stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hedelmäbanaani
Historia

Banaanin viljely on aloitettu Papua-Uusi-Guineassa, josta se kulkeutui Afrikkaan mahdollisesti tuhansia vuosia ennen ajanlaskumme alkua. Banaani mainitaan ensi kertaa historiallisissa buddhalaisissa teksteissä 600 eaa. Aleksanteri Suuri maisteli banaania Intian laaksoissa vuonna 327 eaa. Ensimmäiset maininnat banaaniviljelmistä ovat Kiinasta noin vuodelta 200. Vuonna 650 islamilaiset valloittajat toivat kasvin Palestiinaan. Arabikauppiaiden mukana se levisi ympäri Afrikkaa. Vuonna 1502 portugalilaiset aloittivat ensimmäiset banaaniviljelmät Karibialla ja Keski-Amerikassa. Vaikka portugalilaiset merenkulkijat veivät tämän kasvin Länsi-Afrikasta Kanariansaarille, Eurooppaan banaani kotiutui vasta renessanssin alettua 1600-luvulla ja silloinkin hyvin vaisusti. Vaikka banaani tunnettiin varmasti jo keskiajalla, jostakin syystä se ei levinnyt keskiaikaiseen ruokakulttuuriin. Vuonna 1516 Kanarian kautta purjehtivat Amerikan-matkaajat ottivat kasvin kyytiin ja uuden mantereen valloitus oli banaanin osalta alkanut. Varsinaisesti laajamittainen Amerikan-valloitus alkoi noin 1800-luvun puolessa välissä. Eurooppalaiset ”keksivät” banaanin käytön oikeastaan vasta 1700-luvulla, eikä siitä ole keskiajalta juuri mitään mainintoja Euroopasta.
Banaani nykyään

Banaanit poimitaan yleensä raakoina, ja ne kuljetetaan vientimaihin viilennettyinä. Ennen myyntiä niiden kypsyminen käynnistetään uudestaan eteenillä. Kypsän makean banaanin kuori on keltainen ja siinä on pieniä ruskeita pilkkuja. Banaanin hedelmäliha on pehmeää ja maultaan makeaa, joten kypsän banaanin voi syödä kuorittuna sellaisenaan. Kansainvälisten markkinoiden syöntibanaanilajikkeet eivät muodosta lainkaan siemeniä. Banaanin voi syödä ennen kuin se muuttuu ruskeapilkkuiseksi, kun hedelmäliha on kiinteämpää ja miedompaa. Hedelmän kypsyessä edelleen kuori muuttuu vähitellen ruskeapilkkuiseksi, ruskeaviiruiseksi ja edelleen kokonaan ruskeaksi ja ohueksi. Samalla hedelmäliha muuttuu pehmeämmäksi ja makeammaksi.
Euroopan unionin alueella banaania kasvatetaan esimerkiksi Portugaliin kuuluvalla Madeiran saarella. Madeiralaisia banaaneja pidetään pienempinä ja maukkaampina kuin muualla Euroopassa yleisesti myytävät banaanit.
Reilu kauppa on ottanut tuotevalikoimaansa lähinnä Ecuadorin banaaneja, joilla on myös menekkiä.
Banaanikasvin ongelmat suvullisessa lisääntymisessä ovat huolestuttaneet banaaninviljelijöiden tulevaisuutta. Eri tauteja kestävien banaanilaatujen löytäminen on osoittautunut huolestuttavan työlääksi. Belgialainen kasvitutkija Emile Frison kirjoitti New Scientist -lehdessä vuonna 2003, että banaanin voi jopa kuolla sukupuuttoon, jonka voisi ehkä estää esimerkiksi geenimanipulaation avulla. Erityisesti sienitaudiksi luokiteltava panamantauti TR4 on vaarallinen, eikä sille ole löydetty torjuntakeinoa. Se vaikuttaa leviävän maailmanlaajuiseksi epidemiaksi.
Ravintosisältö > Makroravinteet

| --- | --- |
Energia- eli makroravinteet/100 grammaa kuorittua banaania: 

Energia: 366 kJ (88 kcal)
Rasva: 0,4 g
Hiilihydraatti, imeytyvä (josta sokereita): 18,3 (13,5) g
Proteiini: 1,2 g
Banaanin energiasisältö koostuu lähinnä sokerista ja tärkkelyksestä. Banaanin aiheuttamaa veren glukoosipitoisuuden nousua kuvaava glykeeminen indeksi on 58, mikä luokitellaan keskitasoiseksi.
Ravintosisältö > Mikroravinteet

Banaani on hyvä kuidun, C-vitamiinin, kaliumin ja mangaanin lähde: sadassa grammassa on esimerkiksi 0,36 grammaa kaliumia, mikä on yli 10 prosenttia aikuisen miehen suositellusta päiväsaannista (3,5 g). Banaani on myös erinomainen B6-vitamiinin lähde: sitä on sadassa grammassa 0,50 milligrammaa, mikä on noin kolmasosa aikuisen miehen suositellusta saannista (1,6 mg) tai yksivuotiaan koko suositeltu saanti.
Banaanit ovat lievästi radioaktiivisia, koska ne sisältävät luonnossa hyvin yleistä kalium-40-isotooppia. Radioaktiivisuus ei kuitenkaan aiheuta terveysvaikutuksia; yhden banaanin syöminen on noin 1 % normaalista päivittäisestä taustasäteilyannoksesta ja koska liiallinen kalium myös poistuu elimistöstä, annos ei kumuloidu. Banaanin sisältämää säteilyannosta (n. 0,1 µSv) on käytetty havainnollistamaan muiden säteilyannoksien kokoa.
Ravintosisältö > Ravintokuitu

Sadassa grammassa kuorittua banaania on keskimäärin 1,8 grammaa imeytymätöntä hiilihydraattia eli ravintokuitua.
Aiheesta muualla

Hedelmäopas: Banaanit – Se toinen Aatamin omena, HS.fi (Arkistoitu – Internet Archive)
Fineli: Banaanin ravintosisältö (Arkistoitu – Internet Archive)
Taistelu banaanista, Aamulehti, 12.06.1939, nro 155, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Banaanin leviäminen islamilaisena aikana.
F-Clef

F-Clef oli suomalainen teknotapahtumien organisaattori, joka järjesti yleisöjuhlia Turun alueella vuosina 1990–1994.
International Acid Crew

F-Clef:in ydinjäsenet Timo Salonen ja Samu Sundqvist perustivat vuoden 1989 lopulla ryhmittymän International Acid Crew, ja aloittivat acid-/teknotapahtumien järjestämisen kesällä 1990 vanhassa autiotalossa Turun kupeessa, Piikkiössä.
Järjestön tapahtumiin saapui ympäristökunnista huomattavina kulkueina juhlakansaa, ja elokuussa 1990 virkavallan määräyksestä ihmisryhmien pääsyt juhliin estettiin. Kymmenien metrien ihmisjono Turun ohikulkutiellä herätti huomiota, ja virkavalta saapui paikalle ennen keskiyötä 3.8.1990, tyhjentäen autiotaloon rakennetun tapahtumapaikan ja sen ympäristön yleisöstä.
F-Clef

International Acid Crew:in perustalle nousi seuraavana vuonna järjestö F-Clef, jonka jäseneksi liittyi Marko Laine. Vuodesta 1991 eteenpäin, yötapahtumia järjestettiin ensisijaisesti Turun tehdashalleissa. Mynämäellä metsämökissä järjestetyt F-Clef –juhlat kokosivat yhteen myös muita ajan organisaattoreita, mukaan lukien Hyperdelic Housers-ryhmän aktivisteja, joilta F-Clef sai osaltaan vaikutteita.
Aktiivisimpana ajanjaksona noin kerran kuukaudessa tehdashalleissa järjestetyt F-Clef -juhlat poikkesivat muista 1990-luvun alun laittomista ravetapahtumista massiivisemman valoshown ja äänentoiston saralla, osoittaen näin tietä myös tuleviin rave-juhlliin. F-Clef käytti aggressiivista mainontaa, liittäen tapahtumiinsa ajalle tyypillisiä elementtejä Saksasta ja Britanniasta. Kadulla jaetutut flyerit kantoivat mukanaan juhlien nimiä, jotka olivat lainattuja latinankielen tauteja kuvaavista sanoista, kuten Myxodema, HemorhHHoid!, Diarrhea sekä Fecalis.
F-Clefin loppu

F-Clefin tapahtumiin kokoontui ajan mittaan asiakaskuntaa myös genren ulkopuolelta, ja tieto tapahtumista kiiri yhä nopeammin myös virkavallan korviin. Viimeiset F-Clefin järjestämät yöjuhlat pidettiin Turun Itäharjulla, Kalevantiellä sijainneessa kaksikerroksisessa varastohallissa, jonne Turun poliisi teki tarkastuksen aamuyöllä 17. lokakuuta 1992. Juhlat päättyivät ratsiaan talossa, ja halli tyhjennettiin ihmisistä.
Juhlissa esiintyivät muun muassa H2, Marko Laine, Mr Kirk ja Mono Junk.
F-Clefin jälkeen

F-Clefin päättymisen jälkeen Salonen on edennyt tapahtuma- ja radioalalla, mm perustaen tanssimusiikkiin erikoistuneen Radio KLF:n. Myös Laine toimii edelleen musiikin parissa, tehden myös DJ-keikkoja.
Tali Golergant

| Tali Golergant |
| --- | --- |
 Tali Golergant esiintymässä vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa toukokuussa.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Tali Golergant
Syntynyt: 26. marraskuuta 2000 (ikä 24) Jerusalem, Israel
Ammatti:  laulaja, lauluntekijä, näyttelijä, musiikinopettaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  Tali
Laulukielet:  englanti, ranska
Aktiivisena:  2020–
Tyylilajit:  pop, indie, R&B
Soittimet:  piano
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Tali Golergant, taiteilijanimeltään Tali (hepr. ‏טלי גולרגנט‎; s. 26. marraskuuta 2000 Jerusalem, Israel) on israelilaissyntyinen luxemburgilainen laulaja. Tali voitti Luxemburgin euroviisukarsintana toimivan Luxembourg Song Contest -kilpailun kappaleellaan "Fighter" ja edusti näin ollen Luxemburgia maan 30 vuoden paluun jälkeen vuoden 2024 Eurovision laulukilpailussa Malmössä. Hän tuli finaalissa 13. sijalle saatuaan yhteensä 103 pistettä, joista 20 yleisöltä ja 83 raadeilta.
Tausta

Golergant syntyi 26. marraskuuta 2000 Jerusalemissa Israelissa. Hänen isänsä on perunjuutalainen ja äiti israelilainen. Golergantin perhe muutti isän työn perässä asumaan muun muassa Chileen, Argentiinaan ja muihin maihin, kunnes he asettuivat Limpertsbergin kaupunginosaan Luxemburgiin, jossa Golergant asui kymmenen vuoden ajan. Golergant aloitti pianonsoiton 7-vuotiaana ja 12-vuotiaana hän harrasti myös laulamista, lauluntekemistä sekä teatterinäyttelemistä. Golergant opiskeli Luxemburgin kansainvälisessä koulussa (International School of Luxembourg, ISL) ja muutti myöhemmin New Yorkiin opiskellakseen musikaalinäyttelemistä Marymount Manhattan College -koulussa.
Golergant puhuu sujuvasti englantia, hepreaa ja espanjaa sekä osaa myös jonkin verran ranskaa ja saksaa.
Ura

Golergant julkaisi debyyttisinglensä 16-vuotiaana ja vuonna 2021 hän julkaisi ensimmäisen EP-levynsä nimeltään Lose You. Itse perustamansa yhtyeen kanssa hän esiintyi New Yorkin paikallisilla konserttipaikoilla, kuten Rockwood Music Hallissa, Mercury Loungessa, Arlene's Groceryssa ja Delancey Streetillä. Tämän lisäksi Golergant tavoitteli myös näyttelijänuraa ja esitti muun muassa Tzeitelin roolia Viulunsoittaja katolla -musikaalissa, Sue Snellin roolia Carrie-musikaalissa sekä Époninen roolia Les Misérables -musikaalissa. Hän on näytellyt myös omakustanteisessa lyhytelokuvassaan nimeltä Agua.
Joulukuussa 2023 Golergantin ilmoitettiin olevan yksi kahdeksasta kilpailijasta Luxemburgin vuoden 2024 euroviisukarsintana toimivassa Luxembourg Song Contest -kilpailussa. 9. tammikuuta 2024 ilmoitettiin, että hänen kilpailukappaleensa on nimeltään "Fighter". 27. tammikuuta 2024 pidetyssä finaalissa Tali voitti kilpailun saaden eniten ääniä raadeilta sekä toiseksi eniten ääniä yleisöltä, ja edusti näin Luxemburgia vuoden 2024 Euroviisuissa Ruotsin Malmössä. Luxemburg teki paluun kilpailuun 30 vuoden tauon jälkeen.
Hän tuli finaalissa 13. sijalle saatuaan yhteensä 103 pistettä, joista 20 yleisöltä ja 83 raadeilta.
Diskografia > EP-levyt

2021: Lose You
Diskografia > Singlet

2020: Temporary
2020: By the Ivory
2020: Mountains Between Us
2021: lose you
2021: at all
2022: Garden of Eden
2023: dancing alone
2024: Fighter
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tali Golergant Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en: Tali Golergant
Käännös suomeksi
Zvanivka

| Zvanivka (Званівка) |
| --- | --- |
 Katolinen luostari Zvanivkassa (2011).
 Zvanivka
 Koordinaatit: 48.8155°N, 38.0795°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Donetskin alue
Piiri:  Bah’mutin piiri
Perustettu:  1800-luvun alkupuoli
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Zvanivka (ukr. Званівка) on kylä Ukrainan Donetskin alueen pohjoisosassa, Bah’mutin piirin Zvanivkan hromadan alueella. Kylä sijaitsee 4-8 kilometriä Siverskin kaupungin keskustasta etelään. Zvanivka sijaitsee linnuntietä 26 kilometriä piirikeskus Bah’mutista ja 94 kilometriä aluekeskus Donetskista pohjoiseen.
Kylä on perustettu 1800-luvun alkupuolella. Sen väkiluku oli 1 325 (2017) tai 1 430 (2001). Koko Zvanivkan maaseutuhromadan väkiluvuksi arvioitiin ennen Venäjän helmikuussa 2022 käynnistämäänsä hyökkäyssotaa 2 355 (2022); tähän sisältyi myös Verh’nokamjansken kylä.
Osana Ukrainaan kohdistamaansa hyökkäyssotaa (2022–) Venäjä on pyrkinyt laajentamaan miehitysaluettaan Donetskin alueella. Rintamalinjan lähellä sijaitsevaan Zvanivkan kylään on kohdistettu useita ilma- tai tykistöiskuja. Näissä on haavoittunut ja saanut surmansa kylän siviiliasukkaita; rakennuksia on tuhoutunut tai vahingoittunut.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zvanivka Wikimedia Commonsissa
Tenochtitlán

| Tenochtitlán |
| --- | --- |
 Taiteilija Diego Riveran näkemys Tenochtitlánista
 vaakuna

Valtio:  Asteekkivaltakunta
Perustettu:  1325
Tuhottu:  1521 jälkeen
Väkiluku (1519):  300 000–500 000
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tenochtitlán (nahuatliksi Tenōchtitlan, laus. [tenoːt͡ʃˈtit͡ɬan]) oli asteekkivaltakunnan pääkaupunki Meksikon keskiylängön eteläosassa Meksikon laaksossa 1400-luvulla ja 1500-luvun alussa. Asteekit perustivat Tenochtitlánin vuonna 1325 Texcocojärven saarelle, jota laajennettiin kun kaupungin väkiluku kasvoi. Kaupunkiin johti pengerteitä mantereelta, ja saarien välillä oli siltoja. Saaren pohjoisosassa oli naapurikaupunki nimeltään Tlatelolco. Kaupungit yhdistyivät 1473, kun Tenochtitlán valloitti naapurinsa.
Tenochtitlánin pinta-ala oli 8–13,5 km². Kaupungissa oli enimmillään 300 000–500 000 asukasta, eli sen asukasluku oli suurempi kuin yhdenkään silloisen eurooppalaisen kaupungin.
Espanjalaiset konkistadorit Hernán Cortésin johdolla saapuivat kaupunkiin vuonna 1519. Taistelujen jälkeen espanjalaiset valloittivat kaupungin, tuhosivat siitä suuren osan ja kuivasivat Texcocojärven. Nykyään kaupungin paikalla on Meksikon pääkaupunki México.
Historia

Asteekit perustivat Tenochtitlánin 1325. Tenochtitlán oli Meksikon laaksoon vaeltaneiden asteekkien viimeiseksi rakentama kaupunkikeskus. Asteekkiheimo mexicat alkoivat rakentaa kaupunkia paikalle, jossa he olivat legendan mukaan nähneet kotkan istuvan kaktuksella merkkinä jumala Huitzilopochtlilta. Nimi Tenochtitlán merkitseekin ’kaktushedelmäpaikkaa’, ja sitä kuvaava kirjoitusmerkki on kuva kivellä kasvavasta nopal-kaktuksesta. Paikalle pystytetty, kaupungin ensimmäinen rakennus oli Huitzilopochtlin pyhäkkö. Se laajennettiin pian kivipyramidiksi, josta tuli myöhemmin kaupungin päätemppeli. Kaupungin ympäristön hedelmällisiltä soilta väestö sai ruokaa jo ennen kuin chinampa-viljelmät saatiin tuottamaan. Asteekit rakensivat penkereitä ja kanaaleja pitämään järven pohjoisemman osan suolaveden pois viljelmiltä. Kaupunkilaiset alkoivat käydä kauppaa laakson muihin kaupunkeihin kanooteilla ja veneillä. He vaihtoivat suolta saamiaan ruokatarvikkeita rakennustarvikkeisiin. Kaupungin sijainti järven keskellä suojasi heitä myös hyökkäyksiltä. Tenochtitlán alkoikin nopeasti kasvaa, ja mexicoista tuli pian tasa-arvoisia alueen muiden heimojen kanssa.
Tenochtitlánin koko ja valta kasvoivat nopeasti mexicojen vallan kasvaessa vuoden 1350–1430 välillä. Kaupungista tuli asteekkivaltakunnan pääkaupunki vuonna 1428, ja sitä alettiin suunnitella tarkoituksellisen mahtavaksi ja ainutlaatuiseksi muihin asteekkikaupunkeihin nähden. Kaupunkisuunnitteluun otettiin vaikutteita asteekkeja edeltäneiden ja näiden arvostamien Teotihuacánin ja Tulan valtakuntien raunioista. Kaupunkiin luotiin ruutuasemakaava kuten Teotihuacanissa. Asteekit myös kopioivat Teotihuacanin ja Tulan arkkitehtuurin ja veistosten tyylejä. Uskonnollisista syistä asemakaava asemoitiin melko tarkasti pääilmansuuntien mukaan. Tenochtitlán ja sen pohjoinen naapurikaupunki Tlatelolco yhdistyivät kun Tenochtitlán valloitti Tlatelolcon 1473.
Espanjalaiset konkistadorit Hernán Cortésin johdolla saapuivat kaupunkiin vuonna 1519, mutta heidät ajettiin pois kahdeksan kuukauden kuluttua. He saartoivat ja valloittivat kaupungin lopulta vuonna 1521 intiaaniliittolaistensa, kehittyneiden aseidensa ja tuomiensa tautien avulla. Espanjalaiset hävittivät suuren osan kaupungista. Vähitellen kaupungin ja Texcocojärven paikalle rakennettiin Méxicon kaupunki.
Kaupunkikuva

Kaupunki oli jaettu neljään pääasialliseen kaupunginosaan, joissa kussakin oli 12–15 pienempää osaa eli calpullia, ja Tlatelolcossa lisäksi 10–20.
Tenochtitlánin uljaimmat rakennukset olivat keskustassa. Laitakaupungin rakennukset olivat pieniä talonpoikaismajoja. Kaupungissa oli useita palatseja. Niistä suurin oli hallitsijan palatsi, joka oli pinta-alaltaan neljä hehtaaria. Palatsissa oli hallitsijan asunnon lisäksi hallinnon toimitilat, elintarvike- ja vaatevarastot, vankilat sekä saleja, pihoja ja puutarhoja. Jokainen hallitsija rakennutti itselleen oman palatsinsa.
Tenochtitlánissa oli satoja temppeleitä ja muita uskonnollisia rakennuksia. Suurin temppeli oli omistettu Huitzilopochtlille. Päätemppeli oli rakennettu 80 × 100 metriä laajan pyramidin huipulla olevalle tasanteelle 30 metrin korkeuteen. Sen vieressä oli toinen temppeli, joka oli omistettu Tlalocille. Tenochtitlánin päätemppelipyramidi oli asteekkivaltakunnan tärkein ihmisuhripaikka. Pappi viilsi uhrikivellä makaavan uhrin rinnan auki, repi irti yhä sykkivän sydämen ja omisti sen auringonjumalalle. Verta valuva uhri heitettiin sen jälkeen pyramidin portaita alas, minkä jälkeen hänen päänsä irrotettiin ja ripustettiin pääkallohyllyyn. Huitzilopochtlin temppelin pääkallohyllyssä saattoi olla jopa kymmeniä tuhansia pääkalloja, joista suuri osa kuului naisille ja lapsille.
Pyhät rakennukset erotettiin muusta kaupungista muurilla. Pyhästä kaupunginosasta lähti pääkatuja joka suuntaan, ja ne jakoivat kaupungin neljään osaan. Pääkadut olivat suorat ja leveät. Keskustassa oli suuria kauppatoreja, joissa myytiin esimerkiksi elintarvikkeita ja koruja. Kaupunkiin 1519 konkistadori Hernan Cortésin joukoissa tullut espanjalaissotilas Bernal Díaz del Castillo kirjoitti, etteivät sotilaat olleet nähneet yhtä hyvin järjestettyä, kurinalaista, avaraa ja vilkasta toria missään päin maailmaa.
Kaupunkiin tuli kaksi vesijohtoa, jotka toivat vettä kilometrien päästä. Tulvien aiheuttamia ongelmia vähennettiin 15 kilometrin mittaisella padolla.
Elinkeinot ja asukkaat

Tenochtitlánin ympärillä lännessä, etelässä ja idässä oli laajat chinampa-viljelmät, jotka olivat kaisloista ja mudasta järveen koottuja viljelyyn käytettäviä keinosaaria. Viljelmiä oli lisäksi kaupungin läheisyydessä. Kaupunkilaiset saivat elintarvikkeita myös veroina muualta asteekkivaltakunnasta. Ruoantuottajia Tenochtitlánin asukkaista oli kuitenkin vähemmistö. Useimmat asukkaat olivat erikoistuneita työntekijöitä, kuten käsityöläisiä, kauppiaita, pappeja, sotureita ja virkamiehiä. Kiltajärjestelmä oli monimutkainen. Tuhannet toimivat torikauppiaina ja tavaranrahtaajina järven yli kanooteilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tenochtitlán Wikimedia Commonsissa
Tenochtitlánin temppelien raunioita
Tenochtitlanin suuren pyramidin pienoismalli
Super Mario (pelisarja)

| Super Mario |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Nintendo
Julkaisija:  Nintendo
Lajityyppi:  tasohyppely
Ensijulkaisu:  Super Mario Bros. (1985)
Viimeisin julkaisu:  Super Mario Bros. Wonder (tulossa)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Super Mario on Nintendon kehittämä ja julkaisema tasohyppelysarja, jonka ensimmäinen osa, Super Mario Bros., ilmestyi 13. syyskuuta 1985. Sarja on osa laajempaa Mario-pelisarjaa. Super Mario on yksi kaikkien aikojen tunnetuimpia tasohyppelysarjoja ja on vaikuttanut genreensä voimakkaasti. Sarjaan sisältyy yhteensä 22 peliä. Sarjan peleistä on tullut myös uusintaversioita ja kokoelmia.
Julkaisut

| Peli | Alusta | Vuosi |
| --- | --- | --- |
| Super Mario Bros. | Nintendo Entertainment System | 1985 |
| Super Mario Bros. The Lost Levels | Nintendo Entertainment System | 1986 |
| Super Mario Bros. 2 | Nintendo Entertainment System | 1988 |
| Super Mario Bros. 3 | Nintendo Entertainment System | 1988 |
| Super Mario Land | Game Boy | 1989 |
| Super Mario World | Super Nintendo Entertainment System | 1990 |
| Super Mario Land 2: 6 Golden Coins | Game Boy | 1992 |
| Super Mario 64 | Nintendo 64 | 1996 |
| Super Mario Sunshine | Nintendo GameCube | 2002 |
| New Super Mario Bros. | Nintendo DS | 2006 |
| Super Mario Galaxy | Wii | 2007 |
| New Super Mario Bros. Wii | Wii | 2009 |
| Super Mario Galaxy 2 | Wii | 2010 |
| Super Mario 3D Land | Nintendo 3DS | 2011 |
| New Super Mario Bros. 2 | Nintendo 3DS | 2012 |
| New Super Mario Bros. U | Wii U | 2012 |
| Super Mario 3D World | Wii U | 2013 |
| Super Mario Maker | Wii U, Nintendo 3DS | 2015 |
| Super Mario Run | iOS, Android | 2016 |
| Super Mario Odyssey | Nintendo Switch | 2017 |
| Super Mario Maker 2 | Nintendo Switch | 2019 |
| Super Mario Bros. Wonder | Nintendo Switch | 2023 |
Uudelleenjulkaisut, erikoisjulkaisut ja kokoelmat

| Peli | Alusta | Vuosi |
| --- | --- | --- |
| Super Mario All-Stars | Super Nintendo Entertainment System | 1993 |
| Super Mario All-Stars + Super Mario World | Super Nintendo Entertainment System | 1994 |
| Super Mario Bros. Deluxe | Game Boy Color | 1999 |
| Super Mario Advance | Game Boy Advance | 2001 |
| Super Mario World: Super Mario Advance 2 | Game Boy Advance | 2001 |
| Super Mario Advance 4: Super Mario Bros. 3 | Game Boy Advance | 2003 |
| NES Classics: Super Mario Bros. | Game Boy Advance | 2004 |
| Super Mario 64 DS | Nintendo DS | 2004 |
| Famicom Mini Series: Super Mario Bros. The Lost Levels | Game Boy Advance | 2005 |
| Super Mario All-Stars – 25th Anniversary Edition | Wii | 2010 |
| New Super Luigi U | Wii U | 2013 |
| New Super Mario Bros. U + New Super Luigi U | Wii U | 2013 |
| New Super Mario Bros. U Deluxe | Nintendo Switch | 2019 |
| Super Mario 3D All-Stars | Nintendo Switch | 2020 |
| Super Mario 3D World + Bowser's Fury | Nintendo Switch | 2021 |
Ekosysteemi

Koralliriutat ovat hyvin tuotteliaita meriekosysteemeitä.
Sademetsäekosysteemeissä on korkea biodiversiteetti. Tämä on Gambiajoki Senegalin Niokolo-Koban kansallispuistossa.
Ekosysteemi   tarkoittaa luonnoltaan verraten yhtenäisen alueen eliöiden ja elottomien ympäristötekijöiden muodostamaa toiminnallista kokonaisuutta. Siihen sisältyvät niin luonnon elolliset kuin elottomatkin kohteet tietyllä rajatulla alueella, esimerkiksi metsässä tai lammessa. Ekosysteemejä rajaavat maantieteelliset rajat kuten vuoret, valtameret tai aavikot, tai niiden elottoman osan luontaiset rajat (lammen ekosysteemi ulottuu sen rannoille, mutta ei kauemmaksi). Koska rajat eivät ole jäykkiä, koko maapallo voidaan käsittää yhdeksi ekosysteemiksi, jolla on erikokoisia alasysteemejä. Toisaalta yksi järvikin voidaan jakaa edelleen eri syvyydellä toimiviin ekosysteemeihin. Ekosysteemin eliöt ovat yleensä tasapainossa keskenään ja ympäröivän elottoman ympäristön kanssa. Kaikissa ekosysteemeissä elämän perustana on yhteyttäminen eli energian sitominen elottomasta luonnosta eliöihin. Yhteyttäminen tapahtuu joko fotosynteesillä (esimerkiksi kasvi sitoo auringon valoenergiaa sokeriin) tai kemosynteesillä (esimerkiksi jokin bakteeri saa käyttöönsä energiaa epäorgaanisia yhdisteitä hajottamalla).
Määritelmä ja rajaaminen

Ekosysteemi on eliöyhteisön ja siihen kuuluvan elottoman ympäristön muodostama kokonaisuus tietyssä rajatussa paikassa. Ekosysteemiin kuuluvat sekä paikan ravintoverkko että sen fysikaalis-kemiallinen elinympäristö.
Ekosysteemien rajaaminen luonnossa on hankalaa, joten yksittäisten ekosysteemien rajat ovat melko häilyvät. Koska kaikki ekosysteemit ovat yhteydessä toisiinsa ilmakehän kautta, niiden erottaminen täysin erillisiksi kokonaisuuksiksi on käytännössä mahdotonta. Toisaalta Maa voidaan itsessäänkin rajata omaksi laajaksi ekosysteemikseen, mutta tällainen rajaus ei useinkaan ole käytännöllistä.
Monesti ekosysteemit rajataan yksinkertaisesti käytännön tutkimuksellisiin tarpeisiin. Esimerkiksi suoekosysteemiä tutkittaessa keskitytään siihen alueeseen, joka on kasvitieteellisesti suota. Sen reunaan rajautuva metsä ei enää ole tämän rajauksen mukaan samaa ekosysteemiä.
Ekosysteemien rajaamiseen on kehitetty myös erilaisia menetelmiä. Näistä selkeimpiä ovat valuma-alueeseen ja kasvillisuuskuvioihin liittyvät rajaukset. Valuma-alue on maaston perusteella rajattu alue, jossa sinne tuleva vesi kerääntyy lopulta yhteen virtaan ja poistuu alueelta. Kasvillisuuskuvio on puolestaan sellainen alue, jossa kasvillisuus, maannokset, pinnanmuodot, pienilmasto ja häiriöhistoria ovat tarpeeksi samanlaisia, jotta sitä voidaan pitää yhtenä yksikkönä.