stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Cantiere Navale Triestino

| Cantiere Navale Triestino (CNT) |
| --- | --- |
Perustettu:  1909
Lakkautettu:  1929
Kotipaikka:  Trieste, Italia
Toiminta-alue:  laivanrakennus ja -korjaus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cantiere Navale Triestino oli italialainen Monfalconessa sijainnut telakka, jonka Cosulichin suku perusti 1908 ja se lakkautettiin 1929. Telakan omistaa nykyisin Fincantieri.
Cosulichin suku perusti vuonna 1908 Cantiere Navali Triestinon (CNT) Monfalconeen. Yhtiö oli italialainen, vaikka sen telakka sijaitsikin silloisen Itävalta-Unkarin alueella Monfalconessa. Ensimmäisen maailmansodan alettua CNT valmisti sekä kauppa- että sotalaivoja kuten Itävalta-Unkarin laivaston risteilijän SMS Saidan. Italian julistettua sodan Itävalta-Unkarille vuonna 1915 jättivät telakan italialaiset työntekijät työnsä ja telakka-alueen ollessa liian lähellä rintamalinjaa, jotta työt olisivat voineet jatkua. Italian maavoimat miehittivät alueen 8. kesäkuuta ja telakka oli Itävalta-Unkarin tykistön tulen alla heinäkuusta syyskuuhun osana Isonzon taistelua. Telakka jatkoi toimintaansa saatuaan vuokrattua tiloja Budapestista DDSG:n telakalta sekä Polan laivastontelakalta. Sodan aikana telakka valmisti Itävalta-Unkarin laivastolle U-27 -luokan sukellusveneitä.
Sodan päätyttyä Triesten alue liitettiin Italiaan ja telakka jatkoi toimintaansa Italiassa valmistaen Italian kuninkaallisen laivaston ja kauppamerenkulun tarvitsemia aluksia. Vuonna 1923 yhtiöstä irrotettiin lentokonetoiminnot, joista muodostettiin CANTin lentokoneyhtiö. Vuonna 1929 CNT yhdistyi Stabilimento Tecnico Triestinon kanssa muodostaen Cantieri Riuniti dell'Adriaticon (CRDA). CNT:n telakka sai täten uuden nimen CRDA Monfalcone ja  se erikoistui sukellusveneiden valmistukseen. Ennen toista maailmansotaa valmistetuista sadasta sukellusveneestä Monfalconessa valmistettiin 47.
CRDA Monfalconen telakka liitettiin osaksi Fincantieria vuonna 1984.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Cantieri Navale Triestino
Bjørn Skaare

| Bjørn Skaare> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 29. lokakuuta 1958 Oslo, Norja
Kuollut: 21. kesäkuuta 1989 (30 vuotta) Kristinehamn, Ruotsi
Kansalaisuus:   Norja
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Botta
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  183 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1977–1988
Seurat:  Furuset IF (Eliteserien), Färjestads BK (Elitserien)  Ottawa 67's (OHA), Kansas City Red Wings (CHL), Detroit Red Wings (NHL), Klagenfurter AC (Itävalta), Tulsa Oilers (CHL), SK Bergen (Eliteserien), SK Djerv(Eliteserien)
NHL-varaus:  62. varaus, 1978 Detroit Red Wings
Bjørn Skaare (29. lokakuuta 1958 Oslo – 21. kesäkuuta 1989 Kristinehamn) oli norjalainen jääkiekkoilija. Hän oli ensimmäinen norjalainen NHL:ssa ja edusti maataan Sarajevon olympialaisissa 1984 ja kahdesti maailmanmestaruuskisojen B-sarjassa (1979 ja 1981).
Skaare oli lahjakas jo nuorena pelaajana ja pelasikin ensimmäisen ottelunsa miesten sarjoissa jo ennen kuin täytti 16 vuotta. Vuonna 1976 hän lähti pelaamaan Ruotsin Färjestadiin, mutta palasi takaisin Norjaan seuraavaksi kaudeksi. Skaare pelasi syksyllä 1977 Furuset IF:ssa vain yhden ottelun, ennen kuin lähti Kanadaan pelaamaan juniosarja OHL:n Ottawa 67's:iin. Hän teki Ottawassa tehopisteet 12+30 ja Detroit Red Wings varasi hänet seuraavana kesänä numerolla 62.
Skaare aloitti ammattilaisuransa Detroitin harjoitusleirillä, mutta ei saanut paikkaa joukkueessa, ja aloitti kauden farmijoukkue Kansas City Red Wings CHL:ssa. Myöhemmin syksyllä hän sai kutsun Detroitiin, jossa pelasi yhden ottelun 28. marraskuuta 1978. Hän loukkaantui ottelussa Barry Beckin taklattua häntä ja joutui jättämään ottelun kesken. Skaare lähetettiin ottelun jälkeen takaisin Kansas Cityyn, jossa teki sillä kaudella 37 ottelussa 34 tehopistettä. Helmikuussa 1979 Skaare palasi takaisin Norjaan ja pelasi maajoukkueessa saman vuoden MM-kisojen B-sarjassa.
Skaare jatkoi uraansa Norjassa Furusetissa kaudella 1979–80, jolloin seura voitti Norjan mestaruuden. Seuraavalla kaudella, 1980–81, hän teki 33 ottelussa tehot 38+34, voittaen maali-, syöttö, ja pistepörssin ja hänet valittiin Norjan vuoden pelaajaksi. Seuraavaksi kaudeksi Skaare siirtyi pelaamaan Itävallan Klagenfurtiin, josta palasi takaisin Norjaan voitettuaan parhaan pelaajan palkinnon. Hän pelasi Furusetissa kaksi seuraavaa kautta(Furuset voitti toistamiseen Norjan mestaruuden keväällä 1983), kunnes lähti keväällä 1984 Sarajevon olympialaisten jälkeen ja Norjan sarjan päätyttyä takaisin Pohjois-Amerikkaan, jossa pelasi kaksi runkosarjan- ja yhdeksän pudotuspeliä CHL:n Tulsa Oilersissa, joka voitti sarjan mestaruuden. Skaare palasi takaisin Norjaan, jossa pelasi vielä neljä kautta, kunnes lopetti uransa tammikuussa 1988 ja muutti Ruotsiin. Skaare valittiin viidesti Norjan pääsarjan Eliteserienin tähdistökentälliseen viidesti: 1980, 1981, 1983, 1984 ja 1985.
Skaare joutui 11. kesäkuuta 1989 Ruotsissa auto-onnettomuuteen ja kuoli 21. kesäkuuta saamiinsa vammoihin.
Aiheesta muualla

Bjørn Skaaren esittely Furuset IF:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (norjaksi)
Bjørn Skaaren esittely Furuset IF:n fanien sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (norjaksi)
Brotherus

Brotherus on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Alexander Valerian Brotherus (1838–1903), suomalainen kenraaliluutnantti
Amos Brotherus (s. 2001), suomalainen tanssija ja näyttelijä
Arvid Hjalmar Brotherus (1855–1888), luonnontutkija ja kasvitieteellisen puutarhan amanuenssi, Alexander Valerian Brotheruksen veli
Aune Brotherus (1899–1990), suomalainen kääntäjä
Elina Brotherus (s. 1972), valokuva- ja videotaiteilija
Elsa Brotherus (s. 2003/2004), laulaja, lauluntekijä ja näyttelijä
Greta Brotherus (1915–1999), journalisti ja teatterikriitikko
Hanna Brotherus (s. 1968), koreografi, tanssitaiteilija
Heikki Brotherus (1909–1985), toimittaja ja diplomaatti
Hjalmar Brotherus (1885–1962), fyysikko, professori, Teknillisen korkeakoulun rehtori
Ilkka Brotherus (s. 1951), siivousvälineyhtiö Sinituotteen perustaja, Vuoden liikemies 2002
Johannes Brotherus (s. 1997), suomalainen näyttelijä ja laulaja
Juhana Brotherus, Suomen Hypoteekkiyhdistyksen pääekonomisti
Karl Robert Brotherus (1880–1949), valtio-opin professori ja Helsingin yliopiston rehtori
Matti Brotherus (1942–2023), suomentaja
Samuel Brotherus (1650/60–1712), maanmittari
Tapani Brotherus (s. 1938), diplomaatti, Heikki Brotheruksen poika
Tomi Brotherus, elokuvaohjaaja
Valter A. Brotherus (1884–1960), järjestöjohtaja, maanviljelysneuvos, Karl Robert Brotheruksen veli
Viktor Ferdinand Brotherus (1849–1929), sammaltutkija, Alexander Valerian Brotheruksen veli
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Cantiere navale di Riva Trigoso

| Cantiere navale di Riva Trigoso Cantieri del Tirreno (1925-) |
| --- | --- |
Perustettu:  1. elokuuta 1897
Perustaja:  Erasmo Piaggio
Lakkautettu:  1973
Kotipaikka:  Riva Trigoso
Toimiala:  telakkateollisuus
Omistaja:  Fincantieri
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Cantiere navale di Riva Trigoso oli italialainen telakka, jonka Erasmo Piaggio perusti 1. elokuuta 1897 Riva Trigosoon nimellä Società Esercizio Bacini. Yhtiö valmisti pääasiassa kauppamerenkulkuun soveltuvia aluksia. Vuonna 1925 Piaggion perilliset päättivät lopettaa kuivatelakan ja yhtiön nimi vaihtui Cantieri del Tirrenoksi. Yhtiö aloitti sotalaivojen valmistuksen ja telakka vaurioitui pahoin toisen maailmansodan aikana.
Telakka liitettiin 1973 Italcantieriin ja edelleen 1984 Fincantieriin.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Cantiere navale di Riva Trigoso
Unna ja Nuuk

| Unna ja Nuuk |
| --- | --- |
 DVD:n kansikuva
Ohjaaja:  Saara Cantell
Käsikirjoittaja:  Sami Keski-Vähälä  Joona Tena
Tuottaja:  Pamela Mandart
Säveltäjä:  Herman Rechberger   Vesa-Matti Mattsson   Jussi Aronen
Kuvaaja:  Heikki Färm
Leikkaaja:  Anne Lakanen
Tuotantosuunnittelija:  Marjaana Rantama
Pukusuunnittelija:  Elina Kolehmainen
Lavastaja:  Marjaana Rantama
Pääosat:  Rosa Salomaa   Toni Leppe   Esko Salminen   Meri Nenonen   Jenni Banerjee   Tommi Korpela   Taisto Reimaluoto
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Mandart Entertainment
Levittäjä:  SF Film
Ensi-ilta:   20. tammikuuta 2006
Kesto:  83 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  1 325 000 €
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Unna ja Nuuk on 20. tammikuuta 2006 ensi-iltansa saanut suomalainen koko perheen elokuva. Saara Cantellin ohjaamassa sekä Joona Tenan ja Sami Keski-Vähälän käsikirjoittamassa elokuvassa näyttelijöinä ovat muun muassa Rosa Salomaa, Toni Leppe, Esko Salminen, Meri Nenonen, Jenni Banerjee ja Tommi Korpela.
Elokuvan tapahtumat sijoittuvat osittain muinaisuuteen. Sen muinaisuuteen sijoittuvissa kohtauksissa puhutaan mukailtua varhaiskantasuomea.
Noin puolentoista miljoonan euron budjetilla tehty Unna ja Nuuk on Mandart Entertainmentin tuottama. Elokuva oli mukana Berliinin elokuvajuhlilla helmikuussa 2006.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Rosa Salomaa  | … |  Unna   |
|  Toni Leppe  | … |  Nuuk   |
|  Esko Salminen  | … |  ukki   |
|  Meri Nenonen  | … |  Unnan äiti   |
|  Tommi Korpela  | … |  Nuukin isä   |
|  Annina Rokka  | … |  Nuukin äiti   |
|  Jenni Banerjee  | … |  Lumik   |
|  Kristo Salminen  | … |  Tarkkanuoli   |
|  Kristiina Halkola  | … |  mummo   |
|  Robert Kock  | … |  Isokäsi   |
|  Ville Myllyrinne  | … |  Paksukaula   |
|  Sesa Lehto  | … |  Peurannopea   |
|  Frank Skog  | … |  Pitkäselkä   |
|  Niklas Åkerfelt  | … |  Salamanlyömä   |
|  Tommi Raitolehto  | … |  Torahammas   |
|  Taisto Reimaluoto  | … |  Rehoturkki   |
|  Elín Petersdóttir  | … |  Kaunishohto   |
|  Mikko Kouki  | … |  taksikuski   |
|  Irma Junnilainen  | … |  sairaanhoitaja   |
Jussi-palkinnot ja -ehdokkuudet

Elokuva voitti parhaan äänisuunnittelun Jussi-palkinnon vuonna 2007. Lisäksi elokuva oli samana vuonna ehdokkaana parhaan käsikirjoituksen ja parhaan musiikin Jussi-palkintokategorioissa.
Aiheesta muualla

Unna ja Nuuk Suomen elokuvasäätiön sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Janne Villa: Taikamatka Suomen kivikauteen[vanhentunut linkki]. Kirkko & kaupunki 17.1.2006.
Brinsley Schwarz

Brinsley Schwarz oli englantilainen pub rock -yhtye, joka toimi vuosina 1969–1975.
Yhtye otti nimensä kitaristinsa Brinsley Schwarzin nimestä. Yhtyeen kappaleista suurimman osan teki laulaja ja basisti Nick Lowe. Yhtyeeseen kuuluivat lisäksi kosketinsoittaja Bob Andrews ja rumpali Billy Rankin sekä vuodesta 1971 alkaen kitaristi ja laulaja Ian Gomm.
Alkuaikoinaan Brinsley Schwarz esitti neopsykedeelistä folkrockia mutta vaihtoi country rock -tyyliseen rockiin, jota englantilainen lehdistö alkoi kutsua “pub rockiksi”. Yhtye kiersi Englannin pubeja ahkerasti vuosina 1971–1974. Brinsley Schwarz ei koskaan noussut suursuosioon, mutta se sai hyviä arvosteluja ja pienen mutta uskollisen kulttiyleisön.
Yhtyeen hajottua vuonna 1975 Schwarz ja Andrews liittyivät Graham Parkerin taustayhtyeeseen The Rumouriin, Gomm aloitti soolouran, Rankin soitti Terraplanessa ja Big Jim Sullivan’s Tigerissä, ja Lowesta tuli menestyksekäs sooloartisti ja tuottaja.
Diskografia > Studioalbumit

Brinsley Schwarz (1970)
Despite It All (1970)
Silver Pistol (1972)
Nervous on the Road (1972)
Please Don't Ever Change (1973)
The New Favourites of... Brinsley Schwarz (1974)
Diskografia > Kokoelmat

Original Golden Greats (1974)
15 Thoughts of Brinsley Schwarz (1978)
Surrender to the Rhythm (1991)
Nervous On The Road/The New Favourites Of... Brinsley Schwarz (1995)
Hen's Teeth (1998)
Rarities (2000)
What IS So Funny About Peace Love & Understanding?(2001)
Cruel to Be Kind(2004)
Bo Lönnqvist

Bo Hjalmar Lönnqvist (s. 29. syyskuuta 1941 Espoo) on suomenruotsalainen kansatieteilijä, joka hoiti etnologian professuuria Jyväskylän yliopistossa vuosina 1995–2004.
Bo Lönnqvist tuli ylioppilaaksi Kulosaaren ruotsinkielisestä yhteiskoulusta vuonna 1960 ja suoritti Helsingin yliopistossa tohtorintutkinnon vuonna 1973. Väitöskirja Dräkt och mode i ett landsbygdssamhälle 1870–1920 käsitteli kansanpukuja. Lönnqvist on tehnyt pitkän akateemisen uran Helsingin yliopiston dosenttina ja Suomen Akatemian tutkijana sekä vierailevana professorina Oslossa ja Münsterissä sekä vakinaisena professorina Jyväskylässä. Lönnqvist on hoitanut lukuisia luottamustehtäviä muun muassa Valtakunnallisen kansallispukuraadin puheenjohtajana (1978–1985). Hänelle on myönnetty muun muassa Vuoden tiedekirja -palkinto vuonna 1993 ja Tollanderin palkinto vuonna 2014.
Julkaisuja

Dräkt och mode i ett landsbygdssamhälle 1870–1920. 1972.
Finländskt herrgårdsliv. 1978.
Kansanpuku ja kansallispuku. 1978.
Suomenruotsalaiset: Kansatieteellinen tutkielma kieliryhmästä. 1981.
Folkkulturens skepnader: Till folkdräktens genealogi. 1991.
Laiva oli lastattu... Ihmisiä, ajatuksia, tekoja entisaikain Helsingissä. 1995.
Maktspel i kläder. Om det (o)synligas kulturella anatomi. 2008.
Herrgårdar och rusthåll i Helsingforstrakten. 2009.
Alma Söderhjelm: Ett litteraturantropologiskt porträtt. 2013.
Dödens ansikte: Tro och sed bland herre och folk. 2013.
Blood Ties (vuoden 2013 elokuva)

| Blood Ties |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Guillaume Canet
Käsikirjoittaja:   Guillaume Canet James Gray 
Tuottaja:   Alain Attal  Hugo Sélignac  John Lesher  Christopher Woodrow 
Säveltäjä:  Raphaël Hamburger
Kuvaaja:  Christophe Offenstein
Leikkaaja:  Hervé de Luze
Lavastaja:   Heather Loeffler  Cherish Magennis 
Pääosat:   Clive Owen  Billy Crudup  Marion Cotillard  Mila Kunis  Matthias Schoenaerts  Zoe Saldana 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Ranska  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:   StudioCanal  Rogue Pictures 
Levittäjä:  Studio Canal ADS Service Hulu
Ensi-ilta:   20. toukokuuta 2013 (Cannes)  Yhdysvallat 13. kesäkuuta 2013 
Kesto:  127 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  25 500 000 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Blood Ties on 2013 ensi-iltansa saanut trilleri, jonka on ohjannut Guillaume Canet. Se on vuoden 2008 ranskalaisen elokuvan Les liens du sang uudelleenfilmatisointi. Se perustuu samannimiseen ranskalaiseen romaaniin, jonka on kirjoittanut Bruno ja Michel Papet. Elokuvan päärooleissa ovat Clive Owen, Billy Crudup, Marion Cotillard, Mila Kunis ja Matthias Schoenaerts.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Mila Kunis  | … |  Natalie   |
|  Zoe Saldana  | … |  Vanessa   |
|  Lili Taylor  | … |     |
|  Marion Cotillard  | … |  Monica   |
|  Billy Crudup  | … |  Frank   |
|  Clive Owen  | … |  Chris Pierzynski   |
|  James Caan  | … |  Leon   |
|  Noah Emmerich  | … |     |
|  John Ventimiglia  | … |  Valenti   |
|  Matthias Schoenaerts  | … |  Anthony Scarfo   |
|  Charlie Tahan  | … |     |
|  Domenick Lombardozzi  | … |     |
|  Jamie Hector  | … |     |
|  Eve Hewson  | … |  Yvonne   |
|  Daisy Tahan  | … |     |
|  Dominik Tiefenthaler  | … |     |
Aiheesta muualla

Blood Ties Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Blood Ties (vuoden 2013 elokuva) AllMoviessa. (englanniksi)
Benjamin Travis Laney

Benjamin Laney
Benjamin Travis Laney, Jr. (25. marraskuuta 1896 – 21. tammikuuta 1977) oli yhdysvaltalainen demokraattisen puolueen poliitikko.
Laney syntyi Camdenissa, Arkansas'ssa. Hän toimi synnyinkaupunkinsa pormestarina vuosina 1935–1939. Hän oli vuosina 1945–1949 Arkansas'n kuvernööri. Laney haki kuvernööriksi uudelleen vuoden 1950 vaaleissa, mutta ei tullut enää valituksi.
Laney kuoli sydänkohtaukseen Magnoliassa ja tuli haudatuksi Camdeniin.
Urheilutalo Rientola

| Kärsämäen työväentalo Rientola |
| --- | --- |
Sijainti:  Kärsämäki, Turku
Rakennustyyppi:  puurakennus
Valmistumisvuosi:  1926–1927
Suunnittelija:  rakennusmestari Aug. Karlsson
Rakennuttaja:  Kärsämäen Työväentalo Osakeyhtiö
Omistaja:  Turun Kisa-Veikot
Verkkosivut
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kärsämäen työväentalo Rientola on Turun kaupungin Kärsämäen kaupunginosassa sijaitseva työväentalo.
Historiaa

Työväenyhdistys T.y. Valo perustettiin vuonna 1907, se oli Maarian kunnan viides työväenyhdistys. Työväentalo Rientola rakennettiin vuosina 1926–1927 yhdistyksen taloksi. Rakennuttaja oli vuonna 1925 perustettu Kärsämäen Työväentalo Osakeyhtiö, tontti oli ostettu samana vuonna. Kärsämäen työväentalo suljettiin heinäkuussa 1930, talon osake-enemmistö oli päätynyt kommunisten haltuun. Talo oli kommunistien keskuspaikkoja 1930-luvun vaihteessa.
Talo oli välillä yksityisessä omistuksessa ja Oy Rientola osti sen takaisin vuonna 1935. Osakeyhtiön takana oli erinäisiä työväenjärjestöjä.. Rientolan perustamisesta tuli kuluneeksi 10 vuotta helmikuussa 1937.
Rakennus

Rientola rakennettiin vuosina 1926–1927 yhdistyksen taloksi. Rakennuttaja oli vuonna 1925 perustettu Kärsämäen Työväentalo Osakeyhtiö. Tontti oli ostettu samana vuonna. Taloon on tehty lisärakennuksia ja perusparannuksia vuosina 1952 ja 1964–1965.
Toimintaa työväentalolla

Maarian T.y. ilmoitti kävelyretkestä joulukuussa 1927. Työväenyhdistyksen toiminta vilkastui, kun työväentalo saatiin yhdistyksen käyttöön uudestaan. Tapaninpäivänä vuonna 1935 talolla pidettiin yleinen työväen kokous.
Nykyinen käyttö

Talon omistaa urheiluseura Turun Kisa-Veikot, ja se on aktiivisessa käytössä, talossa toimii mm. teatteri. Taloa vuokrataan myös juhla- ja kokoustilaksi.
August Schleicher

August Schleicher
August Schleicher (19. helmikuuta 1821 Meiningen - 6. joulukuuta 1868 Jena) oli saksalainen kielentutkija, joka otti käyttöön sukupuun kielten välisiä sukulaisuussuhteita kuvatessaan. Hänen pääteoksensa, Compendium der vergleichenden Grammatik der indogermanischen Sprachen (1861–1862), on nuorgrammaatikkoja edeltävän historiallis-vertailevan kielentutkimuksen merkkiteoksia. Schleicher ei kuitenkaan ollut vain vertailevan indoeurooppalaisen kielentutkimuksen pioneereja, vaan häntä kiinnosti myös kielen luonne ja kielitieteen asema tieteiden joukossa. Schleicherin vähän hämärän käsityksen mukaan kieli on organismi. Näin ollen kielitiedettäkin oli luontevaa pitää luonnontieteenä.
Elämänvaiheet

August Schleicher syntyi 19. helmikuuta 1821 Meiningenissä. Hänen isänsä Johann Gottlieb Schleicher (1793–1864) oli Jenan yliopistossa koulutuksensa saanut lääkäri. Augustin äiti Henriette (o.s. Heym) oli muusikko tai ainakin musiikillisesti lahjakas henkilö. Perhe muutti isän työn vuoksi Sonnebergiin Augustin ollessa vielä vauvaiässä. Sonnebergia August Schleicher pitikin kotikaupunkinaan. Lapsuudenkodistaan August sai kiinnostuksen sekä biologiaan että musiikkiin. Koulussa hän sai kosketuksen itämaisiin kieliin.
Elämänvaiheet > Teologiaa Leipzigissa ja Tübingenissä

Lapsuuden ajan kokemustaustasta huolimatta Schleicher aloitti syksyllä 1840 teologian opinnot Leipzigin yliopistossa, mutta tämä oli ilmeisen väärä valinta. Kun hän sai vielä karsseriakin ylioppilaiden keskuudessa noihin aikoihin suositusta kaksintaistelusta, oli aika siirtyä muualle. Niinpä Schleicher siirtyi v. 1841 Tübingeniin, jossa hän jatkoi teologian opintojaan uskon ja tiedon ristiriidan kalvaessa hänen sisintään. Henkisyyden kaipuutaan Schleicher enenevässä määrin tyydyttikin Hegelin kirjoituksilla ja soittoharrastuksellaan. Tübingenissä Schleicher myös alkoi vakavasti opiskella muinaisia kieliä, aluksi arabiaa, hepreaa, sanskritia ja persiaa. Keväällä 1843 Schleicher piti ensimmäisen ja ainoaksi jääneen saarnansa. Teologian tie oli käyty loppuun.
Elämänvaiheet > Klassillista filologiaa Bonnissa

August tunsi, että klassillinen filologia on hänen kutsumuksensa. Aluksi hänen isänsä oli ehdottomasti tätä suunnitelmaa vastaan, koska hyväpalkkaisen papinviran vaihtaminen "filologin ryysyihin" tuntui hänestä järjettömältä. Vastahakoisesti hän kuitenkin antoi lahjakkaalle pojalleen luvan vaihtaa ainetta ja yliopistoa. Niinpä August siirtyi Bonniin klassillista filologiaa opiskelemaan saman vuoden syksyllä. Bonnissa hän osallistui Friedrich Ritschlin (1806–1876) ja Friedrich Welckerin (1784–1868) seminaareihin. Bonnissa hän tutustui myös Wilhelm von Humboldtin ajatuksiin. Hän myös innostui voimistelusta horjuvaa terveyttään vaaliakseen. Opintoja häiritsi varsin vilkas seuraelämä ja moninaiset muutkin kiinnostuksen kohteet, kuten frenologia. Niinpä hän jatkoi päiviä öillä, ja seurauksena oli ylirasitusta. Vuonna 1846 Schleicher väitteli tohtoriksi Marcus Terentius Varroa koskevalla tutkimuksellaan Meletematon Varronianorum specimen I. 25-vuotissyntymäpäivän lahjaksi hän sai runsaan stipendin Meiningenin prinssi Georgilta, mikä  mahdollisti opintojen jatkamisen menemättä lukion opettajaksi, mikä tuohon aikaan oli tyypillinen vastavalmistuneen seuraava siirto.
Elämänvaiheet > Prahan kausi

Keväällä 1848 ilmestyi Schleicherin ensimmäinen monografia Zur vergleichenden Sprachengeschichte, joka käsitteli "zetasismia" eli j-äänteen vaikutuksia edeltäviin konsonantteihin indoeurooppalaisten ja seemiläisten kielten valossa. Kyseessä oli Schleicherin suunnitteleman teossarjan Sprachvergleichende Untersuchungen ensimmäinen osa. Toinen osa, Die Sprachen Europas in systematischer Übersicht, ilmestyi 1850. Saman vuoden maaliskuussa Schleicher kutsuttiin klassillisen filologian ylimääräiseksi professoriksi Prahan yliopistoon. Kolme vuotta myöhemmin hän eteni vertailevan kielentutkimuksen sekä saksan ja sanskritin professoriksi.
Schleicher vietti Prahassa kaikkiaan kuusi vuotta. Hän tutustui erityisesti slaavilaisiin ja balttilaisiin kieliin, ja julkaisi näitä koskevia tutkimuksia: Formenlehre der kirchenslawischen Sprache (1852), Handbuch der Litauischen Sprache (1856–1857) sekä Litauische Märchen, Sprichworte, Rätsel und Lieder (1857). Tässä elämänvaiheessa Schleicher myös avioitui sonnebergilaisen Fanny Straßburgerin kanssa, ja vuonna 1855 parille syntyi poika. Vuonna 1856 Schleicher otti virkavapautta Prahasta terveydellisistä syistä ja palasi Sonnebergiin. Virkavapautensa aikana hän harjoitti kotialueensa murretutkimusta, jonka hedelmänä syntyi monografia Volkstümliches aus Sonneberg im Meininger Oberlande (1858).