stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomen jalkapallon historia
1980-luku > Maajoukkue > Moskovan olympialaiset

Suomi selviytyi yllättäen Moskovan olympialaisiin vuonna 1980, vaikka jäi karsintalohkossaan viimeiseksi. Yhdysvaltain julistaman boikotin takia edellä olleet Saksan liittotasavalta ja Norja vetäytyivät kisoista. Olympialaisissa Suomi hävisi Jugoslavialle 0–2, pelasi Irakin kanssa tasan 0–0 ja kaatoi Costa Rican 3–0, eikä selviytynyt jatkoon. Olympiajoukkueen valmentajana toimi maajoukkueen päävalmentaja Esko Malm. Sääntöjen mukaan olympialaisissa ei saanut pelata ammattilaisia eikä MM-karsintoihin osallistuneita pelaajia, joten olympiaturnaus oli 1960-luvulta alkaen jäänyt arvostuksessa täysin MM- ja EM-turnausten varjoon. Nykyisin olympiajalkapalloa rajoitetaan pelaajien iän perusteella. Moskovan jälkeen Suomi ei ole olympialaisiin selvinnyt.
1980-luku > Maajoukkue > Esko Malmin loppukausi

Vuonna 1980 alkaneissa MM-karsinnoissa Suomi hävisi kotona Bulgarialle 0–2 ja Itävallalle 0–2 sekä vieraissa Albanialle 0–2. Suomen palloliitto myönsi talvella 1980 120 000 markkaa korvauksiin, joiden avulla pelaajat voisivat toisinaan olla poissa työpaikoiltaan ja harjoitella myös päivisin. Se osoitti maajoukkuejalkapallon olleen edelleen pitkälti amatööripohjaista, mutta toisaalta myös jonkinlaista pyrkimystä ammattilaisuuden suuntaan. Pohjoismaiset maaottelut alkoivat 1980-luvulla vähentyä, kun EM- ja MM-karsinnat olivat ensisijaisia ja harjoitusvastustajia haettiin kauempaa.
MM-karsinnassa Albania voitettiin kotona 1981, mutta muista peleistä tuli tappiot ja Suomi jäi lohkon viimeiseksi häviten Albanialle maalierossa.
1980-luku > Maajoukkue > Martti Kuuselan kausi

Esko Malmin tilalle tuli 21-vuotiaiden maajoukkuetta valmentanut Martti Kuusela marraskuussa 1981. EM-karsinta alkoi 1982 tappiollisesti: kotona Puola 2–3 ja Portugali 0–2 ja vieraissa Neuvostoliitto 0–2. Puolasta tuli vierastasapeli 1983, mutta muut pelit päättyivät taas tappioihin ja saldoksi karsinnasta jäi yksi piste.
MM-karsintojen avauksessa kesällä 1984 Pohjois-Irlanti kaatui 1–0. Lokakuussa Englanti oli parempi kotikentällään numeroin 5–0. Seuraavassa karsintapelissä Turkki, silloin kääpiösarjaa, kaatui vieraissa 2–1, mutta pari viikkoa myöhemmin Pohjois-Irlanti voitti Suomen 2–1. Suomen osalta lohkon suurin yllätys koettiin keväällä, kun Englanti jäi 1–1 tasapeliin. Pari viikkoa myöhemmin myös Romanian kanssa pelattiin kotona tasan 1–1. Vieraissa Romania vei 2–0-voiton, mutta Turkki kaatui viimeisessä pelissä kotona 1–0. Suomi sai karsinnasta kahdeksan pistettä, mikä oli sen ennätys. Lohkosta menivät kisoihin Englanti ja Suomelle hävinnyt Pohjois-Irlanti, ja Suomenkin kisapaikka oli ainakin näennäisesti haarukassa.
Martti Kuusela teroitti, että menestys vaatisi lisää ammattilaisia ulkomaan sarjoihin. Vaikka ammattilaisten määrä oli hiljalleen kasvanut, oli heitä edelleen varsin vähän. Esimerkiksi Englannille 0–5 hävinneessä ryhmässä kentällä käyneistä 7 pelasi Suomessa ja kaksi Ruotsissa. Varsinaisia ammattilaisia ryhmässä olivat vain Aki Lahtinen, Kai Haaskivi, Pasi Rautiainen ja Kari Ukkonen.
Uusi EM-karsinta alkoi 1986 1–1-kotitasapelillä Walesin kanssa, mutta jatkui tavanomaisilla vierastappioilla Tšekkoslovakiaa (3–0) ja Tanskaa (1–0) vastaan. Vuonna 1987 Wales voitti Suomen kotonaan 4–0 ja Tanska Helsingissä 1–0. Keväällä 1987 Suomi kohtasi Palloliiton 80-vuotisottelussa Brasilian Olympiastadionilla ennätyksellisen 37 000 katsojan edessä. Suomi hävisi vain 2–3 ja tuleva tähti Romário teki Brasilian avausmaalin tässä ensimmäisessä maaottelussaan. Karsinnan päätösottelussa Suomi löi hienosti Tšekkoslovakian 3–0, mikä oli Martti Kuuselan viimeinen maaottelu.
1980-luku > Maajoukkue > Jukka Vakkilan alkukausi

Kuuselan jälkeen päävalmentajaksi tuli Jukka Vakkila, joka pyrki valmistautumaan vuoden 1990 MM-kisojen karsintaan huolella. Jo rutiiniksi muodostunut maajoukkueen talvileiri pidettiin 1988 Kanariansaarilla ja Suomessa kohdattiin keväällä Kolumbia (1–3), jossa erikoisuutena oli maalivahti René Higuitan rangaistuspotkumaali, ja elokuussa Neuvostoliitto (0–0). MM-karsinnan avauksessa elokuussa Suomi oli kotonaan vailla mahdollisuuksia tulevaa maailmanmestaria Saksaa vastaan, 0–4. Wales joutui seuraavassa karsintapelissä tyytymään Suomea vastaan kotonaan 2–2-tasapeliin.
Keväällä saavutettiin uusi katsojaennätys, 46 217, kun tuore Euroopan-mestari Alankomaat saapui karsintaotteluun Olympiastadionille. Alankomaat voitti 1–0, ja maali syntyi vasta 87. minuutilla Ruud Gullitin pohjustamana. Syyskuussa Suomi voitti Alankomaissa pelanneen ammattilaisen Mika Lipposen maalilla Walesin 1–0, mutta vieraissa Saksan liittotasavallalle tuli takkiin 6–1. Karsinta päättyi marraskuussa 3–0-vierastappioon Alankomaille. Suomi jätti Walesin taakseen ja sijoittui kolmanneksi. Syksyn harjoituspelissä Trinidad ja Tobagoa vastaan esiintyi ensimmäisen kerran Suomen kaikkien aikojen paras jalkapalloilija, Jari Litmanen 18-vuotiaana.
1980-luku > Eurocupit

Suomalaisjoukkueet olivat pelanneet Euroopan cupia kaudesta 1958, Cup-voittajien cupia kaudesta 1963 ja UEFA-cupia kaudesta 1970 asti, mutta tulokset olivat jääneet laihanlaisiksi. Toinen kierros oli paras saavutus ja sekin vain muutamissa tapauksissa, usein kääpiömaan joukkuetta vastaan. Ehkä mainittavin saavutus ennen 1980-lukua oli Tanskan B1903 Københavnin putoaminen KuPS:in toimesta UEFA-cupista 1978. 1980-luvulla parempaa menestystä alkoi tulla.
Vuonna 1984 Haka selvisi ensimmäisen kerran kolmannelle kierrokselle cupvoittajien cupissa pudoten Italian Juventukselle niukasti yhteismaalein 2–0. Lahtelainen Kuusysi selvisi mestarien cupissa 1985–1986 kolmannelle kierrokselle pudoten niukasti yhteismaalein 1–0 Romanian Steaua Bukarestille, joka voitti cupin. Ratkaisevassa ottelussa maaliskuussa Olympiastadionilla oli 35 523 katsojaa. TPS selvisi UEFA-cupissa kolmannelle kierrokselle kaudella 1988. Edellisellä kaudella TPS oli päässyt samaisessa cupissa toiselle kierrokselle, jossa aiheutti ehkä eurocupien suurimman suomalaisen yksittäisyllätyksen kaatamalla Internazionalen vieraissa 1–0 Mika Aaltosen maalilla. Inter vei jatkopaikan toisen osaottelun 2–0-voitollaan.
Rovaniemi (RoPS) tuli SM-sarjaan uutena paikkakuntana vuonna 1981.
1980-luku > Naisten Suomen Cup alkaa

Naisten Suomen Cup sai alkunsa vuonna 1981. Ensimmäisenä vuonna kilpailuun osallistui 10 SM-sarjan joukkuetta. Vuodesta 1982 lähtien kilpailu on ollut avoin kaikille Palloliiton sarjoissa pelaaville naisten joukkueille.
1990-luku > Maajoukkue > Jukka Vakkilan loppukausi

Kesän 1990 harjoitusottelu MM-kisoihin valmistautuvaa Ruotsia vastaan päättyi nöyryyttävään 6–1-tappioon. EM-karsinta sen sijaan sujui paremmin. Syksyn ensimmäisessä pelissä tuli 0–0-kotitasapeli Portugalia vastaan, mutta Maltasta vieraissa saatiin vain 1–1-tasapeli, siinäkin tasoitus tuli vasta 87. minuutilla. Keväällä Alankomaat voitti Suomen kotonaan 2–0, mutta karsintojen paras tulos saatiin kesällä 1991, 1–1-tasapeli Alankomaista. Malta kaatui kotona 2–0 ja Jari Litmanen teki ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa. Kreikan kanssa pelattiin kotona tasan 1–1, mutta vieraissa Portugali oli parempi 1–0 ja Kreikka karsinnan viimeisessä pelissä Ateenassa 2–0.
Vuoden 1992 harjoituspelissä Suomi oli yllättää Brasilian tämän kotikentällä: peli oli vielä 8 minuuttia ennen loppua 1–1. Brasilia voitti lopulta 3–1, mutta paikallinen lehdistö myönsi Jari Litmasen olleen ottelun paras pelaaja. MM-karsinnan alku sujui taas perinteiseen malliin: 0–3-tappio Bulgarialle kotikentällä. Palloliiton 85-vuotisjuhlaottelussa kesällä Englanti löi Suomen 2–1. Syksyllä karsinta jatkui 0–1-kotitappiolla Ruotsille ja 2–1-vierastappiolla Ranskalle. Jukka Vakkila erosi päävalmentajan tehtävästä marraskuussa.
1990-luku > Maajoukkue > Tommy Lindholmin kausi

Tommy Lindholm astui maajoukkueen puikkoihin vuoden 1993 Intian talvileirille. Bulgaria voitti Suomen huhtikuussa 2–0 kotonaan, mutta Itävallasta tuli toukokuun karsintapelissä 3–1-voitto, Itävallan saatua kavennuksensa vasta lisäajalla. Israelia vastaan pelattiin Lahdessa 0–0. Syksyllä Itävalta kaatoi Suomen Wienissä 3–0, Ranska Tampereella 2–0 ja Ruotsi Tukholmassa 3–2. Viimeinen karsintapeli marraskuussa toi 3–1-vierasvoiton Israelista. Lohkosta menivät jatkoon Ruotsi ja Bulgaria, jotka esiintyivät vuoden 1994 MM-kisojen välierissä.
Kesällä 1994 Suomi pelasi kohtuulliset harjoituspelit kovia Italiaa ja Espanjaa vastaan, kuitenkin häviten 0–2 ja 1–2. Ensimmäinen EM-karsintapeli syksyllä Skotlantia vastaan päättyi 0–2-kotitappioon, seuraava 0–4-vierastappioon Kreikalle, ja Tommy Lindholm erosi tehtävästään. Aluepelistään tunnettu Lindholm sai 23 maaottelustaan vain neljä voittoa. Päävalmentajana seurasi Lindholmin kakkosvalmentaja Jukka Ikäläinen.
1990-luku > Maajoukkue > Jukka Ikäläisen kausi

Ikäläisen kausi käynnistyi 7–0-vierasvoitolla Virosta harjoitusottelussa. Pelissä aloittivat maajoukkueuransa Sami Hyypiä ja Joonas Kolkka, joka teki siinä myös avausmaalinsa. Marraskuussa EM-karsinta jatkui 5–0-kotivoitolla kääpiö Färsaarista. Epätavallisen myöhään, joulukuun 14. päivä, Olympiastadionilla kaatui toinen lilliputti San Marino 4–1. Mixu Paatelainen teki Suomen kaikki 4 maalia. Maaliskuun lopulla San Marino kaatui vieraissa 2–0 ja huhtikuun lopussa Färsaaret vieraissa 4–0. Merkittävämpi tulos oli seuraavan karsintapelin 2–1-kotivoitto Kreikasta. Maanpinnalle palattiin elokuussa, kun Venäjä haki Suomen kotikentältä 6–0-voiton. Skotlannista tuli 3–1-vierastappio ja viimeisessä karsintapelissä Venäjältä 3–1-tappio. Suomi jäi lohkon neljänneksi kääpiöiden edelle.
Suomi oli 1990-luvun puolivälissä edelleen jalkapallon pienmaa: vuoden 1996 yhdestätoista maaottelusta tuli vain yksi voitto. Litmanen loisti henkilökohtaisella panoksellaan harjoituspeleissä Ranskaa (0–2) ja Turkkia (1–2) vastaan, mutta jäi liian yksin. Palloliitto päätti tehdä suuremman satsauksen ja kesällä 1996 päävalmentajaksi tuli tanskalainen Richard Møller Nielsen, joka oli johdattanut Tanskan EM-kultaan 1992.
1990-luku > Maajoukkue > Richard Møller Nielsenin kausi

MM-karsinta alkoi syyskuussa 1996 1–0-vierastappiolla Unkarille ja 3–2-kotitappiolla Sveitsille ottelussa, jota sävyttivät pahat henkilökohtaiset virheet puolustuspäässä. Vuosi 1997 oli kuitenkin paras pitkään aikaan. Suomi yllätti siihen aikaan erittäin vahvan Norjan Oslossa 1–1-tasapelillä mikä nostatti toiveita, mutta elokuussa Norja runttasi Suomen Olympiastadionilla 4–0. Azerbaidžanin Suomi voitti sekä kotona (3–0) että vieraissa (2–1). Syyskuussa Suomi yllätti Sveitsin vieraissa 2–1. Viimeisestä karsintapelistä Unkaria vastaan Suomelle olisi riittänyt jatkokarsintaan voitto ja se johtikin Antti Sumialan maalilla 31 000 katsojan edessä 1–0, kunnes pallo toimitettiin lisäajalla käsittämättömästi omaan maaliin ja jatkokarsinta jäi haaveeksi. Sitä miten lähellä MM-kisat olivat, on vaikea sanoa, sillä jatkokarsinnassa Unkari hävisi Jugoslavialle murskaavasti 5–0 ja 7–1.
Suomen taso näytti kuitenkin aiempaa menestyvämpien ammattipelaajien myötä vihdoin nousseen ja kesällä 1998 Suomi sparrasi hyvin MM-kisoihin valmistautuvaa Saksaa (0–0) ja tulevaa maailmanmestaria Ranskaa (0–1). EM-karsinnan avauksessa piskuinen Moldova kaatui kotona 3–2, mutta Pohjois-Irlannista tuli 1–0-vierastappio. Todellinen yllätys oli lokakuun 3–1-vierasvoitto Turkista, joka muutamaa päivää aiemmin oli kotikentällään kaatanut Saksan. Suomi siirtyi talveksi lohkon kärkeen, mutta maaliskuussa Saksa löi Suomen 2–0. Seuraavassa Turkki-kotipelissä Suomi siirtyi 2–0-johtoon vain 14 minuutin kuluttua pelin alusta. Turkki kuitenkin oli selvästi parempi, kiri tasoihin ja lopulta 4–2-voittoon. Ottelua sävytti kentälle rynnänneiden kurdien mielenosoitus Abdullah Öcalanin pidätystä vastaan, jonka vuoksi peli jouduttiin 10 minuutiksi keskeyttämään. Moldova-vieraspelistä tuli niin ikään pettymyksellinen 0–0-tasapeli, Litmanen ei pelannut mutta Mikael Forssell debytoi maajoukkueessa 18-vuotiaana. EM-karsinta jatkui 2–1-kotitappiolla Saksalle. Viimeisessä karsintapelissä Suomi löi Pohjois-Irlannin hienosti 4–1, mikä oli myös Richard Møller Nielsenin jäähyväispeli.
1990-luku > Ammattilaiset

1990-luku toi ensimmäiset ammattilaiskentillä profiilipelaajiksi nousseet. Jari Litmanen oli ensimmäinen suomalainen kansainvälinen tähtipelaaja. Hän sijoittui vuonna 1995 Euroopan vuoden jalkapalloilija -äänestyksessä kolmanneksi. Sami Hyypiä on toiminut Liverpoolin kapteenina ja päässyt lukuisiin tähtikentällisiin. Molemmat ovat lisäksi voittaneet Mestarien liigan. Joonas Kolkka on tehnyt pitkän ja melko menestyksekkään ammattilaisuran. Mikael Forssellia pidettiin teini-ikäisenä jopa superlupauksena, mutta loukkaantumiset ovat jonkin verran sotkeneet uraa. Muita varsin menestyneitä ovat suomalaisia ammattilaispelaajia ovat muiden muassa Petri Pasanen, Teemu Tainio, Mika Väyrynen, Antti Niemi ja Mika Nurmela. Alexei Eremenko nuoremmasta on odotettu laadukasta pelaajaa.
1990-luku > Seurajalkapalloilu

1990-luvulta seurat alkoivat siirtyä ammattimaisuuteen ja yhä useampi pelaaja oli täysipäiväinen jalkapalloilija, jolloin seurat pystyivät harjoittelemaan kahdesti päivässä. Seurojen talous on kuitenkin joutunut tiukoille, sillä jalkapallon katsojamäärät ovat erittäin pienet verrattuna jääkiekon tai muiden Pohjoismaiden jalkapallosarjojen katsojamääriin. 1990-luvulla katsojakeskiarvo oli monena kautena alle 2 000, eikä sitä ole 2000-luvullakaan onnistuttu nostamaan yli 3 000:n. Jalkapallolla ei tehdä Suomessa rahaa, minkä FC Jokereita puuhannut Hjallis Harkimo joutui havaitsemaan. Varsin monet seurat ovatkin etenkin 2000-luvulla ajautuneet jopa konkurssiin. Vuoden 2001 pelaajayhdistyksen kyselyn mukaan kahdeksan prosenttia liigapelaajista teki myös toista työtä ja 20 prosenttia opiskeli pelaamisen ohessa. Keskipalkka kuukaudessa oli 10 800 markkaa (noin 1 800 euroa).
SM-sarja muuttui vuonna 1990 Veikkauksen sponsoroimaksi 12 joukkueen Veikkausliigaksi. Eurocupien historian paras suomalaismenestys koettiin HJK:n päästessä Mestarien liigaan kesällä 1998 kaadettuaan Ranskan Metzin ratkaisevassa karsinnassa. HJK voitti liigassa Benfican kotonaan 2–0 ja pelasi vieraissa 2–2-tasapelin, lisäksi Saksan Kaiserslauternilta tuli piste 0–0-tasapelillä, mitkä eivät kuitenkaan riittäneet jatkoon. PSV Eindhoven -pelissä yleisöä oli ennätysmäiset 34 136. Sen jälkeen eurocupmenestystä ei kuitenkaan ole juuri tullut, vaan keskitasonkin eurooppalaisseurat ovat muutamia poikkeuksia lukuun ottamatta osoittautuneet ylitsekäymättömiksi esteiksi veikkausliigajoukkueille.
2000-luku > Maajoukkue > Stuart Baxterin kausi

Englantilainen Stuart Baxter valittiin 28. tammikuuta 2008 Suomen maajoukkueen päävalmentajaksi kaksivuotisella sopimuksella. Sopimus kattaa MM-karsinnat. Suomen kanssa samaan karsintalohkoon arvottiin Saksa, Venäjä, Wales, Azerbaidžan sekä Liechtenstein. Suomen ensimmäinen peli oli 10. syyskuuta 2008 kotipeli Saksaa vastaan. Suomi johti ottelua jopa kolmesti ja oli voittaa Saksan, mutta Miroslav Klosen tekemä hattutemppu riitti Saksalle 3–3 tasapeliin. 11. lokakuuta 2008 Suomi kohtasi kotonaan Azerbaidžanin. Suomi otti rutiinivoiton 1–0. Vuoden viimeisessä pelissä 15.lokakuuta 2008 Suomi pelasi vieraissa Venäjää vastaan, lopputuloksena katkera 0–3 tappio. Tämän jälkeen suomi sai hienot voitot Walesista (0–2) ja Liechtensteinista (2–1), mutta tämän jälkeen Suomi hävisi kotonaan Venäjälle 0–3
ja Suomen haaveet päästä kisoihin haihtuivat olemattomiin.
Helsingin ottelussa Venäjää vastaa tehtiin kuitenkin sikäli historiaa, että venäläisiä jalkapallofaneja oli stadionilla 12 000–13 000. Aikaisempi vieraskatsojien ennätys oli Englannin 3 000 fania vuodelta 2000. Senaatintorilta Mannerheimintietä pitkin stadionille marssineet venäläisfanit tukkivat liikenteen. Paikalle saapui myös yli sata mellakkapoliisia, mutta kahinoilta venäläisten ja suomalaisten fanien välillä ei siitä huolimatta vältytty, ja 33 rähinöitsijää, joista 28 venäläisiä, vietiin putkaan ennen peliä. Ottelun aikana juoksuradalle lensi muutamia räjähtäviä soihtuja, mutta pelin päättymisen jälkeen ei syntynyt enää levottomuuksia.
Aiheesta muualla

Jari Nikkola: Suomalaista jalkapallotraumaa todistamassa. Kirja-arvostelu teoksesta Eerola, Antti: Punapaidoista Huuhkajiksi. Suomen jalkapallomaajoukkueen historia. Siltala, 2015. (Agricolan kirja-arvostelut 30.4.2015)
Suomen jalkapallomaajoukkue Tukholman kesäolympialaisissa 1912. Kuvassa vasemmalta Lars Schybergson, Bror Wiberg, Knut Lund, Eino Soinio, Artturi Nyyssönen, August Syrjäläinen, Algot Niska, Jarl Öhman, Jalmari Holopainen, Ragnar Wickström, Gösta Löfgren ja Kaarlo Soinio. Kuvasta puuttuvat Gustaf Holmström ja Viljo Lietola.
Voittoisaa Suomi–Italia ottelua Tukholman kesäolympialaisissa 1912.
Suomen maajoukkue Tanskaa vastaan 1933.
Luettelo Suomen ulkopuolella sijaitsevista kaupungeista, joilla on suomenkielinen nimi

Tämä artikkeli on luettelo Suomen ulkopuolella sijaitsevista kaupungeista, joilla on suomenkielinen nimi. Artikkelissa ovat Suomen valtion nykyisten rajojen ulkopuolella sijaitsevat tai sijainneet kaupungit, joilla on vakiintunut tai aiemmin käytössä ollut suomenkielinen nimi.
Suomenlinnan Liikenne

| Suomenlinnan Liikenne Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1950
Toimitusjohtaja:  Petri Öhrmark
Puheenjohtaja:  Anna Rajakallio
Kotipaikka:   Helsinki
Toimiala:  lauttaliikenne
Liikevaihto:   4,1 milj. EUR (2021)
Henkilöstö:  21
Emoyhtiö:  Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne Oy
Kotisivu:  www.slloy.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Suomenlinnan Liikenne Oy – Sveaborgs Trafik Ab (lyhenne SLL) on vuonna 1950 perustettu yritys, joka hoitaa Suomenlinnan ja Manner-Helsingin välistä lauttaliikennettä. Yhtiö on Helsingin kaupungin omistaman Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne Oy:n tytäryhtiö. Valtio osallistuu huoltoliikenteen kustannusten kattamiseen. Valtionhallinnossa se kuuluu opetusministeriön vastuualueeseen.
Historia

Yhtiötä perustettaessa sen osakkaiksi tulivat
Helsingin kaupunki; 299 osaketta
puolustusministeriö; 200 osaketta
Valtion Metallitehtaat; 100 osaketta
Suomen Matkailijayhdistys; 1 osake
Yhtiön omistussuhteita järjesteltiin 1970-luvulla niin, että valtio ja kaupunki omistivat sen puoliksi. Valtion osakkeet siirtyivät opetusministeriön hallintaan ja Suomen Matkailijayhdistyksen osake kaupungin omistamalle Suomen Turistiautolle.
Valtio myi omistusosuutensa yhtiössä Helsingin kaupungille vuonna 2010, ja vuoden 2011 alusta yhtiön on omistanut kokonaan Helsingin kaupunki. Yhtiön osakkeet olivat Helsingin kaupungin liikennelaitoksen taseessa, ennen kuin Pääkaupunkiseudun Kaupunkiliikenne Oy perustettiin ja Suomenlinnan Liikenteestä tuli sen tytäryhtiö.
Yrityksen ensimmäinen alus M/S Suomenlinna-Sveaborg aloitti liikennöinnin 1. toukokuuta 1952. Kauppatorin lauttalaituri ja arkkitehti Aarne Hytösen suunnittelema matkustajapaviljonki valmistuivat 1953.
Vuonna 1978 aloitti yhtiön huolto- ja matkustajalautta M/S Ehrensvärd liikennöinnin Katajanokan kärjestä Suomenlinnaan. Korkeasaaren lautta ja liikennöinnin hoitaminen eläintarhaan siirtyi Suomenlinnan Liikenteelle vuonna 1981. Se pysyi yrityksen hoidossa vuoteen 1988 saakka, jolloin kaupunki antoi sen yksityisten yritysten hoitoon.  Korkeasaaren lautta myytiin Sun Linesille, joka hoiti apualuksena Suomenlinnan liikennettä vuoteen 1993 asti. Vuonna 1992 Sun Linesin ostama M/S Tor alkoi osallistua Suomenlinnan liikenteen hoitamiseen.
Helmikuussa 1986 yhtiö aloitti vuokraamillaan pikkubusseilla liikennöinnin jäätietä pitkin Olympialaiturista Suomenlinnaan. Liikennettä jatkettiin vielä seuraavana talvena, mutta sitten Särkänsalmi päätettiin pitää talvisin laivaliikenteen käytössä, mikä esti jäätien teon.
Vuodesta 1973 lähtien Suomenlinnan liikenteeseen ovat osallistuneet myös yksityiset vesibussiyrittäjät ajaen lisävuoroja ja iltavuoroja. Matkustajista vesibussit ovat kilpailleet yhtiön kanssa 1960-luvun lopulta saakka.
Uusi lautta M/S Suomenlinna II aloitti liikennöinnin kesäkuussa 2004. Samana vuonna M/S Suomenlinna-Sveaborg myytiin Sun Ferry -yhtiölle, ja alus sai uudeksi nimekseen Suomenlinnan lempinimen mukaan M/S Suokki.
Aiheesta muualla

Yrityksen kotisivu
Terhi Suominen

Terhi Maija Suominen (s. 1975 Loimaa) on suomalainen tutkija. Hän on Suomen Atlantti-seuran pääsihteeri ja Atlantti-Seurojen kattojärjestön Atlantic Treaty Associationin (ATA) varapresidentti. Vuonna 2018 hän toimii tutkijana Naton Roomassa sijaitsevassa puolustusakatemiassa, jossa hän tutkii Suomen Nato-kumppanuutta. Hän on organisaatiossa ensimmäinen suomalainen siviilihenkilö.
Suominen on koulutukseltaan valtiotieteiden maisteri.
Julkaisut

Networks in the Baltic Sea region. Terhi Suominen, Esko Antola, Hiski Haukkala. Turku: University of Turku, 2000 (Working papers 5. Jean Monnet Unit, University of Turku, ISSN 1455-9633) ISBN 951-29-1692-4
Networks in the Baltic Sea Region. Terhi Suominen, Esko Antola, Janne Mikkonen. Turku: University of Turku, 2001. ([Working papers 11. Jean Monnet Unit, University of Turku], ISSN 1455-9633)
Euroopan turvallisuus ja Suomi. toimittaneet Terhi Suominen ja Axel Hagelstam. Turku: Suomen Atlantti-seura, 2003. (Occasional papers no 3. The Atlantic Council of Finland)
The United States and the world: contributions to the Conference on "The United States and the World" organised by the Atlantic Council of Finland in Helsinki on 21 November 2003. edited by Terhi Suominen and Eero Kytömaa. Helsinki: Atlantic Council of Finland, 2004. (Occasional papers 4, The Atlantic Council of Finland)
Kun Suomi kääntyi. toim. Terhi Suominen. Turku: Schuman-seura, 2006 (Julkaisuja no. 2, Schuman-seura ry) ISBN 952-99376-1-X
Suomi ja Nato: Suomen Atlantti-seuran 10-vuotisjulkaisu. toim. Terhi Suominen ja Jyrki Karvinen. Helsinki: Suomen Atlantti-seura: 2009 ISBN 978-951-628-493-7
Mertlahden neljännes

Mertlahden neljännes oli Kymenlaaksossa sijainnut hallintopitäjän osa eli neljänneskunta. Se siirrettiin Pyhtään hallintopitäjästä Pernajan hallintopitäjään 1555, takaisin Pyhtääseen 1560 ja sieltä uudelleen Pernajaan 1578. Mertlahden neljänneksen aluetta vastasi vuonna 1939 käytössä olleen kuntajaon mukaan Pernajan kylät Antby, Tavastby, Skinnarby, Räfsby, Påfvalsby, Köpsbacka, Kuggom, Haddom, Gislom ja Fanstnäs sekä Liljendalin kylät Andersby ja Hommansby.
McDonnell Douglas F/A-18 Hornet Suomessa

Suomen ilmavoimien F-18D Hornet
McDonnell Douglas F/A-18 Hornet -koneita ostettiin Suomen ilmavoimille alun perin 64, joista seitsemän kaksipaikkaista koulutuskonetta. Konetyyppi valittiin vuonna 1992 ja ensimmäiset seitsemästä kaksipaikkaisesta F-18D-koneesta lennettiin Yhdysvalloista Suomeen 7. marraskuuta 1995. Ensimmäinen yksipaikkainen F-18C luovutettiin 28. kesäkuuta 1996 ja viimeinen 8. elokuuta 2000. F-18C-koneet koottiin Kuoreveden Hallissa 1996–2000.
Hornet tilattiin Suomeen kesken 1990-luvun taantumaa. Markan arvon heikkenemisen, indeksimaksujen ja Euroopan unionin tullimaksujen ja niiden viivästyskorkojen vuoksi koneiden hinta nousi kaavaillusta 2,17 miljardia euroa vastaavasta summasta 3,16 miljardiin euroon eli noin 46 prosenttia.
Tilauksessa luovuttiin kolmen koneen hankinnasta jotta se saatiin mahtumaan 9,5 miljardin markan tilausvaltuuteen. Lopputuloksena tilattiin 57 yksipaikkaista C-mallia ja seitsemän kaksipaikkaista D-mallia.
Suomen ilmavoimilla oli alkuvuodesta 2012 seitsemän käyttökelpoista F-18D- ja 55 kpl F-18C-torjuntahävittäjää.