stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Softball kesäolympialaisissa 2020
Ottelut > Ottelut

Australia  v  Japani
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Australia  | 1–8 |  Japani |
| Syöttäjä: Kaia Parnaby (H, 0–1) | Raportti | Syöttäjä: Yukiko Ueno (V, 1–0) |
| Kunnarit: – |  | Kunnarit: Minori Naito (1), Yamato Fujita (1), Yu Yamamoto (1) |
Italia  v  Yhdysvallat
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Italia  | 0–2 |  Yhdysvallat |
| Syöttäjä: Greta Cecchetti (H, 0–1) | Raportti | Syöttäjä: Cat Osterman (V, 1–0), Monica Abbott (S, 1) |

Meksiko  v  Kanada
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Meksiko  | 0–4 |  Kanada |
| Syöttäjä: Dallas Escobedo (H, 0–1) | Raportti | Syöttäjä: Sara Groenewegen (V, 1–0), Danielle Lawrie (S, 1) |
| Kunnarit: – |  | Kunnarit: Jenn Salling (1) |
Yhdysvallat  v  Kanada
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Yhdysvallat  | 1–0 |  Kanada |
| Syöttäjä: Monica Abbott (V, 1–0) | Raportti | Syöttäjä: Jenna Caira (H, 0–1) |

Meksiko  v  Japani
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Meksiko  | 2–3 |  Japani |
| Syöttäjä: Danielle O'Toole (H, 0–1) | Raportti | Syöttäjä: Miu Goto (V, 1–0) |
| Kunnarit: Anissa Urtez (1) |  | Kunnarit: Yamato Fujita (2) |
Italia  v  Australia
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Italia  | 0–1 |  Australia |
| Syöttäjä: Greta Cecchetti (H, 0–2) | Raportti | Syöttäjä: Kaia Parnaby (V, 1–1), Ellen Roberts (S, 1) |

Australia  v  Kanada
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Australia  | 1–7 |  Kanada |
| Syöttäjä: Ellen Roberts (H, 0–1) | Raportti | Syöttäjä: Jenna Caira (V, 1–1) |

Yhdysvallat  v  Meksiko
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Yhdysvallat  | 2–0 |  Meksiko |
| Syöttäjä: Cat Osterman (V, 2–0), Monica Abbott (S, 2) | Raportti | Syöttäjä: Dallas Escobedo (H, 0–2) |

Japani  v  Italia
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Japani  | 5–0 |  Italia |
| Syöttäjä: Miu Goto (V, 2–0) | Raportti | Syöttäjä: Alexia Lacatena (H, 0–1) |
| Kunnarit: Yu Yamamoto (2), Yamato Fujita (3) |  | Kunnarit: – |
Australia  v  Yhdysvallat
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Australia  | 1–2 |  Yhdysvallat |
| Syöttäjä: Tarni Stepto (H, 0–1) | Raportti | Syöttäjä: Monica Abbott (V, 2–0) |

Kanada  v  Japani
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kanada  | 0–1 |  Japani |
| Syöttäjä: Danielle Lawrie (H, 0–1) | Raportti | Syöttäjä: Miu Goto (V, 3–0) |

Italia  v  Meksiko
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Italia  | 0–5 |  Meksiko |
| Syöttäjä: Greta Cecchetti (H, 0–3) | Raportti | Syöttäjä: Dallas Escobedo (V, 1–2) |
| Kunnarit: – |  | Kunnarit: Sydney Romero (1), Anissa Urtez (2), Brittany Cervantes (1) |
Japani  v  Yhdysvallat
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Japani  | 1–2 |  Yhdysvallat |
| Syöttäjä: Yamato Fujita (H, 0–1) | Raportti | Syöttäjä: Monica Abbott (V, 3–0) |
| Kunnarit: – |  | Kunnarit: Kelsey Stewart (1) |
Kanada  v  Italia
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Kanada  | 8–1 |  Italia |
| Syöttäjä: Lauren Regula (V, 1–0) | Raportti | Syöttäjä: Greta Cecchetti (H, 0–4) |
| Kunnarit: Jen Gilbert (1) |  | Kunnarit: – |
Meksiko  v  Australia
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Meksiko  | 4–1 |  Australia |
| Syöttäjä: Dallas Escobedo (V, 2–2) | Raportti | Syöttäjä: Kaia Parnaby (H, 1–2) |
| Kunnarit: – |  | Kunnarit: Jade Wall (1) |
Ottelut > Pronssiottelu

Meksiko  v  Kanada
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Meksiko  | 2–3 |  Kanada |
| Syöttäjä: Danielle O'Toole (H, 0–2) | Raportti | Syöttäjä: Danielle Lawrie (V, 1–1) |
Ottelut > Loppuottelu

Japani  v  Yhdysvallat
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Japani  | 2–0 |  Yhdysvallat |
| Syöttäjä: Yukiko Ueno (V, 2–0) | Raportti | Syöttäjä: Ally Carda (H, 0–1) |
Sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
:  Japani
:  Yhdysvallat
:  Kanada
4.:  Meksiko
5.:  Australia
6.:  Italia
Mitalistijoukkueiden pelaajat

| Mitali | Joukkue |
| --- | --- |
Kultaa:  Japani  Yukiyo Mine, Saki Yamazaki, Yuka Ichiguchi, Yu Yamamoto, Nodoka Harada, Sayaka Mori, Hitomi Kawabata, Eri Yamada, Mana Atsumi, Minori Naito, Yamato Fujita, Yukiko Ueno, Nayu Kiyohara, Haruka Agatsuma, Miu Goto
Hopeaa:  Yhdysvallat  Aubree Munro, Ali Aguilar, Ally Carda, Amanda Chidester, Kelsey Stewart, Haylie Mccleney, Janie Reed, Monica Abbott, Michelle Moultrie, Valerie Arioto, Rachel Garcia, Dejah Mulipola, Cat Osterman, Bubba Nickles, Delaney Spaulding
Pronssia:  Kanada  Kelsey Harshman, Natalie Wideman, Erika Polidori, Joey Lye, Jenn Salling, Victoria Hayward, Janet Leung, Danielle Lawrie, Sara Groenewegen, Emma Entzminger, Jen Gilbert, Larissa Franklin, Jenna Caira, Lauren Regula, Kaleigh Rafter
Daniel Jones (amerikkalaisen jalkapallon pelaaja)

| Daniel Jones |
| --- | --- |
 Jones vuonna 2020
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. toukokuuta 1997 (ikä 27) Charlotte, Pohjois-Carolina
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Lempinimi:  Danny Dimes Vanilla Vick
Pituus:  196 cm
Paino:  100 kg
Pelipaikka:  Pelinrakentaja
Seura
Pelinumero:  8
Seura:  Minnesota Vikings
Sarja:  NFL
Pelaajaura
Aik. seurat:  New York Giants (NFL)
NFL-varaus:  6., 2019 New York Giants
Pääsarjaura:  2019–
Daniel Stephen Jones III (27. toukokuuta 1997, Charlotte, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja. Hänen pelipaikkansa on pelinrakentaja. Jones edustaa Minnesota Vikingsia.
Jones pelasi yliopistotasolla vuodet 2015–2018 Dukessa. Vuonna 2015 hän ei pelannut otteluakaan, mutta vuosina 2016–2018 Jones pelasi yhteensä 36 ottelua, joissa heitti 8201 jaardia ja 52 touchdownia. New York Giants varasi Jonesin NFL:n vuoden 2019 varaustilaisuuden ensimmäisellä kierroksella kuudentena pelaajana.
Jones ja Giants solmivat nelivuotisen tulokassopimuksen heinäkuussa 2019. Maaliskuussa 2023 Jones teki Giantsin  kanssa nelivuotisen ja yhteensä 160 miljoonan dollarin arvoisen sopimuksen. Jones on pelannut Giantsissa (tilanne 21. syyskuuta 2021) 29 ottelua, joissa on heittänyt 6486 jaardia, on syöttänyt 37 touchdownia ja 22 syötönkatkoa. Lisäksi hän on itse juossut viisi touchdownia sekä rähmännyt pallon 30 kertaa, joista 18 kertaa siten, että vastustaja on saanut pallon.
Marraskuussa 2024 Jones teki sopimuksen Minnesota Vikingsin kanssa sen jälkeen Giants oli vapauttanut hänet sopimuksestaan.
Hillevi

| Hillevi |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  16. syyskuuta
– ruotsinkielinen:  16. syyskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Hellevi
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  Helvig
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hillevi on pohjoismainen naisen etunimi. Nimi on syntynyt germaanisesta nimestä Helvig, joka merkitsee taisteluonnea. Samaa alkuperää on myös nimi Hellevi. Tanskassa nimi Hillevi oli käytössä jo 1400-luvulla ja esiintyy myös eräässä kansanlaulussa.
Suomessa nimi Hillevi on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu 9 644 naiselle ja muutamalle miehelle. Hillevin nimipäivä on 16. syyskuuta.
Tunnettuja Hillevejä

Hillevi Aalto (1953–2009), suomalainen muotitaiteilija
Hillevi Blylods (1932–2024), ruotsalainen ooppera- ja konserttilaulaja
Hillevi Engström (s. 1963), ruotsalainen poliisi, poliitikko ja ministeri
Hillevi Hedberg-Tiilikainen, aik. Lalla (1944–2018), suomalainen muotoilija ja lasitaiteilija
Hillevi Koski, amerikansuomalainen kirjailija
Hillevi Lagerstam (1923–1998), suomalainen näyttelijä
Hillevi Rombin (1933–1996), ruotsalainen viisiottelija, Miss Universum 1955
Space Invaders

| Space Invaders |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Taito
Julkaisija:  Taito Corporation
Jakelija:  App Store
Suunnittelija:  Tomohiro Nishikado
Julkaistu:  1978
Lajityyppi:  shoot ’em up
Pelimuoto:  yksinpeli ja moninpeli
Alusta:  kolikkopeli, Atari 2600, Atari 5200, Atari 8-bit, MSX, NEC PC-9801, Sega SG-1000, Wii
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Space Invaders on Tomohiro Nishikadon (myös Toshihiro Nishikado) suunnittelema vuonna 1978 julkaistu kolikkopeli. Sitä valmisti Taito Corporation ja myöhemmin lisenssillä Yhdysvalloissa Bally Midway. Japanissa julkaistua Space Invadersia pidetään yhtenä kaikkien aikojen merkittävimmistä videopeleistä. Vaikka peli on nykystandardeilla mitaten alkeellinen, se oli (esimerkiksi Pac-Manin ja Breakoutin ohella) modernin videopelin uranuurtajia.
Space Invadersin käännös Atari 2600:lle vuonna 1980 oli jättimenestys ja niin sanottu läpimurtosovellus, sillä jotkut ostivat konsolin pelkästään sen vuoksi. Space Invadersin suosion jälkeisinä vuosina Atari johti videopelimarkkinoita, vaikka tarjolla olisi ollut kehittyneempiäkin konsoleita.
Pelaaminen

Pelaaja liikuttelee ruudun alalaidassa olevaa lasertykkiä vasemmalle ja oikealle ampuen yläpuolelta rivimuodostelmassa lähestyviä avaruusolentoja. Viholliset "marssivat" edestakaisin ja jokaisen käännöksen yhteydessä siirtyvät hieman alaspäin. Tehtävänä on tuhota niin paljon vihollisia kuin mahdollista väistellen samalla niiden ampumia säteitä ja pommeja, joiden osumasta lasertykki tuhoutuu. Jos lasertykki tuhoutuu kolme kertaa, tai yksikin avaruusolioista pääsee ruudun alalaitaan saakka, peli loppuu. Silloin tällöin ruudun yläreunaan ilmestyy bonus-avaruusalus, jonka tuhoamisesta saa lisäpisteitä.
Sitä mukaa, kun pelaaja tuhoaa vihollisia, ne nopeuttavat liikkumistaan, kunnes ruudulla on vain yksi nopeasti liikkuva avaruusolio. Kun se on tuhottu, tulee ruutuun uusi muodostelma vihollisia, joka aloittaa "marssimisen" yhtä riviä alempaa kuin edellinen erä. Pelaajan lasertykin yläpuolella on neljä suojakilpeä. Niiden taakse voi suojautua vihollisen ammuksilta; kilvet kuitenkin tuhoutuvat pikkuhiljaa osumista.
Toteutus

Space Invadersin keskeisiä piirteitä oli se, että mitä enemmän vihollisia tuhotaan, sitä nopeamin jäljelle jääneet liikkuvat. Hyökkäysaallon alussa nopeutus on pieni, mutta suurenee dramaattisesti loppua kohti. Toiminto oli alun perin suunnittelematon seuraus pelin ohjelmointitavasta – kun ohjelman piti liikutella harvempia vihollisia, se pystyi päivittämään näytön nopeammin – mutta kehitystiimi päätti säilyttää piirteen.
Space Invadersin keskusyksikkönä käytettiin kahden MHz:n Intel 8080 -suoritinta. Grafiikka toteutettiin yhdellä pääsuorittimen muistiavaruudesta mapatulla bittitasolla. Äänitehosteet tuotettiin kukin erillisellä elektroniikalla.
Pystyasentoon rakennetussa versiossa kuva näytettiin koteloon sijoitetun peilin kautta mustavalkonäytöstä. Kuva projisoitiin muovipaneeliin, jonka pelaaja näki. Heijastavan paneelin takana oli kuumaisema. Pystyasentoon rakennettuja pelejä oli kahta versiota: Taito Corporationin toteuttama malli, jossa ohjaus tapahtui joystickilla, sekä Bally Midwayn lisensoitu malli, jossa ohjaamiseen käytettiin nappeja ja kuvitus oli japanilaisversiota heikkolaatuisempaa.
Koska laitteisto tuotti yksiväristä kuvaa, Taito lisäsi värit päällystämällä heijastavan ruudun värillisillä nauhoilla. Pelin ensimmäinen Japanissa julkaistu pöytämalli oli kuitenkin grafiikaltaan mustavalkoinen. Pelistä on valmistettu myös versiota, jossa näyttölaitteisto tuottaa aidosti värillistä grafiikkaa.
Space Invadersissa ei ollut laitteistoa satunnaislukujen tuottamiseen, joten näennäisen satunnaiset UFOn tuhoamisesta saadut pistemäärät tuotettiin tiivistealgoritmilla perustuen pelaajan ampumien laukausten lukumäärään. Ennen pitkää kokeilijat havaitsivat, että suurimman pistemäärän bonus-avaruusaluksesta saa tuhoamalla sen 23. laukauksella, ja sen jälkeen 15 laukauksen välein. Pelin myöhemmissä versioissa tämä vika oli korjattu.
Toinen tärkeä taktinen elementti pelissä on, etteivät viholliset voi ampua pelaajaa ollessaan ruudun alimmalla "rivillä".
Graafinen suunnittelu

Lokakuussa 2005 Nishikado kertoi englantilaisen Edge-pelilehden haastattelussa, että avaruusolentojen ulkonäkö perustui H. G. Wellsin kuvaukseen klassisessa tieteisromaanissa Maailmojen sota:
Nishikado huomautti myös, että hänen alkuperäinen aikomuksensa oli suunnitella peli, jossa viholliset olisivat lentokoneita, mutta se osoittautui teknisesti liian vaikeaksi toteuttaa. Hän vastusti ihmishahmoisten vihollisten käyttöä (mikä olisi ollut helpompaa), koska hän uskoi, että on "moraalisesti väärin" kuvata pelissä ihmisten ampumista.
Äänet ja musiikki

Peliä pidetään ensimmäisenä videopelinä, jossa oli jatkuva taustamusiikki tai sen esi-aste. Myös äänien nopeutuminen pelitilanteen muuttuessa (vihollisten nopeutuessa) oli ensimmäisenä alalla.
Pelin äänien todettiin vaikuttavan pelaajiin hätiköimisenä kun vastustajat laskeutuvat alemmas verrattuna samaan peliin ilman ääniä.
Vaikutukset

Videopelejä oli olemassa jo ennen Space Invadersia, ja sen julkaisuaikaan esimerkiksi Atarin Pong oli muutaman vuoden vanha. Space Invaders vangitsi kuitenkin yleisön mielenkiinnon tavalla, jollaista tuskin koskaan on pelien historiassa nähty.lähde? Sen science fiction -toiminta ja futuristinen ulkonäkö vetosivat Star Wars -huumaa elävään yleisöön.
Space Invadersin valtava suosio huomattiin viihdeteollisuudessa. Vuoden sisällä julkaisustaan peli oli tuottanut satoja miljoonia dollareita voittoa, josta suurin osa tuli nuorilta ja kouluikäisiltä lapsilta.
Ilmiö johti ensimmäisiin videopelien vastaisiin mielenilmauksiin, kun huolestuneet vanhemmat katsoivat videopelien vaikuttavan lapsiin haitallisesti. Space Invadersin tapauksessa ongelmana ei ollut niinkään sen abstrakti ja tyylitelty väkivalta, vaan se, ettei peliä voinut sanan perinteisessä merkityksessä "voittaa". Kriitikot huomauttivat, että pelaaja on voimaton ja voi ainoastaan viivyttää vääjäämätöntä tappiota. Heidän mielestään peli istutti nuoriin kyseenalaista ajattelutapaa ja vähensi kilpailullisuutta, minkä tarkoituksena oli ehkä haitata Yhdysvaltoja talouskilpailussaan Japania vastaan.kenen mukaan?
Japanissa Space Invadersin suosio aiheutti kolikkopulan, kunnes liikkeellä olevien jenien määrä nelinkertaistettiin.
Yksi Space Invadersin suosion syistä oli uudentyylinen pelitapa: sen julkaisuun saakka videopeleissä oli ollut kello, jonka rajoissa pelaaminen tapahtui. Peli loppui ajan (ja mahdollisen bonus-ajan) kuluttua umpeen. Space Invadersissa peli loppui vasta kolmen "elämän" kuluttua tai muukalaisten laskeuduttua ruudun alalaitaan. Pelaaja saattoi siis pelata niin kauan kuin taidot mahdollistivat.
Ennätystulos

Kirjan Stratford Video Gaming Records, 1980 Premiere Edition (s. 79) Canadian National Exhibition -tapahtumassa saatu Space Invadersin ennätystulos on 1 114 020 pistettä, jonka pelasi kanadalainen 12-vuotias Eric Furrer.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Space Invaders Wikimedia Commonsissa
Space Invaders Killer List of Videogamesissä (englanniksi)
Space Invaders MobyGamesissa (englanniksi)
Space Invaders Arcade History -sivustolla (englanniksi)
Space Invadersin luojan haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) Gamer TV:ssä
artikkeli The Dot Eatersissa (Arkistoitu – Internet Archive), johon kuuluu Space Invadersin historia
The Space Invaders Shrine - kaikki Space Invadersista, myös selainpeli
Space Invadersin pelinäkymä.
Pöytämallinen Space Invaders.
Pateniemen sahamuseo

| Pateniemen sahan museo |
| --- | --- |
 Nikkaripirtti
Tyyppi:  Erikoismuseo
Osoite:  Sahantie 21, 90800 Oulu  
Sijainti:  Pateniemi, Oulu
Perustettu:  1989
Ylläpitäjä:  Pohjois-Pohjanmaan museo
Kotisivut:  http://www.ouka.fi/oulu/ppm/pateniemen-sahan-museo1
Koordinaatit:  65°05′13″N, 25°23′31″E
 fiPateniemen sahan museo 
     
Pateniemen sahamuseo on Pateniemen kaupunginosassa Oulussa sijaitseva Pohjois-Pohjanmaan museon ylläpitämä sahateollisuuden museo, joka keskittyy pääasiassa vuosina 1873–1990 toimineen Pateniemen sahan toiminnan ja historian esittelyyn.
Museo sijaitsee Pateniemen sahan vanhassa Nikkaripirtiksi kutsutussa varastorakennuksessa. Museo avattiin yleisölle 19. kesäkuuta 1989, jolloin Veitsiluoto Oy lahjoitti rakennuksen Oulun kaupungille ja edelleen Pohjois-Pohjanmaan museolle. Museossa on esillä sahaan ja sen toimintaan liittyvää esineistöä.
Andy Khachaturian

Ontronik ”Andy” Khachaturian on yhdysvaltalainen muusikko. Hän toimi aiemmin System of a Down -yhtyeen rumpalina. Hän liittyi yhtyeeseen vuonna 1995, mutta lopetti vuonna 1997 jonka jälkeen hänet korvasi John Dolmayan. Khachaturian toimii nykyäänmilloin? laulajana VoKEE-yhtyeessä.päivitettävä
System of a Down
| --- | --- |
Studioalbumit:   System of a Down  Toxicity  Steal This Album!  Mezmerize  Hypnotize 
EP:t:   Sugar E.P.  Limited Edition Tour CD  Lonely Day 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Muut:  Europeana
Liekki

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Liekki on tulen näkyvä muoto, palavasta aineesta irtautuvassa kaasussa syntyvä lämpö- ja valoilmiö.
Sana voi viitata myös seuraaviin:
Liekki, Ihmenelosiin kuuluva sarjakuvahahmo
Liekki, suomalainen yhtye
Liekki, Mariska & Pahat Sudet -yhtyeen single
Liekki, nanoteknologiayritys
Rakel Liekki, suomalainen kuvataiteilija ja entinen pornonäyttelijä
Liekki, lakkautettu kommunistinen lehti
Liekki, vuosina 1935–1974 ilmestynyt kanadansuomalainen kaunokirjallinen viikkolehti
Liekki, ruotsinsuomalainen kulttuurilehti
Liekki-sonni, kesällä 1997 karkumatkallaan julkisuuteen päässyt suomalainen sonni
liekkiaiheisia tai -nimisiä patsaita ja muistomerkkejä:
Liekki, Alvar Aallon suunnittelema veistos Suomussalmella
Liekki-patsas, Oskari Jauhiaisen veistämä patsas Pyhäjoella
Vapauden liekki, Lauri Kallisen suunnittelema Revonlahden taistelun muistomerkki Siikajoella
Vapauden liekki, Seppo Mannisen suunnittelema veistos Salossa
Lakeuden liekki, Väinö Lätin suunnittelema veistos Yiivieskassa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Liekki”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Xalq ovozi

Lehden etusivu maaliskuussa 2023.
Xalq ovozi (Халқ овози, ”Kansan ääni”) on Tadžikistanin pääkaupungissa Dušanbessa ilmestyvä uzbekinkielinen sanomalehti.
Lehti sai alkunsa tadžikinkielisessä Bedori todžikissa vuosina 1926–1927 julkaistuista uzbekinkielisistä sivuista ja sen vuonna 1928 perustetusta liitteestä Qizil Tojikiston (”Punainen Tadžikistan”). Vuonna 1929 siitä tuli itsenäinen sanomalehti, joka sai vuonna 1955 nimen Sovet Tojikistoni (”Neuvosto-Tadžikistan”).
Sovet Tojikistoni oli neuvostoaikana Tadžikistanin kommunistisen puolueen sekä Tadžikistanin sosialistisen neuvostotasavallan korkeimman neuvoston ja ministerineuvoston äänenkannattaja. Se oli yksi tasavallan tärkeimmistä päivälehdistä, jonka rinnalla ilmestyivät muun muassa tadžikinkielinen Todžikistoni Soveti ja venäjänkielinen Kommunist Tadžikistana. Lehden painosmäärä oli 93 500 kappaletta vuonna 1975.
Lehti sai nimen Xalq ovozi vuonna 1992, mutta Tadžikistanin sisällissodan aikana sen ilmestyminen oli vähällä loppua kokonaan. Se ilmestyy nykyään kerran viikossa maan hallituksen julkaisuna kyrillisin kirjaimin. Painosmäärä oli 9 200 kappaletta vuonna 2022. Lehden Internet-sivusto avattiin vuonna 2013.
Aiheesta muualla

Lehden sivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirjapaino Kursiivin tuhopoltto

Kirjapaino Kursiivin tuhopoltto oli aamuyöllä 26. marraskuuta 1977 tapahtunut tihutyö, jossa tuhottiin Suomen Kommunistisen Puolueen niin sanotun taistolaisen siiven äänenkannattajaa Tiedonantajaa painanut Kirjapaino Kursiivi Veneentekijäntie 2:ssa Helsingin Lauttasaaressa.
Kursiivin tuhopoltto sai aikaansa kello 6.00 aikoihin ja tieto palosta tuli hätäkeskukseen kello 6.18, kun Kursiivin talonmies oli ilmoittanut asiasta. Muita kirjapainossa painettuja lehtiä olivat Enhet ja Pioneeritoveri.
Kirjapainosta löydettiin myös sinne sijoitettu omatekoinen pommi, joka ei kuitenkaan ollut ehtinyt räjähtää. Lisäksi rakennuksen ulkoseiniä oli töhritty hakaristein. Poliisi vangitsi palon sytyttämisestä epäillyn miehen 9. joulukuuta. Vasemmisto vaati tapauksen vuoksi valtiovallalta toimia äärioikeistoa vastaan. Tapaus ja sen oikeuskäsittely herättivät huomiota myös ulkomailla.
Tuhopoltosta tuomittiin Isänmaallisen Kansanrintaman jäseniä, muun muassa uusnatsina ja okkultistina tunnettu Pekka Siitoin, ”puoluesihteeri” Seppo Lehtonen, Timo Pekkala ja kaksi kotkalaista henkilöä.
Alexandre Coria

Coria Japanin rallissa vuonna 2024.
Alexandre Coria (s. 22. tammikuuta 1993) on ranskalainen kartanlukija. Hän toimii kartanlukijana Adrien Fourmaux'lle rallin MM-sarjassa.
Ura

Coria aloitti vuonna 2015 Ranskan kansallisessa sarjassa Jérémie Serieys'n kanssa ennen siirtymistä Vincent Dubertin kartanlukijaksi Junior WRC -sarjaan. Hän toimi myös Yohan Rosselin kartanlukijana ennen kuin aloitti Fourmaux'n kartanlukijana M-Sport WRT -tallissa. Kaudella 2023 kaksikko ajoi Rally2-luokan autolla ja he voittivat Britannian kansallisen sarjan mestaruuden.
Aiheesta muualla

Profiili eWRC-sivustolla (englanniksi)
Dimităr Berbatov

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Dimităr Ivanov Berbatov
Syntymäaika: 30. tammikuuta 1981 (ikä 43)
Syntymäpaikka: Blagoevgrad, Bulgaria
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 189 senttimetriä
Junioriseurat
: Pirin
: TsSKA Sofia
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998–2001 | TsSKA Sofia | 49 | (26) |
| 2001–2006 | Bayer Leverkusen | 154 | (69) |
| 2006–2008 | Tottenham Hotspur | 70 | (27) |
| 2008–2012 | Manchester United | 108 | (48) |
| 2012–2014 | Fulham | 51 | (19) |
| 2014–2015 | Monaco | 38 | (13) |
| 2015-2016 | PAOK | 17 | (4) |
| 2017-2018 | Kerala Blasters FC | 9 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 496 | (207) |
Maajoukkue
| 1999–2010 | Bulgaria | 78 | (48) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. kesäkuuta 2020.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. kesäkuuta 2020.
Dimităr Berbatov
Dimităr Ivanov Berbatov (bulg. Димитър Иванов Бербатов, s. 30. tammikuuta 1981 Blagoevgrad, Bulgaria) on bulgarialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi pitkään Saksassa ja Englannissa, ja uransa viimeiset vuodet hän pelasi Ranskan, Kreikan ja Intian sarjoissa. Hän on Hristo Bonevin ohella Bulgarian maajoukkueen kaikkien aikojen paras maalintekijä.
Seurajoukkueura

Berbatov aloitti jalkapalloilun Pirin Blagoevgrad -nimisessä joukkueessa, jota hänen isänsä, niin ikään Bulgarian maajoukkueessa pelannut Ivan Berbatov, edusti. Ensimmäisen ammattilaissopimuksen Berbatov teki 17-vuotiaana TsSKA Sofian kanssa. Samana vuonna hän saavutti seurassa Bulgarian Cupin voiton. Vuonna 2001 Berbatov siirtyi Saksaan Bayer Leverkusenin riveihin. Leverkusenissa hänestä kehittyi huippuluokan maalintekijä.
Tottenhamin riveihin Englantiin Berbatov siirtyi vuonna 2006. Hän nousi nopeasti yhdeksi seuran avainpelaajista. Kaudella 2006–2007 Berbatov teki 33 liigaottelussa 12 maalia. Seuraavalla kaudella Berbatov olikin Englannin suurseurojen ykköshankintakohteita. Chelsea tarjosi Berbatovista peräti 32 miljoonaa puntaa, mikä olisi ollut Englannin uusi siirtoennätys. 24. helmikuuta 2008 Berbatov voitti Englannin liigacupin Tottenhamissa, kun Tottenham voitti loppuottelussa Wembleyllä Chelsean 2–1. Hän teki ottelussa rangaistuspotkusta Tottenhamin 1–1-tasoitusmaalin. Kaudella 2007–2008 Berbatov onnistui 36 liigaottelussa maalinteossa 15 kertaa.
Vuonna 2008 Berbatov siirtyi pitkien neuvottelujen jälkeen Manchester Unitediin 30,75 miljoonan punnan siirtosummalla. United-debyytissään 13. syyskuuta 2008 Berbatov sai tililleen yhden maaliin johtaneen syötön, kun United hävisi Liverpoolille 2–1. Kaikkiaan hän viimeisteli ensimmäisellä kaudellaan 9 maalia 29 liigaottelussa. Kaudella 2009–2010 Berbatov pystyi kahteentoista maaliin. Kauden 2010–2011 hän aloitti loistavasti tehden muun muassa hattutempun Liverpoolia vastaan. 27. marraskuuta 2010 Berbatov sivusi Valioliigan yhden ottelun maaliennätystä tekemällä peräti viisi maalia Blackburn Roversia vastaan Unitedin 7–1-voittoon päättyneessä ottelussa. Samaan saavutukseen ovat aiemmin kyenneet vain englantilaiset Andy Cole, Alan Shearer ja Jermain Defoe. Berbatovista tuli näin ensimmäinen ja lokakuuhun 2015 saakka ainoa Valioliigassa viisi maalia yhdessä ottelussa tehnyt ulkomaalainen pelaaja.
Vuonna 2012 Berbatov siirtyi Manchester Unitedista Fulhamiin. Tammikuussa 2014 hän siirtyi Ranskan Ligue 1:ssä pelaavaan Monacoon ja pelasi sielläkin 1,5 kautta. Kaudella 2015–2016 Berbatov edusti kreikkalaisseura PAOK:ia ja yhden välivuoden jälkeen vielä kaudella 2017–2018 intialaista Kerala Blastersia.