stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kaarle XVI Kustaa
Ruotsin kuninkaana

Kun kuningas Kustaa VI Aadolf kuoli 15. syyskuuta 1973, 27-vuotiaasta kruununprinssistä tuli kuningas Kaarle XVI Kustaa, Euroopan sillä hetkellä nuorin kuningas. Hänet kruunattiin neljä päivää myöhemmin.  Kuninkaan motto on För Sverige – I tiden, 'Ruotsin hyväksi – ajan hengessä'.
Kuningas meni naimisiin 19. kesäkuuta 1976 Münchenin kesäolympialaisten pääkisaemännän Silvia Renate Sommerlathin kanssa. Pariskunta oli tavannut Münchenin olympialaisissa kesällä 1972, ja kihlaus oli julkistettu maaliskuussa 1976. Pariskunta sai kolme lasta: Victoria (1977), Carl Philip (1979) ja Madeleine (1982). Perhe muutti Tukholman kuninkaanlinnasta vuonna 1982 asumaan Drottningholmin linnaan.
Kuningas pysyi omasta toivomuksestaan kirkon päämiehenä, kun kirkko ja valtio erotettiin Ruotsissa vuonna 2000. Vuonna 2004 kuningas piti televisiossa tunteellisen ja henkilökohtaisen puheen tapaninpäivän tsunamin yhteydessä.
Vuonna 2010 julkaistu Carl XVI Gustaf – Den motvillige monarken -paljastuskirja paljasti kuninkaan avioliiton ulkopuolisia naissuhteita ja väitti kuninkaan olevan hyvä ystävä erään alamaailmaan kuuluvan tukholmalaisen klubinomistajan kanssa. Kirjan julkaisun jälkeen kuninkaan suosio laski ruotsalaisten keskuudessa.
Vuonna 2018 Kaarle XVI Kustaasta tuli pisimpään Ruotsia hallinnut kuningas. Hän oli tuolloin hallinnut 44 vuotta ja 222 päivää, ja hän ohitti Maunu Eerikinpojan, joka nousi valtaistuimelle vuonna 1319.
Vuonna 2019 kuningas vapautti kahden nuoremman lapsensa lapset kaikista kuninkaallisista velvollisuuksista. Näin ollen prinssi Carl Philipin ja prinsessa Madeleinen lapset eivät enää saa hovin ylläpitoa, mutta kuningashuonetta koskevat opiskelu- ja työrajoitukset eivät myöskään enää koske heitä. Kuninkaan lapsenlapset saavat myös pitää tittelinsä ja ovat edelleen vanhoilla paikoillaan kruununperimyksessä.
Jo vuonna 1975 Ruotsin valtiosääntö muuttui niin, että kuningas ei enää edes muodollisesti johtanut yksinään maata, vaan kaikki virallinen valta tuli nyt kansalta. Ruotsin kuninkaan valta on nykyään seremoniallinen. Hän avaa valtiopäivät joka syyskuussa ja pitää puheen valtiopäiväedustajille. Hän johtaa tiettyjä valtuustoja ja edustaa Ruotsia valtiovierailuilla, joilla maa solmii henkilökohtaisia suhteita ulkovaltojen kanssa ja edistää vaihtoa. Kuningas akkreditoi suurlähettiläät. Hän on Ruotsin armeijan korkein edustaja sekä laivaston amiraali ja armeijan ja ilmavoimien kenraali.
Kaarle Kustaan kansainvälisesti tunnetuin edustustehtävä on Nobel-palkintojen jako, minkä lisäksi hän jakaa Tukholmassa vuosittain myös Polar Music Prize -palkinnon. Kuninkaan nimipäivä 28. tammikuuta ja syntymäpäivä 30. huhtikuuta ovat Ruotsissa virallisia liputuspäiviä.
Kaarle Kustaa harrastaa kaikenlaista ulkoilua ja luonnossa liikkumista sekä ruoanlaittoa. Hän keräilee moderneja ruotsalaisia hopea- ja lasiesineitä sekä kirjoja.
Kunnianosoituksia > Ruotsalaiset

Ruotsin hallitsija on automaattisesti kaikkien ruotsalaisten ritarikuntien suurmestari (ruots. stormästare). Aiempi titteli oli "herra ja mestari" (ruots. herre och mästare).
Serafiimiritarikunta (1973)
Miekkaritarikunta (1973)
Pohjantähti-ritarikunta (1973)
Vasa-ritarikunta (1973)
Kuninkaallinen Kaarle XIII:n ritarikunta (1973)
Kunnianosoituksia > Ulkomaalaiset

Vapauttaja kenraali San Martínin ritarikunta (Argentiina)
Leopoldin ritarikunta (Belgia)
Etelän ristin ritarikunta (Brasilia)
Brunein kruunun ritarikunta (Brunei)
Stara planinan ritarikunta (Bulgaria)
Chilen ansioritarikunta (Chile)
Bernardo O'Higginsin ritarikunta (Chile)
Elefanttiritarikunta (Tanska, 1965)
Dannebrogin ritarikunta (Tanska, 1975)
Niilin ritarikunta (Egypti)
Marianmaan ristin ritarikunta (Viro, 1995)
Valkoisen Tähden ritarikunta (Viro, 2011)
Valkoisen ruusun ritarikunta (Suomi, 1974)
Kunnialegioona (Ranska)
Sukkanauharitarikunta (Yhdistynyt kuningaskunta)
Vapahtajan ritarikunta (Kreikka)
Indonesian tähden ritarikunta (Indonesia)
Islannin haukan ritarikunta (Islanti, 1975)
Italian tasavallan ansioritarikunta (Italia, 1991)
Krysanteemiritarikunta (Japani)
Al-Hussein bin Alin ritarikunta (Jordania)
Kuningas Tonislavin ritarikunta (Kroatia)
Kolmen tähden ritarikunta (Latvia)
Vesthardus-ritarikunta (Latvia)
Vytautas Suuren ritarikunta (Liettua, 2015)
Nassaun perheen kultaisen leijonan ritarikunta (Luxemburg)
Valtakunnan kruunun ritarikunta (Malesia)
Asteekkikotkan ritarikunta (Meksiko)
Alankomaiden leijonan ritarikunta (Alankomaat)
Alankomaiden kruunun ritarikunta (Alankomaat)
Kultaisen arkin ritarikunta (Alankomaat)
Pyhän Olavin ritarikunta (Norja, 1974)
Valkoisen kotkan ritarikunta (Puola)
Pyhän Jaakon miekan sotilaallinen ritarikunta (Portugali, 1987)
Henrik Purjehtijan ritarikunta (Portugali, 2008)
Romanian tähden ritarikunta (Romania)
Kuningas Abdulazizin ritarikunta (Saudi-Arabia)
Hyväntoivonniemen ritarikunta (Etelä-Afrikka)
Kultaisen taljan ritarikunta (Espanja, 1983)
Kaarle III:n ritarikunta (Espanja, 1979)
Mugunghwa-ritarikunta (Etelä-Korea)
Rajamitrabhorn-ritarikunta (Thaimaa, 2003)
Ramkeerati-ritarikunta (Thaimaa, 2009)
Tunisian tasavallan ansioritarikunta (Tunisia)
Turkin tasavallan valtion ritarikunta (Turkki)
Bundesverdienstkreuz (Saksa)
Vapauden ritarikunta (Ukraina, 2008)
Ruhtinas Jaroslav Viisaan ritarikunta (Ukraina, 1999)
Unkarin ansioritarikunta (Unkari)
Itävallan tasavallan kunniamitali (Itävalta, 1976)
Lähde:
Kruununperimys

Kruununprinsessa Victoria, Länsi-Götanmaan herttuatar (s. 1977)
Prinsessa Estelle, Itä-Götanmaan herttuatar (s. 2012)
Prinssi Oscar, Skånen herttua (s. 2016)
Prinssi Carl Philip, Värmlannin herttua (s. 1979)
Prinssi Alexander, Södermanlandin herttua (s. 2016)
Prinssi Gabriel, Taalainmaan herttua (s. 2017)
Prinssi Julian, Hallandin herttua (s. 2021)
Prinsessa Madeleine, Hälsinglandin ja Gästriklandin herttuatar (s. 1982)
Prinsessa Leonore, Gotlannin herttuatar (s. 2014)
Prinssi Nicolas, Ångermanlandin herttua (s. 2015)
Prinsessa Adrienne, Blekingen herttuatar (s. 2018)
Kirjallisuutta

Elgklou, Lars: Bernadotte-suvun tarina.  Suomentanut Salmenoja, Margit. Hämeenlinna:  Karisto, 1981.  ISBN 951-23-1749-4
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kaarle XVI Kustaa Wikimedia Commonsissa
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Edeltäjä: Kustaa VI Aadolf | Ruotsin kuningas 1973− | Seuraaja: (nykyinen) |
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Australia 
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Yle 
Muut:  IdRef
Matti Ojanperä

Matti Juhani Ojanperä (20. kesäkuuta 1941 Tampere – 3. helmikuuta 2025) oli suomalainen yritysjohtaja ja osuustoimintaliikkeen vaikuttaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Ojanperä tuli ylioppilaaksi Tampereen yhteiskoulusta 1960 ja valmistui ylioppilasmerkonomiksi Tampereen kauppaoppilaitoksesta 1962 ja filosofian maisteriksi Turun yliopistosta 2012. SOK:n liikkeenjohdollisen kenttäkoulutuksen Suomen Osuuskauppaopistossa hän suoritti 1962–1964. Ojanperä oli SOK:n Tampereen ja Jyväskylän piirien säästökassatarkastaja 1964, Osuuskauppa Sepon tavaratalopäällikkö Jämsässä 1964–1966, Virtain Kauppakunnan tavaratalopäällikkö 1966–1967, Lännen Osuuskaupan aluepäällikkö 1968–1970 ja apulaisjohtaja 1970–1973, SOK:n Porin konttorin konttoripäällikkö 1974–1981 ja Satakunnan Osuuskaupan henkilöstöpäällikkö 1981–1982, talousjohtaja 1982–1984, hallintojohtaja 1984–1994 ja toimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja 1994–2003. Hän oli myös Porin Työterveys ry:n toiminnanjohtaja 1984–1994 ja hänellä oli työuransa aikana useita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Kauppaneuvoksen arvonimen Ojanperä sai 1999.
Teoksia

Olo on kuin osuuskaupan hoitajalla, 2018
Juha-Pekka Keränen

| Juha-Pekka Keränen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. toukokuuta 1968 (ikä 56) Valkeala
Kansalaisuus:   Suomi
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1991–2024
Komentajuudet:  Satakunnan lennosto 2015–2017   Suomen ilmavoimat 2022–2024
Sotilasarvo:  kenraalimajuri
Kunniamerkit:  SVR R I SL K Sot.am
Ylennykset:  eversti 2012 prikaatikenraali 2020 kenraalimajuri 2022
Juha-Pekka Keränen (s. 1. toukokuuta 1968 Valkeala) on suomalainen kenraalimajuri evp. Hän toimi urallaan viimeiseksi Ilmavoimien komentajana 1. kesäkuuta 2022 – 30. marraskuuta 2024.
Keränen suoritti Kadettikoulun vuosina 1988–1991 ja yleisesikuntaupseerikurssin 2003–2004. Sotilasurallaan hän toimi muun muassa hävittäjälentolaivue 21:n komentajana 2008–2011, Satakunnan lennoston komentajana 2015–2017 ja Ilmavoimien operaatiopäällikkönä 2017–2020. Ilmavoimien operaatiopäällikkönä Keränen toimi myös HX-hävittäjähankkeessa Ilmavoimien hankejohtajana.
Ennen tehtäväänsä Ilmavoimien komentajana Keränen toimi vuosina 2021–2022 Ilmavoimien esikunnan esikuntapäällikkönä. Häntä seurasi Ilmavoimien komentajana Timo Herranen.
Ilmailulääketiede

Yhdysvaltalainen sotilasilmailulääkäri tutkimassa potilaan näköä lentotukialus USS George Washingtonilla (2004).
Ilmailulääketiede on lääketieteen erikoisala, joka yhdistää ennalta ehkäisevän, työterveyshuollon, ympäristölääketieteen ja kliinisen lääketieteen osaamista tietoon ilmailuhenkilöstön fysiologiasta ja psykologiasta. Tieteenala paneutuu osaltaan lentävän henkilökunnan ja matkustajien terveyteen ja turvallisuuteen, samoin erilaisten ilmailun lupakirjojen (esimerkiksi lentolupakirja) hakijoiden ja haltijoiden valintaan ja suorituskykyyn.
Lentäminen ja terveys

Lentämisessä muihin liikennemuotoihin verrattuna ovat erityisroolissa seuraavat seikat:
Kolmiulotteisuus
ilman paineen ja hapen määrän väheneminen lentokorkeuden kasvaessa
kiihtyvyyskuormat lennon aikana
havaintojen ja päätösten tekemiseen liittyvät asiat.
Näistä voidaan johtaa lentäjälle ja lentokoneelle asetettavat vaatimukset, joilla tähdätään ohjaajan toimintakyvyn säilyttämiseen koko lennon ajan.
Lentokoneen ja lentäjän varustukseen liittyvät vaatimukset koskevat erityisesti lentokoneen happilaitteita, paineistusta, ohjaamon lämpötilaa, näkyvyyttä ulos, hiilimonoksidin ohjaamoon tulon estämistä, keinohorisonttia sekä muita mittareita ja hallintalaitteita.
Ohjaajalle esitetään vaatimuksia koskien
sydämen ja verenkiertoelinten terveyttä
keuhkojen terveyttä
kuuloon ja näköön ja tasapainoaistia koskevia vaatimuksia
psykologisia vaatimuksia.
Useimpien vaatimusten tarkoituksena on eliminoida se mahdollisuus, että ohjaaja yllättäen menettää toimintakykynsä tai saa esimerkiksi sairauskohtauksen. Hapenpuute tuhosi viimeksi matkustajakoneen Kreikassa vuonna 2005 koulutetun ohjaamohenkilökunnan ihmetellessä huonoa vointiaan tajuttomuuden tuloon asti. Osa vaatimuksista on normaaleja havaintojen tekoon ja kommunikaation liittyviä vaatimuksia. Tasapainoaistin merkitys on suurin mittarilennossa, jossa havaintoja todellisesta horisontista ei voi tehdä ja lentokoneen asento määritetään mittareiden avulla. 80 prosenttia lento-onnettomuuksista johtuu inhimillisistä tekijöistä, joten on tärkeää valita lentäjäksi kaikista sopivimmat henkilöt.
Osa lentolupakirjan vaatimuksista

Ilmailulääketiede on eräs lentäjille opetettava oppiaine. Sitä opetetaan eri tuntimääriä harrastuslentäjille, ammattilentäjille ja sotilaslentäjille riippuen tehtävien vaatimuksista.
Lentämisen lääketieteelliset vaatimukset

Lentäjien lääketieteelliset vaatimukset ovat kasvaneet vuosikymmenten aikana, mutta 1970-luvulta lähtien eräät vaatimukset ovat myös lieventyneet.
Ensimmäisen maailmansodan lentäjäsankareista Hermann Göring kärsi nivelvaivoista, jotka tekivät sodan ratsuväessä vaivalloiseksi. Irlantilainen ässä Mick Mannock oli syntynyt vain yksi silmä näkevänänä. 1920-luvulla Wiley Postista tuli matkalennon kuuluisuus vasta, kun hän menetti näön toisesta silmästään teollisuusonnettomuudessa ja sai tästä vakuutuskorvauksen.
1980-luvun alusta alkaen puna-vihervärisokeat ovat voineet toimia Australiassa liikennelentäjinä - ilmasta katsottuna Australian kaksi valtaväriä ovat punainen ja vihreä.
2000-luvulla EU:ssa EASA määrittelee lentäjien lääketieteelliset kelpoisuustodistukset JAR-FCL 3-dokumentaatiolla.
Ne jaetaan kahteen luokkaan:
Luokka 1 ammattilentäjille
Luokka 2 yksityislentäjille.
Lisäksi on kansallisia luokkia:
Luokka 1 = lennonjohtajan lääketieteellinen kelpoisuus
Luokka 2 = harrasteilmailijan lääketieteellinen kelpoisuus (purje-, moottoripurje-, ultrakevyt-, autogiro- ja kuumailmapallolentäjille).
Lääketieteellisen kelpoisuustodistuksen myöntää ilmailuhallinto, ja sen hakemiseen tarvitaan vähintään ilmailulääkärin tarkastus. 1. luokkaa varten on kuitenkin käytävä ilmailulääketieteen keskuksessa (AMC) tarkastettavana.
Ilmailulääketiede Suomessa

Suomessa ilmailulääketieteen tutkimus keskittyi Keskussotilassairaala 1:n (Tilkka) Ilmavoimaosastoon ja Kuopion yliopistoon. Vuonna 2006 Ilmailulääketieteen keskus (Aeromedical Center, AMC) siirtyi Helsingin yliopiston osaksi ja sijaitsee Biomedicum II:ssa Helsingin Meilahden alueella. Se tutkii muun muassa ilmavoimien lentäjät ja tekee kaikkien ammattilentäjien ensimmäisen tarkastuksen.
Ilmailulääkäreitä on kyseisen keskuksen lisäksi eri lääkärikeskuksissa, kaikkiaan noin 60 lääkäriä kautta Suomen. Esimerkiksi Finnairilla on oma keskuksensa Vantaalla, joka palvelee vain yhtiön lentäjiä. Ilmailuhallinnossa ilmailulääketieteen jaosto eli AMS, Aeromedical Section, päättää lääketieteellisen kelpoisuustodistuksen myöntämisestä. Kyseinen dokumentti on sellainen, että lentäjän tulee pitää se mukana lennoilla.
Suomessa tehdään ilmailulääketieteellistä tutkimusta muun muassa Ilmavoimissa ja Oulun yliopistossa. Kuopion yliopistossa on muun muassa tehty ilmailulääketieteen väitöskirja (S. Siitonen: ”Effects of In-flight Gz acceleration on Military Aviators Using Modern Anti-G Garments”).
Paineen aleneminen lentokorkeuden kasvaessa

6,7 kilometrin korkeudessa ilman lentokoneen paineistusta, painehengitys- tai happilaitetta lentäjä ei saa lainkaan happea kudoksiinsa.
Koska veren hemoglobiini kuljettaa häkää herkemmin kuin happea, korkealla lennettäessä häkämyrkytyksen vaara on sitäkin suurempi, jos esimerkiksi voimalaitteesta vuotaa häkää ohjaamoon.
Hapen liian vähäinen määrä voi johtaa hyperventilaatioon, jossa veren hiilidioksipitoisuus laskee liian alhaiseksi. Tämä voi laukaista paniikkireaktionlähde?, tunteen esimerkiksi sydänkohtauksesta tai sekoamisesta, joka häiritsee ohjaamistehtävää.
Alkoholin vaikutus vähemmän happea sisältävässä ilmassa on voimakkaampi kuin matalalla. Myös tupakoinnin vaikutus on negatiivinen. Hypoksia voi purkautua esimerkiksi raivokohtauksena.
Tasapainoaisti

Tasapainoaistimus muodostuu useiden aistimien avulla.
Näköaisti on tärkein, kun horisontti on näkyvissä, mutta pilvilennossa näköaisti voi johtaa harhaan. Näköaisti toimii tällöin parhaiten mittarien lukemisessa.
Korvissa sijaitsevien otolliittien muodostama tasapainoaisti. Se mittaa lineaarista kiihtyvyyttä, mutta saturoituu kiihtyvyyden jatkuessa tasaisena.
Sisäkorvien liikeaisti muodostuu kolmesta kaarikäytävästä. Ne mittaavat kulmakiihtyvyyttä.
Lihasaisti (ns. ”perstunto”) kertoo lentokoneen asennosta, mutta tuntemus voi olla virheellinen.
Matkapahoinvointi liittyy tasapainoaistiin. Yksi ihminen sadasta kärsii tästä, naisilla se on viisi kertaa yleisempää ja lapsilla yhdeksän kertaa yleisempää.
G-voimat

Taitolennossa ja sotilasilmailussa ohjaajaan kohdistuu suuria kiihtyvyysvoimia. Uusimmat hävittäjälentokoneet pystyvät jyrkissä kaarroissa saavuttamaan pitkäkestoisia ja suuria, jopa yli 10 G:n kiihtyvyyksiä (kymmenkertainen maan vetovoiman monikerta). Ilman tehokasta nk. G-suojausta tajun menetyksen riski kasvaa. Positiivisen G-kuorman alla veri pakkautuu jalkoihin, jolloin aivojen verenpaine laskee. 4,5 G:n kuormalla ihmisen näkö alkaa harmaantua mustavalkoiseksi ja näkökenttä muuttua putkimaiseksi. Ennen toista maailmansotaa Junkers Ju 87 Stuka -koneiden ohjaajat opetettiin suorittamaan koneen veto syöksystä vaakalentoon jo osin tajuttomassa tilassa. Hetkellisesti ohjaaja pysyy tajuissaan keskimäärin lyhyaikaisen 5–6 G:n kiihtyvyysvoiman ilman G-suoja-asua. G-kuormien kestokyky kasvaa harjoittelun avulla, ja harjaantuneella lentäjällä kestokyky säilyy vielä vanhempanakin. Suojauskeinoja ovat vastaponnistus, G-housut ja ylipainehengitys. G-voimien sietoa testataan sentrifugeissa muun muassa astronauttien valintakokeissa. G-LOC (G-induced loss of consciousness) on yleisesti käytetty termi kiihtyvyyden aikaansaamasta tajuttomuudesta.
Kaarrossa G-kuorman aikana ohjaajan pään kiertoliike laukaisee useimmilla ihmisillä asentotajun menetyksen jopa kymmenien sekuntien ajaksi. Nimenomaan tämän takia ohjaajaksi pyrkiville tehdään pyörityskokeita.
Negatiivista G-kuormaa, jossa kiihtyvyys suuntaa veren paineen kohti päätä, ihminen sietää huonosti – rytmihäiriöitä seuraa jo 2–3 G:n kiihtyvyydestä.
Toisen maailmansodan loppumisesta alkaen on pyritty kehittämään sotilaslentäjille G-suojausvarusteita. Tyypillinen varustus puristaa sääriä painepuvun lahkeita paineilmalla paineistamalla. Tämä vähentää jalkoihin ”painuvaa” veren määrää. G-kuormien sietoa säädetään myös lentäjän asennolla. Esimerkiksi avaruusluotaimissa asento on laukaisun aikana likimain makaava, jolloin ihminen kestää paljon istuvaa asentoa suurempaa G-kuormaa ilman tajunnan menetystä. Asento ei kuitenkaan ole käytännöllinen esimerkiksi hävittäjälentäjille. Eräs G-kuorman negatiivinen vaikutus on lentäjien niskan nikamavammat. Tämä johtuu osin yhä raskaammista kypäristä, vaikka niiden sirpalesuojavaikutus ei enää ole tarpeen.
Psyykkiset tekijät

Korkean paikan kammo häiritsee harvoin lentämistä, jossa korkeus ei ole niin vaikuttava kuin muutaman metrin tai kymmenen metrin korkeus. Ahtaan paikan kammo sen sijaan voi hankaloittaa etenkin lentomatkustajien oloa.
Psyykkiset tekijät liittyvät pääosin opittuun kykyyn seurata useita lentoturvallisuuteen liittyviä tekijöitä (lentonopeus, lentokorkeus, lentokoneen asento) myös tilanteessa, jossa muita päätöstä ja toimintaa vaativia tekijöitä on paljon (esimerkiksi voimalaitteen sammuminen lentoonlähdössä, sotilaskoneeseen kohdistuva tulitus). Myös pitkien lentojen tapahtumaköyhyys ja kolmivuorotyö ovat tekijöitä, jotka eivät saa herpaannuttaa lentäjää. On väitetty, että esimerkiksi Korean Air Lines -yhtiön alasammutun KAL 007 -lennon koko ohjaamomiehistö nukkui koneen lentäessä väärin syötetyn autopilotin suunnan ohjaamana Neuvostoliittoon.
Psyykkiseen kykyyn kuuluu myös kyky uskoa esimerkiksi keinohorisonttia eikä omia tuntemuksia (ks. harha-aistimus) lennettäessä pilvessä.
Aiheesta muualla

Ilmailulääketiede (trafi.fi)
Medical requirements for aviation licences - Frequently Asked Questions (FAQs) (englanniksi) (icao.int)
Part-MED - Medical Requirements for Aircrew (linkit pdf-dokumentteihin sivun alaosassa; Euroopan lentoturvallisuusvirasto, EASA) (englanniksi) (easa.europa.eu)
Follow-up of Germanwings Flight 9525 accident (englanniksi)  (easa.europa.eu)
Suomalainen väitös G-voimista
MOT-TV-ohjelman ohjelma koskien ilmailulääketiedettä Kolmannessa Valtakunnassa
Kansainvälinen ilmailulääketieteen sivusto (englanniksi)
Ortomyksovirukset

| Ortomyksovirukset |
| --- | --- |
 Elektronimikroskooppikuva influenssaviruksesta
Virusten luokittelu
Ryhmä::  Ⅴ (-)ssRNA-virukset
Kunta::  Virus
Heimo::  Orthomyxoviridae
Suvut
 Influenzavirus A  Influenzavirus B  Influenzavirus C  Isavirus  Thogotovirus  Quaranjavirus 
Katso myös
   Ortomyksovirukset Wikispeciesissä   Ortomyksovirukset Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ortomyksovirukset (Orthomyxoviridae) on virusten heimo, johon kuuluvat influenssa A, influenssa B ja influenssa C, thogotovirus, quaranjavirus ja isavirus. Ne ovat yksijuosteisia, negatiivisäikeisiä RNA-viruksia.
”Myksovirus”-nimi viittaa viruksen kykyyn tarttua musiiniin. Myksoviruksiin luettiin iso joukko erilaisia vaipallisia viruksia, jotka pystyvät kiinnittymään solun pinnan glykoproteiinireseptoreihin. Myksovirukset jaettiin sittemmin ortomyksoviruksiin ja paramyksoviruksiin rakenteellisten ja replikaatiomekanismeihin liittyvien erojen perusteella.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Orthomyxoviridae
ViralZone: Orthomyxoviridae (englanniksi)
National Center for Biotechnology Information (NCBI): Orthomyxoviridae, taxonomy (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q287246  Wikispecies: Orthomyxoviridae  BioLib: 44312  BOLD: 782773  CoL: DQT  EoL: 8037  GBIF: 1910  IRMNG: 113026  NCBI: 11308  WoRMS: 600073
Traksoprodiili

| Traksoprodiili |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  1-[(1S,2S)-1-hydroksi-1-(4-hydroksifenyyli)propan-2-yyli]-4-fenyylipiperidin-4-oli
Muut nimet:  CP-101606
CAS-numero:  134234-12-1
PubChem CID:  219101
SMILES:  C[C@@H]([C@H](C1=CC=C(C=C1)O)O)N2CCC(CC2)(C3=CC=CC=C3)O
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C20H25NO3
Moolimassa:  327,42 g/mol
Traksoprodiili (kehityskoodinimi CP-101606) on Pfizerin kehittämä lääke, joka toimii NMDA-antagonistina, selektiivisenä NR2B-alayksikölle. Sillä on hermostoa suojaavia, kipua lievittäviä ja Parkinsonin taudin vastaisia ​​vaikutuksia eläinkokeissa. Traksoprodiilia on tutkittu ihmisillä mahdollisena hoitona aivohalvauksen jälkeisten aivovaurioiden vähentämiseksi, mutta kliinisistä kokeista saadut tulokset osoittivat vain vähäistä hyötyä. Lääkkeen havaittiin aiheuttavan EKG-poikkeavuuksia (QT-ajan pitenemistä), ja niinpä sen kliininen kehitys lopetettiin.lähde? Uudemmat eläintutkimukset ovat osoittaneet, että traksoprodiililla voi olla ketamiinin kaltaisia ​​nopeavaikutteisia masennusta parantavia ominaisuuksia, vaikka on olemassa todisteita samankaltaisista psykoaktiivisista sivuvaikutuksista ja väärinkäytöstä suuremmilla annoksilla, mikä saattaa rajoittaa traksoprodiilin kliinistä hyväksyntää tässä sovelluksessa. Traksoprodiili osoitti ketamiinin kaltaisia ​​nopeasti vaikuttavia masennusta parantavia ominaisuuksia pienessä kliinisessä tutkimuksessa, johon osallistui 30 masennuspotilasta, jotka eivät reagoineet 6 viikon paroksetiinihoitoon. Vasteprosentti oli 60 % verrattuna lumelääkkeeseen 20 prosenttiin, ja 33 % osallistujista täytti remissiokriteerit viidentenä päivänä kerta-annoksen jälkeen. Viikon kuluttua 78 %:lla hoitoon vastanneista osoitti edelleen masennuslääkevastetta, ja 15 päivän kuluttua 42 %:lla oli niin. Tutkimuksessa puolet osallistujista joutui alentamaan annosta, koska suurempia annoksia käytettäessä esiintyi paljon dissosiatiivisia sivuvaikutuksia. Kehitys pysähtyi QTc-ajan pidentymisen vuoksi. Muita NMDA-reseptorin NR2B-alayksikköselektiivisiä antagonisteja kehitetään edelleen masennukseen, kuten rislenemdatsi (CERC-301, MK-0657). Kemiallisesti traksoprodiili on substituoitu fenetyyliamiini- ja β-hydroksiamfetamiinijohdannainen.
Van Gogh -museo

Van Gogh -museo vuonna 2016.
Van Gogh -museo on kahdessa rakennuksessa Amsterdamissa Alankomaissa sijaitseva taidemuseo, jossa on maailman suurin Vincent van Goghin maalausten kokoelma. Museon kokoelmissa on myös muiden 1800-luvun taiteilijoiden töitä. Pysyvästi esillä on yli kaksisataa van Goghin maalausta sekä lukuisia piirroksia ja kirjeitä. Van Gogh -museossa kävi vuonna 2013 yli 1,4 miljoonaa vierasta. Kyseessä on Alankomaiden eniten kävijöitä kerännyt museo.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Van Gogh -museo Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (saksaksi), (englanniksi), (espanjaksi), (ranskaksi), (italiaksi), (japaniksi), (hollanniksi)
Mark Phillips

Mark Phillips vuonna 1977
Mark Anthony Peter Phillips  (s. 22. syyskuuta 1948) on englantilainen olympiakultaa voittanut ratsastaja ja prinsessa Annen ensimmäinen aviomies. He olivat naimisissa aina vuodesta 1973 vuoteen 1992. ja heillä on kaksi lasta; Peter Phillips ja Zara Tindall. Hänellä on myös kaksi lasta kahdesta muusta suhteesta.
Phillips on toiminut muun muassa tapahtumasuunnittelijana ja Horse & Hound -lehden kolumnistina.