stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taideyliopiston Kuvataideakatemia
Vaiheet

Oppilaitoksen perusti vuonna 1848 Suomen Taideyhdistys. Sen nimi on muuttunut vuosien saatossa seuraavasti:
Suomen Taideyhdistyksen piirustuskoulu 1848–1939
Suomen Taideakatemian koulu eli Ateneum 1939–1985
Kuvataideakatemia 1985–2013
Taideyliopiston Kuvataideakatemia 2013–
Akatemiaa on nimitetty Ateneumiksi aiemman sijaintipaikkansa, Ateneum-rakennuksen mukaan. 1980- ja 1990-luvulla Kuvataideakatemia sijaitsi keskustassa Yrjönkatu 18:ssa, sitten Sörnäisissä Elannon vanhassa leipätehtaassa (Kaikukatu 4), sitten Vallilan osoitteessa Elimäenkatu 25–27. Kesällä 2021 Taideyliopiston Kuvataideakatemia muutti Sörnäisten Myllytontille Teatterikorkeakoulun viereen valmistuneisiin tiloihin (Sörnäisten rantatie 19).
Akatemiasta tuli korkeakoulu vuonna 1993 ja yliopisto 1998, minkä jälkeen siellä on voitu suorittaa kuvataiteen kandidaatin, kuvataiteen maisterin ja kuvataiteen tohtorin tutkintoja. Ensimmäistä promootiota vietettiin vuonna 2006. Kuvataideakatemia liittyi Taideyliopiston osaksi vuonna 2013.
Taideyliopiston Kuvataideakatemian dekaanina toimii Leevi Haapala. Kuvataideakatemian aiempia johtajia ovat olleet muun muassa Hanna Johansson (2020-2024) Jan Kaila (2017–2019), Markus Konttinen (2009–2017), Ilkka-Juhani Takalo-Eskola (1995–1997), Erkki Soininen (1997–2000), Mika Hannula (2000–2005), FT Mauri Ylä-Kotola (2005–2006) ja FT Maria Hirvi-Ijäs (2007–2009).
Opetus ja tutkimus > Opetusalueet

kuvanveisto
maalaustaide
taidegrafiikka
tila-aikataide (liikkuva kuva, paikka- ja tilannesidonnainen taide, valokuvataide)
Praxis, taiteen ja esittämiskäytäntöjen maisteriohjelma
tohtorikoulutusohjelma
Lisäksi Kuvataideakatemiassa toimii Yleisen opetuksen keskus, jossa opetetaan muun muassa taidehistoriaa ja -teoriaa. Kuvataideakatemiassa opetetaan myös tilallisuutta ja näyttelysuunnittelua.
Opetus ja tutkimus > Professorit

Mika Elo
Lea Kantonen (Tohtorikoulutus, Kuvataiteen tohtoriohjelma)
Daniel Peltz (Tila-aikataide)
Sigrid Sandström (Maalaustaide)
Andrew Best-Dunkley (Kuvanveisto)
Tarja Pitkänen-Walter (Maalaustaide)
Anna-Kaisa Rastenberger (Praxis, taiteen esittämiskäytännöt)
Anita Seppä (Taidehistoria ja -teoria)
Riikka Stewen (Taidehistoria ja -teoria)
Marjaana Kella (Tila-aikataide)
Salla Tykkä (Tila-aikataide)
Annu Vertanen (Taidegrafiikka)
Magnus Quaife (Taidepedagogiikka)
Juha-Heikki Tihinen (Nykytaiteen tutkimus)
Lähde
Professoreiden lisäksi yliopiston opetushenkilökunnassa on lehtoreita sekä sivu- ja päätoimisia opettajia.
Näyttelytoiminta

Taideyliopiston Kuvataideakatemia järjestää taidenäyttelyitä Helsingissä kahdessa näyttelytilassa, Exhibition Laboratoryssa ja Project Roomissa. Akatemia järjestää myös näyttelyitä yhteistyökumppaneiden kanssa Suomessa ja ulkomailla.
Julkaisuja

Taideyliopiston Kuvataideakatemia julkaisee omina ja yhteisjulkaisuina kuvataidealan kirjallisuutta. Esimerkkejä julkaisuista:
Kantonen Lea (toim.): Ankaraa ja myötätuntoista kuuntelua, 2010 ISBN 978-951-53-3260-8
Saarinen Veli-Matti: Taiteen elämä ja kuolema : kirjoituksia kahdesta modernista taidekäsityksestä, 2011 ISBN 978-951-53-3343-8
Siukonen Jyrki: Vasara ja hiljaisuus: Lyhyt johdatus työkalujen historiaan, 2011 ISBN 978-951-53-3398-8
Heikkilä Martta ja Johansson Hanna (toim.): Viivan filosofia, 2014 ISBN 978-951-53-3560-9
Rantanen Silja: Ulos sulkeista, Nykytaiteen teosmuotojen tulkintaa, 2014 ISBN 978-951-53-3591-3
Aiheesta muualla

Kuvataideakatemia Taideyliopiston sivuilla
Suomen Taideyhdistyksen koulun vaiheita, Helsingin Sanomat, 01.04.1934, nro 87, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| n k Suomen yliopistot |
| --- | --- |
Yliopistot:  Aalto  Hanken  Helsinki  Itä-Suomi  Jyväskylä  Lappi  Lappeenranta-Lahti  MPKK  Oulu  Taideyliopisto  Tampere  Turku  Vaasa  Åbo Akademi 
Yliopistokeskukset:  Kajaani  Kokkola  Lahti  Mikkeli  Pori  Seinäjoki 
Entiset:  Eläinlääketieteellinen korkeakoulu  Helsingin kauppakorkeakoulu  Joensuu  Kuopio  Kuvataideakatemia  Sibelius-Akatemia  Svenska social- och kommunalhögskolan  Taideteollinen korkeakoulu  Tampere (1925-2018)  Tampereen teknillinen yliopisto  Teatterikorkeakoulu  Teknillinen korkeakoulu  Turun kauppakorkeakoulu
Toni Häppölä

| Toni Häppölä |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. huhtikuuta 1981 (ikä 43) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Luigi, Häbä
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  189 cm
Paino:  95 kg
Pelinumero:  31
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–2010
Aik. seurat:  HIFK (SM-liiga) Ässät (SM-liiga) HC Lugano (NLA) KalPa (SM-liiga) Blues (SM-liiga) HPK (SM-liiga) Bewe (II-div) Viikingit (II-div)
Toni Petteri Häppölä (s. 9. huhtikuuta 1981 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija.
Ura

Häppölä aloitti jääkiekon pelaamisen Calle Branderin kiekkokoulussa ja pelasi HIFK:n junioreissa koko juniori-ikänsä Juho Kolehmaisen rinnalla.lähde? Häppölä pelasi ensimmäiset liigaottelunsa keväällä 2001 HIFK:n paidassa. Tulokaskaudellaan 2001–2002 Häppölä teki HIFK:ssa 12 maalia, ja oli ehdokkaana SM-liigan vuoden tulokas -palkinnon saajaksi. Kausi 2004–2005 meni hänen osaltaan huonosti loukkaantumisen takia. Kolehmainen kuitenkin jatkoi pisteiden tehtailua.
Häppölä siirtyi kesällä 2006 ykköskentän keskushyökkääjäksi Porin Ässiin  ja pelasikin koko kauden muutamaa ottelua lukuun ottamatta. Häppölä pelasi Ässissä lähes kaksi kautta. Kauden 2007–2008 loppupuolella hän kuitenkin siirtyi loppukaudeksi Sveitsin liigan HC Luganoon.
Kovasti kauteen 2008–2009 panostanut KalPa hankki Häppölän kahden vuoden sopimuksella kesällä 2008. Häppölä ei kuitenkaan onnistunut KalPassa ja hän siirtyi kesken kauden Bluesiin. Kauden jälkeen hän teki Bluesin kanssa sopimuksen, joka ulottui kauden 2009–2010 loppuun. Vähäisen peliajan takia Häppölä siirtyi kuitenkin kesken kauden Hämeenlinnaan ja HPK:n paitaan. Kauden päätteeksi joukkue voitti hopeaa. Kaudella 2010–2011 Häppölä pelasi vain yhden ottelun loukkaantumisen vuoksi ja keväällä 2011 hän ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Häppölä kuitenkin päätti jatkaa jääkiekkoilua vielä II-divisioonassa Bewe Sportin riveissä kaudella 2011–2012. Kaudella 2012–2013 Häppölä pelasi vielä kuusi ottelua Viikingeissä II-divisioonassa.
Ura > Maajoukkue

Häppölä on pelannut myös maajoukkueessa neljä ottelua, joissa hän on tehnyt tehopisteet 2+2 ja ottanut 2 rangaistusminuuttia.
Muuta

Häppölä on kaukalopalloilija Sami Häppölän pikkuveli. Häppölän lempinimi "Luigi" perustuu hänen Luigi-pelihahmoa muistuttavaan ulkonäköönsä. Nimen antoi Helsingin jäähallin kuuluttaja Häppölän pelatessa HIFK:ssa vuosina 2000–2006 koska kuuluttajan mukaan Häppölä näyttää italialaiselta. Kuuluttaja kuulutti HIFK:n kotipelissä 2003–2004 kun Häppölä teki maalin seuraavasti: Maalintekijä "italian ori" Toni Luigi Häppölä. Ja näin lempinimi Luigi sai alkunsa.lähde?
Häppölä osallistui vuoden 2011 Talent Suomi -kilpailuun ja The Voice of Finland -laulukilpailuun helmikuussa 2013, muttei päässyt karsintoja pidemmälle. Hän oli myös oli mukana Splash!-viihdeohjelmassa keväällä 2013. Häppölä on tehnyt UrhoTV:n toimittajan Iiro Harjulan kanssa UrhoTV:lle minisarjan nimeltä Hokihemmot – Itä-rannikolla sekä Hokihemmot Venäjällä.
Pelaajauransa jälkeen Häppölä on työskennellyt Alexandria Pankkiiriliikkeessä sijoitusneuvojana. Hän toimii myös Vuosaaren Viikinkien päävalmentajana. Lisäksi hän on toiminut Ilta-Sanomissa jääkiekkoanalyytikkona. Aikaisemmin hän toimi myös kiinteistönvälittäjänä sekä urheiluselostajana ja -kommentaattorina. Häppölän haaveena on tehdä oma levy.
Häppölä oli naimisissa Saara Maria Häppölän kanssa vuosina 2015–2020.
Aiheesta muualla

Toni Häppölä Jatkoaika.comissa (Internet Archive)
Toni Häppölä Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Taivalmaa

| Taivalmaa |
| --- | --- |
 Taivalmaa
 Koordinaatit: 62°33.225′N, 22°53.076′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Kurikka
Entinen kunta:  Jalasjärvi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  61290
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Taivalmaa on kylä Kurikassa Etelä-Pohjanmaalla entisen Jalasjärven kunnan alueella. Se sijaitsee Peräseinäjoen rajalla, Jalasjärven keskustasta noin 15 kilometriä koilliseen. Asukkaita on noin 180.
Taivalmaan kylän lähellä on useita turvesoita ja kaksi järveä.
Taivalmaan kyläkoulu lakkautettiin 1994. Kylän peruskouluikäiset käyvät esikoulun ja alakoulun useimmiten 13 kilometrin päässä Luopajärven koulussa ja yläkoulun Jalasjärven keskustassa. Muutkin lähimmät palvelut ovat joko Luopajärvellä, Peräseinäjoella tai Jalasjärven keskustassa.
Taivalmaan nuorisoseura ylläpitää vanhasta koulurakennuksesta kunnostettua kylätaloa Taivaltupaa.
Taivalmaan kylässä on Kauhajoelta Peräseinäjoelle kulkevan seututien 672 eli "Tokerotien" muistomerkki. Sen ovat tietä hätäaputöinä tehneet työmiehet hakanneet kiveen suurten nälkävuosien aikana 1860-luvulla. Kivi löydettiin alun perin lojumassa tienojassa, ja kyläläiset siirsivät sen paremmalle paikalle, Taivalmaanmäen korkeimmalle kohdalle.
Kirjallisuutta

Nevala, Aino (toim.): Taivalmaan kylää kansissa. Jalasjärven kansalaisopiston Taivalmaan kylähistoriatyöryhmä, 1995. ISBN 952-90-6667-8.
| n k Jalasjärvi |
| --- | --- | --- |
 Etelä-Pohjanmaa  Kurikka 
| Kylät |  Alavalli  Hirvijärvi  Ilvesjoki  Kirkonkylä  Jokipii  Keskikylä  Koskue  Luopajärvi  Taivalmaa  Ylivalli  |  |
| Järvet ja lammet |  Ahvenlammi  Hirvijärvi  Iso Madesjärvi  Iso Mujujärvi  Jalasjärvi  Kolhonjärvi  Koskutjärvi  Korpijärvi  Korvajärvi  Lamminjärvi  Liikajärvi  Liikapuron tekojärvi  Mustalampi  Pohjan Korpilammi  Pikku Mujujärvi  Ponsijärvi  Rummukkajärvi  Saarijärvi  Vähä Madesjärvi  |  |
| Joet ja virtavedet |  Hirvijoki  Ilvesjoki  Jalasjoki  Koskutjoki  Leväjoki  Mustajoki  Mustaluoma  Niskaluoma  Saariluoma  |  |
Nights Are So Long

| Nights Are So Long Michael Monroe |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1987
 Tyylilaji: hard rock, glam punk
 Kesto: 33.26
 Levy-yhtiö: Yahoo!
Michael Monroen muut julkaisut
|   | Nights Are So Long 1987 | Not Fakin' It 1989 |
Nights Are So Long on Michael Monroen esikoisalbumi vuodelta 1987. Se on julkaistu sekä LP- että CD-levynä.
Kappaleet

She's No Angel – 3.20
Million Miles Away – 3.47
Shake Some Action – 3.47
It's A Lie – 4.03
High School – 3.06
Nights Are So Long – 3.27
Can't Go Home Again – 3.19
Too Rich To Be Good – 3.25
You Can't Put Your Arms Around A Memory – 1.29
Keep It Up – 3.29
Muusikot:

Michael Monroe – laulu, saksofoni, huuliharppu
Phil Grande – kitara
T.V. Lee –  kitara
Klyph Black –  basso
Ian Hunter – piano
Peter Clemente – rummut
Yul Vaz – kitara
Tony Mercadante – basso
Rob Sabino –  koskettimet
Eddie Solan – äänittäjä
Greg Calbi – masterointi
Craig Goetsch – tuottaja
Morgan Fisher

| Morgan Fisher |
| --- | --- |
 Morgan Fisher vuonna 2007.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1950 (ikä 75) Lontoo, Britannia
Muusikko
Tyylilajit:  pop, glam rock, uusi aalto, ambient, klassinen musiikki
Soittimet:  kosketinsoittimet
Yhtyeet:  Love Affair, Morgan, Mott the Hoople, Hybrid Kids
Levy-yhtiöt:  Cherry Red 
Aiheesta muualla
www.morgan-fisher.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Stephen Morgan Fisher (s. 1. tammikuuta 1950 Lontoo, Britannia) on brittiläinen kosketinsoittaja. Hän on esittänyt urallaan niin brittipoppia, glam rockia, uutta aaltoa kuin ambientiakin.
Ura

Fisher soitti 1960-luvun lopulla Hammond-urkuja yhtyeessä Love Affair. 1970-luvun alussa hän liittyi klassisvaikutteista rockia soittaneeseen Morganiin, jota johti Tim Staffell. Vuonna 1973 hän liittyi Mott the Hoopleen, ja hän jatkoi myös sitä seuranneissa Mott- ja British Lions -kokoonpanoissa. Vuosikymmenen lopulla hän perusti Pipe Records -nimisen levy-yhtiön ja tuotti muun muassa Dead Kennedysin, Jane Countyn ja Cherry Vanillan levyjä.
Fisher julkaisi saksofonisti Lol Coxhillin kanssa vuonna 1980 Slow Music -nimisen ambient-albumin. Hybrid Kids -nimellä hän julkaisi A Collection of Classic Mutants -nimisen albumin, joka oli sisältävinään tuntemattomien uuden aallon yhtyeiden esittämiä versioita vanhoista pophiteistä. Todellisuudessa kappaleet oli äänittänyt Fisher ystäviensä kanssa. Hybrid Kidsiltä ilmestyi vuonna 1982 albumi Claws, joka sisälsi joululauluja.
Morgan Fisher vieraili kosketinsoittajana suomalaisen Hanoi Rocks -yhtyeen albumilla Back to Mystery City vuonna 1983.
Fisher muutti 1980-luvulla Japaniin ja julkaisi ambient-albumeja. Hän teki myös yhteistyötä Yoko Onon kanssa, mistä seurasi vuonna 1990 albumi Echoes of Lennon. Vuonna 1997 häneltä ilmestyi albumi Inside Satie ja 1999 Peace in the Heart of the City. Seuraavana vuonna julkaistiin levyt Nova Solis ja Water Music.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
| n k Mott the Hoople |
| --- | --- |
 Ian Hunter  Mick Ralphs  Ariel Bender  Mick Ronson  Pete Overend Watts  Verden Allen  Morgan Fisher  Dale Griffin 
Studioalbumit:  Mott the Hoople  Mad Shadows  Wildlife  Brain Capers  All the Young Dudes  Mott  The Hoople 
Mott:  Drive On  Shouting & Pointing 
British Lions:  British Lions  Trouble with Women 
Livealbumit:  Live  Live at Hammersmith Apollo 2009  Live 2013 
Kokoelma-albumeja:  Rock and Roll Queen  Greatest Hits  Two Miles from Heaven 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data 
Taiteenala:  MusicBrainz  Photographers' Identities
Taika-ampuja

Taika-ampuja, Noita-ampuja eli Paholaisen palkka-ampuja (saks. Der Freischütz) on Carl Maria von Weberin säveltämä kolminäytöksinen ooppera. Se on säveltäjänsä opus 77; Friedrich Wilhelm Jähnsin kronologisessa luettelossa sen numerona on J. 277.
Henkilöt

Max – nuori metsästäjä (tenori)
Kaspar – nuori metsästäjä (basso)
Kuno – ruhtinaan metsänvartija (basso)
Agathe – metsänvartijan tytär (sopraano)
Ännchen – Agathen serkku (sopraano)
Ottokar – böömiläinen ruhtinas (baritoni)
erakko (basso)
Kilian – vauras talonpoika (baritoni)
neljä morsiusneitoa (sopraanoita)
Samiel – musta metsästäjä, itse pääperkele (puherooli)
kolme ruhtinaallista metsästäjää (puherooli)
Paikka ja aika: Böhmerwald joskus 1600-luvun lopulla.
Synopsis

Esittäjä Skidmore College Orchestra. Tiedosto Musopen.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Synopsis > Ensimmäinen näytös

Max haluaa päästä ruhtinaan metsänvartijaksi, ei vähiten siksi että viran kylkiäisenä saa vaimokseen kauniin Agathen, eläkkeelle jäävän metsänvartijan tyttären. Ensin pitäisi kuitenkin voittaa ampumakilpailu, sillä metsänvartijan virka on avoinna vain voittajille. Max on hyvä ampuja mutta ei tarpeeksi hyvä voittaakseen.
Kun Max murehtii ampumataitojensa puutteellisuutta, saapuu paikalle Kaspar, joka tarjoaa Maxille pari lasillista viiniä. Kaspar esittelee Maxille taikaluodin, jolla osuu aina maaliin. Max kiinnostuu taikaluodista ja kysyy, mistä niitä saa lisää. Kaspar kertoo, että niitä voi itse valaa keskiöisin, Susirotko-nimisessä paikassa. (Hän ei kerro sitä, että valamiseen tarvitaan paholaisen apua.)
Synopsis > Toinen näytös

Agathe on huolissaan Maxista, joka ilmoittaa menevänsä keskiyöllä Susirotkoon metsästämään kauriita. Vallitsee pahaenteinen tunnelma. Kun Max saapuu Susirotkoon, on Kaspar jo paikalla, valmiina ohjaamaan luotien valamista. (Kaspar on aiemmin ehdottanut esimiehelleen paholaiselle, että Max tulisi hänen tilalleen paholaisen rengiksi. Lisäksi on sovittu, että seitsemäs valettu luoti on surmanluoti, joka ohjautuu sinne minne paholainen haluaa, kenties Agatheen?) Max alkaa valaa luoteja. Ympärillä alkaa tapahtua kaikenlaisia outoja ja pelottavia asioita. Kun Max valaa viimeisen luodin, ilmestyy paholainen hänelle. Max pyörtyy järkytyksestä.
Synopsis > Kolmas näytös

Max ampuu kilpailussa taikaluotejaan ja osuu aina tarkasti maaliin. Sitten tulee seitsemännen luodin vuoro... Agathe on hermostunut, sillä hänellä on ollut epämääräisiä painajaisia ja kaikkialla näkyy huonoja enteitä... Max ampuu seitsemännen luotinsa... Luoti koukkaa kohti Kasparia, joka saa kuolettavan osuman. Paholainen ottaa Kasparin sielun haltuunsa. (Kaspar ei ollut ilmeisesti ottanut huomioon, että paholainen voi tappaa vain sellaisen ihmisen, joka on tietoisesti antautunut hänen valtaansa. Ja Kasparhan oli ainoa paikallaolija, joka tiesi täsmälleen taikaluotien perkeleellisen alkuperän.)
Max joutuu selittämään syyn luodin omituiselle lentoradalle. Hän tunnustaa, että luotien valaminen tehtiin hieman oudoissa olosuhteissa. Paikalle ilmestyvä erakko asettuu Maxin puolelle ja laittaa tapahtumat typerän ampumakilpailuperinteen syyksi. Paikallaolijat antavat Maxille anteeksi. Ja jos hän käyttäytyy vuoden ajan kunnolla, hän saa Agathen vaimokseen.
Kirjallisuutta

Boyden, Matthew: Opera: The Rough Guide, s. 150–153. 2nd edition. 1999. ISBN 1-85828-456-2.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Taika-ampuja Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa 
Muut:  MusicBrainz work 2
Omnia

| Omnia |
| --- | --- |

Motto:  Ratkaisuja. Yhdessä. Kaikille.
Perustettu:  2005
Hallintomuoto:  Koulutuskuntayhtymä
Kuntayhtymän johtaja:  Tuula Antola
Rehtori:  Maija Aaltola (Ammatillinen oppiminen) 
Toimipaikat:   Espoo  Kirkkonummi 
Opiskelijamäärä:   vuosittain noin 10 000 ammatillisessa koulutuksessa  2 000 lukiokoulutuksessa  40 000 vapaan sivistystyön kursseilla 
Kotisivu:  www.omnia.fi
Omnian Kirkkokadun toimipiste Espoon keskuksessa.
Espoon seudun koulutuskuntayhtymä Omnia on vuonna 1982 toimintansa aloittanut monialainen koulutuksen järjestäjä sekä Espoon seudun alueellinen kehittämiskeskus, jossa työskentelee noin  tuhat henkeä ja vuosittain opiskelee yli 30 000 opiskelijaa. Omnialla on yli kymmenen toimipistettä Espoossa ja yksi toimipiste Kirkkonummella. Omnian omistajakunnat ovat Espoo, Kirkkonummi ja Kauniainen.
Omnia tarjoaa koulutusta elinikäisen oppimisen periaatteella. Sen koulutustarjontaan kuuluvat toisen asteen ammatillinen koulutus, lukio-opetus, työpajatoiminta sekä vapaan sivistystyön tarjonta. Yrityspalveluina Omnia tarjoaa valmennuksia, oppisopimuskoulutusta, yrittäjäyhteisöpalveluita Omnia on myös virallinen urheiluoppilaitos, joka mahdollistaa tavoitteellisen urheilun ja ammattiin opiskelun yhdistämisen.
Omnialla on omistuksia seuraavissa yhtiöissä:
Omnia koulutus Oy
Henkilöstöpalveluyritys Wenhe
Koulutusvientiyritys Omnia Education Partnership Oy
Organisaatio

Omnia on koulutuksenjärjestäjä, jonka omistaa kolme kuntaa: Espoo, Kauniainen ja Kirkkonummi. Jokaisesta kunnasta valitaan yksi edustaja ja varajäsen kaksi kertaa vuodessa pidettävään yhtymäkokoukseen, joka on Omnian ylin päättävä toimielin. Omnian hallitus huolehtii organisaation tuloksellisesta ja taloudellisesta toiminnasta. Hallitukseen kuuluu yhdeksän jäsentä, joilla kaikilla on varajäsen.
Omnian tehtävä on edistää kansalaisten osallisuutta, osaamista ja hyvinvointia sekä alueen kuntien, yhteisöjen ja yritysten elinvoimaa seitsemän tehtävän avulla. Omnian toimintaa ohjaa kestävä tulevaisuus. Omnia osallistuu alueelliseen kehittämis- ja innovaatiotoimintaan. Valtakunnallisesti Omnia tekee yhteistyötä kaupunkien, kauppakamarien, organisaatioiden, yrittäjien sekä ammattiyhdistysten kanssa.
Historia

Kuntayhtymän toiminta aloitettiin vuonna 1982. Kuntayhtymän nimi oli alussa Espoon keskustan ammatillisten oppilaitosten kuntainliitto. Vuosien varrella Omniaan on yhdistetty useita Espoossa toimineita eri ammattialojen oppilaitoksia.
Vuonna 2000 Espoon seudun koulutuskuntayhtymän toiminta laajeni. Sen jälkeen siihen sisältyi koko Espoon ja Kirkkonummen alueen suomenkielisen toisen asteen ammatillisen koulutus. Kuntayhtymän kokeiluna ollut ammattikorkeakoulutoiminta vakinaistui, jolloin koulutuksen järjestämistehtävä siirtyi Espoon-Vantaan ammattikorkeakoulu Oy:lle, joka tunnetaan nykyisin nimellä Laurea-ammattikorkeakoulu.
Vuodesta 2001 lähtien kuntayhtymään kuului neljä erillään toimivaa oppilaitosta: Espoon liiketalousinstituutti, Espoon palvelualojen oppilaitos, Espoon tekniikan ja kulttuurin oppilaitos ja Espoon terveys- ja sosiaalialan oppilaitos sekä Espoon oppisopimustoimisto.
Vuonna 2005 kuntayhtymä otti käyttöönsä markkinointinimen Omnia. Oppilaitosrakenne muuttui yhdeksi Omniaksi ja vanhat oppilaitosnimet poistuivat käytöstä. Espoon nuorten työpajat liittyivät Omniaan vuonna 2005. Espoon aikuislukio ja Espoon työväenopisto yhdistyivät Omniaan vuonna 2015. Kuntayhtymän jäsenkunnat ovat alusta asti olleet Espoon kaupunki, Kauniaisten kaupunki ja Kirkkonummen kunta.
Koulutustarjonta

Omnian koulutustarjonta kattaa koko elinikäisen oppimisen. Koulutustarjonnassa on ammatillinen koulutus, aikuislukio, valmentavat koulutukset, nuorten  työpajatoiminta, aikuisten perusopetus sekä vapaan sivistystyön tarjonta. Vuosina 2021–2022 Omniassa oli aikuisten työpajatoimintaa.
Omnian Elinvoima- ja työllisyyspalveluihin kuuluvat tuki, koulutukset ja  rekrytointiapu työelämälle. Koulutuspalveluja ovat räätälöidyt perus-, ammatti-, ja erikoisammattitutkinnot, täsmä- ja täydennyskoulutukset sekä johtamisen ja esimiestyön valmennukset.
Opiskelijoiden työpaikalla tapahtuva oppiminen tehdään joko oppisopimuksena, koulutussopimuksena tai näitä yhdistämällä.
Omnia on mukana myös BusinessEspoo-verkostossa.
Palvelut asiakkaille

Omnian ammatilliset opiskelijat ja työpajalaiset tekevät asiakastöitä kuluttajille. Niihin kuuluvat auto- ja logistiikkapalvelut, käsityö- ja taidepalvelut, rakennus- ja tekniikkapalvelut sekä myymälät ja opetusravintola.
Hankkeet

Omnian hanketoiminnan painopisteitä ovat digitaaliset oppimisratkaisut, kansainvälinen liikkuvuus ja verkostot, monikulttuurisuus ja vieraskielisten opetuksen kehittäminen, osaamisen kehittäminen, organisaation kehittäminen ja  yhteiskuntavastuu.
Omniassa kehitetään uusia oppimisratkaisuja ja -ympäristöjä. Digiosaamista painotetaan oppimisratkaisujen ja -ympäristöjen rakentamisessa.
Lisäksi Omnia on mukana ammatillisen koulutuksen tutkimustoiminnassa.
Kansainvälisyys

Omnian kansainväliset verkostot ja yhteistyösopimukset mahdollistavat kaikille Omnian opiskelijoille ja opettajille osallistumisen kansainväliseen vaihtojaksoon. Vuosittain Omniasta ja Omniaan toteutetaan satoja opiskelijavaihtoja.
Omniassa vierailee vuosittain useita ryhmiä tutustumassa suomalaiseen koulutukseen ja koulutuksen kehittämiseen.
Omnia kehittää koulutuksesta liiketoimintaa kansainvälisille markkinoille koulutusvientiyhtiö Omnia Education Partnership Oy:n (OEP) kautta.
Omnia on nimetty UNESCON UNEVOC Centreksi vuosiksi 2020–2023. Omnia on ollut osa UNEVOC-verkostoa vuodesta 2013 alkaen. Verkosto on ammatillisen koulutuksen toimijoiden järjestö, jossa on yli 220 jäsentä yli 140 valtiosta ympäri maailmaa.
Kilpailutoiminta

Omnia on mukana ammatillisen koulutuksen kilpailutoiminnassa kuten kansallisessa ammattiosaamisen kilpailussa Taitajassa sekä kulttuurikilpailu SAKUstarsissa. Vuonna 2023 Omnia järjestää kansallisen Taitaja-kilpailun finaalin Espoossa.
Aiheesta muualla

Omnian www-sivut
Hirveä Henri

| Hirveä Henri> Horrid Henry |
| --- | --- |

Tyyli:  Animaatio
Kestoaika:  n. 11 minuuttia
Luoja(t):  Francesca Simon
Perustuu:  Francesca Simonin Horrid Henry-kirjasarjaan
Alkuperämaa:   Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  CITV Yle TV2
Esitetty:  31. lokakuuta 2006 –
Tuotantokausia:  5
Jaksoja:  250
Tuotanto
Vastaava(t) tuottaja(t):  Lucinda Whiteley
Linjatuottaja:  Mike Watts
Ohjaaja(t):  Dave Unwin
Tuotantoyhtiö(t):  Novel Entertainment Productions
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Hirveä Henri (Horrid Henry) on brittiläinen Francesca Simonin Häijy-Henri-kirjoihin perustuva animaatiosarja, jota alettiin esittää ITV-kanavalla 31. lokakuuta 2006. Suomessa sarjaa on esittänyt Yle TV2.