stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jackson Browne
Elämä ja ura > Musiikkiura

Browne on kirjoittanut lauluja 16-vuotiaasta alkaen. Hän vaikutti lyhyen aikaa kalifornialaisessa Nitty Gritty Dirt Band -yhtyeessä. Vuonna 1967 Browne matkusti New Yorkiin ja teki julkaisusopimuksen Elektra Recordsin kanssa. Hän äänitti 30 kirjoittamaansa laulua, ja muut laulajat kiinnostuivat hänen musiikistaan. Brownen lauluja levyttivät esimerkiksi Tom Rush, Nico ja Gregg Allman. Hänen ei onnistunut saada vielä itselleen levytyssopimusta, sillä levy-yhtiöiden johtajat pitivät hänen ääntään ohuena ja valittavana. Seuraavina vuosina Browne kehitti ääntään ottamalla laulutunteja.
Brownesta tuli David Geffenin Asylum Recordsin ensimmäisiä artisteja vuonna 1971. Hänen kolme ensimmäistä albumiaan olivat folk rock -tyyliset Jackson Browne (1972), For Everyman (1973) ja Late for the Sky (1974). Albumeja luonnehtivat filosofiset ja rönsyilevät sanoitukset. Brownen ensimmäinen top-10-single oli ”Doctor My Eyes”. Hän kirjoitti Eaglesin hitin ”Take It Easy” ja levytti sen itsekin toisella albumillaan.
Brownen neljännen albumin The Pretender (1976) pessimismiin vaikutti hänen vaimonsa itsemurha. Seuraava albumi Running on Empty (1977) oli aiempia rock-tyylisempi. Albumi koostuu kiertueella äänitetystä materiaalista, ja se myi yli 7 miljoonaa kappaletta.
Browne alkoi ottaa 1970-luvun lopulla kantaa yhteiskunnallisiin asioihin. Hän järjesti vuonna 1979 Bonnie Raittin kanssa turvallisen energian puolesta hyväntekeväisyyskonserttisarjan, jossa esiintyi useita kuuluisia artisteja. Brownen seuraava albumi Hold Out (1980) oli hänen ensimmäinen listaykkösalbuminsa Yhdysvalloissa. Hänen uransa menestynein single ”Somebody’s Baby” elokuvasta Kuumat kinkut nousi singlelistan seitsemänneksi vuonna 1982.
Brownen 1980-luvun albumit Lawyers in Love (1983), Lives in the Balance (1986) ja World in Motion (1989) ottivat kantaa yhteiskunnallisiin asioihin ja Yhdysvaltain reaganilaista ulkopolitiikkaa vastaan. Browne esiintyi usein myös hyväntekeväisyyskonserteissa. Albumi I’m Alive (1993) oli jälleen introspektiivinen albumi. Looking East (1996) yhdisteli vasemmistolaista politiikkaa, maailmanmusiikkia, rakkauslauluja ja Los Angelesin ylistystä.
Albumilla The Naked Ride Home (2002) Browne yhdisteli jälleen sydämenasioista kertovia lauluja poliittisiin lauluihin. Browne nimettiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2004.
2000-luvun alussa Browne teki sarjan akustisia soolokiertueita. Hän julkaisi niiltä taltioidusta musiikista albumin Solo Acoustic, Vol. 1 (2005) oman independent-levy-yhtiönsä Inside Recordings kautta. Toinen livealbumi Solo Acoustic, Vol. 2 ilmestyi 2008 ja uudesta materiaalista koottu Time the Conqueror samana vuonna. 2010-luvulla Browne on julkaissut livealbumin Love Is Strange (2010) ja studioalbumin Standing in the Breach (2014).
Elämä ja ura > Yksityiselämä ja tunnustukset

Browne on ollut naimisissa kahdesti: Phyllis Majorin kanssa 1975–1976 ja Lynne Sweeneyn kanssa 1981–1983. Hänellä on kaksi poikaa. Browne seurusteli näyttelijä Daryl Hannah’n kanssa toisen avioliittonsa loppumisesta vuoteen 1992 asti ja sen jälkeen ympäristöaktivisti Dianna Cohenin kanssa. Brownelle on myönnetty useita palkintoja hänen yhteiskunnallisesta ja ympäristönsuojelutyöstään.
Diskografia

Jackson Browne (1972)
For Everyman (1973)
Late for the Sky (1974)
The Pretender (1976)
Running On Empty (1977)
Hold Out (1980)
Lawyers in Love (1983)
Lives In The Balance (1986)
World In Motion (1989)
I’m Alive (1993)
Looking East (1996)
The Naked Ride Home (2002)
Solo Acoustic Vol. 1 (2005, live)
Solo Acoustic Vol. 2 (2008, live)
Time The Conqueror (2008)
Love Is Strange (2010, live)
Standing in the Breach (2014)
Diskografia > Muiden levyillä

Clarence Clemons: Hero (1985)
Ray Davies: See My Friends (2010): Davies ja Browne esittävät kappaleen "Waterloo Sunset".
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Jackson Brownen viralliset kotisivut
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Japani  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Yle 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Helmihymni

| Tuomaan tekojen Helmihymni |
| --- | --- |
Kirjailija:  tuntematon
Kieli:  syyria, muinaiskreikka (koinee)
Genre:  hymni
Julkaistu:  n. 200–224
Suomennos
Suomentaja:  Tapani Harviainen
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2005
ISBN:  951-0-30859-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Helmihymni (Apostoli Juudas Tuomaan hymni intialaisten maassa, myös Sielun hymni) on gnostilainen apokryfisiin kirjoituksiin kuuluva runo, joka tunnetaan yleisemmin osana Tuomaan tekoja. Tuomaan teoissa apostoli Tuomas laulaa hymnin rukoillessaan itsensä ja vankitoveriensa puolesta.
Historia

Helmihymni on peräisin 200-luvulta iranilais-parthialaisesta ympäristöstä. Varmuudella se vaikuttaisi olevan kirjoitettu ennen vuotta 224, jolloin parthialaiset kukistettiin. Joskus kirjoittajaksi on ehdotettu Bardesanesta (Bardaisan) tai jotakuta hänen seuraajaansa. Monet tutkijat katsovat, että hymni on itse Tuomaan tekoja vanhempi ja alkuperältään ei-kristillinen. Jotkut ovat jopa ehdottaneet sen olevan kristinuskon tuloa varhaisempi. Myöhemmin se on liitetty osaksi joitakin Tuomaan tekojen versioita. Se esiintyy ainoastaan kahdessa tekojen käsikirjoituksessa, jotka ovat syyriankielinen käsikirjoitus British Library Add. 14, 645 vuodelta 936 ja kreikankielinen käsikirjoitus Vallicellanus B 35 1100-luvulta. Syyriankielinen tekstimuoto on alkuperäinen. Hymni on säilynyt ennen kaikkea manikealaisessa perinteessä, mutta se on ollut arvostettu myös ortodoksisessa perinteessä.
Sisältö

Tuomaan tekojen osana hymni on liitetty teoksen yhdeksänteen tekoon. Siinä Tuomas on joutunut vankilaan, jossa hän ensin rukoilee ja tämän jälkeen laulaa hymnin.
Hymni kertoo ”kuninkaiden kuninkaan” pojasta, joka lähetetään Egyptiin hakemaan helmi sitä vartioivalta käärmeeltä. Matkalla egyptiläiset kuitenkin viettelevät hänet uneen, ja hän unohtaa alkuperänsä ja perheensä. Kuninkaiden kuningas lähettää pojalle kirjeen, joka muistuttaa häntä menneisyydestään. Kun poika saa kirjeen, hän muistaa tehtävänsä, kaappaa helmen ja palaa.
Hymni voidaan nähdä allegoriana sielusta, joka kadottaa taivaallisen kirkkautensa ja löytää sen uudelleen. Se tulkitaan usein gnostilaisena näkemyksenä ihmisen tilasta: ihmiset ovat hukkuneet aineelliseen maailmaan ja unohtaneet todellisen jumalallisen alkuperänsä, mutta sitten jumaluus lähettää viestin saadakseen ihmiset muistamaan alkuperänsä gnosiksen välityksellä. Viesti voi saapua esimerkiksi ilmestyshahmoisena, mikä on gnostilaisuudessa usein Jeesuksen tehtävä. Serafim Seppälä huomauttaa, että hymniä voidaan lukea yhtä hyvin ortodoksisesti, manikealaisesti kuin gnostilaisestikin tulkiten.
Kirjallisuutta > Suomennokset

Tuomaan tekojen Helmihymni. Johdanto, käännös ja selitykset Tapani Harviainen. Teoksessa Dunderberg, Ismo & Marjanen, Antti (toim.): Nag Hammadin kätketty viisaus – gnostilaisia ja muita varhaiskristillisiä tekstejä, s. 339–351.  (2. täydennetty painos)  Helsinki:  WSOY, 2005.  ISBN 951-0-30859-5
Apostoli Juudas Tuomaan hymni intialaisten maassa. Teoksessa Tuomaan teot, s. 215–223.  (Johdanto ja käännös munkki Serafim. Suomen eksegeettisen seuran julkaisuja 91)  Helsinki:  Suomen eksegeettinen seura, 2006.  ISBN 978-951-9217-46-8
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä

Ferreira, Johan: The Hymn of the Pearl.  (The Syriac and Greek Texts with Introduction, Translation, and Notes. Early Christian Studies 3)  Sydney:  St. Pauls Publications Sydney, 2002.
Mead, G. R. S.: ”The Hymn of the Robe of Glory”, Echoes from the Gnosis.  (Volume X)  London:  Theosophical Publishing Society, 1908.  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

The Hymn of the Pearl. The Gnostic Society Library. (englanniksi)
Brooklyn

| Brooklyn |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Brooklyn korostettuna.
Kaupunki:  New York City
Pinta-ala:  250 km² 
Väkiluku:  2 736 074 (2020)
Väestötiheys:  14 917 as./km²
Brooklyn (/bruklin/,  ääntäminen (ohje)) on väekkäin New Yorkin kaupungin viidestä hallintoalueesta (borough) noin 2,7 miljoonalla asukkaallaan. Pinta-alaltaan Brooklyn on 251 km², josta 182,9 km² on maata ja 68,1 km² vettä. Brooklyn sijaitsee Long Island -saaren läntisessä päässä. Se muodostaa nimellisesti oman piirikuntansa, Kingsin piirikunnan, joskaan sillä ei käytännössäselvennä ole omaa hallintoa.
Brooklyn on etnisesti hyvin monimuotoinen, ja alue koostuukin lukuisista keskenään hyvin erilaisista kaupunginosista, joilla on oma identiteettinsä.
Brooklynin tunnetuimpia nähtävyyksiä ovat Brooklyn Bridge, yksi Yhdysvaltain vanhimmista riippusilloista, ja Coney Islandin huvipuisto.
Nimen alkuperä

Brooklyn sai alankomaalaisilta uudisasukkailta nimekseen Breuckelen Alankomaissa sijaitsevan Breukelenin kaupungin mukaan. Myöhemmin nimi englantilaistettiin muotoon Brooklyn.
Kulttuuri ja urheilu

Brooklynissa sijaitsee Brooklyn Museum, joka on yksi Yhdysvaltain suurimmista museoista. Koripallojoukkue Brooklyn Nets pelaa ammattilaiskoripallon NBA-sarjassa. Kaudesta 2015–2016 alkaen NHL-jääkiekkojoukkue New York Islanders siirtyy pelaamaan kotiottelunsa Brooklyniin 2012 valmistuneeseen monitoimihalliin Barclays Centeriin.
Väestö

Vuoden 2010 väestönlaskennassa brooklynilaisista 42,8 % oli valkoisia, 34,3 % mustia, 10,5 % aasialaisia (enimmäkseen kiinalaisia) ja 0,5 % intiaaneja. Latinoja oli 19,8 %.
Kuvagalleria

1800-luvun rivitaloja Kent Streetillä Greenpointissa
Carroll Park
Coney Islandin Astroland
Brooklynin talvisia katuja
Brooklyn Bridge
Brooklyn Borough Hall
Tunnettuja Brooklynissa asuneita

Riddick Bowe
Mel Brooks
Aaron Copland
Larry David
Jackie Gleason
Susan Hayward
Jay Z
Jean-Michel Basquiat
Sandy Koufax
Spike Lee
The Notorious B.I.G.
Suzanne Pleshette
Phil Rizzuto
Carl Sagan
Bernie Sanders
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brooklyn Wikimedia Commonsissa
Jaro Nemcok: Brooklyn 101 Brooklyn101.com. Arkistoitu 19.11.2016. Viitattu 4.7.2012.
Brooklynin silhuettia elokuussa 2012.
Hemminki

| Hemminki, Hemming |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  Hemminki: 22. toukokuuta
– ruotsinkielinen:  Hemming: 22. toukokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Hemmo, Hemmu
Vastineita eri kielissä:  Hemmingus, Hemingus
Nimen alkuperä:  pohjoismainen
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hemminki on suomalainen miehen etunimi.
Hemminki on suomalainen muunnos pohjoismaisesta nimestä Hemming, joka esiintyy myös sukunimenä, mutta jonka merkitys on epäselvä. Yksi mahdollinen merkitys on 'nahka'.
Suomen almanakassa nimi on ollut vuodesta 1708 lähtien vaihdellen kirjoitusasuissa Hemmingus, Hemingus ja Hemming. Vuodesta 1890 lähtien se on ollut muodossa Hemminki.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan Hemminki-nimisiä on Suomessa ollut kirjoilla 952 miestä ja ainakin kaksi naista, ja Hemming-nimisiä 1 681 miestä ja ainakin kaksi naista.
Hemminki on myös sukunimi. Sellaisena se esiintyy Pohjanmaalla.lähde? Toukokuussa 2020 Suomessa oli 605 henkilöä, joiden sukunimi oli Hemminki.
Tunnettuja Hemminkejä ja Hemmingejä

Hemming (k. 812), Tanskan kuningas 810–812
Hemming (1290–1366), Turun piispa 1338–1366
Hemming Alanko (1881–1959), suomalainen lähetyssaarnaaja, rovasti ja kirkkoherra
Hemming Elfving (1887–1965), suomalainen konsuli, liikemies ja kauppaneuvos
Hemming Gadh (1450–1520), ruotsalainen poliitikko, suurlähettiläs ja Linköpingin piispa
Hemminki Karjalainen (1875–1933), suomalainen lyseon lehtori ja kirjallisuuden suomentaja
Hemming Lindqvist, Hemmi Lindqvist (1895–1979), suomalainen SKDL:n kansanedustaja ja piirisihteeri
Hemminki Maskulainen, Hemming Henrikinpoika Hollo (1550–1619), suomalainen virsirunoilija
Hemming Åström (1844–1895), suomalainen kauppaneuvos
Hemikhus

Hemikhus (m.kreik. ἡμίχους, hēmikhūs, myös ἡμίχοον, hēmikhoon) oli antiikin kreikkalainen nesteiden tilavuusmitta, nimensä mukaisesti puolikas khus. Se vastasi kuutta kotyleä. Attikalainen (ateenalainen) hemikhus oli nykymitoissa noin 1,64 litraa.
Muuntotaulukko

Muuntotaulukko attikalaisen mittajärjestelmän mukaisesti:
| Mittayksikkö (y) | Muuntokerroin (x)> 1 hēmikhūs = x × y | Muuntokerroin (x)> 1y = x × hēmikhūs |
| --- | --- | --- |
Kreikkalaiset
| – kokhliarion | 360 kokhliaronia | 1⁄360 hemikhusta |
| – khēmē | 180 khemeä | 1⁄180 hemikhusta |
| – mystron | 144 mystronia | 1⁄144 hemikhusta |
| – konkhē | 72 konkhea | 1⁄72 hemikhusta |
| – kyathos | 36 kyathosta | 1⁄36 hemikhusta |
| – oksybafon | 24 oksybafonia | 1⁄24 hemikhusta |
| – tetarton | 12 tetartonia | 1⁄12 hemikhusta |
| – kotylē | 6 kotyleä | 1⁄6 hemikhusta |
| – ksestēs | 3 ksestestä | 1⁄3 hemikhusta |
| – khūs | 1⁄2 khusta | 2 hemikhusta |
| – keramion | 1⁄16 keramionia | 16 hemikhusta |
| – metrētēs | 1⁄24 metretestä | 24 hemikhusta |
Kansainväliset (SI)
| – litra | 1,64 l | 0,61 hemikhusta |
Brittiläiset
| – pint | 2,88 imp pt | 0,35 hemikhusta |
| – gallona | 0,36 imp gal | 2,78 hemikhusta |
Yhdysvaltalaiset
| – pint | 3,45 US pt | 0,29 hemikhusta |
| – gallona | 0,43 US gal | 2,33 hemikhusta |
Hengellisiä Sanomia

Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Hengellisiä Sanomia oli Helsingissä vuosina 1836–1838 ilmestynyt uskonnollinen aikakauslehti.
Ruotsinkielisen Tidningar i Andeliga Ämnen -lehden rinnalla julkaistu Hengellisiä Sanomia oli Lönnrotin Mehiläisen ohella ensimmäinen suomenkielinen aikakauslehti, syntyvaiheiltaan hieman sitä varhaisempikin. Nurmijärven kappalaisen Johan Fredrik Berghin julkaisemat ja toimittamat Sanomat oli tarkoitettu kansan luettavaksi, kun taas ruotsinkielinen lehti oli suunnattu lähinnä papistolle. Suurin osa aineistosta oli samaa, mutta etupäässä ruotsalaisesta ja saksalaisesta lehdistöstä ja hartauskirjallisuudesta lainatun aineiston käännökset ilmestyivät suomenkielisessä asussa yleensä ruotsinkielistä lehteä myöhemmin. Alkuperäisaineistoa edustivat toimittajan veljen Julius Immanuel Berghin vanhalla runomitalla tekemät virret, Konstantin Schroederin runot ja Johan Fredrik Berghin saarnat. Berghit olivat kotoisin Suonenjoelta, mikä näkyi lehden kielen itäsuomalaisuuksina. Mahdollisesti niihin vaikutti myös apuaan tarjonnut Carl Axel Gottlund. Monet esimerkiksi lähetystyöhön liittyvät suomenkieliset sanat esiintyivät lehdessä ensimmäistä kertaa. Ylivieskan kappalaisen Jonas Laguksen avustama lehtipari edusti sisällöltään herännäisyyttä, mikä johti vaikeuksiin sensuuriviranomaisena toimineen Porvoon tuomiokapitulin kanssa.
Hengellisiä Sanomia ilmestyi G. O. Waseniuksen kirjapainosta kerran viikossa kahdeksansivuisena ja oktaaviokoisena ja siten hieman Tidningaria pienempänä. Lehtien levikki ja vaikutus jäi toivottua vaatimattomammaksi. Suomenkielisellä lehdellä oli ensimmäisenä ilmestymisvuotenaan 372 postitilausta, vuotta myöhemmin 412 ja viimeisenä vuonna 270. Ruotsinkielisen lehden toimintaa jatkoi vuonna 1839 sivistyneistölle tarkoitettu ja sisällöltään teologisempi Evangeliskt Weckoblad, kun taas paremmin menestynyt Hengellisiä Sanomia lopetettiin.
Aiheesta muualla

Hengellisiä Sanomia digitoituna kansalliskirjastossa
Jan Henne

| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Naisten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Naisten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | México 1968 | 100 m vapaauinti |  |
|  Kultaa | México 1968 | 4×100 m vapaauinti |  |
|  Hopeaa | México 1968 | 200 m vapaauinti |  |
|  Pronssia | México 1968 | 200 m sekauinti |  |
Jan Margo Henne (s. 11. elokuuta 1947) on entinen yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.
Jan Henne voitti Méxicon 1968 olympialaisissa neljä mitalia. Hän oli 100 metrin vapaauinnin nopein ajalla 1.00,0. Lisäksi hän sijoittui toiseksi 200 metrin vapaauinnissa ja kolmanneksi 200 metrin sekauinnissa. Toisen kultamitalinsa hän sai 4 × 100 metrin vapaauintiviestissä, jossa hän ui viimeisen osuuden.
Boyzone

| Boyzone |
| --- | --- |


Tiedot
Toiminnassa:  1993–2000 2007–
Kotipaikka:   Irlanti
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Ronan Keating Keith Duffy Shane Lynch Mikey Graham
Entiset jäsenet:  Stephen Gately
Levy-yhtiö:  Polydor Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Boyzone on irlantilainen poikabändi. Yhtye tunnetaan balladipainotteisesta linjastaan ja etenkin siitä, että useat sen kappaleet ovat cover-versioita. Yhtye on ollut erityisen suosittu Britteinsaarilla ja sai Britannian singlelistalla yhteensä kuusi listaykköstä sekä kymmenen top teniin yltänyttä kappaletta vuosina 1994–1999. Boyzonen tunnetuimpia lauluja ovat muun muassa "No Matter What" ja "Picture of You".
Boyzonen perusti aiemmin Johnny Loganin ja myöhemmin Westlifen managerina tunnettu Louis Walsh vuonna 1993. Ensimmäinen albumi Said and Done julkaistiin vuonna 1995, kaksi seuraavaa studioalbumia vuosina 1996 ja 1998. Yhtyeeltä on tullut myös kolme kokoelmalevyä, joista uusin Key to My Life: The Collection julkaistiin alkuvuodesta 2006. Boyzone on myynyt yli 15 miljoonaa levyä.
Yhtye esiintyi viimeisen kerran kahdeksaan vuoteen yhdessä tammikuussa 2000, minkä jälkeen keulahahmo Ronan Keating jatkoi musiikin parissa soolourallaan. Take Thatin comeback-menestyksen myötä yhtye kokoontui uudelleen loppuvuodesta 2007 ja lähti kiertueelle keväällä 2008.
Yhtyeen tarina > Ennen Boyzonea

Kaikki Boyzonen jäsenet ovat kotoisin Dublinista ja syntyneet katolilaisiin perheisiin vuosina 1972–1977. Ronan Keating lauloi Beastie Boysin kappaleen mukaan nimetyssä yhtyeessä Nameste, jonka hän oli perustanut koulukavereidensa kanssa ollessaan 14-vuotias. Yhtye esitti monenlaista musiikkia Nirvanasta Bryan Adamsiin ja osallistui välillä voittoisasti moniin "koulubändeille" tarkoitettuihin kilpailuihin ympäri Irlantia. Stephen Gately muodosti kouluaikoinaan diskotanssiryhmän nimeltä Black Magic, joka voitti yhden maanlaajuisen kilpailun. Hänellä oli myös pieni rooli elokuvassa The Commitments. Keith Duffy oli ollut rumpalina kahdessa pienessä yhtyeessä. Shane Lynch ja Mikey Graham työskentelivät mekaanikkoina, joskin Mikey oli myös laulanut yhdessä yhtyeessä.
Yhtyeen tarina > Läpimurto 1995

Britannian läpimurron jälkeen seurasi kiireinen vuosi, kun yhtye sai levytyssopimuksen ja käytti albumin nauhoitusten välissä kaikki mahdolliset tilaisuudet Boyzonen esilletuomiseen. Alkuvuodesta julkaistiin "Key To My Life" ja loppukesästä "So Good", jotka molemmat sijoittuivat viiden kärkeen. Louis Walsh pyysi Boyzonen jäseniä osallistumaan kappaleiden kirjoitusprosessiin tuottaja Ray Hedgesin kanssa, sillä hän toivoi saavansa siten jonkinlaista kunnioitusta yhtyeelle. Albumi Said and Done julkaistiin syksyllä ja se meni suoraan Britannian albumilistan kärkeen. Boyzone kiersi tuolloin maata ja yksi vuoden kohokohtia heille oli esiintyminen Royal Albert Hallilla 5. lokakuuta, mitä pidettiin myös Irlannin mediassa suurena saavutuksena irlantilaiselle yhtyeelle. Marraskuussa heidän versionsa "Father And Son" -kappaleesta nousi kakkoseksi. Kyseinen laulu oli yksi Ronanin suosikkeja ja hän oli laulanut sitä usein perhejuhlissa ja myöhemmin Boyzonen koelauluissa. Ronan oli myös aiemmin levyttänyt siitä oman versionsa "Working My Way Back To You" -singlen b-puoleksi ja julkaisi sen vielä kerran alkuperäisen esittäjän, Yusuf Islamin kanssa vuonna 2004. Kappale oli hyvin suosittu myös yleisön keskuudessa heidän keikoillaan, joilla esitys muuttui yleensä yhteislaulutilaisuudeksi.
Yhtyeen tarina > Ykköshittien aika alkaa 1996

Take Thatin hajottua Britanniassa oli tilaa uudelle poikabändille ja Boyzone sattui tulemaan oikeaan aikaan. Heidän suosionsa vain kasvoi, mutta singlelistan kärkeä he eivät olleet vielä saavuttaneet. Keväällä julkaistiin "Coming Home Now", johon kuvattiin video Dublinissa samalla kadulla, jolla Spice Girls kuvaisi "Stop"-videonsa paria vuotta myöhemmin. Kesällä seurasi suuri Britteinsaarten kiertue, jolle myytiin lippuja yli 250 000 kappaletta ja Boyzone pääsi esiintymään ensimmäistä kertaa Wembley-areenalla 13. heinäkuuta.
Syksyllä yhtye julkaisi ensimmäisen singlen toiselta albumiltaan, Bee Gees-coverin "Words". Se toi vihdoin yhtyeelle ykköspaikan singlelistalla ja Maurice Gibb sanoi tuolloin Richard & Judy -ohjelmassa sitä parhaaksi cover-versioksi, mitä heidän kappaleistaan on ikinä tehty. Bee Gees myös esitti kyseisen kappaleen duettona Ronan Keatingin kanssa konsertissaan Dublinissa vuonna 1999. Vuosi päättyi ykköshitillä "A Different Beat" ja myös albumilla A Different Beat, joka sijoittui listan kärkeen. Nimi tuli yhtyeen kokeiluista erilaisten musiikkityylien parissa.
Yhtyeen tarina > Suuria TV-esiintymisiä 1997

Keväällä julkaistiin "Isn't It A Wonder" viimeisenä singlenä kakkosalbumilta ja kappaletta varten kuvattiin musiikkivideo Australian erämaassa. Yhtye sanoi By Request -videollaan nauttineensa kyseisen videon kuvaamisesta enemmän kuin muista. Matka sai myös mediahuomiota, kun vuokrattuun lentokoneeseen tuli vikaa ja se joutui tekemään hätälaskun erämaahan. Louis Walsh kertoi asiasta lehdille suurenneltuun sävyyn saadakseen singlelle mediahuomiota ja lopulta tapaus otsikoitiin Britanniassa lento-onnettomuutena. "Isn't It a Wonder" nousi kakkoseksi.
Samana vuonna Ronania pyydettiin kirjoittamaan kappale tulevaan Mr. Bean -elokuvaan ja tuloksena oli "Picture Of You", josta hän sai Ivor Novello-palkinnon samana vuonna. Kappaletta varten kuvattiin musiikkivideo, jossa vieraili myös Rowan Atkinson Mr. Bean -hahmonsa muodossa. "Picture of You" sijoittui kakkoseksi ja avasi ovia Boyzonelle Eurooppaan menestyen myös siellä. Sama suunta jatkui, kun Louis Walsh sai järjestettyä yhtyeen esiintymään vuoden 1997 Euroviisuissa, jotka pidettiin Dublinissa sinä vuonna. Ronan juonsi tapahtuman irlantilaisen radiojuontaja Carrie Crowleyn kanssa ja Boyzone esitti väliajalla tilaisuutta varten kirjoitetun kommunikointiin liittyvän kappaleen "Let The Message Run Free". Kirjassaan Ronan kuitenkin sanoi tilaisuutta hermoja raastavaksi, sillä vuoden 1994 Riverdance-esityksen jälkeen yleisön toiveet olivat korkealla ja uskoi hänen ja yhtyeen selvinneen tilaisuudesta kunnialla juuri ja juuri. Samana vuonna Ronan juonsi myös MTV Europe Music Awards -tapahtuman.
Yhtyeen tarina > No Matter What 1998

Boyzonen top 10 -putki jatkui keväällä 1998, kun "All That I Need" julkaistiin. Se sijoittui ykköseksi kuten myös pian sen jälkeen julkaistu albumi Where We Belong. Ronan Keating lauloi albumilla suurimman osan kappaleiden soolo-osuuksista ja nousi huhuja, että Keith Duffy ja Shane Lynch eivät olisi laulaneet albumilla ollenkaan. He kuitenkin kielsivät asian. Yhtye sai tilaisuuden esiintyä uudelle yleisölle, kun sitä pyydettiin esiintymään Andrew Lloyd Webberin 50-vuotisjuhlallisuuksissa. Stephen Gately oli kuunnellut kappaleita Lloyd Webberin luona ja innostunut "No Matter What" -laulusta, joka oli uudesta musikaalista Whistle Down the Wind. Yhtye sai luvan levyttää kappaleen mutta levy-yhtiö ei ollut halukas julkaisemaan sitä. Heidän mielensä kuitenkin muuttui, kun yhtye esitti sen tilaisuudessa ja ihmiset soittelivat radioasemille toivoen kyseistä kappaletta. Se julkaistiin kiireellä loppukesästä, ja videokin kuvattiin hätäisesti mutta single myi lopulta yli miljoona kappaletta  pelkästään Britanniassa ja oli siten yhtyeen suurin menestyssingle. Vuoden 1998 The Record of the Year -tapahtumassa Britanniassa miljoonasta puhelinäänestä neljäsosa meni "No Matter What" -kappaleelle, mikä jätti Celine Dionin kappaleen "My Heart Will Go On" kakkossijalle 100 000 äänen erolla. Boyzone kiersi kesällä Eurooppaa promootiokiertueella ja teki myös pikavisiitin Suomeen heinäkuun lopulla. He olivat käyneet Suomessa myös kerran aikaisemmin, vuonna 1995.
Syksyllä yhtye lähti kiertueelle Britteinsaarilla ja Manchesterin konsertti 17. lokakuuta kuvattiin videolle, joka julkaistiin heti marraskuussa nimellä Live - Where We Belong. Silloin Boyzone mainosti uutta singleä "Everyday I Love You" ja sai tilaisuuden esittää sen Ronan Keatingin osittain juontamassa Miss Maailma -kilpailussa Seychelleillä.