stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Björn Andrésen
Aiheesta muualla

Björn Andrésen Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Björn Andrésen Elonetissä.
Kristina Lindström ja Kristian Petri: Maailman kaunein poika  (Världens vackraste pojke).  Ruotsi,  2020.  Dokumenttielokuva Andrésenista ja Tadzion roolin vaikutuksista hänen koko elämäänsä, 93 min. Katso The Most Beautiful Boy in the World Internet Movie Databasessa (englanniksi).
Inula candida ssp. candida

| Inula candida ssp>  candida.Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Suku::  Hirvenjuuret Inula
Laji::  candida
Alalaji::  candida
Kolmiosainen nimi
 Inula candida ssp. candida  (L.) Cass. 
Synonyymit
 Inula candida (L.) Cass. var. candida  Inula limonifolia (Sibth. & Sm.) Raulin  Inula candida ssp. limonifolia (Sibth. & Sm.) Hayek  Inula limonifolia (Sibth. & Sm.) Raulin var. limonifolia 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Inula candida ssp. candida on asterikasvien heimoon ja hirvenjuurten sukuun kuuluva Inula candida -lajin alalaji.
Lajia tavataan ainakin Kytheran, Kreetan, Kásoksen, Gávdoksen ja Kárpathoksen saarilla sekä Antikytheran, Porín (Prasonísi) ja Porétin (Lagoúvardos) saarten muodostamalla Natura 2000 -alueella. Kaikki saaret kuuluvat Kreikalle ja sijaitsevat Välimeressä.
Inula candida ssp. candida var. rotundifolia on Inula candida ssp. candida -alalajin muunnos.
Aiheesta muualla

GBIF: Pentanema candidum subsp. candidum
Asperula taygetea

| Asperula taygetea> Tieteellinen luokittelu |
| --- | --- |
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Gentianales
Heimo::  Matarakasvit Rubiaceae
Suku::  Maratit Asperula
Laji::  taygetea
Kaksiosainen nimi
 Asperula taygetea  Boiss. & Heldr. 
Synonyymit
 Asperula incana 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Asperula taygetea on matarakasvien heimoon ja marattien sukuun kuuluva kasvi. Kasvi kukkii huhtikuusta kesäkuuhun.
Asperula taygetea kasvaa 150–250 metrin korkeudella kivien halkeamissa ja kalkkikivijyrkänteillä. Laji on eteläisen Egeanmeren alueen kotoperäinen laji. Lajia tavataan Kreikassa Kreetan saaren länsiosassa, Peloponnesoksen niemimaalla, Kytheran saarella sekä Antikytheran, Porín (Prasonísi) ja Porétin (Lagoúvardos) saarten muodostamalla Natura 2000 -alueella.
Kasvi on suojeltu Kreikan presidentin asetuksella (67/1981).
Aiheesta muualla

JSTOR Global Plants: Asperula taygetea (englanniksi)
Kuva kasvista[vanhentunut linkki] (englanniksi)
Egor Kreed

| Egor Split> Egor Nikolaevits Bulatkin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. kesäkuuta 1994 (ikä 30) Penza, Venäjä
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Taiteilijanimi:  KReeD, EK, Egor Krid
Laulukielet:  venäjä
Aktiivisena:  2011—
Tyylilajit:  pop, hip-hop, R&B
Soittimet:  kitara
Levy-yhtiöt:  Black Star (2012-2019), Warner Music Russia (2019-)
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
egorkreed.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Egor Nikolaevits Bulatkin (s. 25. kesäkuuta 1994 Penza, Venäjä) on venäläinen rap-artisti ja laulaja. Hän aloitti uransa vuonna 2011 nimimerkillä KReeD, mutta nyt esiintyy nimellä Егор Сплит (Egor Split).lähde? Vuodesta 2012 hän oli Black Star levy-yhtiössä, mutta erosi siitä vuonna 2019.
Albumit

| --- | --- |
holostjak:  julkaistu vuonna 2015  levy-yhtiö: Black Star
chto oni znajut:  julkaistu vuonna 2017  levy-yhtiö: Black Star
58:  julkaistu vuonna 2020  levy-yhtiö: Warner Music Russia
Rémi Garde

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 3. huhtikuuta 1966 (ikä 58)
Syntymäpaikka: L'Arbresle, Rhône, Ranska
Pelipaikka: puolustaja/keskikenttäpelaaja
Pituus: 175 cm
Seura
Seura: avoin
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1987–1993 |  Olympique Lyon | 146 | (22) |
| 1993–1996 |  RC Strasbourg | 68 | (3) |
| 1996–1999 |  Arsenal | 31 | (0) |
Maajoukkue
| 1990–1992 |  Ranska | 6 | (0) |
Valmennusura
2003–2007:  Olympique Lyon (apuv.)
2011–2014:  Olympique Lyon
2015–2016:  Aston Villa
2018–2019:  Montreal Impact
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Rémi Garde (s. 3. huhtikuuta 1966) on ranskalainen jalkapallovalmentaja ja entinen puolustaja.
Gardella on myös takanaan pitkä ura Olympique Lyonnais'n organisaatiossa.
Ura pelaajana

Garde aloitti pelaajauransa Olympique Lyonnais’n juniorijoukkueissa ja nousi seuran omana kasvattina edustusmiehistöön ensimmäisen kerran kaudella 1984–1985. Hän pelasi kuitenkin vain yhden ottelun ja esiintyi seuraavat kaksi kautta vain Lyonin II-joukkueessa. Garde palasi edustusmiehistöön jälleen 1987–1988, mutta todellisen läpimurtonsa keskikentän pohjalla tai liberon paikalla viihtynyt Garde teki seuraavalla kaudella. Hän nousi Lyonin avainpelaajien joukkoon ja oli isossa roolissa seuran noustessa pääsarjaan.
Liigatasolla Garde edusti Lyonia neljä kautta ja kantoi myös joukkueen kapteeninnauhaa. Kesällä 1993 hän jätti Lyonin ja siirtyi RC Strasbourgiin. Toisella kaudellaan hän pääsi taistelemaan Coupe de Francen voitosta, mutta finaalissa Paris Saint-Germain voitti Paul Le Guenin maalilla 1–0. Kahden Strasbourgissa vietetyn kauden jälkeen Garde siirtyi Englantiin Arsenalin joukkueeseen. Garde siirtyi Tykkimiehiin samana päivänä Patrick Vieiran kanssa, ja molempia voidaan pitää seuran päävalmentajaksi myöhemmin samana vuonna siirtyneen Arsène Wengerin löytöinä. Hyvistä suosituksista huolimatta Garde ei onnistunut nousemaan Arsenalin avauskokoonpanoon, sen sijaan hän toimi Emmanuel Petit’n luotettavana vaihtomiehenä. Kaudella 1997–1998 hän kruunasi uransa Englannin tuplamestaruuteen. Polvivaivoista kärsinyt Garde lopetti pelaajauransa kesäkuussa 1999.
Ranskan maajoukkueessa Garde debytoi tammikuussa 1990 maaottelussa Kuwaitia vastaan. Hän pelasi Ranskan paidassa kuusi maaottelua ja oli mukana EM-kisoissa 1992, muttei saanut lopputurnauksessa peliaikaa. Hänen viimeiseksi maaottelukseen jäi EM-kisojen alla pelattu harjoitusottelu Sveitsiä vastaan.
Ura pelaajana > Meriitit pelaajana

Englannin mestaruus: 1998
FA Cup: 1998
Coupe de France
Hopeaa: 1995
Division 2: 1989
Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen Garde toimi kommentaattorina tv:ssä ja jalkapallokonsolipeleissä. Valmennusuransa hän aloitti vuonna 2003, kun hänestä tuli entisen seuransa Olympique Lyonnais’n apulaisvalmentaja. Yhdessä Paul Le Guenin kanssa hän luotsasi Lyonin kahteen perättäiseen Ranskan mestaruuteen. Le Guenin jätettyä seuran kesällä 2005 Garde jatkoi Gérard Houllier’n apuvalmentajana ja voitti hänen kanssaan kaksi mestaruutta lisää.
Houllier’n jätettyä valmennustehtävänsä Lyonissa kauden 2006–2007 jälkeen Garden spekuloitiin siirtyvän Arsenalin urheilutoimenjohtajaksi. Hän kuitenkin jatkoi Lyonin organisaatiossa valmennustehtävissä, joskin kaudella 2007–2008 Christophe Galtier toimi päävalmentaja Alain Perrinin ykkösapulaisena. Kesällä 2010 Garde siirtyi Lyonin valmennusakatemian johtoon Georges Prostin jätettyä paikkansa.
Kesäkuussa 2011 Garde nousi pitkän spekuloinnin jälkeen Lyonin edustusjoukkueen päävalmentajaksi Claude Puelin saatua potkut tehtävistään. Garde luotsasi Lyonin debyyttikaudellaan ensimmäiseen turnausvoittoon neljään vuoteen, kun seura kaatoi US Quevillyn Coupe de Francen loppuottelussa 1–0. Lisäksi Lyon eteni finaaliin Coupe de la Liguessä, mutta hävisi mestaruuden Olympique de Marseillelle. Ranskan liigassa Lyonin menestys jäi kaudella 2011–2012 odotuksia vaisummaksi ja joukkue oli lopulta neljäs. Näin Lyon jäi ensimmäistä kertaa 13 vuoteen Mestarien liigan ulkopuolelle. Kauden jälkeen Garde allekirjoitti kesään 2014 ulottuvan jatkosopimuksen seuran kanssa.
Kaudella 2012–2013 Garde luotsasi Lyonin jälleen taistelemaan kärkisijoista liigassa, mutta Paris Saint-Germainille joukkue ei mahtanut mitään. Lopulta Lyon oli kolmas häviten PSG:lle 16 pistettä. Näin Lyon selvisi jälleen Mestarien liigaan, mutta putosi viimeisellä karsintakierroksella yllättäen Real Sociedadille yhteismaalein 4–0. Kaudella 2013–2014 seuralla oli mahdollisuus palata pokaalikantaan, mutta PSG voitti Lyonin Coupe de la Liguen finaalissa 2–1. Finaalitappio liigacupissa oli Gardelle toinen Lyon-valmentajana. Toukokuun alussa ennen liigan viimeistä kierrosta Garde ilmoitti jättävänsä Lyonin kesällä perhesyiden vuoksi.
2. marraskuuta 2015 lähtien hänestä tuli Aston Villan päävalmentaja vuoteen 2019 ulottuvalla sopimuksella.  Garden johdolla Villan tahmeat esitykset liigassa jatkuivat ja joukkue juuttui putoamisviivan alapuolelle. Lopulta seura purki Garden sopimuksen maaliskuun lopussa 2016, kun Villa oli voittanut vain kolme pelaamistaan 23 ottelusta Garden alaisuudessa.
8. marraskuuta 2017 Garde allekirjoitti sopimuksen kanadalaisen MLS-seura Montreal Impactin kanssa. Hän sai potkut seurasta elokuussa 2019.
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Coupe de France: 2012
Coupe de la Ligue
Hopeaa: 2012, 2014
Hekate (täsmennyssivu)

Hekate (m.kreik. Ἑκάτη, Hekatē) tai Hecate (lat.) voi viitata seuraaviin:
Hekate, jumalatar kreikkalaisessa mytologiassa
100 Hekate, pikkuplaneetta
Megálos Refmatiáris, antiikin Hekate, saari Kykladien saariryhmässä lähellä Delosta
HMS Hecate, Britannian Kuninkaallisen laivaston Cyclops-luokan monitori
PGM Hécate II, Ranskan maavoimien raskas tarkkuuskivääri.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hecate”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Dorchesterin piirikunta (Etelä-Carolina)

Dorchesterin piirikunta (engl. Dorchester County) on Yhdysvaltojen Etelä-Carolinan osavaltiossa sijaitseva piirikunta. Sen väkiluku oli 162 809 vuonna 2019. Piirikunnan hallintokeskus on St. Georgen kaupunki. Piirikunta perustettiin vuonna 1897.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Dorchesterin piirikunta (Etelä-Carolina) Wikimedia Commonsissa
Viljo Kujala

Viljo Vilho Kujala (8. marraskuuta 1891 Sippola – 13. syyskuuta 1977 Helsinki) oli suomalainen kasvitieteilijä. Hän toimi valtion luonnonsuojeluvalvojana 1930–1938 ja Metsäntutkimuslaitoksen metsäbiologian professorina 1938–1961. Kujala oli myös Suomen luonnonsuojeluyhdistyksen puheenjohtaja 1942–1952 ja Vanamo-seuran puheenjohtaja 1951–1960.
Kirjallisuutta

Kalliola, Reino: Viljo Kujala 1891–1977 : In memoriam.  Helsinki:  Metsäntutkimuslaitos, 1979.  ISBN 951-40-0386-1
Japanin parlamenttivaalit 2021

Japanin parlamenttivaalit 2021 järjestettiin 31. lokakuuta Japanin perustuslain edellyttämällä tavalla. Äänestys käydään kaikissa Japanin vaalipiireissä. Vaaleissa valitaan uudet parlamentin jäsenet seuraavaksi kaudeksi. Kyseessä ovat vuonna 2019 alkaneen Reiwa-kauden ensimmäiset parlamenttivaalit.
Tausta ja vaalijärjestelmä

Tokion olympialaisten järjestäminen sekä Japanin hidas rokotustahti koronavirusta vastaan söivät istuvan pääministeri Yoshihide Sugan suosiota ja tämä luopui puolueensa puheenjohtajuudesta. Uudeksi puheenjohtajaksi valittiin Fumio Kishida, josta tuli myös uusi pääministeri. Hän määräsi myös saman tien uudet vaalit.
Vaaleissa käytetään kahta päällekkäistä järjestelmää: 289 edustajaa valitaan enemmistövaalitavalla yhden hengen vaalipiireistä ja 176 valitaan koko maan tasolta suhteellisella vaalitavalla.
Yhteensä vaaleissa on 1051 ehdokasta, joista 857 kisaa yhden edustajan vaalipiireissä ja loput 194 suhteellisella tavalla valittavista paikoista. Lain mukaan ehdokkaiden tulee olla vähintään 25-vuotiaita Japanin kansalaisia.
Tulokset

| Puolue | Enemmistövaalitapa> Äänet | Enemmistövaalitapa> Osuus (%) | Suhteellinen vaalitapa> Äänet | Suhteellinen vaalitapa> Osuus (%) | Paikat yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| LDP | 27 626 234 | 48,05 | 19 914 883 | 34,66 | 261 |
| Rikken-minshutō | 17 239 691 | 29,99 | 11 491 997 | 20,00 | 96 |
| Kōmeitō | 872 931 | 1,52 | 7 114 282 | 12,38 | 32 |
| Kommunistit | 2 650 591 | 4,61 | 4 166 076 | 7,25 | 10 |
| Ishin | 4 802 793 | 8,35 | 8 050 830 | 14,01 | 41 |
| DPP | 1 245 719 | 2,17 | 2 593 255 | 4,51 | 11 |
| Shakai minshu-tō | 313 193 | 0,43 | 1 018 588 | 1,77 | 1 |
| Reiwa | 248 280 | 0,54 | 2 215 648 | 3,86 | 3 |
| Muut | 222 368 | 0,39 | 900 181 | 1,57 | 0 |
| Sitoutumattomat | 2 269 166 | 3,95 | - | - | 10 |
| Äänet yhteensä | 57 490 966 | 57 490 966 | 57 465 740 | 57 465 740 | 465 |
Lähde:
Vaalituloksen varmistuttua Yukio Edano ilmoitti eroavansa puolueensa puheenjohtajan paikalta, koska ei onnistunut voittamaan liberaalidemokraatteja. Vaalitulos oli lähinnä torjuntavoitto LDP:lle, joka säilytti enemmistönsä, mutta menetti siitä huolimatta paikkoja. Suurin voittaja oli Ishin, joka nousi maan kolmanneksi suurimmaksi puolueeksi.
Äänestysprosentti oli 55,93 %, mikä on hieman enemmän, kuin viime vaaleissa vuonna 2017.
Galleria

Kampanja-auto Osakassa
Vaalimainoksia Naganossa
Yoshihide Suga kampanjoimassa
Ääntenlaskentapaikka Wakkanaissa paikallisen lukion tiloissa.
Arado Ar 232

| Arado Ar 232 |
| --- | --- |
 Briteille luovutettu Ar 232B-0 A3+RB vuonna 1945.
Tyyppi:  sotilaskuljetuskone
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Arado Flugzeugwerke
Ensilento:  1941
Pääkäyttäjät:  Luftwaffe
Valmistusmäärä:  22 
Arado Ar 232 oli saksalainen Arado Flugzeugwerken valmistama nelimoottorinen sotilaskuljetuskone. Konetyypissä oli muutamia ajalleen uusia rakenneratkaisuja, kuten kuorman lastaamista ja purkua helpottava runkorakenne, sekä monipyöräinen laskuteline, joka mahdollisti toiminnan heikompilaatuisilta kiitoteiltä. Ar 232:ta valmistettiin kaikkiaan 22 kappaletta, ja koneet olivat varsin aktiivisessa käytössä vuosina 1942–1945, palvellen pääasiassa Luftwaffen KG 200 -erikoisyksikössä.
Historia

Ar 232 kehitettiin yleiskäyttöiseksi kuljetuskoneeksi, jonka monipyöräinen laskuteline mahdollisti liikennöinnin etulinjan lentokentille. Koneen rakenneratkaisuissa kokeiltiin uusia ominaisuuksia, kuten  kapselimallista runkoa, joka helpotti kuorman lastaamista ja purkua. Tyypin ensimmäinen, kahdella 1 600-hevosvoimaisella (1 193 kW) BMW 801MA -tähtimoottorilla varustettu prototyyppi teki ensilentonsa kesällä 1941. Tehokkaita BMW 801 -moottoreita tarvittiin kuitenkin enemmän Focke-Wulf Fw 190 -hävittäjän kaltaisissa taistelukoneissa, minkä seurauksena Ar 232 -koneet varustettiin kolmannesta prototyypistä eteenpäin neljällä heikompitehoisella 1 200-hevosvoimaisella (895 kW) BMW Bramo 323 -tähtimoottorilla. Rakenneratkaisut säilyivät samoina 19 valmistetusta Ar 232B -tuotantomallin koneessa, joskin yhdessä koneyksilössä käytettiin Bramo 323 -moottorien sijaan sotasaaliina saatuja ranskalaisia Gnome-Rhòne-moottoreita. Koneista suurin osa sijoitettiin Luftwaffen Kampfgeschwader 200 (KG 200) -erikoisyksikköön, ja niitä käytettiin varsin runsaasti vuosina 1942–1945.
Tekniset tiedot (Ar 232B-0)

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 4
Pituus: &&&&&&&&&&&&&023.052000023,52 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&033.050000033,50 m
Korkeus: &&&&&&&&&&&&&&05.07000005,70 m
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&012800.&&&&0012 800 kg
Suurin lentoonlähtöpaino: &&&&&&&&&&021160.&&&&0021 160 kg
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&04.&&&&004 × BMW Bramo 323R-2 Fafnir -yhdeksänsylinteristä tähtimoottoria; &&&&&&&&&&&&0895.&&&&00895 kW (&&&&&&&&&&&01200.&&&&001 200 hv) per moottori
Suoritusarvot
Suurin nopeus: &&&&&&&&&&&&0340.&&&&00340 km/h
Lentomatka: &&&&&&&&&&&01335.&&&&001 335 km
Lakikorkeus: &&&&&&&&&&&06900.&&&&006 900 m
Nousuaika: 15 min 48 s 4000 metriin
Aseistus
1 × 13 mm MG 13 -konekivääri etuampumossa
1 × 20 mm MG 151 -tykki ylätornissa
1–2 × 13 mm vapaasti suunnattavaa taakse alaspäin ampuvaa konekivääriä rungon takapäässä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arado Ar 232 Wikimedia Commonsissa
Ágios Kírykos

| Ágios Kírykos Άγιος Κήρυκος |
| --- | --- |
 Ágios Kírykoksen kaupunkia.
 Kunnallisyksikön sijainti
 Ágios Kírykos
 Koordinaatit: 37°36′53″N, 26°17′39″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Egea
Alue:  Pohjois-Egean saaret
Alueyksikkö:  Ikaría
Kunta:  Ikaría
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  540101
Väkiluku (2011):  3 511
 – Kaupunki­yhdys­kunta:  2 955
 – Kaupunki:  2 218
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  ΜΟ
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ágios Kírykos (kreik. Άγιος Κήρυκος; myös Ágios Kírikos) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Ikarían kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Αγίου Κηρύκου, Dimotikí Enótita Agíou Kirýkou) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Ikarían saarella, Ikarían alueyksikössä Pohjois-Egean saarten alueella. Koko kunnallisyksikön väkiluku on 3 511 ja varsinaisen Ágios Kírykoksen kaupungin väkiluku 2 218 (vuonna 2011). Ágios Kírykos on Ikarían saaren pääkaupunki ja Ikarían kunnan kuntakeskus.
Ágios Kírykoksen Pyhän Kerykoksen kirkko.
Ágios Kírykoksen kaupunki sijaitsee Ikarían kaakkoisrannikolla. Kunnallisyksikkö kattaa saaren koko itäosan. Asutus syntyi 1500- tai 1600-luvulla. Kaupunki on nimetty sen ja koko Ikarían suojeluspyhän Pyhän Kerykoksen mukaan.
Kaupungin nähtävyyksiin kuuluvat Pyhän Kerykoksen kirkko, vanhassa keskikoulussa toimiva Ágios Kírykoksen arkeologinen museo ja kansatieteellinen museo. Kaupungin rakennuskanta on yhdistelmä perinteistä ja uusklassista arkkitehtuuria. Kaupungissa sijaitsee toinen saaren kahdesta pääsatamasta. Satamassa on Ikarosta esittävä veistos. Ikarían lentoasema sijaitsee noin 12 kilometriä kaupungista koilliseen.
Ágios Kírykos oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Ikarían kunnaksi yhdessä Évdiloksen ja Ráchesin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Ágios Kírykoksen kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kylä- ja kaupunkiyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä- tai kaupunki­yhdys­kunta | Kylä, kaupunki tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Ágios Kírykos | Ágios Kírykos | 2 218 |
| Ágios Kírykos | Éxo Fáros | 0 |
| Ágios Kírykos | Fáros (Fanári) | 81 |
| Ágios Kírykos | Kámpa | 1 |
| Ágios Kírykos | Katafýgio (Katafýgi) | 62 |
| Ágios Kírykos | Lardádes | 10 |
| Ágios Kírykos | Mavráto | 51 |
| Ágios Kírykos | Mavrikáto | 10 |
| Ágios Kírykos | Moní Lefkádos Evangelismós (luostari) | 15 |
| Ágios Kírykos | Oxéa | 47 |
| Ágios Kírykos | Thérma | 122 |
| Ágios Kírykos | Thérma Lefkádos | 28 |
| Ágios Kírykos | Tsourédes | 29 |
| Ágios Kírykos | Xýlino | 16 |
| Ágios Kírykos | Xylosýrtis | 265 |
| Chrysóstomos | Chrysóstomos | 121 |
| Chrysóstomos | Livádi | 5 |
| Chrysóstomos | Plagiá | 78 |
| Chrysóstomos | Vaóni | 13 |
| Chrysóstomos | Vardarádes | 5 |
| Perdíki | Agía Kyriakí | 3 |
| Perdíki | Kióni | 36 |
| Perdíki | Mileopó | 31 |
| Perdíki | Monokámpi | 73 |
| Perdíki | Perdíki | 157 |
| Perdíki | Ploumári | 34 |
Yhteensä: 3 511
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ágios Kírykos Wikimedia Commonsissa
Kaikki parhaat 1967–2007

| Kaikki parhaat 1967–2007 Kirka |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: maaliskuu 2007
 Formaatti: CD, digitaalinen
 Kesto: 02.29.00
 Levy-yhtiö: SonyBMG
 Levymerkki: Bluebird
Listasijoitukset
 Suomen virallinen lista: 2.
Kirkan muut julkaisut
| Tähtisarja – 30 suosikkia 2007 | Kaikki parhaat 1967–2007 2007 | Kaikki singlet 1967–2007 2007 |
Kaikki parhaat 1967–2007 on suomalaislaulaja Kirkan maaliskuussa 2007 julkaistu kokoelma-albumi. Se julkaistiin Kirkan muistoksi noin kaksi kuukautta hänen kuolemansa jälkeen. Albumin kappaleet valittiin yhteistyössä Kirkan ihailijakerhon, Kirka Fan Clubin, kanssa.
Albumi oli korkeimmillaan Suomen virallisen listan toisella sijalla. Sitä myytiin yli 19 000 kappaletta ja siitä myönnettiin vuonna 2008 kultalevy.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD 1 Surun pyyhit silmistäni  Kahden hullun matka  Anna käsi  Kaksin rannalla yksinäiset  Leijat  Pääsi rinnallein painuu  Ota lähellesi  Luulet sä tosiaan  Soitin vain kun taas sua kaipaan  Hengaillaan  Kasvot peilissä  Pari kultarahaa  Niin paljon se sattuu  Yön lapsi  Mrs. Robinson (Kirka ja Sammy)  Kanelipuun alla  Okolona River Bottom Band  Viimeiseen mieheen  Tie huomiseen  Siks oon mä suruinen :  CD 2 Daa-da daa-da (Kirka ja Sammy)  Hetki lyö  Varrella virran  Mamy Blue  Alku kaiken kauniin  Elämääni eksynyt  Sä vain  Tunne et mua vieläkään  Hey Jude  Silta yli synkän virran  Täytyy uskaltaa  Kyyneleet  Pyydä vain  Susanna  Pikkuveli  Taas nousen junaan  Karvas viini  Tunnetko  Sua tarvitsen  Miten ihmeellinen oot
Riuttakalat

Koralliriutoilla elää paljon kaloja ja useita eri kalalajeja.
Koralliriuttojen kaloja, etualalla aaltosäppikala.
Riuttakalat ovat kaloja, jotka elävät koralliriutalla tai sellaisen läheisyydessä. Koralliriutat muodostavat monimutkaisia ekosysteemejä, joilla on valtava biodiversiteetti. Lukemattomien muiden lajien joukossa kalat erottuvat värikkäinä ja mielenkiintoisina katsottavina. Terveellä koralliriutalla satoja lajeja voi esiintyä pienellä alueella, ja monet niistä piilossa tai hyvin naamioituneina. Riuttakalat ovat kehittäneet monia nerokkaita keinoja riutoilla selviytymiseen.
Vaikka koralliriutat käsittävät alle yhden prosentin maailman valtamerten pinta-alasta, niissä elää silti 25 prosenttia maailman kaikista merikalalajeista. Riuttojen elinympäristöt ovat jyrkkä vastakohta avovesien elinympäristöille, joiden pinta-ala on 99 prosenttia maailman valtameristä.
Koralliriuttojen elinympäristön katoaminen, lisääntynyt saastuminen ja liikakalastus ja kestämätön kalastus uhkaavat kuitenkin koralliriuttojen ja riuttakalojen säilymistä.
Yleiskatsaus

Koralliriutat ovat kehittyneet miljoonien vuosien aikana levien, selkärangattomien ja kalojen koevoluutiossa. Niistä on tullut runsaasti kansoitettuja ja monimutkaisia ympäristöjä, ja kalat ovat kehittäneet monia nerokkaita selviytymiskeinoja. Suurin osa koralliriutoista löydettyistä kaloista kuuluu viuhkaeväisiin, jotka tunnetaan eviensä piikeistä. Nämä piikit ovat hyvä puolustuskeino, ja pystytettynä ne voivat yleensä lukita ne paikoilleen tai ne ovat myrkyllisiä. Monet riuttakalat ovat myös kehittäneet naamiovärin harhauttaakseen saalistajia.
Riuttakalat ovat myös kehittäneet monimutkaisia adaptiivisia käyttäytymismalleja. Pienet riuttakalat suojautuvat saalistajilta piiloutumalla riutan rakoihin tai parvikäyttäytymisellä. Monet riuttakalat elävät vain yhdellä pienellä alueella, jossa ne tuntevat jokaisen piilopaikan ja pääsevät näin niihin heti. Lepäävät pienet kalat ovat edelleen alttiita halkeamissa saalistaville pedoille, joten monet kalat, kuten säppikalat, ahtautuvat pieneen piilopaikkaan ja kiilaavat itseään pystyttämällä piikkinsä.
Esimerkkinä riuttakalojen mukautumisesta on keltavälskäri, joka on kasvinsyöjä. Se syö pohjaleviä, mutta keltavälskärit puhdistavat myös leväkasvustoja merikilpikonnien kilviltä. Kilpikonnat eivät hyväksy muita samanvärisiä tai -muotoisia kaloja.