stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gene Littler

Gene Littler vuonna 1959
Gene Alec Littler (21. heinäkuuta 1930 – 16. helmikuuta 2019) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän syntyi San Diegossa, Kaliforniassa, ja valmistui San Diego State Universitysta.
Littler aloitti ammattilaisuransa vuonna 1954. Ainoaksi hänen voittamakseen major championshipiksi jäi U.S. Open, jonka mestariksi hän ylsi vuonna 1961. Hänelle myönnettiin Bob Jones -palkinto (1973) ja paikka World Golf Hall of Famesta (1990).
Senioritasolla Littler jatkoi uraansa vielä 2000-luvulle saakka.
Aiheesta muualla

Gene Littlerin esittely World Golf Hall of Famen sivuilla. (englanniksi)
Eupomatiaceae

| Eupomatiaceae |
| --- | --- |
 Laakerikauluskukka (Eupomatia laurina)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit, Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit, Tracheophyta
Luokka::  Siemenkasvit, Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset, Angiospermae
Ylälahko::  Magnolianae
Lahko::  Magnoliales
Heimo::  Kauluskukkakasvit Eupomatiaceae  Orb., nom. cons.
Suvut
 Eupomatia R.Br. – kauluskukat 
Katso myös
   Eupomatiaceae Wikispeciesissä   Eupomatiaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kauluskukkakasvit (Eupomatiaceae) on siemenkasviheimo koppisiemenisten Magnoliales-lahkossa. Heimossa on vain kauluskukkien (Eupomatia) suku.
Tuntomerkit

Kauluskukkakasvit ovat puuvartiskasveja, joilla on kaksirivinen lehtiasento. Lehdet ovat korvakkeettomia ja aromaattisia. Kukat ovat melko kookkaita, ja niiden verholehdet muodostavat paksun ja kivisoluja sisältävän lakkimaisen rakenteen (calyptra), joka karisee kukan avautuessa. Toimivat heteet ympäröivät litteitä ja rauhasellisia joutoheteitä, jotka kaartuvat emiön ylle. Kukkapohjus on kovera. Erilliset emilehdet ovat ahtautuneet tiukasti yhteen ja ovat vartalottomia; luottipinta on johteinen. Heteet ja joutoheteet karisevat kukasta yhdessä ja muodostavat kasvin ympärille pieniä merivuokkoja muistuttavaa kariketta. Kukin hedelmöitynyt emilehti kehittyy marjamaiseksi hedelmäksi.
Kasvit voivat olla juurakollisia ja paksutyvisiä tai juurimukulallisia. Nivelten sisärakenteessa on epätavallisen paljon lehtiaukkoja (tavallisesti seitsemän, joskus jopa 11) johtojännelieriössä, ja kustakin aukosta lähtee tavallisesti seitsemän (vaihteluväli 5–11) johtojännettä lehteen. Kasveissa on myös erityssoluja. Kukat sijaitsevat ryhminä. Kukkalehdet kiinnittyvät pohjukseen kierteisesti. Kukat ovat kehättömiä, joutoheteitä on vähintään 15 ja ne ovat terälehtimäisiä, tyvestä yhteen kasvaneita, ja niissä on paljon rauhasia. Rakkomaisia emejä on paljon, ne ovat vaihtelevasti yhteen kasvaneita; siemenaiheita on kussakin 2–11.
Levinneisyys

Kauluskukkakasvit kasvavat Uudessa-Guineassa ja Itä-Australiassa.
Luokittelu

Heimossa on kolme kauluskukkien sukuun kuuluvaa lajia, ja lähin sukulaisheimo on annoonakasvit (Annonaceae). Niiden kanssa kauluskukkakasvit muodostaa yhteisen kladin Magnoliales-lahkon evoluutiopuussa. Kladin ominaisuuksia ovat muun muassa: siiviläputkien plastideissa on myös monikulmaisia proteiinikiteitä; ydinsäteet ovat 8–15 solurivin muodostamia; ruodin johtojänteet ovat poikkileikkaukseltaan kaarimaisia; haaran ainoa esilehti on adaksiaalinen eli varrenpuoleinen; tietynlainen lehtilavan silmuasento (conduplicate); kukat ovat kukinnoissa; hedelmä on enemmän tai vähemmän marjamainen.
Kauluskukkien suvun lajit:
Eupomatia barbata Jessup
Eupomatia bennettii F.Muell.
Eupomatia laurina R.Br. – laakerikauluskukka
Aiheesta muualla

Levinneisyyskartta: http://www.mobot.org/mobot/research/apweb/maps/eupomatiaceae.gif
Father Time

| ”Father Time” Stratovarius |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Episode
 Julkaistu: huhtikuu 1996
 Formaatti: CDS
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 05.05
 Levy-yhtiö: T & T
Stratovariuksen muut singlet
| ”Wings of Tomorrow” 1995 | ”Father Time” 1996 | ”Will the Sun Rise?” 1996 |
Father Time on suomalaisen power metal -yhtye Stratovariuksen viides single. Se julkaistiin vuonna 1996 levymerkillä T & T.
Kappaleet

Father Time – 05.05
Uncertainty – 06.06
Future Shock '96 – 04.27
Kill the King (Rainbow cover) – 04.37
Kokoonpano

Timo Kotipelto – laulu
Timo Tolkki – kitara
Jörg Michael – rummut
Jens Johansson – koskettimet
Jari Kainulainen – basso
Ganymedes (täsmennyssivu)

Ganymedes tai Ganymed voi tarkoittaa seuraavia:
Ganymedes, kreikkalaisessa mytologiassa jumalten juomanlaskija
Ganymedes, Jupiterin kuu
1036 Ganymed, asteroidi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ganymedes (täsmennyssivu)”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gebhard

Gebhard tai Gebhardt on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Albert Gebhard (1869–1937), suomalainen taidemaalari ja piirtäjä
Bruno Gebhardt (1858–1905), saksalainen historioitsija
Elisa Gebhard (s. 1993), suomalainen järjestöjohtaja, poliitikko, kansanedustaja (SDP), eduskunta-avustaja ja juristi
Evelyne Gebhardt (s. 1954), saksalainen poliitikko ja europarlamentaarikko
Hannes Gebhard (1864–1933), suomalainen maatalouspoliitikko, professori, kansanedustaja ja Suomen osuustoiminnan uranuurtaja
Hedvig Gebhard (o.s. Silén, 1867–1961), suomalainen talousneuvos, kansanedustaja (suomalainen puolue, kok.), Hannes Gebhardin puoliso
Johannes Gebhard (1894–1976), suomalainen taidemaalari ja konservaattori, Albert Gebhardin poika
Karl Gebhardt (1897–1948), saksalainen lääkäri, tuomittiin kuolemaan rikoksista ihmisyyttä vastaan
Maiju Gebhard (1896–1986), suomalainen kotitalousopettaja ja osastopäällikkö, Hannes ja Hedvig Gebhardin tytär
Olivia Gebhard (1897–1976), suomalainen laulaja, näyttelijä ja teatteriohjaaja.
Gene Pitney

Gene Pitney esiintymässä 27. elokuuta 1967.
Gene Francis Alan Pitney (17. helmikuuta 1940 Hartford, Connecticut, Yhdysvallat – 5. huhtikuuta 2006 Cardiff, Wales) oli yhdysvaltalainen poplaulaja ja lauluntekijä.
Pitney aloitti uransa 1960-luvulla kirjoittamalla muille kappaleita. Muun muassa The Crystalsin ”He’s A Rebel”, Roy Orbisonin ”Today’s Teardrops”, Bobby Veen ”Rubber Ball” ja Ricky Nelsonin ”Hello Mary Lou” ovat hänen kirjoittamiaan. Hän aloitti Burt Bacharachin ja Hal Davidin kanssa yhteistyön, jonka tuloksena olivat hänen omat ensimmäiset hittinsä: vuoden 1961 ”(I Wanna) Love My Life Away” ja ”Town Without Pity”. Jälkimmäinen sai Golden Globe -palkinnon parhaana elokuvasävelmänä ja oli ehdolla Oscar-palkinnon saajaksi.
Pitney julkaisi useita hittisinglejä 1960-luvun alkupuolella, mutta brittiyhtyeiden invaasio Amerikkaan heikensi hänen suosiotaan. Sen sijaan hän rakensi menestyksellisen uran Britanniassa ja muualla Euroopassa. Vuonna 1967 hän levytti Something’s Gotten Hold of My Heartin, josta tuli iso hitti Englannissa, muttei noussut listoille Yhdysvalloissa. Vuoden 1989 duetto Something’s Gotten Hold of My Heart -kappaleesta, yhdessä Marc Almondin kanssa, nousi listaykköseksi Isossa-Britanniassa. Kappale on levytetty suomeksi nimillä Sydämeni osuman sai ja Sydän syrjällään.
Pitney valittiin Rock and Roll Hall of Fameen vuonna 2002.
Vuonna 2006 Pitneyn kiertuemanageri löysi Gene Pitneyn kuolleena hotellihuoneestaan Hilton Cardiffissa, Walesissa. Pitney kuoli kesken Ison-Britannian-kiertueensa.
Aiheesta muualla

Gene Pitneyn muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Ganweriwala

Ganweriwala (Ganweriwal, Ganeriwala) oli suuri Indus-sivilisaatioon kuulunut kaupunki Pakistanin Punjabin alueella. Se sijaitsee Bahawalpurin piirikunnassa  lähellä Derawarin linnaketta. Paikan ala oli 81,5 hehtaaria. Ganweriwala oli sittemmin kuivuneen Ghaggar-Hakra-joen varrella. Seutu on nykyään Cholistanin aavikkoa.  Paikka oli yhtä kaukana Mohenjo-Darosta ja Harappasta.
Marvel’s Avengers (vuoden 2020 videopeli)

| Marvel’s Avengers |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Crystal Dynamics, Eidos Montreal ja Nixxes Software
Julkaisija:  Square Enix
Jakelija:  Steam, Google Stadia, Microsoft Store ja PlayStation Store
Julkaistu:  4. syyskuuta 2020
Lajityyppi:  toimintaseikkailupeli, supersankarifiktio (en) ja postapokalyptinen videopeli (d)
Pelimuoto:  yksinpeli ja yhteistyömoodi
Ikäluokitus:  ESRB: Teini-ikäisille 
Alusta:  Microsoft Windows PlayStation 4 Google Stadia Xbox One PlayStation 5 Xbox Series X
Jakelumuoto:  Optinen levy ja digitaalinen jakelu
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Marvel’s Avengers on Crystal Dynamicsin ja Eidos-Montréalin kehittämä sekä Square Enixin julkaisema toimintapeli. Se julkaistiin Google Stadialle, Microsoft Windowsille, PlayStation 4:lle ja Xbox Onelle 4. syyskuuta 2020.
Pelaajat jotka omistavat pelin PlayStation 4:lla tai Xbox Onella, voivat saada sen ilmaiseksi PlayStation 5- tai Xbox Series X ja Series S -konsoleille. Peli myös tukee alustojen välistä pelaamista, esimerkiksi PS5-pelaajat voivat pelata PS4-pelaajien kanssa.
Pelaaminen

Hahmojen kyvyt paranevat kokemuspisteillä, joita saa vastustajien voittamisesta. Hahmojen kykyjä parantavat varusteet löytyvät pelimaailmasta tai saa vastustajia voittamalla.
Pelissä olevat mikromaksut ovat käytössä kosmeettisiin esineisiin (asuihin, eleisiin, nimilaattoihin), jotka ovat värikoodattuja laadun mukaan.
Juoni

Pelin tapahtumissa viitataan A-Day-päivän tapahtumiin, jonka jälkeen Kamala Khan saa supervoimat. Khan kokoaa hajonneet Kostajat yhteen.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Nolan North  | … |  Tony Stark / Rautamies   |
|  Darin de Paul  | … |  Hulk   |
|  Troy Baker  | … |  Bruce Banner   |
|  Travis Willingham  | … |  Thor, Loki   |
|  Laura Bailey  | … |  Natasha Romanoff / Musta Leski   |
|  Sandra Saad  | … |  Kamala Khan / Neiti Ihme   |
|  Jeff Schine  | … |  Steve Rogers / Kapteeni Amerikka   |
|  Usman Ally  | … |  George Tarleton / MODOK   |
|  Jolene Andersen  | … |  Monica Rappaccini   |
|  Jamieson Price  | … |  Emil Blonsky / Kuvotus   |
|  Walt Gray  | … |  Tony Masters / Urakoitsija, Phil Sheldon   |
|  Giacomo Gianniotti  | … |  Clint Barton / Haukansilmä   |
|  Ashly Burch  | … |  Kate Bishop / Haukansilmä II   |
|  Christopher Judge  | … |  T’Challa / Musta Pantteri   |
|  Darin de Paul  | … |  Maestro   |
|  Danny Jacobs  | … |  Hank Pym   |
|  Harry Hadden-Paton  | … |  J.A.R.V.I.S.   |
|  Charles Parnell  | … |  Nick Fury   |
|  Jennifer Hale  | … |  Maria Hill   |
|  Michael Johnston  | … |  Dante Pertuz   |
|  Cherry Thompson  | … |  Cerise   |
Vastaanotto

Pelistä on sanottu, että julkaisua edeltävä beetaversio ei tehnyt pelille oikeutta: se ohitti laajalti yksinpelikampanjan sisällön saadakseen pelaajat verkkopelitoimintaan. Pelissä on tiheään elävää sisältöä (live service).
Kritiikki

Peli esiteltiin E3 2019 -tapahtumassa. Peli on herättänyt kritiikkiä hahmojen ulkoasusta. Pelissä olevat hahmot eivät näytä elokuvista tutuiksi tulleilta näyttelijöiltä. 
Crystal Dynamicsin Shaun Escayg on vastannut heidän halunneen tehdä alkuperäisen pelin joka palaa sarjakuvien juurille.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut[vanhentunut linkki]
From the Cradle to Enslave

| From The Cradle To Enslave Cradle of Filth |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Äänitetty : 1999
 Julkaistu: 30 lokakuuta 1999
 Tuottaja(t): Mike Exeter, Dan Sprigg
 Tyylilaji: sinfoninen black metal
 Kesto: 32.03
 Levy-yhtiö: Music for Nations
Muut kannet

Cradle of Filthin muut julkaisut
| Cruelty and the Beast 1998 | From The Cradle To Enslave 1999 | Midian 2000 |
From The Cradle To Enslave (CDMFN 254) on Cradle of Filthin toinen EP-julkaisu. Levyllä on kaksi cover-kappaletta, kolme yhtyeen omaa kappaletta ja yksi remix-versio yhtyeen omasta kappaleesta.
EP:n yhteydessä julkaistiin myös yhtyeen ensimmäinen video, PanDaemonAeon, joka sisältää muun muassa musiikkivideon levyn nimikkoraidasta. Jo ennen levyn julkaisua kuvatulla videolla esiintyvä kokoonpano eroaa kuitenkin hieman levyllä nähdystä, Dave Hirschheimerin korvattua yhtyeestä lähteneen Nicholas Barkerin siihen asti, kunnes Adrian Erlandsson istui rumpalin paikalle.
Kappaleet

Kappaleet ja niiden määrä vaihtelee hieman maakohtaisesti.
Tämä lista on Suomessa julkaistun jewel-case version sisältö.
From The Cradle To Enslave – 06.37
Of Dark Blood And Fucking – 06.02
Death Comes Ripping (Misfits cover) – 01.57
Sleepless (Anathema cover) – 04.19
Perverts Church (From the cradle to deprave -remix by Damien Clarke & Lecter) – 04.58
Funeral In Carpathia (Be Quick Or Be Dead Version) – 08.08
Kokoonpano

Dani Filth – laulu
Gian Pyres – kitara
Stuart Anstis – kitara
Robin Eaglestone – basso
Les Smith – koskettimet
Was Sarginson – rummut
Adrian Erlandsson – rummut
Erikoispainoksia

From The Cradle To Enslave Digipack
Bonusraitoja maakohtaisesti.
Audionäytteitä saatavilla

Cradle of Filthin virallisilla kotisivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

From the Cradle to Enslave Discogsissa. (englanniksi)
Albumi From the Cradle to Enslave Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
GAZ-24

| GAZ-24 Volga |
| --- | --- |
 GAZ-24 vuodelta 1967
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Neuvostoliitto
Valmistaja:  GAZ (Gorkovski avtomobilnyi zavod)
Valmistusvuodet:  1970–1985
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen farmari
Luokka:  E-segmentti
Seuraaja:  GAZ-24-10
Tekniset tiedot
Henkilöluku:  5
Iskutilavuus:  2 445 cm³
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali
Mitat
Massa:  1 420 kg
Pituus:  4 735 mm
Leveys:  1 800 mm
Korkeus:  1 490 mm
GAZ-24 "Volga" on neuvostoliittolainen, vuosina 1970–1985 valmistettu henkilöauto. Autoa valmisti Gorkin autotehdas (Gorkovski avtomobilnyi zavod). Autoa valmistettiin neliovisena sedanina ja viisiovisena farmarimallina. Auton voimanlähteenä oli tyypillisesti 2,5-litrainen rivinelonen, mutta valtion ja puolueen virkamiesten käyttöön oli saatavissa myös 5,5-litraisella V8-moottorilla varustettuja malleja. Tavalliselle kansalle myytiin pääsääntöisesti vain neliovista sedan-mallia. Suurperheelliset tai kilpaurheilun vuoksi enemmän kuljetustilaa tarvitsevat saattoivat anoa farmarimallin ostolupaa.
Farmarikorinen Volga.
Vuonna 1986 markkinoille tuli Volgan seuraava sukupolvi, joka tunnettiin nimellä GAZ-24-10.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta GAZ-24 Wikimedia Commonsissa
Geraint Evans

Geraint Evans
Geraint Evans (16. helmikuuta 1922 Cilfynydd, Wales – 19. syyskuuta 1992 Aberystwyth, Wales) oli brittiläinen oopperalaulaja, äänialaltaan baritoni.
Evans syntyi perheeseen, jonka isä toimi vapaa-ajallaan useiden kuorojen kuoronjohtajana. Hän sai jo lapsena tunnustusta laulajana ja esiintyi teini-ikäisenä Welsh Rarebit -radio-ohjelmassa. Evans palveli Royal Air Forcessa toisessa maailmansodassa, ja hän sai asemapaikan Hampurista. Siellä hän sai opetusta basso Theo Hermannilta. Hän työskenteli myös brittijoukkojen radioverkoston palveluksessa ja esiintyi silloin tällöin. Evans suoritti opintoja Guildhall School of Musicissa Arthur Recklessin ja Walter Grunerin johdolla sekä stipendillä Genevessä Fernando Carpin johdolla. Vuonna 1948 Evans pääsi laulajaksi Covent Gardeniin, jossa hän debytoi Nürnbergin mestarilaulajat -oopperan esityksessä. Seuraavalla kaudella hän esiintyi ensimmäisen kerran Figaron häiden nimiroolissa, jonka hän tulkitsi myös debytoidessaan La Scalassa (1960) ja Salzburgin musiikkijuhlilla (1961).
Merkittävä rooli Evansille oli nimirooli oopperassa Falstaff, jossa hän esiintyi ensimmäisen kerran Glyndebournessa vuonna 1957. Saman roolin hän tulkitsi esiintyessään ensimmäisen kerran Metropolitan-oopperassa vuonna 1964. Evans loi Flintin roolin Benjamin Brittenin oopperassa Billy Budd vuonna 1951 ja Mountjoyn roolin saman säveltäjän oopperassa Gloriana vuonna 1953. Hän osallistui myös William Waltonin Troilus and Cressidan kantaesitykseen vuonna 1954. Jäähyväisesiintymisensä Covent Gardenissa hän piti vuonna 1984 Dulcamaran roolissa oopperassa Lemmenjuoma. Evans sai Brittiläisen imperiumin ritarikunnan komentajan arvon vuonna 1959, ja hänet lyötiin ritariksi vuonna 1969. Hänen omaelämäkertansa A Knight at the Opera julkaistiin vuonna 1984.
GAZ-61

| GAZ-61 |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Neuvostoliitto
Valmistaja:  GAZ
Valmistusvuodet:  1938–1945
Tuotantomäärä:  238 kappaletta
Luokka:  maastoauto
Edeltäjä:  GAZ M21 - GAZ M25
Seuraaja:  GAZ-M72 - GAZ-64
Tekniset tiedot
Teho:  63 kW
Vetotapa:  4×4
Mitat
Massa:  1 650 kg
Pituus:  4 670 mm
Leveys:  1 750 mm
Korkeus:  1 905 mm
GAZ-61 on neuvostoliittolaisen GAZin valmistama nelivetoinen auto. GAZ-61:n suunnitteli V. A. Gratšov, ja se esiteltiin vuonna 1938. Auton valmistus alkoi kuitenkin vasta vuonna 1940.
GAZ-61:n rakenne perustui GAZ M2 -ajoneuvon runkoon, joka varustettiin nelivetoisella alustalla. Nelivedon ansiosta ajoneuvo pystyi kiipeämään 38 asteen mäkiä ja ylittämään jopa 72 senttiä syviä vesistöjä. Ajoneuvoa valmistettiin kahtena erilaisena mallina. Ensimmäinen, vuosina 1940-1941 tuotettu malli oli varustettu kuusisylinterisellä nelitahtimoottorilla, joka tuotti 63 kW:n tehon. Tämä ajoneuvo oli useiden puna-armeijan komentajien käytössä.
Vuonna 1941 alkuperäinen GAZ-61 korvattiin parannetulla GAZ-61-73 -mallilla, jota valmistettiin vuoteen 1945 asti.
Aiheesta muualla

GAZ-61 – Neuvostoliiton marsalkkojen auto (venäjäksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:GAZ-61
Käännös suomeksi
Giorgia Bronzini

| Giorgia Bronzini |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. elokuuta 1983 (ikä 41)
Kansalaisuus:   Italia
Pyöräilijä
Joukkue:  lopettanut
Laji:  maantie, rata
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2003 2004 2005 2006 2007 2008 2009 2010 2011 2012 2013–2017 2018:  Ausra Gruodis Safi Safi - Pasta Zara - Manhattan  USC Chirio Forno d'Asolo A.S. Team FRW Safi - Pasta Zara - Manhattan Titanedi - Frezza Acca Due O Safi -Pasta Zara - Titanedi Gauss Rdz Ormu Forno d'Asolo - Colavita Diadora - Pasta Zara Wiggle Honda / Wiggle High5 Cylance Pro Cycling
Suurimmat voitot
 Pisteajon maailmanmestaruus 2009 Maantieajon maailmanmestaruus 2010 Maantieajon maailmanmestaruus 2011 
 Tiedot päivitetty: 5. tammikuuta 2024 
| Mitalit> Maa:   Italia.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Italia.Naisten pyöräily.Maantiepyöräilyn MM-kilpailut  | Maa:   Italia> Naisten pyöräily. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Melbourne 2010 | maantieajo |  |
|  Kultaa | Kööpenhamina 2011 | maantieajo |  |
|  Pronssia | Stuttgart 2007 | maantieajo |  |
| Ratapyöräilyn MM-kilpailut  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut  | Ratapyöräilyn MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Pruszków 2009 | pisteajo |  |
|  Pronssia | Apeldoorn 2011 | pisteajo |  |
|  Pronssia | Minsk 2013 | pisteajo |  |
| Maantiepyöräilyn EM-kilpailut  | Maantiepyöräilyn EM-kilpailut  | Maantiepyöräilyn EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Herning 2017 | maantieajo |  |
Giorgia Bronzini (s. 3. elokuuta 1983 Piacenza, Italia) on italialainen rata- ja maantiepyöräilijä. Hän on pisteajon ja maantieajon maailmanmestari.
Bronzini aloitti ammattilaisuransa liettualaisessa Ausra Gruodis Safi -tallissa 2003. Seuraavalla kaudella joukkueen nimi oli Safi - Pasta Zara - Manhattan. Edustettuaan 2005 italialaista USC Chirio Forno d'Asoloa ja seuraavana vuonna A.S. Team FRW -joukkuetta hän palasi Safi - Pasta Zara - Manhattan -talliin 2007. Seuraavalla kaudella hän ajoi italialaisessa Titanedi - Frezza Acca Due O -joukkueessa, 2009 Safi -Pasta Zara - Titanedissa ja 2010 italialaisessa Gauss Rdz Ormu -tallissa. Kaudella 2011 hän edusti italialaista Forno d'Asolo - Colavitaa ja 2012 Diadora - Pasta Zaraa. Vuosina 2013–2017 hän kilpaili brittiläisessä Wiggle Honda / Wiggle Hihgh5 -joukkueessa ja viimeisellä ammattilaiskaudellaan 2018 Cylance Pro Cycling -joukkueessa. Vuonna 2024 hän työskentelee apulaisjoukkueenjohtajana Human Powered Health -joukkueessa.
Bronzini voitti ratapyöräilyn pisteajossa junioreiden Euroopan- ja maailmanmestaruuden 2001 sekä alle 23-vuotiaiden Euroopan-mestaruuden 2003. Aikuisten pisteajon maailmanmestaruuden hän voitti Pruszkówissa 2009 sekä sai pronssia Apeldoornissa 2011 ja Minskissä 2013. Maantiepyöräilyn MM-kilpailuissa hän sai Marta Bastianellin ja Marianne Vosin jälkeen pronssia naisten maantieajossa Stuttgartissa 2007. Melbournessa 2010 hän voitti maantieajon maailmanmestaruuden loppukirissä ennen Vosia ja Emma Johanssonia. Bronzini uusi maantieajon MM-kultansa Kööpenhaminassa 2011.
Saavutuksia

Lähteet: Cycling Archives, CycleBase
Gerald Calabrese

Gerald ”Gerry” Anthony Calabrese (4. helmikuuta 1925 Hoboken, New Jersey – 13. huhtikuuta 2015 Cliffside Park, New Jersey) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko ja koripalloilija. Hän opiskeli Cliffside Park High Schoolissa sekä St. John’sin yliopistossa ja palveli Yhdysvaltain laivastossa. Hän pelasi ammattilaisena Syracuse Nationals -seurassa vuosina 1950–1952.
Calabrese toimi vuosikymmeniä Cliffside Parkin pormestarina ja oli pisimpään virassa ollut pormestari New Jerseyn osavaltiossa.
Geraint Wyn Davies

| Geraint Wyn Davies |
| --- | --- |
 Geraint Wyn Davies vuonna 2004.
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. huhtikuuta 1957 (ikä 67) Swansea, Wales, Iso-Britannia
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Alana Guinn (1985–2006, eronnut)  Claire Lautier (2011–)
Näyttelijä
Palkinnot
 parhaan draamapääroolin miesnäyttelijän Gemini-palkinto 
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Geraint Wyn Davies (s. 20. huhtikuuta 1957 Swansea, Wales, Iso-Britannia) on brittiläissyntyinen näyttelijä. Hän on näytellyt useissa elokuvissa ja televisiosarjoissa Britanniassa, Kanadassa ja Yhdysvalloissa.
Geberit (Suomi)

| Geberit Oy |
| --- | --- |
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1998
Kotipaikka:  Vantaa, Suomi
Liikevaihto:   60,6 milj. € (2017)
Tilikauden tulos:  –125 570 (2017)
Henkilöstö:   43 (2017) 
Omistaja:  Geberit
Kotisivu:  www.geberit.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Geberit Oy on sveitsiläisen Geberit-konsernin omistama suomalainen yritys, joka markkinoi ja myy Geberit-konsernin valmistamia saniteettitekniikkaa ja kylpyhuonekeramiikkaa.
Aiheesta muualla

Geberit Suomen verkkosivut
Gerald Bales

Gerald Bales CM (12. toukokuuta 1919 – 4. heinäkuuta 2002) oli kanadalainen urkuri ja säveltäjä. Hän oppi musiikin alkeet äidiltään ja piti pianoresitaalin seitsemänvuotiaana.
Bales syntyi Torontossa, jossa hän opiskeli vuosina 1936–1940 pianon- ja urkujensoittoa, sävellystä ja orkesterinjohtoa. Suuri osa hänen ammattiurastaan meni toimiessa urkurina ja kuoromestarina Torontossa, Calgaryssä ja Minneapolisissa. Vuosina 1971–1984 hän opetti urkujensoittoa, kuoronjohtoa ja orkestraatiota Ottawan yliopistossa. Bales sävelsi uransa aikana yli 120 teosta pianolle, uruille, lauluäänelle, orkesterille ja kamariorkesterille.
Bales oli Royal Canadian College of Organistsin jäsen ja toimi sen puheenjohtajana 1980–1982. Vuonna 1996 hänelle myönnettiin Order of Canadan kunniamerkki. Hän eli 83-vuotiaaksi.