stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joni Nikko
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.Alle 20-v. MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ruotsi 2014 | jääkiekko |  |
Nikko pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti maailmanmestaruuden. Nikko valittiin Kanadaa vastaan pelatun välieräottelun päätteeksi Suomen ottelun parhaaksi pelaajaksi. Hän pelasi myös World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2011. Yhteensä Nikko on pelannut 17 nuorten ja 21 poikien maaottelua.
Pelityyli

Nikkoa Kalevan Pallon A-nuorissa valmentanut Sami Kapanen on kuvaillut häntä monipuoliseksi voimahyökkääjäksi, jolla on iso laukaus ja maalintekijän otteet tekemisissään. Nikko on myöhemmin itse maininnut vahvuuksikseen maalinedustapelaamisen, suoraviivaisuuden ja maalintekotaidot.
Muuta

Jonin pikkuveli Aleksi Nikko pelasi omalla urallaan hyökkääjänä yhden SM-liigaottelun Vaasan Sportissa kaudella 2015–2016. Veljesten isä Anssi Nikko pelasi jääkiekkoa hyökkääjänä alemmissa sarjoissa ja setä Jani Nikko pelasi omalla urallaan puolustajana yli 300 SM-liigaottelua. Jani kuului Helsingin IFK:n vuoden 1998 Suomenmestaruuden voittaneeseen joukkueeseen.
Joni Pitkänen

| Joni Pitkänen |
| --- | --- |
 Pitkänen vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. syyskuuta 1983 (ikä 41) Oulu
Kansalaisuus:  Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  97 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2000–2016
Seurat:  Kärpät (SM-liiga) Philadelphia Phantoms (AHL) Philadelphia Flyers (NHL) Edmonton Oilers (NHL) Carolina Hurricanes (NHL)
NHL-varaus:  4. varaus, 2002 Philadelphia Flyers
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Vancouver 2010 |  |  |
| Maailmancup  | Maailmancup  | Maailmancup  |  |
|  Hopeaa | 2004 |  |  |
Joni Pitkänen (s. 19. syyskuuta 1983 Oulu) on uransa lopettanut suomalainen jääkiekkoilja. Pitkänen pelasi mittavan uran Pohjois-Amerikan NHL-liigassa.
Pitkänen aloitti ammattilaisuransa jääkiekon SM-liigassa Oulun Kärpissä kaudella 2000–2001. Hän pelasi Kärpissä yhteensä kolmen kauden ajan. NHL-seura Philadelphia Flyers varasi Pitkäsen NHL:ään vuoden 2002 varaustilaisuudessa neljännellä varausvuorolla, ja Pitkänen siirtyi NHL:ään kaudeksi 2003–2004. Hän edusti Philadelphiaa yhteensä kolmen kauden ajan ja pelasi NHL:n työsulkukauden seuran AHL-liigan farmijoukkue Philadelphia Phantomsissa, kunnes hänet kaupattiin kaudeksi 2007–2008 Edmonton Oilersiin. Oilers kauppasi Pitkäsen Carolina Hurricanesiin kauden päätyttyä. Hän pelasi Carolinassa viiden kauden ajan loukkaantumiseensa asti.
NHL-urallaan Pitkänen pelasi 535 ottelua ja teki niissä 282 tehopistettä.
Maajoukkueura

Pitkänen saavutti Suomen nuorten maajoukkueessa ikäluokan MM-pronssia Tšekistä 2002 ja Kanadasta 2003.
Pitkänen edusti Suomea vuonna 2004 jääkiekon maailmancupissa, mutta ei pelannut ainuttakaan ottelua. Suomi oli turnauksessa toinen hävittyään finaalissa Kanadalle. Hän oli liittymässä maajoukkueen mukaan myös vuoden 2008 MM-kisoihin, mutta jäikin viime hetkellä pois loukkaantumisesta johtuen. Pitkänen nähtiin lopulta jäällä maajoukkuepaidassa Vancouverin olympiakisoissa 2010, kun Suomi saavutti pronssia.
Yksityiselämä

Pitkänen asuu vaimonsa, tyttärensä ja kahden jääkiekkoa pelaavan poikansa kanssa Oulussa.
Aiheesta muualla

Joni Pitkänen Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
NHL.comin tiedot Joni Pitkäsestä
Joni Pitkänen nhlfinns.net:issä
Suomen joukkue – Jääkiekon maailmancup 2004
2 Pitkänen |
4 Timonen (A) |
5 Väänänen |
6 Salo |
7 Berg |
8 Selänne |
9 Hagman |
10 Nieminen |
11 S. Koivu (C) |
12 Jokinen (A) |
15 T. Ruutu |
16 Peltonen |
21 M. Koivu |
22 Eloranta |
24 Laaksonen |
25 Hentunen |
26 Lehtinen |
27 Numminen (A) |
30 Lehtonen |
32 Lydman |
34 Kiprusoff |
35 Toskala |
36 Hahl |
37 J. Ruutu |
39 Kapanen |
44 Niinimaa |
Valmentaja Raimo Summanen
Suomen joukkue – Talviolympialaiset 2010
5 Kukkonen |
6 Salo |
8 Selänne (A) |
9 M. Koivu |
10 Hagman |
11 S. Koivu (C) |
12 Jokinen |
15 T. Ruutu |
16 Peltonen |
18 Lepistö |
20 Miettinen |
21 Niskala |
25 Pitkänen |
26 Lehtinen |
30 Niittymäki |
32 Kiprusoff |
32 Lydman |
33 Bäckström |
37 J. Ruutu |
39 Kapanen |
44 Timonen (A) |
51 Filppula |
62 Immonen |
Valmentaja Jukka Jalonen
Pitkänen ottelussa New York Rangersia vastaan kaudella 2010–2011
Borgou

Borgou
| --- | --- |
Sijainti:  Benin 
Pinta-ala:  25 900 km2 
Hallinnolliset osat:  Bembèrèkè (d) Kalalè (d) N’Dali (d) Nikki Parakou Pèrèrè (d) Sinendé (d) Tchaourou (d) 
Korkeus merenpinnasta:  368  m 
Verkkosivusto:  www.gouv.bj/content/le-departement-du-borgou 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Borgou on yksi Beninin departementeista. Sen pääkaupunki on Parakou, ja departementin pinta-ala  on 25 310 km2. Väkiluku oli vuoden 2013 toukokuussa 1 202 095.
Hallinnollinen jako

Departementti on jaettu kahdekassan piirikuntaan, joita ovat:
Bembéréké
Kalalé
N'Dali
Nikki
Parakou
Pèrèrè
Sinendé
Tchaourou
Aiheesta muualla

Departementin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Beninin departementit
Alibori
Atakora
Atlantique
Borgou
Collines
Donga
Kouffo
Littoral
Mono
Ouémé
Plateau
Zou
Borgoun piirikunnat.
Aaltopuisto

Aaltopuisto
Aaltopuisto (ruots. Aaltoparken), aiemmalta nimeltään Neekerikylä (ruots. Negerby), on asuinalue Vaasassa. Alvar Aalto suunnitteli vuonna 1946 alueen 30 hehtaarin ja 3 000 asukkaan lähiöksi, mutta suunnitelmasta toteutui vain osa, ja asuinalue sai alkuperäisen nimensä ­rakennusten tummasta värityksestä. Alvar Aallon suunnittelemat rivitalot osoitteessa Neekerikylä 1–5 ovat Alvar Aalto -museon rakennusperintöosaston suojelurekisterissä.
Neekerikylän nimeä on pidetty loukkaavana eivätkä kaikki alueen asukkaat ole pitäneet nimestä. Kadun nimi muutettiin virallisesti vuonna 2013. Muutosta kannattivat suurin osa alueen asukkaista kuten myös vähemmistöoikeusasiamies.
Krillihylje

| Krillihylje |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Nisäkkäät Mammalia
Lahko::  Petoeläimet Carnivora
Heimo::  Hylkeet Phocidae
Suku::  Lobodon  Gray, 1844
Laji::  carcinophaga
Kaksiosainen nimi
 Lobodon carcinophaga  (Hombron & Jacquinot, 1842) 
Synonyymit
 Lobodon carcinophagus (Hombron & Jacquinot, 1842) 
 Krillihylkeen levinneisyysalue
Katso myös
   Krillihylje Wikispeciesissä   Krillihylje Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Krillihylje eli rapuhylje (Lobodon carcinophaga) on varsinaisten hylkeiden heimoon kuuluva nisäkäslaji, joka asustaa lähinnä Etelämantereen rannikolla ja ahtojääalueella. Vaeltavia yksilöitä tavataan toisinaan Uuden-Seelannin, Australian sekä Etelä-Afrikan ja -Amerikan rannikkovesillä. Yleensä krillihylkeet ovat 203–241 cm pitkiä, mutta on tavattu myös 262 cm pitkiä yksilöitä. Krillihylkeet painavat 200–300 kg. Krillihylkeet voivat elää enintään 39-vuotiaiksi. Krillihylkeitä arvioidaan olevan olemassa noin 50 miljoonaa yksilöä, mikä tekee lajista toiseksi runsaslukuisimman suurikokoisen nykynisäkkään ihmisen jälkeen.
Ulkonäkö

Krillihylkeellä on tummanruskea karvapeite, joka haalistuu kesän tullen, mutta krillihylje luo sen uudestaan vuosittain tammi-helmikuussa. Sillä on räpylälliset takaraajat, joita se kohottaa ylös jäällä liikkuessaan. Krillihylkeellä on myös paksu rasvakerros ja rotevat räpylät, jotka ovat suureksi avuksi krillihylkeen liikkuessa maalla.
Lisääntyminen

Syys-lokakuussa tiineet naaraat raahautuvat jäälautoille synnyttämään yhden poikasen. Näinä aikoina uros liittyy naaraan seuraan karkottaen kaikki pedot ja kilpailevat urokset. Naaras imettää poikastaan neljän viikon ajan. Sinä aikana se hyökkää liian tungettelevan uroksen kimppuun. Uros ajaa vieroitetun poikasen tiehensä ja parittelee naaraan kanssa jäällä. Uutta kumppania se ei pariteltuaan etsi. Vieroitettu poikanen osaa jo uida, ja se jätetään selviytymään omin avuin. Kahden vuoden kuluttua siitä on kasvanut täysikasvuinen hylje. Krillihylje saavuttaa sukukypsyyden 3–6-vuotiaana.
Ravinto

Krillihylje käyttää ravintonaan nimensä mukaisesti krillejä, pieniä katkarapuja muistuttavia äyriäisiä. Niitä se nauttii arviolta 20 kg päivässä. Se seurailee krilliparvia, ahmii krillejä avonaiseen suuhunsa ja nielee sellaisenaan, hieman samaan tapaan kuin hetulavalaat. Valaista poiketen krillihylje ei siivilöi ravintoa hetuloilla, vaan sahalaitaisilla hampaillaan. Se pystyy myös imaisemaan saaliseläimen onkalosta. Vaeltelevia krilliparvia seuraillessaan krillihylje joutuu joskus pois ahtojäävyöhykkeeltä. Vaarana on silloin, että se itse joutuu merileopardin tai miekkalavaan saaliiksi.
Aiheesta muualla

Animal Diversity Web (englanniksi)
Karin Hårdingin väitöskirja hyljepopulaatioiden rakenteista
| Taksonitunnisteet |
| --- | --- |
Lobodon carcinophaga:  Wikidata: Q626027  Wikispecies: Lobodon carcinophaga  ADW: Lobodon_carcinophaga  AFD: Lobodon_carcinophaga  BioLib: 2204  BOLD: 80561  CoL: 3VT8H  EoL: 1052723  GBIF: 2434762  iNaturalist: 41700  IRMNG: 11368969  ITIS: 622023  IUCN: 12246  MDD: 1005917  MSW: 14001046  NCBI: 101849  NZOR: 3d2ad997-b4cb-4a62-9d0b-38f0f9dd5592  Observation.org: 80623  OBIS: 344008  Open Tree of Life: 492021  Paleobiology Database: 94091  Paleobiology Database: 94091  SeaLifeBase: 71170  WoRMS: 231416 
Phoca carcinophaga:  Wikidata: Q109647414  CoL: 6VBXS  GBIF: 4833109  ITIS: 1133181 
Kallossa näkyy krillihylkeen poikkeuksellinen hammasrivi.
Kouffo

| --- | --- |
Sijainti:  Benin 
Pinta-ala:  2 400 km2 
Hallinnolliset osat:  Aplahoué Djakotomey (d) Dogbo-Tota (d) (käännä suomeksi) Klouékanmè (d) Lalo (d) Toviklin (d) 
Korkeus merenpinnasta:  130  m 
Perustettu:  1999 
Verkkosivusto:  www.gouv.bj/content/le-departement-du-couffo 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kouffo on yksi Beninin departementeista. Sen pääkaupunki on Aplahoué, ja departementin pinta-ala  on 2 404 km2 ja väkiluku vuoden 2013 toukokuussa 741 895.
Hallinnollinen jako

Kouffossa on kuusi piirikuntaa:
Aplahoué (prefektuuri)
Djakotomey
Dogbo
Klouékanmè
Lalo
Toviklin
Aiheesta muualla

Departementin kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Jouni Harala, Kouffo 24.11.2017
Beninin departementit
Alibori
Atakora
Atlantique
Borgou
Collines
Donga
Kouffo
Littoral
Mono
Ouémé
Plateau
Zou
Kouffon piirikunnat.
1904

| --- | --- |
Vuosisadat: 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku
Vuosikymmenet: 1890-luku · 1900-luku · 1910-luku · 1920-luku · 1930-luku · 1940-luku 1950-luku · 1960-luku · 1970-luku · 1980-luku · 1990-luku · 2000-luku
Vuodet: 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909 1910 · 1911 · 1912 · 1913 · 1914 · 1915 · 1916 · 1917 · 1918 · 1919 1920 · 1921 · 1922 · 1923 · 1924 · 1925 · 1926 · 1927 · 1928 · 1929 1930 · 1931 · 1932 · 1933 · 1934 · 1935 · 1936 · 1937 · 1938 · 1939 1940 · 1941 · 1942 · 1943 · 1944 · 1945 · 1946 · 1947 · 1948 · 1949 1950 · 1951 · 1952 · 1953 · 1954 · 1955 · 1956 · 1957 · 1958 · 1959 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
Vuosi 1904 oli karkausvuosi, joka alkoi perjantaista.
Tapahtumia > tuntematon päivämäärä

tammikuu – Britannian laivaston 12 yksikköä ilmoitettiin siirrettäviksi Pohjanmerelle Maltalta ja Gibraltarilta Saksan laivaston vastineeksi. Myöhemmin vahvuutta lisättiin 15 taisteluristeilijään.
A. Pictet, P. Crepieux ja Ritoschy valmistivat ensi kerran nikotiinia synteettisesti.
Toinen alija alkoi. Sen aikana 1904–1914 Palestiinaan muutti noin 40 000 juutalaista pääasiassa Venäjältä pakoon pogromeja.
Syntyneitä > Tammikuu–maaliskuu

2. tammikuuta – Lea Piltti, suomalainen oopperalaulaja (k. 1982)
3. tammikuuta – Caro Lamoureux, kanadalainen oopperalaulaja (k. 1998)
3. tammikuuta – Onttoni Miihkali, vienankarjalainen kirjailija (k. 1979)
9. tammikuuta – Eino Pitkänen, suomalainen arkkitehti (k. 1955)
15. tammikuuta – Samuel H. Caldwell, yhdysvaltalainen sähköinsinööri ja tietokoneiden varhainen kehittäjä (k. 1960)
18. tammikuuta – Archibald Alexander Leach (”Cary Grant”), englantilaissyntyinen näyttelijä (k. 1986)
19. tammikuuta – Valto Tynnilä, suomalainen viihdesäveltäjä (katosi talvisodassa 1940)
26. tammikuuta – Seán MacBride, vuoden 1974 Nobelin rauhanpalkinnon saanut irlantilainen kansainvälinen poliitikko (k. 1988)
10. helmikuuta – Tito Colliander, suomalainen kirjailija (k. 1989)
10. helmikuuta – K. Axel Nielsen, tanskalainen poliitikko (k. 1994)
14. helmikuuta – Hertta Kuusinen, suomalainen kommunistipoliitikko ja ministeri (Otto Wille Kuusisen tytär) (k. 1974)
16. helmikuuta – George F. Kennan, yhdysvaltalainen diplomaatti (Kylmän sodan ajan kommunismin vastaisen patoamispolitiikan kehittäjä) (k. 2005)
20. helmikuuta – Aleksei Kosygin, Neuvostoliiton pääministeri (1964–1980) (k. 1980)
29. helmikuuta – Henry Hugh Bancroft, brittiläis-kanadalainen urkuri ja säveltäjä (k. 1988)
1. maaliskuuta – Glenn Miller, yhdysvaltalainen orkesterinjohtaja (”Pennsylvania 6–5000”) (k. 1944)
2. maaliskuuta – Teodor Seuss Geisel, ("Dr. Seuss"), yhdysvaltalainen lasten- ja nuortenkirjailija (k. 1991)
3. maaliskuuta – Osmo Tiililä, suomalainen teologian professori ja uskonnollinen kirjailija (k. 1972)
4. maaliskuuta – George Gamov, ukrainalaissyntyinen fyysikko ja kirjailija (k. 1968)
4. maaliskuuta – Irja Lautia, suomalainen näyttelijä (k. 1976)
5. maaliskuuta – Grigori Medvedev, udmurttilainen kirjailija (k. 1938)
7. maaliskuuta – Reinhard Heydrich (”Prahan teurastaja”), saksalainen natsijohtaja (Böömin–Määrin protektoraatin käskynhaltija) (k. 1942)
13. maaliskuuta – Reidar Aulie, norjalainen taidemaalari (k. 1977)
14. maaliskuuta – Armas Äikiä, suomalainen runoilija ja kommunistipoliitikko (Terijoen hallituksen maanviljelysministeri) (k. 1965)
18. maaliskuuta – Aarne Haapakoski (”Outsider”, ”Henrik Horna”), suomalainen toimittaja ja kirjailija (k. 1961)
21. maaliskuuta – Nikos Skalkottas, kreikkalainen säveltäjä (k. 1949)
23. maaliskuuta – A. C. Normann, tanskalainen poliitikko (k. 1978)
29. maaliskuuta – Armas J. Pulla, suomalainen kirjailija (k. 1981)
Syntyneitä > Huhtikuu–kesäkuu

2. huhtikuuta – Karl Ragnar Gierow, ruotsalainen kirjailija (k. 1982)
4. huhtikuuta – Aatto Jurvelius, suomalainen säveltäjä, urkuri ja pianisti (k. 1950)
6. huhtikuuta – Kurt Georg Kiesinger, saksalainen poliitikko, Länsi-Saksan liittokansleri (1966–1969) (k. 1988)
8. huhtikuuta – John Hicks, vuoden 1972 ns. Nobelin taloustieteen palkinnon saanut brittiläinen ekonomisti (k. 1989)
19. huhtikuuta – Tapani Salojärvi, suomalainen näyttelijä (k. 1986)
22. huhtikuuta – Robert Oppenheimer, yhdysvaltalainen fyysikko (Manhattan-projektin johtava tiedemies) (k. 1967)
24. huhtikuuta – Willem de Kooning, alankomaalais-yhdysvaltalainen taidemaalari (k. 1997)
3. toukokuuta – Harry L. Crosby ”Bing Crosby”, yhdysvaltalainen laulaja ja näyttelijä (k. 1977)
4. toukokuuta – León Zuckert, ukrainalais-kanadalainen säveltäjä, viulisti ja kapellimestari (k. 1992)
6. toukokuuta – Harry Martinson, vuoden 1974 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut ruotsalainen runoilija (Aniara) (k. 1978)
11. toukokuuta – Salvador Domingo Felipe Jacinto Dalí i Domènech (”Salvador Dalí”), espanjalainen taiteilija (k. 1989)
15. toukokuuta – Unto Seppänen, suomalainen kirjailija ja toimittaja (k. 1955)
2. kesäkuuta – Harald Løbak, norjalainen poliitikko (k. 1985)
2. kesäkuuta – Elsa Vuorjoki, suomalainen kulttuurielämän vaikuttaja (k. 1994)
2. kesäkuuta – János Weißmüller (”Johnny Weissmuller”), yhdysvaltalainen näyttelijä (Tarzan) ja uimari (olympiavoittaja) (k. 1984)
4. kesäkuuta – Aase Bye, norjalainen näyttelijä (k. 1991)
4. kesäkuuta – Christen Finbak, norjalainen kemian professori (k. 1954)
6. kesäkuuta – Heinrich von Brentano, saksalainen poliitikko ja ministeri (k. 1964)
12. kesäkuuta – John Newmark, saksalais-kanadalainen pianisti ja taidemaalari (k. 1991)
15. kesäkuuta – Jarl Hjalmarson, ruotsalainen poliitikko (k. 1993)
22. kesäkuuta – Eino Räisänen, suomalainen studiopäällikkö (k. 1968)
25. kesäkuuta – Poul Sørensen, tanskalainen poliitikko (k. 1969)
26. kesäkuuta – László Löwenstein (”Peter Lorre”), unkarilaissyntyinen näyttelijä (k. 1964)
Syntyneitä > Heinäkuu–syyskuu

1. heinäkuuta – Herman Zetterberg, ruotsalainen poliitikko ja ministeri (k. 1963)
2. heinäkuuta – René Lacoste (”Krokotiili”), ranskalainen tennispelaaja ja liikemies (Lacoste) (k. 1996)
3. heinäkuuta – Jaakko Haavio, suomalainen pappi, runoilija, virsirunoilija ja kirjailija (k. 1984)
8. heinäkuuta – Kaj Bundvad, tanskalainen poliitikko (k. 1976)
12. heinäkuuta – Ricardo Eliecer Neftalí Reyes Basoalto (”Pablo Neruda”), vuoden 1971 Nobelin kirjallisuuspalkinnon saanut chileläinen runoilija (k. 1973)
19. heinäkuuta – Jussi Teljo, suomalainen valtiotieteilijä (k. 1992)
23. heinäkuuta – Eino Reivinen, suomalainen eversti (k. 1990)
24. heinäkuuta – Harry Hasso, ruotsalainen elokuvaohjaaja, elokuvaaja ja näyttelijä (k. 1984)
28. heinäkuuta – Selwyn Lloyd, brittiläinen poliitikko ja ministeri (k. 1978)
28. heinäkuuta – Pavel Tšerenkov, vuoden 1958 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut neuvostoliittolainen fyysikko (k. 1990)
29. heinäkuuta – Juho Angervo, suomalainen meteorologi ja säveltäjä (k. 1965)
6. elokuuta – Giuliano Bonfante, italialainen kielitieteilijä (k. 2005)
7. elokuuta – Ralph Bunche, vuoden 1950 Nobelin rauhanpalkinnon saanut yhdysvaltalainen politiikan tutkija ja diplomaatti (k. 1971)
8. elokuuta – Elsa Turakainen, suomalainen näyttelijä (k. 1992)
9. elokuuta – Otto Mäkilä, suomalainen taidemaalari (k. 1955)
11. elokuuta – Leo Pennanen, suomalainen rovasti ja käsialantutkija (k. 1991)
12. elokuuta – Aleksei Nikolajevitš Romanov, Venäjän keisari Nikolai II:n poika, Venäjän kruununperillinen (k. 1918)
16. elokuuta – Wendell Meredith Stanley, vuoden 1946 Nobelin kemianpalkinnon saanut yhdysvaltalainen biokemisti ja virologi (k. 1971)
20. elokuuta – Alfons Almi, suomalainen oopperalaulaja ja oopperanjohtaja (k. 1991)
20. elokuuta – Gustav Sandgren, ruotsalainen kirjailija a kääntäjä (k. 1983)
22. elokuuta – Deng Xiaoping, Kiinan kansantasavallan johtaja (1978–1992) (k. 1997)
26. elokuuta – Christopher Isherwood, brittiläis-yhdysvaltalainen kirjailija (k. 1986)
29. elokuuta – Werner Forssmann, vuoden 1956 Nobelin lääketieteen palkinnon saanut saksalainen tutkija (k. 1979)
30. elokuuta – Albert Olsson, ruotsalainen kirjailija (k. 1994)
6. syyskuuta – Arvi Kivimaa (”Heikki Taura”), suomalainen kirjailija (k. 1984)
12. syyskuuta – Olle Svensson, ruotsalainen kirjailija (k. 1972)
15. syyskuuta – Umberto II, Italian viimeinen kuningas (k. 1983)
16. syyskuuta – Arvo Turtiainen, suomalainen kirjailija (k. 1980)
19. syyskuuta – Martta Martikainen-Ypyä, suomalainen arkkitehti (k. 1992)
21. syyskuuta – Lauri Vuolasvirta, suomalainen partiojohtaja ja koira-alan vaikuttaja (k. 1967)
22. syyskuuta – Ellen Church, yhdysvaltalainen sairaanhoitaja ja lentäjä, maailman ensimmäinen lentoemäntä (k. 1965)
Syntyneitä > Lokakuu–joulukuu

2. lokakuuta – Lal Bahadur Shastri, Intian pääministeri (1964–1966) (k. 1966)
2. lokakuuta – Graham Greene, brittiläinen kirjailija (Hiljainen amerikkalainen) (k. 1991)
3. lokakuuta – Charles John Pedersen, vuoden 1987 Nobelin kemianpalkinnon saanut yhdysvaltalainen kemisti (k. 1989)
8. lokakuuta – Helga Stene, norjalainen opettaja ja naisasianainen (k. 1983)
18. lokakuuta – Aarne Juutilainen (”Marokon kauhu”), suomalainen upseeri (k. 1976)
22. lokakuuta – Louis Eugène Félix Néel, vuoden 1970 Nobelin fysiikanpalkinnon saanut ranskalainen fyysikko (k. 2000)
8. marraskuuta – Yves Giraud-Cabantous, ranskalainen Formula 1 -kuljettaja (k. 1973)
16. marraskuuta – Renée Saint-Cyr, ranskalainen näyttelijä (k. 2004)
17. marraskuuta – Saloméja Neris, liettualainen runoilija (k. 1945)
20. marraskuuta – Irja Nissinen, suomalainen näyttelijä (k. 1978)
21. marraskuuta – Coleman Hawkins, yhdysvaltalainen jazzmuusikko (k. 1969)
6. joulukuuta – Ève Curie, ranskalainen kirjailija, Pierre ja Marie Curien tytär (k. 2007)
7. joulukuuta – Clarence Nash, yhdysvaltalainen ääninäyttelijä (k. 1985)
10. joulukuuta – Antonín Novotný, Tšekkoslovakian presidentti (1957–1968) (k. 1975)
18. joulukuuta – George Stevens, yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja (k. 1975)
23. joulukuuta – Kolbjørn Varmann, norjalainen poliitikko (k. 1980)
25. joulukuuta – Gerhard Herzberg, vuoden 1971 Nobelin kemianpalkinnon saanut saksalainen fyysikko ja fysikaalinen kemisti (k. 1999)
26. joulukuuta – Alejo Carpentier, kuubalainen kirjailija (k. 1980)
27. joulukuuta – Irja Aholainen, suomalainen oopperalaulaja (k. 1994)
30. joulukuuta – Dmitri Kabalevski, venäläinen säveltäjä (k. 1987)
Nobelin palkinnot

Nobelin fysiikanpalkinto: John Strutt (lordi Rayleigh)
Nobelin kemianpalkinto: Sir William Ramsay
Nobelin lääketieteen palkinto: Ivan Pavlov
Nobelin kirjallisuuspalkinto: Frédéric Mistral ja José Echegaray y Eizaguirre
Nobelin rauhanpalkinto: Institut de Droit International
Muuta

Kirjallisuusvuosi 1904
Yliopiston farmasiakunta

Yliopiston farmasiakunta - Universitetets farmaciekår ry eli YFK on Helsingin yliopiston toiseksi vanhin yhä toiminnassa oleva ainejärjestö Teologian ylioppilaiden tiedekuntayhdistyksen jälkeen. YFK aloitti toimintansa syyslukukauden alussa 1888 Enqvistin kahvilassa, jolloin yhdistyksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi valittiin C. G. Toppelius. Vuosipäiväänsä ainejärjestö kuitenkin viettää maaliskuun 26. päivänä, jona päivänä vuonna 1640 annettiin Turun Akatemian perustamiskirja.
MDS - farmasiakunnan lehti

YFK julkaisi ensimmäisen ainejärjestölehtensä, MDS-lehden, jouluksi 1901. Esikoisalbumi on Hugo Simbergin kuvittama. Ensimmäiset numerot olivat pääasiassa ruotsinkielisiä, mutta vähitellen suomenkielisten kirjoitusten osuus kasvoi lehdessä. Vuosina 1917–1919 lehden julkaisussa oli tauko.
Yhdistyksen symbolit ja tunnustukset > Proviisorisormus

Proviisorien tunnukseksi esitettiin muistosormusta maisterisormusten tapaan jo 1890. 1911 teetettiin mallikappaleita, jotka katosivat salaperäisesti. 1914 saatiin malli, jossa oli kuvattu Asklepioksen sauva. Vuonna 1973 sormusta muutettiin siten, että Asklepioksen sauva vaihdettiin Merkuriuksen sauvaa Caduceus muistuttavaksi sauvaksi, jossa kuitenkin siivekäs sanansaattajan sauva on korvattu maljalla.
Yhdistyksen symbolit ja tunnustukset > YFK:n tunnuksia

YFK:n lyyra
YFK:n rintamerkki
YFK:n virkailijoiden merkki
YFK:n ansiomerkki
YFK:n kunniajäsenen merkki
YFK:n malja
Aiheesta muualla

Yliopiston farmasiakunnan kotisivut