stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Laktoosi-intoleranssi
Oireet

Laktoosi-intoleranssiin liittyy tyypillisesti ruoansulatuskanavan oireita, kuten ilmavaivoja, turvotusta ja vatsakipuja.
Koska laktaasi-entsyymi puuttuu, pääsee laktoosi paksusuoleen asti, jossa se sitoo itseensä paksusuolen aktiivisia molekyylejä, jotka puolestaan sitovat vettä poistuessaan elimistöstä. Muita hypolaktaasian oireita ovat vatsakipu ja ilmavaivat, jotka ovat seurausta paksusuolessa symbioosissa elävien bakteerien muodostamista suolistokaasuista.
Alkuperä

Laktaasientsyymin tuotannon jatkumisen ohutsuolessa aiheuttava mutaatio on Suomessa yleisempi kuin vastaava mutatoitumaton geeni, joka ei tuota laktoosia pilkkovaa laktaasia. Tämän mutaation arvellaan kehittyneen kahdella alueella sekä Etelä-Uralilla että Saharan pohjoispuolella. Osa tutkijoista uskoo myös kolmannen vastaavan alueen olemassaoloon Ugandan ja Ruandan välimaastossa.
Akatemiaprofessori Leena Palotie työryhmineen paikansi vuonna 2005 maitotuotteiden siedon aiheuttavan geenimuunnoksen Ural-vuoriston eteläpäähän tai Pohjois-Kaukasiaan. Kyky sietää maitotuotteita johtuu yhdestä geenimuunnoksesta, joka kehittyi ehkä 5 000–12 000 vuotta sitten. Tiedot perustuvat 1 611 geeninäytteeseen, jotka kerättiin 37 eri väestöstä ympäri maailmaa. Tutkijat keskittyivät mutaatioiden määrään sen geenin ympärillä, joka tuottaa maitosokeria pilkkovaa entsyymiä eli laktaasia.
Diagnoosi ja ruokavalio

Hypolaktaasia todetaan joko itse tai lääkärin tekemällä laktoosirasitustestillä, jossa testattava nauttii tyhjään vatsaan 50 g  annoksen veteen liuotettua laktoosia. Testiannoksen jälkeen seurataan verensokeripitoisuudessa tapahtuvia muutoksia. Ellei veren glukoosipitoisuus nouse, viittaa se hypolaktasiaan eli laktaasientsyymin heikentyneeseen tuotantoon. Hypolaktasiasta aiheutuvia laktoosin imeytymishäiriön oireita kutsutaan kansankielellä laktoosi-intoleranssiksi.
Hypolaktasiaa tutkitaan nykyään myös geenitestillä. Tällöin vältytään laktoosirasituskokeen aiheuttamilta suolisto-oireilta. Geenitesti paljastaa, onko tutkittavalla genotyyppi, joka aiheuttaa laktaasientsyymin muodostumisen pysähtymisen kouluiässä. Geenitesti soveltuu kuitenkin lapsille huonosti, sillä se osoittaa vain sen, onko lapsella perinnöllinen taipumus laktaasiaktiivisuuden vähenemiseen. Testi ei selvitä, onko entsyymin väheneminen lapsella jo alkanut. Laktaasientsyymin pitoisuus alenee tavallisesti vasta 5–12 vuoden iässä.
Laktoosi-intoleranssista kärsivät pystyvät nauttimaan pitkään kypsytettyjä juustoja, koska ne ovat luontaisesti laktoosittomia. Meijerit valmistavat laktoosittomia maitotuotteita laktoosittomasta maitojuomasta. Osa laktoosi-intolerantikoista kykenee nauttimaan myös vähälaktoosisia maitotuotteita, joita myydään esimerkiksi tuotemerkillä Hyla ja Into. Laktoositon maitojuoma ja vähälaktoosinen maito sisältävät glukoosia ja galaktoosia, jotka ovat syntyneet laktoosin pilkkoutuessa. Vähälaktoosinen kevytjogurtti sisältää 0,8 % laktoosia, 2 % glukoosia ja 2 % galaktoosia, kun sen laktoositon versio sisältää 2,5 % glukoosia ja 2,5 % galaktoosia. Kun maidosta poistetaan niin paljon laktoosia, että  jäljelle jää jätetään enintään 0,01 prosenttia laktoosia, siitä tulee laktoositonta maitojuomaa.
Maitovalmisteita korvaamaan kehitetyt soijavalmisteet eivät sisällä lainkaan laktoosia.
Laktaasientsyymit ja probiootit

Laktoosi-intoleranssin oireiden välttämiseksi hypolaktasiasta kärsivät voivat  käyttää laktoosia hajottavaa laktaasientsymivalmistetta kapseleina aterian yhteydessä tai ruokaan lisättynä.
Toinen vaihtoehto on probioottien eli luonnosta eristettyjen laktoosia pilkkovien bakteerien sekoitus. Esimerkiksi prolaktaasi on probioottinen kapseli, joka täytyy ottaa päivittäin. Valmisteiden sisältämät bakteerit pilkkovat laktoosia noin 24 tunnin ajan ennen menehtymistään.
Monet maitovalmisteiden valmistajat tarjoavat tuotteistaan laktoosittomia tai vähälaktoosisia vaihtoehtoja, joista laktoosi on yleensä entsymaattisesti hajotettu etukäteen.
Maitoallergia ei liity laktoosiin

Laktoosi-intoleranssia ei tule sekoittaa maitoallergiaan. Maitoallergia on yliherkkyys maitoproteiinille. Laktoosia pilkkoo entsyymi, mutta kaikki allergiat johtuvat proteiineista.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Laktoosi-intoleranssi, Terveyskirjasto.fi
Nutrifocus 1/2009[vanhentunut linkki]
Limburger

Limburger-juustoa leivän kera
Limburger on saksalainen lehmänmaidosta valmistettava pehmeä juusto. Limburger on kotoisin Belgiasta ja nimensä se on saanut Limburgin läänistä.
Limburger-tanko painaa 200 grammasta yhteen kiloon. Sillä on tahmea punaruskea kuori, juustomassa on vaaleankeltaista ja pehmeää, ja siinä on murukoloja. Limburgeria kypsytetään 3–4 viikkoa, minä aikana sitä huuhdellaan suolavedellä ja käännellään.
Limburgerin rasvapitoisuus on 20 % kuiva-aineesta. Sen maku on mausteinen ja tuoksu tunnusomainen. Limburgeria voi nauttia leivän kanssa tai kuumissa peruna- ja vihannesruoissa. Juomaksi sen kanssa sopii punaviini.
Lippe (Tenavat)

Lippe
Lippe (engl. Violet) on hahmo Charles M. Schulzin luomassa Tenavat-sarjakuvassa. Lippe oli varhainen hahmo, joka poistui myöhemmin sarjasta käytännössä kokonaan.
Lippe esiintyi Tenavissa ensimmäisen kerran 7. helmikuuta 1951. Hän oli ensimmäinen uusi hahmo, jonka Schulz lisäsi sarjaan neljän alkuperäisen hahmon rinnalle. Lippe ja Kielo kuvataan yleensä parhaina ystävinä, ja he muodostavat toisinaan melko häijyn kaksikon. Lippe on yleensä kuvattu ylimielisenä ja koppavana. Hän piinaa usein Jaska Jokusta, joskin hieman eri tavalla kuin Tellu. Siinä missä Tellu turvautuu usein väkivaltaan tai oveluuteen, Lippe käyttää aseenaan pääasiassa avointa halveksuntaa. Jaska Jokunen toivoo usein Lipestä ystäväänsä, mutta Lippe torjuu hänet aina mahdollisimman tylysti. Lippe vaikuttaa nauttivan siitä, että jättää Jaska Jokusen kutsumatta juhliinsa ja että ei lähetä hänelle ystävänpäiväkorttia. Kaikista Tenavien hahmoista Lippe vaikuttaa myös inhoavan eniten Rapa-Ripan likaisuutta. Lipellä on tapana ylpeillä isänsä saavutuksilla lähes absurdilla tavalla.
Lipen koko nimi mainitaan vain yhdessä, 4. huhtikuuta 1953 julkaistussa stripissä, jossa se on Violet Gray. Sukunimen ainoa tarkoitus oli ilmeisesti palvella sanaleikkiä, joten suomennoksessa se on jätetty pois. 1950-luvun alkupuolen stripeissä Lipen hiustyyli vaihtelee palmikoiden ja poninhännän välillä. Myöhemmin hän pitää aina poninhäntää, joka tosin näyttää enemmän nutturalta. Lippe käyttää mekkoa, joka vanhoissa Tenavat-animaatioissa on aina vihreä. Lippe kuuluu Jaska Jokusen baseball-joukkueeseen.
1960-luvun aikana Lippe muuttui värittömämmäksi hahmoksi ja hänen esiintymisensä Tenavissa alkoi harveta. 1970-luvulta alkaen hän esiintyi enää hyvin satunnaisesti, mutta kuitenkin hieman useammin kuin Kielo. Lippe nähtiin toisinaan vielä sarjan loppuvuosinakin, mutta yleensä vain täytehahmona stripeissä, joihin tarvittiin paljon lapsia.
Charles M. Schulzin elämäkerran kirjoittaneen David Michaelisin mukaan Lipen luonne olisi ollut karikatyyri Schulzin työtoverista Judy Halversonista, jota Schulz tapaili 1940-luvun lopulla. Schulz nai myöhemmin Judyn pikkusiskon Joycen, joka taas oli Michaelisin mukaan Tellun esikuva.
José Arce

José Arce (15. lokakuuta 1881 – 27. heinäkuuta 1968) oli argentiinalainen lääkäri, poliitikko ja diplomaatti. Hän toimi Yhdistyneiden kansakuntien yleiskokouksen puheenjohtajana Yhdistyneiden Kansakuntien yleiskokouksen toisessa erityisistunnossa 16. huhtikuuta 1948 ja 21. syyskuuta 1948 välisenä aikana.
Arce syntyi maatilalla Loberiassa ja kastettiin Balcarcessa (täydellinen nimi Marcos Jose Arce). Vasta viisitoistavuotiaana hän aloitti opiskelun Buenos Airesin yliopiston lääketieteellisessä tiedekunnassa, josta valmistui lääkäriksi vuonna 1903 luokkansa parhaana. Hänestä tuli kirurgi ja yliopiston anatomian professori vain 25-vuotiaana. Hän oli myös kirurgian professori ja edusti maataan vuonna 1907 Latinalaisen Amerikan lääketieteellisessä kongressissa Montevideossa.
Vuonna 1945 Arcesta tuli suurlähettiläs Shanghaihin ja hän oli Argentiinan pysyvä edustaja YK:ssa vuosina 1946-1949, jonka aikana Argentiina oli turvallisuusneuvoston jäsen vuosina 1948-1949. Arce oli vuonna 1948 erityispuheenjohtaja Pariisissa pidetyssä istunnossa jossa käsiteltiin Palestiinan tilannetta. Postimerkkien kerääjänä Arce ehdotti, että myös Yhdistyneet Kansakunnat julkaisisi omia postimerkkejä, mikä toteutui vuonna 1951, kun Yhdistyneiden kansakuntien postihallinto perustettiin.
Juan Perónin hallituksen aikana hän lähti maanpakoon Madridiin ja  ja Yhdysvaltoihin. Hän kirjoitti useita kirjoja, joihin kuului kolmiosainen omaelämäkerta, Francisco Francolle omistettu kirja ja manifesti Falklandinsaarten palauttamisesta Argentiinan hallintaan.
Arcella oli yksi tytär, joka kuoli 14-vuotiaana Pariisissa vuonna 1922. Joitakin päiviä myöhemmin hän lahjoitti kirjat tiedekunnan kirjastolle, joka nimettiin hänen tyttärensä María Antonieta Arcen mukaan. Hän lahjoitti Buenos Airesin talonsa presidentti Julio Rocalle omistetuksi museoksi. Hän sai paljon kunnianosoituksia yliopistoilta ja hallituksilta eri puolilla maailmaa.
Lippi

Lippi on muun muassa seuraavien italialaisten henkilöiden sukunimi:
Filippino Lippi (1457–1504), taidemaalari
Fra Filippo Lippi (1406–1469), taidemaalari
Marcello Lippi (s. 1948), jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja
Roberto Lippi (1926–2011), Formula 1 -kuljettaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Leóntio

| Leóntio Λεόντιο |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Leóntio
 Koordinaatit: 38°7′11″N, 21°55′57″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Länsi-Kreikka
Alueyksikkö:  Akhaia
Kunta:  Erýmanthos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kyläkunta, kylä
 – Kallikrates-koodi:  370403
Väkiluku (2011):  335
 – Kylä­yhdys­kunta:  284
 – Kylä:  246
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  250 08
Rekisterikilpi:  AX
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Leóntio (kreik. Λεόντιο, kath.kreik. Λεόντιον, Leóntion) on Kreikan kylä sekä samanniminen Erýmanthoksen kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Λεοντίου, Dimotikí Enótita Leontíou) ja entinen itsenäinen kyläkunta. Se sijaitsee Akhaian alueyksikössä Länsi-Kreikan alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 335 ja varsinaisen Leóntion kylän väkiluku 246 (vuonna 2011).
Leóntion kylä sijaitsee linnuntietä noin 22 kilometriä kaakkoon Patraksesta. Leóntion kunnallisyksikkö käsittää Erýmanthoksen kunnan koillisosan. Leóntio oli itsenäinen kyläkunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Erýmanthoksen kunnaksi yhdessä Farréen, Kaléntzin ja Tritaían kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Leóntion kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Áno Mazaráki | Áno Mazaráki | 12 |
| Demésticha | Demésticha | 39 |
| Leóntio | Golémi | 5 |
| Leóntio | Katsaïtéika | 1 |
| Leóntio | Kounavaíika | 3 |
| Leóntio | Leóntio | 246 |
| Leóntio | Ovryókampos | 0 |
| Leóntio | Thoméika | 2 |
| Leóntio | Vetaíika | 27 |
Yhteensä: 335
Leśnica (kunta)

| Leśnican kunta (Gmina Leśnica) Gemeinde Leschnitz |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Leśnican kunta
 Koordinaatit: 50°26′N, 18°11′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Opole
Piirikunta:  Strzelce
 – Pormestari:  Łukasz Jastrzembski
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  94,75 km²
Väkiluku (2019):  7 550
Suuntanumero(t):  (+48) 77
 
 Verkkosivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Leśnica (Gmina Leśnica, saks. Gemeinde Leschnitz) on kaupungin sisältävä maalaiskunta Strzelcen piirikunnassa Puolassa. Sen väkiluku oli vuoden 2019 lopussa 7 550. Kunnan hallintokeskus on Leśnican kaupunki.
Kunnan kartta.
Kylät Leśnican kunnassa ovat Czarnocin, Dolna, Pyhän Annan vuori, Kadłubie, Krasowa, Lichynia, Łąki Kozielskie, Poręba, Raszowa, Wysoka sekä Zalesie Śląskie. Se rajautuu Strzelce Opolskien, Ujazdin ja Zdzieszowicen kuntiin sekä Kędzierzyn-Koźlen kaupunkiin. Leśnican pinta-alasta noin 75 prosenttia on maatalousmaata ja noin 14 prosenttia metsää.
Vuoden 2019 lopussa 51,4 prosenttia Leśnican asukkaista oli naispuolisia ja 48,6 prosenttia miespuolisia. Alle 18-vuotiaat muodostivat 16,3 prosenttia kunnan väestöstä, työikäiset 63,7 prosenttia ja eläkeikäiset 20,1 prosenttia. Väestön keski-ikä oli 42,3 vuotta. Vuonna 2019 Leśnican kunnassa syntyi 70 lasta. Puolan vuoden 2011 väestönlaskennassa kunnan väestöstä 25,7 prosenttia oli etnisiä saksalaisia, ja saksan kielellä onkin kunnassa virallisen avustavan kielen asema.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leśnica Wikimedia Commonsissa
Gmina Miejsko-Wiejska Leśnica  2020. Opolen tilastokeskus. (puolaksi)
Limburg (Alankomaat)

| Limburg (hollanti) Nederlands Limburg (limburg) |
| --- | --- |
 Limburgin provinssin kunnat vuonna 2018.
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Limburg
Kuntia:  33
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Maastricht
 – Komissaari:  Theo Bovens (CDA)
Pinta-ala:  2 209,22 km²
 – maa:  2 150,87 km²
 – sisävesi:  58,35 km² 
Väkiluku:  1 122 960
 – väestötiheys:  522 as./km²
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  NL-LI
 
Provinssin viralliset kotisivut
Limburg on provinssi Alankomaissa. Sen pääkaupunki on Maastricht. Vuonna 2010 Limburgissa oli 1 122 701 asukasta, ja provinssin pinta-ala on 2 153 neliökilometriä.
Kunnat (2018)

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Beek  Beesel  Bergen  Brunssum  Echt-Susteren  Eijsden-Margraten  Gennep  Gulpen-Wittem  Heerlen  Horst aan de Maas  Kerkrade  |  Landgraaf  Leudal  Maasgouw  Maastricht  Meerssen  Mook en Middelaar  Nederweert  Nuth  Onderbanken  Peel en Maas  Roerdalen  |  Roermond  Schinnen  Simpelveld  Sittard-Geleen  Stein  Vaals  Valkenburg aan de Geul  Venlo  Venray  Voerendaal  Weert  |
Long Valley -kaldera

Long Valley -kaldera ja Mono Lake
Long Valley -kalderan poikkileikkaus
Long Valley -kaldera (engl. Long Valley caldera) on supertulivuoren purkauskraatteri itäisessä Kaliforniassa. Kraatteri sijaitsee Mammoth Laken ja Mammoth Mountainin seuduilla Mono Lake -järvestä etelään, Bishopista pohjoiseen. Kalderan koko on 32 × 16 kilometriä, syvyys 2,6 kilometriä. Alueella on ollut vulkaanista toimintaa hieman yli 3 miljoonaa vuotta.
Kaldera syntyi 760 000 vuotta sitten. Se sai alkunsa VEI 8 -luokan tulivuorenpurkauksesta, jossa laavaa virtasi 24–50 kilometrin päähän. Purkaus vapautti 600 kuutiokilometriä vulkaanista kiveä, tuhkaa ynnä muuta. 300 km³ lensi noin 40 kilometrin korkeuteen, mutta suurin osa putosi takaisin. Tuhkaa satoi miltei nykyisen Omahan alueelle asti.
José Armando Álvarez Cano

José Armando Álvarez Cano vuonna 2019.
José Armando Álvarez Cano (s. 30. tammikuuta 1960 Jiquilpan, Michoacán, Meksiko) on meksikolainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Zamoran hiippakuntaan 8. helmikuuta 1986 ja nimitettiin Huautlan alueprelatuurin johtoon 3. marraskuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. tammikuuta 2012. Pääkonsekraattorina toimi Christophe Pierre, jota avustivat Alberto Suárez Inda ja José Luis Chávez Botello.
Limbourgin veljekset

Les Très Riches Heures du Duc de Berry – Jeesuksen syntymä.
Limbourgin veljekset eli de Limbourg olivat kolme alankomaalais-ranskalaista taiteilijaa, Pol, Jean (Hennequin) ja Hermant. He syntyivät noin 1385–1387 ja kuolivat ilmeisesti ruttoon 1416. He ovat erityisen kuuluisia Les Très Riches Heures du Duc de Berry -rukouskirjan miniatyyrimaalauksista (1413–1416).
Maalaukset edustavat hienostunutta gotiikan maalaustaidetta, mutta ne olivat myös osa realistisen maalaustyylin läpimurtoa. Limbourgin veljekset työskentelivät 1400-luvun alussa Berryn herttuan hovissa. Siellä maalatuissa rukouskirjan kuukausia esittävissä kalenterikuvissa esiintyy ensimmäistä kertaa taidehistoriassa ihmisiä arkisissa askareissa. Aiheet kuvaavat vuodenaikoihin liittyviä talonpoikaistöitä ja hovielämää. Kirjan maisemakuvauksia pidetään erityisen merkittävinä. Mukana on muun muassa Euroopan taiteen ensimmäinen lumimaisema helmikuun kohdalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Limbourgin veljekset Wikimedia Commonsissa
Jonny Howson

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jonathan Mark Howson
Syntymäaika: 21. toukokuuta 1988
Syntymäpaikka: Morley, West Yorkshire, Englanti
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Paino: 76 kg
Seura
Seura:  Norwich City
Pelinumero: 8
Junioriseurat
1997-2006:  Leeds United
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006-2012 |  Leeds United | 190 | (25) |
| 2012- |  Norwich City | 102 | (13) |
Maajoukkue
| 2011 |  Englanti U21 | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 13. toukokuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. toukokuuta 2015.
Jonathan Mark "Jonny" Howson (s. 21. toukokuuta 1988 Morley) on englantilainen jalkapalloilija, joka edustaa Englannin mestaruussarjassa pelaavaa Norwich Cityä. Pelipaikaltaan molempijalkainen Howson on keskikenttäpelaaja.
Ura > Seurajoukkueura

Howsonin kasvattajaseura on Leeds United, jonka riveissä hän aloitti uransa vuonna 2006 Englannin mestaruussarjassa, josta se putosi seuraavaksi kaudeksi Englannin ykkösliigaan. Ykkösliigassa Leeds pelasi kolme kautta, kunnes kaudeksi 2010-2011 se nousi takaisin Mestaruussarjaan. Howson valittiin maaliskuussa 2011 sarjan kuukauden pelaajaksi. Vuosina 2011-2012 Leedsin kapteenina toiminut Howson pelasi seurassa yhteensä 190 liigaottelua tehden niissä 25 maalia.
Tammikuussa 2012 Howson siirtyi Englannin valioliigan Norwich Cityyn. Hän teki pääsarjadebyyttinsä maaliskuussa 2012 Stoke Cityä vastaan. Uran ensimmäinen maali Valioliigassa syntyi seuraavassa kuussa ottelussa Evertonia vastaan. Parhaalla valioliigakaudellaan, kaudella 2012-2013, Howson teki 30 ottelussa kaksi maalia. Tuohon maalisaldoon hän ylsi myös seuraavalla kaudella. Kaudeksi 2014-2015 Norwich putosi Mestaruussarjaan.
Ura > Maajoukkueura

Howson on pelannut Englannin alle 21-vuotiaiden jalkapallomaajoukkueessa yhden ottelun vuonna 2011.
Lauri Puranen

| Lauri Puranen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 22. maaliskuuta 1959 (ikä 65) Hämeenlinna
Kansalaisuus:  Suomi
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Suomi
Palvelusvuodet:  1983–2014
Komentajuudet:  Lapin lennosto 2005–2009 Ilmavoimat 2012–2014
Sotilasarvo:  kenraalimajuri
Lauri Tapio Puranen (s. 22. maaliskuuta 1959 Hämeenlinna) on suomalainen kenraalimajuri evp., ilmavoimien entinen komentaja ja puolustusministeriön strategisten hankkeiden koordinaattori. Hän valmistelee Hornetien korvaamista HX-hävittäjähankkeen ohjelmajohtajana.
Puranen suoritti yleisesikuntaupseeritutkinnon vuonna 1995. Hänet ylennettiin prikaatikenraaliksi 2008. Hän työskenteli heinäkuusta 2011 helmikuuhun 2012 Puolustusvoimien logistiikkapäällikkönä. Puranen ylennettiin kenraalimajuriksi 1. maaliskuuta 2012, kun hän aloitti tehtävänsä ilmavoimien komentajana 1. maaliskuuta 2012 – 31. maaliskuuta 2014.
Ura

Puranen valmistui Kadettikoulusta 1983. Hän on palvellut muun muassa seuraavissa tehtävissä:
Lapin lennostossa ohjaajaupseerina ja lentueen päällikkönä
Satakunnan lennostossa operaatiopäällikkönä
puolustusvoimien Pääesikunnan operatiivisen osaston vanhempana osastoesiupseerina 1997–2002
maavoimien ilmailuosaston osastopäällikkönä 2002–2005
Lapin lennoston komentajana 2005–2009
Pääesikunnan johtamisjärjestelmäpäällikkönä 2008
esikuntapäällikkönä Ilmavoimien esikunnassa 2009–2011
Pääesikunnan logistiikkapäällikkönä 2011–2012
Ilmavoimien komentajana 2012–2014
Yksityiselämä

Puranen on naimisissa ja hänellä on kolme aikuista lasta. Hänen puolisonsa isä on urheilutoimittaja Anssi Kukkonen.
Leo Ryan

| Leo Ryan |
| --- | --- |

Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen Kalifornian 11. vaalipiiristä
 3. tammikuuta 1973 – 18. marraskuuta 1978  
Edeltäjä:  Pete McCloskey
Seuraaja:  William Royer
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. toukokuuta 1925 Lincoln, Nebraska, Yhdysvallat
Kuollut: 18. marraskuuta 1978 (53 vuotta) Port Kaituma, Guyana
Lapset:  5
Tiedot
Puolue:  demokraatit
Leo Joseph Ryan Jr. (5. toukokuuta 1925 – 18. marraskuuta 1978) oli yhdysvaltalainen poliitikko demokraattisesta puolueesta. Hän toimi Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsenenä Kaliforniasta vuodesta 1973 kuolemaansa saakka.
Varhainen elämä

Ryan oli syntyjään Lincolnista Nebraskasta. Nuoruudessaan hän asui myös Illinois'n, New Yorkin, Wisconsinin ja Massachusettsin osavaltioissa. Hän valmistui Campion Jesuit High Schoolista vuonna 1943 ja aloitti samana vuonna Yhdysvaltain laivastossa saatuaan laivastokoulutuksen Bates Collegesta. Hän toimi laivastossa sukellusvenemiehenä vuoteen 1946.
Ryan opiskeli Creighton Universityssa Nebraskassa ja suoritti Bachelor of Arts -tutkinnon vuonna 1949 ja Master of Science -tutkinnon vuonna 1951. Myöhemmin hän asettui Kaliforniaan, opetti historiaa Capucino High Schoolissa ja toimi South San Franciscon kaupunginvaltuutettuna vuosina 1956–1962.
Poliittinen ura

Vuonna 1962 Ryan valittiin Etelä- San Franciscon pormestariksi. Hän oli pormestarina alle vuoden,  hänet valittiin samana vuonna Kalifornian edustajainhuoneen jäseneksi vaalipiiristä numero 27. Hän oli pyrkinyt osavaltion edustajainhuoneeseen jo vuoden 1958 vaaleissa, vaalipiiristä numero 25, mutta hävisi silloin vaalit Louis Francisille. Ryan valittiin jatkokaudella neljissä vaaleissa, viimeisen kerran vuonna 1970.
Vuoden 1972 vaaleissa Ryan valittiin Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäseneksi Kalifornian vaalipiiristä numero 11. Ryan sai äänistä 60,4 prosenttia ja republikaaninen vastaehdokas Charles E. Chase 37 prosenttia. Hän aloitti edustajainhuoneessa vuoden 1973 alussa. Hänet valittiin jatkokaudelle kolmissa vaaleissa. 1974 Ryan sai 75,8 prosenttia äänistä ja Brainard G. Merdinger 21,3 prosenttia, 1976 61,1 prosenttia ja Bob Jones 35,4 prosenttia ja 1978 60,5 prosenttia, kun republikaanien Dave Welch sai 35,6 prosenttia äänistä.
Kuolema

Ryan lähti marraskuussa 1978 Guyanaan tutkimaan viidakossa sijaitsevan Jonestownin yhteisön tilannetta, kun julkisuudessa oli esiintynyt tietoja Jim Jonesin johtaman Kansan Temppeli -lahkon sisäisistä ihmisoikeusloukkauksista. Ryanin mukana Guyanaan matkusti muun muassa lahkon jäsenten sukulaisia, lehtimiehiä ja NBC:n televisioryhmä. Ryhmä saapui Guyanan pääkaupunkiin Georgetowniin 14. marraskuuta ja kolme päivää myöhemmin osa heistä pääsi Jonestowniin.
Ryanin seurue ja Jonestownista pois halunneiden lahkolaisten ryhmä joutui 18. marraskuuta väijytykseen Port Kaituman lentokentällä. Viisi ihmistä kuoli, Ryan, kolme toimittajaa ja yksi Jonestownista pois halunnut Kansan Temppelin jäsen. Myöhemmin samana päivänä Jonestownissa tehtiin joukkoitsemurha, jossa kuoli yli 900 Kansan Temppelin jäsentä. Ryan on James M. Hindsin ohella ainoa kesken virkakautensa surmattu Yhdysvaltain edustajainhuoneen jäsen.
Kunnianosoituksia

Tasan viisi vuotta Ryanin kuoleman jälkeen hänelle myönnettiin Kongressin kultamitali.
Vuonna 2005 Foster Cityssä Kaliforniassa sijaitseva Central Park -puisto nimettiin uudelleen Leo J. Ryan Memorial Parkiksi. Vuonna 1984 liittovaltion viraston National Archives and Records Administrationin (NARA) vuonna 1973 avattu rakennus San Brunossa Kaliforniassa nimettiin Leo J. Ryan Federal Buildingiksi.
Hänen mukaansa on nimetty säätiö Leo J. Ryan Education Foundation, joka jakaa vuosittain Leo J. Ryan Awardin. Palkintoa on jaettu vuodesta 1981. Säätiö tunnettiin alun perin nimellä Cult Info ja se muutti nimensä nykyiseen muotoon vuonna 1999.
Aiheesta muualla

Leo Ryan Biographical Directory of the United States Congressin sivuilla
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leo Ryan Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Leo Ryan
Leo J. Ryan Memorial Parkin kyltti
Leo J. Ryan Federal Building
Käännös suomeksi