stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ketoneilikka

| Ketoneilikka |
| --- | --- |
 Ketoneilikan kukka
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Neilikat Dianthus
Laji::  deltoides
Kaksiosainen nimi
 Dianthus deltoides  L. 
Katso myös
   Ketoneilikka Wikispeciesissä   Ketoneilikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ketoneilikka (Dianthus deltoides) on kohokkikasvien heimoon kuuluva monivuotinen ruoho. Ketoneilikka on luokiteltu Suomessa silmälläpidettäväksi (NT) lajiksi. Lajin tieteellinen nimi tarkoittaa "kolmiomaista jumalten kukkaa".
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen ketoneilikka kasvaa 10–30 cm korkeaksi ja muodostaa löyhästi mätästäviä, kohenevia kasvustoja. Väriltään kasvi on vihreä tai sinivihreä. Varsi on lyhytkarvainen. Vastakkain olevat varsilehdet ovat kapeita ja tasasoukkia tai tasasoukan suikeita. Lehdet kasvavat tyvestä yhdiskasvuiseksi tupeksi. Kukat ovat pitkäperäisiä ja sijaitsevat varren päissä yksittäin tai vähäkukkaisina viuhkoina. Säteittäisen kukan halkaisija on vajaat kaksi senttimetriä, ja sekä sen verhiö että teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on torvimainen ja ulkoverhiöllinen. Lisäteriö puuttuu. Terälehdet ovat kärjestä hammaskärkisiä ja väriltään purppuranpunaisia, joskus harvoin myös vaalenapunaisia tai valkoisia. Tarkkaan katsoen kukissa näkyy hivenen tomusokerimaista valkoista väriä. Emin vartaloita on kaksi kappaletta. Suomessa ketoneilikka kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on neliliuskaisesti aukeava kota.
Ketoneilikka voi risteytyä mykeröneilikan (Dianthus armeria) ja pulskaneilikan (Dianthus superbus) kanssa.
Levinneisyys

Euroopassa ketoneilikka on levinnyt lähes koko maanosaan Pyreneiltä Keski-Venäjälle. Se puuttuu kuitenkin mantereen pohjoisimmista ja eteläisimmistä osista, Irlannista, Skotlannista, Färsaarilta, Islannista ja Huippuvuorilta, sekä suurimmasta osasta Pyreneiden niemimaata, Romaniaa, Bulgariaa ja Kreikkaa. Aasian puolella lajia tavataan paikoitellen Etelä-Siperiassa. Ihmisen mukana laji on levinnyt Pohjois-Amerikkaan, jossa sitä tavataan harvinaisena tulokkaana.
Suomessa ketoneilikkaa tavataan Keski-Lappia myöten. Yleisin laji on Etelä- ja Itä-Suomessa. Yhtenäinen esiintymisalue ulottuu Vaasan korkeudelle asti, muualla esiintymisalue on hajanaisempi. Oulun korkeudelle saakka laji on muinaistulokas, pohjoisempana uustulokas.
Elinympäristö

Ketoneilikka on kuivien kasvupaikkojen luonteenomainen laji. Se viihtyy kivisillä mäenrinteillä, rinneniityillä, tienvarsilla ja pientareilla sekä kedoilla. Suomessa laji on taantunut paikoin rajusti viime vuosikymmeninä ketojen umpeenkasvun seurauksena.
Ketoneilikan kukissa on Suomen oloihin harvinaisen kirkas punainen väri. Kukat houkuttelevat värillään ja tuoksullaan pölyttäjiä, joina yleensä toimivat perhoset.
Käyttö

Ketoneilikkaa viljellään puutarhojen koristekasvina, jolloin kukat ovat yleensä luonnonkantoja tummempia. Lajia käytetään myös ketosiemensekoituksissa.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Ketoneilikka (Dianthus deltoides)
Kasviatlas 2018: Ketoneilikan levinneisyys Suomessa
Pinkka, Lajituntemuksen oppimisympäristö: Ketoneilikka (Dianthus deltoides)[vanhentunut linkki]
Luontoportti: Ketoneilikka (Dianthus deltoides)
Pohjolan kasvien pauloissa: Dianthus deltoides - ketoneilikka
Nettikasvio: Ketoneilikka (Dianthus deltoides)[vanhentunut linkki]
Valokki - nettikasvio: Ketoneilikka (Dianthus deltoides)
United States Department of Agriculture (USDA): Dianthus deltoides (englanniksi)
Plant List: Dianthus deltoides (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Dianthus deltoides (maiden pink) (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Dianthus deltoides (englanniksi)
Ketoneilikkakasvsto
Kion Williams

| Kion Williams> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Kion Williams
Syntynyt: 2. tammikuuta 2003
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  takamies
Pituus:  186 cm
Nyk. joukkue:  Tampereen Pyrintö Pyrintö A
Sarja:  Korisliiga M1DA
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2020– 2020–2021 2021–:  Pyrintö A → Pyrintö B → Tampereen Pyrintö
Kion Williams (s. 2. tammikuuta 2003) on suomalainen koripalloilija, pelipaikaltaan takamies. Hän edustaa Korisliigassa pelaavaa Tampereen Pyrintöä ja sen akatemiajoukkueita.
Pelaajaura

Viisivuotiaana koripallon aloittaneen Williamsin kasvattajaseura on Tampereen Pyrintö. Hän edusti kasvattajaseuraansa B-poikien SM-sarjassa vuosina 2017–2019, 17-vuotiaiden SM-sarjassa vuosina 2018–2020 ja A-poikien SM-sarjassa vuosina 2020–2022. Keväällä 2020 hän kävi pelaamassa myös espoolaisessa Omnia Basketball Akatemiassa. Williamsin junioriaikakausi osui koronaviruspandemian aikaan. Vuonna 2019 hän voitti Pyrinnössä 16-vuotiaiden poikien Suomen mestaruuden muun muassa Miro Littlen kanssa.
Aikuisten valtakunnallisissa sarjoissa Williams debytoi alkuvuonna 2020, jolloin hän nousi Pyrinnön toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelanneen joukkueen kokoonpanoon. Hän jatkoi tällä sarjatasolla pelaamista myös seuraavilla kausilla, ja kaudella 2020–2021 hän edusti Pyrintöä myös kolmanneksi korkeimman sarjatason joukkueessa. Korisliiga-debyyttinsä Williams teki Loimaalla 2. lokakuuta 2021 neljän pisteen ja kolmen levypallon merkinnöillä.
Yksityiselämä

Williamsin isä, yhdysvaltalaislähtöinen Damon Williams on Suomen pääsarjahistorian parhaita koripalloilijoita ja työskentelee nykyisin valmentajana. Kionin sisaruksista sisko Kenisha Williams on myös pelannut koripalloa aikuisten pääsarjatasolla. Williamsilla on isänsä kautta myös Yhdysvaltain kansalaisuus.
Aiheesta muualla

Kion Williams Basketball Player Profile eurobasket.com (englanniksi)
Tampereen Pyrintö – Korisliiga 2021–2022
5 Pihlajamäki |
7 Leppänen |
9 L. Kilpinen |
10 Heinonen |
12 Gonzalvez |
14 Lehtonen |
16 Peltokangas |
Valmentaja Sopanen
Morowalin tehdasräjähdys 2023

Morowalin tehdasräjähdys tapahtui Morowalin teollisuusalueella (IMIP) Sulawesin saaren itärannikolla Indonesiassa 23. joulukuuta 2023. Onnettomuudessa kuoli ainakin 18 työntekijää ja useita kymmeniä vammautui.
Onnettomuus tapahtui kun nikkelin tuotannossa käytettävää uunia korjattiin ja syttyneen tulipalon seurauksena uuni romahti ja sen sisältämä sula rautakuona pääsi valumaan happisäiliöille. Sula aiheutti happisäiliöiden räjähtämisen ja useita muita räjähdyksiä. Suuri osa onnettomuuden uhreista sai eriasteisia palovammoja.
Onnettomuuden jälkeen tehdastyöläiset ovat osoittaneet mieltään turvallisuuden puolesta tehtaan ulkopuolella.
Morgan Arritola

Morgan Arritola vuonna 2012.
Morgan Arritola (s. 13. toukokuuta 1986 Bend, Oregon) on yhdysvaltalainen uransa lopettanut maastohiihtäjä.
Maansa mestaruuskisoissa Arritola on voittanut yhteensä kahdeksan mitalia. Liberecin MM-kilpailuissa 2009 Arritola sijoittui 30 kilometrin vapaan hiihtotavan kisassa sijalle 21. Oslon MM-kilpailuissa 2011 hän hiihti samalla matkalla myös 21:nneksi. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli 10 kilometrillä 34:s ja 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa 37:s.
Maastohiihdon maailmancupissa Arritola kilpaili ensimmäisen kerran Canmoren 15 kilometrin yhdistelmähiihdossa tammikuussa 2008. Hänen paras sijoituksensa maailmancupissa on 19:s sija, jonka hän saavutti La Clusaz'n 15 kilometrin vapaan hiihtotavan yhteislähtökilpailussa joulukuussa 2010.
Arritola lopetti uransa maastohiihtäjänä vuonna 2012.
Kanadankoiransilmä

| Kanadankoiransilmä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophytina
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Kallioiset Erigeron
Laji::  canadensis
Kaksiosainen nimi
 Erigeron canadensis  L. 
Synonyymit
 Conyza canadensis (L.) Cronq. 
Katso myös
   Kanadankoiransilmä Wikispeciesissä   Kanadankoiransilmä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kanadankoiransilmä (Erigeron canadensis, syn. Conyza canadensis koiransilmien suvussa) on Pohjois-Amerikasta kotoisin oleva asterikasvi, joka on levinnyt erittäin laajasti Euraasiassa. Se on yleistymässä myös Suomessa.
Ulkonäkö ja koko

Kanadankoiransilmä on yksivuotinen. Sen pysty, haarova varsi kasvaa 0,2–1,8 metriä korkeaksi. Lehdet ovat kapeat ja laidoilta karvaiset. Kanadankoiransilmän kukintona on terttumainen mykeröstö, jossa on runsaasti, enintään 300 kappaletta, pieniä ja lieriömäisiä mykeröitä. Mykeröjen pienet kukat ovat vaaleat ja kalpeanväriset. Hedelmät ovat lenninhaivenellisia pähkylöitä.
Kanadankoiransilmä Suomessa

Suomessa kanadankoiransilmä on leviävä uustulokaskasvi, jota on tavattu Tornion korkeudelle. Uudellamaalla ja erityisesti pääkaupunkiseudun ympärillä laji on 2010-luvulla tullut yleiseksi.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kanadankoiransilmä (Erigeron canadensis)
Kasviatlas 2020: Kanadankoiransilmän (Erigeron canadensis) levinneisyys Suomessa.
ITIS: Conyza canadensis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Conyza canadensis (englanniksi)
Dr. Duke's Phytochemical and Ethnobotanical Databases: Conyza canadensis (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Centre for Agriculture and Biosciences International (CABI): Conyza canadensis (Canadian fleabane) (englanniksi)
Morgan Bolding

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Morgan Bolding olympiavoittajana Pariisissa 2024. |  Morgan Bolding olympiavoittajana Pariisissa 2024. |  Morgan Bolding olympiavoittajana Pariisissa 2024. |  |
Maa:   Iso-Britannia
Miesten soutu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pariisi 2024 | kahdeksikko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Račice 2022 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Belgrad 2023 | kahdeksikko |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | München 2022 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Bled 2023 | kahdeksikko |  |
|  Kultaa | Szeged 2024 | kahdeksikko |  |
Morgan Bolding (s. 13. toukokuuta 1995) on brittiläinen soutaja. Hän on kahdeksikon olympiavoittaja, kaksinkertainen maailmanmestari ja kolminkertainen Euroopan-mestari.
Bolding saavutti alle 23-vuotiaiden MM-kilpailuissa kahdeksikossa pronssia vuonna 2017. Hän kilpaili perämiehettömässä kaksikossa MM-kilpailuissa 2019 ja EM-kilpailuissa 2021 mutta ei yltänyt A-finaaliin. Vuonna 2022 hän palasi kahdeksikkoon, jossa hän on voittanut Euroopan-mestaruuden vuosina 2022, 2023 ja 2024, maailmanmestaruuden vuosina 2022 ja 2023 sekä olympiakultaa vuonna 2024 Pariisin kesäolympialaisissa 1,04 sekunnin erolla hopealle sijoittuneeseen Alankomaiden venekuntaan.
Morgan Brian

Morgan Brian
Morgan Brian (s. 26. helmikuuta 1993) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Yhdysvaltain naisten maajoukkueessa hän on pelannut 83 maaottelua kesäkuusta 2013 alkaen ja tehnyt niissä kuusi maalia.
Brian voitti maailmanmestaruuden Kanadassa pelatuissa MM-kilpailuissa 2015 ja nousi kisojen aikana Yhdysvaltain avauskokoonpanon pelaajaksi. Vuonna 2012 Brian voitti kultaa alle 20-vuotiaiden MM-kisoissa ja teki maalin välieräottelussa Nigeriaa vastaan. Brian kuului myös Yhdysvaltain joukkueeseen, joka voitti maailmanmestaruuden MM-kisoissa 2019.
Kotimaassaan Brian edustaa Chicago Red Starsia. Aiemmin hän on edustanut Houston Dashia ja hetken aikaa ranskalaista Lyonia.
Mikael Lickteig

| Mike Lickteig> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Mikael Daniel Lickteig
Syntynyt: 4. toukokuuta 1987 (ikä 37) Little Falls, Minnesota
Jääpallon pelaaja
Pituus:  183 cm
Paino:  84 kg
Seura:  Harmar IL
Pelipaikka:  hyökkääjä
| Urheilijan ura> Seurat |
| --- | --- | --- | --- |
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2013–2014 | Twin City Ice Tigers | - | (-) |
| 2014–2015 | Dinkytown Dukes | - | (-) |
| 2015 | Surte BK | 1 | (0) |
| 2016– | Harmar IL | - | (-) |
Maajoukkue
| 2015– | Yhdysvallat |  | () |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 31. tammikuuta 2016.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 31. tammikuuta 2016.
Mikael (Mike) Lickteig (s. 4. toukokuuta 1987, Little Falls, Minnesota Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jääpalloilija, joka aloitti urheilu-uransa jääkiekkoilijana, mutta siirtyi vuonna 2013 jääpalloon ja on edustanut sen jälkeen Yhdysvaltain jääpallomaajoukkuetta.
Jääkiekkoura

Jääkiekkourallaan Lickteig pelasi ensin kaksi kautta NAHL-liigaa Alexandria Blizzardin riveissä vuosina 2006-2008. Sen jälkeen hän siirtyi opiskelemaan Michigan Tech-yliopistoon ja pelasi yliopiston jääkiekkojoukkueessa Michigan Tech Huskies neljä kautta NCAA-liigaa eli vuodet 2008-2013.
Jääpalloura

Lopetettuaan jääkiekkouransa Lickteig pelasi jääpalloa Yhdysvaltain liigassa ja edusti ensin Twin City Ice Tigersia ja sen jälkeen Dinkytown Dukesia. Molemmat jääpalloseurat ovat Minneapoliksen alueen jääpalloseuroja.
Syksyllä 2015 Lickteig siirtyi Ruotsiin ja Allsvenskanin Surte BK:n riviehin. Koska peliaika jäi Surtessa minimaaliseksi, hän siirtyi vuoden 2016 alusta Norjaan Harmar IL:ään.
Mikael Lickteig valittiin ensimmäisen kerran Yhdysvaltain jääpallomaajoukkueeseen vuoden 2014 MM-kisoihin. Sen jälkeen hän on edustanut Yhdysvaltoja kaksissa seuraavissa kisoissa 2015 ja 2016.
Kirsten Bakis

Kirsten Bakis (s. 1967 Sveitsi) on sveitsiläissyntyinen kirjailija, jonka esikoisteos Hirviökoirien elämä ilmestyi 1997. Bakis on  kasvanut New Yorkissa. Hän valmistui New Yorkin yliopistosta vuonna 1994 ja on opettanut Hampshire Collegessa.
Suomennettu romaani

Hirviökoirien elämä.  Suomentanut Santikko, Sauli. Helsinki:  Otava, 1997.  ISBN 951-1-14787-0.  Ilmestynyt alun perin nimellä Lives of the monster dogs (1997).
Palkinnot

Bram Stoker Award for Best First Novel 1997: teoksesta Hirviökoirien elämä.
Orange Prize for Fiction 1998: teoksesta Hirviökoirien elämä.
Aiheesta muualla

Hirviökoirien elämä Kirjasampo. Viitattu 12.4.2019.
Prime Time Replay: Kirsten Bakis on Lives of the Monster Dogs OMNI Visions.  10.7.1997. Viitattu 12.4.2019 (englanniksi). Kirjailijan haastattelu.
Vandermeer, Jeff: When Talking Canines Took Over New York The Atlantic – Culture.  9.5.2017. Viitattu 12.4.2019 (englanniksi).
Michiganin lippu

Michiganin lippu (1911–)
Michiganin lippu on Yhdysvaltain osavaltio Michiganin virallinen tunnus sen sinetin ohella. Lipussa on osavaltion vaakuna sinisellä pohjalla. Lipun mittasuhteet ovat 2:3. Nykyinen lippu otettiin käyttöön 1. elokuuta 1911.
Montenegro talviolympialaisissa 2018

Montenegro osallistui Pyeongchangin talviolympialaisiin 2018. Maata edusti kolme urheilijaa, joista kaksi kilpaili alppihiihdossa ja yksi maastohiihdossa. Urheilijoista miehiä oli yksi ja naisia kaksi. Avajaisissa joukkueen lippua kantoi alppihiihtäjä Jelena Vujičić ja päättäjäisissä alppihiihtäjä Eldar Salihovic.
Urheilijat lajeittain

| Laji | Miehiä | Naisia | Urheilijoita yht>  |
| --- | --- | --- | --- |
| Alppihiihto | 1 | 1 | 2 |
| Maastohiihto | 0 | 1 | 1 |
Mulkuanjoki

Mulkuanjoki on Siikalatvalla sijaitseva Siikajoen sivujoki. Mulkuanjoki alkaa Järvikylässä sijaitsevasta Mulkuanjärvestä, ja se laskee Siikajokeen Hyvölänrannan kylän pohjoispuolella.
MorphOS

| MorphOS |
| --- | --- |


Kehittäjä:  MorphOS-kehittäjäyhteisö
Tuoteperhe:  AmigaOS
Toiminnallinen tila:  Tuettu
Viimeisin vakaa versio:  3.14 (4. lokakuuta 2020)
Työpöytäohjelmisto:  Ambient
Lisenssi:  Suljettu lähdekoodi (osa avointa lähdekoodia)
Aiheesta muualla
www.morphos-team.net
Infobox OKNimi-testi OK: 
MorphOS on osittain kaupallinen käyttöjärjestelmä PowerPC-pohjaisille tietokoneille. Se on sekoitus suljettua ja avointa lähdekoodia ja on API-yhteensopiva Amiga-tietokoneille vuonna 1994 julkaistun AmigaOS 3.1:n kanssa. MorphOS:n tarkoitus on tarjota mahdollisimman nykyaikainen järjestelmä, jossa esikuvan vanhentuneita ominaisuuksia on uudistettu ja puutteita korjattu. MorphOS:n 1-sarjan versiot olivat ilmaisia, mutta 2.0-versiosta lähtien käyttöjärjestelmän pidempiaikainen käyttö on vaatinut maksullisen rekisteröinnin.
MorphOS on saatavilla vain PowerPC-laitearkkitehtuurille, kuten Efika- sekä Pegasos-tietokoneille ja Applen PPC-pohjaisille Mac mini-, eMac- ja Power Mac -tietokoneille. Sen lisäksi MorphOS on ollut saatavilla myös Amiga-tietokoneille, joissa on PowerPC-kiihdytin.
MorphOS:lla on paljon yhteyksiä täysin avoimeen AROS-käyttöjärjestelmään, joka on yksi AmigaOS-perheen kolmesta haarasta. MorphOS käyttää osin AROS-lähdekoodia ja AROS on puolestaan saanut käyttöönsä MorphOS:n kehittäjien tekemiä parannuksia. MorphOS:n työpöytäohjelmisto on julkaistu GNU GPL -lisenssillä kaikkien kehittäjien käyttöön, joskaan yritykset siirtää työpöytä muihin vastaaviin käyttöjärjestelmiin eivät ole edistyneet.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta MorphOS Wikimedia Commonsissa
Michel Gurfi

Michel Gurfi (s. 3. joulukuuta 1982 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen näyttelijä.
Ennen näyttelijänuraansa Gurfi toimi mainosmallina. Hän tuli tunnetuksi meksikolaisesta telenovelasta Rebelde, jossa hän näytteli vuosina 2004–2005. Sittemmin hän on esiintynyt muun muassa espanjalaissarjoissa Física o química ja Serranon perhe.
Gurfi on myös juontanut muun muassa Beauty and the Geek -tositelevisio-ohjelman meksikolaisversiota La bella y el nerd ja kilpaillut Dancing with the Stars -tanssiohjelman espanjalaisversiossa ¡Mira quién baila!.
Gurfi on opiskellut musiikkia 14-vuotiaasta lähtien. Hänen laulamansa kappale ”Pa’ quererte un poquito más” kuultiin Serranon perheessä ja julkaistiin Disco estrella vol. 11 -kokoelma-albumilla vuonna 2008.
Aiheesta muualla

Michel Gurfi Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Musiikkilista

Ruotsalaisen Roxette-yhtyeen "The Look" on saavuttanut ykkössijan Billboard Hot 100 -listalla.
Musiikkilista on äänitteiden ostamista, soittamista tai kuuntelua määrittävä tilasto, joka julkaistaan tasaisin väliajoin. Listajaotteluun vaikuttaa äänitteen formaatti, musiikkityyli tai hintaluokka. Listasijoitukset voivat perustua radiosoittoon, suoratoistoon, myyntiin ja latauskertoihin.
Monessa maassa on oma virallinen musiikkilistansa, kuten IFPI:n ylläpitämä Suomen virallinen lista. Listoja ylläpitävät myös radiokanavat ja aikakauslehdet, kuten amerikkalainen Billboard. Musiikkilistan laatiminen edellyttää ylläpitäjän ja jakelijan välistä sopimusta tiedonjaosta, jotta ylläpitäjä saa tarvittavat myyntitiedot.
Aiheesta muualla

The World's Music Charts - Maailman musiikkilistat
Miguel Portas

Miguel Portas vuonna 2009
Miguel de Sacadura Cabral Portas (1. toukokuuta 1958 Lissabon – 24. huhtikuuta 2012 Antwerpen) oli portugalilainen poliitikko vasemmistoblokki-puolueessa. Hän toimi vuosina 2004–2012 Euroopan parlamentin jäsenenä GUE/NGL-ryhmässä.
Portas menehtyi huhtikuussa 2012 keuhkosyöpään. Portas on poliitikko Paulo Portasin vanhempi veli.
Michel Goulet

Michel Goulet
| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Kanada Cup  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Kanada Cup  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko.Kanada Cup  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | 1984 | jääkiekko |  |
Michel Goulet (s. 21. huhtikuuta 1960 Péribonka, Québec, Kanada) on kanadanranskalainen uransa lopettanut jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan hyökkääjä. Goulet edusti Québec Nordiquesia ja Chicago Blackhawksia National Hockey League -sarjassa. Hänen uransa kesti vuodet 1979–1994, ja NHL:n runkosarjassa Goulet pelasi 1 089 ottelua, joissa hän teki 548 maalia ja antoi 604 maalisyöttöä. Näiden 1 152 tehopisteen ohella hän istui jäähyllä 825 minuuttia.
Ammattilaiskiekkoiluun Michel Goulet aloitti 1970-luvun lopussa Birmingham Bullsin WHA-joukkueessa. Kun WHA-liiga lopetti toimintansa, hän vaihtoi varaustilaisuuden kautta NHL-joukkue Quebec Nordiquesiin vuonna 1979. Hän ylitti neljänä kautena Pohjois-Amerikassa arvostetun 50 maalin rajan. Maaliskuussa 1994 pelissä saatu päävamma lopetti hänen uransa.
Goulet pelasi NHL-tähdistössä Neuvostoliiton maajoukkuetta vastaan vuonna 1987 Rendez-vous ’87 -otteluissa.
Stanley Cupin hän voitti Colorado Avalanchessa vuonna 2001 apulaisvalmentajana.
Saavutuksia

Québec Nordiques jäädytti hänen pelinumeronsa vuonna 1995. Se tosin ehti olla jäädytettynä vain hyvin vähän aikaa, sillä heti seuraavaksi kaudeksi Nordiques muutti Denveriin ja Colorado Avalanche alkoi jälleen käyttää numeroa 16.
Valinta Hockey Hall of Fameen vuonna 1998
Stanley Cup -mestaruudet Colorado Avalanchen pelaajakoordinaattorina vuosina 1996 ja 2001
Killinmäki

Killinmäki (ruots. Gillobacka) on yksi Kirkkonummen kylistä, joka sijaitsee Vanhan Rantatien varressa Jorvaksen ja Tolsan rautatieasemien välisellä alueella. Kylä on saanut nimensä entisestä Gillobackan kartanosta, jonka maille samanniminen kylä on muodostunut. Nykyisin kylä on tunnettu erityisesti sen alueella olevasta Killinmäen laitoksesta, joka on Helsingin kaupungin omistama ja ylläpitämä kehitysvammaisten palvelu- ja hoitolaitos. Laitos valmistui vuonna 1979, ja se oli samana vuonna Kajaaniin valmistuneen laitoksen ohella viimeinen Suomeen valmistunut kehitysvammaisten niin sanottu keskuslaitos. Laitosalue muodostaa keskeisen osan Killinmäen kylästä. Killinmäki rajautuu etelässä Vanhaan Rantatiehen, lännessä Jolkbyhyn, pohjoisessa Keskusmetsään ja idässä Kvisin alueeseen.
Killinmäen keskuslaitos

Vuonna 1979 valmistuneen nykyaikaisen laitoksen avulla pyrittiin vastaamaan kehitysvammaisten ja heidän omaistensa tarpeisiin. Killinmäen suunnittelu oli kuitenkin aloitettu jo yli kymmenen vuotta aiemmin, joten laitos oli tavallaan vanha jo valmistuessaan. Killinmäen tilat tarjosivat joka tapauksessa huomattavaa parannusta kehitysvammaisten asumiseen ja myös pienimuotoiseen tutkimustyöhön. Muun muassa Arvo Ylpön tiedetään todenneen, että Killinmäessä voi "suorittaa oikein operatsiooneja".
Avohuollon kehittyessä ja yleisten palveluiden käyttömahdollisuuksien parantuessa kehitysvammaisten hoitolaitosten rakennussuunnitelmia alettiin kuitenkin jo 1970-luvulla supistaa, ja Killinmäen ja Kajaanin laitokset jäivät viimeisiksi uusiksi keskuslaitoksiksi. Helsingin kaupunki on 2000-luvulla päättänyt kansainvälisten esimerkkien rohkaisemana vähitellen lopettaa kaupungin laitosten, Killinmäen ja Sofianlehdon toiminnan. Laitosten lopettaminen perustuu myös vuonna 2008 kansainvälisesti voimaan tulleeseen YK:n vammaisten ihmisten oikeuksia koskevaan sopimukseen. Suomen hallitus allekirjoitti sopimuksen vuonna 2007 ja otti sen käyttöön vuonna 2016. Sopimuksen on tulkittu edellyttävän, että laitosasuminen korvataan yksilöllisemmillä asumisratkaisuilla. Laitokset on tarkoitus korvata uusilla ryhmäkodeilla, joita tulee yhteensä parikymmentä eri puolille Helsinkiä.
Killinmäen laitos on kuin pieni rivitaloalue luonnon keskellä. Siellä on ollut noin 100 huollettavaa asukasta ja hoitohenkilökuntaa yhteensä noin 120. Asukkaat asuvat pienryhmissä viidessä eri talossa. He saavat palveluita hoitohenkilökunnalta, vammaisneuvolan erityistyöntekijöiltä, talon omilta terapeuteilta sekä terveyskeskuksen hammashoitolasta. Laitoksen ohjaajat järjestävät asukkaille niin työ- ja päivätoimintoja kuin vapaa-ajan palveluja, ja heidän hyvinvoinnistaan huolehtii monipuolinen tukipalveluhenkilöstö.
Killinmäen yhteisö on tullut tunnetuksi erityisesti kehitysvammaisten kunnioittamisesta ja heidän ottamisesta mukaan yhteisten asioiden suunnitteluun ja päättämiseen. Laitos on ollut kuin pieni kyläyhteisö, jossa kaikista asukkaista on pidetty kokonaisvaltaisesti hyvää huolta. Sekä omaisten että asukkaiden mielestä kehitysvammaisten asuminen, hoito, terapiat ja yleensä elinolosuhteet ovat olleet Killinmäessä hyvissä ja ammattimaisissa käsissä.
Alueen kehitys

Kirkkonummen kunta on varannut kaavoissaan tien Killinmäestä Gesterbyhyn. Tien varteen on tarkoitus rakentaa Killinmäen ja Louhosrinteen asuinalueet sekä palveluita. Tietä on myös tarkoitus hyödyntää tulevaisuudessa joukkoliikenteessä, jotta Vanha Rantatien ylikuormittuminen estettäisiin.
Muuta

Killinmäen ruotsinkieliseen nimeen temaattisesti liittyvä Gillobackaträsket sijaitsee alueen kaakkoispuolella.