stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
James Gavin
Sotilasura

Pian lähdettyään kotoa Gavin keskusteli maavoimien rekrytointiupseerin kanssa. Koska hän oli alaikäinen hän tarvitsi vanhempien suostumuksen värväytymiseen, mistä syystä hän sanoi olevansa orpo. Upseeri vei Gavinin ja muutaman muun orpopojan lakimiehelle, joka allekirjoitti suostumuskaavakkeen laillisena huoltajana.
1. huhtikuuta 1924 Gavin astui palvelukseen maavoimissa ja hänen ensimmäinen palveluspaikkansa oli Panama, missä hän vietti vapaa-aikansa lukemalla kirjoja. Esimiehensä suosituksesta hän pääsi armeijan ylläpitämään kouluun, mistä oli mahdollisuudet jatkaa West Pointiin. Luutnantti Percy Blackin johdolla hän opiskeli algebraa, geometriaa, englantia ja historiaa. Kadettina West Pointissa hän aloitti vuonna 1925. Koska hän tiesi olevansa jäljessä opinnoista, hän nousi joka aamu 4:30 ja luki peseytymistiloissa, koska muualla ei ollut tarpeeksi valoa. Vänrikiksi ylentämisen jälkeen kesäkuussa 1929 hän meni naimisiin Irma Baulsirin kanssa 5. syyskuuta 1929. Hänet komennettiin Arizonaan, Meksikon rajalle, jossa hän palveli seuraavat kolme vuotta.
Sotilasura > Valmistautuminen maailmansotaan

Gavin opiskeli laskuvarjokoulussa Fort Benningissä 1941, jonka jälkeen aloitti komppanianpäällikkönä vastaperustetussa laskuvarjojääkäripataljoonassa. Hänet ylennettiin majuriksi 16. lokakuuta 1941.
Kenraali William C. Leen alaisuudessa Gavin pyrki selvittämään miten maahanlaskujoukkoja voitaisiin tehokkaimmin käyttää. Hän aloitti 505. laskuvarjojääkärirykmentin komentajana elokuussa 1942. Helmikuussa 1943 82. maahanlaskudivisioona valittiin osallistumaan Sisilian valtaukseen. Kenraali George S. Patton olisi halunnut hyökätä yöllä, mutta yöllä hyppäämistä ei ollut harjoiteltu.
Sotilasura > Operaatio Market Garden

Brittiläisen kenraali Bernard Montgomeryn suunnittelema Operaatio Market Garden alkoi 17. syyskuuta 1944. Roy Urquhartin johtaman 1. laskuvarjodivisioonan tehtävä oli vallata ja pitää hallussaan Arhemin silta. Gavinin komentaman 82. divisioonan tehtävä oli vallata Maas-joen ylittävä silta.
Sodanjälkeinen aika

Sodan jälkeen kenraali Gavin oli usein eri mieltä entisen komentajansa Dwight D. Eisenhowerin hallinnon kanssa. Hän koki että perinteisiä aselajeja lyötiin laimin ydinasevarustelun aikana. Hän turhautui myös organisaatiouudistukseen, ja erosi armeijan palveluksesta juuri ennen kuin sai ylennyksen neljän tähden kenraaliksi.
Gavin jäi eläkkeelle vuonna 1958, jonka jälkeen hän toimi Arthur D. Little -konsultointifirman varatoimitusjohtajanan ja vuodesta 1960 toimitusjohtajana. Presidentti Kennedyn pyynnöstä hän otti vastaan viran Yhdysvaltain Ranskan suurlähettiläänä, jossa toimi vuosina 1961–1962. Presidentti Jimmy Carter harkitsi hänen nimittämistään CIA:n johtajaksi, mutta päätyi sitten amiraali Stansfield Turneriin.
Gavin kuoli 23. helmikuuta 1990 ja on haudattu West Pointin vanhaan kappeliin.
Elokuvissa

Kenraali Gavinia ovat esittäneet Robert Ryan elokuvassa Atlantin valli murtuu ja Ryan O’Neal elokuvassa Yksi silta liikaa.
Käännös suomeksi
Martin Jandus

| Martin Jandus> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 2. joulukuuta 1997 (ikä 27) Praha, Tšekki
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mara
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  181 cm
Paino:  79 kg
Seura
Seura:  HC Třinec
Sarja:  Tšekin Extraliga
Pelinumero:  63
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2016–
Aik. seurat:  HC Benátky nad Jizerou (Tšekki I) HC Litoměřice (Tšekki I) HC České Budějovice (Tšekki I/ČEL) LHK Jestřábi Prostějov (Tšekki I) HC Sparta Praha (ČEL) Kärpät (SML)
Martin Jandus (s. 2. joulukuuta 1997 Praha, Tšekki) on tšekkiläinen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa kotimaassaan Extraliga-joukkue HC Třinecissa. Hän laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Jandus on pelannut Tšekin A-maajoukkueessa 15 ottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Hän teki A-maajoukkuedebyyttinsä Karjala-turnauksessa 12. marraskuuta 2022 Turun Gatorade Centerissa turnauksen isäntäjoukkue Suomea vastaan. Jandus merkittiin Tšekin nelospuolustajapariin David Němečekin viereen.
Jandus on pelannut myös 13 nuorten ja neljä poikien maaottelua.
Muuta

Jandusin kaksoisveli Tomáš on pelannut hyökkääjänä Martinin joukkuetoverina HC Sparta Prahan organisaatiossa ja Tšekin alemmissa sarjoissa. Hän pelaa nykyään 1. ligan VHK Vsetínissa.
Cosmic Space Jorma

Cosmic Space Jorma: Di Hirba! (2000).
Cosmic Space Jorma oli vuosituhannen vaihteessa toiminut, kokeellista rockia esittänyt suomalainen yhtye. Cosmic Space Jorman musiikissa oli vaikutteita progressiivisesta rockista, metallista, funkista ja psykedeliasta, ja sen tyyliä verrattiin Frank Zappan ja Mr. Bunglen kaltaisiin kokeellisiin muusikoihin. Megamania julkaisi yhtyeeltä vuonna 2000 albumin Di Hirba!, jota Soundin arvostelussa kuvailtiin itsekeskeiseksi yritykseksi luoda ”rockin totaalinen irvikuva”. Helsingin Sanomien mukaan konservatiiviset rocktoimittajat säikähtivät Di Hirban! ”mutkikkuutta ja muusikkohuumoria”, vaikka albumi on monimuotoinen, mielikuvituksellinen ja hauska.
Jäsenet

El Pollo – kitara
Carlos Saatana – basso
Salvador Salsa – rummut
Diskografia

Cosmic Space Jorma ‎(CD-EP, Megamania, 1999)
Di Hirba! ‎(CD-albumi, Megamania, 2000)
Eino Solje

| Eino Solje> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1990 (ikä 33–34) Elimäki
Kansalaisuus:   Suomi
Koulutus ja ura
Instituutti:  Itä-Suomen yliopisto
Tutkimusalue:  Työikäisten muistisairaudet
Tunnetut työt:  Itä-Suomen yliopiston Aivotutkimusyksikön johtaja
Palkinnot:  Martti Hämäläinen -palkinto (2022) Vuoden Nuori Kliininen tutkija (2021)
Eino Solje (s. 1990) on suomalainen aivotutkija. Hän on koulutukseltaan lääketieteen tohtori, neurologian erikoislääkäri ja dosentti. Solje työskentelee Itä-Suomen yliopiston apulaisprofessorina ja Aivotutkimusyksikön johtajana. Lisäksi hän johtaa Frontotemporal Lobar Degeneration and Early Onset Dementia -tutkimusryhmää.
Ura

Solje on opiskellut lääketieteen lisensiaatiksi ja tohtoriksi Itä-Suomen yliopiston lääketieteen laitoksella. Soljen väitöskirja on julkaistu vuonna 2016, ja se käsittelee C9orf72-toistojaksomutaatioon liittyvää otsalohkodementiaa diagnostiikan ja hoidon näkökulmista. Soljen pääohjaajana toimi professori Anne Remes. Aikaisemmin Solje on työskennellyt muun muassa Brescian yliopistossa Pohjois-Italiassa. Lisäksi hän on työskennellyt tutkimusjohtajana Itä-Suomen yliopistossa ja neurologina Kuopion yliopistollisessa sairaalassa. Hän aloitti kliinisen tutkimuksen tenure track -apulaisprofessorina huhtikuussa 2024
Solje on otsalohkodementian ja työikäisten muistisairauksien arvostettu tutkija ja luennoitsija. Vuonna 2021 Solje palkittiin vuoden nuorena kliinisenä tutkijana. Vuonna 2020 Solje kutsuttiin Lindau Nobel Laureate Meeting -kokoukseen. Lisäksi hänet on palkittu vuonna 2022 Martti Hämäläinen -palkinnolla.
Yhteiskunnalliset tehtävät

Solje on yhteiskunnallinen vaikuttaja eri järjestöissä.
Varapuheenjohtaja, Nuorten Lääkärien Yhdistys, 2019–2019
Valtuuskunnan jäsen, Suomen Lääkäriliitto, 2019–2021
Hallituksen jäsen, Nuorten Lääkärien Yhdistys, 2018–2019
Marita Hakala

| Marita Hakala> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. marraskuuta 1968 (ikä 56) Ulvila, Suomi
Ammatti:  malli
Marita Hakala (s. 10. marraskuuta 1968 Ulvila) on suomalainen malli ja yrittäjä.
Yksityiselämä

Marita Hakala ja Vesa-Matti Loiri olivat kihlapari. He tapasivat Pori Jazz -festivaaleilla kesällä 1989 ja olivat yhdessä neljä vuotta.
Esa Tikkanen ja Marita Hakala olivat kihloissa 2000-luvun taitteessa.
Aiheesta muualla

Marita Hakala Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
http://www.linkedin.com/pub/marita-hakala/33/188/768
Jonas Neubauer

| Jonas Neubauer |
| --- | --- |
 Neubauer vuoden 2010 maailmanmestaruuskisoissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1981
Kuollut: 5. tammikuuta 2021 (39 vuotta)
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  Ammattipelaaja
Elektronisen urheilun pelaaja
Peli:  Tetris
Mestaruudet:  7 kertaa Tetriksen maailmanmestaruuden voitto
Jonas Neubauer (19. huhtikuuta 1981 – 5. tammikuuta 2021) oli yhdysvaltalainen Tetris -ammattilainen. Häntä pidetään laajalti yhtenä kaikkien aikojen parhaimmista pelaajista voitettuaan seitsemän maailmanmestaruutta.
Neubauer tunnettiin positiivisesta olemuksestaan, ja häntä pidetään Tetriksen kasvoina. Hän kuoli äkilliseen sairaskohtaukseen vuonna 2021.
Nikkō Ice Bucks

| Nikkō Ice Bucks |
| --- | --- |

Perustettu:  1999
Kaupunki:   Nikkō, Tochigin prefektuuri
Kotiareena:  Kirifuri Ice Arena
Sarjataso:  Asia League Ice Hockey
Värit:                
Päävalmentaja:   Ari-Pekka Siekkinen
Kapteeni:   Setaka Tetsuo
Omistaja:  Kobayashi Sumio
Yhteistyöseurat:  Ilves (SML) New York Islanders (NHL)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
HC Nikkō Ice Bucks (jap. ホッケークラブ日光アイスバックス, Hokkē Kurabu Nikkō Aisu Bakkusu) on japanilainen jääkiekkoseura, joka pelaa Asia League Ice Hockey ammattilaisliigassa.
Seuran aikaisempi logo.
Ulkomaalaisia pelaajia

Alla on lueteltu joitain vuosien varrella seurassa pelanneita ulkomaalaisia.
Martin Kariya 2004–2005, vasenlaitahyökkääjä
Shjon Podein 2005–2006, vasenlaitahyökkääjä
Chris Paradise 2005–2006, keskushyökkääjä
Mike Henderson 2006–2007, oikealaitahyökkääjä
Eric LaFreniere 2008–2009, oikealaitahyökkääjä
Mickey Gilchrist 2008–2009, keskushyökkääjä
Petteri Nummelin 2017–2018, puolustaja
Joonas Hurri 2018–2019, puolustaja
Joonas Alanne 2018–2020, vasen laitahyökkääjä
Aiheesta muualla

Seuran viralliset kotisivut (japaniksi)
Nurmeksen Joulumusiikki

Nurmeksen Joulumusiikki on vuodesta 1993 järjestetty joulumusiikkitapahtuma Nurmeksessa. Se on muodostunut marraskuussa alkavaksi juhlakaudeksi, johon kuuluu konsertteja ja tapahtumia. Tapahtuman pyrkimyksenä on tarjota mahdollisuus uusien joululaulujen syntymiseen ja esilletuloon. Lisäksi Nurmeksen Joulumusiikki vaalii Suomen joululauluperinnettä esittämällä ja tallentamalla joululauluja eri aikakausilta.
Vuonna 1997 Nurmes julistautui viralliseksi joululaulukaupungiksi ja vuonna 2009 koko Euroopan joululaulukaupungiksi. Tapahtuman ensimmäinen taiteellinen johtaja oli Jouni Pirinen (1993–2010) ja toinen oopperalaulaja Jussi Merikanto (2011–).
Hyvän Joulun toivotus Suomen lapsille

Alakoululaiset ovat kokoontuneet laulamaan Hyvän joulun toivotuksen Suomen lapsille vuodesta 2004 alkaen. Vuoden 2017 tilaisuuteen tilattiin joululauluista Näppäri-sovitukset.
Kilpailut

Nurmeksen Joulumusiikki on järjestänyt kolme kansallista joululaulujen sävellyskilpailua. Vuoden 1994 valtakunnalliseen kilpailuun saapui 201 uutta joululaulua. Vuonna 1999 järjestetty sävellyskilpailu Joululaulu 2000 -kilpailu keräsi 550 lauluehdotusta. Vuonna 2004 julistettiin P. J. Hannikaisen nimeä kantaneen sävellyskilpailun tulokset.
Joululauluarkisto

Nurmeksen Joulumusiikki vastaanotti vuonna 1998 Tuomas Piirosen 3550 joululaulua käsittävän joululaulukokoelman. Piirosen kokoelma liitettynä Nurmeksen kolmen valtakunnallisen sävellyskilpailun lauluihin muodostaa  yli 4700 laulua käsittävän Nurmeksen Joululauluarkiston. Arkisto on vapaasti käytettävissä kaupunginkirjastossa. Tietokannasta uusijoululaulu.fi löytyy myös uusia joululauluja sähköisessä muodossa.
Aiheesta muualla

www.nurmeksenjoulumusiikki.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Vuoden 2017 Hyvän Joulun toivotus: https://www.youtube.com/watch?v=RhIBkxGkAX8
Taiteen edistämiskeskus

| Taiteen edistämiskeskus Centret för konstfrämjande |
| --- | --- |

 Taiteen edistämiskeskuksen toimipaikka Helsingin Siltasaaressa.
Perustettu:  2013
Ministeriö:  Opetus- ja kulttuuriministeriö
Sijainti:  Hakaniemenrannan virastotalo Hakaniemenranta 6 Helsinki
Valtio:  Suomi
Johtaja:  Kaisa Rönkkö
Työntekijöitä:  82 (2019)
Aiheesta muualla
Sivusto
Taiteen edistämiskeskus (Taike, ruots. Centret för konstfrämjande) on Suomen opetus- ja kulttuuriministeriön (OKM) alainen asiantuntija- ja palveluvirasto, joka aloitti toimintansa vuoden 2013 alussa korvaten Taiteen keskustoimikunnan. Keskuksen tehtävänä on taiteen edistäminen kansallisesti ja kansainvälisesti.
Taiteen edistämiskeskuksen johtajana toimii Kaisa Rönkkö elokuusta 2023 alkaen. Häntä edelsi tehtävässä Paula Tuovinen vuosina 2018–2023. Tuovista edelsi tehtävässä Minna Sirnö 2013–2018. Ministeriö nimittää edistämiskeskuksen johtajan enintään viiden vuoden määräajaksi.
Tehtävät ja toiminta

Eduskunta hyväksyi lain taiteen edistämiskeskuksesta 7.11.2012. Laissa määrätään, että keskuksen eri asiantuntijaelinten päätösten tulee perustua vertaisarviointiin. Lain mukaan keskuksen tehtävänä on:
edistää taidetta kansallisesti ja kansainvälisesti
edistää kulttuuria kansallisesti ja kansainvälisesti siltä osin kuin se ei kuulu muun viranomaisen tehtävään
edistää taiteilijoiden kansallisia ja kansainvälisiä työskentelyedellytyksiä
osallistuu taiteilijoiden toimeentuloedellytysten edistämiseen
vastata keskukseen yhteydessä olevien valtion taidetoimikuntien, alueellisten taidetoimikuntien ja erillislautakuntien sekä taideneuvoston hallinnosta, sekä niille kuuluvien asioiden valmistelusta, päätösten esittelystä ja toimeenpanosta
toimia opetus- ja kulttuuriministeriön asiantuntijavirastona toimialallaan
laatia opetus- ja kulttuuriministeriölle perusteltu ehdotus valtion talousarvioon otettavista toimialansa määrärahoista
huolehtia myös muista taiteen ja kulttuurin edistämistehtävistä, joista säädetään erikseen, tai jotka opetus- ja kulttuuriministeriö sille antaa
keskus voi myös antaa alueellisille toimipisteille hoidettaviksi taiteen ja kulttuurin edistämiseen liittyviä valtakunnallisia erityistehtäviä
Taiteen edistämiskeskus tuottaa tilastotietoa taide- ja kulttuurialalata, apurahan hakijoista ja saajista. Vuosittain Taike julkaisee yhdessä Kulttuuripolitiikan tutkimuskeskuksen kanssa Taiteen ja kulttuurin barometrin.
Taideneuvosto

Taideneuvostolla on keskeinen tehtävä opetus- ja kulttuuriministeriön taidepolitiikan asiantuntijana. Taideneuvostossa on OKM:n nimeämänä puheenjohtaja ja kuudesta kahdeksaan muuta jäsentä. Taideneuvosto valitsee keskuudestaan varapuheenjohtajan. Taideneuvoston jäsenen tulee olla taiteeseen ja kulttuuriin perehtynyt henkilö. Neuvoston toimikausi on kolme vuotta. Ennen taideneuvoston asettamista ministeriö kuulee taiteen ja kulttuurin kannalta merkittäviä tahoja. Taideneuvostoa asetettaessa on huolehdittava, että neuvoston taiteellinen ja muu asiantuntemus on monipuolinen ja että kielelliset ja alueelliset näkökohdat otetaan huomioon.
Taideneuvosto:
päättää valtion taidetoimikuntien toimialoista, nimistä ja määrästä
nimeää valtion taidetoimikuntien ja alueellisten taidetoimikuntien puheenjohtajan ja muut jäsenet
asettaa tarvittaessa valtion taidetoimikuntaan vertaisarviointiin liittyviä asioita valmistelevia jaostoja
antaa keskukselle esityksen taiteen määrärahojen jakaantumisesta
päättää taideneuvostolle osoitettujen kehittämisvarojen käytöstä myöntämällä valtionavustusta tai apurahoja
esittää valtion taiteilija-apurahoista annetun lain mukaista akateemikon arvonimeä
toimii opetus- ja kulttuuriministeriön asiatuntijaelimenä taidepoliittisissa linjauksissa
huolehtii muista tehtävistä, joista erikseen säädetään tai jotka opetus- ja kulttuuriministeriö sille antaa
Kaudella 1. syyskuuta 2019 – 31. elokuuta 2022 taideneuvostoon kuuluvat puheenjohtaja Juha Itkonen ja varapuheenjohtaja Rosa Meriläinen sekä jäsenet Sari Kaasinen, Ville Matvejeff, Melek Mazici, Hanna Rosendahl, Hannu Saha, Philip Teir ja Mauri Ylä-Kotola.
Taideneuvostoon kuuluvat 1.9.2022–31.8.2025 teatterinjohtaja Ann-Luise Bertell, kuvataiteilija Samuli Heimonen, muusikko Sari Kaasinen, museonjohtaja Virpi Kanniainen, toiminnanjohtaja Rosa Meriläinen, elokuvatuottaja Jussi Rantamäki, muusikko Hannu Saha ja muusikko Paula Vesala. Neuvoston puheenjohtajana jatkaa kirjailija Juha Itkonen.
Valtion taidetoimikunnat

Valtion taidetoimikuntia on vähintään seitsemän ja enintään kymmenen. Jäseniä niissä voi olla puheenjohtajan lisäksi neljästä yhteentoista. Toimikunta valitsee keskuudestaan varapuheenjohtajan. Toimikunnan jäsenellä tulee olla hyvä taiteellinen asiantuntemus. Taidetoimikuntien toimikausi kestää kaksi vuotta. Sama henkilö voi toimia puheenjohtajana tai jäsenenä korkeintaan kaksi peräkkäistä toimikautta, minkä jälkeen hänet voidaan määrätä uudelleen toimikuntaan aikaisintaan kahden vuoden kuluttua. Ennen toimikunnan asettamista taideneuvosto kuulee taiteen kannalta merkittäviä tahoja. Toimikuntaa asetettaessa on huolehdittava, että toimikunnan taiteellinen ja muu asiantuntemus on monipuolinen ja että kielelliset ja alueelliset näkökohdat otetaan huomioon. Taideneuvosto päättää niiden täsmällisestä lukumäärästä ja taiteenalasta sekä nimeää niiden puheenjohtajat ja jäsenet.
Kaudella 2023–2024 taidetoimikuntia on seitsemän:
Arkkitehtuuri- ja muotoilutoimikunta: toimialoina arkkitehtuuri ja muotoilu. Puheenjohtaja Anssi Lassila ja kymmenen muuta jäsentä.
Audiovisuaalisten taiteiden toimikunta: toimialoina elokuvataide, mediataide, valo- ja äänitaide. Puheenjohtaja Mika Taanila ja yhdeksän muuta jäsentä.
Esittävien taiteiden toimikunta: toimialoina näyttämötaide, performanssi- ja esitystaide, tanssitaide ja sirkustaide. Puheenjohtaja Petri Kauppinen ja 11 muuta jäsentä.
Kirjallisuustoimikunta: toimialana kirjallisuus. Puheenjohtaja Marjo Heiskanen ja yhdeksän muuta jäsentä.
Monitaiteiden toimikunta: toimialoina monitaide ja moninaisuus, taidejournalismi sekä sarjakuva- ja kuvitustaide. Puheenjohtaja Anna Ruth ja kymmenen muuta jäsentä.
Musiikkitoimikunta: toimialana musiikki. Puheenjohtaja Eero Linjama ja yhdeksän muuta jäsentä.
Visuaalisten taiteiden toimikunta: toimialana kuvataide ja valokuvataide. Puheenjohtaja Vilma Pimenoff ja 11 muuta jäsentä.
Alueelliset taidetoimikunnat

Alueellisia taidetoimikuntia on 13. Niiden määrään tai toimialueisiin ei tullut vuonna 2013 voimaantulleessa laissa muutosta verrattuna aikaisempaan tilanteeseen.
Aikaisemmin lääninhallituksen nimesivät alueelliset taidetoimikunnat, nyt taideneuvosto nimeää niiden puheenjohtajat ja jäsenet kaksivuotiskausiksi. Alueellisia taidetoimikuntia ovat Uudenmaan, Varsinais-Suomen, Satakunnan, Hämeen, Pirkanmaan, Kaakkois-Suomen, Etelä- ja Pohjois-Savon, Pohjois-Karjalan, Keski-Suomen, Pohjanmaan, Pohjois-Pohjanmaan ja Kainuun sekä Lapin taidetoimikunnat.
Lautakunnat

Taiteen edistämiskeskuksen yhteydessä toimii kolme erillislautakuntaa:
esittävän taiteen valtionosuuslautakunta: antaa opetus- ja kulttuuriministeriölle lausunnon valtionosuuden piiriin pääsemistä koskevista hakemuksista
kirjastoapurahalautakunta: jakaa apurahoja ja avustuksia kirjailijoille ja kääntäjille
näyttöapurahalautakunta: jakaa kuuden kuukauden työskentelyapurahoja visuaalisten taiteenalojen, mediataiteen ja muotoilun ammattilaisille
Kritiikki

Taiteen edistämiskeskuksen apurahojen käsittelijät ovat olleet useita kertoja esteellisiä tehdessään tukipäätöksiä. Maaliskuussa 2024 Helsingin hallinto-oikeus antoi päätöksen, jonka mukaan Taiken apurahojen arvioinnista vastannut kirjailija oli esteellinen myöntäessään apurahaa kahdelle muulle kirjailijalle. Kirjailijat olivat viettäneet aikaa yhdessä muun muassa apurahojen arvioijan kesämökillä ja kotona. Myönnetyn apurahan suuruus näille kirjailijoille oli 12 000 euroa.
Aiheesta muualla

Taiteen edistämiskeskuksen verkkosivut
Valtari (kauppakeskus)

| Kauppakeskus Valtari |
| --- | --- |
 Kouvolankatu Valtarin kohdalla
Sijainti:  Kouvola
Avattu:  1976
Omistaja:  Oy Atlas-Invest Ab
Pysäköintipaikkoja:  2014
Kauppakeskus Valtari on kauppakeskus, joka sijaitsee Kouvolan keskustassa aivan matkakeskuksen tuntumassa. Se on rakennettu 1970-luvulla ja siihen on tehty peruskorjaus vuonna 2015 ja 2017. Valtari sijaitsee Hallituskadun ja Kouvolankadun välissä liikekeskustan itäosassa. Siellä on muun muassa K-Supermarket Valtari, Alko, apteekki, Kotipizza, Tiimari ja muita pienempiä liikkeitä. Kaikki liikkeet sijaitsevat katutasolla 1. kerroksessa ja niiden yläpuolella toisessa kerroksessa on pysäköintihalli. Valtarissa toimi vuoteen 2017 asti myös FunFit-kuntosali, joka joutui muuttamaan uuden K-Supermarketin tieltä. Supermarket avattiin lokakuussa 2017. Kouvolan keskustassa aikaisemmin toiminut K-Supermarket Sipatti lakkautettiin marraskuussa 2016. Valtarin ensimmäiset liikkeet olivat Stockmann ja Suomen Yhdyspankki.
Entisiä liikkeitä

Faunatar (Eläinkauppa)
Suomen Yhdyspankki
Stockmann
Eurokangas
Go-Inn
Citymarket (Vähittäiskauppa)
K Kauppa Super-Jätti (Vähittäiskauppa)
Kesport
Vaatehuone
Kenkähansa (kenkäkauppa)
FunFit (Kuntosali)
Nordea
Kristinusko Japanissa

Tämä artikkeli kertoo kristinuskosta Japanissa. Kristinusko on vähemmistöuskonto Japanissa. Maan suurimpia uskontoja ovat shintolaisuus ja buddhalaisuus. Kristittyjä on 1,5 prosenttia Japanin väestöstä.
Historia

Kiinasta ja Koreasta muuttaneet ihmiset asuttivat Japanin tuhansia vuosia sitten. Maan alkuperäisuskonto on shintolaisuus, joka on sittemmin sekoittunut buddhalaisuuteen, kungfutselaisuuteen ja taolaisuuteen. Kristityt kirkot muodostavat pienen vähemmistön Japanin kirkoista. Protestanttiset kirkot ovat kristillisen neuvoston kautta edistäneet sovintoa Japanin ja sen miehittämien Aasian maiden välillä. Japanissa toimii useita aktiivisia evankelisia, helluntailaisia ja pyhitysliikkeen ryhmiä. Maassa toimii myös evankelinen allianssi.
Vallila

| Vallila> Vallgård |
| --- | --- |

 Kaupungin kartta, jossa Vallila korostettuna.  Helsingin kaupunginosat
Kaupunki:  Helsinki
Suurpiiri:  Keskinen suurpiiri
Kaupunginosa nro:  22
Pinta-ala:  1,39 km² 
Väkiluku:  10 375  (2019)
Väestötiheys:  7464 as./km²
Osa-alueet:  -
Postinumero(t):  00510, 00520, 00550
Lähialueet:  Alppiharju, Hermanni, Kumpula, Pasila, Sörnäinen, Toukola
Vallila (ruots. Vallgård) on pohjoisimpia Helsingin kantakaupunkiin kuuluvia kaupunginosia. Vallilan pohjoispuolelle jää Kumpula, eteläpuolelle jää Alppiharju, itäpuolelle jää Hermanni ja länsipuolelle jää Pasila. Rajana Hermannia vastaan on Hämeentie, Alppiharjua vastaan Aleksis Kiven katu.
Vallilan ja Kumpulan rajalla on leveä viheralue, Vallilanlaakso, jossa aivan Vallilan kerrostaloalueen vieressä on myös siirtolapuutarha. Vallilan kautta kulkevia vilkasliikenteisiä liikenneväyliä ovat myös Mäkelänkatu, Sturenkatu ja Teollisuuskatu. Vallilassa on asukkaita 10 375 (2019) ja työpaikkoja 20 300 (31.12.2015).
Kaupunginosan näkyvimpiin rakennuksiin kuuluu Paavalinkirkko, joka sijaitsee viheralueen reunassa lähellä Hämeentien ja Sturenkadun risteystä.
Historia

Osa Vallilasta sijaitsi alun perin laajalla suoalueella, johon kuului myös Sörnäisten järvi. Järvi kuivatettiin 1800-luvun alkupuoliskolla. Vallila kuului Helsingin asemakaavoitetun alueen liepeille 1840-luvulla muodostettuihin vuokra-alueisiin. Sitä asutti alun perin pääosin työväki. Ruotsinkielinen nimi Vallgård juontuu siitä, että alue oli aikoinaan Helsingin kaupunkilaisten karjalaitumena (ruots. vall 'nurmi'). Suomenkielinen nimi Vallila virallistettiin vuonna 1909 ja vahvistettiin kaupunginosan nimeksi vuonna 1959. Alueelle laadittiin jaotussuunnitelma vuonna 1908 ja lopullinen asemakaava vahvistettiin vuonna 1940.
Vallila on suurelta osin kerrostaloaluetta, mutta siellä on myös 1910-luvulla rakennettu pientaloalue, Puu-Vallila. Se oli pitkään purku-uhan alaisena, mutta se kunnostettiin 1980-luvulla.