stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ammunta kesäolympialaisissa 2000
Mitalitilasto

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Kiina | 3 | 2 | 3 | 8 |
| 2. |  Bulgaria | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 2. |  Ruotsi | 2 | 0 | 0 | 2 |
| 4. |  Venäjä | 1 | 3 | 2 | 6 |
| 5. |  Australia | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 6. |  Ranska | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 6. |  Yhdistynyt kuningaskunta | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 8. |  Yhdysvallat | 1 | 0 | 2 | 3 |
| 9. |  Azerbaidžan | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9. |  Liettua | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9. |  Puola | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9. |  Slovenia | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 9. |  Ukraina | 1 | 0 | 0 | 1 |
| 14. |  Valko-Venäjä | 0 | 1 | 3 | 4 |
| 15. |  Italia | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 15. |  Tšekki | 0 | 1 | 1 | 2 |
| 17. |  Jugoslavian liittotasavalta | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 17. |  Etelä-Korea | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 17. |  Moldova | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 17. |  Suomi | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 17. |  Sveitsi | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 17. |  Tanska | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 23. |  Kuwait | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 23. |  Norja | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 23. |  Romania | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 23. |  Unkari | 0 | 0 | 1 | 1 |
Suomalaiset

| Nimi: | Laji: | Tulos: | Sijoitus: |
| --- | --- | --- | --- |
| Juha Hirvi | 50 m pienoiskivääri, asennot | 1270,5 | 2. |
| Juha Hirvi | 10 m ilmakivääri | 588 | 18. |
| Juha Hirvi | 50 m pienoiskivääri, makuu | 592 | 25. |
| Pia Julin | Kaksoistrap | 94 | 13. |
| Raimo Kauppila | Kaksoistrap | 134 | 10. |
| Timo Laitinen | Skeet | 117 | 23. |
| Maarit Lepomäki | Skeet | 68 | 11. |
| Satu Pusila | Trap | 60 | 13. |
| Satu Pusila | Kaksoistrap | 85 | 17. |
| Pasi Wedman | 10 m olympiakivääri | 672,2 | 4. |
Athens News

Athens News on Kreikassa julkaistava englanninkielinen sanomalehti. Lehden ensimmäinen numero ilmestyi 29. tammikuuta 1952. Lehden päämaja on Ateenassa.
Athens News on ensimmäinen kreikkalainen lehti, jota julkaistaan myös internetissä. Ensimmäinen internet-versio julkaistiin vuonna 1995. Vuodesta 2001 lehtiä on jaettu vain perjantaisin. Elokuussa 2008 lehden omistajaksi tuli Myenpi Publishing. Lehden nykyinen päätoimittaja on vuodesta 2009 saakka ollut Ioanna Papadimitropoulou.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Andrew Stanton

| Andrew Stanton |
| --- | --- |
 Stanton vuonna 2009
Henkilötiedot
Koko nimi:  Andrew Ayers Stanton
Syntynyt: 3. joulukuuta 1965 (ikä 58) Boston, Massachusetts, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Ammatti:  ohjaaja käsikirjoittaja
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Andrew Ayers Stanton (s. 3. joulukuuta 1965 Boston, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen ohjaaja ja käsikirjoittaja. Hänet tunnetaan parhaiten työstään Pixarin animaatioelokuvien parissa. Hän on voittanut kaksi Oscar-palkintoa ja yhden Baftan elokuvapalkinnon.
Koulutus

Stanton suoritti kandidaatintutkinnon (Bachelor of Fine Arts) California Institute of the Arts -yliopistossa vuonna 1987.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Tehtävät |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995 | Toy Story – leluelämää | Toy Story | Käsikirjoittaja |
| 1998 | Ötökän elämää | A Bug's Life | Käsikirjoittaja |
| 1999 | Toy Story 2 | Toy Story 2 | Käsikirjoittaja |
| 2001 | Monsterit Oy | Monsters, Inc. | Käsikirjoittaja |
| 2003 | Nemoa etsimässä | Finding Nemo | Ohjaaja, käsikirjoittaja |
| 2008 | WALL-E | WALL·E | Ohjaaja, käsikirjoittaja |
| 2012 | John Carter | John Carter | Ohjaaja, käsikirjoittaja |
| 2016 | Doria etsimässä | Finding Dory | Ohjaaja, käsikirjoittaja |
| 2019 | Toy Story 4 | Toy Story 4 | Käsikirjoittaja |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuodet | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Tehtävät |
| --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Stranger Things | Stranger Things | Ohjaaja |
| 2018 | Better Call Saul | Better Call Saul | Ohjaaja |
| 2019 | Legion | Legion | Ohjaaja |
| 2022 | Obi-Wan Kenobi | Obi-Wan Kenobi | Käsikirjoittaja |
Palkinnot ja ehdokkuudet > Oscar-palkinnot

| Vuosi | Elokuva | Palkinto | Lopputulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1996 | Toy Story | Paras alkuperäinen käsikirjoitus | Ehdokkuus |
| 2004 | Nemoa etsimässä | Paras animaatioelokuva | Voitto |
| 2004 | Nemoa etsimässä | Paras alkuperäinen käsikirjoitus | Ehdokkuus |
| 2009 | WALL-E | Paras animaatioelokuva | Voitto |
| 2009 | WALL-E | Paras alkuperäinen käsikirjoitus | Ehdokkuus |
| 2011 | Toy Story 3 | Paras sovitettu käsikirjoitus | Ehdokkuus |
Palkinnot ja ehdokkuudet > Baftan elokuvapalkinnot

| Vuosi | Elokuva | Palkinto | Lopputulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Nemoa etsimässä | Paras alkuperäinen käsikirjoitus | Ehdokkuus |
| 2009 | WALL-E | Paras animaatioelokuva | Voitto |
| 2017 | Doria etsimässä | Paras animaatioelokuva | Ehdokkuus |
Aiheesta muualla

Andrew Stanton Elonetissä.
Andrew Stanton Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Analyysi (matematiikka)

Analyysi on matematiikan osa-alue, joka käsittelee reaalilukuja ja kompleksilukuja ja niiden funktioita. Sen tavoitteena oli alun perin kehittää jatkuvuuteen liittyville käsitteille täsmälliset matemaattiset määritelmät. Siinä tutkitaan muun muassa jatkuvuutta, integroituvuutta ja derivoituvuutta.
Historia

Analyysi sai alkunsa 1600-luvulla, Isaac Newtonin ja Gottfried Leibnizin toisistaan riippumattomista keksinnöistä. 1600- ja 1700-luvuilla analyysin aiheet kuten variaatiolaskenta, differentiaaliyhtälöt, osittaisdifferentiaaliyhtälöt, Fourier'n analyysi ja generoivat funktiot kehitettiin enimmäkseen käytännön sovelluksia varten. Analyysin tekniikoita käytettiin menestyksekkäästi approksimoitaessa diskreettejä ongelmia jatkuvilla vastineillaan.
Koko 1700-luvun ajan funktion määritelmä oli väittelyn kohteena matemaatikkojen keskuudessa. 1800-luvulla Augustin Louis Cauchy oli ensimmäinen, joka antoi analyysille tarkan loogisen pohjan määrittelemällä Cauchy-jonon. Hän myös aloitti formaalin funktioteorian tutkimisen. Simeon Poisson, Joseph Liouville, Fourier ja muut tutkivat osittaisdifferentiaaliyhtälöitä ja harmonista analyysiä.
Vuosisadan puolivälissä Bernhard Riemann esitteli integroimisteoriansa. 1800-luvun viimeisellä kolmanneksella Karl Weierstrass aritmetisoi analyysin. Hän luuli, että geometrinen perustelu oli luonnostaan harhaanjohtava. Koska analyysissa aikaisemmin käytetyt, infinitesimaaleihin perustuneet määritelmät ja todistelut olivat alttiina loogisille vastaväitteille, hän esitti uuden määritelmän (ε-δ-määritelmän) raja-arvolle ja sen mukaisesti muillekin analyysin peruskäsitteille. Matemaatikot alkoivat kuitenkin huolestua siitä, että he olettivat reaalilukujen jatkumon olemassaolon ilman todistusta. Julius Wilhelm Richard Dedekind sittemmin konstruoi reaaliluvut Dedekindin leikkauksen avulla. Tuolloin yritykset parantaa  Riemann-integroinnin teoreemoja johti reaalifunktioiden epäjatkuvuuspisteiden muodostaman joukon mahtavuuden tutkimiseen.
Myös "hirviöitä" (ei-missään jatkuvia funktioita, jatkuvia, mutta ei-missään derivoituvia funktioita, avaruuden täyttäviä käyriä) alettiin kehittää. Sen vuoksi Camille Jordan kehitti mittateoriansa, Georg Cantor kehitti naiivin joukko-opin, ja Baire todisti Bairen lauseen. 1900-luvun alussa analyysi formalisoitiin käyttämällä joukko-oppia. Henri Lebesgue kehitti mittateoriansa ja David Hilbert esitteli Hilbert-avaruuden, jonka avulla voitaisiin ratkaista integraaliyhtälöitä. Normitetun vektoriavaruuden ajatus oli jo olemassa, ja 1920-luvulla Stefan Banach loi funktionaalianalyysin.
Osa-alueet

Analyysi jakautuu nykyään seuraaviin osakohteisiin:
Reaalianalyysi tutkii reaaliarvoisten funktioitten derivaattoja ja integraaleja. Tämä sisältää muun muassa raja-arvon, potenssisarjan ja mitan käsitteet.
Funktionaalianalyysi tutkii funktioavaruuksia, tunnetuimpina esimerkkeinä Banach-avaruus ja Hilbert-avaruus.
Harmoninen analyysi käsittelee Fourier-sarjoja ja niiden teorioita.
Funktioteoria eli kompleksianalyysi tutkii funktioita kompleksitasolta kompleksitasolle, jotka ovat kompleksisesti derivoituvia.
Epästandardi analyysi tutkii hyperreaalilukuja ja niiden funktioita ja antaa täsmällisen määritelmän infinitesimaaleille ja äärettömän suurille luvuille.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Analyysi (matematiikka) Wikimedia Commonsissa
Kirjallisuutta

Jalava, Väinö: Matemaattisen analyysin perusteet, s. 1–191.  (Opintomoniste 89)  Tampere:  TTKK, 1983.  ISBN 951-720-771-9.
Arttu Suuntala

Uuno Artturi "Arttu" Suuntala (ent. Flinkhammar, 18. helmikuuta 1920 Luumäki – 10. joulukuuta 1999 Turku) oli suomalainen laulaja, muusikko ja näyttelijä. Suuntala esiintyi kiertueilla ja levytti monien suomalaisten muusikoiden kappaleita. Hän on toiminut esittäjänä kaiken kaikkiaan 122 kappaleessa, joita ovat muun muassa "Ievan polkka" (1966), "Saarijärven polkka" (1972) ja "Viipurin polkka" (1973) sekä "Myllykosken jenkka" (1960), "Kulkurin masurkka" (1965), "Vanha kulkuri" (1967), "Lapsuuden pihapuu" (1967 ja 1976) ja "Väliaikainen" (1971). Ensimmäiset levytyksensä Suuntala teki vuonna 1960 Levytukku-yhtiön Triola-levymerkille. Myöhemmin hän levytti Finnlevy- ja PSO-levy-yhtiöille. Vuosina 1967-68 hän lauloi levylle viisi Toivo Kärjen sävellystä, mm. "Elämänlanka" ja "Lapin taikaa" .
Vaikka Suuntala tunnettiin pääasiassa muusikkona, hän myös esiintyi sivuosassa 35 elokuvassa. Suuntala näytteli usein konnien, muusikoiden ja konstaapelien rooleja. Hänen suurimmat roolinsa olivat elokuvissa Majuri maantieltä (luutnantti Lennart Touhu, talousupseeri) ja Kaksi vanhaa tukkijätkää (Brynolf Varttinen, "Tumma"), joista molemmat ovat vuodelta 1954. Suuntalan viimeinen elokuva oli Matti Kassilan ohjaama Vodkaa, komisario Palmu, jossa hänellä oli poliisin rooli. Suuntala oli mukana revyyteatteri Punaisessa Myllyssä kuusi ja puoli vuotta.
Suuntala toimitti ja juonsi 1960-luvun puolivälissä suosittua radio-ohjelmaa "Veitikka silmäkulmassa", jossa hän tarinoi ohjelman otsikon mukaisesti humoristiseen ja leppoisaan tyyliin vanhasta, enimmäkseen 1930- ja 1940-lukujen musiikista ja soitti tuon ajan äänilevyjä, joista jotkut olivat hyvin harvoin kuultuja. Hän teki Pauli Granfeltin kanssa useita kiertueita amerikansuomalaisten parissa 1960-luvulta 1980-luvulle saakka. Granfeltin yhtyeen solistina Suuntala lauloi muutaman LP-levyn. Sanallisen ja laulullisen ammattitaitonsa ja mutkattoman tyylinsä ansiosta Suuntala oli kysytty viihdyttäjä myös harjannostajaisissa ja kauppojen asiakastilaisuuksissa.
Arttu Suuntala sai valtion taiteilijaeläkkeen vuonna 1985 ja Puolustusvoimien hopeisen ansiomitalin vuonna 1988.
Arttu Suuntalan valikoitu filmografia

Vain laulajapoikia (1951)
On lautalla pienoinen kahvila (1952)
Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä (1954)
Majuri maantieltä (1954)
Hei, rillumarei! (1954)
Pekka ja Pätkä pahassa pulassa (1955)
Nukkekauppias ja kaunis Lilith (1955)
Villi Pohjola (1955)
Juha (1956)
Rakas varkaani (1957)
Pekka ja Pätkä Suezilla (1958)
Pekka ja Pätkä miljonääreinä (1958)
Pekka ja Pätkä mestarimaalareina (1959)
Ei ruumiita makuuhuoneeseen (1959)
Opettajatar seikkailee (1960)
Komisario Palmun erehdys (1960)
Kankkulan kaivolla (1960)
Isaskar Keturin ihmeelliset seikkailut (1960)
Pekka ja Pätkä neekereinä (1960)
Nuoruus vauhdissa (1961)
Tulipunainen kyyhkynen (1961)
Tyttö ja hattu (1961)
Taape tähtenä (1962)
Villin Pohjolan kulta (1963)
Vodkaa, komisario Palmu (1969)
Levyjä

Arttu Suuntala ja Humppaorkesteri (Triola, 1960)
Tanssikaa jenkkaa, tanssikaa polkkaa (Triola, 1960)
Yrjö Saarnion hilpeät musikantit (Triola, 1960)
Ilta Arttu Suuntalan seurassa (Finnlevy, 1970)
Vanhaan hyvään aikaan (PSO, 1971)
Sano morjens vaan − Arttu Suuntala laulaa polkkaa (PSO, 1972)
Konkaritanssit 3 (PSO, 1973)
Lapsuuden pihapuu (PSO, 1976)
Pelko pois, Rosemarie (Mellow, 1976)
Unohtumattomat (Warner Music, 1999)
Aiheesta muualla

Arttu Suuntalan muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
Arttu Suuntalan esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Arttu Suuntala Elonetissä.
Athing Mu

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Athing Mu vuonna 2019. |  Athing Mu vuonna 2019. |  Athing Mu vuonna 2019. |  |
Maa:   Yhdysvallat
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | 800 metriä |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | 4 × 400 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Eugene 2022 | 800 metriä |  |
|  Pronssia | Budapest 2023 | 800 metriä |  |
Athing Mu (s. 8. kesäkuuta 2002) on yhdysvaltalainen yleisurheilija, jonka päälaji on 800 metrin juoksu. Hän voitti vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa kultaa silloisella ennätyksellään 1.55,21. Hän juoksi lisäksi ankkuriosuuden kultaa voittaneessa Yhdysvaltojen 4 × 400 metrin viestijoukkueessa. Hän voitti 800 metrin maailmanmestaruuden Eugenessa 2022 ajalla 1.56,30 ja saavutti MM-pronssia Budapestissa 2023 ajalla 1.56,61.
Mu juoksi 800 metrin sisäratojen alle 20-vuotiaiden maailmanennätyksen 1.58,40 Fayettevillessä 27. helmikuuta 2021. Ulkoradoilla hän alitti kahden minuutin rajan ensimmäisen kerran huhtikuussa 2021 Wacossa ajallaan 1.57,73, ja voittaessaan kesäkuun lopulla Yhdysvaltain olympiakarsinnat hän paransi ennätystään aikaan 1.56,07. Hän juoksi Yhdysvaltojen ennätyksen 1.55,04 Eugenessa 21. elokuuta 2021. Hänen ennätyksensä 1 500 metrillä on 4.03,44 (2023).
Mu voitti kesäkuussa 2021 NCAA:n mestaruudet 400 metrin juoksussa ja 4 × 400 metrin viestijuoksussa. Hän voitti sisäratojen Yhdysvaltojen-mestaruuden 600 metrillä 2019. Hän voitti 800 metrin ulkoratojen Yhdysvaltojen-mestaruuden 2022.
BBC Mundo

BBC Mundo oli BBC World Servicen espanjankielinen radiokanava, joka lähetykset olivat kuultavissa latinalaisessa Amerikassa. Lähetykset alkoivat 14. maaliskuuta 1938. Kanava lakkautettiin helmikuussa 2011 osana BBC:n säästötoimia.
BBC Latin American Service perustettiin 1938 vastineeksi Italian ja Saksan Etelä-Amerikkaan suunnatuille radiokanaville. Tuolloin se lähetti viikossa neljä tuntia ohjelmaa espanjaksi ja portugaliksi. Toisen maailmansodan jälkeen palvelun laajuus pieneni BBC:n kehittäessä Itä-Eurooppaan suunnattua toimintaansa. Samalla radiokanavasta tuli Britannian hallituksen ja liittoutuneiden äänitorven sijaan neutraalisti uutisia lähettävä kanava. Kanava palasi kuitenkin hallituksen propagandatorveksi vuoden 1982 Falklandin sodan aikana. Vuonna 2005 BBC Latin American Servicen nimi muutettiin BBC Mundoksi, kun portugalinkielinen BBC Brasil irrotettiin siitä ja kanava halusi palvella myös Yhdysvaltain espanjankielistä väestöä.
Radiokanavan lakkauttamisen jälkeen sen nimi jäi BBC:n espanjankielisen verkkosivuston ja sen viikoittaisen podcastin käyttöön.
Aiheesta muualla

BBC Mundo (espanjaksi)
Argent Moon

| Argent Moon Insomnium |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 17. syyskuuta 2021
 Kesto: 23.12
 Levy-yhtiö: Century Media
Insomniumin muut julkaisut
| Heart Like a Grave 2019 | Argent Moon 2021 | Anno 1696 2023 |
Argent Moon on Insomniumin EP-levy, joka julkaistiin 17. syyskuuta 2021. Kappaleisiin The Conjurer ja The Reticent on julkaistu videot.
Kappaleet

The Conjurer – 7.25
The Reticent – 4.32
The Antagonist – 5.03
The Wanderer – 6.11
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Kaaoszine: 7/10
Aiheesta muualla

Argent Moon Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Argent Moon Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Insomnium
| --- | --- |
Studioalbumit:   In the Halls of Awaiting  Since the Day It All Came Down  Above the Weeping World  Across the Dark  One for Sorrow  Shadows of the Dying Sun  Winter’s Gate  Heart Like a Grave  Anno 1696 
EP:t:   Where the Last Wave Broke  Ephemeral  Argent Moon  Songs Of The Dusk 
Kokoelmat:  The Candlelight Years
Aron Chmielewski

| Aron Chmielewski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. lokakuuta 1991 (ikä 33) Gdańsk, Puola
Kansalaisuus:   Puola
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Chmielu
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  190 cm
Paino:  85 kg
Pelinumero:  8
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Stoczniowiec Gdańsk (Puola) Cracovia Kraków (Puola) AZ Havířov (Tšekki2) HC Frýdek-Místek (Tšekki3/Tšekki2) HC Třinec (ČEL) HC Olomouc (ČEL)
Aron Chmielewski (s. 9. lokakuuta 1991 Gdańsk, Puola) on puolalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä ja laukoo oikealta.
Ura > Seuraura

Chmielewski on Stoczniowiec Gdańskin kasvatti. Hän siirtyi B-juniori-ikäisenä Saksaan ja Hannover Indiansin junioreihin, mutta palasi kesken kauden 2008–2009 kasvattajaseuraansa Stoczniowieciin ja siirtyi seuran kakkosjoukkueeseen Puolan toiseksi korkeimmalle sarjatasolle 1. ligaan. Kaudella 2009–2010 Chmielewski debytoi Stoczniowiecin pääsarjajoukkueessa ja hänen tulokaskautensa Polska Liga Hokejowassa toi 44 runkosarjaottelussa tehot 17+13=30. Kaudella 2010–2011 Chmielewski oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 26+19=45, joilla hän sijoittui liigan maalipörssissä viidenneksi ja jakoi pistepörssin kahdeksannen sijan KTH Krynican Karel Hornýn kanssa. Chmielewski oli Stoczniowiecin paras pistemies ja maalintekijä myös pudotuspeleissä tehoilla 9+6=15. Hän pelasi kauden aikana myös PHL:n tähdistöottelussa.
Kaudeksi 2011–2012 Chmielewski siirtyi Crocovia Krakówiin, jossa hän voitti Puolan-mestaruuden vuonna 2013, hopeaa vuonna 2012 sekä Puolan cupin vuonna kaudella 2013–2014, jolloin hän sijoittui koko PHL:n runkosarjan maalipörssissä toiseksi ja pistepörssissä kolmanneksi tehoilla 33+36=69.
Chmielewski siirtyi kaudeksi 2014–2015 kaksivuotisella sopimuksella Tšekin Extraligan HC Třineciin. Hän teki joukkueessa kauden aikana 19 runkosarja-, yhdessä playoff- ja neljässä Mestarien liigan ottelussa tehot 2+2=4. Chmielewski voitti kauden päätteeksi Extraliga-hopeaa. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin lainalla 1. česká hokejová ligan AZ Havířovissa. Kaudella 2015–2016 Chmielewski pelasi Třinecissä 13 runkosarjaottelua tehopistein 2+2=4 ja neljä CHL-ottelua tehden yhden maalin. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan lainalla kaksi sarjatasoa alempana 2. česká hokejová ligan HC Frýdek-Místekissä. Chmielewski oli joukkueen toiseksi paras maalintekijä ja kolmanneksi paras pistemies tehoilla 23+18=41. Frýdek-Mistek nousi kauden päätteeksi 1. ligaan.
Kaudella 2016–2017 Chmielewski pelasi Třinecissä 12 runkosarjaottelua. Hän pelasi suurimman osan kaudestaan 1. ligaa Frýdek-Mistekissä, jonka paras pistemies ja maalintekijä Chmielewski oli tehoilla 15+19=34. Pudotuspeleissä hän oli joukkueen paras pistemies tehoilla 4+7=11. Toukokuussa 2017 Chmielewski teki Třinecin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Chmielewski edusti Puolaa IA-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2015, 2016 ja 2017, joista kaksi ensimmäistä turnausta päättyi pronssiin. Hän pelasi myös IB-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2014, jolloin hän voitti kultaa ja oli näin ollen nostamassa Puolaa IA-divisioonaan. Chmielewski pelasi myös Pyeonchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Hän jakoi esikarsintakierroksella joukkueensa sisäisen pistepörssin voiton Krystian Dziubińskin kanssa tehoilla 2+2=4.
Chmielewski pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2010, jolloin hän oli Puolan paras maalintekijä neljällä osumallaan. Chmielewski pelasi myös II-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2011, jolloin hän toimi joukkueensa varakapteenina ja voitti B-lohkon kultaa. Chmielewski voitti koko turnauksen piste- ja maalipörssin tehoilla 13+7=20 sekä tehotilaston lukemalla +18. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuosina 2008 ja 2009, joista jälkimmäinen turnaus päättyi A-lohkon hopeaan.
Arorae

Arorae
Arorae Nasan kuvaamana.
| --- | --- |
Sijainti:  Gilbertsaaret Kiribati
Vesialue:  Tyynimeri 
Pinta-ala:  7,5 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  1 011 (2015)
Suurin kaupunki:  Roreti
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Arorae on atolli Kiribatissa lähellä päiväntasaajaa. Se kuuluu Gilbertsaarten ryhmään ja on sen eteläisin saari. Sen pinta-ala on noin 7,5 neliökilometriä ja saarta asutti noin 1 011 asukasta vuonna 2015, joista 99 % on protestantteja. Saaren suurimmat kylät ovat Roreti, Tamaroa ja Taribo.
Mikronesialaiset ovat asuttaneet Aroraeta useiden vuosisatojen ajan. Ensimmäinen saaren löytänyt eurooppalainen oli eräs brittiläinen kapteeni vuonna 1809.
Aiheesta muualla

Arorae (englanniksi)
Kiribatin saaret
Gilbertsaaret: Abaiang | Abemama | Aranuka | Arorae | Beru | Butaritari | Kuria | Maiana | Makin | Marakei | Nikunau | Nonouti | Onotoa | Tabiteuea | Tamana | Tarawa
Phoenixsaaret: Abariringa | Birnie | Enderbury | Manra | McKean | Nikumaroro | Orona | Rawaki
Linesaaret: Kiritimati | Tabuaeran | Teraina | Malden | Starbuck | Flint | Vostok | Caroline
Banaba
Alpensia Ski Jumping Centre

| Alpensia Ski Jumping Centre |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:   Pyeongchang, Gangwon, Etelä-Korea
Katsomopaikat:  Yhteensä: 13 500 Istumapaikat: 11 000 Seisomapaikat: 2 500
Koordinaatit:  37°39′45″N, 128°40′53″E
Avattu:  2009
Muut mäet:  K35, K15
Seura:  Alpensia Resort
Alpensia HS142

K-piste:  125 metriä
Mäkikoko:  142 metriä
Mäkiennätys:  143,5 metriä  Ryōyū Kobayashi (16.2.2018)
Kesämäkiennätys:  133,0 metriä  Erik Simon (4.9.2009)
Avattu:  2009
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  49,5 m
Vauhtimäen pituus:  97,3 m
Keulan pituus:  6,8 m
Keulan korkeus:  3,13 m
Keulan kulma:  11°
Alastulorinteen kulma:  34,6°
Alpensia HS109

K-piste:  98 metriä
Mäkikoko:  109 metriä
Mäkiennätys:  113,5 metriä  Stefan Kraft  Robert Johansson  Andreas Wellinger (16.2.2017, 2*10.2.2018)
Naisten mäkiennätys:  111,0 metriä  Yūki Itō (16.2.2017)
Kesämäkiennätys:  105,0 metriä  Stefan Hula (3.9.2009)
Avattu:  2009
Muovitus:  Kyllä
Tornin korkeus:  20 m
Vauhtimäen pituus:  88,6 m
Keulan pituus:  6,4 m
Keulan korkeus:  2,45 m
Keulan kulma:  11°
Alastulorinteen kulma:  34°
Alpensia HS66
K-piste:  60 metriä
Mäkikoko:  66 metriä
Avattu:  2009
Tornin korkeus:  Luonnonmäki
Keulan kulma:  10°
Alastulorinteen kulma:  32°
| Alpensia Ski Jumping Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:   Daegwalnyeong-myeon, Etelä-Korea
Rakennustyöt aloitettu:  2007
Avattu:  2009
Omistaja:  Pyeongchang
Kenttä:  Nurmi
Käyttäjät
 Gangwon FC (2016–2017) 
Katsojakapasiteetti
 Istumapaikat: 11 000 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Alpensia Ski Jumping Centre (aikaisemmin Alpensia Jumping Park) on viiden muovitetun hyppyrimäen ja jalkapallostadionin muodostama urheilustadion Daegwalnyeong-myeonissa Pyeongchangin piirikunnassa Gangwonin maakunnassa Etelä-Koreassa.
Hyppyrimäkien tornit.
Alpensia Ski Jumping Centre toimi Pyeongchangin 2018 talviolympialaisten mäkihyppy- ja yhdistetynkilpailujen sekä lumilautailun big airin kilpailupaikkana.
Historia

Pyeongchangiin alettiin rakentaa heinäkuussa 2006 uutta Alpensia Resort -talviurheilualuetta, jonka kokonaisbudjetti oli noin miljardi euroa. Rakennustyöt aloitettiin vuoden 2014 talviolympialaisten hakuprosessia silmälläpitäen, mutta olympialaiset myönnettiin heinäkuussa 2007 Sotšille.
Alpensia Ski Jumping Centren rakennustyöt aloitettiin marraskuussa 2007 ja avajaisia vietettiin syyskuussa 2009 Continental Cup kilpailuiden yhteydessä. Alpensia Ski Jumping Centreen kuuluu viisi muovitettua hyppyrimäkeä (K125 HS140, K98 HS109, K60 HS66, K35 ja K15), joista kolme pienintä ovat luonnonmäkiä. Rakennustyöt maksoivat noin 50 miljoonaa euroa.
Kesällä 2017 suurmäen HS-pistettä siirrettiin 140 metristä 142 metriin.