stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät
Valtiopäivät ja puhemiehet

Suomen suuriruhtinaskunnan säätyvaltiopäivät ja säätyjen puhemiehet:
| Valtiopäivät | Aatelissäädyn maamarsalkka | Pappissäädyn arkkipiispa | Porvarissäädyn puhemies | Talonpoikaissäädyn puhemies |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Porvoon valtiopäivät (1809) | Robert Wilhelm De Geer | Jacob Tengström | Kristian Trapp | Pehr Klockars |
| Säätyvaltiopäivät 1863 | Johan Mauritz Nordenstam | Edvard Bergenheim | Robert Isidor Örn | Aukusti Mäkipeska |
| Säätyvaltiopäivät 1867 | Johan Mauritz Nordenstam | Edvard Bergenheim | Frans Wilhelm Frenckell | Aukusti Mäkipeska |
| Säätyvaltiopäivät 1872 | Johan Mauritz Nordenstam | Edvard Bergenheim | H. W. J. Zilliacus | Aukusti Mäkipeska |
| Säätyvaltiopäivät 1877 | Johan August von Born | Edvard Bergenheim | Alexander R. Frey –14.6.1877 Georg Wallgren 14.6.1877– | Carl Johan Slotte |
| Säätyvaltiopäivät 1882 | Samuel Werner von Troil | Anders Johan Hornborg | Lorenz Lindelöf | Carl Johan Slotte |
| Säätyvaltiopäivät 1885 | Samuel Werner von Troil | Torsten Thure Renvall | Anders Joachim Kurtén | Carl Johan Slotte |
| Säätyvaltiopäivät 1888 | Victor von Haartman | Torsten Thure Renvall | Anders Joachim Kurtén | Carl Johan Slotte |
| Säätyvaltiopäivät 1891 | Victor von Haartman | Torsten Thure Renvall | Anders Joachim Kurtén | Carl Johan Slotte |
| Säätyvaltiopäivät 1894 | Lars Teodor von Hellens | Torsten Thure Renvall | Anders Joachim Kurtén | Kaarle Wärri |
| Säätyvaltiopäivät 1897 | Samuel Werner von Troil |  ? | Anders Joachim Kurtén | Kaarle Wärri |
| Ylimääräiset säätyvaltiopäivät 1899 | Samuel Werner von Troil | Gustaf Johansson | Anders Joachim Kurtén | Kaarle Wärri |
| Säätyvaltiopäivät 1900 | Lorenz Lindelöf | Gustaf Johansson | Felix Heikel | Kaarle Ojanen |
| Säätyvaltiopäivät 1904–1905 | Constantin Linder (1904), Ossian Wuorenheimo (vt. 1904, virallisesti 1905) | Gustaf Johansson | Hugo Lilius | Kaarle Ojanen |
| Ylimääräiset säätyvaltiopäivät 1905–1906 | Viktor Magnus von Born | Gustaf Johansson | Leonard von Pfaler | Pekka Aulin  |
Vuodesta 1907 lähtien eduskunta kokoontui vuosittain valtiopäiville.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Säätyvaltiopäivien ajankohdat ja kokoontumispaikat (Arkistoitu – Internet Archive) Eduskunnan arkisto
Mentori menneisyydestä: Säätyvaltiopäivien ja yksikamarisen eduskunnan vertailu (pdf)
Demokratian polku – lyhytelokuvia edustuksellisesta kansanvallasta (YouTube)
| n k Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät 1809–1906 |
| --- | --- |
 1809  1863  1867  1872  1877  1882  1885  1888  1891  1894  1897  18991  1900  1904  19051 
1 = Ylimääräiset valtiopäivät
| n k Suomen hallinto |
| --- | --- |
Hallinto:  Suomen hallitsijat  Eduskunta  Ruotsin maapäivät  Ruotsin valtaneuvosto  Suomen senaatti  Suomen suuriruhtinaskunnan valtiopäivät  Suomen äänioikeuden historia 
Hallintojaot:  Aluehallintovirastot  Historialliset maakunnat  Itämaa  Keskiaikaiset seurakunnat  Kihlakunnat  Kirkkopitäjät  Kreivi- ja vapaaherrakunnat  Kunnat  Laamannikunnat  Lapinkylät  Lapinmaat  Linnaläänit  Läänit  Maakunnat  Neljänneskunnat  Pitäjät  Voutikunnat 
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Uppslagsverket Finland 
Säännöllinen valtiopäivätoiminta alkoi vuonna 1863, kun keisari Aleksanteri II määräsi tällä käskyllä valtiopäivät koolle.
Olga Shapir

Olga Shapir
Olga Andreyevna Shapir (ven. Ольга Андреевна Шапир, o.s. Kislyakova, Кислякова, 9. lokakuuta 1850 – 13. heinäkuuta 1916) oli venäläinen kirjailija ja feministi.
Tausta

Shapir syntyi  vuonna 1850 Oraniebaumissa (nyk. Lomonosov, Venäjä) kuopukseksi yhdeksänlapsiseen perheeseen. Hänen isänsä oli tilanhoitaja, entinen maaorja, joka oli toiminut dekabristikapinan johtajan Pavel Pestelin sotilaskirjurina. Shapirin äiti oli ruotsalaisesta aristokraattisuvusta.
Shapir aloitti opinnot 1870-luvun alussa Pietarissa, jossa tutustui juutalaiseen lääketieteen opiskelijaan, Lazar Shapiriin, jonka kanssa avioitui vuonna 1872. Pariskunta toimi aktiivisesti vallankumouksellisissa ja liberaaleissa, tsaarin valtaa kritisoivissa liikkeissä, kuten Sergei Netšajevin johtamassa radikaalissa opiskelijaryhmässä.
Yhteiskunnallinen ja kirjallinen ura

Olga Shapir oli merkittävä yhteiskunnallinen toimija ja 1900-luvun alun tärkeiden venäläisten naisvaikuttajien, kuten Aleksandra Kollontain, esikuva. Shapir teki 30-vuotisen uran prosaistina, esseistinä sekä toimittajana ja oli tunnettu vaikuttavana sekä intohimoisena puhujana. 1880–1890-luvuilla Shapir toimi kirjailijoita ja sananvapautta puolustavissa järjestöissä, sekä oli osallisena erityisesti naisliikkeen toiminnassa. Shapir johti toimintaa ensimmäisen yleisvenäläisen  naisten kongressin (1908) järjestämiseksi, toimi naisten äänioikeuden puolesta, ja puolusti poliittisten naisvankien etuja.
Shapir aloitti kirjallisen uransa 1870-luvun lopulla, jolloin hänen ensimmäinen fiktiivinen teoksensa (На пороге жизни) ilmestyi 1879. Tämän jälkeen hänen kirjoituksiaan julkaistiin useissa päivälehdissä. Kirjoitukset ilmestyivät koottuina vuonna 1889. Kymmenenosaiset kootut teokset ilmestyivät 1910.
Omaelämäkerrallinen novelli Myrskyn vuodet (В бурные годы),  ilmestyi vuonna 1906 ja on Shapirin kuuluisin teos. Hän puolustaa siinä vallankumouksellisten liikkeiden toimintaa, vastalauseena Fjodor Dostojevskin vallankumouksellista liikehdintää kritisoivalle romaanille Riivaajat (Бесы, 1872).
Shapir toi kirjoituksissaan esiin feministisen liikkeen vaatimuksia ja uudisti venäläisen kaunokirjallisuuden naiskuvaa. Keskeistä olivat sukupuolten väliset suhteet, joiden kautta Shapir tarkasteli modernisoituvan Venäjän uusia sukupuoli- ja luokkahierarkioita. Yhteistä Shapirin teoksille on uuden, itsenäisen naisen teema, jota Shapir käsitteli edeltäjiään itsevarmemmalla äänellä. Shapirin kuvaama uusi nainen ei ollut enää aatelinen, vaan usein työläisnainen, jonka ansiotyö on merkittävässä roolissa.
Tyypillistä Shapirin kirjoituksille on myös voimakas uhrautujanaisen tyypin kritiikki. Shapir kysyy lähes kaikissa kirjoituksissaan miksi venäläisen naisen kunnian tulisi perustua uhrivalmiuden ja kärsimyksen ihanteeseen, joiden hän itse kokee ilmentävän ikivanhaa orjan sielua, ja joiden ei siten voi katsoa edustavan uutta naista. Shapirin mukaan sosiaalinen orjuuttaminen on kasvanut sukupuolten välisestä eriarvoisuudesta ja hän peräänkuuluttaa sukupuolten erojen tasa-arvoista tunnustamista.
Valaskallio

Valaskallion kylänraittia
Valaskallio, alun perin Valakallio on raittikylä Mynämäen kunnan  Mietoisissa, Varsinais-Suomessa. Se sijaitsee Kustavintien läheisyydessä ja Valaskalliontien varrella, aivan Kaukurlan kylän tuntumassa. Kylä on noin seitsemän kilometrin etäisyydellä Mietoisten keskustasta ja noin kilometrin päässä Pyheen taajamasta. Kylän historiallinen rakenne on hyvin säilynyttä ja yhtenäistä, joten kylä onkin yksi seutukaavan rakennetun ympäristön suojelukohteista.
Historia

Varhaisimmat asutuksen merkit Valaskallion kylästä on ajoitettu rautakaudelle, jolloin entisen Paavolan tilan mailla sijaitseva, suojeltu Myllymäen rauniokalmisto on rakennettu. Arkeologi Alfred Hackmanin johdolla vuonna 1909 suoritetuissa kaivauksissa nyt jo pääosin tuhoutuneesta haudasta löydettiin muun muassa miekan kärki ja arabialaisia rahoja. Toisinaan kalmiston sijasta uhriksikin tulkittu löytö on ajoitettu 800-luvulle.
Valaskallion kylä on ollut vuosisatojen ajan yksi Mietoisten suurimmista.  Ensimmäiset kirjalliset maininnat kylästä ovat 1500-luvun puolivälistä, jolloin kylässä oli todennäköisimmin viisi taloa. Taloista kaksi jaettiin kahtia 1560-luvulla. Saaren kartanon isäntä, Kustaa II Adolfin avioton poika Kustaa Kustaanpoika hankki kaikki seitsemän taloa haltuunsa 1600-luvulla, mutta ne peruutettiin isossa reduktiossa vuosisadan lopulla kaikki kruunulle.
Kylän kantatiloiksi vakiintui lopulta kuusi tilaa: Iso- ja Vähähalo  eli Iso- ja Vähätalo, Paavola, Vuola, Anttila ja Suutari. Seitsemäs, nimeltään tuntematon tila yhdistettiin 1600-luvun lopulla Paavolaan ja Isotaloon. Vuosisadan lopulla Isohalosta muodostettiin isossa reduktiossa Vehmaan komppanian ratsutila ja Paavola ja Vuola muuttuivat Vehmaan Paukkion aputiloiksi. Myöhemmin Vuola toimi myös Mynämäen Lemmettylän aputilana. Kaikki tilat Vähähaloa lukuun ottamatta lunastettiin perintötiloiksi 1700-luvulla, sen sijaan Vähähalo muuttui perintötilaksi vasta vuonna 1837. Nykyään raittikylän alkuperäisellä alueella on neljätoista taloa.
Kylän maille oli syntynyt 1800-luvun vaihteessa runsaasti torppari- ja mäkitupalaistiloja. Ne sijoittuivat pääasiassa vanhan kyläkeskuksen ulkopuolelle, Laajoen varteen. Kylässä oli myös useita kauppoja ja käsityöläisiä. Vaikka nämä talot kuuluvat Valaskallion kylään, katsotaan ne sijaintinsa vuoksi osaksi Pyheen taajamaa, vaikka varsinainen Pyheen kylä sijaitseekin alueen pohjoispuolella.
Kylämaisema ja luonto

Alkuperäinen maaseutumainen kylärakenne on säilynyt Valaskalliossa hyvin ja pääosa alkuperäisen kylän rakennuksista on valmistunut ennen 1950-lukua. Valaskallion raittikylä on siksi myös yksi seutukaavan rakennetun ympäristön suojelukohteista. Kyläkeskuksen nykyinen asutus keskittyy Valaskalliontien varteen, sen molemmille puolille. Kylän talojen pihapiirien puusto on lehtipuuvaltaista ja varsinkin vaahteroita ja tammia kasvaa kylässä runsaasti. Kylän pohjoispuolella sijaitsevan Kallivuoren rinteet ovat tiheän kuusikon peittämiä, vaikka vielä 1950-luvulla mäen rinteet olivat lähes puuttomia.
Käytännössä kylän vanhin rakennuskanta on sijoittunut Kallivuoren eteläpuolen mäkimaastoon ja sitä ympäröivät joka puolelta kylän alavat pellot. Kylän itäpuolen peltoaukealla sijaitsee myös kunnan vedenottamo. Pyheen taajamaan kuuluva kylän itäosan uudempi  asutus on puolestaan keskittynyt kylän itärajalla virtaavan Laajoen rannalle sekä kylän etelläpuolella kulkevan Kustavintien ja Pyheentien risteyksen ympärille.
Palvelut

Pyhäntien varressa sijaitsevassa 1909 rakennetussa ja 1930 laajennetussa Pyhän koulussa on ala-aste ja sen yhteydessä päiväkoti. Kylän eteläpuolella, Lauttanpään puretun höyrylaivalaiturin läheisyydessä eli nykyisen Kustavintien ja Pyhäntien risteyksessä puolestaan sijaitsee kyläkauppa ja talkoovoimin rakennettu Pyheen kylätori.
Pia Fink

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pia Fink 2019 MM-kilpailujen 30 kilometrillä. |  Pia Fink 2019 MM-kilpailujen 30 kilometrillä. |  Pia Fink 2019 MM-kilpailujen 30 kilometrillä. |  |
Maa:   Saksa
Naisten maastohiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Planica 2023 | 4×5 km viesti |  |
|  Pronssia | Trondheim 2025 | 4x7,5 km viesti |  |
Pia Fink (s. 10. heinäkuuta 1995 Münsingen) on saksalainen maastohiihtäjä.
Fink sijoittui alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa neljänneksi sekä 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa että 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 2018. Seefelfin MM-kilpailuissa 2019 hän oli 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa viidestoista. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän sijoittui parhaimmillaan 15 kilometrin yhdistelmäkilpailussa 19:nneksi ja 4 × 5 kilometrin viestissä viidenneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän oli parhaimmillaan viidestoista vapaan hiihtotavan sprintissä.
Fink hiihti Planican MM-kilpailuissa 2023 kolmannen osuuden hopeaa saavuttaneessa Saksan viestijoukkueessa. Lisäksi hän oli seitsemäs 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailussa, kolmastoista 30 kilometrin perinteisen hiihtotavan yhteislähtökilpailussa ja neljästoista 15 kioli 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussalometrin yhdistelmäkilpailussa. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän sijoittui 10 kilometrin perinteisen hiihtotavan kilpailussa 11:nneksi ja 50 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa 13:nneksi sekä saavutti viestissä pronssia.ä.
Fink kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Tour de Skillä 2017–2018. Hän saavutti kiertueella ensimmäiset maailmancupin pisteensä oltuaan 27:s Oberstdorfin 10 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa. Kymmenen parhaan joukkoon hän on sijoittunut toistaiseksi ainoan kerran oltuaan Engadinin 30 kilometrin vapaan hiihtotavan takaa-ajokilpailussa seitsemäs maaliskuussa 2021.
Kalifornian maastopalot 2007

Näkymä Santa Claritasta lokakuussa 2007.
Kalifornian maastopalot 2007 oli sarja maastopaloja, jotka koettelivat Kalifornian osavaltiota Yhdysvalloissa lokakuussa 2007. Vähintään 1 500 kotia ja 2 000 neliökilometriä maata paloi Santa Barbaran piirikunnasta Meksikon vastaiselle rajalle asti ulottuvalla alueella. Yhdeksän ihmistä kuoli suoraan tulen seurauksena. Ensimmäiset palot alkoivat 20. lokakuuta ja viimeiset sammutettiin 9. marraskuuta.
Seitsemään Kalifornian piirikuntaan julistettiin hätätila. Palojen vuoksi suoritettiin Kalifornian historian siihen mennessä suurin evakuointi, noin miljoona henkeä. Paloja oli sammuttamassa yli 6 000 palomiestä, joita avustivat useat armeijan yksiköt. Lisäksi sammutustoimiin osallistui lähes 3 000 vankia.
Palojen sammutusta hankaloitti vuoden 2007 kuiva ja kuuma kuuma kesä sekä alueelle tyypilliset voimakkaat Santa Ana -tuulet, jotka puhalsivat jopa yli 140 km/h nopeuksilla.
Paloilla oli useita eri lähteitä. Monet niistä syttyivät voimakkaiden tuulien vahingoittamista voimalinjoista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Massive evacuations ordered as onslaught of fires spreads L.A.Times. 23.10.2007
1,155 homes -- and counting L.A.Times. 23.10.2007
Tatjana Kaširina

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Tatjana Kaširina |  Tatjana Kaširina |  Tatjana Kaširina |  |
Maa:   Venäjä
Naisten painonnosto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Lontoo 2012 | yli 75 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | 2009 | yli 75 kg tempaus |  |
|  Kultaa | 2010 | yli 75 kg tempaus |  |
|  Kultaa | 2010 | yli 75 kg yhteistulos |  |
|  Kultaa | 2011 | yli 75 kg tempaus |  |
|  Kultaa | 2013 | yli 75 kg työntö |  |
|  Kultaa | 2013 | yli 75 kg yhteistulos |  |
|  Hopeaa | 2009 | yli 75 kg työntö |  |
|  Hopeaa | 2009 | yli 75 kg yhteistulos |  |
|  Hopeaa | 2011 | yli 75 kg työntö |  |
|  Hopeaa | 2011 | yli 75 kg yhteistulos |  |
|  Hopeaa | 2013 | yli 75 kg tempaus |  |
|  Pronssia | 2010 | yli 75 kg työntö |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | 2009 | yli 75 kg tempaus |  |
|  Kultaa | 2009 | yli 75 kg työntö |  |
|  Kultaa | 2009 | yli 75 kg yhteistulos |  |
|  Kultaa | 2010 | yli 75 kg tempaus |  |
|  Kultaa | 2010 | yli 75 kg työntö |  |
|  Kultaa | 2010 | yli 75 kg yhteistulos |  |
|  Kultaa | 2011 | yli 75 kg tempaus |  |
|  Kultaa | 2011 | yli 75 kg työntö |  |
|  Kultaa | 2011 | yli 75 kg yhteistulos |  |
|  Kultaa | 2012 | yli 75 kg tempaus |  |
|  Kultaa | 2012 | yli 75 kg työntö |  |
|  Kultaa | 2012 | yli 75 kg yhteistulos |  |
Tatjana Kaširina (ven. Татьяна Каширина; s. 24. tammikuuta 1991) on venäläinen painonnostaja, joka kilpailee yli 75-kiloisten sarjassa. Hän pitää hallussaan sarjansa maailmanennätyksiä tempauksessa ja työnnössä sekä yhteistuloksessa.
Lontoon olympialaisissa 2012 Kaširina sijoittui sarjassaan toiseksi. MM-kilpailuissa hän on voittanut yhteensä 12 mitalia; kuusi kultaa, viisi hopeaa ja yhden pronssin. EM-kilpailuista hän on voittanut 12 mestaruutta.
Kaširina tuomittiin vuonna 2006 vuoteen 2008 saakka kestävään kilpailukieltoon hänen jäätyään kiinni dopingin käytöstä. Joulukuussa 2020 hänet asetettiin väliaikaiseen kilpailukieltoon kun Maailman antidopingtoimisto Wada tutki Moskovan antidopinglaboratorion testituloksia vuosilta 2012–2015 ja löysi viitteitä Kaširinan mahdollisesta dopingrikkomuksesta.
JSON Web Token

JSON Web Token (lyhenne JWT) on JSON-pohjainen avoimen standardin (RCF 7519) menetelmä käyttöoikeustietueiden (Access Token) hallinnoimiseen eri ohjelmistojen välillä. Yleisin käyttökohde lienee esimerkiksi käyttäjän varmentaminen, eli onko käyttäjällä varmasti oikeus haluttuun kohteeseen. JSON Web Tokenin edut ovat sen keveydessä, siinä, että osa tarvittavasta datasta löytyy itse tietueesta (ei välttämättä tarvitse hakea esimerkiksi istunnon (käyttäjän) tietoja tietokannasta joka pyynnöllä) ja kyvyssä soveltua monelle ohjelmistoalustalle.
JSON Web Token itsessään on merkkijono, joka koostuu kolmesta osasta: otsikko (header), sisältö/väitteet (payload/claims) ja kolmantena salaisesta osasta, ja muusta sisällöstä (edellä mainitut) yhteensä muodostamasta tiivisteestä. Nämä tiedot erotetaan toisistaan pisteellä ja muutetaan base64-muotoon.
Pyyntöä tehtäessä palvelin varmentaa omalla salaisella avaimellaan (jolla käyttöoikeustietue myös alun perin luotiin) ja käyttöoikeustieteen muiden tietojen pohjalta, onko käyttöoikeustietue kunnollinen, eli voidaanko pyynnön katsoa olevan turvallinen.
Esimerkki JSON Web Tokenista, jonka salainen osa on secret ja sisältönä wikipedia: "1234" , sekä muutamia otsikkotietoja.
eyJhbGciOiJIUzI1NiIsInR5cCI6IkpXVCJ9.eyJ3aWtpcGVkaWEiOiIxMjM0In0.jk2o0hIXHbkQ0uUJKY4jSiBzlDYubTZYkZi7SrSeZSM
Aiheesta muualla

Video: How does JWT work (kesto 1:06): https://www.youtube.com/watch?v=K6pwjJ5h0Gg
Fraasi

Fraasi eli sanonta voi olla lyhyt osa tekstiä, yleisesti käytettävä kielellinen ilmaus kuten lauseparsi tai korulause. Fraasilla voidaan tarkoittaa myös kulunutta ilmausta. Fraseologiassa yleisesti hyväksyttävää määritelmää sanalle fraasi ei ole olemassa. Fraasilla kuitenkin tarkoitetaan aina kahdesta tai useammasta sanasta koostuvaa sanayhtymää.
Merkityksen muuttuminen

Sanonnat muuttavat ajan saatossa helposti merkitystään, jolloin alkuperäinen merkitys jää unohduksiin. Esimerkkinä tästä suomalainen sanonta: ”Jäi kuin nalli kalliolle”. Sanonta saattaa luoda mielikuvan räjäytyksestä, josta ilmaan singonnut nalli jää ainoastaan jäljelle. Alkuperäinen sanonta on kuitenkin viitannut mahdollisesti koiran murteelliseen nimitykseen nalli; koira on jäänyt ”rannalle ruikuttamaan”, kun merimies- tai kalastajaisäntä on lähtenyt merelle. Toisen selityksen mukaan sanonta olisi alkujaan kuulunut ”Jäi kuin alli kalliolle”, mikä viittaisi siihen, että syksyisin allit usein jäävät Suomen rantakallioille vielä joksikin ajaksi sen jälkeen, kun useat muut muuttolinnut ovat muuttaneet etelään, mutta sanonta olisi myöhemmin kuultu tai tulkittu väärin.
Sanan fraasi muita merkityksiä

Kieltentutkimuksessa fraasilla tarkoitetaan jollekin kielelle ominaista, kiteytynyttä ja vakiintunutta ilmaisua.
Musiikkitermistössä fraasilla voidaan tarkoittaa jaksoa, jonka solisti laulaa yhdellä uloshengityksellä, fonetiikassa taas yhdellä uloshengityksellä tuotettua puhetta.
Tietotekniikassa fraasilla tarkoitetaan vapaasti muodostettua sanayhdistelmää, jonka halutaan esiintyvän hakutuloksessa annetussa järjestyksessä. Se auttaa rajaamaan hakua kokotekstihaussa.
Kirjallisuutta

Muikku-Werner, Pirkko & Jantunen, Jarmo Harri & Kokko, Ossi: Suurella sydämellä ihan sikana: Suomen kielen kuvaileva fraasisanakirja.  Helsinki:  Gummerus, 2008.  ISBN 978-951-20-7156-2
Tammi, Jari: Suuri ällösanakirja.  Helsinki:  Pikku-idis, 2011.  ISBN 978-952-9589-41-8
Aiheesta muualla

Fraasit – välttämättömyys vai rasite?
Sãotoménkiitäjä

| Sãotoménkiitäjä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kiitäjälinnut Apodiformes
Heimo::  Kiitäjät Apodidae
Suku::  Metsäkiitäjät Zoonavena
Laji::  thomensis
Kaksiosainen nimi
 Zoonavena thomensis  (E. Hartert, 1900) 
Katso myös
   Sãotoménkiitäjä Wikispeciesissä   Sãotoménkiitäjä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sãotoménkiitäjä (Zoonavena thomensis) on kiitäjiin kuuluva lintulaji. Sitä tavataan Guineanlahdelta São Tomén ja Príncipen saarilta.
Koko ja ulkonäkö

Sãotoménkiitäjä on pienehkö lintu ja kasvaa noin 10 cm pitkäksi. Lajin pää, selkä ja pitkät siivet ovat väriltään mustat ja niissä on sinertävä kiilto. Kurkku ja rinta ovat linnulla väriltään tuhkanharmaat. Vatsa ja yläperä ovat sãotoménkiitäjällä valkoiset mustin viiruin. Pyrstö on musta, tylppäkärkinen ja sen kärjessä on lyhyitä piikkejä.
Levinneisyys ja elinympäristö

Sãotoménkiitäjää tavataan São Tomén ja Príncipen saarilta ja se on elinalueellaan melko yleinen. Se elää metsissä ja niiden läheisillä maatalousmailla. Linnun ravintoa ovat lentävät hyönteiset ja se pyydystää niitä ilmasta usein suurien puiden läheisyydestä. Sãotoménkiitäjän pesä on ontossa puussa ja pesimäkausi kestää elokuulta lokakuulle.
John Booth

John Alfred Booth (s. 18. joulukuuta 1954) on entinen kilpa-ajaja ja toimii Formula 1-sarjassa kilpailevan Scuderia Toro Rosson tallipäällikkönä vuodesta 2016 alkaen.  Kuljettajana hän kilpaili Formula Fordeissa 1980-luvulla.
Vuonna 1990 Booth perusti Manor Motorsport-tallin, joka on menestynyt sekä Formula Renaulteissa että Formula 3 Euroseriesissä. Vuonna 2009 Manor sai paikan F1-kaudelle 2010 nimellä Manor Grand Prix. Tallin nimi muuttui kuitenkin Virgin Racingiksi uuden pääsponsorin Virgin Recordsin mukaan, ja kaudelle 2012 nimi muuttui edelleen Marussia F1 Teamiksi uuden pääsponsorin Marussia Motorsin mukaan.
Huhtikuussa 2016 Booth aloitti F1-sarjan Scuderia Toro Rosso -tallin tallipäällikkönä.
Käännös suomeksi
Canada Dry

Canada Dry -tölkki nykyisellä logollaan Louisenjärvellä.
Canada Dry on teksasilaisen Dr Pepper Snapple Groupin vuodesta 2008 lähtien omistama virvoitusjuomamerkki. Juoman keksi ja sitä kehitti ensin John J. McLaughlinin perhe vuosina 1904-1923. Jo yli vuosisadan ajan Canada Dry on tunnettu sen ginger alesta, vaikka yhtiö valmistaa myös useita muita virvoitusjuomia ja juomamiksereitä. Vaikka Canada Dryn onkin alkuperältään Kanadasta, sitä valmistetaan nykyään myös monissa muissa maissa ympäri maailmaa, esimerkiksi Yhdysvalloissa, Meksikossa, Kolumbiassa, Lähi-idässä, Euroopassa ja Japanissa.
Tuotteen sana "Dry" (kuiva) viittaa siihen, että juoma ei ole makea (vrt. "kuiva viini"). Kun juoman alkuperäinen valmistaja John J. McLaughlin valmisti uutta virvoitusjuomaansa, se oli vähemmän makea kuin muut sittemmin saatavilla olleet ginger alet; lopputuloksena hän merkitsi sen "kuivaksi".
Käännös suomeksi
Won’t Get Fooled Again

| ”Won't Get Fooled Again” The Who |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Who’s Next
 Äänitetty : huhti-toukokuu 1971
 Julkaistu: 25. kesäkuuta 1971
 Formaatti: 7"
 Tekijä(t): Pete Townshend
 Tuottaja(t): The Who, Glyn Johns
 Tyylilaji: hard rock
 Kesto: 08.32 (3.38 singlejulkaisussa)
 Levy-yhtiö:  Polydor Records  MCA Records
The Whon muut singlet
| ”See Me, Feel Me / Overture” 1970 | ”Won't Get Fooled Again” 1971 | ”Let's See Action” 1971 |
Won't Get Fooled Again on brittiläisen rockyhtyeen The Whon kappale albumilta Who’s Next. Tämä Pete Townshendin sävellys on yksi yhtyeen tunnetuimpia kappaleita. Van Halen -yhtye esitti sitä konserteissaan, jolloin Eddie Van Halen soitti kappaleen syntetisaattoriosuudet kitaralla. Kappale on myös soinut pitkään TV-sarja CSI: Miamin tunnusmusiikkina. Kappale soi myös eräässä Simpsonit-sarjan jaksossa, jossa The Who vierailee.
Kappale musiikillisesti

Kappale alkaa syntetisaattori-introlla, johon Pete Townshendin kitara tulee pian mukaan. Laulua kuullaan kaksi säkeistöä, minkä jälkeen syntesisaattori alkaa soida yksinään. Laulussa kuullaan vielä kolmas säkeistö. Kappaleen kitara on hyvin raskas Townshendin käyttämien voimasointujen ansiosta.
Kokoonpano

Pete Townshend – kitara, syntetisaattori
Roger Daltrey – laulu
John Entwistle – bassokitara
Keith Moon – rummut
Gyula Károlyi

| Gyula Károlyi |
| --- | --- |
 Gyula Kárloyi 1930-luvun alussa.
Unkarin pääministeri
 24. elokuuta 1931 – 1. lokakuuta 1932  
Edeltäjä:  István Bethlen
Seuraaja:  Gyula Gömbös
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. toukokuuta 1871 Baktalórántháza, Unkari
Kuollut: 23. huhtikuuta 1947 (75 vuotta) Budapest, Unkari
Puoliso:  Melinda Károlyi
Tiedot
Puolue:  Liberaalipuolue
Gyula Károlyi de Nagykároly (7. toukokuuta 1871 Baktalórántháza – 23. huhtikuuta 1947 Budapest) oli unkarilainen kreivi ja poliitikko, joka toimi Unkarin pääministerinä 1931–1932.