stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Avoin ja suljettu kuvaus
Esimerkkejä

Jokainen homeomorfismi on sekä avoin että suljettu ja lisäksi jatkuva kuvaus. Itse asiassa bijektiivinen jatkuva kuvaus on homeomorfismi, jos ja vain jos se on avoin, ja niin ikään, jos ja vain jos se on suljettu.
Jos avaruudella Y on diskreetti topologia eli sen kaikki osajoukot ovat avoimia ja samalla suljettuja, jokainen kuvaus f : X → Y on sekä avoin että suljettu, olipa X mikä avaruus tahansa. Jokainen kuvaus tällaiseen avaruuteen ei kuitenkaan ole jatkuva. Esimerkiksi lattiafunktio reaalilukujen joukosta  \mathbb {R}  kokonaislukujen joukkoon  \mathbb {Z}  on avoin ja suljettu, mutta ei jatkuva kuvaus. Tämä esimerkki osoittaa, että yhtenäisen joukon kuva avoimessa tai suljetussa kuvauksessa ei aina ole yhtenäinen.
Jos muodostetaan topologisten avaruuksien X=ΠXi karteesinen tulo ja varustetaan se tulotopologialla, luonnolliset projektiot pi : X → Xi ovat avoimia ja samalla jatkuvia kuvauksia. Koska peitekuvaukset ovat lokaalisti tuloavaruuksien luonnollisia projektioita, ne ovat myös avoimia kuvauksia. Sen sijaan suljettuja projektiot eivät välttämättä ole. Esimerkkinä voidaan tarkastella projektiota p1 :  \mathbb {R} ^{2} →  \mathbb {R}  ensimmäistä komponenttia: A = {(x,1/x) : x≠0} on suljettu joukossa  {R}^{2}, mutta p1(A) =  \mathbb {R}  − {0} joka ei ole suljettu.  Jos kuitenkin Y on kompakti, projektio X × Y → X on suljettu. Tämä on oleellisesti sama asia kuin putkilemma.
Jokaiseen yksikköympyrän pisteeseen voidaan liittää positiivisen x-akselin sekä origosta kyseiseen pisteeseen johtavan janan välinen kulma. Tällä tavoin saadaan kuvaus yksikköympyrältä puoliavoimelle välille [0,2π). Kuvaus on bijektio ja sekä avoin että suljettu, mutta ei jatkuva. Tämä esimerkki osoittaa, että kompaktin avaruuden kuva avoimessa tai suljetussa kuvauksessa ei välttämättä ole kompakti. Jos kuitenkin tämän kuvauksen maaliksi käsitetään koko  \mathbb {R} , kuvaus ei ole surjektio eikä myöskään avoin eikä suljettu. Oleellista avoinen ja suljetun kuvauksen käsitteille onkin, mikä avaruus katsotaan kuvauksen maaliavaruudeksi.
Reaalifunktio f:  \mathbb {R}  →  \mathbb {R} , missä f(x) = x2, on jatkuva ja suljettu, mutta ei avoin kuvaus. Samoin on laita muidenkin funktioiden f, missä f(x) = xn, kun n on parillinen. Sen sijaan kun n on pariton, kyseinen funktio on  \mathbb {R} :n homeomorfismi itselleen ja näin ollen myös avoin kuvaus. Yleensäkään mikään jatkuva reaalifunktio, jolla on ääriarvoja, ei ole avoin kuvaus, eivät siis myöskään esimerkiksi sin x ja cos x.
Jokainen vakiokuvaus on suljettu kuvaus.
Ominaisuuksia

Kuvaus f : X → Y on avoin, jos ja vain jos jokaista pistettä  x\in X ja jokaista pisteen x ympäristöä U kohti (olipa se kuinka pieni tahansa) on olemassa sellainen f(x):n ympäristö V, että  V ⊂ f(U).
Sen selvittämiseksi, onko annettu kuvaus avoin, riittää tutkia lähtöavaruuden X kantaan kuuluvien joukkojen kuvat. Toisin sanoen kuvaus f: X → Y on avoin, jos ja vain jos jokaisen topologian kantaan kuuluvan joukon kuva on avoin.
Avoimet ja suljetut kuvaukset voitaisiin yhtäpitävästi määritellä myös joukon sulkeuman ja sisustan käsitteiden avulla. Olkoon f: X → Y kuvaus. Silloin
f on avoin, jos ja vain jos if f(A°) ⊆ f(A)° kaikilla A ⊆ X
f on suljettu, jos ja vain jos f(A)− ⊂ f(A−) kaikilla A ⊂ X.
Kahden avoimen kuvauksen yhdistetty kuvaus on avoin, ja kahden suljetun kuvauksen yhdistetty kuvaus on suljettu.
Bijektio on avoin kuvaus, jos ja vain jos se on suljettu. Jatkuvan bijektion käänteiskuvaus on avoin ja suljettu, ja kääntäen avoimen ja suljetun bijektion käänteiskuvaus on jatkuva.
Surjektio, joka on avoin kuvaus, ei välttämättä ole suljettu, eikä myöskään surjektio, joka on suljettu, ole välttämättä avoin.
Olkoon f : X → Y jatkuva kuvaus, joka on joko avoin tai suljettu. Silloin
jos f on surjektio, se on tekijäkuvaus,
jos f on injektio, se on samalla topologinen upotus, ja
jos f on bijektio, se on homeomorfismi.
Kahdessa ensimmäisessä tapauksessa se, että kuvaus on avoin tai suljettu, on vain riittävä ehto sille, että kuvaus on tekijäkuvaus tai upotus. Kolmassa tapauksessa se on samalla myös välttämätön ehto.
Avoimia ja suljettuja funktioita koskevia lauseita

Tunnetaan useita lauseita, joiden nojalla eräissä tapauksissa voidaan päätellä, että kuvaus on avoin tai suljettu. Seuraavassa esitetään joitakin sellaisia.
Suljetun kuvauksen lemma sanoo, että jokainen jatkuva kuvaus f : X → Y kompaktista avaruudesta x Hausdorff-avaruuteen Y on suljettu ja lisäksi ankara kuvaus, toisin sanoen siinä jokaisen kompaktin joukon alkukuva on kompakti. Eräs tämän tuloksen muunnelma sanoo, että jos kahden lokaalisti kompaktin Hausdorff-avaruuden välinen kuvaus on ankara, se on myös suljettu.
Funktionaalianalyysissä avoimen kuvauksen lause sanoo, että jokainen Banach-avaruuksien välinen surjektiivinen jatkuva lineaarioperaattori on avoin kuvaus.
Myös kompleksianalyysissä on tulos, joka tunnetaan nimellä avoimen joukon lause. Sen mukaan jokainen ei-vakio holomorfinen funktio, joka on määritelty kompleksitason jollakin yhtenäisellä avoimella osajoukolla, on avoin kuvaus.
Alueen invarianssilause sanoo, että jatkuva ja lokaalisti injektiivinen kuvaus kahden n-ulotteisen moniston välillä on avoin kuvaus.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Open and closed maps
Käännös suomeksi
Ronja Savolainen

| Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Suomi.Naisten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Suomi> Naisten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pyeongchang 2018 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Peking 2022 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Suomi 2019 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Ruotsi 2015 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Yhdysvallat 2017 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Kanada 2021 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Yhdysvallat 2024 | jääkiekko |  |
Ronja Savolainen (s. 29. marraskuuta 1997 Helsinki) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän on pelannut kaudesta 2014–2015 alkaen puolustajana pelattuaan aiemmin hyökkääjänä.
Savolainen edustaa Svenska damhockeyliganissa pelaavaa Luleå HF:ää, jossa on pelannut syksystä 2016 lähtien. SM-sarjassa hän on pelannut KJT:ssä kaudella 2013–2014 ja Espoo Bluesissa kausilla 2014–2016 sekä Mestiksessä Lohjan Kisa-Veikoissa 2012−2013. Nuorisosarjoissa hän pelasi Itä-Helsingin Kiekossa ja East Hockey Clubissa.
Savolainen on voittanut Suomen-mestaruuden 2015 sekä Ruotsin-mestaruuden 2018, 2019, 2021, 2022, 2023 ja 2024. Hän on pelannut SM-sarjassa 58 runkosarjaottelua, joissa  hän on tehnyt 13 maalia ja antanut 35 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on antanut 11 ottelussa kolme maalisyöttöä. Ruotsin liigassa hän on tehnyt 258 runkosarjaottelussa 81 maalia ja antanut 146 maalisyöttöä. Pudotuspeleissä hän on tehnyt 64 ottelussa 17 maalia ja antanut 19 maalisyöttöä. (tilanne kauden 2023–2024 jälkeen)
Savolainen kuului Suomen alle 18-vuotiaiden joukkueeseen MM-kilpailuissa 2014 ja 2015. Hän kuului Suomen pronssijoukkueeseen ensimmäisissä aikuisten arvokilpailuissaan Ruotsin MM-kisoissa 2015. Hän pelasi MM-kilpailuissa myös 2016 Suomen ollessa neljäs sekä pronssijoukkueessa 2017. Hän saavutti olympiapronssia Pyeongchangissa 2018. Suomen MM-kilpailuissa 2019 hän oli saavuttamassa Suomen ensimmäistä MM-hopeaa. Hän kuului Suomen pronssijoukkueisiin MM-kilpailuissa 2021, olympialaisissa 2022 sekä MM-kilpailuissa 2024. Hän oli mukana myös MM-kilpailuissa 2022 ja 2023. Kaikkiaan hän on pelannut 28.4.2024 mennessä 265 A-maaottelua, joissa hän on tehnyt 42 maalia ja antanut 65 maalisyöttöä. MM-kilpailuissa hän on tehnyt (2024 kisat mukaan lukien) 52 ottelussa yksitoista maalia ja antanut yhdeksän maalisyöttöä. Olympialaisissa hän on pelannut kolmetoista ottelua ja antanut kolme maalisyöttöä.
Yksityiselämä

Ronja Savolainen seurustelee ruotsalaisen Anna Kjellbinin kanssa.
Orimattilan kotieläinpuisto

| Orimattilan kotieläinpuisto |
| --- | --- |

Sijainti:  Orimattila
Perustettu:  1989
Organisaatio
Omistaja:  Orimattilan Hevosystäväinseura r.y.
Jäsenyydet:  Ei eläintarhajärjestöjen jäsenyyttä
Aiheesta muualla
Verkkosivut
Orimattilan kotieläinpuisto on Orimattilan keskustan läheisyydessä  sijaitseva vuonna 1989 Orimattilan Hevosystäväinseuran perustama erityisesti lapsille suunnattu kotieläinpuisto. Puisto avattiin yleisölle vuonna 1990. Puistossa on nähtävänä muun muassa lampaita, lehmiä, poneja, poroja, sikoja, alpakoita, vuohia ja koiria. Puistossa asiakas pääsee muun muassa pientä korvausta vastaan myös shetlanninponin satulaan istumaan. Alueella on lasten liikennepuisto, jossa voi ajaa polkuautoilla, sekä leikkikenttä ja pomppulinna. Kahvila Riikinkukko palvelee puiston aukioloaikoina.
Aiheesta muualla

Orimattilan kotieläinpuisto
| n k Perustiedot Wikidatassa: Orimattilan kotieläinpuisto (Q11885778)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: eläintarha
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Orimattila
koordinaatit: 60°49′10″N 25°44′46″E﻿ / ﻿60.8194°N 25.7462°E﻿ / 60.8194; 25.7462
Matti Huhta

Matti Huhta voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Matti Huhta (1905–1967), suomalainen poliitikko, SKDL:n kansanedustaja.
Matti Huhta, taiteilijanimi T-Bone Slim (1882–1942), amerikansuomalainen kolumnisti ja lauluntekijä
Matti Huhta, taiteilijanimi Sere (s. 1976), suomalainen rap-muusikko.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Matti Huhta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Feminiinijohdin

Feminiininjohdin, suomen kielessä -tär (etuvokaalisissa sanoissa) tai -tar (takavokaalisissa sanoissa), osoittaa henkilöä tarkoittavan sanan tarkoittavan naista. Esimerkiksi opettajatar on naispuolinen opettaja, ystävätär naispuolinen ystävä ja kreikatar kreikkalainen nainen. Johdin ‑tAr (: ‑ttAre-) liittyy kantasanan (heikkoon) vokaalivartaloon (henge-tär : henge-ttäre-). S:ään loppuvissa sanoissa johdin korvaa kantasanan nominatiivimuodon loppu-s:n, kuten kuninga-tar, ruhtina-tar, valtia-tar.
Nykyään tämä johdin on suomen kielessä melko harvinainen, mutta sitä käytetään yhä jonkin verran urheilussa (juoksijatar) ja taiteissa (tanssijatar, näyttelijätär). Myös sanat kaunotar ja onnetar ovat yhä käytössä. Saksan kielessä feminiinijohdin -in on yhä pakollinen.
Suomessa sanat opettaja ja ystävä voivat aivan yhtä hyvin viitata naiseen kuin mieheen. Kun sukupuoli on saatava esiin, nykyään puhutaan esimerkiksi nais- ja miesopettajasta. Toisaalta jotkut mies- ja nais-alkuiset yhdyssanat voivat aiheuttaa väärinkäsityksiäkin. Esimerkiksi nais- ja miesystävä tarkoittavat usein seurustelukumppania eikä naissankari ole sama kuin sankaritar, joten toisinaan tär- tai tar-pääte  on edelleen tarpeellinen.
Joskus -tar-, -tär-pääte ei tarkoita vain naispuolisuutta vaan sitä, että kyse on sellaisen henkilön vaimosta, jota tarkoittavan sanan loppuun -tar tai -tär on lisätty. Kuningatar voi olla naispuolinen monarkki, mutta useimmiten kuninkaan puoliso. Kauppaneuvoksen vaimo on kauppaneuvoksetar, mutta kauppaneuvoksen arvon saanut nainen on kauppaneuvos. Tar-/tär-päätteellä johdetaan myös jossakin maassa tai jollakin paikkakunnalla asuvaa tai sieltä kotoisin olevaa naista tarkoittavia sanoja. Esimerkiksi ranskatar tarkoittaa ranskalaista naista ja pariisitar pariisilaista naista. Suometar on käytössä myös erittäin harvinaisena etunimenä.
Feminiinijohdin itäsuomalaisissa sukunimissä

1600–1800 -luvuilla pääte -tar, -tär on esiintynyt -nen-päätteisten ja joskus muidenkin sukunimien naispuolisena vastineena savolaisten keskuudessa. Tällaisissa tapauksissa naisen sukunimi oli hänen isänsä sukunimi muuten, mutta -nen-päätteen tilalla oli -tar-pääte. Tuolloin naiset eivät avioituessaan yleensä ottaneet miehensä sukunimeä.
Tällainen nimimuoto on esimerkiksi Mateli Kuivalatar (sukunimestä Kuivalainen) tai Maiju Lassilan romaanissa Tulitikkuja lainaamassa esiintyvä Kaisa Karhutar (sukunimestä Karhunen). Muita vastaavia muotoja ovat esimerkiksi Iotar (sukunimestä Ikonen), Kovotar (sukunimestä Koponen), Leinotar (sukunimestä Leinonen), Sudetar tai jopa Suetar (sukunimestä Sutinen), Kirjavatar (sukunimestä Kirjavainen), Parratar (sukunimestä Partanen) jne.
Toisinaan feminiinijohtimen vartalo on lyhentynyt verrattuna vastaavaan maskuliinimuotoon, esimerkiksi Liimatar (sukunimestä Liimatainen), tai -tär on korvannut -lainen-johtimen, esimerkiksi Lapitar (Lappalainen). Pitempiä muotoja on esiintynyt myös rinnakkain lyhempien kanssa (esimerkiksi Pöyhötär tai harvemmin Pöytär).
Jossain vaiheessa naisista alettiin käyttää miesten tavoin -nen-päätteisiä nimiä, mutta vielä 1800-luvun alun Paltamossa oli käytössä naisten sukunimien -tar-käytäntö. Nykyään -tar-, -tär-päätteisistä nimistä on käytössä sekä naisten että miesten sukunimenä ainakin Kerätär (sukunimestä Keränen), joka Väestörekisterikeskuksen mukaan on nykyisenä nimenä 19 henkilöllä Suomessa (20.5.2013).
Onni Kelo

Onni Olavi Kelo (7. toukokuuta 1930 Viipuri – 3. tammikuuta 2015 Muurame) oli suomalainen kapellimestari.
Kelo opiskeli Sibelius-Akatemiassa Leo Funtekin johdolla. Samassa vuonna 1949 opinnot aloittaneessa ryhmässä olivat Kelon kanssa Jorma Panula ja Paavo Berglund. Myöhemmin Kelo sai diplomin myös Leningradin konservatoriosta. Hän johti vuosina 1970–1977 Jyväskylä Sinfoniaa, jonka toiminnasta tuli hänen aikanaan aktiivisempaa ja ammattimaisempaa. Kelon säännölliseen ohjelmistoon kuului tuolloin musiikkia venäläisiltä säveltäjiltä, kuten Sergei Prokofjevilta, Pjotr Tšaikovskilta, Dmitri Šostakovitšilta, Igor Stravinskylta, Modest Mussorgskilta ja Nikolai Rimski-Korsakovilta, mutta myös esimerkiksi Arnold Schönbergiltä, Anton Weberniltä ja Eino Tambergilta. Kelon kaudella erityistä huomiota sai Neuvostoliiton säveltäjäliiton pääsihteri Tihon Hrennikovin vierailu orkesterin solistina, joka tilaisuudessa esitti muun muassa oman pianokonserttonsa nro 2. Kelon kausi vaikeutui sen loppua kohden hänen sekä osan kulttuuriväestä ja poliitikoista välillä vallinneiden ristiriitojen johdosta.
Kelo johti 1960–1990-luvuilla useita muitakin suomalaisia kaupunginorkestereita, kuten Oulu Sinfoniaa. Hän kuoli 84-vuotiaana hoivakodissa sairastettuaan pitkään.
Uyoku dantai

Nationalistinen propaganda-ajoneuvo mielenosoituksessa Kiotossa.
Uyoku dantai (jap. 右翼団体, suom. "oikeistoryhmät") on japaninkielinen termi, jolla viitataan japanilaisiin kansallismielisiin ja äärioikeistolaisiin aktivisteihin, provokaattoreihin ja internet-trolleihin (ns. netto-uyoku), jotka ovat järjestäytyneet useisiin eri ryhmittymiin. Vuosina 1996 ja 2013 Japanin poliisi arvioi, että maassa oli yli 1 000 oikeistolaista ryhmää, joissa oli yhteensä noin 100 000 jäsentä.
Uyoku dantai-ryhmät tunnetaan propaganda-ajoneuvoistaan, joita kutsutaan nimellä gaisensha (jap. 街宣車). Ajoneuvot ovat yleensä mustia, khaki- tai oliivinpunaisia, ja ne on koristeltu näkyvästi ryhmän nimellä ja propagandaiskulauseilla sekä keisarillisella sinetillä, Japanin lipulla ja nousevan auringon lipulla.
Vaikka ryhmittymien poliittiset näkemykset eroavat toisistaan, ne jakavat kolme yhteistä filosofiaa: kokutain puolustaminen (kansakunnan perusluonteen säilyttäminen), vihamielisyys kommunismia ja marxilaisuutta kohtaan sekä vihamielisyys Japanin opettajien liittoa vastaan. Perinteisesti ne ovat suhtautuneet vihamielisesti myös Venäjään, Kiinaan ja Pohjois-Koreaan.
Useimmat, mutta eivät kaikki, pyrkivät kieltämään Japanin armeijan tekemät sotarikokset toisessa maailmansodassa. Ne eivät tunnusta Kaukoidän kansainvälisen sotatuomioistuimen tai muiden liittoutuneiden tuomioistuinten laillisuutta ja pitävät Yasukunin pyhäkköön kirjattuja sotarikollisia "Shōwan marttyyreina" (jap. 昭和殉難者). Ne kannattavat historian oppikirjojen sensuuria ja historiallista denialismia.
Suurimpia ryhmiä

Suurimpia Uyoku dantai -ryhmiä ovat muun muassa:
Issuikai (一水会) vuonna 1972 perustettu, ns. uusoikeistopopulistinen ryhmä.
Nihon Seinensha (日本青年社) noin 2000 jäsenellään yksi suurimmista ryhmistä.
Taikōsha (Arkistoitu – Internet Archive) (大行社) Tokiossa toimiva ryhmä, jossa on noin 700 jäsentä.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut

Ammunnan maailmanmestaruuskilpailut on kansainvälisen ISSF-ampumaurheilkujärjestön järjestämä ampumaurheilukilpailu, johon kansalliset ampumaurheiluliitot voivat nimetä maajoukkueen. Mestaruuksista kilpaillaan useilla eri aseilla, joilla ammutaan eri asennoissa.
Ammunnan maailmanmestaruuskilpailuiden historia

ISSF (International Shooting Sport Federation) järjesti  ensimmäiset maailmanmestaruuskilpailut vuonna 1897 ja siitä lähtien vuosittain vuoteen 1931 saakka, lukuun ottamatta vuosia 1915–1920 (ensimmäisen maailmansodan takia) ja 1926. Vuodesta 1933 vuoteen 1949, niitä pidettiin joka toinen vuosi, mutta 1941–1945 kilpailut peruttiin jälleen maailmansodan vuoksi. Nykyinen käytäntö järjestää kilpailut joka neljäs vuosi on ollut käytössä vuodesta 1954.
Alun perin 300 metrin kivääri (eri asennoista) oli ainoa laji ohjelmassa vaikkakin useita muita lajeja ammuttiin olympialaisissa. Vuonna 1900 50 metrin pistooli lisättiin kisaohjelmaan. Ohjelma oli käytössä vuoteen 1929. Ainoa uusi laji vuodesta 1911 oli 300 metrin sotilaskivääri, jossa käytettiin kulloisenkin isäntämaan armeijan käyttämää kivääriä. Vuoden 1929 kisoihin Tukholmassa lisättiin useita lajeja olympialaisten ohjelmasta: 100 metrin juokseva hirvi, 50 metrin kivääri (pienoiskivääri) ja trap. 25 metrin kuvioammunta tuli ohjelmaan 1933.
Välittömästi toisen maailmansodan jälkeen tuli ohjelmaan 300 metrin vakiokivääri, joka korvasi sotilaskiväärin. Ohjelmaan lisättiin myös 25 metrin isopistooli ja skeet. Oli myös yhdistetty 50 ja 100 jaardin kiväärikilpailu. Erityisiä naisten lajeja lisättiin vuodesta 1958, naiset olivat aiemmin, ja ajoittain onnistuneesti, saaneet kilpailla miesten rinnalla. Viimein sotilaskivääri kilpailusta ja 100 metrin juoksevasta hirvestä luovuttiin vuonna 1966, jälkimmäinen korvattiin 50 metrin riistamaaliammunnalla. 50 metrin vakiokivääri lisättiin myös sekä miehille että naisille, mutta poistettiin pian miehiltä samankaltaisuuden takia 50 metrin kivääriin. Vuoden 1970 MM-kisoihin Phoenixissa tuli mukaan ilmakivääri, 25 metrin vakiopistooli ja yhdistetty riistamaali kilpailu. 10 metrin liikkuva maali lisättiin vuonna 1981.
Vuoden 1994 kilpailuissa Milanossa tehtiin joitakin perustavanlaatuisia muutoksia. Ensinnäkin juniorikilpailut lisättiin. Erillisiä mitaleita ei enää jaettu 300 metrin ja 50 metrin kiväärin eri asennoista, paitsi makuulta, josta järjestettiin erillinen kilpailu. Kolmanneksi, kaksoistrap oli otettu käyttöön viisi vuotta aikaisemmin Montecatinissa haulikkolajien maailmanmestaruuskilpailuissa ja lisättiin nyt kaikkien lajien mestaruuskilpailujen ohjelmaan. Vuoden 1994 ohjelma on edelleen käytössä vähäisin muutoksin.
Erilliset haulikko, riistamaalilajien ja ilma-aseiden maailmanmestaruuskilpailut

Ensimmäiset erilliset haulikko mestaruuskilpailut järjestettiin vuonna 1934 ja vuodesta 1959 ne pidetään joka toinen vuosi maailmanmestaruuskisojen ja olympialaisten välivuosina. Alkujaan ainoa laji oli trap, skeet lisättiin vuonna 1950 ja kaksoistrap vuonna 1989.
Ensimmäinen nainen voitti MM-mitalin ammunnan henkilökohtaisessa kilpailuissa juuri haulikkolajien mestaruuskilpailuissa: Carola Mandel (USA) vuonna 1950. Naiset saivat oman kilpailunsa vuonna 1967.
Riistamaalilajeja on ollut satunnaisesti mukana haulikkolajien kisoissa, viimeksi 1983. Koska lajit menettivät paikan olympialaisissa 2005 on riistamaalilajeissa alettu järjestää erillisiä maailmanmestaruuskilpailuja vuodesta 2008 alkaen.
Vuosina 1979–1991 järjestettiin seitsemät erilliset maailmanmestaruuskilpailut ilma-aseille.
Elävien kyyhkysten ammunta

ISSF:n lajeihin kuului myös kyyhkysammunta 1930–1940 Laji oli myös olympiakisojen ohjelmassa Pariisissa 1900. Kyyhkysammunnassa kilpaillaan nykyisin erillisissä kilpailuissa..
Andy Warhol

| Andy Warhol |
| --- | --- |
 Andy Warhol vuonna 1975
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. elokuuta 1928 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat
Kuollut: 22. helmikuuta 1987 (58 vuotta) New York, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Taiteilija
Ala:  kuvataiteilija, elokuvantekijä, televisioesiintyjä, haastattelija
Taidesuuntaus:  pop-taide
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
www.warhol.org
Andy Warhol (oikealta nimeltään Andrew Warhola, 6. elokuuta 1928 Pittsburgh, Pennsylvania, Yhdysvallat – 22. helmikuuta 1987 New York) oli yhdysvaltalainen kuvataiteilija ja elokuvantekijä. Warhol aloitti uransa 1950-luvulla mainospiirtäjänä. Hän oli 1960-luvun alussa suosioon nousseen pop-taiteen tunnetuimpia edustajia. Hänen töistään, kuten sarjasta silkkipainettuja Marilyn Monroen kasvokuvia, muodostui pop-taiteen kuuluisimpia teoksia. Vuodesta 1963 alkaen Warhol saavutti mainetta myös underground-elokuvien tekijänä, ja 1970-luvulla hänestä tuli kysytty kuuluisuuksien muotokuvien maalaaja. Warholin New Yorkiin perustama The Factory -studio oli tunnettu taiteilijoiden tapaamispaikka ja aikansa dekadentin elämäntyylin symboli. Warhol perusti myös Interview-lehden ja aloitti 1970-luvun lopulla oman televisio-ohjelman.
Warhol tunnettiin taiteensa lisäksi myös epätavallisesta ulkonäöstään ja harkitun erikoisesta julkisesta käyttäytymisestään. Hän oli tuottelias elämänsä loppuun asti. Warhol kuoli vuonna 1987 yllättäen sappirakkoleikkauksen komplikaatioihin. Monista hänen töistään on maksettu nykytaiteen korkeimpia hintoja, enimmillään useita kymmeniä miljoonia euroja.