stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Punainen vaara (vuoden 1984 elokuva)

| Punainen vaara> Red Dawn |
| --- | --- |
 Suomalaisen VHS-julkaisun kansi
Ohjaaja:  John Milius
Käsikirjoittaja:  Kevin Reynolds
Tuottaja:  Sidney Beckerman Buzz Feitshans Barry Beckerman
Säveltäjä:  Basil Poledouris
Kuvaaja:  Ric Waite
Leikkaaja:  Thom Noble
Pääosat:  Patrick Swayze C. Thomas Howell Lea Thompson Ben Johnson Harry Dean Stanton Ron O'Neal William Smith Powers Boothe
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  United Artists
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer Netflix
Ensi-ilta:  10. elokuuta 1984
Kesto:  114 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  4,2 miljoonaa dollaria
Tuotto:  38,4 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punainen vaara (engl. Red Dawn) on yhdysvaltalainen fiktiivinen sotaelokuva. Elokuvan ensi-ilta oli 10. elokuuta 1984. Elokuvan on ohjannut John Milius. Pääosissa näyttelevät Patrick Swayze, C. Thomas Howell, Lea Thompson, Charlie Sheen ja Jennifer Grey. Elokuvan budjetti oli arviolta 4,2 miljoonaa dollaria.
Elokuvassa Neuvostoliitto, Kuuba ja Nicaragua hyökkäävät sotilaallisesti Yhdysvaltoihin. Elokuvan tapahtumat sijoittuvat Coloradossa sijaitsevaan (todellisuudessa 1970-luvulla autioituneeseen) Calumetin pikkukaupunkiin. Päähenkilöitä ovat coloradolaisen lukion opiskelijat, jotka pakenevat valloittajia läheisille vuorille ja aloittavat sissisodan valloittajia vastaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Patrick Swayze  | … |  Jed Eckert  |
|  C. Thomas Howell  | … |  Robert Morris  |
|  Lea Thompson  | … |  Erica Mason  |
|  Charlie Sheen  | … |  Matt Eckert  |
|  Darren Dalton  | … |  Daryl Bates  |
|  Jennifer Grey  | … |  Toni Mason  |
|  Brad Savage  | … |  Danny Bates  |
|  Doug Toby  | … |  Arturo "Aardvark" Mondragon  |
|  Powers Boothe  | … |  everstiluutnantti Andrew ”Andy” Tanner  |
|  Ben Johnson  | … |  Jack Mason  |
|  Harry Dean Stanton  | … |  Tom Eckert  |
|  Ron O'Neal  | … |  eversti Ernesto Bella  |
|  William Smith  | … |  eversti Strelnikov  |
|  Vladek Sheybal  | … |  kenraali Bratchenko  |
|  Frank McRae  | … |  Mr. Teasdale  |
|  Roy Jenson  | … |  Samuel Morris  |
|  Pepe Serna  | … |  Mr. Mondragón  |
|  Lane Smith  | … |  kaupunginjohtaja Bates  |
|  Judd Omen  | … |  nicaragualainen kapteeni  |
|  Radames Pera  | … |  kersantti Stepan Gorsky  |
Vastaanotto

Punainen vaara oli 20. eniten myynyt elokuva vuonna 1984. Elokuva tuli teattereihin 10. elokuuta 1984. Elokuvaa näytettiin yhteensä 1 822 elokuvateatterissa. Lipputuloja elokuva sai ensimmäisen viikonlopun aikana 8 230 381 dollaria ja kokonaisuudessaan 38 376 497 dollaria.
Elokuvan julkaisuaikaan National Coalition on Television Violence -järjestö kritisoi elokuvaa ankarasti sen väkivaltaisuudesta ja arvioi sen olevan maailman väkivaltaisin elokuva. Järjestön tuolloisen johtajan Thomas Radeckin mukaan Punaisessa vaarassa tapahtuu 134 väkivaltatekoa tunnissa.
Ampuma-aseiden omistusoikeutta puolustava Gun Owners of America -järjestö ilmoitti kunnioittavansa ohjaaja John Miliusin työtä, koska "elokuva dramaattisesti osoittaa perustuslain toisen lisäyksen tärkeyden tässä ajassa".
Rotten Tomatoes -elokuvasivustolla Punainen vaara on saanut 46 prosentin arvosanan perustuen 24 kriitikon näkemykseen.
Suomessa valtion elokuvatarkastamo asetti vuonna 1984 elokuvalle ikärajan KK (Kokonaan kielletty) ulkopoliittisista syistä, joten sitä ei saanut Suomessa teattereissa esittää eikä välittää. Scanvideo toi elokuvan kuitenkin videolevitykseen vuonna 1986, koska tuolloinen laki kielsi vain pornografisten ja erityisen raaistavien elokuvien videolevityksen.
Vastaanotto > Myöhempi vastaanotto

National Review Online sijoitti Punainen vaara -elokuvan 15. sijalle luettelossa parhaimmista konservatiivisista elokuvista.
Aiheesta muualla

Plot Summary IMDb. Viitattu 24.7.2017. (englanniksi)
Arvioitu kartta elokuvassa kuvatuista tapahtumista:
 Sininen: Yhdysvallat ja sen liittolaiset Kanada, Iso-Britannia ja Kiinan kansantasavalta.
 Punainen: Neuvostoliitto ja sen liittolaiset Kuuba ja Nicaragua.
 Vihreä: Länsi-Euroopan puolueettomat maat.
 Nuolet osoittavat hyökkäysreittejä, ja punaiset pisteet osoittavat ydinaseiden tuhoamia kaupunkeja, jotka ovat Washington (DC), Omaha (Nebraska), Kansas City (Missouri) ja Peking (Kiina).
Antti Naakka

Antti Naakka (s. 1. helmikuuta 1979) on suomalainen thainyrkkeilijä. Ottelijaurallaan hän saavutti suomenmestaruuden vuonna 2004 71 kg -sarjassa ja SM-hopeaa vuonna 2005 75 kg -sarjassa. Ottelijauransa jälkeen hän on toiminut valmentajana Helsinki Thaiboxing Clubilla, jonka puheenjohtajana hän myös toimii. Hän on myös Suomen Muaythai-liiton puheenjohtaja sekä Suomen thainyrkkeilymaajoukkueen koordinaattori. Thainyrkkeilytoimiensa lisäksi hän työskentelee personal trainerina omassa yrityksessään. Naakka on toiminut järjestäjänä useissa kotimaisissa thainyrkkeilytapahtumissa, mm. thainyrkkeilyn pohjoismaidenmestaruuskilpailuissa vuonna 2012.[lähde? ]
Hän on lisäksi ollut osakkaana ja varatoimitusjohtajana kamppailu-urheiluvarusteita maahantuovassa yrityksessä, jonka omistussuhteensa hän on sittemmin myynyt.
Naakka näyttelee sivuosaa Juho Kuosmasen Olli Mäestä kertovassa elokuvassa Hymyilevä mies - The Happiest Day in the Life of Olli Mäki.
Aiheesta muualla

Antti Naakka Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
http://www.vantaansanomat.fi/artikkeli/108216-pok-ei-tappele-kadulla-vaan-ottelee-kehassa (Arkistoitu – Internet Archive)
Agnis Čavars

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Agnis Čavars vuonna 2021. |  Agnis Čavars vuonna 2021. |  Agnis Čavars vuonna 2021. |  |
Maa:   Latvia
Miesten 3x3-koripallo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 |  |  |
Agnis Čavars (s. 31. heinäkuuta 1986 Ķekava) on latvialainen koripalloilija. Hän voitti kesällä 2021 Tokion olympialaisissa kultaa 3x3-koripallossa. Hän oli Tokion olympialaisten avajaisissa Latvian joukkueen lipunkantaja yhdessä tennispelaaja Jelena Ostapenkon kanssa.
Arvīds Reķis

| Arvīds Reķis |
| --- | --- |
 Rekis vuoden 2008 MM-kisoissa
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1979 (ikä 45) Jūrmala, Latvian SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  91 kg
Seura
Seura:  Augsburger Panther
Sarja:  DEL
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
Aik. seurat:  Erie Otters Peoria Rivermen Worcester IceCats Augsburger Panther Grizzly Adams Wolfsburg Dinamo Riika
Arvīds Reķis (s. 1. tammikuuta 1979 Jūrmala, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa Saksan DEL-liigassa pelaavaa Augsburger Pantheria. Hän on edustanut Latviaa useissa arvokisoissa, esimerkiksi vuoden 2014 Olympialaisissa, Sotšissa.
Tilastot

Maajoukkue:
Ārons Bogoļubovs

| Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten judo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:  Neuvostoliitto.Miesten judo. Olympialaiset  | Maa:  Neuvostoliitto> Miesten judo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Tokio 1964 | 68 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Geneve 1963 | 68 kg |  |
|  Kultaa | Berliini 1964 | 68 kg |  |
|  Pronssia | Luxemburg 1966 | 70 kg |  |
Ārons Bogoļubovs (s. 30. joulukuuta 1938 Leningrad) on latvialainen judoka, joka edusti Neuvostoliittoa.
Bogoļubovs osallistui Tokion olympialaisiin 1964, jossa hän saavutti olympiapronssia alle 68 kilogramman sarjassa. Välierässä hän hävisi sveitsiläiselle Eric Hännille.
Euroopan-mestaruuskilpailuissa Bogoļubovs voitti 68 kilogramman sarjan Genevessä 1963 ja  Berliinissä 1964 sekä oli pronssilla 70 kilogramman sarjassa Luxemburgissa 1966.
Bogoļubovs on sambon kolminkertainen Neuvostoliiton mestari. Kilpailu-uransa jälkeen hän toimi sambo- ja judovalmentajana.
Anžejs Pasečņiks

| Anžejs Pasečņiks |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Anžejs Pasečņiks
Syntynyt: 20. joulukuuta 1995 (ikä 28) Riika, Latvia
Kansalaisuus:   Latvia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Iso laitahyökkääjä / Sentteri
Pituus:  216 cm
Paino:  100 kg
Nyk. joukkue:  Washington Wizards
Sarja:  NBA
NBA-varaus:  25. varaus 2017 (Orlando Magic)
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2012–2015 2015–2019 2015–2016 2019– 2019:  BK VEF Rīga CB Gran Canaria → Gran Canaria B Washington Wizards → Capital City Go-Go
Maajoukkueet
:   Latvia
Aiheesta muualla
FIBA
Anžejs Pasečņiks (s. 20. joulukuuta 1995 Riika) on latvialainen koripalloilija.
Isona laitahyökkääjänä tai sentterinä pelaava Pasečņiks siirtyi 2010-luvun puolivälissä kotimaastaan Espanjaan. Hän voitti Latvian mestaruuden vuosina 2013 ja 2015 sekä Espanjan supercupin vuonna 2014. Orlando Magic varasi Pasečņiksin 25. vuorolla NBA:n vuoden 2017 varaustilaisuudessa mutta oikeudet häneen siirrettiin saman tien Philadelphia 76ersille. Philadelphia luopui myöhemmin oikeudestaan, ja Pasečņiks siirtyi vuonna 2019 Washington Wizardsiin, jossa hän teki NBA-debyyttinsä joulukuussa 2019 Chicago Bullsia vastaan pelattuaan alkukauden Washingtonin farmijoukkueessa Capital City Go-Gossa.
Pasečņiks on edustanut myös Latvian miesten maajoukkuetta.
Aiheesta muualla

Anzejs Pasecniks Basketball Profile eurobasket.com (englanniksi)
Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Alienation

| Alienation |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Housemarque
Julkaisija:  Sony Computer Entertainment
Jakelija:  PlayStation Store ja PlayStation Now
Julkaistu:  WW 26. huhtikuuta 2016
Lajityyppi:  Shoot 'em up
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo, PEGI: 16
Alusta:  PlayStation 4
Jakelumuoto:  PlayStation Network
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Alienation on suomalaisen Housemarquen kehittämä toimintapeli, joka on julkaistu vuonna 2016 PlayStation 4 -pelikonsolille.
Pelissä ohjataan futuristisia sotilaita ja taistellaan muukailaisia vastaan niiden valloittamilla alueilla maapallolla.
Pelaaminen

Yksi pelin mainittavista ominaisuuksista on moninpelin toteutustapa, jossa pelaajat voivat "vierailla" toistensa peleissä (yhteistyöpelaaminen) ilman etukäteen aloitettua monipelitilaa.
Arvioita

GameSpot antoi pelille arvostelussaan 8/10.
IGN antoi pelille 8.7/10 arvostelussaan.
Peli on voittanut Finnish Game Awards -palkinnon kategoriassa Vuoden 2016 luova saavutus.
Aiheesta muualla

Alienation MobyGamesissa (englanniksi)
Alienation Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Raimonds Vilkoits

| Raimonds Vilkoits> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. lokakuuta 1990 (ikä 34) Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  96 kg
Seura
Seura:  Beibarys Atıraw
Sarja:  Kazakstanin mestaruussarja
Pelinumero:  32
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Aik. seurat:  SK Riika (LAT-2) HK Riika 2000 (BXL) Dinamo-Juniors Riika (BXL) HK Riika (MHL) Dinamo Riika (KHL) IF Troja-Ljungby (Allsv.) HK Liepājas Metalurgs (BXL) H’K Šah’tsjor Salihorsk (BXL) MHC Martin (SloEL) Jokipojat (Mestis)
Raimonds Vilkoits (s. 4. lokakuuta 1990 Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto) on latvialainen jääkiekkoilija, joka pelaa Kazakstanin mestaruussarjaa Beibarys Atıraw'ssa. Isokokoinen Vilkoits on pelipaikaltaan keskushyökkääjä.
Ura > Seuraura

Vilkoits pelasi ensimmäiset miesten pelinsä 17-vuotiaana SK Riiassa kaudella 2007–2008 Latvian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla. Kaudella 2008–2009 hän Valko-Venäjän pääsarjaa Ekstraligaa HK Riika 2000:n joukkueessa. Kaudella 2009–2010 Vilkoits pelasi samaa sarjaa Dinamo-Juniors Riian riveissä.
Kesäkuussa 2010 Vilkoits siirtyi elokuun loppuun asti kestäneelle try-outille Ruotsin toiseksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyAllsvenskanissa pelaavaan Mora IK:hon. Hänen koejaksonsa ei kuitenkaan johtanut sopimukseen, vaan Vilkoits siirtyi kaudeksi 2010–2011 HK Riian joukkueeseen, Venäjän nuorten sarjaan, MHL:ään. Hän nousi joukkueen kapteenistoon ja oli tehoilla 25+23=48 HK Riian paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies. Vilkoits pelasi kauden aikana MHL:n tähdistöottelussa. Hän pelasi samalla kaudella myös kolme KHL-ottelua Dinamo Riiassa.
Syyskuussa 2011 Vilkoits siirtyi jälleen try-outille Allsvenskaniin, tällä kertaa IF Troja-Ljungbyn joukkueeseen. Marraskuussa hän palasi kuitenkin HK Riikaan. Kauden 2011–2012 Vilkoits siirtyi pelaamaan Ekstraligaa latvialaiseen HK Liepājas Metalurgsiin. Elokuun 2012 ajan hän pelasi try-outilla Saksan DEL-liigan Hannover Scorpionsissa, jonne Vilkoits ei saanut sopimusta. Lokakuussa Vilkoits palasi taas Ekstraligaan ja siirtyi H’K Šah’tsjor Salihorskin riveihin. Hän pelasi joukkueessa vain viisi ottelua, kunnes Vilkoits siirtyi joulukuussa Slovakian Extraligassa pelaavaan MHC Martiniin loppukauden 2012–2013 kattaneella sopimuksella.
Kaudeksi 2013–2014 Vilkoits siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Mestis-joukkue Jokipoikiin. Kaudella 2014–2015 hän jatkoi uraansa Kazakstanin mestaruussarjan Beibarys Atıraw'ssa. Vilkoitsilla oli kevään 2015 pudotuspeleissä joukkueen paras teholukema (+4).
Ura > Maajoukkueura

Vilkoits pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän toimi Latvian varakapteenina. Joukkue putosi turnauksen päätteeksi kuitenkin seuraavaksi vuodeksi I-divisioonaan. Vilkoits pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2008, jolloin hän voitti B-lohkon hopeaa.
Latvian A-maajoukkueessa Vilkoits on pelannut kuusi ottelua ilman tehopisteitä.
Rihards Bukarts

| Rihards Bukarts |
| --- | --- |
 Rihards Bukarts, 2023
Henkilötiedot
Syntynyt: 31. joulukuuta 1995 (ikä 28) Jūrmala, Latvia
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  179 cm
Paino:  84 kg
Pelinumero:  95
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2017–
Aik. seurat:  Portland Pirates (AHL) Springfield Thunderbirds (AHL) Manchester Monarchs (ECHL) HC Zlín (ČEL) Dinamo Riika(KHL) Eisbären Berlin (DEL) Schwenninger Wild Wings (DEL) Düsseldorfer EG (DEL)   Admiral Vladivostok (KHL) EC KAC (ICEHL)
KHL-varaus:  9. varaus, 2012 Dinamo Riika
Rihards Bukarts (s. 31. joulukuuta 1995) on latvialainen jääkiekkoilija.
Pelaajaura

Bukarts on SK Sagan kasvatti. Hän pelasi kaudella 2011–2012 Venäjän nuorten jääkiekkosarjassa edustaen Kapitan Stupinoa, jossa hänestä tuli nuorin sarjassa maalin tehnyt pelaaja.[lähde? ] Dinamo Riika varasi Bukartsin vuoden 2012 KHL:n varaustilaisuudessa. Hänestä tuli pienimmällä numerolla KHL:ään varattu latvialainen.[lähde? ] Hänen veljensä Roberts varattiin vuonna 2009 neljä pykälää myöhempänä.
Bukarts siirtyi Dinamo Riian organisaatioon kaudeksi 2012–2013, mutta lähti seuraavana vuonna Pohjois-Amerikan juniorisarjoihin. WHL-sarjan Brandon Wheat Kings varasi Bukartsin kesällä 2013 CHL Import Draftissa ja hän pelasi Wheat Kingsissä kolme kautta. Viimeisen juniorikautensa aikana Bukarts siirtyi Portland Winterhawksiin.
Kaudelle 2016–2017 Bukarts teki yhden vuoden sopimuksen AHL-seura Springfield Thunderbirdsin kanssa, pelaten suurimman osan kaudesta Thunderbirdsin farmijoukkueessa ECHL-liigan Manchester Monarchsissa.
Kaudella 2017–2018 Bukarts palasi Eurooppaan. Hän aloitti kauden tšekkiläisessä HC Zlínissä, josta hän siirtyi marraskuussa Dinamo Riikaan. Helmikuussa 2018 Bukarts siirtyi vielä saksalaiseen Eisbären Berliniin. Kaudeksi 2018–2019 hän siirtyi Schwenninger Wild Wingsiin. Bukarts edusti Schwenningeriä yhden kauden ja teki sen aikana 22 pistettä 42 ottelussa. Hän oli joukkueen viidenneksi paras pistemies. Bukarts siirtyi Schwenningeristä kolmenteen saksalaisjoukkueeseen, Düsseldorfer EG:hen.
Bukarts pelasi yhden kauden Düsseldorfissa ja palasi sitten latvialaiseen Dinamo Riikaan. Kauden 2021–2021 hän puolestaan edusti KHL-seura Admiral Vladivostokia.
Pelaajaura > Maajoukkueura

Bukarts on edustanut Latvian alle 18-vuotiaiden jääkiekkomaajoukkue maailmanmestaruuskilpailuissa 2012 ja 2013 sekä maan nuorten jääkiekkomaajoukkuetta nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa 2013.
Latvian jääkiekkomaajoukkueessa Bukarts on pelannut maailmanmestaruuskisoissa 2017, 2018, 2019, 2021 ja 2022.
Artūrs Šilovs

| Artūrs Šilovs |
| --- | --- |
 Artūrs Šilovs, 2023
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. maaliskuuta 2001 (ikä 23) Riika, Latvia
Kansalaisuus:   Latvia
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  193 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura (P):  Vancouver Canucks
Sarja:  NHL
Nyk. seura:  Abbotsford Canucks (AHL)
Pelinumero:  31
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2020–
Aik. seurat:  HS Riga (Latvia) HK Mogo (Latvia)
NHL-varaus:  156. varaus, 2019 Vancouver Canucks
Artūrs Šilovs (s. 22. maaliskuuta 2001 Riika, Latvia) on latvialainen jääkiekkomaalivahti, joka pelaa NHL-seura Vancouver Canucksin organisaatiossa. Hän pelaa enimmäkseen AHL-seura Abbotsford Canucksissa. Heinäkuussa 2024 Šilovs solmi Canucksin kanssa kaksivuotisen ja yhteensä 1,7 miljoonan dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Hän on edustanut Latvian jääkiekkomaajoukkuetta vuosina 2022 ja 2023 jääkiekon MM-kilpailuissa. Šilovsin johdolla Latvia eteni vuonna 2023 jääkiekon MM-kilpailuissa ensimmäiseen pronssiotteluun maan historiassa. Šilovsia pidettiin sensaationa ja tähtenä. Šilovs voitti pronssia Latvian mukana. Vuoden 2023 MM-kilpailuissa Šilovs valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi ja parhaaksi maalivahdiksi sekä hänet valittiin tähdistökentälliseen.
Atis Silis

| Atis Silis |
| --- | --- |
 Silis vuoden 2018 Euroopan-mestaruuskilpailuissa Eskilstunassa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1989
Kansalaisuus:   Latvia
Uran tiedot
Laji:  pöytäjääkiekko
Seura:  BJC Laimite
Kilpauran kesto:  2002-
Saavutukset
Paras sijoitus maailmanrankingissa:  2.
 Tietolaatikko päivitetty 3. helmikuuta 2019 
Atis Silis (s. 1989) on latvialainen pöytäjääkiekkoilija, joka pelaa BJC Laimite-seurassa. Hän voitti lajin maailmanmestaruuden vuonna 2013 Stavangerissa. Silis on pelannut pöytäjääkiekkoa vuodesta 2002 lähtien. Silis on tällä hetkellä ITHF:n maailmanrankingissa sijalla 9.
Ura

Silis aloitti pöytäjääkiekon pelaamisen marraskuussa 2002. Vuonna 2005 hän voitti Latvian mestaruuskilpailut. Vuonna 2013 hän voitti maailmanmestaruuden. Kolme vuotta myöhemmin Silis voitti Riga Cupin 2016, kun finaalissa kaatui Edgars Caics. Silis voitti pronssia Tallin Cupista 2019. Pronssiottelussa hän voitti Raivis Miglinieksin. Lokakuussa 2019 Silis voitti Latvia Openin finaalissa Rainers Kalninsin.
Agris Kazelniks

| Agris Kazelniks |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. heinäkuuta 1973 (ikä 51)  Ogre, Latvia
Kansalaisuus:  Latvia
Uran tiedot
Lempinimi:  Mazinias
Pituus:  189
Agris Kazelniks (s. 24. heinäkuuta 1973 ) on latvialainen voimamies. Agris on kolminkertainen Latvian Vahvin Mies ja oli Champions Liigan kolmas 2008 ja toinen 2009. Hän aloitti kilpailemaan Vahvamies-kilpailuissa 27-vuotiaana.
Ennätyksiä

Kyykky 390
Maastaveto 400
Penkkipunnerrus 240
Mitat

Pituus 189cm
Paino 155-160kg
Hauis 51cm
Reisi 74cm
Rinta 143cm
Saavutukset

2002
2. sija - Latvian Strongman Championship [7]
2004
3. sija - World Team Cup 2004 Par Strongman
2. sija - Kolmas kilpailut Puola vs Muu maailma
2005
6. sija - Ensimmäinen Kaksintaistelu Giants
9. sija - IFSA Strongman EM 2005
2006
1. sija - Latvian Strongman Championships
2007
1. sija - Latvian Strongman Championships
6. sija - World Team Cup 2007 Par Strongman
2008
3. sija - Strongman Champions League 2008: Riika
4. sija - Strongman Champions League 2008: Subotica
7. sija - Strongman Champions League 2008: Varsseveld
5. sija - Strongman Champions League 2008: Sofia
6. sija - Strongman Champions League 2008: Vilna
4. sija - Strongman Champions League 2008: Mamaia
6. sija - Strongman Champions League 2008: Kokkola
1. sija - Latvian Strongman Championships
7. sija - FIFA World Penkkipunnerrus palkit
2009
6. sija - Strongman Champions League 2009: Subotica
5. sija - Strongman Champions League 2009: Ideapark
4. sija - Strongman Champions League 2009: BA
2. sija - Strongman Champions League 2009: Terborg
12. sija - Fortissimus 2009
1. sija - Latvian Strongman Championships
6. sija - UEFA Euroopan mestaruuskilpailut vuonna 2009 Penkkipunnerrus palkit
2010
1. sija - Latvia Open Championship Par Strongman (jossa Ivars Kazeļņiksem ) [8]
2012
?. sija - Strongman Champions League 2012: Gibraltar
Pjotr Rudik

| Pjotr Rudik> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Pjotr Antonovitš Rudik
Syntynyt: 1893
Kuollut: 1983 (89–90 vuotta)
Kansalaisuus:  venäläinen
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  urheilupsykologia
Pjotr Antonovitš Rudik (ven. Пётр Антонович Рудик; 1893–1983) oli venäläinen urheilupsykologi. Rudik perusti vuonna 1925 Neuvostoliiton ensimmäisen urheilupsykologian laboratorioin. Seuraavien vuosien aikana Rudik ja hänen tutkijaryhmänsä tutkivat erityisesti neuvostourheilijoiden tahtoa, halukkuutta ja moraalista valmistautumista. Rudik oli yhdessä Avksenti Punin kanssa johtava urheilupsykologi Neuvostoliitossa. Rudik perusti oman urheilupsykologian ohjelmansa Moskovan valtiolliseen fyysisen kulttuurin keskusinstituuttiin. Rudikin työ päällekkäisyyksistä huolimatta Punia ideologisempaa ja vähemmän soveltavaa.
Stanstedin lentoasema

Stanstedin lentokentän terminaali sisältä: kaikille avoin alue
Stanstedin lentoasema (IATA: STN, ICAO: EGSS) sijaitsee Essexin maakunnassa Englannissa, noin 50 kilometriä Lontoosta pohjoiseen. Lentokentän omistaa ja sitä hallinnoi Manchester Airports Group. Se on Lontoon alueen kolmanneksi vilkkain lentokenttä, heti Heathrow'n lentoaseman ja Gatwickin lentoaseman jälkeen. Monet halpalentoyhtiöt pitävät Stanstedia kotikenttänään, ja Volga-Dnepr pitää usein suurta Antonov An-124-rahtikonetta koilliseen kiitotiestä, valmiina kuljettamaan ylisuuria lasteja. Suurimman osan Atlantin yli kulkevasta rahdista vie FedEx.
Lentoasema on nimetty läheisen Stansted Mountfitchet -nimisen kylän mukaan. Lentokenttää lähinnä oleva kaupunki on Bishop's Stortford.
Historia

Stanstedin lentokentän rakensi Yhdysvaltain maavoimat vuonna 1942 pommikoneiden tukikohdaksi. Vuoteen 1944 mennessä siellä oli yli 600 lentokonetta. Tukikohta oli merkittävässä asemassa Normandian taisteluissa.
Sodan jälkeen tukikohtaa ei enää tarvittu; se siirrettiin ilmailuhallinnon alaisuuteen vuonna 1947. Yhdysvaltain asevoimat palasi vuonna 1952 suunnitellen kiitotien jatkamista mahdollista Naton alaisuuteen siirtymistä varten, mutta tätä ei koskaan tapahtunut ja lentokenttä päätyi BAA:n hallintaan vuonna 1966.
Aluksi lentokenttää käyttivät lomalentoyhtiöt, jotka etsivät vaihtoehtoja kalliimpien Heathrown ja Gatwickin lentokenttien käytölle. BAA:n ja Englannin hallituksen suunnitelmissa oli jo alusta alkaen tehdä Stanstedistä Lontoon kolmas lentokenttä, nimenomaan helpottamaan Heathrown ja Gatwicking kenttien ruuhkaa tulevaisuudessa. Lentokentän ensimmäinen terminaalirakennus avattiin vuonna 1969 ja sitä laajennettiin seuraavana vuonna kasvavien matkustajamäärien vuoksi.
Vuonna 1984 hallitus hyväksyi kaksivaiheisen suunnitelman kehittää Stanstedia: itse kenttää ja terminaalirakennusta. Parannusten tarkoituksena oli kasvattaa lentokentän kapasiteettia 15 miljoonaan matkustajaan vuodessa. Nykyistä terminaalia alettiin rakentaa vuonna 1986 ja se valmistui vuonna 1991.
Alustavien suunnitelmien mukaan lentokenttään oltaisiin lisäämässä kolme uutta kiitotietä. Jos Uttlesfordin kunnanhallitus hyväksyy nykyisen suunnitelman, Stanstediin tehdään rinnakkaiskiitotie, jonka pitäisi kasvattaa lentokentän kapasiteettia vuoden 2000 12 miljoonasta 74 miljoonaan vuoteen 2030 mennessä.
Vuonna 2004 matkustajien määrä Stanstedin lentokentällä nousi 11,7 prosenttia 20,9 miljoonaan. Vertailun vuoksi matkustajamäärät Heathrown kentällä nousivat 6,2 prosenttia 67,1 miljoonaan matkustajaan, ja Gatwickin kentällä 5 prosenttia 31,4 miljoonaan matkustajaan.
Kesäkuussa 2013 kentällä aloitettiin 80 miljoonan punnan terminaalin kehityshanke, jonka oli suunniteltu valmistuvan vuoden 2015 loppuun mennessä. Ensimmäisenä hankkeesta valmistui 6. joulukuuta 2013 uusi turvatarkastusalue, joka sijoitettiin terminaalin eteläpuolelle rakennettuun uuteen rakennukseen. Uudessa turvatarkastusalueessa oli 22 tarkastuslinjaa edeltävän 18 sijaan ja 20 koneeseennousukorttiskanneria.
Stanstedin kilpailijakenttä on Luton.