stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Christoph Metzelder
Yksityiselämä

Metzelderillä on tytär liitostaan Julia Gödicken kanssa. Metzelderiä epäillään lapsipornon levittämisestä syyskuussa 2019, kun hän oli lähettänyt 29 lapsipornoa sisältänyttä tiedostoa WhatsAppilla entiselle tyttöystävälleen. Poliisi on suorittanut hänen kotonaan ja autossaan kotietsinnät, sekä takavarikoinut hänen tietokoneensa, sen ulkoisen kovalevyn ja matkapuhelimensa, joista löytyi lähes 300 lapsipornoa sisältänyttä tiedostoa. Hän on tunnustanut tekonsa.
Saavutukset

Saksan pääsarjamestaruus: 2002
Espanjan pääsarjamestaruus: 2008
Espanjan supercup: 2008
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Christoph Metzelder Wikimedia Commonsissa
Christoph Metzelderin virallinen sivusto (saksaksi)
Christoph Metzelder Saksan jalkapalloliiton sivustolla (saksaksi)
Christoph Metzelder Football Database -sivustolla (englanniksi)
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Kahn |
2 Linke |
3 Rehmer |
4 Baumann |
5 Ramelow |
6 Ziege |
7 Neuville |
8 Hamann |
9 Jancker |
10 Ricken |
11 Klose |
12 Lehmann |
13 Ballack |
14 Asamoah |
15 Kehl |
16 Jeremies |
17 Bode |
18 Böhme |
19 Schneider |
20 Bierhoff |
21 Metzelder |
22 Frings  |
23 Butt  |
Valmentaja Völler
Saksan joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2006
1 Lehmann |
2 Jansen |
3 Friedrich |
4 Huth |
5 Kehl |
6 Nowotny |
7 Schweinsteiger |
8 Frings |
9 Hanke |
10 Neuville |
11 Klose |
12 Kahn |
13 Ballack |
14 Asamoah |
15 Hitzlsperger |
16 Lahm |
17 Mertesacker |
18 Borowski |
19 Schneider |
20 Podolski |
21 Metzelder |
22 Odonkor |
23 Hildebrand |
Valmentaja Klinsmann
Saksan joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Lehmann |
2 Jansen |
3 Friedrich |
4 Fritz |
5 Westermann |
6 Rolfes |
7 Schweinsteiger |
8 Frings |
9 Gómez |
10 Neuville |
11 Klose |
12 Enke |
13 Ballack |
14 Trochowski |
15 Hitzlsperger |
16 Lahm |
17 Mertesacker |
18 Borowski |
19 Odonkor |
20 Podolski |
21 Metzelder |
22 Kurányi |
23 Adler |
Valmentaja Löw
Bravo-palkinto
1978: Jimmy Case • 1979: Garry Birtles • 1980: Hansi Müller • 1981: John Wark • 1982: Gary Shaw • 1983: Massimo Bonini • 1984: Ubaldo Righetti • 1985: Emilio Butragueño • 1986: Emilio Butragueño • 1987: Marco van Basten • 1988: Eli Ohana • 1989: Paolo Maldini • 1990: Roberto Baggio • 1991: Robert Prosinečki • 1992: Pep Guardiola • 1993: Ryan Giggs • 1994: Christian Panucci • 1995: Patrick Kluivert • 1996: Alessandro Del Piero • 1997: Ronaldo • 1998: Ronaldo • 1999: Gianluigi Buffon • 2000: Iker Casillas • 2001: Owen Hargreaves • 2002: Christoph Metzelder • 2003: Wayne Rooney • 2004: Cristiano Ronaldo • 2005: Arjen Robben • 2006: Cesc Fàbregas • 2007: Lionel Messi • 2008: Karim Benzema • 2009: Sergio Busquets • 2010: Thomas Müller • 2011: Eden Hazard • 2012: Marco Verratti • 2013: Isco • 2014: Paul Pogba • 2015: Domenico Berardi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa 
Henkilöt:  DDB
Kush Maini

Kush Maini vuonna 2024.
Kush Maini (kannadaksi ಕುಶ್ ಮೈನಿ, Kuś Maini; s. 22. syyskuuta 2000 Bangalore) on intialainen autourheilija, joka kilpailee tällä hetkellä FIA Formula 2 Championship -mestaruussarjassa. Hän on Arjun Mainin nuorempi veli.
Maini on kuulunut Alpine Academy ohjelmaan vuodesta 2023 alkaen. Mainin mentorina toimii myös kaksinkertainen Formula 1 -maailmanmestari Mika Häkkinen.
Ura

Maini aloitti kilpauransa Italian Formula 4 -sarjassa vuonna 2016. Seuraavana vuonna Maini sijoittui sarjan loppupisteissä kahdeksanneksi. Hän ajoi samaisena vuonna kolme kilpailua ADAC Formula 4 -sarjassa.
Vuonna 2018 Maini siirtyi Englannin BRDC Formula 3 -sarjaan saavuttaen yhden voiton, kaksi paalupaikkaa ja yhteensä kahdeksan palkintosijoitusta sijoittuen sarjassa kolmanneksi. Vuonna 2019 Maini ajoi Formula Renault Eurocup -sarjassa sijoittuen kuudenneksi. Vuonna 2020 Maini palasi BRDC Formula 3 -sarjaan ja sijoittui sarjan toiseksi.
Vuonna 2021 Maini ajoi F3 Asian Championship -sarjassa, jossa hän saavutti yhden palkintosijoituksen sijoittuen 11:ksi sarjataulukossa.
Vuonna 2022 Maini siirtyi FIA Formula 3 Championship -sarjaan. Seuraavana vuonna hän siirtyi FIA Formula 2 Championship -sarjaan ajaen Campos Racingillä. Vuonna 2024 Maini jatkoi F2-sarjassa ottaen yhden voiton Unkarin osakilpailusta. Vuonna 2025 Maini ajaa kolmannen kautensa F2-sarjassa DAMSilla.
Kaudella 2023–24 Maini kiinnitettiin Formula E -sarjan Mahindra Racingin varakuljettajaksi.
Sergio Busquets

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Sergio Busquets Burgos
Syntymäaika: 16. heinäkuuta 1988 (ikä 36)
Syntymäpaikka: Sabadell, Espanja
Pelipaikka: puolustava keskikenttäpelaaja
Pituus: 189 cm
Paino: 76 kg
Seura
Seura: Miami
Pelinumero: 5
Junioriseurat
: CD Badía
: Barberà Andalucía
1999–2003: Lleida
2003–2005: Unió Jabac
2005–2007: Barcelona
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2006 | Barcelona C | 1 | (0) |
| 2007–2008 | Barcelona B | 32 | (1) |
| 2008–2023 | Barcelona | 463 | (11) |
Maajoukkue
| 2008–2009 | Espanja U21 | 3 | (1) |
| 2008– | Espanja | 143 | (2) |
| 2008– | Katalonia | 7 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 28. joulukuuta 2022.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 28. joulukuuta 2022.
| Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Espanja.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Espanja> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Etelä-Afrikka 2010 | Jalkapallo |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Puola ja Ukraina 2012 | Jalkapallo |  |
| Maanosaliittojen cup  | Maanosaliittojen cup  | Maanosaliittojen cup  |  |
|  Hopeaa | Brasilia 2013 | Jalkapallo |  |
Sergio Busquets Burgos (s. 16. heinäkuuta 1988 Sabadell, Katalonia, Espanja) on espanjalainen jalkapalloilija. Hän edustaa Amerikkalaista Inter Miamia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän on Barcelonan entisen maalivahdin Carles Busquetsin poika.
Busquetsin etunimi esiintyy tiedotusvälineissä sekä espanjankielisessä muodossa Sergio että katalaaninkielisessä muodossa Sergi. Pelipaidassaan hän käyttää nimeä Sergio.
Seurajoukkueura

Busquets siirtyi Barcelonan junioreihin kesällä 2005 pelattuaan aikaisemmin Jabacissa. Kaudella 2007–2008 hän nousi seuran kakkosjoukkueeseen, jota valmensi Josep Guardiola. Aluksi vähälle peliajalle jäänyt Busquets onnistui vakiinnuttamaan paikkansa ja pelasi lopulta 23 ottelussa joukkueen noustessa Tercera Divisiónista Segunda División B:hen. Ensiesiintymisensä Barcelonan edustusjoukkueessa hän teki jo 5. kesäkuuta 2007 Katalonian cupin loppuottelussa Espanyolia vastaan.
Guardiolan siirryttyä Barcelonan edustusjoukkueen valmentajaksi kaudeksi 2008–2009 myös Busquets nousi joukkueen kokoonpanoon vakituisesti. 13. syyskuuta 2008 hän pelasi ensimmäisen Primera Divisiónin ottelunsa; täydet 90 minuuttia kotikentällä Racingia vastaan pelatussa 1–1-tasapelissä. Ensimmäisen maalinsa Busquets teki Mestarien liigan vierasottelussa Baselia vastaan 22. lokakuuta 2008. Joulukuussa 2008 Busquets teki Barcelonan kanssa vuoteen 2013 ulottuvan jatkosopimuksen.
Busquets solmi Barcelonan kanssa jatkosopimuksen 18. heinäkuuta 2013, joka piti hänet seurassa kaudelle 2017/18 asti. Hänet olisi voitu ostaa ulos sopimuksesta 150 miljoonalla eurolla.
Busquets on pelannut jouluun 2022 mennessä Barcelonassa 463 Primera Divisiónin ottelua, joissa hän on tehnyt 11 ja syöttänyt 32 maalia. Vain kahdella kaudella hän on pelannut alle 30 liigaottelua. Hän on voittanut Espanjan-mestaruuden 2009, 2010, 2011, 2013, 2015, 2016, 2018 ja 2019, Copa del Reyn 2009, 2012, 2015–2018 ja 2021 sekä Espanjan supercupin kahdeksan kertaa. Mestarien liigassa pelaamissaan 129 ottelussa hän on tehnyt neljä ja syöttänyt seitsemän maalia. Hän on voittanut sekä Mestarien liigan, seurajoukkueiden maailmanmestaruuden että UEFA Super Cupin vuosina 2009, 2011 ja 2015. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kuusi ottelua ja viimeistellyt yhden maalin. Toukokuussa 2023 Busquets kertoi jättävänsä FC Barcelonan.
Maajoukkueura

Onnistuneesti alkaneen pääsarjauran myötä Busquets sai kutsun myös Espanjan maajoukkueeseen. Ensiesiintymisensä maajoukkueessa hän teki 1. huhtikuuta 2009 MM-karsintaottelussa Turkkia vastaan. Aikaisemmin hän on pelannut alle 21-vuotiaiden joukkueessa.
Busquets voitti maailmanmestaruuden Espanjan joukkueessa Etelä-Afrikan MM-kilpailuissa 2010, joissa hän pelasi kaikki seitsemän ottelua, sekä Euroopan mestaruuden Puolan ja Ukrainan EM-kilpailussa 2012, joissa pelasi täyden ajan kaikissa kuudessa ottelussa. Brasilian MM-kilpailuissa 2014 hän pelasi kaksi ottelua, Ranskan EM-kilpailuissa 2016, Venäjän MM-kilpailuissa 2018, EM-kilpailuissa 2021 sekä Qatarin MM-kilpailuissa 2022 neljä ottelua kussakin.
Assa Traoré

Assa Traoré
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Assa Traoré (s. tammikuussa 1985 Pariisissa) on rasisminvastainen ranskalainen aktivisti. Hän on pidätettäessä kuolleen Adama Traorén sisko, Comité vérité et justice pour Adaman perustaja ja poliisiväkivallan vastustaja.
Elämäkerta > Henkilöhistoria

Assa Traoré syntyi tammikuussa 1985 Pariisin 9. arrondissementissa. Hänen sisaruspiiriinsä kuuluu 17 sisarusta neljästä äidistä. Traorét kasvoivat Boyenvalin alueella Beaumont-sur-Oisessa. Heidän Malissa syntynyt isänsä Mara-Siré kuoli vuonna 1999 46-vuotiaana altistuttuaan asbestille työssään.
Kolmen lapsen äiti Assa Traoré toimi vuoteen 2016 saakka erityisopettajana Sarcellesissa. Hän on myös perustanut pienen vahavaateliikkeen, jonka hän lanseerasi uudelleen vuonna 2019 tuotemerkillä Maison Kaye.
Elämäkerta > Aktivismi veljen kuoleman jälkeen

Assa Traoré oli matkalla Kroatiassa teini-ikäisten lasten kanssa, kun hän sai tietää puhelimitse veljensä Adaman katoamisesta ja kuolemasta vuonna 2016 santarmien pidätettyä hänet. Hän palasi kiireesti Ranskaan ja huolehti perheensä taistelusta veljensä kuoleman olosuhteiden selvittämiseksi. Hän perusti ja on johtanut siitä lähtien järjestöä Comité vérité et justice pour Adama (Adaman totuus- ja oikeudenmukaisuuskomitea). Adama Traorén kuoleman asiantuntijalausunnot olivat ristiriitaisia, ja oikeuslaitos määräsi huhtikuussa 2019 tehtäväksi uuden asiantuntijalausunnon.
Adama-komitea pyrkii lisäksi toimimaan lähiöiden hyväksi ja poliisiväkivaltaa vastaan. Se asettui Jean-Luc Mélenchonin perustaman Alistumattoman Ranskan järjestämän, Emmanuel Macronin politiikkaa vastustavan Marée populaire -mielenilmauksen johtoon ja tuki Keltaisten liivien liikettä sen ensimmäisistä viikoista lähtien.
2. kesäkuuta 2020, muutama päivä George Floydin kuoleman ja Adama Traorén uuden kuolinsyyn selvityksen julkaisemisen jälkeen, Assa Traoré ja Comité vérité et justice pour Adama järjestivät mielenosoituksen Pariisin tuomioistuimen edustalla. Siihen osallistui poliisin mukaan 20 000 henkilöä, järjestäjien mukaan 80 000.
Julkaisut

Traoré, Assa: Lettre à Adama.  Paris:  Éditions du Seuil, 2017.  ISBN 978-2-02-136899-4  (ranskaksi)
Traoré, Assa: Le combat Adama.  Paris:  Stock, 2019.  ISBN 978-2-234-08739-2  (ranskaksi)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Assa Traoré Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat 
Muut:  IdRef
Gävlen linna

Gävlen linna.
Gävlen linna (ruots. Gävle slott) on linna Gävlessä, Ruotsin Gästriklandissa. Se on maailman pohjoisin niin kutsuttu Vaasalinna, eli linna, jonka on rakennuttanut joko Kustaa Vaasa tai hänen poikansa Eerik XIV, Juhana III ja Kaarle IX.
Historia

Ruotsin kuningas Juhana III käynnisti linnan rakentamistyöt rakennusmestari Mårten Roddhsmanin avustamana vuonna 1583. Syvästi uskonnollinen Juhana rakennutti linnaa, jonka keskeisimmäksi osaksi tulisi kirkkohuone. Linnan piirustuksista vastasi kuninkaan arkkitehti Willem Boy. Linna valmistui vuonna 1597. Kuningas Juhana ei ehtinyt nähdä linnaa koskaan valmiina – hän kuoli jo viisi vuotta aiemmin.
Vuonna 1726 pääsiäisen jälkeen tulipalo tuhosi linnan. Linnan annettiin seisoa pahoin vaurioituneena muutaman vuoden ennen kuin vuonna 1741 siitä päätettiin tehdä taas maaherranresidenssi, kuten se oli aikaisempina vuosina ollut. Arkkitehti Carl Hårleman sai tehtäväkseen suunnitella uudistustyöt. Hårlemanin kynästä linna sai nykyisen ulkonäönsä. Siinä on jäljellä 1500-luvulla rakennetut seinät, mutta muuten se on uusittu kokonaan ja edustaa 1700-luvun ranskalaisvaikutteista rokokoota. 1760-luvulla linna oli muuttovalmis, ja sinne muutti maaherra Axel Johan Gripenhielm.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Historiesajten.se – tietoa linnasta (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Slottsguiden (ruotsiksi)
Statens fastighetsverk (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Vallilan raitiovaunuvarikko

| Vallilan raitiovaunuvarikko |
| --- | --- |

Osoite:  Hämeentie 86, 00550 Helsinki
Sijainti:  Vallila
Koordinaatit:  60°11′41.96″N, 24°57′43.36″E
Rakennustyyppi:  Raitiovaunuvarikko (d) ja korjaamo (d)
Valmistumisvuosi:  1914
 fiVallilan raitiovaunuvarikko 
  
Varikko ilmakuvassa.
Vallilan raitiovaunuvarikko on yksi Helsingin raitioliikenteen kolmesta raitiovaunuvarikosta. Se sijaitsee Hämeentien ja Kangasalantien välissä Vallilassa. Sen vanhin osa on vuodelta 1914.
Vallilan varikko on raitiovaunukorjaamo, josta ei enää säännöllisesti liikennöidä linjoja. Varikolla hoidetaan vaunujen raskaimmat huollot ja korjaukset. Korjaamoraiteita on yhteensä 19.
Kuten Töölön varikosta, myös Vallilan varikosta aiotaan luopua. Ruskeasuolle on rakenteilla uusi raitiovaunuvarikko, jonka on määrä valmistua vuoden 2023 loppuun mennessä. Vallilan varikon korjaamotoimintoja tarvitaan kuitenkin vanhojen NrI- ja NrII-nivelvaunujen huoltamiseen vähintään vuoteen 2025 asti. Varikkoa ei ole suojeltu asemakaavalla, eikä sen lopullinen kohtalo ole selvä. Alustavasti tontille on ideoitu lisärakentamista, lähinnä asumista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Vallilan raitiovaunuvarikko Wikimedia Commonsissa
Suomen raitioliikenne
Raide-Jokeri 2

Raide-Jokeri 2 (usein myös nimellä Jokeri 2) on  Helsingin Vuosaaren ja Vantaan Myyrmäen välille suunniteltu 22 kilometriä pitkä pikaraitiotie. Se korvaisi nykyisen runkolinjan 560. Poikittaissuuntaiselle reitille kuuluisivat muun muassa Kontula, Malmi, Tuomarinkylä, Paloheinä ja Kuninkaantammi. Mellunmäen metroasemalla linja risteäisi Vantaan pikaraitiotien kanssa ja Malmin lentokentällä Viikin–Malmin pikaraitiotien kanssa. Kuten Viikin–Malmin pikaraitiotie, myös Jokeri 2 edellyttäisi Helsinki-Malmin lentoaseman muuttamista asuinalueeksi.
Rakentamisesta ei ole tehty päätöstä. Raitiotie voitaisiin rakentaa vaiheittain niin, että reitin kysytyin yhteysväli Vuosaari–Kontula–Malmi rakennettaisiin ensin. Arvioitu matkustajamäärä koko linjalle on 75 000 vuorokaudessa vuonna 2050.
Aiheesta muualla

Kuva reitistä (PDF)
Yleiskaavan pikaraitiotieverkko Helsingin karttapalvelussa
Suomen raitioliikenne
Robert Prosinečki

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Robert Prosinečki
Syntymäaika: 12. tammikuuta 1969 (ikä 56)
Syntymäpaikka: Villingen-Schwenningen, Baden-Württemberg, Saksa
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 182 cm
Seura
Seura:  Montenegro
Tehtävä: päävalmentaja
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1986–1987 |  Dinamo Zagreb | 2 | (1) |
| 1987–1991 |  Punainen tähti | 117 | (25) |
| 1991–1995 |  Real Madrid | 55 | (10) |
| 1994–1995 | → Real Oviedo | 30 | (5) |
| 1995–1996 |  Barcelona | 19 | (2) |
| 1996–1997 |  Sevilla | 20 | (4) |
| 1997–2000 |  Dinamo Zagreb | 50 | (14) |
| 2000 |  Hrvatski Dagovoljac | 4 | (1) |
| 2000–2001 |  Standard Liège | 21 | (4) |
| 2001–2002 |  Portsmouth | 33 | (9) |
| 2002–2003 |  Olimpija Ljubljana | 23 | (3) |
| 2003–2004 |  NK Zagreb | 26 | (5) |
| 2005 |  Savski Marof | 4 | (1) |
Maajoukkue
| 1989–1991 |  Jugoslavia | 15 | (4) |
| 1994–2002 |  Kroatia | 49 | (10) |
Valmennusura
2004–2005:  NK Zagreb (apuv.)
2006–2010:  Kroatia (apuv.)
2010–2012:  Punainen tähti
2012–2013:  Kayserispor
2014–2017:  Azerbaidžan
2018–2019:  Bosnia ja Hertsegovina
2019–2020:  Kayserispor
2020:  Denizlispor
2022:  Olimpija Ljubljana
2023:  NK Rudeš
2024–:  Montenegro
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
| Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Kroatia.Miesten jalkapallo.MM-kilpailut  | Maa:   Kroatia> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Ranska 1998 |  |  |
Robert Prosinečki (s. 12. tammikuuta 1969) on kroatialainen jalkapallovalmentaja ja entinen keskikenttäpelaaja. Helmikuusta 2024 lähtien hän on toiminut Montenegron jalkapallomaajoukkueen päävalmentajana.
Ura pelaajana

Prosinečki oli pelipaikaltaan hyökkäävä keskikenttäpelaaja. Hänet tunnettiin erityisesti teknisistä taidoistaan. Prosinečkia pidetään yhtenä Kroatian kaikkien aikojen parhaista pelaajista. Hän oli yksi Kroatian "kultaisen sukupolven" tähdistä. Monet pitivät Prosinečkia myös yhtenä sukupolvensa lahjakkaimmista pelaajista maailmassa. Muun muassa lukuisat loukkaantumiset ja raju tupakointi kuitenkin estivät hänen nousunsa aivan kirkkaimmalle huipulle.
Prosinečki edusti seuratasolla Jugoslaviassa Dinamo Zagrebia ja Belgradin Punaista tähteä sekä Kroatiassa Croatia Zagrebia, Hrvatskia ja Zagrebia. Hän oli yksi avainpelaajista Punaisen tähden voittaessa Euroopan cupin vuonna 1991. Prosinečki edusti myös Espanjassa Real Madridia, Real Oviedoa, Barcelonaa ja Sevillaa, Belgiassa Standard Liègeä, Englannissa Portsmouthia sekä Sloveniassa Olimpija Ljubljanaa. Parhaiten hänet muistetaan Espanjasta ja Portsmouthista.
Prosinečki pelasi Jugoslavian maajoukkueessa vuosina 1989–1991 15 ottelua ja teki niissä 4 maalia. Hän edusti Jugoslaviaa MM-kilpailuissa vuonna 1990. Prosinečki oli mukana myös Jugoslavian nuorten maailmanmestaruuden voittaneessa joukkueessa vuonna 1987. Hänet valittiin tuolloin turnauksen parhaaksi pelaajaksi. Kroatian maajoukkuessa Prosinečki pelasi vuosina 1994–2002 49 ottelua ja teki niissä 10 maalia. Hän edusti Kroatiaa EM-kilpailuissa vuonna 1996 sekä MM-kilpailuissa vuosina 1998 ja
2002. Prosinečki saavutti Kroatian riveissä MM-pronssia vuonna 1998. Hän on MM-historian ainoa kahden eri maan riveissä maalin tehnyt pelaaja osuttuaan Jugoslavian paidassa Arabiemiirikuntia vastaan vuonna 1990 sekä Kroatian paidassa Jamaikaa ja Alankomaita vastaan vuonna 1998.
Saavutukset pelaajana

Jugoslavian-mestaruus 1988, 1990, 1991
Jugoslavian cupin voitto 1990
Kroatian-mestaruus 1998, 1999, 2000
Kroatian cupin voitto 1998
Espanjan cupin voitto 1993
Euroopan cupin voitto 1991
Nuorten MM-kulta 1987
Alle 21-vuotiaiden EM-hopea 1990
MM-pronssi 1998
Nuorten MM-kilpailujen paras pelaaja 1987
Bravo-palkinto 1991
Ura valmentajana > Meriitit valmentajana

Serbian mestaruus
Hopeaa (2): 2011, 2012
Aiheesta muualla

Haastattelu (englanniksi)
Maaottelutilastot (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Aleksandar Kristić | Belgradin Punaisen tähden päävalmentaja 12/2010–8/2012 | Seuraaja: Aleksandar Janković |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Šota Arveladze Bülent Uygun | Kayserisporin päävalmentaja 10/2012–12/2013 12/2019–2020 | Seuraaja: Domingos Paciência Bayram Bektaş |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Berti Vogts | Azerbaidžanin maajoukkueen päävalmentaja 12/2014–11/2017 | Seuraaja: Qurban Qurbanov |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Mehmed Baždarević | Bosnia ja Hertsegovinan maajoukkueen päävalmentaja 1/2018–11/2019 | Seuraaja: Dušan Bajević |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Levent Kartop | Denizlisporin päävalmentaja 8–11/2020 | Seuraaja: Yalçın Koşukavak |
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Miodrag Radulović | Montenegron maajoukkueen päävalmentaja 2/2024– | Seuraaja: – |
Jugoslavian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1990
1 Ivković |
2 Stanojković |
3 Spasić |
4 Vulić |
5 Hadžibegić |
6 Jozić |
7 Brnović |
8 Sušić |
9 Pančev |
10 Stojković |
11 Vujović |
12 Omerović |
13 Katanec |
14 Bokšić |
15 Prosinečki |
16 Šabanadžović |
17 Jarni |
18 Baljić |
19 Savićević |
20 Šuker |
21 Panadić |
22 Leković |
Valmentaja Osim
Kroatian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 1998
1 Ladić |
2 Krpan |
3 Šerić |
4 Štimac |
5 Jurić |
6 Bilić |
7 Asanović |
8 Prosinečki |
9 Šuker |
10 Boban |
11 Marić |
12 Mrmić |
13 Stanić |
14 Soldo |
15 Tudor |
16 Kozniku |
17 Jarni |
18 Mamić |
19 Vlaović |
20 Šimić |
21 Jurčić |
22 Vasilj |
Valmentaja Blažević
Kroatian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2002
1 Pletikosa |
2 Šerić |
3 Šimunić |
4 Tomas |
5 Rapaić |
6 Živković |
7 Vugrinec |
8 Prosinečki |
9 Šuker |
10 N. Kovač |
11 Bokšić |
12 Butina |
13 Stanić |
14 Soldo |
15 Šarić |
16 Vranješ |
17 Jarni |
18 Olić |
19 Vlaović |
20 Šimić |
21 R. Kovač |
22 Balaban |
23 Vasilj |
Valmentaja Jozić
Bravo-palkinto
1978: Jimmy Case • 1979: Garry Birtles • 1980: Hansi Müller • 1981: John Wark • 1982: Gary Shaw • 1983: Massimo Bonini • 1984: Ubaldo Righetti • 1985: Emilio Butragueño • 1986: Emilio Butragueño • 1987: Marco van Basten • 1988: Eli Ohana • 1989: Paolo Maldini • 1990: Roberto Baggio • 1991: Robert Prosinečki • 1992: Pep Guardiola • 1993: Ryan Giggs • 1994: Christian Panucci • 1995: Patrick Kluivert • 1996: Alessandro Del Piero • 1997: Ronaldo • 1998: Ronaldo • 1999: Gianluigi Buffon • 2000: Iker Casillas • 2001: Owen Hargreaves • 2002: Christoph Metzelder • 2003: Wayne Rooney • 2004: Cristiano Ronaldo • 2005: Arjen Robben • 2006: Cesc Fàbregas • 2007: Lionel Messi • 2008: Karim Benzema • 2009: Sergio Busquets • 2010: Thomas Müller • 2011: Eden Hazard • 2012: Marco Verratti • 2013: Isco • 2014: Paul Pogba • 2015: Domenico Berardi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Puola
Hiusgeeli

Hiusgeeliä hiuksissa
Hiusgeeli on hiusten muotoiluun käytettävä tuote. Sen vaikutus on samankaltainen mutta hieman vahvempi kuin hiuslakan ja heikompi kuin hiusvahan.
Hiusgeelin tärkeimmät vaikuttavat aineet ovat kationisia polymeerejä, joiden positiivisen varauksen aiheuttama venyminen tuottaa geeliin viskositeettia. Tämä johtuu siitä, että venynyt polymeeri vie enemmän tilaa kuin kiertynyt, ja siksi se vastustaa ympäröivien liuottavien molekyylien virtausta. Positiivinen varaus myös kiinnittää geelin hiusten pinnan keratiinimolekyylien negatiivisesti varautuneisiin aminohappoihin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hiusgeeli Wikimedia Commonsissa
Odlanier Solís

| Odlanier Solís> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Odlanier Solís Fonte
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1980 Havanna
Kansalaisuus:  Kuuba
Nyrkkeilijä
Lempinimi:  La Sombra
Pituus:  187  cm
Paino:  91 kg
Painoluokka:  raskassarja
Kätisyys:  oikeakätinen
Ammattilaistilastot
Ottelut:  25
Voitot:  22
– tyrmäysvoitot:  14
Tappiot:  3
Ratkaisemattomat:  0
Aiheesta muualla
www.odlanier-solis.com
Odlanier Solís (s. 5. huhtikuuta 1980 Havanna, Kuuba) on kuubalainen raskaan sarjan ammattilaisnyrkkeilijä. Amatöörinä hän voitti olympiakultaa ja kolme maailmanmestaruutta. Solis on 187 cm pitkä.
Amatööriura

Vuonna 1998 Solís voitti juniorien Pan-Amerikan mestaruuden Tolucassa sekä juniorien maailmanmestaruuden Buenos Airesissa. Vuonna 1999 hän voitti Kuuban mestaruuden Félix Savónilta ja puolusti mestaruuttaan viidesti peräkkäin, vuoteen 2004 saakka. Vuonna 2005 hän siirtyi amatöörien raskaasta sarjasta superraskaaseen sarjaan (yli 91 kg), mutta hävisi Kuuban mestaruusloppuottelussa Michel López Núñezille. Seuraavan vuonna hän voitti jälleen mestaruuden.
MM-kisoissa Solís voitti kultamitalin raskaassa sarjassa 2001 Belfastissa ja 2003 Bangkokissa, ja superraskaassa sarjassa 2005 Mianyangissa. Solís ei päässyt edustamaan maataan Sydneyn olympialaisissa vuonna 2000, kun Kuuban edustajana Savón tavoitteli kolmatta peräkkäistä olympiakultaansa. Hän oli mukana neljä vuotta myöhemmin Ateenan olympialaisissa, missä hän voitti kultamitalin raskaassa sarjassa.
Kaikkiaan Solís saavutti amatöörina 227 voittoa ja kärsi 14 tappiota.