stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kelloselän rautatieasema

Kelloselän rautatieasema (lyh. Kls, ratakm 1135+115) on lakkautettu rautatieliikennepaikka Sallan kunnan Kelloselän kylässä Suomen rataverkkoon kuuluvalla rataosalla Laurila–Kelloselkä. Liikennepaikka on itäisin asema ennen Venäjän rajaa. Kelloselästä on rataa pitkin rajalle 8,1 kilometriä, mutta rajan ja Kelloselän välinen rata ei ole ollut käytössä sotien jälkeen.
Kelloselkä avattiin liikenteelle 8. joulukuuta 1941. Asemarakennus rakennettiin vuonna 1943 poikkeuksellisesti vinottain ratalinjaan nähden. Liikennepaikka avattiin sotien jälkeen uudelleen liikenteelle 31. maaliskuuta[lähde? ] 1947. Henkilöliikenne oli lakkautettuna vuosina 1949–1961, mutta sitä jatkettiin vuosina 1961–1967. Henkilöliikenne lakkautettiin lopullisesti 28. toukokuuta 1967. Asemarakennus siirtyi Senaatti-kiinteistöille 2007 ja sitä kautta myyntiin. Kaikki liikenne Kelloselkään loppui 9. joulukuuta 2012, kun Isokylän itäpuolinen rataosuus lakkautettiin. Ennen lakkauttamista Kelloselän asemaa käytettiin pelkästään ajoittaisiin puutavarakuljetuksiin.
Keihäsjärvi (Hämeenlinna)

| Keihäsjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Hämeen maakunta
Kunnat:  Hämeenlinna (Kalvola)
Koordinaatit:  61°04′25″N, 24°03′20″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Oikolanjoen valuma-alue‎ (35.26)
Laskuoja:  Myllyoja 
Järvinumero:  35.263.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,6  m tai 116  m 
Rantaviiva:  8,892 km 
Pinta-ala:  1,04587 km2 
Saaria:  4 
 fiKeihäsjärvi 
Keihäsjärvi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnan Kalvolassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Vanajaveden–Pyhäjärven alueen Oikolanjoen valuma-alueeseen. Keihäsjärvi on osa Myllyojan valuma-aluetta.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 105 hehtaaria ja sen vedenpinnan korkeus on 115,6 metriä meren pinnan yläpuolella. Se sijaitsee Äimäjärven lounaispuolella kivikkoisessa metsämaastossa. Siihen laskee viisi metsäojaa ja pohjoisessa tiheästi ojitetun Keihäskorven kuivatusojat. Iharannanlahteen laskee Karvojalammen ja Takalammin yhteinen laskuoja. Eteläpään Lähdelahteen laskee Murhalamminoja, joka tuo Murhalammin ja Leinamonjärven vesiä. Järven laskuoja on Myllyoja, joka yhtyy alle 3 kilometrin päässä Taljalassa Totunojaan ennen laskemistaan Äimäjärveen. Tätä Myllyojaa ei pidä sekoittaa Äimäjärven eteläpäähän Myllyojanlahteen laskevaan Myllyojaan. Järvi on kivikkoinen ja siinä on neljä luotomaista pikkusaarta. Kaksi niistä ovat nimeltään Tattarinkari ja Mäntysaari ja loput kaksi sijaitsevat nimettöminä rannan tuntumassa. Järvi on 1,9 kilometriä pitkä, 1,1 kilometriä leveä ja sen rantaviivan pituus on 8,9 kilometriä. Länsirannassa on sijainnut maatila, jonka pellot on nykyään viljelemättä. Rannoille on rakennettu yli 30 vapaa-ajan asuntoa. Niille johtaa tiet Iittalan Taljalassa kulkevalta yhdystieltä 2853.
Karol Zalewski

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Karol Zalewski vuonna 2013  |  Karol Zalewski vuonna 2013  |  Karol Zalewski vuonna 2013  |  |
Maa:  Puola
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | 4 × 400 msekaviesti |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Birmingham 2018 | 4 × 400 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Praha 2015 | 4 × 400 m |  |
Karol Zalewski (s. 7. elokuuta 1993) on puolalainen pikajuoksija. Hän kilpailee 100, 200 ja 400 metrillä. Hän edustaa seuratasolla Olsztyniä.
Barcelonan alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa 2012 Zalewski oli 200 metrillä neljäs ja juoksi Puolan hopeaa voittaneessa 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Tampereen alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 2013 Zalewski voitti kultaa 200 metrillä silloisella ennätyksellään 20,41. Samoissa kisoissa hän voitti Puolan pikaviestijoukkueessa hopeaa. Tallinnan alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa 2015 Zalewski voitti kultaa 200 metrillä ja hopeaa 4 × 400 metrin viestissä.
Moskovan MM-kisoissa 2013 Zalewski jäi välieriin 200 metrillä. Zürichin EM-kilpailuissa 2014 hän oli 200 metrillä kahdeksas. Prahan sisäratojen EM-kilpailuissa 2015 hän saavutti hopeaa 4 × 400 metrin viestistä uudella Puolan ennätyksellä. 400 metrillä hän karsiutui välierissä. Pekingin MM-kisoissa 2015 hän karsiutui 200 metrin alkuerissä.
Zalewski karsiutui 200 metrillä välierissä Amsterdamin EM-kilpailuissa ja alkuerissä Rio de Janeiron olympialaisissa 2016. Hän juoksi Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 avausosuuden Puolan joukkueessa, joka voitti kultaa 4 × 400 metrin viestissä maailmanennätysajalla 3.01,77. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui 400 metrillä neljänneksi. Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019 hän selviytyi välieräjuoksuun, muttei startannut siihen. Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hän juoksi avausosuuden kultaa voittaneessa Puolan 4 × 400 metrin sekaviestijoukkueessa. 400 metrillä hän karsiutui alkuerissä. Münchenin EM-kilpailuissa 2022 hän sijoittui 400 metrillä kuudenneksi. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 hän karsiutui 400 metrin alkuerissä.
Zalewskin ennätys 100 metrillä on vuonna 2013 Bydgoszczissä juostu 10,25, 200 metrillä Sopotissa 2016 juostu 20,26 ja 400 metrillä 45,11 Berliinistä vuodelta 2018.
Käännös suomeksi
Karolien Florijn

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Karolien Florijn EM-kilpailuissa 2022. |  Karolien Florijn EM-kilpailuissa 2022. |  Karolien Florijn EM-kilpailuissa 2022. |  |
Maa:   Alankomaat
Naisten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | nelonen i.p. |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Račice 2022 | yksikkö |  |
|  Kultaa | Belgrad 2023 | yksikkö |  |
|  Hopeaa | Ottensheim 2019 | nelonen i.p. |  |
|  Pronssia | Plovdiv 2018 | pariaironelonen |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Luzern 2019 | nelonen i.p. |  |
|  Kultaa | Poznań 2020 | nelonen i.p. |  |
|  Kultaa | Varese 2021 | nelonen i.p. |  |
|  Kultaa | München 2022 | yksikkö |  |
|  Kultaa | Bled 2023 | yksikkö |  |
|  Hopeaa | Račice 2017 | kahdeksikko |  |
|  Pronssia | Glasgow 2018 | pariaironelonen |  |
Karolien Florijn (s. 6. huhtikuuta 1998) on alankomaalainen soutaja, joka voittanut yhden maailmanmestaruuden ja neljä Euroopan-mestaruutta sekä saavuttanut yhden olympiahopeamitalin.
Florijn saavutti nuorten MM-pronssia yksikössä vuonna 2016 ja voitti alle 23-vuotiaiden maailmanmestaruuden perämiehettömässä nelosessa vuonna 2017. Yleisen sarjan EM-kilpailuissa hän saavutti ensiyrittämällä vuonna 2017 hopeaa kahdeksikossa. MM-kilpailujen kahdeksikossa tuloksena oli kuudes sija. Vuonna 2018 hän kilpaili pariaironelosessa ja saavutti pronssia niin EM-kilpailuissa kuin MM-kilpailuissakin.
Florijn vaihtoi vuonna 2019 luokkaa perämiehettömään neloseen. Hän voitti EM-kultaa ja saavutti MM-hopeaa. Kahtena seuraavana vuonna hän voitti jälleen EM-kultaa. Kesälle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa tuloksena oli hopeaa 0,34 sekuntia kultamitalijoukkue Australian takana.
Vuonna 2022 Florijn kilpaili yksikössä ja saavutti voittoja jo maailmancupissa. EM-kilpailuissa hän voitti kultaa lähes seitsemän sekunnin erolla seuraavaan kilpailijaan. Račicen MM-kilpailuissa Florijn voitti kultaa 2,37 sekunnin erolla Uuden-Seelannin Emma Twiggiin. Vuonna 2023 hän voitti sekä Euroopan- että maailmanmestaruuden yli viiden sekunnin erolla hopeamitalistiin.
Karolien Florijnin isä on soudun olympiavoittaja Ronald Florijn ja äiti myös soudussa kilpaillut saksalainen Antje Rehaag. Myös hänen veljensä Finn ja Beer Florijn ovat kilpasoutajia.
Kaupunkimaantiede

Mars-kenttä Pariisin keskustassa.
Ernest Burgessin kehämalli kaupunkien rakenteesta:

A Ydinkeskusta ("Loop") 

B Muutoksen vyöhyke (Zone in Transition)

C Työväenluokan asuinalue

D Keskiluokan asuinalue

E Rikkaiden asuinalue.
Kaupunkimaantiede on kulttuuri- ja soveltavan maantieteen osa, joka selvittelee kaupunkien rakennetta, syntyä ja toimintaa. Kaupunkimaantiede kuuluu aluetieteeseen, jossa tutkimuskohtia ovat tila ja ihmistoiminnan yhteiskunnallinen tilallisuus (sosiospatiaalisuus). Kaupunkimaantieteellä on sidoksia kaupunkitaloustieteeseen, kaupunkiekologiaan, kulttuurimorfologiaan ja mm. sosiologiaan. Kaupunkitutkimuksen teemoja voivat olla esimerkiksi kaupunkirakenteessa tapahtuvat muutokset, kaupunkiuudistus, kaupunkimuutoksen taustalla olevat toimijat ja ristiriidat, kaupunkiympäristön kokeminen ja kaupunkiluonto sekä näiden yhteydet kaupunkipolitiikkaan ja Kaupunkisuunnitteluun.
Suomessa kaupunkimaantiedettä voi opiskella Helsingin yliopiston geotieteiden ja maantieteen laitoksella.
Kolme perinteistä kaupungin rakenneteoriaa

On laadittu useita teorioita siitä, miten kauppa, teollisuus ja eri yhteiskuntaluokat jakautuvat eri etäisyyksille liikekeskustasta.
Burgessin kehämalli: Kaupunki koostuu kehämäisistä osista, keskellä liikekeskusta, sen ympärillä teollisuusalue, sen jälkeen siirtymäalue, sitten halpoja asuntoja, seuraavalla kehällä kalliita asuntoja ja maaseutu
Hoytin sektorimalli: Liikekeskustan ympärillä oleva alue jakautuu sektoreihin, joista suurin osa on työväenluokan halpoja asuntoja ja kevyttä teollisuutta. Seuraavilla kehillä on sektoreittain keskiluokan ja rikkaan yhteiskuntaluokan asuntoja.
Harrisin ja Ullmanin moniydinmalli: kaupungilla voi olla monta keskustaa, monia teollisuusalueita ja asuinalueita sikin sokin, teollisuuskeskuksia ja asumalähiöitä ulkopuolella. Silti liikekeskustan ympärillä on enimmäkseen kevyttä teollisuutta, alaluokan asuntoja ja keskiluokan asuntoja. Ylempi luokka asuu jollakin alueella kaupungin laidalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaupunkimaantiede Wikimedia Commonsissa
Kellohattu

Näyttelijä Vilma Banky kellohattuun pukeutuneena, 1927.
Kellohattu on soittokellon muotoinen hattu, joka oli suosituimmillaan 1920-luvulla. Sen englanninkielinen nimitys on the cloche hat; cloche on ranskaa ja tarkoittaa kirkonkelloa. Kellohatut valmistettiin yleisimmin huovasta, jolloin niistä tuli helpommin pään muotoon mukautuvia. Hattu oli suunniteltu varjostamaan otsaa, jolloin sen käyttäjän silmät jäivät vain vähän lierin alapuolelle.
Kellohattuihin kiinnitettiin usein erilaisia nauhoja välittämään viestejä kantajastaan. Yleisiä viestejä olivat esimerkiksi nuolenmuotoinen nauha, joka osoitti kantajansa olevan vielä naimaton mutta seurustelevan jonkun kanssa sekä solmittu nauha, joka viittasi kantajansa solmineen avioliiton. Runsaasti koristeltu rusetti tai ruusuke kertoi kantajansa olevan seurustelusta kiinnostunut naimaton yksineläjä.
Kellohattujen suosio ja vaikutukset olivat valtaisat. Haute couture -muotisuunnittelijat, kuten Jeanne Lanvin ja Edward Molyneux avasivat ateljeita, joiden tavoitteena oli koota hatunvalmistajia yhteen tuottamaan hattuja massatuotantona. Hattumuoti loi jopa uusia hiustyylejä: Eton cropin – lyhyen, sileäsuortuvaisen kampauksen, jonka näyttelijä ja laulaja Josephine Baker teki tunnetuksi.
1980-luvun lopulla kehitettiin kellohatusta uusia muunnelmia, kuten Patrick Kellyn versio, jossa on napitettu lieri. Muunnelmat elvyttivät hieman yleistä kiinnostusta kellohattuja kohtaan.
Kielen liikehermo

Piirros kielen liikehermosta
Kielen liikehermo (lat. nervus hypoglossus) eli kahdestoista aivohermo. Sen useat juuret yhdistävät kielen lihaksiston ydinjatkeeseen.
Khaira Arby

Khaira Arby
Khaira Arby (21. syyskuuta 1959 lähellä Timbuktua – 19. elokuuta 2018 Bamako) oli malilainen laulaja-lauluntekijä. Hänestä käytettiin myös nimitystä "Timbuktun satakieli".
Arby ei syntynyt grioottiperheeseen toisin kuin suurin osa malilaisista muusikoista. Hän aloitti musiikkiuransa 11-vuotiaana. Arbyn perhe ei kuitenkaan suhtautunut suopeasti hänen tuntemaansa kutsumukseen musiikkiin. Isä varmisti hänen naimisiinmenonsa 16-vuotiaana. Hän sai myös lapsia, mutta erosi ja kertoi myöhemmin toimittajille avioliiton kaatuneen, koska hän oli "rakastanut laulamista liikaa". Ali Farka Touré, josta oli tullut Arbyn sukulainen avioliiton kautta, edisti Arbyn uraa. Hän kutsui tämän esiintymään kanssaan vierailevana artistina ja avusti tätä rahoituksen saamisessa omaa yhtyettä varten tarvikkeiden hankinnassa.
Arbyn tie kohti kansainvälistä kiertue-elämää ja laajempaa mainetta sai alkunsa hänen esiintymisestään Festival au Désert -tapahtumassa vuonna 2003. Vuonna 2010 Arby saavutti erinomaiset kansainväliset arvostelut albumistaan Timbuktu Tarab. Samana vuonna hän suuntasi ensimmäiselle Pohjois-Amerikan-kiertueelleen ja pääsi esiintymään National Public Radioon kahtena perättäisenä vuotena. Vuonna 2012 Arby pakeni Timbuktusta Bamakoon maan ajauduttua sekasortoiseen tilaan ja jihadistien uhattua häntä perheineen sekä tuhottua hänen soittimensa. Vuonna 2013 hän esiintyi malilaisessa superyhtyeessä, joka koostui eri puolilta maata tulleista muusikoista monista eri etnisistä ryhmistä. Yhtye otti kantaa jihadisteja vastaan. Lopulta Arby pääsi palaamaan Timbuktuun. Hän katsoi islamin suhtautuneen aina sallivasti musiikkiin.
Arby lauloi arabian, bambaran, tamašekin ja songhain kielillä. Monissa hänen lauluistaan oli vahva sosiaalinen teema. Arby muun muassa vastusti naisen sukupuolielinten silpomista ja vaati naisille mahdollisuuksia oman uransa luomiseen. Malin ollessa kaoottisessa tilassa hän otti kantaa maan yhtenäisyyden ja rauhan puolesta. Arby kuoli elokuussa 2018 sairaalassa Bamakossa.
Khairefon

Khairefon (m.kreik. Χαιρεφῶν; s. n. 470–450 eaa., k. n. 405–399 eaa.) oli Sokrateen läheinen ystävä ja seuraaja. Aikalaisista hänet mainitsevat teoksissaan sekä Ksenofon, Aristofanes että Platon.
Teoksessaan Muistelmia Ksenofon lukee Khairefonin Sokrateen "todellisten kumppaneiden" joukkoon. Sokrateen lähipiiriin kuuluivat hänen mukaansa myös muiden muassa Kriton, Hermogenes, Simmias Thebalainen, Kebes Thebalainen, Faidondes ja Khairefonin nuorempi veli Khairekrates.
Khairefon esiintyy kolmessa Aristofaneen komediassa: Pilvet, Ampiaiset ja Linnut. Pilvet (vuodelta 423 eaa.) esittää Sokrateen ja Khairefonin puoskareina, jotka pitävät Ateenassa pseudotieteellistä koulua. Khairefon esitetään teoksessa kalpeana ja aliravittuna, "elävänä ruumiina", ja tästä on joskus johdettu, että hän olisi ollut tosielämässäkin laiha ja sairaalloisen näköinen. Ampiaisissa hänellä tai hänestä tehdyllä karikatyyrillä on rooli puolueettomana todistajana. Linnuissa hänen lempinimensä on "Lepakko", joka saattaa tulla yökyöpeliydestä, luisevasta ulkonäöstä tai luonteesta.
Platonin Sokrateen puolustuspuheessa Sokrates kutsuu Khairefonia pitkäaikaiseksi ystäväkseen ja myös monien paikalla olevien ystäväksi. Sokrates sanoo tämän jo olevan edesmennyt, mutta osoittaa tämän veljen olevan läsnä oikeudenkäynnissä. Hän kertoo, että Khairefon oli se, joka matkusti Delfoihin kysymään Delfoin oraakkelilta, kuka on viisain kaikista miehistä. Oraakkeli vastasi, että ei ole ketään Sokratesta viisaampaa. Hän mainitsee myös Khairefonin olleen välillä maanpaossa. Tätä on joskus pidetty todisteena siitä, että Khairefon (päinvastoin kuin Sokrates) olisi ollut Ateenan demokratian tukija ja joutunut siksi lähtemään maanpakoon, kun demokratia syrjäytettiin joksikin aikaa Ateenan hävittyä Spartalle.
Khairefon esiintyy myös kahdessa Platonin dialogissa, Kharmideessa ja Gorgiaassa. Kharmideen alussa Sokrates palaa Ateenaan Poteidaian taistelusta, ja Khairefon ottaa hänet vastaan. Taistelu käytiin vuonna 430 eaa., kolme vuotta ennen Platonin syntymää ja 31 vuotta ennen Sokrateen kuolemaa, mutta Platon on todennäköisesti oikeassa kuvatessaan Sokrateen ja Khiarefonin suhteen olevan varhaista perua. Gorgiaan alussa Khairefon ja Sokrates myöhästyvät Ateenassa keskustelusta Gorgiaan, tunnetun sofistin, kanssa. Sokrates laittaa syyn myöhästymisestä Khairefonin nimiin, sillä tämä oli jäänyt suustaan kiinni Agoralla. Khairefon sanoo Gorgiaan olevan hänen ystävänsä, ja keskustelun alkuosan Khairefon toimii melko taitavasti Gorgiaan pääasiallisena kuulustelijana.
Yhdessä tästä todistusaineistosta voidaan päätellä, että Khairefon oli tunnettu, energinen ja osallistuva yksilö, jolla oli todennäköisesti jossain määrin poikkeava ulkonäkö ja luonne, ja joka liikkui helposti aikansa sosiaalisissa ja oppineissa piireissä.
Käännös suomeksi
Kathleen Hanna

| Kathleen Hanna |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. marraskuuta 1968 (ikä 55) Portland, Oregon, Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko, aktivisti
Muusikko
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1990–
Tyylilajit:  punk, riot grrrl
Soittimet:  laulu, kitara, bassokitara, rummut
Yhtyeet:  Bikini Kill, Le Tigre
Levy-yhtiöt:  Kill Rock Stars 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kathleen Hanna (s. 12. marraskuuta 1968 Portland, Oregon) on yhdysvaltalainen muusikko ja feministi-aktivisti. Hän oli laulajana 1990-luvulla toimineessa punk rock -yhtye Bikini Killissa, joka oli yksi riot grrrl -genren keulahahmoista. Hanna on naimisissa Adam Horovitzin kanssa. Hanna ei ole uskonnollinen, mutta samaistuu uskonnoista eniten juutalaisuuteen.
Diskografia > Julie Ruin

Julie Ruin (1997)
Diskografia > The Julie Ruin

Run Fast (2013,  TJR Records)
Hit Reset (2016,  Hardly Art)
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kenian naisten lentopallomaajoukkue

Kenian naisten lentopallomaajoukkue edustaa Keniaa naisten arvokilpailuissa ja kansainvälisissä lentopallokilpailuissa. Se on pelannut olympialaisissa Sydneyssä 2000 ja Ateenassa 2004 sekä maailmanmestaruuskilpailuissa vuosina 1994, 1998, 2002, 2006, 2010 ja 2018 ja saavutti näissä ensimmäisen otteluvoittonsa MM-kisojen 2018 avausottelussaan Kazakstania vastaan. Maailman Grand Prix'ssä joukkue esiintyi ensimmäisen kerran vuonna 2014 ja voitti vastustajistaan Meksikon, Algerian ja Australian. Vuoden 2015 Grand Prix'ssä Kenia voitti kolmosryhmän loppuottelussa Perun. Kenia on voittanut Afrikan-mestaruuden yhdeksän kertaa, viimeksi vuonna 2015, sekä Afrikan kisojen lentopalloturnauksen vuosina 1991, 1995, 1999 ja 2015.
Arvokilpailut > Olympialaiset

Yhdestoista 2000, 2004
Arvokilpailut > MM-kilpailut

Kolmastoista 1994, 1998
Kahdeskymmenes 2018
21:s 2002, 2006, 2010
Kirjavainen

Kirjavainen on suomalainen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Ilkka Kirjavainen, taidoka
Ilmari Kirjavainen (1926–2011), kenraaliluutnantti, Rajavartiolaitoksen päällikkö
Jussi Kirjavainen (1901–1983), suojeluskunta-aktiivi ja urheilutoimittaja, pakinoitsija, tietokirjailija
Kalle Kirjavainen (1899–1968), näyttelijä, teatterinjohtaja
Mikko Kirjavainen (s. 1957), eläköitynyt prikaatikenraali, Ilmari Kirjavaisen poika
Sakari Kirjavainen (s. 1960), elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja elokuvaleikkaaja, kirjailija
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Jääkiekko talviolympialaisissa 2014 – miesten karsinnat

Jääkiekon olympiakarsinnat vuoden 2014 Sotšin turnaukseen alkoivat marraskuussa 2012 Karsintojen lopputurnaukset pelattiin helmikuussa 2013 ja niiden voittajat Itävalta, Latvia sekä Slovenia etenivät Sotšin olympiaturnaukseen.
Karsinnat läpäisseet joukkueet

| Kilpailu | Päivämäärä | Paikka | Kilpailupaikkoja | Kilpailupaikan lunastaneet |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Maailmanranking vuonna 2012  Maailmanmestaruuskisat vuonna 2009   Olympiakisat vuonna 2010   Maailmanmestaruuskisat vuonna 2010   Maailmanmestaruuskisat vuonna 2011   Maailmanmestaruuskisat vuonna 2012 | 20. toukokuuta 2012 | – | 9 |  Venäjä    Suomi    Tšekki    Ruotsi    Kanada    Slovakia    Yhdysvallat    Norja    Sveitsi |
| Olympiakarsintaturnaus | 7.–10. helmikuuta 2013 |  Bietigheim-Bissingen | 1 |  Itävalta |
| Olympiakarsintaturnaus | 7.–10. helmikuuta 2013 |  Riika | 1 |  Latvia |
| Olympiakarsintaturnaus | 7.–10. helmikuuta 2013 |  Vojens | 1 |  Slovenia |
| Yhteensä |  |  | 12 |  |
Otteluareenat

|  Kroatia – Zagreb |  Unkari – Budapest |  Ukraina – Kiova |  Japani – Nikkō |
| --- | --- | --- | --- |
| Dom Sportova Kapasiteetti: 7 500 | Budapest Sports Arena Kapasiteetti: 12 500 | Palace of Sports Kiev Kapasiteetti: 7 000 | Nikkō Kirifuri Ice Arena Kapasiteetti: 1 608 |


|  Saksa – Bietigheim-Bissingen |  Latvia – Riika |  Tanska – Vojens |  |
| Eisarena Ellental Kapasiteetti: 2 662 | Riika-areena Kapasiteetti: 10 300 | SE Arena Kapasiteetti: |  |
Esikarsinta

Esikarsinta pelattiin 8.–11. marraskuuta 2012 kolmessa eri lohkossa, ja esikarsinnan lohkovoittajat pääsivät karsinnan lopputurnaukseen.
Esikarsinta > Lohko H

H-lohkon turnaus pelattiin Kiovassa, Ukrainassa.
| Joukkue | O | V | JV | JT | H | TM | PM | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ukraina | 3 | 3 | 0 | 0 | 0 | 22 | 1 | 9 |
|  Puola | 3 | 2 | 0 | 0 | 1 | 14 | 5 | 6 |
|  Espanja | 3 | 1 | 0 | 0 | 2 | 5 | 16 | 3 |
|  Viro | 3 | 0 | 0 | 0 | 3 | 4 | 23 | 0 |
Ottelut 
 Ottelujen alkamisajat paikallisia aikoja (UTC+2)
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.11.2012 |  Puola | 8-0 |  Viro | Kiova |  |
16:00: 
| 16:00 | (1-0, 3-0, 4-0)  | (1-0, 3-0, 4-0)  | (1-0, 3-0, 4-0)  | Yleisömäärä: 1 011 |  |
| 16:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 1 011 |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 8.11.2012 |  Ukraina | 7-0 |  Espanja | Kiova |  |
20:00: 
| 20:00 | (2-0, 5-0, 0-0)  | (2-0, 5-0, 0-0)  | (2-0, 5-0, 0-0)  | Yleisömäärä: 5 217 |  |
| 20:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 5 217 |  |
20:00: 
20:00: 
20:00: 
20:00: 
20:00: 
20:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.11.2012 |  Puola | 5-0 |  Espanja | Kiova |  |
16:00: 
| 16:00 | (1–0, 0–0, 4–0)  | (1–0, 0–0, 4–0)  | (1–0, 0–0, 4–0)  | Yleisömäärä: 521 |  |
| 16:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 521 |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 9.11.2012 |  Viro | 0-10 |  Ukraina | Kiova |  |
20:00: 
| 20:00 | (0–4, 0–4, 0–2)  | (0–4, 0–4, 0–2)  | (0–4, 0–4, 0–2)  | Yleisömäärä: 5 521 |  |
| 20:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 5 521 |  |
20:00: 
20:00: 
20:00: 
20:00: 
20:00: 
20:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.11.2012 |  Espanja | 5-4 |  Viro | Kiova |  |
16:00: 
| 16:00 | (2–0, 1–1, 2–3)  | (2–0, 1–1, 2–3)  | (2–0, 1–1, 2–3)  | Yleisömäärä: 658 |  |
| 16:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 658 |  |
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 
16:00: 


| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 11.11.2012 |  Ukraina | 5-1 |  Puola | Kiova |  |
20:00: 
| 20:00 | (1–1, 2–0, 2–0)  | (1–1, 2–0, 2–0)  | (1–1, 2–0, 2–0)  | Yleisömäärä: 6 026 |  |
| 20:00 |  | IIHF:n raportti |      | Yleisömäärä: 6 026 |  |
20:00: 
20:00: 
20:00: 
20:00: 
20:00: 
20:00: