stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Porin triviaalikoulu

| Porin triviaalikoulu |
| --- | --- |
 Porin triviaalikoulun muistolaatta Hallituskadulla.
Sijainti:  Pori
Koordinaatit:  61.489646°N, 21.789975°E
Tyyppi:  triviaalikoulu
Perustettu:  1640
Lakkautettu:  1843
Porin triviaalikoulu oli Porissa vuosina 1640–1698 ja 1722–1843 toiminut triviaalikoulu. Se sijaitsi nykyisen Hallituskadun varrella tontilla jolla myöhemmin toimi Porin oluttehdas. Porin triviaalikoulun nykyisenä seuraajana pidetään vuonna 1879 perustettua Porin lyseota.
Historia

Pietari Brahe päätti koulun perustamisesta vuonna 1638, jolloin triviaalikoulut perustettiin myös Turkuun ja Helsinkiin. Satakunnan ohella kouluun tuli oppilaita myös Pohjanmaalta. Porin triviaalikoulu oli arvostettu oppilaitos. Piispa Johannes Terserus kutsui sitä vuonna 1662 jopa maan parhaaksi. Vuoden 1698 kaupunkipalon jälkeen koulu siirrettiin väliaikaisesti Raumalle, jossa se toimi vuoteen 1722 saakka.
Vuoden 1801 kaupunkipalon jälkeen koulu toimi väistötiloissa muun muassa kirkossa, kunnes uusi koulurakennus valmistui entisen paikalle 1812. Porin koululla oli oikeus järjestää ylioppilastutkinto eli päästää oppilaita suoraan yliopistoon aina vuoteen 1830 saakka, minkä jälkeen koulun oppilaat joutuivat jatkamaan Turun kymnaasissa. Lopulta triviaalikoulun toiminta päättyi uuden alkeiskouluasetuksen myötä vuonna 1842 ja se jatkoi toimintaansa yläalkeiskouluna. Viimeinen koulurakennus tuhoutui Porin palossa vuonna 1852.
1900-luvun alussa Porin lyseon kirjastosta löydettiin käsin kopioidut niin sanotut Porin triviaalikoulun nuottikirjat. Vuodelta 1725 peräisin olevat vihot sisältävät 1600-luvun alkupuolelta peräisin olevaa Pohjois-Euroopan protestanttisten koulujen hengellistä musiikkia.
Entisiä oppilaita ja opettajia

Porin triviaalikoulun ja sitä seuranneen yläalkeiskoulun tunnettuja oppilaita ja henkilökuntaa.
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Antti Ahlström  Carl Jacob Arrhenius  Nils Ludvig Arppe  Edvin Avellan (opettaja)  Marcus Pauli Björneburgensis (konrehtori)  Carl Johan Boy  Elias Brenner  Gustaf Erik Eurén  Carl Rudolf Forsman (opettaja)  Jaakko Forsman  |  Gabriel Fortelius  Fredrik Ignatius Färling (opettaja)  Daniel Gadolin  Jakob Gadolin  Johan Glas  Karl Emil Granqvist  (opettaja)  Josef Grönberg  Fredrik Hertzberg  K. E. F. Ignatius  Johan Kraftman (rehtori)  |  Fredrik Lebell  Mikael Lebell  Sakari Levänen  Anton Wilhelm Lindgren (opettaja)  Carl Ferdinand Nordlund (rehtori)  Johan Paulinus  Isak Pihlman  Emil von Qvanten  Samuel Roos  Elias Malakias Rosengren  |  Fredrik Wilhelm Rosenlew  Frans Wilhelm Rothsten  Johan Fredrik Sacklén  Johannes Salmenius (rehtori)  Johan Saxberg  Filip von Schantz  Nils Magnus Tolpo  Lars Henrik Törnroth  Gabriel Wallenius  Antero Warelius  Jakob Zidén  |
Marina Fjodorova

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Marina Maksimovna Fjodorova
Syntymäaika: 10. toukokuuta 1997 (ikä 27)
Syntymäpaikka: Sevastopol, Ukraina
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 165 cm
Seura
Seura: Rjazan-VDV
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2015 | Zorki | 6 | (4) |
| 2016 | NiceFutis | 7 | (5) |
| 2017– | Rjazan-VDV |  |  |
Maajoukkue
| 2015– |  Venäjä | 10 | (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 18. marraskuuta 2017.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 18. marraskuuta 2017.
Marina Maksimovna Fjodorova (ven. Марина Максимовна Фёдорова, s. 10. toukokuuta 1997 Sevastopol) on venäläinen jalkapalloilija, joka edustaa Venäjän naisten pääsarjassa pelaavaa Rjazan-VDV-seuraa. Hän on aikaisemmin pelannut myös Naisten Liigaa porilaisessa NiceFutiksessa. Venäjän maajoukkueessa hän esiintyi ensimmäisen kerran lokakuussa 2015 Saksaa vastaan pelatussa EM-karsintaottelussa.
Aiheesta muualla

Marina Fjodorova UEFA:n sivuilla
Marcel Masse

Marcel Masse
Marcel Masse O.Q., PC (27. toukokuuta 1936 – 25. elokuuta 2014) oli kanadalainen poliitikko. Hän istui vuosina 1966–1973 Québecin kansankokouksessa ja vuosina 1984–1993 liittovaltiollisen parlamentin jäsenenä.
Masse toimi useampaan otteeseen ministerinäkin. Hänestä tehtiin vuonna 1995 Québecin kansallisen ritarikunnan upseeri.
Porin Rakennusmessut

Porin Rakennus ja LVI-Messut on Satakunnan Ammattikorkeakoulun rakennustekniikan opiskelijoista koostuvan Porin Valmistuvat Rakennusinsinöörit Ry:n järjestämä kaksipäiväinen ja vuosittain järjestettävä tapahtuma.
Messut ovat olleet ja ovat edelleen täysin opiskelijavetoiset. SAMK seuraa messuja sivusta, muttei osallistu messujen järjestämiseen.
Historia

Messuja on järjestetty jo vuodesta 1964 alkaen Porin teknillisen oppilaitoksen, nykyisen Satakunnan Ammattikorkeakoulun Tekniikan Porin yksikön viimeisen vuoden opiskelijoiden projektina. Aluksi messujen järjestäjinä toimivat valmistuvat rakennusmestarit, mutta vuonna 1972 vastuu siirtyi valmistuville rakennusinsinööreille.
Aluksi tapahtumaa järjestettiin Porin Karhulinnan tiloissa. Sieltä messut siirtyivät nykyisen Satakunnan Ammattikorkeakoulun tiloihin. Vuonna 1992 messut siirtyivät juuri valmistuneeseen Porin Karhuhalliin, jossa messut ovat toimineet siitä asti.
Messujen vuosittainen kävijämäärä on ollut runsas 10 000 kävijää.
Vuoden 2011 messut jäivät viimeisiksi yksinomaan Porin rakennusmessuiksi, sillä vuoden 2012 messujen järjestäjät ovat käyneet eri koulutusohjelman, kuin aikaisemmat vuodet, mukaan on ympätty LVI-puolta, joten messut kulkevat 2012 alkaen nimellä Porin Rakennus- ja LVI-messut.
Vuoden 2009 messut

Vuoden 2009 messut järjestettiin 21.3.-22.3.2009 Porin Karhuhallissa. Messujen teemana oli energiansäästö. Messut juonsi Jorma Piisinen eli Remontti-Reiska. Esiintyjinä messuilla oli The Spectre sekä Janne Tulkki. Messuilla oli jälleen kävijöitä noin 10 000.
Vuoden 2016 messut

Vuoden 2016 Porin Rakennus Ja LVI-Messut järjestettiin 19.-20.3.2016 Porin Karhuhallissa. Messujen teemana oli linjasaneeraus, sekä energiatehokkaat säästöratkaisut omakotitaloissa. Messut juonsi Elina Wallin ja pääesiintyjänä oli Anssi Kela. Ice Hearts-hyväntekeväisyysjärjestö piti messuilla huutokaupan, jonka tuotto ohjattiin lasten ja nuorten liikuntaan.
Vuoden 2017 Rakennus- ja LVI-messut katkaisivat vuosikymmenien perinteen ja jäivät viimeisiksi laatuaan.
Aiheesta muualla

Porin Rakennus ja LVI-messujen www-sivu
Satikan artikkeli Porin Rakennusmessuista ja Porin valmistuvat rakennusinsinöörit ry:stä[vanhentunut linkki]
Maria Theurl

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maria Theurl |  Maria Theurl |  Maria Theurl |  |
Maa:   Itävalta
Naisten hiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Ramsau 1999 | 15 km (v) |  |
Maria Theurl (s. 11. elokuuta 1966) on entinen itävaltalainen maastohiihtäjä, MM-mitalisti.
Theurl saavutti pronssia Ramsaun 1999 MM-kilpailujen 15 kilometrin vapaan tyylin kilpailussa Stefania Belmondon ja Kristina Šmigunin jälkeen; tämä oli samalla hänen ainoa palkintokorokesijoituksensa maailmancupin kilpailuissa. Ramsaun kisoissa Theurl oli lisäksi yhdeksäs takaa-ajossa ja 30 kilometrillä sekä kahdestoista 5 kilometrillä.
Trondheimin MM-kilpailuissa 1997 Theurl oli 15 kilometrillä yhdestoista. Naganon olympialaisissa 1998 hän sijoittui 30 kilometrillä kuudenneksi, takaa-ajossa kolmanneksitoista sekä 5 kilometrillä viidenneksitoista.
Maria Trubnikova

Maria Trubnikova
Maria Trubnikova, alkuperäinen nimi: Marija Vasilevna Ivasheva, (6. tammikuuta 1835 Tšita, itäinen Siperia – 28. huhtikuuta 1897 Tambov, Venäjän keisarikunta) oli venäläinen filantrooppi ja feministi. Hän oli yhdessä Anna Filosofovan ja Nadežda Stasovan kanssa Venäjällä naisasialiikkeen varhaisia toimijoita ja johtajia.
Trubnikova oli aatelistaustaisen Vasili Ivaševin ja Camille LeDantieux'n tytär. Hän syntyi Itä-Siperiassa Tšitassa, jonne hänen isänsä oli karkotettu dekabristina vuoden 1825 dekabristikapinan jälkeen. Hän avioitui vuonna 1854 Konstantin Trubnikovin kanssa ja sai avioliitossa seitsemän lasta.
Trubnikova oli aktiivinen pyhäkoululiikkeessä 1850- ja 1860-lukujen taitteessa sekä erilaisissa yhdistyksissä naisten taloudellisen aseman ja koulutuksen parantamiseksi 1860- ja 1870-luvuilla. Trubnikova oli Venäjän naisten julkaisuosuuskunnan perustajia vuonna 1863. Osuuskunta työllisti ennen lakkauttamistaan vuonna 1879 useita kymmeniä naisia kirjoittajina, kääntäjinä, latojina ja kirjansitojina.
Useat Trubnikovan tyttäristä, muun muassa Olga Bulanova-Trubnikova, liittyivät vallankumousliikkeeseen. Trubnikova itse salli asuntoaan käytettävän kumouksellisten kokouksiin ja kumouksellisen kirjallisuuden säilyttämiseen. Hän myös käytti suhteitaan hallintoon vapauttaakseen vuonna 1881 kaksi pidätettyä tytärtään. Trubnikova vetäytyi naisasialiikkeen toiminnasta 1880-luvulla mielenterveysongelmien vuoksi. Hän kuoli 62 vuoden ikäisenä mielisairaalassa Tambovissa.
Manresa

| Manresa |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna

 Manresa
 Koordinaatit: 41°43′46″N, 1°49′38″E 
Valtio:  Espanja
Itsehallintoalue:  Katalonia
Maakunta:  Barcelona
Väkiluku (2016):  74 752
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Manresa on kaupunki keskisessä Kataloniassa, Espanjassa. Sen asukasluku on noin 75 000 (2016). Manresa on Bagesin piirikunnan (comarca) pääkaupunki. Se sijaitsee 65 kilometriä Barcelonasta luoteeseen.
Manresan tärkeimpiä elinkeinoja ovat tekstiili-, kone- ja kemianteollisuus. Kaupunki on yksi Katalonian sisämaan nopeimmin kasvavia taajamia. Se sijaitsee liikenteellisesti otollisessa risteyskohdassa.
Manresassa on keskiaikaista, goottilaista ja barokkiarkkitehtuuria sekä joitakin modernismia edustavia rakennuksia.
La Seu (katedraali)
Museu Comarcal de Manresa
Plaça Major
Pont Vell -silta, taustalla La cova de Sant Ignasi de Loiola.
Casino de Manresa
Casa Torrents
Casa Lluvia
Museu de la Tècnica de Manresa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manresa Wikimedia Commonsissa
Mansa Musa

| Mansa Musa |
| --- | --- |
 Mansa Musa pitelemässä kultahippua. Katalonialainen kartta vuodelta 1375.
Mansa
Valtakausi:  1312–1337
Edeltäjä:  Abu Bakr II
Seuraaja:  Maghan

Syntynyt:  1280 Malin kuningaskunta
Kuollut:  1337 (56–57 vuotta)
Puoliso:  Inari Kunate
Suku:  Keita
Isä:  Faga Laye
Uskonto:  islam
Mansa Musa (1280–1337) oli Malin kuningaskunnan kuningas. Hän hallitsi vuosina 1312–1337. Mansa Musa piti itseään Malin kuningaskunnan perustajan Sundiata Keïtan jälkeläisenä. Kuningaskunta ulottui Atlantin rannikolta Nigerjoen suistosta Timbuktuun asti.
Musa oli islaminuskoinen ja suoritti hadžin eli pyhiinvaellusmatkan Mekkaan. Matkaseurueeseen kuului niin paljon palvelijoita, että se oli kuin liikkuva kaupunki. Hän lahjoitti niin paljon kultaa Kairon kaupungille, että se riitti kahdeksikymmeneksi vuodeksi. Kairon sulttaani oli tottunut siihen, että vieraat lankeavat maahan hänen edessään. Mansa Musa ei suostunut siihen, mutta vieraili kuitenkin sulttaanin luona lahjoittaen tälle 40 000 kultarahaa. Huolettoman rahankäytön takia Kairon hinnat noin viisinkertaistuivat Mansa Musan käynnin aikana.
Hän liitti tärkeät kaupungit Timbuktun ja Gaon valtakuntaansa. Hän myös rakensi paljon moskeijoita ympäri Malia ja teki islamista valtiouskonnon. Väitetään, että hänen hallituskaudellaan Malin kuningaskunnalla oli hallussaan yli puolet maailman kullasta ja Musa oli satumaisen rikas. Eurooppalaisessa kartassa vuodelta 1375 Malia symboloi kuningas, joka pitelee toisessa kädessään valtikkaa ja toisessa suurta kultakimpaletta. Tiedot hänestä ovat peräisin arabikronikoitsijoilta, jotka kuvailivat Mansa Musaa kaikista Länsi-Afrikan johtajista voimakkaimmaksi, rikkaimmaksi, vihollisten joukossa pelätyimmäksi ja pystyvimmäksi tekemään hyvää läheisilleen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mansa Musa Wikimedia Commonsissa
Maria Theresia von Paradis

Maria Theresia von Paradis.
Maria Theresia von Paradis (15. toukokuuta 1759 – 1. helmikuuta 1824) oli itävaltalainen säveltäjä ja pianisti, joka menetti näkönsä jo lapsena. Mozart kirjoitti 18. pianokonserttonsa hänelle.
Perhetaustaltaan Maria Theresia von Paradis oli itävaltalaisen hallintoneuvoksen tytär ja keisarinna Maria Teresian kummitytär. Hän sai keisarinnalta huomattavan taloudellisen tuen yksityisopetustaan varten. Hän sai opiskella kieliä, historiaa, maantietoa ja musiikkia. Von Paradis kuului Abbé Voglerin oppilaisiin ja sai oppia myös Antonio Salierilta. Maria Theresia von Paradis oli musikaalinen lahjakkuus, josta perinpohjaisen musiikkikasvatuksen ansiosta tuli maineikas pianisti ja säveltäjä. Kotimaansa lisäksi hän konsertoi Englannissa, Belgiassa ja Ranskassa.
Von Paradis tunnettiin erinomaisesta muististaan ja tarkasta kuulostaan, ja hänen tiedettiin osaavan ulkoa yli 60 konserttoa. Hän osallistui myös sokeainkirjoituksen kehittämiseen.[lähde? ]
Prospekt

| Prospekt Circle |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : elokuu 2000
 Julkaistu: syyskuu 2000
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: krautrock, post rock, psykedeelinen rock
 Kesto: 52.50
 Levy-yhtiö: Ektro Records
Muut kannet
   Vuosien 2002 ja 2011 uudelleenjulkaisujen kansi.
Circlen muut julkaisut
| Andexelt 1999 | Prospekt 2000 | Taantumus 2001 |
Prospekt on vuonna 2000 ilmestynyt Circlen seitsemäs studioalbumi. Se on yhtyeen ensimmäinen levy, jolla on mukana myös kosketinsoittaja ja laulaja Mika Rättö. Toinen uusi soittaja levyllä oli rumpali Tomi Leppänen, josta Rätön tapaan tuli myöhemmin Circlen vakinainen jäsen. Vierailevana esiintyjänä levyllä on muun muassa näyttelijä Markku Peltola. Prospektia on pidetty yhdessä Andexeltin (1999) sekä Taantumuksen (2000) kanssa Circlen merkittävimpänä levynä ja sitä on kutsuttu jopa yhdeksi koko 2000-luvun parhaista albumeista.
Vuonna 2002 brittiläinen Static Caravan -levymerkki julkaisi Prospektin vinyylinä ja 2011 se ilmestyi uudelleen CD-muodossa brasilialaisen Essence Musicin julkaisemana. Kummassakin versiossa on bonuskappaleena Jyväskylän Ilokivessä 9. marraskuuta 2001 äänitetty Työläisten laulu.
Muusikot > Circle

Teemu Elo – kitara
Jyrki Laiho – kitara
Jussi Lehtisalo – basso
Tomi Leppänen – rummut
Janne Peltomäki – rummut
Teemu Niemelä – kosketinsoittimet
Mika Rättö – kosketinsoittimet, laulu
Muusikot > Vierailijat

Pirkko Kontkanen – viulu
Markku Peltola
Mika Rintala
Kappaleet

Dedofiktion – 8.25
Gericht – 6.46
Stimulance – 6.57
Varhain – 6.51
Aarre – 10.19
Eripwre – 10.32
Maria Maggenti

Maria Maggenti (s. n. 1962) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja elokuva- ja televisiokäsikirjoittaja.
Maggenti on ollut script editorina ja kirjoittanut useita jaksoja yhdysvaltalaiseen televisiosarjaan Ilman johtolankaa (Without a Trace, 2003). Hänet tunnetaan kuitenkin ehkä parhaiten elokuvasta Enemmän kuin ystävät (The Incredibly True Adventure of Two Girls in Love, 1995). Hänen elokuvansa Puccini for Beginners pääsi Sundance-elokuvafestivaalien kilpailuun tammikuussa 2006.
Maggenti on ollut myös ACT UP -aktivisti usean vuoden ajan. Hän kävi Smith Collegen ja luki pääaineinaan filosofiaa ja antiikintutkimusta.
Elokuvat

Doctors, Liars & Women (1988)
The Love Monster (1990)
Waiting for War (1991)
Name Day (1993)
La Donna è mobile (1994)
Enemmän kuin ystävät (1995)
Rakkauskirje (1999)
Puccini for Beginners (2006)
Aiheesta muualla

Maria Maggenti Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Maria Maggenti Elonetissä.
Maggentin haastattelu AfterEllenissä (englanniksi)
Maria Magdalena Eek

Maria Magdalena Eek (1733 – 20. lokakuuta 1800 Turku) oli turkulainen sokerileipuri. Hän toimi menestyksekkäällä urallaan mm. hovihankkijana.
Perhe

Maria Eek oli porvarisperheen tytär isostavihasta toipuvassa Turussa. Hän oli raatimies Henric Eekin tytär ja hovioikeudenneuvos Johan Eekin sekä rykmentinvälskäri Henrik Abraham Eekin sisar. Hänen sisarensa Elisabet Eek oli naimisissa tullaajan kanssa, kun taas toinen siskoksista Anna Christina Eek pysyi Maria Magdalenan tavoin naimattomana.
Toiminta

Vuonna 1782 Maria Eek haki lupaa valmistaa kauppaveroa vastaan kakkuja ja keksejä ja muuta leipurintaksojen ulkopuolella olevia leivonnaisia. Hän sai saman oikeuden kuin naiset vastaavissa tapauksissa: hän sai henkilökohtaisen luvan, jonka mukaan vain hän itse sai myydä mitä hän itse oli valmistanut oman toimeentulonsa turvaamiseksi, ei palkata oppilaita tai muita työntekijöitä. Häntä ei sen vuoksi koskaan rekisteröity leipuriksi, jonka takia hänen toimintansa jäljille on vaikea päästä. Tästä huolimatta menestyvällä yrittäjällä "neito Eekillä" oli monia työntekijöitä, eikä hän elättänyt vain itseään, vaan myös sisarensa ja kasvattityttärensä, osti oman talon ja palkkasi useita naisia myymään hänen tuotteitaan kaduilla.
Maria Eek oli menestyksensä takia leipurikillan monien valitusten kohteena. Leipureiden kitkeryyden aiheutti nimenomaan hänen menestyksekäs myyntityönsä kaupungin kaduilla, sillä leipureille katumyynti ei ollut sallittua muulloin kuin markkina-aikaan. Hän sai kuitenkin jatkaa uraansa kuolemaansa saakka, vaikka hänestä valitettiin jopa kuninkaalle. Hän oli menestyksestään ja varallisuudestaan huolimatta kuollessaan veloissa kiinteistönsä arvon verran veljelleen Henrik Abraham Eekille.
Marjatta Snellman

Marjatta Snellman on suomalainen eläinlääkäri ja professori. Hän on tehnyt pitkäjänteistä työtä eläinten hyvinvoinnin edistämiseksi
erityisesti koirien jalostuksessa ja diagnostisen kuvantamisen uranuurtaja eläinlääketieteessä.
Hän ollut mukana Opaskoirakoulun toiminnassa
vuodesta 1978 ja oli perustamassa Suomen Kennelliiton jalostustieteellistä toimikuntaa.
Palkinnot ja tunnustukset

Suomen Kennelliiton mitali Pro cane sano vuonna 1998
Vuoden eläinlääkäri 2007
Suomen Kennelliiton kultainen ansiomerkki
Vuoden opettaja, kaksi kertaa
Marjatta Savolainen

| Marjatta Savolainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 6. helmikuuta 1939 Helsinki
Kuollut: 29. elokuuta 2004 (65 vuotta)
Kirjailija
Tyylilajit:  historiallinen romaani, romantiikka
Esikoisteos:  Mantunainen (1990), Velhomatka (1993)
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Leena Marjatta Savolainen, o.s. Riihimäki (6. helmikuuta 1939 Helsinki – 29. elokuuta 2004 Turku) oli suomalainen kirjailija.
Savolaisen vanhemmat olivat arkkitehti Heimo Riihimäki ja lausuntataiteilija Kastehelmi Karjalainen. Hän oli nelilapsisen perheen esikoinen. Sotavuosina perhe asui eri puolilla Suomea mutta asettui lopulta 1948 Turkuun, jossa Savolainen kirjoitti ylioppilaaksi. Savolainen valmistui 1960 Turun Opettajakorkeakoulusta opettajaksi. Kouluaikana Savolainen kiersi äitinsä ja kahden sisarensa kanssa ympäri Suomea pitämässä lausuntaesityksiä, joissa he esittivät muun muassa kansanrunoutta.
Savolaisen harrastuksiin kuului historiaa, uskontotiedettä, mytologiaa ja arkeologiaa. Harrastusten pohjalta syntyivät hänen romaaninsa Mantunainen (1990) ja sen itsenäinen jatko-osa Velhomatka (1993). Itämerensuomalaiseen tarustoon perustuvat tarinat ajoittuvat kansainvaellusajalle 500-luvulta jaa. Romaanien päähenkilö Välge on mantunainen, noita, parantaja ja hautaan saattaja, jonka koti sijaitsee Revalassa, nykyisessä Tallinnassa, josta hän vaeltaa monen mutkan kautta Suomeen.
Kuolemansa jälkeen vuonna 2012 Savolaiselta julkaistiin hänen ensimmäisin, elämäkerrallisia aineksia sisältävä, teos Kesy kuolema.
Teokset

Mantunainen, Karisto, 1990
Velhomatka, Karisto, 1993
Kesy kuolema, Urho Savolainen, 2012
Maria Theresa van Thielen

Maria Theresa van Thielen: Kukka-asetelma lasimaljakossa
Maria Theresa van Thielen (7. maaliskuuta 1640 Antwerpen, Belgia – 11. helmikuuta 1706 Antwerpen) oli flaamilainen, barokkiajan taidemaalari, joka maalasi asetelmia.
Maria oli yksi taidemaalari Jan Philips van Thielen kolmesta tyttärestä, jotka kaikki ryhtyivät taidemaalareiksi.
Markku Siponen

| Markku Siponen> Kansanedustaja |
| --- | --- |
 5.4.2023–  
Ryhmä/puolue:  Keskustan eduskuntaryhmä
Vaalipiiri:  Savo-Karjalan vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 1979 (ikä 44–45)
Tiedot
Puolue:  Suomen Keskusta
Aiheesta muualla
www.markkusiponen.fi
Markku Siponen (s. 26. heinäkuuta 1979) on suomalainen keskustalainen poliitikko. Siponen on Kiuruveden kaupunginvaltuuston puheenjohtaja ja Pohjois-Savon hyvinvointialueen aluevaltuuston ja aluehallituksen jäsen. Siponen on ammatiltaan liikunnan ja terveystiedon lehtori ja maatalousyrittäjä. Siposella on viisi lasta. Siponen valittiin eduskuntaan vuoden 2023 eduskuntavaaleissa.
Markku Salonen

| Markku Salonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. kesäkuuta 1930 Lokalahti
Kuollut: 11. maaliskuuta 1977 (46 vuotta) Helsinki
Poliitikko
Puolue:  Kokoomus
Asema:  kansanedustaja (1975–1977)
Vaalipiiri:  Uudenmaan läänin vaalipiiri
Markku Mikael Salonen (5. kesäkuuta 1930 Lokalahti – 11. maaliskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen poliitikko ja kunnallisopiston johtaja.
Yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1956 valmistunut Salonen valittiin kansanedustajaksi kokoomuksen ehdokaslistalta vuonna 1975 Uudenmaan läänin vaalipiiristä. Salonen toimi eduskunnassa muun muassa laki- ja talousvaliokunnan jäsenenä. Salonen teki työuransa muun muassa Suomen pankkimiesliitossa ja kunnallisopiston johtajana. Hän toimi muun muassa Tuusulan kunnanvaltuustossa, Uudenmaan maakuntaliiton puheenjohtajana ja Yleisradion ohjelmaneuvostossa.
Salosen isä oli maanviljelijä Arvo Salonen ja äiti Lempi Vaaranen. Hän avioitui vaimonsa Sirkka-Liisan kanssa vuonna 1959. Salonen kuoli kesken edustajakautensa 11. maaliskuuta 1977. Hänen tilalleen kansanedustajaksi nousi Jalmari Torikka.
Porin titaanidioksiditehtaan palo

Porin titaanidioksiditehtaan palo syttyi Porin titaanidioksiditehtaan tuotannon loppupäässä 30. tammikuuta 2017. Tuhoisa tulipalo käytännössä tuhosi tehtaan keskiosan kokonaan, joka lopulta johti 12. syyskuuta 2018 tehtyyn päätökseen koko tehtaan lopettamisesta.
Syttyminen

Maanantaiaamuna noin kello 5:30 tehtaan suotimenhoitaja huomasi valvomossaan laitteiden toimivan epänormaalisti. Suotimenhoitaja otti yhteyttä tehtaan loppupään valvomoon, uuninhoitajaan joka oli havainnut saman asian, mutta ei osannut sanoa syytä laitteiden poikkeavalle toiminnalle. Puhelun aikana havaittiin myös prosessikaasun lämpötilan nousseen noin 100 asteeseen, normaalisti kaasun lämpötila pysytteli noin 80 asteessa.
Suotimenhoitaja meni tutkimaan syytä laitteiden poikkeavalle toiminnalle ja hän huomasi suotimien alueella savua sekä liekkejä. Hän soitti havainnostaan välittömästi uuninhoitajalle joka soitti tehtaan portille ja pyysi vartijaa soittamaan hätäkeskukseen. Hätäpuhelu rekisteröityi hätäkeskukseen kello 5:42.52. Samaan aikaan suotimenhoitaja oli juossut tehtaan loppupäähän ilmoittaakseen vuorotyönjohtajalle tulipalosta.
Pian tämän jälkeen työntekijät ymmärsivät tilanteen vakavuuden ja vuorotyönjohtaja määräsi osan valvomossa olevista poistumaan tehdasrakennuksesta. Siivooja ja kolme tuotannon työntekijää poistuivat alueelta portaita pitkin. Vuorotyönjohtaja jäi kahden työntekijän kanssa valvomoon. Hetken kuluttua he huomasivat suotimien valvontakameroiden kuvan olevan mustanaan savusta. Myös yhdyskäytävä jota pitkin suotimenhoitaja oli tullut loppupään valvomoon oli täyttynyt savusta. Valvomossa heräsi pelko, että alemman kerroksen avoimeen tilaan olisi päässyt jo savua. Tästä syystä he poistuivat tehdasrakennuksesta hissillä.
Ulkona selvitettiin ovatko kaikki työntekijät paikalla. Muutaman työntekijän havaittiin puuttuvan, joten vuorotyönjohtaja lähti etsimään heitä tehtaan alimmasta kerroksesta. Savunmuodostuksen vuoksi hän joutui palaamaan takaisin, ja tällöin selvisi, että kateissa olleet työntekijät olivat päässeet ulos tehtaasta.