stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Berndt Ivar Aminoff
Töitä

Viipurin lääninarkkitehtina Aminoff laati Sortavalan kaupungin asemakaavan (1891) ja Vaasan lääninarkkitehtina Kokkolan kaupungin asemakaavan (1884).
Aminoff suunnitteli Hamburger Börs -hotellin rakennuksen Vahtitorninkadulle Viipuriin. Rakennus oli alun perin suunniteltu asuinrakennuskäyttöön. Hän myös korotti vuonna 1897 Vahtitorninkadun ja Mustainveljestenkadun kadussa sijainnutta arkkitehti Carl Leszigin suunnittelemaa rakennusta, jotta korttelista tuli yhdenmukainen. Leszigin suunnittelemassa rakennuksessa toimi Uusi Hotelli, jonka tiloissa perustettiin Teollisuuden- ja liikkeenharjoittajain Seura Pamaus vuonna 1891. Viipurin realikoulun (Pohjoisvalli 3-5, tontti 3 & 4) korotus ja laajennus vuonna 1887. Raastuvanoikeuden rakennuksen muutos ja laajennus (Karjaportinkatu 1, tontti 14).
Hän oli erityisen kiinnostunut egyptiläisestä arkkitehtuurista ja hän suoritti useita tutkimusmatkoja Aleksandriaan. Tekniska föreningens förhandlingarin julkaisi Aminoffin kirjoitukset Tulevaisuuden arkkitehtuuri suhteessa kulttuuriin ja dekoratiiviseen taiteeseen, Egyptin pyramidit, Cheopsin pyramidin salaisuus ja Scrapeum ja Yhteys arkkitehtuurin ja harmonisten pituusmittojen välillä. Arkitektenissa hän julkaisi 1917 kirjoituksen Geometritset sarjapituudet, niiden merkitys ja esiintyminen kuvaavassa taiteessa. Sortavalan kirkon laajennustyössä (1895) hän käytti egyptiläisiä vaikutteita, mutta kirkko tuhoutui toisessa maailmansodassa.
Tunnetuin Aminoffin suunnittelema rakennus lienee Peräseinäjoen kirkko (1892). Aminoff suunnitteli Haminan ortodoksisen hautausmaankirkon vuonna 1901. Lisäksi hän suunnitteli useita kirkkoja Karjalankannakselle. Viipurissa hänen töitään olivat muun muassa seuraavat:
Viipurin Hamburger Börs, Vahtitorninkatu, Viipuri
Valtion rakennuksen korottaminen Pohjoisvallilla (1887)
Nicolay-aatelissuvun omistuksessa olleen Monrepos'n kartanon verannan uudistus (1887)
Lääninhallituksen rakennuksen laajentaminen (1889)
Viipurin Kaupunginteatterin uudistus (1881–1883)
Puinen asuinrakennus Maununkadulle (1895)
Kolmikerroksiset kivitalot Uudenportinkadulla ja Vaasankadulla (1896 ja 1902)
Varastorakennuksen jatke Papulankadulle (1897).
Aminoff laati vuosina 1908-1910 Adlercreutz-suvun omistamalle, Uudellamaalla sijaitsevalle Sjundbyn kartanolle laajan määrän mittauspiirustuksia, jotka koskettivat päärakennusta, piharakennuksia ja kartanonpuistoa.
Ritarikunnat

Pyhän stanislauksen ritarikunta kolmannen luokan risti (1891)
Venäjän keisari, Suomen suuriruhtinas Aleksanteri III myönsi Aminoffille Pyhän Stanislauksen ritarikunnan kolmannen luokan ristin vuonna 1891.
Galleria

Aminoffin maalaama muotokuva vaimostaan Ebba Aminoffista (os. Örn) vuodelta 1894.
Raastuvanoikeus, Karjaportinkatu 1, Viipuri. Rakennuksen kunnostus ja laajennus.
Virtuaali Viipurin mallinnus Vahtitorninkadun rakennuksesta, jonka Aminoff suunnitteli
Virtuaali Viipurin mallinnus Vahtitorninkadun ja Mustainveljestenkadun  kulmasta. Aminoff suunnitteli rakennuksen toisen kerroksen vuonna 1897.
Postikortti Viipurin Vahtitorninkadun Hamburger Börs -hotellista vuodelta 1905.
Vihreiden kerrostalojen välissä oleva Vahtitorninkatu 10 on Aminoffin suunnittelema kolmikerroksinen rakennus. Keltainen rakennus suunniteltiin vuonna 1896.
Ivar Aminoffin suunnittelema Viipurinkatu 3 Viipurissa.
Viipurin raastuvanoikeus. Aminoff muokkasi ja laajensi rakennusta.
Aminoff korotti ja laajensi Viipurin realikoulun rakennusta.
Aminoff uudisti Viipurin Kaupunginteatterin rakennuksen. Kuva 1930-luvulta.
Vartiotornikatu 10 Viipurissa. Aminoff, 1903.
Aminoffin suunnittelema Vaasankatu 3 Viipurissa.
Ivar Aminoffin suunnitelma Hamburger Börs -hotellista Vahtitorninkadulle Viipurissa.
Ivar Aminoffin piirustus Kirjolan kartanosta.
Ivar Aminoffin piirustus Kirjolan kartanosta.
Ivar Aminoffin suunnittelema Bergin talo Sortavalassa, joka rakennettiin uudelleen alkuperäisten suunnitelmien mukaan vuonna 2020.
Berndt Ivar Aminoffin suunnittelema rakennus Sortavalassa.
Berndt Ivar Aminoffin suunnittelema varastorakennus Sortavalan satamassa. Rakennus valmistui vuonna 1895.
Peräseinäjoen kirkko Etelä-Pohjanmaalla.
Haminan ortodoksinen hautausmaankirkko valmistui vuonna 1901.
Peräseinäjoen kirkko 1900-luvun alussa.
The Rugrats Movie – Ipanat elokuva

| The Rugrats Movie – Ipanat elokuva> The Rugrats Movie |
| --- | --- |

Ohjaaja:   Igor Kovalyov  Norton Virgien 
Käsikirjoittaja:   David N. Weiss  J. David Stem 
Tuottaja:   Gábor Csupó  Arlene Klasky 
Säveltäjä:  Mark Mothersbaugh
Pääosat:   Elizabeth Daily  Christine Cavanaugh  Kath Soucie  Cheryl Chase  Cree Summer  Tara Strong 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Paramount Pictures
Levittäjä:  UIP-Dunafilm Paramount Pictures Netflix
Ensi-ilta:  20. marraskuuta 1998
Kesto:  81 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  24 miljoonaa dollaria
Tuotto:  140,9 miljoonaa dollaria
Seuraaja:  Ipanat Pariisissa
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
The Rugrats Movie – Ipanat elokuva (engl. The Rugrats Movie) on vuonna 1998 ensi-iltansa saanut yhdysvaltalainen animaatioelokuva.
Äänirooleissa

| Alkuperäinen ääninäyttelijä | Suomenkielinen ääninäyttelijä | Rooli |
| --- | --- | --- |
| Elizabeth Daily | Petteri Halmela | Tommi Pikkala |
| Christine Cavanaugh | Dimitri Qvintus | Jaska |
| Kath Soucie | Tuomas Oksanen | Vili |
| Kath Soucie | Heljä Heikkinen | Lilli |
| Cheryl Chase | Outi Alanen | Annukka Pikkala |
| Tara Charendoff | Anna-Liisa Vihko | Niilo Pikkala |
| Jack Riley | Petteri Summanen | Osku Pikkala |
| Melanie Chartoff | Eeva Eloranta | Didi Pikkala |
| Michael Bell | Jarkko Tamminen | Jaakko |
| Michael Bell | Petri Hanttu | Topi Pikkala |
| Tress MacNeille | Mari Vainio | Charlotte Pikkala |
| Joe Alaskey | Jukka Rasila | vaari |
| Kath Soucie | Ulla Tapaninen | Betty |
| Philip Proctor | ? | Heimo |
| Cree Summer | Mari Vainio | Susa Karmaluoto |
| Tim Curry | Ruben Stiller | Rex Pester |
| Michael Bell | Petteri Summanen | isoisä Boris |
| Melanie Chartoff | Maija-Liisa Peuhu | isoäiti Minka |
| David Spade | Petri Hanttu | Frank |
| Whoopi Goldberg | Ulla Tapaninen | Margaret |
| Philip Proctor | Jukka Rasila | Igor |
| Abraham Benrubi | Markus Bäckman | Yergei |
| Tony Jay | Markus Bäckman | tohtori Lipschitz |
| Busta Rhymes | Markus Bäckman | Raptori-vaunu |
| Margaret Cho | Petra Karjalainen | poliisi |
Muissa rooleissa: Anna-Liisa Vihko, Ulla Renko, Markus Bäckman, Matti Holi ja Mikko Pettinen.
Suomenkielisen version ohjasi Ulla Renko.
Punta

Kartalla alueet, joissa on käytössä punta. Vaaleansinisellä merkityssä Turkissa käytössä on liira.
Punta (engl. pound) on monissa maissa käytetyn rahayksikön nimi. Merkittävin on Englannin punta.
Punnan merkki £ on muodostettu vastaavaa painoyksikköä tarkoittavan latinan sanan libra (suom. vaaka) alkukirjaimesta L. Samasta sanasta johtuvat myös rahayksiköiden nimet liira, joka on käytössä Turkissa ja ennen euron käyttöönottoa myös Italiassa, sekä livre, joka 1700-luvulle saakka oli käytössä Ranskassa. Ranskan kielessä sanaa livre käytetään myös Englannin punnasta.
Valtiot joissa punta on käytössä

| Valtio | Valuutta | ISO 4217 koodi |
| --- | --- | --- |
|  Britannia | Englannin punta | GBP |
|  Egypti | Egyptin punta | EGP |
|  Libanon | Libanonin punta | LBP |
|  Etelä-Sudan | Etelä-Sudanin punta | SSP |
|  Sudan | Sudanin punta | SDG |
|   Syyria | Syyrian punta | SYP |
Territioriot joissa punta on käytössä

| Valtio | Valuutta | Sidottu |
| --- | --- | --- |
|  Saint Helena, Ascension ja Tristan da Cunha | Saint Helenan punta | Englannin puntaan |
|  Falklandinsaaret | Falklandin punta | Englannin puntaan |
|  Gibraltar | Gibraltarin punta | Englannin puntaan |
|  Guernsey | Guernseyn punta | Englannin puntaan |
|  Jersey | Jerseyn punta | Englannin puntaan |
|  Mansaari | Mansaaren punta | Englannin puntaan |
Made in Finland

| Made in Finland |
| --- | --- |
 Sarjan englanninkielinen juliste
Tyyli:  draama
Kestoaika:  50 minuuttia
Pääosissa:   Satu Tuuli Karhu  Emil Kihlström  Aku Sipola  Oona Airola  Sampo Sarkola 
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:   C More  MTV3 
Julkaistu:  2022
Jaksoja:  6
Tuotanto
Tuottaja(t):  Tiina Pesonen
Vastaava(t) tuottaja(t):   Minna Haapkylä  Olli Suominen  Petri Kemppinen (Aurora Studios)  Ari Tolppanen (Aurora Studios)  Jani Hartikainen (C More & MTV3)  Janne Vakio (C More & MTV3) 
Linjatuottaja:  Jenni Ripatti
Ohjaaja(t):  Maarit Lalli
Käsikirjoittaja(t):  Pääkäsikirjoittaja: Maarit Lalli  Käsikirjoittajat: Kaarina Hazard  Lassi Vierikko  Leo Viirret  Jyrki Väisänen 
Säveltäjä(t):  Kepa Lehtinen
Leikkaaja(t):   Iikka Hesse  Janne Vianto 
Lavastaja(t):   Heaher Loeffler  Okku Rahikainen 
Kuvaaja(t):  Rauno Ronkainen
Tuotantoyhtiö(t):  Rabbit Films Aurora Studios
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Made in Finland (engl. Mobile 101) on C More -suoratoistopalvelussa huhti–toukokuussa 2022 julkaistu suomalainen draamasarja, joka kertoo suomalaisen matkapuhelinvalmistaja Nokian vaiheista vuosina 1988–1990 kohti maailmanmenestystä.
Tuotanto > Käsikirjoitus

Sarjan ohjaaja ja pääkäsikirjoittaja Maarit Lalli kiinnostui siitä, miten Nokian menestys syntyi ja millainen merkitys sillä oli Salon kaupunkiin. Lopullisen päätöksen tehdä aiheesta elokuvan hän teki vuonna 2013, kuultuaan Microsoftin ostaneen Nokian matkapuhelintoiminnot. Televisiosarjaksi idea kehittyi vuonna 2018, kun tuottaja Minna Haapkylä kiinnostui aiheesta. Käsikirjoitusta tekivät Lallin kanssa muun muassa Lassi Vierikko, Jyrki Väisänen sekä Lallin poika Henrik Mäki-Tanila.
Sarjan tapahtumat pohjautuvat tositapahtumiin, hahmojen yksityiselämää lukuun ottamatta. Käsikirjoitusta varten Lalli haastatteli useita Nokian kehitykseen liittyneitä ihmisiä.
Sarjassa piti olla mukana näyttelijä Maria Kuusiluoman esittämä hahmo, mutta henkilö jota Kuusiluoman piti esittää, kielsi nimensä ja taustansa käyttämisen sarjassa.
Sarjan tekijät toivovat tarinan jatkuvan toisella ja kolmannella tuotantokaudella.
Tuotanto > Rahoitus

Sarjan tuotti Rabbit Films, joka myös edustaa sarjaa kansainvälisillä markkinoilla. Sarja sai merkittävää tukea käsikirjoitusvaiheessa MTV:ltä, jonka investointi käsikirjoitukseen oli sen kaikkien aikojen suurin.
Tuotanto > Kuvaukset

Sarjan kuvaukset alkoivat Oulussa huhtikuussa 2021 ja ne jatkuivat saman vuoden syksyyn saakka muun muassa Helsingissä, Turussa ja Salossa. Kuvauksia tehtiin muun muassa Nokian käyttämissä toimistotiloissa, Salon entisellä Seurahuoneella ja Hotelli Fjalarissa, joka on nimetty Fjalar Nordellin mukaan ja sisustettu 1980- ja 1990-luvun tyyliin. Yhdysvaltoihin sijoittuneet kohtaukset kuvattiin Münchenissä.
Oman haasteensa kuvauksiin toi koronapandemia, esimerkiksi ryhmäkohtauksiin ei voinut osallistua kerrallaan 15 henkilöä enempää.
Sarkola ja Sipola kuvailivat Lallin ohjaustyyliä anarkistiseksi ja hänen lähestymistapaansa epäsovinnaiseksi. Karhun ja Kihlströmin mukaan Lalli antoi tilaa näyttelijöiden omille näkemyksille.
Sarjan tekemisestä on julkaistu kuusiosainen minisarja Making of Made in Finland.
Tuotanto > Puvustus

Sarjan puvustuksesta vastasi Maria Sirén. Pandemia toi haasteita myös puvustukseen, sillä monet kaupat olivat suljettuina. Vaatteita hankittiinkin kirpputoreilta, kierrätyskeskuksista ja teattereista kolmen kuukauden ajan.
Tuotanto > Musiikki

Sarjaan Kepa Lehtisen säveltämistä musiikeista on julkaistu soundtrack-albumi Made in Finland / Mobile 101, S1 (Original Soundtrack).
Tuotanto > Esittäminen

Sarjan kaksi ensimmäistä jaksoa julkaistiin C Moressa 14. huhtikuuta 2022, jonka jälkeen sitä julkaistiin yksi jakso viikossa. C More julkaisee sarjan myös muissa Pohjoismaissa.
Televisiossa MTV3 esitti sarjan ensimmäisen jakson 19. toukokuuta 2022. Sarja esitettiin kokonaisuudessaan televisiossa pääsiäisenä 2023.
Historiallinen tausta

Sarja sijoittuu vuosiin 1988–1990. Aika oli käännekohta Nokian historiassa. Yhtiön ensimmäinen puhelin julkaistiin vuonna 1987. Seuraavana vuonna Motorola haastoi Nokian oikeuteen patenttirikkomusten vuoksi ja toimitusjohtaja Kari Kairamo teki itsemurhan.
Juoni

Sarjan pääosassa ovat asianajajien ja insinöörien lisäksi yhtiöön nouseva Jorma Ollila, jota esittää Sampo Sarkola. Kari Kairamoa esittää Kristo Salminen.
Vastavalmistuneet juristit ja entiset opiskelukaverit Katarina Tammi (Satu Tuuli Karhu) ja paniikkihäiriöistä kärsivä Aki Makkonen (Emil Kihlström) joutuvat puolustamaan Nokiaa Yhdysvalloissa Motorolan patenttirikkomuksista nostamassa oikeusjutussa.
Samaan aikaan lahjakas ja introvertti oululainen insinööri Risto Salminen (Aku Sipola) kehittelee omalla ajallaan ja osittain salaa maailman pienintä NMT-puhelinta, tukenaan vaimonsa ja kollegansa Vuokko Salminen (Oona Airola).  Pariskunnan yhteistyön seurauksena syntyy Nokia 101 -puhelinmalli.
Jaksot

| Jakso | Nimi | Julkaisu C Moressa | Esittäminen MTV3:lla |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Johtajuuskriisi | 14. huhtikuuta 2022 | 19. toukokuuta 2022 8. huhtikuuta 2023 |
| 2 | Haaste | 14. huhtikuuta 2022 | 8. huhtikuuta 2023 |
| 3 | H 300 | 21. huhtikuuta 2022 | 9. huhtikuuta 2023 |
| 4 | Juhannustaikoja | 28. huhtikuuta 2022 | 9. huhtikuuta 2023 |
| 5 | Washington D.C. | 5. toukokuuta 2022 | 10. huhtikuuta 2023 |
| 6 | Nokia Mobile phones | 12. toukokuuta 2022 | 10. huhtikuuta 2023 |
Aiheesta muualla

Made in Finland -sarja C More -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Sarjan virallinen traileri YouTubessa
Made in Finland Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Nokia 101
Park

Park on puistoa tarkoittava sana muun muassa englannin, saksan ja ruotsin kielissä.
Puistoja ja matkailukohteita

Sana park esiintyy monien puistojen nimissä, esimerkiksi:
Aspire Park, puisto Dohassa
Hyde Park, puisto Lontoossa
Regent’s Park, puisto Lontoossa
Battery Park, puisto New Yorkissa
Central Park, puisto New Yorkissa
Washington Square Park, puisto New Yorkissa
Berzelii park, puisto Tukholmassa
Willy Brandts park, puisto Tukholmassa
Stanley Park, puisto Vancouverissa
Matkailukohteita ja huvipuistoja:
Action Park, huvipuisto Vernonissa New Jerseyssä Yhdysvalloissa 1978–1996
Europa-Park, huvipuisto Rustissa Saksassa
Gagarin Park, huvipuisto Pietarissa Venäjällä
Santa Park, matkailukohde Rovaniemellä
Siam Park, vesipuisto Teneriffalla Kanariansaarilla
Thorpe Park, huvipuisto Chertseyssä Englannissa
Urheilupaikkoja

Beulah Park, laukkarata Ohiossa
Cadwell Park, moottorirata Lincolnshiressä Englannissa
Comiskey Park, ent. baseballstadion Chicagossa Yhdysvalloissa
Hampden Park, jalkapallostadion Glasgow’ssa Skotlannissa
Istanbul Park, moottorirata Istanbulissa Turkissa
Main Park, laskettelupuisto Mammoth Mountainin talviurheilukeskuksessa Kaliforniassa
Monsanto Park, maantierata Portugalissa
Palù Park, laskettelupuisto Ski area Valmalencon talviurheilukeskuksessa Italiassa
Telus Park, laskettelupuisto Big White Ski Resortin talviurheilukeskuksessa Brittiläisessä Kolumbiassa Kanadassa
Villa Park, jalkapallostadion Birminghamissa Englannissa
Windsor Park, jalkapallostadion Belfastissa Pohjois-Irlannissa
Muita merkityksiä

Park, Brysselin metron asema
Parkin piirikunta, piirikunta Coloradossa Yhdysvalloissa
Parkin piirikunta, piirikunta Wyomingissä Yhdysvalloissa
business park, yrityspuisto
Linkin Park, yhdysvaltalainen rock-yhtye
Park, elokuvien ja niissä esiintyvien kuvitteellisten paikkojen nimissä:
Gosford Park, Robert Altmanin ohjaama elokuva
Jurassic Park, Steven Spielbergin ohjaama elokuva
South Park, animaatiosarja
Konstantin Batjuškov

Konstantin Batjuškov. Nikolai Utkinin akvarelli vuodelta 1815.
Konstantin Nikolajevitš Batjuškov (ven. Константи́н Никола́евич Ба́тюшков; 29. toukokuuta (J: 18. toukokuuta) 1787 Vologda – 19. heinäkuuta (J: 7. heinäkuuta) 1855 Vologda) oli venäläinen runoilija, esseisti, kääntäjä ja kriitikko.
Elämä

Konstantin Batjuškov kuului vanhaan aatelissukuun. Hän oli perheen viides lapsi ja ensimmäinen poika. 
Isä Nikolai Lvovitš Batjuškov (1753—1817) oli valistunut mutta tasapainoton mies, joka oli nuoruudestaan ​​asti pistetty kärsimään ansaitsemattomasta häpeästä, joka kohtasi häntä setänsä Ilja Andrejevitšia, joka todettiin syylliseksi salaliittoon Katariina II:ta vastaan. Äiti Alexandra Grigorievna (o.s. Berdjaeva) sairastui pojan ollessa 6-vuotias ja kuoli vuonna 1795. Hänen mielisairautensa perivät sekä Konstantin että hänen vanhempi sisarensa Alexandra.
Batjuškov sai koulutuksensa ranskalaisessa ja italialaisessa sisäoppilaitoksessa Pietarissa 16-vuotiaaksi asti. Setänsä, senaattori ja Moskovan yliopiston edunvalvoja Mihail Nikitits Muravjovin (1757-1807) vaikutuksesta hän alkoi jatkoi latinan opiskelua ja antiikin kirjallisuuden tutkimista.
Hän oli perehtynyt antiikin, Italian, Ranska ja Saksan kirjallisuuteen. Erityisesti hän ihaili Italian renessanssin Francesco Petrarcan ja Torquato Tasson runoutta.
Batjuškov työskenteli aluksi vuonna 1804 kansanvalistusministeriön kanslianhoitajana ja vuonna 1805 setänsä toimistossa Moskovan yliopistossa, mutta vuonna 1807 hän siirtyi armeijan palvelukseen isänsä kielloista huolimatta. Hän oli mukana Suomen sodassa, mutta ei juurikaan joutunut taisteluihin, vaan vietti talven 1808–1809 Vaasassa ja Naantalissa. Myöhemmin Batjuškov osallistui Napoleonin vastaiseen sotaretkeen ja työskenteli vuodesta 1818 lähtien diplomaattina.
Batjuškov alkoi kirjoittaa runoja vuonna 1802. Hänen maailmankuvaansa vaikuttivat 1700-luvun ranskalaiset valistusajattelijat. Batjuškov osallistui Arzamas-kirjallisuuskerhon toimintaan ja tuli tunnetuksi ”kevyen runouden” johtohahmona, joka korosti muodon puhtautta, sujuvuutta ja joustavuutta. Hän ylisti maallisen elämän iloja, ystävyyttä ja rakkautta sekä painotti runoilijan vapautta yhteiskunnan kahleista.
Hän oli nostalgisesti virittyvän elegiarunouden taitaja ja elegia kuului varhaisen romantiikan tunnusomaisiin lajeihin.
Napoleonin sota ja Moskovan hävitys aiheuttivat pettymyksen ja suuntautumisen uskonnollisiin aiheisiin. Tummat sävyt lisääntyivät runoilijan loppuvaiheen tuotannossa. Vuoden 1815 jälkeen hän kärsi jatkuvasta melankoliasta. Vuonna 1822 Batjuškov sairastui Italian-matkallaan henkisesti ja vietti elämänsä viimeiset kaksi vuosikymmentä Vologdassa. Sairaus on jälkikäteen arvioitu oireiden perusteella skitsofreniaksi. Batjuškovin aikana sitä ei vielä ollut diagnoosina olemassa.
Batjuškov ja Suomi

Teoksessaan Otryvok iz pisem russkogo ofitsera o Finjlandii, (ven. Отрывок из письма русского офицера о Финляндии, ”Katkelma venäläisen upseerin Suomen-kirjeestä”, 1809) Batjuškov kuvaa Suomea ossianimaisen alkukantaisena ja salaperäisenä maana. Eräässä aikaisemmassa runossaan Batjuškov piirtää kuvan ”köyhästä, onnettomasta suomalaisesta”, joka ”heittää reppunsa väsyneiltä olkapäiltään, istuutuu nurkkaan ja pyyhkien kyyneleet rikkinäisellä hihallaan, nakertaa pettuleivän kannikkaa ... Voi sitä onnetonta kylmän maan poikaa! Hän tuntee kyllä nälän, sodan ja venäläiset!”
Essee on kuulunut koululukemistoon ja se on vahvistanut venäläisten mielikuvaa naapurimaansa koleista maisemista. Suomi kuvataan sentimentaalisin silmin: matkamies poikkeaa tuon tuostakin luonnon tuokiokuvista syvämietteisiin pohdintoihin.
Batjuškovilla on ollut huomattava vaikutus venäläisen sivistyneistön Suomi-kuvaan. Valentin Kiparskyn mukaan Aleksandr Puškin sai häneltä aiheen runoelman Ruslan ja Ljudmila suomalaisiin tietäjähahmoihin. Kiparsky pitää todennäköisenä, että myös toinen Puškinin tunnettu suomalaisen epiteetti, ”luonnon surullinen poikapuoli” on syntynyt Batjuškovin vaikutuksesta.
Aiheesta muualla

Entsiklopedija ”Krugosvet”: Konstantin Batjuškov (venäjäksi)
Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Konstantin Batjuškov (venäjäksi)
Konstantin Batjuškovin teoksia Lib.ru-sivustolla (venäjäksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Alankomaat  Puola  Venäjä 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  IdRef 
Konstantin Batjuškov, O. Kiprenskin maalauksesta I. Cheskyn kaiverrus, 1821-1822
Koopalings

| Koopalings |
| --- | --- |
 Koopalings-hahmot pelissä New Super Mario Bros. Wii.
Pelisarja:  Mario
Ensimmäinen peli:  Super Mario Bros. 3 Super Mario World
Luoja:  useita, mm: Shigeru Miyamoto
Ääninäyttelijä  (englanti):  The Adventures of Super Mario Bros. 3 Super Mario World
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Koopalings (tunnetaan myös nimellä Koopa Kids tai Koopakakrut) on Mario-pelisarjassa esiintyvä ryhmä, johon kuuluvat kaikki Bowserin seitsemän adoptiolasta.  Ne esiintyivät ensimmäisen kerran Super Mario Bros. 3:ssa, ja sen jälkeen Super Nintendo Entertainment Systemsin Super Mario Worldissa ja Yoshi's Safarissa. Näiden näyttäytymisten jälkeen Koopalingit nähtiin seuraavan kerran vasta 15 vuotta myöhemmin julkaistussa New Super Mario Bros. Wii:ssä.
Ulkoasu ja konsepti

Lukuisat pelisuunnittelijat luonnostivat Koopalingejä Super Mario Bros. 3 -peliin uusiksi vastuksiksi, joista parhaimmat valittiin peliin. Suurella osalla Koopalingeistä on villi punk-tyylinen tukka, ja niiden nimet ovat lainattu muusikoilta tai muilta julkisuuden henkilöiltä. Iggy Koopan nimi on Iggy Popilta, Morton Koopa Jr:n nimi on otettu Morton Downey Jr.:lta ja hänen silmässään oleva tähtiarpi KISS-yhtyeen kitaristilta, Paul Stanleyltä. Lemmy Koopan nimi on otettu Motörhead-yhtyeen jäseneltä, Lemmy Kilmisteriltä, Ludwig Von Koopan nimi ja hiustyyli on otettu Ludvig van Beethovenilta, Roy Koopan nimi ja aurinkolasit tulevat Roy Orbisonilta, Wendy O. Koopan nimi on tullut Wendy O. Williamsilta ja Larry Koopan nimi on otettu Larry Kingiltä.
Esiintyminen

Koopalingit tekivät ensiesiintymisensä Super Mario Bros. 3 -pelissä. Juonessa jokainen Koopalingeistä oli vallannut yhden seitsemästä valtakunnasta, muuttanut niiden kuninkaat ilkeiksi olennoiksi ja ryöstänyt heiltä sauvat. Tämän jälkeen Koopalingit esiintyivät Super Mario Worldissa, jossa jokainen heistä oli kaapannut yhden Yoshi-munan odottaen Marion tuloa heidän valtaamiensa maiden linnoissa. He ovat esiintyneet myös muissa Mario-peleissä kuten Hotel Mariossa, Yoshi's Safarissa ja Mario is Missingissä. Hotel Marion jälkeen Koopalingit eivät esiintyneet missään Mario-pelissä vuoteen 2003 asti, jolloin he esiintyivät vastuksina Fawfulin ja Bowlettan kaappaamina apureina pelissä Mario & Luigi: Superstar Saga. Alun perin heidät suunniteltiin esiintyvän myös Super Princess Peach -pelissä, mutta heidät päätettiin myöhemmin jättää pois pelistä.lähde? Tämän jälkeen Koopalingit ovat esiintyneet New Super Mario Bros. Wiissä, New Super Mario Bros. 2ssa ja New Super Mario Bros. Wii U:ssalähde?. Koopalingit ovat esiintyneet myös muutamissa muissa medioissa kuten The Adventures of Super Mario Bros. 3 -sarjassa, Super Mario World jossa heillä ei kuitenkaan ollut vielä virallisia nimiä, vaan heitä kutsuttiin nimillä:
Ludwig Von Koopa (Kooky Von Koopa)
Roy Koopa (Bully Koopa)
Wendy O. Koopa (Kootie Pie Koopa)
Morton Koopa (Suurisuu Koopa)
Larry Koopa (Cheatsy Koopa)
Iggy ja Lemmy Koopa (Koopakaksoset tai Hip Koopa ja Hop Koopa)
Bowser's mother (Bowserin äiti)
Super Mario Bros. 3 -pelistä lähtien koopalingit ovat saaneet hahmoarvostelijoilta pääosin positiivisen vastaanoton. Kriitikot ovat valittaneet Koopalingien vähäisestä näkyvyydestä peleissä, kyseenalaistaen myös sitä miksi Bowser Jr. on esiintynyt heidän sijastaan. Kun Electronic Gaming Monthly toi haastattelussaan esille Koopalingit ja kysyi miksi nämä eivät esiintyneet Super Mario Galaxyssä, johtaja Yoshiaki Koizumi kommentoi, että hän ei uskonut heidän sopivan kyseiseen peliin.