stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ampumahiihdon nuorten maailmanmestaruuskilpailut 2019
Tulokset > Miehet, alle 22 > 4x7,5 km viesti

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot + varat | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  RUS | Said Karimulla Halili Ilnaz Muhamedzianov Vadim Istamgulov Vasili Tomšin | 1+9 | 1.20.13,5 |
| 2 |  GER | Julian Hollandt Tim Grotian Philipp Lipowitz Danilo Riethmüller | 0+4 | + 1,0 |
| 3 |  ITA | Michael Durand Patrick Braunhofer Cedric Christelle Daniele Cappellari | 0+3 | + 1,8 |
| 4 |  NOR | Jørgen Brendengen Krogsæter Fredrik Grusd Vebjørn Sørum Sivert Guttorm Bakken | 1+11 | + 1.37,8 |
| 5 |  FRA | Sébastien Mahon Thomas Briffaz Martin Bourgeois République Émilien Claude | 2+13 | + 1.53,3 |
| 6 |  CZE | Viteszlav Hornig Mikuláš Karlík Tomáš Mikyska Jakub Štvrtecký | 2+12 | + 1.54,6 |
Päivämäärä: 30. tammikuuta
Tulokset > Miehet, alle 22 > 10 km pikakilpailu

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Vebjørn Sørum | 0 | 25.42,9 |
| 2 |  | Said Karimulla Halili | 0 | + 14,4 |
| 3 |  | Sivert Guttorm Bakken | 1 | + 36,3 |
| 4 |  | Bogdan Tsymbal | 1 | + 41,9 |
| 5 |  | Tuukka Invenius | 1 | + 42,2 |
| 6 |  | Jaakko Ranta | 1 | + 48,1 |
Päivämäärä: 2. helmikuuta
Tulokset > Miehet, alle 22 > 12,5 km takaa-ajo

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Vebjørn Sørum | 2 | 37.47,2 |
| 2 |  | Martin Bourgeois République | 0 | + 6,2 |
| 3 |  | Sivert Guttorm Bakken | 3 | + 12,6 |
| 4 |  | Said Karimulla Halili | 2 | + 12,9 |
| 5 |  | Tim Grotian | 1 | + 34,7 |
| 6 |  | Daniele Cappellari | 1 | + 39,9 |
Päivämäärä: 3. helmikuuta
Tulokset > Naiset, alle 22 > 12,5 km normaalimatka

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Meng Fanqi | 0 | 40.06,7 |
| 2 |  | Juliane Frühwirt | 1 | + 1.08,8 |
| 3 |  | Franziska Pfnür | 0 | + 1.35,8 |
| 4 |  | Tatjana Voronova | 1 | + 1.45,6 |
| 5 |  | Mari Wetterhus | 1 | + 2.02,7 |
| 6 |  | Tamara Steiner | 0 | + 2.08,4 |
Päivämäärä: 28. tammikuuta
Tulokset > Naiset, alle 22 > 3x6 km viesti

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot + varat | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  FRA | Camille Bened Sophie Chauveau Lou Jeanmonnot | 0+1 | 54.26,4 |
| 2 |  GER | Franziska Pfnür Hanna Kebinger Julianne Frühwirt | 0+3 | + 15,1 |
| 3 |  SWE | Amanda Lundström Annie Lind Elvira Öberg | 0+4 | + 36,6 |
| 4 |  ITA | Samuela Comola Irene Lardschneider Michela Carrara | 0+5 | + 37,4 |
| 5 |  NOR | Mari Wetterhus Hilde Fosse Juni Arnekleiv | 0+6 | + 37,9 |
| 6 |  RUS | Anastasija Kaiševa Tatjana Voronova Irina Kazakevitš | 0+8 | + 56,6 |
Päivämäärä: 30. tammikuuta
Tulokset > Naiset, alle 22 > 7,5 km pikakilpailu

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Jekaterina Beh | 0 | 21.03,6 |
| 2 |  | Kamila Żuk | 2 | + 12,1 |
| 3 |  | Hanna Kebinger | 0 | + 14,0 |
| 4 |  | Elvira Öberg | 0 | + 14,2 |
| 5 |  | Sophie Chauveau | 1 | + 15,0 |
| 6 |  | Milena Todorova | 1 | + 23,0 |
Päivämäärä: 2. helmikuuta
Tulokset > Naiset, alle 22 > 10 km takaa-ajo

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Jekaterina Beh | 2 | 31.23,8 |
| 2 |  | Hanna Kebinger | 1 | + 9,1 |
| 3 |  | Sophie Chauveau | 3 | + 16,4 |
| 4 |  | Nadia Moser | 4 | + 27,7 |
| 5 |  | Lou Jeanmonnot | 2 | + 40,1 |
| 6 |  | Marthe Krakstad Johansen | 2 | + 44,9 |
Päivämäärä: 3. helmikuuta
Tulokset > Miehet, alle 19 > 12,5 km normaalimatka

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Niklas Hartweg | 1 | 35.37,1 |
| 2 |  | Trym Gerhardsen | 1 | + 25,3 |
| 3 |  | Jakub Kocián | 1 | + 33,7 |
| 4 |  | Vladislav Kirejev | 2 | + 36,9 |
| 5 |  | Hans Köllner | 2 | + 1.06,3 |
| 6 |  | Iacopo Leonesio | 0 | + 1.11,7 |
Päivämäärä: 27. tammikuuta
Tulokset > Miehet, alle 19 > 3x7,5 km viesti

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot + varat | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  GER | Hendrik Rudolph Darius Philipp Lodl Hans Köllner | 0+5 | 1.01.50,6 |
| 2 |  SLO | Anton Vidmar Lovro Planko Alex Cisar | 1+9 | + 40,9 |
| 3 |  ITA | Iacopo Leonesio Tommaso Giacomel Didier Bionaz | 0+5 | + 41,3 |
| 4 |  KAZ | Kiril Bauer Nikita Akimov Vladislav Kirejev | 0+3 | + 41,5 |
| 5 |  UKR | Vladislav Romantšytš Dmitrii Hruštšak Roman Borovyk | 0+4 | + 1.31,8 |
| 6 |  NOR | Mathias Haugen Vetle Paulsen Trym Gerhardsen | 1+9 | + 1.47,3 |
Päivämäärä: 29. tammikuuta
Tulokset > Miehet, alle 19 > 7,5 km pikakilpailu

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Alex Cisar | 1 | 20.27,3 |
| 2 |  | Lovro Planko | 1 | + 30,6 |
| 3 |  | Otto Invenius | 1 | + 31,4 |
| 4 |  | Vladislav Kirejev | 1 | + 37,4 |
| 5 |  | Tomáš Mikyska | 0 | + 41,7 |
| 6 |  | Vetle Paulsen | 1 | + 42,4 |
Päivämäärä: 1. helmikuuta
Tulokset > Miehet, alle 19 > 10 km takaa-ajo

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Alex Cisar | 1 | 27.59,7 |
| 2 |  | Rémi Broutier | 1 | + 59,6 |
| 3 |  | Vetle Paulsen | 3 | + 1.43,1 |
| 4 |  | Tommaso Giacomel | 4 | + 1.56,7 |
| 5 |  | Oscar Lombardot | 3 | + 1.59,7 |
| 6 |  | Niklas Hartweg | 3 | + 2.16,2 |
Päivämäärä: 3. helmikuuta
Tulokset > Naiset, alle 19 > 10 km normaalimatka

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Ukaleq Astri Slettemark | 0 | 31.49,3 |
| 2 |  | Tereza Voborníková | 1 | + 1.14,8 |
| 3 |  | Heidi Nikkinen | 2 | + 1.20,3 |
| 4 |  | Tereza Jandová | 1 | + 1.30,8 |
| 5 |  | Beatrice Trabucchi | 0 | + 1.36,8 |
| 6 |  | Camille Bened | 2 | + 1.45,5 |
Päivämäärä: 27. tammikuuta
Tulokset > Naiset, alle 19 > 3x6 km viesti

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot + varat | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  NOR | Maren Bakken Marte Møller Anne De Besche | 0+3 | 57.19,2 |
| 2 |  GER | Lisa Maria Spark Mareike Braun Hanna-Michelle Hermann | 0+3 | + 17,7 |
| 3 |  FRA | Laura Boucaud Coline Pasteur Paula Botet | 0+6 | + 1.25,4 |
| 4 |  POL | Karolina Janko Daria Gembicka Patrycja Stanek | 0+7 | + 1.43,5 |
| 5 |  SLO | Lena Repnic Kaja Zorč Živa Klemenčič | 0+6 | + 1.50,3 |
| 6 |  ITA | Hannah Auchentaller Rebecca Passler Beatrice Trabucchi | 0+10 | + 2.24,7 |
Päivämäärä: 29. tammikuuta
Tulokset > Naiset, alle 19 > 6 km pikakilpailu

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Maren Bakken | 0 | 17.31,6 |
| 2 |  | Amy Baserga | 1 | + 24,8 |
| 3 |  | Marte Møller | 0 | + 29,5 |
| 4 |  | Anna Gandler | 0 | + 40,4 |
| 5 |  | Anne De Besche | 0 | + 46,3 |
| 6 |  | Ukaleq Astri Slettemark | 1 | + 46,7 |
Päivämäärä: 1. helmikuuta
Tulokset > Naiset, alle 19 > 7,5 km takaa-ajo

| Sija | Maa | Kilpailija | Sakot | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  | Amy Baserga | 2 | 24.15,6 |
| 2 |  | Tereza Voborníková | 0 | + 8,2 |
| 3 |  | Maren Bakken | 3 | + 13,8 |
| 4 |  | Ukaleq Astri Slettemark | 2 | + 24,1 |
| 5 |  | Anne De Besche | 1 | + 33,1 |
| 6 |  | Synne Owren | 1 | + 47,4 |
Päivämäärä: 3. helmikuuta
Mitalitaulukko

| Sija | Maa |  |  |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Norja | 4 | 1 | 5 | 10 |
| 2 |  Ranska | 2 | 2 | 2 | 6 |
| 3 |  Slovenia | 2 | 2 | 0 | 4 |
| 4 |  Sveitsi | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 5 |  Ukraina | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 6 |  Saksa | 1 | 5 | 3 | 9 |
| 7 |  Venäjä | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 8 |  Kiina | 1 | 0 | 0 | 1 |
|  |  Grönlanti | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 10 |  Tšekki | 0 | 2 | 1 | 3 |
| 11 |  Valko-Venäjä | 0 | 1 | 0 | 1 |
|  |  Puola | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 13 |  Suomi | 0 | 0 | 2 | 2 |
|  |  Italia | 0 | 0 | 2 | 2 |
| 15 |  Ruotsi | 0 | 0 | 1 | 2 |
Sigrun Gjerløw Aasland

| Sigrun Gjerløw Aasland |
| --- | --- |
 Aasland vuonna 2024.
Norjan tutkimus- ja korkeakouluministeri
 Støren hallitus 4. helmikuuta 2025–  
Edeltäjä:  Oddmund Løkensgard Hoel
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1978 (ikä 47) Grimstad, Norja
Ammatti:  poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Tutkinnot:  Bergenin yliopisto
    
Sigrun Gjerløw Aasland (s. 11. helmikuuta 1978 Grimstad) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko, joka on toiminut Norjan tutkimus- ja korkeakouluministerinä helmikuusta 2025 lähtien. Aasland on aiemmin toiminut valtiosihteerinä ilmasto- ja ympäristöministeriössä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sigrun Gjerløw Aasland Wikimedia Commonsissa
Sigrun Gjerløw Aasland Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
| n k Støren hallitus |
| --- | --- |
Støre
Nykyiset: Aas-Hansen Sigrun Gjerløw Aasland Terje Aasland Aukrust Borch Brenna Eide Eriksen Jaffery Myrseth Nordtun Nygård Næss Sandstrøen Sandvik Skjæran Stensend Stoltenberg Tung Vestre Vågslid
Entiset: Enoksen (2021–2022) Gjelsvik (2022–2023) Gram (2022–2025) Hoel (2024–2025) Huitfeldt (2021–2023) Kjerkol (2021–2024) Mehl (2021–2025) Moe (2021–2023) Persen (2021–2023) Pollestad (2023–2025) Sande (2023–2025) Tajik (2021–2022) Toppe (2021–2025) Trettebergstuen (2021–2023) Tvinnereim (2021–2025) Vedum (2021–2025)
Sigrun

| Sigrun |
| --- | --- |
Sukupuoli:  nainen
Muunnelmia:  Sigrund, Sigrunn
Nimen merkitys:  voitto (sig) ja salainen tieto (run)
Nimen alkuperä:  muinaispohjoismainen
Sigrun on muinaispohjoismaista alkuperää oleva naisen etunimi, jonka etuosa "sig" tarkoittaa voittoa ja "run" salaista tietoa. Norjassa nimi oli suosituimmillaan 1910-luvulta 1960-luvulle. Vuonna 2022 se oli käytössä 2 350 norjalaisella ensimmäisenä tai ainoana etunimenä. Nimipäivää vietetään maassa 10. tammikuuta, samana päivänä Sigmundin kanssa.
Tunnettuja Sigruneja

Sigrun Gjerløw Aasland (s. 1978), norjalainen poliitikko
Sigrun Berg (1901–1982), norjalainen tekstiilitaiteilija
Sigrún Magnúsdóttir (s. 1944), islantilainen poliitikko
Sigrún Pálsdóttir (s. 1967), islantilainen kirjailija
Sigrun Wodars (s. 1965), saksalainen juoksija
Mathis

| Mathis & Co (1898–1904) E> E.C. Mathis (1904–1914) Mathis A.G. (1914–1916) SA Mathis (1919–1954) |
| --- | --- |

Perustettu:  1898
Perustaja:  Emile Mathis
Lakkautettu:  1954
Kotipaikka:  Straßburg / Strasbourg   Saksan keisarikunta (1898–1918)   Ranska (1918–1954)
Toimiala:  ajoneuvojen valmistus, myynti ja korjaus
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mathis oli Strasbourgissa vuosina 1898–1954 toiminut autonvalmistaja ja jälleenmyyjä. Yritys oli Bugattin ohella toinen saksalainen autonvalmistaja, josta tuli ensimmäiseen maailmansodan jälkeen ranskalainen.
Perustaminen

18-vuotias Emile Mathis perusti ajoneuvojen korjaukseen ja myyntiin erikoistuneen yrityksen Straßburgissa vuonna 1898. Hän hankki Amédée Bolléelta De Dietrich-Niederbronn-autojen edustuksen. Vuonna 1902 Emile Mathis tutustui Ettore Bugattiin Niederbronnin tehtaalla käydessään. He päättivät osallistua yhdessä Pariisi–Madrid-autokilpailuun, jota varten rakennettiin kilpa-auto, mutta järjestäjät epäsivät heidän osallistumisensa.
Autonvalmistuksen alku

Vuoteen 1903 asti Mathisin autot olivat lähinnä kokeiluluontoisia. De Dietrichin päätettyä autonvalmistuksen Niederbronnin tehtaalla vuonna 1904 Mathis ja Bugatti päättivät aloittaa yhteistyön autojen valmistamiseksi ja markkinoimiseksi. Hermes-Simplex-nimiset autot suunnitteli Ettore Bugatti vuosina 1904–1905. Autoja valmistettiin Grafenstadenissa vuosina 1905–1906, ja niiden tehot olivat 28, 40 ja 98 hevosvoimaa. Jälkimmäisen voimanlähteenä oli suuri nelisylinterinen moottori.
Oman valmistuksen ohessa Emile Mathis kuitenkin vahvisti myös ajoneuvojen myyntitoimintaa, sillä hän koki valmistukseen keskittymisen riskialttiiksi. Mathis edusti De Dietrichiä, Panhardia ja Rocket-Schneideria sekä toimi Fiatin ja Minervan edustajana Keski-Euroopassa. Vuonna 1906 Auto Mathis Palace oli Saksan suurin ja maailman kolmanneksi suurin moottoriajoneuvojen jälleenmyyjä.
Mathisilla ja Bugattilla oli erimielisyyksiä yrityksen tuotantosuunnasta. Bugatti halusi keskittyä kalliiden ja loistokkaiden autojen valmistukseen, kun taas Mathisin mielenkiinto kohdistui edullisiin kevyisiin ajoneuvoihin. Miesten tiet erosivat vuonna 1906, kun Bugatti perusti oman konsulttiyrityksen.
Autoja alettiin valmistaa Mathis-nimellä 1910, jolloin myyntiin tuli 20-hevosvoimaisella, nelisylinterisellä sivuventtiilimoottorilla varustettu malli. Voimansiirto tapahtui nelivaihteisen vaihteiston ja voimansiirtoakselin kautta. Isompaa, 2,8-litraista mallia valmistettiin Stoewerin lisenssillä.
Mathisin tuotantokapasiteettia parannettiin uudella tehtaalla, joka nousi maalis- ja syyskuun välillä 1911 Meinauhun Straßburgin lähelle. Yrityksen tunnetuimmat mallit ennen ensimmäistä maailmansotaa olivat pienet Babylette ja Baby. Vuonna 1913 esitellyssä Babylettessa oli nelisylinterinen moottori ja pystysuoralla valitsimella varustettu kulissivaihde. Moottori oli aluksi 951-kuutioinen, mutta sitä kasvatettiin pian 1 100 -kuutioiseksi ja vuonna 1914 1 131 -kuutioiseksi. Jarrut vaikuttivat pelkästään takapyöriin, mutta autossa oli jo tasauspyörästö. Vuonna 1914 kaksipaikkainen tynnyritankilla varustettu urheiluversio maksoi Britanniassa 195 puntaa. Lontoolainen tavaratalo Harrods myi Babylettea omalla nimellään varustettuna. Babya valmistettiin 1 327- ja 1 406 -kuutioisilla nelisylinterisillä moottoreilla. Suurempien Mathis-mallien voimanlähteinä käytettiin 1,5-, 1,8- ja 2,6-litraisia moottoreita. Joihinkin malleihin kuului Knight-luistiventtiilimoottori.
Mathisin autot osallistuivat myös kilpa-ajoihin joko Emile Mathisin tai Dragutin Esserin kuljettamana. Menestystä saavutettiin muun muassa vuoden 1911 Le Mansin Grand Prix’ssä ja vuonna 1913 Ranskan Grand Prix’ssä sekä Tour de France automobilessa.
Ilmailu

Emile Mathis oli kiinnostunut myös ilmailusta ja yritys valmisti moottoreita varhaisiin lentokoneisiin. 3. toukokuuta 1910 Eugen Wiencziers aiheutti hämmästystä lentämällä Mathisin moottorilla varustetulla Antoinette-lentokoneella Straßburgin katedraalin yli.
Ensimmäinen maailmansota

Sodan sytyttyä elokuussa 1914 Mathisin tehdas valmisti ambulansseja ja kuorma-autoja keisarillisen Saksan asevoimien tarpeisiin. Myös Emile Mathis joutui värvätyksi ja määrättiin välittämään teollisuustuotteita Sveitsiin ja Italiaan. Tilaisuuden tullen hän kuitenkin loikkasi Ranskan puolelle mukanaan suuri määrä valuuttaa.
Sodan jälkeen

Sodan päätyttyä paluu markkinoille tapahtui mallilla, johon kuului 1 132 -kuutioinen, 15-hevosvoimainen, nelisylinterinen sivuventtiilimoottori, jossa oli alumiinimännät, kiinteä sylinterinkansi, roiskevoitelu, vapaakiertojäähdytys ja magneettosytytys. Vaihteisto oli neliportainen. Autoa myytiin Lontoossa nimellä B.A.C., mutta samalla nimellä myöhemmin myydyllä autolla ei ole mitään yhteyttä Mathisiin.
1920-luvun alun Mathis-malleissa oli tyypillisesti hyvin pieni moottori, esimerkiksi vuoden 1923 T-mallin iskutilavuus oli vain 628 cm³, tasauspyörästö, neljä vaihdetta eteen ja erittäin suuri vetopyörästön välityssuhde. Autojen polttoaineenkulutus oli hyvin alhainen, vain noin 4,5 l/ 100 km, ja niistä tuli hyvin suosittuja. Pian yrityksestä nousi Citroënin, Renault’n ja Peugeot’n jälkeen Ranskan neljänneksi suurin autonvalmistaja. Vuonna 1927 Mathisin päivätuotanto oli 75 autoa.
Vuonna 1923 esiteltiin malli L, jossa oli pieni, vain 1,2-litrainen kuusisylinterinen moottori. Moottorissa oli kannen yläpuolinen nokka-akseli ja irrotettavat sylinterinkannet. Edessä oli V-jäähdytin, ja myös etupyörillä oli jarrut vuodesta 1924 lähtien. Kuusisylinteriset mallit säilyivät tuotannossa vuoteen 1926 asti. Vuonna 1925 esiteltiin iso sedanmallinen perheauto, joka oli tarkoitettu kilpailemaan Citroënin kanssa. Moottori oli nelisylinterinen ja 1,6-litrainen, ja siinä oli painevoitelu. Varusteisiin lukeutuivat myös etujarrut ja tasauspyörästö. Vuonna 1925 valikoimaan kuului myös 1,7-litrainen kahdeksansylinterinen moottori, jonka teho tosin oli vaatimattomat 35 hevosvoimaa. Ilmeisesti tästä syystä se ei säilynyt tuotannossa kovin kauan.
Vuodesta 1927 alkaen Mathis siirtyi yhden mallin tuotanto-ohjelmaan. Valmistuksessa oli ainoastaan 1,2-litrainen, nelisylinterinen MY, joka oli teknisesti hyvin tavanomainen. Seuraavana vuonna tuli 1,8-litrainen Emysix, jossa oli puolasytytys ja hypoidivetopyörästö. Autosta oli onnistuttu tekemään hyvin kevyt, vain 990 kilogrammaa painava, ja yritys hyödynsi tätä markkinoinnissaan. Vuodesta 1929 Emysixissä alettiin käyttää nelivaihteista, Warnerin ”hiljaisella kolmosella” varustettua vaihteistoa. Nämä kaksi mallia olivat 1930-luvun alussa yrityksen tukijalkoja. Vuonna 1930 valikoimaan tulivat 2,4- ja 4,1-litraiset kuusisylinteriset mallit ja seuraavana vuonna kolmilitrainen, kahdeksansylinterinen FOH, joka kuitenkin oli tarjolla vain lyhyen ajan.
Valmistus muualla

Yhdysvaltalainen Durant suunnitteli aloittavansa nelisylinteristen Mathis-mallien valmistuksen. Nimeksi oli valittu Matam (Mathis + America), mutta suunnitelmat peruuntuivat 1930-luvun laman alettua. Mathisin moottoreita käytettiin eräässä Harris-Léon Laisne -mallissa.
1930-luku ja lama

Vuonna 1932 Mathisin valikoima lähti 904-kuutioisesta nelisylinterisestä TY:stä kolmilitraiseen kahdeksansylinteriseen FOH-malliin. Perusmallit olivat vuoteen 1935 asti vankkoja, laiskoja sivuventtiilimoottoreilla varustettuja perheautoja.
1930-luvun alussa yrityksen markkina-asema alkoi heiketä. Vuonna 1933 esitellyn, 1,4-litraisen Emyquatren odotettiin kääntävän myyntiluvut nousuun. Siinä oli kotelopalkkirunko, erillisjousitettu etuakseli, synkronoitu vaihteisto ja vapaakytkin. Kori oli moderni neliovinen sedankori ilman astinlautoja. Etupyörien erillisjousitus tuli samalla myös kuusisylinterisiin malleihin. Vuonna 1935 esiteltiin myös erillisjousitettu taka-akseli, mutta seuraavana vuonna tehtaalla ei enää valmistettu Mathis-malleja.
Ford-yhteistyö

Koska uusilla malleilla ei ollut toivottua vaikutusta myyntiin, yritys solmi vuonna 1934 sopimuksen Fordin kanssa Ford V8 -mallien valmistuksesta Mathisin tehtaalla. Henry Fordilla ja Emil Mathisilla oli erilainen käsitys sopimuksen sisällöstä, ja pian kävikin niin, että Matford-nimellä valmistetut Fordit ottivat ylivallan Mathisin tuotantolinjoilla.
Yritykset omien mallien valmistuksen palauttamiseksi

Mathis yritti tehdä oman merkin paluuta heti toisen maailmansodan jälkeen. Vuonna 1945 esiteltiin pieni kolmipyöräauto, jonka omamassa oli vain 380 kg. Edessä oli kaksi pyörää, ja niillä oli erillisjousitus. Voimanlähteenä oli 700-kuutioinen bokserimoottori. Valtio ei kuitenkaan antanut lupaa sen valmistamiseen. Seuraava yritys tehtiin vuonna 1948, jolloin Mathis esitteli 2,8-litraisella, kuusisylinterisellä bokserimoottorilla varustetun etuvetoisen auton. Kori oli muotokieleltään varsin futuristinen. Auto oli mukana myös vuoden 1949 Pariisin autonäyttelyssä. Kaikki yritykset oman mallin tuomiseksi markkinoille kuitenkin epäonnistuivat. Lopulta vuonna 1954 Strasbourgin tehdas myytiin Citroënille.
Hermes-Simplex vuodelta 1904.
Mathis Babylette vuodelta 1913.
Mathis MY, 1924.
Mathis TY.
Iwo Jiman taistelu

Iwo Jiman taistelu (operaatio Detachment) oli Yhdysvaltain ja Japanin välinen taistelu Tyynenmeren sodassa toisessa maailmansodassa. Taistelu käytiin pienellä Tyynenmeren saarella Iwo Jimalla helmi–maaliskuussa 1945. Yhdysvaltain maihinnousun tarkoitus oli valloittaa saari sen strategisten lentokenttien tähden.
Taistelut

Yhdysvaltalainen merijalkaväki suoritti maihinnousun Iwo Jiman saarelle noin neljälläsadalla amtrackilla ja maihinnousualuksella. Japanilaiset kuitenkin olivat vastassa Yhdysvaltain joukkoja. Kun yhdysvaltalaiset olivat edenneet ensimmäisten dyynien yli ja parisen sataa sotilasta oli edennyt noin neljäsosan rannasta, japanilaiset avasivat tulen. Yhdysvaltain merijalkaväen sotilaat onnistuivat kuitenkin murtamaan puolustuksen.
Saarta puolustaneen Japanin keisarillisen armeijan asemat olivat järeästi linnoitetut. Ne koostuivat suurista bunkkereista, piiloon kaivetusta tykistöstä ja kahdeksantoista kilometriä pitkästä tunneliverkostosta. Taistelu oli ensimmäinen, joka käytiin Japanin kotisaarilla. Puolustajien vastarinta oli ankaraa. Taistelussa kuoli noin 18 000 japanilaista sotilasta.
Lipun nosto Suribachi-vuorelle

Yhdysvalloille Iwo Jiman taistelusta tuli merkittävä symboli ja propaganda-ase. Associated Pressin valokuvaaja Joe Rosenthal kuvasi viittä merijalkaväen ja yhtä laivaston sotilasta pystyttämässä tähtilippua saaren lounaiskärjellä sijainneelle Suribachi-vuorelle. Joe Rosenthalin valokuva Raising the Flag on Iwo Jima on eräs tunnetuimmista ja kuuluisimmista toista maailmansotaa kuvaavista valokuvista.
Elokuvat

Clint Eastwoodin ohjaamat elokuvat Isiemme liput (2006) ja Kirjeitä Iwo Jimalta (2006) kertovat Iwo Jiman taistelusta. Elokuvista ensimmäisenä mainittu käsittelee tapahtumia yhdysvaltalaisten ja jälkimmäinen japanilaisten näkökulmasta.
Iwo Jiman maihinnoususuunnitelma.
Liekinheitintä kantava yhdysvaltalaissotilas Iwo Jimalla.
Suribachi-vuori
Kjersti Stenseng

| Kjersti Stenseng |
| --- | --- |
 Stenseng vuonna 2017.
Norjan kunta- ja alueministeri
 Støren hallitus 4. helmikuuta 2025–  
Edeltäjä:  Erling Sande
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. syyskuuta 1974 (ikä 50) Kvam, Norja
Ammatti:  poliitikko
Tiedot
Puolue:  Työväenpuolue
Tutkinnot:  Oslon yliopisto
Kjersti Stenseng (s. 4. syyskuuta 1974 Kvam) on norjalainen työväenpuolueen poliitikko, joka on toiminut Norjan kunta- ja alueministerinä helmikuusta 2025 lähtien. Stenseng on aiemmin toiminut valtiosihteerinä kulttuuriministeriössä 2012–2013 ja työväenpuolueen puoluesihteerinä 2015–2025.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kjersti Stenseng Wikimedia Commonsissa
Kjersti Stenseng Norjan suurkäräjien verkkosivuilla (norjaksi)
| n k Støren hallitus |
| --- | --- |
Støre
Nykyiset: Aas-Hansen Sigrun Gjerløw Aasland Terje Aasland Aukrust Borch Brenna Eide Eriksen Jaffery Myrseth Nordtun Nygård Næss Sandstrøen Sandvik Skjæran Stensend Stoltenberg Tung Vestre Vågslid
Entiset: Enoksen (2021–2022) Gjelsvik (2022–2023) Gram (2022–2025) Hoel (2024–2025) Huitfeldt (2021–2023) Kjerkol (2021–2024) Mehl (2021–2025) Moe (2021–2023) Persen (2021–2023) Pollestad (2023–2025) Sande (2023–2025) Tajik (2021–2022) Toppe (2021–2025) Trettebergstuen (2021–2023) Tvinnereim (2021–2025) Vedum (2021–2025)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat