stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Usko ja järki
Todisteiden merkitys uskon kannalta > Usko perususkomuksena, joka ei tarvitse todisteita

Artikkelissa Warranted Christian Belief Alvin Plantinga käsittelee uskonnon ja järjen välistä suhdetta todisteiden näkökulmasta. Hänen mukaansa kristillinen usko voidaan ymmärtää tiedollisesti oikeutettuna ilman ulkopuolisia todisteita, mikä perustuu hänen esittämäänsä "Aquinas-Calvin -malliin". Tämä malli väittää, että kristillinen usko ei tarvitse deduktiivisia todisteita tai perusteita ollakseen rationaalinen, sillä usko voi olla "perususkomus".
Plantinga esittää, että ihmisten usko Jumalaan voi olla perusteltu ilman todistusta samalla tavoin kuin muutkin perususkomukset, kuten usko ulkoiseen maailmaan tai menneisyyteen. Tällaisia perususkomuksia ei voida todistaa todeksi järkiperäisillä argumenteilla, mutta ne voivat silti olla tiedollisesti oikeutettuja. Tämä tarkoittaa, että kristillinen usko voi olla tiedollisesti oikeutettu samalla tavalla kuin nämä muutkin itsestäänselvinä pidetyt uskomukset, joita ei tarvitse kyseenalaistaa todisteiden puutteessa.
Hän myös torjuu niin sanotun evidentialistisen argumentin, joka vaatii uskon olevan järkevä vain, jos sille on riittäviä todisteita. Plantingan mukaan tämä vaatimus ei ota huomioon uskon perimmäistä luonnetta, jossa hengelliset kokemukset ja Pyhän Hengen vaikutus voivat toimia sisäisinä todisteina, jotka antavat uskolle rationaalista perustaa.
Plantinga viittaa myös siihen, että kristillinen usko voidaan ymmärtää järjellisenä, mikäli se on syntynyt asianmukaisesti toimivissa kognitiivisissa prosesseissa, mikä liittyy hänen "warrant"-käsitteeseensä.
Todisteiden merkitys uskon kannalta > Usko perususkomuksena, joka ei tarvitse todisteita > Kritiikki

Michael Martinin mukaan Plantingan lähestymistapa ei tarjoa selkeää kriteeriä, jonka avulla voitaisiin erottaa oikeutetut perususkomukset muista irrationaalisista uskomuksista, kuten usko astrologiaan tai Voodoohon. Tämän vuoksi Martin esittää, että Plantingan malli voi johtaa siihen, että käytännössä mikä tahansa uskomus voisi tulla katsotuksi perususkomukseksi, mikä heikentäisi rationaalista keskustelua ja kritiikkiä.
Michael Martin kritisoi Plantingan perususkomusnäkemystä kahdella keskeisellä tavalla:
Liian laaja sovellettavuus: Plantingan perususkomusmalli on harhaanjohtava, koska se ei rajoitu pelkästään uskonnollisiin käsityksiin, kuten uskoon Jumalasta. Plantingan mukaan mikä tahansa uskomus voitaisiin perustella perustavana eli "basic belief" -uskomuksena yhteisön näkökulmasta, mikä johtaisi siihen, että jopa absurdien tai epäuskottavien yhteisöjen uskomukset, kuten usko voodoon, maan litteyteen tai keijuihin, voitaisiin oikeuttaa perustavana uskomuksena kyseisissä yhteisöissä. Tämä veisi Plantingan mallin liian pitkälle ja tekisi sen sovellettavaksi moniin epärationaalisiin uskomuksiin.
Rationaalisuuden helpoksi tekeminen: Martin kritisoi myös sitä, että Plantingan malli tekee liian helpoksi julistaa mikä tahansa uskomus rationaaliseksi. Perususkomusten oikeuttamiseksi ei tarvitse olla objektiivisia kriteerejä, vaan uskomus voi olla oikeutettu vain yhteisön omien normien perusteella. Tämä tarkoittaisi, että yhteisö voisi hyväksyä uskomuksen vain sen perusteella, että se on suosittu tai arvostettu yhteisössä, mikä heikentää kriittisen arvioinnin merkitystä ja tekee rationaalisuuden käsitteestä liian joustavan.
Näiden argumenttien kautta Martin haastaa Plantingan näkemyksen, että uskonnolliset uskomukset, kuten usko Jumalaan, voitaisiin perustella perususkomuksina ilman ulkopuolisia todisteita.
Uskontokriittiset näkemykset uskon ja järjen suhteesta > Voiko uskonnollinen usko perustua järkeen?

Herman Philipse kritisoi teoksessaan God in the Age of Science? ajatusta, että uskonnollinen usko voisi perustua järkeen. Hänen kritiikkinsä kohdistuu erityisesti Richard Swinburnen käyttämään Bayesin teoremaan perustuvaan kumulatiiviseen argumentointistrategiaan. Philipse esittää, että:
Jumalan olemassaolo on merkityksetön väite: Philipse väittää, että teistinen käsite Jumalasta on niin epäselvä, että siitä ei voida tehdä mielekkäitä tai todennettavissa olevia väitteitä. Tämä liittyy erityisesti kaksijakoiseen käsitykseen luonnollisesta ja yliluonnollisesta, jossa Jumalan olemassaolo ei ole mielekäs predikaatti.
Jumalalla ei ole ennustearvoa: Jos teismi olisi mielekästä, sillä ei silti olisi mitään ennustearvoa nykyisen todistusaineiston perusteella. Philipse argumentoi, että teistiset väitteet ovat usein falsifioimattomia, koska vastakkaiset todisteet voidaan selittää pois vetoamalla siihen, että "Jumala toimii salaperäisin tavoin". Tämän vuoksi Bayesin teoreemaan perustuvat argumentit eivät hänen mukaansa toimi.
Ateismi on todennäköisempi kuin teismi: Philipse päätyy siihen, että koska kumpikaan strategia ei ole epistemologisesti tyydyttävä, ateismi on periaatteellisesti vahvempi kanta kuin teismi. Tämä johtuu siitä, että teistiset argumentit eivät tarjoa vakuuttavaa näyttöä, ja sen vuoksi ateismi on todennäköisempi selitys nykyisille todisteille.
Philipse siis katsoo, että uskonnollinen usko ei voi perustua järkeen, koska teistiset argumentit eivät täytä tieteellisten todisteiden ja loogisen argumentaation vaatimuksia.
Uskontokriittiset näkemykset uskon ja järjen suhteesta > Uskonnollinen todistuskäytäntö

Dennettin mielestä uskonnon puolustajat käyttävät todistamisessaan joskus vapaasti kelluvaa selitystä todistajasta, joka väistää luonnontieteilijän tekemällä todistajan kyseenalaistamisesta loukkauksen, epäkohteliaisuuden tai jotain pahempaa. Taktiikka hyödyntää ihmisten laajalle levinnyttä halua olla loukkaamatta, ja se on erittäin tehokas tapa nujertaa luonnontieteen kriittinen laitteisto. Todistuskäytäntöä ei ole tarvinnut keksiä, koska se syntyy itsestään ja toimii usein kilpailijoitaan paremmin, joten se replikoituu eli jäljentyy. Dawkinsin mukaan ateistit samoin kuin teistit noudattavat tiedostamattaan yhteiskunnan käytäntöä, että meidän on oltava erityisen kohteliaita ja kunnioittavia uskonnolle. Koko uskonnollisen uskon ydin, sen voima ja sen kunnia on, että se ei ole riippuvainen rationaalisesta oikeutuksesta. Dawkins myös toteaa, että vaikka uskonto saattaa tuoda lohtua, tämä lohtu ei ole merkki sen totuudellisuudesta.
Uskontokriittiset näkemykset uskon ja järjen suhteesta > Jumalaan uskomisen järkevyys

Kun sanotaan, että on järkevää pitää jotain olemassa olevana, tarkoitetaan yleensä sitä, että käsitykselle on riittäviä todisteita eli hyviä, johdonmukaisia perusteita. Fideismiksi, kutsutaan käsitystä, jonka mukaan usko Jumalaan voi olla ilman perusteita, jotka tulevat uskon ulkopuolelta. Evidentialismiksi kutsutaan käsitystä, jonka mukaan usko Jumalaan pitäisi pystyä perustelemaan järkiargumenteilla. Eksperientialismiksi puolestaan kutsutaan käsitystä, jonka mukaan todisteet Jumalan olemassaolosta ovat luonteeltaan välittömän kokemuksen tasolla, joten niitä ei tarvitse 
välttämättä perustella argumenteilla.  Daniel Dennettin mukaan väärinymmärtäminen ja ajatusten vaihdon epäonnistuminen ovat uskontojen rakennepiirteitä, jotka estävät täsmällisen väärinkäsitysten kumoamisen.
Uskontokriittiset näkemykset uskon ja järjen suhteesta > Pahan ongelma

Andrea M. Weisbergerin mukaan kaikkivoivan ja täydellisen hyvän Jumalan olemassaololle ei ole rationaalisia perusteluita, koska maailmassa on pahuutta.
Uskontokriittiset näkemykset uskon ja järjen suhteesta > Pyhän Hengen opetus ja akateeminen tiedonhankinta

Ajatus siitä, että Pyhä Henki opettaa suoraan uskonnollisia totuuksia, voi luoda jännitteen hengellisen kokemuksen ja kriittisen tiedonhankinnan välille. Tällaisessa uskonnollisessa ajattelussa hengellistä tietoa saatetaan pitää ensisijaisena, mikä voi johtaa tieteellisen tutkimuksen vähättelyyn tai ohittamiseen. Esimerkiksi T. F. Torrancen epistemologian mukaan tiedon hankinta on henkilökohtaista ja osallistuvaa, mutta ei saisi korvata kriittistä tutkimusta ja analyyttista lähestymistapaa. Jos uskova luottaa liiaksi Pyhän Hengen intuitiiviseen opettamiseen ja jättää huomioimatta tieteelliset todisteet tai akateemisen tutkimuksen, se voi kaventaa ymmärrystä. Tämä voi tarkoittaa monimutkaisten ilmiöiden pelkistämistä hengellisiin selityksiin. Tällöin järjen ja uskon välinen tasapaino voi häiriintyä.
Uskontokriittiset näkemykset uskon ja järjen suhteesta > Uskonnollisten ja tieteellisten uskomusten eroavuudet

Daniel Dennettin mukaan fysiikan totuudet eroavat uskonnosta siinä, että ne ovat todennettavissa, eli niillä on kosketuspintaa joka mahdollistaa niiden käytön muuhunkin kuin julistukseen, kuten esimerkiksi avaruusmatkailuun. Uskonnolliset opit sen sijaan ovat usein täysin järjen vastaisia. Esimerkiksi:
»Jeesus on sanan lihaksi tuleminen - yksi ja jakamaton ihminen.» 
(Paavi Johannes Paavali II)
Tämän on arveltu edistävän niiden siirtymistä, koska niitä ei silloin voi ilmaista omin sanoin, vaan ne on toistettava sanatarkasti. Tällainen sokea usko varmistaa säilymisensä myös sitä kautta, ettei se rohkaise tekemään järjellisiä kysymyksiä. Dennettin mukaan on liioittelua antautua kuolemaan sen sijaan, että kieltäisi jonkin opinkappaleen, jota ei ymmärrä.
Uskontokriittiset näkemykset uskon ja järjen suhteesta > Järjen ja ajattelun merkitys uskonnon kannalta

Uskontotieteilijä Pascal Boyerin mukaan uskonto ei ole järjen tai ajattelun puutetta. Uskonnossa on hänen mukaansa jotain, mikä saa sen välittymään sukupolvelta toiselle. Kyse on elinkelpoisten ajatusten siirrosta eli memetiikasta. Jotkut meemit tarttuvat ihmisaivoihin muita helpommin. Meemit eivät kuitenkaan geenien tavoin monistu äärettömiin samanlaisina, vaan siirtyminen synnyttää outoja muunnelmia. Vaikka aivot vääristävät ja muokkaavat tietoa jatkuvasti uudelleen, ihmismieli ei ole satunnaisten mielleyhtymien sekasotku. Siihen sisältyy mentaalisia aineksia, jotka ohjaavat ihmisen omaksumaan käsitteitä ja käsitteellisiä skeemoja tietyllä tavalla pikemmin kuin toisella. Ihmiset vaientavat kriittisen järkensä, kun jotkin eriskummalliset väitteet ovat muuttuneet heille itsestäänselviksi. Uskonnolliset representaatiot eivät ole täysin läpinäkyviä. Ajatukset jumalista, hengistä ja esi-isistä synnyttävät mutkikkaita prosesseja, jotka pakenevat tietoisuuden otteesta. Uskonnot ovat merkittäviä kognitiivisia artefakteja, jotka kytkevät toimintaan ihmisten elintärkeitä päättelyjärjestelmiä, jotka hallitsevat kaikkein voimakkaimpia tunteita. Tällä tavoin uskonto muovaa ihmisten sosiaalista kanssakäymistä kaltaistensa kanssa, antaa moraalitajun ja organisoi sosiaaliset ryhmät. Mieleen iskostuneiden kognitiivisten luomusten seuraukset voivat olla vakavia.
Boyerin mukaan uskonnolliset perinteet eivät tavallisesti piittaa johdonmukaisuudesta. Esimerkiksi kristinuskon kolminaisuusoppi, jossa kolme henkilöä muodostavat yhden henkilön, tai käsitys, jonka mukaan ihmiset ovat vapaita toimimaan, vaikka Jumala on kaikkivaltias ovat tällaisia perinteitä noudattavia uskomuksia. Jos skeptikot pyytävät täsmennystä tällaisiin kysymyksiin, he saavat vastauksia, jotka onnistuvat välttämään epäjohdonmukaisuuden vain hämäryyden avulla. Psykologit ovat löytöneet kokeellisin menetelmin mentaalisia prosesseja, jotka voivat johtaa pois selkeistä ja perustelluista uskomuksista. Tällaisia ovat muun muassa konsensusvaikutus, valheellinen konsensusvaikutus, tuottamisvaikutus, valemuistot, lähteiden sotkeminen, vahvistamisvääristymä, kognitiivisen dissonanssin vähentäminen ja monet muut prosessit. Epäjohdonmukaiset uskomukset katoavat, jos ihmiset soveltavat mielensä hallintaan seuraavia periaatteita:
Päästä mieleesi vain selkeitä ja täsmällisiä ajatuksia
Hyväksy vain johdonmukaisia ajatuksia
Tutki kaikkia väitteitä koskevat tiedot
Säilytä vain kumottavissa olevat väitteet
Intuitiivisesti ajattelevat ihmiset ovat todennäköisemmin uskonnollisia, mutta jos he alkavat ajatella analyyttisesti, heidän uskonnolliset uskomuksensa heikkenevät.Kognitiivista uskontotiedettä tutkineen Justin Barrettin mukaan usko Jumalaan on seurausta ihmismielen mekanismien toiminnasta.
Uskontokriittiset näkemykset uskon ja järjen suhteesta > Usko ja äly

Professori Richard Lynnin mukaan älykkäät ihmiset ovat muita harvemmin uskossa. Älykkyys vähentää uskon merkitystä paitsi yksilölle myös kokonaisille yhteiskunnille. Lynnin mukaan 1900-luvulla kiihtynyt länsimaisten yhteiskuntien maallistuminen on yhteydessä keskimääräisen älykkyysosamäärän kasvuun. Professorin mukaan uskonnollisuus väheni ja keskimääräinen älykkyys nousi 137 kehittyneessä maassa 1900-luvulla. Kehityspsykologi Satoshi Kanazawan tutkimuksen mukaan ateistit ovat keskimäärin älykkäämpiä kuin muu väestö. Tyhmemmät ihmiset uskovat useammin Jumalaan, mikä on jäännös menneestä. Älykkäämmistä lapsista tulee Kanazawan mukaan todennäköisemmin ateisteja.
Professori Charles Taylorin mukaan länsimaisessa kulttuurissa on laajalle levinnyt käsitys, jonka mukaan älyllisesti rehellinen ja kriittinen ihminen ei voi uskoa Jumalaan.
Kirjallisuutta

Harris, Sam: Uskon loppu.  Helsinki:  Terra Cognita, 2007.  ISBN 978-952-5202-99-1
Pihlström, Sami: Usko, järki ja ihminen: Uskonnonfilosofisia esseitä.  (Suomalaisen teologisen kirjallisuusseuran julkaisuja 227)  Helsinki: Suomalainen teologinen kirjallisuusseura, 2001.  ISBN 952-9791-41-0
Aiheesta muualla

Internetixopinnot: Uskon järkevyys?
Kuula, Kari: Voiko järkevä ihminen uskoa Jumalaan? (Arkistoitu – Internet Archive)
Puolimatka, Tapio: Usko ja kumoajat
Pursiainen, Sirpa & Mäntysalo, Jori: Teisti vs ateisti. Aviisi 13/2005.
Swindal, James: Faith and Reason The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Välimaa, Mikko: Brittiprofessori: Älykkäät ihmiset ovat muita harvemmin uskossa (Arkistoitu – Internet Archive). Helsingin Sanomat 12.6.2008.
Mottola

| Mottola |
| --- | --- |

 Lippu
 Sijainti Taranton maakunnassa
 Mottola
 Koordinaatit: 40°38′N, 17°02′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Apulia
Maakunta:  Taranto
Väkiluku (31.12.2015):  15 997
Mottola on kunta ja kaupunki Taranton maakunnassa Apulian alueella kaakkoisessa Italiassa. Kunnan talous perustuu pääasiassa maatalouteen ja elintarviketuotantoon mukaan lukien oliivit, viini, sitrushedelmät ja vihannekset. Myös matkailua ja puusepänteollisuutta on pyritty kehittämään.
Käännös suomeksi
Idänselkova

| Idänselkova |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Rosales
Heimo::  Jalavakasvit Ulmaceae
Suku::  Selkovat Zelkova
Laji::  serrata
Kaksiosainen nimi
 Zelkova serrata  (Thunb.) Makino 
Katso myös
   Idänselkova Wikispeciesissä   Idänselkova Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Idänselkova (Zelkova serrata) on jalavakasveihin kuuluva kasvilaji.
Ulkonäkö

Idänselkovan latvus on usein muodoltaan laakea tai pyöreä. Puun runsaat latvahaarat osoittavat tasaisesti eri suuntiin rungon sivuille ja yläpuolelle vaakatasosta pystytasoon. Nuorissa vuosikasvaimissa lehdet ovat selväruotiset ja vanhemmissa oksissa lyhytruotiset. Lehdet ovat muodoltaan suipot, suippokärkiset ja laidaltaan selvästi sahahampaiset. Lehtien syysvärityksenä ovat punaisen ja keltaisen sävyt.
Manduria

| Manduria |
| --- | --- |
 Näkymä Garibaldin aukiolle.
 lippu:  vaakuna
 Manduria
 Koordinaatit: 40°24′10″N, 17°38′3″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Apulia
Maakunta:  Taranto
Väkiluku (31.12.2015):  31 420
 
 manduria.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Manduria on kaupunki Etelä-Italiassa, Apulian alueella, Taranton maakunnassa. Kaupunki sijaitsee Välimeren läheisyydessä, noin 50 kilometriä Leccestä länteen. Kaupungissa on runsaat 30 000 asukasta.
Manduria on tunnettu muun muassa Primitivo di Manduria -viineistä, jotka tehdään Primitivo- eli Zinfandel-rypäleestä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manduria Wikimedia Commonsissa
Taranton maakunta
Avetrana | Carosino | Castellaneta | Crispiano | Faggiano | Fragagnano | Ginosa | Grottaglie | Laterza | Leporano | Lizzano | Manduria | Martina Franca | Maruggio | Massafra | Monteiasi | Montemesola | Monteparano | Mottola | Palagianello | Palagiano | Pulsano | Roccaforzata | San Giorgio Ionico | San Marzano di San Giuseppe | Sava | Statte | Taranto | Torricella
Tony Alva

Tony Alva vuonna 2005.
Tony Alva (s. 2. syyskuuta 1957 Santa Monica) on yhdysvaltalainen rullalautailija ja Z-Boys-rullalautailujoukkueen alkuperäinen jäsen. Alva valittiin vuoden rullalautailijaksi vuonna 1977.  Häntä pidetään yhtenä merkittävimmistä rullalautailijoista ja häntä pidetään ensimmäisenä ns. aerials-temppujenselvennä tekijänä. Alva on myös esiintynyt useissa elokuvissa. Elokuvien lisäksi Alva esiintyy Tony Hawk's American Wasteland -pelissä omana itsenään. Hän perusti Alva Skates -yrityksen 19-vuotiaana, jonka parissa hän toimii vieläkin. Alva on myös soittanut bassoa The Skoundrelz-yhtyeessä.
Aiheesta muualla

Alvaskates.com
Sinituote

| Sinituote Oy |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Sinillä siivous sujuu!
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1945 (Sini-Tuote Oy) 1988 (Sinituote Oy)
Toimitusjohtaja:  Johanna Hamro-Drotz
Puheenjohtaja:  Ilkka Brotherus
Kotipaikka:  Hausjärvi
Liikevaihto:  46,3 milj. € (12/2019)
Henkilöstö:  113 (12/2019)
Omistaja:  Brotheruksen perhe
Kotisivu:  Sini
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sinituote Oy on siivousvälineitä, vaatehuollon tuotteita ja autonhoitotarvikkeita valmistava ja markkinoiva suomalainen perheyritys.
Sinituote Oy muodostaa yhdessä tytäryhtiöidensä kanssa monialaisen SINI-konsernin. Konsernin tärkeimmät rekisteröidyt tavaramerkit ovat SINI, Sinipiika, Kungs, Savu ja Lundia.
Sinituote Oy:n omistaa Ilkka Brotherus ja hänen perheensä. Syksyllä 2018 Ilkka Brotherus luovutti yrityksen toimitusjohtajuuden tyttärelleen Johanna Hamro-Drotzille, mutta jatkaa itse hallituksen puheenjohtajana.
Historia

Sini-Tuote Oy:n perusti alun perin Einton perhe Vantaan Tikkurilaan. Yritys kasvoi pienestä sähköalan korjausliikkeestä keskisuureksi teollisuuslaitokseksi. Aluksi yritys valmisti pieniä metallitarvikkeita teollisuuden ja kotitalouksien käyttöön. Myöhemmin painopiste siirtyi siivousvälineisiin, jolloin kehitettiin varrellinen lattiapesin Sinipiika. Muita siivousvälineitä olivat myös Matto-Mikko ja Sini-Moppi. Muutamaa vuotta myöhemmin yritys ryhtyi valmistamaan Lusifer-grillejä. Vientitoiminta käynnistyi 1960-luvun puolivälissä, ja 1970-luvun lopulla yritys olikin grillien valmistaja. Sini-Tuote Oy:n toiminta keskittyi siivousvälineiden ja grillien lisäksi myös pesutilojen kalusteisiin, verhonripustinjärjestelmiin ja putkihuonekaluihin. Näiden ohella tehtiin alihankintatöitä teollisuuslaitoksille ja markkinointiyhtiöille.
Yrityksen toimitilat laajentuivat kasvun myötä. Kasvumahdollisuuksien turvaamiseksi tuotanto siirrettiin Tikkurilasta Kokemäelle. Siellä sijaitsevan Sinituotteen teollisuushallin pinta-ala on 14 000 m2.lähde?
Yritys alkoi kehittää 1980-luvulla sarjaa, jossa samaan varteen oli mahdollista vaihtaa useita eri siivousvälineitä. Tämän sarjan nimeksi tuli Sinipoika. Nykyään sarja on nimeltään SINI.
Vuonna 1988 Sini-Tuotteen siivousvälinetuotanto ja nimi siirtyivät yrityskaupassa Brotheruksen perheelle. Yritys nimettiin uudelleen Sinituote-nimiseksi ja se keskittyi valmistamaan siivousvälineitä. Tuolloin yrityksen liikevaihto oli noin kolme miljoonaa euroa, vuonna 2004 kymmenen kertaa enemmän.
Sinituotteen toiminta on laajentunut vuosien myötä. Kokemäen tehtaalle on siirretty yrityskauppojen mukana tulleet ruotsalaisen Kungs-harjatehtaan ja Kaavilla toimineen Hope Smoke -savustuspussitehtaan tuotannot. 2000-luvulla tuotevalikoimaan tulivat vaatehuollon tuotteet Sinituotteen ostettua ruotsalaisen silityslautoja valmistavan Rörets Industrier Ab:n vuonna 2003. Sinituote Oy osti 2004 Paloheimolta kalusteita valmistavan Lundia Oy:n, ja Oy Scan Dust Ab -pölypussitehdas siirtyi Sinituotteelle vuonna 2005.
Myöhemmin Sini-konserniin on liitetty Junttan Oy ja VS-Harja Oy.
Tuotteita, jotka liittyvät autojen puhdistamiseen lumesta on viety Keski-Eurooppaan vuodesta 2010. Sinituotteen Kungs-merkki nousi tämän alan markkinajohtajaksi Saksassa vuonna 2013.
Työnantaja

Vuonna 2012 Sinituote oli Kokemäen neljänneksi suurin yksityinen työnantaja. 80 prosenttia Sini-tuotteista valmistetaan yrityksen omalla tehtaalla Kokemäellä, osa  tytäryhtiöissä Ruotsissa ja Puolassa.
Tuotantolaitokset

Sinituote Oy:n oma tehdas Kokemäellä Satakunnassa
Oy Scan Dust Ab:n pölypussitehdas Kesälahdella Pohjois-Karjalassa
Lundia Oy:n huonekalutehdas Hyvinkäällä
AB Rörets Industrier -yhtiön tuotantolaitos Jönköpingissä Ruotsissa
Rörets Polska Sp. z o.o. -tehdas Pniewyssä Puolassa
Junttan Oy:n tuotantolaitos Kuopiossa Pohjois-Savossa
VS-Harja Oy:n harjatehdas Akaassa
Ympäristövastuullisuus

Sinituote kertoo tekevänsä mahdollisimman paljon tuotteita kierrätysmuovista. Yhtiön tavoitteena on vuoteen 2021 mennessä korvata 30 prosenttia käyttämästään muoviraaka-aineesta kierrätysmuovilla.
Palkinnot ja tunnustukset

Talouselämä-lehti nimesi vuonna 2012 Sinituotteen Ilkka Brotheruksen yhdeksi Suomen historian sadasta merkittävimmästä yritysjohtajasta. Vuonna 2002 hänet nimettiin Vuoden liikemieheksi.
Aiheesta muualla

Sinituotteen tarina; Sinivalkoinen jalanjälki
Sini-Tuote Oy:n Lusifer-grilli. Teollisuuskuvaamo M. Mannelin 1967. Digitoitu Johannes Moision negatiivikokoelmasta.
Al-Nawawi

Sheikki Usama al Azhari opettamassa imaami Nawawin 40:ää hadithia Sultan Hassanin Moskeijassa Kairossa.
Yahua ibn Sharaf al-Nawawī (arab. أبو زكريا يحيى بن شرف النووي‎;‎ 1233–1277) tai lyhemmin al-Nawawī  oli shafi'i-koulukuntaan kuuluva sunni-imaami ja merkittävä hadith-oppinut. Hän syntyi  Nawan kylässä lähellä Damaskosta, missä hän myös kuoli 44 vuotta myöhemmin, "nuorena iältään mutta suurena tuottamassaan hyödyssä islamille ja muslimeille". Nawawi vaikutti 27 vuotta imaamina Damaskoksessa. Hän eli askeettista elämää, joka oli omistettu islamille. Nawawi oli naimaton, ja hän vietti päivänsä joko rukoilemalla tai opiskelemalla pyhää viisautta. Kerrotaan, että hänen ainoat vaatekappaleensa olivat turbaani ja nilkkoihin ulottuva thawb-kaapu. Hänen kerrotaan olleen hafiz eli henkilö, joka osasi Koraanin ulkoa.
Al-Nawawi kirjoitti useita merkittäviä teoksia šariasta, joista tunnetuimpiin kuuluvat Minhaj al-talibin (Etsijän tie) ja Riyad as-Salihin (arab. رياض الصالحين‎, suom. "Vanhurskaiden niityt").  Kokoelmaan 40 hadithia Nawawi valikoi joukon islamin ydinasioita pääasiassa kokoelmista Sahih Muslim ja Sahih al-Bukhari. Nawawin kokoelma on aina ollut suuresti arvostettu, koska se on merkittävän imaamin laatima islamilaisen lain tiivistys. Nawawi kehitti islamilaisen oikeusistuimen toimintaa tavalla, joka on edelleen käytössä, esimerkkinä somalien Xeer-käräjät.
Nawawin opetuksia > Kultainen sääntö

Islam kehittyi klaaniyhteiskunnassa, missä oman ryhmän, kuten suvun tai heimon, etu oli tärkeämpi kuin yksilön. Tämän takia islamilaisista teksteistä ei löydy kultaista sääntöä. Laajimmillaan solidaarisuuden vaatimus ulottuu "veljiin", jolla tarkoitetaan muita muslimeita. Tässä muodossa sääntö esiintyy al-Bukharin hadith-kokoelmassa Sunan al-Bukhari, jossa on seuraava hadith: Anas kertoi profeetan sanoneen: "Kukaan teistä ei ole uskovainen niin kauan kuin hän ei toivo (muslimi)veljelleen sitä, mitä hän toivoo itselleen."  Al-Nawawi puolusti periaatteen laajentamista kaikkiin ihmisiin kokoelmassa Riad as-Salihin.   Al-Nawawi katsoo, että vihollisellekin pitää antaa se, mitä ainoastaan ihmisen itsekkyys kieltäytyy antamasta.
Nawawin opetuksia > Viisi peruspilaria

Islamilaiseen teologiaan vakiintui 800-luvulla käsitys "viidestä peruspilarista" muslimina olemisen ytimenä. Gabrielin hadithissa sekä Bukharin että Muslimin versiona näistä luetellaan vain neljä, mutta puuttuva osa eli pyhiinvaellus tulee mukaan Muslimin eräässä toisessa hadithissa. Muun muassa imaami al-Nawawi vahvisti, että ne ovat suurimmat islamin kuuliaisuuden vaatimuksista.