stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jalkapallon naisten maailmanmestaruuskilpailut 2015
Ottelut > Alkulohkot > Lohko B

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Saksa  | 3 | 2 | 1 | 0 | 15 | 1 | +14 | 7 |
|   Norja  | 3 | 2 | 1 | 0 | 8 | 2 | +6 | 7 |
|   Thaimaa  | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 10 | -7 | 3 |
|   Norsunluurannikko  | 3 | 0 | 0 | 3 | 3 | 16 | -13 | 0 |
Ottelut > Alkulohkot > Lohko C

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Japani  | 3 | 3 | 0 | 0 | 4 | 1 | +3 | 9 |
|   Kamerun  | 3 | 2 | 0 | 1 | 9 | 3 | +6 | 6 |
|   Sveitsi  | 3 | 1 | 0 | 2 | 11 | 4 | +7 | 3 |
|   Ecuador  | 3 | 0 | 0 | 3 | 1 | 17 | -16 | 0 |
Ottelut > Alkulohkot > Lohko D

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Yhdysvallat  | 3 | 2 | 1 | 0 | 4 | 1 | +3 | 7 |
|   Australia  | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 4 | 0 | 4 |
|   Ruotsi  | 3 | 0 | 3 | 0 | 4 | 4 | 0 | 3 |
|   Nigeria  | 3 | 0 | 1 | 2 | 3 | 6 | -3 | 1 |
Ottelut > Alkulohkot > Lohko E

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Brasilia  | 3 | 3 | 0 | 0 | 4 | 0 | +4 | 9 |
|   Etelä-Korea  | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 5 | -1 | 4 |
|   Costa Rica  | 3 | 0 | 2 | 1 | 3 | 4 | -1 | 2 |
|   Espanja  | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 4 | -2 | 1 |
Ottelut > Alkulohkot > Lohko F

|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Ranska  | 3 | 2 | 0 | 1 | 6 | 2 | +4 | 6 |
|   Englanti  | 3 | 2 | 0 | 1 | 4 | 3 | +1 | 6 |
|   Kolumbia  | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 3 | +1 | 4 |
|   Meksiko  | 3 | 0 | 1 | 2 | 2 | 8 | -6 | 1 |
Ottelut > Alkulohkot > Kolmanneksi sijoittuneet joukkueet

Neljä parasta lohkossaan kolmanneksi sijoittunutta joukkuetta pääsee jatkoon.
|  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   Kolumbia  | 3 | 1 | 1 | 1 | 4 | 3 | +1 | 4 |
|   Alankomaat  | 3 | 1 | 1 | 1 | 2 | 2 | 0 | 4 |
|   Sveitsi  | 3 | 1 | 0 | 2 | 11 | 4 | +7 | 3 |
|   Ruotsi  | 3 | 0 | 3 | 0 | 4 | 4 | 0 | 3 |
|   Thaimaa  | 3 | 1 | 0 | 2 | 3 | 10 | -7 | 3 |
|   Costa Rica  | 3 | 0 | 2 | 1 | 3 | 4 | -1 | 2 |
Ottelut > Pudotuspelit > Neljännesvälierät

Neljännesvälierät pelattiin 20.−23. kesäkuuta.
Ottelut > Pudotuspelit > Puolivälierät

Puolivälierät pelattiin 26. ja 27. kesäkuuta.
Ottelut > Pudotuspelit > Välierät

Välierät pelataan 30. kesäkuuta ja 1. heinäkuuta.
Ottelut > Pudotuspelit > Pronssiottelu

Pronssiottelu pelattiin 4. heinäkuuta Edmontonissa.
Ottelut > Pudotuspelit > Loppuottelu

Loppuottelu pelattiin 5. heinäkuuta Vancouverissa.
Tilastot > Maalintekijät

Célia Šašić
Carli Lloyd
Anja Mittag
| --- | --- |
  Kyah Simon   Fara Williams   Gaëlle Enganamouit   Ada Hegerberg :   Marie-Laure Delie   Eugénie Le Sommer   Ramona Bachmann   Fabienne Humm 
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Kirsten van de Ven   Lisa De Vanna   Lucy Bronze   Karen Carney   Aya Miyama   Yūki Ōgimi   Madeleine Ngono Mani  |   Gabrielle Onguéné   Christine Sinclair   Wang Lisi   Wang Shanshan   Lady Andrade   Solveig Gulbrandsen   Isabell Herlovsen  |   Ange N’Guessan   Linda Sembrant   Sara Däbritz   Lena Petermann   Orathai Srimanee   Megan Rapinoe  |
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|   Lieke Martens   Andressa Alves   Formiga   Marta   Raquel   Melissa Herrera   Raquel Rodríguez   Karla Villalobos   Angie Ponce   Stephanie Houghton   Fran Kirby   Jodie Taylor  |   Verónica Boquete   Victoria Losada   Cho So-hyun   Jeon Ga-eul   Ji So-yun   Kim Soo-yun   Saori Ariyoshi   Mana Iwabuchi   Mizuho Sakaguchi   Aya Sameshima   Yuika Sugasawa   Christine Manie  |   Ajara Nchout   Josée Bélanger   Ashley Lawrence   Daniela Montoya   Catalina Usme   Ngozi Okobi   Francisca Ordega   Asisat Oshoala   Maren Mjelde   Trine Rønning   Josée Nahi   Fabiola Ibarra  |   Verónica Pérez   Amandine Henry   Louisa Nécib   Élodie Thomis   Nilla Fischer   Sofia Jakobsson   Melanie Behringer   Simone Laudehr   Melanie Leupolz   Dzsenifer Marozsán   Alexandra Popp   Eseosa Aigbogun  |   Ana-Maria Crnogorčević   Martina Moser   Thanatta Chawong   Rebekah Stott   Hannah Wilkinson   Tobin Heath   Lauren Holiday   Alex Morgan   Christen Press   Kelley O’Hara   Abby Wambach  |
Angie Ponce (lohko-ottelussa Sveitsiä vastaan)
Laura Bassett (välieräottelussa Japania vastaan)
Jennifer Ruiz (lohko-ottelussa Ranskaa vastaan)
Desire Oparanozie (lohko-ottelussa Ruotsia vastaan)
Julie Johnston (loppuottelussa Japania vastaan)
Tilastot > Palkinnot

Turnauksen parhaaksi pelaajaksi valittiin Yhdysvaltojen Carli Lloyd. Toiseksi parhaaksi valittiin Ranskan Amandine Henry ja kolmanneksi Japanin Aya Miyama. Turnauksen paras maalintekijä ja kultainen kenkä -palkinnon saaja oli Saksan Célia Šašić. Lloyd teki yhtä monta maalia, mutta Šašić pelasi vähemmän aikaa, jolloin palkinto myönnettiin saksalaiselle. Turnauksen parhaaksi maalivahdiksi valittiin Yhdysvaltojen Hope Solo, parhaaksi nuoreksi pelaajaksi Kanadan Kadeisha Buchanan. Turnauksen Fair Play -palkinnon sai Ranska, joka otti vain kolme varoitusta pelaamissaan viidessä ottelussa.
| Palkinto | Voittaja |
| --- | --- |
Golden Ball:  Carli Lloyd
Silver Ball:  Amandine Henry
Bronze Ball:  Aya Miyama
Golden Boot:  Célia Šašić
Silver Boot:  Carli Lloyd
Bronze Boot:  Anja Mittag
Golden Glove:  Hope Solo
Young Player Award:  Kadeisha Buchanan
Fair Play Award:  Ranska
Sumbandilasat

SumbandilaSat (entinen nimi ZASAT-002) on Etelä-Afrikan toteuttama kaukokartoitussatelliitti.
Satelliitti on yliopistovetoinen mikrosatelliitti, joka laukaistiin 17. syyskuuta 2009 venäläisellä Sojuz-kantoraketilla.  Satelliitin toteuttajat ovat University of Stellenbosch, SunSpace-yhtiö ja Etelä-Afrikan Tieteellisen ja teollisen tutkimuksen neuvosto, joka aikanaan vastaa satelliitin maa-asemasta ellei tämä toiminta siirry perusteilla olevalle Etelä-Afrikan avaruusjärjestölle.
Satelliitti pystyy havaitsemaan tulvia, metsäpaloja, laivojen öljypäästöjä merellä jne. mutta vain rajoitetusti, koska yksi satelliitti näkee kiertoradallaan Etelä-Afrikan vain osan aikaa ja silloinkin vain pienen kaistaleen maasta.
Satelliitin edeltäjä oli SUNSAT.
Aiheesta muualla

Official Stellenbosch University Website
SunSpace Website
CSIR-SAC Website (Arkistoitu – Internet Archive)
Space.gov.za (Arkistoitu – Internet Archive)
Kankaantaan koulu

Kankaantaan koulu on Nokialla sijaitseva ala-koulu, jossa opiskelee noin 450 oppilasta. Koulun on suunnitellut Jaakko Ilveskoski. Koulun rehtori on Jari Vänskä, vararehtori Samuli Mikkola ja koulusihteeri Tanja Kivioja.
Koulu on rakennettu vuonna 1957 ja sijaitsee Nokian Virran yläasteen vieressä. Koulu on Nokian suurin ala-aste.
Kapteeni Pasquale

| Esteban Pasquale |
| --- | --- |
Luoja(t):  Garrett Fort Bess Meredyth
Ensi- esiintyminen:  Zorron merkki (marraskuu 1940)
Henkilötiedot
Ammatti:  Armeijan kapteeni
Asuinpaikka:  Pueblo de Los Ángeles
Luonteenpiirteet:  taitava miekkailija
Suhteet
Tutut:  Kersantti Gonzales
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kapteeni Esteban Pasquale (engl. Captain Pasquale) on kuvitteellinen Pueblo de Los Ángelesin armeijan kapteeni ja Zorron arkkivihollinen. Garrett Fortin ja Bess Meredythin luoma hahmo esiintyi ensimmäisen kerran vuoden 1940 elokuvassa Zorron merkki.
Elokuvissa

Kapteeni Pasquale oli Zorron merkki elokuvan ensiesiintymisessään Alta Kalifornian johtajan Luis Quinteron oikeankäden mies, joka sai myöhemmin tehtäväkseen estää hiljattain Kaliforniaan saapuneen Zorron aikeet.
Toisen kerran Pasquale esiintyi vuoden 1981 komediaelokuvassa Z-Z-Zorro!, jossa hänet tunnettiin pelkästään Kapteeni Estebanina. Hahmoa näytteli Ron Leibman.
Sarjakuvissa

Kapteeni Pasquale oli isommassa roolissa Dynamiten kustantamassa vuoden 2008 Zorro-sarjakuvassa, jossa hänen oikeankäden miehenä oli Kersantti Gonzales. Pasquale muun muassa aiheutti harmia Zorrolle yrittäessään viedä romanttisessa mielessä molempien ihannoima nainen Lolita Pudilo.
Kapteeni Pasquale oli keskeisessä roolissa vuonna 2018 American Mythologyn kustantamassa 4-osaisessa Swords of Hell -sarjakuvassa. Pasquale tekee sopimuksen pahuuden voimien kanssa saadakseen käyttöönsä elävän kuolleen ratsuväkiarmeijan, jolla hän pyrkii pääsemään eroon Zorrosta.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat |
| --- | --- | --- | --- |
| 1940 | Basil Rathbone |  | Zorron merkki |
| 1981 | Ron Leibman |  | Z-Z-Zorro! |
Sumba

Sumba
| --- | --- |
Sijainti:  9°40′S, 120°00′E Indonesia
Saariryhmä:  Pienet Sundasaaret
Vesialue:  Intian valtameri 
Korkein kohta:  604  m 
Pinta-ala:  11 153 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  425 000
Suurin kaupunki:  Waingapu
Kieli:  useita kieliä
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Sumba on saari Indonesiassa. Se kuuluu Nusa Tenggara Timurin provinssiin. Saaren asukasluku on noin 425 000. Ensimmäiset eurooppalaiset saapuivat sinne vuonna 1522. Noin 65–70 % sumbalaisista harjoittavat perinteistä marapu-uskontoa. Loput ovat pääasiassa protestanttikristittyjä tai muslimeja. Saaren suurimmat kaupungit ovat itäosissa sijaitseva Waingapu ja länsiosissa sijaitseva Waikabubak. Saaren tärkein lentokenttä sijaitsee Waingapussa.
Etnisesti sumbalaiset ovat sekoitus malajilaisia ja melanesialaisia kansoja. Sumballa puhutaan monia pieniä austronesialaisia kieliä, jotka ovat läheistä sukua toisilleen. Näitä ovat muun muassa kambera, kodi, wanukaka ja wejema. Sumballa on elävä megaliittikulttuuri, jollaiset ovat muualta maailmasta hävinneet jo lähes täysin.
Sumba on indonesian muihin saariin verrattuna huomattavan kuiva ja siellä on selkeästi erillinen sadekausi ja kuiva kausi. Saaren itäosat ovat kuivaa ruohikkomaata, kun taas länsiosat ovat metsäisempiä. Useimmista muista Pienistä Sundasaarista poiketen Sumballa ei ole tulivuoria. Saaren keskiosat ovat kuitenkin vuoristoa, jonka korkein huippu on 1225 m korkea Wanggameti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sumba Wikimedia Commonsissa
Starý most (Bratislava)

| Starý most |
| --- | --- |

Ylittää:  Tonava
Sijainti:   Bratislava, Slovakia
Pituus:  460 m
Avattu liikenteelle:  1890
Koordinaatit:  48°8′18″N, 17°7′2″E
Lisää silta-artikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Starý most (suom. Vanha silta) on 460 metriä pitkä silta Slovakian pääkaupungissa Bratislavassa. Se ylittää Tonavan ja yhdistää Petržalkan osa-alueen Bratislavan keskustaan.
Silta valmistui vuonna 1890 ja se nimettiin Itävallan keisarin Frans Joosef I:n mukaan. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen silta nimettiin uudelleen Tšekkoslovakian perustajan Milan Rastislav Štefánikin mukaan. Saksalaiset räjäyttivät sillan vuonna 1945 toisessa maailmansodassa, mutta neuvostosotilaat rakensivat sen uudelleen. Tällöin se sai jälleen uuden nimen: Most Červenej armády ("Punaisen armeijan silta"). Nykyisen nimensä silta sai sosialismin kaaduttua.
Neuvostoliittolaisten rakentaman sillan piti olla vain väliaikainen, mutta siltaa ei ole uusittu tämän jälkeen. Silta uudistetaan kuitenkin vuoteen 2011 mennessä. Se saa täysin uuden ulkoasun ja sitä levennetään 34 metriin. Uusi silta mahdollistaa myös laivojen kulkemisen sen alitse tulva-aikana. Uutta siltaa käyttävät vain pikaraitiolinjat.
Yksityisautoilu kiellettiin sillalla tammikuussa 2009. Siltaa ei ollut tarkoitettu alkujaan tällaiseen käyttöön, joten se alkoi olla jo vaarallinen. Sillan ylitti arviolta 16 000 ajoneuvoa päivittäin.
Katalonian ralli 1993

|  Katalonian ralli 1993 |
| --- | --- |
 12. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 1993. 
Ajankohta:  2. – 4. marraskuuta 1993
Pituus:  29 erikoiskoetta, 513,60 km


Palkintokoroke
Voittaja:   François Delecour    Daniel Grataloup  (Ford Motor Company)
Toinen:   Didier Auriol    Bernard Occelli  (Toyota Castrol Team)
Kolmas:   Juha Kankkunen    Nicky Grist  (Toyota Castrol Team)
Katalonian ralli 1993 (viralliselta nimeltään 29. Rallye Catalunya - Costa Brava) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 1993. Kilpailu järjestettiin 2. – 4. marraskuuta 1993. Kilpailu oli kauden toiseksi viimeinen ja erikoiskokeiden yhteispituus oli 513,6 kilometriä.
Kuljettajien maailmanmestaruus ratkesi Juha Kankkuselle ennen François Delecouria. Valmistajien mestaruus oli jo ratkennut Toyotalle ja Toyota ei nimennyt kuljettajia valmistajien pisteille sääntörajoituksien myötä. Vain Ford ja Lancia kilpailivat valmistajien pisteistä kilpailussa.
Tulokset

| Sija> Yleiskilpailu | Kuljettaja> Yleiskilpailu | Kartanlukija> Yleiskilpailu | Auto> Yleiskilpailu | Aika> Yleiskilpailu | Ero> Yleiskilpailu | Yleiskilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  François Delecour |  Daniel Grataloup | Ford Escort RS Cosworth | 5:36.19 | 0.0 |  |
| 2. |  Didier Auriol |  Bernard Occelli | Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) | 5:37.19 | +1.00 |  |
| 3. |  Juha Kankkunen |  Nicky Grist | Toyota Celica Turbo 4WD (ST185) | 5:40.28 | +4.09 |  |
| 4. |  Massimo Biasion |  Tiziano Siviero | Ford Escort RS Cosworth | 5:42.57 | +6.38 |  |
| 5. |  Alessandro Fiorio |  Vittorio Brambilla | Lancia Delta HF Integrale | 5:44.07 | +7.48 |  |
| 6. |  Gustavo Trelles |  Jorge del Buono | Lancia Delta HF Integrale | 5:46.27 | +10.08 |  |
| 7. |  Bruno Thiry |  Stéphane Prévot | Opel Astra | 6:03.47 | +27.28 |  |
| 8. |  Luis Climent |  José Muñoz | Opel Astra | 6:07.37 | +31.18 |  |
| 9. |  Jose María Bardolet |  Joaquim Muntada | Opel Astra | 6:08.02 | +31.43 |  |
| 10. |  Oriol Gómez |  Marc Martí | Peugeot 106 | 6:18.19 | +42.00 |  |
Lähde:
Sumbankäpinkäinen

| Sumbankäpinkäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Käpinkäiset Campephagidae
Suku::  Kaskaskäpinkäiset Edolisoma
Laji::  dohertyi
Kaksiosainen nimi
 Edolisoma dohertyi  (Hartert, 1896) 
Synonyymit
 Coracina dohertyi 
Katso myös
   Sumbankäpinkäinen Wikispeciesissä  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvoIUCN-testi OK: 
Sumbankäpinkäinen (Edolisoma dohertyi) on käpinkäisten heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Sumbankäpinkäistä tavataan Indonesiassa. Lajin kannankehitys on vakaa, eikä sen uskota olevan vaarassa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Katalonian parlamentti

| Parlament de Catalunya Parlamento de Cataluña |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  yksikamarinen
Johto
Puhemies:  Laura Borràs (Junts)
Varapuhemiehet:  Alba Vergés (ERC) (vt. puhemies)
Kokoonpano
Edustajia:  135 
Puolueet:       ERC (33)       PSC (33)       Junts (32)       Vox (11)       CUP (9)       ECP (8)       C's (6)       PPC (3)
Vaalit
Viimeisimmät vaalit:  14. helmikuuta 2021
Kokouspaikka
 
Kotisivut
 http://www.parlament.cat
Parlamenttirakennus
Katalonian parlamentti (kat. Parlament de Catalunya, esp. Parlamento de Cataluña) on Katalonian itsehallintoalueen parlamentti. Parlamentissa on 135 edustajaa, jotka valitaan neljän vuoden välein.
Parlamentti käyttää lainsäädäntövaltaa, hyväksyy itsehallintoalueen budjetin ja valitsee aluehallinnon presidentin.
Parlamenttiin valitut edustavat kaikkia katalonialaisia. Parlamentin edustajista 85 on valittu Barcelonan vaalipiiristä, 17 Gironan vaalipiiristä, 15 Lleidan vaalipiiristä ja 18 Tarragonan vaalipiiristä.
Parlamentin hallintokeskus sijaitsee Barcelonassa, mutta se voi kokoontua muuallakin Kataloniassa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Katalonian parlamentti (katalaaniksi) (espanjaksi) (englanniksi)
St. Rasta

| St>  Rasta.Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2010–
Tyylilaji:  ska, rap, reggae, balkan, extreme folk
Kotipaikka:  Helsinki
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Rami Shikeben,  laulu, rap (2010-)   Lauri-Pekka Greis,  rap (2010-)   Henri Hyökyvirta,  kitara (2010-)   Santtu Okkonen,  rummut (2010-)   Jami Hellman,  perkussiot (2010-)   Ella Tamminen,  harmonikka (2010-)   Otso Karhu,  basso, balalaikka, melodica (2010-)   Kalle Jokela,  tuuba (2011-)   Veijo Salo,  koskettimet (2010-)   Ville Tikka,  koskettimet (2011-)   Danila Pushin,  trumpetti (2018-)                    Juuso Pakkanen,  miksaus, äänitys, tekniikka (2012-)  
Entiset jäsenet:  Leo Kuutti,  basso (2010–2017)   Elias Klementtinen,  trumpetti (2015–2018)   Sanni Honkavaara,  koskettimet (2010–2011)  
Infobox OKNimi-testi OK: 
St. Rasta on helsinkiläinen ska:ta, räppiä, reggaeta, balkan-musiikkia ja folkia sekoittava yhtye. Se on julkaissut yhden studioalbumin, yhden EP:n ja neljä musiikkivideota. Yhtyeen vakiintuneeseen kokoonpanoon on kuulunut 11–13 jäsentä. Yhtye tunnettiin aktiivivuosinaan 2010–2020 etenkin energisistä keikoistaan.
Yhtye teki vuosien 2010 ja 2020 välissä yli sata konserttia pääosin pääkaupunkiseudulla, esimerkiksi viidesti Tavastialla,  mutta myös muualla Suomessa ja kerran Pietarissa Venäjällä.
St. Rasta julkaisi debyyttialbuminsa Hitit omakustanteena 29. huhtikuuta 2020. Albumi äänitettiin Helsingin Pitäjänmäen Hitsville-studiolla Juuso Pakkasen toimesta vuonna 2018. Levyn miksasivat pääosin Juuso Pakkanen ja Kalle Jokela. Koko bändi osallistui albumin tuottamiseen. Albumilla ovat mukana feattaamassa rap-artistit Jontti ja Laineen Kasperi.
Bändin ensimmäinen EP Herrojen Aika julkaistiin omakustanteena kesäkuussa 2012. Herrojen aika -EP:n äänitti ja miksasi Perttu Kurttila Helsingin Punavuoressa vuonna 2012. Masteroinnista vastasi Bommitommi. EP:llä ovat feattaamassa Pole ja Ras Henry. EP:stä julkaistiin kaksi 150:n CD:n painosta.
Yhtyeen Pietarin-matkasta on julkaistu Anton Tammen ohjaama dokumenttielokuva St.Rasta/St.Petersburg vuonna 2014.
St. Rasta on perustettu vuonna 2010 Helsingin Tapanilassa. Yhtyeen perustivat Henri Hyökyvirta, Rami Shikeben, Lauri-Pekka Greis ja Santtu Okkonen. Sen ensimmäinen konsertti oli Kallion lukion aamunavauksessa 14. toukokuuta 2010, jolloin ensimmäisen konserttinsa soitti myös reggaeyhtye Kuningasidea. Ensimmäinen kappale Elämän epäkohdat julkaistiin vuonna 2010. Seuraavat ennen EP:tä julkaistut kappaleet äänitettiin ja miksattiin Helsingin Vallilan Nilsiänkatu 10:n studiolla. Aktiivisina vuosinaan bändi esiintyi ja vaikutti erityisesti Helsingin Kallion alueella.
Yhtye jäi aktiivisesta toiminnasta tauolle kesällä 2020.
Diskografia > Studioalbumit

Hitit (2020)
Diskografia > EP:t

Herrojen Aika -EP (2012)
Diskografia > Musiikkivideot

"Mörkö" (2013) - ohj. Eero Liimatainen & Leo Kuutti
"Älä" (2014) - ohj. Anton Tammi
"Rai Rai (Raipati Rai)" (2014) - ohj. Lauri Koivusalo
"Lepoa Kiireestä" (2015) - ohj. Petra Lumioksa
Diskografia > Elokuvat

"St. Rasta St. Petersburg" (2014) - ohj. Anton Tammi
Aiheesta muualla

St.Rasta Facebook -sivustolla
St. Rasta Spotify
St. Rasta Soundcloud
https://www.rumba.fi/uutiset/st-rastan-uudella-videolla-seikkailee-kaveri-jolla-huonompi-paiva-kuin-sinulla/
https://www.rumba.fi/live/kuvagalleria-laineen-kasperi-sai-helsingin-korjaamon-tuntumaan-vaasankadun-kuppilalta-hyvalla-tavalla/
http://cult24.fi/pietarin-miliisi-iski-st-rasta-suomalaisyhtyeen-musiikkivideon-kuvauksiin-katso-uusi-ala-video/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.sue.fi/2014/02/katso-st-rastan-uusi-video/ (Arkistoitu – Internet Archive)
Kaksipäinen reisilihas

Kaksipäinen reisilihas
Kaksipäinen reisilihas eli takareisi (lat. musculus biceps femoris) on ihmisellä kaksiosainen jalan lihas. Samankaltainen ja saman niminen lihas esiintyy myös eläimillä takaraajassa, mutta se eroaa kuitenkin ihmisen kaksipäisestä reisilihaksesta jonkin verran rakenteeltaan ja toiminnaltaan. Kaksipäisen reisilihaksen vastalihas on nelipäinen reisilihas.
Rakenne ja kiinnittyminen

Ihmisen kaksiosainen reisilihas muodostuu sekä pitkästä että lyhyestä päästä. Pitkä pää (caput longum) kulkee lonkkaluun istuinkyhmystä pohjeluun päähän ja lyhyt pää (caput breve) reisiluun harjusta pohjeluun päähän.
Eläimillä kaksipäinen reisilihas jaetaan kaudaaliseen (pars caudalis) ja kraniaaliseen (pars cranialis) osaan. Kraniaalinen osa kiinnittyy lihansyöjillä ristiluu-istuinkyhmysiteeseen ja hevosilla ristiluuhun sekä leveään ristiluu-istuinkyhmysiteeseen. Kraniaalinen osa päättyy toisesta päästään leveään peitinkalvoon. Kaudaalinen osa kulkee istuinluusta säären peitinkalvoon. Sialta ja märehtijöiltä puuttuu erillinen kaksipäinen reisilihas sillä se on yhdistynyt pinnalliseen pakaralihakseen muodostaen musculus gluteobiceps lihaksen.
Toiminta

Ihmisen kaksipäisen reisilihaksen pitkä pää ojentaa lonkkaniveltä, molemmat päät koukistavat ja kiertävät ulos polviniveltä.
Eläimillä molemmat osat loitontavat raajaa vartalosta, mutta lisäksi kraniaalinen osa ojentaa lonkka- ja polviniveltä ja kaudaalinen osa koukistaa polviniveltä sekä ojentaa kinnerniveltä.
Lihaksen harjoittaminen

Kaksipäistä reisilihasta harjoittavat esimerkiksi suorin jaloin maastaveto ja reidenkoukistus.
Kankaisten koulu

| Kankaisten koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Kankaistentie 5, 51200 Kangasniemi
Koordinaatit:  61.9865°N, 26.6367°E
Tyyppi:  suomenkielinen yläkoulu
Rehtori:  Merja Mälkki
Luokat:  7–9
Oppilaita:  128 (2016)
Verkkosivut
Kankaisten koulu on eteläsavolaisen Kangasniemen kunnan ainoa yläkoulu (luokka-asteet 7–9). Vuonna 2016 koulua kävi 128 oppilasta.
Kankaisten koululle valmistui 2016 lopussa uudisrakennus, jonne oppilaat siirtyivät vuoden 2017 alussa. Myös Kangasniemen kirjasto sai tilat uudesta rakennuksesta. Kangasniemen lukio toimii naapuritalossa (Kankaistentie 3).
Kamtšatkanmaksaruoho

| Kamtšatkanmaksaruoho |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Saxifragales
Heimo::  Maksaruohokasvit Crassulaceae
Suku::  Aasianmaksaruohot Phedimus
Laji::  kamtschaticus
Kaksiosainen nimi
 Phedimus kamtschaticus  (Fisch. & C.A.Mey.) 't Hart 
Synonyymit
 Sedum kamtschaticum Fisch. & C.A.Mey. 
Katso myös
   Kamtšatkanmaksaruoho Wikispeciesissä   Kamtšatkanmaksaruoho Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kamtšatkanmaksaruoho eli kamtsatkanmaksaruoho (Phedimus kamtschaticus, syn. Sedum kamtschaticum) on monivuotinen maksaruohokasvi. Suomessa sitä kasvaa alun perin koristekasvina, mutta se on myös villiytynyt luontoon istutuksilta.
Ulkonäkö ja koko

Kamtšatkanmaksaruoho on noin 15–20 cm korkea ja kasvutavaltaan pysty. Se on nopeakasvuinen ja muodostaa usein laajoja mattomaisia kasvustoja. Sen lehdet ovat vaaleanvihreät, ruodittomat, paksut, sahareunaiset ja vahapintaiset. Kukat ovat litteinä sarjoina varsien päissä, väriltään tummankeltaiset ja muodoltaan tähtimäiset. Kukkii heinä-elokuussa. Hedelmä on monisiemeninen tuppilo.
Kamtšatkanmaksaruoho muistuttaa siperianmaksaruohoa (Phedimus aizoon, syn. Sedum aizoon).
Levinneisyys

Kamtšatkanmaksaruoho on kotoisin Aasian itäisistä osista; Suomessa sitä tavataan harvinaisena viljelykarkulaisena.
Kasvupaikka ja elinympäristö

Kamtšatkanmaksaruoho kasvaa aurinkoisella paikalla, kuivalla, läpäisevällä, hiekkapitoisella ja keskiravinteisella kasvualustalla. Se ei viihdy kosteissa paikoissa.
Käyttö

Kamtšatkanmaksaruohoa kasvatetaan koristekasvina puutarhoissa ja kivikkopuutarhoissa.