stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aumismi

Mandarom Shambhasalem on aumistien keskus Ranskassa.
Aumismi on Gilbert Bourdinin vuonna 1969 perustama uskonto. Bourdin tunnettiin sittemmin nimellä Hamsah Manarah. Oman kuvailunsa mukaan uskonto on eri uskontojen ja uskonnollisten liikkeiden synteesi. Aumismilla oli 1990-luvulla yhteenottoja Ranskan viranomaisten kanssa.
Aumisteja on useampia tuhansia, ja heitä on Ranskan ohella suurimmassa osassa Eurooppaa, ranskankielisessä Afrikassa, Oseaniassa ja Kanadassa, joista jälkimmäisessä on suurehko yhteisö.
Historia

Bourdin suntyi roomalaiskatolilaiseen perheeseen ja hän kiinnostui mystiikasta ja okkultismista jo nuorena. Sittemmin hän tutkiskeli muun muassa Kabbalaa, alkemiaa ja vapaamurariutta. Hän asui aikanaan myös Intiassa tunnetun joogailia Swami Sivanandan luona. Tältä hän sai myös hänen sittemmin käyttämän nimensä Hamsah Manarah. Matkoillaan Manarah tutustui myös jainismiin, suufilaisuuteen, buddhalaisuuteen ja hindulaisuuteen. Kierreltyään maailmaa Hamsah Manarah asettui vuonna 1969 pieneen ranskalaiseen Castellanen kylään Provencen vuoristoseudulle. Hänen läsnäolonsa houkutteli paikalle vierailijoita, joista osa jäi vuorille. Yhteisö alkoi rakentaa paikalle "kaupunkia", joka tuli tunnetuksi nimellä Mandarom Shambhasalem. Siihen kuuluu useita eri uskontojen temppeleitä ja patsaita.Vuonna 1990 Manarah julistautui kaikkien uskontojen odottamaksi messiaaksi. Ongelmia alkoi Ranskan hallinnon taholta tulla vuoden 1994 jälkeen, jolloin Auringon temppeli kultin jäsenien rituaali-itsemurhien takia pieniä uusia uskonlahkoja vainottiin. Hamsah Manarah kuoli vuonna 1998. Vuonna 2001 Ranskan poliisi purki 33-metrisen Hamsah Manarahin patsaan Mandarom Schambhasalemissa. Aumistit vertasivat tätä talebanien räjäyttämiin Bamiyanin laakson Buddha-patsaisiin Afganistanissa.
Uskonnon piirteet

Aumismin mukaan uskossa on kyse eri uskontojen synteesistä ja sen harjoittajat rukoilevat niin Buddhan, Allahin, Jeesuksen kuin luontoäidinkin nimeen. Näinpä uskon jäsenien ei tarvitse myöskään hylätä aiempaa uskontoaan, vaikkakin aumismin opetukset niistä eroavatkin. Nimenä aumismi on johdettu äänteestä Om. Omin toistamisella ääneen uskotaan olevan erilaisia hyödyllisiä vaikutuksia. Aumistit uskovat myös uudelleensyntymiseen ja kasvisruokavaliota kannustetaan, muttei vaadita.
Aumistien päämaja on Mandarom Shambhasalemissa, jossa asuu noin 50 munkkia ja nunnaa. He ovat järjestäytyneet kirkon tavoin papeiksi ja piispoiksi. Aumistit uskovat Hamsah Manarahin syntyvän uudelleen samalla tavalla kuin lamalaiset buddhalaiset uskovat dalai-laman syntyvän uudelleen aina edellisen kuoltua. Sillä välin kun Manarah ei vielä ole ilmestynyt, johtajuus vaihtelee ylipappien joukkion kesken.
Aurinkomateria

Aurinkomateria (engl, "gas") on tähtitieteessä käytetty termi jolla on aurinkokunta luokiteltu karkeasti eri materiatyyppeihin niiden sulamispisteen perusteella. Aurinkomateria sisältää vedyn, heliumin, neonin ja argonin ja se kiinteytyy vasta lähellä absoluuttista nollapistettä. Muita materiatyyppejä ovat jäämateria ja maamateria. Aurinkokunnan kappaleet koostuvat näistä eri suhteissa. Esimerkiksi Maa on  70 prosenttisesti maamateriaa ja 30 prosenttisesti jäämateriaa, kun taas jättiläisplaneetat koostuvat pääasiassa aurinko- ja jäämateriasta. Esimerkiksi Jupiter on 90 prosenttisesti aurinkomateriaa ja 10 prosenttisesti jäämateriaa.
Auringon lapsi

Auringon lapsi (Chthon) on Piers Anthonyn vuonna 1967 ilmestynyt tieteisromaani.
Arvostelut

Tähtivaeltajan Toni Jerrmanin mukaan teoksen kunnianhimoisuus sortuu usein turhiin kikkailuihin ja kömpelöihin rimanalituksiin: ”Välillä lukija joutuu kestämään tekotaiteellista soopaa ja välillä käsittämättömiä deus ex machina -ratkaisuja.” Omaperäisyydestään huolimatta romaani jää melko tylsäksi.
Tiberius Gemellus

| Tiberius Julius Caesar Nero |
| --- | --- |
 Kolikko, jonka kuvan uskotaan esittävän Tiberius Gemellusta.
Henkilötiedot
Syntynyt: 19 Rooma
Kuollut: 37/38 Rooma
Vanhemmat:  Drusus Caesar ja Livilla
Tiberius Julius Caesar Nero eli Tiberius Gemellus (19 – 37/38) oli Rooman keisari Tiberiuksen pojanpoika. Hän oli Tiberiuksen perillinen, mutta Caligula murhautti Gemelluksen noin vuonna 37, Tiberiuksen kuoleman jälkeen. Caligula oli hyvin suosittu ja Gemelluksen mahdollisuudet päästä Caligulan kanssahallitsijaksi olivat hyvin pienet.
Elämäkerta > Nuoruus

Gemelluksen isä oli Tiberiuksen poika Drusus Caesar ja hänen äitinsä oli Antonia Minorin tytär Livilla. Gemelluksella oli kaksoisveli Germanicus, joka kuitenkin kuoli jo lapsena vuonna 23. Gemelluksen nimi, joka tarkoittaa kaksosta, jäi kuitenkin käyttöön. Drusus Caesar kuoli vuonna 23 Gemelluksen ollessa vain 4-vuotias, ehkä Livillan ja pretoriaaniprefekti Sejanuksen murhaamana. Gemelluksen lapsuudesta ei tiedetä kovin paljon. Sejanus sai Tiberiukselta luvan mennä naimisiin Livillan kanssa vuonna 31, mutta hän kuoli ennen tätä. Tiberius suosi kuitenkin julkisesti seuraajakseen Germanicuksen poikaa Caligulaa.  On oletettu, että Tiberius ei kuitenkaan ollut kovin tyytyväinen Caligulaan ja toivoi, että Gemelluksesta tulisi hänen seuraajansa. Ehkä tästä syystä Tiberius korotti Gemelluksen tulevan isäpuolen Sejanuksen korkeisiin virkoihin. Sejanus olisi voinut auttaa tämän pääsyn valtaan.
Tiberius epäili myös Caligulan luonnetta ja esimerkiksi Tacitus ja Dion Kassios kertovat anekdootin, jonka mukaan Tiberius oli pannut kätensä Gemelluksen ympärille ja sanonut Caligulalle: ”sinä tulet tappamaan hänet ja joku toinen tappaa sinut”. Toisaalta Suetonius kertoo että Tiberius epäili Gemellusta äpäräksi ja aikoi tappaa tämän.
Gemellus sai vasta Tiberiuksen kuoleman jälkeen toga viriliksen, jota pidettiin aikuisten asuna. Hän oli tällöin 18-vuotiaana, neljä vuotta vanhempi kuin oli tavanomaista. Antiikin lähteissä Gemelluksen henkilöstä ei kerrota paljoakaan. Ainoastaan hänen nuoruuttaan korostetaan. Philon kertoo anekdootin, jonka mukaan Gemellukselle annettiin ennen kuolemaansa miekka ja neuvo ottaa oma henkensä. Gemellus oli ihmetellyt miten miekkaa käytetään.
Elämäkerta > Caligula

Caligulan noustua valtaan vuonna 37 ilmeni, että Tiberiuksen testamentti nimesi Gemelluksen ja Caligulan Tiberiuksen perillisiksi. Testamentti ei suoranaisesti nimennyt heitä Tiberiuksen seuraajiksi, sillä sitä Tiberius ei juridisesti voinut tehdä. Caligula sai senaatin mitätöimään Tiberiuksen testamentin ja Caligula nimitettiin yksin Tiberiuksen perilliseksi. On vaikea nähdä, miksi Tiberius oli lisännyt Gemelluksen testamenttiinsa. Caligula oli hyvin suosittu ja Gemelluksen mahdollisuudet päästä Caligulan kanssahallitsijaksi olivat hyvin pienet. On arveltu, että Roomassa oli ollut useita Gemelluksen kannattajia, mutta ainoastaan Egyptin prefekti Avillius Flaccus mainitaan nimellä lähteissä. Flaccus oli kuitenkin riidoissa Caligulan kanssa. Pretoriaaniprefekti Macron ansiosta senaatti, armeija ja kansa hyväksyivät Caligulan uudeksi keisariksi.
Caligula adoptoi kuitenkin Gemelluksen ja nimitti tämän princeps iuventutikseksi ja arvaaliveljeksi. Hänet nimitettiin myös auguuriksi. Gemellus oli kuitenkin liian suuri uhka Caligulalle, jonka valta-asema oli kovin epävarma. Vuoden 37 lopulla tai vuoden 38 alussa Caligula antoi murhata Gemelluksen. Dion Kassioksen mukaan Caligula sairastui pahasti vuoden 37 lopulla. Gemellus olisi yrittänyt käyttää Caligulan sairautta hyväkseen päästäkseen itse valtaan. Onkin todennäköistä, että Gemellus toimi Caligulan sijaisena eri tapahtumissa tämän sairauden aikana. Suetonius taas kertoo, että Gemelluksella oli paha yskä, jota vastaan hän otti lääkettä. Kun lääke paljastui sen hajun ansiosta, Gemellusta syytettiin siitä, että hän olisi ottanut vastamyrkkyä. Tämän jälkeen Caligula lähetti sotilaat tappamaan Gemelluksen. Hänet haudattiin luultavasti Augustuksen mausoleumiin, koska hänen hautakivensä on löydetty sen läheltä. Hautakiven teksti on ”Ti. Caesar Drusi Caesaris f./ hic situs est” eli ”tässä lepää Tiberius Caesar, Drusus Caesarin poika”. Häneen ei siis viitata Caligulan ottopoikana.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tiberius Gemellus Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Puola 
Tiberius Gemelluksen isä Drusus.
Naisen kuva Grand Camée de France -kameessa, jonka on epäilty esittävän Tiberius Gemelluksen äitiä Livillaa.
Aulon (Kreeta)

| Aulon> Αὐλών.Sijainti |
| --- | --- |
 Aulon
Koordinaatit:  35°03′31″N, 24°57′37″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  Ágioi Déka, Górtyna, Iraklion, Kreeta
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Kreeta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Aulon (m.kreik. Αὐλών, Aulōn, myös Αϝλών, Awlōn) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Kreetan saarella Kreikassa. Se sijoitetaan nykyisen Górtynan kunnan Ágioi Dékan kylän paikalle.
Maantiede

Aulonin kaupunki sijaitsi Kreetan eteläosissa, ja se sijoitetaan yleensä Ágioi Dékan kylän paikalle. Näin se olisi sijainnut vain noin kaksi kilometriä itään Gortynin kaupungista. Aulonin kaupunkivaltion hallussa ollut alue oli oletettavasti suhteellisen pienikokoinen, ja sen kooksi on arvioitu alle 25 neliökilometriä.
Historia

Aulonin historiasta ei tiedetä juuri mitään. Vaikka kaupunki on luetteloitu polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi, sen todellinen asema tunnetaan kuitenkin huonosti. Koska se sijaitsi hyvin lähellä Gortyniä, se oli mitä todennäköisimmin sen alaisuudessa puoli-itsenäisenä. Sitä on ehdotettu myös Gortynin esikaupungiksi tai perioikikaupungiksi. Piirtokirjoitusten perusteella kaupungilla vaikuttaa kuitenkin olleen jonkinlainen oma kansankokous ja omia lakeja.
Gela

| Gela |
| --- | --- |
 Gelan kaupunkia.
 vaakuna
 Gela
 Koordinaatit: 37°4′N, 14°15′E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sisilia
Maakunta:  Caltanissetta
Väkiluku (2013):  76 826
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gela on satamakaupunki Sisilian etelärannikolla Italiassa. Se kuuluu Caltanissettan maakuntaan. Gelassa oli lähes 77 000 asukasta vuonna 2013, enemmän kuin maakunnan pääkaupungissa.
Gelassa on suuri öljynjalostamo ja tärkeä satama.
Maantiede

Gela sijaitsee Sisilian etelärannikolla noin 84 kilometrin päässä Caltanissettan kaupungista. Se on rakennettu samannimisen joen suuhun sen länsipuolelle. Kaupungin ympäristö on hedelmällistä tasankoa, joka tunnetaan Gelan tasankona (Piana di Gela). Tasangon pinta-ala on noin 250 neliökilometriä.
Ruotsin Karesuvannosta alkava E45-tie päättyy Gelaan.
Historia > Antiikki

Antiikin ajan Gela oli kreikkalainen siirtokunta, joka perustettiin vuonna 689/688 eaa. Se sai nimensä Gelajoesta, jonka suuhun se sijoitettiin. Joen nimen puolestaan oletetaan olleen peräisin seudun ei-kreikkalaisten alkuperäisasukkaiden kielestä. Kaupungin ensimmäiset asukkaat tulivat Rhodokselta ja Kreetalta.
Gela kukoisti erityisesti 400-luvulla eaa., jolloin sen valtapiiriin kuului suuri osan saaren etelä- ja keskiosista ja laajimmillaan myös itärannikon alueita. Karthagolaiset tuhosivat Gelan vuonna 405 eaa. Se rakennettiin uudelleen vuoden 338 eaa. jälkeen ja tuhottiin lopullisesti noin vuonna 282 eaa.
Historia > Myöhempi historia

Gelan paikka säilyi asumattomana keskiajalle vuoteen 1233 saakka. Tuolloin Fredrik II rakennutti antiikin aikaisten raunioiden paikalle uuden kaupungin, jota kutsuttiin aluksi nimellä Heraclea ja myöhemmin Terranova. Antiikin aikaisen kaupungin paikan selvittyä Terranova nimettiin uudelleen sen mukaan Gelaksi vuonna 1927.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gela Wikimedia Commonsissa
Caltanissettan maakunta
Acquaviva Platani | Bompensiere | Butera | Caltanissetta | Campofranco | Delia | Gela | Marianopoli | Mazzarino | Milena | Montedoro | Mussomeli | Niscemi | Resuttano | Riesi | San Cataldo | Santa Caterina Villarmosa | Serradifalco | Sommatino | Sutera | Vallelunga Pratameno | Villalba
Antiikin Gelan akropoliin raunioita.
Gelan Neitsyt Marian taivaaseenottamisen (Maria Santissima Assunta in Cielo) kirkko.
Giuseppe Gentile

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Giuseppe Gentile |  Giuseppe Gentile |  Giuseppe Gentile |  |
Maa:   Italia
Miesten kolmiloikka
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | México 1968 | kolmiloikka |  |
Giuseppe Gentile (s. 4. syyskuuta 1943) on entinen italialainen kolmiloikkaaja ja olympiamitalisti. Hän esiintyi myös elokuvissa.
Gentile sijoittui kolmiloikassa yhdeksänneksi Budapestin EM-kilpailuissa 1966 tuloksella 16,15 m. Méxicon 1968 olympialaisten karsintakilpailussa hän hyppäsi uuden maailmanennätyksen 17,10 m. Seuraavan päivän loppukilpailussa hän paransi maailmanennätystä tulokseen 17,22 m, mutta Neuvostoliiton Viktor Sanejev ja Brasilian Nelson Prudêncio hyppäsivät vieläkin pidemmälle, joten Gentile sai palkinnoksi olympiapronssia. Ateenan EM-kilpailuissa 1969 hän sijoittui seitsemänneksi tuloksella 16,03 m ja Helsingin EM-kilpailuissa 1971 12:nneksi tuloksella 14,00 m loukkaannuttuaan kilpailuhypyssään. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui neljänneksi Dortmundissa 1966, viidenneksi Madridissa 1968 sekä seitsemänneksi Wienissä 1970.
Gentile voitti Italian mestaruuden pituushypyssä vuonna 1968 sekä kolmiloikassa vuosina 1965, 1966, 1968, 1970 ja 1971. Hän teki pituushypyn Italian ennätyksen hyppäämällä 17. elokuuta 1968 Chorzówissa tuloksen 791 cm. Hän ylitti tuolloin ensimmäisenä italialaisena Arturo Maffein Berliinin 1936 olympialaisissa hyppäämän tuloksen 773 cm. Kolmiloikan Italian ennätystä hän paransi kahdeksan kertaa: ensimmäisen kerran vuonna 1965 tulokseen 16,17 m ja viimeisen kerran Méxicon olympialaisissa. Hänen Méxicon-tuloksensa säilyi Italian ennätyksenä lähes 31 vuotta.
Gentile näytteli Maria Callasin tähdittämässä, vuonna 1969 valmistuneessa elokuvassa Medeia sekä useissa italowesterneissä.
Italian ennätykset > Pituushypyssä

| Tulos (m) | Paikka | Pvm |
| --- | --- | --- |
| 7,91 | Chorzów | 17.8.1968 |
Italian ennätykset > Kolmiloikassa

| Tulos (m) | Paikka | Pvm | Huomautus |
| --- | --- | --- | --- |
| 16,17 | Rooma | 29.6.1965 |  |
| 16,31 | Budapest | 29.8.1965 |  |
| 16,32 | Rooma | 4.11.1967 |  |
| 16,34 | Rooma | 26.5.1968 |  |
| 16,52 | Trieste | 6.7.1968 |  |
| 16,74 | Chorzów | 18.8.1968 |  |
| 17,10 | México | 16.10.1968 | Maailmanennätys |
| 17,22 | México | 17.10.1968 | Maailmanennätys |
Aiheesta muualla

Giuseppe Gentile Kansainvälinen yleisurheiluliitto. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat  Tšekki 
Henkilöt:  World Athletics  Tilastopaja 🔒 
Muut:  IdRef
Gateway Arch

| Gateway Arch |
| --- | --- |

Sijainti:  St. Louis, Missouri, Yhdysvallat
Valmistumisvuosi:  1965
Suunnittelija:  Eero Saarinen
Rakennuttaja:  Hannskarl Bandel
Urakoitsija:  MacDonald Construction Co.
Korkeus:  192 metriä
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gateway Arch on St. Louisissa Yhdysvalloissa Mississippijoen länsirannalla sijaitseva muistomerkki. Se on 192 metriä korkea ja 192 metriä leveä, ruostumattomalla teräksellä pinnoitettu kaari. Yhdessä puistoympäristön ja maanalaisen museon kanssa se muodostaa Gateway Archin kansallispuiston.
Gateway Arch on ”portti länteen”, Yhdysvaltain länsilaajentumisen muistomerkki presidentti Thomas Jeffersonin vuonna 1803 neuvotteleman Louisianan oston kunniaksi. Kaaren suunnitteli suomalaissyntyinen arkkitehti Eero Saarinen. Se avattiin yleisölle vuonna 1967.
Historia

Ajatuksen Louisianan oston muistomerkistä keksi asianajaja ja kaupunkikehittäjä Luther Ely Smith. Mississippijoen länsirannalla oli tuohon aikaan paljon hylättyjä varastorakennuksia, joita kaupungin johdossa pidettiin rumina, joten muistomerkki haluttiin niiden paikalle. Toiset vastustivat projektia, sillä alueella oli myös kukoistavia pieniä yrityksiä sekä historiallisia ruukkirakennuksia. Vuonna 1933 hankkeelle perustettiin voittoa tavoittelematon järjestö Jefferson National Expansion Memorial Association (JNEMA), ja liittovaltio myönsi hankkeelle rahoitusta. Joenrannan rakennukset purettiin vuosien 1939–1942 aikana, ja hallitus osti maat 7 miljoonalla dollarilla.
JNEMA järjesti sodan jälkeen vuonna 1948 kansallisen arkkitehtuurikilpailun muistomerkin suunnittelemisesta. Kilpailun voitti arkkitehti Eero Saarinen, suomalaissyntyisen arkkitehdin Eliel Saarisen poika.
Muistomerkin rakentaminen viivästyi rahoituskiistojen ja muiden ongelmien vuoksi. Rakennustyöt alkoivat Saarisen jo kuoltua kesäkuussa 1962 betoniperustusten valamisella maahan. Urakoitsija oli MacDonald Construction Company, ja teräsrakenteet valmisti ja asensi Pittsburgh-Des Moines Steel Company.
Kaarta rakensi kerrallaan noin 100 rakennusmiestä. Puutteellisista turvatoimista huolimatta kuolemantapauksia ei työmaalla sattunut.
Kaari avattiin yleisölle vuonna 1967. Maanalainen museo valmistui vuonna 1976.
Arkkitehtuuri

Gateway Arch on tyyliltään neofuturistinen, virtaviivainen kaari. Se on yhtä aikaa perinteinen ja moderni muoto, jossa yhdistyvät arkkitehtuuri ja kuvanveisto ja jonka kaupunkia autoillaan lähestyvät ihmiset näkevät jo kaukaa.
Arkkitehti Saarinen sai vaikutteita työhönsä Orlyssa Ranskassa näkemistään ilmalaivahangaareista, jotka oli suunnitellut Eugène Freyssinet vuonna 1923. Saarinen pyrki aluksi tekemään kaaresta geometrisen paraabelin tai katenaarin, mutta päätyi lopulta tekemään kaaresta vain silmää miellyttävän. Saarisen lopullisessa suunnitelmassa kaari oli 12 metriä alkuperäistä suunnitelmaa korkeampi.
Kaari koostuu kolmimetrisistä kaarevista osista, jotka on pinottu yksi kerrallaan paikoilleen ja kiinnitetty toisiinsa. Palat ovat teräksellä vahvistettua betonia, ja ne on pinnoitettu vajaan senttimetrin paksuisella teräskerroksella.
Vieraileminen

Kaaren kummankin jalan sisällä on kuljetusvaunu, jolla kaaren huipulle pääsee 3 500 ihmistä päivässä. Huipulle voi myös kiivetä 1 076 askeleen mittaisia portaita. Näköalatasanteella voi olla kerrallaan 160 ihmistä. Itään ja länteen avautuu 32 pientä ikkunaa.
Asema

Gateway Archista on muodostunut arvostettu ja maailmankuulu maamerkki ja St. Louisin symboli. Siellä käy miljoonia vierailijoita vuosittain. Kaari on läntisen pallonpuoliskon korkein muistomerkki.
Kaari on myös saanut arvostelua osakseen. Kaarta vastustaneet ryhmät kutsuivat kaarta maiseman pilaavaksi hiusneulaksi ja krokettipelin portiksi. Jotkut havaitsivat kaaressa yhtäläisyyksiä erääseen Mussolinin-aikaiseen monumenttiin Italiassa. Jotkut huomauttivat, että kaupungin historiaa kunnioittavalle kaarelle rakennettiin nykyaikainen puisto, jonka tieltä raivattiin paljon historiallisia rakennuksia. Kaari on myös valtatien ja joen välissä, joten sinne ei voinut kävellä kaupungista ennen vuotta 2018, jolloin puistoa uusittiin.
Kuvagalleria

Kaari ilmakuvassa.
Näköalatasanteen ikkunoita.
Näköalatasanteen sisällä kaaren huipulla.
Vierailukeskuksen sisällä.
Kuljetusvaunu.
Rakennustyöt käynnissä kesäkuussa 1965.
Lähikuva monumentin ulkopinnasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gateway Arch Wikimedia Commonsissa
Gateway Archin turistisivut
Gateway Arch National Park Servicen sivustolla
What's inside of the Gateway Arch? Animaatio havainnollistaa rakennusta kolmiulotteisen mallin avulla.
Murray Gell-Mann

| Murray Gell-Mann |
| --- | --- |
 Murray Gell-Mann vuonna 2012
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. syyskuuta 1929 New York, Yhdysvallat
Kuollut: 24. toukokuuta 2019 (89 vuotta) Santa Fe, Yhdysvallat
Kansalaisuus:  yhdysvaltalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Yalen yliopisto MIT
Väitöstyön ohjaaja:  Victor Weisskopf
Instituutti:  Santa Fen instituutti California Institute of Technology New Meksikon yliopisto
Oppilaat:  Kenneth Wilson
Tutkimusalue:  Fysiikka
Tunnetut työt:  Alkeishiukkaset
Palkinnot:  Franklin-mitali (1967)  Nobelin fysiikanpalkinto (1969)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
tuvalu.santafe.edu/~mgm
Murray Gell-Mann (15. syyskuuta 1929 – 24. toukokuuta 2019) oli yhdysvaltalainen fyysikko. Hänet tunnettiin ennen kaikkea kvarkkien keksijänä. Kvarkit ovat hiukkasfysiikan standardimallin mukaan aineen perusosasia. Gell-Mann hyödynsi vuonna 1960 ryhmäteorian nk. SU(3)-symmetriaa alkeishiukkasiin ja esitti 1964 kaikkien hadronien koostuvan pienemmistä osasista, kvarkeista. Gell-Mann sai Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1969. Hänen työnsä johti kvanttiväridynamiikan teoriaan.
Elämä

Gell-Mann syntyi New Yorkin kaupungissa vuonna 1929. Gell-Mannin vanhemmat olivat taustoiltaan juutalaisia itävalta-unkarilaisia, hänen äitinsä oli Pauline Reichstein ja isä Arthur Gell-Mann School of Languages -koulun perustaja Arthur Gell-Mann. Koulun tarkoitus on opettaa englantia Yhdysvaltoihin muuttaville maahanmuuttajille. Perheeseen kuuluu lisäksi Benedict Gell-Mann, joka toimii nykyään valokuvaajana ja toimittajana.
Gell-Mann osoitti jo nuorena olevansa lapsinero. Hän rakasti erityisen paljon luonnon tutkimista. 15-vuotiaana hän aloitti opinnot Yalen yliopistossa, joskin oli tätä aiemmin suorittanut opintoja Columbia Grammar & Preparatory Schoolissa, ollen luokkansa priimus.
Gell-Mann väitteli tohtoriksi 20-vuotiaana Massachusetts Institute of Technologyssa. Vuonna 1955 hän siirtyi professoriksi California Institute of Technology -yliopistoon.
Kirjallisuutta

Gell-Mann, Murray: Kvarkki ja jaguaari. Seikkailuja yksinkertaisessa ja monimutkaisessa.  ((The Quark and the Jaguar, 1994.) Suomentaneet Ritva ja Tapio Tuomi)  Helsinki:  WSOY, 1996.  ISBN 951-0-20464-1
Paul Gascoigne

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Paul John Gascoigne
Syntymäaika: 27. toukokuuta 1967 (ikä 57)
Syntymäpaikka: Gateshead, Englanti
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 177 cm
Lempinimi: Gazza
Junioriseurat
1980–1985:  Newcastle United FC
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1985–1988   1988–1992   1992–1995   1995–1998   1998–2000   2000–2002   2002   2003   2004 |  Newcastle United FC    Tottenham Hotspur FC    SS Lazio    Rangers FC    Middlesbrough FC    Everton FC    Burnley FC    Gansu Tianma    Boston United FC | 92 (21)   92 (19)   43 (6)   74 (30)   41 (4)   32 (1)   6 (0)   4 (2)   5 (0) |
Maajoukkue
| 1988–1998 |  Englanti | 57 (10) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Paul Gascoigne (s. 27. toukokuuta 1967 Gateshead, Englanti) on englantilainen entinen jalkapalloilija. Hänen pelipaikkansa oli hyökkäävä keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana

Hän pelasi uransa aikana pääsarjatasolla Newcastle Unitedissa, Tottenham Hotspurissa, Italissa SS Laziossa, Middlesbrough'ssa, Evertonissa, sekä Skotlannissa Rangersissa Hän pelasi myös Englannin paidassa 57 maaottelua, joissa hän teki kymmenen maalia.
Gascoigne oli mukana Englannin joukkueessa, joka pelasi Italian MM-kisoissa 1990 välierissä Länsi-Saksaa vastaan. Hän sai ottelussa varoituksen, mikä tiesi sitä, että hän olisi ollut mahdollisessa loppuottelussa pelikiellossa. Gascoigne purskahti itkuun tajuttuaan asian. Miljoonat englantilaiset näkivät tunteenpurkauksen ja Gascoigne nousi tämän ansiosta suureen kansansuosioon kotimaassaan.
Gascoigne pelasi myös Englannin EM-kisoissa 1996 ja teki kisoissa yhden maalin.
Ura pelaajana > Maalit Englannin maajoukkueessa

| # | Päivämäärä | Pelipaikka | Vastustaja | Lopputulos | Kilpailu |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 26.4.1989 | Lontoo, Englanti |  Albania | 5–0 | MM-kisojen 1990 karsinnat |
| 2 | 25.4.1990 | Lontoo, Englanti |  Tšekkoslovakia | 4–2 | Ystävyysottelu |
| 3 | 18.11.1992 | Lontoo, Englanti |  Turkki | 4–0 | MM-kisojen 1994 karsinnat |
| 4 | 18.11.1992 | Lontoo, Englanti |  Turkki | 4–0 | MM-kisojen 1994 karsinnat |
| 5 | 31.3.1993 | İzmir, Turkki |  Turkki | 2–0 | MM-kisojen 1994 karsinnat |
| 6 | 8.9.1993 | Lontoo, Englanti |  Puola | 3–0 | MM-kisojen 1994 karsinnat |
| 7 | 23.5.1996 | Peking, Kiina |  Kiina | 3–0 | Ystävyysottelu |
| 8 | 15.6.1996 | Lontoo, Englanti |  Skotlanti | 2–0 | EM-kisat 1996 |
| 9 | 1.9.1996 | Chișinău, Moldova |  Moldova | 3–0 | MM-kisojen 1998 karsinnat |
| 10 | 10.9.1997 | Lontoo, Englanti |  Moldova | 4–0 | MM-kisojen 1998 karsinnat |