stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alexander Saxelin

Alex Saxelin 1930-luvun alussa.
Alexander "Alex" Saxelin (29. elokuuta 1899 Viipuri – 9. lokakuuta 1959) oli suomalainen balettimestari. Hän oli 1930- ja 1940-luvun tunnetuimpia tanssijoita Suomessa. Hän esiintyi sekä oikealla nimellään Alexander että sen lyhennelmällä Alex.
Saxelinin äidin tiedetään olleen suomalaista syntyperää mutta isä on tuntematon. Hän valmistui Pietarin Keisarillisesta balettikoulusta opiskeltuaan laitoksessa vuosina 1910–1919. Hän muutti takaisin Viipuriin vuonna 1921 ja edelleen Helsinkiin vuonna 1922. Saxelin toimi Helsingissä baletinopettajana, mutta teki myös tanssikiertueita muualle Eurooppaan muun muassa kollegoidensa Klawdija Gorewan ja Ivan Kirejeffin kanssa. Hän myös avusti muita suomalaisia tanssijoita, kuten Mary Paischeffia ja Irja Hagforsia heidän tanssiesityksissään.
Vuonna 1935 Saxelin valittiin Kansallisbaletin toiseksi balettimestariksi George Gén jälkeen, ja hän toimi tässä tehtävässä vuoteen 1954 saakka. Saxelin palkittiin Pro Finlandia -mitalilla vuonna 1948.
Aiheesta muualla

Alexander Saxelin Elonetissä.
Joutsenlammelta kaikki alkoi  13.2. 2002. Turun Sanomat. Arkistoitu 30.9.2007. Viitattu 3. heinäkuuta 2007.
Rauol af Hällström : Alina Frasan valkea liina, Suomen Kuvalehti, 06.04.1929, nro 14, s. 15, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Albert Raunto

Albert Vilhelm Valfrid Raunto, sukunimi aik. Bruun (11. tammikuuta 1884 Lappeenranta – 18. maaliskuuta 1959 Helsinki) oli suomalainen filosofian maisteri, teologian kandidaatti, lyseon lehtori ja oppikirjojen tekijä.
Albert Raunnon vanhemmat olivat suutari Wilhelm Bruun ja Maria Nadina Kosonen. Hän pääsi ylioppilaaksi 1903 Lappeenrannan yhteiskoulusta ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1907 ja filosofian maisteriksi 1910. Raunto suoritti teologian erotutkinnon 1912 ja valmistui teologian kandidaatiksi 1916.
Raunto oli Viipurin suomalaisen reaalilyseon uskonnon ja filosofian alkeiden vanhempana lehtorina vuodesta 1920. Viimeksi hän oli Helsingin kaksoisyhteislyseon uskonnon vanhempana lehtorina. Raunto oli Viipurissa mukana raittiusyhdistystoiminnassa.
Albert Raunto oli naimisissa Anni Vaittisen (k. 1955) kanssa.
Julkaisuja

Nimellä Albert Bruun:
Rukouskirja kouluja varten. Kansanopettajain osakeyhtiö Valistus, Helsinki 1916, 2. painos 1926
Opettajan arvostelu- ja muistikirja; tekijät Albert Bruun ja Einar Fieandt. Valistus, Helsinki 1916, 6. painos 1939, ruotsiksi nimellä Censur- och anteckningsbok för lärare.  Valistus, Helsingfors 1916, 3. painos 1927
Raamatussa mainittuja mittoja ja juhlia: valaisevia tietoja. Valistus, Helsinki 1917
Raamatun kertomuksia: oppikouluja varten. Valistus, Helsinki 1921
Koulusaarnoja. 3 vuosikerta. Valistus, Helsinki 1922
Koulusaarnoja. 1 vuosikerta. Valistus, Helsinki 1923
Koulusaarnoja: toinen vuosikerta. Valistus, Helsinki 1924
Nuorison ammatinvalinta. Valtioneuvosto, Helsinki 1928
Koulurukouksia. Valistus, Helsinki 1929
Kirkkohistorian kertauskysymyksiä: oppikoulujen lukioluokkia varten. Otava 1933
Nimellä Albert Raunto:
Kirkkohistorian kertauskysymyksiä oppikoulujen lukioluokkia varten. 2. painos Otava 1935, 7. tarkistettu painos 1957, 12. painos 1968
Uskonto-oppi reaalikoetehtävinä. 2. painos Otava 1940, 3. uus. painos 1949
Aiheesta muualla

Albert Raunto, Onni Mansneruksen tekemä muotokuva vuodelta 1959, Lappeenrannan taidemuseo (Finna)
Alaston aurinko

| Alaston aurinko> Naked Sun |
| --- | --- |
 Ensimmäisen painoksen kansikuva
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Isaac Asimov
Kieli:  englanti
Genre:  scifi, rikoskirjallisuus
Kustantaja:  Doubleday
Julkaistu:  1957
Suomennos
Suomentaja:  Matti Kannosto
Kansitaiteilija:  Piotr Tomaszewski
Kustantaja:  Kirjayhtymä
Julkaistu:  1975
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  275
ISBN:  951-638-079-4
Sarja: Robotti
Edeltävä:  Teräsluolat
Seuraava:  Aamunkoiton robotit
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Alaston aurinko (engl. Naked Sun, 1957) on Isaac Asimovin kirjoittama tieteiskirja, joka on samalla hänen kirjoittamansa Robotti-sarjan toinen osa. Alaston aurinko on edeltäjänsä Teräsluolien tavoin etsivätarina, jonka päähenkilönä jatkaa etsivä Elijah Baley.
Aiheesta muualla

Harris, James Wallace: The Naked Sun by Isaac Asimov. 8.3.2009. (englanniksi)
Kirjasampon esittely
Isaac Asimovin romaanit
Alankomaiden parlamentti

| Staten-Generaal |
| --- | --- |
 
Tyyppi
Tyyppi:  kaksikamarinen
Historia
Perustettu:  1464
Johto
Senaatin puheenjohtaja:  Jan Anthonie Bruijn (VVD) 2. heinäkuuta 2019 alkaen
Edustajainhuoneen puhemies:  Vera Bergkamp (D66) 7. huhtikuuta 2021 alkaen
Edustajia:   225  75 senaattoria  150 kansanedustajaa 
Vaalit
Valintatapa:   epäsuora vaali (senaatti)  listavaali (edustajainhuone) 
Viimeisimmät vaalit:   27. toukokuuta 2019 (senaatti)  17. maaliskuuta 2021 (edustajainhuone) 
Kokouspaikka
 Binnenhof
Alankomaiden parlamentti (holl. Staten-Generaal) on Alankomaiden kaksikamarinen lainsäädäntöelin, joka koostuu senaatista (Eerste Kamer) ja edustajainhuoneesta (Tweede Kamer). Molemmat kamarit kokoustavat Haagin Binnenhofissa.
Vaalikausi on 4 vuotta sekä alahuoneessa että ylähuoneessa.
Alahuone (Edustajainhuone)

Alahuoneen 150 edustajaa valitaan suhteellisella puoliavoimella listavaalilla yhdestä vaalipiiristä ilman äänikynnystä. (Siis 0,67 % äänistä riittää edustajapaikkaan.) Äänestäjien valinnat muuttavat listan ehdokkaiden järjestystä, jos ehdokas saa ainakin 25 % yhden paikan äänimäärästä. Yhden paikan äänimäärä tarkoittaa listan saamaa äänimäärää jaettuna listan saamien paikkojen määrällä.
Ylähuone (Senaatti)

Ylähuoneen 75 jäsentä valitaan suhteellisella puoliavoimella listavaalilla yhdestä vaalipiiristä ilman äänikynnystä. Vaali on epäsuora: äänestäjinä ovat Alankomaiden 12 alueneuvostoa. Ääniä painotetaan alueen väestöllä. Ehdokkaan sijan muuttuminen vaatii 50 % paikan äänimäärästä.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Akiko Hatanaka

| Mitalit> Maa:  Japani.Naisten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Mitalit> Maa:  Japani.Naisten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Mitalit> Maa:  Japani.Naisten jääkiekko.Aasian talvikisat  | Maa:  Japani> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Gangwon 1999 | naisten jääkiekko |  |
Akiko Hatanaka (jap. 畠中 亜希子; s. 23. huhtikuuta 1975 Sakai, Osaka, Japani) on japanilainen puolustajana pelannut jääkiekkoilija. Hän pelasi Japanin naisten jääkiekkomaajoukkueessa olympialaisten naisten jääkiekkoturnauksessa 1998 Naganossa. MM-kilpailuissa hän edusti maajoukkuettaan Kanadassa 2000.
Al-Ghab

Al-Ghab Syyrian kartalla.
Al-Ghab on pohjoisesta etelään noin 80 kilometriä pitkä vajoama Syyrian pohjoisosassa Orontesjoen varrella. Historiallisesti soistaan tunnettu alue on otettu sittemmin 1900-luvulla maatalouskäyttöön.
Maantiede

Al-Ghabin vajoama sijaitsee Syyriassa Orontesjoen varrella Haman kaupungista luoteeseen. Sillä on pituutta noit 80 kilometriä pohjoisesta etelään ja leveyttä idästä länteen noin 15 kilometriä. Vajoamaa reunustaa idässä Zawiyavuoret ja lännessä Jabal Ansariyya. Alueen korkeus merenpinnasta on vain noni 200 metriä. Historiallsiesti soisena ja malarian vaivaamana alueena tunnettu on nykyisin kuviatettu ja suuri osa alueesta on nykyisin maatalouskäytössä.
Historia

Al-Ghab tunnettiin antiikin aikana vauraana alueena. Alueella sijaitsi seleukdien perustama Apameia ja ympäröivällä alueella kasvatettiin esimerkiksi hevosia ja seleukdien käyttämiä sotanorsuka. Osa alueesta lienee myös kuviatettu, mutta kuivatusjärjestelmän tarkemmista piirteistä tiedetään vain vähän. Sama järjestrelmä toimi kuitenkin aina keskiajalle saakka.
Ristiretkeläiset valtasivat alueen, joka liitettiin ristiretkeläisten perustamiin valtioihin. Nur al-Din valtasi alueen joukkoineen vuonna 1149. Myöhemmin aluetta halltisivat Osmanit, jotka rakennuttivat esimerkiksi vanhan Apameian lähettyville karavaaniseraljeja. Alue alkoi kuitenkin soistua. Etenkin malaria aiheutti sen, että huomattava osa alueesta muuttui hyvin harvaan asutetuksi. Jäljelle jääneiden pienten kylien asukkaat kasvattivat vesipuhveleita ja harjoittivat kalastusta. Vuonna 1954 Syyriassa aloitettiin hanke alueen kuivattamiseksi ja ottamiseksi maatalouskäyttöön.Orontesin varrelle rakennettiin pato peltojen kastelua varten. Hanke valmistui vuonna 1968.
Väestö

Al-Ghab on nyykisin tiheään asuttua seutua. Vuonna 2010 alueen asukasluku oli erään arvion mukaan noin 300 000 ja alueella oli 134 kylää. Paikalliset kasvattavat esimerkiksi riisiä, puuvillaa, vehnää, ohraa ja sokeriruokoa.
Näkymä kohti al-Ghabia.
Aito Kare

Aito Kare oli suomalainen kääntäjä. Hän suomensi 1920-luvulla muun muassa Jack Londonin kirjoja ja Maurice Leblancin Arsène Lupin -kirjoja.
Suomennoksia

Jack London: Hänen isiensä jumala. Minerva, Helsinki 1921.
Jack London: Kalavartion seikkailut. Minerva, Helsinki 1921.
Elinor Glyn: Kun hetki löi. Minerva, Helsinki 1921.
Algot Sandberg: Punainen domino: Tukholmalaisromaani. Minerva, Helsinki 1921.
Jack London: Punainen jumala. (Alkuteos: The Red One.) Minerva, Helsinki 1921. (Näköispainos: Lasipalatsi, Helsinki 2011.)
Maurice Leblanc: Arsène Lupin miljoonaperillisenä. Minerva, Helsinki 1922.
Maurice Leblanc: Arsène Lupin Mauretanian keisari: jatko teokseen Arsène Lupin miljoonaperillisenä. Minerva, Helsinki 1922.
Elinor Glyn: Kenet rakkaus on valinnut. Minerva, Helsinki 1922.
Algot Sandberg: Kylpylärakkautta. Minerva, Helsinki 1922.
Kurt Lange: Teräshermoinen mies: seikkailukertomus villistä lännestä. Seikkailujen maailma 1. Taru, Helsinki 1922.
Berta Ruck: Tyttö kosijana. Minerva, Helsinki 1922.
James Oliver Curwood: Hiljaisten miesten laakso. Minerva, Helsinki 1923.
Maurice Leblanc: Kahdeksan kellonlyöntiä: Arsene Lupin-seikkailuja. Minerva, Helsinki 1923.
Elinor Glyn: Korkeata peliä. Minerva, Helsinki 1923.
Berta Ruck: Miss Millionin kamarineito. 1 osa. Minerva, Helsinki 1923. 2. painos WSOY 1938.
Jack London: Morganin miljoonat: Seikkailuromaani. Minerva, Helsinki 1923.
A. Clavering Gunter: Prinssi ja miljoonatyttö. Minerva, Helsinki 1923.
E. Phillips Oppenheim: Punainen sinettisormus. Minerva, Helsinki 1923.
Mrs. Hungerford: Rakkauden kutsuessa. Minerva, Helsinki 1923.
Berta Ruck: Rakkauspulveri. Minerva, Helsinki 1923, 2. painos WSOY 1936.
C. N. Williamson – A. M. Williamson: Ruhtinas autoseikkailijana. Minerva, Helsinki 1923.
Louis Tracy: Seikkailujen saari. Minerva, Helsinki 1923.
Jack London: Suuren talon pikkurouva: romaani. Minerva, Helsinki 1923, 2. painos WSOY 1937.
Philipp Berges: Texasin postiryöväri. Seikkailujen maailma 3. Taru, Helsinki 1923.
James Oliver Curwood: Ihmismetsästäjän salaisuus. (Alkuteos The River’s End.) Minerva, Helsinki 1924, 4. painos WSOY 1957.
Berta Ruck: Liian kaunis tyttö. Minerva, Helsinki 1924.
Nataly von Eschstruth: Onnen hinta. Minerva, Helsinki 1924.
Louise Gerard: Sulttaanin orjatar. Minerva, Helsinki 1924.
Elinor Glyn: Suuri hetki. Minerva, Helsinki 1924.
Jack London: Vallankumouksellinen. Minerva, Helsinki 1924.
Jack London: Yön lapsi. Minerva, Helsinki 1924.
Maurice Leblanc: Arsène Lupin ja tiikerinhampaat. Karisto 1992. (Yhteisniteessä teokset Arsène Lupin miljoonaperillisenä ja Arsène Lupin Mauretanian keisari.)
Agathemeros

| Agathemeros> Ἀγαθήμερος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 100/200-luku?
Kuollut: 200-luku?
Ammatti:  maantieteilijä
Muut tiedot
Merkittävät teokset: Maantieteen yhteenveto lyhennelmänä
Agathemeros (m.kreik. Ἀγαθήμερος, Agathēmeros, lat. Agathemerus; 200-luku) oli antiikin kreikkalainen maantieteilijä, joka kirjoitti teoksen Maantieteen yhteenveto lyhennelmänä.
Elämä

Agathemeroksesta tiedetään vain se, mikä käy ilmi hänen teoksestaan. Käsikirjoitusten otsikon perusteella hän oli Orthonin poika. Agathemeroksen tarkkaa ajoitusta ei tunneta, mutta hänen arvellaan eläneen 200-luvun jaa. alussa. Varmuudella hän eli Klaudios Ptolemaioksen jälkeen, sillä hän lainaa tätä usein, ja ennen Konstantinopolin perustamista Byzantionin paikalle vuonna 325, koska hän mainitsee vain Byzantionin.
Teokset

Agathemeros kirjoitti pienen, kaksi kirjaa käsittäneen maantieteellisen teoksen Maantieteen yhteenveto lyhennelmänä (Τῆς γεωγραφίας ὑποτυπώσεις ἐν ἐπιτομῇ, Tēs geōgrafias hypotypōseis en epitomē). Se koostuu pääasiassa Ptolemaioksen, Artemidoros Efesoslaisen ja muiden varhaisempien kirjailijoiden teoksista otetuista poiminnoista.
Teos esittää yhteenvedon eri näkemyksistä, joita varhaisemmilla kirjailijoilla oli maan muodosta, ja käsittelee maiden, merien ja saarten jaotteluita sekä tuulia ja päivien pituuksia. Se esittää myös tunnetun, asutun maailman eräiden tärkeimpien paikkojen välisiä etäisyyksiä stadioneissa mitattuna.
Aiheesta muualla

Digital Agathemerus Project. (englanniksi)
Akiko Dōmoto

Akiko Dōmoto
Akiko Dōmoto (jap. 堂本暁子, Dōmoto Akiko, s. 1932) on Chiban prefektuurin kuvernööri Japanissa. Hän on prefektuurin ensimmäinen naispuolinen kuvernööri.
Dōmoto syntyi Kaliforniassa Yhdysvalloissa vuonna 1932 ja kasvoi Tokiossa. Ennen osallistumistaan politiikkaan Dōmoto tuli 1980-luvun lopulla tunnetuksi televisio-ohjaajana. Hänet tunnettiin erityisesti ympäristökysymyksiin ja feminismiin liittyvistä aiheista. Hänet valittiin opposition ehdokkaana Japanin ylähuoneeseen, jossa hän työskenteli esimerkiksi perheväkivaltaa, lapsiprostituutiota ja sukupuolisyrjintää vastaan. Chiban kuvernööriksi hänet valittiin riippumattomana ehdokkaana vuonna 2001.
Battle Hymns MMXI

| Battle Hymns MMXI Manowar |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2010
 Julkaistu: 26. marraskuuta 2010
 Tuottaja(t): Joey DeMaio
 Kesto: 48.23
 Levy-yhtiö: Magic Circle Music
Manowarin muut julkaisut
| Thunder in the Sky (EP) 2009 | Battle Hymns MMXI 2010 | The Lord of Steel 2012 |
Battle Hymns MMXI on yhdysvaltalaisen metalliyhtye Manowarin yhdestoista studioalbumi, joka julkaistiin marraskuussa 2010. Albumin on tuottanut yhtyeen bassokitaristi Joey DeMaio. Kyseessä on  debyyttialbumin Battle Hymns (1982) uudelleen äänitetty versio.
Albumin kansikuvan on toteuttanut Jan "Örkki" Yrlund.
Kappaleet

Death Tone – 5.56 (säv. Ross the Boss, Joey DeMaio)
Metal Daze – 4.32 (säv. DeMaio)
Fast Taker – 4.06 (säv. Ross the Boss, DeMaio)
Shell Shock – 4.12 (säv. Ross the Boss, DeMaio)
Manowar – 4.00 (säv. Ross the Boss, DeMaio)
Dark Avenger – 6.23 (säv. Ross the Boss, DeMaio)
William's Tale – 1.51 (säv. Ross the Boss, Gioachino Rossini)
Battle Hymn – 9.22 (säv. Ross the Boss, DeMaio)
Fast Taker – 3.54 (live 1982, bonuskappale)
Death Tone – 4.57 (live 1982, bonuskappale)
Kokoonpano

Eric Adams – laulu
Karl Logan – kitara
Joey DeMaio – basso
Donnie Hamzik – rummut
Christopher Lee – kertoja (kappale "Dark Avenger")
Arvostelut

AllMusic:
Imperiumi.net:
Aiheesta muualla

Battle Hymns MMXI discogs.com -sivustolla
Albumi Battle Hymns MMXI Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Bet Shemesh

| Bet Shemesh בֵּית שֶׁמֶשׁ |
| --- | --- |
 Näkymä Bet Shemeshiin
 vaakuna
 Bet Shemesh
 Koordinaatit: 31°44′43″N, 34°59′20″E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Jerusalem
Perustettu:  1950
Väkiluku (2017):  114 371
 
 betshemesh.muni.il 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bet Shemesh (hepr. בֵּית שֶׁמֶשׁ‎) on kaupunki Israelin Jerusalemin hallintoalueella. Kaupungin nimi on Raamatullinen. Raamatussa saman nimisiä (suom. auringon huone) paikkoja on useampia. Niistä merkittävin on yhdistetty Tell al-Rumaylaan. Nykyinen kaupunki sai alkunsa kylänä 1800-luvun lopussa ja varsinainen kaupunki perustettiin vuonna 1950. Kaupungin asukasluku oli vuoden 2017 lopussa 114 371.
Historia > Raamatullinen kaupunki

Nimi Bet-Semes eli auringon huone esiintyy Raamatussa useampien eri paikkojen paikannimenä. Paikka nimeltä Ir-Semes eli auringon kaupunki mainitaan Joosuan kirjassa ensin Danin heimon kaupunkina ja sittemmin Juudaan heimon kaupunkina. Myös Raamatun Simsonin tarinan tapahtumapaikka on Bet-Semesin lähistöllä. Simsonin hepreankielinen nimi Shimshon sattaa olla viittaus kaupungin nimeen. Viimeinen maininta kaupungista Raamatussa on 2. aikakirjassa. Raamatullinen kaupunki sijaitsi mahdollisesti Tell al-Rumaylassa, jossa tehtyjen arkeologisten tutkimusten mukaan paikka asutettiin ensimmäisen kerran kolmannen vuosituhannen lopulla eaa, eli varhaisella pronssikaudella. Niin sanottu toinen kaupunki kukoisti toisella vuosituhannella eaa. Arkeologisten löydösten perusteella kaupunki oli tuolloin filistealaisten vaikutusvallan alainen. Kaupunki tuhoutui tulipalossa vuosituhannen lopulla mahdollisesti sotaan liittyen. Kaupunki jälleenrakennettiin ja se sai sittemmin israelilaisille tyypillisen kaupunginmuurin. Paikkaa asutettiin ensimmäisen temppelin kaudelle saakka. Sittemmin kaupungilla ei ollut enää linnoituksia ja Rooman valtakunnan aikoina asutus siirtyi läheiseen Ayn Shamsiin. Toorassa paikka mainitaan pienenä kylänä ja Eusebios mainitsee sen sijaitsevan lähellä Eleutheropolista Nikopoliihin (Emmaus) kulkevan tien varrella.
Raamatussa muita Bet-Semes-nimisiä paikkoja ovat kanaanilaisten linnoitettu kaupunki Naftalin alueella, Isaskarin alueella mahdollisesti lähellä Jordaniaa sijainnut kaupunki ja Egyptissä sijainnut kaupunki, jossa Raamattu mainitsee sijainneen auringonjumala Ran temppelin.
Historia > Nykyinen kaupunki

Nykyinen Bet Shemesh sai alkunsa vuonna 1895, jolloin Bulgariasta saapuneet juutalaissiirtolaiset perustivat paikalle Hartuv-nimisen kylän. Siirtolaiset harjoittivat maataloutta, jota hankaloitti veden puute ja hedelmätön maa. Paikalliset joutuivat pakenemaan arabikapinan aikana vuonna 1929, mutta he pääsivät palaamaan vain hieman myöhemmin. Hieman ennen vuotta 1948 paikalle avattiin maatalousoppilaitos ja suuri Shimshon-niminen sementtitehdas. Paikka hylättiin jälleen Israelin itsenäisyyssodan sytyttyä vuonna 1948. Israelilaiset joukot valtasivat alueen 18. syyskuuta samana vuonna ja vuonna 1950 paikalle perustettiin maahan saapuvien siirtolaisten väliaikainen keskus. Varsinaista kaupunkia alettiin rakentaa vuonna 1951 ja tarkoituksena oli varmistaa niin sanotun Jerusalemin käytävän hallinta kiinteällä asutuksella. Vuonna 1969 kaupungin asukasluku oli 10 000 ja oma kuntansa paikasta tuli vuonna 1991. Kaupunki on kasvanut sittemmin nopeasti.
Talous

Bet Shemesh on kaupunkia ympäröivän maaseudun kaupan ja palveluiden keskus. Sen lisäksi kaupungissa on kaksi suurta teollisuusaluetta. Monet paikalliset käyvät töissä Jerusalemissa tai Tel Avivissa.
Väestö

Vuoden 2017 lopussa Bet Shemeshin asukasluku oli 114 371. Monet kaupungin asukkaista ovat siirtolaisia ja monet heistä ovat saapuneet entisen Neuvostoliiton alueelta. Suuri osa kaupungin asukkaista on maallisia juutalaisia, mutta Ramat Bet-Shemeshin kaupunginosaan etelässä on asettunut myös uskonnollisia juutalaisia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bet Shemesh Wikimedia Commonsissa
Vanhoja raunioita Bet Shemeshissä.
Israelilaisten asema vuoden 1948 sodan aikana.
Taloja Bet Shemeshissä.
Al-Furqan

Al-Furqan -moskeija Indonesiassa
Al-Furqān (arab. الفرقان‎), suomeksi "Ratkaisun suura", on Koraanin 25. suura ja se käsittää yhteensä 77 jaetta. Suura on saanut nimensä ensimmäisessä jakeessa olevasta sanasta "al-furqan".
Ensimmäisen jakeen tulkinta

Jaakko Hämeen-Anttilan mukaan sana al-furqan on arvoituksellinen, mutta se on tavallisesti käännetty sanalla "ratkaisu", ja sen on katsottu tarkoittavan Koraania kokonaisuudessaan. Sana nadhir on yleensä käännetty "varoittajaksi", jonka on tulkittu olevan profeetta Muhammed. Suomalainen käännös vastaa tavallisia eurooppalaisia käännöksiä: Jumalaa siunataan siitä, että hän lähetti Koraanin Muhammedille.
Siunattu olkoon Hän, joka lähetti Ratkaisun palvelijalleen, jotta tämä varoittaisi kaikkia ihmisiä. (25:1)
C. Heger toteaa, että al-furqan tarkoittaa syyro-aramean kielellä "sovitusta" tai "pelastusta". Hän katsoo ilmaisun nadhir tarkoittavan votiivilahjaa tai uhria. Näin hän saa ensimmäiselle jakeelle käännöksen, joka muuttaa sen sisällön kristilliseksi:
Siunattu olkoon Hän, joka lähetti alas palvelijalleen sovituksen/vapahduksen niin, että hänestä tulisi uhrilahja maailmoille.
Historiatieteen näkökulmia

Teorian siitä, että suuri osa Koraanin suurista olisi todellisuudessa syyrialaiskristillisiä hartaustekstejä, esitti 1970-luvulla Günter Lüling. Sen jälkeen muun muassa Christoph Luxenberg on analysoinut Koraania tältä pohjalta. Tämän tutkimussuuntauksen mukaan (joka tosin on orientalistien keskuudessa vähemmistössä) islam ei olisi syntynyt valmiina uskontona muutamassa vuodessa vaan koki pitkän kehitysvaiheen itäisen kristillisyyden yhtenä lahkona. Esimerkkejä mahdollisista kristillisen taustan omaavista Koraanin suurista ovat al-Qadr eli Voiman suura (97), al-Fil eli Norsun suura (105) ja al-Masad eli Niiniköyden suura (111).
Aiheesta muualla

Suura 25
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltävä suura: al-Nur | Koraanin suurat | Seuraava suura: Al-Šu’ara’ |
| Edeltävä suura: al-Nur | Al-Furqan | Seuraava suura: Al-Šu’ara’ |
 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10 11 12 13 14 15 16 17 18 19 20 21 22 23 24 25 26 27 28 29 30 31 32 33 34 35 36 37 38 39 40 41 42 43 44 45 46 47 48 49 50 51 52 53 54 55 56 57 58 59 60 61 62 63 64 65 66 67 68 69 70 71 72 73 74 75 76 77 78 79 80 81 82 83 84 85 86 87 88 89 90 91 92 93 94 95 96 97 98 99 100 101 102 103 104 105 106 107 108 109 110 111 112 113 114
Alvin Ailey American Dance Theater

| Alvin Ailey American Dance Theater |
| --- | --- |

Sijainti:  New York, Yhdysvallat
Koordinaatit:  40°46′01″N 73°59′13″W﻿ / ﻿40.7669°N 73.9869°W﻿ / 40.7669; -73.9869
Rakennustyyppi:  Tanssiryhmä (en)
Valmistumisvuosi:  1958
Rakennuttaja:  Alvin Ailey
 fiAlvin Ailey American Dance Theater 
  
Alvin Ailey American Dance Theater on amerikkalaisen tanssijan Alvin Aileyn vuonna 1958 New Yorkiin perustama tanssiteatteri. Se on ensimmäinen nykytanssiin keskittyvä tanssiteatteri jolla on oma ohjelmisto. Sen nykyinen johtaja on Judith Jamison.
Siihen kuuluu osana Ailey II, joka perustettiin 1970-luvulla kun kiertueiden vuoksi luovaan työhön ei jäänyt riittävästi aikaa. Ailey II:n johtaja on Sylvia Waters.
Aigínio

| Aigínio Αιγίνιο |
| --- | --- |
 Aigínion kaupunkia.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Aigínio
 Koordinaatit: 40°29′59″N, 22°32′30″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Pieria
Kunta:  Pýdna-Kolindrós
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  110301
Väkiluku (2011):  4 869
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  4 345
 – Kaupunki:  4 153
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  602 00
Suuntanumero(t):  23530
Rekisterikilpi:  KN
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aigínio (kreik. Αιγίνιο; kath.kreik. Αιγίνιον, Aigínion; myös Egínio) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Pýdna-Kolindróksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αιγινίου, Dimotikí Enótita Aiginíou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Pierian alueyksikössä Keski-Makedonian alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 4 869 ja varsinaisen Aigínion kaupungin väkiluku 4 153 (vuonna 2011). Aigínio on Pýdna-Kolindróksen kunnan kuntakeskus.
Megáli Géfyran Pyhän Georgioksen (Ágios Geórgios) kirkko.
Aigínion kaupunki sijaitsee noin 37 kilometriä Thessalonikista lounaaseen ja noin 17 kilometriä Alexándreiasta kaakkoon. Aigínio oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Pýdna-Kolindróksen kunnaksi yhdessä Kolindróksen, Methónin ja Pýdnan kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Aigínion kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Aigínio | Aigínio | 4 153 |
| Aigínio | Megáli Géfyra | 192 |
| Katachás | Katachás | 524 |
Yhteensä: 4 869
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aigínio Wikimedia Commonsissa