Valsgärden kalmisto
Kalmisto > Venehauta 1

Valsgärden kalmistossa on useita rinnakkain aseteltuja venehautoja. Keväällä 1928 ensimmäinen venehauta avattiin lapiotyönä, mikä kesti kahdeksalta mieheltä 11 päivää. Hautaus ajoitettiin tuolloin esinelöytöjen perusteella vuosiin 950−1000 jaa. Myöhemmin ajoitus on tarkentunut 1000-luvun alkuun kalmiston hautojen esinelöytöjen vertailuissa. Venehautaus on ajankohtaansa nähden muuten tyypillinen, mutta sitä ei ole poltettu. Viereiset haudat nro 15 ja nro 10 ovat mahdollisesti tämän haudan välittömiä edeltäjiä.
Kaivausten perusteella voidaan päätellä, miten hauta on rakennettu. Joelta kaivettiin ensin 1−2 metriä syvä oja, jota pitkin vene vedettiin hautauspaikalle. Sitten vene tuettiin paikalleen, vainaja laskettiin siihen ja hänen miekkansa ja kilpensä asetettiin hänen vierelleen. Muut hauta-antimet laskettiin veneeseen. Sitten lahdattiin hevonen ja koira, jotka sijoitettiin veneen keulaan. Mukaan pantiin vielä joitakin ruokatarvikkeita ja astioita. Lopuksi vene peitettiin puutavaralla, josta muodostui suojaava kansi, ja sen päälle kasattiin maata. Kun kuoppaa kaivettaessa kerääntynyt irtomaa lapioitiin takaisin haudan päälle, siitä syntyi 10 metriä pitkä, 5 metriä leveä ja 0,5 metriä korkea kumpu. Myöhemmin veneen ja suojakannen puurakenteet lahosivat ja romahtivat, jolloin kumpu vajosi. Ennen kaivauksia hautapaikalla oli veneen muotoinen ja lähes veneen mittainen painauma, venehautapainauma, joka oli 0,5 metriä syvä.
Koska vene oli maatunut, puuosista ei ollut jäljellä kuin 45 cm:n pituinen havupuinen osa köliä tai keulaa. Naulat ja niitit löytyivät niiltä sijoiltaan, mihin ne olivat veneen lahotessa jääneet. Kun niitä löydettiin noin 500, veneen muoto ja mitat sekä lautojen kiinnityspaikat voitiin päätellä melko yksityiskohtaisesti. Vene oli noin 8 metriä pitkä, 1,4 leveä ja 0,55 syvä, ja siinä oli 5 lautariviä kummassakin kyljessä. Lautojen paksuus oli noin 3 cm ja leveys 15–20 cm. Lautoja tuki yhdeksän kaarta, jotka olivat perässä ja keulassa V-kirjaimen ja keskellä U:n muotoiset.
Vainaja oli laskettu veneen keskivaiheille tyyrpuurin puolelle, jalat perää kohti. Hänen viereensä oli laskettu kilpi ja veitsi, sillä kilven kupu ja veitsen terä löytyivät veneen pohjalta. Kilven niittien perusteella sen arvioidaan olleen itäistä tyyppiä ja noin 4 senttiä paksu. Vainajan oikealla puolella oli miekka, joka löytyi 35 cm pohjan yläpuolelta. Miekka on 85 cm pitkä viikinkityylinen ase (Petersenin S-tyyppi), ja se on säilynyt verraten hyvin. Vainajalla oli jousisolki ja pari muuta solkea. Hevosella, joka oli aseteltu veneeseen, oli suussaan vielä kuolaimet. Hevosen viereltä löytyi koira. Veneen toiseen päähän oli sijoitettu rautainen keittopata, josta tihkusi vielä rasvamaista ainetta, joten siinä on voinut olla ruokaa. Padan viereen oli aseteltu halkaisijaltaan 26-senttinen pronssinen kulho, joka oli paikattu ja huonokuntoinen. Sen alla oli säilynyt kaksi koivu- tai haapapuista kulhoa.
Vainajan henkilökohtaisiin tarvikkeisiin kuului vielä 4 pelinappulaa, joita on löytynyt viikinkiaikaisista venehaudoista enemmänkin. Muita tavaroita varten, jotka tosin eivät ole säilyneet, veneessä oli puinen, kanneton ja rautavantein vahvistettu kirstu. Sen ulkomitat olivat 40x40 cm ja syvyys 20 cm. Samantapainen kirstu on ajoitettu noin vuoteen 950 jaa.