stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aleksi Karjalainen
Ura

Karjalainen on Espoon Palloseuran kasvatti. Hän siirtyi 14-vuotiaana Kiekko-Espooseen kaudeksi 2019–2020. Kaudella 2021–2022 Karjalainen pelasi suurimman osan seuran U18-joukkueen runkosarjaotteluista, mutta hän ei saanut kuitenkaan peliaikaa pudotuspeleissä, jotka pelasi suurimman osan kaudestaan U20-joukkueessa viettänyt Petteri Rimpinen. Karjalainen voitti kauden päätteeksi kuitenkin U18 Suomen-mestaruuden. Kaudella 2023–2024 hän pelasi myös yhdessä Mestis-ottelussa 9.38 minuutin ajan.
Kaudeksi 2024–2025 Karjalainen nostettiin Kiekko-Espoon SM-liigaan nostetun miesten joukkueen rinkiin. Hän aloitti kautensa seuran U20-joukkueessa. Karjalainen teki liigadebyyttinsä 3. tammikuuta 2025 vieraissa Rauman Lukkoa vastaan, kun Petteri Rimpinen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa ja Marcus Hellgren Smed oli loukkaantunut. Hän torjui Kiekko-Espoon 3–2-jatkoaikatappioon päättyneessä ottelussa 34 kertaa. Hannu Roos valitsi Karjalaisen ottelun Alumnien tähtien kakkostähdeksi.
Muuta

Karjalainen valmistui ylioppilaaksi Leppävaaran lukiosta keväällä 2024.
Eerik Slang

Eerik Slang (k. 23.10. 1642) oli sotapäällikkö ja kenraalimajuri. Hän syntyi Perniössä, mutta kasvoi Kustaa II Aadolfin hovissa ja seurasi tätä 30-vuotiseen sotaan 1630.
Hän osoitti kyvykkyytensä useaan otteeseen Johan Banérin kampanjoiden aikana osallistuen useiden linnoitusten ja kaupunkien valloittamiseen. Hänen johtamansa joukot surmasivat 3000 kroaattia vuonna 1640 Kitschissä Böömissä. Saalfeldissä samana vuonna hän haavoittui niin pahasti, että oikea kätensä jouduttiin amputoimaan.
Maaliskuussa 1641, kun Banér vetäytyi yritettyään  valloittaa Regensburgin kaupungin, Slang jäi 1 500–2 000 miehen kanssa pääarmeijasta erotettuna loukkuun Neunburgin pikkukaupunkiin. Hänen joukkonsa puolustvat siellä itseään urheasti neljä päivää. Vaikka hänen oli vihdoin luovutettava ja antauduttava vangiksi, pelasti heidän viivytystaistelunsa pääarmeijan. Hänen Neunburgissa osoittamansa rohkeutensa vuoksi hän sai kunnianimen "Ruotsin Leonidas".
Komensi armeijan vasenta siipeä Leipzigin taistelussa, mutta kaatui heti taistelun alussa. Hänet on haudattu Leipzigiin.
Aiheesta muualla

Erik Slang, Kansallisbiografia (maksullinen)
Nordisk Familjebok
Svenskt biografiskt lexikon (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  Kansallisbiografia
Katti

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Katti voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
katti eli kissa, lemmikkieläin
Katti (engl. The Cat in the Hat), elokuva vuodelta 2003
Katti, paikkakunta Bherin vyöhykkeellä Nepalissa
Katti Matikainen, Silja Sillanpään luoma kissahahmo.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Katti”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Skerkin matalikon taistelu

Skerkin matalikon taistelu oli Britannian kuninkaallisen laivaston ja Italian kuninkaallisen laivaston Palermosta Bizertaan Pohjois-Afrikkaan purjehtineen saattueen välinen taistelu toisessa maailmansodassa.
Tausta

Amiraliteetti piti Bônen niemimaata tarpeelliseksi turvallisena perustaakseen 30. marraskuuta 1942 kontra-amiraali C. H. J. Harcourtin alaisuuteen Force Q:n, johon kuuluivat risteilijät HMS Aurora, HMS Argonaut ja HMS Sirius sekä hävittäjät HMAS Quiberon ja HMS Quentin.
Force Q lähti 1. joulukuuta merelle saatuaan tiedon Napolista lähteneestä saattueesta.
Akselivaltojen huoltosaattue

Napolista Bizertaan matkalla olleen saattueen (Huoltosaattue ”H”) muodostivat italialaiset kauppa-alukset Aventino (3794 brt), Puccini (2422 brt) ja Aspromonte (976 brt) sekä saksalainen KT1 (850 brt). Alusten lastina oli joukkoja, 88 millimetrin ilmatorjuntatykkejä, panssarivaunuja sekä muita ajoneuvoja. Saattueen suojana olivat hävittäjät Nicoloso Da Recco (lippu), Folgore ja Camicia Nera sekä torpedoveneet Clio ja Procione.
Kohtaaminen

Saksalainen lentokone havaitsi Force Q:n merellä ja ilmoitti aluksista. Samanaikaisesti italialaiset havaitsivat saattuettaan seuraavien lentokoneiden viestit aluksille. Merellä olleista neljästä akselivaltojen saattueesta kaksi palasi lähtösatamaan, yksi ohjattiin Pantelleriaan, mutta saattue ”H” jatkoi matkaansa kääntyen kohti itää torpedoveneiden saattamana.
Force Q sai saattueesta tutkahavainnon hieman puolenyön jälkeen noin 60 mailia Bizertasta koilliseen. Force Q lähestyi saattuetta 20 solmun nopeudella ja avasi tulen noin kello 00.37 kohti KT 1:tä 1500 jaardin etäisyydeltä. Kontra-amiraali Harcourt käytti aiemmin Agnewin Duisburg saattuetta vastaan käyttämää piiritystaktiikkaa. Saattueen kauppa-alukset kääntyivät ja pyrkivät takaisin Sisiliaan ja hävittäjät aloittivat epätoivoisen hyökkäyksen ylivoimaista brittiosastoa vastaan. Kaksi hävittäjää laukaisi torpedonsa ja kaikki avasivat tulen tykeillään.
Force Q:n poistuessa kello 01.30 upottamatta oli vain yksi saattueen kauppa-aluksista ja se jouduttiin itse upottamaan vaurioiden vuoksi. Lisäksi hävittäjä Folgore upposi taistelussa, hävittäjä Nicoloso Da Recco vaurioitui pahoin samoin kuin torpedovene Procione. Nicoloso da Recco jouduttiin hinaamaan Sisiliaan. Alusten mukana menehtyi 2 200 sotilasta ja merimiestä 3 000 mukana olleesta.
Taistelun jälkeen

Force Q:n ollessa paluumatkalla se joutui saksalaisen torpedokoneen kohteeksi. Osastosta upposi hävittäjä HMS Quentin.
Aiheesta muualla

Skerkin matalikon taistelu (englanniksi)
Filippiinienmeren taistelu

Filippiinienmeren taistelu oli toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain ja keisarillisen Japanin laivaston välinen meritaistelu, joka käytiin Filippiinienmerellä 19.–20. kesäkuuta 1944.
Taistelussa japanilaiset menettivät lentotukialukset Shōkakun, Taihon ja Hiyōn sekä 645 lentokonetta. Lisäksi lentotukialukset Zuikaku, Junyō ja Chiyoda sekä taistelulaiva Haruna vaurioituivat pahoin. Kaikkiaan 3 163 japanilaista merimiestä sai surmansa. Yhdysvaltalaiset eivät menettäneet yhtään alusta, mutta taistelulaiva USS South Dakota vaurioitui pahoin. Lisäksi 123 lentokonetta ammuttiin alas.
Tausta

Amerikkalaiset halusivat vallata Mariaanien saariryhmän, jotta uudet B-29-pommikoneet saisivat tukikohtia, joista lennot Japanin mantereelle olisivat mahdollisia.
Yhdysvaltain 5. laivaston tukema maihinnousu Saipanille alkoi 16. kesäkuuta. Japanilaiset olivat keskittäneet alueelle vara-amiraali Ozawan johtaman Liikkuvan laivaston.
Sotatapahtumat > Japanilaisten hyökkäykset ilmasta

Ozawan lähettämät tiedustelukoneet havaitsivat yhdysvaltalaisia laivoja varhain aamulla 19. kesäkuuta ja ilmoittivat niistä radiossa. Osa niistä ammuttiin alas.
Tukialukset lähettivät kahdessa aallossa voimakkaan hyökkäyksen amerikkalaisten kimppuun.
Ensimmäisen aallon 69 konetta lähtivät kello 8.30. Niistä menetettiin 42. Ainoa saavutus oli pommiosuma taistelulaiva USS South Dakotaan. Toinen aalto lähti noin 20 minuuttia myöhemmin. Sen 128 koneesta menetettiin 97.
Ozawa lähetti vielä kolmannen ja neljännen hyökkäyksen, mutta nekään eivät saavuttaneet menestystä. Kaikkiaan hyökkäykseen lähti 373 konetta, joista menetettiin yli 300.
Yhdysvaltalaiset ryhtyivät kutsumaan näitä taisteluita suureksi kalkkunajahdiksi (engl. Great Turkey Shoot).
Sotatapahtumat > Sukellusvenehyökkäykset

Yhdysvaltalaiset eivät onnistuneet paikantamaan japanilaisten laivaston sijaintia tutkalla. Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Albacore kuitenkin onnistui paikantamaan joitakin japanilaisia sotalaivoja, mutta epäonnistui hyökkäyksessään optimaalisesta hyökkäysasemasta huolimatta. Epäonnistumisen aiheutti tietokoneohjatun laukaisujärjestelmän pettäminen. Torpedot laukaistiin käsitähtäyksellä kohti lähintä lentotukialusta, Taihōa, mutta ne aiheuttivat vain pientä tuhoa. Ne kuitenkin johtivat siihen, että höyrystynyttä lentobensiiniä alkoi kertyä aluksen sisään. Jostakin tuli aikanaan kipinä ja Taihō räjähti kello 15.32
.
Toinen sukellusvene, USS Cavalla, ampui kuusi torpedoa kohti Shōkakua. Kolme torpedoa osui kohteeseensa kello 11.57 ja alus upposi pian.
Sotatapahtumat > Amerikkalaisten iltahyökkäys

Myöhemmin iltapäivällä yhdysvaltalaiset lähettivät 216 konetta hyökkäykseen kohti vetäytyviä japanilaisia. Ne saavuttivat kaukana olleet japanilaiset ja upottivat kaksi säiliöalusta ja lentotukialus Hiyōn sekä saivat pahan osuman lentotukialus Zuikakuun.
Sotatapahtumat > Jälkitapahtumat

Japanilaiset vetäytyivät Filippiinienmereltä myöhemmin illalla, mikä päätti taistelun. Japani kärsi korvaamattomia tappioita jo valmiiksi alimiehitettyyn laivastoonsa. Yhdysvaltalaiset tuhosivat kahden päivän aikana 90 prosenttia Japanin laivaston ilmavoimista, jonka uudelleenkokoamiseen japanilaiset olivat käyttäneet suurimman osan vuodesta. Varsinkin lentäjistä oli pulaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Filippiinienmeren taistelu Wikimedia Commonsissa
Kartta Filippiinienmeren taistelusta
USS Albacore.
Luettelo maanpaossa olleista valtion- tai hallitusten päämiehistä

Tämä on luettelo valtion- tai hallitusten päämiehistä, jotka ovat joutuneet maanpakoon vallankaappauksen tai muun hallituksen vaihdon jälkeen.On myös ollut tapauksia, joissa he onnistuivat palaamaan valtaan. Luettelo on kronologinen.
Luettelo

Palasi valtaan
| Henkilö | Titteli | Kotimaa | Maanpakolaiskausi  († – kuoli maanpaossa) | Karkotetut maa tai maat |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Jehoahas | Juudan kuningas | Juudan kuningaskunta | 609 eKr. – tuntematon | Egypti |
| Jojakin | Juudan kuningas | Juudan kuningaskunta | 597 eaa.–562 eaa | Babylon |
| Peisistratos | Ateenan tyranni | Antiikin Ateena | 561 eaa.–556 eaa |  |
| Peisistratos | Ateenan tyranni | Antiikin Ateena | 556 eaa.–546 eaa | Rhaecelus |
| Arkesilaus III | Kyrenen kuningas | Kyrenaika | 518 eaa.–515 eaa | Samos |
| Lucius Tarquinius Superbus | Rooman kuningas | Rooman kuningaskunta | 509 eaa.–495 eaa.† | Caere, Clusium, Tusculum ja Cumae |
| Lycophron II | Pheraen tyranni | Pherae | 352 eaa.–vuoden 352 eKr jälkeen† | Antiikin Ateena |
| Arybbas | Epeiroksen kuningas | Antiikin Epeiros | 343 eKr. – tuntematon† | Antiikin Ateena |
| Nektanebo II | Egyptin farao | Egypti | 342 eKr. – tuntematon† | Ylä-Egypti Nubia |
| Aeacides | Epeiroksen kuningas | Antiikin Epeiros | 316 eaa.–313 eaa |  |
Hoppers

| Hoppers |
| --- | --- |
Ohjaaja:  Daniel Chong
Käsikirjoittaja:   Jesse Andrews  Daniel Chong 
Tuottaja:  Nicole Paradis Grindle
Pääosat:   Piper Curda  Bobby Moynihan  Jon Hamm 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ydysvallat
Tuotantoyhtiö:  Pixar Animation Studios
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures
Ensi-ilta:  6. maaliskuuta 2026 (Yhdysvallat)
Alkuperäiskieli:  englannin kieli
Aiheesta muualla
IMDb
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hoppers on vuonna 2026 ensi-iltansa saava yhdysvaltalainen tietokoneanimoitu komediaelokuva, jonka tuottavat Walt Disney Pictures ja Pixar. Sen on ohjannut Daniel Chong ja kirjoittanut Jesse Andrews ja Chong.
| n k Pixar |
| --- | --- |
Elokuvat:  Toy Story – leluelämää (1995)  Ötökän elämää (1998)  Toy Story 2 (2001)  Monsterit Oy (2001)  Nemoa etsimässä (2003)  Ihmeperhe (2004)  Autot (2006)  Rottatouille (2007)  WALL-E (2008)  Up – kohti korkeuksia (2009)  Toy Story 3 (2010)  Autot 2 (2011)  Urhea (2012)  Monsterit-yliopisto (2013)  Inside Out – mielen sopukoissa (2015)  Kunnon dinosaurus (2015)  Doria etsimässä (2016)  Autot 3 (2017)  Coco (2017)  Ihmeperhe 2 (2018)  Toy Story 4 (2019)  Eteenpäin (2020)  Soul – Sielun syövereissä (2020)  Luca (2021)  Punainen (2022)  Lightyear (2022)  Elemental (2023)  Inside Out – mielen sopukoissa 2 (2024) 
Tulevat elokuvat:  Elio (2025)  Hoppers (2025)  Toy Story 5 (2026)  Ihmeperhe 3
Helena Rängman

| Helena Rängman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Paula Helena Rängman
Syntynyt: 23. syyskuuta 1977 (ikä 47) Helsinki
Ammatti:  näyttelijä, laulaja, käsikirjoittaja, ohjaaja
Puoliso:  Marko Keskitalo (vih. )
Ohjaaja
Aktiivisena:  2000–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Paula Helena Rängman (s. 23. syyskuuta 1977 Helsinki) on suomalainen näyttelijä, laulaja, käsikirjoittaja ja ohjaaja. Hänellä on ollut rooleja muun muassa Yle TV2:n sarjoissa Lehmän vuosi, Uusi päivä sekä Kimmo. Rängman on valmistunut Teatterikorkeakoulusta teatteritaiteen maisteriksi vuonna 2002.
Ura

Rängman on näytellyt myös useissa näytelmissä Tampereen Teatterissa, Tampereen Työväen Teatterissa, Kotkan kaupunginteatterissa sekä Rovaniemen teatterissa. Esiintymisen lisäksi Rängman opettaa ja ohjaa harrastajia, nuoria ja lapsia muun muassa Kirkkonummen kunnan kesäleireillä ja Tampereen Nuorisoteatterissa.
Yksityiselämä

Rängman on naimisissa näyttelijä Marko Keskitalon kanssa ja heillä on yksi tytär.
Filmografia

| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Nimi | Televisiosarjat> Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2002 | Kotikatu | Sari |
| 2004 | Kotikatu | Katariina Kaakko |
| 2005 | Rakastuin mä luuseriin | Helena |
| 2006–2010 | Lehmän vuosi | Inga Surakka |
| 2007 | Maan mitta | nainen kokouksessa |
| 2008 | Veljet | kuvaama­taidon opettaja |
| 2011–2017 | Uusi päivä | Marika Ruuskanen-Kuusla |
| 2014–2017 | Kimmo | Birgitta Törnqvist |
| 2020 | Hotel Swan Helsinki | Paula |
| 2021 | Roba | Niina |
| 2021 | Kummeli esittää: Kontio & Parmas | konsultti |
| 2022, 2023 | Syke | Linda Mäkelä |
Lyhytelokuvat
| 2000 | Taivas tiellä | Minna |
| 2010 | Niin paljon sinua halusin | Pirjo |
Aiheesta muualla

Järvinen-Nummi, Aulikki: Ja Helena leipoo Omakoti. 4.2.2019.
Kaunisto, Henna & Broholm, Ulla: Henkilö roolin takana: Helena Rängman Yle Uusi päivä. 22.6.2017.
Kajander-Ruuth, Sanna: Pispalan hometaloröttelöstä tuli näyttelijä Helena Rängmanin perheen unelmakoti Kodin Kuvalehti. 8.8.2016.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Elonet
Meteori

Meteori eli tähdenlento on valoilmiö, joka syntyy, kun pieni kivi eli meteoroidi ”palaa” ilmakehässä. Tavallisesti tämä valoilmiö kestää muutamia sekunnin kymmenyksiä, jos sitäkään, korkeintaan muutaman sekunnin.
Silmin näkyvä meteori syntyy yli 0,1 millimetrin läpimittaisen kappaleen tuhoutuessa ilmakehässä, mutta tutkalla havaitaan pienempienkin kappaleiden (niin sanottujen mikrometeorit) ionisaatiovanoja. Maan ilmakehään osuu vuorokaudessa noin 10–100 tonnia ainesta. 75 % siitä on läpimitaltaan alle 1 mm. 1 mikrometrin läpimittainen kappale osuu 30 mikrosekunnin välein, 1 mm:n läpimittainen 30 sekunnin välein ja 1 metrin läpimittainen joka vuosi.
Meteoroidista tulee meteoriitti, jos se selviää Maan pinnalle asti.
Tulipallo on kirkas (kirkkaampi kuin –4 magnitudia) meteori. Kirkasta räjähtävää tai roihahtavaa meteoria kutsutaan bolidiksi. Tulipallon synnyttää noin yli kahden senttimetrin läpimittainen kappale. Joidenkin ilmakehässä hajoavien tai räjähtävien suurten kappaleiden läpimitta on metrejä, jopa kymmeniä metrejä. Suurin osa kirkkaimmista havaituista tulipalloista ei kuulu meteoriparviin.
Havaituista tulipalloista käytännössä kaikki jäävät meteoreiksi. Avaruusromun maahan putoamisia todennetaan hyvin harvoin. Meteorit saavat alkunsa komeetoista ja asteroideista periheliohituksessa tai emokomeetan hajoamisessa irronneesta materiasta, josta hitaasti muodostuu emokappaleen kiertoradalle meteorideista koostuva Aurinkoa kiertävä partikkelivyö. Jos Maa kiertoradallaan leikkaa tämän partikkeleiden kiertoradan, ne havaitaan maanpinnalla meteoreina. Jos ne näyttävät tulevan yhdestä pisteestä taivaalta aina samaan aikaan, ilmiötä kutsutaan tähdenlento- eli meteoriparveksi.
Meteoriparvi

Meteorit jaetaan kahteen kastiin sen mukaan, kuuluvatko ne meteoriparviin vai eivät. Meteoriparviin kuulumattomia meteoreja sanotaan sporadisiksi meteoreiksi. Sporadisen ja parvimeteorin ero on häilyvä (samoin kuin se mitä meteoriparvia parviluetteloon listataan), sillä periaatteessa merkityksettömän heikkoja meteoriparvia on lähes kirjaamaton lukumäärä, jolloin jokainen meteori kuuluisi johonkin parveen. IAU:n meteoriparvilistalla on 276 parvea, joista vakiintuneemmiksi luetaan 56 kappaletta. Tunnetuimpia meteoriparvia ovat tammikuun alun kvadrantidit, elokuun perseidit, marraskuussa ajoittain runsainakin esiintyvät leonidit ja joulukuun geminidit.
Suurin osa Aurinkoa kiertävästä meteoridipartikkelimäärästä on radalla, jonka kaltevuustaso (inklinaatio) on alle 30 astetta planeettojen ratatasoon nähden. Tämän vuoksi joidenkin meteoriparvien ja varsinkin sporadisten meteorien säteilypisteiden aktiivisimmat alueet sijaitsevat ratatason tuntumassa. Maan oma kiertoliike Auringon ympäri aiheuttaa sporadisten meteorien radiantti-alueiden keskittymisen Maan aamupuolen suuntaan. Meteoroidien kiertoratojen elliptisyys aiheuttaa aktiivisuusalueen Auringon suunnalle ja sen vastakkaiselle suunnalle. Näistä kahdesta suunnasta saapuvia meteoreja kutsutaan helionisiksi ja antihelionisiksi, jotka näin erotetaan muista sporadisista meteoreista. Helionisia meteoreita ei kuitenkaan juuri voi havaita ilman tutkalaitteita, sillä ne näkyvät valoisalla taivaalla päiväsaikaan, kun taas antihelionisia havaitaan yötaivaalla.
Meteoriastronomia

Meteori-ilmiötä tutkiva tieteenala, meteoriastronomia, sai alkunsa 1800-luvun viimeisinä vuosikymmeninä jaksoittaisten meteoriparvien aktivoituessa (esimerkiksi leonidit). Meteorihavaintoja tehtiin 1930-luvulle asti lähinnä paljain silmin, sen jälkeen valokuvaamalla, 1940-luvulta lähtien VHF-alueen tutkilla ja viime vuosikymmeninä valoherkillä videokuvauslaitteistoilla, infrapunaspektrometreillä ja voimakastehoisilla UHF-tutkilla, sekä planeettaluotainten mukana lentävillä pölypartikkeli-ilmaisimilla.
Kirjallisuutta

Lagerstedt, Ilpo: Aaveraketteja ja muita taivaan ilmiöitä.  Helsinki:  Books on Demand, 2011.  ISBN 978-952-498-649-6
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ursan meteorijaosto
Kuhankosken kanava

Kanavan sulku
Kuhankosken kanava sijaitsee Laukaassa Jyväskylä–Suolahti -reitillä, ja se yhdistää Saraaveden ja Leppäveden. Kuhankosken sulku on osa Keiteleen kanavaa yhdessä Vaajakosken, Kuusan, Kapeenkosken ja Paatelan sulkujen kanssa. Kanavan rakensivat neuvostoliittolaiset 1990–1993 osana Neuvostoliiton ja Suomen välisen bilateraalikaupan tasapainottamista, koska Suomen vienti Neuvostoliittoon oli suurempaa kuin Suomen tuonti Neuvostoliitosta. Kanava on 750 metriä pitkä. Saraaveden ja Leppäveden korkeusero on 4,00–4,10 m.
Kanavassa on yksi sulku, jossa suurimmat aluksen sallitut mitat ovat 110,0 × 11,8 × 2,4 metriä (pituus x leveys x syväys). Maston korkeus saa olla enintään 8,0 metriä. Kanavan sulkuportit ovat sähkömekaanisilla koneistoilla varustetut sektoriportit.
Kanava on itsepalvelusulku, mutta sen kaukokäyttö ja valvonta on mahdollista Paatelan sulun keskusvalvomosta. Keiteleen kanavan käyttö- ja kunnossapitotehtävistä vastaa Väyläviraston urakoitsijana Arctia Meritaito Oy.
Kanavan aukioloajat ovat seuraavat:
Toukokuu: klo 7-21,
Kesäkuu: klo 7-24,
Heinäkuu: klo 7-24,
Elokuu: klo 7-24,
Syyskuu: klo 7-18,
Lokakuu: keskiviikosta sunnuntaihin klo 7-17.
Aiheesta muualla

Suomen kanavat - Kuhankoski
Operaatio Tiikeri (1941)

Operaatio Tiikeri (engl. Operation Tiger) oli Yhdistyneen kuningaskunnan saattue Aleksandriaan ja Maltalle toisessa maailmansodassa toukokuussa 1941. Suunnitteluvaiheessa operaation nimenä oli Operaatio MD4.
Tausta

Britannian kuninkaallinen laivasto kuljetti viidellä nopealla vähintään 15 solmun risteilynopeuteen kykenevällä rahtilaivalla 295 panssarivaunua ja 50 Hawker Hurricane -hävittäjää Aleksandriaan. Kalusto oli tarkoitettu tasapainottamaan Saksan Afrikakorpsilla olevaa oletettua kalustoylivoimaa.
Saattue

Saattueen rahtilaivat olivat Clan Campbell, Clan Chattan, Clan Lamont, Cayzer Irvine & Companyn Empire Song (9228 t) sekä New Zealand ja sen mukana oli tarkoitus siirtää Välimeren laivastoon Aleksandriaan (Force F) taistelulaiva HMS Queen Elizabeth, risteilijä HMS Gloucester ja ilmatorjuntaristeilijät HMS Naiad (15. Risteilijäviirikön lippulaiva) ja HMS Fiji sekä neljä hävittäjää. Maltalta saapuneet risteilijä HMS Gloucester ja hävittäjät HMS Kipling ja HMS Kashmir sekä kahdeksan Force H:n hävittäjää muodostivat Force D:n, joka kulki alkumatkan Force B:n mukana.
Gibraltarilla tukikohtaansa pitävän Force H:n saattueen suojaamisosastossa (Force B) olivat taisteluristeilijä HMS Renown, lentotukialus HMS Ark Royal, risteilijä HMS Sheffield ja kolme hävittäjää.
Välimeren laivastosta saapunut osasto, jossa olivat ilmatorjuntaristeilijät HMS Phoebe, HMS Coventry, HMS Calcutta ja HMS Carlisle ottaisivat saattueen suojaamisen vastuulleen Sisilian kapeikossa.
Tapahtumat > Läntinen Välimeri

Saattue ohitti 6. toukokuuta Gibraltarin, jonne sijoitettu Force H suojasi saattueen edelleen Cape Boniin. ASV II -tutkilla varustetut Fairey Swordfish -koneet osoittautuivat riittämättömiksi kaukovalvonnassa ja tukialusten Fairey Fulmar -hävittäjät olivat ilmassa lähes koko ajan. Italian ilmavoimat eivät saaneet tietoa saattueen saapumisesta ennen kuin 8. toukokuuta, jolloin oli liian myöhäistä lähettää pinta-aluksia merelle.
Italian ilmavoimien torpedokoneet hyökkäsivät saattuetta vastaan, mutta lentotukialusten lentokoneet ja alusten ilmatorjunta kykeni torjumaan uhan. Useita hyökkääjiä ammuttiin alas samoin kuin kaksi Fairey Fulmaria. Yksikään pommi tai torpedo ei osunut saattueen aluksiin.
Illan jo hämärtyessä tutka havaitsi lähestyviä koneita. Hyökkääjät olivat tällä kertaa Saksan X ilma-armeijakunnan 43 Junkers Ju 87 -syöksypommittajaa ja 12 kaksimoottorista Messerschmitt Me 110 -hävittäjää. Seitsemän Fulmaria nousi torjumaan hyökkääjiä. Taistelussa vaurioitui useita Fulmareja, mutta yksikään pommi ei osunut aluksiin.
Vielä pimeän tullessa hyökkäsi kolme italialaista SM.79-torpedokonetta. Fulmarit nousivat jälleen torjumaan hyökkääjiä, jotka ottivat kohteekseen HMS Ark Royalin. Tukialuksen onnistui väistää laukaistu torpedo.
Empire Song osui kahteen miinaan 9. toukokuuta vastaisena yönä Sisilian salmessa. Alus oli kuormattu täyteen ammuksia ja muuta sotamateriaalia ja räjähdyksessä menehtyi 18 miehistön jäsentä. Aluksen mukana upposi 57 panssarivaunua ja kymmenen Hawker Hurricanea.
Tapahtumat > Itäinen Välimeri

Välimeren laivasto muodosti Force A:n komentajanaan laivaston komentaja amiraali Andrew Cunningham. Force A:han kuuluivat taistelulaivat HMS Warspite, HMS Barham ja HMS Valiant, lentotukialus HMS Formidable, risteilijät HMS Orion, HMS Ajax ja HMAS Perth ja kuusi hävittäjää sekä 14. että 7. hävittäjälaivueesta. Force A:han liitettiin nopea miinalaiva HMS Abdiel sekä RFA Breconshire, joka kuljetti polttoainetta hävittäjien tankkaamiseksi merellä.
Saman aikaisesti suuntasi Maltalle Aleksandriasta kaksi saattuetta, joista ensimmäinen saattue MW7B:n muodosti kaksi 10 solmun nopeuteen kykenevää tankkeria suojanaan ilmatorjuntaristeilijät HMS Carlisle, HMS Coventry ja kolme hävittäjää sekä korvetti HMS Gloxenia ja miinanraivaaja HMS Swona. Saattue lähti merelle 5. toukokuuta ja saapui Maltalle 9. toukokuuta. Toisen saattueen MW7A muodosti neljä 14 solmun nopeuteen kykenevää rahtilaivaa, joilla oli suojanaan ilmatorjuntaristeilijät HMS Dido, HMS Phoebe, HMS Calcutta ja neljä hävittäjää. Saattue lähti merelle 6. toukokuuta ja saapui Maltalle 9. toukokuuta.