stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luettelo televisiosarjan Siskoni on noita jaksoista
7. tuotantokausi

| # | Alkuperäinen esityspäivä | Alkuperäinen nimi | Suomenkielinen nimi |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 12. syyskuuta 2004 | A Call To Arms | Auttava käsi |
| 2. | 19. syyskuuta 2004 | A Bare Witch Project | Rinnan mitalla |
| 3. | 26. syyskuuta 2004 | Cheaper By The Coven | Sisaruskateutta |
| 4. | 3. lokakuuta 2004 | Charrrmed! | Aarresaari |
| 5. | 10. lokakuuta 2004 | Styx Feet Under | Kuoleman lunnaat |
| 6. | 17. lokakuuta 2004 | Once in a Blue Moon | Se aika täysikuusta |
| 7. | 31. lokakuuta 2004 | Someone to Witch Over Me | Suojattomat suojelusenkelit |
| 8. | 14. marraskuuta 2004 | Charmed Noir | Kyttä ja kaunokainen |
| 9. | 21. marraskuuta 2004 | There's Something About Leo | Sekaisin Leosta |
| 10. | 28. marraskuuta 2004 | Witchness Protection | Todistajansuojeluohjelma |
| 11. | 16. tammikuuta 2005 | Ordinary Witches | Sivustakatsojat |
| 12. | 23. tammikuuta 2005 | Extreme Makeover World Edition | Hurja muodonmuutos: Maailma |
| 13. | 30. tammikuuta 2005 | Charmageddon | Tuomiopäivä |
| 14. | 13. helmikuuta 2005 | Carpe Demon | Tartu tiukasti demoniin |
| 15. | 20. helmikuuta 2005 | Show Ghouls | Kuuma kabaree |
| 16. | 10. huhtikuuta 2005 | The Seven Year Witch | Muistinmenetys |
| 17. | 17. maaliskuuta 2005 | Scry Hard | Nukkekoti |
| 18. | 24. huhtikuuta 2005 | Little Box of Horrors | Pandoran lipas |
| 19. | 1. toukokuuta 2005 | Freaky Phoebe | Phoebe on pahin |
| 20. | 8. toukokuuta 2005 | Imaginary Friends | Mielikuvitusystävä |
| 21. | 15. toukokuuta 2005 | Death Becomes Them | Elävien kuolleiden yö |
| 22. | 22. toukokuuta 2005 | Something Wicca This Way Goes | Viimeinen ratkaisu |
8. tuotantokausi

| # | Alkuperäinen esityspäivä | Alkuperäinen nimi | Suomenkielinen nimi |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | 25. syyskuuta 2005 | Still Charmed & Kicking | Täysissä ruumiinvoimissa |
| 2. | 2. lokakuuta 2005 | Malice in Wonderland | Kanin koloon |
| 3. | 9. lokakuuta 2005 | Run, Piper, Run | Juokse, Piper! |
| 4. | 16. lokakuuta 2005 | Desperate Housewitches | Täydelliset noidat |
| 5. | 23. lokakuuta 2005 | Rewitched | Serkkuni on noita |
| 6. | 30. lokakuuta 2005 | Kill Billie: Vol. 1 | Kill Billie: Vol. 1 |
| 7. | 6. marraskuuta 2005 | The Lost Picture Show | Viimeinen valokuva |
| 8. | 13. marraskuuta 2005 | Battle of the Hexes | Sukupuolten sota |
| 9. | 20. marraskuuta 2005 | Hulkus Pocus | Hulkus pokkus |
| 10. | 27. marraskuuta 2005 | Vaya Con Leos | Herran haltuun |
| 11. | 8. tammikuuta 2006 | Mr. & Mrs. Witch | Ammattilaiset |
| 12. | 15. tammikuuta 2006 | Payback's A Witch | Kosto on suloinen |
| 13. | 22. tammikuuta 2006 | Repo Manor | Nurkanvaltaajat |
| 14. | 12. helmikuuta 2006 | 12 Angry Zen | Taivaan merkit |
| 15. | 19. helmikuuta 2006 | The Last Temptation of Christy | Viimeiset kiusaukset |
| 16. | 26. helmikuuta 2006 | Engaged and Confused | Nyt me mennään naimisiin |
| 17. | 16. huhtikuuta 2006 | Generation Hex | Kuriton sukupolvi |
| 18. | 23. huhtikuuta 2006 | The Torn Identity | Kahden vaiheilla |
| 19. | 30. huhtikuuta 2006 | The Jung and the Restless | Päivän peili |
| 20. | 7. toukokuuta 2006 | Gone With The Witches | Tuulen viemää |
| 21. | 14. toukokuuta 2006 | Kill Billie: Vol. 2 | Kill Billie: Vol. 2 |
| 22. | 21. toukokuuta 2006 | Forever Charmed | Lumotut sisaret |
Medborgarhuset

Medborgarhuset Tukholmassa.
Medborgarhuset (suom. Kansalaistalo; myös Forsgrénska Medborgarhuset) on Tukholman Södermalmilla, Medborgarplatsenin aukion laidalla sijaitseva rakennuskompleksi. Rakennuksen suunnitteli arkkitehti Karl Martin Westerberg, joka voitti vuonna 1930 järjestetyn suunnittelukilpailun. Talo valmistui 1939. Kompleksi koostuu kolmesta rakennuksesta, joissa sijaitsee muun muassa luentosali, uimahalli ja kirjasto. Sisäänkäynti on toisen kerroksen korkeudella. Julkisivut on verhoiltu keltaisilla tiilillä. Sisustuksessa ja siäänkäynnissä on käytetty paikalta puretusta vanhasta rakennuksesta peräisin olevia koristeita. Pääoven eteen on pystytetty vuonna 2003 surmatun Ruotsin ulkoministeri Anna Lindhin muistomerkki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Medborgarhuset Wikimedia Commonsissa
Mauno Saksanen

Mauno Saksanen (19. toukokuuta 1916 Juupajoki – 27. elokuuta 1982) oli suomalainen kuoronjohtaja ja kapellimestari.
Musikaalisesti lahjakas Saksanen kävi yhden talven ajan Juupajoelta käsin viulutunneilla Tampereen Kansankonservatoriossa. Hän soitti myös mandoliinia ja kitaraa ja perusti jo 14-vuotiaana oman tanssiyhtyeen joka kiersi soittamassa Pohjois-Hämeen paikkakunnilla. Saksanen soitti tämän ohella Juupajoen Soittokunnassa johon myös hänen isänsä Hjalmar Saksanen oli kuulunut. Saksanen oli ammatiltaan suutari ja hän muutti vuonna 1936 työhön Kalevan kenkätehtaaseen Tampereelle. Hän opiskeli työn ohessä Tampereen musiikkiopistossa ja hän kävi sitä ennen jo Juupajoella asuessaan Suomen Työväen Musiikkiliiton laulun- ja soitonjohtajakurssin. Myöhemmin Saksanen omistautui päätoimisesti musiikille ja hän kävi myös Sibelius-akatemian kaksivuotisen kapellimestarilinjan 1949-1951.
Saksanen toimi Tampereen Kanerva-kuoron kuoronjohtajana 1945–1949, 1951–1965 sekä 1974–1982.  Lisäksi Saksanen toimi Pispalan Työväen Sekakuoron kuoronjohtajana vuosina 1952–1962 ; tämän kuoron toiminta päättyi kun Pispalan työväentalo purettiin 1962. Saksanen kokosi vuonna 1965 Kulttuuritalon kuoron ja orkesterin Helsingin seudulla toimineiden työväenliikkeen ohjelmaryhmien jäsenistä. Kulttuuritalon kuoro on toiminut vuodesta 1993 alkaen nimellä Arjen laulu. Saksanen työskenteli Tampereen kaupungin kulttuurilautakunnan musiikinohjaajana ja hänelle myönnettiin myöhemmin valtion taiteilijaeläke.
Matti Parmasalo

Matti Palmroos, kirjailijanimi Matti Parmasalo (10. syyskuuta 1923 Tottijärvi – 26. helmikuuta 2007) oli suomalainen toimittaja, pakinoitsija ja kirjailija.
Teoksia

Nimellä Matti Parmasalo
Tampereen Jussin eväät : pamflettipakinoita ; kuvitus Matti Palmroos. Tampere-seuran julkaisuja 33. Tampere-seura, Tampere 1972
Kummeli : kertomus nuorille Pekasta ja hänen nuoruutensa kultaisista päivistä ; kuvitus Matti Palmroos. Tampere-seuran julkaisuja 39. Tampere-seura, Tampere 1974
Nimellä Matti Palmroos:
Takuulla, sano Tampereen likka : Tamperelaisia kaskuja 3 - Tampereen seudun huumoria ; toim. Matti Palmroos ; kuv. Jarmo Haavisto. Tampere-seuran julkaisuja 46. Tampere-seura, Tampere 1978
Tammerkosken hakemisto 1938-1977 ; toim. Hannu Koskela, Matti Palmroos. Tampere-seuran julkaisuja 45. Tampere-seura, Tampere 1980
Mauno Salojärvi

Mauno Arvi Salojärvi (4. elokuuta 1906 Padasjoki – 24. syyskuuta 1998) oli suomalainen kirjankustantaja. Hän sai kauppaneuvoksen arvon 1961. Hän oli vuodesta 1939 K. J. Gummerus Oy:n toimitusjohtaja ja samanaikaisesti Jyväskylän kirjakauppa Oy:n toimitusjohtaja vuodesta 1942.
Gummeruksen kustantama ja Pentti Saarikosken suomentama Henry Millerin romaani Kravun kääntöpiiri määrättiin toukokuussa 1962 takavarikoitavaksi, kun se oli saanut epäsiveellisten julkaisujen valvontalautakunnalta kielteisen lausunnon. Salojärvi tuomittiin 3. heinäkuuta 1962 Jyväskylän raastuvanoikeudessa maksamaan sakkoja epäsiveellisten julkaisujen levittämisestä annetun lain perusteella, ja vielä myymättä ollut osuus Kravun kääntöpiiristä takavarikoitiin ja hävitettiin.
Mayrègne

| Mayrègne |
| --- | --- |
 Mayrègnen kyän raittia
 Mayrègne
 Koordinaatit: 42°50′41″N, 0°32′25″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Occitanie
Departementti:  Haute-Garonne
Arrondissementti:  Saint-Gaudens
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,2 km²
Väkiluku (2014):  27 
 – Väestötiheys:  5 as./km²
Kunnan numero:  31335
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Mayrègne on kunta Lounais-Ranskassa Haute-Garonnen departementissa Occitanien alueella.
Nähtävyyksiä

Kunnan nähtävyyksiä on 1400-luvulta peräisin oleva linnoitettu talo Tour de Mayrègne. Se kuuluu Ranskan historiallisiin monumentteihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mayrègne Wikimedia Commonsissa
Tour de Mayrègne
Maxïmo Park

| Maxïmo Park |
| --- | --- |
 Maxïmo Park esiintymässä Leeds Festivaleilla 2005.
Tiedot
Toiminnassa:  2000–
Tyylilaji:  indie rock
Kotipaikka:  Yhdistynyt kuningaskunta
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Paul Smith, laulu   Duncan Lloyd, kitara   Archis Tiku, basso   Lukas Wooller, kosketinsoittimet   Tom English, rummut  
Levy-yhtiö:  Warp Records  
Aiheesta muualla
www.maximopark.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maxïmo Park on englantilainen vuonna 2000 perustettu indie rock -yhtye, joka levyttää englantilaiselle Warp Recordsille.
Diskografia > Albumit

A Certain Trigger (2005)
Missing Songs (2006)
Our Earthly Pleasures (2007)
Quicken the Heart (2009)
Too Much Information (2014)
Risk to Exist (2017)
Diskografia > DVD:t

Found on Film (2006)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Maxïmo Park
Maxïmo Park Moblog (Arkistoitu – Internet Archive)
Maxïmo Parkin Fanisivusto (Arkistoitu – Internet Archive)
Äkkilähtö

Wikisanakirjassa on tähän liittyvä sananselitys: .
Äkkilähtö voi viitata ainakin seuraaviin:
Äkkilähtö, suomalainen elokuva vuodelta 2016
Äkkilähtö, Aku Ankan taskukirja 360.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Äkkilähtö”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Medea-luokka (hävittäjä)

| Medea-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  1 060 t
Pituus:  83,36 m
Leveys:  8,08 m
Syväys:  3,20 m
Koneteho:  25 000 shp
Nopeus:  32 solmua
Miehistöä:  80
Aseistus
Meritorjunta:  3 x QF 4" Mk IV -tykkiä yksiputkisina P Mk IX -asennuksina 4 x 21" torpedoputkea
Ilmatorjunta:  1 x QF 2 naulan Mk II -ilmatorjuntatykki yksiputkisena HA Mk I -asennuksena
Medea-luokka oli Kreikan laivaston Britanniasta tilaama hävittäjäluokka, jonka Britannian Kuninkaallinen laivasto lunasti itselleen ensimmäisen maailmansodan alkaessa. Alukset viimeisteltiin Amiraliteetin ohjeiden mukaisesti sodan ajan palvelusta varten.
Alukset muistuttivat Kuninkaallisen laivaston tilaamia M-luokan aluksia, vaikka olivatkin yrityksen tilaajalle suunnittelemia. Niissä oli kolme savuhormia, joista etummainen pidempi kuin kaksi muuta sekä tavallisuudesta poiketen päämasto oli pidempi kuin etumasto. Alukset oli aseistettu kolmella QF 4" Mk II -tykillä, joista yksi etukannella, yksi kahden etummaisen savuhormin välissä ja kolmas puolikannella.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| HMS Medea (ex-Kriti) | John Brown and Company, Clydebank | 8. huhtikuuta 1914 | 30. tammikuuta 1915 | toukokuussa 1915 | myyty romutettavaksi 9. toukokuuta 1921 |
| HMS Medusa (ex-Lesbos) | John Brown | 1914 | 27. maaliskuuta 1915 | 1915 | uponnut kolaroituaan HMS Laverockin kanssa 25. maaliskuuta 1916 |
| HMS Melampus (ex-Chios) | Fairfield Shipbuilding and Engineering Company, Govan | 1914 | 16. joulukuuta 1914 | 29. kesäkuuta 1915 | myyty romutettavaksi 22. syyskuuta 1921 |
| HMS Melpomene (ex-Samos) | Fairfield | 1914 | 1. helmikuuta 1915 | 16. elokuuta 1915 | myyty romutettavaksi 9. toukokuuta 1921 |
Matemaattinen vakio

Matemaattinen vakio on vakio, jonka arvo on kiinnitetty yksikäsitteisellä määritelmällä.
Manuel Noriega

| Manuel Noriega |
| --- | --- |
 Yhdysvaltalainen pidätyskuva Manuel Noriegasta.
Panaman diktaattori
 1983–1989  
Edeltäjä:  Rubén Darío Paredes
Seuraaja:  Guillermo Endara (siviilipresidentti)
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1934 Panama
Kuollut: 29. toukokuuta 2017 (83 vuotta) Panama
Manuel Antonio Noriega Moreno (11. helmikuuta 1934 – 29. toukokuuta 2017 ) oli panamalainen poliitikko ja sotilas. Hän oli Panaman sotilasdiktaattori vuosina 1983–1989.
Nousu valtaan

Manuel Noriega oli ammattisotilas, joka oli saanut suuren osan upseerikoulutuksestaan Perussa Chorriloksen sotilasakatemiassa ja Yhdysvaltain School of the Americasissa. Noriega osallistui vuonna 1968 Omar Torrijosin johtamaan populistiseen sotilasvallankaappaukseen Panaman kansalliskaartin luutnanttina. Torrijos ylensi Noriegan everstiluutnantiksi ja nimitti hänet maan sotilastiedustelun johtoon. Tässä tehtävässä Noriega johti kampanjaa maan länsiosien talonpoikaississien murskaamiseksi ja järjesti poliittisten vastustajien ”katoamisia”.
Torrijosin kuoltua lento-onnettomuudessa vuonna 1981 hänen seuraajakseen nousi Rubén Darío Paredes, ja Noriega yleni puolustusvoimien esikuntapäälliköksi. Noriega ylennytti itsensä kenraaliksi elokuussa 1983 vahvistaakseen asemaansa Panaman tosiasiallisena johtajana.
Vuonna 1984 järjestetyissä presidentinvaaleissa Noriegan tukema Nicolas Ardito Barletta voitti hyvin niukasti opposition syyttäessä vaaleja vilpillisiksi. Barlettan valta jäi kuitenkin vähäiseksi Noriegan pitäessä todellista valtaa. Barlettan erottua syyskuussa 1985 hänet korvasi varapresidentti Eric Arturo Delvalle.
Välirikko Yhdysvaltojen kanssa

Noriega oli pitkään Yhdysvaltain liittolainen ja sai rahaa CIA:lta vuodesta 1955 aina vuoteen 1986. Vastineeksi Noriega salli muun muassa Yhdysvaltain kuunteluasemien perustamisen Panamaan sekä toimi välikätenä rahan ja aseiden toimittamisessa El Salvadorissa ja Nicaraguassa toimiville oikeistovoimille. Yhdysvaltain ja Noriegan välit katkesivat vasta helmikuussa 1988, kun Yhdysvaltain huumevirasto DEA asetti hänet syytteeseen huumekaupasta. Yhdysvallat alkoi myös syyttää Noriegaa Kuuban tukemisesta.
Panamassa paljastukset Noriegan osallisuudesta oppositiojohtajan murhaan johtivat laajoihin levottomuuksiin ja presidentti Delvallen pyrkimykseen syrjäyttää Noriega. Delvalle joutui kuitenkin Noriegan kontrolloiman parlamentin erottamaksi, ja hänen sijalleen astui Manuel Solis Palma. Toukokuun 1989 presidentinvaaleissa Yhdysvaltain tukema oppositiopoliitikko Guillermo Endara sai murskavoiton, mutta Noriega mitätöi vaalituloksen.
Syrjäyttäminen

Yhdysvaltain ja Panaman välien kiristyminen ja useat Yhdysvaltain tukemat kaappausyritykset johtivat 15. joulukuuta 1989 Panaman parlamentin julistamaan maan olevan sotatilassa Yhdysvaltain kanssa. 24 000 yhdysvaltalaista sotilasta hyökkäsi täysmittaisessa miehitysoperaatiossa Panamaan 20. joulukuuta. Hyökkäys johti jo muutamassa päivässä Panaman armeijan tappioon, vaikka hajanaiset taistelut jatkuivat useita viikkoja. Noriega pakeni aluksi  apostoliseen nuntiatuuriin, Pyhän istuimen edustustoon mutta antautui 3. tammikuuta 1990.
Noriegan antauduttua hänet lennätettiin Yhdysvaltoihin ja asetettiin syytteeseen kahdeksasta huumekauppaa, rahanpesua ja järjestäytynyttä rikollisuutta koskevasta rikoksesta. Vuonna 1992 Noriega sai 40 vuoden vankilatuomion, jonka hän istui liittovaltion vankilassa Miamissa. Noriegan tuomio lyhennettiin 30 vuoteen vuonna 1999. Panama vaati hänen luovuttamistaan vastaamaan syytteisiin poliittisten vastustajien murhista, joihin hänet tuomittiin syylliseksi poissa olevana 1995. Noriegan lakimiehen mukaan hänet olisi vapautettu yhdysvaltalaisesta vankilasta syyskuussa 2007. Noriega jäi kuitenkin miamilaiseen vankilaan odottamaan päätöstä luovutuksesta Ranskaan.
Huhtikuussa 2010 Noriega luovutettiin Ranskaan vastaamaan rahanpesusyytöksistä. Hänen asianajajiensa mukaan luovutuksella rikottiin Geneven sopimusta sotavankien kohtelusta. Panamassa häntä odotti vielä 54 vuoden tuomio ihmisoikeusrikkomuksista.
Kesä-heinäkuussa 2010 Pariisissa käytiin uusi oikeudenkäynti, jossa Noriega tuomittiin seitsemäksi vuodeksi vankeuteen kolumbialaisen huumerahan pesemisestä ranskalaispankissa.
Sunnuntaina 11. joulukuuta 2011 Noriega palautettiin Panamaan, jossa häntä odotti uusia vankeustuomioita.
Noriega kuoli 29. toukokuuta 2017 sairaalassa pääkaupungissa Panamassa. Hänellä oli jo aiemmin todettu aivokasvain.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Manuel Noriega Wikimedia Commonsissa
Yrjö Haapanen

Yrjö Johannes Haapanen (21. huhtikuuta 1907 Helsinki – 26. kesäkuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen laulaja, sanoittaja, näyttelijä ja elokuvaohjaaja. Hänen veljensä oli laulaja ja näyttelijä Sasu Haapanen.
Haapanen esiintyi Dallapé-yhtyeen solistina 1920-luvun lopulla ja 1930-luvun alussa ja teki yhtyeen kanssa kolme levytystä. Vuosina 1950–1952 hän teki levytyksiä Leijona-levymerkille.
Haapanen esiintyi sivuosissa elokuvissa Poikamiesten holhokki (1938), Synnin puumerkki (1942), Neiti Tuittupää (1943) ja Dynamiittityttö (1944). Hän ohjasi elokuvat Vastamyrkky (1945) ja Naimisiin päiväksi (1946). Haapanen toimi 1940- ja 1950-luvuilla Finlandia-katsausten selostajana, ohjaajana ja käsikirjoittajana. Haapanen ohjasi myös useita lyhytelokuvia.
Käännös suomeksi
Mark Hughes (liikemies)

| Mark Reynolds Hughes |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. tammikuuta 1956
Kuollut: 21. toukokuuta 2000 (44 vuotta) Malibu
Ammatti:  liikemies
Siviilisääty:  naimisissa
Puoliso:  Susan
Lapset:  poika
Muut tiedot
Järjestö:  Herbalife
Aiheesta muualla
Kotisivu
Mark Reynolds Hughes (1. tammikuuta 1956 – 21. toukokuuta 2000) oli yhdysvaltalainen liikemies, Herbalifen (Herbalife International Ltd) perustaja, hallituksen puheenjohtaja sekä toimitusjohtaja.
Lapsuus

Hughes syntyi Kaliforniassa vuonna 1956. Hän kasvoi Los Angelesin lähiössä ja kohtasi teini-iässä ongelmia päihteiden kanssa. Sen seurauksena 16-vuotiaana hän joutui ongelmanuorten kasvatuslaitokseen kolmeksi vuodeksi. Siinä sivussa hän keskeytti myös lukion.[lähde? ]
Hughesin äiti Jo Ann Hughes kamppaili lähes koko aikuisikänsä ylipainon kanssa. Hän tuli riippuvaiseksi muun muassa amfetamiinipohjaisista laihdutuslääkkeistä. Lopulta hän kuoli kipulääkkeiden yliannostukseen, kun Mark oli 19-vuotias.[lähde? ]
Varhainen liiketoiminta

Hughes menestyi kohtalaisen hyvin kahdessa lisäravinnealan verkostomarkkinointiyrityksessä 1970-luvun lopulla, jotka kuitenkin kaatuivat. Useat jälleenmyyjät jäivät ilman rahojaan ja tulivat suoranaisesti huijatuiksi[lähde? ]. Verkostomarkkinointiyrityksissä työskennellessään Hughes tapasi tehtailija Richard Marconin, joka oli ollut kehittämässä lisäravinnetuotteita eri yrityksille. Kun Hughes kertoi aikeistaan perustaa oma yritys, Marconi kiinnostui ajatuksesta ja heidän sittemmin 20 vuotta kestänyt yhteistyönsä alkoi.[lähde? ]
Perehdyttyään kiinalaiseen yrtti-, ravinto- ja lääketieteeseen Hughes sai tutkijoidensa kanssa kehitettyä yrityksen ensimmäisen tuotteen, painonhallintaan tarkoitetun proteiinijuomajauheen.[lähde? ]
Hughes perustaa Herbalifen

24-vuotiaana helmikuussa 1980 Hughes perusti Herbalife Internationalin. Hän ansaitsi yli 23 000 dollaria ensimmäisen kuukauden aikana myyden proteiinijuomajauhepusseja autonsa takakontista ja kouluttamalla ensimmäisiä jälleenmyyjiään.[lähde? ]
Seuraavan kahden vuoden aikana kasvu oli melko hidasta. 1982 Hughes laajensi Herbalifen markkinointia Kanadaan.[lähde? ]
Vuonna 1985 Herbalifella oli yli 750 000 jälleenmyyjää ja noin 500 miljoonan dollarin liikevaihto. Seuraavana vuonna Hughes vei yhtiön pörssiin. Vuotta aiemmin Herbalife laajeni Britanniaan ja Australiaan sekä Uuteen-Seelantiin.
Vuonna 1985 Yhdysvaltain senaatti ja FDA (Ruoka- ja lääkeainevirasto) alkoivat tutkia laihdutusmarkkinoita. Mediassa väiteltiin kiivaasti, olivatko yrttipohjaiset Herbalife-tuotteet turvallisia. Washingtonissa pidettyjen kuulustelujen ja oikeudenkäynnin aikana kävi ilmi, että tuotteet olivat turvallisia käyttää[lähde? ]. Herbalifen liiketoiminta oli jäädytettynä sinä aikana yhdeksän kuukautta.[lähde? ]
Oikeusjutun seurauksena Hughes maksoi valtiolle 850 000 USD korvauksia.
Kielteinen julkisuuden vuoksi suuri määrä jälleenmyyjiä ja asiakkaita lopetti ja Herbalifen myynti romahti. Hughes yritti ensin saada asiat kuntoon Yhdysvalloissa ja suuntasi sitten katseensa ulkomaille. 1990-luvun taitteessa myynti aloitettiin Espanjassa. Hughes ja Jim Rohn kiersivät menestyneimpien jälleenmyyjien kanssa ympäri maailmaa laajentamassa liiketoimintaansa kouluttamalla uusia jälleenmyyjiä.[lähde? ]
1990-luvun alkuvuosina Hughes uudisti yrityksen ilmeen ja palkkiojärjestelmän sekä avasi uusia maita liiketoiminnalle. Hän perusti myös Herbalife Family Foundationin 1994, jonka tavoitteena on auttaa huonoissa olosuhteissa eläviä lapsia ja huumenuoria. 1980-luvun lopun romahduksen jälkeen Herbalife pääsi taas jaloilleen ja yritys jatkoi kasvamistaan.[lähde? ]
Kuolema

Mark Hughes kuoli 44-vuotiaana 21. toukokuuta 2000 masennuslääkkeiden ja alkoholin yhteiskäytön seurauksena. Hänen luomansa yritys oli juuri täyttänyt 20 vuotta.
Aiheesta muualla

Herbalife International
Åtvidabergin kunta

| Åtvidabergin kunta |
| --- | --- |
 vaakuna

Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Itä-Götanmaan lääni
Maakunta:  Itä-Götanmaa ja Småland
Keskustaajama:  Åtvidaberg
Kuntakoodi:  0561
Pinta-ala  ():  
 – Maa:  686,60 km²
Väkiluku (31.12.2021)  ():  11 462
 – Väestötiheys:  16,7 as./km²
 
 www.atvidaberg.se 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Valtatie 35 kunnan rajalla.
Teollisuusrakennuksia Åtvidabergissä.
Facit-yhtiön vanhat toimitilat.
Åtvidabergin kunta (ruots. Åtvidabergs kommun) on Itä-Götanmaan läänissä sijaitseva Ruotsin kunta. Maakuntajaossa se kuuluu Itä-Götanmaahan ja Smålandiin. Kunnan keskustaajama on Åtvidaberg.
Kunnan maapinta-ala on 686,60 neliökilometriä (1.1.2016) ja asukasluku 11 462 henkeä (31.12.2021).
Vuonna 2007 kunnassa oli 66,34 km² peltoa, joten saman ajankohdan maapinta-alaan vertaamalla saadaan peltojen osuudeksi 9,6 prosenttia kunnan maapinta-alasta.
Kuntajaon kehitys

Åtvidin maalaiskuntaan perustettiin vuonna 1902 Åtvidabergin taajaväkinen yhdyskunta. Vuonna 1947 koko kunta muutettiin Åtvidabergin kauppalaksi. Vuonna 1952 kuntauudistuksessa nykyisen kunnan alueelle muodostettiin kaksi "suurkuntaa":
Björsäter (Björsäter, Grebo, Värna ja Yxnerum)
Uknadalen (Gärdserum, Hannäs ja Ukna)
Näistä Uknadalen sijaitsi tuolloin kokonaan Kalmarin läänissä. Kauppalaan uudistuksella ei ollut vaikutusta. Vuoden 1971 kuntauudistuksessa muodostettiin nykyinen Åtvidabergin kunta yhdistämällä kauppala ja Björsäter sekä Gärdserumin ja Hannäsin seurakunnat jaetusta Uknadalenin kunnasta. Samalla nämä kaksi seurakuntaa vaihtoivat lääniä ja ovat kuuluneet siitä asti Itä-Götanmaan lääniin.