stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Osallistumis- ja arviointisuunnitelma

Osallistumis- ja arviointisuunnitelma (OAS) on kaavoitukseen liittyvä suunnitelma, joka laaditaan hankkeiden alkuvaiheessa. Tyypillisesti OASin laatiminen käynnistää esimerkiksi asemakaavoitusprojektin.
Maankäyttö- ja rakennuslain 8. luvussa, pykälässä 63 velvoitetaan osallistumis- ja arviointisuunnitelmasta seuraavasti: "Kaavaa laadittaessa tulee riittävän aikaisessa vaiheessa laatia kaavan tarkoitukseen ja merkitykseen nähden tarpeellinen suunnitelma osallistumis- ja vuorovaikutusmenettelyistä sekä kaavan vaikutusten arvioinnista."
Osallistumis- ja arviointisuunnitelmassa kerrotaan kuhunkin kaavatyöhön soveltuvasti:
kaavatyön lähtökohdat ja tavoitteet
tehdyt selvitykset
arvio aikataulusta ja etenemisestä
suunnittelun vaihtoehdot
miten kaavan vaikutuksia arvioidaan
ketkä ovat hankkeessa osallisia
miten hankkeesta tiedotetaan
miten osalliset voivat osallistua kaavoitusprosessiin
ketkä vastaavat hankkeesta, yhteystiedot
Osallistumis- ja arviointisuunnitelmassa esitettyjä asioita voi kommentoida ottamalla yhteyttä kaavatyöstä vastaavaan suunnitteljaan. Muita kaavoitushankkeeseen liittyviä asiakirjoja ovat esimerkiksi kaavakartta, kaavaselostus ja erilaiset selvitykset.
Ordo Rosarius Equilibrio

Ordo Rosarius Equilibrio on ruotsalainen yhtye, jonka musiikin on luonnehdittu edustavan neofolkia ja martial industrial -tyyliä. Se perustettiin vuonna 1993 nimellä Ordo Equilibrio. Yhtyeen varsinaiset jäsenet ovat Tomas Pettersson ja Rose-Marie Larsen, mutta se esiintyy useissa erilaisissa kokoonpanoissa.
Yhtyeen levyt on julkaissut Cold Meat Industry.
Aiheesta muualla

Yhtyeen viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Omónoian metroasema

| Omónoia> Ομόνοια |
| --- | --- |
 Omónoian metroasemaa.
 Ateenan metro 
Perustiedot
Metrolinjat:   Linja 1  Linja 2
Sijainti:  37°59′3″N, 23°43′41″E
Paikkakunta:  Ateena, Attika, Kreikka
Avattu:  17.5.1895
Omónoia (kreik. Ομόνοια eli Σταθμός Ομόνοια, Stathmós Omónoia) on Ateenan metron asema linjoilla Linja 1 (vihreä) ja Linja 2 (punainen). Se sijaitsee Ateenan keskustan pohjoisosassa Omónoian kaupunginosassa.
Metroasema avattiin 17. toukokuuta 1895 osaksi tuolloista Pireus–Ateena-rautatietä eli nykyistä Linjaa 1. Nykyinen asemarakennus otettiin käyttöön vuonna 1930. Linjan 2 käyttöön asema tuli 28. tammikuuta 2000. Samalla asemaa kunnostettiin huomattavasti. Asema on rakennettu 33 metriä maan pinnan alapuolelle, ja se on vanhan Linjan 1 ainoa todella maanalainen asema. Linjalla 1 seuraava asema etelään on Monastiráki ja pohjoiseen Viktória. Linjalla 2 seuraava asema länteen on Metaxourgeío ja kaakkoon Panepistímio.
Omónoian metroasemaa.
Omónoian metroasemaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Omónoian metroasema Wikimedia Commonsissa
Ateenan metro
| --- | --- |
Linja 1:   Pireus  Fáliro  Moscháto  Kallithéa  Távros - Elefthérios Venizélos  Petrálona  Thiseío  Monastiráki  Omónoia  Viktória  Attikí  Ágios Nikólaos  Káto Patísia  Ágios Elefthérios  Áno Patísia  Perissós  Pefkákia  Néa Ionía  Irákleio  Eiríni  Neratziótissa  Maroúsi  KAT  Kifisiá 
Linja 2:   Anthoúpoli  Peristéri  Ágios Antónios  Sepólia  Attikí  Stathmós Larísis  Metaxourgeío  Omónoia  Panepistímio  Sýntagma  Akrópoli  Syngroú-Fix  Néos Kósmos  Ágios Ioánnis  Dáfni  Ágios Dimítrios - Aléxandros Panagoúlis  Ilioúpoli - Grigóris Lamprákis  Álimos  Argyroúpoli  Ellinikó 
Linja 3:   Dimotikó Théatro  Pireus  Maniátika  Níkaia  Korydallós  Agía Varvára  Agía Marína  Aigáleo  Elaiónas  Kerameikós  Monastiráki  Sýntagma  Evangelismós  Mégaro Mousikís  Ampelókipoi  Panórmou  Katecháki  Ethnikí Ámyna  Cholargós  Nomismatokopeío  Agía Paraskeví  Chalándri  Doukíssis Plakentías  Pallíni  Paianía-Kántza  Koropí  Aerodrómio 
Linja 4:   Álsos Veḯkou  Galátsi  Elikónos  Kypséli  Dikastíria  Alexándras  Exárcheia  Akadimía  Kolonáki  Evangelismós  Kaisarianí  Panepistimioúpoli  Ilísia  Zográfou  Goudí
Olga Lavonius

Olga Erika Lavonius, o. s. Simelius (4. huhtikuuta 1876 Haukipudas – 16. marraskuuta 1948 Tampere) oli suomalainen lyseon lehtori ja suomentaja.
Lavoniuksen vanhemmat olivat nimismies Jaakko Simelius ja Matilda Amanda Slottsberg. Hän pääsi ylioppilaaksi yksityistodistuksella Tampereen tyttökoulusta vuonna 1900 ja valmistui filosofian kandidaatiksi 1904 ja maisteriksi 1907. Lavonius opiskeli Wolfenbüttelin opettajaseminaarissa 1893–1894 ja teki opintomatkoja muun muassa Pariisiin ja Jenaan.
Lavonius toimi Tampereen kauppakoulussa kieltenopettajana 1896–1902 sekä Tampereen suomalaisessa yhteiskoulussa saksan- ja ranskankielen opettajana 1902–1908 ja koulun johtajana 1906–1908. Hän oli sen jälkeen Tampereen klassillisessa lyseossa uusien kielten kollegana, sittemmin vanhempana lehtorina 1908–1916.
Lavonius oli Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä 1920–1922 ja 1926–1930. Hän oli Näsijärvellä vuonna 1929 uponneen höyrylaiva Kurun avustustoimikunnan, sittemmin säätiön johtokunnan puheenjohtajana.
Olga Lavonius oli naimisissa vuodesta 1908 insinööri, vuorineuvos Magnus Lavoniuksen kanssa.
Teoksia

Katsaus Tampereen suomalaisen yhteiskoulun toimintaan vuosina 1895-1920  teoksessa Tampereen suomalainen yhteiskoulu. Kertomus lukuvuodesta 1919-1920. Tampere 1920
Suomennoksia

Jules Verne : Begumin viisisataa miljoonaa :seikkailuromaani jättiläiskilpailusta ; kuv. L. Benet ; ranskank. suom. Olga Lavonius. Kariston nuorisonkirjoja 28. Karisto 1921, 2. painos 1939, 3. tark. painos 1969, 4. tark. painos 1979 (alkuteos Les cinq cents millions de la Bégum)
Henry Bordeaux : Kiireinen kihlaus ; ranskankielestä suom. Olga Lavonius. Karisto 1927 (alkuteos La jeune fille aux oiseaux)
Náxoksen, Ándroksen, Tínoksen ja Mýkonoksen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta

| Náxoksen, Ándroksen, Tínoksen ja Mýkonoksen arkkihiippakunta Αρχιεπισκοπή Νάξου, Τήνου, Άνδρου και Μυκόνου Archidioecesis Naxiensis, Andrensis, Tinensis, et Myconensis |
| --- | --- |
Kirkkokunta:  katolinen kirkko
Osa kirkkoa:  ecclesiastical province of Naxos, Andros, Tinos and Mykonos
Seurakuntia:  27
Jäseniä:  5 200 eli 8,6 % alueen väkiluvusta (2017)
Perustettu:  1400
Tuomiokirkko:  Ruusukon Neitsyt Marian katedraali
kantam.gr
Náxoksen, Ándroksen, Tínoksen ja Mýkonoksen arkkihiippakunta (kreik. Αρχιεπισκοπή Νάξου, Τήνου, Άνδρου και Μυκόνου, Archiepiskopí Náxou, Tínou, Ándrou kai Mykónou, lat. Archidioecesis Naxiensis, Andrensis, Tinensis, et Myconensis) on katolinen arkkihiippakunta Kreikassa. Se on suoraan Pyhän istuimen alaisuudessa.
Hiippakunta käsittää osan Kykladien saarista. Siihen kuuluu 27 seurakuntaa, joiden jäsenmäärä vuonna 2017 oli 5 200. Hiippakunnan katedraali eli piispanistuin on Xináran kylässä Tínoksella sijaitseva Ruusukon Neitsyt Marian katedraali.
Katolisen kirkon läsnäolo Kykladeilla on peräisin venetsialaisvallan ja Náxoksen herttuakunnan ajalta. Hiippakunta on perustettu vuonna 1400 nimellä Náxoksen hiippakunta. Se korotettiin Náxoksen arkkihiippakunnaksi vuonna 1522. Nykyisellä nimellään se on toiminut vuodesta 1919.
Arkkipiispat

Náxoksen, Ándroksen, Tínoksen ja Mýkonoksen arkkipiispat ja apostoliset administraattorit vuodesta 1919 ovat olleet:
Leonard Brindisi (arkkipiispa, 3. kesäkuuta 1919 – 3. heinäkuuta 1919)
Matteo Vido (arkkipiispa, 3. heinäkuuta 1919 – 18. syyskuuta 1924)
Alessandro Guidati (arkkipiispa, 15. heinäkuuta 1929 – 22. helmikuuta 1947)
Giovanni Battista Filippucci (arkkipiispa, 29. toukokuuta 1947 – 6. marraskuuta 1959)
Rocco Dellatolla (apostolinen administraattori, 1959–1960)
Ioánnis Perrís (arkkipiispa, 24. lokakuuta 1960 – 29. huhtikuuta 1993)
Nikólaos Príntezis (arkkipiispa, 29. huhtikuuta 1993 –)
Hiippakunnat

Arkkihiippakunnan alaisuudessa ovat seuraavat hiippakunnat:
Chíoksen hiippakunta
Kreetan hiippakunta
Santorínin hiippakunta
Sýroksen hiippakunta
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Náxoksen, Ándroksen, Tínoksen ja Mýkonoksen roomalaiskatolinen arkkihiippakunta Wikimedia Commonsissa
Καθολική Αρχιεπισκοπή Νάξου-Τήνου-Άνδρου-Μυκόνου και Καθολική Επισκοπή Χίου-Λέσβου-Σάμου. Hiippakunnan verkkosivut (yhdessä Chíoksen hiippakunnan kanssa). (kreikaksi) (englanniksi)
Ontto Maa

Edmund Halleyn Ontto Maa -teoria
Ontto Maa on näennäistieteellinen hypoteesi, jonka mukaan maapallo on ontto, ja sen sisäpinta on mahdollisesti asumiskelpoinen. Hypoteesi on ollut suosittu seikkailu- ja tieteiskirjallisuudessa sekä joissakin salaliittoteorioissa. Oletus ontosta Maasta on kuitenkin jo pitkään ollut ristiriidassa tieteen Maata sekä planeettojen koostumusta koskevien tietojen kanssa.
Koreshin Ontto Maa -teoria
Historia

Ajatus ontosta Maasta on hyvin vanha, ja muinaisina aikoina se on sekoittunut esimerkiksi taruihin Haadeesta tai Helvetistä. Vuonna 1692 Edmund Halley esitti hypoteesin, jonka mukaan Maa koostuu useasta samankeskisestä ja eri nopeudella pyörivästä kuoresta, joiden välissä on ilmaa. Hypoteesillä hän pyrki selittämään kompassin outoja liikkeitä. Melkein 200 vuotta myöhemmin amerikkalainen lääkäri ja alkemisti Cyrus "Koresh" Teed laajensi Halleyn näkemystä ontosta Maasta ja esitti vuonna 1869 näkemyksen, jonka mukaan maankuori muodostaa onton pallon sisäkuoren ja josta ihmiset katsovat pallon sisällä sijaitsevaa maailmankaikkeutta. Nykyään tiedetään, että jos maailma olisi ontto, se luhistuisi omaan painoonsa.
Fiktiossa

Dante Alighieri – Jumalainen näytelmä (osa Helvetti)
Jules Verne – Matka maan keskipisteeseen
Edward Bulwer-Lytton – Vril: Tuleva rotu
Edgar Rice Burroughs – Pellucidar-sarja
Jeff Long – Helvetin piirit (The Descent)
Matka Maan uumeniin, elokuva, USA Pictures, Hallmark Entertainment 1999
Ohita intro

| Ohita intro Miljoonasade |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 6. lokakuuta 2023
 Formaatti: CD, vinyyli, digitaalinen
 Tyylilaji: pop rock
 Kesto: 39.16
 Levy-yhtiö: Sateen Ääni
Listasijoitukset
  23. (albumilista)    4. (fyysinen albumilista)
Miljoonasateen muut julkaisut
| Askeleet kahdelle - Pas de deux 2021 | Ohita intro 2023 |   |
Singlet albumilta Ohita intro
 ”Taivaan tähtitilkut” Julkaistu: 21. tammikuuta 2022  ”Ohita intro” Julkaistu: 9. syyskuuta 2022  ”Okariino” Julkaistu: 1. syyskuuta 2023
Ohita intro on Miljoonasateen studioalbumi, joka julkaistiin 6. lokakuuta 2023. Kappaleeseen ”Okariino” on tehty sanoitusvideo. Albumin ennakkokuuntelutilaisuus järjestettiin Tampereen G Livelabissa 21. syyskuuta 2023.
Kappaleet

Fikkarin kiila – 3.33
Okariino – 3.26
Suunnitelma A ja B – 3.38
Taivaan tähtitilkut – 3.59
Ohita intro – 4.28
Ota mut takas – 4.03
Rakkauden Outlet – 3.49
Rankat päivät – 3.42
Unohdutaan – 3.44
Onhan se ääretöntä – 4.50
Arvostelut

Desibeli.net:
Soundi:
Osasto-A Records

| Osasto-A Records |
| --- | --- |

Perustajat:  Petja Turunen
Tilanne:  toiminnassa
Jakelijat:  Playground Music
Tyylilajit:  metallimusiikki
Kotimaa:  Suomi
Sijainti:  Kuopio
Kotisivu
Infobox OKNimi-testi OK: 
Osasto-A Records on suomalainen levy-yhtiö sekä äänitysstudio. Sen on perustanut industrial metal -yhtye Turmion Kätilöiden vokalisti MC Raaka Pee. Yhtiön nimi on peräisin Turmion Kätilöiden Hoitovirhe-albumilta (2004), jossa on "Osasto-A"-niminen kappale.
Yhtyeet

Ajattara
2 Times Terror
Black Light Discipline
Cold Cold Ground
Fear of Domination
The Kroisos
Turmion Kätilöt
V for Violence
Verjnuarmu
Opastejärjestelmä

Matkailijoille tarkoitettuja opasteita Lelystadssa Alankomaissa.
Opastejärjestelmä on kilpien, näyttölaitteiden, tienviittojen, merkkivalojen, merkkiäänien, karttojen yms. muodostama kokonaisuus, jonka tarkoitus on neuvoa tietä tai antaa muita ohjeita rakennuksessa, laitoksessa tai alueella vierailijalle. Loogisiksi ja yhtenäisiksi suunniteltuja opastejärjestelmiä tarvitaan laajoissa kohteissa kuten lentoasemilla, suurissa sairaaloissa tai metroverkostoissa.  Opastejärjestelmiä ovat myös muun muassa tienkäyttäjille tarkoitetut liikennemerkit, kaupunkien katukilvet ja kauppojen valomainokset, käytäväopasteet ja hyllyjen tuote- ja hintamerkinnät.
Opastejärjestelmän voidaan ajatella olevan eräänlainen ulko- tai sisätilan käyttöliittymä, jonka avulla tilan käyttäjä osaa liikkua alueella ja löytää etsimänsä. Opastejärjestelmä voi käyttää viestintämuotoinaan muun muassa tekstejä ja muita typografisia keinoja, piktogrammeja tai muita kuvia, värikoodeja, nuolia, eri tavoin vilkkuvia valoja, karttoja ja rakennusten pohjapiirroksia. Näkövammaisten opastamiseksi voidaan visuaalisten opasteiden lisäksi käyttää äänimerkkejä tai sokeainkirjoitusta.
Lähtevien lentojen opastenäyttötaulu Pariisissa.
Ateenan kansainvälisen lentoaseman opasteita, Otl Aicher.
Opastejärjestelmät voivat olla myös tilapäisiä, kuten rakennustyömailla tai yleisötapahtumissa.
Järjestelmään kuuluvat yksittäiset opasteet voidaan jakaa esimerkiksi
ulko- ja sisäopasteisiin
kiinteisiin (kilvet ym.) ja vaihtuviin (näyttötaulut) opasteisiin.
Yksi tapa jakaa opasteet ryhmiin on niiden antaman informaation pohjalta esimerkiksi seuraavasti:
tunnistamisopasteet (identification signs)
WC-kilvet ovissa, katukilvet, metrolinjojen värikoodit, hissinovien kerrosnumerot yms.
ohjaavat opasteet (directional signs)
tienviitat, nuoliopasteet, lähtevien lentojen näyttötaulut yms.
ohjeistavat opasteet (regulatory signs)
kieltotaulut, varoituskilvet yms.
orientoivat opasteet (orientation signs)
kartat, pohjapiirrokset yms.
Opastejärjestelmien suunnittelu

Opasteiden suunnittelu on yksi informaatiomuotoilun alalaji, johon liittyy sekä arkkitehtuurin että graafisen suunnittelun piirteitä. Opastejärjestelmien suunnittelu tapahtuu usein samassa arkkitehtitoimistossa, joka suunnittelee itse rakennuksen tai alueen johon järjestelmää tarvitaan. Eräät arkkitehdit ja graafiset suunnittelijat ovat kuitenkin erikoistuneet nimenomaan opastejärjestelmien suunnitteluun, jolloin he toimivat arkkitehtien tai rakennuttajien alihankkijoina.
Opastejärjestelmien suunnittelussa tärkeitä asioita ovat muun muassa
järjestelmän loogisuus ja yhtenäisyys niin, että eri puolilla sijaitsevat ja eri asioista viestivät opasteet huomataan ja tunnistetaan samaan kokonaisuuteen kuuluviksi;
kohderyhmän havaintokyky ja muut ominaisuudet. Esimerkiksi kansainvälisen lentoaseman opastejärjestelmän tulee olla ymmärrettävissä monella eri kielellä, hoivakodin opasteiden taas palvella etenkin vajaakuntoisia seniorikansalaisia.
opasteiden erottuvuus ja luettavuus tarkoitetulta etäisyydeltä. Esimerkiksi typografian osalta on havaittu pienaakkosten (Ensiapu) olevan helpommin luettavia pitkältäkin etäisyydeltä kuin suuraakkosten (ENSIAPU).
opasteiden päivitettävyys. Uusia, entisen kaltaisia opasteita on voitava tehdä tai teettää nopeasti tiloissa tai kulkureiteissä tapahtuvien muutosten varalta.
Opasteiden valmistus

Kilpien ja muiden opastejärjestelmän osien valmistajat vaihtelevat eri tekniikkaa käyttävistä kilpiverstaista valomainos- ja audiovisuaalisen tekniikan yrityksiin. Kilvet voidaan valmistaa esimerkiksi kaivertamalla, tarramuoveista tai erilaisista materiaalilevyistä leikkaamalla, maalaamalla tai erilaisin tulostus- ja painotekniikoin, kuten silkkipainon avulla. Saatavilla on myös valmiita kilpijärjestelmiä materiaaleineen, kiinnitystarvikkeineen ja työvälineineen. Kilpien valmistus on nykyisin pitkälle automatisoitua niin, että tietokoneet ohjaavat esimerkiksi kirjainmuotoja ja kuvioita leikkaavia laitteita vektorigrafiikkamuodossa laaditun tiedoston pohjalta.
Kuuluisia opastejärjestelmiä

Lontoon metron opastejärjestelmä mainitaan usein esimerkkinä yhdestä ensimmäisistä laajoista opastesuunnitteluhankkeista. Sen keskeisiä osia ovat Harry Beckin 1930-luvulla suunnittelema Lontoon metrokartta ja Edward Johnstonin opastekilpiä varten suunnittelema Johnston-kirjaintyyppi, josta Eric Gill kehitti suosituimpiin groteskifontteihin kuuluvan Gill Sansin.
Münchenin vuoden 1972 kesäolympialaisiin eri urheilulajeja kuvaavan piktogrammijärjestelmän suunnitteli saksalainen graafinen suunnittelija Otl Aicher.
Aiheesta muualla

Münchenin olympiakisojen opasteista Saksan urheilumuseon sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Lontoon metroaseman opastekarttoja.
Pan-sininen liitto

Pan-sininen liitto (kiin.: 泛藍聯盟; pinyin: Fànlán liánméng) on taiwanilainen poliittinen liitto, joka keskittyy lähinnä Kuomintangin ympärille.
Liiton jäseniä ovat:
| Puolue | Johtaja | Poliittinen kirjo |
| --- | --- | --- |
| Kuomintang | Johnny Chiang | keskusta-oikeisto |
| Uusi puolue | Wu Cherng-dean | oikeisto |
| Kansa ensin | James Soong | keskusta-oikeisto |
| Epäpuolueellinen solidaarisuusunioni | Lin Pin-kuan | keskusta-oikeisto |
Ordnance QF 17-pounder

panssarintorjuntatykki israelilaisessa museossa
Ordnance QF 17-pounder on Britanniassa toisen maailmansodan aikana kehitetty 76,2 mm tai 3 tuuman tykki, jota käytettiin panssarintorjuntatykkinä ja panssarivaunukanuunana. Ase otettiin käyttöön vuonna 1943.
Aseen kehitys aloitettiin jo vuoden 1940 lopulla. Brittien paras panssarintorjuntatykki oli tuolloin 40 mm Ordnance QF 2-pounder, koska 57 mm Ordnance QF 6-pounder ei ollut vielä käytössä. Pohjois-Afrikan taisteluissa panssarintorjunnassa jouduttiin käyttämään Ordnance QF 25-pounder -haupitseja tehokkaampien aseiden puutteessa.
Ensimmäinen tykki toimitettiin elokuussa 1942. Ensimmäiset  tykit asennettiin 25-paunan haupitsin lavetille, koska oman lavetin valmistuksessa oli viivytyksiä. Nämä aseet otettiin käyttöön Pohjois-Afrikassa Tunisiassa tammikuussa 1943.
Tykki tunnettiin koodinimellä Pheasant.
17-paunaiselle kehitetty lavetti valmistui ja otettiin tuotantoon 1943. Näitä käytettiin ensimmäisen kerran Italian taisteluissa. Tykki oli brittijoukkojen käytössä vielä Korean sodassa.
Panssarivaunuissa tykkiä käytettiin aseistamaan amerikkalaisia M4 Sherman -vaunuja, jolloin syntyi nimellä Sherman Firefly -tunnettu muunnos. Firefly tuli käyttöön Normandian maihinnousua varten.
Tykki lisättiin myös 1100 M10 Wolverine -panssaritorjuntavaunuun, jonka britit tunsivat nimellä Achilles.
Tykki lisättiin myös Cromwellin rungolle, joka muunnos tunnetaan nimellä Challenger.
Panssarivaunuissa 17-paunaisen korvasi Ordnance QF 20-pounder ja jalkaväen aseistuksena 120 mm BAT ja WOMBAT -singot.
Kirjallisuus

R. P. Hunnicutt, Sherman - A History of the American Medium Tank
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ordnance QF 17-pounder Wikimedia Commonsissa
Osallistumisaste

Osallistumisaste on ILOn ja OECD:n käyttämä tilastollinen luku, jolla ilmaistaan kuinka moni työikäisistä kansalaisista on työllisiä tai aktiivisesti töitä hakevia eli osa työvoimaa. Osallistumisaste on eri luku kuin työllisyysaste, sillä osallistumisasteeseen sisältyvät myös työvoiman ulkopuolella olevat työikäiset kansalaiset. Osallistumisastetta tilastoidaan ikäryhmittäin ja sukupuolittain.
Osallistumisaste (LFPR) voidaan laskea kahdella tavalla:
(1) LFPR(%) = (Työvoima / Työikäinen väestö) x 100
(2) LFPR(%) = ((Työlliset + Työttömät) / Työikäinen väestö) x 100
Osallistumisaste saadaan nousemaan, jos työikäinen kansalainen määritellään työlliseksi tai aktiivisesti työtä hakevaksi. Tyypillisesti naisten osallistumisaste on matalampi kuin miesten. Työttömyysaste voi olla matala, vaikka osallistumisaste olisi heikko. Siten työttömyysaste voi pitkään olla matala ja pyrkiä vetämään kansalaisia takaisin osaksi työvoimaa. Vuonna 2017 Yhdysvaltojen osallistumisaste oli 73,3 prosenttia ja Kanadan sekä Ison-Britannian 78,5 prosenttia. Samaan aikaan Yhdysvaltojen työttömyysaste oli vain noin neljä prosenttia.
Kornain mukaan sosialistisissa maissa työvoimaan osallistumisaste oli selvästi korkeampi kuin kapitalistissa maissa, myös kun otetaan huomioon talouden kehitystaso (BKT per capita). Sosialistisissa maissa naisten osallistumisaste oli korkea. Andersonin (1987) mukaan Neuvostoliitossa oli maailman korkein naisten osallistumisaste.
Aiheesta muualla

https://data.oecd.org/emp/labour-force-participation-rate.htm
https://www.ilo.org/ilostat-files/Documents/description_LFPR_EN.pdf (Arkistoitu – Internet Archive)
Ordnance QF 6-pounder

6-paunainen Pohjois-Afrikassa marraskuussa 1942
Crusader Mk III
Ordnance QF 6-pounder on brittiläinen 57 mm tykki, jota käytettiin panssarintorjuntatykkinä ja panssarivaunukanuunana. Ase tuli käyttöön vuonna 1942.
Historia

Vanhemman 2-paunaisen tykin rajoitukset olivat selvät jo ennen toista maailmansotaa, ja Woolwich Arsenal sai tehtäväkseen uuden panssaritorjuntatykin kehityksen vuonna 1938. Kaliiperiksi valittiin 57 mm, koska tätä kaliiperia oli käytetty jo kauan laivastossa ja valmistuskapasiteetti oli olemassa. Tykin nimi tulee brittiläisestä käytännöstä ilmoittaa kaliiperi vastaavan kokoisen rautaisen kanuunankuulan painona nauloina. QF (quick-firing) tarkoittaa brittiläisessä terminologiassa tykkiä, jossa käytetään pronssisia hylsyjä.
Tykki valmistui jo 1940 ja lavetti myöhemmin, mutta valmistuksen aloittamista viivytti tappio taistelussa Ranskasta ja Brittiläinen siirtoarmeijan raskaat kalustomenetykset vetäytymisessä. 2-paunaisen valmistusta jatkettiin jotta tuotanto ei keskeytyisi. Arvioitiin, että sadan 6-paunaisen valmistus johtaisi 600 2-paunaisen vajeeseen. Tämän vuoksi tykin valmistuksen aloitus viivästyi marraskuulle 1941 ja sen käyttöönotto toukokuuhun 1942. Valmistuksen vaikeuden vuoksi ensimmäisessä tuotantoon tulleessa mallissa Mk II käytettiin esituotantomallia lyhyempää L/43-putkea. Mk IV malliin tuli suunniteltu L/50-putki ja suujarru.
Panssarivaunuihin tykkiä asennettiin Churchill Mk III-, Valentine Mk IX- ja Crusader Mk III -malleista eteenpäin. Valentineen ja Crusaderiin tykin mahduttaminen tarkoitti yhden miehistönjäsenen vähentämistä. Alusta asti tykkiä käyttämään suunniteltiin Cavalier-, Cromwell- ja Centaur-vaunut. Cromwellissa kuitenkin käytettiin sen tullessa palvelukseen 1944 Ordnance QF 75 mm -tykkiä, joka oli 6-paunainen sovitettuna ampumaan yhdysvaltalaista 75 mm ammusta, joka oli hyödyllisempi pehmeitä kohteita vastaan.
Tykki sovitettiin myös AEC Mk II -panssariautoon.
Myös Yhdysvallat otti panssaritorjuntatykin käyttöön joukoilleen nimellä 57 mm Gun M1. Yhdysvaltain edeltävä tykki oli 37 mm Gun M3. Tykin valmistus aloitettiin alkuvuodesta 1942 ja sitä valmistettiin 1945 asti. Tykeistä 10 000 meni Yhdysvaltain divisioonille Euroopassa, britit saivat 4 200 amerikkalaisvalmisteista tykkiä ja Neuvostoliitto 400. Tykki poistettiin käytöstä Yhdysvalloissa 1950-luvulla. Lend-lease-ohjelmassa tykkejä saivat käyttöönsä myös Vapaan Ranskan asevoimat ja Brasilia.
Saksalaiset käyttivät sotasaaliksi saaduista tykeistä nimiä 5,7 cm PaK 209(e) ja 5,7 cm PaK 202(a).
Israeli käytti tykkiä ja osti vielä vuonna 1956 niitä lisää Alankomaista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ordnance QF 6-pounder Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Ordnance QF 6-pounder – 2017-20-28
Käännös suomeksi
Osama

| Osama |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Siddiq Barmak
Käsikirjoittaja:  Siddiq Barmak
Tuottaja:  Julie le Brocquy
Säveltäjä:  Mohammad-Reza Darvishi
Leikkaaja:  Siddiq Barmak
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Afganistan, Alankomaat, Japani, Irlanti, Iran
Tuotantoyhtiö:   Barmak Film  LeBrocquy Fraser Productions 
Levittäjä:  United Artists Netflix
Ensi-ilta:  2003
Kesto:  85 min
Alkuperäiskieli:  paštu dari persia
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Osama on vuonna 2003 ensi-iltansa saanut Siddiq Barmakin ohjaama afganistanilainen draamaelokuva, jossa tyttö tekeytyy Osama-nimiseksi pojaksi välttääkseen talibanien naisiin kohdistaman sorron.
Elokuva on ensimmäinen Afganistanissa tehty elokuva talibanien 1996 langettaman elokuvakiellon jälkeen. Se toteutettiin monen maan yhteistuotantona.