stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo heinäkasvien suvuista
C

Calamagrostis – kastikat, esimerkiksi hietakastikka (C. epigejos)
Calamovilfa
Calderonella
Calosteca
Calyptochloa
Camusiella
Capillipedium
Castellia – soulokkeet, ainoa laji souloke (C. tuberculosa)
Catabrosa – vesihilvet, esimerkiksi vesihilpi eli hetevesihilpi (C. aquatica)
Catabrosella
Catalepis
Catapodium – soulot
Cathestechum
Cenchrus – harjasheinät
Centotheca
Centrochloa
Centropodia
Cephalostachyum
Ceratochloa – lattakattarat
Chaboissaea
Chaetium
Chaetobromus
Chaetopoa
Chaetopogon – sutiheinät
Chaetostichium
Chamaeraphis
Chandrasekharania
Chasechloa
Chasmanthium – nuokkutähkät
Chasmopodium – nokkatähkät
Chevalierella
Chikusichloa
Chimonobambusa
Chionachne
Chionochloa – lumiheinät, esimerkiksi vaskilumiheinä (C. rubra)
Chloachne
Chloris – viuhkaheinät, esimerkiksi untuvaviuhkaheinä (C. virgata)
Chlorocalymma
Chrysochloa
Chrysopogon – rihmaröyhyt, esimerkiksi isorihmaröyhy eli vetiveriaheinä (C. zizanioides)
Chumsriella
Chusquea
Cinna – hajuheinät, esimerkiksi hajuheinä eli taigahajuheinä (C. latifolia)
Cladoraphis – oraheinät, esimerkiksi C. cyperoides
Clausospicula
Cleistachne
Cleistochloa
Cliffordiochloa
Cockaynea
Coelachne
Coelachyropsis
Coelachyrum
Coelorachis
Coix – kyynelheinät, esimerkiksi jobinkyynelheinä (C. lacryma-jobi)
Colanthelia
Coleanthus
Colpodium
Commelinidium
Cornucopiae
Cortaderia – pampaheinät, esimerkiksi hopeapampaheinä eli pampaheinä (C. selloana)
Corynephorus – hopeaheinät, esimerkiksi hopeaheinä eli mätäshopeaheinä (C. canescens)
Cottea
Craspedorhachis
Crinipes
Crithopsis
Crypsis
Cryptochloa
Ctenium
Ctenopsis
Cutandia – sukkulaheinät
Cyathopus
Cyclostachya
Cymbopogon – sitrusheinät
Cymbosetaria
Cynodon – varvasheinät
Cynosurus – sukapäät, esimerkiksi otasukapää (C. cristatus)
Cyperochloa
Cyphochlaena
Cypholepis
Cyrtococcum
D

Dactylis – koiranheinät, esimerkiksi koiranheinä eli niittykoiranheinä (D. glomerata)
Dactyloctenium – raspiheinät, esimerkiksi D. aegyptiacum
Daknopholis
Dallwatsonia
Danthonia – hinat, esimerkiksi hina eli niittyhina (D. decumbens)
Danthoniastrum
Danthonidium
Danthoniopsis
Dasyochloa
Dasypoa
Dasypyrum – pensseliheinät, esimerkiksi pensseliheinä (D. villosum)
Davidsea
Decaryella
Decaryochloa
Dendrocalamopsis – silkkibambut
Dendrocalamus – tukkibambut
Dendrochloa
Deschampsia – lauhat eli niittylauhat, esimerkiksi nurmilauha (D. cespitosa)
Desmazeria
Desmostachya
Deyeuxia
Diandrochloa
Diandrolyra
Diandrostachya
Diarrhena
Dichaetaria
Dichanthelium – kyynelhirssit eli nukkahirssit
Dichanthium – sahraheinät
Dichelachne
Diectomis
Dielsiochloa
Digastrium
Digitaria – verihirssit, esimerkiksi rikkaverihirssi (D. sanguinalis)
Digitariopsis
Dignathia
Diheteropogon
Dilophotriche
Dimeria
Dimorphochloa
Dinebra – häntäheinät
Dinochloa
Diplachne – nyytikät
Diplopogon
Dissanthelium
Dissochondrus
Distichlis
Drake-Brockmania
Dregeochloa
Drepanostachyum
Dryopoa
Dupontia – jääheinät
Duthiea
Dybowskia
E

Eccoilopus
Eccoptocarpha
Echinaria
Echinochloa – kananhirssit, esimerkiksi rikkakananhirssi (E. crus-galli)
Echinolaena
Echinopogon
Ectrosia
Ectrosiopsis
Ehrharta – nyppyheinät
Ekmanochloa
Eleusine – sormihirssit, esimerkiksi afrikansormihirssi (E. coracana)
Elionurus – kaarihännät
Elymandra
Elymus – vehniöt eli villivehnät, esimerkiksi koiranvehniö (E. caninus)
Elytrigia – juolat eli lujajuolat eli juolavehnät
Elytrophorus
Elytrostachys
Enneapogon – hahtupäät
Enteropogon – raippaheinät
Entolasia
Entoplocamia
Eragrostiella
Eragrostis – röllinurmikat, esimerkiksi hoikkaröllinurmikka (E. pilosa)
Eremium
Eremochloa
Eremopoa
Eremopogon – pistoheinät
Eremopyrum – vaivaisvehnät, esimerkiksi idänvaivaisvehnä (E. orientale)
Eriachne
Erianthecium
Erianthus
Eriochloa – silkkihirssit
Eriochrysis
Erioneuron
Euchlaena
Euclasta
Eulalia
Eulaliopsis
Eustachys
Euthryptochloa
Exotheca
F

Fargesia – ruokobambut, esimerkiksi kiiltoruokobambu (F. nitida)
Farrago
Fasciculochloa
Festuca – pikkunadat eli nadat, esimerkiksi lampaannata (F. ovina)
Festucella
Festucopsis
Filgueirasia
Fingerhuthia
Froesiochloa
G

Garnotia
Gastridium – nyyläheinät, esimerkiksi tupsunyyläheinä (G. ventricosum)
Gaudinia – haprakaurat, esimerkiksi vihnehaprakaura (G. fragilis)
Gaudiniopsis
Germainia
Gerritea
Gigantochloa
Gilgiochloa
Glaziophyton
Glyceria – sorsimot eli lettisorsimot, esimerkiksi ojasorsimo (G. fluitans)
Glyphochloa
Gouinia
Gouldochloa
Graphephorum
Greslania
Griffithsochloa
Guaduella
Gymnachne
Gymnopogon
Gynerium
H

Habrochloa
Hackelochloa
Hainardia – piiskaheinät
Hakonechloa – hakoneheinät
Halopyrum
Harpachne
Harpochloa
Helictotrichon – etelänkaurat (mäkikaurat), esimerkiksi ikikaura (H. sempervirens)
Helleria
Hemarthria – loippoheinät
Hemisorghum
Henrardia
Hesperostipa
Heterachne
Heteranthelium
Heteranthoecia
Heterocarpha
Heteropholis
Heteropogon – vihnelatvat
Hibanobambusa
Hickelia
Hierochloë – maarianheinät, esimerkiksi niittymaarianheinä (H. hirta)
Hilaria
Hitchcockella
Holcolemma
Holcus – mesiheinät, esimerkiksi pehmytmesiheinä (H. mollis)
Homolepis
Homopholis
Homozeugos
Hookerochloa
Hordelymus – metsäohrat
Hordeum – ohrat, esimerkiksi pelto-ohra (H. vulgare)
Hubbardia
Hubbardochloa
Humbertochloa
Hyalopoa
Hydrochloa
Hydrothauma
Hygrochloa
Hygroryza – kohoheinät
Hylebates
Hymenachne
Hyparrhenia – partaheinät
Hyperthelia
Hypogynium
Hypseochloa
Hystrix – pulloharjat
I

Ichnanthus
Imperata – silkkiheinät, esimerkiksi silkkiheinä eli afrikansilkkiheinä (I. cylindrica)
Indocalamus – kiiltobambut, esimerkiksi pantakiiltobambu (I. latifolius)
Indopoa
Indosasa
Isachne – kipinäheinät
Isalus
Ischaemum
Ischnochloa
Ischnurus
Iseilema
Ixophorus
J

Jansenella
Jardinea
Jouvea
Joycea
K

Kampochloa
Kaokochloa
Karroochloa
Kengia
Kengyilia
Kerriochloa
Koeleria – tupsutopot eli topot, esimerkiksi röyhytoppo (K. pyramidata)
L

Lagurus – jänönhännät, ainoa laji jänönhäntä (L. ovatus)
Lamarckia – kultaheinät, ainoa laji kultaheinä (L. aurea)
Lamprothyrsus
Lasiacis – pikiröyhyt
Lasiorhachis
Lasiurus
Lecomtella
Leersia – hukkariisit, esimerkiksi hukkariisi eli jokihukkariisi (L. oryzoides)
Lepargochloa
Leptagrostis
Leptaspis
Leptocarydion
Leptochloa – sulkaheinät eli sulkiot
Leptochlopsis
Leptocoryphium
Leptoloma
Leptosaccharum
Leptothrium
Lepturella
Lepturidium
Lepturopetium
Lepturus
Leucophrys
Leucopoa
Leymus – tankivehnät eli rantavehnät, esimerkiksi rantavehnä (L. arenarius)
Libyella
Limnas
Limnodea
Limnopoa
Lindbergella
Linkagrostis
Lintonia
Lithachne
Littledalea
Loliolum
Lolium – raiheinät, esimerkiksi italianraiheinä (L. multiflorum)
Lombardochloa
Lophacme
Lophatherum
Lopholepis
Lophopogon
Lophopyrum
Lorenzochloa
Loudetia – hiusheinät, esimerkiksi ruostehiusheinä (L. simplex)
Loudetiopsis
Louisiella
Loxodera
Luziola
Lycochloa
Lycurus
Lygeum – espartoheinät, esimerkiksi espartoheinä (L. spartum)
M

Maclurolyra
Maillea
Malacurus
Maltebrunia
Manisuris
Megalachne
Megaloprotachne
Megastachya
Megathyrsus, esimerkiksi guineanhirssi (M. maximus)
Melanocenchris
Melica – helmikät, esimerkiksi nuokkuhelmikkä (M. nutans)
Melinis – neidonheinät, esimerkiksi juolaneidonheinä (M. repens)
Melocalamus
Melocanna
Merostachys
Merxmuellera
Mesosetum
Metasasa
Metcalfia
Mibora – tonttuheinät, esimerkiksi tonttuheinä (M. minima)
Micraira
Microbriza
Microcalamus
Microchloa
Microlaena
Micropyropsis
Micropyrum
Microstegium, esimerkiksi peittolapaheinä (M. vimineum)
Mildbraediochloa
Milium – tesmat, esimerkiksi lehtotesma eli tesma (M. effusum)
Miscanthidium
Miscanthus – norsunheinät, esimerkiksi mammuttiheinä (M. sacchariflorus)
Mnesithea
Mniochloa
Molinia – siniheinät, esimerkiksi siniheinä (M. caerulea)
Monachather
Monanthochloe
Monelytrum
Monium
Monocladus
Monocymbium
Monodia
Mosdenia
Muhlenbergia – vasuheinät, esimerkiksi dyynivasuheinä (M. sericea)
Munroa
Myriocladus
Myriostachya
N

Narduroides
Nardus – jäkit, ainoa laji jäkki (N. stricta)
Narenga
Nassella – amerikanhöyhenheinät, esimerkiksi hentohöyhenheinä (N. tenuissima)
Nastus
Neeragrostis
Neesiochloa
Nematopoa
Neobouteloua
Neohouzeaua
Neoschischkinia – röllikät
Neostapfia
Neostapfiella
Nephelochloa
Neurachne
Neurolepis
Neyraudia
Notochloe
Notodanthonia
O

Ochlandra
Ochthochloa
Odontelytrum
Odyssea
Oldeania – afrikanvuoribambut, esimerkiksi afrikanvuoribambu (O. alpina)
Olmeca
Olyra
Ophiochloa
Ophiuros
Opizia
Oplismenopsis
Oplismenus – peittohirssit, esimerkiksi riippahirssi (O. hirtellus)
Orcuttia
Oreobambos
Oreochloa
Orinus
Oropetium
Ortachne
Orthoclada
Oryza – aitoriisit eli riisit, esimerkiksi riisi eli viljariisi (O. sativa)
Oryzidium
Oryzopsis – riisikkeet
Otachyrium
Otatea
Ottochloa
Oxychloris
Oxyrhachis
Oxytenanthera, esimerkiksi alankobambu (O. abyssinica)
P

Panicum – hirssit eli röyhyhirssit, esimerkiksi hapsihirssi (P. capillare)
Pappophorum
Parafestuca
Parahyparrhenia
Paraneurachne
Parapholis – kyyntähkät, esimerkiksi tanakyyntähkä (P. strigosa)
Paratheria
Parectenium
Pariana
Parodiolyra
Pascopyrum
Paspalidium
Paspalum – helmihirssit
Pennisetum – sulkahirssit
Pentameris
Pentapogon
Pentarrhaphis
Pentaschistis
Pereilema
Periballia
Peridictyon
Perotis
Perrierbambus
Perulifera
Petriella
Peyritschia
Phacelurus
Phaenanthoecium
Phaenosperma
Phalaris – tähkähelvet eli helvet, esimerkiksi kanarianhelpi (P. canariensis)
Phalaroides – ruokohelvet, esimerkiksi ruokohelpi (P. arundinacea)
Pharus
Pheidochloa
Phippsia – pikkuhilvet eli tunturihilvet, esimerkiksi tunturihilpi (P. algida)
Phleum – tähkiöt, esimerkiksi helpitähkiö (P. phleoides)
Pholiurus – suomupiiskat
Phragmites – ruo’ot eli silkkiruo'ot, esimerkiksi järviruoko (P. australis)
Phyllorhachis
Phyllostachys – jättibambut, esimerkiksi kahvajättibambu (P. bissetii)
Pilgerochloa
Piptatherum – ripoheinät, esimerkiksi häiveripoheinä (P. miliaceum)
Piptochaetium
Piptophyllum
Piresia
Piresiella
Plagiantha
Plagiosetum
Planichloa
Plectrachne
Pleiadelphia
Pleioblastus, esimerkiksi pikkunietosbambu (P. argenteostriatus)
Pleuraphis – galletaheinät
Pleuropogon – riipaheinät
Plinthanthesis
Poa – nurmikat eli aitonurmikat, esimerkiksi lehtonurmikka (P. nemoralis)
Pobeguinea
Podophorus
Poecilostachys
Pogonachne
Pogonarthria
Pogonatherum – hilaheinät, esimerkiksi tyynyhilaheinä eli kirjoheinä (P. paniceum)
Pogoneura
Pogonochloa
Pohlidium
Poidium
Polevansia
Polliniopsis
Polypogon – sukaheinät
Polytoca
Polytrias
Pommereulla
Porteresia
Potamophila
Pringleochloa
Prionanthium
Prosphytochloa
Psammagrostis
Psammochloa
Psathyrostachys
Pseudanthistiria
Pseudarrhenatherum
Pseudechinolaena
Pseudobromus – kattarakkeet
Pseudochaetochloa
Pseudocoix
Pseudodanthonia
Pseudodichanthium
Pseudopentameris
Pseudophleum
Pseudopogonatherum
Pseudoraphis
Pseudoroegneria
Pseudosasa – nuolibambut
Pseudosorghum
Pseudostachyum
Pseudovossia
Pseudoxytenanthera
Pseudozoysia
Psilathera
Psilolemma
Psilurus
Pterochloris
Ptilagrostis
Puccinellia – suolasorsimot, esimerkiksi luotosorsimo (P. capillaris)
Puelia
R

Racemobambos
Raddia
Raddiella
Ratzeburgia
Redfieldia
Reederochloa
Rehia
Reimarochloa
Reitzia
Relchela
Rendlia
Reynaudia
Rhipidocladum
Rhizocephalus
Rhomboelytrum
Rhynchelytrum
Rhynchoryza
Rhytachne
Richardsiella
Robynsiochloa
Rostraria – tähkiötopot, esimerkiksi harjatähkiötoppo (R. cristata)
Rottboellia
Rytidosperma
S

Saccharum – sokeriruo’ot, esimerkiksi jalosokeriruoko eli sokeriruoko (S. officinarum)
Sacciolepis
Sartidia
Sasa – sasabambut
Sasaella
Sasamorpha
Saugetia
Schaffnerella
Schedonnardus
Schedonorus – isonadat
Schenckochloa
Schismus – nataset
Schizachne
Schizachyrium – hahtuheinät, esimerkiksi preeriahahtuheinä (S. scoparium)
Schizostachyum
Schmidtia
Schoenefeldia
Sclerachne
Sclerochloa
Sclerodactylon
Scleropogon
Sclerostachya
Scolochloa – piurut, esimerkiksi piuru (S. festucacea)
Scribneria
Scrotochloa
Scutachne
Secale – rukiit, esimerkiksi ruis eli leipäruis (S. cereale)
Sehima
Semiarundinaria
Sesleria – lupikat, esimerkiksi sinilupikka (S. uliginosa)
Sesleriella
Setaria – pantaheinät, esimerkiksi viherpantaheinä (S. viridis)
Setariopsis
Shibataea
Sibirotrisetum – kauramot, esimerkiksi siperiankauramo (siperiankaurakko eli siperiankaura) (S. sibiricum)
Silentvalleya
Simplicia
Sinarundinaria
Sinobambusa
Sinochasea
Sitanion
Snowdenia
Soderstromia
Sohnsia
Sorghastrum – intiaaniheinät, esimerkiksi kultaintiaaniheinä (S. nutans)
Sorghum – durrat, esimerkiksi jonsonindurra (S. halepense)
Spartina – marskiheinät, esimerkiksi englanninmarskiheinä (S. anglica)
Spartochloa
Spathia
Sphaerobambos
Sphaerocaryum
Spheneria
Sphenopholis
Sphenopus – viuhkajalat, esimerkiksi haroviuhkajalka (S. divaricatus)
Spinifex
Spodiopogon – kirsiheinät, esimerkiksi idänkirsiheinä eli kirsiheinä (S. sibiricus)
Sporobolus – karisteheinät, esimerkiksi preeriakaristeheinä (S. heterolepis)
Steinchisma
Steirachne
Stenotaphrum – melaheinät, esimerkiksi nurmimelaheinä (S. secundatum)
Stephanachne
Stereochlaena
Steyermarkochloa
Stiburus
Stilpnophleum
Stipa – neulahöyhenheinät eli höyhenheinät, esimerkiksi unkarinhöyhenheinä (S. pennata)
Stipagrostis – untuvaheinät, esimerkiksi hapsiuntuvaheinä (S. ciliata)
Streblochaete
Streptochaeta
Streptogyna
Streptolophus
Streptostachys
Styppeiochloa
Sucrea
Suddia – sudaninbambut, ainoa laji Suddia sagittifolia
Swallenia
Swallenochloa
Symplectrodia
T

Taeniatherum – harjapäät, esimerkiksi meduusaharjapää (T. caput-medusae)
Taeniorhachis
Tarigidia
Tatianyx
Teinostachyum
Tetrachaete
Tetrachne
Tetrapogon – kolkkatähkät, esimerkiksi silkkikolkkatähkä (T. villosum)
Tetrarrhena
Thamnocalamus
Thaumastochloa
Thelepogon
Thellungia
Themeda – töyhtöheinät, esimerkiksi savannitöyhtöheinä (T. triandra)
Thinopyrum – haprajuolat, esimerkiksi isohaprajuola (T. elongatum)
Thrasya
Thrasyopsis
Thuarea
Thyridachne
Thyridolepis
Thyrsia
Thyrsostachys
Thysanolaena
Torreyochloa
Tovarochloa
Trachypogon
Trachys
Tragus – koukkuheinät, esimerkiksi hiekkakoukkuheinä (T. racemosus)
Tribolium
Tricholaena – haituvaheinät, esimerkiksi haituvaheinä (T. teneriffae)
Trichoneura
Trichopteryx
Tridens
Trikeraia
Trilobachne
Triniochloa
Triodia
Triplachne – kääröheinät, esimerkiksi kääröheinä (T. nitens)
Triplasis
Triplopogon
Tripogon
Tripsacum – gamaheinät, esimerkiksi rehugamaheinä (T. andersonii)
Triraphis
Triscenia
Trisetaria – kauraset, esimerkiksi palmankauranen (T. lapalmae)
Trisetum – keltakaurat eli kaurakkeet eli kaurakot eli villikaurat, esimerkiksi niittykeltakaura eli keltakaura eli keltakaurakko (T. flavescens)
Tristachya
Triticum – vehnät eli elovehnät, esimerkiksi kartiovehnä (T. turgidum)
Tsvelevia
Tuctoria
U

Uniola – helkkyheinät, esimerkiksi hietahelkkyheinä (U. paniculata)
Uranthoecium
Urelytrum
Urochloa, esimerkiksi maksahirssi (U. panicoides)
Urochondra
V

Vahlodea – nuokkulauhat eli lapinlauhat, esimerkiksi lapinlauha (V. atropurpurea)
Vaseyochloa
Ventenata – kaureet, esimerkiksi sirokaure (V. dubia)
Vetiveria
Vietnamochloa
Vietnamosasa
Viguierella
Vossia – virtahevonheinät (ainoa laji V. cuspidata)
Vulpia – häntänadat, esimerkiksi hiirenhäntänata (V. myuros)
Vulpiella
W

Wangenheimia – kampaheinät, ainoa laji kampaheinä (W. lima)
Whiteochloa
Willkommia
X

Xerochloa
Y

Yushania – vuoribambut
Yakirra
Ystia
Yushania
Yvesia
Z

Zea – maissit, esimerkiksi maissi eli viljamaissi (Z. mays)
Zenkeria
Zeugites
Zingeria
Zizania – intiaaniriisit, esimerkiksi töyhtöintiaaniriisi eli intiaaniriisi (Z. aquatica)
Zizaniopsis
Zonotriche
Zoysia
Zygochloa
Aiheesta muualla

Funet: Heinäkasvit (Poaceae)
ITIS: Poaceae (englanniksi)
Ovan

Ovan-järvi ja ympäröivät Elbusvuoret.
Ovan (persiaksi اوان) on pieni järvi Alamut-linnoitusten alueella Elbursvuorilla, Qazvinin kaupungissa Iranissa. Järven pinta-ala on 70 000 m2 ja korkein syvyys 7,5 metriä.
Ovan-järvi on suosittu matkailukohde.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ovan Wikimedia Commonsissa
Oravisalon työväentalo

| Oravisalon työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Oravisalo, Rääkkylä
Valmistumisvuosi:  1917
Tuhoutui:  myyty vuonna 2009
Rakennuttaja:  Oravisalon työväenyhdistys
Runkorakenne:  hirsi
Kerrosala:  1,5
Huoneistoala:  110 m²
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oravisalon työväentalo  oli Rääkkylän kunnan Oravisalon kylässä sijainnut työväentalo. Talo on myyty vuonna 2009.
Historiaa

Oravisalon työväenyhdistys perustettiin vuonna 1911. Vuoden 1917 helmikuussa työväenyhdistys osti ison tallin ja kirkonkylässä sijainneen talon. Rakennusten muuttotalkoot olivat huhtikuussa. 38 kyläläiseltä oli pyydetty rakennustarpeita samaan aikaan. Työväentaloa varten vuokrattiin 12 aaria maata. Vuokra-aika oli 50 vuotta, ja tontti lunastettiin omaksi vuonna 1950. Talon rakennustyöt jäivät kesken vuonna 1918, ja talo joutui takavarikkoon. Maaherra peruutti takavarikon tammikuussa 1919. Talo valmistui lopullisesti vasta vuonna 1922.
Talkootyöllä oli suuri merkitys työväentalon ylläpidossa. Rutiininomaisista huoltotöistä huolehti talolla asuva talonmies, mutta kaikki suuremmat työt pyrittiin tekemään yhdessä, palkatta. Ilmeisesti talkooväkeä myös saatiin kiitettävästi. Myöhemmin saattoi tapahtua, että jäsen tuki kunnostustöitä rahallisesti, mikäli ei itse päässyt osallistumaan talkoisiin.
Työväentalon valmistuminen oli suuri tapahtuma yhdistykselle, mutta sillä oli merkitystä myös yhdistyksen taloudelle. Työväenyhdistys voi kerätä varoja järjestämällä erilaisia huvitilaisuuksia ja vuokraamalla taloa muille.
Rakennus

Talon mittasuhteista on annettu seuraavat tiedot ”Pituus: ravintola 5 metriä, sali 9 m, näyttämö 4 m. Leveys 7,5 m. Korkeus permannosta välikattoon 3,5 m. 6 metriä korkea vintti. Permanto ja välikatto puntatuista laudoista. Katto kauttaaltaan päreistä. Ravintolassa leivinuuni, 5 akkunaa ja ovi ulos, salissa kakluuni, 4 akkunaa, ovi ulos ja toinen ravintolaan, näyttämöllä pahviset raamikulissit, kankaalle maalattu tausta, 1 akkuna ja 2 ovea.”
Toimintaa työväentalolla

Sotavuosina 1939–1945 talo oli armeijan käytössä. Työväentalo oli vuokrattuna 1950-luvun lopusta 1960-luvun puoliväliin kauppias Väinö Päiviselle. Huvitilaisuuksien käydessä vähiin ja harrastuspiirien lakattua tai siirryttyä muihin tiloihin pohdittiin talon hyödyntämistä asuntona. 1970-luvun alusta lähtien taloon otettiin vuokralaisia. 1980-luvulla työväentalon asunto ja baari vuokrattiin kansalaisopistolle, joka järjesti siellä kurssejaan. Keittiönpuoli vuokrattiin nuorisolautakunnalle. 1980-luvulla talolla kokoontuivat mm. eläkeläisten kerho ja 4H-kerho.
Olgan kotona

| Olgan kotona |
| --- | --- |
Tyyli:  lifestyle
Kestoaika:  22 min
Pääosissa:  Olga Temonen
Verkko:  Liv
Esitetty:  28. maaliskuuta 2013 – 23. toukokuuta 2013
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  10
Tuotanto
Tuottaja(t):  Olga Temonen Katja Santala (Liv)
Ohjaaja(t):  Tuukka Temonen
Käsikirjoittaja(t):  Olga Temonen
Leikkaaja(t):  Aki Huttunen, Jenni Kantis, Juha Kärkkäinen
Kuvaaja(t):  Tuukka Temonen, Jan-Niclas Jansson, Cay Leppälä, Hannes Paananen, Juha Kärkkäinen
Tuotantoyhtiö(t):  Optipari
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Olgan kotona oli keväällä 2013 Liv-kanavalla esitetty kotimainen lifestyle-ohjelma. Jaksoissa oli vaihtuva julkisuudesta tuttu henkilö, joka auttoi näyttelijä Olga Temosta maatilan töissä ja kiitokseksi tästä Olga kokkasi vieraalle kasvisruokaa.
Vuonna 2011 Liv-kanavan Liv & Learn -ohjelmasarjassa esitettiin kymmenosaista Olgan kotona -sarjaa, jonka jaksot olivat pituudeltaan noin viisi minuuttia. Ohjelmassa Olga kokkasi erilaisia kasvisruokia.
Jaksot

| Jakso | Nimi | Esityspäivä | Vieras | Maatilan työ | Katsojaluvut |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Hevosen nälkä | 28. maaliskuuta 2013 | Ilkka Villi | Hevoslaitumen laajennus | 46 000  |
| 2 | Mansikkapaikka | 4. huhtikuuta 2013 | Jaana Saarinen | Mansikkamaan kunnostus | 42 000  |
| 3 | Speltin voimalla | 11. huhtikuuta 2013 | Irina | Heinätyöt | 49 000  |
| 4 | Lantaa! | 18. huhtikuuta 2013 | Kimmo Vehviläinen Johanna Ullakko | Lannanluonti | 73 000  |
| 5 | Kanojen jatkoaika | 25. huhtikuuta 2013 | Inka Kallén | Kanalan kunnostus | – |
| 6 | Uimaan! | 2. toukokuuta 2013 | Joanna Kuvaja | Puisen uima-altaan tervaus | – |
| 7 | Mattulaiturilla | 9. toukokuuta 2013 | Arman Alizad | Mattojen pesu | – |
| 8 | Pitsa on pikaruokaa | 16. toukokuuta 2013 | Toni Wirtanen | Hevostilan aitojen kunnostus | 49 000  |
| 9 | Lypsylle | 23. toukokuuta 2013 | Tommi Taurula | Lehmien lypsäminen | 48 000  |
| 10 | Kenttälounas | 23. toukokuuta 2013 | Anna Perho | Ratsastuskentän kunnostaminen | – |
Aiheesta muualla

Olgan kotona -sarjan virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Liv & Learn: Olgan kotona -sarjan virallinen sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Partavesi

Partavesipullo.
Partavesi eli after-shave on yleensä hajustettua kasvovettä, jota levitetään iholle parranajon jälkeen.  Partavesi  rauhoittaa ja desinfioi ihoa parranajon jälkeen. Partaveden parfyymi antaa tuoksun, joka kestää yleensä useita tunteja. Lisäksi arvellaan, että ihon pintaan parranajon jälkeen jäävä lyhyt karhea karva pehmenee partaveden avulla.
Partavedet sisältävät yleensä alkoholia vaikuttavana aineena, mutta on olemassa myös alkoholittomia partavesiä.
Partavesien tyypillinen pakkauskoko on noin desilitra. Suurempien pakkausten tehoaineet ja parfyymit väljähtyvät varsinkin halvemmissa partavesissä kuukausien kuluessa.
Partavesien tuotemerkkejä ovat esimerkiksi Tabac, Axe, Old Spice, Kouros, Global Gillette, Crabtree & Evelyn ja Brut. Edullisista partavesistä tunnetuimpia on Mennen.
Ovanmalmträsket

| Ovanmalmträsket |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Raasepori
Koordinaatit:  60°05′30″N, 23°19′20″E
Järvinumero:  82.010.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  4,8 m 
Rantaviiva:  8,7 km 
Pinta-ala:  1,38 km² 
Tilavuus:  0,0087 km³
Keskisyvyys:  6,4 m
Suurin syvyys:  10,9 m
 fiOvanmalmträsket 
Ovanmalmträsket on vähähumuksinen järvi Tenholassa Raaseporin keskiosassa lounaisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 1,4 neliökilometriä. Etäisyys Tammisaaresta on 13 kilometriä pohjoisluoteeseen.
Maantiede

Ovanmalmträsketin pituus etelästä pohjoiseen on noin kaksi kilometriä. Järven keskiosan leveys on 300 metriä, eteläosan leveys on enimmillään 700 metriä, pohjoisosan leveys on noin kilometrin. Ovanmalmträsketin itärannan lähellä sijaitsee noin kolmen hehtaarin laajuinen saari Pellarholmen, joka kohoaa noin 20 metriä järven pinnan yläpuolelle. Järven koillisosassa sijaitsee noin puolen hehtaarin laajuinen Lillholmen. Ovanmalmträsket on varsin tasasyvyinen, suuri osa järvestä on 6–10 metriä syvä, syvimmät kohdat sijaitsevat altaan keskiosassa, eteläosassa on 10,8 metrin syvänne. Ovanmalmträsketin vesitilavuudesta noin kolmannes on merenpinnan alapuolella.
Ovanmalmträsketiä reunustaa sekä kulttuurimaisema että metsämaa. Maasto kohoaa paikoin varsin jyrkästi vähintään 25 metriä järven pinnan yläpuolelle. Puolitoista kilometriä koilliseen sijaitsee Kullaanjärvi, jonka korkeustaso 26 metriä Ovanmalmträskiä ylempi. Etelässä on laajoja peltomaita, jotka ulottuvat Suomenlahden sokkeloisten sisälahtien ja Gennarbyvikenin tekojärven rannoille saakka. Ovanmalmträsketin etelärannalta lähtee laskuoja runsaat puolitoista kilometriä kaakkoon sijaitsevaan Bonäsbåsetiin, jonka korkeustaso on vain 0,7 metriä mpy.
Ovanmalmträsketin ekologinen tila on hyvä, PICM-indeksin mukaan tila on tyydyttävä. Vesitilavuus on 8 699 000 kuutiometriä.
Ovanmalmträsket (82.010.1.002) kuuluu Bonäsånin valuma-alueeseen (82.01), joka on osa Saaristomeren rannikkoalueen ja Ahvenanmaan päävesistöä (82).