stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Grand-Popo
Liikenne, talous ja palvelut

Kunnan läpi kulkee Cotonoun ja Togon pääkaupungin Lomén välinen päällystetty maantie. Grand Poposta on matkaa Cotonouhun 85 kilometriä.
Seudun pääelinkeino merellä ja sisävesillä harjoitettu kalastus, joka on yhä enemmin väistymässä puutarhaviljelyn tieltä. Peltoviljely tuottaa maissia ja riisiä, joita täydentää maniokki sekä viljan tuonti Togosta ja muualta ulkomailta.
Kunnassa toimii 37 alakoulua, neljä yläkoulua ja lukio (vuonna 2002). Kouluverkon tilaa pidetään melko tyydyttävänä. Terveyspalvelut käsittävät kunnallisen terveyskeskuksen, kuusi arrondissementtien terveyskeskusta, synnytyslaitoksen ja muutamia yksityisvastaanottoja. Suurimmat terveysongelmat ovat malaria, akuutit hengityselintulehdukset, ruoansulatuselinten sairaudet ja ripuli. Vesihuolto käsittää kaivoja, porakaivoja ja vesiposteja. Kunnassa on sähköverkko ja kolme matkapuhelinverkkoa. Grand Popossa on tori, joukko kauppoja, hotelleja ja muita matkailupalveluja.
Kansainvälinen yhteistyö

Grand-Popon ystävyyskunta on Ranskan Montgeron. Paikkakunnalla toimii vuonna 2000 rakennettu suomalais-afrikkalainen kulttuurikeskus Villa Karo. Grand-Popossa toimii Suomen kunniakonsulaatti.
Merikilpikonnien suojelu

Beninin rannikolla tavataan neljää lajia merkilpikonnia, joista etelänbastardikilpikonna ja merinahkakilpikonna saapuvat munimaan rannalle. Munien säilymiseen liittyy vakavia uhkia, jotka liittyvät muun muassa ihmisten toimintaan, rannikkoerosioon ja erilaisiin pilaantumisen muotoihin. Neljälle rannikkoalueelle on perustettu merikilpikonnien suojeluohjelma. Grand-Popon osuus on 46 km pitkä alue Houakpèn ja  Hilla-Condjin rantojen välissä.
Ympäristönsuojelijat perustivat Beninin kansallisen festivaalin vuonna 2004 lisäämään tietoisuutta merkilpikonnien suojelun tärkeydestä.
Kuvia

Grand-Popon moskeija.
Vodun-keskuksen portti ja muuri.
Eräs protestanttinen kirkko.
Grand-Popon katolinen katedraali.
Villa Karon kuukausikonsertti.
Raunioitunut vanha rakennus Grand-Popon Anechossa.
Porkkananviljelyä Grand-Popossa.
Heven kylän rakennuksia,
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Grand-Popolle omistettu sivusto (ranskaksi)
Suomen kunniakosulaatti, Grand-Popo, ulkoministeriö
Merenpinnan korkeutta seurataan Grand-Popossa. Nämä pylväät ovat rannalla, lähellä Grand-Popon entistä keskustaa.
Kilpikonnan kuori Grand-Popon rannalla
Grønnåsenin kirkko

| Grønnåsenin kirkko Grønnåsen kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Tromssa, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1996
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  450
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Grønnåsenin kirkko (norj. Grønnåsen kirke) on Tromssan kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva puukirkko vuodelta 1996.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grønnåsenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Grødemin kirkko

| Grødemin kirkko Grødem kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Randaberg, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Stavangerin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  2000
Suunnittelija:  Ove Morten Berge
Materiaali:  betoni
Istumapaikkoja:  447
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Grødemin kirkko (norj. Grødem kirke) on Randabergin kunnassa Rogalandin läänissä Norjassa sijaitseva betoninen kirkko vuodelta 2000.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grødemin kirkko Wikimedia Commonsissa
Gibson Firebird

| Gibson Firebird |
| --- | --- |
 2008 Gibson Reissue Firebird V
Perustiedot
Alkuperäinen valmistaja:  Gibson
Valmistusvuodet:  1963–
Rakenne
Rungon tyyppi:  Kokopuu
Kaulan kiinnitys:  Rungon lävitse; joissakin malleissa liimakaula
Nauhat:  22
Materiaalit
Runko:  Mahonki
Kaula:  Mahonki tai jalopähkinä
Otelauta:  Ruusu- tai eebenpuu
Tekniikka
Talla:  Tune-o-Matic
Mikrofonit:  1, 2 tai 3 mini-humbuckeria tai yksikelaista P-90-mikrofonia
Värit
Värivaihtoehdot:  Monia vaihtoehtoja; useimmiten luonnollisia värejä
Gibson Firebird on kitaravalmistaja Gibsonin vuodesta 1963 lähtien valmistama kitaramalli. Alkuperäinen Reverse-mallin Firebirdin voidaan katsoa olevan "hillitympi" versio suositusta Gibson Explorer -mallista tai käänteinen malli perinteisestä kitarasuunnittelusta. Firebirdin suunnittelija on automaailmasta tuttu Raymond "Ray" H. Dietrich, jonka Gibsonin tuolloinen toimitusjohtaja Theodore "Ted" McCarty halusi suunnittelevan radikaalin, modernin ja huomiota herättävän sähkökitaran. Tämä myös toteutui: kaula läpi rungon (eng. neck-through), käänteinen (engl. Reverse) rakenne ja muotoilu niin rungossa kuin lavassakin sekä banjovirittimet. Mikrofoneina toimivat mallista riippuen yksi, kaksi tai kolme minihumbuckeria.
Alkuperäisiä Reverse Firebird -malleja (I, III, V ja VII) valmistettiin vuosina 1963 -1965 jonka jälkeen Gibson siirtyi valmistamaan non-reverse Firebirdiä. Syy muutokseen oli niin offset waist -patenttikiista Fenderin kanssa kuin myös tuotannon kalleudessa ja monimutkaisuudessa sekä odotettua pienemmissä myyntiluvuissa. Vuonna 1965 valmistettiin pieni erä erittäin harvinaista ns. siirtymämallia jossa runko oli edelleen käänteinen ja kaula jatkui läpi rungon, mutta suurimpina muutoksina banjoviritimet on vaihdettu tavanomaisiin kitaravirittimiin ja mikrofoneina on minihumbuckerien sijaan kaksi P90-mikrofonia.
Firebird Non-Reverse

Non-Reverse Firebird oli rakenteeltaan ja muotoilultaan edeltäjäänsä konservatiivisempi: liimattu kaula (engl. glued-in), perinteinen eli ns. ei-käänteinen (engl. non-reverse) rakenne niin rungossa kuin lavassa ja virittiminä toimivat perinteiset kitaravirittimet. Mikrofoneina toimivat mallista riippuen kaksi tai kolme minihumbuckeria tai vaihtoehtoisesti kaksi tai kolme P90-mikrofonia. Alkuperäisiä Non-Reverse Firebird -malleja (I, III, V ja VII) valmistettiin vuosina 1965-1969
Alamallit

Firebird I
Firebird II Artist CMT
Firebird III
Firebird V
Firebird VII
Firebird XII
Firebird Studio
Non-Reverse Firebird
Tunnettuja Firebirdin soittajia

Howlin' Wolf
Johnny Winter
Brian Jones (The Rolling Stones)
Paul Stanley (KISS)
PJ Harvey
Eric Clapton
Allen Collins (Lynyrd Skynyrd)
Dave Grohl (Foo Fighters)
Steve Clark (Def Leppard)
Steve Jones (Sex Pistols)
Pepper Keenan (Down)
Phil Manzanera (Roxy Music)
Albert Järvinen (Hurriganes)
Andy McCoy (Hanoi Rocks)
Costello Hautamäki (Popeda)
Dave Mason
Jarmo Nikku
Daniel Lanois
Miki Berenyi (Lush)
Joe Bonamassa
Scott Holiday (Rival Sons)
VUKE (The Cosmic Goblins)
Timo Rautiainen (Timo Rautiainen & Trio Niskalaukaus)
Kaarle Viikate (Viikate)
Hannu Vainio

Hannu Antero Vainio (9. huhtikuuta 1928 Savonlinna – 5. huhtikuuta 2013 Rovaniemi) oli suomalainen metsänhoitaja, virkamies ja kirjailija, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Henkilöhistoria

Vainion vanhemmat olivat metsänhoitaja Eino Vainio ja Tyyne Maria Eskolin ja puoliso vuodesta 1952 Pirkko Unelma Puljula. Vainio tuli ylioppilaaksi Kuopion yhteiskoulusta vuonna 1947 ja valmistui metsänhoitajaksi Helsingin yliopistosta vuonna 1953. Hän oli Metsähallituksen Meltauksen hoitoalueen harjoittelija vuoteen 1954 ja sitten avustava metsänhoitaja Luiron ja Kitisen hoitoalueilla. Sodankylän hoitoalueen apulaismetsänhoitaja Vainiosta tuli vuonna 1955. Hoitoalueen metsänhoitajana hän työskenteli 1967–1978, mutta myös metsähallinnon kehittämisen konsulttitehtävissä. Vuonna 1979 Vainiosta tuli Perä-Pohjolan piirikuntakonttorin ylimetsänhoitaja ja viimeksi työurallaan hän toimi Perä-Pohjolan piirikunnan piirikuntapäällikkönä 1985–1991. Metsäneuvoksen arvonimen Vainio sai vuonna 1990.
Julkaisuja

Metsäosaston henkilöstön kehittäminen, 1977, Markku Rauhalahti, Hannu Vainio
Kemijärvellä vaikuttaneet aluemetsähoitajat 1859–1992, 1992
Tiellä Siperiaan: Bragge-Vainio-suvun alkuvaiheita ja Juho Wainion sekä hänen jälkeläistensä kohtaloita, 2007
Metsänhoitajana Lapissa: muistelmia ja kokemuksia ajalta 1931–1991, 2009
Tanssivat lohet ja pudonneet onkimiehet: kokemuksia Lapin metsissä ja vesillä ajalta 1942–1990, 2009
Salaperäinen Sompiojärvi, 2010
HMCS Athabaskan (R79)

| HMCS Athabaskan |
| --- | --- |
 HMCS Athabaskan

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Halifaxin telakka
Kölinlasku:  15. toukokuuta 1944
Laskettu vesille:  4. toukokuuta 1945
Palveluskäyttöön:  12. tammikuuta 1947
Loppuvaihe:  myyty romutettavaksi 1969
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 880 t (standardi) 2 560 t (max)
Pituus:  115 m
Leveys:  11,13 m
Syväys:  2,7 m
Koneteho:  44 000 hv
Nopeus:  36 solmua (67 km/h)
Miehistöä:  190
Aseistus
Aseistus:  8 × QF 4"/L45 Mk XVI -tykkiä kaksiputkisina HA Mk XIX -asennuksina 6 × 40 mm ilmatorjuntatykkiä yhtenä kaksiputkisena Mk V -asennuksena ja neljänä yksiputkisena Mk III -asennuksena 4 × 21" (533 mm) torpedoputkea 2 × syvyyspomminheitintä ja 1 kisko
HMCS Athabaskan (viirinumerot R79 ja vuodesta 1950 alkaen DDE219) oli Kanadan laivaston toisen maailmansodan jälkeen valmistunut Tribal-luokan hävittäjä Korean sodassa. Alus oli viimeinen valmistettu luokkansa alus.
Valmistus

Alus tilattiin Halifaxin telakalta, missä köli laskettiin 15. toukokuuta 1944. Alus laskettiin vesille 4. toukokuuta 1945 ja otettiin palvelukseen 12. tammikuuta 1947.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
‎
Tribal-luokan hävittäjät
HMS Somerset

HMS Somerset voi tarkoittaa seuraavia Britannian kuninkaallisen laivaston aluksia:
HMS Somerset, kolmannen luokan 80-tykkinen linjalaiva
HMS Somerset, kolmannen luokan 80-tykkinen linjalaiva
HMS Somerset, kolmannen luokan 64-tykkinen linjalaiva
HMS Somerset, tyypin 23 fregatti.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”HMS Somerset”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Harry Schauman

Harry Schauman
Harry Schauman (22. marraskuuta 1879 Vaasa – 11. helmikuuta 1932 Helsinki) oli suomalainen liikemies ja lahjoittaja. Schauman peri vanhemmiltaan huomattavan omaisuuden. Hänen isänsä oli kauppaneuvos Axel Schauman (1855–1903) ja äitinsä Hanna Schauman (1859–1917). Hanna Schauman hoiti leskeksi jäätyään suvun konsernia Vaasassa ja perusti samassa yhteydessä Vaasan höyryleipomon. Harry Schauman hankki taloudellisen valvonnan sekä Vaasan höyryleipomoon että Vaasan höyrymyllyyn. Hän oli myös Vaasan suurin yksityinen kiinteistönomistaja.
Schauman pääsi ylioppilaaksi Vaasan ruotsalaisesta lyseosta vuonna 1900. Hän teki opintomatkoja Skandinavian maihin, Sveitsiin, Ranskaan ja Italiaan. Schauman oli Belgian varakonsulina Vaasassa ja hän oli Vaasan kaupunginvaltuuston jäsenenä 1922–1924. Schauman oli The Royal Life Saving Society in London-seuran varapresidentti ja Suomen ruotsalaisen urheiluliiton, Vaasan Uimaseuran ja Helsingin Uimaseuran kunniajäsen.
Schaumanin perustamia ovat Vasa IFK (1900) Vaasan uimaseura (1902) sekä Svensk-österbottniska samfundet, jolle hän testamenttasi suurimman osan omaisuuttaan.
Vuonna 1937 perustetun Harry Schaumans stiftelsen tehtävä on edistää ruotsinkielisellä Pohjanmaalla tiedettä, koulutusta ja ruotsinkielistä kulttuuria. Se omistaa merkittävän määrän kiinteistöjä Vaasassa. 1980-luvun lopulla säätiö sijoitti sanomalehtiin, ja vuonna 1998 se perusti HSS Media Ab -konsernin, johon kuuluvat Vasabladet, Österbottens Tidning ja Syd-Österbotten, aiemmin myös suomenkielinen Pietarsaaren Sanomat.
HMS Altham

| HMS Altham |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Camper and Nicholsons
Laskettu vesille:  2. joulukuuta 1952
Palveluskäyttöön:  8. heinäkuuta 1953
Poistui palveluskäytöstä:  Malesian laivastolle 1. huhtikuuta 1959
Loppuvaihe:  romutettu 1967
Tekniset tiedot
Uppouma:  122 t (standardi) 167 t (kuormattu)
Pituus:  32,46 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,50 m
Syväys:  1,68 m
Koneteho:  2-akselinen Paxman 12YHAXM -dieselmoottori 820 kW
Nopeus:  14 solmua
Miehistöä:  2 upseeria ja 13 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  1 × Bofors 40 mm tai 1 × Oerlikon 20 mm
HMS Altham (viirinumero M2602) Britannian kuninkaallisen laivaston Ham-luokan rannikkomiinanraivaaja. Alus nimettiin Lancashiressä olevan Althamin mukaan.
Valmistus

Alus tilattiin Camper and Nicholsonsilta. Se laskettiin vesille 2. joulukuuta 1952 ja otettiin palvelukseen 8. heinäkuuta 1953.
Palvelus

Alus siirrettiin 1. huhtikuuta 1959 Malesian laivastolle, joka nimesi aluksen KD Sri Johoreksi. Alus romutettiin 1967.
Höörin kunta

| Höörin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Skånen lääni
Maakunta:  Skåne
Keskustaajama:  Höör
Kuntakoodi:  1267
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  290,55 km²
Väkiluku (31.12.2020)  ():  16 830
 – Väestötiheys:  58 as./km²
 
 www.hoor.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Höörin kunnan alueella sijainneet pitäjät.
Höörin kunnantalo.
Höörin kunta (ruots. Höörs kommun) on Skånen läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Skåneen. Kunnan keskustaajama on Höör.
Kunnan maapinta-ala on 290,55 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 16 830 henkeä (31.12.2020).
Vuonna 2007 kunnassa oli 75,52 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 25,8 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Vuonna 1901 Höörin maalaiskuntaan perustettiin Höörin taajaväkinen yhdyskunta. Osa maalaiskunnasta erotettiin vuonna 1939 Höörin kauppalaksi. Vuoden 1952 kuntauudistuksessa muodostettiin seuraavat "suurkunnat":
Norra Frosta (Hallaröd, Höör, Norra Rörum ja Munkarp)
Snogeröd (Bosjökloster, Gudmuntorp ja Hurva)
Sösdala (Brönnestad, Häglinge, Norra Mellby ja Tjörnarp)
Höörin kauppalaan uudistus ei vaikuttanut. Vuonna 1969 kauppalaan liitettiin kokonaan Norra Frosta sekä osia Snogerödistä (Bosjöklosterin ja Gudmuntorpin seurakunnat) ja Sösdalasta (Tjörnarpin seurakunta). Tämän jälkeen kuntarajoja ei ole muutettu. Höörin kauppala muuttui Höörin kunnaksi vuonna 1971, kun Ruotsissa siirryttiin yhtenäiseen kuntamuotoon.
Väestönkehitys

| Höörin kunnan väestönkehitys 1950–2020 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1950 | 1950 |    | 9 315 | 9 315 |
| 1955 | 1955 |    | 9 300 | 9 300 |
| 1960 | 1960 |    | 8 914 | 8 914 |
| 1965 | 1965 |    | 8 857 | 8 857 |
| 1970 | 1970 |    | 8 871 | 8 871 |
| 1975 | 1975 |    | 10 005 | 10 005 |
| 1980 | 1980 |    | 10 902 | 10 902 |
| 1985 | 1985 |    | 11 499 | 11 499 |
| 1990 | 1990 |    | 12 893 | 12 893 |
| 1995 | 1995 |    | 13 673 | 13 673 |
| 2000 | 2000 |    | 13 976 | 13 976 |
| 2005 | 2005 |    | 14 604 | 14 604 |
| 2010 | 2010 |    | 15 460 | 15 460 |
| 2015 | 2015 |    | 15 970 | 15 970 |
| 2020 | 2020 |    | 16 830 | 16 830 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Kunnan väestö taustan mukaan on esitetty seuraavassa taulukossa.
| Tausta | Tarkempi jaottelu | Henkilöä (31> 12.2015) |  % |
| --- | --- | --- | --- |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ulkomailla syntyneet | 1 709 | 10,7 |
| Ulkomaalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet ulkomailla | 396 | 2,5 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden vanhemmista toinen syntynyt Ruotsissa ja toinen ulkomailla | 1 158 | 7,3 |
| Ruotsalaistaustaiset | Ruotsissa syntyneet, joiden molemmat vanhemmat syntyneet Ruotsissa | 12 707 | 79,6 |
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan kunnassa asui 102 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,7 prosenttia kunnan väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 4,2 prosenttia kunnan asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin kunnassa asui 59 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 0,5 prosenttia kunnan väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden kuntalaisten mediaaninettotulot olivat 191 102 kruunua. Vuodelta 2007 olevan tiedon mukaan kuntalaisten nettovarallisuuden mediaani oli 90 000 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa kunnan väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 21,6 %
18–64-vuotiaat: 59,1 %
65 vuotta täyttäneet: 19,3 %
Elinkeinot

Seuraava taulukko kuvaa työpaikkojen ja työllisten jakautumista eri elinkeinojen kesken. Luvut on laskettu kahdessa eri Statistiska centralbyrånin tilastossa ilmoitettujen perusteellisempien tietojen pohjalta. "Päiväväestö" (ruots. dagbefolkning) kertoo kunnassa sijaitsevista työpaikoista ja "yöväestö" (ruots. nattbefolkning) puolestaan kunnassa asuvien elinkeinosta. Työpaikkaomavaraisuus on laskettu päivä- ja yöväestön suhteena. Alkutuotanto tarkoittaa maa- ja metsätaloutta sekä kalastusta. Jalostuksen kohdalla on laskettu yhteen tavaranvalmistus- ja kierrätysteollisuus, energia- ja ympäristöyritykset sekä rakennusteollisuus. Muut toimialat on laskettu palveluihin lukuun ottamatta niitä, joiden elinkeino on tuntematon.
| Elinkeino | Elinkeino | Työpaikat (%) | Työlliset (%) |
| --- | --- | --- | --- |
|   | alkutuotanto | 4,5 | 2,9 |
|   | jalostus | 19,7 | 21,7 |
|   | palvelut | 74,4 | 74,3 |
|   | tuntematon | 1,3 | 1,1 |
|   | Työpaikkoja ja työllisiä | 4 749 | 7 198 |
|   | työpaikkaomavaraisuus | 66,0 |  |
Taajamat

Kunnassa on 8 taajamaa, joiden osuus kunnan väestöstä vuoden 2010 lopussa oli 71,3 prosenttia. Taajamien ulkopuolella asui tuolloin 4 434 asukasta. Seuraavassa on lueteltu kunnan alueella sijaitsevat taajamat väkilukuineen:
| # | Taajama | Väkiluku (31> 12.2010) |
| --- | --- | --- |
| 1 | Höör | 7 865 |
| 2 | Sätofta | 1 348 |
| 3 | Tjörnarp | 731 |
| 4 | Ormanäs och Stanstorp | 438 |
| 5 | Ljunstorp och Jägersbo | 401 |
| 6 | Norra Rörum | 204 |
| 7 | Ludvigsborg* | 28 |
| 8 | Löberöd* | 11 |
Kunnan keskustaajama on lihavoitu. Asteriskilla (*) merkityt taajamat kuuluvat tähän kuntaan vain osittain, ja edellä on merkitty kunkin taajaman tähän kuntaan kuuluvan osan väestö. Koko Ludvigsborgin taajamassa on 1 041 asukasta, ja se kuuluu lähes kokonaan Hörbyn kuntaan. Koko Löderödin taajamassa on 1 127 asukasta, ja se lähes kokonaan Eslövin kuntaan.
Taajamat > Entiset taajamat

Ruotsissa on tilastoitu taajamaväestö aikaisemmin myös vuosina 1960, 1965, 1970, 1975, 1980, 1990, 1995, 2000 ja 2005. Jonakin tai joinakin näistä vuosista kunnassa on ollut myös seuraavan luettelon mukaiset taajamat, jotka eivät enää ole taajamia:
Bosjökloster
Snogeröd
Taajamat > Pientaajamat

Yli 200 asukkaan taajamien lisäksi kunnassa on vuoden 2010 tietojen perusteella myös seuraavat 50–199 asukkaan pientaajamat:
Bokeslund
Ekeborg
Gamla Bo
Jularp + Perstorp
Sjunnerup
Snogehall
Snogeröd
Tjuvaröd
Ängsbyn
Taajamat > Entiset pientaajamat

Ruotsissa on tehty tilastoja pientaajamista aikaisemmin myös vuosina 1990, 1995, 2000 ja 2005. Seuraavat paikkakunnat ovat olleet pientaajamia jonakin tai joinakin vuosina vuosien 1995, 2000 ja 2005 aikana, mutta ne eivät olleet pientaajamia vuonna 2010:
Fogdarp + Stanstorp
Munkarp
Kunnanvaltuusto

Ruotsissa valitaan joka neljäs vuosi edustajat valtiopäiville, aluevaltuustoihin ja kunnanvaltuustoihin. Seuraavassa taulukossa on esitetty valtiopäivillä edustettuina olevien puolueiden saamat valtuustopaikat Höörin kunnanvaltuustossa vuodesta 1973 lähtien.
| Puolue | Puolue | 1973 | 1976 | 1979 | 1982 | 1985 | 1988 | 1991 | 1994 | 1998 | 2002 | 2006 | 2010 | 2014 | 2018 | 2022 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 6 | 7 | 9 | 11 | 11 | 10 | 12 | 12 | 10 | 9 | 13 | 15 | 10 | 8 | {{{m2022}}} |
|   | Keskustapuolue | 16 | 15 | 12 | 11 | 9 | 10 | 8 | 6 | 4 | 4 | 4 | 2 | 3 | 4 | {{{c2022}}} |
|   | Liberaalit | 5 | 6 | 6 | 3 | 5 | 4 | 3 | 2 | 2 | 4 | 3 | 3 | 3 | 5 | {{{fp2022}}} |
|   | Kristillisdemokraatit | 1 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 | 2 | 3 | 2 | 2 | 1 | 1 | 2 | {{{kd2022}}} |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 0 | 0 | 0 | 2 | 3 | 4 | 3 | 3 | 3 | 2 | 2 | 3 | 4 | 3 | {{{mp2022}}} |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 12 | 12 | 12 | 13 | 12 | 13 | 11 | 14 | 11 | 12 | 11 | 10 | 10 | 6 | {{{s2022}}} |
|   | Vasemmistopuolue | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 2 | 2 | 1 | 1 | 2 | 3 | {{{v2022}}} |
|   | Ruotsidemokraatit | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 0 | 1 | 2 | 2 | 3 | 4 | 5 | 8 | 9 | {{{sd2022}}} |
|   | Muut | 1 | 1 | 2 | 1 | 1 | 0 | 0 | 0 | 4 | 3 | 1 | 1 | 0 | 1 | {{{övr2022}}} |
|   | Yhteensä | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | 41 | Virhe lausekkeessa: tunnistamaton välimerkki ”{”. |
Piirit

Vuodesta 2016 alkaen kunta on jaettu seuraaviin piireihin:
Bosjöklosterin piiri
Gudmuntorpin piiri
Hallarödin piiri
Höörin piiri
Munkarpin piiri
Norra Rörumin piiri
Tjörnarpin piiri
Seurakunnat

Vuoden 2012 aluejaon mukaan kunnassa on seuraavat Ruotsin kirkon seurakunnat:
Höör
Ringsjö*
Asteriskilla (*) merkitty Ringsjön seurakunta kuuluu osittain Höörin kuntaan ja osittain Eslövin kuntaan.
Seurakunnat > Historialliset seurakunnat

Seuraavassa luettelossa on mainittu kaikki nykyisen kunnan alueella sijainneet seurakunnat. Jos seurakunta on lakkautettu, niin sen perässä on asteriski (*). Mahdolliset suluissa lukevat nimet ovat seurakunnan vaihtoehtoisia tai vanhempia nimiä. Jos nimen perässä lukee kbfd, niin kyseessä "kirkonkirjapiiri" (ruots. kyrkobokföringsdistrikt), joka ei ole muodostanut omaa seurakuntaa, vaikka ne seurakuntiin rinnastetaankin.
Bosjökloster (Klinta)
Gudmuntorp
Hallaröd
Höör
Munkarp
Norra Rörum (Rörum)
Tjörnarp
Seurakunnat > Kirkot

Bosjöklosterin kirkko
Gudmuntorpin kirkko
Hallarödin kirkko
Höörin kirkko
Munkarpin kirkko
Norra Rörumin kirkko
Tjörnarpin kirkko
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Höörin kunnan kotisivut
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Höörs kommun – Kuntajaon kehitys on käännöstä.
Skånen läänin kunnat
Kartta Höörin kunnan piireistä.
Käännös suomeksi
HMS Altair (T108)

| HMS Altair |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fr. Lürssen Werft GmbH & Co, Bremen-Vegesack
Laskettu vesille:  24. toukokuuta 1956
Palveluskäyttöön:  7. joulukuuta 1957
Poistui palveluskäytöstä:  1. heinäkuuta 1977
Tekniset tiedot
Uppouma:  175 t
Pituus:  48,0 m
Leveys:  5,8 m
Syväys:  1,6 m
Koneteho:  3 x Daimler-Benz MB 3000/1 720, 9 000 hv
Nopeus:  39 solmua
Miehistöä:  33
Aseistus
Aseistus:  2 x Bofors 40 mm lvakan M/48 6 x 53,3 cm M/50 torpedoputkea 2 x 10,3 cm lysraketställ M/53 1 x 57 mm lysraketpjäs M/55 miinakiskot
HMS Altair (runkonumero T108) oli Ruotsin laivaston Plejad-luokan torpedovene.
Valmistus

Alus tilattiin Saksasta Lürsseniltä. Se laskettiin vesille 24. toukokuuta 1956 ja liitettiin laivastoon 7. joulukuuta 1957.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta 1. heinäkuuta 1977.
Haapaniemen koulu (Viitasaari)

Haapaniemen koulun alaluokkien rakennus.
Haapaniemen koulu on Viitasaarella toimiva yhtenäiskoulu. Haapaniemen koulu käsittää luokat 1–9 sekä esiopetuksen. Haapaniemen koulu muodostettiin liittämällä aiemmin alakouluna toimineeseen Haapaniemen kouluun Viitasaaren keskuskoulu, joka käsitti yläkoulun.
HMS Fiji

| HMS Fiji |
| --- | --- |
 HMS Fiji

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  John Brown and Company, Clydebank, Skotlanti
Kölinlasku:  30. maaliskuuta 1938
Laskettu vesille:  31. toukokuuta 1939
Palveluskäyttöön:  5. toukokuuta 1940
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut 22. toukokuuta 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  8 530 t (standardi) 10 450 t (kuormattu)
Pituus:  169,31 m
Leveys:  18,90 m
Syväys:  6,04 m
Koneteho:  72 500 shp (54,1 MW)
Nopeus:  33 solmua (61 km/h)
Miehistöä:  733
Aseistus
Aseistus:  4 × kolmiputkista 6" Mk XXIII -tykkiä 4 × kaksiputkista 4" Mk XVI -ilmatorjuntatykkiä 2 × neliputkista QF 2 naulan -ilmatorjuntatykkiä 2 × nelipiippuista Vickers .50" Mk III -ilmatorjuntakonekivääriä 6 × 21" (533 mm) torpedoputkea
HMS Fiji (viirinumero 58) oli Britannian kuninkaallisen laivaston Fiji-luokan ilmatorjuntaristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin joulukuussa 1937 vuoden 1937 laivasto-ohjelmassa John Brown  and Companyltä, missä köli laskettiin 30. maaliskuuta 1938. Alus laskettiin vesille 31. toukokuuta 1939 ja otettiin palvelukseen 5. toukokuuta 1940.