stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Keinupolttopallo
Säännöt

Yksi pelaajista on jäänyt ja heittää noin 5-7 metrin päässä keinusta viivalta palloa. Muut pelaajat ovat keinuissa, yleensä heitä on kaksi tai kolme, mutta isommat keinukehikot mahdollistavat myös useamman keinussaolijan. Pelissä voi olla myös takamies, joka avustaa heittäjää takaviivalla palauttaen pallon hänelle. Jos näin sovitaan, takamies voi myös heittää keinuissa olevia. Säännöistä riippuen takamies ei saa polttaa suoralla heitolla, vaan heittämällä pallon keinun yläpalkin yli. Takaviivaa ei tässä tapauksessa ole. Pallon saa heittää haluamastaan paikasta keinun takaa. Etumiehen siirtyessä takaisin keinuun takamies siirtyy etumieheksi ja keinusta tuleva takamieheksi.
Pelin tarkoituksena on osua pallolla keinussa olevaa pelaajaa nilkan yläpuolelle, pää lukien, jolloin pelaaja jää, eli siirtyy heittäjäksi ja heittäjä pääsee keinuihin. Jäädä voi myös muilla tavoilla. Tämä tapahtuu muun muassa heittäjän saadessa kopin eli ottaa keinujan potkaiseman tai puskeman pallon suoraan ilmasta kiinni tai huutaa viivalla irti, kun keinujan jalat koskevat maata, painaen samalla pallon maata vasten. Myös kahdesta puokista eli yhden pompun jälkeen kiinniotetusta palautuksesta keinuja jää. Polttajan täytyy polttaa kaikkia eikä saa polttaa vain tiettyä pelaajia.
Oleellisena osana peliä pelaajat yrittävät potkaista pallon niin kauas keinuista, että ehtivät juosta tietyn maamerkin luokse ja takaisin. Etukäteen sovittujen maamerkkien kierrolla voi kerätä armoreita (tai "armis" tai "amppi") eli henkiä ja jäänyrkkejä (tai "rautakäsiä"), joilla voi heittää pallon, jos sen saa suoraan ilmasta kiinni. Maamerkkejä voi olla useampia, ja enemmän armiksia sisältävät kohteet voivat sijaita luonnollisesti kauempana keinuista. Monen armiksen kiertämistä kutsutaan yleensä lenkiksi. Riippuen kentästä ja säännöistä maamerkin luo saa mahdollisesti myös jäädä ja odottaa seuraavaa tilaisuutta paluuseen keinujen luokse. Säännöistä riippuen potkaista saa myös keinujen taakse, ja takamiehellä saattaa olla oikeus polttaa. Palattuaan onnistuneesti keinuille pelaaja pystyy armiksien avulla jatkamaan keinuissa, vaikka jäisikin. Armiksien samanaikaiselle määrälle voidaan asettaa yläraja. Yhteen armikseen voidaan vaatia useampi juoksu maamerkille.
Saatuaan pallon kiinni keinussaolijan potkusta, heittäjä voi joidenkin sääntöjen alaisuudessa huutaa stoi, jonka jälkeen hän saa heittää palloa tästä paikasta. Täten heittäjä pääsee lähemmäs keinuissa olevia kuin ollessaan viivalla. Stoi ei aina kuitenkaan ole käytössä, ja joskus sen saa huutaa vain kerran peräkkäin.
Säännöt > Pelitermejä

Suolaaminen tapahtuu, kun pallo jättää keinujan kimmottuaan toisesta keinujasta. Eräiden, joskin kyseenalaisten, sääntöjen vallitessa suolaaja, eikä suolattu, jää tällaisissa tilanteissa, mutta jos esimerkiksi henkilö, jota heitetään, potkaisee palloa ja se menee toisen poltettavan paikalle ja hän potkaisee, hän menettää pisteitä.
Märkky on pelin "päämies". Jos on sovittu niin, ensimmäisenä keinuun tuleva saa märkyn tittelin. Märkyllä on oikeus päättää säännöistä ja takamiehien määrästä. Märkyt eivät ole aina mukana.
Mykkä on tilanne, jolloin ei saa puhua ilman lupaa. Yleensä mykkä tulee, kun pallo osuu keinun ketjuun tai lautaan. Mykän saa pois joko jäämällä, lähtemällä lenkille tai niin, että pallo osuu uudestaan keinuun.
Keittiöt ovat yleensä keinujen tolpat. Niiden taakse voi mennä "piiloon" tai suojaan heittäjää.
Pakkopaluu tarkoittaa pakollista paluuta lenkiltä. Pakkopaluut tapahtuvat yleensä etumiehen vaihduttua tai jonkun liityttyä peliin.
Hotsit on erittäin harvoin käytetty keinupolttopallon sääntö, joka tarkoittaa sitä, että kun pallo lentää keinujan syliin, keinuja saa mahdollisuuden ottaa tietyn määrän askelia ja potkaista pallon mahdollisimman kauas.
Pesäkäryt ja heittokäryt tarkoittavat matkalla käryttämistä. Pesäkäryssä koitetaan päästä maamerkille ennen toista. Jos tämä onnistuu, toinen jää. Heittokäryt taas tarkoittavat matkalla käryttämistä, eli juoksija jää, jos heitetty pallo osuu häneen matkalla maamerkille.
Säännöt > Keinupolttopallo alueittain

Helsingin Pihlajamäellä peli tunnetaan nimillä keinupeffis, keinufelkkis ja keinupersis
Tampereen seudulla peli tunnetaan nimellä keinumatti
Satakunnassa ja Turun seudulla peli tunnetaan nimellä keinupolttopallo
Aiheesta muualla

Pellinen, Tapio: Muistatko vielä keinupersiksen? Pihlajamäessä lapsuutensa viettäneet aikuiset leikkivät vanhoja pihaleikkejä lasten kanssa – osin uusin säännöin HS 3.9.2014
Kiila (täsmennyssivu)

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Kiila voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
kiila, teräväkärkinen kolmionmuotoinen työkalu tai koneen osa
kiila tarkoittaa myös kolmion muotoista taistelumuodostelmaa, varsinkin sen kärkeä. Kiilan taktisena tavoitteena on useimmiten vihollisen taisteluosastojen erottaminen toisistaan tai tunkeutuminen vihollisen selustaan
Kiila, Apulannan kahdeksas studioalbumi
Kiila, suomalainen kulttuuriyhdistys
Kiila, suomalainen folkmusiikkiyhtye
Paikkoja

Kiila, Vantaan kaupunginosa
Kiila, kylä Karjaalla Raaseporissa
Kiila, kylä Kemiössä Kemiönsaarella
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kiila”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Katajanokan Kasino

| Katajanokan Kasino |
| --- | --- |

Sijainti:  Katajanokka, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°10′09″N 24°57′55″E﻿ / ﻿60.16926°N 24.96516°E﻿ / 60.16926; 24.96516
Rakennustyyppi:  Ravintola ja rakennus
Käyttö:  Ravintola
Suunnittelija:  Albert Nyberg
Valmistumisvuosi:  1913 ja 1890
 fiKatajanokan Kasino 
Katajanokan Kasino on Helsingin Katajanokalla osoitteessa Laivastokatu 1 sijaitseva, vuonna 1913 avattu ravintola. A. Nybergin suunnittelema rakennus toimi venäläisten upseerikasinona tammikuuhun 1918, jolloin punakaartilaiset valtasivat sen. Saman vuoden huhtikuussa Helsinkiin maihinnousseet saksalaiset ottivat sen käyttöönsä joulukuuhun 1918 asti.
Vuonna 1919 Suomen upseeristo otti Kasinon käyttöönsä ja maanpuolustusjärjestöt ovat käyttäneet siitä lähtien talon tiloja omiin tapahtumiinsa. Katajanokan Kasino on Kataja­nokan upseeri­kerho ry:n hallinnassa.
Toisen maailmansodan jälkeen Kasino peruskorjattiin. Sinne rakennettiin aluksi muun muassa Marski- ja Korsukabinetit sekä vuonna 1954 Sailor-kabinetti ja vuonna 1955 Jääkärikabinetti. Rakennus peruskorjattiin ensimmäisen kerran 1960- ja 1970-lukujen vaihteessa, jolloin se oli kiinni lähes vuoden. Viimeisin peruskorjaus tehtiin vuonna 2018.
Vuodesta 1995 ravintolatoimintaa Kasinolla harjoitti Arctia ja huhtikuusta 1998 Scandic Hotels. Vuoden 1999 maaliskuusta ravintoloitsijana on toiminut Royal Ravintolat. Vuodesta 2018 alkaen Royal Ravintolat on ollut osa NoHo-konsernia (ent. Restamax).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Katajanokan Kasino Wikimedia Commonsissa
Kuva rakennuksesta korttelit.fi -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Kenneth E. Stager

Kenneth E. Stager (28. tammikuuta 1915 Uniontown, Pennsylvania – 13. toukokuuta 2009 Los Angeles) oli yhdysvaltalainen lintutieteilijä.
Stager opiskeli eläintiedettä Kalifornian yliopistossa Los Angelesissa ja valmistui vuonna 1940, jonka jälkeen kuraattori George Willett työllisti hänet päätoimiseksi assistentiksi vuoden 1941 lopulla. Sittemmin hän työskenteli L.A. County Natural History Museumin lintujen ja nisäkkäiden osaston kuraattorina.
Toisessa maailmansodassa Stager palveli Yhdysvaltain armeijan ja Kiinan armeijan välisenä yhdysupseerina Burmassa, sekä johtavana upseerina erilaisissa tehtävissä. Hän erosi palveluksesta kapteenin arvoisena 1946.
Aasiassa ollessaan Stager keräsi 139 linnunnahan kokoelman. Hän jatkoi opintojaan ja väitteli tohtoriksi 1962. Hänet valittiin American Ornithologists' Unionin kunniajäseneksi ja Cooper Ornithological Societyn ainaisjäseneksi. Hän toimi myös Etelä-Kalifornian tiedeakatemian (Southern California Academy of Sciences) puheenjohtajana.
Stager nimesi linnuista ruskotikkasen (Picumnus fulvescens) 1961 ja peruntikkasen (Picumnus subtilis) 1968.
Kenneth Edwards

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kenneth Edwards |  Kenneth Edwards |  Kenneth Edwards |  |
Maa:   Yhdysvallat
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
Miesten golf
|  Kultaa | St. Louis 1904 | joukkuekilpailu |  |
Kenneth Paine ("Ken") Edwards (9. maaliskuuta 1886 Chicago, Illinois – 21. joulukuuta 1952 Evanston, Illinois) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän kilpaili vuoden 1904 kesäolympialaisissa Saint Louisissa ja voitti siellä joukkuekilpailussa kultaa Western Golf Associationin jäsenenä.
Kameliat

| Kameliat |
| --- | --- |
 Teepensas (Camellia sinensis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Ericales
Heimo::  Teekasvit Theaceae
Suku::  Kameliat Camellia  L. 1753
Katso myös
   Kameliat Wikispeciesissä   Kameliat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kameliat (Camellia) ovat pieniä puita tai pensaita teekasvien heimossa. Suvussa on määritelmästä riippuen noin 100–400 lajia, eri auktoriteetit ovat eri mieltä tarkasta lajimäärästä. Teepensas kuuluu kamelioiden sukuun. Monia muita kamelioita käytetään koristekasveina.
Kuvaus

Kameliat ovat ainavihantia pensaita tai pieniä puita. Lehdet ovat yleensä ruodillisia, muodoltaan soikeita, ja tavallisesti sahalaitaisia, joillakin lajeilla tosin ehytlaitaisia. Kukat kasvavat versojen kärjissä tai hangoissa yleensä yksittäin, joskus 2–3 kukan kukinnoissa. Kukissa on 5–6 verholehteä ja 5–12 terälehteä, viljelylajikkeissa usein enemmän. Teriö on usein tyvestään yhteenkasvanut. Emin sikiäin on kehänpäällinen ja 3–5-onteloinen. Hedelmä on pyöreä tai leveän pyöreähkö kota.
Levinneisyys

Kameliat esiintyvät luonnostaan Itä- ja Kaakkois-Aasiassa sekä Himalajan vuoristossa. Monia lajeja tosin viljellään nykyään maailmanlaajuisesti.
Luokitus ja lajeja

Kameliat jaetaan viiteentoista alasukuun ja yli sataan lajiin.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alasuku Archecamellia Camellia granthamiana  Camellia petelotii  Alasuku Brachyandra Camellia gilbertii  Camellia pachyandra  Alasuku Camellia Camellia azalea  Camellia bailinshanica  Camellia brachygyna  Camellia chekiangoleosa  Camellia delicata  Camellia edithae  Camellia hongkongensis  Camellia hunanica  Camellia japonica – kamelia eli ruusukamelia  Camellia jinshajiangica  Camellia lapidea  Camellia lungshenensis  Camellia mairei  Camellia multiperulata  Camellia omeiensis  Camellia paucipetala  Camellia phellocapsa  Camellia pitardii  Camellia polyodonta  Camellia rusticana  Camellia saluensis  Camellia semiserrata  Camellia subintegra  Camellia uraku  Camellia xifongensis  Alasuku Chrysantha Camellia chrysantha  Camellia euphlebia  Camellia ﬂava  Camellia nitidissima  Camellia tunghinensis |  Alasuku Eriandra Camellia caudata  Camellia cordifolia  Camellia lawii  Camellia salicifolia  Camellia wenshanensis  Alasuku Furfuracea Camellia crapnelliana  Camellia furfuracea  Camellia latipetiolata  Camellia octopetala  Camellia parafurfuracea  Camellia pubifurfuracea  Alasuku Longipedicellata Camellia amplexicaulis  Camellia longipedicellata  Alasuku Oleifera Camellia gauchowensis  Camellia oleifera  Camellia sasanqua  Camellia vietnamensis  Alasuku Paracamellia Camellia brevistyla  Camellia ﬂuviatilis  Camellia grijsii  Camellia kissi  Camellia microphylla  Camellia phaeoclada  Camellia shensiensis  Camellia tenuiﬂora  Camellia weiningensis  Camellia yuhsienensis  Alasuku Piquetia Camellia piquetiana  Alasuku Pseudocamellia Camellia chungkingensis  Camellia szechuanensis  Alasuku Sterocarpus Camellia yunnanensis |  Alasuku Thea Camellia angustifolia  Camellia assamica  Camellia atrothea  Camellia formosensis  Camellia jinyunshanica  Camellia kwangsiensis  Camellia longtousanica  Camellia ptilophylla  Camellia sinensis – teepensas  Camellia taliensis  Camellia waldeniae  Alasuku Theopsis Camellia costei  Camellia cuspidata  Camellia euryoides  Camellia forestii  Camellia fraterna  Camellia nokoensis  Camellia parvilimba  Camellia subacutissima  Camellia transarisanensis  Camellia transnokoensis  Camellia tsaii  Alasuku Tuberculata Camellia acuticalyx  Camellia acutiperulata  Camellia hupehensis  Camellia obovatifolia  Camellia parvimuricata  Camellia rhytidocarpa  Camellia rhytidophylla  Camellia rubituberculata  Camellia tuberculata  incertae sedis Camellia hengchunensis  Camellia impressinervis  Camellia leptophylla  Camellia meiocarpa |
Lisäksi on olemassa lukuisia vakiintuneita lajiristeymiä.
Käyttö

Teepensaan (C. sinensis) lehdistä valmistetaan teetä, ja kasvia viljellään tähän tarkoitukseen kaikkialla trooppisilla alueilla. Monia muita kamelioita arvostetaan koristekasveina värikkäiden kukkiensa vuoksi, ja varsinkin lajista Camellia japonica on jalostettu lukuisia erivärisiä ja -muotoisia viljelylajikkeita.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Kameliat (Camellia)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Camellia (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Camellia (englanniksi)
Pherobase: Floral volatiles of Genus Camellia (englanniksi)
Camellia × williamsii
Ruusukamelian (Camellia japonica) rungon poikkileikkaus.
Kenneth G. Binmore

Kenneth Binmore
Kenneth George "Ken" Binmore (s. 27. syyskuuta 1940) on englantilainen taloustieteilijä ja peliteoreetikko. Hän on kirjoittanut valtio-opista tutkien, kuinka peliteoria käsittelee yhteiskuntasopimusta. Binmoren analyysi on saanut vaikutteita David Humen naturalismista, John Rawlsin oikeudenmukaisuusteoriasta ja John Harsanyin kirjoituksista. Binmore on taloustieteen emeritusprofessori University College Londonissa ja vieraileva professori Bristolin yliopistossa.
Keskustaunioni (täsmennyssivu)

Keskustaunioni (kath.kreik. Ένωσις Κέντρου, Énosis Kéntrou, kreik. Ένωση Κεντρώων, Énosi Kentróon) voi viitata seuraaviin kreikkalaisiin puolueisiin:
Keskustaunioni, puolue vuosina 1961–1974
Keskustaunioni – Uudet voimat, puolue vuosina 1974–1976
Keskustaunioni, puolue vuodesta 1992
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Keskustaunioni”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kevin James

| Kevin James |
| --- | --- |
 Kevin James vuonna 2011.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Kevin George Knipfing
Syntynyt: 26. huhtikuuta 1965 (ikä 59) Mineola, New York, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, koomikko, käsikirjoittaja, tuottaja
Puoliso:  Steffiana de la Cruz (2004–)
Lapset:  Sienna-Marie, Shea Joelle, Kannon Valentine, Sistine Sabella
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Kevin James
Aktiivisena:  1989–
Merkittävät roolit:  Doug Heffernan (Kellarin kunkku)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Kevin George Knipfing (s. 26. huhtikuuta 1965 Mineola, New York, Yhdysvallat) on paremmin taiteilijanimellä Kevin James tunnettu yhdysvaltalainen näyttelijä, koomikko, käsikirjoittaja ja tuottaja.
James alkoi tehdä stand up -komiikkaa vuonna 1989, jolloin hän debytoi New Yorkissa. Vuonna 2005 hän teki elokuvadebyyttinsä elokuvassa Hitch – Lemmentohtori, jossa hän esitti Albertia. Jamesin tunnetuin rooli on CBS:n Kellarin kunkku televisiosarjassa, jossa hän esittää Doug Heffernania. Vuonna 2016 hän esittää pääosa CBS:n Kevin Can Wait sarjassa.
Valikoitu filmografia

Hitch – Lemmentohtori (2005)
Grilled – lihakauppiaat liemessä (2006)
Barnyard (2006)
Voitte suudella sulhasta (2007)
Ostarikyttä (2009)
Oikeesti aikuiset (2010)
The Dilemma (2011)
Here Comes The Boom (2012)
Oikeesti aikuiset 2 (2013)
Ostarikyttä 2 (2015)
Televisiosarjat

Kellarin kunkku
Arli$$
Tohtori Becker
Martial Law
Kaikki rakastavat Raymondia
Bill Cosby Show
Yksityiselämä

James avioitui näyttelijä Steffiana de la Cruzin kanssa vuonna 2004. Heillä on neljä lasta: kolme tytärtä ja yksi poika. James on näyttelijä Gary Valentinen pikkuveli.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kevin Jamesin kotisivut (englanniksi)
Kevin James Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kehittyvät markkinat

Kehittyvät markkinat ovat rahoitusmarkkinoita maissa, jotka ovat matalan tai keskitulotason kansantalouksia ja joissa on pörssijärjestelmä. Kehittyviksi markkinoiksi luetaan yleensä Itä-Eurooppa, useat Aasian valtioista, Lähi-itä, Afrikka soveltuvin osin sekä Latinalainen Amerikka. Useissa kehittyvissä valtioissa yhdistyy voimakas talouskasvu väestönkasvuun, mikä kasvattaa kysyntää laajalla rintamalla ja vahvistaa myös ympäröivien maiden talouskasvua.
Sijoittaminen kehittyville markkinoille

Danske Capitalin salkunhoitaja Kari Salosen mukaan kehittyvillä markkinoilla riskitasot ovat perinteisiä pörssimarkkinoita korkeammat. Kehittyville markkinoille kannattaa siksi sijoittaa pitkäjännitteisesti osana hajautettua salkkua. Lyhytaikaiset spekulatiiviset sijoitukset ovat riskialttiita.
Sijoittaminen kehittyville markkinoille > Kiina

Kiinassa sijoittajille aiheuttaa vaikeuksia yhtiöiden taloudellisesta tilanteesta kertovien tietojen saaminen. Ulkomaisiin sijoituksiin kohdistuu myös paljon rajoituksia.
Kiila (Vantaa)

| Kiila> Kila |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Kiila korostettuna.
Kaupunki:  Vantaa
Suuralue:  Kivistön suuralue
Kaupunginosa nro:  34
Pinta-ala:  10,3  km² 
Väkiluku:  388 (31.12.2023)
Työpaikkoja:  114 kpl   (31.12.2013)
Postinumero(t):  01760, 01530
Lähialueet:  Viinikkala, Lentokenttä, Lapinkylä, Seutula, Riipilä
Kiila (ruots. Kila) on kaupunginosa Vantaalla ja rajoittuu pohjoisessa Tuusulan rajaan ja etelässä Vantaanjokeen.
Kiilan naapurikaupunginosia ovat Viinikkala etelässä, Lentokenttä idässä, Lapinkylä lännessä Vantaanjoen toisella puolella, Seutula lännessä ja Riipilä luoteessa.
Kiila on suhteellisen harvaan asuttua pientaloaluetta. Merkittävimmät asutustihentymät ovat Kuutamotien varrella sekä Kesäkylässä (ruots. Sommarbo), joka on 1950-luvulla perustettu loma-asuntoalue, mutta joka vuonna 1999 hyväksyttiin asemakaavassa asuntoalueeksi.
Kiilan kautta on linjattu meneväksi Kehä IV, josta on laadittu yleissuunnitelma. Linjaus on esitetty yleiskaavassa (2007).
Kuusakoski Oy:n kierrätyslaitos Vantaan Kiilassa.
Kiilassa on
entinen Seutulan kaatopaikka (tuleva ylijäämämaiden vastaanottoalue) Hanskalliontiellä
Kuusakoski Oy:n metalliromun käsittelylaitos Hanskalliontiellä
autokoulujen liukkaan kelin harjoittelurata Lavangossa
Vantaan vauhtikeskus (sisämikroautorata) Lavangossa
keramiikkastudio Kuutamotiellä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kiila (Vantaa) Wikimedia Commonsissa
Etusivu VM Karting Center. Viitattu 16.7.2020.
Etusivu Keramiikkastudio Envalds. Viitattu 16.7.2020.
Keskusteleva johtaminen

| Keskusteleva johtaminen |
| --- | --- |

Kirjailija:  Pauli Juuti, Esa Rovio
Kustantaja:  Otava/JTO
Julkaistu:  2010
Sivumäärä:  151
ISBN:  ISBN 978-951-1-24302-1
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Keskusteleva johtaminen on Johtamistaidon Opisto JTO:n tutkimusjohtaja, professori Pauli Juutin kehittämä käsite ja toimintatapa sekä Pauli Juutin ja LitT Esa Rovion kirjoittama kirja.
Keskusteleva johtaminen perustuu ikivanhalle, mutta aina niin tarpeelliselle näkemykselle hyvän vuorovaikutuksen merkityksestä työyhteisössä.  Keskusteleva johtaminen korostaa keskustelun ja hyvän vuorovaikutuksen sekä ryhmädynaamisten prosessien merkitystä työyhteisössä. Keskusteleva johtaminen perustuu suhteistetulle näkemykselle johtamisesta. Ihmisten nähdään muodostavan itsensä ja toisensa vuorovaikutuksessa. Se millaista kieltä vuorovaikutuksessa käytämme ja millaisten kehysten sisälle viemme itsemme ja toiset, muokkaa kaikkien työyhteisön jäsenten käsityksiä työstä, itsestä ja työyhteisöstä.
Keski-Bosnian kantoni

| Keski-Bosnian kantoni Srednjobosanski kanton Županija Središnja Bosna |
| --- | --- |
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Bosnia ja Hertsegovina
Entiteetti:  Bosnia-Hertsegovinan federaatio
Kuntia:  12
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Travnik
Pinta-ala:  3 189 km²
Väkiluku (2013):  273 149
 – väestötiheys:  85,7 as./km²
Keski-Bosnian kantoni (bosn. Srednjobosanski kanton, serb. Средњобосански кантон, kroatiaksi Županija Središnja Bosna) on yksi Bosnia ja Hertsegovinan valtioon kuuluvan Bosnia-Hertsegovinan federaation kymmenestä kantonista. Se sijaitsee nimensä mukaisesti Bosnia ja Hertsegovinan keskiosassa ja rajautuu Serbitasavaltaan sekä Zenica-Doboj’n kantoniin, Sarajevon kantoniin, Hertsegovina-Neretvan kantoniin ja Kantoni 10:een. Keski-Bosnian kantonin pinta-ala on 3 189 neliökilometriä ja siellä on 273 149 asukasta (vuonna 2013). Kantoni jakautuu 12 kuntaan: Bugojno, Busovača, Dobretići, Donji Vakuf, Fojnica, Gornji Vakuf-Uskoplje, Jajce, Kiseljak, Kreševo, Novi Travnik, Travnik ja Vitez. Pääkaupunkina toimii Travnik.
Kantoni on bosniakkienemmistöinen. Suurin vähemmistö on kroaatit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Keski-Bosnian kantoni Wikimedia Commonsissa
Bosnia ja Hertsegovinan federaation kantonit
Una-Sana
Posavina
Tuzla
Zenica-Doboj
Bosnian Podrinje
Keski-Bosnia
Hertsegovina-Neretva
Länsi-Hertsegovina
Sarajevo
Kantoni 10
Kinks Greatest Hits

| Kinks Greatest Hits The Kinks |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1964–1970
 Julkaistu: 1972 
 Formaatti: LP
 Tyylilaji: rock pop
 Levy-yhtiö: Marble Arch Records
The Kinksin muut kokoelmalevyt
| The Kink Kronikles 1972 | Kinks Greatest Hits 1972 | The Great Lost Kinks Album 1973 |
Kinks Greatest Hits on The Kinksin vuonna 1972 Kanadassa julkaistu kokoelma-albumi. Se on periaatteessa vain hieman muunneltu versio vuonna 1966 julkaistusta kokoelmasta Well Respected Kinksistä. Myös kansikuva on sama.
Kappaleet

Kaikki kappaleet kirjoittanut Ray Davies, paitsi toisin mainitussa.
A-puoli
A Well Respected Man
Where Have All the Good Times Gone
Till the End of the Day
Set Me Free
Tired of Waiting for You
B-puoli
All Day and All of the Night
I Gotta Move
Lola
Wait till the Summer Comes Along (säv. Dave Davies)
You Really Got Me
Kilpailuohjelma

Kilpailuohjelma (engl. game show) on radion tai television ohjelmatyyppi, jossa osallistujat kilpailevat keskenään tietyin säännöin voitosta ja palkinnosta, yksilöinä tai joukkueina. Perinteisimpiä kilpailuohjelmia ovat radiosta alkaneet ja televisioon laajentuneet tietokilpailut tai muut sanalliset visailuohjelmat (engl. quiz show), jotka Suomessa ja muissa Pohjoismaissa sopivat entisaikoina hyvin yhteen julkisen palvelun yleisradiotoiminnan sivistystavoitteiden kanssa. Mainosrahoitteisten sähköisten viestinten myötä on etenkin televisiossa viime vuosikymmeninä syntynyt suuri määrä toiminnallisempia ja televisionomaisempia kilpailuformaatteja. Ne voivat ulottua seuraleikkien kaltaisista hyvän mielen kilpailuista (esim. Speden spelit tai Elämäni biisi) tositelevision suosimiin näennäisen vakaviin kilpailuihin, joissa osallistujien välistä draamaa ja konfliktia pyritään korostamaan käsikirjoituksen, musiikin ja leikkausrytmin keinoin.
Television kilpailuohjelmien säännöt ja osallistujilta vaadittavat tehtävät voivat etenkin tosi-tv-genressä olla hyvinkin erikoisia, joko hyvin koomisia tai toisaalta jännitystä, pelkoa ja jopa inhoa herättäviä (esim. Pelkokerroin). Niin sanotuissa selviytymisohjelmissa (esim. Selviytyjät) draamaa lisää kilpailijoiden sulkeminen esimerkiksi autiolle saarelle. Tosi-tv-tyylisen kilpailuohjelman aiheeksi soveltuu dramatisoituna myös houkuttelevaan parisuhteeseen tai tavoiteltuun ammattiin, kuten poplaulajaksi, vaatesuunnittelijaksi, malliksi tai gourmet-kokiksi pyrkiminen. Toisaalta myös perinteiset tietokilpailut ovat pysyneet suosiossa uudenlaisin dramaturgisin keinoin höystettyinä, esimerkkinä suurta palkintosummaa lupaileva Haluatko miljonääriksi?.
Nykyajan kilpailuohjelmiin liittyy usein vuorovaikutteisuus: katsojilla on mahdollisuus antaa palautetta kilpailijoiden suorituksista ja esimerkiksi äänestää verkossa pudotuskilpailun seuraavasta putoajasta.