stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kalevan kisat 1955
Mitalistit

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Pauli Tavisalo | 10,8 | Lasse Ketola | 10,9 | Niilo Kokkonen | 11,0 |
| 200 m | Voitto Hellstén | 21,7 | Pauli Tavisalo | 21,9 | Aake Mäkelä | 22,3 |
| 400 m | Voitto Hellstén | 48,7 | Eero Kivelä | 49,4 | Pekka Vesaaja | 50,5 |
| 800 m | Olavi Salsola | 1.53,2 | Pertti Eräkare | 1.53,6 | Pekka Vesaaja | 1.54,2 |
| 1 500 m | Olavi Vuorisalo | 3.46,2 | Jorma Kakko | 3.46,2 | Matti Huttunen | 3.46,8 |
| 5 000 m | Ilmari Taipale | 14.10,4 | Eero Tuomaala | 14.11,2 | Rolf Haikkola | 14.20,8 |
| 10 000 m | Hannu Posti | 30.24,4 | Kauko Hyppönen | 30.59,2 | Hugo Niskanen | 31.11,0 |
| 110 m aidat | Raimo Siukola | 15,1 | Tapani Tammenpää | 15,1 | Karl Lindahl | 15,1 |
| 400 m aidat | Reino Suominen | 54,4 | Heikki Silvennoinen | 55,0 | Jorma Koivisto | 55,2 |
| 3 000 m esteet | Pentti Karvonen | 8.58,6 | Sven Laine | 9.01,4 | Reino Karvonen | 9.03,2 |
| Maraton | Paavo Kotila | 2.26.29 | Veikko Karvonen | 2.30.44 | Pauli Pellinen | 2.31.59 |
| Korkeushyppy | Eero Salminen | 193 | Hannu Rantala | 193 | Eino Simelius | 193 |
| Seiväshyppy | Eeles Landström | 435 | Jukka Piironen | 425 | Matti Sutinen | 415 |
| Pituushyppy | Jorma Valkama | 722 | Kari Rahkamo | 708 | Matti Lampinen | 704 |
| Kolmiloikka | Tapio Lehto | 14,97 | Kari Rahkamo | 14,80 | Eero Peura | 14,61 |
| Kuulantyöntö | Aapo Perko | 15,16 | Paavo Lammi | 14,95 | Urho Nummelin | 14,80 |
| Kiekonheitto | Carol Lindroos | 48,37 | Paavo Lammi | 48,19 | Åke Envik | 47,67 |
| Moukarinheitto | Oiva Halmetoja | 55,20 | Ilmari Miettinen | 54,64 | Aarre Nostaja | 53,91 |
| Keihäänheitto | Jouko Rantanen | 74,93 | Olavi Kauhanen | 74,77 | Soini Nikkinen | 73,92 |
| Kymmenottelu | Torbjörn Lassenius | 6218 | Olli Reikko | 5709 | Mikko Vihonen | 5445 |
Naisten yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut 1955

Kilpailut järjestettiin Mäntsälässä 14. elokuuta
Naisten yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut 1955 > Mitalistit

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Aulikki Lehmijoki | 12,7 | Salme Jaakkola | 13,0 | Lola Smidtslund | 13,1 |
| 200 m | Aulikki Lehmijoki | 26,7 | Terttu Kaina | 27,8 | Ritva Rintala | 27,8 |
| 800 m | Inga-Lill Nyqvist | 2.16,8 | Elvi Minkkinen | 2.24,2 | Helena Rautaruoho | 2.24,4 |
| 80 m aidat | Seija Pöntinen | 12,2 | Aune Rajala | 12,3 | Hely Pietilä | 13,0 |
| Korkeushyppy | Hilja Kyllönen | 152 | Seija Pöntinen | 148 | Taimi Pitkänen | 145 |
| Pituushyppy | Maire Österdahl | 564 | Vuokko Rainosalo | 554 | Anneli Hela | 538 |
| Kuulantyöntö | Meeri Saari | 11,89 | Hely Pietilä | 11,76 | Irma Kuitunen | 11,40 |
| Kiekonheitto | Inkeri Talvitie | 42,60 | Meeri Saari | 37,28 | Sinikka Ollila | 36,52 |
| Keihäänheitto | Elsa Torikka | 44,40 | Terttu Sarkkinen | 39,13 | Tuovi Vahtera | 38,80 |
| Viisiottelu | Hely Pietilä | 3555 | Ilmi Pärssinen | 3551 | Lempi Pääkkönen | 3245 |
Kaga (laiva)

| Kaga / 加賀 |
| --- | --- |
 Kaga

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Kawasaki, Kōbe
Kölinlasku:  19. heinäkuuta 1920
Laskettu vesille:  17. marraskuuta 1921
Palveluskäyttöön:  1. marraskuuta 1929
Poistui palveluskäytöstä:  upotettu 4. kesäkuuta 1942 Midwayn taistelussa
Tekniset tiedot
Uppouma:  33 693 t
Pituus:  260,7 m
Leveys:  31,3 m
Syväys:  8,7 m
Koneteho:  Kampon-höyrykattilat, 4 höyryturbiinia 91 000 shp (67,9 MW)
Nopeus:  31,25 kn (57,88 km/h)
Miehistöä:  2 400
Panssarointi:  278 mm (vesirajassa)
Aseistus
Aseistus:  60 (+12) lentokonetta 10 × 20 cm/50 type 3 12 × 12 cm/45 type 10
Kaga (jap. 加賀) oli keisarillisen Japanin laivaston Tosa-luokan taistelulaiva, joka muutettiin lentotukialukseksi. Alus oli japanilaisten taistelulaivojen mukaisesti nimetty Japanin historiallisen maakunnan mukaan.
Alus oli toisessa maailmansodassa osallistuen muun muassa hyökkäykseen Pearl Harboriin. Se upposi lopulta Midwayn taistelussa 4. kesäkuuta 1942.
Valmistus

Alus tilattiin Kawasaki Heavy Industriesin telakalta Kōbesta, missä köli laskettiin 19. heinäkuuta 1920. Aluksen varustamisesta vastaavaksi upseeriksi nimettiin 1. marraskuuta 1921 aiemmin risteilijä Kuman päällikkönä ollut Miyamura Rekizo. Alus laskettiin vesille kaksi viikkoa myöhemmin 17. marraskuuta, jolloin se nimettiin Kagaksi historiallisen Kagan provinssin (nyk. Ishikawan prefektuuri) mukaan.
Kagan ja sen sisaraluksen rakennustyöt keskeytettiin 5. helmikuuta 1922 Washingtonin laivastosopimuksen ehtojen mukaisesti. Aluksen olisi pitänyt suunnitelmien mukaisesti valmistua 25. joulukuuta 1922. Suunnitelman mukaan Kaga piti siirtää maalilaivaksi, mutta se päätettiin muuttaa lentotukialukseksi Amagin kärsittyä vaurioita vuoden 1923 suuressa Kantōn maanjäristyksessä.
Palvelus

Kaga liitettiin 30. marraskuuta 1929 yhdistettyyn laivastoon. Aluksella oli kaksitoista 1MF-hävittäjää, kahdeksantoista  B1M-rynnäkkökonetta ja kuusi 2MR-tiedustelukonetta. Seuraavan vuoden lopulla aluksella todettujen runsaiden ongelmien ja brittiläisen jarruvaijerijärjestelmän aiheuttamien lentokoneiden vaurioitumisen vuoksi jarruvaijerijärjestelmä vaihdettiin ranskalaiseksi.
Uno Sekizo vastaanotti 1. joulukuuta 1930 aluksen päällikkyyden. Tasan vuotta myöhemmin päälliköksi tuli Onishi Jiro ja samana päivänä alus liitettiin kontra-amiraali Kato Takayoshin komentamaan 1. lentotukialusviirikköön lippulaivana, jonka toisena aluksena oli Hōshō.
Alus lähti 28. tammikuuta 1932 3. laivaston 1. lentotukialusviirikön mukana Sasebosta Shanghaihin. Alus saapui 1. helmikuuta Jangtsejoen suulle tukeakseen kenraali Shirakawan johdossa olevia maajoukkoja. Aluksella oli 16 Nakajima type 3 A1N2 -hävittäjää ja 32 Mitsubishi type 13 B1M3 -rynnäkkökonetta. Aluksen lentokoneet hyökkäsivät 3. helmikuuta kiinalaisten asemiin, mutta ilmatorjunnan vuoksi osa lentokoneista luopui tehtävästä.
Kolme aluksen hävittäjää suojasi 4. helmikuuta Notorolta lähteneitä kolmea Yokosuka type 14 E1Y3 -kellukekonetta, joiden tehtävänä oli rynnäköidä Kiinan 19. armeijan joukkoja vastaan. Seuraavana päivänä ilmatorjunta ampui alas alukselta lähteneen ja tiedustelulennolla olleen B1M3-koneen, jolloin molemmat miehistönjäsenet saivat surmansa.
Osa aluksen lentokoneista samoin kuin Hōshōn lentokoneista siirrettiin 7. helmikuuta Kundan lentokentälle, mistä ne lensivät maajoukkojen taistelun tukena. Kagalta nousseet kolme type 13 -pommikonetta ja kolme type 3 -hävittäjää kohtasivat 22. helmikuuta vasta Kiinaan saapuneen Kiinan ilmavoimien Boeing P-12 -hävittäjän. Kahden minuutin taistelun päätteeksi P-12 ammuttiin alas, jolloin sen lentäjänä ollut yhdysvaltalainen Robert Short sai surmansa. Seuraavana päivänä Japanin tiedustelupalvelu ilmoitti kiinalaisten kokoavan ilmavoimiensa joukkoja hyökkäykseen Japanin ilmavoimia ja lentotukialuksia vastaan. Viirikön pommikoneet hyökkäsivät 23.-26. helmikuuta kiinalaisten hallussa oleville Hongqiaon, Hangzhoun ja Suzhoun lentokentille, joissa tuhoutui yhdeksän lentokonetta. Hangzhoussa yllä syntyi suuri ilmataistelu, jossa kahdeksantoista japanilaista hyökkääjää kohtasi viisi kiinalaista hävittäjää. Kolme kiinalaista tuhoutui. Laivaston ilmavoimat ei menettänyt koneita ilmataisteluissa, mutta ilmatorjunta pudotti kolme konetta.
Alus poistui 17. maaliskuuta viirikön mukana Kiinan vesiltä ja viirikkö kohtasi yhdistetyn laivaston 20. maaliskuuta Japanin aluevesillä. Okada Shunichi vastaanotti 15. marraskuuta aluksen päällikkyyden Onishilta ja Shunichi luovutti 28. marraskuuta päällikkyyden Hara Gorolle. Kobayashi Sonosukesta tuli aluksen päällikkö 14. helmikuuta 1933. Alus siirrettiin 20. lokakuuta toisen luokan reserviin odottamaan modernisointia.
Palvelus > Palvelus jatkuu

Alus poistui 25. kesäkuuta 1935 Sasebon laivastontelakalta ja palasi palvelukseen kesäkuun lopulla. Alus liitettiin 2. lentotukialusdivisioonaan, jonka ainoa lentotukialus se oli. Muina aluksina olivat 2. hävittäjädivisioonan Minekaze ja Okikaze. Aluksen lentorykmenttiin kuului kuusitoista Nakajima type 90 A2N1 -hävittäjää, kuusitoista Aichi type 94 D1A -syöksypommittajaa ja 28 kappaletta Mitsubishi type 89-2 B2M2 -rynnäkkökonetta. Aluksen muutostyöt saatiin lopullisesti päätökseen 15. marraskuuta.
Aluksen päällikkyyden vastaanotti Inagaki Ayao. Alus jatkoi 2. lentotukialusdivisioonassa suojanaan 22. hävittäjäviirikön Satsuki, Minazuki, Fumizuki ja Nagatzuki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaga (laiva) Wikimedia Commonsissa
Hara, Tameichi: Japanilainen hävittäjäkapteeni.  WSOY, 1978.
Tosa-luokan taistelulaivat
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Akagi | Keisarillisen Japanin laivaston lentotukialusluokat | Seuraaja: Ryūjō |
Keisarillisen Japanin laivaston alusluokat toisessa maailmansodassa
| --- | --- |
Lentotukialukset:  AkagiSC • KagaSC • SōryūS • HiryūS • Shōkaku • ­HiyōC • TaihōS • ­Unryū • ShinanoSC
Kevyet lentotukialukset:  HōshōS • RyūjōS • ZuihōC • RyūhōSC • ­ChitoseC • IbukiSCK
Saattuetukialukset:  TaiyōC • KaiyōSC • Shin’yōSC • ShimanemaruC • AkitsumaruC • YamashiomaruC • KumanomaruC
Taistelulaivat:  Kongō • Fusō • Ise • Nagato • Yamato
Raskaat risteilijät:  Furutaka • Aoba • Myōkō • Takao • Mogami • Tone • IbukiK
Kevyet risteilijät:  Tenryū • Kuma • Nagara • YūbariS • Sendai • Katori • Agano • ŌyodoS
Hävittäjät:  Minekaze • Kamikaze • Mutsuki • Fubuki • Akatsuki • Hatsuharu • Shiratsuyu • Asashio • Kagerō • ShimakazeS • Yūgumo • Akizuki • Matsu • Tachibana • Momi • Wakatake
Torpedoveneet:  Chidori • Ōtori
Sukellusveneet:  I-51S • I-52S • Ro-57 • Ro-29 • Ro-60 • I-1 • I-153 • I-156 • I-121 • I-64 • I-165 • I-5S • I-168 • I-6S • Ro-33 • I-7 • I-174 • I-16 • I-9 • I-15 • Ro-100 • I-176 • Ro-35 • I-40 • I-12S • I-46 • I-52 • I-54 • I-361 • I-351 • I-13 • I-373 • I-400 • I-201 • Ha-101 • Ha-201
Sukellusveneiden emälaivat:  Jingei
Tykkiveneet:  SagaS • AtakaS • TobaS • Seta • Hashidate • Atami • Fushimi • KotakaS • OkitsuSC • KaratsuS • MaikoS • NarumiS • SumaS • TataraS
Saattajat:  Shimushu • Etorofu • Mikura • Ukuru • C • D • IoshimaC
Kaga vuonna 1928
Kaga ja Hōshō
Ezana

Ezana oli Aksumin valtakunnan kuningas 300-luvun puolivälissä ja valtakunnan ensimmäinen kristitty hallitsija.
Yksi Ezanan aikana pystytetyistä steeloista.
Rufinus Aquileialaisen kirkkohistorian mukaan Intiaan matkalla ollut syyrialainen kristitty haaksirikkoutui kahden poikansa Aedesiuksen ja Frumentiuksen kanssa Aksumin rannikolle kuningas Ella Amidan aikana. Ella Amida adoptoi pojat ja asetti heidät poikansa Ezanan palvelukseen. Kun Ezanasta tuli hallitsija, Frumentius käytti vaikutusvaltaansa kristinuskon levittämiseen. Aksumin hävittäessä Meroen Ezana omisti voittonsa ajalta säilyneen kirjoituksen mukaan kristitylle Jumalalle.
Kalevan kisat 1948

Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1948 Vaasassa 21.–22. elokuuta. Kilpailupaikka oli Hietalahden kenttä. Kentällä ei ollut vesiestettä, joten estejuoksu kilpailtiin Helsingin Olympiastadionilla. Kalevan maljan voitti Tampereen Pyrintö. Naisilla oli omat yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut Tampereella 15. elokuuta.
Mitalistit

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Kalevi Huttunen | 11,1 | Voitto Jalava | 11,2 | Veli Piirto | 11,2 |
| 200 m | Ensio Pailemo | 22,8 | Esko Inkala | 23,1 | Veli Piirto | 23,2 |
| 400 m | Runar Holmberg | 49,1 | Arvo Hyökyranta | 49,9 | Olavi Talja | 49,9 |
| 800 m | Matti Danielsson | 1.53,3 | Bertel Storskrubb | 1.53,8 | Olavi Talja | 1.54,7 |
| 1 500 m | Aarne Kainlauri | 3.56,4 | Reino Tikkanen | 3.57,4 | Olavi Luoto | 3.57,4 |
| 5 000 m | Väinö Koskela | 14.47,4 | Pentti Salonen | 14.49,0 | Salomon Könönen | 14.50,8 |
| 10 000 m | Salomon Könönen | 31.03,6 | Hugo Niskanen | 31.17,4 | Niilo Ketola | 31.19,8 |
| 110 m aidat | Väinö Suvivuo | 15,1 | Veikko Virtanen | 15,7 | Eero Lehtonen | 15,7 |
| 200 m aidat | Arvo Hyökyranta | 25,5 | Väinö Suvivuo | 25,8 | Mauri Fagerström | 26,4 |
| 400 m aidat | Arvo Hyökyranta | 55,2 | Pentti Peltonen | 57,1 | Seppo Jokivartio | 58,0 |
| 3 000 m esteet | Aarne Kainlauri | 9.17,8 | Pentti Siltaloppi | 9.21,2 | Raoul Ahdesmaa | 9.27,6 |
| Maraton | Mikko Hietanen | 2.31.02 | Jussi Kurikkala | 2.36.41 | Martti Urpalainen | 2.38.01 |
| Korkeushyppy | Heikki Nieminen | 193 | Kalervo af Ursin | 190 | Kuuno Honkonen | 185 |
| Seiväshyppy | Erkki Kataja | 417 | Osmo Uotila | 400 | Osmo Pitkänen | 390 |
| Pituushyppy | Pekka Simola | 710 | Valdemar Rautio | 708 | Reino Hiltunen | 701 |
| Kolmiloikka | Reino Hiltunen | 14,63 | Valdemar Rautio | 14,59 | Pentti Uusihauta | 14,34 |
| Kuulantyöntö | Sulo Bärlund | 15,05 | Lars Bexar | 14,34 | Veikko Nyqvist | 14,23 |
| Kiekonheitto | Arvo Huutoniemi | 45,33 | Tauno Karlsson | 44,81 | Vilho Hänninen | 44,08 |
| Moukarinheitto | Reino Kuivamäki | 53,95 | Artturi Lindman | 50,07 | Vilho Hänninen | 49,46 |
| Keihäänheitto | Tapio Rautavaara | 70,33 | Toivo Hyytiäinen | 68,10 | Pauli Vesterinen | 67,98 |
| 30 km kävely | Pekka Viljanen | 2.43.30,1 | Magnus Hyytiäinen | 2.47.03,0 | Hjalmar Ruotsalainen | 2.52.55,1 |
| Kymmenottelu | Hannes Sonck | 6464 | Yrjö Mäkelä | 6368 | Aarre Mattila | 6174 |
Naisten yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut 1948

Kilpailut järjestettiin Tampereella 15. elokuuta. Kilpailupaikka oli Pyynikin kenttä.
Naisten yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut 1948 > Mitalistit

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Aili Reiko | 12,9 | Mirja Jämes | 13,0 | Hilkka Helenius | 13,1 |
| 800 m | Kerttu Palenius | 2.28,5 | Kaarina Vähä-Söyrinki | 2.29,9 | Tellervo Mikola | 2.29,9 |
| 80 m aidat | Mirja Jämes | 11,9 | Kyllikki Naukkarinen | 12,5 | Pirkko Länsivuori | 13,0 |
| Korkeushyppy | Sisko Heikkilä | 140 | Essi Kekki | 140 | Sirkka Liukko | 140 |
| Pituushyppy | Kaisa Parviainen | 539 | Maire Österdahl | 532 | Aili Reiko | 500 |
| Kuulantyöntö | Meeri Saari | 12,08 | Irja Sarnama | 11,41 | Pirkko Yrjölä | 11,03 |
| Kiekonheitto | Meeri Saari | 36,66 | Hellä Siloma | 33,48 | Martta Laihorinne | 31,08 |
| Keihäänheitto | Kaisa Parviainen | 40,75 | Mirja Rekola | 39,35 | Regina Marjanen | 36,61 |
Kalevan kisat 1951

Kalevan kisat järjestettiin vuonna 1951 Helsingissä 19.–20. elokuuta. Kilpailupaikka oli Olympiastadion. Kalevan maljan voitti Helsingin Kisa-Veikot. Naiset kilpailivat omissa yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailuissaan Helsingissä 12. elokuuta.
Mitalistit

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Esko Inkala | 11,1 | Matti Saukkonen | 11,2 | Israel Baran | 11,3 |
| 200 m | Matti Saukkonen | 22,2 | Esko Inkala | 22,2 | Ensio Pailemo | 22,4 |
| 400 m | Rolf Back | 48,8 | Runar Holmberg | 49,5 | Lennart Lindberg | 50,3 |
| 800 m | Ilmari Taipale | 1.53,6 | Erik Rönnholm | 1.54,2 | Erkki Taimisto | 1.55,0 |
| 1 500 m | Denis Johansson | 3.53,6 | Ilmari Taipale | 3.53,8 | Aulis Pystynen | 3.54,2 |
| 5 000 m | Denis Johansson | 14.38,2 | Väinö Koskela | 14.38,4 | Hugo Niskanen | 14.39,0 |
| 10 000 m | Hugo Niskanen | 31.16,6 | Pentti Salonen | 31.16,8 | Erkki Puolakka | 31.18,0 |
| 110 m aidat | Risto Syrjänen | 15,8 | Kurt Mickos | 15,8 | Urho Riihikoski | 15,9 |
| 400 m aidat | Lennart Lindberg | 54,4 | Yrjö Halla | 55,4 | Jorma Koivisto | 55,6 |
| 3 000 m esteet | Erik Blomster | 9.18,2 | Pauli Springare | 9.21,6 | Paavo Ukkonen | 9.21,8 |
| Maraton | Veikko Karvonen | 2.28.46,6 | Vilho Partanen | 2.33.08,2 | Veikko Timonen | 2.33.58,0 |
| Korkeushyppy | Nils Nicklén | 190 | Kaarlo Virolainen | 190 | Pekka Halme | 190 |
| Seiväshyppy | Valto Olenius | 420 | Eeles Landström | 420 | Jukka Piironen | 410 |
| Pituushyppy | Jorma Valkama | 721 | Jorma Valtonen | 714 | Hannes Sonck | 700 |
| Kolmiloikka | Reino Hiltunen | 14,94 | Yrjö Ahopalo | 14,80 | Hannes Sonck | 14,51 |
| Kuulantyöntö | Yrjö Puntti | 15,13 | Kaarto Rask | 14,53 | Eino Mäkinen | 14,34 |
| Kiekonheitto | Arvo Huutoniemi | 47,96 | Veikko Nyqvist | 46,82 | Tauno Karlsson | 45,54 |
| Moukarinheitto | Lauri Tamminen | 53,13 | Oiva Halmetoja | 52,18 | Vuolevi Kallio | 51,44 |
| Keihäänheitto | Toivo Hyytiäinen | 71,72 | Soini Nikkinen | 71,27 | Pauli Vesterinen | 66,59 |
| 30 km kävely | Pekka Viljanen | 2.44.52,2 | Iivari Salminen | 2.48.36,2 | Pekka Kuvaja | 3.01.25,6 |
| Kymmenottelu | Olli Reikko | 6606 | Heikki Eränen | 6286 | Erkki Hautamäki | 6157 |
Naisten yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut 1951

Kilpailut järjestettiin Helsingissä 12. elokuuta. Kilpailupaikka oli Eläintarhan kenttä. Ohjelmassa oli ensimmäistä kertaa 200 metrin juoksu. Myös viisiottelussa, joka järjestettiin Lahdessa, kilpailtiin ensimmäistä kertaa naisten Suomen-mestaruudesta. Lajit olivat 80 metrin aitajuoksu, kuulantyöntö, korkeushyppy, pituushyppy ja 200 metrin juoksu.
Naisten yleisurheilun Suomen-mestaruuskilpailut 1951 > Mitalistit

| Laji | Kultaa | Aika /  tulos | Hopeaa | Aika /  tulos | Pronssia | Aika /  tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m | Tuija Lindroos | 12,6 | Pirkko Länsivuori | 12,8 | Tekla Svenskberg | 13,0 |
| 200 m | Pirkko Länsivuori | 26,6 | Raija Harkas | 26,7 | Eila Kinnunen | 27,3 |
| 800 m | Inga-Lill Nyqvist | 2.18,4 | Elvi Minkkinen | 2.19,2 | Anna-Liisa Silenius | 2.19,6 |
| 80 m aidat | Aino Autio | 11,9 | Seija Pöntinen | 12,1 | Sylvi Keskinen | 12,1 |
| Korkeushyppy | Sisko Heikkilä | 145 | Hilkka Hakola | 145 | Terttu Laine | 145 |
| Pituushyppy | Maire Österdahl | 570 | Silja Seppälä | 514 | Agda Torkko | 508 |
| Kuulantyöntö | Meeri Saari | 12,70 | Kaarina Koivuniemi | 12,13 | Aune Salmi | 11,34 |
| Kiekonheitto | Kaarina Koivuniemi | 40,31 | Ulla Pihlantie | 36,81 | Meeri Saari | 36,56 |
| Keihäänheitto | Kaisa Parviainen | 41,75 | Mirja Rekola | 39,98 | Regina Marjanen | 36,99 |
| Viisiottelu | Maire Österdahl | 2723 | Seija Pöntinen | 2376 | Aune Rajala | 2330 |
Kalaureia (kaupunki)

| Kalaureia> Καλαυρεία |
| --- | --- |
 Kalaureian arkeologista aluetta.
Sijainti
 Kalaureia
Koordinaatit:  37°31′19″N, 23°28′47″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Póros, Saaret, Attika
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Saroniset saaret
Aiheesta muualla
  Kalaureia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalaureia (m.kreik. Καλαυρεία, myös Kalauria, Καλαυρία, Kalaurea, Καλαύρεα; lat. Calaureia, Calauria) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) samannimisellä saarella (nyk. Póros) Kreikassa. Sen kaupunkikeskus sijaitsi saaren pohjoisosassa.
Maantiede

Kalaureian poliksen kaupunkikeskus sijaitsi Kalaureian saaren pohjoisosassa saaren korkeimmalla kohdalla. Kaupungin satama sijaitsi läheisessä lahdessa, nykyisessä Vagionián lahdessa, saaren pohjoisrannikolla.
Antiikin aikainen Kalaureian saari (nyk. Kalavría) muodostaa nykyisen Póroksen saaren suuremman pohjoisosan. Eteläosa, jossa nykyinen Póroksen kaupunki sijaitsee, tunnettiin antiikin aikana nimillä Sfairia (nyk. Sfairía) ja Hiera. Nykyisin nämä kaksi saarta ovat yhdistyneet yhdeksi Póroksen saareksi, ja sen pohjois- ja eteläosaa yhdistää kapea kannas.
Kalaureian saari sijaitsi Saroninlahdessa vastapäätä Peloponnesoksen niemimaan puoleisen Troizenin satamaa Pogonia. Strabon kuvasi saaren ympärysmitaksi 30 stadioninmittaa, ja laski sen ja Peloponnesoksen välisen salmen leveydeksi neljä stadioninmittaa. Kalaureian kaupunkivaltion alue käsitti sekä Kalaureian että Sfairian saaret, eikä niillä ollut muita poliksia. Näin sen koko oli noin 31 neliökilometriä.
Historia

Kalaureian saari on ollut asuttu viimeistään varhaisella helladisella kaudella. Kreikkalaisessa mytologiassa saari kuului Poseidonille, ja tämän katsottiin saaneen sen Apollonilta vaihtokauppana Deloksesta. Antikleideen mukaan saaren alkuperäinen nimi olisi ollut Eirene (Εἰρήνη, Eirēnē). Strabon käytti saaresta ja kaupungista nimimuotoa Kalauria ja muun muassa Apollonios Rhodoslainen muotoa Kalaureia. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Kalaureatas (Καλαυρεάτας) ja Kalaureitēs (Καλαυρείτης).
Antiikin aikana Kalaureia oli alun perin itsenäinen. Sen korkeimmasta virkamiehestä käytettiin nimitystä tamias (ταμίας). Noin 500-luvun eaa. lopulla kaupunki tuli Troizenin vallan alle, ja tätä kesti 300-luvun eaa. lopulle saakka. Timotheos käytti Kalaureiaa laivaston tukikohtana vuonna 374 eaa. Kalaureian valtiomuoto oli mukana Aristoteleen koulukunnan kokoelmassa 158 kaupungin valtiomuodot osana Troizenin valtiomuodon kuvausta.
Kaupunki tunnettiin ennen kaikkea Poseidonin temppelistään. Pyhäkköalue oli Kalaureian amfiktyoniliiton keskus. Liitto on syntynyt noin vuonna 700 eaa. ja säilyi olemassa hellenistiselle kaudelle saakka. Siihen kuului seitsemän kaupunkia, Aigina, Ateena, Epidauros, Hermione, Nauplia, Orkhomenos ja Prasiai, ja myöhemmin Argos Nauplian sijasta ja Sparta Prasiain sijasta.
Richard Chandler oli ensimmäinen, joka tunnisti nykyisen Póroksen antiikin Kalaureiaksi.
Rakennukset ja löydökset

Kaupungin paikalta on löydetty hellenistiselle kaudelle ajoittuvia muureja, samalle ajalle sijoittuva buleuterion sekä agora. Kaupungin satamasta johti tie Poseidonin temppelille propylonin kautta.
Poseidonin temppeli
Poseidon Kalaurokselle omistettu temppeli sijaitsi agoran lähellä. Pyhäkköalue on ollut olemassa viimeistään 700-luvun eaa. alkupuolella. Temppeli rakennettiin noin vuonna 520 eaa. Se edusti doorilaista tyyliä. Sen perustusten koko oli noin 14,4 × 27,5 metriä, ja siinä oli 6 × 12 pylvästä. Temppeli oli ympäröity peribolos-muurilla.
Pyhäkköaluetta pidettiin turvapaikkana turvananojille. Puhuja Demosthenes haki sieltä turvaa Antipatroksen lähettiläiden ajaessa häntä takaa vuonna 332 eaa., ja teki siellä itsemurhan myrkyllä. Hänen hautansa oli nähtävillä pyhäkköalueella vielä Pausaniaan aikana. Kalaureian asukkaat pystyttivät hänen kunniakseen myös patsaan, ja kunnioittivat häntä uhrein. Demostheneen muistomerkki on mahdollisesti pyöreä heroon, joka sijaitsi temppelin länsipuolella.
Temppelin ja pyhäkköalueen lounaiskulmassa sijainneen propylonin välissä oli neljä stoaa eli pylväshallia, joista yksi rakennettiin noin vuonna 420 eaa. ja kolme muuta 300-luvulla eaa. Niitä merkitään tutkimuksessa ja pyhäkköalueen kaavakuvissa kirjaimilla A–D, ja propylonia kirjaimella E.
Ensimmäisen peloponnesolaissodan aikaan Attikaan perustettiin Poseidon Kalaureateen kultti. Tällöin Kalaureian temppelin kulttiesineitä saatettiin siirtää sinne. Richard Chandler löysi temppelin rauniot vuonna 1765. Tämänkin jälkeenkin temppelin kiviä on viety pois ja käytetty uudelleen muihin rakennuksiin, joten siitä on jäljellä vain vähän.
Buleuterion
Pyhäkköalueen lounaispuolella oli kaupungin buleuterionina toiminut stoa. Stoan (rakennus F) pituus oli noin 48,4 metriä, ja sen kummassakin päässä oli siipirakennukset, joiden leveys oli noin 8,2 metriä. Stoan julkisivussa oli 11 pylvästä, ja sisäpuolella kattoa tukemassa viisi joonialaista pylvästä, jotka jakoivat sen kahteen laivaan. Kummankin siipirakennuksen edessä oli eteishalli, jossa oli leveyssuunnassa neljä pylvästä ja sivuilla kaksi pylvästä. Takana oli kaksi huonetta stoan laivojen mukaisesti. Rakennuksen edustalla olivat muun muassa Zeus Soterin ja Poseidonin patsaat.
Heroon
Buleuterionin lounaispuolella sijaitsi herooniksi kutsuttu neliömäinen rakennus (rakennus G). Sen koko oli noin 21 × 21 metriä. Sen keskellä oli piha, jonka ympärillä oli useita huoneita, muun muassa andron. Pohjois- ja etelänpuoleiset huoneet olivat koko sivun pituiset. Rakennusta on ehdotettu Asklepieioniksi eli Asklepioksen pyhäköksi ja Demosthenelle omistetuksi herooniksi, tai Kalaureian amfiktyoniliiton kokoontumispaikaksi.
Muut rakennukset
Sfairian eli Hieran saarella sijaitsi Athene Apaturialle omistettu temppeli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalaureia Wikimedia Commonsissa
Antiikin Kalaureian satamalahti, nykyinen Vagionián lahti.
Buleuterionin eli stoa F:n rauniot.
Poseidonin temppelin paikka.
Poseidonin temppelin peribolos-muuria.