stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Palaiókastro (Pýlos)
Historia

Palaiókastron linnan kukkula toimi antiikin aikana Pyloksen kaupungin akropoliina eli linnoitettuna yläkaupunkikukkulana. Zógkloksen niemi tunnettiin tuolloin nimellä Koryfasion. Palaiókastron linnan rakennutti frankkikomentaja Nicolas II de Saint-Omer vuonna 1278. Sen tarkoitus oli suojata Peloponnesoksen länsirannikon tärkeimmän luonnonsataman Navarínonlahden eli Pýloksenlahden pohjoista sisäänkäyntiä. Linna rakennettiin kukkulan antiikin aikaisten linnoitteiden päälle. Frankit käyttivät linnasta nimeä Port de Jonc.
Palkkasotilaista koostunut navarralaiskomppania valtasi Palaiókastron vuonna 1381 ja teki siitä tukikohtansa. Venetsialaiset ostivat linnan vuonna 1423 vahvistaakseen alueen puolustusta, johon kuului myös muun muassa Methónin linna. Palaiókastro antautui osmaniturkkilaisille vuonna 1500 sen jälkeen, kun nämä olivat vallanneet Methónin linnan. Myöhemmin Palaiókastro oli vielä hetkittäin venetsialaisten hallussa, mutta vuonna 1504 turkkilaiset saivat sen haltuunsa pysyvästi.
Vuonna 1573 turkkilaiset rakensivat Niókastron eli Navarínon uuden linnan. Tämän jälkeen vanha linna menetti merkitystään ja alettiin tuntea nimellä Palaiókastro, ”Vanha linna”. Sen merkitystä vähensi myös Navarínonlahden pohjoisen sisäänkäynnin liettyminen umpeen. Francesco Morosini valloitti kummatkin linnat Venetsialle vuonna 1686. Turkkilaiset saivat ne jälleen vuonna 1715.
Vaikka Palaiókastro säilyikin käytössä läpi turkkilaisajan, se rappeutui. Kreikkalaiset valtasivat kummankin linnan Kreikan vapaussodan alussa vuonna 1821. Ibrahim pašša rantautui helmikuussa 1825 Methóniin ja piiritti vetäytyneet kreikkalaiset Palaiókastroon ja Niókastroon. Palaiókastro joutui antautumaan 28. huhtikuuta 1825 ja Niókastro hieman myöhemmin. 20. lokakuuta 1827 linna osallistui Navarínon taisteluun, ja turkkilaiset ampuivat sekä sieltä että Niókastrosta tykeillä liittoutuneiden eurooppalaisten laivastoa. Ibrahimin joukot vetäytyivät lokakuussa 1828. Sodan jälkeen linna jäi käyttämättömäksi ja raunioitui.
Rakennelma

Palaiókastron kukkulan korkeus on noin 120 metriä merenpinnasta laskettuna. Linnaa on muutettu lukuisia kertoja sen historian aikana. Sen suurin pituus pohjois-eteläsuunnassa on noin 200 metriä ja suurin leveys eteläosassa noin 150 metriä. Linna on suojattu muurilla kaikilta muilta paitsi itäsivulta, jossa jyrkkä luonnonrinne antoi tarpeeksi suojaa muutoinkin. Pääportti oli eteläsivulla.
Poikkimuuri jakaa linnan sisältä pohjois- ja eteläosaan, joista pohjoisosa käsittää kukkulan huipun ja on linnan vanhinta osaa. Muutoin kokonaisuudesta voidaan erottaa venetsialaisaikaiset ja osmaniaikaiset rakennusvaiheet. Linnasta on säilynyt sen muureja ja torneja, mutta muurien sisäpuolella on vain raunioita. Vuonna 1668 linnassa kerrotaan olleen 80 taloa, moskeija ja hamam. Kukkulalla on myös kirkon jäänteet sekä suuria vesisäiliöitä.
Linnakukkulan pohjoisrinteessä sijaitsee niin kutsuttu Nestorin luola.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palaiókastro Wikimedia Commonsissa
Palaiókastron muureja.
Vincenzo Coronellin piirros linnasta vuodelta 1688.
Palaiókastron muureja.
Ydinsukellusvene

USS Nautilus, ensimmäinen ydinkäyttöinen sukellusvene.
Ydinsukellusvene on sukellusvene, jonka propulsiojärjestelmänä on ydinreaktori, muttei välttämättä varustettu ydinaseella.
Ydinsukellusveneet ovat dieselkäyttöisiä sukellusveneitä parempia useista eri syistä: Niiden suurin etu on pitkä toiminta-aika sukelluksissa, joten ne ovat myös vaikeammin havaittavissa. Ydinsukellusveneillä voidaan olla hyvin pitkiä aikoja pinnan alla, sillä akkuja ei tarvitse ladata ydinkäyttöisyyden takia. Polttoainetta riittää käytännössä koko sukellusveneen toiminta-ajaksi, joka on noin 30 vuotta. Dieselkäyttöisen sukellusveneen on käytävä säännöllisesti pinnassa lataamassa akkuja, joita se käyttää sukelluksissa voimanlähteenä. Polttoainemäärän rajoitusten vuoksi niiden toimintasäde avomerellä on ydinsukellusveneitä huomattavasti lyhyempi. Ydinsukellusveneitä on käytettävä satamissa pitkälti vain ylläpidon, tarvikkeiden ja miehistön huollon takia. Ydinsukellusveneet ovat myös dieselkäyttöisiä sukellusveneitä nopeampia, ja niiden suurempi koko mahdollistaa kattavamman ase- ja tarvikearsenaalin kantamisen.
Aiheesta muualla

Polmar, Norman & Moore, K. J.: Cold War Submarines - The Design and Construction of U.S. and Soviet Submarines.  Potomac Books, 2004.  ISBN 978-1-57488-530-9  (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ydinsukellusvene Wikimedia Commonsissa
Korvatorvi

Ihmisen korvan osat ulkoapäin lueteltuna (suluissa osan nimi englanniksi):
1. Korvalehti (pinna)
2. Korvakäytävä (auditory canal)
3. Tärykalvo (eardrum)
4. Vasara (malleus)
5. Alasin (incus)
6. Jalustin (stapes)
7. Simpukka (cochlea)
8. Kaarikäytavä (semicircular canal)
9. Kuulohermo (auditory nerve)
 Korvatorvi (eustachian tube) näkyy kuvassa alhaalla oikealla
Korvatorvi (lat. tuba auditiva) yhdistää korvan nieluun. Korvatorven sisäpuolella on sileä ja kostea limakalvo.
Toiminta

Korvatorven kautta välikorvassa oleva lima pääsee poistumaan. Korvatorvi toimii myös paineen tasaimena: Nielaistessa tai haukotellessa korvatorven alaosassa oleva aukko avautuu ja välikorvaan pääsee ilmaa, joka tasaa paineen yhtä korkeaksi tärykalvon molemmin puolin. Kitapurjeen jännittäjälihas (lat. musculus tensor veli palatini) avaa korvatorven. Paineen muuttuessa äkisti tärykalvo saattaa painua sisään tai pullistua ulos aiheuttaen kipua. Tämä tila voi helpottua voimakkaalla nielemisellä tai käyttämällä ns. Valsalvan puhallusta, jossa puhalletaan ulospäin kaikki hengitystiet suljettuina.
Korvatorven sairaudet

Nuhakuume saattaa tukkia korvatorvea, jolloin paineentasaus ei onnistu. Jos tässä tilassa joutuu alttiiksi suurille paineenmuutoksille, saattaa kehittyä ilmanpainevamma.
Korvatorven tukkeutuminen saattaa johtaa välikorvatulehdukseen, joka heikentää kuuloa. Tämä sairaus on lapsilla aikuisia yleisempää johtuen lasten suuremmista kitarisoista. Lapsen korvatorvi on myös aikuisen korvatorvea lyhyempi ja suorempi joten bakteerit pääsevät sinne helpommin.
On olemassa avoimen korvatorven oireyhtymä. Tällöin korvatorvi ei sulkeudu ollenkaan jolloin oma puhe kaikuu korvissa ja tämä vaikeuttaa kuulemista ja häiritsee omaa puhumista. Syitä tälle oireyhtymälle ovat muun muassa äkillinen laihdutus, reumaperäiset sairaudet (nämä kaksi syytä aiheuttavat noin 2/3 osaa kaikista tapauksista) ja limakalvojen ohentuminen esimerkiksi hormonaalisista syistä.
On normaalia tuntea korvatorven ”lukkiutuvan” esimerkiksi lentokoneen nousuissa ja laskuissa. Jos tukkoisen korvatorven oireilu on jatkuvaa ja pitkäaikaista korvan lukkoisuutta tai paineen tunnetta korvassa, on kyseessä korvan paineentasausongelma, jota voidaan hoitaa korvatorven pallolaajennuksella. Korvatorven pallolaajennus tehdään yleensä lyhyessä nukutuksessa tähystysmenetelmällä pallokatetrilla, jolla laajennetaan korvatorven ahtaumia.
Aiheesta muualla

Solunetti: Korvatorvi eli tuba auditiva
Uuno Nokelainen

Uuno Nokelainen (27. kesäkuuta 1921 Kirvu – 30. kesäkuuta 2009 Tuusula) oli suomalainen poliitikko. Nokelainen oli Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattisen Liiton puheenjohtaja vuosina 1970–1973.
Nokelainen osallistui sotiin, mutta siirtyi kannattamaan pasifismia.lähde? Nokelainen meni mukaan työväenliikkeen toimintaan jo nuorena. Hän oli aktiivinen muun muassa Työväen Urheiluliitossa ja Sosialidemokraattisessa nuorisoliitossa. Hän valmistui Tampereen Yhteiskunnallisessa korkeakoulusta sosionomiksi vuonna 1952. Hän toimi johto- ja opetustehtävissä Voionmaa-opistossa sekä Kiljavan Ammattiyhdistysopistossa. Hän toimi myös SAK:n opintosihteerinä. Vuodesta 1964 alkaen Nokelainen työskenteli Kansaneläkelaitoksessa. Hän jäi eläkkeelle Kelan hankinta- ja toimistopalveluosaston päällikön paikalta vuonna 1984.
Nokelainen oli televisioajan poliitikkolähde? ja näkyvästi esillä puolueensa Työväen ja Pienviljelijäin Sosialidemokraattisen liiton edustajana vaalikeskusteluissa. Hänestä tuli puolueen puheenjohtaja vuonna 1970, jolloin puolue menetti kaikki eduskuntapaikkansa. Häntä oli kaavailtu ministeriksi jo 1968 Koiviston hallitukseen, mutta ministeriä hänestä ei tullut, kuten ei kansanedustajaakaan.
Nokelainen ja Kalevi Sorsa olivat pääsopijat TPSL:n paluussa SDP:n yhteyteen vuonna 1973.lähde? Tämän jälkeen Nokelainen vaikutti vielä Tuusulan kunnallispolitiikan eri tehtävissä 1990-luvun alkuun asti. Hänelle myönnettiin kunnallisneuvoksen arvonimi vuonna 1987. Nokelainen on saanut myös TUL:n kultaisen ansiomitalin ja Suomen urheilun kultaisen ansioristin.
Nokelaisella on lapsi nimeltä Martti Nokelainen.
The Last Song

| The Last Song |
| --- | --- |
 Elokuvan virallinen juliste
Ohjaaja:  Julie Anne Robinson
Käsikirjoittaja:  Jeff Van Wie
Perustuu:  Nicholas Sparksin romaaniin The Last Song (2009)
Tuottaja:  Adam Shankman   Jennifer Gibgot   Dara Weintraub
Säveltäjä:  Aaron Zigman
Kuvaaja:  John Lindley
Leikkaaja:  Nancy Richardson
Pukusuunnittelija:  Louise Frogley
Pääosat:  Miley Cyrus   Greg Kinnear   Liam Hemsworth
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Offspring Entertainment
Levittäjä:  Walt Disney Studios Motion Pictures Fórum Hungary Netflix Disney+
Ensi-ilta:  31. maaliskuuta 2010    1. toukokuuta 2010
Kesto:  107 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Last Song on 31. maaliskuuta 2010 Yhdysvalloissa ensi-iltansa saanut elokuva, jonka on tuottanut Walt Disney Pictures. Elokuva perustuu Nicholas Sparksin romaaniin vuodelta 2009. Se kertoo kapinallisesta nuoresta, joka joutuu viettämään kesän isänsä kanssa, jota ei oikeastaan tunne ollenkaan. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 1. toukokuuta 2010. Pääosissa näyttelevät Miley Cyrus ja Liam Hemsworth.
Juoni

17-vuotias Veronica ”Ronnie” Miller on vanhempiensa eron jälkeen muuttunut kapinoivaksi teinitytöksi, katkaissut välit muualle muuttaneeseen isäänsä ja jättänyt musiikkiharrastuksen vaikka on hyväksytty opiskelemaan maineikkaassa Juilliard Schoolissa, jossa isä on toiminut opettajana. Nyt Georgian rannikon saareen erakoitunut isä haluaa viettää kesää Ronnien ja pikkuveli Jonah’n kanssa. Poika on innoissaan, mutta Ronnie ei. Heti saavuttuaan hapan tyttö pakenee rannalle, jossa tapaa komean ja varakkaasta perheestä tulevan rantalentopalloilijapojan. Seuraa romanssi, kunhan Ronnie pääsee yli pettymyksestään kaikkiin miessukupuolen edustajiin. Vähitellen rakkaus musiikkiin yhdistää myös tyttären ja isän uudelleen. Kesää varjostaa isän etenevä syöpä.
Tuotanto

The Last Song oli televisio-ohjaaja Robinsonin ensimmäinen pitkän elokuvan ohjaustyö.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Miley Cyrus  | … |  Veronica "Ronnie" Miller   |
|  Greg Kinnear  | … |  Steve Miller   |
|  Bobby Coleman  | … |  Jonah Miller   |
|  Liam Hemsworth  | … |  Will Blakelee   |
|  Carly Chaikin  | … |  Blaze   |
|  Nick Lashaway  | … |  Marcus   |
|  Adam Barnett  | … |  Teddy   |
|  Nick Searcy  | … |  Tom Blakelee   |
|  Melissa Ordway  | … |  Ashley   |
|  Carrie Malabre  | … |  Cassie   |
|  Kelly Preston  | … |  Kim   |
|  Rhoda Griffis  | … |  Tohtori   |
|  Lance E. Nichols  | … |  Pastori Charlie Harris   |
|  Hallock Beals  | … |  Scott   |
|  Stephanie Leigh Schlund  | … |  Megan Blakelee   |
Julkaisu

Alun perin The Last Songin oli ilmoitettu saavan ensi-iltansa 8. tammikuuta 2010, mutta 22. syyskuuta 2009 ilmoitettiin ajankohdan muuttumisesta: elokuvan kerrottiin ilmestyvän 2. huhtikuuta 2010. Todettiin, että elokuvan ilmestyminen keväällä on parempi ajatus kuin tammikuussa. Tämänkin jälkeen Yhdysvaltojen ensi-iltaa aikaistettiin kahdella päivällä ja ilmestymispäivä on 31. maaliskuuta 2010. Elokuva sijoittui neljänneksi viikonlopun lippukassalla keräten yhteensä 16 007 426 dollaria. Elokuva keräsi Yhdysvalloissa 58 600 765 dollaria ja maailmanlaajuisesti 65 700 765 dollaria.
Vastaanotto

The Last Song sai valtaosin nihkeitä arvosteluja. Mick LaSalle San Francisco Chroniclesta näki käsikirjoituksessa monia tunteiden kannalta epäloogisia kohtauksia, juonirakenteessa heikkouksia ja tapahtumien etenemisessä epäsujuvuutta. Kriitikot olivat pettyneitä myös Cyrusin näyttelijäntaitoihin, mutta arvostivat konkarinäyttelijä Greg Kinnearin roolityötä. Roger Ebert antoi elokuvalle 2,5 pistettä neljästä. Hän ylisti näyttelijöitä ja ohjausta, muttei ollut vakuuttunut juonesta tai Sparksin käsikirjoituksesta.
Score ja soundtrack

| The Last Song: Original Soundtrack Monia esittäjiä |
| --- | --- | --- |

Soundtrack-albumin tiedot
 Julkaistu: 26. maaliskuuta 2010
 Kesto: 59.25
 Levy-yhtiö: Hollywood Records
muut julkaisut
|   | The Last Song: Original Soundtrack  |   |
"When I Look at You", joka on Miley Cyrusin kappale, kirjoitettiin alun perin tämän seuraavalle EP-levylleen The Time of Our Lives, mutta sanoitus sopi elokuvan juoneen niin hyvin, että se päätettiin ottaa mukaan elokuvan soundtrackiksi. Siitä tulikin elokuvan pääasiallinen soundtrack. Kappale esiintyy elokuvan trailerissa ja elokuva loppupuolella.
Score ja soundtrack > Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Esittäjä | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Tyrant | One Republic |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Bring on the Comets | VHS or Beta |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Setting Sun | Eskimo Joe |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | When I Look at You | Miley Cyrus |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Brooklyn Blurs | The Paper Raincoat |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Can You Tell | Ra Ra Riot |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Down the Line | José González |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Each Coming Night | Iron & Wine |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | I Hope You Find It | Miley Cyrus |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | She Will Be Loved | Maroon 5 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | New Morning | Alpha rev |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Broke Down Hearted Wonderland | Edwin McCain |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | A Different Side of Me | Allstar Weekend |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | No Matter What | Valora |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Heart of Stone | The Raveonettes |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Steve's Theme | Aaron Zigman |  |  |  |  |  |  |  |
Score ja soundtrack > Listasijoitukset

| Lista (2010) | Paras   Sijoitus |
| --- | --- |
Billboard 200: 104
Score ja soundtrack > Singlet

"When I Look at You" on elokuvaa tähdittävän Miley Cyrusin kahdeksas single, jonka hän on tehnyt omana itsenään eikä Hannah Montanan roolissa. Musiikkivideon on ohjannut Adam Shankman, joka myös tuotti elokuvan. Single julkaistiin 16. elokuuta 2009. Single oli osa Wonder World Tourin kappalelistaa.
"I Hope You Find It" sijoittui sijalle kahdeksan Bubbling Under Hot 100 Singles -listalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta The Last Song Wikimedia Commonsissa
Bhisho

| Bhisho |
| --- | --- |
 verilöylyn muistomerkki
Valtio:  Etelä-Afrikka
Provinssi:  Itä-Kap
Kunta:  Buffalo City
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,08 km²
Korkeus:  435 m
Väkiluku (2011):  11 192
 – Väestötiheys:  1 385 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bhisho (aikaisemmin Bisho, xhosaa, suom. Puhveli) on Etelä-Afrikan Itä-Kapin provinssin pääkaupunki. Apartheidin aikana se toimi nimellisesti itsenäisen Ciskein bantustanin pääkaupunkina. Se on saanut nimensä kaupungin läpi virtaavalta samannimiseltä joelta.
Kaupungissa on toinen Fort Haren yliopiston kampuksista.
Bhisho tuli tunnetuksi siellä 7. syyskuuta 1992 tapahtuneesta Bishon verilöylystä. Tuolloin 70 000 ANC:n kannattajaa marssi kohti kaupunkia vaatien alueen johtajan Oupa Gqozon eroa. Joukon lähestyessä Gqozan joukot avasivat tulen väkijoukkoon tappaen 29 ja haavoittaen yli kahtasataa ihmistä.
Wayne Rogers

Rogers vuonna 1972.
Wayne Rogers (7. huhtikuuta 1933 – 31. joulukuuta 2015) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka yksi merkittävimpiä rooleja oli televisiosarjan M.A.S.H. armeijan kirurgi kapteeni Trapper John. Hän näytteli sarjassa sen kolmella ensimmäisellä kaudella vuodesta 1975 alkaen.
Rogers kuoli Los Angelesissa keuhkokuumeen aiheuttamiin komplikaatioihin.
Aiheesta muualla

Wayne Rogers Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Muut:  SNAC
Viktor Vinogradov

Viktor Vinogradov
Viktor Vladimirovitš Vinogradov (ven. Ви́ктор Влади́мирович Виногра́дов; 12. tammikuuta 1895 (J: 31. joulukuuta 1894) Zaraisk – 4. lokakuuta 1969 Moskova) oli venäläinen kielen ja kirjallisuuden tutkija.
Viktor Vinogradov syntyi papin perheeseen. Hän valmistui Pietarin historiallis-kielitieteellisestä instituutista sekä arkeologisesta instituutista vuonna 1917. Vuosina 1920–1929 Vinogradov toimi Leningradin yliopiston ja vuosina 1930–1969 Moskovan yliopiston professorina (venäjän kielen laitoksen johtaja vuodesta 1945) sekä vuosina 1950–1954 Neuvostoliiton tiedeakatemian kielitieteen instituutin ja vuosina 1958–1968 venäjän kielen instituutin johtajana. Vuosina 1950–1963 hän oli tiedeakatemian kirjallisuuden ja kielen osaston akateeminen sihteeri ja vuosina 1952–1969 kielitieteellisen Voprosy jazykoznanija -lehden päätoimittaja. Vuonna 1968 hänet nimitettiin tiedeakatemian venäjän kirjallisuuden instituutin osastonjohtajaksi.
Vinogradov on tutkinut nykyvenäjän morfologiaa, sananmuodostusta, syntaksia, sanastoa, venäjän kielen historiaa, historiallista leksikologiaa, yleistä kielitiedettä, venäläisen kielitieteen historiaa sekä venäläistä kirjallisuutta. Hänen pääteoksiaan ovat venäjän kieliopin yleisesitykset Sovremennyi russki jazyk (1938), Russki jazyk. Grammatitšeskoje utšenije o slove (1947) ja Osnovnyje voprosy sintaksisa preloženija (1955). Venäjän kirjakielen historiaa käsittelee Otšerki po istorii russkogo literaturnogo jazyka XVII–XIX vekov (1934). Kirjallisuudentutkimusta edustavat klassikkokirjailijoiden kielen ja tyylin tutkimukset Jazyk Puškina (1935), Jazyk Gogolja (1936), Stil Puškina (1941), Stil prozy Lermontova (1941). Stilistiikan ja poetiikan teoriaa käsittelee Stilistika. Teorija poetitšeskoi retši. Poetika (1963). Vinogradov osallistui myös Dmitri Ušakovin sanakirjan, venäjän kielen neliosaisen ja 17-osaisen akateemisen sanakirjan toimittamiseen sekä johti Aleksandr Puškinin kielen sanakirjan laatimista.
Vinogradov valittiin Neuvostoliiton tiedeakatemian akateemikoksi vuonna 1946. Hän sai Stalin-palkinnon vuonna 1951.
Aiheesta muualla

Bolšaja sovetskaja entsiklopedija: Viktor Vinogradov[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Entsiklopedija ”Krugosvet”: Viktor Vinogradov[vanhentunut linkki] (venäjäksi)
Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Viktor Vinogradov (venäjäksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Korea  Puola 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove 
Muut:  Encyclopedia of Modern Ukraine  IdRef
Ameeba (artisti)

| Sakari Niskanen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Ammatti:  rap-artisti, tuottaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Ameeba Ameba Ameba the Moodman SageOne Basement Seed Ego7 Sakari
Laulukielet:  englanti, suomi
Tyylilajit:  rap, elektroninen
Yhtyeet:  Forbidden Forest Live Animation Poor Concept Syvävesi
Levy-yhtiöt:  Syvä Vesi
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ameeba (oikealta nimeltään Sakari Niskanen) on suomalainen elektronisen hip hopin artisti ja tuottaja. Hänet tunnetaan lukuisista kasettijulkaisuistaan, joita on ilmestynyt 1990-luvun lopusta alkaen. Ameeba juonsi Bassoradiolla Ghettotyylit-ohjelmaa.
Sakari Niskanen myös skeittaa, ja hänet voi nähdä Aste Skateboardsin 365° -elokuvassa.
Osittainen diskografia > Soolo

A Tape From the Stolen Backpack MC (2001) nimeä ei mainittu
Freespaced MC (2001) nimellä Ego7
The Flight MC (2001) nimellä Basement Seed
Paradox? MC (2001) nimellä Psychequilibrium
A Piece of Life MC (2002) nimellä Ameba
Stolen Moment MC (2003) nimellä Ameba
Child of the Night MC (2004) nimellä Sage One
Universal Slang CDr (2004) nimellä Ameba
The Dust Issues (Child Of The Night - Episode 2) MC/CDr (2006) nimellä Ameba
Once Said MC/CDr (2009) nimellä Ameba
Montako puuta on metsä? CD/MC (2012) nimellä Ameeba
Kummituseläin CD/MC/2LP (2015)
Apocalypto CD/MC (2016) 2LP (2017)
Mentalium CD/MC (2022)
Osittainen diskografia > Mixtapet

90 Minutes of Dumb MC (1999) nimellä 4est Dumb
Esoteric MC (2000) nimellä Ameeba
Osittainen diskografia > Syvävesi

Syvä vesi MC (2002)
II MC/CDr (2003)
III CD/MC (2006)
Osittainen diskografia > Live Animation

Unreleased MC (200?)
Osittainen diskografia > Forbidden Forest

Seven Up MC/CDr (2003)
Osittainen diskografia > Sageone & Minnylee

Introspective MC/CDr (2005)
Osittainen diskografia > Poor Concept

Far Away MC (2001)
Sleepwalk Unwakeable MC (2002)
Osittainen diskografia > Musiikkivideot

Illo (mukana MattiP & Pijall) (2012)
Toivo (2012)
Vanhasielu (2014)
Kummituseläin (2015)
TNT (2016)
EKG (2017)
Korvaamaton (2019)
Armo (2020)
Sellaisuus (2022)
Osittainen diskografia > Kokoelmilla

? feat. Jalien levyltä Blue Phantoms Network ‎– Chapter 1: The Emerging (2006) nimellä Ameba
Travellin’ Man levyltä Blue Phantoms Network - Label Sampler (2006) nimellä Ameba
Pitstop levyltä Blue Phantoms Network - Label Sampler  (2006) nimellä Ameba
Yksinkertaista feat. Pijall levyltä Ghetto Tyylit Kokoelma (2011) nimellä Ameeba
Stupidity levyltä Ghetto Tyylit Kokoelma (2011) nimellä Ameba the Moodman
Dj Polarsoul Pilvilinna
Osittainen diskografia > Tuottajana muiden julkaisuilla

Assimilated – A Loner levyltä Sacred Minorities (2004)
Neila – Leave The Light On levyltä For Whom The Bells Crow (2004)
Ian – Growth levyltä Ephemera (?)
Antiolla – Kurota levyltä Haalea Kaapu (2009)
S-Rok – Ich-Hör-So-Gern-Mu-Sieg-Mit-Herz levyltä Sprachbarriere (2010)
Moonlit – The Lone Kid levyltä Dead Music (2011)
Moonlit – Dead Music levyltä Dead Music (2011)
Jriskit – Läsnä levyltä Vuori EP II (2013)
Ameeba & Ellay Khule – World Wide Choppers (2013)
Osittainen diskografia > Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Murmurecordings | "Winds / Tuulet" | escapemodule |  | 2002 |
| Kaliyuga Pro | "Song02" | Maniac Mansion Instrumentals | Iwere, Microbe & Otniel | 2003 |
| Microbe | "Waellan" | Aawa |  | 2003 |
| Kasi | "Väsyneet" | Myrsky |  | 2004 |
| Stonedar | "Sleepless Nites" | Stoned to the Bone |  | 2004 |
| Microbe | "Menneisyyspitääotteessaan" | Microbe III |  | 2005 |
| Microbe | "Monestikoitan" | Microbe III |  | 2005 |
| Enigmatical | "Another Page Of A Daydreamers Diary" | Mentions Upon Memoria |  | 2006 |
| Children of the Sun | "Planets" | Humble Blue |  | 2009 |
| Pulupäät | "2010" | Ghetto Tyylit-kokoelma | Dumb, Neveready, Square, DJ Kridlokk, RPK & Moonlit Man | 2011 |
| SMC Lähiörotat | "Raffii Suomi-flättii" | Raffii Suomi-flättii | Asa & HenryWho? | 2011 |
| Julma-Henri & RPK | "Euro Crack Rocks" | Euro Crack EP | Kube, Aztra, Khid, Klommo & Mindman | 2012 |
| Ameeba & Ellay Khule | "World Wide Choppers" | – | Fuat, Amewu, Olmeca, NGA FSH, P.E.A.C.E, MR.CR, Beond, Pterradacto, Rifleman, Self Jupiter, Gajah, Busdriver, Eligh, Kzar & Mikah9 | 2013 |
| J Riskit | "Läsnä" | V U ∆ R I EP II | Kisu Soidinsalo | 2013 |
| Euro Crack | "O L E N I I N K U O L E T" | H U U M E | Khid & Lommo | 2013 |
| Euro Crack | "S Y D Ä Ä N I" | H U U M E |  | 2013 |
| DJ Polarsoul | "Voitonlaulu" | Pilvilinna | Raipati & Julma-Henri | 2013 |
| Tantr Slangrr | "DMT-8" | Molotonon Cocktail 2 | Tommi Liikka & Roopek | 2015 |
| Ailu Valle | "Luoitit Luovus" | 7 |  | 2015 |
| OLPEKKALEV | "Muovinen Moskeija" | 02 |  | 2016 |
| OLPEKKALEV | "IKÄWÄ" | 04 | Pijall | 2018 |
Aiheesta muualla

Ameeba Facebook -sivustolla
Ameeba soundcloud -sivustolla
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz