stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emerik Lyytinen
Teoksia

Jumala puhuu taivaasta : saarna Luth. Evankeliumiyhdistyksen talvijuhlassa 3 p:nä maalisk. 1908 : pikakirjoituksella muistiinpantu.  Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys, Helsinki 1908
Lasten saarnakirja : ensimmäisen vuosikerran evankeliumeista toimittaneet Emerik Lyytinen ja Heino Pätiälä.  Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys, Helsinki 1909
Savon saloilta. Piirteitä ja kuvauksia kansan hengellisestä elämästä.   Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys, Helsinki 1910
Sapattikellot y.m. kertomuksia. Vainajan kuoleman jälkeen julkaistu.   Helsinki 1920
Valittuja kertomuksia I : Kirkonmies Tanhua y.m.   Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys, Helsinki 1926
Valittuja kertomuksia II : Vanha ja uusi usko y.m.   Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys, Helsinki 1928
Kirkonmies Tanhua, romaani.   Suomen Luterilainen Evankeliumiyhdistys, Helsinki 1956
Dryden (Kanada)

| Dryden (City of Dryden) |
| --- | --- |
 Drydenin paperitehdas, merkittävin työllistäjä kaupungissa.
 Dryden
 Koordinaatit: 49°47′0″N, 92°50′0″W 
Valtio:   Kanada
Provinssi:  Ontario
Kunta:  Kenoran piiri
Perustettu:  1895
Kaupungiksi (town/city):  1910/1998
Hallinto:  
 – Pormestari:  Anne Krassilowsky
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  65.20 km²
Väkiluku (2006):  8,195
 – Väestötiheys:  125.7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6
 – Kesäaika:  UTC-5
Postinumero:  P8N xxx
Suuntanumero(t):  807
 
 Kaupungin kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dryden on 8 195 asukkaan (2006) kaupunki Ontarion provinssin itäosassa Kanadassa. Kaupunki on Kenoran piirin toiseksi suurin kaupunki ja Ontarion pienin kaupunki (city) väkiluvulla mitattuna. Dryden sijaitsee noin puolimatkassa Winnipegin ja Thunder Bayn välillä, Kanadan halki johtavan Trans-Canada Highwayn varrella, joka kulkee kaupungin läpi.
Vuonna 2010 kaupunki täytti 100 vuotta, ja vuoden aikana kaupungissa järjestetään useita juhlallisuuksia, kuten 22.-23. toukokuuta järjestetty mittava Dryden Centennial Air Show ilmailutapahtuma, jossa esiintyi muiden muassa kanadalainen Snowbirds-taitolentoryhmä.
Kaupungin tärkeimpiä työllistäjiä ovat metsä- ja paperiteollisuus. Pienemmässä mittakaavassa myös maatalous, turismi ja kaivosteollisuus työllistävät alueen asukkaita.
Historia

Ennen eurooppalaisten saapumista alueella asui ojibway-intiaaneja, jotka pystyttivät leirejä alueen halki kulkevan Wabigoon River -joen varteen. He kutsuivat aluetta nimellä Paawidigong, joka Suomeksi käännettynä on: "Paikka jossa kosket sijaitsevat".
Eurooppalaisen asutuksen alullepanijana toimi Ontarion maatalousministeri John Dryden, joka perusti Drydenin vuonna 1895. Vuonna 1910 Dryden sai kaupunkioikeudet (town) ja samana vuonna ensimmäinen sellutehdas avattiin käyttöön. Vuonna 1998 Dryden yhdistyi läheisen Barclayn kaupungin kanssa ja uudeksi nimeksi otettiin City of Dryden.
Aiheesta muualla

Dryden, Ontario Canada Come Explore Canada. (englanniksi)
The Best Bloomin' City In The Wilderness[vanhentunut linkki] Communities In Bloom. (englanniksi)
Enskededalen

Enskededalen
Enskededalen on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee eteläisen Tukholman alueella (Söderort), ja kuuluu Skarpnäckin kaupunginosa-alueeseen. Vuonna 2005 kaupunginosan asukasluku oli keskimäärin 2 197, ja maa-alaltaan se on 0,67 neliökilometrin suuruinen.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tukholman kaupunginosat
Enrico Toccacelo

Toccacelo vuonna 2007
Enrico Toccacelo (s. 14. joulukuuta 1978 Rooma) on italialainen autourheilija. Toccacelo aloitti uransa vuonna 2001 kilpaillen Formula 3000 -sarjassa vuoteen 2004 voittaen kolme osakilpailua ja sijoittuen viimeisellä kaudella sarjan toiseksi. Vuodet 2005–2006 hän kilpaili Formula Renault 3.5 -sarjassa voittaen yhden kilpailun. Vuonna 2005 hän toimi Minardin Formula 1 -tallin testikuljettajana ajaen Turkin, Italian ja Belgian GP:n perjantain ensimmäisissä harjoituksissa.
Formula 1 -tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Minardi | AUS   | MAL   | BHR   | SMR   | ESP   | MON   | EUR   | CAN   | USA   | FRA   | GBR   | GER   | HUN   | TUR TD | ITA TD | BEL TD | BRA   | JPN   | CHN   | – | – |
Formula 3000 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2001 | Team Astromega | BRA   | SMR   | ESP   | AUT   | MON   | EUR   | FRA   | GBR   | GER 13 | HUN Kesk. | BEL 17 | ITA Kesk. | 0 | NC |
| 2002 | Coloni F3000 | BRA 6 | SMR 12 | ESP 6 | AUT 6 | MON Kesk. | EUR Kesk. | GBR 8 | FRA 6 | GER Kesk. | HUN 1 | BEL Kesk. | ITA Kesk. | 14 | 9. |
| 2003 | Super Nova Racing | SMR 5 | ESP 3 | AUT 5 | MON Kesk. | EUR 1 | FRA 13 | GBR 6 | GER Kesk. | HUN 7 | ITA 8 |  |  | 30 | 6. |
| 2004 | BCN F3000 | SMR 2 | ESP 2 | MON 2 | EUR 1 | FRA 12 | GBR 2 | GER 2 | HUN 3 | BEL 12 | ITA Kesk. |  |  | 56 | 2. |
A1 Grand Prix -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005–2006 | Italia | GBRSPR 16 | GBRFEA Kesk. | GERSPR 17 | GERFEA Kesk. | PORSPR 11 | PORFEA 7 | AUSSPR 10 | AUSFEA Kesk. | MALSPR 17 | MALFEA 4 | DUBSPR 2 | DUBFEA 11 |  |  |  |  | MEXSPR 3 | MEXFEA 5 | USAFEA   | USAFEA   | CHNSPR 16 | CHNSPR 9 | 46 | 14. |
| 2005–2006 | Pakistan |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | RSASPR 11† | RSAFEA Kesk. | INDSPR   | INDSPR   |  |  |  |  |  |  | 46 | 14. |
| 2006–2007 | Italia | NEDSPR   | NEDFEA   | CZESPR   | CZEFEA   | BEISPR 3 | BEIFEA 1 | MALSPR Kesk. | MALFEA 13 | INDSPR 11 | INDFEA 4 | NZLSPR 9 | NZLFEA 8 | AUSSPR 15 | AUSFEA 12 | RSASPR 12 | RSAFEA Kesk. | MEXSPR 7 | MEXFEA 4 | SHASPR 10 | SHAFEA 7 | GBRSPR 3 | GBRFEA 3 | 52 | 7. |
| 2007–2008 | Italia | NEDSPR 12 | NEDFEA 12 | CZESPR 14 | CZEFEA 10 | MALSPR 8 | MALFEA Kesk. | ZHUSPR   | ZHUFEA   | NZLSPR   | NZLFEA   | AUSSPR   | AUSFEA   | RSASPR   | RSAFEA   | MEXSPR   | MEXFEA   | SHASPR   | SHAFEA   | GBRSPR   | GBRFEA   |  |  | 12 | 18. |
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Enrico Toccacelo
Käännös suomeksi
Emerik Grönroos

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 6. heinäkuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 174 cm
Seura
Seura:  HJK
Pelinumero: 18
Junioriseurat
1998–2002:  KäPa
2003:  Jokerit
2004–2006:  Allianssi
2007:  PK-35
2008–2010:  HJK
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2011–2014 |  Klubi 04 | 44 | (11) |
| 2013–2014 |  HJK | 2 | (0) |
| 2013 | →  MYPA (laina) | 20 | (0) |
| 2014 | →  KTP (laina) | 2 | (0) |
| 2015 |  KäPa | 11 | (3) |
| 2015 |  KTP | 3 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 82 | (14) |
Maajoukkue
| 2009 |  Suomi U15 | 2 | (0) |
| 2010 |  Suomi U16 | 7 | (0) |
| 2011 |  Suomi U17 | 2 | (0) |
| 2012 |  Suomi U18 | 18 | (6) |
| 2013 |  Suomi U19 | 2 | (0) |
| 2012 |  Suomi U20 | 2 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 8. tammikuuta 2016.
Emerik Grönroos (s. 6. heinäkuuta 1994 Helsinki) on suomalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Ykkösen FC KTP:tä, jossa hän on lainalla Veikkausliigan Helsingin Jalkapalloklubista.
Grönroos aloitti jalkapalloilun neljävuotiaana Käpylän Pallossa. Hän pelasi juniorina myös Jokereissa, Allianssissa, Pallokerho-35:ssä ja 13-vuotiaasta alkaen Helsingin Jalkapalloklubissa. Kausina 2011–2012 Grönroos pelasi Kakkosta HJK:n reservijoukkueessa Klubi 04:ssä. Ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa hän teki kauden 2012 Liigacupissa.
Kauden 2013 Grönroos pelasi lainalla Myllykosken Pallossa. Hän debytoi Veikkausliigassa 14. huhtikuuta 2013 kauden avauskierroksen ottelussa Kuopion Palloseuraa vastaan.
HJK lainasi Grönroosin FC KTP:hen kuukauden mittaisella sopimuksella heinäkuussa 2014.
Grönroos on pelannut myös Suomen nuorisomaajoukkueissa, ja hän kuuluu alle 21-vuotiaiden maajoukkueryhmään.
Aiheesta muualla

Emerik Grönroos Veikkausliigan sivustolla
Emerik Grönroos Helsingin Jalkapalloklubin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Edvinas Ramanauskas

| Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Liettua.Miesten melonta. Olympialaiset  | Maa:   Liettua> Miesten melonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Rio de Janeiro 2016 | K-2 200 m |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Brandenburg 2014 | K-2 200m |  |
|  Pronssia | Račice 2015 | K-2 200m |  |
Edvinas Ramanauskas (s. 18. elokuuta 1985 Šiauliai) on liettualainen meloja ja olympiamitalisti. Ramanauskas saavutti pronssia Rio de Janeiron olympialaisissa 2016 kajakkikaksikon 200 metrin kilpailussa Aurimas Lankasin kanssa. Ramanauskas on saavuttanut EM-pronssia vuosina 2014 ja 2015. Kummatkin EM-mitalit ovat tulleet kajakkikaksikon 200 metrin kilpailussa Lankasin kanssa.
Elect the Dead Symphony

| Elect the Dead Symphony Serj Tankian |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 16. maaliskuuta 2009 Auckland Town Hall, Auckland
 Julkaistu: 9. maaliskuuta 2010
 Formaatti: CD, DVD
 Tyylilaji: alternative rock
 Kesto: 54.54
 Levy-yhtiö: Reprise, Warner Bros., Serjical Strike
Serj Tankianin muut julkaisut
| Elect the Dead 2007 | Elect the Dead Symphony 2010 | Imperfect Harmonies 2010 |
Singlet albumilta Elect the Dead Symphony
 ”The Charade” Julkaistu: 15. helmikuuta 2010
Elect the Dead Symphony on System of a Downin laulaja Serj Tankianin ensimmäinen livealbumi, joka julkaistiin maaliskuussa 2010.
Kappaleet

Feed Us – 7.29
Blue – 3.15
Sky Is Over – 3.09
Lie Lie Lie – 3.58
Money – 3.29
Baby – 3.41
Gate 21 – 2.49
The Charade – 4.30
Honking Antelope – 3.49
Saving Us – 4.55
Elect the Dead – 3.08
Falling Stars – 3.24
Beethoven's Cunt – 3.29
Empty Walls – 3.57
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi: 8/10
Aiheesta muualla

Elect the Dead Symphony discogs.com -sivustolla
Radio Kompassi

Radio Kompassi oli suomalainen paikallisradio, joka toimi vuosina 2014–2017 Jyväskylässä. Sen omisti porilainen Mediatakojat Oy. Kanava kuului Jyväskylässä ja Äänekoskella. Jyväskylässä taajuus oli 88,0 MHz ja Äänekoskella 88,4 MHz. Radio Kompassi muuttui 31.10.2017 HitMix Jyväskyläksi. HitMix kuului Jyväskylässä ja Äänekoskella Radio Kompassin entisillä taajuuksilla.
Radio Kompassi aloitti lähetykset 4. kesäkuuta 2014. Ensimmäinen kanavalla soitettu kappale oli jyväskyläläisen Fyysisen Preesensin "Jypinkylä 3".
Toimituksen tilat sijaitsivat Jyväskylän keskustassa Kävelykadulla.
1.1.2020 HitMix Jyväskylän taajuuksilla aloitti Bauer Media Oy:n ja Mediatakojat Oy:n Ysäri.
Lähetys

Kompassilta tuli juonnettua ohjelmaa maanantaista torstaihin klo 06.30–18.00, perjantaisin klo 06.30-20 ja lauantaisin klo 14-16. Muun ajan kanavalla soitettiin musiikkia. Kaikki ohjelma oli paikallista Jyvässeudun asiaa ja paikallisuutiset tulivat lähetysaikoina aina tasatunnein.
Kerran viikossa Radio Kompassi kutsui ajankohtaisen vieraan keskustelemaan tunnin ajaksi. Torstain kahvilavieras -ohjelma lähetettiin torstaisin klo 13.00-14.00.
Urheilu

Radio Kompassi seurasi urheilua Jyväskylän seudulla, jääkiekon lisäksi myös muun muassa jalkapalloa, pesäpalloa ja salibandya. Keväällä 2015 kanavalla selostettiin Happeen pudotuspeliotteluita miesten Salibandyliigassa. Kesällä 2016 Radio Kompassi selosti Jyväskylän Kirin vierasottelut miesten Superpesiksessä.
Toimitus

Radio Kompassin tuottajana vuosina 2014-2017 toimi Henri Berg. Radio Kompassilla työskennelleitä toimittajia olivat muun muassa Elsa Kalervo, Timo Lievemaa, Henri Pitkänen, Aleksi Pöytäkangas, Jussi Kotila, Anne Vartiainen, Tuomas Heikkilä, Joel Holma ja Konsta Niskavaara.
Radio Kompassin taajuudet ja kuuluvuusalueet

Jyväskylä 88,0 MHz
Äänekoski 88,4 MHz
Aiheesta muualla

Radio Kompassin kotisivut
Edvinas Krungolcas

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Krungolcas (vas.) Pekingin kesäolympialaisten 2008 palkintojenjaossa. |  Krungolcas (vas.) Pekingin kesäolympialaisten 2008 palkintojenjaossa. |  Krungolcas (vas.) Pekingin kesäolympialaisten 2008 palkintojenjaossa. |  |
Maa:   Liettua
Miesten nykyaikainen viisiottelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Peking 2008 | yksilökilpailu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Guatemala 2006 | yksilökilpailu |  |
Edvinas Krungolcas (s. 21. tammikuuta 1973 Vilna, Liettuan SNT, Neuvostoliitto) on liettualainen kilpauransa lopettanut nykyaikainen viisiottelija, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Krungolcas voitti yksilökilpailun olympiahopeaa Pekingissä 2008. Ateenassa 2004 hän oli 31:nen. Lisäksi Krungolcas voitti useita MM- ja EM-mitaleja sekä yksilö- että joukkuekilpailusta. Hän lopetti kilpauransa vuonna 2011.
Enrico Zanoni

Enrico Zanoni (Milano, 1868 – Milano, 1948) oli italialainen arkkitehti, joka tunnetaan Art Nouveau -tyylistä teoksistaan.
Elämäkerta

Enrico Zanoni syntyi Milanossa vuonna 1948 ja kuoli samassa kaupungissa vuonna 1868. Hän oli yksi Camillo Boiton suosikkioppilaisista. Zanoni sai tunnustusta Art Nouveau -arkkitehtuurin alalla Milanossa, usein yhteistyössä Alessandro Mazzucotellin kanssa, joka erikoistui taontaan.
Merkittävät työt

Casa del Gatto Nero, Corso Monforte 43, Milano, rakennettu vuonna 1889 yhteistyössä Alessandro Mazzucotellin kanssa. Tämä rakennus tunnetaan innovatiivisesta värikontrastien käytöstä ja taiteellisista koristeistaan.
Casa Cavenago, Corso Lodi 11 (Porta Romana), Milano, valmistui vuonna 1887. Rakennus erottuu Art Nouveau -tyylistään ja materiaalien ilmaisullisesta käytöstä.
Palazzo Zanoni, Viale Bligny 60 (Porta Vigentina), Milano, rakennettu vuonna 1886 yhteistyössä Alessandro Mazzucotellin kanssa. Tämä rakennus on esimerkki Art Nouveau -tyylistä.
Casa Donzelli, Via Torquato Tasso 8 (Porta Magenta), Milano. (1912)
via Burlamacchi 3 (Porta Romana), Milano, yhteistyössä Alessandro Mazzucotellin ja taiteilija Osvaldo Biniamin (1856-1936) kanssa, 1860
Villa Ida Lampugnani-Gajo Parabiago
Yhteistyö

Zanoni teki usein yhteistyötä Alessandro Mazzucotellin kanssa, joka oli tunnettu taotusta rautatyöstään. Heidän yhteiset työnsä johtivat merkittävien arkkitehtonisten projektien luomiseen, jotka olivat tunnettuja ainutlaatuisista koristeellisista yksityiskohdistaan ja innovatiivisesta lähestymistavastaan.
Kirjallisuus

Maurizio Boriani, Corinna Morandi, Augusto Rossari, Milano contemporanea. Itinerari di architettura e di urbanistica, Maggioli Editore, 2007, s. 120.
Edvard Furuhjelm

Knut Elis Gustaf Edvard Furuhjelm (vasemmalla) vuonna 1890
Knut Elis Gustaf Edvard Furuhjelm (6. maaliskuuta 1845 Helsinki – 13. helmikuuta 1921 Helsinki) oli suomalainen kenraalimajuri ja Oulun läänin kuvernööri.
Henkilöhistoria

Furuhjelmin vanhemmat olivat Kuopion läänin kuvernööri, senaattori, salaneuvos Sten Knut Johan Furuhjelm ja Alexandra Hjärne. Edvard Furuhjelm oli naimisissa vuodesta 1878 Anna Helena von Nandelstadhin (1858–1946) kanssa. Heillä oli neljä lasta, kaksospojat Knut Elis (1879–1949) ja August Edvard (1819–1905) sekä tyttäret Olga Matilda Alexandra (1881–1890) ja Kerstin Anna (1891–1984).
Furuhjelm kävi 1856–1865 Haminan kadettikoulun ja palveli sitten Pietarissa Preussin kuningas Friedrich Wilhelm III:n krenatöörirykmentissä 1865–1868 ja Henkivartioväen Liettuan rykmentissä 1868–1872. Furuhjelm oli komppaniaupseerina Haminan kadettikoulussa 1872–1880 yleten luutnantiksi 1872, alikapteeniksi 1876 ja kapteeniksi 1878. Furuhjelm ylennettiin everstiluutnantiksi 1880 ja hän palveli sitten 7. Hämeenlinnan tarkk’ampujapataljoonassa 1880–1890. Hänestä tuli eversti 1890 ja hän toimi 4. Oulun tarkk’ampujapataljoonan komentajana 1890–1899. Furuhjelm oli Suomen sotakomissariaatin yli-intendenttinä 1899–1900 ja Oulun läänin vt. kuvernöörinä 1900–1903. Koska Furuhjelm ei suostunut järjestämään laittomina pitämiään asevelvollsuuskutsuntoja hän joutui eroamaan kuvernöörin virasta 1903. Samalla hän erosi myös sotapalveluksesta kenraalimajurin arvoisena. Furuhjelm toimi tämän jälkeen Helsingin Säästöpankin tarkastajana 1903–1906 ja Säästöpankin esimiehenä 1906–1910.
Furuhjelm osallistui valtiopäiville aatelissäädyssä  sukunsa edustajana 1904–1905 ja 1905–1906. Hän oli myös Oulun kaupunginvaltuuston jäsen 1893–1898.
Furuhjelm toi 1889 Ruotsissa kehitetyn potkukelkan Suomeen, kun hän teetti potkukelkat kaksoispojilleen. Furuhjelm arveli potkukelkalla olevan myös sotilaallista käyttöä sen nopeuttaessa talvisia marsseja. Hän perusti Ouluun myös Suomen ensimmäisen potkukelkkaseuran.
Teoksia

Anteckningar om Furuhjelmska släkten och Hongola gods, 1912
Finska militärens enke- och pupilkassa 1820-1916, 1916
Edvininpolku

Edvininpolku on ulkoilualue Vaasassa. Se sijaitsee Asevelikylän ja Purolan rajamailla, ja on kuuluisa polun varrella olevien Edvin Hevonkosken ulkoilmataideteosten ansiosta. Teokset voidaan luokitella outsider- tai ITE (itse tehty elämä) -taiteeksi.
Edvininpolku perustettiin vuonna 1981, kun Asevelikylän kuntopolkua ryhdyttiin rakentamaan ja Hevonkoski siirsi teoksiaan polun varteen. Parhaimmillaan teoksia on ollut noin 300, mutta puusta valmistetut teokset olivat osin tuhoutuneet, joten teosten lukumäärä on enää vain yli 100. Teokset ovat syntyneet puusta, romumetallista ja kierrätysmateriaaleista. Ensimmäiset teokset valmistuivat vuonna 1983, eli muutama vuosi Edvininpolun perustamisen jälkeen. Alueella sijaitsee myös korsumuseo.
Elmar Jaanimägi

Elmar Jaanimägi (4. maaliskuuta 1907 Tallinna – 3. marraskuuta 1937 Viipuri) oli virolainen sarjakuvapiirtäjä ja pilapiirtäjä, joka surmattiin Viipurissa 1937. Hän käytti piirustuksissaan nimimerkkiä Jan.
Elmar Jaanimägi syntyi Tallinnassa rautatietyöläisen perheeseen. Hän opiskeli Jakob Westholmin yksityislukiossa ja vuosina 1923–1924 valtion käsi- ja taideteollisuuskoulussa sekä työskenteli Anatoli Kaigorodovin ateljeessa. Myöhemmin Jaanimägi toimi julistetaiteilijana elokuvateattereissa Tallinnassa ja Nõmmessa. Vuonna 1931 hän järjesti piirtämistään sarjakuvista ​​näyttelyitä Latviassa ja Liettuassa.
Vuosina 1930–1931 Jaanimägi teki yhdessä Voldemar Pätsin kanssa valokuvaaja Aleksander Tepporin studiossa Tallinnan Suur-Karja-kadulla ensimmäisen virolaisen animaatioelokuvan Kutsu-Jukun seikkailut. Tämä elokuva sai ensi-iltansa Tallinnan Modern-elokuvateatterissa 30. huhtikuuta 1931. Tammikuussa 1937 Esmaspäev-sanomalehti kirjoitti Jaanimägin tekevän uutta animaatioelokuvaa Kaval Ants ja Vanapagan. Tätä tarkoitusta varten oli jo valmiina piirretyt näytteet, jotka julkaistiin myös lehdessä. Tätä elokuvaa ei kuitenkaan saatu valmiiksi.
Kuolema

Jaanimägi saapui apulaisensa, virolaisen toimittaja Heino Tammetin kanssa Viipuriin 20. syyskuuta 1937. Heidän oli tarkoitus järjestää Jaanimäen viipurilaisista henkilöistä tekemistä karikatyyripiirroksista näyttely, joka avattiinkin sunnuntaina 31. lokakuuta Viipurin kirjastotalossa. Tiistai-iltana 2. marraskuuta Jaanimägi ja Tammet juhlivat hyvin menestynyttä näyttelyään Mainos-ravintolassa, josta he palasivat Brahenkatu 11:ssa sijainneeseen vuokrahuoneeseensa puolenyön jälkeen melko lailla humaltuneina. Samassa huoneessa heidän toverinaan asunut entinen konttoristi Eero David Taurio (s. 1907) ei ollut tällöin vielä paikalla ja saapui vasta puoli kahden aikaan yöllä vahvasti humaltuneena. Tammetin mukaan Taurio oli alkanut vihaisen näköisenä huitoa puukolla ympäriinsä ja kun Jaanimägi yritti ottaa puukkoa pois häneltä, Taurio puukotti miesten kamppaillessa Jaanimägeä vatsaan kylkiluiden alapuolelle vaikkei Tammet sitä siinä vaiheessa huomannut. Jaanimägi lähti sitten asunnosta ilman päällystakkia ja hattua ja horjui pitkin Brahen- ja Vaasankatuja kunnes kaatui maahan ravintola Mainoksen edustalla. Poliisi toimitti tiedottoman Jaanimäen Viipurin lääninsairaalaan, jossa hän kuoli noin viiden aikaan aamulla.
Huoneeseen jääneet Tammet ja Taurio eivät olleet huomanneet puukonpistoa. Poliisi pidätti aamulla Taurion, joka oli vielä vahvasti humalassa. Hänen puukkonsa löytyi Tammetin vuoteesta patjan alta, Tammet ei muistanut miten se oli sinne joutunut. Selvittyään Taurio kertoi vain halunneensa esitellä aiemmin ostamaansa puukkoa ja Jaanimägi oli käsittänyt väärin hänen käytöksensä. Taurion mukaan puukonpisto tapahtui vahingossa sillä hän muistanut tapahtumasta mitään.
Viipurin raastuvanoikeus tuomitsi Taurion 14. tammikuuta 1938 erittäin raskauttavien asianhaarain vallitessa tapahtuneesta kuolemaan johtaneesta pahoinpitelystä yhdeksän vuoden kuritushuonerangaistukseen sekä korvauksiin Jaanimäen vanhemmille ja Suomen valtiolle. Viipurin hovioikeus vahvisti tuomion maaliskuussa 1938.
Jaanimäen hautajaiset pidettiin 13. marraskuuta Hietaniemen krematorion kappelissa Helsingissä. Hänen sisarensa toi tuhkauurnan Viroon, jossa tuhka haudattiin Hagerin hautausmaalle. Hänen haudalleen on asetettu muistokivi, jossa on piirros Kutsu-Jukun seikkailut-elokuvasta.
Käännös suomeksi
Edvīns Bietags

| Mitalit> Maa:   Latvia.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Latvia.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Latvia.Miesten kreikkalais-roomalainen paini. Olympialaiset  | Maa:   Latvia> Miesten kreikkalais-roomalainen paini. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Berliini 1936 | 87 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Rooma 1934 | 87 kg |  |
Edvīns Bietags (28. helmikuuta 1908 Rūjiena, Liivinmaan kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 29. syyskuuta 1983 Jūrmala, Latvian SNT, Neuvostoliitto) oli latvialainen kreikkalais-roomalaisen tyylin painija, olympiamitalisti ja Euroopan mestari.
87 kilogramman painoluokassa kilpaillut Bietags oli vuoteen 2015 mennessä Latvian ainoa painin olympiamitalisti. Hän saavutti olympiahopeaa Berliinissä 1936 ja Euroopan mestaruuden Roomassa 1934.
Dryasmarakatti

| Dryasmarakatti |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Erittäin uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Kädelliset Primates
Alalahko::  Haplorrhini
Heimo::  Vanhan maailman häntäapinat Cercopithecidae
Suku::  Vihermarakatit Chlorocebus
Laji::  dryas
Kaksiosainen nimi
 Chlorocebus dryas  (Schwarz, 1932) 
 Dryasmarakatin levinneisyys
Katso myös
   Dryasmarakatti Wikispeciesissä   Dryasmarakatti Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Dryasmarakatti eli mustanaamamarakatti (Chlorocebus dryas) on afrikkalainen apinalaji. Kun laji alun perin löydettiin, sitä pidettiin dianamarakattina (Cercopithecus diana), mutta myöhemmin se sai lajistatuksen marakattien suvussa (Cercopithecus). Uudet tutkimukset ovat kuitenkin osoittaneet, että se poikkeavasta ulkonäöstään ja levinneisyydestään huolimatta kuuluu vihermarakattien sukuun (Chlorocebus).
Ulkonäkö ja koko

Dryasmarakarin vartalo on 40–55 senttimetriä pitkä, häntä lisää siihen 50–75 senttimetriä. Aikuiset painavat 4–7 kilogrammaa. Alaselkä on harmaanvihreä, muuten väritys muistuttaa dianamarakattia.
Levinneisyys

Dryasmarakatteja elää vain Kongojoen keskijuoksun varrella. Lajista tunnetaan vain kaksi toisistaan erillään olevaa elinaluetta.
Elintavat

Dryasmarakatit elävät puissa 10–30 jäsenen perheryhminä, joihin kuuluu yksi aikuinen koiras ja naaraita sekä keskenkasvuisia alle kolmivuotiaita poikasia.