stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nominalismi
Nominalismin muunnelmia > Trooppiteoriat

Trooppiteorioiden mukaan yleiskäsitteiden sijaan on olemassa trooppeja eli niin kutsuttuja yksilöominaisuuksia tai ominaisuusinstansseja. Troopit ovat yksilöolioista riippumattomia partikulaareja ominaisuuksia, kuten tietyn lehden vihreys.
Trooppiteoriaa voidaan pitää osittain realistisena. Trooppiteorioiden erilaisia versioita ovat kannattaneet muun muassa John Locke, C. B. Martin ja G. F. Stout. Stoutin mukaan yksilöoliot olisivat trooppien kimppuja.
Trooppiteorian täytyy selittää se, mihin samankaltaisuudet perustuvat, aivan kuten samankaltaisuusnominalisminkin. Erona on se, että samankaltaisuus ei vallitse olioiden vaan trooppien välillä. Eräs trooppiteoreettinen kanta on, että havainnoissa ilmenevät troopit koostuvat alemman tason troopeista, ja kaikkein alimman tasoiset troopit ovat lopulta fysiikan entiteettejä. Alimman tason trooppien samankaltaisuus voidaan siten selittää Leibnizin lain perusteella fysikaalisia ominaisuuksia tai kausaalisia suhteita tarkastelemalla.
Nominalismin muunnelmia > Modaalinen realismi

Modaalinen realismi on nominalismin ja realismin rajoille sijoittuva teoria, joka hyödyntää mahdollisten maailmojen käsitettä. Modaalista realismia on kannattanut muun muassa David Lewis.
Nominalismin muunnelmia > Nominalismi matematiikan filosofiassa

Matematiikan filosofiassa nominalismilla tarkoitetaan matematiikkaa, jossa ei oleteta joukkojen olemassaoloa matemaattisessa mielessä. Käytännössä tämä tarkoittaa sitä, että kvantifiointeja voidaan suorittaa lukuavaruuksien, pisteiden, primitiivisten järjestettyjen parien ja muiden abstraktien ontologisten primitiivien yli, mutta ei sellaisten joukkojen, joiden jäseniä mainitut yksilöt ovat, yli.
Nominalismin muunnelmia > Sosiaalinen konstruktionismi nominalismina

Ian Hacking on esittänyt, että suuri osa siitä mitä kutsutaan sosiaaliseksi konstruktionismiksi on tosiasiassa ääneenlausumattoman nominalistisen metafyysisen maailmankuvan tulosta. Hänen mielestään tämä on syynä sille, että luonnontieteilijät ja konstruktionistit usein puhuvat toistensa ohi.
Aiheesta muualla

Bueno, Otávio: Nominalism in the Philosophy of Mathematics The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
De Wulf, Maurice: Nominalism, Realism, Conceptualism Catholic Encyclopedia. 1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Rodriguez-Pereyra, Gonzalo: Nominalism in Metaphysics The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Nominalism
Käännös suomeksi
Minnesotan kansannousu

Minnesotan kansannousu tai Dakotan vuoden 1862 sota oli Yhdysvaltain ja dakota-intiaanien välille syttynyt lyhyt sotatila vuonna 1862. Erimielisyydet saivat alkunsa niistä monista muutoksista, jotka vuonna 1860 virkaan astunut presidentti Abraham Lincolnin ja hänen edustamansa republikaaninen puolue toivat tullessaan. Vanhan demokraattisen puolueen kannattajat saivat väistyä monista tehtävistään. Myös dakota-reservaatissa vaihtuivat intiaaniagentit. Uusilta asiamiehiltä puuttuva kokemus osoittautui kohtalokkaaksi dakotoille, jotka jäivät vuosina 1861–1862 ilman vuosittaista määrärahaansa. Myös heille osoitetut muona-annokset joko jäivät tulematta perille tai sitten niitä ei ollut koskaan lähetettykään.
Dakotain johtaja Little Crow nousi Yhdysvaltoja vastaan.
Dakota-lähetystöjen neuvottelut eivät johtaneet toivottuun tulokseen heidän reservaattinsa asiamiehen ja Minnesotan rikkaiden kauppiaiden kanssa. Intiaanien käskettiin syödä preerioiden heinää, kun he pyysivät ruokaa osavaltion yksityisten omistajien ruokavarastoista. Dakotain johtoon noussut Little Crow yritti loukkauksista huolimatta puhua rauhan puolesta, mutta nuoret soturit eivät halunneet kuunnella häntä.
Minnesotan kansannousua pakenevia siviilejä aterioimassa preerialla
Elokuussa 1862 dakotat hyökkäsivät valkoisen väen asutuksille ja kauppa-asemille. Ensimmäisen päivän hyökkäyksissä kuoli 400 valkoista, joista 23 oli Fort Ridgelyn vapaaehtoisia jalkaväen miehiä. Toisen ja kolmannen päivän hyökkäyksissä Little Crown joukot yrittivät vallata Fort Ridgelyn linnakkeen mutta kokivat runsaita tappioita. Dakotain toinen sotajoukko hyökkäsi saksalaisten siirtolaisten asuttamaan New Ulmiin. Vaikka intiaanien onnistui sytyttää osa kylästä tuleen, osoittautui uudisasukkaiden vastarinta kovaksi. Päivän kestäneiden taistelujen päätteeksi kapinalliset poistuivat sotatantereeksi muuttuneesta kylästä.
Kello 10 aamulla 38 dakota-soturia marssitettiin vankilasta Mankaton hirttolavalle. Yhdysvaltain historian suurin julkinen massateloitus keräsi runsaasti katsojia.
Seuraavan päivän aikana Fort Ulm evakuoitiin dakotain uusien hyökkäysten varalta. Apuun tulleet kenraali Henry Hastings Sibleyn johtamat Yhdysvaltain joukot päättivät sodan kuukautta myöhemmin. 300 dakota-soturia sai kuolemantuomion kapinaan osallistumisesta, mutta suurin osa heistä armahdettiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Minnesotan kansannousu Wikimedia Commonsissa
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Kansalliset :  Saksa  Israel  Yhdysvallat
Köysirata

Funikulaari Bad Wilbadissa Saksassa.
Gondolihissi Stowessa Vermontin osavaltiossa Yhdysvalloissa.
Köysirata on kuljetusväline, jossa voimansiirto on toteutettu kuormaa vetävällä köydellä tai vaijerilla. Periaate on sama kuin hississä, ja usein näiden kahden järjestelmän välinen raja voi olla häilyvä. Köysiradoiksi voidaan kutsua yhtä hyvin vaijerin vetämiä hiihto- ja gondolihissejä kuin vaijerin vetämää katutasolla kiskoilla liikkuvaa raitiovaunua. Vaijeria vetää useimmiten sähkömoottori, aiemmin myös höyrykone.
Köysiradat palvelevat useimmiten matkailua ja ne ovat jo itsessään nähtävyyksiä. Suomessa on hiihtokeskuksissa kymmenittäin hiihtohissejä, mutta muunlaisia köysiratoja Suomessa on vain muutama. Suomen ensimmäinen gondolihissi rakennettiin Levitunturille Kittilään. Suomen ensimmäinen funikulaari sijaitsee Kolilla, toinen on Turussa, Kakolan funikulaari. San Franciscossa Yhdysvalloissa raitiovaunut liikkuvat katuun upotettujen vaijerien vetäminä. Siellä raitiovaunujen nousemat mäet ovat niin jyrkkiä, ettei vaunujen teräspyörien ja kiskojen välinen kitka riittäisi voimansiirtoon. Toisenlainen ratkaisu tähän olisi kiskojen väliin asennettu hammaskisko, jolloin puhutaan hammasradasta.
Köysirata on jo melko vanha kuljetusmuoto. Se on ollut kätevä vuorilla, kun on kuljetettu ihmisiä tai lasteja ylös- tai alaspäin.
Köysiratoja

Ilmaköysirata
Gondolihissi
Hiihtohissi
San Franciscon kaapeliraitiotie (kiskoköysirata)
Funikulaari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Köysirata Wikimedia Commonsissa
Alppiseutujen ilmaradat. Uudenaikaisia matkailuliikenteen välineitä, Helsingin Sanomat Viikkoliite, 19.05.1929, nro 20, s. 1, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Rudi (yhtye)

| Rudi |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  1982–1987, 2022–
Tyylilaji:  suomirock, uusi aalto, pop
Kotipaikka:  Suomi, Helsinki, Savonlinna, Pihtipudas
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Rudi Lukkarinen,  kitara, laulu   Tero Iijalainen,  basso, laulu   Mika Cibulka,  viulu   Osku Vase,  Rummut   Jari Mansikkamäki,  Koskettimet  
Entiset jäsenet:  Jussi Kettu,  kitara, laulu   Juha Aunola,  kitara   Mika Hollström,  rummut   Pasi Bastard Huopalainen,  kitara   Safka Pekkonen,  piano   Pasi Kuusjärvi,  rummut   Guru,  kosketinsoittimet   Repa Kauppila, rummut  
Levy-yhtiö:  Johanna, A.A.B. Tuotanto   Propaganda Records  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rudi-yhtyeen perustivat vuonna 1982 Jussi Kettu Savonlinnasta ja Ratsia-yhtyeessä soittaneet Juha Aunola, Rudi Lukkarinen sekä Pasi Kuusjärvi Pihtiputaalta. Yhtyeen tyylisuuntana oli uusi aalto. Rudin ensimmäinen single oli "Taivas saa odottaa", joka oli puoli vuotta Jokamiehen lista -ohjelmassa kärkisijallalähde?. Jussi Kettu toimi yhtyeen säveltäjänä, sanoittajana, laulajana ja kitaristina. Yhtye julkaisi neljä singleä ja kaksi LP-levyä 1980-luvulla.
Seuraavaan kokoonpanoon liittyi entinen Pelle Miljoona & N.U.S. -yhtyeen kitaristi Pasi Bastard Huopalainen. Rumpalina toimi Repa Kauppila (Repa Rantsila) Stalker-yhtyeestä. Hän puolestaan jatkoi myöhemmin uraa muun muassa Pelle Miljoona & Linnunlaulu -yhtyeessä. Rantsilan jälkeen rumpalina toimi Mika Hollström.lähde?
Rudin alkuvaiheessa osa Rudin jäsenistä piti ohjelmatoimistoa, jonka artistivalikoimaan kuuluivat myös esimerkiksi Tuomari Nurmio ja Liisa Tavilähde?. Pasi Kuusjärvi toimii yhä Dex Viihde Oy -nimisessä ohjelmatoimistossalähde?.
2022 Rudi yhtye jatkaa uudella kokoonpanolla keikkailua ja uuden musiikin julkaisemista.
Diskografia > Albumit

Taivas saa odottaa (JHN 3017, Johanna, 1983)
Varastaa elääkseen – elää varastaakseen (MEGLP 101, Megafon Records, 1986)
Diskografia > Singlet

Taivas saa odottaa / Viimeiset kiusaukset (JHNS 231, Johanna 1982)
Ja vesi nousee / Espanjalainen uni (JHNS 503, Johanna 1982)
Pelastusarmeija / Hei hei maailma (PROS 050, Propaganda 1985)
Tänään / Minua koskee (MEG 006, Megafon Records 1985)
Takaisin etelään 2023
Uhrilampaat 2023
Pimeyden musta viitta 2023
Tarjoilija 2024
Valopiste 2024
Tuuli hiuksiisi puhaltaa 2024
Valkoinen huntu 2024
Kokoonpanot > Rudi 1982–

Jussi Kettu – kitara, laulu
Rudi Lukkarinen – basso
Juha Aunola – kitara
Pasi Kuusjärvi – rummut
Guru – kosketinsoittimet
Kokoonpanot > Rudi II–III

Jussi Kettu – kitara, laulu
Rudi Lukkarinen – basso, laulu
Mika Hollström – rummut (III)
Repa Kauppila – rummut (II)
Pasi Bastard Huopalainen – kitara
Safka Pekkonen – piano
Kokoonpanot > Rudi III–IV 2023

Rudi Lukkarinen – kitara, laulu
Tero Iijalainen – basso, laulu
Osku Vase – rummut
Mika Cibulka – viulu
Jari Mansikkamäki – koskettimet
Aiheesta muualla

Rudi (yhtye) Myspacessa (englanniksi)
Rudi (yhtye)n esitystuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Matti Aikio

| Matti Aikio> Mathis Isaksen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 18. kesäkuuta 1872 Kaarasjoki
Kuollut: 25. heinäkuuta 1929 (57 vuotta) Oslo
Kansalaisuus:  Norja
Ammatti:  toimittaja, kirjailija
Vanhemmat:  Mathis Isaksen ja Ragna (Ragnhild) Heimo
Kirjailija
Äidinkieli: saame
Tuotannon kieli: norja
Aikakausi:  1904-1929
Aiheet:  saamelaisuus, etnisyys
Esikoisteos:  Kuningas Akab (1904)
Muuta tietoa
 Saamelaislehti Sámi Áigi julkaisi sarjan artikkeleita Aikiosta 1983,  Else Marie Isaksen on kartoittanut Aikion elämää ja kirjoittamista,  Vuosina 1995 ja 1998 Else Marie Isaksen järjesti Aikiosta näyttelyitä Kaarasjoella. 
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Matti Aikio, 1900
Matti Aikio, alkuaan Mathis Isaksen, (18. kesäkuuta 1872 Kaarasjoki – 25. heinäkuuta 1929 Oslo) oli saamelainen kirjailija ja toimittaja.
Elämäkerta

Matti Aikio syntyi lukkari Mathis Isaksenin ja Ragna (Ragnhild) Heimon perheeseen ja eli elämänsä naimattomana.
Aikio meni ammattikouluun Vesisaaressa vuonna 1888. Hän menestyi hyvin. Saamelaisille oli varattu Tromssan opettajaseminaarissa kaksi opiskelupaikkaa. Aikio sai niistä toisen vuonna 1890. Opiskeluaikanaan hän ensi kertaa tutustui norjan kieleen. Aikio suoritti opettajan tutkinnon vuonna 1892. Opettajana hän työskenteli yhden vuoden Tenon kansakoulussa. Seitsemässä kuukaudessa hän suoritti keskikoulun Trondheimissa vuonna 1894 ja valmistui ylioppilaaksi Kristianiassa keväällä 1896. Aikio oli ensimmäinen yliopistoon rekisteröitynyt saamelaisopiskelija Norjassa. Jonkin aikaa hän opiskeli lakia, mutta keskeytti opinnot ja työskenteli keskikoulun opettajana yksityiskoulussa Lyngørissä 1903–1904.
Kirjoitustyössä

Aikion debyytti kaunokirjailijana oli Kuningas Akab, joka ilmestyi Kööpenhaminassa vuonna 1904. Jo tässä teoksessa löytyy hänen pääteemansa: etnisyys ja kulttuurien sekoitus. Kirja perustuu omaelämäkertaan. Saamelainen opettaja tutustuu paremmasta yhteiskuntaluokasta olevaan tyttöön Lyngørissä. Näiden välinen suhde ei voi koskaan toteutua, etnisyys asettaa ylitsepääsemättömiä rajoja.
Aikio eli aikana, jolloin saamelaisten asema Norjassa oli hyvin heikko. Monia hänen etnistä alkuperää koskevista tai satiirisista kirjoistaan sekä hänen saamelaista kansanelämän kuvausta pidettiin petoksina.
Aikion toimeentulon turvasi hänen työnsä toimittajana. Hän toimitti artikkeleita Tidens Tegnille ja kirjoitti säännöllisesti eri joululehdille. Hän kirjoitti lähinnä pohjoisesta Norjasta sekä saamelaisten ja muun väestön suhteista. Hän kommentoi maailman tapahtumia sekä myötävaikutti norjalaisten käsityksiin saamelaisista.
Aikion elinaikana politiikka saamelaisuutta ja etnistä vähemmistöä kohtaan huononi. Vuonna 1905 saamelaisten paikat katosivat Tromssan seminaarissa. Vuonna 1906 Bernt Thomassenista tuli uusi seminaarin johtaja. Hän oli saamelaisalueiden pakkotyön arkkitehti. Virallisesti pakkotyö hylättiin vuonna 1945. Saamelaisten vastarinta oli tehokkaasti vaiennettu ja saamelaisten etujärjestöt vaikenivat vuoteen 1946.
Huomioita

Vuonna 1925 Aikio debytoi kuvanveistäjänä tekemällä kaksi omakuvaa. Nämä olivat esillä Blomqvistin galleriassa Oslossa. Tidens Tegn kertoi suuren veistoksen muistuttavan Napoleonia onnellisessa ja harmonisessa elämänvaiheessaan.
Vuonna 1983 Nils Gaup ja Knut Walle kirjoittivat teatterinäytelmän Geesat Hålogaland. Siinä kuvitellaan taidemaalari John Savion ja Matti Aikion tapaaminen. Samana vuonna saamelaislehti Sámi Áigi (nykyään Mín Áigi) julkaisi sarjan artikkeleita Aikiosta. Aikion nuoremman veljen lapsenlapsi Else Marie Isaksen on vuodesta 1995 lähtien kartoittanut Aikion elämää ja kirjoittamista. Vuosina 1995 ja 1998 hän järjesti Aikiosta näyttelyitä Kaarasjoella. Tavoitteena on saada pysyvä Aikio-näyttely kotikaupungissa.
Teoksia

Eläinten nahoissa : tarina Ruijasta, suomentanut Juhani Siljo, esipuheen kirjoittanut V. A. Koskenniemi. Kustannus-Oy Kirja, 1912.
Ruijan rannoilta : kertomus Norjan Lapista, suomentanut Aksel von Schantz. Karisto, 1912.
Lapin kansaa : tarina Ruijasta, suomentanut Juhani Siljo, esipuheen kirjoittanut V. A. Koskenniemi. Kustannus-Oy Kirja 1917.
Lakiala (rautatieliikennepaikka)

Lakiala (lyh. Lak) on rautatieliikennepaikka Tampere–Seinäjoki-radalla Ylöjärven kaupungissa. Liikennepaikka toimii ainoastaan junakohtauspaikkana eikä sillä ole kaupallista liikennettä.
A Fix

| A Fix |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Darren J. Butler
Käsikirjoittaja:  Ryan Sims
Tuottaja:   Rod Hayes  Daniel Lappert  Helen McCole Bartusiak 
Säveltäjä:   Judy Rodman  Ross Vannelli 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Ensi-ilta:  2008
Kesto:  30 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Infobox OKNimi-testi OK: 
A Fix on draamaelokuva, joka kertoo Pyper-nimisestä teini-ikäisestä tytöstä ja hänen kavereistaan, joita on kiusattu 5-vuotiaasta asti. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Julianna Rose Mauriello ja Skye McCole Bartusiak.
Elokuvasta on jo tehty lyhyt versio, jota ei ole tarkoitus julkaista, vaan se aiotaan viedä esimerkiksi Cannesin elokuvajuhlille, jossa elokuvalle yritetään saada rahoittaja elokuvan pitkää versiota varten. lähde?
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Skye McCole Bartusiak  | … |  Natalie Coleman   |
|  Julianna Rose Mauriello  | … |  Pyper   |
|  Bridget Lappert  | … |  Catie   |
|  Andrew Sybert  | … |  Lemzel   |
|  Hailey Anne Nelson  | … |  Bess   |
|  Mackenzie Walker  | … |  Claire   |
|  Brittney Card  | … |  Harper   |
|  Daniel Martin  | … |  Clerk   |
|  Elizabeth Davenport  | … |  Angela   |
|  Rod Hayes  | … |  poliisimies   |
Lähde:
Aiheesta muualla

A Fix Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Kamerapuhelin

Kamerapuhelin on matkapuhelin, jossa on kamera. Siinä on yleensä muitakin tavallisessa matkapuhelimessa harvinaisempia toimintoja kuten WAP-selain, multimediaviestit, äänitys ja Java-sovellukset. Nykyään melkein kaikissa uusissa yli 50 euron hintaisissa puhelimissa on kamera. Yleensä kamerapuhelimella voi tallentaa myös videota.
Historia

Tiettävästi maailman ensimmäinen kamerapuhelin oli Samsungin SCH-V200, jossa oli 0,35 megapikselin kenno. Se tuli markkinoille Etelä-Koreassa kesäkuussa 2000. Marraskuussa 2000 tuli myyntiin Sharpin J-SH04, sen kenno on 0,11 megapikseliä. Kamerapuhelinta sai vain Japanista. Nokia 7650 tuli pienenä eränä kauppoihin kesäkuussa 2002, siinä oli 640*480 VGA kamera. Suomessa kameraliikkeissä suhtauduttiin uuteen tulokkaaseen rauhallisesti, kamerapuhelimen kuvaa pidettiin aivan liian heikkotasoisena. Tuolloin arveltiin, että jos kuva saadaan laadukkaammaksi, laitteesta saattaa tulla digitaalikameran kilpailija. 
Sony Ericssonin kamerakännykkää odotettiin kauppohin saman vuoden syksyksi.
Helmikuun 2012 lopulla Nokia julkisti 808 PureView'n, jonka kameran kenno on 41-megapikselinen.
Eräissä puhelimissa on useampia kameroita kuten Nokia 9 PureView, jossa on viisi takakameraa.
Tarkkuus ja kuvausominaisuudet

Ensimmäiset puhelinkamerat olivat aluksi yleensä VGA-tasoa, eli resoluutioltaan 640 x 480 eikä kuva ollut vielä kovin tarkka. Sen jälkeen markkinoille tulivat yhden megapikselin ja 1,3 megapikselin kamerat. Nykyisin matkapuhelinten kameroiden yleinen tarkkuus on viiden megapikselin luokkaa tai yli. Kehitys on johtanut yhä suurempiin resoluutioihin joten joissain malleissa, kuten esimerkiksi Nokia Lumia 1020:ssa, on 41 megapikselin kamera. Nykyisin kamerapuhelimet ovat suurilta osin syrjäyttäneet niin sanotut digipokkarit ja kuvanlaadultaan parhaat lähentelevät järjestelmäkameraa.
Kuvia

Laturetkeläisiä Säkylänharjulla, kuvattu Nokia C1-01:lla, jossa on VGA-kamera.
Auringonlasku Säkylän Pyhäjärvellä on kuvattu Nokian 6230i-kamerapuhelimella, jossa on 1,3 megapikselin kamera.
Tuolihissi Pelkosenniemen Pyhätunturilla keskipäivän auringossa joulukuussa, kuvattu Nokian N8-kamerapuhelimella, jonka kamera on 12 megapikselinen.
Golden Gaten silta kuvattuna Nokia 808 PureView - puhelimella, 34 megapikseliä.
Esimerkki kamerapuhelimesta: Nokia N73 ja sen kahden megapikselin kamera.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kamerapuhelin Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kamerapuhelimella otettuja kuvia Wikimedia Commonsissa
Sisättö (rautatieliikennepaikka)

Sisättö (lyh. Stö) on rautatieliikennepaikka Ikaalisten kaupungissa. Liikennepaikka sijaitsee rataosalla Tampere–Seinäjoki  Sisätön kylän Kivijärvenkulmalla, noin 48 kilometriä pohjoiseen Tampereen rautatieasemalta ja Helsingistä 235,4 rautatiekilometriä.
Sisättö on junakohtauspaikka eikä siellä ole kaupallista henkilö- tai tavaraliikennettä. Liikenteenohjaustoiminnot hoidetaan kaukokäytöllä, eikä asemalla ole miehitystä. Ratapihalla on pääraiteen lisäksi vain yksi sivuraide. Sisättö on ainoa Ikaalisten alueella oleva käytössä oleva matkustajajunien junaliikennepaikka. Varsinaista rautatieasemaa Ikaalisissa ei ole.
Leppävaaran Pallo

Leppävaaran Pallo (lyh. LePa) on vuonna 1957 perustettu junioritoimintaan keskittyvä espoolainen jalkapalloseura. Seuralla oli vuonna 2024 n. 1300 lisenssipelaajaa. LePa on Espoon kolmanneksi ja Suomen 11. suurin jalkapalloseura.
LePan edustusjoukkue on pelannut korkeimmillaan Kakkosessa. Kaudella 2025 LePan miesten joukkue pelaa Nelosessa.
Historia

Kun vuonna 1923 perustettu Leppävaaran Sisu oli lopettanut jalkapallotoiminnan, vaati alueen jalkapalloharrastajajoukko erikoisseuran perustamista. Leppävaaran Pallo perustettiin vuonna 1957. Perustajajäseniin kuului tunnettuja leppävaaralaisia, kuten Aaro Stykki, Erkki Moring, Vilho Herlin ja Kurt Nöjd. Seuran ensimmäisenä puheenjohtajana toimi Aaro Styrkki.
Ensimmäisenä kilpailukautena sarjoihin osallistui kolme miesjoukkuetta ja useampi juniorijoukkue. Vuonna 1964 LePa nousi silloiseen maakuntasarjaan eli maan kolmanneksi korkeimpaan sarjaportaaseen. 1960-luvullta 1990-luvullemenestys oli vaihtelevaa; LePa pelasi 4. ja 3. divisioonaa. Syksyllä 1998 LePa nousi Kakkoseen.
2000-luvun vaihteessa alueen voimakas kasvu toi toiminnallisia muutospaineita seuran toimintaan. 1990-luvun lopulla LePa oli tullut tunnetuksi vireästä aikuisten jalkapallotoiminnasta, mutta vuosituhannen vaiheessa seura halusi panostaa junioritoimintaan enemmän. Vuodesta 1997 lähtien on LePaan perustettu uusi ikäluokka joka vuosi. LePa aloitti samalla myös yhteistyön FC Espoon kasvattajaseurana ja miesten Kakkosen paikka siirrettiin kauden 2001 päätteeksi FC Espoolle. Muita kasvattajaseuroja olivat FC Kasiysi, Kauklahden Pyrintö ja Pohjois-Espoon Ponsi.
Seuran oma kuplahalli, LePa Areena, avattiin vuonna 2015 Leppävaaran urheilupuistoon. Hallia hallinnoi seuran omistama Leppävaaran Jalkapallohalli Oy. Leppävaaran Pallolla on oma seuratalo LePa Luola.
Vuoden 2019 Helsinki Cupissa LePa voitti seurahistoriansa ensimmäisen Helsinki Cup -kilpasarjamestaruuden, kun LePa-kasvateista koottu LePa/Alpha voitti turnauksen B17-sarjan. Finaalissa LePa/Alpha voitti brasilialaisen Ordin FC:n rangaistuspotkukilpailussa.
LePa toimi vuodet 2001-2022 FC Espoon kasvattajaseurana yhdessä FC Kasiysin, Kauklahden Pyrinnön ja Pohjois-Espoon Ponnen kanssa. Tällä hetkellä LePa ja FC Honka ry tekevät tiivistä yhteistyötä seurojen ja pelaajien kehityksen tukemiseksi.
Miesten edustusjoukkue pelasi kaudella 2024 Nelosta. LePalla oli vuoden 2023 lopussa noin 1200 jäsentä.
Seuran kasvatteja

Jusif Ali
Katriina Talaslahti
Saku Ylätupa
Seuran kunniajäsenet

Mika Numminen
Mikko Räsänen
Mikko "Rölli" Taivassalo⁠⁠⁠⁠⁠⁠⁠
Aiheesta muualla

Leppävaaran Pallon sivusto
| n k Espoon urheilu |
| --- | --- |
Urheilupaikat:  Espoon Bembölen FK-rata  Espoo Metro Areena  Espoonlahden uimahalli  Espoonlahden urheilupuisto  Esport  Keski-Espoon uimahalli  Kilon talli  Leppävaaran uimahalli  Leppävaaran Urheiluhalli  Leppävaaran urheilupuisto  Matinkylän jäähalli  Matinkylän uimahalli  Matinkylän urheilupuisto  Olarin uimahalli  Otahalli  Peikin Ratsastuskoulu  Solvallan urheiluopisto  Tapiolan jalkapallostadion  Tapiolan ratsastuskoulu  Tapiolan uimahalli  Tapiolan urheiluhalli  Tapiolan urheilupuisto  Tapiolan urheilupuiston jalkapallostadion  Westendin tennishalli 
Urheiluseurat:  Canoa  Cetus  Esbo Bollklubb  Esbo Idrottsförening  Esbo Skytteförening  FC Espoo  FC Honka  Espoo Basket Team  Espoo Expos  Espoo Rugby Club  Espoon Akilles  Espoon Hiihtoseura  Espoon Jääklubi  Espoon Jäätaiturit  Espoon Kiekkoseura  Espoon Palloseura Jalkapallo  Jääkiekko  Espoon Pesis  Espoon Suunta  Espoon Taitoluisteluklubi Revolutions  Espoon Tapiot  Espoon Telinetaiturit  Espoon Tikka  Esport Oilers  Etelä-Espoon Pallo  Fjällskidarklubben-37  Gammelgårds Ungdoms & Allmogeförening  Golden Futsal Team  HC KJH  HooGee  Idrottsklubben-32  IK Örnen  Jäähonka  FC Kasiysi  Kauklahden Pyrintö  Kiekko-Espoo  Kilo Idrottsförening  Laaksolahden Jalkapalloseura  FC Laatupallo Espoo  Leppävaaran budoseura  Leppävaaran Pallo  Leppävaaran Pyrintö  Leppävaaran Sisu  Länsiväylän Dynamo  Olarin Tarmo -77  Olarin Voimistelijat  Peräkylän Ponnistus  Pohjois-Espoon Ponsi  Polin Pallo  SexyPöxyt  Smash-Tennis  Tapiolan Honka  Tapiolan Voimistelijat  Viherlaakson Veikot  Westend Indians 
Urheilutapahtumat:  Juoksu Länsiväyläjuoksu  Viestijuoksun SM 2008  Jääkiekko U-18 MM 2024  Naisten MM 1999  Naisten MM 2019  Jääpallo MM 1975  Maalipallo MM 2014  Ravi Finlandia-ajo  Erkon Pokaali  Kuninkuusravit 2017  Suuri Suomalainen Derby  Ringette MM 2000  Taitoluistelu EM 2023  Uinti Sprinttiuinnin EM 1992  Pitkän radan SM 2006  Pitkän radan SM 2007  Pitkän radan SM 2008  Yleisurheilu Kalevan kisat 2009  Kalevan kisat 2025  Vammaisyleisurheilun EM 2005  U-23 EM 2023  Sisäratojen SM 1970  Sisäratojen SM 1979 
Muuta:  Pääkaupunkiseudun paras urheilija
Miesten Ykköspesis-kausi 2024

| --- | --- |
Järjestyksessä:  44.
Joukkueita:  12
Runkosarja
Päiväys:  8. toukokuuta – 6. elokuuta
Voittaja:  Kankaanpään Maila
Pudotuspelit
Päiväys:  8. elokuuta – 27. elokuuta
Mestari:  Kankaanpään Maila
Sarjakarsinta
Putoaja(t):  Oulun Lippo Joensuun Maila 2
Muut sarjat
Ylempi sarja:  Superpesis
Alempi sarja:  Suomensarja
Naisten kausi:  Naisten Ykköspesis
   ← 2023  2025 →
Ykköspesiksen kausi 2024 oli järjestyksessä Suomen pesäpallon toiseksi korkeimman sarjatason Ykköspesiksen 44. kausi.