stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilmari Joensuu
Talvi- ja jatkosota

Talvisodan aikana hän lensi Gloster Gladiator -hävittäjällä ja ampui alas neljä venäläistä lentokonetta. Sodan jälkeen Joensuu ylennettiin kersantiksi. Jatkosodan aikana Joensuu palveli LeLv 26:ssa ja lensi Fiat G.50 -hävittäjillä. Hän kävi Reserviupseerikoulun 1942 ja hänestä tuli vänrikki heinäkuussa 1942. Tämän jälkeen hän kävi kadettikoulun ja hänestä tuli luutnantti 1943. Kesäkuun lopulla 1944 Joensuu siirrettiin HLeLv 34:een. Joensuu erosi ilmavoimien palveluksesta 22. tammikuuta 1945. Kaikkiaan Joensuu teki sotavuosina 1940–1944 100 sotalentoa ja sai 5 ilmavoittoa.
Sotien jälkeen

Sodan jälkeen Joensuu oli lentäjänä Aero Oy:n palveluksessa ja myöhemmin Finlantic-lentoyhtiössä. Hän oli mukana myös Suomen Ilmailuliiton ympäri maata järjestämissä lentosirkuksissa. Joensuu esitti näissä näytöksissä sirkuspelleä joka "varasti" lentokoneen ja teki sillä sitten hurjia silmukoita kentän yläpuolella.
Kuolema

Joensuu kuoli marraskuussa 1963 Maarianhaminan lentoturmassa. Hän oli ollut matkustajana Helsinki–Turku–Maarianhamina-lennolla turmakoneen ohjaamossa.
Suolampi (Mäntyharju, Kinni)

| Suolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Savo
Kunnat:  Mäntyharju
Koordinaatit:  61°18′59″N, 26°56′57″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Pyhäveden valuma-alue (14.97)
Laskujoki:  suo-oja 
Järvinumero:  14.978.1.022
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,9 m  
Pituus:  230 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,592 km  
Pinta-ala:  2,233 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSuolampi 
Suolampi  on Etelä-Savossa Mäntyharjulla  Kinnin lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 230 metriä pitkä, 130 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,2 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Pyhäveden valuma-alueella (14.97), jonka Tainaveden valuma-alueeseen (14.978) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,9 metriä mpy.
Suomen murteiden sana-arkisto

Suomen murteiden sana-arkisto on suomen murteissa tunnettujen sanojen kokoelma, jota alettiin kerätä 1900-luvun alussa Suomen murteiden sanakirjaa varten. Sanoja ovat keränneet sekä kielitieteellisesti koulutetut kerääjät että maallikot eli kirjeenvaihtajat, jotka ovat vastanneet lehdissä esitettyihin kyselyihin. Sana-arkistoa säilytetään Kotimaisten kielten keskuksessa.
Sana-arkiston pääkokoelmassa on noin 8 miljoonaa murresanatietoa, joissa esiintyy 400 000 sanaa suomen eri murteista. Sanatiedot on kirjoitettu erillisille sanalipuille. Sanalipuissa mainitaan sanan murreasu, merkitys ja tieto, missä ja milloin sanaa on käytetty.
Jacques Barzun

Eric Robert Morse, With Light from a New Dawn, 1947.
Jacques Martin Barzun (30. marraskuuta 1907 Créteil, Ranska – 25. lokakuuta 2012 San Antonio, Texas, Yhdysvallat) oli ranskalaissyntyinen yhdysvaltalainen kulttuurihistorioitsija. Hänelle myönnettiin vuonna 2003 Presidential Medal of Freedom.
Barzun syntyi Henri-Martin ja Anna-Rose Barzunin pojaksi Créteilissä. Hän vietti lapsuutensa Pariisissa ja Grenoblessa ennen kuin muutti 12-vuotiaana Yhdysvaltoihin. Hän valmistui vuonna 1932 Columbiasta, jossa hän opetti pitkään historiaa.
Barzun sai Yhdysvaltain kansalaisuuden vuonna 1933 ja asui vuodesta 1996 kuolemaansa asti San Antoniossa, Texasissa. Hänen lukuisiin tietokirjajulkaisuihinsa kuuluu A Catalogue of Crime: Being a Reader’s Guide to the Literature of Mystery, Detection, & Related Genres, jolla hän ja Wendell Hertig Taylor voittivat vuonna 1972 erikois-Edgarin. Hän teki lisäksi merkittävää työtä muun muassa säveltäjä Hector Berlioziin liittyen.
Barzun valmistui Columbian yliopistosta, jonka opettajana ja professorina hän itse myöhemmin toimi. Kaikkiaan Barzunin teosluetteloon kuuluu kymmeniä kirjoja eri aihealueista. Hän jatkoi kirjoittamista 2000-luvulle asti. Hän valmisteli vuoteen 2008 asti kirjaa nimeltä Janus, jota ei koskaan julkaistu. Eräs hänen viimeisistä teoksistaan on From Dawn to Decadence: 500 Years of Western Cultural Life, 1500 to the Present (2000).
Vuonna 2002 Barzun kirjoitti esipuheen Mortimer H. Frankin kirjaan Arturo Toscanini: the NBC years.
Barzun oli naimisissa kolmesti. Vuonna 1931 alkanut liitto Lucretia Muellerin kanssa päättyi eroon vuonna 1936, jona vuonna hän avioitui Mariana Lowellin kanssa. Barzunilla ja Lowellilla oli kolme yhteistä lasta, kaksi poikaa ja tytär. Liitto päättyi Lowellin kuolemaan vuonna 1979. Vuodesta 1980 Barzun oli naimisissa Marguerite Davenportin kanssa.
Inés Suárez

Inés Suárez johtamassa Santiagon varuskunnan puolustusta, José Mercedes Ortegan historiamaalaus vuodelta 1897.
Inés Suárez (myös Inés de Suárez; k. 1580) oli espanjalainen naispuolinen konkistadori, joka osallistui 1540-luvulla Chilen valloitukseen Pedro de Valdivian rinnalla.
Elämä

Suárez syntyi tiettävästi Espanjan Plasenciassa noin vuonna 1507 tai 1512. Hän meni ensimmäisen kerran naimisiin Espanjassa, ja matkusti vuonna 1538 yksin Peruun etsimään Amerikkaan lähtenyttä miestään, joka osoittautui kuolleeksi. Tämän jälkeen Suárezista tuli konkistadori Pedro de Valdivian rakastajatar. Valdivia oli jättänyt vaimonsa Espanjaan.
Suárez osallistui vuosina 1540–1541 Valdivian johtamaan valloitusretkeen, jonka yhteydessä pohjoinen Chile liitettiin Espanjan valtapiiriin ja Santiagon kaupunki perustettiin. Kun Santiago joutui syyskuussa 1541 Valdivian poissa ollessa paikallisen väestön piirittämäksi, sai Suárez tärkeän roolin alivoimaisen espanjalaisen varuskunnan puolustuksessa. Varuskunnan ainoana naisena hän vastasi haavoittuneiden hoidosta ja elintarvikehuollosta. Tappion uhatessa hän ehdotti kauhun kylvämistä vihollisiin teloittamalla seitsemän espanjalaisten vankeina ollutta caciqueta eli paikallista päällikköä, joiden irtileikatut päät singottiin piirittäjien puolelle. Suárez tiettävästi suoritti ainakin osan mestauksista henkilökohtaisesti ja johti sen jälkeen myös taistelua. Piirittäjät perääntyivät ja varuskunta pelastui, vaikka kaupunki olikin pääosin tuhoutunut.
Valdivia palkitsi Suárezin myöntämällä tälle oman encomienda-läänityksen. Väärinkäytöksistä syytetty Valdivia joutui lopettamaan suhteensa Suáreziin vuonna 1548 Perun varakuninkaan Pedro de la Gascan vaatimuksesta. Suárez nai tämän jälkeen toisen konkistadorin, Rodrigo de Quirogan, joka toimi Chilen kuvernöörinä vuosina 1565–1567 ja 1575–1580. Suárez rakennutti Santiagon Cerro Blanco -kukkulalle kirkon, jonka hän ja Quiroga luovuttivat dominikaaniveljeskunnalle vuonna 1553. Suárez kuoli vuonna 1580.
Populaarikulttuurissa

Chileläissyntyinen kirjailija Isabel Allende on kirjoittanut Suárezista kertovan historiallisen romaanin Sydämeni Inés (2006). Sen pohjalta on tehty vuonna 2020 samanniminen televisiosarja, jossa Suárezia näyttelee Elena Rivera.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Inés Suárez Wikimedia Commonsissa
Gorgoroth

| Gorgoroth |
| --- | --- |

 Gorgoroth esiintymässä Saksassa vuonna 2011.
Tiedot
Toiminnassa:  1992–
Tyylilaji:  black metal
Kotipaikka:  Bergen, Norja
Laulukieli:  englanti norja
Jäsenet:  Pest, laulu   Infernus, kitara   Tormentor, kitara   Tomas Asklund, rummut  
Entiset jäsenet:  kts. Entiset jäsenet
Levy-yhtiö:  Embassy Records   Malicious Records, 1995–1997   Nuclear Blast, 1997–2004   Regain Records, 2005–  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Gorgoroth on vuonna 1992 perustettu norjalainen black metal -yhtye. Vuonna 1993 yhtye julkaisi ensimmäisen demonsa. Heti sen julkaisun jälkeen yhtye solmi levytyssopimuksen Embassy Recordsin kanssa. Pian julkaistiin heidän ensimmäinen täysimittainen albuminsa, Pentagram. Vuonna 1995 julkaistun Antichristin ansiosta Gorgorothista alkoi pian tulla yksi suosituimmista black metal -yhtyeistä.
Vuonna 1998 yhtye solmi levytyssopimuksen Nuclear Blastin kanssa, kunnes levy-yhtiö irtisanoi yhtyeen vuonna 2004 erään Puolassa esitetyn konsertin jälkeen. Tuolloin lavalla nähtiin muun muassa lampaanpäitä ja ristiinnaulittua esittäviä alastomia malleja ja käytettiin yli 80 litraa lampaanverta. Tapaus johti poliisitutkintoihin, minkä vuoksi Gorgoroth irtisanottiin Nuclear Blastilta. Nykyisin yhtye kuuluu Regain Recordsiin.
Kokoonpano

Pest – laulu
Infernus (Roger Tiegs) – kitara, basso, rummut (1992–)
Atterigner (Stefan Todorovic) – laulu (2012–)
Tormentor (Bøllo Heyerdahl) – kitara (1996–2002, 2008–)
Vyl (Vegar Ytterdal Larsen) - rummut (2011–)
Entiset jäsenet > Laulajat:

Hat (Jan Åge Solstad) (1992–1995)
Pest (1995–1997, 2008–2012)
Gaahl (Kristian Eivind Espedal) (1998–2007)
Entiset jäsenet > Kitaristit:

Tormentor (1996–2003, 2008–2012)
Apollyon (2003–2004): session
Teloch (2004–2005, 2007): session
Skagg (2005): session
Fábio Zperandio
Paimon (Błażej Kazimierz Adamczuk)
Entiset jäsenet > Basistit:

Kjettar (1992–1993)
Samoth (Tomas Haugen)  (1993-1994)
Storm (1995)
Ares (Ronny Hovland) –  (1996–1998)
T-Reaper (Torgrim Øyre) –  (1998-1999)
King ov Hell (Tom Cato Visnes) (1999–2006, 2007)
Bøddel (Frank Watkins) (2007–2015), kuoli 2015)
Entiset jäsenet > Rumpalit:

Goat Pervertor (Rune Thorsnes) (1992–1994)
Frost (Kjetil-Vidar Haraldstad) (1994–1996, 2006 sessio)
Grim (Erik Brødreskift) –  (1996–1997, kuoli 1999)
Vrolok (1996–1998)
Sersjant (Erlend Erichsen) (1999–2000)
Ivar Thormodsæter (1999): session
Kvitrafn (Einar Selvik, nykyinen yhtye Wardruna) –  (2000–2004)
Dirge Rep (Per Arild Håvarstein) (2004–2007): session
Garghuf (2007): session
Vyl (Vegar Larsen) (2009-2011, 2014-2015, 2017)
Entiset jäsenet > Kiertuemuusikot

kitaristit
Teloch – kitara (2004–2005, 2007)
Apollyon (Ole Jørgen Moe, yhtyeestä Aura Noir, Immortal)  (2003–2004)
rumpalit
Garghuf (Dani Robnik) (2007)
Dirge Rep (yhtyeestä Orcustus, ex-Enslaved)  (2004–2007)
Diskografia > Studioalbumit

Pentagram (1994,  Embassy Productions, Season of Mist)
Antichrist (1996,  Malicious Records, Century Media, Season of Mist)
Under the Sign of Hell (1997,  Malicious Records, Century Media, Season of Mist)
Destroyer (1998,  Nuclear Blast)
Incipit Satan (2000,  Nuclear Blast)
Twilight of the Idols (In Conspiracy with Satan) (2003,  Nuclear Blast)
Ad Majorem Sathanas Gloriam (2006,  Regain Records)
Quantos Possunt ad Satanitatem Trahunt (2009,  Regain Records)
Instinctus Bestialis (2015)
Diskografia > Livealbumit

The Last Tormentor (1996,  Malicious Records, EP)
Bergen 1996 (2007,  Regain Records, Forces of Satan Records, EP)
Black Mass Krakow 2004 (2008)
True Norwegian Black Metal – Live in Grieghallen (2008,  Regain Records)
Diskografia > Demot

A Sorcery Written in Blood (1993,  omakustanne)
Promo ’94 (1994,  omakustanne)
Diskografia > Bootlegit

Burzum & Gorgoroth Split (1994)
Revelations Of Doom (2003)
Unter Den Flugeln Von Satan (2005)
Untitled (Demo + Live) (2007)
The Beginning (2008)
Forces Of Satan Storms (2010 (ei julkaistu))
Evil Blast (???? (nauhoitettu 1996))
Videografia

Black Mass Krakow 2004 (2008,  Metal Mind Records)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (englanniksi)
Strahlhorn

Strahlhorn
| --- | --- |
Sijainti:  Valais,  Sveitsi
Vuoristo:  Valais'n Alpit
Korkeus merenpinnasta:  4 190 m
Prominenssi:  404  m 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Strahlhorn on Valais'n Alpeilla, Sveitsin Wallisissa sijaitseva 4 190 metriä korkea vuorenhuippu.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Strahlhorn Wikimedia Commonsissa
Yli 4000 -metriset Alppien vuoret
| --- | --- |
Massif des Écrins:  Barre des Écrins (4 102 m) · Dôme de Neige des Écrins (4 015 m)
Gran Paradison massiivi:  Gran Paradiso (4 061 m)
Mont Blancin massiivi:  Mont Blanc (4 811 m) · Mont Blanc de Courmayeur (4 748 m) · Picco Luigi Amedeo · Mont Maudit (4 465 m) · Dôme du Goûter (4 304 m) · Lenzspitze · Mont Blanc du Tacul (4 248 m) · Grand Pilier d’Angle · Punta Walker (Grandes Jorasses) (4 208 m) · Punta Whymper (Grandes Jorasses) (4 184 m) · Aiguille Verte (4 122 m) · Aiguille du Diable · Aiguille Blanche de Peuterey (4 112 m) · Punta Croz (Grandes Jorasses) (4 110 m) · Punta Carmen · Grande Rocheuse (4 102 m) · Punta Médiane · Punta Chaubert · Mont Brouillard · Aiguille de Bionnassay (4 066 m) · Punta Marguerite (Grandes Jorasses) (4 065 m) · Corne du Diable · Punta Hélène (Grandes Jorasses) (4 045 m) · Aiguille du Jardin (4 035 m) · Dôme de Rochefort (4 015 m) · Dent du Géant (4 013 m) · Punta Baretti (4 013 m) · Aiguille de Rochefort (4 001 m) · Les Droites (4 000 m)
Valais’n Alpit:  Dufourspitze (4 638 m) · Nordend (4 609 m) · Zumsteinspitze (4 563 m) · Signalkuppe (4 554 m) · Zinalrothorn · Dom (4 545 m) · Lyskamm Oriental (4 527 m) · Weisshorn (4 506 m) · Täschhorn (4 491 m) · Lyskamm Occidental (4 479 m) · Matterhorn (4 478 m) · Parrotspitze (4 432 m) · Dent Blanche (4 364 m) · Ludwigshöhe (4 341 m) · Nadelhorn (4 327 m) · Corno Nero (4 322 m) · Grand Combin de Grafeneire · Stecknadelhorn · Castor (4 230 m) · Piramide Vincent (4 215 m) · Hohberghorn · Alphubel (4 206 m) · Rimpfischhorn (4 199 m) · Strahlhorn · Grand Combin de Valsorey · Dent d’Hérens (4 171 m) · Breithorn Occidental (4 164 m) · Breithorn Central · Bishorn (4 153 m) · Grand Combin de la Tsessette (4 135 m) · Breithorn Oriental · Breithornzwillinge (4 106 m) · Pollux (4 092 m) · Roccia Nera (4 075 m) · Ober Gabelhorn (4 073 m) · Punta Giordani (4 046 m) · Dürrenhorn (4 035 m) · Weissmies (4 031 m) · Allalinhorn (4 027 m) · Lagginhorn (4 010 m)
Bernin Alpit:  Finsteraarhorn (4 274 m) · Aletschhorn (4 182 m) · Jungfrau (4 166 m) · Mönch (4 105 m) · Schreckhorn (4 080 m) · Gross Fiescherhorn (4 049 m) · Gross Grünhorn (4 043 m) · Lauteraarhorn (4 042 m) · Hinter Fiescherhorn (4 025 m)
Berninan Alpit:  Piz Bernina (4 049 m)
Isoafrikankaija

| Isoafrikankaija |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Papukaijalinnut Psittaciformes
Heimo::  Papukaijat Psittacidae
Suku::  Afrikankaijat Poicephalus
Laji::  robustus
Kaksiosainen nimi
 Poicephalus robustus  (J.F. Gmelin, 1788) 
 Isoafrikankaijan esiintymisalue
Katso myös
   Isoafrikankaija Wikispeciesissä   Isoafrikankaija Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Isoafrikankaija (Poicephalus robustus) on afrikkalainen papukaijalaji, jota tavataan Etelä-Afrikan itäosissa. Se elää pääosin KwaZulu-Natalin ja Itä-Kapin provinssissa. Pieni noin 60–80 yksilöä käsittävä populaatio on lisäksi Limpopossa. Lajin holotyypin kuvaili Johann Friedrich Gmelin Kapin niemimaalta vuonna 1788.
Isoafrikankaija lajimääritelmä tehtiin uudestaan vuonna 2017, kun siitä erotettiin omaksi lajikseen Poicephalus robustus.selvennä
Suurimmaksi osaksi isoafrikankaija on vihreä. Naaralla on punaista tai oranssia väriä otsassa. Selkä ja siivet ovat tummanvihreät, ja oranssia tai punaista löytyy reisistä ja siipien itäosasta. Pyrstö on musta tai ruskea.
Aiheesta muualla

Kruger Park Birds and Birding: Cape Parrot ( Poicephalus robustus) (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Kruger Times: Cape Parrot Count , South Africa's Only Endemic Parrot (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Percy FitzPatrick Institute of African Ornithology, South Africa: The Cape Parrot Poicephalus robustus is endemic to South Africa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Conservation and Protection of Endangered Species: (C.A.P.E.S): Cape Parrot, Breeding Parrots, Cape Parrot South Africa, Poicephalus Parrots (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Intel HD ja Iris Graphics

Intel HD Graphics ja Iris Graphics ovat Intelin integroituja näytönohjaimia Intel Core -sarjan suorittimille, joissa yhdistyvät CPU ja GPU samalle mikropiirille. Malliston edeltäjä oli Intel GMA -sarja, jossa näytönohjain oli pohjoissilta-piirillä. Intel HD Graphics -mikropiirejä käytetään vain prosessoreihin integroituna, eikä niitä ole myynnissä erillisinä näytönohjaimena. AMD:n vastaavaa mallistoa kutsutaan nimellä AMD Accelerated Processing Unit (APU). Eri valmistajien malleja kutsutaan yhteisellä termillä engl. Integrated Graphics Processor, IGP.
Intel HD Graphics -mallisto on esitelty vuonna 2010. Mallistossa on DirectX 10.0 ja Unified Shader-tuki. Kaikissa malleissa ei ole OpenCL-tukea lainkaan ja OpenGL-tuki vaihtelee. Intel Iris Graphics- ja Intel Iris Pro Graphics -mallistot puolestaan esiteltiin vuonna 2013.
Intelin integroidut näytönohjaimet ovat tukeneet Intel GVT-g -tekniikkaa. Se mahdollistaa GPU:n virtualisoinnin, jolloin näytönohjainta voi suoraan käyttää virtuaalikoneessa ajetusta käyttöjärjestelmästä, tai emulaattorista kuten QEMU. GVT-g toimi Intel Core -tuotesarjan suorittimilla Broadwellista (5. sukupolvi) Comet Lakeen asti (10. sukupolvi).
Intel Coren 11. sukupolven Tiger Lake -suoritin siirtyi käyttämään Intel Iris Xe -näytönohjainta ja SR-IOV (Single Root IO Virtualization) -virtualisointia. Tälle ei ole kuitenkaan tukea Linuxin i915-ajureissa. Vastaava tekniikka on olemassa Nvidian ja AMD:n näytönohjaimissa, mutta vain näiden valmistajien ammattikäyttöön suunnitelluissa ohjaimissa kuten Quadro ja Radeon Pro.
Käännös suomeksi
Strahov-stadion

| Velký strahovský stadion |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:   Praha
Koordinaatit:  50°4′49″N, 014°23′16″E
Avattu:  1926
Laajennettu:  1948, 1975
Kenttä:  nurmi
Katsojakapasiteetti
 240 000 (56 000 katettua istumapaikkaa) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Strahov-stadion (tšek. Velký strahovský stadion) on Tšekin tasavallan pääkaupungissa Prahassa sijaitseva stadion. Se sijaitsee kaupungin länsiosassa Strahovin kaupunginosassa ja stadionille mahtuu yhteensä 240 000 katsojaa. Strahov-stadion on maailman suurin stadion ja Indianapolisin moottoriradan jälkeen maailman toiseksi suurin urheilulaitos yleisökapasiteetilla mitattuna. Stadionilla ei ole lainkaan juoksuratoja ja sen pinta-ala on 63 500 neliömetriä. Esimerkiksi Helsingin olympiastadionin pinta-ala on 19 984 neliömetriä.
Stadionia ei käytetä enää nykyään urheilutapahtumiin, vaan se on toiminut 1990-luvulta lähtien pop- ja rock-konserttien näyttämönä. Siellä ovat esiintyneet muun muassa The Rolling Stones, Pink Floyd ja U2. Normaalisti stadion palvelee Sparta Prahan jalkapallojoukkueen harjoituskeskuksena. Sen nurmikentälle on sijoitettu kuusi normaalikokoista jalkapallokenttää ja kaksi futsalkenttää.
Strahov-stadion avattiin puurakenteisena vuonna 1926, kuusi vuotta myöhemmin valmistuivat betonirakenteiset katsomot. Myöhempiä laajennuksia tehtiin vuosina 1948 ja 1975. Se rakennettiin alun perin Sokol-liikkeen joukkovoimistelutapahtumia varten. Kommunistihallinon aikana toisen maailmansodan jälkeen stadionilla järjestettiin vastaavaa joukkoliikuntaa Spartakiadeissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Strahov-stadion Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Strahov Stadium
Käännös suomeksi
Intel Core Duo

Intel Core Duo (koodinimeltään Yonah) on Intelin kannettaviin tietokoneisiin tarkoitettu 32-bittinen kaksoisydinsuoritin, joka esiteltiin 27. heinäkuuta 2006. Core Duo -suoritinta myydään myös nimellä Intel Core Solo, tällöin toinen suoritinydin on kytketty pois päältä.
Core Duo on efektiivisesti kaksi Intel Pentium M -suoritinta integroituna samalle piirille pienin muutoksin. Core Duo on valmistettu 65 nm:n valmistustekniikalla, ja sisältää 2 megatavua jaettua L2-välimuistia.
Uudistukset Pentium M:ään verrattuna:
valmistustekniikka, 65 nm
L2-välimuisti suunniteltu uudestaan, yhteinen molemmille suoritinytimille
lisätty tuki SSE3-käskyille
parannettu SSE-suorituskykyä
suoritinkantaa muutettu.
Core Duo ja Solo -suorittimet olivat käytössä ensimmäisissä Intel-pohjaisissa Macintosh-tietokoneissa Applen siirryttyä käyttämään Intelin suorittimia aiempien PowerPC-suorittimien sijaan.
Sekaannusta Core Duo ja Core Solo -suorittimien nimeämisessä aiheuttaa se, että Intel kutsuu seuraavan sukupolven suoritinarkkitehtuuriaan nimellä Intel Core, vaikka Core Duo- ja Core Solo -suorittimet eivät pohjaa tähän arkkitehtuuriin, vaan vanhempaan P6-arkkitehtuuriin.
Intelin suorittimet
| --- | --- |
Aikaisemmat:   4004  4040  8008  8080  8085  8086  8088  80186  80188  80286  80386  80486  Pentium  Pentium Pro  Pentium II  Pentium III  Pentium Extreme Edition  Pentium M  Pentium D  Pentium 4 
Nykyiset:   Core  Pentium Dual-Core  Core 2  Celeron  A100  Xeon  Atom  Core i7 
ARM:   XScale  StrongARM 
IA-64:   Itanium  Itanium 2 
RISC:   i860  i960 
Muut:   iAPX 432 
GPU:   Intel GMA  Intel HD Graphics  Intel Iris Graphics
Intel Core i3

Intel i3:n logo.
Intel Core i3 on yhdysvaltalaisen monikansallisen teknologiayhtiö Intelin valmistama prosessorimallisarja.
Ensimmäinen i3-prosessori julkaistiin tammikuussa 2010.
Iso Äijäjärvi

| Iso Äijäjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  62°05′58″N, 23°23′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Aurejärven valuma-alue (35.57)
Laskujoki:  Äijänoja 
Järvinumero:  35.573.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  173,5 m 
Rantaviiva:  0,664 km 
Pinta-ala:  0,02527 km² 
 fiIso Äijäjärvi 
Iso Äijäjärvi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Lassilassa sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistössä Ikaalisten reitin valuma-alueen Aurejärven valuma-alueeseen. Iso Äijäjärvi on osa Aurejärven aluetta.
Maantietoa

Järven pituus on 200 metriä, leveys 100 metriä ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Se sijaitsee mäkisellä alueella painanteessa, joka rajautuu Äijäjärvennevan pohjoispuolelle. Siihen laskee vain Pikku Äijäjärven laskuoja ja Iso Äijäjärven oma laskuoja Äijänoja lähtee järven luoteispäästä yli kilometrin luoteeseen ja laskee Aurejärveen Kiimasaarta vastapäätä. Rantaviivan pituus on 650 metriä. Rantaviiva on pääasiassa avosuota, mutta itärannat ovat soistuvaa metsää. Järvi on autio eikä sinne johda teitä. Sen lähiympäristössä on yksi maatila. Yli 300 metrin päässä järven ohittaa yhdystie 3350.
Ilkka Pikkarainen

| Ilkka Pikkarainen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1981 (ikä 43) Sonkajärvi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Piku, Talonmies, Sonkajärven sonni
Pelipaikka:  laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  94 kg
Pelinumero:  84
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–2020
Aik. seurat:  HIFK (SML)   Albany River Rats (AHL)   New Jersey Devils (NHL)   Lowell Devils (AHL)   TsSKA Moskova (KHL)   Timrå IK (SEL)   Pelicans (SML)   TPS (SML)  Ravensburg Towerstars (DEL2) KalPa (SML)
NHL-varaus:  218. varaus, 2002 New Jersey Devils
Ilkka Juhani Pikkarainen (s. 19. huhtikuuta 1981 Sonkajärvi) on uransa päättänyt suomalainen jääkiekkoilija. Pikkarainen on isokokoinen (188 cm/100 kg) oikealta laukova laitahyökkääjä. Hän esiintyi ensi kertaa Suomen A-maajoukkueessa Euro Hockey Touriin kuuluvassa Karjala-turnauksessa marraskuussa 2006.
Perhe

Pikkaraisen poika Kasper pelaa SM-liigassa TPS:ssän joukkueessa. Pikkaraisella on myös toinen poika Henrik, joka pelaa myös jääkiekkoa.