stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nyrkkeily ilman hanskoja

| Nyrkkeily ilman hanskoja |
| --- | --- |

Tunnetaan myös nimillä:  paljaskäsinyrkkeily
Alkuperämaa:  Englanti, Iso-Britannia
Vaikutteet:  Antiikin kreikkalaisnyrkkeily
Löydä lisää urheiluaUrheilun teemasivulta
Historia

Nyrkkeily ilman hanskoja on nyrkkeilyn alkuperäinen muoto, joka on läheistä sukua muinaisille kamppailulajeille. Siihen sisältyy kahden henkilön ottelu ilman hanskoja tai muita käsipehmusteita. Bill Richmond oli yhdysvaltalainen entinen orja ja eräs menestyneimmistä tuon ajanmilloin? nyrkkeilijöistä. Viimeisen kerran nyrkkeilyn maailmanmestaruudesta oteltiin ilman hanskoja 1889 John L. Sullivanin ja Jake Kilrainin välillä. Ottelu päättyi 75. erässä Sullivanin voittoon.
Lajin elpyminen nykyaikana

Kesällä 2018 Cheyennen kaupungissa, Wyomingin osavaltiossa, Yhdysvalloissa järjestettiin ensimmäinen laillinen paljaskäsin käyty nyrkkeilytapahtuma.
Paljaskäsinyrkkeily populaarikulttuurissa

Hanskatonta nyrkkeilyä on mm. elokuvissa Haastaja [Hard Times] (1975) & Mies San Fernandosta [Every Which Way but Loose] (1978) ja Lällärit lakoon [Any Which Way You Can] (1980).
Lajin vaarat

Ottelija Justin Thornton kuoli viikkojen sairaalassa virumisen jälkeen, tultuaan tyrmätyksi elokuun 20. päivä 2021.
Kirjallisuutta

Gorn, Elliott J.: The Manly Art: Bare-Knuckle Prize Fighting in America. Cornell University Press. 2010. ISBN 978-0801476082.
Aiheesta muualla

Amerikan paljaskäsinyrkkeilyliiton sivusto (englanniksi)
Stereokuvapari  John L. Sullivanin vuoden 1889 ottelusta Kilrainia vastaan
Inkeri Näätsaari

Inkeri Näätsaari (os. Heikkilä s. 11. joulukuuta 1950) on entinen Turun kaupungin kirjastotoimenjohtaja, entinen Naantalin kaupungin kirjastonjohtaja ja kirjailija. Hän sai Suomen Leijonan Ritarikunnan ritarimerkin vuonna 2009, ja Mikael Agricola-mitalin vuonna 2011.
Ura

Näätsaari valmistui yhteiskuntatieteiden maisteriksi vuonna 1976 Tampereen yliopistosta. Jo ennen valmistumistaan hänellä oli takana työuraa kirjastoalalla, sillä Näätsaari toimi Kemin kaupunginkirjastossa harjoittelijana vuonna 1970, ja opiskelun ohella hän työskenteli Tampereen yliopiston kirjastossa vuodet 1973-1975.
Valmistuttuaan hän astui heti Naantalin kaupunginkirjaston kirjastonjohtajaksi (1976-1978), ja sen jälkeen aloitti työt Turun kaupunginkirjastossa. Hän työskenteli Turun kaupunginkirjastossa ensin 1979 alkaen opiskelunneuvojana, sitten apulaisjohtajana 1981-2000 ja lopulta kirjastotoimenjohtajana tai kirjastopalvelujohtajana yhteensä 14 vuoden ajan, 2000-2014.
Näätsaaren työskennellessä Turun kaupunginkirjaston johdossa Turkuun alettiin suunnitella ja valmistaa uutta kaupunginkirjastoa. Kehityshanke kesti suuren osan Näätsaaren uraa, vuodesta 1985 vuoteen 2008, ja hän oli kirjastotoimen johtajana keskeisessä osassa projektia. . Näätsaari julkaisi kirjaston valmistumisesta ja sen kehittämisen vaiheista myös kirjan Kaupungin valo.(2012) Vuonna 2011 Turun kirjastolle myönnettiin kirjastokehittäjäpalkinto.
Näätsaari oli vuoden 2007 Finlandia Junior -palkinnon valitsija.
Valittuja julkaisuja

The Library of our dreams. Avain, 2012
Kaupungin valo : Turun pääkirjasto Siriuksen korttelissa. Enostone, 2012  ISBN 9789525960211
Muusan kuiskaus: kirjoituksia kirjastosta, kulttuurista ja pelin tarkoituksesta. Enostone, 2004 ISBN 951-9036-47-4
Irmeli Hovi, Inkeri Heikkilä, Terhikki Pohjanvalta: Suunnittelu ja kehittäminen kirjastossa. Kirjastopalvelu 1984. ISBN 951-692-126-4
Inkeri Heikkilä & Aulikki Holma: Tieto ja elämä.  Kirjastopalvelu, 1990 ISBN 951-692-250-3
Kirjastotyön ideaa etsimässä Kirjastopalvelu, 1986 ISBN 951-692-146-9
Palkinnot

Suomen Leijonan Ritarikunnan ritarimerkki, 2009
Mikael Agricola -mitali, 2011
Hilkka M. Kauppi -palkinto, 2014
Aiheesta muualla

Extralaine: utta tämä ei ole vielä loppu. Turun Sanomat, 17.06.2006
YKN:n päättäjille suunnattu strategia 2010-2015: Kirjaston henkilöstö Kirjastokaista, 25.5.2010
Vuonna  Turun kaupunginkirjaston päärakennus
Oikeusinstituutio

Oikeusinstituutio (lat. īnstitū'tiō, järjestely) eli oikeussäännöstö on niiden oikeussäännösten kokonaisuus, jotka kuuluvat tiettyihin oikeussuhteisiin. Oikeusinstituutioon kuuluvilla säännöksillä tulee olla keskinäinen joko säädännäinen tai muu yhteys. Esimerkiksi avioliittoa, pesänselvitystä, kiinteistön kauppaa tai ryhmäkannetta käsittelevät oikeussäännökset muodostavat kukin oikeusinstituution. Oikeudellisessa kielenkäytössä instituutti ja instituutio olivat aiemmin usein synonyymejä, mutta nykyisin instituutti viittaa yleensä tutkimus- tai muuhun laitokseen.
Säädöksellä voidaan eriyttää tapaoikeudellinen käytäntö omaksi instituutiokseen. Esimerkiksi irtaimiston kauppaa koskeva lainsäädäntö on syntynyt tapaoikeudelliselle perustalle. Toisaalta avioliittolakiin perustuvan avioliittoinstituution ulkopuolinen avoliitto muodostaa oman instituutionsa. Säädöksillä voidaan perustaa uusia instituutioita tai lakkauttaa olemassa olevia. Esimerkiksi yksityishenkilön velkajärjestelyyn ja yrityssaneeraukseen liittyneen oikeusinstituution perustamisen liittyi akordin lakkauttaminen.
Oikeudellinen tietovaranto

Oikeudellinen tietovaranto on oikeuselämän toimijoiden käytettävissä oleva oikeudellisen informaation kokonaisuus, jonka sisältö on järjestetty ja jatkuvasti ylläpidetty. Tehokkaimmin tällaista laajaa tietovarantoa voidaan hyödyntää tietoverkkojen avulla. Oikeudellisen tietovarannon keskeisimmän osan muodostaa oikeuslähdeinformaatio, mutta siihen sisältyvät myös oikeustilastot ja muutkin oikeuselämää kuvaavat tietovarannot.
Oikeudellisen perustietovarannon muodostaa virallinen oikeuslähdeaineisto, jonka kehittämisessä ja ylläpidossa on tärkeää tiedon saatavuus, tavoitettavuus ja ymmärrettävyys. Ennen tietotekniikan käyttöönottoa tietovarantojen kokoamisen ja ylläpidon hoitivat oikeuskirjastot. Suomessa ensiaskel laajan oikeuslähdeinformaation tietovarannon kokoamiseen oli Finlex-oikeustietopankin perustaminen vuonna 1980. Se oli tosin aluksi maksullinen.
Oikeudellisen perustietovarannon ylläpidolla saavutetaan kulttuurista, toiminnallista, yhteiskunnallista ja etenkin oikeusturvaan liittyvää hyötyä. Siksi tämän tietovarannon tulisi olla korvauksetta kaikkien käytettävissä. Euroopan unionissa virallistiedon saatavuudesta keskusteltiin pitkään. Vuonna 1989 Euroopan komissio antoi suosituksen julkisin varoin kootun tiedon luovuttamisesta tarvitsijoille luovutuskustannuksia vastaan. Vuonna 1999 aiheesta julkaistiin vihreä kirja eli laajalevikkinen asiakirja kommenttien saamiseksi.
Oikeusohje

Oikeusohje on oikeusjärjestyksen käsky tai kielto, joka opastaa jonkin oikeudellisen menettelyn toteuttamisen. Sen lähikäsite on oikeussäännös, jollaisia julkaistaan säädöksissä.
Nykyisin oikeusohjeet ilmaistaan säädöksissä ja tuomioistuinten tekemissä ratkaisuissa ja ennakkopäätöksissä, jotka ilmentävät säädösten tulkintoja ja niistä puuttuvien tilanteiden ratkaisuperiaatteita. Säädösten oikeusohjeita tulkitaan myös lainsäädännön esitöihin sisältyviin perusteluihin nojautuen. Yleiseksi oikeusohjeeksi kutsutaan oikeusohjetta, jota voidaan soveltaa useisiin yksittäisiin tapauksiin. Velvoittava oikeusohje on puolestaan lainsäätäjän arvovaltaisesti ja lopullisesti muotoilema lausuma.
Oikeuskäytäntö

Oikeuskäytäntö eli oikeuspraksis on tuomioistuinten, erityisesti ylimpien tuomioistuinten, ja niihin rinnastettavien muiden lakeja soveltavien toimielinten ratkaisuista muodostuva lakien soveltamistapa. Varsinkin ennakkopäätöksillä luodaan oikeuskäytäntöä. Tällainen suppea määritelmä on oikeustieteessä vakiintunut, mutta oikeuskäytäntö voidaan määritellä myös laajemmin, jolloin se tarkoittaa oikeusnormien säätämistä, soveltamista ja noudattamista. Seuraavassa pitäydytään suppeassa määritelmässä.
Oikeuskäytäntö kuvaa oikeusnormien soveltamista erilaisiin oikeustapauksiin. Oikeudellista ratkaisua tehtäessä otetaan kantaa tapauksen ja oikeusjärjestyksen suhteeseen. Tehdyn ratkaisun perusteella valitaan oikeusvaikutukset, joista etenkin tavalliset ihmiset ovat kiinnostuneita. Ratkaisun tekemisessä tarvittava aineisto jaetaan tosiasioihin ja oikeusnormeihin. Käytettävät normit löytyvät oikeuslähteistä ja ne ovat joko säädännäistä oikeutta tai tapaoikeutta. Normien valinnassa jutulle on löydettävä oikea paikka oikeussystematiikassa. Yleisissä tuomioistuimissa puhutaan todistelusta ja näytöstä, hallinnollisissa tuomioistuimissa asian selvittämisestä.
Suurin osa oikeudellisista ratkaisuista on rutiiniratkaisuja, joissa juridisen tulkinnan osuus on vähäistä. Vaativimmissa ratkaisuissa tulkinta on ensisijaista. Tulkinta voi olla suppeaa eli sanamuodon mukaista tai laajaa ja laventavaa. Vaativaa tulkintaa tarvitaan esimerkiksi jutuissa, joissa on sovellettava uutta lainsäädäntöä. Silloin argumentteja on etsittävä lainvalmistelu- ja lainsäätämisasiakirjoista.
Lakimiesten koulutuksessa ja ammatissa oikeuskäytännön ja ennakkopäätösten analysointi on hyvin keskeistä. Se on tärkeää sekä oikeustieteilijöille että käytännön lakimiehille.
Oikeussuoja

Oikeussuoja tarkoittaa kansalaisen suojaa valtion ja toisten kansalaisten tekemiä oikeudenloukkauksia vastaan. Hyväkään oikeussuoja ei kuitenkaan takaa täydellistä oikeusturvaa, sillä oikeusturvaan liittyy myös eettisiä näkökohtia. Oikeusvaltiolla tulee olla riittävät keinot oikeussuojan takaamiseksi. Lainsäädäntö määrittelee kansalaiselle kuuluvat oikeudet ja edut sekä sen, millaiset oikeudenloukkaukset ovat sallittuja yleisen edun nimissä. Lainsäädäntö sisältää myös oikeudenloukkauksista seuraavat rangaistukset ja vahingonkorvaukset. Oikeussuojan takaaminen edellyttää oikeusvaltiolta konkreettisia toimintamahdollisuuksia viranomaisia ja toisia kansalaisia vastaan sekä mahdollisuuksia loukatun oikeustilan palauttamiseksi. Oikeusvaltion oikeuslaitos täytäntöönpanoelimineen hoitaa tällaisia tehtäviä.
EU:n perusoikeuskirjan 47 artikla - "Oikeus tehokkaisiin oikeussuojakeinoihin ja puolueettomaan tuomioistuimeen" käsittelee oikeussuojaa unionin alueella.
Oikeuslingvistiikka

Oikeuslingvistiikka on tieteenala, joka tutkii oikeuskielen kehitystä, ominaisuuksia ja käyttöä. Se sijoittuu tieteenalojen jaottelussa oikeustieteen ja kielitieteen osa-alueen semantiikan välille. Oikeuslingvistiikassa on tärkeää sanojen merkitysten tutkimus eli leksikologia, joka seuraa siitä, että oikeuskieli poikkeaa yleiskielestä erityisesti ammattisanojen osalta. Leksikologiaa sovelletaan muun muassa oikeussanakirjojen laatimisessa. Oikeustieteestä oikeuslingvistiikka eroaa siten, että kun oikeustieteessä mielenkiinto kohdistuu termien merkityssisältöihin, oikeuslingvistiikassa sen sijaan huomio kohdistetaan termeihin itsessään, mutta niitä tutkittaessa tarvitaan kuitenkin oikeustieteestä saatavaa tukea.
Oikeuslingvistiikassa tutkitaan lauseopin eli syntaksin suhteen sellaisia oikeuskielen rakenteita kuten lauseiden pituutta, alisteisten sivulauseiden yleisyyttä ja tekstin luettavuutta. Vähäisemmälle huomiolle jää yleensä muoto-oppi eli morfologia ja äänneoppi eli fonologia, mutta muoto-oppiakin tarvitaan esimerkiksi oikeudellisten yhdyssanojen muodostamisessa, sillä oikeuskielelle ovat tyypillisiä monimutkaiset yhdyssanat. Myös kielihistoriallinen ja kielisosiologinen näkökulma on usein hyödyksi oikeuslingvistisessä tutkimuksessa. Niiden avulla saadaan selville esimerkiksi sanaston muutokset, sanastolainojen alkuperä ja sanojen ikä.
Vertaileva oikeuslingvistiikka tutkii eri oikeuskielten kehitystä, rakennetta ja sanavarastoa. Tällaisen perustutkimuksen avulla saadaan selville eri oikeuskielten vaikutuksia toisiinsa. Tutkimuskohteena on esimerkiksi eri maissa käytettävät lakimieslatinat ja vierassanojen kulkeutuminen kielestä toiseen.
Nimityksen oikeuslingvistiikka otti käyttöön ranskalainen oikeustieteilijä François Gény 1921 julkaistussa teoksessaan Science et technique en droit privé positif II, jossa on jakso nimeltään Observations générales, tendant à prépaper l'élaboration de la linguistique juridique eli yleisiä huomioita oikeuslingvistiikan kehittämiseksi. Suomessa oikeuslingvistiikan ja oikeudellisen leksikografian uranuurtaja on ollut Lapin yliopiston oikeuslingvistiikan professori Heikki E. S. Mattila.
Oikeusteko

Oikeusteko on ihmisen teko tai laiminlyönti, joka aikaansaa tämän tahdosta riippumattomia oikeusseuraamuksia. Esimerkiksi rikos on oikeusteko, josta aiheutuu rangaistus. Oikeustoimi on oikeusteon alalaji.
Hylätyn esineen löytämistä ei pidetä oikeustoimena, mutta sillä voi olla sellainen oikeusseuraamus, että löytäjä saa omistusoikeuden esineeseen.
Oikeuden ja sukupuolen tutkimus

Oikeuden vaaka
Oikeusjärjestys
Julkisoikeus
Valtiosääntöoikeus
Hallinto-oikeus
Finanssioikeus
Rikosoikeus
Prosessioikeus
Eurooppaoikeus
Kansainvälinen oikeus
Yksityisoikeus
Henkilöoikeus
Varallisuusoikeus
Perhe- ja jäämistöoikeus
Työoikeus
Kauppaoikeus
Ympäristöoikeus
Urheiluoikeus
Lääkintä- ja bio-oikeus
Kansainvälinen yksityisoikeus
Oikeuden yleistieteet
Oikeusteoria
Oikeushistoria
Oikeussosiologia
Oikeustaloustiede
Oikeuden ja sukupuolen tutkimus
Oikeusinformatiikka
Oikeuden ja sukupuolen tutkimus (myös naisoikeus) on oikeustieteellisen tutkimuksen ala, joka tarkastelee oikeutta sukupuolentutkimuksen näkökulmasta. Se ei ole oikeudenala, kuten vaikkapa lapsioikeus. Oikeuden ja sukupuolen tutkimukselle tärkeitä kysymyksiä on kaikilla oikeudellisen sääntelyn alueilla, koska oikeudellinen systematiikka on syntynyt yhteiskunnassa, jossa vallitsi avoin sukupuolisyrjintä. Pohjoismaissa oikeuden ja sukupuolen tutkimus sisältää naisten ja oikeuden keskinäisen suhteen tutkimuksen lisäksi sukupuolijärjestelmän tutkimuksen.
Suomessa oikeuden ja sukupuolen tutkimuksen osa-alueita ovat
ihmis- ja perusoikeuksien tutkimus
kollektiivisten oikeuksien tutkimus
naisen ruumiillisuuden tutkimus
oikeushistoriallinen tutkimus
oikeustieteen käsitteistön tutkimus
perheoikeudellinen tutkimus
tasa-arvotutkimus
työ- ja sosiaalioikeudellinen tutkimus.
Alan vanhempi nimitys, naisoikeus, johtuu suoraan ruotsin (kvinnorätt), norjan (kvinnerett) ja tanskan (kvinderet) esimerkeistä. Oslon yliopistossa naisoikeuden opetus alkoi 1974 ja Helsingin yliopistossa 1990-luvun alussa. Naisoikeudella ei ole täsmällistä vastinetta Englannissa ja Yhdysvalloissa. Yksi vastine on women and law, mutta senkin sisältö poikkeaa naisoikeudesta. Tavallisesti naisoikeus käännetään women's legal studies. Nimitys feministinen oikeustutkimus (feminist legal studies) viittaa tutkimukseen, joka liittyy feministiseen naisliikkeeseen. Gender studies in law viittaa sosiaaliseen sukupuoleen liittyvään oikeudelliseen tutkimukseen.
Oikeusseuraanto

Oikeusseuraanto (myös seuraanto tai suksessio) tarkoittaa tietyn oikeuden tai velvollisuuden siirtymistä henkilöltä tai oikeushenkilöltä toiselle. Toinen siirtyy siis toisen oikeusasemaan. Tällaisen tapahtuman jälkimmäistä oikeussubjektia kutsutaan edellisen oikeussubjektin oikeusseuraajaksi. Oikeusseuraanto voi tapahtua esimerkiksi perinnässä tai oikeudenkäynnissä (asianosaisseuraanto).
Erityisseuraanto (myös erikoisseuraanto eli singulaarisuksessio) on tapahtuma, jossa siirtyy vain tietty oikeus tai rajoitettu ryhmä oikeuksia. Näin on elävien kesken tehdyissä oikeustoimissa.
Yleisseuraanto (myös universaalisuksessio tai generaalisuksessio) on ihmisen kuolemaa seuraava tapahtuma, jossa hänen kaikki oikeutensa siirtyvät oikeudenomistajille. Saman tapainen oikeusseuraanto on kyseessä konkurssin yhteydessä. Kun asianosainen vaihtuu oikeudenkäynnin kestäessä, puhutaan asianosaisseuraannosta. Vaihtuminen johtuu yleensä asianosaisen kuolemasta ja oikeudenomistajien halusta jatkaa oikeudenkäyntiä uusina asianosaisina.
Valtioseuraanto on tapahtuma, jossa päätösvalta jonkin maantieteellisen alueen kansainvälisistä suhteista siirtyy valtiolta toiselle eli edeltäjävaltiolta seuraajavaltiolle. Esimerkiksi Neuvostoliiton hajottua 1991 Venäjä ilmoitti toimivansa sen jatkajavaltiona.
Oikeusvarmuus

Oikeusvarmuus tarkoittaa luottamusta siihen, että valtiossa ylläpidetään oikeutta, että tuomioistuimet tekevät ratkaisunsa lakeja ja kansan oikeuskäsitystä noudattaen sekä että oikeudellisia ratkaisuja voidaan ennalta arvioida. Yhteiskunnan oikeusrauhan toteutumisen edellytyksenä on myös oikeusvarmuuteen kuuluva lainrikkojien selvittäminen ja heidän rankaisemisensa sekä oikeuden käskyjen ja kieltojen varma voimaansaattaminen.
Oikeusvarmuuden käsitteessä ei ole ensisijaista ratkaistun tapauksen kohtuullisuus ja oikeudenmukaisuus, joihin voidaan huonoa lakia sovellettaessa törmätä. Oikeusvarmuuden edellytyksenä on oikeussäännösten selkeys ja yhdenmukainen sovellettavuus. Lakeja säädettäessä voidaan esimerkiksi yleislausekkeita käyttämällä huonontaa ennakoitavuutta, mutta mahdollistaa oikeudenmukaisuuden huomioon ottaminen ratkaisuja tehtäessä. Oikeusvarmuus eroaa oikeusturvasta siinä, että oikeusturvaan liittyy ennakoitavuuden ohella myös ratkaisun sisällön oikeellisuus.
Oikeusteoria

Oikeuden vaaka
Oikeusjärjestys
Julkisoikeus
Valtiosääntöoikeus
Hallinto-oikeus
Finanssioikeus
Rikosoikeus
Prosessioikeus
Eurooppaoikeus
Kansainvälinen oikeus
Yksityisoikeus
Henkilöoikeus
Varallisuusoikeus
Perhe- ja jäämistöoikeus
Työoikeus
Kauppaoikeus
Ympäristöoikeus
Urheiluoikeus
Lääkintä- ja bio-oikeus
Kansainvälinen yksityisoikeus
Oikeuden yleistieteet
Oikeusteoria
Oikeushistoria
Oikeussosiologia
Oikeustaloustiede
Oikeuden ja sukupuolen tutkimus
Oikeusinformatiikka
Oikeusteoria eli yleinen oikeustiede on oikeustieteen tutkimushaara, joka on lähellä lainopin näkökulmaa oikeuteen. Sen alaan kuuluvat muun muassa:lähde?
oikeudellinen tulkinta- ja perusteluteoria
oikeusnormiteoria
oikeuslähdeoppi
oikeustieteen tieteenteoria ja metodioppi.
Oikeusfilosofia jaetaan usein varsinaiseen oikeusfilosofiaan ja oikeusteoriaan. Oikeusfilosofia soveltaa perinteistä filosofista lähestymistapaa pohtiessaan esimerkiksi oikeuden suhdetta yhteiskunnalliseen oikeudenmukaisuuteen sekä oikeuden yleistä olemusta. Oikeusteoria on puolestaan lähellä perinteistä "juridiikkaa". Oikeusfilosofian ja oikeusteorian välinen raja on epäselvä ja jatkuvan akateemisen keskustelun kohteena. Ks. oikeusfilosofia.lähde?
OGRE

OGRE (Object-Oriented Graphics Rendering Engine) on videopelien kehitykseen tarkoitettu kolmiulotteisen grafiikan grafiikkamoottori.
OGRE kirjoitettu C++ -kielellä ja sitä jaetaan MIT-lisenssillä. Ogre luo oliopohjaisen yleistyksen alemman tason grafiikkarajapinnoista, joita ovat mm. OpenGL ja DirectX. Ogre toimii monissa eri käyttöjärjestelmissä kuten Windowissa, MacOS:ssa ja Linuxissa. 
Ogre on vain 3D-grafiikan esittämiseen tarkoitettu renderöintimoottori, joka ei oletuksena sisällä näppäimistön käsittelyyn, äänen tuottoon, valikoihin, pelin fysiikkaan tai muuhun vastaavaan liittyviä asioita. Ogren mukana tulee silti suoraan näppäimistön käsittelyyn liittyvä OIS ja grafiikkaan liittyvä Cg.  Ogre tukee myös SDL-grafiikkakirjaston käyttöä. Ogreen on saatavilla käyttöliittymälaajennuksia mm. CEGUI. Muutamilla animaatio-ohjelmilla, kuten 3D Max, Maya ja Blender, voi tehdä lisäosan avulla Ogren ymmärtämiä tiedostoja. Ogrelle on saatavilla mm. Python-wrapperit, mutta pääosin Ogren käyttö ohjelmoinnissa vaatii ainakin jonkin verran C++-osaamista. Valmiiksi käännettyjä Ogre-paketteja saa Windowsiin lähinnä Visual C++:lle, mutta MinGW-paketti kannattaa yleensä kääntää itse lähdekoodista. Ogre-paketin mukana tulee kohtalaisen laaja esimerkkivalikoima ja Internet-sivulta on saatavilla seikkaperäisiä ohjelmointiesimerkkejä.
Ogrea apuna käyttäen on tehty muutamia kaupallisia pelejä, joista tunnetuimpia ovat Ankh, Torchlight ja Garshasp.
Irrlicht on Ogrea vastaava avoin pelintekokirjasto.
Kirjallisuutta

Felix Kerger, OGRE 3D 1.7 Beginner's Guide, Packt Publishing, 2010 - ISBN 1-84951-248-5
Gregory Junker, Pro OGRE 3D programming, Apress, 2006, ISBN 1-59059-710-9
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ogre
Jomala

| Jomala |
| --- | --- |

 vaakuna :  sijainti 
 Tervetulokyltti Jomalaan vuonna 1991. Kyltissä on myös kunnan vaakuna.
Sijainti:  60°09′10″N, 19°56′55″E
Maakunta:  Ahvenanmaan maakunta
Seutukunta:  Ålands landsbygd
Kuntanumero:  170
Hallinnollinen keskus:  Prästgården
Perustettu:  –
Pinta-ala ilman merialueita:  143,66 km² 279:nneksi suurin 2022 
Kokonaispinta-ala:  686,99 km² 178:nneksi suurin 2022 
– maa:  142,65 km²
– sisävesi:  1,01 km²
– meri:  543,33 km²
Väkiluku:  5 794 156:nneksi suurin 31.12.2024 
– väestötiheys:  40,62 as./km² (31.12.2024)
Ikäjakauma:  2020 
– 0–14-v.:  21,6 %
– 15–64-v.:  63,3 %
– yli 64-v.:  15,2 %
Äidinkieli:  2023 
– suomenkielisiä:  4,6 %
– ruotsinkielisiä:  87,5 %
– muut:  7,9 %
Kunnallisvero:  17,5 % 15:nneksi suurin 2025 
Kunnanjohtaja:  Harry Jansson
Kunnanvaltuusto:  17 paikkaa
  2012–2015   • M   • C   • S   •  Lib.   • ÅF:   7 4 3 2 1
www.jomala.ax
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jomala ([jumːala]) on Suomen kunta, joka sijaitsee Ahvenanmaan maakunnassa. Jomalassa oli 31. joulukuuta 2024 5 794 asukasta. Jomalan pinta-ala 1. tammikuuta 2022 oli 686,99 km², josta 142,65 km² on maata, 1,01 km² sisävesiä ja loput 543,33 km² merta. Jomalan naapurikunnat ovat Finström, Hammarland, Lemland, Lumparland, Maarianhamina ja Sund. Asukasluvultaan Jomala on Maarianhaminan jälkeen Ahvenanmaan suurin kunta. Myös maapinta-alaltaan Jomala on Ahvenanmaan toiseksi suurin; sitä laajempi on vain Saltvik.
Asutus ja elinkeinot

Jomala sijaitsee Ahvenanmantereen eteläosassa. Kunta on yksikielisesti ruotsinkielinen ja 87,5 prosenttia sen asukkaista puhuu äidinkielenään ruotsia. Kunnan vaakunan on suunnitellut Matts Dreijer ja se on vahvistettu vuonna 1952.
Jomalan asutus jakautuu melko tasaisesti kunnan alueelle, ainoastaan lännessä ja pohjoisessa on harvemmin asutettua metsäseutua. Suurimmat asutuskeskittymät ovat Maarianhaminan rajan tuntumassa ja kirkon ympäristössä. Suurehkoja kyliä ovat Önningeby, Ytterby, Gölby ja Gottby. Kunnan alueella on kaksi ala-asteen käsittävää peruskoulua kirkonkylässä ja Södersundassa sekä koko eteläisen Ahvenanmaan kuntien (pl. Maarianhamina) yhteinen yläasteen koulu kirkonkylässä.
Jomalassa toimivat Ahvenanmaan maatalousoppilaitos ja osuusmeijeri. Yhdessä Finströmin ja Saltvikin kanssa Jomala muodostaa Ahvenanmaan tärkeimmän maatalousalueen. Maarianhaminan ravirata sijaitsee Jomalan eteläosassa aivan kuntien välisellä rajalla.
Liikenne

Jomalan alueella kulkee kolme Ahvenanmaan päätietä, päätie 1 Eckeröön, päätie 2 Sundin Prästöhön ja päätie 3 Lumparlandin Långnäsiin. Lisäksi Jomalasta alkaa tie 40 Hammarlandiin. Jomalasta kulkee noin 15 linja-autovuoroa joka arkipäivä Maarianhaminaan.
Jomalan eteläosassa sijaitsee Maarianhaminan lentoasema ja sen vieressä on Ahvenanmaan postikeskus.
Maantiede > Luonto

Jomalan alueella maasto on tasaista ja korkeuserot ovat melko vähäisiä. Kasvilajisto on ravinteikkaan maaperän ansiosta runsas. Korkein maastonkohta on kirkosta noin kilometrin etelään sijaitseva Kasberg, jonka huippu ulottuu 72 metrin korkeuteen merenpinnasta. Tunnettu näköalapaikka on myös 64 metrin korkeuteen merenpinnasta ulottuva Storberg lähellä Ingbyn kylää. Useimmat lehdot on raivattu pelloiksi, mutta paikoitellen on säilynyt lehtometsiä, joissa monet jalot lehtipuut – tammi, saarni, jalava, vaahtera ja pähkinäpensas – kasvavat luonnonvaraisina. Kunnan muutamasta järvestä suurin on kirkonkylän eteläpuolella sijaitseva Dalkarby träsk, josta otetaan vesijohtovettä Maarianhaminaan.