Helli Kaikkonen
Kirjallinen tuotanto > Romaanit ja näytelmät

Varsinainen kirjallinen tuotanto alkoi vuonna 1948 esikoisromaanilla, tyttökirjalla Kun sinikeijut tulivat. , joka kertoo pienessä tehdasyhdyskunnassa asuvan tomeran ja hyväsydämisen10-vuotiaan tytön elämästä kesän ja kouluvuoden aikana. Arkitodellisuus ja sadunomainen mielikuvitusmaailma elävät rinnakkain tytön mielessä. Tukea luovuudelleen hän saa päivisin viilarina tehdastyötä tekevältä, mutta öisin myöhemmin julkaistua kirjaansa kirjoittavalta isältään. Harras usko ja lempeä huumori toimivat kirjassa sulassa sovussa. Kustantaja kertoo kirjan olevan tosipohjainen.  Jo tätä ennen Kaikkonen oli Valistusjärjestöjen opintotoimikunnan (Opintotoiminnan Keskusliitto v:sta 1943) matkasihteerinä toimiessaan julkaissut opintokerhotyötä käsittelevän yksinäytöksisen näytelmän Ihmeellinen päivä, josta otettiin kaksi painosta.  Se soveltui opintokerhojen päättäjäisjuhlassa esitettäväksi
Suuren suosion saavuttanut romaani Suuren takojan alasimella (1949), joka palkittiin parhaana pohjoismaisena kristillisenä romaanina, pohjautuu Vanhan Värtsilän tehdasmiljöön ja tehdasseurakunnan tapahtumiin ja henkilöihin  Kirja on kehityskertomus, joka kuvaa nuoren naisen lapsuutta, nuoruutta ja epäsointuisen avioliiton eheytymistä  Kirja käännettiin ruotsiksi, norjaksi ja tanskaksi.
Kirja sai jatkoa vuonna 1951 ilmestyneellä romaanilla Taivaan itäisellä portilla, jossa kirjailija kuvaa edellisestä kirjasta tuttujen henkilöiden ja heidän lastensa raskaita elämänvaiheita sotavuosina. Tämäkin kirja käännettiin norjaksi. Molemmat kirjat ilmestyivät yhdistettyinä  neljännessä uusitussa ja lisätyssä painoksessa vuonna 1961, silloin Kuvan ja sanan kustantamana.
Tyttökirja Leikkisiskot on sota-aikaan sijoittuva kesäinen kertomus pääkaupungin pommituksilta suojaan rauhalliselle maaseudulle päässeen isättömän ja toisen, pappilassa asuvan äidittömän sisarusparin yhteisestä kesänvietosta ja seikkailuista koulun ja pappilan vaiheilla taustalla raunioituneiden talojen salaisuudet ja haaverannat. Kesä päättyy yhteiseen kotiin ja yhteisiin vanhempiin.
Samalle kohderyhmälle suunnattu Suvisiskot (1952) puolestaan kertoo kolmesta 10-12 -vuotiaasta tytöstä, jotka joutuvat järjestelemään aikuistenkin asioita. Kirjassa käsitellään myös uskonnollista heräämistä
Urkulintu (1952) on varttuneemmille suunnattu romaani, joka alaotsikkonsa Laulajatytön tarina mukaisesti kuvaa isättömän ja puutteellisissa oloissa varttuvan, mutta musikaalisen ja kauniisti laulavan tytön kehitystä tasapainoiseksi nuoreksi aikuiseksi.  Kirjailija sai tunnustusta kyvystään paneutua nuoren tytön sielunelämään. Jatko-osa Urkulinnun laulupuu (1954) kertoo Urkulinnun elämästä kansanopistossa ja vihdoin nuorena rouvana ja äitinä.
Tornitalon Tuula (1956) kertoo hieman nuoremmista tytöistä. Monitaitoinen ja reipas yhdeksänvuotias Tuula muuttaa uudelle paikkakunnalle ja tuo uuteen luokkaansa virkistäviä yllätyksiä ja tapahtumia. Kirja herätti ihastusta ja siitä otettiin kolme painosta.  Tuulan ja hänen ystäviensä myöhemmistä vaiheista kertova jatko-osa Neljän Tuulan kerho ilmestyi v. 1958. Molemmat kirjat kuvitti Leena Puranen, joka kuvitti muitakin Lasten toivekirjaston kirjoja.
Romaani Juna kiitää ohi (1958) käsittelee aviomiehen kuolemaa vaimon näkökulmasta
Aateromaaniksi luonnehdittu Jumalan musta kukka (1959 ) tarkastelee maaseudun rakennemuutosta kaupunkiin kaipaavan naisen ja hänen perheensä silmin. Ankarat ja kivuliaat vaiheet saavat vertailun maaseudun ja kaupungin elämäntapojen välillä kääntymään maaseudun hyväksi ja tyytymättömyys vaihtuu mielenrauhaan.
Romaani Päivä paistaa pilveen (1960) on kehityskertonus, joka kuvaa nuorena leskeksi jäävän ja uudelleen avioituvan naisen aviokriisejä, puolison uskottomuuden aiheuttamia ristiriitoja ja avioliiton eheytymistä puolison koettua hengellisen heräämisen.
Lujaksi taottu sydän (1964) on historiallinen romaani 1900-luvun alkupuolella  köyhissä ja kovissa olosuhteissa suurta perhettään hoitavan äidin elämästä ja uskosta. Kirjan tapahtumapaikka on Lehmon kylä Kontiolahdella ja se pohjautuu kirjailijan miehen äidin elämään.
Lapsille suunnattu Mummelin muksut : lapsitarinoita (1968) sisältää kertomuksia mm. kirjailijan lapsenlapsista.
Kirjailijan viimeiseksi jäi romaani Kivet, joka ilmestyi v. 1972. Tämä kustantajan vanhan hyvän ajan lukuromaaniksi luonnehtima Puikkolan asemakylän arjen kuvaus ajoittuu 1960-luvulle. Kerronta etenee polveillen  rautatieläisten välisissä suhteissa, rakkaudessa, peloissa, toiveissa ja uskonkilvoituksessa.
Kaikkosen julkaisi myös kaksi ohjelmistokokoelmaa. V. 1955 ilmestynyt Kansakoululaisille tarkoitettu ohjelmakirja Tähtien värilyhdyt ym. esitystehtäviä lasten koulujuhliin sisältää 16 pientä lastennäytelmää mm. joulu- ja äitienpäiväjuhliin.
Kirja äidille, joka ilmestyi v. 1964 puolestaan koostuu äitienpäiväohjelmasta