stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Messerschmitt Me 328

| Messerschmitt Me 328 |
| --- | --- |
 Messerschmitt Me 328 B
Tyyppi:  kevyt torjuntahävittäjä
Alkuperämaa:   Saksa
Valmistaja:  Messerschmitt
Ensilento:  1944
Messerschmitt Me 328 oli saksalainen suunniteltu pienikokoinen ja halpa torjuntahävittäjä, jolla oli tarkoitus estää liittoutuneiden massapommitukset. Konetyyppi eteni prototyyppiasteelle ja muutamia koneita ehdittiin testata myös toisen maailmansodan aikana ennen ohjelman peruuttamista.
Suunnitellut käyttökohteet

Me 328:aa suunniteltiin käytettäväksi japanilaisen Yokosuka MXY7:n tapaan pommikoneen kyydistä pudotettavana semi-itsemurhapommina. Japanilaisesta vastikkeestaan poiketen Me 328:n pilotin olisi ollut tarkoitus pystyä poistua koneesta ennen törmäystä viholliseen, jolloin hän olisi teoriassa voinut selvitä hengissä. Pommikoneesta pudotettaviin Me 328 -koneisiin oli tarkoitus asentaa 500 kilogramman taistelukärki, muttei minkäänlaista voimalaitetta.
Pommikoneista pudottamisen lisäksi konetyyppiä suunniteltiin käytettäväksi myös sukellusveneiden aseistuksena. Me 328:aa kuljettamaan varustetut veneet olisivat saaneet lentokonekatapultin kannelleen, millä hävittäjät olisi nostettu ilmaan hyökkäyksiä vihollislaivoja tai rannikkokohteita vastaan. Tätä tarkoitusta varten konetyyppi oli tarkoitus varustaa 500 kilogramman taistelukärjellä ja kahdella Argus As 014 -sysäysputkimoottorilla, mikä olisi tehnyt siitä myöhemmin käyttöön tulleiden varhaisten risteilyohjusten edeltäjän.
Miehittämättömistä ohjuksista poiketen Me 328:n olisi ohjannut maaliin elävä pilotti, jolla olisi ollut mahdollisuus poistua koneesta ennen törmäystä kohteeseen. Vaikka lentäjä olisi onnistunut pakenemaan törmäyskurssilla olleesta laitteesta, olisivat hänen selviämismahdollisuutensa olleet varsin kehnot, sillä hän olisi mitä todennäköisimmin kuollut hukkumiseen tai hypotermiaan ennen kuin jokin alus olisi onnistunut löytämään hänet.
Taistelukärjen lisäksi sukellusvenekäyttöön tarkoitetut Me 328:at suunniteltiin aseistettaviksi myös kahdella 20 millimetrin tykillä rungon etuosassa, jolloin koneeseen olisi myös asennettu tehokkaammat 7,8 kN sysäysputkimoottorit kahden Argus As 014:n tilalle. Myös neljällä sysäysputkimoottorilla varustettua versiota suunniteltiin. Konetyypin kehittyneimpään versioon, Me 328C:hen oli tarkoitus asentaa oikea Junkers Jumo 004B -suihkumoottori.
Konetyyppiä ja muita vastaavia semi-itsemurha-aseita lentämään koottiin 5./KG200 (Leonidas Staffel).
Tekniset tiedot (Me 328A-1)

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Voimalaite: &&&&&&&&&&&&&&02.&&&&002 × Argus As 014 -sysäysputkimoottoria; &&&&&&&&&&&&&&03.03000003,3 kN  per moottori
Aseistus
500 kg taistelukärki
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Messerschmitt Me 328 Wikimedia Commonsissa
Messerschmitt Me 210

Messerschmitt Me 210.
Me 210:een lastataan pommeja.
Koneen kauko-ohjattava taakse osoittava puolustuskonekivääri.
Messerschmitt Me 210 oli saksalainen kaksimoottorinen raskas hävittäjälentokone, joka oli Saksan ja Unkarin ilmavoimien käytössä toisen maailmansodan aikana. Kone suunniteltiin Messerschmitt Bf 110:n korvaajaksi, ja se lensi ensilentonsa vuonna 1939.
Paperilla koneen suoritusarvot näyttivät niin hyviltä, että kone määrättiin tuotantoon suoraan suunnittelupöydältä. Se osoittautui suureksi virheeksi, sillä koneella oli hyvin pahoja vakausongelmia, jotka tekivät siitä melkein lentokelvottoman.
Koneesta jatkokehitettiin myöhemmin Me 410, jossa suurin osa vakausongelmista oli saatu ratkaistua.
Tekniset tiedot

Miehistö: 2
Pituus: 9,83 m
Kärkiväli: 13,72 m
Korkeus: 4,28 m
Siipipinta-ala: 36,20 m²
Tyhjäpaino: 5 440 kg
Maksimilentoonlähtöpaino: 8 100 kg
Moottori: 2 x Daimler-Benz DB 601F V-12, yksikköteho 1 350 hv (993 kW).
Tekniset tiedot > Suorituskyky

Maksiminopeus: 620 km/h
Lentomatka: 2 400 km
Lakikorkeus: 7 000 m
Tekniset tiedot > Aseistus

2 x 20 mm MG 151/20-konetykki
2 x 7,92 mm MG 17-konekivääri
2 x 13 mm MG 131-konekivääri
1 000 kg pommeja
Miika Niemelä

| Miika Niemelä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 12. marraskuuta 1978 (ikä 45)
Ammatti:  muusikko
Muusikko
Taiteilijanimi:  Azhemin
Tyylilajit:  black metal
Soittimet:  laulu, kitara, bassokitara, kosketinsoitin
Yhtyeet:  Thy Serpent (1996–) Soulgrind (2002–) Shape of Despair (1998–2004)
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Miika Niemelä (s. 12. marraskuuta 1978) on suomalainen muusikko ja multi-instrumentalisti. Hänen tämänhetkisiä yhtyeitään ovat Soulgrind sekä Thy Serpent.
Diskografia

Into the Dark Vales of Death (2002,  Holy Records)
The Origins of the Paganblood (2005,  Holy Records)
Pakana (2007,  Holy Records)
March Butterfly (2010,  EP, omakustanne)
The Tuoni Pathway (2010,  Femme Metal Records)
Forests of Witchery (1996,  Spinefarm Records)
Lords of Twilight (1997,  Spinefarm Records)
The Carpenter (1997,  Split, Spinefarm Records)
Christcrusher (1998,  Radiation, Nuclear Blast)
Death (2000,  EP, Spinefarm Records)
Aiheesta muualla

Miika Niemelä Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Shape of Despair
| --- | --- |
Studioalbumit:   Shades of...  Angels of Distress  Illusion's Play  Monotony Fields  Return to the Void 
Kokoelmat:   Shape of Despair 
EP:t:   Written in My Scars 
Thy Serpent
| Azhemin • Sami Tenetz • Tomi Ullgrén • Teemu LaitinenAlexi Laiho • Somnium • Börje • Pekka • Agathon Frosteus • Luopio |
| --- | --- |
Studioalbumit:  Forests of Witchery • Lords of Twilight • Christcrusher
EP:t:  Death
Split-albumit:  The Carpenter
Demot:  Frozen Memory • Into Everlasting Fire
Milka Luhtaniemi

Milka Luhtaniemi (s. 1992) on suomalainen runoilija. Hänen esikoisrunoteoksensa oli 2021 ilmestynyt Kirnu. Toinen runoteos Tauoton ilmestyi Gummeruksen kustantamana 2024.
Jyväskylästä Helsinkiin muttanut Luhtaniemi on valmistunut dramaturgiksi Teatterikorkeakoulusta ja työskentelee esitystaiteilijana. Hän on Nuoren Voiman Liiton puheenjohtaja.
Jukka-Pekka Kilpiö arvioi Tauottoman kirjallisuuslehti Parnassossa (3/2024) esikoisteosta taitavammaksi mutta samalla tavalla sävyltään kutsuvaksi. Teoksen runominä on havaintojen keskuksena mutta päästää ympäristön esiin. Mukana on myös sinä ja suhteen arviointia. Kilpiö kuvaa aistivaikeutelmia ”tuuheiksi”, eli kuva on kokonaisvaltainen, toisin kuin usein runoissa, joissa aistivaikutelmat käydään yksi kerrallaan läpi. Mukana on myös tasapainoaisti, jota ei runoissa juuri tapaa. Kilpiön mielestä se antaisi aiheen jopa graduun tai ainakin tutkimusartikkeliin. Hän myös pitää juuri runoudelle ominaisten säkeenylityksen käyttöä hienompana kuin hän on koskaan missään tavannut.
Aiheesta muualla

Luhtaniemi, Milka, Kirjasampo
Michal Čajkovský

| Michal Čajkovský |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. toukokuuta 1992 (ikä 32) Bratislava, Tšekkoslovakia
Kansalaisuus:   Slovakia
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Big Mike
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  vasen
Pituus:  192 cm
Paino:  106 kg
Pelinumero:  84
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  HC Slovan Bratislava (SloEL) Reading Royals (ECHL) Hershey Bears (AHL) South Carolina Stingrays (ECHL) HC Sparta Praha (ČEL) Avtomobilist Jekaterinburg (KHL) Charlotte Checkers (AHL) Dinamo Moskova (KHL) HK Sibir Novosibirsk (KHL)
Michal Čajkovský (s. 6. toukokuuta 1992 Bratislava, Tšekkoslovakia) on slovakialainen jääkiekkopuolustaja.
Ura > Seuraura

Čajkovský on HC Slovan Bratislavan kasvatti. Hän oli kaudella 2008–2009 seuran B-nuorten tehokkain puolustaja tehoilla 17+13=30. Kaudella 2009–2010 Čajkovský debytoi Extraligassa, jossa hän pelasi Slovanin ja HK Orange 20:n joukkueissa yhteensä 26 runkosarja- ja kolme playoff-ottelua tehden yhden maalin. OHL-joukkue Kingston Frontenacs varasi Čajkovskýn 56. pelaajana CHL:n varaustilaisuudessa 2011. Hän siirtyi joukkueeseen kaudeksi 2010–2011 ja teki runkosarjassa 15 tehopistettä. Kesäkuussa 2011 Frontenacs kauppasi Čajkovskýn Ottawa 67’siin vaihdossa kesän 2013 kolmannen kierroksen varausvuoroon. Kaudella 2011–2012 hän jakoi pudotuspeleissä joukkueen sisäisen tehotilaston voiton Brett Gustavsenin kanssa lukemalla +3. Maaliskuussa 2013 Čajkovský siirtyi amatööritry-out -sopimuksella AHL-joukkue Hershey Bearsiin, mutta hän ei kuitenkaan saanut loppukeväänä tililleen otteluakaan.
Syksyllä 2013 NHL-varaamaton Čajkovský osallistui Washington Capitalsin harjoitusleirille. Lokakuussa hän teki Hershey Bearsin kanssa vuoden mittaisen AHL-sopimuksen. Čajkovský pelasi kauden 2013–2014 kuitenkin kokonaan ECHL-joukkue Elmira Jackalsin vahvuudessa. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 14+22=36, joilla Čajkovský jakoi liigan puolustajien pistepörssin yhdeksännen sijan kolmen muun pelaajan kanssa. Hänet valittiin kauden päätteeksi ECHL:n tulokkaiden tähdistökentälliseen. Elokuussa 2014 Čajkovský teki Bearsin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen.
Čajkovský osallistui Capitalsin NHL-harjoitusleirille myös syksyllä 2014. Hän pelasi kaudella 2014–2015 Hershey Bearsin AHL-joukkueessa 13 runkosarjaottelua tehden kaksi syöttöpistettä. Čajkovský pelasi suurimman osan kaudestaan kuitenkin ECHL-joukkue South Carolina Stingraysin vahvuudessa. Hän jakoi seitsemällä osumallaan koko liigan pudotuspelien puolustajien maalipörssin voiton Ontario Reignin Matt Registerin kanssa. Čajkovský eteni Stingraysin kanssa aina Kelly Cup -finaaleihin saakka, mutta mestaruuden vei lopulta kuitenkin Allen Americans otteluvoitoin 4–3.
Kaudeksi 2015–2016 Čajkovský siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella Tšekin Extraligan HC Sparta Prahaan. Hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 11+17=28, joilla Čajkovský voitti koko liigan puolustajien maalipörssin ja jakoi puolustajien pistepörssin kolmannen sijan BK Mladá Boleslavin Marek Trončinskýn kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi hopeaa. Kaudella 2016–2017 Čajkovský teki 22 runkosarjaottelussa seitsemän maalia, joilla hän oli kauden päättyessäkin Spartan eniten maaleja tehnyt puolustaja, vaikka Čajkovský siirtyi marraskuussa 2016 kevääseen 2018 asti ulottuvalla sopimuksella KHL-joukkue Avtomobilist Jekaterinburgiin. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa.
Syyskuussa 2018 Čajkovský liittyi ammattilaistry-out -sopimuksella Carolina Hurricanesin harjoitusleirille. Hän sai sen päätteeksi seuraan vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 650 000 dollarin arvoisen NHL-sopimuksen.
Ura > Maajoukkueura

Čajkovský edusti Slovakiaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018, jolloin hän voitti turnauksen jäähypörssin 31 minuuttillaan. Čajkovský pelasi myös MM-kilpailuissa vuosina 2017 ja 2018. Hänet valittiin Italiaa vastaan pelatun turnauksen avausottelun päätteeksi joukkueensa ottelun parhaaksi pelaajaksi. Yhteensä Čajkovský on pelannut 43 A-maaottelua tehopistein 4+9=13.
Čajkovský pelasi myös alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012 ja alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2010. Hän pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2009.
Tilastot

Čajkovský (oikealla) HC Sparta Prahan paidassa Mestarien liigan ottelussa sveitsiläistä Genève-Servette HC:tä vastaan. Kiekkoa Čajkovskýlta tavoittelemassa Matthew Lombardi (vasemmalla) ja Matt D’Agostini.
Miracle (Samra Rahimlin kappale)

|  Miracle |
| --- | --- |
 Samra esittämässä kappaletta ensimmäisen semifinaalin harjoituksissa.
Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Samra
Levy-yhtiö:  CAP-Sounds
Kesto:  3:02
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  13. maaliskuuta 2016
Säveltäjä(t):  Amir Aly, Jakke Erixson, Henrik Wikström
Sanoittaja(t):  Amir Aly, Jakke Erixson, Henrik Wikström
Euroviisutiedot
Vuosi:  2016
Maa:  Azerbaidžan
Kieli:  englanti
Sijoitus:  17.
Pisteet:  117
Sijoitus semifinaalissa:  6.
Pisteet semifinaalissa:  185
Sanat:  sanoitus
Video:  videolinkki
Miracle (suom. Ihme) on azerbaidžanilaislaulaja Samra Rahimlin kappale, jolla hän edusti Azerbaidžania Eurovision laulukilpailussa 2016. Se julkaistiin 13. maaliskuuta 2016. Kappaleen ovat säveltäneet ja sanoittaneet Amir Aly, Jakke Erixson ja Henrik Wikström.
Kappale kilpaili Eurovision laulukilpailun ensimmäisessä semifinaalissa, jossa se sijoittui kuudenneksi 185 pisteellä ja pääsi finaaliin. Finaalissa se sai 117 pistettä ja saavutti sijan 17.
Melissa Sue Anderson

Melissa Sue Anderson Pieni talo preerialla -sarjan Mary Ingallsina.
Melissa (Sue) Anderson (s. 26. syyskuuta 1962 Berkeley, Kalifornia) on yhdysvaltalais-kanadalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten Maryn roolistaan Pieni talo preerialla -sarjassa vuosina 1974–1981.
Ura

Kun Anderson oli 7-vuotias, hänen tanssinopettajansa kehotti hänen vanhempiaan hankkimaan hänelle agentin. Andersonin sanojen mukaan hän oli lapsena hyvin ujo, mutta silti koki näyttelemisen kiinnostavaksi, joten hänelle etsittiin agentti. Hän aloitti uransa avustajana (esimerkiksi Vaimoni on noita -sarjassa) ja näytteli pieniä rooleja esimerkiksi mainoksissa. Hän sai ensimmäisen varsinaisen puheroolinsa The Brady Bunch -sarjasta vuonna 1973, jossa hän näytteli Millicent-nimistä tyttöä.
Tunnetuimman roolinsa Anderson sai 11-vuotiaana, kun hänet valittiin Mary Ingallsin rooliin Pieni talo preerialla -sarjaan vuonna 1974. Andersonin mukaan hän ja Mary ovat melko samanlaisia: he molemmat pitävät lukemisesta, ovat rauhallisia persoonia ja pysyttelevät mieluummin sisällä kuin menevät tekemään jotain ulos. Maryn rooli kirjoitettiin ulos sarjasta vuonna 1981 Andersonin omasta päätöksestä, jota hän on perustellut siten, että hänen mielestään Marya näytettiin viimeisillä tuotantokausilla vain siksi, että haluttiin näyttää Marynkin olevan olemassa. Anderson oli ehdolla Parhaan draamasarjan naispääosan Primetime Emmy -palkinnon saajaksi vuonna 1978 roolistaan Mary Ingallsina.
Vuonna 1976 Anderson näytteli Michael Landonin elämään perustuvassa Yksinäinen juoksija -elokuvassa Nancy Rizziä, elokuvan päähenkilön, Johnin (Lance Kerwin), ensimmäistä tyttöystävää. Anderson pääsi elokuvaan Michael Landonin pyynnöstä ilman koekuvausta. Hän näytteli Lance Kerwinin kanssa toisen kerran vuonna 1977 James at 15 -sarjan pilottijaksossa. Samana vuonna hän näytteli myös Katen roolia ABC Afterschool Specials -sarjan ”Very Good Friends” -jaksossa.
Vuonna 1979 Anderson näytteli Dana Leen roolin Survival of Dana -elokuvassa. Samana vuonna hän näytteli toisen kerran ABC Afterschool Specials -sarjassa Alexia jaksossa ”Which Mother is Mine”, josta hän sai Emmy-palkinnon.
Andersonin yksi tunnetuimmista elokuvarooleista on Virginia Wainwrightin rooli kulttielokuvassa Happy Birthday to Me (1981). Muita roolejaan ovat esimerkiksi Vivian Sotherlandin rooli elokuvassa Keskiyön uhrit (1981), Molly Rushin rooli elokuvassa An Innocent Love (1982) ja Toby Kingin rooli elokuvassa First Affair (1983).
Anderson näytteli neljässä Lemmenlaiva-sarjan jaksossa vuosina 1978–1986, jokaisessa eri roolia. Sen jälkeen hän näytteli Yvette Marcelin roolia Kutsukaa McCall (The Equalizer) -sarjassa vuosina 1987–1988. Hän on sanonut, että Kutsukaa McCall -sarjassa  näytteleminen on ollut yksi hänen lempiasioistaan uransa aikana, sillä hän on itse suuri mysteeri- ja rikossarjojen ystävä.
Pian Kutsukaa McCall -sarjan jälkeen Anderson näytteli Alfred Hitchcock esittää -sarjan kahdessa jaksossa. Hän on sanonut, että yksi syy hänen päätöksestä mennä sarjaan mukaan oli se, että Michael Sloan, hänen nykyinen aviomiehensä, oli ollut mukana tekemässä sekä sitä että Kutsukaa McCall -sarjaa, mistä syystä hän päätteli senkin sarjan olevan yhtä hyvä.
Anderson on vähentänyt näyttelemistään huomattavasti naimisiinmenon ja lasten saamisen jälkeen. Hän on esiintynyt pienissä rooleissa, kuten esimerkiksi Megan Hollisterin roolissa minisarjassa 10:5 Apocalypse (2006).
Omaelämäkerta

Vuonna 2010 Anderson julkaisi omaelämäkerran nimeltään The Way I See It – A Look Back at My Life on Little House. Siinä hän kertoo suurimmaksi osaksi Pieni talo preerialla -sarjan ajoistaan, mutta myös hieman muista rooleistaan ja yksityiselämästään.
Yksityiselämä

Anderson avioitui Michael Sloanin kanssa vuonna 1990. He tapasivat Alfred Hitchcock esittää -sarjan kuvauksissa vuonna 1988. Heillä on kaksi lasta: Piper (s. 15. helmikuuta 1991) ja Griffin (s. 14. kesäkuuta 1996). Heistä tuli Yhdysvaltain ja Kanadan kaksoiskansalaisia vuonna 2007 heidän muutettuaan Montrealiin vuonna 2002 Michael Sloanin töiden takia. He ovat kuitenkin muuttaneet takaisin Yhdysvaltoihin.
Anderson muutti hänestä julkisissa yhteyksissä käyttävän nimensä Melissa Sue Andersonista Melissa Andersoniksi 80-luvulla, mitä hän ei ollut voinut tehdä aikaisemmin toisen Melissa Andersoniksi rekisteröityneen julkisuuden henkilön takia.
Filmografia

Vaimoni on noita: Tabitha's First Day of School (1972)- Tyttö
The Brady Bunch: Never Too Young (1973) - Millicent
Shaft: The Enforcers (1973) - Cathy
Yksinäinen juoksija/The Loneliest Runner (1976) – Nancy Rizzi
Seikkailujen saari (1980) – Amy Marson
Keskiyön uhrit – Vivian Sotherland
Onnellista syntymäpäivää – Virginia 'Ginny' Wainwright
Lemmenkoukerot (1981) – Maureen Tyler
Pieni talo preerialla (1974–1982) – Mary Ingalls Kendall
ABC Afterschool Special: Very Good Friends (1977) - Kate
James at 15: Pilot (1977) - Lazey Stevens
The Hanna-Barbera Happy Hour (1978) - Musikaalin johtaja
A New Kind of Family: The Overcharge (1979) - Lisa
The Survival of Dana (1979) - Dana Lee
ABC Afterschool Special: Which Mother Is Mine? (1979) - Alexandria 'Alex' Benton
First Affair (1982) - Toby King
Chema – armoton (1984) – Kukki
Murhasta tuli totta (1984) – Eve Crystal
Lemmenlaiva (1986) – Cathy Cummings/Cindy Geo/Jennifer Smith/Vista Ford
Kutsukaa McCall – Yvette Manon/Yvette Marcel
Vaarallinen leikki – Laura Donovan
Sukulaisrakkautta (1988) – hoitaja
Sam McCloudin paluu (1989) – Colleen McCloud
Kielletyt tunteet (1990) – Marie Shapiro
Dead Men Don't Die (1991) - Dulcie Niles
Earthquake in New York (1998) - Dr. Marilyn Blake
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Melissa Sue Anderson Wikimedia Commonsissa
Melissa Sue Anderson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Milka Hakkarainen

Milka Hakkarainen (s. 1984) on ruotsinsuomalainen kirjailija, toimittaja ja suomen kielen opettaja. Hän on syntynyt Suomen Raaseporissa, mutta on asunut Ruotsissa jo toistakymmentä vuotta. Hakkarainen julkaisi esikoisteoksensa Ei verta rantaa rakkaampaa vuonna 2021. Seuraava teos Maa kauhein isien julkaistiin 2022, ja kolmas teos Hiidenjumi ilmestyy keväällä 2023.
Ei verta rantaa rakkaampaa palkittiin Suomen dekkariseuran Vuoden esikoisdekkari -kunniakirjalla. Kirja oli myös Vuoden johtolanka -palkintoehdokkaana ja kilpaili näin ilmestymisvuotensa parhaan dekkarin arvonimestä Suomessa.
Tuotanto

Ei verta rantaa rakkaampaa -dekkarin (2021) tapahtumat sijoittuvat ruotsinsuomalaiseen yhteisöön Skutskärin taajamassa Gävlen lähellä Ruotsissa. Pienellä tehdaspaikkakunnalla kaikki ruotsinsuomalaiset tuntevat toisensa. Yhteisön tasapaino kokee kovia, kun tapahtuu selittämättömiä kuolemia ja katoamisia. Päähenkilöt poliisi Jani Peranto sekä toimittaja ja true crime -kirjailija Rosa Riemunen ovat kirjan näkökulmahenkilöitä. Maa kauhein isien (2022) on jatkoa Hakkaraisen esikoisdekkarille. Siinä samat päähenkilöt jatkavat rikosten selvittämistä Ruotsin maaperällä, mutta miljöönä ovat nyt erityisesti Gävle ja Tukholma.
Hakkaraisen dekkareissa käsitellään usein koomiseenkin sävyyn ruotsinsuomalaisuutta, kulttuurisia ennakkoluuloja ja sitä, minkälaisia identiteettiongelmia ruotsinsuomalaisella maahanmuuttajalla voi olla Ruotsissa.
Teokset > Dekkarit

Ei verta rantaa rakkaampaa: jännitysromaani, Myllylahti (2021) ISBN 978-952-356-168-7
Maa kauhein isien: jännitysromaani, Myllylahti (2022) ISBN 978-952-356-267-7
Hiidenjumi, Myllylahti (2023) ISBN 978-952-356-372-8
Miklós Szabó

Miklós Szabó voi tarkoittaa ainakin seuraavia henkilöitä:
Miklós Szabó, unkarilainen keskimatkojen juoksija
Miklós Szabó, unkarilainen kestävyysjuoksija
Miklós Szabó, unkarilainen ampuja
Miklós Szabó, australialainen judoka
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Miklós Szabó”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Mesocco

| Mesocco |
| --- | --- |
 Mesoccon kylä sijaitsee Moesajoen laaksossa.
 vaakuna

 Koordinaatit: 46°27′N, 9°12′E 
Valtio:  Sveitsi
Kantoni:  Graubünden
Hallintoalue (Region):  Moesan alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  164,77 km²
Korkeus:  594–3 279 m
Väkiluku (joulukuu 2018)  (vakinaiset asukkaat):  1 347
 – Väestötiheys:  8 as./km²
 
 www.mesocco.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mesocco (italiaa, retoromaaniksi Mesauc, saks. Misox/Mesocco) on kunta Kaakkois-Sveitsissä Graubündenin kantonissa. Siellä on runsaat 1 300 vakinaista asukasta.
Sijainti

Mesocco sijaitsee Ticinojoen sivujoen Moesan laakson, Valle Mesolcinan, pohjoispäässä. Kunta rajoittuu etelässä Rossan ja Soazzan kuntiin, idässä Italian Sondrion maakuntaan, pohjoisessa Rheinwaldin kuntaan ja lännessä Serravalleen. Valle Mesolcinan länsipuolen vuoret ovat Adulan Alppeja, itäpuolen vuoret Tambovuoria. Kunnan korkein vuori on Italian rajalla kohoava Pizzo Tambo, jonka huippu on 3 279 metrin korkeudessa.
Historiaa

Mesocco oli tunnettu paikannimi jo ainakin Reetian yhteydessä 800-luvulla.
San Bernardinon sola (ital. Passo del San Bernardino, 2 067 m mpy.) on ikiaikainen kulkureitti Alppien yli. Solan eteläpuolella 1 600 metrin korkeudessa on San Bernardinon kylä, jonka alueella on todennäköisesti jo esiroomalaisella ajalla ollut asutusta.
Liikenne

San Bernardinon tunneli Rheinwaldin kunnan Hinterrheinin kylästä Mesoccon San Bernardinon kylään on osa Mesoccon kautta kulkevaa  moottoritietä A13 (Eurooppatie E43) Sankt Gallenin kantonin St. Margrethenista Ticinon Bellinzonaan. Tie on Mesoccon alueella 2- tai 3-kaistainen.
Bellinzona–Mesocco-radalla oli junaliikennettä vuosina 1907–2016. Vuosina 1942–2003 liikennettä hoiti koko osuudella Rhätische Bahn, myöhemmin matkailuyhtiö lyhennetyllä osuudella.
Churin ja Bellinzonan välillä kulkevat postiautot pysähtyvät Mesoccossa ja San Bernardinon kylässä tunneittain. Lisäksi Mesoccon ja Bellinzonan välillä on tiheä paikallisbussiliikenne..
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mesocco Wikimedia Commonsissa
MeSH

Medical Subject Headings (MeSH) on metadatajärjestelmä biologiaa ja muita luonnontieteitä käsittelevien julkaisujen ja kirjojen hierarkkiseen indeksointiin. Sen on luonut ja sitä ylläpitää Yhdysvaltain kansallinen lääketieteellinen kirjasto, ja sitä käytetään MEDLINE/PubMed-tietokannassa. Järjestelmä on vapaasti käytettävissä internetissä.
Järjestelmä sisältää useita pääluokkia, jotka merkitään kirjaimella: anatomia (A), organismit (B), taudit (C), kemikaalit ja lääkkeet (D) ja niin edelleen. Luokkien lisämääreet on numeroitu hierarkkisesti siten, että yksittäinen aihe, esimerkiksi tietty sairaus, saa numerosarjan, josta selviää mihin yläluokkiin sairaus kuuluu.
Aiheesta muualla

MeSH (englanniksi)
Miklós Raholcai Kont

| Miklós Raholcai Kont |
| --- | --- |
 Miklós Raholcai Kont
Unkarin kuningaskunnan palatiini
 1356 – 1367  
Transilvanian voivodi
 1351 - 1356  
Edeltäjä:  Tamás Gönyüi
Seuraaja:  Andrei Lackfi
Henkilötiedot
Kuollut: 1367
Puoliso:  Klara Zsámboki
Miklós Raholcai Kont (romaniaksi Nicolae Raholcai Kont) oli kroati-unkarilainen aatelinen, joka toimi Unkarin kuningaskunnan palatiinina vuosina 1356 – 1367.  Ennen sitä Miklós toimi 1351 - 1356 Transilvanian voivodina kuningas Ludvig I Suuren nimittämänä.