stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Makurdi

| Makurdi |
| --- | --- |
 Silta Makurdissa Benuejoen yli.
 Makurdi
 Koordinaatit: 7.7381°N, 8.5320°E 
Valtio:   Nigeria
Osavaltio:  Benue
Paikallishallintoalue:  Makurdi
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  paikallishallintoalue, kaupunki
Pinta-ala  ():  
 – Kokonaispinta-ala:  937,4 km²
Väkiluku (2006)  ():  297 398
Aikavyöhyke:  UTC+1
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Makurdi on Nigerian Benuen osavaltion pääkaupunki ja yksi osavaltion paikallishallintoalueista (LGA). Makurdi sijaitsee Nigerjoen sivuhaaran Benuejoen varrella Nigerian itäisessä keskiosassa, linnuntietä 185 kilometriä pääkaupunki Abujasta kaakkoon. Vuonna 2006 Ikejan väkiluku oli 297 398.
Makurdi perustettiin noin 1927 kun rautatietä Port Harcourtista (449 km lounaaseen Makurdista) jatkettiin Josiin ja Kadunaan. Paikkakunnasta kehittyi nopeasti liikenteen ja kaupankäynnin keskus. Kun aiempi Benue-Plateaun osavaltio jaettiin kahdeksi osavaltioksi vuonna 1976, Makurdi valittiin Benuen osavaltion pääkaupungiksi.
Benuejoen yli rakennettiin 800 metriä pitkä yhdistetty rautatie-maantiesilta (1932), joka vahvisti kaupungin asemaa keskeisenä liikenteen solmupisteenä. Kaupungin kautta kulkee valtatie ja siellä on lentoasema. Se on Nigerian pohjoisten osavaltioiden karjakuljetusten keskeinen jälleenrahtauspaikka. Nigerjoen veden ollessa korkealla kesä-marraskuussa, Makurdissa toimii tavarasatama, josta muun muassa seudulla kasvatettua seesaminsiementä ja puuvillaa laivataan Lokojaan (203 km länteen Niger- ja Benuejokien liittymäkohdassa) ja Nigerjoen deltan satamiin. Kaupunki on ympäröivällä alueella  kasvatetun jamssin, durran, hirssin, riisin, kassavan, voipuun siemeniä (karitepähkinöitä), seesamiöljyn, maapähkinän, soijapavun ja puuvillan markkinapaikka. Siellä rakennetaan myös keskikokoisia jokiveneitä. 1970-luvun lopulla rakennettiin maaöljyn siirtoputki Makurdiin Port Harcourtin läheiseltä jalostamolta. Makurdin lähellä on laajat kalkkikivi- ja marmoriesiintymiä, ja kaupungin kaakkoispuolella Gbokossa on sementtitehdas.
Kaupungissa toimii muun muassa Benuen osavaltioyliopisto ja Makurdin Joseph Sarwuan Tarkan yliopisto (aiempi Makurdin maatalouden federaatioyliopisto).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Makurdi Wikimedia Commonsissa
Klimatafel von Makurdi / Nigeria (ilmastotilasto) (saksaksi) (dwd.de)
Makuualusta

Umpisolumuovinen retkipatja rullalla kuljetusasennossa.
Makuualusta, kenttäpatja  tai retkipatja on retkeilyssä ja eränkäynnissä käytetty patja, jonka tarkoitus on eristää nukkuva ihminen alustan kylmyydestä ja kosteudesta. Patjaa käytetään yleensä yövyttäessä teltassa tai laavussa. Ohuempien patjojen pehmentävä vaikutus ei yleensä ole merkittävä. Patjojen olennainen ominaisuus on eristekyvyn säilyminen painon alla, sillä makuupussi menee nukkujan alla kasaan eikä eristä kylmyydestä.
Makuualustatyypit

Solumuovipatja on valmistettu umpisolumuovista, ja se on kevyt, tyypillisesti n. 400 g:n painoinen. Paksuudet vaihtelevat välillä 0,5–1,5 cm. Solumuovipatja kestää kulutusta hyvin, ei ime kosteutta ja on heti käyttövalmis. Yksi 1 cm:n paksuinen patja riittää kesäolosuhteissa, talvella suositellaan kahta patjaa tai vähintään yhtä 1,5 cm:n paksuista patjaa. Umpisolumuovipatja voi olla sileä tai muotoiltu.
Ilmatäytteinen patja on toinen suosittu patjatyyppi. Kyseinen patjatyyppi voidaan jakaa itsestään täyttyviin, puhallettaviin ja untuvatäytteellisiin. Suosituimpia ovat itsestään täyttyvät.
Itsestään täyttyvät patjat täyttyvät, kun patjan venttiili avataan, jolloin patjan solurakenne imee sisään ilmaa. Patjan täytteenä on avosolumuovia. Patjoihin voi myös puhaltaa ilmaa itse lisätäytteeksi, mutta talvella patjan sisälle hengitysilman mukana menevä kosteus alentaa sen eristävyyttä. Patjaa pakattaessa avataan patjan venttiili, rullataan ilma ulos ja lopuksi venttiili suljetaan uudelleen. Ilmatäytteiset patjat ovat kalliimpia ja painavampia (yli 500 g) kuin umpisolumuoviset mutta myös paksumpina pehmeämpiä, ja ohuimmat niistä saa pakattua paljon pienempään tilaan. Hyvässä ilmatäytteisessä patjassa on myös liukumaton pinta, joka estää nukkujaa valumasta patjalta pois. Ilmatäytteiseen patjaan voi tulla reikä, joten patjan paikkaussarja pitää olla mukana. Talviretkeilyssä on myös hyvä olla umpisolumuovipatja lisäeristävyyden ja vuotovarmistuksen takia.
Puhallettavat patjat täytetään puhaltamalla. Mikäli puhallettavassa patjassa ei ole mitään täytettä, se pakkaantuu hyvin ja on kevyt mutta myös eristää heikosti, koska ilma pääsee kiertämään patjan sisällä. Tällaisia patjoja suositellaan kesäkäyttöön. Lisäämällä puhallettavaan patjaan täyteainetta saadaan hyvin eristävä makuualusta, joka on kevyempi kuin itsetäyttyvä. Täyte voi olla keinokuitua tai untuvaa. Untuvatäytteiset patjat ovat erityisen kalliita.
Porontalja oli aiemmin retkeilijöiden suosima alusta, mutta se on jäänyt keinomateriaalien jalkoihin.
Makuualustat voivat olla täyspitkiä tai painon säästämiseksi 3/4 -mittaisia, jolloin jalkojen alle asetetaan tyhjä reppu ja varavaatteet.
Luonnon alustat rakennetaan hätätilanteessa luonnon materiaaleista, kuten havuista.
Makuualustakin on käytön jälkeen puhdistettava ja kuivattava seuraavaa käyttöä varten. Ilmatäytteistä patjaa on kaiken lisäksi säilytettävä levitettynä ja venttiili avonaisena ja varottava, etteivät terävät esineet paina patjaa.
Rakenteesta riippuen patja on kuljetuksen ajaksi joko kääritty rullalle tai taiteltu pinoon.
Luonnon alusta on helpoin tehdä kuusen havuista, joita kasataan muutaman kymmenen senttimetrin korkuinen kasa niin, ettei teräviä oksia ole päällimmäisenä. Muistakin luonnon materiaaleista voi tehdä hätäalustan. Esimerkiksi omien varavaatteiden sisään voi laittaa heinää tai kuivaa sammalta.
Lääminki (Vesanto)

| Lääminki |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Vesanto
Koordinaatit:  62°49′19″N, 26°19′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Tulo-oja:  puro Horonjärvestä
Laskujoki:  Lääminginjoki Konneveteen 
Järvinumero:  14.715.1.001
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  99,2 m  
Pituus:  1,5 km  
Leveys:  360 m  
Rantaviiva:  3,379 km  
Pinta-ala:  41,445 ha  
Suurin syvyys:  2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiLääminki 
Lääminki  on Pohjois-Savossa Vesannolla Närhilän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,5 kilometriä pitkä, 360 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 41 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 3,4 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Lääminginjoen valuma-alueeseen (14.715) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 99,2 metriä mpy. Lääminkiin laskee ainoastaan pohjoisesta Horonjärven laskuoja. Lääminginjoki alkaa järven eteläpäästä ja laskee Konneveden pohjoisosan Vihilahteen.
Historiaa

Läämingin nimi viittaa Fleming-suvun vanhaan eräomistukseen.
Passengers

Passengers voi tarkoittaa seuraavia:
Passengers, U2:n ja Brian Enon sivuprojektiyhtye, joka julkaisi albumin Original Soundtracks
Passengers, Morten Tyldumin ohjaama tieteiselokuva vuodelta 2016
Peter Taylor

Peter Taylor voi viitata seuraaviin henkilöihin:
Peter Taylor (kirjailija), yhdysvaltalainen Pulitzer-palkittu kirjailija
Peter Taylor (leikkaaja), englantilainen Oscar-palkinnon voittanut leikkaaja
Peter Taylor (jalkapalloilija, 1928), englantilainen jalkapallomaalivahti ja valmentaja (1928–1990)
Peter Taylor (jalkapalloilija, 1953), englantilainen jalkapalloilija ja valmentaja (s. 1953)
Peter J. Taylor, englantilainen maantieteilijä
Peter Taylor (soutaja), uusiseelantilainen soutaja
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Peter Taylor”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Passato prossimo

Passato prossimo on italian kielessä käytettävä aikamuoto, joka vastaa suomen perfektiä.
Passato prossimo viittaa tapahtuneeseen, joka on tapahtunut aivan äskettäin tai johonkin, joka on tapahtunut kauan aikaa sitten, mutta jolla on yhä siteitä nykyisyyteen. Passato prossimo voidaan kääntää myös suomen imperfektiin.
Passato prossimo muodostetaan apuverbin (essere tai avere) preesens-muodosta ja pääverbin partisiipin perfektistä.
Lääne-Harjun kunta

| Lääne-Harjun kunta (Lääne-Harju vald) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Lääne-Harju sijaitsee Luoteis-Virossa.
 Koordinaatit: 59°19′N, 24°12′E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Harjumaa
Kuntien yhdistyminen:  24.10.2017
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta (vir. vald)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  645,71 km²
Väkiluku (1.1.2018):  12 881
 – Väestötiheys:  19,9 as./km²
 
 laaneharju.ee 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lääne-Harjun kunta sijaitsee Luoteis-Virossa Harjumaan maakunnassa.
Sijainti

Lääne-Harjun kunta sijaitsee Suomenlahden etelärannalla rajoittuen idässä Harkun ja Sauen kuntiin sekä Keilan kaupunkiin. Lounaan puolella naapurikuntana on Lääne-Nigulan kunta.
Hallinto

Lääne-Harjun kunta muodostettiin lokakuussa 2017 yhdistämällä Keilan, Padisen ja Vasalemman kunnat sekä Paldiskin kaupunki. Kunnassa on 12 881 asukasta (1.1.2018). Kunnan keskuspaikka on Paldiski.
Kunta muodostuu Paldiskin kaupungista (linn), Karjakülan, Keila-Joan, Kloogan, Rummun, Vasalemman ja Ämarin pienkauppaloista (alevik) sekä 44 kylästä (küla).
Liikenne

Valtatie 8 Tallinnasta Paldiskiin ja kantatie 17 Keilasta Haapsaluun kulkevat Lääne-Harjun kautta. Keilasta kulkee rautatie länteen Paldiskiin ja Kloogarannaan sekä etelään Sauen Riisipereen.
Ämarin sotilaslentokenttä sijaitsee Lääne-Harjun kunnassa, Ämarin pienkauppalassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Padise Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paldiski Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vasalemma Wikimedia Commonsissa
Maija Lehtonen (urkuri)

Maija Kristiina Lehtonen (s. 27. helmikuuta 1962 Helsinki) on suomalainen konserttiurkuri. Hän on opiskellut Helsingin Konservatoriossa sekä tämän jälkeen Sibelius-Akatemiassa aineinaan urkujen-, pianon- ja cembalonsoitto. Hän suoritti professori Tauno Äikään johdolla 20-vuotiaana urkujensoiton A-tutkinnon ja valmistui musiikin maisteriksi Sibelius-Akatemian solistiselta linjalta vuonna 1985. Samana vuonna hän piti menestyksekkään ensikonserttinsa Helsingissä. Ulkomailla hän on täydentänyt opintojaan muun muassa Jon Laukvikin (Stuttgart), Guy Bovet’n (Lausanne) ja Marie-Claire Alainin (Pariisi) johdolla.
Lehtonen on konsertoinut laajalti niin kotimaassa kuin ulkomailla, muun muassa kaikissa Pohjoismaissa, Baltian maissa, Englannissa, Espanjassa, Italiassa, Itävallassa, Ranskassa, Saksassa, Sveitsissä, Puolassa, Venäjällä sekä Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Finland Festivals valitsi hänet vuoden nuoreksi taiteilijaksi vuonna 1988, jolloin hän myös debytoi ensimmäisenä suomalaisena urkurina Lontoon Royal Festival Hallissa. Lukuisiin radio- ja televisioesiintymisiin kuuluu Norddeutscher Rundfunkin ja Yleisradion yhteistyönä tuottama filmi Die finnische Orgellandschaft.
Vuodesta 1986 alkaen Lehtonen on soittanut sekä urkurina että pianistina yhdessä puolisonsa viulutaiteilija Manfred Gräsbeckin kanssa. Duo on myös levyttänyt ahkerasti, muun muassa kokoelman Fritz Kreislerin musiikkia. Lehtonen on tehnyt myös soololevytyksiä, erityisesti italialaisen säveltäjän Marco Enrico Bossin (1861–1925) urkuteokset, joihin hän on erikoistunut.
Lehtonen on voittanut ensimmäisen palkinnon Lahden pohjoismaisessa urkukilpailussa vuonna 1984 ja toisen palkinnon Barin kansainvälisessä Donato Marrone -urkukilpailussa vuonna 1989.
Lehtonen toimii Oulun ammattikorkeakoulun urkumusiikin lehtorina.
Diskografia

Lehtonen on julkaissut parisenkymmentä CD-levyä, joista osan solistina ja osan duona yhdessä puolisonsa kanssa.
Orgellandschaft Finnland (1991)
Poulenc: Urkukonsertto g-molli. Volgogradin Filharmoninen orkesteri, joht. Edward Serov (1992)
Cathedral Organ (1994)
Bossi: Complete Organ works Vol. 1 (1994)
Katselen Golgatalle: Tuomo Nikkolan kuusi urkukoraalia (1999)
Concertante: Aimo Känkäsen konsertto uruille ja jousiorkesterille (2000)
Kreisler with Love (2002)
Bach: Organ Works (2002)
Kreisler with Love 2 (2003)
Manfred Gräsbeck plays Sibelius (2005)
Widor: Symphony No. 5 (2006)
Faust (2014)
Aiheesta muualla

Konserttiarvostelu Satakunnan Kansassa 13.2.2017. (Arkistoitu – Internet Archive)
Konsertti Lahden Ristinkirkossa 3.7.2000. (Arkistoitu – Internet Archive) Konserttiarvostelu. Kritiikin valokeila 13/2000.
LÉ Macha

| LÉ Macha |
| --- | --- |
 HMS Borage

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  George Brown and Company, Greenock
Kölinlasku:  21. marraskuuta 1940
Laskettu vesille:  6. marraskuuta 1941
Palveluskäyttöön:  Royal Navy: 29. huhtikuuta 1942 15. marraskuuta 1946
Poistui palveluskäytöstä:  Royal Navy: 15. marraskuuta 1946 Irlanti: 2. marraskuuta 1970
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 025 t (standardi) 1 280 t (kuormattu)
Pituus:  62,48 m
Leveys:  10,11 m
Syväys:  4,14 m
Koneteho:  2 759 ihp
Nopeus:  16 solmua (30 km/h)
Miehistöä:  Royal Navy: 5 upseeria ja 74 miehistönjäsentä Irlanti: 48
Aseistus
Aseistus:  1 x BL 4"/L45 (102 mm) Mk IX -tykki 1 x Vickers 2 naulan -ilmatorjuntatykki 2 x Oerlikon 20 mm  -ilmatorjuntatykkiä 1 x Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin 4 x syvyyspomminheitintä 2 x syvyyspommikiskoa
LÉ Macha (viirinumero 01) oli Irlannin laivaston Flower-luokan korvetti, joka oli toisen maailmansodan aikana valmistunut Britannian kuninkaallisen laivaston korvetti HMS Borage. Se nimettiin Irlannin laivaston palvelukseen otettaessa 15. marraskuuta 1946 Irlannin mytologian sodanjumalattaren Machan mukaan, ja sen ensimmäiseksi päälliköksi nimettiin luutnantti W. Reidy.
Valmistus

Alus tilattiin 12. joulukuuta 1939 työnumerolla J1161 Greenockista George Brown and Companyltä, missä köli laskettiin 21. marraskuuta 1940. Alus laskettiin vesille 6. marraskuuta 1941, jolloin se nimettiin HMS Borageksi viirinumerolla K120. Alus otettiin palvelukseen 29. huhtikuuta 1942, jolloin se liitettiin saattajaosasto B3:een Greenockiin koulutettavaksi miinanraivaajavarustettuna sukellusveneentorjunta-aluksena.
HMS Borage

Kesäkuussa 1942 alus siirrettiin Läntisen reitin alaiseen saattajaryhmä B4:ään Londonderryyn. Alus poimi 4. lokakuuta 1942 merestä 350 merimailia Islannista lounaaseen 33 eloonjäänyttä kovassa merenkäynnissä katkenneelta amerikkalaiselta tankkerilta Robert H. Colleyltä suojatessaan saattuetta HX-209. Alus siirrettiin joulukuussa saattajaryhmä B1:een.
Aluksen miehistö poimi 18. maaliskuuta 1943 merestä 13 eloonjäänyttä norjalaiselta kauppalaivalta Jamaicalta, jonka Saksan laivaston sukellusvene U-221 oli upottanut torpedoimalla 9. maaliskuuta Irlannin luoteispuolella (48°00′N, 23°30′W).
Kesäkuussa 1943 alus palasi saattajaryhmä B3:een. Se lähti 20. joulukuuta 1943 merelle Loch Ewestä Kuolanniemimaalle matkaavan saattueen JW55B paikallissaattueena yhdessä sisaraluksensa HMS Wallflowerin sekä miinanraivaajien HMS Hydran ja HMS Houndin kanssa. Alus erkani saattueesta Wallflowerin kanssa ja palasi Loch Eween.
Alus lähti 12. tammikuuta 1944 merelle Loch Ewestä Islantiin Kuolanniemimaalle matkaavan saattueen JW56A paikallissaattueena yhdessä sisaralustensa Wallflowerin, (K213)|HMS Poppyn ja HMS Dianellan, sluuppi HMS Cygnetin sekä miinanraivaajien HMS Orestesin ja HMS Readyn kanssa. Borage erkani saattueesta 18. tammikuuta Wallflowerin kanssa ja palasi Loch Eween. Alus palasi helmikuussa huollosta Liverpooliin siirtyneeseen saattajaryhmäänsä, jolloin se samalla luokiteltiin sukellusveneentorjuntakorvetiksi.
Alus siirrettiin huhtikuussa 1945 sukellusveneidentorjunnan peruskoulutuslaivueeseen Cambletowniin, josta se sijoitettiin tammikuussa 1946 reserviin. Alus varastoitiin huhtikuussa Devonportin telakalle, ja samalla se päätettiin romuttaa, ellei sen myynti onnistuisi.
HMS Borage > Päälliköt

Aislabie Harrison 29. maaliskuuta 1942 –
William Sinclair MacDonald – 24. syyskuuta 1944
Ernest Albert Hitchcock 24. syyskuuta 1944 – 28. marraskuuta 1945
LÉ Macha

Alus myytiin 17. toukokuuta Irlannin tasavallalle. Se palasi 8. lokakuuta varastosta ja valmisteltiin palvelukseen Devonportin telakalla. Tom McKenna lähti syksyllä 1946 Devonportiin vastaanottamaan Flower-luokan korvetteja Boragea ja HMS Oxlipia. Hän ilmoitti 4. marraskuuta Boragen olevan valmis vastaanotettavaksi aikaisintaan 8. tai 9. marraskuuta ja Oxlipin vikojen korjaamisen vaativan telakointia. Walter Reidy vastaanotti Boragen 15. marraskuuta, ja alus nimettiin LÉ Machaksi. Alus lähti 18. marraskuuta Devonportista Haulbowlineen, jossa se luovutettiin uudelle päällikölle F. Whitelle.
Vastaanotettu alus oli valmistunut laivueenjohtajaksi, ja siten siinä oli pidempi yläkansi ja messikansi oli jaettu hytteihin aluksella palvelevan esikunnan upseereille. Vuonna 1953 aluksen masto vaihdettiin verkkorakenteiseen, ja vuosikymmenen lopulla aluksen nelituumainen vaihdettiin Mk19 tykkiin. 1960-luvun lopulla alus siirrettiin kalastuksenvalvontatehtäviin, ja sen aseistus riisuttiin nelituumaista lukuun ottamatta.
Alus myytiin romutettavaksi 2. marraskuuta 1970 Haulbowline Industries Limitedille Passage Westiin Corkiin.
Peter Thomas

Peter John Mitchell Thomas, Gwydirin paroni Thomas PC QC (31. heinäkuuta 1920 – 4. helmikuuta 2008) oli brittiläinen Konservatiivisen puolueen poliitikko.
Walesiläinen Thomas opiskeli Epworth Collegessa Rhylissä ja Oxfordin Jesus Collegessa. Hän palveli toisessa maailmansodassa Royal Air Forcessa ja oli vuosina 1941–1945 sotavankina Saksassa.
Thomas  pyrki nuoresta asti ajamaan Walesin itsehallintoa, ja Britannian tukea Israelille. Hän oli Parlamentin jäsen vuosina 1951–1966 ja 1970–1987. Konservatiivien puhemiehenä hän oli 1970–1972 ja vuosina 1970–1974 Walesin asiain ministeri. Thomas vetäytyi parlamentista vuonna 1987 ja sai elinikäisen päärinarvon.
Partille Tidning

| Partille Tidning> PT |
| --- | --- |

Lehtityyppi:  verkkolehti
Kustantaja:  Stampen media
Perustettu:  2004
Päätoimittaja:  Jonas Rindefjell
Kotikunta:  Partille
Kotimaa:  Ruotsi
Ilmestymistiheys:  näköislehti ti, to ja la
Kieli:  ruotsi
Aiheesta muualla
Kotisivu
Partille Tidning (lyh. PT) on ruotsalainen vuonna 2004 perustettu verkkolehti. Se ilmestyi alun perin ilmaisjakelulehtenä, mutta ajautui konkurssiin 2019. Syksyllä 2020 Stampen Media -konserni osti konkurssipesän ja alkoi julkaista Partille Tidningiä tilattavana verkkolehtenä vuonna 2021.
Aiheesta muualla

Lehden verkkosivut (ruotsiksi)
Stampen Media
| --- | --- |
Sanoma- ja verkkolehdet:   Alingsås Tidning  Bohusläningen  Göteborgs-Posten  Hallands Nyheter  Hallandsposten  Härryda-Posten  Kungsbacka-Posten  Kungälvs-Posten  Mark-Posten  Mölndals-Posten  Partille Tidning  Strömstads Tidning  TTELA 
Ilmaisjakelulehdet:   Alingsåskuriren  Lerums Tidning  Melleruds Nyheter  Nya Varbergsposten
Penn Jillette

| Penn Fraser Jillette |
| --- | --- |
 Penn Jillette vuonna 2016.
Henkilötiedot
Syntynyt: 5. maaliskuuta 1955 (ikä 69) Greenfield, Massachusetts, Yhdysvallat
Ammatti:  taikuri, koomikko
Puoliso:  Emily Zolten
Näyttelijä
Aktiivisena:  1974–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Penn Fraser Jillette (s. 5. maaliskuuta 1955) on yhdysvaltalainen taikuri ja koomikko, joka muodostaa yhdessä Tellerin kanssa taikuri- ja koomikkokaksikko Penn & Tellerin. Heidät tunnetaan myös televisiosarjasta Penn & Teller: Bullshit!, jossa he arvostelevat kovin sanoin muun muassa näennäistieteitä, huuhaata, huijauksia sekä suosittuja muotivillityksiä. Jillette onkin skeptikko, ateisti, libertaristi sekä anarkokapitalisti.
Jillette on myös muun muassa näytellyt Frendeissä yhdessä jaksossa, Miami Vicen toisen tuotantokauden ensimmäisessä jaksossa sekä ollut äänenä Simpsoneissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Penn Jillette Wikimedia Commonsissa
Läänerannan kunta

| Läänerannan kunta (Lääneranna vald) |
| --- | --- |
 lippu:  vaakuna
 Lääneranna sijaitsee Länsi-Virossa.
 Koordinaatit: 58°36′N, 23°57′E 
Valtio:   Viro
Maakunta:  Pärnumaa
Hanilan, Koongan, Lihulan ja Varblan yhdistyminen:  24.10.2017
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  kunta  (vir. vald)
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  1 362,67 km²
Väkiluku (1.1.2018):  5 494
 – Väestötiheys:  4 as./km²
 
 www.laanerannavald.ee// 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Läänerannan kunta sijaitsee Länsi-Virossa Pärnumaan maakunnassa.
Sijainti

Läänerannan kunta sijaitsee Pärnun luoteispuolella rajoittuen lännessä Matsalunlahteen, Suur Väinin salmeen ja Riianlahteen. Pohjoisessa kunta rajoittuu Lääne-Nigulan ja Märjamaan kuntiin, idässä Põhja-Pärnumaahan ja etelässä Pärnuun.
Hallinto

Läänerannan kunta muodostettiin vuoden 2017 kuntauudistuksessa yhdistämällä Koongan ja Varblan kunnat sekä Läänemaahan aiemmin kuuluneet Lihulan ja Hanilan kunnat. Läänerannan kunnassa on 5 494 asukasta (1.1.2018).
Kunta muodostuu Lihulan kaupungista, Virtsun pienkauppalasta (alevik) sekä 150 kylästä (küla). Kunnan keskuspaikka on Lihula.
Liikenne

Valtatie 10 Lääne-Nigulan Rististä Saarenmaalle ja kantatie 60 Lihulasta Pärnuun kulkevat Läänerannan kautta. Virtsusta on lauttayhteys Saarenmaalle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Läänerannan kunta Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hanila Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koonga Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lihula Wikimedia Commonsissa
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Varbla Wikimedia Commonsissa
Paycor Stadium

| Paycor Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Cincinnati, Ohio
Koordinaatit:  39°5′42″N, 84°30′57.6″W
Rakennustyöt aloitettu:  25. huhtikuuta 1998
Avattu:  19. elokuuta 2000
Aiemmat nimet:  Paul Brown Stadium
Käyttäjät
 Cincinnati Bengals (2000–)   Cincinnati Bearcats (2014) 
Katsojakapasiteetti
 65 515 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Paycor Stadium (ennen Paul Brown Stadium) on amerikkalaisen jalkapallon stadion Cincinnatin kaupungissa. Stadionin pääkäyttäjä on NFL-seura Cincinnati Bengals. Stadionin rakennustyöt aloitettiin huhtikuussa 1998. Ensimmäinen ottelu pelattiin 19. elokuuta 2000, kun Benglas kohtasi Chicago Bearsin. Stadionilla mahtuu 65 515 katsojaa.
Makurazaki

| Makurazaki (枕崎市) |
| --- | --- |
 Tategami-kallio Makurazakin rannikolla
 lippu:  Symboli
 Makurazakin sijainti Kagoshiman prefektuurissa
 Makurazaki
 Koordinaatit: 31°16′23″N, 130°17′49″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Kagoshiman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  74,78 km²
Väkiluku (10/2019):  21 084
 – Väestötiheys:  281,9 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kamelia
 – Kukka:  Krysanteemi
 
 https://www.city.makurazaki.lg.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Makurazaki (jap. 枕崎市, Makurazaki-shi) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Kagoshiman prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin eteläosassa Satsuman niemimaan eteläkärjessä Itä-Kiinan meren rannikolla. Kaupunki on rakentunut Kedojoen suun rannikkotasangolle, pohjoisosat ovat vuoristoisia ja nousevat Kuratavuorelle. Makurazakissa on 21 084 asukasta (lokakuussa 2019) ja sen pinta-ala on 74,78 neliökilometriä.
Makurazaki on kalastussatama, josta kalastetaan etenkin boniittia. Lähes koko boniittisaaliista valmistetaan katsuobushia. Muita merkittäviä elinkeinoja ovat esimerkiksi krysanteemien, ponkan-sitruksien ja kasvisten viljely sekä sikojen kasvatus. Kaupungissa toimii myös Japanin maatalousministeriön teenviljelyn tutkimusasema. Maaseutukaupunki Makurazakista tehtiin vuonna 1923 ja kaupunkioikeudet sille myönnettiin vuonna 1949.
Makurazakia palvelee JR Kyūshūn Ibusuki-Makurazaki-linja, joka päättyy kaupunkiin.
Kuvia

Makurazaki ilmakuvassa
Makurazakin rautatieasema
Satsuma-shuzōn shōchū-tehdas .
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Makurazaki Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)