stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sally Gunnell
Saavutukset > Euroopan cup

Gateshead 1989
voitto 400 m
Frankfurt 1991
voitto 400 m aidat
Rooma 1993
voitto 400 m aidat
Birmingham 1994
voitto 400 m aidat
Saavutukset > Maailman cup

Lontoo 1994
voitto 400 m aidat
Aiheesta muualla

Virallinen nettisivu (englanniksi)
Sally Gunnell Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
Naisten 400 metrin aitajuoksun olympiavoittajat
Naisten 400 metrin aitajuoksun maailmanmestarit
Salomon Ille

Salomon (t. Salomo) Ille (k. 6. syyskuuta 1599 Turku) oli sotilas ja linnanpäällikkö.
Illen syntymäaika ja -paikka eivät ole tiedossa, mutta hänen vanhempansa olivat amiraali Magnus Ille ja Margareta Stålarm. Ille toimi Käkisalmen linnan päällikkönä ja Klaus Flemingin alipäällikkönä nuijasodassa vuonna 1591. Talonpojat ryöstivät kostoksi hänen kartanonsa Rövarnäsin Paraisilla vuonna 1598.
Sittemmin Ille toimi Savossa ja Pohjanmaalla Sigismundin hyväksi. Flemingin seuraaja Arvid Stålarm määräsi hänet Kastelholman linnan päälliköksi 1599, mutta hän joutui antautumaan Kaarle-herttuan amiraalin Jaakkima Scheelin johtamille joukoille 31. heinäkuuta. Ille mestattiin Turussa.
Illen puoliso vuodesta 1591 oli Anna Fincke (k. vuoden 1620 jälkeen).
Saudi-Arabian ja Yhdysvaltain suhteet

Saudi-Arabian ja Yhdysvaltain sijainti.   Saudi-Arabia  Yhdysvallat
Saudi-Arabian ja Yhdysvaltain suhteilla tarkoitetaan Amerikan yhdysvaltojen ja Saudi-Arabian kuningaskunnan kahdenvälisiä suhteita. Yhdysvalloilla on suurlähetystö Riadissa ja Saudi-Arabialla on Washington DC:ssä. Maiden suhteet ovat läheiset ja Saudi-Arabiaa pidetään Yhdysvaltain liittolaisena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Saudi-Arabian ja Yhdysvaltain suhteet Wikimedia Commonsissa
Saudi-Arabian kuningas

| Saudi-Arabian kuningaskunnan kuningas |
| --- | --- |
 ملك المملكة العربية السعودية
 
 Nykyinen kuningas Salman valokuvattuna vuonna 2020
 Nykyinen Salman bin Abdul-Aziz Al Saud 23. tammikuuta 2015 lähtien
Puhuttelu:  Kahden pyhän moskeijan suojelija
Virka-asunto:  Al-Yamamahin palatsi
Kauden pituus:  elinikäinen
Perustettu:  23. syyskuuta 1932
Ensimmäinen:  Ibn Saud
Saudi-Arabian kuningas on Saudi-Arabian virallinen valtionpäämies eli monarkki. Ibn Sa’ud (1880–1953) yhdisti vuonna 1932 Najdin ja Hijazin, otti 1926 arvonimen Hijazin kuningas ja britit tunnustivat hänet Saudi-Arabian kuninkaaksi 1932. Valta Saudi-Arabiassa periytyy Saudien hallitsijasuvussa, ja kaikki Ibn Sa’udia seuranneet kuninkaat ovat olleet hänen jälkeläisiään.
Kuninkaan yksi tärkeimmistä virallisista titteleistä on kahden pyhän moskeijan suojelija.
Luettelo Saudi-Arabian kuninkaista

| monarkki | monarkki | Valtakausi | Kruununperimys |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Ibn Saud | 1932–1953 | Dynastian perustaja |
|  | Saud | 1953–1964 | Ibn Saudin poika |
|  | Faisal I | 1964–1975 | Ibn Saudin poika |
|  | Khalid | 1975–1982 | Ibn Saudin poika |
|  | Fahd | 1982–2005 | Ibn Saudin poika |
|  | Abdullah | 2005–23. tammikuuta 2015 | Ibn Saudin poika |
|  | Salman  | 23. tammikuuta 2015 – | Ibn Saudin poika |
Lähde:
UPO Kodinkoneet

UPO-logo
UPO on Gorenjelle kuuluva kodinkonemerkki.
Upoa myyvän yrityksen nimi on vaihdellut vuosien saatossa. AM Kodinkoneet Oy syntyi vuonna 2000. Vuonna 2010 Gorenje osti Upoa valmistavat tehtaat ja brändin itselleen. Nykyään pohjoismaissa toimivan yrityksen nimi on Gorenje Group Nordic.
Historia

Alkujaan UPO oli Askon omistama lahtelainen kodinkoneiden valmistaja, mutta se myytiin vuonna 2000 italialaiselle Antonio Merloni -konsernille, ja yhtiön uudeksi nimeksi tuli AM Kodinkoneet Oy. Sen osti slovenialainen Gorenje. Vuonna 2018 Gorenjen osakekannaan uudeksi omistajaksi tuli Kiinalainen Hisense, joka valmistaa myös televisioita uudessa tehtaassaan Sloveniassa.
Asko Kodinkone Oy valmisti Lahdessa viimeiset Upo, Asko ja Cylinda -merkkiset liedet vuoden 2012 kesäkuussa. Saman vuoden tammikuussa päättyneiden yt-neuvotteluiden tuloksena maailmanlaajuinen kodinkonejätti Gorenje ilmoitti sulkevansa Lahden liesitehtaan ja siirtävänsä tuotannon Tšekin Mora Moraviassa sijaitsevalle tehtaalleen.
Tuotteiden valmistuspaikat

Lahdessa valmistettiin myös mankeleita. Viimeiset suomalaiset mankelit valmistuivat elokuussa 2012. Mankelien tuotanto myytiin ruotsalaiselle kodinkonevalmistajalle ja mankelit valmistetaan Ruotsissa alihankintana Gorenje d.d:lle.
Upon vapaasti seisovia lattialiesiä valmistetaan Tšekissä Mora Moravian tehtaalla. Slovenian tehtailta valmistuvat  saman brändin erillisuunit. Korkeat jääkaapit, jääpakastinkaapit, pakastinkaapit, viileäkaapit sekä jääviileäkaapit tuotetaan Serbiassa sekä muutamaa mallia myös Kiinassa. Matalat pakastimet ja jääkaapit valmistetaan Kiinassa.
Ruotsissa aiemmin Asko-Cylindan pesukonetehtaalla valmistetut korkeanluokan astianpesukoneet, kuivausrummut sekä edestätäytettävät pesukoneet valmistetaan Gorenjen tehtailla Sloveniassa. Gorenje siirsi koko Ruotsin tehtaan tuotannon Sloveniaan vuonna 2013.
Tuoteryhmät

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Ruoanvalmistus Liedet  Keraamitasot  Induktiotasot  Mikroaaltouunit  Liesituulettimet  Kalusteuunit  |  Kylmäsäilytys Jääkaapit  Pakastimet  Yhdistelmäkaapit  |  Astioiden puhdistus Astianpesukoneet  |  Pyykinkäsittely Pesukoneet  Mankelit  Kuivauskaapit  Kuivausrummut  |
Aiheesta muualla

UPO Kodinkoneet
https://www.upo.fi/tietoa-uposta/upo-vuodet
USS Boxer (CV-21)

| USS Boxer |
| --- | --- |
 USS Boxer
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Newport News Shipbuilding and Drydock Company, Newport News, Virginia
Kölinlasku:  13. syyskuuta 1943
Laskettu vesille:  14. joulukuuta 1944
Palveluskäyttöön:  16. huhtikuuta 1945
Poistui palveluskäytöstä:  1. joulukuuta 1969
Tekniset tiedot
Uppouma:  27 100 t (standardi) 36 380 t (kuormattu)
Pituus:  271 m (kokonaispituus)
Leveys:  28 m (vesiraja) 45 m (kokonaisleveys)
Syväys:  8,71 m
Koneteho:  150 000 hv (110 MW)
Nopeus:  33 solmua (61 km/h)
Miehistöä:  3 448
Aseistus
Aseistus:  12 × 5"/L38 DP -tykkiä 32 × 40 mm/L56-ilmatorjuntatykkiä neliputkisina asennuksina 46 × 20 mm/L78 -ilmatorjuntatykkiä 91 × lentokonetta
USS Boxer (runkonumerot CV-21, CVA-21 ja CVS-21) oli Yhdysvaltain laivaston Essex-luokan lentotukialus. Alus oli palveluskäytössä vuosina 1945–1969. Se ei kerennyt valmistua ennen toisen maailmansodan päättymistä, mutta se osallistui Korean sotaan.
Valmistus

Alus tilattiin Newport News Shipbuilding and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 13. syyskuuta 1943. Alus laskettiin vesille 14. joulukuuta 1944 kumminaan Lousianan senaattorin tytär neiti Ruth D. Overton ja liitettiin laivastoon 16. huhtikuuta 1945 ensimmäisenä päällikkönään D. F. Smith.
Palvelus

Alus valmistui liian myöhään ottaakseen osaa toisen maailmansodan sotatoimiin. Se liittyi elokuussa 1945 Yhdysvaltain Tyynenmeren laivastoon San Diegossa, jonka jälkeen se oli syyskuusta 1945 alkaen Guamissa TF77 lippulaivana vastaten länsi Tyynenmeren alueesta. Lippulaivana ollessaan alus vieraili Japanissa, Okinawalla, Filippiineillä ja Kiinassa. Alus lähti 23. elokuuta 1945 Yhdysvaltoihin ja se saapui 10. syyskuuta San Franciscoon, jonka jälkeen se palveli Yhdysvaltain länsirannikolla.
Alus palasi Kaukoitään 11. tammikuuta 1950, josta se palasi San Diegoon 25. kesäkuuta. Korean sodan alkaessa alus toimi lentokoneiden kuljetusaluksena. Alus teki 14.–22. heinäkuuta Tyynenmeren ylitys ennätyksen kannellaan 150 lentokonetta sekä tuhat sotilasta. Paluumatkallaan 27. heinäkuuta – 4. elokuuta se teki uuden ennätyksen. Pikaisen telakalla käynnin jälkeen alus lähti takaisin Kaukoitään 24. elokuuta, missä se liittyi TF77:ään.
Aluksen lentokoneet tukivat Inchonin maihinnousua 15. syyskuuta sekä muita maavoimien operaatioita aina marraskuuhun saakka, jolloin se aloitti paluumatkansa Yhdysvaltain länsirannikolle. Kotimaahan päästyään alus siirrettiin telakalle.
San Diegosta alus lähti toiselle Korean matkalleen 2. maaliskuuta 1951. Se liittyi jälleen TF77:ään tukien maajoukkojen operaatioita. Alus palasi San Franciscoon 24. lokakuuta, josta se lähti kolmannelle Korean matkalleen 8. helmikuuta 1952. Aluksen koneet osallistuivat 23.–24. kesäkuuta iskuihin Pohjois-Korean vesivoimaloita vastaan. Aluksella 5. elokuuta syttyneessä hangaaripalossa sai surmansa yhdeksän merimiestä ja kaksi loukkaantui pahoin. Jokosukassa Japanissa 11.–23. elokuuta tehtyjen tilapäiskorjausten jälkeen alus palasi Korean rannikolle jatkamaan palvelustaan. Alus saapui 25. syyskuuta San Franciscoon, jossa se oli korjattavana aina maaliskuuhun 1953 saakka.
Alus lähti 30. maaliskuuta 1953 Korean rannikolle, jossa se kuukautta myöhemmin osallistui sotatoimiin. Alus osallistui sodan päättäneisiin operaatioihin, minkä jälkeen se jatkoi palvelustaan Aasian vesillä marraskuuhun saakka. Sodan jälkeen alus teki vielä kolme matkaa Kaukoitään, vaikka pääosin se partioi Yhdysvaltain länsirannikolla.
Alus luokiteltiin lokakuussa 1952 uudelleen CVA-21:ksi ja 15. marraskuuta 1955 CVS-21:ksi. Se poistettiin palveluksesta 1. joulukuuta 1969 ja samana päivänä laivaston alusluettelosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Boxer (CV-21) Wikimedia Commonsissa
Essex-luokan lentotukialukset
Ukraina paralympialaisissa

Ukraina on osallistunut jokaisiin paralympialaisiin vuoden 1996 Atlantan kesäparalympialaisista lähtien. Naganon talviparalympialaiset 1998 olivat ensimmäiset talvikisat, johon ukrainalaiset paraurheilijat osallistuivat oman maan väreissä.
Ukraina on ollut menestyksekäs maa paralympialaisissa. Se on voittanut yhteensä 486 mitalia, joista kultaisia 152.
USS Boston (SSN-703)

| USS Boston |
| --- | --- |
 USS Boston
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  General Dynamics Electric Boat, Groton, Connecticut
Kölinlasku:  11. elokuuta 1978
Laskettu vesille:  19. huhtikuuta 1980
Palveluskäyttöön:  30. tammikuuta 1982
Poistui palveluskäytöstä:  19. marraskuuta 1999
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 779 t (pinnalla) 6 150 t (sukelluksissa)
Pituus:  110,3 m
Leveys:  10 m
Syväys:  9,7 m
Koneteho:  1 x S6G-painevesireaktori
Nopeus:  pinnalla: 15 solmua (28 km/h) sukelluksissa: 32 solmua (59 km/h)
Miehistöä:  14 upseeria ja 113 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 × 533 mm Mk67 torpedoputkea
USS Boston (runkonumero SSN-703) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Electric Boat Companyltä (nykyisin General Dynamics Electric Boat Division) Grotonista, missä köli laskettiin 11. elokuuta 1978. Se laskettiin vesille 19. huhtikuuta 1980 ja liitettiin laivastoon 30. tammikuuta 1982.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 19. marraskuuta 1999 ja poistettiin samana päivänä laivaston alusluettelosta. Sen romutus saatiin päätökseen 30. kesäkuuta 2003.
Alus fiktiossa

Boston on merkittävässä osassa Tom Clancyn romaanissa Myrsky nousee.
The Sub Sail of the USS Boston
Salomon Jakob Finckenberg

Salomon Jakob (Jacob) Finckenberg (25. helmikuuta 1745 – 26. heinäkuuta 1835 Naantali) oli suomalainen sotilas ja valtiopäivämies.
Finckenbergin vanhemmat olivat tilanomistaja Jakob Johan Finckenberg ja Katarina Elisabet Blümen ja puolisot vuodesta 1772 Johanna Lizelius, kirkkoherra Antti Lizeliuksen tytär (k. 1815), vuodesta 1816 Johanna Maria Haarman (k. 1822) ja vuodesta 1822 Maria Sofia Aveman (k. 1869). Finckenberg tuli ylioppilaaksi 1760. Hän oli ensin majoittaja henkirakuunarykmentissä 1764 ja sitten kornetti. Sotapalveluksesta hän erosi 1772. Finckenberg oli Karjalan jääkäriosastossa luutnantti 1788 ja kapteeni 1789 ja erosi sotapalveluksesta sodan jälkeen. Hän oli edustaja aatelissäädyssä Porvoon valtiopäivillä 1809.
Juristi, valtiopäivämies Berndt Fredrik Finckenberg oli Salomon Jakob Finckenbergin velipuoli.
Seututie 406

Seututie 406 oli vuoteen 1996 asti Ruokolahden Hörkkölästä Pohja-Lankilan ja Särkilahden kautta Putikon eteläpuolelle Kultakiveen kulkenut tie. Vuoden 1996 tienumerointiuudistuksessa tie uudelleennumeroitiin Yhdystieksi 4063. Tie on vaihtoehtoinen reitti Imatralta Punkaharjulle: se on vajaan kilometrin lyhyempi vaihtoehto kuin Kuutostie, joten sen merkittävyys ei ole laskenut yhtä paljon kuin muiden seututeiden, jotka muutettiin tienumerouudistuksessa yhdysteiksi.
Seututie 397

Seututie 397 Imatrankosken sillalla.
Seututie 397 on seututie joka kulkee Lappeenrannan Korvenkylästä Imatralle Imatrankosken kaupunginosaan. Tien pituus on 5 kilometriä.
Tien osoitenimenä on Imatranväylä valtatieltä 6 kuntarajalle, Helsingintie kuntarajalta Koskenpartaan risteykseen, ja Imatrankoskentie koko loppumatkan eli kantatien 62 risteykseen.
USS Brooklyn (CL-40)

| USS Brooklyn |
| --- | --- |
 USS Brooklyn Hudsonilla vuonna 1939

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  New Yorkin laivastotelakka
Kölinlasku:  12. maaliskuuta 1935
Laskettu vesille:  30. marraskuuta 1936
Palveluskäyttöön:  30. syyskuuta 1937
Poistui palveluskäytöstä:  3. tammikuuta 1947
Loppuvaihe:  myyty Chilelle 1951 nimellä O'Higgins uponnut 1992
Tekniset tiedot
Uppouma:  9 700 t
Pituus:  185,42 m
Leveys:  18,82 m
Syväys:  5,92 m
Nopeus:  32,5 solmua (60,2 km/h)
Miehistöä:  868
Aseistus
Aseistus:  15 x 6"/L47 -tykkiä 8 x 5"/L25 -tykkiä 20 x 40 mm Bofors 10 x Oerlikon 20 mm 4 x lentokonetta
USS Brooklyn (runkonumero CL-40) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1936 vesillelaskettu Brooklyn-luokan kevyt risteilijä, joka toisessa maailmansodassa suojasi Atlantilla saattueita sekä tuki tykistöllään maihinnousuja. Alus poistettiin palveluksesta 1947 ja myytiin 1951 Chilelle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä O'Higgins. Chilen laivastossa alus oli nelisenkymmentä vuotta, kunnes se romutettavaksi hinattaessa upposi vuonna 1992.
Valmistus

Alus tilattiin New Yorkin laivastontelakalta, missä köli laskettiin 12. maaliskuuta 1935. Se laskettiin vesille 30. marraskuuta seuraavana vuonna kumminaan kontra-amiraali F. R. Lackeyn tytär Kathryn Jane Lackey ja otettiin palvelukseen 30. syyskuuta 1937 ensimmäisenä päällikkönään W. D. Brereton, Jr.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 3. tammikuuta 1947 ja se myytiin Chilelle 1951.
Palvelus > Chilen laivaston O'Higgins

Chile liitti 9. tammikuuta 1951 aluksen laivastoonsa nimettynä O'Higginsiksi. Se myytiin 1992 romutettavaksi, mutta se upposi hinattaessa Pitcairnin saaren edustalla.
USS Salt Lake City (SSN-716)

| USS Salt Lake City |
| --- | --- |
 USS Salt Lake City
Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Newport News Shipbuilding and Drydock Company, Newport News, Virginia
Kölinlasku:  26. elokuuta 1980
Laskettu vesille:  16. lokakuuta 1982
Palveluskäyttöön:  12. toukokuuta 1983
Poistui palveluskäytöstä:  15. tammikuuta 2006
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 747 t (pinnalla) 6 098 t (sukelluksissa)
Pituus:  110,3 m
Leveys:  10 m
Syväys:  9,7 m
Koneteho:  1 x S6G-painevesireaktori
Nopeus:  pinnalla: 15 solmua (28 km/h) sukelluksissa: 32 solmua (59 km/h)
Miehistöä:  12 upseeria ja 98 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  4 x 533 mm Mk67 torpedoputkea
USS Salt Lake City (runkonumero SSN-716) oli Yhdysvaltain laivaston Los Angeles -luokan ydinsukellusvene.
Valmistus

Alus tilattiin Newport News and Drydock Companyltä Newport Newsistä Virginiasta, missä köli laskettiin 26. elokuuta 1980. Se laskettiin vesille 16. lokakuuta 1982 ja liitettiin laivastoon 12. toukokuuta 1984.
Palvelus

Alus on poistettu käytöstä 15. tammikuuta 2006.
UNAMID

UNAMID (engl. United Nations African Union Mission in Darfur) oli Yhdistyneiden kansakuntien ja Afrikan unionin yhteinen rauhanturvaoperaatio Darfurissa, Sudanissa. Sen toimeenpano vahvistettiin 31. heinäkuuta 2007 YK:n turvallisuusneuvoston päätöksellä. Operaation tehtävänä oli vakauttaa konfliktin koettelema Darfur rauhanneuvotteluiden jatkuessa. Operaatiolla oli alustavasti vuoden toimeksianto 31. heinäkuuta 2008 loppuun, mutta YK pidensi sitä lisävuodella turvallisuusneuvoston päätöksellä. Operaatio päättyi 31. joulukuuta 2020.
Joukkojen levitys alueelle alkoi lokakuussa 2007. Johtava, noin 9 000 sotilaan vahvuinen UNAMIS (African Union Mission in Sudan) yhdistettiin 31. joulukuuta YK:n joukkoihin, ja yhdessä ne muodostavat 19 555 hengen suuruisen operaation, UNAMID:n. Henkilöstöön kuului 360 sotilastarkkailijaa, 3 772 kansainvälistä poliisia ja 19 erikoispoliisiyksikköä, joista jokaisessa oli 140 poliisia. Joukoille myönnettiin oikeudet käyttää tarvittaessa voimaa siviiliväestön puolustamisessa.
UNAMID oli ensimmäinen YK:n ja Afrikan unionin yhteisoperaatio ja samalla suurin rauhanturvaoperaatio. 31. elokuuta 2008 joukkojen todellinen määrä Darfurissa oli 10 337, joista 8 315 on sotilaallisia joukkoja, 177 sotilastarkkailijoita, 1 845 poliiseja ja 204 YK:n vapaaehtoisia. 10. lokakuuta 2008 joukkojen määrä oli noussut 10 527:ään. Operaatiolla oli valtuutus 26 000 vahvuisiin joukkoihin, mutta tavoitteeseen päästiin hitaasti. Alueelle odotettiin 3 600 uutta rauhanturvaajaa vuoden 2008 loppuun mennessä. Vuonna 2016 operaatioon oli valtuutettu osallistumaan yhteensä 19 248 vahvuiset joukot, joista sotilaallisia joukkoja 15 845, poliisihenkilökuntaa 1 583 ja lisäksi 13 poliisierikoisyksikköä, joista jokaisessa palvelee 140 henkilöä.
Operaation budjetti ajalle 1. heinäkuuta 2008 – 30. kesäkuuta 2009 oli 1 569,26 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Kaudelle heinäkuusta 2016 kesäkuuhun 2017 budjetti oli 1 039,57 miljoonaa dollaria.
Osallistujamaat

12. elokuuta 2007 Afrikan unionin puheenjohtaja Alpha Oumar Konaré ilmoitti olevan todennäköistä, että operaatiosta tulee täysin afrikkalaisten joukkojen muodostama. Seuraavat maat kuitenkin varmistivat osallistuvansa operaation jossain vaiheessa:
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|   Alankomaat   Bangladesh   Burkina Faso   Djibouti   Egypti   Etiopia   Ghana |   Indonesia   Irlanti   Japani   Jordania   Kamerun   Kiina   Malesia |   Nepal   Nigeria   Norja   Pakistan   Ranska   Ruanda   Ruotsi |   Senegal   Suomi   Tansania   Tanska   Thaimaa   Uganda   Yhdistynyt kuningaskunta |
Aiheesta muualla

UNAMID-operaation verkkosivut
Yhdistyneiden kansakuntien rauhanturvaoperaatiot
UNMOGIP (Intia ja Pakistan 1949) |
UNEF I (Israel ja Syyria 1956–1967) |
UNTSO (Lähi-itä 1948) |
UNEF II  (Israel ja Egypti 1973–1979) |
UNOGIL (Libanon 1958 ) |
ONUC (Kongo 1960–1964) |
UNYOM (Pohjois-Jemen 1963-1964) |
DOMREP (Dominikaaninen tasavalta 1965–1966) |
UNMOGIP 1961– (Intia ja Pakistan) |
UNFICYP (Kypros 1964) |
UNIPOM (Intia ja Pakistan 1965–1966) |
UNSF (Länsi-Papua 1962–1963) |
UNDOF   (Golanin kukkulat 974) |
UNIFIL (Libanon 1978) |
UNGOMAP  (Afganistan ja Pakistan 1988–1990) |
UNAVEM I (Angola 1988–1991) |
UNTAG  (Namibia 1989–1990) |
ONUCA (Keski-Amerikka 1989–1992) |
OSGAP 1990–1992 (Agfanistan ja Pakistan) |
MINURSO (Länsi-Sahara 1991) |
UNAMIC (Kambodza 1991–1992) |
UNTAC (Kambodza 1992–1993) |
UNAVEM II (Angola 1991–1995) |
ONUSAL (El Salvador 1991–1995) |
UNOSOM I (Somalia 1992–1993) |
ONUMOZ (Mosambik 1992–1994) |
UNOMIL (Liberia 1993–1997) |
UNMIH (Haiti 1993–1996) |
UNOMUR (Uganda ja Ruanda 1993–1994) |
UNASOG (Libya ja Tšad 1994) |
UNOSOM II (Somalia 1993–1995) |
UNMOT (Tadžikistan 1994–2000) |
UNAVEM II (Angola 1995–1997) |
UNSMIH (Haiti 1996–1997) |
MINUGUA (Guatemala 1997) |
UNTMIH (Haiti 1997) |
MONUA (Angola 1997–1999) |
UNAMET (Itä-Timor 1999) |
UNTAET (Itä-Timor 1999–2002) |
MIPONUH (Haiti 1997–2000) |
UNAMIR (Ruanda 1993–1996) |
UNAMIR   (Ruanda 1993–1996) |
UNOMSIL (Sierra Leone 1998–1999) |
UNIKOM (Irak ja Kuwait 1991–2003) |
UNOSOM I  (Somalia   1992–1993 ) |
UNPROFOR   (entinen Jugoslavia 1992–1993 ) |
UNPREDEP  (Makedonia  1993–1999) |  |
UNOMIG (Georgia 1993–2009) |
UNITAES   (Kroatia 1996–1998) |
UNMOP  (Prevlakan niemimaa 1996 ) |
UNIIMOG (Iran ja Irak 1988–1991) | 
UNMIK  (Kosovo 1999) |
MICAH (Haiti 2000–2001) |
UNCRO (Krotia 1994–1996) |
UNMEE   (Etiopia ja Eritrea 2000–2008) |
ONUB (Burundi 2004–2007) |
MINURCA (Keski-Afrikan tasavalta 1998–2000) |
UNAMSIL  (Sierra Leone 1999–2005) |
UNPSG (Kroatia 1998) |
UNMIBH (Bosnia ja Hertsegovina 1995–2002) |
MONUC (Kongo 1999-2010) |
UNAMA (Afganistan 2003) |
UNMIL (Liberia 2003) |
MINUSTAH  (Haiti 2004) |
UNOCI (Norsunluurannikko 2004) |
UNMISET  (Itä-Timor 2002–2005) |
UNMIT (Itä-Timor 2006-2012) |
UNAMID (Sudan 2007 ) |
MINURCAT (Tšad ja Keski-Afrikan tasavalta 2007-2010) |
UNSMIS (Syyria 2012) |
MINUSMA (Mali 2013) |
MONUSCO (Kongon dem. tasavalta 2010) |
UNSMIL (Libya 2011) |
UNIMIS (Sudan 2005–2011) |
UNMISS (Etelä-Sudan 2011) |
MINUSCA (Keski-Afrikan tasavalta 2014) |
USS Russell (DDG-59)

| USS Russell |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ingalls Shipbuilding, Pascagoula, Mississippi
Kölinlasku:  24. heinäkuuta 1992
Laskettu vesille:  20. lokakuuta 1993
Palveluskäyttöön:  20. toukokuuta 1995
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 900 t (standardi) 9 000 t
Pituus:  154 m
Leveys:  20 m
Syväys:  9,4 m
Koneteho:  100 000 hv (75 MW)
Nopeus:  30+ solmua
Miehistöä:  33 upseeria ja 38 aliupseeria ja 210 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  2 × Mk 41 VLS -ohjusjärjestelmää, joihin 90 RIM-156 SM2-, BGM-109 Tomahawk- tai RUM-139 VL-Asroc -ohjusta 1 × Mk 45 5"/54 -tykki 2 × 25 mm Mk 38 Mod 2 -pikatykkiä 4 × .50" konekivääriä 2 × 20 mm Mk 15 Phalanx CIWS -järjestelmää 2 × Mk 32 SVTT -torpedoputkea 1 × Sikorsky SH-60 Seahawk -helikopteri
USS Russell (runkonumero DDG-59) on Yhdysvaltain laivaston Arleigh Burke -luokan ohjushävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin Ingalls Shipbuildingilta Pascagoulasta Mississippistä, missä köli laskettiin 24. heinäkuuta 1992. Alus laskettiin vesille 20. lokakuuta 1993 ja otettiin palvelukseen 20. toukokuuta 1995.
Palvelus

Alus on palveluksessa.
USS Brooklyn (ACR-3)

| USS Brooklyn |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Cramp and Sons, Philadelphia
Kölinlasku:  2. elokuuta 1893
Laskettu vesille:  2. lokakuuta 1895
Palveluskäyttöön:  1. joulukuuta 1896
Poistui palveluskäytöstä:  9. maaliskuuta 1921
Loppuvaihe:  myyty 20. joulukuuta 1921
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 363 t (standardi) 10 230 t (max)
Pituus:  122,71 m (kokonaispituus)
Leveys:  19,71 m
Syväys:  7,3 m
Koneteho:  16 000 ihp
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  561
Aseistus
Aseistus:  8 × BL 8"/35 -tykkiä 12 × 5"/40 tykkiä 12 × Driggs-Schroeder 6 naulan -tykkiä 4 × Driggs-Schroeder 1 naulan -tykkiä 5 × 18" torpedoputkea
USS Brooklyn (runkonumerot ACR-3 ja CA-3) oli Yhdysvaltain laivaston vuonna 1895 vesille laskettu panssariristeilijä ja myöhemmin A-luokan (raskas) risteilijä.
Valmistus

Alus tilattiin 19. heinäkuuta 1892 William Cramp and Sonsilta Philadelphiasta, missä köli laskettiin 2. elokuuta 1893. Alus laskettiin vesille 2. lokakuuta 1895 kumminaan Brooklynin pormestarin Charles A. Schierenin tytär neiti Ida May Schieren ja otettiin palvelukseen 1. joulukuuta 1896 päällikkönään Francis Augustus Cook.
Aluksen aseistuksena oli valmistuessa kahdeksan kappaletta kahdeksan tuuman 35 pituuskaliiperin tykkiä, jotka oli sijoitettu torneihin. Näistä kaksi oli kokeellisia sähkömoottoriavusteisia aiemman höyryvoiman sijaan. Kokeilun osoittauduttua onnistuneeksi vastaavat tornit tilattiin myös USS Kearsargelle, USS Kentuckylle, USS Illinoisille ja USS Alabamalle. Aluksen apuaseina oli kaksitoista viiden tuuman 40 pituuskaliiperin tykkiä. Torpedoveneiden torjuntaan aluksella oli kaksitoista kuuden naulan tykkiä ja kunnialaukaustykkeinä neljä yhden naulan tykkiä. Aseistuksen täydensivät viisi kahdeksantoista tuuman torpedoputkea.
Aluksen suojana oli paksuimmillaan kahdeksan tuuman panssarointi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta USS Brooklyn (ACR-3) Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: USS New York | Yhdysvaltain laivaston panssariristeilijät | Seuraaja: Pennsylvania-luokka |