stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Australian avoin tennisturnaus 2019 – miesten kaksinpeli
Kaavio > Kaavion alaosa > Lohko 8

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | 25 | 26 | 27 | 28 | 29 | 30 | 31 | 32 | 33 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros | 1. kierros |   |   | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros | 2. kierros |   |   | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros | 3. kierros |   |   | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros | 4. kierros |

| 13 |   K Edmund | 3 | 0 | 5 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   T Berdych | 6 | 6 | 7 |  |  |   |   |  |   T Berdych | 6 | 6 | 6 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   G García-López | 5 | 4 | 5 |  |  |   |   |  |   R Haase | 1 | 3 | 3 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   R Haase | 7 | 6 | 7 |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   T Berdych | 5 | 6 | 7 | 6 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| WC |   M Polmans | 7 | 6 | 2 | 3 | 2 |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 18 |   D Schwartzman | 7 | 3 | 5 | 4 |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   D Kudla | 5 | 1 | 6 | 6 | 6 |   |   |  |   D Kudla | 4 | 5 | 6 | 78 | 4 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Q |   R Molleker | 1 | 3 | 6 | 0 |  |   |   | 18 |   D Schwartzman | 6 | 7 | 3 | 66 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 18 |   D Schwartzman | 6 | 6 | 4 | 6 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |  |   T Berdych | 0 | 1 | 64 |  |  |
| 27 |   A de Minaur | 6 | 7 | 6 |  |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 2 |   R Nadal | 6 | 6 | 77 |  |  |
|  |   P Sousa | 4 | 5 | 4 |  |  |   |   | 27 |   A de Minaur | 6 | 6 | 67 | 4 | 6 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   M Bašić | 4 | 64 | 6 | 3 |  |   |   | Q |   H Laaksonen | 4 | 2 | 79 | 6 | 3 |   |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Q |   H Laaksonen | 6 | 77 | 4 | 6 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 27 |   A de Minaur | 1 | 2 | 4 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   M Ebden | 1 | 6 | 6 | 6 |  |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   |   | 2 |   R Nadal | 6 | 6 | 6 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|  |   J-L Struff | 6 | 4 | 3 | 4 |  |   |   |  |   M Ebden | 3 | 2 | 2 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| WC |   J Duckworth | 4 | 3 | 5 |  |  |   |   | 2 |   R Nadal | 6 | 6 | 6 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| 2 |   R Nadal | 6 | 6 | 7 |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
Diem

Diem voi tarkoittaa muun muassa
diem, taivutusmuoto latinan kielen päivää tarkoittavasta sanasta diēs, esimerkiksi fraasissa "Carpe diem"
Sukunimi

Carl Diem (1882–1962), saksalainen urheilupedagogi- ja historioitsija
Ryan Diem (s. 1979), yhdysvaltalainen amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Diem”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Dance!

| ”Dance!” Lumidee VS>  Fatman Scoop |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: FIFA World Cup 2006 Soundtrack
 Julkaistu: 2. toukokuuta 2006
 Tekijä(t): George Merrill, Shannon Rubicam, Cordell Burrell, Lumidee Cedeño, Isaac Freeman
 Tuottaja(t): Reinhard Raith, Andreas Litterscheid
 Tyylilaji: hip hop, dancehall
 Kesto: 03.37
 Levy-yhtiö: Edel Music
Lumideen muut singlet
| ”Siéntelo” 2004 | ”Dance!” 2006 | ”She’s Like the Wind” 2007 |
Dance! on kappale, joka on sisällytetty FIFA World Cup 2006-maailmanmestaruuskilpailun soundtrack-levylle. Kappaleella esiintyvät Lumidee ja Fatman Scoop yhdessä SCORCCiOn kanssa. Se sisältää sanoituksellisesti samanlaisuuksia Whitney Houstonin kappaleen "I Wanna Dance With Somebody" kanssa sekä sävelellisesti samanlaisuuksia Coolie Dance riddimistä. Molemmat oli tuottanut Mark Summers.
Käännös suomeksi
Dirty Dancing – kuuma tanssi

| Dirty Dancing – kuuma tanssi> Dirty Dancing |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Emile Ardolino
Käsikirjoittaja:  Eleanor Bergstein
Tuottaja:  Linda Gottlieb
Säveltäjä:  John Morris
Kuvaaja:  Jeffrey Jur
Leikkaaja:  Peter C. Frank
Pääosat:   Patrick Swayze  Jennifer Grey  Jerry Orbach  Kelly Bishop 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Vestron Pictures
Levittäjä:  Vestron Pictures Netflix
Ensi-ilta:  1987
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dirty Dancing – kuuma tanssi on vuonna 1987 julkaistu romanttinen draamaelokuva. Elokuvan ohjasi Emile Ardolino ja sen pääosissa näyttelivät Patrick Swayze ja Jennifer Grey.
Dirty Dancing on yksi kaikkien aikojen katsotuimmista tanssielokuvista; pienen budjetin elokuva tuotti maailmanlaajuisesti 300 miljoonaa dollaria ja se oli ensimmäinen elokuva, jota myytiin maailmanlaajuisesti yli miljoona VHS-videokopiota. Elokuva sai myös parhaan laulun Oscar-palkinnon ja parhaan kappaleen Golden Globe -palkinnon.
Vuonna 2004 sai ensi-iltansa Guy Ferlandin elokuva Dirty Dancing – Kuuma tanssi 2 (Dirty Dancing: Havana Nights), joka on alkuperäisen Dirty Dancingin esiosa tai uudelleentulkinta. Se sijoittuu Kuuban vallankumouksen aikaan 1950-luvun lopulla.
Elokuvan soundtrack-albumi Dirty Dancing on yksi maailman kaikkien aikojen myydyimpiä albumeja.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Patrick Swayze  | … |  Johnny Castle   |
|  Jennifer Grey  | … |  Frances "Baby" Houseman   |
|  Jerry Orbach  | … |  Tohtori Jake Houseman   |
|  Kelly Bishop  | … |  Marjorie Houseman   |
|  Cynthia Rhodes  | … |  Penny Johnson   |
Dustin Cook

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Dustin Cook |  Dustin Cook |  Dustin Cook |  |
Maa:   Kanada
Miesten alppihiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Vail/Beaver Creek 2015 | supersuurpujottelu |  |
Dustin Cook (s. 11. helmikuuta 1989) on kanadalainen alppihiihtäjä.
Arvokilpailut

Cook saavutti Vailin/Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 hopeaa supersuurpujottelussa ja oli suurpujottelussa 12:s. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän sijoittui supersuurpujottelussa yhdeksänneksi.
Maailmancup

Alppihiihdon maailmancupissa Cook kilpaili ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa marraskuussa 2010. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Wengenin superalppiyhdistetyssä tammikuussa 2011 sijoittuen 28:nneksi. Ensimmäisen palkintosijansa hän sai oltuaan kolmas Kvitfjellin supersuurpujottelussa maaliskuussa 2015. Tätä ennen hän oli parhaimmillaan sijoittunut maailmancupissa sijalle 12 sekä Beaver Creekin että Val Gardenan supersuurpujotteluissa joulukuussa 2014. Cook voitti ensimmäisen maailmancupin kilpailunsa supersuurpujottelussa Méribelissä maaliskuussa 2015. Supersuurpujottelucupissa hän oli viides kaudella 2014–2015.
Aiheesta muualla

Dustin Cookin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Barbra Streisand

| Barbra Streisand |
| --- | --- |
 Barbra Streisand vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. huhtikuuta 1942 (ikä 82) New York, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, näyttelijä, kirjailija, elokuvatuottaja, ohjaaja, käsikirjoittaja
Puoliso:  Elliott Gould (1963–1971) James Brolin (1998–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1957–
Merkittävät roolit:  Funny Girl Hello, Dolly! Parhaat vuotemme Vuorovetten prinssi  Tilaa rakkaudelle
Palkinnot
 Parhaan naispääosan Oscar  1968 Funny Girl  Parhaan laulun Oscar  1976 Tähti on syttynyt 
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Barbra Joan Streisand [straɪsænd] (s. 24. huhtikuuta 1942 New York, New York, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä sekä elokuvatuottaja ja -ohjaaja.
Streisand on voittanut urallaan kaksi Oscaria, viisi Emmyä, 11 Golden Globea, 10 Grammyä, Tony-palkinnon, Kennedy Center Honors -palkinnon, Peabody-palkinnon sekä Yhdysvaltain elokuvainstituutin elämäntyöpalkinnon. Vuonna 2005 hänelle myönnettiin elämäntyöstään Grammy. Hän oli yksi ensimmäisistä, jotka ovat voittaneet uransa aikana sekä Grammyn, Emmyn, Oscarin että Tonyn.
Streisand on 30 myydyimmän artististin joukossa maailmassa. Hänen albumejaan on myyty yhteensä yli 72 miljoonaa kappaletta, ja hän on saanut 52 kultalevyä.
Lapsuus ja nuoruus

Barbara Joan Streisand syntyi 24. huhtikuuta 1942 juutalaiseen perheeseen Brooklynissa New Yorkissa. Hänellä on isoveli nimeltä Sheldon. Kun Barbara oli 15 kuukauden ikäinen, hänen isänsä kuoli. Äiti meni uusiin naimisiin vuonna 1949, ja perheeseen syntyi toinen tytär.
Streisand kävi kolme ensimmäistä kouluvuotta ultraortodoksijuutalaista tyttöjen ješivaa. Hän valmistui Erasmus Hall High Schoolista vuonna 1959 erinomaisin arvosanoin. Äitinsä vastusteluista huolimatta hän oli päättänyt ryhtyä viihdeuralle.
Uran alkuaika, Broadway ja televisio

Streisand halusi jo nuorena näyttelijäksi. Lukioaikoina hän näytteli kesäteatterissa ja opiskeli näyttelemistä. Hän muutti lukion jälkeen Manhattanille ja voitti amatöörikykykilpailun yökerhossa. Samoihin aikoihin hän myös pudotti etunimestään toisen a:n. Streisand sai pienen rooliin Broadway-musikaalissa I Can Get It for You Wholesale (1962). Musikaalin ansiosta hänestä tuli pian suosittu, ja hän pääsi esiintymään televisioon The Judy Garland Show'hun ja useisiin muihin ohjelmiin. Streisand nousi Broadway-tähdeksi pääroolistaan musikaalissa Funny Girl (1964). Vuonna 1965 hän voitti kaksi Emmy-palkintoa televisio-ohjelmastaan My Name is Barbra.
Elokuvaura

Streisandin ensimmäinen elokuva oli hänen Broadway-menestyksestään sovitettu Funny Girl (1968), josta hänet palkittiin parhaan naispääosan Oscarilla. Streisandin esittämä hahmo Fanny Brice on rumasta ankanpoikasesta tyylikkääksi tähdeksi nouseva sinnikäs juutalaisnainen, mistä tuli hänen tavaramerkkinsä monissa myöhemmissäkin rooleissa.
Streisand näytteli 1960- ja 1970-luvulla useissa muissakin elokuvamusikaaleissa, kuten Hello, Dolly! (1969), Kerran kirkkaana päivänä (1970), Funny Lady (1975) ja Tähti on syttynyt (1976). Hän näytteli myös komedioissa kuten Huuhkaja ja kissimirri (1970) ja Ottaaks päähän? (1972) sekä naispääosan menestysdraamassa Parhaat vuotemme (1973).
Streisandin ensimmäinen ohjaustyö oli Jentl (1983). Elokuva on historiallinen tarina Streisandin esittämästä juutalaisnaisesta, joka naamioituu mieheksi pystyäkseen jatkamaan opintojaan. Streisand ohjasi myös draamaelokuvat Vuorovetten prinssi (1991) ja Tilaa rakkaudelle (1996).
2000-luvulla Streisand on näytellyt komedioissa Painajainen perheessä (2004), Pienin painajainen perheessä (2010) ja The Guilt Trip (2012).
Laulajanura

Barbra Streisandilta on ilmestynyt yli 60 albumia, joista lähes kaikki ovat Columbia Recordsin tuottamia. Streisand on maailman 30 myydyimmän artististin joukossa. Hänen albumejaan on myyty yhteensä yli 72 miljoonaa kappaletta, ja hän on saanut 52 kultalevyä.
Streisandin ensimmäinen sooloalbumi The Barbra Streisand Album (1963) voitti vuoden parhaan albumin Grammyn ja Streisand parhaan naislaulajan palkinnon. Sen jälkeen Streisand on julkaissut useita menestysalbumeita ja voittanut lukuisia Grammyja. 1970-luvun loppuun mennessä Streisandista oli tullut Yhdysvaltain menestynein naislaulaja. "The Broadway Album" (1985) toi Streisandille jo kahdeksannen kerran parhaan naislaulajan Grammyn. Streisandilta on ilmestynyt levyjä niin 1990-luvulla kuin 2000-luvullakin.
Streisand on tunnettu siitä että hän laulaa aina vireessä. Streisand ei ole ottanut koskaan laulutunteja ja ei pidä niitä merkityksellisinä laulajaksi tulemisessa. Streisandin neuvo on että laulajaksi pyrkivän pitäisi kuunnella mitä hän haluaa sanoa.
Yksityiselämä

Streisand on ollut naimisissa kahdesti. Hänen ensimmäinen aviomiehensä oli näyttelijä Elliott Gould vuosina 1963–1971. Heillä on yksi poika, Jason Gould.
Streisandin toinen aviomies on näyttelijä James Brolin, vuodesta 1998 lähtien. Pariskunnalla ei ole yhteisiä lapsia, mutta Brolinilla on kaksi lasta ensimmäisestä ja yksi toisesta liitostaan. Streisand on näyttelijätär Diane Lanen anoppi.
Streisand on tapaillut myös muun muassa näyttelijä Ryan O'Nealia, näyttelijä Warren Beattya, Charlie Chaplinin poikaa Sydney Earle Chaplinia, Kanadan pääministeriä Pierre Trudeauta, tuottaja Jon Petersiä, näyttelijä-laulaja Don Johnsonia, tennispelaaja Andre Agassia ja uutisankkuri Peter Jenningsiä.
2010-luvun keskivaiheilta alkaen Streisand on kirjoittanut muistelmiaan, joiden julkaisuaika on jatkuvasti siirtynyt.
Yhteiskunnallinen toiminta

Streisand on jo pitkään tukenut aktiivisesti demokraattista puoluetta. Hän on esiintynyt Lyndon B. Johnsonin (1965) ja Bill Clintonin (1993) vaalitilaisuuksissa. Hän on ottanut voimakkaasti kantaa ilmastonmuutokseen, puhunut aserajoitusten puolesta, kantanut huolta Katrina-myrskyn uhreista sekä kyseenalaistanut Irakin sodan motiivit. Hän on myös ajanut naisten asiaa esimerkiksi kannattamalla naisten oikeutta omaan ruumiiseensa ja aborttiin.
Broadwaylla

1962 I Can Get It for You Wholesale (musikaali) (Tony-ehdokkuus)
1964 Funny Girl (musikaali) (Tony-palkinto parhaasta naispääosasta)
Televisiossa

1965 My Name Is Barbra
1966 Color Me Barbra
1967 The Belle of 14th Street
1968 A Happening in Central Park
1973 Barbra Streisand... and Other Musical Instruments
1975 Funny Girl to Funny Lady
1976 Barbra: With One More Look at You
1983 A Film Is Born: The Making of 'Yentl'
1987 One Voice
1994 Barbra Streisand: The Concert
2000 Barbra Streisand: Timeless
Elokuvat

1968 Funny Girl (Funny Girl) - Fanny Brice
1969 Hello, Dolly! (Hello, Dolly!) - Dolly Levi
1970 Kerran kirkkaana päivänä (On a Clear Day You Can See Forever) - Daisy Gamble
1970 Huuhkaja ja kissimirri (The Owl and the Pussycat) - Doris
1972 Ottaaks päähän? (What's Up, Doc?) - Judy Maxwell
1972 Pää pilvissä (Up the Sandbox) - Margaret Reynolds
1973 Parhaat vuotemme (The Way We Were) - Katie
1974 Voihan veljet! (For Pete's Sake) - Henrietta 'Henry' Robbins
1975 Funny Lady (Funny Lady) - Fanny Brice
1976 Tähti on syttynyt (A Star Is Born) - Esther Hoffman (myös tuottajana)
1979 Hakkaustarina (The Main Event) - Hillary Kramer (myös tuottajana)
1981 Pahus, mikä nainen (All Night Long) - Cheryl Gibbons
1983 Jentl (Yentl) - Yentl (myös Anshel) (myös tuottajana, ohjaajana ja käsikirjoittajana)
1987 Hullu (Nuts) - Claudia Draper (myös tuottajana)
1991 Vuorovetten prinssi (The Prince of Tides) - Dr. Susan Lowenstein (myös tuottajana ja ohjaajana)
1996 Tilaa rakkaudelle (The Mirror Has Two Faces) - Rose Morgan (myös tuottajana ja ohjaajana)
2004 Painajainen perheessä (Meet the Fockers) - Roz Focker
2010 Pienin painajainen perheessä (Little Fockers) - Roz Focker
2012 The Guilt Trip (The Guilt Trip) - Joyce Brewster
Albumit

(suluissa merkintä jos albumi myynyt Yhdysvalloissa kultaa tai platinaa)
1962 I Can Get It For You Wholesale Original Broadway Cast Recording
1962 Pins and Needles: 25th Anniversary Edition of the Musical Revue
1963 The Barbra Streisand Album || (myi kultaa)
1963 The Second Barbra Streisand Album (myi kultaa)
1964 The Third Album (myi kultaa)
1964 Funny Girl: Original Broadway Cast Recording (myi kultaa)
1964 People (myi platinaa, valittiin 2016 National Recording Registryyn)
1965 My Name Is Barbra (myi kultaa)
1965 My Name Is Barbra, Two... (myi platinaa)
1966 Color Me Barbra (myi kultaa)
1966 Je m'appelle Barbra (myi kultaa)
1967 Simply Streisand (myi kultaa)
1967 A Christmas Album (myi platinaa)
1968 Funny Girl Soundtrack (myi platinaa)
1968 A Happening in Central Park (myi kultaa)
1969 What About Today?
1969 Hello, Dolly! Soundtrack
1970 On a Clear Day You Can See Forever Soundtrack
1971 Stoney End (myi platinaa)
1971 Barbra Joan Streisand (myi kultaa)
1972 Live Concert at the Forum (myi platinaa)
1973 Barbra Streisand...and Other Musical Instruments
1974 The Way We Were Soundtrack (myi kultaa)
1974 The Way We Were (myi kaksinkertaista platinaa)
1974 ButterFly (myi kultaa)
1975 Funny Lady Soundtrack (myi kultaa)
1975 Lazy Afternoon (myi kultaa)
1976 Classical Barbra (myi kultaa)
1976 A Star Is Born Soundtrack (myi nelinkertaista platinaa)
1976   A Christmas Album
1977 Streisand Superman (myi kaksinkertaista platinaa)
1978 Songbird (myi platinaa)
1979 The Main Event Soundtrack (myi kultaa)
1979 Wet (myi platinaa)
1980 Guilty (myi viisinkertaista platinaa)
1981 Memories (myi viisinkertaista platinaa)
1983 Yentl Soundtrack (myi platinaa)
1984 Emotion (myi platinaa)
1985 The Broadway Album (myi nelinkertaista platinaa)
1987 One Voice (myi platinaa)
1988 Till I Loved You (myi platinaa)
1989 A Collection: Greatest Hits.. and More (myi kaksinkertaista platinaa)
1991 Just For the Record (myi platinaa)
1991 The Prince of Tides Soundtrack
1992 Highlights from Just For the Record
1993 Back to Broadway (myi kaksinkertaista platinaa)
1994 The Concert (myi kolminkertaista platinaa)
1995 The Concert: Highlights (myi kultaa)
1996 The Mirror Has Two Faces Soundtrack (myi platinaa)
1997 Higher Ground (myi kolminkertaista platinaa)
1999 A Love Like Ours (myi platinaa)
2000 Timeless: Live in Concert (myi platinaa)
2001 Christmas Memories (myi platinaa)
2002 Essential Collection (myi platinaa)
2002 Duets (myi kultaa)
2003 The Movie Album (myi platinaa)
2005 Guilty Pleasures (myi kultaa)
2009 Love Is the Answer
2011 What Matters Most
2014 Partners
2016 Encore: Movie Partners Sing Broadway
Singlet

1964 "People"
1964 "Funny Girl"
1965 "Why Did I Choose You"
1965 "My Man"
1965 "He Touched Me"
1966 "Second Hand Rose"
1966 "Where Am I Going?"
1966 "Sam, You Made the Pants Too Long"
1966 "Free Again"
1967 "Stout-Hearted Man"
1971 "Stoney End"
1971 "Time And Love"
1971 "Flim Flam Man"
1971 "Where You Lead"
1971 "Mother"
1972 "Sweet Inspiration / Where You Lead"
1972 "Sing A Song / Make Your Own Kind Of Music"
1973 "Didn't We"
1974 "The Way We Were"
1974 "All In Love Is Fair"
1977 "Love Theme From 'A Star Is Born' (Evergreen)"
1977 "My Heart Belongs To Me"
1978 "Songbird"
1978 "Love Theme From 'Eyes Of Laura Mars' (Prisoner)"
1978 "You Don't Bring Me Flowers"
1979 "The Main Event / Fight"
1979 "No More Tears (Enough Is Enough)"
1980 "Kiss Me In the Rain"
1980 "Woman In Love"
1981 "Guilty"
1981 "What Kind Of Fool"
1981 "Promises"
1982 "Comin' In and Out Of Your Life"
1982 "Memory"
1983 "The Way He Makes Me Feel"
1984 "Left In the Dark"
1985 "Make No Mistake, He's Mine"
1985 "Emotion"
1986 "Somewhere"
1988 "Till I Loved You"
1994 "As If We Never Said Goodbye (From Sunset Boulevard)"
1996 "I Finally Found Someone"
1997 "Tell Him"
1999 "If You Ever Leave Me"
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Barbra Streisand NNDB:ssä
The Barbra Streisand Archives
Barbra Streisand Internet Broadway Dabatasessa
Barbra Streisand konsertissa vuonna 2007.
Barbra Streisand elokuvassa Hello, Dolly!
Darko Miličić

| Darko Miličić |
| --- | --- |
 Miličić vuonna 2010.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Darko Miličić
Syntynyt: 20. kesäkuuta 1985 (ikä 39) Novi Sad, Vojvodinan sos. alue, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Serbia
Koripalloilija
Pelipaikka:  Sentteri
Pituus:  213 cm
Paino:  125 kg
NBA-varaus:  2. varaus 2003 (Detroit Pistons)
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2001–2003 2003–2006 2006–2007 2007–2009 2009–2010 2010–2012 2012:  KK Hemofarm Detroit Pistons Orlando Magic Memphis Grizzlies New York Knicks Minnesota Timberwolves Boston Celtics
Maajoukkueet
:   Serbia ja Montenegro /  Serbia
Aiheesta muualla
FIBA
Darko Miličić (s. 20. kesäkuuta 1985 Novi Sad, Vojvodinan sos. alue, Jugoslavia) on serbialainen kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Miličić syntyi Vojvodinan alueen pääkaupungissa Novi Sadissa ja aloitti NBA-uransa Yhdysvalloissa vuonna 2003. Miličićin joukkueina NBA:ssa olivat Detroit Pistons (2003–2006), jossa hän voitti NBA:n mestaruuden vuonna 2004, Orlando Magic (2006–2007), Memphis Grizzlies (2007–2009), New York Knicks (2009–2010), Minnesota Timberwolves (2010–2012) ja Boston Celtics (2012). Marraskuussa 2012 hänestä tuli vapaa pelaaja Celticsin purettua hänen sopimuksensa Miličićin omasta pyynnöstä.
Vuonna 2013 Miličić ilmoitti lopettavansa NBA-uransa ja keskittyvänsä potkunyrkkeilyyn. Hän pohti paluuta kotimaansa kentille vuonna 2015 mutta pyörsi mielensä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Darko Miličić Wikimedia Commonsissa
Detroit Pistons – NBA:n mestari 2004
1 Chauncey Billups ·
3 Ben Wallace ·
7 Mike James ·
8 Darvin Ham ·
10 Lindsey Hunter ·
13 Mehmet Okur ·
22 Tayshaun Prince ·
24 Tremaine Fowlkes ·
30 Rasheed Wallace ·

31 Darko Miličić ·
32 Richard Hamilton ·
34 Corliss Williamson ·
41 Elden Campbell

Päävalmentaja Larry Brown 

Apuvalmentajat Herb Brown · Dave Hanners · Igor Kokoškov · John Kuester · Mike Woodson
Daniel Moreira

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 8. elokuuta 1977 (ikä 47)
Syntymäpaikka:  Maubeuge, Ranska
Pelipaikka: hyökkääjä
Pituus: 177 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994–1995 |  Valenciennes B | – | (–) |
| 1995–1996 |  Valenciennes | 7 | (2) |
| 1996–1998 |  Guingamp | 58 | (9) |
| 1998–2004 |  Lens | 184 | (39) |
| 2004–2006 |  Toulouse | 67 | (21) |
| 2006–2009 |  Rennes | 39 | (0) |
| 2007–2008 | →  Rennes B | 8 | (4) |
| 2008–2009 | →  Grenoble (laina) | 31 | (4) |
| 2009–2010 |  Boulogne | 13 | (1) |
| Yhteensä | Yhteensä | 407 | (80) |
Maajoukkue
| 2002–2004 |  Ranska | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Daniel Moreira (s. 8. elokuuta 1977 Maubeuge, Ranska) on ranskalainen entinen jalkapalloilija. Pelipaikaltaan hän oli hyökkääjä.
Moreira pelasi koko uransa kotimaassaan Ranskassa. Pääsarjassa Ligue 1:ssä hän pelasi yhteensä 385 ottelua ja teki niissä 74 maalia edustaen En Avant Guingampia, RC Lensiä, Toulouse FC:tä, Stade Rennais FC:tä, Grenoble Foot 38:aa ja US Boulognea. Moreira pelasi kolme vähintään kymmenen maalin pääsarjakautta. Parhaimmillaan hän teki 12 maalia kaudella 2001–2002, jolloin hänen seuransa Lens sijoittui sarjassa toiseksi.
Ranskan maajoukkueessa Moreira pelasi kolme ottelua vuosina 2002–2004. Ensiesiintymisensä A-maajoukkueessa hän teki 20. marraskuuta 2002, kun Ranska voitti Jugoslavian kotonaan 3–0.
Saavutukset

Guingamp:
Ranskan cupin toinen sija: 1996–1997
Lens:
Ligue 1:n toinen sija: 2001–2002
Ranskan liigacupin voitto: 1998–1999
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daniel Moreira Wikimedia Commonsissa
Diemen

| Diemen |
| --- | --- |
 Rakennuksia Diemenissä
 lippu:  vaakuna
 Diemen
 Koordinaatit: 52°20′00″N, 04°58′00″E 
Valtio:  Alankomaat
Provinssi:  Pohjois-Hollanti
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,99 km²
Väkiluku (2016):  26 840
 – Väestötiheys:  2 238,5 as./km²
 
 www.diemen.nl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Diemen on kunta ja paikkakunta Alankomaissa, Pohjois-Hollannin maakunnassa. Siellä on arviolta 26 840 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 11,99 neliökilometriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Diemen Wikimedia Commonsissa
Kartta Diemenin kunnasta. Rajat esittävät osoitteiden ja rakennusten perusrekisterin mukaisia asuinpaikkoja (Basisregistratie Adressen en Gebouwen (BAG) woonplatsen).