Tintin seikkailut
Tintin ideologia > Jatkumo

Tintti-tarinoiden jatkumo alkoi Faaraon sikareista, jolle Hergé teki suoran jatko-osan Sininen lootus. Faaraon sikareissa Hergé teki juonesta ensimmäisen kerran yhtenäisen tarinan edellisten seikkailujen episodimaisen rakenteen sijasta, ja Sinisestä lootuksesta lähtien hän pyrki kuvaamaan hahmot ja ympäristön todenmukaisesti. Kolmeen ensimmäiseen tarinaan Tintti Neuvostojen maassa, Tintti Afrikassa ja Tintti Amerikassa ei ole tehty viittauksia myöhemmissä tarinoissa, joten niiden tapahtumia ei ole tunnustettu Faaraon sikareiden jälkeisissä kertomuksissa. Kultasaksisessa ravussa Hergé esitteli kapteeni Haddockin, Yksisarvisen salaisuudessa hän toi tarinoihin Moulinsartin kartanon ja sen jatko-osassa Rakham Punaisen aarteessa esiteltiin professori Tuhatkauno. Moulinsartin linnasta Hergé teki tarinoiden keskeisimmän tapahtumaympäristön, ja esimerkiksi Castafioren koruissa kaikki juonen tapahtumat sijoittuvat Moulinsartin tontin sisäpuolelle. Hän myös muokkasi hahmoja myöhemmissä tarinoissa; esimerkiksi Kuningas Ottokarin valtikassa hän antoi etsiväkaksikolle nimet "Dupont" ja "Dupond", vaikka edellisten tarinoiden alkuperäisissä painoksissa heiltä olivat puuttuneet nimet. Hergé myös esitteli tarinoissa kuvitteellisia maita, joissa päähahmot seikkailevat myös myöhemmissä tarinoissa.
Tyypillinen kerrontatapa sarjakuvien jatkumossa on esitellä hahmoja, jotka ovat tehneet ensiesiintymisensä edellisissä seikkailuissa. Osasta hahmoista Hergé teki sarjan vakiohahmoja, kuten Kuningas Ottokarin valtikan Bianca Castafioresta ja Yksisarvisen salaisuuden Nestorista. Faaraon sikareiden etsiväkaksikosta Dupontista ja Dupondista,  Kultasaksisen ravun kapteeni Haddockista Rakham Punaisen aarteen professori Tuhatkaunosta Hergé päätti tehdä sarjan keskeiset hahmot Tintin ja Miloun rinnalle. Ensimmäisen kerran Hergé esitteli useita edellisissä tarinoissa esiteltyjä hahmoja Seitsemässä kristallipallossa, jossa nähdään Castafioren ja Nestorin ohella myös Särkyneen korvan kenraali Alcazar. Eniten vanhoja hahmoja Hergé esitteli Seikkailussa Punaisella merellä, jossa ovat mukana Nestorin, Castafioren ja Alcazarin ohella myös Ben Kalish Ezab, Abdullah ja Bab El Ehr Mustan kullan maasta, Dawson Sinisestä lootuksesta, Oliveira da Figueira Faaraon sikareista ja Mustan kullan maasta, J. W. Müller Mustan saaren salaisuudesta ja Mustan kullan maasta, Allan Kultasaksisesta ravusta, Roberto Rastapopoulos Faaraon sikareista ja Sinisestä lootuksesta ja Seraphin Lampion Tuhatkaunon tapauksesta.
Tunnelman ja juonijatkumon pysyvyyden takia Hergé kuvasi hahmojen reaktioita edellisten seikkailujen jäljiltä; esimerkkinä Lennossa 714 Tintti hämmentyy nähdessään pääkonnan Rastapopoulosin, joka oli viime kerralla tarinan Seikkailu Punaisella merellä loppuratkaisussa lavastanut oman kuolemansa. Vastaavasti tarinan Tintti kuun kamaralla jälkeisissä seikkailussa tehdään viittauksia Tintin ja hänen kumppaneidensa kuumatkaan: Tuhatkaunon tapauksessa Bordurian pääkaupungin Szohôdin lentoaseman poliisi onnittelee Tinttiä ja Haddockia onnistuneesta kuumatkasta, ja Lennossa 714 Haddock kertoo olevansa kumppaneidensa kanssa matkalla kansainväliseen avaruuskonferenssiin Sydneyssä, koska he ovat kunniavieraita ensimmäisinä kuumatkailijoina.
Viimeinen valmiina julkaistu Tintti-tarina Tintti ja Picarot voidaan nähdä eräänlaisena jatkumon huipentumana. Tarina viedään Särkyneessä korvassa esiteltyyn San Theodorosin banaanitasavaltaan, jossa esitellään tarinan hahmoista Alcazar, Pablo, tohtori Ridgewell ja edellisissä tarinoissa vain mainittu kenraali Tapioca. Pääkonnan rooliin nousee Tuhatkaunon tapauksesta tuttu Szohôdin poliisipäällikkö Sponsz, joka tahtoo kostaa nöyryytyksensä Tintille. Bordurian diktaattorin Plekszy-Gladzin viiksistihallinto on liitossa Tapiocan hallituksen kanssa, joten Tuhatkaunon tapauksessa nähdyt Plekszy-Gladzin viiksisymbolit tekevät myös paluun. Haddockin lempijuoman, Loch Lomond -viskin valmistajalla on myös oma sivuroolinsa Tapiocan hallitusta kannattavien yritysten joukossa.