stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Angolanruusupeippo

| Angolanruusupeippo |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Loistopeipot Estrildidae
Suku::  Ruusupeipot Lagonosticta
Laji::  landanae
Kaksiosainen nimi
 Lagonosticta landanae  Sharpe, 1890 
Katso myös
   Angolanruusupeippo Wikispeciesissä   Angolanruusupeippo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Angolanruusupeippo (Lagonosticta landanae) on loistopeippojen heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Angolanruusupeippoa tavataan Angolassa, Gabonissa, Kongon tasavallassa ja Kongon demokraattisessa tasavallassa. Sen on kuvattu olevan yleinen tai paikallisesti yleinen. Lajin kannankehitys on vakaa, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Alana Evans

| Alana Evans |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. heinäkuuta 1976 (ikä 48)
Pornonäyttelijä
Taiteilijanimet:  Alana, Jenna Talia
Elokuvien määrä:  392
Seksuaalinen suuntaus:  bi
Siviilisääty:  nainut
Silmien väri:  sininen
Hiusten väri:  blondi
Pituus:  165 cm
Paino:  50 kg
Aiheesta muualla
Kotisivut
IMDb
Alana Evans (s. 6. heinäkuuta 1976 Kentucky) on yhdysvaltalainen  entinen pornonäyttelijä. Hän on toiminut Penthousen mallina.
Kun Evans oli kolmen kuukauden ikäinen, hänen äitinsä otti avioeron miehestään, joka oli sotilaana Yhdysvaltain armeijassa. Evans asettui pohjoiseen Kaliforniaan. Äiti kuoli maksasairauteen tyttären ollessa 16-vuotias. Evans oli aikuisviihdealalle siirtyessään juuri yli kaksikymppinen.
Evans on nyt esiintynyt sadoissa pornografisissa elokuvissa. Hän on biseksuaali ja naimisissa. Parissa elokuvassa Evans käytti aliasta "Jenna Talia", jonka hän kuitenkin pian jätti pois käytöstä. Hän esiintyi myös rapartisti 50 Centistä kertovassa dokumentissa 50 Cent: Refuse to Die ja hänen omasta perhe-elämästään kertovassa dokumenttiohjelmassa MTV’s True Life: My Parents are in Porn. Vuonna 2006 Evans perusti Creamworks -aikuisviihdetuotantoyhtiön. Hän on toiminut myös Aikuisviihdealan taiteilijoiden killan (engl. Adult Performance Artists Guild) puheenjohtajana.
Pornonäyttelijän ammattinsa lisäksi Evans on kirjoittanut kolumneja High Times -lehteen, toiminut taustalaulajana Lords of Acidin singlejulkaisulla sekä perustanut PwnedByGirls-verkkosivuston, joka tuottaa muun muassa suoria videolähetyksiä ja videopeliarvosteluja.
Kunniamaininnat

XRCO Awards 2019: kunniagallerian jäsenyys.
AVN Awards 2015: kunniagallerian jäsenyys.
AVN Awards 2007: palkinto luokassa Paras yksittäinen seksikohtaus.
XRCO Awards 2002: palkinto luokassa Unohdettu seireeni (engl. Unsung Siren).
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
Alandica

| Alandica |
| --- | --- |
 Alandica-talo vuonna 2010.
Sijainti:  Maarianhamina, Ahvenanmaa
Rakennustyyppi:  konserttitalo
Valmistumisvuosi:  2009
Suunnittelija:  Kjær & Richter
Omistaja:  Ahvenanmaan maakuntahallitus
Julkisivumateriaali:  betoni
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alandica on Maarianhaminan Itäsatamassa sijaitseva kulttuuri- ja kongressitalo. Vuonna 2009 avatun talon omistaa Ahvenanmaan maakuntahallitus, ja sen toimintaa ylläpitää vieressä sijaitseva, Wiklöf Holding -konserniin kuuluva Ahvenanmaan suurin hotelli Arkipelag.
Alandican on suunnitellut tanskalainen arkkitehtitoimisto Kjær & Richter. Talo on rakennettu betonista maastoa myötäillen loivalle rantapenkereelle. Kongressirakennus koostuu kolmesta saarekkeesta. Rakennuksen keskellä sijaitsevat merelle avautuvat lämpiöt, jotka toimivat myös näyttelytiloina. 600-paikkainen suuri sali sijaitsee pohjoisessa saarekkeessa, ja eteläinen saareke koostuu 200-paikkaisesta, muunneltavasta auditoriosta ja seitsemästä pienemmästä kokoushuoneesta.
Vuonna 2011 talossa vieraili lähes 42 000 kävijää. Heistä noin 22 300 kävi kulttuuritilaisuuksissa ja vajaat 20 000 oli kokousvieraita, kuten yhtiökokousten, pokeriturnausten ja messujen kävijöitä.
Alandicassa ovat konsertoineet muiden muassa Glenn Miller Orchestra, Carola Häggkvist ja itävaltalainen Schönbrunner Schlossorchester. Alandicassa näytetään myös elokuvia. Kesällä 2014 Alandicassa kantaesitettiin Katarina Gäddnäsn kirjoittama ja Karólína Eiríksdóttirin säveltämä ooppera Magnus-Maria, jonka ohjasi Suzanne Osten ja kapellimestarina toimi Anna-Maria Helsing.
Talossa toimii Teater Alandica, jonka piirissä toimii myös lasten ja nuorten teatterikoulu.
Joulukuussa 2009 paljastettiin Alandican pääoven eteen sijoitettu Satu Kiljusen alumiiniveistos Swing.
Hankkeen historiaa

Jo 1970-luvulla alkoi Ahvenanmaalla keskustelu oman kulttuuritalon ja kongressikeskuksen rakentamiseksi, koska Ahvenanmaan itsehallintotalon tilat olivat vain satunnaisesti ulkopuolisten käytettävinä. 1990-luvulla järjestettiin arkkitehtikilpailu, ja vuonna 2007 taloa päästiin lopulta rakentamaan voittaneen tanskalaisehdotuksen perusteella.
Aiheesta muualla

Alandican verkkosivusto
Anju

| Anju 안주시 |
| --- | --- |
 Näkymä Anjuun
 Anju
 Koordinaatit: 39°37′12″N, 125°39′36″E 
Valtio:  Pohjois-Korea
Maakunta:  Etelä-Pyeongan
Väkiluku (2008):  167 646
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Anju (kor. 안주시, Anju-si, hanja 安州市) on kaupunki Korean demokraattisessa kansantasavallassa Etelä-Pyeonganin maakunnassa. Kaupungin läpi virtaa Cheongcheonjoki. Kaupungin asukasluku oli 167 646 vuonna 2008.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anju Wikimedia Commonsissa
Amnesia: The Dark Descent

| Amnesia: The Dark Descent |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Frictional Games
Julkaisija:  Frictional Games
Jakelija:  Steam, GOG.com, Humble Store, Epic Games Store ja Discord Store
Suunnittelija:  Thomas Grip Jens Nilsson Mikael Hedberg
Säveltäjä:  Mikko Tarmia
Pelisarja:  Amnesia
Pelimoottori:  HPL Engine 2
Julkaistu:  8. syyskuuta 2010
Lajityyppi:  selviytymiskauhu
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: M  Virheellinen ESRB-arvo
Alusta:  Linux, OS X, Windows, PlayStation 4, Xbox One
Lisenssi:  GPLv3
Jakelumuoto:  Digitaalinen jakelu ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK  : 
Amnesia: The Dark Descent (jonka työnimiä olivat Lux Tenebras ja Unknown) on ruotsalaisen Frictional Gamesin kehittämä ja vuonna 2010 julkaisema selviytymiskauhupeli Windowsille, OS X:lle ja Linuxille. Peli sai hyvän vastaanoton ja sai alkuvuosinaan paljon huomiota internetissä etenkin let's play -videoiden kautta. Pelin musiikit sävelsi suomalainen Mikko Tarmia.
The Dark Descentin tarinalle epäsuoraa jatkoa oleva peli Amnesia: A Machine for Pigs julkaistiin 10. syyskuuta 2013. The Dark Descent, sen Justine-lisäosa sekä A Machine For Pigs julkaistiin Amnesia: Collection -pelikokoelmassa PlayStation 4 -konsolille marraskuussa 2016 sekä Xbox One -konsolille syyskuussa 2018.
Pelaaminen

Samaan tapaan kuin Frictional Gamesin aiemmat pelit, myös Amnesia on ensimmäisen persoonan kuvakulmasta pelattava seikkailupeli. Peli säilytti Penumbra-pelisarjasta tutun fyysisten kohteiden vuorovaikutuksen, joka mahdollistaa fysiikkaan perustuvat pulmat ja esineiden liikuttamisen, kuten ovien avaamisen ja koneistojen korjaamisen. Muutamat pelin kohteet toimivat vaihtotyylisesti niin, että esimerkiksi avatakseen oven, pelaajan täytyy ensin pitää hiiren nappia pohjassa ja sitten työntää (tai vetää) hiirtä. Tämä antaa pelaajalle mahdollisuuden edetä varoen, kun ovenraosta voi kurkistaa ja sen voi avata hitaasti. Toisaalta tämä luo myös avuttomuuden tunnetta, koska on täysin mahdollista yrittää avata ovea väärään suuntaan, kun vaara lähestyy takaapäin.
Kehon terveyden lisäksi pelihahmon, Danielin, mielenterveyttä on myös hallittava. Liian kauan pimeässä oleminen, järkyttävän tapahtuman todistaminen tai hirviöön tuijottaminen alentavat Danielin mielenterveyttä, aiheuttaen näkö- ja kuuloharhoja sekä kiinnittäen hirviöiden huomion pelaajaan. Valonlähteet auttavat palauttamaan Danielin mielenterveyttä, mutta mikäli sellaisia ei ole saatavilla, pelaaja voi käyttää tuluksia sytyttääkseen kynttilöitä seinälampeteissa ja kyntteliköissä. Vaihtoehtoisesti pelaaja voi ottaa esille öljyä polttavan lyhdyn, joka löytyy pian pelin alettua. Saatavilla olevien tuluksien ja öljyn määrä on kuitenkin rajoitettu, ja valonlähteessä seisominen tekee pelaajasta näkyvämmän hirviöille, joten hänen täytyy tasapainottaa aikaa valojen ja varjojen äärellä. Danielin mielenterveys palautuu täysin, kun pelaaja suorittaa tehtäviä tai etenee tarinassa. Mielenterveyden voi palauttaa myös olemalla pimeässä niin kauan, että Daniel pyörtyy. Tämä kuitenkin jättää Danielin erittäin haavoittuvaiseksi lähistöllä oleville hirviöille.
Jos hirviö näkee Danielin, tämä rupeaa jahtaamaan häntä kunnes hän on poissa näkyvistä. Jos pelaaja on nähty, hänen täytyy paeta, sillä Amnesia ei anna käyttöön aseita. Danielin on löydettävä piiloutumispaikka, tai muurata ovia kivillä, tuoleilla ja muilla esteillä. Jos piiloutumispaikkaa ei ole tai pelaaja on umpikujassa, Daniel voi heittää esineitä hirviötä päin, mutta tämä hidastaa sitä vain hetken. Hirviöt voivat kuitenkin murtaa ovia ja työntää esineitä tieltään. Lisäksi ne liikkuvat äärimmäisen nopeasti, kun ne ovat nähneet saaliinsa. Pelaaja voi myös päättää piileskellä pimeässä mielenterveyden uhalla. Hirviöt, jotka kadottavat Danielin näkyvistään, etsivät häntä hetken aikaa ja lopulta katoavat.
Juoni

On elokuu vuonna 1839. Pelin päähenkilö Daniel herää preussilaisen Brennenburgin linnan käytävältä, eikä muista menneisyydestään muuta kuin nimensä ja asuinpaikkansa. Daniel löytää itselleen kirjoittamansa kirjeen, jossa hän kertoo juoneensa omasta tahdostaan muistinmenetyksen aiheuttavan juoman. Viestissään Daniel vannottaa itseään etsimään ja tappamaan linnan omistavan paroni Alexanderin. Daniel aloittaa matkan kohti linnan syvyyksiä. Hän huomaa pian, että linna on huonossa kunnossa. Lisäksi siellä liikkuu hirviötä, ja sisällä muodostuu kummallista punaista kudosta.
Daniel löytää matkan varrelta revittyjä päiväkirjanpalasia ja kokee takaumia, joista selviää lisää Danielin ja linnan lähimenneisyydestä. Käy ilmi, että Daniel oli hiljaittain käynyt tutkimusretkellä Afrikassa. Hän oli löytänyt mystisiä kuulan palasia ja koonnut ne yhteen. Kuulan kanssa tekemisiin joutuneita Danielin kollegoita oli alkanut kuolla oudosti, jolloin paroni Alexander oli tarjoutunut suojelemaan Danielia kuulaa suojelevalta ”Varjolta”.
Alexanderin mukaan Varjo voitaisiin karkottaa ”vitae”-nimisellä aineella, jota saadaan ihmisiä kiduttamalla. Alexander piti tyrmässään "rikollisia", joiden kidutukseen Daniel aluksi osallistui. Vähitellen hän kuitenkin menetti uskonsa Alexanderiin ja lopulta kääntyi tätä vastaan. Alexanderin pyrkimyksenä olikin ollut päästä vitaen avulla takaisin omaan, vieraaseen maailmaansa, josta hän oli lähtöisin.
Pelin loppupuolella Daniel kohtaa Heinrich Cornelius Agrippan, jonka sielun Alexander on vanginnut. Agrippa pyytää Danielia vapauttamaan hänet oppilaansa Johann Weyerin kehittämän taikajuoman avulla kehostaan. Jos pelaaja tekee niin, hänen tulee sahata Agrippan pää irti.
Pelin viimeisessä huoneessa, kuulakammiossa (engl. Orb Chamber) pelaaja löytää alastoman Alexanderin valmistelemassa rituaalia, jolla pääsisi toiseen maailmaan. Pelaajalla on kolme tapaa päättää peli:
Jos pelaaja antaa Alexanderin viimeistellä rituaalinsa, tämä voittaa ja Varjo tappaa pelaajan. Daniel jää tuonpuoleisessa uhriensa piinaamaksi, mutta Alexanderin ääni kertoo, että häntä tullaan juhlimaan ikuisesti.
Jos pelaaja keskeyttää Alexanderin rituaalin, Varjo tappaa tämän, mutta jättää Danielin rauhaan. Daniel kävelee ulos Brennenburgin linnasta, joka sortuu hänen takanaan.
Jos pelaaja antaa Alexanderin viimeistellä rituaalinsa, mutta heittää portaaliin Agrippan pään,  Varjo tappaa sekä Alexanderin että Danielin. Tuonpuoleisessa Daniel pääsee toiseen maailmaan Agrippan ja Weyerin kanssa, ja Agrippa kertoo, että kaikki tulee olemaan hyvin.
Laajennukset

Amnesiaa voi laajentaa omilla tai muiden kenttäeditoreilla tehtyillä tarinoilla (engl. custom story). Lukuisia pelin fanien tekemia tarinoita on ladattavissa internetistä. Vuonna 2011 Frictional Games julkaisi pelille myös virallisen ilmaislaajennuksen, Amnesia: Justine. Justine julkaistiin alun perin yhteistyössä Valven kanssa osana Portal 2 -pelin mainostusta.
Laajennukset > Amnesia: Justine

On vuosi 1858. Pelaaja on lukitussa sellissä hylätyssä vankityrmässä. Justine-niminen nainen kertoo sellistä löytyvän fonografin kautta, että pelaaja on mukana psykologisessa kokeessa. Kun pelaaja ottaa sellin katossa roikkuvan lyhdyn (joka on lisäosassa muuten hyödytön, koska siinä ei tule vastaan öljyä), jonka voi ottaa vasta, kun ensimmäinen fonografi on aktivoitu, sellioven lukko rikkoutuu ja pelaaja voi edetä. Lisäosan edetessä pelaaja voi suorittaa eteensä tulevia tehtäviä tai jättää ne tekemättä, jolloin toinen kussakin tehtävässä osallisena oleva ihmishahmo kuolee tai jää henkiin. Lisäksi pelaajaa vaanivat Justinen ”kosijat” (suitors), kolme kidutuksen murjomaa hirviömäistä mieshahmoa.
Pelin lopussa pelaaja löytää uuden fonografin, joka laukaisee huoneen seinät sisään puristavan mekanismin. Pelaajan hahmo pyörtyy jälleen, mutta herää vahingoittumattomana. Käy ilmi, että hahmo on Justine itse, joka on koetellut omaa myötätuntoaan ja inhimillisyyttään.
Aiheesta muualla

Amnesia: The Dark Descent MobyGamesissa (englanniksi)
Virallinen sivusto
Angolantoko

| Angolantoko |
| --- | --- |
 Aikuinen koiras Spitzkoppessa Namibiassa.
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sarvinokkalinnut Bucerotiformes
Heimo::  Sarvinokat Bucerotidae
Suku::  Afrikantokot Tockus
Laji::  monteiri
Kaksiosainen nimi
 Tockus monteiri  Hartlaub, 1865 
 Angolantokon levinneisyys
Katso myös
   Angolantoko Wikispeciesissä   Angolantoko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Angolantoko (Tockus monteiri) on sarvinokkien heimoon kuuluva lintu. Sitä tavataan lounaisessa Afrikassa Angolassa ja Namibiassa.
Lajin kannan suuruutta ei ole määritetty, mutta se on levinnyt hyvin laajalle ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi. Kannan arvioidaan olevan vakaa, sillä mitään ilmeisiä uhkia sillä ei ole. Sen elinaluetta ovat kuivat savannit ja pensaikkoalueet.
Nuori lintu Namibiassa.
Aikuinen koiras Spitzkoppessa Namibiassa.
Kuva Finch-Davies.
Kuva Keulemans.
Aiheesta muualla

Birdlife.org viitattu 7.3.2017 (englanniksi)
Monteiro's hornbill - Species text in The Atlas of Southern African Birds (englanniksi)
Alive II (Ville Leinosen & Valumon albumi)

| Alive II Ville Leinonen & Valumo |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 15. lokakuuta 2005
 Julkaistu: 2006
 Tuottaja(t): Ville Leinonen
 Tyylilaji: rock
 Levy-yhtiö: Poko Rekords
Ville Leinonen & Valumo muut julkaisut
| Valloittaja 2005 | Alive II 2006 | Hei! 2007 |
Alive II on taltiointi Ville Leinonen & Valumo -yhtyeen viimeisestä konsertista 15. lokakuuta 2005 Jyväskylän Tanssisali Lutakosta. Levy julkaistiin tuplavinyylinä.
Kappaleet > CD 1

Kruunun Laulu – 7.12
Piilopaikka – 5.09
Aamuyöllä – 3.52
Pour Beibinoire – 6.39
Salaisia Valokuvia – 5.47
Lemmenlaiva – 6.53
Kappaleet > CD 2

Armollinen – 5.12
Kristiinojen Yö – 5.17
Kauniit & Rohkeat – 4.21
Vuori – 4.26
Aurinkoa Päin – 6.02
Yöaikaan – 6.11
Valumo – 5.46
Kokoonpano

Ville Leinonen – laulu, kitara
Tuomas Luukkonen – kitara
Jere Leinonen – basso
Tommi Salminen – rummut
Risto Ylihärsilä – kosketinsoittimet
Nadja Räikkä – valot
Junnu Luukkonen – saliääni
Jussi Kostilainen – piano
Alf Ross

Alf Niels Christian Ross (10. kesäkuuta 1899 Kööpenhamina – 17. elokuuta 1979 Virum) oli tanskalainen oikeustieteilijä ja -teoreetikko, jota pidetään skandinaavisen oikeusrealismin kansainvälisesti merkittävimpänä ja myöhemmän oikeusajattelun kannalta vaikutusvaltaisimpana edustajana.
Akateeminen ura

Ross suoritti oikeustieteellisen perustutkinnon Tanskassa 1922. Tämän jälkeen Ross opiskeli melkein kolme vuotta ulkomailla Ranskassa, Itävallassa ja Englannissa. Näinä vuosina hänen mielenkiintonsa oikeusfilosofiaa kohtaan heräsi. Wienissä hän osallistui Hans Kelsenin pitämiin seminaareihin, joiden opillisena tuloksena oli Rossin ensimmäinen teos Theorie der Rechsquellen. Teos valmistui vuonna 1926 ja on omistettu Kelsenille. Kohdattuaan vastustusta kotiyliopistossaan Kööpenhaminassa hän matkusti Uppsalaan, missä hän opiskeli filosofiaa Axel Hägerströmin johdolla. Hän suoritti filosofian kandidaatin ja lisensiaatin tutkinnot ennätysajassa  ja keväällä 1929 väitteli tohtoriksi Theorie der Rechtsquellen -teoksella.
Kööpenhaminan oikeustieteellisen tiedekunnan professori Rossista tuli 1938. Hän julkaisi lukuisia teoksia eri oikeudenalojen, erityisesti kansainvälisen oikeuden ja valtiosääntöoikeuden saralta. 
Ross toimi myös Euroopan ihmisoikeustuomioistuimen tuomarina 50- ja 60-lukujen vaihteessa.
Oikeusteoria

Ross sanoutui irti kaikesta metafysiikasta seuraten Hägerströmin filosofisia lähökohtia ja pyrki sitomaan oikeustieteen loogis-empiristiseen tiedekäsitykseen. Rossin teoriasta voidaan erottaa yhtäältä oikeusrealistinen teoria oikeuden ontologiasta ja siihen nojaavasta oikeuden epistemologiasta ja metodologiasta ja toisaalta käsiteanalyyttinen puoli, jossa keskeisen huomion kohteen muodostaa oikeustieteen kieli. Tämän kahtiajaon pohjalta muodostuu oikeustieteen epistemologis-metodologinen dualismi, jossa oikeustiede on toisaalta empiirinen ja toisaalta loogis-analyyttinen tieteenala.
Ross jaotteli oikeusteoriat kahteen pääluokkaan: idealistisiin ja realistisiin teorioihin. Idealististen oikeusteorioiden mukaan oikeusnormia noudatetaan, koska se on pätevä, kun taas realististen oikeusteorioiden mukaan oikeusnormi on pätevä, koska sitä noudatetaan. Ross jakoi idealistiset oikeusteoriat edelleen materiaaliseen idealismiin, jota asettaa oikeusnormien pätevyydelle sisällöllisiä ehtoja, ja formaaliseen idealismiin, joka asettaa oikeusnormien pätevyydelle muodollisia ehtoja. Realistiset oikeusteoriat hän jakoi ideologiseen realismiin, joka keskittyi käyttäytymistä motivoiviin faktuaalisiin tekijöihin, ja behavioralistiseen realismiin, joka keskittyi havaittuihin säännönmukaisuuksiin. Omassa oikeusteoriassaan Ross yhdistää ideologista ja behavioralistista realismia.
Oikeusteoria > Rossin ennusteteoria

Rossin oikeusteoriassa keskeisen huomion kohteen muodostaa oikeudellisen pätevyyden ja todellisuuden eli normien ja faktojen välinen suhde. Hänen mukaansa vain viranomaisen soveltamisaktissa näyttäytyvä oikeus on voimassa olevaa ja tässä normin soveltamisessa on kysymys siitä, että ratkaisija mieltää normin sitovaksi, mistä ei ole mahdollista saada tietoa pelkästään ulkoisen havainnoinnin keinoin. Oikeusnormien voimassaolon kriteerinä on siis ensinnäkin, että ne ovat faktisesti tehokkaita, ja toiseksi, että ne koetaan sitoviksi. Oikeus on myös yhteisöllinen ilmiö, jossa oikeudelliset käyttäytymismallit muodostavat yhteisen ideologian, joka on tehokas yksilöiden keskuudessa ja luo siten ihmisten välisen merkitys- ja motivaatioyhteyden. Ross kannatti ennusteteoreettista käsitystä oikeustieteestä, jossa oikeustieteen tulkintalauseet ovat vallitsevaan tuomarinideologiaan tukeutuvia ennusteita tuomioistuinten ja muiden lakia soveltavien viranomaisten tulevista ratkaisuista. Tuomarinideologialla Ross tarkoitti tuomarikunnan kollektiivisesti ja enemmän tai vähemmän yhdenmukaisella tavalla sisäistämää oikeuslähde- ja laintulkintaoppia, jonka ulkopuolelle hän rajasi tuomarin idiosynkraattiset, puhtaasti yksilökohtaiset arvot ja yhteiskunnalliset preferenssit. Tuomarinideologia on siis erityinen sosiaalipsykologinen tosiseikka. Ajatus tuomarinideologiaan perustuvasta oikeustieteestä erottaa Rossin ennusteteoreettisen käsityksen amerikkalaisista realisteista, kuten Oliver Wendell Holmesista, joiden mukaan ennusteet tuomioistuinten ratkaisutoiminnasta perustuisivat empiiristen yhteiskuntatieteiden tuottamaan tietoon. Rossin teoriaa on kritisoitu siitä, ettei se ei tarjoa apua tuomarille normatiivisten kysymysten ratkaisemisessa eli ei vastaa siihen, miten tuomarin ja kansalaisen pitää toimia.
Oikeusteoria > Rossin käsiteanalyysi

Rossin mukaan oikeustieteen tehtävänalaan kuuluu myös oikeudellisten käsitteiden ja niiden välisten suhteiden erittely, mikä ei täytä empiirisyyden vaatimusta mutta kylläkin arvovaapan analyysin kriteerit. Tätä käsiteanalyyttista tarkastelutapaa edustaa etenkin Rossin omistusoikeuden käsittettä koskeva kielellis-käsitteellinen analyysi. Rossin mukaan "omistusoikeus" on vain tekninen yhteisnimitys esineen omistamista koskevien oikeusnormien joukolle, joka liittää tiettyihin asiantiloihin määräseuraamuksia. Omistusoikeuden metafyysisen "olemuksen" sijaan tulee tarkastella, mitä oikeusseuraamuksia lainsäätäjä oli liittänyt määrättyihin oikeustosiseikkoihin. Rossin käsitys omistusoikeudesta vaikutti myös suomalaiseen analyyttiseen oikeustieteeseen, jossa sen omaksui Simo Zitting.
Teokset (valikoima)

Theorie der Rechtsquellen. (1926)
Hvorfor Demokrati? (1946)
Om ret og retfærdighed. (1953)
Dansk Statsforfatningsret. (1959–1960)
Armando José María Rossi

Armando José María Rossi (s. 14. huhtikuuta 1945 Buenos Aires) on argentiinalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin dominikaanien papiksi 20. joulukuuta 1970 ja nimitettiin Concepciónin hiippakunnan koadjuuttoripiispaksi 14. marraskuuta 2000. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Mario Antonio Cargnello, jota avustivat Bernardo Enrique Witte ja Jorge Rubén Lugones.
Rossista tuli 28. heinäkuuta 2001 Concepciónin piispa.
Armando José Fernandes

Armando José Fernandes (26. heinäkuuta 1906 Lissabon – 1983 Lissabon) oli portugalilainen säveltäjä ja pianisti. Hän opiskeli vuodesta 1927 lähtien musiikkia Lissabonin kansallisessa konservatoriossa. Vuosina 1953–1976 Fernandes opetti sävellystä samassa konservatoriossa. Fernandesin tuotantoon kuuluu muun muassa paljon musiikkia pianolle.
André Frossard

André Frossard  (14. tammikuuta 1915 Colombier-Châtelot (Doubs), Ranska – 2. helmikuuta 1995 Versailles) oli ranskalainen toimittaja ja esseisti. Hän oli myös Ranskan akatemian jäsen.
Elämäkerta

André Fossard syntyi äidin puolelta protestanttiseen sukuun. Hänen isänsä Louis-Oscar Frossard kuului Ranskan kommunistisen puolueen perustajiin ja oli jo 31-vuotiaana puolueen pääsihteeri ja Ranskan kansanrintamahallituksen ministeri. Poika kasvatettiin täysin ateistisessa hengessä, jossa kukaan ei edes esittänyt kysymystä jumalan olemassaolosta.
Uskonnollisen monipuolisuuden takasi myös hänen isänsä äiti, joka oli juutalainen, ja hänen Itä-Ranskassa sijainneessa kotikaupungissaan ei ollut kirkkoa vaan vain synagooga.
André Fossard kääntyi katolisuuteen 8. heinäkuuta 1935, 20-vuotiaana. Paikkana oli Ulm-kadulla Pariisissa sijaitseva luostarin kappeli. Oman kertomuksensa mukaan hän astui kappeliin huolestuneena etsiessään erästä ystäväänsä. Kääntymisestään katolisuuteen hän kertoo kirjassaan Dieu existe, je l’ai rencontré ('Jumala on olemassa, olen tavannut hänet').
Hänet valittiin Ranskan akatemian jäseneksi vuonna 1987, ja kuolemaansa asti hän kirjoitti nimimerkillä Cavalier Seul kronikkaa Le Figaro sanomalehteen.