stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hurrikaani Erika

| Hurrikaani Erika |
| --- | --- |
 Hurrikaani Erika satelliittikuvassa 8. syyskuuta 1997.
Nimettiin::  3. syyskuuta 1997
Laantui::  15. syyskuuta 1997
Alin paine::  946 hPa
Kovin tuuli::  57 m/s
 Erikan reitti ja voimakkuus.  Reittikartan pallot on väritetty Saffirin–Simpsonin asteikon mukaan. 012345
Hurrikaani Erika oli vuoden 1997 Atlantin hurrikaanikauden voimakkain ja pisin trooppinen myrsky. Se oli kauden viides nimetty myrsky ja kolmas hurrikaani.
Trooppinen itäaalto, josta myöhemmin kehittyi Erika, lähti liikkeelle Afrikan rannikolta 31. elokuuta. National Hurricane Center nimesi sen Erikaksi 3. syyskuuta, kun se oli 1 850 kilometriä Pienten Antillien itäpuolella. Voimakkaimmillaan Erika oli 8. syyskuuta 565 kilometriä Pienistä Antilleista pohjoiseen. Sen tuulennopeus oli 205 km/h.
Erika ohitti Bermudan noin 300 mailin päästä 10. syyskuuta. 16. päivään mennessä se menetti trooppisen myrskyn ominaisuudet, ja siitä tuli keskileveysasteiden liikkuva matalapaine, joka jatkoi matkaansa Irlantiin.
Koska vahingot jäivät pieniksi, Erika-nimeä käytettiin uudelleen vuosina 2003 ja 2009.
Herojiv Pratsin metroasema

| Herojiv Pratsi |
| --- | --- |

 Harkovan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:  Saltivska-linja
Sijainti:  50°01′28″N, 36°20′09″E
Paikkakunta:  Harkova, Ukraina
Avattu:  24. lokakuuta 1986
Rakenne
Tyyppi:  tunneliasema
Herojiv Pratsi (ukr. Героїв Праці, ven. Героев Труда, Gerojev Truda) on Harkovan metron Saltivska-linjan koillinen pääteasema. Sen lounaispuolella on Studentskan metroasema.
Galleria

Ihmisiä asemalaiturilla 24. helmikuuta 2022 Venäjän Ukrainaan kohdistaman hyökkäyssodan ensimmäisenä päivänä.
Aseman sisäänkäynti samana päivänä.
Helmut Höflehner

Helmut Höflehner (s. 24. marraskuuta 1959 Gumpenberg, Steiermark, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Höflehner voitti syöksylaskun maailmancupin kausilla 1984–1985 ja 1989–1990. Lisäksi hän sijoittui toiseksi kaudella 1988–1989 ja neljänneksi 1990–1991. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli viides kaudella 1989–1990 sekä kahdeksas kausilla 1984–1985 ja 1988–1989. Hän voitti maailmancupissa syöksylaskukilpailun kymmenen kertaa, oli viisi kertaa toinen ja kymmenen kertaa kolmas.
Höflener sijoittui olympialaisten syöksylaskussa viidenneksi Sarajevossa 1984 ja 17:nneksi  Albertvillessä 1992. MM-kilpailuissa hän oli seitsemäs Bormiossa 1985 ja Vailissa 1989 sekä neljästoista Crans-Montanassa 1987.
Maailmancup-voitot

| Päivä | Paikka | Laji |
| --- | --- | --- |
| 12. maaliskuuta 1983 |  Lake Louise | Syöksylasku |
| 2. helmikuuta 1984 |  Cortina d'Ampezzo | Syöksylasku |
| 15. joulukuuta 1984 |  Val Gardena | Syöksylasku |
| 19. tammikuuta 1985 |  Wengen | Syöksylasku |
| 26. tammikuuta 1985 |  Garmisch-Partenkirchen | Syöksylasku |
| 10. joulukuuta 1988 |  Val Gardena | Syöksylasku |
| 22. joulukuuta 1988 |  St. Anton | Syöksylasku |
| 27. tammikuuta 1990 |  Val d'Isère | Syöksylasku |
| 29. tammikuuta 1990 |  Val d'Isère | Syöksylasku |
| 4. helmikuuta 1990 |  Cortina d'Ampezzo | Syöksylasku |
Helmut Kuhnert

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kuhnert vuonna 1955. |  Kuhnert vuonna 1955. |  Kuhnert vuonna 1955. |  |
Maa:   Itä-Saksa
Miesten pikaluistelu
| Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Davos 1960 | yhteispisteet |  |
Helmut Kuhnert (s. 1. maaliskuuta 1936 Berliini) on entinen itäsaksalainen pikaluistelija. Hän osallistui kolmiin talviolympialaisiin vuosina 1956, 1960 ja 1964 yhteissaksalaisessa joukkueessa ja MM-pronssin. Urallaan hän edusti Itä-Saksan urheilun suurseuraa Berliinin Dynamoa.
Kuhnert aloitti pikaluistelu-uransa 15-vuotiaana ja saavutti ensimmäiset Itä-Saksan mestaruusmitalinsa kahden vuoden harjoittelun jälkeen vuonna 1955. Kuhnert saavutti pikaluistelu-urallaan kaikkiaan 17 Itä-Saksan mestaruutta vuosina 1954-65.  Kansainväliset ensiesiintymisensä hän teki vuonna 1956, ensin EM-kisoissa ja MM-kisoissa Itä-Saksan edustajana sekä Cortina d'Ampezzon talviolympialaisissa yhteissaksalaisessa joukkueessa. EM-kisojen sijoitus oli 13., MM-kisojen 15. sekä olympiakisoissa sijoitukset olivat 500 metrillä 34., 5 000 metrillä 9. ja 10 000 metrillä 10. Vuoden 1956 jälkeen Kuhnert osallistui seitsemän kertaa MM-kisoihin aina vuoteen 1963 ja kerran EM-kisoihin vuonna 1958. Parhaaksi saavutukseksi tuli Davosin vuoden 1960 MM-kisojen pronssimitali yhteispisteissä. Lisäksi hän oli jo vuonna 1958 MM-kisoissa neljäs. Vuoden 1960 Squaw Valleyn talviolympialaisissa Kuhnert saavutti yhdeksännen sijan 1 500 metrillä. Muilla matkoilla sijoitukset olivat heikompia eli 500 metrillä 20., 5 000 metrillä 22. ja 10 000 metrllä 13. Vuoden 1964 Innsbruckin talviolympialaisissa hän päätti kansainvälisen uransa luistelemalla pikamatkalla eli 500 metrillä 16:ksi omalla ennätyksellään. Muiden pitempien matkojen ennätyksensä Kuhnert teki Davosin jäästadionilla vuosina 1956 ja 1960.
Ennätyksiä

500 metriä 41,80 (4. helmikuuta 1964, Innsbruck. Itävalta)
1 000 metriä 1.27,9 (24. tammikuuta 1960, Davos, Sveitsi)
1 500 metriä 2.12,4 (31. tammikuuta 1960, Davos, Sveitsi)
3 000 metriä 4.44,6 (14. tammikuuta 1960, Davos, Sveitsi)
5 000 metriä 8.03,0 (19. tammikuuta 1956, Davos, Sveitsi)
10 000 metriä 16.33,2 (21. tammikuuta 1956, Davos, Sveitsi)
Helmut Kremers

Helmut Kremers (2009)
Helmut Kremers (s. 24. maaliskuuta 1949) on entinen saksalainen jalkapalloilija ja maailmanmestari.
Helmut Kremers liittyi Borussia Mönchengladbachin Bundesliiga-miehistöön 1967. Hän saavutti kaksi Saksan cupia, joista ensimmäisen Kickers Offenbachin riveissä 1970. Vuonna 1972 hän siirtyi FC Schalke 04 -seuraan yhdessä kaksoisveljensä Erwinin kanssa 1971, ja pääsi nostamaan cup-kannua toiseen otteeseen. Puolustajana pelannut Kremers teki 50 maalia 273 Bundeslliga-ottelussaan.
Helmut Kremers pelasi kahdeksan maaottelua 1973–1975. Vaikka edustikin Länsi-Saksaa harvemmin kuin 15 maaottelua pelannut kaksoisveljensä, Helmut onnistui saavuttamaan maailmanmestaruuden 1974, kun laitapelaajaveli Erwin joutui sivuun joukkueesta kurinpidollisista syistä.
Seurat

1967–1969 Borussia Mönchengladbach
1969–1971 Kickers Offenbach
1971–1980 FC Schalke 04
1980–1981 Rot-Weiß Essen
1981 Calgary Boomers
Heroku

Herokun logo
Heroku on yhdysvaltalainen vuonna 2007 perustettu pilvipalvelualusta, joka tukee useita ohjelmointikieliä. Herokun alkuaikoina palvelu tuki ainoastaan Ruby-ohjelmointikieltä. Nykyään Heroku tukee myös Node.js-, PHP-, Python-, Java-, Go-, Scala- ja Clojure-kieliä.
Salesforce.com-ohjelmistoyritys osti Herokun 212 miljoonalla dollarilla vuonna 2010. Herokun perustivat Adam Wiggins, James Lindenbaum ja Orion Henry.
Heroku on tehnyt yhteistyötä Facebookin kanssa. Yrityksen pääkonttori sijaitsee San Franciscossa.
Elokuussa 2022 Heroku ilmoitti lopettavansa maksuttomien palveluiden tarjoamisen. Yritys ilmoitti syyksi ilmaispalveluiden väärinkäytön.
Aiheesta muualla

Herokun kotisivut (englanniksi)
Hattutehdas

Nuorten mediakeskus HattuMedia on Helsingin nuorisoasiainkeskuksen ylläpitämä paikka, jossa nuoret voivat harrastaa median tekemistä.
HattuMedialla toimii muun muassa Free Your Mind -toimitus, videoeditointipisteitä ja äänistudio jonka yhteydessä on Helsinki Freedom Records levy-yhteisö.
Vuonna 1995 tehtiin kirjallinen esitys Helsingin videopajojen yhdistämisestä. Vuonna 2000 hanke toteutui ja tilat löytyivät Lönnrotinkadulta. Tiloissa toimi aiemmin Media. Nuorisolautakunta päätti 24. lokakuuta 2001 vuokrata Lönnrotinkadun tilat nuorisoasiankeskukselle, yhteensä 519 neliömetriä. Talo avattiin kunnostuksen jälkeen 18. maaliskuuta 2002.
HattuMedia on mediaharrastamisen keskus, mutta myös oppilaitosharjoittelupaikka. "Hatussa" on vuosittain useita työllistettyjä ja työharjoittelijoita.
Nykyinen toimituksen tila sijaitsee Nuorten toimintakeskus Hapessa.
Aiheesta muualla

www.hattu.net (Arkistoitu – Internet Archive) - HattuMedia kotisivut
Helena Ekholm

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Helena Jonsson Östersundin MM-kisoissa 2008 |  Helena Jonsson Östersundin MM-kisoissa 2008 |  Helena Jonsson Östersundin MM-kisoissa 2008 |  |
Maa:   Ruotsi
Naisten ampumahiihto
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Antholz/Anterselva 2007 | sekaviesti |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2009 | takaa-ajo |  |
|  Kultaa | Hanty-Mansijsk 2011 | normaalimatka |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2009 | sekaviesti |  |
|  Pronssia | Pyeongchang 2009 | yhteislähtö |  |
|  Pronssia | Hanty-Mansijsk 2010 | sekaviesti |  |
|  Pronssia | Hanty-Mansijsk 2011 | takaa-ajo |  |
|  Pronssia | Ruhpolding 2012 | normaalimatka |  |
Hanna Helena Ekholm (o.s. Jonsson, s. 6. syyskuuta 1984 Helgum, Ruotsi) on ruotsalainen ampumahiihtäjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 2005–2012. Hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2008–2009 sekä kolme maailmanmestaruutta.
Arvokilpailut

Ekholm aloitti ampumahiihdon vuonna 2000 ja osallistui ensimmäisen kerran aikuisten arvokilpailuihin Pokljukan MM-kilpailuissa 2006, jossa hän kilpaili kuudenneksi sijoittuneessa sekaviestijoukkueessa.
Ekholm oli Anterselvan MM-kilpailuissa 2007 voittamassa kultaa sekaviestistä – ennen Ranskaa ja Norjaa. Joukkueeseen kuuluivat hänen lisäkseen Anna Carin Olofsson, Björn Ferry ja Carl Johan Bergman. Samoissa kisoissa hän sijoittui myös normaalimatkalla kahdeksanneksitoista, sprintissä neljänneksi, takaa-ajossa viidenneksitoista ja yhteislähdössä kahdeksanneksi. Östersundin MM-kilpailuissa 2008 Ekholm oli normaalimatkalla yhdestoista, sprinttikilpailussa 24:s, takaa-ajossa viidestoista, yhteislähtökilpailussa viides, viestissä kahdeksas ja sekaviestissä neljäs.
Pyeongchangin MM-kilpailuissa 2009 Ekholm voitti kultaa takaa-ajokilpailusta, johon hän lähti sprinttikilpailun jälkeiseltä viidenneltä sijalta. Sekaviestissä hän hiihti avausosuuden Ruotsin hopeajoukkueessa. Yhteislähtökilpailussa hän saavutti pronssia, oli normaalimatkalla kahdeksas ja viestijoukkueen jäsenenä viides. Vancouverin olympialaisissa 2010 hän oli yhteislähdössä kymmenes, sprinttikilpailussa kahdestoista ja takaa-ajossa neljästoista. Saman vuoden sekaviestin MM-kilpailuissa Hanty-Mansijskissa hän hiihti avausosuuden Ruotsin pronssijoukkueessa. Hanty-Mansijskin MM-kilpailuissa 2011 hän voitti normaalimatkan maailmanmestaruuden kahden minuutin ja 15 sekunnin erolla Tina Bachmanniin. Lisäksi hän saavutti takaa-ajossa pronssia sekä oli sprintissä viides ja yhteislähdössä seitsemäs. Ruhpoldingin MM-kilpailuissa 2012 hän sai normaalimatkalla pronssia, sijoittui sprintissä neljänneksi, takaa-ajossa viidenneksi ja yhteislähdössä 15:nneksi.
Maailmancup

Maailmancupissa Ekholm saavutti ensimmäisen palkintokorokesijansa – ja voittonsa – Hanti-Mansijskin yhteislähdössä 18. maaliskuuta 2007. Ruhpoldingin sprinttikilpailussa 11. tammikuuta 2008 hän sijoittui toiseksi ja kauden 2007–2008 kokonaispisteissä yhdeksänneksi. Hän voitti kauden 2008–2009 avauskilpailun, normaalimatkan Östersundissa. Hochfilzenissä hän sijoittui kolmanneksi sprintissä, Oberhofissa toiseksi sprinttikilpailussa ja kolmanneksi yhteislähdössä. Anterselvassa hän voitti yhteislähtökilpailun ja Vancouverissa sprinttikilpailun. Oltuaan vielä toinen Trondheimin sprintissä ja Hanti-Mansijskin yhteislähdössä hän voitti maailmancupin kokonaiskilpailun kaudella 2008–2009.
Ekholm voitti maailmancupkaudella 2009–2010 normaalimatkan kilpailun Östersundissa. Hochfilzenissä hän oli toinen pikakilpailussa ja voitti takaa-ajon. Pokljukassa hän voitti normaalimatkan. Oberhofissa hän oli toinen pikakilpailussa sekä yhteislähtökilpailussa ja voitti Ruhpoldingissa yhteislähtökilpailun. Oltuaan vielä kolmas Hanti-Mansijskin pikakilpailussa hän sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa kolmanneksi.
Kaudella 2010–2011 Ekholm sijoittui Östersundin normaalimatkalla ja takaa-ajokilpailussa kolmanneksi. Hochfilzenissä hän voitti takaa-ajon ja Oberhofissa yhteislähtökisan. Ruhpoldingin normaalimatkalla hän oli kolmas ja voitti Presque Islen pikakilpailun. Maailmancupin kokonaispisteissä hän oli kolmas.
Kaudella 2011–2012 Ekholm sijoittui kolmanneksi Hochfilzenin toisessa pikakilpailussa ja toiseksi Hochfilzenin toisessa takaa-ajossa. Nové Městossa hän oli toinen normaalimatkalla ja takaa-ajossa. Maailmancupin kokonaiskilpailussa hän oli viides.
Muuta

Ekholm avioitui kesällä 2010 ruotsalaisen ampumahiihtäjän David Ekholmin kanssa.
Aiheesta muualla

Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Hi Line Subdivision

Hi Line Subdivision, myös Hi Line Route, on BNSF Railwayn omistama, ylläpitämä ja operoima rautatieosuus Montanan osavaltiossa Yhdysvalloissa. Rataosuus alkaa Havren kaupungin länsipuolella sijaitsevasta Pacific Junctionista, ja jatkuu Shelbyn, Cut Bankin, Glacier Parkin, Essexin ja Beltonin kautta Whitefishin kaupunkiin. Alun perin rataosan rakensi Great Northern Railway, ja sen rakennustyöt aloitettiin 1. elokuuta 1890.
Rataosan pituus on 403 kilometriä, ja se ylittää Kalliovuoret 1 529,5 metrin korkeudella merenpinnasta.
Hi Line Subdivision on tunnettu jylhistä maisemistaan. Sen korkein kohta sijaitsee Marias Pass -nimisessä solassa. Rataosuus Shelbystä Whitefishiin valittiin myös yhdeksi kuudesta Microsoft Train Simulator -tietokonesimulaattorin mukana toimitettavista reiteistä.
Rataosuus on pääasiassa tavaraliikenteen käytössä, ja se on osa BNSF Railwayn Chicagon ja Seattle sekä Vancouverin välistä päärataa. Tavaraliikenne radalla on erittäin vilkasta. Henkilöjunia liikennöi kansallinen henkilöliikenneyhtiö Amtrak, ja intercityjuna Empire Builder liikennöi rataosalla kerran päivässä kumpaankin suuntaan.
Huasteekit

Huasteekit tai huaxteekit on  mayoihin  kuuluva intiaanikansa Meksikossa. Huasteekit kutsuvat itseään nimellä teenek. Heidän asuinalueensa on Hidalgossa, Veracruzissa, San Luis Potosíssa ja Tamaulipasissa Panucojoen varrelle, ja Meksikonlahden rannalla. Nykyään huasteekkeja on noin 66 000.
Huasteekkien esikolumbiaaniset keskukset olivat mahtavimmillaan Mesoamerikan klassisella kaudella 300–900, mutta supistuivat 900–1500 monilla eri alueilla. Monet tutkijat katsovat huasteekkien sivilisoituneen vasta myöhäisklassisella ajalla. Eniten kulttuuria kansa tuotti myöhäisklassisella kaudella Teotihuacánin romahdettua, ja ajalla, jolloin tolteekit eivät olleet vielä nousseet. Asteekit löivät huasteekit 1450. Espanjalaisten saapumisen aikoihin huasteekkeja oli ehkä 500 000.[lähde? ]
Huasteekkien katsotaan vaeltaneen ns. Aridoamerikasta eli Pohjois-Amerikan aavikkoalueilta.[lähde? ]
Heimo Rautava

Heimo Iivari Rautava (11. helmikuuta 1911 Kymi – 29. tammikuuta 2000 Ilomantsi) oli suomalainen opettaja ja eräkirjailija.
Rautavan vanhemmat olivat kauppias F. A. Rautava ja Olga Rautava (o.s. Brunila). Hän kävi keskikoulun ja valmistui kansakoulunopettajaksi 1935 Jyväskylän seminaarista.
Rautava kirjoitti ensimmäisen novellinsa Metsästys ja Kalastus -lehteen vuonna 1947. Vuonna 1974 hän voitti sanomalehti Karjalan Maan kirjoituskilpailun erätarinallaan Suurten jälkien helminauhalla. Kilpailun arvostelulautakuntaan kuuluneen kirjailija Jouko Puhakan kehotuksesta Rautava lähetti kirjoittamansa erätarinakokoelman kustantajalle, ja ne ilmestyivät 1979 nimellä Kaksihäntäinen kettu.
Heimo Rautavan 50 vuoden aikana keräämä 350 täytetyn luonnonvaraisen eläimen kokoelma oli esillä Ilomantsin keskuskoululla sijainneessa Ilomantsin erä- ja eläinmuseossa. Kokoelma on sittemmin siirtynyt Luontopirtti Mesikkään.
Heimo Rautava ylennettiin majuriksi 6.12.1967.
Teokset

Kaksihäntäinen kettu. Karisto 1979.
Eräpolun varrelta, eräkertomuksia. Karisto 1983.
Palokankaan sudet, eräkertomuksia. Karisto 1992.
Muut julkaisut

Heimo Rautavan sotakertomuksia on julkaistu Kansa taisteli-lehdessä:
Talvisodan loppiainen Aittojoella. Kansa taisteli 1/1981.
Hyökkäsimme Jylmäkänlahdella. Kansa taisteli 12/1981.
Taistelimme Shoaroinkankaalla. Kansa taisteli 1/1983.
Ihmeitä Terijoella talvella 1942. Kansa taisteli 1/1985.
Puolustimme Karjalan esikaupunkia. Kansa taisteli 6/1985.
Aiheesta muualla

Suomen kirjailijat tietokanta (Arkistoitu – Internet Archive)
Pohjoiskarjalaisten kirjailijoiden tietokanta - Heimo Rautava (Arkistoitu – Internet Archive)
Ilomantsin erä- ja eläinmuseo (Arkistoitu – Internet Archive)
Hemba

| Hemba> Tiedot |
| --- | --- |
Alue:  Kongon demokraattinen tasavalta
Puhujia:  180 958
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  bantukielet
ISO 639-3:  hem
 Ohje 
Hemba on nigeriläis-kongolainen kieli. Sitä puhutaan pääasiassa Kongon demokraattisessa tasavallassa Katangan provinssissa. Kieltä puhui vuonna 2000 äidinkielenään noin 180 958 ihmistä. Hemba on läheisintä sukua bangubangulle.[lähde? ]
Hiatellidae

| Hiatellidae |
| --- | --- |
 Hiatella arctica
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Metazoa
Pääjakso::  Nilviäiset Mollusca
Luokka::  Simpukat Bivalvia
Alaluokka::  Erilaishampaiset Heterodonta
Osaluokka::  Euheterodonta
Ylälahko::  Imparidentia
Lahko::  Vähähampaiset Adapedonta
Yläheimo::  Hiatelloidea  Gray, 1824
Heimo::  Hiatellidae  Gray, 1824
Katso myös
   Hiatellidae Wikispeciesissä   Hiatellidae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hiatellidae on vähähampaisten lahkoon kuuluva simpukkaheimo. Kaikki heimon jäsenet elävät suolaisissa vesissä.
Suvut

Heimoon kuuluu neljä sukua:
Cyrtodaria
Hiatella
Panomya
Panopea
Hiili Hiilesmaa

| Hiili Hiilesmaa |
| --- | --- |
 Hiili Hiilesmaa vuonna 2008.
Henkilötiedot
Syntynyt: joulukuu 1966 Helsinki
Ammatti:  tuottaja miksaaja äänittäjä
Muusikko
Tyylilajit:  rock 
Soittimet:  laulu, rummut, koskettimet
Yhtyeet:  Itä-Saksa Kypck (2007–2011) The Skreppers Road Crew (1992–1999)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Kai Hiili Markus Hiilesmaa (s. joulukuu 1966 Helsinki) on suomalainen muusikko, tuottaja, miksaaja ja äänittäjä. Hän on tuottanut useiden kansainvälisesti menestyneiden yhtyeiden kuten The 69 Eyesin, Apocalyptican, HIMin, Lordin, Moonspellin, Negativen, Ensiferumin ja Sentencedin julkaisuja.
Tuottamisen ohella Hiilesmaa on soittanut rumpuja Road Crew’ssä sekä Kypck:ssä ja koskettimia Itä-Saksassa. Nykyään hän toimii The Skreppersin laulajana.
Aiheesta muualla

hiilihiilesmaa.com
hiilihiilesmaa.net
Hiilidioksidiekvivalentti

Hiilidioksin kierto
Hiilen kiertokulku
Hiilidioksidipäästöt
Hiilidioksidin geologinen varastointi
Hiilinielu
Hiilidioksidin talteenotto
Hiilivuoto
Hiilijalanjälki
Hiilidioksidiekvivalentti
Hiilidioksidiekvivalentti (lyhenne CO2-ekv. tai CO2e) on ilmastotieteessä käytetty suure, joka kuvaa ihmisen tuottamien kasvihuonekaasujen ilmastovaikutusta. Ilmastovaikutuksella tarkoitetaan tässä kasvihuonekaasujen yhteenlaskettua globaalia ilmastopakotetta eli ilmastoa lämmittävää vaikutusta. Lämmityspotentiaalin lukuarvo ilmaistaan GWP-kertoimena (eng. global warming potential) useimmiten 100 vuoden (GWP100) tai 20 vuoden (GWP20) ajalle.
Päästöistä puhuttaessa hiilidioksidiekvivalentit ilmaistaan massana (esim. kiloa tai tonnia vuodessa) siten, että muiden kasvihuonekaasujen vaikutus on muunnettu vastaamaan hiilidioksidin ilmastovaikutusta eli globaalia lämmityspotentiaalia sadan vuoden tarkastelujaksolla. Hiilidioksidille on annettu GWP-arvo 1, ja muiden kasvihuonekaasujen GWP-arvot on määritetty vertaamalla niiden yhden kilogramman päästön aiheuttamaa säteilypakotetta hiilidioksidin vastaavaan säteilypakotteeseen. IPCC:n neljännen arvioraportin mukaan metaanipäästöt kerrottiin tällöin kertoimella 25 ja typpioksiduulipäästöt kertoimella 298. Viidennen arviointiraportin mukaiset kertoimet taas ovat metaani 28 ja typpioksiduuli 265.
Puunpolton aiheuttamat hiilidioksidipäästöt muodostavat kuitenkin poikkeuksen: niitä ei huomioida, koska niiden ei oleteta
lisäävän ilmakehän hiilidioksidimäärää pitkällä aikavälillä.[lähde? ]
Ilmakehän hiilidioksipitoisuus

Ilmakehän pitoisuuksista puhuttaessa hiilidioksidiekvivalentit ilmaistaan pitoisuuksina (miljoonasosina = parts per million = ppm). Ilmakehän tällä hetkellä sisältämien kasvihuonekaasujen yhteismäärä on noin 450 miljoonasosaa hiilidioksidiekvivalenttia.[lähde? ] Hiilidioksidin osuus on noin 380 miljoonasosaa. [lähde? ] Ilmakehän pitkäikäisten kasvihuonekaasujen yhteenlaskettu ilmastoa lämmittävä vaikutus vastaa siten noin 450 miljoonasosan hiilidioksidipitoisuutta. [lähde? ]
Ignazio Cannavò

Ignazio Cannavò
Ignazio Cannavò (12. joulukuuta 1921 Fiumefreddo di Sicilia – 18. lokakuuta 2015) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 5. marraskuuta 1944 ja nimitettiin Acirealen hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Octavan titulaaripiispaksi 31. lokakuuta 1970. Piispaksi vihkiminen seurasi 13. joulukuuta. Pääkonsekraattorina toimi Francesco Carpino, jota avustivat Angelo Calabretta ja Salvatore Nicolosi.
Cannavò sai 21. helmikuuta 1976 nimityksen Messinan koadjuuttoriarkkipiispaksi ja 20. joulukuuta 1976 lisäksi Santa Lucia del Melan prelaatiksi. 3. kesäkuuta 1977 hänestä tuli Messinan arkkipiispa. 10. joulukuuta 1977 hänet nimitettiin vielä Liparin piispaksi; 30. syyskuuta 1986 muodostettiin Messina-Lipari-Santa Lucia del Melan arkkihiippakunta, jota Cannavò johti, kunnes jäi eläkkeelle 17. toukokuuta 1997.
Ignazio Sanna

Ignazio Sanna (s. 20. helmikuuta 1942 Orune) on italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Nuoron hiippakuntaan 11. maaliskuuta 1967 ja nimitettiin Oristanon arkkipiispaksi 22. huhtikuuta 2006. Piispaksi vihkiminen seurasi 25. kesäkuuta. Pääkonsekraattorina toimi Camillo Ruini, jota avustivat Pier Giuliano Tiddia ja Salvatore Fisichella.
Hattulan seurakunta

| Hattulan seurakunta |
| --- | --- |

 tunnus :  sijainti 
 Hattulan kirkko
Tunnustuskunta:  evankelis-luterilainen
Hiippakunta:  Tampereen hiippakunta
Rovastikunta:  Hämeenlinnan rovastikunta
Pääkirkko:  Hattulan kirkko
Perustettu:  1662
Jäsenmäärä:  7 058 (2022)
– Osuus asukkaista:  75,4 %
Kirkollisvero:  1,45 %
Kirkkoherra:  Virpi Järvinen
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hattulan seurakunta on luterilainen seurakunta Kanta-Hämeessä, Hattulan kunnassa. Seurakunta kuuluu Tampereen hiippakunnassa Hämeenlinnan rovastikuntaan. Kirkkoherrana toimii Virpi Järvinen. Syyskuussa 2022 seurakunnassa oli 7 125 jäsentä.
Seurakunnan kirkot

Hattulan kirkko
Pyhän Ristin kirkko
Tyrvännön kirkko
Ignazio Giunti

| Ignazio Giunti |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Italia
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1970
Talli(t):  Ferrari
Kilpailuja:  4
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  3
Ensimmäinen kilpailu:  Belgian Grand Prix 1970
Viimeinen kilpailu:  Italian Grand Prix 1970
Ignazio Giunti (30. elokuuta 1941 Rooma, Italia – 10. tammikuuta 1971, Buenos Aires, Argentiina) oli italialainen F1-kuljettaja. Hän osallistui neljään F1-osakilpailuun kaudella 1970. Hän saavutti 3 MM-pistettä ajamalla neljänneksi heti debyyttikilpailussaan Belgian GP:ssä. Muita pistesijoja Giunti ei saanut.
Giunti saavutti menestystä vakioauto- ja urheiluautokilpailuissa 1960-luvulla. Hän oli toinen vuoden 1968 Targa Florio -kilpailussa yhdessä Nanni Gallin kanssa ja neljäs Le Mansin 24 tunnin ajossa samana vuonna. Hän voitti Sebringin 12 tunnin ajon vuonna 1970.
Giunti olisi kilpaillut Ferrarilla kaudella 1971, mutta hän joutui traagiseen onnettomuuteen 1 000 km Buenos Airesin kilpailussa. Hän törmäsi Ferrarillaan Jean-Pierre Beltoisen Matran perään ja ajoi ulos radalta. Hänen autonsa syttyi tuleen ja hän paloi hengiltä.