stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
International Trot

| International Trot |
| --- | --- |
 Kilpailun vuonna 1995 voittanut His Majesty ja valmentaja Stefan Melander (oik.).
Kilpailupaikka:  Yonkers Raceway, Yonkers, New York
Maa:   Yhdysvallat
Perustettu:  1959
Matka:  1 ¼ mailia (2 011 m)
Rotu:  lämminveriset
Kilpailuennätys:  12,6a (Papagayo E, 2015)
Voitokkain hevonen:  Ideal du Gazeau (3)
Voitokkain ohjastaja:  Jean-Rene Gougeon ja Eugene Lefevre (3)
Ensimmäinen palkinto:  500 000 $ (2015)
International Trot on vuonna 1959 New Yorkissa ensimmäistä kertaa järjestetty kansainvälinen ravikilpailu, jota on myös kutsuttu ravihevosten epäviralliseksi MM-kilpailuksi. Se järjestettiin 36 kertaa vuosina 1959–1995 ja jälleen 20 vuoden tauon jälkeen 2015. Vuoteen 1988 saakka kilpailupaikkana oli Long Islandilla sijainnut Roosevelt Raceway, jonka lopetettua toimintansa International Trot siirtyi Yonkers Racewaylle.
Suomalaishevosista International Trotiin on kutsuttu Charme Asserdal, joka vuonna 1979 sijoittui kolmanneksi Heikki Korven ajamana. Vuonna 2015 mukaan kutsuttiin lämminveristen suomenmestaruuden syyskuussa voittanut Seabisquit, mutta hevonen ei kuitenkaan osallistunut kilpailuun.
Voittajat

| Vuosi | Voittaja | Ohjastaja | Voittoaika |
| --- | --- | --- | --- |
| 1959 |  Jamin | Jean Riaud | 18,0a |
| 1960 |  Hairos II | Willem Geersen | 16,6a |
| 1961 |  Su Mac Lad | Stanley Dancer | 15,7a |
| 1962 |  Tie Silk | Keith Waples | 16,6a |
| 1963 |  Su Mac Lad | Stanley Dancer | 15,7a |
| 1964 |  Speedy Scot | Ralph Baldwin | 15,7a |
| 1965 |  Pluvier III | Gunnar Nordin | 17,7a |
| 1966 |  Armbro Flight | Joe O'Brien | 17,1a |
| 1967 |  Roquepine | Henry Levesque | 21,1a |
| 1968 |  Roquepine | Jean-Rene Gougeon | 18,7a |
| 1969 |  Une de Mai | Jean-Rene Gougeon | 16,2a |
| 1970 |  Fresh Yankee | Joe O'Brien | 17,1a |
| 1971 |  Une de Mai | Jean-Rene Gougeon | 16,8a |
| 1972 |  Speedy Crown | Howard Beissinger | 17,1a |
| 1973 |  Delmonica Hanover | John Chapman | 16,8a |
| 1974 |  Delmonica Hanover | John Chapman | 16,8a |
| 1975 |  Savoir | Delmer Insko | 15,6a |
| 1976 |  Equileo | Bernard Froger | 16,2a |
| 1977 |  Delfo | Sergio Brighenti | 16,7a |
| 1978 |  Cold Comfort | Peter Haughton | 15,2a |
| 1979 |  Doublemint | Peter Haughton | 18,7a |
| 1980 |  Classical Way | John Simpson Jr | 17,1a |
| 1981 |  Ideal du Gazeau | Eugene Lefevre | 15,7a |
| 1982 |  Ideal du Gazeau | Eugene Lefevre | 17,6a |
| 1983 |  Ideal du Gazeau | Eugene Lefevre | 17,2a |
| 1984 |  Lutin d'Isigny | Jean-Paul Andre | 14,6a |
| 1985 |  Lutin d'Isigny | Jean-Paul Andre | 15,1a |
| 1986 |  Habib | Ulf Thoresen | 16,1a |
| 1987 |  Callit | Karl O Johansson | 16,4a |
| 1988 |  Mack Lobell | John Campbell | 15,0a |
| 1989 |  Kit Lobell | Berndt Lindstedt | 15,2a |
| 1990 |  Reve d'Udon | Yves Dreux | 13,9a |
| 1991 |  Peace Corps | Stig H. Johansson | 13,9a |
| 1992 |  Atas Fighter L | Torbjörn Jansson | 16,2a |
| 1993 |  Giant Force | John Patterson Jr | 13,1a |
1994: ei kilpailtu
| 1995 |  His Majesty | Stefan Melander | 12,8a |
1996–2014: ei kilpailtu
| 2015 |  Papagayo E | Ulf Ohlsson | 12,6a |
Hyperboloidi

Yksivaippainen hyperboloidi
Kaksivaippainen hyperboloidi
Asymptoottikartiohyperboloidi
Hyperboloidi on matematiikassa hyperbelin vastine kolmiulotteisessa avaruudessa. Hyperboloidin yhtälössä oikea puoli määrittää, onko hyperboloidi yksivaippainen, kaksivaippainen vai asymptoottikartion mallinen. Jos yhtälön oikealla puolella on 1, kyseessä on yksivaippainen hyperboloidi; jos nolla, on hyperboloidi asymptoottikartio; jos -1, on kyseessä kaksivaippainen hyperboloidi. Hyperboloidin yhtälön vasemman puolen plus- ja miinusmerkit vaihtelevat sen mukaan, minkä suuntainen hyperboloidi on. Miinusmerkki on aina sen muuttujan edessä, jonka suuntainen hyperboloidi on. Jos hyperboloidi on x-akselin suuntainen, tulee miinusmerkki x-muuttujan eteen ja muille muuttujille positiivinen etumerkki jne.
Esimerkkejä hyperboloidin yhtälöstä

Näissä yhtälöissä  a,b,c\in \mathbb {R}  ja  x,y,z ovat muuttujia.
Jos  a=b, niin hyperboloidia voidaan kutsua pyörähdyshyperboloidiksi.
Hyperboloidin tasoleikkaukset

Hyperboloidin tasoleikkaukset ovat ellipsin, paraabelin tai hyperbelin muotoisia riippuen, mistä suunnasta hyperboloidia leikataan.
Hyperboloidin muodostaminen suorista

Kaksivaippaista hyperboloidia ei voi muodostaa suorista sen kahden erillisen osan vuoksi.
Asymptoottikartiohyperboloidin voi muodostaa suorista. Se muodostuu joukosta suoria, jotka kulkevat sen keskipisteen eli kuvassa  origon kautta.
Yksivaippaisen hyperboloidin voi myös muodostaa suorista. Näitä suoria kutsutaan hyperboloidin emäsuoriksi ja jokaisen hyperboloidin vaipan pisteen kautta kulkee kaksi eri emäsuorasarjoihin kuuluvaa emäsuoraa. Emäsuorasarjojen yhtälöt saadaan johdettua suoraan itse hyperboloidin yhtälöstä. Helpoiten tämä nähdään kertomalla esimerkiksi ensimmäisen emäsuorasarjan yhtälöt keskenään. Kun kyseessä on esimerkiksi y-akselin suuntainen hyperboloidi, toteuttavat sen emäsuorat seuraavat emäsuorasarjojen yhtälöt:
Emäsuorasarja 1
Emäsuorasarja 2
Näissä emäsuorasarjoissa λ ja μ ovat mielivaltaisia apumuuttujia. Jokaisen λ:n arvolle määrää ensimmäisen emäsuorasarjan yhtälöpari suoran, joka on hyperboloidin pinnalla; samoin jokaiselle μ:n arvolle määrää toisen emäsuorasarjan yhtälöpari suoran, joka on hyperboloidin pinnalla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hyperboloidi Wikimedia Commonsissa
Yksivaippainen hyperboloidi rakennettu suorista metallilangoista.
Intersteno

Intersteno on kansainvälinen pikakirjoittajien ja konekirjoittajien järjestö. Se järjestää 2–3 vuoden välein kongresseja ja kilpailuja. Kilpailuja on muun muassa pikakirjoituksessa, konekirjoituksessa ja tekstinkäsittelyssä, ja osaa niistä pidetään maailmanmestaruuskilpailuina.
Interstenolla on jäsenjärjestöjä noin 20 maasta. Suomesta järjestössä on jäsenenä Suomen Pikakirjoittajayhdistys.
Historia

Kansainvälisiä pikakirjoituskongresseja järjestettiin vuodesta 1887 lähtien. Maailmansodat aiheuttivat kuitenkin katkoksia kansainväliseen pikakirjoitustoimintaan. Kansainvälinen pikakirjoittajien ja konekirjoittajien järjestö perustettiin vuonna 1954 Sveitsin Veveyssä, ja viitisen vuotta myöhemmin se otti käyttöön myös lyhyemmän nimen Intersteno.
Aiheesta muualla

Interstenon kotisivu
Interstellar Boundary Explorer

IBEX
Interstellar Boundary Explorer (IBEX) on NASAn kehittämä tiedesatelliitti, joka kartoittaa aurinkokunnan ja tähtienvälisen avaruuden rajan. Se on osa NASAn Small Explorer -ohjelmaa. Se laukaistiin 19. lokakuuta 2008 Pegasus XL -kantoraketille Kwajaleinin atollilta.  Avaruuslennon pituus on kaksi vuotta.
Avaruuslennon toteutus on alkanut NASAn valittua se hakemuskilvassa toteutattavaksi ohjelmaksi. Sen toteutusta johtaa Southwest Research Institute. Mukana ohjelmassa ovat olleet Los Alamos National Laboratory ja Lockheed Martinin Advanced Technology Center. Nämä toteuttivat  IBEX-Hi- ja IBEX-Lo-sensorit. Orbital Sciences Corporation rakensi avaruusaluksen. Hyötykuormaan kuuluu myös neutraaliatomi-instrumentti (ENA)
Luotain kuuluu ns. mikrosatelliittien ryhmään keveytensä vuoksi (paino ajoaineen kanssa 107 kg).
IBEX laukaistiin Marshallsaariin kuuluvalta Kwajaleinin atollilta Pegasus XL -raketilla. Raketti kuljettaa luotaimen LEO-radalle, mistä luotaimen oma ATK Star 27 -moottori siirtää sen lopulliselle Maata kiertävälle radalle. Lopullisella radallaan IBEX kiertää maapalloa huomattavan korkealla; radan apogeum on noin 320 000 kilometrin korkeudella. Lopullinen rata saavutettiin 12.11.2008
Luotaimen toimiessa sen energiantuotannosta vastaa aurinkokenno, joka tuottaa 116 W tehoa. Luotaimen tehonkulutus on normaalisti noin 66 W, josta tieteelliset instrumentit kuluttavat 16 W.
Lentorata

Avaruusalus on Aurinkoa kohti suunnattu pyörivä alus. Sen rata on hyvin elliptinen: radan korkeus on 5 000 km - 300 000 km. Mittaukset tehdään Maan magnetosfäärin ulkopuolella.
Aiheesta muualla

IBEX mission website
IBEX Mission Profile (Arkistoitu – Internet Archive) by NASA's Solar System Exploration
Ilmari Aalto

Ilmari Aalto, kuvausaika luultavasti 1920-luku.
Syysmaisema ja pilviä, 1917.
Ilmari Aalto (7. elokuuta 1891 Kuopio – 29. syyskuuta 1934 Helsinki) oli suomalainen taidemaalari. Hän oli ekspressionistisen Tyko Sallisen ympärille kasvaneen Marraskuun ryhmän jäsen. Aalto maalasi rakenteellisia asetelmia, sekä maisema- ja henkilökuvia. Räätälin poikana Kuopiossa syntynyt Aalto kävi Helsingin suomalaista reaalilyseota. Aalto opiskeli Taideteollisuuskeskuskoulussa 1907–1908 ja Suomen taideyhdistyksen piirustuskoulussa vuosina 1908–1910. Hän teki stipendin turvin opintomatkat Pariisiin ja Lontooseen. Julkisiin näyttelyihin Aalto alkoi osallistua vuodesta 1912 lähtien.
Useimmat Aallon maisemamaalausten näkymistä ovat Töölöstä ja Suursaaresta. Aallon maisemamaalausta on nähtävissä myös Ravintola Elielissä Helsingin rautatieasemalla. Takaseinän maiseman suunnittelussa Eero Järnefelt ja A.W. Finch olivat eniten mukana, mutta kolmesta taiteilijasta vain Ilmari Aalto uskalsi kiivetä korkeille tikkaille toteuttamaan maalausta.
Ekspressionistina aloittanut Aalto löysi myös kubismin vuonna 1914. Edvard Munchin näyttely Ateneumissa kohta hänen valmistumisensa jälkeen vaikutti voimakkaasti Aaltoon ja antoi vaikutteita ekspressionistiselle ilmaisulle.Ensimmäinen kubistien ja ekspressionistien näyttely nähtiin Suomessa vuonna 1914, mukana oli muun muassa saksalaisen Der Blaue Reiterin keskeiset taiteilijat.
Vuoden 1920 Pariisin matkan jälkeen Aalto alkoi käyttää enemmän värejä ja voimakkaita siveltimenvetoja aiemman harmahtavan paletin sijasta. Myöhemmin 1928 Pariisissa käydessään hän omaksui realistisemman ilmaisun, selkeät ääriviivat ja sekoittamattomat värit. Ilmari Aallon sanotaan itsekriittisyydessään tuhonneen monia töitään.
Aalto oli Suomen Taiteilijaseuran johtokunnan jäsen ja hänet valittiin useita kertoja juryn jäseneksi taiteilijaseuran näyttelyihin. Aalto oli myös jäsenenä Suomen Taideyhdistyksen lautakunnissa, ja vuodesta 1932 valtion asiantuntijalautakunnassa kuvaamataidetta varten.
Aalto kuoli maksasyöpään 43-vuotiaana. Aallon puoliso oli Alli Helena Linnalahti (aiemmin Ketonen).
Galleria

Kellot 1914.
Myrsky 1915.
Taiteilija Karnakosken muotokuva 1917. Emman kokoelmat.
Väinö Kamppurin muotokuva 1917.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ilmari Aalto taiteilijamatrikkelissa
Ilmari Aalto Kansallisgallerian kokoelmissa
Kirjav@ - Kansallisgallerian kirjaston kokoelmatietokanta, Ilmari Aalto
Valkonen, Olli: Maalaustaiteen murros Suomessa 1908-1914 : uudet suuntaukset maalaustaiteessa, taidearvostelussa ja taidekirjoittelussa, Jyväskylän yliopisto, 1973, ISBN: 951-677-127-0
Vilho Nenonen: Tavattiin Brondalla, Helsinki : Suomalaisen kirjallisuuden seura, 1981, ISBN: 951-717-255-9
Kirjailijain ja taiteilijain joulukirja, 1917 Suomalainen kirjailijaseura, "Kirjallinen työ" ja Suomen taiteilijaseuran maalariliitto
Samling Gösta Stenman : finländsk konst - beskrivande katalog utarbetad av Nils-Gustav Hahl, Helsingfors: Söderström, 1932
A cultural history of the avant-garde in the Nordic countries 1900-1925, edited by Hubert van den Berg et al., Amsterdam ; New York (NY) : Rodopi, 2012, ISBN: 978-90-420-3620-8; 978-94-012-0891-8 (e-book)
Cedercreutz, Emil: Silhouetter 2, klippta af E. Cedercreuz, Helsingfors: Konstnärsgillet, 1916
Biografiakeskus, Ilmari Aalto
Intialainen ajanlasku

Intian kansallinen ajanlasku alkaa länsimaisen kalenterin vuoden 78 jaa. kevätpäiväntasauksesta. Sitä käytetään gregoriaanisen kalenterin rinnalla Intian valtion virallisissa tiedonannoissa, All India Radion eli Intian yleisradion lähetyksissä sekä virallisen lehden Gazette of Indian uutisoinnissa. Maassa on käytössä myös useita alueellisia kalentereita, jotka perustuvat hindujen alanlaskuun, joka puolestaan perustuu veda-kirjoihin.
Kalenteri otettiin käyttöön Intiassa vuonna 1957. Sitä ennen maassa oli käytössä noin 30 eri kalenteria, joiden avulla määritettiin hindujen, buddhalaisten ja jainalaisten eri juhlapäivät. Kalenteriuudistuksen yhteydessä määriteltiin säännöt, joilla voitiin laskea tiettyjen uskonnollisten juhlapäivien ajoittuminen kuun ja auringon vaiheista.
Kuukaudet

Chaitra 30 päivää, karkausvuonna 31
Vaisakha 31 päivää
Jyaistha 31 päivää
Asadha 31 päivää
Sravana 31 päivää
Bhadra 31 päivää
Asvina 30 päivää
Kartika 30 päivää
Margashirsh eli Agrahayana 30 päivää
Pausa 30 päivää
Magha 30 päivää
Phalguna 30 päivää
Institut für Sexualwissenschaft

Opiskelijajoukko instituutin edessä ennen hyökkäystään sinne 6. toukokuuta 1933.
Institut für Sexualwissenschaft oli Berliinissä vuosina 1919–1933 toiminut seksologian tutkimuslaitos. Instituutin perusti seksologi ja lääkäri Magnus Hirschfeld, joka toimi myös instituutin johtajana. Instituutti tutki etenkin seksuaalista suuntautumista ja transsukupuolisuutta ja oli alansa ensimmäinen tutkimuslaitos. Instituutin toiminta päättyi, kun Saksan kansallissosialistinen työväenpuolue nousi valtaan ja puoluetta tukeneet opiskelijat hyökkäsivät instituuttiin 6. toukokuuta 1933.
Toiminta

Magnus Hirschfeld ilmoitti aikomuksestaan perustaa seksologian instituutin alkuvuodesta 1918. Perustamisluvan saaminen viivästyi, mutta instituutti aloitti toimintansa heinäkuussa 1919. Hirschfeld käytti omia varojaan instituutin perustamiseen, ja sen toimintaa rahoitti Hirschfeldin nimeä kantanut säätiö. Instituutin toimipaikaksi Hirschfeld oli vuonna 1918 ostanut Hatzfeldin ruhtinassuvulle kuuluneen palatsin Berliinin Tiergarten-kaupunginosasta osoitteesta In der Zelten 10. Hirscfeld oli itse asunnut aiemmin samalla kadulla. Instituutti laajensi myöhemmin viereiseen rakennukseen.
Instituutin toiminta oli monialaista. Instituutti teki tutkimusta ja opetusta lääketieteen, biologian, psykologian, psykiatrian etnologian ja antropologian aloilta. Se järjesti kursseja opiskelijoille ja lisäkoulutusta useiden alojen ammattilaisille. Lisäksi se julkaisi lehtiä ja järjesti julkisia luentoja. Näihin kuuluivat muun muassa kahden viikon välein pidetyt yleiset kyselyillat. Opetus- ja yhteiskuntavaikuttamiseen kuului myös elokuvatuotantoa. Instituutin tekemistä elokuvista tunnetuin on Anders als die Andern vuodelta 1919. Instituutti järjesti myös sairaanhoitoa. Aluksi sairaanhoito kattoi seksitaudit, mutta myöhemmin toiminta keskittyi muun muassa hormonaalisiin häiriöihin ja transsukupuolisten sukuelinleikkauksiin.
Instituutti tarjosi vuokra-asuntoja rakennuksessaan. Tunnettuja instituutin tiloissa asunneisiin kuuluvat muun muassa Walter Benjamin ja Christopher Isherwood, minkä lisäksi Willi Münzenberg asui rakennuksen yhteydessä olleessa asunnossa. Instituutista tuli myös suosittu kansainvälinen turistikohde 1920-luvulla. Monet instituutin palvelushenkilökuntaan kuuluvat olivat transsukupuolisia, mikä oli instituutin tapa auttaa heitä työllistymään.
Instituutti sai paljon mainetta transsukupuolisten sukuelinleikkauksista, joissa se oli maailman kärkeä. Instituutin ensimmäiset sukuelinleikkaukset tehtiin köyhälle hotellityöntekijälle Dora Richterille. Hänelle tehtiin kastraatio vuonna 1922 ja peniksenpoisto ja vaginoplastia vuonna 1931. Richter kuului instituutin palvelushenkilökuntaan, ja hänen uskotaan kuolleen instituutiin kohdistuvan hyökkäyksen aikaan. Tunnetuin instituutin potilaista oli tanskalainen taiteilija Lili Elbe. Instituutin lääkärit pitivät leikkauksia parempana vaihtoehtona sille, että potilas vahingoittaisi itseään, ja pyrkivät saamaan sukuelinkirurgialle laajempaa hyväksyntää. Hallituksen mainitaan kustantaneen vuonna 1932 ainakin yhden transnaisen kirurgian, mitä Hirschfeld piti suurena voittona.
Tuhoaminen

Natsipuolueen kasvattaessa kannatustaan instituutin toiminta vaikeutui. Syksyllä 1931 Hirschfeld alkoi varautua äkkinäiseen maanpakoon, mutta instituutin toiminta jatkui. Natsipuolueen hallussa ollut Preussin hallitus yritti kesällä 1932 poistaa instituuttia ylläpitävän Hirschfeldin säätiön yleishyödyllistä asemaa. Säätiön ja instituutin talouden tila oli huono, ja se pystyi enää ylläpitämään sairaanhoitoaan. Hirschfeld muutti Asconaan. Instituutissa lääkärinä toiminut Bernhard Schapiro yritti kehitellä suunnitelmaa, jolla Hirschfeld olisi voinut jatkaa instituutin johdossa. Tämä oli vaatinut muun muassa arjalaisen lääketieteellisen johtajan nimittämistä.
6. toukokuuta 1933 instituutin rakennukseen hyökättiin. Noin sata natsipuoluetta kannattanutta opiskelijaa tunkeutuivat instituutin rakennukseen kello 9.30 tuona aamuna. He hajottivat paikkoja ja esineitä rakennuksessa noin kolmen tunnin ajan. He myös veivät rakennuksesta kirjoja ja muuta aineistoa. Opiskelijat pitivät tunkeutumisen jälkeen puheita ja soittivat musiikkia rakennuksen edessä ennen lähtöään. Kello 15 Sturmabteilung-joukot tulivat rakennukseen ja veivät vielä noin 10 000 kirjaa. Kirjat poltettiin kirjaroviolla Opernplatz-aukiolla 10. toukokuuta. Kirjojen kanssa poltettiin opiskelijoiden instituutista viemä Hirschfeldin rintakuva, joka kannettiin paikalle seipäässä.
Instituutin omaisuutta hallinnoimaan asetettu natsipuoluetta kannattanut lakimies yritti myydä maanpaossa olevalle Hirschfeldille tämän instituuttiin jättämänsä omaisuuden uhaten tuhota kaiken jäljelle jäävän. Instituutin omaisuus myytiin huutokaupassa marraskuussa. Hirschfeld onnistui pelastamaan pienen määrän instituutin kirjakokoelmasta ja yritti perustaa uuden instituutin Pariisiin siinä onnistumatta.
Kopio instituutin vuonna 1928 myöntämästä lääkärintodistuksesta, joka oikeuttaa potilaan pukeutumaan miesten vaatteisiin.
Opiskelija ja SA-sotilas tutkimassa Hirschfeldin kirjastoa 6. toukokuuta 1933.
James Murray (englantilainen näyttelijä)

James Richard Murray (s. 1975 Manchester) on englantilainen näyttelijä. Hänet tunnetaan myös epävirallisella nimellä Jim Murray.
Murray on noussut kuuluisuuteen Raitoja rakkaudessa -televisiosarjasta, jossa hän näytteli entistä poikabändin jäsentä, kampaamoyrittäjä Liam Carneya. Muita televisiorooleja hänellä on ollut muun muassa sarjoissa Being Human, Defiance, Laakson kuningas, McDonald & Dodds, Murha paratiisissa, Neiti Marple, Ryhmä Pullman ja Uhka menneisyydestä.
Netflix-sarja The Crownin viidennellä ja kuudennella tuotantokaudella Murray esittää prinssi Andrew’ta.
Aiheesta muualla

James Murray Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Hurrikaani Harvey

| Hurrikaani Harvey |
| --- | --- |
 25.8.2017
Nimettiin::  17.8.2017
Rantautui::  26.8.2017
Laantui::  2.9.2017
Alin paine::  938 hPa
Kovin tuuli::  59 m/s
Kuolleita::  71
Tuhot::  ≥ $70 miljardia USD
 Harveyn reitti ja voimakkuus.  Reittikartan pallot on väritetty Saffirin–Simpsonin asteikon mukaan. 012345
Aiheesta muualla
  Hurrikaani Harvey Commonsissa 
Hurrikaani Harvey oli vuoden 2017 kahdeksas nimetty trooppinen myrsky ja kolmas hurrikaani Atlantin hurrikaanikaudella. Viisiportaisella Saffirin–Simpsonin hurrikaaniasteikolla se luokiteltiin tasolle neljä, kun se iskeytyi Yhdysvaltain Texasin rannikolle 26. elokuuta.
Hurrikaani aiheutti Texasissa suuria tulvia, joissa menehtyi ainakin 70 ihmistä. Erityisesti Houstonin suurkaupunkialue kärsi tulvista. Harvey aiheutti tuhoja myös Karibialla ja Etelä-Amerikan pohjoisosissa. Guyanassa kuoli yksi ihminen talon sortuessa.
Harvey on voimakkain Yhdysvalloissa vaikuttanut myrsky vuoden 2005 hurrikaani Katrinan jälkeen. Neljännen kategorian myrskyjä ei ole iskenyt rannikolle sitten hurrikaani Charleyn vuonna 2004. Harveyn vaikutusalueella asuu jopa 5,8 miljoonaa ihmistä. Alue on tärkeä myös Yhdysvaltojen öljynjalostuksen kannalta.
Meteorologinen kehitys

Harvey kehittyi säähäiriöstä, joka havaittiin matalapaineen yhteydessä Afrikan länsirannikolla lähellä Kap Verdeä 13. elokuuta. Se kehittyi trooppiseksi myrskyksi ja ohitti Barbadoksen ja muita Karibian saaria 17.–18. elokuuta. Sen jälkeen se heikkeni tavalliseksi trooppiseksi matalapaineeksi ja jatkoi kulkuaan länteen. Meksikonlahden lämpimät vedet antoivat energiaa myrskyn uudelle voimistumiselle. Se saavutti hurrikaanivoimakkuuden torstai-iltana 24. elokuuta, ja jo perjantaina iltapäivällä se oli voimakas eli kolmannen luokan hurrikaani Saffirin–Simpsonin asteikolla, ja illalla se nousi vielä neljänteen luokkaan.
Kovimmat mitatut tuulet olivat 59 m/s (132 mph), mutta monet sääasemat särkyivät tuulen kourissa, eikä pahimpia tuulia saatu mitattua.
Sen jälkeen kun Harvey luokiteltiin tuulten heikkenemisen takia enää vain trooppiseksi myrskyksi, sen sateet aiheuttivat pahoja tulvia Houstonissa ja sen ympäristössä. Suurimmat mitatut sademäärät olivat noin 1 300 mm.
Vaikutukset

Hurrikaani Harveyn nostattamat voimakkaat tuulet ja rankkasateet aiheuttivat tuhoja Karibialla, Etelä-Amerikan pohjoisrannikolla ja Yhdysvaltain Meksikonlahden rannikolla.
Vaikutukset > Karibia

Myrsky aiheutti vahinkoja Karibialla Barbadoksella, Saint Vincent ja Grenadiineilla ja Dominicalla 17.–18. elokuuta 2017. Barbadoksella tuulet ja sateet aiheuttivat tulvia saaren pohjoisosiin ja sähkökatkoksia koko saarelle vahingoittaen useita taloja ja siltoja. Saint Vincent ja Grenadiineilla sekä Dominicalla myrsky aiheutti tulvia ja maanvyöryjä useilla saarilla mutta merkittäviä vaurioita vain kahdelle talolle Saint Vincentin saarella.
Vaikutukset > Guyana

Etelä-Amerikan pohjoisrannikon Guyanassa myrsky aiheutti yhden ihmisen kuoleman ja vahinkoja useille taloille Cuyuni-Mazarunin alueella Jawallan kylässä 18. elokuuta. Neljä taloa tuhoutui täysin, ja eräs 29-vuotias nainen kuoli talon sortuessa hänen päälleen.
Vaikutukset > Yhdysvallat

Hurrikaani Harvey rantautui 26. elokuuta Meksikonlahdelta Yhdysvaltoihin Texasin osavaltion Rockportiin ollessaan voimakkaimmillaan eli asteikon tasolla neljä. Myrsky aiheutti Yhdysvalloissa miljardien dollarien vahingot ja ainakin 70 ihmisen kuoleman. Myrskyn liikkuessa itään myös Louisianan osavaltioon julistettiin hätätila 28. elokuuta.
Vaikutukset > Yhdysvallat > Texas

Myrskytuulet aiheuttivat tuhoja Texasin rannikolla 26. elokuuta. Seuraavina päivinä Harvey heikkeni huomattavasti voimakkaasta hurrikaanista trooppiseksi myrskyksi. Myrskyn tuomat rankkasateet aiheuttivat senkin jälkeen laajoja tulvia eri puolilla Texasia. Tulvat aiheuttivat laajoja vahinkoja erityisesti Houstonin suurkaupunkialueella. Satoja tuhansia alueen ihmisiä pyydettiin vapaaehtoisesti evakuoitumaan alavilla mailla sijaitsevista kodeistaan, ja tuhansia jouduttiin pelastamaan veden ympäröimistä taloista ja katoilta.
Syyskuun 4. päivään mennessä vahvistetuista 60 kuolemantapauksesta 30 tapahtui Harrisin piirikunnassa Houstonin esikaupunkialueella. Lukuun sisältyy myös ihmisiä, jotka menettivät henkensä sähkökatkojen sammuttaessa elintoimintoja ylläpitäviä laitteita ja estäessä ambulanssien saapumisen sydänkohtauksen saaneiden potilaiden luo.
Tulvaveden nousua 26.–27. elokuuta
Texasin kansalliskaartin pelastustoimintaa Houstonissa 27. elokuuta
Yhdysvaltain rajavartiolaitoksen työntekijä tutkimassa myrskytuulen tuhoamaa talovaunua.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
James Murphy (kitaristi)

| James Franklin Murphy |
| --- | --- |
 James Murphy
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. heinäkuuta 1967 (ikä 57)
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä, äänittäjä, miksaaja, tuottaja
Muusikko
Tyylilajit:  heavy metal, death metal, thrash metal, progressiivinen metalli
Soittimet:  kitara, basso, koskettimet
Yhtyeet:  Cancer, Disincarnate, Death, Lazarus A.D., Obituary, Testament
Levy-yhtiöt:  Roadrunner Records
Aiheesta muualla
www.msanthrope.com/jamesmurphy
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
James Franklin Murphy (s. 30. heinäkuuta 1967) on yhdysvaltalainen metallikitaristi, joka on soittanut monissa yhtyeissä, kuten Cancerissa, Deathissä, Obituaryssa ja Testamentissa. Murphy on tehnyt myös muutamia soololevytyksiä. Murphy on perustanut death metal -yhtye Disincarnaten, joka julkaisi yhden albumin vuonna 1993. Murphyllä todettiin vuonna 2001 aivokasvain, mutta hän on parantunut sairaudestaan täysin.[lähde? ]
Diskografia > Cancer > albumit

1991 - Death Shall Rise