stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Choi Doo-ho

| Choi Doo-ho> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. huhtikuuta 1991 (ikä 33) Gumi, Etelä-Korea
Kansalaisuus:   Etelä-Korea
Vapaaottelija
Lempinimi:  The Korean Superboy
Aktiivisena:  2009–
Pituus:  175 cm
Paino:  66 kg
Painoluokka:  höyhensarja (2010–) kevytsarja (2009–2010)
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  nyrkkeily, taekwondo, potkunyrkkeily
Seura:  Busan Team MAD
Tilastot
Ottelut:  18
Voitot:  14
– tyrmäyksellä:  11
– luovutuksella:  1
– päätöksellä:  2
Tappiot:  4
– tyrmäyksellä:  2
– päätöksellä:  2
Choi Doo-ho (kor. 최두호, Choe Du-ho; s. 10. huhtikuuta 1991 Gumi) on eteläkorealainen höyhensarjan vapaaottelija. Hän on otellut UFC:ssä vuodesta 2014. Choin ottelu Cub Swansonia vastaan palkittiin vuoden 2016 parhaana vapaaotteluna, lisäksi se päätyi UFC Hall of Fameen historian yhtenä parhaimpana otteluna.
Saavutukset

Illan suoritus (kahdesti, vs. Sam Sicilia, Thiago Tavares)
Illan kamppailu (kolmesti, vs. Cub Swanson, Jeremy Stephens, Charles Jourdain)
Muualla

Choi on pelattavana hahmona vapaaottelupeleissä EA Sports UFC 2 (2016), EA Sports UFC 3 (2018) ja EA Sports UFC 4 (2020).
UELN

Universal Equine Life Number (UELN) on kansainvälinen hevosprojekti, jonka tarkoituksena on ottaa käyttöön hevoskohtainen tunnistenumero, jolla pystytään luotettavasti tunnistamaan jokainen hevosyksilö. UELN luotu niin hevosjalostuksesta, kilpailutoiminnasta kuin hevosten yleisestä rekisteröinnistä vastaavien erilaisten virallisten hevos- ja hevosurheilujärjestöjen käyttöön.
Kunkin yksittäisen hevosen UELN-numero koostuu 15 numeron sarjasta, josta ensimmäiset kolme numeroa määrittävän hevosen ensirekisteröinnin suorittavan maan, seuraavat kolme rekisteröinnistä vastaavan rekisterin ja loput yhdeksän numeroa on varattu kunkin rekisterin omaan käyttöön.
UELN projektipäällikkö Bérengère Lacroix esitteli 2011 Melbournessa pidetyssä Equitana-messuilla projektin yksityiskohtaisest:
UELN-organisaatio tarjoaa hakupalvelun, jonka avulla voi selvittää niin maakohtaiset kuin yksittäisten järjestöjen ja hevosrotujen UELN-koodit, UELN-koodeja myöntävien organisaatioiden yhteystiedot ja lopuksi vielä UELN-numeron perusteella sitä vastaavan organisaation.
UELN-jäsenjärjestöt

UELN käyttöönottoon sitoutuneita järjestöjä ovat muun muassa:
Hevosurheilu- ja urheiluhevosjärjestöt:
Euroopan raviliitto
Kansainvälinen ratsastajainliitto (Fédération équestre internationale FEI)
Kansainvälinen urheiluhevoskantakirjojen keskusjärjestö eli WBFSH
Täysiverihevosten kantakirja- ja keskusjärjestöt:
Ahaltekhevosten pääkantakirja sekä sen alaisuudessa toimivat kansalliset kantakirjat (yht. 8 kpl 2013)
Angloarabien kKansainvälinen yhdistys
Arabianhevosten maailman ja Euroopan kattojärjestöt
Berberihevosten maailmanjärjestö
Englannintäysiveristen kantakirjat
Kansainvälinen Shagya-arabien Yhdistys
Erilaiset hevos- ja ponirodut:
Vuonohevosten kansainvälinen Liitto
Islanninhevosyhdistysten kansainvälinen liitto
Shetlanninponin kansainvälinen yhdistys
Lipizzanhevosten kansainvälinen keskusjärjestö
UELN Euroopassa

UELN on ollut käytössä Euroopan unionissa vuodesta 1999, ja se on muuttunut pakolliseksi vuodesta 2009 alkaen.
UELN, yhtenäistetyt ja pakolliset hevospassit ja hevosten mikrosirutus ovat kaikki uusia ja yhteensovitettuja hevosen tunnistuksen 2010-luvun taitteessa voimaanastuneita varmennuskeinoja EU-maissa.
Samankaltaista standardia pyritään luomaan ja noudattamaan muuallakin maailmassa.
Claes Leonard de la Chapelle

Claes Leonard de la Chapelle (19. maaliskuuta 1833 Helsinki – 14. heinäkuuta 1908 Helsinki) oli suomalainen vapaaherra, juristi ja valtiopäivämies.
De la Chapellen  vanhemmat olivat senaattori, vapaaherra Albrecht Fredrik Richard de la Chapelle ja Anna Charlotta Sacklén. Vapaaherra hänestä tuli isänsä kanssa 1856. De la Chapelle tuli ylioppilaaksi 1849 ja suoritti tuomarintutkinnon 1853, varatuomarin arvon hän sai 1856. Hänestä tuli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari 1854, kanslisti 1857, kirjaaja ja ylimääräinen viskaali 1859, notaari 1861, protonotaari 1865, apujäsen vuodesta 1865 vuoteen 1868, sihteeri ja asessori 1868 ja hovioikeudenneuvos vuodesta 1873 vuoteen 1888, jolloin hän erosi hovioikeuden palveluksesta. De la Chapelle oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä 1872, 1877–1878 ja 1882. Hän omisti Tenholassa Lindön tilan vuoteen 1903.
Claes Leonard de la Chapellen veljiä olivat senaattori Frans Richard de la Chapelle ja juristi, valtiopäivämies Karl Viktor de la Chapelle.
Chlamydogobius japalpa

| Chlamydogobius japalpa> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Tokot Gobiidae
Suku::  Chlamydogobius
Laji::  japalpa
Kaksiosainen nimi
 Chlamydogobius japalpa  Larson, 1995 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Chlamydogobius japalpa on Chlamydogobius-sukuun ja tokkojen heimoon kuuluva ahvenkalalaji. Sen kuvasi ensimmäisenä Helen K. Larson vuonna 1995.
Levinneisyysalue

Lajia on tavattu ainakin Australian Pohjoisterritoriossa ja Oseaniassa.
U-30 (1936)

| U-30 |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  AG Weser, Bremen
Kölinlasku:  24. tammikuuta 1936
Laskettu vesille:  4. elokuuta 1936
Palveluskäyttöön:  8. lokakuuta 1936
Poistui palveluskäytöstä:  4. toukokuuta 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  626 t (pinnalla) 745 t (sukellus)
Pituus:  64,51 m
Leveys:  5,85 m
Syväys:  4,37 m
Koneteho:  2 310 hv (pinnalla) 750 hv (sukellus)
Nopeus:  17 solmua (pinnalla) 8 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  6 200 mailia@10 solmua (pinnalla) 94 mailia@4 solmua (sukellus)
Miehistöä:  42-46
Aseistus
Aseistus:  5 × torpedoputkea, joihin 11 torpedoa 22 TMA-miina 1 × 88 mm/L45 tykki, johon 200 kranaattia
U-30 oli Saksan laivaston VIIA-luokan sukellusvene toisessa maailmansodassa. Palveluksessa ollessaan veneellä tehtiin kahdeksan taistelupurjehdusta, joiden aikana se upotti 16 kauppalaivaa yhteensä 86 165 bruttorekisteritonnia sekä yhden 325 bruttorekisteritonnin tukilaivan. Sukellusvene myös vaurioitti pahoin 5 642 tonnin kauppalaivaa sekä taistelulaiva HMS Barhamia.
Ensimmäinen upotus oli matkustaja-alus Athenia (13 581 brt) toisen maailmansodan ensimmäisenä sukellusveneupotuksena. Sukellusveneen komentajana toimi Fritz-Julius Lemp.
Valmistus

Alus tilattiin 1. huhtikuuta 1935 AG Weseriltä Bremenistä, missä kölin laskettiin 24. tammikuuta 1936. Alus laskettiin vesille 4. elokuuta ja otettiin palvelukseen 8. lokakuuta ensimmäisenä päällikkönään Hans Cohausz.
Palvelus

Palvelukseen otettaessa alus liitettiin 2. sukellusvenelaivueeseen, jossa se oli marraskuun loppuun 1940. Alus siirrettiin 1. joulukuuta 24. sukellusvenelaivueeseen koulutusalukseksi ja edelleen 1. joulukuuta 1943 22. sukellusvenelaivueeseen koululaivaksi.
Alus tuhoutui 4. toukokuuta 1945 Kupfermühlenin lahdessa ja sen jäännökset romutettiin 1948.
Palvelus > Purjehdukset

1. Purjehdus 22. elokuuta 1939, Wilhelmshaven - 26. syyskuuta, Wilhelmshaven
3. syyskuuta 1939 Donaldson Atlantic Line Athenia 13 581 brt 56°44′N, 14°05′W
11. syyskuuta Clydesdale Navigation Company Blairlogie 4 425 brt 54°58′N, 15°14′W
14. syyskuuta Ulster Steamship Company, Belfast Fanad Head 5200 brt 56°43′N, 15°21′W
2. Purjehdus 9. joulukuuta 1939, Wilhelmshaven - 14. joulukuuta, Wilhelmshaven (miinanlasku matka Liverpoolin edustalle)
11. tammikuuta 1940 El Oso 7 267 brt (miina, saattue HX-14B)
16. tammikuuta 1940 Gracia 5 642 brt (vaurioitui osuttuaan miinaan, saattue OB-72)
17. tammikuuta 1940 Cairnross 5 494 brt (miina, saattue OB-74)
7. helmikuuta 1940 Münster 4 305 brt (miina)
9. helmikuuta 1940 Chagres 5 406 brt (miina)
8. maaliskuuta 1940 Counsellor 5 068 brt (miina, saattue HX-22)
3. Purjehdus 23. joulukuuta 1939, Wilhelmshaven - 17. tammikuuta 1940 Wilhelmshaven
28. joulukuuta 1939 HMS Barbara Robertson 325 brt
28. joulukuuta 1939 HMS Barham 31 100 brt (vaurioitui, 58°47′N, 8°5′W)
4. Purjehdus 11. maaliskuuta 1940, Wilhelmshaven - 30. maaliskuuta, Wilhelmshaven
5. Purjehdus 3. huhtikuuta 1940, Wilhelmshaven - 4. toukokuuta,  Wilhelmshaven
6. Purjehdus 8. kesäkuuta 1940, Wilhelmshaven - 7. heinäkuuta, Lorient
20. kesäkuuta Otterpool 4 876 brt (saattue HGF-34)
22. kesäkuuta Randsfjord 3 999 brt (saattue HX-49)
28. kesäkuuta Llanarth 5 053 brt
1. heinäkuuta Beignon 5 218 brt (saattue SL-36)
6. heinäkuuta Angele Mabro 3 154 brt
7. Purjehdus 13. heinäkuuta 1940, Lorient - 24. heinäkuuta, Lorient
21. heinäkuuta Ellaroy 712 brt
8. Purjehdus 5. elokuuta 1940, Lorient - 30. elokuuta, Kiel
9. elokuuta Canton 5 779 brt
16. elokuuta Clan Line Clan MacPhee 6 628 brt (saattue OB-197)
Päälliköt

Aluksen päälliköinä olivat:
Hans Cohausz 8. lokakuuta 1936 - 31. lokakuuta 1938
Hans Pauckstadt 15. helmikuuta - 17. elokuuta 1938
Fritz-Julius Lemp marraskuu 1938 - syyskuu 1940
Robert Prützmann syyskuu 1940 - 31. maaliskuuta 1941
Paul-Karl Loeser 1. huhtikuuta 1941 - huhtikuu 1941
Hubertus Purkhold huhtikuu 1941 - 22. huhtikuuta 1941
Kurt Baberg 23. huhtikuuta 1941 - 9. maaliskuuta 1942
Hermann Bauer 10. maaliskuuta - 4. lokakuuta 1942
Franz Saar 5. lokakuuta - 16. joulukuuta 1942
Ernst Fischer toukokuu - 1. joulukuuta 1943
Ludwig Fabricius 2. joulukuuta 1943 - 14. joulukuuta 1944
Günther Schimmel 17.-23. tammikuuta 1945
Fritz-Julius Lemp keskustelee elokuussa 1940 Karl Dönitzin kanssa U-30:llä
SS Athenia vuonna 1933
Chișinăun kansainvälinen lentoasema

Chișinăun kansainvälinen lentoasema (IATA: RMO, ICAO: LUKK) on 13 kilometriä pääkaupunki Chișinăun keskustasta kaakkoon sijaitseva Moldovan suurin lentoasema. Sen terminaali rakennettiin vuonna 1970, ja sitä laajennettiin vuonna 2000. Kiitotien pituus on 3 590 metriä.
Chișinăusta lähtee lentoja Kreikkaan, Romaniaan, Unkariin, Saksaan, Turkkiin, Kyproksen tasavaltaan, Portugaliin, Englantiin, Espanjaan, Italiaan, Venäjälle, Ranskaan, Tšekkiin, Latviaan, Israeliin ja Itävaltaan. Matkustajamäärä romahti Neuvostoliiton hajottua. Vuonna 2003 lentokentän kautta kulki 341 585 matkustajaa. Vuonna 2008 jo yli 800 000 matkustajaa kulki kentän kautta. Vuonna 2013 matkustajamäärä oli jo 1 321 362. Vuonna 2018 kenttää käytti 2 828 626 matkustajaa.
Eniten lentomatkoja tehtiin vuonna 2013 Moskovaan (28 % lennoista), Istanbuliin (12 %), Antalyaan (9 %),  Müncheniin (6 %), Veronaan (6 %), Wieniin (5 %), Roomaan (4 %) ja Milanoon (4 %).
Lentokentän IATA-koodi oli aiemmin KIV, joka oli johdettu kaupungin venäjänkielisestä nimestä Kišinjov. Lentokenttäkoodiksi vaihdettiin 18.1.2024 alkaen RMO (sanoista Republic of Moldova)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chișinăun kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Lentoaseman kotisivut (romaniaksi) (englanniksi) (venäjäksi) (airport.md)
LUKK Chisinau Airport (englanniksi) (skyvector.com)
World Aero Data (Arkistoitu – Internet Archive)
A-Z World Airports Online
Voiaj International: Chisinau airport flights schedule (Arkistoitu – Internet Archive)
Valkorinta-aratti

| Valkorinta-aratti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Suku::  Suomuaratit Pyrrhura
Laji::  albipectus
Kaksiosainen nimi
 Pyrrhura albipectus  Chapman, 1914 
Katso myös
   Valkorinta-aratti Wikispeciesissä   Valkorinta-aratti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkorinta-aratti (Pyrrhura albipectus) on Kaakkois-Ecuadorissa elävä papukaija. Lajin holotyypin kuvaili Frank Chapman Zamorasta Lojasta Ecuadorista 1914.
UN Light Aircraft Squadron

UN Light Aircraft Squadron (UNLAS) oli YK:n alainen lentoyksikkö Kongon sisällissodassa 1960-luvun alussa.
UNLAS lensi keveillä DHC-2 Beaver- ja DHC-3 Otter -kuljetuskoneilla ja siihen kuului muutamia helikoptereita. Se toimi yhdessä ruotsalaisen F22 Kongo -hävittäjäyksikön kanssa. Koneet olivat vanhoja ja karttoina käytettiin turistikarttoja. Koneet lensivät Kinshasasta ja Lubumbashista. Yksikköön kuului aluksi monien maiden lentäjiä mutta lopulta vain ruotsalaisia. Esimerkiksi pistooliammunnan olympiavoittaja Ragnar Skanåker (tuolloin Eriksson) lensi UNLASissa. Yksikön tehtävät eivät juuri sodan kulkua muuttaneet, koneet muun muassa evakuoivat kristillisiä lähetysasemia.
UPI

UPI voi tarkoittaa:
United Press International, uutistoimisto
Ulkopoliittinen instituutti, suomalainen tutkimuslaitos
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”UPI”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Chlamydogobius

| Chlamydogobius |
| --- | --- |
 Aavikkotokko (Chlamydogobius eremius)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Gobiiformes
Heimo::  Oxudercidae
Alaheimo::  Gobionellinae
Suku::  Chlamydogobius  Whitley, 1930
Katso myös
   Chlamydogobius Wikispeciesissä   Chlamydogobius Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Chlamydogobius on Australiassa elävien kalojen suku. FishBase luokittelee siihen kuusi lajia.
Lajit

Chlamydogobius eremius (Zietz, 1896) – Aavikkotokko
Chlamydogobius gloveri (Larson, 1995)
Chlamydogobius japalpa (Larson, 1995)
Chlamydogobius micropterus (Larson, 1995)
Chlamydogobius ranunculus (Larson, 1995)
Chlamydogobius squamigenus (Larson, 1995)
Valkonaamasieppo

| Valkonaamasieppo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pensassiepot Petroicidae
Suku::  Valkonaamasiepot Tregellasia
Laji::  leucops
Kaksiosainen nimi
 Tregellasia leucops  (Salvadori, 1876) 
Katso myös
   Valkonaamasieppo Wikispeciesissä   Valkonaamasieppo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkonaamasieppo (Tregellasia leucops) on pensassieppojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Valkonaamasieppoa tavataan Uuden-Guinean saarella ja Australiassa. Lajin kanta on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Christian Herter

| Christian Herter |
| --- | --- |

Yhdysvaltain 53. ulkoministeri
 22. huhtikuuta 1959 – 20. tammikuuta 1961  
Edeltäjä:  John Foster Dulles
Seuraaja:  Dean Rusk
Massachusettsin 59. kuvernööri
 8. tammikuuta 1953 – 3. tammikuuta 1957  
Varakuvernööri:  Sumner G. Whittier
Edeltäjä:  Paul A. Dever
Seuraaja:  Foster Furcolo
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1895 Pariisi
Kuollut: 30. joulukuuta 1966 (71 vuotta) Washington, DC
Puoliso:  Mary Caroline Pratt
Tiedot
Puolue:  Republikaanit
 Nimikirjoitus
Christian Archibald Herter (28. maaliskuuta 1895 Pariisi – 30. joulukuuta 1966 Washington (DC)) oli yhdysvaltalainen poliitikko. Hän toimi Massachusettsin osavaltion kuvernöörinä 1953–1957 ja Yhdysvaltain ulkoministerinä 1959–1961.
Herter valittiin Massachusettsin osavaltion edustajainhuoneeseen vuonna 1931, josta hänet vuonna 1942 valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneeseen. Vuosina 1953–1957 hän toimi Massachusettsin kuvernöörinä, kunnes hänet nimitettiin apulaisulkoministeriksi Dwight D. Eisenhowerin hallitukseen. Ulkoministeriksi hänet nimitettiin vuonna 1959.
Valori plastici

Valori plastici oli italialainen vuonna 1919 perustettu taidesuuntaus. Se oli vastareaktio Italian modernille taiteelle. Sen loi Giorgio de Chirico. Valori plasticin jäsenistä moni oli entinen futuristi, ja ryhmä piti ihanteena klassiseen taiteeseen pohjautuvaa selkeää, luontoa noudattavaa veistoksellisuutta, joka oli vastapaino futurismille. Valori plastici kehitteli Pittura metafisican muotopyrkimyksiä eteenpäin traditionaalisuutta kohti ja itse sai seuraajakseen fasismin aikana Il Novecenton. Nimensä Valori plastici sai Pittura metafisican äänenkannattajalehdestä, joka ilmestyi vuosina 1918–1921.
Cristiano Gimelli

Cristiano Gimelli (s. 15. helmikuuta 1982, Rooma) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa SS Laziota. Hän on 185 cm pitkä ja painaa 78 kiloa. Hän aloitti uransa Albalongassa, siirtyi sieltä Guidoniaan, Ostia Mareen, Casale Monferratoon, Lazioon ensimmäisen kerran 2004, välillä Viterbeseen ja palasi Lazioon.
Cristiano Biraghi

Cristiano Biraghi (s. 1. syyskuuta 1992 Cernusco sul Naviglio) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasemmalla laidalla pelaava keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Fiorentinaa.
Biraghi pelasi Interin junioreissa ja pääsi syksyllä 2010 kentälle kahdessa Mestarien liigan ottelussa, mutta kotimaan liigauransa hän aloitti Juve Stabian, Cittadellan, Catanian ja Chievo Veronan joukkueissa. Cataniassa hän pelasi ensimmäiset Serie A -ottelunsa kaudella 2013–2014 ja jatkoi seuraavalla kaudella samalla sarjatasolla Veronassa. Kauden 2015–2016 hän pelasi lainalla Espanjan La Ligassa Granadan joukkueessa. Hän pelasi Espanjassa 32 liigaottelua, joista kaikki avauskokoonpanossa. Tämän jälkeen hän on pelannut Pescarassa ja Fiorentinassa. Ensimmäiset Serie A -ottelunsa Interin pelaajana hän pelasi syksyllä 2019 palattuaan seuraan lainasopimuksella Fiorentinasta. Tuolla lainakaudellaan hän pelasi 26 liigaottelua ja teki niissä kaksi maalia. Hän on pelannut Serie A:ssa eri seuroissa kaikkiaan 215 ottelua ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Biraghi on pelannut Italian alle 19- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa ja oli mukana jälkimmäisen ikäluokan EM-kilpailuissa vuonna 2013, jolloin Italia saavutti hopeaa, ja vuonna 2015. Hän pelasi Italian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran syyskuussa 2018 Kansojen liigan ottelussa Puolaa vastaan ja teki runsas kuukausi myöhemmin ensimmäisen maaottelumaalinsa kolmannessa maaottelussaan samaa maata vastaan. Hän on lokakuun 2021 puoliväliin mennessä pelannut 11 A-maaottelua, jotka kaikki avauskokoonpanossa.
Charles Coburn

| Charles Coburn |
| --- | --- |
 Charles Conurn elokuvan Sininen rapsodia (1945) trailerissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. kesäkuuta 1877 Savannah, Georgia
Kuollut: 30. elokuuta 1961 (84 vuotta) New York, New York
Näyttelijä
Aktiivisena:  1901–1961
Palkinnot
 Parhaan miessivuosan Oscar-palkinto (Poikamiesansa) 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Charles Douville Coburn (19. kesäkuuta 1877 Savannah, Georgia – 30. elokuuta 1961 New York, New York) oli yhdysvaltalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä. Elokuvissa hän oli tavallisesti sivurooleissa. Sivurooli kuitenkin toi hänelle parhaan miessivuosan Oscar-palkinnon elokuvasta Poikamiesansa. Hän oli palkintoehdokkaana myös elokuvista Salainen Higgins ja Vihreät vuodet.
Ura

Charles Coburn aloitti uransa teatterissa Broadwaylla vuonna 1901. Hän esiintyi ensimmäisen kerran elokuvissa vuonna 1933. Coburnin uran tunnetuimpiin elokuviin kuuluvat Ennen sisällissotaa (Of Human Hearts, 1938), Nainen Eeva (The Lady Eve, 1941), Salainen Higgins (The Devil and Miss Jones, 1941), Renkaita vedessä (Kings Row, 1942), Poikamiesansa (The More the Merrier, 1943), Varhaiskypsää rakkautta (The Constant Nymph, 1943), Taivas odottakoon (Heaven Can Wait, 1943), Kaksi pisaraa viiniä (The Paradine Case, 1947), Vihreät vuodet (elokuva)|Vihreät vuodet (The Green Years, 1946), Rakas, minä nuorrun (Monkey Business, 1952) ja Herrat pitävät vaaleaveriköistä (Gentlemen Prefer Blondes, 1953).
Hän on saanut urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä

Coburnin ensimmäinen avioliitto kesti vuodesta 1906 aina vuoteen 1937 asti, jolloin hänen vaimonsa kuoli. Coburn meni uudestaan naimisiin vuonna 1959 itseään yli neljäkymmentä vuotta nuoremman naisen kanssa, ja tämä avioliitto kesti aina Coburnin kuolemaan asti. Coburnilla oli 7 lasta. Hän kuoli sydänkohtaukseen 84-vuotiaana.
Valikoitu filmografia

| Vuosi | Alkuperäinen nimi | Suomenkielinen nimi |
| --- | --- | --- |
| 1938 | Of Human Hearts | Ennen sisällissotaa |
| 1938 | Vivacious Lady | Hänen salainen vaimonsa |
1938: Lord Jeff
| 1939 | Idiot's Delight | Keskellä Eurooppaa |
| 1939 | Made for Each Other | Kuin luodut toisilleen |
| 1939 | Bachelor Mother | Poikamiesäiti |
| 1939 | The Story of Alexander Graham Bell | Kestävä rakkaus |
| 1939 | Stanley and Livingstone | Mies joka löysi Livingstonen |
| 1939 | In Name Only | Sydämen voitto |
| 1940 | Road to Singapore | Kaksi iloista merimiestä |
| 1940 | Three Faces West |  |
| 1940 | Edison, the Man | Edison, keksijä |
| 1941 | The Lady Eve | Nainen Eeva |
| 1941 | The Devil and Miss Jones | Salainen Higgins |
| 1941 | H. M. Pulham, Esq. |  |
| 1942 | Kings Row | Renkaita vedessä |
| 1942 | In This Our Life | Tässä meidän elämässämme |
| 1942 | George Washington Slept Here |  |
| 1943 | The More the Merrier | Poikamiesansa |
| 1943 | The Constant Nymph | Varhaiskypsää rakkautta |
| 1943 | Heaven Can Wait | Taivas odottakoon |
| 1943 | Princess O'Rourke | Rakkaus piileskelee |
| 1944 | Wilson |  |
| 1944 | The Impatient Years |  |
| 1944 | Together Again | Rouva pormestari rakastuu |
| 1945 | A Royal Scandal | Häväistysjuttu hovissa |
| 1945 | Over 21 |  |
| 1945 | Rhapsody in Blue | Sininen rapsodia |
| 1945 | Shady Lady | Veijareitten kerho |
| 1946 | The Green Years | Vihreät vuodet |
| 1946 | Colonel Effingham's Raid |  |
| 1947 | Lured | Tyttöjä kadoksissa |
| 1947 | The Paradine Case | Kaksi pisaraa viiniä |
| 1948 | Green Grass of Wyoming | Ukkospilvi |
| 1948 | B.F.'s Daughter | Rikkaan miehen tytär |
| 1949 | Impact | Tuhoava isku |
| 1949 | Everybody Does It | Jos rouvani tietäisi! |
| 1949 | Doctor and the Girl | Valitsin rakkauden |
| 1949 | The Gal Who Took the West | Preerian tyttö |
| 1950 | Louisa | Ei rakkaus ikää katso |
| 1950 | Mr. Music | Sävelten maailmassa |
| 1951 | The Highwayman | Maantierosvo – rakastajien ruhtinas |
| 1952 | Trouble Along the Way | Tie voittoon |
| 1952 | Has Anybody Seen My Gal? | Ei rikkautta vaan rakkautta |
| 1952 | Monkey Business | Rakas, minä nuorrun |
| 1953 | Gentlemen Prefer Blondes | Herrat pitävät vaaleaveriköistä |
| 1954 | The Long Wait | Mies ilman muistia |
| 1956 | The Power and the Prize | Tehtävä Lontoossa |
| 1956 | Around the World in Eighty Days | Maailman ympäri 80 päivässä |
| 1957 | The Story of Mankind | Ihminen ja paholainen |
| 1957 | How to Murder a Rich Uncle | Rikkaan enon tappajaiset |
| 1959 | John Paul Jones | Lippulaivan kapteeni |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Charles Coburn Wikimedia Commonsissa
Charles Coburn NNDB:ssä
Charles Coburnin tekemät teatteriroolit Broadwaylla
UN Peacemaker

UN Peacemaker on tiedotuksen ja tiedonhallinnan työväline, jolla Yhdistyneet kansakunnat haluaa tukea kansainvälisiä rauhanturva-ammattilaisia.
UN Peacemaker välittää kansainvälisille sovittelijoille resursseja, kuten tietoa rauhansopimuksista ja rauhanturvatoimeksiannoista. Tietopankki sisältää yli 350 allekirjoitettua sopimusta aina vuodesta 1945 lähtien ja yli 500 dokumenttia, artikkelia ja poimintoa kirjoista, jotka korostavat merkillepantavia analyyseja YK:n välityksestä tai vastaavista teemoista. Ennen kaikkea UN Peacemaker sisältää laajan juridisen kirjaston sisältäen oikeudellisen rakenteen, joka opastaa YK:n pyrkimyksiä rauhanturvatyössä. Lisäksi sivuston kautta on helposti saatavissa tietoa rauhanturvaamisesta, sillä se tarjoaa rauhanturvaajan työkalulaatikon, opittuja tietoja, juttumuistion, operationaalisen opastusmuistion ja tutkielmia sekä kommentteja rauhansopimuksista ja rauhanprosessihallinnosta.
Rauhanturvaluennot on rakennettu YK:n laajamittaisen kokemuksen pohjalta. Opastuksessa ja kommenteissa puolestaan on hyödynnetty YK:n henkilöstön ja rauhanturvaajien haastatteluja.
Palvelu on julkaistu 3. lokakuuta 2006 ja se on osa YK:n Poliittisten asioiden osaston (DPA) pyrkimystä tuottaa tietoa ja tukea YK:n pääsihteeria ja hänen edustajiaan heidän pyrkimyksissään ratkaista kansainvälisiä kiistoja ja sisäisiä konflikteja.