stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Eino Sares
Poliittinen ura

Sares toimi Suomen Kristillisen Liiton järjestyksessä kolmantena puheenjohtajana vuosina 1967–1970. Sares toimi myös SKL:n äänenkannattaja Kristityn vastuun päätoimittajana 1960- ja 1970-luvuilla.
Sares toimi kirkolliskokousedustajana vuosina 1948, 1951, 1953 ja 1958. Sares toimi Suomen Nuorten Kristillisen Liiton päätoimikunnassa vuosina 1958–1969.
Yksityiselämä

Sotilasarvoltaan Eino Sares oli reservin yliluutnantti. Sares harrasti kalastusta, kirjallisuutta ja hiihtoa.
Julkaisuja

Mitä on vanhurskauttaminen?, 1951
Tottelin taivaallista näkyä: Urho Muroman muistokirja, 1967
Greatest Hits (Black Sabbathin vuoden 2009 albumi)

| Greatest Hits Black Sabbath |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1969–1978
 Julkaistu: 15. kesäkuuta 2009
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 72.28
 Levy-yhtiö: Universal Music Group
Black Sabbathin muut julkaisut
| The Rules of Hell 2008 | Greatest Hits 2009 | Iron Man – The Best of 2012 |
Greatest Hits on Black Sabbathin kesäkuussa 2009 vain Euroopassa julkaistu kokoelma-albumi, joka sisältää materiaalia ensimmäisen laulusolistin, Ozzy Osbournen, aikakaudelta 1970–1978. Levy on yhtyeen diskografiassa toinen samanniminen albumi, Black Sabbathin ensimmäinen Greatest Hits julkaistiin vuonna 1977.
Albumi sisältää kaikki yhtyeen alkuperäis-kokoonpanon klassikot (esim. "Paranoid", "Iron Man", "War Pigs"). Kappalemateriaali keskittyy lähinnä vuosiin 1970-1972. Vuosilta 1973-1978 on vain kaksi kappaletta, vuoden 1973 "Sabbath Bloody Sabbath" ja vuoden 1978 "Never Say Die". Albumeilta Sabotage (1975) ja Technical Ecstasy (1976) ei ole yhtään kappaletta.
Tämän albumin sisältö julkaistiin uudelleen vuonna 2012 nimellä Iron Man - The Best of.
Kappaleet

Paranoid – 2.48
Iron Man – 5.53
Changes – 4.41
Fairies Wear Boots – 6.13
War Pigs – 7.53
Never Say Die – 3.47
Children of the Grave – 5.15
The Wizard – 4.21
Snowblind – 5.27
Sweet Leaf – 5.03
Evil Woman – 3.21
Sabbath Bloody Sabbath – 5.44
Black Sabbath – 6.16
N.I.B. – 6.06
Muusikot

Ozzy Osbourne - laulu, huuliharppu
Tony Iommi - kitara, kosketinsoittimet
Geezer Butler - basso, kosketinsoittimet
Bill Ward - rummut
Julkaisuhistoria

kesäkuu 2009: Universal, 2705880, CD, UK/EU
Gustaf Karl Kullervo von Schoultz

Gustaf (Gösta) Karl (Carl) Kullervo von Schoultz (25. huhtikuuta 1866 Tver Venäjä – 19. syyskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen maanmittari ja virka- ja valtiopäivämies.
Von Schoultzin vanhemmat olivat Gustaf Johan Edvard von Schoultz and Hulda Constance Augusta Sofia Segerström ja puoliso Sigrid Maria Colliander. Von Schoultz kävi koulua Lovisassa ja suoritti maanmittarintutkinnon 1887. Toimittuaan ensin maanmittausoppilaana ja auskultanttina hän tuli Vaasan läänin varamaanmittariksi 1895. Läänin komissiomaanmittariksi hänet nimitettiin 1904. Viipurin läänin varamaanmittarina von Schoultz toimi vuodesta 1906, komissionimaanmittarina vuodesta 1910 ja vanhempana maanmittausinsinöörinä 1918–1920. Maanmittausuransa jälkeen von Schoultz oli vielä 1920–1931 Kone- ja Silta-yhtiön huoltokonttorin johtaja. Von Schoultz tunnettiin myös aktiivisena eläinsuojelun harrastajana.
Von Schoultz oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä  1894 ja 1897.
Gumpers

| Gumpers |
| --- | --- |
 Gumpers
Luoja(t):  Jeff Muncy
Näyttelijä(t):   Jess Harnell
Ensi- esiintyminen:  "The Boy with Six Legs" (tammikuu 2005)
Kustantaja:  MoonScoop
Henkilötiedot
Asuinpaikka:  DeSpray Bay
Luonteenpiirteet:  Erittäin vahva, monipuolinen ruokavalio
Suhteet
Tutut:  Tommy Cadle Dinko Swanky Flip Scruffy
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gumpers on kuvitteellinen avaruusolio Pet Alien -tietokoneanimaatiosarjassa. Hän pelkää kaikkea mahdollista kuten varjoja, vaikeita sanoja ja laihduttamista. Hän ei myöskään tiedä omaa vahvuuttaan ja saattaakin usein vahingoittaa jotain tietämättä tehneensä sitä.
Hahmon ääninäyttelijänä on Jess Harnell, joka sai ääniroolisuorituksestaan Daytime Emmy -ehdokkuuden vuonna 2006.
Luonne

Gumpers on isokokoinen avaruusolio, jolla on suuri ja monipuolinen ruokahalu. Hän pitää röyhtäilemisestä ja piereskelemisestä. Gumpersilla on myös yksi hammas, joka on kaiken lisäksi elävä. Huolimatta vahvuudestaan Gumpers on erittäin pelokas ja esiintyy monesti tyhmänä, vaikka onkin kykenevä ajattelemaan älykkäitä ajatuksia. Sana "dieetti" saa hänet kauhusta pelokkaaksi, kuten myös sanat "tiistai" ja "aikakauslehti". Lisäksi Gumpers pelkää monia asioita kuten varjoja, ääniä, kasviksia ja kirkumista.
Kookkaasta olemuksesta huolimatta Gumpers on kuitenkin mukava, passiivinen ja viattomin avaruusolio, joka asustaa Tommyn luona majakassa. Kaikki kuitenkin muuttuu kun hän muuttuu pelokkaaksi, jolloin Gumpers juoksee karkuun jopa tiiliseinän läpi eikä ymmärrä omia voimiaan ja saattaakin aiheuttaa tuhoja.
Kovan ruokahalunsa vuoksi Gumpers usein etsiikin itselleen syötävää ja mielellään etsiikiin makeisia kuten sokeria ja karkkia. Kuitenkin hänelle saattaa maistua jopa kenkä tai ruusukimppu. Hyväuskoisen luonteensa vuoksi Swanky usein houkutteleekin hänet mukaan juoniinsa makeisilla.
Yksinkertaisuudestaan huolimatta hänellä on kyky ajatella syvällisemmin ja kykeneekin tekemään tarkkoja analyysejä esimerkiksi ruususta, josta Gumpers luetteli kaiken mahdollisen molekyylirakenteesta lähtien. Hän ei ole kovin innokas liikunnan harrastaja ja pitääkin enemmän helposta ja rentouttavasta elämästä, kuten Tommy.
Gustaf Konttinen

Gustaf Edvard Konttinen (17. maaliskuuta 1879 Varkaus – 5. elokuuta 1943) oli suomalainen Viipurissa, Siperiassa ja Vaasassa vaikuttanut liikemies ja konsuli.
Gustaf Konttisen vanhemmat olivat tehtaantyöläinen Olli Konttinen ja Ulla Kosunen. Hän kävi Raahen Porvari- ja Kauppakoulun vuonna 1900 ja teki opintomatkoja Saksaan 1900–1901, Tanskaan, Ruotsiin sekä Englantiin 1910–1911. Vuonna 1904 Konttinen tutustui valtion stipendin turvin viljakauppaan Venäjällä.
Konttinen oli konttorioppilaana Paul Wahl & Co:n tehtaalla Varkaudessa vuodesta 1892, Häkli, Lallukka ja Kumppanien kirjeenvaihtajana Viipurissa 1901–1907 ja viipurilaisen agentuuriliikkeen Konttinen ja Karsikko osakkaana ja johtajana 1907–1910. Konttinen muutti sitten Siperiaan ja oli 1911–1914 siellä prokuristina ja johtajana Carl Jörgensenin voinvientiliikkeessä. Hän oli perustamisensa lihanjalostustehtaiden ja vientiliikkeen johtajana Bijskissä Länsi-Siperiassa 1914–1919. Kun neuvostohallitus otti nämä laitokset haltuunsa Konttinen siirtyi Venäjän Kaukoitään jossa hän oli eri toimissa sekä mantereella että Japanissa 1919–1923. Palattuaan Suomeen 1923 Konttinen oli perustamassa Viipuriin Konttinen ja Karsikko Oy:tä ja oli liikkeen osakkaana ja johtajana Viipurissa 1923–1928. Vuonna 1928 Konttinen muutti Vaasaan jossa hän oli Kauppiaitten Oy:n toimitusjohtajana 1928–1934. Konttinen oli Vaasassa myös Latvian kunniavarakonsuli 1931–1935. Vuonna 1934 Konttinen muutti Helsinkiin, jossa hän toimi Maakauppiaitten Oy:n johtokunnan varapuheenjohtajana ja yhtiön toisena johtajana.
Konttinen oli Kauppiaiden keskuskaupan hallintoneuvoston jäsenenä 1929–1934 sekä Kesko Oy:n johtokunnan jäsenenä 1941–1943.
Gustaf Konttinen oli naimisissa vuodesta 1913 Else Auguste Adolfine Pfeiferin (1889–1937) kanssa.
Glen Johnson

Glen Johnson voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Glen Johnson (s. 1984), englantilainen jalkapalloilija
Glen Johnson (s. 1969), jamaikalaissyntyinen nyrkkeilijä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Glen Johnson”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Fernand Cormon

| Fernand Cormon |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 24. joulukuuta 1845 Pariisi
Kuollut: 20. maaliskuuta 1924 (78 vuotta) Pariisi
Taiteilija
Salanimi:  Fernand Cormon
Taidesuuntaus:  Akateeminen taide
Fernand Cormon ja hänen ateljeensa 1885. Kuvassa vasemmalla istuu Toulouse-Lautrec, maalaustelineen luona Cormon itse.
Fernand Cormon (24. joulukuuta 1845 Pariisi, Ranska – 20. maaliskuuta 1924 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen akateeminen taidemaalari. Hän oli aikansa ranskalaisen historiamaalauksen johtavia taiteilijoita. Mytologisia, uskonnollisia ja historiallisia aiheita maalannut Cormon oli myös muotokuvamaalari.
Fernand piti 1880-luvulla ateljeekoulua Atelier Cormon. Koulu pyrki antamaan valmiuksia Pariisin salonkiin pääsyyn. Cormon oli itse debytoinut salongissa 1868. Oppilaina oli muun muassa Henri de Toulouse-Lautrec, Henri Matisse ja Vincent van Gogh. Suomalaisista Atelier Cormonissa kävivät esimerkiksi Albert Gebhard ja Akseli Gallen-Kallela.[lähde? ]
Sittemmin Cormon tunnetaan pikemminkin kuuluisien oppilaidensa kuin taiteensa vuoksi, vaikka hän pääsikin Académie des Beaux-Artsin jäseneksi. Hän kuoli liikenneonnettomuudessa.
Teoksia

Meurtre au sérail, 1874.
Mort de Ravana, 1875.
Caïn fuyant avec sa famille, 1880.
Haaremi, 1877 jälkeen.
Paja, 1894.
La bataille d'Essling.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fernand Cormon Wikimedia Commonsissa
Fernand Cormonin teokset (Arkistoitu – Internet Archive) Musee d'Orsayssa
Cormonin elämäkerta, Artfact.com
Gun Hellsvik

| Gun Hellsvik> Ruotsin oikeusministeri |
| --- | --- |
 Carl Bildtin hallitus 3. lokakuuta 1991 – 6. lokakuuta 1994  
Edeltäjä:  Laila Freivalds
Seuraaja:  Laila Freivalds
Kansanedustaja
 1994–2001  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1942
Kuollut: 14. marraskuuta 2016 (74 vuotta)
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  juristi, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Maltillinen kokoomus
Gun Hellsvik (o.s. Blomgren; 1942 – 14. marraskuuta 2016) oli ruotsalainen juristi ja maltillisen kokoomuksen poliitikko. Hän toimi kansanedustajana vuosina 1994–2001 ja Ruotsin oikeusministerinä Carl Bildtin hallituksessa 1991–1994. Vuosina 2001–2007 hän johti Ruotsin patentti- ja rekisterilaitosta (PRV).
Hellsvik kuoli syöpään 74-vuotiaana marraskuussa 2016, kaksi päivää hänen ja miehensä Per Hellsvikin 50-vuotishääpäivän jälkeen. Hellsvikillä oli poika ja kaksi lapsenlasta.
Aiheesta muualla

Gun Hellsvik Ruotsin valtiopäivien verkkosivuilla (ruotsiksi)
Grant Clitsome

| Grant Clitsome |
| --- | --- |
 Grant Clitsome vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. huhtikuuta 1985 (ikä 39) Gloucester, Ontario
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  98 kg
Seura
Seura:  Winnipeg Jets
Sarja:  NHL
Pelinumero:  24
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–
Seurat:  Syracuse Crunch (AHL) Columbus Blue Jackets (NHL)
NHL-varaus:  271. varaus, 2004 Columbus Blue Jackets
Grant Clitsome (s. 14. huhtikuuta 1985 Gloucester, Ontario) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän edustaa NHL-seura Winnipeg Jetsiä.
Ura

Columbus Blue Jackets varasi Nepean Raidersissa kanadalaisessa juniorisarja Central Junior Hockey Leaguessa (CJHL) pelanneen Clitsomen NHL:ään varaustilaisuuden 2004 yhdeksännellä kierroksella, vuorolla 271. Hän pelasi varauksensa jälkeen neljä kautta (2004–2008) yhdysvaltalaisen Clarksonin yliopiston joukkueessa Golden Knightsissa ja oli voittamassa kaudella 2006–2007 yliopistosarja ECAC Hockeyn mestaruutta. Kaudella 2007–2008 hänet nimettiin NCAA:n itärannikon toiseen tähdistökentälliseen.
Clitsome teki ammattilaisdebyyttinsä keväällä 2008 Blue Jacketsin silloisessa farmijoukkueessa Syracuse Crunchissa. Hän pelasi ensimmäiset NHL-ottelunsa kaudella 2009–2010, josta suurin osa meni kuitenkin vielä AHL:ssä. Kaudesta 2010–2011 hän pelasi puolet NHL:ssä ja puolet AHL.ssä, ja kausi 2011–2012 oli ensimmäinen, jonka hän pelasi kokonaan NHL:ssä.
Helmikuussa 2012 Clitsome siirtyi kesken kauden Winnipeg Jetsiin waivers-listan kautta ja heinäkuussa 2013 hän solmi seuran kanssa kolmivuotisen jatkosopimuksen. Hän oli työsulun lyhentämällä NHL-kaudella 2012–2013 joukkueensa sisäisen plus-miinus-tilaston voittaja yhdessä Andrew Laddin kanssa lukemalla +10 ja joukkueensa toiseksi eniten pisteitä tehnyt puolustaja Dustin Byfuglienin jälkeen tehtyään 16 tehopistettä, neljä maalia ja 12 syöttöpistettä, 44:ssä ottelussa. Hänen roolinsa joukkueensa puolustuksessa kasvoi kauteen 2011–2012 verrattuna.
Aiheesta muualla

Grant Clitsome Legends of Hockey -sivustolla (englanniksi)
Grant Clitsome The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Grant Goodeve

| Grant Goodeve |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. heinäkuuta 1952 (ikä 72)  Middlebury, Connecticut
Näyttelijä
Aktiivisena:  1976–
Merkittävät roolit:  David Bradford (Eight Is Enough) Wolf O’Donnell (Star Fox: Assault) Engineer (Team Fortress 2)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Grant Goodeve (s. 6. heinäkuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä sekä radio- ja televisiojuontaja, joka tuli tunnetuksi roolistaan David Bradfordina televisiosarjassa Eight Is Enough vuosina 1977–1981.
Elämä ja ura

Goodeven ensimmäinen rooli oli pieni sivuosa sairaalasarjassa Emergency! vuonna 1976. Hän alkoi esittää David Bradfordia Eight Is Enough -sarjassa vuonna 1977, kun hahmoa sarjan pilottijaksossa esittänyt Mark Hamill luopui roolista. Goodeve esitti roolia sarjan loppuun asti ja vieraili sen jälkeen muissa sarjoissa kuten Lemmenlaiva ja Dynastia. 1990-luvulla hän esitti Rick Pederseniä sarjassa Villi Pohjola ja vuonna 1998 alkoi juontaa seattlelaisen radiokanava KING-TV:n matkailuohjelmaa Northwestern Backroads. Hän juontaa myös If Walls Could Talk -ohjelmaa Home & Garden Television -kanavalla. Hän on tehnyt myös äänirooleja videopeleihin, joita ovat Wolf O’Donnell Star Fox: Assaultissa, Engineer Team Fortress 2:ssa sekä sivurooleja F.E.A.R.:ssa.
Goodeve on myös laulaja. Hänen gospel-kappaleita sisältävä albuminsa The Wonder of It All julkaistiin vuonna 1996.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Güzelyurt

Güzelyurt (turk., ”Kaunis maa”) voi viitata seuraaviin:
Güzelyurt, piirikunta Turkissa
Mórfou (turk. Güzelyurt), kylä ja kunta Kyproksen saarella.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Güzelyurt”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Gregg Sulkin

Gregg Sulkin (2014)
Gregg Sulkin (s. 29. toukokuuta 1992) on englantilainen näyttelijä. Hän teki elokuvadebyyttinsä brittiläisessä elokuvassa Sixty Six vuonna 2006. Tunnetuksi hän tuli Disney Channelin komediasarjoista Tavataan välkkärillä ja Waverly Placen velhot. Vuonna 2010 hän näytteli tv-elokuvassa Avalon High. Sulkin näyttelee myös Ezra Fitzin (Ian Harding) veljeä televisiosarjassa Valehtelevat viettelijät sekä Chase Steinia Marvel-televisiosarjassa Runaways.
Aiheesta muualla

Gregg Sulkin Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Gregg Sulkin Twitterissä
Grant Fuhr

| Grant Fuhr |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. syyskuuta 1962 (ikä 62) Spruce Grove, Alberta
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  oikea
Pituus:  178 cm
Paino:  83 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1981–2000
Seurat:  Edmonton Oilers Toronto Maple Leafs Buffalo Sabres Los Angeles Kings St. Louis Blues Calgary Flames
NHL-varaus:  8. varaus, 1981 Edmonton Oilers
Hockey Hall of Fame
 2003 
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Edmonton Oilers | 1984  |
|  | Edmonton Oilers | 1985  |
|  | Edmonton Oilers | 1987  |
|  | Edmonton Oilers | 1988  |
|  | Edmonton Oilers | 1990  |
Grant Scott Fuhr (s. 28. syyskuuta 1962 Spruce Grove, Alberta, Kanada) on urheilu-uransa lopettanut National Hockey League -liigassa pelannut jääkiekkomaalivahti.
Ura

Afrikkalais-kanadalaista alkuperää oleva Fuhr adoptoitiin vauvana ja kasvatettiin Spruce Grovessa Albertassa. Hän on sukutaustaltaan myös osittain cree. Ollessaan 17-vuotias Fuhr liittyi vuonna 1979 WHL-liigan Victoria Cougarsin joukkueeseen. Kahden kauden jälkeen hänet varattiin NHL:n varaustilaisuudessa 8. sijalta Edmonton Oilersiin vuonna 1981. Edmontonissa Fuhr hävisi avausottelunsa, mutta oli voittamaton peräti 23 seuraavassa pelissä tehden samalla tulokaspelaajien ennätyksen ja vakiinnuttaen paikkansa yhtenä sarjan parhaista maalivahdeista. Oilersissa Fuhr pelasi lopulta kymmenen kautta ja voitti viisi kertaa Stanley Cupin. Kanadan maajoukkueessa Fuhr voitti kahdesti Kanada-cupin.
Joukkuetoveri Wayne Gretzky arvioi jälkikäteen Fuhrin parhaaksi tietämäkseen jääkiekkomaalivahdiksi. Gretzkyn mukaan Fuhrin mailapeli oli tosin aluksi onnetonta mutta kehittyi nopeasti huippuunsa. Kaudella 1983–1984 Fuhr teki maalivahtien yhden kauden piste-ennätyksen 14 syöttöpisteellään. Fuhr teki urallaan runkosarjapelit ja pudotuspelit yhteen laskettuna enemmän pisteitä kuin kukaan muu maalivahti NHL:n historiassa eli 61.
Vuonna 1990 Fuhrin entinen vaimo kertoi avioeron jälkeen toimittajille Fuhrin käyttävän huumeita. Fuhr myönsi viihdekäyttäneensä aiemmin kokaiinia, minkä seurauksena NHL:n johto määräsi hänet syyskuussa 1990 koko kauden kestävään pelikieltoon. Pelikielto purettiin ennenaikaisesti helmikuussa 1991, ja Fuhr palasi takaisin pelaamaan. Kausi jäi kuitenkin hänen viimeisekseen Edmontonissa, aivan kuten monen muunkin joukkueen menestysvuosien tähtipelaajan.
1990-luvun alkuvuosina Fuhr kärsi toistuvista loukkaantumisista ja vaihtoi seuraa useasti. Hän pelasi Toronto Maple Leafsissa, Buffalo Sabresissa ja Los Angeles Kingsissa ennen päätymistään St. Louis Bluesiin. Siellä hän pääsi jälleen kaudella 1995–1996 parhaiden vuosiensa vireeseen. Tuolloin hän oli 33-vuotias. Fuhrin saman kauden aikana pelaamat 79 ottelua sekä 76 perättäistä ottelua ovat NHL:n maalivahtien ennätyksiä. Huippukausi päättyi kuitenkin jälleen vaikeaan polvivammaan kesken pudotuspelien, eikä täysi kuntoutuminen enää onnistunut.
Bluesista Fuhr siirtyi kuitenkin vielä takaisin kotiprovinssiinsa Albertaan Calgary Flamesiin. Siellä hän toimi varamaalivahtina ja nuoren Fred Brathwaiten mentorina ennen pelaajauransa lopettamista vuonna 2000. Fuhr jäi silti Calgaryyn toimien Flamesin maalivahtivalmentajana. Vuonna 2004 Fuhr siirtyi Phoenix Coyotesin organisaatioon toimien ensin maalivahtivalmentajana ja sitten pelaajakehityksestä vastaavana johtajana. Jätettyään Phoenixin vuonna 2010 Fuhr on toiminut juniorivalmentajana sekä osallistunut golf-turnauksiin. Fuhr tuli tunnetuksi intohimoisena golfin pelaajana jo jääkiekkourallaan.
Lokakuussa 2003 Edmonton Oilers poisti käytöstä eli jäädytti pelinumeron #31 Fuhrin kunniaksi. Saman vuoden marraskuussa Fuhr valittiin myös arvostetun Hockey Hall of Fame -kunniagallerian jäseneksi.
Saavutuksia

Kaikkien aikojen piste-ennätys maalivahdille, 14 maaliin johtanutta syöttöä yhdellä kaudella, 1983–1984
NHL:n All Star -ottelussa vuosina 1982, 1984, 1985, 1986 (kentän arvokkain pelaaja), 1988 ja 1989
NHL:n kakkostähdistössä vuonna 1982
NHL:n ykköstähdistössä vuonna 1988
Vezina Trophy vuonna 1988
William M. Jennings Trophy vuonna 1994 (Dominik Hasekin kanssa)
Sijalla 70. The Hockey News -lehden sadan suurimman kiekkoilijan listalla vuonna 1998
Hockey Hall of Fameen vuonna 2003
Germantown (Philadelphia)

Germantownin kunnan sijainti Philadelphian piirikunnassa ennen vuoden 1854 liitosta.
Germantown on  Philadelphian kaupunginosa noin 12 kilometrin päässä kaupungin keskustasta. Saksalaiset perustivat sen jo 1683, ja se tunnetaankin nykyään monista historiallisista rakennuksista.
Historia

Pennsylvaniaan saapui 1680-luvulla 13 saksalaista mennoniittaperhettä, jotka tulivat William Pennin lupaaman uskonnollisen vapauden perässä. Franz Daniel Pastoriuksen johtama ryhmä osti noin 170 neliökilometriä maata Philadelphian pohjoispuolelta. Germantownissa käytiin merkittävä taistelu Yhdysvaltain vapaussodan aikana. Britit olivat asettaneet Germantowniin monia yksiköitään. Siirtokuntien armeija hyökkäsi näitä joukkoja vastaan, ja vaikka se kärsikin raskaita tappioita, osittain taistelun ansiosta Ranska päätti tukea siirtokuntia sodan aikana.
Philadelphian vuoden 1793 keltakuume-epidemian aikana useat varakkaat kaupunkilaiset jättivät kaupungin keskustan. Myös presidentti George Washington lähti kaupungista ja vuokrasi Germantownista Deshler-Morrisin talon. Germantownissa on edelleen pystyssä useita 1700-luvun lopulla ja 1800-luvulla rikkaiden kaupunkilaisten rakennuttamia taloja, joihin he pystyivät pakenemaan Philadelphian hälinää. Germantown kasvoi 1800-luvulla teollisuuskeskukseksi, ja vuonna 1854 se liitettiin Philadelphian kaupunkiin.
Germantownin väestörakenne alkoi muuttua radikaalisti 1930-luvulla. Se oli ollut keski- ja yläluokkalainen valkoisten asuinalue, mutta sinne alkoi muuttaa entistä enemmän köyhiä afroamerikkalaisia. Parissa vuosikymmennessä Germantownin alkuperäisistä saksalaissiirtolaisten jälkeläisistä suurin osa oli muuttanut Philadelphian esikaupunkialueille. Vuonna 2000 Germantownissa oli 50 614 asukasta, ja niistä peräti 86 prosenttia oli tummaihoisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Germantown (Philadelphia) Wikimedia Commonsissa
Germantown Historical Society (englanniksi)
Greta Van Fleet

| Greta Van Fleet |
| --- | --- |
 Greta Van Fleet esiintymässä vuonna 2017 West Fargossa Pohjois-Dakotassa. Vasemmalta oikealle: Sam Kiszka, Josh Kiszka, Jake Kiszka, Danny Wagner.
Tiedot
Toiminnassa:  2012–
Tyylilaji:  hard rock, blues rock
Kotipaikka:   Frankenmuth, Michigan
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Sam Kiszka   Josh Kiszka   Jake Kiszka   Danny Wagner  
Entiset jäsenet:  Kyle Hauck  
Levy-yhtiö:  Lava Records   Republic Records
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Greta Van Fleet on yhdysvaltalainen rockyhtye, joka perustettiin Frankenmuthissa, Michiganissa. Siihen kuuluvat laulaja Josh Kiszka, kitaristi Jake Kiszka, basisti Sam Kiszka ja rumpali Danny Wagner. Yhtye solmi ensimmäisen levytyssopimuksensa Lava Recordsin kanssa maaliskuussa 2017, joka julkaisi kuukautta myöhemmin yhtyeen esikois-EP:n Black Smoke Rising.
Yhtyeen esikoisalbumi Anthem of the Peaceful Army julkaistiin 19. lokakuuta 2018, ja se nousi Billboardin rock-listojen kärkeen ensimmäisten viikkojen aikana. Joulukuussa 2018 yhtye nimettiin Grammy-ehdokkaaksi neljässä kategoriassa: Best New Artist, Best Rock Performance (kappale ”Highway Tune”), Best Rock Song (kappale ”Black Smoke Rising”) ja Best Rock Album (From the Fires -EP).
Jäsenet

Josh Kiszka – laulu (2012–)
Jake Kiszka – kitara (2012–)
Sam Kiszka – basso (2012–)
Danny Wagner – rummut (2013–)
Kyle Hauck – rummut (2012–2013)
Diskografia

Anthem of the Peaceful Army (2018)
The Battle at Garden's Gate (2021)
Starcatcher (2023)
EP:t
Black Smoke Rising (2017)
From the Fires (2017)
”Highway Tune” (2017)
”Safari Song” (2017)
”When the Curtain Falls” (2018)
”You're the One” (2018)
”Lover, Leaver” (2019)
”My Way, Soon” (2020)
”Age of Machine” (2020)
”Heat Above” (2021)
”Broken Bells” (2021)
”Meeting The Master” (2023)
Gregg Henry

Gregg Henry vuonna 1976.
Gregg Lee Henry (s. 6. toukokuuta 1952) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa Brian De Palman elokuvissa Kuolema tulee kahdesti (1984) ja Kahdet kasvot (1992), sekä myöhemmissä elokuvissa Payback – tilinteko (1999) ja The Hunt for the BTK Killer (2005).
Henry on nähty myös useissa televisiosarjoissa, kuten Gilmoren tytöissä. Hän nousi kansainväliseen suosioon 1970-luvun loppupuolen televisiosarjasta Rikas, rakas, köyhä, varas ja kävi Suomessa keväällä 1978 Lee Cooper -farkkumerkin sponsoroimana.
Aiheesta muualla

Gregg Henry Internet Movie Databasessa. (englanniksi)