stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Raja (romaani)
Aiheesta muualla

Kirjan esittely Gummeruksen sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Pekka Puustinen

Pekka Puustinen -nimisiä suomalaisia henkilöitä ovat:
Pekka Puustinen (s. 1963), suurlähettiläs
Pekka Puustinen (s. 1980), taloustieteilijä, eläkevakuutusyhtiö Ilmarisen johtajia
Pekka Puustinen, lopetetun sanomalehti Karjalan Maan viimeinen päätoimittaja, myöhemmin sanomalehti Karjalaisen toimittaja.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pekka Puustinen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Radio Moreeni

Radio Moreenin logo Näsinneula-aiheineen.
Radio Moreeni on tamperelainen, Suomen ainoa yliopiston omistama paikallisradio. Vuonna 1989 toimintansa Tampereen yliopiston suojissa aloittaneen Radio Moreenin kuuluvuusalue kattaa Tampereen ympäristökuntineen noin 50 kilometrin säteellä Näsinneulassa sijaitsevasta lähettimestään.
Aseman taajuus Tampereella on 98,4 MHz. Keväällä 2008 Moreeni käynnisti verkkolähetykset omilla internetsivuillaan.
Toiminta

Aseman tärkein tehtävä on yliopiston toimittajakoulutuksen palveleminen ja yliopistossa tehtävän tieteellisen tutkimuksen tunnetuksi tekeminen. Radio Moreeni vuokraa myös ohjelma-aikaa kuuluvuusalueen kansalaisjärjestöille ja yhteisöille.
Aseman viikko-ohjelmistoon sisältyy kymmeniä otsikko-ohjelmia. Erilaisten puhe- ja ajankohtaisohjelmien sekä tiede-, kulttuuri - ja erikoismusiikkiohjelmien lisäksi ohjelmistossa on arkipäivisin kaksi klassisen musiikin äänilevykonserttia. Myös yöaikaan kanavalla kuullaan pääasiassa klassista musiikkia. Lisäksi kanavalla lähetetään Tampereen kaupunginvaltuuston kokoukset suorana.
Päätoimittajia

Seppo Huiku
Marko Ala-Fossi
Olli Ylönen
Liisa Riekki
Jari-Pekka Vuorela
Maarit Virkkula
Marko Ala-Fossi
Gilbert Granholm
Aiheesta muualla

Radio Moreenin virallinen sivusto
Suomalaiset radioasemat
| --- | --- |
Yle:   Yle Radio 1  YleX  Yle Radio Suomi  Yle Vega  Yle X3M 
Bauer Media Group:   Basso  Iskelmä  Radio 957  Radio City  Radio Classic  Radio Mega Oulu  Radio Nova  Radio Pooki  SuomiRock  SuomiRäp  Auran Aallot  Radio Pori  Kasari  Ysäri  Top51  KISS 
Nelonen Media:   Aito Iskelmä  Easy Hits  Groove FM  Helmiradio  HitMix  Kantriradio  Loop  Radio Rock  Radio Suomipop 
NRJ Finland:   NRJ  Radio Nostalgia 
Keskisuomalainen:   Radio Keskisuomalainen  Radio Voima  Savon Aallot 
Muut:   Classic Hits  FUN Tampere  Järviradio  Kuhan.fm  Radio Dei  Radio Helsinki  Radio Inari  Radio Kaleva  Radio Moreeni  Radio Ramona  Radio Rex  Radio Sandels  Radio SUN  Radio Vaasa  Rattoradio  Sea FM Radio  Suviseuraradio  Tampereen Kiakkoradio 
Lakkautetut asemat:   Aito Hitti (2016–2019)  Aito Kajaus (1989–2019)  Box (2018–2020)  Business FM (2016–2019)  I LUV 2K (2018–2020)  Metro Helsinki (2005–2017)  Me Naiset Radio (2021–2023)  Oi FM (2007–2015)  Pispalan Radio (2015–2021)  Päijänneradio (1989–2001)  Radio 88,2 (1989–2020)  Radio 967 (2007–2011)  Radio Aalto (2007–2020)  Radio Alex  Radio Kaakko (2020–2023)  Radio KLF (2005–2015)  Radio Lakeus (1985–1989)  Radio Manta (1989–2011)  Radio Majakka (1999–2008)  Radio Melodia (2008–2016)  Radio Mikkeli (2013–2020)  Radio Rapu (2014–2016)  Radio Seinäjoki  Radio Sputnik (1999–2019)  Radio Ykkönen  Rogmo FM (2000–2009)  RÄP (3/2020–9/2020)  Spin FM (2009–2020)  Spirit FM (2015–2018)  The Voice (2007–2016)  Zoom FM (2008–2011)  Yle Puhe (1998–2024)
Pentti Myyryläinen

Pentti Kalervo Myyryläinen (11. huhtikuuta 1920 Helsinki – 27. marraskuuta 2008 Helsinki) oli suomalainen viestiaselajin insinöörikenraalimajuri.
Myyrylänen kirjoitti ylioppilaaksi vuonna 1939 ja kävi kadettikoulun osissa 1941 ja 1945. Hän osallistui jatkosotaan lähetti- ja viestiupseerina. Sodan jälkeen hän kävi Sotakorkeakoulun vuonna 1953 ja valmistui myös diplomi-insinööriksi 1960. Hän työskenteli kouluttajana Merisotakoulussa 1944–1950. Pääesikunnassa hän toimi toimistoupseerina, toimistopäällikkönä ja osastonpäällikkönä 1953–1967. Hän oli Viestirykmentin komentajana 1967–1968 ja Pääesikunnan viestitarkastajana 1968–1974. Myyryläinen oli puolustusvoimien pääinsinööri vuosina 1974–1980.
Ylennykset: luutnantti 1942, kapteeni 1946, majuri 1957, everstiluutnantti 1963, eversti 1966, insinöörikenraalimajuri 1974.
Per-Olof Jonasson

| Per-Olof Jonasson> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 26. kesäkuuta 1934 Helsinki
Kuollut: 15. kesäkuuta 2020 (85 vuotta)
Ammatti:  hammasteknikko
Uran tiedot
Pituus:  184 cm
Laji:  seiväshyppy
Seura:  Idrottsklubben-32
Saavutukset
Ennätykset:  seiväshyppy 472 cm (1963)
Per-Olof Jonasson (26. kesäkuuta 1934 Helsinki – 15. kesäkuuta 2020) oli suomalainen seiväshyppääjä. Hän edusti urheilu-urallaan helsinkiläistä Idrottsklubben-32:ta.
Per-Olof Jonassonin ura sijoittuu 1950-luvun lopun ja 1960-luvun alun väliin. Tähän aikaan ajoittui seiväshypyn suuri mullistus eli siirryttiin terässeipäästä lasikuituun. Jonassonin onnistui säilyttää asemansa tässä muutoksessa. Hän voitti SM-mitaleita niin teräs- kuin lasikuituseipäällä. Hän saavutti Landströmin kaudella eli terässeiväsaikakaudella 1950-luvun lopulla neljännen sijan vuosien 1956 ja 1961 Kalevan kisoissa. Vuosina 1959 ja 1960 hän oli pronssilla Landströmin ja Sutisen jäljessä. Terässeiväsennätykseksi jäi 445 cm.
Lasikuitutekniikan Jonasson omaksui kauteen 1962 tultaessa. Kauden paras tulos oli 460 cm, jonka hän saavutti Kalevan kisoissa sijoittuen ME-mies Pentti Nikulan jälkeen toiseksi. Ennätyksensä hän hyppäsi kaudella 1963 tuloksen ollessa 472 cm, joka oli kauden viidenneksi paras suomalaistulos. Saman vuoden Kalevan kisoissa hän oli jaetulla kuudennella sijalla. Vuonna 1964 hän hyppäsi 465 cm ja seuraavana vuonna 440 cm, jonka jälkeen hän lopettikin seiväshyppyuransa.
Maaotteluedustajana hän oli kaikkiaan kymmenen kertaa. Hän saavutti PM-pronssia kaudella 1961.
Saavutuksia

SM-hopeaa 1962
SM-pronssia 1959 ja 1960
Pohjoismaiden mestaruuspronssia 1961
Pieti Poikola

| Pieti Poikola |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Pieti Ilari Poikola
Syntynyt: 5. joulukuuta 1977 (ikä 46) Oulu, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Valmennusura
1998–2002 2003–2004 2004–2005 2005–2006 2007–2008 2008–2012 2013–2015 2015 2016–2017 2020–  2013–2016:   Tampereen Pyrintö (n.)  Aura Basket  Turun Riento (naiset)  Forssan Koripojat  Turun NMKY  Tampereen Pyrintö  Tampereen Pyrintö  UMF Tindastóll  Kouvot  Lahti Basketball   Tanska
Pieti Ilari Poikola (s. 5. joulukuuta 1977 Oulu) on suomalainen koripallovalmentaja. Poikola on ansioitunut etenkin suomalaisjoukkue Tampereen Pyrinnön päävalmentajana: hän on kolminkertainen Suomen mestari, ja hänet on valittu jokaisena mestaruusvuonna Korisliigan vuoden valmentajaksi.
Valmennusura > Tie mestarivalmentajaksi

Poikola asui Kouvolassa noin kymmenvuotiaasta lähtien toimien Kouvojen seuraorganisaatiossa. Hän ehti Kouvolan-jaksollaan asua vuoden verran Valkealassa kunnes muutti lukion alkaessa itsekseen Kouvolan keskustaan. Poikolan saapuessa Kouvolaan Kouvot pelasi II-divisioonassa, ja hänen lähtiessään kaupungista pois opiskelujen perässä seura voitti Suomen mestaruuden. Poikolan valmentamaan vuonna 1977 syntyneiden joukkueeseen kuuluivat muun muassa Jussi Saarela ja Petri Jaakkola. Myös Jukka Toijala kuului Poikolan valmennettaviin. Poikolan isä ja osa peli- ja koulukavereista asuu edelleen Kouvolassa.
Poikola aloitti valmentamisen toimimalla Tampereen Pyrinnön naisjoukkueen pää- ja apuvalmentajana vuosina 1998–2002. Aura Basketissa hän valmensi kaudella 2003–2004 ja nosti seuran Korisliigaan. Tästä huolimatta seura vapautti hänet tehtävistään syyskuussa 2004. Poikola siirtyi Aura Basketista Turun Rientoon, jossa hän valmensi yhden kauden ajan. Paluun koripallon I-divisioonaan Poikola teki heti seuraavalla kaudella siirryttyään Forssan Koripoikien päävalmentajaksi. Hän toimi valmentajan tehtävissä puolitoista kautta. Marraskuussa 2007 Poikola siirtyi Turun NMKY:n valmentajaksi. Kaudeksi 2008–2009 Poikola siirtyi Tampereen Pyrinnön päävalmentajaksi Korisliigaan. Poikola valmensi Pyrintöä neljän kauden ajan. Ensimmäisellä kaudella Pyrintö voitti pronssia ja kausilla 2009–2010 ja 2010–2011 Suomen mestaruuden. Kaudella 2011–2012 Pyrintö oli neljäs ja vuosina 2009 ja 2012 cup-hopealla. Poikola valittiin molemmilla Pyrinnön mestaruuskausilla Korisliigan vuoden valmentajaksi.
Valmennusura > Kolmas mestaruus ja käynti Islannissa

Kauden 2011–2012 jälkeen Poikola lähti Pyrinnöstä, eikä siirtynyt ennen seuraavaa kautta valmentamaan mitään seuraa. Alkuvuonna 2013 hänet julkistettiin Tanskan maajoukkueen uudeksi päävalmentajaksi. Kesäkuussa Poikola nimettiin Pyrinnön päävalmentajaksi 1+1-vuotisella sopimuksella aloittamaan seuran kolmivuotiseksi suunniteltua kehitysprosessia. Apuvalmentajanaan Poikolalla toimi sekä Tanskassa että Pyrinnössä Lasse Rantala. Pyrinnössä Poikolan valmennusvastuuta jakoi myös Artem Khvorost. Pyrintö voitti Poikolan paluukaudella Korisliigan runkosarjan voittoennätyksellä ja jälleen Suomen mestaruuden sekä pelasi ensimmäisenä suomalaisjoukkueena Baltian liigassa, jossa sijoittui neljänneksi. Kauden päätteeksi Poikola palkittiin kolmannen kerran Korisliigan vuoden valmentajana. Urheilulehden toimittaja kehui kauden loputtua Pyrinnön valmennusta joukkueen tasapainossa pitämisestä läpi kauden ja piti valmennusryhmää "ylivoimaisesti Korisliigan parhaana". Poikolan omasta mielestä Pyrinnön mestaruus syntyi kovasta työnteosta ja peliajan tasaisesta jakamisesta kokoonpanon kesken. Heinäkuun alussa Poikola ja muu edelliskauden valmennusryhmä tekivät Pyrinnön kanssa vuoden jatkosopimuksen.
Kaudella 2014–2015 Pyrinnön ulkomaalaispelaajien rekrytointivaikeudet ja tämän myötä odotettua vaatimattomampi menestys runkosarjassa yhdistettynä kesän 2014 kiireisiin aiheuttivat Poikolalle henkistä painetta ja väsymystä. Baltian liigassa Pyrintö eteni pudotuspeleihin muttei yltänyt edellisvuoden tapaan neljän parhaan joukkoon. Korisliigassa Pyrintö sijoittui runkosarjassa kuudenneksi ja kohtasi puolivälierissä Kauhajoen Karhun, joka pudotti Pyrinnön jatkosta 3–2-otteluvoitoin. Kauden päätyttyä Poikola kertoi siirtyvänsä sivuun Pyrinnön päävalmentajan paikalta. Hän jatkoi Tanskan maajoukkueen valmentamista, mitä sopimusta oli jatkettu kahdella vuodella päätähtäimenä vuoden 2017 EM-kilpailut. Projektin alkutaivalta synkensi maajoukkueen nuoren pelaajalupauksen Rasmus Larsenin kuolema. Apuvalmentajakseen Tanskaan Poikola sai Harri Mannosen. Poikola jatkoi myös kommentaattorina toimimista lajin arvokisojen medialähetyksissä. Poikola koki Pyrinnön harjoittelun olleen kaudella 2014–2015 parasta hänen valmentaja-aikanaan. Hän valmensi Pyrintöä kuuden vuoden aikana 317 ottelussa voittoprosentin oltua 68,8.
Toukokuun 2015 puolivälissä Poikola siirtyi islantilaisen pääsarjajoukkue UMF Tindastóllin päävalmentajaksi. Poikola odotti siirtyessään pienen paikkakunnan seuralta yhteisöllisyyttä. Hän valmensi myös seuran nuorisojoukkueita, ja sopimuksessa oli jatko-optio. Myös Harri Mannonen siirtyi Islantiin auttamaan Poikolaa. Poikola ja Mannonen olivat ensimmäiset suomalaisvalmentajat Islannin pääsarjassa: heitä ennen Roni Leimu pelasi Islannissa kahden kauden ajan. Poikola valmensi Tindastóllia neljä ottelua, joista joukkue voitti kaksi. Seura kuitenkin erotti Poikolan tehtävästään jo lokakuussa, kun puoliammattilaisina pelanneet pelaajat kokivat valmentajiensa harjoitukset liian vaativiksi. Myös Mannonen jätti seuran.
Valmennusura > Kouvot

Poikola matkusti Itä-Afrikassa joulukuusta 2015 toukokuuhun 2016. Korisliigassa pelannut Kouvot ilmoitti 29. tammikuuta 2016 hänen siirtyvän seuran miesten edustusjoukkueen päävalmentajaksi kaudeksi 2016–2017 1+1-vuotisella sopimuksella.
Kouvot voitti ensimmäisistä 20 ottelustaan vain kahdeksan ja niiden avausneljänneksistä se hävisi 80 %. Asian korjaamiseksi joukkueen ottelujen alkurutiineihein lisättiin kymmenminuuttinen keskittymistauko hengitysharjoitteineen, mikä auttoikin. Kouvot ei kuitenkaan saavuttanut kotietua eli sijoitusta runkosarjan neljän parhaan joukkueen joukkoon ja putosi pudotuspeleissä Helsinki Seagullsia vastaan.
Alkuvuodesta 2017 Poikola päätti olla ensi kaudella jatkamatta Kouvojen päävalmentajana. Hän lähti joogaamaan Intiaan.
Valmennusura > Lahti Basketball

Maaliskuussa 2020 Korisliigassa pelaava Lahti Basketball ilmoitti tehneensä 2+2-vuotisen sopimuksen Poikolan kanssa.
Saavutukset

Korisliigan vuoden valmentaja 2010, 2011 ja 2014
Suomen mestaruus 2010, 2011 ja 2014
SM-pronssia 2009
Suomen cupin hopeaa 2009 ja 2012
Baltian liigan neljäs sija 2014
Valmennustapa

Eräs Poikolan tunnettu valmentajapiirre on "prosenttikoris" eli todennäköisyyksien laskeminen. Poikolan taktiikoissa esimerkiksi huonolle kolmen pisteen heittäjälle voidaan sallia kohtuullisen avoin kolmen pisteen heiton yritys, koska todennäköisyys onnistumiseen on pieni. Poikola on käsitellyt valmennusfilosofiassaan myös pelaajien henkistä toimintakykyä.
Yksityiselämä

Poikola on koulutukseltaan diplomi-insinööri. Hän oli vihreiden kansanedustajaehdokkaana vuoden 2011 eduskuntavaaleissa. Poikola avioitui Anna-vaimonsa kanssa loppuvuodesta 2013.
Poikola on matkustellut eksoottisissa matkakohteissa ja ollut joogaamassa retriiteillä Intiassa ja Sri Lankassa.
Päävalmentajatilastot

| Kausi | Joukkue | Sarja | Runkosarjan voitot–tappiot | Sijoitus | Pudotuspelit | Muuta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1998–1999 | Tampereen Pyrintö | Naisten SM-sarja | 2–16 | 9. |  |  |
| 2003–2004 | Aura Basket | I-divisioona (miehet) | 22–4 | 1. | ei pelattu |  |
| 2004–2005 | Turun Riento | Naisten SM-sarja | 2–24 | 9. (10.) |  | runkosarja+alempi jatkosarja |
| 2008–2009 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 22–22 | 7. |  |  |
| 2009–2010 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 34–10 | 1. |  | Korisliigan vuoden valmentaja |
| 2010–2011 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 37–7 | 1. |  | Korisliigan vuoden valmentaja |
| 2011–2012 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 28–12 | 3. | neljäs |  |
| 2013–2014 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 38–6 | 1. |  | Korisliigan vuoden valmentaja |
| 2013–2014 | Tampereen Pyrintö | Baltian liiga | 10–2 | 2. | neljäs |  |
| 2014–2015 | Tampereen Pyrintö | Korisliiga | 20–20 | 6. | puolivälierät |  |
| 2014–2015 | Tampereen Pyrintö | Baltian liiga | 5–5 | 11. | puolivälierät |  |
| 2015 | UMF Tindastóll | Islannin pääsarja | 2–2 |  |  | erotettiin kesken kauden |
| 2016–2017 | Kouvot | Korisliiga | 16–20 | 6. | puolivälierät |  |
| Yhteensä | Yhteensä | Korisliiga | 195–96 |  |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | I-divisioona (miehet) | 22–4 |  |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | Naisten Korisliiga | 4–40 |  |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | Baltian liiga | 15–7 |  |  |  |
| Yhteensä | Yhteensä | Islannin pääsarja | 2–2 |  |  |  |
Aiheesta muualla

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Sami Toiviainen Sami Toiviainen | Korisliigan vuoden valmentaja 2009–2010 ja 2010–2011 2013–2014 | Seuraaja: Greg Gibson Pekka Salminen |
Peter Bolliger

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | México 1968 | perämiehellinen nelikko |  |
Peter Bolliger (18. toukokuuta 1937 Basel – 18. maaliskuuta 2024) oli sveitsiläinen soutaja ja olympiamitalisti. Hän kilpaili vuoden 1964 kesäolympialaisissa Tokiossa ja sijoittui seitsemänneksi perämiehettömässä kaksikossa. Hän osallistui myös vuoden 1968 kesäolympialaisiin Méxicossa ja sai siellä pronssia perämiehellisessä nelikossa.
Pekka Puustinen (diplomaatti)

| Pekka Puustinen |
| --- | --- |
 Pekka Puustinen vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1963 (ikä 61)
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  diplomaatti, alivaltiosihteeri
Pekka Puustinen (s. 19. huhtikuuta 1963) on suomalainen diplomaatti. Hän on toiminut vuodesta ulkoministeriön palveluista vastaavana alivaltiosihteerinä. Sitä ennen hän toimi Pariisissa pysyvän OECD- ja Unesco-edustuston päällikkönä 1. syyskuuta 2016 alkaen. Hän siirtyi tehtävään ulkoasiainministeriön kehityspoliittisen osaston osastopäällikön virasta ja oli sitä ennen eri tehtävissä kehityspoliittisella osastolla, muun muassa toimialapolitiikan yksikön päällikkönä.
Puustinen tuli ulkoministeriön palvelukseen vuonna 1991. Hän on työskennellyt valtiosihteerien virkamiessihteerinä, henkilöstöhallintotehtävissä sekä Amerikan ja Aasian osaston apulaisosastopäällikkönä. Hän työskenteli 1997–2000 suurlähetystöissä Bonnissa ja Berliinissä sekä Suomen EU-edustustossa Brysselissä. Ennen ulkoministeriöuraansa hän oli Keskisuomalaisen vapaana toimittajana Latinalaisessa Amerikassa sekä YK:n kehitysohjelman UNDP:n palveluksessa Keski-Amerikassa.
Puustinen valittiin ulkoasiainhallinnon Vuoden esimieheksi 2005.
Patrick Grainville

| Patrick Grainville |
| --- | --- |
 Patrick Grainville
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. kesäkuuta 1947 (ikä 77) Villers-sur-Mer, Ranska
Kansalaisuus:  Ranska
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: ranska
Tuotannon kieli: ranska
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Patrick Grainville (1. kesäkuuta 1947 Villers-sur-Mer, Ranska) on ranskalainen kirjailija.
Grainvillen tuotannolle on ominaista vaikutelmien runsaus, monisanaisuus, runsaat yksityiskohdat ja räjähtävät tapahtumat. Afrikkaan sijoittuva 1976 ilmestynyt Les Flamboyants on saanut Goncourt-palkinnon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Patrick Grainville Wikimedia Commonsissa
Pentti Melanen

Pentti Sakari Melanen (6. syyskuuta 1917 Lahti – 16. helmikuuta 2003 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari ja taidegraafikko.
Melanen opiskeli Taideteollisen keskuskoulun grafiikan osastolla 1939–1946. Debyyttinäyttelynsä hän piti 1946 Helsingissä. Melanen maalasi seinämaalauksen Lahden kaupungintaloon 1958, mutta myös ikonostaaseja ja ikoniryhmiä ortodoksisiin rukoushuoneisiin ja kirkkoihin. Melanen aloitti kubistina, mutta siirtyi sittemmin abstraktismiin, jolloin hänen väripalettinsa muuttui tummemmaksi. Hän kehitti toisaalta myös oman laseeraustekniikan. Melanen toimi myös Etelä-Suomen Sanomien taidearvostelijana 1947–1955. Pro Finlandia -mitali myönnettiin Melaselle 1967, Valtion taiteilijaeläkkeen hän sai 1977.
Parkin piirikunta (Wyoming)

Parkin piirikunta on piirikunta Yhdysvaltain Wyomingin osavaltiossa. Vuonna 2000 Parkissa asui 25 786 ihmistä. Piirikunnan hallintokeskus on Cody. Muita suurempia asutuskeskuksia ovat toinen kaupunki Powell, Frannie ja Meeteetse. Parkin piirikunta kuuluu niihin harvinaisiin Yhdysvaltain piirikuntiin, joiden naapurina on samanniminen piirikunta, tässä tapauksessa Montanan puolella. Suurin osa Yellowstonen kansallispuistosta sijaitsee Parkin piirikunnassa.
Väestö

Vuoden 2000 väestönlaskennan mukaan Parkin piirikunnassa asui 25 786 ihmistä, 10 312 kotitaloutta ja 7 094 perhettä. Väestöntiheys on noin 1,5 asukasta neliökilometriä kohden. 12,70 prosenttia piirikunnan asukkaista eli köyhyysrajan alapuolella.
Piirikunnan etninen jakauma oli seuraavanlainen:
96,46 % valkoihoisia
1,41 % muita rotuja
1,08 % sekoittuneita
0,47 % alkuperäisasukkaita
0,44 % aasialaistaustaisia
0,09 % mustaihoisia
0,05 % Tyynenmeren kansoja
3,72 prosentilla oli hispaanoselvennä- tai latinotausta. Sukujuuriltaan asukkaat olivat enimmäkseen saksalaista (26,3 %) tai englantilaista (13,3 %) syntyperää.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Parkin piirikunnan virallinen kotisivu (englanniksi)
Wyomingin osavaltio
| --- | --- |
Piirikunnat:   Albany  Big Horn  Campbell  Carbon  Converse  Crook  Fremont  Goshen  Hot Springs  Johnson  Laramie  Lincoln  Natrona  Niobrara  Park  Platte  Sheridan  Sublette  Sweetwater  Teton  Uinta  Washakie  Weston 
Kaupungit:   Buffalo  Casper  Cheyenne (pääkaupunki)  Cody  Douglas  Evanston  Gillette  Green River  Kemmerer  Lander  Laramie  Newcastle  Powell  Rawlins  Riverton  Rock Springs  Sheridan  Torrington  Worland 
Kunnat (town):   Afton  Albin  Alpine  Baggs  Bar Nunn  Basin  Big Piney  Burlington  Burns  Byron  Chugwater  Clearmont  Cokeville  Cowley  Dayton  Diamondville  Dixon  Dubois  East Thermopolis  Edgerton  Elk Mountain  Encampment  Evansville  Fort Laramie  Frannie  Glendo  Glenrock  Granger  Greybull  Guernsey  Hanna  Hartville  Hudson  Hulett  Jackson  Kaycee  Kirby  La Barge  La Grange  Lingle  Lost Springs  Lovell  Lusk  Lyman  Manderson  Manville  Marbleton  Medicine Bow  Meeteetse  Midwest  Mills  Moorcroft  Mountain View  Opal  Pavillion  Pine Bluffs  Pinedale  Pine Haven  Ranchester  Riverside  Rock River  Rolling Hills  Saratoga  Shoshoni  Sinclair  Star Valley Ranch  Sundance  Superior  Ten Sleep  Upton  Thayne  Van Tassell  Wamsutter  Whatland  Wright  Yoder
Petri Koskinen

| Petri Koskinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. huhtikuuta 1983 (ikä 41) Tampere, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Pete
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  85 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2002–2013
Seurat:  Tappara (SML)   Pelicans (SML)   Jukurit (Mestis)   SaiPa (SML)   Lukko (SML)
Petri Koskinen (s. 28. huhtikuuta 1983 Tampere) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän pelasi urallaan SM-liigassa yhteensä 447 runkosarjaottelua tehopistein 44+55=99 ja keräten 112 jäähyminuuttia sekä 14 playoff- ja kolme playout-ottelua tehden yhden maalin ja keräten kuusi jäähyminuuttia.