stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Charles King

Charles King voi viitata useisiin henkilöihin:
Charles D. B. King, entinen Liberian presidentti
Charles King, näyttelijä
Charles King, näyttelijä
Charles King, yleisurheilija
Charles King, pyöräilijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Charles King”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Băt Dâmbâng

| Băt Dâmbâng Battambang |
| --- | --- |

 Băt Dâmbâng
 Koordinaatit: 13°06′N, 103°12′E 
Valtio:   Kambodža
maakunta:  Băt Dâmbâng
Väkiluku (2010)  (arvio):  190 090
Aikavyöhyke:  UTC+7
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Băt Dâmbâng on Kambodžan toiseksi suurin kaupunki. Vuonna 2010 arvioitiin, että siellä on  noin 190 000 asukasta.
Kaupunki sijaitsee Băt Dâmbângin maakunnassa Sangkerjoen varrella maan luoteisosassa. Siellä on säilynyt siirtomaa-ajan ranskalaista arkkitehtuuria.
Băt Dâmbâng tunnetaan lukemattomista kivipatsaistaan, joita on eri puolilla kaupunkia.
Băt Dâmbângiin perustettiin yliopisto vuonna 2007.
Băt Dâmbângin lentoasemalla on 1600 pitkä kiitotie. Băt Dâmbângista Siam Reapiin kulkee suosittu jokilaivareitti.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Băt Dâmbâng Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Battambang Wikivoyagessa (englanniksi)
Battambang Tales of Asia
Tšorjana (joki Pihkovanjärveen)

| Tšorjana Чёрная |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Maat:  Venäjä
Alue:  Pihkovan alue
Piiri:  Strugi-Krasnyjen piiri, Pihkovan piiri ja  Outovan piiri
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Narvanjoen vesistöalue
Valuma-alue:  Tšorjanan valuma-alue
Pinta-ala:  530 km²
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Dolgoje, Lugan ylänkö
 :  58.2544°N, 28.4866°E
Laskupaikka:  Pihkovanjärvi
 :  58.1808°N, 27.8136°E
Sivu-uomat:  Lotškina, Sirotna, Butevitsa, Volosnja
Mittaustietoja
Lähdekorkeus:  alle 150 m  mpy. 
Laskukorkeus:  30 m  mpy.
Korkeusero:  alle 120 m
Pituus:  57 km  
Kaltevuus:  2,1 m/km
Muuta
Tšorjana (ven. Чёрная) on Luoteis-Venäjällä Pihkovan alueella virtaava joki, joka laskee Peipsijärveen.
Joen kulku

Tšorjanan pääuoma alkaa Dolgojen järvestä Lugan ylängön järvialueella aivan Strugi-Krasnyjen piirin länsirajan tuntumassa. Järvi sijaitsee 3,5 kilometriä Knjažitsyn (ven. Княжицы) kylästä luoteeseen ja sen vedenpinnan korkeus on hieman alle 150 metriä mpy. Joki alkaa järven pohjoispäästä ja se virtaa ensin mutkitellen kohti länsiluodetta, jossa siihen yhtyy muutamia lyhyitä pohjois-etelä-suuntaisia puroja. Täällä se ylittää Pihkovan piirin rajan. Jo kuuden kilometrin päässä on joenuoma pudonnut 115 metriin, joten uoman alkuosuuden kaltevuus on ollut 4,7 metriä kilometrillä, mutta nyt se jyrkkenee 10 kilometrin matkalla 6,5 metriin kilometrillä. Seutu on Lugan ylängön länsirinnettä, joka päätyy pian Peipsin alangolle. Pääuoma virtaa länsirinteessä kapeassa jokilaaksossa ja se alittaa lopuksi Serjodkan (ven. Серёдка) ja Jammin (ven. Ямм) kirkonkylien välisen maantien 58K-096. Samalla jokilaaksosta tulee Pihkovan- ja Outovan piirin rajajoki. Uoma alkaa nyt meanderoida kapeassa jokilaaksossaan ja siihen on samalla johdettu monia soistuvan metsäalueen kuivatusojia. Alangolla siihen yhtyy etelästä sivujoki Zvanka (ven. Званка) ja pohjoisesta Volosnja ja seuraavan sivu-uoman Filnevkan (ven. Фильневка) yhtymäkohdan jälkeen se leviää laajaksi ja malalaksi jokilaaksoksi. Joki näyttää ilmakuvien perusteella virtaavan kymmenien ja paikoin satojen metrin levyisessä kosteikossa samalla kun se ajautuu suurelle suoalueelle. Suoalueella siihen yhtyy vielä sivujoet Butevitsa (ven. Бутевица), Turnja (ven. Турня), Sirotna (ven. Сиротна) ja pääuoman kanssa lähes yhtä pitkä sivujoki Lotškina. Joen alajuoksu muodostaa noin 7 kilometrin matkalla 50–350 metriä leveän estuaarin ja se laskee Pihkovanjärveen Terebištšen (ven. Τеребище) pikkukylässä Remdan niemimaan eteläpuolella. Viimeiset kilometrit se virtaa kokonaan Pihkovan piirin puolella. Joen eikä sen sivu-uomienkaan varressa ole mainittavia taajamia tai kyliä.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Valuma-alue

Tšorjana sijaitsee Narvanjoen vesistöalueessa Peipsijärven alueella. Joki laskee Peipsijärveen, mistä järven pohjoispäästä alkava Narvanjoki jatkaa vesireittiä pohjoiseen päin ja laskee lopuksi Suomenlahteen. Tšorjanan valuma-alue sijaitsee pääasiassa Pihkovan- ja Outovan piirissä, vaikka vesistön latva-alueet alkavatkin Strugi-Krasnyjen piiristä.Valuma-alueen pinta-ala on 530 neliökilometriä ja se kaikki kuuluu Pihkovan alueelle.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Sivu-uomia

Tšorjanan suurimpia sivu-uomia on luetteloitu alla olevassa taulukossa, jonka lähteet on mainittu tämän alla.
| yhtyy Tšorjanaan (km suusta) | nimi | nimi (ven>  ) | pituus (km) | valuma-alue (km²) | lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   6 | Lotškina | Лочкина | 51 |  | 1, |
| ~9 | Sirotna | Сиротна |  |  | 1, |
| ~13 | Turnja | Турня |  |  | 1, |
| ~17 | Butevitsa | Бутевица |  |  | 1, |
|  | Filnevka | Фильневка |  |  | 1 |
|   26 | Volosnja | Волосня | 17 |  | 1, |
|  | Zvanka | Званка |  |  | 1 |

Lähteet: 1 = , muut lähteet on lähdeluettelossa.
Valuma-alue, sivu-uomia ja järviä > Järviä

Joen valuma-alueella on joitakin järviä. Pääuoman varrelta löytyvät esimerkiksi Osinovskoje ja Beloje ja joen pääuoma alkaa Dolgojesta. Tarkastellaan sivu-uomia alajuoksulta päin ja luetellaan niiden suuria järviä. Lotškinan ja sen sivu-uomien alueella ovat esimerkiksi Bolšoje Dolgoje, Žukovskoje (ven. Жуковское), Sašihino, Zagorodskoje (ven. Загородское), Dudinskoje, Ostrovitnoje ja Tutšnoje. Lyhyen Turnjan alueella sijaitsee suojärvi Turenskoje. Volosnjan alueella ovat ainakin Tutšnoje, Bolšoje Orlovo, Berezno ja Vydreiskoje. Edellisen sivujoen yläpuolelle laskevalla Zvankalla on järvet Ludavskoje ja Zvanoje (ven. Званое).
Hallintoalue

Valtiollisen vesistörekisterin mukaan joki ja sen valuma-alue kuuluu Itämeren valuma-alueen piiriin (ven. Балтийский бассейновый округ). Venäjän puoleisten vesistöjen hallintorakenteesta ei ole tässä tietoa, mutta alue sisältyy kuitenkin Pihkovan alueeseen. Joen vesistörekisterin numero on 01030000312102000027534 .
Huomautuksia

1 2 3 4  Teksti on osittain käännös venäjänkielisestä artikkelista ru:Чёрная (река, впадает в Псковское озеро), jonka tiedot on vielä tarkistamatta muista lähteistä.
1 2 3  Sivujoen etäisyys Tšorjanan suistosta on mitattu Internetin karttapalvelusta Yandex.
↑  Kohteen pituus, leveys ja ympäristön kasvillisuus, asutus ja nimistöä on tarkistettu Internetin Google-, Bing-, ACME- tai Yandex-karttapalvelusta käyttäen järven koordinaatteja.
Käännös suomeksi
Charles Knowles

| Charles Knowles |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: n. 1704
Kuollut: 9. joulukuuta 1777 Lontoo
Kansalaisuus:  Iso-Britannia
Sotilashenkilö
Palvelusvuodet:  1718 – 1779
Taistelut ja sodat:  sota Jenkinsin korvasta
Sotilasarvo:  Amiraali
Charles Knowles, 1. baronetti (n. 1704 – 1777) oli kuninkaallisen laivaston meriupseeri. Hänen korkein sotilasarvonsa oli amiraali.
Knowles syntyi luultavasti 1704, vaikka aikaisimmat arviot hänen syntymävuodestaan sijoittuvat vuoteen 1694. Hänet julistettiin Banburyn 4. jaarlin Charles Knollysin aviottomaksi pojaksi ja hänen velipuolensa lordi Wallingford huolehti hänen koulutuksestaan. Knowles liittyi laivastoon maaliskuussa 1718 Wallingfordin suosituksesta. Hän palveli neliliiton sodassa, sodassa Jenkinsin korvasta,  Itävallan perimyssodassa ja seitsenvuotisessa sodassa sekä lyhyesti Venäjän keisarillisessa laivastossa  Venäjän-Turkin sodassa 1768–1774.
Hän nousi amiraaliksi pitkän ja vaiheikkaan uran aikana menestyen ja kokien myös vastoinkäymisiä. Hänen koulutuksensa oli korkea ja hän oli erityisen taitava linnakkeiden rakentamisessa sekä niiden tuhoamisessa. Hän toimi pääosin Länsi-Intiassa, jossa hän komensi laivoja ja laivasto-osastoja sotatoimissa ranskalaisia ja espanjalaisia aluksia ja siirtokuntia vastaan. Laivastouransa lisäksi Knowles löysi aikaa myös opinnoilleen ja käänsi ulkomaisia tutkimuksia englanniksi sekä teki keksintöjä. Myöhemmällä iällään hän oli mukana useissa epäonnistuneissa sotatoimissa. Luultavasti tästä syystä hän siirtyi Venäjälle valvomaan sen laivaston kehittämistä.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sir Charles Knowles, 1st Baronet
Boura

| Boura |
| --- | --- |
 Boura
 Koordinaatit: 12°24′50″N, 4°32′39″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Yorosson piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  22 200
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Boura on maalaiskunta ja sen keskuskylä Sikasson alueen Yorosson piirissä Malissa. Se sijaitsee lähellä Burkina Fason rajaa 27 kilometriä Yorossosta itään. Kunnassa on 22 200 ja kylässä 3 800 asukasta (vuonna 2009).
Bouran kunta rajoittuu pohjoisessa Yorosson piirin Koumbian, lännessä Ménamba I:n ja etelässä Mahoun kuntiin sekä idässä Burkina Fasoon. Seudun kasvillisuus on pensassavannia.
Kuntaan kuuluu 15 kylää. Asukkaat ovat etupäässä bobo fing -ryhmän boboja. Lisäksi on bwa-ryhmän boboja, fulbeja, samoja, moseja, miniankoja, dogoneja, bambaroita ja soninkeja.
Bouran kautta kulkee Karanganasta Burkina Fason rajalle johtava päällystetty maantie. Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Tärkeimmät viljelykasvit ovat hirssi, durra, maapähkinä, riisi ja lehmänpapu. Myytäväksi kasvatetaan puuvillaa. Kotieläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit, siat ja vähäisessä määrin hevoset. Lisäksi harjoitetaan käsityöammatteja, pienimuotoista kaupankäyntiä ja kalastusta.
Chase Jackson

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Chase Ealey Eugenen MM-kilpailuissa 2022. |  Chase Ealey Eugenen MM-kilpailuissa 2022. |  Chase Ealey Eugenen MM-kilpailuissa 2022. |  |
Maa:  Yhdysvallat
Naisten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Eugene 2022 | kuulantyöntö |  |
|  Kultaa | Budapest 2023 | kuulantyöntö |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Belgrad 2022 | kuulantyöntö |  |
|  Pronssia | Glasgow 2024 | kuulantyöntö |  |
Chase Jackson (o.s. Ealey, s. 20. heinäkuuta 1994) on yhdysvaltalainen kuulantyöntäjä. Eugenen MM-kilpailuissa 2022 Jackson voitti kuulantyönnön maailmanmestaruuden tuloksella 20,49 metriä. Hän voitti MM-kultaa myös Budapestissa 2023 tuloksella 20,43. Dohan MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui seitsemänneksi. Hän on voittanut yhdeksän Timanttiliigan osakilpailua. Hän on kaksinkertainen Yhdysvaltain mestari (2019 ja 2022). Jacksonin ennätys on 16. syyskuuta 2023 Eugenessa työnnetty 20,76 metriä. Sisäradoilla Jackson saavutti MM-hopeaa Belgradin sisäratojen MM-kilpailuissa 2022 ja MM-pronssia Glasgow'ssa 2024. Hän on voittanut neljästi sisäratojen Yhdysvaltain mestaruuden (2019, 2020, 2023 ja 2024). Sisäradoilla Ealeyn ennätys on Pohjois-Amerikan ennätystä sivuava 20,21 metriä.
Bountysaaret

| Bountysaaret |
| --- | --- |

 Bountysaarten sijainti 
Maantiede
Sijainti:  47°42′S, 179°04′E
Merialue:  Tyynimeri
Saaria yht.:  13
Suurin saari:  Depot Island
Pinta-ala:  1,35 km²
Valtio
Valtio:  Uusi-Seelanti
Väestö
Väkiluku:  asumaton
Bountysaaret (engl. Bounty Islands) on saariryhmä eteläisellä Tyynellämerellä. Ne kuuluvat Uudelle-Seelannille ja sijaitsevat noin 670 kilometriä itään Uuden-Seelannin Eteläsaaresta. Saarilla ei ole ihmisasutusta. 1800-luvulla saarten vesialueet olivat suosittua valaanpyyntialuetta.
Ryhmään kuuluu kolmetoista saarta sekä lukuisia luotoja. Koko saariryhmän pituus on vain viisi kilometriä. Saarten korkein kohta nousee 90 metriä merenpinnan yläpuolelle. Ryhmä jakautuu kahteen pienempään ryhmään, läntiseen ja itäiseen ryhmään. Saaret löysi William Bligh vuonna 1788, vain kuukausia ennen kuuluisaa Bountyn kapinaa, ja ne nimettiin hänen aluksensa HMS Bountyn mukaan.
Saarilla asuu runsaasti pingviinejä ja albatrosseja.
Bountysaarten lähisaaret. Yläreunassa Uuden-Seelannin Eteläsaari.
Saaret kuuluvat Unescon maailmanperintökohteeseen Uuden-Seelannin subantarktiset saaret vuodesta 1998.
Chase Carey

| Chase Carey |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1954
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Chase Carey (s. 1954) on yhdysvaltalainen liikemies ja Formula 1 -sarjaa hallinnoivan Formula One Group -yhtiön toimitusjohtaja. Aiemmin hän toiminut News Corporation, 21st Century Fox ja DirecTV -yhtiöiden palveluksessa.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Chase Carey
Charles MacIver

| Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten purjehdus | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten purjehdus | Mitalit> Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta. Olympialaiset .Miesten purjehdus | Maa:   Yhdistynyt kuningaskunta> .Miesten purjehdus |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Lontoo 1908 | 12 m |  |
Charles MacIver (28. marraskuuta 1866 Liverpool – 21. joulukuuta 1935 Menai Bridge) oli brittiläinen purjehtija. Hän kilpaili vuoden 1908 kesäolympialaisissa Lontoossa ja sai siellä 12 metrin luokassa Mouchettella hopeaa. Hän oli Cecil R. MacIverin isä.
Bad Religion

| Bad Religion |
| --- | --- |

 Bad Religion, 2018
Tiedot
Toiminnassa:  1979–
Tyylilaji:  punk rock, melodinen hardcore hardcore punk (aik.)
Kotipaikka:   Los Angeles, Yhdysvallat
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Greg Graffin, laulu   Brett Gurewitz, kitara (1979–1984, 1987–1994, 2001–)  Greg Hetson, kitara (1984–2014)  Brian Baker, kitara (1994–)  Jay Bentley, basso (1987–)  Brooks Wackerman, rummut (2001–) 
Entiset jäsenet:  ks. kokoonpanot  
Levy-yhtiö:  Epitaph Records   Atlantic Records   Epic Records  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Bad Religion on yhdysvaltalainen vuonna 1979 eteläisessä Kaliforniassa perustettu melodista hardcore punkia soittava yhtye. Yhtyeen perustajajäseniä olivat silloin 16-vuotiaat Brett Gurewitz eli Mr. Brett (kitara), Greg Graffin (laulu), Jay Ziskrout (rummut) sekä Jay Bentley (basso). Yhtye liitetään yleisesti 1980-luvun lopun punkrockin esiinmarssin esitaistelijoihin. Useat punk- ja rockyhtyeet ovat uransa jossain vaiheessa ilmoittaneet yhtyeen musiikilliseksi vaikuttajakseen sekä esikuvakseen.
Yhtye on tullut tunnetuksi sosiaalisesti tiedostavista sanoituksistaan sekä kyvystä ilmaista ideologiaansa moninaisten kielikuvien, kattavan sanavaraston käytön sekä useassa kappaleessa käytetyn taustalaulun (tunnetaan nimellä "oozin aahs") kautta. Yhtye käsittelee usein kappaleissaan sekä yksilöllistä että poliittista vastuuta. Yhtyeen logo, "Crossbuster", edustaakin näin ollen ennemminkin yksilön vapautta kuin ateismia.
Yhtye on urallaan kokenut useita miehistönvaihdoksia. Vain laulaja Greg Graffin on pysynyt koko ajan kokoonpanossa. Tärkein kokoonpanoon vaikuttanut muutos tapahtui vuonna 1994 yhtyeen toisen perustajajäsenen, Brett Gurewitzin, lähdettyä yhtyeestä. Gurewitz liittyi takaisin yhtyeeseen seitsemän vuotta myöhemmin. Hänen poissa ollessaan julkaistut albumit eivät ole niin arvostettuja kuin yhtyeen muu tuotanto.
Bad Religion jatkaa edelleen uuden materiaalin julkaisemista ja kiertää maailmaa lukuisten faniensa suureksi iloksi.
Suomessa vaikutti 1990-luvulla yhtye nimeltä Paha Uskonto, joka soitti Bad Religionin kappaleita suomennettuina versioina. Paha Uskonto julkaisi yhden Mini-CD:n, jolla oli kuusi kappaletta.
Historia > Uran ensimmäiset vuodet (1979–1985)

Lukiossa opiskelleet Greg Graffin (laulu), Jay Bentley (basso), Jay Ziskrout (rummut), ja Brett Gurewitz (kitara) perustivat Bad Religionin Los Angelesissa, Kaliforniassa vuonna 1979. Yhtyeen alkuaikojen esikuvia olivat punkyhtyeet kuten Ramones, Black Flag ja The Clash sekä myös Beach Boys, Elvis Costello, Todd Rundgren, The Jam ja Nick Lowe. Myös Jack Kerouacin tuotanto on vaikuttanut alkuaikojen Bad Religionin ideologiaan.
Vuonna 1981 yhtye julkaisi ensimmäisen neljän kappaleen EP:nsä Gurewitzin vasta perustaman ja omistaman levy-yhtiö Epitaphin kautta. Vuonna 1982 julkaistiin yhtyeen ensimmäinen kokopitkä albumi How Could Hell Be Any Worse?. Albumin äänitysten aikaan Jay Ziskrout erosi yhtyeestä. Korvaajaksi löydettiin nopeasti Pete Finestone. Levyn julkaisun jälkeen yhtye alkoi saavuttaa pienimuotoista suosiota.
Vuonna 1983 yhtye julkaisi albumin Into the Unknown, joka oli fanien yllätykseksi syntetisaattoripohjaista progressiivista rockia. Se oli äärimmäinen pettymys monille ensimmäisistä julkaisuista pitäneille ihailijoille. Yhtye Graffinia lukuun ottamatta on myöhemmin katunut tuon albumin julkaisemista. Levy on virallisesti loppuunmyyty eikä uusintapainosta tulla ikinä ottamaan. 10 000 albumin painos varastoitiin Gurewitzin silloisen tyttöystävän Suzy Shawn autotalliin, josta ne pikkuhiljaa väärinkäsityksen vuoksi myytiin pois.
Vuoden 1984 aikana Greg Hetson (kitara) saapui korvaamaan huumevieroitukseen joutunutta Gurewitzia. Hetson oli aikaisemmin soittanut Circle Jerksissä ja soittanut kitarasoolon How Could Hell Be Any Worse? -albumin kappaleessa "Part III". Yhtye julkaisi pian uuden levyn: Back to the Known EP:n, jolla yhtye palasi takaisin alkuperäiseen  punkahtavaan "soundiinsa". Nopeasti levyn julkaisun jälkeen, vuoden 1985 alussa, yhtye hajosi.
Historia > Uusi yritys (1986–1992)

Vuoden 1986 aikana yhtye palasi pikkuhiljaa takaisin yhteen Back to the Known, aikaiseen kokoonpanoon Graffinin soitettua Bentleylle ja pyydettyä tätä palaamaan. Bentley suostui palaamaan yhden keikan ajaksi Graffinin vakuutettua että settilista tulisi koostumaan pääasiassa "How Could Hell Be Any Worse?":n kappaleista. Bentley liittyi keikan jälkeen takaisin yhtyeen vakiokokoonpanoon koska omin sanoin oli "taas nauttinut lavalla olostaan niin paljon". Gurewitz oli äskettäin myös päässyt pois vieroitushoidosta ja suostuteltiin nopeasti palaamaan kokoonpanoon. Pete Finestone palasi rumpuihin ja Greg Hetsonin palattua kitaran varteen Bad Religion oli jälleen koossa.
Paluun tehnyt yhtye julkaisi uuden albumin, Sufferin vuonna 1988 ja teki näin näyttävän paluun Kalifornian punkpiireihin. Albumia pidetään yleisesti yhtyeen parhaana ja se sai esimerkiksi Flipsideltä sekä Maximum Rock'n'Rollilta "Vuoden albumi" -palkinnon. Albumilla oli merkittävä vaikutus moniin Etelä-Kalifornian nuoriin yhtyeisiin.
Seuraavat albumit No Control (1989), Against the Grain (1990) ja Generator (1992) kasvattivat yhtyeen suosiota entisestään. Pete Finestone erosi yhtyeestä ennen Generatorin valmistumista keskittyäkseen toiseen yhtyeeseensä The Fishermeniin, joka oli juuri kirjoittanut levytyssopimuksen kansainvälisen levy-yhtiön kanssa. Finestonen lähdettyä Bobby Schayer löytyi nopeasti uudeksi rumpaliksi.
Vuonna 1991 Bad Religion julkaisi kokoelmalevyn 80-85, jolle niputettiin esikoisalbumi How Could Hell Be Any Worse?, kaksi EP:tä, Bad Religion ja Back to the Known sekä Public Service -EP:llä julkaistut kolme uutta biisiä. Kokoelmalla ei julkaistu ainoatakaan Into the Unknownilla julkaistua kappaletta. Vuonna 2004 Epitaph julkaisi remasteroidun version albumista How Could Hell Be Any Worse?. Levy sisälsi lisäksi samat kappaleet kuin 80-85.
Historia > Menestystä valtavirrassa (1993–1995)

Valtavirran omaksuttua uudet musiikkityylit, kuten alternative rockin ja grungen, Bad Religion jätti alkuperäisen levy-yhtiönsä Epitaphin ja liittyi monikansalliseen Atlantic Recordsiin. Atlantic julkaisi nopeasti uudelleen Bad Religionin seitsemännen studioalbumin Recipe for Haten vuonna 1993. Vuoden 1994 julkaisun Stranger Than Fictionin jälkeen Gurewitz erosi yhtyeestä. Virallinen selitys oli, että levy-yhtiö Epitaphin pyörittämiseltä ei enää riittänyt aikaa yhtyetoimintaan. Epitaph oli juuri julkaissut The Offspringin Smash-menestysalbumin, joka teki yhtyeestä yhden 1990-luvun suosituimmista pop-punkryhmistä. Yleisesti oli kuitenkin tiedossa että Gurewitz, kuten osa faneistakin, syytti Bad Religionin muita jäseniä kaupallistumisesta, jätettyään Gurewitzin pienen levy-yhtiön lähtiessään Atlantic Recordsille.
Gurewitzin sekä muun yhtyeen välinen välirikko oli ilmeinen, ja jännitteen kasvaessa entisestään Graffin esimerkiksi lauloi uusia sanoituksia keikoilla, kuten "I want to know where Brett gets his crack?" (Haluan tietää mistä Brett ostaa crackinsä) tai "I want to know why Gurewitz cracked" (Haluan tietää miksi Gurewitz murtui, crack=murtua). Uudet sanoitukset oli kätketty "Stranger Than Fiction" -kappaleen sanoihin. Sanoituksissa viitattiin Gurewitzin huumeongelmaan, jonka kanssa hän oli taistellut jo vuosia. Gurewitz on ollut riippuvainen heroiinista ja crackista. Brett on kertonut huumeongelmastaan kiertuedokumentti Along the Waylla julkaistulla haastattelulla. Tällä hetkellä hän on raitis eikä kärsi riippuvuuksista. Vastaukseksi entisen yhtyeensä vihjailuun, Gurewitz levytti uuden yhtyeensä Daredevilsin kanssa kappaleen Hate You, jonka on myöhemmin kerrottu olleen suunnattu Jay Bentleylle.
Kitaristin paikan yhtyeessä Gurewitzin eron jälkeen otti Brian Baker. Gurewitzin eron jälkeen yhtyeen uusien kappaleiden kirjoitusvastuu siirtyi yksinomaan Greg Graffinille.
Historia > Gurewitzin jälkeinen aika (1996–2001)

Bad Religion jatkoi ilman Gurewitzia ja julkaisi kolme albumia, The Gray Race (1996), No Substance (1998) ja The New America (2000).
Graffinille aikaisemmin tärkeänä innoituksen lähteenä toiminut Todd Rundgren saatiin tuottamaan The New America -albumi. "Todd oli sensaatio underground piireissä vuonna 1974. Tämä kaveri teki popmusiikkia sellaisella tavalla että sitä ei radiossa voitu soittaa. Suuri osa musiikillisesta identiteetistäni paketoitui häntä kuunnellessani."
Lopputuloksesta ei kuitenkaan tullut halutunlaista. Yhtyeen mielenkiinto Rundgrenia kohtaan alkoi kadota hänen huonon asenteensa vuoksi. Jay Bentley kertoi myöhemmin: "Minusta tuntui ettemme edenneet mihinkään ja Greg koki asian samoin. Todd ei pitänyt Gregistä, ja se suututti Gregiä suunnattomasti. Hän oli tavannut idolinsa, joka paljastui todelliseksi kusipääksi. Minusta tuntui, että Todd ei välittänyt paskan vertaa mistään." [lähde? ]
Näihin aikoihin Bobby Schayer joutui jättämään yhtyeen vakavan olkapäävamman vuoksi. Schayerin tilalle löytyi nopeasti Brooks Wackerman, joka oli aikaisemmin soittanut Suicidal Tendenciesiessä sekä The Vandalsissa. Koska yhtyeen suosio oli laskenut rankasti, Bad Religion jätti Atlantic Recordsin vuonna 2001 ja palasi Epitaphille.
Historia > Gurewitzin paluu (vuodesta 2002 tähän päivään)

Brett Gurewitz liittyi takaisin yhtyeeseen juuri ennen The Process Of Belief albumin nauhoitusprosessia vuonna (2002). Graffin kertoi myöhemmin: "Osaltani voin kertoa hieman pettyneeni Brettin lähdettyä aikoinaan yhtyeestä, mutta meidän välillämme ei koskaan ollut mitään ylitsepääsemättömiä erimielisyyksiä. Samaa en voi sanoa muista yhtyeen jäsenistä. Halusimme kuitenkin molemmat taas yrittää kirjoittaa uusia kappaleita vanhaan hyvään malliin." [lähde? ]
Seuraava albumi The Empire Strikes First julkaistiin kesäkuussa 2004. Molemmat albumit, "The Empire Strikes First" sekä "The Process Of Belief", ovat arvostettuja fanien ja kriitikoiden puolesta ja niitä pidetään paluuna vanhaan hyväksi koettuun tyyliin. Albumit ovat selkeästi vastapainoa Atlanticin aikaisiin pettymyksiin.
Samana vuonna Epitaph julkaisi digitaalisesti re-masteroidut versiot aikaisemmista albumeistaan (How Could Hell Be Any Worse?, Suffer, No Control, Against the Grain ja Generator). How Could Hell Be Any Worse? -uudelleenjulkaisu sisälsi myös 80-85:lla julkaistut kappaleet.
Maaliskuun 7. päivä vuonna 2006 julkaistiin ensimmäinen live-DVD Live at the Palladium. Julkaisu sisälsi yhtyeen live-esiintymisen vuoden 2004 loppupuolella Hollywood Palladiumissa. DVD:llä on lisäksi haastatteluja, musiikkivideoita sekä valokuvagalleria.
Greg Graffin julkaisi toisen soloalbuminsa Cold as the Clayn heinäkuun 11. päivä vuonna 2006.