stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ayagöz

| Ayagöz (Аягөз) Ajagus, Аягуз |
| --- | --- |
 vaakuna
 Ayagöz
 Koordinaatit: 47.967°N, 80.433°E 
Valtio:  Kazakstan
Alue:  Itä-Kazakstanin alue
Perustettu:  1831
Väkiluku (2012)  ():  37 316
Aikavyöhyke:  UTC+5
 
 ayagos.vko.gov.kz/ru/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ayagöz eli Ajagus (kaz. Аягөз, ven. Аягоз) on kaupunki Kazakstanin itäosissa Itä-Kazakstanin alueella. Vuoden 2012 alussa kaupungissa asui 37 316 henkeä.
Oheinen taulukko kuvaa Ayagözin väkiluvun kehitystä vuosien 1959–2009 väestönlaskentojen kautta.
| Vuosi | Väestö 1959 | Väestö 1970 | Väestö 1979 | Väestö 1989 | Väestö 1999 | Väestö 2009 | Väestö 2012 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&031061.&&&&0031 061 | &&&&&&&&&&035827.&&&&0035 827 | &&&&&&&&&&038969.&&&&0038 969 | &&&&&&&&&&042729.&&&&0042 729 | &&&&&&&&&&038470.&&&&0038 470 | &&&&&&&&&&037537.&&&&0037 537 | &&&&&&&&&&037316.&&&&0037 316 |
Trivial Pursuit

| Trivial Pursuit |
| --- | --- |


Suunnittelija:  Chris Haney Scott Abbott
Julkaisuvuosi:  1981
Pelaajia:  2–6 (joukkueet mahdollisia)
Pelin kesto:  noin 80 minuuttia (vaihtelee paljon)
Satunnaisuus:  keskitaso
 BoardGameGeek 
Trivial Pursuit on tietokilpailulautapeli, jonka kehittivät joulukuussa 1979 Chris Haney ja Scott Abbott Montrealissa, Quebecin osavaltiossa Kanadassa. Varsinaisesti peli julkaistiin vuonna 1981. Trivial Pursuitin suosion siivittämänä siitä on tehty useita muunnelmia. Normaali painos on nimeltään Genus-painos. Trivial Pursuit -tavaramerkin omistaa ja pelejä valmistaa Hasbro.
Pelin kulku

Pelin perusajatuksena on edetä pelilaudalla nopan heittojen mukaan kunkin pelaajan osalta niin kauan, kuin pelaaja osaa vastata värillisiä peliruutuja vastaaviin tietokilpailukysymyksiin.
Pelaajat lähtevät laudan keskeltä ja yrittävät myös palata sinne kerättyään kuusi värillistä lohkoa omaan pelinappulaansa.
Lohkot saa vastaamalla oikein kutakin lohkoa vastaavassa suuressa ruudussa laudan kehällä.
Perinteisen Trivial Pursuitin lohkoja ja peliruutuja vastaavat kysymysten aihealueet ovat maantiede, viihde, historia ja yhteiskunta, kirjallisuus ja taide, luonto ja tiede sekä urheilu ja vapaa-aika.
Historia

Pelin julkaisemisen aikaan idea lukuisia kysymyksiä sisältävästä koteihin tarkoitetusta tietokilpailupelistä oli uusi. Haney ja Abbott inspiroituivat Scrabble-pelistä ja halusivat luoda siitä oman versionsa. Pelin julkaisuun alun perin liittyneet vaikeudet juontuivat esimerkiksi pelissä tarvittavien kysymyskorttien painamiseen ja epäilyksiin siitä, ostaisivatko aikuiset peliä ollenkaan. Alun perin peliä tuotti Scrabble-pelin luoja Selchow and Righter. Trivial Pursuitin suosion siivittämänä siitä on tehty useita muunnelmia. Normaali painos on nimeltään Genus-painos.
Vuonna 1984 Fred L. Worth haastoi pelin julkaisijat oikeuteen, koska katsoi, että suuri osa alkuperäisen pelin trivia-kysymyksistä perustui hänen julkaisemansa kirjan The Complete Unabridged Super Trivia Encyclopedian sisältöön. Peliin oli otettu myös Worthin tarkoituksellisesti kirjaan lisäämä virheellinen trivia-fakta. Worthin tekijänoikeudet eivät kuitenkaan koske kirjassa mainittuja faktoja, vaan niiden esitystapaa. Tekijät myönsivät käyttäneensä faktoja Worthin teoksesta, mutta Worth hävisi oikeudenkäynnin, koska oikeus katsoi, että kysymysmuotoinen peli ei ollut tarpeeksi samankaltainen trivia-faktoja luetelleen kirjan kanssa, että tekijänoikeuksia olisi loukattu.
Pelin luojat perustivat pelin markkinointia varten Horn Abbot -nimisen yrityksen. Trivial Pursuit kasvoi nopeasti suureksi menestykseksi. Vuonna 1984 peliä myytiin Yhdysvalloissa 24 miljoonaa kappaletta. Vuonna 1988 Parker Brothers alkoi valmistaa peliä lisenssillä. Yrityskauppojen myötä Parker Brothers päätyi Hasbron omistukseen vuonna 1991. Valmistettuaan peliä lisenssillä usean vuoden ajan Hasbro osti vuonna 2008 täydet oikeudet Trivial Pursuittiin Horn Abbot Internationalilta 80 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla.
Versiot > Kokopelit

| Nimi | vuosi | kieli | muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| Classic | 2017 | suomi |  |
| Genius | 2005 | suomi |  |
| Genus |  | suomi |  |
| Junior |  | Junioripelaajien painos suomi  |  |
| Master Edition | 2019 |  |  |
| Master Game | 1981 | englanti  |  |
| Mestari Genus | 1990 | suomi |  |
| Party |  | suomi | 1200 kysymystä, jokaisesta pelilaudan ruudusta voi voittaa kolmion  |
| Perhepainos |  | suomi |  |
Versiot > Kysymyskorttisarjat - bite size

| Nimi | vuosi | kieli | muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| Classic | 2017 | suomi |  |
| GMaster Game - Genus II Edition | 1984 englanninkielinen | suomi |  |
| Junior |  | suomi |  |
| Master Game - Baby Boomer Edition | 1983 | englanti |  |
| Master Game - Silver Screen Edition | 1983 | englanti |  |
| Master Gamer - Young Players Edition | 1984 | englanti |  |
| Viihde |  | suomi | 3000 lisäkysymystä |
Trivial Pursuitista on julkaistu useita erilaisia painoksia useilla eri kielillä. Seuraavalla listalla on lähinnä versioita, jotka on julkaistu myös suomeksi.
Genus-painoksen kortteja saa myös vuodesta 2004 alkaen ilman pelilautaa tai nappuloita Bite Size -muodossa.
Lapsille on tehty oma painos, jossa on helpompia kysymyksiä.
Perhepainoksessa on eri kysymykset aikuisille ja lapsille. Vuonna 1987 julkaistiin suuri lisäkysymyspakkaus Genus II sekä erillinen lisäkysymyssarja viihteestä.
Vuosituhannen vaihteessa julkaistiin Millennium-painos ja vuonna 2003 eri maanosiin liittyviin kysymyksiin keskittynyt Globetrotter-painos.
Vuonna 2005 julkaistiin pieniä sarjoja lisäkysymyksiä, joista erikoisimpana julkkiskysymyksiä sisältävä 100 kortin kysymyssarja.
Vuonna 2019 julkaistiin Trivial Pursuit Master Edition. Uutena pelissä on ajastin, joka rajoittaa vastausaikaa.
Viimeisin versio sisältää DVD:n, jossa on osa pelin kysymyksistä.
Vuonna 2016 julkaistiin Classic Edition joka sisältää 2 400 uutta kysymystä.
Lisäosat: Genus 2, julkaistu vuonna 1987 – sisältää 6 000 lisäkysymystä, sekä Kansallispainos julkaistu vuonna 1991 – sisältää 1 500 lisäkysymystä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Arvostelu pelistä Lautapelaaja.net-sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ragnar Hult

| Ragnar Hult |
| --- | --- |
 Ragnar Hult 1880-luvun alussa. (Valokuva Daniel Nyblin.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. maaliskuuta 1857 Pohja
Kuollut: 25. syyskuuta 1899 (42 vuotta) Helsinki
Ragnar Hult (4. maaliskuuta 1857 Pohja – 25. syyskuuta 1899 Helsinki) oli suomalainen kasvi- ja maantieteilijä. Hän oli Helsingin yliopistossa kasvimaantieteen dosentti vuodesta 1886 ja yliopiston ensimmäinen maantieteen dosentti vuodesta 1890. Hän ajoi Helsingin yliopiston maantieteen laitoksen perustamista vuonna 1889 ja Maantieteellisen klubin perustamista vuonna 1881, joka toimi pohjana Suomen maantieteellinen yhdistyksen perustammiselle vuonna 1887. Kasvitieteilijänä Hult tutki kasviyhteisöjen dynamiikkaa, ja oli maailmanlaajuisesti eräs ensimmäisistä tutkijoista, jotka tunnistivat sittemmin ekologiseksi sukkessioksi nimetyn ilmiön.
Hultin puoliso oli suomalaisen kotitaloustoiminnan uranuurtaja Fanny Hult.
Julkaisuja

Försök till analytisk behandling af växtformationerna. Meddelanden af Societas pro Fauna et Flora Fennica, 8, s. 1–155. (Väitöskirja.) Helsingfors, 1881. Julkaisun verkkoversio.
Vegetationen och floran i en del af Kemi Lappmark och Norra Österbotten. (Yhdessä Hjalmar Hjeltin kanssa) Meddelanden af Societas pro Fauna et Flora Fennica, 12, s. 1–158.  Helsingfors: J. Simelii Arfvingars Tryckeri, 1885.
Blekinges vegetation. Meddelanden af Societas pro Fauna et Flora Fennica, 12, s. 161–251.  Helsingfors: J. Simelii Arfvingars Tryckeri, 1885.
Mossfloran i trakterna mellan Aavasaksa och Pallastunturit. Acta Societatis pro Fauna och Flora Fennica, 3(1), 1886.
Grunddragen af den allmänna geografin 1: Matematisk geografi och klimatografi. Helsingfors: Weilin & Göös, 1894.
Finlands geografi i korthet framställd. Helsingfors: Söderström, 1896.
Kuvauksia luonnosta ja kansanelämästä Suomessa. (Naturskildringar och folklifsbilder från Finland, 1899) Suom. Nissinen, Alli. Porvoo: WSOY, 1900.
Aiheesta muualla

Rikkinen, Kalevi: / Hult, Ragnar (1857–1899) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen). 28.2.2001. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura. Viitattu 24.8.2012.
Rikkinen, Kalevi: Ragnar Hult and the emergence of geography in Finland, 1880–1900. Fennia, 1988, 166. vsk, nro 1.  Helsinki:  Suomen maantieteellinen seura. ISSN 0015-0010  (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Ruotsi 
Tieteilijät:  International Plant Names Index 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899 
Muut:  IdRef
Sansibarin kansantasavalta

Sansibarin kansantasavalta (swahiliksi Jamhuri ya watu wa Zanzibar) oli Sansibarin saaristossa sijainnut, vuonna 1964 perustettu lyhytikäinen valtio. Se lakkautettiin alle vuoden olemassaolon jälkeen, kun se yhdistettiin Tanganjikan kanssa Tanganjikan ja Sansibarin yhdistyneeksi tasavallaksi, joka nimettiin myöhemmin Tansaniaksi.
Historia

Kansantasavalta sai alkunsa Sansibarin vallankumouksesta alkuvuonna 1964, kun kommunistisissit alkoivat kapinoida maata hallinnutta monarkiaa vastaan. Valtio oli itsenäistynyt Isosta-Britanniasta vain kahta kuukautta aiemmin.
Noin kuukausi vallankumouksen jälkeen maa oli palaamassa taas entiselleen. Esimerkiksi poliisivoimat palasivat virkaansa, ryöstettyjä kauppoja alettiin avata uudelleen ja sissien vankeja alettiin tuomita oikeudessa. Yksi vastarintaliikken jäsenistä, John Okello, perusti omat puolisotilaalliset joukkonsa, jotka päivystivät kaduilla ja varastelivat arabialaisten omaisuutta.
Huhtikuussa maan presidentti Abeid Karume julisti, että Sansibar yhdistyisi Tanganjikan kanssa uudeksi Tansanian valtioksi.
Helsingin nuorisoneuvosto

| Helsingin nuorisoneuvosto |
| --- | --- |
Perustettu:  1. tammikuuta 2018
Edeltäjä:  Ruudin ydinryhmä
Puheenjohtaja:  Ehan Wadud
Varapuheenjohtaja:  Fia Hirvonen (1.)  Emilia Huikko (2.)
Hallituksen sihteeri:  Shyreen Joarder
Hallitus:  Emma Rautaoja Maggie Mattson Rosa Kumar Saarinen Aisha Mahmood
Jäseniä:  30 + 5 varajäsentä
Valintatapa:  Kaupunginhallitus asettaa nuorisoneuvoston vaalituloksen perusteella
Viimeisimmät vaalit:  6.-24.11.2023
Kokoontumispaikka:  Paavo Nurmen kuja 1 C Helsinki
Osoite:  PL 25401 00099 Helsingin kaupunki
Kotisivut
Helsingin nuorisoneuvosto (ruots. Helsingfors ungdomsråd; engl. Helsinki Youth Council) on kuntalain 26 §:n edellyttämä, joka toinen vuosi vaaleilla valittava, kolmestakymmenestä 13–17-vuotiaasta helsinkiläisnuoresta muodostuva Helsingin kaupungin vaikuttamistoimielin. Nuorisoneuvosto huolehtii siitä, että nuoria kuunnellaan Helsingin päätöksenteossa. Nuorisoneuvosto on osa Helsingin nuorten vaikuttamisjärjestelmä Ruutia.
Nuorisoneuvosto tunnettiin vuosina 2012-2017 nimellä Ruudin ydinryhmä. Ydinryhmän nimi vaihtui nuorisoneuvostoksi vuoden 2018 alussa. Toimikauden 2019 nuorisoneuvostossa jäseniä on ensimmäistä kertaa kolmekymmentä kahdenkymmenen sijaan. Helsingin nuorisoneuvosto valitaan vaaleilla. Vuoden 2021 vaaleissa ehdokkaita oli 74, ja äänestysprosentti oli 38,1%. Ääniä annettiin 10 799. Vaalit on järjestetty vuoden välein vuoteen 2018 asti, vuodesta 2019 joka toinen vuosi.. Vuonna 2020 alkanut toimikausi on ensimmäinen kaksivuotinen kausi.
Johto

| Järjestys | Puheenjohtaja | Varapuheenjohtajat | Sihteerit | Tiedottaja | Toimikausi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Jim Koskinen |  Kaapo Haapanen Jesse Lomma |  Oona Sainio Vivian Ljungqvist |  Oona Sainio Vivian Ljungqvist | 4. huhtikuuta – 31. joulukuuta 2018 |
| 2 | Vivian Ljungqvist |  Kasper Rautalinko Max TalviOja |  August Kiattrakoolchai Lauri Pyykkö |  August Kiattrakoolchai Lauri Pyykkö | 13. helmikuuta – 31. joulukuuta 2019 |
| 3 | August Kiattrakoolchai |  Alma Rantalaiho (1.) Lana Bulatova (2.) |  Iris Kässi Nella Salminen (19.10.2020 asti) Miro Maaranen (19.10.2020 alkaen) | Jenni Ahonen | 6. helmikuuta 2020 – 9. tammikuuta 2021 |
| 4 | Katja Legeza | Inka Karlsson (1.) August Kiattrakoolchai (2.) | Miro Maaranen Niko Partanen | Iris Kässi | 9. tammikuuta – 31. joulukuuta 2021 |
| 5 | Miro Maaranen | Aisha Mahmood (1.) Väinö Rönkkö (2.) | Jem Alaye | Jem Alaye | 17. helmikuuta  – 31. joulukuuta 2022 |
| 6 | Rosa Kumar Saarinen | Ehan Wadud (1.) Aisha Mahmood (2.) | Shyreen Joarder | Shyreen Joarder | 08. helmikuuta - 31.12.2024 |
| 7 | Ehan Wadud | Fia Hirvonen (1.) Emilia Huikko (2.) | Shyreen Joarder | Shyreen Joarder | 1.1.2025- Nykyhetki |
Toimialaryhmät

Helsingin nuorisoneuvosto on jakautunut neljään toimialaryhmään, jotka vastaavat Helsingin kaupunkiorganisaation toimialoja. Toimialaryhmät keskittyvät oman toimialansa asioihin vaikuttamiseen. Jokaisella toimialaryhmällä on puheenjohtaja, joka tapaa toimialan viranhaltijoita ja koordinoi ryhmänsä toimintaa.
| Toimialaryhmä | Puheenjohtaja |
| --- | --- |
Kasvatus ja koulutus: Nella Salminen
Kaupunkiympäristö: Verneri Hirn
Kulttuuri- ja vapaa-aika: Elias Mustamand
Sosiaali-, terveys- ja pelastustoimiala: Aisha Mahmood
Lautakuntapaikat

Tammikuusta 2019 lähtien nuorisoneuvoston jäsenillä on kokeiluluontoisena käynnissä läsnäolo- ja puheoikeus kaikissa neljässä Helsingin kaupungin toimialalautakunnassa. Lautakuntakokeilua ehdottivat kaupungille nuorisoneuvoston asettaman aihetta edistävän työryhmän jäsenet silloinen puheenjohtaja Jim Koskinen, silloinen varapuheenjohtaja Kaapo Haapanen sekä edustajat Evi Koivunen ja Kasper Rautalinko. Lautakunnissa tehdään koko kaupunkia koskevat tärkeät päätökset.
Vuodesta 2019 Helsingin nuorisoneuvostolla on vakituinen edustus kaikissa kaupungin toimialalautakunnissa. Jokaisessa lautakunnassa on kolme edustajaa, jotka vuorotellen osallistuvat lautakuntien kokouksiin.
| Lautakunta | Edustajat |
| --- | --- |
Kasvatus ja koulutus:  Ehan Wadud Rokey Sabally Emma Rautaoja
Kaupunkiympäristö:  Marcus Anttila Oona Laine  Rosa Kumar Saarinen
Kulttuuri- ja vapaa-aika:  Jing Le Leena Jasmine Lam Lilja Hyppölä
Sosiaali-, terveys- ja pelastustoimiala:  Kerem Eren Lukas Savinen Emilia Huikko
Valtuustoryhmä

Keväästä 2023 lähtien nuorisoneuvosto sai läsnäolo- ja puheoikeuden Helsingin kaupungin valtuustoon. Valtuustoon valitaan uudet nuorisoedustajat puolen vuoden välein. Valtuustoryhmään kuuluu kuusi nuorisoedustajaa. Valtuusto päättää kaupungin toimintaa säätelevästä hallintosäännöstä, Helsingin toiminnan ja talouden pitkän aikavälin tavoitteista kaupunkistrategiassa sekä jokavuotisesta kaupungin talousarviosta eli tavoitteiden asettamisesta ja rahan jakamisesta eri kaupungin toimintoihin. Helsinkin Nuorisoneuvoston jäsenten tehtävä valtuustossa on ottaa kantaa siellä käsiteltäviin asioihin sekä antaa nuorten mielipiteitä ja näkemyksiä siihen.
Dombras

| Dombras |
| --- | --- |
 Dombras’n kirkko.
 Dombras
 Koordinaatit: 49°23′31″N, 5°27′35″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Verdun
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,27 km²
Väkiluku (2017):  138
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  55150
Suuntanumero(t):  55156
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dombras on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 138 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 11,27 neliökilometriä.
Dombras’n väkiluku oli vuonna 2007 sama kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 131, eli siellä asui seitsemän henkilöä vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dombras Wikimedia Commonsissa
Hmeimimin lentotukikohta

| Hmeimimin lentotukikohta |
| --- | --- |
 Satelliittikuvassa vuodelta 2024.
Sijainti:  Latakian maakunta, Syyria
Koordinaatit:  35.411667°N, 35.945°E
Tyyppi:  lentotukikohta
Liikenneyhteydet
Tärkein keskus ja etäisyys:  Latakia
Hmeimimin lentotukikohta (arab. قاعدة حميميم الجوية‎, Qā‘idat Ḥumaymīm al-jawwiyya, ven. Авиабаза «Хмеймим», Aviabaza «Hmeimim») on Venäjän asevoimien käyttämä lentotukikohta Syyriassa Latakian maakunnassa. Venäjä on käyttänyt Basil al-Assadin kansainvälisellä lentoasemalla toimivaa tukikohtaa vuodesta 2015 lähtien, jolloin se sekaantui Syyrian sisällissotaan Syyrian presidentti Bašar al-Assadin hallinnon puolella.
Historia

Hmeimimin lentotukikohta perustettiin Venäjän puuttuessa Syyrian sisällissotaan maan presidentti Bašar al-Assadin hallinnon puolella. Assadin hallinto oli vuonna 2015 romahtamisen partaalla ja maa kääntyi vanhan liittolaisensa Venäjän puoleen. Syyria pyysi virallisesti Venäjän sotilaallista apua, josta solmittiin sopimus Venäjän kanssa 26. elokuuta 2015. Venäjä, joka oli aikaisemmin toimittanut maahan apua meriteitse, sai käyttöönsä Basil al-Assadin kansainvälisen lentoaseman jolle Hmeimiminä tunnetuksi tullut lentotukikohta perustettiin. Paikalle alkoi saapua Venäjän ilmavoimien koneita Iranin ja Irakin ilmatilan kautta syyskuun puolessavälissä. Venäjän liittokokous antoi luvan niiden operatiivisille lennoille Syyriassa 30. syyskuuta.
Operatiivisten lentojen alkaessa Venäjän ilmavoimilla oli Syyriassa 33 lentokonetta. Niistä 12 oli Su-24M2-pommikoneita, 12 Su-25M/UB-rynnäkkökoneita, 4 Su-34-pommikoneita, 4 Su-30SM-monitoimihävittäjää ja 1 Il-20M-valvontakone. Niiden lisäksi paikalla oli 12 Mi-24P-taisteluhelikopteria ja 5 Mi-8MTš-kuljetushelikopteria. Tukikohdan suojauksesta vastasi 810. merijalkaväen prikaati, T-90A-panssarivaunukomppania ja S-300V4-ilmatorjuntapatteri. Paikalle tuli myöhemmin vielä toinen S-300-ilmatorjuntapatteri. Venäjän ilmavoimien Suhoi 24 -koneen pudotuksen jälkeen marraskuussa 2015 Venäjä toi paikalle myös S-400-ilmatorjuntaohjusjärjestelmän. Kaluston määrää on myöhemmin kasvatettu ja kutistettu tarpeen mukaan.
Bašar al-Assadin hallinto romahti joulukuussa 2024. Assadin mukaan hän oli 8. joulukuuta lähtenyt Damaskoksesta Hmeimimiin, josta venäläiset päättivät evakuoida hänet Venäjälle samana iltana. Assadin mukaan hän itse olisi halunnut jäädä taistelemaan. Venäläiset jäivät tukikohtaan kapinallisten noustessa valtaan. Tukikohdan pidemmän aikavälin kohtalo oli vuoden 2025 alussa epäselvä.
Su-25-rynnäkkökoneita lokakuussa 2015.
Bašar al-Assad, Vladimir Putin ja Sergei Šoigu Hmeimimissä vuonna 2017.
Brizeaux

| Brizeaux |
| --- | --- |
 Brizeaux’n keskustaa
 vaakuna
 Brizeaux
 Koordinaatit: 49°00′24″N, 5°03′28″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Bar-le-Duc
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,33 km²
Väkiluku (2017):  58
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  55250
Suuntanumero(t):  55081
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Brizeaux on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 58 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 8,33 neliökilometriä.
Brizeaux’n väkiluku on kasvanut 11 asukkaalla vuodesta 2007, jolloin kunnassa asui 47 asukasta. Vuonna 2012 kunnan väkiluku oli 52, eli siellä asui kuusi asukasta vähemmän kuin vuoden 2017 väestönlaskennassa.
Kuvia

Näkymä keskustaan
Kirkko
Ristikkotalon pihaa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Brizeaux Wikimedia Commonsissa
John Quenneville

| John Quenneville |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1996 (ikä 28) Edmonton, AB, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Q
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  186 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Tappara
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  9
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  Albany Devils (AHL) New Jersey Devils (NHL) Binghamton Devils (AHL) Rockford IceHogs (AHL) Chicago Blackhawks (NHL) ZSC Lions (NL) Leksands IF (SHL) Belleville Senators (AHL) HC Lugano (NL)
NHL-varaus:  30. varaus, 2014 New Jersey Devils
John Quenneville (s. 16. huhtikuuta 1996 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Tapparassa. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Quenneville osaa pelata myös laidassa. Hän on pelannut urallaan pudotuspelit mukaan lukien yhteensä 44 NHL-ottelua New Jersey Devilsissa ja Chicago Blackhawksissa. Devils varasi Quennevillen ensimmäisellä kierroksella NHL:n varaustilaisuudessa 2014.
Ura > Seuraura > Juniorivuodet

Quennevillen kasvattajaseura on North Seera HA. Hänet valittiin kauden 2010–2011 päätteeksi SSAC Lionsin U15 AAA-joukkueessa pelatessaan AMBHL-juniorisarjan parhaaksi hyökkääjäksi. Brandon Wheat Kings varasi Quennevillen 54. pelaajana WHL:n varaustilaisuudessa 2011. Hän pelasi kauden 2011–2012 vielä pääasiassa SSAC Athleticsin U18 AAA-joukkueessa, mutta Quenneville pelasi osan kaudestaan myös AJHL-junioriliigan Sherwood Park Crusadersissa. Kaudeksi 2012–2013 hän siirtyi Wheat Kingsin WHL-joukkueeseen, jossa Quennevillen tulokaskausi toi 47 runkosarjaottelussa tehot 8+11=19. Kesken kauden 2013–2014 joukkueeseen siirtyi myös hänen isoveljensä Peter. John Quenneville oli tehoilla 25+33=58 Wheat Kingsin kolmanneksi paras maalintekijä ja neljänneksi paras pistemies. Pudotuspeleissä hän teki yhdeksässä ottelussa tehot 5+8=13, joilla Quenneville oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä sekä jakoi sisäisen maalipörssin voiton Jayce Hawrylukin ja Richard Nejezchlebin kanssa.
New Jersey Devils varasi Quennevillen ensimmäisellä kierroksella 30. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2014. Kaudella 2014–2015 hän oli pudotuspeleissä kymmenellä osumallaan Brandon Wheat Kingsin WHL-joukkueen paras maalintekijä isoveljensä Peterin sekä Jayce Hawrylukin kanssa. Viidennessä neljännesvälieräottelussa 1. huhtikuuta 2025 vieraissa Edmonton Oil Kingsia vastaan Quenneville teki joukkueensa 3–2-voittomaalin toisessa jatkoerässä ajassa 88.58. Hänen osumansa ratkaisi Wheat Kingsille puolivälieräpaikan. Quenneville valittiin ottelun ykköstähdeksi. Quenneville eteni joukkueen kanssa aina finaaleihin saakka, mutta Ed Chynoweth Cupin vei lopulta kuitenkin Kelowna Rockets otteluvoitoin 4–0.
Heinäkuussa 2015 Quenneville teki kolmivuotisen NHL-tulokassopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Hän jatkoi kaudella 2015–2016 Wheat Kingsin WHL-joukkueessa, jonka varakapteeniksi Quenneville nousi. Hän jakoi tehoilla 31+42=73 joukkueen sisäisen pistepörssin kolmannen sijan Ivan Provorovin kanssa. Pudotuspeleissä Quenneville teki 21 ottelussa tehot 16+11=27, joilla hän voitti koko liigan maalipörssin ja sijoittui pistepörssissä kolmanneksi edellään joukkuetoverit Nolan Patrick ja Jayce Hawryluk. Quenneville voitti kauden päätteeksi WHL:n mestaruuden, Ed Chynoweth Cupin.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Eurooppaan

Quenneville siirtyi elokuussa 2021 tryoutille Sveitsin National Leaguen ZSC Lionsiin. Syyskuussa hän sai seuraan kauden 2021–2022 kattavan jatkosopimuksen. Quenneville oli 20 osumallaan ZSC:n toiseksi paras maalintekijä Denis Malginin jälkeen. Hän jakoi koko liigan maalipörssin kymmenennen sijan Rapperswil-Jona Lakersin Roman Červenkan ja Fribourg-Gottéronin Nathan Marchonin kanssa. Quennevillen pudotuspelit jäivät kuitenkin vain kahden ottelun mittaiseksi.
Kaudeksi 2022–2023 Quenneville siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Ruotsiin SHL-liigan Leksandiin. Hän pelasi siellä 19 ottelua tehopistein 5+7=12. Quenneville ei tehnyt kuudessa viimeisimmässä ottelussaan yhtään tehopistettä ja hän joutui joulukuussa sivuun loukkaantumisen vuoksi. Lopulta tammikuun 2023 lopulla Quennevillen sopimus purettiin yhteisymmärryksessä. Hän palasi Pohjois-Amerikkaan ja teki kaksi päivää myöhemmin loppukauden kattavan AHL-sopimuksen Belleville Senatorsin kanssa.
Joulukuussa 2023 Quenneville palasi Sveitsin NL:ään ja siirtyi loppukauden 2023–2024 kattavalla sopimuksella HC Luganoon oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Marraskuussa 2024 hän siirtyi loppukauden 2024–2025 kattavalla sopimuksella Jääkiekon SM-liigajoukkue Tapparaan oltuaan alkukauden ilman sopimusta. Joukkuetta valmentaa Quennevillelle ZSC Lionsista tuttu Rikard Grönborg. 10. tammikuuta 2025 Kiekko-Espoota vastaan pelatussa ottelussa hän kohtasi vastustajajoukkueen riveissä isoveljensä Peterin, jolloin heistä tuli liigahistorian ensimmäinen toisiaan vastaan pelannut ulkomaalainen veljespari.