stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hot (Avril Lavignen kappale)

| ”Hot” Avril Lavigne |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: The Best Damn Thing
 Äänitetty : 2006 Conway Recording Studios, (Hollywood, Kalifornia); Henson Recording Studios, (Hollywood, Kalifornia); Ocean Way Recording, (Hollywood, Kalifornia); Monster Island, (New York City, New York)
 Julkaistu: 3. tammikuuta 2008
 Formaatti: CD single, digitaalinen lataus
 Tuottaja(t): Dr. Luke
 Tyylilaji: Pop rock
 Kesto: 03.23
 Levy-yhtiö: RCA
Avril Lavignen muut singlet
| ”When You're Gone” 2007 | ”Hot” 2008 | ”The Best Damn Thing” 2008 |
Hot on Avril Lavignen kappale hänen kolmannelta albumiltaan The Best Damn Thing (2007). Kappale menestyi kaupallisesti Australiassa, Kanadassa ja joissain Euroopan maissa, muttei Yhdysvalloissa.
Avril Lavigne
| --- | --- |
Studioalbumit:   Let Go  Under My Skin  The Best Damn Thing  Goodbye Lullaby  Avril Lavigne  Head Above Water  Love Sux 
EP:t:   Angus Drive  Live Acoustic 
DVD:t:   My World  Live at Budokan  Live in Toronto 
Singlet:   ”Complicated”  ”Sk8er Boi”  ”I'm With You”  ”Losing Grip”  ”Don't Tell Me”  ”My Happy Ending”  ”Nobody's Home”  ”He Wasn't”  ”Girlfriend”  ”When You’re Gone”  ”Hot”  ”The Best Damn Thing”  ”Alice”  ”What the Hell”  ”Smile”  ”Wish You Were Here”  ”How You Remind Me”  ”Here's To Never Growing Up”  ”Rock N Roll”  ”Let Me Go”  ”Hello Kitty”  ”Fly”  ”Head Above Water”  ”Dumb Blonde”
Hunter Carson

Hunter Carson (s. 26. joulukuuta 1975 Los Angeles, California) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän tuli tunnetuksi lapsinäyttelijänä muun muassa Wim Wendersin elokuvasta Paris, Texas vuodelta 1984 ja Tobe Hooperin ohjaamasta tieteiselokuvasta Vaara vieraalta planeetalta (Invaders from Mars) vuodelta 1985. Hän on avioliitossa Elyse Tylerin kanssa ja hänellä on kolme lasta.
Dahurianalppiruusu

| Dahurianalppiruusu |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Kanervakasvit Ericaceae
Suku::  Alppiruusut Rhododendron
Laji::  dauricum
Kaksiosainen nimi
 Rhododendron dauricum  L. 
Katso myös
   Dahurianalppiruusu Wikispeciesissä   Dahurianalppiruusu Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dahurianalppiruusu (Rhododendron dauricum) on alppiruusujen sukuun kuuluva puuvartinen, osittain ainavihanta laji.
Ulkonäkö

Dahurianalppiruusu on pystykasvuinen, ja kasvaa 1–2.5 metrin kokoiseksi. Sen lehdet ovat soikeita, halkaisijaltaan korkeintaan senttimetrin leveitä ja neljä senttimetriä pitkiä. Kukat ovat kellomaisia, ja niitä kasvaa 1–18 yhdessä pensaassa. Kukat ovat  väriltään vaihtelevasti pinkinvioletista valkoiseen, sekä halkaisijaltaan 2,5–4 cm.
Levinneisyys ja elinympäristö

Dahurianalppiruusua esiintyy Keski- ja Pohjois-Aasiassa, muun muassa Koreassa, Japanissa ja itäisessä Siperiassa. Dahurianalppiruusu kasvaa 0–1600 metrin korkeudessa merenpinnasta, yleensä lehtipuiden lähellä joen äärellä tai vuoren rinteellä. Sitä tavataan kosteilla, keski- ja vähäravinteisilla sekä myös happamilla maaperillä. Dahurianalppiruusu kukkii maantieteellisestä sijainnistaan riippuen eri vuodenaikoihin, mutta esimerkiksi Suomeen tulleet yksilöt kukkivat huhtikuussa.
Alppiruusun kukka (ylhäällä), ja Japanissa kasvavan alppiruusun, Hokkaindon, valkea kukka (alhaalla).
Connie Britton

Connie Britton vuonna 2013.
Constance Elaine ”Connie” Britton (s. 6. maaliskuuta 1967 Boston) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hän on esiintynyt muun muassa televisiosarjoissa Spin City (1996–2000), Unelmien kentät (2006–2011), American Horror Story (2011) sekä Nashville (2012–2018).
Britton sai hyvää palautetta kriitikoilta esitettyään Tami Tayloria Unelmien kentät -sarjassa. Kyseisestä roolista hän oli kaksi kertaa ehdolla Emmy-palkinnon saajaksi.
Vuodesta 2012 vuoteen 2018 Britton näytteli ABC:n Nashville-sarjassa countrylaulaja Rayna Jaymesia. Hän sai roolista sekä Emmy- että Golden Globe -ehdokkuuden vuonna 2012. Vuonna 2014 Britton nimettiin Unicefin hyvän tahdon lähettilääksi. Britton näyttelee elokuvissa This Is Where I Leave You (2014) ja American Ultra (2015).
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Huomautuksia |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995 | The Brothers McMullen | Molly McMullen |  |
| 1996 | Escape Clause | Leslie Bullard | TV-elokuva |
| 1998 | No Looking Back | Kelly |  |
| 2001 | Child Star: The Story of Shirley Temple | Gertrude Temple | TV-elokuva |
| 2001 | One Eyed King | Helen Riley |  |
| 2001 | The Next Big Thing | Kate Crowley |  |
| 2004 | Looking for Kitty | Marcie Petracelli |  |
| 2004 | Friday Night Lights | Sharon Gaines |  |
| 2005 | Special Ed | Abi |  |
| 2005 | The Life Coach | Connie |  |
| 2006 | The Lather Effect | Valinda |  |
| 2006 | The Last Winter | Abby Sellers |  |
| 2009 | Women in Trouble | Doris |  |
| 2010 | Painajainen Elm Streetillä | Dr. Gwendoline Holbrook |  |
| 2011 | Conception | Gloria |  |
| 2012 | Wing It Parenthood | Sharon Shoshonnesy | lyhytelokuva |
| 2012 | Seeking a Friend for the End of the World | Diane |  |
| 2012 | The Fitzgerald Family Christmas | Nora |  |
| 2013 | Angels Sing | Susan Walker |  |
| 2013 | The To Do List | Jean Klark |  |
| 2014 | This Is Where I Leave You | Tracy |  |
| 2015 | American Ultra | Victoria Lasseter |  |
| 2017 | Beatriz at Dinner | Kathy |  |
| 2017 | Professor Marston and The Wonder Women | Victoria Lasseter |  |
| 2018 | The Land of Steady Habits | psykologi |  |
| 2019 | The Mustang | Barbara |  |
| 2019 | Bombshell | Beth Ailes |  |
| 2019 | Lupaava nuori nainen | Dean Elizabeth Walker |  |
| 2020 | Joe Bell | Lola Bell |  |
Filmografia > TV-sarjat

| Vuosi | Sarja | Rooli | Huomautukset |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995–1996 | Ellen | Heather | 3 jaksoa |
| 1995 | Pins and Needles | Cammie Barbash | TV-pilotti (sarjaa ei esitetty) |
| 1998 | Cupid | Madeleine | jakso: "Pilot" |
| 1996–2000 | Spin City | Nikki Faber | vakituinen, 99 jaksoa |
| 2000–2001 | The Fugitive | Maggie Kimble Hume | 3 jaksoa |
| 2001 | The Fighting Fitzgeralds | Sophie | vakituinen, 10 jaksoa |
| 2001 | West Wing | Connie Tate | 4 jaksoa |
| 2003 | Lost at Home | Rachel Davis | vakituinen, 6 jaksoa |
| 2005 | Life as We Know It | Dianne | jakso: "Papa Wheelie" |
| 2006 | 24 | Diane Huxley | 6 jaksoa |
| 2006–2011 | Unelmien kentät | Tami Taylor | vakituinen, 76 jaksoa |
| 2011 | American Horror Story: Murder House | Vivien Harmon | vakituinen, 12 jaksoa |
| 2012–2018 | Nashville | Rayna Jaymes | vakituinen, myös vastaava tuottaja |
| 2013 | Drunk History | Patricia Shaheen | jakso: "Boston" |
| 2018-2020 | 9-1-1  | Abby Clark, hätäkeskuspäivystäjä | 12 jaksoa |
Palkinnot ja ehdokkuudet

| Vuosi | Palkinto | Kategoria | Työ | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2007 | Television Critics Association Awards | Individual Achievement in a Drama Series | Unelmien kentät | ehdolla |
| 2007 | Gotham Awards 2007 | Best Ensemble Cast | The Last Winter | ehdolla |
| 2008 | Television Critics Association Awards | Individual Achievement in a Drama Series | Unelmien kentät | ehdolla |
| 2010 | Satellite Awards 2010 | Best Actress – Television Series Drama | Unelmien kentät | voitti |
| 2010 | 62nd Primetime Emmy Awards | Outstanding Lead Actress in a Drama Series | Unelmien kentät | ehdolla |
| 2011 | Satellite Awards 2011 | Best Actress – Television Series Drama | Unelmien kentät | ehdolla |
| 2011 | Critics' Choice Television Awards | Critics' Choice Television Award for Best Drama Actress | Unelmien kentät | ehdolla |
| 2011 | 63rd Primetime Emmy Awards | Outstanding Lead Actress in a Drama Series | Unelmien kentät | ehdolla |
| 2012 | 64th Primetime Emmy Awards | Outstanding Lead Actress in a Miniseries or a Movie | American Horror Story | ehdolla |
| 2012 | Satellite Awards 2012 | Best Actress – Television Series Drama | Nashville | ehdolla |
| 2012 | Satellite Awards 2012 | Best Television Series – Drama | Nashville (tuottajana) | ehdolla |
| 2013 | 70th Golden Globe Awards | Best Actress – Television Series Drama | Nashville | ehdolla |
| 2013 | TV Guide Award | Favorite actress | Nashville | ehdolla |
| 2013 | 65th Primetime Emmy Awards | Outstanding Lead Actress in a Drama Series | Nashville | ehdolla |
| 2013 | New York Women in Film & Television Award | Muse Award |  | voitti |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Connie Britton Wikimedia Commonsissa
Connie Britton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Connie Brittonin Twitter-tili
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Connie Britton
Connie Britton
Käännös suomeksi
Hugo Karsten

Hugo Karsten (16. tammikuuta 1875 Föglö – 1. kesäkuuta 1954) oli suomalainen meteorologi, everstiluutnantti ja filosofian tohtori.
Karstenin vanhemmat olivat kirkkoherra Klaes Adolf Karsten ja tämän neljäs vaimo Anna Katarina Lagerbom. Karsten valmistui Haminan kadettikoulusta 1897. Hän palveli vuodesta 1897 aliluutnanttina 1. Uudenmaan tarkk-ampujapataljoonassa ja oli komennettuna Venäjälle 1898-1900. Karsten erosi luutnanttina armeijan palveluksesta 1903 ja opiskeli sitten Helsingin yliopistossa valmistuen filosofian kandidaatiksi 1903, lisensiaatiksi 1906 ja tohtoriksi 1907.
Karsten toimi Helsingin yliopiston fysikaalisen laitoksen assistenttina 1903–1911, yliopiston valmistavaa kurssia luennoivana 
meteorologina 1906–1925, maanviljelysfysiikan dosenttina 1913–1925, valtion maatalouskoelaitoksen maanviljelysfysiikan assistenttina 1909–1919 sekä Teknillisen korkeakoulussa ylimääräisenä fysiikan lehtorina vuodesta 1908. Hän hoiti Teknillisessä korkeakoulussa  myös fysiikan professorin virkaa 1914–1920.
Karsten palasi uudelleen armeijan palvelukseen 1923, kun hänet nimitettiin ensimmäisenä vasta perustettuun tykistömeteorologin virkaan. Hänestä tuli kapteeni 1930, majuri 1923 ja everstiluutnatti 1927. Hän luennoi ballistiikkaa ja meteorologiaa sotakorkeakoulussa ja laati suunnitelmat puolustuslaitoksen sääpalvelun uudelleen järjestämiseksi. Karsten erosi vakinaisesta palveluksesta 1933. Hän toimi 1938–1940 sotilasilmatieteellisen toimiston vt. päällikkönä.
Hugo Karsten oli naimisissa 1897-1946 Olga Dahlbergin (1876–1946) kanssa.
Teoksia

Öfver värmeutvecklingen i atmosferisk luft genom en positivt elektriskt spetsström, väitöskirja. 1905
Öfver åskvädren i Finland år 1903. Suomen Tiedeseura 1907
Untersuchungen über die Eisverhältnisse im Finnischen Meerbusen und im nördlichen Teile der Ostsee. 1, Beobachtungen während der Winter 1897-1902. Finnländische hydrographisch-biologische Untersuchungen N:o 6. Finska Vetenskapssocieteten, Helsingfors 1911
Skyddsmedel mot frostskada ; kirj. Arthur Rindell, Hugo Karsten. Meddelanden till landtmän N:o 23. Senaten, Helsingfors 1914
Sur l'influence de la couleur sur le pouvoir du sol d'absorber et d'émettre les rayons calorifiques. Agrikultur-ekonomiska försöksanstaltens i Finland vetenskapliga publikationer 4. Helsingfors 1916
Värmeomsättningen i ler- och sandblandad kärrjord. Agrikultur-ekonomiska försöksanstaltens årsbok. Helsingfors 1916
Beiträge zur Kenntnis der Temperaturverhältnisse in den untersten Luftschichten. Agrikultur-ekonomiska försöksanstaltens i Finland vetenskapliga publikationer 12. Helsingfors 1921
Terrängföremålens inverkan på luftens temperatur. Agrikultur-ekonomiska försöksanstaltens i Finland vetenskapliga publikationer 16. Helsingfors 1922
Sur la température des couches atmosphériques voisines du sol. Suomen maataloustieteellisen seuran julkaisuja 26. Helsinki 1932
Dai Hong Danin kaappaus

Dai Hong Danin kaappaus tapahtui 29. lokakuuta 2007, kun somalialaiset merirosvot hyökkäsivät pohjoiskorealaiseen rahtialukseen MV Dai Hong Daniin ja ottivat sen väliaikaisesti hallintaansa Somalian edustalla. Seuraavana päivänä aluksen miehistö voitti merirosvot Yhdysvaltain laivaston tuella.
Kaappaus

Kaappaus tapahtui noin 110 kilometriä koilliseen Somalian pääkaupungista Mogadishusta. Ryhmä somalialaisia merirosvoja nousi pohjoiskorealaiseen rahtilaivaan Dai Hong Daniin ja kaappasi sen. Pohjoiskorealaisten lähteiden mukaan alus oli purkanut lastinsa Somalian pääkaupungissa, kun alukseen nousi seitsemän aseistautunutta merirosvoa (vartijoiksi naamoituneina) pidättäen miehistön 22 merimiestä ohjaushuoneessa ja konehuoneessa. He pakottivat aluksen merelle ja vaativat 15 000 dollarin lunnaita.
Rahtilaivan takaisin valtaaminen

Seuraavana päivänä amerikkalainen hävittäjä lähestyi alusta aluksen hätämerkkiin vastaten ja lähetti SH-60B-helikopterin ja VBSS-ryhmän (Visit, Board, Search, and Seizure) vapauttamaan rahtilaivan. Samaan aikaan pohjoiskorealaiset merimiehet hyökkäsivät vangitsijoidensa kimppuun ja takavarikoivat joitain aseita. Pitkäaikainen tulitaistelu merimiesten ja merirosvojen välillä johti merirosvojen tappioon.
Kaksi merirosvoa kuoli taistelussa, muut vangittiin (kolme haavoittunutta). Pohjois-Korean merimiehistä kuusi haavoittui ja heistä kolme joutui sairaalahoitoon.
Jälkipuintia

Pohjois-Korean valtion uutistoimisto KCNA julkaisi tapahtuman jälkeen ennennäkemättömän myönteisen lausunnon, jossa se kiitti Yhdysvaltoja heidän avustaan ja korosti Yhdysvaltojen ja Pohjois-Korean onnistunutta yhteistyötä välikohtauksen aikana.
Haplophryne mollis

| Haplophryne mollis |
| --- | --- |
 Piirros naaraasta, johon on kiinnittynyt lajin koiraita.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Krottikalat Lophiiformes
Heimo::  Pensaskrotit Linophrynidae
Suku::  Haplophryne
Laji::  mollis
Kaksiosainen nimi
 Haplophryne mollis  Brauer, 1902 
Katso myös
   Haplophryne mollis Wikispeciesissä   Haplophryne mollis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Haplophryne mollis on krottikaloihin kuuluva syvällä meressä elävä kalalaji, joka tunnetaan erityisesti naaraiden kyljessä loisivista koiraista.
Ulkonäkö

Värittömät Haplophryne mollis-naaraat ovat huomattavasti koiraita kookkaampia, sillä ne voivat kasvaa enimmillään 8 cm:n pituuteen, kun koiraiden enimmäispituus on keskimäärin vain 2 cm. Naarailla on lisäksi otsassaan saaliseläinten houkutteluun tarkoitettu valoa hohtava elin. Lajin kaloilla on terävät hampaat ja bulldoggimainen suu.
Levinneisyys

Lajia tavataan kaikilla trooppisilla ja subtrooppisilla merialueilla. Kuten krottikaloille on tyypillistä, myös Haplophryne mollis elää syvällä meressä.
Käyttäytyminen

Haplophryne mollis-koiraat käyttäytyvät loisen tavoin, sillä löydettyään naaraan ne kiinnittyvät sen kylkeen lopullisesti. Koiras puree naarasta ja vähitellen sen suun iho sulautuu naaraan ihoon. Kudosten sulauduttua toisiinsa myös koiraan ja naaraan verisuonet yhdistyvät. Samalla koiraan aivot, silmät ja sisäelimet surkastuvat, mutta sille kasvaa suuret kivekset. Naaraan kyljessä voi olla kerrallaan jopa viisikin koirasta.
Hunter Shinkaruk

| Hunter Shinkaruk |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. lokakuuta 1994 (ikä 29) Calgary, Alberta
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  178 cm
Paino:  82 kg
Aik. seurat:  Utica Comets (AHL) Vancouver Canucks (NHL) Stockton Heat (AHL) Calgary Flames (NHL) Laval Rocket (AHL) Charlotte Checkers (AHL) Kunlun Red Star (KHL) Dinamo Riika (KHL) HV71 (Allsv.) HK Neftehimik Nižnekamsk (KHL) Iserlohn Roosters (DEL)
NHL-varaus:  24. varaus, 2013 Vancouver Canucks
Hunter Shinkaruk (s. 13. lokakuuta 1994 Calgary, Alberta) on kanadalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä.
Vancouver Canucks varasi hyvästä laukauksestaan tunnetun Shinkarukin vuoden 2013 NHL:n varaustilaisuuden 24:ntenä pelaajana.
Hoikkakiiltokorento

| Hoikkakiiltokorento |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Elinvoimainen  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Sudenkorennot Odonata
Alalahko::  Aitosudenkorennot Anisoptera
Heimo::  Kiiltokorennot Corduliidae
Suku::  Somatochlora
Laji::  arctica
Kaksiosainen nimi
 Somatochlora arctica  (Zetterstedt, 1840) 
Katso myös
   Hoikkakiiltokorento Wikispeciesissä   Hoikkakiiltokorento Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Hoikkakiiltokorento (Somatochlora arctica) on soilla elävä sudenkorentolaji.
Tuntomerkit

Hoikkakiiltokorento on 50 millimetriä pitkä. Sillä on sinivihreät tai joskus myös kellertävät silmät. Siivissä sillä on sahraminkeltaista väriä. Keskiruumis on pronssinvihreä, mutta takaruumis on melko tumma.
Elinympäristö

Hoikkakiiltokorento elää soilla, erityisesti sellaisilla, joilla kasvaa paljon rahkasammalta.
Haven-1

Haven-1 on Vast Space -yhtiön suunnittelema avaruusasema, jonka ensimmäinen osa on suunniteltu laukaistavaksi elokuussa 2025. Ensimmäinen osa on tarkoitettu asutettavaksi moduuliksi, joka myöhemmin liittyy suurempaan asemaan. Yhtiö kertoi suunnitelmasta toukokuussa 2023. Työntövoimajärjestelmän asemaan kehittää Impulse Space, joka on kehittänyt Saiph-moottorin.
Aseman rahoittajiin kuuluu miljardööri Jed McCaleb, joka on myös Vast Space -yhtiön toimitusjohtaja. McCaleb on haalinut yhtiöönsä useita SpaceX:n työntekijöitä ja osana elossapitojärjestelmiä hyödynnetään asemaan telakoituvan Crew Dragon -aluksen järjestelmiä. Aseman laukaisuun kiertoradalle käytetään Falcon 9 -rakettia.
Vast Space hankki Launcher-yhtiön vuonna 2023 ja aikoo käyttää tämän Orbiter-alusta aseman järjestelmien testaamiseen. Vast tarjoaa Orbiteria myös kaupallisena tuotteena. Vast on kertonut tavoitteena olevan keinopainovoiman tulevan asemaansa, mutta ensimmäinen on painovoimaton.
Hoikkalampi (Soini, Pahankalanperä)

| Hoikkalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Soini
Koordinaatit:  62°46′21″N, 24°14′31″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Kolunjoen valuma-alue (35.46)
Laskuoja:  oja Iso-Ruokoseen 
Järvinumero:  35.463.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  185,5 m  
Rantaviiva:  0,735 km  
Pinta-ala:  1,293 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHoikkalampi 
Hoikkalampi on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Pahankalanperän kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,3 hehtaaria, se on 350 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 750 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Kolunjoen valuma-alueella (35.46), jonka Syväjoen alueeseen (35.463) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 185,5 metriä mpy.
Carioca (elokuva)

| Carioca> Flying Down to Rio |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Thornton Freeland
Käsikirjoittaja:  Cyril Hume H. W. Hanemann Erwin S. Gelsey
Perustuu:  Anne Caldwellin näytelmään ja Lou Brockin tarinaan
Tuottaja:  Lou Brock Merian C. Cooper
Säveltäjä:  Max Steiner Laulujen sävellys Vincent Youmans Laulujen sanoittajat Gus Kahn Edward Eliscu
Kuvaaja:  J. Roy Hunt
Leikkaaja:  Jack Kitchin
Tuotantosuunnittelija:  Carroll Clark
Pukusuunnittelija:  Walter Plunkett
Pääosat:  Dolores del Río Gene Raymond Ginger Rogers Fred Astaire
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  RKO Radio Pictures
Levittäjä:  RKO Pictures Netflix
Ensi-ilta:   22. joulukuuta 1933 New York City, New York 29. joulukuuta 1933  16. syyskuuta 1934
Kesto:  89 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti (myös portugali)
Budjetti:  462 000 USD
Tuotto:  1 545 000 USD
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Carioca (engl. Flying Down to Rio) on vuonna 1933 ensi-iltansa saanut Thornton Freelandin ohjaama yhdysvaltalainen romanttinen musikaalikomediaelokuva, jonka pääosissa ovat Dolores del Río, Gene Raymond, Ginger Rogers ja Fred Astaire. Carioca on ensimmäinen kymmenestä Rogersin ja Astairen yhteisestä elokuvamusikaalista. Cariocassa Astaire tekee myös ensimmäisen elokuvaroolinsa; hän oli esiintynyt cameoroolissa kuukautta aiemmin ilmestyneessä Suurkaupungin tytär -elokuvassa. Carioca kertoo tanssiorkesterin vetäjästä, joka löytää rakkauden ja menestyksen Brasilian Rio de Janeirossa.
Mustavalkoisesta Cariocasta on saatavilla myös värillinen versio. Elokuva perustuu Anne Caldwellin näytelmään ja Lou Brockin tarinaan, joiden pohjalta Cyril Hume, H. W. Hanemann ja Erwin S. Gelsey laativat käsikirjoituksen. Elokuvan tuottivat Brock ja Merian C. Cooper. Linwood Dunn teki erikoisefektit maineikkaaseen lentokoneen siipi -tanssinumeroon. Kappale "Carioca" oli ehdolla parhaan laulun Oscar-palkintoon vuonna 1935.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Dolores del Río  | … |  Belinha De Rezende   |
|  Gene Raymond  | … |  Roger Bond   |
|  Ginger Rogers  | … |  Honey Hale   |
|  Fred Astaire  | … |  Fred Ayres   |
|  Raul Roulien  | … |  Julio Rubeiro   |
|  Blanche Friderici  | … |  Doña Elena De Rezende   |
|  Walter Walker  | … |  Carlos De Rezende   |
Musikaalinumerot

Kaikki Cariocan kappaleet ovat Vincent Youmansin, Gus Kahnin ja Edward Eliscun käsialaa. Youmans toimi kappaleiden säveltäjänä, ja Kahn ja Eliscu sanoittajina. Max Steiner vastasi elokuvasävellyksestä. Tanssiohjauksesta vastasi Dave Gould, jonka apulaisena toimi Hermes Pan. Panista tuli myöhemmin Fred Astairen yhteistyökumppani koreografioiden laatimisessa.
| Musikaalinumerot> Kappale | Musikaalinumerot> Tanssija(t) | Musikaalinumerot> Laulaja(t) | Musikaalinumerot> Säveltäjä | Musikaalinumerot> Sanoittaja(t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| "Flying Down to Rio" | Ginger Rogers ja kuoro | Fred Astaire | Vincent Youmans | Gus Kahn ja Edward Eliscu |
| "Music Makes Me" | Fred Astaire | Ginger Rogers | Vincent Youmans | Gus Kahn ja Edward Eliscu |
| "Orchids in Moonlight" | Fred Astaire ja Dolores del Río | Raul Roulien | Vincent Youmans | Gus Kahn ja Edward Eliscu |
| "Carioca" | Fred Astaire, Ginger Rogers ja kuoro | Alice Gentle, Movita Castaneda ja Etta Moten | Vincent Youmans | Gus Kahn ja Edward Eliscu |
Kappaleesta "Orchids in Moonlight" tuli suosittu tangolaulu. Musikaalinumero "Carioca" on huomattava siitä, että se on Astairen ja Rogersin ensimmäinen tanssi yhdessä.
Tuotanto

Cariocan tuotanto alkoi 23. elokuuta 1933 ja päättyi 7. marraskuuta 1933. Elokuvan budjettina oli 462 000 dollaria. RKO Radio Pictures oli elokuvan tuotantoyhtiönä. Alun perin Joel McCreaa harkittiin Roger Bondin rooliin, mutta rooliin palkattiin Gene Raymond.
Julkaisu ja vastaanotto

Cariocan Yhdysvaltain ensi-ilta oli New Yorkissa 22. joulukuuta vuonna 1933, jonka jälkeen elokuvan maanlaajuinen ensi-ilta oli 29. joulukuuta 1933. Suomessa Cariocan teatteriensi-ilta oli 16. syyskuuta vuonna 1934. Tuotantoyhtiönä toiminut RKO oli myös elokuvan levittäjänä Yhdysvalloissa.
Ilmestyessään Carioca oli yleisömenestys. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa ja Kanadassa 923 000 dollaria, ja ulkomailla 622 000 dollaria. Yhteensä Carioca tuotti 1 545 000 dollarin lipputulot, ja toi RKO:lle 480 000 dollarin voitot.
Rotten Tomatoes -sivuston mukaan kriitikoiden arvosteluista täysi sata prosenttia on myönteistä perustuen viiteen arvosteluun.
Palkintoehdokkuudet

| Palkintoehdokkuudet> Vuosi | Palkintoehdokkuudet> Palkinto | Palkintoehdokkuudet> Kategoria | Palkintoehdokkuudet> Ehdokas | Palkintoehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1935 | Oscar-palkinto | Paras laulu | Vincent Youmans (sävellys) Edward Eliscu (sanoitukset) Gus Kahn (sanoitukset) | Ehdokkuus |
| 2006 | Satellite-palkinto | Paras klassikkoelokuvan DVD-julkaisu |  | Ehdokkuus |
VHS- ja DVD-julkaisut

Carioca on julkaistu VHS:lle ja DVD:lle useita kertoja. Elokuvasta julkaistiin ensimmäinen DVD-julkaisu 24. lokakuuta vuonna 2006 Yhdysvalloissa.