stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Les Tremayne

| Les Tremayne |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 16. huhtikuuta 1913 Lontoo, Iso-Britannia
Kuollut: 19. joulukuuta 2003 (90 vuotta)
Ammatti:  näyttelijä
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Les Tremayne (16. huhtikuuta 1913 Lontoo, Iso-Britannia – 19. joulukuuta 2003) oli englantilainen näyttelijä, joka esiintyi radiossa, televisiossa ja elokuvissa. Parhaiten hänet muistetaan radionäyttelijänä sarjoista kuten First Nighter Program, The Falcon, Wendy Warren and the News ja One Man's Family. Hänen tunnetuimpiin elokuviinsa kuuluu vuonna 1953 tehty Maailmojen sota.
Les Tremayne nimettiin Radio Hall of Fameen vuonna 1995.
Aiheesta muualla

Les Tremayne Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ágioi Anárgyroi (Kastoriá)

| Ágioi Anárgyroi Άγιοι Ανάργυροι |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Ágioi Anárgyroi
 Koordinaatit: 40°32′N, 21°24′E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Epeiros jaLänsi-Makedonia
Alue:  Länsi-Makedonia
Alueyksikkö:  Kastoriá
Kunta:  Kastoriá
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta
 – Kallikrates-koodi:  160103
Väkiluku (2011):  2 138
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Rekisterikilpi:  KT
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ágioi Anárgyroi (kreik. Άγιοι Ανάργυροι; myös Ágii Anárgiri; virallisesti Δημοτική Ενότητα Αγίων Αναργύρων, Dimotikí Enótita Agíon Anargýron) on yksi Kastorián kunnan kunnallisyksiköistä ja entinen itsenäinen Kreikan kunta. Se sijaitsee Kastorián alueyksikössä Länsi-Makedonian alueella. Kunnallisyksikön väkiluku on 2 138 (vuonna 2011).
Ágioi Anárgyroin kunnallisyksikkö käsittää alueen Kastorián kunnan itäosassa. Se on saanut nimensä seudun Pyhien Palkattaparantajien luostarista (Moní Agíon Anargýron). Kunnallisyksikön suurin asutus on Korisóksen kylä. Ágioi Anárgyroi oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Kastorián kuntaan yhdessä Agía Triádan, Kastrákin, Kleisoúran, Korestían, Makednoín, Mesopotamían ja Vítsin kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Kunnallisyksikön osat

Ágioi Anárgyroin kunnallisyksikkö muodostuu seuraavista kyläyhdyskunnista ja asutuksista:
| Kylä­yhdys­kunta | Kylä tai muu asutus | Väkiluku (2011) |
| --- | --- | --- |
| Korisós | Ágios Nikólaos | 22 |
| Korisós | Korisós | 998 |
| Lithiá | Lithiá | 311 |
| Melissótopos | Melissótopos | 172 |
| Melissótopos | Moní Agíon Anargýron  (luostari) | 9 |
| Melissótopos | Stavropótamos | 173 |
| Vasileiás | Agía Paraskeví | 31 |
| Vasileiás | Vasileiás | 325 |
| Vasileiás | Vérga | 97 |
Yhteensä: 2 138
Kyykkä

Kyykän henkilökohtaisen pelin Suomen mestari 2007, Mika Peiponen (Nurmeksen Kyykkäseura), pelaamassa SM-kisoissa Äänekoskella vuonna 2003.
Kyykkä on vuosisatoja vanha karjalainen ulkona pelattava peli. Kyykässä pyritään kyykkämailoja eli karttuja heittämällä poistamaan puiset sylinterit eli kyykät pelineliöstä mahdollisimman vähin heitoin. Kyykkää voi pelata henkilökohtaisena pelinä, paripelinä tai nelihenkisenä joukkuepelinä. Lajin kattojärjestönä Suomessa toimii Suomen Kyykkäliitto.
Historia

Kirjailija I. K. Inha kirjoitti vuonna 1894 Vienan Karjalasta keräämissä tiedoissaan pelin olevan väistymässä ”vanhuuttaan” ja paenneen syrjäkyliin. Laatokan Karjalassa peli tunnettiin lähinnä Suojärvellä ja Salmissa, mutta sielläkin lyötiin kyykkää vain syrjäkylissä. Myös Kannaksella ja Inkerissä peli tunnettiin.
Heimosotien jälkeen Suomeen siirtyneet Vienan ja Aunuksen siirtolaiset pelasivat kyykkää kesäjuhlillaan. Vuonna 1951 Karjalan sivistysseura Boris Karppelan (1910–1994) ja Kosti Pamilon johdolla aloitti kyykkäpelin elvyttämisen uudelleen. Mukaan tuli kuitenkin niin paljon pelaajia ja joukkueita, että pelaajien paremmuuden selville saamiseksi täytyi laatia säännöt ja tehdä pistelaskujärjestelmä. Kyykänlyönnin sääntöihin otettiin tarkasti mukaan karjalaisen kyykän vanhat pelitavat ja nimitykset. Ainoastaan pistelaskujärjestelmä ja joukkuepelistä kehitetty henkilökohtainen peli ovat uutta, samoin parikilpailu ja viisiottelu.
Vuonna 1964 Karjalan Sivistysseura ry. ja Karjalan Liitto ry. muodostivat yhteistyöelimen, Karjalaisen Kyykkävaltuuskunnan, jonka tehtävänä oli kyykkätoiminnan valvonta, sen kehittäminen ja sääntöjen laatiminen sekä karjalaseurojen välisten mestaruuskilpailujen järjestäminen ja pelituomarien koulutus.
Vuonna 1981 aloitettiin neuvottelut erillisen kyykkäliiton perustamisesta. Karjalainen Kyykkäliitto rekisteröitiin 17.10.1986. Karjalainen Kyykkäliitto ry:n nimi muutettiin Suomen Kyykkäliitto ry:ksi Kuopiossa 19.6.1993 liiton ylimääräisessä kokouksessa. Suomen Kyykkäliitto on ollut SLU:n alainen lajin kattojärjestö, nykyisin osa Valoa (Valtakunnallinen Liikunta- ja urheiluorganisaatio ry.).
Suomen Kyykkäliiton nykyinen puheenjohtaja on Jyrki Juvonen, joka edustaa Imatran Kyykkää. Liiton entinen pitkäaikainen puheenjohtaja vuoteen 2012 asti oli 3 000 metrin estejuoksun maailmanennätysmies Pentti Karvonen.
Ruotsissa peli tunnetaan nimellä poppi, ja maassa perustettiin Svenska Poppiförbundet vuonna 1994.
Kilpailuhistoria

Miesten joukkuepeli oli kyykän ensimmäinen pelimuoto. Vuosina 1951–1961 joukkuepelin SM-kilpailut järjestettiin Seurasaaressa, Helsingissä. Vuodesta 1961 lähtien kisat pidettiin ympäri Suomea karjalaisten kesäjuhlien yhteydessä. Miesten henkilökohtaisen pelin SM-kisat järjestettiin vuodesta 1954, mutta varsinaiset ensimmäiset SM-mitalit jaettiin 1964 juuri perustetun Karjalaisen Kyykkävaltuuskunnan alaisuudessa. Vuonna 1971 jaettiin ensimmäiset miesveteraanien SM-mitalit. Henkilökohtainen viisiottelu tuli mukaan ohjelmaan 1980-luvun lopulla. Miesten paripeli tuli SM-kilpailumuodoksi vasta vuonna 2005.
Naiset eivät kilpailuhistorian alussa kilpailleet laisinkaan, mutta jäsentoimikunta perustettiin vuonna  1950, kyykkätoiminta aloitettiin vuonna 1951 ja naisjaosto perustettiin 1952. Kyykän ensimmäiset henkilökohtaisen pelin naismestarit leivottiin vuonna 1973 ja naisten parikilpailun mestarit vuonna 1980.
Kyykkäkäsitteitä

Kyykkä: puinen, reunoista pyöristetty lieriö, jonka korkeus on 100 mm ja halkaisija 65–80 mm.
Akka: kahden pisteen arvoinen kyykkä neliössä tai neliön eturajalla.
Pappi: yhden pisteen arvoinen kyykkä neliön sivu- tai takarajalla.
Vieras: kahden pisteen arvoinen kyykkä, joka on ponnahtanut pelineliön eteen. Yleisesti puhutaan myös kuokkavieraasta.
Kona: kyykkärivi eturajalla.
Hutilyönti: heitto, joka ei lyö yhtään kyykkää ulos pelineliöstä.
Pelineliö: neliö, jossa pois lyötävät kyykät sijaitsevat.
Heittoneliö: neliö, josta pelaaja suorittaa heittonsa.
On myös monia epävirallisia, laajalti käytössä olevia käsitteitä:
Hauki: puhdas hutilyönti, jossa maila ei osu yhteenkään kyykkään (virallisissa säännöissä hutilyönniksi katsotaan myös heitto, joka ei vie yhtäkään kyykkää ulos pelineliöstä, mutta joka voi silti siirrellä kyykkiä neliön sisällä).
Torni: eturajalle asetettu kyykkäpari, jossa kaksi kyykkää asetetaan päällekkäin. Torneja pyritään poistamaan neliöstä kertaheitolla, ilman että neliöön leviäisi akkoja. Tällöin voidaan puhua mm. päällelyönnistä, pystylyönnistä, konaheitosta ja torniheitosta.
Vyöryttäminen: heitto, jolla pyritään poistamaan pelineliöstä kaatuneita kyykkiä. Muita yleisesti käytettyjä termejä: siivousheitto, lakaisuheitto.
Karttu: varsinkin opiskelijapiireissä usein kyykkämailasta käytetty nimitys.
Sauva: usein joukkue- ja parikilpailuissa käytetty termi kuvaamaan kentän tyhjennysmahdollisuuksia ja käytössä olevien heittojen määrää. Esim. "kahden sauvan paikka" tai "saimme vastustajalta kolme sauvaa".
[lähde? ]
Kyykän säännöt lyhyesti > Pelikenttä

Kesäkilpailuissa pelikenttä on mahdollisimman tasainen sorapintainen alue. Yksi kenttä tarvitsee reuna-alueineen tilaa noin 7 m × 22 m. Kenttä koostuu kahdesta neliöstä ja niiden välisestä alueesta. Oman joukkueen heittoneliö on vastapuolen pelineliö. Neliö on kooltaan 5 m × 5 m ja neliöiden välinen matka on 10 metriä. Nuorten, 10-vuotiaiden ja alle, pelineliöt ovat 3 m × 3 m ja neliöiden väli 6 metriä. Naisten uusi neliö on mitoiltaan 5 m × 4 m (neliön takaosasta poistettu yksi metri).
Kyykän säännöt lyhyesti > Kyykät

Kyykät ovat puusta sorvattuja, reunoistaan pyöristettyjä lieriöitä, joiden korkeus on 100 mm ja halkaisija 65–80 mm. Pelin alussa kummankin neliön eturajalle pystytetään rivi kyykkäpareja. Joukkuepelissä 20 paria alkaen 10 cm sivurajasta ja henkilökohtaisessa pelissä 10 paria alkaen 125 cm sivurajasta. Pienellä kentällä 25 cm sivurajasta.
Kyykän säännöt lyhyesti > Kyykkämailat

Mailat ovat puusta sorvattuja pyöreitä ja kädensijallisia. Niiden enimmäispituus on 850 mm ja -paksuus 80 mm. Mailojen painoa ei ole rajoitettu.
Kyykän säännöt lyhyesti > Heittomatkat

8-vuotiaat lapset suorittavat aloitusheiton ja jatkon 4 metrin etäisyydeltä pelineliöstä; 10-vuotiaat suorittavat aloitusheiton 6 metrin päästä ja jatkon 4 metrin päästä; 12-vuotiaat suorittavat aloitusheiton 8 metrin päästä ja jatkon 6 metrin päästä; 15-vuotiaat suorittavat aloitusheiton 10 metrin päästä ja jatkon 8 metrin päästä.
Naiset suorittavat aloitusheiton 10 metrin päästä pelineliöstä ja jatkon 8 metrin päästä; yli 70-vuotiaat naisveteraanit suorittavat aloitusheiton ja jatkon 8 metrin päästä; 
miehet suorittavat aloitusheiton 15 metrin päästä ja jatkon 10 metrin päästä; yli 70-vuotiaat miesveteraanit suorittavat aloitusheiton ja jatkon 10 metrin päästä.
Jatko-osalle voi siirtyä vasta sen jälkeen, kun avauksessa vähintään yksi kyykkä menee pelineliön ulkopuolelle.
Kyykän säännöt lyhyesti > Pelin kulku

Kyykkää voi pelata nelihenkisin joukkuein, parikilpailuna tai henkilökohtaisena kilpailuna. Joukkue- ja paripelissä kullakin pelaajalla on käytettävissään kaksi mailaa lyöntivuorossaan. Henkilökohtaisessa pelissä mailoja on käytettävissä neljä per lyöntivuoro.
Kukin pelaaja astuu vuorollaan heittoneliöön, ja yrittää mailaa heittämällä lyödä kyykät pois pelineliöstä. Käyttämättä jääneistä mailoista saa plus-pisteitä; neliöön tai neliöiden väliin jääneet kyykät antavat miinuspisteitä.
Pelipuolisko päättyy, kunnes jompikumpi joukkue tai pari tyhjentää pelineliönsä kyykistä. Vastustajalla on mahdollisuus lyödä sama mailamäärä pelipuoliskoa kohden. Tämän jälkeen vaihdetaan pelipuoliskoja, ja pelataan toinen puoli kuten edellä. Joukkueiden keskinäinen paremmuus selviää pelipisteiden erotuksella. Pelin voitosta saa voittaja kaksi pistettä, tasapelistä tulee molemmille yksi piste ja häviöstä nolla pistettä.
Henkilökohtaisessa pelissä on käytettävissä 20 mailaa per pelipuolisko. Pelaaja heittää neljä mailaa, minkä jälkeen pelivuoro siirtyy vastapelaajalle ja neljän mailan jälkeen taas takaisin. Pelaajan tulos on käyttämättä jääneiden mailojen määrä (1 piste/maila). Kun kenttä tyhjenee kyykistä, vaihdetaan pelipuoliskoja ja pelataan toinen puoli kuten edellä.
Pelaajan lopputulos on molempien puoliskojen yhteenlaskettu tulos. Yleensä henkilökohtaisessa pelissä ei pelata vastapelaajaa vastaan, vaan pyritään lyömään mahdollisimman hyvä oma tulos (vrt. golf).  Miesten SE-tulosta sivutakseen on pelineliöt tyhjennettevä yhteensä kymmenellä mailalla (esim. eräkohtaiset tyhjennykset 5 ja 5 tai 4 ja 6 mailalla). Veli-Pekka Ehoniemi löi ennätyspelissään 2011 yhden erän tyhjäksi kolmella sauvalla, mikä lienee ainoa kerta lajin kilpahistoriassa.
Kyykän henkilökohtaisen pelin ennätykset

Marko Peiponen, Nurmeksen Kyykkäseura (2019)
Harri Kanto, Janakkalan Kyykkäkerho (1991, 1993)
Harri Aaltonen, Janakkalan Kyykkäkerho (1992)
Esko Rautiainen, Kuopion Kyykkäseura (2000)
Veli-Pekka Juvonen, Imatran Kyykkä (2003)
Veli-Pekka Ehoniemi, Helsingin Suojärveläisten Seura (2011)
Reima Peiponen, Nurmeksen Kyykkäseura (2013)
Lauri Hokkinen, Tammer-Kyykkä (2017)
Päivi Ruotsalainen, Oriveden Karjala-Seura (2011)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Kyykkäliitto.
Kansainvälinen Kyykkäliitto (kyrillinen sivusto).
Oulun Akateeminen Mölökky- ja Kyykkäseura ry.
Tammer-Kyykkä ry.
Nationaali Kyykkä Liiga (Lappeenranta).
Akateemisen kyykän MM-kisat.
World Cup of Kyykkä.
Kyykkäliiga.
Turun yliopiston Savo-Karjalainen Osakunta - Kyykkä.
Papintappajat, Helsingin yliopiston kyykkäharrastajien yhdistys. (Arkistoitu – Internet Archive)
DDRNV ry (Tampere) (Arkistoitu – Internet Archive)
Kesähauki – Akateemisen kyykän kesäturnaus. (Arkistoitu – Internet Archive)
Kyykkäävät Konoset. (Arkistoitu – Internet Archive) Vantaan Sanomat 22.10.2011.
Kyykkä hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
Boris Karppela, yksi pelin elvyttäjistä, pelaamassa kyykkää Seura­saaressa vuonna 1971.
"Firmakyykkää" Lappeenrannan jäähallin alueella vuonna 2017.
Veli-Pekka Juvonen ja Esko Rautiainen
Lethem

| Lethem |
| --- | --- |
 Koordinaatit: 3°23′N, 59°48′W 
Valtio:   Guyana
Alue:  Upper Takutu-Upper Essequibo
Väkiluku (2020)  (arvio):  50 000
Aikavyöhyke:  UTC-4
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lethem on kaupunki eteläisessä Guyanassa, aivan Brasilian rajalla. Rajan toisella puolella Brasiliassa sijaitsee Bonfimin kaupunki. Kaupunkien välissä Guyanan ja Brasilian rajalla virtaa Takutujoki, jonka yli Lethemistä Bonfimiin kulkee 230 metriä pitkä silta.
Lethemin arvioitu väkiluku vuonna 2020 lähialueet mukaan luettuna on noin 50 000.
Lethemin kaupunki on nimetty brittiläisen kuvernöörin Gordon James Lethemin mukaan. Hän toimi Brittiläisen Guayanan kuvernöörinä vuosina 1941–1947.
Larsmo Bollklubb

| LBK |
| --- | --- |

Koko nimi:  Larsmo Bollklub
Perustettu:  1952
Kaupunki:   Luoto, Suomi
Sarja:  Nelonen
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Larsmo Bollklub eli LBK on jalkapalloseura Luodon kunnasta Pohjanmaan maakunnasta. Seuran miesten edustusjoukkue pelaa kaudella 2019 Nelosessa.
Larsmo Bollklubb perustettiin vuonna 1952. Seura pelasi ensimmäisen kerran III divisioonassa kaudella 1970, mutta putosi saman tien nelosvisioonaan, kuten kävi myös toisella Kolmosen kaudella 1973. Seura pelasi kolmosdivisioonassa jälleen kaudella 1978 sijoittuen lohkossaan kolmanneksi. Seuraavana vuonna LBK voitti lohkonsa ja kukistettuaan karsintaottelussa Rovaniemen Pallon nousi II divisioonaan.
LBK jäi historiansa toistaiseksi ainoalla kakkosen kaudellaan 1980 lohkonsa viimeiseksi saaden kauden aikana vain kuusi pistettä. Seuraavat kaksi kautta joukkue pelasi kolmosdivisioonassa, kunnes putosi neljänteen divisioonaan. Sittemmin joukkue putosi aina viidenteen divisioonaan saakka. Parinkymmenen vuoden tauon jälkeen LBK pelasi jälleen Kolmosessa kausilla 2002 ja 2003. Suomen Cupissa seura on edennyt parhaimmillaan viidennelle kierrokselle 1983.
Naisten jalkapallotoiminta alkoi LBK:ssa vuonna 1974. Seura nousi aluesarjasta I divisioonaan kevään 1988 karsinnoissa. Vuonna 1989 LBK sijoittui I divisioonan pohjoislohkossa toiseksi ja seuraavalla kaudella kolmanneksi. Naisten joukkueen toiminta jouduttiin kuitenkin lopettamaan taloudellisista syistä 1991.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (ruotsiksi)
Ĝ

Ĝ (ĝ), g sirkumfleksin kera, on latinalainen aakkonen, joka kuuluu esperanton ja aleutin aakkosiin. Esperantossa se ääntyy suhuäänteenä, kuten englannin g vokaalien e tai i edellä. Aleutissa kirjaimella merkitään soinnillista uvulaarista frikatiivia /ʁ/.
Larssonska gården

| Larssonska gården |
| --- | --- |
 Larssonska gården on sininen oikeanpuoleinen puurakennus.
Osoite:  Bulevardi 3
Sijainti:  Hanko, Uusimaa
Valmistumisvuosi:  1889
Rakennuttaja:  Julius Tallberg
Omistaja:  Carl-Gustaf Sandell
Runkorakenne:  Hirsi
Julkisivumateriaali:  Laudoitus
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Larssonska gården on historiallinen puurakennus Hangossa, Uudellamaalla. Rakennus sijaitsee Bulevardin varrella Kirkkopuistoa vastapäätä ja se on valmistunut vuonna 1889. Nykyisin rakennus on tyhjillään. Larssonska gården on suojeltu asemakaavassa.
Historia

Larssonska gårdenin rakennutti kauppias Julius Tallberg vuonna 1889. Rakennusta on laajennettu raatihuoneelle päin vuosina 1892-1896. Rakennukselle tyypillisiä piirteitä ovat fasadin päätykolmio ja parveke rautaisella aidalla. Rakennuksen ehkä tunnetuin asukas oli luotsinvanhin Uno Larsson. Myöhemmin rakennuksessa on toiminut muun muassa huonekalukauppa, kirjakauppa, viini- ja alkoholiliike, sekä kahviloita.
Äkkiä Pakoon – Seppo Sillanpään lastenlauluja 2

| Äkkiä Pakoon – Seppo Sillanpään lastenlauluja 2 Seppo Sillanpää |
| --- | --- | --- |

Äkkiä Pakoon – Seppo Sillanpään lastenlauluja 2
Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1993
 Formaatti: CD-levy
 Kesto: 41.07
 Levy-yhtiö: Olarin Musiikki
Seppo Sillanpää muut julkaisut
| Siljakudaa – Seppo Sillanpään lastenlauluja 1 1992 | Äkkiä Pakoon – Seppo Sillanpään lastenlauluja 2 1993 | Moon madness 1999 |
Äkkiä Pakoon – Seppo Sillanpään lastenlauluja 2 on Seppo Sillanpään studiolevy vuodelta 1993.
Kappaleet

Kukonaskelin – 2.39
Ylpeä isäjänis – 2.21
Sitoisitko – 3.28
Joulupukin kesäpäivä – 3.36
Äkkiä pakoon – 2.45
Istu alas – 2.58
Iida ja Inkeri – 2.46
Jollei siitä vaivaa – 2.16
Kastematolaulu – 2.09
Menin metsään – 2.54
Kätken kivvee – 2.07
Anteeksi ja kiitos – 2.35
Usvaan peittyy – 3.11
Kottaraisen mietteitä – 1.49
Eläintarhan syys – 3.14
Viikkolaulu – 1.18
Soittajat

Jemina Sillanpää – laulu
Selina Sillanpää – laulu
Seppo Sillanpää – mandoliini, mandola, viulu, nokkahuilu, kitara, basso, banjo, efektit
Raimo Hastt – kitara, laulu (14.)
Jarmo Poutiainen – basso
Juha Saarinen – hanuri
Keith Howard – Irlantilainen säkkipilli (Uilleann Pipes)
Martti Peippo – altto- sopraano- ja tenorisaksofoni
Yläinenlammi (Virrat)

| Yläinenlammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Virrat
Koordinaatit:  62°11′56″N, 24°03′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarjanneveden alue (35.41)
Laskuoja:  oja Ristijärveen 
Järvinumero:  35.411.1.014
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116,8 m  
Rantaviiva:  1,138 km  
Pinta-ala:  6,14 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiYläinenlammi 
Yläinenlammi  on Pirkanmaalla Virroilla Monoskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 6,1 hehtaaria, se on 400 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Tarjanneveden alueella (35.41), jonka Tarjanneveden lähialueeseen (35.411) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 116,8 metriä mpy.
Yrjö Haahti

Yrjö Aarre Haahti (20. tammikuuta 1902 Virrat – 2. marraskuuta 1975) oli suomalainen everstiluutnantti ja sotahistorian opettaja.
Yrjö Haahden vanhemmat olivat rovasti Hannu Haahti, vuoteen 1906 Hahnsson ja Lovisa Gabriela Geitlin. Hänen sisaruksiaan olivat tuberkuloosiopin professori Hannu Haahti, sairaanhoitaja ja henkilökohtaisen sosiaalityön kehittäjä Helvi Boothe, kirjailija Elli Kaarlehto ja everstiluutnantti Usko Haahti.
Yrjö Haahti kävi Kadettikoulun 1920–1922 ja Sotakorkeakoulun 1927–1929. Hän palveli ennen sotia Viipurin rykmentissä nuorempana upseerina ja oli Helsingin kadettipiirin ensimmäinen puheenjohtaja vuodesta 1930 alkaen. Hän oli Kadettikoulun sotalaitosopin tuntiopettajana 1930, Taistelukoulun majurikurssi 1:n sotahistorian opettajana 1931, Kadettikoulun sotahistorian opettajana 1932–1937, Suojeluskuntain Päällystökoulun aktiiviupseerikurssien sotahistorian opettajana 1933–1935 sekä Sotakorkeakoulun sotahistorian opettajana 1937–1938. Talvisodan aikana hän oli muun muassa 3. divisioonan esikuntapäällikkönä ja jatkosodassa 18. divisioonan esikuntapäällikkönä ja vuonna 1944 virolaisista  vapaaehtoisista muodostetun upseerikurssin johtajana.
Julkaisuja

Nimellä Y. Haahti:
Sotatarviketeollisuuden liikekannallepanon valmistelutyöt Saksassa ennen maailmansotaa. Tiede ja ase 2/1934
Nimellä Y. A. Haahti:
Ase- ja ampumatarviketeollisuuden liikekannallepano Saksassa maailmansodan alussa. Tiede ja ase 3/1935
Aiheesta muualla

Maa- ja vesitoimiston 6 Huolto 3.päällikkö everstiluutnantti Yrjö Aarre Haahti, Sotamuseo (Finna)
Lehmäkero

Lehmäkero
| --- | --- |
Tyyppi:  tunturi
Sijainti:  Pallastunturi, Muonio,  Suomi
Korkeus merenpinnasta:  745 m [lähde? ]
Suojelualue:  Pallas-Yllästunturin kansallispuisto 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Lehmäkero sijaitsee Pallaksen tunturijonossa neljäntenä tunturina Hotelli Pallakselta pohjoiseen. Se on 745 metriä korkea ja laakea pohjois-eteläsuunnassa.
Aiheesta muualla

Vunneli, Simo: Vapaalaskijan kotimainen paratiisi Lumipallo.fi. Viitattu 21.12.2018.
Kevät Pallas – Yllästunturin Kansallispuistossa iitinlatu.com. Viitattu 21.12.2018.
Yläinen Vuohijärvi

| Yläinen Vuohijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Jyväskylä
Koordinaatit:  61°58′10″N, 25°27′08″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Päijänteen alue (14.22)
Laskuoja:  oja Vuohijärveen 
Järvinumero:  14.221.1.165
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  117,5 m  
Pituus:  240 m  
Leveys:  60 m  
Rantaviiva:  0,422 km  
Pinta-ala:  0,828 ha  
Saaria:  1 
 fiYläinen Vuohijärvi 
Yläinen Vuohijärvi  on Keski-Suomessa Jyväskylässä Saalahden kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 0,8 hehtaaria, se on 250 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan yksi saari.  Sen rantaviivan pituus on 400 metriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Päijänteen alueella (14.22), jonka Päijänteen lähialueeseen (14.221) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 117,5 metriä mpy.
Lethe corbieri

| Lethe corbieri |
| --- | --- |

 Oligoseeni 28,4–23,03 Ma  PreЄ Є O S D C P T J K Pg N      
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Täpläperhoset Nymphalidae
Alaheimo::  Heinäperhoset Satyrinae
Suku::  Lethe
Laji::  corbieri
Kaksiosainen nimi
 † Lethe corbieri  Nel et al. 1993 
Katso myös
   Lethe corbieri Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lethe corbieri on sukupuuttoon kuollut heinäperhosiin kuulunut päiväperhonen. Se eli Ranskassa metsämailla paleogeenikaudella noin 30 miljoonaa vuotta sitten. Fossiilissa näkyy siivissä selvät pyöreät merkit, joista on päätelty että ne olivat ruskeita alta ja oranssinruskeita päältä. L. corbierin toukat käyttivät ravintonaan luultavasti ruohoa ja palmunlehtiä, kun taas täysikasvuiset imivät mettä kukista. L. corbieri käveli muiden heinäperhosten tapaan neljällä jalalla, toisin kuin muut hyönteiset.
Ștefan Vasilache

| Mitalit> Maa:   Romania.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Romania.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Romania.Miesten yleisurheilu.Sisäratojen MM-kilpailut  | Maa:   Romania> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Budapest 2004 | korkeushyppy |  |
Ștefan Vasilache (s. 9. toukokuuta 1979) on romanialainen korkeushyppääjä.
Vasilache sijoittui 2001 Universiadeissa korkeudessa yhdenneksitoista tuloksella 215. Seuraavana vuonna hän karsiutui loppukilpailusta Wienin sisäratojen EM-kisoissa tuloksella 222 ja Münchenin ulkoratojen EM-kisoissa. Vuonna 2003 hän karsiutui Pariisin MM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän voitti MM-pronssia Budapestin sisäratojen MM-kisoissa hypättyään 225 ja karsiutui Ateenan olympialaisissa.
Vasilache karsiutui 2005 Madridin sisäratojen EM-kisoissa. Seuraavana vuonna hän voitti Balkanin sisäratojen mestaruuden. Myöhemmin samana vuonna hän hyppäsi neljänneksi Euroopan cupin ykkösliigassa. Vasilache karsiutui 2007 Birminghamin sisäratojen EM-kisoissa. Hän on voittanut lukuisia Romanian mestaruuksia.
Ennätykset

Korkeushyppy: 230 (2003)