Seret
Joen kuvaus

Seret saa alkunsa lähteestä lähellä Pidhirtsin kylää Dneprin ja Dnestrin vedenjakajalla Zolotšivin piirissä, Lvivin alueella. Täysimittaisemmaksi joeksi se kasvaa useiden pienten purojen mm. Seret-Pravyin, Seret-Levyin, Vjatilan ja Hrabarkan yhtymäkohdasta alkaen lähellä Ratyštšin kylää Ternopilin ja Zolotšiv piirien välisellä rajalla. Seretjoki kuuluu keskisuurten jokien luokkaan, ja sen virtauksen pääsuunta on pohjoisesta etelään, yläjuoksulla osittain kaakkoon, jolloin ylemmät sivujoet säilyttivät kaakkoissuuntansa. Pohjoisesta etelään kasvaa rotkojen ja purojen tiheys. Seretjoen valuma-alueen pinta-ala on 3900 neliökilometriä, ja sen hydrografinen verkko sisältää pääjoen, lukuisia sivujokia, tyhjennyskanavat ja niin keinotekoisia kuin luonnollisia järviä ja lampia. Joen tulvatasanteilla on 11 tekojärveä.
Joen lähteillä ja sen yläjuoksulla ylängön korkeus on 368 tai 400 metriä merenpinnan yläpuolella. Joen leveys yläjuoksulla on 4–10 metriä, virtaus on melko nopeaa, ja vesi liikkuu kivikkoisessa mutkaisessa uomassa, jota ympäröivät leveät, melko tasaiset soiset laaksot ja soinen tulva-alue, joissa joissain paikoissa esiintyy pieniä vesiputouksia. Alueella on vehreyttä, viileyttä ja veden säilytysaltaita, joista kuuluisin on Ternopilin tekoallas tai –järvi täynnä Seretin vettä.
Pituussuunnassaan Seret virtaa Ternopilin aluetta pitkin läpi koko alueen että Lvivin alueen Brodyn ja Zborivin piirien. Matkallaan Seret ylittää Tovtrovin kalkkikiviselänteen (ukr. Товтровий кряж ,  Tovtrovyi krjaž). Seretin töyräät ovat yleensä korkeita ja jyrkkiä kallioita, vasemmalla jyrkempiä ja oikealla lauhkeampia, ja vielä alempana alavirtaan ne muuttuvat kivikkoisiksi. Seretin uoman pohjois- ja keskiosa sijaitsee lössitasangolla ja alue on vehreää. Ternopilin tasanko on joen suurin tasainen valuma-alue, jossa on melko leveitä, suoisia ja lampien ja tekoaltaiden rakentamiseen sopivia tulvatasanteita. Ternopilin kaupungin alapuolella jokilaakso kapenee, muuttuu kiemurtelevaksi ja siinä on jyrkkiä metsäisiä rinteitä, joiden välissä Seret saa vuoristojoen ilmeen. Pienkaupungin Terebovljan alapuolella jokilaakso saa kanjonimaisen muodon, laajenee 0,5–0,8 kilometriin ja sen syvyys on 150–180 metriä. Tulva-alue virran keski- ja alaosassa on ajoittaista ja saavuttaa 100–200 metrin leveyden. Jokilaakson suurin leveys on 1,2 kilometriä. Alajuoksulla joki virtaa pitkin syvää ja kapeaa mutkaista uomaa, jonka leveys on 25–50 metriä. Seret virtaa Dnesteriin Kasperovin tekoaltaan jälkeen, yhdistyy noin puolitoista kilometriä ennen suistoa sivujoen Tupan kanssa, tekee sen jälkeen mutkan ympäri laajan niemimaan, vastaanottaa toisen suuren sivujoen, H’romovan ja päättyy lopulta Dnestriin lähellä Horodokin kylää tai lähellä Zalištšykyn pikkukaupunkia, Tšortkivin piirissä. Suiston korkeus merenpinnasta on 140,3 metriä.
Seretjoella on pituutta joko 242, 248 tai 258 kilometriä, sen keskimääräinen tilavuusvirtausnopeus on 12,0 kuutiometriä sekunnissa ja keskikaltevuus 0,9 m/km, mikä aiheuttaa hitaan, noin 0,3–0,5 ja rinteillä noin 2 m/s:n virtauksen. Seretjokea ruokkivat lumensulamisvedet ja enimmäkseen eli 70-prosenttisesti sateet. Tulva-alue on soinen ja katkonainen keski- ja alajuoksulla, ja vesi nousee joen molemmilla puolin.
Seretillä on 68 yli 1 kilometrin pituista sivujokea, joiden kokonaispituus on yhteensä 221 kilometriä. Tärkeimmät sivujoet ovat:
oikeanpuolisia: Hrabarka, Seret-Pravyi, Smoljanka, Lopušanka, Nesterivka, Dovžanka, Bridok, Nišla, Hnyla Rudka, Pereima, Bila, Tšerkaska, Tupa
vasemmanpuolisia: Huk, Hnizna, Mlynka, H’romova
Joen suurin sivujoki on Hnizna, jolla on mutkainen kanava, pituutta 81 kilometriä ja tulva-alue jopa 300 metriä leveä.