stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rachael Lillis

| Rachael Lillis |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 8. heinäkuuta 1969  Niagara Falls, New York
Kuollut: 10. elokuuta 2024 (55 vuotta)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Rachal Lillis Rachel Lillis
Aktiivisena:  1997–2019
Merkittävät roolit:  Misty & Jessie (Pokémon)
Aiheesta muualla
IMDb 
Rachael Lillis (8. heinäkuuta 1969 Niagara Falls, New York – 10. elokuuta 2024) oli yhdysvaltalainen ääninäyttelijä, joka tunnettiin erityisesti Mistyn ja Jessien ääninä Pokémonissa.
Historia

Lillis opiskeli näyttelemistä Bostonissa ja New Yorkissa. Hän oli aiemmin keskeyttänyt opiskelun Harvardin yliopistossa pyrkiessään ääninäyttelijäksi. Hän näytteli teatterissa ja muutamissa lyhytelokuvissa, kuten I Just Want to Eat My Sandwich. Enimmäkseen Lillis toimi ääninäyttelijänä animesarjoissa, mutta teki myös alkuperäisiä äänirooleja muun muassa sarjaan Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat sekä videopeleihin. Lillis lisäksi äänitti useita äänikirjoja, joista Diary of a Fairy Godmotherissa hän ääninäytteli kaikkiaan 25 eri hahmoa. Lillis oli kertojaäänenä Seesamtiessä ja useissa mainoksissa.
Toukokuussa 2024 Lillisin kerrottiin sairastavan rintasyöpää, joka oli siihen mennessä levinnyt myös hänen selkärankaansa ja vaikuttanut kävelykykyyn. Hänen siskonsa järjesti GoFundMe-kampanjan kotihoitajan rahoitusta varten. Lillis kuoli 10. elokuuta 2024.
Aiheesta muualla

Anime News Network (englanniksi)
Enchanting the rachael lillis fanlisting (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
TV.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Fansview.com (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
CrystalAcids (englanniksi)
Punaveripihkapuu

| Punaveripihkapuu |
| --- | --- |
 Padoukia eli punaveripihkapuun puuainesta.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Veripihkapuut Pterocarpus
Laji::  soyauxii
Kaksiosainen nimi
 Pterocarpus soyauxii  Jacq. 
Katso myös
   Punaveripihkapuu Wikispeciesissä   Punaveripihkapuu Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punaveripihkapuu (Pterocarpus soyauxii) on hernekasveihin kuuluva trooppinen puulaji, joka kasvaa luontaisesti Keski-Afrikassa päiväntasaajan lähellä. Punaveripihkapuuta käytetään puutöissä ja sen arvokas puuaines tunnetaan kauppanimellä padouk.
Puun ominaisuuksia

Punaveripihkapuu on Länsi-Afrikan suurimpia puita ja se voi saavuttaa 40 metrin korkeuden ja 100–120 senttimetrin, joskus poikkeuksellisesti jopa 150 senttimetrin, läpimitan. Runko on solakka ja suorakasvuinen. Runko on oksaton jopa 20 metriin saakka. Tyvilaajentuma ei ole merkittävä.
Puuaines

Puuaines on suhteellisen painavaa ja kovaa, mutta karkeahkoa. Sillä on hyvät lujuusominaisuudet. Sen taivutus- ja puristusominaisuudet ovat paljon korkeammat kuin tammilla. Se on hyvin elastista ja iskunkestävää, mutta kuitenkin helposti halkaistavaa. Puu on helppoa ja hyvää työstää kaikilla välineillä. Sillä on hyvät hiomisominaisuudet. Sen hionta- ja viimeistelyjälki on sileä. Puun ominaispaino kuivana on 0,70–0,80.
Padoukin pintapuu on sydänpuuhun verrattuna vaaleaa ja arvotonta. Sydänpuu on tuoreena punaista, mutta tummuu myöhemmin kauniin oranssin punaruskeaksi. Kauan varastoitaessa väri kuitenkin muuttuu yksitoikkoisen ruskeaksi. Puun leikkauspinnat ovat kaikissa suunnissa koristeellisen juovikkaita.
Levinneisyys

Punaveripihkapuu kasvaa Länsi-Afrikan ikivihreissä sademetsissä Angolassa, Kamerunissa, Keski-Afrikan tasavallassa, Kongon tasavallassa, Kongon demokraattisessa tasavallassa, Gabonissa, Nigeriassa ja Päiväntasaajan Guineassa.
World Conservation Monitoring Centerin (1992) mukaan punaveripihkapuun esiintymät sen luontaisilla kasvupaikoilla ovat melko turvattuja Kamerunia lukuun ottamatta. Eri maista saadun puutteellisen informaation takia täydellistä kartoitusta puun tilasta tällä hetkellä ei kuitenkaan ole saatu.
Käyttö

Padoukia käytetään koristeellisina leikattuina viiluina. Kauniin värityksensä ansiosta se on suosittua puu-upotustöissä (intarsioissa) ja puuveistoksissa. Se sopii erinomaisesti huonekaluihin ja erilaisiin käyttöesineisiin kuten harjoihin, veitsien kädensijoihin, aseiden periin ja niin edelleen. Kovuutensa ansiosta se sopii käytettäväksi myös soittimiin, parketeiksi ja portaisiksi. Luontaisilla kasvualueilla sitä käytetään myös esimerkiksi ratapölkkyinä.
Padoukista saadaan myös punaista väriainetta värjäykseen.
Regensburgin rauhansopimus

Regensburgin rauhansopimus päätti Espanjan, Ranskan ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan välisen sodan. Sopimus solmittiin 15. elokuuta 1684 Regensburgin kaupungin dominikaanikonventissa, ja solmijoina olivat toiselta puolelta Ranskan kuningas Ludvig XIV ja toiselta puolelta Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan keisari Leopold I sekä Espanjan kuningas Kaarle II. Sopimuksessa kuningas Ludvigin annettiin pitää unionin kautta saamansa alueet, kuten Strasbourg ja Luxemburg, kun taas Kortrijk ja Diksmuide (nykyään Belgiaa), palautettiin Espanjalle.
Rauha ei kuitenkaan ollut ehdoton, vaan sen tarkoituksena oli kahdenkymmenen vuoden aselepo. Se keskeytyi kuitenkin Yhdeksänvuotiseen sotaan jo vuonna 1688.
Käännös suomeksi
Ragnar Lundberg

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Lundberg vuonna 1956. |  Lundberg vuonna 1956. |  Lundberg vuonna 1956. |  |
Maa:   Ruotsi
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Helsinki 1952 | seiväshyppy |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Bryssel 1950 | seiväshyppy |  |
|  Hopeaa | Bryssel 1950 | 110 metrin aidat |  |
|  Hopeaa | Bern 1954 | seiväshyppy |  |
Ragnar ”Ragge” Torsten Lundberg (22. syyskuuta 1924 Madesjö, Ruotsi – 10. heinäkuuta 2011 Kalmar, Ruotsi) oli ruotsalainen seiväshyppääjä ja pika-aitajuoksija.
Lundberg sijoittui Lontoon 1948 olympialaisissa päälajissaan seiväshypyssä viidenneksi tuloksella 410 cm. Brysselin EM-kilpailuissa 1950 hän voitti seiväshypyssä kultaa tuloksella 430 cm ja sai 110 metrin aitajuoksussa hopeaa ajalla 14,7 s. Tämän jälkeen hän keskittyi jälleen seiväshyppyyn ja saavutti Helsingin 1952 olympialaisissa parhaana eurooppalaisena pronssia tuloksella 440 cm. Bernin EM-kilpailuissa 1954 hän saavutti hopeaa samalla tuloksella (440 cm) voittajan, suomalaisen Eeles Landströmin kanssa. Melbournen 1956 olympialaisissa Lundberg sijoittui viidenneksi tuloksella 425 cm ja Tukholman EM-kilpailuissa 1958 kymmenenneksi tuloksella 420 cm.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ragnar Lundberg Wikimedia Commonsissa
Ragnar Lundberg Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Rachael Sage

Rachael Sage, 2002
Rachael Sage on yhdysvaltalainen laulaja ja lauluntekijä. Vuonna 1996 hän perusti MPress levy-yhtiön ja julkaisi samana vuonna debyyttilevynsä Morbid Romantic. Rachael Sage on voittanut muun muassa John Lennon Songwriting Contestin, kaksi palkintoa Independent Music Awardsissa, kolme OUTMusic-palkintoa sekä saanut maininnan Performing Songwriter Magazine-lehden ”One of the Top 100 Independent Artists of the Past 15 Years”-listalla. 30. toukokuuta 2011 hän julkaisee albumin Delancey Street.
Julkaisut

Morbid Romantic (1995)
Smashing the Serene (1998)
Painting of a Painting (2001)
Illusion's Carnival (2002)
Public Record (2003)
Ballads and Burlesque (2004)
The Blistering Sun (2006)
Chandelier (2008)
Delancey Street (2011)
Aiheesta muualla

Rachel Sagen kotisivut (englanniksi)
MPress (englanniksi)
Ragnar Lassinantti

Ragnar Lassinantti
Ragnar Lassinantti (20. syyskuuta 1915 Ylitornion kunta, Ruotsi – 31. maaliskuuta 1985) oli ruotsalainen länsipohjalainen poliitikko ja suomenkielinen asianajaja. Hän edusti sosiaalidemokraatteja ja toimi Norrbottenin läänin maaherrana ja valtiopäiväedustajana.
Lassinantti kannatti näkyvästi pohjoismaista yhteistyötä. Hän oli merkittävä syy siihen, että Ruotsin Radiossa aloitettiin suomenkieliset lähetykset vuonna 1957. Ruotsin suomenkielisen väestön keskuudessa tunnetaankin käsite "Ragnarin ratio". Omassa ohjelmassaan hän haastatteli vallanpitäjiä ja muita ihmisiä sekä Suomesta että Ruotsista. Lähetyksissä käytettiin myös meänkieltä, joka sai Ruotsissa virallisen vähemmistökielen aseman 2000-luvun taitteessa.
Tornionlaaksoon liittyviä kirjoja julkaiseva Tornedalica-yhdistys oli eräs Lassinantin toteutuneista hankkeista.
Lassinantista käytettiin myös nimitystä "kalotin kummisetä". Hän kävi usein Suomen Lapissa ja oli presidentti Urho Kekkosen henkilökohtainen ystävä. Lassinantti järjesti erään tunturinhuipun nimeksi Kekkonen-toppen ystävänsä mukaan.
Kirjallisuutta

Markku Laukkanen: Ragnar Lassinantti, kalotin kummisetä (1984)
Ratamo-kirjastot

Ratamo-kirjastot on vuonna 2003 käynnistetty alkujaan neljän, nykyään viiden Uudenmaan tai Kanta-Hämeen kunnan kirjastokimppa. Sen muodostavat Hausjärven, Lopen ja Nurmijärven kunnankirjastot sekä Hyvinkään ja Riihimäen kaupunginkirjastot. Jäsenkirjastojen asiakkaat voivat lainata ja varata lainoja kaikista kirjastokimpan kirjastoista kirjastokortillaan, sekä palauttaa lainansa johonkin kimpan kirjastoista.
Ratamo-kirjastoihin kuuluu kahdeksan kiinteää toimipistettä ja kolme kirjastoautoa (tilanne toukokuussa 2021):
| Kirjaston toimi- pisteen nimi | Kunta | Osoite | Koordinaatit | Kuva | Lisätietoja (www-sivu) |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Hakalan kirjasto | Hyvinkää | Lehmustie 14, 05460 Hyvinkää | 60.61554°N, 24.86966°E |  | Hakalan kirjasto, Hyvinkää: Kirjasto |
| Hausjärven kirjasto | Hausjärvi | Sykärintori (2), 12100 Oitti | 60.78793°N, 25.02455°E |  | Hausjärvi: Kirjasto, Hausjärvi: Pääkirjasto (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Hyvinkään pääkirjasto | Hyvinkää | Torikatu 5, 05800 Hyvinkää | 60.63116°N, 24.86343°E |  | Hyvinkää: Kirjasto |
| Kirjastoauto, Hausjärvi | Hausjärvi | Sykärintori (2), 12100 Oitti |  |  | Hausjärvi: Kirjasto, Hausjärvi: Kirjastoauto |
| Kirjastoauto Oiva | Nurmijärvi | Punamullantie 1, 01900 Nurmijärvi |  |  | Nurmijärvi: Kirjastojen aukioloajat ja yhteystiedot, Kirjastoauto Oiva |
| Klaukkalan kirjasto | Nurmijärvi | Kuonomäentie 2, 01800 Klaukkala | 60.37853°N, 24.75478°E |  | Nurmijärvi: Kirjastojen aukioloajat ja yhteystiedot |
| Lopen kirjasto | Loppi | Kauppatie 3, 12700 Loppi | 60.71949°N, 24.44068°E |  | Loppi: Kirjasto (Arkistoitu – Internet Archive) |
| Lopen kirjastoauto | Loppi | Kauppatie 3, 12700 Loppi |  |  | Loppi: Kirjastoauto |
| Nurmijärven pääkirjasto | Nurmijärvi | Punamullantie 1, 01900 Nurmijärvi | 60.46343°N, 24.80885°E |  | Nurmijärvi: Kirjastojen aukioloajat ja yhteystiedot, Kirjasto |
| Rajamäen kirjasto | Nurmijärvi | Kiljavantie 1, 05200 Rajamäki | 60.52828°N, 24.75307°E |  | Nurmijärvi: Kirjastojen aukioloajat ja yhteystiedot |
| Riihimäen kaupunginkirjasto | Riihimäki | Kauppakatu 16, 11100 Riihimäki | 60.74012°N, 24.77157°E |  | Riihimäen kaupunginkirjasto |
Jäsenkirjastojen ohella osana Ratamo-kirjastojen tietokantaa näkyvät Suomen lasimuseon kirjaston aineistot  ja Hyvinkään taidemuseon kirjakokoelma.
Punavesilisko

| Punavesilisko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Sammakkoeläimet Amphibia
Lahko::  Pyrstösammakot Caudata
Heimo::  Keuhkottomat salamanterit Plenthodontidae
Alaheimo::  Spelerpinae
Suku::  Pseudotriton
Laji::  ruber
Kaksiosainen nimi
 Pseudotriton ruber  Sonnini de Manoncourt, Latreille 1801 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Punavesilisko (Pseudotriton ruber) on Pseudotriton-sukuun kuuluva laji. Se on sukua lajille P. montanus. Se liikkuu öisin.
Ulkonäkö ja koko

Aikuisen yksilön pituus on 10–17 cm. Pääväritys on punainen ja ihossa on mustia täpliä. Punaisen värityksensä takia punavesilisko muistuttaa punatäplävesiliskon 
(Notophthalmus viridescens) nuoruusvaihetta. Ruumis on tukeva. Jalat ja häntä ovat lyhyet.
Levinneisyys ja elinympäristö

Punavesiliskoa tavataan Yhdysvaltojen itäosassa. Sen pääasiallista elinympäristöä ovat lähteet ja virtaavat vedet. lajia esiintyy myös metsissä ja niityillä.
Lisääntyminen

Punavesiliskon parittelu on yksinkertaisempaa kuin muiden saman sukuisten lajien. Parittelun ja munimisen välissä saattaa kulua aikaa kuukausia. Naaras munii maalle tai veteen syksyllä. Munien määrä on noin 70-90. Toukan kuoriutumisesta lopulliseen muodonmuutokseen kuluu aikaa suurin piirtein puolestatoista vuodesta kolmeen ja puoleen vuoteen.
Ravinto

Punavesilisko syö pieniä selkärangattomia ja pienempiä sammakkoeläimiä.
RS-28 Sarmat

RS-28 Sarmat Plesetskin kosmodromissa, Venäjällä.
RS-28 Sarmat (Nato-nimitys: SS-X-30 Satan 2) on kehitteillä oleva Venäjän mannertenvälinen ohjus, jonka on määrä korvata aiempi SS-18 Satan. Tämän ohjustyypin tarkoitus on kyetä läpäisemään ohjustentorjuntajärjestelmä. Monikärkisyytensä avulla sen sanotaan kykenevän tuhoamaan esimerkiksi kolme Yhdysvaltain osavaltiota. Mutta yhtä hyvin se kykenee lähettämään tavanomaisen räjähteen tarkasti kauas. Ohjuksen kantama on noin 10 000-17 000 kilometriä.
Ominaisuudet

Ohjuksen on suunnitellut Makejevin suunnittelutoimisto ja sen on valmistanut Krasnojarskin konetehdas Venäjän strategisten ohjusjoukkojen tilauksesta. Ohjus pohjautuu aiempaan R-36-ohjukseen, jonka versiot tunnetaan lännessä nimillä SS-9 Scarp ja SS-18 Satan.
Ohjus käyttää nestemäistä polttoainetta. Ohjukset sijoitetaan maanalaisiin siiloihin. Ohjuksen kantama on noin 10 000 km, se painaa 100 tonnia ja sen kantokuorma on 10 tonnia. 1. vaiheen moottoreina toimii 4 kpl RD-274-moottoria. Ohjausjärjestelmänä toimivat ainakin hyrräkompassi, inertiasuunnistus, Glonass-satelliittipaikannus.
Ohjuksen tarkkuus on jopa 10 metriä, jolloin se sopii siilojen ja vastaavien tarkkaan määriteltävien kohteiden tuhoamiseen.
Kärjet

Tämän raskaan ohjuksen kuormana voi olla esimerkiksi 10 raskasta 750 kilotonnin MIRV-taistelukärkeä tai 15 kevyempää ydinkärkeä, joiden yhteinen tuhovoima voi olla jopa noin 40 megatonnia, joka on 2 000 kertaa enemmän kuin Hiroshiman ja Nagasakin atomipommeilla.
Kärjet on varustettu tehokkailla ohjustorjunnan harhauttajilla. Suunnistusjärjestelmä on inertia sekä Glonass-paikannusjärjestelmä, avaruudessa se suunnistaa lisäksi tähtien mukaan. Kärkinä voi olla myös 24 kappaletta Ju-71/Ju-74 Avantgard -kärkiä, jotka avarussukkulan tavoin liukuvat tarkasti kohteisiinsa. Kärkinä voi olla pelkkiä harhautuslaitteita.
Radoslaw Gryta

Radoslaw Zdzislaw Gryta (14. elokuuta 1955 Krasnik Lubelski, Puola – 31. toukokuuta 2023) oli puolalaissyntyinen suomalainen kuvanveistäjä.
Gryta muutti Suomeen 1979 ja sai Suomen kansalaisuuden vuonna 1986. Hän opiskeli kuvanveistoa Repin-instituutissa Leningradissa sekä Krakovan ja Suomen taideakatemioissa. Veistostensa materiaalina hän käytti muun muassa graniittia, keramiikkaa, lasikuitua, marmoria, peltiä ja puuta.
Hän sai kuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 1989 ja toimi vuodesta 1994 lähtien kuvanveiston professorina Kuvataideakatemiassa. Hän opetti myös Taideteollisessa korkeakoulussa ja Imatran taidekoulussa.
Hän sai Suomen Taideyhdistyksen tunnustuspalkinnon ansiokkaasta elämäntyöstä vuonna 2020.
Hänen teoksiaan on muun muassa Suomen valtion, Porin ja Kokkolan kaupunkien, Taidemuseo Urkin Piilopirtin, Tuulensuun veistospuiston sekä Helsingin taidemuseon kokoelmissa.
Kuvia julkisista teoksista

Veikko Sinisalon reliefi, 1986, Riihimäki.
Hyvä ja paha, 1988, Myyrmäen kirjasto, Vantaa.
Palanen, 1992, Helsinki.
Teatterin muistolaatta, 1995, Riihimäki.
Monumentti tavallisille, osa 1997, Helsinki.
Ensimmäisen valtuuston kokoontumispaikan muistolaatta, 1997, Riihimäki.
Perusnurkkka, 1999, Kouvola
Kivikirjasto, 2002, Tampere.
Talo, 2019, Koria.
Poem, Runo, 2021 (1991), Saarijärvi.
Aiheesta muualla

Radoslaw Gryta (Arkistoitu – Internet Archive)
Radoslaw Grytan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Rachael Ray

Rachael Ray
Rachael Domenica Ray (s. 25. elokuuta 1968) on yhdysvaltalainen televisiokasvo, julkkiskokki ja kirjailija. Hän emännöi puhe- ja lifestyle-ohjelmaa Rachael Ray ja kolmea kokkiohjelmaa, 30 Minute Meals, Rachael Ray's Tasty Travels ja $40 a Day.
Yksityiselämä

Ray syntyi Massachusettsissa Elsa Scuderin ja James Rayn tyttäreksi ja kasvoi New Yorkissa. Hänen perheellään oli oma ravintola Massachusettsissa.
24. syyskuuta 2005 Ray meni naimisiin John Cusimanon kanssa Toscanassa, Italiassa.
Teokset

30 Minute Meals (1999)
Rachael Ray's Open House Cookbook (2000)
Comfort Foods (2001)
Veggie Meals (2001)
30-Minute Meals 2 (2003)
Get Togethers: Rachael Ray 30 Minute Meals (2003)
Cooking Rocks!: Rachael Ray 30-Minute Meals for Kids (2004)
$40 a Day: Best Eats in Town (2004)
Rachael Ray's 30-Minute Meals: Cooking 'Round the Clock (2004)
Rachael Ray's 30-Minute Meals for Kids: Cooking Rocks! (2004)
Rachael Ray's 30-Minute Get Real Meals : Eat Healthy Without Going to Extremes (2005)
Rachael Ray 365: No Repeats: A Year of Deliciously Different Dinners (2005)
Rachael Ray 2, 4, 6, 8: Great Meals for Couples or Crowds (2006)
Rachael Ray's Express Lane Meals (2006)
Rachael Ray: Just In Time (2007)
Yum-O! The Family Cookbook (2008)
Rachael Ray's Big Orange Book (2008)
Rachael Ray's Book Of 10: More Than 300 Recipes To Cook Every Day (2009)
Aiheesta muualla

Rachael Rayn virallinen nettisivu
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Rahoitusvakausvirasto

| Rahoitusvakausvirasto Verket för finansiell stabilitet |
| --- | --- |

 Rahoitusvakausviraston päätoimipaikka Helsingin Kalasatamassa.
Perustettu:  2015
Ministeriö:  Valtiovarainministeriö
Sijainti:  Työpajankatu 13 Kalasatama, Helsinki
Valtio:  Suomi
Ylijohtaja:  Jaakko Weuro
Työntekijöitä:  28 (2023)
Vuosibudjetti:  6,1 milj. € (2023)
Aiheesta muualla
Sivusto
Rahoitusvakausvirasto (ruots. Verket för finansiell stabilitet) on vuoden 2015 alussa perustettu viranomainen, joka vastaa Suomen kansallisena kriisinratkaisuviranomaisena luottolaitosten ja sijoituspalveluyritysten kriisinratkaisun suunnittelusta sekä päätöksenteosta taloudellisiin vaikeuksiin joutuneiden laitosten toiminnan uudelleen järjestelemiseksi. Rahoitusvakausvirasto toimii osana EU:n yhteistä kriisinratkaisumekanismia. Virasto osallistuu EU:n kriisinratkaisuneuvoston (Single Resolution Board, SRB) työhön ja tekee tiivistä yhteistyötä SRB:n kanssa kriisinratkaisua koskevissa asioissa. Rahoitusvakausvirastolle kuuluu myös arvopaperikeskuksen kriisinratkaisun suunnittelua koskevien viranomaistehtävien hoitaminen. Lisäksi Rahoitusvakausvirasto toimii Suomen kansallisena talletussuojasta vastaavana viranomaisena. Virasto hoitaa talletussuojärjestelmälle kuuluvia tehtäviä, kerää talletussuojamaksut ja päättää talletussuojarahaston maksuvelvollisuudesta. Rahoitusvakausvirasto hallinnoi valtion talouden ulkopuolista rahoitusvakausrahastoa, joka koostuu vakausmaksuina kartutettavasta kriisinratkaisurahastosta ja talletussuojamaksuina kartutettavasta talletussuojarahastosta. Rahoitusvakausvirasto ylläpitää huoltovarmuustilijärjestelmää, joka muodostuu huoltovarmuustilipalvelusta ja korttimaksamisen huoltovarmuuspalvelusta.
Aiheesta muualla

Rahoitusvakausvirasto
Laki rahoitusvakausviranomaisesta (1195/2014)
Laki eräistä huoltovarmuuden turvaamisen järjestelyistä rahoitusalalla (666/2022)
Rangpo

| Rangpo |
| --- | --- |

 Rangpo
 Koordinaatit: 27°11′N, 88°32′E 
Valtio:  Intia
Osavaltio:  Sikkim
Piirikunta:  Itä-Sikkim
Väkiluku (2011):  10 450
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rangpo on Intian Sikkimissä sijaitseva kaupunki, jossa asuu noin 10 000 henkeä vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan. Kaupunkiin on valmisteilla rautatie Länsi-Bengalin Sevokesta, jonka tarpeellisuutta on perusteltu Kiinan sotilaallisella aktiivisuudella rajan läheisyydessä. Toinen perustelu on ollut, että rautatie auttaisi Sikkimiä pysymään yhteydessä muuhun Intiaan kaikkina aikoina, jopa silloin kun lumivyöryt tukkivat autotiet. Rautatien uskotaan valmistuvan vuonna 2021.
Rangpossa sijaitsee krikettikenttä, joka on pyritty muuttamaan stadioniksi.
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kaupungissa asuu 10 450 henkeä, joista 74 prosentin enemmistö on uskonnoltaan hindulaisia. Toiseksi suurin uskonto on kristinusko, jonka kannattajia asuu Rangpossa noin 11 prosenttia, buddhalaisia on 8 prosenttia ja muslimeita 5 prosenttia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rangpo Wikimedia Commonsissa
Rantapalpakko

| Rantapalpakko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Osmankäämikasvit Typhaceae
Suku::  Palpakot Sparganium
Laji::  emersum
Kaksiosainen nimi
 Sparganium emersum  Rehmann 
Katso myös
   Rantapalpakko Wikispeciesissä   Rantapalpakko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Rantapalpakko (Sparganium emersum) on rehevillä rannoilla kasvava ruohovartinen kasvi, joka on helpointa tunnistaa hedelmistään.
Ulkonäkö ja koko

Rantapalpakko kasvaa 20–60 cm korkeaksi. Sen lehdet ovat 3–12 mm leveitä, poikkileikkaukseltaan v-kirjaimen muotoisia ja kelluvat. Se kukkii loppukesästä vaaleankeltaisin pallomaisin kukin, jotka ovat erikseen hede- ja emikukintoina. 
Rantapalpakko risteytyy pikkupalpakon (Sparganium natans) ja siimapalpakon (Sparganium gramineum) kanssa.
Levinneisyys

Rantapalpakkoa tavataan koko Euroopassa ja paikoin myös Aasiassa.
Raimo Nikkanen

Raimo Antero Nikkanen (s. 18. joulukuuta 1946 Turku) on suomalainen muotoilija, Aalto-yliopiston taiteiden ja suunnittelun korkeakoulun professori ja teollisen muotoilun koulutusohjelman johtaja.
Nikkanen valmistui teolliseksi muotoilijaksi Taideteollisesta oppilaitoksesta 1972 ja suoritti Englannissa loppututkinnon ergonomiassa, jonka oppeja hän on soveltanut tuotekehittäjänä ja teollisena muotoilijana. Muotoilukonsultoinnin ohella Nikkanen toimi Taideteollisen korkeakoulun tuntiopettajana ja myöhemmin apulaisprofessorina ja professorina.
Vuonna 1993 Nikkanen palkittiin Vuoden teollisen muotoilijan palkinnolla, perusteena erityisesti hänen opettajanuransa.
Vuosina 1981–1993 Nikkanen toimi perustamansa Ergoplan Oy:n toimitusjohtajana. Yrityksensä kautta Nikkanen oli mukana muun muassa ammattielektroniikan, sairaalatekniikan (Datex, Palomex ym.), suurkeittiökalusteiden (Metos), kodinkoneiden (Helkama Forste) ja kalustejärjestelmien (GWS) kehittämisessä.
Raimo Nenonen

Raimo Olavi Nenonen (22. kesäkuuta 1936 Antrea – 2. maaliskuuta 1990 Helsinki) oli suomalainen varatuomari ja virkamies, joka oli 1983–1990 valtion työmarkkinajohtaja. Hän työskenteli valtiovarainministeriön palkkaosaston osastopäällikkönä ja siinä tehtävässä neuvotteli työnantajan edustajana työehtosopimusneuvotteluissa ja oli siten valtion työmarkkinajohtaja.
Nenonen aloitti uransa poliisikonstaapelina vuonna 1959, suoritti lainopin kandidaatin tutkinnon 1961 ja sai varatuomarin arvon 1964. Hän työskenteli sen jälkeen useissa valtion virastoissa ja ministeriöissä, viimeksi valtiovarainministeriössä. Nenonen sai julkisuutta vuoden 1986 virkamieslakon aikana, jolloin hän paheksui lakon ulottamista tasavallan presidentin kansliaan ja ulkoministeriöön. Viimeisinä työvuosinaan hän sairasteli paljon.
Regent’s Canal

Regent's Canal Regent's Parkin lähistöllä
Regent's Canal on Lontoon keskustan pohjoispuolisella alueella kulkeva kanava Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Se yhdistää Grand Union Canalin Limehouse Basiniin, josta puolestaan on yhteys Thamesjokeen. Kanavan rakennuttamiseksi perustettiin yhtiö vuonna 1812 ja kanava valmistui vuonna 1820. Sen suunnittelusta vastasivat arkkitehti John Nash ja hänen assistenttinsa insinööri James Morgan.