stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Coralie Fargeat

| Coralie Fargeat |
| --- | --- |
 Coralie Fargeat Toronton elokuvajuhlilla 2024.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1976 (ikä 47–48) Pariisi, Ranska
Ammatti:  elokuvaohjaaja, elokuvakäsikirjoittaja, elokuvatuottaja, elokuvaleikkaaja
Ohjaaja
Tunnetuimmat ohjaukset:  Revenge The Substance
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Coralie Fargeat (s. 1976 Pariisi) on ranskalainen elokuvantekijä. Hänen ensimmäinen kokopitkä elokuva, Revenge, sai ensi-iltansa vuonna 2017 ja palkittiin useilla elokuvajuhlilla. Hänen toinen elokuvansa, The Substance, sai maailmanensi-iltansa vuoden 2024 Cannesin elokuvajuhlilla ja kilpaili pääkilpailusarjassa, jossa se oli ehdolla parhaan elokuvan Kultaisen palmun saajaksi. Elokuvajuhlilla Fargeat palkittiin parhaan käsikirjoituksen palkinnolla. Lisäksi hän on ohjannut yhden jakson televisiosarjaan The Sandman.
Fargeatin elokuvat käsittelevät väkivaltaa humoristisin ottein ja sisältävät symboliikkaa. Hän on maininnut David Cronenbergin, John Carpenterin, David Lynchin, Michael Haneken sekä usean eteläkorealaisen elokuvantekijän suurimmiksi innoittajikseen.
Palkinnot

Festival de Cannes 2024: Paras käsikirjoitus (The Substance)
Critics’ Choice Awards 2025: Paras alkuperäiskäsikirjoitus (The Substance)
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Nimi | Elokuvat> Ohjaajana | Elokuvat> Käsikirjoittajana | Elokuvat> Tuottajana | Elokuvat> Leikkajana |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | Revenge |  |  |  |  |
| 2024 | The Substance |  |  |  |  |
| Lyhytelokuvat> Vuosi | Lyhytelokuvat> Nimi | Lyhytelokuvat> Ohjaajana | Lyhytelokuvat> Käsikirjoittajana |
| --- | --- | --- | --- |
| 2003 | Le télégramme |  |  |
| 2014 | Reality+ |  |  |
Aiheesta muualla

Coralie Fargeat Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Korea  Puola 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  IdRef
Trollveggen

Trollryggen (ulompi osa vasemmalla) sekä Trollveggen (seinämä sen oikealla puolella) kesäkuussa 2013.
Trollveggen on Norjassa sijaitseva Euroopan korkein pystysuora kallioseinämä. Seinämä kuuluu Trolltindenen vuoristoalueeseen, joka sijaitsee Møren ja Romsdalin läänissä Romsdalin laaksossa, lähellä Åndalsnesia ja Moldea. Seinämän korkein pystysuora osuus on 1 100 metriä juurelta huipulle. Jyrkimmillään seinämän yläosat kaartuvat juuren yllä sisäänpäin lähes 50 metriä. Vuoristoalueen korkein huippu on 1 788 metriä merenpintaa ylemmäksi yltävä Store Trolltind.
Maantiede

Trollveggenin seinämä sijaitsee Trolltindenen vuoristoon kuuluvan Trollryggen-huipun pohjoispuolella. Vuoriston korkein huippu Store Trolltind sijaitsee lähellä Trollveggeniä, mutta ei korkeimman pudotuksen kohdalla. Vuoriston rosoiset, toisissaan kiinni olevat huiput muodostavat noin 8 kilometriä pitkän jonon, joiden idänpuoleinen rinne laskeutuu koko pituudelta erittäin jyrkästi syvälle Romsdalenin laaksoon. Kallion kiviaines koostuu kvartsista, maasälvästä ja kiilteistä. Vuoriston kiilteissä esiintyy sekä gneissiä että graniittia. Kiilteet ovat kiinteitä kivikerroksia, jotka ovat asettuneet vierekkäin toistensa kanssa, mutta ovat koostumukseltaan tavallisesti melko hauraita.
Vuorikiipeily

Varhaisimpia nousuja seinämän luona oleville huipuille ei tehty äkkijyrkältä Trollveggenin eli Romsdalenin laakson puolelta. Sen sijaan huipuille noustiin loivemmalta eteläpuolelta alkaen Isterdalen-laaksossa sijaitsevan Stigfossen-vesiputouksen luota. Kyseinen reitti käsittää lähinnä patikointia maastossa, jossa on mahdollisesti lunta ja jäätä, ja ylempänä jonkin verran helpohkoa kiipeilyä, johon ei vaadita apuvälineitä. Vuonna 1931 Arne Randers Heenistä tuli ensimmäinen, joka nousi ylös Trolltindenen jyrkempää itäseinämää perustaen vuorelle uuden vaativamman tason alpiinisen kiipeilyreitin. Vuonna 1958 Heen kiipesi Ralph Høibakkin kanssa Trollveggenin vieressä olevaa itäistä tukipilaria ylös Trollryggenille. Samalla heistä tuli ensimmäisiä, jotka saavuttivat Trollryggenin huipun itäpuolelta nousten, mikä oli monella aikaisemmalla yrityksellä jäänyt onnistumatta.
Itse Trollveggenin seinämä alkoi saada enenevässä määrin kiipeilyhuomiota 1960-luvulla, mikä huipentui, kun kaksi eri reittiä kiivennyttä joukkuetta onnistui viiden päivän jälkeen nousemaan huipuille samanaikaisesti vuonna 1965. Yksi ryhmistä oli norjalainen, joka perusti seinämälle 1 300 metriä pitkän ”norjalaisen reitin”. Toinen ryhmä oli brittiläinen, joka nimesi 900 metriä pitkän ”Rimmonin reitin”. 1970-luvun puolivälissä välineistä riippumaton vapaa kalliokiipeily alkoi myös hieman yleistyä. Silti vuonna 1978 suoritetusta ”ruotsalaisen reitin” ensimmäisestä noususta lähes puolet kiivettiin kiipeilyapuvälineitä käyttäen. ”Ruotsalaisella reitillä” tai ”Rimmonin reitillä” kallioseinämään ei ole asetettu ollenkaan pultteja, ainoastaan tappeja. Nykyisin usean päivän kestävää kiipeilyä varten suunnitellut reitit seinämällä ovat kansainvälisesti hyvin tunnettuja. Silti alueen eristyneisyys vaikuttanee yhä siihen, että seinämästä noin 1 neliökilometri on nykyisinkin täysin koskematonta.
BASE-hypyt

Ensimmäisen BASE-hypyn Trollveggeniltä teki 1980 suomalainen Jorma Öster. Vuosina 1980–1986 jyrkänteeltä hyppäsi 300–400 laskuvarjohyppääjää. Hypyissä tapahtui useita onnettomuuksia, joiden takia jouduttiin suorittamaan vaarallisiakin pelastustehtäviä. Vuodesta 1986 lähtien laskuvarjohyppääminen Trollveggeniltä on ollut kiellettyä.
BASE-hypyt > Kuolemaan johtaneet BASE-hypyt Trollveggenillä

| Nimi | Ikä | Kansalaisuus | Vuosi | Hyppypaikka |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Carl Boenish | 43 | Yhdysvallat | 1984 | Stabben |
| Jørgen Håkonson | 19 | Ruotsi | 1985 | Bruraskaret |
| Jari Mynttinen | 32 | Suomi | 1985 | Bruraskaret |
| John Raymond "Fossie Bear" Foster | - | Australia | 1986 | Trollspiret |
| Daniel Twomey | 22 | Australia | 1999 | Trollspiret |
| Linus Rains | 29 | Ruotsi | 2003 | Stabbeskaret |
| Tony "Coombesy" Coombes | 30 | Australia | 2006 | Stabbeskaret |
| Tommy Hjertø | 34 | Norja | 2008 | Stabbeskaret |
Trolltindenen vuoristoalue. Trollveggen on keskellä. Store Trolltind on harjanteen korkein huippu.
Trollveggenin korkein, 1 100-metrinen pudotus elokuussa 2008.
Aiheesta muualla

Trollveggen BASE picture gallery (Arkistoitu – Internet Archive)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Näkymä Romsdalenin laaksoon kesäkuussa 2013. Taustalla kohoaa Trollveggenin vuorenseinämä. Romsdalenin pohjalla virtaa Rauma-joki.
Baldžuvonin piiri

| Baldžuvonin piiri ноҳияи Балҷувон |
| --- | --- |
 Sari Xosorin luonnonpuisto.
 Piiri Tadžikistanin kartalla.
Valtio:  Tadžikistan
Maakunta:  Xatlon
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Baldžuvon
Pinta-ala:  1 326 km²
Väkiluku (2020):  31 735
Baldžuvonin piiri (tadžikiksi ноҳияи Балҷувон, nohijai Baldžuvon) on hallintopiiri Xatlonin maakunnassa Tadžikistanissa. Sen keskus on Baldžuvonin kylä. Piirin pinta-ala on 1 326 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 31 735 asukasta.
Baldžuvonin piiri rajoittuu pohjoisessa Nurobodin ja Sangvorin, idässä Xovalingin, etelässä Temurmalikin ja lännessä Norakin, Faizobodin ja Roğunin piireihin ja kaupunkeihin. Vuoristoisella alueella virtaa Surxobjoki. Länsirajalla on Vaxšjoki ja Norakin tekojärvi.
Vuonna 1996 perustettuun piiriin kuuluu viisi maalaiskuntaa: Baldžuvon, Dektur, Sari Xosor, Satalmuš ja Todžikiston. Tadžikkien lisäksi piirissä asuu uzbekkeja, venäläisiä ja kirgiisejä.
Seudun pääelinkeinot ovat maanviljely ja karjanhoito. Lisäksi harjoitetaan puutarhanhoitoa ja mehiläistenhoitoa. Piirissä on kaasu- ja korukiviteollisuutta sekä pieniä vesivoimalaitoksia. Nähtävyyksiä ovat vanhat linnat ja Sari Xosorin luonnonpuisto.
Lohiniva (Rovaniemi)

Lohiniva on Rovaniemellä sijaitseva kylä. Se sijaitsee Ounasjoen ja kantatie 79:n varrella noin 90 kilometin päässä Rovaniemen keskustasta Kittilän kunnanrajan tuntumassa. Lohinivassa on noin 70 asukasta. Kylässä toimii muun muassa kauppa sekä kahvila-ravintola. Lohinivan ja E8-valtatien yhdistää Kolarin Sieppijärvelle kulkeva yhdystie 9361.
Historia

Lohinivan ensimmäinen asutus syntyi 1500-luvun puolivälissä. Kylän lähes koko rakennuskanta tuhoutui Lapin sodan aikana natsi-Saksan joukkojen vetäytyessä. Jäljelle jäi vain puolisen tusinaa rakennusta. Ounasjoen ylitse Sieppijärven suuntaan kuljettiin pitkään lossilla, kunnes Lohinivan silta valmistui vuonna 1986. Vuoden 2006 kuntaliitokseen saakka Lohiniva oli osa Rovaniemen maalaiskuntaa.
Hard Boiled

| Hard Boiled |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Woo
Käsikirjoittaja:  Barry Wong (käsik.) John Woo (tarina)
Tuottaja:  Terence Chang Lisa Kuk
Säveltäjä:  Michael Gibbs
Kuvaaja:  Wing-Heng Wang
Leikkaaja:  David Wu John Woo
Pääosat:  Chow Yun-Fat Tony Leung Chiu-Wai
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Hongkong
Tuotantoyhtiö:  Golden Princess Film Production Co. Ltd.
Levittäjä:  Golden Princess Film Production Netflix
Ensi-ilta:   16. huhtikuuta 1992  syyskuu 1993
Kesto:  126 min
Alkuperäiskieli:  englanti (vain  pari sanaa), kantoni
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hard Boiled (kiin.: 辣手神探; kirjaimellisesti: 'Kuumakätinen poliisien jumala') on John Woon ohjaama hongkongilainen toimintaelokuva vuodelta 1992. Se tunnetaan myös nimellä Aseiden jumala (kiin.: 槍神). Hard Boiled oli viimeinen elokuva, jonka John Woo ohjasi kotimaassaan Hongkongissa ennen Yhdysvaltoihin muuttamistaan.
Juoni

Elokuva alkaa kuvaten etsivän ja peitetehtävissä olevan poliisin sidettä taistelussa triadia vastaan. Tapahtumat kehittyvät pitkäksi toimintahurjasteluksi, johon mahtuu monta juonikuviota. Ruumita syntyy elokuvan loppuun mennessä jopa 307. Hard Boiled rakentuu kolmen suuren toimintakohtauksen ympärille: alun teehuoneammuskelu, varastopetos keskiosassa, satama-ammuskelu, ja klimaattinen kolmekymmentäminuuttinen loppuammuskelu sairaalassa.
Roolit

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Yun-Fat Chow  | … |  tarkastaja 'Tequila' Yuen   |
|  Tony Chiu-Wai Leung  | … |  Alan   |
|  Teresa Mo  | … |  Teresa Chang   |
|  Philip Chan  | … |  Pang   |
|  Phillip Chung-Fung Kwok  | … |  Mad Dog   |
|  Anthony Chau-Sang Wong  | … |  Johnny Wong   |
|  Hoi-San Kwan  | … |  herra Hoi   |
|  Wei Tung  | … |  Foxy   |
|  Bowie Lam  | … |  Ah Lung / Benny   |
|  Meng Lo  | … |  Lonny   |
|  Bobbie Au-Yeung  | … |  Lionheart   |
|  Shui Ting Ng  | … |  Ah Chung   |
Kohtelu Suomessa

Vaikka elokuvan ensi-ilta nähtiin Suomessa Rakkautta & Anarkiaa -elokuvafestivaaleilla elokuvateatteri Maximissa syyskuussa 1993 (johon tapahtumaan ohjaaja John Woo itse osallistui), se kiellettiin Valtion elokuvatarkastamon päätöksellä 4.7.1994. Elokuva sai ikärajamerkinnän KK (kokonaan kielletty), joten sitä ei saanut enää laillisesti Suomessa esittää eikä levittää. Asiasta tehty valitus valtion elokuvalautakuntaan elokuussa 1994 ei tuottanut tulosta, vaan lautakunta päätti yksimielisesti pitää elokuvan kokonaan kiellettynä. Sellaisena se pysyikin aina aikuissensuurin poistumiseen asti lakimuutoksessa 1.1.2001.
Wasa Royals

| Wasa Royals |
| --- | --- |

Seura
Perustettu:  1994
Aikaisemmat nimet:  Vaasa Vikings (1996–2012)
Kotikenttä:  Kaarlen kenttä
Kaupunki:  Vaasa
Miesten sarjataso:  Vaahteraliiga
Värit:                     
Omistaja:  West Coast Vikings ry
Puheenjohtaja:  Mikko Nyrhinen
Miesten päävalmentaja:  Stacey Thomas
Peliasu

Mitalit
SM-hopea:  1
SM-pronssi:  2
Spagettimalja:  1
Rautamalja:  2
Infobox OKNimi-testi OK: 
Wasa Royalsin kruunu-liikemerkki.
Wasa Royals on amerikkalaisen jalkapallon joukkue Vaasasta. Royals pelaa Vaahteraliigassa. Joukkue on osa West Coast Vikings -seuraa, johon kuuluu myös cheerleading-toimintaa.
Seuran edustusjoukkue pelasi nimellä Vaasa Vikings vuoteen 2012 saakka, jolloin edustusjoukkue uusittiin ja sen nimeksi tuli Vaasa Royals. Vaasa Vikings jatkaa seuran kakkosjoukkueena III-divisioonassa.
Historia

Vaasa Vikings perustettiin vuonna 1994. Sitä ennen Vaasassa oli ollut 1980-luvulla joukkue nimeltään Vaasa Warriors. Viidessä kaudessa Vikings nousi II-divisioonasta ylimmälle tasolle Vaahteraliigaan. Kolmen liigakauden jälkeen Vikings pudottautui taloudellisista syistä II-divisioonaan vuonna 2004.
Vikings oli II-divisioonan kestomenestyjä 2000-luvulla. Seura pelasi kahdesti I-divisioonassa 2005 ja 2009, pudoten nopeasti takaisin II-divisioonaan. Vuonna 2013 Seppo Evwaraye astui seuran johtoon ja uusi edustusjoukkueen. Vikingsista tuli seuran kakkosjoukkue kun uudeksi edustusjoukkueeksi lanseerattiin Royals.
Royals voitti II-divisioonan 2013 ja nousi seuraavaksi vuodeksi I. divisioonaan. Royals nousi Vaahteraliigaan kaudelle 2016, kunnes tippui takaisin I. divisioonaan kaudeksi 2022. Kaudeksi 2023 Royals nousi takaisin Vaahteraliigaan.
Historia > Vaasa Vikings 1994-2012

Vaasa Vikings muistetaan parhaiten 2000-luvun alusta, jolloin se pelasi kolme kautta Suomen pääsarjatasolla Vaahteraliigassa. Joukkueen parhaimmat saavutukset olivat runkosarjan kuudennet sijat vuosilta 2002 ja 2002. Myös Vikingsin naiset pelasivat kaudet 2001-2003 pääsarjassa sijoittuen joka vuosi kuudenneksi.
Vaasa Vikings voitti II. divisioonan finaalissa, Rautamaljassa, 69ersin luvuin 26-7 ja nousi I. divisioonaan kaudelle 2009. Vikings joutui kuitenkin jättämään kauden kesken pelaajapulan vuoksi ja luopui sarjasta. Joukkue hävisi kaikki pelaamansa seitsemän otteluaan maalierolla 34-256.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut
| n k Naisten Vaahteraliiga |
| --- | --- |
 Hallitseva mestari: Turku Trojans
Joukkueet (2025):  Helsinki Wolverines  Kuopio Steelers  Tampere Saints  Turku Trojans  Wasa Royals 
Vaasa Vikings vastaan Sea City Storm vuonna 2011
Orelie-Antoine de Tounens

Orelie-Antoine I, Araucanian ja Patagonian kuningas.
Orelie-Antoine de Tounens (1825 – 1878) oli ranskalainen lakimies ja tutkimusmatkailija.
De Tounens syntyi Ranskassa 1825 mutta muutti Chileen 1858. Siellä hän opiskeli espanjaa ja loi sosiaalista verkostoa. Vuonna 1860 de Tounens muutti Araucaniaan mapuche-intiaanien pariin asumaan. Araucania oli siihen aikaan de facto -itsenäinen. De Tounens allekirjoitti Araucanian itsenäisyysjulistuksen 17. maaliskuuta 1860. Hän loi Araucanialle lipun, kansallislaulun, perustuslain ja nimitti hallituksen ministerit.
Myöhemmin patagonialainen heimojohtaja kertoi de Tounensille halustaan liittyä uuteen valtioon ja näin hänen kuningaskuntansa alue ulottui Patagoniaan saakka. Chileläiset viranomaiset pidättivät hänet 1862. Chileläiset aikoivat lähettää de Tounensin mielisairaalaan mutta Ranskan lähettiläs sai muutettua rangaistuksen karkotukseksi Ranskaan. Hän yritti kuitenkin paluuta useaan otteeseen mutta siinä onnistumatta. Vuonna 1876 hän sairastui vakavasti ja kuoli 17. heinäkuuta 1878.
Kolarin kunnankirjasto

| Kolarin kunnankirjasto |
| --- | --- |

Sijainti:  Isopalontie 2, 95900 Kolari
Koordinaatit:  67°19.88′N, 23°47.55′E
Kokoelman koko:  37 716 (2023)
Lainauksia vuodessa:  58 536 (2023)
Budjetti:  312 156 euroa (2023)
Johtaja:  Kyösti Satokangas
Kotisivut
Aineistohaku
Kolarin kunnankirjasto on Kolarissa toimiva yleinen kirjasto. Kirjasto sijaitsee Kolarin kirkonkylällä Kolarin kunnantalon vieressä. Kirjaston vieressä on myös poliisi ja Kela. Kirjastolla on pääkirjaston lisäksi kirjastoauto, joka on yhteinen Kittilän kunnan kanssa. Kolarin kunnankirjasto kuuluu Lapin kirjasto -kirjastokimppaan.
Vuonna 2023 Kolarin kunnankirjaston kokoelmiin kuului noin 37 700 nidettä, joista noin 30 300 oli kirjoja. Lainoja tehtiin noin 58 500 ja fyysisiä käyntejä 28 300. Lainoista noin 17 400 tehtiin kirjastoauton kautta. Toimintakulut olivat noin 312 200 euroa.
Aiheesta muualla

Kolarin kunnankirjaston verkkosivut
Kirjastohakemisto: Kolarin kunnankirjasto
Kaulanen, Janne: Ilo irti lukuleirillä Kirjastolehti. Arkistoitu 29.4.2013.
| n k Perustiedot Wikidatassa: Kolarin kunnankirjasto (Q11872189)ohje |
| --- | --- |
esiintymä kohteesta: yleinen kirjasto
valtio: Suomi
sijaitsee hallinnollisessa alueyksikössä: Kolari
katuosoite: Isopalontie 2, 95900 Kolari
koordinaatit: 67°19′54″N 23°47′29″E﻿ / ﻿67.3316°N 23.7913°E﻿ / 67.3316; 23.7913
Kirjaintyyppi

Kirjaintyyppi eli fontti (myös kirjasintyyppi, kirjasinlaji tai kirjasinperhe) on yhtenäiseen asuun piirretty merkkiryhmä, joka tavallisesti koostuu kirjaimista, numeroista sekä väli- ja erikoismerkeistä. Kirjaintyyppiin sisältyy erilaisia kirjainleikkauksia, kuten kapiteelit, kursiivit ja lihavuudet.
Nimitykset

Aiheen termistössä esiintyy häilyvyyttä. Toisinaan kirjaintyypistä käytetään lyhyempää nimitystä kirjasin, mikä kuitenkin tarkkaan ottaen viittaa yksittäiseen kirjakkeeseen, esimerkiksi 'A'. Englannin kielen vaikutuksesta yleistynyt fontti (engl. font) on tullut maallikoille laajalti tutuksi mikrotietokoneiden ja tekstinkäsittelyohjelmien yleistyttyä 1980–1990-luvuilla. Eräissä ohjelmissa font-sanan suomennoksena on esiintynyt kirjasinlaji. Ainakin Markus Itkonen on puoltanut kirjasintyypin ja kirjasinlajin asemasta käytettäväksi rinnakkaismuotoa kirjaintyyppi. Englannin kielessä font tarkoittaa kuitenkin joko yksittäistä kirjasinta tai, laajemmassa merkityksessä, kirjaintyypin yksittäistä muunnelmaa, kirjasinleikkausta. Esimerkiksi Helvetica, Helvetica Italic, Helvetica Bold ja Helvetica Bold Italic ovat saman kirjaintyypin (engl. typeface) eri kirjasinleikkauksia (engl. font).
Ryhmittely

Kirjaintyypit voidaan luokitella eri pääryhmiin, joita kutsutaan kirjaintyyleiksi. Järjestelytapoja on useita, mutta mikään niistä ei ole noussut universaaliksi standardiksi. Monet nykyaikaiset kirjaintyypit eivät myöskään sovi mihinkään historialliseen pääryhmään.
Ryhmittely > Yleisimmät kirjaintyylit > Antiikvat

Antiikva (eng. serif, roman) on nykyisten suuraakkosten perusta. Antiikvat perustuvat antiikin Rooman latinalaisiin aakkosiin, joita hakattiin kiveen piirtokirjoituksiksi. Antiikvakirjaimissa on pääteviivat. Osa nykyisin käytössä olevista antiikvoista suunniteltiin jo 500 vuotta sitten renessanssin aikana. Varhaisia renessanssiantiikvoja ovat esimerkiksi Jenson, Bembo ja Garamond. Ne ovat tyyliltään hiukan kalligrafisia. Siirtymäkauden antiikvoja ovat Baskerville, Bulmer ja Perpetua. Uusantiikvoja ovat Bodoni, Didot ja Walbaum. Niiden kaikki isot kirjaimet ovat aiemmista tyyleistä poiketen yhtä leveitä, ja paksujen ja ohuiden viivojen ero voi olla suuri. Varhaisia vahvapäätteisiä antiikvoja ovat Century, Bookman ja Excelsior. Vahvapäätteisiä kirjaintyyppejä alettiin luoda 1850-luvulla uudistuneiden sanomalehtipainojen tarpeisiin. Kaiverretun kaltaisia antiikvoja ovat Goudy Trajan, Président ja Augustea.
Ryhmittely > Yleisimmät kirjaintyylit > Groteskit

Groteskeissa (eng. sans serif) ei ole pääteviivoja. Varhaisia groteskeja ovat esimerkiksi Akzidenz-Grotesk, Helvetica ja Univers. Geometrisia groteskeja ovat Futura, Erbar ja Kabel. Varhaisia humanistisia groteskeja ovat Gill Sans, Syntax ja Frutiger.
Ryhmittely > Yleisimmät kirjaintyylit > Egyptiennet ja clarendonit

Egyptienne-kirjaintyypit (eng. slab serif) kehitettiin Pariisissa 1800-luvun alussa. Egyptiennessä päätteen liitos on suora, Clarendonissa taas kaareva. Egyptienneihin tai senkaltaisiin kirjaintyyppeihin luetaan esimerkiksi Courier, Clarendon, Egizio ja Rockwell.
Ryhmittely > Yleisimmät kirjaintyylit > Goottilaiset eli murretut kirjaintyylit

Goottilaiset kirjaintyypit (eng. blackletter) perustuvat keskiaikaiseen tekstaukseen. Goottilaisiin kirjaintyyppeihin luetaan esim. Fette Fraktur ja Tannenberg.
Ryhmittely > Yleisimmät kirjaintyylit > Skriptit eli kalligrafiset kirjaintyylit

Skriptikirjaintyypit (eng. script) ovat vapaaseen käsialakirjoitukseen perustuvia kirjaintyyppejä. Skriptejä ovat esim. Zapfino ja Mistral.
Ryhmittely > Yleisimmät kirjaintyylit > Fantasia- ja koristekirjaimet

Fantasia- ja koristekirjaimiin (eng. novelty) kuuluu hyvin laaja ja monipuolinen kirjaintyyppien kirjo. Tämänkaltaisiin kirjaintyyppeihin kuuluvat esim. Comic Sans ja Neuland.
Ryhmittely > Ryhmittely leveysvaihtelun mukaan

Useimpien kirjaintyyppien eri kirjaimet ovat vaihtelevan levyisiä, ja niiden välissä on tyhjää tilaa melko tasaisesti. Tasalevyisessä kirjaintyypissä sen sijaan jokainen merkki varaa ladelmassa yhtä leveän tilan, eli kapeat kirjaimet kuten i ja j saavat ympärilleen enemmän tyhjää tilaa kuin leveämmät kirjaimet. Tämä idea periytyy kirjoituskoneista, ja osa tasalevyisistä kirjaintyypeistä jäljitteleekin ulkoasultaan kirjoituskoneiden kirjaimia. Tasalevyisiä kirjasimia käytetään edelleen pääte-emulaattoreissa, ASCII-grafiikan tuottamiseen tai ohjelmakoodin kirjoittamiseen, koska se helpottaa ohjelmakoodin ja komentojen luettavuutta. Niitä käytetään myös julkaisutoiminnassa; useimmat kustantajat suosittelevat käsikirjoituksien lähettämistä tasalevyisillä kirjasimilla kirjoitettuna, koska se helpottaa tekstin sana- ja merkkimäärän arvioimista. Yleisimpiä tasalevyisiä kirjasimia ovat Courier ja X-ikkunoinnin fixed-perhe.
Rakenne

Useimmat kirjaintyypit jakavat peruslinjan, kuvitteellisen vaakaviivan, jolla merkit lepäävät. Pienten kirjainten, eli gemenoiden peruskorkeutta kutsutaan x-korkeudeksi. X-korkeudelle syntyvää kuvitteellista viivaa taas kutsutaan gemenalinjaksi. Monissa kirjaintyypeissä kuitenkin osa kuvioista on peruslinjan alapuolella ja osa gemenakuvioista gemenalinjan yläpuolella. Kirjaintyypin alimmaksi laskeutuvan merkin pohjalla olevaa kuvitteellista viivaa sanotaan alalinjaksi, ja sitä merkin osaa, joka laskeutuu peruslinjan alapuolelle kutsutaan alapidennykseksi. Ylälinja taas syntyy gemenalinjasta ylöspäin korkeimmalle ulottuvan merkin huipulle, ja tätä merkin osaa kutsutaan yläpidennykseksi.
Kirjaimia on historiallisesti painettu käyttämällä fyysisiä kirjakkeita, joiden koko on määrittänyt tekstin pistekoon. Tämän seurauksena eri kirjantyypit ovat usein erikokoisia samassa pistekoossa yhä digitaalisena aikanakin. Kirjaintyyppien vaihteleva x-korkeus selittää kirjaintyyppien vaihtelevan koon. Suuren x-korkeuden fontit ovat samassa pistekoossa suurempaa, ja näin ollen säilyttää luettavuuden paremmin pienissäkin pisteko'oissa ja on tilankäytöltään tehokkaampi. Pistekoko ilmaistaan pisteinä (pt). Yksi piste vastaa 1/72 tuumaa, eli 0,3528 millimetriä. Tietokoneen ruudulla pistekoko useimmiten vastaa tiettyä määrää vertikaalisia pikseleitä, eikä niinkään tekstin fyysistä korkeutta.
Tietokonefontit

Alun perin tietokoneiden graafisissa käyttöliittymissä käytettiin näytöllä pikseleinä määriteltyjä ja käsin piirrettyjä bittikarttana tallennettuja fontteja. Kehittyneissä lasertulostimissa alettiin käyttää fontteja, joiden muodot on määritelty vektorigrafiikalla erilaisilla käyrillä, joiden sisus täytetään 'musteella' (ns. outline font). (PostScript Type 1 -fonteissa neliöllisiä Bézier-käyriä, TrueType-fonteissa neliöllisiä B-spline-käyriä). Näiden vektorifonttien piirto ruudulle on ongelmallista näytön pienen tarkkuuden vuoksi. Siksi vektorifonteissa käytetään ns. vihjeistystä (hinting) joka parantaa jälkeä matalan resoluution laitteilla. Jotkut vektorifontit sisältävät myös käsin piirretyt tai parannetut versiot kirjaimista näytöllä näytettäväksi. Renderöinnin työläyden vuoksi näytölle piirrettäessä tarvittavat fontit tyypillisesti renderöidään vain kerran ja tallennetaan välimuistiin esimerkiksi näytönohjaimen tekstuurimuistiin.
Laadun ja luettavuuden parantamiseksi esim. TrueType-kirjasimissa käytetään virtuaalikonetta, joka ajaa kirjasinten mukaan pakattua tavukoodia. OpenType on TrueTypen laajennus. Näytöillä kirjasinten renderöinnissä käytetään mm. reunanpehmennystä ja pienemmän kuin pikselin tarkkuuden tekniikoita (esim. ClearType).