stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hannu Hanhi

| Hannu Hanhi |
| --- | --- |
 Hannu Hanhi Don Rosan taiteilemana.
Luoja(t):  Carl Barks
Ensi- esiintyminen:  Tammi-helmikuussa 1948, Carl Barksin tarinassa Se parhaiten nauraa....
Kustantaja:  Disney
Henkilötiedot
Status:  Ei tee ikinä töitä, maailman onnekkain olento
Asuinpaikka:  Ankkalinna
Luonteenpiirteet:  Onnekas, laiska, ärsyttävä, ylimielinen, vahingoniloinen
Suhteet
Vanhemmat:  Hjalmar Hanhi Dora Ankka
Isovanhemmat:  Mummo Ankka Hepsu Ankka
Tädit ja sedät:  Aaron Ankka (eno)
Serkut:  Aku Ankka Della Ankka Sisuvius Ankka Touho Ankka
Muut sukulaiset:  Tupu, Hupu ja Lupu Roope Ankka
Tutut:  Iines Ankka
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hannu Hanhi (engl. Gladstone Gander) on Carl Barksin luoma kuvitteellinen sarjakuvahahmo ja Aku Ankan serkku, joka seikkailee Disneyn eläinmaailmassa Ankkalinnassa. Hän on maailman onnekkain. Hannu esiintyi ensi kerran vuonna 1948 Carl Barksin piirtämässä tarinassa ”Se parhaiten nauraa...” (Wintertime Wager). Suomen yleiskielessä on käsitteeksi muodostunut kutsua jotakuta ”hannuhanheksi”, jos hänellä on hyvä onni.
Aku Ankan suhteen Hannu Hanhi on Iines Ankan kilpakosija, minkä takia serkuksilla on usein kovia riitoja. Suhde Iinekseen onkin yksi niitä harvoja asioita, joissa Aku enimmäkseen voittaa Hannun.
Luonne ja ulkonäkö

Hannu Hanhea ei nähdä työnteossa, koska hän tietää onnensa tuovan hänelle kaiken, mitä hän haluaa. Hänen ei esimerkiksi tarvitse maksaa pääsylippua huvipuistoon, koska on sen 10 000:s asiakas ja saa sen ilmaiseksi. Hän myös usein ylpeilee väittämällä, ettei koskaan ole tehnyt työtä. Tämän hän kuitenkin joutui perumaan, kun Barksin tarinassa "Onnen kantamoinen" (Gladstone's Terrible Secret) paljastui, että kolikko, jota hän piilottelee kassakaapissaan, on palkka siitä ainoasta kerrasta, kun hän on tehnyt töitä.
Hannu Hanhi on tarkoituksella luotu ärsyttäväksi hahmoksi ja Akun kilpailijaksi, mutta onnekkuus ominaisuutena tuli mukaan vasta myöhemmin, kun tästä piti saada pysyvästi ärsyttävä hahmo. Hannu on onnekas, koska hän on syntynyt onnentähden alla tai onnetar valitsi hänet kaikista Ankkalinnan asukkaista. Pääasiassa onnekkuutensa vuoksi hän näyttäytyy kaikille laiskana, itserakkaana sekä vahingoniloisena muiden vastoinkäymisille (etenkin Akulle), mutta esimerkiksi Barksin tarinassa ”Aku Ankka pelastaa Tyhjälän joulun” (A Christmas for Shacktown) on osoitettu, että Hannu osaa myös käyttää onneaan muidenkin auttamiseen.
Aku Ankkaan nähden Hannulla on pienemmät silmät ja tunnistettavat kiharat hiukset. Varhaisimmissa esiintymisissään Barksin tarinoissa Hannun nokka oli paikoin Akun nokkaa hieman pidempi, kunnes ajan saatossa nokka muovautui samaan kokoluokkaan kuin muillakin. Hänellä on yllään yleensä lierihattu, yksinappinen kaulustakki, rusetti ja jaloissaan damaskit.
Sukulaisuus

Hannun sanotaan syntyneen onnellisten tähtien alla. Jo Hannun äiti, Dora Ankka, oli onnekas. Dora on Kaino-Vienon eli Mummo Ankan lapsi. Ankka-taiteilija Don Rosan tarinan mukaan Kaino-Vienon odottaessa vielä Doraa syntyväksi, oli hänen puolisonsa Hepsu Ankka palkannut maalarin maalaamaan heidän omistamansa ladon seinät. Maalari halusi antaa oman lahjansa syntyvälle pienokaiselle ja maalasi onnea tuovan taikamerkin ns. Tikliaisen merkin ladon seinään tuomaan onnea, ja ladon toiselle puolelle väärin päin maalatun merkin pitämään huonon onnen takanapäin. Erityistä onnea se toivotti Doralle, koska siihen oli maalattu ylimääräinen kolmas onnea tuova lintusymboli. Dora Ankasta tuli näin ollen hyvin onnekas ja hänen munittua poikansa Hannun, hänen uskomaton onnensa periytyi ja näin ollen Hannusta tuli maailman onnekkain. Hannun isän nimi on Don Rosan mukaan Hjalmar Hanhi.
Animaatioesiintymiset

Hannu Hanhi teki animaatiodebyyttinsä vuonna 1987 ilmestyneessä Ankronikkassa, jossa hänen äänenään toimi Rob Paulsen. Hannu nähtiin myös vuonna 2017 käynnistyneessä DuckTales -sarjassa, jossa hänen äänenään toimi Paul F. Tompkins. Uuden sarjan suomenkielisessä dubbauksessa Hannun äänenä kuullaan Tero Koponen.
Animaatioesiintymiset > Videopelit:

Aku Ankka: Universumin sankari (2000)
Aiheesta muualla

Hannu Hanhen esittely Akuankka.fi:ssä
IPhone 8

| iPhone 8 |
| --- | --- |

Valmistaja:  Apple
Julkaistu:  syyskuu 2017
Tuoteperhe:  iPhone
Edeltäjä:  iPhone 7
Seuraaja:  iPhone X
Muut versiot:  iPhone 8 Plus
Mitat:  138,4 × 67,3 × 7,3 mm
Paino:  148 g
Näyttö:  Retina IPS LCD, 4,7 tuumaa
Näytön kuvatarkkuus:  750 × 1 334 px
Suoritin:  Apple A11
Keskusmuisti:  2 Gt
Flash-muisti:  64 tai 256 Gt
Takakamera:  12 Mpx
Etukamera:  7 Mpx
Puheaika:  14 tuntia
Käyttöjärjestelmä:  iOS 11 (alkuperäinen), päivitettävissä iOS 16.1.1
Akku:  Li-Ion, 1 821 mAh
Muistikorttipaikka:  ei ole
Muuta:  sormenjälkitunnistin, IP67
Infobox OKNimi-testi OK: 
iPhone 8 on Applen syyskuussa 2017 julkaisema älypuhelin, joka julkaistiin yhtä aikaa iPhone X:n kanssa. iPhone 8 tuli myyntiin iOS 11 -käyttöjärjestelmällä, mutta se on päivitettävissä iOS 16:een. Puhelimessa on 12 megapikselin takakamera f/1.8 valotusaukolla, seitsemän megapikselin etukamera f/2.2 valotusaukolla, 4,7 tuuman näyttö ja Apple A11 -prosessori. Tallennustilaa on joko 64 tai 256 gigatavua ja keskusmuistia kaksi gigatavua. Puhelimessa on litiumioniakku, jonka kapasiteetti on 1 821 milliampeerituntia. iPhone 8:ssa on Touch ID -sormenjälkitunnistus. Puhelimen IP-luokitus on 67 ja se on pölyn- ja vedenkestävä.
iPhone 8 Plus

| iPhone 8 Plus |
| --- | --- |

 Ruusukullan värinen iPhone 8 Plus
Valmistaja:  Apple
Julkaistu:  syyskuu 2017
Edeltäjä:  iPhone 7
Seuraaja:  iPhone X
Muut versiot:  iPhone 8
Paino:  202 g
Näyttö:  5,5 tuumaa
Näytön kuvatarkkuus:  1080 x 1920 pikseliä
Suoritin:  Apple A11
Keskusmuisti:  3 GB
Flash-muisti:  64/256 GB
Takakamera:  12 MP
Etukamera:  7 MP
Radio:  Ei
Käyttöjärjestelmä:  iOS 11, päivitettävissä uusimpaan
Akku:  2 691 mAh, Li-Ion
Muuta:  Lähde: 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
iPhone 8 Plus on paranneltu versio iPhone 8:sta, joka julkaistiin vuonna 2017 samalla iPhone X:n ja iPhone 8:n kanssa. Puhelimessa on kaksi 12 megapikselin takakameraa sekä seitsemän megapikselin etukamera.
iPhone 8 Plus > Erot iPhone 8:aan

iPhone 8:ssa on pienempi 4,7 tuuman näyttö, Plus-mallissa 5,5 tuuman. Molemmat ovat Retina-näyttöjä. iPhone 8 Plus -puhelimessa on korkeampi resoluutio. iPhone 8:n näytön resoluutio on 1 334 × 750, Plussan 1 920 × 1 080. iPhone 8:ssa on yksi takakamera, Plussassa kaksi. Kaikki ovat 12 megapikselin kameroita.
Malesian pääministeri

| Malesian pääministeri Prime Minister of Malaysia Perdana Menteri Malaysia |
| --- | --- |
 
 Nykyinen Anwar Ibrahim 2022 lähtien
Virka-asunto:  Seri Perdana
Nimittäjä:  Abdullah al-Haj (Malesian kuningas)
Kauden pituus:  5 vuotta
Perustettu:  31. elokuuta 1957
Ensimmäinen:  Tunku Abdul Rahman
Malesian pääministeri (malaijiksi Perdana Menteri Malaysia) on Malesian hallituksen päämies. Pääministerin nimittää virkaansa maan kuningas. Käytännön valta Malesiassa on keskittynyt pääministerille ja kuninkaan rooli on pitkälti vain edustuksellinen.
Maan ensimmäinen pääministeri oli Tunku Abdul Rahman, joka toimi myös Malaijan federaation pääministerinä ennen Malaijan itsenäistymistä vuonna 1957. Vuonna 1963 Malaijaan liitettiin Singapore, Sarawak ja Pohjois-Borneo, jolloin liitoksesta muodostui Malaijan liittovaltio. Singapore erosi liittovaltiosta 1965. Tunku toimi myös liitoksen jälkeen Malaijan liittovaltion pääministerinä vuoteen 1969 asti. Maan pitkäaikaisin pääministeri on Mahathir Mohamad, joka toimi pääministerinä vuosina 1981–2003. Pääministeri on itsenäistymisestä lähtien tullut aina UMNO-puolueesta.
Malesian pääministerit

| pääministeri  (syntynyt–kuollut) | pääministeri  (syntynyt–kuollut) | toimikausi | puolue |
| --- | --- | --- | --- |
|  | Tunku Abdul Rahman  (1903–1990) | 28.8.1957–22.9.1970 | Yhtyneiden malaijien kansallisjärjestö |
|  | Abdul Razak Hussein  (1922–1976) | 22.9.1970–14.1.1976 | Yhtyneiden malaijien kansallisjärjestö |
|  | Hussein Onn  (1922–1990) | 15.1.1976–16.7.1981 | Yhtyneiden malaijien kansallisjärjestö |
|  | Mahathir Mohamad  (1925–) | 16.7.1981–31.10.2003 | Yhtyneiden malaijien kansallisjärjestö |
|  | Abdullah Ahmad Badawi  (1939–) | 31.10.2003–3.4.2009 | Yhtyneiden malaijien kansallisjärjestö |
|  | Najib Razak  (1953–) | 3.4.2009–9.5.2018 | Yhtyneiden malaijien kansallisjärjestö |
|  | Mahathir Mohamad  (1925–) | 10.5.2018–24.2.2020 | Pakatan Harapan |
|  | Muhyiddin Yassin (1947–) | 1.3.2020–16.8.2021 | Bersatu |
|  | Ismail Sabri Yaakob (1960–) | 21.8.2021–24.11.2022 | Yhtyneiden malaijien kansallisjärjestö |
|  | Anwar Ibrahim  (1947–) | 24.11.2022–virassa | Pakatan Harapan |
Yang di-Pertuan Agong

| Yang di-Pertuan Agong |
| --- | --- |
 يڠ دڤرتوان اݢوڠ
 Kuninkaan lippu
 
 Nykyinen Ibrahim Ismail 31. tammikuuta 2024 lähtien
Puhuttelu:  Hänen majesteettinsa Yang di-Pertuan Agong
Virka-asunto:  Istana Negara, Kuala Lumpur
Nimittäjä:  sulttaanineuvosto
Kauden pituus:  5 vuotta
Perustettu:  13. elokuuta 1957
Ensimmäinen:  Tuanku Abdul Rahman
Yang di-Pertuan Agong (jawiksi  يڠ دڤرتوان اݢوڠ) eli Malesian kuningas, on Malesian valtionpäämies. Malesian valtiomuoto on perustuslaillinen monarkia, mutta useimmista muista monarkioista poiketen maan kuninkaan arvonimi ei ole perinnöllinen, vaan kuninkaat valitaan maan osavaltioiden sulttaanien joukosta. Sulttaanit valitsevat keskuudestaan kuninkaan viideksi vuodeksi kerrallaan.
Valinta

Malesia on maailman ainoa maa, jossa kuninkuus on kiertävä. Kuninkuus ei periydy sukupolvelta toiselle, vaan Malesian yhdeksän sulttaanikunnan hallitsijat valitsevat sulttaanien keskuudesta maan kuninkaan viideksi vuodeksi kerrallaan. Kuninkuus kiertää vuorotellen yhdeksän sulttaanikunnan sulttaanien keskuudessa. Kiertävällä kuninkuudella on ollut tarkoitus luoda maahan vakautta, ilman että annetaan ylivaltaa yhdellekään maan hallitsijasuvuista.
Malesian 13 osavaltiosta sulttaanikuntia ovat Johor, Kedah, Kelantan, Negeri Sembilan, Perak, Pahang, Perlis, Selangor ja Terengganu. Sulttaanin valta periytyy yleensä sulttaanin vanhimmalle pojalle. Malesian osavaltioista Malakka, Penang, Sarawak ja Sabah, ovat kuvernöörin johtamia osavaltioita. Maan kuningas nimittää kuvernöörit virkoihinsa nelivuotiskaudeksi. Kuvernöörit eivät ole sulttaanien tavoin uskonnollisia johtajia, eivätkä he kuulu sulttaanineuvostoon, joka valitsee maan kuninkaan.
Kuninkaan rooli on Malesiassa vain edustuksellinen ja pääministeri on maan ylin vallankäyttäjä. Maan sulttaanijärjestelmä edustaa perinteistä malaijilaista ylhäisökulttuuria. Kuningas on myös maan muslimien uskonnollinen johtaja. Malesiassa sulttaani-instituutio on tabu, ja sulttaanit ovat nauttineet lain edessä koskemattomuutta.
Malesian kuninkaat

| Järjestys | Kuningas (Syntynyt–kuollut) | Vallassa | Osavaltio |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | Tuanku Abdul Rahman   (1895–1960) | 31. elokuuta 1957 – 1. huhtikuuta 1960 |  Negeri Sembilan |
| 2. | Hisamuddin Alam Shah   (1898–1960) | 14. huhtikuuta 1960 – 1. syyskuuta 1960 |  Selangor |
| 3. | Tuanku Syed Putra   (1920–2000) | 21. syyskuuta 1960 – 20. syyskuuta 1965 |  Perlis |
| 4. | Ismail Nasiruddin Shah   (1907–1979) | 21. syyskuuta 1965 – 20. syyskuuta 1970 |  Terengganu |
| 5. | Tuanku Abdul Halim   (1927–2017) | 21. syyskuuta 1970 – 20 syyskuuta 1975 |  Kedah |
| 6. | Yahya Petra   (1917–1979) | 21. syyskuuta 1975 – 29. maaliskuuta 1979 |  Kelantan |
| 7. | Ahmad Shah   (1930–2019) | 29. maaliskuuta 1979 – 25. huhtikuuta 1984 |  Pahang |
| 8. | Mahmud Iskandar Ismail   (1932–2010) | 26. huhtikuuta 1984 – 25. huhtikuuta 1989 |  Johor |
| 9. | Azlan Shah   (1928–2014) | 26. huhtikuuta 1989 – 25. huhtikuuta 1994 |  Perak |
| 10. | Tuanku Jaafar   (1922–2008) | 26. huhtikuuta 1994 – 25. huhtikuuta 1999 |  Negeri Sembilan |
| 11. | Salahuddin Abdul Aziz   (1926–2001) | 26. huhtikuuta 1999 – 21. marraskuuta 2001 |  Selangor |
| 12. | Tuanku Syed Sirajuddin   (s. 1943) | 13. joulukuuta 2001 – 12. joulukuuta 2006 |  Perlis |
| 13. | Mizan Zainal Abidin   (s. 1962) | 13. joulukuuta 2006 – 12. joulukuuta 2011 |  Terengganu |
| 14. | Tuanku Abdul Halim   (1927–2017) | 13. joulukuuta 2011 – 12. joulukuuta 2016 |  Kedah |
| 15. | Muhammad V   (s. 1969) | 13. joulukuuta 2016 – 6. tammikuu 2019 |  Kelantan |
| 16. | Abdullah al-Haj  (s. 1959) | 31. tammikuuta 2019 – 31.tammikuuta 2024 |  Pahang |
| 17. | Ibrahim Ismail   (s. 1958) | 31.tammikuuta 2024 – virassa |  Johor |
Selangor

| Selangor> Malesian osavaltiot ja territoriot |
| --- | --- |
 Lippu:  Vaakuna
 Sijainti
 Koordinaatit: 3°20′N, 101°30′E 
Valtio:   Malesia
Hallinto:  
 – Pääkaupunki:  Shah Alam
 – Kuninkaall. pääkaup.:  Klang
 – Sulttaani:  Sharafuddin Idris Shah
Pinta-ala:  8 104 km²
Väkiluku (2010):  5 411 324
 – väestötiheys:  670 as./km²
Kielet:  malaiji
Shah Alamin moskeija vuodelta 1988, virallinen nimi Masjid Sultan Salahuddin, on ehkä Etelä-Aasian suurin moskeija 16 000 paikallaan.
Selangor on Malesian osavaltio. Se sijaitsee Malakan niemimaan länsirannikolla, Malakansalmen rannalla. Sen naapuriosavaltiot ovat pohjoisessa Perak, idässä Pahang ja kaakossa Negeri Sembilan. Selangorin sisällä sijaitsee enklaavina kaksi liittovaltion territoriota, Kuala Lumpur ja Putrajaya, jotka ovat historiallisesti osa Selangoria.
Selangor on Malesian runsasväkisin osavaltio. Sen pinta-ala on 8 104 neliökilometriä ja asukasluku noin 5,5 miljoonaa. Selangorin hallinnollinen pääkaupunki on Shah Alam ja kuninkaallinen pääkaupunki Klang. Kuala Lumpurin metropolialue ulottuu Selangorin alueen puolelle. Selangorin suurimmat kaupungit Shah Alam ja Petaling Jaya ovat Kuala Lumpurin suurkaupunkialueella.
Historia

1400-luvulla Selangor kuului Malakan sulttaanikuntaan, joka oli aikanaan Malaijien saariston johtava valtio. Portugalilaiset valloittivat Malakan 1511 ja vuonna 1641 hollantilaiset valtasivat alueen portugalilaisilta.
Siirtomaavallan aikana alueelle tuli minangkabaulaisia uudisasukkaita Sumatralta 1600-luvulla ja heidän jälkeensä tuli bugislaisia siirtolaisia Sulawesilta. 1700-luvulla bugisit saivat hallintaansa nykyisen Selangorin alueen, ja he perustivat Selangorin sulttaanikunnan 1700-luvun puolivälissä. Sen pääkaupungiksi tuli Kuala Selangor.
Noin sata vuotta myöhemmin, vuonna 1857, Malakan niemimaa oli Britannian siirtomaahallinnon alaisuudessa ja Selangoriin tuli kiinalaisia tinanetsijöitä maan tinavarantojen houkuttelemana. Kiinalaiset perustivat Selangoriin Kuala Lumpurin. Uuden kaupungin perustaminen aiheutti ristiriitoja Selangorin päälliköiden ja kaivostyöläisten välillä. Tuloksena oli sisällissota, jossa Kuala Lumpur tuhottiin ja tinakaivosten toiminta keskeytyi. Vuonna 1874 olot rauhoittuivat kun brittiläiset puuttuivat asioihin tinantuotannon varmistamiseksi. Samalla Selangor liittyi Liittoutuneisiin malaijivaltioihin, jonka brittiläiset perustivat Malaijivaltioiden vakauttamiseksi. Muut liittoon kuuluneet valtiot olivat Perak, Negeri Sembilan ja Pahang.
Malaijan itsenäistyessä Britanniasta vuonna 1957, Kuala Lumpurista tehtiin maan pääkaupunki. Vuonna 1974 Kuala Lumpur irrotettiin Selangorin osavaltiosta, ja siitä tehtiin Malesian liittovaltion keskushallinnon alainen territorio. Vuonna 1995 Selangorista irrotettiin Putrajaya, jonka Selangorin osavaltio myi Malesian liittovaltiolle.
Politiikka

Selangor on useimpien muiden maan osavaltioiden tapaan sulttaanin johtama sulttaanikunta, ja Selangorin sulttaani toimii vuorollaan Malesian kuninkaana. Osavaltiota on vuodesta 2001 hallinnut sulttaani Sharafuddin Idris Shah.
Four Seasons (hotelliketju)

Four Seasons George V -hotelli Pariisin 8. arrondissementissa.
Four Seasons Hotels Ltd. on kansainvälinen hotelliketju. Yhtiön perustaja on kanadalainen Isadore Sharp, joka perusti ensimmäisen hotellinsa vuonna 1961. Entisaikaan Sharp omisti hotelliketjusta viisi prosenttia: loput 95 % omisti tasaosuuksin yhdysvaltalainen miljardööri Bill Gates ja saudiliikemies Al-Walid ibn Talal. Nykyään sen omistaa Cascade Investment sekä Kingdom Holdings.
Ketju aikoo avata hotellin muun muassa noin kilometrin korkuiseen Jeddah Toweriin Jeddaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Four Seasons (hotelliketju) Wikimedia Commonsissa
Hotelliketjun sivusto
Eurobeat

| Eurobeat |
| --- | --- |
Alkuperä:  Hi-NRG, italodisko
Alkuperämaa:   Italia  Japani
Kehittymisen ajankohta:  1980-luvun loppu
Tyypillisiä soittimia:  syntetisaattori, bassokitara, lyömäsoittimet, rumpukone
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  J-pop
Eurobeat on elektronisen musiikin tyylilaji, joka kehittyi 1980-luvun lopulla italodiskosta. Eurobeatia tuotetaan lähes yksinomaan Italiassa ja julkaistaan Japanissa. Sitä julkaistaan pääosin Super Eurobeat -albumeilla (SEB), joita on julkaistu vuodesta 1990 lähtien.
Historia

1980-luvulla, jolloin eurobeat ei vielä ollut oma tyylilajinsa, sitä käytettiin Japanissa yleisnimityksenä lähes kaikelle eurooppalaiselle tanssimusiikille. Siitä suurin osa oli saksalais- ja italialaislähtöistä italodiskoa. Yhdysvalloissa ja Kaakkois-Aasiassa eurobeatia markkinoitiin Hi-NRG:nä yhdessä italodiskon kanssa, ja Japanissa italodisko tuli tunnetuksi saksalaisen diskoyhtye Arabesquen menestymisen myötä. Samaan aikaan Isossa-Britanniassa kehittyi oma eurobeat-linja, joka kuitenkin kehittyi eurodanceksi jo 1990-luvulla ja sitä edelleen useaksi elektronisen musiikin tyylilajiksi. 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa saksalaiset tuottajat siirtyivät italodiskosta uudempiin tyylilajeihin, ja samaan aikaan italialaislähtöinen eurobeat alkoi kehittyä omaksi tyylilajikseen. Eurobeat on ollut keskeinen osa japanilaista Parapara-tanssikulttuuria jo ennen kuin se oli kunnolla edes kehittynyt.
1990-luvulla eurobeatin suosio Japanissa laski hitaasti. Japanilainen Masato Matsuura ja eräs toinen japanilaisella viihdealan konserni Avexilla työskennellyt mies päättivät perustaa kokoelmalevyn. Italialainen Giancarlo Pasquini, joka oli tuolloin italodiskobändi Alephin jäsen, pyydettiin mukaan projektiin. Vuonna 1990 käynnistetty kooste kantoi nimeä Super Eurobeat, ja se nostatti eurobeatin suosiota voimakkaasti Japanissa. Vuoteen 2024 mennessä Super Eurobeat -sarjaa on tuotettu yhteensä 250 albumin verran, ja se onkin yksi pisimpään tuotannossa olleista musiikkikoosteista. Perustajajäsentä Giancarlo Pasquinia luonnehditaan eurobeat-yhteisössä usein ”eurobeatin isäksi”, ja taiteilijanimellään Dave Rodgers hän onkin kenties kaikkein tunnetuin eurobeat-artisti. Super Eurobeat on edelleen 2020-luvulla varsin suosittu albumisarja, ja sen rinnalle on perustettu muitakin kokoelmalevysarjoja, kuten Eurobeat Flash, TOHO EURO TRIGGER ja Euromach.
Ominaisuudet

Eurobeatille ominaista on energisyys, iloisuus ja nopea tempo; kappaleiden nopeus on keskimäärin yli 150 bpm. Vanhemmassa tuotannossa tempo on tyypillisesti italodiskon tasolla, mutta ajan myötä eurobeatin kehityttyä täysin omaksi tyylilajikseen myös tempo on nopeutunut. Muita tyypillisiä ominaisuuksia ovat esimerkiksi toisto, kappaleiden hieman tavanomaista pidempi kesto (tyypillisesti 4--6 minuuttia) sekä yksinkertaiset sanat ja tarttuva melodia. Syntetisaattoreiden käyttö on keskeinen osa eurobeat-tuotantoa, ja digitalisoitumisen myötä ohjelmistosyntetisaattoreiden, kuten FL Studion ja ReBirth RB-338:n käyttö eurobeatin tuotannossa on yleistynyt.
Kappaleiden perusrakenne on usein sama. Intro on tyypillisesti rauhallisempi kuin sitä seuraava tekninen ja varsin energinen osio, joka on useimmiten tuotettu pääosin syntetisaattorilla. Tämän jälkeen rakenne noudattaa linjaa säkeistö--bridge--kertosäe, joka saattaa toistua usean kerran kappaleen aikana. Kertosäkeen ja seuraavan säkeistön välissä on useimmiten eurobeatille tunnusomainen erittäin tekninen syntetisaattorilla tuotettu instrumentaalinen osio, joka toistetaan usein myös viimeisen kertosäkeen jälkeen.
Tyypillistä eurobeat-artisteille on usean nimimerkin käyttäminen uran aikana, ja jotkut artistit julkaisevat tiettyjen nimimerkkien alla vain yksittäisiä kappaleita. Esimerkiksi Maurizio De Jorio, joka on 2020-luvulla eräs tunnetuimmista eurobeat-artisteista, on käyttänyt muun muassa nimimerkkejä Niko, Max Coveri, Marko Polo, D-Essex, Edo Boys ja Dejo. Myös artistien yksityisyyden säilyttäminen on eurobeatille ominaista: useimmista artisteista saatavilla oleva tieto on varsin rajallista, eikä esimerkiksi virallisen nimen tai kasvojen paljastamatta jättäminen ole harvinaista etenkään vähemmän tunnettujen eurobeat-artistien tapauksessa.
Tunnettuus

Suuren yleisön tietouteen eurobeat on päätynyt lähinnä Initial D -animesarjan kautta, jossa sitä soitetaan paljon etenkin kilpa-ajokohtausten aikana. Tunnetuimpia kappaleita, jotka myös esiintyvät kyseisessä animesarjassa, ovat esimerkiksi ”Running In The 90’s” (1998), ”Deja Vu” (1999) ja ”Gas Gas Gas” (2007). Initial D -sarjaan perustuvaa eurobeat-musiikkia on niin ikään tuotettu. Myös jotkin musiikkivideopelit sisältävät eurobeatia; näistä esimerkkinä osa japanilaisen pelitalo Konamin tuottamista musiikkipeleistä. Koko eurobeat-historian tunnetuimpiin artisteihin lukeutuvat muun muassa Dave Rodgers (Dave Rodgers Music), Leslie Parrish sekä Max Coveri (Delta).
Eurobeatia on useaa erilaista tyyliä, mutta tietyt teemat ovat yleisiä koko genren mittakaavassa. Näitä ovat muun muassa juhliminen, rakkaus ja Initial D:n vaikutuksesta myös car racing. Eurobeatia tekeviä artisteja ovat nykyään esimerkiksi Ace ja Fastway (SCP Music) sekä David Dima (Dima Music). Eurobeat liittyy keskeisesti japanilaiseen Parapara-tanssikulttuuriin, ja yleisesti se yhdistetään street racingiin, driftingiin ja muihin vastaaviin autoiluharrastuksiin.
Tyylilajin edustajia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Dave Rodgers  Max Coveri  Leslie Parrish  Norma Sheffield  Ace  David Dima  Manuel  Marko Polo  |  Fastway  Niko  Mega NRG Man  Bratt Sinclaire  DOMINO  Nathalie  Elena Ferretti  Odyssey Eurobeat  |  Dusty  A-One  Hotblade  Mauro Farina  Turbo  Lou Grant  Dr. Love  Nuage  |
Aiheesta muualla

http://www.eurobeat-prime.com/
http://www.dimamusic.net/ (Arkistoitu – Internet Archive)
http://www.scp-music.com/
http://www.sinclairestyle.net/
I Can See You

| ”I Can See You” Taylor Swift |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Speak Now (Taylor’s Version)
 Julkaistu: 7. heinäkuuta 2023
 Formaatti: digitaalinen, suoratoisto
 Tekijä(t): Taylor Swift
 Tuottaja(t): Taylor Swift, Jack Antonoff
 Tyylilaji: indie rock
 Kesto: 04.33
 Levy-yhtiö: Republic Records
Listasijoitukset
  5.    6.
I Can See You (koko nimi ”I Can See You (Taylor’s Version) (From the Vault)”) on yhdysvaltalaisen laulaja-lauluntekijä Taylor Swiftin kappale vuodelta 2023. Swift on säveltänyt sen yksin ja tuottanut sen Swift Jack Antonoffin kanssa. Kappale on promosingle Swiftin albumilta Speak Now (Taylor’s Version), joka julkaistiin 7. heinäkuuta 2023. ”I Can See You” nousi Yhdysvalloissa Billboard 100 -listan sijalle 5.
Sisältö ja taustaa

”I Can See You” on tyyliltään indie rockia. Sanoitukset kertovat ihastuksesta ja fyysisestä vetovoimasta. Sanoituksia on kuvailtu flirttaileviksi ja seksuaalisesti vihjaileviksi.
Swift on säveltänyt kappaleen yksin. Kappale oli alunperin tarkoitettu Swiftin vuoden 2010 albumille Speak Now, mutta jätettiin tuolloin pois albumilta. Se levytettiin uudelleen ja lisättiin Speak Now (Taylor’s Version) -albumille vuonna 2023. Tuottajina toimivat Swift ja Jack Antonoff. Albumi on uudelleen levytetty versio vuoden 2010 Speak Now -albumista. Swift levyttää vanhaa tuotantoaan uudelleen levy-yhtiökiistojen takia.
Musiikkivideo

Swift ohjasi kappaleelle musiikkivideon. Videossa esiintyvät hänen lisäkseen alkuperäisen albumin singlen "Mean" videolla esiintyneet Joey King ja Presley Cash sekä näyttelijä Taylor Lautner, jonka kanssa Swift oli seurustellut vuonna 2009. Video näytettiin ensimmäisen kerran Swiftin konsertissa albumin julkaisupäivänä. Se julkaistiin tämän jälkeen internetissä. Video kuvaa ryöstökeikkaa. Swiftin mukaan tarina kuvaa symbolisesti hänen päämääränsä saada musiikkinsa oikeudet itselleen. Videolla on mukana kyltti 1989 TV ja muita viitteitä, jotka vihjasivat Swiftin seuraavasta julkaisusta 1989 (Taylor’s Version).