko Röyhkä, paitsi A2 "Laulujen nainen" säv. ja san. Kauko Röyhkä ja Maritta Kuula. Sovitukset Kauko Röyhkä & Narttu.
Kappaleet > A-puoli

"Vihaiset miehet (Marat, Marat)"
"Laulujen nainen"
"16.000,-"
"Ruosteinen kuu"
"Talo meren rannalla"
"Paska kaupunki" (kasetti-bonus)
Kappaleet > B-puoli

"Kilimandjaro"
"Kovat pojat"
"Sama vanha juttu"
"Tien päällä"
"Zaia"
"Pikku enkeli"
"Tuhlausta" (kasetti-bonus)
Kappaleet > CD-bonukset

"Dora"
"Majuri Thompson"
"Preerian kuu"
"Samantekevää"
"Uusia tansseja"
"Kanerva"
"Tien päällä"
"Kotona taas"
Tekijät > Muusikot

Jarmo Heikkinen - kitarat, taustalaulu
Mats Huldén - 12-kielinen kitara (A4, A5, B6), slide (B3), taustalaulu (A2)
Jari Paulamäki - basso
Kauko Röyhkä - laulu, kitara (B2)
Heikki Tikka - rummut, taustalaulu
Tekijät > Muuta

Äänitys & miksaus: Juha Heininen / Millbrook Studio
Tuotanto: Mats Huldén
Kansi: Jani
Phobia (The Kinksin albumi)

| Phobia The Kinks |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. huhtikuuta 1993
 Tuottaja(t): Ray Davies
 Tyylilaji: rock, hard rock
 Kesto: 76.10
 Levy-yhtiö: Columbia Records
Listasijoitukset
  Saksa: 92.    Yhdysvallat: 166.
The Kinksin muut studioalbumit
| UK Jive 1989 | Phobia 1993 |   |
Phobia on The Kinks -yhtyeen vuonna 1993 julkaistu järjestyksessään 24. ja samalla viimeinen studioalbumi.
Levyn julkaisi Columbia Records. Yhtyeen johtohahmo Ray Davies kritisoi yhtiötä siitä, että se viivytti Phobian julkaisua niin, että albumia mainostava kiertue oli jo ehtinyt päättyä ennen levyn ilmestymistä. Single ”Only a Dream” sai hyvän vastaanoton Ranskassa, missä Ray Davies kuvasi siihen musiikkivideon.
Phobia ylsi Yhdysvalloissa listasijalle 166 ja Saksassa sijalle 92.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Ray Davies, ellei toisin mainita.
Opening – 0.38
Wall of Fire – 5.01
Drift Away – 5.05 (säv. Ray Davies, Dave Davies)
Still Searching – 4.52
Phobia – 5.16
Only a Dream – 5.04
Don’t – 4.36
Babies – 4.47
Over the Edge – 4.20
Surviving – 6.00
It’s Alright (Don’t Think About It) – 3.34 (säv. Dave Davies)
The Informer – 4.03
Hatred (A Duet) – 6.06
Somebody Stole My Car – 4.04
Close to the Wire – 4.01 (säv. Dave Davies)
Scattered – 4.11
Kokoonpano

Ray Davies – laulu, kosketinsoittimet, rytmikitara
Dave Davies – laulu, soolokitara
Jim Rodford – basso, taustalaulu
Bob Henrit – rummut
Pitkäjärvi (Tammela)

| Pitkäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Tammela
Koordinaatit:  60°54′45″N, 23°51′50″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Pyhäjärven alue (35.93)
Laskujoki:  Latoniitunoja 
Järvinumero:  35.936.1.004
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  123,5 m 
Rantaviiva:  4,008 km 
Pinta-ala:  0,22076 km² 
Keskisyvyys:  1,5 m 
 fiPitkäjärvi 
Pitkäjärvi on Kanta-Hämeessä Tammelassa Lautaportaalla sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistön Loimijoen valuma-alueella Pyhäjärven alueeseen. Järvi kuuluu Myllyjoen valuma-alueella Pehkijärveen laskevaan Vaihijoen valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 22 hehtaaria ja sen pituus on 1,2 kilometriä ja leveys 500 metriä. Siihen laskee kolme suo- ja metsäojaa. Yhden kautta pohjoisesta laskee sekä Lunkinjärven että Munalammin kautta virtaavien Okslammin ja Tahjanjärven vedet. Toisen kautta etelästä laskevat Lautaportaanjärven vedet. Järven luusua sijaitsee sen lounaisrannalla, josta saa alkunsa 2,5 kilometriä pitkä Latoniitunoja, joka laskee voimakkaasti meanderoiden Ilojärveen.
Järven rantaviiva on 4,0 kilometriä pitkä ja sen ranta on pääosin moreenipohjaista metsämaastoa. Länsirannalla on suota. Järven pohjoispuolelta kulkee ohitse Pätinkiharjun ja Tujunninharjun väliinjäävä katkeileva jakso. Järven pulleasta kohdasta erkanee pohjoiseen yli 700 metriä pitkä Kiiskilahti ja itään työntyy hyvin kapeana salmena Rimpin lahdenperä. Järvessä on viisi pientä luotoa. Rannoille on rakennettu noin 29 loma-asuntoa ja kahdeksan kiinteää asuntoa, joille pääsee seututieltä 283 ja yhdystieltä 2846. Rannalla sijaitsee Pätinkiharjun vedenottamo.
Luonnontila

Järven tilaa on seurattu vuodesta 1965 asti. Se on nykyään lievästi rehevöitynyt ja näkösyvyys on heikentynyt 1990-luvulta saakka. Järven ympäristö muodostaa osan ensimmäisen luokan pohjavesialueesta ja sen etelärannalla sijaitseekin vedenottamo. Alueelle ollaankin rakentamassa viemäröintiverkkoa.
Historia

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järven nimi kirjoitettiin ”Pitk järvi”.
Pollestad

| Pollestad |
| --- | --- |
 Orren kirkko
 Pollestad
 Koordinaatit: 58°43′00″N, 5°35′00″E 
Valtio:  Norja
Lääni:  Rogaland
Kunta:  Klepp
Pinta-ala:  
 – Maa:  0,5 km²
Väkiluku (2022):  781
 – Väestötiheys:  1562 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pollestad on taajama Kleppin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa. Taajaman pinta-ala on 0,5 neliökilometriä ja asukasluku 781 vuonna 2022.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pollestad Wikimedia Commonsissa
Pitkäjärvi (Uusikaupunki)

| Pitkäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Uusikaupunki ja Laitila 
Koordinaatit:  60°52′57″N, 21°31′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  oja Lamminjärveen 
Järvinumero:  32.004.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  11,5 m 
Rantaviiva:  8,836 km 
Pinta-ala:  85,025 ha  
 fiPitkäjärvi 
Pitkäjärvi on Varsinais-Suomessa Uudessakaupungissa ja Laitilassa oleva järvi, joka kuuluu Sirppujoen vesistön Pitkäjärven−Lukujärven valuma-alueeseen.
Maantiede

Järven pinta-ala on 85 hehtaaria ja se on 2,2 kilometriä pitkä ja 800 metriä leveä. Siihen laskee kahdeksan ojaa, joista kaakkoon laskee nimettömän lammen laskuoja, idästä Lukujärven laskuoja Taminanoja ja etelästä Kärkkistensuon laskuoja, joka tuo myös Kärkkisjärven liikavesiä. Järven luusua sijaitsee järven luoteiskulmassa, josta saa alkunsa 200 metriä pitkä laskuoja Lamminjärveen.
Järvellä on 8,8 kilometriä rantaviivaa ja sen ranta on pääosin kalli- tai moreenipohjaista metsämaastoa. Siinä on 11 saarta, joista neljä saarta ovat suuria. Niitä ovat esimerkiksi Isoluoto, Vähäluoto ja Kuusikari. Rannoille on rakennettu toistakymmentä loma-asuntoa, joille johtaa tiet Laitilasta tai Uudestakaupungista. Uudenkaupungin ja Laitilan välinen raja kulkee järven poikki.
Luonnontila

Pitkäjärvi on matala ja ruovikkoinen ja se kuuluu kokonaan luonnonsuojelualueeseen.
Historia

Männäisten ruukin tarvitseman vesivoiman turvaamiseksi Sirppujoessa Särkijärven laskuvedet päätettiin ohjata Hankeranjärven kautta Sirppujokeen. Tätä varten rakennettiin vuosina 1787−1788 Taminanojaan sellainen pato , joka nosti Lukujärven vedenpintaa noin 1,5 metriä korkeammalle. Pato esti veden virtaamisen Pitkäjärveen, Lamminjärveen ja Merilammiin. Hankkeen vastustajat purkivat padon vuonna 1817 eikä sitä enää rakennettu uudelleen.
Vuoden 1855–1856 Kalmbergin kartastossa Pitkäjärvi on hyvin erilainen kuin nykyään. 1800-luvun loppupuolella Merilammi ja Pitkäjärvi päätettiin laskea. Hanketta varten perustettiin järvenlaskuyhtiö, jonka osakkaat toteuttivat yhdessä tarvittavat toimet. Järvien ympärille merkittiin piirirajat vuonna 1892  ja sitten järvet laskettiin. Heinäpellot aidattiin aidalla, joka oli kaksi kyynärää korkea. Jokainen osakas sai rakennettavaksi määrämittaisen aidan, vaikka hänellä oli omistuksia useassa kohdassa.
Poliittinen ilmasto

Poliittinen ilmasto (ransk. le climat politique) on alue, johon yhdistetään kannatusaluetta suurempia merkityksiä. Poliittisen ilmaston alueella tietty puolue on alueella suurimmassa asemassa. Poliittisen ilmaston vaatimukseen kuuluu, että puolue on myös perinteisesti säilyttänyt asemansa.
Vaatimukset

Suppeammassa merkityksessä käsitteelle on asetettu muitakin vaatimuksia. Suppeuttavassa merkityksessä vaatimus on ollut ettei alue ole täydellisen sosiaalisesti ja poliittisesti homogeeninen, esimerkiksi niin, että yksi väestöryhmä ja puolue hallitsisi aluetta. Poliittisen alueen edellytykseksi on esitetty vaatimusta erilaisista sosiaalisista ryhmistä, jolloin on todennäköisempää, että siellä esiintyy erilaisia poliittisia mielipiteitä, vastakohtaisuutta ja kilpailun mahdollisuutta.
Poliittisen alueen edellytykseksi on myös katsottu, ettei alueen poliittinen pääväri saa johtua syystä, jotka yleisesti maassa säätelevät poliittista mielipiteenmuodostusta, vaan paikallisten taustatekijöiden täytyy olla ratkaisevia.
Käsite

Käsitettä on ensimmäisenä käyttänyt poliittista ekologiaa tutkinut Andre Siegfried. Siegfriedin mukaan on yhtä lailla olemassa poliittisia alueita, samalla tavalla kuin on geologisia alueita sekä talousalueita. Samoin kuten on luonnonmaantieteellisiä ilmastoja, on myös poliittisia ilmastoja.
PunBB

| PunBB |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Informer Technologies
Kehityshistoria
Vakaa versio:  1.4.2 / 10.1.2012
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Keskustelupalsta
Alusta:  PHP
Lisenssi:  GNU GPL
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
PunBB on nopea ja kevyt PHP:llä toimiva keskustelupalsta. Se on julkaistu GNU GPL -lisenssin alaisena. Sen päätavoitteet ovat nopeus, pienempi koko ja vähempigraafisuus kuin muilla keskustelualueilla. PunBB:ssä on vähemmän ominaisuuksia kuin useimmissa muissa keskustelualueissa, mutta se on yleisesti nopea ja pienempikokoinen ulostulostaan, ja sillä on täysin oikeat XHTML- ja CSS-sivut.
Nykyisin PunBB:ta voi käyttää useilla käyttöjärjestelmillä, jotka tukevat PHP -ohjelmointikieltä. PunBB voi säilyttää tietonsa joko MySQL-, PostgreSQL- tai SQLite -tietokannassa.
PunBB on käännetty myös suomeksi.
Versio 1.3

Viimeisin merkittävä PunBB -julkaisu, versio 1.3, julkaistiin 9. syyskuuta 2008. Tähän versioon tuli paljon kehitystä verrattuna version 1.2.x -koodiin, sisältäen myös paljon uusia ominaisuuksia. Niihin kuuluu:
Lisäosajärjestelmä kytkösten perusteella. Yhden klikkauksen lisäosa-asennus, keskustelualueen koodin muuttaminen ei enää tarpeen.
Täysi UTF-8 -tuki.
Enemmän mukautettavia tyylejä, teemajärjestelmä.
Uusi pohja: uusi XHTML, CSS, kielitiedostot päivitetty, XHTML-avustustoimintoja lisätty.
URL-osoitteiden uudelleenkirjoituskaavat, hienot osoitteet sisäänrakennettuna.
Aiheiden liittämis- ja pilkkomisominaisuudet.
Useat moderaattoriryhmät sallittu.
Haut etsivät nyt sekä isoista että pienistä kirjaimista, extern.php kehitetty, enemmän globaali, enemmän per-käyttäjä ja per-ryhmä -mahdollisuuskia lisätty.
"Pahat" merkit pilkotaan pois merkkijonoista.
Ei enää ekstrakansiota, LUEMINUT lisätty.
Nopeat virhekorjaukset uuden järjestelmän ansiosta.
Aiheesta muualla

Viralliset
PunBB:n verkkosivusto (englanniksi)
PunBB:n tukikeskustelualue (englanniksi)
PunBB:n kehittäminen (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
PunBB:n wiki (suomeksi tai englanniksi)
Epäviralliset
PunBB Resource - muutoksia ja tyylejä (Arkistoitu – Internet Archive)
SpinkBB - PunBB:n ulkoasugeneraattori (1.2) (Arkistoitu – Internet Archive)
SpinkBB - PunBB:n ulkoasugeneraattori (1.3) (beta) (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilmainen sivutila PunBB-keskustelualueille (Arkistoitu – Internet Archive)
Peter Raabe

Peter Raabe vuonna 1942.
Karl Ludwig Hermann Peter Raabe (27. marraskuuta 1872 Frankfurt (Oder) – 12. huhtikuuta 1945 Weimar) oli saksalainen kapellimestari,  Franz Lisztiin erikoistunut musiikintutkija ja musiikkikirjailija. Hän oli natsipuolueen jäsen, ja hänestä tuli Reichsmusikkammerin eli Valtakunnan musiikkikamarin puheenjohtaja vuonna 1935.
Elämä ja ura > Työ kapellimestarina ja tutkijana

Frankfurtissa (Oder) suorittamansa ylioppilastutkinnon jälkeen Raabe opiskeli vuosina 1891–1894 Berliinin Musikhochschulessa. Hans von Bülowin ja Felix Weingartnerin konserteissa käyminen vahvisti Raaben toivetta kapellimestariksi pääsemisestä. Hän myös sävelsi omia lauluja ja pianokappaleita noin vuosina 1892–1906. Vuosina 1894–1907 hän työskenteli oopperakapellimestarina Königsbergissä, Zwickaussa, Elberfeldissä ja Amsterdamissa sekä konserttikapellimestarina Mannheimissa ja Münchenissä. Vuodesta 1907 Raabe työskenteli hovikapellimestarina Weimarissa. Hän pääsi myös Weimarin Liszt-museon johtoon vuonna 1910. Tässä tehtävässä hän toimi vuoteen 1944. Hän väitteli tohtoriksi Lisztiin liittyneestä aiheesta Jenassa vuonna 1916.
Raabe työskenteli vuosina 1920–1934 Aachenin yleismusiikkijohtajana (Generalmusikdirektor), ja vuodesta 1924 hänellä oli musiikkihistorian kunniaprofessorin asema Aachenin teknillisessä korkeakoulussa. Herbert von Karajan nimitettiin hänen seuraajakseen Aachenissa vuonna 1935, jolloin Raabe palasi Weimariin.
Raabe omistautui kapellimestarina etenkin Ludwig van Beethovenin, Anton Brucknerin ja Richard Wagnerin teosten esityksiin, mutta johti esityksiä myös vähän tunnettujen säveltäjien teoksista. Hän johti 19. lokakuuta 1909 Weimarissa Cornelis Dopperin yksinäytöksisen oopperan William Ratcliff kantaesityksen.
Raabe kirjoitti vuonna 1931 ensimmäisenä tutkijana Lisztin elämäkerran, kaksiosaisen teoksen Franz Liszt: Leben und Schaffen. Hän laati samassa yhteydessä Lisztin teoskatalogin. Hänen viitataan tutkijalyhenteellä "R.". Raaben Liszt-tutkimuksia pidetään yhä musiikkitieteellisesti merkityksellisinä. Liszt-elämäkerrasta julkaisi toisen painoksen vuonna 1968 Raaben poika Felix Raabe, joka myös oli kapellimestari ja musiikkitieteilijä.
Elämä ja ura > Toiminta Natsi-Saksassa

Raabe korvasi Reichsmusikkammerin johtajana Richard Straussin. Hän oli vastikään jäänyt eläkkeelle töistään Aachenissa saadessaan heinäkuussa 1935 Joseph Goebbelsilta nimityksen tehtäviinsä Reichsmusikkammerissa. Aseman hyväksymisen taustalla oli henkilökohtaisiakin syitä, sillä ennen tämän viran saamista Raabe oli jäänyt nopeasti urallaan nousseen Herbert von Karajanin varjoon kapellimestarina. Vaikka Karajan oli työskennellyt vain joitain kuukausia Aachenissa, hän oli jo menestynyt Raabea paremmin etenkin Aachenin kunnallisoopperan kapellimestarina.
Raabella oli tärkeä rooli Natsi-Saksan kulttuuripolitiikan, kuten juutalaisten muusikoiden sekä musiikkikustantajien ja -kauppiaiden vastaisten toimien toteuttamisessa. Hän kamppaili pitkään jazzia vastaan. Tässä hänen menestystään haittasi se, että Goebbels näki jazzilla arvoa propagandakäytössä etenkin sodan aikana. Raabe toimi myös muusikoiden työttömyysongelmaa vastaan. Raabesta tuli natsipuolueen jäsen vasta toukokuussa 1937, mutta hän oli natsien kulttuuripolitiikalle omistautunut Adolf Hitlerin innokas seuraaja. Hän oli jo 1920-luvun lopusta asti ottanut julkisesti kantaa kulttuuripoliittisiin kysymyksiin; hän näki esimerkiksi iskelmän, operetin, muodikkaat tanssit ja elokuvan uhkina saksalaiselle kulttuurille. Toisin kuin Richard Strauss, Raabe kuitenkin suhtautui myötämielisesti myös modernimpiin säveltäjiin. Tähän todennäköisesti vaikutti Raaben ihailu Lisztiä kohtaan; Liszt oli musiikkinsa harmonisilla innovaatioilla enteillyt myöhempää atonaalisuutta. Raaben musiikillisia taipumuksia Goebbels pilkkasi heikkoutena.
Raabe ei olisi halunnut saattaa Reichsmusikkammerin alaisuuteen Lisztin vuonna 1859 perustamaa Allgemeiner deutscher Musikvereiniä, jossa hänellä oli ollut johtoasema ja jonka itsenäisyyttä hän arvosti. Raabe joutui kuitenkin vuonna 1936 taipumaan Goebbelsin päätökseen asiasta; järjestö lakkautettiin vuonna 1937. Raaben "modernismin suosiminen" oli pantu merkille juuri Lisztin perustaman järjestön toiminnan yhteydessä. Lokakuussa 1936 Raabe allekirjoitti Goebbelsin vaatimuksesta määräyksen kaikkien Paul Hindemithin teosten esityskiellosta.
Raabe olisi lopulta halunnut vetäytyä tehtävistään kirjoittaakseen, mutta joutui lykkäämään suunnitelmiaan. Hän yrittikin useampaan otteeseen jättää tehtävänsä, mutta toimi kuitenkin Reichsmusikkammerin johdossa kuolemaansa saakka. Yksi hänen viimeisistä tehtävistään tässä virassa oli loppukesästä 1944 lähes kaikkien merkittävien orkesterien lakkauttaminen Natsi-Saksassa; lakkauttamisen välttäneisiin harvoihin orkestereihin kuului Berliinin filharmonikot.
Kuolema

Raabe kuoli huhtikuussa 1945 Weimarissa samana päivänä, jona yhdysvaltalaisjoukot saapuivat sinne. Raabesta väitöskirjan kirjoittanut Nina Okrassa ei pitänyt todistettuna sitä, että hänen kuolemansa olisi ollut itsemurha. Raaben pitkäaikaisen sihteerin tytär ilmoitti äitinsä saamasta ja ennen kuolemaansa tuhoamasta kirjeestä, jossa oli ilmoitus Raaben kuolemasta. Kirjeen mukaan Raabe oli kerrotusti ollut pitkään sairas ja kuollut luonnollisesti.
Palkinnot ja tunnustukset

Raabe sai kunniatohtorin arvon Königsbergistä vuonna 1936. Hän sai monia muitakin tunnustuksia ja kunnianosoituksia, kuten ritarin arvot Valkoisen haukan (1909) ja Punaisen kotkan ritarikunnissa (1912). Vuonna 1942 hänelle myönnettiin Taiteen ja tieteen Goethe-mitali. Raabe toimi Franz–Liszt-Bundin puheenjohtajana vuodesta 1929 ja sai vuonna 1934 Bruckner-seuran kunniajäsenyyden.
Aiheesta muualla

IMSLP: Peter Raaben toimittamia nuotteja
Pyhän Gregorius Suuren ritarikunta

Ritarikunnan tunnuksia
Pyhän Gregorius Suuren ritarikunta (lat. Ordo Sancti Gregorii Magni) on Pyhän istuimen jakama ritarikunta. Sen perusti paavi Gregorius XVI 1. syyskuuta 1831 vain seitsemän kuukautta paaviksi noustuaan.
Ritarikunnan nimi viittaa kuitenkin toiseen paaviin, Gregorius Suureen, joka toimi paavina vuosina 590–604. Alkujaan sitä myönnettiin vain katolilaiselle, jotka ovat osoittaneet intohimoa katolilaisuutta kohtaan tai uskollisuutta Pyhää istuinta kohtaan. Nykyään sitä jaetaan tunnustuksena henkilökohtaisista ansioista katolilaisuuden tai Pyhän istuimen hyväksi. Vuodesta 1993 sitä on voitu myöntää myös naisille ja vuodesta 1998 lähtien saajan ei ole tarvinnut olla Vatikaanin kansalainen. Ritarikunnassa on erikseen omat versionsa siviileille ja sotilaille.
Kunnianosoitusta jaetaan neljässä luokassa:
suurristin ritari
komentajaritari tähdellä
komentajaritari
ritari
Polle – maailman monin poni

Polle – maailman monin poni on Hevoshullu-lehdessä säännöllisesti ilmestyvä sarjakuva, joka kertoo luonteikkaasta ponista nimeltä Polle (ruotsiksi Mulle). Sarjaa piirtää  ruotsalainen Lena Furberg.
Sarjakuva ilmestyi ensimmäistä kertaa Ponnybilderna-nimisessä ruotsalaislehdessä vuonna 1972. Lehden toimittaja oli kiinnittänyt erityistä huomiota 15-vuotiaan Furbergin kirjoittaman kiukkuisen lukijapalautteen reunoja koristaviin vihaisiin poneihin ja kysyi, haluaisiko Furberg piirtää sarjakuvia lehteen. Furberg suostui, ja sarjakuvahahmo nimeltä Munter syntyi.
Sarjakuva ehti ilmestyä kaksi vuotta ennen kuin Ponnybilderna lakkasi ilmestymästä. Furberg tarjosi luomustaan moniin lehtiin, kunnes ruotsalainen Min Häst -hevoslehti otti sen omakseen. Koska Furberg ei ollut koskaan pitänyt nimestä Munter, muuttui se uuden lehden myötä muotoon Mulle. Samoihin aikoihin Min Hästin suomalainen sisarlehti Hevoshullu sai sarjakuvan myös omille sivuilleen, ja ponin nimi suomennettiin Polleksi. Polle seikkaili Hevoshullussa ensimmäistä kertaa numerossa 16/1975.
Sittemmin Polle on päätynyt pitämään omaa sivua Hevoshullu-lehdessä, Polle parhaita -sarjakuva-albumeihin sekä useisiin tuotteisiin.