stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Their System Doesn’t Work for You
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kappaleen laulu | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | I Can't Stand Being with You | J. Sane | 2.08 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Their System Doesn't Work for You | J. Sane | 2.34 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | We've Got His Gun | A. Flag | 2.17 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Born to Die | J. Sane | 2.08 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | The Truth | J. Sane | 2.43 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | You'll Scream Tonight | J. Sane | 5.18 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Indie Sux, Hardline Sux, Emo Sux, You Suck! | J. Sane | 2.08 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Anti-Violent | A. Flag | 3.04 |  |  |  |  |  |  |
| 9. | 20 Years of Hell | J. Sane | 2.34 |  |  |  |  |  |  |
| 10. | I'm Having a Good Day | J. Sane | 2.43 |  |  |  |  |  |  |
| 11. | I Don't Want to Be Like You | J. Sane | 3.32 |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Too Late | A. Flag | 2.50 |  |  |  |  |  |  |
| 13. | I Don't Need Anybody | J. Sane | 3.51 |  |  |  |  |  |  |
| 14. | Betty Sue is Dead | A. Flag | 3.16 |  |  |  |  |  |  |
| 15. | If Not for You | J. Sane | 3.18 |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Meet Your Master | A. Flag | 3.59 |  |  |  |  |  |  |
| 17. | We Won't Take No | A. Flag | 2.36 |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Save Me | J. Sane | 3.02 |  |  |  |  |  |  |
| 19. | I'm Feeling Slightly Violent | J. Sane | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
Esittäjät

Justin Sane - Kitara/laulu
Andy Flag - Basso/laulu
Pat Thetic - Rummut
Annie-gaala 1978

Annie-gaala 1978 oli seitsemättä kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1978 parhaille animaatioiden tekijöille.
Voittajat

Voittajat lihavoituna:
Voittajat > Winsor McCay -palkinto

Hans Conried
Dick Huemer
Ub Iwerks
Carl W. Stalling
Jay Ward
Telakkakriisi

Telakkakriisillä tarkoitetaan perinteisten teollisuusmaiden telakoita 1970- ja 1980-luvuilla kohdannutta kannattavuuskriisiä Aasian nousevien laivanrakennusmaiden kilpailun edessä.
Kriisin taustat

1970-luvulla Japani alkoi vallata rahtilaivojen ja tankkerien markkinoita edullisilla hinnoillaan. Eurooppalaisten telakoiden vastaus tähän oli hintojen dumppaus. Laivanrakennus oli suuri työllistäjä, joten monet valtiot tukivat telakoita rahallisesti kompensoidakseen tappioita.[lähde? ]
1980-luvulle tultaessa myös Japanin telakat alkoivat olla vaikeuksissa Etelä-Korean ja Taiwanin telakoiden hintakilpailussa. Vuonna 1984 Japanin markkinaosuus maailman telakkamarkkinoista oli 55 %, Etelä-Korean 15 % ja Länsi-Euroopan enää 14 %. Eurooppalaisille tämä merkitsi 10 prosenttiyksikön laskua vuodesta 1980. Alaa vaivasi ylikapasiteetti, laskeva tilauskanta ja epäterve kilpailu. Tämän lisäksi kustannukset nousivat nopeasti.
Telakkakriisi maailmalla

1970-luvulla Euroopassa suljettiin telakoita tiheään tahtiin tai ne kansallistettiin, kuten maineikas brittiläinen Harland and Wolff.[lähde? ]
Kaukoidän telakoiden vahvinta aluetta olivat rahtialukset, ja juuri näihin alustyyppeihin erikoistuneet telakat joutuivat ensimmäisinä pulaan. Ruotsalaistelakat Kockums, Götaverken ja Öresundsvarvet yrittivät haastaa japanilaiset bulkkituotannossa. Tuottavuutta yritettiin parantaa kehittämällä laivanrakennusta sarjavalmistuksenomaiseen suuntaan. Myös Ruotsissa valtio pumppasi rahaa telakkateollisuuteen; vuosina 1978–1979 valtio tuki telakoita 214 000 kruunulla työläistä kohden. Summa oli kaksinkertainen verrattuna normaalin työläisen vuotuisiin palkkakustannuksiin. Öresundsvarvet suljettiin jo 1970-luvulla ja Kockums, joka kerran oli maailman suurin telakka, suljettiin vuonna 1986.[lähde? ]
Telakkakriisi Suomessa

Suomen ja Neuvostoliiton välinen bilateraalinen kauppa viivytti telakkakriisin saapumista jonkin verran, vaikka telakoita olikin jo autettu aiemmin erilaisin tukitoimenpitein. Vielä 1980-luvun alussa Suomen telakoiden tilauskanta oli kohtuullinen. Lisäksi suomalaistelakat olivat erikoistuneet korkeamman jalostusasteen aluksiin kuten matkustajalaivoihin, joiden markkinoilla kilpailu ei ollut aivan yhtä kovaa. 1980-luvun puolivälissä Neuvostoliiton kaupan ehtyessä telakkakriisi kuitenkin ulottui Suomeen.[lähde? ]
Tehokkuutta yritettiin hakea yhdistämällä Wärtsilän ja Valmetin telakat vuoden 1987 alusta. Fuusion tuloksena syntyi Wärtsilä Meriteollisuus. Vaikka kapasiteettia karsittiin ja tilauksia onnistuttiin saamaan, yhtiö ajautui konkurssiin 1989 muun muassa huonon kannattavuuden tähden. Yrityksen raunioille perustettiin valtio-omisteinen Masa-Yards, joka myytiin pian norjalaisyritys Kværnerille. Yritys on tämän jälkeen vaihtanut omistajaa pariinkin otteeseen mutta jatkaa laivanrakennusta edelleen kannattavasti.[lähde? ]
Ainoat telakkakriisistä ehjin nahoin selvinneet suomalaistelakat olivat Hollming ja Rauma-Repola Raumalla. Ne yhdistyivät 1990-luvulla Finnyardsiksi, jonka norjalainen Aker myöhemmin osti.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Vuosaaren telakan viimeiset hetket
Ylen Elävä arkisto: Telakkaperhe Turusta
Kockumin telakan nosturi helmikuussa 2000. Nosturi on maailman suurin; sen nostokapasiteetti on 1 500 tonnia. Se siirrettiin myöhemmin Ulsanin telakalle Etelä-Koreaan.
Annie-gaala 1979

Annie-gaala 1979 oli kahdeksatta kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot parhaille animaatioiden tekijöille heidän elämäntyöstään.
Voittajat

Voittajat lihavoituna:
Voittajat > Winsor McCay -palkinto

Clyde Geronimi
Bill Melendez
Otto Messmer
Mae Questel
Terry O’Reilly

Terry O’Reilly vuonna 1978.
Terence Joseph James O’Reilly (s. 7. kesäkuuta 1951 Niagara Falls, Kanada) on entinen jääkiekkoilija ja NHL-tähti.
Boston Bruinsin varaaman O’Reilly pelasi vuodet 1972–1985 Bostonissa. Hän pelasi myös yhden ottelun kaudella 1971–1972, jonka jälkeen sai komennuksen farmiin AHL-liigaan loppukaudeksi. O’Reilly vietti koko uransa Bostonissa, jossa hän toimi Bruinsin kapteenina 1983–1984 ja 1984–1985. O’Reilly tunnettiin kovana pelaajana, ja saikin yli 200 rangaistusta viitenä peräkkäisenä kautena. Lehdistö antoi hänelle lempinimen "Bloody O’Reilly".
Hänen fyysisen kovuutensa lisäksi hänellä oli myös pisteitä, esim. kaudella 1977–1978 hän teki 90 pistettä koostuen 29 maalista ja 61 syötöstä. Hän päätti 13-vuotisen uransa 204 maaliin, 402 syöttöön ja 606 pisteeseen. Rangaistusminuutteja hän sai NHL-urallaan yhteensä 2095 minuuttia.
Hän oli myös Bruinsin päävalmentaja kaudella 1986–1987 ja jatkoi tehtävänsä vielä vuoteen 1989. Hän saavutti joukkueensa kanssa myös Stanley Cup -finaalin vuonna 1988, jolloin Wayne Gretzkyn johtama Edmonton Oilers voitti heidät.
Saavutukset

1971–1972 NHL Stanley Cup voitto
1974–1975 NHL All-Star Game
1975–1976 NHL All-Star Game
Boston Bruins jäädytti pelipaidan nro 24
Tilastot

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Sarja | O | M | S | P |
| AHL | 60 | 9 | 8 | 17 |
| NHL | 891 | 204 | 402 | 606 |
Lyhenteiden selitys: O = pelatut ottelut, M = maalit, S = syötöt, P = pisteet
Ang Thong

| Ang Thong อ่างทอง |
| --- | --- |

 Ang Thong
 14°35′35″N, 100°27′25″E 
Valtio:  Thaimaa
Provinssi:  Ang Thong
 www.angthongcity.go.th 
Ang Thong on pieni kaupunki Thaimaassa. Se on Ang Thongin provinssin pääkaupunki. Kaupungin läpi virtaa Chao Phraya -joki.
Their Law: The Singles 1990–2005

| Their Law: The Singles 1990-2005 The Prodigy |
| --- | --- | --- |

Kokoelmalevyn tiedot
 Äänitetty : 1990-2005
 Julkaistu: 17. lokakuuta 2005
 Tuottaja(t): Liam Howlett
 Tyylilaji: Techno, Big Beat, Digital hardcore, Hardcore, Industrial, Rave, Electronica
 Kesto: 150.37
 Levy-yhtiö: XL, Maverick/Warner Bros.
The Prodigyn muut julkaisut
| Always Outnumbered, Never Outgunned 2004 | Their Law: The Singles 1990-2005 2005 | Invaders Must Die 2009 |
Singlet albumilta Their Law: The Singles 1990–2005
 ”Voodoo People (Pendulum Remix) / Out of Space (Audio Bullys Remix)” Julkaistu: 3. lokakuuta 2005
Their Law: The Singles 1990–2005 on The Prodigyn 17. lokakuuta 2005 julkaistu single -kokoelma-albumi.
Kappaleet

| --- | --- |
 CD CD 1 Firestarter (Original Mix) – 4.42  Their Law (05 Edit) – 5.36  Breathe (Original Mix) – 5.36  Out of Space" (Original Mix) – 5.02  Smack My Bitch Up (Original Mix) – 5.43  Poison (95 EQ) – 4.01  Girls (Original Mix) – 4.12  Voodoo People (05 Edit) – 3.40  Charly (Alley Cat Remix) – 5.22  No Good (Start the Dance) (Original Mix) – 6.19  Spitfire (05 Version) – 3.26  Jericho (Original Mix) – 3.46  Everybody in the Place (Fairground Remix) – 5.09  One Love (Original Mix) – 5.25  Hotride (Original Mix) – 4.32 CD 2 Razor (Original Mix) – 4.00  Back 2 Skool (Original Mix) – 5.02  Voodoo People (Pendulum Remix) – 5.07  Under My Wheels (Remix) – 3.14  No Man Army (Edit) – 4.10  Molotov Bitch (Original Mix) – 4.54  Voodoo Beats (Original Mix) – 3.54  Out of Space (Audio Bullys Remix) – 4.56  The Way It Is (Live Remix) – 4.16  We Are the Ruffest (Original Mix) – 5.18  Your Love (Original Mix) – 6.02  Spitfire (Live) – 4.11  Their Law (Live) – 5.31  Breathe (Live) – 6.39  Serial Thrilla (Live) – 5.15  Firestarter (Live) – 5.21 :  DVD Live at Brixton Academy 20 December 1997 Smack My Bitch Up – 6.24  Voodoo People – 2.40  Voodoo Beats – 4.04  Their Law – 5.15  Funky Shit – 4.58  Breathe – 5.56  Serial Thrilla – 5.38  Mindfields – 5.35  Fuel My Fire – 3.25  Firestarter – 5.30 Musiikkivideot ”Firestarter” – 3:47  ”Poison” – 4:00  ”No Good (Start the Dance)” – 3:57  ”Breathe” – 3:58  ”Out Of Space” – 3:42  ”Smack My Bitch Up” – 4:35  ”Charly” – 3:38  ”Spitfire” – 3:24  ”Voodoo People” – 5:08  ”Girls” – 3:49  ”Everybody in the Place” – 3:50  ”Baby's Got a Temper” – 4:25  ”Wind It Up” (Rewound) – 3:29  ”One Love” – 3:55  ”Voodoo People” (Pendulum Remix) – 3:15 Extrat ”Spitfire” (Live at Pinkpop 2005) – 3:53  ”Their Law” (Live at Red Square 1997) – 5:11  ”Break and Enter” (Live at Glastonbury 1995) – 6:04  ”Always Outnumbered Never Outgunned” (Demo Mix) – 2:17 [Access by pressing right after "Break and Enter" is played] Kulissien takana ”Firestarter” – 11:01  ”Voodoo People” – 2:44  ”Out of Space” – 2:47  ”Poison” – 6:37
Arvostelut

Allmusic:
Entertainment Weekly: A–
Pitchfork Media: 9.1/10
Rolling Stone:
Annie-gaala 1984

Annie-gaala 1984 oli 13. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1984 parhaille animaatioiden tekijöille.
Voittajat

Voittajat lihavoituna:
Voittajat > Winsor McCay -palkinto

Daws Butler
David Hand
Jack Kinney
Michael Lah
Hamilton Luske
Robert McKimson
Richard Williams
Teenage Fanclub

Teenage Fanclub vuonna 2010.
Teenage Fanclub on 1980-luvun lopulla perustettu skotlantilainen popyhtye, joka nauttii kulttimaineesta ympäri maailmaa. Yhtye soittaa melodista ja tarttuvaa vaihtoehtopoppia. Yhtyeen tunnetuimpia albumeja ovat 1990-luvulla julkaistut Bandwagonesque ja Grand Prix. Yhtyeen viimeisin levy Man-Made ilmestyi vuonna 2005. Yhtye konsertoi edelleen aktiivisesti.
Jäsenet

Norman Blake (laulu ja kitara)
Raymond McGinley (kitara ja laulu)
Gerald Love (basso ja laulu)
Francis McDonald (rummut)
Brendan O’Hare (1989–1994)
Paul Quinn (1994–2000)
Historia > Varhaishistoria

Yhtyeen juuret johtavat vuoteen 1987, jolloin laulaja-kitaristit Norman Blake ja Raymond McGinley perustivat basisti Gerald Loven kanssa lyhytikäisen Boy Hairdressers -yhtyeen. Kun muusikot palasivat vuonna 1989 yhteen ja ottivat riveihinsä rumpali Francis McDonaldin, Teenage Fanclub oli syntynyt. McDonald korvattiin kuitenkin nopeasti Brendan O'Harella, joka soitti rumpuja Creation- ja Matador-levy-yhtiöiden julkaisemalla yhtyeen ensimmäisellä pitkäsoitolla A Catholic Education (1990). Levy ei myynyt paljoa, mutta vetosi kuitenkin kriitikoihin. Tämän jälkeen yhtye levytti Matadorille vielä yhden levytyksen, instrumentaalikokeilun The King (1991).
Historia > Läpimurron aika

Vuonna 1991 Teenage Fanclub siirtyi Geffenille ja julkaisi läpimurtoalbuminsa Bandwagonesque, jota pidetään edelleen yhtenä sen parhaista levyistä. Levy hurmasi kriitikot ja nosti yhtyeen suosiota merkittävästi. Levyltä löytyy klassikkokappaleet ”Star Sign” ja ”The Concept”. Amerikkalainen Spin Magazine nosti Bandwagonesquen vuoden 1991 parhaiden levyjen joukkoon muun muassa Nirvanan Nevermindin rinnalle. Teenage Fanclub esiintyi seuraavana vuonna Saturday Night Live -show'ssa.
Seuraava levy, vuonna 1993 ilmestynyt Thirteen, esitteli Teenage Fanclubin rockimman puolen. Thirteenin tunnetuimpia kappaleita ovat singlejulkaisut ”Hang On” ja ”Norman 3”. Levyllä on kuultavissa vahvoja Neil Young -vaikutteita. Kitarasoundi on Bandwagonesqueta raskaampi, ja kappaleiden rakenteet ovat monimutkaisempia kuin yhtyeen aiemmilla julkaisuilla.
Historia > 1990-luvun loppupuoli

Vuonna 1994 rumpali Brendan O'Hare jätti yhtyeen. Hänet korvattiin Paul Quinnilla, joka soitti yhtyeen seuraavalla albumilla Grand Prix (1995). Levyn tunnetuimpia kappaleita ovat 1990-luvun brittipopin kulmakivet ”Mellow Doubt” ja ”Sparky's Dream”. Levyllä kuullaan sekä yhtyeen pehmeämpää että rockimpaa puolta. Grand Prix oli huikea arvostelumenestys ja mahdollisesti yhtyeen fanien keskuudessa bändin arvostetuin levy, mutta se myi huonosti sekä Euroopassa että Amerikassa. Tämän vuoksi yhtye joutui lähtemään Geffeniltä.
Songs From Northern Britain (1997) ilmestyi kaksi vuotta myöhemmin. Levyn julkaisi Sony. Levyllä käsitellään aikuisempia teemoja ja se on soundimaailmaltaan hillitympi kuin yhtyeen aiemmat julkaisut. Levy nauttii suurta suosiota fanien keskuudessa.
Historia > 2000-luku

Vuonna 2000 yhtye julkaisi levynsä Howdy!. Howdy! on yhtyeen historian progressiivisin levytys. Kappaleiden sovitukset olivat kunnianhimoisia. Yhtyeen suosio kuitenkin kärsi, koska Sony kieltäytyi julkaisemasta levyä lainkaan Amerikassa. Yhtye kärsi myös toisen takaiskun, kun rumpali Paul Quinn lähti yhtyeestä kesken levytysten.
Kaksi vuotta myöhemmin yhtye julkaisi muusikko Jad Fairin kanssa yhteistyössä tehdyn levytyksen Words of Wisdom and Hope (2002). Hyviä arvosteluja kerännyt pitkäsoitto Man-Made julkaistiin vuonna 2005. Samana vuonna Teenage Fanclub keikkaili myös kahdesti Suomessa, Ruisrockissa ja Tavastia-klubilla. Yhtyeen viimeisin levy Shadows julkaistiin vuonna 2010.
Diskografia > Albumit

A Catholic Education (1990)
The King (1991)
Bandwagonesque (1991)
Thirteen (1993)
Grand Prix (1995)
Songs From Northern Britain (1997)
Howdy! (2000)
Worlds Of Wisdow And Hope (Teenage Fanclub & Jad Fair, (Domino, 2002)
Man-Made (2005)
Shadows (2010)
Here (2016)
Endless Arcade (2021)
Nothing Lasts Forever (2023)
Diskografia > Kokoelmalevyt

Peel Sessions (1991)
Deep Fried Fanclub (1995)
Four Thousand Seven Hundred and Sixty-Six Seconds: A Short Cut to Teenage Fanclub (2003)
Aiheesta muualla

Viralliset sivut. (englanniksi)
Annie-gaala 1985

Annie-gaala 1985 oli 14. kertaa järjestetty palkintogaala, jossa jaettiin vuotuiset Annie-palkinnot vuoden 1985 parhaille animaatioiden tekijöille.
Voittajat

Voittajat lihavoituna:
Voittajat > Winsor McCay -palkinto

Robert Abel
Preston Blair
Joe Grant
John Halas
Sterling Holloway
James MacDonald
Phil Monroe
Ben Washam
The Butcher’s Ballroom

| The Butcher’s Ballroom Diablo Swing Orchestra |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Studio Underground, Ruotsi
 Julkaistu: 17. elokuuta 2006
 Tuottaja(t): Pelle Saether
 Tyylilaji: avantgardemetalli, sinfoninen metalli, progressiivinen metalli
 Kesto: 47.24
 Levy-yhtiö: Candlelight
Muut kannet
 Vaihtoehtoinen kansikuva
Diablo Swing Orchestran muut julkaisut
| Borderline Hymns 2003 | The Butcher’s Ballroom 2006 | Sing Along Songs for the Damned & Delirious 2009 |
The Butcher’s Ballroom on Diablo Swing Orchestran esikoisalbumi, joka julkaistiin 17. elokuuta 2006.
Albumi palkittiin vuoden yllättäjänä Metal Storm awardseissa vuonna 2006.
Kappaleet

Balrog Boogie – 3.52
Heroines – 5.21
Poetic Pitbull Revolutions – 4.52
Rag Doll Physics – 3.52
D’Angelo – 1.53
Velvet Embracer – 4.04
Gunpowder Chant – 1.50
Infralove – 4.53
Wedding March for a Bullet – 3.13
Qualms of Conscience – 1.15
Zodiac Virtues – 4.46
Porcelain Judas – 4.08
Pink Noise Waltz – 6.05
Kokoonpano

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Yhtye Daniel Håkansson – laulu, kitara, sitar  Annlouice Loegdlund – laulu  Pontus Mantefors – kitara, syntetisaattori, ääniefektit, didgeridoo  Andy Johansson – bassokitara  Johannes Bergion – sello  Andreas Halvardsson – rummut  |  Vierailevat muusikot Emmy Lindström – viulu  Kristin Olsson – huilu  P.G. Juliusson – piano  David Werthén – kontrabasso  Tobias Wiklund – trumpetti  |  Tuotanto Pelle Saether – tuottaja, äänittäjä, miksaaja  Pontus Mantefors – äänittäjä  Daniel Håkansson – äänittäjä  Göran Finnberg – masteroija  Peter Bergting – kansikuva  |
Arvostelut

Desibeli.net:
Imperiumi.net:
Metal Storm: 9.2/10
Aiheesta muualla

The Butcher’s Ballroom Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Butcher’s Ballroom Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Antti Inkinen

Antti Jani Inkinen (s. 20. huhtikuuta 1987 Imatra) on suomalainen kolmiloikkaaja. Hän edustaa Lappeenrannan Urheilu-Miehiä. Vuosina 2003–2019 hän edusti Imatran Urheilijoita. Hänen valmentajanaan on toiminut vuodesta 2012 alkaen Svetlana Inkinen.
Sisäratojen SM-kilpailuista Inkinen on saavuttanut pronssia kolmiloikassa vuonna 2008. Ennätyksikseen hän on hypännyt ulkoradoilla on 15,45 metriä (2005) ja sisäradoilla 15,06 metriä (2008).
The Hummer

| The Hummer Devin Townsend |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 15. marraskuuta 2006
 Tuottaja(t): Devin Townsend
 Tyylilaji: drone music, ambient
 Kesto: 72.44
 Levy-yhtiö: HevyDevy Records
Devin Townsendin muut julkaisut
| Synchestra 2006 | The Hummer 2006 | Ziltoid the Omniscient 2007 |
The Hummer on Devin Townsendin kahdeksas sooloalbumi, joka julkaistiin 15. marraskuuta 2006.
Townsendin mukaan albumi on "paljon käyttäjäystävällisempi kuin Devlab, mutta kuitenkin jotkut ihmiset kokevat musiikin pelkkinä surina- ja huminaääninä, joten se ei sovellu kaikille".
Kappaleet

The Hummer – 15.55
Arc – 23.04
Consciousness Causes Collapse – 6.39
Equation – 3.16
The Abacus – 8.03
Cosmic Surf – 16.27
Kokoonpano

Devin Townsend – musiikki
Jeff Feinstein – huilu
Aiheesta muualla

The Hummer Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Hummer Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Devin Townsend
| --- | --- |
Yhteistyökumppanit:   Gene Hoglan  Duris Maxwell  Jed Simon  Byron Stroud  Chris Valagao  Anneke van Giersbergen  Ryan Van Poederooyen  Adrian White  Dave Young 
Soolotuotanto:   Punky Brüster - Cooked on Phonics  Ocean Machine: Biomech  Infinity  Physicist  Terria  Devlab  The Hummer  Ziltoid the Omniscient  Empath  The Puzzle  Snuggles 
The Devin Townsend Band:   Accelerated Evolution  Synchestra 
Devin Townsend Project:   Ki  Addicted  Deconstruction  Ghost  Epicloud  Z²  Transcendence 
Casualties of Cool:  Casualties of Cool
Livealbumit:   By a Thread – Live in London 2011  The Retinal Circus 
Musiikkiboksit:  Contain Us
Aiheeseen liittyvää:   Strapping Young Lad  Steve Vai  The Wildhearts  Zimmers Hole
The Burning Cold

| The Burning Cold Omnium Gatherum |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 31. elokuuta 2018
 Formaatti: CD, 2LP
 Tuottaja(t): Teemu Aalto
 Tyylilaji: melodinen death metal
 Kesto: 51.23
 Levy-yhtiö: Century Media
Listasijoitukset
  4. (albumilista)    2. (fyysinen albumilista)
Omnium Gatherumin muut julkaisut
| Grey Heavens 2016 | The Burning Cold 2018 | Origin 2021 |
The Burning Cold on Omnium Gatherumin kahdeksas studioalbumi, joka julkaistiin 31. elokuuta 2018.
Albumin sanoituksellisiin teemoihin kuuluvat ihmisen kokemat suuren surun ja onnen hetket sekä yksilön ajatusmaailmaa vihasta, rakkaudesta ja kuolemasta.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The Burning | 2.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Gods Go First | 4.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Refining Fire | 5.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Rest in Your Heart | 4.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Over the Battlefield | 4.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Fearless Entity | 4.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Be the Sky | 4.45 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Driven by Conflict | 3.57 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | The Frontline | 5.18 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Planet Scale | 5.44 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Cold | 5.50 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 51.23 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Jukka Pelkonen – laulu
Markus Vanhala – kitara
Joonas Koto – kitara
Erkki Silvennoinen – basso
Tuomo Latvala – rummut
Aapo Koivisto – kosketinsoitin
Arvostelut

Imperiumi: 7½/10
Kaaoszine (Simo Pernu):
Kaaoszine (Tia Salmela):
Metalliluola: 8½/10
Soundi:
Aiheesta muualla

The Burning Cold Discogsissa. (englanniksi)
Albumi The Burning Cold Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Omnium Gatherum
| --- | --- |
Studioalbumit::   Spirits and August Light  Years in Waste  Stuck Here on Snakes Way  The Redshift  New World Shadows  Beyond  Grey Heavens  The Burning Cold  Origin 
EP:t:   Steal the Light  Slasher
The Burning (Urnin albumi)

| The Burning Urn |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Wing Studios Tukholma, Ruotsi
 Julkaistu: 19. heinäkuuta 2017
 Formaatti: CD, LP
 Tyylilaji: blackened thrash, black metal, thrash metal
 Kesto: 40.27
 Levy-yhtiö: Iron Bonehead
Urnin muut julkaisut
| Soul Destroyers 2008 | The Burning 2017 | Iron Will of Power 2019 |
The Burning on Urnin neljäs studioalbumi, joka julkaistiin 19. heinäkuuta 2017 levymerkillä Iron Bonehead Productions. Albumi on yhtyeen ensimmäinen sitten vuoden 2008 albumin Soul Destroyers.
Vastaanotto

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
Angry Metal Guy : 
| Kaaoszine  | 9/10 |  |
| Metalliluola  | 7.5/10 |  |

Albumi sai hyvän vastaanoton. Angry Metal Guyn arvioija antoi albumille arvosanan 3/5. Hän piti albumia hyvänä, monipuolisena ja nautittavana comeback-albumina, mutta sanoi kokonaisuuden olevan liian keskipaahtoinen ilman yhtäkään murskaavaa ja aggressiivista kappaletta, ja kliseisen intron hän olisi jättänyt kokonaan pois levyltä. Niin ikään Kaaoszinen Santtu Kaskela piti introa omituisena sekä albumia vaikeana ensikuunneltavana, mutta antoi albumille arvosanan 9/10 ja yhtyeen oman jutun toimivan hyvin vaikutteineen päivineen. Metalliluolan Markus Salmela totesi albumin sisältävän hyvien sovitusten lisäksi myös hienoisia suvantovaiheita, ja sanoi albumin aukeavan luultavasti vasta useamman kuuntelukerran myötä. Hän kuvaili albumia kokonaisuudessaan hyväksi, vaikka sanoikin varsinaisen aggressiivisen tuhovoiman jäävän olemattomaksi.
Kappaleet

Resurrection – 1.27
Celestial Light – 4.57
Hail the King – 3.36
Morbid Black Sorrow – 5.13
Sons of the Northern Star – 4.16
Nocturnal Demons – 4.04
Wolves of Radiation – 4.36
All Will End in Fire – 4.18
Falling Paradise – 3.23
The Burning – 4.25
Kokoonpano

| --- | --- |
 Yhtye Sulphur – laulu, basso  TooLoud – taustalaulu kappaleissa 3, 6, 8.  Revenant – rummut, taustalaulu kappaleissa 3, 6, 8. + Armageddor – soolo- ja rytmikitarat, taustalaulu kappaleissa 3, 6,8+säv: intro, säv & co-säv/sov: lead kitarat kappaleet: 5,7,8, 10. :  Tuotanto Sverker Widgren – äänittäjä, miksaaja, masteroija  Rok – kansikuva  J. Luomaa – valokuvat, design  Juri ”Lyijy” Hilden – valokuvat
Aiheesta muualla

Discogs: Urn – The Burning (englanniksi)
Albumi The Burning (Urnin albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)