stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen taitolentomaajoukkue
Joukkueet > 2007

Sami Kontio (Advanced-luokka)
Mikko Jägerholm (Advanced-luokka)
Petteri Tarma (Advanced-luokka)
Tapio Pitkänen (Advanced-luokka)
Peter Simonsen (Advanced-luokka)
Mikko Teerilahti (Intermediate-luokka)
Kimmo K. Virtanen (Intermediate-luokka)
Joukkueet > 2006

Mikko Jägerholm (Advanced-luokka)
Sami Kontio (Advanced ja Unlimited-luokka)
Joukkueet > 2005

Tapio Pitkänen (Intermediate-luokka)
Kimmo K. Virtanen (Intermediate-luokka)
Pekka Niemi (Sportsman-luokka)
Peter Simonsen (Sportsman-luokka)
Aiheesta muualla

Suomen Ilmailuliitto
Urheilutaitolentäjät
Streptokokit

| Streptokokit |
| --- | --- |
 Streptococcus-bakteereita.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Bakteerit Bacteria
Kunta::  Bakteerit Eubacteria
Pääjakso::  Firmicutes
Luokka::  Basillit Bacilli
Lahko::  Lactobacillales
Heimo::  Streptococcaceae
Suku::  Streptokokit Streptococcus  Rosenbach, 1884
Katso myös
   Streptokokit Wikispeciesissä   Streptokokit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Streptokokit ovat Streptococcus-sukuun kuuluvia grampositiivisia bakteereja. Ne ovat pallonmuotoisia mikrobeja, jotka kasvavat tyypillisesti ketjuina. Monet niistä kuuluvat ihmisen suun ja nielun normaalikasvustoon, ja ne ovat myös merkittäviä taudinaiheuttajia.
Streptokokit jaetaan ryhmiin sen mukaan, mikä on laboratorio-oloissa niiden kyky saada aikaan hemolyysia eli punasolujen hajoamista. Näistä beetahemolyyttiset streptokokit jaetaan vielä alaryhmiin niiden soluseinämän antigeenin perusteella.
Alfahemolyyttiset streptokokit

Streptococcus pneumoniae eli pneumokokki
Streptococcus mutans
Streptococcus viridans
Streptococcus thermophilus
Streptococcus constellatus
Beetahemolyyttiset streptokokit

A-ryhmä
Streptococcus pyogenes eli A-streptokokki
B-ryhmä
Streptococcus agalactiae eli B-streptokokki
C-ryhmä
Streptococcus equi
Streptococcus zooepidemicus
Aiheesta muualla

Laji.fi: Streptococcus
UniProt: Taxonomy - Streptococcus (englanniksi)
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Streptococcus, Taxonomy (englanniksi)
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Maria Jevitz Patterson, Streptococcus (englanniksi)
Stade Nordique des Tuffes Jason Lamy Chappuis

| Stade Nordique des Tuffes Jason Lamy Chappuis |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:  Prémanon, Ranska
Koordinaatit:  46°27′01″N, 6°04′08″E
Avattu:  1953
Remontoitu:  1976, 2017–2018
Seura:  SC Prémanon
Les Tuffes HS90
K-piste:  81 metriä
Mäkikoko:  90 metriä
Mäkiennätys:  93,5 metriä  Jonathan Learoyd (30.3.2018)
Naisten mäkiennätys:  94,5 metriä  Katharina Althaus (15.12.2018)
Kesämäkiennätys:  87,0 metriä  Sébastien Avoine (5.10.2008)
Naisten kesämäkiennätys:  68,5 metriä  Anais Geoffray (19.8.2012)
Avattu:  1953
Remontoitu:  1976, 2017–2018
Muovitus:  Kyllä
Vauhtimäen pituus:  86,62 m
Vauhtimäen kulma:  35°
Keulan pituus:  6 m
Keulan korkeus:  2,5 m
Keulan kulma:  10,75°
Alastulorinteen kulma:  34°
Les Tuffes HS47
K-piste:  45 metriä
Mäkikoko:  47 metriä
Kesämäkiennätys:  49,0 metriä  Tom Guglielmetti (15.9.2012)
Naisten kesämäkiennätys:  41,0 metriä  Lucile Morat (15.9.2012)
Avattu:  1976
Remontoitu:  2017–2018
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Vauhtimäen pituus:  50 m
Vauhtimäen kulma:  32,5°
Keulan pituus:  4,5 m
Keulan korkeus:  1,4 m
Keulan kulma:  10°
Alastulorinteen kulma:  35°
Les Tuffes K20
K-piste:  20 metriä
Avattu:  1976
Purettu:  2017
Muovitus:  Ei
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Stade Nordique des Tuffes Jason Lamy Chappuis on kahden hyppyrimäen muodostama mäkihyppystadion Prémanonissa Ranskassa.
Historia

Ensimmäinen K70-hyppyrimäki, Les Tuffes, rakennettiin vuonna 1953 ja seuraavana vuonna siinä järjestettiin ensimmäiset kilpailut. Vuonna 1976 rakennettiin pienemmät hyppyrimäet ja Les Tuffes remontoitiin K76 HS82 -kokoiseksi. Maaliskuussa 2015 mäkihyppystadion nimettiin Jason Lamy Chappuisin mukaan.
Lausannen vuoden 2020 nuorten talviolympialaisia varten mäkihyppystadion modernisoitiin vuosina 2017–2018. K76-mäki purettiin ja tilalle rakennettiin uusi K81 HS90 -mäki, jossa on teräksestä tehty vauhtimäki. Uusittu hyppyrimäki avattiin Ranskan mestaruuskilpailuiden yhteydessä maaliskuussa 2018 ja joulukuussa 2018 siinä järjestettiin naisten mäkihypyn maailmancupin osakilpailuja.
Les Tuffes HS90 > Mäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Mäkiennätyksen 93,5 metriä on hypännyt Jonathan Learoyd.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 30.3.2008 |  Jason Lamy Chappuis | 88,5 m |  | HS82-mäen mäkiennätys |
| 30.3.2018 |  Ronan Lamy Chappuis | 89,0 m | Ranskan mestaruuskilpailut 2018 |  |
| 30.3.2018 |  Jonathan Learoyd | 93,5 m | Ranskan mestaruuskilpailut 2018 |  |
Les Tuffes HS90 > Mäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten mäkiennätyksen 94,5 metriä on hypännyt Katharina Althaus.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 27.1.2013 |  Marie Hoyau | 63,0 m |  |  |
| 24.3.2013 |  Julia Clair | 68,0 m |  |  |
| 24.3.2013 |  Léa Lemare | 69,5 m |  |  |
| 24.3.2013 |  Coline Mattel | 72,0 m |  |  |
| 24.3.2013 |  Julia Clair | 73,5 m |  |  |
| 24.3.2013 |  Léa Lemare  Coline Mattel | 74,0 m |  | HS82-mäen mäkiennätys |
| 30.3.2018 |  Océane Paillard | 74,5 m | Ranskan mestaruuskilpailut 2018 |  |
| 30.3.2018 |  Julia Clair | 84,0 m | Ranskan mestaruuskilpailut 2018 |  |
| 30.3.2018 |  Léa Lemare | 85,0 m | Ranskan mestaruuskilpailut 2018 |  |
| 30.3.2018 |  Lucile Morat | 86,0 m | Ranskan mestaruuskilpailut 2018 |  |
| 14.12.2018 |  Julia Clair | 86,5 m | Maailmancup |  |
| 14.12.2018 |  Urša Bogataj | 90,0 m | Maailmancup |  |
| 14.12.2018 |  Haruka Iwasa  Lisa Eder | 78,5 m | Maailmancup |  |
| 14.12.2018 |  Julia Clair  Li Xueyao | 80,5 m | Maailmancup |  |
| 14.12.2018 |  Špela Rogelj  Lucile Morat | 86,5 m | Maailmancup |  |
| 14.12.2018 |  Sofja Tihonova | 87,0 m | Maailmancup |  |
| 14.12.2018 |  Urša Bogataj | 88,0 m | Maailmancup |  |
| 14.12.2018 |  Ema Klinec | 91,5 m | Maailmancup |  |
| 15.12.2018 |  Katharina Althaus | 94,5 m | Maailmancup |  |
Les Tuffes HS90 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (miehet)

Kesämäkiennätyksen 87,0 metriä on hypännyt Sébastien Avoine.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 5.10.2008 |  Sébastien Avoine | 87,0 m |  | HS82-mäen kesämäkiennätys |
Les Tuffes HS90 > Kesämäkiennätyksen kehittyminen (naiset)

Naisten kesämäkiennätyksen 68,5 metriä on hypännyt Anais Geoffray.
| Päivämäärä | Hyppääjä | Pituus | Kilpailu | Kommentti |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 19.8.2012 |  Anais Geoffray | 68,5 m |  | HS82-mäen kesämäkiennätys |
Super Mario Bros.

| Super Mario Bros>  |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo EAD
Julkaisija:  Nintendo
Ohjaaja:  Shigeru Miyamoto
Tuottaja:  Shigeru Miyamoto
Suunnittelija:  Shigeru Miyamoto Takashi Tezuka
Taiteilija:  Shigeru Miyamoto Takashi Tezuka
Säveltäjä:  Kōji Kondō
Ohjelmoija:  Toshihiko Nakago Kazuaki Morita
Pelisarja:  Super Mario
Julkaistu:  NESJP 13. syyskuuta 1985NA 1985EU 15. toukokuuta 1987AUS 1987 Famicom Disk SystemJP 21. helmikuuta 1986 kolikkopeliNA 1986 (Vs. Super Mario Bros.)  SNESJP 14. heinäkuuta 1993NA 2. elokuuta 1993EU 16. joulukuuta 1993 Game Boy ColorNA 10. toukokuuta 1999EU 1. heinäkuuta 1999JP 1. maaliskuuta 2000 Game Boy AdvanceJP 14. helmikuuta 2004NA 2. kesäkuuta 2004EU 9. heinäkuuta 2004 20th AnniversaryJP 13. syyskuuta 2005
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ACB: G CERO: A ESRB: E  Virheellinen ESRB-arvo PEGI: 3
Alusta:  Famicom Disk System, Game & Watch, Game Boy Color, Game Boy Advance, kolikkopeli, NEC PC-8801, Nintendo Entertainment System, PlayChoice-10, Sharp X1, Super Nintendo Entertainment System, Wii
Jakelumuoto:  pelimoduuli, Nintendo eShop
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Super Mario Bros. on Nintendon kehittämä ja julkaisema tasohyppelypeli, joka on julkaistu vuonna 1985 Nintendo Entertainment Systemille. Peli kuuluu Super Mario -pelisarjaan.
Peli oli välitön myyntimenestys, sillä se sopi kaikenikäisille pelaajille. Super Mario Bros. teki Mario-pelihahmon tunnetuksi. Pelin suunnitteli Nintendon pelisuunnittelija Shigeru Miyamoto ja pelin musiikin sävelsi Koji Kondo.
Marion katsotaan varsinaisesti luoneen tasohyppely-lajityypin.[lähde? ]
Super Mario Bros. on Wii Sportsin jälkeen maailman toiseksi myydyin videopeli: sitä on myyty yli 40 miljoonaa kappaletta ja se on edelleen erittäin suosittu retropelaajien keskuudessa. Wii Sports tosin tuli jokaisen Wiin mukana, joten Super Mario Brosia voidaan pitää myydyimpänä erikseen myytävänä pelinä.
Tarina

Pelin yksinkertainen juoni sijoittuu Sienivaltakuntaan, jonka ilkeät koopa-kilpikonnat kuninkaansa Bowserin johdolla ovat valloittaneet. Sienialamaiset on vangittu, ja valtakunnan kruununperillinen, prinsessa Peach (Kantarelli alkuperäisessä Bergsalan käännöksessä, myöhemmin myös Kultakutri) on siepattu ja viety Koopakuninkaan linnaan, joka on pelin viimeinen kenttä.
Pelaaminen

Pelaaja ottaa itselleen putkimies Marion roolin. Mahdollinen toinen pelaaja ohjaa Luigia, Marion veljeä. Pelin päätavoitteena on matkata läpi Sienivaltakunnan, tuhota Koopa-armeija sekä pelastaa prinsessa.
Peli on jaettu kahdeksaan maailmaan, joista jokainen koostuu neljästä aikarajoituksella varustetusta kentästä. Joka neljännessä kentässä ennen viimeistä kenttää pelaaja kohtaa välipomon eli valekoopakuninkaan, joka näyttää samalta kuin oikea Koopakuningas. Palkinnoksi pelin läpäisemisestä pelin voi pelata uudestaan läpi vaikeampana ja aloittaa haluamastaan maailmasta.
Marion perushyökkäys on hyppy. Hyppäämällä vihollisen päälle Mario litistää sen. Koopa-kilpikonnat vaativat vielä toisen osuman, sillä ensimmäisen hypyn jälkeen ne piiloutuvat kilpensä alle, jolloin pelaaja voi potkaista kilven ulos tasolta. Kilpien potkaisemisella voi myös eliminoida suuria vihollislaumoja, jolloin samalla kilvellä tuhotuista vihollisista saadut pisteet moninkertaistuvat. Samoin käy, jos Mario voittaa hyppäämällä useita vihollisia kerralla koskettamatta välillä maata. Tällöin pelaaja saa pisteitä enemmän kuin yksittäisten vihollisten tuhoamisesta. Tarpeeksi hyvän combon saatuaan palkitaan pelaaja yhdellä tai useammalla lisäelämällä (riippuen combon suuruudesta), jolloin Mario saa vielä jatkaa kuoltuaan samassa tasossa. Kun elämät loppuvat, tulee ruutuun teksti ”Game Over” ja pelaaja joutuu aloitusruutuun. Joitain vihollisia, kuten lukkeja (alkup. nimi Spiny) ja piraijakasveja, Mario ei pysty vahingoittamaan hypyillä, joten niihin Marion täytyy käyttää esimerkiksi tulipalloja tai kilpiä.
Pelaaminen > Miinusmaailma

Yksi pelin kuuluisimmista ohjelmointivirheistä on ”Miinusmaailma”, jonne pääsee tason 1-2 lopusta. Marion tulee mennä seisomaan sen putken päälle, jolta pääsee tason lipputangolle, ja rikkoa kaksi tiiltä jättäen kuitenkin oikeanpuoleisin tiili rikkomatta. Sen jälkeen Marion pitää mennä putken vasempaan päähän ja kyykistyä katsoen vasemmalle. Marion tulee hypätä kyykyssä katsoen vasemmalle, ja kun Mario on ilmassa, hänen tulee kääntyä oikealle ja hypätä päin tiiliseinää. Kun Mario laskeutuu, hän menee seinän läpi ja ilmestyy harppaushuoneeseen, mutta nämä putket eivät toimi samoin kuin yläkautta tullessa. Jos Mario menee sisään ensimmäisestä tai kolmannesta putkesta, hän pääsee Miinusmaailmaan (keskimmäinen putki vie Marion tasolle 5-1).
Miinusmaailma on tason 7-2 näköinen muttei lopu koskaan. Mario ei siis pääse Miinusmaailmasta pois ennen kuin lisäelämät loppuvat.
Miinusmaailma-kikka toimii ainoastaan pelin NES- ja Game Boy Advance -versioissa. Muista pelin versioista miinusmaailmaan pääseminen on poistettu.
Julkaisut

Super Mario Bros. julkaistiin kolikkopelinä nimellä Vs. Super Mario Bros. vuonna 1986. Kolikkopeliversio on osittain erilainen.
Nintendo Entertainment Systemille julkaistiin Super Mario Bros.:in jälkeen vielä kolme virallista Mario-seikkailua: Super Mario Bros.: Lost Levels vain Japanissa sekä Super Mario Bros. 2 ja Super Mario Bros. 3.
Julkaisut > Uudelleenjulkaisut

Super Mario Bros. julkaistiin uudelleen Super Mario All-Stars -paketissa Super Nintendo Entertainment Systemille vuonna 1993. Game Boy Colorille peli julkaistiin yhdessä Lost Levelsin kanssa Super Mario Bros. Deluxe -paketissa vuonna 1999. Game Boy Advancelle peli julkaistiin osana NES Classics -sarjaa vuonna 2004.
Peli oli myös yksi vuonna 2016 julkaistun Nintendo Classic Mini -pelikonsolin peleistä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Super Mario Bros. Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
Super Mario Bros. MobyGamesissa (englanniksi)
Super Mario Bros. Arcade History -sivustolla (englanniksi)
Super Mario Bros. – The Mushroom Kingdom (englanniksi)
Mario-pelit
| --- | --- |
Tasohyppelyt:   Donkey Kong  Mario Bros.  Super Mario Bros.  Super Mario Bros.: The Lost Levels (SMB2J)  Super Mario Bros. 2  Super Mario Land  Super Mario Bros. 3  Super Mario World  Super Mario Land 2  Super Mario 64  Super Mario Sunshine  Super Princess Peach  New Super Mario Bros.  Super Mario Galaxy  New Super Mario Bros. Wii  Super Mario Galaxy 2  Super Mario 3D Land  New Super Mario Bros. 2  New Super Mario Bros. U  Super Mario 3D World  Super Mario Odyssey 
Roolipelit:   Super Mario RPG  Mario & Luigi: Superstar Saga  Mario & Luigi: Partners in Time  Mario & Luigi: Bowser’s Inside Story  Mario & Luigi: Dream Team Bros.  Mario & Luigi: Paper Jam Bros. 
Paper Mario:   Paper Mario  Paper Mario: The Thousand-Year Door  Super Paper Mario  Paper Mario: Sticker Star  Paper Mario: Color Splash  Paper Mario: The Origami King 
Spinoff-pelit:   Mario Kart -pelisarja  Mario Party -pelisarja  Mario Golf -pelisarja  Mario Tennis -pelisarja  Luigi's Mansion  Mario Superstar Baseball  Mario Smash Football  Mario Strikers: Charged Football  Dance Dance Revolution Mario Mix  Super Mario Ball  Dr. Mario -pelisarja  Wrecking Crew  Wrecking Crew 98  Mario Slam Basketball  Mario Sports Mix  Mario & Sonic at the Olympic Games  Mario & Sonic at the Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the London 2012 Olympic Games  Boom Street  Luigi’s Mansion 2  Mario & Sonic at the Sochi 2014 Olympic Winter Games  Mario & Sonic at the Rio 2016 Olympic Games  Mario & Sonic at the Tokyo 2020 Olympic Games 
Uudelleenjulkaisut:   Super Mario All-Stars  Super Mario Bros. DX  Super Mario Advance  Super Mario Advance 2  Super Mario Advance 4  Super Mario 64 DS 
Ajopelit:   Super Mario Kart  Mario Kart 64  Mario Kart: Super Circuit  Mario Kart: Double Dash!!  Mario Kart DS  Mario Kart Wii  Mario Kart 7  Mario Kart 8  Mario Kart 8 Deluxe 
Yoshi-pelit:   Super Mario World 2  Super Mario Advance 3  Yoshi’s Story  Yoshi’s Island DS  Yoshi’s Universal Gravitation  Yoshi Touch & Go  Yoshi’s New Island  Yoshi’s Woolly World  Yoshi’s Crafted World 
Muut pelit:   Hotel Mario  Marios FUNdamentals  Mario Is Missing!  Mario Teaches Typing  Mario's Time Machine  Super Mario: Blue Twilight DX  Super Mario's Wacky Worlds  Captain Toad: Treasure Tracker  Super Mario Maker  Super Mario Maker 2 
Kuvassa Mario neljännen maailman ensimmäisessä kentässä.
Ruskea FK

Ruskea FK sisältää näitä yhdisteitä.
Ruskea FK on atsoväri, jonka epäillään aiheuttavan yliherkkyysreaktioita[lähde? ]. Sen E-koodi on E 154. Vuoden 2012 Euroopan komission asetuksen mukaan ruskea FK:ta ei enää käytetä. Väriaine koostuu seuraavista kuudesta yhdisteestä:
Natrium-4-(2,4-diaminofenyyliatso)bentseenisulfonaatti (C12H11N4NaO3S)
Natrium-4-(4,6-diamino-m-tolyyliatso)bentseenisulfonaatti (C13H13N4NaO3S)
Dinatrium-4,4'-(4,6-diamino-1,3-fenyleenibisatso)di(bentseenisulfonaatti) (C18H14N6Na2O6S2)
Dinatrium-4,4'-(2,4-diamino-1,3-fenyleenibisatso)di(bentseenisulfonaatti) (C18H14N6Na2O6S2)
Dinatrium-4,4'-(2,4-diamino-5-metyyli-1,3-fenyleenibisatso)di(bentseenisulfonaatti) (C19H16N6Na2O6S2)
Trinatrium-4,4',4"-(2,4-diaminobentseeni-1,3,5-trisatso)tri(bentseenisulfonaatti) (C24H17N8Na3O9S3)
Ruotsin ralli 2014

Voittajapari Latvala - Anttila
Ruotsin ralli 2014 (viralliselta nimeltään Rally Sweden 2014) oli kauden 2014 toinen MM-ralli, joka ajettiin 5. helmikuuta – 8. helmikuuta. Kilpailun päätukikohtana toimi tavalliseen tapaan Karlstad. Rallin voittajaksi ajoi Volkswagenin Jari-Matti Latvala.
Vuoden 2014 kilpailu oli järjestyksessään historian 62. Ruotsin ralli.
Erikoiskokeet

Rallissa ajettiin 24 erikoiskoetta, joiden yhteispituus oli 323,54 kilometriä. EK 21 jouduttiin perumaan.
Erikoiskokeet > 1. päivä

| EK:n nro | Nimi | Pituus (km) | Nopein kuljettaja | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Karlstad 1 | 1,90 | Mikkelsen | 1.33,4 |
| 2 | Torsby 1 | 7,03 | Ogier | 4.38,1 |
| 3 | Kirkener 1 | 7,16 | Ogier | 5.38,4 |
| 4 | Finnskogen 1 | 16,82 | Mikkelsen | 8.58,9 |
| 5 | Kirkener 2 | 7,16 | Tänak | 5.36,1 |
| 6 | Finnskogen 2 | 16,82 | Mikkelsen | 8.45,9 |
| 7 | Torsby 2 | 7,03 | Ogier | 5.36,1 |
Erikoiskokeet > 2. päivä

| EK:n nro | Nimi | Pituus (km) | Nopein kuljettaja | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 8 | Lesjöfors 1 | 15,00 | Latvala | 9.19,9 |
| 9 | Fredriksberg 1 | 18,15 | Ogier | 10.25,2 |
| 10 | Rämmen 1 | 22,76 | Ogier | 11.55,0 |
| 11 | Hägfors Sprint 1 | 1,87 | H. Solberg | 2.00,8 |
| 12 | Lesjöfos 2 | 15,00 | Ogier | 8.55,2 |
| 13 | Fredriksberg 2 | 18,15 | Ogier | 10.04,9 |
| 14 | Rämmen 2 | 22,76 | Ogier | 11.36,2 |
| 15 | Hägfors Sprint 2 | 1,87 | Ogier | 2.02,9 |
| 16 | Karlstad 2 | 1,90 | Mikkelsen | 1.36,7 |
Erikoiskokeet > 3. päivä

| EK:n nro | Nimi | Pituus (km) | Nopein kuljettaja | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 17 | Hara 1 | 11,32 | Latvala | 6.33,6 |
| 18 | Torntorp 1 | 19,26 | Latvala | 10.34,8 |
| 19 | Vargåsen 1 | 24,63 | Latvala | 13.50,1 |
| 20 | Värmullsåsen 1 | 15,87 | Latvala | 8.47,2 |
| 21 | Hara 2 | 11,32 | Peruttu |  |
| 22 | Torntorp 2 | 19,26 | Østberg | 10.02,9 |
| 23 | Vargåsen 2 | 24,63 | Ogier | 13.13,5 |
| 24 (PS) | Värmullsåsen 2 | 15,87 | Østberg | 8.36,8 |
Lopputulokset

Kilpailuun osallistui yhteensä 39 autokuntaa, joista maaliin selvisi 30.
| Sijoitus | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. (25) |  Jari-Matti Latvala |  Miikka Anttila | Volkswagen Polo R WRC | 3.00.31,1 |  |
| 2. (18) |  Andreas Mikkelsen |  Ola Fløene | Volkswagen Polo R WRC | 3.01.24,7 | +0.53,6 |
| 3. (15) |  Mads Østberg |  Jonas Andersson | Citroën DS3 WRC | 3.01.30,6 | +0.59,5 |
| 4. (12) |  Mikko Hirvonen |  Jarmo Lehtinen | Ford Fiesta RS WRC | 3.02.58,0 | +2.26,9 |
| 5. (10) |  Ott Tänak |  Raigo Mõlder | Ford Fiesta RS WRC | 3.03.31,6 | +3.00,5 |
| 6. (8) |  Sébastien Ogier |  Julien Ingrassia | Volkswagen Polo R WRC | 3.05.01,0 | +4.29,9 |
| 7. (6) |  Henning Solberg |  Ilka Minor-Petrasko | Ford Fiesta RS WRC | 3.05.18,6 | +4.47,5 |
| 8. (4) |  Pontus Tidemand |  Emil Axelsson | Ford Fiesta RS WRC | 3.06.09,3 | +5.38,2 |
| 9. (2) |  Craig Breen |  Scott Martin | Ford Fiesta RS WRC | 3.09.26,5 | +8.55,4 |
| 10. (1) |  Kris Meeke |  Paul Nagle | Citroën DS3 WRC | 3.11.49,1 | +11.28,0 |
Lopputulokset > Power Stage

Power Stage -erikoiskokeena toimi kisan päättänyt Värmullsåsen 2 (15,87 km).
| Sijoitus | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. (3) |  Mads Østberg |  Jonas Andersson | Citroën DS3 WRC | 8.36,8 |  |
| 2. (2) |  Jari-Matti Latvala |  Miikka Anttila | Volkswagen Polo R WRC | 8.37,9 | +0.01,1 |
| 3. (1) |  Mikko Hirvonen |  Jarmo Lehtinen | Ford Fiesta RS WRC | 8.39,7 | +0.02,9 |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ruotsin ralli 2014 Wikimedia Commonsissa
Osakilpailut MM-rallikaudella 2014
Monte Carlo
Ruotsi
Meksiko
Portugali
Argentiina
Sardinia
Puola
Suomi
Saksa
Australia
Ranska
Katalonia
Wales
Rallin maailmanmestaruussarjan Ruotsin rallit
| --- | --- |
1970-luku:   1973  1974  1975  1976  1977  1978  1979 
1980-luku:   1980  1981  1982  1983  1984  1985  1986  1987  1988  1989 
1990-luku:   1990  1991  1992  1993  1995  1996  1997  1998  1999 
2000-luku:   2000  2001  2002  2003  2004  2005  2006  2007  2008  2009 
2010-luku:   2010  2011  2012  2013  2014  2015  2016  2017  2018  2019 
2020-luku:   2020  2021  2022  2023  2024 
Uransa parhaan sijoituksen saavuttanut Andreas Mikkelsen EK:lla 9
Ott Tänak EK 19:n kuuluisassa Colin's Crest -hyppyrissä
Mads Østbergin kolmossijan myötä palkintosijoilla nähtiin kaksi norjalaista
Ringaskiddy

Ringaskiddyn lauttasatama.
Ringaskiddy (iiriksi Rinn an Scidígh) on kylä Irlannissa Corkin kreivikunnassa Corkin eteläpuolella. Siellä on tärkeä lauttasatama ja toinen Irlannin vapaasatamista.
Aiheesta muualla

Ringaskiddy.org (Arkistoitu – Internet Archive)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Ringaskiddy
Käännös suomeksi
Super Bowl LIII:n puoliaikashow

Puoliaikashow’n logo
Super Bowl LIII:n puoliaikashow (sponsorinimeltään Pepsi Super Bowl LIII Halftime Show) oli National Football Leaguen 3. helmikuuta 2019 pelatun finaaliottelun Super Bowl LIII:n musiikkiesitys Mercedes-Benz Stadiumilla Yhdysvaltain Atlantassa. Show’n pääesiintyjä oli popyhtye Maroon 5, joka esitti heidän tunnetuimpia hittejään vuosien varrelta. Esityksessä olivat vierailevina artisteina räppärit Travis Scott ja Big Boi.
Useat muusikot kieltäytyivät esiintymästä kyseisen vuoden puoliaikashow’ssa osoittaaksen tukensa Colin Kaepernickille, pelaajalle, joka on syyttänyt NFL:ää vastarinnasta hänen protestoimiselle poliisiväkivaltaa vastaan. Tästä johtuen Maroon 5:a, Travis Scottia ja Big Boita, sekä Yhdysvaltain kansallislaulun esittäjää Gladys Knightia kritisoitiin heidän päätöksestä osallistua tapahtumaan.
Puoliaikashow’n tuottajana toimi Ricky Kirshner ja ohjaajana Hamish Hamiliton. Tapahtuman pääsponsorina oli virvoitusjuomamerkki Pepsi. Itse esitys sai kriitikoilta ja yleisöltä pääasiassa negatiivista palautetta. Maroon 5:n esitystä moitittiin laajalti tylsäksi ja ”turvalliseksi valinnaksi”.
Kappaleet

1. ”Harder to Breathe”

2. ”This Love”

3. ”Trumpet fanfaire (interlude)”

4. ”Sicko Mode” (Travis Scott soolo)

5. ”Girls Like You”

6. ”She Will Be Loved”

7. ”Kryptonite (I’m on It)” (Big Boi solo)

8. ”The Way You Move” (Big Boi solo)

9. ”Sugar”

10. ”Moves Like Jagger”
Kritiikki

Esitys ei saanut hyvää vastaanottoa yleisöltä tai kriitikoilta. Deadline Holywood -lehden Dominic Patten kutsui show’ta ”surkeaksi” ja Entertainment Weeklyn Alex Suskind sanoi sen olleen pettymys ja tylsä esitys. Joidenkin mielestä Maroon 5:n laulajan Adam Levinen päätös poistaa paitansa ja esiintyä paidattomana show’n lopussa oli sopimatonta.
Vuonna 2021 USA Todayn Patrick Ryan kutsui sitä yhdeksi 2010-luvun huonoimmista Super Bowl -puoliaikaesityksistä.