stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Athena (Tanskan prinsessa)

| Athena |
| --- | --- |
 Monpezatin kreivitär
 Athena 2023
Syntynyt:  25. tammikuuta 2012 (ikä 12) Kööpenhamina, Tanska
Koko nimi:  Athena Marguerite Françoise Marie
Suku:  Glücksburg
Isä:  prinssi Joachim
Äiti:  prinsessa Marie
Uskonto:  Tanskan kansankirkko
Monpezatn kreivitär, Athena (koko nimeltään Athena Marguerite Françoise Marie, s. 24. tammikuuta 2012) on Tanskan prinssi Joachimin ja prinsessa Marien tytär. Prinsessa Athena on kruununperimysjärjestyksessä kymmenentenä.
Enonkosken kotiseutumuseo

| Enonkosken kotiseutumuseo |
| --- | --- |
 Enonkosken kotiseutumuseo.
Tyyppi:  kotiseutumuseo
Sijainti:  Kirkkotie 2 (tai 4), Enonkoski
Perustettu:  1973
Ylläpitäjä:  Enonkoski-Seura ry
Kotisivut:  Enonkosken kotiseutumuseo
Koordinaatit:  62.08911°N, 28.91856°E
 fiEnonkosken kotiseutumuseo 
    
Enonkosken kotiseutumuseo on Enonkosken kirkonkylän keskustassa, Enonkosken kirkon vieressä toimiva paikallismuseo. Museon omistaa ja sitä ylläpitää Enonkoski-Seura. Museorakennuksena on vuonna 1880 rakennettu Enonkosken entinen pitäjänmakasiini eli lainajyvästö. Nykyiselle paikalleen tuolloin yhä käytössä ollut rakennus on siirretty vuonna 1917. Museo lainajyvästöön perustettiin vuonna 1973.
Kotiseutumuseon näyttely painottaa enonkoskelaisia elinkeinoja. Esillä on muun muassa maatalouteen liittyvää esineistöä, Anni Svenin valokuva- ja lasinegatiivikokoelmat (1930–40) sekä vuosina 1857–1903 toimineen Kangassaaren lasitehtaan tuotteita ja työvälineitä. Tämän lasitehtaan pullot ovat vanhimpia säilyneitä suomalaisvalmisteisia lasiesineitä.
Aiheesta muualla

Kotiseutujumalanpalvelus korvaa kotiseutujuhlan Enonkoskella (12.7.2020, koronarajoitusten aikaan) (puruvesi.net)
Outi Lankinen (23.7.2019) Perinnepäivillä saunotaan ja katsastetaan kansallispuvut (puruvesi.net)
Etelä-Intia

Etelä-Intiaan mielletyt osavaltiot.
Etelä-Intia on Intian kielellinen ja kulttuurinen alue, johon kuuluu Intian kuusi eteläisintä osavaltiota, Andhra Pradesh, Karnataka, Kerala, Tamil Nadu ja Telangana sekä liittovaltion alueet Andamaanit ja Nikobaarit, Lakshadweep ja Puducherry. Alueen asukkaita sanotaan eteläintialaisiksi.
Väestö

Etelä-Intia on dravidakieliä puhuvien kansojen kanta-aluetta; kieliä puhutaan muuallakin, ja Etelä-Intiassa on muitakin kansoja. Alueen virallisia kieliä ovat kannada Karnatakassa, malajalam Keralassa ja Pondicherryssä, tamili Tamil Nadussa, telugu Andra Pradeshissa sekä urdu, englanti ja ranska.
Maantiede

Alueeseen kuuluu kaksi vuoristoa Länsi-Ghatit ja Itä-Ghatit sekä niiden välinen Deccanin ylänkö. Suuret joet laskevat Bengalinlahteen: Godavari, Mahanadi, Krishna, ja Kaveri. Länsi-Ghateilla on useita pienempiä jokia, joita käytetään vesivoiman tuotantoon.
Historia

Chola-dynastia oli tamilidynastia, joka hallitsi Etelä-Intiaa 1200-luvulle saakka. Valtakunta sai alkunsa Kaveri-joen hedelmällisestä laaksosta.
Vijayanagara oli mahtava eteläintialainen valtakunta, joka hallitsi Deccanin ylänköä ympäristöineen yli kahdensadan vuoden ajan, noin 1336–1565. Vijayanagaran valtakaudella hindulaisuus nousi keskeiseksi Etelä-Intian eri heimoja ja kansoja yhdistäväksi tekijäksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Etelä-Intia Wikimedia Commonsissa
Deccanin ylänkö.
Kartta vuodelta 1500. Vijayanagara kellanvihreällä etelässä, sulttaanikunnat sen pohjoispuolella.
Erika Vikman (albumi)

| Erika Vikman Erika Vikman |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu:  20. elokuuta 2021 (CD & digitaalinen)  26. marraskuuta 2021 (LP) 
 Formaatti: CD LP digitaalinen
 Tuottaja(t): Mika Laakkonen (1–8, 10–11) Timo Ruokola (9)
 Tyylilaji: pop, disko
 Kesto: 32.23
 Levy-yhtiö: Warner Music Finland & Mökkitie Records
Listasijoitukset
   Suomen virallinen albumilista: 1.   Fyysinen albumilista: 2. 
Singlet albumilta Erika Vikman
 ”Cicciolina” Julkaistu: 27. tammikuuta 2020  ”Syntisten pöytä” Julkaistu: 21. elokuuta 2020  ”Häpeä” Julkaistu: 9. huhtikuuta 2021  ”Tääl on niin kuuma” Julkaistu: 4. kesäkuuta 2021
Erika Vikman on suomalaislaulaja Erika Vikmanin 20. elokuuta 2021 julkaistu ensimmäinen studioalbumi. Albumi julkaistiin julkaisupäivänään digitaalisesti ja CD:nä. Marraskuussa 2021 siitä julkaistiin myös vinyylipainos.
Taustaa

Vikman voitti Seinäjoen Tangomarkkinoiden laulukilpailun vuonna 2016. Seuraavana vuonna hän solmi levytyssopimuksen Sony Musicin kanssa, mutta ei saavuttanut mainittavaa menestystä. Kesällä 2018 Vikman tutustui Arttu Wiskarin taustalla oleviin henkilöihin ja ilmoitti lauluntekijä Janne Rintalalle olevansa kiinnostunut yhteistyöstä. Vikman halusi uudistaa artisti-imagonsa ja on kertonut halunneensa olla ”sopimaton tai kuriton nainen”, ”leikittelevä”, ”provosoiva” sekä ”junttidiskon kuningatar”. Vikmanin levytyssopimus Sonyn kanssa purettiin ja hänet kiinnitettiin Mökkitie Recordsin artistiksi pian ensitapaamisen jälkeen.
Vikmanin ja Mökkitie Recordsin ensivaiheita nähtiin Ylen esittämässä Unelmia ja studiohommia -sarjassa. Jaksossa 9 (”Juntimpaa ei ole”) Vikman käy syksyllä 2018 äänittämässä Mökkitie Recordsin studiolla ensimmäistä versiota albumilla olevasta ”Pizza”-kappaleesta.
Kappaleet

Albumilla on 11 kappaletta, joista ensimmäinen ja viimeinen raita ovat täysin instrumentaaleja (”Intro” ja ”Outro”). Albumin pääasiallinen säveltäjä ja sanoittaja on Janne Rintala. Kappaleiden muita tekijöitä ovat muun muassa Mika Laakkonen, Kaisa Korhonen ja Saskia Vanhalakka. Laakkonen on myös tuottanut kaikki albumin kappaleet, Timo Ruokolan tuottamaa ”Amorin siivet” -kappaletta lukuun ottamatta.
Albumin ensimmäinen single oli tammikuussa 2020 julkaistu ”Cicciolina”, jolla Vikman osallistui Uuden Musiikin Kilpailuun. Vikman sijoittui kilpailun toiseksi Aksel Kankaanrannan voittaessa ”Looking Back” -kappaleellaan. Unkarilais-italialaisesta pornonäyttelijästä Cicciolinasta inspiraationsa saanut kappale oli syntynyt Vikmanin nähtyä dokumentin Cicciolinasta ja innostunut hänen elämästään. Kappale on tehty kunnianosoituksena Cicciolinan rohkeudelle.
Albumin kappaleiden teemoja ovat naisellisuus, seksuaalisuus, armahdus ja hyväksyntä (”Pyhä Erika”), aikuisviihteen katselu (”Pizza”), yksinäisyys (”Amorin siivet”), häpeä itsensä ilmaisusta (”Häpeä”) sekä ulkopuolisuuden tunne ja syrjiminen (”Syntisten pöytä”)
Kappaleet > Kappalelista

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Intro | Janne Rintala | 1.13 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Cicciolina | Rintala, Mika Laakkonen, Erika Vikman, Saskia Vanhalakka | 2.58 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Aikuisten rannekkeet | Rintala, Vanhalakka | 3.14 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Pyhä Erika | Rintala, Kaisa Korhonen | 3.26 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Ei rakkaus kulu käyttämällä | Rintala, Saara Törmä | 3.39 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Pizza | Rintala | 3.10 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Häpeä | Rintala, Korhonen | 3.23 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Tääl on niin kuuma (feat. Arttu Wiskari) | Aku Rannila, Rintala, Jonas Olsson | 2.55 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Amorin siivet | Rintala, Korhonen | 3.40 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Syntisten pöytä | Rintala, Kaisa Korhonen, Laakkonen | 3.43 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Outro | Rintala | 1.02 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 32.23 |  |  |  |  |  |  |
Singlet

Albumin ensisingle ”Cicciolina” nousi Suomen viralliselle singlelistalle kahdeksaksi viikoksi sijoittuen parhaimmillaan viidenneksi (vk 11/2020). Radiolistalla kappaleen paras sijoitus oli 16 (vk 20/2020). Kappale nousi kesällä 2021 kahteen otteeseen jälleen radioiden soitetuimpien top 40:een. Single on saavuttanut platinalevyn. Kappaletta on tituleerattu ensimmäiseksi Uuden Musiikin Kilpailusta nousseeksi hitiksi.
Elokuussa 2020 julkaistu toinen single ”Syntisten pöytä” kasvoi edeltäjäänsä suuremmaksi hitiksi. Singlelistalle se sijoittui 14 viikoksi ollen parhaimmillaan listan kolmantena. Radiosoitossa kappale nousi soitetuimmaksi kappaleeksi tammikuun viidennellä viikolla 2021. Single on saavuttanut platinalevyn. Kappale oli ehdolla Vuoden biisi -kategoriassa vuoden 2021 Emma-gaalassa.
Huhtikuussa 2021 julkaistu ”Häpeä”-single ei noussut edeltäjiensä kaltaiseksi hitiksi. Singlelistalle se nousi vain yhdeksi viikoksi sijalle 15 ja radiosoitossa sen paras sijoitus oli 40:s.
Kesäkuussa 2021 julkistettiin kyseisen vuoden Kesäkumi-kampanjan tunnuskappaleen esittäjien olevan Erika Vikman ja Arttu Wiskari. ”Tääl on niin kuuma” oli ollut tekeillä jo ennen kampanjaan päätymistä. Kampanjan myötä kappaleen sanoituksiin tuli lisätä sana ”kesäkumi”, joka sijoitettiin toisen kertosäkeen loppuun. Ennen Wiskarin päätymistä duettopariksi kappaleelle oli kysytty mukaan ainakin Popeda-yhtyettä, joka oli kuitenkin kieltäytynyt. Singlelistalla kappale on ollut parhaimmillaan kuudes, radiosoitossa 22:ntena.
Vastaanotto

| Kriitikoiden vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Kriitikoiden vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Helsingin Sanomat Aleksi Kinnunen: 
Savon Sanomat Arttu Seppänen: 
Soundi Niko Peltonen: 
Albumi nousi ensimmäisellä listaviikollaan (vk 34/2021) Suomen virallisen albumilistan ensimmäiselle sijalle. CD-version myynti nosti levyn fyysisen albumilistan toiselle sijalle, vain eteläkorealaisen Stray Kids -yhtyeen Noeasy-albumia myytiin enemmän. Toisella viikolla albumin sijoitus albumilistalla oli kuudes, fyysiseltä listalta Erika Vikman putosi kymmenen myydyimmän joukosta.
Helsingin Sanomien arviossa Aleksi Kinnunen kuvailee Erika Vikmanin sävellyksiä hyviksi mutta yllätyksettömiksi, albumia kokonaisuudessaan puolestaan tutuksi ja turvalliseksi. Seksi näkyy sanoituksissa lähinnä kaksimielisyyksinä, ja ”härskiyden” puutetta Kinnunen pitää myönteisenä. Suomalaisen junttidiskon lisäksi albumilla on vaikutteita myös italodiskosta, jota maltillisesti päivitetään modernimpaan tyyliin. Kinnusen mukaan Vikman on 2020-luvun ”kevyt-Kikka”, joka vastaa ”ajassa ilmenevään nostalgianälkään vähän kuin Onnenpyörän ja Bumtsibumin kaltaisten ohjelmien uusintaversiot. [– –] Uppoutuminen reiluksi puoleksi tunniksi hölmöön Cicciolina-maailmaan on toki hauskaa”, mutta arvostelija jää kaipaamaan ”Syntisten pöydän” kaltaisia kunnianhimoisempia sävellyksiä.
Savon Sanomien arviossa Arttu Seppänen kuvaili albumia tyypilliseksi suomidiskolevyksi, sillä sen ”biisimateriaali” on epätasaista, mutta kokonaisuutena täysin kuunneltavaa ja viihdyttävää. Myös Seppänen nosti arviossaan ”Syntisten pöytä” -kappaleen albumin parhaaksi.
Aiheesta muualla

Erika Vikman -albumi Discogs-sivustolla
Erika Vikman esittää albuminsa kappaleita YleXPop-tapahtumassa kesäkuussa 2021 | Yle Areena
FIFA 07

| FIFA 07 |
| --- | --- |
 Kansikuvassa vasemmalta Wayne Rooney ja Ronaldinho.
Kehittäjä:  EA Canada Exient Entertainment (DS/GBA)
Julkaisija:  Electronic Arts
Jakelija:  Nintendo eShop
Suunnittelija:  Joe Booth Hugues Ricour Kaz Makita
Pelisarja:  FIFA
Julkaistu:   25. syyskuuta 2006 AUS 25. syyskuuta 2006 EU 29. syyskuuta 2006 NA 3. lokakuuta 2006 KOR 27. lokakuuta 2006 (PS2) Game Boy Advance EU 29. syyskuuta 2006 NA 3. lokakuuta 2006 PlayStation Portable AUS 25. syyskuuta 2006 EU 29. syyskuuta 2006 NA 27. lokakuuta 2006 KOR 7. marraskuuta 2006 JP 18. tammikuuta 2007 Xbox 360 AUS 27. syyskuuta 2006 EU 27. lokakuuta 2006 NA 31. lokakuuta 2006 KOR 1. marraskuuta 2006 
Lajityyppi:  urheilupeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 3 ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation 2, PlayStation Portable, Nintendo GameCube, Microsoft Windows, Game Boy Advance, Nintendo DS, Xbox, Xbox 360, Java ME
Jakelumuoto:  DVD, UMD, optinen levy, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
FIFA 07 (tunnetaan myös nimillä FIFA Football 07 ja FIFA Soccer 07) on 
EA Sportsin FIFA-pelisarjan jalkapallovideopeli. Pelin kehittäjänä toimi vancouverilainen EA Canada, ja sen julkaisi Electronic Arts. Peli julkaistiin Euroopassa 27. syyskuuta 2006 ja Yhdysvalloissa 3. marraskuuta samana vuonna. Peli julkaistiin Nintendo GameCubelle, PC:lle, PlayStation 2:lle, Game Boy Advancelle, PlayStation Portablelle, Nintendo DS:lle ja Xboxille. Pelin Xbox 360 -versio julkaistiin Euroopassa 27. marraskuuta 2006, ja Yhdysvalloissa neljä päivää myöhemmin. Pelin tunnuslause on: "This is THE season" (suom. Tämä on SE kausi).
FIFA 07 on sarjan neljästoista peli, ja yhdestoista joka sisältää 3D-grafiikat.
Electronic Arts on julkaissut useiden eri pelaajien kuvat pelin kannessa, riippuen alueesta jolla peliä myydään. Ronaldinho on joka version kannessa, seuranaan Landon Donovan ja Francisco Fonseca Pohjois-Amerikassa, Wayne Rooney Pohjoismaissa, Britanniassa, Benelux-maissa sekä Australiassa, Lukas Podolski Saksassa, David Villa Espanjassa, Kaká Italiassa ja Juninho Ranskassa.
Exermont

| Exermont |
| --- | --- |
 Ariéthalin maasilta
 Exermont
 Koordinaatit: 49°17′43″N, 5°00′24″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Ardennes
Arrondissementti:  Vouziers
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  18,3 km²
Väkiluku (2019):  38 
 – Väestötiheys:  2 as./km²
Kunnan numero:  08161
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Exermont on kunta Pohjois-Ranskassa Ardennesin departementissa Grand Estin alueella. Se sijaitsee noin 31 kilometriä Vouziers’n kaupungista kaakkoon.
Ariéthalin maasilta rakennettiin vuosina 1932–1934. Se on 200 metriä pitkä, 5 metriä leveä ja siinä on yhdeksän holvikaarta, joista korkein on 30 metriä korkea. Maasiltaa pitkin kulki rautatieyhteys, jolla oli tarkoitus huoltaa Maginot-linjaa. Ranskalaiset tuhosivat sen osittain vetäytyessään kesäkuussa 1940. Saksalaiset korjasivat radan vuonna 1941, mutta lopulta he purkivat kiskot vuonna 1943, ja lähettivät ne itärintamalle. Silta on nykyään käyttämätön ja sinne on pääsy kielletty.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Exermont Wikimedia Commonsissa
Enonkosken työväentalo

| Enonkosken työväentalo |
| --- | --- |
 Enonkosken työväentalo 1910-1920-luvulla.
Osoite:  Laasalantie 190
Sijainti:  Enonkoski
Koordinaatit:  62°05′44″N, 28°53′18″E
Valmistumisvuosi:  1917
Rakennuttaja:  Enonkosken Työväenyhdistys ry
Omistaja:  Enonkosken Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  hirsi
Kerrosluku:  1,5
Huoneistoala:  286 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Enonkosken työväentalo on Enonkoskella sijaitseva työväentalo. Työväentalolla on rakennushistoriallisia, historiallisia ja maisemallisia arvoja. Alueen teollisuushistoriaan kiinteästi liittyvä työväentalo on maakunnallisesti arvokas ja se on yleiskaavalla suojeltu.
Historiaa

Enonkosken työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Yhdistyksessä oli 25 maksavaa jäsentä vuonna 1909, johon mennessä se oli liittynyt myös Sosialidemokraattiseen puolueeseen. Yhdistys vuokrasi Kangassaarelta entisen lasitehtaan kasarmeista huoneiston, jossa se kokoontui ja järjesti tapahtumia. Syksyllä 1915 alue siirtyi uudelle omistajalle, joka korotti vuokria tuntuvasti. Varoja rakennusrahastoon oli kerätty arpajaisilla ja iltamilla. Vuokrahuoneiston vuokran nousu antoi vauhtia oman talon rakentamishankkeelle. Työväenyhdistys anoi kunnalta hirsiä rakennustarpeiksi ja kunta päättikin myöntää yhdistykselle kaksi hirsivarvia luultavasti siksi, että kunta oli aiemmin myöntänyt rakennusaineita maamiesseuralle.
Rakennus

Yhdistys oli hankkinut vanhan makasiinin rakennusaineiksi, ja talon rakentaminen talkoilla alkoi vuonna 1917. Talo valmistui saman vuoden syksyllä. 1920-luvulla rakennusta laajennettiin rakentamalla salin yhteyteen näyttämö sekä eteistilat. Näiden lisäksi rakennuksessa oli puffetti ja yläkerrassa vahtimestarin asunto. Puffettiin oli sisäänkäynti rakennuksen sivusta. Talossa oli poikkipääty ja iso umpikuisti. Työväentalon perustukset alkoivat murentua ja talo siirrettiin nykyiselle paikalleen vuonna 1945. Poikkipääty jäi siirron myötä pois, ja entisen umpikuistin sijaan taloon tehtiin katoksella varustettu sisäänkäynti. Toinenkin sisäänkäynti siirrettiin julkisivun puolelle. Siihen tehtiin katos myöhemmin.
Työväentalo sijaitsee vajaan kahden kilometrin päässä Enonkosken keskustasta. Hyvin säilynyt talo sijaitsee näkyvällä paikalla Laasalantien varrella ja se on edustava esimerkki Etelä-Savon maaseudun julkisen rakentamisen perinteestä. Punaiseksi maalatussa hirsirakennuksessa on saumapeltikate. Rakennuksen betonisokkeli, jossa on koristeena kiviä, on peräisin 1940-luvulta.
Flamman

| Flamman |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
ISSN:  ISSN 1403-7424
Levikki:  3 200 (2018)
Perustettu:  1906
Päätoimittaja:  Anna Herdy
Kotikunta:  Tukholma
Kotimaa:  Ruotsi
Ilmestymistiheys:  kerran viikossa
Kieli:  ruotsi
Flamman (”Liekki”) on Tukholmassa ilmestyvä ruotsalainen vasemmistolehti. Vuoteen 1998 saakka sen nimenä oli Norrskensflamman (”Revontulet”).
Historia

Malmivaarassa vuonna 1906 perustettu, mutta Luulajassa toimitettu ja painettu Norrskensflamman oli Ruotsin sosiaalidemokraattisen työväenpuolueen äänenkannattaja Länsipohjassa. Puolueen jakauduttua vuonna 1917 siitä tuli Ruotsin sosiaalidemokraattisen vasemmistopuolueen ja myöhemmin Ruotsin kommunistisen puolueen ja Vasemmistopuolue kommunistien lehti. Vuonna 1977 se jäi puolueen vähemmistön muodostaman Työväenpuolue kommunistien (Arbetarpartiet kommunisterna) linjalle. Vuonna 1990 Flamman julistautui riippumattomaksi sosialistiseksi lehdeksi.
Norrskensflamman ilmestyi Luulajassa vuoteen 1987 saakka, jolloin se siirrettiin Tukholman seudulle. Lehden ilmestymistiheys on vaihdellut yhdestä kuuteen kertaan viikossa. Levikki oli enimmillään 11 000 kappaletta 1920-luvulla. Viikkolehtenä ilmestyneen Flammanin päätoimittaja on Anna Herdy. Vuonna 2015 lehden levikki oli 3 400 kappaletta.
Vuosina 1919–1927 Norrskensflammanin yhteydessä ilmestyi suomenkielinen vasemmistolehti Revontulet.
Vuonna 1940 lehden toimitus joutui tuhoisan pommi-iskun kohteeksi.
Päätoimittajat

| --- | --- |
 Ivar Vennerström (1906–1907)  I. A. Davidsson (1907–1908)  J. W. Kramer (1908)  Hjalmar Larsson (1908–1912)  C. N. Carleson (1912–1913)  Andreas Johnsson (1913–1924)  Sven Linderot (1924–1927)  Paul Thunell (1927–1929)  Hilding Hagberg (1930–1935)  Helmer Holmberg (1935–1940)  Filip Forsberg (1940–1944)  Lennart Brick (1944)  Helmer Holmberg (1944–1956)  Helmer Persson (1956–1966)  Alf Lövenborg (1966–1972) :  Harry Hagberg (1972–1977)  Sven Bjelf (1977–1979)  Alf Lövenborg (1980–1989)  Dan Gahnström (1989–1993)  Rolph Johansson (1993–1994)  Jan Ask (1994)  Dan Gahnström (1995)  Erik Cardfeldt (1995–1996)  Kenth Karlsson (1996–1997)  Erik Cardfeldt (1997–1998)  Jonas Thunberg (1998–99)  Emil Lindahl Persson (1999–2003)  Aron Etzler (2003–2012)  Jonas Thunberg (2012–2015)  Anna Herdy (2015–)
Aiheesta muualla

Flammanin sivusto (ruotsiksi)
Etelä-Kiinan meren aluekiista

Kiinan vaatima yhdeksän katkoviivan linja, sekä muiden valtioiden vaatimukset Etelä-Kiinan merellä kartalla.
Etelä-Kiinan meren aluekiista on merialuetta Etelä-Kiinan merellä, sekä Paracelsaaria ja Spratlysaaria koskeva aluekiista, jonka osapuolina on useita eri Aasian valtioita. Vaikka alueen saaret ovatkin pääosin asumattomia, alueella uskotaan olevan suuria luonnonvaraesiintymiä. Alue on myös tärkeä kauppareitti ja kalastusalue.
Haagin kansainvälisen tuomioistuimen mukaan Kiinan vaatimukset rikkovat merirajat määrittelevää YK-sopimusta ja Kiina on rikkonut Filippiinien alueellista koskemattomuutta. Kiina vaatii 90 prosenttia Etelä-Kiinan merestä, mutta Filippiinit, Vietnam, Malesia, Brunei ja Taiwan ovat kiistäneet vaatimusten oikeutuksen.
Kiistan osapuolet

Suurinta aluetta kiistellyllä alueella on vaatinut itselleen Kiina. Kiinan vaatima alue tai niin sanottu yhdeksän katkoviivan U-linjaus ulottuu satojen kilometrien päähän Kiinan eteläosan Hainanin saaresta. Kiinan mukaan sen oikeus alueeseen ulottuu satojen vuosien päähän. Vuonna 1947 se teetätti kartan, jossa sen aluevaatimukset kuvailtiin tarkemmin. Samoja alueita väittää Kiinan 
tapaan omakseen myös Taiwan.
Vietnamin mukaan Kiina ei ole hallinnut tai vaatinut alueita itselleen ennen 1940-lukua, kun taas Vietnam itse sanoo hallinneensa alueita jo 1600-luvulta lähtien.
Filippiinit on vaatinut itselleen Spratlysaaria ja sen tukena on pääasiassa saarien maantieteellinen läheisyys.
Osia alueesta ovat vaatineet myös Brunei ja Malesia, joiden mukaan alue kuuluu niiden niin sanottuun yksinomaiseen talousvyöhykkeeseen YK:n merioikeusyleissopimuksen nojalla. Brunei ei vaadi yhtäkään varsinaisista saarista, mutta Malesia vaatii osaa Spratlysaarista.
Kiistan historiaa

Vakavimmat yhteenotot aluekiistan taholta on käyty Vietnamin ja Kiinan välillä. Se on johtanut myös sotilaallisiin jännitteisiin Filippiinien ja Kiinan välillä. Kiina valtasi Paracelsaaret Vietnamilta vuonna 1974 ja tuolloin yhteenotoissa kuoli 70 vietnamilaissotilasta. Maat ottivat yhteen myös Spratlysaarilla vuonna 1988 ja tuolloin 60 vietnamilaismerimiestä sai surmansa.
Vuonna 2012 Kiina ja Filippiinit syyttivät toisiaan merialueidensa rikkomisesta. Samana vuonna Kiina suututti Filippiinit luomalla Spratlysaaret käsittävän Sanshan hallinnollisen alueen ja Vietnam syytti Kiinaa sen tutkimusalusten sabotoinnista. Filippiinit haastoi Kiinan vuonna 2013 YK:n välitystuomioistuimeen, mutta Kiinalla ei ole velvollisuutta noudattaa sen tekemiä päätöksiä. Toukokuussa vuonna 2014 vietnamilaiset ja kiinalaiset alukset törmäilivät keskenään Kiinan tuodessa kiistellylle alueelle porauslautan. Vuonna 2015 IHS Jane's julkaisi satelliittikuvia, joiden mukaan Kiina rakentaa lentotukikohtaa Gaven riutalle Spratlysaarille.
Haagin Rauhanpalatsissa kokoontuva, kansainvälisiä kiistoja ratkova Pysyvä välitystuomioistuin otti Filippiinien ja Kiinan välisen oikeustapauksen ratkottavakseen vuonna 2015 ja totesi marraskuussa 2015, että sillä on toimivalta tässä juridisessa kiistassa huolimatta siitä, haluaako Kiina tulla oikeudessa kuulluksi tai ei. Tuomioistuin päätti 12. heinäkuuta 2016, että Kiinan aluevaatimuksille Scarboroughin matalikolla ei ole perusteita. Kiina on ilmoittanut vastustavansa päätöstä ja todennut, ettei se noudata sitä.
Haagin kansainvälisen tuomioistuimen mukaan päätös on lainvoimainen, vaikka Kiina irtisanoutui siitä. Kiinan aluevaatimukset rikkovat merirajat määrittelevää YK-sopimusta ja Kiina on rikkonut Filippiinien alueellista koskemattomuutta. Kiina vaatii 90 prosenttia Etelä-Kiinan merestä, mutta Filippiinit, Vietnam, Malesia, Brunei ja Taiwan ovat kiistäneet vaatimusten oikeutuksen.
Aiheesta muualla

Mike Corder & Jim Gomez: Arbitration panel OKs jurisdiction in South China Sea case (29.10.2015)[vanhentunut linkki] (englanniksi) (ap.org)
China says U.S. trying to influence Philippines' sea case (Beijing, July 24, 2015) (englanniksi) (reuters.com)
Limits in the Seas. No. 143. China: Maritime Claims in the South China Sea (pdf; United States Department of State, 5.12.2014) (englanniksi) (state.gov)
Aurinkovuori

| Aurinkovuori> Natura 2000 -alue: FI0301005 |
| --- | --- |
 Aurinkovuoren portaat
Suojelun perusteet
Aluetyyppi:  SCI
Sijainti ja koko
Koordinaatit:  N 61 11 E 25 28
Kunta:  Asikkala
Suojellut lajit
Aurinkovuori on Asikkalassa Päijät-Hämeessä sijaitseva toiseen Salpausselkään kuuluva harjumuodostuma, joka on korkeimmillaan noin 80 metriä Päijänteen ja Vesijärven pintojen korkeudesta.
Kasvillisuus ja eläimistö

Aurinkovuorella on muun muassa muinaisrantoja sekä jyrkkiä rinteitä. Aurinkovuoren puusto on pääasiassa mäntyä, mutta lehtipuita, kuusia ja puolilehtojakin löytyy. Näin ollen kasvilajeja löytyy runsaasti, esimerkiksi harvinaista alppivuokkoa esiintyy Aurinkovuorella. Aurinkovuori onkin kasvistollisesti monipuolisimpia harjuja Hämeessä. Lintulajeista muun muassa kehrääjiä sekä pikkulepinkäisiä esiintyy Aurinkovuorella.