stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Riika

| Riika (Latvia: Rīga Liivi: Rīgõ) |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Riika
 Koordinaatit: 56°56′48″N, 24°06′17″E 
Valtio:   Latvia
Tasavallan tason kaupunki:  Riika
Piirit:  Centra, Kurzeme, Ziemeļu, Latgale, Vidzeme ja Zemgale
Perustettu:  1201
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Vilnis Ķirsis
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  307 km²
 – Maa:  258,67 km²
 – Josta vettä:  48,5 km² (16 %)
Korkeus:  6 m
Väkiluku (2021)  ():  614 618
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  LV-10(01–84)
Suuntanumero(t):  66 ja 67
 
 Rīgas pašvaldības portāls 
 Lähteet:  = Väkiluku, Google Earth = Koordinaatit ja korkeus 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Riika (latv. Rīga, liiviksi Rīgõ) on Latvian pääkaupunki ja Baltian maiden merkittävin teollinen, liiketoiminnallinen, kulttuurillinen ja urheilullinen keskus sekä myös tärkein satamakaupunki. 627 487 asukkaallaan (2020) se on Baltian maiden suurin kaupunki ja koko Itämeren neljänneksi suurin kaupunki asukasluvultaan Pietarin, Tukholman ja Helsingin jälkeen. Kaupungin pinta-ala on 307,17 neliökilometriä. Yli puolet (1,07 miljoonaa) koko Latvian asukkaista elää Riian agglomeraatiossa (Riian kaupunki ympäröivine alueineen, lähikaupungit mukaan luettuna), mutta näistä arviolta kolmasosa asuu kaupungin rajojen sisällä. Riian suunnittelualueella oli vuoden 2010 alussa kaikkiaan 1 081 137 asukasta.
Riian historiallinen keskusta on sisällytetty Unescon Maailmanperintöluetteloon ja se on huomattava jugendtyylisestä arkkitehtuuristaan, jollaista ei Unescon näkemyksen mukaan ole maailmassa toista. Riika oli yksi Euroopan kulttuuripääkaupungeista vuonna 2014.
Suomen kielessä kaupungin nimi Riika taipuu kuten siika: Riika : Riiassa : Riikaan.
Historia > Esi- ja varhaishistoria

Arkeologisten todisteiden perustella Riiassa oli kauppakeskus jo 100-luvulla eaa. Kauppakeskus sijaitsi liiviläisten muinaisella asuma-alueella ja viikinkien Väinäjoen kautta kulkevan idäntien suulla. selvennä
1100-luvun jälkipuoliskolla alueelle alkoi tulla saksalaisia kauppiaita ja ristiretkeläisiä. Vuonna 1158 Baltian saksalaiset kauppiaat perustivat kaupallisen asutuksen Liivinmaalle nykyisen Riian alueelle. Noin vuonna 1180 alueelle saapui kauppiaiden mukana myös Bremenin roomalaiskatolisen arkkipiispan lähettämä lähetyssaarnaaja Meinhard, joka käynnisti liiviläisten kastamisen ja muutamaa vuotta myöhemmin Ykskylän (latv. Ikšķile) kirkon ja kivisen linnoituksen rakentamisen Riiasta vajaa 30 kilometriä kaakkoon eli Väinäjokea ylävirtaan. Toinen linnoitus rakennettiin asukkaiden turvaksi tätä lähemmäksi, Väinäjoen saareen nykyisen Salaspilsin lähelle. Tässä vaiheessa seutu oli vielä Polatskin ruhtinaan veronkantoaluetta ja Baltian maiden asukkaiden käännytystyö kristinuskoon rauhanomaista. Vuonna 1186 Meinhard vihittiin Ykskylän piispaksi, mutta hän kuoli vuonna 1196. Hänen seuraajansa saapui käännytystyöhön paavin kannustaman ristiretkeläisjoukon mukana vuonna 1198, mutta uusi piispa sai pian surmansa taistelussa liiviläisten kanssa.
Historia > 1200–1500-luku

Vuonna 1200 Liivinmaan uusi piispa Albert von Buxhövden saapui Riikaan mukanaan 23 laivaa ja 500 aseistettua ristiretkeläistä. Seuraavana vuonna 1201 von Buxhövden perusti Väinäjoen ja sen vähäisen Rige-sivuhaaran väliselle liiviläisalueelle Riian kaupungin hallinnolliseksi, kirkolliseksi ja kaupalliseksi keskukseksi. Kaupunki oli ensimmäinen koko Liivinmaalla. Liivinmaan piispanistuin siirrettiin Ykskylästä Riikaan, jonne ryhdyttiin rakentamaan Neitsyt Marialle omistettua tuomiokirkkoa (peruskivi vuonna 1211). Vuonna 1202 Buxhövden perusti Riiassa kalparitariston ritarikunnan, jonka tavoitteena oli turvata tilapäisiä ristiretkeläisiä vakaampi ritarijoukko balttien käännytystyön turvaksi. Hän myös salli hopearahan lyömisen kaupankäynnin edistämiseksi.
Kalparitaristo kärsi tappion semgalleille Saulen taistelussa vuonna 1236. Tämän jälkeen ritaristo liitettiin Saksalaiseen ritarikuntaan, joka vakiinnutti saksalaisten valtakauden Vanhan-Liivinmaan alueella. Preussin ja Liivinmaan tavoin Riika tuli Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan suojelukseen, vaikka sitä ei liitetty keisarikunnan alueisiin.
Riika kärsi 1200-luvuilla peräti viidestä tulipalosta, minkä seurauksena kaupungissa kiellettiin puurakennusten rakentaminen kaupunginmuurien sisäpuolelle. Kaupunki kehittyi silti kauppakeskukseksi, ja se liittyi Hansaliittoon vuonna 1282.
Kun Hansaliiton merkitys väheni, edelleen kasvanut Riika joutui yhä enemmän ulkomaiden poliittisen ja sotilaallisen mielenkiinnon kohteeksi. Uskonpuhdistuksessa maat, mukaan lukien Riika, siirtyivät protestanttisuuteen. Vuonna 1561 Riika sai 20 vuodeksi vapaakaupungin aseman.
Historia > Puola-Liettuan, Ruotsin ja Venäjän valtakuntaa

Vuonna 1581 Riika joutui Puolan alaisuuteen, kunnes Ruotsin Kustaa II Aadolf valloitti kaupungin ja sen läheisyydessä sijainneen Daugavgrīvan linnoituksen kolmikymmenvuotisessa sodassa vuonna 1621.
Vuosien 1656–1658 Pohjan sodassa Riika joutui Venäjän miehittämäksi, mutta se palautui sodan jälkeen Ruotsille. Riika oli Ruotsin valtakunnan suurin kaupunki, jolla oli laajat itsehallinto-oikeudet. Vuonna 1683 ilmestyi ensimmäinen latviankielinen aapinen, ja vuonna 1698 Raamattu julkaistiin latviaksi.
Suuressa Pohjan sodassa vuonna 1710 Venäjän Pietari Suuri valloitti Riian, joka jäi Venäjälle sodan lopettaneessa Uudenkaupungin rauhassa vuonna 1721.
Vuonna 1862 valmistui rautatie, joka yhdisti Riian Pietarin-Varsovan päärataan Dünaburgissa. Samana vuonna perustettiin saksankielinen Riian teknillinen oppilaitos. Riian Venäläis-balttilainen vaunutehdas kasvoi Venäjän johtavaksi junavaunujen tuottajaksi.
Riiasta tuli yksi Venäjän tärkeimmistä satamakaupungeista, jollaisena se pysyi ensimmäiseen maailmansotaan saakka. Puutavaran vientisatamana se kasvoi maailman suurimmaksi. 1900-luvun alkuun mennessä Riika oli tullut myös huomattavaksi teollisuuskaupungiksi, ja se oli Venäjän kolmanneksi suurin kaupunki Moskovan ja Pietarin jälkeen.
Valtiollisista muutoksista huolimatta baltiansaksalaiset pysyivät vuosisatojen ajan Riian suurimpana väestöryhmänä. Vuonna 1867 heitä oli 42,9 prosenttia kaupungin väestöstä. Kaupungin hallintokielenäkin oli saksa vuoteen 1891 saakka, jolloin sen syrjäytti tästä asemasta venäjä. Samoihin aikoihin kuitenkin latvialaiset nousivat kaupungin suurimmaksi väestöryhmäksi ja Riiasta kehittyi Latvian kansallisen heräämisen tärkein keskus.
Ensimmäiseen maailmansotaan mennessä Riiasta oli kehittynyt puolen miljoonan asukkaan monikulttuurinen metropoli ja Börsenbankin ja Kommerzbankin kaltaisten modernien pankkien myötä merkittävä eurooppalainen finanssikeskus.
Historia > Itsenäisyysjulistus ja pääkaupunki

Ensimmäisen maailmansodan aikana vuonna 1917 Saksa miehitti Riian. Seuraavan vuoden maaliskuussa Brest-Litovskin rauhansopimuksen mukaan Riika olisi joutunut Saksalle, mutta kun Saksa 11. marraskuuta 1918 joutui antautumaan länsiliittoutuneille, se ei voinut pitää aluetta hallinnassaan. Sen sijaan Latvia julistautui itsenäiseksi 18. marraskuuta, ja Riika tuli sen pääkaupungiksi. Latvian itsenäistyttyä Riika menetti asemansa Venäjän kaupan keskuksena ja Britannia ja Saksa tulivat Latvian tärkeimmiksi kauppakumppaneiksi.
Maailmansota oli romahduttanut kaupungin talouden ja väestömäärän. Sotavuosien aikana Riika oli kokenut seitsemän eri vallanpitäjää ja vallanvaihdokset olivat asukkaille merkinneet ryöstelyä, terroria ja kuolonuhreja.
Historia > Toinen maailmansota ja Neuvostoliiton aika

Toisen maailmansodan aikana Latvian ja sen mukana Riian miehitti ensin Neuvostoliitto kesällä 1940 ja seuraavana vuonna Operaatio Barbarossan jälkeen Saksa. Baltiansaksalaiset pitivät Saksaa vapauttajana, mutta Riian juutalaisväestö joutui suuresti kärsimään. Marraskuun 30. päivänä ja joulukuun 8. päivänä vuonna 1941 25 000 Riian geton juutalaista marssitettiin mäntykankaalle Rumbulaan ja teloitettiin. Suuri osa Riian juutalaisista joutui kaupungin läheisyyteen perustetulle Kaiserwaldin keskitysleirille. Sodan aikana Latvia menetti melkein kolmasosan väestöstään.
Vuonna 1945 Riika joutui jälleen Neuvostoliiton miehittämäksi. Siitä tuli Latvian sosialistisen neuvostotasavallan pääkaupunki. Teollistumisen (erityisesti VEF-elektroniikkatehtaan laajentamisen) ja Neuvostoliiton asutuspolitiikan tuloksena kaupunkiin muutti suuri määrä venäläisiä, mikä muutti kaupungin väestörakenteen.
Nopean väestönkasvun vuoksi Riikaan alettiin suunnitella 1970-luvulla metroverkkoa, mikä kuitenkin jäi ympäristönsuojelijoiden ja voimistuvan itsenäisyysliikkeen vuoksi rakentamatta. 1980-luvulla Väinäjoen yli rakennettiin kolme uutta siltaa. Kaupungin väkiluku saavutti 900 000 asukkaan rajan vuonna 1989, minkä jälkeen se kääntyi laskuun.
Historia > Jälleen itsenäisen Latvian pääkaupunkina

Neuvostoliiton hajottua Riiasta tuli 17. syyskuuta 1991 jälleen itsenäisen Latvian pääkaupunki. Vuonna 2004 Latvia liittyi Natoon ja Euroopan unioniin. Vuonna 2004 halpalentoyhtiöiden tulo johti matkailijoiden määrän kasvuun.
Maantiede ja ilmasto

Riika sijaitsee Itämereen kuuluvan Riianlahden etelärannikolla Rigavan rannikkotasangolla. Kaupungin historiallinen keskusta kohoaa Väinäjoen rannalla noin kymmenen kilometrin päässä merestä. Maasto on alavaa ja hiekkapitoista tasankoa, jonka korkeus on 1–10 metriä merenpinnasta. Osa kaupungin alavimmasta alueesta on tulvaherkkää.
Riian ilmasto on kohtalaisen lämmin ja kostea, koska kaupunki sijaitsee lähellä merta. Kesät ovat viileät ja pilviset, ja heinäkuun korkeimpien vuorokausilämpötilojen keskiarvo on 21,7 °C. Talvet ovat melko lämpimät, ja suojasäitä on usein. Tammikuun keskimääräinen lämpötila on −5 °C. Maa peittyy lumeen tavallisesti joulukuun puolessavälissä, ja lumi sulaa maaliskuun puoleenväliin mennessä. Vuoden kaikista päivistä 40 prosenttia on pilvisiä.
Talous

Lähes kaikki tärkeät Latvian rahoituslaitokset sijaitsevat Riiassa, mukaan lukien Latvian keskuspankki. Ulkomainen kauppa Riian kautta on ollut kasvussa viime vuosina, ja kauppa on saanut uutta pontta 1. toukokuuta 2004 lähtien, jolloin Latvia liittyi Euroopan unioniin. Yli 50 prosenttia Latvian yhtiöistä on rekisteröity Riian alueella. Tämä näkyy myös Latvian kansantaloudessa. Maan bruttokansantuotteesta Riika toi vuonna 2009 kaikkiaan 55 prosenttia.
Liikevaihdoltaan Riian kymmenen suurinta yritystä olivat joulukuussa 2009 (liikevaihto milj. LVL):
Latvenergo, sähkövoiman tuotanto ja jakelu (609,75)
Rimi Latvia, kauppa (404,39)
Latvijas gāze, maakaasun jakelu lämmitykseen (329,71)
Latvija Statoil, polttoaineen vähittäismyynti (260,47)
Elko grupa , tietokoneiden, tietokonetarvikkeiden ja ohjelmistojen tukkukauppa (229,45)
LDZ Cargo, rautatierahti (216,26)
Sadales tīkls, sähkövoiman jakelu (210,54)
Mažeiķu nafta, öljytuotteiden tukkukauppa (193,97)
Latvijas dzelzceļš, matkustajaliikenne (146,46)
Latvijas mobilais telefons, mobiili tietoliikenne (146,23)
Riiassa valmistetaan noin puolet koko Latvian teollisuustuotannosta, keskittyen rahoitusalan yleishyödyllisiin palveluihin, ruokiin ja juomiin, lääkkeisiin, puunjalostus-, tulostus- ja julkaisutoimintaan, tekstiileihin ja huonekaluihin sekä tietoliikennelaitteiden valmistukseen. lähde?
Liikenne

Useimmat Latvian kansallisista valtateistä alkavat Riiasta. Kansainvälisistä maantiereiteistä merkittävimpiä ovat eurooppatiet E22 (eli valtatie A6 ja A10), E67 (Via Baltica, valtatie A1 ja A7) ja E77 (A2 ja A8), jotka kulkevat myös Riian kautta tai ohi. Muita merkittäviä valtateitä ovat A3 ja A9.
Riian rautatieasemalta liikennöidään sekä lähi- että kaukoliikenteen junilla. Kansainvälistä henkilöliikennettä on erityisesti Venäjälle (Pietari ja Moskova) mutta myös Viron rajalle (Valka) ja Daugavpilsin kautta Liettuaan (esimerkiksi Vilna) ja ainakin kesäkaudella Valko-Venäjälle (Polatsk ja Minsk). Kansainvälisen liikenteen odotetaan lisääntyvän, kun Euroopan yhteisön Rail Baltica -ratahanke saa yhdistettyä Baltian maiden rataverkon nopeammalla yhteydellä Varsovaan 2020-luvun aikana.
Riian kansainvälinen linja-autoasema on merkittävä kaukoliikenteen keskus, jolla liikennöi runsas 30 linja-autoliikenteen yritystä. Vuonna 2009 linja-autoasemalta lähti päivittäin keskimäärin 458 vuoroa, joista 50 oli kansainvälisiä kaukoliikenteen reittejä. Vuositasolla linja-autoaseman kautta kulki 2,281 miljoonaa matkustajaa.
Riian satama on tärkeä meriliikenteen keskus niin rahti- kuin matkustajalaivoille. Riiassa käy vuosittain noin 60 000 laivamatkustajaa, eniten Ruotsista ja Saksasta. Latvian lipun alla purjehtivat Tallinkin matkustaja-autolautat M/S Isabelle ja M/S Romantika liikennöivät väliä Tukholma–Riika. Sataman rahtiliikenteen odotetaan kasvavan, koska kauppa on vilkastunut Latvian ja muiden entisen Neuvostoliiton valtioiden sekä Kiinan kansantasavallan välillä.
Useat matkailijat saapuvat lentäen Riian kansainväliselle lentoasemalle (RIX), joka on airBalticin kotikenttä ja Baltian suurin lentoasema. Lentoasema sijaitsee kymmenen kilometriä Riian keskustasta lounaaseen. Tätä vuonna 1973 toimintansa aloittanutta lentoasemaa nykyaikaistettiin vuonna 2001 kaupungin täyttäessä 800 vuotta. Maaliskuussa 2007 avattiin uusi eteläinen terminaali. Kiitotien pidentämistyöt valmistuivat lokakuussa 2008, jonka jälkeen lentokentälle on voinut laskeutua suuremmillakin konetyypeillä, joita ovat Airbus A340, Boeing 747, 757, 767 ja 777. Vuotuiset matkustajamäärät ovat kasvaneet vuodesta 1993 (310 000 matkustajaa) yli neljään miljoonaan vuonna 2009, Baltian suurimmaksi. Vuonna 2010 lentoasema sai palkinnon parhaasta yli viisi miljoonaa matkustajaa käsittelevästä lentoasemasta. Vuonna 2014 valmistui EU:n rahoittama kunnostushanke, jonka myötä lentoasema kykenee käsittelemään 5-6 miljoonaa matkustajaa vuodessa.  Pitemmän aikavälin kehityssuunnitelman mukaan Riika tähtää 14 miljoonan matkustajan lentoasemaksi vuoteen 2032 mennessä.
Kaupungin sisästä liikennettä palvelee kattava linja-auto-, johdinauto-, raitiovaunu- ja reittitaksiverkosto, jota ylläpitää Rīgas satiksme, Lähijunia kulkee Jūrmalaan, Saulkrastiin, Aizkraukleen, Salaspilsiin, Tukumsiin ja Jelgavaan. Riikaan on pitkään suunniteltu metroa, mutta sitä ei ole koskaan rakennettu.
Hallinto

Riian korkein päättävä elin on kaupunginvaltuusto (Rīgas dome). Siihen kuuluu 60 valtuutettua, jotka valitaan neljän vuoden välein järjestettävissä kunnallisvaaleissa. Valtuutetut valitsevat keskuudestaan valtuuston puheenjohtajan, joka on samalla Riian kaupunginjohtaja, sekä kolme varakaupunginjohtajaa. Nykyinen kaupunginjohtaja (vuodesta 2020) on Mārtiņš Staķis. Kaupunginhallitukseen (Rīgas domes prezidijs) kuuluu kaupunginjohtaja sekä edustajia valtuuston poliittisista ryhmittymistä näiden valtuustopaikkamäärän mukaan.
Hallinto > Aluejako

Riika on jaettu seitsemään hallinnolliseen piiriin. Kolme näistä perustettiin 1. syyskuuta 1941, ja kolme muuta perustettiin lokakuussa 1969. Riiassa ei ole virallisia alemman tason hallinnollisia yksiköitä, mutta Riian kaupunginvaltuusto valmistelee suunnitelmaa, jossa Riika tulee koostumaan 58 kaupunginosasta. Nykyiset piirien nimet on vahvistettu 28. joulukuuta 1990.
| Piiri | Väkiluku | Pinta-ala (km²) | Väri kartalla | Kaupunginosat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kurzemes rajons | 134 817 | 79 | Vihreä | 1–9 |
| Zemgales priekšpilsēta | 106 068 | 41 | Siniharmaa | 10–17 |
| Ziemeļu rajons | 81 972 | 77 | Ruskea | 18–25, 27, 28, 31 |
| Vidzemes priekšpilsēta | 173 124 | 57 | Tummansininen | 26, 29, 30, 35–37, 39, 40 |
| Centra rajons | 26 466 | 3 | Punainen | 32–34 |
| Latgales priekšpilsēta | 197 166 | 50 | Oliivi | 38, 41–47 |
Väestö

Maaliskuun 2011 väestönlaskennan mukaan Riiassa oli 658 640 asukasta. Kaupungissa asuu siis noin kolmannes koko Latvian väestöstä. Riian väestöstä latvialaisia on 42,33 prosenttia, venäläisiä 41,03 prosenttia, valkovenäläisiä 4,19 prosenttia, ukrainalaisia 3,86 prosenttia, puolalaisia 1,99 prosenttia, juutalaisia 1,07 prosenttia ja loput 5,53 prosenttia muita kansallisuuksia.lähde?
Riian ja samalla koko Latvian väkiluku on ollut laskusuunnassa siitä lähtien, kun maa vuonna 1991 itsenäistyi Neuvostoliitosta.
Väestö > Väkiluvun kehitys

Riian väkiluku oli suurimmillaan yli 900 000 vuosina 1989–1990, vähän ennen Latvian itsenäistymistä.
Huomautukset:
Koulutus ja kulttuuri

Koko Latvian koulujärjestelmä sai alkunsa vuonna 1211 perustetusta Riian tuomiokirkon koulusta. 1200–1500-luvuilla opetusta annettiin lähinnä saksan kielellä. 1500-luvun puolenvälin jälkeen myös latviankielistä opetusta kehitettiin. Itsenäistymisen jälkeen, vuoden 1919 lopulla, 8–14-vuotiaille lapsille tuli oppivelvollisuus. Samana vuonna Riikaan perustettiin Latvian yliopisto, maan ensimmäinen yliopisto.
Nykyäänkin Riika on Latvian sivistyksen keskus. Vuoden 2008 alussa 79 prosenttia koko Latvian korkeamman asteen opiskelijoista opiskeli Riian oppilaitoksissa. Vuonna 2010 kaupungissa oli 13 valtion ja 14 yksityistä korkeakoulua (mukaan luettuna kaksi ulkomaisen korkeakoulun sivupistettä); koko Latviassa oli tuolloin 34 korkeakoulua. Lisäksi kaupungissa toimi 10 valtiollista ja 14 yksityistä ammattikorkeakoulua. Riian korkeakouluista tunnetuimpia ovat:
Latvian yliopisto, vuonna 1917 perustettu Latvian vanhin yliopisto. Sinne siirtyi aikoinaan osa vuonna 1862 perustetun Riian polyteknillisen opiston opetuksesta.
Riian teknillinen yliopisto, perustettu vuonna 1958
Riian Stradiņš-yliopisto (RSU), terveydenhoitoalan yliopisto
Tukholman kauppakorkeakoulun sivupiste
Suurin osa Riian korkeakouluista on maksullisia, mutta valtiolta voi saada opiskeluun opintolainaa.
Vuonna 2014 Riika toimi Euroopan kulttuuripääkaupunkina.
Urheilu

Riian suosituimmat urheilulajit ovat jääkiekko ja koripallo. Jääkiekossa kaupunkia edustaa KHL:ssä pelaava Dinamo Riika. Dynamon kotihallina toimii vuonna 2006 avattu Riika-areena, joka toimi yhtenä vuoden 2006 jääkiekon MM-kilpailuiden pelipaikoista. Koripallossa pääsarjatasolla kaupunkia edustaa Barons LMT. Kaupungissa toiminut ASK Rīga voitti kolme Euroliigan mestaruutta, mutta seura lopetti toimintansa vuonna 2009. Riika-areena toimii Baronsien kotiareenana. Naisten koripallossa TTT Riga on voittanut 18 Euroliiga-mestaruutta.
Skonto FC on kaupungin menestynein jalkapallojoukkue, ja se pelaa Latvian pääsarjassa. Muita jalkapallojoukkueita ovat RFS/Olimps, FK Daugava Rīga ja FK Jaunība Rīga.
Riiassa järjestetään vuosittain Riian maraton, johon osallistui vuonna 2012 yli 18 000 juoksijaa 59 eri maasta. Vuonna 2018 osallistujia oli lähes  26 000, ja he edustivat  69 maata.
Ystävyyskaupungit

Riialla on ystävyyskaupunkeja sekä Euroopassa, Aasiassa, Pohjois-Amerikassa että Australiassa.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Aalborg, Tanska   Almaty, Kazakstan   Amsterdam, Alankomaat   Astana, Kazakstan   Bordeaux, Ranska   Bremen, Saksa   Cairns, Australia   Calais, Ranska   Dallas, TX, Yhdysvallat   Firenze, Italia  |   Kiova, Ukraina   Kobe, Japani   Minsk, Valko-Venäjä  Moskova, Venäjä   Norrköping, Ruotsi   Peking, Kiina   Pietari, Venäjä   Pori, Suomi   Rostock, Saksa   Santiago, Chile  |   Suzhou, Kiina   Taipei, Taiwan   Tallinna, Viro   Tartto, Viro   Taškent, Uzbekistan   Tbilisi, Georgia   Tukholma, Ruotsi   Varsova, Puola   Vilna, Liettua  |
Digitaalinen keskuspankkiraha

Digitaalinen keskuspankkiraha (engl. Central Bank Digital Currency; lyhennys CBDC) on valtiollisen tai valtioiden yhteisen keskuspankin liikkeelle laskema valuutta. Digitaalista keskuspankkirahaa voidaan käyttää maksuvälineenä ja tallettaa pankkeihin.
Tunnettuja esimerkkejä digitaalisesta keskuspankkirahasta ovat Nigerian keskuspankin liikkeelle laskema eNaira (10/2021-), koekäytössä olevat Kiinan kansanpankin digitaalinen juan (e-CNY, 4/2020-) ja Intian keskuspankin digitaalinen rupia (e₹; 11/2022-) sekä Euroopan keskuspankin suunnittelema digitaalinen euro. Myös Venäjän keskuspankki laski elokuussa 2023 koekäyttöön oman digitaalisen ruplansa.
Aiheesta muualla

Peter Coy (11.12.2023) Skepticism of Digital Currency Needs to Be Taken Seriously (englanniksi) (nytimes.com)
Digital euro (englanniksi) (ecb.europa.eu)
Facebook Messenger

| Facebook Messenger |
| --- | --- |

Luoja:  Meta, Inc.
Kehittäjä:  Meta, Inc.
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  2011
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  pikaviestintä
Käyttökielet:  useita, myös suomi
Alusta:  verkkoselain, Android, iOS, Windows 10 Mobile
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Facebook Messenger on Metan kehittämä pikaviestin, joka on integroitu Facebookin verkkosivulle. Facebook Messengeristä on saatavilla pakettikooltaan normaalia Messengeriä pienempi ja ominaisuuksiltaan rajoitettu Facebook Messenger Lite, joka on tarkoitettu kehittyville markkinoille. Facebook Messenger oli aluksi mainokseton, mutta tammikuussa 2017 Facebook lisäsi Messengerin kotinäkymään mainoksia rajatuilla alueilla.
Alustatuki

Facebook Messenger on integroitu Facebookin selainversioon, ja siitä on saatavilla myös oma selainversio. Facebook Messenger -sovellus on saatavilla Windows 10:lle ja mobiilisovelluksena Androidille, iOS:lle sekä Windows 10 Mobilelle. Messenger-sovellus tuli maaliskuussa 2014 saataville myös Windows Phone -puhelimille, mitä ennen Messengeriä saattoi käyttää Windows Phonella kolmannen osapuolen tekemillä epävirallisilla sovelluksia. Heinäkuuhun 2014 asti Messengeristä ei ollut iPadeille optimoitua sovellusta, vaan niillä piti käyttää iPhonelle suunnatun sovelluksen venytettyä versiota. Messengerin tuki Windows Phone 8:lle ja Windows Phone 8.1:lle loppui maaliskuussa 2017.
Ominaisuudet

Facebook Messengerin tekstimuotoisia viestejä voi elävöittää emojeilla ja tarroilla. Kirjoitettaessa viestiä näppäimistön yläpuolella on palkki, jossa on pikavalintoja erilaisille Messengerin toiminnoille. Tekstimuotoisten viestien lisäksi Messengerillä voi lähettää kuvia, videoita, ääniviestejä ja GIF-animaatioita. Messengerissä voi käydä kavereiden kanssa ryhmäkeskusteluja, korkeintaan kuuden käyttäjän ryhmävideopuheluja ja äänipuheluja ryhmässä Ryhmille voi määrittää nimen ja tunnuskuvan. Messenger näyttää ensin ne kaverit, joiden kanssa käyttäjä on viestitellyt eniten.
Facebook Messenger oli aluksi käytettävissä vain Facebook-tilillä, mutta siihen lisättiin kesäkuussa 2015 mahdollisuus kirjautua sisään pelkästään nimen, puhelinnumeron ja kuvan avulla. Facebook pyrki laajentamaan Messengerin käyttäjäkuntaa tyrkyttämällä Facebook-tilin käyttöä niille Facebook-tilin omistaville käyttäjille, jotka kirjautuivat Messengeriin ilman Facebook-tiliä. Helmikuusta 2016 lähtien Messengerin Android-sovelluksessa on ollut mahdollisuus käyttää useita käyttäjätilejä. Kesäkuussa 2016 julkaistun Messengerin päivityksen myötä puhelimen yhteystiedoissa olevat puhelinnumerot yhdistettiin Facebook-tietoihin ja Messenger-käyttäjille alettiin näyttää kaikki yhteystiedoissa olevien henkilöiden profiilit, vaikkeivät he olisi Facebook-kavereita.
Ominaisuudet > Snapchatista kopioidut ominaisuudet

Messengerissä otettiin Ranskassa marraskuussa 2015 testikäyttöön Snapchatista inspiraationsa saanut ominaisuus, joka poistaa lähetetyt viestin tunnin kuluttua. Tunnin ajastus aktivoitui klikkaamalla viestin vieressä olevaa tiimalasia. Viestin poistumisen jälkeen sen kohdalle viestikenttään jäi tyhjä tila, joten vastaanottaja sai tiedon viestin lähettämisestä.
Messengeriin lisättiin joulukuussa 2016 Snapchatista kopioitu Oma päivä -ominaisuus, jossa voi julkaista 24 tuntia näkyvissä olevia kuvia ja videoita. Nämä postaukset näkyvät Facebook-kavereille ja henkilöille, joilla on lähettänyt Messenger-viestejä. Oma päivä -ominaisuus tuli maailmanlaajuisesti saataville maaliskuussa 2017. Uudistuksen yhteydessä Messengeriin lisättiin Snapchatin kameraa muistuttava kameranäkymä, jossa kuvia ja videoita voi koristaa filttereillä ja niiden päälle voi piirtää.
Ominaisuudet > Tekstiviestit

Kesäkuussa 2016 Messengerin Android-versio alkoi pyytää pääsyä tekstiviestien lähettämisen oletussovellukseksi. Hyväksymällä pyynnön Facebook saa tiedon siitä, ketkä milloinkin viestittelevät keskenään. Tekstiviestit erotetaan normaalisti sinisistä Messenger-viesteistä violetilla taustalla.