stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Port Nelson

Port Nelson vuonna 1917.
Port Nelson oli lyhytaikainen asutuskeskus Nelsonjoen suistossa Hudsoninlahden rannalla Manitobassa Kanadassa. Suurimmillaan Port Nelsonin asukasluku nousi tuhanteen henkeen. Nykyisin milloin? se on aavekaupunki.
1900-luvun alussa Kanadan hallitus päätti tarvitsevansa suuren sataman Hudsoninlahdelle, että viljan laivaus keskisestä Kanadasta maailmalle helpottuisi. Vuonna 1912 Port Nelson valittiin Hudson Bay Railwayn pohjoiseksi päätepisteeksi Churchillin sijaan. Rautatien rakentaminen oli aloitettu The Pas'ta vuonna 1910.
Talvella 1912–13 Port Nelsonin alueella suoritettiin tutkimukset. Laivalaiturin ja muiden rakennusten rakennustyöt aloitettiin keväällä. Projekti joutui kuitenkin vaikeuksiin heti alusta alkaen. Materiaalipula, työvoimakiistat, myrskyt, tulipalot ja vesiliikenneonnettomuudet johtivat laajamittaisiin myöhästymisiin. Toisena suurena takaiskuna huomattiin, että laivalaituri jouduttaisiin rakentamaan kokonaan uudelleen eri paikkaan, koska Nelsonjoen virtauksen kuljettama maa-aines täytti laiturin molemmat puolet nopeasti. Sataman paikka siirrettiinkin keinotekoiselle saarelle keskemmäs jokea, ja se liitettiin mannermaahan seitsemäntoistajänteisellä ristikkosillalla. Sillan toimitti montréalilainen Dominion Bridge Company.
Kun Kanada joutui mukaan ensimmäiseen maailmansotaan, työmaata kohtasi yhä pahempi materiaali- ja työvoimapula. Samalla myös poliittinen ja taloudellinen kiinnostus koko Hudsoninlahden satamaprojektia kohtaan katosi lähes kokonaan. Projektia kuitenkin jatkettiin vielä muutaman vuoden ajan, kunnes vuonna 1918 kaikki työt lopetettiin ja työmaa hylättiin. Projektia kritisoitiin voimakkaasti eräiden poliitikkojen ja jopa työnjohtajan taholta. Media kutsui koko työmaata jättiläismäiseksi haaskaukseksi.
Rautatielinjaa ei koskaan rakennettu Port Nelsoniin saakka. Kiskot lepäsivät hylättyinä vuoteen 1927 saakka, kunnes Churchill valittiin uuden sataman sijoituspaikaksi, ja rautatie valmistui vuonna 1929.
Eusebios

Eusebios (m.kreik. Εὐσέβιος) tai Eusebius (lat.) on seuraavien historiallisesti merkittävien henkilöiden nimi:
Eusebios Kesarealainen (n. 275–339), kirkkohistorioitsija, tunnetuin Eusebios
Eusebius, paavi vuosina 309–310
Eusebios Myndoslainen (300-luvulla), uusplatonilainen filosofi
Eusebios Nikomedeialainen (k. 342), Nikomedeian ja Konstantinopolin piispa
Eusebius Sophronius Hieronymus eli Pyhä Hieronymus (n. 347–420), kirkkoisä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Eusebius”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Pirun merta

| Pirun merta Kilpi |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2009
 Studio : Rockroom-studio, Lieto
 Julkaistu: 7. lokakuuta 2009
 Tuottaja(t): Pete Kilpi
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 39.40
 Levy-yhtiö: KillBee
Listasijoitukset
 Suomen virallinen lista: 37.
Kilven muut julkaisut
| IV 2008 | Pirun merta 2009 | Juggernautti 2015 |
Pirun merta on suomalaisen heavy metal -yhtyeen Kilven viides studioalbumi, joka julkaistiin 7. lokakuuta 2009. Albumi on yhtyeen ensimmäinen ilman kosketinsoittaja Juha "Kukkis" Kukkolaa. Kitaristi Pete Kilven mukaan uutta kosketinsoittajaa ei edes harkittu vaan yhtye halusi muuttaa tyyliään . Albumi onkin huomattavasti kitaravetoisempi kuin mikään aikaisemmista ja sanoitukset ovat synkempiä.[lähde? ]
Kilpi jäi keikkatauolle 11. lokakuuta 2008 voidakseen keskittyä paremmin tulevan albumin kirjoittamiseen ja äänittämiseen. Keikkatauko päättyi ensimmäisen singlen, Viinapirun, aikoihin 18. huhtikuuta 2009. Pirun mertaa seurannut Kilven kiertue päättyi 18. syyskuuta 2010.[lähde? ]
Yhtye julkaisi albumin odotettua aikaisemmin kitaristi Pete Kilven siirryttyä takaisin yhtyeen pääsäveltäjäksi. Kitaristi vetäytyi henkilökohtaisiin syihin vedoten neljännen albumin kirjoitusaikoihin kappaleiden kirjoittamisesta lähes täydellisesti, mutta palasi yllättävän nopeasti. IV-albumilla hän otti osaa vain yhden kappaleen säveltämiseen, kun taas Pirun merta -albumilla Pete Kilpi sävelsi tai oli mukana säveltämässä viittä kappaletta kymmenestä.[lähde? ]
Albumilta julkaistiin kaksi singleä, 22. huhtikuuta 2009 "Viinapiru" ja 24. helmikuuta 2010 "Käännetään maailma". Viinapirusta julkaistiin singlen yhteydessä myös musiikkivideo, joka on ollut julkaisustaan asti nähtävissä Kilven MySpace-sivulla.[lähde? ]
Albumi nousi julkaisuaan seuraavalla viikolla Suomen virallisen albumi-listan sijalle 37, mutta putosi sieltä seuraavalla viikolla.
Tyyli

Pirun merta on raskain Kilven julkaisema albumi, joka on lähellä esim. Acceptin ja Judas Priestin tyyliä. Tärkein syy tyylin muutokseen oli todennäköisesti kosketinsoittaja Juha Kukkolan jättäytyminen yhtyeestä. Lisäksi kappaleet sisältävät Kilvelle poikkeuksellisen raskaita ja lähes laahaavia riffejä, kuten ”Kyykäärmeenpää”. Myös vokalisti Taage Laihon laulu on huomattavasti aiempaa aggressiivisempaa ja lähempänä murinaa, kuten kappaleessa "Viinapiru". Laihon kirjoittamat sanoitukset käsittelevät mm. maailmaa tuhoavaa ihmistä (Katalat ihmiset ja Pahan Ilman Linnut), ja menetettyä rakkautta (Rakkaudessa rakkaudeton). Poikkeuksena synkkään tyyliin ovat humoristiset "Viinapiru" ja "Hoitaja".[lähde? ]
Tyylin muutos aiheutti pääasiassa positiivisia reaktioita kuulijakunnassa, joka oli pitänyt edellistä albumia lievänä pettymyksenä.[lähde? ] Noisen Lauri Nieminen antoi albumille neljä tähteä viidestä sanoen: ”Viides albumi (Pirun merta) on yhtyeen raskain ja jatkaa edellisen levyn viitoittamalla tiellä, nostaen bändin kiistatta yhdeksi kotimaan melodisen hevin kärkinimistä. Biisimateriaali on tarttuvaa ja monipuolista, laulupuolella tarjoillaan paikka paikoin myös murinaa melodisen vokalisoinnin lisäksi". Tämän lisäksi esimerkiksi Imperiumin Mape Ollila antoi albumille seitsemän tähteä kymmenestä , ja Mestan J.A. Kaunisto 3,5 tähteä viidestä .
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt Kilpi sekä sanoittanut Taage Laiho, ellei toisin mainittu.
Katalat ihmiset – 4.05 (P. Kilpi)
Viinapiru – 3.02 (P. Kilpi)
Pahan ilman linnut – 4.27
Aina kun sä lähdet pois – 3.54 (P. Kilpi)
Käännetään maailma – 4.31 (A. Summe)
Anteeksi että elän – 3.52 (J.Kattelus)
Rakkaudessa rakkaudeton – 3.37 (J. Laaksonen)
Uuden ajan mestarit – 3.27 (P. Kilpi)
Kyykäärmeenpää – 4.27 (J. Laaksonen)
Hoitaja – 4.16 (J. Laaksonen)
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Taage Laiho – laulu  Pete Kilpi – kitara, taustalaulu  Aleksi Summe – kitara, taustalaulu  Jussi Kattelus – rummut, taustalaulu  Janne Laaksonen – bassokitara, taustalaulu :  Tuotanto Mika Isotalo – äänittäjä, miksaaja  Mika Jussila – masteroija  Markus Nieminen – kannet  Anna Korpiaho – valokuvat
Aiheesta muualla

Pirun merta Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Pirun merta Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Kilpi
| --- | --- |
Studioalbumit::  Sähkönsinistä sinfoniaa | II taso | Kaaoksen kuningas | IV | Pirun merta | Juggernautti
Kokoelmat::  18 parasta savuna ilmaan!
Livealbumit::  Kaaos – Live
DVDt::  Kuningas-DVD
Eusebio Ignacio Hernández Sola

Eusebio Ignacio Hernández Sola.

Eusebio Ignacio Hernández Sola (s. 29. heinäkuuta 1944 Cárcar) on espanjalainen roomalaiskatolinen piispa. Hän kuuluu augustinolaisiin rekollekteihin. Hän sai pappisvihkimyksensä 7. heinäkuuta 1968, ja hänet nimitettiin Tarazonan hiippakunnan johtoon 29. tammikuuta 2011. Piispaksi vihkiminen seurasi 19. maaliskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Manuel Monteiro de Castro, jota avustivat Francisco Alvarez Martínez ja Renzo Fratini.
Pistos

| Pistos |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Keuruu
Koordinaatit:  62°17′47″N, 24°20′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ristajoen valuma-alue (35.65)
Laskujoki:  Pistoksenjoki 
Järvinumero:  35.654.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  149,6 m  
Rantaviiva:  3,281 km  
Pinta-ala:  23,681 ha  
Saaria:  2 
 fiPistos 
Pistos  on Keski-Suomessa Keuruulla Mäkikylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 24 hehtaaria ja se on 1,1 kilometriä pitkä ja 350 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta. Sen rantaviivan pituus on 3,3 kilometriä..
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Ristajoen valuma-alueella (35.65), jonka Kaijanjoen valuma-alueeseen (35.654) se kuuluu.
Puno

| Puno |
| --- | --- |
 Punon satama
 lippu:  vaakuna
 Puno
 Koordinaatit: 15°50′36″S, 70°1′25″W 
Valtio:  Peru
Alue:  Puno
Maakunta:  Puno
Väkiluku:  91 900
 
 www.munipuno.gob.pe 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Puno on kaupunki Titicaca-järven rannalla Perussa. Se on Punon alueen suurin kaupunki. Punossa on noin 91 900 asukasta.
Plaza de Armas Punossa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puno Wikimedia Commonsissa
Eusebiuksen evankeliumi

Eusebiuksen evankeliumi (ukr. Євсевієве євангеліє) on käsin kirjoitettu aprakos eli jumalanpalvelusevankeliumi. Se koostuu 140 foliosta, jotka papin poika "pappi Eusebius" jäljensi 1283 Johanneksen kirkossa Holmissa tai Peremyšlissä (Myh’ailo Hruševskyin mukaan) tai ehkä Halytšin ruhtinaskunnassa.
Kirjoituksessa on käytetty merkkejä o ja e merkkien ъ ja ь sijasta silloin kun niitä ei äännetä, ja uutta merkkiä ě sekä muita ukrainan kansanankielen piirteitä. Käsikirjoitusta säilytetään Venäjän valtionkirjastossa Moskovassa. Faksimile-laitoksen Eusebiuksen evankeliumista on julkaissut 2001 Kiovassa Ukrainan tiedeakatemian ukrainan kielen tutkimuslaitos.Eusebiuksen evankeliumin kieltä ovat tutkineet Aleksei Sobolevskyi (1898), Hryhori Holoskevytš (1914) ja Vasyl Nimtšuk (2001).
Pär Zetterberg

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 14. lokakuuta 1970 (ikä 53)
Syntymäpaikka:  Falkenberg, Ruotsi
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Junioriseurat
1978-1986 1986-1989:  Falkenbergs FF  RSC Anderlecht
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1989-1991 1991-1993 1993-2000 2000-2003 2003–2006 |  RSC Anderlecht  Charleroi  RSC Anderlecht  Olympiakos  RSC Anderlecht | 2 (0) 62 (11) 194 (51) 51 (7) 89 (23) |
Maajoukkue
| 1993-1999 |  Ruotsi | 30 (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Pär Zetterberg (s. 14. lokakuuta 1970 Falkenberg, Ruotsi) on entinen ruotsalainen jalkapalloilija.
Zetterberg aloitti uransa kotikuntansa joukkueessa, Falkenbergs FF:ssä, mutta siirtyi vain seitsemän miesten pelin jälkeen ammattilaistasolle, belgialaiseen RSC Anderlechtiin. Hän oli seurauskollinen Anderlechtille, lukuun ottamatta visiittejä Charleroissa (1991-1993) ja Olympiakoksessa (2000-2003). Hänet on kahdesti valittu Belgian liigan vuoden pelaajaksi vuosina 1993 ja 1997 sekä Ruotsin vuoden jalkapalloilijaksi vuonna 1997. Zetterberg on myös voittanut sekä Belgian -että Kreikan liigan mestaruudet kolmasti. Uransa hän lopetti vuonna 2006.
Ruotsin maajoukkuetta Zetterberg edusti urallaan 30 kertaa ja teki 6 maalia vuosien 1993-1999 aikana.
Pelaajauransa jälkeen Zetterberg on toiminut Anderlechtissä kykyjenetsijänä.
Punnonmäen työväentalo

| Punnonmäen työväentalo |
| --- | --- |
Sijainti:  Punnonmäki, Karttula
Valmistumisvuosi:  1911
Rakennuttaja:  Punnonmäen Työväenyhdistys ry
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punnonmäen työväentalo oli Karttulan kunnan (vuodesta 2011 lähtien osa Kuopiota) Punnonmäen kylässä sijainnut työväentalo.
Historiaa

Punnonmäen työväenyhdistys perustettiin vuonna 1907. Hirsirakenteinen työväentalo valmistui vuonna 1911. Innostus yhdistystoimintaan laski kuitenkin nopeasti: vuonna 1916 yhdistyksen sanottiin olevan ”aivan nukuksissa”, ja jäsenmäärä, joka yhdistyksen alkuaikoina oli lähennellyt sataa, oli pudonnut kolmeen. Yhdistystä kuitenkaan ei haluttu lakkauttaa, vaan se herätettiin vielä henkiin. Vuonna 1920 yhdistys liittyi Suomen Sosialistiseen Työväenpuolueeseen, ja vuonna 1923 sen omaisuus takavarikoitiin. Yhdistys ehti kuitenkin vuonna 1923 järjestää sekä vappu- että juhannusjuhlat omalla talollaan. Vuonna 1930 yhdistys lakkautettiin kommunistilakien nojalla, talo takavarikoitiin lopullisesti ja myytiin 1930-luvun alussa Punnonmäen lotille.
Punon alue

Alue Perun kartalla
Punon alue on yksi Perun hallinnollisista alueista. Se sijaitsee  maan eteläosassa, Bolivian vastaisella rajalla.
Alueen pääkaupunki on Puno. Sen pinta-ala on 71 999 neliökilometriä. Vuonna 2007 asukasluku oli 1 268 441.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
PeruInfo (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Perun alueet ja niiden pääkaupungit
Amazonas: Chachapoyas
Ancash: Huaraz
Apurímac: Abancay
Arequipa: Arequipa
Ayacucho: Ayacucho
Cajamarca: Cajamarca
Callao: Callao
Cusco: Cusco
Huancavelica: Huancavelica
Huánuco: Huánuco
Ica: Ica
Junín: Huancayo
La Libertad: Trujillo
Lambayeque: Chiclayo
Lima: Huacho
Liman metropolialue: Lima
Loreto: Iquitos
Madre de Dios: Puerto Maldonado
Moquegua: Moquegua
Pasco: Cerro de Pasco
Piura: Piura
Puno: Puno
San Martín: Moyobamba
Tacna: Tacna
Tumbes: Tumbes
Ucayali: Pucallpa
Pupsi järv

| Pupsi järv, Pukšezers |
| --- | --- |
Valtiot:  Viro, Latvia
Maakunnat:  Valgamaa
Kunnat:  Tõrva, Naukšēni
Koordinaatit:  57°54′32″N, 25°40′39″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Atse jõgi
Järvinumero:  VEE2115400
Mittaustietoja
Rantaviiva:  1,7 km
Pinta-ala:  7,6  ha 
 fiPupsi järv, Pukšezers 
Pupsi järv (myös Pupsijarve) eli Pukšezers  on luonnollinen järvi Latvian ja Viron rajalla. Viron puolella se kuuluu Valgamaalla Helmen maalaiskuntaan ja Latvian puolella Naukšēnin kuntaan.
Maantietoa

Järvi kuuluu Salatsijoen vesistöön. Järven pinta-ala on 7,7 hehtaaria ja se on 750 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se on matala ja mutapohjainen järvi. Sen läpi virtaa Atse jõgi, jonka lähteen on latvialainen Pilicisin järvi . Joki laskee pohjoiseen Viron puolelle ja palaa takaisin rajalle, jota se seuraa kaakkoon ja laskee Pupsin järveen. Järven jälkeen se pysyttelee Latvian puolella muodostaen kuntien välisen rajajoen Järven rantaviivan pituus on 1,7 kilometriä ja Viron puoleiset itärannat ovat matalaa suorantaista metsämaata ja niittyjä.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. keskmise karedusega kihistumata veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti sekä kovavetiseksi järveksi että miksotrofiseksi järveksi  (vir. kalgiveeline miksotroofne tai kalgiveeline segatoiteline, KM). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on joko keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on tällöin rehevöitynyt. Järven vedessä on myös korkea humuspitoisuus. Tämä kaikki näkyy matalassa järvessä runsaana kasvillisuutena.
Luontoarvoja

Järvessä esiintyy särki, ahven, hauki, suutari ja ruutana. Piisami viihtyy hyvin järvellä.
Eusebios Nikomedeialainen

Eusebios Nikomedeialainen (m.kreik. Εὐσέβιος ὁ Νικομηδεύς, Eusebios ho Nikomēdeus, kuollut n. 342) oli merkittävä 300-luvun kristillisen kirkon piispa ja yksi areiolaisuuden johtavia kannattajia. Areiolaisuuden tärkein opinkappale oli, ettei Kristus ollut samaa olemusta kuin Jumala.
Opiskellessaan teologiaa Antiokiassa Eusebios on saattanut tavata Areioksen, aleksandrialaisen papin ja areiolaisuuden perustajan. Eusebiuksesta tuli sittemmin Berytoksen piispa ja noin vuonna 318 Nikomedeian piispa. Elokuussa vuonna 323 Areios lähetti Eusebiukselle kirjeen, jossa pyysi apua, koska piispa Aleksanteri oli ryhtynyt tutkimaan, poikkesivatko Areioksen opetukset kirkon virallisesta kannasta. Eusebios vetosi muihin piispoihin, jotta nämä tukisivat Areiosta. Saman vuoden syyskuussa synodi tuomitsi Areioksen Aleksandriassa. Eusebios tarjosi Areiokselle turvapaikan ja järjesti lokakuussa 323 Bithynian synodin, joka kumosi Areioksen pannaan asettamisen.
Eusebios ei suostunut tunnustamaan, että Kristus oli samaa olemusta (homoousion) Isän kanssa. Sen vuoksi hän johti homousiaanien vastustajia Nikean ensimmäisessä kirkolliskokouksessa. Kun kirkolliskokous oli lopulta hyväksynyt areiolaisten ehdot, Eusebios suostui allekirjoittamaan kokouksessa sovitun, kirkkoa sitovan uskontunnustuksen. Hän kieltäytyi kuitenkin allekirjoittamasta Areiosta vastaan suunnatun oppituomion eli anateeman. Eusebios kieltäytyi, koska hänen mielestään Areios ei todellisuudessa opettanut sitä, mistä häntä anateemassa syytettiin. Kirkolliskokouksen jälkeen keisari Konstantinus Suuri karkotti Eusebiuksen Galliaan, jossa hän asui, kunnes vuonna 328 teki julkisen uskontunnustuksen.
Eusebios oli läheinen keisarin sisaren Constantian kanssa, ja saattoi siten vaikuttaa Konstantinuksen myöhempien vuosien sallivampaan suhtautumiseen areiolaisia kohtaan. Myös Konstantinuksen poika ja seuraaja Konstantinus II suosi Eusebiosta ja kannatti areiolaisuutta. Eusebios nimitettiin Konstantinopolin piispaksi vuonna 339. Eusebios johti Antiokian synodia vuonna 341. Synodissa omaksuttiin versio uskontunnustuksesta, jossa lauseke Kristuksen ja Isän samasta olemuksesta jätettiin pois. Pian tämän jälkeen Eusebios kuoli.
Port Loko

| Port Loko |
| --- | --- |
 Port Loko
 Koordinaatit: 8.6858°N, 12.5341°W 
Valtio:   Sierra Leone
Maakunta:  Pohjoinen maakunta
Piirikunta:  Port Lokon piirikunta
Väkiluku:  87 384
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Port Loko on kaupunki Sierra Leonessa. Se sijaitsee Pohjoisessa maakunnassa ja on Port Lokon piirikunnan pääkaupunki. Port Lokossa on nykyään arviolta 87 384 asukasta ja se on Pohjoisen maakunnan kolmanneksi suurin kaupunki Makenin ja Magburakan jälkeen.[lähde? ] Port Loko sijaitsee Sierra Leone -jokeen laskevan Port Loko Creek -joen varrella noin 125 kilometrin päässä valtion pääkaupungista Freetownista.
Kaupungissa sijaitsee Port Loko Teacher's College ja siellä puhutaan laajalti krion kieltä, joka on Sierra Leonen lingua franca.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Port Loko Wikimedia Commonsissa
Sierra Leone Encyclopedia: Port Loko District (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Käännös suomeksi
Eurooppalaisten Amerikan kolonisaatio

Eri Euroopan maiden alueet Amerikassa vuonna 1750.
Eurooppalaisten Amerikan kolonisaation katsotaan yleisesti alkaneen vuodesta 1492. Kristoffer Kolumbus vei espanjalaisten laivaston Amerikan rannikolle ensimmäisen kerran 1492. Tätä seurasi eurooppalaisten tutkimusmatkailu, valloitukset ja kolonisaatio. Väestöä on muuttanut Amerikkaan uskonnollisista ja taloudellisista syistä sekä pakolla.
Ensimmäisiä valloittajamaita olivat Espanja ja Portugali, jotka Tordesillasin sopimuksessa 1494 jakoivat Euroopan ulkopuolisen maailman keskenään. Sopimukseen kirjattiin myös kohta Etelä-Amerikan jakamisesta.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:European colonization of the Americas
Port Louis

| Port Louis |
| --- | --- |
 Port Luis'n kaupunkia.
 lippu:  vaakuna
 Port Luis'n maakunta, jossa myös kaupunki sijaitsee.
 Koordinaatit: 20°10′N, 57°31′E 
Valtio:   Mauritius
Perustettu:  1735
Kaupunkioikeudet:  25. elokuuta 1966
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  42,7 km²
Väkiluku (2012):  140 430
 – Väestötiheys:  3 458,73 as./km²
 
 mpl.intnet.mu/home.htm 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Port Louis on Mauritiuksen pääkaupunki. Sen arvioitu asukasluku on 140 430 (2012). Se on maan suurin kaupunki ja tärkein satama Intian valtameren rannalla.
Ranskalaiset perustivat Port Louisin noin vuonna 1735 levähdyspaikaksi Hyväntoivonniemeä kiertäville aluksilleen. Kaupunki nimettiin Ludvig XV:n (ransk. Louis XV) mukaan.  Nykyisestä väestöstä on suuri osa 1800-luvulla Intiasta muuttaneiden jälkeläisiä.[lähde? ]
Port Louisin vanhakaupunki sijaitsee Port-Louisin vuorella. Kaupungissa on myös  kiinalainen kaupunginosa, Chinatown. Nähtävyyksiin kuuluvat luonnontieteellisen museon näytteet sukupuuttoon kuolleista linnuista, kuten mauritiuksendodosta, ja postimuseon värikkäät postimerkit.
Port Louisin lentoasemalta on suoria yhteyksiä useisiin Euroopan kaupunkeihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Port Louis Wikimedia Commonsissa
Eurooppalaiset unet

| Eurooppalaiset unet |
| --- | --- |

Kirjailija:  Emma Puikkonen
Kieli:  suomi
Genre:  fiktio
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2016
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  179
ISBN:  978-951-04157-9-5
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Eurooppalaiset unet on vuonna 2016 julkaistu Emma Puikkosen kirjoittama episodiromaani tai ehkä novellikokoelma. Kirjassa käsitellään lukuisia lähihistorian tärkeitä tapahtumia, kuten Berliinin muurin murtumista.
Puut, linnut ja taivas

| Puut, linnut ja taivas Kikka Laitinen Co>  |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2017–2018
 Studio : Finnvox, Helsinki
 Julkaistu: 25. toukokuuta 2018
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Kantka Music & Turenki Records
 Tyylilaji: pop
 Levy-yhtiö: Kantka Music, Turenki Records
Kikka Laitinen Co:n muut julkaisut
| Parhaat 1990–2000 2013 | Puut, linnut ja taivas 2018 | Parhaat 2000–2022 2023 |
Puut, linnut ja taivas on Kikka Laitinen Co. -yhtyeen seitsemäs studioalbumi, joka julkaistiin 25. toukokuuta 2018. Sen on äänittänyt ja miksannut Risto Hemmi Finnvoxilla vuosina 2017–2018, ja sen masteroi Pauli Saastamoinen vuonna 2018.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Kikka Laitinen sekä sovittanut Kikka Laitinen Co.
Puut, linnut ja taivas – 3.14
Oh la laa, Tuupovaaraan! – 4.09
Elokuu ota syliin – 3.19
Kanssa vanhan omenapuun – 3.57
1918 – 3.44
Elämisen keveys – 3.46
Mun sydän taas lentää saa – 3.48
Sinde ja mä – 3.25
Kevään ensi tiaiset – 3.19
Sineen pudonneet – 4.40
Kokoonpano

Kikka Laitinen – laulu, flyygeli, hammond, rhodes
Kustaa Kantelinen – kitarat
Mikko Yli-Knuuttila – basso
Petteri Korhonen – rummut
Pohjois-Espoo

| Pohjois-Espoo |
| --- | --- |
 Kaupungin kartta, jossa Pohjois-Espoo korostettuna.
Kaupunki:  Espoo
Pinta-ala:  81,5 km² 
Väkiluku:  11 830   (31.12.2023)
Väestötiheys:  144,8 as./km²
Kaupunginosat:  Bodom · Kalajärvi · Lahnus · Lakisto · Luukki · Niipperi · Perusmäki · Röylä · Vanhakartano · Velskola
Pohjois-Espoo (ruots. Norra Esbo) on Espoon suuralue, joka sisältää Bodomin, Kalajärven, Lahnuksen, Lakiston, Luukin, Niipperin, Perusmäen, Röylän, Vanhakartanon ja Velskolan kaupunginosat.
Pohjois-Espoon naapurisuuralueet ovat Suur-Leppävaara ja Vanha-Espoo. Alue rajoittuu myös Vantaaseen, Nurmijärveen ja Vihtiin. Pitkäjärvi erottaa Pohjois-Espoon Suur-Leppävaarasta. Alueella sijaitsee monta muutakin järveä, kuten Bodominjärvi, Matalajärvi, Velskolan Pitkäjärvi, Luukinjärvi, Kalajärvi ja Kurkijärvi.
Pohjois-Espoo on Espoon maaseutumaisimpia alueita. Alueella asuu 11 347 henkilöä (31.12.2017), josta Vanhakartanon–Röylän alueella asuu 7 284 henkeä (64,19 % väestöstä) ja Kalajärven–Lakiston alueella 4 063 henkeä (35,81 % väestöstä). Pinta-alaa suuralueella on 81,5 km2 (31.12.2004), ja se on 26,1 % Espoon kokonaispinta-alasta. Pinta-alasta on kaavoitettu 11,9 %.
Palvelut

Kalajärvi on Pohjois-Espoon aluekeskus, jossa toimii useita yksityisiä sekä julkisia palveluja kuten kirjasto, terveyskeskus ja muutama ravintola. Alueella on kouluja Niipperissä, Kalajärvellä ja Lahnuksessa sekä ruotsinkielinen koulu Röylässä. Pohjois-Espoon lukio Kalajärvellä lakkautettiin vuonna 2006. Niipperissä Kehä III:n varrella toimii muun muassa kaksi suurehkoa ruokakauppaa.
Alueella on runsaasti ulkoilualueita, kuten Pirttimäen, Luukin ja Kurkijärven ulkoilualueet. Lisäksi alueella on useita golfkenttiä, ratsastustalleja sekä vesipuisto Serena. Talvisin alueella toimii runsaasti hiihtolatuja sekä Serenan laskettelukeskus.
Pohjois-Espoossa toimii asukasyhdistyksiä, kuten Pohjois-Espoon asukasfoorumi, Vanhankartanon omakotiyhdistys, Lahnus-Takkula seudun omakotiyhdistys, Röylän ja Bodomin seudun omakotiyhdistys sekä Kalajärvi-Seura.