stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Patrik Vretblad

Patrik Vretblad
Patrik Vretblad (5. huhtikuuta 1876 Svartnäs – 15. tammikuuta 1953 Tukholma) oli ruotsalainen urkuri, musiikkikriitikko, musiikkikirjailija ja säveltäjä.
Vretblad opiskeli Tukholman kuninkaallisessa musiikkikorkeakoulussa vuosina 1895–1900. Hän sai pätevyydet urkurina, kanttorina ja musiikinopettajana jo vuonna 1896, mutta opiskeli sen jälkeen vielä pianonsoittoa Hilda Thegerströmin sekä sävellystä ja kontrapunktia Joseph Denten johdolla. Vretblad sijaisti kesinä 1898 ja 1899 Mauritz Bohemania Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian kirjastonhoitajana. Vuonna 1900 hän aloitti työskentelyn urkurina Tukholman ranskalaisessa reformoidussa kirkossa. Vuosi myöhemmin hän lähti sävellysopintomatkalle Saksaan. Vretblad työskenteli ranskalaisessa reformoidussa kirkossa vuoteen 1906 saakka ja siirtyi Oscarskyrkaniin vuonna 1907. Vuonna 1909 hän alkoi Oscarskyrkanissa organisoida kanttori Oscar Sandbergin kanssa motetti-iltoja, joita kaksikko piti yhdessä noin sata. Vretblad esiintyi tapahtumissa urkurina. Hän oli myös arvostettu konserttiurkuri, joka esiintyi Tukholman lisäksi Helsingissä, Tallinnassa ja Riiassa. Hän esiintyi usein myös yhdessä vaimonsa, viulisti Karin o.s. Bodmanin kanssa.
Vretblad loi uran myös postin palveluksessa ja eteni lopulta postipalvelun hallituksen johtoon (1933–1941). Hän toimi useissa järjestöissä ja oli muun muassa Föreningen svenska tonsättaren sihteeri vuodesta 1918 sekä Musikaliska konstföreningenin sihteeri vuodesta 1933. Vretblad valittiin Ruotsin kuninkaallisen musiikkiakatemian jäseneksi vuonna 1921. Samana vuonna hänet palkittiin Litteris et Artibus -mitalilla. Vretblad toimi vuodesta 1902 lähtien musiikkitoimittajana sekä -kriitikkona lukuisissa lehdissä ja kuului Publicistklubbeniin vuodesta 1929. Hänellä ei ollut muodollista koulutusta musiikkitieteilijänä, mutta hän tutki varsinkin Ruotsin musiikin historiaa 1700-luvulta alkaen. Hänen keskeisiä kirjallisia julkaisuitaan ovat Johan Helmich Romanin elämäkerta (1914) ja Konsertlivet i Stockholm under 1700-talet (1918). Säveltäjänä Vretbladin tuotantoon kuuluu sooloteoksia pianolle ja uruille, yksinlauluja, kuoroteoksia, kamarimusiikkia ja sävellyksiä jousiorkesterille. Monet teoksista (esimerkiksi Liten Dalasvit pianotriolle) ovat kansallisromanttisia ja ruotsalaisesta kansanmusiikista vaikutteita ammentaneita. Joihinkin teoksiin Vretblad omaksui vaikutteita vanhemmasta musiikista (esimerkiksi Från Bellmans tid). Hän teki myös sovituksia ja editioita Johan Helmich Romanin ja muiden musiikeista. Lisäksi hän teki sovituksia ja uusia versioita omista sävellyksistään.
Aiheesta muualla

IMSLP: Patrik Vretblad
Pekka Helin

Pekka Helin on seuraavien henkilöiden nimi:
Pekka Helin, suomalainen arkkitehti
Pekka Helin, suomalainen muusikko
Pekka Helin, suomalainen kuvataidekriitikko.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Pekka Helin”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pentti Kultala

Pentti Anselm Kultala (2. maaliskuuta 1922 Kokkola – 12. helmikuuta 2001 Tampere) oli suomalainen näyttelijä. Uransa aikana hän näytteli muutamassa televisiosarjassa ja televisioelokuvissa Se tavallinen tarina ja Kaksi ruplan rahaa. Parhaiten hänet muistetaan roolistaan konstaapeli Hautamäkenä komediasarjassa Reinikainen. Hän työskenteli myös ohjaajana Vammalan teatterissa.
Televisiosarjat

Oi kallis kaupunki (1975)
Sodan ja rauhan miehet (1978)
Tankki täyteen (1978)
Reinikainen (1982–1983)
Pakanamaan kartta (1991)
Matkalaukkukostaja (1991)
Metsolat (1995)
Aiheesta muualla

Pentti Kultala Elonetissä.
Pentti Kultala Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Pentti Kumpulainen

Pentti Kumpulainen (s. 21. helmikuuta 1949 Riistavesi) on suomalainen laulaja, jonka levytysura alkoi vuonna 1977. Laulaja asuu tätä nykyä lähellä Oulua, Lumijoella. Hän on vuosien varrella asunut pitkään mm. Riihimäellä, Göteborgissa ja Forssassa. Ruotsin vuosien (1975–1980) aikaan alkoivat levytykset. Päätyö oli tuolloin Volvon tehtaalla, ja laulukeikat keskittyivät lähinnä viikonloppuihin. Muutettuaan takaisin Suomeen, Pentti aloitti keikkailun päätoimisesti.
Alla olevien levytysten lisäksi hän on tehnyt lukuisia singlelevyjä ja ollut mukana monissa tanssimusiikin kokoelmalevyissä.
Diskografia

Muistoja kotimaasta (1977)
Olet armahain (1978)
Ne kyyneleet joita näin (1979)
Ilta Kotkan satamassa (1980)
Till dig (1980)
Revontulten maa (1981)
Viimeinen savotta (1981)
Elämän savotalla (1982)
Tangon tunnelmissa (1984)
Lapin tunnelmissa (1985)
Pelimannin kaipuu (1986)
Aikuisten tanssit (1986)
Kuusamoon (1987), yhteisäänite kahden muun solistin kanssa
Hyljätty kämppä (1987), yhteisäänite Veikko Virran kanssa
Aika muistojen (1988)
Elämän luukku (1989)
Villi Pohjola (1991)
Penan parhaat ja 7 uutta (1993)
Lapin kulkuri (1998)
Penan parhaat 2 (2001)
Penan parhaat 3 (2004)
Hänelle, jota rakastan (2011)
Kristallivirta (2011), hengellisiä lauluja
Aiheesta muualla

Pentti Kumpulaisen esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Perhonen (albumi)

| Perhonen Jane |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2004
 Julkaistu: 2. maaliskuuta 2005
 Tuottaja(t): Risto Asikainen
 Tyylilaji: pop
 Kesto: 39.00
 Levy-yhtiö: EMI
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 9.
Janen muut julkaisut
|   | Perhonen 2005 | V.I.P. 2006 |
Perhonen on Popstars-kykyjenetsintäkilpailun suomalaisessa versiossa muodostetun Janen vuonna 2005 ilmestynyt debyyttialbumi. Albumi menestyi odotettua heikommin ja myi noin 10 000 kappaletta. Albumin paras sijoitus albumilistalla oli yhdeksäs. Listalla se oli kymmenen viikkoa.
Albumin ensimmäinen single, "Valvon" nousi Suomen virallisen singlelistan ykköseksi. Toisesta singlestä "Perhonen" tehtiin musiikkivideo, joka oli mukana kolmannella "Entinen"-singlellä. "Perhonen" oli parhaimmillaan Suomen singlelistan kolmantena.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Risto Asikainen, ellei toisin mainittu.
Valvon – 3.47
Perhonen – 3.16 (san. Ilkka Vainio)
Entinen – 3.42
Pitikö tunnustaa – 3.29
Tää ei oo mua – 3.14
Ei tänään – 3.55
Syyllinen – 3.29 (san. Ilkka Vainio)
Mä tiesin – 3.44
Kaikki tai ei mitään – 3.24
Mun huoneeseen – 2.57
Lähtijät – 3.29 (san. Ilkka Vainio)
New Day Rising

| New Day Rising Von Hertzen Brothers |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Fader Mountain Sound, Vancouver, Kanada
 Julkaistu: 20. maaliskuuta 2015
 Tuottaja(t): Gggarth & Von Hertzen Brothers
 Tyylilaji: pop rock, alternative rock, progressiivinen rock
 Kesto: 47.30
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 1.
Von Hertzen Brothersin muut julkaisut
| Nine Lives 2013 | New Day Rising 2015 | War Is Over 2017 |
Singlet albumilta Red Alert in the Blue Forest
 ”New Day Rising” Julkaistu: 21. tammikuuta 2015  ”Hold Me Up” Julkaistu: 1. kesäkuuta 2015  ”Sunday Child” Julkaistu: 11. syyskuuta 2015
New Day Rising on suomalaisen rockyhtyeen Von Hertzen Brothersin 6. studioalbumi. Se julkaistiin 20. maaliskuuta 2015 levymerkillä Universal Music. Albumin on tuottanut Garth Richardson, joka on työskennellyt mm. Biffy Clyron ja Rage Against the Machinen kanssa, sekä miksaajana toimi Metallican, Alice in Chainsin ja HIMin levyjä miksannut Randy Staub. Levyn kannen on suunnitellut Samuli Heimonen.
Albumi debytoi Suomen virallisen listan sijalla 1. Albumin nimikkosingle "New Day Rising" julkaistiin 21. tammikuuta 2015, ja se ylsi Radiosoittolistan sijalle 48. Kappaleen musiikkivideo julkaistiin 10. helmikuuta 2015.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Von Hertzen Brothers.
New Day Rising – 5.30
You Don't Know My Name – 3.56
Trouble – 5.03
Black Rain – 4.09
Hold Me Up – 3.32
Love Burns – 4.48
Dreams – 3.23
Sunday Child – 6.45
The Destitute – 5.45
Hibernating Heart – 4.39
Kokoonpano

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yhtye Mikko von Hertzen – laulu, kitara  Kie von Hertzen – laulu, kitara  Jonne von Hertzen – laulu, bassokitara  Mikko Kaakkuriniemi – rummut  Juha Kuoppala – kosketinsoitin  |  Vierailevat muusikot Cooper Bearhound – sello (kappaleet 4, 5, 8 ja 10)  Zach Blackstone – tamburiini (kappaleet 5 ja 6)  Diane Baker – alttoviulu (kappaleet 4, 5, 8 ja 10)  Alison Violet – viulu (kappaleet 4, 5, 8 ja 10)  Scott Decker – viulu (kappaleet 4, 5, 8 ja 10)  Mike Crown – huilu – (kappale 10)  |  Tuotanto Gggarth – tuottaja, äänittäjä  Randy Staub – miksaaja  Ben Kaplan – äänittäjä, miksaaja (kappale 10), editoija, kosketinsoitin, musiikkiohjelmointi  John Lindsay – äänittäjä  Zach Blackstone – äänittäjä  Ted Jensen – masteroija  Ville Aleksi Juurikkala – valokuvat  Flavio Cirillo – ääniteknikko  Samuli Heimonen – kansikuva  Kalle Pyyhtinen – design  |
Arvostelut

Helsingin Sanomat:
Keskisuomalainen:
Soundi:
V2.fi:
Aiheesta muualla

New Day Rising discogs.com -sivustolla
Perkins

Perkins on brittiläinen moottorivalmistaja, jonka omistaa nykyään Caterpillar. Aiemmin aina 1970-luvulle asti Perkins valmisti dieselmoottoreita henkilöautoihin, kunnes autotehtaat ryhtyivät kehittämään moottorinsa itse. Tehtaan perusti Frank Perkins Peterboroughiin vuonna 1932. Vuodesta 1959 se kuului Massey Fergusonille kunnes se siirtyi Caterpillarille vuonna 1998. Nykyään Perkinsin valikoimaan kuuluvat merimoottorit ja moottorit maatalous- ja maansiirtokoneisiin.
Perkinsin dieselmoottoreilla varustettuja automalleja

Alfa Romeo Giulia (1760 cm3) 1976-1978
Alfa Romeo F11 (1760 cm3)
Aro M-461 (2523 cm3)
Austin Maestro (1994 cm3)
Austin Montego (1994 cm3)
Avia A100 (1760 cm3)
Bedford Blitz (1760 cm3) 1969-1977
Bedford Blitz (2524 cm3) 1969-1975
Commer 1500 (1760 cm3)
Ebro Bravo (1760 cm3)
Ebro F-1xx (1760 cm3)
Ebro F-2xx (1760 cm3)
Ebro F-3xx (2710 cm3)
Ebro Patrol (2710 cm3) 1983-1991
Fargo FK (1760 cm3)
Ford Transit mk1 (1760 cm3) 1965-1973
Ford Transit mk1 (3330 cm3) 1965-1973
Hyundai HD-1000 (1760 cm3) 1977-1982
Willys Jeep CJ-5 (2710 cm3)
Jeep CJ-7 (2710 cm3)
Karrier Bantam (3330 cm3)
Kia Sportage (2184 cm3), 1994-1999
Mazda Titan (2524 cm3) 1965-1980
Mazda Titan (2710 cm3) 1965-1978
Mazda Titan (2977 cm3) 1977-1992
Moskvitš 408 (1622 cm3)
Moskvitš Elite (1760 cm3)
Nissan Trade (2710 cm3) -1991
Seat 124 (1760 cm3)
Seat 131 (1760 cm3)
GAZ-21 Volga (1622 cm3)
Volkswagen LT (2710 cm3) 1975-1979
Zastava 412/615 (1760 cm3)
Peltopoimulehti

| Peltopoimulehti |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Alaheimo::  Rosoideae
Suku::  Poimulehdet Alchemilla
Laji::  arvensis
Kaksiosainen nimi
 Alchemilla arvensis  (L.) Scop. (1771) 
Synonyymit
 Aphanes arvensis L. 
Katso myös
   Peltopoimulehti Wikispeciesissä   Peltopoimulehti Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Peltopoimulehti eli peltopoimukki (Alchemilla arvensis) on ruusukasvien heimoon kuuluva yksivuotinen ruohokasvi, joka kasvaa alkuperäisenä Euroopassa ja Lähi-idässä. Se on sijoitettu vuorottain joko poimulehtiin (Alchemilla) tai poimukkeihin (Aphanes).
Ulkonäkö ja koko

Peltopoimulehti kasvaa 5–25 senttimetriä korkeaksi. Se haaroo tyvestä ja harmaakarvaiset varret ovat rentoja. Lehtilapa on kolmiosainen ja liuskojen kärjet jakaantuvat 3–5 osaan. Pienet vihertävät kukat ovat tiheinä ryhminä lehtihangoissa.
Peltopoimulehti Suomessa

Suomessa kasvia on esiintynyt harvinaisena ja satunnaisena muutamissa rannikkokaupungeissa, missä se on kasvanut painolasti- tai sotatulokkaana. Laji on löydetty 1900-luvun puolenvälin jälkeen vain kerran, vuonna 2012 Turusta.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Peltopoimulehti – Alchemilla arvensis
ITIS: Aphanes arvensis (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Aphanes arvensis (englanniksi)
Pavlo Eljanov

| Pavlo Eljanov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Pavlo Eljanov
Syntynyt: 10. toukokuuta 1983 (ikä 41)
Kansalaisuus:   ukrainalainen
Shakinpelaaja
Titteli:  suurmestari
Elo-luku:  2 733 (tammikuussa 2014) FIDE:n listan sijoitus 21.
Korkein Elo:  2 761 (syyskuussa 2010)
Pavlo Eljanov (ukr. Павло Ельянов, s. 10. toukokuuta 1983 Harkova) on ukrainalainen shakin suurmestari.
Aiheesta muualla

FIDE-kortti: Pavlo Eljanov (englanniksi)
Pavlo Eljanov ChessGames.com-sivustolla (englanniksi)
Perunkyyhky

| Perunkyyhky |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut Columbiformes
Heimo::  Kyyhkyt Columbidae
Suku::  Amerikankyyhkyt Patagioenas
Laji::  oenops
Kaksiosainen nimi
 Patagioenas oenops  Salvin, 1895 
Katso myös
   Perunkyyhky Wikispeciesissä   Perunkyyhky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Perunkyyhky (Patagioenas oenops) on eteläamerikkalainen Perun pohjoisosissa ja Ecuadorin kaakkoiskolkassa elävä kyyhkylintu, jonka holotyypin Osbert Salvin kuvaili Perusta 1895.
Perhonen lasikuvussa (elokuva)

| Perhonen lasikuvussa> Le scaphandre et le papillon |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Julian Schnabel
Käsikirjoittaja:  Ronald Harwood
Perustuu:  Jean-Dominique Baubyn teokseen Perhonen lasikuvussa
Tuottaja:   Kathleen Kennedy  Jon Kilik 
Säveltäjä:  Paul Kantelon
Kuvaaja:  Janusz Kamiński
Leikkaaja:  Juliette Welfling
Pääosat:  [ [Mathieu Amalric]]  Emmanuelle Seigner 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska, Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Canal+ The Kennedy/Marshall Company France 3
Levittäjä:  Pathé Netflix Fandango at Home (käännä suomeksi) Disney+
Ensi-ilta:  23. maaliskuuta 2007 (Ranska)
Kesto:  112 minuuttia
Alkuperäiskieli:  ranska
Budjetti:  14 miljoonaa dollaria
Tuotto:  19 777 647 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Perhonen lasikuvussa (ransk. Le scaphandre et le papillon) on vuonna 2007 ilmestynyt draamaelokuva, joka perustuu Jean-Dominique Baubyn samannimiseen omaelämäkertaan.
Baubyn sairaus, "locked-in"-oireyhtymä, on kuvattu elokuvassa todenmukaisesti, mutta monet hänen henkilökohtaiseen elämäänsä liittyvät seikat, etenkin Baubyn suhde lastensa äitiin ja tyttöystäväänsä, eivät vastaa tositapahtumia.
Palkinnot ja arviot

Elokuva on voittanut useita palkintoja. Se esitettiin Cannesin elokuvajuhlilla toukokuussa 2007, ja Schnabel voitti parhaan ohjaajan palkinnon.
Elokuva sai vuoden 2008 Golden Globe -gaalassa parhaan ohjauksen ja parhaan vieraskielisen elokuvan palkinnot.
Vuonna 2016 Perhonen lasikuvussa äänestettiin BBC:n kyselyssä tämän vuosisadan 100 parhaan elokuvan joukkoon. Vastaajina oli 177 elokuva-asiantuntijaa eri puolilta maailmaa.
Perunlehvämuura

| Perunlehvämuura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Lehvämuurat Herpsilochmus
Laji::  motacilloides
Kaksiosainen nimi
 Herpsilochmus motacilloides  Taczanowski, 1874 
Katso myös
   Perunlehvämuura Wikispeciesissä   Perunlehvämuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Perunlehvämuura (Herpsilochmus motacilloides) on puumuurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Perunlehvämuuraa tavataan Perussa, ja sen levinneisyysalueen pinta-ala on noin 121 000 km2. Lajia pidetään melko yleisenä, mutta se on vähenemässä elinympäristöjen tuhoutumisen vuoksi.
Patrik Vidjeskog

Patrik Vidjeskog (s. 16. lokakuuta 1964 Pietarsaari) on suomalainen säveltäjä, Einojuhani Rautavaaran ja Kalevi Ahon oppilas.
Vidjeskog valmistui diplomisäveltäjäksi Sibelius-Akatemiasta vuonna 1991. Hänen sävellystyylinsä yltää uusromantiikasta aleatoriikkaan, hän hyödyntää kontrapunktia, ja hänen tonaaliset ja vapaatonaaliset teoksensa ovat usein pienimuotoisia.
Sävellyksiä

Divertimento Runebergiana (1989)
Sinfonietta jousille (1995)
Pasuunakvartetto (1996)
Konsertto bassotuuballe ja orkesterille (1998)
Tuubakonsertto (1999)
Sinfonia nro 1 (2004)
Merikuvia (2006)
Aiheesta muualla

Patrik Vidjeskog. Music Finland Core.
Vidjeskogin oma sivusto. (Arkistoitu – Internet Archive)
Pentti Unho

Pentti Aarne Ilmari Unho (3. heinäkuuta 1928 Helsinki – 15. toukokuuta 1970 Helsinki) oli suomalainen tunnustettu elokuvaaja ja valokuvaaja. Hän toimi Suomi-Filmi Oy:lle vuodesta 1946 alkaen.
Unhon isä oli ohjaaja-näyttelijä Ilmari Unho ja äiti näyttelijä Kaisu Leppänen. Unho siirtyi elokuva-alalle vuonna 1946 toimien alun perin kuvaajana muun muassa lyhytelokuvissa, etenkin Finlandia-katsausten parissa.
Ensimmäinen Unhon kuvaama pitkä elokuva oli Lakeuksien lukko (1951). Vuosina 1951–1958 Unho toimi kymmenien elokuvien kuvaajana. Hänen tunnetuin kuvaustyönsä lienee Tuntematon sotilas (1955), missä hän työskenteli elokuvan pääkuvaajana Osmo Harkimon rinnalla. Kuvausuransa jälkeen Unho työskenteli toimittajana. Hän oli kuvaajana omaa laatuaan.selvennä Hän toimi myös muutamien elokuvien käsikirjoittajana.
Unho kuoli äkillisesti 41-vuotiaana 15. toukokuuta 1970. Hänet on haudattu Malmin hautausmaalle Helsinkiin.
Kuvauksia

Lakeuksien lukko (1951)
Rovaniemen markkinoilla (1951)
Yhden yön hinta (1952)
Niskavuoren Heta (1952)
Jälkeen syntiinlankeemuksen (1953)
Opri (1954)
Niskavuoren Aarne (1954)
Pekka ja Pätkä lumimiehen jäljillä (1954) (sisäkuvat)
Rakas lurjus (1955)
Tuntematon sotilas (1955)
Rakas varkaani (1957)
Vihdoinkin hääyö... (1957)
Miriam (1957)
Herra sotaministeri (1957)
Kahden ladun poikki (1958)
Lumisten metsien tyttö (1958)
Aiheesta muualla

Pentti Unho Elonetissä.
Perhonjokilaakso

| Perhonjokilaakso |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  paikallislehti
Julkaisija:  Hilla Group
Levikki:  6 527 (LT 2014)
Perustettu:  1970
Päätoimittaja:  Sanni Aho
Sitoutuneisuus:  sitoutumaton
Kotikunta:  Veteli
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloid
Ilmestymistiheys:  1-päiväinen
Kieli:  suomi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Perhonjokilaakso on vuonna 1970 perustettu, kerran viikossa torstaisin ilmestyvä paikallislehti, jonka levikkialueena ovat Halsua, Kaustinen, Perho, Ullava ja Veteli. Lehden tarkastettu levikki oli 6 527 vuonna 2014. Neljännes tilauksista menee varsinaisen levikkialueen ulkopuolelle.
Aiheesta muualla

Perhonjokilaakson kotisivut
Pavlo Fylypovytš

| Pavlo Fylypovytš> Павло Филипович |
| --- | --- |
 Pavlo Fylypovytš 1928.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. syyskuuta 1891 Kaitanivka, Kiovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 3. marraskuuta 1937 (46 vuotta) Sandarmoh, Neuvostoliitto
Ammatti:  runoilija, kirjallisuudentutkija
Kirjailija
Salanimi: Pavel Zorev
Tuotannon kieli: venäjä, ukraina
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Pavlo Fylypovytš, salanimi Pavel Zorev, ukr. Павло Филипович, (1. syyskuuta 1891 Kaitanivka, Kiovan kuvernementti – 3. marraskuuta 1937 Sandarmoh, Neuvostoliitto) oli ukrainalainen runoilija ja kirjallisuudentutkija.
Fylypovytš opiskeli Kiovan yliopistossa 1910–1915 ja oli siellä 1917–1935 professorina. Hän julkaisi ensimmäiset runonsa vuodesta 1910 alkaen salanimellä Pavel Zorev venäläisissä lehdissä. Vuoden 1917 lokakuun vallankumouksen jälkeen Fylypovytš alkoi kirjoittaa ukrainaksi, ja runoja julkaistiin 1919 ilmestyneessä ukrainalaisessa symbolistien kirjallisessa kalenterissa Muzahetissa. Hän liittyi 1920-luvulla Neoklassikkojen ryhmään ja julkaisi kaksi runokokoelmaa Zemlja i viter (1922, suom. Maa ja tuuli) ja Prostir (1925, suom. Paikka).
Fylypovytš oli Ukrainan tiedeakatemian liitännäisjäsen ja sen Historiallis-kirjallisen seuran sihteeri. Hänen ensimmäinen merkittävä tieteellinen teoksensa oli venäläistä runoilijaa Jevgeni Baratynskia käsittelevä teos Žizni tvortšestvo Je. A. Boratynskogo (1917, suom. Je. A. Boratynskin elämä ja teokset), ja lisäksi hän kirjoitti yli sata muuta tieteellistä artikkelia ja katsausta. Hän antoi merkittävän panoksen Ukrainan aikalaiskirjallisuuden tutkimukseen, ja erityisen merkittävää työtä hän teki Taras Ševtšenkon ja ukrainalaisen romantiikan tutkimuksessa. Kokoelma hänen tutkimuksiaan ilmestyi 1929.
Fylypovytš pidätettiin elokuussa 1935 Stalinin vainojen aikana, oletettavasti sillä perusteella, että hän suhtautui kriittisesti neuvostoukrainalaiseen kulttuuripolitiikkaan. Hänet tuomittiin kymmeneksi vuodeksi pakkotyöleirille ja tapettiin Sandarmohissa joukkoteloituksessa, joka järjestettiin lokakuun vallankumouksen 20-vuotisjuhlan kunniaksi. Kootut runot Poezi ilmestyi 1959 ja tieteellisiä artikkeleita Melbournessa 1971. Kiovassa julkaistiin vuonna 1989 kokoelma Poezi ja kokoelma tieteellisiä tutkimuksia 1991.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pavlo Fylypovytš Wikimedia Commonsissa
Pelipalvelin

Pelipalvelin voi tarkoittaa joko  palvelintietokonetta tai palvelinohjelmistoa, jonka tehtävänä on ylläpitää tietokonepelin moninpeliä. Palvelin on yhteydessä kaikkiin pelin pelaajiin ja käsittelee pelaajien toimet, kuten liikkeen ja lähettää nämä tiedot muille pelaajille. Tämän lisäksi palvelimen tehtäviin kuuluu yleensä pisteidenlasku ja pelin sisäisten keskusteluviestien välitys pelaajille. Palvelin siis toimii pelaajat yhdistävänä osana. Koska moninpelattavissa peleissä pyritään mahdollisimman pieneen viiveeseen, täytyy palvelimena toimivan tietokoneen olla tehokas ja siinä tulee olla nopeat  internet-yhteydet. Pelipalvelimen voi yleensä vuokrata palveluntarjoajalta tai palvelimena voi toimia myös pelaajan oma tietokone.
Pelisalmi

Pelisalmi on muodostunut Längelmäveden Pelisalmen ylittävän sillan ympäristöön.
Pelisalmi on kulmakunta Kangasalla. Kulmakunta on muodostunut Längelmäveden Pelisalmen ylittävän sillan ympäristöön.
Pelisalmi on saanut nimensä kun tukkimiehet aikoinaan pelasivat korttia odotellessaan tukkilauttoja pelisalmen sillan kohdillalla olevalla tukkireitillä.[lähde? ] Pelisalmella on paljon kesämökkejä ja jonkin verran vakioasutusta.
Perjantai (täsmennyssivu)

Perjantai voi tarkoittaa seuraavia asioita:
perjantai, viikon viides päivä
Perjantai, Dingon singlejulkaisu vuodelta 1993
Perjantai, Oulussa ilmestynyt kaunokirjallinen viikkolehti
Perjantai, Yle TV1 -kanavalla perjantai-iltaisin esitettävä ajankohtaisohjelma
Perjantai, Marvel Comicsin sarjakuvahahmo
Perjantai, sivuhenkilö kirjassa Robinson Crusoe
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Perjantai”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pekka Helin (muusikko)

Pekka Helin (s. 1951 Karhula) on suomalainen muusikko, basisti, laulaja ja televisiosarjamusiikkien tuottaja. Hänen uransa alkoi 1969. Helin on soittanut useissa yhtyeissä, esimerkiksi Kirka & Islandersissa (1977-1978), ja Kassu Halonen Bandissä (1981-1982), sekä myös studiomuusikkona vuosina 1979-1987. Vuosina 1983-1987 hän oli Popmuusikot ry:n (myöhemmin Rockmuusikot ry) puheenjohtaja ja vuosina 1984-1987 Rockin Suomen-mestaruus -kilpailun toiminnanjohtaja. Vuosina 1985-1989 Helin oli Suomen Muusikkojen Liitto ry:n varapuheenjohtaja
Helinillä on oma yhtye Pekka Helin Hipsters, lisäksi hän esiintyy muissa omissa kokoonpanoissaan. Hän opetti Metropolia Ammattikorkeakoulussa vuosina 2000–2009. Helinille on myönnetty valtion taiteilijaeläke.
Yhtyeitä > Pekka Helin Hipsters

Pekka Helin, basisti, laulaja
Ykä Putkinen, kitara
Topi Kurki, rummut