stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Euroopan unionin energiapolitiikka
Uusiutuva energia > Valkoinen paperi

| EU:n tavoitteet:  Valkoinen paperi 1997-2010 ja saavutettu vuonna 2008)> . | EU:n tavoitteet:  Valkoinen paperi 1997-2010 ja saavutettu vuonna 2008)> 2010.GW | EU:n tavoitteet:  Valkoinen paperi 1997-2010 ja saavutettu vuonna 2008)> 2008.GW |
| --- | --- | --- |
| Vesivoima | 100 |  |
| Aurinkolämmitys | 70 | 19 |
| Tuulivoima | 40 | 65 |
| PV | 3 | 10 |
: TWh
| Biomassa | 1500* | 772 * |
| Geo | 60 |  |
|  | 2010 | 2008 |
| Liikenteen biopolttoaineet | 5,75 % | 3,3 % |
Kommentit: Aurinkolämmitys: m2 = 0,7 kW lämpöä  Biomassa*: 1Mtoe = 11,63 TWh,  *Bio-tavoite: 870 TWh lämpöä ja 640 TWh sähköä, saavutettu v. 2007

EU:n valkoinen paperi asetti vuonna 1997 tavoitteeksi nostaa EU:ssa uusien uusiutuvien energialähteiden määrän 6 %:sta 12 %:iin aikavälillä 1997-2010. Energialähteille asetettiin yksilöidyt tavoitemäärät vuoteen 2010 mennessä: vesivoima 100 GW, aurinkolämpö 70 GW, tuulivoima 40 GW, aurinkosähkö 3 GW, biomassa 1570 TWh ja geoterminen energia 60 TWh.
Valkoisen paperin tavoite biomassan suhteen vuoteen 2010 on: biomassaa 1 740 TWh, josta 650 TWh sähköä, 870 TWh lämpöä ja 220 TWh liikennepolttoaineita. European Biomass Association AEBIOM biomassan energiatavoite vuodelle 2020 on: 2 600 TWh, jaettuna 1 400 TWh lämpöä, 700 TWh sähköä ja 500 TWh kuljetukseen.
Uusiutuva energia > Tuulivoima

Tuulivoimatuottajien edunvalvontajärjestö EWEA ennustaa EU:n tuulivoimakapasiteetiksi 180 GW v. 2020 ja 300 GW v.2030 eli sähköstä 12-14% v. 2020 ja 21-28 % v. 2030.  Tuulivoiman osuus EU:n sähköstä oli 4,1% vuonna 2008.
Eurooppa investoi tuulivoimaan vuonna 2007 noin 9 mrd €. ja vuonna 2009 noin 13 mrd .€. Saksan, Espanjan ja Tanskan osuus EU:n vuosittaisesta tuulivoiman lisäyksestä oli 90 % vuonna 2002 ja 40 % vuonna 2008. Vuoden 2007 tuulivoimainvestoinnit maksoivat 11 mrd €, mutta ne säästävät elinaikanaan polttoainekustannuksia 16 mrd €.
Uusiutuva energia > Balin ilmastokokous

Joulukuussa 2007 Balin ilmastokokouksen tavoitteiksi EU julkaisi 8-kohtaisen listan tavoitteistaan. EU esitti, että ilmastopäästöt supistuvat vuoteen 2050 mennessä vähintään 50 % vuoden 1990 tasoon verrattuna. Tähän liittyen teollisuusmaiden tulisi vähentää kollektiivisia päästöjään 30 % vuoteen 2020 mennessä ja 60-80 % vuoteen 2050 mennessä vuoden 1990 tasoon verrattuna. EU haluaa nopeasti kasvavat maat mukaan päästövähennyksiin.
Turve

EU-parlamentin ympäristövaliokunta torjui Suomen yritykset sisällyttää turve uusiutuvien energialähteiden listalle heinäkuun 2008 alussa. Myös Euroopan parlamentin teollisuusvaliokunta hylkäsi 11.9.2008 yritykset luokitella turve biopolttoaineeksi. Lisäksi teollisuusvaliokunta tuki uusiutuvan energian 20 %:n sitovaa tavoitetta vuodelle 2020.
Liikenne

| Polttoainerajoitukset> Vuosi | Polttoainerajoitukset> litraa/100 km | Polttoainerajoitukset> g CO2/km |
| --- | --- | --- |
| EU 2009 | 6,8 | 160 |
| EU 2013 | 5,1 | 120 |
| EU 2021 | 4,0 | 95 |

UITP:n mukaan julkinen liikenne on neljä kertaa tehokkaampaa kuin yksityisautot. UITP:n jäsenten, kuten Suomen, tavoite on 40 % päästövähennys julkisella liikenteellä vuoteen 2025 mennessä. UITP:n tavoite on kaksinkertaistaa julkisen liikenteen matkojen määrä. UITP:n mukaan julkinen liikenne maksaa yhteiskunnalle yksityisautoja vähemmän, vaatii vähemmän tilaa ja energiaa, saastuttaa vähemmän ja on turvallisempaa. Komission mukaan yksityisautoilu kilpailee suoraan julkisen liikenteen kanssa. Siksi mikä tahansa julkinen rahoitus autoteollisuudelle antaisi hintaetua yksityisautoilulle julkisen liikenteen kustannuksella. EU suhtautuu kriittisesti kaikenlaiseen autojen julkiseen rahoitukseen ja vaatii varmistamaan ettei yksityisautojen julkiset tuet heikennä joukkoliikennettä. Euroopan unionin UITP-EU komissio kannustaa julkisen liikenteen tukemiseen. EU:n komissio uskoo, että sisäistämällä auton käyttäjien ulkoiset kustannukset (saasteet, ruuhkat, parkkipaikat jne) voidaan kannustaa puhtaampiin liikkumismuotoihin. Hinnoittelun tulisi perustua saastuttaja maksaa periaatteelle.
EU-25 tasolla tieliikenteen päästöt ovat viidesosa CO2-päästöistä ja henkilöautojen osuus on 12 %. EU-maiden kasvihuonekaasujen kokonaispäästöt vähenivät 1990-2004 5 % ja tieliikenteen päästöt kasvoivat 25 % (1990-2004). Suomessa liikenteen hiilidioksidipäästöt olivat (2005) 14 milj. tn ja kasvoivat lähes 10 % (1990-2005). Asetettu tavoite oli liikenteen hiilidioksidipäästöjen pitäminen vakiona 1990-2010.
EU:n komission 1/2007 tiedonannossa ehdotetaan ilmailun sisällyttämistä päästökauppajärjestelmään, autojen CO2-päästöjen käyttöä veroperusteena, toisen sukupolven biopolttoaineiden kehittämisen nopeuttamista, maantiekuljetusten ja laivaliikenteen kasvihuonekaasupäästöjen rajoittamista, ja autojen hiilidioksidipäästöjen vähentämistä 120 g/km (2012) mennessä.
120 g hiilidioksidia/km vapautuu kulutuksella 4,5 litraa dieseliä/100 km ja 5 litraa bensiiniä/100 km. Vuodesta 1995-2004 EU-15:n alueella myytyjen uusien autojen päästöt laskivat 186 g:sta 163 g:aan CO2/km. EU-parlamentin ympäristövaliokunnan mukaan autojen hiilidioksidipäästöjen on jäätävä alle 130 g/km vuoteen 2012 mennessä ja 95 g/km vuoteen 2020 mennessä. Vuonna 2010 päästöt ovat keskimäärin Euroopassa 160 g/km ja Suomessa 175 g/km.
Direktiiviehdotus 2008

Euroopan komission ehdotuksessa 23.1.2008 huomioitiin aiempaa enemmän rakentamisen ja lämmityksen ohjausta. Komission mukaan tiedotusta ja koulutusta on tarpeen mukaan täydennettävä. ESTIFin mukaan lämmityksen ja jäähdytyksen tulisi sisältyä Energy Performance in Buildings -direktiiviin.
Direktiiviehdotus 2008 > Direktiiviehdotuksen kritiikki

Ympäristöjärjestö Greenpeace katsoo uusiutuvan energian ja energiansäästön parhaaksi ratkaisuksi ja nostaisi uusiutuvan energian tavoitetason 30 %:n uusiutuvaa energiaa vuoteen 2020 mennessä. Saastuttaja maksaa -periaatteen mukaisesti myös yritysten tulisi olla vastuussa päästöistään.
Euroopan uusiutuvan energian teollisuuden mukaan direktiiviehdotus uhkaa syöttötariffijärjestelmää, jota teollisuus pitää halvimpana ja tehokkaimpana. Komission ehdottama järjestelmä on käytössä viidessä jäsenmaassa, kun syöttötariffia käyttää 18 maata. Direktiiviehdotuksen mukainen järjestelmä vahvistaisi teollisuuden mukaan energiatuotannon keskittymistä harvojen toimijoiden käsiin, kun pienet ja keskisuuret toimijat häviäisivät monimutkaisen markkinajärjestelmän vuoksi. Uusiutuvan energian teollisuus kritisoi markkinoiden vapauttamista ulkomaiselle kilpailulle, jolloin kansalliset tukirahat valuvat ulkomaille. Vaatimus arvioida tukien jatkuvuutta vuosittain johtaa heidän mielestään investointien epävarmuuteen, mikä vaikeuttaa erityisesti uusien yritysten perustajia ja vähentää investointeja. ERECin mukaan ohjaus ja valvonta pitäisi olla yritystason sijaan valtiotasolla. Uusiutuvan energian sertifikaatteja pitäisi saada myydä vain, jos oman maan velvoitteet on täytetty. Lisäksi tarvittaisiin selvät ja vakuuttavat sakkomenetelmät, jos valtiot eivät saavuta kansallisia välitavoitteita.
Tuonti

EU:n merkittävimmät energiantuontimaat Eurostat2009 mukaan vuonna 2007 öljyn, maakaasun ja kivihiilen suhteen on esitetty taulukossa.
| Energian tuonti 2007> #. | Energian tuonti 2007> Maa. | Energian tuonti 2007> Raakaöljy.milj.tn | Energian tuonti 2007> Maakaasu.milj.GJ | Energian tuonti 2007> Kivihiili.milj.tn |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Venäjä | 185 | 4 685 | 56 |
| 2 | Norja | 84 | 3 062 | - |
| 3 | Algeria | 13 | 1 944 | - |
| 4 | Libya | 56 | 383 | - |
| 5 | Saudi-Arabia | 39 | - | - |
| 6 |  Jemen | 34 | - | - |
| 7 | Irak | 19 | - | - |
| 8 | Kazakstan | 18 | - | - |
| 9 | Nigeria | 16 | 588 | - |
| 10 | Meksiko | 9 | - | - |
| 11 | Syyria | 8 | - | - |
| 12 | Kuwait | 6 | - | - |
| 13 | Arabiemiirikunnat | 1 | - | - |
| 14 | Qatar | . | 275 | - |
| 15 | Oman | - | 221 | - |
| 16 | Egypti | - | 13 | - |
| 17 | Etelä-Afrikka | - | - | 46 |
| 18 | Australia | - | - | 29 |
| 19 | Kolumbia | - | - | 29 |
| 20 | USA | - | - | 21 |
|  | Tuonti | 643 | 15 245 | 248 |
Huom: Määrät eri yksiköissä: järjestys a) öljy, b) kaasu ja c) kivihiili.  Lisäksi eri maiden tuotteilla eri energiasisältö
Aiheesta muualla

Energia- ja luonnonvarat, Euroopan komissio
Ympäristö. Euroopan komission ympäristöaiheinen verkkosivusto, sisältää ajankohtaista tietoa ilmastonmuutoksesta.
Kuinka sinä voit vaikuttaa ilmastonmuutokseen?. Euroopan komissio, 2009.
Energia, energiatilastoja, Tilastokeskus 2010.
Ilmastonmuutos ja ilmaston lämpeneminen
| --- | --- |
Syyt:   Kasvihuoneilmiö  Kasvihuonekaasu  Hiilidioksidi  Metaani  Auringon aktiivisuus  Ilmaston viileneminen  Milankovićin jaksot  Vulkanismi  Laattatektoniikka  Termohaliinikierto 
Vaikutukset:   Ilmastopakolaisuus  Merien happamoituminen  Merenpinnan nousu  Tulvat  Sadannan muutokset  Kuivuuskaudet  Lämpöaallot  Äärimmäiset sääilmiöt  Trooppiset hirmumyrskyt 
Tiede:   Hallitustenvälinen ilmastopaneeli IPCC  Ilmastoherkkyys  Ilmastomalli  Palautekytkennät  Kaupunkisaarekeilmiö  Keskiajan lämmin kausi  Pieni jääkausi  Hiilinielu  Otsonikato  Historialliset vaikutukset 
Keskustelu ja politiikka:   Hillitseminen  Hinku-verkosto  Sopeutuminen  Kioton sopimus  Kööpenhaminan ilmastokokous  UNFCCC  Päästökauppa  Sternin raportti  Uusiutuva energia  Energiansäästö  Oregonin vetoomus  Energiapolitiikka  Euroopan unionin energiapolitiikka  Suomen energiapolitiikka  Kiinan energiapolitiikka
Kalevankartano

| Kalevankartano |
| --- | --- |
 Kalevankartano maaliskuussa 2013.
Osoite:  Tirolintie 7
Sijainti:  Alppila, Oulu
Koordinaatit:  65°02′06.4″N, 025°27′46.1″E
Valmistumisvuosi:  1942
Suunnittelija:  Grys ja Macher
Omistaja:  Oulun kaupunki
Julkisivumateriaali:  puu ja luonnonkivi
Kerrosala:  1 018 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kalevankartano on ainoa rakennus, joka on jäänyt jäljelle Oulussa nykyisen Alppilan alueella sijainneesta saksalaisen SS-vuoristodivisioonan rakennuttamasta varuskunta-alueesta, niin sanotusta Pikku Berliinistä. Rakennus toimi Tuiran paloasemana vuodet 1965–2013. Kalevankartanoksi rakennus nimettiin Pohjolan Karjalaisseurojen piirin puheenjohtajan Martti Kokon ehdotuksen mukaan piirin hankittua rakennuksen toimitilakseen vuonna 1949.
Saksan armeija rakensi silloiselle Tuiran alueelle 6. SS-vuoristodivisioona Nordin huolto- ja koulutuskeskuksen, viralliselta nimeltään Nachschub kommandantur der Waffen SS-Finnland. SS-Stützpunkt IV. Kalevankartano rakennettiin keskuksen upseerikerhoksi, jossa oli majoitushuoneita, ravintola ja elokuvateatteri. Alppilan kaupunginosa on nimetty myös alppijääkäreiksi kutsuttujen saksalaisjoukkojen mukaan.
Pohjolan Karjalaisseurojen piiri osti Kalevankartanon toimitilakseen Suomen puolustusministeriöltä helmikuussa 1949. Piiri maksoi rakennuksesta 3,5 miljoonaa markkaa. Talkoovoimin rakennusta kunnostettiin ja muutettiin "karjalaiseen henkeen" sopivaksi, ja toiminta kartanossa pääsi alkamaan maaliskuun lopulla 1949. Tiloissa järjestettiin juhlia ja esityksiä, rakennusta vuokrattiin myös muille yhteisöille. Elokuvasalissa toimi Bio Erika. Kesäisin kartanossa toimi yleinen kesäkahvila. Taloudellisten vaikeuksien vuoksi seura myi Kalevankartanon Oulun kaupungille 1952.
Oulun kaupunki perusti Tuiran paloaseman Kalevankartanoon vuonna 1965. Tuolloin rakennuksen elokuvateatteri muutettiin autohalliksi. Kalevankartano toimi paloasemana vuoteen 2013 asti, jolloin Tuiran paloaseman henkilöstö ja kalusto siirtyivät uudelle Ruskonselän paloasemalle. Koska kaupungin hallintokunnilta ei ole löytynyt rakennukselle käyttöä aikoo Oulun kaupunki myydä tyhjentyneen Kalevankartanon. Rakennukseen on ehdotettu muun muassa sotamuseota, kulttuuritaloa ja päihdeongelmaisten päiväkeskusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kalevankartano Wikimedia Commonsissa
Buffy Summers

| Buffy Summers |
| --- | --- |
 Buffy (Sarah Michelle Gellar)
Luoja(t):  Joss Whedon
Näyttelijä(t):  Kristy Swanson (elokuva) Sarah Michelle Gellar (sarja)
Ensi- esiintyminen:  Buffy, vampyyrintappaja (elokuva)
Henkilötiedot
Koko nimi:  Buffy Anne Summers
Ammatti:  vampyyrintappaja
Sukupuoli:  nainen
Ikä:  16-vuotias sarjan alussa (syntynyt vuonna 1981)
Kotipaikka:  Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Asuinpaikka:  Sunnydale, Kalifornia, Yhdysvallat
Luonteenpiirteet:  yliluonnollinen voimakkuus, nopeus, kestävyys, ketteryys, refleksit ja nopea paraneminen; tehostetut vaistot, enteelliset unet
Suhteet
Vanhemmat:  Joyce Summers (äiti)
Sisarukset:  Dawn Summers (pikkusisko)
Tutut:  Willow Rosenberg Xander Harris Rupert Giles Cordelia Chase Faith Angel Spike
Infobox OKNimi-testi OK: 
Buffy Summers on Joss Whedonin luoma kuvitteellinen hahmo, joka esiintyy televisiosarjassa Buffy, vampyyrintappaja ja samannimisessä elokuvassa.
Hahmon historia > Elokuva

Buffy esiintyy ensimmäistä kertaa elokuvassa Buffy, vampyyrintappaja (1992) Kristy Swansonin esittämänä. Joss Whedonin käsikirjoittama elokuva kuvaa Buffya pinnallisena high school cheerleaderina, joka saa Merrick-nimisen miehen (Donald Sutherland) kautta tietää tulleensa valituksi taistelemaan pimeyden voimia vastaan. Buffy ottaa vastentahtoisesti osaa Merrickin antamaan koulutukseen, ja kun hänen velvollisuutensa Tappajana vieraannuttaa hänet tyttöystävistään, hän aloittaa ystävyyssuhteen ja romanssin Pike-nimisen pojan (Luke Perry) kanssa. Buffy päihittää vampyyrikuningas Lothosin (Rutger Hauer) luottamalla omaan tyylinsä perinteisen Tappaja-koulutuksen sijaan, ja saa Merrickin kunnioituksen. Vaikka elokuva ei ole yhtenäinen sarjan kanssa, Whedon on sanonut, että Christopher Goldenin kirjoittama sarjakuva Origins, joka on sovitus Whedonin käsikirjoituksesta, kuuluu Buffy-universumiin.
The Hollywood Reporter julkaisi toukokuussa 2009 artikkelin, jossa kerrottiin että Roy Lee ja Doug Davison olivat kiinnostuneita tuomaan Buffyn takaisin elokuvasarjana. Elokuvasarja ei olisi esiosa eikä jatko-osa, eikä siinä esiintyisi yhtäkään aiemmin esiintynyttä hahmoa. Lisäksi Joss Whedon ei olisi mukana elokuvien tuotannossa. Televisiosarjan vastaava tuottaja Marti Noxon sanoi myöhemmin, että artikkeli saatettiin tehdä, jotta Joss ottaisi projektin käsiinsä. Elokuvan käsikirjoitus hylättiin vuonna 2011.
Sisältö

Sisältö tarkoittaa ainesta tai kokonaisuutta, jonka rajaa ympäristöstä jonkinlainen muoto. Ilman rajaavaa muotoa sisältö ei välttämättä ole miellettävissä tai havaittavissa. Sisällöllä voidaan tarkoittaa konkreettisesti esimerkiksi astian sisältöä tai abstraktimmin jonkin informaation kantajan merkitys- tai ajatussisältöä. Merkitys- tai ajatussisältöjä tarkastelee merkkeinä semiotiikka ja tietona filosofiaan kuuluva tietoteoria.
Ampulli eristää sisältönsä ulkoilmasta.
Taiteessa

Sisältö viittaa tavallisesti teoksen aiheeseen, merkitykseen tai tarkoitukseen, vastakohtana muodolle. Nykytaiteessa toisiaan seuraavat uudistukset impressionismista alkaen ovat ohjanneet keskustelua siihen, että muoto on ollut usein etusijalla sisältöön nähden. Perinteisistä taiteen muodoista irtautumista erityisen radikaalisti 1960- ja 1970-luvuilla seurasi käsitetaide, jonka piiristä nousi teoksia, joissa muoto ja sisältö sulautuivat uudella tavalla.
Tiedonjärjestäminen ja sisältö

Tiedonjärjestämiseksi kutsutaan erilaisten informaation kantajien, dokumenttien, systemaattista organisointia ennalta päätettyjen periaatteiden mukaan. Tiedonjärjestämisen osa-alueista erityisesti luokittamista ja indeksointia pidetään dokumenttien sisältöön kohdistuvana kuvailuna. Vastaavasti dokumenttien kuvailu- ja tunnistetietojen tallentamista kutsutaan luetteloinniksi. Dokumentin ja aiheiksi käsitettävän sisällön välisestä suhteesta käytetään sisällönkuvailun teoriassa käsitettä aboutness (suomeksi 'mieli' tai 'jostaisuus').
Luokkakäsitteiden sisältö

Sellaiset käsitteet, jotka eivät osoita jotakin tiettyä yksittäistä oliota, vaan kuvaavat jotain ominaisuutta ovat luokkakäsitteitä. Luokkakäsitteen sisältö tarkoittaa käsitteen määrittelemien olioiden yhteisiä ominaisuuksia.
Sisältö ja digitaalisuus

Sisällön asema erillisenä näkökulmana kokonaisuuteen on korostunut digitalisoitumisen mahdollistaessa useiden eri esitysmuotojen tuottamisen periaatteessa samasta lähtökohtaideasta tai -aineksesta. Etsittäessä käyttöä tieto- ja mediatekniikan tarjoamille mahdollisuuksille on lanseerattu sisältötuotannon, -teollisuuden ja -markkinoinnin käsitteet kuvaamaan digitaalisen median käyttämää ainesta tuottavia tai jakavia prosesseja ja rakenteita.
Suomen kauppa- ja teollisuusministeriön tilaamassa sisältötuotantoselvityksessä vuodelta 1997 sisältö jaettiin 'ydinsisältöön' ja 'ohjelmoituun sisältöön'. Ydinsisällön määriteltiin perustuvan "luovaan prosessiin tai tietoon". Ydinsisältö kuvattiin kokonaisuudeksi, johon liittyi osa-alueita ideasta käsikirjoitukseen, visuaalisiin ja äänielementteihin sekä tekstiin. Ohjelmoidun sisällön ajateltiin olevan sisältöön liittyvää ohjelmakoodia.
Pyhänkorva

Pyhänkorva oli maatila Kokemäellä Kokemäenjoen eteläpuolella Tulkkilan kylän rajalla. Tila on tunnettu keskiajalta asti ja se on säilynyt siitä asti yksinäistilana. Tila on ilmeisesti ollut tuomiokirkon hallussa 1300-luvulla.
Omistajuus

On epäselvää miten Pyhänkorvan tila oli joutunut tuomiokirkolle 1300-luvulla. Epäselvää on myös miten Erik Flemingin äiti Elina Björnintytär sai tilan itselleen. Erik Fleming omisti tilan vuonna 1541 ja hän sai  Pyhänkorvan veljeltään Ivar Flemingiltä heidän äitinsä perinnön jaossa koko Ruotsissa sijaitsevaa perinnönosaa vastaan. Erik Fleming vaihtoi sen Ulvilan Suoliston lampuotilan kanssa kahteen Jöns Knuutinpoika Kurjen tilaan Paimiossa. Pyhänkorva oli vuoteen 1706 Kurkien rälssilampuotilana. 1700-luvun lopussa tilan omistajiksi tulivat Kokemäenkartanon herrat, jotka omistivat tilan 1900-luvun lopulle saakka.
Pyhänkorvaa pidettiin 1800-luvulla jonkinlaisena lehtona tai palvontapaikkana jonka lähellä oli molemmin puolin jokea jakokuntien välinen raja.
Päärakennus

Tilan päärakennus on tiilinen, harmaaksi rapattu kartano. Kartano on kaksikerroksinen ja pyramidikattoinen. Kartano on rakennettu vuonna 1933 ja sen on suunnitellut arkkitehti K. Jansson.
Ilpo Kärkkäinen

Ilpo Kaleva Kärkkäinen (käyttää myös taiteilijanimeä Ilpo Kaleva, s. Kiuruvesi) on suomalainen harmonikansoittaja ja iskelmälaulaja. Hän voitti Kultainen harmonikka -kilpailun vuonna 1991.
Tausta

Ilpo Kärkkäinen syntyi Kiuruveden Luupuvedellä. Hän aloitti harmonikansoiton 10-vuotiaana ja laulamisen 14–15-vuotiaana, kun tanssiorkesteri tarvitsi laulusolistia. Ensimmäinen soitonopettaja ja soittokaveri oli Väinö Hukkanen. Muita tärkeitä hahmoja oli paikallinen soitonopettaja Sulo Holopainen, joka ohjasi Kärkkäisen Jyväskylään Alpo Pohjan tunneille. Kärkkäinen on opiskellut harmonikansoittoa myös Iisalmen musiikkikoulussa Petri Makkosen johdolla sekä Sibelius-Akatemian nuoriso-osaston harmonikkalinjalla Heidi Velamon johdolla. Varusmiespalvelunsa hän suoritti Kainuun sotilassoittokunnassa soittaen rumpuja sekä harmonikkasolistina. Tärkeässä roolissa opettajana on toiminut myös Erkki Ihalainen, joka valmensi Kärkkäistä erityisesti Kultainen harmonikka -kilpailua varten vuonna 1991. Laulunopettajina ovat toimineet muun muassa Stella ja Tapani Valtasaari.
Ura

Ilpo Kärkkäinen, joka käyttää myös taiteilijanimeä Ilpo Kaleva, osallistui ensimmäistä kertaa Seinäjoen tangomarkkinoille vuonna 1990 edeten kilpailun semifinaaleihin. Hän voitti Kultainen harmonikka -kilpailun vuonna 1991. Vuotta myöhemmin hän sijoittui Tangomarkkinoiden loppukilpailuissa viiden parhaan joukkoon. Kärkkäinen kertoi vuonna 2010 toimineensa tanssimuusikkona 25 vuotta. Hän on työskennellyt ammatikseen myös talotehtaalla kahdeksan vuoden ajan perustettuaan perheen 1990-luvun lopulla. Hän lopetti työn talotehtaalla, jatkoi musiikkiopintoja vuonna 2006 ja valmistui musiikkipedagogiksi Savonia ammattikorkeakoulun Kuopion Musiikki- ja Tanssiakatemiasta keväällä 2010. Kärkkäinen on myös toiminut harmonikansoiton opettajana Ylä-Savon musiikkiopistossa vuodesta 1991 lähtien ja jo ennen sitä kansalaisopistossa. Hän on säveltänyt ja sovittanut joitakin iskelmiä, muun muassa omille levyilleen.
Levytyksiä

(mukana) Kultainen harmonikka (MTV-Musiikki, MTVCD 040, 1992)
Toit linnunlaulun sydämeeni (Haka-music, ILKACD 23 1994)
Tähden muisto (2010)
Adangme

| Adangme |
| --- | --- |
Muu nimi:  dangme
Tiedot
Alue:   Ghana
Puhujia:  800,000
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet kwa-kielet ga–adangme
Kielikoodit
ISO 639-2:  ada
ISO 639-3:  ada
 Ohje 
Adangme on nigeriläis-kongolainen kieli, jota puhuu äidinkielenään noin 800,000 ihmistä Ghanassa Accran ympäristössä. Kielelle annettiin vuonna 1951 Ghanassa kansalliskielen asema. Adangmen läheinen sukukieli on niin ikään Accran ympäristössä puhuttu ga.
Gan kieli

| Ga> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:   Ghana
Puhujia:  600,000
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet kwa-kielet ga–adangme
Kielikoodit
ISO 639-2:  gaa
ISO 639-3:  gaa
 Ohje 
Ga on nigeriläis-kongolainen kieli, jota puhuu äidinkielenään noin 600,000 ihmistä Ghanassa Accran ympäristössä. Kielelle annettiin vuonna 1951 Ghanassa kansalliskielen asema. Gan läheinen sukukieli on niin ikään Accran ympäristössä puhuttu adangme.
Gan kieli
Kuralan ponttonisilta ja kampiföri

Kuralan ponttonisilta korvasi kampiförin 2013.
Kuralan ponttonisilta sijaitsee Aurajokilaakson kulttuurimaisemassa. Kuva Halisten suunnasta kesäkuulta 2007 jolloin paikalla oli vielä kampiföri (hiekkatien päässä).
Kuralan ponttonisilta (ruots. Kurala pontonbro) on joulukuussa 2013 avattu kevyeen liikenteen ponttonisilta Aurajoen yli Turussa Kuralan ja Halisten kaupunginosien rajalla. Samalla paikalla oli käytössä kevyeen liikenteen käsikäyttöinen vaijerilossi kampiföri vuosina 2005–2011. Kampiförin käyttöä vaikeuttivat vaijeriongelmat ja jatkuva ilkivalta, jonka takia se oli useasti pois käytöstä.
Sijainti ja kulkuyhteydet

Ponttonisilta sijaitsee Kuralan ja Halisten kaupunginosien rajalla. Joki on tässä kohtaa noin 40 metriä leveä ja 3–4 metriä syvä. Halisten puolella kevyenliikenteenväylä jatkuu peltojen keskellä ja Kuralan puolella se menee Ristimäenpuiston läpi jonka vieressä on pumppu-asema. Aivan sillan vieressä Aurajokeen laskee Jaaninoja. Ponttonisilta sijoittuu Halistensillan (matkaa 1,7 km) ja Kantatie 40:n Auranlaakson sillan (1,4 km) väliin.
Kampiföri ja nykyinen silta kuuluu noin viiden kilometrin pituiseen Aurajoen ulkoilu- ja kulttuurireittiin Elämää joesta. Silta yhdistää Kuralan ja Halisten ulkoilureitistöt.
Ponttonisilta

3. joulukuuta 2013 käyttöönotetun ponttonisillan pituus on 47 metriä ja leveys 3 metriä. Sillan keskellä on teräsristikkoinen kaarisilta, jonka alitse pääsee melomalla ja pienveneellä. Kaarisillan kulkuaukko veneille on 7 metriä leveä ja 1,2 metriä korkea. Sillan rakensi Meritaito Oy, joka myös purki kampiförin.
Kelluvat ponttonit ovat betonikantisia massiiviponttoneita, jotka on rakentanut raisiolainen A-Laiturit Oy. Ponttoneiden syväys on 0,45 metriä. Teräsosat ovat virolaisten tekemiä. Ponttonisilta on paikalla pysyvästi ja se on ankkuroitu 20 000 kilon painoilla. Jäiden aiheuttamaa vahinkoa sillalle laskee se, että Halistenkosken padon takia jäät sulavat lähes paikalleen.