stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Väinö Kaasalainen

Väinö Kaasalainen
Väinö Viljam Kaasalainen (10. joulukuuta 1902 Viipurin läänin Pyhäjärvi – 14. huhtikuuta 1955 Mikkeli) oli suomalainen kansanopiston ja kansankorkeakoulun johtaja sekä Maalaisliiton kansanedustaja ja ministeri.
Kaasalainen pääsi ylioppilaaksi 1923 ja suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1931.  Kaasalainen oli Räisälän kansanopiston vt. johtaja 1926–1929, johtaja 1929–1940, Limingan kansanopiston johtaja 1940–1947 ja Suomen Nuoriso-opiston johtaja Mikkelissä 1947–1955.  Hän oli Karjalan liiton toiminnanjohtajana 1942–1943 ja Maalaisliiton toiminnanjohtajana 1944–1946.
Kaasalainen oli Maalaisliiton kansanedustajana Viipurin läänin itäisestä vaalipiiristä 1933–1939 ja Mikkelin läänin vaalipiiristä 1951–1955. Hän oli eduskunnan kulkulaitosvaliokunnan puheenjohtajana 1951–1955 ja II kulkulaitosten ja yleisten töiden ministerinä Linkomiehen hallituksessa 1944.
Väinö Kaasalaisen vanhemmat olivat maanviljelijä Juho Kaasalainen ja Helena Jääskeläinen ja veli Nestori Kaasalainen. Kaasalaisen puoliso vuodesta 1935 oli Aino Hilja Jalkanen.
Teoksia

Räisälän kansanopisto 1908–1933 / toimittanut Väinö Kaasalainen.  Räisälän kansanopisto 1933
Sakkolan historiaa / toimittanut Väinö Kaasalainen.  Sakkolan historiatoimikunta, Pieksämäki 1951  (2. uud. painos 1987)
Aiheesta muualla

.aspx Väinö Kaasalainen Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Valtioneuvoston ministeritietojärjestelmä[vanhentunut linkki]
Maalaisliiton kansanedustajat
| n k Maalaisliiton kansanedustajat 1933–1936 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (53):  Aakula  Aittoniemi  Alestalo  Annala  Arffman  Asikainen  Brander  Ellilä  Halonen  Hannula  Heikkinen  Heiskanen  Hirvensalo  Huittinen  Hänninen  Ikonen  Janhonen  Jutila  Kaasalainen  Kaijalainen  Kallio  Kalliokoski  Karvetti  Kauranen (1933–1935†)  Kemppi  Kivioja  Koivisto  Koivuranta  Kuisma (1935–1936)  Kukkonen  Kämäräinen  Lahdensuo  Lahtela  Lampinen  Leppälä  Lohi  Luostarinen  Löthman  Miikki  Paksujalka  Pilppula  Pitkänen  Ryynänen (1933†)  Salo  Sariola  Soininen (1933–1936)  Suurkonka  Takala  Tarkkanen  Tukia  Vallas  Vehkaoja  Venho  Vesterinen  Vilhula 
| n k Maalaisliiton kansanedustajat 1936–1939 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (53):  Alestalo  Annala  Arhama  Asikainen  Brander  Halonen  Hannula  Heikkinen  Hirvensalo  Huittinen  Hänninen (1939†)  Ikonen  Janhonen  Joukanen  Junes  Jutila  Kaakinen (1937–1938†)  Kaasalainen  Kaijalainen  Kailio (1938–1939)  Kallio (1936–1937)  Kalliokoski  Karvetti  Kekkonen  Kemppi  Kiiskinen (1938–1939)  Kirra  Kivioja  Koivisto  Koivuranta  Kukkonen  Kämäräinen  Lahdensuo (1936–1938)  Lahtela  Leinonen  Leppälä  Lohi  Luostarinen  Luukka  Löthman-Koponen  Miikki  Niukkanen  Nurmesniemi  Pilppula  Salo  Sariola  Soininen  Takala  Tarkkanen  Tolppanen  Tukia  Vallas  Vehkaoja  Venho  Vesterinen  Vilhula 
| n k Maalaisliiton kansanedustajat 1951–1954 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (51):  Aittoniemi  Antila  Erkkilä  Eskola  Haapaniemi  Hautala  Heljas  Häppölä  Ikonen  Joukanen  Jussila  Kaarna  Kaasalainen  Kaasalainen  Kalliokoski  Kauppi  Kekkonen  Kinnunen  Kleemola  Kähönen  Lahtela  Lampinen  Leivonen  Luostarinen (1951–1953†)  Luukka  Mannila (1953–1954)  Miettunen  Miikki  Murtomaa  Niskala  Niukkanen  Pakkanen  Palovesi  Rankila  Rantamaa  Ryhtä  Rytinki  Rönkkö  Saalasti  Saari  Sarjala  Simonen  Soininen  Solla  Sukselainen  Tarkkanen  Tiitu  Vennamo  Vilhula  Virolainen  Väänänen 
| n k Maalaisliiton kansanedustajat 1954–1958 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (53):  Aittoniemi  Antila  Erkkilä  Eskola  Halinen  Hautala  Heikura  Heljas  Holopainen (1957–1958)  Honkavaara (1957–1958)  Häppölä  Ikonen (1954–1957†)  Jaakkola  Jussila  Jämsén  Kaasalainen  Kaasalainen (1954–1955†)  Kalliokoski  Kauppi (1956–1958)  Kekkonen (1954–1956)  Kinnunen  Kleemola  Koivusilta (1954–1958)  Kukkonen  Kähönen  Kämäräinen  Lahtela  Lahti  Laine  Lampinen (1954†)  Luukka  Mannila (1955–1958)  Mattila (1954–1958)  Miettunen  Miikki  Murtomaa (1954–1955†)  Niskala  Niukkanen (1954†)  Pakkanen  Palovesi  Partanen  Pöykkö  Rankila  Rantamaa  Ryhtä  Rytinki  Ryömä (1955–1958)  Rönkkö  Saalasti  Saari (1954–1955†)  Saloranta  Sarjala  Simonen  Sinkkonen  Soininen (1954–1957†)  Sukselainen  Tiitu  Uusitalo (1955–1958)  Vennamo  Virolainen  Väänänen 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Biografiasampo
Antti Kemppi

Antti Kemppi (9. heinäkuuta 1893 Antrea – 2. lokakuuta 1974 Nurmijärvi) oli suomalainen poliitikko. Kemppi toimi Maalaisliiton kansanedustajana vuosina 1927–1945 edustaen Viipurin läänin läntistä vaalipiiriä. Kemppi kävi kansakoulun ja suoritti kristinopin opettajan tutkinnon ja saarnalupatutkinnon vuonna 1921. Kemppi oli myös maanviljelijä ja toimi tässä ammatissa Antreassa, Viipurin maalaiskunnassa, Sipoossa, Kankaanpäässä ja Vihdissä. Antreassa hän oli myös metsätöissä. Hän toimi myös tilapäisenä saarnaajana ja rippikoulunopettajana Nuijamaalla, Muolaassa ja Äyräpäässä sekä Suomen Luterilaisen Evankeliumiyhdistuksen saarnaajana ja Sairalan Evankelisen Kansanopiston asiamiehenä. Kempin vanhemmat olivat torppari Antti Kemppi ja Anni Finni.
Toivo Kinnunen

Kinnunen vuonna 1937. Kuva: Pietinen.
Toivo Henrik (Toivo H.) Kinnunen (9. marraskuuta 1905 Pieksämäen maalaiskunta – 13. helmikuuta 1977 Pieksämäki) oli suomalainen maanviljelijä ja kunnallisneuvos, joka toimi Maalaisliiton kansanedustajana Mikkelin läänin vaalipiiristä vuosina 1945–1958 ja 1962–1966.
Kinnunen kävi kaksi luokkaa oppikoulua, suoritti maamieskoulun vuonna 1924 ja kansankorkeakoulun 1932. Hän työskenteli maanviljelijänä ja Maalaisliiton järjestöneuvojana Mikkelin läänissä. Presidentin valitsijamiehenä Kinnunen toimi vuosien 1937, 1940, 1943, 1950, 1956 ja 1962 vaaleissa.
Kinnusen vanhemmat olivat maanviljelijä Aaro Vilho Kinnunen ja Fredrika Matilda Taavitsainen. Kinnunen sai kunnallisneuvoksen arvonimen vuonna 1962.
Women’s National Basketball Association

| Women’s National Basketball Association |
| --- | --- |
 Meneillään oleva kausi WNBA-kausi 2019 
Laji:  koripallo
Maa(t):   Yhdysvallat
Perustettu:  24. huhtikuuta 1996
Toimitusjohtaja:  Cathy Engelbert
Motto:  ”Expect Great”
Joukkueita:  13
Hallitseva mestari:  New York Liberty
Eniten mestaruuksia:  Houston Comets, Minnesota Lynx (4)
TV:  ABC, ESPN, NBA TV
Sivusto:  www.wnba.com
Women’s National Basketball Association (WNBA) on naisten koripalloilun ammattilaissarja Yhdysvalloissa. Sarjaa perustettiin vuonna 1996, ja se aloitti toimintansa 1997. Sarjaa pelataan kesäisin, runkosarja toukokuusta syyskuuhun ja pudotuspelit syys–lokakuussa.
Joukkueet

Seuraavasta WNBA-kaudesta 2025 lähtien liigassa pelaa 13 joukkuetta, jotka muodostavat runkosarjassa kaksi konferenssia, joista toisessa on kuusi ja toisessa seitsemän joukkuetta. Sarjassa on vuosien varrella pelannut yhteensä 18 joukkuetta. Näistä neljä on lopettanut toimintansa ja kaksi siirtynyt toiselle paikkakunnalle. Yksi joukkue aloittaa pelin vuonna 2025 ja kaksi muuta vuonna 2026.
Moni WNBA-seura tulee kaupungista, jossa toimii myös NBA-joukkue, ja pelaa tämän kanssa samassa areenassa.
Joukkueet > Itäinen konferenssi

| Joukkue | Areena | Perustettu |
| --- | --- | --- |
| Atlanta Dream | Gateway Center Arena | 2008 |
| Chicago Sky | Wintrust Arena | 2006 |
| Connecticut Sun | Mohegan Sun Arena | 2003 |
| Indiana Fever | Gainbridge Fieldhouse | 2000 |
| New York Liberty | Barclays Center | 1997 |
| Washington Mystics | Entertainment and Sports Arena | 1998 |
Joukkueet > Läntinen konferenssi

| Joukkue | Areena | Perustettu |
| --- | --- | --- |
| Dallas Wings | College Park Center | 2016 |
| Golden State Valkyries | Chase Center | 2025 |
| Las Vegas Aces | Michelob Ultra Arena | 1997 |
| Los Angeles Sparks | Crypto.com Arena | 1997 |
| Minnesota Lynx | Target Center | 1999 |
| Phoenix Mercury | Footprint Center | 1997 |
| Seattle Storm | Climate Pledge Arena | 2000 |
Joukkueet > Tulevat joukkueet

Portland (2026–)
Toronto Tempo (2026–)
Joukkueet > Entiset joukkueet

Charlotte Sting, lopettanut toimintansa (sarjassa vuosina 1997–2006)
Cleveland Rockers, lopettanut toimintansa (1997–2003)
Detroit Shock, nykyään Tulsa Shock (1998–2009)
Tulsa Shock, nykyään Dallas Wings (2010–2015)
Houston Comets, lopettanut toimintansa (1997–2007)
Miami Sol, lopettanut toimintansa (2000–2002)
Orlando Miracle, nykyään Connecticut Sun (1999–2002)
Portland Fire, lopettanut toimintansa (2000–2002)
Sacramento Monarchs, lopettanut toimintansa (1997–2009)
Utah Starzz, nykyään San Antonio Silver Stars (1997–2002)
San Antonio Silver Stars, myöhemmin San Antonio Stars, nykyään Las Vegas Aces (Silver Stars 2003–2013, Stars 2014–2017)
Mestarit

| Kausi | Voittaja | Loppuotteluvastustaja | Loppuottelut |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Houston Comets | New York Liberty | 1-0 |
| 1998 | Houston Comets | Phoenix Mercury | 2-1 |
| 1999 | Houston Comets | New York Liberty | 2-1 |
| 2000 | Houston Comets | New York Liberty | 2-0 |
| 2001 | Los Angeles Sparks | Charlotte Sting | 2-0 |
| 2002 | Los Angeles Sparks | New York Liberty | 2-0 |
| 2003 | Detroit Shock | Los Angeles Sparks | 2-1 |
| 2004 | Seattle Storm | Connecticut Sun | 2-1 |
| 2005 | Sacramento Monarchs | Connecticut Sun | 3-1 |
| 2006 | Detroit Shock | Sacramento Monarchs | 3-2 |
| 2007 | Phoenix Mercury | Detroit Shock | 3-2 |
| 2008 | Detroit Shock | San Antonio Silver Stars | 3-0 |
| 2009 | Phoenix Mercury | Indiana Fever | 3-2 |
| 2010 | Seattle Storm | Atlanta Dream | 3-0 |
| 2011 | Minnesota Lynx | Atlanta Dream | 3-0 |
| 2012 | Indiana Fever | Minnesota Lynx | 3-1 |
| 2013 | Minnesota Lynx | Atlanta Dream | 3-0 |
| 2014 | Phoenix Mercury | Chicago Sky | 3-0 |
| 2015 | Minnesota Lynx | Indiana Fever | 3-2 |
| 2016 | Los Angeles Sparks | Minnesota Lynx | 3-2 |
| 2017 | Minnesota Lynx | Los Angeles Sparks | 3-2 |
| 2018 | Seattle Storm | Washington Mystics | 3-0 |
| 2019 | Washington Mystics | Connecticut Sun | 3-2 |
| 2020 | Seattle Storm | Las Vegas Aces | 3-0 |
| 2021 | Chicago Sky | Phoenix Mercury | 3-1 |
| 2022 | Las Vegas Aces | Connecticut Sun | 3-1 |
| 2023 | Las Vegas Aces | New York Liberty | 3-1 |
| 2024 | New York Liberty | Minnesota Lynx | 3-2 |
Aiheesta muualla

WNBA:n viralliset sivut
NBA 2023–2024
| Itäinen konferenssi | Itäinen konferenssi | Itäinen konferenssi | Läntinen konferenssi | Läntinen konferenssi | Läntinen konferenssi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Atlantin | Keskinen | Kaakkoinen | Luoteinen | Tyynenmeren | Lounainen |
| Boston Celtics | Chicago Bulls | Atlanta Hawks | Denver Nuggets | Golden State Warriors | Dallas Mavericks |
| Brooklyn Nets | Cleveland Cavaliers | Charlotte Hornets | Minnesota Timberwolves | Los Angeles Clippers | Houston Rockets |
| New York Knicks | Detroit Pistons | Miami Heat | Oklahoma City Thunder | Los Angeles Lakers | Memphis Grizzlies |
| Philadelphia 76ers | Indiana Pacers | Orlando Magic | Portland Trail Blazers | Phoenix Suns | New Orleans Pelicans |
| Toronto Raptors | Milwaukee Bucks | Washington Wizards | Utah Jazz | Sacramento Kings | San Antonio Spurs |
Tapahtumat: Tähdistöviikonloppu (Tähdistöottelu (MVP)) ·  Rookie Challenge ·  Shooting Stars Competition ·  Skills Challenge ·  Donkkikilpailu ·  Kolmen pisteen heittokilpailu) ·  Varaustilaisuus ·  Loppuottelut (MVP) ·  Pudotuspelit ·  NBA:n kesäliiga
Muut: NBA 50 ·  Ennätykset ·  G-League ·  Europe Live Tour ·  Larry O'Brien Championship Trophy ·  NBA TV ·  NBA Salary Cap ·  WNBA
WNBA-joukkueiden sijainnit
  Läntinen konferenssi
  Itäinen konferenssi
Çelekenin niemimaa

Çelekenin niemimaa satelliittikuvassa.
Öljylähteitä hiekan keskellä.
Çelekenin niemimaa (turkmeeniksi Çeleken ýarym) on niemeksi muuttunut entinen saari Kaspianmeren rannalla Turkmenistanin Balkanin maakunnassa.
Niemimaan pituus on noin 40 ja leveys 22 kilometriä ja pinta-ala noin 500 neliökilometriä. Se on etupäässä hiekan ja suolasoiden peittämää alavaa tasankoa. Keskiosassa kohoaa sata metriä korkea kalkkikivi- ja hiekkakiviylänkö. Lounaassa on pieniä järviä, joista osa on bakteerin punaiseksi värjäämiä. Vuotuinen sademäärä on alle 150 millimetriä.
Çeleken oli aiemmin saari, mutta Kaspianmeren pinnan alentuminen muutti sen 1930-luvun loppuun mennessä niemeksi. Vuonna 1995 suuret aallot tekivät siitä jälleen joksikin aikaa saaren. Niemimaan pohjoispuolella on hiekkasärkän erottama Türkmenbaşynlahden Pohjois-Çelekenin lahti ja eteläpuolella Derwişin niemen ja hiekkasärkän erottama Türkmenlahden Etelä-Çelekenin lahti.
Niemimaan luonnonvaroihin kuuluvat öljy, maakaasu, ruokasuola, mica ja maapihka. Öljynporauksen yhteydessä saadaan bromia ja jodia. Lisäksi harjoitetaan kalastusta. Öljyä on hyödynnetty vuosisatojen ajan, ja sen teollinen tuotanto käynnistyi 1890-luvulla. 1960-luvun alusta lähtien öljyä on porattu myös Kaspianmeren vesialueella.
Entinen Çelekenin kaupunki niemimaan länsiosassa on nykyään nimeltään Hazar. Hazarissa ja Alajassa on pienet satamat.
Natalja Harlampjeva

Natalja Ivanovna Harlampjeva (ven. Наталья Ивановна Харлампьева; s. 1. syyskuuta 1952 Magan) on Sahan tasavallasta kotoisin oleva venäläinen runoilija ja toimittaja, joka on kirjoittanut teoksia jakuutin kielellä. Hänen runouttaan on käännetty venäjäksi, kazakiksi, tataariksi ja ukrainaksi. Harlampjevan yli kahdestakymmenestä kirjasta suurin osa koostuu runoudesta, mutta hän on julkaissut myös proosaa.
Harlampjeva valmistui kirjeenvaihdolla suoritetuista opinnoista Jakutian valtionyliopiston historian ja filologian laitokselta. Hänen ensimmäinen runokokoelmansa Aeroplan ilmestyi vuonna 1976. Hänelle myönnettiin Jakutian Komsomol-palkinto runokokoelmasta Kyhyl Nurguhun (1986). Harlampjeva hyväksyttiin Neuvostoliiton kirjailijaliiton jäseneksi vuonna 1988. Hän on saanut Jakutian kansanrunoilijan ja Venäjän federaation ansioituneen kulttuurityöläisen arvonimet. Hänelle on myönnetty monia palkintoja, kuten Venäjän suuri kirjallisuuspalkinto ja kazakstanilainen Alaš-palkinto.
Matti Kauppila

Matti Kauppila
Matti Einari Kauppila (s. 23. elokuuta 1945 Nokia) on suomalainen vasemmistoliiton poliitikko ja ammattiyhdistysvaikuttaja. Kauppila toimi kansanedustajana vuosina 2003–2011, ja hän on vaikuttanut Lahden kunnallispolitiikassa 1970-luvulta lähtien. Ennen eduskuntauraansa Kauppila vaikutti Puu- ja erityisalojen liitossa. Kauppila ei asettunut ehdolle enää vuoden 2011 eduskuntavaaleissa.
Kauppila valittiin eduskuntaan vaaleissa 2003 Hämeen vaalipiiristä. Hän oli ehdokkaana viidennen kerran. Vaaleissa 1999 Kauppila jäi alle 200 äänen päähän paikasta. Lahden kaupunginvaltuustoon Kauppila nousi ensi kerran vaaleissa 1976. Hän on ollut valtuutettuna siitä lähtien kautta 2001–2004 lukuun ottamatta. Kauppila oli valtuuston 2. varapuheenjohtaja vuosina 1993–1996 ja vuodesta 2009 hän on toiminut 3. varapuheenjohtajana. Kaupunginhallitukseen Kauppila kuului 1997–2000.
Kauppila työskenteli Askon huonekalutehtaalla puuseppänä 1966–1973 ja pääluottamusmiehenä 1973–1981. Luottamusmies Kauppila tuli tunnetuksi työväen keskuudessa. Vuonna 1982 Kauppila siirtyi Puutyöväen liiton aluetoimitsijaksi.
Kauppilan vaalityötä tuki eduskuntavaaleissa 2007 Ohjelmatyö-yhdistys.
Aiheesta muualla

.aspx Matti Kauppila Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Vasemmistoliiton kansanedustajat
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 2003–2007 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (19):  Huotari  Immonen  Kangas  Kauppila  Korhonen  Kuoppa  Laakso  Lapintie  Mustajärvi  Ojala  Polvi  Puhjo  Siimes  Sirnö  Tennilä  Tiusanen  Uotila  Valpas  Virtanen 
| n k Vasemmistoliiton kansanedustajat 2007–2011 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (17):  Andersson (2007–2008)  Arhinmäki  Kangas  Kauppila  Korhonen  Kuoppa  Kyllönen  Laakso  Lapintie  Mustajärvi  Puhjo  Sirnö  Tennilä  Tiusanen  Uotila (2008–)  Valpas  Virtanen  Yrttiaho 
1 2  Claes Andersson erosi eduskunnasta syyskuussa 2008 terveydellisten syiden vuoksi, jolloin hänen tilalleen nousi Kari Uotila.   
Hämeen vaalipiirin kansanedustajat 2007–2011
Sirkka-Liisa Anttila
Risto Autio
Tarja Filatov
Timo Heinonen
Matti Kauppila
Kalle Jokinen (2009–)
Jari Koskinen (2007–2009)
Johannes Koskinen
Tuija Nurmi
Kirsi Ojansuu
Juha Rehula
Päivi Räsänen
Jouko Skinnari
Satu Taiveaho
Ilkka Viljanen
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Eduskunta
Heikki Kannisto

| Heikki Kannisto |
| --- | --- |

Suomen oikeusministeri
 Kekkosen I hallitus 17.2.1950–16.1.1951  
Edeltäjä:  Tauno Suontausta
Seuraaja:  Teuvo Aura
Suomen sisäasiainministeri
 Tuomiojan hallitus 17.11.1953–4.5.1954  
Edeltäjä:  V. J. Sukselainen
Seuraaja:  Väinö Leskinen
Kansanedustaja
 1.9.1936–31.8.1939 6.4.1945–30.9.1952  
Vaalipiiri:  Oulun läänin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. tammikuuta 1898 Oulu
Kuollut: 19. helmikuuta 1957 (59 vuotta) Oulu
Ammatti:  asianajaja
Tiedot
Puolue:  Suomen Kansanpuolue
Muut puolueet:  Kansallinen Edistyspuolue (vuoteen 1951)
Koulutus:  oikeustutkinto (1921) varatuomari (1925)
Tutkinnot:  Helsingin yliopisto
Heikki Albert Kannisto (vuoteen 1906 Henrik Albert Candelin; 19. tammikuuta 1898 Oulu – 19. helmikuuta 1957 Oulu) oli suomalainen poliitikko ja juristi.
Elämä

Kannisto kirjoitti ylioppilaaksi Oulun lyseosta 1917, suoritti oikeustutkinnon 1921 ja sai varatuomarin arvon vuonna 1925. Hän toimi asianajajana ensin Porvoossa vuosina 1922–1924 ja sitten Oulussa 1924–1928. Kannisto toimi myös Oulun kaupunginvoutina 1925–1928. Hänet valittiin Oulun kunnallispormestariksi vuonna 1928. Ensimmäisen kerran Kannisto valittiin eduskuntaan Oulun eteläisen vaalipiirin edustajana vuoden 1936 vaaleissa Kansallisen Edistyspuolueen vaalilistoilta. Oulun vaalipiiristä Kannisto valittiin eduskuntaan vuosina 1945, 1948 ja 1951. Vuosina 1945–1946 Kannisto oli yksi eduskunnan valitsemista sotasyyllisyysoikeuden jäsenistä ja yksi neljästä, jotka oikeudenkäynnin loppuun saakka vaativat kaikkien syytettyjen vapauttamista syytteistä. Kannisto joutui eroamaan eduskunnasta sairautensa vuoksi vuonna 1952 ja hänen tilalleen eduskuntaan nousi Armas Leinonen.
Kannisto toimi edistyspuolueen puheenjohtajana vuosina 1949–1951. Helmikuussa 1951 perustettiin Suomen Kansanpuolue, johon myös Kannisto liittyi ja edistyspuolue hajosi ja lakkautettiin jo saman vuoden keväällä. Kannisto toimi oikeusministerinä Kekkosen I hallituksessa 1950–1951 ja sisäasiainministerinä Tuomiojan hallituksessa 1953–1954.
Aiheesta muualla

Heikki Kannisto Suomen ministerit. Valtioneuvosto.
Uola, Mikko: / Kannisto, Heikki (1898–1957). Kansallisbiografia-verkkojulkaisu (maksullinen).  13.10.2004. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Tauno Suontausta | Suomen oikeusministeri 1950−1951 | Seuraaja: Teuvo Aura |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: V. J. Sukselainen | Suomen sisäasiainministeri 1953−1954 | Seuraaja: Väinö Leskinen |
Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat
| n k Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat 1936–1939 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (7):  Cajander  Hannula  Inkilä  Kannisto  Kivimäki  Mantere  Syrjälä 
| n k Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat 1945–1948 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (9):  Berner  Heiniö  Hiekkala  Kannisto  Kauppi  Kytömaa  Sarlin  Suontausta (1945–1947)  Teittinen  Tyrni (1947–1948) 
| n k Kansallisen edistyspuolueen kansanedustajat 1948–1951 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (5):  Berner  Hiekkala  Kannisto  Kauppi  Karvikko 
Suomen Kansanpuolueen kansanedustajat
| n k Suomen Kansanpuolueen kansanedustajat 1951–1954 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (10):  Hiekkala (1951†)  Järnefelt  Kaitila  Kannisto (1951–1952)  Karvikko  Kyttä  Leikola (1951–1954)  Leinonen (1952–1954)  Miettunen  Pasanen  Rauste  Tenhiälä 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Biografiasampo
Oion

Oion (m.kreik. Οἶον, lat. Oeum) voi viitata seuraaviin paikkoihin antiikin Kreikassa:
Oion Dekeleikon, Hippothontis-fyleen kuulunut Attikan demos
Oion Kerameikon, Leontis-fyleen kuulunut Attikan demos
Oios eli Oion, kaupunki Lakoniassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Oion”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pekka Kettunen (poliitikko)

Pekka Kettunen (11. syyskuuta 1890 Rääkkylä – 28. elokuuta 1960 Joensuu) oli suomalainen piirisihteeri, sosialidemokraattien kansanedustaja ja näytelmäkirjailija.
Kettusen vanhemmat olivat räätäli Nikodemus Kettunen ja Liisa Makkonen. Hän kävi kansakoulun ja työskenteli sitten räätälinä, konemiehenä, torpparina ja vakuutusasiamiehenä kotipitäjässään Rääkkylässä aina vuoteen 1923 saakka. Kettunen toimi Pielisjärven yleisen osuusliikkeen myymälänhoitajana Pielisjärvellä 1923–1930 ja Osuusliike Oma-Avun myymälänhoitajana Pielisensuussa 1930–1933. Kansanedustajakausiensa välissä hän oli sosialidemokraattien puhujana ja Kuopion läänin itäisen vaalipiirin piirisihteerinä 1936–1939.
Kettunen oli sosialidemokraattien kansanedustajana vuosina 1933–1936 ja 1939–1945 edustaen Kuopion läänin itäistä vaalipiiriä. Hän oli presidentin valitsijamiehenä vuosien 1931, 1937, 1940 ja 1943 presidentinvaaleissa. Kettunen toimi myös Rääkkylän ja Pielisensuun kunnanvaltuustojen puheenjohtajana.
Teoksia

Voi maailmaa, kaksinäytöksinen huvinäytelmä. Seuranäytelmiä 307.  Karisto 1929
Lehti kääntyy. 3-näytöksinen kansannäytelmä. Kansanvallan näytelmistö n:o 13   Kansanvalta, Helsinki 1930 (Teoksen digitoitu versio Internet Archivessa)
Tauno Kelovesi

Tauno Martti Kelovesi (vuoteen 1947 Kyckling, 12. joulukuuta 1923 Lappeenranta – 1. kesäkuuta 2013 Lappeenranta) oli suomalainen poliitikko. Kelovesi toimi SKDL:n kansanedustajana kolme kautta vuosina 1954–1966. Hän vaikutti myös Imatran, Lappeenrannan ja Lauritsalan kunnanvaltuustoissa.
Kelovesi valittiin kansanedustajaksi Kymen läänin vaalipiiristä. Hän kuului eduskunnassa pankki-, talous- ja suureen valiokuntaan. Kelovesi oli myös kolmesti presidentin valitsijamies, vaaleissa 1956, 1962 ja 1968.
Sotien jälkeen Kelovesi työskenteli rakennus- ja kirvesmiehenä, kunnes hänet vuonna 1951 valittiin SKDL:n Etelä-Saimaan piirijärjestön piirisihteeriksi. Hän jätti tehtävän noustuaan eduskuntaan. Edustustyön päätyttyä Kelovesi toimi Kuurnan voimalaitosrakennustyömaan sosiaalipäällikkönä (1966–1971) ja Enson kaupungin rakennustyön työsuojelutarkastajana (1971–1987).
SKDL:n lisäksi Kelovesi toimi monissa muissa järjestöissä. Hän oli Suomi–Neuvostoliitto-Seuran Kaakkois-Suomen piirijärjestön puheenjohtaja ja kuului SKP:n Etelä-Karjalan piirikomiteaan, Suomen Rauhanpuolustajien keskustoimikuntaan, Enso-Gutzeitin hallintoneuvostoon, Osuusliike Onnin edustajistoon, Keskussairaalapiirien liiton johtokuntaan, Sairaalaliiton liittovaltuustoon ja Kulttuurityön Keskuksen hallitukseen.