stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Surekha Sikri
Filmografia > Elokuvat

| --- | --- |
 Kissa Kursi Ka (1978)  Anaadi Anant (1986)  Tamas (1986)  Salim Langde Pe Mat Ro (1989)  Parinati (1989)  Nazar (1990)  Karamati Coat (1993)  Little Buddha (1993)  Mammo (1994)  Naseem (1995)  Sardari Begum (1996)  Janmadinam (1998)  Sarfarosh (1999)  Dillagi (1999)  Cotton Mary (1999) :  Hari-Bhari (2000)  Zubeidaa (2001)  Deham (2001)  Kali Salwar (2002)  Mr. and Mrs. Iyer (2003)  Raghu Romeo (2003)  Raincoat (2004)  Tumsa Nahin Dekha (2004)  Jo Bole So Nihaal (2005)  Humko Deewana Kar Gaye (2006)  Dev.D (2009)  Sniff (2017)  Badhaai Ho (2018)  Ghost Stories (2020)  Sheer Qorma (2021)
Filmografia > Televisio

| --- | --- |
 Banegi Apni Baat (1994)  Kabhie Kabhie (1997)  C.I.D. (1997)  Saher (2000)  Kesar (2002)  Kkehna Hai Kuch Mujhko (2004) :  Saat Phere – Saloni Ka Safar (2006–2009)  Maha Kumbh: Ek Rahasaya, Ek Kahani (2014–2015)  Balika Vadhu (2008–2016)  Ek Tha Raja Ek Thi Rani (2015–2017)  Pardes Mein Hai Mera Dil (2016–2017)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Surekha Sikri Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Surekha Sikri Allmoviessa (englanniksi)
Surut pois ja kukka rintaan

| Surut pois ja kukka rintaan Viikate |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Jari-Jukka Nippala, Sonicimage-studio, Kouvola, talvella 2003
 Julkaistu: 1. syyskuuta 2003
 Formaatti: CD, LP, MC
 Tuottaja(t): Kaarle Viikate
 Tyylilaji: heavy metal, rautalankamusiikki, hard rock
 Kesto: 40.49
 Levy-yhtiö: Ranka Recordings
Muut kannet

Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 6.
Viikatteen muut julkaisut
| Iltatähden rusko 2003 | Surut pois ja kukka rintaan 2003 | Kuolleen miehen kupletti 2004 |
Surut pois ja kukka rintaan on Viikatteen vuonna 2003 julkaistu neljäs studioalbumi. Levy on CD-painoksen (RA097) lisäksi julkaistu myös vinyylinä (LONG008) ja C-kasettina (LONG008b). Vinyyli- ja C-kasettiversioilla on CD:lle sisältymätön kappale "Aamulinnut". Musiikkivideon levyn kappaleesta "Leimu" ohjasi Joonas Berghäll.
Albumi nousi Suomen virallisen listan sijalle 6.
Kappaleet

Karmiini juhlasali – 3.12
Otteita syksystä – 4.08
Rauta-airot – 3.56
Kuolleen miehen kupletti – 3.47
Kurjat kurjet – 2.38
Aamulinnut – 4.08 (vain vinyyli- ja kasettijulkaisut)
Piispa ja minä – 3.26
Leimu – 3.55
Kaunis kotkan käsi – 4.17
Varjojen yö – 3.03
Kivi itkee vihreää – 4.10
Kokoonpano

Kaarle Viikate – laulu, kitarat, basso
Simeoni Viikate – rummut, lyömäsoittimet
Kokoonpano > Muut tekijät

Simo Helkala – urut
Jari-Jukka Nippala – äänitys ja miksaus
Mika Jussila – masterointi
Arvostelut

Desibeli.net:
Helsingin Sanomat:
Imperiumi.net:
Soundi:
Aiheesta muualla

Surut pois ja kukka rintaan Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Surut pois ja kukka rintaan Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Rory O’Connor

Rory O’Connor vuonna 1922.
Rory O’Connor (1883 Dublin – 8. joulukuuta 1922 Dublin) oli irlantilainen aktivisti ja Irlannin tasavaltalaisarmeijan (IRA) upseeri. Hänen johtamansa Dublinin oikeustalon valtaus viime kädessä johti Irlannin sisällissodan puhkeamiseen kesäkuussa 1922.
O’Connor opiskeli University College Dublinissa ja työskenteli vuosina 1911–1915 rautatieinsinöörinä Kanadassa, jossa hän liittyi Irlannin itsenäisyyttä ajaneeseen feeniläisliikkeeseen. Hän osallistui vuoden 1916 pääsiäiskapinaan ja hänen sanottu myös olleen ennen kapinan alkua väärentämässä odotettavissa olleista pidätyksistä vihjannutta asiakirjaa (nk. Castle document), jolla maltillisia pyrittiin houkuttelemaan ryhtymään kapinaan. Kapinan jälkeen hän oli vangittuna. O’Connorista tuli vuonna 1918 IRA:n insinööritoimen johtaja ja Irlannin itsenäisyyssodan aikana 1919–1921 hän johti Englannin alueella tehtyjä iskuja, joihin kuului muun muassa järjestettyjä vankilapakoja ja terroristisia pommi-iskuja.
O’Connor vastusti jyrkästi Ison-Britannian ja Irlannin sopimusta ja maaliskuussa 1922 hänet valittiin sopimusta vastustaneen IRA:n siiven sotilasneuvoston puheenjohtajaksi. Muutamaa viikkoa myöhemmin hän johti kahdensadan IRA-miehen ryhmää, jotka valtasivat ja miehittivät Dublinin oikeustalon. Kun valtaajat kieltäytyivät perääntymästä, Michael Collins määräsi lopulta hallituksen joukot aloittamaan hyökkäyksen 28. kesäkuuta. Seurannut Dublinin taistelu päättyi kapinallisten tappioon ja vatsaan haavoittunut O’Connor joutui vastentahtoisesti antautumaan Dublinin prikaatin komentajan Oscar Traynorin määräyksestä. Sen jälkeen häntä pidettiin Mountjoyn vankilassa. Hallituksen joukot teloittivat O’Connorin ja neljä muuta vankia sisällissodan aikana 8. joulukuuta kostoksi IRA:n edellisenä päivänä suorittamasta kansanedustaja ja prikaatinkenraali Sean Halesin murhasta. Teloitusmääräyksen antanut oikeusministeri Kevin O’Higgins oli ennen sisällissotaa ollut O’Connorin henkilökohtainen ystävä.
Rieti

| Rieti |
| --- | --- |
 Piazza San Rufo
 lippu:  vaakuna
 Rieti
 Koordinaatit: 42°24′N, 12°52′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Latium
Maakunta:  Rieti
Hallinto:  
 – Pormestari:  Giuseppe Emili
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  206,46 km²
Korkeus:  319–2 088 m
Väkiluku (31.12.2015):  47 698
 – Väestötiheys:  231 as./km²
 
 www.comune.rieti.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rieti on kaupunki Italiassa Latiumin hallinnollisella alueella Rietin maakunnassa. Se sijaitsee noin 80 kilometriä koilliseen Roomasta. Kaupungin pinta-ala on 206 neliökilometriä ja väkiluku vajaat 50 000.
Rietissä olevalla Piazza San Rufo -aukiolla sijaitsee Italian maantieteellinen keskipiste, joka tunnetaan latinankielisellä nimellä Umbilicus Italiae, joka sanatarkasti suomennettuna on (Italian napa).
Historia

Rietin alue oli alun perin sabiini-heimon asuttamaa aluetta. 200-luvulla siitä tuli Rooman valloituksen jälkeen merkittävä tieverkon solmukohta. Rooman valtakunnan kukistuttua barbaarit tuhosivat Rietin, mutta kaupunki jälleenrakennettiin myöhemmin roomalaisten avustuksella.
Liikenne

Rietiin pääsee moottoritietä A1, joka kulkee Roomasta Firenzeen, jäämällä Ortessa ja jatkamalla tietä SS.79. Kaupunkiin on myös rautatieyhteys.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Rietin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive) (italiaksi)
Rietin maakunta
Accumoli | Amatrice | Antrodoco | Ascrea | Belmonte in Sabina | Borbona | Borgo Velino | Borgorose | Cantalice | Cantalupo in Sabina | Casaprota | Casperia | Castel Sant’Angelo | Castel di Tora | Castelnuovo di Farfa | Cittaducale | Cittareale | Collalto Sabino | Colle di Tora | Collegiove | Collevecchio | Colli sul Velino | Concerviano | Configni | Contigliano | Cottanello | Fara in Sabina | Fiamignano | Forano | Frasso Sabino | Greccio | Labro | Leonessa | Longone Sabino | Magliano Sabina | Marcetelli | Micigliano | Mompeo | Montasola | Monte San Giovanni in Sabina | Montebuono | Monteleone Sabino | Montenero Sabino | Montopoli di Sabina | Morro Reatino | Nespolo | Orvinio | Paganico Sabino | Pescorocchiano | Petrella Salto | Poggio Bustone | Poggio Catino | Poggio Mirteto | Poggio Moiano | Poggio Nativo | Poggio San Lorenzo | Posta | Pozzaglia Sabina | Rieti | Rivodutri | Rocca Sinibalda | Roccantica | Salisano | Scandriglia | Selci | Stimigliano | Tarano | Toffia | Torri in Sabina | Torricella in Sabina | Turania | Vacone | Varco Sabino
Ros Serey Sothea

| Ros Serey Sothea> រស់ សេរីសុទ្ធា/រស់ សិរីសុទ្ធា |
| --- | --- |
 Ros Serey Sothea
Henkilötiedot
Syntynyt: noin 1948 Băt Dâmbâng, Ranskan Kambodža
Kuollut: noin  1977 (28–29 vuotta)
Ammatti:  laulaja, näyttelijä
Muusikko
Aktiivisena:  1967–1975
Tyylilajit:  psykedeelinen rock, garage rock
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ros Serey Sothea (khmeriksi រស់ សេរីសុទ្ធា/រស់ សិរីសុទ្ធា; noin 1948 Băt Dâmbâng, Ranskan Kambodža – noin 1977) oli kambodžalainen laulaja. Hän oli aktiivisena Sangkumin viimeisten vuosien ajasta aina Khmerien tasavallan aikaan. Hän lauloi kappaleita useista eri musiikin tyylilajeista; romanttisista balladeista tuli hänen suosituimpia teoksia. Lyhyestä urastaan huolimatta Sothea lauloi satoja kappaleita. Hän näytteli myös muutamissa elokuvissa. Hänen elämästään ei tiedetä paljoa. Sothea katosi 1970-luvun lopun Punaisten khmerien hallinnon aikana, mutta hänen kohtalostaan ei ole tietoa. Norodom Sihanouk myönsi Sothealle arvonimen ”Kuningatar kultaisella äänellä”.
Ronnie Fearn

Ronald Cyril "Ronnie" Fearn, paroni Fearn OBE (6. helmikuuta 1931 – 24. tammikuuta 2022) on brittiläinen liberaalidemokraattipuolueen poliitikko. Hän istui parlamentin jäsenenä Southportista vuosina 1987–1992 ja 1997–2001.
Fearn sai parlamentin jätettyään elinikäisen päärinarvon, ja hänestä tuli paroni Fearn. Hän oli saanut aiemmin Brittiläisen imperiumin ritarikunnan upseerin (OBE) arvon.
Ronnie Drew

Ronnie Drew, 2004.
Ronnie Drew (16. syyskuuta 1934 Dublin – 16. elokuuta 2008 Dublin) oli irlantilainen muusikko. Hän oli yksi kansanmusiikkiyhtye The Dublinersin perustajajäsenistä vuonna 1962. Drew soitti yhtyeessä kitaraa ja lauloi. Drew oli The Dublinersin jäsenenä vuosina 1962–1974 ja uudelleen 1979–1995. Vuoden 1995 jälkeen hän keskittyi soolouraansa. Ronnie Drew kuoli vuonna 2008 sairastettuaan kurkunpään syöpää.
Ritt Bjerregaard

| Ritt Bjerregaard |
| --- | --- |
 Bjerregaard vuonna 2008.
Kööpenhaminan ylipormestari
 1. tammikuuta 2006 – 1. tammikuuta 2010  
Edeltäjä:  Lars Engberg
Seuraaja:  Frank Jensen
Tanskan elintarvikeministeri
 Poul Nyrup Rasmussenin IV hallitus 23. helmikuuta 2000 – 21. marraskuuta 2001  
Edeltäjä:  Henrik Dam Kristensen
Seuraaja:  Mariann Fischer Boel
EU:n ympäristöasioista vastaava komissaari
 Santerin komissio 1. tammikuuta 1995 – 15. maaliskuuta 1999  
Edeltäjä:  Ioánnis Paleokrassás
Seuraaja:  Margot Wallström
Tanskan sosiaaliministeri
 Anker Jørgensenin IV hallitus 26. lokakuuta 1979 – 30. joulukuuta 1981  
Edeltäjä:  Erling Jensen
Seuraaja:  Bent Hansen
Tanskan opetusministeri
 Anker Jørgensenin II ja III hallitus 13. helmikuuta 1975 – 5. tammikuuta 1979  
Edeltäjä:  Tove Nielsen
Seuraaja:  Dorte Bennedsen
 Anker Jørgensenin I hallitus 27. syyskuuta 1973 – 19. joulukuuta 1973  
Edeltäjä:  Knud Heinesen
Seuraaja:  Tove Nielsen
Kansankäräjäedustaja
 2001–2005 1971–1995  
Henkilötiedot
Koko nimi:  Ritt Jytte Bjerregaard
Syntynyt: 19. toukokuuta 1941 Kööpenhamina, Tanska
Kuollut: 21. tammikuuta 2023 (81 vuotta)
Ammatti:  opettaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Sosiaalidemokraatit
Aiheesta muualla
www.ritt.dk
Ritt Jytte Bjerregaard (19. toukokuuta 1941 Kööpenhamina – 21. tammikuuta 2023 Kööpenhamina) oli tanskalainen sosiaalidemokraattinen poliitikko. Hän toimi urallaan EU-komissaarina, Kööpenhaminan pormestarina sekä useaan kertaan ministerinä.
Ura

Bjerregaard opiskeli opettajaksi ja työskenteli kansakoulunopettajana 1960-luvulla. Vuonna 1971 hänet valittiin kansankäräjille ja vuonna 1973 hänestä tuli Anker Jørgensenin johtaman hallituksen opetusministeri. Hän jatkoi virassa myös kahdessa seuraavassa Jørgensenin hallituksessa, kunnes joutui 1978 eroamaan hotellikuluihin liittyvän epäselvyyden takia.
Vuonna 1979 Bjerregaard palasi ministeriksi, tällä kertaa sosiaaliministerin virkaan. Kun sosiaalidemokraatit 1980-luvulla joutuivat vuosikymmeneksi oppositioon, Bjerregaard oli yksi puolueen näkyvimpiä poliitikkoja ja toimi muun muassa kansankäräjäryhmän puheenjohtajana vuosina 1987–1991. Hän ei kuitenkaan halunnut ministeriksi, kun sosiaalidemokraatit jälleen saivat hallitusvallan, vaan hänestä tuli vuonna 1994 ympäristöasioista vastaava EU-komissaari.
Vuonna 2000 Bjerregaard palasi Tanskan sisäpolitiikkaan ja hänestä tuli elintarvikeministeri. Seuraavana vuonna hänet valittiin jälleen kansankäräjille. Vuonna 2004 häntä pyydettiin sosiaalidemokraattien pormestariehdokkaaksi Kööpenhaminaan vuoden 2005 vaaleissa, missä hänet valittiin ylipormestariksi. Hän ei hakenut jatkokautta seuraavissa vaaleissa. Vuonna 2011 hän toimi lyhyesti yrityslähettiläänä Kiinassa.
Aiheesta muualla

Ritt Bjerregaard Tanskan kansankäräjien verkkosivuilla (tanskaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ritt Bjerregaard Wikimedia Commonsissa
Rittō

| Rittō (栗東市) |
| --- | --- |
 Konshō-jin temppelillä
 lippu:  Symboli
 Rittōn sijainti Shigan prefektuurissa
 Rittō
 Koordinaatit: 35°01′18″N, 135°59′53″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kansai
Prefektuuri:  Shigan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  52,69 km²
Väkiluku (03/2020):  70 153
 – Väestötiheys:  1 331,4 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kiinankataja ’Kaizuka’
 – Kukka:  Tarhakehäkukka
 – Lintu:  Japaninrilli
 
 https://www.city.ritto.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rittō (jap. 栗東市, Rittō-shi) on Japanin kaupunki Honshūn saarella Kansain alueella Shigan prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin eteläosassa Yasujoen etelärannalla. Kaupungin pohjoisosat ovat Yasujoen alavaa tasankoa, etelässä sen alue kohoaa Suzukavuorille. Rittōssa on 70 153 asukasta (maaliskuussa 2020) ja sen pinta-ala on 52,69 neliökilometriä.
Asutus Rittōn alueella on vanhaa, ja Edo-kaudella sen läpi kulki merkittävä Tōkaidō-tiereitti. Rittōn maaseutukaupunki perustettiin vuonna 1954 yhdistämällä neljä kyläkuntaa. Sen nimi viittaa entisen Kuritan piirikunnan (ritsu) itäosaan (tō). Se alkoi kehittyä nopeasti teollisuuskaupunkina Meishin-moottoritien liittymän rakentamisen myötä 1960-luvun alkupuolella. Rittōhon sijoittui muun muassa kone-, metalli-, muovi- ja elintarviketeollisuutta. Vuonna 1970 sinne valmistui myös Japanin raviurheiluliiton suurimittakaavainen harjoituskeskus. Rittōn rautatieaseman avaamisen myötä vuonna 1991 paikkakunta on kasvanut myös yhtenä Keihanshinin metropolialueen esikaupungeista. Kaupunkioikeudet Rittōlle myönnettiin vuonna 2001.
Rittōn nähtävyyksiin kuuluvat esimerkiksi Konzevuoren luonnonalueet ja vuorelle rakennettu Konshō-jin buddhalainen temppeli. Rokujizōn kaupunginosassa entisen Tōkaidōn varrella on säilynyt vanhoja Edo-kauden rakennuksia, kuten Ōsumi-suvun asuintalo puutarhoineen, joka on valittu yhdeksi Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden kohteista. Rakennettua kulttuuriperintöä edustavat myös muun muassa useat vanhat šintolaiset pyhäköt, kuten Daihō-jinja ja Uwamiya-jinja. Rittōta palvelevat JR Nishi-Nihonin Biwako-linja eli Tōkaidō-päälinja ja Kusatsu-linja.
Kuvia

Otsuki-taishan pyhäkkö
Rittōn keskustaa
Rittōn rautatieasema
Rittōn hevosurheilukeskus vuonna 2010
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rittō Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Rukous parisuhteensa rekisteröineiden kanssa

Rukous parisuhteensa rekisteröineiden kanssa on pastoraalinen toimintaohje vapaamuotoisesta rukouksesta parisuhteensa rekisteröineiden ihmisten puolesta, jonka Suomen evankelisluterilaisen kirkon kirkolliskokous 10. marraskuuta 2010 antoi piispainkokouksen tehtäväksi laatia. Rukouksessa parisuhteensa rekisteröineiden ihmisten puolesta ei ole kyse heidän parisuhteensa siunaamisesta. Parisuhteen siunaaminen olisi edellyttänyt uuden kirkollisen toimituksen kaavan luomista ja 3/4 määräenemmistöä kirkolliskokouksessa.
Robert A. Heinlein -palkinto

| Robert A>  Heinlein -palkinto |
| --- | --- |
Palkinnon antaja:  Heinlein-yhdistys
Ensimmäinen palkinto:  2003
Robert A. Heinlein -palkinto on Heinlein-yhdistyksen myöntämä tunnustus tieteiskirjallisuudelle.
Palkinto on jaettu ensimmäisen kerran vuonna 2003, jolloin sen voittivat Michael F. Flynn ja Virginia Heinlein.
Palkinto on nimetty edesmenneen tieteiskirjailija Robert A. Heinleinin mukaan.
Tämä on eri palkinto kuin National Space Society (NSS) myöntämä Robert A. Heinlein -muistopalkinto
Palkinnon voittajia

Palkinnon voittaneita henkilöitä:
2003 - Michael F. Flynn, Virginia Heinlein
2004 - Arthur C. Clarke
2005 - Jerry Pournelle, Larry Niven
2006 - Greg Bear, Jack Williamson
2007 - Elizabeth Moon, Anne McCaffrey
2008 - Ben Bova, Spider Robinson
2009 - Joe Haldeman, John Varley
2011 - Connie Willis
2012 - Stanley Schmidt
2013 - Allen Steele, Yoji Kondo
2014 - Geoffrey A. Landis
2015 - Jack McDevitt
2016 - Kim Stanley Robinson
2017 - Robert J. Sawyer
2018 - Neal Stephenson
2019 - Gregory Benford
2020 - Vernor S. Vinge
2021 - C. J. Cherryh
2022 - David Gerrold
2023 - John Scalzi
2024 - Tom Doherty
Aiheesta muualla

The Heinlein Society (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Robert A. Heinlein Award
Käännös suomeksi
Rudolf Kempe

Rudolf Kempe vuonna 1961.
Rudolf Kempe (14. kesäkuuta 1910 – 12. toukokuuta 1976) oli saksalainen kapellimestari.
Kempe syntyi Dresdenissä ja soitti nuorena oboeta Dortmundin oopperaorkesterissa. Hän soitti vuodesta 1929 Leipzigin Gewandhaus-orkesterissa; oboen lisäksi Kempe hallitsi pianon. Toisen maailmansodan aikana hän toimi sotilaspalveluksensa aikana muusikkona, esiintyen saksalaisille joukoille.
Kempe johti vuosina 1949–1952 Dresden Staatskapellea ja Dresdenin oopperaa. Hänen ensimmäisten levytystensä joukkoon lukeutuivat tulkinnat oopperoista Ruusuritari, Nürnbergin mestarilaulajat ja Taika-ampuja. Hän sai pian kiinnityksen myös Wienin valtionoopperaan.
Uransa myöhempinä vuosina Rudolf Kempe toimi ylikapellimestarina muun muassa Baijerin valtionoopperalle Münchenissä ja Münchenin filharmoniselle orkesterille sekä vuosina 1961–1975 Royal Philharmonic Orchestralle Lontoossa. Hän ehti johtaa myös BBC:n sinfoniaorkesteria hieman ennen kuolemaansa Zürichissä 65-vuotiaana.
Ranskansukaheinä

| Ranskansukaheinä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Yksisirkkaiset
Kladi::  Commelinids
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Suku::  Sukaheinät Polypogon
Laji::  monspeliensis
Kaksiosainen nimi
 Polypogon monspeliensis  (L.) Desf. 
Katso myös
   Ranskansukaheinä Wikispeciesissä   Ranskansukaheinä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ranskansukaheinä eli sukaheinä (Polypogon monspeliensis) on yksivuotinen heinälaji sukaheinien suvussa, joka on läheistä sukua mm. rölleille. Ranskansukaheinä kasvaa 10–50 senttimetriä korkeaksi. Sen korsi haaroo usein alaosasta. Kukintona on kolmesta kahdeksaan senttimetriä pitkä röyhy, joka on tähkämäisen tiheä, mutta vähän katkonainen ja vihneellinen. Tähkylät ovat 2–3 millimetriä pitkiä ja yksikukkaisia.
Ranskansukaheinä esiintyy alkuperäisenä tai tulokkaana ympäri maailman. Vanhassa maailmassa se on alkuperäinen ja muun muassa Amerikassa ja Australiassa levinnyt tulokaslaji. Pohjoismaissa laji on harvinainen ja satunnainen.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Ranskansukaheinä (Polypogon monspeliensis)
Reveal the Ravage

| Reveal the Ravage Prestige |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 13. elokuuta 2021
 Levy-yhtiö: Massacre Records
Prestigen muut julkaisut
| Decades of Decay 2007 | Reveal the Ravage 2021 |   |
Reveal the Ravage on suomalaisen speed/thrash metal -yhtye Prestigen neljäs albumi, joka julkaistiin 13. elokuuta 2021. Rajoitettu vinyylipainos ilmestyy 26. marraskuuta 2021. Albumin on miksannut ja masteroinut Samu Oittinen Fantom Studiolla Tampereella.
Kappaleet

Innocent – 3.52
Burn My Eyes – 4.52
Blessed Be – 4.27
Pick Your Poison – 4.55
Exit – 3.46
You Weep – 3.53
In Remains – 3.40
Ready? – 3.21
Self Destruct – 4.24
Prime Time – 5.58
Kokoonpano

Aku Kytölä – laulu, basso
Ari Karppinen – kitara
Jan “Örkki” Yrlund – kitara
Matti “Matson” Johansson – rummut
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Kaaoszine: 8-/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Reveal the Ravage Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Reveal the Ravage Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Rudolf Kirchschläger

| Rudolf Kirchschläger |
| --- | --- |
 Rudolf Kirchschläger vuonna 1983.
Itävallan 8. liittopresidentti
 8. heinäkuuta 1974 – 8. heinäkuuta 1986  
Liittokansleri:  Bruno Kreisky Fred Sinowatz Franz Vranitzky
Edeltäjä:  Franz Jonas
Seuraaja:  Kurt Waldheim
Henkilötiedot
Syntynyt: 20. maaliskuuta 1915 Niederkappel, Ylä-Itävalta
Kuollut: 30. maaliskuuta 2000 (85 vuotta) Wien, Itävalta
Puoliso:  Herma Kirchschläger
Tiedot
Uskonto:  Katolinen
 Nimikirjoitus
Rudolf Kirchschläger (20. maaliskuuta 1915 – 30. maaliskuuta 2000) oli itävaltalainen poliitikko. Hän toimi
Itävallan liittopresidenttinä vuosina 1974–1986. Sitä ennen hän toimi Itävallan ulkoministerinä 1970–1974.
Rukoushetki

Rukoushetki tarkoittaa lyhyttä uskonnollista tilaisuutta, jossa luetaan uskonnollisia tekstejä sekä lauletaan uskonnollisia lauluja, kuten virsiä.
Rukoushetket (hetkipalvelukset, hetkirukoukset) ovat pieniä jumalanpalveluksia, joissa luetaan psalmeja ja muita Raamatun tekstejä sekä lauletaan virsiä tai muita lauluja. Rukoushetkeen voi kuulua myös lyhyt puhe. Rukoushetkiä voidaan viettää aamulla, keskipäivällä, illalla ja päivän päättyessä.
Rukoushetkistä puhutaan usein niiden latinankielisillä nimillä:
aamurukous – laudes
päivärukous – ad sextam
iltarukous – vesper
rukous päivän päättyessä – kompletorium
valon rukous – lucernarium, jota voidaan viettää ennen vesperiä tai kompletoriumia
Nykyisin rukoushetkiksi on alettu kutsua myös erilaisissa elämän juhlissa ja käännekohdissa vietettäviä tilaisuuksia. Rukoushetkiä voidaan viettää useissa eri tilanteissa kuten perhejuhlien osana, sairauden tai surun kohdatessa. Rukoushetki voi liittyä erilaisiin seurakunnan juhliin. Myös työ- ja ruokarukoukset ovat voivat olla rukoushetkiä.