stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antti Ketonen
Diskografia > Singlet

| Nimi | Vuosi | Listasijoitukset> Single-lista | Listasijoitukset> Radio- lista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| ”Joulu valtaa sydämen” | 2008 | — | — | Joulu valtaa sydämen |
| ”Miljoona toivomusta” | 2012 | — | — | Joulu valtaa sydämen |
| ”Pelastat joulun” | 2013 | — | — | Joulu valtaa sydämen |
| ”Tähdenlennon näin” | 2014 | — | — | Joulu valtaa sydämen |
| ”Olisitpa sylissäni” | 2017 | — | 1  | Olisitpa sylissäni |
| ”Niin kaunis” | 2018 | — | 43  | Olisitpa sylissäni |
| ”Ennen kuin alkaa ukkostaa” | 2019 | — | 33  | Olisitpa sylissäni |
| ”Miljoona timanttii” | 2019 | — | 69  |  |
| ”Jos sua ei huomenna ois” | 2020 | — | — | Ainoo tie |
| ”Me mennään tän läpi” | 2020 | — | 20  | Ainoo tie |
| ”Tähän matkaan tarvitaan kaksi” | 2021 | — | — | Ainoo tie |
| ”Maa joka kantaa” | 2021 | — | — | Ainoo tie |
| ”Jos sä kysyisit nyt” (Vahtera & Antti Ketonen) | 2021 | — | 47  |  |
| ”Sytytä mut” | 2022 | — | 55  | Ainoo tie |
| ”Ainoo tie” | 2022 | — | — | Ainoo tie |
| ”Koditon” (Antti Ketonen & Katri Ylander) | 2022 | — | 56  | Ainoo tie |
| ”Paha mies” | 2023 | — | 98  |  |
| ”Rakkauden arvoinen” | 2024 | — | 40  |  |
| ”Kerran vielä” | 2024 | — | — |  |
FBI-beat

FBI-beat esiintymässä
FBI-beat (aiemmin Markus Törmälä & FBI-beat) on suomalainen tanssiorkesteri, joka perustettiin vuonna 1997.
Yhtyeen pääasiallinen solisti on kosketinsoittaja Miikka Törmälä, mutta levyillä kuullaan myös komppikitaristi Jere Vilkkisen laulua. Keikoilla Vilkkisen ja Törmälän lisäksi laulaa joskus soolokitaristi Markus Törmälä.
Jäsenet

Markus Törmälä – soolokitara, laulu
Jere Vilkkinen – laulu, komppikitara, pasuuna
Miikka Törmälä – laulu, koskettimet, basso
Entiset jäsenet

Miikka Raenniemi – rummut, laulu (1997–2012)
Juha Kangassalo – rummut, lyömäsoittimet, laulu (2012-2020)
Matias Sassali - rummut, laulu
Veeti Hietala - rummut
Diskografia

Tähtihetkiä (2002,  Warner Music)
Pikkukaupungin poika (2003)
Kuin päivä ja yö (2005)
Tähtitaivas (2007)
Kuulethan mua (2010)
Jos olet mun (2012)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta FBI-beat Wikimedia Commonsissa
Facebook-sivu
Idänvillakko

| Idänvillakko |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit
Suku::  Villakot Senecio
Laji::  dubitabilis
Kaksiosainen nimi
 Senecio dubitabilis  C.Jeffrey & Y.L.Chen 
Katso myös
   Idänvillakko Wikispeciesissä   Idänvillakko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Idänvillakko (Senecio dubitabilis) on villakoihin kuuluva yksivuotinen, melko paljon peltovillakkoa muistuttava kasvilaji. Idänvillakko on 5–30 senttimetriä korkeaksi kasvava haarovavartinen ruoho, jolla on sylinterimäiset keltakukkaiset mykeröt. Peltovillakkoon verrattuna idänvillakolla on kehtosuomuja vähemmän (noin 15), samoin mykerön ulkosuomuja on vähemmän ja niissä harvemmin musta kärki. Mykeröstö, mykeröjen muodostama kokonaisuus, on löyhempi ja mykeröperät hieman lyhyemmät.
Levinneisyys

Idänvillakkoa esiintyy melko laajalti Euraasian keskellä, Venäjän Eurooppaan kuuluvasta osasta Keski-Aasiaan, Mongoliaan, Kiinaan ja Kaukoidän Habarovskiin.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Idänvillakko – Senecio dubitabilis
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Senecio dubitabilis (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q10902558  Wikispecies: Senecio dubitabilis  CoL: 4WKLK  EoL: 6188860  FNA: 250097840  FoC: 250097840  GBIF: 3107415  iNaturalist: 883185  IPNI: 907702-1  ISC: 117064  NCBI: 2080830  Open Tree of Life: 7051831  Plant List: gcc-97947  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:907702-1  Tropicos: 50157425  WFO: wfo-0000137259  WoRMS: 1100876  Laji.fi: MX.41475
Matias Mäntykivi

| Matias Mäntykivi> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. kesäkuuta 2001 (ikä 23) Lappeenranta, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Mänty
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Paino:  75 kg
Seura
Seura:  Ilves
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  12
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2018–
Aik. seurat:  Ketterä (Mestis) SaiPa (SML)
NHL-varaus:  185. varaus, 2019 Boston Bruins
Matias Miikka Mäntykivi (s. 21. kesäkuuta 2001 Lappeenranta) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Tampereen Ilveksessä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Mäntykivi osaa pelata myös laidassa. Hän on maininnut esikuvakseen Pavel Datsjukin.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Kanada 2021 | jääkiekko |  |
Mäntykivi pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2021, jolloin hän voitti pronssia. Mäntykivi osallistui myös Suomen alle 18-vuotiaiden MM-leiriryhmään vuoden 2019 turnaukseen, mutta hän putosi kuitenkin lopullisesta kisajoukkueesta. Yhteensä Mäntykivi on pelannut 18 nuorten ja 16 poikien maaottelua.
Jan Gossaert

| Jan Gossaert |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: noin 1472 Maubeuge?
Kuollut: 1. lokakuuta 1532 Antwerpen
Taiteilija
Salanimi:  Mabuse
Jan Gossaert (myös kirjoitusasussa Gossart), tunnettiin myös nimellä Jan Mabuse Maubeugen kaupungin mukaan; (n. 1472 Maubeuge? –  1. lokakuuta 1532 Antwerpen) oli flaamilainen taidemaalari, joka ensimmäisten joukossa toi italialaisen täysrenessanssin tyylin Alankomaihin.
Elämä ja ura

Gossaertin elämää ei tunneta ennen kuin hän täytti kolmekymmentä vuotta. Hänet luultavasti otettiin Antwerpenin taidemaalarikiltaan jäseneksi vuonna 1503 nimellä Jennyn van Hennegouwe. Vuonna 1508 hän matkusti Roomaan Burgundin kreivi Filipin lähetystön mukana, jonka herttuatar Margareeta lähetti paavi Julius II:n luo. Vierailu kesti vuoden, josta palattuaan Gossaert toi mukanaan italialaisen taiteen aatteet Flanderiin. Hän jäi Filipin palvelukseen, josta oli tullut Utrechtin piispa, ja koristeli tämän Duursteden linnan. Gossaertin oli ehkä myös hänen mukanaan Kööpenhaminassa vuonna 1515.
Hän oli toisinaan muiden ruhtinaiden ja aatelisten palveluksessa. Kuningas Kaarle, myöhempi keisari Kaarle V, maksoi hänelle pääsiäisenä 1516 muun muassa sisarensa Eleonooran muotokuvasta. Herttuatar Margareeta käytti hänen palveluksiaan vuonna 1523 Mechelenissä. Gossaert näyttää asuneen Mechelenissä jonkin aikaa. Pidemmän aikaa hänen asuinpaikkanaan oli Middelburg, jossa asui myös hänen vävynsä, Leuvenista kotoisin oleva taidemaalari Hendrik van der Heyden. Filipin kuoltua vuonna 1524 Gossaert siirtyi tämän veljen Adolfin, Veeren markiisin, palvelukseen. Hän asui tämän hovissa ja ystävystyi tämän ja Margareetan vangiksi joutuneen Tanskan Kristian II:n kanssa. Gossaert oli mennyt naimisiin Marguerite de Molenaerin kanssa, jonka kanssa hänellä oli kaksi lasta.
Gossaertin varhaiset teokset, kuten Jeesus, Neitsyt ja Kastaja, kuvastavat hänen kiinnostustaan Jan van Eyckin ja Albrecht Dürerin töihin. Gossaertin pääteos, Middelburgin premonstratensalaiskirkon triptyykki Ristiltäotto, jota Dürer ihaili joulukuussa 1520, poltettiin vuonna 1568. Prahaan tehty triptyykki Pyhä Luukas maalaa Neitsyt Mariaa (1515) ja ennen kaikkea Itämaan tietäjien kumarrus kuvastavat taiteilijan elävää tyyliä. Sisustussuunnittelijana ja seinävaatemallien tekijänä hän oli vahvempi kuin mytologisten aiheiden käsittelyssä maalaustaiteessa. Gossaert oli myös merkittävä muotokuvataiteilija. Muotokuvateoksista huomattavia ovat Tanskan Kristianin lapset, Carondelet ja Munkki.
Pyhä Luukas maalaa Neitsyt Mariaa
Magien palvominen
Tanskan Kristian II:n kolme lasta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jan Gossaert Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF 2  3  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Tšekki  Australia  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Taiteenala:  KulturNav 2  Prado  RKD Artists  Städel  ULAN 
Henkilöt:  Alankomaat  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Leto

Leto (m.kreik. Λητώ, Lētō) on antiikin Kreikan mytologiassa esiintynyt jumalatar. Hän on titaani Koioksen ja Foiben tytär, ja Zeus on hänen kaksostensa, Apollonin ja Artemiin, isä. Roomalaisessa mytologiassa Letoa vastaa Apollon ja Dianan äiti Latona.
Merkittäviä Leton temppeleitä tai pyhäkköjä eli Letooneita olivat Letoon lähellä Ksanthosta sekä Leton temppeli Deloksen saarella, jossa Leton uskottiin synnyttäneen Apollonin ja joissakin myyttiversioissa myös Artemiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leto Wikimedia Commonsissa
In medias res

In media res (”tapahtumien keskelle”) on latinankielinen lausahdus, joka tarkoittaa menemistä suoraan asiaan. Käsite on peräisin Horatiuksen Runotaiteesta. Hän viittaa sillä Homeroksen Iliaaseen, joka alkaa taistelukohtauksella. Vastakohtana on ab ovo (”munasta”), jossa lähdetään liikkelle tapahtumasarjan alkupisteestä.
Irlanninsetteri

| Irlanninsetteri |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:   Irlanti
Määrä:  Suomessa rekisteröity punaisia 8 327 punavalkoisia 232
Rodun syntyaika:  1700-luku
Alkuperäinen käyttö:  seisova lintukoira
Nykyinen käyttö:  metsästys- ja perhekoira
Elinikä:  yli 10 vuotta
Muita nimityksiä:  Irish Setter, sotar rua, setter irlandais, Irischer Setter, setter irlandés, iiri setter, irkku
FCI-luokitus:  ryhmä 7 Seisovat lintukoirat alaryhmä 2.2 Setterit #120 (punainen) #330 (punavalkoinen)
Ulkonäkö
Paino:  20–32 kg
Säkäkorkeus:  55–67cm
Väritys:  kastanjanruskea, punavalkoinen
Irlanninsetteri (iiriksi sotar rua, engl. Irish Setter) on eloisa irlantilainen koirarotu, joka jalostettiin aikoinaan metsästykseen. Irlanninsetteristä on kaksi muunnosta, jotka FCI luokittelee virallisesti kahdeksi erilliseksi roduksi: punainen irlanninsetteri, jonka turkki on kastanjanruskea, sekä punavalkoinen irlanninsetteri. Tieteelliseksi nimeksi on aikoinaan esitetty Canis index.
Ulkonäkö

Irlanninsetteri on keskikokoinen koira. Karvapeite on sileää ja keskipitkää (etenkin mahan alla, jaloissa ja hännässä). Hännässä hapsutus on melko pitkää ja kärkeä kohden vähitellen lyhenevää. Hapsutus on kaikkialla melko suoraa ja sileää, lisäksi korvissa ja raajoissa on hapsut. Jalostajat toivovat mahdollisimman vähäkiharaisia koiria. Punaisen irlanninsetterin väri on syvän kastanjanruskea ilman vivahdusta mustaan. Valkoinen väri rinnassa, kurkussa ja varpaissa, pieni tähti otsassa tai kapea viiru tai pilkku kuonossa tai otsassa eivät ole hylkääviä virheitä. Joillain punaisilla irlanninsettereillä on rinnassa valkoinen laikku, joka useimmiten häipyy koiran kasvaessa aikuiseksi. Korvat ovat ohuet, riippuvat ja keskikokoiset, häntä melko pitkä. Punavalkoinen irlanninsetteri poikkeaa punaisesta ainoastaan väritykseltään. Lisäksi se on hieman kevytrakenteisempi eikä yhtä tuuheaturkkinen.lähde?
Luonne ja käyttäytyminen

Irlanninsetterit ovat hyvin lempeitä ja aktiivisia koiria, jotka tarvitsevat paljon liikuntaa. Rotu aikuistuu henkisesti hyvin myöhään n. 3–4 vuoden ikäisenä. Huolellinen peruskoulutus on hyvin tärkeään rodun toimeliaisuuden vuoksi.lähde?
Alkuperä

Kanakoirametsästys oli suosittu harrastus Britteinsaarilla, ja siellä onkin kehitetty useita lintukoirarotuja, kuten spanieleita, settereitä ja pointtereita. Viittauksia settereiden tyyppisiin koiriin on jo 1500-luvulta saakka. Punainen ja punavalkoinen irlanninsetteri on erotettu jo 1800-luvun puolivälissä toisistaan. Sitä ennen ne eivät olleet erillisiä rotuja, vaan ne sekoittuivat vapaasti. Osa koirista oli aina ollut punaisempia ja osa valkoisempia kuin toiset. Vaikka punaista irlanninsetteriä on jalostettu omana rotunaan jo pitkään, syntyy yhä vieläkin punaisia irlanninsettereitä, joilla on valkeita merkkejä. Irlanninsetterin ajatellaan polveutuvan irlanninspanieleista, joita risteytettiin muun muassa englannin- ja gordoninsetterin kanssa. Vuonna 1886 julkaistiin ensimmäinen rotumääritelmä.lähde?
Punavalkoinen setteri ei ole uusi eikä uudelleen herätetty rotu. Sen historia ulottuu 1750-luvulle, jolloin se oli suosittu ja yleinen koira ja yleisempi kuin punainen. Alkuperäinen punavalkea väritys vaihteli tuohon aikaan, joidenkin koirien ollessa punaisempia ja joidenkin ollessa valkeampia, mutta värit olivat puhtaita. Historiallisesti punavalkeita ei ole jalostettu punavalkeina tai punaisia punaisina, vaan jalostustyön tavoitteet olivat käyttöominaisuuksissa, eivät puhtaissa väreissä. Noihin aikoihin liikkuminen oli huomattavasti vaivalloisempaa ja kasvattajat käyttivät parasta saatavilla olevaa koiraa väristä välittämättä. Koirien jalostus tapahtui yleensä kartanoiden suurissa kenneleissä eristyneesti, ja linjan ulkopuolista verta oli harvoin saatavilla.lähde?
Vuonna 1978 Irlannin Kennelklubi hyväksyi punavalkoisen omana rotunaan. IKC antoi rotuyhdistyksille Iris Red&WHITE Setter Field&Show society ja The Red Setter Club tehtäväksi laatia rotumääritelmä punavalkoiselle irlanninsetterille. Lopullinen rotumääritelmä sinetöitiin vuonna 1984. Siinä ei ollut merkittäviä eroja verrattuna Mrs Cuddyn versioon vuodelta 1944, mutta rotumääritelmässä painotetaan punavalkoisen irlanninsetterin käyttöominaisuuksia. FCI hyväksyi punavalkoisen irlanninsetterin rotumääritelmän vuonna 1989.lähde?
Käyttötarkoitus

Ennen koirat olivat lähes kaikki metsästyskoiria. Nykyään on käyttö- ja näyttölinjan koiria, ja Suomessakin ero on selkeä. Suurin osa punavalkoisista irlanninsettereistä on näyttelykoirina ja vain harvat käytännön metsästyksessä. Suomen tunnetuin irlanninsetteri lienee Peggy Brown, Lentolaivue 24:n maskotti koko Jatkosodan ajan.
Kanta Suomessa

Nykyinen kanta on 5 430 yksilöä. Rekisteröintimäärät ovat olleet lisääntymässä, samoin tuontikoirien määrä. Tuonnit ovat olleet pääasiassa Pohjoismaista. Rekisteröintimäärä on vuosittain vaihdellut kahden puolen 300 yksilön, josta tuontien osuus on noin viisi prosenttia. Vuosittain on astutettu noin 25 narttua, ja tähän on käytetty hieman toistakymmentä urosta. Nartuilla tehdään 2–3 pentuetta ja uroksilla 3–5. Viimeisen 10 vuoden aikana yhdellä uroksella on ollut yli 100 jälkeläistä ja viidellä yli 50 jälkeläistä.lähde?
Punainen irlanninsetteri on muunnoksista suositumpi.Suomeen tuotiin ensimmäiset punavalkoiset setterit vuonna 1992 Englannista ja Ruotsista. Saman vuoden lopulla syntyi ensimmäinen pentue. Nykyään kanta on 62 yksilöä.lähde?
Kanta muualla

Pohjoismaissa rotu on hyvin samanlinjainen kaikkialla, mutta osittain yhtymäkohdat ovat hyvin kaukana. Määrällisesti ja laadullisesti kanta on suurempi kuin Suomessa, joten se on käyttökelpoista. Osassa Euroopan maita on myös linjoiltaan poikkeavaa ja käyttökelpoista kantaa. Muualla rotu on suhteellisen pitkälle eriytynyt käyttö- ja näyttelylinjoihin, jotka molemmat poikkeavat ulkomuodoltaan selvästi suomalaisista irlanninsetteristä. Punavalkoisten irlanninsettereiden kanta on muissa Pohjoismaissa melko samanlainen kuin Suomessakin, eikä se ole maailmanlaajuisesti kovin suosittu rotu.lähde?
Terveys

1930-luvulla ilmeni irlanninsettereillä yleisenä vakava PRA-silmäsairaus (Progressive Retinal Atrophy eli etenevä verkkokalvon rappeuma). Tilanne oli niin hälyttävä, että 1946 asetettiin Englannissa pentujen rekisteröinnin ehdoksi, ettei kummallakaan vanhemmalla ollut PRA:ta. Toimenpiteellä onkin ollut merkitystä ja sairaus on harvinaistunut. Punaisella irlanninsetterillä on myös tavattu lonkkaniveldysplasiaa eli lonkkamaljan ja reisiluunpään yhteensopimattomuutta. Punavalkoinen irlanninsetteri on suhteellisen terve rotu eikä sillä ole lonkkavikaa siinä määrin kuin punaisella irlanninsetterillä.lähde?
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Punaisen irlanninsetterin rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
Punavalkoisen irlanninsetterin rotumääritelmä (Suomen Kennelliitto, pdf)
Kanakoirakerho – Virallinen rotujärjestö
Is-jaos
Punainen irlanninsetteri ukrainalaisessa postimerkissä.
Ulkoasiainvaliokunta

| --- | --- |
 
Rooli:  Valiokunta
Valiokunta
Puheenjohtaja:  Johannes Koskinen
Valiokunnan sihteeri:  Tiina Larvala
Puolueet:        kok. (4)       ps. (4)       sd. (4)       kesk. (2)       vihr. (1)       r. (1)       vas. (1) 
Hallinto
Sijainti:  Ulkoasiainvaliokunta 00102 Eduskunta
Verkkosivusto
 Valiokunnan verkkosivusto
n k 
Ulkoasiainvaliokunta (UaV) on yksi eduskunnan valiokunnista. Sen tehtävänä on käsitellä Suomen kansainvälisiin suhteisiin liittyviä asioita, esimerkiksi valtiosopimuksia tai kansainvälisiin velvoitteisiin liittyviä lakiehdotuksia. Sen toimialaan kuuluvat myös Euroopan unionin yhteistä ulko- ja turvallisuuspolitiikkaa koskevat asiat. Lisäksi valiokunta käsittelee muun muassa kansainvälisiä järjestöjä, kehitysyhteistyötä, ulkomaankauppapolitiikkaa sekä yleistä turvallisuuspolitiikkaa koskevia asioita.
Esimerkkejä ulkoasiainvaliokunnan käsittelemistä asioista:
Valtioneuvoston selonteko Euroopan unionin perustuslakisopimuksesta
Sopimus Guatemalan tasavallan kanssa sijoitusten edistämisestä ja suojaamisesta
Pohjoismaiden neuvoston Suomen valtuuskunnan toimintakertomus
Hallituksen esitys Kansainvälisen rikostuomioistuimen ja Suomen välillä Kansainvälisen rikostuomioistuimen oikeudenkäynneissä kuultavina olleiden tai kuultavaksi tulevien todistajien ja heidän läheistensä sijoittamisesta Suomen alueelle.
Valiokunnan jäsenet

Valiokunnassa on 17 jäsentä ja 9 varajäsentä. Valiokunta kokoontuu neljä kertaa viikossa.
Valiokunnan jäsenet > Jäsenet vaalikaudella 2023-2027

| Jäsen | Jäsen | Puolue | Vaalipiiri |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Kaleva, AtteAtte Kaleva | Kokoomus | Helsinki |
|  | Kauma, PiaPia Kauma | Kokoomus | Uusimaa |
|  | Lindberg, JarmoJarmo Lindberg | Kokoomus | Helsinki |
|  | Vikman, SofiaSofia Vikman | Kokoomus | Pirkanmaa |
|  | Niemi, VeijoVeijo Niemi | Perussuomalaiset | Pirkanmaa |
|  | Junnila, VilhelmVilhelm Junnila | Perussuomalaiset | Varsinais-Suomi |
|  | Simula, JennaJenna Simula | Perussuomalaiset | Oulu |
|  | Vähämäki, VilleVille Vähämäki | Perussuomalaiset | Oulu |
|  | Kiljunen, KimmoKimmo Kiljunen | SDP | Uusimaa |
|  | Koskinen, JohannesJohannes Koskinen | SDP | Häme |
|  | Lindtman, AnttiAntti Lindtman | SDP | Uusimaa |
|  | Tuppurainen, TyttiTytti Tuppurainen | SDP | Oulu |
|  | Kaikkonen, AnttiAntti Kaikkonen | Keskusta | Uusimaa |
|  | Kalmari, AnneAnne Kalmari | Keskusta | Keski-Suomi |
|  | Haavisto, PekkaPekka Haavisto | Vihreät | Helsinki |
|  | Honkasalo, VeronikaVeronika Honkasalo | Vasemmistoliitto | Helsinki |
|  | Biaudet, EvaEva Biaudet | RKP | Helsinki |
Valiokunnan puheenjohtajat

| Puolue | Puolue | Puheenjohtaja | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Vanhasuomalaiset | Lauri Ingman | 1917–1918 |
|  | Edistyspuolue | Johannes Lundson | 1918–1919 |
|  | Edistyspuolue | Oskari Mantere | 1919 |
|  | Maalaisliitto | Santeri Alkio | 1920–1922 |
|  | SDP | Väinö Tanner | 1922–1924 |
|  | Edistyspuolue | Juho Vennola | 1924–1927 |
|  | RKP | Georg Schauman | 1928–1930 |
|  | SDP | Väinö Voionmaa | 1931–1933 |
|  | SDP | Reinhold Svento |  |
|  | SDP | Väinö Voionmaa | 1940–1947 |
|  | SDP | Onni Peltonen | 1947–1948 |
|  | SDP | Jussi Raatikainen | 1948 |
|  | SDP | K.A. Fagerholm | 1948 |
|  | SDP | Alpo Lumme | 1949 |
|  | SDP | Rafael Paasio | 1949–1951 |
|  | SDP | Uuno Takki | 1951–1952 |
|  | SDP | Rafael Paasio | 1952–1958 |
|  | SDP | Gunnar Henriksson | 1958–1959 |
|  | SDP | Rafael Paasio | 1959–1966 |
|  | SDP | Veikko Kokkola | 1966 |
|  | SDP | Pekka Kuusi | 1966–1970 |
|  | SDP | Kalevi Sorsa | 1970–1972 |
|  | SDP | Lars Lindeman | 1972–1976 |
|  | SDP | Kalevi Sorsa | 1976–1977 |
|  | SDP | Ulf Sundqvist | 1977–1979 |
|  | SDP | Kalevi Sorsa | 1979–1982 |
|  | SDP | Pirkko Työläjärvi | 1982–1983 |
|  | SDP | Erkki Liikanen | 1983–1987 |
|  | SDP | Markus Aaltonen | 1987–1991 |
|  | SDP | Ulpu Iivari | 1991 |
|  | SDP | Pertti Paasio | 1991–1996 |
|  | SDP | Markus Aaltonen | 1996–1999 |
|  | SDP | Erkki Tuomioja | 1999 |
|  | SDP | Liisa Jaakonsaari | 1999–2003 |
|  | SDP | Antti Kalliomäki | 2003 |
|  | SDP | Liisa Jaakonsaari | 2003–2007 |
|  | Kokoomus | Jyrki Katainen | 2007 |
|  | Kokoomus | Pertti Salolainen | 2007–2011 |
|  | Perussuomalaiset | Timo Soini | 2011–2015 |
|  | Perussuomalaiset | Maria Lohela | 2015 |
|  | Keskusta | Antti Kaikkonen | 2015–2016 |
|  | Keskusta | Matti Vanhanen | 2016–2019 |
|  | Perussuomalaiset | Laura Huhtasaari | 2019 |
|  | Perussuomalaiset | Mika Niikko | 2019–2022 |
|  | Perussuomalaiset | Jussi Halla-aho | 2022–2023 |
|  | SDP | Johannes Koskinen | 2023 |
|  | SDP | Tytti Tuppurainen | 2023 |
|  | SDP | Kimmo Kiljunen | 2023–2024 |
|  | SDP | Johannes Koskinen | 2024 |
Aiheesta muualla

Valiokunnan verkkosivusto
| n k Eduskunnan valiokunnat |
| --- | --- | --- |
|  Suuri valiokunta  Perustuslaki  Ulkoasiat  Valtiovarat  Tarkastus  Hallinto  Laki  Liikenne ja viestintä  Maa- ja metsätalous  Puolustus  Sivistys  Sosiaali- ja terveysasiat  Talous  Tiedusteluvalvonta  Tulevaisuus  Työelämä ja tasa-arvo  Ympäristö  |  Suuri valiokunta  Perustuslaki  Ulkoasiat  Valtiovarat  Tarkastus  Hallinto  Laki  Liikenne ja viestintä  Maa- ja metsätalous  Puolustus  Sivistys  Sosiaali- ja terveysasiat  Talous  Tiedusteluvalvonta  Tulevaisuus  Työelämä ja tasa-arvo  Ympäristö  |  |
Anouk Aimée

| Anouk Aimée |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1932 Pariisi, Ranska
Kuollut: 18. kesäkuuta 2024 (92 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Níkos Papatákis
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Nicole Françoise Florence Dreyfus, taiteilijanimeltään Anouk Aimée, (27. huhtikuuta 1932 Pariisi, Ranska – 18. kesäkuuta 2024) oli ranskalainen näyttelijä. Hän aloitti näyttelemisen vuonna 1947 vain 14-vuotiaana. Vuonna 1958 hän näytteli traagisen taiteilijan Jeanne Hébuternen roolin elokuvassa Veronan rakastavaiset. Hänen muita elokuviaan ovat Ihana elämä, 8½ ja Jacques Demyn ohjaama Lola. Hän sai elokuvasta Mies ja nainen Golden Globe -palkinnon draamaelokuvan naispääosasta ja oli ehdolla parhaan naispääosan Oscarin saajaksi. Vuonna 1994 hän esiintyi elokuvassa Prêt-à-Porter.
Aimée oli naimisissa kreikkalaisen elokuvaohjaajan Níkos Papatákisin (k. 2010) kanssa. Heillä on tytär Manuela Papatakis.
Aiheesta muualla

Anouk Aimée Elonetissä.
Anouk Aimée Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Katalonia  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Synchronkartei  Deutsche Biographie  DDB  Trove  Elonet 
Muut:  IdRef
Jukka Virtanen

| Jukka Virtanen |
| --- | --- |
 Jukka Virtanen kesäkuussa 2011.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1933 Jämsänkoski
Kuollut: 1. syyskuuta 2019 (86 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  suomalainen
Ammatti:  kirjailija, runoilija, suomentaja, toimittaja, käsikirjoittaja, sanoittaja, näyttelijä, juontaja, laulaja ja ohjaaja
Vanhemmat:  Eino Jalmari Virtanen ja Hilja Maria Virtanen (o.s. Hakonen)
Puoliso:  Liisa Virtanen
Lapset:  Riikka Virtanen ja Ville Virtanen
Jukka Jalmari Virtanen (25. heinäkuuta 1933 Jämsänkoski – 1. syyskuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen kirjailija, runoilija, suomentaja, toimittaja, käsikirjoittaja, sanoittaja, näyttelijä, juontaja, laulaja ja ohjaaja.
Virtasen uralle mahtui ohjauksia niin teatterissa kuin televisiossakin, elokuvarooleja, käännöksiä ja sanoituksia. Virtanen kirjoitti televisioaiheisia kolumneja Ilta-Sanomiin, pelasi viihdeväen Zoom-joukkueessa, harrasti raveja ja jalkapalloa. Virtasen juuret olivat Jämsänkosken paperitehtaan yhteisössä.