stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Koivuranta (työväentalo)
Rakennus

Talo on rankorakenteinen ja laudoitettu, ja se on maalattu keltaiseksi. Katteena on huopa. Sisäkatto on laudoitettu ja sisäseinät paneloitu. Taloon on asennettu vesijohto ja viemäri sekä wc vuonna 1958. Vuonna 1968 asennettiin kuumailmapuhallin.
Talossa on juhlasali näyttämöineen, ravintola, keittiö, eteinen.
Toimintaa työväentalolla

Talossa on vuoden 1982 tiedon mukaan järjestetty kesäisin kokouksia, nuorisotoimintaa, tansseja, bingoa ja urheiluharjoituksia.
Ken Masters

| Ken Masters |
| --- | --- |

Pelisarja:  Street Fighter
Ensimmäinen peli:  Street Fighter (1987)
Luoja:  Capcom
Ääninäyttelijä  (englanti):  Scott McNeil (1995–1997) Eddie Frierson (1996) Jimmy Theodore (1996) Jason Douglas (2001) Steve Blum (2001) Steve Cassling (2007) Reuben Langdon (2009)
Ääninäyttelijä (japani):  Kenji Haga Tetsuya Iwanaga Koji Tobe
Live-näyttelijä:  Damien Chapa (1994)
Lisää peliartikkeleitavideopelien teemasivulla
Ken Masters (jap. ケン・マスターズ, Ken Masutāzu) on Capcomin luoma videopelihahmo Street Fighter -pelisarjassa. Hän on pelisarjan päähahmon Ryun paras ystävä ja lähin kilpakumppani. Ken on 175 senttimetriä pitkä ja painaa 72 kg.
Videopeli historia

Alun perin Ken Masters perustui samaan hahmomalliin kuin Street Fighter -sarjan maskottihahmo Ryu, joten heidän liikkeensä olivat täysin samanlaisia. Tarkoitus oli saada mahdollisuus tasavertaiseen "peiliotteluun", jossa vastustaja olisi aivan samanlainen omaan hahmoonsa nähden.
Street Fighter II: Champion Editionin myötä Capcom muutti "yläkoukkuveljeksiä" hieman. Syy tähän oli Street Fighter II: Champion Editionin kahden saman taistelijan ottelut toisiaan vastaan (esimerkiksi Zangief vs. Zangief). Tämän takia olisi ollut turhaa pitää kahta identtistä taistelijaa riveissä, joten Ryun ja Kenin liikkeitä muunneltiin hieman. Ryulle annettiin vahvemmat Hadokenit ("tulipallo" tai suoraan käännettynä "aaltoliikenyrkki") ja vahvempi Tatsumakisenpukyaku ("hurrikaanipotku" tai "pyörivä hurrikaanipotku"), joka pystyi kaatamaan vastustajan yhdellä iskulla. Vastaavasti Ken sai enemmän kantomatkaa Shoryukeniinsä ("lohikäärmenyrkki" tai "nouseva lohikäärmenyrkki") ja nopeamman Tatsumakisenpukyakun. Tämän vuoksi Ken oli heikompi, mutta nopeampi kuin Ryu; vaikka monet väittävät, että heissä ei ole mitään eroa, nämä pienet erot ovat loppujen lopuksi valtavia.
Super Street Fighter II:ssa Kenin yhtäläisyydet Ryuhun vain vähenivät, kun hänelle annettiin liekehtivä Shoryuken. Syy tähän oli Champion Editioninissa ilmennyt ohjelmointivirhe, jossa Ryun Hadoken muuttui punaiseksi. Aluksi tätä luultiin erittäin salaiseksi liikkeeksi, mutta Capcom tähdensi, että kyseessä oli pelkkä virhe. Tästä virheestä tehtiin kuitenkin liike Ryulle SSF II:een ja koska Ryu sai uuden liikkeen, annettiin Kenillekin uusi liike. Kenin uusi liike oli Shoryuken, joka sai vastustajan syttymään tuleen. Liike on kuin mikä tahansa muukin Shoryuken, mutta vahvempi.
Seuraavassa Street Fighter II -sarjan pelissä, Super Street Fighter II Turbossa, esiteltiin "Super Combot", joissa voitiin laukaista erittäin tappava liike, jos pelaajalla oli tarpeeksi supervoimaa. Ken sai liikkeen nimeltä Shoryu Reppa ("nouseva lohikäärme-pyörremyrsky" tai "nouseva lohikäärmesarja"), jossa hän tekee peräkkäin kolme Shoryukenia. Ken sai myös muutaman erilaisen liikkeen, mutta silti vain tavallisen potkuliikkeen kuten jalanpudotuksen.
Street Fighter III:een mennessä Ken on saanut useita eri nimikkoliikkeitä, kuten jo mainitun Shoryu Reppan, Shinryukenin (Lohikäärmejumalanyrkki) ja Shippujinraikyakun (Ukkossalamapotku), jotka hän sai Street Fighter Alpha -sarjasta. Street Fighter EX3:ssa Kenillä oli myös ”Meteor Combo” nimeltään ”Kuzuuryu Reppa”, joka on kolmen jo edellä mainitun Super Combon sekoitus.
Elämäkerta

Ken syntyi 14. helmikuuta (joka tunnetaan myös ystävänpäivänä) vuonna 1965 Yhdysvalloissa. Kenin sukujuuret ja etnisyys ovat monikulttuurisia, koska hänen isänsä on puoliksi valkoihoinen ja puoliksi japanilaissyntyinen ja hänen äitinsä on kokonaan japanilaissyntyinen. Kenin ollessa noin 12-vuotias hänen rikas hotellipohatta isänsä päätti pojan tarvitsevan opetusta itsekurista, ettei hänestä tulisi hemmoteltua kakaraa, joka eläisi Masters suvun omaisuudella. Tämän myötä isä lähetti Kenin Japaniin parhaan ystävänsä salaperäisen karatemestarin Goukenin luokse. Aluksi Ken oli erittäin haluton oppimaan Goukenin opetuksia ja halusi palata takaisin Yhdysvaltoihin, mutta alkoi myöhemmin kunnioittamaan mestariaan. Ken ystävystyi myös Goukenin adoptiopojan Ryun kanssa.
Kenin täyttäessä 23 vuotta, Gouken päätti että molemmat hänen oppilaansa olivat kasvaneet ja oppineet riittävästi ollakseen hyviä taistelijoita, jonka myötä he saisivat lähteä omille teilleen. Ryu päätti matkustaa ympäri maailmaa jatkaakseen harjoitteluaan, kun taas Ken oli iloinen saadessaan palata takaisin kotimaahansa. Paluun myötä hän otteli useissa eri taistelulajien turnauksissa pitkin Yhdysvaltoja, voittaen myös suurimman osan niistä.
Ken ei ottanut osaa alkuperäiseen ”World Warrior” -turnaukseen, johon ensimmäinen Street Fighter sijoittuu. Hän kuitenkin taisteli ”US Martial arts” -turnauksessa ja voitti sen. Turnauksessa hän otteli ensiksi Allenin kanssa, henkilön, jonka uskottiin voittavan koko turnaus. Kuitenkin Ken voitti hänet hetkessä ja voitettuaan sanoi Allenille, että hän näkee elämänsä liian kapeana. Tämä innosti Allenia jatkamaan harjoittelua. Ken voitti turnauksen ja saavutti näin saman kuin Charlie kahtena edellisenä vuonna. Samaisessa turnauksessa hän tapasi Elizan, josta tuli myöhemmin Kenin tyttöystävä. Turnauksen jälkeen Ken palasi mestarinsa Goukenin luokse kertoakseen hyvät uutiset. Hän kuitenkin löysi mestarinsa kuolleena, tämän veljen Akuman tappamana. Ken hyökkäsi saman tien kostamaan mestarinsa kuolemaa, mutta häviää Akumalle. Sittemmin Ken ryhtyy vaeltelemaan pitkin maailmaa etsien Akumaa ja ystäväänsä Ryuta. Hän haluaisi kertoa Ryulle heidän mestarinsa kohtalosta, toivoen samalla ottelevansa uudestaan Ryuta vastaan ja tällä kertaa myös voittavan. Ken lopulta löytää Ryun, joka on apea nähdessään vanhan ystävänsä. Ken kuitenkin suostuttelee Ryuta sparraamaan hänen kanssaan ja huomaa muutaman päivän aikana, kuinka stressaantunut Ryu onkaan viime ottelusta Sagatia vastaan. Ryu selittää Kenille tuntiessaan palavaa raivoa sisällään, voima joka yrittäisi ottaa Ryun kehon valtaansa. Ken antaa Ryulle punaisen otsanauhansa ja käskee häntä pysymään keskittyneenä. Ken palaa kotiin ja ryhtyy harjoittelemaan entistä kovemmin.
Ken menee naimisiin tyttöystävänsä Elizan kanssa Street Fighter II:n loputtua. (Eliza on Guilen vaimon sisko, joka tekee Kenistä ja Guilesta toistensa lankoja, mutta siltikään he eivät ole läheisiä.) Street Fighter III:n aikaan Kenillä ja Elizalla on lapsi nimeltä Mel Masters. Kenillä on myös kasvattilapsi ja oppipoika nimeltään Sean, joka on Kenin suuri ihailija.
Arvostelu ja vastaanotto

Ken oli listattu vuonna 2008 sijalle kuusi IGN-sivuston laatiman 25 parasta Street Fighter hahmoa.
GameDaily sivusto listasi Kenin sijalle kuusi laatimassaan kautta aikain 20 parasta Street Fighter hahmoa.
Ääninäyttelijät

Kenillä on ollut litania ääninäyttelijöitä; tässä muutamia heistä.
Ääninäyttelijät > Japaniksi

Super Street Fighter II, Kenji Haga
Street Fighter Alpha -sarja, Tetsuya Iwanaga
Street Fighter III, Koji Tobe
Ääninäyttelijät > Englanniksi

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat | Elokuvat | Konsolipelit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1994–1995 | Damien Chapa |  | Street Fighter | Street Fighter: The Movie |
| 1995–1997 | Scott McNeil | Street Fighter |  |  |
| 1996 | Eddie Frierson |  | Street Fighter II: The Animated Movie |  |
| 1997–1998 | Jimmy Theodore | Street Fighter II V |  |  |
| 1997 | Jason Douglas | Street Fighter II V |  |  |
| 2001 | Steve Blum |  | Street Fighter Alpha: The Animation |  |
| 2007 | Steve Cassling |  | Street Fighter Alpha: Generations |  |
| 2009–2010 | Reuben Langdon |  | Street Fighter IV: The Ties That Bind | Street Fighter IV Super Street Fighter IV |
Koivusaaren lampi

| Koivusaaren lampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kotka
Koordinaatit:  60°39′52″N, 26°47′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kymijoen alaosan alue (14.11)
Laskuoja:  oja Kymijokeen 
Järvinumero:  14.111.1.028
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  21,4 m  
Pituus:  240 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,547 km  
Pinta-ala:  1,005 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKoivusaaren lampi 
Koivusaaren lampi  on Kymenlaaksossa Kotkassa, Hurukselassa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,0 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 550 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kymijoen suuhaarojen alueeseen (14.111) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 21,4 metriä mpy.
Kirkonkylä (Myrskylä)

Myrskylän kirkonkylä
Myrskylä on Myrskylän kunnan Myrskylän kylään kuuluva kirkonkylä Kirkkojärven länsipuolella. Myös kirkonkylän pohjoispuolella olevat suomenkieliset kylät, kuten Paavola, Palonpää ja Kylmäsuo, on luettu Myrskylän kirkonkylään, ja nämä kaikki muodostavat yhteensä vajaan puolet kunnan pinta-alasta. Kirkonkylää ja samaksi kokonaisuudeksi luettuja muita kyliä on kutsuttu Myrskylänkyläksi.
Kylän keskustassa on Myrskylän kunnantalo, jossa on myös Myrskylän kirjasto, jonka lainausosaston puolikas ja lehtienlukusalina on toiminut valtuustosali. Kun kirjasto laajeni pysyvästi valtuustosaliin siten, etteivät pöydät enää mahtuneet saliin kirjahyllyjen vuoksi, alkoi Myrskylän kunnanvaltuusto pitää istuntonsa Myrskylän pelastusasemalla, missä on Myrskylän johtokeskus. Kun Myrskylän peruskoulun suuri puinen uudisrakennus valmistui, niin Myrskylän kunnanvaltuusto siirti istuntonsa sinne.
Palveluihin kuuluvat Myrskylän terveyskeskus ja Myrskylän apteekki, Osuuskauppa Hämeenmaan Sale Myrskylä, Abc-automaattiasema, Myrskylän kirkko, lounasravintolat Myrskytähti ja Violetta ja Myrskylän pizzeria ja Myrskylän Säästöpankki. Myrskylän Osuuspankki yhdistyi Orimattilan Osuuspankkiin. Orimattilan Osuuspankki yhdistyi 1.1.2023 perustettavaan Ylä-Uudenmaan Osuuspankkiin. Sillä niin kuin ei lopuksi Orimattilan Osuuspankilla ei ole Myrskylässä konttoria.
Kirkonkylän kehittyvä alue on Syväjärventien suunnassa itäänpäin Kapakantien alue, jolle on rakennettu uusia pientaloja Kirkkojärven rannan välittömään läheisyyteen. Lähellä Myrskylän entistä kartanoa on rautakauppa ja siitä Porlammin suuntaan Syväjärvi uimarantoineen, laitureineen ja kaksine grillikatoksineen. Lapinjärven vastaisella rajalla on kivilouhimo.
Etelä-Myrskylän ruotsinkieliset kylät ovat muodostaneet hallintojaossa omat kylänsä.
Myrskylän kirkonkylään perustettiin 1929 Myrskylän Osuusmeijeri, joka toimi itsenäisenä meijerinä vuoteen 1954 saakka, jonka jälkeen 1955 se alkoi keräillä ja vastaanottaa maitoa Osuuskunta Tuottajain Maidon laskuun.  Myrskylän Osuusmeijeri lakkasi vuoteen 1958 mennessä.  Toinen lähellä kirkonkylää sijainnut meijeri on ollut E-liikkeen meijeri. Kun E-liike möi meijeritoimintonsa Valiolle, lakkasi Myrskylässä E-liikkeen osuusmeijeri. Sen jälkeen Myrskylässä sen entisissä tiloissa toimi kalasavustamo, minkä osti Apetit, mikä sulki savustamon lopuksi. Nykyään tiloissa toimii jälleen kalasavustamo tehtaanmyymälöineen, mikä siirsi toimintansa Ahvenkoskelta Myrskylään.
Kartanonmäellä entisellä Myrskylän huonekalutehtaalla toimii Vilkmanin rautakauppa, mikä on ollut K-kauppa aikaisemmin. Sen kiinteistössä järjestetään vuosittain nykyään kesäkuussa järjestettävää Iisibiisi-taidenäyttely, missä on pääasiassa maalauksia sekä Myrskylän kamerakerhon näyttely.
Klorokvaloni

| --- | --- |

Klorokvaloni
Systemaattinen (IUPAC) nimi
3-(2,6-dikloorifenyyli)-2-etyylikinatsolin-4-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 25509-07-3
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 63338
Kemialliset tiedot
Kaava: C16H12N2Cl2O 
Moolimassa: 319,185 g/mol
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika:  ?
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa:  ?
Klorokvaloni on metakvalonin johdos joka kehitettiin 1980-luvulla, ja sitä myytiin pääasiassa Ranskassa ja joissakin muissa Euroopan maissa. Sillä on sedatiivinen ja yskänärsytystä hillitsevä vaikutus, ja sitä myytiin joko sellaisenaan, tai yhdistettynä muihin lääkeaineisiin ja myytiin näin yskänlääkkeenä.
Klorokvaloni on heikompi sedatiivi kuin metakvaloni, mutta se vedettiin Ranskassa markkinoilta vuonna 1994, koska sen pelättiin aiheuttavan riippuvuutta ja yliannostuksia.
Vaikka klorokvalonilla on sama kemiallinen kaava kuin SL-164:llä, sen molekyylirakenne on erilainen. Ne ovat siis isomeerejä.
Käännös suomeksi
Kirkkonummen Sanomat

| Kirkkonummen Sanomat |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  Ilmaisjakelulehti
Aihealue:  Paikallisuutiset
Julkaisija:  Kirkkonummen Sanomat Oy
Levikki:  Kirkkonummi, Inkoo, Siuntio
Perustettu:  1967
Päätoimittaja:  Jussi Salo
Sitoutuneisuus:  Puolueista riippumaton, mutta ei kantaa ottamaton
Kotikunta:  Kirkkonummi
Kotimaa:  Suomi
Ilmestymistiheys:  kaksi kertaa viikossa
Kieli:  suomi, ruotsi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Kirkkonummen Sanomat on ilmaisjakelulehti, jota jaetaan Kirkkonummen, Siuntion ja Inkoon alueelle. Lehti ilmestyy kahdesti viikossa, keskiviikkoisin ja lauantaisin. Painos on 28 000 kpl. Lehti on perustettu 1967. Lehden vastaava päätoimittaja ja toimitusjohtaja on Jussi Salo.
Lehti on tunnettu värikkäistä kannanotoistaan ja räväkästä kielenkäytöstään.[lähde? ] Se julkaisee suurimman osan sinne ilmaiseksi lähetetyistä jutuista. Joka lehdessä on myös ruotsinkielisiä juttuja.
Kirkkonummen Sanomat julkaisee nimimerkki Tapion (kuvataiteilija, graafikko Tapio Soivio) pilapiirroksia. Tapio käsittelee piirroksissaan monia tämän päivän polttavia kysymyksiä, jotka koskevat kasvavan pääkaupunkiseudun kehyskuntien, kuten Kirkkonummenkin, asukkaita.
Aiheesta muualla

Kirkkonummen Sanomat
Koste

Koste tarkoittaa
Kasvovesi
Akanvirta
Sukunimenä:
Timo Koste (1923–1986), suomalainen kirjallisuuden suomentaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Koste”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kunnallissakko

Kunnallissakko on 1898–1976 Suomessa käytössä ollut sakko, joka voitiin määrätä kunnanvaltuuston ja kunnanhallituksen jäsenen maksettavaksi, jos tämä oli ilman pätevää syytä poissa kokouksesta tai lähti kesken kokouksen pois. Lait käyttivät pelkkää sakko-nimitystä. Sakosta säädettiin ensimmäisen kerran vuoden 1898 asetuksessa maalaiskuntain kunnallishallinnosta. Jos kunnanvaltuusmies oli ilman pätevää syytä poissa kokouksesta, hänen oli maksettava sakkoa kunnan kassaan. Esimiehen (nykykielellä puheenjohtajan) ja varaesimiehen sakon suuruus oli kuusi markkaa ja jäsenen kolme markkaa. Jos kokous paikalla olleiden vähälukuisuuden vuoksi jäi pitämättä, oli sakko kaksinkertainen.
Vuoden 1917 maalaiskuntain kunnallislaki sääti sakosta kuntain edustajille ( vastaa myöhempää kunnanhallituksen jäsentä). Jos edustaja tai varaedustaja ilman laillista estettä ei saapunut edustajain kokoukseen, sai hän 40 markan sakon maksettavakseen. Jos kokous läsnä olevien vähälukuisuuden vuoksi jäi pitämättä tai oli lopetettava kesken, oli sakko kaksinkertainen. Lisäksi poisjääneiden oli yhteisvastuullisesti korvattava paikalle tulleiden edustajien palkkiot ja matkakulut. Sakon ja muut seuraamukset tuomitsi paikkakunnan alioikeus, jossa syytettä ajoi virallinen syyttäjä.
Vuoden 1917 kaupunkien kunnallislaki sääti kaupunginkassaan maksettavasta sakosta, jos valtuuston puheenjohtaja, varapuheenjohtaja tai jäsen ilman pätevää syytä jäi pois valtuuston kokouksesta. Puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan sakko oli 10 markkaa ja jäsenen 5 markkaa. Sakko oli kaksinkertainen, jos kokous jäi pitämättä tai keskeytyi.
Vuoden 1948 kunnallislaki koski maalaiskuntia, kaupunkeja ja kauppaloita. Lain mukaan valtuuston tai kunnanhallituksen puheenjohtajaa, varapuheenjohtajaa tai jäsentä sakotettiin perusteettomasta poissaolosta. Sakon suuruus oli kokouspalkkion määrä kuitenkin siten, että puheenjohtajan ja varapuheenjohtajan sakko oli vähintään 50 ja jäsenen 30 markkaa. Jos kokousta ei voitu pitää tai se keskeytyi, oli sakko kaksinkertainen. Kunnallislaki kumottiin vuoden 1976 kunnallislailla, joka tuli voimaan vuoden 1977 alussa. Sen mukaan valtuutetun oli ilmoitettava esteestään saapua kokoukseen kunnanvaltuuston puheenjohtajalle, joka kutsuu varajäsenen paikalle.
Koomikon kuolema

| Koomikon kuolema> National Treasure |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  45 minuuttia
Luoja(t):  Jack Thorne
Pääosissa:  Robbie Coltrane Julie Walters Tim McInnerny Andrea Riseborough
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   Channel 4  YLE TV1
Esitetty:  20. syyskuuta 2016 – 11. lokakuuta 2016
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  4
Ikäraja:  
Tuotanto
Tuottaja(t):  John Chapman
Vastaava(t) tuottaja(t):  George Ormond George Faber Jack Thorne Marc Munden Hugo Heppell Norman Merry
Ohjaaja(t):  Marc Munden
Käsikirjoittaja(t):  Jack Thorne
Tuotantoyhtiö(t):  The Forge
Aiheesta muualla
IMDb
Koomikon kuolema (engl. National Treasure) on englantilainen neliosainen vuonna 2016 esitetty draamasarja, jonka on luonut Jack Thorne. Sarjan päähenkilö on menestynyt koomikko Paul Finchley (Robbie Coltrane), jota syytetään seksuaalisesta hyväksikäytöstä. Julie Walters esittää Paulin vaimoa Marieta, ja Andrea Riseborough Paulin tytärtä Dee'tä.
Koomikon kuolema pohtii julkisuuden ja yksityisyyden suhdetta.
Sarja esitettiin Britanniassa syksyllä 2016 Channel 4 -kanavalla. Suomessa sarja alkoi keväällä 2017 YLE TV1 -kanavalla.
Juoni

Koomikko Paul Finchley on ollut vuosia television viihdeohjelman vetovoimainen esiintyjä ja mediapersoona. Miestä tervehditään kadulla kuin vanhaa tuttavaa, mutta sitten tulee kohtalokas päivä. Poliisi hakee Finchleyn kuultavaksi epäiltynä vanhasta raiskaussyytteestä.
Uutinen seksirikosepäilystä leviää nopeasti ja kansa kääntää selkänsä koomikolle. Syytteen seurauksena hänen lähipiirinsä joutuu kokonaan uudenlaiseen valoon ja julkisuuteen.
Päärooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Robbie Coltrane  | … |  Paul Finchley   |
|  Julie Walters  | … |  Marie Finchley (Paulin vaimo)   |
|  Andrea Riseborough  | … |  Danielle "Dee" Finchley (Paulin tytär)   |
|  Tim McInnerny  | … |  Sir Karl Jenkins (Finchleyn komediapartneri)   |
|  Babou Ceesay  | … |  Jerome Sharpe (Finchleyn asianajaja)   |
|  Mark Lewis Jones  | … |  Gerry   |
|  Nadine Marshall  | … |  rikoskomisario Palmer   |
|  Kate Hardie  | … |  Rebecca Thornton   |
|  Susan Lynch  | … |  Christina Farnborough   |
|  Graeme Hawley  | … |  Dan   |
|  Cara Barton  | … |  nuori Dee Finchley   |
|  William Wright-Neblett  | … |  Billy (Dee'n poika)   |
|  Trystan Gravelle  | … |  nuori Paul Finchley   |
|  Lucy Speed  | … |  nuori Marie Finchley   |
|  Kerry Fox  | … |  Zoe Darwin   |
|  Renaee-Mya Warden  | … |  Frances   |
|  Jeremy Swift  | … |  Simon   |
|  Rosalind Eleazar  | … |  Georgina   |
|  Ed Eales White  | … |  nuori Karl Jenkins   |
|  Sarah Middleton  | … |  nuori Rebecca Thornton   |
|  Ruby Ashbourne Serkis  | … |  nuori Christina Farnborough   |
|  Vivienne Bell  | … |  Stella   |
|  David Fleeshman  | … |  tuomari   |
|  Sam Hoare  | … |  Tom   |
|  Ben Lloyd-Hughes  | … |  Freddie   |
|  Ronnie Fox  | … |  taksikuski   |
|  Vicki Hackett  | … |  vastaanottovirkailija   |
|  Ian Puleston-Davies  | … |  Leo   |
|  Johann Myers  | … |  Dave   |
|  Catherine Breeze  | … |  sairaanhoitaja   |
|  Darren Boyd  | … |  Hamish   |
|  Lee Mack  | … |  itsenään   |
|  Robert Webb  | … |  itsenään   |
|  Alan Carr  | … |  itsenään   |
|  Frank Skinner  | … |  itsenään   |
|  Victoria Derbyshire  | … |  itsenään   |
Kielipeli

Kielipeli (saks. Sprachspiel) on Ludwig Wittgensteinin myöhäisfilosofiassaan kehittämä käsite, joka viittaa kielen yksinkertaisiin käyttöesimerkkeihin ja toimintoihin, joihin kieli on nivoutunut mukaan. Kielipelejä voidaan käyttää kielen toimintatavan kuvaamisessa ja tutkimisessa. Käsite on peräisin Wittgensteinin teoksesta Filosofisia tutkimuksia (1953).
Esimerkiksi rukoilulla, anteeksi pyytämisellä, kiroilulla, tieteellisillä väittämillä ja muilla kielen käyttötavoilla on omat kielipelinsä. Kielipelit voivat olla toisillen läheistä tai kaukaista sukua. Wittgenstein katsoi, että filosofiset ongelmat johtuivat kielen väärinkäytöstä, ja myöhäisfilosofiassaan tulkitsi kielen väärinkäytöksi kahden tai useamman kielipelin sekoittamisen.
Kuvaus

Wittgenstein käytti termiä "kielipeli" kuvaamaan yksinkertaisia kielen muotoja, sekä "kielen ja niiden toimintojen kokonaisuutta, johon kieli nivoituu mukaan", ja joita yhdistää perheyhtäläisyys. Käsitteen oli "määrä tähdentää sitä, että kielen puhuminen on osa toimintaa tai elämänmuotoa".
Termillä "kielipeli" viitataan:
Kielenkäytön kuvitteellisiin esimerkkeihin, jotka ovat jokapäiväistä kieltämme yksinkertaisempia.
Kielen yksinkertaisiin käyttötapauksiin, joiden avulla lapset oppivat kielen.
Kielen erityisiin alueisiin, joilla on omat kieliopit ja suhteet muihin kielipeleihin.
Kaikkeen luonnolliseen kieleen, joka koostuu joukosta kielipelejä.
Näitä merkityksiä eivät erota tiukat rajat, vaan ne limittyvät toisiinsa. Käsite perustuu seuraavaan analogiaan: Kielen säännöt (kielioppi) vertautuvat pelien sääntöihin, ja jonkin merkityksen esittäminen kielellä vertautuu pelissä tehtyyn siirtoon. Analogia kielen ja pelin välillä tuo esille sen tosiasian, että sanoilla on merkityksensä ainoastaan ihmiselämän erilaisissa ja moninaisissa arkisissa toimissa. Käsitteen tarkoituksena ei ole ehdottaa, että kielessä olisi mitään vähäpätöistä, tai että kieli olisi vain peli.
Esimerkkejä

Klassinen esimerkki kielipelistä on niin kutsuttu "rakentajan kieli", jonka Wittgenstein esitteli Filosofisissa tutkimuksissaan:
»Kieltä on määrä käyttää rakentajan A ja hänen apumiehensä B viestinnässä. A rakentaa rakennusta rakennuskivistä: Saatavilla on kuutioita, pylväitä, laattoja ja palkkeja. B:n on ojennettava hänelle rakennuskiviä, ja siinä järjestyksessä kuin A niitä tarvitsee. Tähän tarkoitukseen he käyttävät hyväkseen kieltä, joka sisältää sanat: "kuutio", "pylväs", "laatta", "palkki". A huutaa sanat, – B tuo kiven, jonka hän on oppinut tuomaan tämän huudon kuullessaan.» 
(Wittgenstein 1981, s. 24–25.)
Myöhemmin kieleen lisätään sanat "tämä" ja "tuonne" (samalla käyttötarkoituksella kuin mitä näillä sanoilla on luonnollisessa kielessä), sekä numeraalit "a, b, c, d". Tätä kieltä käytetään esimerkiksi seuraavasti: rakentaja A sanoo "d – palkki – tuonne" ja osoittaa, ja rakentaja B laskee neljä palkkia, "a, b, c, d..." ja siirtää ne A:n osoittamaan paikkaan. Rakentajan kieli on toimintaa, johon on kudottu osia, jotka tunnistaisimme kieleksi, mutta yksinkertaisemmassa muodossa. Tämä kielipeli muistuttaa lapsille opetettuja yksinkertaisia kielen muotoja, ja Wittgenstein kehottaa käsittämään kielen rakentajien heimon täydelliseksi alkeelliseksi kieleksi.
Muiden tekemiä tulkintoja

Jean-François Lyotard on laajentanut ja uudistanut Wittgensteinin kielipelin käsitettä muun muassa teoksessaan Tieto postmodernissa yhteiskunnassa (La condition postmoderne: rapport sur le savoir, 1979). Hän soveltaa sitä auktoriteetin, voiman ja legitimoinnin tapauksiin.
Aiheesta muualla

Stanford Encyclopedia of Philosophy, "Ludwig Wittgenstein": Language-games and Family Resemblance (englanniksi)
Lois Shawver: On Wittgenstein's Concept of a Language Game (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)