stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tripolitania (provinssi)
Historia

Tripolitanian alue oli aiemmin osa Africa proconsulariksen provinssia. Tripolitanian provinssi perustettiin keisari Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen aikoihin. Viimeistään provinssi on ollut olemassa vuonna 303. Tripolitania kuului African diokeesiin ja sitä hallitsi praeses. Provinssi ei esiinny Veronan luettelossa, tai sen nimi on korruptoitunut siinä muotoon ”Zeugitana”, mikä oli Africa proconsulariksen provinssin nimiä.
300-luvulla provinssi kuului välillä Italia, Illyricum et African prefektuuriin ja välillä Italia et African prefektuuriin. Rooman valtakunnan jaon vuonna 395 jälkeen provinssi oli osa Länsi-Roomaa ja kuului edelleen Italia et African prefektuuriin ja African diokeesiin.
Tärkeimmät provinsseissa tapahtuneet muutokset alueella olivat:
| Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka.Tasavallan ja keisarikauden provinssit n. vuoteen 293 saakka | Rooman valtakunta> Myöhäisroomalaiset provinssit.n. vuosina 293–395 | Länsi-Rooma> Myöhäisroomalaiset provinssit.vuodesta 395 | Nykyinen alue tai valtio> Nykyinen alue tai valtio.Nykyinen alue tai valtio |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Africa 146–46/45 eaa. | Africa vetus 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Africa proconsularis | Proconsularis Zeugitana | Africa proconsularis | (Tunisia pohjoinen) |
| Africa 146–46/45 eaa. | Africa vetus 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Africa proconsularis | Valeria Byzacena | Byzacena | (Tunisia eteläinen) |
| Africa 146–46/45 eaa. | Africa vetus 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Africa proconsularis | Tripolitania | Tripolitania | (Libyan länsirannikko) |
|  | Africa nova 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Numidia | Numidia Cirtensis | Numidia | (Algeria koillinen) |
|  | Africa nova 46/45–27 eaa. | Africa proconsularis 27 eaa.–193 jaa. | Numidia | Numidia militiana | Numidia | (Algeria koillinen) |
Selitykset: ↑  Provinssit Diocletianuksen noin vuonna 293 tekemän uudistuksen jälkeen.  ↑  Provinssit Theodosius I:n ajan jälkeen vuonna 395, kun imperiumi jaettiin Länsi- ja Itä-Roomaan.
Tšakhrukhadze

Tšakhrukhadze (georg. ჩახრუხაძე) oli georgialainen 1100-luvun lopussa ja 1200-luvun alussa elänyt runoilija, jota on perinteisesti pidetty Tamarianin (georg. თამარიანი) kirjoittajana. Se on 22 oodin ja yhden elegian kokoelma, joka ylistää ja usein jopa jumaloi Georgian kuningatar Tamaria (hallitsi 1184–1213). Runoilija on liitetty maallikko Grigol Tšakhrukhadzeen, jonka säilyneessä testamentissa kerrotaan hänen halustaan vetäytyä georgialaiseen Ristin luostariin Jerusalemissa. Myöhempien kertomusten mukaan Tšakhrukhadze oli syntynyt Khevin vuoristoalueella Georgian koillisosassa ja toimi kuningatar Tamarin sihteerinä.
Tšakhrukhadze kirjoitti uudessa, viisitavuisessa runomitassa (tšakhrukhauli). Hänen runoutensa on erittäin musikaalista ja kielellisesti lahjakasta, ja hän muodostaa adjektiiveista mestarillisia loppusointuja ylistääkseen Tamaria.
Trioosifosfaatti-isomeraasi

Malli trioosifosfaatti-isomeraasidimeeristä
Trioosifosfaatti-isomeraasi on entsyymi, joka katalysoi glykolyysissä ja glukoneogeneesissä dihydroksiasetonifosfaatin reversiibeliä isomeroitumista glyseraldehydi-3-fosfaatiksi. Trioosifosfaatti-isomeraasin entsyyminumero on EC 5.3.1.1 ja CAS-numero 9023-78-3.
Rakenne ja mekanismi

Trioosifosfaatti-isomeraasi on dimeeri ja koostuu kahdesta samanlaisesta alayksiköstä. Entsyymin ytimen muodostavat kahdeksan samansuuntaista β-laskosta, joita ympäröi kahdeksan α-kierrettä. Tätä rakennetta kutsutaan αβ-tynnyriksi. Tynnyrirakenteen lisäksi entsyymissä on sen toiminnalle tärkeä 11 aminohaposta muodostunut silmukka. Ihmisellä entsyymin tuotantoa ohjaa yksi geeni kromosomissa 12p13.
Tärkeitä aminohappoja trioosifosfaatti-isomeraasin aktiivisessa kohdassa ovat glutamiinihappo ja histidiini. Dihydroksiasetonifosfaatti sitoutuu aktiiviseen kohtaan ja anionimuodossa oleva glutamiinihappo nappaa siltä happaman protonin C1-hiilestä. Histidiini stabiloi tilannetta muodostamalla vetysidoksen, ja sen sivuketjun imidatsolirengas luovuttaa protonin C2-hiileen liittyneelle karbonyylihapelle. Näin muodostuu välituotteena cis-geometrian omaava enedioli. Seuraavassa vaiheessa histidiinin sivuketju ottaa vastaan protonin C1-hiileen kiinnittyneeltä hydroksyyliryhmältä ja glutamiinihappo luovuttaa protonin C2-hiilelle. Näin muodostuva glyseraldehydi-3-fosfaatti vapautuu entsyymistä. Isomerisoituminen on luonteeltaan molekyylinsisäinen hapetus-pelkistysreaktio.
Kun dihydroksiasetonifosfaatti sitoutuu trioosifosfaatti-isomeraasin aktiiviseen kohtaa sulkee silmukka entsyymin. Tämän tarkoituksena on estää cis-enediolivälituotteen hajoaminen fosfaatti-ioniksi ja metyyliglyoksaaliksi. Tämä sivureaktio tapahtuisi ilman entsyymin aktiivisen kohdan sulkeutumista 100 kertaa nopeammin kuin isomeroituminen.
Isomeroitumisreaktion tasapaino on dihydroksidasetonifosfaatin puolella ja tasapainotilassa sitä on 22 kertaa enemmän verrattuna glyseraldehydi-3-fosfaattiin. Glyseraldehydi-3-fosfaattia kuluu kuitenkin nopeasti glykolyysin jatkoreaktioissa, joten tasapaino siirtyy Le Châtelier’n periaatteen mukaisesti glyseraldehydi-3-fosfaatin puolelle. Entsyymin KM-arvo on lähellä dihydroksiasetonifosfaatin diffuusiokerrointa vedessä. Tämä tarkoittaa sitä, että entsyymin nopeuden rajoittava tekijä on substraatin diffundoituminen riittävän lähelle. Trioosifosfaatti-isomeraasi onkin yksi kineettisesti täydellisistä entsyymeistä ja reaktio tapahtuu aina, kun dihydroksiasetonifosfaatti sitoutuu siihen.
Aktivaattorit, inhibiittorit ja olosuhteet

Sinkki-, rauta-, koboltti- ja kaliumioneiden on todettu aktivoivan hiivan trioosifosfaatti-isomeraasin toimintaa. Kaliumionien läsnä ollessa aktiivisuus on jopa 35 kertaa suurempi kuin ilman niitä. Entsyymiä inhibitoivat muun muassa ATP, fosfoglykolihappo sekä arsenaatti- ja arseniitti-ionit.
Entsyymin toiminnalle suotuisimmat olosuhteet vaihtelevat eliöittäin. Se toimii tehokkaimmin 25–50 °C:n lämpötilassa ja pH-alueella 6–8,4. Ihmisellä suotuisin pH trioosifosfaatti-isomeraasin toiminnalle on 7,4.
Trioosifosfaatti-isomeraasin puutos

Trioosifosfaatti-isomeraasin tuotantoa ohjaavassa geenissä tunnetaan 14 mutaatiota. Yleisimmän mutaation seurauksena glutamiinihappo vaihtuu asparagiinihapoksi. Tämä johtaa epästabiiliin entsyymiin. Vähäinen trioosifosfaatti-isomeraasin määrä nostaa elimistön metyyliglyoksaalipitoisuutta, mikä aiheuttaa ylimääräistä proteiinien glykaatiota ja nitrosaatiota. Puutostilan oireita ovat hemolyyttinen anemia ja siitä aiheutuva keltatauti, lihasten heikkous ja motoristen kykyjen kehittymättömyys.
Aiheesta muualla

Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Triose-phosphate isomerase (EC 5.3.1.1) (englanniksi)
Malli trioosifosfaatti-isomeraasin monomeerista. Kuvassa näkyy hyvin αβ-tynnyrirakenne
Trioosifosfaatti-isomeraasin katalysoiman reaktion reaktiokoordinaatti. Kuvaajan pystyakseli kuvaa reaktion välivaiheissa tapahtuvaa Gibbsin energian muutosta
Trokeinen tetrametri

Trokeinen tetrametri (myös trokeeinen tetrametri) on antiikin kreikkalaisesta metriikasta peräisin oleva runomitta, jossa tetrametrisäkeet koostuvat neljästä trokeisesta metronista. Sitä käytettiin kreikkalaisessa näytelmäkirjallisuudessa, erityisesti komediassa mutta myös tragediassa, ajoittain jambin ohella. Aristoteleen mukaan se oli näytelmien dialogiosuuksien alkuperäinen runomitta.
Runomitassa säkeet ovat yleensä katalektisiä, jolloin kyseessä on trokeinen katalektinen tetrametri. Latinankielisessä komediassa mitta tunnetaan nimellä trokeinen septenaari. Itämerensuomalaisessa runoudessa kalevalamitta eli nelipolvinen trokee vastaa trokeeista tetrametriä.
Kaava

Runomitan katalektisen säkeen peruskaava on ( = lyhyt tavu,  = pitkä tavu,  = anceps eli lyhyt tai pitkä tavu):
Yksi trokeemetron on , ja se koostuu kahdesta trokeejalasta .
Esimerkki

Aristofaneen komedian Pilvet parabasiksesta, jossa kuoron johtaja puhuu suoraan yleisölle:
Tosha Tsang

| Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Naisten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Atlanta 1996 | kahdeksikko |  |
Tosha Tsang (s. 17. lokakuuta 1970) on kanadalainen soutaja. Hän saavutti Atlantan olympialaisissa 1996 hopeaa kahdeksikossa. Maailmanmestaruuskilpailuissa hän sijoittui kahdeksikossa kuudenneksi Tampereella 1995.
De troubadour

| De troubadour> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Lenny Kuhr
Säveltäjä(t):  David Hartsema
Sanoittaja(t):  Lenny Kuhr
Euroviisutiedot
Vuosi:  1969
Maa:  Alankomaat
Kieli:  hollanti
Sijoitus:  1.
Pisteet:  18
De troubadour (suom. trubaduuri) oli yksi vuoden 1969 eurovision laulukilpailun neljästä voittajakappaleesta. Sen esitti Lenny Kuhr hollanniksi ja se toi Alankomaille sen kolmannen neljästä voitosta. Kappale sai 18 pistettä, jakaen saman pistemäärän Ison-Britannian, Espanjan ja Ranskan kanssa. Kappaleen esiintymisnumero oli 8.
Lenny Kuhr teki peräti kuusi eri versiota kappaleesta ja nousi kappaleella Alankomaiden listoille.
Aiheesta muualla

Kappaleen sanat
Eurovision laulukilpailun voittaneet kappaleet
| --- | --- |
1950-luku:   1956: ”Refrain”  1957: ”Net als toen”  1958: ”Dors, mon amour”  1959: ”Een beetje” 
1960-luku:   1960: ”Tom Pillibi”  1961: ”Nous les amoureux”  1962: ”Un premier amour”  1963: ”Dansevise”  1964: ”Non ho l’età”  1965: ”Poupée de cire, poupée de son”  1966: ”Merci, Chérie”  1967: ”Puppet on a String”  1968: ”La, la, la”  1969: ”Boom Bang-a-Bang”  ”De troubadour”  ”Un jour, un enfant”  ”Vivo cantando” 
1970-luku:   1970: ”All Kinds of Everything”  1971: ”Un banc, un arbre, une rue”  1972: ”Après toi”  1973: ”Tu te reconnaîtras”  1974: ”Waterloo”  1975: ”Ding-a-dong”  1976: ”Save Your Kisses for Me”  1977: ”L'oiseau et l'enfant”  1978: ”A-Ba-Ni-Bi”  1979: ”Hallelujah” 
1980-luku:   1980: ”What’s Another Year?”  1981: ”Making Your Mind Up”  1982: ”Ein bißchen Frieden”  1983: ”Si la vie est cadeau”  1984: ”Diggi-loo diggi-ley”  1985: ”La det swinge”  1986: ”J’aime la vie”  1987: ”Hold Me Now”  1988: ”Ne partez pas sans moi”  1989: ”Rock Me” 
1990-luku:   1990: ”Insieme: 1992”  1991: ”Fångad av en stormvind”  1992: ”Why Me?”  1993: ”In Your Eyes”  1994: ”Rock ’n’ Roll Kids”  1995: ”Nocturne”  1996: ”The Voice”  1997: ”Love Shine a Light”  1998: ”Diva”  1999: ”Take Me to Your Heaven” 
2000-luku:   2000: ”Fly on the Wings of Love”  2001: ”Everybody”  2002: ”I Wanna”  2003: ”Everyway That I Can”  2004: ”Wild Dances”  2005: ”My Number One”  2006: ”Hard Rock Hallelujah”  2007: ”Molitva”  2008: ”Believe”  2009: ”Fairytale” 
2010-luku:   2010: ”Satellite”  2011: ”Running Scared”  2012: ”Euphoria”  2013: ”Only Teardrops”  2014: ”Rise Like a Phoenix”  2015: ”Heroes”  2016: ”1944”  2017: ”Amar pelos dois”  2018: ”Toy”  2019: ”Arcade” 
2020-luku:   2020: Ei järjestetty  2021: ”Zitti e buoni”  2022: ”Stefania”  2023: "Tattoo"  2024: "The Code"
Michael Troy

| Michael Troy |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 3. lokakuuta 1940 Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat
Kuollut: 3. elokuuta 2019 (78 vuotta) Arizona, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Uimari
Lajit:  uinti
Seurat:  Indianapolis Athletic Club
| Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten uinti. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Yhdysvallat.Miesten uinti. Olympialaiset  | Maa:   Yhdysvallat> Miesten uinti. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Rooma 1960 | 200 m perhosuinti |  |
|  Kultaa | Rooma 1960 | 4×200 m vapaauinti |  |
Michael Francis ”Mike” Troy (3. lokakuuta 1940 Indianapolis, Indiana – 3. elokuuta 2019) oli yhdysvaltalainen uimari ja olympiavoittaja.
Troy voitti Rooman kesäolympialaisten 1960 200 metrin perhosuinnissa kultaa maailmanennätysajalla 2.12,8. Hän paransi omissa nimissään ollutta maailmanennätystä 0,4 sekunnilla. Toisen kultamitalinsa hän saavutti 4 × 200 metrin vapaauintiviestissä, jossa hän ui kolmannen osuuden ja jossa Yhdysvallat teki uuden maailmanennätyksen 8.10,2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Michael Troy Wikimedia Commonsissa
Miesten 200 metrin perhosuinnin olympiavoittajat
Miesten 4 × 200 metrin vapaauintiviestin olympiavoittajat
Trittys

Antiikin Attikan alueen poliittinen jako klassisella kaudella.Kunkin fylen demokset on merkitty yhdellä värillä.
Kaupunkialueen trittyksen demokset on merkitty neliöllä, rannikoalueen trittyksen demokset ympyrällä ja sisämaan trittyksen demokset kolmiolla.
Trittys (m.kreik. τριττύς, monikossa trittyes, τριττύες) oli antiikin ajan Attikassa eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneella alueella fylen eli ”heimon” kolmannes. Trittykset koostuivat yhdestä tai useammasta demoksesta. Trittykset tunnettiin jo vanhastaan, kun fylejä oli neljä, mikä teki trittysten määräksi alun perin 12. Kleistheneen uudistuksesta vuodesta 508 eaa. lähtien, jolloin fylejen määräksi tuli 10, trittyksiä oli vastaavasti 30.
Vanhat trittykset

Attikan vanhojen, Kleistheneen uudistusta edeltäneiden trittysten lukumäärä, kaksitoista, liittyi mahdollisesti siihen, että Theseuksen katsottiin yhdistäneen Attikan alun perin kahdestatoista itsenäisestä kaupungista tai kyläryhmästä. Vanhoista trittyksistä tiedetään suhteellisen vähän. Trittysten tiedetään jakaantuneen neljään naukrariaan, josta kukin varusti Ateenan laivastoon yhden sotalaivan ja ratsuväkeen kaksi hevosmiestä. Trittyksen johtajana toimi trittyarkhos. Trittyksillä oli ilmeisesti nimet, ja ainakin yhden nimi tiedetään; se oli Geleontes-fyleen kuulunut trittys Leukotainioi (”valkonauhaiset”). Uudistuksen jälkeen vanhoilla trittyksillä säilyi jonkinlainen uskonnonharjoittamiseen liittynyt merkitys.
Kleistheneen trittykset

Kleistheneen järjestelmässä trittykset muodostuivat niin, että Attikan kuhunkin kymmeneen fyleen kuuluvat demokset oli jaettu kolmen alueen kesken: Yksi osa fylen demoksista kuului kaupunkialueen (ἄστυ, asty) trittykseen, yksi osa rannikkoalueen (παραλία, paralia) trittykseen ja yksi osa sisämaan (μεσόγειος, mesogeios) trittykseen. Tämä muodosti yhteensä kolmekymmentä trittystä, jotka perustuivat maantieteeseen; jokaista aluetta vastasi siis kymmenen trittystä. Trittykseen kuuluneiden demosten määrä vaihteli; kuhunkin kuului yhdestä useampaan demosta.
Trittysten, samoin kuin fylejen ja demosten, uudistaminen oli osa Kleistheneen pyrkimystä hajottaa Attikan vanhat poliittiset rakenteet ja vanhojen, tietyiltä seuduilta kotoisin olleiden klaanien asema. Kuhunkin trittykseen kuului yleensä joukko suhteellisen lähellä toisiaan olevia demoksia, joskin eräissä tapauksissa joku demoksista sijaitsi erillään muista. Se, että kolme trittysjaon pohjana olevaa aluetta sijaitsivat erillään, sai kuitenkin aikaan se, että kuhunkin fyleen kuului demoksia ja näin ihmisiä eri puolilta Attikaa. Näin esimerkiksi Hippothontis-fyleen kuului niin merimiehiä Pireuksesta, kauppiaita ja käsityöläisiä Koilesta kuin maanviljelijöitä Eleusiista. Trittysten jakamisen fylejen kesken kerrotaan tapahtuneen arpomalla. Kaikellä tällä pyrittiin tasapainottamaan yhteiskuntaa ja jakamaan poliittinen valta tasaisemmin eri alueille, sillä paikkamäärät bulessa eli neuvostossa perustuivat fyleihin ja demoksiin.
Päin vastoin kuin fyleillä ja demoksilla, trittyksillä oli vain vähän suoraa merkitystä itse hallinnossa. Kunkin fylen kymmenesosan vuotta käsittäneessä prytanivuorossa olleet 50 miestä jaettiin trittyksittäin (17 + 17 + 16), ja tätä jakoa käytettiin ympärivuorokautisen päivystyksen järjestämisessä Tholoksessa. Lisäksi kukin jokaisen fylen kolmesta johtajasta (epimelētai tēs fylēs) tuli eri trittyksestä. Ateenan jalkaväkeä ei organisoitu trittyksittäin, mutta eräistä merkeistä on päätelty, että trittykset olisivat olleet jollakin tavalla käytössä Ateenan laivaston organisoinnissa. Erään teorian mukaan Attikan maaseudun teattereita olisi ollut yksi per trittys.
Trittykset oli yleensä nimetty niiden merkittävimmän (tai ainoan) demoksen mukaan, mutta joillakin oli ilmeisesti omat nimet; tällainen oli muun muassa Oineis-fylen mesogeios-trittys, jonka nimi oli Pedieis.
Kleistheneen trittykset > Luettelo fylejen demoksista trittyksittäin

Seuraavassa esitetään fylejen demosten jako trittyksiin Kleistheneen uudistuksessa vuonna 508 eaa. Se oli voimassa koko klassisen kauden. Myöhemmin hellenistisellä ja roomalaisella kaudella perustettiin uusia fylejä ja demoksia, joita tässä ei ole lueteltu, ja osa vanhoista demoksista vaihtoi fyleä. Mikään vanha demos ei kuitenkaan vaihtanut trittys-aluettaan.
Katso myös: Luettelo Attikan demoksista ja luettelo Attikan demoksista fyleittäin.
| Fyle | Trittykset ja niiden demokset> asty | Trittykset ja niiden demokset> paralia | Trittykset ja niiden demokset> mesogeios |
| --- | --- | --- | --- |
| (I) Erekhtheis | Alempi Agryle Ylempi Agryle Euonymon Themakos | Anagyrus Kedoi Alempi Lamptrai Ylempi Lamptrai Pambotadai | Fegus Kefisia Alempi Pergase Ylempi Pergase Sybridai |
| (II) Aigeis | Alempi Ankyle Ylempi Ankyle Bate Diomeia Hestiaia Kollytos Kolonos | Arafen Fegaia Filaidai Halai Arafenides Otryne | Erkhia Gargettos Ikarion Ionidai Kydantidai Myrrhinutta Plotheia Teithras |
| (III) Pandionis | Kydathenaion | Angele Kytheros Myrrhinus Prasiai Probalinthos Steiria | Konthyle Oa Alempi Paiania Ylempi Paiania |
| (IV) Leontis | Halimus Kettos Leukonoe Oion Kerameikon Alempi Potamos Ylempi Potamos Skambonidai | Deiradiotai Frearrhioi Potamos Deiradiotai Sunion | Aithalidai Eupyridai Hekale Hybadai Kholleidai Kolonai Kropidai Paionidai Pelekes |
| (V) Akamantis | Eiresidai Hermos Ifistiadai Kerameikos Kholargos | Kefale Poros Thorikos | Eitea Hagnus Kikynna Prospalta Sfettos |
| (VI) Oineis | Butadai Epikefisia Hippotomadai Lakiadai Lusia Perithoidai Ptelea Tyrmeidai | Fyle Kothokidai Oe Thria | Akharnai |
| (VII) Kekropis | Daidalidai Ksypete Melite | Aiksone Halai Aiksonides | Athmonon Epieikidai Flya Pithos Sypalettos Trinemeia |
| (VIII) Hippothontis | Hamaksanteia Keiriadai Koile Korydallos Pireus Thymaitadai | Akherdus Auridai Azenia Elaius Eleusis Kopros Oinoe | Anakaia Dekeleia Eroiadai Oion Dekeleikon |
| (IX) Aiantis | Faleron | Marathon Oinoe Rhamnus Trikorythos | Afidna |
| (X) Antiokhis | Alopeke | Aigilia Amfitrope Anaflystos Atene Besa Thorai | Eitea Eroiadai Kolonai Krioa Pallene Semakhidai |
Troas

Troaksen alue kartalla.
Troas (m.kreik. Τρῳάς, Trōas, myös Troiē, Τροίη, Troia, Τροία ja Ilias gē, Ἰλιὰς γῆ) oli antiikin kreikkalainen alue Myysiassa Vähän-Aasian luoteisrannikolla. Se oli saanut nimensä muinaisesta Troijan kaupungista ja kuningaskunnasta, ja käsitti sen hallitseman alueen.
Maantiede

Troijan nimi säilyi alueella vielä kauan senkin jälkeen, kun kuningaskunta oli kukistunut. Homeros ei kuvaa Troijan hallitseman alueen laajuutta selkeästi, eikä sitä tunneta tarkoin. Myöhempinä aikoina Troas oli osa Vähän-Aasian luoteisosassa sijainnutta Myysiaa, ja sen alue käsitti Myysian Egeanmeren puoleisen rannikon. Varsinainen Myysia käsitti alueen kauempana sisämaassa. Troaksen alue alkoi pohjoisessa Hellespontoksen rannalla sijainneilta Dardanoksen ja Abydoksen kaupungeilta. Hellespontoksen toisella puolella sijaitsi Traakian Khersonesos. Etelässä Troaksen alue ulottui Idavuorelle ja Lesboksen saarta vastapäätä sijainneelle Myysian etelärannikolle, mukaan lukien Assoksen ja Antandroksen kaupungit. Troaksen eteläpuolella sijaitsi Aioliin alue.
Strabon, jolla oli taipumus liioitella Troijan valtakunnan kokoa, kuvasi sen ulottuneen Kaikos-joelta Aisopos-joelle saakka. Rajatummassa merkityksessä nimi viittasi vain Troijan tasankoon, jolla virtasivat joet Skamandros, Satniois, Simois ja Thymbrios. Tasanko nousee vähitellen kaakkoon Idavuorta kohti. Troakseen voidaan lukea myös sen edustalla sijaitseva Tenedoksen saari.
Maantiede > Polikset

Troaksen polikset eli kaupunkivaltiot olivat:
Abydos
Akhilleion
Antandros
Arisbe
Assos
Astyra
Azeia
Berytis
Dardanos
Gargara
Gentinos
Gergis
Hamaksitos
Ilion
Kebren
Kokylion
Kolonai
Lamponeia
Lampsakos
Larissa
Metropolis
Neandreia
Ofryneion
Paisos
Palaiperkote
Perkote
Polikhna
Rhoiteion
Sigeion
Skepsis
Tenedos
Zeleia
Historia

Perinteisen näkemyksen mukaan Troaksen alueen varhaiset asukkaat (Trōes, Τρῶες) olivat fryygialaisia sekä teukreiksi kutsuttuja pelasgeja, jotka olivat tulleet Traakiasta ja sekoittuneet paikalliseen fryygialaiseen väestöön. Siksi troijalaisiakin kutsuttiin välillä teukreiksi ja välillä fryygialaisiksi.
Kreikkalaisen mytologian kenties tunnetuimman, Troijan sotaa käsittelevän kertomuksen mukaan Troija eli Ilion kukistui kreikkalaisten piiritettyä sitä kymmenen vuotta. Perinteisen ajoituksen mukaan kaupunki tuhottiin noin vuonna 1184 eaa. Troijan tasangolla kaupungin ympäristössä sijaitsi mahdollisesti lukuisia muita kaupunkeja tai kyliä jo muinoin, sillä Akhilleus kehuu Iliaassa tuhonneensa alueella 11 asutusta. Troijan tuhosta huolimatta on arvioitu, että troijalainen kaupunkivaltio olisi kuitenkin selvinnyt myöhemmille ajoille, ja kukistunut lopullisesti vasta myöhemmin Euroopan puolelta Vähään-Aasiaan tulleiden fryygialaisten hyökkäyksessä.
Kreikkalaiset perustivat siirtokuntia Troaksen alueelle geometrisella kaudella samaan aikaan kuin muuallekin Vähään-Aasiaa, kuten Aioliin ja Joonian alueille. Antiikin aikana Troijan paikalla sijaitsi Ilionin kaupunki. Strabonin mukaan se olisi perustettu 500-luvulla eaa., ja Ksenofon mainitsee sen olleen olemassa hänen aikanaan 300-luvulla eaa. Troaksen kreikkalaisista käytettiin etnonyymiä Trōios (Τρωιός).
Hr. Ms. Tromp (1937)

| Hr>  Ms. Tromp |
| --- | --- |
 Hr. Ms. Tromp 1936

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Nederlandsche Scheepsbouw Maatschappij, Amsterdam
Kölinlasku:  17. tammikuuta 1936
Laskettu vesille:  24. toukokuuta 1937
Palveluskäyttöön:  18. elokuuta 1938
Poistui palveluskäytöstä:  1955 romutettu 1969
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 404 t (standardi)
Pituus:  131,95 m (kokonaispituus)
Leveys:  12,43 m
Syväys:  4,32 m
Koneteho:  56 000 hv
Nopeus:  32,5 solmua
Miehistöä:  380
Aseistus
Aseistus:  6 x 150 mm tykkiä kaksoistorneissa 4 x 75 mm tykkiä 8 x Bofors 40 mm -ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisina asennuksina 2 x 20 mm tykkiä 6 x 553 mm torpedoputkea 1 x Fokker C-XIW -kellukekone
Hr. Ms. Tromp oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Tromp-luokan kevyt risteilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Nederlandsche Scheepsbouw Maatschappijilta Amsterdamista ja sen köli laskettiin 17. tammikuuta 1936. Alus laskettiin vesille 24. toukokuuta 1937 ja se valmistui 18. elokuuta 1938.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1955 ja se romutettiin 1969.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hr. Ms. Tromp (1937) Wikimedia Commonsissa
Tromp-luokan risteilijät