stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kehityksellinen kielihäiriö
Ennuste

Pitkittäistutkimukset osoittavat, että kielen viivästyminen 4-vuotiailla, joilla ei ole muita riskitekijöitä, häviää noin 40 %:lla lapsista 5. ikävuoteen mennessä. Lapsilla, joilla kielelliset vaikeudet ovat merkittäviä vielä 5-vuotiaana, on tyypillisesti vaikeuksia lukemisessa, myös niillä lapsilla, jotka saavat asiantuntija-apua. Heidän koulutustasonsa jää myös tyypillisesti matalaksi. Lopulliset kielelliset taidot ovat heikot yleisimmin niillä yksilöillä, joilla on vaikeuksia sekä puheen ymmärtämisessä että tuottamisessa. On myös tutkimustuloksia siitä, että nonverbaalisten kykyjen testitulokset laskevat iän myötä lapsilla, joilla on kehityksellinen kielihäiriö. Kielen ja kognition kehitys vaikuttavat siis liittyvän tiiviisti yhteen ja vaikuttavan toisiinsa.
Kehitykselliseen kielihäiriöön liittyy kohonnut sosiaalisten, emotionaalisten ja mielenterveyden ongelmien riski. Isossa-Britanniassa tehdyssä tutkimuksessa 64 % 11-vuotiasta lapsista, joilla oli kehityksellinen kielihäiriö, ylitti kliinisen kynnyksen psykiatristen ongelmien kyselyssä, ja 36 % lapsista koki säännöllistä kiusaamista verrattuna 12 prosenttiin tyypillisesti kehittyneestä vertailuryhmästä. Pitkittäistutkimukset osoittavat, että yksilöillä, joilla lapsena diagnosoitiin kehityksellinen kielihäiriö ja vaikeuksia puheen ymmärtämisessä, oli aikuisiässä normaalia korkeampi työttömyysaste, enemmän sosiaalista eristäytymistä ja psykiatrisia häiriöitä. Niillä lapsilla, joiden ongelmat olivat lievempiä ja jotka eivät tarvinneet erityisopetusta, oli suotuisampi kehitys. On olemassa myös suojaavia tekijöitä, jotka voivat olla ehkäisemässä pitkäaikaisiin kielellisiin vaikeuksiin liittyvien riskien realisoitumista. Tällainen suojaava tekijä voi olla esimerkiksi lapsen sosiaalisuus.
Tutkimus

On tutkittu paljon, miksi kielen oppiminen on vaikeaa osalle lapsista. Teoriat jakautuvat niihin, joiden mukaan vaikeuksien syy on auditiivisessa temporaalisessa prosessoinnissa, ja niihin, joiden mukaan ongelma on puute erikoistuneessa kielenoppimisen järjestelmässä. Jotkin teoriat painottavat oppimisen ja muistin puutteita. On myös ehdotettu, että kehityksellinen kielihäiriö ilmenee vain, jos useampi kuin yksi piilevä tekijä on läsnä.
Yapin kansainvälinen lentoasema

Yapin kansainvälinen lentoasema (IATA: YAP, ICAO: PTYA) on lentoasema Yapin saarella, Mikronesian liittovaltiossa. Se sijaitsee 27,7 metrin korkeudessa merenpinnan tasosta. Sillä on yksi, asfalttipäällysteinen kiitotie, jonka mitat ovat 1 829 x 46 metriä.
Lentoyhtiöt ja kohteet

| Lentoyhtiö | Kohteet |
| --- | --- |
Caroline Islands Air: Chuuk, Fais, Pohnpei, Ulithi, Woleai
Pacific Missionary Aviation: Fais, Ulithi
United Airlines: Guam, Babeldaob
Ylempi toinen välihammas

Ylemmät toiset välihampaat
Ylemmät toiset välihampaat ovat ihmisen hampaita yläleussa. Hampaat sijaitsevat ylempien ensimmäisten välihampaiden takana ja ylempien ensimmäiten poskihampaiden edessä. Kuten kaikkien välihampaiden, niiden tehtävänä on toimia siirtymähampaina irrotus- ja purentahampaiden välillä. Maitohampaissa ei ole ollenkaan näitä hampaita.
Ylemmillä toisilla välihampailla on kaksi huippua: suurempi ulkopinnan puoleinen ja pienempi sisäpinnan puoleinen.
Hammaslääkärikielessä kaikki toiset välihampaat tunnetaan "vitosina".
Ihmisen hampaat
| --- | --- |
Rakenne:   Hammaskiille  Hammasluu  Pulpa 
Hammastyypit:   Maitohampaat  Pysyvät hampaat Etuhampaat  Kulmahampaat  Välihampaat  Poskihampaat 
Ylähampaat:   1. etuhammas  2. etuhammas  Kulmahammas  1. välihammas  2. välihammas  1. poskihammas  2. poskihammas  Viisaudenhammas 
Alahampaat:   1. etuhammas  2. etuhammas  Kulmahammas  1. välihammas  2. välihammas  1. poskihammas  2. poskihammas  Viisaudenhammas
Wallace Collection

| Wallace Collection The Wallace Collection  |
| --- | --- |
 Museon pääsisäänkäynti vuonna 2012
Tyyppi:  taidemuseo
Osoite:  Hertford House, Manchester Square, Westminster W1U 3BN  
Sijainti:   Hertford House, Lontoo
Perustettu:  1900 (julkisena museona)
Ylläpitäjä:  Britannian valtio
Kuraattori:  Xavier Bray
Kotisivut:  https://www.wallacecollection.org/
Koordinaatit:  51°31′01″N, 0°09′11″W
 fiWallace Collection 
     
Wallace Collection on Lontoossa Hertfordin sukutalossa sijaitseva taidemuseo. Taidemuseon ja sen kokoelman on vuodesta 1897 saakka omistanut Britannian valtio. Museon nykyinen (2019) kuraattori on tohtori Xavier Bray.
Museo on useiden muiden Britannian valtionmuseoiden tapaan maksuton.
Historia

Wallace Collectionin nykyisen taidekokoelman juuret ovat Hertfordin markiisisuvun vuosisatojen saatossa keräämässä taidekokoelmassa. Hertfordin ensimmäinen ja toinen markiisi aloittivat kokoelman kartuttamisen 1700-luvulla. Tätä seuranneet kolmas ja neljäs markiisi jatkoivat kokoelman laajentamista. Erityisesti pitkään Pariisissa asuneella neljännellä markiisilla oli hyvin merkittävä rooli taidekokoelman kartuttamisessa ja valtaosa kokoelman nykyisistä taideteoksista ovatkin juuri hänen hankkimiaan.
Hertfordin neljäs markiisi ei mennyt koskaan naimisiin. Hänellä oli kuitenkin avioliiton ulkopuolinen poika, Richard Wallace. Wallace toimi nuorena isänsä avustajana taideasioissa tämän asuessa Pariisissa ja peri isänsä omaisuuden - suuri taidekokoelma mukaan lukien - isänsä kuoltua vuonna 1870. Vuonna 1872 Wallace toi osan taidekokoelmastaan - jonka kartuttamista hän oli jatkanut isänsä kuoleman jälkeen - Lontooseen ja päätti tehdä Hartfordin Lontoon sukutalosta paikan hänen taidekokoelmalleen. Wallacen kokoelma oli esillä Lontoossa vuosina 1872–75 Bethnal Green Museumissa Itä-Lontoossa, jonka jälkeen ne siirrettiin Hertfordin sukutaloon.
Richard Wallace kuoli vuonna 1890, jolloin taidekokoelma siirtyi Wallacen muun omaisuuden kanssa tämän leskelle, Lady Wallacelle. Lady Wallace taas testamenttasi Hertfordin sukutaloon sijoitetut taideteokset valtiolle, jonka haltuun ne siirtyivät Lady Wallacen kuoltua seitsemän vuotta miehensä jälkeen. Iso osa muusta omaisuudesta sekä osan taideteoksista hän testamenttasi kuitenkin valtion sijaan sihteerilleen John Murray Scottille.
Wallace Collection avattiin yleisölle julkisena museona vuonna 1900 ja se on siitä saakka toiminut Britannian valtion alaisuudessa. Nykyisin museo kuuluu hallinnollisesti Britannian kulttuuri-, media- ja urheiluministeriön alaisuuteen.
Wallace Collectionin omat säännöt kielsivät kokoelmaan kuuluneiden esineiden lainaamisen muille taidemuseoille sen jälkeen, kun taidemuseo avattiin valtionmuseona vuonna 1900. Lady Wallacen testamentti ei nimenomaisesti kieltänyt taide-esineiden lainaamista, mutta testamenttiin kirjattua ehtoa siitä, että kokoelma "tulisi pitää erillään muista taide-esineistä" (engl. "...shall be kept together unmixed with other objects of art") tulkittiin hyvin kirjaimellisesti. Vasta 119 vuotta myöhemmin, syyskuussa 2019, taidemuseon taustasäätiö ja hallitus pääsivät sopimukseen sääntömuutoksista, jotka sallivat kokoelmaan kuuluvien taideteosten lainaamisen eteenpäin. Sääntömuutoksesta huolimatta taidemuseo on kertonut, että se aikoo lainata teoksiaan ainoastaan "hyvin erityislatuisissa olosuhteissa".
Kokoelmat

Wallace Collectionin kokoelma on hyvin monipuolinen. Kokoelmiin kuuluu maalauksia ja muita taide-esineitä muun muassa 1600-1800-luvuilta, keskiajalta sekä renessanssin ajalta. Lisäksi museon kokoelmiin kuuluu ase- ja haarniskakokoelma.
Rembrandt – The Artist's Son Titus, n. 1657
Canaletto (Giovanni Antonio Canal) – The Bacino from the Giudecca, Venice, n. 1740
Anthony van Dyck - The Shepherd Paris, n. 1628
Richard Wallace siirsi 1870-luvulla isänsä kokoelmat Hartfordien sukutaloon Lontooseen, jossa ne ovat yhä tänäkin päivänä esillä. Kuvassa talon vanha biljardihuone.
Äänestysvelvollisuus

Äänestysvelvollisuus eri maissa
  Äänestysvelvollisuus, rangaistus mahdollinen
  Äänestysvelvollisuus, ei rangaistusta
  Äänestysvelvollisuus vain miehille, rangaistus mahdollinen
  Äänestysvelvollisuus vain miehille, ei rangaistusta
  Historiallinen; äänestysvelvollisuus ollut aikaisemmin
Äänestysvelvollisuus on järjestelmä, jossa äänestysikäiset kansalaiset ovat lailla velvoitettuja äänestämään vaaleissa.
Järjestelmää puolustellaan usein sillä, että se takaa korkeat äänestysprosentit ja sitä kautta demokratian toteutumisen. Sen arvostelijoiden mielestä taas äänestysvelvollisuus ei kuulu demokratiaan, koska myös äänestämättä jättäminen voi olla kannanotto. Äänestysvelvollisuutta on esiintynyt myös diktatuureissa kuten Saddam Husseinin Irakissa ja entisissä sosialistimaissa. Myös Latinalaisessa Amerikassa äänestyspakko on yleistä.
Äänestysvelvollisuus ja sitä kautta keinotekoisesti korkeaksi saatu äänestysprosentti ei myöskään takaa demokratian toteutumista, koska hylättyjen äänien määrä voi tällöin kasvaa.
Aiheesta muualla

International Institute for Democracy and Electoral Assistance - Compulsory voting information (Arkistoitu – Internet Archive)
Äänestysikä ja -velvollisuus maittain The CIA World Factbook (Arkistoitu – Internet Archive)
X Factor (1. tuotantokausi)

| --- | --- |
X Factor

X Factor -finalistit
Ensimmäinen kausi (2010)
Elias Hämäläinen: voittaja
Samuli Taskinen: 16. toukokuuta 2010
Leena Tirronen: 9. toukokuuta 2010
Enchant: 2. toukokuuta 2010
Yrjänä Salmela: 25. huhtikuuta 2010
Soulsisters: 18. huhtikuuta 2010
Christian Palin: 11. huhtikuuta 2010
Merja Niekka: 4. huhtikuuta 2010
Fearless: 28. maaliskuuta 2010
X Factorin ensimmäinen tuotantokausi esitettiin vuonna 2010.
Yleistä > Tuomarit

Linda Lampenius, ryhmät
Gugi Kokljuschkin, 16-24-vuotiaat
Renne Korppila, yli 25-vuotiaat
Yleistä > Juontajat

Heikki Paasonen, X Factor
Jukka Rossi, Xtra Factor
Yleistä > Katsojaluvut

Ensimmäisen kauden alussa katsojia oli lupaavasti, mutta alun jälkeen katsojaluvut menivät alaspäin. Tämän takia ohjelman sanottiin olevan vuoden 2010 suurin epäonnistuminen. Syynä saattoi luultavasti olla helmikuussa Kanadan Vancouverissa pidetyt talviolympialaiset.
Yoshiyuki Miyake

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Yoshiyuki Miyake |  Yoshiyuki Miyake |  Yoshiyuki Miyake |  |
Maa:   Japani
Miesten painonnosto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | México 1968 | 60 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Varsova 1969 | 60 kg |  |
|  Kultaa | Lima 1971 | 60 kg |  |
|  Pronssia | Teheran 1965 | 56 kg |  |
|  Pronssia | Itä-Berliini 1966 | 60 kg |  |
|  Pronssia | Columbus 1970 | 60 kg |  |
Yoshiyuki Miyake  (s. 30. syyskuuta 1945 Murata, Miyagi, Japani) on entinen japanilainen painonnostaja ja olympiamitalisti.
Miyake saavutti Méxicon 1968 olympialaisissa pronssia alle 60-kiloisten sarjassa tuloksella 385 kg. Hän nosti punnerruksessa 122,5 kg, tempauksessa 115 kg sekä työnnössä 147,5 kg. Hänen isoveljensä Yoshinobu Miyake voitti samassa sarjassa kultaa.
Yoshiyuki Miyake voitti maailmanmestaruuden alle 60 kilon sarjassa vuosina 1969 ja 1971. Hän saavutti MM-pronssia alle 56-kiloisissa vuonna 1965 sekä alle 60-kiloisissa vuosina 1966 ja 1970.
Yoshiyuki Miyaken tytär Hiromi Miyake on kilpaillut olympialaisissa painonnostajana 2000-luvulla.
Yōichirō Kakitani

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 3. tammikuuta 1990 (ikä 34)
Syntymäpaikka: Osaka, Japani
Pelipaikka: Hyökkääjä
Seura
Seura: Cerezo Osaka
Pelinumero: 8
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006-2014 2009-2011 2014-2015 2016- | Cerezo Osaka →Tokushima Vortis Basel Cerezo Osaka |  |
Maajoukkue
| 2013-2014 | Japani | 18 (5) |
Yōichirō Kakitani (jap. 柿谷 曜一朗; s. 3. tammikuuta 1990 Osaka, Japani) on japanilainen jalkapalloilija.
Jalkapallomaajoukkue

Yōichirō Kakitani on osallistunut mm. Maailmanmestaruuskilpailuihin 2014.
Tilastot

| Japanin maajoukkueessa> Vuodet | Japanin maajoukkueessa> ottelut | Japanin maajoukkueessa> maalit |
| --- | --- | --- |
| 2013 | 9 | 4 |
| 2014 | 9 | 1 |
| Yhteensä | 18 | 5 |
Aiheesta muualla

National Football Teams
Japan National Football Team Database
Japanin joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Kawashima |
2 Uchida |
3 G. Sakai |
4 Honda |
5 Nagatomo |
6 Morishige |
7 Endō |
8 Kiyotake |
9 Okazaki |
10 Kagawa |
11 Kakitani |
12 Nishikawa |
13 Ōkubo |
14 Aoyama |
15 Konno |
16 Yamaguchi |
17 Hasebe |
18 Ōsako |
19 Inoha |
20 Saitō |
21 H. Sakai |
22 Yoshida |
23 Gonda |
Valmentaja Zaccheroni
Ärrä-Cup

Ärrä-Cup on jokavuotinen Helsingissä pelattava jääkiekon harjoitusturnaus. Ärrä-cup pelataan aina pari viikkoa ennen SM-liigakauden alkua Hartwall Areenalla. Turnauksen nimi on ollut nykyisensä vuodesta 2000 lähtien. Vuonna 1999 turnaus pelattiin nimellä Ravi-Hockey Tournament.
Ensimmäinen turnaus Hartwall Areenalla pidettiin jo vuonna 1997 eli valmistumisvuonna. Tuolloin turnauksesta käytettiin nimiä SAS Jackpot Cup ja Hartwall Areena Cup. Seuraavana vuonna kilpailun nimi oli SAS Cup. Ärrä-cupiin on aina osallistunut neljä joukkuetta. Joukkueet pelaavat aluksi välieräottelut, joiden voittajat pelaavat finaalissa ja häviäjät pronssiottelussa. Näin otteluja kertyy kaikille kaksi. Vuonna 2007 turnauksen voitto meni Ilvekselle, joka kukisti loppuottelussa Jokerit lukemin 2–0. Pronssia otti Pelicans.
Finaalit

| vuosi | mestari | hopeaa | tulos | pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1997 | AIK | HIFK | 4-3 | HC Davos |
| 1998 | TPS | Jokerit | 2-1 | Västerås |
| 1999 | HIFK | TPS | 5-4 rl. | Jokerit |
| 2000 | HIFK | Blues | 6-5 | Jokerit |
| 2001 | Kärpät | Jokerit | 8-6 | Blues |
| 2002 | Kärpät | Jokerit | 4-2 | HIFK |
| 2003 | Kärpät | Jokerit | 4-3 | Blues |
| 2004 | Kärpät | HIFK | 2-1 | Jokerit |
| 2005 | Kärpät | Jokerit | 6-3 | Blues |
| 2006 | Jokerit | Pelicans | 3-2 | HC Lugano |
| 2007 | Ilves | Jokerit | 2-0 | Pelicans |
Wallace Wolodarsky

Wallace Wolodarsky on yhdysvaltalainen televisio-ohjelmien käsikirjoittaja ja ohjaaja. Yhdessä Jay Kogenin kanssa hän käsikirjoitti Simpsoneihin 10 jaksoa 1.–4. tuotantokaudella. Jätettyään sarjan hän on ohjannut useita elokuvia, kuten Sorority Boys.
Wolodarsky vaikuttaa olleen Simpsonien hahmon Otto Mannin esikuvana oikeassa elämässä.[lähde? ] Elokuvassa Steve Zissoun vedenalainen maailma esiintyvä hahmo Vladimir Wolodarsky on nimetty hänen mukaansa.[lähde? ]
Wolodarsky on ohjaaja Wes Andersonin läheinen ystävä ja näytellyt pientä roolia tämän vuonna 1998 valmistuneessa elokuvassa Rushmore. Wolodarsky on naimisissa tuottaja ja käsikirjoittaja Maya Forbesin kanssa.
Filmografia

Coldblooded (1995) (käsikirjoittaja/ohjaaja)
Sorority Boys (2002) (ohjaaja)
Seeing Other People (2004) (käsikirjoittaja/ohjaaja)
The Rocker (2008) (ohjaaja)
Aiheesta muualla

Wallace Wolodarsky Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kirkonkylän koulu (Kempele)

| Kirkonkylän koulu> Kirkonkylän yhtenäiskoulu |
| --- | --- |
 Koulun nimiteksti ulkoseinällä.
Sijainti:  Kempeleen keskustaajama
Tyyppi:  peruskoulu
Perustettu:  2012 (vanha Kempeleen Kirkonkylän koulu ja Kempeleen yläaste yhdistyi uudeksi Kirkonkylän yhtenäiskouluksi)
Rehtori:  Sami Paavola (rehtori) Katriina Kontiokari (apulaisrehtori) Teemu Tittonen (apulaisrehtori) Mikko Mäenpää (apulaisrehtori)
Luokat:  esiopetus, 1–9
Oppilaita:  880 (kevät 2024)
Verkkosivut
Kirkonkylän koulu on Kempeleen keskustaajamassa Kirkonseudun alueella Kirkonkylätalossa sijaitseva peruskoulu. Koulu muodostettiin vuonna 2012, kun vanha Kirkonkylän koulu ja Kempeleen yläaste yhdistyivät samaksi yksiköksi. Koulun nimi oli ensimmäisinä vuosina Kirkonkylän yhtenäiskoulu, jonka jälkeen nimeksi muuttui Kirkonkylän koulu.
Keväällä 2024 koulussa oli 880 oppilasta ja henkilökuntaa noin 100. Luokkia ja pienryhmiä on yhteensä 55. Koulun rehtorina toimii Sami Paavola.
Historia > Koulun siirtyminen Kirkonkylätaloon

Kempeleen kunnanvaltuusto päätti vuonna 2020, että vanhan koulukeskuksen alueelle rakennetaan uusi Kirkonkylätalo-nimeä kantava monitoimitalo, joka käsittäisi päiväkodin 220–240 lapselle, koulutilat 960 perusopetuksen oppilaalle, keskuskeittiön ja kunnan päätearkiston. Hankkeen kokonaiskustannukset olivat noin 39 miljoonaa euroa. Kustannuksiin sisältyisi myös B-talon korjaus- ja muutostyöt sekä D-rakennuksen purkaminen. Uuden koulun rakentaminen rahoitettiin leasingilla ja KVR-rakennusurakkana.
Tammikuussa 2024 oppilaiden joululoman jälkeen opetus aloitettiin Kirkonkylätaloon rakennetuissa uusissa luokkahuoneissa. Vuoden 2024 aikana puretaan osa vanhasta alun perin vuonna 1976 Kempeleen yläasteelle valmistuneista koulutiloista eli nykyisestä D-talosta.
Historia > Vanha Kirkonkylän koulu (1882–2012)

| Kirkonkylän koulu> Kirkonkylän kansakoulu |
| --- | --- |
 Kirkonkylän kansakoulu vuonna 1896 Junttilan kentällä.
Sijainti:  Kempeleen keskustaajama
Perustettu:  1882
Lakkautettu:  2012 (yhdistyi Kempeleen yläasteen kanssa uudeksi Kirkonkylän yhtenäiskouluksi) 
Luokat:  esiopetus ja 1–6
Kempeleen Kirkonkylän koulu aloitti toimintansa kansakouluna vuonna 1882, joka toimi vuoteen 1884 asti kirkon lähellä sijaitsevassa Junttilan talossa. Talossa oleva pirtti ei vastannut kaikin puolin luokkahuoneella asetettuja vaatimuksia. Suurin ongelma oli tilanpuute. Oppilasmäärä kohosi lyhyessä ajassa yli 40:n.
Senaatti myönsi elokuussa 1882 kansakoulun rakentamishankkeelle 600 markan avustuksen. Rakennuspiirustukset hyväksyttiin seuraavana keväänä, jolloin päätettiin samalla pystyttää rakennuksen kehä. Rakennustyöt eivät sujuneet suunnitelmien mukaan; lokakuussa 1883 pidetyssä kuntakokouksessa päätettiin kansakoulun johtokunnan esityksestä vuokrata koulun paikaksi niin sanottu Junttilan kenttä Oulunsaloon johtavan kylätien ja Rantamaantien risteyksestä. Rakennusohjelman mukaan koulun oli oltava vesikattovaiheessa seuraavan kesän aikana. Ensimmäinen koulutalo oli luokkahuoneen sisältä valmis syksyllä 1884. Vuotta myöhemmin taloon valmistui pieni opettajan asunto luokkahuoneen jatkoksi.
Koulun laajentaminen tuli ajankohtaiseksi, kun alettiin opettaa käsitöitä. Aluksi luokkahuone jaettiin kahteen osaan: toisessa päässä pidettiin varsinaista opetusta ja toisessa tehtiin käsitöitä. Järjestelmä oli varsin hankala, ja niin siitä Oulun piirin kansakoulutarkastajan kehotuksesta nopeasti luovuttiin. Vuonna 1889 kuntakokouksessa päätettiin koulua laajentaa. Näissä tiloissa Kempeleen Kirkonkylän Yläkansakoulu toimi 1920-luvulle saakka. Opetustilat pidettiin kelvollisessa kunnossa, mutta tarve uusiin laajennuksiin syntyi vasta itsenäisyyden ajan alussa, jolloin Kirkonkylän koulupiirin oppilasmäärä kasvoi huomattavasti. Vuonna 1908 Kempeleeseen rakennettiin uusi koulu Ylikylään, joka luonnollisesti vähensi oppilaspainetta kirkonkylällä.
Kirkonkylän kansakouluun tehtiin suurempi laajennus vuonna 1936, jolloin rakennettiin kaksi uutta luokkahuonetta, koulukeittola, käytävä ja erillisen sisäänkäynnin käsittävä lisärakennus. Vuonna 1952 koulun johtokunta vaati koulurakennuksen laajennusta, ja muutaman vuoden päästä laajennus valmistui. Samalla myös kunnostettiin vanhat luokkahuoneet.
Peruskoulujärjestelmään siirryttiin Kirkonkylän koululla vuonna 1973. Vuonna 1980 valmistui uusi tilavampi koulurakennus vanhan koulurakennuksen rinnalle , jota uuden Kirkonkylän yhtenäiskoulun aikaan kutsuttiin A-taloksi. Kyseinen rakennus purettiin kesällä 2019. Junttilan kentälle vuonna 1884 valmistunut vanha kansakoulurakennus purettiin 1990-luvulla, ja paikalle rakennettiin uusi asuinrakennus. Vuonna 2003 vanha koulurakennus asetettiin käyttökieltoon homeongelmien vuoksi. Vuonna 2004 valmistui Kirkonkylän koulun B-talo, jonka yhteydessä toimi Kirkonkylän päiväkoti, joka siirtyi vuoden 2024 alussa Kirkonkylätalon yhteyteen.
Historia > Kempeleen yläaste (1974-2012)

| Kempeleen yläaste |
| --- | --- |
 Koulun D-talon julkisivua Vihiluodonkujalta katsottuna. D-talo on alun perin ollut vuonna 1976 valmistuneen Kempeleen yläasteen koulurakennus.
Sijainti:  Kempele
Perustettu:  1974
Lakkautettu:  2012 (yhdistyi vanhan Kirkonkylän koulun kanssa uudeksi Kirkonkylän yhtenäiskouluksi) 
Luokat:  7–9, erityisopetusluokat
Kempeleen yläaste aloitti toiminnan vuonna 1974. Vuosina 1974–1976 yläaste toimi Ylikylän entisessä keski- ja kansalaiskoulussa sekä osittain myös Kempeleen pappilassa ja urheiluseura Pyrinnön majalla. Yläasterakennuksen rakentaminen Kirkonkylän koulun läheisyyteen aloitettiin vuonna 1975, joka valmistui seuraavana vuonna. Yläasteen arkkitehtuuri herätti kuntalaisissa ristiriitaisia tuntoja. Koulun vihki käyttöön silloinen opetusministeri Paavo Väyrynen, jonka kerrotaan todenneen, että ”Tämän rakennuksen kauneuden täytyy epäilemättä löytyä sisäpuolelta.”
Peruskoulujärjestelmän tullessa vuonna 1969 koulusuunnittelutoimikunta teki esityksen yläasteen perustamisesta. Kempeleen kunta olisi kyennyt perustamaan yläasteen itse, mutta toimikunta katsoi asialliseksi tiedustella Hailuodon ja Oulunsalon kuntien liittyä hankkeeseen. Lukuisien kokouksien jälkeen, vuonna 1973 kunnat perustivat yhteisen yläasteen piirin, jonka käynnistäminen alkoi vuonna 1976. Siirtymävaiheen aikana sopimuskunnat hoitivat yläasteen opetuksen erillisjärjestelyin, Oulunsalo yhdessä Oulun kaupungin kanssa, Kempele ja Hailuoto itsenäisesti. Kun Oulunsalon ja Hailuodon kunnat rakensivat omat yläasteet 1980-luvun alussa, oppilasmäärä Kempeleessä luonnollisesti laski.
Yläasteen tiloissa toimi vuosina 1976–1989 myös erityisopetusta antanut Vihiluodon apukoulu (myöhemmin nimillä Vihiluodon koulu, Vihiluodon erityiskoulu ja Santamäen erityiskoulu). Oppilaita oli Kempeleen lisäksi Oulunsalosta ja Hailuodosta. Vuonna 1989 Vihiluodon koulu siirtyi Santamäen koulun tiloihin.
Kuvagalleria

Vanhan Kirkonkylän koulun vuonna 1980 valmistunut koulurakennus. Rakennus purettiin kesällä 2019.
Kirkonkylän koulu B-talo helmikuussa 2008.
Kirkonkylän koulun B-talo Vihiluodonkujalta katsottuna.
Kirkonkylän koulun D-rakennus Koulutieltä katsottuna. Rakennus on alun perin ollut vuonna 1976 valmistunutta Kempeleen yläastetta.
Koulun johtajat ja rehtorit > Kirkonkylän kansakoulu / Kirkonkylän koulu (1882-2012)

Isak Leander Lundman (koulun johtaja 1892-1930)
Lenja Okamaa (koulun johtaja, 1935–1945)
Jaakko Latola (koulun johtaja, 1930–1934)
Lauri Hannila (koulun johtaja, 1948–1950)
Aarne Tölli (johtajaopettaja, rehtori 1950–?)
Jukka Ojala (rehtori, 2007–2022)
Koulun johtajat ja rehtorit > Kirkonkylän koulu (2012-)

Jukka Ojala (rehtori, vuoteen 2022 asti.)
Eero Siika-aho (rehtori, 2012–?)
Sami Paavola (rehtori, 2022–)
Teemu Tittonen (apulaisrehtori, 2022–)
Katriina Kontiokari (apulaisrehtori, 2022–)
Mikko Mäenpää (apulaisrehtori)
Koulun johtajat ja rehtorit > Kempeleen yläaste (1974-2012)

Kerttu Rämet (rehtori, 1974-?)
Eero Siika-aho (rehtori vuoteen 2012 asti.)
Koulun johtajat ja rehtorit > Kempeleen yläaste (1974-2012) > Huomiot

↑  Vuodesta 1978 eteenpäin rehtori.
↑  Vuonna 2012 vanha Kirkonkylän koulu ja Kempeleen yläaste yhdistyivät uudeksi yksiköksi nimeltä Kirkonkylän yhtenäiskoulu.
↑  Vuonna 2012 vanha Kirkonkylän koulu ja Kempeleen yläaste yhdistyivät uudeksi yksiköksi nimeltä Kirkonkylän yhtenäiskoulu.
↑  Vuonna 2012 vanha Kirkonkylän koulu ja Kempeleen yläaste yhdistyivät uudeksi yksiköksi nimeltä Kirkonkylän yhtenäiskoulu.
↑  Vuonna 2012 vanha Kirkonkylän koulu ja Kempeleen yläaste yhdistyivät uudeksi yksiköksi nimeltä Kirkonkylän yhtenäiskoulu.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Yle Elävä arkisto: Koulukyyti Hailuodosta 1979
Yhteiskuntapolitiikka

Yhteiskuntapolitiikka (saks. Gesellschaftspolitik) tarkoittaa toimia, joilla pyritään järjestämään yhteiskunnallisia oloja sekä tieteenalaa. Yhteiskuntapolitiikka voidaan ymmärtää yhteiskuntaa tuottavaksi, sääteleväksi ja kuvailevaksi politiikaksi. Suomalaiseen sanastoon termi tuli 1900-luvun alussa alan saksalaisesta kirjallisuudesta.