stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Radio Prague International

| Radio Prague International |
| --- | --- |

Perustettu:  1936
Kotipaikka:  Praha, Tšekki
Toiminta-alue:  koko maailma
Toimiala:  yleisradiotoiminta
Kotisivu:  https://english.radio.cz/
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Radio Prague International on Tšekin yleisradioyhtiön kansainvälinen kanava, joka perustettiin vuonna 1936. Sen ohjelmisto käsittelee Tšekin matkailua ja investointeja maahan sekä ulkotšekkiläisten asioita. Ohjelmaa tuotetaan kuudella kielellä. Kanavan päätoimittajana on toiminut Klára Stejskalová vuodesta 2016 lähtien .
Venäjän viranomaiset estivät pääsyn kanavan nettisivuille vuonna 2021. Syyksi esitettiin 20 vuotta aikaisemmin julkaistu juttu, joka käsitteli aktivisti Jan Palachia.
ARA Independencia

| ARA Independencia |
| --- | --- |
 Aluksen logo

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Harland and Wolff, Belfast
Kölinlasku:  12. joulukuuta 1942
Laskettu vesille:  20. toukokuuta 1944
Palveluskäyttöön:  20. heinäkuuta 1959
Poistui palveluskäytöstä:  myyty romutettavaksi 1971
Tekniset tiedot
Uppouma:  14 224 t (standardi) 19 853 t (kuormattuna)
Pituus:  198,12 m (vesiraja) 211,48 m (kokonaispituus) 207,26 m (lentokansi)
Leveys:  24,38 m (runko) 22,86 m (lentokansi)
Syväys:  7,16 m (kuormattuna)
Koneteho:  Parsons-turbiinimoottorit ja neljä Admiralty-kattilaa 40 000 hv
Nopeus:  24,25 solmua
Miehistöä:  1 075–1 300
Aseistus
Aseistus:  Luovutettaessa: 12 × Bofors 40 mm Palvelukseen otettaessa: 8 × Bofors 40 mm 24 lentokonetta
ARA Indepencia (viirinumero V-1) oli Argentiinan laivaston Britannialta 1959 ostama Colossus-luokan lentotukialus HMS Warrior.
Valmistus

Warriorin alkuperäisenä nimenä oli Brave, kun rakennustyöt Harland and Wolffin telakalla Belfastissa Pohjois-Irlannissa aloitettiin. Alus oli suunniteltu palvelemaan Intian valtamerellä, joten sen kansille sijoitettuihin järjestelmiin ei asennettu lämmittimiä. Alus laskettiin vesille 20. toukokuuta 1944 ja se valmistui 24. tammikuuta 1946.
Valmistus > Kanadan laivastossa

Alus siirrettiin valmistuessaan Kanadan laivastolle nimellä Warrior. Kanadan laivasto totesi 1947 lämmittimien puuttumisen ongelmalliseksi Pohjois-Atlantilla. Kanada ilmoitti aluksen olevan sopimaton heille pyytäen paremmin laivastolleen sopivaa Majestic-luokan lentotukialusta HMS Magnificentia.
Valmistus > Britannian kuninkaallisessa laivastossa

Warrior palautettiin Kuninkaalliselle laivastolle, joka otti aluksen palvelukseen 23. maaliskuuta 1948 samalla nimellä. Alus siirrettiin telakalle Devonportiin, missä sen lentokannelle asennettiin kumikate, jotta aluksella voitiin testata laskutelineettömien koneiden käyttöä. Laskutelineettömänä koneena käytettiin De Havilland Sea Vampirea. Testit olivat onnistuneet, mutta sitä ei siirretty palveluskäyttöön.
Alus sijoitettiin syyskuussa 1949 reserviin, josta se palasi palvelukseen kesäkuussa 1950 kuljettamaan joukkoja ja kalustoa Korean sotaan. Alus vietti pääosan vuosista 1952–1953 Devonportissa telakalla, minkä jälkeen se palasi palvelukseen. Alus siirrettiin 14. joulukuuta 1954 uudestaan huoltoon, jossa alukselle asennettiin viistolentokansi testausta varten.
Warrior osallistui brittien ensimmäiseen vetupommikokeeseen operaatio Grappleen, missä sen kannella oli kourallinen helikoptereita sekä Grumman Avenger AS.4 koneita. Koneiden tarkoituksena oli kerätä näytteitä. Operaation päätyttyä kalusto upotettiin saastuneina mereen. Paluumatkalla alus poikkesi Argentiinaan, jossa aluksen toimintaa esiteltiin Argentiinan laivastolle.
Alus poistettiin 1958 palveluksesta ja asetettiin myyntiin. Alus myytiin 4. heinäkuuta 1958 Argentiinalle. Alus siirrettiin 24. heinäkuuta Portsmouthiin telakalle huoltoon ja nimettiin ARA Independenciaksi.
Palvelus Argentiinan laivastossa

Argentiinan hallitus osti 4. heinäkuuta 1958 Warriorin Britanniasta. Osa aluksen hinnasta katettiin taistelulaivojen ARA Moreno ja Rivadavia sekä panssariristeilijä ARA Pueyrredonin myynnistä saaduilla varoilla. Alus siirrettiin 24. heinäkuuta Portsmouthiin telakalle huollettavaksi ja nimettiin 6. elokuuta Independenciaksi. Syyskuussa 26 upseeria ja 300 miehistönjäsentä Argentiinan laivastosta, jotka olivat matkustaneet Argentiinasta ARA Bahia Suen Sucesolla, nousivat alukseen tutustuakseen alukseen ja sen järjestelmiin. Aluksella nostettiin ensimmäisen kerran Argentiinan lippu 4. marraskuuta. Alus lähti 8. joulukuuta 1959 Portsmouthista koeajoihin ja kaksi päivää myöhemmin aloitti purjehduksen Buenos Airesiin.
Argentiinan laivaston ilmavoimat aloittivat 8. kesäkuuta 1959 operoinnin aluksella eli jo ennen aluksen palvelukseen ottoa 8. heinäkuuta. Aluksi laivue koostui vanhoista Yhdysvaltain laivaston F4U-5 ja F4U-5N Corsair hävittäjistä. Lokin siipinen koneita ensin täydennettiin ja sitten ne korvattiin kuudella S2F-1 Trackerillä ja muutamalla Yhdysvalloista hankitulla HSS-1 kuljetushelikopterilla. Corsairit poistuivat palveluksesta vuoden 1965 lopulla, jolloin maa oli viimeinen koneita edelleen käyttänyt.
Laivaston ilmavoimilla oli myös F9F-2 Panther ja F9F-8T Cougar koneita, mutta aluksen katapultti oli riittämätön koneiden ilmaan saattamiseen. Yksi F9F-2 kone laskeutui alukselle, mutta se nostettiin nosturilla pois alukselta ja siirrettiin maihin.
Kun Argentiinan laivasto otti 1969 palvelukeen uuden lentotukialuksen ARA Veinticinco de Mayo, Independencia siirrettiin reserviin. Alus romutettiin maaliskuussa 1971.
ARA Independencia.
World Karate Federation

| Maailman karateliitto> World Karate Federation |
| --- | --- |


Laji:  karate
Tyyppi:  urheilujärjestö
Toimialue:  kansainvälinen
Lyhenne:  WKF
Perustettu:  10. lokakuuta 1970
Sijainti:   Madrid, Espanja
Toimitusjohtaja:  Sara Wolfferdown
Presidentti:  Antonio Espinós of Spain
Varapresidentti:   Jose Garcia-Maañón  Nasser Alrazooqi  Bechir Cherif  Gunnar Nordahl  Michael Kassis  Wolfgang Weigert 
Jäsenyydet:   Kansainvälinen olympiakomitea 
Jäsenet:  200 jäsentä
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
World Karate Federation (lyh. WKF, suom. Maailman Karateliitto) on maailman karateseurojen pääelin.
Karaten maailmanliitto peurstettiin vuonna 1970 nimellä World Union of Karate-do Organzations (WUKO). Ensimmäiset karaten MM-kilapilut järjestettiin heti liiton perustamisvuonna. Vuodesta 1993 lähtien liitto on tunnettu nimellä World Karate Federation.
Varusteet

WKF päivittää joka neljäs vuosi karatevarusteet (käsi-, jalka-, hammas-, kasvo-, etukäden-, ala- ja rintasuojat, ottelupanssarit, karatepuvut sekä kisavyöt). Kaikissa näissä on oltava WKF:n merkki (WKF Approved).
Aiheesta muualla

Maailman Karateliiton kotisivut
Tarasque

Tarasque Pyhän Martan kanssa.
Tarasque on Pyhän Martan legendaan liittyvä taruolento. Hirviön kerrotaan riehuneen Rhône-joen vasemmalla rannalla, kunnes Pyhän Martta kesytti sen.
Legenda

Onachus-merikäärmeen ja Leviatan-merihirviön liitosta syntyi suuri sininen vesilohikäärme, Tarasque. Se terrorisoi eteläisen Rhônen laakson asukkaita kunnes Pyhä Martta tuli apuun.
Joissakin kuvauksissa Tarasque oli itse paholainen.
Kauan sitten hirmuinen lohikäärme nousi merestä ja ui ylös Rhône-jokea. Se asettui suoseudulle Avignonin eteläpuolelle, ja siitä päivästä lähtien ei mikään eikä kukaan ollut turvassa lohikäärmeen tuliselta hengitykseltä ja sapelihampailta. Se upotti veneitä, tuhosi kaikki sillat ja söi ne, jotka tohtivat koettaa joen ylitystä. Moni urhea mies kaatui yrittäessään kaamean pedon surmaamista. 12. valtavan katapultin heittämät kivet vain kimposivat takaisin hirviön suomuista ja miekat eivät siihen tehonneet.
Epätoivoiset kyläläiset suunnittelivat kotiseutunsa jättämistä, kun yllättäen saapui nuori kaunis nainen, joka tunnistettiin heti Pyhäksi Martaksi. Hän oli juuri pelastanut erään pojan hukkumiselta ja oli muutenkin saavuttanut mainetta hyvillä töillään ja ihmeteoillaan. Kyläläiset anelivat pyhimystä pelastamaan heidät hirviöltä, ja Martta suostui auttamaan sillä ehdolla, että kylä kääntyisi kristinuskoon. Hän lähti paljain jaloin suolle vain risti suojanaan ja kesytti Tarasquen kiehtovan kauniilla laulullaan. Hirviö ryömi vedestä lepäämään hänen jalkojensa juureen. Martta sammutti lohikäärmeen tulen vihkivettä pirskottamalla, leikkasi sitten palmikkonsa, sitoi ne hirviön kaulaan ja talutti hirviön kylään. Mutta vaikka peto oli nyt lauhkea kuin lammas, ihmiset kävivät sen kimppuun ja tappoivat sen kivillä ja kepeillä.
Helomonninen

| Helomonninen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Puutteellisesti tunnettu  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichtyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Neopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Panssarimonnit Callichthyidae
Alaheimo::  Monniset Corydoradinae
Suku::  Corydoras
Laji::  duplicareus
Kaksiosainen nimi
 Corydoras duplicareus  Sands, 1995 
Katso myös
   Helomonninen Wikispeciesissä   Helomonninen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Helomonninen (Corydoras duplicareus) on monnisiin kuuluva kala.
Koko ja ulkonäkö

Helomonninen kasvaa noin 6 cm pitkäksi. Sen pyrstöstä lähtee musta viiva, joka kulkee selkään asti. Toinen musta viiva sillä on silmän ympärillä. Pään ja muun ruumiin rajakohdassa sillä on hieman oranssia. Kala on muuten valkoinen ja hieman violetihtava.
Alkuperä

Helomonninen on kotoisin Brasiliasta, Negrojoen sivujoki Purangasta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Helomonninen on eloisa ja sävyisä parvikala, joka ui eniten akvaarion pohjalla. Se on aika vaikea saada kutemaan.
Vesiolot ja ravinto

Helomonninen tarvitsee vähintään 85 litran kokoisen akvaarion. Se tarvitsee paljon pohjakasvillisuutta, mutta myös avoimia hiekka-alueita ja piilopaikkoja. Helomonniselle sopiva pH on 6-7 ja veden kovuus alle 10 sekä lämpötila 23-27 astetta.
Tikkurilan kirkko

| Tikkurilan kirkko |
| --- | --- |
 Tikkurilan kirkko iltavalaistuksessa.
Sijainti:  Asematie 12a, Vantaa
Kirkkokunta:  Suomen evankelis-luterilainen kirkko
Seurakunta:  Tikkurilan seurakunta
Rakentamisvuosi:  2021
Suunnittelija:  arkkitehtitoimisto Oopeaa, pääsuunnittelija Anssi Lassila
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tikkurilan kirkko
Kirkon alttaria.
Tikkurilan kirkko on Vantaan Tikkurilassa sijaitseva kirkko, joka vihittiin käyttöön 24. tammikuuta 2021. Uuden kirkon alta purettiin vuonna 1956 valmistunut Tikkurilan vanha kirkko.
Tikkurilan kirkko on Tikkurilan seurakunnan ja Vantaan ruotsinkielisen seurakunnan Vanda svenska församlingin kotikirkko. Siellä on myös Vantaan seurakuntien yhteisen seurakuntatyön palvelut ja hallinto. Tikkurilan seurakunnan toinen kirkko on Helsingin pitäjän kirkko eli Vantaan Pyhän Laurin kirkko.
Rakentaminen

Tikkurilan uuden kirkon suunnitteli arkkitehtitoimisto Oopeaa, pääsuunnittelijanaan Anssi Lassila. Rakentaminen alkoi alkuvuodesta 2019 ja pääurakoitsija on ollut Lujatalo. Kirkko vihittiin käyttöön 24. tammikuuta 2021. Kirkkosalissa on istuinpaikkoja 266 ihmiselle, laajennusosien kanssa 400 kuulijalle. Pinta-alaltaan kirkko on puolet edeltäjäänsä pienempi.
Uuden kirkon julkisivutaiteen on suunnitellut Partanen & Lamusuo. Julkisivutaide koostuu lasi- ja tiilitaiteesta. Myös kirkkosalissa on taiteilija-arkkitehtikaksikon kirkkotaidetta. Kirkkotekstiilit suunnitteli ja toteutti tekstiilitaiteilija Helena Vaari.
Kirkkosalissa on urkurakentamo Veikko Virtanen Oy:n rakentamat urut. Kirkon carillon eli tornikellopeli on kartionmuotoisista eri sävelkorkeuksille viritetyistä 31 kellosta koostuva soitin, jota soitetaan mekaanisella koskettimistolla ja pedaaleilla urkujen tavoin. Kellopelin suunnitteli Supavit Nummelin. Kelloista suurin on Tikkurilan vanhasta kirkosta, valettu Wienissä vuonna 1969 ja painaa 450 kilogrammaa.
Kirkkorakennuksessa on kirkkosalin sekä kerho- ja työtilojen lisäksi muun muassa kahvila ja perheille avoin oleskelu- ja leikkitila Pienten paikka. Kirkko on osa korttelia, johon rakentuu lisäksi myös opiskelija-, vuokra- ja omistusasuntoja sekä liiketiloja.
Uuden kirkon nimestä järjestettiin nimikilpailu, jonka tuloksena nimeksi valittiin Tikkurilan kirkko. Nimi sai nimistöntutkimuksen asiantuntijoiden myöntämän Vuoden nimi 2020 -palkinnon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tikkurilan kirkko Wikimedia Commonsissa
Uuden kirkon rakentamista seuraava blogi
| n k Vantaan kirkot ja kappelit |
| --- | --- |
Kirkot:  Hakunila  Hämeenkylä  Kivistö  Korso  Länsimäki  Myyrmäki  Pyhän Annan lastenkirkko  Rekola  Tikkurilan kirkko  Tikkurilan ortodoksinen kirkko  Vantaan Pyhän Laurin kirkko 
Kappelit:  Honkanummi  Pyhän Laurin kappeli  Ruskeasanta  Seutula  Vaarala 
Entiset:  Kaivoksela  Tikkurilan vanha kirkko
Kansainvälinen pöytätennisliitto

| Kansainvälinen pöytätennisliitto> International Table Tennis Federation |
| --- | --- |

Laji:  pöytätennis
Tyyppi:  urheilujärjestö
Toimialue:  kansainvälinen
Lyhenne:  ITTF
Perustettu:  1926
Sijainti:   Lausanne, Sveitsi
Presidentti:  Petra Sörling
Jäsenyydet:   Kansainvälinen olympiakomitea 
Jäsenet:  227 jäsenliittoa
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kansainvälinen pöytätennisliitto (lyh. ITTF, engl. International Table Tennis Federation) on pöytätenniksen ja kansallisten pöytätennisliittojen kansainvälinen kattojärjestö.
ITTF vastaa lajin säännöistä ja teknisestä kehityksestä. Se järjestää monia kansainvälisiä kilpailuja, muun muassa maailmanmestaruuskilpailut. Ensimmäinen kansainvälinen turnaus järjestettiin vuonna 1926 Berliinissä ja siihen osallistuivat Itävalta, Saksa, Unkari ja Ruotsi.
ITTF pitää kotipaikkaansa monien muiden urheilujärjestöjen tavoin Sveitsin Lausannessa. Vuodesta 2021 lähtien ITTF:n puheenjohtajana on toiminut ruotsalainen Petra Sörling. Lokakuussa 2023 ITTF:lla oli 227 jäsenmaata.
Aiheesta muualla

ITTF:n virallinen sivusto (englanniksi)
Sinimonninen

| Sinimonninen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichtyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Heimo::  Panssarimonnit Callichthyidae
Alaheimo::  Monniset Corydoradinae
Suku::  Monniset Corydoras
Laji::  nattereri
Kaksiosainen nimi
 Corydoras nattereri  Steinacher, 1876 
Katso myös
   Sinimonninen Wikispeciesissä   Sinimonninen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sinimonninen (Corydoras nattereri) on monnisiin kuuluva kala, jota pidetään akvaarioissa pohjakalana.
Koko ja ulkonäkö

Sinimonninen kasvaa noin 6 cm pitkäksi. Sen pyrstöstä kehon keskiosaan lähtee sininen viiva, kala on muuten harmaa ja vaaleanpunainen.
Alkuperä

Sinimonninen on kotoisin Kaakkois-Brasiliasta, Parnahyba-ja Juquia- joilta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Sinimonninen on eloisa ja sävyisä parvikala, joka viihtyy muiden monnisten tapaan akvaarion pohjalla. Viljely onnistuu yleensä hyvin, mutta joskus se voi olla aluksi hieman hankalaa.
Vesiolot ja ravinto

Sinimonniselle sopiva pH on 6–7 ja veden kovuus alle kymmenen. Sopiva lämpötila on 22-25 asteen välillä.
Sysievämonninen

| Sysievämonninen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichtyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Monnikalat Siluriformes
Heimo::  Panssarimonnit Callichthyidae
Alaheimo::  Monniset Corydoradinae
Laji::  leucomelas
Kaksiosainen nimi
 Corydoras leucomelas  Eigenmann & Allen 
Katso myös
   Sysievämonninen Wikispeciesissä   Sysievämonninen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sysievämonninen (Corydoras leucomelas) on monnisiin kuuluva kala, jota pidetään akvaariokalana.
Koko ja ulkonäkö

Sysievämonninen kasvaa noin 6 cm pitkäksi. Sen selkäevä on musta ja kalassa on mustia pilkkuja, se on muuten valkoinen.
Alkuperä

Sysievämonninen on kotoisin Etelä-Amerikasta: Perusta, Ecuadorista ja Kolumbiasta.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Sysievämonninen on eloisa ja sävyisä parvikala, joka viihtyy akvaarion pohjalla muiden monnisten tapaan. Sen viljely on hyvin vaikeaa.
Vesiolot ja ravinto

Sysievämonninen tarvitsee vähintään 100 litran akvaarion. Sille sopiva pH on 6–7, veden kovuus alle kymmenen ja lämpötila 23-26 astetta.
World Rugby

| World Rugby |
| --- | --- |


Laji:  rugby
Tyyppi:  urheilujärjestö
Toimialue:  kansainvälinen
Lyhenne:  WR
Perustettu:  1886
Sijainti:   Dublin, Irlanti
Presidentti:  Bill Beaumont
Jäsenyydet:   Kansainvälinen olympiakomitea 
Jäsenet:  113 jäsenliittoa 17 liitännäisjärjestöä
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
World Rugby (WR) on kansainvälinen rugbyn kattojärjestö. WR on sadan jäsenjärjestön kattojärjestö, ja sen tehtäviin kuuluu muun muassa maailmanmestaruuskilpailujen järjestäminen neljännesvuosittain. Järjestön päämaja sijaitsee Dublinissa Irlannissa.
World Rugbyn (silloin nimellä International Rugby Football Board) perustivat vuonna 1886 Skotlannin, Walesin ja Irlannin alueelliset liitot. Englanti liittyi mukaan 1890. Australia, Uusi-Seelanti ja Etelä-Afrikka tulivat täysjäseniksi 1949 ja Ranska 1970. Loput 80 rugbyliittoa liittyivät mukaan vuosien 1987–1999 aikana.
Vuonna 1998 järjestö nimettiin International Rugby Boardiksi, ja vuonna 2014 käyttöön tuli nykyinen nimi World Rugby.
Järjestön puheenjohtajana on vuodesta 2008 lähtien toiminut ranskalainen Bernard Lapasset.
Aiheesta muualla

World Rugbyn virallinen sivusto
Arabikapina (1936–1939)

Arabikapina viittaa brittien hallitsemalla Palestiinan mandaattialueella syttyneisiin väkivaltaisuuksiin vuosina 1936–1939. Kapinan syitä olivat esimerkiksi kannatustaan kasvattava palestiinalainen nationalistinen liike ja etenkin sionismin vastustus. Syttynyt kapina muuttui ajan myötä juutalaisia ja brittejä vastaan tehdyistä iskuista myös veriseksi arabien keskinäiseksi välienselvittelyksi. Lopulta brittien onnistui kukistaa kapina sotilaallisesti. Tuhansia arabeja kuoli ja monet pakenivat ulkomaille.
Vaikka arabit olivat hävinneet kapinansa, Britanniassa se johti politiikan suunnan kääntymiseen sionistien kannalta huonommaksi. Kapina vaikutti myös palestiinalaisen identiteetin kehittymiseen.
Tausta

Arabinationalismi oli saanut kannatusta Palestiinassa 1920- ja 1930-luvuilla. Suurimmaksi uhaksi koettiin usein sionismi ja juutalaisten kasvava siirtolaisuus alueelle. Juutalainen siirtolaisuus alueelle oli lisääntynyt ennen arabikapinaa natsi-Saksan antisemitismin ja juutalaisvainojen takia. Vuonna 1936 Palestiinassa asui jo noin 400 000 juutalaista. Arabinationalistisen liikkeen johtohahmo oli Jerusalemin mufti Hajj Amin al-Husaini, jota etenkin Israelissa on sittemmin syytetty natsisympatioista.
Nationalistisia tunteita herätti myös monen muun arabimaan itsenäistyminen noihin aikoihin. Irak ja Saudi-Arabia olivat itsenäistyneet vuonna 1932, ja vuonna 1936 sopimus brittien ja Egyptin välillä vahvisti maan itsenäistä asemaa. Samaan aikaan Palestiinassa koettiin sosiaalisia ja taloudellisia muutoksia. Maanomistajat myivät maitaan juutalaisille, mikä ajoi köyhiä  vuokraviljelijöitä kaupunkeihin. Töitä ei ollut, kun maailmaa oli koetellut myös 1930-luvun lama.
Jännittynyt tilanne oli purkautunut jo pariin otteeseen ennen arabikapinan syttymistä. Vuonna 1928 arabien ja juutalaisten välillä oli riidelty Jerusalemin Temppelivuoren asemasta ja vuonna 1929 syttyi avoimia yhteenottoja, joissa tuli myös kuolonuhreja ennen kurinpalautusta brittien taholta.
Kapina > Kapinan ensimmäinen vaihe

Vuonna 1935 brittijoukot surmasivat Izz ad-Din al-Qassamin. Hänellä oli joukko kansallismielisiä ja uskonnollisesti motivoituneita palestiinalaisia seuraajia, jotka hänen kuolemansa jälkeen olivat vastuussa kapinan ensimmäisistä väkivaltaisuuksista. Arabit tekivät seuraavan vuoden puolella iskuja juutalaisia kohteita vastaan. Tilanne kärjistyi, kun kaksi juutalaista murhattiin huhtikuussa 1936, jolloin alkoi väkivallan kierre. Qassamin kannattajat ryhtyivät yleislakkoon Jaffassa ja Nabluksessa. Tilanne oli nopeasti riistäytymässä brittien käsistä, mikä uhkasi jo heidän koko valtaansa alueella. Arabit perustivat hieman kapinoinnin alkamisen jälkeen kansallisen komitean, johon kuuluivat tärkeimpien arabipuolueiden johtajat. Järjestön johdossa oli mufti al-Husseini. Kansallinen komitea oli sittemmin tärkein kapinaa johtanut taho,  joka vaati juutalaisen maahanmuuton pysäyttämistä, maan myynnin juutalaisille kieltämistä ja itsenäisyyttä arabeille.
Arabien lakkoillessa arabitaistelijoita siirtyi Palestiinan kukkuloille etenkin maan pohjoisosissa, josta heidän aseelliset joukkonsa tekivät iskuja juutalaisia ja brittejä vastaan. Britit kiristivät politiikkaansa, ja lisäksi lakot ja kapinointi tekivät monien arabien aseman tukalaksi. Kapinaa heikensi myös kansallisen komitean hajanaisuus. Liikkeessä oli edustettuna eri puolueiden johtoa, mutta sen toiminta oli hyvin klaanipohjaista. Näistä eri syistä kapinointi vaikutti lakkaavan osittain vuoden 1936 syksyllä. Iso-Britannia asetti komitean tutkimaan kapinan syitä.
Lordi William Robert Peelin johtama komitea julkaisi raporttinsa heinäkuussa 1937. Komitean mukaan tilanne voitiin ratkaista vain jakamalla Palestiina arabien ja juutalaisten kahteen valtioon. Arabit hylkäsivät ehdotuksen, johon sisältyi esimerkiksi 200 000 arabin siirto juutalaisvaltion alueelta. Sionistinen liike puolestaan hyväksyi ehdotuksen 20. kansainvälisessä sionistikongressissa. Arabien vastustuksen takia britit päättivät kuitenkin luopua suunnitelmasta.
Kapina > Kapinan toinen vaihe

Peelin komitean lopulta epäonnistuneen ehdotuksen jälkeen arabikapina alkoi jälleen kiihtyä vuosina 1937 ja 1938. Britit julistivat alueelle sotalain ja Arabien kansallinen komitea määrättiin lakkautettavaksi. Amin al-Husainista annettiin pidätysmääräys, mutta hän pakeni Syyriaan ennen kiinnijäämistään. Kapina oli kiihtynyt, mutta sen toiselta vaiheelta puuttui täysin selvä poliittinen johto. Iskuja tehtiin nyt paitsi juutalaisia ja brittejä vastaan, mutta kohteeksi joutuivat myös esimerkiksi maanomistajat ja eri arabiosapuolet. Katkeraa valtakamppailua kävivät Husainit ja Našašibit. Kapinan päättämiseksi britit ryhtyivät entistä laajempiin sotilastoimiin. Vuonna 1938 alueelle oli tuotu jo 20 000 brittisotilasta, jotka aloittivat käytännössä alueen uudelleenvalloituksen. Usein tähän liittyivät kokonaisia kyliä vastaan tehdyt kollektiiviset rangaistustoimet. Kapina saatiin lopulta loppumaan kevääseen 1939 mennessä.