stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Birgit Sergelius
Teatteri > Roolit (valikoima)

| Vuosi | Rooli | Näytelmä | Ohjaaja | Teatteri |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1929 | Mary Meng | "Patrasket"  Hjalmar Bergman | Tollie Zellman | Svenska Teatern, Helsinki |
| 1929 | lapsenhoitaja | Vid 37de gatan  Elmer Rice | Svend Gade | Oscarsteatern |
| 1931 | Kitty Lake | Sex appeal   Frederick Lonsdale | Harry Roeck-Hansen | Blancheteatern |
| 1931 | Anne-Sofie | Storken   Thit Jensen | Harry Roeck Hansen | Blancheteatern |
| 1931 | Gerda | Till polisens förfogande   Max Alsberg ja Otto Ernst Hesse | Blancheteatern |  |
| 1931 | Rose-Marie | Tredubbelt gifta   Anne Nichols | Semmy Friedmann | Blancheteatern |
| 1932 | Berthe | Hotellrummet   Pierre Rocher | Harry Roeck-Hansen | Blancheteatern |
| 1932 | Kisse Bönholk | Urspårad   Karl Schlüter | Svend Gade | Blancheteatern |
| 1932 | Amelie | Obs, nymålat   René Fauchois | Harry Roeck-Hansen | Blancheteatern |
| 1932 | Rose-Marie | Tredubbelt gifta   Anne Nichols | Semmy Friedmann | Blancheteatern |
| 1933 | Mary Preston | Hela havet stormar   Ronald Mackenzie | Per Lindberg | Blancheteatern |
| 1933 | Olivia | Loppiaisaatto   William Shakespeare | Per Lindberg | Blancheteatern |
| 1933 | Konsulinna | Spillror   Dicte Sjögren | Harry Roeck-Hansen | Blancheteatern |
| 1934 | Gertrud | Treklang   Helge Krog | Per Lindberg | Blancheteatern |
| 1934 | Barbara | Strumpebandet   Avery Hopwood | Harry Roeck-Hansen | Blancheteatern |
| 1934 | Elizabeth Clochessy | Ingen rädder   Allan Scott ja George Height | Knut Martin | Blancheteatern |
| 1936 | Audrey | Getingboet   G. S. Donisthorpe | Harry Roeck-Hansen | Blancheteatern |
| 1936 | Gyllene Källa | En dotter av Kina   Hsiung Shih-i | Johan Falck | Blancheteatern |
| 1938 | Karin | De 2 Thompson   Serck Rogers | Martha Lundholm | Vasateatern |
| 1939 | Jeanne | Christian   Yvan Noé | Martha Lundholm | Vasateatern |
| 1939 | Eva Gerndl | Konserten   Hermann Bahr | Martha Lundholm | [Vasateatern |
| 1940 |  | Charleys tant   Brandon Thomas | Leif Amble-Naess | Södra teatern,   flyttad till Vasateatern |
| 1941 |  | Han som kom till middag   George S. Kaufman ja Moss Hart | Martha Lundholm | Vasateatern |
| 1941 | Helene | Kan man lita på Peter?   Johann von Bokay | Martha Lundholm | Vasateatern |
| 1948 | Katutyttö | Kärlek utan nåd   Eugene O'Neill | Gustaf Molander | Kiertue |
Käännös suomeksi
BA-11

| BA-11 |
| --- | --- |

Aseen tyyppi:  panssariauto
Alkuperämaa:   Neuvostoliitto
Palvelushistoria
Sodissa:  toinen maailmansota
Valmistushistoria
Suunnittelijat:  Ižorskije zavody ZiS
Valmistusmäärä:  16 kpl
Tekniset tiedot
Paino:  8 130 kg
Pääaseistus:  45 mm tykki
Muu aseistus:  2 × 7,62 mm DT-pikakivääriä
Teho:  93–99 hv
Toimintasäde:  316 km (tiellä) 178 km (maastossa)
Huippunopeus:  64 km/h (tiellä)
BA-11 (ven. БА-11, Бронеавтомобиль 11 eli Broneavtomobil 11) oli Neuvostoliiton toisen maailmansodan aikana valmistama ja käyttämä panssariauto. BA-11 oli peruspiirteiltään samankaltainen kuin edeltäjänsä BA-10, mutta suurempi, raskaampi ja paremmin panssaroitu. Sitä valmistettiin kuitenkin vain 16 kappaletta.
Piirteet

BA-11:ta suunnittelivat yhteistyössä Ižorskijen ja ZiS:n tehtaat. Pohjana toimi ZiS-34-kuorma-auto, joka oli lyhennetty versio ZiS-6:sta. Vanhempaan BA-10-panssariautoon verrattuna BA-11 oli suurempi ja raskaampi. Se painoi 8 130 kiloa, eli lähes kolme tonnia BA-10:tä enemmän. Sen panssarointi oli paksumpi ja sen ballistinen muotoilu oli kehittyneempi. Rungon panssari oli edestä 13 millimetriä ja sivuilta 10–13 millimetriä paksu. Pohjan panssarointi oli neljä millimetriä ja päältä kahdeksan millimetriä. Tornissa panssarointi oli edestä ja sivuilta 13 millimetriä. Moottori tuotti 93–99 hevosvoimaa ja uudessa vaihteistossa oli yhdeksän vaihdetta eteen ja kuusi taakse. Muuten BA-11 oli peruspiirteiltään hyvin samankaltainen. Kuten moniin muihinkin Neuvostoliiton panssariautoihin, BA-11:n takarenkaisiin saatiin tarvittaessa telat esimerkiksi hankalakulkuista maastoa varten. Toimintasäde oli tiellä 316 ja maastossa 178 kilometriä. Tiellä huippunopeus oli 64 km/h. Autoissa oli 71-TK-1-radio ja TPU-2-sisäpuhelin.
BA-11:ta aseistuksena toimi 45 millimetriä tykki ja kaksi 7,62 millimetrin DT-pikakivääriä. Autossa saattoi olla kerrallaan 104 ammusta 45 millimetrin tykkiä varten. Tulinopeus oli noin viisi laukausta minuutissa. Pikakivääreihin autossa oli 49 lipasta. Miehistöllä oli mukanaan 20 käsikranaattia sekä esimerkiksi räjähteitä auton räjäyttämiseksi, jos miehistö joutuisi hylkäämään sen.
Käyttö

BA-11 hyväksyttiin Neuvostoliiton asevoimien käyttöön vuonna 1939. Niitä luovutettiin kuitenkin kaikkiaan vain 16 kappaletta. Valmistus oli hidasta, koska niiden edellä oli muiden ajoneuvojen, kuten BA-10-panssariautojen tilauksia. Vuonna 1940 valmistui dieselmoottoria käyttävä versio BA-11D. Dieselmoottorin lisäsi toimintasädettä 420 kilometriin, mutta samalla nopeus putosi 20 km/h ja paino nousi 520 kiloa. Dieselmoottoreista oli lisäksi pulaa.
Panssariautojen käytöstä toisessa maailmansodassa kerrotaan hieman erilaisia versioita lähteestä riippuen. Monet lähteet mainitsevat autoja käytetyn Leningradin rintamalla, jossa ne tuhoutuivat. Eräs lähde mainitsee vain yhden auton Leningradin suunnalla, jota käytettiin aina sodan loppuun saakka. Kahdeksan muuta autoa olivat saman lähteen mukaan Kiovan sotilaspiirissä ja loput Moskovan ja Volgan sotilaspiireissä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta BA-11 Wikimedia Commonsissa
BA-11 ja ZiS-6.
Tuhoutunut BA-11.
Bob Kane

| Bob Kane |
| --- | --- |
 Bob Kane vuonna 1966.
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. lokakuuta 1915  New York, New York
Kuollut: 3. marraskuuta 1998 (83 vuotta)  Los Angeles, Kalifornia
Ammatti:  Sarjakuvapiirtäjä
Puoliso:  Elizabeth Sanders
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivu
Robert ”Bob” Kane (alk. Kahn; 24. lokakuuta 1915 – 3. marraskuuta 1998) oli yhdysvaltalainen sarjakuvantekijä, joka loi tunnetun supersankarihahmon Batmanin eli Lepakkomiehen.
Elämäkerta

Kane syntyi New Yorkin Bronxissa aškenasijuutalaisperheeseen. Hän aloitti ammattinsa sarjakuvapiirtäjänä Jerry Igerin toimittamassa WOW What a Magazine! -lehdessä vuonna 1936. Kane aloitti 1930-luvun puolivälissä työskentelyn Eisner-Iger-studiolla, missä hän toimi studiopiirtäjänä (engl. staff artist) vuoteen 1939 saakka. Hän piirsi vitsisarjakuvia (gag cartoons) ja komediallista seikkailusarjakuvaa Peter Pupp. Floyd Gottfredsonin Mikki Hiiri -strippien innoittama Peter Pupp saattoi taistella lentokoneella mielipuolisen keksijän jättiläisrobotteja vastaan. Myöhemmin samanlaiset juonenkäänteet ilmenivät sävyltään vakavampina Batman-sarjakuvassa. Vuonna 1938 Kane aloitti työt National Comicsille (myöhempi DC Comics), jossa hänen ensimmäiset sarjakuvansa olivat humoristisia yhden tai kahden sivun mittaisia täytesarjoja (fillers).
Kane kehitti lepakkoasuun pukeutuneen kostajan hahmon, Batmanin, yhdessä Bill Fingerin kanssa. ”The Bat-Man” (alkuperäinen kirjoitusasu) ilmestyi ensimmäisen kerran Detective Comics -sarjakuvalehden numerossa 27 vuonna 1939. Batman oli siitä erikoinen supersankari, että hänellä ei ollut supervoimia kuten Teräsmiehellä. Kane on kertonut, että hän sai inspiraation Batmanin hahmoon Chester Gouldin sarjakuvasta Dick Tracy.[lähde? ] Kaksi ensimmäistä Batman-tarinaansa Kane signeerasi nimellä Robert Kane. Pian se muuttui muotoon Bob Kane, josta tuli ikään kuin Batmanin tavaramerkki. Vaikka Batmania piirsivät myös monet muut taiteilijat, piirtäjän signeerauksena oli aina Bob Kane vuoteen 1964 saakka.
1960-luvun lopulla Kane alkoi pitää taidenäyttelyjä eri puolilla Yhdysvaltoja. Lisäksi hän oli mukana kehittämässä televisioon animaatiohahmoja Courageous Cat ja Cool McCool.
Kane kirjoitti omaelämäkerran Batman & Me.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bob Kane Wikimedia Commonsissa
Comic Book Artists → Bob Kane in the Yahoo! Directory (Arkistoitu – Internet Archive)
Bob Kane Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bye

Bye on seuraavien norjalaisten henkilöiden sukunimi:
Aase Bye (1904–1991), näyttelijä
Erik Bye (1926–2004), toimittaja
Oskar Bye (1870–1939), voimistelija, olympiamitalisti
Ronald Bye (1937–2018), poliitikko
Alhambra (lautapeli)

| Alhambra |
| --- | --- |

Pelaajia:  2-6
Ikäsuositus:  8+
Pelin kesto:  60 min
Monimutkaisuus:  keskitasoa
Strategisuus:  korkea
Satunnaisuus:  keskitasoa
 BoardGameGeek 
Alhambra on laattojen asetteluun perustuva lautapeli. Pelin on suunnitellut Dirk Henn ja vuonna 2003 sen julkaisivat Überplay ja Queen Games. Alhambra on arabiteemainen uudelleenjulkaisu vuonna 1998 julkaistusta pelistä Stimmt So!, joka vuorostaan oli uudelleenjulkaisu mafiateemaisesta, vuonna 1992 julkaistusta lautapelistä Al Capone.
Vuonna 2003 Alhambra sai Spiel des Jahres, As d'Or ja Essen Feather -palkinnot ja sijoittui toiseksi Deutscher Spiele Preis -listalla. Se on myös Suomen vuoden aikuistenpeli 2005.
Pelin kulku

Pelaajat rakentavat ostamistaan laatoista itselleen Alhambran, palatsin. Peli etenee vuoroissa, vuorollaan pelaaja voi joko ottaa itselleen rahaa, ostaa laatan tai järjestellä jo ostamiaan laattoja. Pelilaudalle asetetaan neljä rahakorttia ja neljä laattaa, joista pelaajat voivat valita. Kortin tai laatan siirtyessä pelaajan haltuun pelilaudalle nostetaan esille uusi, satunnainen kortti tai laatta.
Pelin kulku > Ostaminen

Pelilaudalle asetetut laatat ovat erivärisiä palatsin rakennuspaloja. Paloja on esillä kerrallaan neljä kappaletta, joista kukin on ostettavissa oman värisellä rahakortilla. Laatat arvotaan laudalle, joten tietyn värisellä rahalla saattaa saada minkä värisiä laattoja tahansa.
Pelin kulku > Palatsin rakentaminen

Ostettuaan laatan pelaaja voi asettaa sen palatsiinsa. Laatan voi ostaa myös varastoon, jolloin voi myöhemmin käyttää vuoron sen siirtämiseen osaksi palatsia tai vaihtaakseen sen jonkin palatsissa jo olevan laatan kanssa. Palatsia ympäröi muuri ja lähes kaikissa laatoissa on osa muuria. Laatan lisääminen palatsiin on mahdollista vain, jos se sopii osaksi jo olemassa olevaa palatsin muuria.
Pelin kulku > Pistelasku

Alhambrassa lasketaan pisteet kolmasti. Kaksi ensimmäistä pistelaskua ovat satunnaisia, kolmas suoritetaan pelin lopussa. Jokaisella pisteytyskerralla pelaajat saavat pisteitä paitsi palatsin muurin pituudesta myös tietyn väristen laattojen hallinnasta. Pelaaja, jolla on eniten tietyn värisiä laattoja, saa eniten pisteitä, samoin toiseksi ja kolmanneksi eniten samaa väriä hallitsevat. Värejä on kuutta erilaista, harvinaisempien värien ollessa yleisiä värejä arvokkaampia.
Lisäosat

Peliin on saatavilla muutamia lisäosia, jotka muuttavat vuorojärjestystä, lisäävät erikoislaattoja tai -rahakortteja, sijoittavat asukkaita palatsiin tai vaikuttavat pistelaskuun. Pelistä on tehty myös korttipelimuunnelma, Die Gärten der Alhambra.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Alhambran arvostelu lautapelaaja.net -sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Bydgoszczin voivodikunta

| Bydgoszczin voivodikunta Województwo bydgoskie |
| --- | --- |
 Sijainti Puolan kartalla.
Valtio:  Puola
Perustettu:  1975
Lakkautettu:  1998
Hallinto:  
 – hallinnon tyyppi:  voivodikunta
 – hallinnollinen keskus:  Bydgoszcz
Pinta-ala:  10 349 km²
Väkiluku (1998):  1 136 900
 – väestötiheys:  110 as./km²
Bydgoszczin voivodikunta (puol. województwo bydgoskie) oli vuosina 1975–1998 yksi Puolan 49 voivodikunnasta. Sen hallintokeskus oli Bydgoszcz. Vuonna 1998 alueen väkiluku oli 1 136 900. Siihen kuului 59 kuntaa ja sen alueella oli 28 kaupunkia. Vuoden 1999 hallintouudistuksessa Bydgoszczin voivodikunnan alue jaettiin nykyisille Kujavia-Pommerin, Pommerin ja Ison-Puolan voivodikunnille. Sen alue kuului vuosina 1950–1975 yhdessä Toruńin ja Włocławekin voivodikuntien alueiden kanssa vanhaan Bydgoszczin voivodikuntaan.
Bjelovar

| Bjelovar |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Bjelovar
 Koordinaatit: 45°54′N, 16°50′E 
Valtio:  Kroatia
Piirikunta:  Bjelovar-Bilogora
Väkiluku (2011):  27 024
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bjelovar on Bjelovar-Bilogoran piirikunnan pääkaupunki Kroatiassa.  Vuonna 2011 siellä oli 27 024 asukasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bjelovar Wikimedia Commonsissa
Kroatian kaupungit
Bakar
Beli Manastir
Belišće
Benkovac
Bjelovar
Biograd na Moru
Buje
Buzet
Čabar
Čakovec
Čazma
Cres
Crikvenica
Đakovo
Daruvar
Delnice
Donja Stubica
Donji Miholjac
Drniš
Dubrovnik
Duga Resa
Dugo Selo
Đurđevac
Garešnica
Glina
Gospić
Grubišno Polje
Hrvatska Kostajnica
Hvar
Ilok
Imotski
Ivanec
Ivanić-Grad
Jastrebarsko
Karlovac
Kastav
Kaštela
Klanjec
Knin
Komiža
Koprivnica
Korčula
Kraljevica
Krapina
Križevci
Krk
Kutina
Labin
Lepoglava
Lipik
Ludbreg
Makarska
Mali Lošinj
Metković
Mursko Središće
Našice
Nin
Nova Gradiška
Novalja
Novi Marof
Novi Vinodolski
Novigrad
Novska
Obrovac
Ogulin
Omiš
Opatija
Opuzen
Orahovica
Oroslavje
Osijek
Otočac
Ozalj
Pag
Pakrac
Pazin
Petrinja
Pleternica
Ploče
Poreč
Požega
Pregrada
Prelog
Pula
Rab
Rijeka
Rovinj
Samobor
Senj
Šibenik
Sinj
Sisak
Skradin
Slatina
Slavonski Brod
Slunj
Solin
Split
Stari Grad
Supetar
Sveti Ivan Zelina
Trilj
Trogir
Umag
Valpovo
Varaždin
Varaždinske Toplice
Velika Gorica
Vinkovci
Virovitica
Vis
Vodice
Vodnjan
Vrbovec
Vrbovsko
Vrgorac
Vrlika
Vukovar
Zabok
Zadar
Zagreb
Zaprešić
Zlatar
Županja
Bourbonnais’n junaturma

| Bourbonnais’n junaturma |
| --- | --- |
 Ilmakuva onnettomuuspaikalta
Päivämäärä:  15. maaliskuuta 1999
Paikka:  Bourbonnais, Illinois
Valtio:  Yhdysvallat
Liikennöitsijä(t):  Amtrak
Turman kuvaus:  tasoristeysonnettomuus ja sitä seurannut raiteilta suistuminen
Turman syy:  ajoneuvon kuljettajan piittaamattomuus varoituslaitteista
Tiedot
Junia osallisena:  1
Juna(t):  City of New Orleans
Kuolleita:  11
Loukkaantuneita:  122
Kustannukset:  14 000 000 dollaria
Bourbonnais'n junaturma tapahtui 15. maaliskuuta 1999 Bourbonnais’n kaupungin lähistöllä Illinoisin osavaltiossa Yhdysvalloissa. Turmassa menehtyi 11 pikajunan matkustajaa, ja 122 loukkaantui. Onnettomuuden materiaalivahingot olivat yli 14 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Tapahtumien kulku

Yhdysvaltain kansallisen matkustajajunayhtiö Amtrakin pikajuna numero 59, City of New Orleans, lähti Chicagosta lähes ajallaan kohti New Orleansin kaupunkia. Hieman ennen kello kymmentä illalla paikallista aikaa juna oli sivuuttamassa Bourbonnais’n kaupunkia 127 kilometrin tuntinopeudella, kun veturinkuljettaja näki edessään radalla raskaan ajoneuvoyhdistelmän, joka oli ylittämässä rataa tasoylikäytävän varoituslaitteista ja puomeista huolimatta. Hätäjarrutuksesta huolimatta pikajuna törmäsi rautatangoilla lastatun ajoneuvoyhdistelmän puoliperävaunuun. Törmäyksen seurauksena junan kaksi veturia sekä 11 junan 14 vaunusta suistuivat kiskoilta. Osa suistuneista vaunuista osui sivuraiteella seisseisiin tavaravaunuihin ja vaurioitui pahoin.
Yhdysvaltain onnettomuustutkintakeskus National Transportation Safety Board totesi selvityksessään, että ajoneuvoyhdistelmän kuljettaja kiersi alaslaskeutuneet tasoristeyspuomit yrittäessään ylittää rataa lähestyvän junan edestä. Yhdistelmän kuljettajan mukaan varoituslaitteet eivät kuitenkaan varoittaneet ennen kuin hänen ajoneuvonsa oli jo radalla. Tutkintalautakunnan mukaan syy oli ajoneuvoyhdistelmän kuljettajan toiminnassa ja väistämisvelvollisuuden noudattamatta jättämisessä. Kuljettaja tuomittiin kahden vuoden ehdottomaan vankeuteen ajopäiväkirjan epäselvyyksien ja ajo- ja lepoaikarikkomusten vuoksi.
Bye, Bye, Baby (Baby, Goodbye)

”Bye, Bye, Baby (Baby, Goodbye)” on lauluyhtye The Four Seasonsin musiikkikappale vuodelta 1964. Sen sävelsivät ja sanoittivat The Four Seasonsin laulaja Bob Gaudio ja tuottaja-lauluntekijä Bob Crewe. Single julkaistiin joulukuussa 1964 ja nousi singlelistan kymmenen kärkeen seuraavan vuoden helmikuussa. Kappale on julkaistu usealla The Four Seasonsin kokoelma-albumilla.
Skotlantilainen popyhtye Bay City Rollers nauhoitti Britannian listaykköseksi nousseen cover-version kappaleesta vuonna 1975. Nauhoitusta käytettiin vuoden 2003 elokuvan Rakkautta vain musiikkiraidalla.
Kappaleen sanoissa mies kertoo naiselle jättävänsä tämän toisen naisen takia. Ennen pitkää paljastuu, että ”toinen nainen” onkin itse asiassa hänen vaimonsa.
Cantabrianvuoret

Cantabrianvuorten sijainti Pyreneiden niemimaan satelliittikuvassa.
Cantabrianvuoret (esp. cordillera Cantábrica) on vuoristo pohjoisessa Espanjassa. Vuoristo kulkee noin 480 kilometrin matkan Pyreneiltä Navarran, Baskimaan, Cantabrian, Kastilia ja Leónin ja Asturian itsehallintoalueiden läpi Galiciaan. Vuoriston korkein huippu on Torre de Cerredo, joka yltää noin 2 648 metrin korkeuteen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Cantabrianvuoret Wikimedia Commonsissa
Barka Vall

Barka Vall on ahvenanmaalainen folk rock -yhtye. Se perustettiin vuonna 1998. Yhtye käyttää sekä perinteisiä että nykyaikaisia soittimia ja esittää enimmäkseen omaa materiaalia. Yhtyeen ensimmäinen albumi oli Skogsflot vuodelta 2000.
Carlos Anibal Altamirano Argüello

Carlos Anibal Altamirano Argüello
Carlos Anibal Altamirano Argüello (13. maaliskuuta 1942 Aloasí – 25. syyskuuta 2015) oli ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Quiton arkkihiippakuntaan 29. kesäkuuta 1966 ja nimitettiin sen vihkipiispaksi sekä Ambian titulaaripiispaksi 3. tammikuuta 1994. Piispaksi vihkiminen seurasi 20. helmikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio José González Zumárraga, jota avustivat Antonio Arregui Yarza ja Luis Enrique Orellana Ricaurte.
Altamirano Argüello sai 14. helmikuuta 2004 nimityksen Azoguesin piispaksi.
Bostonin pörssi

Bostonin pörssi (The Boston Stock Exchange (nykyisin NASDAQ OMX BX) on paikallinen pörssi, joka sijaitsee Bostonissa, Massachusettsissa. Se on kolmanneksi vanhin arvopaperipörssi Yhdysvalloissa ja se perustettiin vuonna 1834.
2. lokakuuta vuonna 2007 Nasdaq osti Bostonin pörssin 61 miljoonalla Yhdysvaltain dollarilla.
Aiheesta muualla

Naddaq/Bostonin pörssin kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Bror-Anton Granvik

Bror-Anton Granvik (9. tammikuuta 1917 Teerijärvi – 17. huhtikuuta 1997 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä.
Henkilöhistoria

Granvikin vanhemmat olivat liikemies Johan Oskar Granvik ja Matilda Cecilia Furu ja puoliso vuodesta 1943 Margaretha Charpentier. Granvik tuli ylioppilaaksi Kokkolan ruotsalaisesta yhteiskoulusta 1937, suoritti metsänhoitajan tutkinnon 1946 ja valmistui maatalous- ja metsätieteen kandidaatiksi 1954. Oppiaineen lisensiaatiksi hän valmistui 1967 ja väitteli samana vuonna tohtoriksi. Granvik toimi ennen yliopistouraansa metsänhoitajana muun muassa Työtehoseurassa ja oli myös useita vuosia metsäopiston johtaja. Hän oli Helsingin yliopiston metsäteknologian  apulaisprofessori 1968–1972 ja ruotsinkielinen professori 1972–1982. Granvik julkaisi tutkimuksia muun muassa puunkorjuun ja sahateollisuuden alalta. Jäätyään eläkkeelle hän toimi vielä dosenttina 1982–1986.
Julkaisuja

Tutkimuksia moottoriajoneuvojen käyttömahdollisuuksista järeän puutavaran vetäjinä sekä autovarsiteiden rakentamisesta ja hoidosta, 1949
Fysiologisten näkökohtien huomioonottaminen metsänhakkuussa, 1950, Mikko Kantola, Bror-Anton Granvik
Tutkimuksia eräiden ratapölkkylajien sahauksesta kenttäsirkkelisahalla, 1952, Bror-Anton Granvik, Seppo Levanto
Tutkimuksia jännesahojen haritusvälineistä ja -menetelmistä, 1957
Kenttäpyörösahauksesta, 1957
Havusahatavaran valmistus kenttäpyörösahalla: Työtieteellinen tutkimus, 1967 (väitöskirja)
Hankintahakkuut ja maatilakokonaisuus, Kauko Hahtola, Bror-Anton Granvik
Sahaustuloksen määrä ja laatu havutukkien kenttäpyörösahauksessa, 1968
Puunkorjuun tuottavuuteen vaikuttavat tekijät, 1968, yhdessä muiden kanssa
Finlandssvensk skoglig yrkesutbildning under 75 år: en utbildningshistorisk återblick, 1986
Puu- ja metsäteknologian peruskäsitteitä ja termejä = Trä- och skogsteknologiska grundbegrepp och termer. Osa 1, Puutiede = Trävetenskap, 1988
Birendra

| Birendra |
| --- | --- |
 
Nepalin kuningas
Valtakausi:  31. tammikuuta 1972 – 1. kesäkuuta 2001
Kruunajaiset:  24. helmikuuta 1975
Edeltäjä:  Mahendra
Seuraaja:  Dipendra

Syntynyt:  28. joulukuuta 1945 Kathmandu, Nepal
Kuollut:  1. kesäkuuta 2001 (55 vuotta) Kathmandu, Nepal
Puoliso:  Aishwarya
Lapset:  Dipendra  Shruti Nirajan
Suku:  Shah
Isä:  Mahendra
Äiti:  Indra
Uskonto:  hindulaisuus
Birendra Bir Bikram Shah Dev (विरेन्द्र वीर विक्रम शाह देव; 28. joulukuuta 1945 –  1. kesäkuuta 2001, Nepalin ajanlaskun mukaan 2002–2058) oli Nepalin kuningas vuodesta 1972 kuolemaansa saakka.
Elämäkerta

Birendran vanhemmat olivat kuningas Mahendra ja kuningatar Indra. Birendra julistettiin kruununperijäksi vuonna 1955 (1. Chaitra 2011). Hän opiskeli parhaissa oppilaitoksissa Euroopassa, Aasiassa ja Amerikassa, kuten Eton Collegessa, Tokion yliopistossa ja Harvardin yliopistossa, ja hän matkusti paljon ennen valtaistuimelle nousuaan vuonna 1972 (Nepalin kalenterin mukaan vuonna 2031).
Birendra hallitsi yksinvaltaisesti 18 vuotta. Vuonna 1980 hän järjesti kansanäänestyksen ja 1990 otti kansanäänestyksen jälkeen käyttöön monipuoluejärjestelmän. Poliittiset levottomuudet ja sosiaaliset ongelmat aiheuttivat tyytymättömyyttä, ja vuonna 1996 maolainen puolue aloitti aseellisen vastarinnan monarkian päättämiseksi.
Birendra sai muun muassa brittiläisen sotamarsalkan arvon vuonna 1980 ja Suomen Valkoisen Ruusun suurristin ketjuineen vuonna 1989.
Vuonna 2001 huumeiden ja alkoholin vaikutuksen alaisena ollut kruununprinssi Dipendra surmasi Birendran ja kuningatar Aiswaryan sekä lukuisia muita hovin jäseniä. Dipendra julistettiin kuninkaaksi ennen kuolemaansa sairaalassa.
Nuoruus

Kuningas Birendra syntyi Narayanhityn Kuninkaallisessa Palatsissa Katmandussa, Nepalissa, esikoisena silloiselle kruununprinssi Mahendralle ja tämän ensimmäiselle vaimolle, kruununprinsessa Indra Rajya Laxmille.
Kuningas Birendra opiskeli kahdeksan vuotta jesuiittakoulussa, St Joseph's Collegessa, Darjeelingissa. Birendrasta tuli kruununprinssi 13. maaliskuuta 1955, kun hänen isoisänsä kuningas Tribhuvan kuoli ja isänsä Mahendra nousi valtaistuimelle.
Kunnianosoituksia

Suomen Valkoisen Ruusun ritarikunta (Suomi, 1989)
Kaarle III:n ritarikunta (Espanja, 1983)
Aiheesta muualla

Birendra Bir Bikram Shah Dev (2002-2058) (Arkistoitu – Internet Archive)
King Birendra (Arkistoitu – Internet Archive)
Birgit Tengroth

| Birgit Tengroth |
| --- | --- |
 Birgit Tengroth lehden kansikuvassa vuonna 1935.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Eva Birgitta Tengroth
Syntynyt: 13. heinäkuuta 1915  Tukholma, Ruotsi
Kuollut: 21. syyskuuta 1983 (68 vuotta) Osmö, Nynäshamn, Ruotsi
Ammatti:  näyttelijä, kirjailija, toimittaja, kolumnisti
Puoliso:  Stig Ahlgren (1944–1950) Jens Otto Krag (1950–1952)
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Birgit Ahlgren-Tengroth Birgit Krag-Tengroth
Aktiivisena:  1926–1949 (näyttelijä) 1948–1975 (kirjailija) 1951–1979 (toimittaja ja kolumnisti)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Birgit Tengroth (syntymänimeltään Eva Birgitta Tengroth; 13. heinäkuuta 1915 Tukholma – 21. syyskuuta 1983 Osmö, Nynäshamn) oli ruotsalainen näyttelijä ja kirjailija.
Tengroth debytoi Barnens brevlåda -radio-ohjelmassa vuonna 1925. Hän aloitti näyttelijäuransa roolilla elokuvassa Mordbränneskan vuodelta 1926 ja opiskeli Royal Operan balettikoulussa vuosina 1926–1931. Elokuvaroolien lisäksi hän näytteli Blanche-, Vasan- ja Riksteatern-teattereissa. Kirjailijana hän debytoi vuonna 1948 julkaistulla novellikokoelmalla Jano (Törst), joka herätti keskustelua eroottisesta suorasukaisuudestaan. Ingmar Bergmanin elokuva Jano vuodelta 1949 perustuu kyseiseen teokseen.
Tengroth oli vuosina 1944–1950 naimisissa kulttuurijournalisti Stig Ahlgrenin kanssa ja vuosina 1950–1952 Tanskan kauppaministerin (sittemmin pääministerin) Jens Otto Kragin kanssa. 1950-luvulla Ahlgren kääntyi katoliseen uskoon. 1960-luvulla hän vetäytyi sairaana syrjään asumaan yhdessä entisen miehensä Stig Ahlgrenin kanssa. Tengroth kuoli vuoden 1983 syyskuussa 68-vuotiaana.