Etninen profilointi
Ilmiön laajuus ja yleisyys

Vaikka käsite etninen profilointi tuntuu nousseen yhteiskunnalliseen keskusteluun vasta 2000-luvulla, keskusteltiin ilmiöstä jo 1990-luvun Yhdysvalloissa. Tällöin oltiin erityisen kiinnostuneita poliisin harjoittamasta syrjivästä liikennevalvonnasta, joka oli lähes poikkeuksetta kohdistunut tummaihoisiin ja latinalaisamerikkalaista taustaa oleviin henkilöihin. Tyypillistä näissä pysäytyksissä oli se, että liikennevalvonnan nojalla poliisit pysäyttivät, kyselivät ja tutkivat etniseen vähemmistöön kuuluvia ihmisiä, vaikka he eivät olleet millään tavalla rikkoneet lakia. Tästä ilmiöstä on käytetty myös nimitystä Driving while Black or Brown. Monissa yhdysvaltalaisissa tutkimuksissa haastateltavat ovat vastanneet, että heistä tuntuu hyvin vahvasti siltä, että he joutuvat pysäytetyiksi oman etnisen taustansa vuoksi ja ettei poliisit kohdista samanlaisia toimenpiteitä läheskään yhtä paljon valkoihoisiin.
Etnisen profiloinnin on argumentoitu lisääntyneen Euroopassa. Syyksi on esitetty muun muassa huoli laittomista maahanmuuttajista Eurooppaan ja 9/11 terrorismi-iskut Yhdysvalloissa sekä 2003 Madridissa että 2005 Lontoossa tapahtuneiden pommi-iskujen aiheuttama yhteiskunnallinen jälkipuinti. Erityisesti Yhdistyneet kansakunnat ovat esittäneet huolensa näiden käytänteiden ja politiikan syrjivyydestä. Reducing ethnic profiling in the European union: a handbook of good practices -julkaisu korostaakin, ettei etnistä profilointia saa sekoittaa kriminaaliseen tai rikosepäiltyjen profilointiin. Kyse etnisessä profiloinnissa on kyse myös konkreettisesta tasosta – useiden tutkimusten mukaan etnistä profilointia toteuttavat juuri yksittäiset viranomaiset. Etnistä profilointia toteuttavat viranomaiset saattavat toteuttaa etnistä profilointia suoranaisesti rasistisista syistä, mutta toisaalta myös omaa tietämättömyyttään tekemistään stereotyyppisistä yleistyksistä. Tämä tarkoittaa erityisesti virheellisiä mielikuvia etnisyyden ja rikoksen välisiä yhteyksiä. Viranomaiset, jotka harjoittavat etnistä profilointia ja siten syrjiviä käytänteitä, voivat olla esimerkiksi poliisi, rajavartiolaitos ja maahanmuutto- ja tullivirkailijat.
Nopeat yhteiskunnalliset muutokset 2000-luvun vaihteessa ovat herättäneet yksilöissä epäluuloisuutta, pelkoa ja yleistä tietämättömyyttä, minkä takia yhteiskunnallisen ja poliittisen ilmapiirin koetaan muuttuneen merkittävästi. Julkinen keskustelu tuntuu rakentuneen vastakkainasettelulle, jossa ihmiset jaetaan karkeasti ryhmiin joko tai -asenteella. 2000-luvulla etenkin syrjintä, vihapuhe, nationalismi ja äärioikeistolainen populismi ovat nousseet yhteiskunnallisen keskustelun keskiöön herättäen mielipiteitä niin suuntaan kuin toiseen (Sailas 2016). Yleisen ilmapiirin muutoksen katsotaan olevan seurausta muun muassa vuoden 2008 finanssikriisistä, länsimaihin kohdistuneista terroristi-iskuista. Esimerkiksi Charlie Hebdo, 9/11 -isku Yhdysvalloissa, Lontoon pommi-iskut 7. heinäkuuta 2005 ja Tukholmassa 2010 ja Euroopan pakolaiskriisistä. Esimerkiksi sosiaalisessa mediassa maahanmuuttajista ja pakolaisista on ajoittain keskusteltu hyvin negatiivissävytteisesti, minkä seurauksena osa etnisistä vähemmistöistä on saanut negatiivisen leiman kannettavakseen.
Syrjivä etninen profilointi on ristiriidassa Perustuslain ja Euroopan ihmisoikeussopimuksen kanssa. Suomi on demokraattinen hyvinvointivaltio, jossa on taattu kaikille kansalaisille tasa-arvoinen oikeus turvallisuuteen ja hyvinvointiin riippumatta heidän ominaisuuksistaan (Suomen Perustuslaki 731/1999). Ihmisoikeudet ovat keskeisessä asemassa suomalaisessa yhteiskunnassa ja kaikki ovat tasavertaisia lain edessä. Tätä peräänkuuluttavat Perustuslain 2. luvussa esimerkiksi 6 § Yhdenvertaisuuslaki ja Laki 7 § Oikeudesta elämään sekä henkilökohtaiseen vapauteen ja koskemattomuuteen:
"6 § Yhdenvertaisuus
Ihmiset ovat yhdenvertaisia lain edessä.
Ketään ei saa ilman hyväksyttävää perustetta asettaa eri asemaan sukupuolen, iän, alkuperän, kielen, uskonnon, vakaumuksen, mielipiteen, terveydentilan, vammaisuuden tai muun henkilöön liittyvän syyn perusteella.
Lapsia on kohdeltava tasa-arvoisesti yksilöinä, ja heidän tulee saada vaikuttaa itseään koskeviin asioihin kehitystään vastaavasti.
Sukupuolten tasa-arvoa edistetään yhteiskunnallisessa toiminnassa sekä työelämässä, erityisesti palkkauksesta ja muista palvelussuhteen ehdoista määrättäessä, sen mukaan kuin lailla tarkemmin säädetään.
7 § Oikeus elämään sekä henkilökohtaiseen vapauteen ja koskemattomuuteen
Jokaisella on oikeus elämään sekä henkilökohtaiseen vapauteen, koskemattomuuteen ja turvallisuuteen.
Ketään ei saa tuomita kuolemaan, kiduttaa eikä muutoinkaan kohdella ihmisarvoa loukkaavasti.
Henkilökohtaiseen koskemattomuuteen ei saa puuttua eikä vapautta riistää mielivaltaisesti eikä ilman laissa säädettyä perustetta. Rangaistuksen, joka sisältää vapaudenmenetyksen, määrää tuomioistuin. Muun vapaudenmenetyksen laillisuus voidaan saattaa tuomioistuimen tutkittavaksi. Vapautensa menettäneen oikeudet turvataan lailla."
Perustuslain lisäksi Suomi on sitoutunut noudattamaan Euroopan unionin ihmissoikeussopimusta (63/1999). Tämä sopimus esimerkiksi turvaa 1 Osan 5 artiklassa Oikeuden vapauteen ja turvallisuuteen sekä 1 osan artiklassa kieltää syrjinnän. Syrjintä koskee kaikkia toimenpiteitä, jotka voisivat johtaa syrjivään lopputulokseen. Suomi on Pohjoismaista tuomittu eniten Euroopan ihmisoikeustuomioistuimessa juuri tämän sopimuksen rikkomisesta.