stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Devil Put Dinosaurs Here
Kokoonpano > Tuotanto

Nick Raskulinecz – tuottaja
Paul Figueroa – äänittäjä
Randy Staub – miksaaja
Ted Jensen – masteroija
Ryan Clark – grafiikka
Kabacchi & Ballista – valokuvat
Arvostelut

Allmusic:
Imperiumi.net:
Kaaoszine: 9/10
Metacritic: 70/100
Pitchfork Media: 5.9/10
Rolling Stone:
Rumba:
Soundi:
Aiheesta muualla

The Devil Put Dinosaurs Here Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Devil Put Dinosaurs Here Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Terry Ollis

Terence "Terry" Ollis (s. 11. huhtikuuta 1952 Lontoo, Iso-Britannia) on brittiläinen muusikko joka muistetaan Hawkwindin alkuperäisenä rumpalina ja yhtenä sen perustajajäsenistä.
Ollis oli vasta 17-vuotias liityttyään Hawkwindiin lehti-ilmoituksen kautta vuonna 1969. Hän oli mukana yhtyeessä vuoden 1972 alkuun saakka, jolloin hän sai potkut huumeongelmien vuoksi. Hän ehti soittaa yhtyeen kahdella ensimmäisellä albumilla, Hawkwind ja In Search Of Space. Ollis tunnettiin myös tavastaan soittaa alasti konserteissa.
Hawkwindin jälkeen Ollis on soittanut mm. Michael Moorcockin projekteissa ja tällä hetkellä hän soittaa muiden vanhojen Hawkwind-soittajien kanssa Space Ritual-yhtyeessä. Hän on myös toiminut kiinteistönhoitajana.
Otto Berg

| Mitalit> Maa:   Norja.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Norja.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Norja> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Torino 1934 | Pituushyppy |  |
Otto Berg (24. elokuuta 1906 Bolsøy – 10. huhtikuuta 1991 Bærum) oli norjalainen yleisurheilija. Hän kilpaili pituushypyssä, pikajuoksussa, kolmiloikassa ja korkeushypyssä. Berg edusti seuratasolla Torshaugia, Moldea ja Oslo Politi Idrettslagia. Hän voitti hopeaa pituushypyssä Torinon EM-kisoissa 1934 tuloksellaan 7,31 metriä. Berg osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1936. Tuolloin hän sijoittui pituushypyssä jaetulle kymmenennelle sijalle. Berg toimi tuolloin myös Norjan joukkueen lipunkantajana olympialaisten avajaisissa.
Berg voitti yhteensä yhdeksän maansa mestaruutta vuosina 1931–1936. Hän saavutti mestaruuksia yhteensä neljästä lajista.
Ennätykset

Pituushyppy: 7,53 m (1934)
The Most Gigantic Lying Mouth of All Time

| The Most Gigantic Lying Mouth of All Time Radiohead |
| --- | --- | --- |

DVD-julkaisun tiedot
 Äänitetty : 2004
 Julkaistu: 1. joulukuuta 2004
 Ohjaaja: Chris Bran
 Kesto: 01.06.50 (PAL DVD)
muut julkaisut
|   | The Most Gigantic Lying Mouth of All Time  |   |
The Most Gigantic Lying Mouth of All Time (TMGLMOAT) on Radioheadin DVD, joka julkaistiin 1. joulukuuta 2004. Sen ohjasi ja editoi Chris Bran. DVD:llä on kaikki neljä TMGLMOAT:in jaksoa, aikaisemmin julkaisemattomia kappaleita, livevideoita, animaatioita ja yhtyeen haastattelu.
TMGLMOAT:ia piti alun perin näyttää normaalina televisio-ohjelmana tai Radioheadin omalla kanavalla, ja ensimmäiset kolme jaksoa julkaistiinkin Radiohead Television -sivustolla, josta ohjelmat pystyi katsomaan QuickTime-formaatilla. Sivusto oli auki joitakin kuukausia ennen päätöstä julkaista ohjelmat DVD:llä.
Radioheadin levysopimus EMI:n (Parlophone/Capitol) kanssa oli jo täytetty, joten DVD julkaistiin omakustanteena. Sitä myytiin yhtyeen omilla sivuilla ja tietyissä kaupoissa.
"Kappaleet" > Osa 1

The Cat Girl (Ebba Erikzon)
The Slave (James Field)
When An Angel Tries to Sell You Something (Rick Hind ja Ajit N. Rao)
Skyscape (Vernie Yeung)
Sit down. Stand up. (Ed Holdsworth)
"Kappaleet" > Osa 2

Lament (Cath Elliot)
The Big Switch (Chris Levitus)
The Scream (Paulo Neves)
Inside of My Head (Ashley Dean)
De Tripas Y Corazon (Juan Pablo Etcheverry)
"Kappaleet" > Osa 3

Listen To Me Wandsworth Road (Ebba Erikzon)
Hypnogoga (Louise Wilde)
and murders of crows (Paul Rains)
Freak Juice Commercial (Rick Hind and Ajit N. Rao)
"Running" (Hannah Wise)
Push Pulk / Spinning Plates (Johnny Hardstaff)
"Kappaleet" > Osa 4

Dog Interface (Juan Pablo Etcheverry)
HYTTE (Gary Carpenter)
Momenum (Camella Kirk)
Chickenbomb (Vernie Yeung)
Welcome to My Lupine Hell (Ashley Dean)
The Homeland Hodown (Jason Archer and Paul Beck)
I Might Be Wrong (Sophie Muller)
The National Anthem (Mike Mills)
Aiheesta muualla

Vapour Brothers (Arkistoitu – Internet Archive)
Radiohead
| --- | --- |
Studioalbumit:   Pablo Honey  The Bends  OK Computer  Kid A  Amnesiac  Hail to the Thief  In Rainbows  The King of Limbs  A Moon Shaped Pool 
EP:t:   Manic Hedgehog (On a Friday)  Drill  Itch  My Iron Lung  No Surprises/Running from Demons  Airbag/How Am I Driving?  I Might Be Wrong  COM LAG (2plus2isfive) 
Kokoelmat:   Radiohead  Radiohead: The Best of 
Singlet:   "Creep"  "Anyone Can Play Guitar"  "Pop Is Dead"  "Stop Whispering"  "My Iron Lung"  "High and Dry"/"Planet Telex"  "Fake Plastic Trees"  "Just"  "Street Spirit (Fade Out)"  "Paranoid Android"  "Karma Police"  "No Surprises"  "Pyramid Song"  "Knives Out"  "There There"  "Go to Sleep"  "2 + 2 = 5"  "Jigsaw Falling into Place"  "Nude"  "House of Cards"/"Bodysnatchers"  "Reckoner"  "Harry Patch (In Memory Of)"  "These Are My Twisted Words"  "Supercollider / The Butcher"  "The Daily Mail / Staircase" 
Videotallenteet:   Live at the Astoria  7 Television Commercials  Meeting People Is Easy  The Most Gigantic Lying Mouth of All Time  In Rainbows – From the Basement 
Muut artikkelit:   Diskografia  Kappaleet  B-puolet ja muut harvinaisuudet  Nigel Godrich  Stanley Donwood  The Eraser  Jonny Greenwood Is the Controller
The Moth Diaries (elokuva)

| The Moth Diaries |
| --- | --- |
 Elokuvan mainosjuliste
Ohjaaja:  Mary Harron
Käsikirjoittaja:  Mary Harron
Tuottaja:  David Collins   Karine Martin
Säveltäjä:  Lesley Barber
Kuvaaja:  Declan Quinn
Leikkaaja:  Andrew Marcus
Pääosat:  Sarah Bolger   Lily Cole   Scott Speedman   Sarah Gadon
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Kanada Irlanti
Tuotantoyhtiö:  Edward R. Pressman Film
Levittäjä:  Alliance Films (käännä suomeksi) Netflix
Ensi-ilta:  2011
Kesto:  82 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Tuotto:  3 838 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Moth Diaries on Rachel Kleinin samannimiseen romaaniin perustuva draama- ja kauhuelokuva vuodelta 2011. Elokuvan on ohjannut ja käsikirjoittanut Mary Harron.
Juoni

16-vuotias Rebecca aloittaa kouluvuotensa innoissaan siitä, mitä tulevaisuus on tuodakseen. Kouluun tulee kuitenkin uusi oppilas, salaperäinen Ernessa. Uusi tyttö ystävystyy Rebeccan parhaan ystävän, Lucyn, kanssa. Rebecca on mustasukkainen heidän ystävyydestään, ja kukaan ei usko hänen varoituksiaan. Hän on varma, ettei Ernessa ole ihan tavallinen tyttö.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Sarah Bolger  | … |  Rebecca   |
|  Sarah Gadon  | … |  Lucy   |
|  Valerie Tian  | … |  Charley    |
|  Melissa Farman  | … |  Dora   |
|  Laurence Hamelin  | … |  Sofia   |
|  Gia Sandhu  | … |  Kiki   |
|  Lily Cole  | … |  Ernessa   |
|  Judy Parfitt  | … |  Mrs. Rood    |
|  Scott Speedman  | … |  Mr. Davies    |
Vastaanotto

Elokuva on ollut ehdolla Toronton ja Venetsian elokuvajuhlilla. Se ei kuitenkaan saanut kriitikoilta hyvää vastaanottoa. New York Daily Newsin kriitikko piti elokuvaa pettymyksenä, Harronin ohjaus mukaan luettuna, ja antoi sille yhden tähden viidestä. San Francisco Gate katsoi Harronin olleen liian tosissaan ja arvosteli tarinan hitautta ja kömpelöä dialogia. Myös New York Time Out antoi elokuvalle yhden tähden viidestä. Sen mukaan elokuvasta puuttuu kokonaan kirjan psykologinen monimutkaisuus, tunnelma ja rytmi. Movielinen kriitikko oli toisaalta eri mieltä tunnelmasta – hänen mielestään Harron osasi luoda synkän tunnelman, vaikka elokuvan loppuratkaisu oli pettymys. Hän antoi elokuvalle seitsemän pistettä kymmenestä.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Paha Kuningatar (Disney)

Paha Kuningatar tunnetaan myös nimillä Kuningatar Grimhilde ja Lumikin äitipuoli on Grimmin veljesten vuoden 1812 Lumikki -tarinassa esiintyvä kuvitteellinen hahmo. Paha Kuningatar on esiintynyt Disneyn ensimmäisessä pitkässä animaatioelokuvassa Lumikki ja seitsemän kääpiötä ja on ensimmäinen Disney-elokuvien virallinen antagonisti. Paha Kuningatar kuvataan kauniinnäköisenä ja kylmäsydämisenä julmana hallitsijana, joka asuu linnassaan ja hänellä on Taikapeili, jolta hän säännöllisesti kysyy, onko hän maailman kaunein ihminen. Kuningatar määräsi metsästäjän hankkiutumaan Lumikista eroon taikapeilin kerrottua hänelle Lumikin olevan häntä kauniimpi. Pahalla Kuningattarella on myös taikavoimia, joita hän käytti muuntautuakseen vanhannäköiseksi naiseksi huijatakseen Lumikkia haukkaamaan myrkkyomenaa. Myöhemmin Paha Kuningatar yritti murskata kääpiöt valtavan kiven alle, mutta hän putosi kuolemaansa salaman hajotettua kallionkielekkeen, jonka päällä hän seisoi, jolloin kivi putosikin hänen päälleen, minkä jälkeen tilannetta seuranneet korppikotkat söivät hänen ruumiinsa.
Paha Kuningatar esiintyy myös Olipa kerran -sarjassa, jossa hän loi kirouksen, joka lähetti kaikki Lumotun Metsän asukkaat maahan ilman taikuutta muistinsa menettäneinä. Paha kuningatar toimi Storybrooke-nimisen kaupungin pormestarina nimellä Regina Mills ollen tyrannimainen hallitsija. Viidennellä kaudella Regina erotti itsestään pahan puoliskonsa, joka toimi kuudennella kaudella omana Paha Kuningatar-hahmonaan.
Elokuvassa Lumikki ja metsästäjä (2012) Paha Kuningatar kuvattiin Ravenna-nimisenä velhottarena, joka nousi valtaan surmattuaan kuninkaan ja vangitsi Lumikin linnaansa. Ravennalla oli myös Finn-niminen veli. Ravenna piti itsensä nuorekkaana imemällä itseensä nuorten lasten nuoruuden. Taikapeili kertoi Ravennalle, että Lumikin sydämen avulla hänestä tulisi kuolematon. Myöhemmin Lumikki karkasi vankeudestaan ja kohtasi metsästäjän, joka auttoi häntä kukistamaan Ravennan miehet kääpiöiden avulla ja Lumikki iski Ravennaa tikarilla sydämeen surmaten tämän, jonka jälkeen Lumikki kruunattiin kuningattareksi. Ravenna esiintyi myös elokuvan jatko-osassa Metsästäjä ja talvinen taistelu (2016).
Descendants-elokuvasarjassa paljastuu, että Paha Kuningatar on herätetty henkiin ja vangittu Isle of the Lostille ja hänellä on Evie-niminen tytär. Paha Kuningatar kilpaili Pahattaren kanssa saaren hallinnasta ja myöhemmin Pahatar vangitsi Pahan Kuningattaren tämän linnaan 10 vuoden ajaksi, koska tämä ei kutsunut Malia Evien kuusivuotissyntymäpäiville. Kun Evie yhdessä Malin, Jayn ja Carlosin kanssa kutsuttiin Auradoniin, Paha Kuningatar antoi Evielle pienen taikapeilin avuksi, jotta nelikko saisi varastettua Hyvän Haltiakummin taikasauvan.
Paha Kuningatar vanhan naisen hahmossaan on nähty myös Mikin klubi -sarjassa ja vuoden 2013 Mikki Hiiri -sarjan jaksossa "Sukkarosvo". Paha Kuningatar teki myös cameo-roolin elokuvassa Kuka viritti ansan, Roger Rabbit?, jossa hänet nähtiin Toontownissa vanhan naisen hahmossaan ylittämässä katua mennessään omenapuotiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paha Kuningatar Wikimedia Commonsissa
Their Very Best – Back To Back

| Their Very Best – Back To Back Diana Ross, Gladys Knight, Michael Jackson, Stevie Wonder |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 1986
 Tyylilaji: soul, funk, pop
 Levy-yhtiö: PrioriTyV Records Ltd
Their Very Best - Back To Back on Diana Rossin, Gladys Knightin, Michael Jacksonin ja Stevie Wonderin yhteinen kokoelma-albumi, joka julkaistiin vuonna 1986.
Kappaleet

Diana Ross – Reach Out & Touch
Diana Ross – Touch Me In The Morning
Diana Ross – Ain't No Mountain High Enough
Diana Ross – I'm Still Waiting
Diana Ross – Upside Down
Diana Ross – Theme From Mahogany (Do You Know Where You're Going To)
Michael Jackson – Billie Jean
Michael Jackson – Thriller
Michael Jackson – Beat It
Michael Jackson – She's Out Of My Life
Michael Jackson – Farewell My Summer Love
Michael Jackson – One Day In Your Life
Stevie Wonder – For Once In My Love
Stevie Wonder – My Cherie Amour
Stevie Wonder – Yester-Me, Yester-You, Yesterday
Stevie Wonder – Signed, Sealed, Delivered, I'm Yours
Stevie Wonder – If You Really Love Me
Stevie Wonder – I Was Made To Love Her
Gladys Knights & The Pips – Midnight Train To Georgia
Gladys Knights & The Pips – Help Me Make It Through The Night
Gladys Knights & The Pips – Try To Remember / The Way We Were
Gladys Knights & The Pips – Come Back & Finish What You Started
Gladys Knights & The Pips – Baby Don't Change Your Mind
Gladys Knights & The Pips – Best Thing That Ever Happened To Me
Olli Tammi

Eino Olavi (Olli) Tammi (24. joulukuuta 1924 Helsinki – 22. marraskuuta 2022 Kauniainen) oli suomalainen matemaatikko, joka oli Helsingin yliopiston matematiikan professori 1970–1992. Hän tutki sileitä funktioita ja perspektiiviopin teoriaa. Hän teki väitöskirjansa Helsingin yliopistossa vuonna 1952. Sen otsikko oli On the Minimalization of the Coefficients of Schlicht Functions. Hän kuvasi ensimmäisenä Sputnik 1 -satelliitin lentoa Suomesta käsin. Kuva julkaistiin sanomalehti Maakansassa 17. lokakuuta 1957.[lähde? ]
Teokset

Deskriptiivinen geometria yliopistoja ja korkeakouluja varten 	2. p. 1972
Extremum problems for bounded univalent functions, Schiffer, M. & Tammi, Olli, 1978, osa: 2, 1982
Lukion matematiikan kertaus- ja täydennyskurssi. Osa: Alfa, 1996; osa: Beeta, 1996; osa: 1, 1967; osa: 2, 1963
Paineaalto

Paineaalto on useimmiten nesteessä, kaasussa tai kaasuseoksessa esiintyvä voimakas paine-ero, joka etenee pitkittäisen aallon tavoin. Paineaaltoja syntyy yleensä muun muassa räjähdyksissä, nopeassa kaasuuntumisessa tai vastaavassa, jossa tietyn alueen paine voimistuu nopeasti. Paineaalloilla on suuri merkitys myös ihmisen verenkierron kaltaisissa suljetuissa verenkiertoelimistöissä, jossa ne kuljettavat verta osin riippumatta sydämen synnyttämästä syöttöpaineesta.
Useimmiten (voimakas) paineaalto pyyhkii kaikki irtonaiset objektit mukaansa, ja kohdistaa kiinteisiin kohteisiin valtavia paineita aallon kasaantuessa yhä pienemmälle alueelle.
Paineaallot kuljettavat muiden aaltoliikkeiden tavoin suuria määriä energiaa.
The Hungry Saw

| The Hungry Saw Tindersticks |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007
 Julkaistu: 28. huhtikuuta 2008
 Tuottaja(t): Stuart A. Staples
 Kesto: 45.01
 Levy-yhtiö: Beggar’s Banquet
Listasijoitukset
  81.
Tindersticksin muut julkaisut
| Waiting for the Moon 2003 | The Hungry Saw 2008 | Falling Down a Mountain 2010 |
Singlet albumilta The Hungry Saw
 ”The Hungry Saw” Julkaistu: 14. huhtikuuta 2008  ”Boobar Come Back to Me” Julkaistu: 29. syyskuuta 2008
The Hungry Saw on  englantilaisen Tindersticks-yhtyeen seitsemäs studioalbumi.
Kappaleet

Introduction – 3.30
Yesterday's Tomorrow – 3.47
Flicker of a Little Girl – 3.28
Come Feel the Sun – 2.26
E-Type – 3.52
Other Side of the World – 4.10
Organist Entertains – 2.31
Hungry Saw – 3.44
Mother Dear – 4.17
Boobar Come Back to Me – 3.56
All the Love – 4.51
Turns We Took – 5.29
Arvostelut

Metacritic: 79/100
Allmusic:
Pitchfork: 7.1/10
Soundi:
Tiina Ranne

| Tiina Ranne |
| --- | --- |
 Tiina Ranne vuonna 2022.
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. joulukuuta 1994 (ikä 29) Harjavalta
Kansalaisuus:   Suomi
Tiina Ranne (s. 6. joulukuuta 1994 Harjavalta) on suomalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan maalivahti. Hän edustaa SM-sarjassa pelaavaa Turun Palloseuraa. Hän on pituudeltaan 165 cm.
Ranteen kasvattajaseura on Panelian Raikas. Hän on edustanut SM-sarjassa Team Oriflame Kuortanetta kaudet 2010–2014, JYPiä 2014–2016, Hämeenlinnan Pallokerhoa 2016–2017, KalPaa 2017–2024 ja kaudesta 2024–2025 alkaen Turun Palloseuraa. Hän voitti Suomen-mestaruuden JYPissä kaudella 2015–2016 sekä sai KalPassa SM-hopeaa kaudella 2020–2021 ja SM-pronssia 2022–2023 ja 2023–2024. Hän on pelannut SM-sarjassa / liigassa kaikkiaan 210 runkosarja- ja 70 pudotuspeliottelua. Hänen torjuntaprosenttinsa runkosarjan otteluissa on 92,0 ja pudotuspeleissä 92,2. Hänellä oli sarjan paras torjuntaprosentti 94,2 kaudella 2019–2020 sekä 93,8 kaudella 2022–2023 ja hän päästi vähiten maaleja ottelua kohden (1,86) kaudella 2020–2021.
Ranne kuului Suomen alle 18-vuotiaiden MM-kisajoukkueeseen 2011 ja 2012. Vuoden 2011 kisoissa hän sai pronssia. Naisten maajoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä Japania vastaan elokuussa 2013. Hän kuului neljänneksi sijoittuneeseen Suomen joukkueeseen MM-kilpailuissa 2016. Hän on pelannut kaikkiaan viisi naisten maaottelua, muttei yhtään arvokilpailuissa.
Terry Nichols

Autoja Oklahoma Cityn liittovaltion virastotalon edessä pommi-iskun jälkeen. Talosta sortui noin kolmasosa.
Terry Lynn Nichols (s. 1. huhtikuuta 1955 Michigan, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen terroristi ja toinen Oklahoma Cityn pommi-iskusta tuomittu henkilö. Toinen oli Timothy McVeigh, joka tuomittiin kuolemaan. Pommi-isku oli Yhdysvaltojen tuhoisin terrori-isku ennen syyskuun 11. päivän terroritekoja.
McVeigh jätti räjähteillä lastatun kuorma-auton liittovaltion virastorakennuksen eteen Oklahoma Cityssä 19. huhtikuuta 1995. Päivä oli Wacon piirityksen päättymisen kaksivuotispäivä. Autoon oli lastattu 2 177 kilogrammaa ammoniumnitraattia ja aloitepanos. Räjähdys surmasi 168 ihmistä. Kolmasosa virastotalosta sortui ja räjähdys kuului 30 kilometrin päähän.
Nicholsin katsottiin osallistuneen pommi-iskun suunnitteluun, vaikka hän oli tekohetkellä toisessa osavaltiossa. Vuoden 1997 lopussa hänet todettiin syylliseksi. Liittovaltion tuomioistuin tuomitsi Nicholsin vuonna 1998 elinkautiseen rangaistukseen kahdeksasta kuolemantuottamuksesta ja salaliitosta. Oklahoman osavaltio vei Nicholsin oikeuden eteen uudelleen useita kertoja, jolloin hän oli syytteessä 161 murhasta.
Nichols todettiin syylliseksi 161 murhaan 26. toukokuuta 2004, jonka jälkeen valamiehet äänestivät, pitäisikö Nichols tuomita elinkautiseen vai kuolemanrangaistukseen. Valamiesten äänet rangaistuksesta menivät tasan. Koska valamiehistö ei päässyt yksimielisyyteen kuolemantuomiosta ei Oklahoman osavaltion lakien mukaan Nicholsia voitu tuomita kuolemaan, vaan hänelle täytyi antaa elinikäinen vankeusrangaistus ilman mahdollisuutta ehdonalaiseen vapauteen. Nichols istuu rangaistustaan liittovaltion ADX Florence -vankilassa Coloradossa.
Aiheesta muualla

Oklahoman pommi-iskun tekijä teloitettiin Yle Uutiset.  11.6.2001. Viitattu 14.2.2019.
Salama, Ilkka: Oklahoma sai kostonsa Julkaistu Suomen Kuvalehdessä nro 27/1997. Arkistoitu 3.12.2022. Viitattu 14.2.2019.
Timothy Mcveigh & Oklahoma City:n Terrori-isku 19.4.1995 okc1995.wordpress.com.  10.9.2016. Viitattu 14.2.2019.
Teollisuusjäte

Teollisuusjätettä varastoituna tynnyreihin 1970-luvun Yhdysvalloissa.
Sotkamossa sijaitsevan Talvivaaran kaivoksen jätettä. Kuvassa kipsisakka-allas kesäkuussa 2013.
Teollisuusjäte on teollisuuden toimialoilla syntyvä tuotantojäte. Jäte voi olla kiinteää, nestemäistä tai kaasua. Teollisuusjäte voi myös olla vaaratonta tai vaarallista. Ympäristölle vaaralliset jätteet luokitellaan ongelmajätteiksi. Teollisuusjätteeksi luetaan joskus myös energiantuotannon jätteet ja mineraalien kaivussa syntyvät jätteet. Teollisuusjätteen käsite ei ajan myötä ole juurikaan muuttunut: edelleen ajatuksena on, että ”mikä ei ole tuote, on jätettä”. Teollisen toiminnan ”tuotteen” käsitettä on ehkä kuitenkin tarkistettava perusteellisesti, kun otetaan huomioon viimeaikaiset ympäristönsuojelupolitiikat (”jätteettömyyden” tavoite) sekä raaka-aineiden niukkuuteen liittyvät taloudelliset kysymykset. Monimutkaisen teollisuustoiminnan tavoitteena on nykyään saada aikaan monia ”rinnakkaistuotteita” yhden ainoan tuotteen sijaan. Esimerkiksi masuunikuonaa käytetään nykyään sementin tuotannossa monien sementtiseosten tärkeänä osana.
Teollisuusjätteen käsittely ja yhteiskunnallinen merkitys

Huomattava osa teollisuushankkeista Euroopan unionissa on vaarassa ajautua umpikujaan, sillä ne kohtaavat vastustusta paikallisyhteisöiltä ja kansalaisyhteiskunnan organisaatioilta, jotka ovat huolissaan teollisuus- ja kaivostoiminnan vaikutuksista kansanterveyteen ja ympäristöön. Teollisuus- ja kaivosjäte muodostaa edelleen haasteen lukuisille jäsenvaltioille, joissa on tai on ollut teollisuuslaitoksia ja kaivoksia. Jätteet saattavat olla paikallisyhteisöille joko uhka tai mahdollisuus. Niistä tulee uhka, jos ne vain hylätään ilman toimenpiteitä ympäristöriskien vähentämiseksi, mutta ne voivat jossain tapauksessa muodostua myös mahdollisuudeksi, mikäli jätteen dumppaus synnyttää toimia metallin tai muiden hyödyllisten sekundaaristen raaka-aineiden talteen ottamiseksi. Kaivosjätteen metallipitoisuus saattaa joissain tapauksissa olla yhtä suuri tai jopa suurempi kuin malmin metallipitoisuus. Sama pätee metallurgisen teollisuuden jätteisiin: talteenottoteknologiat ovat kehittyneet, ja nyt on mahdollista arvioida uudelleen vanhasta teollisuustoiminnasta aiheutuvan jätteen tarjoamia mahdollisuuksia ja tehdä tästä alasta ekologisesti tarkoituksenmukaista. Teollisuus- ja kaivosjäteongelman käsittely on usein paikallisviranomaisten vastuulla, sillä jätteet tai kaatopaikat sijaitsevat usein niiden toimialueella. Näin ollen tältä tasolta voidaan löytää vastaus siihen, kuinka ”haaste” muutetaan ”mahdollisuudeksi” tukemalla yksityisiä hankkeita sekä julkisen ja yksityisen sektorin kumppanuuksia ja hallinnollisia kumppanuuksia sellaisten teollisuuspuistojen kehittämiseksi, joissa jätteet hyödynnetään kokonaan yhdistämällä laaja-alaisia ja alakohtaisia lähestymistapoja prosessiteollisuudessa, rakentamisessa ja perusrakenteissa.
Teollisuusjätteet Suomessa

Teollisuusjätteitä käsitellään Suomessa muun muassa Porissa Ekokemin käsittelykeskuksissa. Porissa lajitellaan ja kierrätetään esimerkiksi- teollisuusjätettä sekä käsitellään pilaantuneita maa-aineksia.
Suomessa syntyi vuonna 2006 teollisuudessa 18 miljoonaa tonnia jätettä. Mineraalien kaivusta syntyi 21,5 miljoonaa tonnia ja energiantuotannosta 1,6 miljoonaa tonnia. Yhteensä jätettä syntyi 69,2 miljoonaa tonnia. Teollisuusjätteen osuus kokonaisjätemäärästä oli siis 26 prosenttia. Vertailuksi koko Yhdysvaltain vaarallisen teollisuusjätteen määräksi vuonna 1999 on arvioitu 40 miljoonaa tonnia. Luku ei sisällä jätevesiä.
Jätetyyppejä

Kaivosjäte (tai ”kaivannaisjäte” siten kuin se määritellään direktiivissä 2006/21/EY) on peräisin hiilen tai muuhun kuin energiantuotantoon käytettävien mineraalien etsinnästä, louhinnasta ja käsittelystä. Satoja miljoonia tonneja jätettä edelleen toiminnassa olevilta tai entisiltä kaivosalueilta on edelleen varastoitu käsittelemättä enemmän tai vähemmän tiiviisti paikallisyhteisöjen läheisyyteen. Suljetut ja hylätyt kaivosjätealueet voivat aiheuttaa vakavan vaaran ympäristölle ja paikallisyhteisöille.
Metallurgisen teollisuuden jätteet ovat lähinnä kuonaa, lietettä ja pölyä. Muun kuin rautaan liittyvän metallurgisen teollisuuden jätteissä voi esimerkiksi olla runsaasti raskasmetalleja, jotka saattavat vaikuttaa ympäristöön kielteisesti, mikäli niitä ei käsitellä asianmukaisesti.
Lämpövoimaloiden jätteet. Voimaloista peräisin oleva tuhka ja kuona muodostavat kokonaisjätteestä suuren osan erityisesti niissä maissa, joissa lämpövoimateollisuus käyttää suuria määriä heikkolaatuista hiiltä.
Tiina Saarenketo

Tiina Saarenketo (s. 1. toukokuuta 1964) on uransa lopettanut suomalainen pesäpalloilija. Vuosina 1979–1995 Saarenketo pelasi naisten SM-sarjassa ja Superpesiksessä 304 runkosarjaottelua Jyväskylän Kirin, Helsingin Roihun, Viinijärven Urheilijoiden ja Siilinjärven Pesiksen joukkueissa. Ulkopelissä Saarenkedon pelipaikka oli polttolinjassa. Saarenketo valittiin 11 kertaa Itä–Länsi-otteluun ja neljä kertaa Liitto–Lehdistö-otteluun.
Saavutukset > Pelaajana

1 SM-kulta: 1990
3 SM-hopeaa: 1988, 1989, 1993
2 SM-pronssia: 1980, 1995
2 Suomen Cupin voittoa
11 Itä–Länsi-ottelua: 1983, 1986–1995
4 Liitto–Lehdistö-ottelua: 1988–1991
Vuoden pesäpalloilija: 1990