stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Changing Tunes
Kappaleet > Vuoden 2001 remasteroitu CD-painos ja skandinaavinen painos

Autograph – 3.35
Don't say no – 5.10
Pain before pleasure – 3.47
Stars in the Water – 3.34
Ferry Island – 3.46
Reggae OK – 2.44 (sov. Henrik Otto Donner)
Can't stand dancing – 4.39
Down to where – 4.33
Ice City – 4.15
Backdoor – 5.05
Changing Tunes – 4.10
Kokoonpano

Kappaleiden numerot alkuperäisen suomalaisen vinyylipainoksen mukaan.
Riki Sorsa - laulu (1-10) ja taustalaulu/harmony (2, 3, 10)
Kokoonpano > Muusikot

Vesa Aaltonen - lyömäsoittimet
Jan Brunberg - basso
"Kalle" Fält - taustalaulu/harmony (1, 5, 6, 9)
Olli Haavisto - steel-kitara (soolo: 9)
"Kassu" Halonen - piano, urut ja taustalaulu/harmony (3, 10)
H. "Pedro" Hietanen - kosketinsoittimet ja flyygeli (4)
Keijo Hirvonen - rummut
Marjo-Riitta Kervinen - taustalaulu/harmony (1, 5, 6, 9)
Pentti Lahti - alttosaksofoni (soolo: 1-2), huilu ja huiluefektit (8)
Janne Louhivuori - kitarat (soolo: 4, akustinen kitara: 9) ja taustalaulu/harmony (3)
Jyrki Manninen - kitarat (soolo: 10) , taustalaulu/harmony (2, 3) ja slide-kitarasoolo (7)
Jukka Orma - kitarat (soolo: 2, 7, 8), taustalaulu/harmony (2, 3)
Jim Pembroke - taustalaulu/harmony (2, 3, 4, 10)
Iris Rautio - taustalaulu/harmony (1, 5, 6, 9)
Simo Salminen - trumpettisoolo (6)
"Häkä" Virtanen - bassosoolo (8)
Kokoonpano > Tuotanto

Harri Sutinen - äänitys, tekniikka, miksaus ja masterointi (MTV)
Kassu Halonen - äänitys, tekniikka, miksaus (MTV-yritys) ja tuottaja
Jukka Orma - miksaus (MTV-yritys)
Ossip. - kannen suunnittelu ja kuvitus
Henrik Schütt - valokuvaus
Jep

| Jep Lapinlahden Linnut |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : helmikuu 1986
 Studio : Takomo-studiot
 Julkaistu: huhtikuu 1986
 Formaatti: LP-levy (062-1384881)   C-kasetti (262-1384884)   CD-levy (777-7 95406 2)
 Tuottaja(t): Pedro Hietanen
 Tyylilaji: huumorimusiikki, poprock
 Kesto: 33.57
 Levy-yhtiö: Oy EMI Finland Ab
 Levymerkki: Parlophone
Muut kannet
   Albumin takakansi.
Listasijoitukset
  Suomi: 3. (huhtikuu 1986)
Lapinlahden Lintujen muut studioalbumit
| Lapinlahden Linnut 1985 | Jep 1986 | Vihreä gorilla 1987 |
Singlet albumilta Jep
 ”Tapasin naisen” / ”Sateet tulevat” Julkaistu: 1986
Jep on huumoriyhtye Lapinlahden Lintujen toinen studioalbumi, joka ilmestyi huhtikuussa 1986. Katusoitto-orkesterina aloittanut yhtye uudisti Jepillä tyyliään kohti valtavirran pop- ja rock-musiikkia. Humorististen laulujen ohella albumilla on synkempiä sanoituksia, joissa käsitellään koulukiusaamisen ja kuoleman kaltaisia vakavia aiheita.
Kosketinsoittaja Pekka Hedkrokin panos säveltäjänä kasvoi Jepillä, mutta myös alkuvuosien taiteellinen johtaja pianisti Ari ”Arvid” Kettunen teki albumille useita kappaleita. Kitaraa albumilla soittaa Pekka ”Rekku” Rechardt, joka myöhemmin liittyi yhtyeen vakinaiseksi jäseneksi. Albumi on myös viimeinen, jolla rumpali Jan Noponen soittaa. Lapinlahden Linnuille ominaisesti laulusuoritukset jakautuvat tasaisesti eri jäsenille.
Jep sai kriitikoilta melko kielteisen vastaanoton, mutta kaupallisesti se menestyi hyvin ja oli parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalla 3. Single ”Tapasin naisen” nousi jukebox-listan sijalle 4. Myös albumiraidat ”Miksei asioista puhuta” ja ”Sateet tulevat” ovat tunnettuja.
Albumin vaiheet > Tausta

Rock-musiikkia ja teatteria yhdistellyt ryhmä Lapinlahden Linnut aloitti uransa katusoitto-orkesterina. Yhtyeen nimeä kantanut debyyttialbumi menestyi hyvin, ja yhtye aloitti neuvottelut uuden albumin teosta levy-yhtiö EMIn kanssa loppuvuodesta 1985.
Albumin vaiheet > Säveltäminen

Esikoisalbumin kappaleet olivat syntyneet vuosia jatkuneen harjoittelun ja katusoittamisen aikana, mutta toista albumia varten tarvittiin nopeasti lisää musiikkia. Lapinlahden Linnut oli ollut lähes kokonaisuudessaan pianisti Ari ”Arvid” Kettusen säveltämä. Jepillä sävellysvastuu jakautui puoliksi Kettusen ja kosketinsoittaja Pekka Hedkrokin välille. Miehet tulivat hyvin toimeen ja tekivät sävellyksiä myös yhteistyössä. Uusia kappaleita harjoiteltiin Ylioppilasteatterin tiloissa ja Hedkrokin kotona. Kaikkia vanhoja kappaleita ei ollut levytetty ensimmäiselle albumille, mutta Hedkrok kertoo jäsenten halunneen uudelle levylle uudet kappaleet. Katusoittoajoilta tuli kaikesta huolimatta mukaan pari kappaletta.
Hedkrok oli ennen Lapinlahden Lintuihin liittymistä soittanut useissa progressiivisen rockin yhtyeissä, ja hänellä oli niiden ajoilta paljon julkaisematonta materiaalia, jota hän käytti säveltäessään Jepin kappaleita. Rumpali Jan Noposen mukaan ”Peku otti Arvidin Lintu-biisien konseptin ja lähti rakentamaan sen pohjalta omaa musiikkiaan”. Osa yhtyeen jäsenistä oli laulajina ja soittajina harrastelijoita, ja heillä oli toisinaan vaikeuksia esittää Hedkrokin sävellyksiä. Kettunen oli soittotaidoistaan ja sävellyksistään hyvin epävarma, mutta Noposen mukaan Kettunen oli tuohon aikaan erittäin taitava.
Albumin vaiheet > Äänitykset

Albumi äänitettiin Pitäjänmäessä Takomo-studiolla alkuvuodesta 1986. Äänittäjänä työskenteli Dan Tigerstedt ja tuottajana jatkoi Pedro Hietanen. Ensimmäisen albumin äänitystilanne oli jäljitellyt katusoittoa, mutta Takomo oli niin pieni, että jokaisen soittajan ja laulajan osuudet piti äänittää erikseen. Tämä heijastui äänitysten ilmapiiriin, josta puuttuivat esikoisalbumin vapautuneisuus ja ilo. Jäsenet olivat lisäksi usein väsyneitä studiossa, sillä yhtye saattoi äänittää albumia päivisin ja konsertoida iltaisin. Jan Noposen mukaan ”meillä toteutui tyylipuhtaasti vaikean toisen levyn syndrooma”, eikä sinänsä hyvistä kappaleista saatu levytettyä parhaita mahdollisia versioita.
Hietasen mielestä ”Pekun biisit olivat niin vaikuttavia, ettei niitä voinut tehdä samalla katusoittomentaliteetilla. – – Oli myös tärkeää viedä bändiä eteenpäin, ettemme toistaisi samaa kaavaa.” Noponen ja Tigerstedt hioivat äänimaailmaa huolellisesti ja halusivat bassorumpusoundin muistuttavan The Commodoresin kappaletta ”Nightshift”. Hedkrokin mukaan Noponen ja Tigerstedt säätivät soundeja niin antaumuksella, että ”levyn tekeminen jäi ihan sivuseikaksi”, ja hän olisi toivonut katusoittotyylin vielä jatkuvan. Hedkrok oli tyytymätön esimerkiksi kappaleiden ”Puumiekka” ja ”Sateet tulevat” sähköpianosoundiin ja sovituksellisiin ratkaisuihin. Kettunen sen sijaan oli vaikuttunut Tigerstedtin ja Noposen ammattitaidosta.
Tapio Liinoja työskenteli Jepin äänitysten aikaan Vaasassa ja äänitti omat lauluosuutensa vieraillessaan lyhyesti Helsingissä. Matti Jaaranen oli esikoisalbumin aikoihin lomaillut Intiassa ja osallistui nyt ensi kertaa Lapinlahden Lintujen albumin äänittämiseen. Kitaraa albumilla soitti sessiomuusikko Pekka ”Rekku” Rechardt ja bassoa Junior Simola. Rechardt liittyi myöhemmin yhtyeen vakinaiseksi jäseneksi.
Albumin vaiheet > Julkaisu

Jep ilmestyi huhtikuussa 1986. Albumi julkaistiin LP- ja CD-levyinä sekä C-kasettina Parlophone-levymerkillä. Albumi julkaistiin uudelleen vuonna 2001 CD-levynä yhdessä yhtyeen nimeä kantavan debyyttialbumin kanssa.
Kuvaus albumista > Musiikkityyli

Jepin musiikki on pianisti Ari Kettusen ja kosketinsoittaja Pekka Hedkrokin säveltämää. Kettusen kappaleet ovat yksinkertaisia, nopeatempoisia ja hyväntuulisia. Hedkrokin sävellykset ovat rakenteiltaan ja melodioiltaan monimutkaisempia, ja niissä on vaikutteita progressiivisesta rockista. Hedkrokin tavoitteena oli saada jokaiseen kappaleeseen ”jokin persoonallinen kulma”. Jopa sovinnaisimpiin sävellyksiin hän yritti ”ujuttaa edes yhden rytmisen erikoisuuden mukaan”. Äänimaailma edustaa 1980-luvulle ominaista studiossa huoliteltua tyyliä. Aikalaisarviossa Kimmo Miettinen kuvaili albumia ”siististi soitetuksi” AOR-musiikiksi.
Jepin sanoitukset ovat esikoisalbumia vakavampia. Lapinlahden Linnuilla kitaraa soittaneeseen Riku Mattilaan verrattuna Rechardtin soittotyyli oli melodisempi, ja se nousee varsinkin synkemmissä kappaleissa keskeiseen rooliin. Mikko Kivisen mukaan tyylimuutosta ei tietoisesti suunniteltu: ”Ensimmäinen levy oli uniikki tuote, ja tähän toiseen nimenomaan tehtiin biisejä. – – Ehkä siinä jo kuvittelimme olevamme jotain rock-muusikoita tai vastaavaa.”
Kuvaus albumista > Kappalemateriaali > A-puoli

Musiikkinäytteet
Ääninäyte albumin A-puolen kappaleen ”Miksei asioista puhuta” ensimmäisestä säkeistöstä.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Avausraita ”Miksei asioista puhuta” on albumin tunnetuimpia. Pianovetoinen rock-kappale perustuu luettelomaiseen sanoitukseen, jossa vastustetaan tarpeetonta jaarittelua ja kiertoilmauksia ja vaaditaan käyttämään asioista ”niiden oikeita nimiä”. Kappaleen säveltämiseen ja sanoittamiseen osallistuivat kaikki yhtyeen jäsenet, ja siinä laulavat vuorotellen Markku Toikka, Timo Eränkö, Matti Jaaranen, Heikki Salomaa, Tapio Liinoja ja Mikko Kivinen.
”Ihmistä kiusataan” käsittelee koulukiusaamista, ja sen tarina perustuu Salomaan lapsuusmuistoihin. Salomaa myös laulaa kappaleen, jonka Hedkrok sävelsi. Noponen on kertonut olevansa ylpeä kappaleen äänimaailmasta, jonka viimeistelyyn hän ja Tigerstedt käyttivät kokonaisen studiopäivän. Miksausvaiheessa kappaleen alkuun lisättiin lasten ääniä. Kappaleessa kuullaan myös Noposen soittamia Rolandin sähkörumpuja.
”Palkaton ihminen” kuului yhtyeen ohjelmistoon jo katusoittoaikoina. Kappaleessa laulaa Ari Kettunen, ja sen sävelsivät Kettunen ja Hedkrok yhdessä. Sanoittaja Timo Eränkö piti ”pienen ihmisen puolelle” asettuvaa kappaletta ajankohtaisena vielä 2010-luvullakin.
”Persetti” on Mikko Kivisen laulama huumorikappale, jota elämäkerturi Timo Rossi pitää ”löysänä ja vaivaannuttavana”. Kivisen kirjoittamassa sanoituksessa rakastunut mies valittaa yksinäisyyttään ja sosiaalisten taitojensa puutetta. Kappaleessa on myös pitkä saksofonisoolo. Sävellyksen teki Ari Kettunen.
”Puumiekka” on omaelämäkerrallinen kappale, jossa Eränkö muistelee vuonna 1984 kuollutta isäänsä ja vaikeaa suhdettaan tähän. Kappaleen säveltäjä Pekka Hedkok piti sitä Jepin mieleenpainuvimpana: ”Se on Timon ihan sydänverellä kirjoittama muistelu isästään.” Kappaleen laulaa Markku Toikka.
Kuvaus albumista > Kappalemateriaali > B-puoli

Musiikkinäytteet
Ääninäyte albumin B-puolen kappaleen ”Sateet tulevat” ensimmäisestä säkeistöstä.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
”Sateet tulevat” on keskitempoinen popkappale, jossa Rechardtin kitaransoitto on vahvasti esillä. Sanoitukset käsittelevät yksinkertaisen ja ennustettavan luonnon sekä kaoottisen ja ahdistavan ihmiselämän ristiriitaa. Liinoja kirjoitti kappaleen Vaasassa ”valtavassa ahdistuksessa – –. Katsoin säätiedotusta telkkarista ja mietin, että olisipa hienoa kun olisi elämä selkeänä edessä.” Kappaleen laulajaksi sovittu Heikki Salomaa sai sanoitukset kirjeitse ja totesi myöhemmin Liinojalle, että pitkässä tekstissä oli paljon opettelemista. Hedkrokin sävellys oli Liinojan mielestä tämän parhaimmistoa, ja Timo Rossi pitää kappaletta Jepin kohokohtana. Hedkrokin mielestä kappale heräsi kunnolla eloon vasta konserteissa, kun sen sovitus saatiin hiottua paremmaksi.
”Tapasin naisen” on albumin tunnetuimpia kappaleita, jonka sävellys rakentuu Kettusen soittaman pianomelodian ympärille. Toistohuumoria hyödyntävä sanoitus kertoo miesporukan naisseikkailuista, jotka kerta toisensa jälkeen päättyvät naisen pilkalliseen nauruun ja paikalta poistumiseen. Noposta ja Kettusta lukuun ottamatta kaikki jäsenet laulavat vuorollaan yhden säkeistön.
”Ohraa ja pikeä” on toinen Jepille äänitetyistä katusoittoaikojen kappaleista. Salomaa soittaa kappaleessa banjoa ja laulaa puimurin ja asfalttikoneen eroista. Kappaleen sävelsi Pekka Hedkrok. Elämäkerturi Timo Rossi pitää sitä yhtenä monista Jepin täytekappaleista.
”Jep” on Hedkrokin ja Kettusen yhdessä säveltämä Pink Floyd -vaikutteinen taiderockkappale, jonka sanoitus käsittelee väkivaltaa, seksiä ja katumusta. Kappaleen taustalla oli teatterikorkeakoululaisten ja Helsingin kaupunginteatterin näyttelijöiden välinen kapakkatappelu, johon Markku Toikka humalapäissään osallistui.
”Sain satiaiset” on Kivisen sanoittama ja Kettusen säveltämä kappale, jonka Liinoja laulaa. Kertojahahmo on saanut naispuoliselta kumppaniltaan satiaistartunnan, mutta harmin sijaan hän muisteleekin tapahtumaa ilolla, sillä tartunta todistaa hänen mieskunnostaan. Kappaleen alussa kuultavaa vetoketjua soittaa Junior Simola.
Kuvaus albumista > Kappalemateriaali > C-kasetin ja CD-levyn lisäkappaleet

”Lihanleikkaajat” kertoo ylityöllistetystä miehestä, joka haaveilee vapaa-ajan vietosta tyttöystävän kanssa. Kappaleen laulaa Kettunen. Sävellys syntyi Kettusen ja Hedkrokin yhteistyönä, ja sanat kirjoitti Eränkö.
Kivisen sanoittama ja Kettusen säveltämä ”Anti olla lantiolla” on Timo Rossin mukaan Jepin omituisin kappale, jonka ”epävireinen a cappella – – vie kuulijansa sietokyvyn äärirajoille”. Noposen mielestä kappale ”on kaiken ulkopuolella, yläpuolella ja alapuolella” eikä ”kukaan voi määritellä onko se hyvä vai huono”. Kappaleesta esitettiin musiikkivideo televisiosarjan Seitsemän kuolemansyntiä (1988) viidennessä jaksossa. Musiikkivideossa kuultiin uusi soittimin säestetty sovitus.
Kuvaus albumista > Kansitaide

Yksinkertainen kansikuva esittää Lapinlahden Lintujen keltaista lintumaskottia, jonka Jaaranen oli Erängön ideoiden pohjalta piirtänyt yhtyeen alkuaikoina. Kuvaa käytettiin eri muunnelmina useissa myöhemmissä levynkansissa.
Vastaanotto > Myynti

Jep myi hyvin ja oli parhaimmillaan Suomen virallisen listan kolmannella sijalla. Se pysyi myydyimmän 40 albumin joukossa 17 viikon ajan. Singlejulkaisu ”Tapasin naisen” nousi jukebox-listan sijalle neljä.
Vastaanotto > Arvostelut

Musiikkilehdistön arvostelut olivat enimmäkseen kielteisiä. Toimittaja Markku Halme moitti yhtyeen siirtyneen ”halpaan perusrockiin” ja epäili ”huumorin kukan kuihtuneen, hyvien oivallusten loppuneen kesken”. Rumban Miettinen moitti ”steriiliä bändisoundia, jossa ei ole jälkeäkään matka-arkuista ja muista live-aktia värittävistä epäinstrumenteista”. Rock-yhtyeeksi Lapinlahden Linnut oli hänen mielestään ”liian veltto”. Miettinen piti kappalemateriaalia ”lainatun kuuloisena” ja laulusuorituksia epätasaisina, mutta kehui Tapio Liinojaa ”oikeaksi laulajaksi”. Rumban asteikolla, jossa –10 oli huonoin mahdollinen arvosana ja +10 paras, Jep sai arvosanan –4.
Kettunen, Eränkö ja Hedkrok kirjoittivat Rumbaan vastineen, jossa kertoivat yhtyeen halusta uudistua musiikillisesti ja tehdä vakavia kappaleita. He ihmettelivät myös sitä, että yhtyeitä yleensä arvostellaan vanhan toistamisesta, mutta kun Lapinlahden Linnut alkoi tehdä monipuolisempia kappaleita, uudistumista pidettiinkin ongelmallisena.
Vuonna 2006 ilmestyneen Lintuinfluenssa Vol.1 -kokoelman arvostelussa kriitikko Ari-Pekka Kankaanpää kehui ”Ihmistä kiusataan” -kappaletta huumorikategoriassa jopa kauniiksi ja kiitti ”Sateet tulevat” -kappaleen ”vahvaa kitarointia”.
Timo Rossi kirjoittaa teoksessaan Miksei asioista puhuta, että Jep on epätasainen kokonaisuus, jolla on useita täytekappaleita. Hän pitää albumia kuitenkin merkittävänä vaiheena Lapinlahden Lintujen historiassa: ”Jep otti riskin ja onnistui viemään Lintuja musiikillisessa ilmaisussaan uudelle tasolle. Levyn suurin ansio onkin, että yhtye piti kiinni taiteellisesta autonomisuudestaan eikä lähtenyt tehtailemaan suosion perässä levyllistä uusia ’Lipputangon nuppeja’. Kenties juuri se valinta piti Linnut vuosikymmeniä kiinnostavana yhtyeenä.”
Julkaisun jälkeen

Lapinlahden Lintujen konsertteja oli yhtyeen alkuvuosina myynyt Tapio Korjuksen yhtiö Rockadillo. Yhtye oli tyytymätön sekä konserttien määrään että omiin palkkioihinsa, kun taas Korjus suhtautui varauksella yhtyeeseen, jolla oli maine riitaisana ja viinaanmenevänä ryhmänä. Yhtye otti uudeksi konserttimyyjäkseen Seppo Kahilaisen Dex Viihteen, joka järjesti paljon aiempaa enemmän konsertteja. Noponen ei pitänyt tästä, sillä hän oli kyllästynyt pitkiin kiertueisiin jo aiempien yhtyeidensä aikana, ja päätti erota voidakseen keskittyä uraansa teatterimusiikin parissa. Hänen tilalleen tuli Hannu Lemola, jonka ensiesiintyminen Lapinlahden Lintujen jäsenenä oli TV2:n Hittimittari-ohjelmassa vappupäivänä 1986. Yhtye esitti ohjelmassa Jepin kappaleen ”Tapasin naisen”. Uusi kokoonpano julkaisi helmikuussa 1987 pitkäsoiton Vihreä gorilla.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittaneet Lapinlahden Linnut.
Kappaleet > LP-levyn kappaleet

Miksei asioista puhuta – 2.56 (säv. Ari Kettunen, Pekka Hedkrok, Markku Toikka ja Jan Noponen, san. Mikko Kivinen, Tapio Liinoja, Timo Eränkö, Heikki Salomaa, Ari Kettunen, Matti Jaaranen ja Markku Toikka)
Ihmistä kiusataan – 3.47 (säv. Pekka Hedkrok, san. Heikki Salomaa)
Palkaton ihminen – 2.48 (säv. Ari Kettunen ja Pekka Hedkrok, san. Timo Eränkö)
Persetti – 4.19 (säv. Ari Kettunen, san. Mikko Kivinen)
Puumiekka – 3.18 (säv. Pekka Hedkrok, san. Timo Eränkö)
Sateet tulevat – 4.47 (säv. Pekka Hedkrok, san. Tapio Liinoja)
Tapasin naisen – 3.18 (säv. Ari Kettunen, san. Ari Kettunen ja Heikki Salomaa)
Ohraa ja pikeä – 3.12 (säv. Pekka Hedkrok, san. Tapio Liinoja, Heikki Salomaa ja Pekka Hedkrok)
Jep – 3.03 (säv. Pekka Hedkrok ja Ari Kettunen, san. Markku Toikka)
Sain satiaiset – 2.29 (säv. Ari Kettunen, san. Mikko Kivinen)
Kappaleet > C-kasetin ja CD-levyn kappaleet

| --- | --- |
 A-puoli Miksei asioista puhuta – 2.56  Ihmistä kiusataan – 3.47  Palkaton ihminen – 2.48  Jep – 3.03  Persetti – 4.19  Puumiekka – 3.18 :  B-puoli Sateet tulevat – 4.47   Tapasin naisen – 3.18  Ohraa ja pikeä – 3.12  Lihanleikkaajat – 3.19 (säv. Pekka Hedkrok ja Ari Kettunen, san. Timo Eränkö)  Anti olla lantiolla – 2.52 (säv. Ari Kettunen, san. Mikko Kivinen)  Sain satiaiset – 2.29
Kokoonpano > Lapinlahden Linnut

Ari Kettunen – piano, laulu
Tapio Liinoja – lusikka, haarukka, laulu
Matti Jaaranen – mappi, laulu
Heikki Salomaa – cabasa, banjo, laulu
Timo Eränkö – tenorisaksofoni, laulu
Mikko Kivinen – bassoviulu, laulu
Markku Toikka – matka-arkku, kakkosneloset, laulu
Pekka Hedkrok – piano, koskettimet, laulu
Jan Noponen – rummut ja Roland DDR 30
Lapinlahden Linnut - sakset, tyyny, kumitossut, guiro, nyrkkeilyhansikkaat, roskakori, kakkoskakkoset, tamburiini, hiekkaputket, pikkurumpu, sateenvarjo, LVI-putki, pullo, shekeret, vetopilli
Kokoonpano > Lisäksi

Pekka Rechardt – sähkökitara
Junior Simola – bassokitara ja vetoketju
Kokoonpano > Tuotanto

Dan Tigerstedt – äänitys (Takomo-studiot, helmikuu -86)
Pedro Hietanen – tuottaja
Kari Kalén – valokuva
Matti Jaaranen – kansi (Lapinlahden Linnut)
Imudico – kustantaja
MS-Audiotron – kiitokset
Mooses (nimi)

| Mooses |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  28. elokuuta, 4. syyskuuta
Muunnelmia:  Moose, Mossi
Vastineita eri kielissä:  Moses, Moshe
Nimen alkuperä:  egyptiläinen, poika, tai heprealainen, vedestä nostettu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mooses, eri maissa ja eri kielissä myös muun muassa Moses ja Moshe, on varsinkin juutalaisilla yleinen, mutta myös kristittyjen keskuudessa esiintyvä miehen etunimi. Nimen on tehnyt suosituksi Vanhan testamentin ehkä keskeisin henkilö, muinaisten israeli­laisten kansallinen ja uskonnollinen johtaja Mooses, josta kerrotaan Raamatun 2.–5. Mooseksen kirjoissa.
Suomessa nimi Mooses on vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 514 ja Moses noin 170 henkilölle. Nimi on ollut käytössä lähinnä Pohjanmaalla ja Itä-Suomessa.
Nimen alkuperä

Nimi on toden­näköisesti peräisin muinaisesta egyptin kielestä, jossa mes tarkoitti poikaa, sukulais­suhteen merkityksessä.  Kyseessä on sama sana, joka esiintyy myös useiden Egyptin faaraoiden nimissä kuten Ramses (Rameses)  ja Thutmosis (Thutmose).
Toisaalta nimi muistuttaa myös heprean sanaa masa, joka tarkoittaa nostaa vedestä, ja Raamatussa kerrotaankin faaraon tyttären antaneen pelasta­malleen ja adoptoi­malleen heprea­laiselle pojalle, Moosekselle, tämän nimen, koska hän oli nostanut tämän Niilistä.
Nimipäivä

Nimeä Mooses tai Moses ei enää nykyään esiinny suomalaisessa eikä suomen­ruotsalaisessa nimi­päivä­kalenterissa, mutta vuodesta 1708 aina vuoteen 1949 saakka Mooseksen nimipäivä oli 4. syyskuuta. Samalla päivällä nimi Mooses esiintyy edelleenkin ortodoksisessa kalenterissa, profeetta ja "Jumalan näkijä" Raamatun Mooseksen muistoksi, mutta myös 28. elokuuta, 300-luvulla eläneen pyhittäjä Mooses Etiopialaisen muisto­päivänä.
Tunnettuja Mooses- ja Moses-nimisiä

Mooses, Vanhan testamentin henkilö, israelilaisten kansallissankari ja uskonnollinen johtaja
Mooses Etiopialainen, pyhimys
Moses Beer (1864–1943), puolalainen sosialismin historioitsija ja päätoimittaja
Moses Blah (1947–2013), liberialainen poliitikko
Moses M. Costa (1950–2020), bangladeshilainen roomalaiskatolinen piispa
Moses Jacob Ezekiel (1844–1917), yhdysvaltalainen kuvanveistäjä
Moses Hahl (1879–1928), amerikansuomalainen sosialisti, toimittaja ja kirjailija
Moses Hardy (1893/1894–2006), yhdysvaltalainen 113-vuotiaaksi elänyt sotaveteraani
Moses Hess (1812–1875), saksalainen lehtimies ja poliittinen kirjailija
Moses Ingram, oik. Monique Denise Ingram (s. 1994), yhdysvaltalainen näyttelijä
Moses Isegawa (s. 1963), ugandalainen kirjailija
Moses Kipkirui, Musa Amer Omaid (s. 1985), kenialainen estejuoksija
Moses Ndiema Kipsiro (s. 1986), ugandalainen kestävyysjuoksija
Moses Kiptanui (s. 1971), kenialainen estejuoksija
Moses Kotschack (1879–1932), suomenjuutalainen liikemies (Suomen Sotilaspukimo)
Mooses Kuloniemi (s. 2001), suomalainen jazzrumpali
Mooses Lehtinen (1878–1966), suomalainen SDP:n kansanedustaja
Moses Maimonides (1135–1204), espanjanjuutalainen rabbi, lääkäri ja filosofi
Moses Malone (1955–2015), yhdysvaltalainen koripalloilija
Moses Ndiema Masai (s. 1986), kenialainen kestävyysjuoksija
Moses Mendelssohn (1729–1786), saksanjuutalainen filosofi
Mooses Mentula, oik. Seppo Mentula (s. 1976), suomalainen kirjailija
Moses Montefiore (1784–1885), italialais-brittiläinen juutalainen liikemies ja filantrooppi
Moses Mosop (s. 1985), kenialainen kestävyysjuoksija
Moses Muurman (1849–1910), suomalainen Venäjän armeijan kenraalimajuri
Moses ben Nachman, Nachmanides (1194–1270), katalonianjuutalainen rabbi, filosofi, kabbalisti ja raamatuntulkitsija
Moses Pergament (1893–1977), suomalais-ruotsalainen säveltäjä, kapellimestari ja musiikkiarvostelija
Mooses Putro (1884–1919), inkeriläinen kirkkomuusikko ja säveltäjä
Moses Sithole (s. 1964), eteläafrikkalainen sarjamurhaaja
Moses Skurnik (1880–1934), suomalainen liikemies
Moses Sofer (1762–1839), saksanjuutalainen rabbi
Moses Tanui (s. 1965), kenialainen kestävyysjuoksija
Moses Ugbisien (s. 1965), nigerialainen pikajuoksija
Kuvitteellisia Mooses-nimisiä

Mooses Pessi, Veikko Huovisen romaanissa Havukka-ahon ajattelija
Yhdysvaltain perustuslain 20. lisäys

Yhdysvaltain perustuslain 20. lisäys (engl. Twentieth Amendment tai Amendment XX) on Yhdysvaltain perustuslain lisäys, joka muutti presidentin ja varapresidentin toimikausien alkamispäivät 4. päivästä maaliskuuta  20. päivään tammikuuta ja kongressin jäsenten toimikausien alkamispäivän  4. päivästä maaliskuuta 3. päivään tammikuuta. Lisäksi määriteltiin, miten toimitaan, jos presidentiksi valittua ei ole. Se hyväksyttiin kongressissa 2. maaliskuuta 1932 ja ratifioitiin 23. tammikuuta 1933.