stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lehtisaaren kappeli

| Lehtisaaren kappeli Pyhän Laurin kappeli |
| --- | --- |
Sijainti:  Papinpöydänkuja 4, 00340 Helsinki
Hiippakunta:  Helsingin hiippakunta
Seurakunta:  Munkkiniemen seurakunta
Rakentamisvuosi:  1983
Suunnittelija:  Olli Kivinen
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Lehtisaaren kappeli oli Helsingin Lehtisaaressa sijainnut Munkkiniemen evankelis-luterilaisen seurakunnan kappeli. Se valmistui vuonna 1983 seurakunnan toiseksi kirkkotilaksi.  Seurakunta luopui kappelista vuonna 2018 ja se on sittemmin vuokrattu päiväkodiksi. Kappelin kellot ovat kuitenkin edelleen kirkollisessa käytössä, ne ovat soittaneet vuodesta 2021 ehtookellot lauantai-iltaisin. Kellojen ääni kuuluu nauhalta. Lehtisaaren kappelista on käytettiin myös nimeä Pyhän Laurin kappeli. Nimi viittasi alueen pitkään kirkolliseen historiaan ja historialliseen yhteyteen Vantaalla sijaitsevaan Pyhän Laurin kirkkoon.
Kappelin suunnitteli arkkitehti Olli Kivinen, joka oli suunnitellut myös läheisen ostoskeskuksen. Kirkkosalin lisäksi siinä oli seurakuntasali ja tiloja kerhotoiminnalle. Kappeli sijaitsi lähellä Lehtisaaren ostoskeskusta, joka on saman arkkitehdin suunnittelema.
Alttaritauluryijy Vaaleat vainiot oli tekstiilitaiteilija Norma Heimolan. Sen oli valmistanut Suomen Käsityön Ystävät. Norma Heimola on suunnitellut myös kappelin kirkkotekstiilit. Ehtoollishopeat olivat Suomen Kirkon Sisälähetysseurasta. Alttariristi Yksin armosta oli E. Mäkelän suunnittelema. Tamminen kastepöytä on P. Nordbergin tuotantoa. Kastepöydän lisäksi kirkkosalin kalusteista alttarikaiteet, alttaripöytä, polvistumispenkki ja lukupulpetti oli valmistettu tammesta. Seurakuntasalin seinällä oli Kristusta esittävä öljyvärimaalaus 1700-luvulta. Sen tekijä ei ole tiedossa. Kappelin kahdeksanäänikertaiset urut olivat vuodelta 1984.
Luettelo sikarimerkeistä

Tämä on luettelo tunnetuista sikarimerkeistä maittain.
Kuuba

Belinda
Bolívar
Cohiba
Cuaba
Diplomaticos
El Rey del Mundo
Flor de Cano
Fonseca
Guantaramera – edullinen kuubalaissikari, jonka tupakka kuitenkaan ei ole peräisin Vuelta Abajosta.
Hoyo de Monterrey
H. Upmann
Jose L. Piedra
Juan Lopez
La Corona
La Gloria Cubana
Montecristo
Partagas
Por Larrañaga
Punch
Quai D'Orsay
Quintero
Rafael Gonzales
Ramon Allones
Romeo y Julieta
San Cristobal de la Habana
Saint Luis Rey
Sancho Panza
Trininad
Vegas Robaina
Vegueros - sikäli poikkeava kuubalaissikari, että se ei ole havannalainen, vaan tehdas sijaitsee Pinar del Riossa
Dominikaaninen tasavalta

Arturo Fuente
Ashton
Avo
Backwoods
Bauza
Bundles B
Butera Royal
Casa Blanca
Cibao
Cuesta-Rey
Davidoff
Dominican Estate
Don Diego
Dunhill
Franco
God of Fire
Hommage 1492
Leon Jimenes
Leuzzi Fumar
Private Stock
Rattray's
Zino
Honduras

Baccarat  Havana
Bancas
Bering
Camacho
CAO
Carlos Torano
Cuba Aliados
Don Tomas
El Rey Del Mundo
Flor de Copan
Flor de Selva
Fonseca
Puros Indios
Villa Zamorano
Nicaragua

Cumpay
Joya de Nicaragua
Padron
Rosa Cuba (tunnetaan myös nimellä La Flor de Rosa)
Ramon Allones 898 -sikareita
Sikariliike La Casa del Habano, Köln
Carlo Rovelli

Carlo Rovelli
Carlo Rovelli (s. 1956) on italialainen fyysikko ja tietokirjailija, joka on työskennellyt Italiassa, Yhdysvalloissa ja Ranskassa. Hänen työnsä ovat enimmäkseen kvanttigravitaation parista. Hän on yksi silmukkakvanttipainovoimateorian kehittäjistä.
Elämä ja ura

Carlo Rovelli syntyi Veronassa, Italiassa. Vuonna 1981 Rovelli valmistui maisteriksi Bolognan yliopistosta, ja 1986 hänestä tuli filosofian tohtori Padovan yliopistosta. Rovellilla oli tutkijatohtorin virka Rooman yliopistossa ja Yalessa. Vuodesta 1990 vuoteen 2000 hän kuului Pittsburghin yliopiston henkilökuntaan. Hänellä on ollut myös professorin virka historian ja filosofian laitoksella Pittsburghin yliopistossa Yhdysvalloissa.
Parhaillaan hän työskentelee Université de la Méditerranéessa Marseillessä, Ranskassa.
1970-luvulla hän otti aktiivisesti osaa Italian yliopistojen poliittisiin järjestöihin. Hän osallistui sitoutumattomien poliittisten radiokanavien toimintaan Bolognassa ja Veronassa, missä hän auttoi kanavan perustamisessa. Poliittisen aktiivisuuteen liittyen hän sai myöhemmin hylätyn syytteen rikoksista, jotka liittyivät kirjaan Fatti Nostri, jonka hän kirjoitti yhdessä Enrico Palandrin, Maurizio Torrealtan ja Claudio Piersantin kanssa. Hänet pidätettiin vuonna 1987 hänen kieltäydyttyään varusmiespalveluksesta, joka oli tuohon aikaan Italiassa pakollinen.
Silmukkakvanttipainovoima

Vuonna 1988 Rovelli ja Lee Smolin esittelivät teorian kvanttigravitaatiosta, joka sai nimen silmukkakvanttipainovoima. 
Teoriaan pidetään nykyisin johtavana kandidaattina painovoiman kvanttiteoriaksi, ja sillä on alustavia sovellutuksia kvanttikosmologian ja mustien aukkojen saralla. Rovelli on esittänyt teorian muun muassa valkoisista aukoista.
Suomennetut teokset

Valkoiset aukot. Horisontin sisällä. Suomentanut Tuukka Perhoniemi. Helsinki: Ursa 2024.
Todellisuus ei ole sitä miltä se näyttää. (La realtà non è come ci appare, 2014). Suomentanut Tuukka Perhoniemi. Ursan julkaisuja 165. Helsinki: Ursa, 2019. ISBN 978-952-5985-73-3.
Ajan luonne. (L'ordine del tempo, 2017). Suomentanut Hannu Karttunen. Ursan julkaisuja 160. Helsinki: Ursa, 2018. ISBN 978-952-5985-60-3.
Seitsemän lyhyttä luentoa fysiikasta. (Sette brevi lezioni di fisica, 2014). Suomentanut Markku Sarimaa. Ursan julkaisuja 150. Helsinki: Ursa, 2016. ISBN 978-952-5985-43-6.
Vesa Haapala

Vesa Haapala (s. 1971 Keuruu) on suomalainen kirjailija ja kotimaisen kirjallisuuden yliopistonlehtori Helsingin yliopistossa.
Tuotanto > Runoa ja proosaa

Vantaa, runokokoelma, Otava 2007 ISBN 978-951-1-22103-6 (Kalevi Jäntin palkinto 2007)
Runoa!, äänikirja, Otava 2008 ISBN 978-951-1-22506-5 (useita tekijöitä)
Termini, runokokoelma, Otava 2009 ISBN 978-951-1-23636-8
Vesa Haapala, teksti & Markus Pyörälä, kuvitus: Kuka ampui Ötzin?, runoa ja proosaa, Otava 2012 ISBN 978-951-1-26105-6
Six Finnish poets. Arc Publications 2013. ISBN 978-1906570-88-0 Runoja teoksessa suomeksi ja englanniksi (useita tekijöitä)
Karhunkivi, romaani, Otava 2016 ISBN 978-951-1-29578-5
Valekuolleet, runokokoelma, Otava 2017 ISBN 978-951-1-31281-9
Hämärä ei tanssi enää, runokokoelma, Otava 2019 ISBN 978-951-1-34285-4
Alexis. Elämänkertomus, romaani, Otava 2023 ISBN 978-951-1-44867-9
Tuotanto > Muuta

Vesa Haapala toim. Kuvien kehässä: tutkielmia kirjallisuudesta, poetiikasta ja retoriikasta, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2003 ISBN 951-746-463-0
Kaipaus ja kielto: Edith Södergranin Dikter-kokoelman poetiikkaa, Suomalaisen Kirjallisuuden Seura 2005 ISBN 951-746-667-6 Väitöskirja
"Kokeellinen kirjallisuus ja kirjallinen vastarinta Suomessa – kiintopisteenä 1960-luku". Teoksessa Kirjallisuuden avantgarde ja kokeellisuus. Toim. Sakari Katajamäki & Harri Veivo. Helsinki: Gaudeamus, 2007 ISBN 978-952-495-030-5
Vesa Haapala ym.: Särmä: suomen kieli ja kirjallisuus, Otava 2010 ISBN 978-951-1-23436-4
Kari Aronpuro: Retro 1964–2008, toim. ja esipuhe: Vesa Haapala. Ntamo 2010 ISBN 978-952-215-094-3
Kiviaholinna: suomalainen romaani, toim. Vesa Haapala, Juhani Sipilä. Avain 2013 ISBN 978-951-692-998-2
Palkinnot

Kalevi Jäntin palkinto 2007
Palkinnot > Ehdokkuudet

Helsingin Sanomain kirjallisuuspalkintoehdokas 2007
Runeberg-palkintoehdokas 2008, 2017
Einari Vuorela -runopalkintoehdokas 2008, 2014
Laurin kirja -äänikirjapalkintoehdokas 2024
Aiheesta muualla

Versoja 2.0 Vesa Haapalan blogi
Vesa Haapala Kirjasampo.fi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Mary Wollstonecraft

| Mary Wollstonecraft |
| --- | --- |
 John Opien maalaus Wollstonecraftista noin vuodelta 1797.
Henkilötiedot
Syntynyt: 27. huhtikuuta 1759 Lontoo, Englanti, Ison-Britannian kuningaskunta
Kuollut: 10. syyskuuta 1797 (38 vuotta) Lontoo, Englanti, Ison-Britannian kuningaskunta
Koulutus ja ura
Koulukunta:  feministinen filosofia
Tunnetut työt:  Naisten oikeuksien puolustus
Mary Wollstonecraft (27. huhtikuuta 1759 Lontoo, Englanti, Iso-Britannia – 10. syyskuuta 1797 Lontoo, Englanti, Iso-Britannia) oli englantilainen kirjailija, filosofi ja varhainen naisasianainen. Hänen tunnetuin teoksensa oli naisten oikeuksia ja koulutusta puolustanut Naisten oikeuksien puolustus, mutta hän kirjoitti sen lisäksi muitakin filosofisia sekä historiallisia teoksia sekä romaaneja ja matkakirjan. Wollstonecraft oli perustamassa lyhyen aikaa toiminutta tyttökoulua.
Elämä > Syntymä ja lapsuus

Mary Wollstonecraft syntyi vuonna 1759 Lontoossa Spitalfieldsin alueella. Hän oli Edward ja Elizabeth Dixon Wollstonecraftin toinen lapsi. Perheeseen syntyi yhteensä seitsemän lasta.
Edward Wollstonecraft peri isänsä omaisuuden ja alkoi tämän jälkeen maanviljelijäksi. Hän osti tilan Essexistä, mutta maanviljely ei Edwardilta onnistunut. Perhe muutti tästä syystä useasti. Edward oli taloudellisesti vastuuton, juopotteleva ja usein väkivaltainen. Mary alkoi jo varhain suojella äitiään isänsä pahoinpitelyltä.
Elämä > Ensimmäiset kirjalliset työt ja tyttöjen koulun perustaminen

Mary Wollstonecraft ei saanut muiden aikalaisnaisten tavoin virallista koulutusta, mutta hän kävi todennäköisesti muutamia vuosia päiväkoulua.selvennä Beverleyssä Wollstonecraft tutustui Jane Ardeniin tämän isän pitämillä yleisöluennoilla. Luennot koskivat muun muassa sähköä, tähtitiedettä ja optiikkaa. Wollstonecraftin ja Ardenin kirjeenvaihto alkoi vuonna 1773, ja kirjeistä kävi ilmi Wollstonecraftin varhainen kiinnostus kirjoittamiseen. Wollstonecraftin toinen tärkeä nuoruuden ystävä oli Fanny Blood, johon hän tutustui vuonna 1775. Wollstonecraft hankki Bloodin innoittamana itsenäisen elannon ja muutti vuonna 1778 Bathiin leskirouvan seuraneidiksi.
Wollstonecraft perusti vuonna 1784 Lontoon Newington Greeniin sisartensa ja Fanny Bloodin kanssa tyttökoulun. Se kaatui kuitenkin pian taloudellisiin ongelmiin. Koulu sai kuitenkin lyhyen olemassaolonsa aikana hyvän maineen, ja sieltä Wollstonecraftin ajatteluun tuli idea miesten ja naisten välisen koulutuksen tasa-arvosta. Hän tutustui tuolloin radikaaliin filosofiin ja vapaakirkolliseen saarnaajaan Richard Priceen, joka tuli vaikuttamaan Wollstonecraftin ajatteluun.
Fanny Blood muutti vuonna 1785 Lissaboniin mennäkseen naimisiin. Wollstonecraft matkusti pian ystävänsä perään tukeakseen tätä raskausaikana. Blood kuoli kuitenkin pian synnytyksen jälkeen, ja Wollstonecraft palasi Lontooseen. Sieltä hän jatkoi Irlantiin, missä hän oli 1786-1787 aatelisperheen kotiopettajana.
Palattuaan Lontooseen Wollstonecraft aloitti kirjallisen uransa kustantajanaan Joseph Johnson. Wollstonecraftin esikoisteos oli Thoughts on the Education of Daughters (1787). Seuraavana vuonna häneltä ilmestyi omaelämäkerrallinen romaani Mary: A Fiction, jossa hän käsitteli ystävyyttä, Lissaobonin-matkaa ja ystävänsä kuolemaa. Wollstonecraft kirjoitti vuonna 1788 myös opettavaisia tarinoita lapsille ja teki ensimmäisen käännöstyönsä.
Elämä > Poliittiset kirjoitukset

Wollstonecraftin ajatteluun tuli poliittisia piirteitä Ranskan vallankumouksen ansiosta. Hänen ensimmäinen poliittinen teoksensa on vuonna 1790 julkaistu A Vindication of the Rights of Men. Se on vastaus Edmund Burkelle, joka oli pamfletissaan arvostellut vallankumousta ja sen englantilaisia puolustajia. A Vindication of the Rights of Men on pohjatyö vuonna 1792 julkaistulle teokselle Naisten oikeuksien puolustus (A Vindication of the Rights of Woman), jossa Wollstonecraft esittää, että järki ja rationaalisuus ovat sekä miesten että naisten ominaisuuksia ja että naisten tulisi voida toimia yhteiskunnassa miesten tavoin. Tämän saavuttamiseksi naisilla pitäisi olla yhtäläinen oikeus koulutukseen.
Wollstonecraft muutti vuonna 1792 Pariisin seuraamaan vallankumousta läheltä. Siellä hän tutustui englantilaisiin radikaaleihin ja aloitti suhteen yhdysvaltalaisen kirjailija-liikemies Gilbert Imlayn kanssa. Wollstonecraft ja Imlay eivät avioituneet, mutta heidän tyttärensä Fanny syntyi vuonna 1794 Le Havressa. Wollstonecraft kirjoitti vallankumouksesta teoksen An Historical and Moral View of the Origin and Progress of the French Revolution (Lontoo, 1794).
Wollstonecraft palasi vuonna 1795 Lontooseen, missä hän yritti itsemurhaa kuultuaan Imlayn aloittaneen uuden suhteen. Wollstonecraft lähti kesäkuussa tyttärensä ja ranskalaisen lastenhoitajan kanssa etsimään Imlayn kadonnutta kauppalaivaa. Hänen matkansa kulki Norjan, Ruotsin, Tanskan ja Saksan kautta takaisin Englantiin. Kadonnutta alusta ei kuitenkaan löytynyt. Wollstonecraftin matkakirjeistä koostuva teos Kirjeitä Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa vietetyltä ajalta julkaistiin vuonna 1796.
Elämä > Viimeiset vuodet: avioliitto William Godwinin kanssa

Wollstonecraft tapasi huhtikuussa 1796 William Godwinin, ja heidän suhteestaan tuli pian intiimi. Wollstonecraft ja Godwin avioituivat maaliskuussa 1797, mikä aiheutti kohun kahdesta syystä. Sen myötä paljastui, ettei Wollstonecraft ollut ollut naimisissa Imlayn kanssa. Godwinia syytettiin puolestaan petturiksi, koska hän oli aiemmin tuominnut avioliittoinstituution. Wollstonecraftin toinen tytär Mary Wollstonecraft Godwin (s. 30. elokuuta 1797) tunnetaan nimellä Mary Shelley kirjoittamastaan Frankensteinista. Wollstonecraft kuoli 10. syyskuuta synnytyksen jälkeisiin komplikaatioihin.
Wollstonecraft oli ennen kuolemaansa kirjoittamassa romaania, jonka Godwin julkaisi vuonna 1798 nimellä The Wrongs of Woman, or Maria. Romaanin lisäksi Godwin julkaisi joitakin lyhyempiä vaimonsa kirjoituksia.
Ajattelu

Wollstonecraft kirjoitti naisasiaa käsittelevän teoksen Naisten oikeuksien puolustus (A Vindication of the Rights of Woman) vuonna 1792. Teoksessa hän esittää, että miehiä koskevien oikeuksien tulee koskea myös naisia. Jo teoksessa A Vindication of the Rights of Men vuodelta 1790 Wollstonecraft oli puolustanut Ranskan suuren vallankumouksen arvoja, erityisesti ajatusta tasa-arvosta ja ihmisten yleisistä oikeuksista, jotka käyvät yli kuninkaiden ja aatelin perittyjen oikeuksien. Näiden oikeuksien tuli hänen mukaansa koskea paitsi miehiä, myös naisia, koska molemmat ovat järjellisiä olentoja. Näin Wollstonecraftia voidaan pitää yleispätevien ihmisoikeuksien muotoilijana. Osa Ranskan vallankumouksen aatteiden kannattajista piti Wollstonecraftin järkeilyä pitävänä, mutta monille vallankumouksellisillekin hänen ajatuksensa naisten aseman parantamisesta olivat liian pitkälle meneviä.
Wollstonecraft oli toiminut erityisesti kasvattajana, mutta hän oli myös yksityisopettaja ja perusti koulun Islingtoniin sekä kirjoitti ja toimitti erityisesti tytöille suunnattua oppimateriaalia. Wollstonecraft esittääkin, että juuri naisten koulutuksen ja itsenäistymisen kautta yhteiskunta voi kehittyä. Suuri epäkohta on epätasa-arvoinen koulutus, jonka vuoksi naiset ovat tietämättömiä ja muista riippuvaisia, jotta he pysyisivät kotona ja kiinnittäisivät huomiota vain ulkonäköönsä. Wollstonecraftin mukaan käsitys naisista romanttisina rakkauteen ja tunteisiin suuntautuvina olentoina on miehisen vallankäytön tulosta. Niinpä naisten on vapauduttava oman järkensä avulla. Wollstonecraft piti avioliittoa esteenä naisten oikeuksien toteutumiselle, koska avioliitossa naisesta tuli ajan lainsäädännön mukaan miehen omaisuutta. Kuuluisa on Wollstonecraftin lausahdus, jonka mukaan ”avioliitto on laillistettua seksityötä”.
Muistomerkki

Wollstonecraft sai ensimmäisen muistomerkin marraskuussa 2020, kun hopeoidusta pronssista valettu veistos paljastettiin Pohjois-Lontoossa Newington Greenissä, jossa Wollstonecraft asui. Veistos esittää alastonta naishahmoa.
Teokset

Thoughts on the Education of Daughters: With Reflections on Female Conduct, in the More Important Duties of Life (1787)
Mary: A Fiction (1788)
An Historical and Moral View of the French Revolution; and the Effect It Has produced in Europe (1793)
A Vindication of the Rights of Men, in a Letter to the Right Honourable Edmund Burke (1790)
Naisten oikeuksien puolustus.  (A Vindication of the Rights of Woman with Strictures on Moral and Political Subjects, 1792)  Suomentanut Ville-Juhani Sutinen. Savukeidas, 2011.  ISBN 978-952-5500-90-5
Kirjeitä Ruotsissa, Norjassa ja Tanskassa vietetyltä ajalta.  (Letters Written During a Short Residence in Sweden, Norway and Denmark, 1796)  Suomentanut Ville-Juhani Sutinen. Savukeidas, 2011.  ISBN 978-952-5500-88-2
The Wrongs of Woman, or Maria (1798)
"Runoudesta ja luonnonkauneuden nautinnollisuudest", teoksessa Estetiikan klassikot : Platonista Tolstoihin. Gaudeamus 2005 ISBN 978-952-495-092-3
"Yhteikunnassa kehittyneiden luonnottomien erojen ja arvostusten turmiollisista vaikutuksista". Teoksessa: Mitä on valistus? Vastapaino, 1995 ISBN 951-9066-99-3
Kirjallisuutta

Moore, Jane (toim.): Mary Wollstonecraft.  (International Library of Essays in the History of Social and Political Thought)  Farnham:  Ashgate, 2012.  ISBN 978-0-7546-2743-2
Reuter, Martina. (2024). Mary Wollstonecraftin valistusajattelu Suomessa. Teoksessa H. Laiho & O. Koistinen (toim.), Valistuksen haaste: kirjoituksia järjen ja tiedon merkityksestä (s. 166–203). Helsinki: Gaudeamus. ISBN 978-952-345-258-9.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mary Wollstonecraft Wikimedia Commonsissa
Wollstonecraftin teoksia, lähteenä Gutenberg-projekti (englanniksi)
Miettinen, Helena: Mary Wollstonecraft - Naisten oikeuksien puolustus Valerie Solanas - Scum-manifesti Savon sanomat. 8.3.2011. Viitattu 27.4.2019.
Miettinen, Helena: Mary Wollstonecraft - Kirjeitä Ruotsissa, Norjassa Ja Tanskassa vietetyltä ajalta Savon sanomat. 11.7.2011. Viitattu 27.4.2019.
Tomaselli, Sylvana: Mary Wollstonecraft The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea  Kroatia  Alankomaat  Puola  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef 
Naisten oikeuksien puolustus (A Vindication of the Rights of Woman, 1792).
Maggi Hambling, Mary Wollstonecraftin veistos, 2020.
Peluuri

Peluuri on pelaajille, heidän läheisilleen sekä työssään pelihaittoja kohtaaville ammattilaisille suunnattu palvelukokonaisuus, joka muodostuu peliongelmiin keskittyvistä tuki- ohjaus- ja neuvontapalveluista. Palvelut toimivat valtakunnallisesti puhelimitse ja internetissä. Peluurin palvelut perustuvat ammatilliseen tukeen, vertaistukeen sekä oma-apuun. Toiminnan tavoitteena on pelaamisesta aiheutuvien haittojen ehkäiseminen ja vähentäminen.
Peluuri myös tuottaa ja välittää riippumatonta tietoa peliongelmasta tutkimuksen ja päätöksenteon tueksi pelihaittakentällä: sosiaali- ja terveysalan ammattilaisille sekä muille pelihaittojen parissa työskenteleville tahoille, yhteiskunnan päättäjille ja peliyhtiöille.
Peluuri perustettiin vuonna 2004. Palvelun tuottavat A-klinikkasäätiö ja Sininauhaliitto ry. Rahoittajana palvelulla on Veikkaus Oy. Sosiaali- ja terveysministeriö on mukana yhteistyössä ja vastaa toiminnan arvioinnista.
Kleptomania

Kleptomania eli varastamishimo on pakonomainen ja sairaalloinen tarve varastaa tai näpistää tavaroita. Kleptomania on harvinainen hillitsemishäiriö, jota tavataan hieman yleisemmin naisilla kuin miehillä.
Yleensä kleptomaanit eivät varasta tavaroita niiden arvon takia. Sen sijaan he varastavat mielijohteesta jotain, mitä sattuu olemaan käsillä, sillä he kaipaavat jännitystä. Varastetut esineet ovat kleptomaanille usein täysin tarpeettomia. Osa kleptomaaneista pitää varastamansa tavarat, osa antaa ne pois ja toiset saattavat tuntea syyllisyyttä ja yrittävät palauttaa ne.
Aiheesta muualla

Kleptomania - terveyskirjasto.fi
Serving (Miriana Conten kappale)

|  Serving> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Miriana Conte
Levy-yhtiö:  Manifester
Kesto:  2:59
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  8. tammikuuta 2025
Sanoittaja(t):  Benjamin Schmid, Miriana Conte, Matthew Mercieca, Sarah Evelyn Fullerton
Tuottaja(t):  Benjamin Schmid
Euroviisutiedot
Vuosi:  2025
Maa:  Malta
Kieli:  englanti
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Loop” (2024) 
Serving (suom. Tarjoilen), alun perin Kant on maltalaisen laulajan Miriana Conten kappale. Hän voitti Maltan euroviisukarsinnan Malta Eurovision Song Contest 2025, ja täten edustaa maata Eurovision laulukilpailussa 2025.
Kohu sanoituksista

Maltan yleisradioyhtiö PBS kertoi, että EBU määräsi muuttamaan kappaleen sanoituksia. Kappaleessa mainittiin sana kant, joka tarkoittaa maltan kielellä ’laulua’. Laulettaessa se kuitenkin kuulostaa samalta, kuin englannin kielen sana cunt, joka tarkoittaa naisen sukuelintä.
Frank Mangs

| Frank Mangs |
| --- | --- |
 Frank Mangs
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. elokuuta 1897 Närpiö, Suomi
Kuollut: 31. heinäkuuta 1994 (96 vuotta) Karlstad, Ruotsi
Kansalaisuus:  Suomalainen
Ammatti:  saarnamies, kirjailija
Kirjailija
Kirjallinen suuntaus: Vapaakirkollisuus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Frank Fridolf Mangs (19. elokuuta 1897 Närpiö, Suomi – 31. heinäkuuta 1994 Karlstad, Ruotsi) oli suomenruotsalainen evankelista ja vapaakirkollinen saarnaaja. Suurimman osan elämästään hän vietti Ruotsin Karlstadissa, ja hän kiersi herätyspuhujana myös Yhdysvalloissa.
Frank Mangsin lapsuus ja nuoruus

Frank Mangsin vuonna 1855 syntynyt isoisä Josef oli puuseppä joka valmisti voidritteleitä Ruotsiin vietäväksi. Eräänä talvi-iltana hän oli kotimatkallaan kaatunut tielle eikä ollut päässyt ylös, minkä seurauksensa hän oli vilustunut ja saanut keuhkotaudin ja kuoli varhain. Mangsin isoäiti joutui elättämään yksin suuren velkataakan kanssa kahdeksanlapsisen perheen. Pian tämän jälkeen velkojat tulivat hakemaan saataviaan ja pitivät huutokaupan puusepän työkaluista. Kunnan miehet tahtoivat järjestää huutokaupan pojista, jolloin he  päätyisivät halvimman tarjouksen tehneille rengeiksi. Tämän kuitenkin isoäiti päättäväisesti esti, luvaten elättää heidät. Pojat lainasivat kyläläisiltä työkaluja ja jatkoivat voidritteleiden valmistamista.
Poikien kasvettua miehen ikään, he lähtivät kotoa. Yksi pojista lähti Ruotsiin lähetysliiton saarnaajakouluun Kristenhamniin, ja hänestä tuli kotikylänsä seurakunnan johtaja. Myöhemmin hän muutti saarnaajaksi Amerikkaan. Kolme pojista lähti Amerikkaan ja hankki siellä itselleen ammatit. Josef, Frank Mangsin isä lähti merille ja ryhtyi laivan kirvesmieheksi. Sitten Josef löysi Marian ja jäi maihin, ryhtyen maanviljelijäksi Marian kotitilan toisella puoliskolla. Yksi Marian veljistä viljeli tilan toista puolta. Sukunimensä Frank Mangs sai äidiltään, hänen isänsä Josef otti Marian tyttönimen, silloin kun hän lankonsa kanssa osti Marian kotitalon.
Lähes 10 avioliittovuoden jälkeen Josef Mangs lähti Amerikkaan perheen toimeentulon vaatiessa sitä. Äiti Maria joutui tällä välin tekemään maatyöt, sekä samalla huolehtimaan neljästä alaikäisestä lapsestaan. Sitten Josef Mangs palasi takaisin Amerikan matkaltaan, viipyen kotonaan vuoden ajan, jonka aikana syntyi Maria-tytär, joka oli kuusi vuotta Frank Mangsia vanhempi.  Frank Mangsin isästä Josefista oli kuitenkin tullut Amerikassa tuurijuoppo ja hengellinen luopio. Sitten Josef Mangs lähti Amerikkaan toisen ja viimeisen kerran ja tuli takaisin vuoden 1896 lopussa. Frangs Mangsin epätietoisuus isänsä hengellisestä tilasta tämän kuolinhetkellä jätti häneen jälkensä. Vaikka Mangs tunnettiin kiivaana saarnaajana, niin isän kuolema vaikutti siten, ettei hänestä koskaan voinut tulla ”tulikivisaarnaajaa”, kuten hän on itse todennut.