stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sorin järjestötalo
Historia

1930-luvulla suomalaisia työväentaloja oli valtion aloitteesta suljettu ja niitä oli myyty muun muassa Suojeluskunnille sekä muille porvarillisille järjestöille. Sodan päättymisen jälkeen tamperelaiset kommunistit joutuivat omien tilojen puutteen vuoksi kokoontumaan sosialidemokraattien omistamassa Tampereen työväentalossa. Päätös oman kokoontumispaikan rakentamisesta tehtiin 1948, jolloin kaksi vuotta aikaisemmin perustettu Rakennusosuuskunta Hämeen tuki tilasi sen piirustukset kaupungin rakennusosaston piirustuskonttorissa työskennelleeltä Orvo Leiniöltä. Rakentamisen taustavoimaksi perustettiin vielä Tampereen Järjestöyhdistys -niminen organisaatio. Talon paikaksi valikoitui Sorinkadun, Voimakadun (nyk. Tampereen valtatie) ja Helsinki–Tampere-radan välisellä alueella sijainnut tontti, jolle rakentaminen aloitettiin huhtikuussa 1949.
Vuotta myöhemmin valmistunut rakennus käsitti kahden kerroksen korkuisen juhlasalin näyttämöineen, pukuhuoneet, keittiön ja ravintolan sekä toimistotiloja ja vahtimestarin asunnon. Talon pohjakerroksessa sijaitsi muun muassa WC-tilat sekä kerhohuoneistoja. Vahtimestarin asunto, toimistotilat ja pukuhuoneet rakennettiin toiseen kerrokseen. Kokonaan talkoovoimin rakennetun järjestötalon vihkiäisjuhlaa vietettiin maaliskuussa 1950. Tilaisuudessa puhui muun muassa kansanedustaja Kaarle Renfors.
Sorin järjestötalo toimi eri kansandemokraattisten ja kommunististen yhdistysten sekä myös ammattiosastojen toimisto- ja kokoontumispaikkana aina 1960-luvun lopulle saakka, jolloin toiminnot siirtyivät keskustaan Näsilinnankadulle. Vuonna 1968 rakennus siirtyi Tampereen kaupungin omistukseen, jonka jälkeen se toimi nuorisotalona aina vuoteen 2009 saakka. Pohjakerroksessa oli 1970-luvulla nuorisolle tarkoitettu selviämisasema ja vuodesta 1985 lähtien talon juhlasalissa toimi Sorin Sirkus. Nuorisotalo lakkautettiin 2009, jonka jälkeen Teatteri Siperia alkoi järjestämään rakennuksessa omia näytäntöjään.
Historia > Purkukiista

Kesäkuussa 2014 Tampereen yhdyskuntalautakunta hyväksyi asemakaavaehdotuksen, jonka mukaan viereisellä tontilla sijaitsevaa Tampereen poliisiasemaa laajennettaisiin ja järjestötalo purettaisiin sen tieltä. Purkamisen vastustajien mielestä poliisitalon laajentamisen sijasta uusia tiloja olisi voitu etsiä Hervannasta Poliisiammattikorkeakoulun yhteydestä. Rakennuksen purkutyöt käynnistyivät syyskuun puolivälissä 2015.
Show! Eum-ak jungsim

| Show! Eum-ak jungsim> 쇼! 음악중심 |
| --- | --- |
Tyyli:  musiikkiohjelma
Kestoaika:  65 min
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Alkuperäiskieli:  korea
Verkko:   MBC
Esitetty:  9. lokakuuta 2005 –
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  MBC
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Show! Eum-ak jungsim (kor. 쇼! 음악중심, engl. Show! Music Core) on televisioyhtiö MBC:n esittämä eteläkorealainen musiikkiohjelma.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Steve McManaman

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Steven McManaman
Syntymäaika: 11. helmikuuta 1972
Syntymäpaikka: Liverpool, Englanti
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 cm
Lempinimi: Macca, Shaggy
Junioriseurat
: Liverpool
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1989–1999 1999–2003 2003–2005 | Liverpool Real Madrid Manchester City Yhteensä | 272 (46) 93 (8) 35 (0) 400 (54) |
Maajoukkue
| 1994–2001 | Englanti | 37 (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Steven ”Steve” McManaman (s. 11. helmikuuta 1972 Liverpool, Englanti) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
McManaman edusti urallaan Liverpoolia, Real Madridia ja Manchester Citya, jossa lopetti pelaajauransa vuonna 2005. Liverpoolissa pelatessaan hän oli mukana voittamassa FA Cupia vuonna 1992 ja liigacupia vuonna 1995. Real Madridissa hän oli mukana voittamassa kahdesti Mestarien liigaa ja liigamestaruutta sekä kerran Intercontinental Cupia, UEFA Super Cupia ja Espanjan supercupia.
Englannin maajoukkuetta McManaman edusti 37 kertaa ja teki niissä kolme maalia. Englantia hän on edustanut arvokisoissa kolme kertaa: MM-kisoissa 1998 ja EM-kisoissa 1996 ja 2000. McManaman valittiin vuoden 1996 EM-kisojen parhaaksi pelaajaksi.
Stene

Stene on seuraavien norjalaisten sukunimi:
Andreas Stene (s. 1991), jääkiekkoilija
Helga Stene (1904–1983), opettaja ja naisasianainen
Vibeke Stene (s. 1978), laulaja
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Silfverstolpe

Silfverstolpe on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Axel Gabriel Silfverstolpe (1762–1816), ruotsalainen runoilija ja poliitikko
Carl Silfverstolpe (1840–1899) ruotsalainen historiantutkija ja runoilija
Gunnar Mascoll Silfverstolpe (1893–1942), ruotsalainen runoilija
Gunnar Westin Silverstolpe (1891–1975), ruotsalainen taloustieteilijä ja professori
Malla Silfverstolpe (1772–1861), ruotsalainen muistelmakirjailija ja salonginpitäjä
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Routa (albumi)

| Routa Black Sun Aeon |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Manu Audio ja Soundspiral Studios
 Julkaistu: 31. maaliskuuta 2010
 Tuottaja(t): Tuomas Saukkonen
 Tyylilaji: death metal, doom metal
 Kesto: 78.58
 Levy-yhtiö: Stay Heavy
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 10.
Black Sun Aeonin muut julkaisut
| Darkness Walks Beside Me 2009 | Routa 2010 | Blacklight Deliverance 2011 |
Routa on suomalaisen metalliyhtyeen Black Sun Aeonin toinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2010 levymerkillä Stay Heavy Records.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 10.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Core of Winter – 5.25  Frozen – 5.47  Sorrowsong – 6.26  Routa – 5.16  Wreath of Ice – 4.31  Dead Sun Aeon – 6.01  Cold – 5.44 :  CD 2 Funeral of World – 7.17  River – 4.27  Frozen Kingdom – 5.07  Wanderer – 4.57  The Beast – 5.52  Silence – 4.42  Apocalyptic Reveries – 7.26
Kokoonpano

Tuomas Saukkonen – laulu, kitarat, rummut & lyömäsoittimet, kosketinsoitin
Janica Lönn – laulu
Mikko Heikkilä – laulu
Arvostelut

Angry Metal Guy:
Imperiumi: 8½/10
Keskisuomalainen: positiivinen
Aiheesta muualla

Albumi Routa (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Routa discogs.com -sivustolla
Smithtown (New York)

| Smithtown |
| --- | --- |
 Smithtownin pääkatua

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  New York
Piirikunta:  Suffolk
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  288,64 km²
 – Josta vettä:  149,55 km² 
Väkiluku (2020):  116 296
 – Väestötiheys:  400 as./km²
 
 https://www.smithtownny.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Smithtown on kunta (town) Yhdysvalloissa New Yorkin osavaltiossa. Sen väkiluku oli 116 296 vuonna 2020. Kunta sijaitsee Suffolkin piirikunnassa.
Väestö

Vuonna 2020 Smithtownin 116 296 asukkaasta valkoisia oli 84,5 %, aasialaisia 4,8 %, mustia 1,5 % ja alkuperäisasukkaita 0,1 %. Asukkaista 2,3 % kuului johonkin muuhun rotuun ja 6,8 % asukkaista kuului kahteen tai useampaan rotuun. 8,6 % asukkaista oli hispaanoja tai latinoja. Asukkaista 7,7 % oli syntynyt ulkomailla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Smithtown (New York) Wikimedia Commonsissa
Sileäputkinen panssarivaunukanuuna

Rheinmetall L44 on tyypillinen sileäputkinen panssarivaunukanuuna.
Sileäputkinen panssarivaunukanuuna on panssarivaunukanuuna, jonka putki on sisäpinnaltaan rihlaton. Ensimmäisen tällaisen kanuunan kehitti toisessa maailmansodassa saksalainen Rheinmetall-tehdas (nimellä 8cm PAW 600, myöhemmin 8 H 63) Wehrmachtin tilauksesta.
Rihlaamaton putki mahdollistaa suuremmat lähtönopeudet tehostaen panssariammusten vaikutusta maalissa. Etu rihlattuihin aseisiin perustuu siihen, että suurempi osuus ajopanoksen energiasta voidaan muuntaa liike-energiaksi. Rihlatuissa aseissa osa ajopanoksen energiasta hukataan pyörimisenergiaksi. Ammuksessa on yleensä tällöin vakautusevät kuten nuolessa.
Nykyään lähes kaikki panssarivaunukanuunat ovat sileäputkisia, mutta Britannia on pitäytynyt rihlatuissa putkissa myös Challenger 2:n kohdalla, jonka pääase on 120 mm BAE Royal Ordnance L30.
Strongylí (Lichádes)

Strongylín saari.
| --- | --- |
Muut nimet:  Megáli Strongylí (Μεγάλη Στρογγυλή)
Sijainti:  38°48′30″N, 22°49′15″E, Istiaía-Aidipsós Euboia, Keski-Kreikka Kreikka
Saariryhmä:  Lichádes, Euboian saaret
Vesialue:  Pohjoinen Euboianlahti
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,043 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Strongylí (kreik. Στρογγυλή) eli Megáli Strongylí (Μεγάλη Στρογγυλή) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Lichádes-saariryhmään ja sijaitsee Pohjoisessa Euboianlahdessa Euboian saaren luoteiskärjen edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,043 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Strongylí kuuluu Istiaía-Aidipsóksen kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen.
Strongylí on Lichádes-saarten eteläisin saari. Sen nimi viittaa saaren pyöreään muotoon. Saarella on majakka sekä Pyhälle Nikolaokselle (Ágios Nikólaos) omistettu kirkko.
Serbian lippu

Serbian nykyinen lippu, suhteet 2:3, 11. marraskuuta 2010 –
Serbian lippu on yksi Serbiassa käytettävistä kansallistunnuksista. Nykyinen lippu otettiin käyttöön vuonna 2004. Sitä käytettiin ensimmäisen kerran itsenäisen Serbian tunnuksena YK:n päämajan edustalla Serbian julistauduttua itsenäiseksi Serbia-Montenegron seuraajavaltioksi 2006. Kolmivärisen lipun muodostavat kolme vaakasuoraa raitaa väreiltään ylhäältä alas lukien punainen, sininen ja valkoinen. Lipun kuvio on keskeisin osa Serbian vaakunasta.
Lipun raitojen värien symboliikka on seuraava:
punainen: maan vuoksi vuodatettu veri
sininen: vapaus
valkoinen: vahvoja serbialaislapsia ruokkiva äitien rintamaito
Serbian aiempia lippuja

Osmanien valtakuntaan kuuluneen Serbian ruhtinaskunnan lippu (1835–1882)
Serbian kuningaskunnan lippu (1882–1918)
Serbia ei ollut erillinen valtiomuodostuma ollessaan osa Jugoslavian kuningaskuntaa (1918–1941)
1941–1944
Kommunistijohtoisen Jugoslavian aikainen punatähtinen Serbian lippu (1945–1991)
Jugoslavian liittotasavaltaan, myöh. Serbia-Montenegroon kuuluneen Serbian tasavallan lippu (1991–2004)
Serbian lippu (2004–2010, vuoteen 2006 asti Serbia-Montenegron osatasavalta)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Serbian lippu Wikimedia Commonsissa
Euroopan liput
| --- | --- |
Valtiot:   Alankomaat  Albania  Andorra  Azerbaidžan  Armenia  Belgia  Bosnia ja Hertsegovina  Bulgaria  Espanja  Georgia  Islanti  Irlanti  Italia  Itävalta  Kroatia  Kreikka  Kypros  Latvia  Liechtenstein  Liettua  Luxemburg  Malta  Moldova  Monaco  Montenegro  Norja  Pohjois-Makedonia  Portugali  Puola  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  San Marino  Serbia  Slovakia  Slovenia  Suomi  Sveitsi  Tanska  Tšekki  Turkki  Ukraina  Unkari  Yhdistynyt kuningaskunta Englanti  Skotlanti  Wales  Valko-Venäjä  Vatikaanivaltio  Venäjä  Viro 
Itsehallintoalueet:   Ahvenanmaa  Färsaaret  Gibraltar  Guernsey  Jersey  Mansaari 
Tunnustamattomat valtiot:   Abhasia  Artsakh  Kosovo  Transnistria  Pohjois-Kypros
Sinfonietta

Sinfonietta voi viitata:
Täysikokoista sinfoniaorkesteria pienempään orkesteriin
Useisiin musiikkiteoksiin ("pieni sinfonia"), kuten:
Sinfonietta (Leoš Janáček)
Sinfonietta (Francis Poulenc)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sinfonietta”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Simo-Pekka Fincke

Simo-Pekka Fincke (s. 24. joulukuuta 1981) on suomalainen maajoukkuetason suunnistaja. Seuratasolla hän edustaa Kalevan Rastia. Hänen sisarensa Anni-Maija Fincke on viestisuunnistuksen maailmanmestari ja isänsä Pekka Fincke on voittanut poikansa tavoin suunnistuksen Jukolan viestin.
Saavutukset

2013 pitkällä matkalla 24.
2012 kokonaispisteissä 125.
2006 voitto (Vehkalahden Veikot)
2012 voitto (Kalevan Rasti)
2013 voitto (Kalevan Rasti)
2014 voitto (Kalevan Rasti)
Amsterdamin maraton 2014, 36., aika 2.32.53.
Aiheesta muualla

Simo-Pekka Fincken blogi
Sinfonia nro 3 (Sibelius)

Jean Sibeliuksen sinfonia nro 3 C-duuri op. 52 on vuonna 1907 valmistunut teos sinfoniaorkesterille. Sinfoniassa Sibelius luopui romanttisesta ilmaisusta, ilmaisu sai tiiviimmät mittasuhteet sinfoniankin ollessa kolmiosainen. Teemat ja orkestraatio ovat kauttaaltaan klassisen selväpiirteisiä. Kolmannessa sinfoniassa Sibelius vapautui ensimmäistä kertaa perinteisten muotojen rajoitteista. Sinfoniaa on usein luonnehdittu pastoraaliseksi, mutta teoksessa on runsaasti myös rytmikästä, jopa tanssillista musiikkia. Esimerkiksi ensiosan sivuteeman kertauksessa Sibelius käyttää puhaltimia tehostamaan rytmiä tavalla, joka on tuonut joillekin kriitikoille mieleen jopa Igor Stravinskyn. Teoksen kantaesitys oli 25. syyskuuta 1907; säveltäjä johti Helsingin kaupunginorkesteria. Ensimmäisen levytyksen sinfoniasta tekivät Robert Kajanus ja Lontoon sinfoniaorkesteri vuonna 1934.
Teoksen osat

Allegro moderato - Poco pesante - Tranquillo - Un pochettino largamente
Andantino con moto, quasi allegretto - Tranquillo - Tempo I - Un pochettino con moto - Tempo I - Andante
Moderato - Allegro ma non tanto - Più allegro - Allegro - Meno allegro - Più allegro - Poco a poco meno allegro - Allegro non tanto - Poco a poco più moderato - Poco a poco ravvivando all'Allegro - Tranquillo - A tempo - Tranquillo - A tempo - Allargando - A tempo, con energia - Sempre energico - Più energico - Allargando largamente
Ensimmäisen osan alussa soi sellojen ja kontrabassojen reipas, marssimainen teema. Viulujen ja puhaltimien mukaantulo virittää luonnonläheisen tunnelman. Myöhemmin osassa kuullaan kirkkomusiikin mieleentuovia lyydisiä sävyjä. Hidas osa kulkee pääsävellajista kaukaisessa gis-mollissa. Se on hienostunein värivivahtein toteutettu suvanto ennen finaalin toimintaa. Kolmas osa on tavallaan scherzon ja finaalin yhdistelmä. Keskivaiheilla on neljänteen sinfoniaan viittaavaa kromaattista häilyvyyttä. Loppua kohti tunnelma kirkastuu ja sinfonia päättyy vastustamattoman määrätietoiseen C-duuri-loppunousuun.
Jean Sibeliuksen sinfoniat
Nro 1 e-molli op. 39 (1899)
Nro 2 D-duuri op. 43 (1902)
Nro 3 C-duuri op. 52 (1907)
Nro 4 a-molli op. 63 (1911)
Nro 5 Es-duuri op. 82 (1915)
Nro 6 d-molli op. 104 (1923)
Nro 7 C-duuri op. 105 (1924)
Nro 8 (kadonnut)
Sinfonia nro 4 (Aho)

Sinfonia nro 4 on Kalevi Ahon vuosina 1972–1973 säveltämä sinfonia, jonka kantaesitti Okko Kamun johtama Radion sinfoniaorkesteri Helsingissä 12. maaliskuuta 1974. Suuria emotionaalisia kontrasteja sisältävä noin 45 minuuttia kestävä kolmiosainen teos edustaa Ahon ensimmäisen kauden (arviolta 1969–1974) kulminaatiota. Teoksen kustansi Fennica Gehrman.
Aho sävelsi suurimman osan neljännestä sinfoniastaan Berliinissä 1972, mutta hän saattoi sävellystyön loppuun Perniössä helmikuussa 1973. Säveltäjä kuvasi työtä vuonna 1976 erittäin vaivalloiseksi ja hitaaksi. Teoksessa on sekä Ahon muulle varhaiselle tuotannolle ominaisia että tulevia suuntia enteileviä piirteitä.
Elokuussa 2000 BIS Records julkaisi Ahon neljännestä sinfoniasta levytyksen, jolla Sinfonia Lahtea johtaa Osmo Vänskä. Samalla levyllä on tulkinta Ahon sävellyksestä Kiinalaisia lauluja (1997).
Osat

Adagio
Allegro – Presto
Lento
Show (The Cure)

| Show The Cure |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 18-19. heinäkuuta 1992
 Julkaistu: 13. syyskuuta 1993
 Tuottaja(t): Robert Smith
 Levy-yhtiö: Fiction Records, Elektra Records
The Curen muut julkaisut
| Wish 1992 | Show 1993 | Paris 1993 |
Show on The Curen livealbumi/video, joka on julkaistu vuonna 1993. Se on kokoelma kappaleista, jotka esitettiin 18. ja 19. heinäkuuta 1992, Auburn Hillsissä, Yhdysvalloissa.
Albumi on julkaistu monissa erilaisissa formaateissa. Yleisimmät lienevät 2 CD:n audioversio ja Tim Popen ohjaama VHS-video.
Kappaleet

Levy 1
Tape – 2.25  *
Open – 7.19  (Wish)
High – 3.31  (Wish)
Pictures of You – 7.38  (Disintegration)
Lullaby – 4.25  (Disintegration)
Just Like Heaven – 3.37  (Kiss Me Kiss Me Kiss Me)
Fascination Street – 5.01  (Disintegration) *
A Night Like This – 4.46  (The Head on the Door)
Trust – 5.15  (Wish)
Levy 2
Doing the Unstuck – 4.20  (Wish)
The Walk – 3.32  (Japanese Whispers) *
Let's Go to Bed – 3.41  (Japanese Whispers) *
Friday I'm in Love – 3.45  (Wish)
Inbetween Days – 3.12  (The Head on the Door)
From The Edge of the Deep Green Sea – 7.53  (Wish)
Never Enough – 4.52  (Mixed Up)
Cut – 5.25  (Wish)
End – 7.58  (Wish)
Videon bonusbiisit
To Wish Impossible Things (Wish) **
Primary (Faith) **
Boys Don't Cry (Boys Don't Cry) **
Why Can't I Be You? (Kiss Me Kiss Me Kiss Me) **
A Forest (Seventeen Seconds) **
(*) Ei sisälly 1 CD:n versioon. (**) Ei sisälly 1 tai 2 CD:n versioon.
Soho (täsmennyssivu)

Soho voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Soho, kaupunginosa Lontoossa
SoHo, kaupunginosa New Yorkissa
SOHO, avaruusteleskooppi
Soho, SHO, Turun yliopiston Satakuntalais-Hämäläinen Osakunta
Soho, englantilainen musiikkitrio
SoHo, uusiseelantilainen televisiokanava
SoHo, australialainen televisiokanava
Soho (aik. Sous-Pierre), Dingo-yhtyeen aikaisempi nimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Soho”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sinfoninen rock

| Sinfoninen rock |
| --- | --- |
Alkuperä:  progressiivinen rock   taiderock   klassinen musiikki   kamaripop
Alkuperämaa:  Englanti ja Yhdysvallat
Kehittymisen ajankohta:  1960-luvun loppu
Tyypillisiä soittimia:  kitara, bassokitara, rummut, koskettimet, piano, viulu, jousisoittimet
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  Sinfoninen metalli
Sinfoninen rock on progressiivisesta rockista kehittynyt alagenre. Varhaisesta progen historiasta asti termiä sinfoninen rock on käytetty, jotta voidaan erottaa klassisesta musiikista vaikutteita saanut proge kokeellisesta progesta. Sinfoniseksi rockiksi ei kuitenkaan lasketa rock-kappaleita, jotka on sovitettu klassiselle orkesterille. Tunnetuimpia sinfonisen rockin edustajia on esim. Electric Light Orchestra.
Rockin suuntauksia
Aikuisrock
Bluesrock
Brittipop
Country rock
Elektroninen rock
Folkrock
Funkrock
Garage rock
Glam rock
Goottirock
Grunge
Hard rock
Instrumentaalirock
J-rock
Katurock
Klassinen rock
Kristillinen rock
Metallimusiikki
Poprock
Post-rock
Progressiivinen rock
Psychobilly
Psykedeelinen rock
Punk
Rap rock
Rock and roll
Rockabilly
Sinfoninen rock
Soft rock
Southern rock
Space rock
Stadionrock
Suomirock
Taiderock
Vaihtoehtorock
Ron Thal

| Ron Thal |
| --- | --- |
 BumbleFoot Helsingissä 2010
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. syyskuuta 1969 (ikä 55)
Ammatti:  soolo-/rytmikitaristi
Muusikko
Taiteilijanimi:  Bumblefoot
Aktiivisena:  1992-
Tyylilajit:  Hard rock, rock, instrumentaali, heavy metal
Soittimet:  Kitara
Levy-yhtiöt:  Geffen, Bumblefoot Records ltd.
Aiheesta muualla
www.bumblefoot.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ronald Jay Blumenthal eli Ron Thal (s. 25. syyskuuta 1969), tunnetaan myös nimellä myös Bumblefoot, on yhdysvaltalainen kitaristi ja säveltäjä. Hänet on tunnettu sekä sooloartistina että Guns N' Roses -yhtyeen entisenä jäsenenä. Thal liittyi Guns N' Rosesiin vuonna 2006 Bucketheadin lähdettyä yhtyeestä. Guns N' Rosesissa hän on yhtyeen soolo- ja rytmikitaristi vuoteen 2014, jolloin hän erosi yhtyeestä. Ron Thal on julkaissut kitarapainotteisia sooloalbumeita. Hän käyttää pääsääntöisesti Hermitin kaappeja, Line 6 Vetta2 -vahvistinta, Engl:in Invader 100 vahvistinta ja Vigier (Arkistoitu – Internet Archive)in hänelle tekemää kaksikaulaista kitaraa. Hänellä on myös omia kitaramallejaan.
Ura

Ron Thal syntyi syyskuussa 1969. Noin 12-vuotiaana hänen kitaransoittotaitonsa huomattiin, jolloin hän alkoi käydä kitaratunneilla. 26-vuotiaana hän teki ensimmäisen sooloalbuminsa The Adventures of Bumblefootin, ja sen jälkeen säännöllisesti lisää albumeita. Albumit eivät kaupallisesti menestyneet kovin hyvin.[lähde? ]
Guns N'Roses

Vuonna 2004 Guns N'Roses ilmoitti että bändin soolokitaristi Buckethead on jättänyt yhtyeen. Sen jälkeen liikkui joitain huhuja siitä että Bumblefoot oltaisiin valittu uudeksi kitaristiksi. Vähän ajan kuluttua Axl Rose vahvistikin huhun todeksi, ja samalla kertoi Chinese Democracy -kiertueen alkavan vuonna 2006. Bumblefoot oli tietenkin mukana kiertueella ja nousi sen kautta myös suuremman kansan tietoisuuteen. Ronilla oli Chinese Democracy World Tourin aikana myös oma soolo-osuus, jossa hän soitti The Pink Pantherin teemakappaletta.
Heinäkuussa 2015 ilmoitettiin Thalin jättäneen Guns N' Rosesin kesällä 2014 Appetite For Democracy-kiertueen päätyttyä. Huhuja erosta oli liikkunut siitä asti, mutta vasta nyt tieto julkistettiin. Thal julkaisi vuoden 2015 alussa uusimman sooloalbuminsa ja tulee jatkamaan sooloartistina.
Albumit

|  | Vuosi | Albumi |
| --- | --- | --- |
Ron Thal:ina: 
| Ron Thal:ina | 1995 | The Adventures of Bumblefoot |
| Ron Thal:ina | 1995 | Wild Woody soundtrack |
| Ron Thal:ina | 1997 | Hermit (Ron Thal albumi) (kopiot loppu) |
Bumblefoot:ina: 
| Bumblefoot:ina | 1998 | Hands |
| Bumblefoot:ina | 2000 | Uncool (Ranskan Versio) |
| Bumblefoot:ina | 2001 | 9.11 |
| Bumblefoot:ina | 2002 | Uncool (Amerikan Versio) |
| Bumblefoot:ina | 2003 | Forgotten Anthology |
| Bumblefoot:ina | 2005 | Normal |
| Bumblefoot:ina | 2008 | Abnormal |
| Bumblefoot:ina | 2015 | Little Brother Is Watching |
Guns N' Rosesin kanssa : 
| Guns N' Rosesin kanssa  | 2008 | Chinese Democracy |
Albumit > Vierailut muiden artistien julkaisuilla

| Kappale | Artisti | Albumi |
| --- | --- | --- |
| Taustalaulu, soolokitara | 24-7 Spyz | Face the Day |
| Co-writer, tuottaja, kitarat, taustalaulu | Q*Ball | This Is Serious Business |
| Co-writer, tuottaja, kitarat, taustalaulu | Q*Ball | Fortune Favors The Bald |
| Co-writer, tuottaja, kitarat, taustalaulu | Q*Ball | Q*Ball In Space |
| "Rhode Island Shred" | Guthrie Govan | Erotic Cakes |
| "Game Over" | Mike Orlando | Sonic Stomp |
| "Metal Kartoon" | Christophe Godin | Metal Kartoon |
| "Speak When Spoken To" | Freak Kitchen | Organic |
| "Psychometamorph" | Phi Yann-Zek | Solar Flare |
| "Dynasty Of Death" | Mistheria | Messenger Of the Gods |
| "From the Inside" | Richard Daude / eri esiintyjiä | Shawn Lane Remembered Vol 2 |
| "Irresistible" | Jessica Simpson | Hex Hector club mix CD-single |
| "Tarkus" | Jordan Rudess | The Road Home |
Sorilanlammi

| Sorilanlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Tampere
Koordinaatit:  61°33′15″N, 23°56′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Näsijärven alue (35.31)
Laskuoja:  oja Sorilanjokeen 
Järvinumero:  35.319.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  95,6 m  
Rantaviiva:  0,991 km  
Pinta-ala:  3,993 ha  
Saaria:  ei saaria  
 fiSorilanlammi 
Sorilanlammi  on Pirkanmaalla Tampereella Sorilassa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4 hehtaaria. Se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Siinä ei ole kartan mukaan saaria. Lammen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Sorilanjoen valuma-alueeseen (35.319) järvi kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 95,6 metriä mpy.
Shovel Man

| ”Shovel Man” S-TOOL |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Tolerance 0
 Julkaistu: 9. kesäkuuta 2017
 Formaatti: digi
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 03.20
 Levy-yhtiö: Playground Music
S-TOOL:in muut singlet
|   | ”Shovel Man” 2017 | ”Your Despiser No. 1” 2017 |
Shovel Man on suomalaisen metalliyhtye S-TOOLin ensimmäinen single. Se julkaistiin Spotifyssä 9. kesäkuuta 2017 kansikuvan kera, mutta se on ollut kuunneltavissa YouTubessa jo vuodesta 2016.
Kappaleet

Shovel Man – 03.20
Kokoonpano

Ville Laihiala – laulu, kitara
Sami Leppikangas – kitara
Kimmo Hiltunen – basso
Aksu Hanttu – rummut