stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Antonio Fassina

Antonio "Tony" Fassina (s. 26. heinäkuuta 1945) on italialainen ralliautoilija. Hän osallistui viiteen rallin MM-sarjan kilpailuun, joista ensimmäinen oli Sanremon ralli 1976 ja viimeinen oli Sanremon ralli 1981. Hän voitti yhden MM-sarjan osakilpailun, joka oli Sanremon ralli 1979. Ensimmäinen palkintopallisijoitus oli Sanremon rallissa 1977, jossa hän saavutti myös ensimmäisen erikoiskoevoittonsa MM-tasolla. Hän voitti rallin EM-sarjan mestaruuden vuonna 1982 ja hän on moninkertainen Italian mestari.
Antonio Draghi

Antonio Draghi (n. 1634 Rimini – 16. tammikuuta 1700) oli italialainen säveltäjä ja wieniläisen barokkioopperan keskeisiä vaikuttajia 1600-luvun lopulla. Hän sävelsi 118 oopperaa, joista monet hovirunoilija Nicolò Minaton librettoihin.
Draghi opiskeli musiikkia Venetsiassa, jossa hänet tunnettiin bassolaulajana. Hän muutti 1658 Wieniin ensin libretistiksi ja sitten oopperasäveltäjäksi. Vuonna 1673 hänet nimitettiin Leopold I:n hovin teatterimusiikin johtajaksi ja 1682 keisarilliseksi kapellimestariksi.
Draghi loi Antonio Cestin ja Francesco Cavallin  pohjalta vokaalisesti loistokkaan, da capo -aarioihin perustuvan oopperan. Puolet Draghin oopperoista lukeutuvat dramma per musica -tyylisuuntaa ja muut, keisarittaren merkkipäiviksi sävelletyt juhlaoopperat festa teatrale- tai festa musicale -tyylisuuntaa. Ensimmäinen ooppera, johon Draghi kirjoitti itse myös tekstin oli La mascherata (“Naamiaiset”, 1666).
Käännös suomeksi
Antiokhos Hieraks

Antiokhos Hieraks (kuoli 227 eaa., kreik. Aντιoχoς Ιεραξ) oli seleukidien kuninkaan Antiokhos II:n poika ja Seleukos II:n nuorempi veli. Kun Antiokhos II kuoli vuonna 246 eaa. aloitti Antiokhos Hieraks kapinan veljeään vastaan. Antiokhos yritti tehdä seleukidien omistamasta Vähästä-Aasiasta oman kuningaskuntansa ja hän onnistuikin pitämään alueen hallussaan monen vuoden ajan. Lopulta hänet kukisti Pergamonin hallitsija Attalos I. Antiokhos pakeni tämän jälkeen Egyptiin, jossa hän kuoli vuonna 227 eaa. Antiokhos oli naimisissa Bithynian kuninkaan Ziaelaan tyttären kanssa.
Antiokhos IX Kyzikenos

Antiokhos IX Eusebes tai Kyzikenos oli Seleukidien valtakunnan kuningas. Hänen isänsä oli Antiokhos VII Sidetes ja hänen äitinsä Kleopatra Thea. Isänsä kuoltua Parthiassa Antiokhoksen setä Demetrios II Nikator palasi valtaan 129 eaa. Hänen äitinsä lähetti tällöin pojan Kyzikokseen Vähään-Aasiaan, jonka johdosta hän sai lisänimensä Kyzikenos. Hän palasi Syyriaan 116 eaa. ottamaan vallan velipuoleltaan ja serkultaan Antiokhos VIII Grypokselta, jonka kanssa hän lopulta jakoi Syyrian. Grypoksen poika Seleukos VI Epifanes tappoi hänet taistelussa 96 eaa.
Antiokhos IX Kyzikenos oli lyhyesti naimisissa serkkunsa Kleopatra IV:n kanssa 113–112 eaa.
Käännös suomeksi
Aleksandra Marinina

Aleksandra Marinina
Aleksandra Marinina (ven. Александра Маринина), oikealta nimeltään Marina Anatoljevna Aleksejeva (ven. Марина Анатольевна Алексеева, s. 16. heinäkuuta 1957 Lviv, Ukrainan SNT, Neuvostoliitto) on venäläinen rikoskirjailija. Hän on julkaissut 25 romaania, joita on käännetty 20 kielelle.
Marininan isä oli etsivä ja äiti oikeustieteen tohtori. Marinina itse väitteli oikeustieteen tohtoriksi vuonna 1986. Ennen kirjailijanuraansa hän työskenteli pitkään Neuvostoliiton ja Venäjän sisäministeriössä. Vuonna 1998 hän siirtyi vapaaksi kirjailijaksi miliisin everstiluutnantin arvosta, jaostopäällikön paikalta Moskovan oikeustieteellisessä instituutissa.
Marininan rikoskirjojen päähenkilö on rikostutkija Anastasia Kamenskaja. Suomessa Marininan kirjoja julkaisee Otava, sekä Loisto.
Suomennetut Kamenskaja-dekkarit

Irina tietää liikaa, 2002
Murhaaja vastoin tahtoaan, 2003
Kuolema ja vähän rakkautta, 2004
Kaikesta täytyy maksaa, 2005
Kaksoiselämää, 2006
Seitsemäs uhri, 2007
Kuoleman käsikirjoitus, 2008
Varastettu uni, 2010
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Aleksandra Marininan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
Aleksandra Marinina Otavan sivustolla
Anja Arndt

| Anja Arndt |
| --- | --- |

Euroopan parlamentin jäsen
 16.7.2024–  
Ryhmä:  Suverenistit (2024–)
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. tammikuuta 1966 (ikä 58) Wangerland, Saksa
Kansalaisuus:  saksalainen
Tiedot
Puolue:  Vaihtoehto Saksalle
Anja Arndt (s. 10. tammikuuta 1966 Wangerland, Saksa) on saksalainen poliitikko. Arndt edustaa Vaihtoehto Saksalle -puoluetta. Arndt on toiminut Euroopan parlamentin jäsenenä heinäkuusta 2024 lähtien. Hän edustaa Euroopan parlamentissa Suvereenien kansakuntien Eurooppa -ryhmää
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anja Arndt Wikimedia Commonsissa
Anja Arndt Euroopan parlamentin jäsenet. Euroopan parlamentti.
Antiokhos

Antiokhos (m.kreik. Ἀντίοχος, lat. Antiochus) oli kreikkalaisperäinen nimi varsinkin hellenistisellä ajalla. Nimi voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Antiokhos Askalonlainen, filosofi n. 130 - 68 eaa.
Antiokhos Ateenalainen, astrologi
Seleukidien hallitsijasuku:
Antiokhos I Soter
Antiokhos II Theos
Antiokhos Hieraks
Antiokhos III Suuri
Antiokhos IV Epifanes
Antiokhos V Eupator
Antiokhos VI Dionysos
Antiokhos VII Sidetes
Antiokhos VIII Grypos
Antiokhos IX Kyzikenos
Antiokhos X Eusebes
Antiokhos XI Epifanes
Antiokhos XII Dionysos
Antiokhos XIII Asiatikos
Kommagenen kuninkaat:
Antiokhos I
Antiokhos II
Antiokhos III
Antiokhos IV
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Antiokhos”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Martiniquen jalkapallomaajoukkue

Martiniquen jalkapallomaajoukkue edustaa Martiniqueta miesten jalkapallon kansainvälisissä otteluissa. Sitä hallinnoi Martiniquen jalkapalloliitto. Martinique on CONCACAFin jäsen, mutta ei ole FIFA:n jäsen. Maa on voittanut Caribbean Cupin kerran vuonna 1993.
Menestys arvokisoissa > CONCACAF Gold Cup

1991 Karsiutui
1993 8.
1996-2000 Karsiutui
2002 Puolivälierät
2003 Lohkovaihe
2005-2011 karsiutui
2013 Lohkovaihe
2015 Karsiutui
Menestys arvokisoissa > Caribbean Cup

Martinique on isännöinyt kertaalleen Caribbean Cupia. Tämä tapahtui vuonna 2010.
1989 Karsiutui
1990 Turnaus keskeytettiin vallankaappausyrityksen takia. Martiniquen piti kohdata loppuottelussa Trinidad and Tobago
1991 1. kierros
1992 Kolmas
1993 Voittaja
1994 Toinen
1995 Karsiutui
1996 Kolmas
1997-1998 1. kierros
1999 Karsiutui
2001 Kolmas
2005 Karsiutui
2007 1. kierros
2008 Karsiutui
2010 1. kierros
2012 Neljäs
2014 1. kierros
Pelaajia

Jean-Sylvain Babin
Jordy Delem
Julien Faubert
Steeven Langil
José-Karl Pierre-Fanfan
Aiheesta muualla

Viime aikoina maajoukkueessa pelanneita pelaajia (englanniksi)
CONCACAF:n maajoukkueet
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Anguilla |  Antigua ja Barbuda |  Aruba |  Bahama |  Barbados |  Belize |
|  Bermuda |  Bonaire1 |  Brittiläiset Neitsytsaaret |  Caymansaaret |  Costa Rica |  Curaçao |
|  Dominica |  Dominikaaninen tasavalta |  El Salvador |  Grenada |  Guadeloupe1 |  Guatemala |
|  Guyana |  Haiti |  Honduras |  Jamaika |  Kanada |  Kuuba |
|  Martinique1 |  Meksiko |  Montserrat |  Nicaragua |  Panama |  Puerto Rico |
|  Ranskan Guayana1 |  Saint Kitts ja Nevis |  Saint Lucia |  Saint Vincent ja Grenadiinit |  Saint-Martin1 |  Sint Maarten1 |
|  Suriname |  Trinidad ja Tobago |  Turks- ja Caicossaaret |  Yhdysvallat |  Yhdysvaltain Neitsytsaaret |  |
Entisiä joukkueita:: 
 Alankomaiden Antillit: 
1 Maa on CONCACAF:n jäsen, mutta ei kansainvälisen jalkapalloliiton FIFA:n jäsen.
Martha Darley Mutrie

Martha Darley Mutrie: Ruusuja, öljyvärit kankaalle.
Martha Darley Mutrie (26. elokuuta 1824 Ardwick - 30. joulukuuta 1885 Brighton) oli englantilainen taidemaalari. Hän opiskeli Manchester School of Designissä. Hänen maalauksensa esittävät yleensä hedelmä- ja kukka-asetelmia.
Darley Mutrien opettajana oli George Wallis vuosina 1844- 1846. Hän opiskeli myös Wallisin yksityisoppilaana. Hänen töitään oli esillä Royal Academy of Artsissa ja kriitikko John Ruskin suhtautui niihin suopeasti. Nykyään hänen töitään on Victoria and Albert Museumin kokoelmissa.
Arkitekturmuseet

Arkitekturmuseet tarkoittaa muun muassa seuraavia:
Nasjonalmuseet for kunst, arkitektur og design, Oslossa sijaitsevan useasta museosta vuonna 2003 yhdistyneen museon osa
Ruotsin arkkitehtuurimuseo, Tukholmassa sijaitseva arkkitehtuurimuseo
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Arkitekturmuseet”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Martha Erika Alonso Hidalgo

Martha Erika Alonso Hidalgo vuonna 2013.
Martha Érika Alonso Hidalgo (17. joulukuuta 1973 – 24. joulukuuta 2018 Santa Maria Coronago, Puebla) oli meksikolainen poliitikko ja Pueblan osavaltion kuvernööri. Alonso sai surmansa helikopterionnettomuudessa. Hän ehti toimia Pueblan kuvernöörinä vain kymmenen päivää. Onnettomuudessa kuoli myös hänen aviomiehensä Rafael Moreno Valle Rosas.
Amerikkalaisen jalkapallon Aasian liitto

| Amerikkalaisen jalkapallon Aasian liitto> IFAF Asia |
| --- | --- |
Laji:  Amerikkalainen jalkapallo
Toimialue:  Aasia
Lyhenne:  IFAF Asia
Perustettu:  2012
Presidentti:  KK Park
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Amerikkalaisen jalkapallon Aasian liitto (lyh. AFAF, engl. Asian Federation of American Football) on amerikkalaisen jalkapallon lajiliitto, joka kattaa Aasian kansalliset lajiliitot. Lajiliittoon kuuluu kuusi jäsenmaata. AFAF on lajin maailmanliiton eli IFAF:in jäsen.
Jäsenet

KAFA
AFFI
JAFA
KGFF
MAFA
FAFA
Anja Elenius-Pantzopoulos

Anja Inkeri Elenius-Pantzopoulos, myöh. Elenius (21. heinäkuuta 1914 Pielisjärvi – 30. kesäkuuta 2009 Turku) oli suomalainen lastenkirjailija ja suomentaja.
Teoksia

Kun minä tulen suureksi: iloinen tarina kahdesta kaupungista. Kirjokansi, Turku 1946
Suomennoksia

Rolf Stenersen : Edvard Munch : lähikuva suuresta mestarista. Aura, Turku 1945
U. Widmark : Arvonen & Jones etsivätoimisto : kertomus pojille. Kirjokannen poikien kirjasto 1. Turku 1946  (alkuteos Lindström & Jones detektivbyrå)
Harald Peter Gutherz : Operetti : romaani. Kirjokansi, Turku 1946
Mollie Faustman : Raijan päiväkirja ; kuvat piirtänyt Marjatta Vihma. Kirjokannen tyttöjen kirjasto 1. Kirjokansi, Turku 1946 (alkuteos Renées dagbok)
Elsa Björkman-Goldschmidt : Tapahtui Wienissä ; ruotsinkielisestä alkuteoksesta Det var i Wien suom. Anja Elenius-Pantzopoulos. Aura, Turku 1946
Boccaccio : Dekamerone. Ensimmäinen päivä ja siihen kuuluvat 10 kertomusta ; saksalaisesta painoksesta suom. Anja Elenius-Pantzopoulos. Lukumies, Turku 1947
Boccaccio : Dekamerone. Toinen päivä ja siihen kuuluvat 10 kertomusta ; saksalaisesta painoksesta suom. Anja Elenius-Pantzopoulos. Lukumies, Turku 1947
Boccaccio : Dekamerone. Kolmas päivä ja siihen kuuluvat 10 kertomusta ; saksalaisesta painoksesta suom. Anja Elenius-Pantzopoulos. Lukumies, Turku 1947
Boccaccio : Dekamerone. Neljäs päivä ja siihen kuuluvat 10 kertomusta ; saksalaisesta painoksesta suom. Anja Elenius-Pantzopoulos. Lukumies, Turku 1947
Boccaccio : Dekamerone. Viides päivä ja siihen kuuluvat 10 kertomusta ; saksalaisesta painoksesta suom. Anja Elenius-Pantzopoulos. Lukumies, Turku 1947
Boccaccio : Dekamerone. Kuudes päivä ja siihen kuuluvat 10 kertomusta ; saksalaisesta painoksesta suom. Anja Elenius-Pantzopoulos. Lukumies, Turku 1947
Boccaccio : Dekamerone. Seitsemäs päivä ja siihen kuuluvat 10 kertomusta ; saksalaisesta painoksesta suom. Anja Elenius-Pantzopoulos. Lukumies, Turku 1947
Elsa Nyblom : Lumottu kesä : romaani. Aura, Turku 1948 (alkuteos Förtrollad sommar)
Sinclair Lewis : Tohtori Arrowsmith : lääkäriromaani. Aura, Turku 1948 (alkuteos Martin Arrowsmith)
Nimellä Anja Elenius:
Udo Kultermann : Modernin arkkitehtuurin maailma ; suom. Sampo Kyander ja Anja Elenius. WSOY 1967 (alkuteos Neues Bauen in der Welt)
Martti Mäkelä

Martti Mäkelä (s. 1939) on suomalainen meteorologi, joka toimi pitkään Yleisradion televisiouutisten meteorologina. Mäkelä oli helmikuussa 1969 Yleisradion ensimmäinen tv-meteorologi yhdessä Erkki Harjaman ja pian alaa vaihtaneen Pirkko Lahden kanssa. Hänen uransa Yleisradiossa jatkui 1990-luvun alkuun saakka.
Mäkelä oli myös Vantaan kaupunginvaltuuston jäsen sosialidemokraattien edustajana vuosina 1977–2000.
Martti Mäenpää (juristi)

Martti Hermanni Mäenpää (22. tammikuuta 1924 Vilppula – 13. helmikuuta 2000) oli suomalainen juristi ja korkeimman hallinto-oikeuden hallintoneuvos vuodesta 1972. Hän suoritti ylemmän oikeustutkinnon 1949 ja sai varatuomarin arvon 1952.
Martti Mustonen

Vuorineuvos Martti Mustonen (1989)
Martti Veikko Pekka Mustonen (29. elokuuta 1909 Kalvola – 29. toukokuuta 1998 Helsinki) oli suomalainen agronomi ja SOK:n pääjohtaja 1968-1975. Hän sai vuorineuvoksen arvonimen 1972. Mustoselle myönnettiin myös maanviljelysneuvoksen arvonimi.
Mustonen tuli ylioppilaaksi vuonna 1929 ja valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1934. Hän oli tilanhoitajana Tuorlan kartanossa 1934-1936, järjestökonsulenttina Pellervo-seurassa 1936-1939 ja SOK:n palveluksessa hän oli 1939-1975, pääjohtajana 1968-1975. Osuustoimintaopin opettajana Mustonen toimi Helsingin yliopistossa 1953-1959.
Mustonen kirjoitti nimimerkillä Martti Kataja viisi teosta: Kaniini (1941, Helsinki, Pellervo), Taloussika (1945, Helsinki, Pellervo), Tuotekauppa (1946, Helsinki, Pellervo), Mainiemen pehtori (1947, Helsinki, Pellervo), Konsulentin kommelluksia (1948, Helsinki, Pellervo).
Mustosen vanhemmat olivat ylivahtimestari Johan Petter Mustonen ja Ida Maria (o.s. Suominen). Puoliso oli pöytyäläisen tilanomistajan tytär Anna-Liisa (o.s. Simola). Mustoset on haudattu Pöytyän kirkonkylän hautausmaalle Simoloiden sukuhautaan.
Melpomene

Melpomene (Gustave Moreau, 1891)
Melpomene (m.kreik. Μελπομένη) oli kreikkalaisessa mytologiassa tragedian muusa eli runotar. Hänet kuvataan usein tragedioissa käytetyn naamion kanssa. Toisessa kädessään hänellä saattaa olla veitsi tai nuija. Päässään hänellä on sypressikruunu.
Martti Pesonen (täsmennyssivu)

Martti Pesonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Martti Pesonen (1895–1933), suomalainen aktuaari
Martti Pesonen (s. 1934), suomalainen arkkitehti ja muusikko, Suomen oboe- ja fagottiseuran perustajajäsen
Martti Pesonen (s. 1942), suomalainen moottoripyöräilijä
Maurice Marie-Sainte

Maurice Rigobert Marie-Sainte (4. tammikuuta 1928 Balata – 27. elokuuta 2017 Sainte-Anne) oli martiniquelainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1955 ja nimitettiin Fort-de-Francen arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Sicilibban titulaaripiispaksi 19. joulukuuta 1968. Piispaksi vihkiminen seurasi 12. lokakuuta 1969. Pääkonsekraattorina toimi Henri-Marie-François Varin de la Brunelière, jota avustivat Charles-Marie-Joseph-Henri de Provenchères ja Patrick Webster.
Marie-Sainte sai 4. heinäkuuta 1972 nimityksen Fort-de-Francen arkkipiispaksi, jona hän toimi, kunnes jäi eläkkeelle 8. tammikuuta 2004.
Ansakuoppa

Sudenkuoppa Saksassa.
Ansakuoppa on metsästyksessä käytettävä ansa, maahan kaivettu kuoppa, johon eläimen on tarkoitus pudota. Ansakuopilla on metsästetty Suomessa jo kivikaudella. Suden kuoppapyynti on viimeinen ansakuoppametsästyksen perinne Suomessa, ja sekin päättyi viimeistään 1900-luvun alkupuolella. Suden ansakuoppia kutsuttiin sudenkuopiksi tai hukanhaudoiksi. Sudenkuoppiin on usein laitettu keskelle paalu, jonka päässä on syötti. Muita kuin lihansyöjiä on peloteltu ansoihin, tai ansat on tehty eläinten toivotuille kulkureiteille.
Kuopat on usein katettu risuin ja lehdin, jotta eläin ei huomaisi niitä. Kuopan pohjalle on voitu pystyttää teräviä seipäitä.  Näin on ilmeisesti tehty petopyynnin yhteydessä ja vaivojen säästämiseksi: kuollut tai vaikeasti haavoittunut eläin ei pakene matalastakaan kuopasta eikä ole pyytäjälleen vaarallinen. Aitoja eli johteita on voitu rakentaa ohjaamaan saaliit kuoppaan.
Yllättävästi myös hylkeelle on voitu tehdä tietynlainen "ansakuoppa", johon se on pudonnut. Pyyntiteknisesti se on lähinnä loukku: Hylkeet lekottelevat mielellään kivillä. Hylkeenpyytäjät ovat laatineet puisen lavan, jonka kansi on saranoitu alasaukeavaksi. Lava on hinattu sopivaan paikkaan merialueelle tai rakennettu paikalla ja jätetty ankkuroituna tai pohjaan painotettuna pyyntiin. Kun hylje on noussut lavalle, sen kannet ovat auenneet hylkeen painosta ja hylje on pudonnut lavan alle rakennettuun ansaan.[lähde? ]
Sodankäynnissä ansakuoppia voidaan kaivaa myös ihmisille. Näissä punji-ansoissa piikit on asennettu siten, että jalkaa on mahdotonta poistaa sieltä aiheuttamatta sille vahinkoa; piikit usein myrkytetään tai saastutetaan ulosteilla. Vietnamin sodan aikana Vietkong käytti tätä menetelmää, koska haavoittaminen sitoi enemmän vihollisen voimavaroja kuin surmaaminen.
Kuvagalleria

Karjalassa, Salavaisten kylässä sijaitseva sudenkuoppa
Ihmiselle tarkoitetun punji-ansakuopan malli
Aiheesta muualla

Pyyntikuoppa Arkeologisen kulttuuriperinnön opas. Museovirasto. Viitattu 27.11.2019.
Antonio Feliciano de Castilho

| Antonio Feliciano de Castilho |
| --- | --- |
 Antonio Feliciano de Castilho
Henkilötiedot
Syntynyt: 1800
Kuollut: 1875 (74–75 vuotta)
Kansalaisuus:  Portugali
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: portugali
Tuotannon kieli: portugali
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Antonio Feliciano de Castilho (1800−1875) oli portugalilainen runoilija. Sairastettuaan tuhkarokon kuusivuotiaana hän sokeutui lähes täysin, mutta opiskeli ja kirjoitti silti ahkerasti runoja.
Jo Castilhon ensimmäinen julkaisu, bukolinen runoelma Cartas de Echo e Narcisso (1821), tuotti hänelle arvostetun nimen. Castilhon muista teoksista merkittäviä ovat idylliset runokokoelmat A Primavera ja Amor e Melancolia, ou a novissima Heloisa (1828). Runokokoelmissaan A noite do castello (1836) ja Ciumes do Bardo (1838) hän liittyi romantismiin mutta palatsi taas pian arkadilaiseen suuntaukseen. Hänen viimeinen runokokoelmansa on O Outono (1865). Viimeisinä vuosinaan Castilho lähinnä käänsi portugalin kielelle roomalaisia klassikoita ja mukaili muutamia uudempia kirjailijoita, kuten Molièrea, William Shakespearea ja J. W. von Goetheä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Antonio Feliciano de Castilho Wikimedia Commonsissa
Melotte 111

| Melotte 111, Cr 256 |
| --- | --- |

Luettelotunnukset: Mel 111, Cr 256
Rektaskensio: 12h 25m
Deklinaatio: +26°
Epookki: 2000.0
Kokonaiskirkkaus: 1,8m
Etäisyys: 288 valovuotta
Halkaisija taivaalla: 4,5 astetta
Halkaisija: 20 valovuotta
Ikä: 4 108 vuotta
Kirkkain tähti: γ Com 4,3m
Tähtiä: 37 kpl
Tähdistö: Bereniken hiukset
Melotte 111 eli Coman tähtijoukko on laaja-alainen avoin tähtijoukko Bereniken hiusten tähdistössä. Se koostuu noin 40 tähdestä joiden kirkkaus on pääosin +5m - +10m. Joukon etäisyys Maasta satelliitti Hipparcoksen datan mukaan on vain 288 valovuotta eli se on yhtä lähellä kuin Härän Hyadien tähtijoukko ja leviääkin taivaalla noin viiden asteen kokoiseksi. Joukon kirkkaimmat tähdet muodostavat helposti tunnistettavan V-kuvion.
Mel 111 valokuvassa, oranssi tausta aiheutuu valosaasteesta.
Jo Ptolemaios oli luetteloinut joukon vuonna 138. Joukkoa ei kuitenkaan lisätty Messierin luetteloon tai New General Catalogueen, koska ei voitu todistaa että tähdet kuuluivat samaan joukkoon ennen kuin vasta 1938. Joukon tähdet eivät liiku meihin päin tai meistä poispäin, vaan sivuttaisesti, taivaalla liike on noin 0,02 kaarisekuntia vuodessa.
| --- | --- |
Tähdet:  β Com, α Com A, γ Com, 11 Com, 36 Com, 12 Com A, 23 Com, 41 Com, 37 Com, 35 Com, 14 Com, 7 Com, 31 Com, 16 Com, 24 Com A, 6 Com, 27 Com, 13 Com, α Com B, 17 Com, 18 Com, 21 Com, 26 Com, 40 Com, 5 Com, 4 Com, 20 Com, 25 Com, 29 Com, 30 Com, 2 Com, 38 Com, 39 Com, 8 Com, 22 Com, 32 Com, 9 Com, 3 Com, 28 Com, 1 Com, 24 Com B, 17 Com, 10 Com, HD 114762, 12 Com B, HD 108874
Eksoplaneetat:  HD 114762 b, HD 108874 b, HD 108874 c
Amerikkalaisen jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut

Amerikkalaisen jalkapallon Euroopan-mestaruuskilpailut on amerikkalaisen jalkapallon maajoukkueturnaus, jonka voittajamaa nimetään Euroopan-mestariksi. Kilpailuja on järjestetty vuodesta 1983 lähtien.
EM-kilpailut ja mitalistit

| Vuosi | Isäntämaa | Mestari | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1983 |  Italia |  Italia |  Suomi |  Saksa |
| 1985 |  Italia |  Suomi |  Italia |  Saksa |
| 1987 |  Suomi |  Italia |  Saksa |  Suomi |
| 1989 |  Saksa |  Iso-Britannia |  Suomi |  Saksa |
| 1991 |  Suomi |  Iso-Britannia |  Suomi |  Alankomaat |
| 1993 |  Italia |  Suomi |  Italia |  Saksa |
| 1995 |  Itävalta |  Suomi |  Italia |  Itävalta |
| 1997 |  Italia |  Suomi |  Ruotsi |  Italia |
| 2000 |  Saksa |  Suomi |  Saksa | Ei jaettu |
| 2001 |  Saksa |  Saksa |  Suomi |  Ruotsi |
| 2005 |  Ruotsi |  Ruotsi |  Saksa |  Suomi |
| 2010 |  Saksa |  Saksa |  Ranska |  Itävalta |
| 2014 |  Itävalta |  Saksa |  Itävalta |  Ranska |
| 2018 |  Suomi |  Ranska |  Itävalta |  Suomi |
| 2021 |  Eurooppa |  Italia |  Ruotsi |  Suomi |
| 2023 |  Eurooppa |  Itävalta |  Suomi |  Italia |
Maximilian Ziegelbauer

Maximilian Ziegelbauer (6. syyskuuta 1923 Memmingen – 21. marraskuuta 2016) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Augsburgin hiippakuntaan 21. toukokuuta 1950 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Lapdan titulaaripiispaksi 2. elokuuta 1983. Piispaksi vihkiminen seurasi 22. lokakuuta 1983. Pääkonsekraattorina toimi Josef Stimpfle, jota avustivat Manfred Müller ja Rudolf Schmid.
Ziegelbauer jäi eläkkeelle 7. syyskuuta 1998.
Maximilian von Lingg

Maximilian von Lingg vuonna 1905.
Maximilian von Lingg (8. maaliskuuta 1842 – 31. toukokuuta 1930) oli saksalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Augsburgin hiippakuntaan vuonna 1865 ja valittiin sen piispaksi 1902. Hänet konsekroi piispaksi Franz Joseph von Stein. Von Lingg toimi piispana kuolemaansa saakka.
Martti Poikolainen

Martti Olavi Poikolainen (28. huhtikuuta 1929 Mikkelin maalaiskunta – 9. maaliskuuta 2012 Mikkeli) oli suomalainen taiteilija. Hän toimi aluksi mainosgraafikon, myöhemmin mainospäällikön tehtävissä mikkeliläisessä osuuskaupassa ja sarjakuvapiirtäjänä mikkeliläisessä sanomalehdessä. Hän on kuvittanut erilaisia luontokirjoja kustannusosakeyhtiö Otavalle. Hän toimi myös vuosia paikallisessa kansanopistossa taideopettajana.
Poikolaisen veistos Omille siiville on 	Etelä-Savon ammattiopiston edustalla Pieksämäellä. Teos on vuodelta 1978.
Poikolainen on myös tehnyt 1960-luvulla useina vuosina Suomen Punaiselle Ristille joulukortteja.
Hänen taiteellinen tuotantonsa on ollut hyvin laaja. Parhaiten hänet tunnetaan ehkä madonna-aiheistaan.
Antoine Quentin Fouquier-Tinville

Antoine Quentin Fouquier-Tinville
Antoine Quentin Fouquier-Tinville (10. kesäkuuta 1746 Herouël, Aisne – 7. toukokuuta 1795 Pariisi) oli ranskalainen lakimies, joka toimi vallankumoustuomioistuimen yleisenä syyttäjänä Ranskan suuren vallankumouksen terrorin aikana. Hänet tunnettiin työssään ahkerana ja armottomana. Hän oli tosiasiassa puheenjohtajia tärkeämpi mies vallankumousoikeudessa.