stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Judon maailmanmestaruuskilpailut 2019

Judon maailmanmestaruuskilpailut 2019 käytiin 25. elokuuta – 1. syyskuuta Tokiossa, Japanissa. Kisoihin osallistui 143 maata ja 828 judokaa.  Kilpailujen ohjelmassa oli seitsemän painoluokkaa sekä miehille että naisille ja yhteinen joukkuekilpailu, johon osallistui 15 joukkuetta.
Japani oli kisojen menestynein maa. Se voitti henkilökohtaisissa luokissa neljä kultaa, kuusi hopeaa ja viisi pronssia sekä lisäksi joukkuekilpailussa kultaa. Ranska oli kolmella kultamitalillaan mitalitilaston kakkonen. Kaikkiaan mitaleille ylsi 25 maata.
Miesten henkilökohtaisen maailmanmestaruden voittivat Georgian Lukhumi Chkhvimiani (60 kg), Japanin Joshiro Maruyama (66 kg), Japanin Shohei Ono (73 kg), Israelin Sagi Muki (81 kg), Alankomaiden Noël van 't End (90 kg), Portugalin Jorge Fonseca (100 kg) ja Tšekin Lukáš Krpálek (yli 100 kg). Naisten henkilökohtaiset maailmanmestarit olivat Ukrainan Darja Bilodid (48 kg), Japanin Uta Abe (52 kg), Kanadan Christa Deguchi (57 kg), Ranskan Clarisse Agbegnenou (63 kg), Ranskan Marie-Ève Gahié (70 kg), Ranskan Madeleine Malonga (78 kg) ja Japanin Akira Sone (yli 78 kg).
Joukkuekilpailussa Japanin kultamitalijoukkueeseen kuuluivat miehistä Hisayoshi Harasawa, Soichi Hashimoto, Kokoro Kageura, Shoichiro Mukai, Sanshiro Murao ja Shohei Ono sekä naisista Chizuru Arai, Shori Hamada, Yoko Ono, Akira Sone, Momo Tamaoki, Tsukasa Yoshida.
Juha Happonen

Juha Happonen opettamassa jigikalastusta suomalaisella järvellä.
Juha Happonen (s. 4. heinäkuuta 1963 Keuruu) on suomalainen kalastusopas ja iktyocare-menetelmän kehittäjä.
Happonen on toiminut kalastusoppaana vuodesta 1991 alkaen. Hän on tällä hetkellä ainoa Kansainvälisen urheilukalastusliitto IGFA:n kapteeni Suomessa. Suomalaisen kalastusmatkailun edistämisseura valitsi Happosen vuoden 2000 kalastusoppaaksi. Vuonna 2010 hänelle myönnettiin kalastusmatkailun tunnustuspalkinto. Ensimmäisenä Suomessa Happonen suoritti pedagogisen pätevyyden urheilukalastuksen opettajana Tampereen ammatillisessa opettajakorkeakoulussa.
Happonen on erikoistunut erityisryhmille suunnattuihin kalastusmatkoihin. Hänen erityisryhmien veto- ja uisteluretkensä Vilpunreitillä voitti vuonna 2006 Kalatalouden keskusliiton matkailukalastustuotekilpailun. Tampereen ammattikorkeakoulun projektipäällikkönä ja vastuuopettajana ollessaan Happonen kehittelikin iktyocare-menetelmän, jossa vettä ja kalastusta hyödynnetään eri asiakasryhmien voimaannuttamisessa ja virkistämisessä toimintakyvyn ylläpitämiseksi. Iktyocare kuuluu laajemmin Blue Care -toimintaan, jossa tarkastellaan vesistöjen hyvinvointivaikutuksia.
Kirjat

Happonen, Juha & Koikkalainen, Timo: Jigikalastajan opas. Helsinki: Metsäkeskus, 2017.
Happonen, Juha & Koikkalainen, Timo: Jigikalastajan käsikirja. Helsinki: Karttakeskus, 2019.
Aiheesta muualla

"Heittokalastus" -video YouTubessa, jossa Happonen opastaa heittokalastusvälineisiin Mikko "Peltsi" Peltolan kanssa
"Kesä ja kalastus" Suomen vammaisurheiluliiton verkkosivuilla
"Vähän erilainen kalareissu" Kalamies.com -verkkosivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Juri Artsutanov

Juri Nikolajevitš Artsutanov (ven. Юрий Николаевич Арцутанов, 5. lokakuuta 1929 Leningrad, Neuvostoliitto – 1. tammikuuta 2019) oli venäläinen insinööri. Artsutanov oli yksi varhaisista avaruushissin toteutusta suunnitelleista henkilöistä.
Artsutanov valmistui insinööriksi Leningradin teknologisesta instituutista. Vuonna 1960 hän kirjoitti artikkelin ”V Kosmos na Electrovoze” (”avaruuteen sähköjunalla”), jossa hän käsitteli avaruushissin turvallisuutta ja taloutta satelliittien kiertoradalle nostamisessa. Avaruushissi perustuu hyvin korkeaan rakennukseen, jossa hissi tai nosturi nostaa satelliitin ilmakehän yläpuolelle, Artsutanovin ideoissa jopa 36 000 km korkeaan rakennelmaan. Tutkielma perustui siihen, mitä hän oli lukenut Konstantin Tsiolkovskin kirjoittaneen vuonna 1895 samasta aiheesta.
Aiheesta muualla

Spacward.org Website (Arkistoitu – Internet Archive)
Jump the Gun

| Jump the Gun Pretty Maids |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Puk Studio, Tanska, 1990
 Julkaistu: 20. huhtikuuta 1990
 Tuottaja(t): Roger Glover
 Tyylilaji: hard rock, heavy metal, glam metal
 Kesto: 47.29
 Levy-yhtiö: CBS
Pretty Maidsin muut julkaisut
| Future World 1987 | Jump the Gun 1990 | Sin-Decade 1991 |
Singlet albumilta Jump the Gun
 ”Young Blood” Julkaistu: 1990  ”Savage Heart” Julkaistu: 1990
Jump the Gun on tanskalaisen heavy metal -yhtye Pretty Maidsin kolmas studioalbumi. Se on julkaistu vuonna 1990 levymerkillä CBS Records.
Kappaleet

Lethal Heroes – 3.54
Don't Settle for Less – 4.03
Rock the House – 3.23
Savage Heart – 4.39
Young Blood – 4.31
Headlines – 3.53
Jump the Gun – 3.49
Partners in Crime – 3.43
Attention – 4.00
Hang Tough – 3.08
Over and Out – 3.58
Dream On – 4.28
Kokoonpano

Ronnie Atkins – laulu
Ken Hammer – kitara
Ricky Marx – kitara
Allan Delong – basso
Phil More – rummut
Alan Owen – koskettimet
Käännös suomeksi
Jonathan Richman

| Jonathan Richman |
| --- | --- |
 Richman vuonna 2009.
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. toukokuuta 1951 (ikä 73) Natick, Massachusetts
Ammatti:  laulaja-lauluntekijä
Muusikko
Laulukielet:  englanti, espanja
Aktiivisena:  1970–
Tyylilajit:  Rock, folk, new wave
Soittimet:  kitara, saksofoni
Yhtyeet:  The Modern Lovers
Levy-yhtiöt:  Beserkley Records
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Jonathan Richman (s. 16. toukokuuta 1951 Natick, Massachusetts, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen laulaja, kitaristi ja lauluntekijä.
Elämäkerta

Richman aloitti soittamisen ja säveltämisen 1960-luvun puolivälissä. Vuonna 1969 hän muutti Velvet Undergroundin (ehkä tärkein musiikillinen esikuva) kotikaupunkiin New Yorkiin, jossa hän yöpyi ensimmäiset kaksi viikkoa yhtyeen managerin sohvalla. Hän työskenteli sekalaisissa töissä ja yritti luoda musiikkiuraa, mutta epäonnistuttuaan palasi Bostoniin.
Bostonissa Richman perusti vuonna 1970 The Modern Lovers -yhtyeen. Vuonna 1972 yhtye teki Los Angelesissa demonauhoituksia John Calen johdolla, mutta nauhoituksista ja esiintymisistä huolimatta levytyssopimusta ei tullut. Yhtye hajosi vuonna 1973. Pienen tauon jälkeen Richman alkoi valmistella soolotöitään ja kokosi samalla nimellä yhtyeen uusista muusikoista. Alkuperäiset demonauhat julkaistiin vuonna 1976 albumina The Modern Lovers, ja seuraavana vuonna ilmestyi uuden yhtyeen kanssa äänitetty Jonathan Richman and the Modern Lovers.
Richmanin kulttisuosio on kestänyt läpi vuosikymmenten. Viime vuosina hänen näkyvyyttään ovat kasvattaneet useat vierailut Conan O'Brienin show'ssa sekä rooli elokuvassa Sekaisin Marista. Richmania on myös toisinaan kutsuttu punkin kummisedäksi, ja hän onkin innoittanut monia artisteja ja yhtyeitä.
Diskografia > The Modern Lovers

The Modern Lovers (1976)
The Original Modern Lovers (1981)
Diskografia > Jonathan Richman and the Modern Lovers

Jonathan Richman and the Modern Lovers (1976)
Rock 'n' Roll with the Modern Lovers (1977)
Modern Lovers 'Live' (1977)
Back in Your Life (1979)
Jonathan Sings! (1983)
Rockin' & Romance (1985)
It's Time For (1986)
Modern Lovers 88 (1988)
Diskografia > Jonathan Richman

Beserkley Chartbusters Vol. 1 (kokoelma, 4 laulua) (1975)
Jonathan Richman (1989)
Jonathan Goes Country (1990)
Having a Party with Jonathan Richman (1991)
I, Jonathan (1992)
¡Jonathan, Te Vas a Emocionar! (1994)
You Must Ask the Heart (1995)
Surrender to Jonathan (1996)
I'm So Confused (1998)
Radio On/Stop And Shop With The Modern Lovers (2 on 1) (1998)
Her Mystery Not of High Heels and Eye Shadow (2001)
Not So Much to Be Loved as to Love (2004)
Because Her Beauty Is Raw and Wild (2008)
¿ A qué venimos sino a caer ? (2008)
O Moon, Queen of Night on Earth (2010)
Ishkode! Ishkode! (2016)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Modern Loversista Ylen sivuilla[vanhentunut linkki]
Jonathan Richmanin levy-yhtiö (Arkistoitu – Internet Archive)
Judson Harmon

Judson Harmon
Judson Harmon (3. helmikuuta 1846 – 22. helmikuuta 1927) oli yhdysvaltalainen demokraattipoliitikko, joka toimi Yhdysvaltain oikeusministerinä ja Ohion kuvernöörinä.
Presidentti Grover Cleveland nimitti hänet oikeusministerikseen 8. kesäkuuta 1895, Richard Olneyn tultua ulkoministeriksi. Hänet valittiin Ohion kuvernööriksi vuonna 1908 ja hän oli virassa vuoteen 1913.
Juhani Tapaninen

Juhani Tapaninen on suomalainen muusikko ja fagottipedagogi.
Tapaninen aloitti Radion sinfoniaorkesterin fagotistina vuonna 1960. Hän toimi orkesterin varaäänenjohtajana vuosina 1967-1979, ja vuodesta 1979 alkaen fagottiryhmän äänenjohtajana. Hän jäi eläkkeelle vuonna 1995. Hän toimi myös Savonlinnan oopperajuhlaorkesterissa varaäänenjohtajana ja äänenjohtajana yli 30 vuoden ajan, juhlien perustamisesta aina vuoteen 1997 asti.
Tapaninen on syntynyt Oulussa ja aloittanut muusikonuransa Oulun varuskuntasoittokunnassa trumpetilla ja tuuballa. Fagotistinura alkoi ranskalaisella fagotilla Aarne Viljavan johdolla, mutta soittimeksi vaihtui varsin pian saksalainen fagotti ja opettajaksi Emanuel Elola. Juhani Tapaninen jatkoi opintoja Wienissä professori Karl Öhlbergerin johdolla. Hän jatkoi vierailujaan Öhlbergerin alaisuudessa aina aktiivityöuransa loppuun saakka.
Tapaninen opetti mm. Sibelius-akatemiassa, Helsingin konservatoriossa, Vantaan musiikkiopistossa ja useilla musiikkileireillä. Juhani Tapaninen on levyttänyt hänelle itselleen omistetun Kalevi Ahon Fagottikvinteton ja esittänyt teoksen muun muassa IDRS:n konferenssissa Edinburghissa 1980. Hän esiintyi IDRS:n konferenssissa myös vuonna 1984, jolloin hän soitti Paavo Heinisen teoksen Gymel opus 29 fagotille ja ääninauhalle. Hän on myös tehnyt konserttikiertueen Japanissa vuonna 1991. RSO:n levytysten lisäksi Tapaninen on soittanut fagottia esimerkiksi Wigwamin Being-albumilla, Marjatta Meritähden lastenlevyillä ja Topi Sorsakosken levytyksessä Hurmio-tangosta.
José María Gil-Robles

José María Gil-Robles voi tarkoittaa seuraavia henkilöitä:
José María Gil-Robles y Quiñones (1898–1980), espanjalainen poliitikko, toisen tasavallan aikainen puoluejohtaja
José María Gil-Robles y Gil-Delgado (1935–2023), espanjalainen poliitikko, Euroopan parlamentin puhemies 1997–1999
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”José María Gil-Robles”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
José López Portillo

| José López Portillo |
| --- | --- |
 José López Portillon virallinen muotokuva.
Meksikon presidentti
 1976–1982  
Edeltäjä:  Luis Echeverría Álvarez
Seuraaja:  Miguel de la Madrid
Henkilötiedot
Syntynyt: 16. kesäkuuta 1920 Mexico City
Kuollut: 17. helmikuuta 2004
Tiedot
Puolue:  Partido Revolucionario Institucional
 Nimikirjoitus
José López Portillo y Pacheco (16. kesäkuuta 1920 – 17. helmikuuta 2004) oli meksikolainen juristi, taloustieteilijä ja kirjailija sekä poliitikko, joka toimi Meksikon presidenttinä 1976–1982.
López Portillo nousi valtaan aikana, jolloin Meksiko oli juuri valumassa pitkään poliittisten ja taloudellisten kriisien kauteen. Hänen edeltäjänsä jätti jälkeensä inflaation, epävakaan valuutan, epäluuloisen yksityisen sektorin ja poliittisen popullismin perinteen. López Portillon toivottiin tuovan asioihin parannusta. Hän onnistui saamaan elinkeinoelämän puolelleen, ja virkakauden viimeiseen vuoteen asti talous näytti vakautuvan, mutta 1982 seurasi jälleen devalvaatio, ja maan johtava teollisuusyritys Grupo Industrial AIFA huojui konkurssin partaalla. Valtionvelka nousi ennätyslukemiin. Epätoivoinen presidentti päätti kansallistaa pankit, mikä horjutti kansalaisten uskoa entisestään.
Portillon kauden talouskasvu nojasi Veracruzin ja Tabascon osavaltioista vasta löydettyjen öljyvarojen hyödyntämiseen. Vientituloja kuitenkin haaskaantui taitamattomasti johdetuissa valtionyhtiöissä sekä poliitikkojen ja ammattiyhdistysliikkeen laajamittaiseen korruptioon.
López Portillo yritti puoluejärjestelmän ja vaalijärjestelmän uusimista, mutta ei saanut uudistuksiaan läpi. Pelätessään Keski-Amerikasta tulevan pakolaisvirran aiheuttavan levottomuuksia hän kasvatti sotavoimien kokoa ja budjettia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta José López Portillo Wikimedia Commonsissa
José María Jiménez

José Maria Jiménez Sastre (6. helmikuuta 1971 El Barraco – 6. joulukuuta 2003 Madrid) oli espanjalainen maantiepyöräilijä.
Uran alkuvaiheessa häntä pidettiin Miguel Indurainin seuraajaehdokkaana. Hän voitti Espanjan ympäriajon pistekilpailun vuonna 2001 ja vuoristokilpailun vuosina 1997–1999 sekä 2001. Espanjan ympäriajon kokonaiskilpailussa hän sijoittui vuonna 1998 kolmanneksi, vuonna 1999 viidenneksi ja sijalle 17 vuonna 2001.
Hänen lempinimensä oli ”El chaba”, joka tarkoittaa villiä. Nimi viittasi hänen hyökkäävään ajotyyliinsä. Hän oli usein mukana irtiotoissa seurauksia harkitsematta. Tapa toisinaan tuotti merkittäviä voittoja raskailla vuoristoetapeilla. Vuoden 1999 Espanjan ympäriajon kahdeksannella etapilla hän hyökkäsi ja ryhtyi ajamaan takaa Pavel Tonkovia Anglirun jyrkässä 23% nousussa sateisessa ja sumuisessa säässä. Lopputuloksena oli kirikamppailu Jiménezin ja Tonkovin kesken. Vuoden 2000 Ranskan ympäriajossa hän teki irtiotton kun etappia oli vielä jäljellä yli 170 km. Jiménez kuitenkin myös kärsi ajotyylistään. Yleensä hyökkäystä seuraavalla etapilla hän hävisi paljon aikaa. Jiménez kärsi masennuksesta ja lopetti pyöräilyuransa vuonna 2002 avioiduttuaan.
Hän kuoli sydänkohtaukseen Madridilaisessa sairaalassa 32 vuoden iässä.
Carlos Sastre on Jiménezin lanko.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:José Maria Jiménez
Juha Riippa

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 12. syyskuuta 1968 (ikä 56)
Syntymäpaikka: Kokkola, Suomi
Pelipaikka: puolustaja keskikenttäpelaaja
Pituus: 182 cm
Junioriseurat
1980–1987: Ilves
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1986–1989 | Ilves | 74 | (3) |
| 1990 | KPV | 23 | (1) |
| 1991 | PPT | 33 | (4) |
| 1992–1996 | Jazz | 105 | (20) |
| 1996 | Hibernian | 1 | (0) |
| 1997–1998 | Jazz | 47 | (7) |
| 1999 | HJK | 5 | (0) |
| 2000–2003 | Jazz | 89 | (7) |
| Yhteensä | Yhteensä | 377 | (42) |
Maajoukkue
| 1984 | Suomi U15 | 8 | (1) |
| 1985 | Suomi U16 | 10 | (0) |
| 1986 | Suomi U17 | 3 | (0) |
| 1988–1989 | Suomi U21 | 6 | (0) |
| 1996 | Suomi | 1 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Juha Riippa (s. 12. syyskuuta 1968 Kokkola) on entinen suomalainen jalkapalloilija. Puolustuksessa ja keskikentällä pelannut Riippa voitti Suomen mestaruuden vuonna 1996 FC Jazzin joukkueessa.
Riippa edusti suurimman osan urastaan porilaista FC Jazzia, jossa hän toimi myös kapteenina. FC Jazz voitti Riipan aikana kaksi Suomen mestaruutta, mutta kaudella 1993 Riippa ei pelannut loukkaantumisen vuoksi yhtään ottelua. Jazzin lisäksi Riippa edusti Suomessa Tampereen Ilvestä, Kokkolan Pallo-Veikkoja, ja Helsingin Jalkapalloklubia. Skotlantilaisessa Hibernianissa hän kävi pelaamassa yhden ottelun kaudella 1996–1997.
Suomen maajoukkueessa Juha Riippa pelasi yhden maaottelun. Poikien ja nuorten maajoukkueissa otteluita kertyi 27.
Riippa on toiminut Jalkapallon Pelaajayhdistyksen perustamassa Suomen urheilijoiden koulutus- ja ammatinedistämissäätiössä.
Tällä hetkellä Riippa työskentelee Länsi-Suomen Osuuspankissa konttorinjohtajana.
Saavutukset

Suomen mestaruus 1996
Satakunnan vuoden urheilija 1996
Aiheesta muualla

Veikkausliigan viikon kasvo (Arkistoitu – Internet Archive)
Juha Riippa UrheiluPori.comissa
José María Gómez

| José María Gómez> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Kansalaisuus:   Espanja
Kyokushin-ottelija
Painoluokka:  Kevytsarja
| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten kyokushin.EM-kilpailut  | Maa:   Espanja> Miesten kyokushin. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Zaragoza 1991 | -70 kg |  |
José María Gómez on espanjalainen karateka. Hän voitti Kyokushinin Euroopan-mestaruuden 1991. Hänestä tuli samalla Kyokushinissa ensimmäinen espanjalainen Euroopan-mestari.
Juudaan evankeliumi

Juudaan evankeliumi, katso:
Juudaksen evankeliumi, Juudas Iskariotin nimiin laitettu gnostilainen apokryfinen evankeliumi
Tuomaan evankeliumi, jonka joistakin versioista on käytetty nimitystä Juudaan evankeliumi apostoli Juudas Tuomaan mukaan
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Juudaan evankeliumi”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Jonathan Ross

Jonatha Ross vuoden 2017 San Diego Comic-Con International -sarjakuvafestivaalilla.
Jonathan Stephen Ross OBE (s. 17. marraskuuta 1960) on brittiläinen televisiojuontaja. Ross juonsi 1996–1997 kaksi tuotantokautta television The Big Big Talent Show -kykyjenetsintäohjelmaa. Ross juonsi 2001–2010 Friday Night with Jonathan Ross -televisio-ohjelmaa. Vuodesta 2011 Ross on juontanut omaa The Jonathan Ross Show -televisio-ohjelmaansa. Rossin vaimo on Jane Goldman, jonka kanssa hän avioitui vuonna 1988. Ross ristittiin OBEksi vuonna 2005.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jonathan Ross Wikimedia Commonsissa
Jouluni laulut

| Jouluni laulut Lauri Tähkä |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2014
 Julkaistu: 7. marraskuuta 2014
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Milla Viljamaa
 Tyylilaji: joulumusiikki
 Kesto: 39.00
 Levy-yhtiö: Universal Music
Listasijoitukset
 Suomen virallinen lista: 10.
Lauri Tähkän muut julkaisut
| Hurmaan 2013 | Jouluni laulut 2014 | Vien sut täältä kotiin 2016 |
Jouluni laulut on lauluntekijä ja muusikko Lauri Tähkän ensimmäinen joulualbumi, joka ilmestyi 7. marraskuuta 2014.  Ennakkojulkaisuna levy oli saatavilla Turussa 6. marraskuuta 2014. Levyn on tuottanut Milla Viljamaa. Albumi sisältää 12 joululaulua, joista kaksi on Tähkän itsensä säveltämiä ja sanoittamia. Keväällä 2014 sävelletystä ja sanoitetusta Joulu tuo luoksein rakkaat- laulusta on tehty musiikkivideo. Laulu oli myynnissä myös yksittäisenä singlenä. Jouluni laulut on yltänyt parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 10. Lokakuussa 2017 albumi myi kultaa.
Tähkä teki joulukuussa 2014 Jouluni laulut- kirkkokonserttikiertueen, joka toteutettiin yhteistyössä Kirkon Ulkomaanavun kanssa. Kiertue tuotti yli 20 000e Kirkon Ulkomaanavun työhön. Tähkä esiintyi kiertueellaan 13 kirkossa ympäri Suomea, Turun Tuomiokirkossa muun muassa Turun filharmonisen orkesterin kanssa. Vuoden 2015 joulukuussa Tähkä teki Jouluni laulut Orchestran kanssa kahdeksan kirkkoa kattavan kiertueen esiintyen mm. kotikirkossaan Teuvalla.
Tähkä suunnitteli levyn valmistelun yhteydessä Vallilalle yhteistyössä Vallilan tekstiilisuunnittelijoiden kanssa kaksi jouluista kangaskuosia. Heartdesign-kuoseista Sydäntalvi ja Joululaulu on valmistettu muun muassa verhoja, tyynynpäällisiä sekä muita kodintekstiilejä.
Kappaleet

Kaikki kappaleet sovittanut Milla Viljamaa, ellei toisin mainittu.
Kun joulu on – 3.20 (säv. Otto Kotilainen, san. Alpo Noponen)
Me käymme joulun viettohon – 3.29 (säv. Martti Turunen, san. Mauno Isola)
En etsi valtaa loistoa – 3.37 (säv. Jean Sibelius, san. Sakari Topelius)
Heinillä härkien kaukalon – 3.50 (säv. trad., san. Martti Korpilahti)
Joulu tuo taas luoksein rakkaat – 3.25 (säv. ja san. Lauri Tähkä)
Jouluyö, juhlayö – 4.02 (säv. Franz Gruber, suom. san. Matti Pesonen)
Tonttu – 3.35 (säv. Lyyli Wartiovaara-Kallioniemi, suom. san. Walter Juva)
On hanget korkeat nietokset – 3.08 (säv. Jean Sibelius, san. Vilkku Joukahainen)
Tuikkikaa oi joulun tähtöset – 3.08 (säv. P.J.Hannikainen, san. Elsa Koponen)
Konstan joululaulu – 1.55 (säv. Konsta Jylhä, san. Paul Holm)
Hiutaleet maahan leijailee – 3.05 (säv. Esa Juutilainen, san. Jukka Itkonen)
Sytytä mun sydämeni – 3.14 (säv. ja san. Lauri Tähkä, sov. Olli Ahvenlahti)
Muusikot

Lauri Tähkä ‎– laulu
Milla Viljamaa ‎– piano, harmoni
Jaakko Kääriäinen ‎– kitara, banjo, mandoliini
Tommi Viksten ‎– kitara
Jaakko Kämäräinen ‎– basso, kontrabasso
Julius Pyrhönen ‎– basso
Klaara Pyrhönen, Iiris Pyrhönen-Koivula, Laura Airola, Stiliana Ravelska, Kukka Lehto ‎– viulu
Vilma Pyrhönen, Matti Lindholm ‎– alttoviulu
Elina Susiluoto, Tiia Ignatius ‎– sello
Salme Hakkola ‎– harppu
Elina Tyni ‎– huilu
Mimmi Laaksonen ‎– tinapilli, åspipa
Anna-Kaisa Pippuri ‎– oboe
Marko Portin ‎– klarinetti
Eetu Klemetti ‎– kampiliira
Riikka Timonen ‎– taustalaulu
Cantores Minores, johtajanaan Hannu Norjanen
José Echegaray y Eizaguirre

| José Echegaray y Eizaguirre |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1832
Kuollut: 14. syyskuuta 1916 (84 vuotta)
Ammatti:  matemaatikko, poliitikko, näytelmäkirjailija
Kirjailija
 Nimikirjoitus
Palkinnot
  Nobelin kirjallisuuspalkinto 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
José Echegaray y Eizaguirre (19. huhtikuuta 1832 – 14. syyskuuta 1916) oli espanjalainen matemaatikko, valtiomies ja näytelmäkirjailija, jolle myönnettiin Nobelin kirjallisuuspalkinto 1904. Hän aloitti työuransa matematiikan professorina. Vuonna 1868 hän astui valtion palvelukseen ja nousi jopa talousministeriksi. Kirjallinen tuotanto alkoi myöhään, ensimmäinen näytelmä Shekkivihko ilmestyi 1874 Echegarayn ollessa 42-vuotias. Sen jälkeen hän kuitenkin julkaisi näytelmän tai kaksi joka vuosi. Noin puolet noin kuudestakymmenestä näytelmästä on kirjoitettu runomuodossa, ja niillä on melodramaattisia nimiä kuten La esposa del vengador (1874, 'Kostajan vaimo'), En puño de la espada (1875, 'Miekan terällä'), En el Seno de la muerte (1879,' Kuoleman povella'), La muerte en los labios (1880, 'Kuoleman maku') ja O locura ó santidad (1877, Mielipuoli vai pyhimys).
Suomeksi esitettyjä näytelmiä

Parjauksen kirous (El gran Galeoto)
Mielipuoli vai pyhimys (O locura ó santidad)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta José Echegaray y Eizaguirre Wikimedia Commonsissa
Jupiterin pieni punainen pilkku

Jupiterin pieni punainen pilkku sijaitsee suuresta punaisesta pilkusta lounaaseen.
Jupiterin pieni punainen pilkku eli ”Ovaali BA” on punertavia pilviä sisältävä pyörremyrsky Jupiterissa. Se muistuttaa Jupiterin suurta punaista pilkkua ja sijaitsee siitä etelään päin. Planeetan pilkkujen oletetaan saavan punaisen värinsä silloin, kun tuulet ovat niin voimakkaita, että ne vetävät ilmakehästä kaasuja, jotka vaihtavat väriä auringonvalossa. Pieni punainen pilkku on ollut vahvana näkyvissä vuodesta 2006 ja muuttui punaiseksi joitakin vuosia myöhemmin.
Aiheesta muualla

NASA’s Astronomy Picture of the Day – ”Jupiter’s Two Largest Storms Nearly Collide”
NASA: Jupiter’s New Red Spot (Arkistoitu – Internet Archive)
NASA: Huge Storms About To Converge (Arkistoitu – Internet Archive)
Hubble Space Telescope Image Gallery
Website of Red Spot Jr.
SPACE.com: Surprise! Jupiter Has A New Red Spot
New Red Spot Growing Fast On Jupiter
Juho-Matti Manninen

Juho-Matti Manninen (s. 1983) on F4-ratamoottoriveneilyn moninkertainen Suomen mestari, Pohjoismaiden mestari ja Euroopan mestari sekä vuosien 2016 ja 2017 maailmanmestari. Hän aloitti kilpaveneilyn 13-vuotiaana erikoislisenssillä vuonna 1997, ja ensimmäisen Suomen-mestaruutensa hän voitti 2000-luvun alussa.
Juri Bondarev

| Juri Bondarev |
| --- | --- |
 Juri Bondarev
Henkilötiedot
Syntynyt: 15. maaliskuuta 1924 Orsk, Neuvostoliitto
Kuollut: 29. maaliskuuta 2020 (96 vuotta) Moskova, Venäjä
Kansalaisuus:  Neuvostoliitto
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: venäjä
Tuotannon kieli: venäjä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Juri Vasiljevitš Bondarev (ven. Ю́рий Васи́льевич Бо́ндарев; 15. maaliskuuta 1924 Orsk, Neuvostoliitto – 29. maaliskuuta 2020 Moskova, Venäjä) oli venäläinen kirjailija ja kirjailijaliiton sihteeri. Hänen teostensa aiheena oli toinen maailmansota, mutta myöhemmin hän kuvasi erilaisissa yhteiskuntajärjestelmissä elävien ihmisten moraalisia asenteita.