stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pyhä Botvid
Botvidin legenda > Botvidin ruumis löydetään

Pyhän Botvidin veli Björn kokosi lopulta kaikki sukulaisensa he ottivat mukaansa Henrik-nimisen papin, mutta minne heidän pitäisi mennä, sitä he eivät tienneet. Silloin pappi sanoi heille:”Veljet, rukoilkaamme Herraa, kaikkivaltiasta Jumalaa koko sydämestämme että hän ohjaisi meidät hyvän Botvidin ruumiin luo.”
Rukouksen päätyttyä he nousivat veneeseen ja alkoivat soutaa. Mutta kaikkivaltias Jumala vastasi heidän rukoukseensa ja lähetti heidän luokseen valkoisen linnun, jollaista kukaan heistä ei ollut nähnyt aikaisemmin. Se istui iloisena laivan keulaan. Kun nuorukaiset näkivät se, he olisivat halunneet ottaa sen kiinni paljain käsin, sillä se näytti heistä niin kesyltä, mutta kunnioitettava pappi kielsi heitä koskemasta siihen ja sanoi: ”Poikani, älkää koskeko siihen, minä toivon että se on lähetetty meille oppaaksi.
Tämän he tajusivat selvästi myöhemmin, kun he soutaessaan olisivat menneet väärään suuntaan, mutta lintu nousi lentoon keulasta missä se oli istunut ja lensi ikään kuin puhuen ja näytti heille oikean suunnan. Kun pappi näki tämän, pyysi hän, että heidän pitäisi seurata lintua ja kaikki tekivät niin.
Mutta älykäs pappi ymmärsi tilanteen. Hän näki linnun istuvan ja laulavan, meni sinne ja löysi pyhän miehen ruumiin, aivan kuin tämä olisi nukkunut oikealla kyljellään, kaikki hänen vaatteensa olivat ehjiä  ja samassa kunnossa, kuin hän oli lähtenyt omiensa luota. Lähde, jonka vesi oli mitä suloisinta ja kirkkainta, oli puhjennut siihen mihin veri oli tippunut pyhän haavoista. Pappi kutsui seuralaisensa paikalle ja näytti heille löytämänsä aarteen. Kaikki paikalla olevat iloitsivat Herrassa ja kiittivät Jumalaa, joka on aina ihmeellinen pyhissään. He nostivat ruumiin ja vievät sen veneeseen. Lintu lähti lentoon puusta, aivan kuin tähtiä kohti eikä näyttäytynyt enää uudelleen.
Mutta miehet, jotka kuljettivat ruumista, palasivat kotiin ja veivät pyhän miehen oman kotiinsa. Siellä he valvoivat ruumiin äärellä kaksi yötä. He eivät tunteneet sitä pahaa tuoksua, joka yleensä lähtee kuolleesta ruumiista, vaan mitä miedoimman tuoksun ja heistä tuntui, että he olivat istuneet siinä vain hetken. Tavan mukaan he riisuivat pyhän miehen ja alkoivat pestä hänen ruumistaan. Silloin siihen tuli hänen palvelijattarensa, joka oli ollut kauan sokea, mutta kun hän pesi kasvonsa tällä vedellä, sain hän samantien takaisin silmiensä valon. Pyhimyksen ruumista ylistäen ja Jumalaa kiittänen hän seurasi Säbyn kirkkoon, joka alkuaan oli pyhitetty Pyhän Albanin muistolle, ja jonka jalosukuinen, yhä muistettava mies nimeltä Hermund oli rakennuttanut kotitilalleen. Kun messu, joka kuului niin ruumille kuin sielulle oli, pyhimys haudattiin kuoriaitauksen lähelle tähän kirkkoon. Siellä sai aikaan Herra noin yhdeksän vuoden ajan lukuisia ja uskomattomia ihmeitä pyhän Botvidin nimessä.
Botvidin legenda > Ihmeitä Botvidin haudalla

Melkein joka puolella Ruotsia oli pakanuus vallalla ja harvat kristityt pysyttelivät pelosta piilossa. Kristittyjä vainottiin suuresti, Flottsundin käräjillä tapettiin Erik- niminen munkki ja hänen ruumiinsa ajelehti Täljeen, missä ruumis haudattiin. Pyhä piispa Eskil kivitettiin Strängnäsin kaupungissa, missä hänen piispankartanonsa lienee ollut. Kun nyt pyhän Botvidin ruumis oli haudattu, alkoivat pakanat tuntea pelkoa koko Ruotsissa. Pelko levisi erityisesti kiltatuvissa, sillä että ne, jotka olivat tanssiessaan puukottaneet toisiaan, eivät parantuneet, elleivät he ottaneet vastaan kastetta ja rukoilleet Pyhän Botvidin nimessä. Siten kaikki lehdot hakattiin ja epäjumalankuvat tuhottiin.
Näiden vuosien aikana ja näille tienoille rakennettiin Jumalan kirkkoja sinne, missä aikaisemmin kukoisti taikauskoinen epäjumalien palvonta. Joka puolelta tuli pyhimyksen haudalle lukemattomia määriä miehiä ja naisia, sokeita, rampoja, kuihtuneita, kuumetautisia ja kaikki he saivat takaisin terveytensä. Siellä puhdistui spitaalisia, henkien kiusaamat vapautuivat, kuurot saivat kuulonsa, mykät saivat puhekykynsä. Eräs mies, joka kulki kyynärsauvojen varassa ryöminen, vietiin sinne. Hänen kantapäänsä olivat surkastuneet mutta parantumisen jälkeen ne olivat kuin kaksi ojaa. Kun siellä tapahtui suuria ihmeitä, rakensi Botvidin veli heidän kotitilalleen puukirkon, mutta kun kristinusko vahvisti asemaansa, se korvattiin ylväällä kivikirkolla.
Botvidin legenda > Botvidin kirkko

Kun puukirkko oli valmis, tuli kaksi piispaa, joista on säilynyt hyvä muisto, Upsalan Henrik ja Strängnäsin Gerder, ja he vihkivät tämän kirkon Jumalan ja Pyhän Botvidin kunniaksi. Seuraavana päivänä he kulkivat kantaen ristiä, vahakynttilöitä ja suitsutusastioita, jotka antoivat timjamin tuoksua, Pyhän Botvidin haudalle, kaivoivat sen auki varovasti ja löysivät arkkuun kätketyn kalleuden, kallisarvoisemman kuin mikään taiteellisesti työstetty pronssi, Pyhän Botvidin luut.
Kun hauta avattiin, sieltä virtasi niin suloinen tuoksu, että kaikki läsnäolijat ihastelivat suloista tuoksua ja sairaat saivat takaisin terveytensä. He kantoivat Pyhän Botvidin reliikkejä ja kun he tulivat tämän kotitilalla olevan järven lähelle, he laskivat reliikit maahan. Silloin puhkesi lähde kovasta maasta ja yhä tänään sen vesi on kirkasta ja suloista.
Tämä tapahtui vuonna 1129. Vuonna 1176 vihittiin kivikirkko Jumalanäidin Marian, Pyhän Botvidin ja kaikkien pyhien muistolle. Kirkon vihki Upsalan ensimmäinen arkkipiispa Stefan ja Strängnäsin piispa Wilhelm, jonka hiippakunnassa kirkko sijaitsee. Sitä koristaa ihmeteko, sillä nainen, jonka pitkäaikaisen sokeuden tiesi monet, vietiin sinne ja hän sai näkönsä ja palasi kotiin iloisena ilman saattajaa, ylistäen Jumalaa ja pyhää Botvidia.
Botvidin lähde
Botkyrkan kirkko
Botkyrkan kunnan vaakuna
Lucas Braathen

Lucas Braathen (2019)
Lucas Pinheiro Braathen (s. 19. huhtikuuta 2000) on norjalais-brasilialainen alppihiihtäjä, joka edustaa Bærums Skiklub -seuraa. Hän on pujottelun maailmancupin voittaja.
Nuorten MM-kilpailuissa Val di Fassassa 2019 Braathen saavutti hopeaa supersuurpujottelussa ja pronssia alppiyhdistetyssä. Courchevelin / Méribelin MM-kilpailuissa 2023 hän sijoittui pujottelussa seitsemänneksi. Saalbachin MM-kilpailuissa 2025 hän oli pujottelussa kolmastoista ja suurpujottelussa neljästoista.
Alppihiihdon maailmancupissa hän kilpaili ensimmäisen kerran Val d’Isèren suurpujottelussa joulukuussa 2018 sijoittuen heti pisteille ollen 26:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran lokakuussa 2019 oltuaan kuudes Söldenin suurpujottelussa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti lokakuussa 2020 voitettuaan Söldenin suurpujottelun. Tammikuussa 2022 hän voitti Wengenin pujottelun ja oli toinen Kitzbühelin pujottelussa. Maaliskuussa 2022 hän sijoittui Kranjska Goran ja Méribelin suurpujotteluissa toiseksi. Hän sijoittui pujottelu- ja suurpujottelucupissa neljänneksi sekä maailmancupin kokonaiskilpailussa yhdeksänneksi. Hän voitti Val d' Iseren pujottelun joulukuussa 2022. Hän voitti Alta Badian suurpujottelun joulukuussa 2022. Tammikuussa 2023 hän voitti Adelbodenin pujottelun. Wengenin, Kitzbühelin ja Schladmingin pujotteluissa hän sijoittui kolmanneksi. Soldeun maailmancupfinaaleissa hän oli pujottelussa toinen. Hän voitti pujottelucupin ja sijoittui maailmancupin kokonaiskilpailussa neljänneksi.
Braathen ilmoitti lokakuussa 2023 ennen Söldenin kauden avausosakilpailua lopettavansa uransa vedoten erimielisyyksiin Norjan hiihtoliiton kanssa. Maaliskuussa 2024 hän ilmoitti siirtyvänsä edustamaan äitinsä kotimaata Brasiliaa, ja paluukilpailussaan Söldenin suurpujottelussa lokakuussa 2024 hän sijoittui neljänneksi. Hän oli samalla kaudella toinen Beaver Creekin suurpujottelussa ja Adelbodenin pujottelussa. Hän sijoittui kolmanneksi Kitzbühelin pujottelussa. Hän sijoittui toiseksi,Kranjska Goran suurpujottelussa. Hän sijoittui kolmanneksi Hafjellin pujottelussa.
Braathen voitti suurpujottelun Eurooppa-cupin kokonaiskilpailun kaudella 2018−2019. Hän voitti kauden aikana kolme osakilpailua.
Aarne Honkavaara -palkinto

Aarne Honkavaara -palkinto on jääkiekon SM-liigan runkosarjan maalintekijätilaston voittaneelle pelaajalle myönnettävä tunnustuspalkinto.
Aarne Honkavaara -palkinto Suomen jääkiekkomuseon näyttelyssä.
Aarne Honkavaara, jonka mukaan palkinto on nimetty, voitti SM-sarjan maalipörssin kolme kertaa. SM-sarjassa hän teki kaikkiaan 62 ottelussa peräti 143 maalia ja Suomen paidassa 47 A-maaottelussa 46 maalia.
Arto Javanainen voitti SM-liigan maalipörssin ennätykselliset viisi kertaa. Hänellä on hallussaan myös SM-liigan kaikkien aikojen maaliennätys 462 maalilla, yhdenkauden maaliennätys 47 maalilla ja eniten tehtyjä hattutemppuja, 39 kappaletta.
Ensimmäisen kerran palkinto myönnettiin kaudella 1977–1978. Vuonna 1995 sille annettiin nykyinen nimi kunnianosoituksena entiselle pelaajalle ja valmentajalle Aarne Honkavaaralle. Palkinnon on voittanut ennätykselliset viisi kertaa SM-liigan kaikkien aikojen maalikuningas Arto Javanainen.
Palkinnon saajat

| Kausi | Joukkue | Pelaaja | Maalit | Kansalaisuus |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1977–78 | Kärpät | Markku Kiimalainen | 31 maalia |  |
| 1978–79 | Ässät | Kari Makkonen | 36 maalia |  |
| 1979–80 | HIFK | Matti Hagman | 37 maalia |  |
| 1980–81 | Ässät | Arto Javanainen | 37 maalia |  |
| 1981–82 | TPS | Reijo Leppänen | 33 maalia |  |
| 1982–83 | Ilves | Raimo Summanen | 45 maalia |  |
| 1983–84 | Ässät | Arto Javanainen (2.) | 37 maalia |  |
| 1984–85 | Ilves | Mikko Mäkelä | 34 maalia |  |
| 1985–86 | Ässät | Arto Javanainen (3.) | 44 maalia |  |
| 1986–87 | JyP HT | Risto Kurkinen | 41 maalia |  |
| 1987–88 | TPS | Arto Javanainen (4.) | 47 maalia |  |
| 1988–89 | TPS | Jukka Vilander | 43 maalia |  |
| 1989–90 | Ilves | Raimo Summanen (2.) | 39 maalia |  |
| 1990–91 | Ässät | Arto Javanainen (5.) | 35 maalia |  |
| 1991–92 | Jokerit | Teemu Selänne | 39 maalia |  |
| 1992–93 | HPK | Tomáš Kapusta | 30 maalia |  |
| 1993–94 | TPS | Marko Jantunen | 29 maalia |  |
| 1994–95 | HPK | Kai Nurminen | 30 maalia |  |
| 1995–96 | Lukko | Juha Riihijärvi | 28 maalia |  |
| 1996–97 | Jokerit | Petri Varis | 36 maalia |  |
| 1997–98 | SaiPa | Dale McTavish | 25 maalia |  |
| 1998–99 | Jokerit | Pasi Saarela | 38 maalia |  |
| 1999–00 | TPS | Kai Nurminen (2.) | 41 maalia |  |
| 2000–01 | HIFK | Jaroslav Bednář | 32 maalia |  |
| 2001–02 | Ilves | Vesa Viitakoski | 34 maalia |  |
| 2002–03 | HPK | Tomáš Kucharčík | 28 maalia |  |
| 2003–04 | HIFK | Timo Pärssinen | 32 maalia |  |
| 2004–05 | Lukko | Pasi Saarela (2.) | 31 maalia |  |
| 2005–06 | HIFK | Tony Salmelainen | 27 maalia |  |
| 2006–07 | Jokerit | Jani Rita | 32 maalia |  |
| 2007–08 | Kärpät | Janne Pesonen | 34 maalia |  |
| 2008–09 | HPK | Jussi Makkonen | 27 maalia |  |
| 2009–10 | Jokerit | Jukka Hentunen | 28 maalia |  |
| 2010–11 | Jokerit | Janne Lahti | 37 maalia |  |
| 2011–12 | Ässät | Tomáš Záborský | 35 maalia |  |
| 2012–13 | Kärpät | Juha-Pekka Haataja | 28 maalia |  |
| 2013–14 | Tappara | Olli Palola | 27 maalia |  |
| 2014–15 | Tappara | Olli Palola (2.) | 29 maalia |  |
| 2015–16 | SaiPa | Chad Rau | 28 maalia |  |
| 2016–17 | Tappara | Veli-Matti Savinainen | 30 maalia |  |
| 2017–18 | Kärpät | Charles Bertrand | 32 maalia |  |
| 2018–19 | KooKoo | Malte Strömwall | 30 maalia |  |
| 2019–20 | JYP | Julius Nättinen | 33 maalia |  |
| 2020–21 | Ässät | Sebastian Wännström | 33 maalia |  |
| 2021–22 | Tappara | Anton Levtchi | 26 maalia |  |
| 2022–23 | JYP | Reid Gardiner | 27 maalia |  |
| 2023–24 | Kärpät | Teemu Turunen | 30 maalia |  |
| 2024–25 | HIFK | Iiro Pakarinen | 30 maalia |  |
Huomiot

↑  Runkosarjan ottelumäärään suhteutettuna tehokkain maalikuninkuus on Ilveksen Raimo Summasen 45 maalia 36 ottelussa kaudella 1982–83.
↑  Arto Javanaisen TPS:ssä kaudella 1987–1988 tekemät 47 maalia (44 ottelua) ovat edelleen voimassa oleva yhden kauden maaliennätys.
↑  Kaudella 2009–2010 Jokerien Jukka Hentunen, Tapparan Jonas Enlund ja Pelicansin Juhamatti Aaltonen saavuttivat saman maalimäärän (28). Palkinto luovutettiin Hentuselle yhden syöttöpisteen eron perusteella.
Anders Frostenson

| Anders Frostenson |
| --- | --- |
 Anders Frostenson vuonna 1944.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. huhtikuuta 1906 Loshult, Skåne
Kuollut: 4. helmikuuta 2006 (99 vuotta) Örebro
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  pappi, virsirunoilija, kirjailija
Anders Frostenson (23. huhtikuuta 1906 Loshult, Skåne – 4. helmikuuta 2006 Örebro) oli ruotsalainen pappi, virsirunoilija ja kirjailija. Hän oli Lovön seurakunnan kirkkoherra Tukholman hiippakunnassa. Hän on myös kääntänyt runoja ruotsiksi.
Elämä

Frostenson opiskeli kieliä, kirjallisuutta ja teologiaa Lundin yliopistossa. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1928 ja teologian kandidaatin tutkinnon 1932. Hänet vihittiin papiksi 1932 ja hän sai nimityksen Tukholman Gustav Vasan seurakuntaan. Tuona aikana hän solmi avioliiton 35-vuotiaana tunnetun kirjailijan ja helluntailiikkeen johtohahmon Sven Lidmanin tyttären Ullan kanssa. Vuonna 1949 hänestä tuli Lovön seurakunnan kirkkoherra. jossa hän toimi eläkkeelle jäämiseen saakka vuoteen 1971 Vuosina 1939–1941 hän toimi myös Tukholman suomalaisen seurakunnan pappina. Vuonna 1995 kuningas Kustaa V nimitti hänet Drottningholmin linnan linnansaarnaajaksi. Vuonna 1981 hänestä tuli Lundin yliopiston kunniatohtori. Frostenson toimi ensimmäiset pappisvuotensa Gustav Vasa -seurakunnassa Tukholmassa.
Elämä > Virsikirjatyö

Frostenson oli mukana Ruotsin kirkon virsikirjan uudistamisessa kahteen otteeseen, ennen vuoden 1937 ja vuoden 1986 virsikirjojen valmistumista. 1950-luvun puolivälissä Ruotsissa heräsi ajatus siitä, että tarvittaisiin uusia lasten virsiä. Svenska Missionsförbundet (Ruotsin lähetysliitto) pyysi Anders Frostensonia kirjoittamaan uusia lastenlauluja. Lähetysliiton aloite innoitti myös Ruotsin kirkkoa julkaisemaan uusia lasten virsiä. Niin Anders Frostenson ja Britt G. Hallqvist saivat tehtäväkseen kirjoittaa uusia lapsille tarkoitettuja lauluja, ja niitä ilmestyi Kyrkvisor för barn -nimisessä kirjassa vuonna 1960.
Frostenson on yksi Ruotsin johtavia virsirunoilijoita, ja hänen panoksensa vuoden 1986 virsikirjan valmistumiseen oli merkittävä. Hän kirjoitti virsiä yli 50 vuoden ajan. Vuoden 1937 Ruotsin kirkon virsikirjassa Den svenska psalmboken oli yhdeksän hänen virttään, ja vuoden 1986 kirjassa on yhteensä 56 Frostensonin kirjoittamaa ja 108 muokkaamaa virttä.
Frostenson on myös kääntänyt keskiaikaisia latinankielisiä hymnejä ja muokannut ne säkeistömuotoisiksi virsiksi. Ruotsin kirkon virsikirjassa niitä ovat muun muassa virret 158 "On Kristus noussut taivaaseen" (Ascendit Christus hodie), 422" Oi Luoja taivaan tähtivyön" (Conditor alme siderum), 497 "Tee, Jeesus, yksi päiväni" (Iam Christe, sol justitiae), 500 "Isämme, kiitos päivästä" (Deus Creator omnium) sekä  640 "Jerusalem, kaupungeista rauhan maja ainoa" (Urbs beata Jerusalem).
Frostensonin virsiä on käännetty eri kielille. Hän kirjoitti mielellään lyhyitä virsiä ja niihin lyhyitä säkeistöjä. Monet hänen virsiensä säkeistöt ovat nelirivisiä. Sellaisen kokonaisuuden voi vaivattomasti tajuta. Hän on myös muokannut ja kääntänyt useita vanhoja virsiä.
Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa on kuusi Frostensonin kirjoittamaa virttä ja suomenruotsalaisessa virsikirjassa 23. Kenties tunnetuin hänen kirjoittamansa laulu on ”Guds kärlek är som gräset”, virsi 289 Ruotsin virsikirjassa, suomenkielisenä Ruotsin kirkon virsikirjassa ”Rakkaus Herran on kuin kevätruoho”. Frostensonin tekstistä on myös useita muita suomennoksia, kuten "Jumalan rakkaus on kuin meren aava" (suom. Martti Sirviö). Sen on säveltänyt Lars Åke Lundberg.
Elämä > Muu tuotanto

Frostenson julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa Löftets båge vuonna 1931. Hän on kääntänyt lyriikkaa ruotsiksi, muiden muassa Rainer Maria Rilken ja Paul Claudelin tuotantoa. Lisäksi hän on tuottanut useita lyhytfilmejä, muun muassa ruotsalaisista runoilijoista Sven Lidman, Nils Ferlin ja Jan Fridegård.
Frostensonin virret Suomen ja Ruotsin virsikirjoissa > Suomen evankelis-luterilaisen kirkon virsikirjassa (1986)

231:1 Maan sato elonaikaan 1936 (Som spridda sädeskornen, suom. Per Boreman 1943, Jaakko Haavio 1961)
437 Ihmiskunnan tuskaa kantaa 1936 (Tung och kvalfull vilar, suom. Niilo Rauhala 1976)
454 Liekkejä on monta 1972 (Lågorna är många, suom. Tapio Saraneva 1984)
826 Et, Herra, hylkää silloinkaan 1962, 1982 (O Gud, du mig ej överger, suom. Niilo Rauhala 1997)
828 Herramme, kutsut pois ystävämme 1936,1980 (Från våra kära, från våra vänner, suom. Anna-Mari Kaskinen 1996)
946 En voi nähdä tuulta 1958, 1973. (Vinden ser vi inte , suom. Juhani Forsberg 1996, 2014)
Olli Nikupeteri

| Olli Nikupeteri> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. marraskuuta 2002 (ikä 22) Kemi, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Opa
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  177 cm
Paino:  81 kg
Seura
Seura:  Kärpät
Sarja:  SM-liiga
Pelinumero:  22
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2021–
Aik. seurat:  Kalix HC (HockeyEttan) Luleå HF (SHL)
Olli Nikupeteri (s. 28. marraskuuta 2002 Kemi) on suomalainen jääkiekkoilija, joka pelaa SM-liigajoukkue Oulun Kärpissä. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Nikupeteri osaa pelata myös laidassa.
Ura > Seuraura

Nikupeteri on Kemin Lämäreiden kasvatti. Hän oli seitsemännellä luokalla, kun Nikupeteri muutti perheineen Ouluun vuonna 2015 ja hän siirtyi Oulun Kärppien junioreihin. Nikupeteri voitti kauden 2017–2018 päätteeksi C-nuorten SM-hopeaa. Kaudella 2018–2019 hän voitti Kärppien ja Haukiputaan Ahmojen B2-nuorten yhdistelmäjoukkueessa koko B2-nuorten SM-sarjan syöttöpörssin ja Nikupeteri sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain HIFK:n Samu Pohja. Hän jakoi myös tehoilla 4+6=10 koko pudotuspelien syöttöpörssin voiton viiden muun pelaajan kanssa ja sijoittui pistepörssissä toiseksi edellään vain Tapparan Joel Pelttari. Nikupeteri voitti kauden päätteeksi SM-hopeaa.
Kaudeksi 2019–2020 Nikupeteri siirtyi yhdessä joukkuetoverinsa Samu Romakkaniemen kanssa Kärpistä Ruotsiin Luulajaan. Hän oli J18 Elitissä joukkueensa paras pistemies ja syöttäjä tehoilla 12+23=35. J18 Allsvenskanissa Nikupeteri jakoi tehoilla 10+8=18 Luulajan sisäisen pistepörssin voiton Nils Bolinin kanssa ja sisäisen maalipörssin voiton Axl Johanssonin kanssa. Hän pelasi kauden aikana myös kuusi ottelua seuran J20-joukkueessa. Nikupeterin teholukema +5 oli neljä ottelua pelanneen Noel Gunlerin ohella joukkueen paras koko kauden aikana. Myös kaudella 2020–2021 hän jakoi Luulajan sisäisen tehotilaston voiton kolmen muun pelaajan kanssa lukemalla +5. Nikupeteri pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin lainalla Ruotsin kolmanneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyEttan-joukkue Kalixissa, jossa hän pelasi 20 runkosarjaottelua tehopistein 5+5=10 ja neljä nousukarsintasarjan ottelua ilman tehopisteitä.
Nikupeteri debytoi kaudella 2021–2022 Luulajan SHL-joukkueessa. Hän teki SHL-debyyttinsä runkosarjan avauskierroksella 11. syyskuuta 2021 Linköpingiä vastaan. Nikupeteri merkittiin Luulajan 13. hyökkääjäksi. Hän sai peliaikaa vain kaksi sekuntia, mutta Nikupeterille merkittiin kuitenkin teholukema –1, kun hän oli tuona aikana jäällä Linköpingin maalin aikana. SHL-uransa avausmaalin Nikupeteri teki seitsemännessä ottelussaan 23. lokakuuta 2021 vieraissa Rögleä vastaan. Marraskuussa 2021 hän teki Luulajan kanssa kevääseen 2024 asti ulottuvan SHL-sopimuksen. Kaikkiaan Nikupeteri pelasi SHL:ssä kauden aikana 33 runkosarjaottelua tehopistein 1+2=3 ja 14 pudotuspeliottelua tehopistein 2+1=3. Hän voitti kauden päätteeksi SHL-hopeaa. Kaudella 2022–2023 Nikupeteri eteni Luulajan kanssa Mestarien liigan finaaliin, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin suomalainen Tappara lukemin 2–3. Kaudella 2023–2024 hän teki SHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä tehtyään 51 runkosarjaotteluun tehot 3+7=10.
Kaudeksi 2024–2025 Nikupeteri siirtyi kaksivuotisella sopimuksella Kärppien SM-liigajoukkueeseen. Hän teki 56 runkosarjaottelussa tehot 3+9=12, jotka ovat Nikupeterin pääsarjauran yhden kauden piste-ennätys. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa.
Ura > Maajoukkueura

Nikupeteri edusti Suomea alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuoden 2022 joulukuussa 2021 käynnistyneessä turnauksessa. Hän oli kuitenkin joukkueen kokoonpanossa vain avausottelussa 13. hyökkääjänä, kunnes turnaus kuitenkin keskeytettiin useassa joukkueessa ilmenneiden koronavirustartojen vuoksi. Nikupeteriä ei valittu Suomen joukkueeseen enää elokuussa 2022 pelattuun uuteen MM-turnaukseen. Yhteensä Nikupeteri on pelannut viisi nuorten maaottelua.
Muuta

Nikupeterin isoveli Veeti on pelannut jääkiekkoa maalivahtina ja pikkuveli Arttu pelaa hyökkääjänä II-divisioonajoukkue Laser HT:ssä. Veljesten isä Petri Nikupeteri on valmentanut poikiaan sekä Lämäreiden että Kärppien junioreissa.
Olli Nikupeteri suorittaa sekä ylioppilastutkintoa että opiskelee Oulun seudun ammattiopistossa liiketalouden perustutkintoa.
Karvaiset kaverit

| Karvaiset kaverit> Something Else |
| --- | --- |
Tyyli:  piirrossarja
Perustuu:  Kathryn Caven kirjoihin.
Alkuperämaa:  Kanada Iso-Britannia
Alkuperäiskieli:  englanti
Esitetty:  2001 – 2003
Jaksoja:  26
Tuotanto
Ohjaaja(t):  Brad Neave
Käsikirjoittaja(t):  Daegan Fryklind Leslie Mildiner Cathy Moss Victor Nicolle Kenn Scott Ian James Corlett
Tuotantoyhtiö(t):  TV-Loonland, Studio B
Aiheesta muualla
IMDb 
Karvaiset kaverit (engl. Something Else) on TV-Loonlandin sekä Studio B:n tuottama kanadalais-brittiläinen piirrossarja. Se perustuu brittiläisen lastenkirjailijan Kathryn Caven kirjoittamaan ja kuvittaja Chris Ridellin kuvittamaan kirjaan Something Else. Sarja kertoo Viljamista ja Kärsämistä, jotka asuvat kuvitteellisessa Sateenvarjomaassa (engl. Land of Elsewhere), jossa kuljetaan paikasta toiseen sateenvarjolla lentäen. Suomessa sarjaa on esitetty Yle TV2:lla vuonna 2004.
Sarjan hahmoja

Viljami (engl. Something Else), hieman apinaa muistuttava sininen otus, joka on luonteeltaan siisti.
Kärsämi (engl. Something), oranssinvärinen norsumainen otus, jolla on kärsä. Hän on luonteeltaan seikkailunhaluinen, sottaisa ja hassu. Hän myös rakentaa erilaisia keksintöjä.
Niksi, Sateenvarjomaassa asuva kissa, joka kasvattaa uusia sateenvarjoja.
Reima ja Mari, jänispariskunta, jotka pitävät hätävarakauppaa Sateenvarjomaassa.
Raisu, yllä mainittujen tyttölapsi, joka on nimensä mukaan luonteeltaan raisu ja vilkas.
Viikari ja Hoppuli, kaksi haikaraa, jotka ovat luonteltaan ylimielisiä ja muita halveksuvia.
Pitkäsen perhe, kolme eripituista kirahvia.
Suomenkielinen toteutus

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Lassi Alhorinne  | … |  Viljami   |
|  Puntti Valtonen  | … |  Kärsämi, Herra Niksi ja muita rooleja   |
|  Ona Kamu  | … |  Mari, Raisu, sivurooleja   |
|  Martti Suosalo  | … |  Hoppuli   |
Suomenkielisen jälkiäänityksen suomensi ja ohjasi Annika Rinne.
Andreas (Kreikan ja Tanskan prinssi)

| Prinssi Andreas |
| --- | --- |
 Kreikan ja Tanskan prinssi
 
Syntynyt:  2. helmikuuta 1882 Ateena, Kreikka
Kuollut:  3. joulukuuta 1944 (62 vuotta) Monte Carlo, Monaco
Puoliso:  Battenbergin prinsessa Alice
Lapset:  Margarita, Hohenlohe-Langenburgin prinsessa  Theodora, Badenin maakreivitär Cecilie, Hessenin ja Reinin perintösuuriruhtinatar Sophie, Hannoverin prinsessa Prinssi Philip
Suku:  Glücksburg
Isä:  Yrjö I
Äiti:  Olga Konstantinovna
Prinssi Andreas (engl. Prince Andrew) (2. helmikuuta 1882 Tatóin palatsi, Ateena, Kreikan kuningaskunta – 3. joulukuuta 1944, Monte Carlo, Monaco) oli Kreikan ja Tanskan prinssi. Hän oli Kreikan kuninkaan Yrjö I:n ja Venäjän Aleksanteri II:n veljentyttären, suuriruhtinatar Olga Konstantinovnan poika.