stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Myanmarin mielenosoitukset 2007

Buddhalaismunkit osoittivat mieltään Yangonissa.
Myanmarin mielenoitukset 2007 ("sahramivallankumous") olivat loppuvuodesta Myanmarissa polttoaineen viisinkertaisesta hinnankorotuksesta alkaneita opiskelijoiden, oppositioaktivisten ja buddhalaismunkkien johtamia rauhanomaisia protesteja.
Hallitus tukahdutti marssit aluksi väkivaltaisesti, mutta buddhalaismunkkien liityttyä mielenosoituksiin 18. syyskuuta salli niiden jatkuvan. 25. syyskuuta mennessä mielenosoituksiin osallistui jo 100 000 ihmistä. Hallitus vastasi tähän poliisin ja armeijan voimin.   Myanmarin hallitus onnistui tukahduttamaan mielenosoitukset entisessä pääkaupungissa Yangonissa, josta mielenosoitukset siirtyivät maan keskiosiin.
Mielenosoitukset vaativat virallisten tietojen mukaan ainakin 13 kuolonuhria ja vajaat kaksisataa haavoittui. Oppositiojohtaja Sein Win kuitenkin arvioi uhriluvun olevan kymmeniä tai satoja; tuoreemmissa tiedoissa puhutaan tuhansista.
Myanmarin sotilasjuntta ilmoitti pidättäneensä 3 000 mielenosoittajaa.
Sotilasjuntta julisti oman tiekarttansa demokratiaan, muttei neuvotellut siitä opposition kanssa. Kenraali Than Shwe pysyi vallassa.
Sahramivallankumous

Osa tiedotusvälineistä on käyttänyt mielenosoituksista nimitystä Saffron Revolution ('Sahramivallankumous'). Nimitys tulee mieltään laajasti osoittaneista buddhalaisista munkeista, joiden punertavat kaavut ovat sahramin väriset. Sahramivallankumouksen tunnus on sivukuva buddhalaisista munkeista sahraminvärisessä kaavussa.
Myanmarin sotilashallitusta vastustivat monet eri tahot, vaikka julkisuudessa vedottiin lähinnä helposti televisiossa tunnistettaviin buddhalaisiin munkkeihin. Myanmarin hallitusta tukevat väittivät, että osa munkinkaapuun pukeutuneista ei ole munkkeja, vaan muita mielenosoittajia.[lähde? ]
Mielensoitukset > Aktivistit aloittavat protestit

Kansalaisten tyytymättömyys Myanmarin sotilashallitusta kohtaan kasvoi, kun se lopetti bensiinin hintatuen 19. elokuuta 2007, ja kun bensiinin hinta nousi kuusinkertaiseksi.
Tuona päivänä olivat ensimmäiset protestit. Viranomaiset vastasivat niihin pidätyksin ja hakkaamalla mielensoittajia.  Hallitus pidätti 23. elokuuta monia merkittäviä oppositioaktivisteja. Aktivistien koteihin tehtiin etsintöjä. Mielensoitukset jatkuivat tästä huolimatta.
Mielensoitukset > Munkit liittyvät mukaan

5. syyskuuta 2007 Myanmarin joukot hajottivat väkivaltaisesti rauhanomaisen mielenosoituksen Pakokkussa ja kolme munkkia haavoittui. Seuraavana päivänä toiset munkit ottivat kostaakseen valtion viranomaisia panttivangeikseen. He vaativat anteeksipyyntöä syyskuun 17. päivään mennessä, mutta armeija kieltäytyi tästä.
Mielensoitukset > Mielenosoitukset laajenevat

Koska anteeksipyyntöä ei tullut, munkit järjestivät 18. -21. syyskuuta  laajenevia mielenosoituksia ja peruivat armeijalle järjestämiään uskonnollisia toimituksia. Kansan ja armeijan munkkeihin kohdistama kunnioitus oli eräs syy munkkien tärkeään rooliin mielenosoituksissa. Näiden tapahtumien jälkeen mielenosoitukset levisivät ympäri Myanmaria: Yangôniin (ent. Rangoon), Sittween, Pakokkuun ja Mandalayhin.
24. syyskuuta Yangonissa oli suuri 100 000 hengen mielenosoitus. Seuraavana päivänä hallitus julisti öisen ulkonaliikkumiskiellon ja kielsi yli 5 hengen kokoontumiset.
Mielensoitukset > Kukistaminen

26. syyskuuta armeija ja poliisi alkoivat kukistaa protesteja. Mellakkapoliisi tunkeutui pagodeihin ja hakkasi munkkeja. Näistä neljä kuoli. Munkit pidätettiin. Sotilaat hajottivat väkijoukon ampumalla kohti.
27. syyskuuta mennessä mielenosoituksissa kuoli yhdeksän ihmistä, kun turvallisuusjoukot ampuivat. Tunnetuin uhri oli japanilainen lehtikuvaaja Kenji Nagai. Loukkaantuneita oli yli sata ja 200–300 ihmistä pidätettiin.
Muutaman päivän jatkuneessa armeijan operaatiossa saattoi kuolla jopa 200. Pidätettyjä oli 6 000, joista 1 300 munkkeja. Sairaalat eivät hoitaneet protesteissa haavoittuneita. Hallitus katkaisi 29. syyskuuta internet-yhteydet.
Samana päivänä Myanmarin turvallisuusjoukot pidättivät munkkeja luostareista. Armeija jatkoi pidätyksiä ja protestit vaimenivat. Ihmisoikeusjärjestöt raportoivat pidätettyjen kidutuksista.
31. lokakuuta oli vielä 200 munkin mielenosoitus Pakokkussa.
Mielensoitukset > Kansainvälinen reaktio

Euroopan unioni ja Yhdysvallat ehdottivat Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvostossa Myanmarin vastaisia pakotteita, mutta niitä ei saatu aikaiseksi Kiinan ja Venäjän vastustuksesta johtuen. Kiina tukee Myanmarin sotilashallitusta, mutta ei ole ottanut kantaa Myanmarin tilanteeseen. Venäjän mielestä ongelma on Myanmarin sisäinen eikä edellytä toimenpiteitä turvallisuusneuvostolta. EU ja Yhdysvallat vaativat sotilasjunttaa myös avaamaan neuvottelut kotiarestissa olevan oppositiojohtaja Aung San Suu Kyin kanssa.
Yhdysvallat ryhtyi pakotteisiin yksin tiukentamalla viisumikäytäntöä ja jäädyttämällä Myanmarin hallituksen varoja. EU päätti 15. lokakuuta 2007 kiristää jo olemassa olevaa viisumikieltoa ja laajentaa omaisuuden jäädytyksiä. Lisäksi vientituotteisiin kohdistuvien pakotetoimien on määrä laajeta. Myös Myanmarin suurin kehitysavun antaja Japani leikkasi apuaan yli kolmella miljoonalla eurolla.
Taustat

Myanmarin vuoden 1990 parlamenttivaalien jälkeinen oppositio järjestäytyi Yhdysvalloissa pakolaishallitukseksi, joka sijaitsee Marylandissä. Myanmarin sotilashallitus neuvotteli aiemmin opposition kanssa, joka ei ole suostunut sen ehtoihin sovinnosta.
Mielenosoitusten aalto on osa laajempaa kokonaisuutta, missä oppositio pyrkii lopettamaan Myanmarin sotilashallituksen. 1988 oli Myanmarissa kapina, jossa kuoli yli 3 000 ihmistä. Tuolloin pyrittiin hallitukseen vaikuttamaan diplomaattisesti, mutta tuloksetta.
Taustat > Ulkovaltojen osuus ja reaktiot

Myanmarin sotilashallitus kykenee ylläpitämään itsensä lähinnä siksi, että sillä on myytäväksi energiaa ja raaka-aineita, joista muun muassa Intia ja Kiina kilpailevat keskenään. Kiinalla on maakaasuyhteistyötä Myanmarin kanssa. Kiina on Yhdistyneiden kansakuntien turvallisuusneuvoston pysyvä jäsen, ja se kykenee veto-oikeudella estämään hallitusjuntan vastaiset Yhdistyneiden kansakuntien sanktiot. Venäjä tukee Kiinan linjaa YK:n turvallisuusneuvostossa. Myös Thaimaa on energiahuollossaan riippuvainen Myanmarista.
Myanmarin, Laosin ja Thaimaan raja-alueet muodostavat heroiinintuotannon kultaisen kolmion, joka on länsimaille ongelmallinen.
Taustat > Ulkovaltojen osuus ja reaktiot > 2007

Tammikuussa 2007 Kiina ja Venäjä estivät Yhdysvaltain havitteleman turvallisuusneuvoston päätöksen, jonka tarkoituksena oli vaatia Myanmarin hallitusta vapauttamaan poliittiset vangit kuten Aung San Suu Kyi, kiihdyttää demokratiakehitystä sekä lopettaa etnisiin vähemmistöihin kohdistuvat hyökkäykset.
Länsimaisissa joukkotiedotusvälineissä on esitetty, että Kiinan tuesta Myanmarin sotilashallitukselle voi koitua mielikuvahaittoja Pekingin olympialaisille 2008.[lähde? ]
Taustat > Myanmarin mielenosoitukset 1988

Vuonna 1987 Myanmarin, silloisen Burman, talous oli laskussa. Talouden elvyttämiseksi sotilashallinto otti käyttöön toimenpiteitä, jotka aiheuttivat levottomuutta kansalaisten keskuudessa ja lopulta johtivat kansannousuun. Kansannousun laukaisi hallituksen toimeenpanema yhtäkkinen suurten setelien mitätöinti, jonka johdosta 80 prosenttia rahasta menetti arvonsa.
Sadattuhannet ihmiset osallistuivat demokratiaa vaativiin mielenosoituksiin vuonna 1988. Mielenosoitukset alkoivat yliopistoista. Sotilaat ampuivat yhden opiskelijan, mikä sai mielenosoitukset yltymään. Virkamiehet, munkit ja osa poliiseista liittyivät mielenosoituksiin. Munkit pitivät almukulhojaan ylösalaisin merkkinä siitä, että he eivät hyväksy almuja sotilailta. Buddhalaisessa yhteiskunnassa munkkien kunnioituksen menetys on suuri häpeä, ja kyvyttömyys antaa almuja johtaa karman laskuun. Hallitus tukahdutti mielenosoitukset väkivaltaisesti ja ainakin 3000 ihmistä, suuri osa siviilejä ja munkkeja, kuoli hallituksen väkivallankäyttöön.
Taustat > Parlamenttivaalit 1988

Aung San Suu Kyi nousi mielenosoittajien johtoon, ja hänestä tuli myöhemmin Burman oppositioliikkeen johtaja. Sotilasjuntta lupasi mielenosoitusten jälkeen pitää demokraattiset vaalit. Suu Kyin johtama demokratialiike sai 83 % äänistä, mutta sotilasjuntta kaappasi vallan 18. syyskuuta 1988. 1989 sotilashallinto muutti maan nimen Burmasta Myanmariksi, ja pääkaupunki Rangoonista tuli Yangon.
Taustat > Parlamenttivaalit 1990

Opposition tärkein ryhmittymä on National League for Democracy (NDL), joka voitti vuoden 1990 parlamenttivaaleissa 392 paikkaa 492:sta, mutta joka ei voinut muodostaa hallitusta. Sen varaan pääasiassa muodostettiin Yhdysvaltoihin pakolaishallitus, National Coalition Government of the Union of Burma. Pakolaishallituksella on yksitoista ministerinpaikkaa, joista pääministeri Sein Win hoitaa myös ulkoasiainministerin tehtäviä.
Sotilasjuntta on pitänyt Aung San Suu Kyita kotiarestissa vuosia. Nobelin rauhanpalkinto myönnettiin hänelle 1991.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Times: Nuns join monks in Burma's Saffron Revolution
The International Herald Tribune: UN envoy meets Myanmar opposition leader
Saffron revolution:
The Reuters: China quietly reaches out to Myanmar opposition
Mielenosoittajat marssivat Yangônissa 24. syyskuuta.
Leazes Park

Leazes Park ja siellä sijaitseva järvi, jossa voi soutaa.
Leazes Park on puisto Newcastle upon Tynen kaupungissa, Englannissa. Se oli kaupungin ensimmäinen yleinen puisto ja sijaitsee aivan St James' Park -jalkapallostadionin takana Richardson Roadin ja Barrack Roadin välissä. Puistossa on tenniskenttiä, koripallokenttä ja mahdollisuus vuokrata soutuveneitä, joilla voi soutaa puistossa olevalla järvellä.
Newcastlen asukkaat toivoivat julkista puistoa kaupunkiin 1800-luvun puolivälissä. Vuonna 1857 peräti 3 000 työmiestä esitti vetoomuksen kaupungille sellaisen paikan perustamiselle, jossa asukkaat voisivat virkistäytyä. Seuraavana vuonna asetettiin komitea tutkimaan puistolle sopivaa paikkaa, mutta vasta 23. joulukuuta 1873 valtuutettu Charles Hamond avasi Leazes Parkin. Sen oli suunnitellut kaupungin mittamies John Fulton, ja sen pohjakaava oli pitkälti samanlainen kuin muiden samaan aikaan Englannissa rakennettujen puistojen. Puiston keskellä on järvi, joka luotiin Lort Burn -nimiseen pieneen puroon. Puistoon rakennettiin myös soittolava ja terassi.
Leazes Parkiin on myöhemmin rakennettu lisää rakennelmia, ja sitä on myös peruskorjattu. Se on ympäröity metalliaidalla, ja vuonna 1897 sinne rakennettiin juhlaportti juhlistamaan kuningatar Viktorian 60-vuotisjuhlaa hallitsijana. Charles Hamondin rintakuva asetettiin vuonna 1905 keskelle terassia. Puisto on ollut tämän jälkeen ahkerassa käytössä, ja 1980-luvulla havaittiin sen olevan kunnostuksen tarpeessa. Puiston kunnostustyöt mahdollistuivat, kun Heritage Lottery Fund lahjoitti niitä varten 3,7 miljoonaa puntaa vuonna 2001.
Kokkola Cup

| Kokkola Cup |
| --- | --- |
Laji:  Jalkapallo
Maa(t):  Kansainvälinen
Perustettu:  1981
C15-tyttöjen pronssiottelu SalPa–FC Komu 21.7.2013.
Kokkola Cup on Gamlakarleby Bollklubbin vuosittain järjestämä kansainvälinen, Kokkolassa pelattava juniorien jalkapalloturnaus. Se on kooltaan Suomen toiseksi suurin juniorijalkapalloturnaus heti Helsinki Cupin jälkeen. Kokkola Cup järjestetään vuonna 2013 33. kerran. Vanhimmat osallistujat ovat B-ikäisiä (17-vuotiaita).
Turnaus on hyvin kansainvälinen, ja se on saanut vuosien varrella osallistujia mm. Suomesta, Saksasta, Norjasta, Ruotsista, Englannista, Venäjältä, Virosta ja jopa Brasiliasta saakka. Nimekkäimmät turnaukseen osallistuneet seurat lienevät FC Barcelona Espanjasta sekä Luton Town Englannista.
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > Huomioita

Vuoden 1999 jälkeen A-juniorisarjaa ei ole pelattu Kokkola Cupissa.
Vuoden 2002 jälkeen sijoituksista ei ole pelattu G- ja H- ikäluokissa (2006 eteenpäin nimillä F9- ja F8-ikäluokat)
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > A19-pojat

1998  Kokkolan Palloveikot
1999  Jyväskylän Jalkapalloklubi
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > B17-pojat

1998  Oulun Luistinseura
1999  Kajaanin Haka
2000  Mikkelin Palloilijat
2001  Skonto Riga
2002  Kokkolan Palloseura
2003  Rio das Ostras
2004  Turbo Stars
2005  Kaarinan Pojat
2006  FF Jaro
2007  Siilinjärven Palloseura
2008  Siilinjärven Palloseura
2009  Gamlakarleby Bollklubb
2010  Oulun Luistinseura
2011  FK Strela
2012  Gamlakarleby Bollklubb
2013  Rio das Ostras
2014  PK-37
2015  FDS
2016  TP-47
2017  Janakkalan Pallo
2018  GBK
2019  GBK
2020
2021
2022
2023
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > C15-pojat

1998  FF Jaro
1999  Olasz Focisuli
2000  Kokkolan Pallo-Veikot
2001  Jalkapalloseura Rakuunat
2002  Kokkolan Pallo-Veikot
2003  Onego
2004  Rio das Ostras
2005  Kokkolan Pallo-Veikot
2006  Vaasan Palloseura
2007  Kirkenes IF
2008  St A Ratingen
2009  Karelia
2010  Luton Town
2011  FC Paide
2012  Hesseng IL
2013  KPV
2014  FDS
2015  Saku Sporting
2016  Kaakamon Jetit
2017  KPV
2018  Virkiä
2019 KPV
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > C14-Pojat

1998  Oulun Luistinseura
1999  Jyväskylän Jalkapalloklubi
2000  Lapuan Virkiä
2001  Tervarit
2002  Onego
2003  Kajaanin Palloilijat
2004  FC Tampere
2005  Petrotrest
2006  Gamlakarleby Bollklubb
2007  Luton Town
2008  Histon FC
2009  Gamlakarleby Bollklubb
2010  Kokkolan Pallo-Veikot
2011  Pallo-Kerho 37
2012  FDS FC
2013  Kokkolan Pallo-Veikot
2014  Salpa
2015  FF Jaro
2016  Komeetat
2017  Tervarit
2018  KPV
2019 FDS FC, Level 1
2019  Petrozavodsk (RUS), Level 2
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > D13-pojat

1998  Kokkolan Pallo-Veikot
1999  Narva Paemurru SK
2000  Rovaniemen palloseura
2001  Peterborough United
2002  FCS Riga
2003  Zvezda
2004  HooGee
2005  Radesnik
2006  FK Alberts
2007  Histon FC
2008  Gamlakarleby Bollklubb
2009  Mikkelin Palloilijat
2010  Pallo-Kerho 37
2011  Kemin Into
2012  Liedon Pallo
2013  Gamlakarleby Bollklubb
2014  FF Jaro
2015  Larsmo Bollklubb
2016  Virkiä
2017  EuPa
2018  KPV
2019
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > D12-pojat

1998  Santo Americo
1999  Narva Paemurru SK
2000  Oulun Luistinseura
2001  Gene Zinis Vilkas
2002  FCS Riga
2003  FC Nurmijärvi United
2004  Grankulla IFK
2005  Gamlakarleby Bollklubb
2006  FC Reipas
2007  Luton Town
2008  Histon FC
2009  FC YPA
2010  Kokkolan Pallo-Veikot
2011  Lehmon Pallo -77
2012  FF Jaro
2013  Kokkolan Pallo-Veikot
2014  FF Jaro
2015  FDS
2016  JK Tallinna
2017  FDS
2018  FDS
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > E11-pojat

1998  Gamlakarleby Bollklubb
1999  Ylöjärven Ilves
2000  Peterborough United
2001  Goldball
2002  RTU Riga Stars
2003  RTU Riga Stars
2004  Jyväskylän Jalkapalloklubi
2005  Vasa IFK
2006  FF Jaro
2007  Podillya
2008 FC Smiltne
2009  FC Levadia
2010  FC Barcelona
2011  Kotkan Nappulat
2012  Kokkolan Palloveikot
2013  TP-47
2014  Kokkolan Pallo-Veikot
2015  FDS
2016  KPV
2017  FDS
2018  SuPs
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > F10-pojat (vuodesta 2006 E10-juniorit)

1998  Pallo-Kärpät
1999  FF Jaro
2000  Goldball
2001  JiiPee
2002  FCS Riga
2003  FC Kiffen
2004  FC Leegio
2005  Pälkäneen Lukko
2006  Luton Town
2007  Luton Town
2008  Oulun Luistinseura
2009  FC Barcelona
2010  Tampereen Ilves
2011  Oulun Luistinseura
2012  Tuusulan Palloseura
2013  FDS
2014  FC Santos
2015  FC Santos
2016  FK Iecava
2017  Slavator
2018  Jaro
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > G9-pojat (vuodesta 2006 F9-juniorit)

1998 Start
1999  JK Tammeka
2000  Gamlakarleby Bollklubb
2001  Spartak Moskova
2002  FCS Riga
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > H8-pojat (vuodesta 2006 F8-juniorit)

1998 Start
1999  Narva Paemurru SK
2000  FF Jaro
2001  Gamlakarleby Bollklubb
2002  Pallokerho-35
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > B17-tytöt

1998  Kokkolan Palloseura
1999  Oulun Luistinseura
2000  Kokkolan Palloseura
2001  Sjundeå Idrottsförening
2002  Oulun Luistinseura
2003  Vaasan Palloseura
2004  Gamlakarleby Bollklubb
2005  Gamlakarleby Bollklubb
2006  FC Sport
2007  Tikkurilan Palloseura
2008  Gamlakarleby Bollklubb
2009  Oulu Nice Soccer
2010  Gamlakarleby Bollklubb
2011  Tornion Pallo -47
2012  Gamlakarleby Bollklubb
2013  HauPa
2014  GBK
2015  FC United
2016  Ei pelattu
2017  Ei pelattu
2018  GBK
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > C15-tytöt

1998  Kokkolan Palloseura
1999  Gamlakarleby Bollklubb
2000  Ilves
2001  FC Kontu
2002  Vaasan Palloseura
2003  Karjalan Tytöt
2004  HooGee
2005  Jyväskylän Pallokerho
2006  Tuusulan Palloseura
2007  Stanislavchanka
2008  Tuusulan Palloseura
2009  Gamlakarleby Bollklubb
2010  Kälviän Tarmo
2011  Tornion Pallo -47
2012  Kälviän Tarmo
2013  GBK
2014  FC United
2015  GBK
2016  KPV
2017  GBK
2018  GBK
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > C14-tytöt

2006  FC Loviisa
2007  Gamlakarleby Bollklubb
2008  Gamlakarleby Bollklubb
2009  Gamlakarleby Bollklubb
2010  Gamlakarleby Bollklubb
2011  Vasa IFK
2012  Gamlakarleby Bollklubb
2013  FC Ypa
2014  GBK
2015  HJS
2016  ONS
2017  TP-47
2018  Klubi-36
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > D13-tytöt

1998  Tikkurilan Palloseura
1999  Vantaan Jalkapalloseura
2000  Turun Toverit
2001  Kuopion MimmiFutis
2002  Käpylän Pallo
2003  Toivalan Urheilijat
2004  Gamlakarleby Bollklubb
2005  Klubi-36
2006  Klubi-36
2007  Hyvinkään Palloseura
2008  Klubi-36
2009  Tampereen Ilves
2010  Klubi-36
2011  Kokkolan Palloveikot
2012  Tampereen Ilves
2013  GBK
2014  HJS
2015  KPV
2016  TuWe
2017  Ilves
2018  ONS
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > D12-tytöt

1999  Karjalan Tytöt
2000  Karjalan Tytöt
2001  Gamlakarleby Bollklubb
2002  Turun Weikot
2003  Kälviän Tarmo
2004  Klubi-36
2005  Salon Palloilijat
2006  FC Reipas
2007  Impuls Nichni
2008  Kristal Nichny-Novgorod
2009  Oulu Nice Soccer
2010  Siilinjärven Palloseura
2011  Vasa IFK
2012  Gamlakarleby Bollklubb
2013  HJS
2014  Klubi-36
2015  Ons
2016  Ons
2017  KPV
2018  ONS
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > E11-tytöt

1999  Klubi-36
2000  Gamlakarleby Bollklubb
2001  HBK
2002  FC Runosmäki
2003  Gamlakarleby Bollklubb
2004  Kuusysi
2005  Klubi-36
2006  Victoria Nichny-Novgorod
2007  Maskun Palloseura
2008  Klubi-36
2009  Klubi-36
2010  Klubi-36
2011  Gamlakarleby Bollklubb
2012  Jyväskylän Pallokerho
2013  Tutor Zatki
2014  KäTa
2015  KPV
2016  ONS
2017  JyPK
2018  AFA Olaine
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > F10-tytöt (vuodesta 2009 E10-juniorit)

1999  Klubi-36
2000  Gamlakarleby Bollklubb
2001  Gamlakarleby Bollklubb
2002  Gamlakarleby Bollklubb
2003  Gamlakarleby Bollklubb
2004  Kemin Into
2005  Kälviän Tarmo
2006  Gamlakarleby Bollklubb
2007  Viktoria Nichni Novgorod
2008  Luton Town
2009  Victoria Nichny-Novgorod
2010  Salon Palloilijat
2011  Rajamäen Kehitys
2012  Kokkolan Palloveikot
2013  JyPK
2014  JyPK
2015  KPV
2016  ONS
2017  Klubi-36
2018  LoVe/KPV
Voittajat sarjoittain vuodesta 1998 > G9-tytöt (vuodesta 2009 F-juniorit)

2001  Kälviän Tarmo
2002  Gamlakarleby Bollklubb
Herrasmiespalkinnot

Herrasmiespalkinnot on jaettu Kokkola Cupissa vuodesta 2003 eteenpäin.
Herrasmiespalkinnot > Herrasmiespalkinnon saajat

2003  Pattijoen Tempaus (pojat),  NiceFutis (tytöt)
2004  Pallokerho-35 (pojat),  Kiuruveden Palloilijat (tytöt)
2005  Pallo-Kerho 37 (pojat),  Kågedalens AIF (tytöt)
2006  Histon FC (pojat),  FC Lovisa (tytöt)
2007  Smiltene Sport Schoo (pojat),  Nekalan Pallo (tytöt)
2008  Lahden Reipas (pojat),  Luton Town (tytöt)
2009  Kirkenes IF (pojat),  Rovaniemen Palloseura (tytöt)
2010  Fakel, St. Petersburg (pojat),  Salon Palloilijat (tytöt)
2011  Oulun Luistinseura (pojat),  Vasa IFK (tytöt)
2012  FDS Developmentschools (pojat-98/C-14),  Seinäjoen Sisu (tytöt-01/E-11)
2013  PK-37 (pojat E-11),  JyPK (tytöt D-12)
2014  Komeetat (pojat, seura),  Klubi-36 (tytöt, D-12)
2015  KePS Kemi (pojat, seura),  Li-Ming Elemetary School Taiwan (tytöt D13)
2016  RoPS musta P-05, (pojat),  ONS seura (tytöt)
2017  Ajax Sarkkiranta E-10 (pojat),  Äänekosken Huima D-12 (tytöt)
Tilastoja

Vuoden 1998 jälkeen eniten mestaruuksia eri ikäluokissa on voittanut yivoimaisesti eniten isäntäseura Gamlakarleby Bollklubb. Mestaruuksia sillä on poikien sarjoissa 8 ja tyttöjen sarjoissa peräti 20, eli yhteensä 28 mestaruutta. Suomalaiset seurat ovat vuoden 1998 jälkeen voittaneet mestaruuksia eri ikäluokissa pojissa 67 kertaa, tytöissä 79 kertaa. Ulkomaalaiset ovat juhlineet mestaruuksia pojissa 34 kertaa ja tytöissä 10 kertaa.
Aiheesta muualla

Kokkola Cupin virallinen sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Leo Uusimäki

Leo Viljami Uusimäki (s. 30. kesäkuuta 1998 Vantaa) on suomalainen kymmenottelija. Hän edustaa Kenttäurheilijat-58:aa ja hänen valmentajanaan toimi vuoteen 2020 Pekka Kelonurmi ja sittemmin Jaakko Erkinheimo.
Kalevan kisoista Uusimäki on saavuttanut kymmenottelun kultaa vuonna 2021, hopeaa vuosina 2018 ja 2020 sekä pronssia 2019. Lisäksi hän on ollut mukana viestijuoksun SM-kilpailuissa voittamassa 4 × 400 metrin viestijuoksusta kultaa vuosina 2017 ja 2021 sekä pronssia 2016 ja 2019 sekä 4 × 800 metrin viestijuoksusta pronssia vuonna 2017. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän on saanut seitsenottelussa kultaa 2020 ja viestissä pronssia 2020.
Uusimäki sijoittui Gävlen alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2019 kymmenottelussa 15:nneksi jäätyään pituudessa ilman tulosta.
Uusimäellä on taustaa myös voimistelusta ja hiihdosta. Kymmenottelussa Uusimäen vahvimpia lajeja ovat 400 metriä ja seiväshyppy, heikoimpia heittolajit. Hän kävi Sottungan lukion.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metriä: 10,87 (Jessheim 2018)
400 metriä: 48,61 (Turku 2020)
1500 metriä: 4.28,35 (Uppsala 2019)
110 metrin aidat: 14,39 (Jyväskylä 2023)
Korkeushyppy: 1,85 (Kuortane 2017)
Seiväshyppy: 5,10 (Porvoo 2019)
Pituushyppy: 7,22 (Notre Dame 2022)
Kuulantyöntö: 13,31 (Sipoo 2021)
Kiekonheitto: 35,52 (Bloomington 2023)
Keihäänheitto: 55,99 (Tampere 2021)
Kymmenottelu: 7621 (Tampere 2021)
Lexovisaurus

| Lexovisaurus |
| --- | --- |
 Piirros Lexovisauruksesta.
 Keskijurakausi – Myöhäisjurakausi 170–150 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Matelijat Reptilia
Ylälahko::  Dinosaurukset Dinosauria
Lahko::  †Linnunlantioiset Ornithischia
Alalahko::  †Thyreophora
Osalahko::  †Stegosauria
Heimo::  †Stegosauridae
Alaheimo::  †Stegosaurinae
Suku::  †Lexovisaurus
Laji::  durobrivensis
Kaksiosainen nimi
 † Lexovisaurus durobrivensis  Hoffstetter, 1957 
Synonyymit
 Omosaurus durobrivensis  Dacentrurus durobrivensis 
Katso myös
   Lexovisaurus Wikispeciesissä   Lexovisaurus Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lexovisaurus (nimen merkitys: "Lexovin lisko") oli stegosaureihin kuulunut kasvinsyöjädinosaurus. Se eli keski- ja myöhäisjurakaudella 170–150 miljoonaa vuotta sitten. Lexovisauruksen jäänteitä on löydetty Englannista, sekä mahdollisesti Ranskasta ja Saksasta.
Nimen historia

Nimi Lexovisaurus tarkoittaa "Lexovin liskoa". Nimi on annettu kelttiläisen kulttuurin mukaan.
Nykyiset Lexovisauruksen fossiilit kuvailtiin alun perin vuonna 1887, ja dinosaurukselle annettiin nimeksi Omosaurus. Myöhemmin tajuttiin että nimi Omosaurus oli varattu, joten dinosaurukselle annettiin uudeksi nimeksi Dacentrurus vuonna 1915. Dinosaurus sai nykyisen nimensä, kun vuonna 1957 ranskalainen paleontologi Robert Hoffstetter antoi dinosaurukselle uudeksi nimeksi Lexovisaurus.
Koko ja ulkonäkö

Lexovisauruksen koosta ollaan epävarmoja, mutta sillä oli pituutta mahdollisesti noin 5–6 metriä.
Lexovisauruksella oli piikkejä lonkan ja olkapäiden kohdalla. Näitä piikkejä on voitu käyttää lämmönsäätelyssä sekä suojana saalistajia vastaan. Selkä ja häntä olivat pitkät. Takajalat olivat vahvemmat kuin etujalat.