stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Waziri

Waziri on kuvitteellinen musta afrikkalaisheimo Edgar Rice Burroughsin Tarzan-kirjoissa.
Kirjassa Tarzanin paluu Tarzan palaa "sivistyksestä" rakkaaseen viidakkoonsa. Hän on kuitenkin muuttunut: hän ei surmaa oikopäätä kohtaamaansa mustaa soturia, vaan pelastaa tämän hengen leijona Numan kynsistä . Soturi kuuluu Waziri-heimoon. Tarzanille käy ilmi, että kysymyksessä on sivistynyt heimo, joka inhoaa ihmissyöjiä, kuten niitä, joita Tarzan nuorempana surmasi ja joilta hän varasteli muun muassa myrkkynuolia. Tarzan hyväksytään heimon jäseneksi, kun hän opettaa heille uuden ja toimivan tavan metsästää norsuja. Nämä kaksi metsästystä ovat ainoat maininnat, joissa hän tappaa norsuja.
Arabialaiset orjarosvot ja heidän ihmissyöjäorjansa hyökkäävät wazirien kylään. Vanha päällikkö ja moni muu saa surmansa. Tarzanin johdolla kylän polttaminen estetään. Arabit surmataan tehokkaalla sissitaktiikalla, jossa heitä surmataan yksi kerrallaan. Nyt hänestä tulee heimon kuningas, ja tästä alkaen uljaat waziri-soturit liittyvät olennaisesti Tarzanin kohtaloihin.
Wazirien alipäällikkönä toimii vanha soturi Muwiro. Hänen poikansa Wasimbu uhraa henkensä Janen puolesta, kun saksalaiset hyökkäävät Tazanin kotiin 1. maailmansodan aikana, mutta Muwiro pysyy mukana tarinoissa loppuun asti.
Kirjan Tarzan ja Oparin aarteet tapahtumiin mennessä heimo on kuitenkin siirtynyt heimokulttuurista feodaaliseen suuntaan. He elävät Tarzanin ja Janen kanssa näiden plantaasilla, ja siellä he huolehtivat kokkauksesta, siivoavat ja hoitavat Janen ruusutarhaa .
He eivät enää kutsu Tarzania Wazirien kuninkaaksi, vaan puhuttelevat häntä "Suureksi Bwanaksi" (swahilia: tarkoittaa 'herraa'). Vastaavasti hän kutsuu heitä "lapsikseen".
Afrikan kartan mukaan, joka esittää maanosaa kuten Burroughsin sen kuvitteli, Wazirien kylä sijaitsi jossain Angolassa; he kuitenkin muuttivat Tarzanin tilalle jonka sijaitsi Victoriajärven itäpuolella Brittiläisessä Itä-Afrikassa (tunnetaan nykyään Keniana).
Kuten Burroughs monta kertaa kirjoittaa, huolimatta vähäisestä lukumäärästään Wazirit ovat Afrikan pelätyimpiä sotureita, heitä pelkäävät niin arabiorjakauppiaat kuin ihmissyöjäheimotkin ja heidän maineensa tunnetaan niin läntisessä kuin itäisessäkin Afrikassa
Nimen alkuperä

Burroughs käytti Henry Morton Stanleyn kirjoituksia lähteenään kirjoittaessaan ensimmäisiä Tarzan-kirjoja. Hän on voinut yhdistää kahden historiallisen afrikkalaisen heimon nimet, jotka olivat Stanleyn mukana hänen matkatessaan kuuluisan orjakauppiaan Tippu-Tipin seurassa, nimittäin Wangwana, Ugandasta ja Wanyamwezi Tansaniasta.
Aiheesta lisää

Google Books esikatselu: Gone primitive By Marianna Torgovnick. Chapter 2: Taking Tarzan Seriously page 55. ISBN 9780226808321 (englanniksi)
Tarzan Alive: A Definitive Biography of Lord Greystoke, s. 89.  Bison Books, 1972.  ISBN 0-8032-6921-8  Google books.
Tarzanin Afrikan karttoja
Warren Halt

Warren Halt on seisake kapearaiteisella Romney, Hythe and Dymchurch Railwayllä Kentin kreivikunnassa Englannissa. Se on ollut käytössä myös nimellä Warren Bridge Halt. Liikennepaikka on ollut suljettuna vuodesta 1946 lähtien, mutta se avataan uudelleen helmikuussa 2009.
Historia

Ensimmäisen kerran liikennepaikka avattiin liikenteelle 16. heinäkuuta 1927. Prince of Wales Haltin ja Botolph's Bridge Haltin tapaan Warren Halt sijaitsi asutuskeskuksen ulkopuolella mutta tien läheisyydessä, ja seisakkeet avattiin koemielessä, tavoitteena houkutella matkustajia mm. linja-autoista. Kokeilu epäonnistui kaikkien kolmen liikennepaikan osalta, ja ne suljettiin jo samana vuonna.
Liikennepaikka oli avoinna koemielessä lyhyen aikaa myös toisen maailmansodan jälkeen vuonna 1946, mutta se suljettiin uudelleen samana vuonna.
Historia > Kolmas uudelleenavaaminen

Seisake avataan uudelleen helmikuussa 2009, ja sen on tarkoitus palvella rautatien lähellä sijaitsevan uuden Romney Marsh Visitor Centren liikennettä. Rautatien johto ilmoitti elokuussa 2008, että seisakelaitureiden rakentaminen on aloitettu. The Romney Marsh Visitor Centre and Country Park ilmoitti myös, että seisakkeen avaaminen on ympäristöystävällinen matkailuliikenneratkaisu.
Asema-alue

Alun perin seisakkeella ei ollut lainkaan rakennuksia tai päällystettyjä laitureita. Seisakkeen sijainnista ei myöskään ollut havaittavissa mitään merkkejä lakkauttamisien jälkeen. Vuoden 2008 lopussa rakennettiin yksi päällystetty ja aidattu laituri pohjoisen suuntaan kulkevan liikenteen käyttämän raiteen viereen. Laituria tulevat käyttämään New Romneyn ja Warren Haltin välillä liikennöivät matkailukeskuksen toimintaa tukevat junat.
Weijoki

| Weijoki> 渭河 |
| --- | --- |
 Weijoen valuma-alue
Alkulähde:  Weiyuanin piirikunta
Laskupaikka:  Keltainenjoki
Maat:   Kiina
Pituus:  818-864 km
Weijoki (kiin. 渭河, pinyin: Wèi Hé, Wade–Giles: Wei Ho), myös Wei He tai Weiho, on merkittävä joki Gansun ja Shaanxin maakunnissa Keski-Kiinassa. Se on myös Keltaisenjoen oikea sivujoki ja yhtyy pääjokeen Sanmenin tekojärven kohdalla. Se on sen suurin sivujoki. Weijoella on ollut suuri merkitys kiinalaisen kulttuurin alkuvaiheessa. Joen pituus on 818-864 kilometriä mittauksesta riippuen, ja sen muita sivujokia ovat Luojoki, Jingjoki ja Chishui.
Vuonna 2003 mittavat sateet johtivat joen tulvimiseen, joka aiheutti yli 30 ihmisen kuoleman. 300 000 ihmisen piti vaihtaa asuinpaikkaa.
Vanhan sillan jäänteet Xianyangin kohdalla.
Joen maisemaa Xianyangin kohdalla.
Sakari Warsell

Sakari Pellervo Warsell (s. 16. toukokuuta 1943 Korpilahtilähde?) on suomalainen radiotoimittaja ja muusikko.
Opinnot

Warsell opiskeli Jyväskylän yliopistossa historiaa, yhteiskuntatieteitä ja kansatiedettä. Hän suoritti filosofian kandidaatin tutkinnon 1974 pääaineenaan Suomen historia. Hänen pro gradunsa käsitteli säveltäjä, seminaarinlehtori P. J. Hannikaista.
Työura

Warsell toimi vuonna 1961-1962 Suomussalmen kunnan Pesiönlahden kansakoulun va. opettajana. Vuonna 1971-1973 Sakari Warsell oli Hankasalmen kansalaisopiston rehtori. Opisto käsitti Hankasalmen ja Konneveden kunnat. Vuosina 1974–2006 Warsell oli Yleisradiossa toimituspäällikkönä ja toimittajana. Hän tuotti ja toimitti lähinnä populaarimusiikkiohjelmia. Warsell toimitti laajoja sarjoja musiikkielämämme merkkihenkilöistä (muun muassa sarjat Musiikki ja minä sekä Suomalaisen viihteen veteraaneja). Hän myös juonsi sunnuntaiaamuista Suomi soi - ohjelmaa.lähde?
Työura > Muusikon ura

Itseoppineena muusikkona Sakari Warsell lauloi ja soitti kitaraa ja koskettimia eri kokoonpanoissa 1960-luvulla lähinnä Jyväskylässä. Warsell on myös säveltänyt lähinnä laulumusiikkia. Vuonna 1972 hänet palkittiin Nuorison taidetapahtuman sävellyskilpailussa lied-sävelmästä ”Mårupin kirkko” Anja Samoojan runoon. Vuonna 1973 Warsell oli kymmenen parhaan joukossa Yleisradion lied-sävellyskilpailussa teoksella ”Huuto” (Federico Garcia Lorca, suom. Matti Rossi). Warsell oli yksi niinsanotun uuden hengellisen musiikin uranuurtajista sävelmillä ”Herra on minun paimeneni” ja ”Minä korotan ääntäni”. Nämä Raamatun psalmeihin tehdyt sävellykset levytti Logos-kvartetti vuonna 1969 Kansan Raamattuseuran kustantamina. Laulut olivat sangen suosittuja. Mm. arkkipiispa emeritus Jukka Paarma toivoi kerran haastattelunsa päätteeksi radiossa soitettavaksi tätä ”paimenpsalmia”.lähde? Psalmin 23 on levyttänyt muun muassa tenori Hannu Jurmu Luiz Ramirezin ja Amici Musici -orkesteriin johdolla.
Sakari Warsell on säveltänyt myös iskelmiä. Vuonna 1977 hänen jenkka-baion-sävelmänsä ”Illalla sillalla” sijoittui Eurovision laulukilpailun kotimaisessa karsinnassa neljännelle sijalle. Laulun on levyttänyt Finntrio vuonna 1977. Warsellilla on Teoston rekisterissä noin 50 sävellystä.
Los Toucanos -yhtye perustettiin 1960-luvulla Jyväskylässä. Yhtye on toiminut näihin saakka. Warsellin lisäksi yhtyeessä soittavat Erkki Pitkänen (laulu ja kitara), Yrjö Ihalainen (basso) ja Pertti "Jallu" Huohvanainen (rummut).lähde?
Warsell on eronnut ja hänellä on kaksi lasta.lähde?
Kirjat

Georg Malmstén, Suomen iskelmäkuningas. WSOY 2002. ISBN 9789510273005
Noiduttu hanuri. Lasse Pihlajamaan elämänvaiheet ja elämäntyö. Toim. Matti Murto. Modus Musiikki Oy. Jyväskylä 2006. ISBN 952-99750-0-7.
Simo Weckstén

Simo Weckstén
Simo Weckstén (s. 1954) on suomalainen palomies, joka teki 45 vuotta pitkän uran Helsingin pelastuslaitoksessa, ja toimi ennen eläkkeelle jäämistään Helsingin pelastuskomentajana 2012–2020.
Simo Weckstén on toiminut monissa kansainvälisissä pelastus- ja kriisinhallintatehtävissä, kuten YK:n alaisen UNDAC:in (UN Disaster Assessment and Coordination, YK:n katastrofien arviointi- ja koordinaatiojärjestelmä) ja Finn Rescue Forcen operaatioissa. Hän osallistui vuonna 1999 Turkissa İzmitin maanjäristyksen, vuoden 2001 Intian maanjäristyksen sekä vuoden 2003 Iranin maanjäristyksen pelastusyöihin.
Teemu Tumelius on kirjoittanut Weckstenistä kirjan "Simo Wecksténin seikkailumatka poikapalokunnasta pelastuskomentajaksi".
Jakob Edvard Wefvar

Jakob Edvard Wefvar (23. toukokuuta 1840 Kaarlela – 28. huhtikuuta 1911 Kokkola ) oli suomenruotsalainen kansanperinteen kerääjä, kansanvalistaja ja maallikkosaarnaaja.
Wefvarin vanhemmat olivat torppari Johan Wefvar ja Ulrika Sofia Jaakontytär. Hän pääsi ylioppilaaksi 1865 Vaasan kymnaasista ja valmistui Helsingin yliopistosta filosofian kandidaatiksi 1873.
Wefvar alkoi kerätä Pohjanmaan ruotsalaispitäjistä kansanlauluja, satuja, runoja ja arvoituksia opettajansa Oskar Ranckenin innostamana. Hän liikkui kansanperinteen keruumatkoillaan Pohjanmaan ohella Uudenmaan länsiosissa, Turun seudulla ja Ahvenanmaalla. Hän keräsi muun muassa noin 1 500 tanssisävelmää vaikka ei osannutkaan nuottikirjoitusta. wefvar toimi myös Suomen luterilaisen evankeliumiyhdistyksen kiertävänä matkasaarnaajana. Hän piti herätyskokouksia jo 1870-luvulla ja levitti evankeliumiyhdistyksen julkaisuja. Vuodesta 1883 alkaen Wefvar toimi Svenska folkskolans vänner-yhdistyksen asiamiehenä ja stipendiaattina ja piti valistusesitelmiä, myi yhdistyksen kirjoja ja hankki uusia jäseniä yhdistykseen. Wefvar oli Vaasan säästäväisyysyhdistyksen asiamies ja hän toimi myös vakuutusasiamiehenä myyden vakuutuksia.
Kirjallisuutta

Alfhild Forslin : Jakob Edvard Wefvar. Svenska folkskolans vänner, Helsingfors 1974 ISBN 9519087036
Ingvar Dahlbacka : Jakob Edvard Wefvar - en evangeliets budbärare i Svenskfinland. Kyrkohistoriska arkivet vid Åbo akademi. Meddelanden 18. Åbo 1984 ISBN 9516490565
Väkivalta

Henkirikokset ovat ruumiillisen väkivallan äärimmäinen muoto
Väkivalta on vallan tai ruumiillisen voiman tahallista käyttöä tai sillä uhkaamista, joka kohdistuu ihmiseen itseensä, toiseen ihmiseen tai ihmisryhmään tai yhteisöön ja joka johtaa tai joka voi hyvin todennäköisesti johtaa kuolemaan, ruumiillisen tai henkisen vamman syntymiseen, kehityksen häiriytymiseen tai perustarpeiden tyydyttymättä jäämiseen (Maailman terveysjärjestön määritelmä).
Kielitoimiston sanakirjan mukaan väkivalta on ruumiillista koskemattomuutta, oikeuksia tai etuja loukkaavaa tai vahingoittavaa voimakeinojen käyttöä.
Väkivalta erotellaan yleensä henkiseen väkivaltaan, ruumiilliseen väkivaltaan ja seksuaaliseen väkivaltaan. Todellisuudessa käsitteet voivat olla päällekkäisiä. Useimmiten sanalla ”väkivalta” viitataan nimenomaan ruumiilliseen voimankäyttöön. Väkivalta voi olla taloudellista väkivaltaa, jos tekijä hyväksikäyttää eli riistää, tuhoaa tai kontrolloi kohteena olevan henkilön taloudellisia voimavaroja.
Henkisellä väkivallalla viitataan toisen ihmisen loukkaamiseen tai pelotteluun esimerkiksi sanallisesti. Henkiseen väkivaltaan kuuluu myös esimerkiksi uhkaava ruumiinkieli (äkkinäiset liikkeet, äänen korotus, epämiellyttävä lähestyminen) jonka uhri voi kokea erittäin pelottavana, vaikkei varsinaista fyysistä kontaktia tapahtuisikaan.
Rakenteellinen väkivalta tarkoittaa epäsuoraa väkivaltaa, jossa pysyvähköt käyttäytymistä ohjaavat rakennelmat (esim. eduskunta ja sosiaaliset rakenteet kuten oikeus, politiikka, uskonto, kasvatus) vahingoittavat ihmisryhmiä estämällä perustarpeiden, kuten ravinnon, terveyden tai suojan, täyttymistä. Rakenteellisella väkivallalla on yhteys ilman välivaiheita tapahtuvaan suoraan väkivaltaan, koska rakenteellinen väkivalta usein altistaa fyysiselle väkivallalle. On myös puhuttu kulttuurisesta väkivallasta, joka viittaa kaikkeen sellaiseen kulttuurissa esiintyviin asioihin, jotka antavat syyn väkivallan käyttöön. Nykyään käytetään myös käsitettä digitaalinen väkivalta, jolla viitataan digitaalisin teknologioin tai netin välityksellä tehtyihin väkivallantekoihin.
Vihan yhteys väkivaltaan

Väkivalta liittyy useissa tapauksissa läheisesti aggression ja aggressiivisuuden käsitteisiin. Esimerkiksi Hannu Lauerman ja Kirsti Lagerspetzin mukaan: Aggressio ei itsessään ole hyvä eikä paha asia, vaan syvällä biologiassa oleva reagointitapa. Kyky aggressioon on ihmisissä synnynnäinen, perinnöllinen ja lajityypillinen piirre. Aggressio on elintärkeä voima, jota on tarvittu saalistamiseen, puolustautumiseen ja ryhmien ja laumojen sisäisen arvojärjestyksen säätelyyn. Parhaimmillaan aggressio on hyvää aikaansaava ja energiaa antava tekijä. Ihmisellä on kuitenkin evoluution seurauksena myös valmius sellaiseen kilpailullisuuteen ja aggressiivisuuteen, jonka hallitseminen nykykulttuurissa on vaativaa. Aggression ilmenemät voidaan nähdä vahvasti biologiaan ankkuroituvan ontogeneettisen tason pohjalta kehittyvinä kulttuurisesti kehittyvän psyykkisen minuuden ja kulttuurin vuorovaikutuksen värittäminä ja arvottamina heikkoina kohtina, jotka toisissa oloissa voivat muodostaa vahvuuden. Aggressionhallinta on seurausta monista tekijöistä, toiset hallitsevat aggressionsa huonommin kuin toiset. Osa syistä liittyy myös perimään. Miehen ja naisen aggressiot ilmenevät osin erilaisin tavoin, millä lienee jossain määrin evolutiivinen taustansa.
Eräs aggression motivoiman käyttäytymisen johdannaisista on väkivalta, jota paheksutaan ja kammoksutaan samalla kun sen viihteellinen, stimuloiva merkitys on populaarikulttuurin keskeinen osa. On muun muassa mediakasvatuksellisesti mielenkiintoista, että väkivallalla ja väkivaltaviihteellä ei ole rajoittajanaan samanlaista tabuluonnetta kuin seksillä, vaan kulttuurimme on sen kyllästämää lasten sotaisista leluista alkaen. Pienen lapsen ei kuitenkaan tarvitse oppia väkivaltaa sosiaalisten konfliktien ratkaisumallina, vaan se on eräs kasvusuunnan potentiaali ihmisen myötäsyntyisessä käyttäytymisvalikossa. Sosiaalistumisen eräänä keskeisenä osana onkin aggressiokasvu ja -kasvatus, oppia säätelemään aggressioitaan ja aggressiivisuuteen ohjaavia sisäisiä yllykkeitään hyvinkin monimutkaisen sääntöverkoston, rangaistuksen pelon, empatian ja yhteishengen määrittelemällä tavalla. Parhaimmillaan aggressio voi tällöin kesytettynä ja muuntuneena voimana palvella hyvinkin erityyppisiä päämääriä.
Syyt > Suomi

Suomen korkea henkirikollisuuden taso selittyy pitkälti keski-ikäisten työttömien miesalkoholistien rikoksilla. Muissa ryhmissä ei juuri poiketa muusta läntisesta Euroopasta. Suomi on maailman turvallisimpia maita naisille (4.), kertoi Georgetownin yliopiston Women, Peace and Security (GIWPS) -indeksi vuonna 2023.
Syyt > Väkivaltaisuudelle altistavia henkisiä piirteitä

Väkivaltaan voivat altistaa tietyt persoonallisuuden piirteet. Tämä pitää paikkansa sekä miehillä että naisilla. Näitä ovat muun muassa antisosiaalinen persoonallisuushäiriö, sekä erityisesti psykopatian piirteet ja varsinainen psykopatia. Voimakas päihteiden käyttö lisää väkivaltaisuuden riskiä huomattavasti. Väkivaltaa käyttäville on myös ominaista empatiakyvyn puute. Monet väkivaltaa käyttävät ovat tunne-elämältään epävakaita ja ihmissuhteissaan epäonnistuneita.
Syyt > Väkivaltaisuudelle altistavia aineenvaihdunnan piirteitä

Osalla ihmisistä lihasten verensokeri laskee tavallista matalammalle tasolle. Heillä saattaa olla tällöin muita suurempi taipumus käyttäytyä väkivaltaisesti etenkin jos he ovat nauttineet alkoholia.
Henkinen väkivalta

Henkinen väkivalta on tahallisesta henkisesti satuttavaa kohtelua. Se on yleensä toistuvaa. Henkistä väkivaltaa voi olla vaikea tunnistaa ja nimetä väkivallaksi, minkä takia siihen ei aina haeta apua. Se ei myöskään jätä ulkoisia tuntomerkkejä, vaan kaihertaa sisältä päin mielenterveyttä. Henkinen väkivalta voi yhdistyä myös digitaaliseen väkivaltaan.
Ruumiillinen väkivalta

Fyysisen väkivallan piiriin kuuluva voimankäyttö voi tapahtua pelkkien raajojen varassa, tai siihen voidaan käyttää apuvälineitä (puukepeistä ydinaseisiin). Väkivaltaisen käytöksen motiivina voi olla melkein mikä tahansa. Äärimmäistä väkivaltaa esiintyy sodissa. Myös kulttuurissa esiintyy hallittuja väkivallan ilmiöitä, kuten erilaiset urheilulle sukua olevat kamppailut tai vaikka härkätaistelut. Väkivaltaa voidaan kulttuurista ja yksilöstä riippuen joko ihannoida tai sitä voidaan paheksua. Länsimaisessa kulttuurissa väkivalta näkyy myös toimintaelokuvissa.
Ruumiillinen väkivalta > Ruumiillinen väkivalta, valtio ja yhteiskuntajärjestys

Ruumiillisella väkivallalla on perustavanlaatuinen merkitys yhteiskunnan toiminnassa ja vallankäytössä. Max Weberin yhä suosittu määritelmä valtiolle on, että valtio on taho, jolla on yksin oikeutus käyttää väkivaltaa tietyllä alueella. Ajatus on sukua Thomas Hobbesin näkemykselle siitä, että luonnontilassa ei ole valtioita, vaan vallitsee väkivaltainen tila, kaikkien sota kaikkia vastaan ja vahvimman oikeus. Hobbesin teoriassa yksilöt sitten sopivat valtion perustamisesta päästäkseen eroon mielivaltaisesta väkivallasta. Weberin näkemykseen liittyen voidaan myös katsoalähde?, että korkein valta yhteiskunnassa perustuu aina viime kädessä väkivallan hallintaan, vaikka tämä väkivalta olisi vain potentiaalista. Esimerkiksi jos joku ei suostu maksamaan laskua, rahat viedään häneltä lopulta vaikka väkivalloin. Samoin kansainvälisissä suhteissa peitetty mahdollisuus väkivallan käyttöön on erittäin suuressa roolissa.
Seksuaalinen väkivalta > Määritelmä

Seksuaalista väkivaltaa on teko, jossa tekijä tai tekijät eivät kunnioita uhrin oikeutta päättää itse omasta seksuaalisuudestaan (seksuaalinen itsemääräämisoikeus)..
Seksuaaliseen väkivaltaan voi kuulua ruumiillista tai henkistä väkivaltaa (pelottelua, kiristystä tai muuta uhkailua, esimerkiksi uhkailua ruumiillisella väkivallalla, työstä erottamisella tai haetun työpaikan saamatta jäämisellä). Henkilön itsemääräämisoikeuden rikkomista on myös se, että teon kohteena oleva henkilö on kykenemätön antamaan suostumustaan esimerkiksi päihtymyksen tai unitilan vuoksi tai jos hän on henkisesti kykenemätön ymmärtämään tilannetta.
Esimerkkejä seksuaalisesta väkivallasta:
kumppanin tai tuntemattoman henkilön suorittama raiskaus
järjestelmällinen raiskaus aseellisen konfliktin aikana
epätoivotut seksuaaliset ehdotukset tai seksuaalinen ahdistelu mukaan lukien seksin vaatiminen vastapalveluksi jostakin teosta
henkisesti tai ruumiillisesti vammaisten tai vammattomien, aikuisten tai alaikäisten seksuaalinen hyväksikäyttö
avioliittoon tai parisuhteeseen pakottaminen, mukaan lukien lasten naittaminen
ehkäisyn tai muun sukupuolitaudeilta suojautumistoimen käytön kieltäminen
aborttiin pakottaminen
seksuaaliseen koskemattomuuteen kohdistuvat väkivallanteot, mukaan lukien sukuelinten silpominen tai leikkaaminen ja väkisin suoritettu neitsyyden tarkistaminen
henkilön pakottaminen myymään seksiä ja seksuaaliseen hyväksikäyttöön tähtäävä ihmiskauppa.
painostaminen sellaiseen seksiin, jota henkilö ei halua
seksin kuvaaminen tai kuvien julkaisu ilman lupaa
sammuneeseen tai nukkuvaan kajoaminen
Seksuaalinen väkivalta > Syyt

Seksuaalinen väkivalta voi johtua siitä että tekijä haluaa a. tyydyttää itsensä seksuaalisesti, b. tuntea hallinnan eli vallan tunnetta alistamalla uhria c. nöyryyttää uhria (myös järjestelmällisenä osana sodankäyntiä) d. rangaista uhria, koska tämä on tekijän mielestä rikkonut sosiaalista tai moraalista sääntöä (esim. ei suostu seksiin, vaikka on parisuhteessa tekijän kanssa, on pettänyt eli "tehnyt aviorikoksen", nähty humalassa tai uhmannut poliisia tai vanginvartijaa, joka haluaa kostaa).
Seksuaalinen väkivalta > Seuraukset

Seksuaalinen väkivalta voi aiheuttaa uhrille syvää pahoinvointia, mielen ja ruumiin vammoja, lisätä seksuaali- ja raskausongelmienselvennä todennäköisyyttä joko välittömästi tai kauan teon jälkeenkin. Seksuaalisen väkivallan jälkeiset kuolemantapaukset saattavat olla itsemurhan, hiv-tartunnan tai murhan aiheuttamia. Murhat tapahtuvat joko raiskauksen aikana tai jälkeenpäin ”kunniamurhina”. Seksuaalinen väkivalta voi vaikuttaa syvällisesti uhrien hyvinvointiin: he saattavat joutua perheensä ja yhteisönsä leimaamiksi ja hylkäämiksi.
Seksuaalinen väkivalta > Rikoksena

Seksuaalinen väkivalta voi olla joko laillista tai laitonta. Laiton seksuaalinen väkivalta on seksuaalirikos. Perinteisesti valtiot ovat sallineet suurimman osan seksuaalisesta väkivallasta laillisena. Yleensä lainsäädännöllä on kielletty raiskaaminen, mutta raiskauksen määritelmä on ollut ja on monissa maissa vieläkin hyvin kapea. Esimerkiksi Suomessa seksuaalirikoslainsäädäntö ei ole pysynyt muuttumattomana, vaan seksuaalirikosten määritelmiä on laajennettu ja uusia rikosnimikkeitä lisätty vielä 2010-luvullakin.
Poliisille ilmoitetut seksuaaliset väkivaltatapaukset ovat hyvin pieni osa kaikesta seksuaalisesta väkivallasta. Rikosuhritutkimusten ja kansalaisjärjestöjen kautta on saatu selville, että seksuaalinen väkivalta on paljon yleisempää. Rikosuhritutkimustenkaan avulla ei saada selville koko totuutta, koska kaikki eivät kerro väkivallasta tutkijoillekaan. Kun arvioidaan seksuaalisen väkivallan esiintyvyyttä eri puolilla maailmaa, on huomioitava, että eri kulttuureissa on merkittäviä eroja sen suhteen, miten avoimesti tutkijoille puhutaan seksuaalisesta väkivallasta. Useimmissa maailman maissa seksuaalista väkivaltaa oli 2000-luvun alussa tutkittu varsin vähän.
Taloudellinen väkivalta

Taloudellinen väkivalta tarkoittaa vallankäyttöä, jossa toinen osapuoli hallitsee eli kontrolloi, hyväksikäyttää eli riistää, tai tuhoaa toisen henkilön taloudellisia voimavaroja. Tekijän tavoite voi olla alistaa, heikentää uhrin taloudellista tilannetta ja hallita eli kontrolloida uhria rahan avulla. Kohde ei saa esimerkiksi itse päättää mihin käyttää rahansa.
Esimerkkejä taloudellisesta väkivallasta:
estää kohdetta saamasta omaa rahaa / omia rahojaan
estää kohdetta käyttämästä omia rahojaan vapaasti
estää kohdetta osallistumasta taloudelliseen päätöksentekoon
käyttää kohteen omaisuutta tai hänen rahojaan ilman hänen lupaansa (esimerkiksi nostaa rahaa kohteen pankkitililtä omiin tarpeisiinsa)
jättää elatusapua maksamatta
kiristää rahaa kohteelta
kontrolloi kohteena olevaa taloudellisesti (esim. vaatii tarkat tiedot kohteen menoista ja tuloista)
painostaa kohde epäedulliseen sopimukseen (esim. painostaa kohde maksamaan koko vuokra yhteisestä asunnosta)
painostaa tai pakottaa ottamaan lainaa eli velkaa eli luottoa
rajoittaa kohteen pankkitilin tai pankkikorttien käyttöä
tuhota kohteena olevan henkilön omaisuutta
vaikeuttaa henkilön kouluttautumista, työn saamista tai työpaikan pitämistä, esimerkiksi häiritsemällä
valehtelee raha-asioissa
tehdä yksin yhteisiä taloudellisia päätöksiä
uhata tehdä taloudellista väkivaltaa, esimerkiksi kiristäen
Taloudellinen väkivalta > Seuraukset

Pitkäkestoinen, kontrollointiin tai alistamiseen pyrkivä taloudellinen väkivalta on keino ylläpitää ylivaltaa. Taloudellinen väkivalta heikentää kohteen ruumiillista terveyttä ja henkistä hyvinvointia, huonontaa taloudellista tilannetta ja johtaa toisinaan köyhyyteen. Väkivalta saattaa vaikeuttaa kohteen mahdollisuutta ansaita rahaa ja työllistyä.
Taloudellinen väkivalta aiheuttaa taloudellista epätasa-arvoa. Erot varallisuudessa lisäävät rikoksiksi luokiteltujen tekojen tekemistä, vallan väärinkäyttöä sekä väkivaltaisia yhteenottoja Taloudellinen väkivalta luo turvattoman ympäristön, vaikka ihmisillä on oikeus elää turvallista elämää.