stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fedora Linux

| Fedora Linux |
| --- | --- |

 Fedora 33, GNOME 3.38 ja taustakuva.
Kehittäjä:  Fedora Project / Red Hat
Tuoteperhe:  GNU/Linux
Toiminnallinen tila:  Aktiivinen
Julkaistu:  6. marraskuuta 2003.
Viimeisin vakaa versio:  41 (29. lokakuuta 2024)
Tuetut kielet:  Monikielinen
Ytimen tyyppi:  Monoliittinen
Ydin:  Linux
Suoritintuki:  ARM64, Power, IBM S/390x, x86-64
Käyttöliittymä:  GNOME (oletus), KDE, komentorivi (Bash)
Lähdekoodimalli:  avoin lähdekoodi
Lisenssi:  GPL ja muita lisenssejä
Aiheesta muualla
getfedora.org
Versiohallinta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Vanhempi logo.
Fedora Linux (aiemmin Fedora Core) on yhdysvaltalaisen Red Hatin tukeman Fedora-projektin (Fedora Project) kehittämä sekä ylläpitämä Linux-pohjainen käyttöjärjestelmä eli jakelupaketti. Fedora-hattuun viittava nimi tulee Red Hatin ”Shadowman”-logossa käytetystä päähineestä.
Fedoran uusia versioita pyritään julkaisemaan puolen vuoden välein. Jokaista julkaisuversiota tuetaan kahden seuraavan version verran kuukauden siirtymäajalla. Näin ollen jokaista julkaisua tuetaan vähintään 13 kuukautta. Käyttäjät voivat päivittää Fedoran seuraavaan versioon asentamatta koko järjestelmää uudestaan.
Vuonna 2020 Lenovo kertoi Fedoran olevan saatavilla esiasennettuna yhtiön kannettavissa tietokoneissa. Fedora on myös yksi aihekategoria Lenovo-yhtiön aktiivisella Linux-aiheisella keskustelupalstalla.
Historia

Projekti aloitettiin seuraajana Red Hat Linux -jakelulle: Red Hat avasi kehitysprosessiaan ja yhdisti kehityksen Fedora Linux -projektin kanssa Fedora Project -nimelle.
Fedora Core 1:n julkaisusta ilmoitettiin 6. marraskuuta 2003. Red Hat Enterprise Linux (RHEL) siirtyi käyttämään Fedoraa pohjana: Red Hat Enterprise Linux 4 perustui Fedora Core 3 -julkaisuun.
Fedora on ylävirrassa Red Hat Enterprise Linux -jakelulle, jolloin Fedora voi innovoida nopeampaan tahtiin ja osa Fedoran paketeista valitaan kaupalliseen RHEL-jakeluun. Fedora korvasi aiemman Red Hat Linuxin perustana RHEL-jakelulle. Red Hat on järjestellyt uudestaan CentOS-jakelua, jolloin se on vastaavalla tavalla ylävirrassa RHEL-jakelulle. Fedora Linux on ylävirrasta CentOS Streamiin nähden, joka on ylävirrassa Red Hat Enterprise Linuxiin nähden. Ylävirran muutokset päätyvät alavirrassa olevaan jakeluun viiveellä.
Yleiskatsaus

Fedora-julkaisut jaetaan eri käyttötarkoituksien mukaan räätälöityihin ratkaisuihin, joiden tarkoituksena on tarjota integroidut ratkaisut eri käyttöalueille. 
Fedoran julkaisuversiosta 21 lähtien jakelu julkaistiin kolmena räätälöitynä ratkaisuna (Workstation, Server, Cloud) sen sijaan että olisi Lego-palikoiden tapaan vain joukko paketteja, joista asennuksessa valitaan halutut.
Workstation on suunnattu perinteiseen työpöytäkäyttöön ja sen erityiskohderyhmä on ohjelmistokehittäjät. Server on perinteiseen suoraan laitteistolla ajettavaan palvelinkäyttöön tarkoitettu ratkaisu.
Cloud on yleiskäyttöisien virtuaalikoneiden luomiseen ja on tarjolla valmiina levykuvina muun muassa Vagrant- ja OpenStack-ympäristöihin.
Fedora Atomic-versio toi Project Atomicin muutoksia, kunnes sen korvasi Fedora CoreOS. Fedora CoreOS on minimaalinen ympäristö säiliöintiympäristössä suoritettavien kuormien käyttöön. 
Fedora 33:n myötä esineiden internetille suunnattu Fedora IoT on nostettu virallisten ratkaisujen joukkoon. Silverblue on muunnos Workstation-versiosta, joka on tarkoitettu muuttumattomaksi (engl. immutable): jokainen asennus on samanlainen eri koneilla ja se ei muutu käytön aikana. Silverblue keskittyy säiliöityihin sovelluksiin ja sovelluskehitykseen.
Fedora Workstation -versiossa oletuksena työpöytäympäristönä on GNOME. Vaihtoehtona GNOMElle Fedora tarjoaa muitakin työpöytäympäristöjä valmiina Spins-projektin alla. Spins-projektin versiot tarjoavat KDE, Xfce, LXDE, MATE ja SoaS-työpöydät. 
Labs-projektin alla on tarjolla kokoelmia tiettyyn tarkoitukseen suunnattuja ohjelmistoja, jotka voidaan asentaa itsenäisinä Fedora-asennuksina tai lisäyksinä tavallisiin Fedoran asennuksiin.
Fedora asennetaan Live-CD-levykuvalta, joka voidaan ajaa DVD:ltä tai USB-muistilta. Myös verkkoasennus on mahdollinen HTTP:n, FTP:n tai NFS:n kautta. Fedora käyttää RPM-paketointia ja käynnistyslataajana toimii GNU GRUB.
Fedora siirtyi käyttämään systemd:tä alkaen Fedora 15:stä.
Fedorassa on ollut Wayland käytössä alkaen Fedora 25:stä.
Fedora-asennuslevyt sisältävät ainoastaan pienen määrän paketteja. Lisää ohjelmistoja on saatavilla eri pakettivarastoista. Viralliset ovat Fedora, joka sisältää koko järjestelmän ja Fedora Updates, jossa on uusimmat versiot. Lisäksi on tarjolla epävirallisia pakettivarastoja; ne tarjoavat ohjelmistoja, joita Fedora ei pysty tarjoamaan epäyhteensopivan lisenssin tai muista syistä erillään pidetyistä kuten mahdollisten patenttien vuoksi. 
RPMFusion on yksi kolmannen osapuolen pakettivarastoista.
Vaihtoehtona käyttöjärjestelmäkohtaisille paketeille Fedorassa on mukana Flatpak-paketoinnin tarvitsema ohjelmisto.
Toolbox on Fedora Silverbluessa oleva säiliöinnin hallintaohjelmisto, joka on vaihtoehto muille hallintaohjelmistoille kuten Podman, Docker ja Vagrant. Toolbox tarjoaa joukon yksinkertaisia komentoja säiliöiden luomiseen, käyttämiseen luettelomiseen ja poistamiseen.
Arkkitehtuurit

Tuettuihin arkkitehtuureihin kuuluvat ARM64, MIPS, Power, RISC-V, S/390x ja x86-64. Aiemmin tuettuja ovat olleet IA-64, PA-RISC, SPARC ja 32-bittinen x86 (Fedora 25 saakka).
Versiohistoria

Fedora Project antoi aiemmin koodinimet eri versioille. Käytännöstä luovuttiin version 20 jälkeen. Fedora Project julkaisee uuden version suunnilleen kuuden kuukauden välein ja tukee julkaisuversioita pakettien päivityksillä noin 13 kuukautta. Käyttäjät voivat ohittaa version ja silti saavat päivityksiä.
| Versio | Versio | Julkaisupäivä | Tuen päättyminen | Huomioitavaa |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vanha versio, ei enää tuettu:    | 38 | 2023-04-18-118. huhtikuuta 2023 | 2024-05-14-114. toukokuuta 2024 |  |
| Vanhempi versio, yhä tuettu:    | 39 | 2023-11-07-17. marraskuuta 2023 | 2024-11-12-112. marraskuuta 2024 |  |
| Vanhempi versio, yhä tuettu:    | 40 | 2024-04-23-123. huhtikuuta 2024 | 2025-05-13-113. toukokuuta 2025 | Gnome 46, KDE Plasma 6 |
| Nykyinen versio:    | 41 | 2024-10-29-129. lokakuuta 2024 |  |  |
| Tuleva versio:    | 42 | 2025-04-15-115. huhtikuuta 2025 |  |  |
Seloste:Vanha versioVanhempi versio, yhä tuettuViimeisin versioViimeisin testiversio tulevasta julkaisustaTuleva versio: 
"Rawhide" on kehityspuun nimi. Se sisältää päivittäiset uudet versiot paketeista ja se on suunnattu edistyneille käyttäjille, testaajille ja pakettien ylläpitäjille.
Suosio ja merkitys

Linux-ytimen pääkehittäjä Linus Torvalds käyttää Fedoraa kaikissa tietokoneissaan.
DistroWatch-sivuston mukaan Fedora on marraskuussa 2015 viidenneksi katsotuin Linux-käyttöjärjestelmä sivustolla. DistroWatchin tietojen perusteella Fedora on ollut yhdeksänneksi suosituin vuosina 2020 ja 2021.
Vuonna 2016 kerrottiin, että Fedoran kolmea peräkkäistä julkaisuversiota on ladattu 1,2 miljoonaa kertaa sen verkkosivujen kautta.
Versio 34 on jakelun suosituin versio vuosikausiin projektin johtajan Matthew Millerin mukaan.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Fedora-projektin sivusto
FedoraForum.org – Tukifoorumi (englanniksi)
Fedora Spins – Vaihtoehtoisten työpöytien lataussivu
Punarahkasammal

| Punarahkasammal |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Sammalet Bryobionta
Kaari::  Lehtisammalet Bryophyta
Luokka::  Sphagnopsida
Lahko::  Sphagnales
Heimo::  Sphagnaceae
Suku::  Rahkasammalet Sphagnum
Alasuku::  Sphagnum
Lajiryhmä::  Punarahkasammalryhmä Sphagnum medium coll.
Laji::  medium
Kaksiosainen nimi
 Sphagnum medium  Limpr. 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punarahkasammal (Sphagnum medium) on punarahkasammalryhmään kuuluva laji, jota tavataan Suomessa. Sen levinneisyysalue käsittää Atlantin molemmat puolet pohjoisella pallonpuoliskolla. Se kasvaa ombrotrofisilla soilla.
Jennifer L. Armentrout

| Jennifer L>  Armentrout |
| --- | --- |
 Jennifer L. Armentrout vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1980 
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: englanti
Tyylilajit:  romantiikka fantasia tieteisfiktio jännitys
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jennifer L. Armentrout (s. 11. kesäkuuta 1980) on yhdysvaltalainen kirjailija, joka kirjoittaa sekä nuorille että aikuisille suunnattua romanttista, fantasia-, tieteis- ja jännityskirjallisuutta. Vuonna 2011 julkaistun esikoisteoksensa jälkeen hän on kirjoittanut yli 70 kirjaa, joihin kuuluvat muun muassa kirjasarjat Lux ja Veri ja tuhka.
Teoksia > Veri ja tuhka

Verestä ja tuhkasta.  (From Blood and Ash, 2020)  Suomentanut Annika Eräpuro. Otava, 2024.  ISBN 9789511492108
Liekkien valtakunta.  (A Kingdom of Flesh and Fire, 2020)  Suomentanut Annika Eräpuro. Otava, 2025.  ISBN 9789511492160
The ​Crown of Gilded Bones (2021)
The War of Two Queens  (2022)
A Soul of Ash and Blood (2023)
The Primal of Blood and Bone (2024)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jennifer L. Armentrout Wikimedia Commonsissa
Jennifer L. Armentroutin kotisivut (englanniksi)
European Air Transportin onnettomuus 2003

| European Air Transportin onnettomuus 2003 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskone kesäkuussa 2003.
Yhteenveto
Päivämäärä:  22. marraskuuta 2003
Onnettomuustyyppi:  Ohjusisku
Tapahtumapaikka:  Bagdadin kansainvälinen lentoasema, Baghdad, Irak
Lähtöpaikka:  Bagdadin kansainvälinen lentoasema
Määränpää:  Bahrainin kansainvälinen lentoasema
Kuolleita:  0
Loukkaantuneita:  0
Eloonjääneitä:  3
Lentokone
Konetyyppi:  Airbus A300B4-203F
Lentoyhtiö:  European Air Transport operoimassa DHL Expressinä
Rekisteritunnus:  OO-DLL
Matkustajia:  0
Miehistöä:  3
European Air Transportin onnettomuus 2003 tapahtui Bagdadissa Irakissa 22. marraskuuta 2003. DHL:n tytäryhtiön, European Air Transportin, Airbus A300 -rahtikone joutui pian Bagdadin kansainväliseltä lentoasemalta lentoon lähtönsä jälkeen ohjusiskun kohteeksi. Ohjus osui koneen siipeen. Siiven ja ohjauslaitteiden kärsimistä vaurioista huolimatta miehistö onnistui laskeutumaan takaisin Bagdadiin, ja kaikki miehistön jäsenet selvisivät hengissä.
Ohjuksen aiheuttamaa vahinkoa koneen siivessä.
Käännös suomeksi
Trausnitzin linna

Trausnitzin linna
Trausnitzin linna
Trausnitzin linna on keskiaikainen linna, joka sijaitsee Landshutissa, Baijerissa Saksassa.
Se oli Wittelsbach-dynastian koti, ja se toimi ala-Baijerin ruhtinaiden asuinpaikkana vuosina 1255–1503 ja myöhemmin koko Baijerin perinnöllisten hallitsijoiden kotipaikkana. Linnan perusti vuonna 1204 Baijerin herttua Ludvig I.
Linnan arkkitehtuuri > Ritarisali

Trausnitzin linnan ritarisali sisältyy linnan 1200-luvulla tehtyihin päärakennuksiin ja on noin vuosilta 1260-1270. Huone on kooltaan 245 m2 ja se on erotettu ruodeholveilla kahteen laivaan eli osaan ja neljään traveeseen. Arkkitehtuuri kuuluu ns. "sisterssiläisen-gotiikan" aikakauteen.
Linnan arkkitehtuuri > Torni-terassi (Söller)

"Loggia", jota on kutsuttu tällä nimellä jo vuodesta 1493 lähtien, valmistui 1500-luvulla. Torni-terassilta on näkymä kaupunkiin pyörökaaren läpi. Itäpuolella on portaikko. Puukatto, jossa on rosettikoristelu on peräisin herttua Vilhelm V:n ajoilta. Huoneen eteläpuolella on kiviseinäinen musiikkilava.
Linnan arkkitehtuuri > Valkoinen sali

Valkoinen sali sijaitsee ensimmäisessä kerroksessa suoraan Ritarisalin yläpuolella. Noin 240 m2 suuruinen, korkea kaksikerroksinen sali on luultavasti peräisin 1400-luvulta ja suunniteltiin todennäköisesti juhlasaliksi. Salia ei nähtävästi koskaan saatu valmiiksi, koska maalauskoristelusta ei ole mitään jälkiä, kuten tämän ajan linnoille oli tyypillistä.
Linnan arkkitehtuuri > Taide- ja kuriositeettikamari

Renessanssin muoti-ilmiö kurosisteettikabinetti, joka levisi Euroopassa 1500- ja 1600-luvuilla, oli pohjimmiltaan henkilökohtainen kokoelma harvinaisia, tuntemattomia ja ihmeellisiä esineitä. Nämä kabinetit, tai Wunderkammernit, ovat lähestymistavaltaan populäärejä, visuaalisia ja ensyklopidistisia, ja ne sisälsivät erilaisia näytteitä sekä jo tunnetuista että äskettäin löydetyistä maailmoista.
Prinssi Vilhelmin vuonna 1579 järjestämä Trausnitzin taide- ja kuriositeettikamari on 750 esineen kokoelma, joka sisältää taideteoksia, itämaisia aarteita ja renessanssin aikakauden hallitsijoiden omistamille kokoelmille tyypillisiä kuriositeetteja. Se avattiin uudelleen syyskuussa 2004 osana Baijerin kansallismuseota.
Linnan arkkitehtuuri > Narrien portaikko

Prinssi Wilhelm – josta myöhemmin tuli Baijerin herttua Vilhelm V – maalautti kuuluisan Narrien portaikon italialaisen commedia dell'arten luonnollisen kokoisilla hahmoilla. Tässä kiertävien näyttelijöiden improvisoimassa farssissa rakkaudesta ja mustasukkaisuudesta on aina samat hahmot, kuten venetsialainen kauppias Pantalone ja hänen palvelijansa Zanni. Trausnitzin linna on tämän suositun hoviviihteen varhaisin ja ainoa monumentaalinen esimerkki. Maalaukset on suunnitellut Firenzessä kouluttautunut arkkitehti Friedrich Sustris ja maalannut Alessandro Padovano vuosina 1575-1579.
Historia

Trausnitzin linna sijaitsee kukkulan huipulla Landshutin kaupungin yläpuolella. Ennen 1500-lukua sillä oli sama nimi kuin kaupungilla, Landshut, joka tarkoittaa "maan suojelijaa". Aiemmin linna vartioi kaupunkia ja ympäröivää maaseutua. Linnan koko on pysynyt lähes samana Baijerin herttua Ludvig I:n ajoista vuodesta 1204 lähtien. Linna valmistui keisari Fredrik II:n vierailun aikaan vuonna 1235.
Historia > Keskiaika

1200-luvun ensimmäisellä puoliskolla Trausnitzin linna edusti paitsi keisarillisen politiikan mutta myös Staufer-kulttuurin keskusta. Tuona aikana Landshutissa vierailivat kuuluisat minnelaulajat, kuten Walter von der Vogelweide ja runoilija Tannhäuser. Baijerin herttuoiden taiteen suosiminen oli niin suurta, että he lähettivät Strasbourgista kuvanveistäjän, joka loi koruja veistokselle, joka nyt on linnan "Burgkapellessa".
Varakas Landshutin herttua kunnosti ja laajensi Trausnitzin rakennuksia toistuvasti 1400-luvun aikana. Dürnitz rakennettiin tänä aikana. Rengasmuurien ulompaa puolustuskehää korotettiin ja laajennettiin puolustustorneja varten.
Historia > Uusi aika

Baijerin herttua Ludvig X sisustutti linnan vuonna 1516 eteläsaksalaiseen renessanssityyliin, mistä on vain vähän esimerkkejä jäljellä. Sisäpihan loggioden arkadikaaret loi vuosina 1568–1578 arkkitehti Friedrich Sustris kruununprinssi Vilhelmille. Monia firenzeläiseen tyyliin tehtyjä maalauksia lisättiin, joista useimmat tuhoutuivat vuosien mittaan tulipaloissa. Prinssi Ferdinand Maria (1675–1679) ryhtyi entistyttämään palaneita maalauksia ja sisustutti muita huoneita toisilla maalauksilla.
1700-luvulla linnaa käytettiin kasarmina ja vankilana aatelisille vangeille. 1800-luvun alussa sitä käytettiin sairaalana.
Baijerin kuningas Ludvig II, joka rakennutti Neuschwansteinin linnan Füsseniin, määräsi toisen kerroksen prinssin siipeen sisustettavaksi itselleen uuden upean yksityisasunnon vuosina 1869–1873.
Historia > Nykyaika

21. lokakuuta 1961 tulipalo tuhosi suuren osan linnan sisustuksesta, mukaan lukien kuninkaan yksityishuoneet.
Aiheesta muualla

Trausnitzin linna, virallinen kotisivu (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Trausnitzin linna, Michael Wening (1645–1718)
Linnan sisäpihan galleriakäytävät, "Söller"
Narrien portaikon renessanssimaalaukset, "commedia dell'arten" Zanni ja Pantalone, arkkitehti Friedrich Sustris ja freskomaalari Alessandro Padovano 1575-1579
Trausnitzin linnanpiha
Linnan sisäänkäynti
Käännös suomeksi
Václav Havelin kansainvälinen lentoasema

Oikealla sisäänkäynti Terminaaliin 1, keskellä yhdyskäytävä ja vasemmalla lennonjohtotorni, jonka takana Terminaali 2.
Václav Havelin kansainvälinen lentoasema (tšek. Letiště Václava Havla Praha, aikaisemmin Ruzyněn kansainvälinen lentoasema, tšek. Mezinárodní letiště Praha-Ruzyně) (IATA: PRG, ICAO: LKPR) sijaitsee Tšekissä kymmenen kilometrin päässä Prahan keskustasta. Vuonna 2007 lentoaseman kautta kulki noin 12,4 miljoonaa matkustajaa.
Lentoasema on nimetty maan entisen presidentin Václav Havelin mukaan. Havelin entinen avustaja vastusti suunnitelmaa todeten ettei Havel pitänyt lentämisestä. Suunnitelma sai silti laajaa kannatusta kaikista poliittisista puolueista.
Terminaalit

Prahan lentoasemalla on kaksi terminaalia, kaksi yleisilmailuterminaalia, kaksi rahtiterminaalia.
Terminaali 1: Lennot Schengen-alueen ulkopuolelle; avattu vuonna 1997
Terminaali 2: Lennot Schengen-alueelle; avattu 17. tammikuuta 2006
Terminaali 3: Yksityislennot ja Charter-lennot; avattu vuonna 1997
Terminaali 4: Käytetään yksinomaan VIP-lennoilla, ja valtiovierailuilla; terminaali on lentoaseman vanhin osa, joka on avattu 5. huhtikuuta 1937
Kuvia

Sisänäkymä Terminaalista 1.
Nykyinen Prahan Václav Havel lentoaseman lennonjohtotorni.
Sisänäkymä Terminaalista 2 (2006).
Vanha lennonjohtotorni, nykyisin osa Terminaalia 4.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Václav Havelin kansainvälinen lentoasema Wikimedia Commonsissa
Lentoaseman kotisivut
Tietoa lentoasemasta CSA Czech Airlinesin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ketterä ohjelmistokehitys

Ketterä ohjelmistokehitys (engl. agile software development) on joukko ohjelmistotuotantoprojekteissa käytettäviä menetelmistöjä, joille on yhteistä toimivan ohjelmiston ensisijaisuus, suora viestintä ja nopea muutoksiin reagointi. Ketteriä menetelmiä on useita, mm. Extreme Programming (XP), Scrum, DSDM, Crystal Methods, Agile modeling, Adaptive software development, Pragmatic Programming, Feature driven development ja Gilb-EVO.
Ketterien menetelmien yhteiset piirteet

Useimmat ketterät menetelmät pyrkivät minimoimaan riskejä jakamalla ohjelmistokehityksen lyhyisiin iteraatioihin, jotka kestävät tyypillisesti yhdestä neljään viikkoa. Kukin iteraatio on kuin pieni ohjelmistoprojekti ja sisältää kaikki uusien toimintojen julkaisemiseen tarvittavat tehtävät: projektisuunnittelun, vaatimusanalyysin, ohjelmistosuunnittelun, koodauksen, testauksen ja dokumentoinnin. Vaikka iteraatio ei välttämättä lisää niin paljon toiminnallisuutta, että tuotteen julkaisu olisi järkevää, ketterä ohjelmistokehitysprojekti pyrkii periaatteessa julkaisukelpoiseen ohjelmistoon jokaisen iteraation lopussa. Iteraation lopussa projekti arvioi uudelleen projektin prioriteetit ja päättää seuraavan iteraation sisällöstä.
Ketterät menetelmät pitävät suoraa viestintää (mieluiten kasvokkain) tärkeämpänä kuin kirjoitettuja dokumentteja. Useimmat ketterät tiimit työskentelevät samassa työtilassa, ja tiimiin kuuluvat kaikki, joita tarvitaan ohjelmiston saamiseen valmiiksi. Tämä tarkoittaa vähintään ohjelmoijia ja heidän ”asiakkaitaan”. (Asiakkaat määrittelevät tuotteen ja voivat olla tuotepäälliköitä, liiketoiminta-analyytikkoja tai varsinaisia käyttäjiä.) Tiimiin voi kuulua myös testaajia, käyttöliittymäsuunnittelijoita, teknisiä kirjoittajia ja päälliköitä.
Ketterät menetelmät korostavat toimivan ohjelmiston olevan ensisijainen edistyksen mittari eikä dokumentaatiolla ole samaa itseisarvoa kuin useissa perinteisemmissä malleissa. Tästä seuraa yleinen harhaluulo, että ketterä kehitys olisi kuritonta ohjelmointia tai että suunnittelua ei tehtäisi lainkaan. Suunnittelua tehdään päinvastoin jatkuvasti, koko projektin ajan. Suunnitelmia vain ollaan halukkaampia muuttamaan kuin perinteisissä malleissa.
Agile Manifesto ja Agile Alliance

Vuonna 2001 17 merkittävää ketterän kehityksen (jota silloin kutsuttiin ”kevyiksi menetelmiksi”) puolestapuhujaa kokoontui Snowbirdin hiihtokeskukseen Utahissa keskustelemaan menetelmiensä yhteisestä perustasta. Tarkoitus oli luoda yhteistä pohjaa ketterille menetelmille ja edistää näin ketterän ajattelun leviämistä. Tuon kokoontumisen tuloksena he julkaisivat julistuksen nimeltä Agile Manifesto (’Ketterä manifesti’), jota pidetään ketterän kehityksen perusmääritelmänä. Manifestissa määritellään ketterille menetelmille neljä tyypillistä arvoa, sekä 12 periaatetta, joita menetelmät noudattavat.
Manifestin sisältö on seuraava:
Ketterien menetelmien käyttöä Suomessa edistää Agile Finland ry, ja maailmanlaajuisesti Agile Alliance -niminen voittoa tavoittelematon järjestö.
Kirjallisuutta

Abrahamsson, P., Salo, O., Ronkainen, J. & Warsta, J.: Agile software development methods. Review and analysis. VTT Publications, 2002, nro 478, s. 9–17.  (englanniksi)
Abrahamsson, P., Warsta, J., Siponen M. T. & Ronkainen, J.: New directions on agile methods: A comparative analysis. Proceedings of the 25th International Conference on Software Engineering Portland, Oregon, May 3–10, 2003, s. 244–254.  Washington, DC:  IEEE Computer Society. (englanniksi)
Cohen D., Lindvall M. & Costa P.: An Introduction to Agile Methods. Advances in Computers, 2004, nro 62, s. 1–66.  (englanniksi)
Shore, James: The Art of Agile Development.  Sebastopol:  O'Reilly, 2007.  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Agile Alliancen kotisivut. (englanniksi)
Agile Finland ry:n kotisivut. (englanniksi)
Tiltti

Tiltti eli tilttaaminen on pokeritermi, joka tarkoittaa pelaajan turhautumista esimerkiksi toistuvan huonon onnen takia. Tiltissä pelaaja ajautuu vahvaan negatiiviseen emotionaaliseen tilaan,
johon liittyy kontrollin menetys, heikentynyt päätöksenteko ja välinpitämättömyys mahdollisista tulevista tappioistaan.
Tilttaamiseen liittyy tyypillisesti vahva epäoikeudenmukaisuuden tunne: "pelasin oikein, mutta hävisin kuitenkin!".
Tilttaamisen yhteydessä usein myös jahdataan häviöitä – tiltanneet pelaajat kokevat, että hävityt rahat kuuluu "oikeudenmukaisuuden nimissä" voittaa takaisin. Tilttaaminen on toisin sanoen eräänlaista moraalista raivoa.
Puhutaan myös voittotiltistä, joka eroaa käsitteellisesti häviötiltistä. Voittotiltissä pelaaja alkaa pelata aiempaa uhmakkaammin ja aggressiivisemmin esimerkiksi voitettuaan onnekkaasti useita potteja peräkkäin.
Tiltti on alkujaan flipperipeleistä löytyvä ominaisuus, jolla estetään pelikuulan ohjaaminen pöytää kallistamalla (engl. tilt) tai tönimällä. Liian voimakas pelin liikuttelu laukaisee anturin, joka pysäyttää pelikoneen. Sana on levinnyt tarkoittamaan myös elektronisten laitteiden sekä ihmisen ajattelun pysähtymistä tai jumittumista.
Kirjallisuutta

Palomäki, Jussi: New perspectives on emotional processes and decision making in the game of poker : with special emphasis on the tilting phenomenon.  Helsingin yliopisto, 2013.  Teoksen verkkoversio.
Aiheesta muualla

Yle Puhe: "Miksi pokerinpelaajat tilttaavat?" - Jussi Palomäen haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Aktiivimalli

Aktiivimalli tarkoittaa työttömyysturvassa sitä, että työttömän on osoitettava aktiivisuutta tai muuten hänen työttömyysturvaansa alennetaan. Mallin tavoite on lisätä työllisyyttä ja lyhentää työttömyysaikaa. Aktiivimalli on käytössä Tanskassa. Suomessa se oli käytössä vuosina 2018 ja 2019. Aktiivimallia yritettiin ottaa käyttöön Ranskassa vuoden 2018 alussa, mutta se törmäsi ammattiliittojen ja suurimman työnantajaliiton vastustukseen. Suomessa eduskunta päätti aktiivimallin poistosta 11. joulukuuta 2019.
Aktiivimalli Suomessa

Suomen työttömyysturvassa otettiin aktiivimalli käyttöön vuoden 2018 alusta, ja se lakkautettiin vuoden 2019 lopussa. Aktiivimalli ei leikannut työttömyysturvaa, vaan säästöillä rahoitettiin työttömyysturvan (alun) omavastuuajan lyhentäminen viiteen päivään.
Suomessa aktiivimalli toimi siten, että työttömän oli täytettävä niin sanottu aktiivisuusehto. Ehdon täyttymistä tarkasteltiin kolmen kuukauden (65 maksupäivän) välein. Jos työtön ei täyttänyt aktiivisuusehtoa, hänen työttömyysetuuttansa leikattiin 4,65 % seuraavan tarkastelujakson ajaksi. Määrä vastasi yhtä korvauksetonta päivää kuukaudessa.