stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jousiammunta kesäolympialaisissa 2020 – miesten joukkuekilpailu
Karsinnat

Isäntämaa Japani pääsee suoraan olympiaturnaukseen. Vuoden 2019 MM–kilpailuista mukaan pääsee kahdeksan parasta joukkuetta. Jos Japani on kahdeksan parhaan joukossa, mukaan otetaan yhdeksänneksi paras joukkue. Loput kolme joukkuepaikkaa karsitaan erillisessä karsintaturnauksessa. Jos Japani ei ole saanut paikkaa MM–kilpailujen kautta ja osallistuu erilliseen karsintaturnaukseen ja on kolmen parhaan joukossa, paikan olympialaisiin saa karsintaturnauksen neljäs joukkue.
| Maanosa | Tyyppi | Karsintatapa | Ajankohta | Paikat | Maat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Joukkue | Isäntämaa |  | 1 |  Japani |
|  | Joukkue | MM–kilpailut 2019 | 10. – 16. kesäkuuta 2019 | 8 |  Alankomaat    Australia    Etelä-Korea    Intia    Iso-Britannia    Kazakstan    Kiina    Kiinan Taipei |
|  | Joukkue | Erillinen joukkuekarsintaturnaus | 18. – 21. kesäkuuta 2021 | 3 |  Yhdysvallat    Indonesia    Ranska |
Osallistuvat urheilijat ja karsintatulokset

| # | Valtio | Ampujat | Pisteet | 10s | Xs |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Etelä-Korea | Kim Woo-jin Oh Jin-hyek Kim Je-deok | 2049 | 119 | 56 |
| 2. |  Alankomaat | Gijs Broeksma Steve Wijler Sjef van den Berg | 2012 | 96 | 35 |
| 3. |  Kiina | Li Jialun Wang Dapeng Wei Shaoxuan | 2011 | 94 | 25 |
| 4. |  Japani | Takaharu Furukawa Yuki Kawata Hiroki Muto | 1988 | 86 | 23 |
| 5. |  Yhdysvallat | Jack Williams Brady Ellison Jacob Wukie | 1987 | 89 | 29 |
| 6. |  Kiinan Taipei | Deng Yu-cheng Tang Chih-chun Wei Chun-heng | 1985 | 83 | 25 |
| 7. |  Indonesia | Riau Ega Agatha Arif Dwi Pangestu Alviyanto Prastyadi | 1979 | 81 | 27 |
| 8. |  Kazakstan | Denis Gankin Sanzhar Mussayev Ilfat Abdullin | 1973 | 83 | 31 |
| 9. |  Intia | Atanu Das Pravin Jadhav Tarundeep Rai | 1961 | 72 | 18 |
| 10. |  Iso-Britannia | Tom Hall Patrick Huston James Woodgate | 1959 | 67 | 27 |
| 11. |  Australia | David Barnes Ryan Tyack Taylor Worth | 1949 | 69 | 27 |
| 12. |  Ranska | Thomas Chirault Pierre Plihon Jean-Charles Valladont | 1941 | 65 | 22 |
Sijoitukset

| --- | --- |



4.: 
5.: 
6.: 
7.: 
8.: 
9.: 
10.: 
11.: 
12.:
Maiju Rängman

| Maiju Rängman> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Maria Alexandra Moëll
Syntynyt: 7. elokuuta 1870 Ylistaro
Kuollut: 12. maaliskuuta 1938 Tukholma
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1892–1903
Maria Alexandra Moëll (o.s. Rängman; 7. elokuuta 1870 Ylistaro – 12. maaliskuuta 1938 Tukholma) oli suomalainen näyttelijä. Hän näytteli Suomalaisessa Teatterissa 1890-luvulla.
Ura

Rängmanin vanhemmat olivat kauppias ja maanviljelijä Johan Rängman ja Alexandra Molin. Vaasan Ruotsalaisen tyttökoulun käytyään Rängman opiskeli dramatiikkaa Kaarola Avellanin johdolla. Tammikuussa 1892 hän näytteli Regina von Emmeritzin nimiosan Suomalaisessa Teatterissa, johon hän sai kiinnityksen syksyllä 1893. Vuosisadan taitteessa Rängman siirtyi Turun Svenska Inhemska Teaterniin, jossa hän näytteli vuoteen 1903. Näyttämöura katkesi vaikeaan korvatautiin.
Rängmanin rooleja Suomalaisessa Teatterissa olivat muun muassa prinsessa Eboli (Don Carlos), Goneril (Kuningas Lear) ja Ilvo (Kullervo). Svenska Inhemska Teaternissa hänen roolejaan olivat muun muassa Claire (Derblays giftermål), Matriona (Mörkrets makt) ja kuningatar (Hamlet). Rängman näytteli myös Anna Liisan nimiosan.
Rängman avioitui ruotsalaisen virkamies Axell Moëllin kanssa 1905 ja muutti asumaan Tukholmaan. Aktiiviuransa jälkeen Rängman näytteli parissa Mauritz Stillerin ohjaamassa Selma Lagerlöfin kirjoihin perustuvassa elokuvassa. Hän oli myös mukana Tukholman Suomalaisen Seuran toiminnassa.
Karin Mandelstam

Karin Margareta Mandelstam (26. maaliskuuta 1908 Helsinki – 26. lokakuuta 1982) oli suomenruotsalainen teatteripäällikkö ja runoilija. Hän käänsi myös ruotsin kielelle useita radiokuunnelmia.
Mandelstam valmistui kielenkääntäjäksi 1937. Hän julkaisi ensimmäisen runokokoelmansa Insikt vuonna 1936. Mandelstam toimi vuodesta 1945 amanuenssina Yleisradion ruotsinkielisellä teatteri- ja viihdeosastolla. Hän oli ruotsinkielisen radioteatterin johtajana 1950–1968 ja jäi eläkkeelle 1968.
Mandelstam käänsi ruotsin kielelle useita Yleisradiossa esitettyjä radiokuunnelmia, näitä olivat muun muassa Olavi Paavolaisen Eurooppalainen Odysseia, Eeva-Liisa Mannerin Poltettu oranssi, Pirkko Jaakolan Kehtolauluja au-lapsille ja Eila Pennasen Mies ja hänen kolme vaimoaan.
Teoksia

Insikt.    Schildt, Helsingfors 1936
En källas väg.    Schildt, Helsingfors 1939
Kalle Kråka, bilder av Arnold Tilgmann.   Paletti, Helsingfors 1942
Denna natt är ett prov : dikter.   Schildt, Helsingfors 1943
Dansande bin : dikter 1936-1943 i urval.    Schildt, Helsingfors 1975
Palkinnot

Granbergin palkinto 1940, 1944
Kaisa Mustonen

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 
Pelipaikka: puolustaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1996–2004 |  Ilves |  |  |
Maajoukkue
| 1997–1998 |  Suomi | 17 | (0) |

Kaisa Mustonen on suomalainen entinen jalkapalloilija, joka pelasi 17 A-maaottelua vuosina 1997–1998. Vuonna 1997 Mustonen valittiin Suomen vuoden naispelaajaksi.
Mae Hong Son (provinssi)

| Mae Hong Son จังหวัดแม่ฮ่องสอน |
| --- | --- |
 Vuoristoa Mae Hong Sonin provinssissa
 Vaakuna
 Provinssin sijainti Thaimaassa
Valtio:  Thaimaa
Alue:  Pohjois-Thaimaa
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Mae Hong Son
Pinta-ala:  12 681,3 km²
Väkiluku (2017):  198 600
 – väestötiheys:  15,7 as./km²
Lyhenteet:  
 – postitunnus:  58
 – ISO 3166:  TH-58
Mae Hong Sonin provinssi (thaiksi จังหวัดแม่ฮ่องสอน) on yksi Thaimaan provinsseista (changwat).  Naapuriprovinsseja ovat Chiang Mai ja Tak. Lännessä sen rajanaapurina on Myanmar. Provinssin pinta-ala on 12 681,3 neliökilometriä ja siellä on arviolta 198 600 asukasta (vuonna 2017).
Maantiede

Provinssi sijaitsee useiden vuorijonojen välissä ja siksi siellä on viileämpi ilmasto kuin muilla Thaimaan alueilla. Salweenjoki muodostaa osan Myanmarin rajasta.
Historia

Provinssi oli osa Lannathain kuningaskuntaa kuten myös osa Burmaa. Burmalaisten voimakas vaikutus näkyy yhä temppeleiden rakennustyylissä.
Väestö

63 % väestöstä kuuluu vuoristoheimoihin, niiden joukossa hmong-, yao-, lahu-, lisu-, akha- ja karen-vähemmistöt. Shan-vähemmistö on myös iso ryhmä. Provinssilla on Thaimaan alhaisin väestön tiheys.
Symbolit

Provinssin sinetti esittää vedessä uivaa elefanttia. Elefanttien opettaminen metsätöiden tekemiseen oli suosittua provinssissa. Prinssi Kaew Muang Ma rakennutti kaksi yhteisöä elefanttileirien yhteyteen, joista toinen oli Ban Mae Hong Son.
Provinssin puu on Millettia brandisiana ja provinssin kukka on Tithonia diversifolia.
Aluejako

Provinssi on jaettu 7 alueeseen (amphoe). Nämä edelleen jakaantuvat 45 kunnaksi (tambon) ja 402 kyläksi (mubaan).
| Amphoe |  |
| --- | --- |
 Mueang Mae Hong Son  Khun Yuam  Pai  Mae Sariang:   Mae La Noi  Sop Moei  Pang Mapha
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mae Hong Sonin provinssi Wikimedia Commonsissa
Thaimaan provinssit
| --- | --- |
Pohjoinen:   Chiang Mai  Chiang Rai  Kamphaeng Phet  Lampang  Lamphun  Mae Hong Son  Nakhon Sawan  Nan  Phayao  Phetchabun  Phichit  Phitsanulok  Phrae  Sukhothai  Uthai Thani  Uttaradit 
Koillinen:   Annat Charoen  Buriram  Chaiyaphum  Kalasin  Khon Kaen  Loei  Maha Sarakham  Mukdahan  Nakhon Phanom  Nakhon Ratchasima  Nongbua Lamphu  Nong Khai  Roi Et  Sakhon Nakhon  Sisaket  Surin  Ubon Ratchathani  Udon Thani  Yasothon 
Keskinen:   Ang Thong  Ayutthaya  Bangkok  Chainat  Lopburi  Nakhon Nayok  Nakhon Pathom  Nonthaburi  Pathum Thani  Samut Prakan  Samut Sakhon  Samut Songkhram  Saraburi  Sing Buri  Suphanburi 
Itäinen:   Chachoengsao  Chanthaburi  Chonburi  Rayong  Prachinburi  Sa Kaeo  Trat 
Läntinen:   Kanchanaburi  Phetchaburi  Prachuap Khiri Khan  Ratchaburi  Tak 
Eteläinen:   Chumphon  Krabi  Nakhon Si Thammarat  Narathiwat  Pattani  Phang Nga  Phattalung  Phuket  Ranong  Satun  Songkhla  Surat Thani  Trang  Yala
M/S Viking Saga

| M/S Viking Saga |
| --- | --- |
 M/S Viking Saga Helsingin Katajanokan satamassa heinäkuussa 1983.
Tyyppi:  matkustaja-autolautta
Lippuvaltio:   Suomi
Kotipaikka:  Maarianhamina
IMO-numero:  7827213
Aiemmat nimet:  M/S Viking Saga (1980–1986) M/S Sally Albatross (1986–1990)
Aiemmat omistajat:  Viking Line (1980–1986)
Rakennustelakka:  Oy Wärtsilä Ab, Turku, Suomi
Rakennusnumero:  1247
Kölinlasku:  27. elokuuta 1979
Vesillelasku:  4. tammikuuta 1980
Luovutettu:  26. kesäkuuta 1980
Status:  Alus tuhoutui v. 1990 tulipalossa ja sen vedenalainen runko käytettiin nykyisen M/S Celestyal Crystalin rakentamiseen.
Tekniset tiedot
Kansien määrä:  11
Pituus:  145,2 m
Leveys:  25,2 m
Syväys:  5,5 m
Bruttovetoisuus (GT):  15 179
Koneisto:  4 × Wärtsilä Pielstick PC2-5V -dieselmoottoria
Koneteho:  19 120 kW
Jääluokitus:  1A
Nopeus:  21,3 kn
Hyttipaikkoja:  1 104 henkilölle (1980–1986)
Hyttejä:  505 (1980–1986)
Matkustajia:  2 000
Lastikapasiteetti:  840 m (1980–1986)
Autokapasiteetti:  540 henkilöautoa, tai 60 rekkaa ja 38 henkilöautoa (1980–1986)
Sisaralukset:  M/S Regina Baltica
Lähteet:  
M/S Viking Saga oli Rederi AB Sallyn Wärtsilältä tilaama matkustaja-autolautta. Se liikennöi aluksi Viking Linen väreissä, mutta sai myöhemmin nimen M/S Sally Albatross. Alus tuhoutui tulipalossa vuonna 1990, ja sen rungon vedenalainen osa käytettiin uuden Sally Albatrossin (nyk. M/S Celestyal Crystal) rakentamiseen.
Laivan sisaralus on alun perin Viking Song -nimisenä valmistunut M/S Regina Baltica.
Kansikuvaus

Tiedot ovat Viking Linen ajoilta.
Kansi 10: komentosilta.
Kansi 9: aurinkokansi, miehistön tiloja.
Kansi 8: kokoustilat, auditorio, yökerho, miehistön hyttejä ja tiloja.
Kansi 7: hyttejä, ravintoloita, baari.
Kansi 6: hyttejä, ravintoloita, kahvila, baari, disko, tax-free-myymälä, neuvonta, lepotuoliosasto, pelihuone, maihin- ja laivaannousu.
Kansi 5: autokansi (nostettava henkilöautokansi), hyttejä, pelastusveneet.
Kansi 4: ylempi autokansi, hyttejä.
Kansi 3: autokansi (nostettava henkilöautokansi), hyttejä.
Kansi 2: alempi autokansi, hyttejä.
Kansi 1: hyttejä, sauna- ja uima-allasosasto, konehuoneiden ylätasot ja konevalvomo.
Kansi 0: pää- ja apukonehuoneet, makeavesi-, harmaavesi- ja painolastitankit.
Käyttöhistoria

M/S Viking Saga toimitettiin telakalta vuoden 1980 kesäliikenteeseen. Alus asetettiin Helsinki–Tukholma-reitille, korvaamaan saman osakasvarustamon vanhempi alus. Tässä tehtävässä Viking Linen markkinoimana Viking Saga palveli aina vuoden 1986 keväälle asti, jolloin Rederi AB Sallyn M/S Olympia (nyk. M/S SPL Princess Anastasia) korvasi sen Helsinki–Tukholma-reitillä.
Aluksen poistuttua Helsinki–Tukholma-reittiliikenteestä se nimettiin uudelleen M/S Sally Albatrossiksi ja sitä käytettiin risteilyliikenteessä Itämerellä.
Alus lähti loppuvuodesta 1987 Saksaan Schichau-Seebeck Werftin telakalle saneerattavaksi. Vuoden 1988 alkupuolella M/S Sally Albatross otettiin uudistettuna takaisin risteilyliikenteeseen. Tammikuussa 1990 aluksen ollessa vuosihuollossa Finnbodan telakalla Nackassa Tukholmassa aluksella syttyi tulipalo, jonka seurauksena se tuhoutui lähes täydellisesti.
Alus hinattiin myöhemmin samana vuonna Poriin Mäntyluodon telakalle, jossa aluksen kaikki vesirajan yläpuoliset osat riisuttiin ja rungon vedenalainen osa siirrettiin Finnyardsin Rauman telakalle, jossa se käytettiin uuden Sally Albatrossin (nyk. M/S Celestyal Crystal) rakentamiseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta M/S Viking Saga Wikimedia Commonsissa
Viking Line
| --- | --- |
Nykyiset alukset:   Gabriella  Cinderella  Viking Glory  Viking Grace  Viking XPRS 
Entiset alukset:   Amorella  Apollo (1970)  Apollo III  Athena  Aurella  Boge  Diana  Diana II  Drotten  Isabella  Kalypso  Kapella  Linden  Marella  Mariella  Olympia  Rosella  Slite  Thor Viking  Turella  Viking  Viking 1  Viking 2  Viking 3  Viking 4  Viking 5  Viking 6  Viking Saga  Viking Sally  Viking Song  M/S Ålandsfärjan  S/S Ålandsfärjan 
Tilatut alukset, joita ei koskaan toimitettu:   Viking ADCC  Europa  Hansa Express 
Entiset osakasvarustamot:   Vikinglinjen  Slite  SF Line  Sally  Ålandsfärjan 
Muuta:  Ville Viking
M/S Sally Albatross vuonna 1987.
M/S Sally Albatross tulipalon jälkeen vuonna 1990.
Kaikkien aikojen parhaat Vol. 2

| Kaikkien aikojen parhaat Vol>  2 Kari Tapio |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Julkaistu: 29. lokakuuta 2008
 Tyylilaji: kantri, iskelmä
 Levy-yhtiö: Edel Records Finland
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 6.
Kari Tapion muut julkaisut
| Kaksi maailmaa 2008 | Kaikkien aikojen parhaat Vol. 2 2008 | Sinivalkoinen ääni 2009 |
Kaikkien aikojen parhaat Vol. 2 on Kari Tapion kokoelma-albumi, joka julkaistiin 29. lokakuuta 2008 levymerkillä Edel Records Finland. Kokoelma on jatkoa vuonna 2002 ilmestyneelle Kaikkien aikojen parhaat – 40 klassikkoa -albumille.
Albumi ylsi parhaimmillaan Suomen virallisen listan sijalle 6. Kultalevy myönnettiin vuonna 2009. Albumia on myyty yhteensä yli 19 000 kappaletta.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD1 Valaise yö  Kuinka voit väittää (että yksinäinen oot) (- Streets of London -)  Se jokin alkaa  Maruzella  Muisto vain jää (- Only a Fool Breaks His Own Heart -)  Toiset on luotuja kulkemaan  Portofino  Yksinäisyys  Atlantis  Tyttö metsässä  En kadu mitään  Valot  Peluri  Ring of Fire  Lumi teki enkelin eteiseen  Äiti valvoo  Moody River  En pyydä paljon  Älä lähde pois  Kuin taivaisiin :  CD2 Paalupaikka  Ei koskaan voi rakastaa liikaa  Mie ja Bobby McGee  Juna kulkee  Sydänsuruja  Kaksi maailmaa  Matkalla Ouluun  Näin käy  Yön väistyessä  Asfalttia ja sementtiä  Kylmä rakkaus  Kauniit kuolleet tunteet  Mä luulen vain  Talven yli  Sen tunnustan  Häipyy etäisyys (Paula Koivuniemi ja Kari Tapio)  Vihreät niityt (Jorma Kääriäinen ja Kari Tapio)  Elämän virta (Reijo Taipale ja Kari Tapio)  Mississippi (Paula Koivuniemi ja Kari Tapio)  Täällä Pohjantähden alla (Ville Valo ja Kari Tapio)
Marguerite Broquedis

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Broquedis vuonna 1912 |  Broquedis vuonna 1912 |  Broquedis vuonna 1912 |  |
Maa:   Ranska
Naisten tennis
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tukholma 1912 | Kaksinpeli |  |
|  Pronssia | Tukholma 1912 | Sekanelinpeli |  |
Marguerite Marie Broquedis (17. huhtikuuta 1893 Pau – 23. huhtikuuta 1983 Orléans) oli ranskalainen tennispelaaja ja olympiavoittaja.
Broquedis voitti eri alustoilla yhteensä kahdeksan maansa kaksinpelimestaruutta, joista ensimmäisen 1910 ja viimeisen 1927. Vuonna 1912 hän sai myös maailmanmestarin tittelin. Broquedis voitti Tukholman olympialaisissa 1912 kaksinpelin kultaa ja sai pronssia sekanelinpelissä Albert Canet'n parina. Kaksinpelin loppuottelussa hän päihitti Saksan Dora Köringin erin 4–6, 6–3, 6–4. Hän voitti Yvonne Bourgeoisin kanssa Ranskan-mestaruuden 1924 ja 1927 Ranskan avointen sekanelinpelin parinaan Jean Borotra. Broquedis sijoittui Pariisin olympiakisoissa 1924 kaksinpelissä neljänneksi, mutta putosi sekanelinpeliturnauksessa jo ensimmäisellä kierroksella.
Maanpään kartano

Maanpään kartano on Airismaan saarella Rymättylässä nykyisessä Naantalin kaupungissa sijaitseva kartano ja tila. Kaksi päärakennusta ovat 1700-luvulta ja ne on suojeltu osayleiskaavassa seudullisesti merkittävänä.
Ensimmäinen asiakirjatieto Maanpäästä on vuodelta 1437. Vuodesta 1610 lähtien Maanpää toimi ratsutilana. Siitä tuli pitäjän suurin karjatila, jossa 1630-luvulla oli muun muassa 23 lehmää, 42 lammasta, 2 hevosta ja 3 varsaa. Maanpää pääsi kuitenkin rappeutumaan 1700-luvun alkupuolella, kunnes kuurinmaalainen kapteeni Karl Johan de la Myle ja runoilija Agatha Lovisa de la Myle perheineen muuttivat tilalle vuonna 1760 ja rakennuttivat uuden päärakennuksen 1760-luvulla. Jo muutaman vuoden jälkeen maatalous saatiin jälleen tuottoisaksi, ja 1760-luvulla tilan maille perustettiin neljä torppaa. Perintöratsutilaksi Maanpää muuttui 1767 ja 1700-luvun lopulla sillä oli tasokas kotikoulu. Maanpään kotikoulussa opiskeltiin muun muassa saksaa, ranskaa ja venäjää. Hyvämaineisessa kielikoulussa opiskelivat muun muassa talouspoliitikko Lars Gabriel von Haartman, Turun hovioikeuden varapresidentti K. F. Richter ja senaatin jäsen Johan Petter Winter. Rymättylän kirkon pyramidikattoinen kivestä muurattu hautakappeli vuodelta 1785 kuuluu Maanpään kartanolle ja Kuralan Södergårdin omistajalle. 1900-luvun alussa Maanpää oli suurtila, jolla oli viljelysmaata 47 hehtaaria ja metsämaata 243 hehtaaria. Tila jaettiin kahtia vuonna 1919: Maanpään Ylistaloksi ja Maanpään Alistaloksi. Talojen päärakennukset ovat samassa pihapiirissä.
Vanha päärakennus

Maanpään alkuperäisen päärakennuksen eli Alistalon rakennutti 1760-luvulla kuurinmaalainen kapteeni Karl Johan de la Myle. Talo on luonnonkiviperustainen ja hirsirunkoinen. Talon itäpäässä on luonnonkivistä muurattu holvikellari. Ulkopuolelta rakennus on vuorattu peiterimalaudoituksella ja ikkunat ovat kuusiruutuisia risti-ikkunoita. Ikkunoiden yläpuolella on pienet kolmiosaiset haukanikkunat. Sisäpihalle käyvällä ovella on reikäkoristeinen avokuisti. 1900-luvun alussa rakennusta lyhennettiin huoneenmitalla länsipäädystä ja myös huonejärjestystä on muutettu. Tuvassa on hellauuni ja kamarissa pystyuuni. Ulkorakennuksista säilyneinä on 1800-luvun savusauna ja ajoittamaton puuvaja.
Uusi päärakennus

Maanpään nykyinen päärakennus eli Ylistalo on rakennettu todennäköisesti 1700-luvun lopussa. Rakennus oli alun perin matala ja aumakattoinen. 1940-luvulla sotien jälkeen se korotettiin kaksikerroksiseksi ja satulakattoiseksi. Talon runko on leveää hirttä ja kivijalka on sittemmin vuorattu betonilla. Ulkopuolelta talo on peiterimalaudoitettu ja siinä on kuusiruutuiset ikkunat. Talon suuri sali ulkonee voimakkaasti muusta rakennuksesta. Salin kohdalla on katettu avoveranta. Talon huonejärjestys muutettiin 1950-luvulla.
Talon salissa oli maisema-aiheisia käsinmaalattuja tapetteja, jotka ovat suomessa ainutlaatuisia, tyylisuuntana 1750- ja 1760-lukujen taideihanteet. Maalaukset tehtiin seiniin pingotetuille kankaille.  Ensimmäisen kerran ne olivat näytillä Turun linnassa vuonna 1911. Sittemmin ne siirrettiin pysyvästi esilinnan rokokoosalin tapeteiksi.
Pihapiirin vanhin säilynyt talousrakennus on aitta 1800-luvulta ja hieman kauempana riihimakasiini 1800-luvulta. Kanala ja savusauna ovat 1900-luvun alusta ja navetta 1960-luvulta.
Aiheesta muualla

Matinolli, Eeva & Koivunen, Pentti: Rymättylän historia: 1, Esihistoria ja Ruotsin vallan aika.  Rymättylä:  Rymättylän kunta, Rymättylän seurakunta, 1982.  ISBN 951-99366-3-7.
Laakso, Leena-Kaisa: Rymättylän runoilijatar kuului balttialaiseen aatelistoon ja puhui useita kieliä – Mutta missä ovat hänen runonsa? (ISSN: 0356-133X) ts.fi.  22.8.2020. Turun Sanomat Oy.
Luettelo televisiosarjan Winx-klubi jaksoista

Luettelo televisiosarja Winx-klubin jaksoista.
1. tuotantokausi

Alun perin esitetty:  28. tammikuuta 2004 – 26. maaliskuuta 2004 (RAI 2) 
  24. lokakuuta 2004 – 2005 (MTV3, Juniori)
Odottamaton tapahtuma
Tervetuloa Magixiin
Alfean keijukoulu
Mustamudan suo
Treffit katastrofin kanssa
Tehtävä Pilvitornilla
Ystävät hädässä
Särkynyt ystävyys
Petetty
Bloomin koetus
Paju ja hirviö
Miss Magix
Suuri salaisuus paljastuu
Bloomin pimeä salaisuus
Kunnia ennen kaikkea
Kylmä loitsu
Salaisuuksia toisensa perään
Lohikäärmeen liekin jälki
Magixin romahdus
Matka Dominoon
Unien kruunu
Myrskyävä Pilvitorni
Ylivoima
Piiritys
Äärimmäinen haaste
Noitien romahdus
2. tuotantokausi

Alun perin esitetty:  19. huhtikuuta 2005 – 14. heinäkuuta 2005 (RAI 2) 
  2006 – 2006 (MTV3, Juniori)
Feeniksin varjo
Vanhoja juonia
Pelastusoperaatio
Prinsessa Amentia
Liittyminen
Sulhanen kateissa
Salaperäinen kivi
Kuokkavieras
Avalonin salaisuus
Koodin krypta
Aikaa vastaan
Joukkovoimaa
Näkymättömät Pixiet
Eraklyonin taistelu
Elämä jatkuu
Hallowinx!
Noitaliitto
Pilvitornin sydämessä
Vakooja varjossa
Pixiekylä
Charmixin voima
Villimaan vaarat
Totuuden hetki
Darkarin vanki
Kohtaa vihollinen
Feeniks paljastuu
3. tuotantokausi

Alun perin esitetty:  29. tammikuuta 2007 – 28. maaliskuuta 2007 (RAI 2) 
  1. huhtikuuta 2007 – 2. tammikuuta 2008 (MTV3, Juniori)
Prinsessan tanssiaiset
Valtorin merkki
Keiju ja hirviö
Totuuden peili
Pelon meri
Laylan valinta
Valon Komppania
Uskoton vastustaja
Sydän ja Miekka
Alfea hyökkäyksen kohteena
Keijuansa
Mustan pajun kyyneleet
Perhosen viimeinen lento
Raivo
Lohikäärmeiden saari
Nousu tuhkista
Käärmeenpesässä
Valtorin laatikko
Viime hetkellä
Pixien hyökkäys
Punatorni
Kristallilabyrintti
Velhon haaste
Noitien ilmestys
Velhon raivo
Uusi alku
4. tuotantokausi

Alun perin esitetty:  15. huhtikuuta 2009 – 13. marraskuuta 2009 (RAI 2) 
  16. tammikuuta 2010 – 9. tammikuuta 2011 (MTV3, Juniori)
Keijunmetsästäjät
Elämän puu
Maan viimeinen keiju
Love&Pet
Noidutut lemmikit
Keiju vaarassa
Uusia voimia
Valkea kehä
Nebula
Lisää ongelmia
Varkaat
Isä, olen keiju
Velhojen hyökkäys
Salakuljettajat
Mitzin hyökkäys
Virtuaalimaailma
Lumottu saari
Luonnon hyökkäys
Viidakkoseikkailu
Taistelu Dianaa vastaan
Sibyllan luola
Jäätorni
Bloomin koitos
Oikeuden päivä
Morganan salaisuudet
Ratkaisun hetket
5. tuotantokausi

Alun perin esitetty:  16. lokakuuta 2012 – 24. huhtikuuta 2013 (RAI YoYo) 
  1. joulukuuta 2012 – 10. elokuuta 2013 (MTV3, Juniori)
Öljyvuoto
Tritannuksen nousu
Paluu Alfeaan
Sirenix-kirja
Lilo-kukka
Harmonix-voimat
Säihkyvät simpukat
Rubiiniriutan salaisuus
Empatian helmi
Magixin joulu
Trixien temput
Rohkeuden haaste
Sirenix
Keisarin valtaistuin
Valon pilari
Auringonpimennys
Heijastukset
Ahmija-peto
Laulavat valaat
Ryppyjä rakkaudessa
Täydelliset treffit
Kuuntele sydäntäsi
Hain silmä
Paratiisilahti
Taistelu Äärettömästä merestä
Tritannuksen loppu
6. tuotantokausi

Alun perin esitetty:  6. tammikuuta 2014 – 24. heinäkuuta 2014 (RAI YoYo) 
  19. tammikuuta 2015 - 23. toukokuuta 2015 (MTV Juniori)
Sirenixin inspiraatio
Legendarium
Puuihmiset
Bloomix-voimat
Kultainen auditorio
Lieskojen kita
Kadonnut kirjasto
Sfinksin hyökkäys
Lohikäärmetemppeli
Salainen kasvihuone
Vampyyrihyökkäys
Häivähdyksiä varjoissa
Keijukummi
Mythix
Calaveran arvoitus
Zombihyökkäys
Kammolan kirous
Taikatoteemi
Päivä kuningattarena
Stellan juhlat
Hirviömäinen ihastus
Mykkä Musa
Tunnuskappale
Kaksintaistelu
Acheron
Lukittu kirja
7. tuotantokausi

Alun perin esitetty:  21. syyskuuta 2015 – 3. lokakuuta 2015 (RAI Gulp) 
  10. lokakuuta 2015 - 3. tammikuuta 2016 (MTV3)
Alfean luonnonpuisto
Menneisyyden keijut
Butterflix
Universumin ensimmäinen väri
Ystävä menneisyydestä
Seikkailu Lynpheassa
Ulkonäkö pettää
Paluu keskiajalle
Keijukissa
Ilkeät keijueläimet
Tehtävä viidakossa
Tecnan keijueläin
Yksisarvisen salaisuus
Tynix-voimat
Taikatimantit
Paluu Paratiisilahdelle
Pisara-minimaailma
Banaanihirviöt
Taikasateenkaari
Pikkutytöt
Villiintynyt aurinkokello
Timanttien valtakunta
Alfean salaisuus
Kultainen perhonen
Uusi taikaharmonia
Keijueläinten voima
Winxien maailma (1. kausi)

Alun perin esitetty:  18. tammikuuta 2017 – 3. helmikuuta 2017 (RAI Gulp) 
  4. marraskuuta 2016 (Netflix)
Kykyvaras
Uusia voimia
Krokotiilimiehen taru
Hirviö kaupungin alla
Stailisti saa paikan
Muotiviikko
Kokkikilpailu
Shamaani
Särkyneitä unelmia
Vaarallisilla vesillä
Varjo lumella
Kelloseppä
Kuningatar kukistuu
Winxien maailma (2. kausi)

Alun perin esitetty:  19. kesäkuuta 2017 – 5. heinäkuuta 2017 (RAI Gulp) 
  16. kesäkuuta 2017 (Netflix)
Mikä-mikä-maa
Peter Panin poika
Alligaattorimies
Merenneidot Maassa
Jännitystä muotikoulussa
Tähtien tyttö
Kukka lumella
Tiikerinlilja
Sankaria odotellessa
Teknotaika-ansa
Jimin kosto
Vanhoja ystäviä ja uusia vihollisia
Helinän paluu