stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Panssarisodankäynti
Korkodinovin oppikirja

Leningradin jalkaväkikoulussa opetettiin kurssilaisia P. D. Korkodinovin teoksen Nykyaikaisten armeijain mekanisoiminen ja motorisoiminen (1934) perusteella. Kirja käsitteli panssarijoukkojen toimintaa hyökkäys-, puolustus- ja viivytystaistelussa. Korkodinovin mukaan hyökkäystaistelussa tuli yhtä jalkaväkidivisioonaa kohti keskittää panssarijoukkoja 3-5 pataljoonaa eli 150-250 panssarivaunua, joita tuli käyttää kolmessa portaassa: 1. jalkaväkeä välittömästi auttavat (NPP), 2. jalkaväkeä kauempaa auttavat (DPP) ja 3. pitemmällä säteellä toimivat (DD). Näiden portaiden johdonmukainen liikkuminen hyökkäyksessä jäi riippumaan olosuhteista, mutta pääsääntö oli, että DD-tankit menevät ensimmäisinä hyökkäykseen, sitten DPP-tankit ja viimeisinä NPP-tankit. NPP-tankkien oli tarkoitus saavuttaa vihollisen asemien etulinjat jalkaväen valmistautuessa hyökkäykseen. Tällöin hyökkäys saisi aikaan samalla kertaa tapahtuvan iskun vihollisen rintamaan koko sen syvyydeltä.
Palautumaton monimutkaisuus

Käsitteitä
Palautumaton monimutkaisuus
Täsmennetty monimutkaisuus
Hienosäädetty kaikkeus
Älykäs suunnittelija
Teistinen realismi
Kreationismi
Älykkään suunnittelun liike
Discovery Institute
Wedge-strategia
näytä
keskustele
Osa artikkelisarjaa
Palautumaton monimutkaisuus (engl. irreducible complexity, IC myös redusoimaton monimutkaisuus, RC) on älykkääseen suunnitteluun liittyvä käsite, jonka toi julkisuuteen biokemisti Michael Behe vuonna 1996 ilmestyneessä kirjassaan Darwin's Black Box (Darwinin musta laatikko).
Behen mukaan "palautumattomalla monimutkaisuudella" tarkoitetaan "järjestelmää, joka koostuu useista yhteensopivista, toisiinsa vaikuttavista osista, jotka osallistuvat järjestelmän perustoimintaan mutta joista minkä tahansa poistaminen käytännössä lopettaa järjestelmän toiminnan".
Palautumattoman monimutkaisuuden näkemyksen mukaan evoluution mukaan tapahtuvassa biologisessa sopeutumisessa olisi funktionaalisesti monimutkaisten rakenteiden tapauksessa kyse sattumasta, joka olisi variaatioiden ja valintojen kautta mahdoton saavuttaa.lähde?
Palautumattoman monimutkaisuuden kritiikin mukaan kreationistien biologisessa sopeutumisessa on kyse joko jättipotista tai ei mistään. Käytännössä luonto on täynnä välivaiheita.
Määritelmä

Palautumaton monimutkaisuus on älykkään suunnittelun kannattajien mukaan biologinen ominaisuus, joka ei voi syntyä suoran suunnatun evoluution kautta järjestelmän osien vähittäisellä kehityksellä. Tiedeyhteisöissä tätä väitettä ei hyväksytä. Eräs syy tälle on se, että 1946 Nobelin palkinnon saanut Hermann Joseph Muller esitti evoluution ennusteena "interlocking complexity"n joka tarkoitti systeemiä, jonka osan poisto lopettaisi toimintansa.
Ero Behen ja Mullerin näkemysten välillä oli se, että Muller keskittyi tilanteeseen, jossa olemassa oleva moniosainen solukone muuttuu ajan mittaan, ja Behe keskittyi tilanteeseen, jossa moniosaiseen solukoneeseen lisätään valmiita osia.lähde?
Palautumaton kompleksisuus on argumentti, joka sanoo, että "palautumattoman monimutkaisuuden syntyminen luonnollisilla tapahtumasarjoilla olisi erittäin epätodennäköistä, ja tiedämme että älykkäät suunnittelijat, esimerkiksi ihmiset, osaavat tuottaa sitä joten on pätevää sanoa että palautumattoman monimutkaisuuden takana on älykäs suunnittelija."
Behen esityksen mukaan evoluutioteorian on vaikea selittää palautumattomasti monimutkaisia rakenteita, koska järjestelmän välivaiheet eivät ole toimivia, jolloin luonnonvalinnalla ei olisi mitään josta pitää kiinni. Hän korostaa sitä, että, jos evoluutio ei ole ohjattua, jokaisen muutoksen tulisi antaa valintaetu edelliseen versioon verrattuna: luonnonvalinta karsisi keskeneräiset ja toimimattomat rakenteet pois eliön aineenvaihduntaa kuormittamasta. Monet älykkään suunnittelun kannattajat esittävät, että "palautumattomasti monimutkaisella" rakenteella ei ole toimivia välivaiheita.lähde?
Esimerkkejä > Hiirenloukku

Behe käyttää hiirenloukkua esimerkkinä palautumattomasta monimutkaisuudesta, koska se koostuu monesta toistensa kanssa vaikuttavasta osasta: pohjasta, pyydyksestä, jousesta ja vasarasta. Näiden kaikkien täytyy olla paikoillaan ennen kuin hiirenloukku voi toimia. Yhdenkin osan poistaminen tuhoaa koko hiirenloukun toiminnan. Samat lainalaisuudet pätevät hänen mukaansa myös monimutkaisissa biologisissa järjestelmissä, joissa eri osasten on oltava omilla paikoillaan ja toimittava yhdessä, jotta järjestelmä olisi toimiva.lähde?
Kenneth Miller on arvostellut tätä kuvausta sanomalla että hiirenloukkua, josta puuttuu laukaisin, voidaan käyttää toimivana solmiotelineenä, jos tästä puuttuu jousi, voidaan sitä käyttää avaimenperänä ja pohja itse toimii paperipainona.lähde?
John McDonaldin mielestä hiirenloukku ei ole itsessään palautumattomasti mutkikas, kun jo jousen tavoin toimiva kuristava, laukeava johdonpätkä voi toimia hiirenloukkuna. Alex Fidelibus johtaa hiirenloukun kehityksen lattialla olevasta juustosta, jonka ääreltä ihminen yrittää alussa itse pyydystää hiirtä.
Esimerkkejä > Biologiset esimerkit

Behen käyttämiä esimerkkejä palautumattoman monimutkaisista järjestelmistä olivat Escherichia coli -bakteerin bakteerimoottori (flagellum), veren hyytymistekijät, värekarvat ja sopeutuva immuunijärjestelmä.
Behen määritelmän mukaista palautumatonta monimutkaisuutta esiintyy luonnossa.
Tutkimuksissa on löytynyt "yksinkertaisempia toimivia välimuotoja" useille väitetyille palautumattomasti monimutkaisille rakenteille. Muun muassa Behen malliesimerkille eli E. colin bakteerimoottorille löydettiin varhaiseksi kehitysvaiheeksi muun muassa gram-negatiivisten bakteereiden 3-tyypin eritysjärjestelmä (TTSS), joka siirtää vahingollisia molekyylejä pois solusta. Samoin yhden veren hyytymistekijöistä, joiden Behe väitti mahdollisesti olevan osa palautumattomasti monimutkaista hyytymistekijäketjua, on myöhemmin huomattu puuttuvan valailta . Muitakin puutoksia hyytymisketjussa on eri eliöillä.
Evolutionaarisia polkuja on selvitetty myös muun muassa värekarvoille ja immuunijärjestelmälle, jotka ovat joidenkin mielestä palautumattomasti monimutkaisia.
Palautumaton monimutkaisuus mahdollistaa selityksen sattuman ja valinnan avulla. Kyse voi olla esimerkiksi ko-optiosta tai koevoluutiosta. Veren hyytymistekijä osoittaa, että yksi osa voidaan poistaa ja muita osia muokkaamalla saada muut osat toimimaan. Flagellum ja eritysjärjestelmä taas osoittavat, että toiminta voi myös vaihtua, jolloin vain osaa osista käyttävällä pienemmällä solukoneella voi olla eri toiminto. Toisin sanoen vähittäinen muutos on mahdollista.lähde?
Behe täydensi todisteiden edessä määritelmäänsä lisäämällä ehdon "hyvin yhteensopiva", jolloin osilla ei saa olla muuta tehtävää. Tämän täsmennyksen seurauksena Behen teorialla on vakava tieteenfilosofinen ongelma: Behen teoriaa tai yksittäistä järjestelmän palautumattomuutta ei voi todistaa oikeaksi (verifioida) koska teoria ei sisällä menetelmää, jolla voitaisiin tunnistaa palautumattomasti monimutkainen järjestelmä palautuvasti monimutkaisesta järjestelmästä. Jonkin kohteen määritteleminen palautumattomaksi perustuu siihen, että yksinkertaisempaa, toisenlaista, toimintoa ei tunneta, mikä on tietämättömyyteen vetoamista. Yksittäisen esimerkin palautumattomasta monimutkaisesta ominaisuudesta voi todistaa vääräksi, mutta teoria ei ole sellainen, että yksittäisten väitteiden vääräksi osoittamisesta voisi päätellä koko teorian virheelliseksi.lähde?
Kreationistien väitteitä > Tietämättömyyteen vetoaminen

William Dembski on puolustanut palautumatonta monimutkaisuutta kirjassaan The Design Revolution väittämällä että palautumaton monimutkaisuus ja TMI eivät ole tietämättömyyteen vetoamista, koska ei tiedetä miten palautumattomasti monimutkainen rakenne voisi kehittyä evoluution kautta, mutta sen sijaan tiedetään älykkäiden tahojen tuottavan niitä. Esimerkiksi ihmiset ovat älynsä avulla kyvykkäitä tuottamaan esimerkiksi kelloja. Tällainen on kuitenkin pelkkä Aukkojen jumala -argumentti, koska kaikki havaitut älykkäät tahot ovat eläviä, jolloin ne eivät perustellusti ole palautumattomasti monimutkaisten rakenteiden ohjelmoimisen takana. "Älykkään suunnittelun" kannattajat sanovat tähän, että he tunnistavat älykkyyttä ja kun älykkyyden merkki näkyy, on takana äly, riippumatta siitä onko älyn lähde biologinen vai ei. Palautumattoman monimutkaisuuden väitteen vastustajista se, että "älykkyyden tunnistaminen" keskeinen piirre on, että "tunnetut luonnolliset selitykset" ovat puutteellisia, tarkoittaa että "älykkyyden tunnistaminen" myös vetoaa tietämättömyyteen, eikä tietämättömyyteen vetoamista voi peittää vetoamalla tietämättömyyteen.
Behe kaikesta huolimatta hyväksyy sen mahdollisuuden, että palautumaton monimutkaisuus voisi syntyä epäsuoran evoluution kautta. Behen kanta on, että loogisesti palautumattomasti monimutkaisen rakenteen selittäminen on näin kierrettävissä, mutta kun alijärjestelmienkään ei ole osoitettu yksityiskohtaisesti testein, on tämä hänestä pelkkää spekulaatiota.
"Älykkään suunnittelun" vastustajista tämä on pelkkää tietämättömyyteen vetoamista eli vetoamista ainoastaan todisteiden puutteeseen, riippumatta siitä olisiko Behen väite muuten perusteltu tai ei. Heistä avainkohta on se, että epäsuoran evoluution mahdollisuus osoittaa, että palautumattomasti monimutkaisen järjestelmän alarakenteet eivät enää "väistämättä" ole toimimattomia, jolloin Behen alkuperäisestä väitteestä ja evoluution falsifiointiyrityksestä ei ole enää mitään jäljellä.
= Behen vastaus kritiikkiin

Kirjoituksessaan "Reply to My Critics", Behe myöntää että hänen näkemyksessään on ongelmia, koska se ei onnistu haastamaan luonnonvalintaa, vaikka se oli tämän alkuperäinen tarkoitus. Behe selittää että palautumattomasti kompleksiset systeemit voivatkin kehittyä evolutiivisesti eikä oikea tapa vastata tähän ongelmaan ole poistaa osia löydetyistä esisysteemeistä, koska se voisi tuottaa uusia yksinkertaisempia esisysteemeitä. Behe mainitsi että hän pyrkii korjaamaan puutteet tulevissa töissään. Ratkaisua ongelmaan ei ole toistaiseksi julkistettu.
= Behen vastaus kritiikkiin > Darwinin mustan laatikon tarkastus

"Darwinin musta laatikko" -kirja on kohdistettu maallikoille, eikä tiedemaailmalle. Prosessistrukturalisti Robert Shapiro kävi teosta läpi ennen julkaisua. Shapiron omien sanojen mukaan hän konsultoi enemmän editointia kuin vertaisarvioi tekstiä ja että hän oli korostanut että kirja olisi myytävä ja luettava enemmänkin kuin tieteellisesti tarkka. Shapiro itse oli johtopäätöksistä täysin erimielinen ja oli ilmoittanut tästä.lähde?
Shapiro myös uskoi päässeensä tarkastajaksi sen vuoksi että hän on esittänyt kriittisiä näkemyksiä kemiallisesta evoluutiosta.
Kritiikkiä

Oxfordin yliopiston professori, biologi, Richard Dawkins kritisoi palautumatonta monimutkaisuutta näennäistieteellisyydestä. Darwinistinen luonnonvalinta on kasautuva prosessi, jossa kukin vaihe on hieman epätodennäköinen muttei mahdoton. Kun tarkastellaan lopputulosta, niin se on erittäin epätodennäköinen. Tästä johtopäätöksen tekevät kreationistit näkevät synnyn yksittäisenä, kertaluonteisena tapahtumana. He eivät ymmärrä kasautumisen voimaa.
Dawkinsin mukaan kreationistien biologisessa sopeutumisessa on kyse joko jättipotista tai ei mistään. Siipi joko lentää tai ei. Silmä joko näkee tai ei. Oletuksena on, että välimuotoja ei ole vaikka käytännössä niitä on runsaasti. Esimerkkinä tästä ovat eri eliöiden eri tavoin rakentuneet silmät, jotka kumoavat väitteen, jonka mukana hyvin yksinkertaista silmää ei voi olla, koska siitä ei ole eliölle mitään hyötyä. Puolinaisia silmiä löytyy myös runsaasti eläinmaailmasta.lähde?
Esimerkiksi laakamadon silmä havaitsee valon ja varjon mutta ei kuvaa. Tällainen silmä havaitsee valon voimakkuuden ja tulosuunnan muttei kuvaa
| --- | --- |
Kaksi selitystä silmän synnylle
Älykkään suunnittelun selitys: Kehitysopin selitys
Silmä on rakenteltaan ja toiminnaltaan niin monimutkainen, että se ei ole voinut kehittyä vähitellen eikä satunnaisen mutaation eli perimän muutoksen tuloksena vastaamaan näköaistin tarpeita. Välimuotoja eli keskeneräisiä, sokeita tai puolisokeita silmiä, ei ole tarvinnut mikään laji.: Silmä on melko yksinkertainen aistin, joka reagoi valoon kahdella solutyypillä. Eri lajeilla on erityyppisiä silmiä. Yksinkertaisimmillaan ne ovat yksinkertaisia valoon reagoivia hermokimppuja ja monimutkaisemmillaan ihmisen pallomaisia silmämunia. Eri välimuotoja löytyy nykyistenkin lajien joukosta.

Nykyaikana älykkään suunnittelun kannattajat etsivät palautumattomasti monimutkaisia rakenteita bakteerien, virusten ja biokemian maailmasta. Kolibakteerin moottoria pidetään monissa kreationistien ja älykkään suunnittelun kannattajien julkaisuissa palautumattomasti monimutkaisena rakenteena.
Heuck 1998 väittää kuitenkin, että bakteerimoottorin eräs esiaste olisi ollut gram-negatiivisten bakteerien tyypin kolme eritysjärjestelmä (TTSS), joka siirtää vahingollisia molekyylejä pois solusta.
Aiheesta muualla

A reducibly complex mousetrap Hiirenloukku ei olekaan palautumattomasti monimutkainen, englanniksi
Tietokonemallinnukset osoittavat, miten monimutkaiset järjestelmät kehittyvät
Lehdistötiedote (Arkistoitu – Internet Archive)
Älykkään suunnittelun kannattajat tietokonemallinnuksista  (Arkistoitu – Internet Archive)
Myös täällä (Arkistoitu – Internet Archive)
Älykkään suunnittelun kannattajan William Dembskin esitys palautumattomasta monimutkaisuudesta (Arkistoitu – Internet Archive)
Palautumaton monimutkaisuus: veren hyytyminen (FAIL)  Veren hyytymisjärjestelmä ei ole palautumattomasti monimutkainen, niin kuin älykkään suunnittelun kannattajat aiemmin väittivät
Silmä on älykkään suunnittelun kannattajien käyttämä esimerkki palautumattoman monimutkaisesta elimestä.
Michael Behe käyttää hiirenloukkua analogiana palautumattomasta monimutkaisuudesta.
Lilly Kajanus-Blenner

Harpputaiteilija ja harpunsoiton opettaja Lilly Kajanus 1910-luvulla.
Lilly Kajanus-Blenner (11. elokuuta 1885 Helsinki – 5. kesäkuuta 1963 Helsinki) oli suomalainen harpputaiteilija. Opiskeltuaan ulkomailla hän suoritti harpunsoiton diplomin Pietarissa, minkä jälkeen hän oli kiinnitettynä sooloharpistiksi Jaltan, Bakun ja Pietarin sinfoniaorkestereissa ennen Venäjän vallankumousta. Lilly Kajanus-Blenner loi Suomessa uran Helsingin kaupunginorkesterin sooloharpistina ja harpunsoiton opettajana 1918–1950 Helsingin musiikkiopistossa, josta myöhemmin tuli Helsingin konservatorio. Hän opetti myös kotipaikkakuntansa Jokelan tiilitehtaan työntekijöiden tyttäriä, joista eräistä tuli ammattimuusikoita.
Kajanus-Blennerille myönnettiin Pro Finlandia -mitali 1957.
Kajanus-Blennerin puoliso oli tanskalaissyntyinen laivanvarustaja ja liikemies, Jokelan Tiilitehtaan omistaja Johannes Blenner. Lilly Kajanus-Blennerin isä oli Helsingin kaupunginorkesterin perustaja, kapellimestari, säveltäjä Robert Kajanus ja äiti Inez Johanna Paulina Bärlund. Hänen sisaruksiaan olivat harpputaiteilija Aino Kajanus-Mangström ja viulisti Kai Kajanus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lilly Kajanus-Blenner Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia
Pangnirtung

| Pangnirtung (ᐸᖕᓂᖅᑑᖅ) Pangniqtuuq |
| --- | --- |

 Pangnirtung
 Koordinaatit: 66°08′52″N, 65°41′58″W 
Valtio:   Kanada
Territorio:  Nunavut
Hallinnollinen alue:  Qikiqtaalukin alue
Virallinen pikkukylan asema:  1973
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Pikkukylä
 – Pormestari:  Mosesee Qappik
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,54 km²
Korkeus:  23 m
Väkiluku (2006):  1 325
 – Väestötiheys:  175,7 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-5
 – Kesäaika:  UTC-4
Postinumero:  X0A 0R0
Suuntanumero(t):  867
Lempinimi::  Switzerland of the Arctic, Pang
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pangnirtung (inuktitutiksi ᐸᖕᓂᖅᑑᖅ, tunnetaan myös nimellä Pang ja Pangniqtuuq) on pikkukylä Kanadassa, Nunavutin territoriossa, Qikiqtaalukin alueella. Kylä sijaitsee Baffininsaarella, ja sen väkiluku on 1 325 (2006). Kylän nimestä on ollut jonkin verran epäselvyyttä, sillä kyläläiset kertovat kylän oikean nimen olevan "Pangniqtuuq", joka tarkoittaa "paikkaa, jossa on urosporoja". Vuonna 2005 kyläläiset hylkäsivät ehdotuksen kylän virallisen nimen muuttamisesta, koska kylän nimi tunnettiin jo maailmalla, ja he pelkäsivät inuiittitaiteen markkinoinnin kärsivän nimen muutoksesta. Kylän nimi jätettiinkin virallisen muotoonsa, joka ei inuiitin kielellä tarkoita mitään. Kylä sijaitsee tiettömällä alueella, ja ainoat liikenneyhteydet ovat vuosittaisen yhteysaluksen lisäksi lentokoneet. Kylän läheisyydessä sijaitsee Pangnirtungin lentoasema.
Historia

Vuonna 1921 Hudson's Bay Company perusti kylän läheisyyteen kauppa-aseman. Kaksi vuotta myöhemmin Kanadan ratsupoliisi rakensi kylään toimipisteen. Ensimmäinen valtion nimittämä opettaja saapui kylään 1956 ja 1962 kylään valmistui ensimmäinen hallintorakennus.
Talous

Kyläläiset kalastavat alueella piikkikampelaa, joka jalostetaan kylässä. Kalastuselinkeinon kaupallinen hyödyntäminen on ollut erittäin vaikeaa kylästä puuttuvan sataman johdosta. Nykyistä pienvenesatamaa on mahdollista käyttää vain osan aikaa päivästä johtuen sataman mataluudesta ja vuoroveden vaihteluista. Vuonna 2008 Kanadan kalastus- ja merikomitea teki periaatepäätöksen sataman rakentamisesta. 20. elokuuta 2009 Kanadan pääministeri Stephen Harper vieraili kylässä ja julkisti 25 miljoonan dollarin rakennushankkeen uuden allonmurtajan ja sataman rakentamisesta kylään.
Kirjallisuutta

Germaine Arnaktauyok. Stories from Pangnirtung. Edmonton: Hurtig, 1976. ISBN 088830109X
Cross, L. D. 2003. "Woven, Not Carved: The Pangnirtung Tapestries Are Northern Art with Global Appeal". Arctic. 56: 310-314.
Dale, Janis Elaine. The Relationship between the Physical Environment and Benthic Faunal Communities in Pangnirtung Fiord, Baffin Island, N.W.T. Ottawa: National Library of Canada = Bibliothèque nationale du Canada, 1993. ISBN 0315764457
Ebisuda, Ken-ichi, Takashi Kunito, Reiji Kubota, and Shinsuke Tanabe. 2002. "Arsenic Concentrations and Speciation in the Tissues of Ringed Seals (Phoca Hispida) from Pangnirtung, Canada". Applied Organometallic Chemistry. 16, no. 8: 451.
Hankins, Gerald W. Sunrise Over Pangnirtung The Story of Otto Schaefer, M.D. Komatik series, no. 6. Calgary: Arctic Institute of North America of the University of Calgary, 2000. ISBN 0919034977
Langmark, Otto C. A., and C. O. Langmark. The Top of Baffin Island 140 Mountain Peaks (and Other Topographic Features) Around the South End of Pangnirtung Fjord, Baffin Island, N.W.T. [Thornhill, Ont.?]: Otto Langmark & Associates, 1990. ISBN 0921779925
Neuman, Cheryl Lynn McKenna. Aeolian Processes and Landforms in South Pangnirtung Pass, Southeast Baffin Island, N.W.T., Canada. Ottawa: National Library of Canada, 1988. ISBN 0315404477
O'Hara, Charles. Tourism and the Social Construction of Place A Case-Study of Tourists' Spatial Practices in Pangnirtung, Nunavut. Ottawa: National Library of Canada = Bibliothèque nationale du Canada, 2001. ISBN 0612576787
Tarnocai, C., and Hugo Veldhuis. Soils and Trafficability of Pangnirtung Pass, Auyuittuq National Park Reserve. Ottawa: Research Branch (ECORC, BRC), Agriculture and Agri-Food Canada, 1998.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pangnirtung Wikimedia Commonsissa
Panafrikkalaiset värit

Afrikan maat, jotka käyttävät lipuissan panafrikkalaisia värejä on merkitty karttaan vihreällä.
Panafrikkalaiset värit ovat vihreä, kulta ja punainen tai vihreä, musta ja punainen. Vihreä, kulta ja punainen perustuvat Etiopian lippuun, joka oli ainut Afrikan maa, joka ei joutunut siirtomaaksi länsimaiden yrityksestä huolimatta. Vihreä, musta ja punainen perustuvat taas yhdysvaltalaisperäisen Universal Negro Improvement Association and African Communities League (UNIA) väreihin. Panafrikkalaiset värit otti ensimmäisenä lippuunsa Ghana vuonna 1957, jonka jälkeen yli kaksikymmentä Afrikan maata on seurannut sen esimerkkiä. Panafrikkalaiset värit ovat myös käytössä joissain Afrikan ulkopuolisissa maissa, joissa on huomattava afrikkalainen diaspora (kuten Jamaika). Värit ovat myös käytössä joidenkin muiden ei-afrikkalaisten maitten lipuissa (muun muassa Liettua ja Bolivia), mutta näillä mailla ei ole historiallista yhteyttä panafrikkalaiseen liikkeeseen. Panafrikkalaiset värit ovat myös rastafarien käyttämä tunnus.lähde?
Osassa Ranskan siirtomaavallasta itsenäistyneistä Afrikan maista, kuten Gabonissa, Norsunluurannikolla ja Nigerissä, on käytössä antipanafrikkalainen lippu. Näissä lipuissa vältetään panafrikkalaisuutta, koska kyseisissä maissa on suhtauduttu nuivasti panafrikkalaisuuteen ja haluttu korostaa yhteyttä entiseen emämaahan Ranskaan.
Etiopian entinen ja perinteinen lippu
UNIA:n lippu
Nykyiset liput > Afrikka

Angola
Benin
Burkina Faso
Eritrea
Etelä-Afrikka
Etiopia
Ghana
Guinea
Guinea-Bissau
Kamerun
Kenia
Keski-Afrikan tasavalta
Kongon tasavalta
Malawi
Mali
Mosambik
Sambia
São Tomé ja Príncipe
Senegal
Togo
Uganda
Zimbabwe
Nykyiset liput > Karibia

Jamaika
Saint Kitts ja Nevis
Nykyiset liput > Etelä-Amerikka

Suriname
Guyana
Ranskan Guayana
Entiset liput

Vain ne maat, jotka eivät enää käytä panafrikkalaisia värejä lipuissaan, ovat tässä kategoriassa.
Ruanda (1961–2001)
Zaire (1971–1997)
Kap Verde (1975–1992)
Entiset maat

Biafra (1967–1970)
Etelä-Kasai (1960–1962)
Rhodesia (1979)
Papinkaurat

| Papinkaurat |
| --- | --- |
 Nuokkupapinkaura (Bilbergia nutans)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Ananaskasvit Bromeliaceae
Suku::  Papinkaurat Billbergia  Thunb.
Katso myös
   Papinkaurat Wikispeciesissä   Papinkaurat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Papinkaurat (Billbergia) on ananaskasvisuku (heimo Bromeliaceae), jonka lajeja käytetään huonekasveina. Suvun lajeja tavataan luonnonvaraisena lähinnä Keski- ja Etelä-Amerikassa.
Lajeja

Kaaripapinkaura (Billbergia × windii)
Kartiopapinkaura (Billbergia pyramidalis)
Nuokkupapinkaura (Billbergia nutans)
Raitapapinkaura (Billbergia zebrina)
Bolivianpapinkaura (Billbergia microlepis)
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Billbergia
Finto: Kassu, Kasvien suomenkieliset nimet: Papinkaurat (Billbergia)
ITIS: Billbergia (englanniksi)
UniProt: Taxonomy - Billbergia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Billbergia (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Billbergia (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q132807  Wikispecies: Billbergia  APDB: 188663  APNI: 214584  BOLD: 419135  CoL: 8VVL5  EoL: 33213  EPPO: 1BIBG  FNA: 103949  GBIF: 2693699  GRIN: 1456  iNaturalist: 142340  IPNI: 30006865-2  IRMNG: 1109821  ITIS: 500153  NCBI: 15119  NZOR: 8d1145ca-08b4-42a7-bbb7-b363c0f36523  Open Tree of Life: 1082077  PLANTS: BILLB  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:30006865-2  Tropicos: 40027491  WFO: wfo-4000004633
Martta Kaivola

Martta Gustava Kaivola (19. joulukuuta 1913 Multia – 19. joulukuuta 1990) oli suomalainen kirjailija.
Kaivola oli 1970-luvulla Salpausselän kirjailijoiden johtokunnan jäsenenä.
Kaivolan vanhemmat olivat maanviljelijä Elis Ilmari Pekkanen ja Aino (o.s. Flinckman). Kaivolan puoliso oli laulaja, kirkkomuusikko ja pedagogi Tauno Sakari Kaivola (1912–1995) vuodesta 1936. Martta Kaivola kävi kansakoulun ja Hämeenlinnan kauppakoulun. Hän oli kotiäiti. Kaivoloiden lapsista Asko Kaivola (1937–1973) oli urkutaiteilija ja Päivi Heikinheimo on laulaja ja pedagogi.
Teoksia

Maaret: romaani. Kuva ja sana, 1959.
Luomiskuu: romaani. Alea-kirja, 1974.
Runoja ilmestynyt antologiassa Kerttu kämmenellä. Lahden työväenopisto, 1986.
Aiheesta muualla

Luomiskuu-romaani Kirjasampo.fi:ssä