Ada Lovelace
Elämä > Kotiopetuksessa > Ensimmäiset opettajat

Kotiopetuksen alkaessa Ada oli neljävuotias. Lady Byronia ei ollut helppo miellyttää, joten hän erotti monia yksityis- ja kotiopettajia, jos heistä ei ollut tarpeeksi apua Adan kasvattamisessa. Vaikka lady Byron järjesti määrätietoisesti tyttärensä opintoja, hän ei juuri viettänyt aikaa tämän kanssa. Lady Byronin äiti lady Noel sen sijaan oli enemmän päivittäisessä tekemisessä Adan kanssa. Lady Noel kuoli kuitenkin vuonna 1822. Lady Byron sai äitinsä perinnön käyttöönsä vuonna 1825, ja hänestä tuli varakas niin, että hän saattoi tarjota Adalle hyvän kasvatuksen.
Lady Byron piti Adaa kovassa kurissa. Ada saattoi jopa joutua komeroon, mistä hän pääsi pois vasta luvattuaan käyttäytyä hyvin ja opiskella ahkerasti. Lady Byron oli erityisen kiinnostunut matematiikasta ja pyrki innostamaan myös tytärtään alalle. Lady Byron suosi matematiikkaa myös siksi, että hän halusi tehdä Adasta täysin rationaalisen ja tukahduttaa mielikuvituksen, jota hän piti Byronien puolelta periytyvänä ominaisuutena, vaarallisena ja jopa tuhoisana. Hän ei kuitenkaan estänyt Adaa lukemasta isänsä runoja, mutta oli helpottunut, kun Ada ei pitänyt niistä.
Lordi Byronin kuoleman jälkeen Annabella uskalsi lähteä Adan kanssa ulkomaille. Kesäkuussa 1826 Ada lähti äitinsä, kotiopettajattarensa neiti Stampin sekä useiden ystävien kanssa viisitoista kuukautta kestäneelle grand tourille. Ada rakasti matkustamista, joka toi hänen hiljaiseen elämäänsä vaihtelua. Hän kirjoitti muun muassa skotlantilaiselle runoilijalle Joanna Baillielle Alppien kauneudesta.
Byronit palasivat Englantiin syksyllä 1827. Lady Byron vuokrasi pian mahtavan Bifronsin maalaistalon Patrixbournesta, joka oli päivän vaunumatkan päässä Lontoosta mutta kuitenkin tarpeeksi eristyksissä. Hän muutti sinne tyttärensä kanssa. Lady Byron oli alkuvuodesta 1828 paljon poissa kotoa, ja Ada jäi yksin kotiopettajattarensa, yksityisopettajansa ja Puff-nimisen kissansa kanssa.
Ada oli kiinnostunut jo nuorena erilaisista koneista ja alkoi suunnitella muun muassa höyryvoimalla toimivaa lentävää laitetta. Hän tutki sitä varten lintujen anatomiaa ymmärtääkseen lentämisen mekaniikkaa. Hän tajusi, että siipien koko piti olla oikeassa suhteessa vartalon kokoon nähden. Ada oli huomattavan kiinnostunut lentämisestä ja halusi intohimoisesti rakentaa lentävän laitteen. Ada sairastui vakavasti alkuvuodesta 1829, ja hän oli vuodepotilaana vuoden 1832 puoliväliin saakka. Sairauden seurauksena hän menetti luonteenomaisen huolettomuutensa ja alkoi keskittyä entistä ahkerammin opiskeluun. Hän paiski töitä ja suhtautui hyvin ankarasti itseensä. Toipuminen oli hidasta, ja hän menetti sen aikana kiinnostuksensa muun muassa lentävän laitteen rakentamiseen sekä ratsastamiseen.
Lady Byron järjesti Adalle useita yksityisopettajia, joista monet pysyivät tehtävässä vain lyhyen aikaa. Häntä opettivat muun muassa William Frend ja William King. Frend oli 1820-luvulla jo iäkäs ja jäänyt matematiikan kehityksestä jälkeen. Kingin osaaminen matematiikassa ei puolestaan ollut kovinkaan laaja. Hän opetti Adaa vuonna 1829 ja antoi neuvoja myöhemminkin.
Ada muutti vuonna 1832 äitinsä kanssa Fordhookin kartanoon, joka sijaitsi Ealingin kylässä. Nykyisin se on Lontoon esikaupunkialuetta, mutta tuohon aikaan sieltä oli matkaa Lontoon keskustaan 13 kilometriä ja se oli varakkaiden lontoolaisten suosima asuinalue. Lady Byron antoi Fordhookissa tyttärelleen hieman lisää vapauksia, mutta palkkasi kolme ystävää valvomaan Adan kasvatusta ja käyttäytymistä. Ada kutsui näitä naisia ”kolmeksi raivottareksi”.