Kristuksen kärsimyskertomus
Kärsimyksen tulkinnat

Martti Lutherin mukaan Kristus ei siedä ihmisvihaa, joka tulee Kristuksen tutkimisesta. Luther myös paheksuu ulkonaista tutkimista, aneita ja kehottaa ihmisiä tutkimaan kärsimystä niin, että soveltavat sitä omaan elämäänsä Jumalan henkilökohtaisena tekona ihmisen hyväksi ja ihmisen syntien tähden tapahtuvana kärsimisenä. Lutherin mukaan Kristuksen kärsimykseen uskomiseen, muistelemiseen ja tutkimiseen suhtauduttiin eri tavoin ja hän myös kirjoitti, miten siihen kannattaisi asennoitua ja uskoa:
Muutamat tutkiessaan vihastuvat juutalaisiin ja solvaavat Juudasta ja jättävät siihen koko asian. Sitä ei varmasti Kristus sietäisi vaan käskisi miettimään juutalaisten ja Juudaksen pahuutta.
Muutamat ovat osoittaneet tutkimisesta koituvan hyötyä ja sen olevan hedelmällistä. Näistä osa uskoi kärsimyksen päällisin puolin tutkistelun tuovan hyötyä taikakalun tavoin, jos kantoi mukanaan anekirjeitä, kirjasia, ristejä ja jotkut luulivat sen varjelevan tulelta, vedeltä tai muulta vaaralta ja jopa oman kärsimiseltä vapautumiseen uskottiin. Uskomus perustui Pyhän Albertin väitettyihin opetuksiin.
Ihmiset, jotka jäävät säälimään Jeesusta ja joita Jeesus nuhtelee, "itkekää itseänne ja lapsianne". Samoin ne, jotka vieraantuvat kärsimyshistoriasta ja lisäilevät paljon kaikenlaista Jeesuksen jäähyväisiin ja neitsyt Marian tuskista, eivätkä pääse eteenpäin. Samoin ne, jotka ajattelevat messun arvollisuuden ja siellä käynnin riittävän. Messua ei ole säädetty oman arvollisuutensa vuoksi vaan tekemään meidät arvolliseksi ja Kristuksen kärsimisen tähden tutkittavaksi. "Mitä sinua auttaa, että Jumala on Jumala, ellei hän ole sinun Jumalasi", Luther kirjoitti.
Oikein on tutkia ja katsella kärsimystä, kun he siitä perin pohjin kauhistuvat ja heidän omatuntonsa aivan kuin vaipuu masennukseen. Tämän pelästyksen tulee johtua siitä, että sinä näet Jumalan ankaran vihan ja järkkymättömän vakavuuden hänen suhteessaan syntiin ja syntiseen, ettei hän tahtonut päästää edes ainoaa rakkainta Poikaansa synneistä vapaaksi vaan vaati häneltä heidän edestään niin raskaan parannuksen kuin hän on sanonut Jesajan 53. luvussa, "Kansani synnin tähden olen minä häntä lyönyt". Mitä tapahtuukaan syntisille, kun rakkainta lasta näin lyödään? Sen täytyy olla sanomattoman, sietämättömän ankaraa, kun kysymyksessä on näin suuri, ääretön persoona ja hän sen takia kärsii ja kuolee.
Oikein on ajatella, lainkaan epäilemättä, että juuri sinä tuotat kärsimystä Kristukselle. Sillä sinun syntisi ovat sen totisesti tehneet. Näin Pietari pelästytti juutalaisia kuin salaman iskulla, kun hän sanoi heille, "Te olette hänet ristiinnaulinneet", niin että 3 000 ihmistä samana päivänä säikähtäen ja käsiä huitoen sanoi apostoleille, "Rakkaat veljet mitä on meidän tehtävä?". Kun näet Kristuksen naulojen menevän hänen käsiensä lävitse, niin usko varmasti, että se on sinun työtäsi. Kun näet hänen orjantappurakruunun, niin usko, että siinä on sinun pahat ajatuksesi, jne.
Katso nyt, kun Kristusta pistää yksi piikki, niin pitäisi sinua oikeudenmukaisesti pistää enemmän kuin satatuhatta piikkiä, niin ikuisesti tulisi niiden sinua näin ja vielä pahemmin pistää. Kun yhden naulan kipu käy Kristuksen käden tai jalan lävitse, tulisi sinun kärsiä samanlaisia ja vielä pahempia nauloja ikuisesti. Niin kuin sitten myös tapahtuu niille, jotka antavat Kristuksen kärsimyksen mennä hukkaan itsensä kohdalla, sillä tämä totinen kuvastin, Kristus, ei valahtele eikä pilaile. Mitä hän todistaa, sen täytyy olla horjumatonta.
Siitä pelästyi Pyhä Bernhard että hän sanoi, "Luulin olevani turvassa. En tietänyt mitään iankaikkisesta tuomiosta, joka oli langetettu minusta Taivaassa, kunnes näin, että Jumalan ainokainen Poika armahti minua, astui esiin ja antautui minun edestäni saman tuomion alaisuuteen. Voi, en voi enää leikkiä enkä olla turvassa, kun tässä on tällainen vakava asia." Ja hän on sanonut syyn, jos näin tapahtuu tuoreelle puulle, mitä sitten kuivalle.(Mark. 11:20-26) Niin kuin hän olisi sanonut, oppikaa minun kärsimyksestäni, mitä te ansaitsette ja miten teidän on käyvä. Niin on myös profeetta sanonut, hänen tähtensä valittavat itseänsä kaikki maan sukukunnat(Matt. 24:30, Ilm. 1:7). Hän ei sano, "he valittavat häntä" vaan "valittavat hänen tähtensä itseänsä". Niin pelästyivät myös ihmiset apostoleille, "oi veljet, mitä meidän pitää tekemän?".
Tässä kohdassa on ihmisen hyvin harjoitettava itseään. Sillä Kristuksen kärsimisen hyöty riippuu suuresti siitä, että ihminen tulee itsensä tuntoon ja kauhistuu itseään ja musertuu. Jollei ihminen tähän tule, hän ei ole vielä saanut oikeaa hyötyä Kristuksen kärsimisestä. Sillä Kristuksen kärsimisen oma luontainen vaikutus on se, että se tekee hänet ihmisten kaltaiseksi, niin että kuten meidän syntimme ovat surkeasti raadelleet Kristuksen ruumista ja sielua, täytyy meidänkin hänen jäljissään tulla omissatunnoissamme syntiemme raadeltavaksi. Tämä ei tapahdu monin sanoin vaan tässä kysytään syntien syvää ajattelemista ja suurina pitämistä.
Joka tuntee itsensä niin kovaksi ja kuivaksi, ettei Kristuksen kärsiminen häntä pelästytä ja opeta tuntemaan itseänsä. Sinun on tultava Kristuksen kärsimyskuvan kaltaiseksi, tapahtuipa se elämässä tai Helvetissä. Ainakin sinun täytyy kuolemassa ja kiirastulessa joutua pelon valtaan ja vavista, väristä ja kokea kaikki se mitä Kristus ristillä kärsi. Mutta kauheaa on odottaa sitä kuolinvuoteella, siksi sinun tulee rukoilla Jumalaa, että hän pehmittäisi sydämesi ja antaisi sinun hedelmällisesti tutkia Kristuksen kärsimistä, sillä eipä ole meidän mahdollista itsestämme pohjia myöten ajatella Kristuksen kärsimistä, jollei Jumala paina sitä sydämeemme. Eikä sinulle tätä tutkimista tai muutakaan oppia anneta sen vuoksi, että kävisit siihen itse reippaasti käsiksi sen toteuttaaksesi vaan sinun on ensin etsittävä ja anottava Jumalan armoa, niin että saat sen aikaan hänen armostaan etkä omasta voimastasi. Siitä on johtunut, etteivät ne joista on edellä puhuttu, käsittele oikein Kristuksen kärsimistä kun eivät ano sitä Jumalalta vaan oman kykyjensä mukaan keksivät siihen omia keinoja ja aivan inhimillisesti ja hedelmättömästi siinä toimivat.
Joka tutkii Jumalan kärsimistä päivän tai tunnin tai vartin, tekee paremmin kuin jos hän koko vuoden paastoaa, joka päivä lukee Psalmin tai kuuntelee sata messua.