stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kävlingen kunta
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Kävlingen kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 5 | 7 | 10 | 12 | 13 | 10 | 14 | 10 | 12 | 9 | 12 | 16 | 15 | 15 |  |
|   | Keskustapuolue | 15 | 13 | 9 | 7 | 6 | 6 | 5 | 3 | 2 | 2 | 3 | 3 | 3 | 4 |  |
|   | Liberaalit | 4 | 5 | 5 | 3 | 5 | 5 | 5 | 2 | 2 | 5 | 4 | 5 | 5 | 4 |  |
|   | Kristillisdemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 0 | 1 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 |  |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 1 | 1 | 3 | 2 | 2 | 2 | 1 | 1 | 2 | 3 | 2 |  |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 25 | 23 | 24 | 25 | 23 | 24 | 20 | 23 | 18 | 20 | 17 | 15 | 14 | 12 |  |
|   | Vasemmistopuolue | 0 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 0 | 2 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 |  |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 | 6 | 4 | 7 | 10 |  |
|   | Muut | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 9 | 6 | 1 | 0 | 2 | 0 | 0 |  |
|   | Yhteensä  | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 49 | 45 | 45 | 45 | 49 | 49 | 49 |  |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Barsebäckin piiri
Dagstorpin piiri
Hofterupin piiri
Högin piiri (Skåne)
Kävlingen piiri
Lackalänga-Stävien piiri
Lilla Harrien piiri
Löddeköpingen piiri
Stora Harrien piiri
Södervidingen piiri
Virken piiri
Västra Karabyn piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Kävlinge
Dagstorp
Västra Karaby
Lackalänga-Stävie
Hofterup
Löddebygden
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Barsebäck
Dagstorp
Hofterup
Hög
Kävlinge
Lackalänga
Lilla Harrie
Löddeköpinge
Stora Harrie
Stävie
Södervidinge
Virke
Västra Karaby (Karaby)
Seurakunnat > Kirkot

Barsebäckin kirkko
Dagstorpin kirkko
Gamla kyrkan
Hofterupin kirkko
Högin kirkko
Korsbackakyrkan
Lackalängan kirkko
Lilla Harrien kirkko
Löddeköpingen kirkko
Stora Harrien kirkko
Stävien kirkko
Södervidingen kirkko
Virken kirkko
Västra Karabyn kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kävlingen kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Kävlinge kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä tästä ja maalaiskuntia koskevista artikkeleista.
Skånen läänin kunnat
Kartta Kävlingen kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
Etruskin kieli

| Etruski |
| --- | --- |
 Etruskin puhuma-alue
Tiedot
Alue:  Pohjois-Italia
Ajoitus:  700 eaa.–50 jaa.
Kirjaimisto:  Etruskin aakkoset
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Isolaattikieli
ISO 639-3:  ett
 Ohje 
Etruskin kieli on kuollut kieli, jota puhuivat ja kirjoittivat Etrurian alueella Pohjois-Italiassa ensimmäisellä vuosituhannella ennen ajanlaskun alkua asuneet etruskit. Latina syrjäytti etruskin täydellisesti Rooman valtakunnan levittäydyttyä Pohjois-Italiaan. Viimeinen henkilö, jonka tiedetään osanneen lukea etruskin kieltä, oli Rooman keisari Claudius (10 eaa. – 54 jaa).
Nykyaikaan etruskin kielestä on säilynyt toistakymmentätuhatta kreikkalaisen aakkoston italialaisella variaatiolla kirjoitettua piirtokirjoitusta, joita pystytään lukemaan mutta ei osata tulkita muutamia luku- ynnä muita perussanoja lukuun ottamatta.
Etruski on isolaattikieli, jolla ei tiedetä olevan mitään tunnettuja sukulaiskieliä. Lemnoksen saarelta on kuitenkin löydetty kirjoitusta, joka muistuttaa suuresti etruskia. Kyseinen teksti on sotilaan hautakirjoitus, joka on kirjoitettu vanhahtavalla etruskin kielimuodolla. Myös muinaisessa Raetiassa puhuttu reetin kieli saattoi olla sukua etruskille.
Ote etruskien Liber linteus -kirjoituksesta.
Säilyneet tekstit

Kirjoitustaito tuli etruskien keskuuteen viimeistään 700-luvulla eaa. ja se otettiin nopeasti käyttöön etruskin kielen kirjoittamiseen. Varhaisimmat säilyneet etruskinkieliset piirtokirjoitukset ovat 600-luvulla valmistetuissa keramiikka-astioissa. Tutkimuksen ongelma on, että säilyneet tekstit ovat lyhyitä ja kaavamaisia, jolloin kielen rakenne jää tuntemattomaksi. Yhtään kirjettä, arkistotekstiä tai sanakirjaa ei ole säilynyt. Vain kymmenkunta piirtokirjoitusta sisältää enemmän kuin 30–40 sanaa. Pisin teksti on uhrikalenteri Liber linteus, jota nykyään säilytetään Zagrebissa. Se sisältää yli 1300 sanaa, mutta valtaosa niistä on nimiä. Muutkin pitkät tekstit ovat usein kalentereita, mutta joukossa on myös metallitauluihin kaiverrettu muistokirjoitus ja temppelin pyhä teksti. Tärkein etruskin tekstikokoelma on saksalaisen Helmut Rixin kokoama Etruskische Texte.
Etruskista on säilynyt merkkejä nykyisessä paikannimistössä sekä muihin kieliin lainautuneina sanoina. Esimerkiksi Parman kaupungin nimi on etruskiperäinen. Etruskista on tullut latinan kautta suomeenkin joitain lainasanoja, esimerkiksi persoona, joka tarkoitti alun perin näytelmissä käytettyä naamiota, myöhemmin naamiota ylipäänsä ja lopulta henkilöä.
Fonologia ja aakkoset > Konsonantit

|  | Bilabiaali | Dentaali | Palataali | Velaari | Glottaali |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nasaali | m | n |  |  |  |
| Klusiili | p ~ pʰ | t ~ tʰ |  | k ~ kʰ |  |
| Affrikaatta |  | ts |  |  |  |
| Frikatiivi | f | s | ʃ |  | h |
| Approksimantti |  | l | j | w |  |
| Tremulantti |  | r |  |  |  |
Lähde:
Fonologia ja aakkoset > Vokaalit

|  | Etinen | Takainen |
| --- | --- | --- |
| Suppea | i | u |
| Puolisuppea | e | o |
| Avoin |  | ɑ |
Lähde:
Fonologia ja aakkoset > Aakkoset

Etruskit omaksuivat aakkostonsa Euboiasta noin 700 eaa. tulleiden kreikkalaisten siirtolaisten käyttämästä länsikreikkalaisesta aakkostosta pienin muutoksin. Etruskit kirjoittivat oikealta vasemmalle. Etruskissa ei ollut soinnillisia klusiileja (b, d, g) ja k-äänteen kirjoittaminen riippui seuraavasta äänteestä, mikä käytäntö on jonkin verran siirtynyt latinan kirjoittamiseen.
Allaolevan taulukon sarakkeet vasemmalta oikealle: Euboian kreikka, kolme etruskimuunnelmaa, latinan vastineet ja äänneasut:
Aiheesta muualla

http://www.maravot.com/Etruscan_Phrases_a.html Etruscan Phrases by Mel Copeland. Tallennettu 16.11.2012
Formula 4

Formula 4 -luokan auto vuodelta 2014.
Formula 4 (F4) on autourheiluluokka, jota pidetään Formula 3:sten ohella kuljettajien tärkeimmistä ponnahduslaudoista kuninkuusluokkana pidettyyn Formula 1 -luokkaan. F4-luokassa kilpaillaan useissa eri sarjoissa kuten Euroopassa, Aasiassa, Etelä- ja Pohjois-Amerikassa sekä Australiassa. Kansainvälinen autourheiluliitto FIA lanseerasi uuden F4-luokan vuonna 2013, jonka tarkoituksena on luoda uusi polku nuorille kuljettajille kohden F1-luokkaa. Luokan perustamisen taustalla toimi muun muassa entinen F1-kuljettaja Gerhard Berger.
Formula 4 korvasi samalla kaavalla monta entistä sarjaa, esimerkiksi Italian Formula Abarth muuttui Italian Formula 4 -sarjaksi. Britanniassa tunnettu Britannian Formula Ford muuttui Britannian Formula 4 -sarjaksi. Saksan ADAC Formel Masters-sarja muuttui vuonna 2015 ADAC Formula 4ksi. Vuonna 2015 perustettiin uusi SMP Formula 4 -sarja jossa ajetaan sarjan kilpailuja muun muassa Suomessa, Venäjällä ja Virossa. Vuonna 2015 perustettiin myös Australian, Kiinan, Japanin ja Meksikon Formula 4 -sarjat. Myös Yhdysvalloissa perustettiin Yhdysvaltain Formula 4 -sarja joka käynnistyi vuonna 2016. Myöhemmässä vaiheessa aikomuksena on järjestää myös Espanjan, Kaakkois-Aasian ja Arabiemiirikuntien F4 -sarjat.
Muut Formula 4 -sarjat

F1 Academy
Formula Winter Series
Formula Academy Finland
Fórmula Academy Sudamericana
Ligier JS4 Series
GB4 Championship
JAF Japanin Formula 4
USF Juniors
Formula Pro USA Western Championships
Canada CASC Formula 4
Fórmula 4 Chile
Lakkautetut Formula 4 -sarjat

ADAC Formula 4
Argentiinan Formula 4
SMP Formula 4
BRDC Formula 4
Tiutinen II

Tiutinen II oli suomalainen Tiutisen saaren ja Kotkan välillä liikennöinyt höyrylaiva, jonka höyrykattilan räjähdyksessä 14. marraskuuta 1924 kuoli 24 ihmistä, heidän joukossaan laivan päällikkö. Laiva oli matkalla Kotkasta Tiutiseen mukanaan 65 matkustajaa ja miehistön jäsentä kun laivan höyrykattila räjähti kello 16 aikaan upottaen samalla aluksen. Pahoin vaurioitunut hylky nostettiin 18. - 19. marraskuuta jolloin havaittiin että laivan pohja oli lähes kokonaan hävinnyt. Onnettomuuden uhrien muistomerkki sijaitsee Kotkan Parikan hautausmaalla (silloinen nimi Kotkan uusi hautausmaa)
Höyrylaiva Tiutinen II:n onnettomuuden uhrien muistomerkki Parikan hautausmaalla Kotkassa.
Tiutisen Maito-Osuuskunnan omistama puolikannellinen höyrypursi Tiutinen II lähti Kotkan satamasta kello 16.15 iltapäivällä säännölliselle vuorolleen Tiutisen saareen. Laivalla oli oikeus ottaa 65 matkustajaa ja lähtiessä laiva oli aivan täynnä. 15 minuutin kuluttua lähdöstä kun laiva lähestyi noin kahden ja puolen kilometrin päässä Kotkan satamasta sijaitsevaa Tiutisen saarta ja oli noin kahden laivamitan päässä saaren laiturista laivan höyrykattila räjähti ja laiva upposi heti. Ennen räjähdystä kattilasta oli nähty purkautuvan höyryä. Räjähdys oli niin voimakas, että eräs sanomalehtipoika lensi laivasta laiturille saamatta mitään vammoja. Kolmen henkilön onnistui uimalla pelastua Tiutisen saarelle. Paikalle tulleet alukset pelastivat vedestä 22 loukkaantunutta. Kotkan sairaaalan tuoduista loukkaantuneista kuoli neljä. Laivassa oli ollut matkustajina enimmäkseen työstään palaavia työläisiä, joukossa joitakin insinöörejä ja insinöörikokelaita. Onnettomuuden syynä oli laivan höyrykattilan huonokuntoisuus.
Tiutisen onnettomuuden uhrien hautajaiset olivat 23. marraskuuta 1924 Kotkan uudella hautausmaalla. Uhrien hautapatsas paljastettiin 21. marraskuuta 1926.
Kotka-aiheista iskelmää soittava Mutalahti-yhtye julkisti onnettomuudesta kertovan kappaleensa Tiutinen 1924 Tiutisen työväentalolla 15. marraskuuta 2024 pidetyssä onnettomuuden satavuotismuistotilaisuudessa.
Tiutinen II oli rakennettu 1890 Porissa (Björneborgs Mekaniska Verkstad, omistaja Wilhelm Rosenlew & Co) ja se oli aluksi Turun seudulla paikallis- ja saaristoliikenteessä nimellä S/S Runsala. Maaliskuussa 1924 kotkalainen Tiutisen Maito-Osuuskunta osti laivan haminalaiselta laivurilta ja asetti sen liikenteeseen kuljettamaan matkustajia ja tavaraa Kotkan ja Tiutisen saaren välillä, laivan nimeksi muuttui samalla Tiutinen II.  Laivan pituus ja leveys oli 51,5 ja 12 jalkaa ja höyrykoneen teho 6 hevosvoimaa.
Aiheesta muualla

Laiva, joka räjähti. Sata vuotta sitten tapahtui unohduksiin jäänyt onnettomuus, jossa yli 20 suomalaista sai surmansa, Yle Kotimaa 16.11.2024
Petri ja Petri - Tiutisen höyrylaivaonnettomuus 1924, Historianopettajat Petri Anttila sekä Petri Osola esittelevät Kotkan paikallishistoriaa (Kotkan historiaa, osa 31, Youtube 23.6.2020)
Onnettomuus Kotkan edustalla. Höyrypannu räjähtänyt, laiva uponnut ja surmansa saanut kolmattakymmentä henkeä, Suomen Kuvalehti, 22.11.1924, nro 47, s. 12, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Jeff Drouin-Deslauriers

| Jeff Drouin-Deslauriers |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. toukokuuta 1984 (ikä 40) Saint-Jean-sur-Richelieu, Quebec
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  oikea
Pituus:  193 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–2016
Seurat:  Edmonton Road Runners (AHL)   Hamilton Bulldogs (AHL)   Wilkes-Barre/Scranton Penguins (AHL)   Springfield Falcons (AHL)   Edmonton Oilers (NHL)   Oklahoma City Barons (AHL)   Syracuse Crunch (AHL)   Anaheim Ducks (NHL)   Norfolk Admirals (AHL)   Houston Aeros (AHL)   Dinamo Riika (KHL)   Augsburger Panther (DEL)
NHL-varaus:  31. varaus, 2002 Edmonton Oilers
Jeff Drouin-Deslauriers (s. 15. toukokuuta 1984 Saint-Jean-sur-Richelieu, Quebec, Kanada) on kanadalainen ammattilaisuransa päättänyt jääkiekkomaalivahti. Hän käytti sukunimestään pelipaidassaan vain nimeä Deslauriers. Deslauriers pelasi urallaan lähinnä AHL-liigassa, mutta myös 62 ottelua NHL-liigassa Edmonton Oilersissa ja Anaheim Ducksissa.
Ura

Deslauriers pelasi ennen NHL-varaustaan kauden 2001–2002 QMJHL-juniorijoukkue Chicoutimi Saguenéensissa. Hänet palkittiin kauden päätteeksi parhaana puolustavana tulokkaana Raymond Lagacé Trophyllä. Kesällä 2002 hänet varattiin varaustilaisuuden toisella kierroksella, kun Edmonton Oilers varasi hänet numerolla, 31 eli toisen varauspäivän ensimmäisenä varauksena.
Deslauriers siirtyi kaudeksi 2004–2005 Edmonton Oilersin organisaatioon. Hän pelasi useissa Oilersin farmijoukkueissa, kunnes debytoi NHL:ssä kaudella 2008–2009. Deslauriers teki 4–3-voittoon päättyneen NHL-debyyttinsä 17. lokakuuta 2008 Calgary Flamesia vastaan. Hän aloitti kauden kolmosvahtina, mutta nousi Oilersin kakkosvahdiksi, kun Mathieu Garon kaupattiin Pittsburgh Penguinsiin tammikuussa 2009. Deslauriers pelasi kauden aikana yhteensä kymmenen NHL-ottelua.
Varsinainen tulokaskausi Deslauriersille oli kausi 2009–2010. Hän oli lähtökohtaisesti Oilersin kakkosvahti, kun ykköseksi hankittiin Nikolai Habibulin. Habibulin kuitenkin loukkaantui ja Deslauriers nousi joukkueen ykkösvahdiksi. Hän pelasi 48 ottelua 90,1% varmuudella. Deslauriers pelasi kaudella 2010–2011 myös Oilersin organisaatiossa, mutta kausi meni kokonaan AHL-joukkue Oklahoma City Baronsin riveissä. Deslauriers pelasi Oilersin paidassa vain alkukauden harjoitusotteluita. Baronsin riveissä hän jakoi peliajan Martin Gerberin kanssa.
Ennen kauden 2011–2012 alkua Deslauriers teki sopimuksen Anaheim Ducksiin. Hän pelasi Ducksissa vain neljä ottelua viettäen muuten kaksi kautta seuran farmijoukkueissa AHL- ja ECHL-sarjoissa.
Huhtikuussa 2013 Deslauriers kaupattiin Minnesota Wildiin, joka lainasi hänet kaudeksi 2013–2014 AHL:n Wilkes-Barre/Scranton Penguinsiin. Kaudeksi 2014–2015 hän siirtyi KHL-liigan Dinamo Riian kakkosmaalivahdiksi. Kauden 2015–2016 Deslauriers pelasi Saksan DEL-liigan Augsburger Pantherissa. Deslauriers lopetti ammattilaisuransa tuohon kauteen.
Valmet Tuuli

| VL/Valmet Tuuli |
| --- | --- |

Tyyppi:  koulukone
Alkuperämaa:   Suomi
Valmistaja:  Valtion lentokonetehdas Valmet
Tila:  Tuuli III Suomen ilmailumuseon säilytyksessä
Pääkäyttäjät:  Suomen ilmavoimat
Valmistusmäärä:  1 (Tuuli II) 1 (Tuuli III) 
Valmet Tuuli (myös VL Tuuli) oli suomalainen alkuun Valtion lentokonetehtaan ja myöhemmin Valmetin kehittämä ja valmistama koulukonesarja. Konetyypistä suunniteltiin ja valmistettiin kolme eri versiota vuosina 1941–1957. Ensimmäinen versio, VL Tuuli I kehitettiin toisen maailmansodan aikana vuosina 1941–1944. Konetyyppi oli peräkkäinistuttava yksimoottorinen koulukone, johon oli tarkoitus valmistaa kaksi erityyppistä siipeä alkeis- ja jatkokoulutusta varten. Toinen versio, Valmet Tuuli II kehitettiin sotien päätyttyä 1944–1951. Konetyyppi pohjautui saksalaiseen Bücker Bü 181 Bestmanniin, ja oli rinnakkainistuttava alkeiskoulukone. Kolmas ja viimeinen versio, Valmet Tuuli III kehitettiin vuosina 1954–1957, ja sen jatkokehitelmäksi kaavailtua Tuuli IV:ää esitettiin Saab 91 Safirin kilpailijaksi ilmavoimien uudeksi alkeiskoulukoneeksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valmet Tuuli Wikimedia Commonsissa
Tuuli III:n esittely Suomen ilmailumuseon verkkosivuilla
Valmet Tuuli II:n tuulitunnelimalli.
Tuuli III vuonna 1957
Cessna 165 Airmaster

| Cessna Model 165 Airmaster |
| --- | --- |
 Cessna 165 Airmaster Keevilissä Englannissa toukokuussa 2006
Tyyppi:  yleisilmailukone
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Valmistaja:  Cessna Aircraft Company
Esitelty:  1935
Valmistusmäärä:  186 
Cessna Model C-165 Airmaster oli yhdysvaltalainen, Cessna Aircraft Companyn valmistama yksimoottorinen yleisilmailukone.
Historia

C-165 Airmasterin ensimmäinen versio, C-34, esiteltiin 1935. Toinen versio, C-37, tuli markkinoille kahta vuotta myöhemmin. C-37 -mallissa oli edeltäjäänsä leveämpi ohjaamo, sähkökäyttöiset laskusiivekkeet ja hieman pidempi siipi. C-37:ää valmistettiin kuitenkin vain 46 kappaletta hyvistä suorituskyvystään ja lento-ominaisuuksistaan huolimatta. C-34:n pohjalta kehitettiin vuoteen 1941 mennessä mallit C-38, C-145 ja C-165, joille annettiin lisänimi Airmaster. C-34:ää ja siihen pohjautuvia koneita valmistettiin kaikkiaan 186 kappaletta.
Käyttö Suomessa

Veljekset Karhumäki hankki ja rekisteröi C-37 -koneen tunnuksella OH-VKF helmikuussa 1938. Karhumäen käytössä koneella lennettiin 483 tuntia ja 15 minuuttia ennen sen pakko-ottamista Suomen ilmavoimien käyttöön talvisodan kynnyksellä lokakuussa 1939. Ilmavoimien käytössä kone siirtyi alkuun täydennyslentolaivue 39:n toisen lentueen, eli koulutuslentueen käyttöön. Kone kärsi starttivaurion maaliskuussa 1940, minkä jälkeen se lähetettiin korjattavaksi Karhumäen tehtaalle. Korjausten yhteydessä kone sai ilmavoimien tunnuksen CE-1. Lentolaivue 6 (LLv 6) käytti konetta sen palattua huollosta aina tammikuuhun 1941. Kone luovutettiin lentolaivue 46:lle (LLv 46) 24. kesäkuuta 1941, ja se varastoitiin seuraavana päivänä. Veljekset Karhumäki myi koneen ilmavoimille lokakuussa 1941. CE-1:llä lennettiin ilmavoimissa kaikkiaan 233 tuntia ja 55 minuuttia. Koneen moottori luovutettiin havaintovälineeksi huhtikuussa 1942 varaosapulan seurauksena. CE-1 poistettiin ilmavoimien luetteloista heinäkuussa 1943, ja myytiin takaisin Veljekset Karhumäelle saman vuoden joulukuussa. Karhumäet myivät koneen kunnostamisen jälkeen edelleen ruotsiin, jossa se rekisteröitiin siviilitunnuksella SN-ANP elokuussa 1945. Kone poistettiin Ruotsin ilma-alusrekisteristä noin yhdeksän vuotta myöhemmin marraskuussa 1954. Veljekset Karhumäki hankki koneen vuosikymmeniä myöhemmin takaisin ja sen osat saapuivat suomeen elokuussa 2008. Kone oli vuoden 2010 tiedon mukaan tarkoitus entistää näyttelykuntoon.
Tekniset tiedot (C-37)

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 4
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&07.05000007,5 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&010.040000010,4 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&02.01300002,13 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&016.080000016,8 m²
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&&0626.&&&&00626 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&01065.&&&&001 065 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&01.&&&&001 × Warner Super Scrab S-50 seitsemänsylinterinen ilmajäähdytteinen tähtimoottori; &&&&&&&&&&&&0108.&&&&00108 kW (&&&&&&&&&&&&0145.&&&&00145 hv)
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0260.&&&&00260 km/h
Matkalentonopeus: &&&&&&&&&&&&0230.&&&&00230 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&&0845.&&&&00845 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&05500.&&&&005 500 m
Vuonna 1936 valmistetty Cessna C-34 Blackpoolin lentoasemalla vuonna 1950
Otaniemen kappeli

| Otaniemen kappeli |
| --- | --- |
 Otaniemen kappelin sisätila
Sijainti:  Otaniemi, Espoo
Koordinaatit:  60°11′22″N, 024°50′14″E
Rakentamisvuosi:  1957
Suunnittelija:  Heikki ja Kaija Siren
Materiaali:  tiili, puu
Istumapaikkoja:  150
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Otaniemen kappeli valmistui vuonna 1956–1957 vuoden 1953 arkkitehtuurikilpailun lunastussijan saaneen Heikki ja Kaija Sirenin kilpailutyön pohjalta. Kilpailun 1. palkinnon voitti Erkki Pasanen, arkkitehti SAFA (1924-2021) yhdessä kollegansa Kauko Tiihosen (1925-2014) kanssa.
Pihanäkymä
Sen rakennusmateriaaleina on käytetty puuta ja punatiiltä. Puulla aidatulta esipihalta päästään matalan tiilestä rakennetun eteishallin läpi itse kirkkosaliin. Rakennuksen korkeimmasta, lasisesta eteläseinästä tulvii punatiilellä vuorattuun puukattoiseen saliin taustavalo.
Kappeli paloi tuhopolton seurauksena vuonna 1976 mutta rakennettiin uudelleen lähes täysin alkuperäiseen asuunsa vuonna 1978. Kappelisalissa on 150 istumapaikkaa.
Kappeli kuuluu osana Otaniemen kampusaluetta Museoviraston laatimaan valtakunnallisesti merkittävien rakennettujen kulttuuriympäristöjen (RKY) luetteloon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Otaniemen kappeli Wikimedia Commonsissa
Otaniemen kappeli Espoon seurakuntien sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
| n k Espoon kirkot ja kappelit |
| --- | --- |
Kirkot:  Espoonlahti  Leppävaara  Olari  Tapiola  Tapiolan ortodoksinen  Tuomiokirkko 
Kappelit:  Aurora  Kauklahti  Kellonummi  Matasaari  Otaniemi  Perkkaa  Soukka  Suvela 
| n k Perustiedot Wikidatassa: Otaniemen kappeli (Q2957158)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: kirkko
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Otaniemi
koordinaatit: 60°11′N 24°50′E﻿ / ﻿60.19°N 24.84°E﻿ / 60.19; 24.84
E-Rotic

| E-Rotic |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1994–2003
Tyylilaji:  eurodance, hip house, trance
Kotipaikka:   Saksa
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  David Brandes   Lydia Madawjewski   Robert Spehar  
Entiset jäsenet:  Lyane Leigh   Raz-Ma-Taz   Jeanette Christensen   Terence d'Arby   Ché Jouaner   Yasemin Baysal  
Infobox OKNimi-testi OK: 
E-Rotic on saksalainen eurodance-yhtye. Se on tunnettu seksuaalisia aiheita käsittelevistä sanoituksistaan.
Vuonna 1994 perustetun E-Rotic-yhtyeen muodostivat tuottaja David Brandes, laulaja Lyane Leigh (Liane Hegemann) ja räppäri Raz-Ma-Taz  (Richard Michael Smith). Tuottaja David Brandes itse lauloi todellisuudessa melkein kaikki rap-osuudet. Hittilevyn Sex Affairs jälkeen David Brandes huomasi Lyanen sopimuksessa porsaanreiän, joka mahdollisti toisen laulajan käyttämisen yhtyeen keikoilla. Lyanen harmiksi sopimus määräsi hänet laulamaan kaikki kappaleet vielä Mambo No. Sex -levyyn saakka.
1996 Lyane perusti Raz-Ma-Tazin kanssa oman S.E.X. Appeal -yhtyeen hävittyään E-Rotic-nimen oikeuksista käydyn kiistan.
E-Roticin uusiksi kasvoiksi tulivat Jeanette Christensen ja Terence d'Arby. Yhtye julkaisi kaksi hittilevyä The Power Of Sex (1996) ja Sexual Madness (1997), jonka jälkeen he levyttivät Abban lauluja sisältäneen levyn Thank You For The Music vuonna (1997). 1998 vuorossa oli ensimmäinen kokoelmalevy, joka sisälsi myös kaksi uutta kappaletta.
Seuraava albumi julkaistiin vuonna 1999, ensin Japanissa nimellä Kiss Me ja myöhemmin Euroopassa nimellä Mambo No. Sex. Euroopan versiosta oli poistettu kappale Kiss Me ja lisätty tilalle Lou Began Mambo No. Five -kappaletta parodioiva Mambo No. Sex. Samana vuonna myös Terence d'Arby lähti yhtyeestä ja tilalle tuli Ché Jouaner.
Vuonna 2000 Japanissa julkaistiin albumi Gimme Gimme Gimme. Samana vuonna E-Rotic pyrki myös Saksan edustajaksi Eurovision laulukilpailuun kappaleella Queen Of Light, mutta sijoittui kuudenneksi paikallisissa karsinnoissa. Queen Of Light lisättiin euroopan Gimme Gimme Gimme -albumiin ja albumin nimeksi vaihdettiin Missing You. Japanissa julkaistiin myös albumi Dancemania Presents: E-Rotic Megamix.
Vuonna 2001 julkaistiin Japanissa peräti kolme albumia nimiltään Sexual Healing, Sex Generation ja kokoelma The Very Best Of. Jeanette Christensen erosi yhtyeestä ja tilalle tuli aiemmin Das Modul -yhtyeessä toiminut Yasemin Baysal.
Ché Jouaner ja Yasemin erosivat molemmat yhtyeestä vuoden 2002 aikana. Heidät korvasivat Lydia Madawjewski ja Robert Spehar. Samana vuonna julkaistiin vain The Collection -kokoelmalevy.
2003 julkaistiin Japanissa kokoelma Total Recall, jossa oli tehty vanhoista hittikappaleista uusia versioita. Myös uusi albumi Cocktail E-Rotic julkaistiin. Euroopassa julkaistiin albumi Total Recall, joka oli sekoitus molemmista Japanissa julkaistusta albumista.
Vuonna 2016 E-Rotic julkaisi yllättäen kaksi uutta singleä Video Starlet ja Murder me, ja ne julkaistiin maailmanlaajuisesti huhtikuussa. Vaikka E-Rotic on keikkaillut läpi nämä vuodet, ovat he virallisesti tehneet come backin vasta nyt. Lyane Leigh kommentoi haastattelussaan mahdollisen uuden albumin riippuvan Video Starlet -singlen menestyksestä.