stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Äänekosken keskustan seisake

Äänekosken keskustan seisake (lyh. Äkk) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Jyväskylä–Haapajärvi-radalla Äänekosken keskustan tuntumassa.
Äänekosken rautatieaseman sijaitessa kauempana tehtaiden kupeessa avattiin kauppalan seisake lähemmäksi keskustaa vuonna 1953, joskin koeliikennettä sille oli jo vuonna 1951. Vuosikymmenen puolivälissä seisakkeen viereen rakennettiin myös uusi linja-autoasema. Saarijärven suuntaan henkilöliikenne lopetettiin vuonna 1978, ja kokonaan seisake lakkautettiin Jyväskylän liikenteen loputtua vuonna 1987. Kevyen liikenteen tasoristeys portaineen korvattiin ylikulkusillalla 2000-luvulla linja-autoaseman paikalle rakennetun kauppakeskuksen valmistuttua.
Matkustajaliikenteen aloittamista uudelleen seisakkeelle on pohdittu; toistaiseksi sen ainoat käyttäjät ovat satunnaiset Keitele-Museon museojunat.
Aiheesta muualla

vaunut.org: Kuvia Äänekosken keskustasta
Äärellinen joukko

Joukon A sanotaan olevan äärellinen, kun sen ja jonkin joukon {1, 2, 3, ...,n} (n on A:n alkioiden lukumäärä) välille voidaan muodostaa jokin yksi-yhteen eli bijektiivinen vastaavuus, funktio, kuvaus. Toisin sanoen äärellisen joukon alkioiden lukumäärä on – ainakin teoriassa – laskettavissa. Esimerkiksi joukko {2, 4, 6} on äärellinen, koska esimerkiksi f(x) = x:2 on bijektiivinen kuvaus tältä joukolta joukolle {1, 2, 3}; f(2)=1, f(4)=2 ja f(6)=3.
Äärellisen joukon määrittelee myös se, että se ei ole aidon osajoukkonsa kanssa yhtä mahtava, eli joukon ja sen aidon osajoukon välillä ei ole olemassa bijektiivistä kuvausta.
Kirjallisuutta

Merikoski, Jorma; Virtanen, Ari; Koivisto, Pertti: Diskreetti matematiikka I.  Tampere:  Tampereen yliopisto, 2001 (1993).  ISBN 951-44-3604-0
Lipschutz, Seymour: Set Theory and Related Topics.  McGraw-Hill, 1964.  ISBN 0-07-037986-6
ZSU-57-2

| ZSU-57-2 |
| --- | --- |
 Unkarilainen ZSU-57-2.
Valmistushistoria
Valmistusmaa:   Neuvostoliitto
Tekniset tiedot
Pituus:  
– putki edessä:  8,48 m
– pelkkä runko:  6,22 m
Leveys:  3,27 m
Korkeus:  2,75 m
Taistelupaino:  28,1 t
Telaketjut:  580 mm
Maksiminopeus:  
– tiellä:  48 km/h
Toimintasäde:  400 km
Pääase:  2 x S-68 57 mm it-tykki
Panssarointi:  15 mm
Moottori:  Diesel/V-12 (V-54)
– hevosvoimat:  520 hv
Miehistö:  6
ZSU-57-2 on neuvostoliittolainen ilmatorjuntapanssarivaunu. Se esiteltiin ensimmäistä kertaa julkisuudessa 7. marraskuuta 1957. Jo Neuvostoliiton aikana niitä alettiin korvata käytöstä ZSU-23-4-vaunuilla, mutta vaunu on edelleen käytössä joidenkin maiden asevoimissa.
Ominaisuudet

ZSU-57-2 suunniteltiin vanhemman ZSU-37-ilmatorjuntapanssarivaunun korvaajaksi ja se on rakennettu T-54-panssarivaunun rungolle, jossa on yksi telapyöräpari vähemmän sekä ohennettu panssarointi. Muutosten kautta vaunun paino on vain 28 tonnia, kun alkuperäisen T-54-vaunun paino on 36 tonnia. Vaunu liikkuu näin jonkin verran paremmin maastossa. Vaunussa on myös uusi päältä avoin tykkitorni, johon on sijoitettu vaunun pääaseistuksena toimivat kaksi 57 mm S-68 it-tykkiä. Tykillä voi teoriassa ampua 105–120 laukausta minuutissa, mutta käytännössä vain 70. Tykeillä voi ampua enintään 12 kilometrin päässä oleviin maakohteisiin tai 8,8 kilometrin korkeudessa oleviin ilmakohteisiin. Tehokas tulietäisyys ilmatorjunnassa on kuitenkin 4 kilometriä ja maakohteisiin ammuttaessa hieman vähemmän. Vaunussa on vain optiset tähtäimet, joten sen käyttämiseksi näkyvyyden tulee olla riittävä. Vaunussa ei ole ydin-, biologisten tai kemiallisten aseiden vastaista turvajärjestelmää.
Vaunun ajaja on sijoitettu vaunun etuosan vasemmalle puolelle. Ajajalla on käytössään tuulilasi, jonka voi taistelun aikana peittää teräslevyllä. Tuulilasin lisäksi ajajalla on käytössään periskooppi. Miehistön viisi muuta jäsentä on sijoitettu tykkitorniin. Sen vasemmalla puolella ovat lataaja, ampuja ja sytyttimien asentaja. Oikealla puolella on toinen lataaja ja vaunun komentaja.
Käyttäjämaat

ZSU-57-2 oli Neuvostoliiton pääasiallinen ilmatorjuntapanssarivaunu lähes vuosikymmenen ajan käyttöönotonsa jälkeen. Se oli myös ensimmäinen neuvostoliittolainen ilmatorjuntapanssarivaunu, jota alettiin viedä laajemmassa mittakaavassa myös ulkomaille. 1950-luvun lopulta 1960-luvun alkuun vaunuja saivat käyttöönsä Neuvostoliiton Varsovan liiton läheiset liittolaismaat, kuten Itä-Saksa, Puola, Romania, Bulgaria ja Unkari.
Itä-Saksa oli vaunun ensimmäinen ulkomainen käyttäjä. Syyskuusta 1957 Nationale Volksarmee sai käyttöönsä yhteensä 129 ZSU-57-2-vaunua. Niitä alettiin korvata ZSU-23-4-vaunuilla 1960-luvun puolella ja ne poistettiin käytöstä vuonna 1979. Osa niistä muunnettiin koulutuskäyttöön T-54-vaunujen ajajille. Saksojen yhdistyttyä vaunut päätyivät Bundeswehrille, joka romutti ne monen muun entisen Itä-Saksan neuvostoperäisen sotilasvarustuksen tapaan. Toinen suuri ulkomaalainen käyttäjämaa oli Puola, jossa ZSU-57-2 oli käytössä 1970-luvulle saakka. Itä-Saksan tapaan ZSU-57-2 korvattiin lopulta Puolassakin ZSU-23-4-vaunuilla. Romania, Unkari ja Bulgaria saivat ZSU-57-2-vaununsa niiden jäätyä pois käytöstä muilta Varsovan liiton mailta. Tšekkoslovakia osti yhden vaunun koekäyttöön, mutta päätyi lopulta hankkimaan sen sijaan kotimaisia M53/59 Praga -ilmatorjunta-ajoneuvoja.
Jugoslavia ei ollut osa Varsovan liittoa, mutta se sai silti käyttöönsä yli sata ZSU-57-2-vaunua vuosien 1963 ja 1964 välillä ja ne säilyivät käytössä aina 1990-luvun puolelle saakka. Jugoslavian hajoamisen jälkeen vuonna 1992 vaunu päätyi Jugoslavian hajoamissotien osapuolten käyttöön. Lähi-idässä ZSU-57-2-vaunujen suurimmat käyttäjämaat olivat Syyria ja Egypti. Egypti tilasi 100 vaunua vuonna 1960 ja niitä on sittemmin modernisoitu ja Egyptillä on edelleen käytössään noin 40 vaunua. Syyria tilasi vuonna 1966 yli 200 vaunua ja suurin osa niistä toimitettiin maahan 1967–1973. Muutamia vaunuja on käytössä edelleen. Myös Irak ja Iran tilasivat molemmat sata vaunua 1960-luvulla. Irakissa vaunuja käytettiin aina 1990-luvulle saakka. Iran käyttää vaunuja edelleen.
Pohjois-Vietnam tilasi lähes 100 vaunua Vietnamin sodan aikaan. Enimmillään maalla oli käytössään 500 ZSU-57-2-vaunua. Sodan jälkeen vaunut päätyivät yhdistyneen Vietnamin armeijan käyttöön. Pohjois-Korea osti noin 250 ZSU-57-2-vaunun tykkitornia, jotka asennettiin T-59-vaunujen alustoille ja jotka ovat tiettävästi edelleen käytössä.
Käyttäjämaat > Suomessa

Suomeen ilmatorjuntapanssarivaunu ZSU-57-2:t (ItPsv 57-2) saapuivat lokakuussa 1960. Varusmieskoulutus alkoi ensin Tampereen Ilmatorjuntapatteristossa Kangasalan Vatialassa ja vuonna 1966 koulutus siirrettiin Panssariprikaatin vaunupataljoonalle. Vaunujen päivittämistä harkittiin ja siihen olisi kuulunut esimerkiksi tutkajärjestelmän asennus. Päivityssuunnitelmat peruttiin kuitenkin lopulta hinnan takia. Vaunut säilyivät käytössä aina vuoteen 2006 saakka.
Nykyiset käyttäjämaat

Egypti, 40
Iran, 80
Kuuba, tarkka määrä ei tiedossa
Mosambik, 20
Syyria, tarkka määrä ei tiedossa
Pohjois-Korea, tykkitorneja asennettuina T-59-vaunuihin
Käyttöhistoria

ZSU-57-2-vaunut osallistuivat varsinaisiin sotatoimiin ensimmäisen kerran arabien ja Israelin välisissä sodissa 1960- ja 1970-luvuilla Egyptin ja Syyrian armeijoissa. Kuuden päivän sodan alussa israelilaiset M48 Patton-panssarivaunut kohtasivat egyptiläisiä ZSU-57-2-vaunuja El Arishin lentokentällä. Egyptiläiset tulittivat israelilaisia vaunuja onnistumatta kuitenkaan läpäisemään näiden panssarointia. Vietnamin sodan kannalta ZSU-57-2-vaunut saapuivat liian myöhään Pohjois-Vietnamiin, jotta niillä olisi ollut merkittävää vaikutusta maan ilmapuolustuksen kannalta. Ne olivat kuitenkin selkeä parannus aiemmin käytössä olleisiin kiinalaisiin Type 63 -ilmatorjuntapanssarivaunuihin verrattuna. Pääsiäisoffensiivin aikaan ZSU-57-2 suojasi Pohjois-Vietnamin eteneviä joukkoja. Ne saivat joitakin osumia Yhdysvaltojen ja näiden liittolaisten lentokoneisiin, mutta nykyaikaiset lentokoneet kuten F-4 Phantom osoittautuivat niille liian nopeiksi.
Persianlahden sodan aikaan Irak käytti ZSU-57-2-vaunuja pienessä määrin, ja ne oli vedetty takarintamaan ZSU-23-4-vaunujen tieltä. 16. tammikuuta 1991 ZSU-57-2 ampui kuitenkin alas brittien Tornado GR1 -hävittäjäpommittajan sen iskiessä Shaibahin lentotukikohtaa vastaan. Myöhemmin 1990-luvulla Jugoslavian hajoamissotien aikaan vaunuja käyttivät etenkin serbit, lähinnä maakohteita vastaan. Kroatian sodan aikaan kroaattien onnistui vallata kaksi vaunua Jugoslavian kansanarmeijalta. Serbit käyttivät vaunuja myös Naton pommitusten aikaan vuonna 1999 ilman mainittavia tuloksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta ZSU-57-2 Wikimedia Commonsissa
ZSU-57-2 eri suunnilta ja suhteessa henkilön kokoon piirustuksessa.
Puolalainen ZSU-57-2.
Bosnian serbien käyttämä ZSU-57-2.
Äiti! Sängyssäsi on valkoinen mies!

| Äiti! Sängyssäsi on valkoinen mies!> Romuald et Juliette |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Coline Serreau
Käsikirjoittaja:  Coline Serreau
Säveltäjä:  Jérôme Reese
Kuvaaja:  Jean-Noël Ferragut
Leikkaaja:  Catherine Renault
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Ensi-ilta:  1990
Kesto:  111 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Äiti! Sängyssäsi on valkoinen mies! (Romuald et Juliette) on Coline Serreaun käsikirjoittama ja ohjaama ranskalainen elokuva vuodelta 1989. Kevyt komedia sukeutuu monikulttuurisen avioliiton ympärille. Elokuvan pääosia näyttelevät Daniel Auteuil ja Firmine Richard.
Juoni

Maitoyrityksen toimitusjohtaja, huippukokki Romuald Bindet joutuu sotketuksi ruokamyrkytysskandaaliin. Ainoa, joka tuntuu voivan auttaa on yrityksen tiloja siivoava karibialaistaustainen Juliette Bonaventure, viiden lapsen äiti, jolla tuntuu olevan taito olla aina oikeassa paikassa oikeaan aikaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Daniel Auteuil  | … |  Romuald Blindet   |
|  Firmine Richard  | … |  Juliette Bonaventure   |
|  Pierre Vernier  | … |  Blache   |
|  Maxime Leroux  | … |  Cloquet   |
|  Giles Privat  | … |  Paulin   |
|  Catherine Salviat  | … |  Francoise Blindet   |
|  Muriel Combeau  | … |  Nicole   |
|  Alexandre Basse  | … |  Benjamine   |
|  Aissatou Bah  | … |  Félicité   |
|  Mamadou Bah  | … |  Désiré   |
|  Marina M'Boa Ngong  | … |  Claire   |
|  Sambou Tati  | … |  Aimé   |
|  Carole Franck  | … |  vastaanottovirkailija   |
|  Nicholas Serreau  | … |  vuokratalovirkailija   |
|  Alain Tretout  | … |  Vidal   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Markku Salmi sanoo elokuvaa erinomaiseksi ranskalaiskomediaksi ja antaa sille neljä tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”erinomainen”.
Käännös suomeksi
Anne-Marie Ørbeck

Anne-Marie Ørbeck
Anne-Marie Ørbeck (1. huhtikuuta 1911 Oslo – 5. kesäkuuta 1996 Bergen) oli norjalainen pianisti ja säveltäjä.
Anne-Marie Ørbeck opiskeli pianonsoittoa Oslossa ja sitten Berliinissä Sandra Droukerin johdolla. Sävellysoppia hän sai Gustav Langelta, Mark Lotharilta, Paul Höfferiltä ja Darius Milhaud’lta. Hän piti ensikonserttinsa 1933 Oslon filharmonisen orkesterin solistina.
Vuonna 1939 Ørbeck avioitui insinööri Helge Smittin (1906–1985) kanssa. Esiintymiset katkaisi toinen maailmansota, mutta hänen laulusarjansa Vonir i blømetid sai 1942 Norjan säveltäjien seuran palkinnon. 1950-luvulla hän haki lisäoppia säveltämiseensä Nadia Boulangerilta Pariisista ja Hanns Jelinekiltä Wienistä. Sotavuosina syntynyt D-duurisinfonia kantaesitettiin Bergenissä vasta 1954. Sen ohella hänen esitetyimpiin teoksiinsa kuuluvat Concertino pianolle ja orkesterille (1938) sekä Pastoraali ja allegro huilulle ja jousille (1960).
Teoksia

Concertino pianolle ja orkesterille (1938)
Vonir i blømetid (1942). Kuoroteos Hans Henrik Holmin teksteihin
Ovspel, kuoroteos Hans Henrik Holmin teksteihin, kantaesitettiin Helsingissä 1952 Muntra Musikanter -kuoron esittämänä
Sinfonia D-duuri (1954)
So rodde dei fjordan (1963, teksti Aslaug Vaa)
Vill-Guri (1963, teksti Tor Jonsson).
Österbotten (sanomalehti)

Lehden ensimmäisen numeron etusivu.
Österbotten oli Vaasassa vuosina 1864–1878 ilmestynyt ruotsinkielinen sanomalehti.
Österbottenin perustaja ja toimittaja oli kansakoulunopettaja Anders Svedberg. Luonteeltaan se oli Pohjanmaan ruotsinkieliselle maaseutuväestölle suunnattu kristillis-siveellinen kansanlehti. Se ajoi kansansivistystä ja oli kielipoliittisesti maltillinen. Aluksi kerran ja myöhemmin kahdesti kuukaudessa ilmestyneen lehden levikki oli suurimmillaan 650 kappaletta vuonna 1865. Vuoden 1878 lopussa se lopetettiin taloudellisesti kannattamattomana. Myöhemmin Svedberg perusti Uuteenkaarlepyyhyn Österbottniska Postenin.
Aiheesta muualla

Österbotten Historiallisessa sanomalehtikirjastossa
Äkillinen kylmeneminen 8 200 vuotta sitten

Lämpötilakäyrä, jossa 8,2 tuhannen vuoden takainen tapahtuma näkyy selvästi, vaikka jääkauden isommat tapahtumat vielä selvemmin.
NGRIP-näytteestä johdettu happi-isotooppikäyrä, joka kuvaa 20 vuoden tarkkuudella 8200 vuoden takaisen tapahtuman. Aika kulkee kuvassa vasemmalta oikealle, ja kylmä on alhaalla, lämmin ylhäällä. Numerot ovat tuhansia vuosia sitten NGRIP-ajoituksen mukaan.
Äkillinen kylmeneminen 8 200 vuotta sitten oli paleoklimatologinen tapahtuma, jolloin ilmasto kylmeni äkillisesti noin sadan vuoden ajaksi. Se johtui todennäköisesti mannerjään sulamisvaiheessa Pohjois-Amerikassa sijainneiden jään patoamien järvien äkillisestä purkautumisesta, jolloin suuri määrä makeaa vettä tulvi Pohjois-Atlanttiin. Tämä heikensi Golf-virtaa ja termohaliinikiertoa. Ilmasto viileni ja kuivui monilla maapallon alueilla. Varsinkin Lähi-idässä ja Balkanilla tuli kuivaa.
Lämpötila laski eri alueilla noin 1–5 °C holoseenin lämpötilaoptimiin verrattuna, jolloin oli yleisesti nykyistä lämpimämpää. Tapahtuma vaikutti eniten Pohjois-Atlantin ympäristössä. Lämpotilan lasku oli noin puolet nuoremman dryaskauden jäähtymisestä.
Havaintoja eri puolilta maailmaa

Äkilliseen kylmenemiseen selvästi liittyviä havaintoja on tehty Grönlannissa, Pohjois-Atlantilla, Euroopassa, Pohjois-Amerikassa, Pohjois-Afrikassa ja Venezuelassa. Grönlannissa lämpötilan lasku oli viiden asteen luokkaa. Indonesian koralliriuttoja kairaamalla on löytynyt merkkejä kolmen asteen kylmenemisestä suunnilleen samoihin aikoihin, mutta sen ajoitus on epävarmempi.
Ensimmäiset merkit tuohon aikaan tapahtuneesta kylmenemisestä löydettiin Sveitsistä Misoxin eli Mesolcinan laaksosta. Myöhemmät tutkimukset ovat kyseenalaistaneet näiden tapahtumien välisen yhteyden.
Norjan jäätiköissä näkyy samanaikainen kasvu, jota on kutsuttu Finse-tapahtumaksi. Sedimentti- ja siitepölytutkimukset viittaavat siihen, että silloinen Norjan jäätiköiden kasvu ei liittyisi kesien kylmenemiseen vaan talvien lauhtumiseen ja sitä kautta lumisateen määrän lisääntymiseen.
Vuonna 2009 tehdyt tutkimukset osoittavat samanaikaista viilenemistä myös Newfoundlandissa.
Kylmenemisen syyt

Viilenemisen aiheutti luultavasti Pohjois-Amerikassa Kanadan yllä olleesta kutistuvasta Laurentian jääkilvestä alkunsa saanut sulamisvesipulssi. Jäätikön sulamisvedet koversivat jäätikköä, joka lähti äkkiä liukuun kohti Atlanttia. Toisen näkemyksen mukaan ehkä Ojibway-jääjärven ja/tai Agassiz-jääjärven tyhjeneminen Atlanttiin. Luultavasti tällöin Laurentian jääkilpi katkesi kahtia sulamalla Hudsonin lahden kohdalla.
Vesipulssi muutti merivirtoja, jotka tuovat lämmintä vettä Pohjois-Atlantin pohjoisosiin, ja näin viilensi Eurooppaa ja Grönlantia. Suunnilleen samoihin aikoihin on havaittu myös kaukana Pohjois-Atlantilta lyhyitä kylmiä, kuivia tai tuulisia jaksoja. Ne on liitetty muutoksiin termohaliinikierrossa.
Aiheesta muualla

Varhaisholoseeninen kylmä kausi 8200 aBP J. Sakari Salonen, LuK-tutkielma 2005
Gagan ym. Abrupt tropical cooling ~8,000 years ago ANU
Rudolf Wilhelm Österman

| R>  W. Österman.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. maaliskuuta 1890 Valkeala
Kuollut: 22. toukokuuta 1918 (28 vuotta) Helsinki
Ammatti:  toimittaja
Rudolf Wilhelm Österman (26. maaliskuuta 1890 Valkeala – 22. toukokuuta 1918 Helsinki) oli suomalainen toimittaja, joka vuoden 1918 sisällissodan aikana oli yksi Turun punaisten johtohahmoja.
Turun Klassillinen Lyseon käynyt Österman työskenteli Turussa ilmestyneen sosialidemokraattisen Arbetet-lehden toimittajana. Sisällissodan alettua Österman nimitettiin 8. helmikuuta 1918 kansanvaltuuskunnan Turun ja Porin läänin lääninvaltuuskunnan komissaariksi, mikä punaisten hallinnossa vastasi maaherran tehtävää. Maaliskuun puolivälissä Österman osallistui Georg Boldtin johdolla Ahvenanmaalla käytyihin neuvotteluihin saaret hieman aikaisemmin miehittäneiden saksalaisten kanssa.
Punaisten jätettyä Turun 12. huhtikuuta, Österman pakeni kaupungista Viipuriin matkanneella junalla, joka ei kuitenkaan päässyt määränpäähänsä. lehtitietojen mukaan hän yritti tämän jälkeen jalkaisin kohti itää, mutta jäi ilmeisesti Myrskylässä valkoisten vangiksi yhdessä Turun miliisipäällikön William Lundbergin ja toimittaja Walter Borgin nuoremman pojan Erik Borgin kanssa. Miehet toimitettiin Helsingin vankileirille, jossa Österman tuomittiin kuolemaan 22. toukokuuta ja teloitettiin välittömästi. Myös Lundberg ja Borg ammuttiin toukokuun aikana.
Äänne
Kirjallisuutta

Häkkinen, Kaisa: ”7. Äänteet ja foneemit”, Kielitieteen perusteet, s. 87–101.  Helsinki:  Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1995.  ISBN 951-717-820-4  (suomeksi)
Yule, George: ”4. The sounds of language”, The Study of Language, s. 29–42.  Cambridge:  Cambridge University Press, 2006.  ISBN 978-0-521-54320-0  (englanniksi)
Öinen tuuli valvoo

| Öinen tuuli valvoo Tapani Kansa |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1989
 Formaatti: LP
 Tyylilaji: Iskelmä
 Kesto: 42.21
 Levy-yhtiö: Bluebird
Listasijoitukset
  Suomi: Ei listasijoitusta.
Tapani Kansan muut julkaisut
| Oi jouluyö 1988 | Öinen tuuli valvoo 1989 | Anna mulle aikaa 1990 |
Öinen tuuli valvoo on Tapani Kansan albumi vuodelta 1989.
Kappaleet

Maruzella – 4.05
Melina – 3.21
Tuhon tietä kuljen – 2.45
Yön väistyessä – 4.38
Kielletyt leikit – 3.13
Yön äänet – 3.21
Amado Mio – 2.55
Jos sä lähtisit pois – 3.04
Mona Lisa – 4.27
Silloin saat mun sydämein – 3.09
Surujen kitara – 3.49
Luonnonlapsi – 3.29
Älä kieltäydy kahdesti

| Älä kieltäydy kahdesti> Never Say Never Again |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Irvin Kershner
Käsikirjoittaja:   Kevin McClory  Jack Whittingham  Ian Fleming 
Tuottaja:  Jack Schwartzman
Säveltäjä:  Michel Legrand
Kuvaaja:  Douglas Slocombe
Leikkaaja:  Ian Crafford
Pääosat:  Sean Connery
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 7. lokakuuta 1983  Britannia 15. joulukuuta 1983  Suomi 16. joulukuuta 1983 
Kesto:  134 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  36 000 000 dollaria
Tuotto:  160 000 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Älä kieltäydy kahdesti (Never Say Never Again) on vuonna 1983 valmistunut James Bond -elokuva, jota ei yleensä lasketa viralliseen Bond-jatkumoon, koska elokuvan tuotti Warner Bros. eikä muut Bond-elokuvat tuottanut EON Productions. Elokuvassa ei myöskään nähdä Desmond Llewelynin esittämää Q-hahmoa eikä perinteisiä taiteellisia alkutekstejä.
Elokuva perustuu Ian Flemingin romaaniin Pallosalama, josta Terence Young on ohjannut elokuvan Pallosalama vuonna 1965. Älä kieltäydy kahdesti -elokuvan on ohjannut Irvin Kershner, ja James Bondia siinä näyttelee Sean Connery 12 vuoden tauon jälkeen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sean Connery  | … |  James Bond   |
|  Edward Fox  | … |  M   |
|  Alec McCowen  | … |  Q (myös Algy)   |
|  Pamela Salem  | … |  Miss Moneypenny   |
|  Klaus Maria Brandauer  | … |  Maximillian Largo   |
|  Barbara Carrera  | … |  Fatima Blush   |
|  Max von Sydow  | … |  Ernst Stavro Blofeld   |
|  Kim Basinger  | … |  Domino Petachi   |
|  Bernie Casey  | … |  Felix Leiter   |
|  Rowan Atkinson  | … |  Nigel Small-Fawcett   |
|  Prunella Gee  | … |  Patricia   |
|  Valerie Leon  | … |  Bahamalla oleva nainen   |
|  Gavan O'Herlihy  | … |  Jack Petachi   |
|  Pat Roach  | … |  Lippe   |
Arvioita

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano kutsuu elokuvaa kieli poskessa tehdyksi ja Bondia rooliinsa aivan liian vanhaksi ja antaa elokuvalle kolme tähteä viidestä, mikä vastaa sanallista arviota ”hyvä”.
Aiheesta muualla

Älä kieltäydy kahdesti Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Älä kieltäydy kahdesti Elonet.
Älykaupunki

Älykaupunki on kaupunki, jossa käytetään digitaalista teknologiaa tehostamaan perinteisten verkostojen ja palvelujen toimintaa asukkaiden ja liike-elämän hyödyksi.
Tarkoitus ja vaikutukset

Älykaupungilla on tarkoitus tuottaa muun muassa kestäviä ja terveellisiä elämäntapoja, taloudellista tehokkuutta, poliittista ja sosiaalista inklusiivisuutta kaupunkilaisten tasapuolisen osallistamisen kautta, sekä jokaiselle asukkaalle ja yritykselle mahdollisuus kukoistaa. Nämä ihanteet pyritään tasapainottamaan lisääntyvän valvonnan, tiedon yksityisyyden heikkenemisen sekä laajan profiloinnin suhteen.
Älykaupungissa käytetään digitaalisia teknologioita resurssien paremmaksi hyödyntämiseksi ja päästöjen vähentämiseksi. Niiden avulla tehostetaan lisäksi kaupungin liikenneverkostoja, vedenkäyttöä, puhtaanapitoa, valaistusta ja lämmitystä. Älyteknologioiden odotetaan lisäksi tekevän kaupunkien hallinnosta interaktiivisempaa ja responsiivisempaa, parantavan julkisten tilojen turvallisuutta ja vastaavan vanhenevan väestön tarpeisiin.
Älykaupunki helpottaa jakamistaloutta, mikä johtaa yksityisomistuksen vähenemiseen. Ihmiset voivat esimerkiksi perustaa autopooleja ja liikkua itseohjautuvilla robottibusseilla. Myös asuntoja ja muita tiloja sekä sähköä on älykaupungissa tarkoitus voida jakaa nykyistä helpommin.
Teknologioita

Älykaupunki on tulevaisuuden kaupunki, joka perustuu digitaalisiin ratkaisuihin, tekoälyyn, automatisaatioon ja robotiikkaan.
Kaupungin toimintoihin liittyvä tieto on avointa ja laitettu jakoon, mikä helpottaa palveluiden ja palvelualustojen kehittämistä kaupunkilaisten tarpeeseen. Avointa dataa voidaan jakaa ja kerätä esimerkiksi julkiseen liikenteeseen tai ilmanlaatuun liittyen. Lisäksi ihmisten omasta kulutuksesta ja palveluista syntyvä data sekä iso data eli ”big data” parantavat palveluiden kehittämistä. Kaupunkilaisilla olisi kuitenkin mahdollisuus kieltää itseään koskevan ja omasta toiminnasta liikaa paljastavan datan käyttö.
Älykaupungissa on runsaasti sensoreita, jotka välittävät tietoa internetiin. Näin voidaan seurata esimerkiksi liikenneruuhkia, ilman laatua, ilman kosteutta, lämpötilaa ja melua. Karttasovellusten päälle voidaan rakentaa lisättyä todellisuutta, joka näyttää paikkakohtaista tietoa. Kaupunkiviljelyä voidaan älykaupungissa suorittaa digitaalisin kastelumenetelmin, kuten Singaporessa jo on alettu tehdä.
Myös esineiden internet on älykaupungin olennainen osa.