stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Korppikotkan kolme päivää
Vastaanotto

Korppikotkan kolme päivää oli ehdolla parhaan leikkauksen Oscar-palkinnon saajaksi. Elokuvan käsikirjoittajat palkittiin Edgar-palkinnolla vuoden parhaasta jännityselokuvan käsikirjoituksesta.
The New York Timesin kriitikot valitsivat elokuvan vuonna 2004 yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta maailmassa.
Aiheesta muualla

Korppikotkan kolme päivää Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Three Days of the Condor
Käännös suomeksi
Jani Lyyski

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 16. maaliskuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Maarianhamina, Suomi
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 193 cm
Junioriseurat
1987–1999: IFK Mariehamn
1999–2001: IF Brommapojkarna
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1998–1999 | IFK Mariehamn | 13 | (1) |
| 1999–2001 | IF Brommapojkarna | 0 | (0) |
| 2000 | → Spånga IS (laina) | 15 | (1) |
| 2002–2008 | IFK Mariehamn | 140 | (18) |
| 2006 | → IFFK (laina) | 1 | (1) |
| 2009 | VPS | 26 | (3) |
| 2010–2011 | Djurgårdens IF | 41 | (0) |
| 2012–2017 | IFK Mariehamn | 161 | (16) |
| Yhteensä | Yhteensä | 347 | (34) |
Maajoukkue
| 1998–1999 | Suomi U16 | 23 | (7) |
| 1999–2000 | Suomi U17 | 12 | (0) |
| 2001 | Suomi U18 | 7 | (1) |
| 2010 | Suomi | 3 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 4. marraskuuta 2017.
Jani Pekka Lyyski (s. 16. maaliskuuta 1983 Maarianhamina) on suomalainen uransa päättänyt jalkapalloilija, joka edusti viimeksi Veikkausliigassa pelaavaa IFK Mariehamnia ja päätti uransa kauden 2017 lopuksi. Hän oli pelipaikaltaan keskuspuolustaja.
Lyyski aloitti uransa IFK Mariehamnissa, jota hän edusti ensin vuosina 1998-1999 ja 2002-2008. Lyyski oli mukana rakentamassa joukkueen menestystä ja nousua Kakkosesta Veikkausliigaan vuosina 2003-2005. Lyyski kaipasi kauden 2008 lopussa uusia haasteita ja siirtyi Vaasan Palloseuraan. Ura Vaasassa jäi yhteen kauteen, ja kaudeksi 2010 Lyyski siirtyi Ruotsin pääsarjaan Djurgårdens IF:ään.
Ruotsissa Lyyski viihtyi kaksi kautta, mutta peliajan vähennyttyä hän palasi kaudeksi 2012 takaisin IFK Mariehamniin.
Lyyski on pelannut 42 poikamaaottelua. Veikkausliigassa hän on pelannut 81 ottelua. Miesten A-maaoukkueessa hän debytoi tammikuussa 2010 ystävyysottelussa Etelä-Koreaa vastaan. Lyyskin isä Pekka Lyyski on jalkapallovalmentaja, joka muistetaan parhaiten IFK Mariehamnin päävalmentajana toimimisesta 2002–2015.
Aiheesta muualla

Lyyski Veikkausliigan sivuilla
Pelaajaesittely Vaasan Palloseuran sivuilla[vanhentunut linkki]
Pelaajaesittely Djurgårdens IF:n sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Juho Mielonen

| Juho Mielonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. maaliskuuta 1987 (ikä 37) Savonlinna, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  190 cm
Paino:  92 kg
Seura
Seura:  Chamonix HC
Sarja:  Ligue Magnus
Pelinumero:  4
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  Ilves (SML) SaiPa (SML) Ässät (SML) HIFK (SML) Mora IK (Allsv.) HPK (SML) Rouen HE (Ranska) CPH Dijon (Ranska) LeKi (Mestis)
NHL-varaus:  175. varaus, 2005 Detroit Red Wings
Juho Mielonen (s. 1. maaliskuuta 1987 Savonlinna) on suomalainen jääkiekkopuolustaja, joka pelaa Ligue Magnusin Chamonix HC:ssä. Isokokoinen Mielonen on puolustava puolustaja, jonka vahvuuksiin kuuluu liike ja fysiikka. Hänen heikkouksiinsa kuuluu epätasaisuus. Mielonen laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Mielonen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2005 sekä World U-17 Hockey Challengessa vuonna 2004. Hän on toiminut myös Suomen alle 16-vuotiaiden maajoukkueen kapteenina.
Juho Keränen

| Juho Keränen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 7. huhtikuuta 1985 (ikä 39) Keitele, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Kertsi, Keiteleen Pommikone
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  176 cm
Paino:  90 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–2021
Seurat:  Kärpät (SML) Hokki (Mestis) HPK (SML) Lukko (SML) HIFK (SML)
Juho Keränen (s. 7. huhtikuuta 1985 Keitele) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Keränen osasi pelata myös laidassa. Hän pelasi urallaan SM-liigassa Oulun Kärppien, Hämeenlinnan Pallokerhon, Rauman Lukon ja Helsingin IFK:n joukkueissa yhteensä 632 runkosarjaottelua tehopistein 70+89=159 ja 107 playoff-ottelua tehopistein 10+9=19. Keränen oli voittamassa Kärpissä Suomenmestaruutta vuosina 2014 ja 2015, SM-hopeaa vuonna 2009 ja SM-pronssia vuonna 2016 sekä HIFK:ssa SM-pronssia vuonna 2021. Hän kuului sekä Kärpissä, HPK:ssa että HIFK:ssa joukkueensa kapteenistoon yhteensä kuutena kautena. Keränen oli voittamassa myös Mestis-joukkue Kajaanin Hokissa mestaruutta vuonna 2007 ja hopeaa vuonna 2008.
Keränen pelasi useimmiten alemmissa ketjuissa "energiahyökkääjänä" tai "rouhijana". Hän pelasi varsin fyysisesti ja taklasi voimakkaasti, mutta Keräsellä oli myös kohtalaisen hyvät kädet ja laukaus.
Ura > Maajoukkueura

Keränen pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2003.
Muuta

Keränen harrasti lapsena myös yleisurheilua sekä jalkapalloa Keiteleen Nujussa.
Keränen on solminut 2023 pelaajasopimuksen Rautavaaran Raikun jalkapallon edustusjoukkueeseen.
Mad Max 2 – asfalttisoturi

| Mad Max 2 – Asfalttisoturi> Mad Max 2: The Road Warrior |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  George Miller
Käsikirjoittaja:   Terry Hayes  George Miller 
Tuottaja:  Byron Kennedy
Säveltäjä:  Brian May
Kuvaaja:  Dean Semler
Leikkaaja:  David Stiven
Pääosat:   Mel Gibson  Bruce Spence 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Australia
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros.
Levittäjä:  Warner Bros. Netflix
Ensi-ilta:  1981
Kesto:  91 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Mad Max
Seuraaja:  Mad Max – ukkosmyrsky
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Mad Max 2 – asfalttisoturi (Mad Max 2, myös The Road Warrior ja Mad Max 2: The Road Warrior) on vuonna 1981 ensi-iltansa saanut australialainen post-apokalyptinen toimintaelokuva. Se on jatko-osa vuoden 1979 elokuvalle Mad Max.
Jatko-osan ohjasi myös ensimmäisen Mad Max -elokuvan ohjannut George Miller. Vuonna 2004 The New York Timesin kriitikot valitsivat Asfalttisoturin yhdeksi kaikkien aikojen tuhannesta parhaasta elokuvasta.
Juoni

Max Rockatansky elää Australian autiomaassa yksinäistä elämää koiransa kanssa moottoripyöräjengin surmattua hänen vaimonsa ja lapsensa. Australia on kärsinyt maailmanlaajuisesta sodasta ja energiakriisistä. Tärkein ja halutuin omaisuus on moottoriajoneuvojen polttoaine, jota hankkiakseen ihmiset ovat valmiita tappamaan.
Maxin etsii polttoainetta ja on joutua gyrokopterilentäjän ryöstämäksi. Max onnistuu kuitenkin kukistamaan lentäjän. Henkensä säästääkseen lentäjä kertoo Maxille linnoituksesta, jossa valmistetaan bensiiniä ja polttoaineita. Max vangitsee lentäjän oppaakseen ja lähtee etsimään linnoitusta.
Max löytääkin piiritetyn linnoituksen. Hän pääsee sisälle löydettyään erään linnoituksen asukkaista haavoittuneena maantieltä. Haavoittunut asukas lupaa Maxille niin paljon polttoainetta kuin tämä jaksaa kantaa, jos Max vain pelastaa hänet. Maxin ja linnoituksen asukkaiden välille syntyy hauras luottamus. Haavoittunut kuitenkin kuolee ja Maxin tekemä sopimus hänen kanssaan raukeaa.
Linnoituksen piirittää rosvo- ja moottoripyöräjengi, joka lupaa, että linnoituksen väki säästetään jos he luopuvat polttoaineestaan. Ehdotukseen ei suostuta. Max kertoo tietävänsä sopivan vetoajoneuvon suuren polttoainesäiliön siirtämiseksi. Tehtyään sopimuksen linnoituksen asukkaiden kanssa Max hakee salassa säiliölle suuren rekan. Rekka vioittuu rosvojen hyökkäyksessä, mutta Max saa luvatun polttoaineen ja lähtee linnoituksesta autollaan yön turvin.
Linnoitusta piirittänyt rosvojoukkio lähtee kuitenkin Maxin peräänsä ja pakomatka epäonnistuu, kun Max ajaa rajusti ulos maantieltä. Haavoittuneena Max piiloutuu rosvoilta kiven taakse romuttuneen autonsa lähistölle. Hän selviytyy, vaikka ansoitettu auto räjähtää ja hänen lemmikkikoiransa menettää henkensä. Gyrokopterilentäjä näkee räjähdyksestä nousevan savupilven kaukoputkellaan ja noutaa haavoittuneen Maxin. Leiriin tultuaan Max huomaa, että rekka on korjattu ja kytkettävissä polttoainesäiliöön. Yhdistelmä saattajineen pakenee linnoituksesta.
Alkaa väkivaltainen takaa-ajo. Kun piirittäjät lähtevät säiliöauton perään linnoituksesta pakenee useita ajoneuvoja mukanaa linnakkeen asukkaat. He ovat asettaneet linnakkeeseen aikapommin, joka tuhoaa sen.
Takaa-ajon lopussa säiliörekka nähdään kyljelleen kaatuneena. Tankeista valuu hiekkaa. Max ymmärtää bensiinin olleen piilotettuna evakuointiautoissa astioissa. Säiliöauto tarvittiin vain hämäykseksi, jotta asukkaat pääsisivät pakoon. Henkiinjäänyt Max lähtee yksin autiomaahan. Gyrokopterilentäjästä tulee linnoituksen asukkaiden uusi johtaja edellisen kuoltua takaa-ajotaistelussa rosvojoukkiota vastaan.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|   Mel Gibson   | … |   Max Rockatansky   |
|   Bruce Spence   | … |   gyrokopterin lentäjä   |
|   Michael Preston   | … |   Pappagallo   |
|   Vernon Wells   | … |   Wez   |
|   Kjell Nilsson   | … |   Humungus   |
|   Max Phipps   | … |   Toadie   |
|   Emil Minty   | … |   Villilapsi   |
Kohtelu Suomessa

Valtion elokuvatarkastamo asetti elokuvalle 2. huhtikuuta 1982 ikärajan KK (kokonaan kielletty), joten elokuvan esittäminen ja levittäminen ei ollut laillista. Televisioesitys sallittiin ikärajalla K18.  Vuonna 1989 elokuvasta leikattiin useita minuutteja ja sille asetettiin ikärajaksi K16.
Aiheesta muualla

David McGillivray: Mad Max 2 – Asfalttisoturi (1981) Kansallinen audiovisuaalinen instituutti. toukokuu 1982. Arkistoitu 4.10.2018. Viitattu 4.10.2018.
Rosenqvist, Juha: Mad Max 2 – Asfalttisoturi, DVD:llä raiskattu mestariteos Film-O-Holic.com. 1.1.2000. Viitattu 4.10.2018.
Katrilli

Katrilli on kontratanssimuoto, jota tanssitaan neliössä tai kahdessa vastakkaisessa rivissä.
Suomalaisia ja karjalaisia katrilleja

Katrilli Huittisista
Katrilli Pomarkusta
Katrilli Ulvilasta
Katrilli Ahvensalmelta
Katrilli Viipurista
Ruotsinkatrilli Asikkalasta
Ruotsinkatrilli Sahalahdelta
Ruotsinkatrilli Viitasaarelta
Katrilli Repolasta
Katrilli Aunuksesta
Katrilli Suojärveltä
Katrilli Kiestingistä
Katrilli Prääsästä
Huutokatrilli

Huutokatrillit tulivat muotiin 1980-luvulta lähtien suomalaisten kansantanssinharrastajien keskuudessa. Ne syntyivät vuosikymmenen alussa Kaustisella järjestetyillä katrillikursseilla, joissa katrillin vuoroja harjoiteltiin siten, että ohjaaja huusi eri vuoroja sattumanvaraisesti tanssin aikana. Huutokatrilleja tanssitaan tyypillisesti kansantanssi- ja kansanmusiikkitapahtumissa suurella joukolla. Ne ovat usein festivaalien keskiyön huipennuksia.
Huutokatrilleissa muodostetaan spontaanisti useita noin 4–12 parin kuvioita, jotka tanssivat ohjaajan huutamia vuoroja, jotka opetellaan tanssin aikana. Sitä mukaa kuin vuoroja opitaan, tanssi etenee ja muuttuu vauhdikkaammaksi. Vuorot ovat melko yksinkertaisia: pareittain tehtäviä vastuita, portteja, karkeloita, ristejä, pyörintää, sekä pyörintää ja kättelyjä piirissä. Tanssi voi kestää tunninkin.
Tanssiin voi liittyä aloittelijakin; isossa joukossa kuviot oppii helposti.
Huutokatrilleja tanssitaan joka kesä muun muassa Kaustisen festivaalilla, jonka pääareena täyttyy kymmenistä pareista.
Katrillia voidaan esittää myös hevosten ryhmäkouluratsastuksena.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nuorisoseura Katrilli ry
Riihimäen ratsastuskoulun oppilaiden katrilli
Helsingin Asema-aukion pahoinpitely

Helsingin Asema-aukion pahoinpitely tapahtui 10. syyskuuta 2016, kun uusnatsistisen Suomen vastarintaliikkeen aktiivi Jesse Torniainen potkaisi hyppypotkulla vastarintaliikkeen mielenosoittajien kanssa sanaillutta ja heitä kohti sylkenyttä ohikulkijaa. Potkun seurauksena 28-vuotias Jimi Joonas Karttunen kaatui, löi päänsä katuun ja sai aivoverenvuodon. Hänet vietiin hoidettavaksi Töölön sairaalaan, josta hän sittemmin poistui vastoin sairaalahenkilökunnan suositusta. Hän kuoli noin viikon päästä pahoinpitelystä 16. syyskuuta 2016 Meilahden sairaalassa. Tekijällä oli rikostaustaa.
Käräjäoikeus antoi 30. joulukuuta 2016 Torniaiselle kahden vuoden ehdottoman vankeustuomion törkeästä pahoinpitelystä. Oikeus ei pitänyt toteen näytettynä, että Karttusen kuoleman ja hyppypotkun välillä olisi ollut rikosoikeudellinen yhteys, mistä johtuen syyte törkeästä kuolemantuottamuksesta hylättiin. Syyttäjä vei asian hovioikeuteen, joka korotti 26. tammikuuta antamallaan päätöksellä Torniaisen vankeusaikaa kolmella kuukaudella yhteensä kahteen vuoteen kolmeen kuukauteen. Perusteluna oli rasistinen motiivi.
Jesse Torniainen osallistui vuonna 2024 612-soihtukulkueeseen.
Taustaa

Jimi Karttusen vanhemmat kuvasivat häntä ihmisläheiseksi, kansainväliseksi ja herkäksi runopojaksi, joka hyväksyi Suomeen kaikenmaalaiset ihmiset. Karttusen isän mukaan hän oli aiemmin työskennellyt päiväkodissa.
Pahoinpitelystä tuomittu on Vastarintaliikkeen jäsen Jesse Eppu Oskari Torniainen (s. 1990). Hän on yksi Suomen Vastarintaliikkeen perustajista. Hän on myös aiemmin syyllistynyt pahoinpitelyihin, joista seitsemän on tekomuodoiltaan tavallisia ja yksi törkeä. Viimeisimmän tuomionsa Torniainen sai marraskuussa 2017, pahoinpideltyään järjestyksenvalvojia HIFK:n jalkapallo-ottelussa kesällä 2015. Torniainen on saanut teoistaan sakkoja ja useita ehdollisia vankeustuomioita.
Yksi tuomioista tuli vuonna 2009, kun hän oli ystäviensä kanssa pahoinpidellyt ulkomaalaisen miehen ja sanonut olevansa natsisotilas. Torniainen on myös osallistunut useisiin huligaanitappeluihin jalkapallo-otteluiden yhteydessä. Hän on toiminut puheenjohtajana Suomen Vastarintaliikkeeseen yhdistetyssä Pohjoinen Perinne -yhdistyksessä, joka nykyään julkaisee Magneettimediaa.
Tapahtumat > Mielenilmaus ja pahoinpitely

Suomen vastarintaliike järjesti mielenosoituksen Helsingissä Asema-aukiolla ravintola Vltavan edustalla lauantaina 10. syyskuuta 2016. Liikkeen jäsen ilmoitti etukäteen tapahtumasta poliisille kertoen, että kyse oli lehtisten jakamisesta, mutta ei maininnut Vastarintaliikettä. Tästä syystä paikalla ei ollut poliiseja valvomassa tilaisuutta. Tilaisuudesta kuvatulla videolla näkyvä poliisiauto hoiti toista tehtävää aseman alueella ja poistui noin kello 12.45. Pahoinpitelyn tapahtuma-aikaan alueella ei ollut poliisipartiota.
Pahoinpitely näkyy valvontakameran tallenteella. Mielenilmaisussa ryhmä ihmisiä seisoi kulkuväylän reunassa yhdistyksen lippujen kanssa rivissä ja jakoi yhdistyksen aatteesta kertovia tiedotteita. Pahoinpitelyn uhriksi joutunut mies, 28-vuotias Jimi Karttunen, oli vastarintaliikkeen tapahtuman aikana tulossa ystäviensä kanssa postitalolta rautatieasemalle. Ohittaessaan lippurivistöä Karttunen oli pysähtynyt, sylkäissyt heidän eteensä ja sanonut Vastarintaliikkeestä jotain kielteistä. Tällöin lippurivistön toisessa reunassa, rautatieaseman suunnalla, ollut Jesse Torniainen otti kovan vauhdin ja potkaisi Karttusta voimakkaasti rintaan. Karttunen kaatui ja löi päänsä. Tornianen jäi hetkeksi paikalle, mutta kun uhria alettiin auttamaan ylös hän poistui. Videokuvan perusteella myös muita mielenosoitukseen osallistuneita kokoontui hetkeksi katsomaan uhrin vammoja, minkä jälkeen he keräsivät mielenosoitukseen liittyneet tavaransa ja poistuivat.
Poliisit tulivat paikalle kello 13.03, puhuttivat paikalla ollutta sivullista ja poistuivat etsimään epäiltyä. Poliisille kerrottiin, että ambulanssi oli tilattu. Uhrin ystävät auttoivat hänet rautatieasemalle, josta ambulanssi haki hänet kello 13.13. Uhri vietiin ensin Meilahden sairaalaan ja sieltä Töölön sairaalaan teho-osastolle aivoruhjevammojen ja aivoverenvuodon vuoksi.
Tapahtuman jälkeen SVL julkaisi välikohtauksesta videon, jossa mies makasi maassa veritahran vieressä. Järjestön sivuilla ihannoitiin pahoinpitelyä. Liikkeen näkökulmasta kyse oli kurinpalautuksesta ja järjestön kunnian puolustamisesta.
Tapahtumat > Uhrin saama hoito ja siitä kieltäytyminen

Karttunen käytti sairaalassa huumeiksi luokiteltuja lääkkeitä. Hän myös poistui osastolta monena hoitopäivänä.
Karttunen kotiutettiin sairaalasta omasta tahdostaan seuraavan viikon torstaina vastoin sairaalan suositusta. Hän tuli perjantaina kotonaan huonovointiseksi ja ehti soittaa hätänumeroon ennen kuin menetti tajuntansa. Seuraavana päivänä Karttunen löytyi tajuttomana asunnostaan ympärillään useita tyhjiä Rivatril-lääkepurkkeja. Häntä hoidettiin Meilahden sairaalassa myrkytyspotilaana ja hänelle annettiin useiden huumeiden vasta-aineita. Sairaalassa todettiin myös aivoverenvuodon ja aivojen turvotuksen lisääntyneen. Karttunen kuoli sairaalassa illalla.
Tapahtumat > Esitutkinta

Poliisi tutki tapausta nimikkeillä pahoinpitely ja törkeä kuolemantuottamus ja otti kiinni vuonna 1990 syntyneen miehen. Poliisin mukaan epäilty oli mielenilmauksesta ilmoittanut henkilö, joka kuuluu Vastarintaliikkeen perustajiin. 21. syyskuuta 2016 Helsingin käräjäoikeus vangitsi epäillyn, joka vaikeni kuulusteluissa teostaan. Hänet vapautettiin esitukintavankeudesta 19. lokakuuta ja määrättiin matkustuskieltoon.
Syyttäjän ja kuolemansyynlausunnon mukaan Karttunen kuoli vamman jälkeisiin aivoruhjeisiin sekä niihin liittyviin aivojen sisäiseen verenvuotoon ja aivokudoksen turvotukseen. Esitutkintamateriaali siirtyi syyttäjälle syyteharkintaa varten viikolla 48. Esitutkinnassa, joka valmistui 2. joulukuuta, rikosnimikkeiksi tarkentui törkeä pahoinpitely ja törkeä kuolemantuottamus. Muut paikalla olleet PVL:n jäsenet sanoivat, etteivät nähneet potkua.
Pahoinpitelystä epäilty Vastarintaliikkeen jäsen Jesse Torniainen ilmoittautui itse poliisille.
Oikeudenkäynnit ja tuomio

Helsingin käräjäoikeus vangitsi Torniaisen 21. syyskuuta 2016 pidetyssä vangitsemisoikeudenkäynnissä, ja hänet vapautettiin tutkintavankeudesta 19. lokakuuta. Poliisitutkinnan aikana hän kiisti esitetyt syytteet. 21. joulukuuta 2016 hänelle luettiin syytteet ja varsinainen oikeudenkäynti alkoi Helsingin käräjäoikeudessa.
Käräjäoikeudessa syyttäjä vaati Torniaiselle 5,5–6 vuoden vankeusrangaistusta törkeästä pahoinpitelystä ja törkeästä kuolemantuottamuksesta. Hän vaati tuomiota kovennettuna Torniaisen aiemman rikostaustan sekä rasistisen motiivin takia. Puolustuksen mukaan sopiva rangaistus olisi ollut 1,5 vuotta ehdollista vankeutta, jota se perusteli muun muassa tapauksen keräämällä runsaalla julkisuudella. Puolustuksen mukaan uhrin kuolemaan vaikutti lisäksi se, että hän lähti sairaalasta pois liian aikaisin. Puolustus väitti myös, että uhri aiheutti oman kuolemansa päihteiden ja huumausaineiden käytöllä. Syyttäjän mukaan lääkärinlausunnot kuitenkin todistivat, että uhrin huumausaineiden ja päihteiden käytöllä ei ollut yhteyttä kuolemaan. Epäilty Jesse Torniainen kertoi käräjäoikeudessa tekonsa motiiviksi sen, että uhri oli uhannut vastarintaliikkeen henkilöitä väkivallalla. Syyttäjän mukaan motiivina oli uhrin erimielisyys vastarintaliikkeen arvoista.
Reaktiot

Helsingin rautatieaseman pääovien edustalle oli lauantai-iltana 17. syyskuuta 2016 tuotu kukkia ja kynttilöitä, ja paikalle pysähtyi ihmisiä. Varsinainen muistopaikka ei ole pääovien luona, vaan Asema-aukion puoleisen sisäänkäynnin lähellä, jossa pahoinpitely tapahtui. Myös muissa kaupungeissa, kuten Tampereella ja Jyväskylässä, muistettiin uhria.
Tapauksesta kertoivat viestimet myös Ruotsissa. Tukholmassa ja Göteborgissa järjestettiin uhrin muistotilaisuus 25. syyskuuta. Muun muassa AFA Stockholm muisti Karttusta.
Reaktiot > Poliitikkojen reaktiot

Tapaukseen reagoi myös valtionjohto. Presidentti Sauli Niinistö sanoi 19. syyskuuta 2016 New Yorkissa YK:n pakolaiskokouksen yhteydessä pidetyssä tiedotustilaisuudessa, ettei Helsingin Asema-aukiolla sattunutta väkivaltaa pidä hyväksyä. Niinistön mukaan kuuluminen järjestöön, jolla on rikollisia periaatteita tai tavoitteita, on myös rikollista. Pääministeri Juha Sipilä piti tärkeänä, että väkivaltaan kannustavien järjestöjen laillisuus selvitetään. Perussuomalaisten puheenjohtaja Timo Soini tuomitsi blogikirjoituksessaan väkivallan. Valtiovarainministeri Petteri Orpo totesi, että väkivaltaiset äärijärjestöt pitäisi kieltää. Sisäministeri Paula Risikko sanoi, että äärijärjestöjen laillisuus arvioidaan uudelleen.
Reaktiot > Mielenosoitukset

Helsingissä järjestettiin fasismia ja rasismia vastustava "Peli poikki – rikotaan hiljaisuus" -mielenosoitus poliittista väkivaltaa vastaan 24. syyskuuta, missä puhujana oli presidentti Tarja Halonen. Mielenosoitukseen osallistui noin 15 000 ihmistä. Suomen ulkopuolella mielenosoituksesta uutisoivat ainakin Dagens Nyheter, Bloomberg ja The Guardian. Muualla Suomessa oli samaan aikaan mielenosoituksia Tampereella, Jyväskylässä, Kuopiossa, Oulussa ja Joensuussa. Näissä mielenosoituksissa oli 50–500 ihmistä kussakin. Kuopion tapahtumassa vieraili pääministeri Juha Sipilä.
Reaktiot > Poliittiset seuraukset

Kuolema aiheutti myös sen, että jatkossa valtioneuvoston tilannekeskus tiedottaa pääministerille ympäri vuorokauden myös kansalaisten turvallisuuden tunteeseen liittyviä asioita. 5. lokakuuta 2016 eduskunnassa järjestettiin ajankohtaiskeskustelu ääriliikkeistä ja väkivallasta Suomessa. Keskustelualoitteen allekirjoitti jokainen eduskuntapuolue.
Tapauksen jälkeen lokakuussa 2016 Valtakunnansyyttäjänvirasto totesi, ettei se vaadi Pohjoismaisen Vastarintaliikkeen lakkauttamista, mutta Poliisihallitus nosti 2. maaliskuuta 2017 kanteen Pohjoismaisen Vastarintaliikkeen kieltämiseksi. 30. marraskuuta 2017 Pirkanmaan käräjäoikeus julisti päätöksellään Pohjoismaisen Vastarintaliikkeen lakkautetuksi laittoman ja räikeästi hyvän tavan vastaisen toiminnan vuoksi. Turun hovioikeus piti päätöksen voimassa syyskuussa 2018. Lakkautuspäätös ei ollut lainvoimainen ennen kuin asia oli käsitelty korkeimmassa oikeudessa. Korkein oikeus kuitenkin määräsi PVL:n toiminnan väliaikaisesti kielletyksi ja sen toiminnan lopetettavaksi, kunnes asiasta on annettu lopullinen ratkaisu. Pohjoismainen vastarintaliike lakkautettiin lopullisesti syyskuun 22. päivänä 2020.
Pahoinpitelystä tuomittu Jesse Torniainen 612-marssilla vuonna 2017.
Uhrin muistolle tuotuja kukkia ja kynttilöitä Helsingin rautatieaseman edustalla.
Farmi Suomi

| Farmi Suomi> The Farm |
| --- | --- |

Tyyli:  tositelevisio
Pääosissa:   Juuso Mäkilähde (1. kausi)  Ellen Jokikunnas (2. kausi)  Susanna Laine (3–6. kausi) 
Alkuperämaa:   Suomi
Alkuperäiskieli:  suomi
Verkko:  Nelonen
Esitetty:  19. maaliskuuta 2020 –
Tuotantokausia:  6
Jaksoja:  62
Vastaava(t) tuottaja(t):  Jukka Saharinen
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Farmi Suomi on keväällä 2020 uudelleen alkanut suomalainen tositelevisiosarja, jota esitetään tv-kanava Nelosella. Ohjelma perustuu ruotsalaiseen Farmen-formaattiin.
Formaatti

Ohjelman uudessa formaatissa seurataan kahdentoista julkisuudesta tutun henkilön selvitymistä vanhanaikaisella maatilalla 30 päivän ajan. Osallistujat saavat tehtäviä pehtorilta, joka antaa tehtävät torpparille. Torppariksi valitaan yksi ohjelman osallistujista, joka saa johtaa maatilan töitä. Jokaisessa jaksossa yksi osallistujista joutuu lähtemään pois ja hän saa päättää uuden torpparin. Kilpailun voittaja saa 30 000 euroa.