Fruška goran kansallispuisto
Kuvaus

Puiston alueen tärkeimpänä ominaisuutena on lukuisten uhanalaisten, harvinaisten ja suojeltujen kasvi- ja eläinlajien, niittyjen, arojen ja metsä-arojen elinympäristöjen, erityyppisten tammimetsien, kansallisen ja luonnonvaraisen kasviston sekä pannonilaisten endeemisten ja jäännöksellisten lajien esiintyminen. Fruška goran keskeinen ongelma on sen avoimuus ympäristöön ja suuri väestö sekä vuorella että ympäristössä, jolloin puiston villieläimet voivat puiston rajojen ulkopuolella joutua paikallisten salametsästäjien uhreiksi. Fruška goran alueella vallitsee lauhkea mannermainen ja osittain mannertenvälinen ilmasto. Fruška gora, sen sijainti, muoto ja kasvillisuus vaikuttavat kuitenkin tietyn paikallisen ilmaston muodostumiseen. Vaikka vuori on matala, korkeuden kasvaessa ilmasto muuttuu kosteammaksi ja kylmemmäksi, joten harjuilla on vuoristoilmasto, talvet ovat kylmempiä ja kesät raikkaampia Keski-Euroopan laajuista. Tammikuun keskilämpötila on -0,6 astetta ja heinäkuussa +21,4 astetta. Vuotuinen keskilämpötila on +11,2 astetta. Fruška gora kuuluu alueeseen, jossa suhteellinen kosteusaste on enimmäkseen keskimääräinen (76%). Kosteimmat kuukaudet tällä alueella ovat toukokuu ja kesäkuu ja kuivimmat ovat syyskuu ja lokakuu. Toinen kausi, jolloin alueella mitataan suuria sademääriä, on joulukuussa.
Kansallispuiston alue käsittää kahdeksan kuntaa ja 44 paikallisyhteisöä, puistoon on yli 14 päällystettyä sisäänkäyntiä ja monia muita peltoteitä. Puistossa työskentelee noin 16 valtion palkkaamaa työntekijää tai vartijaa, joiden virallinen nimi on "luonnonsuojelijat". Kansallispuisto sisältää 3 vyöhykettä. Noin 3,7% puiston kokopinta-alastaan on keskeistä ja erityisen suojattua luonnonsuojeluvyöhykettä sulkujärjestelyineen, joiden mukaan kaikki toiminta on kielletty ja vierailijoille pääsy estetty tai sisäänpääsy on mahdollista vain saattajan kanssa, paitsi hallittu koulutustoiminta ja tieteelliset tutkimukset. Tämä on Fruška goran arvokkaimpia luonnonmukaisia alueita, jolla metsät ovat parhaiten säilyneet ja muistuttavat eniten aarniometsiä ennen ihmistä. Joukosta erottuvat Zmajevac ja Papratski Do, jossa on säilynyt alkuperäiskansojen elinympäristö, pyökki- ja tammimetsiä ja saniaisyhteisöä, jonka mukaan se nimettiin (Paprat e. saniainen). Lisäksi harvinaisista lintulajeista tunnetut Kalin potok ja Orlovac, harvinaisia kasvilajeista Kobila ja Podgorac ja kukkakärpäsistä Ležimir, Rokov potok ja Javornati. Elottomien suojeluun kuuluvat Grgeteg, luola Grgurevačka pećina, Čerevićki potok, Orlovac-kivet ja monet muut. Puiston pinta-alasta 67% kuuluu toiseen suojeluvyöhykkeeseen, jolla hyötykäyttöä valvotaan ja rajoitetaan yhdessä määrättyjen ennallistamistoimenpiteiden kanssa. Kolmatta suojeluvyöhykettä on 29,3% puiston pinta-alasta, se kattaa tiet ja louhokset ja siinä ovat sallittuja valikoidusti määrätty hyödyntäminen, kontrolloitu liiketoiminta ja rajoitettu rakentaminen. Kansallispuistoa ei rahoiteta valtion talousarvion määrärahoista, vaan se saa tulonsa toisen suojavyöhykkeen kaupallisesta metsätaloudesta.
Puiston maaperän koostumusta hallitsee kalkkikivi ja jonkin verran esiintyy piipitoista maa-ainesta. Hedelmällinen laidunmaa, viinitarhat ja hedelmätarhat koristavat Fruška goran rinteitä ja alempia osia, kun taas yli 300 metriä merenpinnan yläpuolella sijaitsevat alueet ovat tiheiden lehtimetsien peitossa vuoren matalasta korkeudesta johtuvasti. Fruška Goran vaellusreittejä ovat pohjoinen ja eteläinen, reiteillä korkeuserot 300–500 metriä, reittiympyrät muutamasta kilometristä 111 kilometriin ja yhteensä niiden pituutta on noin 400 kilometriä.
Puistossa on näköalatasanne ja 2000-luvun alussa hylätty köysirata, jonka rakenne vaakaan venytettyine teräskaapeleineen jäi avoimeksi. Vierailu puistoon on ilmainen ja Fruška gora on avoinna ympäri vuorokauden. Viimeisten vuosien aikana puisto on myös vuokrannut maastopyöriä.