stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Japanin hyökkäykset Koreaan (1592–1598)
Ensimmäinen hyökkäys (1592–1593) > Haengjun piiritys ja perääntyminen

Kiinalaisten peräännyttyä toistaiseksi japanilaisten huomio kiinnittyi Haengjun linnoitukseen 13 kilometrin päässä Soulista. Ukita Hideie otti tehtäväkseen vallata linnoitus, ja 14. maaliskuuta lähti marssimaan 30 000 sotilaan armija mukanaan. Taistelussa komentajina Hideien ohella toimivat myös Konishi Yukinaga sekä Kobayakawa Takakage. Haengjun komentaja Kwon Yul kuitenkin osasi odottaa japanilaisia, ja oli vahvistanut linnan puolustusta.
Japanilaiset hyökkäsivät linnoitusta vastaan yhdeksän kertaa tuloksetta, ja joutuivat lopulta perääntymään. Taistelua pidetään yhtenä suurimmista korealaisten saavuttamista voitoista sodan aikana Hansandon ja Jinjun taisteluiden ohella. Kuultuaan taistelun lopputuloksesta Li Rusong päätti palata sotatantereelle, ja kiinalaiset lähtivät jälleen etenemään kohti Soulia.
Samalla japanilaisten olot Soulissa olivat tukalat, sillä ruuasta oli jatkuvasti pulaa, ja taudit olivat yleisiä. Lopulta japanilaiset päättivät neuvotella rauhasta, ja saivat tähän luvan Hideyoshilta. Neuvotteluvastuun otti eniten kiinalaisia vastaan taistellut Yukinaga, joka neuvotteluiden aluksi vapautti kaksi Kiyomasan vangitsemaa korealaista prinssiä. Konishi lupasi japanilaisten perääntyvän Koreasta, ja tämä pantiin alulle välittömästi. Kiinalaiset saivat Soulin haltuunsa 19. toukokuuta, ja kohtasivat japanilaisten tuhotöiden jäljet. Matkalla Busaniin japanilaiset saivat sotaretkensä viimeisen voiton, sillä he valtasivat Jinjun linnoituksen kostona aikaisemmasta tappiostaan.
Ensimmäinen hyökkäys (1592–1593) > Rauhanneuvottelut

Sotaa seuranneet rauhanneuvottelut käytiin Ming-dynastian ja Japanin välillä, mutta niitä varjosti molempien osapuolien eriävät tulkinnat tilanteesta. Kiinalaisten neuvottelija antoi keisari Wanlin ymmärtää Japanin olevan jo kukistettu ja valmis antautumaan Mingin vasalliksi, minkä johdosta hovi päätti ratkaista konfliktin kruunaamalla Hideyoshin Japanin kuninkaaksi heidän alaisuudessaan. Japanilaisten neuvottelija puolestaan kertoi Hideyoshille, että Kiina olisi valmis antautumaan Japanin keisarin alaisuuteen. Tämän johdosta Hideyoshi vaati että Joseonin dynastian eteläiset provinssit tulisi myöntää Japanille ja valtakunnan korkea-arvoisia henkilöitä tulisi lähettää Japanin panttivangeiksi. Lisäksi Ming-keisarin tytär tuli lähettää Hideyoshin vaimoksi.
Kun valtakuntien eriävät mielipiteet selvisivät Hideyoshille, hän alkoi esittää kiinalaisille yhä mielettömämpiä vaatimuksia ja antoi tämän valtuuskuntien odottaa useita kuukausia vastauksissaan. Samalla hän pyrki vahvistamaan laivastoaan ennen kuin Ming jatkaisi hyökkäyksiään Japanin tukikohtiin niemimaan etelärannikolla. Hidasta neuvotteluvaihetta kesti lähes kolme vuotta, kunnes kesällä 1596 Hideyoshi lopetti neuvottelut syyttäen kiinalaisia yrityksistä alistaa Japani valtaansa. Hän julisti rankaisevansa Joseonia neuvotteluiden hidastamisesta ja nimitti Konishi Yukinagan komentamaan toista hyökkäystä niemimaalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Japanin hyökkäykset Koreaan (1592–1598) Wikimedia Commonsissa
Konshin eteneminen Koreassa keltaisella, Kiyomasan eteneminen sinisellä värillä.
Kilpikonnalaivan pienoismalli.
Ming-dynastian keisari Wanli.
Keisari Wanli ottaa vastaan kenraaleitaan.
Liitumustesieni

| Liitumustesieni> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Alaluokka::  Agaricomycetidae
Lahko::  Agaricales
Heimo::  Psathyrellaceae
Suku::  Hämymustesienet Coprinopsis
Laji::  pachysperma
Kaksiosainen nimi
 Coprinopsis pachysperma  ( P.D. Orton) Redhead, Vilgalys & Moncalvo 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liitumustesieni (Coprinopsis pachysperma, syn. Coprinus pachyspermus) on korkean ellipsoidinen, vanhemmiten kartiomainen harmaa tai kermanvärinen mustesienilaji. Sen lakki on suojussuomujen peitossa. Sienen jalka on hauras ja valkoinen. Sienen heltat ovat aluksi kermanväriset ja vanhemmiten mustat. Se kasvaa syksyisin lehmän lannalla Etelä- ja Keski-Euroopassa. Sitä esiintyy myös Suomessa.
Liisankallio

| Liisankallio> Tammelan vainiot |
| --- | --- |
 Raili ja Reima Pietilän suunnittelema Kalevan kirkko on epäilemättä kaupunginosan tunnetuin maamerkki.
Kaupunki:  Tampere
Suuralue:  Keskinen suuralue
Suunnittelualue:  Sampo
Kaupunginosa nro:  120
Postinumero(t):  33540
Lähialueet:  Tulli, Kaleva, Kalevanrinne, Petsamo, Kalevanharju
Liisankallio on Tampereen 20. kaupunginosa. Aiemmin Tammelan vainioiksi nimitetty kaupunginosa sijaitsee Tammelan ja Tullin kaupunginosien itäpuolella. Pohjoispuolella on Petsamon kaupunginosa, itäpuolella Kaleva ja Kalevanrinne, etelässä Kalevanharju. Usein Kalevasta puhuttaessa tarkoitetaan laajempaa Liisankallion, Kalevan ja Kalevanrinteen muodostamaa kokonaisuutta.
Kaupunginosa on saanut nykyisen nimensä alueella sijainneen korkean Liisankallion mukaan 1940-luvulla. Paikasta on käytetty myös rinnakkaisnimeä Liisanmäki, ja näitä vanhempi kukkulan nimi on Hällinmäki. Nimien alkuperä ei ole tiedossa. Alueen asemakaava vahvistettiin vuonna 1940.
Liisankallion kaupunginosassa oleva Kaalamonaukio on nimetty arkkitehti Elis Kaalamon (1885–1946) mukaan. Kaalamo toimi Tampereen ensimmäisenä asemakaava-arkkitehtina vuosina 1929–1946.
Kalevan kirkon edustalla oleva Sammonaukio ja siitä kaakkoon lähtevä Sammonkatu liittyvät Liisankallion ja Kalevan kaupunginosien Kalevala-aiheisiin nimiin. Suomen muinaisrunoudessa sampo on varallisuutta tuottava ihme-esine.
Lincolninmeri

Lincolninmeren kartta.
Lincolninmeri on pieni, suppilonmuotoinen Pohjoisen jäämeren reunameri, joka on ympärivuotisesti merijään peittämä. Se yhtyy etelässä Baffininlahteen Naresinsalmen kautta ja rajoittuu idässä Grönlannin luoteisrannikkoon ja lännessä Ellesmerensaaren koillisrannikkoon. Pinta-alaltaan se on 64 000 neliökilometriä, tilavuudeltaan 16 000 kuutiokilometriä ja keskisyvyydeltään 257 metriä, mikä tekee siitä yhden syvimmistä mannerjalusta-alueista Jäämerellä.
International Hydrographic Organization määrittelee Lincolninmeren rajat seuraavasti: pohjoisessa raja kulkee Ellesmerensaarella sijaitsevasta Cape Columbian niemestä itään Kap Morris Jesupin niemelle Luoteis-Grönlannissa, josta se jatkuu Grönlannin rannikkoa pitkin lounaaseen Kap Bryantiin saakka. Kap Bryantista raja palaa länteen Ellesmerensaarelle Cape Sheridaniin ja seuraa sitten saaren koillisrannikkoa takaisin Cape Columbiaan.
Lincolninmeren pohjoisreunalla on merijään murtumavyöhyke, jonka eteläpuolella jääpeite liikkuu hitaammin kuin sen pohjoispuolella. Kesäkuukausina jääpeite on suhteellisen liikkumaton mutta syys–lokakuun vaihteessa pohjoistuulet voimistuvat ja jää alkaa pakkautua kohti alueen eteläreunaa ja Naresinsalmea. Ilmiö jatkuu yleensä huhtikuuhun asti. Ilman lämpötila on alueella niin matala, ettei siellä esiinny juuri lainkaan avovettä, sillä poistuvan merijään tilalle syntyy nopeasti uutta jäätä.
Jeesuksen Kristuksen viisaus

| Jeesuksen Kristuksen viisaus |
| --- | --- |
Kirjailija:  tuntematon
Kieli:  kopti
Genre:  teologia
Julkaistu:  100-luku
Suomennos
Suomentaja:  Antti Marjanen ja Ismo Dunderberg
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2005
ISBN:  951-0-30859-5
Sarja: Nag Hammadin kirjasto
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Jeesuksen Kristuksen viisaus on gnostilainen kirjoitus, joka tunnetaan sekä Berliinin koodeksista (BG 8502,3; sivut 77–127) että Nag Hammadin kirjastosta (koodeksi III, kirja 4). Kirjoituksen nimi, ”Jeesuksen Kristuksen sofia”, on kaksimerkityksellinen, sillä vaikka kreikan kielessä sana sofia tarkoittaakin viisautta, gnostilaisessa mytologiassa Sofia oli Jeesuksen syzygy eli naispuolinen vastine.
Historia

Teoksen koptinkieliset käsikirjoitukset on ajoitettu 300-luvulle, mutta sen lisäksi kirjoituksesta tunnetaan muutamia kreikankielisiä katkelmia, jotka ovat peräisin 200-luvulta, mikä viittaa varhaisempaan ajoitukseen. Kirjoitus on saatettu kirjoittaa Syyriassa toisen vuosisadan puolessa välissä.
Kirjoituksella on paljon yhtäläisyyksiä Eugnostokseen, joka tunnetaan samoin Nag Hammadin kirjastosta. Jeesuksen Kristuksen viisauteen on kuitenkin lisätty kristillinen kehyskertomus ja sitä on laajennettu jonkin verran. Kirjoitus on riippuvainen ainakin Matteuksen ja mahdollisesti myös Luukkaan ja Johanneksen evankeliumeista, joten varmuudella se on kirjoitettu ainakin niiden jälkeen.
Keskustelu kirjoituksen ajoituksesta on oleellista, koska jotkut ovat väittäneet tämän kaltaisten gnostilaisten kirjoitusten sisältävän Jeesuksen aitoja sanoja, mikä olisi mahdollista, jos kirjoitukset olisivat peräisin ensimmäiseltä vuosisadalta. Osa tutkijoista pitää kirjoituksia merkittävästi myöhäisempinä ja katsoo niiden olevan peräisin epäluotettavammista myöhemmistä lähteistä. Suurin osa tutkijoista katsoo, että kirjoitus on alkuperältään täysin gnostilainen. Tämä perustuu samankaltaisuuksiin kirjoituksessa olevien mystillisten opetusten ja muiden gnostilaisten kirjoitusten välillä.
Sisältö

Kirjoituksen mystillinen sisältö käsittelee jumaluuksien luomista, enkeleitä ja kaikkeutta, painottaen ikuisia ja metafyysisiä totuuksia. Kirjoitus sijoittuu Jeesuksen ylösnousemuksen jälkeiseen aikaan, ja siinä Jeesuksen opetuslapset esittävät hänelle kysymyksiä koskien tuonpuoleista, sinne pääsemistä ja sinne pääseviä etuoikeutettuja. Opetuslapsista mainitaan nimeltä Bartolomeus, Filippus, Matteus, Tuomas ja Magdalan Maria.
Kirjoitus koostuu kolmestatoista kysymyksestä, joihin Jeesus vastaa lyhyesti:
Ensimmäinen kysymys käsittelee Jumalan etsimisen tyhjyyttä.
Toinen kysymys käsittelee sitä, kuinka totuus löydetään, mutta selittää vain, mitä totuus ei ole.
Kolmas kysymys käsittelee sitä, kuinka totuus paljastettiin gnostikoille aikojen alussa.
Neljäs kysymys käsittelee sitä, kuinka ihmisen tulee herätä nähdäksen totuuden.
Viides kysymys käsittelee aikojen alkua.
Kuudes kysymys käsittelee sitä, kuinka ihmiskunta sai gnosiksen.
Seitsemäs kysymys käsittelee Jeesuksen roolia kaikessa tässä.
Kahdeksas kysymys käsittelee Jeesuksen henkilöllisyyttä.
Yhdeksäs kysymys käsittelee sitä, kuinka henki kytkeytyy materiaan.
Kymmenes kysymys käsittelee henkien lukumäärää.
Yhdestoista kysymys käsittelee kuolematonta.
Kahdestoista kysymys käsittelee niitä, jotka eivät ole aineellisia.
Viimeinen kysymys käsittelee sitä, mistä ihmiskunta tuli ja mikä tarkoitus sillä tulisi olla.
Sisältö > Lainauksia

Täydellinen Vapahtaja vastasi: ”Lähtekää liikkeelle siitä, mikä ei näy, ja pyrkikää löytämään näkyvän päämäärä. Silloin ajatus virtaa esiin ja paljastaa teille, kuinka usko näkymättömiin on ollut niissä, jotka ovat näkyviä, mutta kuuluvat syntymättömälle Isälle. Jolla on korvat, se kuulkoon!” (Jeesuksen Kristuksen viisaus s. 98, käännös Ismo Dunderberg ja Antti Marjanen, s. 242.)
Kirjallisuutta > Suomennos

Jeesuksen Kristuksen viisaus. Johdanto Antti Marjanen, käännös ja selitykset Ismo Dunderberg ja Antti Marjanen. Teoksessa Dunderberg, Ismo & Marjanen, Antti (toim.): Nag Hammadin kätketty viisaus – gnostilaisia ja muita varhaiskristillisiä tekstejä, s. 237–256.  (2. täydennetty painos)  Helsinki:  WSOY, 2005.  ISBN 951-0-30859-5
Kirjallisuutta > Muita käännöksiä ja tekstilaitoksia

Eugnostos the Blessed and The Sophia of Jesus Christ. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Coptic Gnostic Library.  (Volume 3. A Complete Edition of the Nag Hammadi Codices (5 vols.))  Brill, 2002.  ISBN 978-90-04-11702-0  Koptinkielinen alkuteksti ja englanninkielinen käännös.
The Sophia of Jesus Christ. Teoksessa Robinson, James M. (toim.): The Nag Hammadi Library in English, s. 220–243.  (The Definitive Translation of the Gnostic Scriptures Complete in One Volume. Composition by E. J. Brill, The Netherlands. 3rd revised edition)  HarperSanFrancisco, 1990.  ISBN 0-06-066935-7  Englanninkielinen käännös.
Aiheesta muualla

The Sophia of Jesus Christ. The Gnostic Society Library. (englanniksi)
Sophia of Jesus Christ. Early Christian Writings. (englanniksi)
| n k Nag Hammadin kirjasto |
| --- | --- |
Koodeksi I:  Apostoli Paavalin rukous  Jaakobin salainen kirja  Totuuden evankeliumi  Tutkielma ylösnousemuksesta  Kolmiosainen tutkielma 
Koodeksi II:  Johanneksen salainen kirja  Tuomaan evankeliumi  Filippuksen evankeliumi  Hallitsijoiden olemus  Maailman alkuperästä  Kertomus sielusta  Tuomas Kilvoittelijan kirja 
Koodeksi III:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi  Eugnostos Siunattu  Jeesuksen Kristuksen viisaus  Keskustelu Vapahtajan kanssa 
Koodeksi IV:  Johanneksen salainen kirja  Koptilainen egyptiläisten evankeliumi 
Koodeksi V:  Eugnostos Siunattu  Koptilainen Paavalin ilmestys  Ensimmäinen Jaakobin ilmestys  Toinen Jaakobin ilmestys  Aadamin ilmestys 
Koodeksi VI:  Pietarin ja kahdentoista apostolin teot  Ukkonen, täydellinen järki  Arvovaltainen opetus  Suuren voimamme tunteminen  Platonin Valtio 588a–589b  Tutkielma kahdeksannesta ja yhdeksännestä  Kiitosrukous  Asklepios 21–29 
Koodeksi VII:  Semin selitys  Suuren Setin toinen opetus  Gnostilainen Pietarin ilmestys  Silvanoksen opetukset  Setin kolme kivitaulua 
Koodeksi VIII:  Zostrianos  Pietarin kirje Filippukselle 
Koodeksi IX:  Melkisedek  Norean ajatus  Tutkielma totuudesta 
Koodeksi X:  Marsanes 
Koodeksi XI:  Tulkinta tiedosta  Valentinoksen teosten katkelmia  Allogenes  Hypsifrone 
Koodeksi XII:  Sekstoksen lauseet  Totuuden evankeliumi  Katkelmia tunnistamattomasta teoksesta 
Koodeksi XIII:  Kolmimuotoinen Protennoia  Maailman alkuperästä
Caroline Lind

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Caroline Lind ja vuoden 2012 olympialaisten kultamitali. |  Caroline Lind ja vuoden 2012 olympialaisten kultamitali. |  Caroline Lind ja vuoden 2012 olympialaisten kultamitali. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Naisten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Soul 2008 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Lontoo 2012 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Eton 2006 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | München 2007 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Poznań 2009 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Bled 2011 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Chungju 2013 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Amsterdam 2014 | kahdeksikko |  |
Caroline Lind (s. 11. lokakuuta 1982) on yhdysvaltalainen soutaja. Hän voitti kahdeksikossa olympiakultaa Pekingissä 2008 ja Lontoossa 2012. Hän voitti kahdeksikossa kuusi maailmanmestaruutta: Etonissa 2006, Münchenissä 2007, Poznańissa 2009, Bledissä 2011, Chungjussa 2013 ja Amsterdamissa 2014.
J. Johan Lindberg

Jarl Johan Lindberg (18. syyskuuta 1921 Helsinki – 28. kesäkuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen professori ja kemisti.
Linbergin vanhemmat olivat majuri Alfons Lindberg ja Sigyn Naemi Saelan. Hänen puolisonsa oli sairaanhoitaja Helena Annikki Kuningas. Heidän lapsensa ovat Markus ja Klaus Lindberg.
Lindberg väitteli filosofian tohtoriksi Helsingissä vuonna 1957. Hän toimi opettajana Helsingin yliopistossa 1951–1965 ja oli Teknillisen korkeakoulun fysikaalisen kemian apulaisprofessori 1966–1969. Vuosina 1967–1987 hän toimi Helsingin yliopiston polymeerikemian ensimmäisenä professorina. Lindberg edisti akateemisten ja teollisten tutkijoiden yhteistyötä, toimi Maanpuolustuksen tieteellisessä neuvottelukunnassa ja Suomen ja Neuvostoliiton tieteellis-teknisessä yhteistyökomiteassa. Åbo Akademi on myöntänyt hänelle kunniatohtorin arvon. Hänellä on noin 250 julkaisua ja patenttia puukemian, polymeerikemian ja fysikaalisen kemian alalta.
Lights Out (UFOn albumi)

| Lights Out UFO |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 7 toukokuussa 1977
 Tuottaja(t): Ron Nevison
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal
 Kesto: 36.51
 Levy-yhtiö: Chrysalis
Listasijoitukset
  23. (Billboard 200, 1977)   54. (4. kesäkuuta 1977)   34. (1977)
UFOn muut studioalbumit
| No Heavy Petting 1976 | Lights Out 1977 | Obsession 1978 |
Lights Out on brittiläisen hard rock -yhtye UFOn kuudes studioalbumi, joka julkaistiin vuonna 7 toukokuussa 1977. Albumi sai julkaisuaikanaan paljon positiivista palautetta niin kriitikoilta kuin ostavalta yleisöltä, ja se sisältää yhtyeen tunnetuimpia kappaleita, kuten sen nimikappaleen sekä balladimaisen ”Love to Loven”.
Albumista julkaistiin vuonna 2008 uusintapainos, jossa on itse albumin lisäksi neljä albumin kappaletta liveversioina.
Kappale ”Alone Again Or” on lainakappale Love -yhtyeen albumilta Forever Changes vuodelta 1967.
Rockiin ja metallimusiikkiin keskittynyt Kerrang!-lehti listasi Lights Outin sijalle 28 listatessaan kaikkien aikojen sata parasta heavy metal -albumia.
Kappaleet

A-puoli
Too Hot to Handle – 3.37 (säv. Pete Way, Phil Mogg)
Just Another Suicide – 4.58 (säv. Mogg)
Try Me – 4.49 (säv. Michael Schenker, Mogg)
Lights Out – 4.33 (säv. Schenker, Andy Parker, Mogg, Way)
B-puoli
Gettin' Ready – 3.46 (säv. Schenker, Mogg)
Alone Again Or – 3.00 (säv. Bryan MacLean)
Electric Phase – 4.20 (säv. Schenker, Mogg)
Love to Love – 7.38 (säv. Schenker, Parker, Mogg, Way)
Vuoden 2008 painoksen bonuskappaleet
Lights Out [Live] – 5.14
Gettin' Ready – 4.03
Love to Love – 7.15
Try Me – 4.03
Kokoonpano

Phil Mogg – laulu
Michael Schenker – kitara
Paul Raymond – rytmikitara, kosketinsoittimet
Pete Way – bassokitara
Andy Parker – rumpali
Arvostelut

Allmusic:
Karl Lindberg (hiihtäjä)

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten hiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Ruotsi> Miesten hiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Oberhof 1931 | 50 km |  |
Karl Johan Lindberg (14. toukokuuta 1906 Trångsviken – 23. toukokuuta 1988 Trångsviken) oli ruotsalainen hiihtäjä, joka kilpaili 1930-luvulla. Hän saavutti vuonna 1931 Oberhofin MM-kilpailuissa pronssia 50 kilometrin matkalla ja sijoittui neljänneksi 18 kilometrillä.
Lihaskudos

Lihaskudos on säikeistä pehmytkudosta, josta lihakset enimmäkseen muodostuvat.
Rakenne ja tyypit

Lihaskudos koostuu pitkistä ja kapeista, supistumiskykyististä lihassoluista, jotka puolestaan koostuvat lihassäikeistä. Lihassolut eli lihassyyt muodostavat lihassolukimppuja.
Kaiken lihaskudoksen yhteisiä ominaisuuksia ovat sähkönjohtavuus, ärtyvyys, venymiskyky, supistumiskyky ja rentoutumiskyky. Lisäksi noin kaksi kolmasosaa ihmisen lihaksista on tahdonalaisia.
Ihmisellä on kolmentyyppistä lihaskudosta: poikkijuovaista, sileää ja sydänlihaskudosta.
Poikkijuovainen lihaskudos muodostaa luustolihakset eli luurankolihakset. Ne ovat kiinni luissa ja supistuessaan lähentävät luita toisiinsa ja aiheuttavat liikkeen.
Sileä lihaskudos muodostaa sileät lihakset. Niitä ovat muun muassa verisuonten, hengitysteiden, virtsateiden ja ruoansulatuskanavan seinämien lihakset. Sileät lihakset säätelevät sisäelinten liikkeitä ja vastaavat ravinnon, ilmavirtauksen, veren ja virtsan kuljetuksesta sekä ihokarvojen kohottamisesta ja silmän pupillin koon säätelystä.
Sydänlihaskudos muodostaa sydänlihaksen.
Vaivat

Lihaskudos voi vaurioitua monella tavalla, kuten liiallisen fyysisen aktiivisuuden, mekaanisen vamman, lämpötilan tai kemikaalialtistuksen seurauksena.
Lihaskudosvauriossa havaitaan lihassoluissa rakenteellisia muutoksia ja hajoamista, proteiini- ja entsyymipitoisuuksien vaihtelua, tulehdusmarkkereiden ilmaantumista, kalsiumtasapainon muutoksia sekä glukoosimetabolian laskua. Vaurioituneen lihaksen fyysinen suorituskyky ja aktiivisuus ovat heikentyneet. Lihasvoima laskee, lihas väsyy herkästi, hermotus häiriintyy, liikelaajuudet kaventuvat, ja kudoksessa esiintyy turvotusta ja arkuutta.
Kipua lihaskudokseen voi aiheuttaa esimerkiksi lihaskramppi, iskun aiheuttama ruhjevamma, iskemia eli kudoksen verettömyys, voimakas lihasjännitys tai fyysisen aktiivisuuden aiheuttama viivästynyt lihassärky.
Lihaskudos on hyvin adaptoituvaa, ja lihaskudosvauriot alkavat korjautua nopeasti lihaskudoksen regeneraatiossa.
Jos lihas on käyttämättömänä, se alkaa surkastua eli atrofioitua. Lihasmassa alkaa hitaasti vähentyä ihmisellä noin 30. ikävuoden jälkeen. Ikääntymisessä tapahtuvaa lihasmassan vähenemistä ja lihasatrofiaa kutsutaan sarkopeniaksi. Sitä voi hidastaa lihasvoimaharjoittelulla.
Lihassairauksia on noin 400 erilaista, mutta ne ovat suhteellisen harvinaisia. Lihassairaudet ovat yleensä parantumattomia, ja niitä hoidetaan kokonaisvaltaisella kuntoutuksella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lihaskudos Wikimedia Commonsissa
Lihaskudoksen kolme tyyppiä, vasemmalta oikealle sileää lihaskudosta, sydänlihaskudosta ja poikkijuovaista lihaskudosta.
Jouko Lindberg

Jouko Ilari Gideon Lindberg (alk. Lindbergh, s. 25. elokuuta 1947 Tampere) on entinen suomalainen nyrkkeilijä.
"Jokke" Lindberg edusti Suomea kaksissa olympialaisissa. Méxicon 1968 kisojen kääpiösarjassa (alle 54 kg) hän hävisi avausottelussaan brittiläiselle Michael Carterille tuomariäänin 0–5. Münchenin 1972 olympialaisten höyhensarjassa (alle 57 kg) hän voitti ugandalaisen Deogartis Musoken pistein 5–0 ja argentiinalaisen Mario Alberto Ortizin pistein 4–1 mutta hävisi puolivälierissä kenialaiselle Philip Waruingelle pistein 1–4 ja päätyi sijoille 5–8.
Kolmissa EM-kilpailuissa Lindberg hävisi avausottelunsa. Roomassa 1967 hän otteli kärpässarjassa (alle 51 kg) ja hävisi unkarilaiselle Gustav Junghausille pistein 0–5. Bukarestissa 1969 hän hävisi samoin pistein puolalaiselle Ryszard Andrukiewiczille kääpiösarjassa. Madridissa 1971 hän hävisi höyhensarjan ottelussaan romanialaiselle Gabriel Pometculle pistein 1–4. Lindberg voitti Pohjoismaiden mestaruuden vuonna 1967 kärpässarjassa ja vuonna 1972 höyhensarjassa.
Seuratasolla Lindberg edusti Tampereen Voimailuseuraa ja Valkeakosken Hakaa. Hän voitti Suomen mestaruuden vuosina 1966 ja 1967 kärpässarjassa, vuonna 1969 kääpiösarjassa sekä vuosina 1970–1972 ja 1974 höyhensarjassa.
Jouko Lindberg on toiminut Suomen Nyrkkeilyliiton varapuheenjohtajana ja johtokunnan jäsenenä. Hän on toiminut kansainvälisenä kehä- ja arvostelutuomarina vuodesta 1988 ja osallistunut tässä toimessa MM- ja EM-turnauksiin.
Bertil Lindblad

Bertil Lindblad (26. marraskuuta 1895 Örebro – 1965) oli ruotsalainen tähtitieteilijä. Vuonna 1925 Lindblad julkaisi teorian, joka koskee Linnunradan pyörimisliikettä ja selittää havaitut tähtien liikkeet. Hän johti Tukholman observatoriota vuodesta 1927 vuoteen 1965. Lindblad tutki mm. tähtien liikkeiden lainmukaisuutta sekä linnunrataulottuvuuden ulottuvuutta ja rakennetta.
Pikkuplaneetta 1448 Lindbladia on nimetty Bertil Lindbladin mukaan. Kohteen löysi suomalainen tähtitieteilijä Yrjö Väisälä vuonna 1938.
Ligaasit

DNA-ligaasi korjaamassa vauriota kromosomissa
Liittäjäentsyymi eli ligaasi (latinan sanasta ligāre – "sitoa yhteen", "liimata yhteen") on entsyymi joka kykenee nopeuttamaan kahden molekyylin yhteensitoutumisen luomalla uuden kemiallisen sidoksen, yleensä toisen kohdemolekyylin, tyypillisesti ATP:n kemiallisen alaryhmän hydrolyysin avulla. Yleisesti ottaen liittäjäentsyymi nopeuttaa seuraavaa reaktiota:
tai joskus
jossa pienet aakkoset kuvaavat kemiallisia alaryhmiä.
Liittäjäentsyymien luokittelu

Kaikkien liittäjäentsyymien EC-numero alkaa numerolla 6. EC-numerot määräytyvät eri liittäjäentsyymien nopeuttamien reaktioiden mukaan seuraavasti.
EC6.1.x.x – Entsyymit nopeuttavat hiili-happisidoksen muodostumista
EC6.2.x.x – Entsyymit nopeuttavat hiili-rikkisidoksen muodostumista
EC6.3.x.x – Entsyymit nopeuttavat hiili-typpisidoksen muodostumista
EC6.4.x.x – Entsyymit nopeuttavat hiili-hiilisidoksen muodostumista
EC6.5.x.x – Entsyymit nopeuttavat fosfaattiesterisidoksen muodostumista
EC6.6.x.x – Entsyymit nopeuttavat metalli-typpisidoksen muodostumista
DNA-liittäjäentsyymi

DNA-juosteita yhteen muodostamalla kovalenttisia sidoksia juosteiden päiden välille. Toisessa yhteenliitettävässä päässä on oltava 5'-fosfaattiryhmä ja toisessa 3'-OH-ryhmä. Liittäjäentsyymit ovat tärkeitä geenitekniikan työvälineitä ja yleisimmin käytettävä T4-liittäjäentsyymi on peräisin kolibakteerista.