stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Copa Colsanitas

| Copa Colsanitas> Tiedot |
| --- | --- |
Kiertue:  WTA-turnaus
Sijainti:  Bogotá  Kolumbia
Kilpailupaikka:  Carmel Club
Kilpailuluokka:  WTA 250
Kenttätyyppi:  Massa / ulkokentät
Palkintorahaa:  235 238 $ (2021)
Virallinen sivusto
Copa Colsanitas on naisten WTA-tenniskiertueeseen kuuluva turnaus, joka pelataan Bogotássa, Kolumbiassa. Se on kuulunut WTA-kiertueeseen vuodesta 1998 lähtien. Vuosina 1993–1997 turnaus kuului ITF-kiertueeseen.
Turnausvoittajat > Kaksinpeli

| Vuosi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 |  Paola Suárez |  Sonya Jeyaseelan | 6–3, 6–4 |
| 1999 |  Fabiola Zuluaga |  Christína Papadáki | 6–1, 6–3 |
| 2000 |  Patricia Wartusch |  Tathiana Garbin | 4–6, 6–1, 6–4 |
| 2001 |  Paola Suárez  (2)  |  Rita Kuti-Kis | 6–2, 6–4 |
| 2002 |  Fabiola Zuluaga  (2)  |  Katarina Srebotnik | 6–1, 6–4 |
| 2003 |  Fabiola Zuluaga  (3)  |  Anabel Medina Garrigues | 6–3, 6–2 |
| 2004 |  Fabiola Zuluaga  (4)  |  María Sánchez Lorenzo | 3–6, 6–4, 6–2 |
| 2005 |  Flavia Pennetta |  Lourdes Domínguez Lino | 7–6(7–4), 6–4 |
| 2006 |  Lourdes Domínguez Lino |  Flavia Pennetta | 7–6(7–3), 6–4 |
| 2007 |  Roberta Vinci |  Tathiana Garbin | 6–7(5–7), 6–4, 0–3 luov. |
| 2008 |  Nuria Llagostera Vives |  María Emilia Salerni | 6–0, 6–4 |
| 2009 |  María Martínez Sánchez |  Gisela Dulko | 6–3, 6–2 |
| 2010 |  Mariana Duque Mariño |  Angelique Kerber | 6–4, 6–3 |
| 2011 |  Lourdes Domínguez Lino  (2)  |  Mathilde Johansson | 2–6, 6–3, 6–2 |
| 2012 |  Lara Arruabarrena Vecino |  Aleksandra Panova | 6–2, 7–5 |
| 2013 |  Jelena Janković |  Paula Ormaechea | 6–1, 6–2 |
| 2014 |  Caroline Garcia |  Jelena Janković | 6–3, 6–4 |
| 2015 |  Teliana Pereira |  Jaroslava Švedova | 7–6(7–2), 6–1 |
| 2016 |  Irina Falconi |  Sílvia Soler Espinosa | 6–2, 2–6, 6–4 |
| 2017 |  Francesca Schiavone |  Lara Arruabarrena Vecino | 6–4, 7–5 |
| 2018 |  Anna Karolína Schmiedlová |  Lara Arruabarrena Vecino | 6–2, 6–4 |
| 2019 |  Amanda Anisimova |  Astra Sharma | 4–6, 6–4, 6–1 |
2020: Ei järjestetty
| 2021 |  María Camila Osorio Serrano |  Tamara Zidanšek | 5–7, 6–3, 6–4 |
Turnausvoittajat > Nelinpeli

| Vuosi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 |  Janette Husárová  Paola Suárez |  Melissa Mazzotta  Ekaterina Sysoeva | 3–6, 6–2, 6–3 |
| 1999 |  Christína Papadáki  Seda Noorlander |  Laura Montalvo  Paola Suárez | 6–4, 7–6(7–5) |
| 2000 |  Laura Montalvo  Paola Suárez  (2)  |  Rita Kuti-Kis  Petra Mandula | 6–4, 6–2 |
| 2001 |  Tathiana Garbin  Janette Husárová  (2)  |  Laura Montalvo  Paola Suárez | 6–4, 2–6, 6–4 |
| 2002 |  Virginia Ruano  Paola Suárez  (3)  |  Tina Križan  Katarina Srebotnik | 6–2, 6–1 |
| 2003 |  Katarina Srebotnik  Åsa Svensson |  Tina Križan  Tatiana Perebiynis | 6–2, 6–4 |
| 2004 |  Barbara Schwartz  Jasmin Wöhr |  Anabel Medina  Arantxa Parra | 6–1, 6–3 |
| 2005 |  Emmanuelle Gagliardi  Tina Pisnik |  Ľubomíra Kurhajcová  Barbora Strýcová | 6–4, 6–3 |
| 2006 |  Gisela Dulko  Flavia Pennetta |  Ágnes Szávay  Jasmin Wöhr | 7–6(7–1), 6–1 |
| 2007 |  Lourdes Domínguez Lino  Paola Suárez  (4)  |  Flavia Pennetta  Roberta Vinci | 1–6, 6–3, [11–9] |
| 2008 |  Iveta Benešová  Bethanie Mattek |  Jelena Kostanić Tošić  Martina Müller | 6–3, 6–3 |
| 2009 |  Nuria Llagostera Vives  María José Martínez |  Gisela Dulko  Flavia Pennetta | 7–5, 3–6, [10–7] |
| 2010 |  Gisela Dulko  (2)    Edina Gallovits |  Olha Savtšuk  Anastasija Jakimova | 6–2, 7–6(8–6) |
| 2011 |  Edina Gallovits-Hall  (2)   Anabel Medina Garrigues |  Sharon Fichman  Laura Pous Tió | 2–6, 7–6(8–6), [11–9] |
| 2012 |  Eva Birnerová  Aleksandra Panova |  Mandy Minella  Stefanie Vögele | 6–2, 6–2 |
| 2013 |  Tímea Babos  Mandy Minella |  Eva Birnerová  Aleksandra Panova | 6–4, 6–3 |
| 2014 |  Lara Arruabarrena  Caroline Garcia |  Vania King  Chanelle Scheepers | 7–6(7–5), 6–4 |
| 2015 |  Paula Cristina Gonçalves  Beatriz Haddad Maia |  Irina Falconi  Shelby Rogers | 6–3, 3–6, [10–6] |
| 2016 |  Lara Arruabarrena  (2)   Tatjana Maria |  Gabriela Cé  Andrea Gámiz | 6–2, 4–6, [10–8] |
| 2017 |  Beatriz Haddad Maia  (2)   Nadia Podoroska |  Verónica Cepede Royg  Magda Linette | 6–3, 7–6(7–4) |
| 2018 |  Dalila Jakupović  Irina Kromatševa |  Mariana Duque Mariño  Nadia Podoroska | 6–3, 6–4 |
| 2019 |  Zoe Hives  Astra Sharma |  Hayley Carter  Ena Shibahara | 6–1, 6–2 |
2020: Ei järjestetty
| 2021 |  Elixane Lechemia  Ingrid Neel |  Mihaela Buzărnescu  Anna-Lena Friedsam | 6–3, 6–4 |
Aiheesta muualla

Turnauksen kotisivut
Turnaus WTA:n sivuilla
Dragon Tower

Dragon Tower
Dragon Tower on vuonna 2012 rakennettu vapaapudotustorni Power Park -huvipuistossa. Laite nousee 75 metriin ja putoaa sieltä lähes 23 m/s alas. Laite jakaa tittelin Suomen korkeimmasta vapaapudotustornista Linnanmäen Kingin kanssa. Vaihtoehtona laitteessa on myös näköalaversio, jolloin laite nousee ja laskee hitaasti.
Driving range

230 metriä pitkä driving range Seattlessa.
Driving range (yleensä myös pelkkä range) on yleensä golfkentän lähellä sijaitseva lyöntiharjoittelualue, jossa lyödään matolta tai nurmelta. Driving rangen pituus on Suomessa yleensä noin 150–300 metriä, mutta esimerkiksi Yhdysvalloissa ne saattavat olla huomattavasti pidempiä. Yksi Suomen suurimmista driving rangeista on Oulussa, Sankivaaran golfkentällä, ja sitä voidaan lyödä molemmista päistä. Se on 333 metriä pitkä ja sata metriä leveä.
Driving rangeja on Suomessa lähes jokaisella golfklubilla, mutta esimerkiksi Kangasalla on pellolla sijaitseva driving range, joka ei liity yhteenkään golfkenttään. Driving ranget sijaitsevat yleensä tasaisella maalla, mutta esimerkiksi Vammalan Lakeside Golfin driving rangella lyödään ylämäkeen.
Driving rangella on yleensä mittamerkkejä, ja joillain rangeilla jopa viheriöitä, joihin voi kohdistaa lyöntinsä. Suosituimmat mitat merkeille ovat 50, 100, 150, 200 ja 250 metriä.
Crash: Mind over Mutant

| Crash: Mind over Mutant |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Radical Entertainment  TOSE (DS) Virtuos (PSP)
Julkaisija:  NA Activision PAL Sierra Entertainment
Tuottaja:  Kirsten Forbes
Suunnittelija:  Joe McGinn
Käsikirjoittaja:  Christopher Mitchell
Taiteilija:  Yousuf Mapara
Säveltäjä:  Marc Baril
Ohjelmoija:  Ian Gipson
Pelisarja:  Crash Bandicoot
Pelimoottori:  Titanium Engine
Julkaistu:  NA 7. lokakuuta 2008AUS 29. lokakuuta 2008EU 31. lokakuuta 2008 PlayStation PortableNA 21. lokakuuta 2008AUS 29. lokakuuta 2008EU 31. lokakuuta 2008
Lajityyppi:  tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  PEGI: 7 ESRB: E10+  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  PlayStation 2, PlayStation Portable, Xbox 360, Wii, Nintendo DS
Jakelumuoto:  DVD, UMD, optinen levy, pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK        : 
Crash: Mind over Mutant on Radical Entertainmentin kehittämä sekä Sierra Entertainmentin ja Activisionin julkaisema
Crash Bandicoot -tasohyppelypeli. Peli julkaistiin lokakuussa 2008 PlayStation 2:lle, PlayStation Portablelle, Xbox 360:lle, Wiille ja Nintendo DS:lle. Mind over Mutant on Crash of the Titansin jatko-osa. Peli on saatavilla suomen kielellä.
Pelaaminen

Crash: Mind Over Mutant eroaa pelattavuudeltaan melkoisesti edeltäjästään Crash of the Titansista. Pelaajalla on laaja aluemainen pelimaailma tutkittavanaan. Crash on saanut uusia kykyjä, esimerkiksi kyvyn syöksyä ilmasta kuin pora, ja hän voi kaivaa maan alla reitin esimerkiksi vaarallisen alueen toiselle puolelle. Peli jakautuu kahdeksaan erilaiseen alueeseen: Vamppasaari, Jäärottien Valtakunta, Jäävankila, Autiomaa, Pahuuden Peruskoulu, Kaatopaikka, Synkeilyvuori ja Avaruuspää.
Peli sisältää monia edeltäjästä tuttuja mutantteja – kuten Ratciclen (Jäärotan), Snipen (Väijyn) ja Magmadonin (Magmadonin) – mutta myös uusia, esimerkiksi Telekineettisen mutantin, joka voi nostella omalla nostovoimallaan erilaisia esineitä ilmaan. Grimly (Synkeilijä) voi lyödä sarjalyöntejä omilla nyrkeillään sekä hidastaa aikaa ja edetä normaaliajassa ohittamattomien vaarojen ohi. Edeltäjästään poiketen pelissä ei tarvitse hylätä omaa mutanttia esimerkiksi rotkon ylityksen takia. Pelaaja voi kierrättää monstereita ottamalla semmoisen talteen, minkä jälkeen sen tarpeen tullen voi ottaa taas käyttöön.
Edeltäjänsä tavoin peli sisältää keräilyesineenä toimivan mojon, joita on pelissä kolmea eri väriä. Sininen on yhden mojon arvoinen, violetti on viiden mojon arvoinen ja kolmas on kullan värinen ja sadan mojon arvoinen. Elämämittarin korvaa pelissä oleva energiamittari, jota voi täyttää ”Vamppahedelmillä” ja ”Kultaisilla Vamppahedelmillä”. Voodoo-nukkeja on piilotettu ympäri pelimaailmaa. Eri maiden teemoihin lukeutuvia voodoo-nukkeja keräämällä pelaaja saa auki Crashin kotona sijaitsevassa konseptikuvagalleriassa uusia kuvia.
Edeltäjästä tutun mojohuoneen sijaan saarelle tai alueelle on piilotettu erilaisia kelloja, joita koskettamalla alkaa tietynlainen haaste. Haaste voi olla esimerkiksi vihreiden mojojen keräilyä ja aarrearkkujen etsimistä.
Peliä on mahdollista pelata kaksinpelinä. PlayStation 2, PlayStation Portable ja Nintendo DS -versioissa toisen pelaajan hahmo on vain valkoisen värinen Crash, mutta Xbox 360 ja Wii-versioissa toinen pelaaja pystyy ohjaamaan myös Coco Bandicootia.
Juoni

Tohtori Neo Cortex liittoutuu entisen kumppaninsa Nitrus Brion kanssa ja alkavat valeasuissa kaupitella Vamppasaaren mutanteille uudenlaisia multimedialaitteita nimeltä NV. Todellisuudessa ne täyttävät uhrinsa Uka Ukan pahalla mojolla ja muuttavat kaikki niiden käyttäjät, mukaan lukien Cocon ja Crunchin, hirviömäisemmiksi. Vapautettuaan Cocon ja saatuaan selville Cortexin ja Brion todellisen juonen, Crashin ja Aku Akun täytyy tuhota laitteet ennen kuin koko maailma joutuu NV-laitteiden valtaan. Cocon ehdotuksesta he lähtevät kysymään neuvoa Nina Cortexilta. He eivät pääse sisälle ja lähtevät autiomaahan hakemaan Rhinorolleria. Lopulta he löytävät Ninan Pahuuden peruskoulusta, jossa Nina paljastaa Cortexin ja Brion olinpaikan.
Vamppasaarella Crash ja Aku Aku kohtaavat epäilyttäviä mutantteja ja menevät kaatopaikalle, jossa he pelastavat Crunchin ja pysäyttävät Brion, joka kierrätti romusta uusia osia NV-laitteiden rakentamiseen. Crunch palaa kotiin taistelun jälkeen. Uka Uka joutuu Cortexin mojonkeruulaitteeseen, jossa häneltä lypsetään lisää pahaa mojoa. Crash kuitenkin pelastaa Uka Ukan. Uka Uka käskee näitä etsimään tämän naamiostaan poistetut voodoo-luut ja lupaa kertoa mistä Cortexin löytää. Lopulta Uka Uka kertoo, että Tuomionaattorin jäänteissä on teleportti Cortexin uudelle avaruusasemalle. Crash saapuu avaruusasemalle ja taistelee Cortexia vastaan, joka vahvistaa itseään luomalla Brion mutaatioleintä. Hävittyään Cortex saa avaruusaseman putoamaan Maahan, mutta hän itse pääsee pakenemaan. Crash ja Aku Aku selviävät, mutta Vamppasaari näyttää avaruusaseman jäänteiden johdosta yhä sekalaisemmalta.
Äänirooleissa > Alkuperäiset

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jess Harnell  | … |  Crash Bandicoot   |
|  Lex Lang  | … |  Tri. Neo Cortex   |
|  Greg Eagles  | … |  Aku Aku   |
|  Maurice LaMarche  | … |  Tri. Nitrus Brio   |
|  John DiMaggio  | … |  Uka Uka   |
|  Amy Gross  | … |  Nina Cortex   |
|  Debi Derryberry  | … |  Coco Bandicoot   |
|  Chris Williams  | … |  Crunch Bandicoot   |
|  Nolan North  | … |  Tri. N. Gin   |
|  Grey DeLisle  | … |  Brat-tytöt   |
|  Tania Gunadi  | … |  Brat-tytöt   |
|  Mark Hamill  | … |  Znut, sivuäänet   |
|  Carlos Alazraqui  | … |  sivuäänet   |
|  Rodger Bumpass  | … |  sivuäänet   |
|  Rik Kiviaho  | … |  sivuäänet   |
|  Quinton Flynn  | … |  sivuäänet   |
|  Richard Steven Horvitz  | … |  sivuäänet   |
|  Tom Kenny  | … |  sivuäänet   |
|  Tabitha St. Germain  | … |  sivuäänet   |
|  Lee Tockar  | … |  sivuäänet   |
|  Billy West  | … |  sivuäänet   |
|  Cedric Yarbrough  | … |  sivuäänet   |
Äänirooleissa > Suomenkieliset äänet

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Veikko Honkanen  | … |  Aku Aku, Uka Uka   |
|  Bruno Lähteenmäki  | … |  Tri Neo Cortex   |
|  Annituuli Kasurinen  | … |  Coco   |
|  Rauno Ahonen  | … |  Crunch, Rotnikot   |
|  Arto Nieminen  | … |  Tri Nitrus Brio, Lietteet, Znut, Läps-Y:t   |
|  Mirjami Heikkinen  | … |  Nina Cortex, Jäärotat, Brat-tytöt   |
|  Petri Hanttu  | … |  Tri N. Gin, Rotnikot, Jäärotat, Tuomioapinat   |
|  Jari Salo  | … |  mainosääni, Lietteet, Läps-Y:t   |
|  Antti Pääkkönen  | … |  Rotnikot   |
|  Samuel Harjanne  | … |  Rotnikot, Jäärotat   |
|  Kiti Kokkonen  | … |  Brat-tytöt   |
|  Katja Sirkiä  | … |  Brat-tytöt   |
|  Antti Jaakola  | … |  Jäärotat, Znut, Läps-Y:t   |
|  Rinna Paatso  | … |  Sarvikiepot   |
|  Joonas Suominen  | … |  Znut, Läps-Y:t   |
Vastaanotto

Crash: Mind Over Mutant sai pääosin positiivisia vastaanottoja. Dakota Grabowski GameZonelta pitää peliä ”hieman parempana” kuin Crash of the Titansia. Tämä huomioi parannuksia ohjattavuudessa, pelattavuudessa ja tarinassa, mutta valittaa ”kameran lähes raunioittavan koko paketin”. Pelin Wii-versio vastaanotettiin myös positiivisesti, tosin ei yhtä hyvin kuin PlayStation 2 -versio. Louis Bedigian GameZonelta totesi, että Crash Bandicoot -pelisarjan nuorta pelaajakuntaa ”saattaa ärsyttää kuvakulman tai itseään toistavien tavoitteiden takia, mutta peli on kuitenkin viihdyttävä: se on paras viime aikoina kehitetyistä Crash-peleistä – ja yksi parhaista Wiille julkaistuista Mario-klooneista”. Neal Ronaghan Nintendo World Reportilta sanoo, että pelin ”viehättävää tarinaa ja aitoa huumoria” varjostaa ”huono pelattavuus”.
Pelin Xbox 360 -version saamat arvosanat ovat keskinkertaisia. Christopher Even GameZonelta yllättyi pelityylin siirtymisestä vapaasti pelattavaan peliympäristöön, mutta kritisoi pelin olevan liian helppo. Matt Casamassina IGN:ltä sanoo pelin olevan ”täysin samankaltainen kuin edeltäjä: lievästi nautittava tasohyppelytelmintä saa nuoret pelaajat tyytyväisiksi, mutta ei sisällä kovin paljoa alueita joita kokeneet pelaajat eivät ole tutkineet ennen.” Andy Eddy TeamXbox:lta yllättyi pelin hyvästä ääninäyttelystä, mutta kritisoi innotonta pelattavuutta, joka ”ei ollut kovin johdonmukainen sen hauskassa sukupolvessa”. Justin Calvert GameSpotilta väittää että pelillä ”on liikaa vetäytymistä ja liian monia kameraongelmia tehdäkseen siitä suositeltavan pelin”. Official Xbox Magazinen mukaan ”pelissä on liian vähän aihetta Mind over Mutantista saadakseen pelaajat maksamaan 50 dollaria tai saamaan pelaajia läpäisemään sen neljässä tunnissa”. Dan Pearson Eurogameriltä kritisoi peliä kiinteästä kamerasta, laajasta vetäytymisestä, hyödyntöntä tehtäväkirjaa ja päivitettyjä käsitteitä. Andrew Reiner Game Informerilta luettelee pelin epäkohtia: ”arvaamattomia kuvanopeuksia, paljon edestakaisin juoksemista ja lisäksi joka tasohyppelykohtauksessa on ainakin yksi kohta, jossa kehno kuvakulma aiheuttaa turhan elämän menetyksen. ... Peli on onneton tekele suunnittelusta toteutukseen ja uusi pohjakosketus kerran rakastetulle pussirotalle”.
Pelin Nintendo DS -versio on kerännyt paljolti negatiivisia vastaanottoja verrattuna konsoliversioihin. Mike David GameZonelta sanoo sitä ”ensimmäiseksi todelliseksi pettymykseksi Crashin pelisarjassa”, ja Nintendo World Reportia edustavan Neal Ronaghanin mukaan pelin ”syvyys ja tasosuunnittelu jättävät paljon toivomisen varaa.” Craig Harris IGN:ltä kritisoi pelin Nintendo DS -versiota ”tylsäksi, ikäväksi, innottomaksi tasohyppelypeliksi, josta puuttuu kaikki mikä oli hyvää edellisessä Nintendo DS:lle julkaistussa Crash-pelissä.”
Aiheesta muualla

Crash: Mind over Mutant MobyGamesissa (englanniksi)
Crash: Mind over Mutant Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Cristian Brocchi

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Cristian Brocchi
Syntymäaika: 30. tammikuuta 1976 (ikä 48)
Syntymäpaikka: Milano, Italia
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 172 cm
Seura
Seura: Brescia Calcio
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
1994–1995: AC Milan
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1995–1997 1997–1998 1998–2000 2000–2001 2001–2008 2005–2006 2008–2013 | →Pro Sesto (lainalla) →Lumezzane (lainalla) Hellas Verona Internazionale AC Milan →Fiorentina (lainalla) Lazio | 57 (3) 30 (4) 59 (8) 16 (0) 46 (3) 35 (3) 111 (2) |
Maajoukkue
| 2006 | Italia | 1 (0) |
Valmennusura
2013–2014 2014–2016 2016 2016–: AC Milan Primavera AC Milan U19 AC Milan Brescia Calcio
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty kesäkuussa 2006.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. marraskuuta 2006.
Cristian Brocchi (s. 30. tammikuuta 1976 Milano, Italia) on italialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Heinäkuusta 2016 lähtien hän on toiminut Brescia Calcion päävalmentajana.
Ura pelaajana

Brocchi on AC Milanin kasvatti, joka aloitti uransa vuonna 1995 lainasopimuksella Pro Sestossa ja myöhemmin Lumezzanessa. Vuonna 1998 hänet myytiin Serie B:ssä pelaavaan Hellas Veronaan. Veronan noustua Serie A:han, Italian suurseura Internazionale osti 172-senttiä pitkän Brocchin itselleen vuonna 2000. Kesällä 2001 AC Milan hankki Brocchin itselleen, vaihtokaupassa Andrés Guglielminpietro meni Interiin. Milanissa Brocchi voitti kaksi Mestarien liigaa ja Italian mestaruuden, mutta henkilökohtainen peliaika jäi vähäiseksi.
Kaudella 2005–2006 hän pelasi lainalla Fiorentinassa ja sai palattuaan Milaniin myös enemmän vastuuta. Hän siirtyi Milanista SS Lazioon kaudeksi 2008/09. Hän voitti Laziossa Italian cupin mestaruuden ja oli joukkueen avainpelaajia kolmella ensimmäisellä kaudellaan. Brocchin uran viimeiset kaudet menivät piloille loukkaantumisten takia ja hän lopetti uransa vuonna 2013.
Brocchi pelasi uransa ainoan maaottelun Italian maajoukkueessa 15. marraskuuta 2006 ystävyysottelussa Turkkia vastaan.
Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Brocchi palasi Milanin organisaatioon ja aloitti kesällä 2013 seuran juniorivalmentajana. Vuotta myöhemmin hänestä tuli Milanin U19-joukkueen päävalmentaja. Siniša Mihajlovićin saatua potkut AC Milanin peräsimestä huhtikuussa 2016, Brocchista tuli loppukauden kattavalla sopimuksella edustusjoukkueen päävalmentaja. Brocchi luotsasi Milanin lopulta seitsemänneksi. Kauden jälkeen hänet korvasi Vincenzo Montella.
Heinäkuun alussa 2016 Brocchi jatkoi valmennusuraansa Serie B:ssä pelanneen Brescia Calcion päävalmentajana.
Meriitit > Pelaajana

Italian mestaruus: 2004
Italian cup (3): 2003, 2009, 2013
Mestarien liiga] (2): 2003, 2007
FIFA Club World Cup: 2007
UEFA Super Cup (2): 2003, 2007
Muuta

Brocchi omistaa Christian Abbiatin kanssa kahvilan Milanossa. Läheisen ystävänsä Christian Vierin kanssa hänellä taas on oma vaatebrandi ”Baci & Abbracci”.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
"Baci & Abbracci" (Arkistoitu – Internet Archive)
Profiili Interin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Profiili ja tilastot AC Milanin kotisivuilla
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Siniša Mihajlović | AC Milanin päävalmentaja 4–6/2016 | Seuraaja: Vincenzo Montella |

Dieter Schnebel

Dieter Schnebel (14. maaliskuuta 1930 – 20. toukokuuta 2018) oli saksalainen säveltäjä.
Schnebel opiskeli Hochschule für Musik Freiburgissa ja toimi vuosina 1976–1995 kokeellisen musiikin professorina Universität der Künste Berlinissä.
Schnebel on arvostettu sekä säveltäjänä että opettajana, ja hänelle myönnettiin vuonna 1999 Eurooppalaisen kirkkomusiikin palkinto. Hänen julkaistuun tuotantoonsa kuuluu monenlaista  modernistista musiikkia ja sovituksia.
Aiheesta muualla

Esittely Schottin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
David Copperfield (romaani)

| David Copperfield |
| --- | --- |
 Alkuperäisen sarjan kansikuva
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Charles Dickens
Kuvittaja:  Hablot Knight Browne (Phiz)
Kansitaiteilija:  Hablot Knight Browne (Phiz)
Kieli:  englanti
Julkaistu:  1850
Sivumäärä:  721
Suomennos
Suomentaja:  Waldemar Churberg
Julkaistu:  1879, myöhemmin useita painoksia

Edeltävä:  Dombey ja poika
Seuraava:  Kolea talo
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
David Copperfield on Charles Dickensin romaani, joka ilmestyi 1850. Useimpien Dickensin romaanien tavoin se ilmestyi aluksi sarjana. David Copperfield on niin kutsuttu kasvuromaani, joka seuraa päähenkilön elämää syntymästä lähtien. Monet sen tapahtumat ovat peräisin Dickensin omasta elämästä, ja sanotaankin että se on Dickensin romaaneista omaelämäkerrallisin. Vuodelta 1867 olevan painoksen alkusanoissa Dickens kirjoittaa:  "... kuten monilla rakastavilla vanhemmilla, minullakin on sisimmässäni lempilapsi. Hänen nimensä on David Copperfield."
Kirjan ensimmäinen suomennos julkaistiin vuonna 1879 Waldemar Churbergin suomentamana. Kirjasta on tehty myös uudempia käännöksiä.
Juoni

David syntyy Skotlannin Blunderstonessa. Hänen äitinsä on jäänyt leskeksi kuusi kuukautta ennen Davidin syntymää ja pitää yksin huolta suuresta Rookery-talosta. Seitsemän vuoden päästä Davidin äiti avioituu Edward Murdstonen kanssa. Edward lähettää Davidin pian ankaraan Salem Housen kouluun lähelle Lontoota. Vieraillessaan kotona loman aikana hän kuulee äitinsä olevan raskaana.
Davidin äiti ja vauva kuitenkin menehtyvät pian synnytyksen jälkeen ja Davidin isäpuoli päättää lähettää Davidin viinipullotehtaalle, jossa on osaomistajana. Davidin olosuhteet tehtaalla ovat huonot ja lopulta hän päättää karata isän tädin, Miss Betseyn luokse. Matkalla häneltä huijataan matkalaukku mutta hän onnistuu lopulta pääsemään perille Doveriin. Miss Betsey Trotwood käy pitkän huoltajuuskiistan Murdstonien kanssa ja saa lopulta pojan huoltajuuden.
Saadakseen Davidille hyvän elämän hänen tätinsä lähettää hänet tohtori Strongin kouluun. Valmistuttuaan David kosii Dora Spenlow'ta. David on köyhä, joten hänen avioliittoaan Doran kanssa yritetään estellä mutta lopulta he avioituvat. Dora osoittautuu todella huonoksi taloudenpitäjäksi mutta David rakastaa häntä siitä huolimatta.
Doran menehtyessä sairauteen David on surullinen ja lähtee matkustelemaan Sveitsiin ja Italiaan. Matkan aikana hän kehittyy kirjailijana ja julkaisee ensimmäisen kirjansa. Kolmen vuoden päästä hän palaa kotiin ja rakastuu Agnesiin mutta on varma, että tämä ei voisi mitenkään rakastaa häntä. 
Copperfield kuitenkin tunnustaa rakkautensa, jolloin Agnes kertoo aina rakastaneensa häntä ja he menevät naimisiin ja saavat kolme lasta, joista yksi nimetään Davidin tädin mukaan Betseyksi.
Juoni > Henkilöitä

David Copperfield: Teoksen päähenkilö, jonka kutsumanimiä ovat muun muassa Davy, Trot, Daisy ja Doady.
Clara Copperfield: Davidin äiti, joka jää leskeksi kuusi kuukautta ennen Davidin syntymää. Hän työskenteli aikaisemmin kotiopettajattarena.
Clara Peggotty: Copperfieldin perheen palvelustyttö ja Davidin elinikäinen ystävä, häntä kutsutaan usein pelkällä sukunimellään.
Betsey Trotwood: Davidin isän täti, josta tulee myöhemmin hänen huoltajansa.
Edward Murdstone: Davidin isäpuoli, joka lähettää hänet tehtaaseen töihin.
Jane Murdstone: Edwardin sisar, joka pitää Davidia huonokäytöksisenä, "vailla tapoja".
Dora Spenlow: Davidin ensimmäinen vaimo, joka kuolee pitkäaikaiseen sairauteen.
Daniel "Dan" Peggotty: Clara Pegottyn veli, joka työskentelee kalastajana.
Emily (Pikku Emily): Danielin sisarentytär, johon Copperfield oli pienenä ihastunut.
Richard Babley: Neiti Trotwoodin kanssa asuva mies, jolla on ongelmia mielenterveytensä kanssa. Hän kertoo Davidille usein tarinoita Kaarle I:stä.
Agnes Wickfield: Davidin toinen vaimo, jonka kanssa David on ollut hyvä ystävä lapsuudesta lähtien.
Uriah Heep: Teoksen jälkimmäisen osan antagonisti, toimii ensin Agnes Wickfieldin isän sihteerinä ja myöhemmin liikekumppanina.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
David Copperfield. David Perdue's Charles Dickens Page. (englanniksi)
Frank Reynoldsin Emily ja David
Daniel Končál

Daniel Cončál
Daniel Končál (s. 16. elokuuta 1982) on slovakialainen lentopalloilija, joka pelasi lentopallon SM-liigan Kempeleen Lentopallossa kaudella 2008–2009.