stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mima

| Mima (美馬市) |
| --- | --- |
 Wakimachi-Minamimachin vanhaakaupunkia
 lippu:  Symboli
 Miman sijainti Tokushiman prefektuurissa
 Mima
 Koordinaatit: 34°03′12″N, 134°10′11″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Shikoku
Prefektuuri:  Tokushiman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  367,14 km²
Väkiluku (12/2019):  28 937
 – Väestötiheys:  78,8 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Itkupaju
 – Kukka:  Kiinankutrio
 – Lintu:  Käpytikka
 
 http://www.city.mima.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mima (jap. 美馬市, Mima-shi) on Japanin kaupunki Shikokun saarella Tokushiman prefektuurissa. Se sijaitsee sisämaassa prefektuurin länsiosassa Yoshinojoen varrella. Pohjois–eteläsuunnassa pitkänomainen kaupunki nousee pohjoisessa Sanukivuorille, etelässä Tsurugivuorelle. Sen alue on valtaosin metsäistä vuoristoa lukuun ottamatta Yoshinojoen varren tasankoalueita, joille asutus on keskittynyt. Pohjoisessa kaupunki rajautuu Kagawan prefektuuriin. Mimassa on 28 937 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 367,14 neliökilometriä.
Mima on kaupunkina suhteellisen uusi: se perustettiin vuonna 2005 liittämällä yhteen kolme Miman piirikunnan maaseutukaupunkia, Anabuki, Mima ja Waki, sekä Koyadairan kyläkunta. Nimensä kaupunki sai Miman piirikunnalta. Waki kehittyi historiallisesti Awan provinssin keski- ja pohjoisosien kaupallisena keskuksena. Nykyisin merkittäviä elinkeinoja alueella ovat metsätalous, karjanhoito ja maanviljely, joka tuottaa esimerkiksi riisiä, tupakkaa, vihanneksia ja japaninpaperin valmistuksessa käytettäviä kasveja (kōzo ja Edgeworthia chrysantha). Sateenvarjojen valmistus on perinteinen käsityöteollisuuden ala.
Miman tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluu Wakin vanhakaupunki, joka on suojeltu 1980-luvun lopussa. Sille luonteenomaisia ovat kauppiastalojen väliset, maasta rakennetut palomuurit (udatsu). Edo-kaudella kaupungissa harjoitettiin indigovärin kauppaa, myöhemmin Meiji-kaudelta lähtien merkittävimmäksi tuotteeksi tuli silkki. Anabukin alue toimii vuorostaan Tsurugivuorelle ja Anabukijoen laaksoon suuntautuvan matkailun tukikohtana. Kaksi vanhaa kaupungin alueella sijaitsevaa maalaistaloa, Mikin suvun asuintalo ja Nagaokan suvun asuintalo, on otettu Japanin tärkeän kulttuuriomaisuuden luetteloon. Kaupungin lounaisosat kuuluvat Tsurugivuoren puolikansallispuistoon. Mimaa palvelee Yoshinojoen etelärantaa seuraileva JR Shikokun Tokushima-linja.
Kuvia

Yoshino- ja Anabukijokien yhtymäkohta
Kofun-hautakumpu Mimassa
Saimyō-ji
Wakimachin teatteri Odeon-za
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mima Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Miihkali Perttunen

Miihkali Perttunen I.K. Inhan kuvaamana 1894.
Alpo Sailo, Runonlaulaja Miihkali Arhippainen, 1973, Joensuu.
Miihkali Arhipanpoika Ivanov-Perttunen (syystalvella 1815 – 3. syyskuuta 1899) oli tunnettu vienankarjalainen runonlaulaja ja tietäjä, maineikkaan Arhippa Perttusen poika. Hänet tunnetaan myös nimellä Miihkali Arhippainen. Vienankarjalaksi hänen nimensä on Arhippaini Miihkali.
Elämä

Miihkali Perttunen syntyi kirkonkirjojen mukaan Valtasenvaaran Arhipan talossa, Latvajärven kylässä, Vuokkiniemen piirissä vuonna 1815. On kuitenkin epäselvää, mikä oli hänen todellinen syntymäaikansa, sillä perinteisen vienalaisen tavan mukaan verotuksellisista syistä saatettiin lapselle ilmoittaa virheellinen syntymäaika.
Arhippa Perttunen oli valittanut Lönnrotille, miten "pojistani ei tule yhdestäkään laulajaa minun kuoltuani, kuten minusta isäni jälkeen. Ei enää pidetä vanhoista lauluista, niinkuin minun lapsuudessani, jolloin ne olivat tärkeitä, tehtiinpä työtä tahi kokoonnuttiin joutohetkiä kylässä viettämään." Ennustus ei käynyt toteen, sillä Miihkalista tuli taitava runonlaulaja, vaikkei sentään isänsä vertainen. Myös loitsuja Miihkali osasi.
Miihkali sokeutui vuonna 1865, ja tästä syystä hänen kutsumanimensä oli Sokie-Miihkali. Häntä laulattivat useat henkilöt, sekä runonkerääjät että matkamiehet, ja kertoman mukaan hän myös lauloi mieluusti kelle tahansa halukkaalle kuulijalle. Miihkalia laulattaneita runonkerääjiä olivat ainakin A. A. Borenius vuosina 1871 ja 1877, A. Berner vuonna 1872, M. Varonen vuonna 1886, J. V. Juvelius vuonna 1886, H. Meriläinen vuonna 1888 ja K. F. Karjalainen vuonna 1894. Yhteensä Miihkali esitti noin 81 runoa ja loitsua, joiden yhteenlaskettu säemäärä on noin 4 000, lähes viidennes Vanhan Kalevalan sisällyksestä. Borenius huomauttaa Miihkalin runoissa olleen vaikutteita joltakulta muultakin runonlaulajalta kuin isältään.
Miihkali Perttunen avioitui vuonna 1840 Huohvana Savinovan tyttären Palagan kanssa. Loppuiällään hän sai viimeisenä suurena runonlaulajana sadan markan vuotuisen eläkkeen Suomalaisen Kirjallisuuden Seuralta. Viimeiset 17 elinvuottaan hän eli poikansa Petrin hoidossa ensin Vuokkiniemen kirkonkylässä ja sittemmin Latvajärven Suursaarella. Runonlaulajan kasvonpiirteiden kuvaillaan olleen vielä vanhana "jalon kauniit" eikä "aaltoileva, hopeinen tukka edes vanhana harventunut". Luonteeltaan Miihkali oli hyvänluontoinen ja hilpeämielinen, muttei kovinkaan puhelias.
Miihkali Perttunen kuoli illalla 3. syyskuuta 1899 ja hänet haudattiin isänsä tavoin Latvajärven Kalmosaareen. Suomalaisen Kirjallisuuden Seura pystytti hänen haudalleen muistokiven vuonna 1909.
Miihkalin puolison Palakan sisar Okahvie Mäkeläinen oli myös taitava runonlaulaja. Miihkalilta runontaito periytyi tiettävästi ainakin Anni Tenisovalle, mutta ei kuitenkaan kenellekään hänen omille tai veljiltään huollettavikseen jääneille lapsilleen, joita oli yhteensä kuusi kappaletta. Kuitenkin heistä Pekko Ivanovilla eli Saaren Pekolla tiedetään olleen tietäjän kykyjä.[lähde? ]
Patsaita

Joensuun Ilosaaressa, Karjalantalon edustalla on Miihkali Arhippaisen patsas, jonka on veistänyt Alpo Sailo (suunniteltu 1946–47, pystytetty 1973) I. K. Inhan valokuvan perusteella.
Vuonna 1991 Arhippa Perttusen säätiö pystytti Vuokkiniemelle edellisen patsaan kopion.
Miihkali

| Miihkali |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  −
– ruotsinkielinen:  −
– ortodoksinen:  11. tammikuuta, 8. marraskuuta, 22. marraskuuta
Muunnelmia:  Mikko, Mika
Vastineita eri kielissä:  Mihail
Nimen alkuperä:  Mikael
Infobox OKNimi-testi OK: 
Miihkali on suomalainen miehen etunimi ja eräs Mikael-nimen muunnos. Vuoden 2019 loppuun mennessä nimi Miihkali on Suomessa annettu Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan noin 80 henkilölle.
Tunnettuja Miihkaleita

Miihkali Bulgakov, Mihail Bulgakov, Golitsa (1466−1554), venäläinen ruhtinas ja sotankari
Mikko Miihkali Karvonen, Onttoni Miihkali (1904–1979), vienankarjalais-suomalainen kirjailija
Miihkali Perttunen, myös Miihkali Arhippainen (1815–1899), vienankarjalainen runonlaulaja
Miihkali Teppo (s. 1992), suomalainen jääkiekkoilija
Kuvitteellisia Miihkaleita

Miihkali, Pahkasika-lehdessä ilmestynyt sarjakuva
Miihkali, Prätkähiiret-piirrossarjan hahmo
Moulin Rouge (täsmennyssivu)

Moulin Rouge on ranskaa ja tarkoittaa "punaista myllyä". Se voi viitata ainakin seuraaviin:
Moulin Rouge, kuuluisa pariisilainen kabareeteatteri
Moulin Rouge, Ewald André Dupontin ohjaama elokuva vuodelta 1928
Tähti Pariisista (Moulin Rouge), Sidney Lanfieldin ohjaama elokuva vuodelta 1934
Punainen mylly (Moulin Rouge), André Hugonin ohjaama elokuva vuodelta 1939
Punainen mylly (Moulin Rouge), John Hustonin ohjaama elokuva vuodelta 1952
Moulin Rouge!, Baz Luhrmannin ohjaama elokuva vuodelta 2001.
Toploader

Toploader, 2013
Toploader oli englantilainen rockyhtye Eastbournesta, joka perustettiin vuonna 1997. Toploader tunnetaan parhaiten King Harvestin "Dancing in the Moonlight" -kappaleen coverista, josta tuli maailmanlaajuinen hitti.
Diskografia > Studioalbumit

Onka's Big Moka (1999)
Magic Hotel (2002)
Only Human (2011)
Seeing Stars (2017)
Diskografia > Kokoelmat

Dancing in the Moonlight – The Best of Toploader (2009)
Diskografia > Singlet

Achilles Heel (1999)
Let the People Know (1999)
Dancing in the Moonlight (2000)
Just Hold On (2000)
Only for a While (2001)
Time of My Life (2002)
Some Kind of Wondful (2002)
Never Stop Wondering (2011)
A Balance to All Things (2011)
She Said (2011)
Turn It Around (2013)
This is the Night (2013)
Roll with the Punches (2017)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tsepo Mathibelle

Mathibelle Lontoon olympialaisissa 2012.
Tsepo Mathibelle (ent. Ramonene, s. 30. kesäkuuta 1991 Mapeleng) on lesotholainen kestävyysjuoksija.
Mathibelle kilpaili maratonilla Lontoon olympialaisissa 2012 ollen 85:s. Kyseessä oli vasta hänen toinen maratoninsa. Pekingin MM-kilpailuissa 2015 Mathibelle oli 14:s ajalla 2.17.17. Hän karkasi kärkiryhmältä 30 kilometrin kohdalla ja johti kilpailua seuraavat viisi kilometriä. Hän keskeytti maratonin olympialaisissa 2016 sekä MM-kilpailuissa 2013 ja  2017.
Henkilökohtaiset ennätykset > Ulkoradat

| Laji | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| Maraton | 2.13.50 | Peking | 17. syyskuuta 2017 |
Mohsen Fakhrizadeh

| Mohsen Fakhrizadeh |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Arvonimi: Hajji (käännä suomeksi)
Mohsen Fakhrizadeh Mahabadi (1958 – 27. marraskuuta 2020) oli prikaatikenraali Iranin vallankumouskaartissa sekä vanhempi virkamies Iranin mahdollisessa ydinohjelmassa. Hän myös opetti fysiikkaa Imam Hosseinin yliopistossa Teheranissa. Vuonna 2014 The New York Times vertasi häntä Robert Oppenheimeriin, amerikkalaisen ydinaseen isään.
Käännös suomeksi
Mohr–Tranebjaergin oireyhtymä

Mohr–Tranebjaergin oireyhtymä on oireisto, jolle leimallista on etenevä kuurosokeus. Taudinkuvaan kuuluu lisäksi dystoniaa (lihasjänteyshäiriö), kehitysvammaisuutta ja luumurtumia.
Mohr–Tranebjaergin oireyhtymä heikentää potilaansa elinajanodotetta. Hiljattainen kuuroutuminen ja sokeutuminen alkaa varhaislapsuuden aikana, yleensä kuitenkin niin myöhään, että puheen oppiminen ei esty. Oireisto havaittiin ensimmäistä kertaa Norjassa.
Mohr–Tranebjaergin oireyhtymä periytyy X-kromosomin välityksellä, ja sitä on tavattu vain miehillä.
Tsepo Masilela

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Peter Tsepo Masilela
Syntymäaika: 5. toukokuuta 1985 (ikä 39)
Syntymäpaikka: Mpumalanga, Etelä-Afrikka
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 175 senttimetriä
Seura
Seura:  Kaizer Chiefs
Pelinumero: 24
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2003–2007 2007–2012 2011–2012 2012– |  Benoni Premier United  Maccabi Haifa →  Getafe  Kaizer Chiefs | 89 (9) 109 (2) 13 (0)  |
Maajoukkue
| 2006– |  Etelä-Afrikka | 44 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 10. lokakuuta 2012.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 10. lokakuuta 2012.
Peter Tsepo Masilela (s. 5. toukokuuta 1985 Mpumalanga)  on eteläafrikkalainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaansa pääsarjan Kaizer Chiefsiä.
Ura

Masilela pelasi vuodet 2003–2007 kotimaansa pääsarjassa, jossa hän edusti Hellenicia ja Benoni Premier Unitedia. 31. elokuuta 2007 Masilela siirtyi Israeliin Maccabi Haifaan, jossa hän voitti kaudella 2008–2009 Israelin mestaruuden. Kauden 2011–2012 Masilela pelasi lainalla espanjalaisessa Getafessa, josta hän siirtyi kaudeksi 2012–2013 takaisin kotimaansa pääsarjaan, seuranaan tällä kertaa Kaizer Chiefs.
Toyota Mark X

| Toyota Mark X |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani
Valmistaja:  Toyota Motor Corporation
Valmistusvuodet:  2004–
Muut nimet:  Toyota Reiz (Kiinassa 2004-2017)
Korimalli:  4-ovinen sedan
Luokka:  D-segmentti
Edeltäjä:  Toyota Mark II Toyota Verossa
Toyota Mark X on Toyota Motor Corporationin  valmistama sedan-korimallinen automalli. Sitä myydään pääosin Japanissa.
Sukupolvet

Ensimmäinen sukupolvi
Toinen sukupolvi
Toisen sukupolven facelift
Toisen sukupolven toinen facelift
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toyota Mark X Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Mohsogolloh

| Mohsogolloh Мохсоголлох, Мохсоҕоллоох |
| --- | --- |
 Sahan tasavalta Venäjällä, alla taajama tasavallan kartalla
 Mohsogolloh
 Koordinaatit: 61.397°N, 128.947°E 
Valtio:  Venäjän federaatio
Tasavalta:  Sahan tasavalta
Ulus (piiri):  Hangalassin ulus
Perustettu:  1959
taajamaksi:  1964
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  taajama
 – Hallinnon tyyppi:  kaupunkimainen taajama
Väkiluku (2007):  7 000
Aikavyöhyke:  UTC+9 (MSK+6)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mohsogolloh (ven. Мохсоголлох) eli Moxsoğolloox (jak. Мохсоҕоллоох) on kaupunkimainen taajama Hangalassin ulusissa Sahan tasavallassa. Se sijaitsee ulusin eli piirin itäosassa, Lenajoen varrella 100 kilometriä Jakutskista ylävirtaan, ja 24 kilometriä piirikeskuksesta Pokrovskista lounaaseen. Vuonna 2007 siellä oli noin 7 000 asukasta.
Mimas

| Mimas |
| --- | --- |

Löytäminen
Löytäjät:  William Herschel
Löytöaika:  1789
Kiertoradan ominaisuudet
Planeetta:  Saturnus
Keskietäisyys:  185 404 km
Eksentrisyys:  0,0202
Kiertoaika:  22 h 37 min 5 s
Inklinaatio:  1,51°
Fyysiset ominaisuudet
Päiväntasaajan halkaisija:  397,2 (418,2×392,4×382,8) km
Pinta-ala:  1 990 000 km2
Massa:  3,84 × 1019 kg
Keskitiheys:  1,17 g/cm3
Painovoima pinnalla:  0,077 m/s2
Pyörähdysaika:  22 h 37 min 5 s
Akselin kaltevuus:  0,005°
Albedo:  0,77
Pinnan lämpötila:  alin: K- keski: 64 
Kaasukehän ominaisuudet
Kaasunpaine:  -
Mimas on Saturnuksen kuu. Sen löysi William Herschel vuonna 1789.
Nimi

Kuu on nimetty kreikkalaisen mytologian henkilön, Gaian pojan Mimaksen mukaan. Se tunnetaan myös tunnuksella Saturnus I.
William Herschelin poika, John Herschel, ehdotti kuulle nimeä "Mimas" vuonna 1847 julkaisussaan Results of Astronomical Observations made at the Cape of Good Hope. Myös muut silloin tunnetut kuusi kuuta ovat saaneet nimensä kyseisestä julkaisusta.
Fyysiset ominaisuudet

Mimaksen alhainen tiheys (1,17 g/cm³) viittaa siihen että se koostuu lähinnä vesijäästä kiven osuuden ollessa pieni. Vuorovesivoimat vaikuttavat kuuhun niin, ettei se ole täysin pallomainen; sen pisimmän ja lyhimmän akselin ero on noin 10 %. Mimaksen jokseenkin munamainen muoto on erityisen selkeästi nähtävissä uusissa Cassini-luotaimen ottamissa kuvissa.
Mimaksen huomattavin piirre on valtava, 130 kilometrin läpimittainen törmäyskraatteri nimeltään Herschel kuun löytäjän mukaan. Herschelin läpimitta on lähes kolmasosa koko kuun halkaisijasta; kraatterin reunavallit ovat noin 5 km:n korkuisia, osa sen pohjasta ulottuu 10 km:n syvyydelle, ja sen keskushuippu kohoaa 6 km kraatterin pohjan yläpuolelle. Jos Maassa olisi suhteessa samankokoinen kraatteri, olisi sen oltava halkaisijaltaan yli 4 000 km eli Kanadaa leveämpi. Kraatterin muodostanut törmäys on lähes hajottanut koko kuun; Mimaksen vastakkaisella puolella on nähtävissä halkeamia, jotka saattavat olla peräisin kuun läpi kulkeneista šokkiaalloista.
Pinta on pienten törmäyskraatterien täyttämä, mutta toista lähellekään Herschelin kokoista kraatteria ei kuussa ole. Vaikka Mimas onkin hyvin kraatteroitunut, kraatteroituminen ei ole ollut tasaista. Suurin osa pinnasta on yli 40 km:n läpimittaisten kraatterien peittämä, mutta eteläisellä napa-alueella yli 20 km:n läpimittaisia kraattereita ei juurikaan ole. Tämä viittaa siihen, että jokin prosessi on hävittänyt suuremmat kraatterit.
Tutkijat ovat määrittäneet virallisesti kaksi geologista muodostelmatyyppiä Mimaksella: crater (kraatterit) ja chasmata (rotkot).
Cassini-luotain on ohittanut Mimaksen ja ottanut siitä kuvia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Planetary Society: Mimas
The Nine Planets - Mimas
Views of the Solar System - Mimas
Saturnuksen kuut
| --- | --- |
Paimenkuut:  S/2009 S 1 | Pan | Daphnis | Atlas | Prometheus | Pandora
Samarataiset:  Epimetheus | Janus
G-rengas:  Aegaeon
Sisemmät suuret kuut:  Mimas | Enceladus | Tethys | Telesto | Calypso | Dione | Helene | Polydeuces
Alkyonidit:  Methone | Anthe | Pallene
Ulommat suuret kuut:  Rhea | Titan | Hyperion | Japetus
Inuiittiryhmä:  Kiviuq | Ijiraq | Paaliaq | Siarnaq | Tarqeq
Viikinkiryhmä:  Phoebe | Skathi | S/2007 S 2 | Skoll | S/2004 S 13 |  Greip | Hyrrokkin | Mundilfari | Jarnsaxa | S/2006 S 1 | S/2004 S 17 | Narvi | Bergelmir | Aegir | Suttungr | S/2004 S 12 | Bestla  Farbauti | Hati | S/2004 S 7 | Thrymr | S/2007 S 3 | S/2006 S 3 |  Surtur | Kari | Fenrir | Ymir | Loge | Fornjot
Gallialaisryhmä:  Albiorix | Bebhionn | Erriapo | Tarvos
Varmistamattomat:  S/2004 S 6 | S/2004 S 4 | S/2004 S 3
Tskhinvali

| Tskhinvali (ცხინვალი) Цхинвал |
| --- | --- |
 Näkymä kaupunkiin
 vaakuna
 Tskhinvali
 Koordinaatit: 42°14′N, 43°58′E 
Valtio:  Georgia
– Hallintoalue:  Šida Kartli
Valtio:  Etelä-Ossetia
Korkeus:  860 m
Väkiluku (2012)  (Suuri osa kaupungin georgialaisista maanpaossa Venäjän Etelä-Ossetian miehityksen seurauksena. Vuonna 1989 väkiluku oli 42 934.):  28 664
Aikavyöhyke:  UTC+3
 – Kesäaika:  UTC+4
 
 tskhinval.ru 
 (Venäjän miehittämän nukkevaltio Etelä-Ossetian Tskhinvalin kaupungin sivusto) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tskhinvali (georg. ცხინვალი, Tskhinvali, oss. Цхинвал, Cxinval) on kaupunki Georgian pohjoisosassa maasta irrottautuneen ja osittain tunnustetun Etelä-Ossetian alueella. Etelä-Ossetia pitää sitä pääkaupunkinaan, mutta Georgian aluejaon mukaan se on piirivapaa kaupunki Šida Kartlin hallintoalueella. Kaupunki sijaitsee Didi Liakhvi -joen varrella Gorin kaupungin luoteispuolella.
Vuosina 1934–1961 kaupungin nimi oli ”Staliniri” Josif Stalinin mukaan. Osseetit kutsuvat kaupunkia nimellä ”Cxinval”, jossa ei ole georgian kielen nominatiivisuffiksia ”-i”. Toinen osseetinkielinen nimi kaupungille on ”Tšreba”. Tskhinvali perustettiin vuonna 1922 ja liitettiin Georgian rautatieverkkoon 1940. Kaupunki oli aiemmin alueellinen teollisuuskeskus, ja siellä toimi sahoja, elintarvike-, tekstiili- ja kemiantehtaita. Vuonna 1989 asukkaista 74 % oli osseetteja, 16 % georgialaisia ja 9 % muita.[lähde? ]
Suurin osa georgialaisista on jättänyt kaupungin. Etelä-Ossetian sodassa 1990–1992 kaupunki vaurioitui pahoin Georgian hallituksen ja ossetialaisten separatistien taistellessa keskenään. Se kärsi jälleen vahinkoja Venäjän–Georgian sodassa vuonna 2008.
Surb Astvatsatsinin kirkko Tskhinvalissa.
Tuhoutuneita rakennuksia Tskhinvalissa vuoden 2008 Venäjän–Georgian sodan jälkeen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tskhinvali Wikimedia Commonsissa
Toivo Martikainen, 2014: Venäjän pelinappulat, mm. ”Etelä-Ossetia ja Abhasia ovat Venäjän suorassa kontrollissa. Venäläiset johtavat niin asevoimia, ministeriöitä kuin turvallisuuspalveluitakin” (Arkistoitu – Internet Archive) (ulkopolitiikka.fi)
Georgian kaupungit ja piirikunnat
Tsodilo

| Tsodilo |
| --- | --- |
 Tsodilon kalliomaalauksia
Maailmanperintökohde
Sijainti:  Kalahari, Botswana  18°46′18″S, 21°45′15″E
Tyyppi:  kulttuurikohde
Kriteerit:  (i), (iii), (vi)
Tunnusnumero:  1020
Valintahistoria
Valintavuosi:  2001
 
Tsodilo on UNESCOn maailmanperintökohde Botswanassa Kalaharin aavikolla. Alueella on ollut sekä suuri uskonnollinen että hengellinen merkitys ihmisille. Tsodilossa on ollut ihmisasutusta jo vuosituhansien ajan.
Alueelta löytyy myös yli 4500 kalliomaalausta 10 neliökilometrin alueelta, mikä tekee siitä yhden maailman suurimmista kalliomaalausten keskittymistä. Siksi sitä on sanuttu myös "Aavikon Louvreksi". Tsodilon arkoeloginen aineisto antaa viitteitä ihmisasutuksesta peräti 100 000 vuoden ajalta, tosin ei yhtäjaksoisesti. Sanit ja hambukushut kunnioittavat alueen vesikuoppia ja kukkuloita pyhinä paikkoina. Alueelta on löydetty keramiikkaa, rautaa, lasihelmiä, simpukankuorista tehtyjä koruja, kaiverrettuja luu- ja kivityökaluja. Alueella on asunut bantuihin kuuluvia ihmisiä noin tuhannen vuoden ajan. He ovat harjoittaneet karjanhoitoa ja kauppaa, kuljettaen kuparia Kongosta, simpukankuoria Atlantin rannoilta ja lasihelmiä Aasiasta. Alueella on kaivettu hematiittia yli kahdestakymmenestä louhoksesta, ja sitä on luultavasti käytetty tässä ulkonmaankaupassa vaihtotavarana.
Kuuluisimmat maalaukset esittävät sarvikuonoja ja hirviantilooppeja, mutta joukossa on myös geometrisia kuvioita. Useimmat maalaukset ovat luultavasti sanien tekemiä. Punavärillä tehdyt kuviot ovat ensimmäiseltä vuosituhannelta jaa.
Tsodilon maalaukset ovat säilyneet hyvin, koska ne on maalattu eroosiota kestävälle kvartsipitoiselle kivelle, ja sijaitsevat harvaanasutulla alueella kaukana asutuskeskuksista. Lisääntyvä matkailu on tuonut riskejä, joita koetetaan torjua sillä, että paikalla saa käydä vain oppaan seurassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tsodilo Wikimedia Commonsissa
Topkapın palatsi

Topkapın palatsi kuvattuna Bosporinsalmelta.
Pienoismalli koko palatsialueesta
Topkapın palatsi (turk. Topkapı Sarayı) on Turkin Istanbulissa sijaitseva palatsi, joka toimi vuosina 1465–1853 Ottomaanien valtakunnan hallintopaikkana. Palatsin rakennustyöt aloitti sulttaani Mehmed II vuonna 1459. Sulttaani asui siellä vuoteen 1856, jolloin hän muutti Dolmabahçen palatsiin, jossa oli modernit mukavuudet, kuten juokseva vesi. Topkapiin jäi edelleen valtion toimintoja, kuten rahapaja ja kirjasto. Topkapin palatsi muutettiin museoksi vuonna 1924, ja sen alue on noin 80 000 neliömetrin kokoinen. Se on ollut Unescon maailmanperintökohde vuodesta 1985. Vuonna 2017 palatsin entisöinnin aikana löydettiin sulttaanien 1400–1500-luvuilla käyttämä kylpylä, hamam, joka suojattiin lasikuorella ja asetettiin yleisölle nähtäväksi.
Nimestään huolimatta Topkapi ei ole yksi palatsirakennus vaan laaja rakennuskompleksi, johon kuuluu neljä muurien ympäröimää sisäpihaa ja niiden sisällä puistojen ympäröimiä huviloita ja huvimajoja. Tärkeä osa Topkapia on haaremi, jossa on asunut tuhansia naisia ja eunukkeja. Koko palatsin väkiluku oli suurimmillaan noin neljätuhatta.
Palatsialueen osat > Ensimmäinen sisäpiha

Ensimmäiselle pihalle johtaa Hallitsijan portti (turk. Bâb-ı Hümâyûn, johon myös Turkin hallituksesta käytetty nimitys ”Korkea portti” alkujaan viittasi.. Ensimmäisen sisäpihan merkittävimpiä nähtävyyksiä ovat Tervehdysten portti sekä Pyövelin lähde, jossa pyöveli pesi kätensä ja miekkansa mestauksen suoritettuaan.
Palatsialueen osat > Toinen sisäpiha

Toisella sisäpihalla kuljeksivat aikoinaan riikinkukot ja gasellit. Vain sulttaani sai ratsastaa sen kivettyä polkua kolmannelle sisäpihalle. 
Toisella sisäpihalla sijaitsevat palatsin keittiörakennukset, leipomot ja tallit. Sulttaani käytti toista pihaa jakaakseen kansalle oikeutta.
Palatsialueen osat > Kolmas sisäpiha

Kolmas sisäpiha on osa palatsialueen sisintä osaa, jossa sulttaani vietti aikaansa silloin, kun hän ei ollut haaremissaan. Haaremin lisäksi siellä sijaitsevat moskeija ja kirjasto. Kolmannelle sisäpihalle saivat tulla vain sulttaani, hänen perheenjäsenensä, palvelijansa ja kutsutut vieraat.
Palatsialueen osat > Neljäs sisäpiha

Neljäs sisäpiha oli sulttaanin ja hänen perheensä käytössä. Siellä on erilaisia puutarha-alueita, huvimajoja ja terasseja. Siellä ovat myös henkilääkärin tilat ja palatsi-apteekki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Topkapın palatsi Wikimedia Commonsissa
Alkio-opiston kulttuuriantropologian opiskelijoiden kollektiivinen Istanbulin opintomatkapäiväkirja 7.–14.4.2008 (Arkistoitu versio)
Korkea portti (Bâb-ı Hümâyûn)
Tervehdysten portti 1. pihalla
Keittiötiloja 2. pihalla
Kirjasto 3. pihalla
Suihkulähde 4. pihalla