stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jean (Berryn herttua)

Jean de Berry kuvattuna Les Très Riches Heures du Duc de Berry -rukouskirjassa.
Jean de Berry, alun perin Jean de Valois (30. marraskuuta 1340 Vincennes – 15. kesäkuuta 1416 Pariisi), oli Berryn herttua ja Ranskan kuninkaan Juhana II:n kolmas poika. Jean de Berry hallitsi satavuotisen sodan keskivaiheessa kolmasosaa Ranskasta. Hänet tunnetaan myös Les Très Riches Heures du Duc de Berry -rukouskirjan tilaajana.
Jean sai Poitiersin kreivin arvon vuonna 1356. Kun hänen isänsä Juhana oli vangittuna Englannissa 1358, nimitettiin Jean kuninkaan luutnantiksi Auvergnen, Languedocin, Périgordin ja Poitoun alueelle. Näin hän pääsi hallitsemaan suurta osaa Ranskaa veljensä, kruununperijä Kaarlen vastustuksesta huolimatta. Kuningas Juhana II antoi Jeanille Berryn ja Auvergnen herttuakunnat vuonna 1360.
Jeanin isoveli Kaarle kruunattiin vuonna 1364 Ranskan kuninkaaksi Kaarle V:ksi. Kaarle V kuoli 16. syyskuuta 1380. Jean de Berry toimi sen jälkeen nuoren Kaarle VI:n valtaneuvoston jäsenenä vuosina 1380–1388 sekä sijaishallitsijana, kun Kaarle oli vielä alaikäinen. Berry säilytti valtansa tämänkin jälkeen, sillä hän oli yksi 12 jäsenen neuvostossa, joka perustettiin Ranskan hallinnon tueksi.
Berry oli aluksi järjestänyt väliaikaisen sovinnon vuonna 1405 Burgundin herttua Juhana Pelottoman ja veljensä Orléansin herttuan Ludvigin vastakkaisten ryhmittymien välille, mutta vuonna 1410 hän liittoutui orléanistisen, sittemmin armagnacilaiseksi kutsutun ryhmittymän kanssa. Berry auttoi myös toimittamaan Kaarle VI:n sittemmin epäonnistuneeksi osoittautuneen suunnitelman kahden paavin vallasta luopumisesta Avignonin vastapaavi Benedictus XIII:lle.
Jean de Berry verotti omistamiaan maitaan ankarasti. Hänen tyly politiikkansa johti lopulta talonpoikien kapinaan vuosina 1381–1384. Berry käytti hankkimastaan omaisuudestaan huomattavia summia taiteiden tukemiseen. Hän keräsi merkittävän kokoelman maalauksia, kuvakudoksia, jalokiviä sekä kuvitettuja käsikirjoituksia, joista huomattavin on maailmankuulu Les Très Riches Heures du Duc de Berry. Jean de Berry kuoli Pariisissa 5. kesäkuuta 1416.
Jimmy Miller

| Jimmy Miller> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 23. maaliskuuta 1942 New York
Kuollut: 22. lokakuuta 1994 (52 vuotta) Denver
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  muusikko ja musiikkituottaja
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
James ”Jimmy” Miller (23. maaliskuuta 1942 New York – 22. lokakuuta 1994 Denver) oli yhdysvaltalainen muusikko ja musiikkituottaja, joka tunnetaan parhaiten The Rolling Stonesin pitkäaikaisena tuottajana. Hän tuotti viisi yhtyeen studioalbumia 1960- ja 1970-luvuilla. Mukana oli neljä Rolling Stonesin parhaimpina pidettyä levyä Beggars Banquet, Let It Bleed, Sticky Fingers ja Exile on Main St..
The Rolling Stonesin ohella Miller työskenteli muun muassa The Spencer Davis Groupin, Blind Faithin, Trafficin, Plasmaticsin, Motorheadin ja Primal Screamin kanssa. Motörheadille Miller tuotti albumit Overkill ja Bomber.
Firereich

| Firereich Walhalla |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : The Brutal PacMan Studios
 Julkaistu: 2000
 Tyylilaji: black metal, thrash metal
 Kesto: 40.28
 Levy-yhtiö: The Root of All Evil Records
Walhallan muut julkaisut
| Macabre Omen / Walhalla 1999 | Firereich 2000 | Release the Beast 2023 |
Firereich on suomalaisen black/thrash metal -yhtyeen Walhallan ensimmäinen studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 2000 levymerkillä The Root of All Evil Records.
Kappaleet

Valkyrie – 4.14
Helldivizion – 4.32
Battlefield Genesis – 3.08
Warsong 666 – 3.49
Black Cross Burning – 3.12
Martyrs Day – 4.05
Norja vs. Arabia – 0.06
Winterführer – 2.52
War Over Nordland – 2.19
Firereich – 12.11
Kappale 10 sisältää piilotetun cover-version Bon Jovin kappaleesta Runaway.
Kokoonpano

Caesar – laulu, basso
Lord Heikkinen – kitara
Eystein Garberg – kitara
Agathon – rummut
Kokoonpano > Muut tekijät

Tapio Pennanen – äänittäjä, miksaaja
Mojo – masteroija
Aiheesta muualla

Albumi Firereich Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Firereich discogs.com -sivustolla
Jesse Williams (yleisurheilija)

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jesse Williams Daegun MM-kilpailuissa 2011. |  Jesse Williams Daegun MM-kilpailuissa 2011. |  Jesse Williams Daegun MM-kilpailuissa 2011. |  |
Maa:   Yhdysvallat
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Daegu 2011 | korkeushyppy |  |
Jesse Williams (s. 27. joulukuuta 1983 Modesto) on yhdysvaltalainen korkeushypyn maailmanmestari.
Williams sijoittui Kingstonin alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2002 neljänneksi tuloksella 221 cm. Hän karsiutui MM-kilpailujen loppukilpailusta Helsingissä 2005 ja Osakassa 2007. Hän sijoittui Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 kuudenneksi, mutta karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän oli kolmas 2008 ja 2009.
Williams sijoittui Dohan sisäratojen MM-kilpailuissa 2010 viidenneksi. Hän voitti maailmanmestaruuden Daegussa 2011 tuloksella 235. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän oli kuudes ja Lontoon olympialaisissa yhdeksäs. Hän karsiutui loppukilpailusta Moskovan MM-kilpailuissa 2013.
Williams on voittanut Yhdysvaltojen-mestaruuden ulkoradoilla 2008, 2010 ja 2011 sekä hallissa 2010, 2011 ja 2012. NCAA:n mestaruuden hän voitti sekä sisä- että ulkoradoilla 2005 ja 2006. Hän hyppäsi ennätyksensä 237 cm Eugenessa kesäkuussa 2011. Hallissa hän on hypännyt parhaimmillaan 236 Banská Bystricassa helmikuussa 2009.
Jimmy Makulis

| Jimmy Makulis> Τζίμης Μακούλης.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Dimítrios Makoúlis
Syntynyt: 12. huhtikuuta 1935 Ateena, Kreikka
Kuollut: 28. lokakuuta 2007 (72 vuotta) Ateena, Kreikka
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Tyylilajit:  iskelmämusiikki 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jimmy Makulis (kreik. Τζίμης Μακούλης, Tzímis Makoúlis, oik. Dimítrios Makoúlis, kreik. Δημήτριος Μακούλης, 12. huhtikuuta 1935 – 28. lokakuuta 2007) oli kreikkalainen laulaja, joka teki merkittävän uran saksankielisessä Euroopassa 1950- ja 1960-luvuilla.
Makulis muutti Saksaan 1950-luvun puolivälissä ja julkaisi Saksan ensimmäisen hittinsä ”Auf Cuba sind die Mädchen braun” vuonna 1956. Menestynein kappale oli Saksan singlelistalla neljänneksi noussut ”Gitarren klingen leise durch die Nacht” (1959).
Makulis edusti Itävaltaa vuoden 1961 Eurovision laulukilpailussa kappaleella ”Sehnsucht” ja jäi kilpailussa jaetulle 15. ja viimeiselle sijalle.
Makulis muutti Yhdysvaltoihin ja asui Las Vegasissa 1960-luvun lopulla ja 1970-luvun alussa. Makulis muutti takaisin Kreikkaan 1985 ja jatkoi Kreikassa uraansa. Makulis osallistui Kreikan euroviisukarsintaan 1990 kappaleella ”Mia nýchta san ki apópse” (”Μια νύχτα σαν κι απόψε”) ja sijoittui karsinnassa viidenneksi.
Makulis kuoli sydänleikkauksen jälkeen 72-vuotiaana ateenalaisessa sairaalassa 28. lokakuuta 2007.
Johan Matthias Sundwall

C. A. Lillströmin muistiinpanojen alku professori J. M. Sundvallin luennosta Aleksanterin yliopistossa 1833-34: "Anteckningar, Theologista Moralen, gjorda under Professoren Joh. Math. Sundvalls publika föreläsningar Hösttermin 1833, Vårtermin 1834. Muistiinpanoja on kaikkiaan 41 sivua.
Johan Matthias Sundwall (myös Johann, Mathias, Sundvall) (27. toukokuuta 1793 Turku – 6. syyskuuta 1843 Helsinki) oli suomalainen filosofi ja professori.
Sundwall toimi Turun akatemian teoreettisen filosofian dosenttina vuodesta 1818 ja teoreettisen ja käytännöllisen filosofian apulaisena vuodesta 1825. Hän sai professorin arvonimen vuonna 1829. Samana vuonna hän toimi myös Turun lukion filosofian ja luonnonhistorian lehtorina.
Sundwallista tuli Aleksanterin yliopiston teologisen siveysopin professori vuonna 1833. Samaan aikaan hän toimi Maskun kirkkoherrana vuodesta 1833 ja Janakkalan kirkkoherrana vuodesta 1834. Hän oli Turun tuomiokapitulin jäsen vuosina 1829–1833.
Sundwallin vanhemmat olivat rovasti, valtiopäivämies Johan Sundwall ja Johanna Fredrika Söderberg. Hänen puolisonsa oli Johanna Vilhelmina Aejmelaeus (k. 1877). Heidän poikansa oli valtiopäivämies, seminaarinjohtaja Fredrik Sundwall.
Johan Mannstén

Johan Mannstén (2. elokuuta 1814 Liljendal – 28. helmikuuta 1889 Liljendal) oli suomalainen maanviljelijä ja valtiopäivämies.
Mannsténin vanhemmat olivat Samuel Mannstén ja Maria Christina Trumpetas ja puoliso Fredrika Henrikintytär. Hän oli talonpoikaissäädyssä Kymin (Uudenmaan lääni) tuomiokunnan edustaja valtiopäivillä 1863–1864.
James Luceno

James Luceno on yhdysvaltalainen tieteiskirjailija, joka tunnetaan erityisen hyvin Tähtien sota -romaaneistaan. Hän asuu nykyisin Marylandin osavaltiossa sijaitsevassa Annapolisissa.
James Luceno oli edesmenneen tieteiskirjailija Brian Daleyn hyvä ystävä. Molemmat kirjoittivat yhdessä Robotech-tieteissarjaan pohjautuvia kirjoja. Ystävykset käyttivät toisinaan pseudonyymiä Jack McKinney.
Teokset > Suomennetut teokset

Sithien kosto: kuvitettu opas (Revenge of the Sith: The Visual Dictionary, 2005)
Petoksen seitti (Cloak of Deception, 2001)
Teokset > Suomentamattomat teokset

Tähtien sota -romaanit
Catalyst: A Rogue One Novel (2016)
Tarkin (2014)
Darth Plagueis (2012)
Millenium Falcon (2008)
Dark Lord: The Rise of Darth Vader (2005)
Labyrinth of Evil (2005)
Inside the Worlds of Star Wars (2004)
The Unifying Force (2003)
Darth Maul: Saboteur (2001)
Agents of Chaos I: Hero's Trial (2000)
Agents of Chaos II: Jedi Eclipse (2000)
Robotech-romaanit
Before the Invid Storm (1996)
The Masters' Gambit (1995)
The Zentraedi Rebellion (1994)
The End of the Circle (1990)
World Killers (1988)
Rubicon (1988)
Death Dance (1988)
Dark Powers (1988)
The Devil's Hand (1988)
Symphony of Light (1987)
Metamorphosis (1987)
Invid Invasion (1987)
The Final Nightmare (1987)
Metal Fire (1987)
Southern Cross (1987)
Doomsday (1987)
Force of Arms (1987)
Battlehymn (1987)
Homecoming (1987)
Battle Cry (1987)
Genesis (1987)
Muut
The Young Indianna Jones Chronicles: The Mata Hari Affair (1993)
The Big Empty (1993)
Kaduna Memories (1990)
Illegal Alien (1990)
A Fearful Symmetry (1989)
Aiheesta muualla

Randombooks.com: James Luceno (englanniksi)
Uusi kuvitettu opas suomeksi. Tähtiensota.net.
Jim DeMint

Jim DeMint
James Warren ”Jim” DeMint (s. 2. syyskuuta 1951) on yhdysvaltalainen republikaanipoliitikko. Hän edusti Etelä-Carolinaa Yhdysvaltain edustajainhuoneessa vuosina 1999–2005 ja senaatissa vuosina 2005–2013.
DeMint syntyi Greenvillessä Etelä-Carolinassa. Hänellä on kolme sisarusta. Vanhemmat Tom Eugene DeMint ja Betty W. (Rawlings) Batson erosivat poikansa ollessa viisivuotias. DeMint opiskeli Christ Church Episcopal Schoolissa, Wade Hampton High Schoolissa, Tennesseen yliopistossa ja Clemsonin yliopistossa.
DeMint määriteltiin National Journalin luettelossa maaliskuussa 2007 konservatiivisimmaksi senaattoriksi.
DeMint erosi senaatista tultuaan valituksi Ed Feulnerin jälkeen konservatiivisen ajatushautomon Heritage Foundationin puheenjohtajaksi. Hän aloitti tehtävässä huhtikuussa 2013.
DeMint on uskonnolliselta taustaltaan presbyteeri. Hänellä ja vaimollaan Debbie Hendersonilla (naimisissa vuodesta 1973) on neljä lasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jim DeMint Wikimedia Commonsissa
Jaakko Puomila

Jaakko Kalevi Valter Puomila (26. tammikuuta 1952 Lohja) on suomalainen toimittaja ja toimitusjohtaja. Hän toimi sanomalehti Länsi-Uusimaan päätoimittajana vuosina 1988-1998, 2008-2014 ja toimitusjohtajana vuosina 1998-2009. Lisäksi hän toimi Riihimäen Sanomat Oy:n toimitusjohtajana  ja Riihimäen Sanomien päätoimittajana vuosina 1996-1998. Hän on toiminut Länsi-Uudenmaan Säästöpankin hallituksessa vuodesta 2007 toimien sen puheenjohtajana vuodesta 2009. Lisäksi hän on toiminut Säästöpankkiliiton hallintoneuvostossa vuodesta 2009 toimien sen puheenjohtajana vuodesta 2012. Hänelle myönnettiin kamarineuvoksen arvonimi vuonna 2011.
Fires at Midnight

| Fires at Midnight Blackmore’s Night |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : helmi–huhtikuu 2001
 Julkaistu: 10. heinäkuuta 2001
 Tuottaja(t): Ritchie Blackmore
 Tyylilaji: folk rock
 Kesto: 70.29
 Levy-yhtiö: Steamhammer
Blackmore’s Nightin muut julkaisut
| Under a Violet Moon 1999 | Fires at Midnight 1997 | Past Times with Good Company 2002 |
Fires at Midnight on Blackmore’s Night -yhtyeen kolmas albumi. Albumi julkaistiin 10. heinäkuuta 2001.
Kappaleet

Written in the Stars – 4.50
The Times They Are a-Changin’ – 3.33 (säv. Bob Dylan)
I Still Remember – 5.42
Home Again – 5.28
Crowning of the King – 4.32
Fayre Thee Well – 2.08
Fires at Midnight – 7.36
Hanging Tree – 3.47
Storm – 6.12
Mid Winter’s Night – 4.30
All Because of You – 3.37
Waiting Just for You – 3.17
Praetorius (Courante) – 1.57
Benzai-Ten – 3.52
Village on the Sand – 5.04
Again Someday – 1.42
Singlet

”The Times They Are a-Changin’”
”Sake of Song”
Kokoonpano

Ritchie Blackmore – kitarat, kampiliira, mandoliini, rummuts, tamburiini
Candice Night – laulu, tinapilli, Skalmeija, harppu, nokkahuilu, sähkösäkkipilli
Sir Robert of Normandie (Robert Curiano) – basso, taustalaulu
Carmine Giglio – koskettimet
Chris Devine – viulu, alttoviulu, nokkahuilu, huilu
Mike Sorrentino – rummut
Richard Wiederman – trumpetti
John Passanante – vetopasuuna
Pat Regan – koskettimet
Albert Dannemann – säkkipilli kappaleessa ”All Because of You”
Arvostelut

Allmusic:
Soundi:
Jim Crawford

| Jim Crawford |
| --- | --- |
 Jim Crawford vuoden 1975  Britannian osakilpailussa.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1975
Talli(t):  Team Lotus
Kilpailuja:  2
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  0
Ensimmäinen kilpailu:  Britannian Grand Prix 1975
Viimeinen kilpailu:  Italian Grand Prix 1975
James "Jim" Alan Crawford (13. helmikuuta 1948 Dunfermline Skotlanti, Yhdistynyt kuningaskunta – 6. elokuuta 2002 Tierra Verde Florida, Yhdysvallat) oli brittiläinen moottoriurheilija.
Hän osallistui kahteen F1-osakilpailuun kaudella 1975. Hän oli 13:s Italian GP:ssä. Crawford oli vuoden 1982 Britannian F1-mestaruuden voittaja.
Crawford muutti Yhdysvaltoihin 1980-luvulla, ja aloitti kilpailemisen Champ Car -sarjassa. Hän joutui pahaan onnettomuuteen vuoden 1987 Indianapolis 500 kilpailun aika-ajoissa. Hänen jalkansa ja nilkkansa vammautuivat pahoin. Crawford palasi vuoden kuluttua samaan sarjaan ollen 6. vuoden 1988 kilpailussa, johdettuaan kilpailua 8 kierroksen ajan.
Crawford muutti perheineen Floridaan St Petersburgiin, missä työskenteli kalastusaluksen kapteenina. Hän kuoli maksavikaan vuonna 2002.
F1-tulokset

| Vuosi | Talli | Auto | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1975 | John Player Special Team Lotus | Lotus  72E | Ford Cosworth DFV 3.0 V8 | ARG | BRA | RSA | ESP | MON | BEL | SWE | NED | FRA | GBR Kesk. | GER | AUT |  |  | - | 0 |
| 1975 | John Player Special Team Lotus | Lotus  72F | Ford Cosworth DFV 3.0 V8 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | ITA 13 | USA | - | 0 |
Jevgeni Muratov

| Jevgeni Muratov> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. tammikuuta 1981 (ikä 43) Nižni Tagil, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  175 cm
Paino:  80 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1999–2011
Aik. seurat:  Sibir Novosibirsk   Jugra Hanty-Mansijsk
NHL-varaus:  274. varaus, 2000 Edmonton Oilers
Jevgeni Minerafisovitš Muratov (ven. Евгений Минерафисович Муратов, s. 28. tammikuuta 1981) on venäläinen entinen jääkiekkoilija. Hän on pelannut KHL:ssä Jugra Hanty-Mansijskissa ja Sibir Novosibirskissä. Edmonton Oilers varasi Muratovin yhdeksännellä kierroksella vuoden 2000 varaustilaisuudessa.
Käännös suomeksi
Jevgeni Novikov

Jevgeni Novikov (Евгений Новиков) on seuraavien henkilöiden nimi:
Jevgeni Novikov, neuvostoliittolainen näyttelijä
Jevgeni Novikov, virolainen jalkapalloilija
Jevgeni Novikov, venäläinen ralliautoilija
Jevgeni Novikov, venäläinen suunnittelija.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jevgeni Novikov”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jevgeni Mravinski

Jevgeni Aleksandrovitš Mravinski (ven. Евгений Александрович Мравинский; 4. kesäkuuta (J: 22. toukokuuta) 1903 Pietari – 19. tammikuuta 1988 Leningrad) oli neuvostoliittolainen kapellimestari. Hän toimi Leningradin filharmonisen orkesterin ylikapellimestarina 50 vuoden ajan, vuodesta 1938 kuolemaansa 1988 asti.
Gramophone Good Classical CD Guide 2002 valitsi Mravinskin johtaman Tšaikovskin sinfonioiden 4 - 6 levytyksen vuodelta 1960 "100 suuren levytyksen" joukkoon.
Jack Cropp

| Mitalit> Maa:   Uusi-Seelanti.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uusi-Seelanti.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uusi-Seelanti.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Uusi-Seelanti> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Melbourne 1956 | 12 m² Sharpie |  |
Cropp  vuonna 1956.
John Urquhart ”Jack” Cropp (23. toukokuuta 1927 Hokitika, Uuden-Seelannin dominio, Brittiläinen imperiumi – 25. kesäkuuta 2016) oli uusiseelantilainen kilpapurjehtija ja olympiavoittaja.
Cropp voitti parinsa Peter Manderin kanssa 12 m² Sharpie -venetyypin olympiakultaa Melbournessa 1956. Olympiamitali oli Uuden-Seelannin ensimmäinen purjehduksesta.
Cropp kuoli 89-vuotiaana 25. kesäkuuta 2016.
Jimmy McRae

| Jimmy McRae |
| --- | --- |
 Jimmy McRae Skotlannissa 1993
Henkilötiedot
Syntynyt: 28. lokakuuta 1943 (ikä 80) Lanark, Skotlanti
Kansalaisuus:   Yhdistynyt kuningaskunta
WRC-ura
Aktiivivuodet:  1976-1989
Kartanlukija(t):   Rob Arthur  Ian Grindrod  Mike Nicholson
Entiset tallit:  Vauxhall Castrol Dealer Team Rothmans Opel Rally Team 
Kilpailuja:  25
Maailmanmestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  2
Erikoiskoevoittoja:  15
MM-pisteitä:  56
Ensimmäinen kilpailu:  RAC-ralli 1976
Viimeinen kilpailu:  Walesin ralli 2004
Sijoitus kaudella 1989:  29. (10 p.)
Jimmy McRae (s. 28. lokakuuta 1943 Lanark, Skotlanti) on uransa lopettanut skotlantilainen ralliautoilija. Hän on viisinkertainen Britannian rallimestari. Hän voitti Britannian avoimen rallimestaruuden vuosina 1981, 1982, 1984, 1987 ja 1988. Lisäksi hän voitti Irlannin asvalttirallisarjan mestaruuden 1980 ja 1981. McRae starttasi urallaan 25 MM-ralliin ja ylti yleiskilpailun kolmanneksi vuosien 1983 ja 1987 RAC-rallissa.
Ura

McRae ajoi ensimmäisen MM-rallinsa vuonna 1976. Hän kilpaili uransa aikana pääasiassa vain Britannian RAC-rallissa ja ajoi kaikkiaan vain kuudesti ulkomaisessa MM-osakilpailussa. Parhaiten McRae muistetaan vuosilta 1982 ja 1983 Rothmans Opel Rally Teamin kuljettajana sekä 1986 Britannian sarjasta Rothmansin sponsoroiman MG Metron kuljettajana. McRaen pitkäaikaisin kartanlukija oli Ian Grindrod.. McRaen viimeinen MM-ralli oli vuoden 2004 RAC-ralli mutta hän on sen jälkeen kilpaillut sekä kansallisen tason ralleissa että myös Britannian Historic rallisarjassa. McRae jopa voitti Britannian Historic rallimestaruuden C4 kategoriassa vuonna 2014.
McRaen pojat Colin ja Alister ovat myös olleet tunnettuja ralliammattilaisia.
Jack Couffer

Jack Couffer (7. joulukuuta 1924 – 30. heinäkuuta 2021) oli yhdysvaltalainen elokuvaaja sekä TV- ja elokuvaohjaaja. Hän oli ehdolla parhaan kuvauksen Oscar-palkinnon saajaksi elokuvasta Lokki Joonatan (1973).
Coufferin ohjauksia ovat Tarina pojasta ja kotkasta (1967), Renkaita vedessä (1969), Darwinin seikkailu (1971) ja Elsan pennut – vapaana luonnossa (1972).
Couffer syntyi Uplandissa, Kaliforniassa, ja palveli Yhdysvaltain armeijassa toisen maailmansodan aikaan.
Jack Costanzo

Jack Costanzo
Jack Costanzo (24. syyskuuta 1922 Chicago, Illinois – 18. elokuuta 2018) oli yhdysvaltalainen lyömäsoittaja, jonka tyyliä ovat jazz, easy listening ja latinalaisamerikkalainen musiikki. Hän painotti enemmän bongo- kuin congarumpujen merkitystä. Hän opiskeli kumpaakin rumpua ja teki 1940-luvulla opiskelutarkoituksessa kolme matkaa Havannaan. Hän kiersi vuosina 1947–1948 Stan Kentonin kanssa ja sitten 1949–1953 Nat King Colen kanssa. Costanzo jatkoi työtään Colen ja Kentonin kanssa välillä myös 1950-luvulla, mutta hänellä oli myös oma yhtyeensä, joka levytti 1950-luvulla ja kiersi Lontoossa vuonna 1961.
1950-luvulla Costanzo teki yhteistyötä myös Peggy Leen, Pérez Pradon, Harry Jamesin, Charlie Barnetin ja Pete Rugolon kanssa. Hän teki comebackin 1990-luvun lopussa ja julkaisi sitten albumit Back from Havana (2001), Scorching the Skins (2002) ja Chicken and Rice (2006).
Jouko Lehmuskallio

Jouko Antero Lehmuskallio (s. 25. kesäkuuta 1946) on suomalainen elokuvaohjaaja, elokuvaaja ja valokuvaaja, joka on tehnyt etenkin luontoaiheisia dokumenttielokuvia ja musiikkiaiheisia lyhytelokuvia. Uransa alussa 1960- ja 1970-luvulla hän toimi elokuvien äänittäjänä. Hänen ainoa pitkän näytelmäelokuvan ohjaustyönsä on musiikkiesityksiä ja mykkäkomediaa yhdistävä Rokki Diggari vuodelta 1981.
Vuonna 2012 Jouko ja Eija Lehmuskallio saivat tiedonjulkistamisen valtionpalkinnon tekemästään LuontoPortti-verkkopalvelusta.
Jouko Lehmuskallio on toiminut myös monien kasviaiheisten tietokirjojen valokuvaajana: CD-flora (Rec Button, 1995), Suomalaisen kasviopas (Tammi, 1997), Suomalaisen sieniopas (Tammi, 2000), Huonekasvien klassikot (Helmi, 2007) ja Villiyrtit: tunnistusopas (Readme.fi, 2016).
Johan Boskamp

Johan Boskamp
Jan "Johan" Boskamp (s. 21. lokakuuta 1948 Rotterdam, Alankomaat) on hollantilainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja.
Ura pelaajana

Boskamp pelasi urallaan Alankomaiden ja Belgian sarjoissa. Suurin saavutus seurajoukkueuralla oli Belgian mestaruuden voittaminen 1975 ja valinta Belgian liigan parhaaksi pelaajaksi samalla kaudella. Maajoukkueessa Boskamp pelasi kaksi ottelua ja oli mukana MM-kisoissa 1978 tullen vaihdosta kentälle ottelussa Skotlantia vastaan.
Seurat pelaajana
1964–1969 Feyenoord Rotterdam
1969–1970 Holland Sport
1970–1974 Feyenoord Rotterdam
1974–1982 RWD Molenbeek
1982–1984 Lierse SK
Meriitit pelaajana
Belgian mestaruus: 1975
MM-hopeaa: 1978
Ura valmentajana

Pelaajauransa jälkeen valmentajaksi ryhtynyt Boskampin ura on ollut värikäs. Vuoden 1984 jälkeen hän on valmentanut Belgian ohella Georgiassa, Arabiemiraateissa, Kuwaitissa ja Englannissa. Suurimmat menestyksen vuodet ajoittuvat RSC Anderlechtiin 1993–1997. Marraskuusta 2007 hän siirtyi belgialaisen FCV Dender EH:n päävalmentajaksi. Hän erosi tehtävistään toukokuussa 2009.
Kesäkuussa 2009 Boskamp siirtyi Belgian kakkosdivisioonassa pelaavan KSK Beverenin peräsimeen.  Hän sai kuitenkin potkut jo joulukuussa 2009.
Seurat valmentajana
1984–1986 Lierse SK
1988–1989 FC Verbroedering Dender EH
1989–1992 SK Beveren
1992–1993 KV Kortrijk
1993–1995 RSC Anderlecht
1996–1997 RSC Anderlecht
1997–1999 KAA Gent
1999 FC Dinamo Tbilisi
1999 Georgian jalkapallomaajoukkue
2000–2001 KRC Genk
2001–2002 Al Wasl FC
2004–2005 Kazma Sporting Club
2005–2006 Stoke City FC
6–8/2006 Standard Liège
11/2007–2009 FCV Dender EH
2009–12/2009 KSK Beveren
Meriitit valmentajana
Belgian mestaruus: 1994, 1995
Belgian Cup: 1994
Belgian Supercup: 1995
Georgian mestaruus: 1999
Jouko Lehtinen

Jouko Tapani Lehtinen (s. 18. joulukuuta 1958 Lappi Tl) on suomalainen pikajuoksija, joka edusti seuratasolla Lapin Salamaa ja Viipurin Urheilijoita. Hänen valmentajanaan toimi Timo Tuominen.
Lehtinen sijoittui vuoden 1983 Kalevan kisoissa 100 metrillä kolmanneksi ja 200 metrillä toiseksi. Hän saavutti 200 metrillä myös kaksi muuta SM-mitalia oltuaan kolmas vuosina 1982 ja 1984. Lehtinen edusti Suomea sisäratojen EM-kisoissa 1983, jossa hän karsiutui alkuerissä 60 metrillä ja 200 metrillä. Hän oli mukana myös Helsingin MM-kisoissa 1983 välieriin selvinneessä pikaviestijoukkueessa.
Jesse (yhtye)

| Jesse> Henkilötiedot.Muusikko |
| --- | --- |
Tyylilajit:  elektroninen
Levy-yhtiöt:  GAEA Haista Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jesse on helsinkiläinen elektronisen musiikin yhtye, jonka muodostavat Kalifornia-Keke (Niko Liinamaa) ja Stiletti-Ana (Ilari Larjosto).