stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Carl Schuricht
Levytykset

Schuricht teki kattavan levytysuran. Säveltäjiä, joiden teoksia hän levytti, olivat muiden muassa Beethoven, Anton Bruckner, Richard Strauss, Johann Sebastian Bach, Georg Friedrich Händel, Robert Schumann, Johannes Brahms, Richard Wagner ja Johann Strauss II.
Can Kim Hua

| Can Kim Hua> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Pokerinpelaaja
WSOP-voitot:  0
WSOP-rahasijat:  11 
WPT-voitot:  0
EPT-voitot:  0
Turnausansiot (USD):  2 492 220
Päivitetty:  10. elokuuta 2007
Can Kim "CK" Hua (s. 7. heinäkuuta, Vietnam) on vietnamilaissyntyinen yhdysvaltalainen pokeriammattilainen. Can Kim Hua on yksi tämän hetken aktiivisimmista turnauspelaajista, joka on 2000-luvulla ollut rahasijoilla yli sadassa turnauksessa.
Elokuussa 2002 Can Kim Hua oli World Poker Tourin ensimmäisellä kaudella Legens of Poker -turnauksen viides. Samalla sijalla hän oli seuraavalla WPT-kaudella World Poker Openissa. Lokakuussa 2006 hän saavutti kolmannen kerran WPT:n finaalipöydän ollen kuudes Festa Al Lagon turnauksessa.
World Series of Pokerissa (WSOP) Hua on parhaimmillaan ollut neljäs vuonna 2005 1 500 dollarin no limit hold'em -turnauksessa. Allen Cunninghamin voittamassa kisassa Hua ansaitsi 200 395 dollaria.
Can Kim Huan toistaiseksi arvokkain turnausvoitto on Borgata Poker Openin ykköstila syyskuulta 2004. Ykköspalkinto oli 192 030 dollaria. Saman vuoden helmikuussa hän voitti L. A. Poker Classicissa ja ansaitsi 184 815 dollaria. Molemmat olivat 1 500 dollarin sisäänoston no limit hold'em -turnauksia.
Elokuussa 2007 Can Kim Huan pokeriuran turnausansiot ylittivät 2,4 miljoonaa dollaria.
Aiheesta muualla

Can Kim Hua The Hendon Mob Poker Databasessa (englanniksi)
Cartoon Network Racing

| Cartoon Network Racing |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Firebrand Games (NDS) The Game Factory (PS2) Eutechnyx Cartoon Network Interactive
Julkaisija:  The Game Factory
Jakelija:  Nintendo eShop
Pelimoottori:  Octane Engine
Julkaistu:   28. marraskuuta 2006
Lajityyppi:  ajopeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: E   PEGI: 3
Alusta:  PlayStation 2, Nintendo DS
Jakelumuoto:  DVD, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Cartoon Network Racing on Firebrand Gamesin, The Game Factoryn ja Eutechnyxin kehittämä sekä The Game Factoryn julkaisema ajopeli, joka on julkaistu vuonna 2006 PlayStation 2:lle ja Nintendo DS:lle.
Pelaaminen

Pelin tarkoitus on voittaa vastustajat kilpa-ajoissa erilaisilla Cartoon Network -hahmoilla. Pelissä on yksinpelin lisäksi moninpeli, jossa useita eri pelityylejä. Myös yksinpelissä on useita eri pelityyppejä. Pelissä valitaan ensin hahmo, joka ajaa autoansa. Sen jälkeen valitaan hahmo auton takaosaan, joka asettelee ansoja ja muita hankaluuksia vastustajille. Jokaisella hahmolla on omat henkilökohtaiset voimansa, joita voivat olla turbonopeus, leijuminen, suojakilpi sekä hyökkäys. Autot ovat erinäköisiä, ja hyviä eri asioissa. Jokaisen auton ominaisuudet on luokiteltu tähdillä, ja kaikilla on yhteensä kymmenen tähteä. Pelihahmoja voit saada lisää pelaamalla Cartoon Eliminatoria, pelimuotoa, jossa kuudesta pelaajasta viimeinen maalissa oleva joka pelissä poistetaan. Pelaajat vähenevät joka kierroksella, ja se joka selviää viimeiseksi voittaa kilpailun. Uusia kenttiä voit voittaa pelaamalla Tournamentia, peliä jossa on tarkoituksena saada eniten pisteitä ajettuaan kolme kenttää läpi.
Pelihahmot

| --- | --- |
 Johnny Bravo  Carl  Bunny Bravo (lukittu aluksi)  Little Suzy  I'Am Weasel  I'R Baboon  Red Guy (lukittu aluksi)  Cow  Chicken  Dexter  Mandark  Dee Dee :  Mom (lukittu aluksi)  Dad (lukittu aluksi)  Tehotytöt  Mojo Jojo  Prof. Utonium  Him (lukittu aluksi)  Fuzzy (lukittu aluksi)  Muriel  Courage  Eustace (lukittu aluksi)  Flem (lukittu aluksi)  Earl
Pelityylit

| --- | --- |
 Quickrace  Cartoon Eliminator  Tournament  Supertournament  (aukeaa myöhemmin)  Kart Bullseye (aukeaa myöhemmin) :  Bomb bastic (moninpelissä)  Toon Cup Collection (moninpelissä)  Battle (moninpelissä)  Mine Mine Mine (moninpelissä)
Charles Robberts Swart

| Charles Robberts Swart |
| --- | --- |
 Virallinen muotokuva (1960).
Etelä-Afrikan 1. valtiollinen presidentti
 31.5.1961 – 1.6.1967  
Edeltäjä:  ei kukaan
Seuraaja:  Jacobus Johannes Fouché
Etelä-Afrikan kenraalikuvernööri
 1960–1961  
Edeltäjä:  Lucas Cornelius Steyn
Seuraaja:  ei kukaan
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. joulukuuta 1894  Winburg, Oranjen vapaavaltio
Kuollut: 16. heinäkuuta 1982 (87 vuotta)  Bloemfontein, Oranjen vapaavaltion provinssi, Bloemfontein
Tiedot
Puolue:  Kansallispuolue
 Nimikirjoitus
Charles Robberts Swart (5. joulukuuta 1894 – 16. heinäkuuta 1982) oli viimeinen Etelä-Afrikan kenraalikuvernööri (1960–1961) ja ensimmäinen Etelä-Afrikan valtiollinen presidentti (1961–1967).
Swart oli apartheid-politiikkaa toteuttaneen Kansallispuolueen jäsen. Puolueen voitettua vaalit 1948 Swartista tuli oikeusministeri, ollen vastuussa apartheidia vastustaneiden mielenosoitusten taltuttamisista. Vuosina 1949–1950 hän oli opetus-, kulttuuri- ja tiedeministeri ja toimi virkaatekevänä pääministerinä Johannes Strijdomin kuoleman jälkeen vuonna 1958.
Vuonna 1960 Swart nimitettiin kenraalikuvernööriksi ja allekirjoitti seuraavana vuonna kansanäänestyksessä hyväksytyn  tasavaltalaisen perustuslain, jonka seurauksena Etelä-Afrikka erosi Commonwealth realmista ja kansainyhteisöstä. Swart  pyysi eroa kuningatar Elisabet II:lta, jonka jälkeen parlamentti valitsi Swartin valtiolliseksi presidentiksi. Swartin oli tarkoitus palvella seitsemän vuotta presidenttinä, mutta hän erosi virasta vuotta aiemmin.
Charles Richter

| Charles Richter |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1900 Hamilton, Ohio, Yhdysvallat
Kuollut: 30. syyskuuta 1985 (85 vuotta) Pasadena, Kalifornia, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  seismologia
Tunnetut työt:  Richterin asteikko
Charles Francis Richter (/ˈɹɪktəɹ/, 26. huhtikuuta 1900 – 30. syyskuuta 1985) oli yhdysvaltalainen seismologi, joka on kuuluisa maanjäristyksen voimakkuuden määrittelevän Richterin asteikon luomisesta.
Richter syntyi ohiolaisella maatilalla, mutta muutti äitinsä kanssa Los Angelesiin vuonna 1916. Hän opiskeli Etelä-Kalifornian ja Stanfordin yliopistoissa sekä Kalifornian teknillisessä instituutissa, josta hän valmistui tohtoriksi 1928. Richter käytti maanjäristysasteikkoaan ensimmäisen kerran vuonna 1935. Hän loi asteikon yhteistyössä Beno Gutenbergin kanssa, joka myös työskenteli Kalifornian teknillisessä instituutissa.
C. V. A. Strandberg

| C>  V. A. Strandberg |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. tammikuuta 1818 Stigtomta, Södermanland, Ruotsi
Kuollut: 5. helmikuuta 1877 Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  kirjailija   toimittaja
Kirjailija
Salanimi: Talis Qualis, toisinaan muodossa  Talis Qvalis ("olen mikä olen")
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Aikakausi:  1845-1877
Esikoisteos:  Sånger i pansar (1845)
 Nimikirjoitus
Muuta tietoa
  
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
C. V .A. Strandbergin hauta Solnan hautausmaalla.
C. V. A. Strandberg (myös C.W.A.), Carl Wilhelm August Strandberg (joskus Carl Vilhelm), salanimi Talis Qualis, toisinaan muodossa Talis Qvalis ("olen mikä olen") (16. tammikuuta 1818 Stigtomta, Södermanland, Ruotsi – 5. helmikuuta 1877 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kirjailija, toimittaja ja kääntäjä. Hän oli Ruotsin akatemian jäsen vuodesta 1862. Hänen veljensä oli oopperalaulaja Olof Strandberg.
Strandberg aloitti opinnot Lundin yliopistossa 1837 ja suoritti kansliatutkinnon 1847. Hän avioitui samana vuonna. Hän kuoli 1877 kirjoituspöytänsä ääreen, ja hänen seuraajansa Akatemian jäsenenä oli Viktor Rydberg, joka kuoli 1895 samalla tavalla. Strandberg kirjoitti sanat lauluun Kungssången ("Ur svenska hjärtans djup en gång", 1844), mutta syynä ei ollut ensisijaisesti kunnioitus kuningashuonetta kohtaan vaan halu saada kuningas sotaan Venäjää vastaan Suomen valloittamiseksi takaisin. Strandbergilla oli itse asiassa tasavaltalaisia ja vallankumouksellisia mielipiteitä.
Strandberg oli runollinen sielu, ja hän oli Ruotsin merkittävimpiä runoilijoita jälkiromantiikan aikaan. Hänen ensimmäiset runonsa olivat luonteeltaan poliittisia, ja niihin vaikutti "Nuoren Saksan" poliittinen runous. Lundissa opiskellessaan hän antoi runoissaan ilmauksen nuorison vapauspyrkimykselle ja alistettua kansaa kohtaan tunnetulle myötätunnolle, joka 1840-luvulla sykki monen ruotsalaisen sydämessä, samoin silloin yleiselle vihalle Venäjää kohtaan.
Strandberg löysi vähitellen oman ruotsalaisen tyylinsä, ja Runebergin tavoin hänen onnistui luoda todenmukainen, joskus hyvin voimakas ilmaus muodossa, jolle on ominaista reipas omaperäisyys ja tietynlainen niukkuus. Hänen ensimmäiset omat runonsa, jotka ilmestyivät sotaisalla otsikolla Sånger i pansar (1845), sisälsivät joukon leiskuvia, julkeita runoja, joukossa Vaticinium, joka monien muiden tavoin haastaa sotaan ("Finland, så jag ville ropa") "maailman Goljatia", naapuri Venäjää vastaan. Tähän kokoelmaan kuuluu myös pitkä kansanlaulun tapaan laulettu Kungssången, joka on lauletaan aina Ruotsin kuninkaan saapuessa johonkin tilaisuuteen tai juhlaan.
Seuraava runokokoelma oli Vilda rosor, 1848, jonka jälkeen seurasi muita. Strandbergin runous kehittyi myöhemmin kypsemmäksi. Kiihko, hillittömyys väistyivät ja tilalle tuli hallitumpaa. Hänen runoilijanolemuksensa on nyt sukua Runebergin realismille. Hänen myöhemmistä runoistaan ovat merkittäviä sellaiset kuin "Mitt döda barn", "Fanny" ja "De små nattvardsbarnen". Kääntäjänä hänen ansiotaan on lordi Byronin kertovien runojen saattaminen ruotsin kielelle.
Teokset

Sånger i pansar (1845)
Vilda rosor (1848)
Dikter (1854, 1861)
Samlade vitterhetsarbeten (1877–1878)
(Artikkelin ruotsinkielinen alkuteksti on osittain peräisin Karl Warburgin teoksesta Svensk litteraturhistoria i sammandrag (1904).)
Aiheesta muualla

C.V.A. Strandberg Nordisk familjebokissa
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Israel Hwasser | Ruotsin akatemian jäsen, Tuoli nro 16 1862–1877 | Seuraaja: Viktor Rydberg |
Heran temppeli (Pergamon)

| Hera Basileian temppeli |
| --- | --- |
 Hera Basileian temppelin rauniot.
Sijainti:  Pergamonin arkeologinen alue, Bergama, İzmir, Turkki
Koordinaatit:  39°07′39″N, 27°11′08″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Tyylisuunta:  doorilainen
 Osa Unescon maailmanperintökohdetta Pergamon ja sen monikerroksinen kulttuurimaisema 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hera Basileian temppeli oli antiikin aikainen Heralle omistettu kreikkalainen temppeli Pergamonissa Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa. Sen rauniot ovat osa Unescon maailmanperintökohdetta Pergamon ja sen monikerroksinen kulttuurimaisema.
Temppeli rakennettiin hellenistisellä kaudella Pergamonia hallinneen attalidien hallitsijasuvun aikana. Tarkemmin se on ajoitettu kuningas Attalos II:n ajalle vuosiin 159–138 eaa. sen arkkitraavista löytyneen omistuspiirtokirjoituksen perusteella.
Temppeli sijaitsi kaupungin akropoliin etelärinteessä pohjoiseen Pergamonin gymnasionista. Se oli tetrastyyli prostyylitemppeli, toisin sanoen sen julkisivussa oli neljä pylvästä, ja se edusti doorilaista tyyliä. Rakennuksen näkyvät osat oli tehty marmorista ja muut osat andesiitista. Temppelin cellan koko oli 5,8 × 6,8 metriä. Sen perällä oli kulttipatsas, ja myös sivuseinillä oli patsaita. Niistä on säilynyt vain jalustat. Lattia oli koristeltu mosaiikilla.
Ylös temppelille johti 12-askelmaiset portaat. Temppeliin liittyi pyhäkköalue, johon kuului muun muassa temppelin länsipuolella sijainnut noin kuusi metriä halkaisijaltaan ollut eksedra. Raunioita on kunnostettu jonkin verran. Joitakin temppelin koristeosia on Bergaman museossa.
Kirjallisuutta

Schazmann, Paul: Das Gymnasion. Der Tempelbezirk der Hera Basileia.  (Altertümer von Pergamon, Band VI)  Berlin:  de Gruyter, 1923.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hera Basileian temppeli Wikimedia Commonsissa
HTPC

Mini-ITX-pohjainen HTPC ja DVD/VHS-soitin
HTPC (engl. Home Theater Personal Computer) on konvergenssilaite, joka käyttää henkilökohtaista tietokonetta kotiteatterin toteutukseen. HTPC:n tarkoituksena on toimia kodin viihdekeskuksena joko videotykkiin tai televisioon kytkettynä. HTPC koostuu yleensä PC-laitteistosta jossa on yksi tai useampi TV-viritinkortti, runsaasti kiintolevytilaa, verkkoyhteys sekä kaukosäädin jolla laitteistoa ohjataan. HTPC-laitteiston käyttöliittymänä toimii mediaohjelmisto, jolloin laitteen käyttö muistuttaa muiden kodin viihdelaitteiden kuten digiboksin tai DVD-soittimen käyttöä.
HTPC:n käyttötarkoitukset

HTPC yhdistää samaan laitteeseen useimmiten television katselu- ja tallennusominaisuudet, elokuvien katselun sekä musiikin ja internet-radiokanavien kuuntelun. HTPC-laitteisto voi koostua useasta verkossa olevasta laitteesta, jolloin ominaisuudet ja käyttötarkoitukset laajenevat edellä mainituista.
HTPC:n käyttötarkoitukset > Digitaalitelevisio

HTPC-laitteistolla voidaan katsoa ja tallentaa televisiolähetystä tallentavan digiboksin tapaan laitteistosta riippuen maanpäällistä DVB-T-, kaapeliverkon DVB-C- tai satelliittiantennilla vastaanotettavaa DVB-S -lähetettä. HTPC-laitteessa voi olla viritinkortteja yhden tai useamman lähetemuodon vastaanottamiseksi.
HTPC:n käyttötarkoitukset > Elokuva- ja äänitallenteet

HTPC-laitteiston avulla voidaan katsoa elokuvia DVD- tai BluRay-levyiltä sekä koneelle tai optiselle levylle tallennetuista videotiedostoista. Yleisiä toistettavia medioita ovat erilaiset audiomuodot (MP3, Ogg, AC-3) ja videoformaatit (DivX/XviD, ogm, matroska). Usein HTPC:tä käytetään erikoiskoodekkien avulla pakattujen elokuvatiedostojen toistamiseen, joihin normaalit viihdelaitteet, kuten DVD-soitin, eivät pysty.
HTPC:n käyttötarkoitukset > Kodin automaatio

HTPC-laitteistoon voidaan liittää valvontakameroita tai liike- tai ovitunnistimia jolloin laitteisto toimii hälytysjärjestelmänä. Jotkut HTPC-järjestelmät voivat ohjata kodintekniikkaa kuten valaistusta.
Laitteisto

HTPC-ilmiö kasvoi luultavasti eniten kun VIA Technologies julkaisi Mini-ITX-emolevynsä, joka on vain 17 × 17 cm:n kokoinen. Harrastajat kiinnostuivat kehittämään näistä minitietokoneista mitä erilaisimpia käyttötarkoituksia omaavia laitteita, kuten esimerkiksi reitittimiä tai taulu-PC:itä – HTPC on yksi niistä tuotoksista. HTPC liitetään usein myös äänentoistojärjestelmään eli tuttavallisemmin stereoihin. Tämän ansiosta saatetaan saada huomattavasti laadukkaampi ja muokattavampi ääni kuin esimerkiksi normaaleista DVD-soittimista. Äänentoisto, ja muut ominaisuudet vaihtelevat riippuen tietokoneen osista. HTPC:lle ei ole vakiintunut mitään selkeää kokoonpanoa, vaan ne vaihtelevat hyvinkin paljon.
HTPC:n oletetaan yleensä olevan pieni, ja sopivan samaan kasaan muiden kodin viihdelaitteiden kuten stereoiden, digiboxin, vhs/dvd-soitinten ja satelliitti-vastaanottimien joukkoon. Tämä ei kuitenkaan aina pidä paikkaansa. Nykyään suosiota ovat kasvattaneet myös erilaisten valmistajien isot kotelot (atx-standardi), joihin laitetaan täysin normaalia tietokonelaitteistoa, joka takaa halvan hinnan, hyvät laajennettavuudet sekä erinomaiset muokkausmahdollisuudet. ATX-standardin mukaisia olohuoneeseen ulkonäöllisesti sopivia koteloitakin on 2000-luvun aikana tullut markkinoille useilta eri valmistajilta.
Valmistajat kuten Apple ovat tuoneet omia laitteitaan markkinoille, esimerkiksi Mac mini.
Sovelluskohtaiset laitteet kuten pelikonsolit ovat kasvavien ominaisuuksien myöt yleistyneet HTPC:n kaltaisena laitteena.
PlayStation- ja Xbox-konsolit osaavat toistaa omilla mm. DVD ja Blu-Ray -videoita, musiikkia, sekä esittää valokuvia. Useimmat ovat DLNA-yhteensopivia ja siten osaavat toistaa muulta tietokoneelta jaettua mediaa.
Käyttöjärjestelmä

HTPC-laitteissa käytetään useita eri käyttöjärjestelmiä.
Näitä ovat:
Android / Android TV
Linux-jakelut kuten LinuxMCE
Mac OS X / iOS
Windows-käyttöjärjestelmät, joissa on Windows Media Center -ohjelmisto.
Joidenkin TV-viritinkorttien mukana toimitetaan erillinen mediaohjelmisto HTPC-käyttöön. Windows -järjestelmälle on tehty myös ei-kaupallisia mediaohjelmistoja, kuten MediaPortal ja GB-PVR. HTPC-käyttöön on kehitetty useita Linux-jakeluversioita, joissa mediaohjelmistona on joko Linux Media Center, MythTV tai Video Disk Recorder (VDR).
Ohjelmistot, kuten Kodi ovat saatavilla useille käyttöjärjestelmille. Kodi on aiemmin tunnettu nimellä XBMC.
Aiheesta muualla

http://www.dvdplaza.fi/ - Asiantuntemusta ja muun muassa foorumi erilaisille HTPC asioille
http://fin.afterdawn.com/ - Tietoa erilaisista mediaformaateista ja niiden käytöstä, foorumit HTPC ongelmiin jne.
Aiheesta muualla > HTPC-laitevalmistajia

Moneual valmistaa design HTPC-laitteita
Aiheesta muualla > Microsoft Windows -käyttöjärjestelmän HTPC-sovelluksia

Windows Media Center
Hauppage WinTV PVR (Arkistoitu – Internet Archive)
MediaPortal
Aiheesta muualla > Linux-pohjaisia HTPC-järjestelmiä

Linux MCE - Helppokäyttöinen Media Center Editon, joka asentaa Kubuntun ja siihen Media Center ohjelmiston, sekä toimii oletuksena Media Center käyttöjärjestelmä. Käyttää MythTV:tä tv-korttien käyttöön, joka on integroitu suoraan Media centeriin.
KnoppMyth - Suhteellisen helppokäyttöinen HTPC-käyttöjärjestelmä kiintolevylle asennettavaksi. Käyttää MythTV:tä.
GeexBox (Arkistoitu – Internet Archive)
MythTV
FreeVo
Movix
DistroWatch.com - Top-100 lista Linux-jakeluista
Media Center PC Mach4 site HTPC News and Information.
Herdalerin taistelu

Maalaus norjalaisia viikinkejä Herdalerin taistelussa johtaneen Olavi Pyhän kuolemasta Stiklestadin taistelussa kesällä vuonna 1030.
Herdalerin taistelu käytiin Olavi Pyhän sotajoukon ja eteläsuomalaisten välillä vuonna 1008 Uudellamaalla.
Myöhemmin Norjan kuninkaaksi kohonneen Olavi Pyhän kerrotaan Snorri Sturlusonin vuoden 1230 tienoilla kirjoittamassa Heimskringlassa tehneen teini-iässä viikinkiretken Itämerelle. Hänen kerrotaan ensin ryöstelleen Mälarin aluetta Ruotsissa ja pysähtyneen joksikin aikaa Sigtunan lähistölle. Seuraavaksi hän purjehti Saarenmaalle yllättäen paikalliset, jotka aluksi lupautuivat suostumaan Olavin vaatimuksiin. Saarenmaalaiset kuitenkin lopulta hyökkäsivät Olavin ja hänen miestensä kimppuun, mutta Olavin retkikunta selvisi syntyneestä taistelusta.
Tämän jälkeen Olavi purjehti miehineen ryöstelemään Suomen rannikkoa, jota saagoissa kutsutaan nimellä Balagaardssida – roviorannikko. He jalkautuivat lopulta syvemmälle sisämaahan, jossa asukkaat olivat jo hylänneet asumuksensa ja tyhjentäneet ne arvoesineistä. Suunnatessaan takaisin laivoilleen Olavi ja hänen miehensä joutuivat suomalaisten väijytyksen kohteeksi menettäen useita miehiä. Olavi pääsi jäljelle jääneiden miestensä kanssa kuitenkin takaisin laivoilleen myrskyn samalla noustessa. Olavi käski tästä huolimatta laivat liikkeelle purjehtien rannikkoa pitkin. Suomalaisten kerrotaan Heimskringlassa lähteneen takaa-ajoon ja edenneen saman matkan maata pitkin kuin Olavi eteni laivoineen. Olavin onnistui miehineen kuitenkin päästä lopulta pakoon. Taistelun tapahtumapaikka on epävarma, mutta sen on epäilty tapahtuneen mahdollisesti jossain Uudellamaalla.
Herdaler tai Härdalar on yhdistetty Länsi-Uudellamaalla mereltä katsottuna metsän takana sijaitsevaan Inkoon Hirdaliin. Ensimmäisen kerran Hirdal mainitaan 1500-luvun maakirjoissa. Alueen asutuksen on alun perin arveltu olleen suomalaista.
Cartignies

| Cartignies |
| --- | --- |

 vaakuna
 Cartignies
 Koordinaatit: 50°05′36″N, 3°50′48″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Hauts-de-France
Departementti:  Nord
Arrondissementti:  Avesnes-sur-Helpe
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  26,4 km²
Väkiluku (2017):  1 253 
 – Väestötiheys:  47 as./km²
Kunnan numero:  59134
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cartignies on kunta Pohjois-Ranskassa Nordin departementissa Hauts-de-Francen alueella. Se sijaitsee noin 8 kilometriä Avesnes-sur-Helpen kaupungista lounaaseen.
Historia

Cartignies mainitaan ensimmäisen kerran Kaarle Yksinkertaisen omaisuusluettelossa vuodelta 899.
Cartigniesin kirkko on rakennettu pääosin 1600-luvun jälkipuoliskolla. Kirkko paloi ensimmäisen kerran salaman iskusta vuonna 1826, ja toistamiseen toisen maailmansodan aikana vuonna 1940. Kunnan torilla oleva valurautainen musiikkikioski on rakennettu vuonna 1920. Kioskin ympärillä pidettiin kyläjuhlia, joissa muusikot kiipesivät kioskin lavalle soittamaan.
Tunnettuja kuntalaisia

Pierre Mauroy (1928–2013), poliitikko ja Ranskan pääministeri
Kirkko
Musiikkikioski
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cartignies Wikimedia Commonsissa
Hannu Saxelin

Hannu Saxelin (27. tammikuuta 1938 Kymi – 16. huhtikuuta 2004 Helsinki) oli suomalainen saksofonisti, joka vaikutti Radion tanssiorkesterissa. Saxelin soitti myös monasti Kulttuuritalon Aulan tansseissa.
Saxelin aloitti 1951 oppilaana Mikkelin varuskuntasoittokunnassa, jossa hän soitti klarinettia. 18-vuotiaana hän ryhtyi tanssimuusikoksi. Myöhemmin Saxelinista tuli musiikkitoimittaja Yleisradioon.
Diskografia

Taste of sax (1971)
Hannu Saxelin saksofonidisco (1978)
Hannu Saxelin (1985)
Aiheesta muualla

Hannu Saxelinin esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Carl Schuhmann

Carl Schuhmann hevosella Ateenassa 1896.
Carl Schuhmann (muita kirjoitustapoja Carl Schumann tai Karl Schuhmann, 12. toukokuuta 1869 Münster, Preussin kuningaskunta – 24. maaliskuuta 1946 Berliini, Saksa) oli saksalainen urheilija, joka voitti vuoden 1896 olympialaisissa neljä lajia voimistelussa ja painissa. Hän osallistui kisoissa myös painonnostoon ja yleisurheiluun (pituushyppy, kolmiloikka ja kuulantyöntö).
Tausta

Carl Schuhmann syntyi Münsterissä vuonna 1869. Hänen isänsä toimi läheisillä kasarmeilla tehtävässä, joka vastasi talonmiestä. Schuhmann muutti Kölniin, jossa hän kouluttautui kultasepäksi. Siellä hän liittyi myös voimisteluseuraan. Hän menestyi kansallisissa voimistelujuhlissa ja voitti 1889 parhaimpana saavutuksenaan 12-ottelun Kölnin Gauturnfestillä.
Schuhmann muuttui Kölnistä Berliiniin, mistä hän sai töitä kultaseppänä. Siellä hän voimisteli Berliner Turnerschaft -seurassa. Seurassa oli useita urheilijoita, jotka halusivat osallistua vuoden 1896 olympialaisiin. Schuhmannin lisäksi asiasta kiinnostuneita olivat muun muassa Hermann Weingärtner sekä Albert ja Gustav Flatow.
Neljä olympiakultaa Ateenassa

Schuhmann osallistui Ateenan olympialaisissa neljään lajiin, voimistelun lisäksi yleisurheiluun, painonnostoon ja painiin. Yleisurheilu oli ensimmäinen hänen lajeistaan. Hän osallistui pituushyppyyn, kolmiloikkaan ja kuulantyöntöön. Niistä hänen paras saavutuksensa oli viides sija kolmiloikassa. Painonnostossa Schuhmann kilpaili kahden käden nostossa, joka oli työnnön edeltäjä. Siinä hän nosti 90 kilogrammaa ja sijoittui neljänneksi.
Voimistelussa Schuhmann kilpaili kahteen joukkue- ja viiteen henkilökohtaiseen lajiin. Nojapuissa, rekissä ja hevosessa hän ei sijoittunut, ja renkailla hän oli viides. Schuhmann voitti kuitenkin samana päivänä kolme olympiakultaa voimisteluissa. Ensin hän sai kultamitalin nojapuiden ja rekin joukkuekilpailussa ja sitten henkilökohtaisissa hypyissä.
Voimisteluiden seuraavana päivänä kisattiin myös painissa, jossa oli vain yksi painoluokka. Vain 163 senttimetriä pitkä ja 68 kilogramman painoinen Schuhmann sai ensimmäisessä ottelussa vastaan brittiläisen Launceston Elliotin, joka oli voittanut jo yhden käden painonnoston. Voitettuaan Elliotin Schuhmann pääsi ottelemaan loppuotteluun kreikkalaista Georgios Tsitasia vastaan. Panathinaïkó-stadionilla käyty kamppailu pääsi alkamaan myöhässä, koska yleisö juhli niin pitkään kreikkalaisen Spyridon Louisin maratonvoittoa. Schuhmannin ja Tsitasin ottelua oli kestänyt 40 minuuttia, kunnes todettiin että oli liian pimeää jatkamiseen ja se siirrettiin seuraavalle päivälle. Seuraavana aamuna Schuhmann onnistui heittämään vastustajansa maahan 15 minuutin jälkeen ja sai näin kisojen neljännen kultamitalinsa.