stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Honkaniemen taistelu
Panssarivaunutaistelut talvisodassa

Merkittävimpänä syynä suomalaisten panssarijoukkojen vähäiseen osuuteen talvisodan taisteluissa on se, että ainoat (ja samalla vähälukuiset) tuolloin nykyaikaisena pidetyt Vickers-panssarivaunut oli hankittu aivan 1930-luvun lopulla perushankintaohjelmaan kuuluvina säästösyistä ilman muun muassa aseistusta ja optisia välineitä. Panssarivaunujen varustaminen oli täysin kesken talvisodan syttyessä ja kun varustaminen oli saatu suoritettua tammikuun puoliväliin mennessä oli vielä vaunujen miehistön lopullinen kouluttaminen kesken. Näistä syistä suomalaiset saivat moderneimpia panssarivaunujaan osallistumaan taisteluun vasta helmikuun 1940 lopulla, sodan kestettyä jo liki kolme kuukautta. Tämän taistelun jälkeen Vickersejä käytettiin enää yksittäisinä tulitukivaunuina, mutta hyvin vähissä määrin.
Tuhoutuneet suomalaispanssarit

Vickers n:o 644, ryhmänjohtaja korpraali Rassi. Vaunu juuttui kiinni ojaan ja sen torni vaurioitui, minkä vuoksi miehistö poistui. Vaunu tuhoutui myöhemmin neuvostoliittolaisten tykistötulessa.
Vickers n:o 648, komppanianpäällikkö luutnantti Mikkola. Mikkola tuhosi kaksi vihollisvaunua, kunnes oma vaunu syttyi tuleen neuvostoliittolaisen osumasta. Mikkola selvisi vuorokauden kuluttua takaisin omalle puolelle. Vaunun muu miehistö, ampuja alikersantti A. Linkohaka, korpraali E. Numminen sekä panssarimies M. E. Mäkinen joutui kadoksiin. Vaunu 648 oli pisimälle edennyt vaunu. Vaununkuljettaja oli ilmoittanut, ettei vaunu enää liiku. Mikkola antoi vaunussa poistumismääräyksen, poistuen samalla itse.
Vickers n:o 655, ryhmänjohtaja vääpeli Yli-Heikkilä. Vaunu tuhoutui venäläisen panssaritorjuntatykin osumasta, miehistö kaatui. Suomen sodissa 1939-1945 menehtyneiden tietokannassa ei ole mainittu Yli-Heikkilää kaatuneena, minkä vuoksi on ilmeistä, että kaikki miehistön jäsenet, vaununjohtajaa lukuun ottamatta, menehtyivät.
Vickers n:o 667, ryhmänjohtaja alikersantti Seppälä. Vaunu tuhosi kaksi vihollisvaunua, kunnes tuhoutui itse vihollisosumasta. Kaikki miehistön jäsenet (vaununjohtaja, ajaja sekä ampuja) menehtyivät.
Vickers n:o 668, ryhmänjohtaja alikersantti Matti Eerikki Pietilä. Vaunu juuttui suurta puuta vasten, jonka miehistö sai hakattua poikki. Kanto jäi kuitenkin liian korkeaksi, minkä vuoksi vaunu jäi lopulta kannolle. Panssarintorjuntakiväärin osuma räjäytti vaunun moottorin. Ajaja sotamies Saunio selviytyi, vaununjohtaja ja ampuja kaatuivat. Pietilä katosi ja julistettiin kuolleeksi.
Vickers n:o 670, joukkueenjohtaja vänrikki Virniö. Yhden vihollisvaunun tuhoamisen jälkeen vaunun oman moottori sammui. Miehistö selvisi takaisin omalle puolelle.
Jokaisessa Vickersissä oli kolmen hengen miehistö: ajaja, ampuja sekä vaununjohtaja. Panssarivaunujoukkueenjohtaja Virniö ja panssarivaunukomppanian päällikkö Mikkola olivat omien panssarivaunujensa vaununjohtajia. Vaunuissa ei ollut radioita, joten johtamistoiminta ei ollut komppanian tasoista. Kaikkiaan 15:stä panssarivaunusta ainoastaan viisi osallistui lopulta taisteluun.
Aiheesta muualla

Battle of Honkaniemi (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
T-28 - Panssarimuseo Parolassa
Hotelli Kämp

| Hotel Kämp |
| --- | --- |

Osoite:  Pohjoisesplanadi 29 00100 Helsinki
Sijainti:  Kluuvi
Valmistumisvuosi:  alun perin 1887, uudelleen 1969
Purkuvuosi:  1967
Suunnittelija:  Theodor Höijer
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hotelli Kämp (ruots.   [ˈkemp]) on Helsingin Kluuvissa Pohjoisesplanadin varrella sijaitseva hotelli, joka on perustettu vuonna 1887. Alkuperäisen rakennuksen on suunnitellut arkkitehti Theodor Höijer. Kämp oli vuosisadan vaihteessa kaupungin huvielämän keskus ja yksi maan tunnetuimmista hotelleista. Alkuperäinen Kämp purettiin 1960-luvulla uuden toimistorakennuksen myötä, mutta osia siitä – muun muassa Pohjoisesplanadin puoleinen julkisivu – rakennettiin kopioina osaksi uudisrakennusta. Hotellitoiminta käynnistyi uudelleen vuonna 1999.
Kämp sijaitsee osoitteessa Kluuvikatu 2 – Pohjoisesplanadi 29, ja se kuuluu Antiloopin kortteliin. Sen länsipuolella sijaitsee Catanin talo.
Hotelliketju Nordic Choice Hotels osti vuonna 2019 Kämp Collection Hotels -ketjun, jossa on yhteensä 10 suomalaista hotellia, Kämp mukaan luettuna.
Historia > Purkaminen ja uudisrakennus

Hotelli nuhjaantui hiljalleen, ja sen havaittiin vajoavan Kluuvin pehmeään maaperään. Rakennuksen alla oleva puupaalutus oli alkanut lahota tai mädäntyä niin, että hotellin perusta horjui pahasti. Kansallis-Osake-Pankki ilmoitti vuonna 1961 haluavansa rakentaa paikalle korkean nykyaikaisen hotelli- ja liiketalon. Helsingin maistraatti myönsi pankille rakennusluvan, mutta se edellytti hotellitoiminnan jatkamista, ja sen lisäksi hotellin seinät ja osa sisätiloista tuli rakentaa uudelleen. Hotellin purkua vastustamaan syntyi kansanliike, ja purkaminen synnytti tavattoman kohun. Jäähyväisjuhlia hotellissa vietettiin maaliskuun lopussa vuonna 1965, ja rakennus oli purettu kellaria myöten vuonna 1967.
Uuden liikerakennuksen suunnittelivat Antero Pernaja ja Nils-Henrik Sandell, ja se valmistui 1969. Hotellitoiminnan jatkajaksi ei kuitenkaan löytynyt ketään, ja pankki sijoitti rakennukseen omia toimintojaan. Paaluttamisen sijaan uudisrakennus perustettiin kalliopohjaan ulottuvan rautabetoniperuspylvään varaan.
Hotellitoiminta herätettiin uudelleen henkiin vuonna 1999. Antilooppi-korttelin peruskorjauksen suunnitteli Petri Blomstedt, ja sen yhteydessä kortteliin avattiin kauppakeskus Kämp Galleria. Pohjoisesplanadin julkisivu, Kluuvikadun julkisivun alkuosa ja osa sisätiloista ovat rekonstruktioita. Monet julkimot ovat yöpyneet hotellissa, muun muassa Madonna, Lady Gaga, The Rolling Stones, Pet Shop Boys, U2 sekä Muse.
Kämpissä on Suomen kallein hotellihuone, sen Mannerheim-sviitti maksaa 3 522 €/vrk (syksyllä 2017).
Kirjallisuutta

Augustin, Andreas & Kolbe, Laura: Hotel Kämp Helsinki. The most famous hotels in the world, 2003. (suomeksi) ISBN 3-902118-11-3.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hotelli Kämp Wikimedia Commonsissa
Hotelli Kämpin kotisivu
Mustonen Pertti: Ravintolaelämää, s. 192–215. Tammi/Painokaari 1990
Larnemaa Ari, Lahtonen Hannu : Upeat salit. Kauppalehti Optio 16.12.1999
Sven Hirn: / Kämp, Carl (1848–1889) Kansallisbiografia-verkkojulkaisu. 9.9.2010. Helsinki:  Suomalaisen Kirjallisuuden Seura.
Hotelli Kämpin ilmoitus vuodelta 1934, Suomen Kuvalehti, 27.03.1934, nro 13-14, s. 55, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Suurhotellin keittiön puolelta. Sammakon reisiä, valaan eviä ja pääskysen pesiä!, Seura, 05.02.1936, nro 6, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Viisikymmentä vuotta helsinkiläistä hotellikulttuuria. Kämp viettää huomenna toimintansa alkamisen puolivuosisataismuistoa, Helsingin Sanomat, 31.10.1937, nro 294, s. 22, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Hotellin ravintolasali vuonna 1925.
Hotelli Kämpin portaikko 1960-luvun alussa ennen rakennuksen purkamista.
Hotelli Kämp vuonna 2020.
Hotellihuone Kämpissä vuonna 2017.
Harry Benjamin

Harry Benjamin (12. tammikuuta 1885 – 24. elokuuta 1986) oli saksalainen seksologi. Hänet muistetaan hänen uraauurtavasta työstään transsukupuolisuuden parissa sekä teoksestaan The Transsexual Phenomenon (1966). Benjaminin mukaan transsukupuolisuutta kutsutaan englanninkielisissä maissa myös Harry Benjaminin syndroomaksi.
Benjamin syntyi Berliinissä ja valmistui lääketieteen tohtoriksi 1912 tehtyään väitöskirjan tuberkuloosista. Hän lähti pian Yhdysvaltoihin, jossa hän työskenteli New Yorkissa ja San Franciscossa. Alfred Kinsey esitteli hänelle vuonna 1948 pojan, joka "halusi olla tyttö"; lapsesta tuli Benjaminin varhaisimpia tutkimuskohteita.
Benjamin havaitsi eron transsukupuolisuuden ja transvestismin välillä, otti käyttöön englanninkielisen termin ”transsexuality” (transseksuaalisuus) vuonna 1954 ja kohtasi tulevina vuosina lukuisia samankaltaisia tapauksia. Benjamin jakoi transseksuaalit kolmeen kategoriaan (IV, V ja VI), mutta mainitsi että ei pysty tekemään täsmällisiä luokkien erotuksia. Benjamin yhdisti transseksuaalien luokitukseensa melko hiljattain julkaistun ihmisen seksuaalisuutta kuvaavan Kinseyn asteikon.
Benjaminin mukaan vaikeinta transseksuaalisuuden muotoa vastaa täysi homoseksuaalisuus (Kinsey 6). Kirjassaan Benjamin silti selittää, että homoseksuaalisuus on eri ilmiö kuin transsukupuolisuuteen liittyvä miehistä kiinnostuneisuus, eikä transseksuaaleja kannattanut hänen mielestään kutsua homoseksuaaleiksi. Eri kategorioiden seksuaaliset suuntautumiset perustuivat hänen potilasaineistoonsa.
Benjaminin transseksuaalien luokitus oli alalla vaikutusvaltainen. Luokitusta on käytetty erottamaan potilaista ne jotka tarvitsevat kirurgista hoitoa ja ne jotka eivät sitä tarvitse. Kaksi vaikeinta muotoa (V ja VI) elävät naisina. Lievimmässä transseksuaalisuuden muodossa (IV) potilas ei vaadi itselleen leikkaushoitoa, mutta hänelle estrogeenilääkitys, joka kerryttää rasvaa takapuoleen, takareisiin ja rintoihin voi olla avuksi. Toisaalta lievimmän muodon potilas voi elää miehenä.
Benjamin oli transsukupuolisuuden ohella kiinnostunut gerontologiasta ja elämän pidennyksestä. Hän itse vastaili vielä 100-vuotiaana haastattelukysymyksiin ja kuoli 101-vuotiaana 1986 New Yorkissa.
Vuonna 1971 Benjamin julkaisi kirjan "Basic Self-Knowledge, a guide to the Fourth Way work of G. I. Gurdjieff". ISBN 0877281629
Kirjallisuutta

Alison Li. Wondrous Transformations: A Maverick Physician, the Science of Hormones, and the Birth of the Transgender Revolution. University of North Carolina Press, 2023.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Espanja  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Japani  Australia  Kreikka  Alankomaat  Portugali 
Tieteilijät:  CiNii  Scopus 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  SNAC  IdRef
Kemiön vapaaherrakunta

Kemiön vapaaherrakunta oli valtakunnankansleri Axel Oxenstiernan Kemiöstä saama lahjoitusmaa, joka käsitti noin 119 manttaalia. Siihen liitettiin vuonna 1619 Nousiaisten Nyynäisten vapaaherrakunta ja vuonna 1627 vielä 11 kemiöläistä tilaa. Se oli siinä vaiheessa 300 manttaalin suuruinen. Se peruutettiin 1680. Laajimmillaan sen suurus oli 348 manttaalia. Se oli Suomen läänityksistä Kajaanin vaapaherrakunnan ohella tuottoisin
Haltijat

1614–1652 Axel Oxenstierna
1652–1657 Johan Oxenstierna
1657–1659 Margareta Brahe
1659–1676 Aksel Oxenstierna nuorempi
1676–1680 Karl Gustav Oxenstierna
Kirjallisuutta

Mauno Jokipii: Suomen kreivi- ja vapaaherrakunnat, 2 nidettä, Suomen historiallinen seura 1956–1960, Historiallisia tutkimuksia 48.1
Etyleenitiourea

| Etyleenitiourea |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  Imidatsolidiini-2-tioni
CAS-numero:  96-45-7
PubChem CID:  2723650
SMILES:  C1CNC(=S)N1
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C3H6SN2
Moolimassa:  102,168 g/mol
Sulamispiste:  203–204 °C
Tiheys:  1,4 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Veteen 20 g/l (30 °C)
Etyleenitiourea (C3H6SN2) on heterosyklisiin tioureajohdannaisiin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää kumien vulkanoinninkiihdyttimenä sekä lähtöaineena valmistettaessa muita orgaanisia yhdisteitä.
Ominaisuudet

Huoneenlämpötilassa etyleenitiourea on valkoista kiteistä ainetta. Yhdiste liukenee kohtalaisesti veteen ja alkoholeihin. Sen sijaan se on liukenematonta esimerkiksi dietyylieetteriin, asetoniin ja kloroformiin. Etyleenitiourea on myrkyllistä erityisesti kilpirauhaselle ja maksalle. Eläinkokeissa sen on todettu olevan karsinogeeninen yhdiste ja se on mahdollisesti karsinogeeninen ja mutageeninen myös ihmiselle.
Valmistus ja käyttö

Etyleenitioureaa valmistetaan etyleenidiamiinin ja hiilidisulfidin välisellä reaktiolla. Luonnossa sitä muodostuu etyleenibisditiokarbamaattien kuten manebin, mankotsebin ja tsinebin hajoamistuotteena.
Etyleenitioureaa käytetään kiihdyttimenä vulkanisoitaessa polykloropreeni- ja akryylikumeja. Yhdisteestä valmistetaan myös värejä, lääkeaineita, hapettumisenestoaineita, hyönteis- ja sienimyrkkyjä sekä hartseja.
Miesten Superpesiksen kausi 1990

| --- | --- |
Järjestyksessä:  1
Joukkueita:  14
Runkosarja
Päiväys:  5. toukokuuta – 11. elokuuta
Voittaja:  Alajärven Ankkurit
Lyöjäkuningas:  Unto Väisänen (Sotkamon Jymy)
Etenijäkuningas:  Janne Vuorinen (Sotkamon Jymy)
Paras pelaaja:  Asko Laine (Hyvinkään Tahko)
Vuoden lukkari:  Olli Hartikainen (Sotkamon Jymy)
Pudotuspelit
Päiväys:  15. elokuuta – 9. syyskuuta
Mestari:  Sotkamon Jymy
Hopeaa:  Imatran Pallo-Veikot
Pronssia:  Hyvinkään Tahko
Sarjakarsinta
Nousija(t):  Mansen Pesäpallo
Putoaja(t):  Loimaan Palloilijat
Muut sarjat
Alempi sarja:  Ykkössarja
Naisten kausi:  Naisten Superpesis
   ← 1989  1991 →
Kausi 1990 oli ensimmäinen Superpesiksen kausi. Mestaruuden voitti Sotkamon Jymy kaadettuaan Imatran Pallo-Veikot loppuottelusarjassa otteluin 6-5, 9-11 ja 11-5. Pronssia voitti Hyvinkään Tahko, joka pronssiottelussa oli Kankaanpään Mailaa parempi kahden ottelun yhteenlasketussa tuloksessa juoksuin 14-13 (11-7 ja 3-6).
Superpesiksen runkosarja > Sarjataulukko

| # | Joukkue | O | V | T | H | TJ | PJ | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Alajärven Ankkurit | 26 | 22 | 0 | 4 | 248 | 135 | 46 |
| 2 | Sotkamon Jymy | 26 | 19 | 0 | 7 | 211 | 128 | 39 |
| 3 | Imatran Pallo-Veikot | 26 | 15 | 1 | 10 | 171 | 120 | 33 |
| 4 | Kankaanpään Maila | 26 | 16 | 0 | 10 | 168 | 122 | 33 |
| 5 | Vimpelin Veto | 26 | 12 | 3 | 11 | 155 | 165 | 28 |
| 6 | Vaasan Maila | 26 | 11 | 4 | 11 | 147 | 154 | 27 |
| 7 | Siilinjärven Pesis | 26 | 12 | 2 | 12 | 145 | 155 | 27 |
| 8 | Hyvinkään Tahko | 26 | 12 | 1 | 13 | 212 | 199 | 26 |
| 9 | Oulun Lippo | 26 | 11 | 1 | 14 | 154 | 205 | 24 |
| 10 | Kouvolan Pallonlyöjät | 26 | 9 | 1 | 16 | 132 | 186 | 21 |
| 11 | Jyväskylän Kiri | 26 | 9 | 3 | 14 | 137 | 163 | 21 |
| 12 | Kiteen Pallo -90 | 26 | 10 | 0 | 16 | 129 | 181 | 20 |
| 13 | Seinäjoen Maila-Jussit | 26 | 8 | 1 | 17 | 135 | 166 | 18 |
| 14 | Loimaan Palloilijat | 26 | 7 | 1 | 18 | 130 | 195 | 15 |
Normaalien sarjapisteiden lisäksi jaettiin myös jokeripisteitä.
Superpesiksen runkosarja > Ottelut

| Joukkue | AA | SJ | IPV | KM | VV | VM | SP | HT | OL | KPL | JK | KiP | SMJ | LP |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alajärven Ankkurit |  | 6-2 | 2-6 | 14-10 | 11-6 | 11-7 | 25-6 | 9-5 | 12-4 | 12-5 | 4-0 | 11-2 | 14-7 | 8-0 |
| Sotkamon Jymy | 10-12 |  | 8-16 | 13-2 | 14-8 | 16-9 | 2-5 | 6-5 | 18-1 | 16-5 | 9-0 | 6-3 | 7-3 | 11-1 |
| Imatran Pallo-Veikot | 6-11 | 6-9 |  | 5-2 | 2-0 | 4-3 | 6-1 | 8-3 | 18-3 | 6-2 | 4-6 | 3-4 | 6-3 | 5-1 |
| Kankaanpään Maila | 8-4 | 1-0 | 8-5 |  | 9-3 | 9-4 | 5-4 | 4-1 | 11-4 | 4-3 | 9-3 | 7-8 | 1-4 | 20-5 |
| Vimpelin Veto | 2-7 | 3-2 | 4-4 | 6-5 |  | 3-3 | 8-4 | 9-2 | 5-2 | 11-4 | 3-4 | 6-5 | 2-6 | 8-3 |
| Vaasan Maila | 1-8 | 7-9 | 9-5 | 6-4 | 7-1 |  | 5-1 | 4-15 | 3-3 | 13-3 | 7-5 | 4-3 | 6-6 | 7-3 |
| Siilinjärven Pesis | 0-1 | 4-6 | 9-7 | 8-9 | 4-15 | 5-5 |  | 14-3 | 15-7 | 3-12 | 7-4 | 7-3 | 11-2 | 2-1 |
| Hyvinkään Tahko | 15-7 | 13-6 | 8-2 | 5-4 | 15-4 | 5-12 | 8-6 |  | 20-6 | 14-6 | 6-6 | 9-10 | 9-14 | 12-23 |
| Oulun Lippo | 15-11 | 4-5 | 3-10 | 6-5 | 11-3 | 9-1 | 2-7 | 10-3 |  | 6-7 | 5-1 | 8-10 | 4-3 | 5-1 |
| Kouvolan Pallonlyöjät | 2-10 | 1-3 | 6-5 | 0-8 | 9-9 | 4-3 | 2-4 | 7-3 | 10-3 |  | 5-2 | 13-4 | 3-2 | 3-10 |
| Jyväskylän Kiri | 3-12 | 6-9 | 5-11 | 5-4 | 15-7 | 10-4 | 3-3 | 4-14 | 7-11 | 8-7 |  | 14-1 | 10-3 | 7-2 |
| Kiteen Pallo -90 | 5-11 | 1-10 | 5-13 | 3-7 | 8-12 | 6-4 | 3-4 | 2-6 | 3-6 | 13-3 | 4-3 |  | 4-2 | 4-3 |
| Seinäjoen Maila-Jussit | 3-7 | 3-5 | 2-7 | 3-7 | 7-11 | 2-5 | 6-5 | 3-5 | 6-8 | 7-6 | 8-2 | 6-3 |  | 17-7 |
| Loimaan Palloilijat | 5-8 | 3-9 | 3-1 | 0-5 | 2-6 | 4-8 | 5-6 | 13-8 | 10-8 | 7-4 | 4-4 | 3-12 | 11-7 |  |
Loimaan Palloilijat putosi suoraan sarjasta. Tilalle nousi ykkössarjan voittaja Mansen Pesäpallo.
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Puolivälierät | Puolivälierät |  |  | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
|   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | Sotkamon Jymy | 2 |  |  |  |  |  |  |  |  |
|   | Sotkamon Jymy | 2 |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | Siilinjärven Pesis  | 1  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | Siilinjärven Pesis  | 1  |  |  | Sotkamon Jymy  | 2  |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Sotkamon Jymy  | 2  |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Hyvinkään Tahko  | 1  |  |  |  |  |
|   | Hyvinkään Tahko | 2 |  |  | Hyvinkään Tahko  | 1  |  |  |  |  |
|   | Hyvinkään Tahko | 2 |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | Alajärven Ankkurit | 0  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | Alajärven Ankkurit | 0  |  |  |  |  |  |  | Sotkamon Jymy | 2 |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  | Sotkamon Jymy | 2 |
|   |   |   |  |  |  |  |  |  | Imatran Pallo-Veikot | 1  |
|   | Imatran Pallo-Veikot | 2 |  |  |  |  |  |  | Imatran Pallo-Veikot | 1  |
|   | Imatran Pallo-Veikot | 2 |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | Vaasan Maila | 0  |  |  |   |   |  |  |  |  |
|   | Vaasan Maila | 0  |  |  | Imatran Pallo-Veikot  | 2  |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Imatran Pallo-Veikot  | 2  |  |  |  |  |
|   |   |   |  |  | Kankaanpään Maila  | 0  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   | Kankaanpään Maila | 2 |  |  | Kankaanpään Maila  | 0  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|   | Kankaanpään Maila | 2 |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | Vimpelin Veto | 1  |  |  |  |  |  |  |   |   |
|   | Vimpelin Veto | 1  |  |  |  |  |  |  | Hyvinkään Tahko  | 14 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | Hyvinkään Tahko  | 14 |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | Kankaanpään Maila | 13  |
|   |  |  |  |  |  |  |  |  | Kankaanpään Maila | 13  |
Pudotuspelit > Pronssiottelut

| Hyvinkään Tahko – Kankaanpään Maila  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. syyskuuta | Tahko | KaMa | 11–7 |
| 2. syyskuuta | KaMa | Tahko | 6–3 |
Hyvinkäälle pronssia juoksuin 14-13
Pudotuspelit > Loppuottelut

| Sotkamon Jymy – Imatran Pallo-Veikot  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. syyskuuta | IPV | SoJy | 5–6 | video |
| 8. syyskuuta | SoJy | IPV | 9–11 | video |
| 9. syyskuuta | SoJy | IPV | 11–5 | video[vanhentunut linkki] |
Sotkamo Suomen mestari otteluvoitoin 2-1
Suomen mestarit

Sotkamon Jymy: Kari Hakkarainen, Olli Hartikainen, Timo Korhonen, Marko Kähkönen, Matti Nissinen, Eero Okkonen, Jorma Parviainen, Sami Sirviö, Asko Tuhkanen, Jouni Wallin, Janne Vuorinen, Unto Väisänen, Pelinjohtaja Aulis Väisänen, valmentaja Tapio Korhonen.
Palkinnot

| Palkinto | Pelaaja | Joukkue |
| --- | --- | --- |
| Vuoden pesäpalloilija | Asko Laine | Hyvinkään Tahko |
| Vuoden lukkari | Olli Hartikainen | Sotkamon Jymy |
| Lyöjäkuningas | Unto Väisänen | Sotkamon Jymy |
| Kärkilyöjä | Hannu Litmanen | Siilinjärven Pesis |
| Etenijäkuningas | Janne Vuorinen | Sotkamon Jymy |
| Tehopelaaja | Pekka Harju | Alajärven Ankkurit |
| Vuoden jokeri | Unto Väisänen | Sotkamon Jymy |
| Vuoden jokerijoukkue |  | Oulun Lippo |
| Fair Play -joukkue |  | Sotkamon Jymy |
| Vuoden naispesäpalloilija | Tiina Tammiruusu | Viinijärven Urheilijat |
| Vuoden naislukkari | Anu Turpeinen | Viinijärven Urheilijat |
| Lyöjäkuningatar | Minna Vienola |  |
| Kärkilyöjä | Päivi Lähteenmäki |  |
| Etenijäkuningatar | Päivi Lähteenmäki |  |
| Tehopelaaja | Päivi Virtanen |  |
| Vuoden jokeri | Kirsi Tanhuanpää |  |
| Vuoden jokerijoukkue |  | Ulvilan Pesä-Veikot |
| Fair Play -joukkue |  | Vihdin Pallo |
| vuoden tuomari | Pekka Käyhkö |  |
| Kunnon Jätkä | Mauno Liljamo |  |
| Vuoden hymytyttö | Mari Klemettilä |  |
| Johtokunnan pytty | Tapio Lieskivi |  |
| Vuoden pelinjohtaja | Ali Lindström |  |
| Vuoden pelinjohtaja | Aulis Väisänen | Sotkamon Jymy |
| Vuoden valmentaja | Tapio Korhonen |  |
| Itä-Länsi paras pelaaja | Kari Myllyniemi |  |
| Vuoden pesäpallojohtaja | Marja-Liisa ja Ilmari Hartikainen |  |
Urheilulehden arvopelaajat: Tiina Tammiruusu ja Vesa Liikala.
Pelinjohtajat

Alajärven Ankkurit: Pekka Peltomäki
Hyvinkään Tahko: Stig Tainio
Imatran Pallo-Veikot: Mikko Vitikainen
Jyväskylän Kiri: Pekka Arffman
Kankaanpään Maila: Seppo Uusi-Oukari
Kiteen Pallo -90: Lasse Järvinen
Kouvolan Pallonlyöjät: Aki Pöntinen
Loimaan Palloilijat: Kalevi Luoma, Reijo Rahkonen
Oulun Lippo: Tapio Väisänen
Seinäjoen Maila-Jussit: Mauri Pyhälahti, Juhani Ristilä
Siilinjärven Pesis: Raimo Tikkanen
Sotkamon Jymy: Aulis Väisänen
Vaasan Maila: Tuomo Olli
Vimpelin Veto: Eero Latvala
Pelaajatilastot > Runkosarja > Lyöjätilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Kunnarit | Lyödyt | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Unto Väisänen | Sotkamo | 2 | 60 | 62 |
| 2. | Jorma Parviainen | Sotkamo | 4 | 46 | 50 |
| 3. | Pekka Harju | Alajärvi | 3 | 42 | 45 |
| 4. | Ari Uusitalo | Vimpeli | 0 | 44 | 44 |
| 5. | Kari Kallio | Oulu | 2 | 38 | 40 |
Pelaajatilastot > Runkosarja > Etenijätilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Tuodut |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Janne Vuorinen | Sotkamo | 49 |
| 2. | Kari Kuusiniemi | Hyvinkää | 42 |
| 3. | Kari Hakkarainen | Sotkamo | 41 |
| 3. | Sami Sirviö | Sotkamo | 41 |
| 5. | Pertti Laakso | Imatra | 35 |
Pelaajatilastot > Runkosarja > Kärkilyöntitilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Kärkil>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Hannu Litmanen | Siilinjärvi | 179 |
| 2. | Asko Laine | Hyvinkää | 171 |
| 2. | Kari Hakkarainen | Sotkamo | 171 |
| 4. | Jouni Mutikainen | Kiri | 169 |
| 4. | Jorma Parviainen | Sotkamo | 169 |
| 4. | Vesa Liikala | Vimpeli | 169 |
Pelaajatilastot > Runkosarja > Tehotilasto

| Sij>  | Pelaaja | Joukkue | Lyödyt | Tuodut | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Pekka Harju | Alajärvi | 45 | 28 | 73 |
| 2. | Unto Väisänen | Sotkamo | 62 | 7 | 69 |
| 3. | Jorma Parviainen | Sotkamo | 50 | 12 | 62 |
| 4. | Ismo Mäkelä | Alajärvi | 32 | 29 | 61 |
| 5. | Vesa Liikala | Vimpeli | 31 | 29 | 60 |
Lopulliset sijoitukset

| Sija | Joukkue |
| --- | --- |
: Sotkamon Jymy
: Imatran Pallo-Veikot
: Hyvinkään Tahko
4.: Kankaanpään Maila
5.: Alajärven Ankkurit
6.: Vimpelin Veto
7.: Vaasan Maila
8.: Siilinjärven Pesis
9.: Oulun Lippo
10.: Jyväskylän Kiri
11.: Seinäjoen Maila-Jussit
12.: Kouvolan Pallonlyöjät
13.: Kiteen Pallo -90
14.: Loimaan Palloilijat
Mikko Mononen

Mikko Mononen on helsinkiläinen hautaustoimisto, jonka maalarimestari Mikko Mononen perusti 1917. Toimisto siirtyi 1923 Liisankatu 25:een Kruununhaassa, jossa se edelleen on, ja lisäksi sillä on kolme muuta toimipistettä (Itäkeskus, Tapiola ja Tikkurila). Toimisto on Kruununhaan kaupunginosan vanhin yritys, sekä myös Etelä-Suomen vanhin hautaustoimisto. Tämän lisäksi yritys on hoitanut Jean Sibeliuksen, Mannerheimin, Ståhlbergin, Paasikiven ja Kekkosen hautajaisia.lähde?
Hautaustoimisto esiintyy Pentti Saarikosken runossa "Liisankadulla", jonka lauluyhtye Muksut on levyttänyt. Toimiston nimi piti Yleisradion vaatimuksesta muuttaa nimeksi Matti Makkosen ruumisarkkuliike, mutta 2000-luvulla Muksut on esittänyt kappaletta alkuperäistekstillä.
Kirjallisuutta

Mikko Laakso: Samassa talossa, Hautaustoimisto Mikko Mononen oy:n kahdeksan vuosikymmentä. Mikko Mononen Oy 1998. ISBN 952-90-9934-7.
Volvo S70

Volvo S70 on Volvon vuosina 1996–2000 valmistama E-segmentin neliovinen sedan, joka korvasi Volvo 850:n. Rinnakkaismallina oli farmarikorinen V70. S70 sai vuoden 2000 lopulla seuraajakseen Volvo S60:n, joka on toisen sukupolven V70:n sedan-korinen rinnakkaismalli. Se oli kuitenkin suunnattu nuoremmalle asiakaskunnalle, eikä tarjonnut vastaavia sisä- ja tavaratiloja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Volvo S70 Wikimedia Commonsissa
Volvo S70 R