stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Uinnin lyhyen radan maailmanmestaruuskilpailut 2016
Mitalistit > Naiset

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Vapaauinti
| 50 m |  Ranomi Kromowidjojo | 23,60 |  Silvia Di Pietro | 23,90 |  Madison Kennedy | 23,93 |
| 100 m |  Brittany Elmslie | 51,81 |  Ranomi Kromowidjojo | 51,92 |  Penny Oleksiak | 52,01 |
| 200 m |  Federica Pellegrini | 1.51,73 |  Katinka Hosszú | 1.52,28 |  Taylor Ruck | 1.52,50 |
| 400 m |  Leah Smith | 3.57,78 |  Veronika Popova | 3.58,90 |  Chihiro Igarashi | 3.59,41 |
| 800 m |  Leah Smith | 8.10,17 |  Ashley Twichell | 8.11,95 |  Kiah Melverton | 8.16,51 |
Selkäuinti
| 50 m |  Etiene Medeiros | 25,82 |  Katinka Hosszú | 25,99 |  Alexandra De Loof | 26,14 |
| 100 m |  Katinka Hosszú | 55,54 |  Kylie Masse | 56,24 |  Georgia Davies | 56,45 |
| 200 m |  Katinka Hosszú | 2.00,79 |  Daryna Zevina | 2.02,24 |  Emily Seebohm | 2.02,65 |
Rintauinti
| 50 m |  Lilly King | 28,92 |  Alia Atkinson | 29,11 |  Molly Hannis | 29,58 |
| 100 m |  Alia Atkinson | 1.03,03 |  Lilly King | 1.03,35 |  Molly Hannis | 1.03,89 |
| 200 m |  Molly Renshaw | 2.18,51 |  Kelsey Wog | 2.18,52 |  Chloé Tutton | 2.18,83 |
Perhosuinti
| 50 m |  Jeanette Ottesen | 24,92 |  Kelsi Worrell | 25,27 |  Rikako Ikee | 25,32 |
| 100 m |  Katinka Hosszú | 55,12 |  Kelsi Worrell | 55,22 |  Rikako Ikee | 55,64 |
| 200 m |  Katinka Hosszú | 2.02,15 |  Kelsi Worrell | 2.02,89 |  Zhang Yufei | 2.05,10 |
Sekauinti
| 100 m |  Katinka Hosszú | 57,24 |  Emily Seebohm | 57,97 |  Alia Atkinson | 58,04 |
| 200 m |  Katinka Hosszú | 2.02,90 |  Ella Eastin | 2.05,02 |  Madisyn Cox | 2.05,93 |
| 400 m |  Katinka Hosszú | 4.21,67 |  Ella Eastin | 4.27,74 |  Madisyn Cox | 4.27,78 |
Viestit
| 4 × 50 m vapaauinti |  Kanada Michelle Williams Sandrine Mainville Taylor Ruck Penny Oleksiak | 1.35,00 |  Alankomaat Tamara van Vliet Ranomi Kromowidjojo Maaike de Waard Kim Busch | 1.35,37 |  Italia Silvia Di Pietro Erika Ferraioli Aglaia Pezzato Federica Pellegrini | 1.35,61 |
| 4 × 100 m vapaauinti |  Yhdysvallat Amanda Weir Kelsi Worrell Madison Kennedy Mallory Comerford | 3.28,82 |  Italia Erika Ferraioli Silvia Di Pietro Aglaia Pezzato Federica Pellegrini | 3.30,28 |  Alankomaat Maud van der Meer Marrit Steenbergen Maaike de Waard Ranomi Kromowidjojo | 3.31,10 |
| 4 × 200 m vapaauinti |  Kanada Katerine Savard Taylor Ruck Kennedy Goss Penny Oleksiak | 7.33,89 |  Yhdysvallat Leah Smith Mallory Comerford Sarah Gibson Madisyn Cox | 7.38,65 |  Venäjä Darja Mullakajeva Darja Ustinova Arina Openyševa Veronika Popova | 7.39,93 |
| 4 × 50 m sekauinti |  Yhdysvallat Alexandra De Loof Lilly King Kelsi Worrell Katrina Konopka | 1.43,27 ME |  Italia Silvia Scalia Martina Carraro Silvia Di Pietro Erika Ferraioli | 1.45,38 |  Tanska Mie Nielsen Matilde Schrøder Emilie Beckmann Jeanette Ottesen | 1.45,98 |
| 4 × 100 m sekauinti |  Yhdysvallat Alexandra De Loof Lilly King Kelsi Worrell Mallory Comerford | 3.47,89 KE |  Kanada Kylie Masse Rachel Nicol Katerine Savard Penny Oleksiak | 3.48,87 |  Australia Emily Seebohm Jessica Hansen Emily Washer Brittany Elmslie | 3.49,66 |
Mitalistit > Sekajoukkueet

| Laji | Kultaa | Kultaa | Hopeaa | Hopeaa | Pronssia | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 4 × 50 m vapaauinti |  Venäjä Aleksei Brjanski Vladimir Morozov Marija Kameneva Rozalija Nasretdinova | 1.29,73 |  Alankomaat Jesse Puts Nyls Korstanje Ranomi Kromowidjojo Maaike de Waard | 1.29,82 |  Kanada Yuri Kisil Markus Thormeyer Michelle Williams Sandrine Mainville | 1.29,83 |
| 4 × 50 m sekauinti |  Yhdysvallat Tom Shields Lilly King Kelsi Worrell Michael Chadwick | 1.37,22 KE |  Brasilia Etiene Medeiros Felipe Lima Nicholas Santos Larissa Oliveira | 1.37,74 |  Japani Jun’ya Koga Yoshiki Yamanaka Rikako Ikee Sayuki Ouchi | 1.38,45 |
Mitalitaulukko

Isäntämaa
| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Yhdysvallat | 8 | 15 | 7 | 30 |
| 2 |  Unkari | 7 | 2 | 2 | 11 |
| 3 |  Venäjä | 6 | 5 | 3 | 14 |
| 4 |  Etelä-Afrikka | 4 | 1 | 0 | 5 |
| 5 |  Etelä-Korea | 3 | 0 | 0 | 3 |
| 6 |  Kanada | 2 | 3 | 3 | 8 |
| 7 |  Alankomaat | 2 | 3 | 1 | 6 |
| 8 |  Japani | 2 | 2 | 11 | 15 |
| 9 |  Australia | 2 | 2 | 7 | 11 |
| 10 |  Saksa | 2 | 1 | 0 | 3 |
| 11 |  Italia | 1 | 4 | 2 | 7 |
| 12 |  Iso-Britannia | 1 | 2 | 2 | 5 |
| 13 |  Brasilia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 13 |  Jamaika | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 15 |  Kiina | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 16 |  Liettua | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 16 |  Puola | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 16 |  Tanska | 1 | 0 | 1 | 2 |
| 19 |  Ranska | 0 | 2 | 0 | 2 |
| 20 |  Slovenia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 20 |  Ukraina | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 22 |  Valko-Venäjä | 0 | 0 | 2 | 2 |
| Yhteensä | Yhteensä | 46 | 46 | 47 | 139 |
Aiheesta muualla

Viralliset kisasivut (englanniksi)
Ulla (sarjakuva)

Ulla ja Pelle.
Ulla (engl. Nancy, ilmestynyt suomeksi myös nimillä Miina ja Kusti ja Jenni) on yhdysvaltalainen strippisarjakuva, jonka päähenkilöt ovat kaverukset Ulla (Nancy) ja Pelle (Sluggo). Sarjan loi Ernie Bushmiller.
Bushmiller piirsi vuodesta 1925 Larry Whittingtonin seuraajana Fritzi Ritz -nimistä sarjakuvaa, jonka pääosassa oli samanniminen kaunis elokuvatähti. Ulla oli alun perin sivuhahmo, joka esiintyi ensimmäisen kerran 2. tammikuuta 1933 ilmestyneessä stripissä, jossa hänet esiteltiin Fritzi Ritzin siskontyttönä. Ulla kuitenkin valtasi muutamassa vuodessa sarjan, joka muuttui näin vitsisarjaksi samalla kun Bushmiller pelkisti piirrostyylin äärimmäisen yksinkertaiseksi. Pelle nähtiin ensi kerran 24. tammikuuta 1938. Saman vuoden lopussa Fritzi Ritzin nimi vaihdettiin Nancyksi. Bushmiller teki sarjaa periaatteessa vuonna 1982 tapahtuneeseen kuolemaansa asti, joskin hänen viimeisinä elinvuosinaan piirtämisestä vastasivat tosiasiassa Will Johnson ja Al Plastino. Bushmillerin kuoltua Plastino jatkoi sarjaa vuoden ajan Mark Laskyn kanssa. Vuosina 1984–1994 Ullaa piirsi Jerry Scott, ja vuodesta 1994 alkaen tekijöinä olivat Guy ja Brad Gilchrist. Vuoden 2018 alusta uudeksi piirtäjäksi tuli Olivia Jaimes.
Bushmillerin ajan Ulla mainitaan usein malliesimerkkinä huumoriltaan tavanomaisesta mutta visuaaliselta toteutukseltaan ”täydellisestä” vitsisarjakuvasta (”täydellinen samalla tavalla kuin korttitalo on täydellinen”), sillä Bushmiller omistautui taloudelliselle piirrostyylille, jossa kaikki vitsin kannalta epäoleellinen oli karsittu pois. Yhdysvaltalaiset Mark Newgarden ja Paul Karasik julkaisivat vuonna 1988 kuuluisan esseen How to Read Nancy?, jossa he avaavat ja luokittelevat strippisarjakuvan kerronnallisia koodeja analysoimalla yhtä, 8. elokuuta 1958 julkaistua Ulla-strippiä.
Suomessa sarja oli vuosina 1994–2003 yksi Karvinen-lehden oheissarjakuvista, ja ilmestyi siinä nimellä Miina ja Kusti.
Untamalan arkeologinen opastuskeskus

Arkeologiakeskus Untamala elokuussa 2013.
Untamalan arkeologinen opastuskeskus oli Laitilan kaupungissa Untamalassa toimiva arkeologinen opastuskeskus, joka esitteli yleisölle arkeologien työtä ja Lounais-Suomen esihistoriaa. Opastuskeskus sijaitsee vanhaan kivinavettaan remointoiduissa tiloissa mäellä, jolla sijaitsee roomalaisen rautakauden kalmisto. Keskus suljettiin säästötoimenpiteiden vuoksi vuonna 2010.
Aiheesta muualla

Esittely Museoviraston sivuilla
Unheilig

| Unheilig |
| --- | --- |
 Unheilig esiintymässä Kölnissä vuonna 2014.
Tiedot
Toiminnassa:  1999–2016
Tyylilaji:  pop, electronic rock, Neue Deutsche Härte
Kotipaikka:   Aachen, Saksa
Laulukieli:  saksa
Jäsenet:  Der Graf, laulu   Henning Verlage, koskettimet   Christoph Termühlen, kitara   Martin Potthoff, rummut  
Entiset jäsenet:  Grant Stevens, laulu (1999–2002) 
Levy-yhtiö:  Vertigo Records, Universal  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Unheilig oli saksalainen, Aachenista kotoisin oleva rockyhtye. Yhtyeen keulahahmo on laulaja Der Graf.
Yhtye perustettiin vuonna 1999, ja ensimmäinen single "Sage Ja!" julkaistiin seuraavana vuonna. Unheiligin debyyttialbumi Phosphor julkaistiin vuonna 2001. Yhteensä yhtyeeltä on tullut seitsemän studioalbumia, jotka ovat myyneet moninkertaista platinaa niin Saksassa, Itävallassa kuin Sveitsissä.
Vuonna 2010 Unheilig voitti kappaleella "Unter deiner Flagge" Bundesvision laulukilpailun. Vuonna 2014 yhtye osallistui Saksan euroviisukarsintoihin kappaleilla "Als wär's das erste Mal" sekä "Wir sind alle wie Eins", ja sijoittui viimeksi mainitulla finaalin toiseksi.
Diskografia > Studioalbumit

Phosphor (2001)
Das 2. Gebot (2003)
Zelluloid (2004)
Moderne Zeiten (2006)
Puppenspiel (2008)
Große Freiheit (2010)
Lichter der Stadt (2012)
Gipfelstürmer (2014)
Von Mensch zu Mensch (2016)
Diskografia > Kokoelma-albumit

Schattenspiel (2008)
Zeitreise (2010)
Lichtblicke (2012)
Alles hat seine Zeit – Best of Unheilig 1999–2014 (2014)
Diskografia > Livealbumit

Gastspiel (2005)
Goldene Zeiten (2006)
Puppenspiel Live – Vorhang auf! (2008)
Große Freiheit Live (2010)
Lichter der Stadt Live (2012)
Gipfelstürmer Live (2015)
MTV Unplugged Unter Dampf - Ohne  (2015)
Diskografia > Singlet

"Sage Ja!" (2000)
"Komm zu mir!" (2001)
"Maschine" (2003)
"Freiheit" (2004)
"Astronaut" (2006)
"Ich will leben" (2006)
"An deiner Seite" (2008)
"Geboren um zu leben" (2010)
"Für immer" (2010)
"Unter deiner Flagge" (2010)
"Winter" (2010)
"So wie du warst" (2012)
"Lichter der Stadt" (2012)
"Wie wir waren" (2012)
"Stark" (2012)
"Als wär's das erste Mal" (2014)
"Wir sind alle wie Eins" (2014)
"Zeit zu gehen" (2014)
"Mein Berg" (2015)
"Glück auf das Leben" (2015)
"Von Mensch Zu Mensch" (2016)
"Ich würd' dich gern Besuchen" (2016)
"Mein Leben ist Die Freiheit" (2016)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Unheilig Wikimedia Commonsissa
Kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Unheilig Universal Musicin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (saksaksi)
Uluru-Kata Tjutan kansallispuisto

| --- | --- |
Sijainti:  Pohjoisterritorio Australia
Lähin kaupunki:  Yulara
Pinta-ala:  1 326 km²
| --- | --- |
Nimi alkuperäiskielellä:  Uluṟu-Kata Tjuṯa National Park 
Tyyppi:  Australian kansallispuisto, natural cultural heritage site (käännä suomeksi), indigenous cultural heritage site (käännä suomeksi) 
Perustettu:  1987
Luokitus:  listed on the Commonwealth Heritage List (d) (käännä suomeksi) (22. kesäkuuta 2004), Australian kansallinen kulttuuriperintöluettelo (d) (21. toukokuuta 2007) 
Kävijämäärä:  270 000  (1. heinäkuuta 2013 – 30. kesäkuuta 2014) 
Hallinto:  Department of the Environment and Heritage
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Uluṟu-Kata Tjuṯa on kansallispuisto Australian Pohjoisterritoriossa 1 431 kilometriä etelään territorion pääkaupungista Darwinista. Puisto on  pinta-alaltaan 1 326 km² ja siihen kuuluu kaksi näyttävää kalliomuodostelmaa Uluru ja Katatjuta, joista puisto on myös saanut nimensä.
Aboriginaalien asuinyhteisö Mutitjulu sijaitsee kansallispuiston sisällä, mutta turistien tulee yöpyä Yularan kaupungissa alueen ulkopuolella. Sekä puistoa että kaupunkia palvelee Connellan lentokenttä.
Kansallispuisto liitettiin vuonna 1987 Unescon maailmanperintöluettelon, ja alueen suojelua laajennettiin vuonna 1994.
Kuvia

Uluru keskipäivän valossa
Kata Tjuta
Kansallispuiston kartta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uluru Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kata Tjuta Wikimedia Commonsissa
Australian Department of Environment and Heritage (englanniksi)
Uluru-Kata Tjutan kansallispuisto UNESCOn sivuilla (englanniksi)
Uluru-Kata Tjuta National Park, Parks Australia (englanniksi)
Unescon maailmanperintökohteet Australiassa
Australian itä-keskiosien sademetsien suojelualueet
Fossiilialueet: Naracoorte ja Riversleigh
Australian rangaistussiirtolat
Fraser Island
Iso Valliriutta
Greater Blue Mountains -alue
Heard ja McDonaldinsaaret
Kakadu
Lord Howe
Macquariensaari
Ningaloo
Purnululu
Royal Exhibition Building
Carlton Gardens
Shark Bay
Sydneyn oopperatalo
Tasmanian erämaat
Uluru-Kata Tjuta
Queenslandin tropiikki
Willandran järvialue
Untamala (Ylistaro)

| Untamala |
| --- | --- |
 Untamala
 Koordinaatit: 63°03.188′N, 22°35.356′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Pohjanmaa
Kunta:  Seinäjoki
Entinen kunta:  Ylistaro
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2022):  156
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  61440
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Untamala on Seinäjoen kylä entisen Ylistaron kunnan alueella. Seinäjoen aluejaossa kylä kuuluu Kylänpään suuralueeseen. Untamala on Seinäjoen pohjoisin kylä ja sijaitsee lähellä Isonkyrön rajaa, noin 15 kilometriä Ylistaron keskustasta pohjoiskoilliseen. Seinäjoen keskustaan on matkaa noin 40 kilometriä, ja Isonkyrön, Ylihärmän ja Vöyrin keskustaan noin 20 kilometriä. Kylän keskipiste sijaitsee neljän tien risteyksessä. Untamala sijaitsee seututien 723 varrella, joka Untamalan keskeisen risteyksen kohdalla muuttuu Untamalantiestä Kosolantieksi.
Untamalan kyläläisten kokoontumispaikka on Yhteistalo. Kylässä on myös valaistu pururata ja latu, pesäpallokenttä ja luistelukaukalo. Uimarantoja on Lamminkankaalla ja Kokkokankaalla. Kylässä toimii kyläyhdistys ja sen naistoimikunta, maaseutunaiset, metsästysseura ja Herättäjä-Yhdistyksen paikallisosasto.
Valtteri-myrsky

Lunta Helsingin Aurinkolahdessa myrskyn jälkeen 30. tammikuuta.
Valtteri-myrsky oli myrsky, joka iski Suomeen lauantaina 29. tammikuuta 2022. Se toi mukanaan voimakasta tuulta ja runsasta lumipyryä. Ilmatieteen laitos antoi varoituksen äärimmäisen huonosta ajokelistä Uudellamaalla ja otti käyttöön ajokeliluokituksen korkeimman vaaratason. Merialueilla tuulet puhalsivat ylimmillään miltei 27 metriä sekunnissa, ja maa-alueilla mitattiin puuskatuulta yli 20 m/s. Vuorokauden aikana lunta satoi paikoin yli 30 senttimetriä. Myrsky vaikutti tieliikenteen lisäksi myös lento- ja raideliikenteeseen.
Kaksoiskirkko

Pyhän Fransiskuksen basilika on kaksoiskirkko.
Kaksoiskirkko on kaksikerroksinen kirkko, jonka molemmissa kerroksissa pidetään jumalanpalveluksia. Yläkirkko oli alkuaan tarkoitettu ylhäiselle kirkkoväelle ja alakirkko rahvaalle. Kaksoiskirkon lähikäsite on kaksikerroksinen kaksoiskappeli, jollaisia rakennettiin etenkin romaanisen arkkitehtuurin aikana palatsien ja linnojen kappeleiksi. Tunnetuin kaksoiskirkko on Pyhän Fransiskuksen basilika Assisissa Italiassa. Se rakennettiin Franciscus Assisilaisen muistoksi 1200-luvulla. Alakirkoksi nimitetään myös kirkon alla olevaa maanalaista huonetilaa, kryptaa, jossa pidetään jumalanpalveluksia.
Myös ortodoksisia kirkkoja on rakennettu kaksikerroksisina. Sellainen on Laatokan Valamon luostarin pääkirkko. Myös luostarin Kaikkien pyhien skiitan eli Suuren skiintan kirkko on ollut kaksikerroksinen, jossa alakirkkoa käytettiin talvisin ja yläkirkkoa kesäisin.
Kaksoiskantalihas

Oikean ja vasemman jalan kaksoiskantalihakset värjättynä punaisella
Kaksoiskantalihas (lat. musculus gastrocnemius) luetaan kuuluvaksi kolmipäiseen pohjelihakseen yhdessä leveän kantalihaksen kanssa. Kaksoiskantalihas on kaksipäinen ja siinä on lateraalinen sekä mediaalinen pää. Lateraalinen pää lähtee reisiluun lateraalisen nivelnastan yläpuolelta ja mediaalinen pää vastaavasti mediaalisen nivelnastan yläpuolelta. Lihas kiinnittyy loppupäästään akillesjänteellä kantaluuhun. Kaksoiskantalihaksen tehtäviin kuuluu polvinivelen koukistus ja kinnernivelen ojennus.
Kaksoiskoneisto

Kaksoiskoneisto on höyryveturien tavallisin koneistotyyppi. Siinä höyry jakaantuu kahteen eri syöttöputkeen, jotka menevät omiin sylintereihinsä. Luistit on tahdistettu niin, että poisto- ja imutahdit tapahtuvat vuorotellen. Koneisto on liikkeelle lähdössä ja nousuissa tehokkaampi kuin vanha yhdyskoneisto, ja kiihtyvyys on parempi. Siksi kaksoiskoneisto syrjäyttikin sen varsin nopeasti.
Valerijan Polištšuk

| Valerijan Polištšuk> Валеріян Поліщук |
| --- | --- |
 Valerijan Polištšuk
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. lokakuuta 1897 Biltše, Volynian  kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 9. lokakuuta 1937 (40 vuotta) Sandarmoh, Neuvostoliitto
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Valerijan Polištšuk (ukr. Валеріян Поліщук, lisäksi hänellä oli lukuisia salanimiä; 1. lokakuuta 1897 Biltše, Volynian kuvernementti – 9. lokakuuta 1937 Sandarmoh, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen kirjailija ja kirjallisuuskriitikko ja -teoreetikko.
Polištšukin ensimmäinen kirjallinen teos ilmestyi 1918. Vuonna 1921 hän julkaisi Petro Jefremovin ja Valerijan Pidmohylnyin kanssa kokoelman Vyr revoljutsi (suom. Vallankumouksen pyörre) Sitšeslavissa (nykyisin Dnipropetrovsk). Sen jälkeen hän työskenteli harkovalaisissa sanomalehdissä. Hän liittyi vuonna 1923 työväenluokkaiseen kirjailijaryhmään Hartin, ja vuonna 1925 hän perusti pienen ryhmän Avanhard, jonka ohjelma oli konstruktivistinen dynamismi eli spiralismi. Hän sai voimakkaasti vaikutteita eri maiden avantgarde-kirjallisuudesta, venäläisestä (Ilja Selvinski), länsieurooppalaisesta (Emile Verhaeren) ja yhdysvaltalaisesta (Walt Whitman).
Polištšuk kehitteli vapaan mitan runoutta hvyljady (suom. aaltosyklit). Hänen tuotantoonsa kuuluu yli viisikymmentä teosta runoa, proosaa, esseitä ja lastenkirjallisuutta. Hänen oma kommunisminsa näkyy selvimmin pitkissä runoissa ja runokokoelmissa. Hän kirjoitti myös lyhytromaaneja ja Donbasia käsittelevän teoksen Povist metalu i vuhilja (1931, ”Kertomus metallista ja hiilestä”).
Polištšuk pidätettiin ja tuomittiin vuonna 1934 kuulumisesta kuvitteelliseen neuvostovastaiseen ”Ukrainan kansallissosialistiseen puolueeseen”. Hänet tuomittiin vuonna 1935 kymmeneksi vuodeksi vankilaan Solovetskin saarille, ja myöhemmin NKVD teloitti hänet. Hänen ”maineensa puhdistettiin” suojasään aikana 1950-luvun lopulla.
Polištšukin tuotantoa on julkaistu 1960 ja 1987, ja vuonna 1997 julkaistiin Rivnessä kaksi kirjaa, joista toinen sisältää omaelämäkerran, päiväkirjakatkelmia ja valikoiman kirjeitä, toinen valikoiman hänen kirjallisia tekstejään, muistelmia hänestä ja kunnianosoituksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Valerijan Polištšuk Wikimedia Commonsissa
Valtournenche (täsmennyssivu)

Valtournenche tarkoittaa seuraavia:
Valtournenche, kunta Aostan laaksossa, Pohjois-Italiassa
Valtournenche, kylä Valtournenchen kommuunissa, Pohjois-Italiassa
Valtournenche, laakso Pohjois-Italiassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Valtournenche”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
VB

VB voi tarkoittaa seuraavia:
Tietotekniikka

VirtualBox, tietokoneohjelma
Virtual Boy, Nintendon pelikonsoli
Visual Basic, ohjelmointikieli
Muut

Valtteri Bottas, suomalainen autourheilija
VB-valokuvakeskus
Vejle Boldklub, tanskalainen jalkapalloseura
Vickers-Berthier, pikakivääri
Villeroy & Boch, saksalainen keramiikkayritys
Viva Aerobus, meksikolainen lentoyhtiö, IATA-koodi VB
Vlaams Belang, belgialainen puolue
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”VB”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ukrainan työläiskirjailijoiden liitto

| Ukrainan työläiskirjailijoiden liitto> Всеукраїнська спілка пролетарських письменників |
| --- | --- |
Perustettu:  1927
Lakkautettu:  1932
Tyyppi:  kirjailijajärjestö
Toimiala:  kirjallisuus
Kotipaikka:  Ukrainan SNT, Neuvostoliitto
Viralliset kielet:  ukraina, venäjä
Kattojärjestö:  VOAPP
Jäsenlehti:  Hart, Literaturna hazeta, Krasnoje slovo, Prolit
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ukrainan työläiskirjailijoiden liitto (ukr. Всеукраїнська спілка пролетарських письменників, Vseukrajinska spilka proletarskyh’ pysmennykiv, VUSPP) oli vuonna 1927 perustettu kirjailijajärjestö. Sen julki lausuttuna tavoitteena oli taistella ”porvarillista nationalismia” vastaan. Se vastusti sellaisia ukrainalaisia kirjallisia ryhmiä kuin Vaplite, Uusklassikot, Lanka ja MARS, joiden työstä puolue löysi ”nationalistisia” tendenssejä. VUSPP kuului moskovalaiseen pääjärjestöön (VOAPP), ja sillä oli venäläinen ja juutalainen alaosasto. VUSPP:n julkaisuja olivat Hart ja Literaturna hazeta, ja paikalliset alaosastot julkaisivat omia lehtiään. Lisäksi venäläisellä osastolla oli oma julkaisu Krasnoje slovo ja juutalaisella osastolla oli Prolit.
Ukrainan työläiskirjailijoiden liiton johto pyrki saamaan järjestön puoluetta lähimmäksi kirjalliseksi järjestöksi, ja siksi se keskittyi poliittiseen taisteluun muita kirjallisia ryhmiä vastaan. Sen jäsenet eivät julkaisseet merkittäviä kirjallisia teoksia. Kun Prolitfront ja Nova Generatsija -ryhmät oli hajotettu, osa niiden jäsenistä liittyi 1931 VUSPP:hen. Puolueen keskuskomitea lakkautti huhtikuussa 1932 VUSPP:n ja myös VOAPP:n ja muut vastaavat kirjalliset järjestöt. Entisiä VUSPP:n jäseniä ja johtajia pidätettiin 1937–1939, ja he joutuivat pakkotyöleireille.
Jäseniä

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  Ivan Kulyk  Ivan Mykytenko  Ivan Kyrylenko  Volodymyr Korjak  Ivan Le  |  Jakiv Savtšenko  Dmytro Zahul  Mykola Tereštšenko  Myh’ailo Dolengo  Volodymyr Sosjura  |  Leonid Pervomaiskyi  Jakiv Katšura  Kost O. Hordijenko  Natalija Zabila  Sava Holovanivskyi  |  Volodymyr Kuzmytš  S. Žyhalko  Ju. Zorja  Vitali Tšyhyryn  Pavlo Usenko  |  Leonid Smiljanskyi  Samijlo Štšupak  Hryhori Ovtšarov  Borys Kovalenko  Mykola K. Novytskyi  |