stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karl Stollery
Ura > Seuraura > Junioriura ja yliopistovuodet

Stollery vietti koko junioriuransa kotikaupungissaan Albertan Camrosessa. Hän aloitti AJHL-junioriliigan Camrose Kodiaksissa kaudella 2004–2005, jossa Stollery voitti liigan mestaruuden, Centennial Cupin sekä Doyle Cupin, jossa AJHL:n mestari kohtaa BCHL:n mestarin. Kaudella 2006–2007 hän oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 11+24=35, joilla Stollery jakoi AJHL:n puolustajien pistepörssin kymmenennen sijan Spruce Grove Saintsin Kane Lafranchisen ja Calgary Royalsin Ryan Corryn kanssa. Hän voitti kauden päätteeksi Centennial Cupin ja valittiin AJHL:n eteläisen divisioonan tähdistökentälliseen. Stollery voitti myös Doyle Cupin. Myös kaudella 2007–2008 hän oli Kodiaksin tehokkain puolustaja tehoilla 3+24=27. Stollery voitti kauden päätteeksi Centennial Cupin ja hänet valittiin AJHL:n eteläisen divisioonan tähdistökentälliseen. Stollery voitti myös Doyle Cupin.
Vuodet 2008–2012 Stollery kävi Merrimack Collegea. Hän oli Freshman -vuotenaan 2008–2009 joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 5+11=16. Stollery valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin tulokkaiden tähdistökentälliseen ja akateemiseen tähdistökentälliseen. Sophomore -vuotenaan 2009–2010 hän oli Merrimackin tehokkain puolustaja Pat Bowenin kanssa tehoilla 4+15=19. Stollery valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin akateemiseen tähdistökentälliseen. Kesällä 2010 NHL-varaamaton Stollery osallistui Atlanta Thrashersin kehitysleirille. Junior -vuotenaan 2010–2011 hän nousi Merrimackin kapteenistoon ja oli joukkueen tehokkain puolustaja tehoilla 6+21=27. Stollery valittiin Hockey Eastin finaaleiden tähdistökentälliseen. Senior -vuotenaan 2011–2012 hänet nimettiin Merrimackin kapteeniksi. Stollery oli jälleen joukkueensa tehokkain puolustaja tehoilla 4+17=21. Hänet valittiin kauden päätteeksi Hockey Eastin toiseen tähdistökentälliseen.
Ura > Seuraura > Ammattilaisura Pohjois-Amerikassa

Viimeisen yliopistokautensa päätteeksi, maaliskuussa 2012 Stollery teki amatööritry-out -sopimuksen AHL-joukkue Lake Erie Monstersin kanssa. Hän pelasi loppukeväällä yhdeksän runkosarjaottelua tehopistein 2+5=7. Syyskuussa 2012 Stollery teki Monstersin kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hänen varsinainen AHL:n tulokaskautensa 2012–2013 toi 72 runkosarjaottelussa tehot 5+29=34, joilla Stollery oli joukkueensa tehokkain puolustaja.
Toukokuussa 2013 NHL-varaamaton Stollery teki vuoden mittaisen ja kaksisuuntaisen sopimuksen Lake Erie Monstersin emojoukkueen, Colorado Avalanchen kanssa. Seura lähetti hänet syksyn 2014 harjoitusleirin päätteeksi Lakersin vahvuuteen. Stollery pelasi siellä suurimman osan kaudesta 2013–2014. Hän debytoi myös Avalanchen NHL-joukkueessa, jossa Stollery pelasi kaksi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Hän teki NHL-debyyttinsä 11. tammikuuta 2014 vieraissa Minnesota Wildia vastaan. Stollery sai ottelussa jääaikaa 10.55 minuuttia. Hän keräsi teholukeman +1 ja sai myös yhden kahden minuutin jäähyn koukkaamisesta. Heinäkuussa 2014 Stollery teki Avalanchen kanssa vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 650 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen.
Alkukauden 2014–2015 Stollery vietti suurimmaksi osaksi Monstersin AHL-joukkueessa. Hän pelasi myös Avalanchessa viisi ottelua ilman tehopisteitä, kunnes NHL:n siirtotakarajalla, maaliskuussa 2015 seura kauppasi hänet San Jose Sharksiin vaihdossa hyökkääjä Freddie Hamiltoniin. Stollery pelasi loppukautensa suurimmaksi osaksi AHL-joukkue Worcester Sharksin vahvuudessa. Hän sai San Josessa tililleen viisi runkosarjaottelua ilman tehopisteitä. Kesäkuussa Stollery teki seuran kanssa vuoden mittaisen jatkosopimuksen. Hän pelasi koko kauden 2015–2016 Sharksin uudessa farmijoukkueessa, San Jose Barracudassa, jonka eniten maaleja tehnyt puolustaja Stollery oli kuudella osumallaan. Hän teki AHL:n runkosarjassa kaikkiaan 24 tehopistettä.
Heinäkuussa 2015 Stollery teki vapaana agenttina vuoden mittaisen, kaksisuuntaisen ja 575 000 dollarin arvoisen sopimuksen New Jersey Devilsin kanssa. Lokakuussa seura asetti hänet siirtolistalle, mutta koska mikään toinen NHL-seura ei napannut Stollerya vuorokauden kuluessa, Devils lähetti hänet farmijoukkue Albany Devilsin vahvuuteen. Stollery pelasi siellä suurimman osan kaudesta 2016–2017. Hän pelasi kauden aikana NHL:ssä 11 runkosarjaottelua tehden kolme syöttöpistettä. Stollery teki ensimmäisen NHL-tehopisteensä 13. tammikuuta 2017 vieraissa Calgary Flamesia vastaan oltuaan kakkossyöttäjänä Taylor Hallin tekemään ylivoimamaaliin.
Ura > Seuraura > Siirtyminen Eurooppaan

Kaudeksi 2017–2018 Stollery siirtyi vuoden mittaisella sopimuksella KHL:n latvialaisjoukkue Dinamo Riian riveihin. Hän edusti joukkuetta kauden aikana myös Spengler Cupissa. Kaudeksi 2018–2019 Stollery siirtyi jatkamaan KHL-uraansa vuoden mittaisella sopimuksella Jokereihin.
Stollery siirtyi kaudeksi 2019–2020 vuoden mittaisella sopimuksella Ruotsin SHL-liigan Frölunda HC:hen. Hän voitti kauden aikana Mestarien liigan mestaruuden. Vuoden 2021 vaihteessa Stollery siirtyi loppukauden 2020–2021 kattavalla sopimuksella monikansallisen Bet-at-home ICE Hockey Leaguen italialaisjoukkue HC Bolzanoon oltuaan alkukauden ilman sopimusta.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pyeongchang 2018 | jääkiekko |  |
Stollery edusti Kanadaa Pyeongchangin olympiakisoissa 2018, jolloin hän voitti pronssia. Stollery pelasi myös Sotši Hockey Openissa, ja Karjala-turnauksessa vuonna 2017.
Pelityyli

Elite Prospects -sivuston Erik K. Pirin vuonna 2014 tekemän analyysin mukaan Stollery on fiksu kahden suunnan puolustaja, joka syöttää hyvin ja on käyttökelpoinen ylivoimalla. Hän ei ole kovin isokokoinen, mutta pelaa kuitenkin kohtalaisen hyvää fyysistä peliä.
Muuta

Stolleryn pikkuveli Daniel pelasi kaudella 2019–2020 puolustajana Ruotsin neljänneksi korkeimmalla sarjatasolla HockeyTvåan-joukkue Kungälvs IK:ssa.
Kapellskärin satama

Kapellskärin sataman sijainti
Kapellskärin satama.
Kapellskärin satama (ruots. Kapellskärs hamn, aiemmin Kappelskär) sijaitsee Itämeren rannalla Ruotsissa, Norrtäljen kunnassa. Kapellskäristä Tukholmaan on noin 90 kilometriä. Sataman omistaa Roslagshamnar AB, joka on osa Tukholman satamat -satamayhtiötä. Kapellskärin satama työllistää parhaimmillaan 200 henkilöä kesäisin.
Reittejä liikennöivät Tallink, DFDS Seaways (entinen Baltic Scandinavian Lines) ja Finnlines.
Satamasta liikennöivät laivat

| Varustamo | Laiva | Reitti |
| --- | --- | --- |
|  Tallink | M/S Sailor | Kapellskär–Paldiski |
|  Tallink | M/S Regal Star | Kapellskär–Paldiski |
|  Finnlines | M/S Finncanopus | Kapellskär–Långnäs–Naantali |
|  Finnlines | M/S Finnsirius | Kapellskär–Långnäs–Naantali |
|  DFDS Seaways | M/S Sirena Seaways | Kapellskär–Paldiski |
Historiaa

Vuonna 1959 yksi ensimmäisistä ruotsinlaivalinjoista Vikinglinjen liikennöi Suomen Korppoosta Maarianhaminan kautta Norrtäljen Gräddöhön, josta liikenne siirrettiin pian viisi kilometriä etelämmäs Kapellskäriin. Silja Linen edeltäjän Siljavarustamon M/S Holmia liikennöi Kapellskärin ja Paraisten väliä vuosina 1967–1968, mutta vuonna 1971 muodostetun Silja Linen keskittyessä Tukholman Värtaniin Kapellskärin käyttö heidän osaltaan päättyi. Sen sijaan vuonna 1966 perustettu kolmen varustamon yhteisyritys Viking Line otti nopean Naantali–Kapellskär-reitin heti yhdeksi keskeisimmistä tuotteistaan. Viking käytti Kapellskäriä aina 1990-luvun puoleenväliin saakka.
1970- ja 1980-luvun vaihteessa Kapellskäriin valmistui uusi terminaali ja uusi nopea tieyhteys Tukholmasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kapellskärin satama Wikimedia Commonsissa
Tukholman satamat
Kekälelammi (Vilppula, Kurkijärvi)

| Kekälelammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Mänttä-Vilppula
Koordinaatit:  62°07′17″N, 24°22′11″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Elänteen valuma-alue (35.37)
Laskuoja:  oja Kurkijärveen 
Järvinumero:  35.372.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  110,8 m  
Rantaviiva:  0,72 km  
Pinta-ala:  1,864 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKekälelammi 
Kekälelammi  on Pirkanmaalla Mänttä-Vilppulassa Maakasperän kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 100 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Elänteen valuma-alueella (35.37), jonka Kurkijärven alueeseen (35.372) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 110,8 metriä mpy.
Puolineliapilaliittymä

Kuvan oikealla puolella näkyy A2 -tyylinen puolineliapilaliittymä.
Puolineliapilaliittymä tai pelkästään puolineliapila on eritasoliittymä, joka on yksinkertaistettu neliapilaliittymä. Siinä on neliapilalle tyypilliset silmukkarampit, joita tosin on neljän sijasta kaksi ja kaksi-neljä suoraa ramppia, joita on myös puolet vähemmän tai saman verran kuin neliapilaliittymässä. Rombisen ja puolineliapilan risteytys on niin sanottu yhdistelmäliittymä. Yhdistelmäeritasoliittymät ovat Suomen yleisin eritasoliittymämuoto.
Tyylit > Neljäramppiset

Neljäramppiset ovat yleisimpiä puolineliapilaliittymiä Suomessa yleisin puolineliapilaliittymämuoto.
Tyylit > Neljäramppiset > A2

A2-tyylissä ramppi poistuu ennen risteyssiltaa. Sekundääritieltä poistutaan näin ollen vastakkaiseen suuntaan, kuin mihin ollaan menossa.
Tyylit > Neljäramppiset > B2

B2-tyyli on A2:n vastakohta.
Tyylit > Neljäramppiset > AB2

AB2-tyylissä kaikki rampit ovat samalla puolella.
A2-tyylinen
AB2-tyylinen
Tyylit > Kuusiramppiset

Kuusiramppisia puolineliapilaliitymiä käytetään silloin kun sekundääritiellä on paljon liikennettä.
Tyylit > Kuusiramppiset > A4

A4-tyylissä ramppi sekundääritielle poistuu ennen risteyssiltaa ja törmää sekundääritiehen T-risteyksenä, mutta päätielle liittyjien ei tarvitse ylittää sekundääritien toista kaistaa.
Tyylit > Kuusiramppiset > B4

B4-tyylissä ramppi sekundääritielle poistuu ennen ja jälkeen risteyssillan menosuunnasta riippuen. Osa päätielle liittyvistä joutuu tässä tyylissä kuitenkin ylittämään vastaan tulevien kaistan.
Kuusiramppinen A4-puolineliapilaliittymä.
Karkaus

Karkaus on kylä Mikkelin Suomenniemen pitäjässä Etelä-Savossa. Kylä sijaitsee Suomenniemen koillisosassa. Kylästä on linnuntietä noin 14–15 kilometriä Ristiinaan ja 35 kilometriä Mikkelin keskustaan, jotka ovat kylästä pohjoiseen.
Ennen kuntaliitosta Mikkeliin vuoden 2013 alussa, Suomenniemi oli kunta Etelä-Karjalassa. Vuonna 2006 kylän aktiivisuus palkittiin Vuoden eteläkarjalainen kylä -tunnustuksella.
Kylällä toimii Karkaus-Sydänmaan kyläyhdistys.
Aiheesta muualla

Suomenniemi: Kyläyhdistykset (suomenniemi.fi)
Gavinané

| Gavinané |
| --- | --- |
 Gavinané
 Koordinaatit: 15°8′11″N, 9°53′18″W 
Valtio:  Mali
Alue:  Kayesin alue
Piiri:  Nioron piiri
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  maalaiskunta
Väkiluku (2009):  15 700
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Gavinané on maalaiskunta ja sen keskuskylä Kayesin alueen Nioron piirissä Malissa. Se sijaitsee 50 kilometriä Niorosta länteen. Kunnassa on 15 700 ja kylässä 4 200 asukasta (vuonna 2009).
Gavinanén kunta rajoittuu koillisessa Nioro Tougouné Rangabén, idässä Gadiaba Kadielin, kaakossa Simbin, lounaassa Sandarén ja luoteessa Diaye Couran kuntiin. Sen keskellä sijaitsee Yourin kaupunkikunta. Seutu kuuluu Sahelin vyöhykkeeseen. Pysyviä vesistöjä ei ole.
Kuntaan kuuluu 18 kylää. Asukkaat ovat etupäässä fulbeja. Lisäksi on jonkin verran soninkeja.
Liikenneyhteydet ovat heikot varsinkin sadeaikaan. Paikallisia elinkeinoja ovat maanviljely, karjanhoito, käsityöammatit ja kaupankäynti. Tärkeimmät viljelykasvit ovat durra, hirssi, maissi, lehmänpapu, maapähkinä, vesimeloni ja pullokurpitsa. Tuotantoeläimiä ovat naudat, lampaat, vuohet, aasit ja hevoset.
Kekälelampi (Toivakka)

| Kekälelampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Toivakka
Koordinaatit:  62°02′00″N, 26°06′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rutajoen valuma-alue (14.236)
Laskuoja:  Kekäleoja Siikajärveen 
Järvinumero:  14.236.1.018
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  161,5 m  
Pituus:  1 km  
Leveys:  270 m  
Rantaviiva:  2,292 km  
Pinta-ala:  13,535 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKekälelampi 
Kekälelampi on Keski-Suomessa Toivakassa Paloskylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 13,5 hehtaaria, se on 1,0 kilometriä pitkä ja 250 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 2,3 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 161,5 metriä mpy.
Luhya

| Luhya |
| --- | --- |
Oma nimi:  oluluhiya
Tiedot
Alue:   Kenia  Uganda
Puhujia:  5,2 miljoonaa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  atlantinkongolaiset kielet voltankongolaiset kielet benuenkongolaiset kielet bantukielet
ISO 639-3:  luy
 Ohje 
Luhya on ryhmä Länsi-Keniassa ja Itä-Ugandassa asuvien luhyoiden puhumia bantukieliä. Niitä puhuu äidinkielenä 5,2 miljoonaa ihmistä, ja lisäksi useiden läheisten bantukielten puhujat käyttävät luhyaa toisena kielenä.
Karkar-Yuri

| Karkar-yuri |
| --- | --- |
Muu nimi:  yuri, karkar
Tiedot
Alue:  Papua-Uusi-Guinea
Puhujia:  noin 1100
Sija:  ei sadan suurimman joukossa
Kirjaimisto:  latinalainen aakkosto
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  isolaattikieli
Kielikoodit
ISO 639-3:  yuj
 Ohje 
Karkar-yuri eli yuri on noin 1100 puhujan isolaattikieli. Sitä puhutaan Papua-Uuden-Guinean länsiosassa, Sandaunin provinssissa.
Kielen sanajärjestys on subjekti-objekti-verbi ja sillä on kolme murretta
Aiheesta muualla

Some Karkar-Yuri orthography and spelling decisions
Karkar Yuri Organised Phonology Data
Gary Stewart

| Gary Stewart> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. toukokuuta 1944 Letcherin piirikunta, Kentucky
Kuollut: 16. joulukuuta 2003 (59 vuotta) Fort Pierce, Florida
Ammatti:  muusikko, lauluntekijä
Muusikko
Tyylilajit:  country, outlaw country, honky-tonk
Soittimet:  piano, kitara, bassokitara
Levy-yhtiöt:  Kapp Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Gary Stewart (28. toukokuuta 1944 Letcherin piirikunta, Kentucky – 16. joulukuuta 2003 Fort Pierce, Florida) oli yhdysvaltalainen muusikko.
Stewartia verrattiin usein tenori-äänialaltaan Jerry Lee Lewisiin. ”She's Actin' Single”, ”Flat Natural-Born Good-Timin' Man”, ”Drinkin' Thing” ja muut kappaleet ylistivät maallisia nautintoja taitavalla sanankäytöllä ja voimakkaalla rytmillä.
Hän aloitti uransa kirjoittamalla lauluja muun muassa Stonewall Jacksonille, Billy Walkerille, Cal Smithille ja Nat Stuckeylle. Eräässä vaiheessa vuonna 1971 neljä Top 10 -country-kappaletta oli Stewartin tekemiä. Stewartin albumi Out of Hand (1975) vakiinnutti asemansa honky-tonk-klassikkona. Kappale ”She's Actin' Single (I'm Drinkin' Doubles)” nousi country-listan ykköseksi vuonna 1975.
Stewart eli myös yksityiselämäänsä suureen honky-tonk-tyyliin, eikä hänen rankka huumeiden käyttönsä ja juomisensa ollut salaisuus.
Stewart teki itsemurhan kotonaan Fort Piercessa Floridassa.
Gavin Turk

Gavin Turk vuonna 2015
Gavin Turk (s. 1967 Guildford) on brittiläinen kuvanveistäjä. Hänet tunnetaan muun muassa henkilökultin, taiteilijan myytin ja tekijyyden ironisesta tarkastelusta.
Turk opiskeli Chelsea College of Art and Designissa ja vuodesta 1989 Royal College of Artissa. Royal College of Art kieltäytyi taiteen maisterin arvon myöntämisestä hänelle, koska suhtautui kielteisesti hänen valmistumistyökseen tarkoittamaan "Cave"-näyttelyyn, jossa valkoista taustaa vasten oli sijoitettu taiteilijan itselleen omistama sininen laatta tekstillä "Borough of Kensington: Gavin Turk: Sculptor worked here 1989–1991". Turk sai tukijakseen Charles Saatchin, ja hänestä tuli näkyvä Young British Artists -sukupolven edustaja. Hän oli edustettuna Saatchin tunnetussa Sensation-taidenäyttelyssä vuonna 1997. Turk on pitänyt omia näyttelyitä muun muassa Lontoossa, Wienissä, Brysselissä ja Kapkaupungissa. Merkittäviin ryhmänäyttelyihin hän on osallistunut muun muassa Lontoossa, Venetsiassa, Istanbulissa, Manchesterissa, Bathissa, Margatessa, Bremenissä, Prahassa, Reykjavíkissa ja Phoenixissa. Turkilta on tilattu veistoksia julkisille paikoille. Hänen töitään on muun muassa Tate Galleryn, Museum of Modern Artin ja Damien Hirstin kokoelmissa.
Turkin tuotantoon kuuluu muun muassa aidon kokoisia vahaveistoksia hänestä itsestään historiallisten hahmojen kuten Jean-Paul Marat'n, Che Guevaran ja Elvis Presleyn seurassa. Hän on myös käyttänyt taiteessa arkisia esineitä ja roskia. Turkille myönnettiin vuonna 2001 Jack Goldhill -veistospalkinto ja vuonna 2007 Charles Wollaston -palkinto. Vuonna 2010 hän sai taiteiden kunniatohtorin arvon Itä-Lontoon yliopistosta.
Prätkähiiret (2. tuotantokausi)

Prätkähiirten 2. tuotantokausi alkoi Yhdysvalloissa 20. syyskuuta 1994 jaksolla Steal of the Century, joka tunnetaan Suomessa nimellä Aseiden aatelia. 2. kausi käsittää 39 jaksoa, jotka kuitenkin esitettiin sekalaisessa järjestyksessä. Yhdysvalloissa kolmannen kauden esitys päättyi 23. kesäkuuta 1995.
Suomessa 2. kausi käynnistyi 6. toukokuuta 1995 ja päättyi vuonna 1996.
Jaksoluettelo > Jackpot-jyrsijät (High Rollin' Rodents)

Prätkähiiret
| --- | --- |
Hahmot: 
Sankarihahmot:  Turbo • Vinski • Moto • Santtu • Rontti • Minni • Miihkali • Anni
Pääviholliset:  Lalli Leipäjuusto • Professori Nuikki • Rasvanahka • Mutantti • Monttupomo • Ylipäällikkö Camembert • Teuvo Tahko • Rami Palkki • Kattinaattori • Hannibal T. Karvapallo • Tohtori Katinkoski
TV-sarjat:  Prätkähiiret (1993–1996) (tuotantokaudet: 1., 2., 3.) • Prätkähiiret (2006–2007) (tuotantokaudet: 1.)
Sarjakuvat:  Biker Mice from Mars
Videopelit:  Biker Mice From Mars (1994) • Biker Mice From Mars (2006)
Kaljakellunta

Kaljakelluntaan osallistujia lähtöpaikalla Tammistossa, Vantaanjoen ja Keravanjoen risteyksessä kesällä 2014.
Kaljakellunta on avoin ja epävirallinen kesätapahtuma, jossa ihmiset kelluvat kumiveneissä tai muissa kelluvissa välineissä pitkin Keravanjokea tai Vantaanjokea Vantaan ja Helsingin kaupunkien alueella. Tapahtumaan kuuluu oluen juonti. Osallistujamäärä vaihtelee joidenkin satojen ja noin tuhannen ihmisen välillä.
Järjestelyt

Kaljakellunnan ajankohta on pidetty heinäkuun viimeisenä viikonloppuna tai elokuun ensimmäisenä viikonloppuna. Reitti vaihtelee vuosittain ja määräytyy erilaisten sosiaalisten medioiden ja keskustelufoorumien käyttäjien kesken kollektiivisesti, kunnes kellunnasta vallitsee riittävä yksimielisyys. Tapahtumapäivänä kelluntavälineet on yleensä laskettu vesille ennen puoltapäivää.
Tapahtumalla ei ole virallista järjestäjää. Asiaa on käsitelty myös Vantaan käräjäoikeudessa syksyllä 2009, jolloin käräjäoikeus otti kantaa siihen, onko yleisötilaisuudella tai kokoontumisella järjestäjä, jos siitä sovitaan verkkokeskusteluissa. Käräjäoikeuden päätöksen mukaan kaljakelluntaa ei varsinaisesti järjestä kukaan, vaan ihmiset löysivät paikalle muun muassa kuulopuheiden ja verkkokeskustelujen kautta. Oikeus katsoi tapahtuman kuuluvan kokoontumisvapauden piiriin.
Vantaan kaupunki on mainostanut Kaljakelluntaa yhtenä kaupungin kesätapahtumista. Kaupunki ei kuitenkaan ole halunnut tapahtuman järjestäjäksi.
Vantaan kaupunginmuseo on kerännyt Kaljakelluntaan liittyviä esineitä ja esitellyt niitä näyttelyssään vuonna 2015.
Ongelmia > Turvallisuus

Poliisi- ja pelastusviranomaisten mukaan tapahtumassa on valtavat riskit. Viranomaiset ovat todenneet laskureitin erittäin vaaralliseksi. Poliisin mukaan tapahtuman reitti, kulkuvälineet ja alkoholi muodostavat vaarallisen yhtälön. Maastonmuotojen vuoksi veden varaan joutuneen on vaikea päästä joen uomasta ylös. Jotta tapahtuma olisi turvallinen, mukana tulisi olla pelastusveneitä, kaikilla osallistujilla pelastusliivit eikä alkoholia tulisi nauttia missään tapauksessa. Vaikka viranomaisten on käytännössä mahdoton turvata ja valvoa tapahtumaa, ei tapahtumassa ole sattunut onnettomuuksia vuosien 1997–2010 aikana.
Ongelmia > Roskaaminen

Toinen tapahtuman ongelma on ollut siihen liittynyt roskaaminen. Osallistujat ovat heittäneet tyhjiä pulloja, tölkkejä ja muita roskia luontoon ja hylänneet lauttoja reitille. Roskaamista on pyritty torjumaan valistamalla osallistujia ongelmasta, ja joinakin vuosina vapaaehtoiset ovat järjestäneet reitin loppuun roskalavan. Vapaaehtoiset ovat järjestäneet myös siivouspartioita kellunnan jälkeisinä päivinä. Vuonna 2016 arvioitiin, että roskien siivoaminen maksaa yhteiskunnalle arviolta 50 000 euroa, noin 10–15 euroa osallistujaa kohden.
Kelluntatapahtuma aiheutti kasvaessaan järjestyshäiriöitä. Osa kellujista teki ilkivaltaa joenrannan laitureille ja käytti rantoja käymälänä ja oksennuspaikkana.
Historia > 1997

Kaljakellunta on toteutunut vuodesta 1997 lähtien kerran vuodessa. Se sai alkunsa vuonna 1997 Vantaan Rekolasta ja päättyi Tikkurilaan. Yhtyeiden harjoitustilana toiminut Vokula-kämppä toimi kellunnan lähtöpaikkana ensimmäisellä kerralla.[lähde? ] Osallistujia oli alle kymmenen. Heillä oli käytössään kumiveneitä ja styroksilla täytetty heteka. Kelluntareitille osunut koski haittasi kellumista. Myöhemmin reittiä muutettiin alkamaan vasta kosken jälkeen.
Historia > 2000

Vuonna 2000 tapahtumalle avattiin omat internet-sivut. Verkkosivusto toimi pitkään tapahtuman ainoana tiedotuskanavana puskaradion lisäksi.
Historia > 2001

Vuoden 2001 Kaljakelluntaan osallistui 65 henkeä. Reitti lähti Vantaanjoen ja Keravanjoen risteyksestä. Se päättyi Veräjämäen Pikkukoskelle. Pidemmälle ei päästy vaarallisten kivikoiden ja koskien vuoksi.
Historia > 2005

23. heinäkuuta 2005 tapahtuman osallistujamäärä oli jo kasvanut niin suureksi, että alkuperäiset Kaljakellunnan alullepanijat ilmoittivat luopuvansa nettisivuston ylläpidosta ja muustakin tapahtumaan liittyvästä aktiivisesta toiminnasta. Suurin syy tähän oli roskaamisen hallitsematon lisääntyminen. Sivuston ylläpitoa ja tiedotusta jatkoivat kuitenkin muut vapaaehtoiset. Jätehuoltoa pyrittiin tämän jälkeen järjestämään talkoovoimin virallisten verkkosivujen keskustelupalstalla.
Historia > 2006

29. heinäkuuta 2006 kelluntareitti alkoi Vantaan Tikkurilasta, tiedekeskus Heurekan takaa ja päättyi Helsingin puolella Siltamäen padolle.
Historia > 2007

Lauantaina 28. heinäkuuta 2007 yhdestoista kaljakellunta keräsi vajaat neljäsataa osallistujaa. Kellunta aloitettiin Vantaanjoen ja Keravanjoen haarasta, josta kellujat etenivät kohti Pikkukoskea. Poliisin tietoon ei tullut tapahtumasta yhtäkään vaaratilannetta, mutta roskaamisesta oltiin huolissaan. Kaljakellunta.com olikin sanonut tapahtuman tämänvuotiseksi nimeksi ”Vantaanjoen kesäsiivous”. Tapahtuman jälkeen Vantaanjoen rannoille jäi useita kumiveneitä.
Historia > 2008

2. elokuuta 2008 suunniteltuun kaljakelluntaan oli ilmoittautunut Facebook-yhteisössä yli 1 200 ihmistä. Tapahtuman huhuttiin peruuntuvan, koska tapahtuman nettisivut suljettiin ennen tapahtumaa. Nettisivujen sulkemisen syyksi kuitenkin ilmoitettiin hallitsematon osallistujamäärän kasvu, roskaaminen ja osallistujien turvallisuus. Vantaan poliisi ja Keski-Uudenmaan pelastuslaitos julkaisivat muutamaa viikkoa ennen tapahtumaa tiedotteen, jossa ne kehottivat perumaan tapahtuman. Paikalle lähetettiin myös muutamia poliiseja valvomaan tapahtumaa. Kelluntareitin oli ilmoitettu alkavan tänä vuonna Koivukylän Peijaksentieltä ja jatkuvan Tikkurilan Vernissalle.