stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Philippe d’Orléans
Suku ja koulutus

Philippen vanhemmat olivat kuningas Ludvig Filipin vanhin poika, kruununprinssi ja Orléansin herttua Ferdinand Filip sekä Helena von Mecklenburg-Schwerin. Isänsä kuoltua tapaturmaisesti vuonna 1842 Philippestä tuli nelivuotiaana Ranskan kruununprinssi.
Häntä varten luotiin uusi Pariisin kreivin arvo. Kun Ludvig Filip helmikuun vallankumouksen seurauksena joutui luopumaan kruunusta 24. helmikuuta 1848, yhdeksänvuotiaan kruununprinssin äiti yritti saada edustajainkamarin julistamaan hänet kuninkaaksi. Johtavista poliitikoista André Dupin ja Odilon Barrot tukivat ajatusta, mutta se kaatui tasavaltalaisten vastustukseen, jolloin nuori kruununprinssi joutui seuraamaan muuta kuningasperhettä maanpakoon. Hän varttui osin Englannissa, osin äitinsä luona Saksan Eisenachissa.
Nuoruus

Philippe matkusteli nuorena paljon ja julkaisi vuonna 1861 Lähi-itää kuvaavan matkakertomuksen Damas et le Liban. Yhdessä veljensä Chartresin herttua Robertin kanssa hän osallistui vuosina 1861–1862 vapaaehtoisena Yhdysvaltain sisällissotaan Pohjoisvaltioiden puolella toimien kenraali George B. McClellanin adjutanttina sekä palvellen tämän esikunnassa kapteenin arvoisena. Philippe osallistui muun muassa Yorktownin piiritykseen sekä Williamsburgin, Fair Oaksin ja Gaines Millin taisteluihin, mutta erosi palveluksesta Ranskan ja Yhdysvaltojen suhteiden huononnuttua Meksikon-kysymyksen vuoksi.
Avioliitto ja lapset

Philippe palasi Englantiin, jossa hän vuonna 1864 avioitui serkkunsa, herttuatar Maria Isabel d’Orléans-Montpensierin (1848–1919) kanssa, joka oli Antoine d'Orléansin ja Espanjan infanta Maria Luisa Fernandan vanhin tytär. Heille syntyi neljä poikaa ja neljä tytärtä, joista kuusi eli aikuiseksi asti.
Prinsessa Marie Amélie d'Orléans (1865–1951), avioitui Portugalin kuningas Kaarle I:n kanssa vuonna 1886. Heille syntyi kolme lasta, joista yksi oli Portugalin viimeinen kuningas Emanuel II.
Prinssi Louis Philippe Robert, Orléansin herttua (1869–1926), avioitui Itävallan arkkiherttuatar Maria Dorothea von Habsburg-Lothringenin (1867–1932)   kanssa vuonna 1896, joka oli Itävallan arkkiherttua Josef Karlin ja Saksi-Goburg-Koharyn herttuattaren Clotilde tytär. Avioliitto oli lapseton.
Prinsessa Hélène d'Orleáns (1871–1951), avioitui Emmanuel Philibertin, Aostan herttuan kanssa vuonna 1895
Prinssi Charles d'Orléans (21. tammikuuta 1875 – 8. kesäkuuta 1875), kuoli alle puolivuotiaana
Prinsessa Isabelle d'Orléans (1878–1961), avioitui Guisen herttuan prinssi Jeanin kanssa vuonna 1899. Heidän poikansa oli kruununtavoittelija veljensä Louis'n kuoleman jälkeen.
Prinssi Jacques d'Orléans (5. huhtikuuta 1880 – 22. tammikuuta 1881), kuoli alle vuoden ikäisenä
Prinsessa Louise d'Orléans (1882–1958), avioitui Espanjan infante, Carlos de Bourbon-Molempain Sisilain kanssa vuonna 1907. Tyttärensä Maria de las Mercedes de Bourbon-Molempain Sisiliain kautta hän oli Espanjan kuningas Juan Carlos I:n isoäiti ja kuningas Felipe VI:n isoisoäiti.
Prinssi Ferdinand d'Orléans, Montpensier'n herttua (1884–1924), avioitui Marie Isabelle Gonzales de Olañeta et Ibaretta, markiisitar de Valdeterrazo kanssa vuonna 1921
Kruununtavoittelija

Ranskan–Saksan sodan sytyttyä vuonna 1870 Philippe tarjoutui palvelemaan Ranskan armeijassa, mutta Ranskan lainsäätäjäkunta hylkäsi ehdotuksen. Toisen keisarikunnan kukistuttua määräykset Orléansien maastakarkotuksesta vanhenivat, ja hän palasi takaisin Ranskaan yksityishenkilönä. Rojalistit olivat tuolloin saaneet enemmistön vastaperustetun kolmannen tasavallan kansalliskokoukseen, ja monarkian palauttamisen suurimpana esteenä oli kuningasmielisten sisäinen jako Bourbonien ja Orléansien tukijoihin. Koska Bourbon-suvun päämies, Chambordin kreivi Henri oli vanha ja lapseton, orleanistitkin olisivat voineet tukea hänen kuninkuuttaan väliaikaisena ratkaisuna. Ongelmaksi muodostui Chambordin jyrkkä vanhoillisuus, joka vieroitti hänet omatkin kannattajansa.
Sovun merkeissä Philippe vieraili 5. elokuuta 1873 Chambordin luona Frohsdorfissa ja tunnusti tämän oikeuden Ranskan kruunuun. Näin syntynyt liitto orleanistien ja legitimistien välillä ei kuitenkaan riittänyt nostamaan Chambordia kuninkaaksi, sillä tämä asetti jälleen mahdottomia ehtoja. Yhteistyö hajosi pari vuotta myöhemmin ja pääosa Ranskan rojalisteista jäi odottamaan Chambordin kuolemaa voidakseen yhdistyä mielipiteiltään joustavamman Pariisin kreivin ympärille. Chambordin kuoltua elokuussa 1883 pääosa legitimisteistä tunnustikin Philippen lailliseksi kruununtavoittelijaksi. Monarkian palauttamiselle edullinen suhdanne oli kuitenkin jo mennyt ohi ja tasavalta tullut jäädäkseen.
Philippen kuninkaallinen esiintyminen alkoi kaikesta huolimatta epäilyttää tasavaltalaisia. Hänen järjestettyään Pariisissa suurimuotoiset häät tyttärelleen Marie Amélielle tämän mennessä naimisiin Portugalin kruununprinssin Kaarlen kanssa Ranskan parlamentti sääti kesäkuussa 1886 lain, jolla kaikki entisten hallitsijasukujen päämiehet määrättiin karkotettaviksi maasta. Pariisin kreivi muutti uudelleen Englantiin, jossa asui loppuikänsä ja kuoli 56-vuotiaana Twickenhamissa syyskuussa 1894.
Perintö

Hänen kuoltuaan orleanistien kruununtavoittelijaksi tuli hänen vanhin poikansa Louis Philippe Robert d’Orléans.
Philippe d’Orléans julkaisi tutkielmia Englannin työoloista ja ammattiyhdistyksistä sekä vuosina 1874–1889 seitsenosaisen kuvauksen Yhdysvaltain sisällissodasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Philippe d’Orléans Wikimedia Commonsissa
Pidgin (pikaviestin)

| Pidgin |
| --- | --- |

 Pidginin keskusteluikkuna Ubuntussa.
Kehittäjä:  Sean Egan
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  1998 nimellä Gaim
Vakaa versio:  2.14.13 (23. helmikuuta 2024)
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  pikaviestintäohjelma
Käyttökielet:  83
Alusta:  alustariippumaton
Ohjelmointikielet:  C
Lisenssi:  GPL
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Versiohallinta
Pidgin (entinen Gaim) on avoimeen lähdekoodiin perustuva pikaviestintäohjelma, joka tukee lähes kaikkia yleisesti käytettyjä pikaviestinprotokollia ja -palveluita sekä IRCiä. Pidgin toimii muun muassa Windowsilla, Linuxilla ja macOS:llä. Vuonna 2007 sillä arvioitiin olevan yli kolme miljoonaa käyttäjää.
Arkkitehtuuri

Pidgin rakentuu libpurple-kirjaston päälle ja käyttää GTK+-käyttöliittymäkirjastoa. Pidginiä varten kehitetty libpurple (entinen libgaim) on pikaviestinohjelmien ytimeksi tarkoitettu kirjasto, joka muun muassa hoitaa yhteydenpidon eri pikaviestinverkkoihin sekä hallinnoi käyttäjätilejä ja asetuksia. Siihen perustuvien ohjelmien, kuten Pidginin tehtäväksi jää toteuttaa käyttöliittymä ja vuorovaikutus käyttäjän kanssa. Muita libpurplea käyttäviä ohjelmia ovat ainakin tekstitilassa toimiva Finch sekä OS X:lle tarkoitettu Adium.
Ominaisuuksia

Tukee useita käyttöjärjestelmiä, mukaan lukien Windows, Linux,  BSD ja jotkin muut Unix-johdannaiset.
Tukee laajaa kirjoa erilaisia protokollia.
Ohjelmalla voi olla kirjautuneena moneen verkkoon samaan aikaan.
Buddy Pounce: automaattiset toiminnot, kun tuttava vaihtaa tilaansa
Useiden tuttavien ryhmitteleminen yhdeksi ”kontaktiksi”
Keskustelujen tallentaminen lokiin
Välilehdet keskusteluikkunassa
Tiedostosiirrot ja poissaoloviestit useilla protokollilla
Oikoluku
Lisäosat/laajennukset
Käyttäjätilit ja niiden salasanat tallennetaan kryptaamattomana tekstitiedostoon
Ominaisuuksia > Tuetut protokollat

.NET Messenger Service (Windows Live Messenger / MSN)
Gadu-Gadu
IRC
Novell GroupWise
OpenNap
OSCAR (AIM, ICQ, .Mac)
SILC
Skype (Skype for Pidgin -lisäosalla)
XMPP (Google Talk, Facebook)
Yahoo! Messenger
Zephyr
Lotus Sametime
SIP
Nimeämiskiista

Alun perin Pidgin tunnettiin nimellä GTK+ AOL Instant Messenger, mutta AOL:n painostuksesta nimeksi vaihdettiin Gaim. Myöhemmin AOL rekisteröi tavaramerkin AIM ja alkoi painostaa Gaimin kehittäjiä. Lopulta 6. huhtikuuta 2007 Gaimin kehitystiimi julkaisi pitkän välienselvittelyn tuloksen, ja Gaim nimettiin uudelleen toistamiseen, tällä kertaa Pidginiksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pidginin virallinen sivusto (englanniksi)
Pidgin Project Info Sourceforge.netissä (englanniksi)
Pidginin tuttavalista.
Racing Louisville FC

Racing Louisville FC on yhdysvaltalainen naisten ammattilaisjalkapalloseura Louisvillesta, Kentuckysta. Seura pelaa NWSL-sarjassa. Seuran kotikenttä on Lynn Family Stadium ja päävalmentaja Lars Kim Björkegren.
Riegersburgin linna

Riegersburgin linna on keskiaikainen linnoitus Itävallassa Steiermarkin osavaltiossa. Se sijaitsee sammuneen tulivuoren huipulla 450 metrin korkeudessa.
Ensimmäinen maininta Riegersburgista on vuodelta 1138. Linnan nimi saattaa olla peräisin silloisesta omistajasta Rüdiger von Hohenbergistä.
Nykyisin Liechtensteinin ruhtinassuku omistaa linnan.  Ruhtinas Johann von und zu Liechtenstein osti sen huutokaupasta vuonna 1822.
Aiheesta muualla

https://www.dieriegersburg.at (saksaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Riegersburg Castle
Käännös suomeksi
Risebergan luostari

Luostarin rauniot
Risebergin luostari on entinen luostari Ruotsissa nykyisen Lekebergin kunnan alueella. Luostari oli sistersiläinen nunnaluostari ja oli toiminnassa 1100-luvun lopusta 1500-luvun puoliväliin. Kun uskonpuhdistus tuli vuonna 1527, niin luostarin omaisuus vietiin valtiolle. Vuonna 1546 luostariin osui salama ja se paloi kokonaan.
Raija Mattila

Raija Aulikki Mattila (s. 10. huhtikuuta 1956 Helsinki) on assyriologian dosentti Helsingin yliopistossa ja Suomen Lähi-idän instituutin entinen johtaja. Mattila toimi instituutin johtajana vuosina 2005–2008, jolloin instituutin käyttöön ostettiin historiallinen Zeitunan talo Damaskoksen Vanhasta kaupungista. Mattilan kaudella vuonna 2007 julkaistiin myös ensimmäinen laajamittainen suomi–arabia-sanakirja. Mattila palasi instituutin johtajaksi vuosiksi 2014–2020.
Mattila valmistui filosofian maisteriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1985, pääaineena assyriologia. Vuonna 2000 Mattila väitteli tohtoriksi (assyriologia, Helsingin yliopisto).[lähde? ]
Prytaneion (Priene)

| Prytaneion |
| --- | --- |
 Prienen prytaneion
Sijainti:  Prienen arkeologinen alue, Güllübahçe, Söke, Aydın, Turkki
Koordinaatit:  37°39′33″N, 27°17′54″E
Rakennustyyppi:  prytaneion
Valmistumisvuosi:  n. 180 eaa.–150 jaa.
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Prienen prytaneion oli antiikin aikainen prytaneion Prienessä Vähässä-Aasiassa, nykyisessä Turkissa.
Historia

Prytaneioniksi tulkittu rakennus tehtiin alun perin hellenistisellä kaudella noin vuonna 180 eaa. Se toimi kaupungin johtavien virkamiesten kókoontumispaikkana ja pitohuoneena. Rakennuksen länsiseinä on osaksi yhteinen Buleuterionin itäseinän kanssa, mikä ajoittaa rakennusten varhaisimman vaiheen samalle ajalle. Prytaneionin ajoitus noin vuoteen 180 eaa. perustuu siihen, että se arvioidaan hieman noin vuoteen 200 eaa. ajoitettua Buleuterionia nuoremmaksi. Prienessä on todennäköisesti ollut vielä varhaisempi prytaneion kuitenkin jo ennen sitä, sillä kaupungista löydetyt 300-luvulle eaa. ajoitetut piirtokirjoitukset mainitsevat sellaisen. Rakennus uusittiin Rooman keisarikaudella viimeistään noin vuonna 150 jaa.
Rakennus

Prytaneion sijaitsi Prienen alakaupungin keskiosissa Pyhän stoan pohjoispuolella ja Buleuterionin itäpuolella. Rakennus on säilynyt nykyaikaan vain huonosti. Nykyiset rauniot ovat pääosin sen viimeisestä vaiheesta roomalaiselta kaudelta.
Rakennuksen pituus pohjois-eteläsuunnassa on ollut noin 24 metriä ja leveys itä-länsisuunnassa noin 17,5 metriä. Keskiössä oli roomalaisessa vaiheessa kivetty peristyylipiha, jonka koko oli noin 7 × 7 metriä. Ei ole varmuutta siitä, oliko se olemassa jo varhemmin. Pihan pohjois- ja eteläpuolella oli kummallakin kolme huonetta ja länsipuolella kaksi huonetta. Sisäänkäynti oli eteläsivulta eteläosan keskimmäisen huoneen kautta. Sen itäpuolisessa huoneessa eli rakennuksen kaakkoishuoneessa oli pyhän hestia-tulen liesi, joka oli ilmeisesti peräisin jo rakennuksen varhaisemmasta vaiheesta.
Rakennuksessa ei ole ilmeisiä prytaneioneille tyypillisiä pitotiloja, ja siinä on joitakin yksityistalon piirteitä. Tällä perusteella rakennuksen tulkinta prytaneioniksi on joskus myös kyseenalaistettu.
Ranskan suursinetti

Sinetin etupuoli
Sinetin kääntöpuoli
Ranskan suursinetti (ransk. Grand sceau de France) on Ranskan virallinen sinetti. Se symboloi oikeutta ja vapautta.
Ancien régime -aikoina kuninkaan hoviin kuuluvan kanslerin vastuulla oli pitää huolta fyysisiä sinettejä ja valvoa virallisten dokumenttien sinetöintiä. Kuninkaan kuoltua kanslerin tehtävä oli myös tuhota kuninkaan sinetit, ja tuon rituaalin aikana kanslerin ei tarvinnut käyttää suruvaatetusta.
Nykyään sinetistä pitää huolta Ranskan oikeusministeriö, ja uuden oikeusministerin astuessa virkaan väistyvä ministeri luovuttaa sinetin uudelle vastuuhenkilölle. Tämän takija oikeusministerillä on ylimääräinen titteli: sinettien haltija. Sinetti on ollut sama kolmannen tasavallan ajoilta lähtien. Viidennen tasavallan aikana sinettiä on käytetty perustuslain ja sen muutosten sinetöimiseen.
Pilvi Takala

Pilvi Takala vuonna 2022.
Pilvi Takala (s. 1981 Helsinki) on suomalainen kuvataiteilija. Hän asuu ja työskentelee Helsingissä ja Berliinissä.
Takala valmistui kuvataiteen maisteriksi Taideyliopiston Kuvataideakatemiasta 2006. Hän on opiskellut myös ympäristötaidetta Glasgow School of Artsissa. Takalan keskeisinä työskentelymuotoina on video ja performanssi. Hänen taiteessaan kommentoidaan erilaisia yhteisöllisiä ja yhteiskunnallisia todellisuuksia. Vuonna 2013 hän oli Ars Fennica -palkintoehdokkaana.
Takala sai hollantilaisen Prix de Rome -palkinnon vuonna 2011 sekä Emdash Award -palkinnon ja kuvataiteen valtionpalkinnon vuonna 2013. Hän oli Suomen edustaja Venetsian biennaalissa vuonna 2021.
Keskeisiä teoksia

Trainee (Harjoittelija), 2008, installaatio interventiosta
Real Snow White, 2009, 9:19 video
The Committee (Komitea), 2014, 15:00 video
Invisible Friend (Näkymätön ystävä), 2016, tekstiviestipalvelu
Close Watch (Valvonnan alla), 2022, videoinstallaatio
Palkintoja

Kettupäivät, Paras kokeellinen elokuva (Real Snow White), 2010
Prix de Rome, 2011
Emdash Award, 2013
Kuvataiteen valtionpalkinto, 2013
AVEK-palkinto, 2023
Aiheesta muualla

Pilvi Takalan verkkosivut (englanniksi)
Pilvi Takala AV-arkissa
Pilvi Takala Kiasman sivuilla
Collen, Laurins: Pilvi Takala and the Art of Awkwardness The New Yorker. 12.6.2023. (englanniksi)
Fullerton, Elizabet: Security guard, schoolgirl, Snow White … the artist who films herself undercover The Guardian. 22.3.2023. (englanniksi)
Hayes, Chris: Pilvi Takala: The Art of Awkwardness ArtReview.com. 12.5.2023. (englanniksi)
Rajatila

Rajatila voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Epävakaa persoonallisuus
Galleria Rajatila
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Rajatila”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ragnhild (Norjan prinsessa)

| Ragnhild |
| --- | --- |
 Norjan prinsessa
 
Syntynyt:  9. kesäkuuta 1930 Oslo, Norja
Kuollut:  16. syyskuuta 2012 (82 vuotta) Rio de Janeiro, Brasilia
Puoliso:  Erling Lorentzen (1953–2012†)
Lapset:  Haakon Lorentzen Ingeborg Lorentzen Ragnhild Lorentzen
Suku:  Glücksburg
Isä:  Kuningas Olavi V
Äiti:  Prinsessa Märtha
Uskonto:  Norjan kirkko
Ragnhild isänsä ja Ajaxin kanssa 1931.
Prinsessa Ragnhild (9. kesäkuuta 1930 – 16. syyskuuta 2012) oli Norjan kuningasperheen jäsen. Hän oli kuningas Olavi V:n ja tämän puolison prinsessa Märthan tytär sekä kuningas Harald V:n ja prinsessa Astridin sisko.
Ragnhild meni 15. toukokuuta 1953 naimisiin liikemies Erling Lorentzenin kanssa. Kolme lasta saanut pari asui pitkään Brasiliassa. Ragnhild kuoli syyskuussa 2012 kotonaan Rio de Janeirossa.
Kuningatar Maudin maalla Antarktiksella sijaitsee prinsessa Ragnhildin mukaan nimetty rannikkoalue.
Prinsessa Ragnhildin monogrammi.
Lapset

Haakon Lorentzen (s. 23. elokuuta 1954)
Ingeborg Lorentzen (s. 27. helmikuuta 1957)
Ragnhild Lorentzen (s. 8. toukokuuta 1968)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ragnhild (Norjan prinsessa) Wikimedia Commonsissa
Puhekupla (orkesteri)

Puhekupla on suomalainen kuplettiperinteen jatkaja.
Kokoonpano

Jussi Liski: laulu, basso
Jussi Saksa: laulu, saksofoni, kitara
Ari Siikasaari: laulu, kitara
Seppo Suhonen: laulu, rummut
Diskografia

Kupla puhkeaa, ( 2013 ) AXR-music
Kuvat

Ari Siikasaari
Jussi Liski
Jussi Saksa
Seppo Suhonen
Richard Romanus

Richard Romanus (8. helmikuuta 1943 – 23. joulukuuta 2023 Vólos) oli yhdysvaltalainen näyttelijä.
Vermontissa amerikanlibanonilaiseen perheeseen syntynyt Romanus esiintyi esimerkiksi Martin Scorsesen elokuvassa Sudenpesä (1973) ja Charles Bronsonin tähdittämässä elokuvassa Jack Murphyn laki (1986). Hänellä oli pieniä rooleja myös televisiosarjoissa, kuten Sopranosissa ja Ihmemies MacGyverissa.
Romanus oli Robert Romanuksen veli ja Kari Lizerin lanko.
Aiheesta muualla

Richard Romanus Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Raija Massala

Raija Massala (1. lokakuuta 1938 Pyhäselkä – 11. lokakuuta 2016 Nizza, Ranska) oli suomalainen radio- ja televisiotoimittaja, joka työskenteli koko työuransa freelancerinä Yleisradiolle.
Massala tuli tunnetuksi vuonna 1968 aloitetun radion ajankohtaisohjelman Aamun peilin ensimmäisenä juontajana, aluksi työparinaan Jukka Koponen ja myöhemmin Tommy Tabermann. 1970-luvun alkuvuosina Massala siirtyi Päivän peilin vetäjäksi, ja vuonna 1981 hänet nimitettiin Yleisradion radiouutisten ensimmäiseksi naispuoliseksi poliittiseksi toimittajaksi. Uransa jälkipuolen Massala teki television puolella A-studiossa ja juonsi myös monia vaaleihin liittyviä tv-lähetyksiä.
Vuonna 1998 Massalalle myönnettiin valtion journalistipalkinto. Eläkevuosiaan hän vietti Ranskan Rivieralla ja kuoli Nizzassa 78-vuotiaana.
Aiheesta muualla

Raija Massala Ritva-tietokannassa, Radio- ja tv-arkisto, Kansallinen audiovisuaalinen instituutti Kavi
Racket Boys

| Racket Boys> 라켓소년단 |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  85 min
Pääosissa:   Kim Sang-kyung  Oh Na-ra  Park Hyo-joo 
Alkuperämaa:   Korean tasavalta
Verkko:   SBS  Netflix
Esitetty:  13. toukokuuta 2021 – 26. heinäkuuta 2021
Jaksoja:  16
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):   Studio S  Pan Entertainment 
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb
Racket Boys (hangul: 라켓소년단; hanja: 	라켓少年團; uudistettu latinisaatio: Raketsonyeondan) on televisioyhtiö SBS:n esittämä eteläkorealainen draamasarja. Sen päärooleissa ovat Kim Sang-kyung, Oh Na-ra ja Park Hyo-joo.
Suomessa sarja alkoi samanaikaisesti Netflixissä.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Ratiné

Ratiné (ransk. ratiné) on talvitakeissa aiemmin käytetty paksu, karstalankainen villakangas, jonka pintakuidut on nukituksen jälkeen hierretty eli ratinoitu nyppyiseksi, aaltokuvioiseksi, raitaiseksi tai helmimäiseksi. Hiertäminen tapahtui nahalla tai kautsulla päällystetyillä levyillä, joista ylemmän värähtelevää liikettä viimeistelyssä vaihdeltiin halutulla tavalla. Täten aikaansaatu pintamuoto oli pysyvä. Puuvillaratiné oli lasten takeissa käytettyä paksua ratinoitua flanellia.
Prahova (piirikunta)

| Prahovan piirikunta Județul Prahova |
| --- | --- |
 Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Romania
Kehitysalue:  Sud
Historiallinen alue:  Valakia (Muntenia)
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ploiești
Pinta-ala:  4 716 km²
Väkiluku (2014):  752 322
 – väestötiheys:  159,5 as./km²
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  PH
 
Consiliul Județean Prahova
Prahova on piirikunta Romanian Munteniassa. Piirikunnan pääkaupunki on Ploiești. Sen pinta-ala on 4 716 km² ja siellä on noin 752 322 asukasta (vuonna 2014).
Maantiede

Piirikunnan pinta-ala on yhteensä 4 716 km². Vuoristoisen alueen lävitse virtaa Prahovajoki.
Prahovan piirikunta rajautuu idässä Buzăun piirikuntaan, lännessä Dâmbovițan piirikuntaan, pohjoisessa Braşovin piirikuntaan sekä etelässä Ialomiţan ja Ilfovin piirikuntiin.
Kaupungit ja kunnat > Kaupungit

Ploiești
Câmpina
Azuga
Băicoi
Boldești-Scăeni
Breaza
Bușteni
Comarnic
Mizil
Plopeni
Sinaia
Slǎnic
Urlați
Vălenii de Munte
Kaupungit ja kunnat > Kunnat

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Adunați  Albești-Paleologu  Aluniș  Apostolache  Ariceștii Rahtivani  Ariceștii Zeletin  Baba Ana  Balta Doamnei  Bălțești  Bănești  Bărcănești  Bătrâni  Berceni  Bertea |  Blejoi  Boldești-Grădiștea  Brazi  Brebu  Bucov  Călugăreni  Cărbunești  Ceptura  Cerașu  Chiojdeanca  Ciorani  Cocorăștii Mislii  Cocorăștii Colț  Colceag |  Cornu  Cosminele  Drăgănești  Drajna  Dumbrava  Dumbrăvești  Filipeștii de Pădure  Filipeștii de Târg  Fântânele  Florești  Fulga  Gherghița  Gorgota  Gornet |  Gornet-Cricov  Gura Vadului  Gura Vitioarei  Iordăcheanu  Izvoarele  Jugureni  Lapoș  Lipănești  Măgurele  Măgureni  Măneciu  Mănești  Olari  Păcureți |  Păulești  Plopu  Podenii Noi  Poiana Câmpina  Poienarii Burchii  Posești  Predeal-Sărari  Provița de Jos  Provița de Sus  Puchenii Mari  Râfov  Salcia  Sălciile  Scorțeni |  Secăria  Sângeru  Șirna  Șoimari  Șotrile  Starchiojd  Ștefești  Surani  Talea  Tătaru  Teișani  Telega  Tinosu  Târgșoru Vechi |  Tomșani  Vadu Săpat  Valea Călugărească  Valea Doftanei  Vărbilău  Vâlcănești |
Väestö

Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan piirikunnassa oli 735 903 asukasta ja sen väestötiheys oli 156,04 asukasta neliökilometrillä. Se oli siten Romanian väkirikkain piirikunta.
Piirikunnan asukkaista romanialaisia on 97,74 %, loput muiden muassa romaneja.
| Vuosi | Piirikunnan väestönkasvu |
| --- | --- |
1948: 557 776
1956:  623 817
1966:  701 057
1977:  817 168
1992:  874 349
2002:  829 945
2011:  735 903
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Prahovan piirikunta Wikimedia Commonsissa
Piirikunnan viralliset internetsivut (romaniaksi)
Romanian piirikunnat
Alba
Arad
Argeș
Bacău
Bihor
Bistrița-Năsăud
Botoșani
Brașov
Brăila
Buzău
Caraș-Severin
Călărași
Cluj
Constanța
Covasna
Dâmbovița
Dolj
Galați
Giurgiu
Gorj
Harghita
Hunedoara
Ialomița
Iași
Ilfov
Maramureș
Mehedinți
Mureș
Neamț
Olt
Prahova
Satu Mare
Sălaj
Sibiu
Suceava
Teleorman
Timiș
Tulcea
Vaslui
Vâlcea
Vrancea
Ragne Kytölä

Siv Ragne Kytölä (o.s. Backman, s. 15. maaliskuuta 1965 Vaasa) on suomalainen yleisurheilun moniottelija. Kytölä voitti ulkoradoilla kaksi Suomen mestaruutta seitsenottelussa ja yhden pituushypyn mestaruuden. Hän saavutti SM-mitaleita myös kolmiloikassa ja 100 metrin aitajuoksussa. Seitsenottelussa hänen piste-ennätyksensä on 6089 vuodelta 1989. Seuratasolla hän edusti lohjalaista Virkby Startia ja Helsingfors IFK:ta.
Saavutukset

Seitsenottelu:
Suomen mestari: 1985, 1986
SM-hopea: 1987, 1991
SM-pronssi: 1983
14. sija yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 1991
15. sija yleisurheilun maailmanmestaruuskilpailuissa 1987
21. sija kesäolympialaisissa 1988
Pituushyppy:
Suomen mestari: 1985
SM-hopea: 1987, 1989, 1990
SM-pronssi: 1986, 1991
Kolmiloikka:
Suomen mestari: 1990 (epävirallinen näytöslaji)
SM-hopea: 1991
100 metrin aitajuoksu:
SM-hopea: 1990
SM-pronssi: 1988
Ennätykset

100 metrin aitajuoksu: 13,75 (1990)
200 metrin juoksu: 24,87 (1990)
800 metrin juoksu: 2.10,51 (1988)
korkeushyppy: 182 (1987)
pituushyppy: 658 (1990)
kolmiloikka: 13,52 (1992)
kuulantyöntö: 12,83 (1991)
keihäänheitto: 45,86 (1991)
seitsenottelu: 6089 (1989)
viisiottelu hallissa: 4193 (1988)
Muuta

Ragne Kytölän tytär Kira Kytölä on myös yleisurheilija, jota hän valmentaa.