Sähköasennuksen käyttöönottotarkastus
Jännitteisenä tehtävät mittaukset > Oikosulkusuojauksen toteutuminen eli oikosulkuimpedanssin mittaaminen tarvittaessa

Oikosulkusuojaus on ensisijaisesti aina suunnittelijan laskelmiin perustuva arviointi. Oikosulkuimpedanssi mitataan tarvittaessa asennustesterillä vaihejohtimien tai vaiheen ja nollajohtimen välillä sähköverkon syötön kannalta epäedullisimmasta pisteestä. Riittävä oikosulkuvirran arvo riippuu sulakkeiden tyypistä, koosta ja vaaditusta laukaisuajasta.
Esimerkki vikasuojauksen tarkistamisesta: pisimmän 1,5 mm²:n ryhmäjohdon pistorasiasta mitattu silmukkaimpedanssi on 1,30 Ω käyttöjännitteellä 230 VAC. Suojalaitteena on C-tyypin 10 A johdonsuojakatkaisija. Vaadittu laukaisuaika on 0,4 s. Suurin sallittu impedanssi on 0,8 • 230 V / 100 A = 1,84 Ω. Mitattu arvo on 1,3 Ω ja siis hyväksyttävissä. Tästä voidaan laskea piirin oikosulkuvirta Ik = Vo / Zs → 230 V / 1,3 Ω = 176 A, joka on hyväksyttävissä. Siten SFS 6000 -standardin mukaisissa mittauksissa pienin vaadittu mahdollinen toimintavirta esim. C-tyypin 10 A:n johdonsuojakatkaisijalle on 125 A ja 16 A:n johdonsuojakatkaisijalle 200 A. Yleensä tarkastelu tehdään helpommalla tavalla: mittalaitteessa voi olla esiohjelmoituna erilaisten suojalaitteiden edellyttämät minimivikavirrat. Kun suojalaite on valittu, kertoo mittalaite heti, onko tulos hyväksyttävissä vai ei.
Silmukkaimpedanssi voidaan mitata myös vikavirtasuojilla varustetuista järjestelmistä, vaikka SFS 6000 ei sellaista edellytä. Asennustesteri kehittää vikavirtasuojaa laukaisemattomassa mittauksessa (no trip) DC-virran, joka kyllästää vikavirtasuojan magnetointipiirin. Tämän jälkeen koestuslaite lisää päälle mittausvirran, joka vain simuloi samannapaisia puoliaaltoja. Vikavirtasuoja ei enää pysty tunnistamaan tätä mittausvirtaa eikä siten laukea. Asennustesteri laskee vikavirran IK mittauspiirin impedanssiin ZL-PE ja verkkojännitteeseen perustuen. Kolmivaihepistorasioiden ylivirtasuojia koestettaessa silmukkaimpedanssin mittaus maata vasten on tehtävä kaikille kolmelle vaihejohtimelle (L1, L2 ja L3).
Silmukkaresistanssimittaus (sauvaton maadoitusresistanssimittaus) voidaan tehdä myös induktioon perustuvalla maadoitusresistanssipihtimittarilla. Mittauksessa käytetään kahta pihtivirtamittaria, jolla mitataan silmukkaresistanssi silmukoiden läpi kulkevasta johtimesta. Tällöin sähköjärjestelmän maadoitusjohdinta ei tarvitse kytkeä irti, josta voi olla etu esim. rakennuksen ukkosjohdatinjärjestelmien tarkistuksissa.
Suuret suojajohtimen resistanssit edeltävissä jatkuvuusmittauksissa voivat johtaa suojalaitteiden vaihtamiseen. Tyypillisesti ryhmäjohdon suojajohtimen resistanssi on alle 1 ohmia, poikkeavan suuret tulokset tarkistetaan jännitteiden päällekytkemisen jälkeen vikapiirin impedanssimittauksella ja suojalaitteen vaatiman virran täyttymisellä. Jotta ylivirtasuoja laukeaisi ajallaan, oikosulkuvirran IK on oltava suurempi kuin laukaisuvirta Ia. Valmistajan ilmoittama Ia-arvo tulee kuitenkin kertoa 1,25:llä, jotta saadaan hyväksyttävä mittalaitteen miniminäyttämä. Näin huomioidaan vikatilanteesta aiheutuva johtimen lämpeneminen ja sen aiheuttama resistanssin kasvu/vikavirran heikkeneminen. Esimerkiksi C16A johdonsuojakatkaisijalla suojatun ryhmän päässä vikavirran arvon tulee olla vähintään 1,25 × 160 A = 200 A.