stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Burj Khalifa
Tekniset tiedot ja arkkitehtuuri > Tekniset tiedot ja rakenteelliset ratkaisut

Burj Khalifa on maailman korkein rakennus: sen korkeus on katolla oleva antenni mukaan luettuna 829,8 metriä ja ilman sitä 828 metriä. Rakennuksen kattokerros on 626 metrin korkeudella, kun taas korkein kerros 585 metrin korkeudella. Tornissa on 163 maanpäällistä kerrosta ja yksi maanalainen. Rakennuksessa on yhteensä 57 hissiä ja kahdeksat liukuportaat. Hissien huippunopeus on jopa kymmenen metriä sekunnissa, joten matka katutasolta 124. kerrokseen kestää noin minuutin. Osa niistä on myös kaksikerroksisia, jotta ne voivat kuljettaa samalla yhteensä 12 henkilöä. Hissit ovat maailman pisimmän matkan kulkevat yhdessä rakennuksessa. Rakennuksen lattiapinta-ala on vajaa 310 000 neliömetriä.
Burj Khalifaan käytettiin 330 000 kuutiometriä betonia ja 39 000 tonnia terästä. Betonirakenne jatkuu aina 156. kerrokseen asti, minkä jälkeen se vaihtuu teräkseksi. Tornin ulkopinnalle on asennettu 28 000 lasipaneelia. Burj Khalifan betonirakenteisiin käytetty hiekka tuotiin Dubaihin Australiasta. Tornin 192 teräspaalua on haudattu yli 50 metrin syvyyteen.
Itse rakennus on tuettuna suurella teräsbetonialustalla, joka on puolestaan tuettu teräsbetonipaaluilla. Alusta on 3,7 metrin paksuinen, ja se rakennettiin yhteensä neljään eri osaan, jotka kattavat kaikkiaan 12 500 kuutiometriä betonia.
Tekniset tiedot ja arkkitehtuuri > Rakenteellinen muoto, julkisivu ja tuulivaikutukset

Burj Khalifaan saatiin inspiraatiota Chicagoon suunnitellusta The Illinois -pilvenpiirtäjästä ja lukinliljoista. Rakennukseen on kolme pääsisäänkäyntiä, kaikki eri puolilla rakennusta. Burj Khalifan rakenne on Y-kirjaimen muotoinen sen tuulivaikutuksen vähentämiseksi, minkä lisäksi muoto pitää rakenteen yksinkertaisena.
Burj Khalifan päälle on sijoitettu noin 244 metriä korkea torni, joka tuo rakennukselle sen kokonaiskorkeuden. Torni käsittää 4 000 tonnia terästä ja näkyy 95 kilometrin päähän. Se rakennettiin itse Burj Khalifan sisällä ja nostettiin paikalleen hydraulisten tunkkien avulla. Torni kattaa myös yhteydet rakennuksen viestintälaitteisiin, joiden hallinta tapahtuu neljästä ylimmästä kerroksesta. Burj Khalifan sähkötilat sekä vesisäiliöt ja -pumput sijaitsevat joka 30:nnessä kerroksessa.
Burj Khalifalle tehtiin yli 40 tuulitunnelitestiä, joissa tarkasteltiin tuulen vaikutuksia rakennukseen. Rakennuksen julkisten tilojen sisustusta johti Nada Andric yhdessä Skidmore, Owings and Merrillin kanssa. Tiloissa on käytetty muun muassa venetsialaista stukkoseinää ja travertiinilattioita.
Käyttö

Burj Khalifa on pääsääntöisesti asuinrakennus. Alemmissa kerroksissa sijaitsee hotelli, jonka päällä on 124 kerroksen verran asuinhuoneistoja. Niitä on yhteensä 900 kappaletta. Rakennuksesta on varattu 37 kerrosta korkealuokkaisille toimistotiloille. Rakennuksessa on asuntoja ja työpaikka arviolta 35 000 ihmiselle. Tornin 122. kerroksessa on maailman korkein fine dining -ravintola At.mosphere. Tornin yhteydessä sijaitsee 160 huonetta käsittävä Armani Hotel Dubai -hotelli, joka avattiin huhtikuussa 2010. Rakennuksessa on neljä uima-allasta hotellin uima-altaan lisäksi ja oleskelutiloja asuntojen ja toimistojen käyttäjille. Aulassa vierailijat vastaanottaa suihkulähde ja noin tuhat taideteosta.
Burj Khalifa on myös suosittu matkailunähtävyys, ja siellä vierailee vuosittain 17 miljoonaa ihmistä. Rakennuksen 124. kerroksessa on Dubain kaupunkiin näkymät avaava näköalatasanne. Tornissa on myös toinen näköalatasanne, 148. kerroksessa sijaitseva Burj Khalifa SKY.
Historia

Ajatus erittäin korkean pilvenpiirtäjän rakentamisesta heräsi Dubain alueella vuonna 2000. Maailman korkein rakennus oli vielä vuoteen 2003 asti Taipeissa Taiwanissa sijaitseva Taipei 101, jonka korkeus on 508 metriä.
Tornin rakentaminen aloitettiin tammikuussa 2004, jolloin esimerkiksi korkeutta ei vielä paljastettu. Rakennuksen pääurakoitsijana toimi Dubaissa toimiva kiinteistöyhtiö Emaar Properties. Sata kerrosta oli valmistunut tammikuulle 2007 mennessä. Tornista tuli maailman korkein rakennus heinäkuussa 2007 sen korkeuden ollessa 512,1 metriä korkea, ja se ohitti 508 metriä korkean Taipei 101:n. Siinä oli 141 kerrosta, joka oli niin ikään maailmanennätys. Tornin korkeus oli vielä epävarmaa, mutta arvioita annettiin yli 700 metrin lopullisesta korkeudesta. Burj Khalifan valmistuminen viivästyi taloustaantuman vuoksi. Rakennus avatiin virallisesti 4. tammikuuta 2010. Rakentamiseen käytettiin 22 miljoonaa työtuntia. Rakentamisen huippuaikana tornia rakensi samaan aikaan 12 000 työntekijää yli sadasta eri maasta. Tornin kustannuksiksi on arvioitu noin 1,5 miljardia dollaria.
Populaarikulttuurissa

Kaksi Emiraattien ilmailuyhdistykseen kuulunutta miestä, Nasr Al Niyadi ja Omar Al Hegelan hyppäsivät lähes Burj Khalifan huipulta laskuvarjohypyn avajaisten jälkeisenä päivänä. Hyppääjien vauhti oli yli 60 metriä sekunnissa, ja matka kesti 1,5 minuuttia.
Dubai tunnetaan valoesityksistään uutena vuotena, ja Burj Khalifa on yksi aktiivisesti valaistavista rakennuksista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Burj Khalifa Wikimedia Commonsissa
Burj Khalifan viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Burj Khalifan tiedot SkyscrapePage.comissa
Burjdubaiskyscraper.com (Arkistoitu – Internet Archive)
Burj Khalifa (Downtown Dubai) – TEN Real Estate
| n k Maailman korkeimmat rakennukset |
| --- | --- |
 1. Burj Khalifa  2. Merdeka 118  3. Shanghai Tower  4. Abraj Al Bait Towers  5. Ping An Finance Centre  6. Lotte World Tower  7. One World Trade Center  8. CTF Finance Centre, Tianjin CTF Finance Centre  10. China Zun 
Näkymät näköalatasanteelta Burj Khalifan ympäristöön.
Guinness World Recordsin myöntämä tunnustus Burj Khalifalle maailman korkeimmalla sijaitsevasta näköalatasanteesta.
Raijalanjoki

| Raijalanjoki Raijalanoja, Kohijoki |
| --- | --- |
 Raijalanoja valtatien 2 louniaspuolella
Maat:  Suomi
Maakunnat:  Satakunta
Kunnat:  Huittinen
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Raijalanjoen valuma−alue (35.126)
Pinta-ala:  68 km²  
Pääuoman pituus:  yli 13 km
Pääuoman osuudet:  Raijalanjoki ←Suvisuonoja
Yhtyy:  Kokemäenjoki
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Metsämaa, Huittinen
 :  61.155462°N, 22.589679°E
Laskupaikka:  Kokemäenjoki, Huittinen
 :  61.211289°N, 22.554429°E
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  noin 50 m  
Laskukorkeus:  42,6 m  
Korkeusero:  7,4 m
Pituus:  9,6 km  
Kaltevuus:  0,77 m/km
Keskivirtaama:  0,6 – 0,7 m³/s (MQ) lähde?
Muuta
Raijalanjoki tai Raijalanoja (aikaisemmin Kohijoki) on Satakunnan Huittisissa 9 kilometriä pitkä Kokemäenjoen sivujoki, joka yhtyy Kokemäenjokeen Raijalanjärven kohdalla.
Nimitys

Joen nimityksenä käytetään edelleen sekä muotoa Raijalanjoki että Raijalanoja. Karttapaikkaan on päätynyt oja-loppuinen muoto , mutta esimerkiksi valuma-alueen virallisessa nimessä esiintyy joki-muoto . Aikaisempi nimi on ollut myös Kohijoki, josta on keskijuoksulla muistona Kohijoki niminen maatila . Vanhassa 1850-luvun Kalmbergin kartastossa on joen yläjuoksun uomaksi merkitty Longonsuolta alkava Kaitasuonoja, joka kääntyi Metsämaan kohdalla Raijalanjoeksi. Nykyään voi paikalliset vielä kutsua keskijuoksua Kohijoeksi tai Kahijoeksi ja käyttää Raijalan kylästä alkaen alajuoksusta nimitystä Raijalanjoki tai -oja. Raijalanjärveä on kutsuttu myös Kohijärveksi.
Joen kulku

Raijalanjoella on alussa kaksi muutakin nimitystä: Raijalanoja tai Kahijoki. Se alkaa Metsämaan kylässä kahden sivujoen, Kaitasuonojan ja Suvisuonojan, yhtyessä toisiinsa. Sivuojat alkavat ojitetuilta soilta. Joki on koko matkaltaan mutkitteleva joki, jonka vesimäärät ovat pienet. Mutkiteltuaan Metsämaan jälkeen lyhyen metsäosuuden läpi, se pääsee laajalle peltoaukealle, joka jatkuu Kokemäenjoelle asti. Ensimmäinen osuus jää Perkolanmäen ja Raijalan kylien väliin. Metsämaalle johtava kylätie ylittää joen kerran ja Raijalaan johtava tie toisen kerran, mutta jokea ylittää myös yksityisteiden siltoja. Sitten joki alittaa valtatien 2 ja saapuu Järvensuon ja Lauhansuon väliselle peltoalueelle. Jo pari kilometriä ennen Raijalanjärveä kasvaa joen leveys viiteen metriin. Joki jatkaa saman levyisenä järveä kiertävässä kanavassa, joka viimeisen kilometrin matkalla levenee kahdeksaan metriin. Joki virtaa täällä hitaasti ja yhtyy Kokemäenjokeen pumppaamon vieressä. Raijalanjoessa ei ole patoja tai muitakaan etenemisesteitä. Kanavan ylittää vankilan kohdalla yksi silta ja suistossa toinen silta.
Luontoarvoja

Joki on lähes kauttaaltaan perattu eikä siinä esiinny virtapaikkoja. Joen latvahaarat saavat vettä ojitetuilta soilta. Heposuolla sijaitsee turvetuotantoalue, jonka kuivatusvedet laskevat Suvisuonojaan. Joen vettä ei ole tutkittu, mutta se lienee hyvin rehevöitynyt.
Historiaa

Kokemäenjoki virtaa Huittisten alueella lietteisen tasangon läpi haarautuen siellä kahdeksi haaraksi. Tasangon syviin kohtiin jäi matalat järvet Raijalanjärvi ja Puurijärvi. Muut tasangon kohdat soistuivat laajoiksi kohosoiksi, joista Raijalanjoen ympäristöön muodostuivat kohosuot Lauhansuo, Järvensuo, Kiettareensuo ja Ronkansuo. Raijalanjärvi sijaitsi Kokemäenjoen Kiettareenhaaran sivulla ja se oli hyvä kalojen kutualue ja kalaisa järvi muutenkin. Raijalanjoki laski järven kaakkoisrantaan ja Ronkanoja sen länsirantaan. Monet 1700-luvulla alkaneet Kokemäenjoen koskien perkaukset ovat laskeneet joen vedenpintaa ja samalla on Raijalanjärven vedenpintakin alentunut.
Raijalanjärven vedenpinta aleni merkittävästi vuonna 1826, jolloin järven ranta-alueita otettiin viljelykäyttöön. Samalla, kun Lauhansuota kuivatettiin ja raivattiin peltomaaksi, myös Raijalanjärvestä Kokemäenjoen vuosina 1871–1878 suoritettujen perkaustöiden seurauksena paljastuneita rantoja otettiin viljelyyn. Järven keskiosa jäi jäljelle ollen 1890-luvulla vielä edelleen kalaisa. Raijalanjoki virtasi edelleen järveen, jonka pinta-ala oli 1920-luvulla vielä 225 hehtaaria. 1800-luvulla joessa oli ainakin kaksi myllyä .
Lauhansuon ja Raijalanjärven väliin perustettiin 1935 Huittisten varavankila, jota käytettiin myös sotavankien vankilana toisessa maailmansodassa. Vuonna 1938 alettiin kaivamaan järven ympäri kanavaa, johon Raijalanjoki myöhemmin yhdistettäisiin. Vanha uoma järven keskellä syvennettiin ja otettiin kuivauskäyttöön johto-ojana. Johto-oja päättyy joen aikaisempaan suistoon ja sitä tyhjennetään kanavaan pumppaamalla.
Raijalanjoen valuma-alue > Yleistä

Raijalanjoen valuma-alueen (vesistöaluetunnus 35.126) pinta-ala on noin 68 neliökilometriä. Se sijaitsee pääosin Huittisten kunnassa, mutta sen lounaisreuna seuraa suurin piirtein Säkylän Köyliön puoleista kuntarajaa ja pieni osa valuma-alueen luoteisosasta jää Ronkankulmalla Kokemäen puolelle. Valuma-alueen länsiosien vedenjakaja on yhteinen Sonnilanjoen valuma-alueen kanssa ja itä- ja kaakkoispuolen vedenjakaja Loimijoen valuma-alueen kanssa.
Raijalanjoen valuma-alue > Pääuoma

Raijalanjoen valuma-alueen pääuoman alajuoksu muodostuu Raijalanjoesta, jonka alkukohta sijaitsee Metsämaan kylän peltoalueella. Se virtaa sieltä 7,1 kilometrin matkan Raijalanjärven kanavalle ja kanavan pituus Kokemäenjoelle on 2,5 kilometriä. Vesistöviranomaisten uomaverkoston mukaan joki alkaa Metsämaan sivuojien yläpuolelta. Siihen tulee lännestä virtaava Suvisuonoja, joka on Suvisuon ojituksien johto-oja. Johto-ojan osuus on 3,0 kilometriä pitkä. Pääuoman pituudeksi tulee edellisillä tiedoilla 9,6 kilometriä. Suvisuonojan latvavesistöt ovat hajanaisesti kaivettuja metsäojia, jotka alkavat ylängöllä Takarahkan ja Kokonkallion itäpuolelta. Valuma-alueen vedenjakaja seuraa mutkitellen kuntarajaa. Tässä yhteydessä ei esitetä pääuoman kulkua ylängön metsäalueella, mikä lisäisi mitattua pääuomaa muutamalla kilometrillä.
Raijalanjoen valuma-alue > Sivu-uomia

Raijalanjoen valuma-alueen muoto on summittain yhtä leveä kuin se on pitkä. Siksi sivuojista voi tulla pitkiäkin. Johtuen Raijalanjärven kuivattamisesta, kiertää Raijalanjoki nykyään entisen järven rantoja. Järvialueen keskelle on kaivettu johto-oja, joka johtaa Raijalanjoen suistolle. Siellä sijaitsee pumppaamo, joka tyhjentää jatkuvasti johto-ojaan kertynyttä vettä. Sitäkin voi pitää Raijalanjoen sivu-uomana. Sen valuma-alueen pinta-ala on Raijalanjärven entinen järvenpohja, joka on kartasta mitattuna 2,2 neliökilometriä. Raijalanjokeen on johdettu itäpuoliselta Lauhansuolta monia kuivatusojia. Myös Raijalanjärven lounaispuolella kiertävä kanavan osa on joen sivu-uomaa. Kanavaan yhtyy Ronkanoja, johon kertyy Järvensuon ja Ronkankulman peltojen kuivatusvesiä. Ronkanojan valuma-alueen pinta-ala on 26 neliökilometriä . Ronkanoja jatkuu lännessä Kravi, joka on kaivettu 1800-luvun alussa ja jonka toinen pää yhtyy Sonnilanjokeen. Jossakin Kravin keskivaiheella sijaitsee sen korkein kohta, josta Kravi laskee itään päin. Raijalanjärven kaakkoispuolella avautuu laaja peltoaukea, jonka reunoilla sijaitsevat Hiukkamäen, Raijalan ja Alhonkulman kyläalueet. Pelloilla jokeen yhtyvät esimerkiksi Kankareenoja ja Toivarinoja. Joki alittaa Raijalassa valtatien 2 ja tien eteläpuolella siihen yhtyy lyhyt Palonoja. Metsämaan kylässä jokeen yhtyy luoteesta Iironsuolta tuleva Maaniitunoja ja kaakosta Korvenkylän Longonsuolta alkava Kaitasuonoja. Suvisuonojan sivu-uomat ovat suo-ojia ja suon kuivatusojia.
Raijalanjoen valuma-alue > Järviä

Kun Raijalanjärvi on kuivatettu, ei valuma-alueella esiinny enää luonnollisia järviä tai lampia. Ainoat lammet on rakennettu Raijalanjärven pohjalle lintujen esinympäristöiksi.
Vihannesmehu

Kurkkumehua lasissa.
Vihannesmehu on vihanneksista teollisesti tai kotitekoisesti valmistettua mehua. Sen energiapitoisuus on yleensä vähäinen.
Kaalimehu on kaalista, valkokaalista tai punakaalista tehtyä mehua.Tuoremehusekoituksissa kaalimehua sekoitetaan myös punajuurimehuun. Kaalimehua voidaan tehdä esimerkiksi mehulingolla. Punakaalista tehtyyn mehuun sopivat mausteeksi sitruuna ja inkivääri.
Kurkkumehu on kurkusta valmistettavaa mehua. Kurkkumehu on melko hapanta, ja se sisältää K-vitamiinia. Kurkkumehulla on useita terveysvaikutuksia. Sen sanotaan muun muassa auttavan alentamaan kolesterolia, vahvistavan hermostoa ja torjuvan syöpää.
Kurpitsamehu on kurpitsasta, yleensä talvikurpitsasta tehtyä mehua. Kurpitsoita voidaan mehustaa mehustimella ja samalla voidaan mehustaa muita kasviksia ja hedelmiä ja kurpitsamehua voidaan yhdistää muun muassa porkkanamehuun ja omenamehuun. Kurpitsamehua sekoitetaan myös appelsiinimehuun.
Porkkanamehua ja neljä porkkanaa.
Porkkanamehu on porkkanasta valmistettavaa mehua. Porkkanamehussa on hyvin suuri karoteenipitoisuus, joten se sisältää A-vitamiinia. Porkkanamehu on erittäin terveellistä. Porkkanamehua myydään monissa maissa. Porkkanamehua käytetään tuoremehuseoksissa tomaattimehun ja appelsiinimehun kanssa. Porkkanamehua myydään paastomehuna Vogelin paastopaketissa.
Punajuurimehu on punajuuresta tehtyä mehua. Sitä myydään luomutuotteena. Joskus punajuurimehu on maustettu sitruunamehulla. Punajuurimehua valmistettaessa siihen lisätään happoa ja se pastöroidaan säilymisen turvaamiseksi. Punajuurimehua käytetään tuoremehuseoksissa kaalimehun ja appelsiinimehun kanssa.
Tomaattimehua lasissa.
Tomaattimehu on tomaatista valmistettavaa mehua. 100 grammaa tomaattimehua sisältää 70,1 milligrammaa C-vitamiinia. Tomaattimehu on erittäin terveellistä. Tomaattimehua juodaan usein sellaisenaan. Sitä käytetään Bloody Mary -cocktailin valmistukseen.
Lääkintävarikko

Lääkintävarikko (LÄÄKV, aikaisemmin LääkV) on Ilmajoella Etelä-Pohjanmaalla ja Viitasaarella Keski-Suomessa toimiva varikko ja laitos, joka vastaa lääkintähuollon materiaalista sekä mm. alan valmiusasioista. Se hoitaa myös kenttälääkintäkaluston varastoinnin ja kunnossapidon.
Laitos perustettiin vuonna 1918 nimellä Sotalaitoksen Saniteettivarikko. Se toimi nimellä Saniteettivarikko vuosina 1922-1933. Nämä vuodet se toimi Helsingissä. Myöhemmin se otti käyttöön nimet Lääkintäkeskusvarikko (LKeskV), Lääkintävarikko 5, Keskusvarikko 8 ja lopulta Ilmajoelle siirryttyään Lääkintävarikko. Samalla siitä tuli itsenäinen joukko-osasto.
Varikko on toiminut vuodesta 2003 Puolustusvoimien materiaalilaitoksen alaisena.
Lääkintävarikko itsenäisenä joukko-osastona lakkautettiin vuoden 2006 lopussa, jolloin se liitettiin Lahden Hennalan varuskunnan joukkoihin. Lääkintävarikko on varuskunnassa toimivan Sotilaslääketieteen Keskuksen alainen yksikkö (LÄÄKV/SOTLK).
Lääkintävarikko tunnettiin lyhenteellä LV vielä 1970-luvulla.
Varikko on Suomen ainoa lääkintäalan materiaalin sotilaallinen laitos ja palvelee kaikkia puolustushaaroja.
Siiheen kuuluu nykyään myös 31. joulukuuta 2005 asti itsenäinenä toiminut Sotilasapteekki (SApt) Viitasaaren kaupungissa.
Sijaintipaikat

Viipuri, Helsinki 1918 – 1939
Seinäjoki 1939 – 1940
Seinäjoki, Äänislinna sota-ajan vuodet, lyhenne Lääk.V
Kokkola 1945 – 1949
Ilmajoki 1949 –
Varikko sijaitsee kunnan keskustan tuntumassa ja varasto-osasto Tuomikylän alueella.
Päälliköitä

Varikon johdossa ovat toimineet mm. seuraavat upseerit:
majuri Erkki Lahti 1969 – 1976
everstiluutnantti Simo Järvi 1976 – 1992
everstiluutnantti Esko Hirviniemi 1992 – 1993
everstiluutnantti Kari Silvennoinen 1993 – 2006
majuri Markku Joensuu 2006 –
kapteeniluutnantti Timo Kallio 2009
proviisori Jarkko Kangasmäki
Proviisori Viljo Purasmaa johti varikkoa sen lyhyen ajan, jolloin varikko toimi Lääkintäkeskusvarikkona Seinäjoella.
Tulevaisuus

Jatkossa varikko siirtyy Sotilaslääketieteen keskuksen myötä osaksi uutta Puolustusvoimien Logistiikkalaitosta Kenttälääkinnän valmiuskeskuksen yksiköksi.
Perinteet ja heraldiikka

Lääkintävarikon vuosipäivää vietetään 22. helmikuuta.
Joukko-osastotunnuksessa on ristikkäiset miekat, joiden peittona on lääkintäalan risti sekä niiden alla varikoiden joukko-osastotunnuksissa yhtenäinen V-kirjain.
Qostanay

| Qostanay (Қостанай) Kostanai, Костанай |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Qostanay
 Koordinaatit: 53.2147°N, 63.6323°E 
Valtio:  Kazakstan
Alue:  Qostanayn alue
Perustettu:  1881
Väkiluku (2012)  ():  216 390
Aikavyöhyke:  UTC+5
Suuntanumero(t):  +7 7142
 
 kostanay-city.gov.kz 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Qostanay (kaz. Қостанай) eli Kostanai (ven. Костанай) on kaupunki Kazakstanin pohjoisosissa, Toboljoen yläjuoksun läntisellä eli vasemmalla rannalla, lähellä Venäjän rajaa. Kaupunki toimii Qostanayn alueen hallinnollisena keskuksena. Vuoden 2012 alussa kaupungissa asui runsas 216 tuhatta henkeä.
Historiaa

Venäläiset uudisasukkaat saapuivat paikkakunnalle vuonna 1881 ja perustivat asutuksensa sinne. Sai kaupunkioikeudet vuonna 1893, ja tunnettiin vuosina 1893–1895 nimellä Nikolajevsk (ven. Николаевск), ja sittemmin vuoteen 1997 saakka Kustanai (ven. Кустанай). Rautatieyhteys Tšeljabinskista avattiin vuonna 1912-1913. Kaupunki kasvoi merkittävästi Toisen maailmansodan aikana 1941-1943, kun Neuvostoliiton väestöä ja teollisuutta evakuoitiin saksalaisjoukkojen ja sodan alta turvaan idemmäksi. 1950-luvulla Pohjois-Kazakstanin luonnonalueita otettiin maatalouskäyttöön, samalla alueen eteläosissa sijaitseva Turgain mineraalikenttä otettiin tuotantoon ja rautatieverkkoa laajennettiin. Kehittyi teollisuuden ja kulttuurin alueelliseksi keskukseksi.
Ilmasto

Ilmasto on kuiva ja mantereinen. Ilman keskilämpötila on 2,8 °C Kostanain sääaseman vuosien 1961-1990 mittausten mukaan. Tammikuun keskilämpötila on -16,5 °C ja heinäkuun 21,0 °C. Vuoden keskimääräinen sademäärä on vain 324,7 millimetriä. Tyypillisesti eniten sataa heinäkuussa (keskiarvo 57,7 mm) ja vähiten helmikuussa (keskimäärin 12,4 millimetriä).
Nykypäivä

Kaupungissa on puutaloja puutarhoineen, useita moskeijoita ja muita rakennuksia 1900-luvun alkupuolelta, mutta myös uusia asuinalueita. Kaupungissa toimii kaksi yliopistoa (mm. pedagoginen instituutti), sairaala, useita kouluja, teatteri, paikallishistorian ja geologian museo, konserttisali sekä taidehalli.
Kaupungissa toimii muun muassa kone-, kemian, rakennusalan, vaateteollisuuden ja elintarviketeollisuutta. Kaupungissa on rautateiden risteysasema (Kostanain asema), joka sijaitsee Kazakstanin pohjoisosien halki kulkevan pääradan varrella (Tšeljabinsk–Kostanai–Tobyl–Astana). Kostanaista johtaa sivurata myös suoremmin itään Novoišimskajan kautta Kökşetawiin (Kokšetau I), jota kautta on myös ratayhteys Astanaan.
Eurooppatie E123 kulkee kaupungin kautta. Kaupungin länsipuolella on lentoasema.
Nykypäivä > Väestön kehitys

34 000 (1939)
134 000 (1972)
223 558 (1989)
222 816 (1999)
214 961 (2009)
216 390 (2012, arvio)
Rakennuksia Qostanayn keskusta-alueella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Qostanay Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kartta (kostanai.kz)
Agentti 47

| Agentti 47 |
| --- | --- |

Pelisarja:  Hitman
Ensimmäinen peli:  Hitman: Codename 47
Luoja:  IO Interactive
Ääninäyttelijä  (englanti):  David Bateson
Live-näyttelijä:   Timothy Olyphant  Rupert Friend 
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Agentti 47 on tanskalaisen IO Interactiven kehittämän Hitman-videopelisarjan päähenkilö ja antisankari. Hän on koekappale kloonausprojektissa, jonka tarkoitus oli luoda armeija täydellisiä salamurhaajia. Hänen nimensä tulee takaraivoon tatuoidun viivakoodin sarjanumeron (640509–040147) kahdesta viimeisestä numerosta. Sarjanumero osoittaa hänen paikkansa kloonausohjelmassa (syntynyt 1964, 5. syyskuuta – Kloonisarja 4, kloonijärjestysnumero 1, klooniversio 47).
Saatuaan selville olevansa klooni Agentti 47 kääntyi luojaansa vastaan ja tappoi tämän sekä joukon paranneltuja Agentti 48 -klooneja. Agentti 47:n tunteet on kemiallisesti tukahdettu kloonausohjelman aikana, joten hän ei sääli ketään.
Agentti 47 on töissä ICA (International Contract Agency) -nimisessä järjestössä, joka välittää palkkamurhaajia ympäri maailmaa. Eliminoituaan luojansa 47 lopetti palkkamurhaajan uransa ja vetäytyi sisilialaiseen luostariin mietiskelemään. Juuri päästyään irti huonoista tavoistaan, hänen oppi-isänsä ja ystävänsä Vittorio joutui kidnapatuksi. Koska 47 luopui maallisesta omaisuudestaan muuttaessaan asumaan luostariin, hänen täytyi alkaa jälleen tappaa rahasta saadakseen kasaan lunnasrahat. Siitä asti hän työskenteli ICA:n palveluksessa Hitman 2:n loppuun saakka.
Peleissä hahmon ääninäyttelijänä toimii David Bateson. Elokuvissa roolissa on nähty Timothy Olyphant ja Rupert Friend.