stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
10. divisioona (jatkosota)
Kannaksen suurhyökkäyksen torjunnassa vuonna 1944 > Divisioonan torjuntataisteluista

Neuvostoliiton aloitettua 9. kesäkuuta 1944 suurhyökkäyksensä Kannaksella oli 10. divisioona sijoitettuna Valkeasaareen. Sen asemat olivat maasto-olosuhteista johtuen heikosti varustetut koska korsuja oli ollut mahdotonta rakentaa syvemmälle pohjaveden vuoksi ja niiden päälle rakennetut vahvistukset ampui vihollinen suorasuuntaustykeillä hajalle. Kun neuvostoliittolaiset aloittivat niiden järjestelmällisen tuhoamisen tykistöllään se aiheutti järkytyksen divisioonassa. Se joutui välittömästi sitomaan reservinsäkin taisteluun.
Suurimman ryöpytyksen sai kohdata everstiluutnantti Viljasen komentama jalkaväkirykmentti 1. Aseet ja miehet hautautuivat alueella pölyävään hiekkaan. Vielä saman päivän iltanakaan ei suomalaisten puolella ymmärretty suurhyökkäyksen alkaneen vaikka divisioonalla ei enää ollut reservejäänkään. Vaikka läpimurto oli vain ajan kysymys, mitään ilmoitusta päämajaan ei lähetetty. Iltapäivällä divisioonan komentaja kenraalimajuri Johannes Sihvo ei suostunut takamaaston suluttamiseen sillä se olisi vaikuttanut siltä että suomalaiset aikoisivat vetäytyä. Illalla Sihvo jopa kieltäytyi ottamasta edes yhteyttä IV armeijakunnan komentajaan Taavetti Laatikaiseen, vedoten myöhäiseen kellonaikaan. Armeijakunnassa ei oltu tietoisia tilanteen vakavuudesta sillä vankikuulustelua suorittamassa ollut kapteeni oli nähnyt upseerien pelaavan tennistä komentopaikalla.
Puna-armeijan johto oli varannut pääaseman läpimurtoon 21,7 km:n kaistalle, joka siis oli pääosin 10. divisioonan alueella, yhteensä 9 jalkaväkidivisioonaa, kolme panssari- tai rynnäkkötykkirykmenttiä ja runsaasti tykistöä. 10. divisioonaa vastassa oli kaksi armeijakuntaa ja naapurina olleen 2. divisioonan etelälohkolla Neuvostoliiton 23. armeijaan kuulunut armeijakunta. Neuvostojoukkojen ylivoima oli kertakaikkisen murskaava.
Seuraavana aamuna kello 5 aloittivat Neuvostoliiton joukot oloissamme ennennäkemättömän 135 minuuttia kestäneen tulivalmistelun, johon otti osaa 3 000 tykkiä ja kranaatinheitintä. 10. D:n asemat murskaantuivat olemattomiin. Tilanne oli niin paha että suomalaisten joukot joutuivat vetäytymään Vammelsuu-Taipale-linjalle. Koska suuri osa vetotraktoreista ja hevosista oli muualla maatalous- tai linnoitustöissä menetettiin tässä yhteydessä vetokaluston puuttuessa 68 kenttätykkiä ja kymmenittäin uusia panssaritorjuntatykkejä.
Tappiot

Yhtymien Päämajalle tekemien määräaikaisilmoitusten mukaan 10. divisioonan kokonaistappiot olivat kaatuneina, haavoittuneina ja kadonneina yhteensä 8 598 miestä.
Divisioonan komentaja kenraalimajuri Johannes (Jussi) Sihvo
Alalehti

Alalehti on kasvuverson tai sen haarojen tyviosassa tai maavarressa oleva lehtivihreätön lehti. Se on tavallisesti suomumainen tai tuppimainen ja yleensä pienikokoinen. Alalehden tehtävänä on suojata päätesilmua verson kehityksen alkuvaiheessa. Alalehdet ovat kasvin ensimmäiset varsinaiset lehdet. Ne sijaitsevat alimpana. Silmuja suojaavat silmusuomut ovat yksi alalehtityyppi.
Daokhoksen votiivilahja

| Daokhoksen votiivilahja |
| --- | --- |
 Daokhoksen votiivilahja.
Nimi:  Daokhoksen votiivilahja
Tekijä:  Lysippos tai Euthykrates
Valmistumisvuosi:  n. 337–332 eaa.
Taiteenlaji:  veistos
Teostyyppi:  veistosryhmä, monumentti
Materiaali:  marmori
Sijainti:  Delfoin arkeologinen museo, Delfoí, Kreikka
Koordinaatit:  38°28′58″N 22°30′05″E﻿ / ﻿38.48279°N 22.501491°E﻿ / 38.48279; 22.501491
Daokhoksen votiivilahja (myös Daokhos-ryhmä) on antiikin kreikkalainen veistosryhmä Delfoin pyhäkköalueelta Kreikasta. Sen on veistänyt mahdollisesti Lysippos tai hänen poikansa Euthykrates myöhäisellä klassisella kaudella noin vuonna 337–332 eaa. Nykyisin veistosryhmän säilyneet osat on sijoitettu Delfoin arkeologiseen museoon.
Hagias, osa Daokhoksen votiivilahjaa.
Veistosryhmän on omistanut votiivilahjana Apollonin pyhäkköalueelle farsaloslainen Daokhos II, joka on ryhmän keskushenkilö. Kokonaisuus on koostunut yhdeksästä patsaasta, joista kahdeksan edusti kuutta sukupolvea Daokhos II:n sukua. Ne esittivät seuraavia henkilöitä: Daokhos II; poika Sisyfos II; isä Sisyfos I; isoisä Daokhos I; isoisän isä Hagias; isoisän isoisä Aknonios; sekä kaksi sukuun Hagiaan puolelta kuulunutta urheilijaa, Telemakhos ja Agelaos, jotka olivat Python kisojen voittajia. Yhdeksäntenä veistoksena ryhmässä on ollut Apollonin patsas, joka on mahdollisesti esittänyt Omfalos-kivellä istuvaa Apollonia.
Veistosten alla on ollut pitkä suorakulmainen jalusta, johon oli kirjoitettu kunkin patsaan kohdalle kyseisen henkilön nimi. Veistosryhmä oli sijoitettu Apollonin temppelin tasanteen koilliskulmaan. Kuusi Daokhoksen sukua esittäneistä patsaista on säilynyt paremmin ja kahdesta on säilynyt osia. Myös jalusta on säilynyt. Apollonin patsas on kadonnut, joskin Delfoista on löydetty istuvan Apollonin patsaan osia, jotka saattavat olla peräisin tästä kokonaisuudesta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daokhoksen votiivilahja Wikimedia Commonsissa
Švėkšna

| Švėkšna |
| --- | --- |
 Švėkšnan katolinen kirkko.
 vaakuna
 Švėkšna
 Koordinaatit: 55°31′0″N, 21°37′40″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Klaipėda
Kunnallispiiri:  Šilutėn kunnallispiiri
Väkiluku (2001):  2 053
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Švėkšna on kauppala Länsi-Liettuassa, Klaipėdan läänissä, Šilutėn kunnallispiirissä, lähellä Itämeren rannikkoa. Vuonna 2001 kauppalassa asui 2 053 asukasta. Švėkšna sijaitsee 21 kilometriä koilliseen Šilutėsta. Kauppalan länsipuolella virtaa Švėkšnalė-joki.
Švėkšnassa on muiden muassa psykiatrinen sairaala, terveyskeskus, apteekki, useita kouluja, päiväkoti, vapaa-ajan keskus, kirjasto, museo, kaksi kirkkoa, seurakunnan hoitokoti, postiasema, poliisiasema ja paloasema.
Švėkšna mainitaan ensimmäisen kerran 1300-luvulla. Asutuskeskuksen on oletettu saaneen alkunsa Melnon sopimuksen jälkeen vuonna 1422, kun Saksalaisen ritarikunnan uhka oli väistynyt. 1800-luvulla kauppalan maat olivat Plater-nimisen suvun hallussa. 1800-luvun lopulla Liettuan lehdistökiellon aikana Švėkšna oli yksi tärkeimmistä jakeluväylistä kuljettaa liettualaista kirjallisuutta muualle.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kauppalan sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (liettuaksi)
Klaipėdan lääni
| --- | --- |
Kunnat: Klaipėdan kaupunkikunta • Klaipėdan kunnallispiiri • Kretingan kunnallispiiri • Neringan kunta • Palangan kaupunkikunta • Šilutėn kunnallispiiri • Skuodasin kunnallispiiri
Kaupungit: Klaipėda • Gargždai • Priekulė • Kretinga • Salantai • Palanga • Šilutė • Skuodas
Kauppalat: Vėžaičiai • Dovilai • Kretingalė • Veiviržėnai • Endriejavas • Plikiai • Judrėnai • Darbėnai • Kartena • Grūšlaukė • Švėkšna • Žemaičių Naumiestis • Rusnė • Vainutas • Mosėdis Ylakiai • Lenkimai • Barstyčiai
Kylät: Agluonėnai • Dercekliai • Dreverna • Vydmantai • Kūlupėnai • Padvariai • Kretingsodis • Kurmaičiai • Nida • Juodkrantė • Preila • Traksėdžiai • Juknaičiai • Macikai • Saugos • Pagryniai • Daukšiai • Notėnai • Šaukliai • Šatės • Mažieji Rūšupiai
Delfoin Antinoos

| Delfoin Antinoos |
| --- | --- |
 Delfoin Antinoos.
Nimi:  Delfoin Antinoos
Taiteenlaji:  veistos
Teostyyppi:  patsas
Materiaali:  paroslainen marmori
Korkeus:  184  cm
Sijainti:  Delfoin arkeologinen museo, Delfoí, Kreikka
Delfoin Antinoos on Antinoosta esittävä roomalaisaikainen veistos noin vuodelta 130–138 jaa. Se löydettiin Delfoin alueen arkeologisten kaivausten yhteydessä heinäkuussa 1894. Veistos on sijoitettu Delfoin arkeologiseen museoon.
Delfoin Antinoos, yksityiskohta kasvoista.
Antinoos oli keisari Hadrianuksen rakastettu. Delfoin Antinoos on yksi lukuisista tunnetuista Antinoosta esittävistä veistoksista, ja se oli pystytetty Delfoin pyhäkköalueelle Apollonin temppelin lähelle nuorukaisen kuoleman ja jumalaksi julistamisen jälkeen. Veistos on tehty paroslaisesta marmorista ja sen korkeus on 1,84 metriä. Patsas on säilynyt lähes kokonaisena. Siitä puuttuvat vain kädet kyynärpäistä alaspäin. Antinoos on kuvattu jossain määrin Apollonia muistuttavana nuorukaisena, mikä yhdistää veistoksen juuri Delfoihin. Nuorukaisen vasemmassa kädessä on mahdollisesti ollut jokin Apolloniin liitetty esine, kuten jousi tai lyyra.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Delfoin Antinoos Wikimedia Commonsissa
Diadumenos

| Diadumenos |
| --- | --- |
 Diadumenoksen roomalainen kopio. Kansallinen arkeologinen museo, Ateena.
Nimi:  Diadumenos
Tekijä:  Polykleitos
Valmistumisvuosi:  n. 430–420 eaa.
Taiteenlaji:  veistos
Teostyyppi:  patsas
Materiaali:  pronssi
Diadumenos (m.kreik. Διαδούμενος, Diadūmenos tai Diadoumenos, ”Diadeeminsitoja”) oli Polykleitoksen veistämä antiikin kreikkalainen veistos ja siitä alkunsa saanut veistostyyppi. Alkuperäinen veistos, joka on kadonnut, veistettiin klassisella kaudella noin vuonna 430–420 eaa. Tyypistä on säilynyt useita myöhempiä esimerkkejä, kuten roomalaisaikaisia kopioita.
Diadumenoksen kopio. Puškin-museo, Moskova.
Veistos esittää alastonta urheilijanuorukaista, joka sitoo nauhaa otsaansa niin, että kummatkin kädet ovat koholla pään korkeudella. Paino on etummaisella jalalla, kun taempi jalka on levossa. Nauha viittaa siihen, että kyseessä on urheilukilpailuiden voittaja.
Veistoksen kenties tunnetuin kopio on Kansallisessa arkeologisessa museossa (sali 21) Ateenassa. Se on peräisin noin vuodelta 100 eaa. ja löydettiin Deloksen saarelta veistoksesta nimensä saaneesta niin kutsutusta Diadumenoksen talosta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Diadumenos Wikimedia Commonsissa
Diskobolos

| Diskobolos |
| --- | --- |
 Diskobolos, roomalainen kopio, 100-luku jaa.
Nimi:  Diskobolos
Tekijä:  Myron
Valmistumisvuosi:  n. 460–450 eaa.
Taiteenlaji:  veistos
Teostyyppi:  patsas
Materiaali:  pronssi
Diskobolos (m.kreik. Δισκοβόλος, ”Kiekonheittäjä”) oli Myronin veistämä antiikin kreikkalainen veistos ja siitä alkunsa saanut veistostyyppi. Alkuperäinen veistos, joka on kadonnut, veistettiin klassisella kaudella noin vuonna 460–450 eaa. Veistostyypistä on säilynyt useita myöhempiä esimerkkejä, kuten roomalaisaikaisia kopioita.
Diskobolos, roomalainen kopio, noin 140 jaa.
Diskobolos esittää alastonta kiekonheittäjää heittoasennossa kumartuneena ja kiekkoa pitävä oikea käsi kohotettuna. Urheilijan pää on kääntynyt katsomaan kiekkoa. Alkuperäinen veistos oli tehty pronssista. Veistosta ihailtiin suuresti atleettisten ihanteiden ruumiillistumana, ja se oli roomalaisessa maailmassa yksi suosituimpia kopioitavia kreikkalaisia veistoksia.
Diskobolosta ei tule sekoittaa Polykleitoksen veistämään Diskoforokseen, joka kuvaa kiekkoa kantavaa urheilijaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Diskobolos Wikimedia Commonsissa
Curt Hennig

| Curt Hennig |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1958 Robbinsdale, Minnesota 
Kuollut: 10. helmikuuta 2003 (44 vuotta) Brandon, Florida
Kansalaisuus:  Yhdysvallat 
Showpainija
Kehänimet:  Mr. Perfect   Curt Hennig 
Aktiivisena:  1980-2003
Pituus:  191 cm 
Paino:  118 kg 
Kouluttajat:  Verne Gagne   Larry Hennig 
Curtis Michael "Curt" Hennig (28. maaliskuuta 1958 – 10. helmikuuta 2003) oli yhdysvaltalainen showpainija. Hänet tunnettiin myös nimillä Curt Hennig ja Mr. Perfect (suom. Herra Täydellinen).  Hennig on paininut AWA (American Wrestling Assocation) ja WCW (World Championship Wrestling) -järjestöissä, mutta parhaiten hänet tunnetaan World Wrestling Federation -urastaan. Curt on showpainija Larry "The Axe" Hennigin poika ja Curtin oma lapsi Joe Hennig on myös showpainija. Curt Hennig kuoli kokaiinin yliannostukseen 44-vuotiaana. Hennig valittiin postuumisti WWE Hall of Fameen vuonna 2007.
Mestaruudet ja saavutukset

American Wrestling Association
AWA World Heavyweight Championship (1 kerta)
AWA World Tag Team Championship (1 kerta) yhdessä Scott Hallin kanssa
Future of Wrestling
FOW Heavyweight Championship (1 kerta)
Pacific Northwest Wrestling
NWA Pacific Northwest Heavyweight Championship (1 kerta)
NWA Pacific Northwest Tag Team Championship (3 kertaa) yhdessä Larry Hennig (1), Buddy Rose (1) ja Pat McGhee (1)
World Championship Wrestling
WCW United States Heavyweight Championship (1 kerta)
WCW World Tag Team Championship (1 kerta) yhdessä Barry Windhamin kanssa
World Wrestling Council
WWC Universal Heavyweight Championship (1 kerta)
WWF/WWE
WWF Intercontinental Heavyweight Championship (2 kertaa)
WWE Hall of Fame (2007)
Curt (oikealla) isänsä Larry Hennigin kanssa vuonna 1981
AMC

| American Motors Corporation |
| --- | --- |

Perustettu:  1. toukokuuta 1954
Lakkautettu:  1988
Kotipaikka:  Southfield, Michigan, Yhdysvallat
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  mm. autot, sotilasajoneuvot, linja-autot
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
AMC:n vuoden 1959 Rambler
AMC AMX vuodelta 1969
AMC Pacer vuodelta 1975
AMC:n valmistama Jeep Wagoneer vuodelta 1976
American Motors Corporation (AMC) oli yhdysvaltalainen 1950–1980-luvuilla toiminut autonvalmistaja, jonka automerkkejä olivat AMC, Hudson, Jeep, Nash ja Rambler. Vuonna 1987 se sulautui Chrysler Corporationiin.
AMC:n malleja

Joitain AMC:n valmistamia malleja:
Rambler:
1958–1969 American (2d, 4d, 2d hardtop, avo, 4d STW)
1958–1966 Classic (2d, 4d, 2d hardtop, avo, 4d STW)
1958–1966 Ambassador (2d, 4d, 2d hardtop, avo, 4d STW)
1965–1966 Marlin (2d coupe)
1967–1967 Rebel (2d, 4d, 2d hardtop, avo, 4d STW)
AMC:
1968–1974 Javelin (2d coupe)
1968–1970 AMX (2-paikkainen 2d coupe)
1970–1977 Hornet (2d, 2d, 2d hatchback, 4d STW)
1970–1978 Gremlin (2d)
1967–1974 Ambassador (2d hardtop, 4d sedan, 4d STW)
1968–1970 Rebel (2d, 4d, 2d hardtop, 4d STW)
1971–1976 Matador (2d, 4d, 2d hardtop, 4d STW)
1978–1982 Concord (2d, 4d, 2d hatchback, 4d STW)
1978–1986 Pacer (2d bubble, 2D STW)
1980–1987 Spirit (2d hatchback)
1982–1988 Eagle (2d, 4d, 4d STW)
1983–1988 Eagle Kammback (2d)
1983–1988 Eagle SX4 (2d hatchback)
Jeep:
1974–1983 Cherokee / Grand Cherokee (FSJ)
1971–1988 Wagoneer / Grand Wagoneer (FSJ), valmistus jatkui vuoteen 1992.
1972–1988 J-series avolava (FSJ)
1984–1988 Cherokee / Wagoneer(XJ). Valmistus jatkui vuoteen 2001 jolloin KJ mallinen Cherokee/Liberty korvasi AMC:n suunnittelupohjan.
1985–1988 Comanche (MJ). Comanchen "korvannut" Dodge Dakota pohjautui pitkälti AMC:n suunnittelupohjaan.
1971–1985 CJ-8 Scrambler / CJ-10
1971–1986 CJ-7
1987–1988 Wrangler (YJ, TJ). Valmistus jatkui vuoteen 2006 jolloin JK mallinen Wrangler korvasi AMC:n suunnittelupohjan.
Al-Anbiya’

Al-Anbiya’ (arab. سورة الأنبياء‎, suom. Profeettojen suura) on Koraanin 21. suura ja se ajoitetaan mekkalaiseksi. Suura on saanut nimensä siitä, että siinä mainitaan poikkeuksellisen paljon profeettoja.
Sisältö

Suuran alku kuuluu Ahsen-Bören suomennoksen mukaan seuraavasti:
Tilinteko lähestyy ihmisiä, mutta suruttomina he kääntyvät pois.
Heidän Herraltaan ei tule yhtäkään uutta varoitusta, jota he kuuntelisivat pilkkaa tekemättä.
Heidän sydämensä ovat huolettomat, ja väärämieliset juttelevat salaa ja sanovat: »Tämä mies on vain ihmisolento kuten tekin. Sallitteko siis hänen lumouksensa vaikuttaa itseenne vaikka havaitsette sen?»
Hän vastasi: »Herrani tietää, mitä puhutaan taivaassa tai maan päällä, koska Hän on kaikkivaltias, kaikkitietävä."
Sisältö > Alkujakeet

Johdantokatkelma (jakeet 1–4) varoittaa tuomiopäivästä, mikä on Koraanin tavanomainen aihe. Ihmiset torjuvat profeetan, joka suurassa 21, kuten monessa muussakin, on vailla nimeä. Seuraavat jakeet sisältävät Koraanille tyypillistä aineistoa: Jumalan ykseyden korostamista, tunnusmerkkejä luonnossa ja polemiikkia uskottomia vastaan.
Sisältö > Maan rakenne

Jakeet 31–33 sisältävät kuvauksen maailman rakenteesta:  Kuvauksen mukaan vuoret kiinnittävät maan paikoilleen, ettei se huoju. Taivas on maan päälle levitetty katto, ja taivaankappaleet kiertävät maan yläpuolella:
"Me asetimme maahan vuoria, ettei huojuisi heidän allaan, ja teimme niihin solia kulkuteiksi, jotta he osaisivat kulkea oikein.
Taivaan me teimme varjelluksi katoksi, mutta tästä kaikesta huolimatta he kääntyvät pois merkeistämme.
Hän on luonut yön ja päivän, auringon ja kuun: kaikki taivaankappaleet kiertävät rataansa."
Koraani sisältää paljon vertauskuvia tai metaforia maasta. Se on "matto" tai "vuode" ja taivas on "katto" (2:22 tai 71:19), joka on tehty maan yläpuolelle "ilman pylväitä" (13:2)  Jumala estää taivasta sortumasta maahan ilman lupaa (22:65). Jumala voi myös kaventaa maata sen "reunoilta" (13:41). Koraani kuvaa maan eräänlaisena rakennuksena, jossa on lattia sekä katto ja joka ilman Jumalan apua sortuu maahan. Maan litteyteen viittaavia kohtia on useita. Tavallinen kielikuva on esittää maa ihmisille levitetyksi matoksi.
Maan pallonmuotoisuus ei ole vakiintunut käsitys islamilaisessa maailmassa vieläkään, sillä eräät uskonoppineet kiistävät sen yhä. Vuonna 1993 Saudi-Arabian korkein uskonnollinen auktoriteetti, šeikki Abdul-Aziz Ibn Baaz antoi fatwan, jonka mukaan "Maa on litteä. Kuka tahansa, joka väittää, että se on pyöreä, on ateisti ja ansaitsee rangaistuksen."
Sisältö > Profeetat

Jakeet 51–92 käsittelevät profeettoja, joita esiintyy Raamatussa. Eniten tilaa saa Abraham (51-71). Sen jälkeen mainitaan Iisak, Jaakob, Loot, Nooa, Daavid, Salomo, Job, Ismael, Idris ja Dhul-Kifl. Jälkimmäiselle ei ole löydetty esikuvaa Raamatusta. Lisäksi mainitaan Dhun-Nun eli "kalan mies", jonka täytyy olla Joona. Seuraava luettelossa on Sakarias, Johannes Kastajan isä.
Jae 21:91 puhuu Mariasta ja Jeesuksesta kuitenkin ilman nimiä: "Mainitse myös se nainen, joka pysyi siveänä. Me puhalsimme häneen henkemme ja teimme hänestä ja hänen pojastaan merkin kaikille ihmisille."  Arabiankielisessä Koraanissa käytetään sanaa al-farj, joka kirjaimellisesti tarkoittaa vaginaa. Eurooppalaisissa käännöksissä se jätetään kääntämättä. Joissakin puhalluksen kohteeksi mainitaan vaatteet tai kohtu. Syyriasta Yhdysvaltoihin muuttanut lääkäri Wafa Sultan on todennut, että kaikki Koraanin läntiset käännökset ovat sievisteltyjä.
Sisältö > Suuran päätös

Suuran loppuosa käsittelee Tuomiopäivää, viitataan Psalttariin eli Raamatun Psalmien kirjaan, joka sisältää lupauksen uskoville. Lähettiläs tuo ihmisille Jumalan sanoman.
Herman Hollerith

| Herman Hollerith |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 29. helmikuuta 1860 Buffalo, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 17. marraskuuta 1929 (69 vuotta) Washington D.C., Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Tietojenkäsittelytiede
Hollerithin koneessa käytetty reikäkortti
Hollerithin hauta Oak Hill'in hautausmaalla Washingtonissa
Herman Hollerith (29. helmikuuta 1860 Buffalo, New York, Yhdysvallat – 17. marraskuuta 1929 Washington D.C., Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen tilastotieteilijä, joka kehitti reikäkorttikoneen suurten tietomäärien käsittelyyn ja perusti Tabulating Machines Company -nimisen yrityksen, joka oli nykyisen IBM:n edeltäjä. Hän opiskeli New Yorkin Columbian yliopistossa ensin kaivosinsinööriksi ja suoritti filosofian tohtorin tutkinnon vuonna 1890.
Keksinnöt ja liiketoiminta

Toimittuaan jonkin aikaa opettajana Hollerith sai vuonna 1884 viran Yhdysvaltain väestönlaskentavirastossa. Samana vuonna hän teki ensimmäisen tilastointikoneisiin liittyvän patentoidun keksintönsä, jolle syyskuun 23. päivänä myönnettiin patentti nro 395782.
Viraston kanssa tekemänsä sopimuksen mukaisesti Hollerith rakensi edelleen taulukointiin soveltuvia koneita. Niiden avulla Yhdysvaltain vuoden 1890 väestönlaskenta saatiin suoritetuksi vuoden aikana, kun edellisen, vuoden 1880 väestönlaskennan, tulosten käsittely oli kestänyt kahdeksan vuotta. Vuonna 1896 Hollerith perusti reikäkorttikoneita valmistamaan oman yrityksensä, nimeltään Tabulating Machine Company. Koneita alettiin pian käyttää väestönlaskennoissa monissa muissakin maissa. Myös vakuutusyhtiöt hyödynsivät reikäkorttikoneita. Tehdäkseen laitteen käyttökelpoisemmaksi Hollerith kehitti myös automaattisen korttiensyöttölaitteen sekä näppäimistöllä varustetun reikäkorttilävistimen.
Vuonna 1911 Hollerith myi yhtiönsä yritysryppäälle nimeltä Computing Tabulating Recording Corporation (CTR), josta tuli IBM vuonna 1924.
Hollerithin mukaan on saanut nimensä Fortran-ohjelmointikielen varhaisimmissa versioissa merkkijonojen käsittelyyn käytetty Hollerith-tietotyyppi.
Aiheesta muualla

Computer History Museum: Hollerithin patentti vuodelta 1889 (Arkistoitu – Internet Archive)
IBM:n arkistot: Herman Hollerith
IBM:n arkistot: Tabulating Machine Co. plant
Early Office Museum: Reikäkortilla toimivat taulukkolaskentakoneet
Hollerith, National Hall of Fame (Arkistoitu – Internet Archive)
Hautapaikan kartta (Arkistoitu – Internet Archive)
Columbia University Computing History: Herman Hollerith
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki  Alankomaat 
Tieteilijät:  MathSciNet  zbMATH 
Taiteenala:  ULAN 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  DDB 
Muut:  SNAC  IdRef
Al-Šu’ara’

Kuva 1000-luvun teoksesta "Profeettojen tarinoita"
Al-Šu’ara’ (arab. سورة الشعراء‎, suom. Runoilijoiden suura) on 26. suura Koraanissa. Se sisältää 227 jaetta.
Sisältö

Suuran alku kuuluu Ahsen-Bören suomennoksen mukaan seuraavasti:
Taa, Siin, Miim. (Laupias, kuuleva, tietävä Jumala.)
Nämä ovat säkeitä Ilmestyksen kirjasta.
Joudutko epätoivoon, koska he eivät tahdo uskoa?
Jos olisimme tahtonut, olisimme voinut lähettää heille taivaasta merkin, jonka edessä heidän niskansa olisivat taipuneet.
Jokaisen uuden merkin tullessa laupiaalta Armahtajalta he kääntävät selkänsä.
Nyt he tosin hylkäävät ne valheena, mutta totuus, jolle he ovat ilkkuneet, on pian heidät yllättävä.
Eivätkö he katso maata; kuinka monenlaista ja oivallista Me olemmekaan siinä kasvattanut!
Totisesti, tässä on heille merkki, mutta useimmat heistä eivät ota uskoakseen.
Totisesti Hän, Herrasi, on mahtava, armollisin.
Sisältö > Johdanto

Johdanto alkaa niin sanotuilla mystisillä kirjaimilla. Islamilainen eksegetiikka on yli tuhat vuotta pyrkinyt selittämään niitä. Muhammad al-Tabari (838–923) katsoi, että jokainen kirjain kantaa omaa merkitystään, joka koostuu useista merkityksistä, Niihin kuuluvat Jumalan, nimi, hänen ominaisuutensa ja niin edelleen. Jaakko Hämeen-Anttila on arvellut, että kirjaimet ovat vain luomassa tunnelmaa. Christoph Luxenberg on etsinyt ratkaisua syyrialais-antiokialaisen kirkon perinteestä, sillä hän katsoo, että Koraani kehittyi tuntemattoman kristillisen lahkon piirissä. Liturgiseen rukouskirjaan merkittiin lyhenteillä hetkijumalanpalveluksessa (Officium) käytetyt psalmit. Kun käytössä ovat yksittäiset kirjaimet, ne voisivat olla viittauksia tiettyyn psalmiin, kirjainyhdistelmät taas olisivat psalmin nimen lyhenteitä.
Seuraava kokonaisuus 1–9 sisältää valittelua siitä, että tarjottua opetusta ja Jumalan antamia merkkejä ei oteta vastaan. Tämä aihe toistuu Koraanissa jatkuvasti, samoin tässäkin oleva epäsuora varoitus tuomiopäivästä. Kokonaisuus päättyy Jumalan suuruuden korostamiseen.
Sisältö > Mooseksen tarina

Koraanissa kerrotaan useita kertoja Mooseksesta Vanhan Testamentin tarinoiden pohjalta.  Tässä kertomuksessa Mooses pyytää Faaraota vapauttamaan israelilaiset (jakeet 10–68). Mooses haluaa antaa Jumalan suuruudesta selkeän merkin. Hän heittää ilmaan sauvansa, joka muuttuu käärmeeksi. Faarao pitää Moosesta vain taikurina. Faarao antaa koota joukon muita taikureita esittämään temppujaan todistaakseen väitteensä. He tekivät samanlaisia temppuja kuin Mooses, mutta tämä peri voiton antamalla oman sauvansa siepata muitten tekeleet. Taikurit kääntyivät tällöin uskoon. Jumala kehottaa Moosesta kansansa kanssa lähtemään maasta, mutta Faaraon joukot seuraavat heitä. Jumala käskee Moosesta lyömään sauvallaan merta. Se avautuu ja päästä pakenijat turvaan, mutta hukuttaa Faaraon sotajoukon. Se on merkki ihmisille, mutta useimmat heistä eivät usko.
Vanhaan Testamenttiin verrattuna Koraanin Moosesta koskevat tarinat ovat lyhentyneet ja menettäneet yksityiskohtia.
Sisältö > Muut profeetat

Suura jatkaa kertomalla muista profeetoista. Heitä ovat Abraham, Nooa, Huud, Salih, Loot ja Shu'aib (jakeet 69–191).  Kertomuksen katkaisee muistutus siitä, mihin uskovat ja uskottomat joutuvat Viimeisellä tuomiolla (jakeet 75–89). Tämä on samoin tiuhaan toistuva teema Koraanissa.