stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pennalan koulu

| Pennalan koulu |
| --- | --- |
Sijainti:  Lankilantie 76, 16320 Pennala (Orimattila)
Koordinaatit:  60.89819°N, 25.71345°E
Tyyppi:  suomenkielinen alakoulu
Rehtori:  Tuomo Karjalainen (va. rehtori)
Luokat:  1-6
Oppilaita:  123 (2018)
Verkkosivut
Pennalan koulu on Orimattilan kaupungin pohjoisosassa, Pennalan kylässä toimiva alakoulu (luokka-asteet 1-6). Koulurakennus on alkujaan vuodelta 1919. Rakennusta laajennettiin lisäsiivellä (1970) ja yläkerran lisäluokalla (2003). Vuosina 2008-2009 rakennus kunnostettiin kokonaisuudessaan ja se sai uuden laajennusosan.
Vuonna 2018 koulua kävi yhteensä 123 peruskoulun oppilasta.
Pertti Holopainen

| Pertti Holopainen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Pertti Holopainen
Syntynyt: 11. helmikuuta 1959 (ikä 65)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pelipaikka:  Takamies
Pituus:  190 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1980–1982:   Tampereen Pyrintö
Pertti Holopainen (s. 11. helmikuuta 1959) on suomalainen aktiiviuransa lopettanut koripalloilija.
Holopainen pelasi Tampereen Pyrinnössä kaksi kautta miesten SM-sarjassa. Hän kuului Pyrinnön SM-hopeaa kaudella 1980–1981 saavuttaneeseen joukkueeseen.
Pertti J. Anttonen

Pertti Juhani Anttonen (s. 1953) on suomalainen perinteentutkija. Hän on suorittanut Ph.D. -tutkinnon Pennsylvanian yliopistossa vuonna 1993 väitöskirjalla Tradition and Its Study as Discoursive Practice. Pertti Anttonen on folkloristiikan dosentti Helsingin ja Turun yliopistoissa ja etnologian dosentti Jyväskylän yliopistossa.
Anttosen tähänastinen pääteos on Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran vuonna 2005 Studia Fennica -sarjassa julkaisema kirja Tradition Through Modernity: Postmodernism and the Nation-State in Folklore Scholarship.
Pertti Anttonen hoitaa Helsingin yliopiston folkloristiikan professorin virkaa (2008) ja johtaa Suomen Akatemian tutkimushanketta "Suullisen perinteen tekstualisaatio ja moderni kontekstualisaatio Suomessa" (2006–2009).
Turun yliopiston uskontotieteen professori Veikko Anttonen on Pertti Anttosen vanhempi veli.
Pennadomo

| Pennadomo |
| --- | --- |
 vaakuna
Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Domenico D'Angelo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,02 km²
Väkiluku (31.12.2017):  251
 – Väestötiheys:  23 as./km²
Postinumero:  66040
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pennadomo on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 251 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 311 asukasta.
Perp walk

Vuonna 2005 poliisi saattoi pahoinpitelystä syytetyn näyttelijä Russell Crowen median eteen.
Perp walk ("lainrikkojan kävely") on Yhdysvalloissa käytetty nimitys tilanteesta, jossa poliisi kävelyttää rikoksesta epäiltyjä tarkoituksella toimittajien ja valokuvaajien ohitse. Perp walk -kävelyjä on tehty Yhdysvalloissa ainakin 1920-luvulta lähtien, jolloin FBI:n silloinen johtaja J. Edgar Hoover käytti sitä mediahuomion saamiseksi.
Perp walk on Yhdysvalloissa nykyisin kiistanalainen aihe. Menettelytavan vastustajien mukaan rikoksesta epäiltyjen vieminen käsiraudoissa median eteen on syyttömyysolettaman vastaista ja rankaisee myös sellaisia ihmisiä, jotka myöhemmin todetaankin oikeudessa syyttömiksi. Menettelytavan kannattajien mukaan menettelyn tarkoituksena on lähettää mahdollisille tuleville rikoksentekijöille viesti siitä, että rikoksella on seurauksia. Lisäksi perp walk tekee sen kannattajien mukaan oikeusprosessista julkisemman, jolloin oikeuslaitos ei voi määrätä ihmisille rangaistuksia piilossa julkisuudelta.
Tunnettuja tapauksia

Vuonna 1963 presidentti John F. Kennedyn salamurhasta syytettyä Lee Harvey Oswaldia kävelytettiin useita kertoja toimittajien eteen. Yhdellä näistä kävelyistä Jack Ruby surmasi Oswaldin ampumalla.
1980-luvulla New Yorkissa syyttäjänä toiminut Rudolph Giuliani tuli tunnetuksi siitä, kuinka hän marssitti epäiltyjä valkokaulusrikollisia median eteen silloinkin, kun heitä vastaan nostetut syytteet olivat hyvin huteria. Perp walkien tuoma positiivinen mediahuomio kuitenkin edesauttoi Giulianin myöhempää poliittista uraa, kun hän pyrki onnistuneesti New Yorkin pormestariksi.
1984 lapsen seksuaalisesta hyväksikäytöstä ja kidnappauksesta epäilty Jeff Doucet kuoli, kun uhrin isä ampui häntä kesken perp walkin.
Vuonna 1995 ovimiehenä toiminut John Lauro pidätettiin epäiltynä varkauksista ja vietiin newyorkilaiselle poliisiasemalle. Paikallinen televisiokanava pyysi poliisilta videokuvaa Laurosta, joten poliisit päättivät laittaa Lauron partioautoon, ajaa hänet korttelin ympäri ja palauttaa takaisin poliisiasemalle, jotta televisiokanava pystyisi kuvaamaan tilanteen. Lauro vei tapauksen oikeuteen ja voitti oikeustaistelun, sillä oikeuden mielestä poliisi oli rikkonut perustuslain neljännen lisäyksen takaamia oikeuksia. Oikeuden mukaan rikoksesta epäillyn siirtäminen pelkästään toimittajien pyynnön takia oli laitonta.
2003 varkaudesta syytetyt Rocco Caldarola ja James Santerello haastoivat Westchesterin piirikunnan oikeuteen, koska piirikunnan siviilityöntekijät olivat kuvanneet heidän saapumistaan poliisiasemalle ja luovuttaneet kuvaamansa videot medialle. Oikeus kuitenkin katsoi, ettei Caldarolan ja Santerellon oikeuksia oltu tässä tapauksessa rikottu.
Vuonna 2011 Kansainvälisen valuuttarahaston johtaja Dominique Strauss-Kahnia kävelytettiin käsiraudoissa median eteen, kun häntä epäiltiin seksuaalisesta ahdistelusta New Yorkissa. Strauss-Kahnia vastaan nostetuista syytteistä luovuttiin pian tapauksen jälkeen, mutta tapaus käytännössä pilasi Strauss-Kahnin mahdollisuudet hakea seuraavaksi Ranskan presidentiksi.
Perr Schuurs

Perr Schuurs (s. 26.  marraskuuta 1999 Nieuwstadt) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskuspuolustaja. Hän edustaa Italian Serie A:ssa pelaavaa Torinoa.
Schuurs nousi Fortuna Sittardin junioreista edustusjoukkueeseen kaudella 2016–2017. Vuoden 2018 alussa hän siirtyi Ajaxiin mutta pelasi vielä puoli vuotta lainalla Fortuna Sittardissa. Kaudella 2018–2019 hän pääsi Ajaxin voittamassa Eredivisiessä kentälle vain yhden ottelun lopussa. Ajaxin voittamassa Alankomaiden cupissa hän pelasi alkukierroksilla kolmessa ottelussa täydet minuutit ja teki yhden maalin. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Eredivisiessä kymmenen ottelua ja teki maalin kotiottelussa Heerenveeniä vastaan. Mestarien liigan alkulohkossa hän on pelasi kaksi ottelua, joista toisen alusta loppuun, ja Eurooppa-liigassa kaksi ottelua, joissa hän pelasi samoin toisessa ottelussa täydet minuutit. Kaudella 2020–2021 Schuurs pelasi Eredivisiessä 27 ottelua ja teki maalin kotiottelussa Sparta Rotterdamia vastaan. Ajax voitti tuplamestaruuden ja cupissa Schuurs pelasi neljä ottelua ja pääsi kentälle myös loppuottelussa. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ja Eurooppa-liigassa neljä ottelua. Kaudella 2021–2022 hänelle kertyi 22 Eredivisie-ottelua ja kolme Mestarien liigan ottelua, ja jälleen hän oli voittamassa liigamestaruutta.
Schuurs aloitti kauden 2022–2023 Ajaxissa mutta siirtyi elokuun 2022 puolivälissä italialaiseen Torinoon. Hän pelasi ensimmäisen Italian-kautensa aikana 30 Serie A -ottelua, joissa hän oli 28 kertaa avauskokoonpanossa. Kauden 2023–2024 alussa hän pelasi yhdeksän Serie A -ottelua ja teki maalin vierasottelussa AC Milania vastaan, mutta lokakuussa kotiottelussa Interiä tullut eturistisidevamma vei hänet pitkälle sairauslomalle.
Schuurs on pelannut Alankomaiden alle 19-, alle 20- ja alle 21-vuotiaiden maajoukkueissa. Hän pelasi vuonna 2021 alle 21-vuotiaiden EM-kilpailuissa viisi ottelua ja teki maalin alkulohkossa Romaniaa ja tappiollisessa välierässä Saksaa vastaan.
Petro Symonenko

Symonenko 17. syyskuuta 2011.
Petro Mykolaiovytš Symonenko (ukr. Петро Миколайович Симоненко, s. 1. elokuuta 1952 Donetsk) on Ukrainan kommunistisen puolueen pääsihteeri. Venäläismielinen puolue on ollut täysin kielletty heinäkuusta 2022 lähtien. Venäjän aloitettua suurhyökkäyksensä Ukrainaan 24. helmikuuta 2022 Symonenko asettui venäläisten puolelle. Osana Kiovan valtausyritystä venäläisjoukot tunkeutuivat Butšan ja Makarivin alueille ja tuolloin 8.-9. maaliskuuta 2022 Symonenko pakeni perheineen venäläisten avustamana Valko-Venäjälle.
Symonenko oli presidenttiehdokkaana 1999 ja 2004. Vuoden 1999 presidentinvaalissa Symonenko ensimmäisellä kierroksella 22 % äänistä, mutta hävisi toiselle kierroksella Leonid Kutšmalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Petro Symonenko Wikimedia Commonsissa
Perrault

Perrault on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Charles Perrault (1628–1703), ranskalainen kirjailija
Claude Perrault (1613–1688), ranskalainen lääkäri, tiedemies ja arkkitehti, Charles Perrault'n veli
Dominique Perrault (s. 1953), ranskalainen arkkitehti ja kaupunkisuunnittelija
Joël Perrault (s. 1983), kanadalainen jääkiekkoilija
Léon Bazille Perrault (1932–1908), ranskalainen taidemaalari
Nicolas Perrault (1624–1662), ranskalainen jansenistinen teologi ja amatöörimatemaatikko, Charles ja Claude Perrault'n veli
Pierre Perrault (1611–1680), ranskalainen virkamies ja hydrologi, Charles ja Claude Perrault'n veli
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Petro Pantš

| Petro Pantš |
| --- | --- |
 Petro Pantš
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. heinäkuuta 1891 Valky, Harkovan kuvernementti
Kuollut: 1. joulukuuta 1978 (87 vuotta) Kiova, Ukrainan SNT
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: ukraina
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Petro Pantš (ukr. Петро Панч, oik. Petro Josypovytš Pantšenko, ukr. Петро Йосипович Панченко; 4. heinäkuuta 1891 Valky, Harkovan kuvernementti – 1. joulukuuta 1978 Kiova, Ukrainan SNT) oli ukrainalainen kirjailija. Hän oli sotilaana ensimmäisessä maailmansodassa ja Ukrainan itsenäisyyssodassa (1917–1920), ensin Ukrainan kansantasavallan ja sitten bolsevikkien joukoissa. Hän kuului 1920-luvulla kirjallisiin järjestöihin Pluhiin, Vapliteen ja Ukrainan työläiskirjailijoiden liittoon. Vuodesta 1923 hän työskenteli toimittajana Harkovassa (1923–1932 aikakauslehdessä Tšervonyi šljah’) ja vuodesta 1934 Kiovassa. Toisen maailmansodan aikana hän työskenteli Ukrainan SNT:n tiedeakatemiassa (nykyisin NANU) ja radioasemalla Radjanska Ukrajina.
Pantšin ensimmäiset novelli- ja kertomuskokoelmat Tam, de verby nad stavom (1923, 'Missä pajuja lammella'), Solomjanyi dym (1925) ja Myšatši nory (1926, 'Hiirenkoloja') käsittelivät sisällissodan tapahtumia ja uuden talouspolitiikan (NEP) alkuvuosia Ukrainassa. Pienoisromaanisarja Z morja ('Mereltä'), Bez kozyrja ('Ilman valttikorttia'), Holubi ešelony (1926, 'Taivaansiniset portaat') ja Povist našyh’ dniv (1927, 'Tarina nykyajalta') kuvaa tapahtumia Ukrainassa vuoden 1905 vallankumouksesta ensimmäisen maailmansodan jälkeiseen talouden elvytykseen ja vuoden 1917 vallankumoukseen. Povist našyh’ dniv oli ensimmäisiä teollisia aiheita käsitteleviä ukrainalaisen neuvostokirjallisuuden edustajia. Vuodesta 1930 alkaen hänen teostensa pääaiheena oli kollektivisointi, esimerkiksi sarjassa Muh’a Makar (1930–1934). Hän kirjoitti myös romaaneja esimerkiksi vallankumousvaiheen historiasta, muistelmat ja lastenkirjallisuutta.
Pantšin realistinen tyyli ei kallistunut formalismiin, ja siitä ja toisaalta uskollisuudesta neuvostohallintoa kohtaan johtui, että hänellä oli paikka niiden joukossa, jotka eivät tuoneet kirjallisuuteen mitään uutta mutta joita silti pidettiin Ukrainan neuvostoproosan perustajina.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Petro Pantš Wikimedia Commonsissa
Paraguayn presidentti
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paraguayn presidentti Wikimedia Commonsissa
Pennantiaceae

| Pennantiaceae |
| --- | --- |
 Pennantia corymbosa
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Apiales
Heimo::  Pennantiaceae  J.Agardh
Suvut
 Pennantia J.R.Forst. & G.Forst. 
Katso myös
   Pennantiaceae Wikispeciesissä   Pennantiaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pennantiaceae on Apiales-lahkoon kuuluva kaksisirkkaisheimo, jonka kaikki neljä lajia luetaan yhteen ja samaan Pennantia-sukuun. Sen lajit ovat puita tai pensaita, joita tavataan Koillis-Australiassa, Norfolkinsaarella ja Uudessa-Seelannissa.
Tuntomerkit

Pennantia-suvun kukassa on erillislehtinen verhiö ja yhdislehtinen teriö. Mesiäinen puuttuu. Kukat ovat yksineuvoisia. Hedekukan heteissä on pitkät palhot, ja emiön jäänne on erotettavissa. Emikukissa voi olla joutoheteitä, emiö on yhdislehtinen, muodostunut kolmesta tai joskus kahdesta emilehdestä, ja sikiäin kehänalainen, vartalot lyhyitä tai leveä luotti sijaitsee varrettomana sikiäimen pinnalla. Hedelmä on luumarja.
Putkiloelementeissä on tikapuumaiset perforaatiolevyt. Nivelten sisärakenteessa on kolme lehteen johtavaa johtojännettä, jotka jättävät varren johtojännelieriöön kolme aukkoa. Lehtiruodin johtojänne on poikkileikkaukseltaan rengasmainen ja sen sisällä on yksittäinen johtojänne ja sivuilla rengasmaisia johtojänteitä. Ilmaraot ovat parasyyttisiä eli niiden kaksi apusolua on samansuuntaisia huulisolujen kanssa. Solukkokarvat (emergenssit) muodostuvat yhdestä solurivistä. Lehtilaidat ovat ehyet tai hampaiset. Terälehtien kärjet ovat taipuneet sisäänpäin. Siemenaiheissa on enintään hieman paksu sydän eli nukellus. Siemenaiheen kalvo eli integumentti on johtojänteellinen. Luumarjan sisimmät solut ovat poikittaisesti pidentyneitä. Siemenkuori on ohut, ja siemenessä on lyhyt tai vähäpätöinen alkio. Kromosomiluku on n = 25.
Perpignan

| Perpignan |
| --- | --- |
 Näkymä Perpignaniin
 vaakuna
 Perpignan
 Koordinaatit: 42°41′54.96″N, 2°53′44.16″E 
Valtio:  Ranska
Hallintoalue:  Languedoc-Roussillon
Departementti:  Pyrénées-Orientales
Arrondissementti:  Perpignan
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Louis Aliot
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  68,07 km²
Väkiluku (2006):  115 326
 – Väestötiheys:  1 694 as./km²
 
 ww.mairie-perpignan.fr 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Perpignan (kat. Perpinyà) on Etelä-Ranskassa sijaitsevan Pyrénées-Orientalesin departementin pääkaupunki.
Alueella on ollut asutusta Rooman valtakunnan ajoilta lähtien, mutta varhaisin maininta Perpignanista asiakirjoissa on vuodelta 927. Silloin paikkaa kutsuttiin nimellä "Villa Perpiniarum".[lähde? ]
Perpignanin pinta-ala on 68,07 neliökilometriä ja väkiluku 115 326 (2006).
Ystävyyskaupungit

Barcelona (Katalonia, Espanja)
Figueres (Katalonia, Espanja)
Girona (Katalonia, Espanja)
Hannover (Saksa)
Lake Charles (Louisiana, Yhdysvallat)
Lancaster (Yhdistynyt kuningaskunta)
Ma'alot-Tarshiha (Israel)
Sarasota (Florida, Yhdysvallat)
Tavira (Portugali)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Perpignan Wikimedia Commonsissa
Viralliset sivut (ranskaksi) (katalaaniksi)
Perpignan Canet Football Club

Perpignan Canet Football Club on ranskalainen jalkapalloseura Perpignanista.
Historia

Seura perustettiin vuonna 1934. Perpignan FC nousi toiselle sarjatasolla kaudeksi 1952–1953 ja pelasi sarjassa vuoteen 1959 saakka. Paluun toiselle sarjatasolle seura teki kaudeksi 1991–1992. Perpignan FC onnistui säilyttämään sarjapaikkansa vuoteen 1997 saakka, jolloin se putosi. Tämän jälkeen seura on pudonnut maan alasarjoihin.
Aiheesta muualla

Virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Perpendikulaarityyli

Cambridgen King’s Collegen kappelia pidetään tyylipuhtaana esimerkkinä perpendikulaarityylistä.
Perpendikulaarityyli on Englannissa syntynyt myöhäisgoottilainen rakennustyyli, joka oli vallalla 1300-luvun loppupuoliskolta 1500-luvulle saakka, suurin piirtein samaan aikaan kuin ranskalainen flamboyant-tyyli. Siitä kehittyi vähitellen Tudor-tyyli.
Perpendikulaarityyli oli hyvin koristeellista. Sen tunnuspiirteitä olivat ruusustossa vallitsevana oleva pystyviiva, korkeat ja leveät ikkunat ja rakennusten sisätilojen avaaminen yhdeksi korkeaksi tilaksi. Sille olivat ominaisia myös sirojen tukipilareiden varaan rakennetut viuhkaholvit.
Esimerkkejä

Gloucesterin tuomiokirkon kuori (n. 1335–) on luultavasti vanhin säilynyt esimerkki perpendikulaarityylistä;
King’s Collegen kappeli (1446–1515) Cambridgessä;
Henrik VII:n hautakappeli Westminster Abbeyssä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta perpendikulaarityyli Wikimedia Commonsissa
Gloucesterin tuomiokirkon kuori edustaa varhaista perpendikulaarityyliä.
Penkolammi

| Penkolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ylöjärvi
Koordinaatit:  61°46′15″N, 23°29′59″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Näsijärven alue (35.31)
Laskuoja:  oja Heinälammiin 
Järvinumero:  35.315.1.011
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  142,1 m  
Rantaviiva:  1,456 km  
Pinta-ala:  9,359 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPenkolammi 
Penkolammi  on Pirkanmaalla Ylöjärvellä Heimälammin kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 9,4 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Näsijärven alueella (35.31), jonka Ylijoen valuma-alueeseen (35.315) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 142,1 metriä mpy.
Pertti Hurme

| Pertti Hurme> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1945
Ammatti:  yliopistonlehtori
Koulutus ja ura
Instituutti:  Jyväskylän yliopisto, Tampereen yliopisto, Turun yliopisto
Tutkimusalue:  kielitieteet, viestintätieteet
Pertti Hurme (s. 1945) on suomalainen viestinnän tutkija ja opettaja. Hän on toiminut Jyväskylän yliopistossa ja Turun yliopistossa eri tehtävissä, aiemmin kielitieteissä ja 1990-luvulta lähtien viestintätieteissä. Vuosina 2008–2013 hän toimi Jyväskylän yliopiston viestintätieteiden laitoksen johtajana.
Hurme on toiminut vuosina 2001–2002 ja 2006–2007 viestintätieteiden yliopistoverkoston puheenjohtajana. Hän toimi myös digitaalisen viestinnän professorina verkoston järjestämässä digitaalisen viestinnän ammatillisessa lisensiaattiohjelmassa vuosina 2002–2006.
Hurme oli 2003–2005 European Communication Associationin puheenjohtaja, ja osallistui tämän yhdistyksen ja European Consortium for Communications Research -yhdistyksen yhdistämiseen vuonna 2005 European Communication Research and Education Associationiksi (ECREA). Tämän tieteellisen yhdistyksen varapuheenjohtajana hän toimi vuosina 2005–2008.
Hurme siirtyi eläkkeelle vuonna 2013. Vuosina 2015–2017 hän toimi tieteellisen aikakauslehden Human Technologyn päätoimittajana.
Julkaisuja

Hurme, P. & Jouhki, J. 2017. We Shape Our Tools and Thereafter They Shape Us. Human Technology 13:2, 145–148.
Hurme, P. 2015. Academic Journal Publishing and Open Access. Human Technology 11:2, 94–99.
Niskala, N. & Hurme, P. 2014. The Other Stance: Conflicting Professional Self-Images and Perceptions of the Other Profession Among Finnish PR Professionals and Journalists. Nordicom Review 35:2, 105–121.
Lähdesmäki, T. & Hurme, P. & Koskimaa, R. & Mikkola, L. & Himberg, T. 2009. Menetelmäpolkuja humanisteille. Jyväskylän yliopisto, humanistinen tiedekunta. http://www.jyu.fi/mehu
Hurme, P. & Lehtisalo A. & Kivimäki S. 2005. From Division to Cooperation: the Finnish University Network for Communication Sciences. Nordicom Review 26:1, 141–143.
Huotari, M.-L. & Hurme, P. & Valkonen, T. 2005. Viestinnästä tietoon. Tiedon luominen työyhteisössä. Helsinki: WSOY. 199 pp.
Yhdysvaltain jääkiekkomaajoukkue
Historiaa > Ennen toista maailmansotaa

Vuoden 1931 maailmanmestaruuskisoissa Yhdysvaltoja edusti Uuden-Englannin amatöörimestaruusjoukkue Boston Hockey Club, joka sijoittui hopealle. Myöhemmin joukkueen nimeksi muutettiin Boston Olympics. Tämä seurajoukkue merkitsi Yhdysvalloille arvokisoissa vuoteen 1947 saakka samaa kuin TsSKA Moskova myöhemmin Neuvostoliitolle. Yhdysvaltain maailmanmestaruus- ja olympiajoukkueet nimittäin keskittyivät tiukasti Boston Olympicsin ympärille. Poikkeuksena oli vuoden 1932 olympiaturnaus, jossa Yhdysvaltoja edusti Bostonin yliopiston ja St. Nicksin yhdistelmäjoukkue sekä Yhdysvaltain Amatööriurheiluliiton AAU:n ja uuden amatööriliitto USAHA:n kiistojen vuoksi vuosiksi 1938 ja 1939 kootut joukkueet. Ensimmäisen arvokisavoiton Yhdysvaltain joukkue saavutti jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa 1933. Vuoden 1939 maailmanmestaruusturnauksessa Yhdysvaltain joukkueeseen kuuluivat amerikansuomalaiset Edward Maki maalivahtina ja Leonard Saari kenttäpelaajana.
Historiaa > Toisen maailmansodan jälkeen

Vuonna 1948 St. Moritzin olympiajoukkueessa nähtiin jälleen Yhdysvaltain Amatööriurheiluliiton AAU:n joukkueessa amerikansuomalainen, maalivahti Roy Ikola. Tuo joukkue tosin edusti Yhdysvaltoja virallisesti vain avajaisissa. USAHA:n joukkue oli epävirallisesti neljäs. Sijoitusta varjostivat epäilyt siitä, että joukkueessa oli ammattilaispelaajia, mikä ei ollut sallittua. Turnauksen alla pelaajat kiersivät kummassakin joukkueessa. USAHA vakiinnutti seuraavana vuonna paikkansa Kansainvälisessä jääkiekkoliitossa nimellä AHAUS saavuttaen ensin bostonilaisseuran ja vuotta myöhemmin kootun joukkueen voimin maailmanmestaruuskisoista mitalit.
Olympiakisoissa vuonna 1956 Cortinassa Yhdysvallat sijoittui hopealle. Joukkueessa oli jälleen mukana amerikansuomalainen maalivahti, Willard Ikola, St. Moritzin kisoissa pelanneen Roy Ikolan veli. Yhdysvallat ei pelannut vuoden 1957 maailmanmestaruusturnauksessa poliittisista syistä, mutta vuonna 1958 maa oli taas mukana Oslon kisoissa. Willard Ikola oli jälleen mukana. Sairaustapausten ja loukkaantumisten vaivaama joukkue sijoittui viidenneksi. Ikola osasi suomea ja opasti Leijonien nuorta maalivahtia Juhani Lahtista.
Vuoden 1958 maailmanmestaruusturnauksessa Prahassa Yhdysvallat hävisi pronssin isäntämaalle maalisuhteen perusteella. Joukkuessa oli mukana amerikansuomalainen puolustaja Rod Paavola. Hän pelasi joukkueessa myös vuotta myöhemmin talviolympialaisissa Squaw Valleyssa esittäen taitavia otteita. Joukkue voittikin vastoin ennakko-odotuksia kultamitalin. Paavola sai kisojen jälkeen NHL-tarjouksen New York Rangersiltä, mutta päätti olla tarttumatta siihen.
Sijoituttuaan vuoden 1961 maailmanmestaruusturnauksessa kuudenneksi Yhdysvallat järjesti seuraavan vuoden turnauksen Colorado Springsissä. Sosialistimaat boikotoivat kisoja ja isäntämaa sijoittui kolmanneksi. Tämän jälkeen Yhdyavallat sijoittui seuraavan vuosikymmenen aikana tasaisesti A-sarjan keskivaiheille tai alemmaksi. Tuolloin joukkueessa pelasivat amerikansuomalaisista detroitilainen Thomas Mustonen, joka otti osaa Tukholman kisoihin vuonna 1963 sekä Bruce Riutta vuoden 1968 Grenoblen kisoihin. Riutta tosin sanoi, ettei hänellä ole tietääkseen suomalaisia sukujuuria, vaikka hän oli kotoisin amerikansuomalaisten pääkaupungista Hancockista, Michiganista.
Vuosien 1968–1969 vaihteessa Yhdysvaltoja edusti amatöörimestarijoukkue Waterloo Black Hawks Iowasta. Joukkue, jossa pelasi Minnesotasta kotoisin ollut amerikansuomalainen Wayne Wirkkula, kuitenkin epäonnistui maaottelukiertueellaan. Tästä johtuen Yhdysvallat kokosi nopeasti uuden joukkueen wisconsinilaisen Greenbay Bobcatsista ennen Tukholman maailmanmestaruusturnausta.
Yhdysvaltain maajoukkueen huonoin sijoitus on B-sarjan toinen sija vuodelta 1972, mutta samana vuonna Yhdysvallat voitti olympiahopeaa Sapporon olympialaisissa. Myös vuonna 1973 Yhdysvallat oli maailmanmestaruuskilpailujen B-sarjan toinen. Vuonna 1972 joukkue tosin hävisi vain yhden pelin pelaamastaan kuudesta pelistä, kun vuonna 1973 se voitti viisi, pelasi kerran tasan ja hävisi kerran.
Historiaa > 2000-luvulla

Vuoden 2004 maailmancupissa Yhdysvallat ei onnistunut uusimaan voittoaan ja hävisi Suomelle välierissä.
Yhdysvaltain viimeisin mitali on pronssi vuoden 2021 maailmanmestaruuskisoista, jolloin Yhdysvallat voitti Saksan pronssiottelussa.