stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Panu (nimi)

| Panu |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  11. marraskuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  31. lokakuuta
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  Urban
Nimen alkuperä:  Urbanus
Infobox OKNimi-testi OK: 
Panu on suomalainen miehen etunimi.
Panu kuuluu kansallisromanttisen kauden nimiin ja se on kansanomainen muoto Urbanus-nimestä, joka merkitsee 'kaupunkilaista', 'hienosti sivistynyttä'. Toisaalta vanhoissa loitsuissa panu merkitsee 'tulta', 'liekkiä' ja mahdollisesti 'tulenhaltijaa'. Kalevalassa sekä virolaisten vastaavassa teoksessa "Panu" mainitaan nimenomaan tulen henkenä: "tuli tuiski kirvehestä, Panu tammehen pakeni".
Nimenä Panua alettiin käyttää vasta 1900-luvun alussa. Sen käyttöä edisti Juhani Ahon vuonna 1897 ilmestynyt romaani Panu samannimisine päähenkilöineen, joka on mahtava tietäjä. Suosituimmillaan nimi oli kuitenkin vasta 1900-luvun jälkipuoliskolla.
Almanakkaan nimi Panu otettiin vuonna 1929. Nimipäivä oli aluksi 26. toukokuuta, mutta vuonna 1950 se siirrettiin toukokuun 24. päivälle ja vuonna 1973 nykyiselle paikalleen 11. marraskuuta.
Vuoden 2019 loppuun mennessä Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan 2 674 miestä on saanut nimekseen Panu.
Tunnettuja Panuja

Panu Aaltio (s. 1982), elokuvasäveltäjä ja musiikkituottaja
Panu Autio (s. 1985), jalkapalloilija
Panu Hakola (1932–20219, psykiatri ja oikeuspsykiatrian professori
Panu Hämäläinen (s. 1976), koripalloilija
Panu Hämäri (s. 1962), amerikkalaisen jalkapallon pelaaja
Panu Höglund (s. 1966), kielitieteilijä
Panu Hörkkö, viihdetoimittaja
Panu Ignatius (1929–2016), ekonomi, musiikkivaikuttaja, jääkiekkoilija ja ralliautoilija
Panu Jansson (s. 1981), päätoimittaja
Panu Jantunen (s. 1989), keskimatkojen juoksija
Panu Johansson (s. 1980), mediataiteilija ja kokeellisen elokuvan tekijä
Panu Kaila (s. 1939), arkkitehti, professori ja tietokirjailija
Panu Kalmi (s. 1971), taloustieteen professori
Panu Knuutinen (s. 1983), pesäpalloilija
Panu Kuusela (s. 1979), jalkapalloilija
Panu Larnos (s. 1982), laulaja (vuoden 2007 Idols-finalisti)
Panu Laturi (s. 1972), Vihreän liiton ent. puoluesihteeri
Panu Luosto, sellisti
Panu Luukka, yrityskulttuurimuotoilija, tietokirjailija ja yrittäjä
Panu Majala (s. 1979), koripalloilija
Panu Mieho (s. 1995), jääkiekkoilija
Panu Mikkola (s. 1982), näyttelijä
Panu Minkkinen (s. 1957), oikeusfilosofi ja professori
Panu Mäenpää (s. 1976), ihmisoikeusaktivisti ja viestintäalan asiantuntija
Panu Pasanen (s. 1987), aitajuoksija
Panu Patomäki (s. 1949), kuvanveistäjä
Panu Pekkanen (1932–1986), kirjallisuuden suomentaja
Panu Peltokangas (s. 1992), koripalloilija
Panu Pihkala (s. 1979), teologi, ympäristöahdistuksen tutkija ja kirjailija
Panu Pokkinen (s. 1976/1977), Yleisradion toimittaja
Panu Porkka (s. 1977), yritysjohtaja
Panu Pulma (s. 1952), historiantutkija ja dosentti
Panu Raatikainen (s. 1964), filosofi
Panu Raipia (s. 1969), näytelmäkirjailija, näyttelijä, teatteriohjaaja, teatterinjohtaja ja Tampereen Komediateatterin johtaja ja Suomen Teatteriopiston rehtori
Panu Rajala (s. 1945), kirjailija
Panu Routila (s. 1964), toimitusjohtaja
Panu Räty (s. 1966), toimittaja ja kirjailija
Panu Savolainen (s. 1983), arkkitehti, arkkitehtuurin historian ja restauroinnin apulaisprofessori
Panu Tirkkonen (s. 1997), kuulantyöntäjä
Panu Toivonen (1921–2006), metsänhoitaja, toimittaja, kaupunginvaltuutettu ja Perustuslaillisen oikeistopuolueen puoluesihteeri
Panu Toivonen (s. 1972), jalkapallomaalivahti
Panu Tuomi (s. 1968), runoilija
Panu Tuomikko (s. 1977), näyttelijä
Panu Varstala (s. 1976), tanssija, muusikko ja koreografi
Panu Vauhkonen (s. 1972), näyttelijä
Panu Vertio (s. 1986), koripalloilija
Panu Väinämö (s. 1958), vesipalloilija ja yritysjohtaja
Kuvitteellisia Panuja

Panu, Juhani Ahon samannimisen romaanin pääsankari
Panu Kaukovaara, Salatut elämät -sarjan hahmo
Muita Panuja

Panu, Teknoksen maali.
Panu, Atte Kalajoen nimimerkki
Paratšin kieli

Paratšin kieli on Afganistanissa asuvien paratšien puhuma iranilainen kieli. Sen puhujat asuvat Kabulin koillispuolella sijaitsevissa Patšaganin, Gotšulanin ja Šutulin laaksoissa. 1970-luvun puolivälissä heitä arvioitiin olleen noin 5 000 henkeä.
Paratši kuuluu iranilaisten kielten luoteisryhmään. Sen puhujien uskotaan siirtyneen nykyiselle asuinseudulleen Kaspianmeren eteläpuolelta. Kieli jakautuu laaksojen mukaan kolmeen murteeseen. Se toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Suurin osa paratšeista osaa myös daria ja paštua. Varsinkin dari on vaikuttanut merkittävästi paratšin kielen rakenteeseen.
Pandamonninen

| Pandamonninen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Panssarimonnit Callichtyidae
Alaheimo::  Monniset Corydoradinae
Suku::  Monniset Corydoras
Laji::  panda
Kaksiosainen nimi
 Corydoras panda  Nijssen & Isbrücker, 1971 
Katso myös
   Pandamonninen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pandamonninen (Corydoras panda) on monnislaji, jonka luontainen elinympäristö sijaitsee Etelä-Amerikan jokivesissä. Pandamonninen on yleinen akvaariokala.
Koko ja ulkonäkö

Pandamonninen on pieneksi jäävä monninen. Sen enimmäispituus on viisi senttiä. Pandamonnisen pyöreäkuonoisessa päässä on leveä tumma pandanaamio sekä selkäevässä sen lähes kokonaan peittävä musta laikku ja pyrstön tyvellä toinen yhtä suuri laikku. Evät ja kyljet ovat muuten yksiväriset. Nuorilla kaloilla väri on kellanruskea, vanhoilla lähes harmaa.
Alkuperä

Pandamonninen on kotoisin Etelä-Amerikasta Amazon-joesta.
Käyttäytyminen

Kuten muut monniset, pandamonninen oleilee mieluiten pohjassa, jonka soran pitää olla pienirakeista ja pyöreää ilman teräviä reunoja, jotta se ei vahingoita siihen viiksiään. Pandamonninen on melko vilkas monninnen. Se viihtyy parvessa, jossa on vähintään 5-6 yksilöä. Akvaariolla pitää olla kokoa vähintään 50 litraa, mieluiten 60-70 litraa.
Vesiolot

Lämpötila on 20-25 °C, pH 6-8 ja vesi pehmeästä keskikovaan (dH 2-25).
Lisääntyminen

Lisääntyy monesti kotiakvaariossakin melko helposti, kunhan akvaarion olosuhteet ovat suotuisat, ja vesi puhdasta.
Aiheesta muualla

www.scotcat.com
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q387817  Wikispecies: Corydoras panda  BioLib: 162291  BOLD: 387774  CoL: YPZ2  EoL: 212620  FishBase: 12188  GBIF: 2342738  iNaturalist: 493694  IRMNG: 10579321  ITIS: 679849  IUCN: 49830400  NCBI: 927922  Open Tree of Life: 481645  WoRMS: 1013132
Papiamentu

| Papiamentu |
| --- | --- |

Oma nimi:  Papiamentu
Muu nimi:  papiamento
Tiedot
Alue:   Aruba  Curaçao  Sint Eustatius  Saba
Virallinen kieli:   Bonaire
Puhujia:  263 200
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Kreolikieli
Kieliryhmä:  Portugalin kreolit
Kielikoodit
ISO 639-2:  pap
ISO 639-3:  pap
 Ohje 
Papiamentu tai papiamento on Alankomaiden kuningaskuntaan kuuluvilla Aruban, Bonairen ja Curaçaon (ns. ABC-saaret) saarilla puhuttava kreolikieli. Kieli pohjautuu pidginportugaliin ja se on saanut vaikutteita myös esimerkiksi afrikkalaisista kielistä ja etenkin espanjasta. Kielellä on arviolta hieman yli 260 000 puhujaa ja toisin kuin monia muita lähialueen kreolikieliä, papiamentua käytetään laajalti koulutuksessa, mediassa ja politiikassa.
Levinneisyys ja puhujat

Ethnologuen arvion mukaan papiamentun puhujia on 263 200. Kieli on ollut Bonairen virallinen kieli vuodesta 2010. Papiamentu on virallinen kieli de facto myös Curaçaolla, Aruballa, Sint Eustatiusksella ja Saballa. Eniten papiamentun puhujia asuu Curaçaolla (arviolta 115 000 vuonna 2011).
Piirteet

Papiamentu on kreolikieli ja siihen viitataan joskus Karibian alueen huomattavimpana espanjalaispohjaisena kreolikielenä. Monet muut alueen kreoleista pohjautuvat englantiin tai ranskaan. Tarkemmin kieli on kuitenkin kehittynyt pidginportugalista, joka on ajan myötä espanjalaistunut. Esimerkiksi papiamentun muoto-oppi on lähellä Guinea-Bissaussa ja Kap Verdellä puhuttavia portugalin pidginmuotoja. Espanja on vaikuttanut etenkin papiamentun rakenteeseen ja sanastoon. Vaikutteita on tullut myös arawakilaisista kielistä, Länsi-Afrikan kielistä, hollannin kielestä ja ladinon kielestä.
Historia

Papiamentu saattaa olla lähtöisin portugalilaisten orjakauppiaiden 1400- ja 1500-luvuilla afrikkalaisten paikallisten kanssa käyttämästä pidginistä. Portugalilaiset hallitsivat tuolloin Kap Verden ja Senegalin rannikon Goréen saaria. ABC-saarille kieli päätyi mahdollisesti portugalilaisten myydessä orjia espanjalaisille näistä orjakaupan tukikohdistaan. Kielen alkuperästä on kuitenkin myös toinen teoria, jonka mukaan kieli on perua Portugalista paenneista juutalaisista, jotka levittivät kieltä joko Kap Verden ja Brasilian kautta, tai suoraan ABC-saarille. Juutalaisten puhuman ladinon tiedetään vaikuttaneen kieleen ja etenkin monet Curaçaon varhaiset asukkaat olivat taustaltaan Iberian niemimaan juutalaisia. Juutalaisten usein harjoittama kauppiaan ammatti on saattanut tehdä heidän kielestään saaren yleiskielen. Hollantilaiset karkottivat sittemmin ABC-saaria hallinneet espanjalaiset ja he alkoivat välittää orjia Curaçaon kautta. Tällöin papiamentu sai vaikutteita myös afrikkalaisista kielistä. Kieltä alettiin käyttää virallisissa asiakirjoissa 1700-luvulta lähtien ja yleinen kirjallinen kieli siitä oli tullut 1800-luvun aikana. Papiamentulla tehtiin ensin koulu- ja virsikirjoja. Ensimmäinen papiamentunkielinen sanomalehti alkoi ilmestyä vuonna 1871.
Nykyisin papiamentu on yksi niistä harvoista Karibian kreolikielistä, joita käytetään laajasti koulutuksessa, mediassa ja politiikassa.
Chrístos Papanikoláou

| Chrístos Papanikoláou |
| --- | --- |
 Chrístos Papanikoláou vuonna 1966.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. marraskuuta 1941 (ikä 82) Tríkala, Kreikka
Kansalaisuus:  Kreikka
Uran tiedot
Pituus:  182 cm
Laji:  seiväshyppy
Seura:  GS Trikalon Panathinaikos
Kilpauran kesto:  1960-1977
Saavutukset
Paras sijoitus maailmanrankingissa:  Maailmantilastossa  seiväshypyssä : 1965: 10. (492)  1966: 11. (505)  1967: 3. (530)  1968: 5. (535)  1969: 8. (525)  1970: 1. (549)  1971: 4. (535)  1972: 9. (540)
Ennätykset:  Seiväshyppy 549 cm (1970)
| Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kreikka.Miesten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Kreikka> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Budapest 1966 | seiväshyppy |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Hopeaa | Torino 1970 |  seiväshyppy |  |
Chrístos Papanikoláou (kreik. Χρήστος Παπανικολάου, 25. marraskuuta 1941 Tríkala, Kreikka) on entinen kreikkalainen seiväshyppääjä, joka piti hallussaan seiväshypyn ME:tä hallussaan tuloksella 549 cm lokakuusta 1970 huhtikuuhun 1972. Hän kuului vähemmistönä seiväshyppääjissä olevaan vasenkätisten joukkoon.
Nousu seiväshypyn kansainväliselle huipulle

Papanikoláou aloitti urheilu-uran kotiseutunsa Tríkalan paikallisessa seurassa ja siirryttyään opiskelemaan Ateenaan urheiluakatemiaan hän siirtyi Panathinaikos-seuraan. Ensimmäisen Kreikan seiväshyppymestaruuden hän saavutti vuonna 1961. Kansainvälisissä suurkisoissa hän oli ensi kerran vuoden 1962 Belgradin EM-kisoissa, joissa hän ei selviytynyt vielä loppukilpailuun tuloksellaan 420 cm. Voitto meni tuolloin Suomen Pentti Nikulalle tuloksella 480 cm. Vuoden 1964 Tokion olympialaisissa hän selvitti karsinnat tuloksella 460 cm, mutta loppukilpailussa tulos jäi aloituskorkeuteen 440 cm sijoituksen ollessa 18. Vuoden 1965 kesäkuussa Papanikoláou paransi Kreikan ennätystään 473 cm:stä 492:een, jolla tuloksella hän nousi maailman vuositilastossa ensimmäisen kerran 10 parhaan joukkoon. Hän saavutti hieman yllättäen hopeaa vuoden 1966 EM-kisoissa Budapestissä tuloksella 505 cm Itä-Saksan Wolfgang Nordwigin voittaessa. Samana vuonna hän voitti myös Balkanin mestaruuden tuloksella 5 metriä.
Maailman huipuksi Amerikan yliopistokoulutuksella

Seuraavana vuonna eli vuodesta 1967 alkaen hän siirtyi Yhdysvaltoihin Kaliforniaan San Josen valtionyliopistoon, jossa hänen valmentajakseen tuli Lloyd (Bud) Winter. Hän kilpaili kuitenkin kesäkaudet kotimaassaan ja saavutti vuonna 1967 Välimeren kisojen seiväsmestaruuden Tunisissa. Lokakuussa 1967 Meksikon olympialaisten esikisoissa Papanikoláou teki uuden Euroopan ennätyksen tuloksella 530 cm. Hän paransi reilua kuukautta aiemmin edellisen ennätyksen tehneen Ranskan Hervé d’Encaussen tulosta kahdella sentillä. Vuoden 1968 olympialaisissa Meksiko Cityssä Papanikoláou taisteli olympiavoitosta, mutta joutui tyytymään neljänteen sijaan tuloksella 535 cm. Edellä olivat Yhdysvaltain Bob Seagren, Länsi-Saksan Claus Schiprowski ja Itä-Saksan Wolfgang Nordwig tuloksella 540 cm. Kesällä 1969 hän voitti Sofiassa pidetyt Balkanin kisat tuloksella 535 cm. Vuoden 1969 EM-kotikisoissa Ateenassa Papanikoláou joutui tyytymään neljänteen sijaan mestaruuden mennessä jälleen Wolfgang Nordwigille tuloksella 530 cm. Ruotsin Kjell Isaksson ja Italian Aldo Righi olivat myös edellä 5 metriä hypännyttä Papanikoláouta. Vuodesta 1970 ja erityisesti sen loppuvuodesta tuli Papanikoláoulle menestyksekäs. Elokuussa 1970 Bukarestissa pidetyissä Balkanin kisoissa hän otti mestaruuden tuloksella 540 cm. Hän saavutti syyskuussa Torinossa Kesäuniversiadeissa hopeaa tuloksella 542 cm:n voittaja-Nordwigin hypätessä uuden ME:n 546 cm. Parempaa oli Papanikoláoulla tulossa. Hän saavutti maailmanennätyksen 24. lokakuuta 1970 Ateenan Karaiskakis -stadionilla hyppäämällä 549 cm parantaen näin kolmella sentillä Nordwigin aiempaa ennätystä. Papanikoláoun ME kesti huhtikuuhun 1972, jolloin Ruotsin Kjell Isaksson otti ennätyksen ensi kerran nimiinsä.
Uran loppuvuodet

Papanikoláou päätti Amerikan opintonsa 1970 suorittaen Master-tutkinnon ja palasi kotimaahansa. Hän oli mukana vuoden 1971 EM-kisoissa Helsingissä, mutta huonolla tuloksella. Hän karsiutui jo karsinnoissa ilman tulosta. Syyskuun Balkanin kisoissa Zagrebissa hän otti kolmannen kerran mestaruuden tuloksella 535 cm. Lokakuussa 1971 Turkin İzmirissä pidetyissä Välimeren kisoissa hän otti vielä mestaruuden tuloksella 520 cm. Balkanin kisoissa vuonna 1972 Papanikoláou otti seitsemännen mestaruutensa tuloksella 540 cm. Seuraavan vuoden Münchenin olympialaisissa Papanikoláou menestys ei ollut enää entisellä tasolla. Hän eteni karsinnoista loppukilpailuun, mutta sijoitus oli vasta 11. tuloksella 5 metriä voittajan ollessa jälleen Wolfgang Nordwigin tuloksella 550 cm. Balkanin kisojen mestaruuksista viimeisimmän eli kahdeksannen vuonna 1977 tuloksella 530 cm.
Papanikoláou oli Track & Field Newsin listalla seitsemän kertaa 10 parhaan joukossa vuosina 1966-1972. Hän saavutti Kreikan mestaruuden seiväshypyssä 13 kertaa vuosina 1961-1977. Balkanin mestaruuksia tuli kahdeksan vuosina 1965-1977. Välimeren kisojen mestaruuksia tuli kaikkiaan kolme kertaa. Hänet valittiin Kreikassa vuoden urheilijaksi vuosina 1965, 1966, 1967, 1968 ja 1970. Uransa jälkeen hän toimi Kreikan olympiakomitean tiedottajana.
Para (henkiolento)

Para (ruots. bära tai bjära) on länsisuomalaisessa ja ruotsalaisessa kansanperinteessä tunnettu maatilan tai talon haltija, eräänlainen tonttu, ja myös omistajansa apuolento. Para on kuitenkin nykyajan tarinoiden herttaisista tontuista poiketen kuvattu usein pelottavan näköiseksi ja voimalliseksi olennoksi. Paraa kuvataan tyypillisesti pyöreäksi kuin lankakerä tai tuohirullan näköiseksi, mutta lisäksi para saattoi olla myös kissan, linnun tai sammakon muodossa. Pallomainen muoto oli tavallisempi ruotsalaisessa perinteessä ja eläimen hahmo suomalaisessa. Paran tehtävä oli talon ja omistajansa auttaminen ja varallisuuden kasvattaminen. Parat kävivät usein varastamassa muiden ihmisten tai perheiden omaisuutta tai maitoa heidän lehmistään ja toivat sen emännälleen tai isännälleen. Para ja sen omistaja olivat yhteydessä toisiinsa niin, että jos paraa vahingoitti, myös sen lähettäjä loukkaantui.
Paran ominaisuuksia

Paran saattoi omistaa varsinkin noita. Noitavainoissa ihmisiä on syytetty paran omistamisesta. Kirkkojen seiniin on Pohjois-Euroopassa ja Suomessakin toisinaan kuvattu noita kirnuamassa paran tai muun vastaavanlaisen apuolennon varastamaa maitoa, apuolento vierellään. Tällainen kohtaus on myös Lohjan kirkon seinässä, johon kuvatut parat ovat yksisarvisia, isokorvaisia pirua muistuttavia olentoja.lähde?
Para saapuu kutsuttaessa talon väen tai emäntänsä avuksi, mutta myös vaatii palveluksia, kunnioitusta ja ruokaa. Paran saattoi kutsua avuksi, jos esimerkiksi osasi oikean loitsun. Eräässä tarinassa tällainen loitsu kuului:
Synny para, synny para!

Ei ole silmää näkemässä,

Eikä korvaa kuulemassa!
Toinen versio:
Synny para, synny para,

saat puolen ruumiistani,

Saat puolen sielustani!
Juhannusyönä saatettiin vilja-aitan avaimenreiästä kuunnella, kuuluisiko viljan laskemisen ääntä. Jos kuuluisi, niin siellä olisi para laskemassa viljaa, ja silloin tulisi hyvä sato. Jos taas rahakirstu kilisisi itsekseen, niin para olisi rahoja laskemassa, ja toimeentulo olisi turvattu.lähde?
Seiskarissa ja Lavansaaressa para tunnettiin voi-, maito- ja kananmunavarkaana, joka oli ruskeampi kuin orava.
Paranvoiksi nimetty limasienen epäiltiin kansanperinteessä olevan peräisin siitä, että para häirittynä oksentaisi ulos osan kähveltämästään voista. Tämän vuoksi paranvoita on kutsuttu myös paranpaskaksi tai -oksennukseksi.
Paraa ei voinut vahingoittaa luodeilla, mutta jos sen pystyi tappamaan, siitä seurasi myös sen omistajan kuolema. Jäljelle parasta jäi vain kolme palanutta tikkua.
Paran alkuperä

Šamanistiset kulttuurit kaikkialla maailmassa tuntevat paraa muistuttavia haltijoita sekä apuolentoja, ja ilmeisesti tällaisia on tunnettu Suomessa jo kauan sitten. Paran katsottiin olevan hahmottunut noidan sielusta ja olevan sen sielueläin. Noita (eli tietäjä, parantaja) siis itse vaelsi paran hahmossa. Siitä, oliko noita tällöin tietoinen itsestään, eivät kirjoitukset anna selvyyttä.
Ruotsissa kerrottiin noitien saavan paransa Saatanalta käydessään Blåkullassa. Suomessa katsottiin, että para oli jollain tavalla valmistettu, esimerkiksi asettamalla lankakerän tai värttinän sydämeksi ehtoollisleipä. Liikkuessaan valmis para otti eläimen hahmon.
Lohjan kirkon asehuoneen holviin maalattu kuva, jossa noita lypsää paran avustamana lehmää. Vieressä toinen nainen kirnuaa voiksi  vierellään olleen paran varastamaa maitoa.
Pallosalama

Pallosalamaa kuvaava 1800-luvun kaiverrus
Georg Wilhelm Richmann kuolee pallosalaman iskuun
Pallosalama on harvinainen valoilmiö. Sen sanotaan olevan ilmassa leijuva valaiseva pallo. Pallosalamoiden on väitetty olevan hidasliikkeisempiä ja pidempikestoisia ilmiöitä kuin tavallisten salamoiden. Osa tutkijoista kuitenkin kyseenalaistaa pallosalamoiden olemassaolon ja pitää niitä esimerkiksi optisina harhoina.
Kuvaus

Ilmatieteen laitoksen mukaan pallosalamalla on seuraavia ominaisuuksia:
kooltaan muutamasta senttimetristä metriin
valaisee suunnilleen kuin voimakas hehkulamppu
leijuu vapaasti ilmassa
liikkuu hitaasti
voi kimmota esimerkiksi lattiasta
esiintyy vain ukonilmalla
ilmiö kestää useita sekunteja
voi hävitä paukahtaen tai äänettömästi
ei aiheuta merkittäviä tuhoja, toisin kuin varsinainen salama
Pallosalama kuvattiin tieteelle ensi kerran vuonna 1963, kun New Yorkista Washingtoniin lentäneeseen Eastern Airlines lento EA539:n koneeseen iski 16. maaliskuuta salama. Mukana olleet kuusi tutkijaa kirjoittivat Nature-lehteen artikkelin, jonka mukaan hehkuva, läpimitaltaan 20-senttimetrinen pallo leijui koneen läpi ohjaamosta perälle.
Tutkimus

Pallosalamoiden syntyä ei ole vielä kyetty selittämään täydellisesti. Pallosalamoiden tutkiminen on hankalaa kahdestakin syystä. Ensiksikin luonnossa pallosalamoita esiintyy erittäin harvoin, ja toiseksi koska pallosalamoiden syntymekanismeja ei tarkoin tunneta, niiden luominen laboratorio-olosuhteissa on onnistunut vain osittain. Synnystä on kuitenkin esitetty useita teorioita. lähde?
On mahdollista, että pallosalamaksi nimitetään useita syntymekanismiltaan aivan erityyppisiä ilmiöitä.
Teorioita

Todennäköisimmältä nykykäsityksen mukaan vaikuttaa venäläisen fyysikko Pjotr Kapitsan vuonna 1955 esittämä teoria, jonka mukaan ukonilman aikana syntyvät sähkömagneettiset aallot muodostavat pallosalamoita. Japanilaiset tutkijat Y. H. Ohtsuki ja H. Ofuruton onnistuivat vuonna 1991 ensimmäistä kertaa tuottamaan pallosalaman tapaisen plasmakokonaisuuden.
Pallosalaman on väitetty saattavan olla ilmaa, jossa ilman kaasujen atomit ovat salaman aiheuttaman valokaaren kuumuuden vaikutuksesta muuttuneet plasmamuotoonkenen mukaan?. Ilmiö on tuttu konepajateollisuuden plasmaleikkauksesta, jossa paineilmaa kuumennetaan valokaaren avulla niin korkeaan lämpötilaan, että ilman kaasujen olomuoto muuttuu plasmaksi. Salaman valokaari on lyhytaikainen, joten myös sen aiheuttama mahdollinen pallosalama jäähtyy ja ilman kaasujen olomuoto palautuu normaaliksi nopeasti. Kuuman plasman aiheuttamat paikalliset paineenvaihtelut voivat aiheuttaa paukahduksen pallosalaman hävitessä. Pallosalaman tiheys lienee samansuuruinen kuin ilmalla, mikä selittää sen liikkumisen ilmavirran mukana.lähde?
Teorioita > Palavaa piitä?

Leena Tähtisen mukaan lupaava teoria on uusiseelantilaisen kemistin John Abrahamsonin ja hänen kollegansa James Dinnissin esittämä nanohiukkasteoria. Sen mukaan pallosalama syntyy, kun salamanisku irrottaa maaperästä piitä ja siitä muodostuva pallo palaa. Tarkemmin ottaen salamanisku kuumentaa maaperää, jolloin siitä erottuu piikaasua. Piikaasu jäähtyy ja tiivistyy millin miljoonasosan kokoisiksi nanohiukkasiksi. Kuumuudessa syntyy sähkövarausta, joka ympäröi ilmassa leijuvat piihiukkaset ja sitoo ne palloksi. Kuuma pii roihahtaa palamaan pallosalamana. Lupaavia kokeita teorian pohjalta on tehty Tel Avivin yliopistossa.
Teorioita > Valoa ja ilmaa?

V. P. Tortšiginin mukaan pallosalama on pelkkää valoa ja ilmaa. Hän väittää, että pallosalamassa on kuori, joka muodostuu yhteen puristuneesta ilmasta. Tämän kuoren sisällä valo kiertää kehää, mikä moninkertaistaa sen havaitun voimakkuuden. Tortšiginin mukaan pallosalamaa tulisi nimittää pallovaloksi.
Teorioita > Harhakuva?

Innsbruckin yliopiston tutkijoiden Joseph Peerin ja Alexandr Kendlin teorian mukaan pallosalamat ovat voimakkaan magneettikentän aiheuttamia hallusinaatioita.
Teorioita > Toisesta ulottuvuudesta?

Max Planck -instituutin teoreettinen fyysikko Andrea Aiello on esittänyt julkisesti, että pallosalamat ilmestyvät madonreikien kautta toisesta ulottuvuudesta.
Laboratoriokokeita

Max Planck -instituutissa on tutkittu korkeajännitteen vedestä muodostamaa plasmaa. Tulokset ovat ilmiöinä sangen pallosalaman kaltaisia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Stanley Singer: The Nature of Ball Lightning. Plenum Press, 1971.
abstracts of papers on ball lightning presented at AIS 2010 "Atmosphere, Ionosphere, Safety" Conference in Kaliningrad Q-Mag.org. Viitattu 19.6.2020. (englanniksi)
Rahikka, Mika: Pallosalamat: pallosalama: tyyppi IV: 'Tyhjästä' syntyvät Pallosalamat – Harrastajan sivu. Viitattu 18.9.2020.
Valoilmiöt
biologinen valontuotanto
Elmon tuli
maanjäristysvalot
maavalo
pallosalama
peikonkulta
revontulet
ukonvirva
vesisäihky
virvatulet
Vedestä muodostunut plasmapallo - Pallosalaman demonstrointi laboratoriossa