Mata Hari
Elämä > Vakoojana ensimmäisessä maailmansodassa

Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä kesällä 1914 Mata Hari yritti ensin palata Berliinistä Pariisiin, sillä Saksassa häntä pidettiin vihollismaalaisena. Sveitsistä hän joutui kuitenkin palaamaan Berliiniin, sillä hänellä ei ollut passia rajanylitykseen. Berliinissä hän sai apua paikalliselta hollantilaisyhteisöltä, sai passin ja matkusti sodan ulkopuolelle jääneeseen Alankomaihin, missä hän eli vuoden ajan mukavaa elämää rakastajiensa rahoilla. Saksan Amsterdamin-konsuli otti Mata Hariin yhteyttä ja värväsi hänet Saksan vakoojaksi koodinimellä H21. Mata Hari sai 20 000 frangin palkkion, jota hän itse piti korvauksena saksalaisille menettämästään omaisuudesta. Hän palasi joulukuussa 1915 Pariisiin, missä hän tapaili vanhoja rakastajiaan ja pyrki solmimaan esiintymissopimuksia. Muutaman kuukauden kuluttua hän palasi Alankomaihin. Ei tiedetä, vakoiliko Mata Hari tuolloin saksalaisten hyväksi, mutta hänen epäilyttävien liikkeidensä vuoksi Britannian tiedustelupalvelu oli asettanut hänet seurantaansa ja varoittanut myös ranskalaisia.
Mata Hari palasi kesäkuussa 1916 jälleen Pariisiin, missä tiedustelupalvelu alkoi varjostaa häntä näkyvästi. Mata Hari käyttäytyi epäilyttävästi: hän tuhlaili vaatteisiin, seurusteli ranskalaisupseerien kanssa eikä puhunut Verdunissa taistelevien ranskalaisjoukkojen puolesta kuten muut. Hänet kutsuttiin elokuussa kuulusteluun, jonka yhteydessä Ranskan tiedustelupäällikkö Georges Ladoux taivutteli hänet vakoilemaan myös Ranskan puolesta. Myönnyttyään tähän Mata Hari sai luvan matkustaa Vittelin kylpyläkaupunkiin rakastajansa, venäläisupseeri Maslovin kanssa. Värväämällä saksalaisten vakoojaksi epäilemänsä Mata Harin Ladoux pyrki samalla selvittämään, kummalle puolelle nainen oli lojaali.
Palattuaan Vittelistä Mata Hari ryhtyi ranskalaisten vakoojaksi myöhemmin maksettavaa miljoonan frangin palkkiota vastaan, jonka hän tarvitsi voidakseen mennä naimisiin rakastajansa kanssa. Hän ei pyynnöistään huolimatta saanut Ladoux’lta etumaksua, minkä seurauksena hänen velkaongelmansa pahenivat, ja hän joutui taas ottamaan miehiä vastaan rahasta. Mata Hari lähti ensimmäiselle tehtävälleen ranskalaisten puolesta Alankomaihin marraskuussa 1916 Espanjan kautta. Laiva pysähtyi englantilaisessa Falmouthin satamassa. Siellä englantilaiset epäilivät Mata Haria saksalaisvakooja Clara Benedixiksi, ja hänet vietiin Lontooseen, missä Scotland Yard kuulusteli häntä usean päivän ajan. Englantilaisten saamat tiedot viittaavat siihen, että saksalaiset saattoivat hyödyntää Mata Haria vain hämäyksenä. Englantilaiset eivät olleet saaneet ranskalaisilta tietoa Mata Harin värväyksestä Ranskan vakoojaksi, ja Ladoux vastasi englantilaisille vain teeskennelleensä värväyksen pystyäkseen todistamaan naisen Saksan vakoojaksi. Englantilaiset kuitenkin vapauttivat Mata Harin todisteiden puutteessa ja määräsivät hänet palaamaan Espanjaan. Siellä Alankomaiden konsuli Martin Cazeaux alkoi suostutella Mata Haria vakoilemaan Venäjän hyväksi.
Joulukuussa 1916 ranskalaiset sieppasivat saksalaisten sähkeitä, joissa kerrottiin agentti H21:n toimista Madridissa, missä Mata Hari juuri silloin oli. Myös jotkin muut yksityiskohdat vastasivat Mata Harin liikkeitä, mutta tiedoissa oli myös epätarkkuuksia. Saksalaiset olivat koodanneet viestit jo aiemmin murretuksi tiedetyllä salauksella. Ladoux alkoi nyt uskoa entistä varmemmin Mata Harin syyllisyyteen. Mata Hari saapui Pariisiin 3. tammikuuta 1917, ja ranskalaiset ryhtyivät varjostamaan ja salakuuntelemaan häntä toivoen hänen paljastavan saksalaisyhteyksiään. Myös Maslov saapui Pariisiin ja ilmoitti, ettei ollut saanut lupaa avioitua Mata Harin kanssa, sillä venäläiset eivät luottaneet tähän.