stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Chris Weidman
Vapaaottelu > UFC (2011–) > Mestaruuden menettäminen ja tappioputki (2015–2018)

Weidman menetti mestaruutensa joulukuun 2015 UFC 194 -tapahtumassa entiselle Strikeforce-mestarille Luke Rockholdille. Weidman tyrmättiin ottelun neljännessä erässä, kun Rockhold onnistui kaatamaan hänet mattoon epäonnistuneen potkun jälkeen ja sai lyönnein voiton teknisellä tyrmäyksellä. Weidman kärsi näin vapaaottelu-uransa ensimmäisen tappion. Kaksikon välinen ottelu palkittiin Illan kamppailu -bonuksella.
Weidmanin oli määrä kohdata Rockhold uusintaottelussa kesäkuussa 2016 UFC 199 -tapahtumassa, mutta joutui jättämään kamppailun väliin toukokuussa sattuneen välilevynpullistuman vuoksi. Syyskuussa 2016 Weidman allekirjoitti kuuden ottelun sopimuksen UFC:n kanssa ja kohtasi marraskuussa 2016 olympiatason painijan Yoel Romeron, joka oli voittanut kaikki seitsemän kamppailua UFC:ssä. Weidman hävisi ottelun teknisellä tyrmäyksellä Romeron osuttua häntä hyppypolvipotkulla päähän kolmannen erän alussa.
Weidmanin tappioputki sai jatkoa, kun hän kohtasi Gegard Mousasin huhtikuussa 2017. Mousasi osui polvella Weidmania päähän kahdesti toisessa erässä, kun Weidmanin kädet olivat lähellä mattoa. Tuomari keskeytti kamppailun luultuaan jälkimmäisen osuman olleen laiton. Weidman annettiin toipua, mutta tuomarin katsottua sillä välin uusintana tapahtumaa videolta osuma katsottiin olevan laillinen. Lääkärit eivät antaneet Weidmanin jatkaa kamppailua ja Mousasi julistettiin voittajaksi teknisellä tyrmäyksellä. Heinäkuussa 2017 Weidman kohtasi Kelvin Gastelumin UFC on Fox: Weidman vs. Gastelum -tapahtumassa. Hän onnistui katkaisemaan kolmen ottelun tappioputkensa voittamalla Gastelumin käsitriangelikuristuksella kolmannessa erässä.
Weidman kohtasi seuraavaksi Ronaldo Souzan, joka korvasi hänen alkuperäisen vastustajan Luke Rockholdin. Ottelu käytiin UFC 230 -tapahtumassa, jossa Weidman hävisi kamppailun tyrmäyksellä kolmannessa erässä. Kaksikon välinen ottelu palkittiin illan kamppailu bonuksella.
Vapaaottelu > UFC (2011–) > Alempi raskassarja ja paluu keskisarjaan (2019–)

Kesäkuussa 2019 Weidman ilmoitti siirtyvänsä painoluokkaa ylemmäksi alempaan raskaaseensarjaan vedoten useiden leikkausten vuoksi painonpudotuksen ollen liian vaikeaa keskisarjaan ja haluavansa uuden haasteen. Lokakuussa hän kohtasi Dominick Reyesin, joka oli voittanut urallaan kaikki 11 ottelua. Ottelu käytiin UFC on ESPN: Reyes vs. Weidman -tapahtumassa, jossa Weidman hävisi tyrmäyksellä ensimmäisen erän alussa.
Weidman siirtyi takaisin keskisarjaan ja oli tehdä paluun toukokuussa 2020, mutta UFC Fight Night: Hermansson vs. Weidman -tapahtuma peruttiin. Hän kohtasi sittemmin elokuussa Omari Akhmedovin, joka oli ollut voittamaton viimeisen kuuden ottelun verran. Weidman voitti kamppailun tuomariäänin (29–27, 29–27, 29–28).
Saavutukset > Paini

NCAA
NCAA Division I All-American mestaruus (2006, 2007)
NCAA Division I 197 lb: 6. sija Hofstra yliopistossa (2006)
NCAA Division I 197 lb: 3. sija Hofstra yliopistossa (2007)
NJCAA
NJCAA All-American Team (kahdesti)
Saavutukset > Vapaaottelu

UFC
Keskisarjan mestaruus (kerran, puolusti kolmesti)
Illan kamppailu (kahdesti)
Illan tyrmäys (kahdesti)
Illan suoritus (kerran)
Illan luovutus (kerran)
M/S Finnarrow

| M/S Finnarrow |
| --- | --- |
 Finnarrow on lähtenyt Malmöstä 2011.
Tyyppi:  Matkustajarahtilaiva
Lippuvaltio:   Ruotsi
Kotipaikka:  Malmö
IMO-numero:  9010814
MMSI-numero:  266002000
Tunnuskirjaimet:  SMQE
Aiemmat nimet:  1996–1997: Gotland 1997– Finnarrow
Omistaja:  RoPax IV Arrow AB
Aiemmat omistajat:  1996–1997: Rederi Ab Gotland 1997–2003: Finnlines 2003–2007: Nordö Link (Finnlines) 2007– RoPax IV Arrow AB
Rakennustelakka:  Pt Dok Kodja Bahri, Jakarta, Indonesia
Rakennusnumero:  1005
Vesillelasku:  28. syyskuuta 1992
Luovutettu:  19. huhtikuuta 1996
Tekniset tiedot
Pituus:  168,15 m
Leveys:  28,3 m
Syväys:  6,6 m
Bruttovetoisuus:  25 996 brt
Koneisto:  4 × Sulzer 6ZA40S diesel
Koneteho:  14 700 kW
Nopeus:  38,89 km/h
Nopeus:  21 kn
Hyttejä:  200
Lastikapasiteetti:  2 400 m
Lähteet:  
M/S Finnarrow (IMO 9010814) on RoPax IV Arrowin omistama ro-ro/matkustaja-alus. Aluksen rakensi Pt Dok Kodja Bahri vuonna 1996 Jakartassa, Indonesiassa. Finnarrowilla on kuollutta painoa 6 124 tonnia ja sen jääluokitus on 1A eli alus pystyy liikennöimään useimmissa jääolosuhteissa yksin, ilman jäänmurtajan apua. Alus on rekisteröity Ruotsin lipun alle ja sen kotisatama on Malmö. Toukokuusta 2007 lähtien Stena Line on operoinut aluksella Karlskronan ja Gdynian välillä.
Käyttöhistoria

28. syyskuuta 1992 alus laskettiin vesille. Rakennusvaiheessa telakalla ilmeni tekninen ongelma ja aluksi alusta suunniteltiin vuokrattavaksi TT-Linen Travemünden ja Trelleborgin väliseen liikenteeseen. Vasta 19. huhtikuuta 1996 rouva Marianne Nilsson kastoi aluksen Jakartassa. Nimi oli Gotland. Kastamisen jälkeen alus luovutettiin Rederi AB Gotlandin omistukseen, joka rekisteröi aluksen Ruotsin lipun alle. Kotisatamaksi tuli Gotlannissa sijaitseva Visby.
Helmikuusta 1997 16. maaliskuuta saakka alus oli vuokrattuna Tor Linen Göteborgin ja Gentin väliseen liikenteeseen. Huhtikuussa ruotsalainen Nordic Trucker Line vuokrasi aluksen Oxelösundin ja Pietarin väliseen liikenteeseensä. Kesäkuussa alus vuokrattiin SeaWind Linelle, reitille Turku–Tukholma.
Käyttöhistoria > Finnlinesin omistukseen

17. joulukuuta 1997 Finnlines osti aluksen ja rekisteröi sen Suomen lipun alle. Kotisatamaksi tuli Helsinki. 19. joulukuuta alus sai nykyisen Finnarrow-nimensä. 31. joulukuuta 1997 ja 26. toukokuuta 1998 välisen ajan Finnarrow liikennöi Helsingin ja Travemünden välillä.
2. heinäkuuta 1998 alkaen Finnlink aloitti liikennöinnin aluksella linjalla Naantali–Kapellskär. Liikenne loppui tuolla välillä joulukuussa 2002. Tammikuun alussa 2003 Finnarrow rekisteröitiin Finnlinesin ruotsalaisen tytäryhtiön, Nordö Linkin omistukseen. Nordö Link aloitti liikennöinnin aluksella reitillä Travemünde–Malmö. 2. tammikuuta Finnlink aloitti jälleen liikenteen Finnarrowilla Naantalin ja Kapellskärin välillä. Tammikuun alussa 2006 Nordö Link siirsi aluksen jälleen Malmön ja Travemünden välille. 31. maaliskuuta 2007 Scandlines vuokrasi aluksen. Maaliskuusta toukokuun alkuun Finnarrow liikennöi Rostockin ja Ventspilsin välillä. 27. huhtikuuta Stena Line vuokrasi aluksen ja 7. toukokuuta se siirtyi nykyiselle reitilleen, Gdynian ja Karlskronan välille.
4. joulukuuta 2007 samana päivänä perustettu malmöläinen RoPax IV Arrow AB osti aluksen.
Aiheesta muualla

Fakta om Fartyg – M/S Gotland (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Finnarrowista Finnlinesin sivuilla[vanhentunut linkki]
The ferry site – M/F Finnarrow (englanniksi)
Finnlines
| --- | --- |
Nykyiset alukset:  M/S Europalink • M/S Finnbreeze • M/S Finnclipper • M/S Finneco I • M/S Finneco II • M/S Finneco III • M/S Finnfellow • M/S Finnhawk • M/S Finnkraft • M/S Finnlady • M/S Finnmaid • M/S Finnmaster • M/S Finnmerchant • M/S Finnmill • M/S Finnpartner • M/S Finnpulp • M/S Finnsea • M/S Finnsirius • M/S Finnsky • M/S Finnstar • M/S Finnsun • M/S Finntide • M/S Finntrader • M/S Finnwave • M/S Finnswan
Entiset alukset:  M/S Translubeca • M/S Agi • M/S Mago • M/S Princesa Marissa • M/S Claudia • M/S Mermaid II • M/S Fellow • M/S Sancak • M/S Palm Beach Princess • M/S Golden Princess • M/S Wasa Queen • GTS Finnjet • M/S Bravaden • M/S Eurocargo Africa • M/S MN Eider • M/S Merchant • M/S Seaterns • M/S Etel • M/S Borden • M/S Baltijsk • M/S Kaduna • M/S Envoy • M/S Tor Botnia • M/S Baltic Eager • M/S Polaris • M/S Tor Finlandia • M/S Antares • M/S Birka Transporter • M/S Finnhansa • M/S Global Carrier • M/S Global Freighter • M/S Runner • M/S Vasaland
Tilatut alukset:  M/S Finncanopus
Dagen

| Dagen |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  sanomalehti
Kustantaja:  Mentor Medier
Perustettu:  1. marraskuuta 1945
Päätoimittaja:  Felicia Ferreira
Kotikunta:  Tukholma
Kotimaa:  Ruotsi
Sivukoko:  Tabloid
Ilmestymistiheys:  to-pe
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Dagen (vuosina 1999–2004 Nya Dagen) on ruotsalainen kristillinen sanomalehti. Lehden ensimmäinen numero julkaistiin 1. marraskuuta 1945. Lehden perusti Lewi Pethrus, joka myös toimi sen päätoimittajana aina kuolemaansa vuonna 1974 saakka. Lehden toimitus sijaitsee Tukholman Telefonplanilla. Vuonna 2006 Dagenin levikki oli noin 18 400 kappaletta.
Historia

Dagenin ensimmäinen numero ilmestyi 1. marraskuuta 1945. Lehden perustamisen takana oli ruotsalaisen helluntailiikkeen johtohahmo, pastori Lewi Pethrus. Lehden julkaiseminen aloitettiin vastalauseena maallistumiselle ja Pethrus koki tarpeen radikaalille kristilliselle sanomalehdelle. Vuodesta 1965 Dagenia ryhdyttiin julkaisemaan viitenä päivänä viikossa. Vuonna 1968 lehti uudistui ja vaihtoi nykyiseen tabloid-muotoon. Dagen on saanut vuodesta 1974 Ruotsin valtion lehdistötukea. Lewi Pethrus toimi lehden päätoimittajana kuolemaansa 1974 saakka. Pethrusta seurasi päätoimittajana Olof Djurfeldt, joka toimi tehtävässä vuoteen 1996. Vuosina 1985–1991 Djurfeldtin rinnalla toimi Arne Winerdal.
Vuonna 1998 lehden päätoimittajana aloitti Daniel Grahn. 30. maaliskuuta 1999 lehti yhdistyi Petrus-viikkolehden kanssa ja muutti nimensä Nya Dageniksi. Samaan aikaan lehden omistuspohja laajeni: helluntailiikkeen Dagengruppenin ohella omistajiksi tulivat norjalainen mediakonserni Vårt Land, Evankelinen vapaakirkko sekä Ruotsin Allianssilähetys. Vuonna 2004 lehden nimi muuttui takaisin Dageniksi.
Vuosina 1947–1977 lehden toimitus sijaitsi Tukholman keskustassa Surbrunnsgatanilla. Vuonna 1977 lehti muutti omaan Dagenhusetiin, Stora Essingeniin. Vuonna 2003 Dagen muutti uusiin tiloihin Telefonplanille.
Päätoimittajat

1945–1946 Lewi Pethrus
1947–1947 Jack Hårdstedt
1947–1951 Lewi Pethrus
1952–1957 Pierre Backman
1958–1974 Lewi Pethrus
1974–1985 Olof Djurfeldt
1985–1991 Arne Winerdal
1991–1996 Olof Djurfeldt
1997–2007 Daniel Grahn
2007–2010 Elisabeth Sandlund
2010–2013 Daniel Grahn
2013– Felicia Ferreira
Aiheesta muualla

Dagenin verkkosivut
Marguerite Perey

| Marguerite Perey |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Marguerite Catherine Perey
Syntynyt: 19. lokakuuta 1909 Villemomble, Ranska
Kuollut: 13. toukokuuta 1975 (65 vuotta)
Kansalaisuus:  ranskalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Sorbonne
Väitöstyön ohjaaja:  Marie Curie
Instituutti:  Sorbonne École d'Ensegnement Technique Féminine
Tutkimusalue:  fysiikka, kemia
Tunnetut työt:  frankiumin löytäminen
Palkinnot:   Leconte-palkinto (1960) 
Marguerite Catherine Perey (19. lokakuuta 1909 Villemomble, Ranska – 13. toukokuuta 1975 Pariisi, Ranska) oli ranskalainen kemisti, joka löysi frankiumin vuonna 1939.
Varhaisvuodet

Perey syntyi Villemomblessa lähellä Pariisia 1910. Hänen vanhempansa olivat myllynomistaja Emile Louis Perey ja Anne Jeanne, o.s. Ruissel. Perey oli nuorin viidestä lapsesta. Pereyn isän kuoltua 1914 perhe joutui taloudelliseen ahdinkoon. Perey olisi halunnut opiskella lääketiedettä, mutta taloudellisen tilanteen takia joutui tyytymään kemian opiskeluun ammattikoulussa. Hän valmistui naisille suunnatusta tekniikanalan oppilaitoksesta École d'Ensegnement Technique Fémininesta 1929.
Valmistumisensa jälkeen Perey haki töihin Marie Curien laboratorioon Radiuminstituuttiin (Instut du Radium). Curie oli tähän aikaan Ranskan suurin ja kuuluisin tutkija ja palkittu jo kahdesti Nobel-palkinnolla. Curie itse haastatteli häntä, eikä haastattelu ei sujunut hyvin. Paikassa Pereyn mielestä alakuloinen tunnelma, ja hän muisteli myöhemmin olleensa helpottunut ajatuksesta, ettei hänen tarvitsisi enää palata sinne.
Yllätyksekseen Perey kuitenkin sai paikan. Hänestä tuli Curien henkilökohtainen assistentti. Työn ohessa hän sai oppia Curielta kemian alalla. Vuosien ajan hänen vastuullaan oli aktiniumnäytteiden eristäminen ja puhdistaminen kokeita varten.
Työ oli vaarallista. Vaikka radioaktiivisuuden haitat olivat siihen aikaan jo tiedossa, oli Curien laboratoriossa välinpitämätön työturvallisuuskulttuuri. Monet laboratoriossa työskennelleet olivat kuolleet sairauksiin, jotka todennäköisesti olivat toistuvan säteilylle altistumisen aiheuttamia. Sama kohtalo kohtasi Curietakin 1934, minkä jälkeen Perey jatkoi työskentelyä Radiuminstituutissa nyt André-Louis Debiernen ja Irène Joliot-Curien alaisuudessa.
Frankiumin löytäminen

Vuonna 1935 Perey luki tutkimuksesta, jossa amerikkalaiset tutkijat olivat havainneet aktiniumin säteilemiä betahiukkasia, joiden ominaisuudet eivät vastanneet Pereyn omia havaintoja. Hän epäili, että aktinium ei olisikaan hiukkasten todellinen lähde, vaan hiukkaset olivat peräisin jostakin toisesta atomista. Hän pyysi Debierneltä kolmeen viikon vapaata normaaleista velvollisuuksistan tutkiakseen asiaa tarkemmin. Hän haivaitsi, että vaikka aktinium hajoaakin enimmäkseen betasäteilynä, pieni osa siitä hajoaa alfasäteilynä. Alfasäteilyssä atomi menettää kaksi protonia ja kaksi neutronia. Kun aktiniumatomi (massaluku 89) menettää alfahiukkasen se siitä tulee alkuaine 87, jonka kohdalla jaksollisessa järjestelmässä oli vielä aukko.
Perey oli siis löytänyt uuden alkuaineen. Hän nimesi alkuaineen kotimaansa Ranskan (France) mukaan frankiumiksi (francium). Samaan tapaan olivat Curiet nimennet löytämänsä poloniumin Marien kotimaan Puolan mukaan. Frankium jäi viimeiseksi luonnosta löydetyksi alkuaineeksi. Sen jälkeen löytyneet uudet alkuaineet ovat kaikki laboratorio-olosuhteissa luotuja.
Myöhemmät vaiheet

Frankiumin löytämisen jälkeen Pereylle myönnettiin apuraha opiskella Sorbonnen yliopistossa. Hän väitteli fysiikan tohtoriksi aktiniumista 1946.Tutkinnon jälkeen hänestä tehtiin vanhempi tutkija Radiuminstituutissa, missä tehtävässä hän jatkoi siihen asti, kun hänet vuonna 1949 nimettiin uuden ydinkemian osaston johtajaksi Strasbourgin yliopistoon.
Uudessa virassa hän alkoi tutkia frankiumin biologisia vaikutuksia. Hän toivoi frankiumin olevan avuksi syövän aikaisessa havaitsemisessa, sillä se näytti kertyvän helposti syöpäkudokseen. Perey itse sairasti pahaa luusyöpää. Sairaus vei hänen näkönsä ja vammautti hänen käsiään ja vei lopulta hänen henkensä vuonna 1975.
Ennen kuolemaansa hän toimi vuosina 1950–1963 kansainvälisen atomipainoja määrittävän komitean, CIAAWin, jäsenenä. Vuonna 1962 hänestä tuli ensimmäinen Ranskan akatemiaan valittu nainen sen 300-vuotisen historian aikana. Tämän lisäksi hänelle on myönnetty lukuisia muita tunnustuksia Ranskassa.
Daliyat al-Karmel

| Daliyat al-Karmel דַלְיַת אֶל-כַּרְמֶל |
| --- | --- |
 Näkymä Daliyat al-Karmelille.
 vaakuna
 Daliyat al-Karmel
 Koordinaatit: 32°41′N, 35°03′E 
Valtio:  Israel
Hallintoalue:  Haifa
Väkiluku (2017):  17 201
 
 www.daliat-carmel.org.il 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Daliyat al-Karmel (hepr. ‏דַלְיַת אֶל-כַּרְמֶל‎) on pääasiassa druusien asuttama kaupunki ja hallinnollisesti paikallisneuvosto Israelissa Haifan hallintoalueella. Vuoden 2017 lopussa kaupungin asukasluku oli 17 201. Kaupunki on Israelin druusien asutuskeskuksista suurin ja eteläisin.
Maantiede

Daliyat al-Karmel sijaitsee nimensä mukaisesti Karmelvuorella noin 13 kilometriä Haifan kaupungista etelään. Kaupunki on Israelin druusien asutuskeskuksista eteläisin.
Historia

Nykyisen Daliyat al-Karmelin paikalla on ollut asutuskeskus jo ainakin keskiajalta lähtien. Nykyiset asukkaat polveutuvat pääasiassa kuitenkin 1600-luvulla alueella vaikuttaneen druusilaisen kuvernöörin Fakhr al-Dinin kaudella Libanonista tulleista siirtolaisista. Kirjailija Lawrence Oliphant asui kaupungissa vuosina 1882–1887. Kaupunki kasvoi nopeasti 1948–1949 käydyn Israelin itsenäisyyssodan jälkeen, ja vuonna 1968 kaupungissa oli 5 200 asukasta. Se sai kunnallisen paikallisneuvoston vuonna 1951.
Kaupunkikuva ja nähtävyydet

Daliyat al-Karmelissa on druusilaiselle pyhimykselle Abu Ibrahimille omistettu pyhättö. Druusit uskovat profeetta Elian sielun jälleensyntyneen Abu Ibrahimissa. Beit Oliphant eli Beit Druze oli kirjailija Lawrence Oliphantin asunto. Nykyisin rakennuksessa toimii Israelin asevoimien palveluksessa surmansa saaneiden druusien muistokeskus.
Väestö

Daliyat al-Karmelin asukasluku vuoden 2017 lopussa oli 17 201. Kaupunki on Israelin druusien asutuskeskuksista suurin. Suurin osa kaupungin asukkaista on druuseja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Daliyat al-Karmel Wikimedia Commonsissa
Druusinaisia vuoden 1880 paikkeilla.
Abu Ibrahimille omistettu pyhättö.
Dragutin Topić

| Dragutin Topić |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. maaliskuuta 1971 (ikä 53) Belgrad, Serbia, Jugoslavia
Kansalaisuus:   Jugoslavia  Serbia
Yleisurheilija
Pituus:  197 cm
Paino:  77 kg
Laji:  korkeushyppy
Seura:  JSD Partizan
Ennätykset:  238 cm (ulkona) 235 cm (hallissa)
| Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Jugoslavia.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Jugoslavia> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 1997 | korkeushyppy |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Split 1990 | korkeushyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1996 | korkeushyppy |  |
|  Pronssia | Genova 1992 | korkeushyppy |  |
|  Pronssia | Gent 2000 | korkeushyppy |  |
Dragutin Topić (s. 12. maaliskuuta 1971 Belgrad, Jugoslavia) on pitkän uran tehnyt serbialainen korkeushyppääjä.
Vuonna 1990 tuolloin Jugoslaviaa edustanut Topić voitti nuorten maailmanmestaruuden Bulgarian Plovdivissa uudella ja yhä voimassa olevalla nuorten ME-tuloksella 237. Samana vuonna hän voitti myös kultaa Splitin EM-kisoissa tuloksella 234. Seuraavana vuonna Tokion MM-kisoissa hän sijoittui yhdeksänneksi. Vuonna 1992 hän saavutti pronssia EM-hallikisoissa Genovassa, mutta jäi Barcelonan olympialaisissa kahdeksanneksi.
1994 Helsingin EM-kisoissa Topić sijoittui viidenneksi ja seuraavana vuonna Göteborgin MM-kisoissa kahdeksanneksi. Vuonna 1996 hän voitti EM-hallimestaruuden Tukholmassa tuloksella 235 ja sijoittui Atlantan olympialaisissa neljänneksi. Seuraavana vuonna hän saavutti pronssia Pariisin MM-hallikisoista, mutta jäi elokuussa Ateenan ulkoratojen MM-kisoissa karsintoihin. Kaksi vuotta myöhemmin Sevillan MM-kisoissa hän sijoittui neljänneksi. Sydneyn olympialaisissa hänen taipaleensa pysähtyi karsintoihin.
2. helmikuuta 2001 Wuppertalissa Topićin doping-näytteestä löytyi nandrolonin aineenvaihduntatuotetta norandrosteronia ja hänelle langetettiin kahden vuoden kilpailukielto. Kärsittyään rangaistuksensa hän palasi takaisin kilpakentille ja sijoittui 2003 Birminghamin MM-hallikisoissa neljänneksi. 2004 Ateenan olympiakisoissa hän selviytyi loppukilpailuun, missä sijoittui kymmenenneksi. 2005 Madridin halli-EM-kisoissa hän oli viides ja samana vuonna Helsingin MM-kisoissa yhdeksäs. Kaksi vuotta myöhemmin Osakan MM-kisoissa hän jäi karsintoihin tuloksella 219. 2008 Valencian MM-hallikisoissa hän sijoittui kuudenneksi, mutta karsiutui loppukilpailusta Pekingin olympialaisissa. Seuraavana vuonna hän oli Torinon EM-hallikisoissa kahdeksas, mutta putosi loppukilpailusta Berliinin MM-kisoissa.
Urallaan 197 senttimetrin pituinen ja 77 kilogramman painoinen Topić on parantanut maansa ennätystulosta viidesti. Hänen ennätyksensä on 1. elokuuta 1993 Belgradissa hypätty 238.
Dragutin Topićin vaimo on kolmiloikkaaja Biljana Topić. Heidän tyttärensä on korkeushyppääjä Angelina Topić.
Martin Ručínský

| Martin Ručínský |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. maaliskuuta 1971 (ikä 53) Most, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Tšekki
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  185 cm
Paino:  94 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1989–2015
Aik. seurat:  New York Rangers Vancouver Canucks Dallas Stars Montreal Canadiens Colorado Avalanche Quebec Nordiques Edmonton Oilers St. Louis Blues HC Sparta Praha (ČEL) HC Litvínov (ČEL)
NHL-varaus:  20. varaus, 1991 Edmonton Oilers
| Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Tšekki.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Tšekki> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Nagano 1998 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Torino 2006 | jääkiekko |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Norja 1999 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Saksa 2001 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Itävalta 2005 | jääkiekko |  |
Martin Ručínský (s. 11. maaliskuuta 1971 Most, Tšekkoslovakia) on tšekkiläinen ammattilaisuransa lopettanut jääkiekkoilija.
Ručínský pelasi urallaan NHL:ssä Edmonton Oilersissa, Quebec Nordiquesissa, Colorado Avalanchessa, Montreal Canadiensissa, Dallas Starsissa, St. Louis Bluesissa, New York Rangersissa ja Vancouver Canucksissa sekä Tšekin Extraligan HC Sparta Prahassa ja HC Litvínovissa
Ručínský on voittanut jääkiekon olympiakultaa 1998 Naganon talvikisoissa ja olympiapronssia 2006 Torinossa.
Heinäkuussa 2015 Ručínský ilmoitti lopettavansa pelaajauransa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Martin Ručínský The Internet Hockey Databasessa (englanniksi)
Martin Ručínský Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Dansevise

| Dansevise> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Grethe & Jørgen Ingmann
Säveltäjä(t):  Otto Francker
Sanoittaja(t):  Sejr Volmer-Sørensen
Euroviisutiedot
Vuosi:  1963
Maa:  Tanska
Kieli:  tanska
Sijoitus:  1.
Pisteet:  42
Sanat:  sanoitus
Dansevise (suom. tanssiviisu) oli vuoden 1963 Eurovision laulukilpailun voittajakappale. Sen esittivät Grethe & Jørgen Ingmann tanskaksi ja se toi Tanskalle sen ensimmäisen kolmesta voitosta. Kappale sai peräti 42 pistettä, voittaen vain 2 pisteellä seuraavaksi tulleen Sveitsin. Kappaleen esiintymisnumero oli kahdeksan. Kappale oli ensimmäinen pohjoismainen voittajakappale ja se oli viisuhistorian ensimmäinen voittajakappale, jota ei laulettu ranskan tai hollannin kielellä.
Laila Kinnunen levytti kappaleesta Sauvo Puhtilan sanoittaman suomenkielisen version Tanssilaulu.
Dobrjanka (Ukraina)

| Dobrjanka (Добрянка) |
| --- | --- |
 Rakennus Dobrjankassa
 Tšernihivin alue Ukrainassa, alla kaupungin sijainti alueella
 Dobrjanka
 Koordinaatit: 52.0631°N, 31.1735°E 
Valtio:  Ukraina
Alue:  Tšernihivin alue
Piiri:  Tšernihivin piiri
Väkiluku (2021):  2 654
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Dobrjanka (ukr. Добрянка) on kaupunkityyppinen taajama Ukrainan Tšernihivin alueella. Dobrjanka on osa Tšernihivin piiriä. Vuoden 2021 alussa Dobrjankan taajamassa arvioitiin asuvan 2 654 henkeä.
Rakennus Dobrjankassa
Danou

| Danou |
| --- | --- |
 Danou
 Koordinaatit: 11°25′8″N, 7°59′47″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Sikasson alue
Piiri:  Bougounin piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  13 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Danou on maalaiskunta Sikasson alueen Bougounin piirissä Malissa. Sen keskuskylä Torakoro sijaitsee Sélinguéjärven itäpuolella 65 kilometriä Bougounista länteen. Kunnassa on 13 500 ja keskuskylässä 4 100 asukasta (vuonna 2009, väestönlaskenta).
Danoun kunta rajoittuu pohjoisessa Bougounin piirin Syen Toulan ja Sidon, idässä Kouroulaminin ja Faragouaranin, etelässä Yanfolilian piirin Wassoulou-Ballén ja etelässä Séré Moussa Ani Samou De Siékorolén kuntiin. Kuntaan kuuluu 11 kylää.
Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito ja kalastus. Tärkeimmät viljelykasvit ovat puuvilla ja maissi. Torakorossa pidetään viikoittaiset markkinat. Palveluihin kuuluvat kymmenen alakoulua, yläkoulu, koulutus- ja kehittämiskeskus (CED) sekä terveyskeskus.