VTT
Historia > VTT Tietopalvelu

VTT Tietopalvelu perustettiin vuonna 1947 nimellä VTT Julkaisu- kirjallisuuspalveluosasto. Sen tehtävänä oli huolehtia laitoksen julkaisusarjojen sekä muiden painotuotteiden ja monisteiden toimituksesta ja painatuksesta, kirjastonhoidosta ja kirjallisuuspalvelusta sekä valokuvauksesta. Lisäksi osaston tehtäviin kuuluivat kielentarkastusten ja käännöstöiden tekeminen sekä aikakausilehtien hankinta ja lainaus laitoksen tutkijoille. Suurin osa painatustöistä suoritettiin osaston omassa Rotaprint-painossa. Painon yhteydessä toiminut valokuvaus- ja kuvajäljennöslaboratorio aloitti toimintansa 1.3.1949. Julkaisu- ja kirjallisuuspalveluosasto toimi vuodesta 1950 VTT:n päärakennuksen 4:ssä kerroksessa ja sen alainen paino-osasto 1:ssä
kerroksessa.
Johtajina toimivat filosofian maisteri Karl-Emerik Olsoni ja vuoden 1956 kesäkuusta lähtien diplomi-insinööri Eeva Wartiovaara. Paino-osastosta vastasivat alkuvuosina kemigrafi Eero Heiniö ja valokuvaaja Bengt Frisk.
Ensimmäisinä vuosikymmeninä osaston toimintaa haittasi merkittävä tilanpuute, joka helpotti lopulta vasta uusien tarkoituksenmukaisten toimitilojen valmistuttua Otaniemeen ja Teknillisen korkeakoulun kirjaston muututtua teknisen kirjallisuuden keskuskirjastoksi. Tämän jälkeen VTT:n kirjallisuuspalveluosaston ei enää tarvinnut kerätä kirjallisuutta, vaan toiminta voitiin suunnata informaation välittämiseen ja julkaisutoimintaan.
Vuosikymmenten organisaatiouudistusten myötä VTT:n teknillinen informaatiopalvelu muovautui aikaa vastaavien tarpeiden mukaisesti. Vuonna 1975 informaatiopalvelulaitoksen johtajaksi tuli filosofian maisteri Sauli Laitinen ja vuosikymmenen vaihteessa VTT Informaatiopalvelussa (INF) työskenteli lähes 60 VTT-läistä.
1970-luvulla toimintaa kuvasi teknisten ja tutkimustaloudellisten tietojen välittäminen tutkimuskeskuksen omaan käyttöön ja ulkopuolelle mm. elinkeinoelämän tiedontarvitsijoille. Vuosikymmenen lopulla käyttöön tulivat tietokonepohjaiset järjestelmät, muuten toimintamuodot
olivat vakiintuneita. Informaatiopalvelulla oli kaksi roolia. Toisaalta VTT Informaatiopalvelu antoi tietopalveluja VTT:n sisällä ja toisaalta tehtävä oli toimia kansallisena teknillisenä informaatiokeskuksena ja palvella suoraan ulkopuolisia asiakkaita. Tilastot osoittivat kahden kolmasosan toimeksiannoista tulleen VTT:n ulkopuolelta. Informaatiopalvelutoimintaa koordinoi Opetusministeriön alainen tieteellinen neuvosto.
Kansainvälisesti INF oli eturivin toimija. Se oli keskittänyt hyvin erityyppiset tiedonlähteet saman katon alle tavalla jollainen oli ainutlaatuista maailman mittakaavassa ja se nähtiin palvelukonseptin vahvuutena. Maailmanlaajuisia tietopankkeja käytettiin hyväksi lisääntyvässä määrin ja käytössä oli
noin 25 eri järjestelmää sisältäen yli 30 miljoonaa kirjallisuusviitettä ja muuta informaatiota. INF välitti VTT:ssä tehdyistä tutkimuksista tiedot ulkomaille kansainvälisiin informaatiojärjestelmiin. VTT:n julkaisuja jaettiin n. 300 kirjaston informaatiopalvelulaitoksiin ympäri maailman. Toiminta perustui INF:n luomiin vaihtosuhteisiin ja solmittuihin sopimuksiin.
Tärkeä osa VTT Informaatiopalvelun julkaisutoimintaa oli oma kirjapaino, joka vuoden 1969 painoksista lähtien tunnettiin nimellä VTT Offsetpaino.
1970-luvun lopulla offsetpainossa monistettiin ja painettiin yli 5 miljoonaa sivua vuodessa. Eniten työllistivät VTT:n julkaisusarjat ja tiedonannot, muita painotöitä olivat mm. erilaiset lomakkeet, kutsukortit, VTT Tiedottaa -sarja, VTT Tapahtumia -lehti ja vuosikertomukset. Jonkin verran painotöitä tehtiin myös VTT:n ulkopuolelle mm. TKK:n toimeksiantoina. Painon tekniikkaa ja sen laitehankintoja valvoi Valtion painatuskeskus, joka myös vastasi painotuotteiden myynnistä.
VTT:n paino-osasto perustettiin vuonna 1948 nimellä VTT Rotaprintpaino ja vuonna 1952 se työllisti 5 henkeä. Vuonna 1979 VTT Offsetpaino työllisti suoraan 17 työntekijää ja vuonna 1987 työntekijöitä oli 16 henkilöä. Offsetpainon ammattinimikkeitä vuonna 1987 olivat: kirjapainon esimies, työnjohtaja, graafinen valokuvaaja, tekstinkirjoittaja (2), asemoija, kopisti, painaja (4) ja sitomokoneenhoitaja (5).
1990-luvulla pääosan painotöistä käsittivät edelleen VTT:n julkaisusarjat ja väitöskirjat joista vm. osuus kasvoi vuosi vuodelta, vuonna 1994 vaitöskirjoja painettiin kolmisenkymmentä kappaletta. Lisäksi tehtiin mm. esitteitä, kutsukortteja, konferenssiohjelmia, lomakkeita ja Tiedokas -lehteä.
Kaikkia väripainatuksia ei rajoittuneen laitekannan vuoksi voitu tehdä omassa painossa joten suuritöisimmät teetettiin alihankintoina.
VTT Offsetpaino sijaitsi vuodesta 1973 alkaen Otaniemessä Graafisen laboratorion rakennuksessa, joka järjestely mahdollisti painokokeiden suorittamisen käytännön offset-olosuhteissa. Offsetpainon esimiehinä toimivat 1960-luvulta lähtien Pekka Myöhänen ja painon viimeisinä vuosina työnjohtaja, offsetpainaja Kauko Ranta virkaatekevänä vuoteen 1997.
1980-luvulla VTT Informaatiopalvelun organisaatiossa oli 4 jaostoa; Yleinen jaosto, Tietopalvelu-ja tutkimus, Tietomateriaalijaosto ja Julkaisujaosto. Ne työllistivät kaikkiaan 69 henkilöä. VTT Informaatiopalvelu sijaitsi vuodesta 1975 alkaen Otaniemessä VTT:n silloisessa päärakennuksessa osoitteessa Vuorimiehentie 5.
1990-luvulla VTT Tietopalvelun toiminta kattoi koko tutkimustoiminnan informaatioketjun tutkimusta varten tehdyistä tiedonhauista valmiiden tutkimusjulkaisujen toimittamiseen,painamiseen ja jakeluun. VTT Tietopalvelussa toimi lähes 50 alansa ammattilaista.
Tietotekniikan nopea yleistyminen vauhditti tietopalvelualan voimakasta kehitystä. Elektroninen julkaiseminen ja primaaridokumenttien digitoiminen ja välitys olivat nopeimmin eteneviä alueita. Tutkimuskeskuksen henkilökunnalle järjestettiin vuosittain viitisenkymmentä alan kurssia. Kehityksen kärjessä pysymisessä auttoi jo 1980-luvulla aloitettu oma tutkimus- ja kehitystoiminta. Kehitysprojektit koskivat pääosin kehittyvän tietotekniikan sovellutuksia tietopalvelussa. VTT Tietopalvelussa panostettiin henkilöstön jatkuvaan koulutukseen, näin varmistettiin että VTT Tietopalvelu edusti alansa huippuosaamista Suomessa.