stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lambert–St. Louisin kansainvälinen lentoasema
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen sivusto (englanniksi)
Lambert–St. Louisin kansainvälinen lentoasema (Form 5010 PDF) (englanniksi)
Ilmakuva lentokentästä 1940 luvulta.
Lorenzo Hammarsköld

Anders Lundqvist: Lorenzo Hammarsköld.
Lorenzo (Lars) Hammarskjöld (1785–1827) oli ruotsalainen kirjallisuus- ja taidehistorioitsija ja kriitikko.
Hammarskjöld oli fosforistisen suunnan merkittävimpiä edustajia. Hän taisteli sen puolesta aikakauskirjoissaan Läsning i hvarjehanda (1810) ja Lyceum (1810–1811) ja avusti julkaisuja Polyfem, Phosphoros, Poetisk kalender, Svensk Literatur-Tidning sekä toteutti romantiikan aatteita omissa kirjallisissa tuotteissaan, kuten Kärleksqväden (1811), Prins Gustaf, tragedi (1812), Poetiska studier (1813). Hän hyökkäsi  akateemista kirjallisuusmakua vastaan ja kirjoitti Per Atterbomin ja muiden kanssa kanssa muun muassa pilarunoelman Markalls sömnlösa nätter, joka lähinnä  oli tähdätty Per Adam Wallmarkia vastaan. Merkittävimpänä hänen tuotannostaan pidetään teosta Svenska vitterheten (1818–1819), joka yksipuolisenakin on ansiokas. Viimeisinä vuosinaan hän syventyi filosofisiin tutkimuksiin ja julkaisi muun muassa neliosaisen teoksen Grunddragen af filosofins historia (1825–1827).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lorenzo Hammarsköld Wikimedia Commonsissa
Lori Laitman

Lori Laitman (s. 1955) on yhdysvaltalainen säveltäjä.
Laitman sai maisterin arvonsa Yalen yliopiston musiikkikoulusta, josta hänelle myönnettiin toukokuussa 2018 Ian Mininberg Alumni Award for Distinguished Service. Vuonna 2014 kantaesitettiin Laitmanin Dana Gioian librettoon säveltämä satuooppera The Three Feathers, jota sen jälkeen esitettiin eri puolilla Yhdysvaltoja ja Singaporessa. Toukokuussa 2016 Opera Coloradossa kantaesitettiin Laitmanin ja libretisti David Masonin ooppera The Scarlet Letter. Teoksesta Naxos-levymerkillä julkaistu levytys sai Opera Newsin Critic's Choice -nimityksen, ja Fanfare-lehti valitsi sen yhdeksi vuoden 2018 viidestä parhaasta albumista. Laitman teki David Masonin kanssa yhteistyötä myös holokaustiaiheisen oratorion Vedem parissa.
Laitmanilta ovat tilanneet teoksia muiden muassa BBC, Royal Philharmonic Society, Opera Colorado, Seattlen ooppera ja Baltimoren sinfoniaorkesteri. Laitman on säveltänyt satoja lauluja, joiden sanoituksina hän on käyttänyt tekstejä muiden muassa Emily Dickinsonilta ja nykyrunoilijoilta.
Lorenzo Lamas

Lorenzo Lamas vuonna 1989.
Lorenzo Lamas (s. 20. tammikuuta 1958 Santa Monica, Kalifornia) on yhdysvaltalainen näyttelijä, joka on esiintynyt muun muassa televisiosarjassa Viinitila Falcon Crest. Hän esiintyi myös saippuasarjassa Kauniit ja rohkeat Hector Ramirezin roolissa vuosina 2004–2007 sekä rikossarjassa Renegade vuosina 1993–1997. Lamas on ollut neljä kertaa naimisissa ja hänellä on kuusi lasta.
Aiheesta muualla

Lorenzo Lamas Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Lorenzo Lamas NNDB:ssä
Lene Marie Fossen

| Lene Marie Fossen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. elokuuta 1986
Kuollut: 22. lokakuuta 2019 (33 vuotta)
Kansalaisuus:  Norja
Ammatti:  valokuvaaja
Aiheesta muualla
www.lenemariefossen.com
Lene Marie Fossen (18. elokuuta 1986 – 22. lokakuuta 2019) oli norjalainen valokuvaaja.
Fossen lopetti syömisen 10-vuotiaana, koska hän halusi pysyä lapsena ja pysäyttää ajan. Hän kärsi anoreksiasta loppuelämänsä. Hänelle ei koskaan tullut puberteettia.
Fossen oli arvostettu valokuvaaja. Hän koki, että valokuvaus on syömättömyyden lisäksi toinen tapa pysäyttää aika. Hän käsitteli taiteessaan myös anoreksiaansa omakuviensa avulla. Fossen oli erikoistunut muotokuviin. Hän kuvasi itsensä lisäksi kadulla olevia vanhuksia ja pakolaisleireillä olevia lapsia. Suuren yleisön tietoisuuteen hän nousi vuonna 2017 kreikkalaisessa hylätyssä leprasairaalassa otetuilla omakuvillaan.
Fossen sai tunnustusta arvostetulta valokuvaajalta Morten Krogvoldilta, joka otti Fossenin työt mukaan Nordic Light International Festival of Photography -valokuvafestivaaleille. Nordic Light kerää vuosittain yhteen valokuvaajia maailman huipulta. Festivaali oli Fossenin uran huippuhetki.
Fossenista on tehty dokumenttielokuva nimeltä Self Portrait. Elokuva julkaistiin Norjassa 17. tammikuuta 2020, eli noin kolme kuukautta hänen kuolemansa jälkeen.
Aiheesta muualla

Lene Marie Fossenin kotisivut
Lene Marie Fossenin & Morten Krogvoldin Ted Talk
Kuusaanlampi

| Kuusaanlampi |
| --- | --- |
 UPM Kymi sijaitsee Kuusaanlammen länsirannalla. Kuvassa näkyy Kuusaanlammen Pukkisaari.
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola  (Kuusankoski ja Valkeala)
Koordinaatit:  60°54′06″N, 26°41′27″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Kymijoen alaosan alue (14.11)
Tulouomat:  Kymijoki, Myrkkyoja
Laskujoki:  Kymijoki 
Taajamat:  Kouvolan keskustaajama
Järvinumero:  14.115.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  55 m  
Pituus:  2,4 km  
Leveys:  1,1 km  
Rantaviiva:  10,1622 km  
Pinta-ala:  1,69863 km²   
Tilavuus:  0,00503547 km³ 
Keskisyvyys:  2,96 m  
Suurin syvyys:  18,15 m  
Saaria:  7 
:  Pukkisaari, Lammassaari
 fiKuusaanlampi 
Kuusaanlampi on Kymenlaaksossa, Kouvolan Kuusankoskella ja pieniltä osin Valkealassa sijaitseva Kymijoen läpivirtausjärvi. Kuusaanlampi sijaitsee Kouvolan keskeisellä kaupunkialueella, ja sen pohjoisosa ulottuu myös Valkealan puolelle.
Lampi kuului vuoteen 2008 asti suurilta osin Kuusankosken kaupunkiin ja Kouvolan raja kulki aivan sen itärannalla Savon rataa pitkin. Pohjoisin osa lammesta oli Valkealan kunnan puolella ja Valkealan raja siirtyi lammessa Kymijoen linjalle kulkien sitä pitkin Harjuun saakka.[lähde? ]
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 170 hehtaaria eli 1,7 neliökilometriä, ja se on 2,4 kilometriä pitkä ja 1,1 kilometriä leveä. Sillä on seitsemän saarta, joiden yhteispinta-ala on 2,81 hehtaaria. Suurin saari on Pukkisaari, jolla on pinta-ala yli 1,5 hehtaaria. Lammassaari sijaitsee järven keskellä. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 5,0 miljoonaa kuutiometriä eli 0,0050 kuutiokilometriä. Sen keskisyvyys on 3,0 metriä ja suurin syvyys on 18,2 metriä. Syvin kohta sijaitsee joen uomassa järvialueen pohjoispäässä Pukkisaaren rannassa. Lammen rantaviivan pituus on 10,2 kilometriä ja rannassa sijaitsevat Lamminrannan ja Riihikallion asuinalueet. Lammen länsiranta kuuluu UPM Kymi:lle.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Kymijoen alaosan alueella (14.11), jonka Kuusankosken voimalaitoksen alueeseen (14.115) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 55 metriä mpy.
Lene Marlin

| Lene Marlin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 17. elokuuta 1980 (ikä 44)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Lene Marlin
Laulukielet:  englanti
Aktiivisena:  1998–
Tyylilajit:  popmusiikki 
Soittimet:  kitara 
Levy-yhtiöt:  Virgin Records ja EMI 
Aiheesta muualla
Kotisivut
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Lene Marlin Pedersen (s. 17. elokuuta 1980 Tromssa) on norjalainen poplaulaja ja lauluntekijä.
Marlinin ensimmäinen single, "Unforgivable Sinner", julkaistiin Norjassa 1998. Se nousi suureksi hitiksi ja pysyi kahdeksan viikkoa Norjan listaykkösenä. Singleä seurannutta ensialbumia, Playing My Game, myytiin 1,8 miljoonaa kappaletta maailmanlaajuisesti. Albumilta julkaistut kaksi muuta singleä, "Sitting Down Here" ja "Where I'm Headed", keräsivät myös korkeita listasijoituksia.
Marlinin toinen pitkäsoitto, Another Day, julkaistiin syyskuussa 2003 ja kolmas, Lost in a moment, toukokuussa 2005. Ne eivät kuitenkaan menestyneet myyntiluvuissa yhtä hyvin kuin Playing My Game, mutta sisälsivät pari hittiä.
Vuonna 2005 Marlin teki promootiomatkan Taiwaniin ja Kiinaan. Albumille Lost in a moment oli lisätty cover suositun kiinalaisen Faye Wongin kappaleesta. Matka tuotti tulosta ja Marlin sai julkisuutta esiintymällä Taiwanin MTV:llä ja erilaisissa televisio-ohjelmissa.
MTV Europe Music Awards –gaalassa Marlin palkittiin Paras pohjoismaalainen -sarjassa vuonna 1999. Samana vuonna hän voitti myös neljä Norjan omaa Grammy-palkintoa.
Aiheesta muualla

Lene Marlin - virallinen kotisivu
Lenexpo (messukeskus)

| Lenexpo> Ленэкспо |
| --- | --- |

Sijainti:  Pietari, Venäjä
Koordinaatit:  59°55′50″N, 30°14′0″E
Rakennustyyppi:  messukeskus
Valmistumisvuosi:  1968
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lenexpo (ven. Ленэкспо) on messukeskus Pietarissa Vasilinsaarella Venäjällä noin 4,5 kilometrin  päässä keskustasta. Se on suurin messukeskus Pietarissa ja Luoteis-Venäjällä sekä yksi suurimmista messukeskuksista Venäjällä 14 hehtaarin messualueellaan. Messukeskus rakennettiin vuosina 1963–1968 ja sen ensimmäinen kansainvälinen näyttely "Inrybprom -68" järjestettiin vuonna 1968. Messukeskus sijaitsee Morskoi vokzal -matkustajasataman vieressä ja sen lähimmät metroasemat, vihreän linjan Primorskaja ja Vasileostrovskaja sijaitsevat noin 2,5 kilometrin päässä.
Lenexpo järjestää vuosittain noin 70 messutapahtumaa yhdessä 10 000 yrityksen kanssa ympäri maailmaa. Keskuksessa vierailee vuosittain 1,2 miljoonaa kävijää. Messukeskuksen sijainti aivan Suomenlahden rannalla antaa mahdollisuuden vierailla alueella omalla veneellä.
Messukeskus sisältää:
40 000 neliötä sisänäyttelytilaa
63 000 neliötä ulkonäyttelytilaa
8 paviljonkia
8 konferenssisalia, jotka ovat kooltaan 24-, 32-, 70-, 120-, 144-, 250-, 320- ja 1 054 -paikkaisia
lehdistökeskuksen
2 800 -paikkaisen kongressihallin
kokoushuoneita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lenexpo (messukeskus) Wikimedia Commonsissa
Lenexpo virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) englanniksi
virallinen kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive) venäjäksi
Lorica segmentata

Roomalaisen sotilaan asuun pukeutuneella miehellä on yllään Lorica segmentata -rintapanssarin jäljennös
Lorica segmentata oli roomalainen levyhaarniska, joka suojasi rintakehää ja erityisesti olkapäitä. Sen alkuperää tai alkuperäistä nimeä ei tiedetä. Se oli luultavasti ensimmäinen raudasta valmistettu, merkittävässä määrissä käytetty levyhaarniska. Roomalaiset ottivat sen yleiseen käyttöön keisari Augustuksen aikakauden jälkeen, vaikka se olikin jossakin määrin käytössä jo hänen ajallaan. Lorica segmentata suojasi käyttäjäänsä paremmin kuin rengaspaita (lorica hamata). Sen ajan jousiaseet eivät kyenneet lävistämään Lorica segmentataa, ja miekallakin sen lävistäminen oli vaikeata.
Lorica segmentata oli tehty rautaisista levynpaloista ja liuskoista. Palat oli kiinnitetty toisiinsa panssarin sisäpuolisilla nahkaliuskoilla. Kokonaisen rautaisen rintalevyn tekeminen vaati kehittynyttä metallinkäsittelytaitoa, joka Länsi-Rooman kukistumisen jälkeen keksittiin uudestaan vasta 900-luvulla.
Lorica segmentata oli kallis tuottaa ja huoltaa, sillä se ruostui helposti, ja valmistus ja huolto edellytti kokenutta seppää. Lisäksi se oli jäykkä, ja sen piti olla sopivan kokoinen sotilaalle, joten niitä täytyi tehdä monta kokoa. Lorica segmentata oli monimutkainen ja vaikea korjata.
Lorica segmentataa käyttävä sotilas Konstantinuksen riemukaaressa.
Lorica segmentatan käyttö väheni huomattavasti 200-luvun sisällissotien takia, vaikka haarniska näyttäisi olleen vielä käytössä 300-luvun alussa. Tällä vuosisadalla tiedot haarniskan käytöstä kuitenkin loppuvat ja lorica segmentata katosi Rooman armeijan käytöstä.
Llorenç Serra Ferrer

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Llorenç Serra Ferrer
Syntymäaika: 3. maaliskuuta 1953 (ikä 71)
Syntymäpaikka: Sa Pobla, Mallorca, Espanja
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
|  ? |  RCD Mallorca |  ?(?) |
Valmennusura
1985–1993 1993–1997 1997–2000 2000–2001 2004–2006 2006–2008:  RCD Mallorca  Real Betis  FC Barcelona C  FC Barcelona  Real Betis  AEK Ateena
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Llorenç Serra Ferrer (s. 4. maaliskuuta 1953) on espanjalainen jalkapallovalmentaja. Kesästä 2010 lähtien hän on toiminut RCD Mallorcan pääomistajana.
Ura

Vaatimattoman pelaajauransa jälkeen Serra Ferrer aloitti valmennusuransa UD Poblensen päävalmentajana Segunda División B:ssä. 1985 hän siirtyi RCD Mallorcan päävalmentajaksi nousten kahdeksan kauden aikana tunnetuksi Espanjassa.
1993 hän siirtyi Real Betis Balompién päävalmentajaksi nostaen seuran pääsarjaan heti ensimmäisellä kaudellaan ja upeasti kolmanneksi kaudella 1994–1995. 1997 Serra Ferrer siirtyi FC Barcelonan organisaatioon juniorijoukkueen valmentajaksi. Louis van Gaalin jätettyä Barcan kesällä 2000 Serra Ferreristä tuli seuran päävalmentaja. Pesti jäi yhden kauden mittaiseksi Barcan jäätyä liigassa neljänneksi.
Serra Ferrer oli jonkin aikaa ilman seuraa kunnes palasi Barcan nuorisojoukkueen peräsimeen. 2004 hän palasi jälleen Real Betisiin, jonka hän luotsasi Copa del Reyn voittoon 2005. Serra Ferrerin johdolla Betis selvisi ensi kertaa seuran historiassa Mestarien liigaan.
Kesällä 2006 hän siirtyi Kreikkaan AEK Ateenan päävalmentajaksi. AEK:ssa Serra Ferrer on suosittu ja kunnioitettu valmentaja, joka on nostanut useita nuoria lahjakkuuksia ykkösjoukkueeseen.
13. helmikuuta kreikkalaismediat uutisoivat Serra Ferrerin potkuista AEK:sta seuran hävittyä kaksi ottelua putkeen ja pudottua liigassa kolmanneksi neljän pisteen päähän Panathinaikoksesta.  Serra Ferrerin tehtäviä hoitaa 13.2. pelattavassa UEFA Cupin ottelussa Getafea vastaan kakkosvalmentajana toiminut Nikos Kostenoglou.
Kesäkuussa 2010 Serra Ferrerin johtama ryhmittymä osti talousvaikeuksissa kärsivän La Liga -seura RCD Mallorcan.
Meriitit valmentajana
Copa del Rey: 2005
Hopeaa: 1991
Kulttuurinen pääoma

Kulttuurinen pääoma tarkoittaa tietoa, taitoa, älyä, kokemuksia, suhteita ja muuta ei-rahallista pääomaa jota yksilö voi käyttää menestyäkseen yhteiskunnassa.[lähde? ]
Kulttuurinen pääoma on yksi kolmesta sosiologi Pierre Bourdieun kehittämästä sosiaalisen vuorovaikutuksen rakennetta kuvaavasta termistä, joita käyttämällä ja keräämällä yksilö saavuttaa toimintamahdollisuuksia yhteiskunnassa. Pierre Bourdieu ja Jean-Claude Passeron käyttivät kulttuurisen pääoman käsitettä ensimmäisen kerran artikkelissa "Cultural Reproduction and Social Reproduction" (Kulttuurinen reproduktio ja sosiaalinen reproduktio), joka julkaistiin vuonna 1973.  Pääomien muut muodot ovat taloudellinen pääoma ja sosiaalinen pääoma. Kulttuurinen ja sosiaalinen pääoma muodostavat yhdessä symbolisen pääomaluokan. Pääomat ovat joko yksityisomaisuutta tai yhteistä omaisuutta. Kun ne ovat yksityisomaisuutta, ne tuottavat valtaa.
Artikkelissa "Cultural Reproduction and Social Reproduction" Bourdieu yritti selittää Ranskan koulutusjärjestelmän tulosten eroja 1960-luvulla. Sen jälkeen hän tarkasteli aihetta laajemmin ja kehitti sitä suhteessa muihin pääoman muotoihin teoksessa The Forms of Capital (Pääoman muodot) (1983) sekä suhteessa muun muassa korkeakoulutukseen teoksessa The State Nobility (Valtioaatelisto) (1996). Bourdieulle pääoma toimii sosiaalisena suhteena vaihdantajärjestelmässä, ja käsitettä laajennetaan kaikkiin niihin materiaalisiin ja symbolisiin tuotteisiin, jotka esiintyvät harvinaisina ja arvokkaina tietyssä sosiaalisessa muodostelmassa kulttuuripääoman toimiessa sosiaalisena suhteena vaihdantajärjestelmässä, joka sisältää kasaantuvan, valtaa ja statusta suovan kulttuurisen tiedon.
Bourdieun pääomatyypit > Taloudellinen

Taloudellinen pääoma viittaa kansantalouden tuotantovälineisiin, joilla tuotetaan materiaalisia hyödykkeitä kuten elintarvikkeita ja teollisuuden tuotteita. Kaikki materiaalinen, esimerkiksi maa, mineraali, biodiversiteetti, tehdas, työvoima, voidaan muuttaa tuotantovälineiksi, jolloin sitä voidaan muokata muuksi tavaraksi tai muuksi pääoman muodoksi. Pääomaa käytetään lisäpääoman hankkimiseksi, eli pääomalla voi hankkia muita pääoman muotoja. Pääomalla on taipumus kasautua ja liikkua harvempien omistajien käsiin. Kapitalistinen talousjärjestelmä perustuu kansallisvaltion laein ja väkivaltakoneiston voimin turvattuun taloudellisen pääoman yksityisomistukseen.
Bourdieun pääomatyypit > Kulttuurinen

Kulttuurinen pääoma käsittää kulttuurisesti syntyneet arvot joihin kuuluvat tieto, taidot, symbolit ja sosiaalinen status.
Bourdieun pääomatyypit > Sosiaalinen

Sosiaalinen pääoma voi tarkoittaa joko yhteisön sisäistä jäsenten välistä kykyä toimia keskenään ja erityisesti luottamusta toisiinsa tai henkilön toimintaa yhteisössä edistäviä sosiaalisia suhteita. Sosiaalinen pääoma viittaa lyhyesti sanoen sosiaaliseen verkostoon.
Kentät

Pierre Bourdieun mukaan sosiaalinen pääoma muodostaa käyttötarkoituksensa perusteella kenttiä, joilla vallitsee tietyt säännöt sille, mitä sosiaalista pääomaa niillä käytetään ja mitä vaikutusta sillä on haltijansa asemaan kentällä. Kentät ovat luonteeltaan hierarkkisia ja ihmiset käyttävät niillä valtaa muihin nähden.
Vallan määrä, eli se missä määrin yksilö antaa tai ottaa vastaan määräyksiä, riippuu hänen hallitsemastaan pääomasta. Kenttiä on yhtä monta kuin on sosiaalisia yhteisöjä. Kenttiä ovat esimerkiksi ammattialat, tuttavapiirit tai kansallisuus. Kenttä on sellainen sosiaalisen toiminnan alue, jossa ihmisillä on vaihdettavaa sosiaalisen pääoman muodossa.
Kentän säännöt esiintyvät perinteinä, joita vahvimmat yksilöt luovat perustuen omaan etuunsa kentällä vallitsevien pääomavaatimusten suhteen, ja siirtävät ne normien mukana lapsille ja muille heikoille osapuolille. Yhteisö rankaisee normien rikkomisesta ottamalla pois tietyn määrän kentällä arvokasta pääomaa (esimerkiksi simputus ja kiusaaminen heikentävät yksilön statusta). Eri pääoman muodoilla on erivahvuiset painoarvot eri kentillä, ja pääomia voidaan vaihtaa toiseen. Tietyillä kentillä eri pääomat tuottavat eri määriä toisen pääoman tyyppiä.
Yksilöt rakentavat itselleen habituksen, joka perustuu kentällä opittuihin normeihin, omiin fyysisiin ja psyykkisiin ja olosuhteisiin ja kentällä nautittuun etulyöntiasemaan muihin nähden.
Lentopolttoaine

Lentopolttoaine voi tarkoittaa
Lentobensiini
Lentopetroli
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lentopolttoaine”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kwaito

Kwaito on musiikin tyylilaji, joka on lähtöisin Johannesburgista, Etelä-Afrikasta 1990-luvun alusta. Se pohjautuu rytmillisesti amerikkalaiseen house-musiikkiin, mutta sen tempo on yleensä jonkin verran hitaampi. Kwaito saattaa sisältää lisäksi melodisia ja loopattuja, perkussiivisiä afrikkalaisia sampleja, matalia bassokuvioita ja usein laulua. Yleensä laulaja on mies ja sanat huudettuja tai laulettuja afrikkalaisen kansanmusiikin tapaan ennemmin kuin "normaaliin" tai rap-tyyliin. Nimi kwaito tulee afrikaansin slangisanasta kwaai, joka tarkoittaa coolia tai ilkeää.
Sanoitukset ovat joko alkuperäisillä eteläafrikkalaisilla kielillä tai englanniksi. Usein samassa laulussa voidaan käyttää useampia kieliä. Viime aikoina jotkut kwaito-artistit kuten Zola ovat alkaneet esittää sanoitukset hip-hop -tyyliin, kun taas toiset, kuten BOP tai Oskido, ovat nopeuttaneet tempoa ja mataloittaneet laulunsa luodakseen pehmeämmän kwaito-muodon, jota kutsutaan myös afrikkalaiseksi houseksi. Kuuluisia kwaito-artisteja ovat Arthur Mafokate, Zola, Mandoza ja Mzekezeke.
Historia

1990-luvun puolivälissä chicagolainen house-musiikki oli suosittua Johannesburgin klubeilla ja paikalliset muusikot yhdistivät sen soundimaailman eteläafrikkalaiseen musiikkiin. Arthur Mafokate sävelsi laulun Kaffir, josta tuli ensimmäinen suuri kwaito-hitti ja joka teki tyylilajin suosituksi mustaihoisten asuttamien alueiden ulkopuolella. Kuitenkin vasta vuodesta 2001 alkaen kwaito on yleistynyt Euroopassa ja Yhdysvalloissa. Kwaitolla on tärkeä osa elokuvaohjaaja Gavin Hoodin vuonna 2006 parhaan ulkomaisen elokuvan Oscar-palkinnon voittaneessa elokuvassa Tsotsi ja se on osaltaan tuonut kwaitolle julkisuutta ympäri maailmaa.
Kwaiton tullessa entistäkin suositummaksi Etelä-Afrikassa, yhteistyö myös muita musiikkityylejä edustavien tähtien kanssa on tullut yleisemmäksi, esimerkkinä Mandoza ja rhythm & blues -tähti Danny K. Nykyään kwaito-hitit saavat Etelä-Afrikassa helposti medianäkyvyyttä, kuten Arthur Mafokaten elokuussa 2005 julkaisema "Sika Lekhekhe" (zulunkielinen lause, tarkoittaa kakun leikkaamista, puhekielellä "harrasta seksiä kanssani"). Radioasema SABC kielsi kappaleen esittämisen ja Arthurin täytyi kuvata laulua varten tehty video uudelleen, koska useat katsojat valittivat sen olevan seksuaalisesti liian rohkea. Kwaito-orkesteri Boom Shaka sai Etelä-Afrikan kansallislaulusta tekemästään versiosta ankaraa kritiikkiä poliittisilta vallanpitäjiltä.
Aiheesta muualla

The Kwaito Generation (Arkistoitu – Internet Archive), englanninkielinen audiodokumentti (51 minuuttia, USA, 2005).
Is Kwaito South African Hip Hop, englanninkielinen artikkeli kwaiton ja hiphopin suhteesta (pdf).
Kullervo Kalskeen filmografia ja esiintymiset

Kalske vuonna 1938
Tämä on Kullervo Kalskeen filmografia ja esiintymiset.
Teatteri

| Vuosi> Suomen Kansallisteatteri | Esitys> Suomen Kansallisteatteri | Rooli> Suomen Kansallisteatteri |
| --- | --- | --- |
| 1944 | Antonius ja Kleopatra | Diomedes |
Aiheesta muualla

Kullervo Kalske Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Kullervo Kalske Svensk Filmdatabasissa (englanniksi, ruotsiksi)
Lentopinta

Lentopinta (engl. Flight Level, FL) on eräs ilmailussa käytettävä tapa ilmoittaa lentokorkeuksia.
Lentopinta on luku, joka saadaan jakamalla painekorkeus 100:lla. Näin mikäli lentokone lentää esimerkiksi 35 000 jalan korkeudella korkeusmittarin standardiasetusta 1013,25 hPa käyttäen, se on lentopinnalla 350 ("kolme-viisi-nolla", kirjoitetaan FL350 ja lentosuunnitelmissa useimmiten F350). IFR-matkalennolla käytetään yleensä lentopintoja, jotka ovat täysiä kymmeniä (esim. 40, 50, 60 jne.) ja VFR-matkalennolla 5:een loppuvia (esim. 45, 55, 65 jne). Varsinkin aiemmin on lentopintoja ilmaistu myös metreinä, tällöin käytettävät sanonnat ovat "lentopinta xxxx metriä/flight level xxxx metres" tai "xxxx metriä standardi/metres standard", tai vielä aiemmin vain numero kerrallaan lukien.
Koska lentopinta perustuu painekorkeuteen eli korkeusmittarin standardiasetuksen käyttöön, ei se kerro todellista korkeutta maan tai veden pinnasta. Siksi lentopintajärjestelmää käytetään vain tietyn korkeuden, ns. siirtokorkeuden (engl. transition altitude) yläpuolella. Siirtokorkeus annetaan jokaisen valtion omien ilmailumääräysten mukaisesti. Siirtokorkeuden määrittelyyn vaikuttavat asetetut estevarakorkeudet, joiden referenssinä on paikalliset maaston muodot, rakennetut esteet ja korkein maastonkohta. Ilma-aluksen noustessa siirtokorkeuden läpi se vaihtaa korkeusmittarinsa paineasetuksen lähtökentällä vallitsevasta keskimääräisen merenpinnan paineesta (QNH) tai kiitotien tason paineesta (QFE) standardiasetukseen 1013,25 hPa. Vastaavasti ilma-aluksen laskeutuessa siirtokorkeuden yläpuolella olevan ns. siirtopinnan läpi se vaihtaa korkeusmittariinsa standardiasetuksen tilalle lennonjohdolta saamansa QNH- tai QFE-paineen.