stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Evolventti
Esimerkkejä > Ympyrän evolventti

Origokeskeisellä r-säteisellä ympyrällä on parametriesitys  (r\cos(t),r\sin(t)), joka voidaan esittää myös vektorimuodossa:
 {\vec {c}}'(t)=(-r\sin t,r\cos t).
Niinpä  |{\vec {c}}'(t)|=r, ja kaaren pituus on  r(t-a).
Edellä esitetyistä evolventin yleisistä yhtälöistä saadaan ympyrän evolventeille parametriesitys
Näissä  a on mielivaltainen vakio, joka määrittää sen, mistä kohdasta ympyrällä evolventti alkaa. Oheiseen kuvioon on ympyrälle piirretty arvoja  a=-0.5 (vihreä),  a=0 (punainen),  a=0.5 (violetti) ja  a=1 (vaaleansininen) vastaavat evolventit.
Ympyrän evolventti ei ole sama kuin Arkhimedeen spiraali, vaikka muistuttaakin sitä ulkonäöltään huomattavasti. Suurella t:n arvolla ympyrän evolventti kuitenkin lähestyy asymptoottisesti Arkhimedeen spiraalia.
Jokaisella evolventilla väliä  0\leq t\leq t_{2} vastaavan kaaren pituus on
Esimerkkejä > Puolikuutiollisen paraabelin evolventti

Parametriyhtälö  {\vec {c}}(t)=({\tfrac {t^{3}}{3}},{\tfrac {t^{2}}{2}}) esittää puolikuutiollista paraabelia. Derivaatasta  {\vec {c}}'(t)=(t^{2},t) saadaan  |{\vec {c}}'(t)|=t{\sqrt {t^{2}+1}} ja  \int _{0}^{t}w{\sqrt {w^{2}+1}}\,dw={\frac {1}{3}}{\sqrt {t^{2}+1}}^{3}-{\frac {1}{3}}. Siinä erikoistapauksessa, että lankaa pidennetään  l_{0}={1 \over 3}:n verran, laskut yksinkertaistuvat huomattavasti ja saadaan:
Eliminoimalla tästä t saadaan  Y={\frac {3}{2}}X^{2}-{\frac {1}{3}},, mikä osoittaa, että tämä evolventti on paraabeli.
Muut evolventit ovat paraabelin rinnakkaiskäyriä. Ne eivät ole paraabeleja vaan kuudennen asteen käyriä.
Esimerkkejä > Ketjuviivan evolventti

Ketjuviivalla on parametriesitys  (t,\cosh t). Sen tangenttivektori on   {\vec {c}}'(t)=(1,\sinh t), ja koska  1+\sinh ^{2}t=\cosh ^{2}t,, sen pituus on  |{\vec {c}}'(t)|=\cosh t. Niinpä kaaren pituus pisteestä (0,1) pisteeseen (t, \cosh t) on  \textstyle |\int _{0}^{t}\cosh w\,dw|=|\sinh t|.
Niinpä pisteestä (0,1) alkavalla ketjuviivan evolventilla on parametriesitys
ja näin ollen se on traktrix.
Ketjuviivan muut evolventit eivät ole traktrixeja, vaan ne ovat traktrixin rinnakkaiskäyriä.
Esimerkkejä > Sykloidin evolventit

Parametriesitys  {\vec {c}}(t)=(t-\sin t,1-\cos t) kuvaa sykloidia. Koska sen tangenttivektori on   {\vec {c}}'(t)=(1-\cos t,\sin t), saadaan tästä trigonometristen funktioiden muunnoskaavojen avulla:
ja
Näistä yhtälöistä saadaan evolventin parametriesitykseksi
joka esittää oheisessa kuviossa punaisella merkittyä sykloidia.
Sykloidin  (t-\sin t,1-\cos t) muut evolventit ovat sykloidin rinnakkaiskäyriä, jotka eivät ole sykloideja.
Evoluutta ja evolventti

Annetun käyrän evoluutta on sen kaarevuuskeskipisteiden ura. Evoluutan ja evolventin välillä vallitsee seuraava yhteys: käyrä on jokaisen evolventtinsa evoluutta.
Evolventti ja evoluutta
Traktrix (punainen) ketjuviivan evolventtina
Traktrixin evoluutta on ketjuviiva.
Sovelluksia

Hammaspyörien hampaat tehdään tavallisimmin poikkileikkaukseltaan ympyrän evoluutan muotoisiksi, joskin myös sykloidin muotoisia hammaspyöriä käytetään. Kahden sellaisen hammaspyörän systeemissä pyörien hampaat koskettavat toisiaan joka hetki vai yhdessä pisteessä, joka on voimien kunkin hetkisellä vaikutussuoralla. Pyörien toisiinsa kohdistamat voimat ovat myös tämän suoran suuntaisia ja hampaiden pintoihin nähden kohtisuorassa. Jos hampaat ovat muun muutoksia, pyörien suhteelliset nopeudet ja niiden väliset eivät pysy vakioina vaan vaihtelevat edestakaisin välillä pieneten, mistä aiheutuu tärinää, häiritsevää ääntä ja ylimääräistä kulumista.
Kaasujen puristukseen käytetyissä scroll-kompressoreissa paine tuotetaan kahdella kierukalla, jotka tehdään ympyrän evolventin muotoisiksi, joskin ne voivat olla myös Arkhimedeen spiraalin tai hybridikäyrän muotoisia. Scroll-kompressorit toimivat tasaisemmin, äänettömämmin ja luotettavamin kuin muun tyyppiset kompressorit.
HFIR-isotooppireaktoreissa (High Flux Isotope Reactor) polttoainelevyt tehdään ympyrän evolventin muotoisiksi, koska silloin levyjen väliset laudutuskanavat saadaan  vakiolevyisiksi.
Evolventin ominaisuuksia. Merkityt kulmat ovat suoria.
Kuutioparaabelin  y=x^{3} tangentit ja evolventit. Kertaluvun 3/2 kärkipisteet ovat käyrällä, kertaluvun 5/2 kärkipisteet taas x-akselilla, joka on samalla alkuperäisen käyrän ainoaan käännepisteeseen piirretty tangentti.
Ympyrän evolventit
Puolikuutiollisen paraabelin (sininen) evolventit. Vain punaisella merkitty käyrä on paraabeli. Käyrän evolventit ja tangentit muodostavat suorakulmaisen koordinaattijärjestelmän, mikä pätee yleisestikin.
Ketjuviivan (punainen) evolventti on traktrix (sininen).
Sykloidin (sininen) evolventit. Näistä vain punaisella merkitty käyrä on toinen sykloidi.
Kaksi hammaspyörää, joiden hampaiden poikkileikkaus on ympyrän evoluutta. Siniset nuolet osoittavat niiden väliset kosketusvoimat: (1) vasemmanpuoleiseen pyörään kohdistuva alaspäin vaikuttava voima ja (2) oikeanpuoleiseen pyörään kohdistuvat ylöspäin vaikuttava voima. Voimien vaikutussuora on merkitty sinisellä katkoviivalla, ja se on molempien hammaspyörien ympyränmuotoisen keskiosan tangentti.
Scroll-kompressorin toiminta
Naoki Nakamura

| Naoki Nakamura> 中村 直幹 |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. syyskuuta 1996 (ikä 28) Rumoi, Hokkaidō, Japani
Mäkihyppääjä
Seura:  Tokai University
Maailmancup
Kaudet:  2016–
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  1
 Tietolaatikko päivitetty 27. marraskuuta 2022 
| Mitalit> Maa:  Japani.Miesten mäkihyppy.Universiadit  | Mitalit> Maa:  Japani.Miesten mäkihyppy.Universiadit  | Mitalit> Maa:  Japani.Miesten mäkihyppy.Universiadit  | Maa:  Japani> Miesten mäkihyppy. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Almaty 2017 | normaalimäki |  |
|  Kultaa | Almaty 2017 | sekajoukkuekilpailu |  |
Naoki Nakamura (jap. 中村 直幹, Nakamura Naoki, s. 19. syyskuuta 1996 Rumoi) on japanilainen mäkihyppääjä. Nakamura edustaa Tokai Universityä.
Nakamura saavutti nuorten MM-kilpailuissa pronssia joukkuemäessä 2016. Universiadeissa 2017 hän voitti kultaa sekä normaalimäessä että joukkuekilpailussa. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli normaalimäessä yhdestoista.
Nakamura debytoi maailmancupissa tammikuussa 2016 Sapporon suurmäen kilpailussa sijoittuen sijalle 38. Avauspisteensä hän saavutti seuraavana päivänä niin ikään Sapporon suurmäen kilpailusta ollen 25:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran Nižni Tagilissa marraskuussa 2021 ollen neljäs. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti Kuusamossa marraskuussa 2022 ollen kolmas.
Kita (Tokio)

| Kita (北区) |
| --- | --- |
 Ōjin rautatieasema ja Asukayaman puisto
 lippu:  Symboli
 Kitan sijainti Tokion metropolissa
 Kita
 Koordinaatit: 35°45′10.1″N, 139°44′0.8″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  20,61 km²
Väkiluku (2017):  347 018
 – Väestötiheys:  16 837 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Atsalea
 – Puu:  Sakura
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.kita.tokyo.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kita (jap. 北区, Kita-ku, ’pohjoinen erillisalue’) on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee sisämaassa kaupungin pohjoisosassa Ara- ja Sumidajokien varrella Tokion keisarillisen palatsin pohjoispuolella ja rajautuu Adachin, Arakawan, Bunkyōn, Itabashin ja Toshiman erillisalueisiin sekä Saitaman prefektuurin Kawaguchin ja Todan kaupunkeihin. Kitassa on 347 018 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 20,61 neliökilometriä.
Aluejako

Kitan erillisalueella on 30 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 113 osa-alueeseen (jap. 町丁, chōchō). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä kahdeksaan osa-aluetta.
Akabane
Akabane-kita
Akabane-minami
Akabane-nishi
Akabanedai
Higashi-Jūjō
Higashi-Tabata
Horifune
Iwabuchimachi
Jūjō-Nakahara
Jūjōdai
Kami-Jūjō
Kami-Nakazato
Kamiya
Kirigaoka
Kishimachi
Kitanogawa
Naka-Jūjō
Nakazato
Nishigahara
Nishigaoka
Ōji
Ōji-honchō
Sakaechō
Shimo
Shōwamachi
Tabata
Tabata-shinmachi
Toshima
Ukima
Kuvia

Ōji-jinja
Tabatan rautatieaseman ympäristöä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kita Wikimedia Commonsissa
Erillisalueen internetsivut (japaniksi)
| n k Tokion metropoli |
| --- | --- | --- |
| Erillisalueet |  Adachi  Arakawa  Bunkyō  Chiyoda  Chūō  Edogawa  Itabashi  Katsushika  Kita  Kōtō  Meguro  Minato  Nakano  Nerima  Ōta  Setagaya  Shibuya  Shinagawa  Shinjuku  Suginami  Sumida  Taitō  Toshima  |  |
| Kaupungit |  Akiruno  Akishima  Chōfu  Fuchū  Fussa  Hachiōji  Hamura  Higashi-Kurume  Higashi-Murayama  Higashi-Yamato  Hino  Inagi  Kiyose  Kodaira  Koganei  Kokubunji  Komae  Kunitachi  Machida  Mitaka  Musashi-Murayama  Musashino  Nishi-Tōkyō  Ōme  Tachikawa  Tama  |  |
| Nishi-Taman piirikunta |  Hinode  Hinohara  Mizuho  Okutama  |  |
| Tokion saaret |  Aogashima  Hachijō  Kōzushima  Mikurajima  Miyake  Ogasawara  Ōshima  Niijima  Toshima  |  |
Vladimir Zografski

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Vladimir Zografski |  Vladimir Zografski |  Vladimir Zografski |  |
Maa:   Bulgaria
Miesten mäkihyppy
| Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  | Nuorten MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Otepää 2011 | normaalimäki |  |
| Talviuniversiadit  | Talviuniversiadit  | Talviuniversiadit  |  |
|  Kultaa | Štrbské Pleso 2015 | normaalimäki |  |
| Euroopan nuorten olympiafestivaalit  | Euroopan nuorten olympiafestivaalit  | Euroopan nuorten olympiafestivaalit  |  |
|  Hopeaa | Szczyrk 2009 | normaalimäki |  |
Vladimir Zografski (bulg. Владимир Зографски, s. 14. heinäkuuta 1993 Samokov, Bulgaria) on bulgarialainen mäkihyppääjä.
Zografski sai hopeaa Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2009. Junioreiden MM-kilpailuissa 2010 hän sijoittui seitsemänneksi ja voitti seuraavana vuonna junioreiden maailmanmestaruuden. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 hän oli normaalimäessä 43:s ja Oslossa 2011 normaalimäessä 34:s ja suurmäessä 37:s. Val di Fiemmen MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui suurmäessä 31:nneksi ja normaalimäessä 40:nneksi. Sotšin olympialaisten 2014 suurmäessä hän oli 47:s. Falunin MM-kilpailuissa 2015 hän sijoittui normaalimäessä 30:nneksi ja suurmäessä 47:nneksi, Lahden MM-kilpailuissa 2017 normaalimäessä 42:nneksi. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli normaalimäessä 14:s ja suurmäessä 35:s. Seefeldin MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui suurmäessä 30:nneksi ja normaalimäessä 37:nneksi. Oberstdorfin MM-kilpailuissa 2021 hän oli suurmäessä 37:s ja normaalimäessä 43:s. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui normaalimäessä 22:nneksi. Trondheimin MM-kilpailuissa 2025 hän oli normaalimäessä yhdeksäs.
Zografski kilpaili maailmancupissa ensimmäisen kerran Pragelatossa joulukuussa 2008. Ensimmäisen pistesijansa hän sai oltuaan 28:s Engelbergin kilpailussa joulukuussa 2010. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Lillehammerin normaalimäen kilpailussa joulukuussa 2011. Parhaimmillaan hän on sijoittunut kuudenneksi Rukalla marraskuussa 2018. Kesä-GP-kilpailussa hän on ollut parhaimmillaan kolmas Štšutšinskssa syyskuussa 2021. Continental-cupissa hän on saavuttanut kolme toista  ja yhden kolmannen sijaa.
Chūō (Tokio)

| Chūō (中央区) |
| --- | --- |
 Hama-rikyū ja Tsukijin tori Sumidajoen suulla
 lippu:  Symboli
 Chūōn sijainti Tokion metropolissa
 Chūō
 Koordinaatit: 35°40′14.1″N, 139°46′19.1″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,21 km²
Väkiluku (2017):  153 070
 – Väestötiheys:  14 992 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Atsalea
 – Puu:  Paju
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.chuo.lg.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Chūō (jap. 中央区, Chūō-ku) on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee Sumidajoen suulla Tokion keisarillisen palatsin itäpuolella ja rajautuu Chiyodan, Kōtōn, Minaton, Sumidan ja Taitōn erillisalueisiin. Chūōssa on 153 070 asukasta (vuonna 2017), ja sen pinta-ala on 10,21 neliökilometriä.
Aluejako

Chūōn erillisalueella on 37 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 98 osa-alueeseen (jap. 町丁, chōchō). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä kahdeksaan osa-aluetta.
Akashichō
Ginza
Hama-rikyū teien
Harumi
Hatchōbori
Higashi-Nihonbashi
Irifune
Kachidoki
Kyōbashi
Minato
Nihonbashi
Nihonbashi-Bakurochō
Nihonbashi-Hakozakichō
Nihonbashi-Hamachō
Nihonbashi-Hisamatsuchō
Nihonbashi-Honchō
Nihonbashi-Hongokuchō
Nihonbashi-Horidomechō
Nihonbashi-Kabutochō
Nihonbashi-Kakigarachō
Nihonbashi-Kayabachō
Nihonbashi-Koamichō
Nihonbashi-Kobunechō
Nihonbashi-Kodenmachō
Nihonbashi-Muromachi
Nihonbashi-Nakasu
Nihonbashi-Ningyōchō
Nihonbashi-Tomizawachō
Nihonbashi-Yokoyamachō
Nihonbashi-Ōdenmachō
Shinkawa
Shintomi
Toyomichō
Tsukiji
Tsukishima
Tsukuda
Yaesu
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Alue sijaitsee Tokion ydinkeskustassa ja on kaupungin historiallinen kaupallinen keskus, vaikkakin toisen maailmansodan jälkeen on alueen haastajaksi vähitellen noussut Shinjuku. Monet Tokion tunnetuimmista nähtävyyksistä sijaitsevat Chūōn alueella. Merkittävimpiin kaupunginosiin kuuluu Tokion arvokkain liike-alue, öisin neonvalojen täyttämä Ginza, jossa sijaitsevat muun muassa suuret Matsuzakayan, Mitsukoshin, Wakōn ja Printempsin tavaratalot sekä kuuluisa Kabukiza-teatteri. Perinteisellä Nihonbashin liike-alueella sijaitsevat puolestaan Tokion pörssi ja Japanin pankki. Chūōn eteläosassa Sumidajoen suulla ovat Tsukijin valtava kalatori ja Hama-rikyūn puutarha.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Chūō Wikimedia Commonsissa
Erillisalueen internetsivut (japaniksi)
| n k Chūōn erillisalue |
| --- | --- | --- |
| Kyōbashin alue |  Akashichō  Ginza  Hama-rikyū teien  Hatchōbori  Irifune  Kyōbashi  Minato  Shinkawa  Shintomi  Tsukiji  Yaesu (2-chōme)  |  |
| Nihonbashin alue |  Higashi-Nihonbashi  Nihonbashi  Nihonbashi-Bakurochō  Nihonbashi-Hakozakichō  Nihonbashi-Hamachō  Nihonbashi-Hisamatsuchō  Nihonbashi-Honchō  Nihonbashi-Hongokuchō  Nihonbashi-Horidomechō  Nihonbashi-Kabutochō  Nihonbashi-Kakigarachō  Nihonbashi-Kayabachō  Nihonbashi-Koamichō  Nihonbashi-Kobunechō  Nihonbashi-Kodenmachō  Nihonbashi-Muromachi  Nihonbashi-Nakasu  Nihonbashi-Ningyōchō  Nihonbashi-Ōdenmachō  Nihonbashi-Tomizawachō  Nihonbashi-Yokoyamachō  Yaesu (1-chōme)  |  |
| Tsukishiman alue |  Harumi  Kachidoki  Toyomichō  Tsukishima  Tsukuda  |  |
| n k Tokion metropoli |
| --- | --- | --- |
| Erillisalueet |  Adachi  Arakawa  Bunkyō  Chiyoda  Chūō  Edogawa  Itabashi  Katsushika  Kita  Kōtō  Meguro  Minato  Nakano  Nerima  Ōta  Setagaya  Shibuya  Shinagawa  Shinjuku  Suginami  Sumida  Taitō  Toshima  |  |
| Kaupungit |  Akiruno  Akishima  Chōfu  Fuchū  Fussa  Hachiōji  Hamura  Higashi-Kurume  Higashi-Murayama  Higashi-Yamato  Hino  Inagi  Kiyose  Kodaira  Koganei  Kokubunji  Komae  Kunitachi  Machida  Mitaka  Musashi-Murayama  Musashino  Nishi-Tōkyō  Ōme  Tachikawa  Tama  |  |
| Nishi-Taman piirikunta |  Hinode  Hinohara  Mizuho  Okutama  |  |
| Tokion saaret |  Aogashima  Hachijō  Kōzushima  Mikurajima  Miyake  Ogasawara  Ōshima  Niijima  Toshima  |  |
Taitō

| Taitō (台東区) |
| --- | --- |
 Sensō-jin temppelialue kuvattuna Tokyo Skytreestä
 lippu:  Symboli
 Taitōn sijainti Tokion metropolissa
 Taitō
 Koordinaatit: 35°42′45.4″N, 139°46′47.9″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kantō
Prefektuuri:  Tokio
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  10,11 km²
Väkiluku (2017):  195 148
 – Väestötiheys:  19 302 as./km²
Symbolit:  
 – Kukka:  Keisarinelämänlanka
 – Puu:  Sakura
Aikavyöhyke:  UTC+9
 
 www.city.taito.lg.jp 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taitō (jap. 台東区, Taitō-ku) on yksi Japanin pääkaupungin Tokion erillisalueista. Se sijaitsee Sumidajoen oikealla rannalla Shitamachin alueella Tokion keisarillisen palatsin koillispuolella ja rajautuu Arakawan, Chiyodan, Chūōn, Bunkyōn ja Sumidan erillisalueisiin. Taitōssa on 195 148 asukasta (vuonna 2017) ja sen pinta-ala on 10,11 neliökilometriä.
Aluejako

Taitōn erillisalueella on 34 kaupunginosaa, jotka jakautuvat yhteensä 108:aan osa-alueeseen (jap. 町丁, chōchō). Yhteen kaupunginosaan kuuluu yhdestä seitsemään osa-aluetta.
Akihabara
Asakusa
Asakusabashi
Hanakawado
Hashiba
Higashi-Asakusa
Higashi-Ueno
Ikenohata
Imado
Iriya
Kaminarimon
Kita-Ueno
Kiyokawa
Kojima
Komagata
Kotobuki
Kuramae
Matsugaya
Minowa
Misuji
Moto-Asakusa
Negishi
Nihonzutsumi
Nishi-Asakusa
Ryūsen
Senzoku
Shitaya
Taitō
Torigoe
Ueno-Sakuragi
Ueno-kōen
Ueno
Yanagibashi
Yanaka
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Taitōn alueen merkittävimmän keskuksen muodostaa Ueno. Uenon rautatieasema on perinteisesti toiminut Tokiosta pohjoiseen lähtevien junien pääteasemana. Aseman länsipuolella on suuri Uenon puisto, jossa sijaitsee useita museoita, muun muassa Tokion kansallismuseo ja Japanin kansallinen tiedemuseo, sekä Uenon eläintarha ja Ueno tōshō-gūn pyhäkkö.
Toinen merkittävä kaupunginosa Taitōn alueella on Asakusa, joka oli pitkän aikaa Tokion suosituin viihdekeskus. Asakusan tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluu Sensō-jin temppeli, joka on Tokion vanhin. Ueno ja Asakusa ovat perinteisesti olleet Tokion työväenaluetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taitō Wikimedia Commonsissa
Erillisalueen internetsivut (japaniksi)
| n k Taitōn erillisalue |
| --- | --- | --- |
| Asakusan alue |  Asakusa  Asakusabashi  Hanakawado  Hashiba  Higashi-Asakusa  Higashi-Ueno*  Imado  Kaminarimon  Kiyokawa  Kojima  Komagata  Kotobuki  Kuramae  Matsugaya*  Misuji  Moto-Asakusa  Nihonzutsumi*  Nishi-Asakusa  Senzoku*  Torigoe  Yanagibashi  |  |
| Shitayan alue |  Akihabara  Higashi-Ueno*  Ikenohata  Iriya  Kita-Ueno  Matsugaya*  Minowa  Negishi  Nihonzutsumi*  Ryūsen  Senzoku*  Shitaya  Taitō  Ueno  Ueno-kōen  Ueno-Sakuragi  Yanaka  |  |
*osa alueesta
| n k Tokion metropoli |
| --- | --- | --- |
| Erillisalueet |  Adachi  Arakawa  Bunkyō  Chiyoda  Chūō  Edogawa  Itabashi  Katsushika  Kita  Kōtō  Meguro  Minato  Nakano  Nerima  Ōta  Setagaya  Shibuya  Shinagawa  Shinjuku  Suginami  Sumida  Taitō  Toshima  |  |
| Kaupungit |  Akiruno  Akishima  Chōfu  Fuchū  Fussa  Hachiōji  Hamura  Higashi-Kurume  Higashi-Murayama  Higashi-Yamato  Hino  Inagi  Kiyose  Kodaira  Koganei  Kokubunji  Komae  Kunitachi  Machida  Mitaka  Musashi-Murayama  Musashino  Nishi-Tōkyō  Ōme  Tachikawa  Tama  |  |
| Nishi-Taman piirikunta |  Hinode  Hinohara  Mizuho  Okutama  |  |
| Tokion saaret |  Aogashima  Hachijō  Kōzushima  Mikurajima  Miyake  Ogasawara  Ōshima  Niijima  Toshima  |  |
Haitin lippu

Haitin lippu
Haitin lippu vuosina 1964–1986
Haitin lippu on Haitin symboli. Se hyväksyttiin 25. helmikuuta 1986. Se on jaettu keskeltä vaakasuoraan kahtia, sen ylempi osa on sininen, alempi punainen ja keskellä on Haitin vaakuna. Sininen symboloi maan mustia, punainen mulatteja. Sanotaan, että Haitin lippu sai muotonsa, kun kapinoitsija, Haitin ensimmäinen hallitsija, Jean-Jacques Dessalines otti Ranskan trikolorista valkoisen palkin pois valkoisen miehen symbolina.
François ja Jean-Claude Duvalierin aikana 25. toukokuuta 1964 – 25. helmikuuta 1986 lipun sininen väri oli korvattu mustalla. Tämän lisäksi lipun vaakasuora jako oli korvattu pystysuoralla niin, että vasemmanpuoleinen (tangonpuoleinen) palkki oli musta ja oikeanpuoleinen punainen.
Gunnar Mörn

Toimittaja Gunnar Mörn
August Gunnar Mörn (20. lokakuuta 1883 Saltvik, Ahvenanmaa − 6. syyskuuta 1918 Suomenlinnan vankileiri) oli suomenruotsalainen Turussa ilmestyneen Arbetet-lehden toimittaja.
Maanviljelijäperheeseen syntynyt Mörn kävi lukkarinkoulun ja toimi sitten laulunopettajana Turun ruotsalaisissa kansakouluissa sekä kuoronjohtajana parissa kuorossa. Mörn tuli joulukuussa 1915 Arbetet-lehteen ensin avustajaksi ja vuoden 1917 loppupuolelta lähtien vakinaiseksi toimittajaksi. Mörn toimi aluksi lehden musiikkiarvostelijana ja hän omaksui samalla myös lehden kannattaman sosialistisen ohjelman.
Loppuvuodesta 1917 Mörn kannatti kirjoituksissaan jyrkän linjan punaisten omaksumaa linjaa ja hän jatkoi kiivassävyistä kirjoittamista myös Suomen sisällissodan aikana. Mörnin linja näkyi aluksi vain lehden mielipidepalstoilla mutta pian se alettiin käsittää myös lehden viralliseksi linjaksi. Mörnin lehtikirjoitukset herättivät pahaa verta paikallisten valkoisten keskuudessa ja niiden takia hänet myöhemmin tuomittiin kuolemaan vaikka hän ei ollutkaan osallistunut itse sotatoimiin.
Huhtikuussa 1918 Mörn pakeni Turusta Viipuriin punaisten alkaessa vetäytyä Etelä-Suomesta. Arbetet-lehden julkaisemista oli tarkoitus jatkaa Viipurissa mutta tämä suunnitelma ei toteutunut. Valkoisten vallattua Viipurin Mörne yritti paeta kaupungista mutta joutui vangiksi. Mörn oli vankina ensin Viipurin vankileirillä ja sitten Tammisaaren vankileirillä. Hänet tuomittiin valtiorikostuomioistuimessa kuolemaan ja teloitettiin Suomenlinnassa syyskuussa 1918.
Mörnin vaiheita käsitellään Teemu Keskisarjan kirjassa Viipuri 1918 (2013) sekä Olli Korjuksen teoksessa Kuusi kuolemaantuomittua (2014).
Käännös suomeksi
The Last of Us Part II

| The Last of Us Part II |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Naughty Dog
Julkaisija:  Sony Interactive Entertainment
Jakelija:  PlayStation Store
Ohjaaja:   Neil Druckmann  Anthony Newman  Kurt Margenau 
Suunnittelija:   Emilia Schatz  Richard Cambier 
Käsikirjoittaja:   Neil Druckmann  Halley Gross 
Taiteilija:  Kristian Llana
Säveltäjä:  Gustavo Santaolalla
Pelisarja:  The Last of Us
Pelimoottori:  Naughty Dog's proprietary game engine
Julkaistu:  19. kesäkuuta 2020
Lajityyppi:  toimintaseikkailupeli, selviytymiskauhupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  CERO: Z (alkaen 18 vuotta)  ESRB: Alkaen 17 vuotta  PEGI 18  USK 18 
Alusta:  PlayStation 4, PlayStation 5, Windows
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Jakelumuoto:  Blu-ray-levy ja digitaalinen jakelu
Virallinen sivusto
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
The Last of Us Part II on Naughty Dogin kehittämä ja Sony Interactive Entertainmentin julkaisema toimintaseikkailu- ja selviytymiskauhupeli. Peli julkaistiin 19. kesäkuuta 2020 yksinoikeudella PlayStation 4:lle. Peli oli tarkoitus julkaista 29. toukokuuta 2020, mutta sen julkaisua lykättiin koronaviruspandemian 2019–2020 vuoksi myöhemmäksi.
Peli on jatko-osa pelille The Last of Us (2013).
Kehitys

The Last of Us Part II:n kehitys aloitettiin vuonna 2014. Ashley Johnson ja Troy Baker palaavat rooleihinsa Ellienä ja Joelina. Pelin ovat käsikirjoittaneet ohjaaja Neil Druckmann ja Halley Gross. Gustavo Santaolalla palasi pelin säveltäjäksi.
Pelin kehittäjä Naughty Dog on kiinnittänyt huomiota pelin saavutettavuusasetuksiin saatuaan palautetta Uncharted-sarjasta ja pelissä on noin 60 asetusta saavutettavuuteen. Asetuksiin kuuluu useita vaihtoehtoisia ohjaustapoja.
Markkinointi

Peli julkistettiin PlayStation Experience -tapahtumassa joulukuussa 2016, jolloin julkaistiin ensimmäinen traileri. 30. lokakuuta 2017, pelin toinen traileri, paljasti neljä uutta hahmoa: Yara (es. Victoria Grace), Lev (Ian Alexander), Emily (Emily Swallow) ja nimeämätön hahmo, jota esittää Laura Bailey.
Kolmas traileri julkaistiin 11. kesäkuuta 2018 Electronic Entertainment Expo 2018 -tapahtumassa. Trailerissa näytettiin välikohtaus, jossa esiteltiin uusi hahmo Dina (Shannon Woodward). Lisäksi siinä esiteltiin ensimmäistä kertaa pelikuvaa. Neljäs traileri julkaistiin 24. syyskuuta 2019, ja se paljasti pelin julkaisuajankohdaksi 21. helmikuuta 2020. Kuukautta myöhemmin ohjaaja Neil Druckmann ilmoitti pelin julkaisun siirtyvän kolmella kuukaudella, ja kertoi uuden julkaisupäivän olevan 29. toukokuuta 2020.
2. huhtikuuta 2020 pelin julkaisua lykättiin myöhemmäksi koronaviruspandemian 2019–2020 vuoksi. 27. huhtikuuta pelin juoni vuosi internetiin; samana päivänä Sony ilmoitti pelin julkaisuajankohdaksi 19. kesäkuuta 2020.
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ashley Johnson  | … |  Ellie   |
|  Troy Baker  | … |  Joel Miller   |
|  Laura Bailey  | … |  Abby   |
|  Jeffrey Pierce  | … |  Tommy Miller   |
|  Shannon Woodward  | … |  Dina   |
|  Victoria Grace  | … |  Yara   |
|  Ian Alexander  | … |  Lev   |
|  Emily Swallow  | … |  Emily   |
Vastaanotto

Lehdistöt kehuivat peliä ja sillä on Metacritic-pisteytys 93/100. 
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi täydet 10/10.
Yleisön vastaanotto oli kuitenkin osittain negatiivinen.lähde? Useat pelaajat ja kriitikot kritisoivat ankarasti pelin tarinaa ja sen hahmoja.