stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Digital Underground
Diskografia > Soundtrackit

Nothing But Trouble (1991)
Don't Be a Menace to South Central While Drinking Your Juice in the Hood (1996)
Tupac: Resurrection (2003)
Diskografia > Kokoelmat

Oakland Soul: The Bay Area Soundtrack (1997)
No Nose Job: The Legend of Digital Underground (2001)
Outrageous Rap (2002)
Playwutchyalike: The Best of Digital Underground (2003)
Rhino Hi-Five: Digital Underground (2005)
Songs You Know: Ol' Skool Hip Hop (2007)
Westside Bugg Presents... The Best of The West (2008)
Diskografia > DVD:t

Digital Underground: Raw and Uncut (2004)
Thug Angel: The Life of an Outlaw (2000)
Tupac: Resurrection (2003)
One Nation Under a Groove (2005)
Diskografia > Singlet

Underwater Rimes (1988)
Doowutchyalike (1989)
The Humpty Dance (1990)
Doowutchyalike (Remix) / Packet Man (1990)
Packet Man (The C.J. Mackintosh Remixes (1990)
Freaks of the Industry (1990)
Same Song (1991)
Nuttin' Nis Funky (1991)
Kiss You Back (1991)
No Nose Job (1992)
The Return of the Crazy One (1993)
Wussup Wit The Luv (1994)
Oregano Flow (1996)
Walk Real Kool (1996)
Wind Me Up (1998)
The Mission (1998)
Diskografia > Videot

"Doowutchyalike" (1989)
"The Humpty Dance" (1990)
"Doowutchyalike" (video remix) (1990)
"Same Song" (1991)
"Kiss You Back" (1991)
"No Nose Job" (1992)
"Wussup Wit the Luv" (1993)
"Return of the Crazy One" (1994)
"Oregano Flow" (1996)
"Walk Real Kool" (1996)
"Wind Me Up" (1998)
Aiheesta muualla

VH1 Sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Digital Underground Myspacessa (englanniksi)
Directa

| Directa Oy |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Perustettu:  1999
Lakkautettu:  2017
Kotipaikka:  Espoo
Toiminta-alue:  Suomi, Viro
Toimiala:  yhteystietopalvelut, karttapalvelut
Liikevaihto:  6,1 milj. € (2008)
Tilikauden tulos:  2 milj. € (2008)
Henkilöstö:  45
Emoyhtiö:  Da Online Oy
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Directa Oy oli vuonna 1999 perustettu suomalainen yrityshakupalveluja tarjonnut yritys, joka tuli tunnetuksi hyvien liiketapojen vastaisesta puhelinmyyntitoiminnastaan ja siihen liittyvistä oikeudenkäynneistä. Loppuvuodesta 2016 korkein oikeus tuomitsi perustaja-toimitusjohtaja Ville Kompan viiden kuukauden ehdolliseen vankeusrangaistukseen markkinointirikoksesta sekä kolmen vuoden liiketoimintakieltoon. Directa tuomittiin 1,5 miljoonan euron vahingonkorvauksiin. Directa haki itsensä konkurssiin joulukuussa 2016.
Directa kuului Da Online Oy -nimiseen yritysryppääseen, jonka muut yritykset ovat Webvalue Oy, Virossa toimiva Directa Oü, Suomen Verkkokauppakeskus Oy ja Verkkosivukeskus Oy. Directan palveluihin kuuluivat numeropalvelu, mobiilihakemistot sekä verkkopalvelu directa.fi, joka toimi internetissä yrityshakemistona, reitti- ja karttapalveluna sekä tarjouspyyntöpalveluna. Yhtiö tuotti myös mobiili- ja verkkosivustoja. Vuonna 2008 yhtiön liikevaihto oli 6,1 miljoonaa euroa ja tilikauden tulos noin kaksi miljoonaa euroa.
Yhtiö > Historia

Directa Oy aloitti toimintansa vuonna 1999. Vuonna 2003 yhtiö aloitti oman yrityshakemistopalvelun toteuttamisen ja myymisen. Palvelua markkinoitiin tuolloin Suomen Yritysnumeropalvelu Oy:n palveluna. Yhtiö muutti toiminimensä Directa Oy:ksi vuonna 2006 päätettyään laajentaa palveluvalikoimaansa mobiilipalveluihin ja sen kautta tarjottaviin kuluttajanumeroihin. Kansainvälisempi toiminimi tuki myös tuolloin suunniteltua laajentumista lähimarkkinoille. Directa avasi ensimmäiset kansainväliset toimintonsa virallisesti vuoden 2008 alussa laajentamalla toimintaansa Viroon.
Yhtiö > Toiminta

Directa työllisti parhaimmillaan 45 henkilöä, ja Da Online -yhtiöiden palveluksessa oli kaikkiaan 70 henkilöä Suomessa ja Virossa, jonne se laajentui 2008. Directa olimilloin? toimialansa kolmanneksi suurin toimija ja Directan verkkopalvelu directa.fi Suomen käytetyimpiin kuulunut yritystietohakemisto. Da Online Oy omistaa Directa Oy:n, Virossa toimivan Directa Oü:n, Suomen Verkkosivukeskus Oy:n sekä Suomen Verkkosivukeskus Oy:n. Da Online Oy omistivat Ville Komppa (80 %), Antero Komppa (10 %) ja Olavi Komppa (10 %).
Directa sijoittui Deloitten Technology Fast 50 -kilpailussa Suomen viidenneksi nopeimmin kasvaneeksi teknologiayritykseksi vuosina 2003–2007.
Yhtiö > Tuotteet

Directan tuotteita olivat hakemistojen lisäksi verkko-, mobiili-, verkkokauppatilan tarjoaminen sekä niiden ylläpitäminen. Directan mukaan asiakas sai käyttöönsä kaikille asiakasyrityksen työntekijöille maksuttoman palvelunumeron suomalaisten yritysten tietojen etsimistä varten. Directa vei asiakasyrityksensä itse määrittelemät tiedot verkkoon ja sanoi huolehtivansa tietojen löydettävyydestä hakukoneissa ja omissa hakemistoissaan.
Directa tuotti mobiilihakemistosovelluksen Nokian matkapuhelimissa käytettyyn Catalogs-palveluun. Directa teki työvoimahallinnolle mobiilihakujärjestelmän, jonka kautta voidaan etsiä avoimia työpaikkoja ja asettaa vahtipalveluita kiinnostavista työpaikoista.
Aiheesta muualla

Da Online -konsernin verkkosivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jo van Gastel

| Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Alankomaat.Miesten jousiammunta. Olympialaiset  | Maa:   Alankomaat> Miesten jousiammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Antwerpen 1920 | Joukkuekilpailu, 28 m |  |
Johannes Jacobus "Jo" van Gastel Jr. (5. tammikuuta 1887 Tilburg – 5. maaliskuuta 1969 Tilburg) oli alankomaalainen jousiampuja ja olympiavoittaja. Hän edusti seuratasolla tilburgilaista Nooit Volleerdia. Van Gastel voitti Antwerpenin olympialaisissa 1920 kultaa 28 metrin etäisyydeltä ammutusta joukkuekilpailusta.
Myös Jon isä Johannes oli olympiatason jousiampuja.
Edmundo M. Abaya

Edmundo M. Abaya (19. tammikuuta 1929 Candon – 20. syyskuuta 2018) oli filippiiniläinen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi Nueva Segovian arkkihiippakunnassa 21. maaliskuuta 1953. Hän sai nimityksen Laoagin hiippakunnan piispaksi 11. joulukuuta 1978, ja hänet vihittiin piispaksi 50-vuotispäivänään 19. tammikuuta 1979. Pääkonsekraattorina toimi Bruno Torpigliani, jota avustivat Antonio Lloren Mabutas ja Victorino Cristobal Ligot. Virkaan asettaminen tapahtui 31. tammikuuta.
Abaya siirtyi Nueva Segovian arkkipiispaksi saatuaan nimityksen tähän virkaan 22. toukokuuta 1999. Hän jäi eläkkeelle 12. helmikuuta 2005.
John Shiban

| John Shiban |
| --- | --- |
 Shiban vuonna 2013.
Henkilötiedot
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  käsikirjoittaja, tuottaja
Muut tiedot
Aktiivisena:  1996–
Merkittävät teokset: Salaiset kansiot The Lone Gunmen Breaking Bad
John Shiban on yhdysvaltalainen käsikirjoittaja ja tuottaja. Hän aloitti työnsä televisiosarjan Salaiset kansiot parissa. Lisäksi hän loi sen spin-off -sarjan The Lone Gunmen. Sen jälkeen hän on vaikuttanut muun muassa sarjoissa Supernatural, Star Trek: Enterprise ja Breaking Bad.
Aiheesta muualla

John Shiban Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jost Capito

| Jost Capito |
| --- | --- |
 Jost Capito vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 29. syyskuuta 1958 (ikä 66) Neunkirchen, Länsi-Saksa
Kansalaisuus:   Saksa
Ammatti:  toimitusjohtaja ja tallipäällikkö
Puoliso:  naimisissa
Lapset:  3
Muut tiedot
Koulutus: Münchenin teknillinen yliopisto
Järjestö:  Williams
Edeltäjä:  Simon Roberts
Jost Capito (s. 29. syyskuuta 1958 Neunkirchen) on saksalainen autourheiluvaikuttaja, joka toimii Williamsin Formula 1 -tallin toimitusjohtajana ja tallipäällikkönä.
Vuonna 1985 hän oli voittamassa Dakar-rallin kilpailua kuorma-autojen luokassa.
Capito toimi vuosina 1998–2001 Sauberin Formula 1 -tallin operatiivisena johtajana. Hän on työskennellyt johtotehtävissä myös automerkki Fordin Euroopan jaostossa. Vuosina 2013–2016 Capito toimi rallin MM-sarjan Volkswagen Motorsportin tallipäällikkönä. Hän on johtanut tallin joka kerta sekä kuljettajien (Sebastien Ogier) että valmistajien mestariksi.
Tammikuussa 2016 Formula 1 -talli McLaren nimitti Capiton uudeksi toimitusjohtajakseen. Capito aloitti virallisesti tehtävässään syyskuussa mutta helmikuussa 2017 ilmoitettiin Capiton jättävän tallin. Joulukuussa 2020 hänet valittiin Williamsin toimitusjohtajaksi ja kesäkuussa 2021 hänet nimitettiin myös tallipäälliköksi.
John Sheppard (säveltäjä)

John Sheppard (myös Shepherd; n. 1515 tai n. 1520 – haudattu 21. joulukuuta 1558) oli brittiläinen säveltäjä, laulaja ja kuoronjohtaja.
Sheppard aloitti vuonna 1543 Oxfordin Magdalen Collegessa työn Informator choristarum -virassa, jossa hänen toimeenkuvaansa kuului kuoropoikien kouluttaminen. Tämä on varhaisin dokumentoitu tieto hänen elämästään. Myöhemmin hän sai Chapel Royalin kuorosta viran, jossa toimi kuolemaansa saakka. Sheppard lauloi Edvard VI:n hautajaisissa ja Maria I:n kruunajaisissa. Sheppard oli kahdesti naimisissa. Hänellä oli lapsi ja ottolapsi. Sheppard haudattiin Westminster Abbeyn Pyhän Margaretin kirkkoon 21. joulukuuta 1558.
Sheppard sävelsi enimmäkseen kirkkomusiikkia. Hänen tuotantoonsa kuuluu muun muassa messuja, joista yksi on sävelletty Westron Wynde -melodiaan. Muita hänen messujaan ovat Cantate ja Playnsong Masse. Sheppardin maallista tuotantoa edustaa sävellys O happy dames.
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Joulu saavu mun luoksein

| Joulu saavu mun luoksein Tomi Markkola |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 5. marraskuuta 2008
 Tyylilaji: joulumusiikki
 Levy-yhtiö: Edel Records Finland
Tomi Markkolan muut julkaisut
| Miehen tie 2007 | Joulu saavu mun luoksein 2008 | Muistan 2010 |
Joulu saavu mun luoksein on suomalaislaulaja Tomi Markkolan joululevy. Se julkaistiin 5. marraskuuta 2008. Albumi sisältää sekä uusia että vanhoja joululauluja.
Kappaleet

Joulu, saavu mun luoksein – 3.51
Pihamailla joulun kuiskaus – 4.16
Lunta saa tuiskuttaa – 3.09
Ensimmäinen yhteinen joulu – 4.03
Jeesuslapsen nähdä tahtoisin – 3.11
Vaikkei enkeleitä ollakaan – 3.32
Tänä jouluna – 3.38
Jouluaaton rivitanssi – 3.06
Joulumielellä – 3.02
Joulunkyyhkynen – 3.26
Sydämessäni on taivas – 4.17
Oi jouluyö – 4.12
Maa on niin kaunis – 3.27
Jiří Mazoch

Jiří Mazoch (oikealla).
Jiří Mazoch (s. 1990) on tšekkiläinen mäkihyppääjä. Myös hänen isoveljensä Jan Mazoch on mäkihyppääjä. Veljesten isoisä Jiří Raška oli parhaimmillaan maailman eturivin mäkihyppääjiä.
Mazoch on osallistunut nuorten maailmanmestaruuskilpailuihin vuosina 2005-2008. Joukkuekilpailussa hän oli vuonna 2005 viides ja vuonna 2007 seitsemäs. Henkilökohtaisessa kilpailussa hänen paras saavutuksensa on vuodelta 2006, jolloin hän oli 15.
Ensimmäisen kerran mäkihypyn maailmancupiin hän otti osaa 8. helmikuuta 2008 Liberecissa, jolloin hän sijoittui 29:nneksi saaden ensimmäiset maailmancupin pisteensä.
Aiheesta muualla

Mazochin viralliset sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jiří Mazoch Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Jost Niklas Schultz

Valtaporvari Jost Niklas Schultzin  (1698–1771) muotokuva. Turun museokeskus, TMM 9627.
Jost Niklas Schultz (1698 – 12. toukokuuta 1771 Turku) oli turkulainen valtaporvari.
Niklas Schultz oli saksalaisen kauppiassuvun päämies, joka asui Turussa. Hän toimi raatimiehenä, viinitukkukauppiaana ja laivanvarustajana. Viinitukkukauppaoikeudet maistraatti myönsi hänelle vuonna 1731. Vuonna 1751 Schultz perusti Kiikalan sahan.
Niklas Schultz asui perheineen Luostarikorttelissa, nykyisen Aboa Vetus Ars Nova -museon alueella. Hänen puolisonsa oli Catharina Haveman (s. noin 1708, kuollut 6. marraskuuta 1778 Turku). Heillä oli ainakin kaksi tytärtä, Anna Maria Schultz (s. 1726, k. 9. lokakuuta 1789 Turku) ja Frederica (s. 20. syyskuuta 1740 Turku).
Niklas Schultz sai oman kadun Turkuun vuonna 1931. Vuoden 1953 vahvistetussa asemakaavassa kadun nimi muutettiin muotoon Niklaksenkatu ja se sijaitsee Pohjolan kaupunginosassa.
Jiří Marek

| Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Tšekkoslovakia.Miesten koripallo.EM-kilpailut  | Maa:   Tšekkoslovakia> Miesten koripallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Suomi 1967 |  |  |
Jiří Marek on Tšekkoslovakiaa edustanut, kilpauransa päättänyt koripalloilija.
Marek saavutti Tšekkoslovakian miesten maajoukkueessa EM-hopeaa Suomessa 1967. Hän kuului Tšekkoslovakian kokoonpanoon myös Jugoslavian EM-kilpailuissa 1961, missä maa sijoittui viidenneksi.
Aiheesta muualla

Profiili FIBA Archive (englanniksi)
Tšekkoslovakian joukkue – Koripallon EM-kilpailut 1967
4 Marek ·
5 Zídek ·
6 Bobrovský ·
7 Mrázek ·
8 Konvička ·
9 Baroch ·
10 Mifka ·
11 Zedníček ·
12 Pištělák ·
13 Ammer ·
14 Tomášek ·
15 Růžička ·
Valmentaja Heger
John Sayles

Sayles vuonna 2008.
John Sayles (s. 28. syyskuuta 1950 Schenectady, New York) on yhdysvaltalainen independent-elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja, näyttelijä ja kirjailija. Hän myös leikkaa itse omat ohjauksensa. Hänen tunnetuimpia ohjauksiaan ovat Lone Star (1996) sekä esikoisohjaus Return of the Secaucus 7 (1980), joka on otettu osaksi National Film Registryn kokoelmaa. Lone Star oli ehdolla parhaan käsikirjoituksen Golden Globe -palkintoon.
Sayles on tunnettu pienillä budjeteilla tehdyistä realistisista ja inhimillisistä elokuvista, joiden henkilöhahmot vaikuttavat aidoilta.
John Sayles on kotoisin New Yorkin osavaltion teollisuuskaupungista Schenectadystä, jossa hänen vanhempansa toimivat opettajina. Sayles opiskeli high schoolin jälkeen psykologiaa. Työuransa alussa hän kirjoitteli vapaa-aikoinaan ja ansaitsi elantonsa erilaisilla tilapäistöillä muun muassa lihanpakkaajana. Elokuva-alalla hänen työparinaan tuottajana on alusta saakka toiminut entinen opiskelutoveri ja pitkäaikainen puoliso Maggie Renzi. Sayles on tehnyt useasti yhteistyötä myös toisen opiskelutoverinsa, näyttelijä David Strathairnin kanssa.
Filmografia > Ohjaajana ja käsikirjoittajana

Return of the Secaucus 7 (1980)
Lianna (1982)
Baby It’s You (1983)
Muukalainen Harlemissa (1984)
Matewan – kuoleman kaivos (1987)
Lahjotut (1988, myös näyttelijänä)
Toivon kaupunki (1991)
Taikalampi (1992)
Roan Inishin salaisuus (1994)
Lone Star (1996)
Men with Guns (1997)
Ennen kuolemaa (1999)
Auringon kaupunki (2002)
Casa de los Babys (tv-esityksenä Aika odottaa, 2003)
Silver City (2004)
Honeydripper (2007)
Amigo (2010)
Go for Sisters (2013)
Filmografia > Käsikirjoittajana

Piraija (1978)
The Lady in Red (videona Polly – gangsteriheila, 1979)
Alligaattori (elokuva) (1980)
Vaarojen planeetta (1980)
Ulvonta (1981)
Miekka miekasta (Richard Maxwellin kanssa, 1982)
E.T., (1982, varhainen luonnos nimeltä ”Night Skies”)
Valtavia muutoksia viime hetkellä (Susan Ricen kanssa, 1983)
Luolakarhun klaani (1986)
Agent Orange – Tuhon siemen (1986)
Wild Thing (1987)
Keikkakaverit (1989)
Men of War – palkkasoturit (1994)
Apollo 13 (elokuva) (1995, kreditoimaton)
Spiderwickin kronikat (David Berenbaumin ja Karey Kirkpatrickin kanssa, 2008)
Aiheesta muualla

John Sayles Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
John Sayles Elonetissä.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:John Sayles
Käännös suomeksi
Jost Wilhelm Hugo von Qvanten

Jost Wilhelm Hugo von Qvanten (15. kesäkuuta 1867 Mäntsälä – 11. heinäkuuta 1916 Helsinki) oli suomalainen juristi, tilanomistaja ja valtiopäivämies.
Von Qvantenin vanhemmat olivat tilanomistaja Fredrik Wilhelm Hugo von Qvanten ja Hulda Ottilia Åberg ja puoliso vuodesta 1891 Fanny Klara Maria Thesleff. Von Qvanten tuli ylioppilaaksi Helsingissä, suoritti oikeustutkinnon 1889 ja sai varatuomarin arvon 1893. Hän oli senaatin ylimääräinen kopisti 1894 ja sitten tilanomistaja Mäntsälässä ja Pornaisissa.
Von Qvanten oli aatelissäädyssä edustaja valtiopäivillä  1897, 1904–1905 ja 1905–1906.
Jossigny

| Jossigny |
| --- | --- |
 Château de Jossigny
 Jossigny
 Koordinaatit: 48°50′19″N, 2°45′14″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Île-de-France
Departementti:  Seine-et-Marne
Arrondissementti:  Torcy
Väkiluku (2010):  629
 
 Kunnan kotisivut 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Jossigny on kunta Ranskassa Seine-et-Marnen departementissa Île-de-Francen alueella.  Se sijaitsee Pariisin itäpuolella lähellä Disneylandin huvipuistoa. Huvipuiston läheisyydessä olevien kuntien väkimäärät ovat kasvaneet, mutta Jossigny on kuitenkin näistä kunnista poikkeus. Se haki alueelleen täydellistä rakennuskieltoa Île-de-Francen hallinnolta, jonka se myös sai. Näin Jossigny pysyy tulevaisuudessakin pienenä kyläyhteisönä, jossa liki kaikki tuntevat toisensa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jossigny Wikimedia Commonsissa
Joanne Catherall

| Joanne Catherall |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. syyskuuta 1962 (ikä 62)
Ammatti:  laulaja
Muusikko
Aktiivisena:  1980–
Tyylilajit:  synthpop
Soittimet:  laulu
Yhtyeet:  Human League
Levy-yhtiöt:  Virgin Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Joanne Catherall (s. 18. syyskuuta 1962 Sheffield, Yhdistynyt kuningaskunta) on brittiläinen laulaja, joka on kuulunut Human League -yhtyeeseen vuodesta 1980. Samana vuonna yhtyeeseen liittyi myös Catherallin ystävä, Susan Ann Sulley (s. 22. maaliskuuta 1963).
Elizabeth Warden

Elizabeth Hyacinthin luona
Elizabeth Warden, lempinimeltä Liz (o.s. Hawksworth) on kuvitteellinen hahmo brittiläisessä komediasarjassa Pokka pitää. Elizabethia näyttelee Josephine Tewson.
Elizabeth on Hyacinth ja Richard Bucketin naapuri. Elizabeth on naimisissa ja hänen aviomiehensä työskentelee Saudi-Arabiassa. Pariskunnalla on tytär nimeltä Gail, joka opiskelee yliopistossa. Elizabethin luona asuu hänen vaimostaan eronnut veljensä Emmet. Molemmat yrittävät parhaansa mukaan vältellä Hyacinthiä, yleensä huonolla menestyksellä. Hyacinth kutsuu usein Elizabethin kahville, mutta Elizabethilla on kahvikuppineuroosi, joka ilmenee vain Hyacinthin luona. Elizabeth päätyy aina tavalla tai toisella läikyttämään kahvia tai pudottamaan kupin lattialle ja muuttuu hermoraunioksi yrittäessään välttää sitä. Hyacinth ei koskaan vaikuta vihaiselta, vaikka on oikeasti enemmän huolissaan arvoastioistaan kuin Elizabethista. Toisinaan Hyacinth huomauttaa Elizabethin vaatteista ja siitä, ettei hän käytä hattua.
-sarjan hahmot
Hyacinth Bucket (Patricia Routledge) · Richard Bucket (Clive Swift) · Daisy (Judy Cornwell) · Onslow (Geoffrey Hughes) · Rose (Shirley Stelfox, Mary Millar) · Elizabeth Warden (Josephine Tewson) · Emmet Hawksworth (David Griffin) · Isä (George Webb) · Violet (Anna Dawson) · Bruce (John Evitts) · Pastori (Jeremy Gittins)
Jo Vonlanthen

Joseph Vonlanthen (s. 31. toukokuuta 1942) on entinen sveitsiläinen F1-kuljettaja. Hän osallistui yhteen F1-osakilpailuun kaudella 1975, Itävallan GP:hen. Hän keskeytti kilpailussa, eikä saavuttanut pisteitä.
Vonlanthen aloitti uransa Formula Vee -sarjassa ennen siirtymistään Formula 3 -sarjaan, jossa hän voitti Sveitsin F3-mestaruuden. Hän ajoi myös Formula 2 -luokassa ja MM-sarjaan kuulumattomissa kilpailuissa, jossa hän oli neljästoista Sveitsin GP:ssä 1975.
Tilastot ja saavutukset F1-sarjassa

| Vuosi | Talli | Malli | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1975 | Frank Williams Racing Cars | Williams FW03 | Cosworth V8 | ARG | BRA | RSA | ESP | MON | BEL | SWE | NED | FRA | GBR | GER | AUT Kesk. | ITA | USA | NC | 0 |
Jesse Lingard

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Jesse Ellis Lingard
Syntymäaika: 15. joulukuuta 1992 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Warrington, Englanti
Pelipaikka: hyökkäävä keskikenttä
Pituus: 175 cm 
Seura
Seura: FC Seoul
Junioriseurat
2009–2012: Manchester United
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2022 | Manchester United | 149 | (20) |
| 2012–2013 | → Leicester | 5 | (0) |
| 2013–2014 | → Birmingham | 13 | (6) |
| 2014 | → Brighton | 15 | (3) |
| 2015 | → Derby | 14 | (2) |
| 2021 | → West Ham United | 16 | (9) |
| 2022–2023 | Nottingham Forest | 17 | (0) |
Maajoukkue
| 2008 | Englanti U17 | 3 | (0) |
| 2013–2015 | Englanti U21 | 11 | (2) |
| 2016– | Englanti | 32 | (6) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 15. kesäkuuta 2023.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 15. kesäkuuta 2023.
Jesse Ellis Lingard (15. joulukuuta 1992 Warrington) on englantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hän on edustanut Englannin Valioliigassa ja mestaruussarjassa useita seuroja, pisimpään Manchester Unitedia ja viimeksi kaudella 2022–2023 Nottingham Forestia. Hän on pelannut Englannin maajoukkueessa 32 maaottelua ja tehnyt 75 maalia Englannin maajoukkueessa.
Seurajoukkueura

Lingard pelasi lainasopimuksella Englannin mestaruussarjan Leicesterissä kaudella 2012–2013 sekä Birminghamissa ja Brightonissa kaudella 2013–2014. Hän teki liigadebyyttinsä Manchester Unitedin edustusjoukkueessa kauden 2014–2015 avausottelussa Swanseaa vastaan. Hän joutui kuitenkin vaihtoon jo 24 minuutin kohdalla polvivamman vuoksi. Tämä jäi hänen kauden ainoaksi valioliigaottelukseen ja helmikuun 2015 alussa hänet lainattiin loppukaudeksi mestaruussarjan Derbyyn.
Lingard pelasi kaudella 2015–2016 kaikkiaan 25 valioliigaottelua, joissa teki neljä maalia. Tammikuun 12. päivästä alkaen hän pelasi kauden jokaisessa pääsarjaottelussa. Hän pelasi Unitedin kaikki seitsemän FA Cupin ottelua ja teki loppuottelussa Crystal Palacea vastaan voittomaalin jatkoajalla. Hän debytoi kauden aikana Mestarien liigassa ja Eurooppa-liigassa. Syksyllä 2016 hän oli voittamassa FA Community Shieldiä. Hän pelasi samalla kaudella neljä ottelua Englannin liigacupissa, ja teki toisen maalin 3–2-voittoon päättyneessä loppuottelussa Southamptonia vastaan. Unitedin voittamassa Eurooppa-liigassa hän pelasi kymmenessä ottelussa ja teki kaksi maalia. Loppuottelussa hän tuli vaihdosta kentälle. Valioliigassa hän pelasi kauden 2016–2017 aikana 25 ottelua, ja teki yhden maalin.
Lingard pelasi kaudella 2017–2018 Valioliigassa 33 ottelua, joissa hän teki kahdeksan ja syötti kuusi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Seuraavalla kaudella hän teki Englannin pääsarjassa neljä maalia pelaamissaan 27 ottelussa. Mestarien liigassa hän pelasi kuusi ottelua. Kaudella 2019–2020 hän pelasi Valioliigassa 22 ottelua ja teki ainoan maalinsa heinäkuussa kauden viimeisessä liigaottelussa Leicester Cityä vastaan. Eurooppa-liigassa hän pelasi kauden aikana yhdeksän ottelua ja teki niissä kaksi maalia.
Lingard pelasi kaudella 2020–2021 Manchester Unitedissa vain kaksi liigacupin ja yhden FA Cupin ottelun. Tammikuun 2021 lopulla hän siirtyi loppukauden kestäneellä lainasopimuksella Valioliigan West Hamiin. Hän pelasi lontoolaisseurassa 16 liigaottelua, joissa teki yhdeksän ja syötti viisi maalia. Otteluissa Aston Villaa ja Leicesteriä vastaan hän viimeisteli kaksi maalia. Hänet valittiin Valioliigan kuukauden pelaajaksi huhtikuussa 2021. Seuraavalla kaudella hän pelasi Manchester Unitedissa 16 valioliigaottelussa kaikkiaan 355 minuuttia ja teki kaksi maalia. Mestarien liigassa hän pelasi neljä ottelua. Kaudella 2022–2023 Lingard edusti Nottingham Forestia ja pelasi 17 valioliigaottelua. Kauden ainoat maalinsa hän teki liigacupissa, jossa Nottingham eteni välieriin, Tottenhamia ja Blackburnia vastaan.