stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Final Fantasy IV
Päähenkilöt > Pahat

Barbariccia on ainoa naispuolinen elementtien peto. Hänen elementtinsä on tuuli.
Baigan oli Baronin linnan vartiopäällikkö, kunnes Golbez muutti hänet hirviöksi.
Gagnazzo on yksi Golbezin neljästä alkuaineen pedosta. Hänen elementtinsä on vesi.
Dark Elf himoitsee Tojaran maa-kristallia,jonka hän ryöstää, mutta Cecil kumppaneineen saa sen takaisin
Golbez on pelin tärkeimpiä antagonisteja. Kun Baronin kuningas erotti Cecilin Punasiipien kapteenin arvosta, hän kutsui Golbezin paikalle. Todellisuudessa kuningas on Golbezin käskyläinen ja Cecil kumppaineineen joutuu metsästämään häntä melkein kaikkialta. Golbez ja Cecil eivät kuitenkaan tiedä totuutta toisistaan...
Dr. Lugae on Bab-ilin tornissa työskentelevä hullu tiedemies, joka muuttelee ihmisiä ja muita hyviä olentoja kammottaviksi hirviöiksi, esim. Edgen vanhemmat
Rubicant on vahvin elementtien pedoista, joka käyttää tulta.
Magus Sisters on Barbariccian käskynalaisuudessa toimiva sisarkolmikko, jotka pyrkivät käyttämään Delta-hyökkäystä pysäyttämään Cecilin Zotin tornissa.
Scarmiglione on yksi elementtipedoista, maa-elementtiin perustuva.
Zemus on FuSoYan tavoin kuun asukas ja pelin varsinainen antagonisti. Hänen vihansa avulla hän on kyennyt ottamaan Golbezista hallinnan, jotta hän saisi kristallit käsiinsä.
Zeromus on Zemuksen vihasta syntynyt ruumiillistuma ja pelin viimeinen vihollinen. Hän kuvaa itseään vihana itse.
Aiheesta muualla

Square Enixin virallinen Final Fantasy IV Advance -sivusto (japaniksi)
Square Enixin virallinen Nintendo DS -version sivusto (japaniksi)
Nintendon virallinen Final Fantasy IV Advance -sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Final Fantasy IV MobyGamesissa (englanniksi)
Final Fantasy IV Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Final Fantasy -pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Final Fantasy  II  III  IV  V  VI  VII  VIII  IX  X  XI  XII  XIII  XIV  XIV: A Realm Reborn  XV  XVI 
Alasarjat:   Final Fantasy Crystal Chronicles  Compilation of Final Fantasy VII  Ivalice Alliance  Fabula Nova Crystallis Final Fantasy XIII 
Jatko-osat:   Final Fantasy X-2  Final Fantasy XII: Revenant Wings  Final Fantasy IV the After: Tsuki no Kikan  Final Fantasy XIII-2  Lightning Returns: Final Fantasy XIII 
Sivutarinat ja spin-off-pelit:   Mystic Quest  Final Fantasy Mystic Quest  Final Fantasy Tactics  Final Fantasy Tactics Advance  Dissidia: Final Fantasy  Dissidia 012 Final Fantasy  Dissidia Final Fantasy NT 
Uudelleenjulkaisut:   Final Fantasy I–II  Final Fantasy Origins  Final Fantasy I & II: Dawn of Souls  Final Fantasy Collection  Final Fantasy Anthology  Final Fantasy Chronicles 
Anime ja elokuvat:   Final Fantasy: Legend of the Crystals  Final Fantasy: The Spirits Within  Final Fantasy: Unlimited  Final Fantasy VII: Advent Children  Last Order: Final Fantasy VII  Kingsglaive
Géza Tóth

| Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Unkari.Miesten painonnosto. Olympialaiset  | Maa:   Unkari> Miesten painonnosto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | 82,5 kg |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Itä-Berliini 1966 | 90 kg |  |
|  Hopeaa | Wien 1961 | 82,5 kg |  |
|  Pronssia | Budapest 1962 | 82,5 kg |  |
|  Pronssia | Tukholma 1963 | 82,5 kg |  |
|  Pronssia | Teheran 1965 | 90 kg |  |
|  Pronssia | Varsova 1969 | 90 kg |  |
|  Pronssia | Columbus 1970 | 90 kg |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Moskova 1964 | 82,5 kg |  |
|  Kultaa | Itä-Berliini 1966 | 90 kg |  |
|  Hopeaa | Wien 1961 | 82,5 kg |  |
|  Hopeaa | Budapest 1962 | 82,5 kg |  |
|  Pronssia | Tukholma 1963 | 82,5 kg |  |
|  Pronssia | Varsova 1969 | 90 kg |  |
Géza Tóth (25. tammikuuta 1932 Sorokpolány – 4. lokakuuta 2011 Szombathely) oli unkarilainen painonnostaja, olympiamitalisti, maailman- ja euroopanmestari.
Tóth osallistui kolmiin kesäolympialaisiin. Roomassa 1960 hän sijoittui sarjassaan neljänneksi ja Tokiossa 1964 hän saavutti hopeaa sarjassa 82,5 kg. Méxicossa 1968 hän keskeytti. Tóth voitti painonnostajanurallaan myös useita MM- ja EM-mitaleita. Hän nosti kolme maailmanennätystä ja 157 Unkarin ennätystä.
Tóth kuoli 4. lokakuuta 2011 79 vuoden ikäisenä.
Finn (nimi)

| Finn |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  26. syyskuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  –
Vastineita eri kielissä:  –
Nimen alkuperä:  irlantilainen Fionn tai skandinaavinen
Infobox OKNimi-testi OK: 
Finn on miehen etunimi.
Nimen alkuperä on kahtalainen. Pohjoismaissa se johtuu suomalaisia, aikoinaan myös saamelaisia tarkoittavasta sanasta finn. Toisaalta Irlannissa se on muunnos muinaiskelttiläisestä nimestä Fionn, joka merkitsee valkoista tai myös reilua ja jonka on tehnyt nimenä suosituksi irlantilaisen mytologian hahmo Finn mac Cumhaill.
Suomessa nimi Finn on 1900-luvun alusta vuoden 2019 loppuun mennessä annettu noin 330 henkilölle.  Finnin nimi­päivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 26. syyskuuta.
Tunnettuja Finn-nimisiä

Finn Alnæs (1932–1991), norjalainen kirjailija
Finn Bálor, oik. Fergal Devitt (s. 1981), irlantilainen showpainija
Finn Benestad (1929–2012), norjalainen musiikkitieteilijä ja professori
Finn Bjørnseth (1924–1973), norjalainen kirjailija
Finn Bryn (1890–1975), norjalainen arkkitehti
Finn Carling (1925–2004), norjalainen kirjailija ja kriitikko
Finn Feiring (1871–1953), suomalainen kauppaneuvos ja toimitusjohtaja
Finn Ferner (1920–2001), norjalainen kilpapurjehtija
Finn Florijn (s. 1999), alankomaalainen soutaja
Finn Gustavsen (1926–2005), norjalainen toimittaja ja poliitikko
Finn Haunstoft (1928–2008), tanskalainen ratameloja ja olympiavoittaja
Finn Helgesen (1919–2011), norjalainen pikaluistelija
Finn Høffding (1899–1997), tanskalainen säveltäjä
Finn T. Isaksen (1924–1987), norjalainen poliitikko ja ministeri
Finn Christian Jagge (1966–2020), norjalainen alppihiihtäjä ja pujottelun olympiavoittaja
Finn Jones (s. 1988), brittiläinen näyttelijä
Finn Juhl (1912–1989), tanskalainen arkkitehti ja teollinen muotoilija
Finn Kristensen (s. 1936), norjalainen poliitikko ja ministeri
Finn Hågen Krogh (s. 1990), norjalainen maastohiihtäjä
Finn Kydland (s. 1943), norjalainen taloustieteilijä ja Nobelin taloustieteen palkinnon saaja
Finn Laudrup (s. 1945), tanskalainen jalkapalloilija
Finn Lied (1916–2014), norjalainen poliitikko ja insinööri
Finn Lundström (s. 1947), ruotsalainen jääkiekkoilija
Finn Lützow-Holm (1890–1950), norjalainen sotilaslentäjä ja upseeri
Finn Mattsson (s. 1926), suomalainen yritysjohtaja ja teollisuusneuvos
Finn Pedersen (1925–2012), tanskalainen soutaja ja olympiavoittaja
Finn Ravndal (s. 1942), norjalainen teoreettinen fyysikko
Finn Russell (s. 1992), skotlantilainen rugby union -pelaaja
Finn Salomonsen (1909–1983), tanskalainen lintutieteilijä
Finn Skårderud (s. 1956), norjalainen entinen psykiatri
Finn Taylor (s. 1958), yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja ja -käsikirjoittaja
Finn Tugwell (s. 1976), tanskalainen pöytätennispelaaja
Finn Tveter (1947–2018), norjalainen juristi, soutaja ja olympiamitalisti
Finn-Erik Vinje (s. 1936), norjalainen kielitieteilijä
Finn Wagle (s. 1941), norjalainen piispa
Finn-Göran Wennström (s. 1942), suomalainen prikaatikenraali
Finn Wittrock (s. 1984), yhdysvaltalainen näyttelijä ja käsikirjoittaja
Finn Wolfhard (s. 2002), kanadalainen näyttelijä ja muusikko
Finn Zetterholm (s. 1945), ruotsalainen trubaduuri ja lastenkirjailija
Kuvitteellisia Finnejä

Finn, elokuvista Star Wars: The Force Awakens ja Star Wars: The Last Jedi
Finn mac Cumhaill, irlantilaisen mytologian hahmo
Finn Hudson, opiskelija ja pelinrakentaja televisiosarjassa Glee
Huckleberry Finn, Mark Twainin romaanien henkilö
Finn Barton, televisiosarjassa Emmerdale
Finn Collins, televisiosarja The 100
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Finn (nimi) Wikimedia Commonsissa
Gibraltar Football League

Gibraltar Football League on Gibraltarin jalkapallosarja paikallisille joukkueille. Gibraltarin jalkapalloliitto perusti sen lokakuussa vuonna 1907. Ensimmäisenä vuonna mukana oli kahdeksan joukkuetta. Ensimmäisen mestaruuden voitti Prince of Wales FC. Kaudella 1909–1910 sarjassa oli kaksi divisioonaa. Ennen Gibraltar Football League -sarjaa Gibraltarissa pelattiin Merchants Cupia, vuosien 1895–1907 aikana.
Kaikki sarjan joukkueet ovat amatöörijoukkueita.
Joukkueet kaudella 2019-20

FC Boca Gibraltar
Bruno's Magpies
College 1975 FC
Europa FC
Europa Point FC
Glacis United FC
Lincoln Red Imps FC
Lions Gibraltar FC
Lynx FC
Manchester 62 FC
Mons Calpe SC
St Joseph's FC
Voittajat 2000-luvulla

2000–01 Lincoln FC
2001–02 Gibraltar United FC
2002–03 Newcastle FC (aiemmin Lincoln FC)
2003–04 Newcastle FC
2004–05 Newcastle FC
2005–06 Newcastle FC
2006–07 Newcastle FC
2007–08 Lincoln FC (aiemmin Newcastle FC)
2008–09 Lincoln FC
2009–10 Lincoln FC
2010–11 Lincoln FC
2011–12 Lincoln FC
2012–13 Lincoln FC
2013–14 Lincoln FC
2014–15 Lincoln FC
2015–16 Lincoln FC
2016–17 Europa FC
2017–18 Lincoln Red Imps FC
2018–19 Lincoln Red Imps FC
Aiheesta muualla

Gibraltar - List of Champions (englanniksi)
Grunau 9

| Grunau 9 |
| --- | --- |
 Aerodynaamisella kuorella varustettu Grunau 9.
Tyyppi:  alkeisliitokone
Alkuperämaa:   Saksa
Suunnittelija:  Edmund Schneider
Ensilento:  1924
Grunau 9 oli saksalainen puurakenteinen alkeisliitokone, jonka suunnitteli Edmund Schneider. Yksipaikkaisen koneen ensilento tapahtui vuonna 1924, ja sitä valmistettiin suuria määriä nimillä ESG Grunau 9, ESG 29 ja DFS 108-10. Kone sai lempinimen ”kallonhalkoja” (saks. Schädelspalter) lentäjän pään etupuolella kulkeneesta runkorakenteen puurimasta. Saksan ensimmäisiin naislentäjiin kuulunut Hanna Reitsch aloitti lentämisen Grunau 9:llä.
Konetyyppi levisi myös ulkomaille: sitä oli esimerkiksi käytössä Suomessa kaikkiaan 39 kappaletta vuosina 1935–1957.
Museokoneet

Grunau 9 G-36 (tai P-76) Suomen ilmailumuseossa Vantaalla.
Grunau 9 LN-GAH Norjan ilmailumuseossa Bodøssä.
Grunau 9 Islannin ilmailumuseossa Akureyrin lentoasemalla.
Lentokuntoinen Grunau 9 Saksan purjelento- ja lennokkimuseossa lähellä Hessenin Poppenhausenia.
Tekniset tiedot

Lähde:
Yleiset ominaisuudet
Miehistö: 1
Pituus: &&&&&&&&&&&&&&04.09000004,9 m
Kärkiväli: &&&&&&&&&&&&&010.075000010,75 m
Siipipinta-ala: &&&&&&&&&&&&&015.030000015,3 m²
Siiven sivusuhde: &&&&&&&&&&&&&&07.05500007,55
Tyhjäpaino: &&&&&&&&&&&&&095.&&&&0095 kg
Lentopaino: &&&&&&&&&&&&0190.&&&&00190 kg
Suoritusarvot
Liitoluku: 1:10
Vajoamisnopeus: &&&&&&&&&&&&&&01.03000001,3 m/s nopeudella 15 km/h
Siipikuormitus: &&&&&&&&&&&&&012.040000012,4 kg/m²
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Grunau 9 Wikimedia Commonsissa
Pakkolaskussa vaurioitunut kone.
GP2 Britannian Grand Prix 2011

|  GP2 Britannian Grand Prix 2011 |
| --- | --- |
 5. osakilpailu 9 osakilpailusta kaudella 2011. 

Päivämäärä:  9. heinäkuuta 2011
Sijainti:  Silverstone Circuit, Northamptonshire, Yhdistynyt kuningaskunta
Rata:  Moottorirata   5,141 km

Lauantain kilpailu
Pituus:  29 kierrosta
Sää:   Pilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:   Jules Bianchi
Talli:  Lotus ART
Aika:  1.58,531
Nopein kierros
Kuljettaja:   Romain Grosjean
Talli:  DAMS
Aika:  1.43,274 (kierroksella 27)
Palkintokoroke
Voittaja:   Jules Bianchi  (Lotus ART)
Toinen:   Christian Vietoris  (Racing Engineering)
Kolmas:   Marcus Ericsson  (iSport International)
Sunnuntain kilpailu
Pituus:  21 kierrosta
Sää:   Pilvinen
Paalupaikka
Kuljettaja:  {{{{{paalulta lähtijän maa genetiivissä2}}} lippu}} {{{paalulta lähtijä2}}}
Talli:  {{{paalulta lähtijän talli2}}}
Aika:  {{{paaluaika2}}}
Nopein kierros
Kuljettaja:   Romain Grosjean
Talli:  DAMS
Palkintokoroke
Voittaja:   Romain Grosjean  (DAMS)
Toinen:   Dani Clos  (Racing Engineering)
Kolmas:   Giedo van der Garde  (Barwa Addax Team)
Lauantain kilpailun voittaja Jules Bianchi.
GP2 Britannian Grand Prix 2011 oli GP2-kauden 2011 viides osakilpailu, joka ajettiin 9.–10. heinäkuuta Silverstonen moottoriradalla Englannissa. Kilpailu ajettiin Formula 1:sten Britannian GP:n ohessa.
Lauantain kilpailun voittoon ajoi Lotus ART -tallin kuljettaja Jules Bianchi. Sunnuntain kilpailun voitti DAMS -tallin Romain Grosjean.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta GP2 Britannian Grand Prix 2011 Wikimedia Commonsissa
Osakilpailut GP2-kaudella 2011
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Turkki |  Espanja |  Monaco |  Eurooppa |  Britannia |  Saksa |  Unkari |  Belgia |  Italia |  Abu Dhabi |
GP2-luokan Britannian Grand Prix’t
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000-luku | 2005 | 2006 | 2007 | 2008 | 2009 |  |  |
| 2010-luku | 2010 | 2011 | 2012 | 2013 | 2014 | 2015 | 2016 |
Radat: Silverstone Circuit (2005–2016)
Fornication Rites

| Fornication Rites Anal Blasphemy & Epäkristus |
| --- | --- | --- |

Split-albumin tiedot
 Julkaistu: huhtikuu 2016
 Formaatti: CD
 Tyylilaji: black metal
 Levymerkki: Spread Evil Distribution
Anal Blasphemyn muut julkaisut
| Baying of Lycanthropes 2014 | Fornication Rites 2016 | Western Decadence 2016 |
Epäkristuksen muut julkaisut
| Unholy Conspiracy 2010 | Fornication Rites 2016 |   |
Fornication Rites on suomalaisten black metal -yhtyeiden Anal Blasphemyn ja Epäkristuksen split-albumi, joka julkaistiin huhtikuussa 2016 levymerkillä Spread Evil.
Kappaleet

Anal Blasphemy: I’ll Fuck That Jesus Right Out of You
Epäkristus: Holocaust Bitch
Epäkristus: Himmelfahrtstrasse
Aiheesta muualla

Albumi Fornication Rites Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Discogs
Gusse Rössi

Onni Gideonin kvintetti: Onni Gideon, Gusse Rössi (ts), Herbert Katz (g), Wille Katz (dr), Harry Scheiman (p) 1953.
Gustaf ”Gusse” Olavi Rössi (28. huhtikuuta 1928 Turku – 30. kesäkuuta 1997 Helsinki) oli turkulainen tenorisaksofonisti. Hänellä oli usein oma yhtye Gusse Rössi Quartet. Hän sai Suomen Jazzliiton Yrjö-palkinnon vuonna 1977.
Rössi soitti myös Suomen ensimmäisessä ”rock-konsertissa”, jonka järjesti urheiluseura Turun Pyrkivä vuonna 1956.
Osittainen diskografia

Gusse Rössi Quartet: I'm Still Here (1977)
Live at Groovy (1982)
Gustaf Hydén

Gustaf Hydén (1877). Valokuvaaja Daniel Nyblin.
Gustaf Hydén (9. kesäkuuta 1845 Kristiinankaupunki – 21. toukokuuta 1929 Kristiinankaupunki) oli suomalainen Kristiinankaupungissa vaikuttanut kauppaneuvos, laivanvarustaja, kauppias ja vakuutusasiamies.
Hydénin vanhemmat olivat kauppias Carl Gustaf Hydén (1811–1870) ja Charlotta Starcke. Hydénin isä oli muuttanut Kristiinankaupunkiin Kokemäeltä 1830. Hän oli aluksi puotiapulaisena kauppias Gottfried Starcken liikkeessä mutta ryhtyi sitten itsenäiseksi kauppiaaksi. Carl Gustaf Hydén oli myös osaomistajana useissa purjelaivoissa ja hän kärsi taloudellisia menetyksiä Krimin sodan aikana. Carl Gustaf Hydén vaurastui kuitenkin puutavara- ja tervakaupan ansiosta. 1860-luvulla hän harjoitti merkittävää tervakauppaa erityisesti hollantilaisen Vlaardingenista kotoisin olleen Den Breems & Straverin kanssa.
Gustaf Hydén kävi Porin yläalkeiskoulua ja Tavastehus gymnasiumia. Tämän jälkeen hän opiskeli Saksassa Lyypekin kauppaopistossa. Hän otti isänsä liikkeen haltuunsa sen jälkeen kun tämä kuoli yllättäen kesällä 1870. Hän alkoi keskittyä laivanvarustukseen ja merenkulkuun liittyviin liiketoimiin puutavara- ja tervakaupan jäädessä sivualalle. Vuonna 1886 Hydén osti kauppaneuvos Otto Wendelinin konkurssipesältä vuonna 1861 perustetun Norra Bayerska Bryggerietin joka oli Kristiinankaupungin suurin olutpanimo, tämä olutpanimo toimi Hydénin omistuksessa aina vuoteen 1909 saakka. Hänestä tuli 1886 ensimmäisen ja toisen suomalaisen merivakuutusyhdistyksen asiamies Kristiinankaupungissa ja vuonna 1887 Espanjan konsuli Kristiinankaupungissa. Gustaf Hydén sai kauppaneuvoksen arvon 1912.
Vuonna 1893 Gustaf Hydén oli yhtenä osakkaana kun kristiinankaupunkilaiset hankkivat ensimmäisen höyrylaivansa S/S Heroksen. Vuonna 1898 hän oli mukana perustamassa Rederiaktiebolaget Navigator-varustamoa Kristiinankaupunkiin ja hän oli yhtiön suurin osakas. Yhtiö muutti vuonna 1912 Helsinkiin ja siinä vaiheessa se omisti kolmasosan Suomen lastihöyrylaivoista. Yhtiön toiminta päättyi ensimmäisen maailmansodan jälkeen omaisuuden realisointiin ja toiminnan alasajoon. Hydén oli mukana myös hänen lankonsa Axel Sundströmin aloitteesta vuonna 1916 perustetussa Suomen–Amerikan-linja-varustamossa. Tämä varustamo siirtyi Suomen Höyrylaiva Oy:n haltuun 1922.
Hydén rakennutti vuonna 1893 Kristiinankaupungin Kaupunginlahdella sijaitsevalle Hemgrundetin saarelle kesähuvilan ja vuonna 1911 Quisisana-nimisen saunan. Hän hankki vuonna 1903 höyrysluuppi Avantin, jota hän käytti pääasiassa matkoihin kaupungin ja huvilasaarensa Hemgrundetin välillä.
Gustaf Hydén oli naimisissa vuodesta 1893 Olga Sundströmin kanssa.
Gabriel Davioud

Gabriel Davioud
Gabriel-Jean-Antoine Davioud (30. lokakuuta 1823 Pariisi – 6. huhtikuuta 1881 Pariisi) oli ranskalainen arkkitehti. Hän oli kaupunkisuunnittelija Georges-Eugène Haussmannin yhteistyökumppani, joka suunnitteli Pariisiin monia julkisia rakennuksia.
Davioud opiskeli École des Beaux-Arts -taidekoulussa, jossa häntä opettivat Eugène Viollet-le-Duc ja Léon Vaudoyer. Hän auttoi Victor Baltardia Pariisin hallien suunnittelussa. Baltardin suosituksesta Davioud palkattiin Pariisin rakennustöiden ylitarkastajaksi (inspecteur général des travaux d'architecture) sekä puistokatujen ja istutusten pääarkkitehdiksi (architecte en chef au service des promenades et plantations). Hänen arkkitehtuurinsa edusti toisen keisarikunnan tyylille tyypillistä eklektismiä.
Palais du Trocadéro.
Davioudin suunnittelutöitä Pariisissa ovat teatterit théâtre du Rond-Point (1858), théâtre du Châtelet (1862) ja théâtre de la Ville (1862), sittemmin purettu maailmannäyttelyrakennus palais du Trocadéro (1878), place de la Républiquen varrella ollut Magasins réunis -tavaratalo (1867), 19. arrondissementin raatihuone (1878), suihkukaivot fontaine Saint-Michel (1858), fontaine Château d’Eau (1874), fontaine du Châtelet (1874) ja fontaine de l’Observatoire (1875) sekä useat Bois de Boulognen ja Parc Monceaun puistojen huvirakennelmat. Lisäksi hän suunnitteli paljon kadunkalusteita kuten kioskeja, suihkukaivoja, penkkejä ja lyhtypylväitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gabriel Davioud Wikimedia Commonsissa
Guardiagrele

| Guardiagrele |
| --- | --- |
Valtio:   Italia
Alue:  Abruzzo
Maakunta:  Chieti
Hallinto:  
 – Hallinnon tyyppi:  Kunta
 – Pormestari:  Simone Dal Pozzo
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  56,5 km²
Väkiluku (31.12.2017):  8 966
 – Väestötiheys:  159 as./km²
Postinumero:  66016
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Guardiagrele on Keski-Italiassa, Abruzzon hallinnollisella alueella Chietin maakunnassa sijaitseva kunta. Kunnassa asui 8 966 ihmistä vuonna 2017. Vuoden 2011 väestönlaskennan mukaan kunnassa oli 9 367 asukasta.
Santa Maria Maggioren kirkko.
Ilmasto

Guardiagrelessa on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 13 °C ja keskimääräinen sademäärä 790 millimetriä. Elokuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 22 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 4 °C. Sateisin kuukausi on marraskuu, jolloin sataa keskimäärin noin 90 millimetriä. Heinäkuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 41 millimetriä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Guardiagrele Wikimedia Commonsissa
Chietin maakunta
Altino | Archi | Ari | Arielli | Atessa | Bomba | Borrello | Bucchianico | Canosa Sannita | Carpineto Sinello | Carunchio | Casacanditella | Casalanguida | Casalbordino | Casalincontrada | Casoli | Castel Frentano | Castelguidone | Castiglione Messer Marino | Celenza sul Trigno | Chieti | Civitaluparella | Civitella Messer Raimondo | Colledimacine | Colledimezzo | Crecchio | Cupello | Dogliola | Fallo | Fara Filiorum Petri | Fara San Martino | Filetto | Fossacesia | Fraine | Francavilla al Mare | Fresagrandinaria | Frisa | Furci | Gamberale |  Gessopalena | Gissi | Giuliano Teatino | Guardiagrele | Guilmi | Lama dei Peligni | Lanciano | Lentella | Lettopalena | Liscia | Miglianico | Montazzoli | Montebello sul Sangro | Monteferrante | Montelapiano | Montenerodomo | Monteodorisio | Mozzagrogna | Orsogna | Ortona | Paglieta | Palena | Palmoli | Palombaro | Pennadomo | Pennapiedimonte | Perano | Pietraferrazzana | Pizzoferrato | Poggiofiorito | Pollutri | Pretoro | Quadri | Rapino | Ripa Teatina | Rocca San Giovanni | Roccamontepiano | Roccascalegna | Roccaspinalveti | Roio del Sangro | Rosello | San Buono | San Giovanni Lipioni | San Giovanni Teatino | San Martino sulla Marrucina | San Salvo | San Vito Chietino | Sant’Eusanio del Sangro | Santa Maria Imbaro | Scerni | Schiavi di Abruzzo | Taranta Peligna | Tollo | Torino di Sangro | Tornareccio | Torrebruna | Torrevecchia Teatina | Torricella Peligna | Treglio | Tufillo | Vacri | Vasto | Villa Santa Maria | Villalfonsina | Villamagna
Gabriel Dumont

Gabriel Dumont
Gabriel Dumont (joulukuu 1837 – 19. toukokuuta 1906) oli läntisessä Kanadassa asuvien  métisien johtaja. Vuonna 1873 Dumont valittiin St. Laurent de Grandin kylän johtajaksi, ja myöhemmin hän toimi merkittävässä roolissa Saskatchewanin kapinassa: hän oli johtajana retkikunnassa, joka taivutteli Louis Rielin palaamaan takaisin Kanadaan, ja myöhemmin toimi kenraalina Saskatchewanin kapinan aikana 1885. Hän osallistui Duck Laken taisteluun, Fish Creekin taisteluun sekä Batochen taisteluun. Saskatchewanin kapinan kukistuttua hän pakeni Cypress Hills -alueelle silloisessa Montanassa (sijaitsee nykyisten Albertan ja Saskatchewan provinssien rajalla). Hän antautui Yhdysvaltain ratsuväelle. Yhdysvaltain hallitus kuitenkin totesi hänen olevan poliittinen pakolainen ja vapautti hänet pian.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gabriel Dumont Wikimedia Commonsissa
Gustaf Henrik Ignatius

Gustaf Henrik Ignatius (2. syyskuuta 1801 Halikko – 5. kesäkuuta 1844 Pori) oli suomalainen kollegiasessori ja Porin pormestari.
Ignatiuksen vanhemmat olivat Ulvilan kirkkoherra, teologian tohtori Bengt Jakob Ignatius (1761–1827) ja hänen ensimmäinen puolisonsa Sofia Barbro Ekestubbe. Hän pääsi ylioppilaaksi Turussa 1816. Ignatius suoritti tuomarintutkinnon 1822 ja hän oli Turun hovioikeudessa auskultanttina. Hän sai varatuomarin arvon 1826.
Ignatius oli Naantalin vt. pormestarina ja Turun ja Porin läänin 2. varalääninsihteerinä vuodesta 1829. Hänestä tuli Porin pormestari 1832 ja hän sai kollegiasessorin arvon 1840.
Gdańskin satama

Gdańskin sataman sijainti
Konttialus Gdańskin sataman konttiterminaalissa
Gdańskin satama-alueella sijaitsevaa telakkaa
Väylä Itämereltä Gdańskin sisemmälle satama-alueelle
Matkustajalautta Gdańskin satama-alueella
Gdańskin satama (puol. Port Gdańsk, engl. Port of Gdańsk, LOCODE: PL GDN) on Gdańskinlahdella Gdańskin kaupungissa sijaitseva Puolan suurin satama.
Ulompi ja sisempi satama

Satamaan kuuluu ulompi, merenpuoleinen osa ja sisempi satama, joka sijoittuu osin joki- ja kanavaverkon varrelle. Ulompaan satamaan johtaa 17 metrin syväväylä ja se on suunniteltu syväykseltään enintään 15 metrin aluksille; laiturien pituudet vaihtelevat 220 ja 765 metrin väliltä. Satamakanavaan ja Veikselin suistoon sijoituva sisäsatama voi ottaa vastaan enintään 225 metriä pitkiä ja 10,2 metrin syväyksen aluksia. Gdańskin satamaan kuuluu myös vapaasatama, eli sillä on kansallisen tullivyöhykkeen ulkopuolinen vapaa-alue.