Julian Jaynes
Vaikutus ja arvioita

The Origin of Consciousness in the Breakdown of the Bicameral Mind meni kansan­tajuisena tieteellisenä teoksena hyvin kaupaksi, ja sen ensimmäinen painos myytiin loppuun ennen kuin toinen painos julkaistiin. Se oli ehdokkaana National Book Award -palkinnon saajaksi vuonna 1978, ja siitä julkaistiin suuri joukko arvioita, joita kirjoittivat muun muassa tunnetut kirjallisuus­arvostelijat John Updike (The New Yorker), Christopher Lehmann-Haupt (New York Times) ja Marshall McLuhan (Toronto Globe and Mail). Vuonna 1977 Jaynesin teoriaa käsitteleviä artikkeleja ilmestyi myös Time-lehdessä ja Psychology Todayssä. Myöhemmin Jaynes kehitteli ideoitaan edelleen aikakauskirjassa Behavioral and Brain Sciences julkaisemissaan artikkeleissa, luennoilla ja keskusteluissa, jotka on julkaistu sarjoissa Canadian Psychology ja Art/World. Kirjansa vuoden 1990 painokseen hän kirjoitti laajat jälki­sanat, jossa hän laajensi teoriaansa ja vastasi joihinkin esitettyihin vasta­väitteisiin. Yli 30 vuoden ajan Jaynesin kirja on säännöllisesti julkaistu uusina painoksina.
Jaynesin teoriasta ovat saaneet vaikutteita filosofit kuten Daniel Dennett, psykologit kuten Tim Crow, psykiatrit kuten Henry Nasrallah, sekä myös useat kirjailijat kuten William S. Burroughs, Neal Stephenson, Robert J. Sawyer, Philip K. Dick ja Ken Wilber. Jaynesin teorian innoittamina myös useat tutkijat kuten psykologi Thomas Posey ja kliininen psykologi John Hamilton, ryhtyivät tutkimaan kuuloaistin hallusinaatioita, mikä on saanut arvioimaan uudestaan käsityksen tällaisten hallusinaatioiden yhteydestä mielisairauteen. Jaynesin teoriaan on viitattu jo tuhansissa sekä tieteellisissä että kansan­tajuisissa kirjoissa ja artikkeleissa.
1990-luvun lopulla Jaynesin ideat tulivat jälleen huomion kohteeksi, kun aivojen kuvaus­teknologia vahvisti monet hänen aikaisemmat ennusteensa. Vuonna 2007 ilmestyneessä kirjassa Reflections on the Dawn of Consciousness: Julian Jaynes's Bicameral Mind Theory Revisited julkaistaan useita Jaynesin kirjoitelmia sekä useiden eri alojen tutkijoiden kirjoituksia, joissa hänen ideoitaan kehitetään edelleen. Huhtikuussa 2008 Tucsonissa, Arizonassa pidettiin konferenssi ”Toward a Science of Consciousness”, jossa Julian Jaynes -seuran perustaja ja toiminnan­johtaja Marcel Kuijsten sekä Brian J. Veigh Arizonan yliopistosta isännöivät Jaynesin psykologiaa käsitellyttä keskustelu­tilaisuutta. Samassa konferenssissa pidettiin myös Jaynesiä käsitellyt paneelikeskustelu, johon John Limber New Hampshiren yliopistosta, Marcej Kuijsten, John Hainly Southern Universitystä, Scott Greer Prinssi Edwardin saaren yliopistosta ja Brian J. McVeigh kertoivat aiheen kannalta merkityksellisestä tutkimuksesta. Vuonna 2012 ilmestyi kirja The Julian Jauynes Collection, johon on koottu monia Jaynesin luentoja ja artikkeleja, myös aiemmin julkaisemattomia. Kirjassa on myös haastatteluja sekä kysymysten ja vastausten osasto, jossa selvitetään, miten teoria on voitu ymmärtää väärin, ja laajennetaan sitä uusille aloille. Jaynesin kirjan mainitsi myös Richard Dawkins vuonna 2006 ilmestyneessä kirjassaan Jumalharha. Hänen mukaansa se on ”yksi niistä kirjoista, jotka ovat joko täyttä hölynpölyä tai täydellisen neron tuotetta, eivät mitään siltä väliltä, todennäköisemmin edellistä, mutta en mene lyömään vetoa”.