stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Clark Ashton Smith
Kuvataiteilijana

Smith oli innokas kuvataiteen harrastaja ja kuvitti muutamia novellejaan itse. Hän aloitti vesivärimaalauksen vuonna 1916. Piirtämistä Smith harrasti väriliiduilla, musteella ja muilla edullisilla materiaaleilla. Hän suosi räikeitä värejä ja mielikuvituksellisia miljöitä. Usein piirrokset esittivät joko hänen omien novelliensa tai Lovecraftin tarinoiden hahmoja, ja niissä oli kummallisia rakennuksia ja kuvitteellisia kasveja. Uransa aikana Smith teki satoja maalauksia ja piirroksia. Niiden esikuvaksi on veikkailtu ranskalaista symbolistia Odilon Redonia.
Kuvanveistosta Smith innostui vuonna 1935, jolloin hän vieraili sukulaismiehensä kuparikaivoksessa. Vuonna 1936 Smith kertoi, että veistäminen oli hänelle paljon helpompaa ja nautinnollisempaa kuin kirjoittaminen. Smith alkoi tehdä pehmeästä kivestä veistoksia kynäveitsen ja polttouunin avulla. Hän suosi epätavallisia materiaaleja, kuten talkkia, saippuakiveä ja laavaa. Ainakin yhdessä veistoksessa Smith käytti fossiloitunutta dinosauruksen luuta. Monet veistoksista olivat groteskeja pieniä hahmoja, Cthulhu-taruston olentoja tai antiikin mytologian hahmoja. Juri Nummelinin mukaan Smithin veistokset muistuttivat ”arkaaisia jumalankuvia”. Niiden estetiikkaa on verrattu Pääsiäissaaren Moai-päihin ja Kolumbusta edeltäneen ajan intiaanikulttuureihin. Pienoisveistoksien ohella Smith valmisti erilaisia arkisia käyttöesineitä, kuten astioita, piippuja ja kynttilänjalkoja.
Smith oli taiteilijana itseoppinut, ja Eldritch Dark -sivustolla hänen piirroksiaan kuvaillaan ”lapsekkaiksi” (naive). Markku Sadelehdon mukaan ”Smithin yli 200 pienoisveistosta ovat [nykyään] keräilijöiden aarteita. Piirtäjänä ja maalarina hän oli vain lahjakas amatööri”. S. T. Joshin mukaan maalausten arvostelut ovat olleet huomattavan ristiriitaisia: ”Toiset pitävät niitä karkeina ja kömpelöinä”, kun taas myönteisemmissä arvioissa on korostettu Smithin itseopiskeltua taitoa ja kuvien ilmentämää lennokasta mielikuvitusta. Koska Smith piti elinaikanaan useita näyttelyjä, eivät hänen teoksensa Joshin mukaan voi olla täysin vailla ansioita.
Teokset > Smithin eläessä julkaistut kirjat

The Star-Treader and Other Poems.  San Francisco:  A. M. Robertson, 1912.
Odes and Sonnets.  San Francisco:  The Book Club of California, 1918.
Ebony and Crystal, Poems in Verse and Prose.  Auburn:  The Auburn Journal Press, 1922.
Sandalwood.  Auburn:  The Auburn Journal Press, 1925.
Nero and Other Poems.  Lakeport:  The Futile Press, 1937.
The Dark Chateau and Other Poems.  Sauk City:  Arkham House, 1951.
Spells and Philtres.  Sauk City:  Arkham House, 1958.
The Double Shadow and Other Fantasies.  Auburn:  The Auburn Journal Press, 1933.
Out of Space and Time.  Sauk City:  Arkham House, 1942.
Lost Worlds.  Sauk City:  Arkham House, 1944.
Genius Loci and Other Tales.  Sauk City:  Arkham House, 1948.
The Abominations of Yondo.  Sauk City:  Arkham House, 1960.
Teokset > Suomennokset

Viimeinen hieroglyfi.  (Suomentaneet Ulla Selkälä ja Ilkka Äärelä)  Helsinki:  WSOY, 1994.  ISBN 951-0-19571-5
Zothique.  (Suomentanut Eero Nurmi)  Tampere:  Vaskikirjat, 2021.  ISBN 978-952-5722-73-4
”Gorgo” (The Gorgon, 1932). Antologiassa Sadelehto, Markku (toim.): Outoja tarinoita 1.  (Suomentanut Leena Peltonen)  Helsinki:  Jalava, 1990.  ISBN 951-8954-22-4
”Satampra Zeiroksen tarina” (The Tale of Satampra Zeiros, 1931). Antologiassa Sadelehto, Markku (toim.): Mustan jumalan suudelma.  (Suomentanut Ulla Selkälä)  Helsinki:  WSOY, 1993.  ISBN 951-0-18765-8
”Yoh-Vombisin holvit” (The Vaults of Yoh-Vombis, 1932). Antologiassa Sadelehto, Markku (toim.): Lovecraftin lähteillä.  (Suomentaneet Kaisa Ranta, Nana Sironen ja Ilkka Äärelä)  Helsinki:  Jalava, 2013.  ISBN 978-951-887-466-2
”Genius loci” (Genius Loci, 1933). Antologiassa Sadelehto, Markku (toim.): Outoja tarinoita 4.  (Suomentanut Matti Rosvall)  Helsinki:  Jalava, 1992.  ISBN 951-8954-95-X
”Ubbo-Sathla” (Ubbo-Sathla, 1933). Antologiassa Sadelehto, Markku (toim.): Musta kivi.  (Suomentaneet Ulla Selkälä ja Ilkka Äärelä)  Helsinki:  WSOY, 1995.  ISBN 951-0-20103-0
”Tähtivaeltaja” (The Star-Treader, 1912). Lehdessä Tuli & Savu 3/2008. Suomentanut Teemu Manninen.
Kirjallisuutta

Connors, Scott (toim.): The Freedom of Fantastic Things. Selected Criticism on Clark Ashton Smith.  New York:  Hippocampus Press, 2006.  ISBN 0-9-7615-924-4  (englanniksi)
Clark Ashton Smith. The Emperor of Dreams.  (Dokumenttielokuva)  New York:  Hippocampus Press, 2018.  ISBN 978-1-61498-232-6  (englanniksi) (DVD)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Clark Ashton Smith Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Clark Ashton Smith on Wikiaineistossa (englanniksi)
The Eldritch Dark. Sivusto sisältää lähes koko Smithin kirjallisen tuotannon ja elämäkerrallista tietoa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Smithin esikoiskokoelma vuodelta 1912.
Smithiä esittävä piirros. Wonder Stories, 1930.
Xiccarph-sarjan novelli ”The Flower-Women” oli Avon Fantasy Readerin kansikuvatarinana vuonna 1949. Taiteilija tuntematon.
Life in a Day

| Life in a Day |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Kevin Macdonald
Tuottaja:  Liza Marshall Ridley Scott
Säveltäjä:  Harry Gregson-Williams
Leikkaaja:  Joe Walker
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Scott Free Productions YouTube, Inc. LG Corp
Levittäjä:  National Geographic Society Netflix
Ensi-ilta:  27. tammikuuta 2011(Sundance)
Kesto:  95 min
Alkuperäiskieli:  Englanti Italia Japani Saksa Espanja Indonesia Bali Portugali Ukraina Vietnam Creol Catalonia Hollanti Bengali Masai Hindu Arabi Quechua Venäjä
Budjetti:  252 788 puntaa
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Life in a Day on joukkoutettu draama/dokumenttielokuva joka käsittää sarjan valittuja videoklippejä videopalvelu YouTubeen jaetuista 80 000 klipistä, jotka osoittavat sen mitä ympäri maailmaa tapahtui yhden päivän aikana 24. heinäkuuta 2010.
Elokuva on 94 minuuttia ja 53 sekuntia pitkä ja se kattaa lukuisia kohtauksia 4500 tunnin edestä 80 000 klipissä 192 valtiosta. Koottu elokuva esitettiin ensimmäisen kerran Sundance Film Festival-tapahtumassa 27. tammikuuta 2011 ja ensiesitys esitettiin myös livenä YouTubessa. YouTube ilmoitti 31. lokakuuta 2011, että Life in a Day tulisi vapaasti katsottavaksi heidän sivuillaan sekä ostettavaksi DVD-muodossa.
Käännös suomeksi
Innocence of Muslims

Innocence of Muslims (suom. Muslimien viattomuus) on yhdysvaltalainen amatöörielokuva, joka julkaistiin Youtubessa vuonna 2012. Islamin vastaisesta elokuvasta seurasi mielenosoituksia ja hyökkäyksiä pääasiassa Yhdysvaltain diplomaattisiin kohteisiin eri muslimimaissa.
Elokuvassa islamin profeetta Muhammed on sängyssä naisten kanssa ja puhuu lasten tappamisesta. Elokuvassa näyttelevien mukaan he eivät tienneet kyseessä olevan uskonnollinen propagandavideo. Heidän vuorosanojaan oli jälkikäteen muutettu erilaisiksi. Elokuvan trailerin Youtubeen ladannut henkilö on esiintynyt julkisuudessa salanimellä Sam Bacile. Radiohaastattelussa hän kertoi nimekseen Nakoula Basseley Nakoula. Nimimerkki sambacile lisäsi elokuvan trailerin YouTubeen 1. heinäkuuta 2012. Yksi elokuvan näyttelijöistä on kertonut haastavansa elokuvan tekijän oikeuteen. Egyptissä syntynyt ja Kaliforniassa asuva Nakoula, joka on tuottanut elokuvan, joutui viranomaisten kuulusteltavaksi rikottuaan mahdollisesti ehdonalaisen vankeusrangaistuksensa ehtoja. Elokuvan ohjaajan on kerrottu olevan Alan Roberts. Koptikristittyihin kuuluva Nakoula kertoi keränneensä elokuvan viiden miljoonan dollarin tuotantokulut sadalta juutalaisrahoittajalta, joita hän ei kuitenkaan suostunut nimeämään. Floridalainen Polta Koraani -päivän vuonna 2010 ideoinut pastori Terry Jones ilmoitti esittävänsä otteita kaksituntisesta elokuvasta kirkossaan.
Google on estänyt videon katselemisen Egyptissä, Libyassa, Intiassa ja Indonesiassa omistamassaan Youtube-videopalvelussa mielenosoitusten alettua. Afganistanissa estettiin pääsy kokonaan Youtube-sivustolle. Googlen mukaan video ei riko palvelun sääntöjä, eikä se näin ollen aio poistaa sitä YouTubesta, vaikka Valkoinen talo on pyytänyt Googlea sen poistamaan.
Egyptin yleinen syyttäjä antoi videon vuoksi syyskuun lopulla kansainvälisen etsintäkuulutuksen seitsemästä nimetystä egyptiläissyntyisestä, maan ulkopuolella asuvasta koptikristitystä – joukossa videon tekijä Nakoula Basseley Nakoula – sekä pastori Terry Jonesista ja vaati heidän luovuttamistaan Egyptiin, jossa heitä saattoi uhata jopa kuolemantuomio islamin pilkkaamisesta. Samoihin aikoihin eräs iranilainen islamilainen äärijärjestö ilmoitti uudistaneensa ajatollah Khomeinin brittiläiselle kirjailijalle Salman Rushdielle tämän romaanin Saatanalliset säkeet vuoksi vuonna 1989 langettaman kuolemantuomion ja korottaneen hänen tappamisestaan maksettavan palkkion 3,3 miljoonaan dollariin. Järjestön mukaan Innocence of Muslims -elokuvaa ei olisi koskaan tehty, jos Rushdie olisi tapettu aiemmin, eikä islamin pilkkaaminen lopu niin kauan kuin Rushdie on elossa.
Blue Earthin piirikunta

Blue Earth Minnesotan kartalla
Blue Earthin piirikunta  sijaitsee Yhdysvaltojen Minnesotan osavaltion eteläosassa. Vuoden 2018 arvion mukaan siellä asui 67 427 asukasta, mikä tarkoittaa 5,3 prosentin kasvua vuoteen 2010, jolloin piirikunnassa asui 64 013 asukasta. Blue Earthin pinta-ala on 1 936,9 neliökilometriä. Sen hallintokeskus on Mankato.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Blue Earthin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Minnesotan osavaltio
| --- | --- |
Alueet:  Arrowhead  Boundary Waters  Buffalo Ridge  Central  Coulee Region  Greater Minnesota  Iron Range  Minnesota River Valley  North Shore  Northwest Angle  Pipestone  Red River Valley  Southeast  Twin Cities metropolitan area 
Piirikunnat:  Aitkin  Anoka  Becker  Beltrami  Benton  Big Stone  Blue Earth  Brown  Carlton  Carver  Cass  Chippewa  Chisago  Clay  Clearwater  Cook  Cottonwood  Crow Wing  Dakota  Dodge  Douglas  Faribault  Fillmore  Freeborn  Goodhue  Grant  Hennepin  Houston  Hubbard  Isanti  Itasca  Jackson  Kanabec  Kandiyohi  Kittson  Koochiching  Lac qui Parle  Lake  Lake of the Woods  Le Sueur  Lincoln  Lyon  McLeod  Mahnomen  Marshall  Martin  Meeker  Mille Lacs  Morrison  Mower  Murray  Nicollet  Nobles  Norman  Olmsted  Otter Tail  Pennington  Pine  Pipestone  Polk  Pope  Ramsey  Red Lake  Redwood  Renville  Rice  Rock  Roseau  St. Louis  Scott  Sherburne  Sibley  Stearns  Steele  Stevens  Swift  Todd  Traverse  Wabasha  Wadena  Waseca  Washington  Watonwan  Wilkin  Winona  Wright  Yellow Medicine 
Huomattavat kaupungit:  Bloomington  Duluth  Minneapolis  Rochester  Saint Cloud  Albert Lea  Alexandria  Andover  Anoka  Apple Valley  Austin  Bemidji  Blaine  Brainerd  Brooklyn Center  Brooklyn Park  Buffalo  Burnsville  Champlin  Chanhassen  Chaska  Cloquet  Columbia Heights  Coon Rapids  Cottage Grove  Crystal  Eagan  East Bethel  Eden Prairie  Edina  Elk River  Fairmont  Faribault  Farmington  Fergus Falls  Forest Lake  Fridley  Golden Valley  Ham Lake  Hastings  Hibbing  Hopkins  Hutchinson  Inver Grove Heights  Lakeville  Lino Lakes  Mankato  Maple Grove  Maplewood  Marshall  Mendota Heights  Minnetonka  Moorhead  Mounds View  New Brighton  New Hope  New Ulm  Northfield  North Mankato  North St. Paul  Oakdale  Owatonna  Plymouth  Prior Lake  Ramsey  Red Wing  Richfield  Robbinsdale  Rosemount  Roseville  Saint Paul (pääkaupunki)  St. Louis Park  St. Peter  Sartell  Sauk Rapids  Savage  Shakopee  Shoreview  South St. Paul  Stillwater  Vadnais Heights  West St. Paul  White Bear Lake  Willmar  Winona  Woodbury  Worthington
Pohjansinivalvatti

| Pohjansinivalvatti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Sinivalvatit Cicerbita
Laji::  alpina
Kaksiosainen nimi
 Cicerbita alpina  (L.) Wallr. 
Katso myös
   Pohjansinivalvatti Wikispeciesissä   Pohjansinivalvatti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pohjansinivalvatti (Cicerbita alpina, synon. Lactuca alpina) on asterikasveihin kuuluva harvinainen Pohjois-Suomen lehtokorpien kasvi.
Ulkonäkö ja koko

Pohjansinivalvatti on 50–200 cm korkea kasvi, joka kukkii heinä-elokuussa. Sen varsi on haaraton ja kukat vaaleansiniset.
Levinneisyys

Pohjansinivalvattia tavataan Lapissa, Norjan vuorilla ja Alpeilla. Suomessa se esiintyy Lapissa, Pohjois-Pohjanmaan koillisosassa ja Kainuussa paikallisesti melko yleisenäkin, mutta puuttuu kuitenkin laajoilta alueilta.
Aiheesta muualla

Kasviatlas: Pohjansinivalvatin levinneisyys Suomessa.
Pohjolan kasvien pauloissa: Lactuca alpina - pohjansinivalvatti
UPM-Kymmene: Metsiemme lehtokasveja (Arkistoitu – Internet Archive) (pdf)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q1477580  Wikispecies: Cicerbita alpina  BioLib: 41657  CoL: V7M3  EPPO: CIJAL  EUNIS: 152692  GBIF: 3087634  GRIN: 104152  iNaturalist: 336295  IPNI: 194423-1  NBN: NBNSYS0000004546  NCBI: 75961  Observation.org: 116517  Open Tree of Life: 155229  PfaF: Cicerbita alpina  PFI: 6334  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:194423-1  Tropicos: 2700557  WFO: wfo-0000027818  WoRMS: 1206241 
Pohjansinivalvatti
Lake of the Woodsin piirikunta

Lake of the Woodsin piirikunta (engl. Lake of the Woods County) on Yhdysvaltojen Minnesotan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 3 763 vuonna 2020, ja se on väkiluvultaan Minnesotan osavaltion toiseksi pienin piirikunta. Piirikunnan hallintokeskus on Baudetten kaupunki, joka on myös piirikunnan suurin kunta. Piirikunta on perustettu vuonna 1922, ja se on Minnesotan nuorin piirikunta. Lake of the Woodsin piirikunta on saanut nimensä samannimisestä järvestä.
Väestö

Vuoden 2020 väestönlaskennassa Lake of the Woodsin piirikunnan asukasluku oli 3 763. Arvion mukaan asukkaista valkoisia on 93,5 %, aasialaisia 1,6 %, alkuperäisasukkaita 1,2 % ja mustia 0,9 %. Asukkaista 2,8 % kuuluu kahteen tai useampaan rotuun. 1,9 % asukkaista puhuu kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 1,4 % asukkaista on syntynyt ulkomailla.
Kuvia piirikunnasta

Lake of the Woodsin järveä.
Pohjoisin kohta Yhdysvalloissa Alaskaa lukuun ottamatta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lake of the Woodsin piirikunta Wikimedia Commonsissa
Berliinin neuvottelut 1918

Berliinin neuvottelut 1918 olivat itsenäisen Suomen ja Neuvosto-Venäjän välillä Saksan pääkaupungissa Berliinissä käydyt tuloksettomat rauhanneuvottelut elokuussa 1918 kolmen viikon ajan.
Tilanne ennen neuvotteluja

Itsenäiseksi julistautuneen Suomen hallitus ja lokakuun vallankumouksen jälkeen perustettu Neuvosto-Venäjän hallitus olivat suomalaisen näkemyksen mukaan ajautuneet sotatilaan tammikuussa 1918 alkaneen Suomen sisällissodan vuoksi. Venäjän Suomessa ollut 42. armeijakunta oli julistanut sodan Suomen senaatille. Vaikka jotkut venäläiset sotilaat antoivat Suomen kansanvaltuuskunnalle eli punaisen puolen hallitukselle vähäistä tukea, suomalaiset kävivät itse pääosan taisteluista. Venäjällä jatkuvasti vallinneen sisäisen sotatilan ja neuvostoarmeijan silloisen heikkouden vuoksi Venäjän ja valkoisen Suomen välillä ei ollut käyty merkittäviä taisteluita. Lisäksi Neuvosto-Venäjän solmittua maaliskuussa 1918 Brest-Litovskin rauhansopimuksen Saksan kanssa alettiin venäläisiä joukkoja vetää sopimuksen mukaisesti pois Suomesta sisällissodan vielä jatkuessa.
Tilanne ennen neuvotteluja > Kuolan niemimaa

Brest-Litovskin rauhan myötä Neuvosto-Venäjästä tuli vastentahtoinen Saksan liittolainen. Britannian amiraliteetti ei jäänyt odottamaan ulkoasiainministeriön poliittisia päätöksiä, vaan samana päivänä päätti lähettää alueelle HMS Cochranen vahvistukseksi sekä pyytää alueelle saman kokoluokan aluksia niin Ranskalta kuin Yhdysvalloiltakin. Ranska lähetti kolmen päivän kuluttua FS Amiral Auben, mutta Yhdysvallat risteilijä USS Olympian vasta seuraavassa kuussa.
12.5. Suomalaiset taistelevat brittejä vastaan Petsamonvuonolla.
24.5. Britit karkottivat suomalaiset Petsamosta.
23.6. Murmanskissa nousi maihin uusi brittien sotilasosasto johtajanaan kenraalimajuri Sir Charles Maynard. Osastoon kuului kiväärikomppania, pioneereja, sekä 560 Arkangelin suunnalle tarkoitettua kouluttajaa. Saksalaisten hyökkäyksen varalta tehty maihinnousu katkaisi lopullisesti liittoutuneiden yhteistyön bolševikkihallituksen kanssa. Bolševikkihallitus, jota Saksa painosti, vaati puna-armeijaa karkottamaan englantilaiset Muurmannin alueelta. Murmanskilaiset eivät kuitenkaan noudattaneet määräystä, vaan pyysivät englantilaisilta suojelusta ja paikallinen neuvosto siirtyi brittien tukemien valkoisten puolelle.
26.6. Suomen senaatti lähetti Englannin hallitukselle nootin, jossa vaadittiin brittiläisiä joukkoja poistumaan Petsamon alueelta ja jättämään sen Suomelle. Senaatti vetosi siihen, että Petsamon oli jopa keisari Aleksanteri katsonut kuuluvan Suomelle. Venäjän keisari, joka oli samalla Suomen suuriruhtinas, oli 1864 luvannut Suomelle Petsamon vastineena Rajajoen suulla sijainneesta Siestarjoen tehdasalueesta. Englannin edustaja piti noottia uhkavaatimuksena ja katsoi sen osoittavan, että Suomi oli Saksan myötäilijä.
Tilanne ennen neuvotteluja > Itä-Karjala

Suomen julistauduttua itsenäiseksi 1917 tuli Itä-Karjalan kysymys osaksi uuden valtion ulkopolitiikkaa. Itä-Karjalan liittämistä pyrittiin ajamaan ensin poliittisin keinoin muun muassa Saksan tuella. Näitä taisteluita kutsutaan heimosodiksi. Maaliskuussa 1918 Mannerheim antoi käskyn retkikuntien lähettämisestä Itä-Karjalaan. Nämä Vienan retkien nimellä tunnetut tapahtumat estivät Vienaan paenneiden punaisten suomalaisten hyökkäyksen Suomeen. Sen sijaan retkikuntia vastaan taistelleet punaiset ja englantilaiset sekä englantilaisten propagandan tuloksena myös osa karjalaisista tekivät näiden retkikuntien pyrkimykset tyhjiksi.
23. helmikuuta 1918 Mannerheim antoi päiväkäskyn, jossa luvattiin vapauttaa Itä-Karjala.
2.–3. elokuuta 1918 vaikeassa taloudellisessa tilanteessa ja suomalaisten painostamana Repolassa pidettiin yleinen kansalaiskokous, joka teki päätöksen pitäjän liittymisestä Suomeen.
Tilanne ennen neuvotteluja > Karjalankannas

Venäläiset joukot poistuivat 14. toukokuuta ilman taistelua Inon linnoituksesta, mutta räjäyttivät linnoituslaitteet lähtiessään. Itäisellä Suomenlahdella Uudenkirkon edustalla sijainnut Inon linnoitus oli venäläisten viimeinen tukikohta Suomessa, ja se oli strategisesti merkittävällä paikalla osana Pietarin meripuolustusta. Neuvosto-Venäjä halusi välttämättä saada Inon itselleen ja oli valmis vaihtamaan sen lähiympäristöineen johonkin muuhun alueeseen. Saksa piti tätä kohtuullisena vaatimuksena.
Tie neuvotteluihin

Suomi pyysi sisällissodan jälkeen apua Saksalta Itä-Karjalan ja Petsamon kysymyksen ratkaisemiseen. Saksa halusi säilyttää rauhan itärintamalla, joten sillä oli intressi sovitella Suomen ja Neuvosto-Venäjän välejä. Saksa koitti välittää rauhantunnusteluja jo toukokuussa 1918, mutta alkuun sekä Suomi että Neuvosto-Venäjä asettivat ennakkoehdoiksi yhteensovittamattomia aluevaatimuksia: Neuvosto-Venäjä halusi vaihtaa Inon Petsamoon, kun taas Suomi halusi saada Itä-Karjalan joutumatta luovuttamaan alueita Karjalankannakselta. Heinäkuussa 1918 myös Ruotsi tarjoutui rauhanvälittäjäksi, sillä ruotsalaiset toivoivat näin edistävänsä pyrkimystään saada Ahvenanmaa itselleen. Saksan näkökulmasta puolueettoman Ruotsin välitys olisi voinut johtaa ympärysvaltoja myötäilevään lopputulokseen, joten saadakseen aloitteen takaisin Saksa tarjoutui isännöimään rauhanneuvotteluita Berliinissä. Siellä oli jo kesäkuusta 1918 alkaen käyty Brest-Litovskin rauhansopimuksen täydennysneuvotteluita Saksan ja Neuvosto-Venäjän välillä. Asian ratkaisemisen jälkeen Saksa voisi karkottaa brittiläiset joukot Muurmannilta ja Arkangelista joko Neuvosto-Venäjän tai Suomen tai molempien avulla.
Suomen hallitus asetti toukokuussa 1918 Carl Enckellin johtaman komitean valmistelemaan luonnosta rauhansopimukseksi. Luonnoksessa ehdotettiin Itä-Karjalan antamista Suomelle.
Suomen hallituksen antamalla valtuutuksella Saksa solmi heinäkuussa 1918 Suomen ja Neuvosto-Venäjän välisen vankienvaihtosopimuksen, jonka nojalla Suomen oli muun muassa palautettava Venäjälle vangitut bolševikkijohtaja Lev Kamenev ja lyhyesti Neuvosto-Venäjän diplomaattiedustajana Helsingissä toiminut eversti Konstantin Kovanko.
Neuvottelut

Berliinin neuvotteluissa Suomen valtuuskuntaa johti Carl Enckell ja siihen kuuluivat Hugo Rautapää, August Ramsay, Rafael Erich, V. O. Sivén ja Jonathan Wartiovaara, eli samat henkilöt kuin aiemmassa valmistelukomiteassa, sekä sihteerinä Hjalmar Procopé. Neuvosto-Venäjän valtuuskuntaa johti bolševikkidiplomaatti Vatslav Vorovski. Neuvostovaltuuskunnan myöhästyttyä muutamia päiviä rauhankonferenssi pääsi aloittamaan työnsä 3. elokuuta 1918.
Suomi vaati Itä-Karjalaa kansojen itsemääräämisoikeuden perusteella. Suomen vaatimukseen sisältyivät myös Kuolan niemimaa ja Solovetskin saaret. Raja olisi kulkenut Vienanmerestä Uikujokea pitkin Äänisjärveen ja sieltä Syvärin eteläpuolitse Laatokkaan. Venäjälle ei olisi luovutettu vastineeksi mitään. Vorovskin mukaan vetoaminen kansojen itsemääräämisoikeuteen oli hurskastelua, sillä Itä-Karjalan väestön tahdosta ei toistaiseksi ollut mitään riidatonta näyttöä eikä valtionrajojen määrääminen koskaan ollut tapahtunut yksinomaan etnografisten näkökohtien pohjalla.
Neuvosto-Venäjän vastaehdotuksen lähtökohtana oli Pietarin turvaaminen meren puolelta suojavyöhykkeen avulla. Neuvosto-Venäjä olisi sen mukaan saanut Viipurin–Käkisalmen-linjan eteläpuolisen osan Karjalankannakselta sekä Suomenlahden ulkosaaret, kun taas Suomelle olisi voitu vastineena luovuttaa Petsamo ja mahdollisesti muita alueita pohjoisempana. Suomen valtuuskunta ei voinut hyväksyä suomalaisten pitäjien luovuttamista Karjalankannaksella, joten rajakysymyksistä keskustelu jouduttiin jäädyttämään kokonaan. Myös neuvottelut taloudellisista korvauksista jumiutuivat suomalaisten ja venäläisten eriäviin näkemyksiin siitä, oliko maiden välillä vallinnut sotatila vai ei.
Saksa ei ollut halukas painostamaan kumpaakaan osapuolta peräntymään vaatimuksistaan, joten neuvottelut keskeytettiin tuloksettomina 27. elokuuta 1918, samana päivänä kun Saksa ja Neuvosto-Venäjä allekirjoittivat Brest-Litovskin rauhan täydennyssopimuksen.
1821

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909