stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Areafunktiot
Areafunktioiden päähaara kompleksitasolla > Areahyperbelikosekantin päähaara

Areahyperbelikosekantin päähaara on
Tämä on määritelty, kun logaritmin ja neliöjuuren argumentit eivät ole negatiivisia reaalilukuja eivätkä nollia. Näin ollen neliöjuuren päähaara on määritelty, kun z ei ole imaginaariakselilla välillä [-i, i].  Logaritmin argumentti on reaalinen, kun z on nollasta poikkeava reaaliluku, jolloin logaritmin argumentti on positiivinen.
Näin ollen tämän funktion päähaara on määritelty muualla paitsi imaginaariakselilla välillä [-i, i].  Tähän väliin sisältyy erikoispiste z=0, jossa areahyperbelikosekantti ei lainkaan ole määritelty.
Areafunktioiden päähaara kompleksitasolla > Areahyperbelisekantin päähaara

Areahyperbelisekantin päähaaran määrittämiseksi funktion määritelmässä esiintyvä neliöjuuri on jaettava tekijöihin samoin kuin areahyperbelikosininkin tapauksessa. Päähaaraksi saadaan:
Jos neliöjuuren argumenttin on reaalinen, on z reaalinen, ja tästä seuraa, että molempien neliöjuurten päähaarat ovat määritellyt, paitsi jos z on reaalinen ja on jommallakummalla puolisuorista (−∞, 0] tai [1, +∞).  Jos logaritmin argumenttin on negatiivinen, on z myös reaalinen ja negatiivinen. Tästä seuraa, että areahyperbelisekantin päähaara on hyvin määritelty muualla paitsi reaaliakselin väleillä (−∞, 0] ja [1, +∞).  Näistä väleistä edelliseen sisältyy myös funktion erikoispiste z= 0.
Areafunktioiden päähaara kompleksitasolla > Graafinen esitys

Seuraavassa areafunktioiden päähaarojen graafisessa esityksessä rajaviivat, joilla päähaara ei ole määritelty, näkyvät kohtina, joissa kuvion väri vaihtuu epäjatkuvasti. Se seikka, että nämä rajaviivat kokonaisuudessaan näkyvät epäjatkuvuuskohtina, osoittaa, että funktioiden päähaaroja ei voida laajentaa enää laajemmalla alueella analyyttisiksi funktioiksi. Jotta ne olisivat jatkuvia ja analyyttisiä, niiden määrittelyjoukkojen ulkopuolelle on jätettävä vähintään nämä rajaviivat.
Areafunktiot kompleksitasossa värikoodattuina. Väri kussakin pisteessä kuvaa funktion arvoa kyseisessä pisteessä siten, että värin sävy vastaa funktion arvon vaihekulmaa ja värikylläisyys sen itseisarvoa (mitä pienempi värikylläisyys, sitä suurempi itseisarvo).
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Inverse hyperbolic functions
Käännös suomeksi
Lori Alan

| Lori Alan |
| --- | --- |
 Lori Alan vuonna 2016.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Lori Alan Denniberg
Syntynyt: 18. heinäkuuta 1966 (ikä 58) Potomac, Maryland, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, ääninäyttelijä, koomikko
Näyttelijä
Aktiivisena:  1993–
Merkittävät roolit:  Family Guy WALL-E Toy Story 3 Itse ilkimys 2
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Lori Alan Denniberg (s. 18. heinäkuuta 1966 Potomac, Maryland, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka tunnetaan paremmin äänirooleistaan.
Ura

Lori Alan aloitteli näyttelemisen yhdeksänvuotiaana ja myöhemmin esiintyi musikaaleissa, jonka myötä hän teki vierasesiintymisiä televisiosarjoissa ja elokuvissa, kuten Boys on The Side – Matka ystävyyteen, Father of the Bride Part II ja The Fluffer. 1990-luvun alkupuolella Alan alkoi tehdä enemmän äänirooleja, jonka myötä häntä on kuultu sadoissa eri mainoksissa ja videopeleissä. Erityisesti Alan kuitenkin tunnetaan ääninäyttelijänä animaatioista, kuten Paavo Pesusieni, Angry Beavers, Ihmeneloset ja Family Guy. 2000-luvulla Alan on esiintynyt myös televisiosarjoissa, kuten Siskoni on noita, Frendit, Mullan alla, C.S.I. ja Coryn koukerot.
Aiheesta muualla

Lori Alan Voice Chasersissa (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei
Ninhydriini

| Ninhydriini |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  2,2-dihydroksi-indeeni-1,3-dioni
CAS-numero:  485-47-2
PubChem CID:  10236
SMILES:  C1=CC=C2C(=C1)C(=O)C(C2=O)(O)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C9H6O4
Moolimassa:  178,138 g/mol
Sulamispiste:  241-243 °C (hajoaa)
Liukoisuus veteen:  Liukenee veteen ja poolisiin orgaanisiin liuottimiin
Ninhydriini (C9H6O4) on aromaattisiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää reagenssina orgaanisen kemian synteeseissä ja analyyttisenä reagenssina.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa ninhydriini on väritöntä tai kellertävää kiteistä ainetta. Rakenteeltaan se on 1,2,3-indaanitrionin hydraatti. Ninhydriini liukenee veteen ja alkoholeihin sekä hieman dietyylieetteriin ja kloroformiin. Ninhydriini on elektrofiili ja reagoi useiden nukleofiilien kanssa. Sen aromaattinen rengas reagoi tyypillisesti.
Monet ninhydriinin synteesit perustuivat indanonin tai 1,3-indaanidionin hapettamiseen esimerkiksi seleenidioksidilla. Yleisessä menetelmässä dimetyyli- tai dietyyliftalaatti kondensoituu voimakkasti emäksisissä oloissa Claisen-kondensaatiolla. Muodostuva tuote hydrolysoidaan hapolla, hapetetaan ja reaktio veden kanssa muodostaa ninhydriiniä.
Ninhydriini reagoi ammoniakin, amiinien, aminohappojen, peptidien ja proteiinien  kanssa vaaleanpunaiseksi yhdisteeksi. Tämän vuoksi sitä käytetään värjäysreagenssina ohutkerroskromatografiassa, aminohappojen, peptidien ja proteiinien analysointiin spektrofotometrisesti ja rikostutkinnassa sormenjälkien kehittämiseen. Orgaanisen kemian synteeseissä ninhydriiniä käytetään transaminoinneissa, aryolinneissa, kondensaatioissa ja useiden heterosyklisten yhdisteiden synteeseissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ninhydriini Wikimedia Commonsissa
Syklopentanoni

| Syklopentanoni |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  120-92-3
PubChem CID:  8452
SMILES:  C1CCC(=O)C1
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C5H8O
Moolimassa:  84,114 g/mol
Sulamispiste:  -51,3 °C
Kiehumispiste:  130,7 °C
Tiheys:  0,949 g/cm3
Syklopentanoni (C5H8O) on rengasrakenteisiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa syklopentanoni on väritöntä nestettä, jolla on hieman piparmintun kaltainen tuoksu. Yhdiste liukenee vain niukasti veteen, mutta paremmin useisiin orgaanisiin liuottimiin esimerkiksi etanoliin ja dietyylieetteriin. Syklopentanoni polymerisoituu helposti happamissa olosuhteissa.
Valmistus ja käyttö

Syklopentanonia voidaan valmistaa kuumentamalla adipiinihappoa, sen suoloja tai estereitä bariumhydroksidin, bariumkarbonaatin tai zeoliittien toimiessa katalyytteinä. Yhdiste puhdistetaan tislaamalla ja uuttamalla dietyylieetterillä ja haihduttamalla dietyylieetteri pois. Yhdistettä voidaan valmistaa myös hapettamalla syklopenteeniä ilman hapen avulla kuparikloridin tai palladiumkloridin toimiessa katalyyttinä.
Syklopentanonista valmistetaan useita muita yhdisteitä kuten jasmonia, syklopentyyliamiinia, valerolaktonia, syklopentobarbitaalia ja syklopentolaattia. Sitä voidaan käyttää myös hajusteissa ja polykarbonaattien liuottimena.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Syklopentanoni Wikimedia Commonsissa
Syklopentanonin kansainvälinen kemikaalikortti
Human Metabolome Database (HMDB): Cyclopentanone (englanniksi)
Food Component Database (FooDB): Cyclopentanone (englanniksi)
Kyoto Encyclopedia of Genes and Genomes (KEGG): Cyclopentanone (englanniksi)
ChemBlink: Cyclopentanone (englanniksi)
FC Inter Turku

| Mitalit> Veikkausliiga  |
| --- | --- | --- |
|  Kultaa | 2008 |  |
|  Hopeaa | 2011, 2012, 2019, 2020 |  |
Suomen Cup 
|  Kultaa | 2009, 2018 |  |
|  Hopeaa | 2014, 2015, 2020, 2022, 2024 |  |
Liigacup 
|  Kultaa | 2008, 2024 |  |
|  Hopeaa | 2007, 2022 |  |
Football Club International Turku eli FC Inter on vuonna 1990 perustettu turkulainen jalkapalloseura, joka on pelannut Suomen pääsarjassa, Veikkausliigassa, yhtämittaisesti kaudesta 1999 lähtien. FC Inter pelaa kotiottelunsa Veritas-stadionilla, ja seuran tunnusvärit ovat sininen ja musta. FC Inter on voittanut Suomen mestaruuden kaudella 2008 sekä Suomen Cupin 2009 ja 2018. Lisäksi se on saavuttanut Veikkausliigassa neljä ja Suomen Cupissa kolme hopeaa.
Historia > 2010-luku

FC Inter palasi vihdoin mitalikantaan vuonna 2011. Sinimustien hyvää kautta varjosti vain HJK:n ylivoima, joka jätti tavoiteltavaksi vain hopeamitalin. Se näytti FC Interille tulevan varmasti, kunnes lokakuun viime kierroksilla tahti alkoi hyytyä. Päätösottelussaan FC Inter kohtasi kotikentällään tasapisteisiin nousseen JJK:n FC Hongan vaaniessa kahden pisteen päässä. Timo Furuholmin ja Henri Lehtosen maalit toivat turkulaisille helpottavan 2–1-voiton. Hopeamitalien taustalla oli tasavallan kenttien pelottavin hyökkäyskolmikko. Timo Furuholm iski peräti 22 liigamaalia, enemmän kuin kukaan 10 vuoteen. Mika Ojala säesti 16 maalilla ja Henri Lehtonen 15:llä. Furuholm ja Ojala esiintyivät tutkaparina maajoukkueessakin, johon kutsuttiin myös puolustaja Joni Aho ja keskikenttämies Joni Kauko. Hopeajoukkueen maalia vartioi tiiviisti Ruotsista palannut Magnus Bahne. FC Interin pelaajat juhlivat Veikkausliigan palkintogaalassakin, kun Furuholm valittiin Vuoden liigapelaajaksi ja Ojala Vuoden keskikenttäpelaajaksi.
Historia > 2020-luku

FC Inter sijoittui vuoden 2022 liigacupissa hopealle, kun se hävisi Espoonlahdessa pelatussa loppuottelussa FC Hongalle maalein 3–1. Samalla kaudella Inter ylsi hopealle myös Suomen Cupissa, loppuottelun voitti silloin KuPS 1–0.
Seuratunnukset > Seuravaakunat

Seuravaakunan idea on lainattu Kamerunin jalkapallomaajoukkueelta, joka oli iso puheenaihe seuran perustamisvuonna 1990 jolloin joukkue eteni  Italian MM-kisoissa puolivälieriin. Seuravaakunan viimeisteli entinen olympiapurjehtija Annika Mannström, joka oli AD-assistenttina mainostoimistossa tuohon aikaan. Mannström on kertonut piirtäneensä tunnuksen kuvittajan tavallisena työtehtävänä. Kaksikieliselle kaupungille ja seuralle ominaisesti sanat Åbo ja Finland ovat näkyvä osa tunnusta.
FC Interin alkuperäinen seuratunnus.
Nykyinen hienosäädetty seuratunnus.
Seuratunnukset > Värit

Seuran värejä ovat sininen, musta ja punainen, jotka esiintyvät myös seuran peliasussa. Seuran värit ja nimi ovat lainattu italialaiselta Inter Milanolta.
Stadion

FC Inter pelaa kotiottelunsa Veritas-stadionilla Kupittaalla, aivan Turun keskustan tuntumassa. Stadionilla pelaa myös toinen turkulainen seura TPS.
Stadion käsittää kolme katsomoa: vuoden 1952 olympialaisiin valmistuneen Olympiakatsomon, vuonna 2003 valmistuneen pääkatsomon, sekä vuoden 2009 naisten EM-kisoihin valmistuneen päätykatsomon. Veritas Stadionin istumakapasiteetti on 8 072 paikkaa, jonka lisäksi stadionilla on optio 1 300 seisomapaikalle.
FC Interin ja koko Veritas-stadionin yleisöennätys on 19. lokakuuta 2019 Suomen mestaruuden ratkaisseesta Interin ja KuPS:n ottelusta, jota seurasi 9 125 katsojaa. Veritas Stadionilla on lämmitettävä luonnonnurmi (107 × 67 m) joka on edellytyksenä siihen, että Turussa voidaan pelata myös kansainvälisiä otteluita.
Pelaajat ja valmentajat > Nykyinen joukkue

Päivitetty 16. toukokuuta 2022.
Pelaajat ja valmentajat > Valmentajat

Päävalmentaja: Miguel Grau
Valmentaja: Ramiro Muñoz
Fysiikkavalmentaja: Xavi Calabuig
Maalivahtivalmentaja: Ville Vastamäki
Pelaajat ja valmentajat > Entiset päävalmentajat

Anders Romberg (1992)
Timo Sinkkonen (1993–1994)
Hannu Paatelo (1995–1997)
Tomi Jalo (1997–1998)
Steven Polack (1998)
Timo Askolin (1999–2000)
Pertti Lundell (2001–2002)
Kari Virtanen (2003–2006)
René van Eck (2006)
Job Dragtsma (2007-2016)
Jami Wallenius (2016)
Shefki Kuqi (2016–2017)
Fabrizio Piccareta (2017–2018)
John Allen (2018)
José Riveiro (2018–2021)
Miguel Grau (2022)
Ramiro Muñoz (2022)
Jarkko Wiss (2023)
Saavutukset ja ennätykset > Saavutukset

Suomen mestaruus: 1 (2008)
SM-hopea: 4 (2011, 2012, 2019, 2020)
Suomen Cup: 2 (2009, 2018)
Suomen Cup, hopea: 5 (2014, 2015, 2020, 2022, 2024)
Liigacup: 2 (2008, 2024)
Liigacup, hopea: 2 (2007, 2022)
Saavutukset ja ennätykset > Eurocup-ottelut

| Kausi | Kilpailu | Kierros | Vastustaja | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Intertoto Cup | 1. |  ÍA | 0–0, 4–0 |
| 2005 | Intertoto Cup | 2. |  Varteks | 2–2, 3–4 |
| 2009 | Mestarien liiga | 2. |  Sheriff Tiraspol | 0–1, 0–1 |
| 2010 | Eurooppa-liiga | 3. |  Genk | 1–5, 2–3 |
| 2012 | Eurooppa-liiga | 2. |  Twente | 1–1, 0–5 |
| 2013 | Eurooppa-liiga | 1. |  Víkingur Gøta | 0–1, 1–1 |
| 2019 | Eurooppa-liiga | 1. |  Brøndby IF | 1–4, 2–0 |
| 2020 | Eurooppa-liiga | 1. |  Honvéd | 1–2 (jo) |
| 2021 | Konferenssiliiga | 1. |  Puskás AFC | 1–1, 0–2 |
| 2022 | Konferenssiliiga | 1. |  KF Drita | 1–0, 0–3 |
Saavutukset ja ennätykset > Seuraennätykset

Eniten maaleja: Tero Forss, 74 (1993–2001)
Eniten otteluita: Magnus Bahne, 234 (1998–2015 )
Yleisöennätys: 9 125 (FC Inter–Kups 2019)
Tilastot > Sarjasijoitukset

Pääsarja
| Kausi | Sarja | Sija | O | V | T | H | TM - PM | P |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1992 | Kolmonen | 6. | 22 | 9 | 2 | 11 | 39 - 37 | 29 |
| 1993 | Kakkonen (Länsilohko) | 2. | 22 | 14 | 5 | 3 | 71 - 32 | 47 |
| 1994 | Ykkönen | 3. | 26 | 11 | 9 | 6 | 47 - 25 | 42 |
| 1995 | Ykkönen | 1. | 26 | 17 | 5 | 4 | 63 - 20 | 56 |
| 1996 | Veikkausliiga | 6. | 27 | 11 | 6 | 10 | 28 - 30 | 39 |
| 1997 | Veikkausliiga | 10. | 27 | 6 | 8 | 13 | 23 - 42 | 26 |
| 1998 | Ykkönen (Etelälohko) | 2. | 18 | 9 | 5 | 4 | 32 - 16 | 32 |
| 1998 | Ykkönen (Noususarja) | 3. | 9 | 4 | 2 | 3 | 9 - 10 | 17 |
| 1999 | Veikkausliiga | 5. | 29 | 11 | 6 | 12 | 38 - 37 | 39 |
| 2000 | Veikkausliiga | 7. | 33 | 11 | 7 | 15 | 47 - 54 | 40 |
| 2001 | Veikkausliiga | 5. | 33 | 15 | 4 | 14 | 46 - 47 | 49 |
| 2002 | Veikkausliiga | 6. | 29 | 9 | 9 | 11 | 33 - 29 | 36 |
| 2003 | Veikkausliiga | 7. | 26 | 10 | 5 | 11 | 43 - 41 | 35 |
| 2004 | Veikkausliiga | 4. | 26 | 13 | 5 | 8 | 42 - 34 | 44 |
| 2005 | Veikkausliiga | 5. | 26 | 12 | 8 | 6 | 38 - 20 | 44 |
| 2006 | Veikkausliiga | 10. | 24 | 7 | 7 | 10 | 25 - 35 | 28 |
| 2007 | Veikkausliiga | 9. | 26 | 7 | 13 | 6 | 32 - 28 | 33 |
| 2008 | Veikkausliiga | 1. | 26 | 15 | 9 | 2 | 46 - 12 | 54 |
| 2009 | Veikkausliiga | 5. | 26 | 11 | 7 | 8 | 38 - 30 | 40 |
| 2010 | Veikkausliiga | 6. | 26 | 10 | 7 | 9 | 34 - 32 | 37 |
| 2011 | Veikkausliiga | 2. | 33 | 16 | 9 | 8 | 70 - 44 | 57 |
| 2012 | Veikkausliiga | 2. | 33 | 17 | 7 | 9 | 57 - 42 | 58 |
| 2013 | Veikkausliiga | 9. | 33 | 9 | 13 | 11 | 31 - 38 | 40 |
| 2014 | Veikkausliiga | 9. | 33 | 8 | 12 | 13 | 42 - 47 | 36 |
| 2015 | Veikkausliiga | 4. | 33 | 13 | 10 | 10 | 45 - 35 | 49 |
| 2016 | Veikkausliiga | 11. | 33 | 7 | 11 | 15 | 28 - 41 | 32 |
| 2017 | Veikkausliiga | 9. | 33 | 10 | 8 | 15 | 54 - 57 | 38 |
| 2018 | Veikkausliiga | 7. | 33 | 10 | 10 | 13 | 37 - 44 | 40 |
| 2019 | Veikkausliiga | 2. | 27 | 15 | 3 | 9 | 42 - 29 | 48 |
| 2020 | Veikkausliiga | 2. | 22 | 12 | 5 | 5 | 36 - 17 | 41 |
| 2021 | Veikkausliiga | 4. | 27 | 14 | 3 | 10 | 45 – 32 | 45 |
| 2022 | Veikkausliiga | 5. | 27 | 10 | 5 | 12 | 42 – 36 | 35 |
| 2023 | Veikkausliiga | 6. | 27 | 10 | 5 | 12 | 35 – 40 | 35 |
| 2024 | Veikkausliiga | 7. | 27 | 12 | 5 | 10 | 46 – 34 | 41 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
FC Interin virallinen sivusto
Kannattajaryhmä Ultraboyzin sivusto
https://www.facebook.com/ArmadaTKU/
| n k Jalkapallon Suomen-mestarit |
| --- | --- |
Voittajat:  1908: Unitas  1909: PUS  1910: ÅIFK  1911: HJK  1912: HJK  1913: KIF  1914: ei pelattu  1915: KIF  1916: KIF  1917: HJK  1918: HJK  1919: HJK  1920: ÅIFK  1921: HPS  1922: HPS  1923: HJK  1924: ÅIFK  1925: HJK  1926: HPS  1927: HPS  1928: TPS  1929: HPS  1930: HIFK  1931: HIFK  1932: HPS  1933: HIFK  1934: HPS  1935: HPS  1936: HJK  1937: HIFK  1938: HJK  1939: TPS  1940: järjestettiin cup-kilpailu  1941: TPS  1942: HT  1943: ei pelattu  1944: VIFK  1945: VPS  1946: VIFK  1947: HIFK  1948: VPS  1949: TPS  1950: I-Kissat  1951: KTP  1952: KTP  1953: VIFK  1954: Pyrkivä  1955: KIF  1956: KuPS  1957: HPS  1958: KuPS  1959: HIFK  1960: Haka  1961: HIFK  1962: Haka  1963: Reipas  1964: HJK  1965: Haka  1966: KuPS  1967: Reipas  1968: TPS  1969: KPV  1970: Reipas  1971: TPS  1972: TPS  1973: HJK  1974: KuPS  1975: TPS  1976: KuPS  1977: Haka  1978: HJK  1979: OPS  1980: OPS  1981: HJK  1982: Kuusysi  1983: Ilves  1984: Kuusysi  1985: HJK  1986: Kuusysi  1987: HJK  1988: HJK  1989: Kuusysi  1990: HJK  1991: Kuusysi  1992: HJK  1993: Jazz  1994: TPV  1995: Haka  1996: Jazz  1997: HJK  1998: Haka  1999: Haka  2000: Haka  2001: TamU  2002: HJK  2003: HJK  2004: Haka  2005: MyPa  2006: TamU  2007: TamU  2008: FC Inter  2009: HJK  2010: HJK  2011: HJK  2012: HJK  2013: HJK  2014: HJK  2015: SJK  2016: IFK Mariehamn  2017: HJK  2018: HJK  2019: KuPS  2020: HJK  2021: HJK  2022: HJK  2023: HJK  2024: KuPS 
| n k Veikkausliiga |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: KuPS
Joukkueet (2025):  AC Oulu  FC Haka  FC Inter  FF Jaro  Gnistan  HJK  IFK Mariehamn  Ilves  KTP  KuPS  SJK  VPS 
Tilastot ja palkinnot:  Vuoden pelaaja Vuoden maalivahti  Vuoden puolustaja  Vuoden keskikenttäpelaaja  Vuoden hyökkääjä  Vuoden tulokas  Vuoden valmentaja  Kuukauden pelaaja 
| n k Ykkönen |
| --- | --- |
Joukkueet (2025):  Atlantis FC  EPS  FC Inter 2  FC Jazz  JJK  KPV  KuPS Akatemia  MP  OLS  PKKU  RoPS  Tampere United 
Turun derby FC Inter – TPS kesäkuussa 2005.
FC Inter Turun kannattajaryhmät Ultraboyz ja Armada Turun derbyssä.
Timo Furuholm FC Interin pelipaidassa.
Veritas-stadion.
Halide Edib Adıvar

Halide Edib Adıvar
Halide Edib Adıvar (1884 Konstantinopoli, Osmanien valtakunta – 9. tammikuuta 1964 Istanbul, Turkki) oli turkkilainen kirjailija, feministi ja yhteiskunnallinen toimija.
Elämä

Halide Edib syntyi vuonna 1884 yläluokkaiseen osmanimuslimiperheeseen. Kotikieli oli osmaniturkki. Yläluokkaisen perheen tyttärenä hän sai kattavan koulutuksen ja opiskeli mm. kotiopetuksessa ja Üsküdarin amerikkalaisessa tyttökoulussa.
Edib avioitui vuonna 1901 mutta erosi miehestään vuonna 1910 miehen moniavioisuuden vuoksi. Hän asui ulkomailla vuosina 1925–1938, ja palattuaan Turkkiin hän työskenteli Istanbulin yliopistossa, jossa hän opetti englannin kielen ja kirjallisuuden professorina. Hän oli 1950–1954 Turkin parlamentin jäsen. Hän oli kiihkeä isänmaanystävä ja panturkkilainen.
Kirjailijana

Edibin kirjoittajanura alkoi kun hän vuonna 1908 perusti sanomalehden Tanin (Kaiku).
Romaani Yeni Turan (1913) loi hänelle maineen innokkaana isänmaanystävänä. Hän oli miehensä kanssa Kemal Atatürkin joukoissa 1. maailmansodan jälkeen ja kirjoitti siitä ajasta teoksen Ateshden gömlek (1922), joka on myös suomennettu otsikolla Liekkipaita (1929). Hän julkaisi useita muistelmateoksia, muun muassa Memoirs of Halide Edib (1926).
Teos The Turkish Ordeal kuvaa Turkin itsenäisyystaistelua, teoksessa The Clown and his Daughter idän ja lännen herättämiä jännityksiä ja hirmuhallintoa. Romaanissaan Handan hän käsittelee naisten kasvatusta.
Yhteiskunnallisena toimijana

Halide Edib perusti Turkissa naisille tarkoitetun organisaation Teali-i Nisvan (Naisten edistys). Organisaatio tähtäsi naisten aseman parantamiseen tarjoamalla heille luentoja, konferensseja ja konsertteja, sekä opettamalla heille englannin kieltä.
Teokset

Yeni Turan (1913)
Ateshden gömlek (1922), Liekkipaita, suom. Olli Nuorto. Helsinki: Kustannusosakeyhtiö Kirja 1929, suomennos julk. tekijänimellä Halidé Edib
Alkuteokset englanniksi

The Shirt of Flame (1924, oman romaanin Ateshden Gömlek (1922) käännös englanniksi)
Memoirs of Halide Edib (1926)
The Turkish Ordeal (1928)
Turkey Faces West (1930)
Conflict of East and West in Turkey (1935)
The Clown and his Daughter (1935)
Inside India (1937)
Nuori Halide Edib Adivar.
Syklododekanoni

| Syklododekanoni |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  830-13-7
PubChem CID:  13246
SMILES:  C1CCCCCC(=O)CCCCC1
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C12H22O
Moolimassa:  182,296 g/mol
Sulamispiste:  62,4 °C
Kiehumispiste:  274,8 °C
Tiheys:  0,9059 g/cm3
Liukoisuus veteen:  0,026 g/l (20 °C)
Syklododekanoni (C12H22O) on syklisiin eli rengasrakenteisiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä muun muassa polymeerien ja hajusteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa syklododekanoni on valkoista vahamaista kiinteää ainetta. Yhdiste ei liukene veteen, mutta liukenee hyvin useisiin orgaanisiin liuottimiin. Syklododekanonin reaktiot ovat ketoneille tyypillisiä. Se muun muassa reagoi vetysyanidin kanssa muodostaen syanohydriinin, aldolikondensaatiolla, Wittig-reaktiolla ja hydroksyyliamiinin kanssa muodostaen syklododekanonioksiimin. Väkevän typpihapon avulla syklododekanoni voidaan hapettaa dodekaanidihapoksi.
Valmistus ja käyttö

Syklododekanonin valmistuksen lähtöaine on syklododekaani. Syklododekaani hapetetaan ilman hapen avulla boorihapon toimiessa katalyyttinä syklododekanolin ja syklododekanonin seokseksi. Tämän seoksen sisältämä syklododekanoli hapetetaan syklododekanoniksi kuparin ja kromin seoksen toimiessa katalyyttinä.
Syklododekanonia käytetään polymeeriteollisuuden raaka-aineiden kuten dodekaanidihapon ja laurolaktaamin valmistamiseen. Hydroksyyliamiini reagoi syklododekanonin kanssa muodostaen oksiimin, joka reagoi Beckmann-toisiintumisella laurolaktaamiksi. Yhdisteestä valmistetaan myös hajusteita kuten muskonia, syklopentadekanonia, pentadekanolidia ja hajusteiden synteesiin tarvittavia 2-bromisyklododekanonia ja 2,12-dibromisyklododekanonia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Syklododekanoni Wikimedia Commonsissa
Pinakoloni

| Pinakoloni |
| --- | --- |


Tunnisteet
IUPAC-nimi:  3,3-dimetyylibutan-2-oni
CAS-numero:  75-97-8
PubChem CID:  6416
SMILES:  CC(=O)C(C)(C)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C6H12O
Moolimassa:  100,156 g/mol
Sulamispiste:  -52,5 °C
Kiehumispiste:  106,2 °C
Tiheys:  0,725 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 18,7 g/l (25 °C)
Pinakoloni (C6H12O) on alifaattisiin ketoneihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena valmistettaessa muita kemikaaleja.
Ominaisuudet

Pinakoloni on huoneenlämpötilassa väritöntä nestettä ja sillä on mieto piparmintunkaltainen tuoksu. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja hyvin moniin orgaanisiin liuottimiin kuten etanoliin, dietyylieetteriin ja asetoniin. Pinakolonin reaktiot ovat tyypillisiä alifaattisille ketoneille.
Valmistus ja käyttö

Pinakolonia valmistetaan teollisesti tyypillisimmin isobuteenin ja formaldehydin välisellä niin kutsutulla Prins-reaktiolla tai pivaliinihapon ja etikkahapon tai asetonin välisellä reaktiolla, jota katalysoivat titaanidioksidi ja harvinaisten maametallien oksidit. Muita tapoja ovat pivaloyylikloridin reaktio Grignard-reagenssien kanssa ja 2,3-dimetyyli-2-buteenin hapetus vetyperoksidilla. Yhdistettä voidaan valmistaa myös käsittelemällä pinakolia hapolla esimerkiksi rikkihapolla. Tässä reaktiossa muodostuu ensin karbokationi, joka toisiintuu pinakoloniksi. Reaktiota kutsutaan pinakolitoisiintumiseksi.
Pinakolonia käytetään orgaanisen kemian synteeseissä lähtöaineena. Siitä valmistetaan muun muassa halogenoituja johdannaisia, triadimefonia, metributsiinia, buprenorfiinia, pinasidiiliä ja pindonia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pinakoloni Wikimedia Commonsissa
Silakkapihvi

Savustettu silakkapihvi ilman leivitystä.
Silakkapihvi on suomalainen perinneruoka, jonka pääraaka-aine on silakka. Silakkapihveistä on lukuisia eri variaatioita, mutta keskeinen idea on se, että silakka paistetaan joko pannulla tai uunissa tekijän valitsemien mausteiden kanssa. Pannulla paistettaessa silakkapihvi yleensä leivitetään ruisjauhoissa. Uunissa paistettaessa leivitys jää pois.
Silakkapihvit tarjoillaan yleensä perunoiden (joko keitettyjen tai muusin) ja salaatin kera.