Sosialistinen Työpuolue
Sosialistinen Työpuolue

Puoluehanke laitettiin uudelleen vireille helmikuussa 1919. Työn Vallassa julistettiin, että SDP oli siirtynyt liiaksi vasemmalle ja oikeistososialistien toiminta sen puitteissa oli osoittautunut "kaikin puolin mahdottomaksi". Maaliskuun eduskuntavaaleissa kehotettiin kuitenkin vielä äänestämään SDP:tä. Kosonen kierteli esitelmöimässä oikeistososialismista ympäri maata. Sosialidemokraattisen Uudistuspuolueen Turun paikallisyhdistys muodostettiin helmikuussa ja Viipurin sekä Lahden paikallisosastot maaliskuussa. Toukokuussa kaksi uudistuspuolueeseen kuulunutta Hämeenlinnan kaupunginvaltuuston sosialistisen ryhmän jäsentä äänesti suojeluskunnille myönnettävien avustusten puolesta, jolloin he saivat paheksumislausunnon SDP:n kunnallisjärjestöltä.
Puolue perustettiin 8.-9. kesäkuuta 1919 Helsingissä pidetyssä kokouksessa. Väliaikaiseen puoluetoimikuntaan valittiin viisi helsinkiläistä (Otto J. Vuorio, Niilo Rauvala, August Vuorinen, Vilho Viitanen ja Vihtori Kosonen) ja lisättyyn puoluetoimikuntaan kuusi henkilöä muualta maasta (Timo Korpimaa, P. A. Heinonen, Väinö Merivirta, Kaarlo Salmela, Arvid Nuutinen ja Emil Viinikainen). Kokous hyväksyi 7-kohtaisen lauselman "puolueen menettelytavoista, järjestäytymisestä ja suhteista tärkeimpiin ajankysymyksiin". Siinä vaadittiin ammattiyhdistys- ja osuustoiminnan erottamista puolueista, suojeluskuntien säilyttämistä toistaiseksi, armahdusta kapinasta tuomituille sekä sodanaikaisen terrorin julkisen käsittelyn lopettamista. Puolue vastusti hyökkäyssotaa Venäjälle, mutta antoi tukensa Karjalan heimoveljien taisteluille. Kokouksessa hyväksytty ohjelma muotoiltiin uudistuspuolueen aiemman luonnoksen pohjalta pienin muutoksin. Muutoksilla puolue halusi korostaa etenkin laillisia toimintamuotoja ja tukea kansallisuusaatteelle. 30. kesäkuuta pidetyssä puoluetoimikunnan kokouksessa puheenjohtajaksi valittiin Kosonen, puoluesihteeriksi Vuorio ja rahastonhoitajaksi Vuorinen. Vuorio nimettiin myös puolueen järjestäjän ja puhujan toimeen. Vuorio kierteli puhumassa ainakin Turun seudulla, missä hän oli aiemmin toiminut SDP:n piirin luennoitsijana.
Työpuolueen mukaan SDP ei ajanut maatyökansan asiaa, koska puolue ei tukenut pienviljelyn edistämistä tai viljelyskelpoisen maan luovuttamista tilattomille. Työpuolue kannatti suurtilojen maiden pakkolunastuksia pienviljelijöille ja se halusi perustaa Suomeen satojatuhansia uusia pientiloja.
Työn Valta ilmestyi viimeisen kerran 13. syyskuuta 1919. Lopettamisen syyksi ilmoitettiin puutteelliset paino-olot ja tilaajamäärän väheneminen. Viimeisen numeron mukaan Suomen työväki oli siirtynyt voimakkaasti vasemmalle ja "puhtaan sosialismin" kannattajajoukko oli jäänyt mitättömän pieneksi. Loppuvuonna puolueen oli tarkoitus julkaista vielä joululehti Talvi-ilta, jonka avustajiksi ilmoitettiin monia tunnettuja nimiä kuten Albert Gebhard, Akseli Gallen-Kallela, Tyko Sallinen, Heikki Tandefelt, Viljo Kojo, Alvar Kangasmaa, Eino Leino, Larin Kyösti, L. Onerva, Aarni Kouta, Selma Anttila, Severi Nuormaa ja Leevi Madetoja. Sanomalehti Osakeyhtiö Työn Valta teki konkurssin.
6. syyskuuta 1919 Työn Vallassa kirjoitettiin, että puolueen kannattajat aikovat pysyä erillään SDP:stä ainakin niin kauan kuin bolševismin kannattajat saivat kuulua puolueeseen. Vasemmistosuuntauksen kannattajat alkoivat erota SDP:stä joulukuun 1919 puoluekokouksen jälkeen.