stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kasvun rajat
Maailma3-malli

World3 on teoksessa Kasvun rajat käytetty tietokonemalli, joka jäljittelee maapallon väestön ja luonnonvarojen suhteita. Mallin ajatus on se, että maailman väestönkasvu johtaa luonnonvarojen loppumiseen, koska nopeasti kasvava väestö kuluttaa ne pois 2000-luvulla. Tämä johtaa pulaan ja nälkään. Toinen mallin ajatus on, että ajoissa tehdyt voimakkaat säätelytoimet pystyvät estämään tämän.
Mallissa on ohjelmointikielelle kaavoiksi, lausekkeiksi ja numeroarvoiksi käännetty muun muassa koko maailman ruoantuotannon, teollisuustuotannon, väestön, uusiutumattomien luonnonvarojen ja saastumisen määrät. Tällöin World3 on ekologis-ekonominen simulaatio. Malli käsittelee koko maailmaa keskiarvoisena kokonaisuutena eikä erottele esimerkiksi teollisuusmaita ja kehitysmaita.
DYNAMO-ohjelmointikielellä tehty malli pohjautuu vahvasti Jay W. Forresterin World2-malliin. World3-mallista edelleen kehitetyt muunnelmat ovat World3/91 ja World3/2000. Uusiin malleihin on lisätty muun muassa HWI, ihmisen hyvinvointia kuvaava luku sekä ihmisen ekologinen jalanjälki.
Kasvun rajat -malli oli varhaisimpia tietokoneella toteutettuja järjestelmädynamiikan malleja. Mallissa oli poikkeuksellista, että siihen oli rakennettu kuvaus takaisinkytkennöistä; resurssien kulumisesta ja palautumisesta; sekä viiveistä muutoksen vaikutuksessa. Lisäksi maailman talousjärjestelmää tarkasteltiin siinä osien muodostamana kokonaisuutena, jossa yhden osan muutoksilla on vaikutuksia muihin. Mallin eri skenaarioiden tulosteet esittivät muutokset kahdeksassa muuttujassa: väestömäärä, syntyvyys, kuolleisuus, palvelutuotanto, ruoan tuotanto, teollisuustuotanto, uusiutumattomat luonnonvarat ja saasteet.
Kasvun rajat esitteli tusinan verran erilaisia skenaarioita, joilla mahdollisten toimenpiteiden vaikutuksia arvioitiin. Standard Run -nimellä kutsutussa skenaariossa, jossa kehityksen annettiin jatkua muuttumattomana, World3-malli näytti taloudellisen kasvun jatkuvan 2000-luvun alkuvuosikymmenille saakka, jonka jälkeen seuraisi kasvavaa luonnonvarojen kulutusta ja lisääntyviä ympäristövaurioita, jotka johtaisivat yhteiskunnan romahdukseen 2050-luvun tienoilla. Toinen, Comprehensive Technology -nimellä tunnettu skenaario oletti mm. resurssien olevan rajattomat, maataloustuotannon kaksinkertaistuvan ja saasteiden vähenevän neljäsosaan, mutta mallin mukaan nämäkin myönnytykset ainoastaan viivyttäisivät romahdusta 2050-luvun jälkeiselle ajalle. Stabilized World -skenaariossa käytettiin teknologisia ja poliittisia ratkaisuja tasapainotilan saavuttamiseksi.
Rajojen ylitys ja siitä seuraava romahdus voitaisiin välttää ainoastaan varhaisessa vaiheessa ennen ongelmien ilmaantumista tapahtuvan teknisen kehityksen ja huomattavien käyttäytymismuutosten kautta. Muussa tapauksessa 21. vuosisadalla koettaisiin talouden ja väestömäärän romahdus, joka pudottaisi maailman keskimääräisen elintason takaisin 1900-luvun alun tasolle.
Julkaisu

MIT:n ryhmä huolestui löydöksistään siinä määrin, että he julkaisivat tuloksensa kirjan muodossa. He toivoivat, että kirja synnyttäisi keskustelua kaikissa yhteisöissä ja johtaisi ihmiset kaikilla aloilla pohtimaan yhteistyötä siinä tapauksessa, että haluamme säilyttää planeetan elinkelpoisena itsellemme ja lapsillemme.
Vastaanotto

Kun kirja julkaistiin vuonna 1972, sitä myytiin 12 miljoonaa kappaletta ja se käännettiin 37:lle kielelle. Se on kaikkien aikojen eniten myyty ympäristöaiheinen teos. Sitä pidetään yhtenä niistä teksteistä, jotka saivat aikaan ympäristöliikkeen.
Mallia on kritisoitu mm. siitä ettei se erottele maapallon eri tavoin kehittyneitä ja kehittyviä alueita, ja monista muistakin mallin perusoletuksista. Mallin laatijoiden mielestä se on liian optimistinen, koska siinä ei ole luonnononnettomuuksia, poliittisen päätöksenteon kustannuksia ja hitautta, sotia jne. Mallin vastustajien mielestä se on liian pessimistinen, eikä ota huomioon mahdollista tekniikan nopeaakin tulevaa kehitystä.lähde?
Aikojen saatossa monet kriitikot ovat pyrkineet heittämään Kasvun rajat -raportin historian romukoppaan. Nämä kriitikot kuitenkin levittivät useita virheellisiksi paljastuvia käsityksiä: joidenkin mukaan raportin kaikki skenaariot johtavat romahdukseen, ja jotkut taas väittivät, että raportti ennusti romahduksen tulevan jo ennen vuotta 2000 tai resurssien loppuvan jo vuonna 1990. Monille nimekkäillekin kriitikoille on tuottanut vaikeuksia ymmärtää mallin takaisinkytkentöjä tai sen epälineaarista luonnetta. Nämä virheelliset käsitykset levisivät jopa oppikirjoihin ja vertaisarvioituun kirjallisuuteen. Ugo Bardi on kirjannut ylös lukuisat vuosien aikana ilmenneet yritykset mustamaalata Kasvun rajat -raporttia ja hän rinnastaa ne ilmastotutkijoiden ja tupakoinnin vastustajien kokemiin hyökkäyksiin. Raporttia kritisoitiin vuosikymmenten ajan, mutta Turnerin mukaan vuonna 2000 tapahtui käänne, kun Simmons toi esiin sen mahdollisuuden, että Kasvun rajat olisikin ollut ennustuksissaan tarkempi kuin yleensä uskottiin. Sittemmin raporttia on tulkittu toisin, ja joidenkin mukaan sen tietyt skenaariot vastaavat toteutunutta kehitystä hyvin.
Vuonna 2022 raportin 50-vuotispäivää varten kehitettiin uusi malli Earth for All, joka huomioi esimerkiksi alueellisten erojen, sosiaalisen eriarvoisuuden ja ilmastokriisin vaikutukset.
Kirjat

Ensimmäinen kirja Limits to Growth sisälsi 12 skenaariota, jotka kuvasivat erilaisten teknologisten ja yhteiskunnallisten muutosten seurauksia.
Vuonna 1974 Meadowsien työryhmä julkaisi kirjan Dynamics of Growth in a Finite World, jossa he esittelevät World3-mallinsa menetelmät yksityiskohtaisesti.
Toinen kirja Beyond the Limits julkaistiin 20 vuotta ensimmäisen jälkeen. Siinä kirjoittajat olivat tarkentaneet aiempaa malliaan kahden vuosikymmenen aikana kertyneillä uusilla tiedoilla. Kirjoittajat totesivat, että yhteiskunta oli ohittanut planeettansa kantokyvyn rajat.
Kolmas kirja julkaistiin vuonna 2004. Se sisälsi 10 uutta skenaariota, jotka oli tehty mallin päivitetyllä versiolla World3-03. Malliin oli liitetty kaksi uutta muuttujaa: ihmisen ekologinen jalanjälki ja ihmisen hyvinvointi. Teknologiaa koskevien oletusten vuoksi Comprehensive Technology -skenaario oli tässä mallissa alkuperäistä optimistisempi .
| Alkuteos | Suomennos |
| --- | --- |
Donella H. Meadows, Dennis L. Meadows, Jørgen Randers, William W. Behrens III: The Limits to Growth – A Report for the Club of Rome's Project on the Predicament of Mankind.  New York:  Universe Books, 1972.  ISBN 0-87663-165-0  Teoksen verkkoversio. (englanniksi): Meadows, Donella et al.: Kasvun rajat: Ihmiskunnan kohtalontilannetta koskevaan Rooman klubin tutkimussuunnitelmaan liittyvä raportti. Suomennos: Kyösti Pulliainen, Pertti Seiskari, Hannu Taanila. Helsinki: Tammi, 1973. ISBN 951-30-2471-7
Meadows, Dennis. Dynamics of Growth in a Finite World. Cambridge, Mass.: Wright-Allen Press, 1974. ISBN 0-9600294-4-3: ei suomennettu
Donella H. Meadows, Dennis L. Meadows, Jørgen Randers: Beyond the Limits: Confronting Global Collapse, Envisioning a Sustainable Future.  Chelsea Green Pub., 1992.  ISBN 978-0930031558  (englanniksi): Meadows, Donella H. ; Meadows, Dennis L. ; Randers, Jörgen: Ylittyvät kasvun rajat: Maailmanyhteisön romahdus vai kestävä tulevaisuus?  Suomentanut Timo Paukku. Helsinki:  Painatuskeskus, 1993.  ISBN 951-37-1061-0  (suomeksi)
Donella H. Meadows, Jørgen Randers, Dennis L. Meadows: The Limits to Growth: The 30-year Update.  Chelsea Green Pub., 2004.  ISBN 9781931498517  (englanniksi): Meadows, Donella ; Randers, Jorgen ; Meadows, Dennis: Kasvun rajat: 30 vuotta myöhemmin.  Suomentanut Kati Pitkänen. Helsinki:  Gaudeamus, 2005.  ISBN 951-662-951-2  (suomeksi)
Jørgen Randers: 2052: A Global Forecast for the Next Forty Years. White River Junction, Vt.: Chelsea Green Publishing, 2012. ISBN 978-1-60358-467-8: ei suomennettu
Ugo Bardi & Carlos Álvarez Pereira (toim.); Jørgen Randers & Dennis Meadows & Sirkka Heinonen et al: Limits and Beyond: 50 Years on from The Limits to Growth, What Did We Learn and What’s Next? A Report to the Club of Rome. Exapt Press, 2022. ISBN 978-1-914549-03-8 (englanniksi): ei suomennettu
Kirjallisuutta

Dynamics of Growth in a Finite World, by Dennis L. Meadows, William W. Behrens III, Donella H. Meadows, Roger F. Naill, Jorgen Randers, and Erich K.O. Zahn. 1974 ISBN 0-9600294-4-3
Forrester, Jay Wright: Industrial Dynamics. M.I.T. Press, 1961 ISBN 9780262060035. 464 sivua
Forrester, Jay Wright: Urban Dynamics. M.I.T. Press, 1969. ISBN 9780262060264. 285 sivua
Forrester, Jay Wright. World Dynamics . Cambridge, Mass.: Wright-Allen Press, 1971.
World Dynamics, by Jay Wright Forrester. 1973 ISBN 0-262-56018-6
Dixson-Declève, Sandrin & Gaffney, Owen & Ghosh, Jayati & Randers, Jorgen & Rockström, Johan & Stoknes, Per Espen: Earth for All: A Survival Guide for Humanity : A Report to the Club of Rome (2022) Fifty Years After the Limits to Growth (1972). Gabriola Island: New Society Publishers, 2022. ISBN 978-0-86571-986-6
Randers & Rockström & Stoknes & Golüke & Collste & Cornell: Transformation is Feasible: How to Achieve the Sustainable Development Goals Within Planetary Boundaries : a Report to the Club of Rome, for Its 50 Years Anniversary 17 October 2018. Stockholm Resilience Centre, 2018
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kasvun rajat Wikimedia Commonsissa
Limits to Growth Koko Kasvun rajat -raportti sähköisenä versiona
What was there in the famous "Report to the Club of Rome"? Jean-Marc Jancovicin katsaus raporttiin.
Revisiting "The Limits to Growth": Could the Club of Rome Have Been Correct, After All? An Energy White Paper (2000) (PDF-muodossa) Matthew Simmonsin artikkeli, jota Graham Turner on pitänyt käännekohtana raporttia koskevassa keskustelussa.
Where are the limits?! Tallenne Helsingin yliopiston Kestävyystieteen instituutin, Sitran, Kelan ja Rooman klubin Suomen osaston vuoden 2022 tapahtumasta, jossa pääpuhujana oli Jørgen Randers
Aiheesta muualla > Simulaatioita

Interaktiivinen World3-simulaatio Insight Maker -ohjelmassa
OpenModelica sisältää World3-simulaation. (Artikkeli)
The WorldChange Model Vensim-ohjelmalle tehty World3-mallin muunnelma, joka simuloi muutosvastaisuutta
Macintosh-versio World3-simulaatiosta (Kenneth L. Simons, 1997)
Modelica-simulaatiokielellä toteutettu World3-malli (Arkistoitu – Internet Archive)
JavaScript-kielellä toteutettu World3-simulaattori
World3-03-malli on saatavana MetaSD:ltä https://metasd.com/tag/world3/ ja se voidaan ajaa Vensim-ohjemalla https://vensim.com/free-download/.
Albatros C.III

Albatros C.III.
Albatros C.III oli saksalainen, kaksipaikkainen, kaksitasoinen ja  puurakenteinen yksimoottorikone kangasverhouksella. Valmistaja oli Albatros Flugzeugwerke ensimmäisen maailmansodan aikoihin. C.III oli uudelleensuunniteltu versio menestyksekkäästä Albatros C.I-tyypistä ja tyyppiä rakennettiin enemmän kuin muita C-tyyppejä. Konetta käytettiin monissa tehtävissä kuten tiedustelussa ja pommituksessa.
Tekniikkaa

Kärkiväli: 11,66 m
Pituus: 7,90 m
Korkeus: 3,10 m
Siipipinta-ala: 36,91 m²
Tyhjäpaino: 851 kg
Lentopaino: 1.353 kg
Moottori: 160 hv:n Mercedes D.III (tai 150 hv:n Benz Bz.III)
Suorituskyky

Huippunopeus: 140 km/h
Toiminta-aika: 4,5 h
Lakikorkeus: 3.350 m
Aseistus

Yksi 7,92 mm:n Parabellum-konekivääri tähystäjällä
Joissakin versioissa yksi eteenampuva 7,92 mm:n LMG 08/15
Jopa 90 kg:n pommeja
Käyttö Suomessa

Suomen ilmavoimille hankittiin vuonna 1919 Saksasta kaksi Albatros C.III-konetta. Koneiden tunnukset olivat 2B 360 ja 2B 361, valmistusnumerot 12069/17 (OAW) ja 5178/17 (LVG). Koneet vastaanotettiin syksyllä 1919. 2B 360 tuhoutui 11. maaliskuuta 1920 kaarrosta metsään Utissa surmaten lentäjän, 2B 361 tuhoutui hallipalossa Santahaminassa 2. lokakuuta 1921.
Tyyppi oli Suomessa käytössä vuosina 1919 - 1921.
44. ilmavalvontakomppania

44. ilmavalvontakomppania oli jatkosodan aikana Virossa ja Inkerinmaalla toiminut Ilmavalvontapataljoona 1:lle alistettu suomalainen sotilasyksikkö. Komppania muodostettiin Ilmavoimien komentajan käskystä 1. maaliskuuta 1943 Ostlandin valtakunnankomissariaatin eli Saksan miehitysalueen suomalaisista ilmavalvonta-asemista, jotka valvoivat neuvostolentokoneiden Suomeen suuntautuneita ja varsinkin Helsinkiä uhanneita lentoja.
Edeltäneet yksiköt

Komppanian rungon muodosti pataljoonan 19. joulukuuta 1942 Viroon lähettämä komennuskunta (peitenumero 9199, kenttäposti 7), johon kuuluivat Tallinnan saksalaiseen ilmavalvontakeskukseen (Fluko, Flugwachkomando Reval) määrätty Ilmavalvontapataljoona 1:n yhteysupseeri sekä miehistöt Pranglin saarelle ja Jumindan niemelle perustetuille, muodollisesti pataljoonan 7. ilmavalvontakomppaniaan kuuluneille ilmavalvonta-asemille. Komppania ja ilmavalvontakeskus toimivat Tallinnassa Kadriorgin kaupunginosassa yliluutnantti Berthold Boldtin komentaman saksalaisen 38. reservi-ilmavalvontakomppanian (38. Flugmelde-Reserve-Kompanie), myöhemmän 11. erityisen ilmavalvontapataljoonan 4. komppanian (4. Flugmelde Abteilung z.b.V. 11) yhteydessä. Yhteysupseeri oli toimensa ohella suomalaisten iv-asemien valvontaupseeri ja 44. ilmavalvontakomppanian muodostamisen jälkeen sen päällikkö
Komppanian muodostamisen myötä Naissaarella ja Aegnan saarella 28. toukokuuta 1942 avatut tulenjohto-, merivartio- ja mittausasemat organisoitiin uudelleen. Toiminta Aegnalla lopetettiin 19. helmikuuta 1943. Kalusto siirrettiin Naissaarelle, joka muutettiin ilmavalvonta-asemaksi.
Merivoimat oli näitä ennen lähettänyt 15. toukokuuta 1942 radioryhmän Narvaan. Ensimmäisten radistien joukossa oli alikersantti Jaakko Valtanen, myöhempi Puolustusvoimain komentaja. Narvan radioasema perustettiin nykyisen Ivangorodin puolelle ja ensimmäinen suora yhteys Suomeen avattiin jo 18. toukokuuta. Asema siirrettiin 22. elokuuta Kurgolovon eli Kurkulan kylään Inkerinmaan rannikolle, josta oli hyvä näkyvyys venäläisten miehittämään Lavansaareen.
Samaan aikaan Rannikkotykistörykmentti 2 oli perustanut Pietarhoviin meritähystysaseman, joka aloitti 16. toukokuuta 1942 tähystyspaikkanaan Pietari-Paavalin katedraalin torni. Tehtäviin lisättiin 11. elokuuta myös ilmavalvonta. Tähystyspaikan umpinainen tila ei ollut tässä kuitenkaan kovin tehokas ja sieltä havaittiin lähinnä vähäistä tai paikallista lentotoimintaa. Tähystystoiminta keskeytyi Suomenlahden jäätyessä 25. tammikuuta 1943 ja avattiin uudelleen 10. toukokuuta. Aseman toiminta jäi kahteen purjehduskauteen ja se suljettiin puna-armeijan yleishyökkäyksen alta 27. marraskuuta 1943.
Ilmavalvonta-asemat

Pranglin asema sai ensimmäisen yhteyden Suomeen 25. joulukuuta ja Jumindan asema 28. joulukuuta 1942. Lisäksi perustettiin asema Letipean niemelle, josta saatiin ensimmäinen yhteys 1. helmikuuta 1943. Elokuussa komppanialle alistettiin Vaindloon majakkasaaren meri- ja ilmavalvonta-asema, jonka Merivoimat oli perustanut omalla miehistöllään 20. kesäkuuta. Naissaaren, Pranglin, Jumindan, Letipean, Vaindloon, Kurgolovon ja Pietarhovin ohella komppanian miehet palvelivat Kiviõlin ja Tytärsaaren iv-asemilla. Merivoimilla oli lisäksi Tallinnassa yhteysupseeri ja Nõmmen Kivimäessä radioasema (Finnenwelle) Saksan Kriegsmarinen viestikeskuksen MNO Revalin yhteydessä, mutta tämän tehtävänä oli Suomen omien radioverkkojen kuuntelu ja määrättyjen tietojen välittäminen saksalaisille. Päämajallakin oli oma yhteysupseeri Tallinnassa, everstiluutnantti Ragnar Ingelius, jolla oli Virossa oleskelevien suomalaisten sotilashenkilöiden komendanttina myös ohjaus- ja määräysvaltaa. Hän valvoi esimerkiksi komppaniassa palvelleiden radiolottien olosuhteita. Yhteistyön piirissä oli lisäksi inkeriläisten siirtokomission johtaja Vilho Helanen, joka lainasi autoaan komppanialle.
Kiviõlin iv-asema toimi Moldovan kylän Freya-radioluotainasemaa valvoneen saksalaisen ilmavalvontakeskuksen yhteydessä. Täältä oli suora yhteys sekä Moldovaan että Letipeaan. Kiviõliin komennettujen, saksaa taitavien suomalaisten tehtävänä oli välittää Freyan viestit Letipean radioasemalle.
Kurgolovon asema purettiin venäläisten suurhyökkäyksen alta 27. tammikuuta 1944 ja määrättiin siirtymään Künnapuuhun, nykyisen Sillamäen kaupungin länsipuolelle (rinnakkaisnimi Künnapõhja, tunnetaan Päiten törmänä). Künnapuun asema saatiin täyteen toimintakuntoon 2. helmikuuta, mutta määrättiin jo seuraavana päivänä purettavaksi ja siirrettäväksi Letipean aseman yhteyteen. "Keljuttaa vietävästi", merkittiin sotapäiväkirjaan.
Toiminnan päättyminen

Helmi-kesäkuussa 1944 komppanian päällikkönä ja yhteysupseerina toimi viroa osaava lentäjävänrikki Pentti Taavitsainen. Hänen isoäitinsä oli Konstantin Pätsin lähisukulainen. Sotapäiväkirjan mukaan jo 1. maaliskuuta 1944 saksalaiset upseerit olivat pelänneet Suomen tekevän erillisrauhan Neuvostoliiton kanssa. Taavitsainen järjesti lentomestari Oiva Tuomisen paluun Suomeen lentokoneineen 8. maaliskuuta 1944 Laxbergin eli Tallinnan Lasnamäen lentokentälle tapahtuneen pakkolaskun jäljiltä. Taavitsainen raportoi Neuvostoliiton ilmavoimien suorittamat suurpommitukset 9.–10. maaliskuuta 1944 Suomeen. Tuhot olivat valtaisat verrattuna Helsingin samana vuonna kokemiin vahinkoihin, koska Helsingillä oli vahva ilmapuolustus.
Pranglin asema lopetettiin 5. maaliskuuta. Vaindloota lukuunottamatta loput asemat suljettiin Suomen ja Neuvostoliiton aselevon myötä 3. syyskuuta 1944. Saksalaiset pidättivät miehistöt, mutta varsin muodollisesti ja ilman vihamielisyyttä. Miehistöt ja kalustot saatiin koota Tallinnaan, josta ne palasivat Helsinkiin 5. syyskuuta kahdella sota-aluksella, paitsi Vaindloon asema, joka sulki radionsa vasta tällöin ja haettiin moottoriveneillä Kotkasta. Seuraavana päivänä koko 44. ilmavalvontakomppania ilmoittautui pataljoonan esikunnassa ja hajaantui. "22.00. Komppanian loppujuhla Espilässä", päätti sotapäiväkirjan.
Komppanian päälliköt

luutnantti Haakon Wainio 1.3.–10.6.1943
luutnantti Pehr-Adrian Ilmoni 10.6.1943–5.2.1944
luutnantti Reino Peterzéns 5.–26.2.1944
vänrikki Pentti Taavitsainen 26.2.–19.6.1944
luutnantti Pehr-Adrian Ilmoni 19.6.–6.9.1944
Naissaaren mittausaseman päällikköinä toimivat mm. luutnantit Eero Salovaara ja Samuli Apajalahti sekä vänrikki Roald Gros. Narvan aseman päällikkönä toimi perustamisvaiheessa vänrikki Risto Kavander ja hänen jälkeensä vääpeli Vilho Nurmi, jonka johdolla asema siirrettiin Kurgolovoon. Pietarhovin tähystysaseman päällikkö oli ensimmäisenä purjehduskautena luutnantti Kasper Pajanen ja jälkimmäinenä luutnantti Torsten Granbohm.s
1899

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Vuosi 1899 oli normaalivuosi, joka alkoi sunnuntaista.
Tapahtumia > Tuntematon päivämäärä

Miljoonia ihmisiä kuoli nälänhädässä Intiassa. Brittiläisten siirtomaaisäntien politiikka pahensi tilannetta.
Suomessa esiintyi epätavallisen suuria kevättulvia. Useiden järvien, erityisesti Saimaan pinta nousi poikkeuksellisen korkealle, minkä seurauksena rantakallioissa on paikoitellen vieläkin havaittavissa niin sanottu valarikon viiva..
Alaskan Nomesta löytyi kultaa.
Syntyneitä > Tammikuu–maaliskuu

5. tammikuuta – Kaarlo Marjanen, suomalainen lausuntataiteilija (k. 1984)
7. tammikuuta – Francis Poulenc, ranskalainen säveltäjä ja pianisti (k. 1963)
12. tammikuuta – Paul Hermann Müller, vuoden 1948 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut sveitsiläinen kemisti (k. 1965)
17. tammikuuta – Al Capone, yhdysvaltalainen gangsteri (k. 1949)
21. tammikuuta – John Bodkin Adams, brittiläinen lääkäri (k. 1983)
21. tammikuuta – Oili Jaatinen, suomalainen näyttelijä (k. 1945)
21. tammikuuta – Lassi Tokkola, suomalainen taidemaalari (k. 1975)
21. tammikuuta – Aleksandr Tšerepnin, venäläinen säveltäjä ja pianisti (k. 1977)
22. tammikuuta – Martti Haavio (”P. Mustapää”), suomalainen runoilija, kansanrunouden ja mytologian tutkija ja akateemikko (k. 1973)
25. tammikuuta – Peder Holt, norjalainen poliitikko (k. 1963)
25. tammikuuta – Paul-Henri Spaak, Belgian pääministeri (k. 1972)
27. tammikuuta – Sulo Salonen, suomalainen säveltäjä (k. 1976)
28. tammikuuta – Elias Simojoki, suomalainen pappi, IKL:n kansanedustaja ja Sinimustat-järjestön puheenjohtaja (k. 1940)
3. helmikuuta – João Café Filho, Braslian presidentti 1954–1955 (k. 1970)
6. helmikuuta – Ramón Novarro, meksikolainen mykkäelokuvien näyttelijä (k. 1968)
8. helmikuuta – Lonnie Johnson, yhdysvaltalainen kitaristi, laulaja ja lauluntekijä (k. 1970)
10. helmikuuta – Cevdet Sunay, Turkin presidentti 1966–1973 (k. 1980)
12. helmikuuta – Aleksei Vinogradov, neuvostoliittolainen prikaatinkomentaja (k. 1940)
15. helmikuuta – Gale Sondergaard, yhdysvaltalainen näyttelijä (k. 1985)
19. helmikuuta – Greta Hällfors-Sipilä, suomalainen taidemaalari (k. 1974)
19. helmikuuta – Josep Tarradellas, espanjalainen poliitikko (k. 1988)
23. helmikuuta – Norman Taurog, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja (k. 1981)
1. maaliskuuta – Ralf Törngren, suomalainen poliitikko (k. 1961)
5. maaliskuuta – Gösta Diehl, suomalainen taidemaalari (k. 1964)
6. maaliskuuta – Kerstin Nylander, suomalainen näyttelijä (k. 1976)
7. maaliskuuta – Paavo A. Viding, suomalainen agronomi, pääjohtaja ja ministeri (k. 1965)
8. maaliskuuta – Egil Offenberg, norjalainen poliitikko (k. 1975)
11. maaliskuuta – Fredrik IX, Tanskan kuningas (k. 1972)
12. maaliskuuta – Reino Hallamaa, suomalainen eversti, Suomen radiotiedostelun alkuunpanija (k. 1979)
13. maaliskuuta – Ivar Strahl, ruotsalainen oikeustieteilijä (k. 1987)
13. maaliskuuta – John Hasbrouck van Vleck, vuoden 1977 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen fyysikko (k. 1980)
18. maaliskuuta – George Beauchamp, yhdysvaltalainen soitinsuunnittelija, sähkökitaran keksijä (k. 1941)
18. maaliskuuta – Arvi Mäenpää, suomalainen taidemaalari (k. 1976)
29. maaliskuuta – Lavrenti Berija, neuvostoliittolainen kommunistipoliitikko ja turvallisuuspäällikkö (k. 1953)