stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Roope Hormi

Roope (Robert) Hormi, sukunimi vuoteen 1912 Malin (15. lokakuuta 1882 Käkisalmi – 3. elokuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen insinööri ja toimitusjohtaja.
Hormin vanhemmat olivat tullipäällysmies Antti Malin ja Maria Paganus. Hän pääsi ylioppilaaksi 1904 Sortavalan reaalilyseosta ja suoritti insinööritutkinnon Polyteknillisessä opistossa 1908. Hormi teki tieteellsitä tutkimusta kemian alalla 1908–1909 ja hän toimi professori Gustaf Kompan assistenttina. Hän teki opintomatkoja useisiin Euroopan maihin ja Venäjälle vuosina 1912–1930.
Hormi oli Ab Simpeleen tehtaiden käyttöinsinöörinä 1909–1912, Kajaanin Puutavaraliike Oy:n teknillisenä johtajana ja yli-insinöörinä 1912–1921 ja Jämsänkosken teollisuuslaitosten isännöitsijänä 1921–1924. Hän oli Suomalainen Puuliike Oy:n toimitusjohtajana 1924–1930, Soanlahden kaoliiniesiintymää hyödyntäneen Suomen Kaoliini Oy:n toimitusjohtajana vuodesta 1933 ja Valtion Ruutitehtaan (Vihtavuoren ruutitehdas) toimitusjohtajana vuodesta 1935 alkaen. Hän oli muun muassa Rikkihappo- ja Superfosfaattitehtaat Oy:n johtokunnan varapuheenjohtajana, Outokummun kaivoksen johtokunnan puheenjohtajana 1926–1929 ja toimi vuodesta 1933 alkaen taloudellisen puolustusneuvoston teollisuusjaoston sihteerinä.
Hormi oli Kajaanin rahatoimikamarin jäsenenä 1919–1921 ja Kajaanin suojeluskunnan ja -piiriesikunnan jäsenenä 1918–1921. Hän viljeli myös omistamiaan maatiloja ja viimeksi hän omisti vuodesta 1931 alkaen Toppjoen kartanon Angelniemellä.
Roope Hormi oli naimisissa vuodesta 1909 Hellin Saima Niemisen kanssa.
Raatolampi (Lemi, Tuuliainen)

| Raatolampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Lemi
Koordinaatit:  61°01′35″N, 27°36′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskuoja:  oja Mustalampeen 
Järvinumero:  14.192.1.032
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  79,9 m  
Pituus:  280 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,668 km  
Pinta-ala:  2,472 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiRaatolampi 
Raatolampi  on Etelä-Karjalassa Lemillä Tuuliaisen kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,5 hehtaaria, se on 300 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 650 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 79,9 metriä mpy.
Ringbahn

Linjakartta
Berlin Westkreuzin rautatieasema
Ringbahn on 37,5 kilometriä pitkä junarata, joka kiertää Saksan pääkaupungin Berliinin ympäri. Junarata on osa Berliinin S-Bahn -järjestelmää. Ringbahn kulkee linjoja S41 (myötäpäivään) ja S42 (vastapäivään) pitkin.
Suunto

| Suunto Oy |
| --- | --- |

 Suunto Oy:n pääkonttori ja tuotantotilat Vantaan Tammistossa.
Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1936
Perustaja:  Tuomas Vohlonen
Toimitusjohtaja:  Yuan-Ming Chang
Kotipaikka:  Tammiston kauppatie 7, Vantaa
Toiminta-alue:  maailmanlaajuinen
Toimiala:  urheiluinstrumenttien valmistaja
Tuotteet:  sykemittarit ulkoilurannetietokoneet sukellustietokoneet maastokompassit venekompassit
Liikevaihto:  70M € (2017)
Henkilöstö:  395 (2016)
Emoyhtiö:   Amer Sports (1999-2022)  Liesheng (2022-) 
Kotisivu:  www.suunto.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suunto M-311 -kompassi, jossa Suojeluskunnan merkki
Suunto Ambit2 Black
Suunto Oy on vuonna 1936 perustettu suomalainen rannetietokoneita, sykemittareita, kompasseja, paikannuslaitteita ja sukellustietokoneita suunnitteleva ja valmistava yhtiö. Vuodesta 1999 Suunto on ollut Amer Sports Oyj:n tytäryhtiö. Vuodesta 2019 Amer Sportsin omistus siirtyi Kiinaan Anta Sportsin yhteyteen. Tammikuussa 2022 Amer Sports ilmoitti luopuvansa Suunnosta ja yhtiön myynnistä kiinalaiselle teknologiayhtiö Lieshengille. Kauppa saatettiin päätökseen toukokuussa 2022.
Tuomas Vohlonen patentoi nestetäytteisen kompassin valmistusmenetelmän. Maastokompassi oli Suunnon ensimmäinen tuote. Suomen sotilaat käyttivät Suunto-kompasseja talvi- ja jatkosodan aikana. Suunto on maailmanlaajuisesti suurin kompassien sekä tarkkuusinstrumenttien valmistaja.
1970-luvulla Suunto toi markkinoille ensimmäiset sukellusinstrumenttinsa; instrumenteillä mitattiin syvyyttä ja suuntaa.
1980-luvulla Suunto kehitti ensimmäiset sukellustietokoneensa. Tietokoneet mittasivat veden painetta, lämpötilaa ja antoivat tietoa, miten sukeltaa turvallisesti. Nykyään ne korvaavat taulukot lähes kokonaan. Suunto on nykyään globaali markkinajohtaja sukellusinstrumenttien valmistajana.
1990-luvulla elektroninen tekniikka oli kehittynyt niin paljon, että oli mahdollista suunnitella ranteessa pidettävä laite, jonka avulla voitiin mitata korkeutta, säämuutoksia, lämpötilaa, kellonaikaa sekä suuntaa – tämä laite oli Suunto Vector.
Suunnon urheiluinstrumenteissa kellomainen ulkonäkö ja toimivuus yhdistyvät tiettyä urheilulajia varten suunniteltuihin tietokoneisiin. Vuonna 2007 Suunnon palveluksessa oli yli 500 henkilöä eri puolilla maailmaa, ja yrityksen tuotteita viedään yli 100 maahan.
Elokuvassa 127 tuntia päähenkilö Aron Ralston (James Franco) käyttää Suunnon ranneketta, jota hän aika ajoin vilkuilee.
Suunnon rannetietokone t6c
Historia

1932: Tuomas Vohlonen saa patentin marssikompasseille
1935: Marssikompassien valmistus alkaa
1936: Suunto Oy merkitään kaupparekisteriin
1939: Tuomas Vohlonen kuolee. Vohlosen vaimo Elli Vohlonen ottaa Suunnon vetovastuun ja luotsaa Suuntoa aina 1950-luvulle saakka.
1952: Suksivoiteita valmistavan Redoxin omistajat ostavat Suunnon
1953: Ensimmäinen veneilykompassi K-12 tulee myyntiin
1957: Suunto aloittaa puunkorkeusmittarien valmistuksen
1965: Ensimmäinen sukelluskompassi SK-4 tulee markkinoille
1969: Suunto muuttaa uusiin tiloihin Espoon Juvanmalmille
1972: Tasavallan Presidentin vientipalkinto
1975: Kupolikompassit tulevat markkinoille
1981: Suunto ostaa sukellusliivien valmistaja SeaQuestin
1986: Sukellusmittaristo COMBO tulee myyntiin
1987: Suunto kehittää SMS-sukellustietokoneen
1990: Suunto esittelee ensimmäisenä maailmassa henkilökohtaiset turva-asetukset paineistukseen sukelluksella
1990: Niemistön perhe myy Suunnon investointiyhtiö Sponsor Oy:lle
1991: Suunto sukellustietokoneisiin PC-liitäntä
1995: Suunto listautuu Helsingin pörssiin
1996: Suunto ostaa sveitsiläisen Recta SA:n
1997: Suunto Spyder -sukellustietokone esitellään
1998: Suunto Vector -ulkoilutietokone esitellään
1999: Vector palkitaan European Outdoor Award -palkinnolla
1999: Amer Group (nyk. Amer Sports) ostaa Suunnon, ja se vedetään pörssistä
2004: Suunto esitteli t6-rannetietokoneen
2004: Suunto D9 -sukellustietokone esitellään
2005: Suunto G6 -golftietokone ja Suunto M3 -purjehdustietokone esitellään
2006: Suunto D6 -sukellustietokone esitellään
2006: Suunto täyttää 70 vuotta
2006: Suunto esittelee ensimmäisen sykemittarisarjansa
2007: Suunto Core esitellään
2007: Suunto tuo markkinoille ensimmäisen naisille tehdyn rannetietokoneen, Suunto Lumin
2010: Movescount-verkkopalvelu aloittaa toimintansa
2011: Suunto täyttää 75 vuotta ja julkaisee tämän kunniaksi erikoismallin Suunto Coresta
2011: Venekompassien tuotanto lopetetaan
2012: Suunto Ambit esitellään
2016: Suunto Spartan malliston julkaisu
2020: Suunto 7, joka on yhtiön ensimmäinen älykello julkaistaan
2021: Movescount-verkkopalvelu suljetaan
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Suunto Wikimedia Commonsissa
Yrityksen verkkosivut.
Osakehistoriaa Pörssitiedon nettisivuilla
Roope Heilala

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 13. elokuuta 1980 (ikä 44)
Syntymäpaikka: Helsinki, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 180 cm
Junioriseurat
1991–1996: MPS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1997–1999 | FinnPa | 23 | (0) |
| 1997 | → KäPa (laina) | 10 | (1) |
| 1998 | → HPS (laina) | 21 | (3) |
| 2000–2001 | Jokrut | 28 | (0) |
| 2001 | Jokerit | 13 | (0) |
| 2002–2004 | Jaro | 55 | (0) |
| 2005 | KooTeePee | 26 | (0) |
| 2006–2011 | Honka | 105 | (5) |
| Yhteensä | Yhteensä | 281 | (9) |
Maajoukkue
| 1995 | Suomi U16 | 6 | (0) |
| 1996–1997 | Suomi U17 | 2 | (0) |
| 1997–1998 | Suomi U18 | 11 | (0) |
| 1996–1997 | Suomi U19 | 1 | (0) |
| 2000–2001 | Suomi U21 | 7 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Roope Heilala (13. elokuuta 1980 Helsinki) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Heilala on Malmin Palloseuran kasvatti. Hän on urallaan edustanut FinnPaa, FC Jokereita, Jaroa ja KooTeePeetä ja Honkaa. Heilala on pelannut urallaan 200 Veikkausliiga-ottelua, joissa hän on tehnyt 5 maalia. Hän on edustanut seitsemästi nuorten maajoukkuetta ja 
poikamaajoukkueita 20 kertaa.
Systéme de la Nature

Système de la Nature ou Des Loix du Monde Physique et du Monde Moral on Paroni d’Holbachin Paul-Henri Thiryn filosofiateos, joka julkaistiin alun perin Jean-Baptiste de Mirabaud nimissä, joka oli kuollut Ranskan tiedeakatemian jäsen. D'Holbach kirjoitti ja julkaisi kirjan vuonna 1770 mahdollisesti Diderotin avustamana, mutta Jacques-André Naigeonin tuella nimettömästi.
Aiheesta muualla

Englanninkielinen käännös
Statens Järnvägar

Statens järnvägarin tunnus.
Statens Järnvägar, (SJ) (suom. Valtion rautatiet), jonka alkuperäinen virallinen nimi oli Kungl. Järnvägsstyrelsen (suom. Kuninkaallinen rautatiehallitus), oli 1. tammikuuta 2001 asti liiketoimintaa harjoittava Ruotsin valtion laitos.
Historiaa

SJ luotiin vuonna 1856, kun ensimmäiset Ruotsin rautateiden pääradoista avattiin. Sen jälkeen käynnistyi räjähdysmäinen kehitys, kun laitos järjesti ratavahteja ratojen varsille, teetti työsuhdeasunnot kaikille vahdeille ja asemahenkilökunnalle, loi arkkitehtiosastoja päättämään asemien muodoista ja siitä miltä asema näytti radalle ja ympäristöönsä. Laitoksella oli esimerkiksi vuoteen 1973 saakka oma puutarhaosasto, joka koristi asemien vierustoja.
SJ:n merkitys kasvoi 1900-luvun puoliväliin saakka ja siitä tuli yhä suurempi ja laajemmalle ulottuva yritys. Suuri merkitys tuli olemaan myös vuoden 1939 valtiopäiväpäätöksellä kansallistaa kaikki rautatiet. SJ:llä oli toisen maailmansodan jälkeen, kun monia yksityisiä rautateitä oli kansallistettu, hyvin merkittävä asema. Se kuljetti tavara- ja matkustajajunia koko valtiollisella rataverkolla ja harjoitti linja-autoliikennettä suuressa osassa maata. SJ oli jopa mukana maanteiden tavaraliikenteessä tytäryhtiöidensä ASG:n ja Swelastin kautta. Sillä oli oma matkatoimistoketju ja se harjoitti laivaliikennettä sekä junalautoilla että autolautoilla. SJ:llä oli omat korjaamot kaikelle rautatiekalustolle ja laitos rakensi ja kunnossapiti kaikki ratansa. Vuonna 1950 laitos oli suurimmillaan ja järjesti työtä melkein joka sadannelle työssäkäyvälle ruotsalaiselle; silloin 50 000 ihmistä työskenteli laitoksessa. Suurin osa julkisilla aloilla työskentelevistä ihmisistä työskenteli siihen aikaan SJ:n palveluksessa.
Vuonna 1988 tehty liikennepoliittinen päätös jakaa SJ liikennettä harjoittavaan ja ratoja ylläpitävään laitokseen (Banverket) sekä kasvatti että vähensi yrityksen laajuutta. Monia rautatielinjoja lakkautettiin ja jäljelle jääneitä ratoja ja asemia järkeistettiin kovalla kädellä. Kehitys kävi ilmeisemmäksi vuoden 1963 valtiopäiväpäätöksen jälkeen, sillä sen mukaan jokaisen liikennelajin tuli kannattaa omilla tuloillaan. Seuraavalle kymmenvuotiskaudelle oli tunnusomaista ankara rationalisointi. Samanaikaisesti SJ panosti linja-autoliikenteeseen ja se oli 1970-luvulla Ruotsin suurin linja-autoyhtiö (SJ Buss).
Stig Larsson valittiin uudeksi SJ:n pääjohtajaksi 1988 ja hän johti menestyksekkäästi lävitse uudelleenjärjestelyt ja uudistukset. SJ muuttui näin valtiollisesta laitoksesta valtio-omisteiseksi yritykseksi, jonka painopiste oli rautateissä. Vuonna 1991 yrityksen uudeksi kalustoksi tuli esimerkiksi suurnopeusjunayksikkö X2000, joka osaltaan oli SJ:n panostus nykyaikaiseen rautatiekalustoon.
Keskittyminen ydintoimintaan

Valtiollisen liikennepolitiikan mukaisesti on toimintoja asteittain myyty ja SJ:tä jaettu osiin. Matkatoimistoketju myytiin 1990-luvulla. Linja-autoliikenne järjestettiin Swebus-yhtiöön, joka myytiin jotta SJ voisi keskittyä junaliikenteeseen. Malmirataliikenne, joka aiemmin oli tuottoisin osa SJ:n tavaraliikennettä, siirrettiin LKAB:lle. Suuri jako tapahtui 1980-luvun lopulla, kun valtio päätti perustaa radoista huolehtivan laitoksen (Banverket), joka sai vastuulleen Ruotsin rataverkon rakentamisen ja kunnossapidon.
Yhtiöittäminen

Keskustelu SJ:n yhtiöittämisestä alkoi 1990-luvun alussa ja vuosina 1992–1993 yhtiöitettiin SJ Kombi, joka silloin oli oma liiketoiminta-alueensa tavaraliikenneosastossa. Uuden yhtiön nimeksi tuli Rail Combi AB. Ensimmäisinä vuosina ulkopuolisilla omistajilla oli 30 prosenttia yhtiön osakkeista. Myöhemmin SJ osti takaisin nämä osakkeet. Yhtiö on nykyisin osa norjalaista Godstrafikbolaget CargonNet -yhtiötä (ennen NSB Gods). Green Cargo AB:n (ennen SJ Gods) ja NSB:n välisessä kaupassa ei käytetty lainkaan käteistä rahaa, vaan vaihdettiin vain omistusosuuksia. Cargonet sai Railcombista sata prosenttia ja Green Cargo sai Cargonetista 45 prosenttia. Suuri osa SJ:n toiminnasta lakkasi 1. tammikuuta 2001. Laitoksen kuudesta silloisesta osastosta muodostettiin oma osakeyhtiö, joista kaksi ensimmäistä valtio omistaa suoraan:
SJ AB, matkustajaliikenneosasto (ennen SJ Resor)
Green Cargo AB, tavaraliikenneosasto (ennen SJ Gods/SJ Cargo)
EuroMaint AB, korjaamoja ynnä muuta (ennen SJ Maskindivision/SJ Teknik)
Unigrid AB, tietokoneet (ennen SJ Data)
Jernhusen AB, kiinteistöt (ennen SJ Fastigheter)
TraffiCare AB, siivous, joka on koottu yhteen emoyhtiönä toimivan AB Swedcarrierin kanssa (ennen SJ Terminalproduktion/SJ Städ)
TrainTech Engineering AB, nykyisin Interfleet Technology, tekniikkayksikkö (ennen SJ Maskindivision/SJ Teknik)
Liikelaitos

Entisestä valtion laitoksesta jäi jäljelle pieni jäänne eli liikelaitos Statens järnvägar. Laitos hoiti tiettyä omaisuutta, mutta ei harjoittanut normaalia rautatietoimintaa. Se lakkautettiin vuoden 2012 lopussa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Systole (lehti)

Systole on ensihoidon erikoislehti, joka julkaisee akuuttihoitoon liittyviä juttuja. Ensimmäinen Systole-lehti ilmestyi vuonna 1987, jonka jälkeen se on ilmestynyt säännöllisesti. Nykyään Systole ilmestyy kuusi kertaa vuodessa. Systolea julkaisee Suomen Ensihoidon Tiedotus Oy.
Aiheesta muualla

Ensihoidontiedotus.fi
Systeri

Systeri oli 8–15-vuotiaille tytöille suunnattu aikakauslehti. Sen päätoimittaja oli Virpi Kaivonen. Lehteä julkaisi Egmont Kustannus ja se ilmestyi noin joka toinen kuukausi. Vuonna 2015 ilmestyi 14 numeroa ja arvioitu painos oli 9 000–14 000 kappaletta. Lehden mukana tuli julisteita muun muassa eläimistä ja julkkiksista.
Lehden julkaiseminen loppui vuonna 2023. Viimeinen numero ilmestyi 18. tammikuuta 2023.
Lehden palstoja

Systerin – sekalaisia juttuja.
Horoskooppi – kertoo kaverit ja rakkaustilanteen.
Tositarina – tosikertomus jostain aiheesta.
Julkkis – julkkishaastatteluja ja paljon muuta julkkiksista.
Posti – vitsit, sähköposti, kaveriilmoitukset ja tervehdykset.
Nolot – Lukijoiden lähettämiä mokia.
Testi – Systeri testaa jonkun tuotteen.
Kysymyksiä & vastauksia – Lukijoiden kysymyksiä julkkiksista.
Kauneus – Kauneusvinkkejä.
Vitsit – Lukijoiden lähettämiä vitsejä. Lopetettiin, mutta palsta ilmestyy satunnaisesti.
Vinkit – Erilaisia vinkkejä.
Kouluterkka – Lukijoiden lähettämiä kysymyksiä rakkaudesta, terveydestä, perheestä & ystävistä, ja kehosta & puberteista.
Leffa musa & tv – Musa- ja tv-juttuja.
Ooh Elli! – Sarjakuva.
Super Bowl LIII

Super Bowl LIII oli järjestyksessään 53. Super Bowl ja NFL-kauden 2018 päätösottelu. Ottelu pelattiin 3. helmikuuta 2019 Mercedes-Benz Stadiumilla Atlantassa. Super Bowl LIII oli järjestyksessään kolmas Super Bowl, joka pelattiin Atlantassa: siellä on pelattu aikaisemmin Super Bowl XXVIII ja Super Bowl XXXIV. Ottelussa kohtasivat New England Patriots, joka pelasi Super Bowlissa kolmatta kertaa peräkkäin, sekä Los Angeles Rams, joka pelasi viimeksi Super Bowlissa kauden 2001 päätteeksi.
Ottelu oli vähämaalinen, ja siinä nähtiinkin vain yksi touchdown. Kummankaan joukkueen hyökkäys ei ollut parhaimmillaan. Lievästi ennakkosuosikkina otteluun lähtenyt New England Patriots otti voiton lopulta lukemin 13-3. Patriotsin laitahyökkääjä Julian Edelman valittiin ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi.
Valintaprosessi

NFL julkaisi toukokuussa 2015 neljän kaupungin listan, josta omistajat äänestivät vuosien 2019 ja 2020 Super Bowlien isäntäkaupungit. Äänestys suoritettiin toukokuussa 2016. Listalla olivat Atlantan lisäksi Miami, New Orleans ja Tampa. NFL julkisti 24. toukokuuta 2016, että Atlanta saa järjestää Super Bowl LIII:n. Samalla ilmoitettiin, että stadionina toimii Mercedes-Benz Stadium, joka oli tuolloin rakenteilla.
Televisiointi

Yhdysvalloissa televisiointioikeudet ovat vuorossa CBS:llä. Viimeksi CBS televisioi Super Bowlin vuonna 2016. Elokuussa 2018 CBS julkaisi, että Jim Nantz, Tony Romo ja Tracy Wolfson hoitavat selostuksen.
Suuri Terveenlampi

| Suuri Terveenlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Luumäki
Koordinaatit:  60°59′10″N, 27°34′26″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kivijärven reitin valuma-alue (14.19)
Laskuoja:  oja Kivijärveen 
Järvinumero:  14.192.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  75,7 m  
Pituus:  500 m  
Leveys:  380 m  
Rantaviiva:  1,475 km  
Pinta-ala:  10,297 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiSuuri Terveenlampi 
Suuri Terveenlampi  on Etelä-Karjalassa Luumäellä Kontulan kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 10,3 hehtaaria, se on 500 metriä pitkä ja 400 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kivijärven reitin valuma-alueella (14.19), jonka Kivijärven alueeseen (14.192) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 75,7 metriä mpy.
Reima Raita

Reima Raita (1964)
Reima Ilmari Raita (14. marraskuuta 1918 Hämeenlinna – 12. maaliskuuta 1999 Espoo) oli suomalainen yritysjohtaja, joka sai kauppaneuvoksen arvonimen.
Raidan vanhemmat olivat henkikirjoittaja Kaarlo Ilmari Raita ja Helga Fredriksson ja puoliso vuodesta 1941 Sirkka Emilia Lankila. Raita tuli ylioppilaaksi Turun suomalaisesta lyseosta 1937 ja valmistui merkonomiksi Turun kauppaopistostasta 1941 ja ekonomiksi Helsingin kauppakorkeakoulusta 1945. Kauppakamarin hyväksymä tilimies hänestä tuli 1955. Raita oli Turun Tullikamarin konttoristi 1937 ja 1938–1939, Tehdas Oy Sereksen kirjanpitäjä 1940, Lounais-Suomen Osuusteurastamon kirjeenvaihtaja 1941, kansanhuoltoministeriön hintaosaston tilintarkastaja 1945–1946, Suomen Raakasokeritehdas Oy:n pääkirjanpitäjä Salossa 1946–1950 ja Suomen Sokerin konttoripäällikkö Helsingissä 1950–1958, apulaisjohtaja 1958–1960, talousjohtaja 1960–1968, varatoimitusjohtaja 1968–1978 ja johtokunnan jäsen 1958–1978. Hänellä oli myös lukuisia luottamus- ja asiantuntijatehtäviä ja hän toimi useiden eri yritysten ja järjestöjen tilintarkastajana. Molempiin sotiin osallistunut Raita oli sotilasarvoltaan reservin ylikersantti. Hän sai kauppaneuvoksen arvonimen 1975. Raidan lahjoituksen turvin perustettiin  erikoisrahasto Yrjö Melasniemen nimeä kantavaan säätiöön.
Säynätsalon kunnantalo

| Säynätsalon kunnantalo |
| --- | --- |
 Säynätsalon kunnantalo.
Osoite:  Parviaisentie 9, 40900 Säynätsalo, Jyväskylä
Sijainti:  Jyväskylä
Koordinaatit:  62.14008°N, 25.76927°E
Valmistumisvuosi:  1951-52
Suunnittelija:  Alvar Aalto
Julkisivumateriaali:  punainen tiili
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Säynätsalon kunnantalo on Jyväskylässä entisessä Säynätsalon kunnassa sijaitseva Alvar Aallon suunnittelema rakennus. Sen rakentaminen aloitettiin vuonna 1949 ja käyttöönsä kunnantalona se vihittiin vuonna 1952. Säynätsalon kunnantalo on Aallon arvostetuimpia töitä, ja se nostetaan usein esille puhuttaessa rakennusaikakauden arkkitehtuurista. Rakennuksessa toimii myös Säynätsalon kirjasto.
Kunnantalokäytöstä rakennus poistui vuoden 1993 alussa, kun Säynätsalo liittyi Jyväskylän kaupunkiin. Nykyisin entisen kunnantalon tiloja on mahdollista vuokrata esimerkiksi kokouskäyttöön ja rakennuksesta löytyy myös joitain varattavia vierashuoneita majoituskäyttöön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Säynätsalon kunnantalo Wikimedia Commonsissa
Alvar Aallon tuotanto
| Luettelo Alvar Aallon suunnittelemista rakennuksista |
| --- | --- |
1919–1929:  Alajärven suojeluskuntatalo | Villa Väinölä | Jyväskylän työväentalo | Seinäjoen suojeluskuntatalo | Lounais-Suomen Maalaistentalo | Läntinen Pitkäkatu 20 | Jyväskylän suojeluskuntatalo | Muuramen kirkko
1930–1945:  Paimion parantola | Turun Sanomien toimitalo | Villa Tammekann | Oulun sulfiittiselluloosatehdas | Viipurin kaupunginkirjasto | Alvar Aallon kotitalo | Savoy-maljakko | Sunilan asuinalue | Sunilan sellutehdas | Tehtaanmäen asuinalue | Terassitalo | Villa Mairea | Stora Enson Anjalankosken tehtaat
1946–1959:  Strömbergin tehtaan asuinalue | Rautatalo | Insinööritalo | Otahalli | Säynätsalon kunnantalo | Oulun lannoitetehdas | Aerola | Muuratsalon koetalo | Pamilon vesivoimalaitos | Summan paperitehdas | Alvar Aallon ateljee | Jyväskylän uimahalli | Jyväskylän yliopiston päärakennus | Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo | Hansaviertel | Aalto-paviljonki | Korkalovaaran asuinalue | Kolmen Ristin kirkko | Aalto-keskus | Kulttuuritalo | Maison Louis Carré
1960–1969:  Lieksankosken voimalaitos | Lakeuden Risti | Keski-Suomen museo | Lappia-talo | Aaltohuset | Alvar-Aalto-Kulturhaus | Aalto-Hochhaus | Pyhän Hengen kirkko ja seurakuntakeskus | Enso-Gutzeitin pääkonttori | Seinäjoen kaupungintalo | Viitatorni | Ilokivi | Pylkönmäen kirkko | Teknillisen korkeakoulun päärakennus | Seinäjoen kaupunginkirjasto | Seinäjoen seurakuntakeskus | Rovaniemen kaupunginkirjasto | Pyhän Stefanoksen kirkko | Valtion virastotalo (Seinäjoki) | Kirjatalo | Villa Kokkonen
1970–1991:  Alajärven hallintokeskus | Villa Skeppet | Pohjolan talo | Otaniemen vesitorni | Finlandia-talo | Kunsten | Alvar Aalto -museo | Sähkötalo | Ristinkirkko | Riolan kirkko | Jyväskylän kaupunginteatteri | Seinäjoen kaupunginteatteri | Essenin oopperatalo | Alajärven kaupunginkirjasto
Suomen taitolentomaajoukkue

Suomen taitolentomaajoukkue on Suomen Ilmailuliiton alaisuudessa toimiva joukkue, joka edustaa Suomea taitolennon kansainvälisissä arvokilpailuissa.
Moottorilentokoneiden taitolennon Advanced-luokan Euroopan-mestaruuskilpailuissa Joensuussa 2007 Suomi teki suomalaista taitolentohistoriaa voittamalla joukkuekilpailun hopeamitalin. Hopeajoukkueessa lensivät maajoukkueen kapteeni Sami Kontio, Mikko Jägerholm ja Petteri Tarma. Henkilökohtaisena saavutuksena maajoukkueen kapteeni Sami Kontio voitti hopeaa ensimmäisen tuntemattomassa ohjelmassa. Hopeajoukkueen lisäksi joukkueessa lensivät Tapio Pitkänen ja ensikertalainen Peter Simonsen. Kokonaiskilpailussa suomalaiset sijoittuivat EM-kilpailussa hyvin: Mikko Jägerholm 7. sija, Sami Kontio 10. sija, Petteri Tarma 15. sija ja Peter Simonsen 30. sija. Tapio Pitkänen joutui keskeyttämään.
SIL:n alaisuudessa toimii myös Suomen purjetaitolentomaajoukkue.
Joukkueet > 2010

Mikko Jägerholm (Advanced-luokka)
Joukkueet > 2009

Sami Kontio (Unlimited-luokka)
Mikko Jägerholm (Advanced-luokka)
Joukkueet > 2008

Sami Kontio (Unlimited-luokka)
Mikko Jägerholm (Advanced-luokka)
Tuomo Jalovaara (Advanced-luokka)
Tapio Pitkänen (Advanced-luokka)
Sami Nikulainen (Advanced-luokka)
Peter Simonsen (Advanced-luokka)
Kari Kemppi (Intermediate-luokka)
Hannu Niskanen (Intermediate-luokka)
Mikko Teerilahti (Intermediate-luokka)
Toivo Huovinen(Intermediate-luokka)
Matti Peura (Sportsman-luokka)
Susanna Teerilahti (Sportsman-luokka)