Vuoden 1975 arsenikkiskandaali
Skandaali > Enskerin lähtö

Neste aloitti operaation lastaamalla tynnyreitä tankkeri Enskerin kannelle Sköldvikin satamassa. Enskeri oli lähdössä hakemaan raakaöljyä Lähi-idästä, ja sen reitti kulki Afrikan eteläkärjen kautta Persianlahdelle. Satamassa töissä ollut Mikael Broberg kiinnitti huomionsa toimintaan ja alkoi epäillä, että tekeillä oli jonkinlainen ympäristörikos. Hän kertoi asiasta isälleen, joka puolestaan soitti Helsingin Sanomien toimitukseen. Uutispäällikkö Eeva Järvenpää delegoi jutun Kari Kiurulle, joka lähti paikan päälle selvittämään asiaa. Satamatoimistossa Kiurun käskettiin poistua ja häneltä kiellettiin yleisen puhelimen käyttö. Hän ei voinut tavoittaa myöskään Nesteen johtoa, joka oli sillä hetkellä tilinpäätösillallisella. Hän sai lopulta yhteyden tuotantopäällikkö Pentti Peltokankaaseen, joka kertoi että Enskerin lastaustoimet liittyivät jätteenkäsittelyyn ja että lastia oltiin viemässä pois Sköldvikistä. Neste vaati toimitukselta tietoa siitä, mistä asia oli vuotanut.
Kiuru kirjoitti tietojen pohjalta jutun seuraavan aamun lehteen. 15. maaliskuuta Helsingin Sanomissa julkaistiin ykkösuutisena ”Salainen lasti Enskeriin – Neste upottaa myrkkyä mereen”. Artikkelissa kerrottiin, että aluksen kannelle oli terveysviranomaisten mukaan lastattu myrkkyä ja että aluksen kapteenin mukaan lastia oltiin viemässä Atlantille upotettavaksi. Lastauksen suorittaneet Yleisen insinööritoimiston työntekijät kuvasivat ”jo muutaman gramman annosta kuolettavaksi”. Neste oli aluksi ilmoittanut vain, että alus lähtisi satamasta seuraavana aamuna kello kahdeksan, mutta myöhemmin yöllä toimittajaan otettiin yhteyttä ja kerrottiin, että lastatut aineet olisivat arsenikkitrioksidia eli yleisemmin arsenikkia ja kaliumoksidia.
Enskeri lähti satamasta lauantaiaamuna lastinaan noin 7 000 kiloa arsenikkia 690 tynnyriin pakattuna. Työtä seuranneet henkilöt kertoivat, että kymmenesosa tynnyreistä oli rikkinäisiä ja osa niistä oli 1960-luvulta. Nesteen mukaan valtaosa tynnyreiden sisällöstä oli romua, joka oli joutunut kosketuksiin arseenin kanssa. Jäte oli syntynyt vety-yksikössä, jossa vetyä oli puhdistettu hiilidioksidista kaliumhydroksidilla.  Liuokseen lisätty arsenikkitrioksidi toimi korroosiota estävänä puskurina. Neste oli kuitenkin työsuojelusyistä jo luopunut tästä menetelmästä ja vuosikorjausten yhteydessä arsenikki oli määrä korvata lysiinillä.
Nesteen luonnonsuojelupäällikkö Airi Laiho kertoi, ettei arsenikki olisi mereen liuenneena vaarallista, koska sitä oli normaalissakin merivedessä 0,003 milligrammaa litrassa. Maailman terveysjärjestön tuolloisen suosituksen mukaan juomaveden kelpoisuusraja oli 0,2 milligrammaa litrassa. Neste kertoi lauantai-iltapäivän tiedotustilaisuudessa tutkineensa myös muita jätteenkäsittelytapoja, mutta ei ollut onnistunut löytämään kotimaista ratkaisua.
Sisäasiainministeriön ympäristönsuojeluosaston Olli Ojala oli samaa mieltä arsenikin vaarattomuudesta merelle, mutta hänen mukaansa Nesteen olisi pitänyt pyytää lupa ainakin neljältä eri viranomaiselta ennen upottamista. Neste ilmoitti noudattaneensa Oslon sopimusta vuodelta 1971, mutta Ojala kommentoi Helsingin Sanomissa 16. maaliskuuta, että Suomessa noudatetaan edelleen vuoden 1965 lakia. Ulkoasiainministeriön jaostopäällikkö Holger Rotkirch piti virhearviona sitä, ettei Neste alistanut päätöstä aineen vaarallisuudesta viranomaisille. Merenkulkuhallituksen ylijohtaja Tauno Niklander piti menettelyä kuitenkin laillisena, vaikka kuljetuksesta olisikin pitänyt ilmoittaa merenkulkuhallitukselle. Hän kuvasi Nesteen toimintaa ”nestemäiseksi”. Sunnuntaina sisäministeriön ympäristönsuojeluosasto pyysi Nestettä luopumaan aikeestaan ja selvitystä jätteen määrästä, pakkauksesta, upotuspaikasta ja -ajasta. Sisäasiainministeriö ei voinut pakottaa Nestettä mihinkään ratkaisuun lakiteitse. Nesteen johtokunta kokoontui sunnuntaina käsittelemään asiaa, mutta päätti yksimielisesti, ettei Enskeriä kutsuta takaisin.