stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Emilio Visconti-Venosta

Emilio Visconti-Venosta (22. tammikuuta 1829 Milano – 24. marraskuuta 1914 Rooma) oli italialainen markiisi ja valtiomies, joka toimi Italian ulkoministerinä vuosina 1863–1864, 1866–1867, 1869–1876, 1896–1898 ja 1899–1901. Hän oli tekemässä monia Italian historian merkittäviä diplomaattisia ratkaisuja.
Etelänorapihlaja

| Etelänorapihlaja |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Rosales
Heimo::  Ruusukasvit Rosaceae
Suku::  Orapihlajat Crataegus
Laji::  azarolus
Kaksiosainen nimi
 Crataegus azarolus  L. 
Katso myös
   Etelänorapihlaja Wikispeciesissä   Etelänorapihlaja Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Etelänorapihlaja (Crataegus azarolus) on ruusukasvien heimoon kuuluva orapihlajalaji. Lajia tavataan Välimeren alueen maissa ja Lounais-Aasiassa. Monissa arabimaissa etelänorapihlaja on yleisin orapihlaja. Etelänorapihlajan kukat ovat valkoisia. Se tuottaa punaisia marjoja.
Enga (maakunta)

| Enga |
| --- | --- |
 Engan maakunnan sijainti punaisella
 Lippu
Valtio:   Papua-Uusi-Guinea
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Wabag
Pinta-ala:  11704 km²
Väkiluku (2011):  432 000
Enga on maakunta Papua-Uudessa-Guinean ylänköalueella. Sen pääkaupunki on Wabag. Maakunnan pinta-ala on 11 704 neliökilometriä ja asukasluku 432 000 vuonna 2011.
Enga sijaitsee maan vuoristoisessa osassa, sen korkeimmat kohdat ovat yli kahden kilometrin korkeudessa. Se poikkeaa muista Papua-Uuden-Guinean alueista siinä, että yhden kielen, engan, puhujat ovat siellä selvänä enemmistönä.
Erik Gadd

Erik Unosson Gadd (2. maaliskuuta 1903 Viipuri – 15. helmikuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen kihlakunnantuomari, joka laati suositun opaskirjan kihlakunnanoikeuden pöytäkirjojen laatimisesta.
Henkilöhistoria

Gaddin vanhemmat olivat Viipurin hovioikeuden hovioikeudenneuvos Uno Jakob Oskar Gadd (1864–1944) ja Ida Maria Jacobson (1876–1971). Gadd oli naimisissa 1932–1946 Berit Adele Fagerströmin kanssa, liitto päättyi avioeroon. Hän meni toisen kerran naimisiin Doris Wideniuksen kanssa. Gadd toimi vuodesta 1928 Viipurin hovioikeuden kanslistina ja asessorina. Sotavuosina 1939–1944 hän oli eri kenttäoikeuksissa puheenjohtajana sekä toimi sotaylioikeuden vt. ja ylimääräisenä nuorempana sotaylituomarina ja myöhemmin ylimääräisenä vanhempana sotaylituomarina.Sotien jälkeen Gadd toimi vuodesta 1949 Juvan ja vuodesta 1958 Imatran tuomiokunnan kihlakunnantuomarina, eläkkeelle hän jäi 1972. Hänelle myönnettiin laamannin arvonimi vuonna 1973. Gadd harrasti esperantoa ja toimi muun muassa kansainvälisen lakimiesten esperantoliiton varapresidenttinä. Gaddin laatiman ohjekirjan Kihlakunnanoikeuden pöytäkirjat ansiosta oikeuspöytäkirjojen muoto ja tyyli yhdenmukaistuivat Suomessa. Kirjasta tuli hyvin suosittu opaskirja ensimmäisiä käräjiään istuville juristeille.
Teoksia

Kihlakunnanoikeuden pöytäkirjat: Opastus ja mallikokoelma ynnä valikoima kiertokirjeitä, kirjeitä ja kirjelmiä. WSOY 1935. —  2. nykyaikaistettu ja täydennetty painos nimellä Kihlakunnanoikeuden pöytäkirjat: Opas ja mallikokoelma, WSOY 1957
Bromarvin kirkko

| Bromarvin kirkko |
| --- | --- |
 Bromarvin kirkko vuonna 2006
Sijainti:  Bromarv, Raasepori
Koordinaatit:  59°59′17″N, 023°01′57″E
Seurakunta:  Raaseporin seurakuntayhtymä
Rakentamisvuosi:  1981
Suunnittelija:  Oy Arkkitehtitoimisto Slotte & Schütz Ab
Avoinna yleisölle :  tilaisuuksien aikana ja sopimuksen mukaan
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Bromarvin kirkko (ruots. Bromarvs kyrka) on Carl-Johan Slotten ja André Schützin arkkitehtitoimiston suunnittelema kirkkorakennus Bromarvissa Raaseporissa Uudellamaalla. Kirkon vihki käyttöön 23. elokuuta 1981 Porvoon piispa John Vikström. Bromarv oli tuolloin osa Tenholan kuntaa. Bromarvista tuli Tenholan seurakunnan kappeliseurakunta 1677 ja itsenäinen seurakunta 1881.
Kirkko on vanhan kirkon replika Se on tasavartinen ristikirkko, jonka keskustan katonharja on sivusakaroita korkeammalla. Sivusakaroissa on sakasti, eteistilat sekä muita tiloja. Päähuoneessa on kirkkosali. Kirkon päädyissä sekä sakaroiden ja kirkkosalin yhtymäkohdissa on korkeat ikkunat.
Tulipalo

Bromarvin edellinen kirkko paloi helmikuussa 1979 eli kaksi vuotta Bromarvin ja Tenholan kuntaliitoksen jälkeen. Se oli rakennettu puusta 1753. Vanha kellotapuli säilyi tulelta.
Sisätilat

Kirkon urut ovat Kangasalan urkutehtaan rakentamat, niissä on 19 äänikertaa ja ne ovat vuodelta 1981. Kirkossa on myös Steinway-flyygeli, malli A-188, vuodelta 1956. Flyygeli on ostettu vuoden 2003 kesällä ja sen vihki käyttöön pianotaiteilija Folke Gräsbeck Gräsbeckin perheen konsertissa kesäkuussa 2004.
Alttaritaulun on tehnyt vaasalainen tekstiilitaiteilija Kaarina Heikinheimo. Karjaalainen tekstiilitaiteilija Barbro Gardberg on tehnyt kirkon kuultokudokset, alttarin edustan peittävän liinan eli antependiumin, messukasukat ja stolat. Pienen, alle 600-jäsenisen seurakunnan kirkossa on hyvin paljon lahjoitettua esineistöä.
Hautausmaa

Kirkon sankarihautojen muistomerkki on paljastettu vuonna 1946 ja sen on suunnitellut arkkitehti Arne Rancken. Sankarihautojen välittömässä läheisyydessä on vuonna 1824 rakennettu Aminoff-suvun hautakappeli, jonka suunnitteli arkkitehti Carl Ludvig Engel Riilahden kartanon omistaja, kreivi Johan Fredrik Aminoffin pyynnöstä.
Galleria

Bromarvin kirkko tieltä katsottuna.
Kirkon portti.
Bromarvin kirkko.
Kirkko toiselta suunnalta.
Kellotorni.
Kellotorni eri suunnalta.
Sankarihauta.
Sankarihauta.
Aminoffin suvun hautakappeli.
Arkkitehti Carl Ludvig Engelin suunnitteleman Aminoff-suvun hautakappelin inskriptiolaattaan on kirjattu teksti: Sorgernas, lidandets, mödornas hvila. Beredd år MDCCCXXIV (1824). (Surujen, kärsimysten, vaivojen lepopaikka. Valmistettu vuonna MDCCCXXIV (1824)).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bromarvin kirkko Wikimedia Commonsissa
Bromarvin kirkkotarhassa sijaitseva Aminoff-suvun hautakappeli (rakennusperintörekisteri) Kulttuuriympäristön palveluikkuna kyppi.fi. Museovirasto.
Uudenmaan kirkot (pois lukien Espoo, Helsinki ja Vantaa)
Askola –
Bromarv –
Capella (Siuntio) –
Degerby –
Fagervik –
Haapajärvi –
Hanko –
Hyvinkää (ev.lut.) –
Hyvinkää (ortod.) -
Hyvinkää (vanha) –
Inkoo –
Järvenpää (ev.lut.) –
Järvenpää (ortod.) –
Karjaa –
Karkkila –
Karjalohja –
Kauniainen –
Kellokoski –
Kerava –
Kirkkonummi –
Klaukkala (ev.lut.) –
Klaukkala (ortod.) –
Kytäjä –
Kärkölä –
Lapinjärvi –
Lapinjärvi (pikku kirkko) –
Lappohja –
Liljendal –
Lohja –
Lohja (tsasouna) –
Loviisa –
Masala –
Merikappeli (Upinniemi) –
Mustio –
Myrskylä –
Mäntsälä –
Nummi –
Nurmijärvi –
Pernaja –
Pohja –
Porvoo –
Porvoon Kristuksen kirkastumisen kirkko –
Pornainen –
Pukkila –
Pusula -
Rajamäki –
Ruotsinpyhtää –
Sammatti –
Sipoo (uusi) –
Sipoo (vanha) –
Siuntio –
Snappertuna –
Söderkulla –
Tammisaari –
Tenhola –
Tuusula –
Täktom (kappeli) –
Vihti
Tulipalolta säästynyt kellotapuli.
Bromarvin sankarihaudat: Fällna för Finlands frihet, Döda som fångar i främmande land 1939–1944. Taustalla Aminoff-suvun hautakappeli.
Burgess Meredith

Burgess Meredith elokuvassa Second Chorus (1940).
Oliver Burgess Meredith (16. marraskuuta 1907 Cleveland, Ohio – 9. syyskuuta 1997 Malibu, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen näyttelijä, jonka suuri yleisö tuntee muun muassa Pingviininä 1960-luvun televisiosarjasta Batman ja Mickey Goldmillinä Rocky-elokuvasarjasta.
Ura

Meredith teki Broadway-debyyttinsä vuonna 1930 Eva La Galliennen produktiossa näytelmästä Romeo ja Julia. Hän esitti näytelmässä Pietaria. Elokuvadebyyttinsä Meredith teki vuonna 1936 Alfred Santellin ohjaamassa, Maxwell Andersonin näytelmään perustuvassa elokuvassa New Yorkin nukkuessa (Winterset). Hänellä oli päähenkilön Mio Romagnan rooli. Hän oli esittänyt Romagnaa myös näytelmän ensiesityksessä Broadwayllä vuonna 1935. Meredith teki pitkän teatteriuran ja oli paitsi teatterinäyttelijä, myös -ohjaaja. Hänet ja James Thurber palkittiin vuonna 1960 erikois-Tonyllä Broadwayllä esitetystä revyystä A Thurber Carnival, jonka Meredith ohjasi ja Thurber kirjoitti. Hän oli ehdokkaana parhaan ohjauksen Tonyn saajaksi ohjattuaan vuonna 1974 James Joycen Odysseuksen yhteen jaksoon perustuvan näytelmän Ulysses in Nighttown.
Meredith teki myös pitkän elokuva- ja televisionäyttelijän uran. 1930-luvun puolivälin ja 1940-luvun lopun välillä hän näytteli yli kahdessakymmenessä elokuvassa. Hän esitti muun muassa George Miltonin roolia vuoden 1939 elokuvaversiossa romaanista Hiiriä ja ihmisiä (Of Mice and Men), Hank Tayloria vuoden 1940 musikaalikomediassa Tanssin tapaan (Second Chorus), jonka muissa keskeisissä rooleissa olivat Fred Astaire ja Paulette Goddard (myöhemmin Meredithin toinen vaimo) ja sotakirjeenvaihtaja Ernie Pylea elokuvassa The Story of G.I. Joe vuonna 1945.
1950-luvulla Meredithin elokuvaesiintymiset harvenivat hänen jouduttua vuosikymmenen lopulla Hollywoodin mustalle listalle. Hän esiintyi tuolloin kuitenkin vierailevissa rooleissa monissa televisiosarjoissa.
1960-luvulta eteenpäin, mustan listan tultua lakkautetuksi, Meredith näytteli huomattavan useissa teatteri- ja televisioelokuvissa. Hän esiintyi urallaan yhteensä yli sadassa elokuvassa. Hän oli vuosina 1976 ja 1977 ehdolla sivuosa-Oscarin saajaksi elokuvista Heinäsirkat (The Day of the Locust) ja Rocky. Ensiksi mainitussa hän esitti Harry Greeneriä ja jälkimmäisessä nimihahmon valmentajaa Mickeyä. Hän uusi Mickey Goldmillin roolin myös kolmessa muussa Rocky-sarjan elokuvassa. Meredith oli Heinäsirkoista ehdolla Oscarin lisäksi myös BAFTAn ja Golden Globen saajaksi.
Jo mainittujen ohella Meredithin kuuluisimpia rooleja on Pingviinin osa Batman-televisiosarjassa, jota esitettiin vuosina 1966–1968, ja vuoden 1966 sarjaan pohjautuvassa elokuvassa. Meredith oli roolissaan suosittu ja hän esiintyi sarjassa useammin kuin muut sarjan konnahahmojen esittäjät. Meredithin viimeisiin elokuvarooleihin kuuluu Jack Lemmonin esittämän John Gustafsonin isän rooli elokuvissa Äksyt vanhat herrat (Grumpy Old Men) ja Äksymmät vanhat herrat (Grumpier Old Men) vuosina 1993 ja 1995. Jälkimmäinen oli hänen viimeinen elokuvansa.
Meredith on saanut kunnianosoituksena pitkästä, seitsemän vuosikymmentä kestäneestä urastaan tähden Hollywood Walk of Famelle.
Yksityiselämä

Meredith palveli Yhdysvaltain armeijassa toisessa maailmansodassa. Hän oli sotilasarvoltaan kapteeni.
Meredith oli naimisissa neljä kertaa. Viimeisen vaimonsa Kaja Sundstenin, jonka kanssa hän oli naimisissa vuodesta 1950, kanssa hänellä oli kaksi lasta.
Meredith kuoli vuonna 1997 Alzheimerin tautiin ja melanoomaan 89-vuotiaana. Hänellä oli myös kaksisuuntainen mielialahäiriö.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Burgess Meredith Elonetissä.
Burgess Meredith Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Bomi

Bomi on yksi Liberian viidestätoista piirikunnasta. Piirikunta sijaitsee maan länsiosassa, Atlantin rannikolla, ja sen pinta-ala on  1 955 km². Sen pääkaupunki on Tubmanburg. Bomin rajanaapureita ovat Gbarpolun piirikunta pohjoisessa, Grand Cape Mountin piirikunta lännessä, Montserradon piirikunta idässä ja se rajoittuu Atlantin valtamereen etelassä. Piirikunta jakautuu edelleen neljään hallintoalueeseen (piiriin), jotka ovat Klay, Dewien, Suehn Mecca ja Senjeh.
Bomin piirikunnan ipussa näkyy violetilla taustalla rengaskuvio, jossa on viisi puuta sinisellä taustalla pienen kukkulan päällä. Lipun vasemmassa yläkulmassa näkyy Liberian lippu, kuten kaikissa Liberian piirikuntien lipuissa.
Väestö

Vuonna 2008 piirikunnassa asui 86 036 asukasta. Väestöstä noin 40% on kristittyjä ja 60% muslimeja. Asukkaiden enemmistö on golankielistä, mutta alueella esiintyy ainakin 15 eri kieltä tai murretta. Väestön enemmistö kuuluu neljään etniseen ryhmään: golat, deit, mandinkat ja kpellet, joskin alueella asuu väestöä kaikista maan 16 heimosta.
Historia

Bomin piirikunta (county) tunnettiin aiemmin Bomin territoriona (territory). Se erotettiin Montserradon piirikunnasta Samuel Doen sotilashallinnon aikana 1983 ja uusi aluehallinnollinen asema vahvistettiin myöhemmin lailla. Nimi bomi merkitsee golankielellä "valoa" ja symboloi piirikunnan erityisluonnetta Liberian ensimmäisenä rautamalmin louhintapaikkana. 1950-luvulta lähtien sisällissotaan saakka rautamalmin louhinta oli kukoistava elinkeino. Myös kumin vienti muodosti tärkeän elinkeinon ja piirikunnan alueella sijaitsee Guthrien plantaasi, joka on maan toiseksi suurin kumintuottaja.
Alueen sijainti Montserradon piirikunnan naapurina teki siitä haavoittuvan sisällissodan aikana, koska useat ryhmät toimivat piirikunnasta käsin pääkaupunki Monrovian valtaamiseksi. Sotavuosina eri ryhmät syyllistyivät vakaviin raakuuksiin ja ihmisoikeusrikkomuksiin alueella ja tuhosivat yksityisomaisuutta ja alueen infrastruktuuria.
Ilmasto, pinnanmuodostus ja luonto

Ilma on yleensä lämmintä läpi vuoden. Vuosi jakautuu sadekauteen huhti-lokakuussa ja kuivaan kauteen, joka kestää marraskuusta maaliskuuhun. Vuosittainen sademäärä on keskimäärin 203,2 cm.
Bomin piirikunnasta 45 % on ruohikkoa. Maasto on kumpuilevaa, joskin piirikunnassa on muutamia tasankoja ja laaksoja. Alueella on paljon vesistöjä. Po-, Wlein-, Mahei-, Lofa- ja St. Paul-joet kulkevat piirikunnan alueella.
Elinkeinoelämä

70 % työvoimasta saa elantonsa maataloudesta. Sisällissota tuhosi piirikunnan infrastuktuuria pahoin: alue on jokien halkomaa, ja monet sillat tuhottiin sotatoimien aikana. Autoliikenne on vähäistä, ja puhelinyhteyksiä saa vain piirikunnan hallintokeskuksesta Tubmanburgista.
Piirikunnan luonnonvarat ovat rikkaat ja tarjoavat hyvän lähtökohdan sisällissodasta elpymiseen. Luonnonvaroihin kuuluvat kumi, puu, timantit, rautamalmi, kulta, vesi, kivi ja hiekka. Alue on myös hedelmällistä maatalousmaata.
Eläinlääkintäkoulu

Eläinlääkintäkoulu (lyh. ElLääkK tai EllääkK) oli vuosina 1967–1994 toiminut Puolustusvoimien joukko-osasto ja sotilasopetuslaitos.
Se perustettiin vuonna 1934 nimellä Hevoshuoltokoulu (HevHK), Eläinlääkintäkouluksi nimi vaihtui 1967 oltuaan sitä ennen Huoltokoulu 1 (HK 1). Osasto toimi aluksi Ypäjällä ja vuodesta 1955 lähtien Kankaanpäässä Niinisalon varuskunnassa.
Hevoshuoltokoulun tehtävänä oli kouluttaa hevosmiehiä sekä hevosia, joita käytettiin muun muassa huoltokomppanioissa sekä tykkien vetämiseen. Puolustusvoimien siirryttyä lopullisesti moottorikäyttöiseen kalustoon 1960-luvun aikana, käytettiin hevosia enää paraateissa sekä erilaisissa näytöksissä. Lisäksi ne olivat mukana elokuvateollisuuden palveluksessa.
Eläinlääkintäkoululla oli myös omaa hevosjalostusta ja -kasvatusta sekä ravihevosia, jotka kilpailivat Puolustusvoimien nimissä aina 1990-luvun alkupuolelle saakka. Eläinlääkintäkoulun kasvattamat hevoset tunnisti niiden S.A.-alkuisesta nimestä.
Hevosten lisäksi Eläinlääkintäkoulussa koulutettiin Puolustusvoimien koiria erilaisiin tehtäviin. Joukko-osastossa palvelleilla varusmiehillä oli mahdollisuus peruskoulutuskauden jälkeen ottaa mukaan koulutukseen myös oma koiransa.
Hevoshuoltokoulun aikaisia viimeisiä koulunjohtajia olivat majuri Mauno Sirama ja majuri Kaarlo Vainio.
Kouluun kuului myös oma eläinklinikka ja Eläinlääkintävarikko.
Eläinlääkintäkoulun aselajiväri oli rakuunajoukkojen tavoin keltainen.
Historia

Eläinlääkintäkoulun historia alkaa vuodesta 1928, jolloin hallitus asetti komitean pohtimaan Suomen hevosjalostuksen keskittämistä. Helmikuussa 1931 vahvistettiin laki hevossiittolan ja -koulun perustamisesta, sekä armeijan ratsukoulun ja hevosvarikon siirtämisestä Lappeenrannasta Ypäjälle Kartanonkylän kartanoon. Puolustuslaitoksen Ratsukoulu aloitti toimintansa syyskuussa 1933 ja Hevoshuoltokoulu vuotta myöhemmin. Yhteensä Lappeenrannasta muutti Ypäjälle yli 150 hevosta, 3 upseeria, 26 aliupseeria sekä 80 henkeä miehistöä.
Sodan jälkeen Hevoshuoltokoulun yhteyteen siirrettiin myös Puolustusvoimien koiratarhat sekä Sotakoirakoulu. Niinisaloon joukko-osasto muutti 1955. Se toimi Hevoshuoltokoulun nimellä vuoden 1966 loppuun saakka, jonka jälkeen nimi vaihtui Eläinlääkintäkouluksi.
Itsenäisenä joukko-osastona Eläinlääkintäkoulu toimi aina vuoteen 1987, jolloin se liitettiin osaksi Satakunnan Tykistörykmenttiä yhdessä Tykistökoulun ja Mittauspatteriston kanssa.
Eläinlääkintäkoulu lakkautettiin vuonna 1994. Sen hevoset myytiin huutokaupalla elokuussa 1993. Ne olivat myös viimeiset Suomen Puolustusvoimien hevoset. Osa niistä siirtyi ennen huutokauppaa Niinisalon Ratsastajien omistukseen hevosvetoisen tykistön perinnejaoksen käyttöön. Yhdistys vuokrasi myös Niinisalon hevostallit.
Sotakoirien koulutus jatkuu Niinisalossa edelleen Tykistöprikaatin alaisuudessa.
Enga

Enga voi tarkoittaa:
Engan maakunnassa Papua-Uudessa-Guineassa
Engan kieltä tai
Engan maakunnassa asuvaa Enga-väestöryhmää
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Enga”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Era (musiikkiprojekti)

Era on ranskalaisen säveltäjän Eric Lévin New Age -musiikkia soittava projekti. Yhtyeen musiikissa yhdistyy gregoriaaninen kirkkolaulu, maailmanmusiikki, elektroninen musiikki ja poprock.
Jäsenet

Eric Lévi
Guy Protheroe
Pierre Boisserie
Irene Bustamante
Lena Jinnegren
Eric Geisen
Florence Dedam
Murielle Lefebvre
Chester Thompson
Lee Sklar
Daryl Stuermer
Philippe Manca
Diskografia > Albumit

Era (1996)
Era 2 (2000)
The Mass (2003)
Reborn (2008)
Arielle Dombasle by Era (2013)
The 7th Sword (2017)
Diskografia > Kokoelmat

The Legend (2000)
The Very Best of Era (2004)
Classics (2009)
Classics Vol 02 (2010)
The Essential (2010)
Engadin

| Engadin> Engadina, Engiadina |
| --- | --- |
 Oberengadinia Passo del Malojan koillispuolella.
Sijainti:  Graubünden,  Sveitsi
Vuoristo:  Alpit
Geologia ja hydrologia
Joet:  Inn
Engadin (saks. Engadin, ital. Engadina, retoromaaniksi Engiadina) on laakso sveitsiläisessä Graubündenin kantonissa. Se on yksi Euroopan korkeimmalla sijaitsevista laaksoista ja yli 80 kilometriä pitkä. Engadin on Innjoen ylälaaksoa ja jakaantuu Oberengadiniin (retoromaaniksi Engiadin’ Ota, suom. Ylä-Engadin) ja Unterengadiniin (retoromaaniksi Engiadina Bassa, suom. Ala-Engadin). Laakson nimi juontuu Innjoen retoromaaninkielisestä nimestä En.
Engadinin suurimmat paikkakunnat ovat Sankt Moritz, Celerina/Schlarigna, Samedan, Pontresina ja Scuol.
Beyoncé Knowlesin diskografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
 Beyonce esiintymässä Lontoossa vuonna 2023 Renaissance World Tour kiertueellaan.
Julkaisut
| ↙Studioalbumit | 8 |  |
| ↙Livealbumit | 5 |  |
| ↙Kokoelmat | 3 |  |
| ↙EP:t | 5 |  |
| ↙Singlet | 83 |  |
Yhdysvaltalaisen Beyoncé Knowlesin diskografia käsittää seitsemän studioalbumia, viisi livealbumia, kolme kokoelma-albumia, viisi EP-levyä ja 83 singleä.
Livealbumit

| nimi | albumin tiedot | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | myynti | myyntipalkinnot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Live at Wembley |  julkaistu: 26. huhtikuuta 2004  levy-yhtiö(t): Columbia  formaatit: ? | AUS | AUT | CAN | FIN | FRA | GER | IRE | NZ | SWE | SWI | UK | USA |  |  |
| Live at Wembley |  julkaistu: 26. huhtikuuta 2004  levy-yhtiö(t): Columbia  formaatit: ? |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| The Beyoncé Experience Live |  julkaistu: 16. marraskuuta 2007  levy-yhtiö(t): Columbia  formaatit: ? | AUS | AUT | CAN | FIN | FRA | GER | IRE | NZ | SWE | SWI | UK | USA |  |  |
| The Beyoncé Experience Live |  julkaistu: 16. marraskuuta 2007  levy-yhtiö(t): Columbia  formaatit: ? |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| I Am... Yours: An Intimate Performance at Wynn Las Vegas |  julkaistu: 20. marraskuuta 2009  levy-yhtiö(t): Columbia  formaatit: ? | AUS | AUT | CAN | FIN | FRA | GER | IRE | NZ | SWE | SWI | UK | USA |  |  |
| I Am... Yours: An Intimate Performance at Wynn Las Vegas |  julkaistu: 20. marraskuuta 2009  levy-yhtiö(t): Columbia  formaatit: ? |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| I Am... World Tour |  julkaistu: 26. marraskuuta 2010  levy-yhtiö(t): Columbia  formaatit: ? | AUS | AUT | CAN | FIN | FRA | GER | IRE | NZ | SWE | SWI | UK | USA |  |  |
| I Am... World Tour |  julkaistu: 26. marraskuuta 2010  levy-yhtiö(t): Columbia  formaatit: ? |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Homecoming: The Live Album |  julkaistu: 17. huhtikuuta 2019  levy-yhtiö(t): Parkwood, Columbia  formaatit: ? | AUS | AUT | CAN | FIN | FRA | GER | IRE | NZ | SWE | SWI | UK | USA |  |  |
| Homecoming: The Live Album |  julkaistu: 17. huhtikuuta 2019  levy-yhtiö(t): Parkwood, Columbia  formaatit: ? |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
”–” tarkoittaa tallenteita, jotka eivät ole yltäneet listalle tai joita ei ole julkaistu ko. maassa
Kokoelma-albumit

| nimi | albumin tiedot | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | korkeimmat listasijoitukset | myynti | myyntipalkinnot |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Dangerously in Love / Live at Wembley |  julkaistu: 9. joulukuuta 2008  levy-yhtiö(t): Columbia  formaatit: ? | AUS | AUT | CAN | FIN | FRA | GER | IRE | NZ | SWE | SWI | UK | USA |  |  |
| Dangerously in Love / Live at Wembley |  julkaistu: 9. joulukuuta 2008  levy-yhtiö(t): Columbia  formaatit: ? |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Above and Beyoncé: Video Collection & Dance Mixes |  julkaistu: 16. kesäkuuta 2009  levy-yhtiö(t): Columbia  formaatit: ? | AUS | AUT | CAN | FIN | FRA | GER | IRE | NZ | SWE | SWI | UK | USA |  |  |
| Above and Beyoncé: Video Collection & Dance Mixes |  julkaistu: 16. kesäkuuta 2009  levy-yhtiö(t): Columbia  formaatit: ? |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
| Beyoncé: Platinum Edition |  julkaistu: 24. marraskuuta 2014  levy-yhtiö(t): Parkwood, Columbia  formaatit: ? | AUS | AUT | CAN | FIN | FRA | GER | IRE | NZ | SWE | SWI | UK | USA |  |  |
| Beyoncé: Platinum Edition |  julkaistu: 24. marraskuuta 2014  levy-yhtiö(t): Parkwood, Columbia  formaatit: ? |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |
”–” tarkoittaa tallenteita, jotka eivät ole yltäneet listalle tai joita ei ole julkaistu ko. maassa
European Film College

Elokuvakoulun ovat suunnitelleet suomalaisarkkitehdit Mikko Heikkinen ja Markku Komonen.
European Film College (tansk. Den Europæiske Filmhøjskole) on Tanskan Itä-Jyllannissa toimiva elokuva-alan oppilaitos. Vuonna 1993 toimintansa aloittanut pieni elokuvakoulu on organisatorisesti tanskalainen kansanopisto, joka järjestää yhden lukuvuoden mittaisia opintoja sekä lyhyempiä kesäkursseja elokuvanteon käytännön taidoissa: ohjaamisessa, käsikirjoittamisessa, elokuvauksessa, äänisuunnittelussa, näyttelijäntyössä, valaistuksessa, leikkauksessa, elokuvatuotannossa ja dokumenttielokuvan teossa. Koulu sijaitsee Ebeltoftissa noin 50 kilometriä itään Aarhusin kaupungista, ja siellä opiskelee kerrallaan runsaat sata opiskelijaa. Opetuskielenä on englanti.
Koulurakennukset on suunnitellut suomalainen arkkitehtikaksikko Mikko Heikkinen ja Markku Komonen, ja he olivat työstään ehdolla Mies van der Rohe -arkkitehtuuripalkinnon saajiksi.
Käännös suomeksi