Young Americans
Äänitykset > Philadelphian sessiot > Elokuu ja syyskuu 1974

Bowie oli alkanut suunnitella tulevan albuminsa äänityksiä heinäkuun 1974 lopulla Diamond Dogs -kiertueen ollessa tauolla. Äänitykset alkoivat 11. elokuuta 1974 Philadelphian Sigma Sound -studioilla Bowien silloinen tyttöystävä ja taustalaulaja Ava Cherry oli äänittänyt heinäkuussa Sigma Soundissa omia kappaleitaan. Bowie oli mukana sessiossa ja vaikuttui studiosta niin paljon, että halusi äänittää oman albuminsa siellä.
Bowie oli laatinut uudelle avustajalleen Coco Scwabille listan albumille haluamistaan muusikoista. Heidän joukossaan oli muun muassa MFSB-yhtye, josta saatiin mukaan ainoa vapaana ollut jäsen, lyömäsoittaja Larry Washington. Äänitysten kokoonpano oli sekoitus valkoisia ja mustia muusikkoja. Suurin osa oli peräisin Bowien taustayhtyeestä, mutta heistä basisti Herbie Flowers ja rumpali Tony Newman jäivät pois. Mahdollisimman aitoa soulin saundia tavoitellut Bowie valitsi albumille aloittelevan funk-laulajan Luther Vandrossin ja Sly and the Family Stonen rumpalin Andy Newmarkin. Peruskokoonpanossa olivat mukana myös basisti Willie Weeks ja kitaristi Carlos Alomar. Bowie halusi laulaa kappaleet samanaikaisesti yhtyeen kanssa, ja tuottaja Tony Viscontin mukaan näin tapahtuikin 80 prosentissa albumin lauluista. Visconti oli myös järjestänyt studiotilan niin, että kaikilla oli katsekontakti toisiinsa.
Albumin sessiot aloitettiin jammailemalla Bowien kappaleideoita. Merkittävä osa levyn kappaleista tehtiin vasta studiossa, ja levyn muusikot olivat niiden syntymisessä merkittävässä osassa. Ensimmäisenä saatiin nauhalle nimikappale, joka tunnettiin tuossa vaiheessa nimellä ”The Young American”. Kokaiinia käyttänyt Bowie työskenteli hyvin pitkiä päiviä ja öitä, mikä tuotti usein muille vaikeuksia. Bowiella oli aina ollut tapana tehdä töitä ripeään tahtiin, mutta Young Americans -albumin sessiot olivat hänenkin mittapuullaan poikkeuksellisen tuottoisat. Ensimmäisen sessiojakson eli 12 päivän (11.–22. elokuuta) aikana oli äänitetty vähintään kymmenen kappaletta, tosin osaan niistä palattiin myöhemmin. Elokuussa äänitetyt kappaleet olivat silloisilta nimiltään ”The Young American”, ”Shilling the Rubes”, ”Lazer”, ”After Today”, ”I’m Only Dancing” (myöhemmin ”John, I’m Only Dancing (Again)”, ”Never No Turnin’ Back” (myöhemmin ”Right”), ”Somebody Up There Likes Me”, ”Who Can I Be Now?”, ”Come Back My Baby” (myöhemmin ”It’s Gonna Be Me”) sekä ”Can You Hear Me”, josta käytettiin välillä nimeä ”Take It In, Right”. Äänitysten päätteeksi Bowie kutsui studion ulkopuolella päivystäneet nuoret faninsa sisään kuuntelemaan valmiiksi luultua uutta albumia.
Bowie aloitti 2. syyskuuta 1974 Diamond Dogs -kiertueen toisen osan Los Angelesin Universal Amphitheatressa. Tällä kiertueen toisella puoliskolla oli ensimmäistä kertaa mukana myös uusi komppikitaristi Carlos Alomar. Tulevan albumin kappaleita otettiin mukaan kiertueen loppuvaiheeseen, josta käytettiin nimeä Soul Tour.
Lokakuussa 1974 ilmestyi konserttitallenne David Live, joka merkitsee Bowien tuotannossa siirtymävaiheen albumia glam rockista kohti soulia. Levy oli äänitetty kiertueen ensimmäisen osuuden aikana heinäkuussa Philadelphiassa.