stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Garbiñe Muguruza

| Garbiñe Muguruza |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. lokakuuta 1993 (ikä 31)
Kansalaisuus:   Espanja
Tennispelaaja
Pituus:  182 cm
Paino:  73 kg
Kätisyys:  oikea
Ammattilaisena:  2011–
Palkintorahat:  24 813 379 USD
Kaksinpeli
Paras sijoitus:  1. (11.9.2017)
Turnausvoittoja:  6
Voitot/tappiot:  449–238
Grand Slam -turnauksissa
Australian avoimet:  puolivälierät (2017)
Ranskan avoimet:  voitto (2016)
Wimbledon:  voitto (2017)
Yhdysvaltain avoimet:  4. kierros (2017)
Nelinpeli
Paras sijoitus:  10. (23.2.2015)
Turnausvoittoja:  5
Voitot/tappiot:  82–51
Aiheesta muualla
ITF
WTA
Garbiñe Muguruza Blanco (s. 8. lokakuuta 1993 Caracas, Venezuela) on ammattilaisuransa lopettanut espanjalainen tennispelaaja. Parhaimmillaan hän on ollut kaksinpelissä WTA-listan ensimmäisellä sijalla syyskuussa 2017 ja nelinpelissä kymmenentenä helmikuussa 2015. Hän on voittanut urallaan kuusi WTA-turnausta kaksinpelissä ja viisi nelinpelissä. Hänen äitinsä on kotoisin Venezuelasta ja isänsä Espanjasta. Vuonna 2016 Muguruza saavutti ensimmäisen Grand Slam -voittonsa voitettuaan Ranskan avoimet. Vuonna 2017 hän voitti Wimbledonin tennisturnauksen.
Huhtikuussa 2024 Muguruza ilmoitti lopettavansa tennisuransa.
Tennisura > Uran alku (−2011)

Muguruza aloitti tenniksen pelaamisen kolmevuotiaana. Kuusivuotiaana hän muutti perheensä kanssa Barcelonaan, jossa hän vietti kymmenen vuotta kaksi kertaa Ranskan avoimet voittaneen Sergi Brugueran tennisakatemiassa. Muguruza ei pelannut juurikaan junioriturnauksissa, vaan enemmänkin ITF-turnauksissa, vuodesta 2008 lähtien. Loppuvuodesta 2009 hän voitti 10 000 Yhdysvaltain dollarin turnauksen Vinaròsissa. Vuonna 2010 hän voitti toisen ITF-turnauksensa ja nousi maailmanlistalla 400 parhaan joukkoon. Vuonna 2011 hän voitti neljä ITF-turnausta ja pääsi loppuotteluun kolmessa muussa. Vuoden lopussa hän oli maailmanlistalla sijalla 249.
Tennisura > Läpimurto ja nelinpelin WTA-turnausvoitto (2012−2013)

Maaliskuussa 2012 Muguruza voitti Clearwaterin 25 000 dollarin ITF-turnauksen. Seuraavaksi hän pelasi ensimmäisen kerran WTA-turnauksen pääsarjassa Miamissa, jossa hän voitti Ayumi Moritan, maailmanlistan sijalla yhdeksän olleen Vera Zvonarjovan sekä Flavia Pennettan. Neljännellä kierroksella Muguruza hävisi Agnieszka Radwańskalle. Huhtikuussa pelatussa Fèsin turnauksessa Muguruza pääsi puolivälieriin ja nousi maailmanlistalla 100 parhaan joukkoon. Grand Slam -debyyttinsä hän teki Yhdysvaltain avoimissa samana vuonna, häviten ensimmäisen kierroksen ottelunsa kymmenenneksi sijoitettua Sara Errania vastaan kolmessa erässä.
Tammikuussa 2013 Muguruza saavutti uransa ensimmäisen nelinpelin WTA-turnausvoiton María-Teresa Torró-Florin parina Hobart International -turnauksessa. Australian avoimissa hän voitti ensimmäisen kierroksen ottelussaan Magdaléna Rybárikován luvuin 4−6, 6−1, 14−12. Toisella kierroksella hän hävisi Serena Williamsille. Indian Wellsissä Muguruza pääsi karsintojen kautta pääsarjaan ja voitti siellä Bojana Jovanovskin, Jekaterina Makarovan ja Magdaléna Rybárikován, kunnes hävisi Angelique Kerberille neljännellä kierroksella. Miamissa Muguruza eteni myöskin neljännelle kierrokselle voitettuaan Kateřina Siniakován, Anastasija Pavljutšenkovan sekä entisen maailmanlistan ykkösen, Caroline Wozniackin, kunnes hävisi Li Nalle. Ranskan avoimissa Muguruza voitti ensimmäisellä kierroksella Karolína Plíškován, mutta hävisi toisella kierroksella Jelena Jankovićille. 's-Hertogenboschin turnauksessa hän saavutti ensimmäisen välieräpaikkansa WTA-turnauksen kaksinpelissä voitettuaan muun muassa puolivälierissä maailmanlistan sijalla 18 olleen Dominika Cibulkován. Välierissä hän hävisi Kirsten Flipkensille. Wimbledonissa Muguruza hävisi toisella kierroksella Jekaterina Makarovalle voitettuaan ensin Anne Keothavongin. Heinäkuussa 2013 Muguruzan nilkka leikattiin, ja hänen loppukautensa oli ohi.
Tennisura > Ensimmäinen kaksinpelin turnausvoitto (2014)

Muguruza palasi kilpailutauolta, ja aloitti kauden 2014 Aucklandin turnauksella, jossa hän eteni puolivälieriin häviten Venus Williamsille. Seuraavalla viikolla hän saavutti ensimmäisen WTA-turnausvoittonsa kaksinpelissä Hobart International -turnauksessa, jonka loppuottelussa hän voitti Klára Koukalován. Hän pääsi turnaukseen mukaan karsintojen kautta, eikä hävinnyt turnauksessa erääkään. Seuraavaksi Muguruza pelasi Australian avoimissa, jossa hän voitti kolmannella kierroksella Caroline Wozniackin, ja pääsi ensimmäistä kertaa urallaan Grand Slam -turnauksen toiselle viikolle. Neljännellä kierroksella hän hävisi Agnieszka Radwańskalle. Helmikuussa Muguruza eteni loppuotteluun Florianópolisin turnauksessa, jossa hävisi kuitenkin Klára Koukaloválle. Huhtikuussa hän pääsi välieriin Marrakechin turnauksessa, jossa hävisi María-Teresa Torró-Florille.
Ranskan avoimissa Muguruza yllätti toisen kierroksen ottelussaan yhden turnauksen ennakkosuosikeista, ykköseksi sijoitetun Serena Williamsin. Turnauksen puolivälierissä hän hävisi kolmessa erässä seitsemänneksi sijoitetulle Marija Šarapovalle. 's-Hertogenboschissa Muguruza eteni puolivälieriin, jossa hävisi Coco Vandeweghelle. Seuraavalla viikolla pelatussa Wimbledonin turnauksessa hän hävisi ensimmäisellä kierroksella jälleen Vandeweghelle. Stanfordissa hän pääsi puolivälieriin, jossa hävisi Angelique Kerberille. New Havenin puolivälierissä hän hävisi Camila Giorgille. Yhdysvaltain avoimissa Muguruza koki ensimmäisellä kierroksella tappion karsija Mirjana Lučić-Baronille. Syyskuussa pelatussa Tokion turnauksessa Muguruza pääsi välieriin, jossa hävisi Caroline Wozniackille.
Tennisura > Wimbledonin loppuottelupaikka (2015)

Muguruza aloitti kauden 2015 Sydneyn turnauksella, jossa hän hävisi puolivälierissä Angelique Kerberille. Australian avoimissa hän eteni neljännelle kierrokselle, jossa hävisi kolmieräisen ottelun maailmanlistan ykköstä, Serena Williamsia vastaan. Dubain turnauksessa Muguruza pääsi välieriin häviten Karolína Plíškoválle. Ranskan avoimissa Muguruza pääsi puolivälieriin, jossa hävisi Lucie Šafářoválle. Wimbledonissa Muguruza eteni Grand Slam -turnauksen loppuotteluun ensimmäistä kertaa urallaan. Turnauksen välierissä hän voitti Agnieszka Radwanskan. Viimeksi espanjalainen naispelaaja oli ollut Wimbledonin loppuottelussa 19 vuotta sitten. Loppuottelussa Muguruza hävisi Serena Williamsille suoraan kahdessa erässä. Hän nousi Wimbledonin jälkeen julkaistulla maailmanlistalla sijalle yhdeksän, ollen neljäs espanjalaisnainen, joka on yltänyt maailmanlistan top 10:iin. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi toisella kierroksella Johanna Kontalle. Tokion turnauksessa hän pääsi puolivälieriin voitettuaan yhden ottelun, mutta puolivälierissä Belinda Bencic oli vahvempi. Syys-lokakuussa Muguruza saavutti finaalipaikan Wuhanin turnauksessa, mutta hävisi Venus Williamsille luovutettuaan toisessa erässä. Pekingissä hän saavutti turnausvoiton voitettuaan loppuottelussa Timea Bacsinszkyn.
Tennisura > Ranskan avointen mestaruus (2016)

Muguruzan kausi alkoi Brisbanen turnauksella, jossa hän hävisi toisella kierroksella luovutettuaan Varvara Lepchenkoa vastaan. Australian avoimissa hän eteni kolmannelle kierrokselle, jossa hävisi Barbora Strýcoválle. Helmikuussa pelatussa Dohan turnauksessa hän pääsi puolivälieriin. Myös huhtikuussa Stuttgartissa hän eteni puolivälieriin. Rooman turnauksessa toukokuussa Muguruza eteni välieriin, jossa hävisi Madison Keysille. Ranskan avoimissa Muguruza pääsi loppuotteluun ensimmäisenä espanjalaisnaisena vuoden 2000 jälkeen, jolloin Conchita Martínez oli loppuottelun häviävänä osapuolena. Muguruza voitti loppuottelussa Serena Williamsin suoraan kahdessa erässä luvuin 7−5, 6−4 ja saavutti ensimmäisen Grand Slam -voittonsa. Hänestä tuli toinen espanjalaisnainen, joka on voittanut Ranskan avoimet. Voiton myötä Muguruza nousi maailmanlistan toiselle sijalle. Wimbledonissa hän hävisi toisella kierroksella Jana Čepeloválle. Rio de Janeiron olympialaisissa Muguruza eteni kaksinpelissä kolmannelle kierrokselle, jossa hävisi olympiakultaa lopulta voittaneelle Monica Puigille. Nelinpelissä hän pääsi Carla Suarez Navarron kanssa puolivälieriin. Yhdysvaltain avoimissa hän hävisi toisella kierroksella Anastasija Sevastovalle.
Tennisura > Wimbledonin mestaruus (2017)

Muguruza eteni puolivälieriin Australian avoimissa, missä hävisi Coco Vandeweghelle. Ranskan avoimissa hän hävisi neljännellä kierroksella Kristina Mladenovicille. Wimbledonissa Muguruza saavutti uransa toisen Grand Slam -mestaruuden päihitettyään loppuottelussa Venus Williamsin suoraan kahdessa erässä.
Pelityyli

Aggressiivisesti pelaavan Muguruzan vahvuuksiin kuuluvat tehokkaat lyönnit.
Aiheesta muualla

Garbiñe Muguruza WTA:n sivuilla (englanniksi)
Garbiñe Muguruza ITF:n sivuilla (englanniksi)
Albert Chamberland

Albert Chamberland (12. lokakuuta 1886 Montreal – 4. huhtikuuta 1975 Montreal) oli kanadalainen viulisti, kapellimestari, tuottaja, pedagogi ja säveltäjä. Hän opiskeli viulunsoittoa Jean Duquetten ja myöhemmin McGillin konservatoriossa Alfred De Sèven johdolla. Hän debytoi solistina vuonna 1904.
Chamberland toimi muun muassa Montrealin sinfoniaorkesterissa ja Dubois-jousikvartetissa. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Alexander Brott, Norman Herschorn ja Lucien Martin. Hänen mukaansa on nimetty katu Montrealissa.
Andrés Bonifacio

Andrés Bonifaciota esittävä piirros.
Andrés Bonifacio y de Castro (30. marraskuuta 1863 Manila – 10. toukokuuta 1897 Buntis-vuori, Cavite) oli filippiiniläinen nationalisti ja vallankumouksellinen, joka johti elokuussa 1896 käynnistynyttä Espanjan siirtomaavaltaa vastaan suunnattua kapinaa. Vastoinkäymisten vuoksi hänet kuitenkin syrjäytettiin vallankumoushallituksen johdosta ja teloitettiin. Nykyään häntä pidetään Filippiineillä kansallissankarina.
Elämäkerta

Bonifacio oli lähtöisin köyhästä perheestä, eikä hänellä ollut korkeampaa koulutusta. Hän oli pääosin itseoppinut ja opiskeli omin päin espanjan kieltä. Hän työskenteli aluksi juoksupoikana ja varastonhoitajana, mutta kohosi myöhemmin Filippiineillä toimineen saksalaisen yrityksen liikkeenhoitajaksi. Bonifacio kuului kansallismielisen kirjailijan José Rizalin vuonna 1892 perustamaan La Liga Filipina -järjestöön. Rizalista poiketen Bonifacio ei kuitenkaan kannattanut pelkkää poliittista reformia vaan vaati Filippiinien täyttä itsenäisyyttä Espanjan vallasta. Viranomaiset karkottivat pian Rizalin, joten Bonifacio ja joukko muita Liga Filipinan jäseniä perustivat kesällä 1892 Manilassa Filippiinien itsenäisyyden toteuttamiseen tähdänneen Katipunan-salaseuran. Sen toiminta jäljitteli vapaamuurareita. Bonifacio ja hänen lähin apulaisensa Emilio Jacinto julkaisivat maaliskuussa 1896 Katipunanin äänenkannattajan, Kalyaan-lehden ensimmäisen ja ainoaksi jääneen numeron. Bonifaciota ja Jacintoa yhdisti se, että molemmat olivat molemmat saaneet innoitusta Ranskan vallankumouksen tasa-arvon ihanteista ja he olivat hartaita kristittyjä.
Katipunanin jäsenmäärä oli vuoden 1896 alussa vain tuhat, mutta Kalyaanin julkaisemisen jälkeen se kohosi parissa kuukaudessa 20 000:een. Myöhemmin samana vuonna jäseniä oli jo 100 000 eri puolilla Filippiinejä. Kannattajat olivat pääosin talonpoikia, sillä kaupunkien keskiluokka kannatti mieluummin maltillisia uudistuksia kuin vallankumousta. Varakkaat filippiiniläiset kieltäytyivät lahjoittamasta varoja aseiden ostamiseen Katipunanin suunnittelemaa kapinaa varten, mutta kapina päätettiin aloittaa siitä huolimatta kesällä 1896, kun eräs munkki oli kavaltanut suunnitelmat viranomaisille. Bonifacion johtama kansannousu käynnistyi elokuussa 1896 Luzonissa, mutta espanjalaiset joukot pakottivat nopeasti Bonifacion perääntymään Montalbaniin. Kapinallisten kärsittyä useita tappioita ja jouduttua nopeasti saarroksiin Bonifacion epäpätevyys sotilaallisena johtajana kävi ilmeiseksi. Hänen suosionsa romahti, mutta taitava komentaja Emilio Aguinaldo onnistui kääntämään kapinallisten sotaonnen. Maaliskuussa 1897 Tejerosissa kokoontunut kansalliskonventti valitsi uuden vallankumoushallituksen johtajaksi Aguinaldon Bonifacion sijasta.
Bonifacio kieltäytyi tunnustamasta Tejenosin konventin päätöksiä ja yritti huonolla menestyksellä perustaa oman kilpailevan vallankumoushallituksensa. Aguinaldon hallitus käynnisti häntä vastaan suunnatun mustamaalauskampanjan. Vallankumoushallinto pidätti Bonifacion huhtikuussa 1897 ja syytti häntä juonittelusta. Hänet tuomittiin sotilastuomioistuimessa kuolemaan maanpetoksesta ja teloitettiin ampumalla.
Merkitys

Nykyään Bonifaciota pidetään Filippiineillä kansallissankarina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Andrés Bonifacio Wikimedia Commonsissa
Arabimaailman instituutti

Arabimaailman instituutti (taustalla) Seinen yli nähtynä.
Arabimaailman instituutti (ransk. Institut du monde arabe, IMA) on Pariisissa toimiva kansainvälinen kulttuuri-instituutti. Instituutin perustivat yhdessä Ranskan valtio ja 19 arabimaata. Sen tarkoituksena on edistää vuoropuhelua arabimaiden ja Euroopan, erityisesti Ranskan, välillä, sekä lisätä Ranskassa arabimaailman tuntemusta. Sen yhteydessä toimii muun muassa museo ja kirjasto. Kirjastossa on noin 60 000 arabien historiaa ja kulttuuria käsittelevää teosta.
Instituutin toimitalo sijaitsee Pariisin 5. arrondissementissa Seinen etelärannalla. Rakennuksen suunnitteli Jean Nouvelin johtama ranskalainen arkkitehtiryhmä, ja se rakennettiin vuosina 1981–1987. Arabimaailman instituutti oli ensimmäinen Ranskan presidentti François Mitterrandin aloitteesta Pariisin rakennetuista niin sanotuista suurista projekteista (grands projets). Lasiseinäisen rakennuksen erikoisuutena on eteläisen julkisivun seinäpinnoitus, joka jäljittelee arabimaissa suosittuja mashrabiya-ikkunaristikoita. Seinässä on 20 000 pientä, perinteistä ornamentiikkaa noudattavaa, sensoreilla varustettua metalliaukkoa, jotka sulkeutuvat tai avautuvat automaattisesti auringonvalon määrän mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arabimaailman instituutti Wikimedia Commonsissa
Instituutin kotisivu (ranskaksi)
Anna Sailamaa

Anna Sailamaa (s. 8. huhtikuuta 1979 Tornio) on suomalainen sarjakuvantekijä.
Sailamaa on opiskellut Taideteollisessa korkeakoulussa taidekasvatusta (taiteen maisteri) ja opettaa Lahden muotoiluinstituutissa kuvittamista. Hän on Kutikuti-kollektiivin jäsen ja myös Kuti.lehden toimituksen jäsen.
Sailamaan sarjakuvia on julkaistu ulkomaillakin, kuten Puolassa, Liettuassa, Ranskassa ja Belgiassa. Julkaisijoista merkittävä on erityisesti latvialainen Kuš, joka julkaisee ja levittää kokeellista sarjakuvaa englanniksi ympäri maailman. Sailamaan tärkeimpiä teoksia ovat Ollaan nätisti (2008), Paimen (2011) ja Mehiläispesä (2015). Omien teosten lisäksi Sailamaan tarinoita on julkaistu antologioissa sekä kotimaisissa että ulkomaisissa.
Sailamaa pitää näyttely Kuvitus-galleriassa elokuussa 2019 ja julkaisee sen yhteydessä suomenkielisen sarjakuvan.
Teokset

Ollaan nätisti, Huuda Huuda, 2008
Paimen, Huuda Huuda, 2011
Mehiläispesä = The Beehive, Asema-kustannus 2015
Sois sage maintenant, 2012
Le Berger, 2013
Palkinnot

ensimmäinen palkinto sarjassa sarjakuvanovellit, Kemin sarjakuvapäivät, 2007
pääpalkinto Comic Short story Competition Fumetto (Luzern, Sveitsi) 2009
Aiheesta muualla

Anna Sailamaan kotisivu
Anna Sailamaa, Kuvittajat.fi
Anna Sailamaa. Kirjasampo
Antti Arjava

Antti Juhani Arjava (s. 18. heinäkuuta 1961 Helsinki) on suomalainen klassillinen filologi. Hän toimi vuodesta 2003 Suomen Kulttuurirahaston yliasiamiehenä. Hän sai professorin arvonimen vuonna 2013. Arjava jäi eläkkeelle toukokuun lopussa 2023.
Arjava aloitti korkeakouluopintonsa Helsingin kauppakorkeakoulussa. Hän kuitenkin jätti opinnot kesken ja siirtyi yliopistoon, missä oli jo opiskellut muiden opintojensa ohessa latinaa ja muinaiskreikkaa. Arjava valmistui filosofian kandidaatiksi 1987 ja lisensiaatiksi 1990. Hän väitteli filosofian tohtoriksi 1995 Helsingin yliopistossa latinan kielestä ja Rooman kirjallisuudesta. Hän on ollut klassillisen filologian dosentti Helsingin yliopistossa vuodesta 1998.
Arjava työskenteli Akateemisessa kirjakaupassa oppikirjaosaston esimiehenä 1986–1988. Helsingin yliopistossa hän on toiminut klassillisen filologian tutkijana ja yliassistenttina 1988–2000, tutkimuksen arvioinnin arviointiasiamiehenä 1998–1999, tutkijakollegiumin selvitysmiehenä ja vt. johtajana 2000–2001 sekä Suomen Akatemian akatemiatutkija 2001–2003. Tutkijana hän perehtyi naisten asemaan antiikissa sekä Jordanian Petrasta tehtyihin papyruslöytöihin.
Arjava kutsuttiin Suomalaisen Tiedeakatemian jäseneksi vuonna 2017.
Arjavan isoisä oli Helsingin yliopistossa pitkän hallinnollisen uran tehnyt Antero Manninen.
Aiheesta muualla

Antti Arjava Helsingin yliopiston tutkimusportaalissa
Albert Clerk-Jeannotte

Albert Clerk-Jeannotte (15. tammikuuta 1881 St-Hilaire – 21. heinäkuuta 1945 New York) oli kanadalainen tenori, pedagogi ja musiikin hallinnollisen puolen vaikuttaja. Hänen opettajiaan olivat Pariisissa Xavier Leroux, Jacques Bouhy, Victor Maurel ja Pauline Viardot-Garcia. Hänen laulu-uraansa varjostivat terveysongelmat. Montrealissa hän pääsi opettamaan McGillin konservatorioon, ja vuosina 1906–1909 hän asui New Yorkissa.
Frank S. Meighenin taloudellisella tuella Clerk-Jeannotte perusti Montreal Musical Societyn, jonka pohjalta kehittyi sittemmin Montreal Opera Company. Hänen oppilaidensa joukossa olivat Georges Dufresne, Hope Hampton, Ludovic Huot, Fabiola Poirier ja Henri Pontbriand.
Albert Champoudry

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Albert Champoudry |  Albert Champoudry |  Albert Champoudry |  |
Maa:   Ranska
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | 5 000 m, joukkue |  |
Albert Alphonse Champoudry (8. toukokuuta 1880 Pariisi – 23. kesäkuuta 1933 Pariisi) oli ranskalainen yleisurheilija ja olympiamitalisti, joka kilpaili kestävyysjuoksussa. Hän edusti seuratasolla SA Montrougea.
Champoudry osallistui olympialaisiin kerran Pariisissa 1900. Hän oli tuolloin mukana voittamassa hopeaa 5 000 metrin joukkuekilpailusta, vaikka oli kilpailussa vain keskeyttänyttä Stanley Rowleyta parempi.
HMS Arundel

HMS Arundel on ollut neljän Britannian Kuninkaallisen laivaston aluksen nimenä.
HMS Arundel (1695), 32-tykkinen viidennen luokan alus
HMS Arundel (1746), 24-tykkinen kuudennen luokan alus
HMS Arundel (1800), satama-alus
HMS Arundel (1802), vastaanottoalus
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Arundel”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Anamaria Rusi

| Anamaria Rusi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. syyskuuta 1982 (ikä 42) Petroșani, Romania
Muusikko
Laulukielet:  englanti, romania, suomi
Tyylilajit:  Pop, rock, dance
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Anamaria Rusi (s. 2. syyskuuta 1982 Petroșani, Romania) on Suomessa asuva laulaja-lauluntekijä ja muusikko. Anamaria tuli ihmisten tietoisuuteen The Voice of Finlandin seitsemännellä kaudella sekä yhtenä All Together Now Suomi -musiikkiviihdeohjelman tähtituomareista, joka alkoi Nelosella lokakuussa 2020.
Ura

Anamaria aloitti uransa osallistumalla kotimaassaan Romaniassa lukuisiin laulukilpailuihin ja menestymällä niissä hyvin. Hän liittyi romanialaiseen Perpetuum-nimiseen yhtyeeseen vuonna 2001 ja julkaisi sen kanssa romaniankielisen albumin nimeltään "Iti mai amintesti" vuonna 2003. Lisäksi Anamaria oli mukana Tribute to Jimi Hendrix albumilla esittämällään kappaleella "Crosstown". Albumi julkaistiin vuonna 2005. Anamarian oma debyytti single "Never Gets Old" julkaistiin joulukuussa 2018. Kappale oli pop-kappale, joka kertoi rakkaudesta, joka ei koskaan kuole. Anamaria Rusin toinen single "With Me Comes the Night" julkaistiin kesäkuussa 2019 ja se oli vauhdikas bilekappale, jossa esiintyi myös rap-artisti Eliitti. Kolmannen singlensä "Half Naked" Anamaria julkaisi syyskuussa 2019. Half Naked kertoo ihmisen haavoittuvuudesta ja siitä, miten "alasti ja aseistamattomana" ihminen on parisuhteessa toisen ihmisen kanssa.
Anamaria Rusi tunnetaan myös bilebändinsä PAM! feat. ELLA:n keulakuvana.
Yksityiselämä

Anamaria syntyi Romaniassa Petroșanin kaupungissa. Hänen äitinsä oli ammatiltaan kirjakaupan myyjä ja isä toimi esimiehenä kaivoksella. Anamarialla on nuorempi veli. Anamaria Rusi aloitti laulamisen todella nuorena ja hän osallistui maansa suurimpiin laulukilpailuihin menestyen niissä hyvin. Suurimmaksi idolikseen Anamaria mainitsi Whitney Houstonin ja kertoi laulaneensa  jo nuorena tähden lauluja peilin edessä käyttäen hiusharjaa mikrofoninaan. 16-vuotiaana Anamaria muutti asumaan yksin Bukarestiin, jossa hän opiskeli muusikoksi. Vuonna 2013 Anamaria saapui keikalle ensimmäistä kertaa Suomeen kotimaisen ohjelmatoimiston kutsumana. Samalla hän tapasi nykyisen puolisonsa, juontajana työskentelevän Kim Rusin, joka toimii myös Anamarian managerina.
Diskografia

Singlet
”Never Gets Old” (2018)
”With Me Comes the Night” (2019)
”Half Naked” (2019)
Aiheesta muualla

Anamaria Rusin kotisivut
Anamaria Rusin Facebook sivut
HMS Danae (F47)

| HMS Danae |
| --- | --- |
 HMS Danae

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Devonportin telakka
Kölinlasku:  16. joulukuuta 1964
Laskettu vesille:  31. lokakuuta 1965
Palveluskäyttöön:  7. syyskuuta 1967
Poistui palveluskäytöstä:  myyty Ecuadorille 1991
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 251 t (kuormattu)
Pituus:  113,4 m
Leveys:  12,5 m
Syväys:  5,5 m
Koneteho:  30 000 shp
Nopeus:  28 solmua
Miehistöä:  251-263
Aseistus
Aseistus:  2 × kaksiputkisena 4,5"/L45 Mk.6 -tykkinä 1 x Sea Cat GWS.22 2 x Oerlikon 20 mm 1 x Mk.10 Limbo 1 x Westland Wasp
HMS Danae (viirinumero F47) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Leander-luokan fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Devonportin telakalta, missä köli laskettiin 16. joulukuuta 1964. Se laskettiin vesille 31. lokakuuta 1965 ja valmistui 7. syyskuuta 1967.
Palvelus

Alus myytiin 1991 Ecuadorille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä BAE Morán Valverde (FM-02).
Anatoli Antonov

Anatoli Antonov
Anatoli Ivanovitš Antonov (ven. Анато́лий Ива́нович Анто́нов; s. 15. toukokuuta 1955 Omsk) on venäläinen diplomaatti.
Antonov valmistui Moskovan valtiollisesta kansainvälisten suhteiden instituutista vuonna 1978. Vuonna 2012 hän väitteli IMEMO:ssa filosofian tohtoriksi politiikan tutkimuksessa ydinasekontrollia koskeneella väitöskirjalla. Antonov johti Venäjän ulkoministeriön turvallisuuden ja aseriisunnan laitosta vuosina 2004–2011. Hän toimi vuosina 2011–2016 Venäjän varapuolustusministerinä ja vuosina 2016–2017 varaulkoministerinä. 21. elokuuta 2017 Vladimir Putin nimitti hänet Venäjän suurlähettilääksi Yhdysvaltoihin ja Venäjän pysyväksi tarkkailijaksi Amerikan valtioiden järjestöön. Antonov seurasi suurlähettiläänä Sergei Kisljakia.
Antonov oli neuvottelemassa vuoden 2010 Uusi START -ydinaseriisuntasopimuksesta. Hän on kansainvälisten pakotteiden piirissä. Venäjä on myöntänyt hänelle Ystävyyden kunniamerkin, kahdesti Venäjän kunniamerkin ja monia muita tunnustuksia. Antonovin kielitaitoon kuuluvat englanti ja burma. Hänellä on tytär.