stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
3. joulukuuta
Kuolleita

1154 – Anastasius IV, paavi
1552 – Francisco Xavier, navarralainen jesuiitta ja lähetyssaarnaaja (s 1506)
1533 – Vasili III, Venäjän hallitsija (s. 1497)
1823 – Giovanni Battista Belzoni, italialainen egyptologi (s. 1778)
1888 – Carl Zeiss, saksalainen optisten linssien valmistaja ja kehittäjä (s. 1816)
1894 – Robert Louis Stevenson, skotlantilainen kirjailija (s. 1850)
1901 – Anton Wilhelm Lindgren, suomalainen opettaja, kirjailija, toimittaja ja kirjankustantaja (s. 1831)
1919 – Pierre-Auguste Renoir, ranskalainen impressionisti, taidemaalari ja kuvanveistäjä (s. 1841)
1938 – J. H. Vennola, suomalainen taloustieteilijä, poliitikko ja pääministeri (s. 1872)
1941 – Christian Sinding, norjalainen säveltäjä (s. 1856)
1949 – Maria Uspenskaja, venäläissyntyinen näyttelijä (s. 1876)
1952 – Rudolf Slánský, Tšekkoslovakian kommunistisen puolueen pääsihteeri (s. 1901)
1966 – Rolf Maximilian Sievert, ruotsalainen lääketieteellisen fysiikan tutkija (s. 1896)
1976 – Benjamin Britten, englantilainen säveltäjä (s. 1913)
1980 – Romain Gary, ranskalainen kirjailija, taistelulentäjä ja diplomaatti (s. 1914)
1981 – Joel Rinne, suomalainen näyttelijä (s. 1897)
1996 – Georges Duby, ranskalainen historioitsija (s. 1919)
1996 – Solveig von Schoultz, suomenruotsalainen kirjailija, modernisti ja lyyrikko (s. 1907)
1999 – John Paul Larkin (”Scatman John”), yhdysvaltalainen jazzpianisti (s. 1942)
1999 – Madeline Kahn, yhdysvaltalainen näyttelijä (s. 1942)
1999 – Jarl Wahlström, suomalainen Pelastusarmeijan johtaja (s. 1918)
2003 – Nina Terno, suomalainen kuvanveistäjä, kuvataiteilija ja soitonopettaja (s. 1935)
2005 – Kirsi Hannele Sirén ("Kikka"), suomalainen laulaja (s. 1964)
2006 – Alli Vaittinen-Kuikka, suomalainen kansanedustaja (s. 1918)
2009 – Paula Hawkins, yhdysvaltalainen poliitikko (s. 1927)
2009 – Richard Todd, brittiläinen näyttelijä (s. 1919)
2010 – Hugues Cuénod, sveitsiläinen tenori (s. 1902)
2012 – Leo Rajendram Antony, srilankalainen piispa (s. 1927)
2012 – Fjodor Hitruk, venäläinen animaattori (s. 1917)
2012 – Helena Vinkka, suomalainen näyttelijä ja laulaja (s. 1925)
2013 – Peter Lacovich, itävaltalainen kuoronjohtaja ja kapellimestari (s. 1927)
2013 – Ida Pollock, brittiläinen kirjailija ja taidemaalari (s. 1908)
2013 – Frank G. Rozendaal, alankomaalainen lintutieteilijä (s. 1957)
2015 – Scott Weiland, yhdysvaltalainen muusikko, sanoittaja ja laulaja (s. 1967)
2016 – Harry Forsblom, suomalainen kirjailija, kirjallisuuskriitikko ja kääntäjä (s. 1943)
2016 – Ollitapio Lehtinen, suomalainen viulutaiteilija ja kapellimestari (s. 1960)
2016 – Ilkka Malmberg, suomalainen toimittaja ja tietokirjailija (s. 1954)
2017 – Adam Darius, yhdysvaltalainen tanssija, miimikkotaiteilija, kirjailija ja koreografi (s. 1930)
2018 – Andrei Bitov, venäläinen kirjailija (s. 1937)
2018 – Geoff Murphy, uusiseelantilainen elokuvaohjaaja (s. 1938)
2019 – Olavi Rimpiläinen, suomalainen piispa (s. 1937)
2020 – Jutta Lampe, saksalainen näyttelijä (s. 1937)
2020 – Alison Lurie, yhdysvaltalainen kirjailija (s. 1926)
Merkkipäiviä

YK: Kansainvälinen vammaisten päivä ("International Day of Disabled Persons"). YK:n yleiskokous päätti vuonna 1992 päivän vietosta Kansainvälisen vammaisten vuosikymmenen (1983–1992) päätyttyä.
Tähtitieteellinen vuosikirja

Tähtitieteellinen vuosikirja on vuosittain ilmestyvä kirja, jossa on muun muassa taulukoitu Auringon, Kuun ja planeettojen koordinaatit kullekin päivälle ja lueteltu muutakin muuttuvaa tähtitieteellistä tietoa.
Tunnetuin vuosikirja on amerikkalais-englantilainen Astronomical Almanac. Muita  ovat ranskalainen Connaissance des temps ja venäläinen Astronomitsheskij jezhegodnik. Amerikkalais-englantilaiseen vuosikirjaan liittyy käsikirja An explanatory supplement to the astronomical almanac, jota sanotaan jokaisen almanakan laskijan perusteokseksi.
Monet observatoriot julkaisevat eri maiden oloihin sovitettuja vuosikirjoja. Laajin suomenkielinen vuosikirja on Ursan vuodesta 1977 julkaisema Tähdet: Ursan vuosikirja.
Myös tavallinen almanakka sisältää paljon tähtitieteellistä tietoa.
Erikielisiä vastineita

Astronomical Almanac
astronomical yearbook
Bed (Joel Corryn, Rayen ja David Guettan kappale)

| ”Bed” Joel Corry, Raye & David Guetta |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Four for the Floor EP
 Julkaistu: 26. helmikuuta 2021
 Formaatti: digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Joel Corry, David Guetta, Giorgio Tuinfort, Lewis Thompson, Neave Applebaum
 Tyylilaji: house
 Kesto: 02.58
 Levy-yhtiö: Perfect Havoc, Asylum UK
Joel Corryn muut singlet
| ”Head & Heart” 2020 | ”Bed” 2021 | ”Out Out” 2021 |
Rayen muut julkaisut
| ”Regardless” 2020 | ”Bed” 2021 | ”Ferrari Horses” 2021 |
David Guettan muut julkaisut
| ”Floating Through Space” 2021 | ”Bed” 2021 | ”Hero” 2021 |
Bed on brittiläisen DJ-tuottaja Joel Corryn, brittiläislaulaja Rayen sekä ranskalaisen DJ-tuottaja David Guettan musiikkikappale. Sen julkaisivat Perfect Havoc ja Asylum Records UK digitaalisesti ladattavana singlenä 26. helmikuuta 2021. Kappaleen ovat sanoittaneet Corry, Raye, Guetta, Giorgio Tuinfort, Jin Jin, Lewis Thompson ja Neave Applebaum, joista kaikki Rayea sekä Jin Jiniä lukuun ottamatta myös tuottivat sen. Kappaleelle on tehty myös Elliot Simpsonin ohjaama musiikkivideo joka julkaistiin videopalvelu YouTubessa 5. maaliskuuta 2021.
Bed oli kaupallisesti kohtalainen menestys sen päästyä singlelistan kymmenen parhaan joukkoon Alankomaissa, Belgian Flanderissa, Irlannissa, Isossa-Britanniassa ja Uudessa-Seelannissa. Lisäksi kappale on myynyt Portugalissa sekä Tanskassa kultaa ja Australiassa, Isossa-Britanniassa sekä Italiassa platinaa.
Käännös suomeksi
Beaumontin satama

| Beaumontin satama> Port of Beaumont |
| --- | --- |
 Beaumontin satama vuonna 2009
Sijainti
Sijainti:  Beaumont, Texas, Yhdysvallat
Koordinaatit:  30°4′6″N, 94°5′4″W
Yksityiskohtia
Avattu:  1908
Ankkuripaikkoja:  8
Toimitusjohtaja:  David C. Fisher
kotisivut
Beaumontin satama (engl. Port of Beaumont) on Texasin Beaumontissa sijaitseva satama. Se avattiin vuonna 1908, jonka jälkeen sitä on laajennettu lukuisia kertoja.
Beaumontin satama oli vuonna 2013 rahdin määrällä mitattuna Yhdysvaltain neljänneksi vilkkain satama. Satama on myös hyvin merkittävä Yhdysvaltain asevoimille, joka käyttää satamaa usein sotilasrahdin kuljettamiseen. Tätä tehtävää varten satamaan on sijoitettu Yhdysvaltain armeijan 842. kuljetuspataljoona.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Port of Beaumont (englanniksi)
Risteily

Carnival Cruise Linen loistoristeilijöitä Yhdysvaltain Neitsytsaariin kuuluvalla Saint Thomasin saarella.
Risteily tarkoittaa yleensä vapaa-ajan laivamatkaa, jossa viivytään kohdemaassa vain lyhyen aikaa tai ei välttämättä poistuta kohdesatamassa laivasta ollenkaan. Risteilyt vaihtelevat pienillä laivoilla tehtävistä muutaman tunnin saaristoristeilyistä suurilla loistoristeilijöillä tehtäviin monen päivän pituisiin Karibian ja Välimeren risteilyihin.
Itämerellä seilaavat laivavarustamot, kuten Viking Line ja Tallink Silja, järjestävät autolautoillaan samanaikaisesti sekä risteilyjä että reittimatkoja. Nämä varustamot pitävät tyypillisesti risteilyinä matkoja, joissa paluumatka matkustetaan samana päivänä kun kohdesatamaan on saavuttu, kun taas reittimatka voi olla yhdensuuntainen tai meno-paluumatka, jos kohteessa yövytään.
Suomalaisten keskuudessa Ruotsiin suuntautuvat risteilyt tulivat suosituiksi 1960-80-luvulla elintason ja talouden noustessa. Laivamatkustaminen oli edullisempaa kuin lentäminen, ja laivoista tuli suosittuja huvittelu- ja rentoutumispaikkoja. Tuohon aikaan laivoilla oli usein saatavilla eksoottisia ruoka-, alkoholi- ja kosmetiikkatuotteita, joita ei vielä saanut maista. Viroon suuntautuvat risteilyt yleistyivät vasta vuosituhannen taitteessa, kun Suomen ja Viron välinen viisumivapaus oli astunut voimaan. Suomalaisessa risteilykulttuurissa yleistä ovat muun muassa ruokailu buffetissa, tax free -ostokset, laivan viihdeohjelma ja alkoholin käyttö. Myös teema- ja erikoisristeilyt ovat suosittuja. Niitä ovat muun muassa opiskelijaristeilyt, kuten abiristeilyt ja GooM, tanssiristeilyt, joulu- ja uudenvuodenristeilyt sekä lapsiperheille suunnatut perheristeilyt.
Battipaglia

| Battipaglia |
| --- | --- |

 vaakuna
 Battipaglia
 Koordinaatit: 40°37′0″N, 14°59′0″E 
Valtio:  Italia
Alue:  Campania
Maakunta:  Salernon maakunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  56,9 km²
Korkeus:  72 m
Väkiluku (31.12.2019):  50 780
 – Väestötiheys:  893 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  84091
Suuntanumero(t):  0828
 
 http://www.comune.battipaglia.sa.it/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Battipaglia on kunta Campanian alueella Etelä-Italiassa. Se sijaitsee noin 70 kilometriä Napolista kaakkoon. Battipaglian merkittävä elinkeino on elintarviketeollisuus.
Maantiede ja ilmasto

Battipaglia sijaitsee Selejoen tasangon (Piana del Sele) pohjoisosassa kymmenisen kilometriä Tyrrhenanmeren rannalta sisämaahan ja noin 20 kilometriä Salernosta kaakkoon. Alueella vallitsee välimerenilmasto kuumine kesineen ja leutoine talvineen. Vaikka kesäsäät ovat tyypillisesti lämpötiloiltaan ja tuulioloiltaan stabiileja, iltapäivisin saattaa esiintyä ukkoskuuroja. Vuotuinen keskilämpötila on 15,9 °C. Tammikuun keskilämpötila on 9 °C ja elokuun 23,6 °C. Pakkaset ovat harvinaisia, matalimmat mitatut lämpötilat ovat −2...−3 °C ja korkeimmat noin 40 °C.
Historia

Ensimmäinen maininta paikannimestä Battipaglia on Robert Guiscardin asiakirjassa vuodelta 1080. Alueella oli kolme maalaiskylää ennen Battipaglian siirtokunnan perustamista 1858. Tuhoisa maanjäristys runteli Basilicataa ja Teggianoa Campanian kaakkoisosassa joulukuussa 1857, ja kyseisiltä alueilta muutti uudisasukkaita Battipagliaan. Syntyi maatalouteen perustunut siirtokunta. Battipaglia sai itsenäisen kunnan aseman 28. maaliskuuta 1929. Sen perustajaksi on mainittu Alfonso Menna. Kaupunki tuhottiin lähes täysin vuoden 1943 ilmapommituksissa. Jälleenrakennus oli ripeää, ja kaupunkiin muutti runsaasti ihmisiä työn perässä. Etenkin 1950-luvulla Battipaglia kasvoi ja teollistui nopeasti. Vuoteen 1960 mennessä se oli kehittynyt teollisuuden keskukseksi.
Battipaglian historiallista arkkitehtuuria edustaa muun muassa keskiaikainen linnoitus Castello di Battipaglia, jota kutsutaan myös nimellä Castelluccio. Hengellisistä rakennuksista mainittakoon Santuario di Santa Maria della Speranza vuodelta 1917 ja Cappella di Santa Lucia, josta on ensimmäinen maininta vuodelta 1140. Keskiaikainen on niin ikään Complesso monastico di San Mattia.
Talous ja liikenne

Battipaglian seutu on maatalouden kannalta ihanteellista. Mittavan alkutuotannon rinnalle on kasvanut merkittävää elintarviketeollisuutta. Battipagliassa tuotetaan muun muassa juustoa nimeltä Mozzarella di Bufala Campana. Elintarviketeollisuuden ohella Battipaglian keskeisiä teollisuudenaloja ovat elektroniikkateollisuus, muoviteollisuus ja pakkausteollisuus.
Rataosuudet Battipaglia–Reggio Calabria (Ferrovia Tirrenica Meridionale) ja Battipaglia–Metaponto alkavat Battipaglian rautatieasemalta. Keskeinen moottoritieyhteys on Autostrada A 2 (Salerno–Reggio Calabria).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Battipaglia, Campania, Italia — Sunrise, Sunset, and Daylength
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: it:Battipaglia
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Saksa 
Maantieteelliset:  MusicBrainz area 
Salernon maakunta
Acerno | Agropoli | Albanella | Alfano | Altavilla Silentina | Amalfi | Angri | Aquara | Ascea | Atena Lucana | Atrani | Auletta | Baronissi | Battipaglia | Bellizzi | Bellosguardo | Bracigliano | Buccino | Buonabitacolo | Caggiano | Calvanico | Camerota | Campagna | Campora | Cannalonga | Capaccio | Casal Velino | Casalbuono | Casaletto Spartano | Caselle in Pittari | Castel San Giorgio | Castel San Lorenzo | Castelcivita | Castellabate | Castelnuovo Cilento | Castelnuovo di Conza | Castiglione del Genovesi | Cava de’ Tirreni | Celle di Bulgheria | Centola | Ceraso | Cetara | Cicerale | Colliano | Conca dei Marini | Controne | Contursi Terme | Corbara | Corleto Monforte | Cuccaro Vetere | Eboli | Felitto | Fisciano | Furore | Futani | Giffoni Sei Casali | Giffoni Valle Piana | Gioi | Giungano | Ispani | Laureana Cilento | Laurino | Laurito | Laviano | Lustra | Magliano Vetere | Maiori | Mercato San Severino | Minori | Moio della Civitella | Montano Antilia | Monte San Giacomo | Montecorice | Montecorvino Pugliano | Montecorvino Rovella | Monteforte Cilento | Montesano sulla Marcellana | Morigerati | Nocera Inferiore | Nocera Superiore | Novi Velia | Ogliastro Cilento | Olevano sul Tusciano | Oliveto Citra | Omignano | Orria | Ottati | Padula | Pagani | Palomonte | Pellezzano | Perdifumo | Perito | Pertosa | Petina | Piaggine | Pisciotta | Polla | Pollica | Pontecagnano Faiano | Positano | Postiglione | Praiano | Prignano Cilento | Ravello | Ricigliano | Roccadaspide | Roccagloriosa | Roccapiemonte | Rofrano | Romagnano al Monte | Roscigno | Rutino | Sacco | Sala Consilina | Salento | Salerno | Salvitelle | San Cipriano Picentino | San Giovanni a Piro | San Gregorio Magno | San Mango Piemonte | San Marzano sul Sarno | San Mauro Cilento | San Mauro La Bruca | San Pietro al Tanagro | San Rufo | San Valentino Torio | Sant’Angelo a Fasanella | Sant’Arsenio | Sant’Egidio del Monte Albino | Santa Marina | Santomenna | Sanza | Sapri | Sarno | Sassano | Scafati | Scala | Serramezzana | Serre | Sessa Cilento | Siano | Sicignano degli Alburni | Stella Cilento | Stio | Teggiano | Torchiara | Torraca | Torre Orsaia | Tortorella | Tramonti | Trentinara | Valle dell’Angelo | Vallo della Lucania | Valva | Vibonati | Vietri sul Mare
Käännös suomeksi
Taru Tujunen

| Taru Tujunen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. marraskuuta 1970 (ikä 54) Tukholma, Ruotsi
Poliitikko
Puolue:  Kansallinen Kokoomus
Asema:  Puoluesihteeri (2006-2014)
Taru Tujunen (s. 17. marraskuuta 1970 Tukholma, Ruotsi) on suomalainen poliitikko. Hän oli kokoomuksen puoluesihteeri vuosina 2006–2014.
Varhainen elämä ja koulutus

Koulutukseltaan Tujunen on kasvatustieteiden maisteri Joensuun yliopistosta. Hän oli vuosina 1996–1998 Suomen Opettajaksi Opiskelevien Liitto SOOL ry:n puheenjohtaja. Hän on myös entinen Suomen ylioppilaskuntien liitto ry:n (SYL) varapuheenjohtaja.lähde?
Ura politiikassa

Vuodesta 2005 Tujunen on ollut Porvoon kaupunginvaltuutettu. Valtuustokaudella 2013–2016 hän on valtuuston toinen varapuheenjohtaja ja kokoomuksen valtuustoryhmän puheenjohtaja. Vuoden 2012 presidentinvaaleissa Tujunen oli Sauli Niinistön vaalikampanjan kampanjapäällikkö. Aiemmin Tujunen toimi Kokoomuksen Naisten Liiton pääsihteerinä loppuvuodesta 2001 alkaen.
Tujunen on hallituksen puheenjohtaja kokoomuksen omistamissa tilipalvelu Kansallispalvelu Oy:ssä ja Suomen Kansallismedia Oy:ssä.
Ura politiikassa > Kokoomuksen puoluesihteeri 2006–2014

Taru Tujunen toimi kokoomuksen puoluesihteerinä vuosina 2006–2014. Hän toimi Jyrki Kataisen apulaisena puolueen johtamisessa puoluetoimistossa. Hänet laskettiin aikanaan Suomen politiikan vaikutus- valtaisimpiin taustavaikuttajiin. Hän ei esiintynyt julkisuudessa aktiivisesti, mutta taitavana mediataiturina hän saa kokoomuksen viestin tehokkaasti läpi.
Iltalehden Juha Keskisen mukaan Tujusen tuli varmistaa, että Katainen voi keskittyä töihinsä ja hymyssä suin kommentoida sallivasti ”yhtä sun toista” Tujusen hoitaessa taustalla ”laitataklaukset”. Puoluesihteerin vahvan aseman sanottiin herättävän Kataisen avustajakunnassa kateutta. Keskisen kommentti viittaa Kataisen tapaan hallita hallitusta ja puoluepolitiikkaa kabinettinsa avulla ja puolueen sisäisiä asetelmia puoluetoimistonsa avulla. Valtiojohtamisen asioita Katainen hoiti virkamiesten ja kabinettinsa virkamiestaustaisten avustajien avustuksella.
Ura politiikassa > Puolueuran jälkeen

Elokuussa 2014 Tujunen ilmoitti jättävänsä puoluesihteerin tehtävän ja siirtyvänsä lokakuussa Kirsi Pihan omistaman Ellun Kanat -viestintätoimiston toimitusjohtajaksi. Syyskuusta 2024 Tujunen on ollut Sitrassa vanhempana neuvonantajana.
Vaalimenestys

| Kunnallisvaalit> Vuosi | Kunnallisvaalit> Kunta | Kunnallisvaalit> Äänet | Kunnallisvaalit> Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Porvoon kaupunki | 176 | Valittu |
| 2008 | Porvoon kaupunki | 345 | Valittu |
| 2012 | Porvoon kaupunki | 593 | Valittu |
Suomen Valtiokalenteri

| Suomen Valtiokalenteri – Finlands Statskalender |
| --- | --- |

Kieli:  suomi, ruotsi
Genre:  tietokirja
Kustantaja:  Helsingin yliopisto (julkaisija) Alma Talent (kustantaja)
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  855 (2023)
ISBN:  978-952-1449-048 (2023)
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Suomen Valtiokalenteri – Finlands Statskalender on suomalainen hakuteos, joka on ilmestynyt vuodesta 1811, suomenkielisenä vuodesta 1869 ja kaksikielisenä vuodesta 1982. Sen julkaisija on Helsingin yliopisto, ja sitä kustantaa nykyisin Alma Talent. Vuoden 2023 kalenteri oli järjestyksessä 213.
Tärkein sisältö

Suomen Valtiokalenterista löytyy perustiedot noin 40 000:sta viranomaisesta ja viranhaltijasta: nimen, tutkinnot, oppiarvot, arvonimet, kunniamerkit ja virkaan tai tehtävään nimittämisvuodet sekä organisaation yhteystiedot. Kirjassa esitellään myös diplomaattikunta ja Euroopan unionin varsinaiset toimielimet. Lisäksi teoksessa on luettelo tutkinnoista ja oppiarvoista sekä suomalaisista ja ulkomaisista kunniamerkeistä.
Aiheesta muualla

Vuoden 2020 Valtiokalenteri (PDF).[vanhentunut linkki]
Statskalendern hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Henriette Brossin de Polanska

| Mitalit> Maa:   Ranska.Taidelajit. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Taidelajit. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Taidelajit. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Taidelajit. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Antwerpen 1920 | Maalaustaide |  |
Eve Henriette Brossin de Mère-de Polanska (1878 Harkova, Venäjän keisarikunta – 1954) oli ranskalainen taidemaalari.
Brossin de Polanska syntyi Harkovassa ja meni Pariisiin sekä Italiaan työn vuoksi. Hän teki muun muassa potretteja ja asetelmia. Brossin de Polanskan ehkä tunnetuin työ on Genevejärveä esittävä Lac Leman. Hän voitti Antwerpenin olympiakisoissa 1920 hopeaa työllään L'élan. Hän sai Sveitsin kansallisuuden vuonna 1921.
Aalto-1

| Aalto-1 |
| --- | --- |
 Aalto-1:n avaruuteen lähetettävä lentomalli maaliskuussa 2016.
COSPAR ID:  2017-036L
SATCAT №:  42775
Ohjelma:  Aalto-satelliittisarja
Organisaatio:  Aalto-yliopisto
Laukaisu:  23. kesäkuuta 2017 3.59 UTC First Launch Pad, Satish Dhawanin avaruuskeskus
Laukaisualus:  PSLV-XL
Tehtävän kesto:  ~2 vuotta
Massa:  ~4 kg
Kiertorata
Viitejärjestelmä:  Maakeskeinen
Kiertorata:  SSO
Isoakselin puolikas:  6 884 km
Eksentrisyys:  0,0015205
Inklinaatio:  97,4483°
Kiertoaika:  94,7 min
Apogeum:  523,6 km
Perigeum:  502,7 km
Epookki:  15. heinäkuuta 2017 22.02 UTC
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Tunnus
  
Aalto-1 on Aalto-yliopiston avaruustekniikan opiskelijaprojektina toteutettava CubeSat-satelliitti, jonka kehittäminen alkoi keväällä 2010. Satelliitti laukaistiin PSLV-XL-kantoraketilla Intiasta 23. kesäkuuta 2017. Aalto-1 oli aiemmin tarkoitus laukaista yhdysvaltalaisella Falcon 9 -raketilla Formosat-5 -satelliitin laukaisun toissijaisena hyötykuormana yhdessä liki 90 muun piensatelliitin kanssa, mutta tämä laukaisu peruuntui, kun Aalto-1 ja muut lennolle suunnitellut toissijaiset hyötykuormat siirrettiin laukaistavaksi muilla kantoraketeilla Falcon 9:n toistuneiden aikatauluviivästysten jälkeen. Aalto-1 on ensimmäinen kokonaisuudessaan Suomessa suunniteltu ja rakennettu satelliitti. Projektin tavoitteena on opiskella satelliitin rakentamista, sekä demonstroida satelliittiin asennettujen hyötykuormien toimintaa.
Aalto-1:n tehtävä avaruudessa koostuu kahdesta pääosasta. Ensimmäisessä vaiheessa havainnollistetaan satelliitin AaSI- ja RADMON-hyötykuormien toimintaa niiden käyttöönoton jälkeen. Havainnollistamisvaiheen jälkeen tehtävän tiedeosio alkaa. Tiedeosio on jaettu kahteen alaosioon, joista ensimmäisessä käytetään Maan kaukokartoitukseen tarkoitettua AaSI-spektrometriä ja avaruussäteilyä mittaavaa RADMON-säteilymittaria. Jälkimmäinen alaosio on tarkoitettu plasmajarrun käyttöön. Koko satelliittimissio kestää kaksi vuotta.
Historia > Suunnittelu ja rakentaminen

Aalto-1:n suunnittelu alkoi keväällä 2010. Satelliittimission esisuunnitelma saatiin valmiiksi saman vuoden syksyllä ja esisuunnittelukatselmus (PDR, lyhenne sanoista Preliminary Design Review) joulukuussa 2011. Satelliittia suunniteltiin tällöin laukaistavaksi vuoden 2013 lopussa tai 2014 alussa. Satelliitti olikin tarkoitus laukaista vuoden 2014 lopulla Guayanan avaruuskeskuksesta, mutta projektin viivästysten takia laukaisua jouduttiin lykkäämään myöhemmäksi.
Satelliitista rakennettiin ennen avaruuteen lähetettävää lentomallia kaksi kehitysversiota, fyysinen malli ja sähköinen malli (niin sanottu insinöörimalli). Fyysisellä mallilla testattiin mahtuvatko satelliitin suunnitellut osat annettuun tilaan. Sähköisen mallin järjestelmät rakennettiin mahdollisimman samanlaisiksi lopullisen lentomallin kanssa, ja niillä kokeiltiin satelliitin järjestelmien ja hyötykuormien toimimista erilaisissa olosuhteissa ennen varsinaisen lentomallin rakentamista.
Satelliitin alijärjestelmiä päästiin testaamaan maaliskuussa 2014 Jyväskylän yliopiston fysiikan laitoksen kiihdytinlaboratoriossa. Nanosatelliittien järjestelmiä ei tyypillisesti säteilytestata kokeiden korkean hinnan takia – Aalto-1:n järjestelmät pääsivät kokeisiin Jyväskylän RADEF-laitokselle peruutuspaikan ansiosta parin viikon varoitusajalla. Satelliitin tärinätestit saatiin päätökseen VTT:llä joulukuun alussa 2014, ja niissä ilmeni joitakin pieniä ongelmakohtia.
Aalto-1-projekti on synnyttänyt suomalaisen Iceye-yhtiön, joka pyrkii kehittämään satelliittipohjaisen jääinformaatiopalvelun arktisille alueille, sekä kaksi spin-off-projektia, Suomi 100- ja Reaktorin Hello World -satelliitit. Projektiin oli joulukuussa 2014 osallistunut yli 80 Aalto-yliopiston sähkötekniikan koulun opiskelijaa. Maaliskuussa 2015 satelliitti sai Viestintävirastolta viiden vuoden kestoisen radioluvan.
Historia > Laukaisujärjestelyt

Aalto-1:n laukaisusta avattiin avoin tarjouspyyntö huhtikuussa 2014, jonka hollantilainen laukaisuvälittäjä Innovative Solutions in Space (ISIS) voitti noin 240 000 euron tarjouksellaan. Satelliitti oli tarkoitus laukaista yhdysvaltalaisen SpaceX:n Falcon 9 -kantoraketilla vuoden 2015 syksyllä.
Satelliitin lentomallille ehdittiin laukaisun viivästymisen ansiosta tehdä vielä lisää testejä. Lentomalli olisi alun perin pitänyt toimittaa Alankomaihin heinäkuussa 2015, mutta viivästymisen ansiosta oli tarkoitus toimittaa laukaisunvälittäjälle marraskuussa. Lentomalli kävi vielä lokakuun viimeisellä viikolla avaruussimulaatiotestit tyhjiökammiossa ja marraskuun ensimmäisellä viikolla tärinätestit. Maa-aseman ja satelliitin välistä yhteyttä testattiin myös insinöörimallilla. Aalto-1:n lentomalli odotti edelleen täysin valmiina joulukuussa toimitusta Alankomaissa toimivalle laukaisuvälittäjälle. Laukaisun viivästymisen seurauksena uudeksi toimitusajaksi tuli alkuun seuraavan vuoden helmikuun alku, mistä toimitusaika siirtyi ensin maaliskuulle 2016, ja lopulta toukokuulle 2016. Satelliitti kuljetettiin reittilennon käsimatkatavarana Alankomaiden Delftiin, missä se integroitiin Innovative Solutions in Space -yhtiön puhdastilassa Quadpack-laukaisusovittimeen, joka oli tarkoitus asentaa SHERPA-hyötykuorma-adapteriin muiden vastaavien laukaisusovittimien kanssa kesällä 2016. Uusien viivästysten takia satelliitin toimintavalmius joudutaan vielä tarkastamaan uudelleen kesän 2016 jälkeen, sillä sitä ei ole suunniteltu olemaan toimettomana puolen vuoden ajan. Tarkastusten yhteydessä satelliitin akut ladataan uudelleen.