stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yu-Gi-Oh! (keräilykorttipeli)

Yu-Gi-Oh! (遊戯王, Yūgiō), Pelien Kuningas) on Kazuki Takahashin vuonna 1999 luoma keräilykorttipeli, joka perustuu samannimisessä manga- ja animesarjassa esiintyvään Otteluhirviöt (engl. Duel Monsters, Japanin mangan ensimmäisissä osissa Magics & Wizards) -korttipeliin. Sarjasta on tehty tähän asti ainakin kolme spin-off -mangaa, lukuisia animesarjoja, ja kolme elokuvaa. Lisäksi Konami on julkaissut ainakin 42 sarjaan liittyvää peliä eri konsoleille, kuten PlayStation Portablelle ja tietokoneelle.
Yu-Gi-Oh! -korttiesimerkki. 3. tason hirviö, jolla on 2000 hyökkäyspistettä ja 1500 puolustuspistettä.
Pelaaminen

Yu-Gi-Oh! -mangan alussa oli käytössä säännöt, jossa molemmilla pelaajilla on oltava 40 vähintään kortin pakka, jossa on joko hirviökortteja (engl. Monster Cards) tai loitsukortteja (engl. Spell Cards).
Molemmilla pelaajilla on alussa tietty määrä elämäpisteitä ja kädessä viisi korttia.
Duelist Kingdom -saagassa (mangan osat 8-15) elämäpisteiden aloitusmäärä oli 2000. Saagan aikana otettiin käyttöön ansakortit (engl. Trap Cards), yhdistelmähirviöt (engl. Fusion Monsters), rituaalihirviöt (engl. Ritual Monsters) sekä Tokenit (engl. Tokens).
Battle City -saagassa (mangan osat 17-31) elämäpisteiden aloitusmäärä nostettiin 4000:een. Lisäksi otettiin käyttöön nykyinen pelialusta, jonka hirviöalueelle mahtuu viisi hirviötä, loitsu- ja ansa-alueelle viisi loitsu- tai ansakorttia sekä yhdelle erilliselle alueelle yksi kenttäloitsu (engl. Field Spell).
Joissakin sarjan spin-offeissa lisättiin uudentyyppisiä kortteja. Sarjassa Yu-Gi-Oh! 5D's yhdistelmähirviöiden tavoin lisäpakasta kutsuttavat synkrohirviöt (engl. Synchro Monsters), sarjassa Yu-Gi-Oh! Zexal Xyz-hirviöt (engl. Xyz Monsters), sarjassa Yu-Gi-Oh! Arc-V Pendulum-hirviöt (engl. Pendulum Monsters) ja niiden käyttöön pelialustalle kaksi Pendulum-alueen ruutua kahden loitsu- ja ansa-alueen ruudun kohdalle. Sarjassa Yu-Gi-Oh! VRAINS esiintyvät linkkihirviöt (engl. Link Monster) sekä kaksi lisähirviöruutua, jotka ovat tarkoitettu molemmille pelaajille. Lisähirviöruuduilla pelattavassa versiossa elämäpisteiden aloitusmäärä on 8000.
Alkuvalmistelut

Kummallakin pelaajalla pitää olla vähintään 40 kortin pakka kortteja. (Korttien määrän yläraja on 60, mutta liian isoa pakkaa ei kannata koota. Jos pakka on suuri, on pienempi mahdollisuus saada haluamansa kortit käteen.)
Yleensä pakassa voi olla enintään kolme kappaletta samannimisiä kortteja (luokiteltu rajoittamattomiksi (engl. Unlimited), mutta virallisissa otteluissa osa korteista on semirajoitettuja (engl. Semi-Limited) eli niitä saa enintään kaksi kappaletta, rajoitettuja (engl. Limited) eli niitä saa olla vain yksi kappale, tai kiellettyjä (engl. Forbidden), eli ei saa käyttää virallisissa otteluissa.
Kaikki pelaajat vetävät pelin alussa viisi korttia käteen.
Pelin aloittajan voi ratkaista nopalla, kolikolla jne.
Pelin aloittava pelaaja ei voi vetää pakasta korttia tai hyökätä ensimmäisellä vuorollaan.
Vuoron aikana

Vetovaihe (engl. Draw Phase):
Pelaaja vetää pakasta käteensä yhden kortin. Jos pelaajalla on loppuvaiheessa enemmän kuin kuusi korttia, hänen on lähetettävä ylimääräiset kortit kädestä hautuumaalle.
Lepovaihe (engl. Standby Phase):
Vetovaiheen jälkeen ja ennen päävaihetta 1 voi aktivoida tiettyjen hirviöiden, loitsujen tai ansojen kykyjä.
Päävaihe 1 (engl. Main Phase 1):
Pelaaja voi käyttää voi normaalikutsua vuoron aikana yhden hirviön kahdella eri tavalla:
Hyökkäysasemaan, jossa kortti asetetaan pystyasentoon kentälle.
Puolustusasemaan, jossa kortti asetetaan vaaka-asentoon kentälle.
Pelaaja voi tuoda vuoron aikana kentälle lisää hirviöitä vain erikoiskutsumisilla, rituaalikutsumisilla tai luomalla yhdistelmä-, synkro- tai Xyz-hirviöitä.
Pelaaja voi käyttää loitsu- tai ansakortteja, mutta kuvapuoli alaspäin asetettavat ja myöhemmillä vuoroilla aktivoitavat "kääntökortit" voi asettaa kentälle missä tahansa vaiheessa omaa vuoroaan.
Pelaaja voi vaihtaa aiemmilla vuoroilla kutsuamiensa hirviöiden asemaa hyökkäyksestä puolustukseen tai puolustuksesta hyökkäykseen, mutta vain kerran vuoron aikana.
Hyökkäysvaihe (engl. Battle Phase):
Pelaaja voi hyökätä hyökkäysasemassa (kortti pystyasennossa pöydällä) olevalla hirviöllään yhden hyökkäysasemassa olevan hirviön kimppuun. Alemmat hyökkäyspisteet omaava hirviö tuhoutuu ja se siirtyy hautuumaalle josta sen voi palauttaa vain tietynlaisilla loitsukorteilla. Tuhoutuneen hirviön pelaaja menettää taistelleiden hirviöiden hyökkäyspisteiden välisen eron verran elämäpisteitä. Jos vastustajalla ei ole kentällä hirviöitä, pelaajan hirviön hyökätessä tämä menettää elämäpisteitä hyökänneen hirviön hyökkäyspiteiden verran. Pelin aloittava pelaaja ei kuitenkaan voi hyökätä vielä ensimmäisellä vuorollaan.
Päävaihe 2 (engl. Main Phase 2):
Voi tehdä melkein samanlaisia siirtoja kun päävaiheessa 1, jopa normaalikutsua hirviön, jos ei tehnyt niin päävaiheessa 1.
Pelaaja ei tässä vaihessa voi vaihtaa aiemmilla vuoroilla kutsumiensa hirviöiden asemaa, jos ne ovat hyökänneet hyökkäysvaiheen aikana.
Loppuvaihe (engl. End Phase):
Päävaiheen 2 jälkeen voi aktivoida tiettyjen hirviöiden, loitsujen tai ansojen kykyjä.
Tämän jälkeen vuoro vaihtuu.
Pelaaja häviää, jos hän menettää kaikki elämäpisteensä tai jos hän ei voi vetovaiheessa enää vetää pakastaan kortteja.
Korttityypit > Loitsut

Loitsukortteja voi käyttää omalla vuorollaan vain päävaiheissa. Vain pikapeliloitsut ovat poikkeus.
Loitsuluokat:
Normaaliloitsu (engl. Normal Spell): normaalisti käytettävä loitsu.
Pikapeliloitsu (engl. Quick-Play Spell): missä tahansa vaiheessa vuoroa pelattava loitsu. Ne ovat myös ainoita kääntökortteina pelattavissa olevia loitsuja, joita ei voi kääntää kuvapuoli ylöspäin saman vuoron aikana. Merkitään salamalla.
Varusteloitsu (engl. Equip Spell): Antaa jollekin hirviölle uuden erikoiskyvyn tai kasvattaa hyökkäys- tai puolustuspisteitä. Pysyvät kentällä, kunnes toinen kortti lähettää sen hautuumaalle tai niillä varustettu hirviö tuhoutuu. Merkitään ristillä.
Jatkuva loitsu (engl. Continous Spell): pysyy kentällä, kunnes toinen kortti poistaa sen kentältä. Merkitään äärettömyyden symbolilla.
Kenttäloitsu (engl. Field Spell) asetetaan erilliselle kenttäloitsualueelle, jossa se pysyy, kunnes toinen kortti poistaa sen kentältä. Kenttäloitsu siirtyy hautuumaalle, jos pelaaja aktivoi toisen kenttäloitsun tai vastustaja aktivoi oman kenttäloitsunsa. Merkitään kompassiruusulla.
Rituaaliloitsu (engl. Ritual Spell): käytetään rituaalihirviön kutsumiseen. Merkitään liekkikuviolla.
Korttityypit > Ansakortit

Ansakortit pelataan aina kääntökortteina. Kortit voidaan aktivoida kääntökortteina pelattujen pikapeliloitsujen tavoin aktivoida missä tahansa vaiheessa kumman tahansa pelaajan vuoroa.
Ansaluokat:
Normaaliansa (engl. Normal Trap): normaalisti käytettävä ansa.
Jatkuva ansa (engl. Continous Trap): pysyy kentällä, kunnes toinen kortti poistaa sen kentältä. Merkitään äärettömyyden symbolilla.
Vasta-ansa (engl. Counter Trap): ansa, joka voidaan kumota vain toisella vasta-ansalla. Merkitään nuolella.
Aiheeseen liittyvät artikkelit

Yu-Gi-Oh!
Yu-Gi-Oh! GX
Yu-Gi-Oh!-kortteja
.su

.su on Neuvostoliiton Internet-maakoodi verkkotunnuksia varten. Neuvostoliiton kaatumisesta huolimatta tunnus on yhä käytössä. Koodi on lyhenne sanoista Soviet Union. Sitä käyttävät erityisesti verkkorikolliset. .su päätteisiä verkkosivuja oli tammikuussa 2023 noin satatuhatta.
Yann Tiersen

| Yann Tiersen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 23. kesäkuuta 1970 (ikä 54)
Muusikko
Aktiivisena:  1995–
Tyylilajit:  Minimalismi, Avantgarde
Soittimet:  mm. piano, viulu, harmonikka, kitara, cembalo
Levy-yhtiöt:  EMI
Aiheesta muualla
www.yanntiersen.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Yann Tiersen (s. 23. kesäkuuta 1970) on ranskalainen muusikko ja säveltäjä, joka kansainvälisesti tunnetaan parhaiten Jean-Pierre Jeunet’n Amélie-elokuvaan säveltämästään musiikista. Tiersenin musiikille on tunnusomaista useiden eri instrumenttien käyttö sekä minimalistiset sävellykset, jotka sisältävät piirteitä eurooppalaisesta klassisesta musiikista ja ranskalaisesta kansanmusiikista. Tiersenin pääasiallisia soittimia ovat piano, harmonikka ja erityyppiset viulut, joiden lisäksi hän hyödyntää kappaleissaan muun muassa melodikaa, ksylofonia, äänirautapianoa, Ondes Martenotia, cembaloa ja kirjoituskonetta.
Elämäkerta

Tiersen syntyi Brestissä, Ranskassa vuonna 1970 ja sai klassisen musiikkikoulutuksen. Ennen ensimmäistä albumiaan hän sävelsi taustamusiikkia näytelmiin ja lyhytelokuviin.
Tiersen menestyi Ranskassa vuonna 1998 julkaistuaan kolmannen albuminsa Le Phare, mutta kansainvälisesti tunnettu hänestä tuli vuonna 2001, jolloin Amélie-elokuvan soundtrack ilmestyi. Se sisälsi sekä Tiersenin vanhoja että uusia kappaleita.
Tiersenin musiikkia on kuultu Amélien lisäksi monissa muissa ranskalaisissa elokuvissa, minkä lisäksi hän sävelsi saksalaisen Good Bye, Lenin! -elokuvan soundtrackin.
Tiersenin levyillä osa kappaleista on instrumentaaleja, osa sisältää joko Tiersenin itsensä tai vierailevien artistien laulua. Hän on tehnyt yhteistyötä muun muassa Neil Hannonin (The Divine Comedy), Stuart A. Staplesin (Tindersticks), Jane Birkinin sekä Elizabeth Fraserin (Cocteau Twins) kanssa.
Konserteissaan Tiersenillä on toisinaan säestävä orkesteri ja muita vierailevia esiintyjiä, toisinaan taas esitykset ovat pienimuotoisempia Tiersenin itse vuorotellessa eri soitinten välillä.
Diskografia > Studioalbumit

La Valse des monstres (1995)
Rue des cascades (1996)
Le Phare (1998)
Tout est calme (1999)
L'Absente (2001)
Les Retrouvailles (2005)
Dust Lane (2010)
Skyline (2011)
Infinity (2014)
Diskografia > Soundtrackit

Le Fabuleux destin d'Amélie Poulain (2001)
Good Bye Lenin! (2003)
Tabarly (2008)
Diskografia > Livealbumit

Black Session (1999)
C’était ici (2002)
On Tour (2006)
Diskografia > DVD:t

La Traversée (2006)
On Tour (2006)
Diskografia > Muut

Bästard & Tiersen (1998 - EP)
3 titres inédits au profit de la FIDH (2003)
Yann Tiersen & Shannon Wright (2004)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yann Tiersenin virallinen kotisivu
Yann Tiersen Myspacessa (englanniksi)
Yann Tiersen Myspacessa (englanniksi)
Yann Tiersen Last.fm:ssä (englanniksi)
50 metrin vapaapistoolin joukkuekilpailu ammunnan maailmanmestaruuskilpailuissa 1924

Vapaapistooli ammuntoihin maailmanmestaruuskilpailuissa 1924 osallistui kilpailijoita 16 maasta, joista 14:stä oli täysi joukkue. Joukkueen tulos muodostui viiden ampujan yhteistuloksesta. Kukin ampuja ampui 60 laukausta. Samassa yhteydessä jaettiin mitalit joukkuekilpailun lisäksi henkilökohtaisessa kilpailussa. Kilpailu ammuttiin Reimsin ampumaradalla 18.–19. kesäkuuta. Argentiinalainen Arauz erehtyi ampumaan viimeisellä laukauksellaan kympin väärään tauluun. Tuo laukaus maksoi Argentiinalle kaksi sijaa ja Arauzille henkilökohtaisen mestaruuden, jonka vei Sveitsin Wilhelm Schnyder.
51. hikō sentai

| 51>  hikō sentai |
| --- | --- |
Toiminnassa:  huhtikuu 1944 – sodan loppu
Valtio:   Japani
Rooli:  hävittäjätoiminta
51. hikō sentai oli keisarillisen Japanin armeijan ilmavoimien hävittäjäyhtymä (rykmentti), joka perustettiin huhtikuussa 1944 Ozukissa. Se siirrettiin kesäkuussa 1944 Länsi-Honshulle Hofun lentotukikohtaan, missä olo aikana yhtymän koneet vaurioittivat 20. elokuuta kahta B-29 pommikonetta. Lokakuussa yhtymä siirrettiin Luzonille Del Carmeniin, mistä se siirrettiin lokakuun lopulla Negrosille Saravian lentotukikohtaan noin kuukaudeksi ennen paluuta Luzonille Poracin lentotukikohtaan. Filippiinien taisteluissa yhtymä pudotti 18. lokakuuta 13 viholliskonetta menettäen itse 11 konetta ja kolme lentäjää.
Joulukuussa se siirrettiin takaisin Japaniin Tokion koillispuolelle Shimodateen, missä se oli sodan loppuun lukuun ottamatta noin kuukauden mittaista jaksoa Itamissa maalis–huhtikuussa 1945. Tokiota suojatessaan yhtymän lentäjät pudottivat 16. helmikuuta 1945 neljä viholliskonetta ja seuraavana päivänä kahdeksan ilman omia tappioita.
Kalusto

Yhtymän kalustona olivat:
Nakajima Ki-84 Hayate huhtikuu 1944 – sodan loppuun
Komentajat

Yhtymän komentajina olivat:
majuri Tsuneo Nakajima huhtikuu – marraskuu 1944 (kuollut)
kapteeni Tadao Ikeda joulukuu 1944 – sodan loppuun
Splinter Cell (pelisarja)

| Tom Clancy’s Splinter Cell |
| --- | --- |


Kehittäjä:  Ubisoft
Julkaisija:  Ubisoft
Lajityyppi:  toimintaseikkailu, hiiviskely
Alusta:  Game Boy Advance, Nintendo GameCube, OS X, Microsoft Windows, N-Gage, PlayStation 2, PlayStation 3, PlayStation Portable, Xbox, Xbox 360
Ensijulkaisu:  Tom Clancy’s Splinter Cell (2002)
Viimeisin julkaisu:  Tom Clancy’s Splinter Cell: Blacklist (2013)
Aiheesta muualla
Kotisivut
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Tom Clancy’s Splinter Cell on Ubisoftin kehittämä ja julkaisema kolmannen persoonan hiiviskelypelisarja, jonka ensimmäinen osa Tom Clancy’s Splinter Cell julkaistiin vuonna 2002. Pelillä on viisi jatko-osaa: Pandora Tomorrow, Chaos Theory, Double Agent, Conviction ja Splinter Cell: Blacklist.
Sarjassa seurataan NSA:n kenttäagenttia, Samuel ”Sam” Fisheriä, joka työskentelee operatiiviselle Third Echelon -yksikölle. Peleissä käsitellään paljon maailmanlaajuisia kriisejä, kuten kolmannen maailmansodan uhkaa, joiden selvittelyyn ei sotilaallinen interventio käy päinsä. Ratkaisua täytyy siis hakea hiljaisemman lähestymistavan kautta. Fisherin tehtävänä on soluttautua mahdottomalta tuntuviin paikkoihin ja kerätä elintärkeää tietoa NSA:lle. Tilanteen vaatiessa hän joutuu myös turvautumaan varastamiseen, kidnappauksiin tai jopa murhiin kansallisen turvallisuuden nimissä.
Videopelit

| Vuosi | Nimi | Alusta(t) |
| --- | --- | --- |
| 2002 | Tom Clancy’s Splinter Cell | Nintendo GameCube, PlayStation 2, Microsoft Windows, Xbox |
| 2004 | Tom Clancy’s Splinter Cell: Pandora Tomorrow | PlayStation 2, Windows, Xbox |
| 2005 | Tom Clancy’s Splinter Cell: Chaos Theory | PlayStation 2, Windows, Xbox |
| 2006 | Tom Clancy’s Splinter Cell: Essentials | PlayStation Portable |
| 2006 | Tom Clancy’s Splinter Cell: Double Agent | PlayStation 2, PlayStation 3, Windows, Xbox, Xbox 360 |
| 2010 | Tom Clancy’s Splinter Cell: Conviction | Xbox 360, Windows |
| 2013 | Tom Clancy’s Splinter Cell: Blacklist | PlayStation 3, Wii U, Windows, Xbox 360 |

Peleistä on myös myöhempiä julkaisuja uusille alustoille.
Henkilöt

Pelisarjan protagonisti ja NSA:n kuvitteellisen operatiivisen yksikön Third Echelonin ensimmäinen kenttäagentti.
Fisherin menneisyydestä tiedetään vähän. Hän palveli 1980-luvulla Yhdysvaltain sotilastukikohdassa Saksassa. Hän osallistui vuonna 1991 Persianlahden sotaan Navy SEAL -kommandona, oletettavasti ryhmänsä tarkka-ampujana. Hän myös toimi eräässä vaiheessa CIA-agenttina, mutta hän inhosi työtään. Fisher meni naimisiin Regan Burnsin kanssa vuonna 1984. Avioliiton seurauksena heille syntyi yksi tytär, Sarah Fisher. Vaimo kuitenkin kuoli syöpään vuonna 1989.
Fisher on toiminut Third Echeloninille tärkeimpien viimeaikaisten kriisien aikana, ja kerännyt paljon kokemusta salaisesta tiedonkeruusta. Hän ei ole ainoastaan selvinnyt vaarallisista tilanteista, vaan onnistunut tehtävissään loistavasti. Fisher on hiljainen, tutkiva persoona; kuin joku joka katselee tilanteita ulkoapäin. Hänen elämäänsä on aina varjostanut taistelu, vakoilu ja jatkuva koulutus. Third Echelonin määräämiä tehtäviä suorittaessaan Fisher on matkustanut ympäri maailmaa. Hän on suorittanut vakoilutehtäviä muiden muassa Georgiassa, Etelä-Koreassa, Pohjois-Koreassa, Indonesiassa, Israelissa, Japanissa, Myanmarissa, Perussa, Ranskassa  ja Venäjällä.
Luonteeltaan Fisher on vaatimaton ja kyyninen, ja hänellä on usein tapana kommentoida sarkastisin toteamuksin ja lausahduksin huippusalaisen ja yleensä epäilyttävän työnsä luonnetta. Hän ei ole kiinnostunut maineesta ja kunniasta, mutta hän on hyvin isänmaallinen eikä voi sietää sitä, että terroristit tappavat yhdysvaltalaisia siviilejä.
Sam Fisherin pomona toimii Yhdysvaltain armeijan eversti Irving Lambert, joka toimii Third Echelonin johtajana ja neuvoo Fisheriä kertomalla tälle tehtävän tavoitteet. Lambertin ohella Fisheriä avustaa joukko muita NSA:n työntekijöitä, kuten tietotekniikkaan perehtynyt Anna Grimsdóttír. Fisherin varustuksesta vastasi Vernon Wilkes Jr., mutta tämän kuoltua tilalle tuli Frances Coen ja myöhemmin William Redding.
Sam Fisheria on ääninäytellyt vuosina 2002–2010 Michael Ironside sekä sittemmin Blacklist-pelissä Eric Johnson.
Juonet

Pelien juonet ovat samankaltaisia; Yhdysvaltain kansalaisia uhkaa jokin vaara, ja NSA:n täytyy estää se. Pelien juonia ei ole kirjoittanut Tom Clancy, kuten nimen perusteella voisi päätellä, vaan Clancy on ainoastaan vaikuttanut juonen kehitykseen.
Pelaaminen

Pelit on kuvattu enimmäkseen kolmannen persoonan näkökulmasta. Kameraa pystyy pyörittämään vapaasti pelihahmon ympärillä, mikä mahdollistaa ympäristön tarkan tutkimisen. Kun Fisher ottaa aseen esille, kuvakulma vaihtuu olan yli näkymään. Tässä tilassa kamera pysyy koko ajan Fisherin olkapäällä ja seuraa asetta.
Tom Clancy’s Splinter Cell: Essentialsia lukuun ottamatta kaikki Splinter Cell -pelit käyttävät Epic Gamesin kehittämää Unreal Engine 2 -pelimoottoria.
Pelaaminen > Tekoäly

Alkuperäisen Splinter Cell -pelin ja Pandora Tomorrow’n vihollisten tekoäly oli alkeellista tasoa. Kun pelaaja esimerkiksi lähti joltakin alueelta, peli tarkasti koko alueen ja teki heti hälytyksen jokaisesta ruumiista jota ei oltu piilotettu. Chaos Theory paransi huomattavasti vihollisten tekoälyä ja toi mukaan uusia pelillisiä elementtejä. Nyt vihollisten täytyi löytää ruumiit ennen hälytystä. Parannuksen jälkeen viholliset pystyvät huomaamaan pelaajan esimerkiksi lattialta löytyvästä ruumiista, päälle jääneestä valosta tai rikotusta lukosta.
Vihollisten valppaustaso myös muuttuu. Esimerkiksi rikottu lukko vain kummastuttaa vihollisia, pelaajan juoksemisesta kuuluva ääni saa viholliset hyökkäysvalmiuteen ja esimerkiksi pelaajan näkeminen saa viholliset avaaman tulen. Viholliset myös muistavat aikaisempia tapahtumia. Hälytyksen tullessa viholliset muuttuvat valppaammiksi, ja saattavat käyttää luodinkestäviä liivejä ja kypäröitä. Double Agentissa hälytystasojen myötä myös erilaiset turvatoimet, kuten liikkeentunnistimet, aktivoituvat.
Pelaaminen > Hiiviskely

Pelaajan on suoritettava määrättyjä tehtäviä täysin hiljaa ja huomaamatta. Toiminta perustuu varjoissa hiipimiseen ja vihollisen yllättämiseen vaivihkaa. Pelien kantava ajatus on Third Echelonin termi Fifth Freedom, joka tarkoittaa oikeuttaa tekemään mitä tahansa kansallisen turvallisuuden nimissä. Se ei kuitenkaan päde kaikissa tilanteissa, ja joissakin tehtävissä kuolettavan voiman käyttö on jopa kiellettyä.
Pelaaja käyttää tärkeimpänä työkalunaan hiljaisissa toimissaan yhdistettyä yönäkö- ja lämpökameralaseja. Chaos Theoryssa ja Double Agentissa mukaan on tuotu myös sähkömagneettisia kenttiä havaitsevat lasit. Lasien avulla pelaaja näkee mihin sähköisiin laitteisiin hän voi vaikuttaa. Chaos Theory toi peliin mukaan äänimittarin, josta pelaaja näkee tuottamansa äänen verrattuna ympäristön tuottamiin ääniin. Äänimittari on mukana myös Double Agentissa.
Pelaaja käyttää erilaisia niskalukkoja ja lyöntejä vihollisen hiljaiseen tainnuttamiseen. Vihollisia voi myös kuulustella, jolloin heiltä voi saada hyödyllisiä vinkkejä. Kahdessa ensimmäisessä pelissä ainoastaan muutamia vihollisia saattoi kuulustella, mutta Chaos Theoryssä ja Double Agentissa Fisher kykenee kuulustelemaan miltei jokaista hahmoa.
Double Agentissa Fisher saa käyttöönsä SC-303-laukaisimen. Laukaisin on tavallisen pistoolin kokoinen. Fisher käyttää sitä tehtävissä, joissa ei saa tappaa. Laukaisin pystyy ampumaan kumiluoteja, tainnutusnuolia, tarrakameroita (engl. sticky camera), EMP-ammuksia ja kaasukranaatteja. Laukaisimessa on myös OCP.
Pelaaminen > Taistelu

Joka kerta tehtävät eivät kuitenkaan suju täydellisesti ja on käytettävä tappavaa voimaa. Peli kuitenkin panostaa voimakkaasti hiiviskelyyn: Fisher on aseistettu, mutta hän kykenee kantamaan ainoastaan vähän ammuksia, ja useimmissa kentissä lisäammuksia ei edes ole. Tähdätessään Fisherin liikkuminen hidastuu merkittävästi, ja liikehdintä vaikeuttaa suuresti tähtäämistä. Lisäksi viholliset ovat vähintäänkin yhtä hyvin aseistettuja kuin Fisher itse. Fisher on useimpiin toimintapelien sankareihin verrattuna melko heikko, sillä jo muutama osuma riittää tappamaan hänet. Käsikranaatin tai maamiinan räjähdys surmaa hänet välittömästi.
Pelaajalla on käytössään SC-pistooli ja SC-20K-monitoimirynnäkkökivääri. Molemmat aseet ovat tehokkaasti äänenvaimennettuja, mutta ne herättävät silti huomiota. Aseiden tulivoimaisuudesta huolimatta viholliset ovat sen verran kestäviä, että ainoa keino tappaa vastustaja yhdellä osumalla on tähdätä päähän. Fisherin käytössä on myös erilaisia käsikranaatteja savukranaatista tappavaan sirpalekranaattiin.
SC-pistooli on Fisherin kahdesta aseesta tehottomampi ja epätarkempi, mutta siinä on parempi äänenvaimennin. Pandora Tomorrow lisää pistooliin tähtäämistä helpottavan laser-tähtäimen. Chaos Theoryssa laser-tähtäin on kuitenkin poistettu, mutta tilalle on tullut OCP-mikroaaltolähetin, jonka avulla Fisher kykenee sammuttamaan lamppujen ja turvakameroiden kaltaisia elektronisia laitteita. OCP on mukana myös Double Agentissa.
SC-20K-rynnäkkökivääri on pistoolia tulivoimaisempi ja tarkempi, mutta myös paljon äänekkäämpi. Siinä on tähtäämistä helpottava kiikaritähtäin, ja sillä voi laukaista tarrakameroiden ja savukranaattien kaltaisia vakoilu- ja hämäyslaitteita. Chaos Theoryssa ja Double Agentissa kivääriin voi pultata vakoiluvälineitä varten tarkoitetun laukaisimen ohelle myös tarkempaa tulitusta ampuvan pidennetyn piipun, lähitaistelussa tuhoisan haulikon tai panssarinläpäiseviä ammuksia laukaisevan parannellun tarkkuuskiväärin.
Chaos Theoryssä ja Double Agentissa Fisherin asearsenaaliin kuuluu myös tehokas taistelupuukko hiljaista tappamista varten (puukko on itse asiassa Yhdysvaltain merijalkaväen suosima KA-BAR-veitsi). Koska Fisher iskee aina vastustajan sydämeen tai henkitorveen, hän kykenee tappamaan jopa luotiliivejä käyttäviä vihollisia yhdellä ainoalla iskulla. Veistä voi myös käyttää lukkojen murtamiseen, pommien purkamiseen, ohuiden materiaalien, kuten kankaiden, leikkaamiseen, sähkölaitteiden rikkomiseen, jään murtamiseen sekä vakoilulaitteiden asentamiseen.
Pelaaminen > Luottamus

Double Agent tuo mukaan uuden pelillisen elementin, luottamuksen. Third Echelon ja JBA antavat kummatkin Fisherille tehtäviä, ja usein ne ovat vastakkaisia keskenään. Esimerkiksi JBA käskee Fisherin räjäyttämään risteilylaivan testatakseen uutta räjähdettään, kun taas Third Echelon käskee Fisheriä estämään räjäytyksen ja pelastamaan laivalla olevat 2 000 matkustajaa. Jos pelaaja toteuttaa vain toisen osapuolen käskyjä, toinen osapuoli tulee epäileväksi. Pelaajan tekemät valinnat vaikuttavat pelin kulkuun eri tavoin.