stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Anna Abreu (albumi)
Aiheesta muualla

Anna Abreu Discogsissa (englanniksi)
Anna Abreu
| --- | --- |
Studioalbumit:   Anna Abreu  Now  Just a Pretty Face?  Rush  V  Sensuroimaton versio 
Kokoelmat:  Greatest Hits
Singlet:   "End of Love"  "Ivory Tower"  "Are You Ready"  "Vinegar"  "Silent Despair"  "Something About U"  "Come Undone"  "Music Everywhere"  "Impatient"  "Slam"  "Hysteria"  "Worst Part Is Over"  "Stereo"  "Be With You"  "Ra-ta ta-ta"  "Right In Front Of You"  "Bandana"  "Ayo"  "Grindaa ja flowaa"  "Kaikki mussa rakastaa kaikkea sun"  "Räjäytä mun mieli"  "Soo soo"  "Jouluyö, juhlayö"  "Amor amor"  "Yhen elämän juttu"  "Takaisin kotiin"  "Se syö naista"  "Sytyn"  "Teipillä tai rakkaudella"  "Lusikat"  "20 Ave Mariaa"  "Huuliharppu (Antonio)"  "Levoton tyttö"  "Jos menet pois"  "Kaikki paitsi sydän"  "Paholainen (Querido)"  "Eilisen mä"  "Sisko"  "Sulle tehty"  "Valheista kaunein" 
Muuta:  Diskografia
Andrei Rein

| Andrei Rein> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Andrei Viktorovitš Rein
Syntynyt: 9. kesäkuuta 1982 (ikä 42) Krasnoturjinsk
Jääpallon pelaaja
Pituus:  183 cm
Paino:  72 kg
Seura:   Moskovan Dynamo
Pelipaikka:  maalivahti
| Urheilijan ura> Junioriseurat |
| --- | --- | --- | --- |
: Dynamo Majak, Krasnoturjinsk
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2000-2003 | Dynamo Majak-2, Krasnoturjinsk |  |  |
| 2003-2007 | Dynamo Majak, Krasnoturjinsk | 71 | (0) |
| 2007–2009 | Moskovan Dynamo | 31 | (0) |
| 2009-2010 | Sibselmaš, Novosibirsk |  |  |
| 2010– | Moskovan Dynamo | 59 | (0) |
Maajoukkue
| 2010- | Kazakstan |  | () |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 25. tammikuuta 2014.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 25. tammikuuta 2014.
Andrei Viktorovitš Rein (ven. Андрей Викторович Рейн; s. 9. kesäkuuta 1982 Krasnoturjinsk, Neuvostoliitto) on venäläis-kazakstanilainen jääpallomaalivahti, joka pelaa Moskovan Dynamossa.
Krasnoturjinskissa syntynyt ja sen paikallista Majak-seuraa 2000-luvulla edustanut Rein siirtyi syksyllä 2007 Moskovan Dynamon riveihin. Kauden 2009-2010 hän edusti Novosibirskin Sibselmašia, mutta palasi Moskovan Dynamoon. Dynamon riveissä hän on saavuttanut Venäjän mestaruussarjassa neljä kultaa ja hopean.
Alun perin Reinillä oli Venäjän passi, mutta hän otti 2010 kaksoiskansalaisuuden ja aloitti Kazakstanin maajoukkueen maalissa. Kazakstanin joukkueessa hän on ollut saavuttamassa kolme MM-pronssimitalia.
Saavutukset

Seurajoukkueissa
4 kertaa Venäjän mestaruus 2008, 2009, 2012 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä,
Venäjän mestaruushopeaa 2011 Moskovan Dynamon riveissä,
Jääpallon Champions Cup voitto: 2009 Moskovan Dynamon riveissä,
2 kertaa Jääpallon maailmancup voitto: 2007 ja 2013 Moskovan Dynamon riveissä.
Maajoukkueessa
3 MM-pronssia: 2012, 2013 ja 2014
Henkilökohtaisesti
MM-kisojen paras maalivahti: 2012
Andrei Rudnitski

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Budapest 2004 | 4x400 m |  |
Andrei Rudnitski (ven. Андрей Рудницкий, s. 12. marraskuuta 1979) on venäläinen 400 metrin juoksija.
Rudnitski sijoittui 2003 Euroopan sisäratojen cupissa 400 metrillä kolmanneksi ajalla 47,31. Seuraavana vuonna hän oli Budapestin sisäratojen MM-kisoissa mukana Venäjän joukkueessa, joka voitti 4 x 400 metrin viestijuoksussa MM-hopeaa. Vuonna 2005 hän juoksi Euroopan cupissa 400 metrillä kolmanneksi ajalla 46,06.
Ennätykset

400 metrin juoksu: 45,76 (2003)
Anžej Dežan

Anžej Dežan
Anžej Dežan (s. 17. kesäkuuta 1987 Celje) on slovenialainen poplaulaja.
Dežan nousi julkisuuteen vuonna 2005 sijoittumalla toiseksi slovenialaisessa Spet Doma -kilpailussa. Hänen ensimmäinen albuminsa oli C'est La Vie. Dežan edusti Sloveniaa Euroviisuissa 2006 kappaleella "Mr Nobody", mutta ei edennyt loppukilpailuun.
Diskografia > Albumit

C'est La Vie
Diskografia > Singlet

"C'est La Vie"
"Vroče"
"Plan B (Mr Nobody)"
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (sloveeniksi)
Analyyttinen geometria

Karteesinen koordinaatisto.
| --- | --- |
Osa artikkelisarjaa Geometria

 Tasogeometria  Piste  Suora  Käyrä  Taso  Pinta  Pinta-ala  Pituus  Kulma  Trigonometria  Ympyrä  Ellipsi  Monikulmio  Kolmio  Nelikulmio  Suorakulmio  Neliö  Suunnikas  Neljäkäs  Puolisuunnikas  Avaruusgeometria  Tilavuus  Avaruuskappale  Pallo  Kartio  Lieriö  Särmiö  Suuntaissärmiö  Suorakulmainen särmiö  Säännöllinen monitahokas  Platonin kappale  Tetraedri  Heksaedri eli kuutio  Oktaedri  Dodekaedri  Ikosaedri  Keplerin–Poinsot'n kappale  Euklidinen geometria  Paralleeliaksiooma  Epäeuklidinen geometria  Hyperbolinen geometria  Elliptinen geometria  Analyyttinen geometria : 
Analyyttinen geometria on geometrian osa-alue, joka soveltaa geometristen ongelmien ratkaisemiseen matemaattista analyysiä ja algebraa. Geometriset ongelmat saadaan muutettua algebrallisiksi yhtälöiksi ottamalla käyttöön ns. karteesinen koordinaatisto. Koordinaatiston otti käyttöön ranskalainen René Descartes (Cartesius) vuonna 1637 teossarjassaan, jonka osat olivat Metodin esitys, Optiikka ja Meteorologia sekä analyyttisen geometrian perusteet sisältänyt tutkielma Geometria (ransk. La Géométrie). Teoksen ansiosta Descartesia pidetään nykyisin analyyttisen geometrian perustajana.
Koordinaatiston avulla tasogeometriassa jokainen piste voidaan kuvata kahden ja avaruusgeometriassa kolmen muuttujan avulla. Näiden muuttujien arvoja sanotaan ko. pisteen koordinaateiksi.
Analyyttisen geometrian perusobjekteja pisteiden ohella ovat suorat ja erilaiset kartioleikkaukset (ympyrä, ellipsi, paraabeli ja hyperbeli). Suorat voidaan kuvata ensimmäisen ja kartioleikkaukset toisen asteen yhtälöillä.
Lineaaristen ongelmien käsittelyyn erittäin käyttökelpoisen työkalun tarjoaa matriisilaskenta.
Karteesisten koordinaatistojen käyttöönotto on merkittävällä tavalla vaikuttanut mm. mekaniikan, sähköopin ja niihin perustuvien insinööritieteiden kehitykseen, ja siten koko länsimaisen teknistieteellisen sivistyksen muodostumiseen.
Kirjallisuutta

Thompson, Jan & Martinsson, Thomas: Matematiikan käsikirja.  Helsinki:  Tammi, 1994.  ISBN 951-31-0471-0.
Rikkonen, Harri: Matematiikan pitkä peruskurssi I – Vektorialgebra ja analyyttinen geometria.  Espoo:  Otakustantamo, 1969.  ISBN 951-671-067-0.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Matematiikkalehti Solmu, Erkki Luoma-aho: Matematiikan historia aihealueittain, Analyyttinen geometria (pdf)
Arnar-stadion

| Arnar Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Idževan, Armenia
Avattu:  2007
Kenttä:  Nurmi
Katsojakapasiteetti
 3 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Arnar-stadion (arm. Արնար մարզադաշտ) on monikäyttöinen stadion Idževanissa Armeniassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa. Stadionille mahtuu 3000 ihmistä.
Arnar-stadion on Idževanin ainoa stadion, ja sillä on vain istumapaikkoja.
Anna (vuoden 1970 elokuva)

| Anna |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste, Erkki Ruuhinen 1970.
Ohjaaja:  Jörn Donner
Käsikirjoittaja:  Eija-Elina Bergholm    Jörn Donner
Tuottaja:  Arno Carlstedt
Säveltäjä:  Claes af Geijerstam
Kuvaaja:  Heikki Katajisto
Leikkaaja:  Erkki Seiro
Erikoistehosteet:  Paul Jyrälä
Pääosat:  Harriet Andersson   Pertti Melasniemi   Marja Packalén   Tapio Rautavaara
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  FJ-Filmi Oy Jörn Donner Productions Oy Stockholm Film Ab
Ensi-ilta:   23. lokakuuta 1970    28. kesäkuuta 1971    10. marraskuuta 1971  (Filmex-elokuvafestivaali) 
Kesto:  82 min
Alkuperäiskieli:  ruotsi suomi (jälkiäänitys)
Budjetti:  687 300 mk
Tuotto:  253 500 mk
Katsojat:  75 421
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Anna Svensk Filmdatabasissa (englanniksi, ruotsiksi)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Anna on Jörn Donnerin ohjaama suomalaiselokuva vuodelta 1970.
Filmi kertoo kollegoidensa arvostamasta anestesialääkäristä. Eronnut Anna on myös kymmenvuotiaan tytön äiti. Taloudellisestikin Annan elämä on hyvällä tolalla ja kotiapulainen katsomassa tyttären perään. Kesiään he viettävät aurinkoisessa saaristossa omalla mökillään. Moni voisi olla menestyneelle lääkärille kateellinen. Mutta julkisivun takana tyhjyyden tunne kalvaa Annaa. Heikki Katajisto voitti Parhaan kuvauksen Jussi-palkinnon tästä elokuvasta jaettuna Naisenkuvia-elokuvan kanssa.
Yleisradion tallennepalvelu on julkaissut elokuvan VHS-kasettina. Finnkino julkaisi elokuvan DVD:nä vuonna 2008.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Harriet Andersson  | … |  lääket. ja kir. tri. Anna Kivi    |
|  Pertti Melasniemi  | … |  Veikko Koivu   |
|  Marja Packalén  | … |  Helena, Annan kotiapulainen   |
|  Tapio Rautavaara  | … |  Kalle Koivu, ent. kansanedustaja, Veikon isä   |
|  Ulf Törnroth  | … |  Arvo   |
|  Tapani Perttu  | … |  Annan lääkärikollega   |
|  Maarit Hyttinen  | … |  Liisa Kivi, Annan tytär   |
|  Karin Thomasson  | … |  sairaanhoitajatar   |
|  Olli Meurman  | … |  leikkaava lääkäri   |
|  Paavo Laaksonen  | … |  kalastaja Koivisto   |
|  Oili Siltanen  | … |  sairaanhoitajatar   |
|  Marja-Liisa Moisander  | … |  sairaanhoitaja   |
|  Liisamaija Laaksonen  | … |  Annan ääni  (jälkiäänitysääni suomenkielisessä versiossa)    |
Televisioesitykset

| Päivämäärä | Kanava | Katsojamäärä |
| --- | --- | --- |
| 11.12.1972 | MTV1 | 1 240 000 |
| 15.8.1974 | MTV2 | 677 000 |
| 15.8.1981 | TV2 | 687 000 |
| 6.6.1986 | TV1 | 488 000 |
| 4.5.1994 | TV1 | 330 000 |
| 24.8.2007 | YLE TV1 |  |
| 30.10.2009 | FST5 |  |
| 28.11.2009 | FST5 |  |
| 7.3.2013 | YLE Teema |  |
| 22.5.2018 | Yle Teema & Fem |  |
Aiheesta muualla

Anna Elonet. (suomeksi)
Anna Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Anna Yle Areenassa
Antero Ruuhonen

| Antero Ruuhonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 21. marraskuuta 1933 Lahti
Kuollut: 11. huhtikuuta 1979 (45 vuotta) Jaala
Ammatti:  dokumenttiohjaaja elokuvaaja
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Antero Ruuhonen (21. marraskuuta 1933 Lahti – 11. huhtikuuta 1979 Jaala) oli suomalainen dokumenttielokuvien ohjaaja ja elokuvaaja. Hän työskenteli myös elokuvanäyttelijänä.
Ura

Ruuhonen ohjasi kymmenkunta dokumenttielokuvaa 1960- ja 1970-luvuilla, mukaan luettuna lappalaisaiheinen teos Jutaamakeino (1965) ja Jääkiekkoaapinen (1974). Hän oli yksi Edvin Laineen Tuntemattoman sotilaan neljästä kuvaajasta. Lisäksi hän kuvasi muutamia televisioelokuvia ja dokumentteja suomalaisen televisiotoiminnan alkuaikoina.
Ruuhonen näytteli sivurooleja erinäisissä 1950-luvun elokuvatuotannoissa. Laineen Tuntemattomassa hänellä oli pieni mutta mieleenpainuva rooli kuolemaantuomittuna. Laineen ohjaamassa teoksessa Niskavuori taistelee Ruuhonen näytteli sodasta palaavaa Pikku-Marttia. Ruuhosella oli lisäksi useita kreditoimattomia rooleja, muun muassa lehtipojan osa rillumarei-klassikossa Rovaniemen markkinoilla.
Filmografia > Ohjaajana

Poazovazzi (dokumentti, 1963)
Jutaamakeino (dokumentti, 1965)
Savotta (dokumentti, 1966)
Jouluvalko (televisioelokuva,1966)
Ihmisiä kaukana pohjoisessa (dokumentti, 1967)
Vaivaisukot (dokumentti, 1967)
Tänään on huomenna (dokumentti, 1967)
Luxusturistit (dokumentti, 1970)
Jääkiekkoaapinen (dokumentti, 1974)
He pelaavat rahasta (dokumentti, 1975)
Filmografia > Kuvaajana

Tuntematon sotilas (1955)
En för alla (televisioelokuva, 1959)
Sata rajaseudun lasta (dokumentti, 1961)
Bygdeväg-Europaväg (televisioelokuva, 1961)
Kadonnut kaupunki (dokumentti, 1961)
Velj'miehen televisio (televisioelokuva, 1962)
H2O (dokumentti, 1962)
Aiheesta muualla

Yle Areena: Veljmiehen televisio (34 min.) (Arkistoitu – Internet Archive)
Yle Areena: Jouluvalko (16 min.)
Yle Areena: Tamin ja Tinken jääkiekkoaapinen (20 min.)
Yle: Tällaista oli Edvin Laineen Tuntemattoman sotilaan kuvauksissa – katso ohjaajan harvinainen kotivideo (Mattias Mattila, 9.6.2016)
Antti Syrjäniemi

| Antti Syrjäniemi |
| --- | --- |
 Vesan voimisteluseura Haapajärvellä. Syrjäniemi on toinen vasemmalta takarivissä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1892
Kuollut: joulukuu 1962
Ammatti:  kaivosmies
Muusikko
Taiteilijanimi:  Andrew Niemi
Laulukielet:  suomi
Tyylilajit:  kupletti
Levy-yhtiöt:  Victor
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Antti Syrjäniemi (myös Andrew Niemi, 30. marraskuuta 1892 – joulukuu 1962) oli amerikansuomalainen kuplettilaulaja ja lauluntekijä. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen Yhdysvaltoihin muuttanut Syrjäniemi levytti lyhyen uransa aikana viisi kappaletta vuonna 1929. Yhdysvalloissa Syrjäniemi työskenteli aluksi kaivosmiehenä Cape Annin graniittilouhoksella Massachusettsin osavaltiossa, jossa oli työssä paljon muitakin suomalaisia, ja perusti myöhemmin samalle paikkakunnalle suutarinliikkeen. Hän osallistui aktiivisesti paikallisen Väinölän raittiusseuran toimintaan ja esitti ohjelmanumeroita sen juhlissa. Päätoimensa ohella äänilevyjen postimyyntiä harjoittaneen, amerikansuomalaisten keskuudessa laajalti luetun Raivaaja-lehden on arveltu olleen välittäjänä Syrjäniemen päästessä levyttämään. Antti Syrjäniemi asui koko Yhdysvalloissa viettämänsä ajan samalla pikkupaikkakunnalla.
Syrjäniemen tunnetuin levytys on ”Daytonian apinajuttu”. Se kertoo vuonna 1925 Tennesseessä käydystä ns. Daytonin apinaoikeudenkäynnistä, jossa paikallista opettajaa syytettiin evoluutioteorian opettamista kieltävän lain rikkomisesta. Tunnetuimman version kappaleesta levytti Tuomari Nurmio vuonna 1980. Syrjäniemen esittämänä se on julkaistu myös useilla kokoelmilla, muun muassa Love Recordsin vuonna 1971 ilmestyneellä Värssyjä sieltä ja täältä -kokoelmalla. Syrjäniemen levytetty tuotanto käsittää lisäksi kaksi kuplettia sekä kaksi pääosin puhuttua huumorilevytystä. Laulunsa ”Viola Turpeinen tanssit kiipillä” Syrjäniemi omisti tuolloin kuuluisalle harmonikansoittajalle Viola Turpeiselle, jonka soittoon hän oli ihastunut tämän vierailtua hänen kotipaikkakunnallaan. Lama-ajan alettua Victor-levy-yhtiö myytiin radiovastaanottimia valmistaneelle RCA-yhtiölle eikä Syrjäniemeä kutsuttu enää tekemään uusia äänilevyjä. Tästä huolimatta Syrjäniemi oli koko loppuelämänsä ajan suosittu esiintyjä kotipaikkakuntansa suomalaissiirtolaisten piirissä.
Levytetyt kappaleet

Victor-levymerkille 15. huhtikuuta 1929 levytetyt kappaleet:
Viola Turpeinen tanssit kiipillä
Päivän tapahtumia
Daytonian apinajuttu
Hämmästys kekkerit 1. osa
Hämmästys kekkerit 2. osa
Aiheesta muualla

”Daytonian apinajuttu” Antti Syrjäniemen esittämänä
Ammunta kesäolympialaisissa 2000 – naisten 10 metrin ilmakivääri

| Ammunta kesäolympialaisissa 2000 > Kivääri |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 10 m ilmakivääri |   | Miehet |   | Naiset |
| 50 m pienoiskiväärin makuu |  | Miehet |  |  |
| 50 m pienoiskiväärin asentokilpailu |  | Miehet |  | Naiset |
Pistooli
| 10 m ilmapistooli |  | Miehet |  | Naiset |
| 25 m olympiapistooli |  | Miehet |  |  |
| 25 m urheilupistooli |  |  |  | Naiset |
| 50 m vapaapistooli |  | Miehet |  |  |
Haulikko
| Skeet |  | Miehet |  | Naiset |
| Trap |  | Miehet |  | Naiset |
| Kaksoistrap |  | Miehet |  | Naiset |
Riistamaali
| 10 m olympiakivääri |  | Miehet |  |  |
Naisten 10 m ilmakivääri ammuttiin Sydneyn kesäolympialaisissa 16. syyskuuta. Kultaa voitti Yhdysvaltain Nancy Johnson tuloksella 497,7 (395+102,7). Hän oli Sydneyn kisojen ensimmäinen olympiavoittaja.
Finaali

|  | Ampuja | Maa | Perus- kilpailu | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Finaali | Yhteensä | Uusinta 7> sijasta |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Nancy Johnson |  Yhdysvallat | 395 | 10.7 | 9.8 | 10.3 | 10.4 | 10.8 | 10.2 | 10.2 | 9.7 | 10.7 | 9.9 | 102.7 | 497.7 |  |
| 2 |  Kang Cho-hyun |  Etelä-Korea | 397 | 10.0 | 10.0 | 9.5 | 10.5 | 10.1 | 10.2 | 10.3 | 9.7 | 10.5 | 9.7 | 100.5 | 497.5 |  |
| 3 |  Gao Jing |  Kiina | 394 | 9.7 | 10.2 | 10.6 | 10.6 | 8.6 | 10.4 | 10.8 | 10.8 | 10.9 | 10.6 | 103.2 | 497.2 |  |
| 4 |  Ljubov Galkina |  Venäjä | 395 | 10.7 | 10.3 | 9.7 | 10.5 | 9.6 | 10.3 | 10.3 | 10.3 | 9.7 | 10.3 | 101.7 | 496.7 |  |
| 5 |  Sonja Pfeilschifter |  Saksa | 395 | 10.5 | 10.4 | 9.3 | 9.9 | 9.3 | 10.4 | 9.8 | 10.6 | 10.8 | 9.9 | 100.9 | 495.9 |  |
| 6 |  Jayme Dickman |  Yhdysvallat | 394 | 10.3 | 10.0 | 9.9 | 9.7 | 10.8 | 9.8 | 10.2 | 10.1 | 10.6 | 10.0 | 101.4 | 495.4 |  |
| 7 |  Choi Dae-young |  Etelä-Korea | 395 | 9.7 | 10.7 | 10.3 | 10.2 | 10.4 | 9.3 | 8.4 | 10.1 | 9.2 | 9.8 | 98.1 | 493.1 | 10.4 |
| 8 | Anjali Vedpathak |  Intia | 394 | 9.7 | 9.5 | 9.8 | 10.0 | 9.8 | 9.4 | 10.6 | 9.7 | 10.0 | 10.6 | 99.1 | 493.1 | 9.8 |
Ash

Ash voi tarkoittaa seuraavia:
Ash, pohjoisirlantilainen vaihtoehtorock-yhtye
Ash, Ibeyin studioalbumi
ash, Almquist shell, komentotulkki Unixin kaltaisille järjestelmille
Suomen ASH, Action on Smoking and Health, suomalainen kansanterveysjärjestö ja tupakkapolitiikan asiantuntija
Ash, sukunimenä:
Dayna Ash (s. 1990), libanonilainen näytelmäkirjailija, performanssitaiteilija, sosiaalinen aktivisti ja feministi
Timothy Garton Ash (s. 1955), brittiläinen historioitsija
Ash, kuvitteellisia henkilöitä:
Ash Ketchum, Pokémon-hahmo
Ash Williams, Sam Raimin luoma kuvitteellinen hahmo ja antisankari.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Ash”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Asteekkirastas

| Asteekkirastas |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Rastaat Turdidae
Suku::  Ridgwayia
Laji::  pinicola
Kaksiosainen nimi
 Ridgwayia pinicola  (Sclater, 1859) 
Synonyymit
 Turdus pinicola  Zoothera pinicola 
Katso myös
   Asteekkirastas Wikispeciesissä   Asteekkirastas Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Asteekkirastas (Ridgwayia pinicola) on rastaiden heimoon kuuluva varpuslintu. Se on sukunsa ainoa laji.
Levinneisyys

Asteekkirastasta tavataan Meksikossa. Lajin kannaksi arvioidaan 20 000–50 000 yksilöä ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Aropriinia

| Aropriinia |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Hertut Cisticolidae
Suku::  Priiniat Prinia
Laji::  buchanani
Kaksiosainen nimi
 Prinia buchanani  (Blyth, 1844) 
Katso myös
   Aropriinia Wikispeciesissä   Aropriinia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Aropriinia (Prinia buchanani) on aasialainen varpuslintu. Sen elinympäristö ulottuu Pakistanin keski- ja eteläosista Intian pohjois- ja keskiosiin. Edward Blyth kuvaili lajin holotyypin Intian Maharashtran Jalnasta 1844.
Aros

Aros
Aros on 1200-luvun muinaislinnan rauniot Mullin saarella, Skotlannin länsirannikolla, Sisä-Hebrideillä. Saaren valtauksen aikana linna oli klaanien Clan MacDougall, Clan Donald ja Clan Maclean linnake.
Käännös suomeksi
Ariel Ibagaza

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Ariel Miguel Santiago Ibagaza
Syntymäaika: 27. lokakuuta 1976 (ikä 47)
Syntymäpaikka: Buenos Aires, Argentiina
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 166 senttimetriä
Lempinimi: El Caño
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1994–1998 1998–2003 2003–2006 2006–2008 2008–2010 2010–2014 2014–2015 | Lanús Mallorca Atlético Madrid Mallorca Villarreal Olympiakos Panionios | 97 (10) 143 (19) 85 (5) 59 (7) 54 (3) 72 (1) 14 (0) |
Maajoukkue
| 2004 | Argentiina | 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 14. kesäkuuta 2015.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 26. marraskuuta 2006.
Ariel Miguel Santiago Ibagaza (s. 27. lokakuuta 1976 Buenos Aires, Argentiina) on argentiinalainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Ibagaza pelasi valtaosan urastaan Espanjassa ja vuonna 2010 hänestä tuli maan pääsarjassa eniten otteluita pelannut argentiinalaispelaaja.
Pelaajaura > Seurajoukkueura

Ibagaza on buenosairesilaisen Lanúsin kasvatti ja hän pelasi ensimmäisen kerran seuransa edustusjoukkueessa 18-vuotiaana vuonna 1994. Nuori keskikenttäpelaaja sai maistaa menestystä varsin pian. Vuonna 1996 Lanús voitti Copa CONMEBOLin, joka oli 1990-luvulla UEFA Cupia vastaava seurajoukkueiden kansainvälinen kilpailu Etelä-Amerikassa.
Vuonna 1998 Ibagaza siirtyi Espanjan pääsarjassa pelaavan Mallorcan riveihin. Hän edusti seuraa kaikkiaan viiden kauden ajan. Heti tulovuotenaan Ibagaza voitti Mallorcalla Espanjan supercupin. Keväällä 1999 Ibagaza pelasi myös kaikkien aikojen viimeisessä Cup-voittajien cupin finaalissa, jonka Mallorca kuitenkin hävisi Laziolle numeroin 2-1. Suurin saavutus Mallorcan aikana oli kuitenkin vuonna 2003 voitettu Espanjan cup. Mallorcan voittokulku mestaruuteen oli kerrassaan huikea. Ennen Recreativo Huelvan kaatumista finaalissa Mallorca oli raivannut tieltään Real Madridin neljännesvälierissä ja Deportivo La Coruñan välierävaiheessa. Ibagaza oli yksi mestarijoukkueen avainpelaajista ruokkien Mallorcan silloista maalitykkiä Samuel Eto'oa taitavilla syötöillään.
Mestaruuskauden päätteeksi Ibagaza siirtyi valmentajansa Gregorio Manzanon mukana pääkaupungin Atlético Madridiin. Paluuta espanjalaisen jalkapallon huipulle tekevä suurseura hankki Ibagazan tukemaan  pelinrakentelullaan nuoren tähtensä Fernando Torresin maalintekoa. Ibagaza oli hyvä valinta Atléticon keskikentän moottoriksi, mutta joukkue pelasi silti varsin epätasaisesti ja juuttui kolmen seuraavan kauden aikana liigan keskikastiin. Ibagazan asema Atléticossa heikkeni kesällä 2006 meksikolaisen Javier Aguirren tultua seuran päävalmentajaksi. Hänen taktiikassaan ei ollut käyttöä peliä rakentavalle hyökkäävälle keskikenttäpelaajalle. Lopulta Ibagaza purki sopimuksensa Atléticon kanssa ja siirtyi takaisin Mallorcalle, jonne myös Manzano oli palannut hieman aikaisemmin.
Paluu Mallorcalle onnistui erinomaisesti ja kaudella 2006–2007 Ibagaza oli Espanjan pääsarjan eniten maalisyöttöjä antanut pelaaja. Seuraavalla kaudella Ibagaza valittiin joukkueen kapteenistoon ja pelit sujuivat vieläkin paremmin. Ibagaza ruokki syötöillään liigan maalikuninkuuden voittanutta Dani Güizaa ja voitti itse syöttöpörssin jo toisen kerran peräkkäin.
Ibagaza siirtyi Villarrealiin heinäkuussa 2008. Hän vietti seurassa kaksi seuraavaa kautta päästen myös pelaamaan urallaan ensi kertaa Mestarien liigaa. Toukokuussa 2010 neuvottelut jatkosopimuksesta kariutuivat ja seura ilmoitti pelaajan lähdöstä. Saman vuoden heinäkuussa kreikkalainen Olympiakos ilmoitti solmineensa kahden vuoden sopimuksen Ibagazan kanssa. Elokuussa 2014 neljän Olympiakosissa vietetyn kauden jälkeen Ibagaza siirtyi Panioniosiin, jossa hän myös päätti pelaajauransa.
Pelaajaura > Maajoukkueura

Vuonna 1995 Ibagaza voitti Argentiinan alle 20-vuotiaiden maajoukkueessa maailmanmestaruuden Qatarissa järjestetyssä lopputurnauksessa.
Maansa A-maajoukkueessa Ibagaza on esiintynyt vain yhden kerran. Ibagaza valittiin maajoukkueeseen, jonka tarkoituksena oli osallistua vuonna 2001 Kolumbiassa järjestettyyn Copa América -lopputurnaukseen. Argentiina kuitenkin lopulta perui osallistumisensa turvalliisuusriskien vuoksi.
Valmennusura

Vuodesta 2016 alkaen Ibagaza on toiminut valmennustehtävissä vanhassa seurassaan Olympiakosissa. Tänä aikana hän on ollut sekä alle 20-vuotiaiden joukkueen että edustusjoukkueen apulaisvalmentaja.