stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kai Kartio

Kai Johannes Kartio (s. 17. kesäkuuta 1961 Tampere) on suomalainen taidemuseonjohtaja.
Kai Kartion äiti on mallisuunnittelija Paula Kartio, vuoteen 1935 Johansson. Hänen ensimmäinen puolisonsa 1996–2008 oli Marina Giljam ja toinen vuodesta 2009 on Tanja Saarto. Kartio tuli ylioppilaaksi 1980 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1989. Hän opiskeli École des Beaux-Arts -taideoppilaitoksessa Avignonissa Ranskassa 1980–1981. Toimittuaan Bukowskis-huutokauppakamarissa Tukholmassa 1989–1990 Kartio tuli amanuenssiksi Sinebrychoffin taidemuseoon 1991, oli siellä tutkija 1994–1997, vt. museonjohtaja 1997 ja intendentti 1997–1999. Turun taidemuseon johtajana hän toimi 1999–2001 ja vuodesta 2001 hän on ollut Amos Andersonin taidemuseon johtaja. Amos Andersonin taidemuseon toimintaa jatkaa taidemuseo Amos Rex, jonka johtajana Kartio on työskennellyt vuodesta 2018.
Kartiolle myönnettiin Suomen Kuvanveistäjäliiton Pro Sculptura -mitali vuonna 2005.
Aiheesta muualla

Kai Kartio johtajaksi Amos Andersonin taidemuseoon, HS 12.12.2000
Kulttuurilaitokset käyvät kovaa kisaa sponsoreista – julkisella tuella ei enää elä, Yle 12.1.2016
Kaltiainen

Kaltiaiset ovat vehnä- ja ruisjauhoista, vedestä ja suolasta valmistettuja leipäsiä, jotka paistetaan paistinpannussa tai nuotiossa kuumennetulla kivellä. Tikun nokassa paistettuina niistä muotoutuu kuppi, jota voi käyttää ruoka-astiana ennen kuin se syödään. Kaltiaiset tarjoillaan tavallisesti voin tai munavoin kera.
Jarno Mäkelä

| Jarno Mäkelä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Koko nimi:  Jarno Mäkelä
Syntynyt: 12. kesäkuuta 1976 (ikä 48)
Kansalaisuus:   Suomi
Koripalloilija
Pituus:  190 cm
Pelaajaura
Seurajoukkueet
1996 1999–2000 2002:  Kouvot Kouvot Kouvot
Jarno Mäkelä (s. 12. kesäkuuta 1976) on suomalainen kilpauransa päättänyt koripalloilija. Loukkaantumisista lyhyellä pelaajaurallaan kärsinyt Mäkelä palkittiin kaudella 1999–2000 SM-koriksen vuoden tulokkaana.
Ura

Kouvojen kasvatti Mäkelä pelasi kasvattajaseurassaan miesten pääsarjatasolla ensimmäisen kerran tammikuussa 1996 minuutin verran. Kaudella 1999–2000 hän pelasi Kouvojen edustusjoukkueessa yli 32 minuuttia ottelua kohden tehden runkosarjassa keskimäärin 12,9 pistettä, ottaen 3,6 levypalloa ja antaen 2,5 korisyöttöä. Kolmen pisteen heitoissaan Mäkelä onnistui runkosarjakauden aikana yli 46-prosenttisesti. Kouvot oli runkosarjassa viides ja putosi ToPoa vastaan puolivälierissä. Toisessa puolivälieräottelussa Mäkelän polven molemmat sivusiteet ja mahdollisesti eturistiside repesivät, ja hänen kautensa päättyi polvileikkaukseen. Hänet palkittiin suurella äänienemmistöllä kauden 1999–2000 tulokkaana. Kauden aikana hän pelasi myös Korać cupissa.
Lokakuussa 2002 Mäkelä palasi puolentoista vuoden loukkaantumisongelmien jälkeen jälleen Kouvojen joukkueeseen pääsarjatasolle. Hän pelasi kuusi ottelua ja teki 20. lokakuuta miesten pääsarjan piste-ennätyksensä, 25, FoKoPoa vastaan mutta joutui jälleen polvileikkaukseen. Tämän jälkeen Mäkelä lopetti pääsarjauransa. Hän on sittemmin toiminut koripallovalmentajana.
Aiheesta muualla

Jarno Mäkelä Basketball Profile eurobasket.com (englanniksi)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Tuukka Kotti | SM-koriksen vuoden tulokas 1999–00 | Seuraaja: Kimmo Muurinen |
Josef Benz

| Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Sveitsi.Miesten rattikelkkailu. Olympialaiset  | Maa:   Sveitsi> Miesten rattikelkkailu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 | kaksikko |  |
|  Hopeaa | Innsbruck 1976 | nelikko |  |
|  Hopeaa | Lake Placid 1980 | nelikko |  |
|  Pronssia | Innsbruck 1976 | kaksikko |  |
Josef ”Sepp” Benz (20. toukokuuta 1944 Zürich – 5. helmikuuta 2021 Zürich) oli sveitsiläinen rattikelkkailija, olympiavoittaja, maailman- ja euroopanmestari.
Elämä ja urheilu-ura

Benz osallistui urallaan kaksiin talviolympialaisiin: Innsbruckissa 1976 hän saavutti Erich Schärerin kanssa kahden miehen kelkoissa pronssia ja Sveitsin neljän miehen kelkassa hopeaa. Lake Placidissa 1980 Benz ja Schärer voittivat kahden miehen kelkallaan kultaa, ja Sveitsi sijoittui jälleen neljän miehen kelkoissa hopealle. Benz voitti myös useita mitaleja MM- ja EM-kilpailuista.
Kansainvälisessä lajiliitossakin toiminut Benz kuoli Zürichissä 76-vuotiaana 5. helmikuuta 2021 pandemiana riehuneeseen COVID-19-koronavirustautiin.
Aiheesta muualla

Josef Benz Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
John Norman (jääkiekkoilija)

| John Norman |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 6. tammikuuta 1991 (ikä 33) Tukholma, Ruotsi
Kansalaisuus:   Ruotsi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Nurminen
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  83 kg
Pelinumero:  37
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2009–
Aik. seurat:  Djurgårdens IF (SEL/Allsv.) Kärpät (SML) Skellefteå AIK (SHL) Torpedo Nižni Novgorod (KHL) Jokerit (KHL)
John Olof Norman (s. 6. tammikuuta 1991 Tukholma, Ruotsi) on ruotsalainen jääkiekkoilija. Hän on pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Norman osaa pelata myös laidassa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Mitalit> Maa:   Ruotsi.Miesten jääkiekko.Ivan Hlinkan muistoturnaus  | Maa:   Ruotsi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Piešťany 2008 | jääkiekko |  |
Norman edusti Ruotsia Pyeongchangin olympiakisoissa 2018 sekä MM-kilpailuissa vuonna 2016. Yhteensä hän on pelannut 44 A-maaottelua tehopistein 4+7=11. Norman teki A-maajoukkuedebyyttinsä Channel One Cupin avausottelussa 17. joulukuuta 2015 Moskovan VTB-jääpalatsissa turnauksen isäntäjoukkue Venäjää vastaan. Hänet merkittiin Ruotsin kolmosketjun vasempaan laitaan Robert Rosénin ja Andreas Johnsonin viereen. Norman teki ottelussa myös ensimmäisen A-maajoukkuemaalinsa. Osuma jäi Ruotsin 1–4-voittoon päättyneen ottelun ratkaisumaaliksi.
Norman pelasi myös alle 18-vuotiaiden Ivan Hlinkan muistoturnauksessa vuonna 2008, jolloin hän voitti pronssia. Yhteensä Norman on pelannut 13 nuorten ja 24 poikien maaottelua.
Pelityyli

Jokereiden GM Jari Kurrin mukaan Norman on monipuolinen, luisteluvoimainen ja työteliäs joukkuepelaaja. Vuonna 2013 hän itse mainitse suurimmiksi vahvuuksikseen nopeuden ja luovuuden. Norman kuvaili itseään pelintekijätyypiksi.
Perhe

Norman on perheensä viidestä pojasta vanhin. Hänen pikkuveljistään Bill on myös pelannut jääkiekkoa.
Joseph Kumuondala Mbimba

Joseph Kumuondala Mbimba (1941 Mokombe – 6. maaliskuuta 2016) oli kinshasankongolainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 21. syyskuuta 1969 ja nimitettiin Bokungu-Ikelan hiippakunnan vihkipiispaksi sekä Simidiccan titulaaripiispaksi 29. marraskuuta 1980. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. kesäkuuta 1981. Pääkonsekraattorina toimi Frédéric Etsou-Nzabi-Bamungwabi, jota avustivat Louis Nganga a Ndzando ja Joseph Weigl.
Kumuondala Mbimba sai 18. maaliskuuta 1982 nimityksen Bokungu-Ikelan piispaksi. 11. lokakuuta 1991 hänet nimitettiin Mbandaka-Bikoron arkkipiispaksi.
Jouni Kortelainen

Kuva Karl-Mark-Stadtissa toukokuussa 1980 käydystä maratonkisasta. Vasemmalla kisan voittaja Itä-Saksan Waldemar Cierpinski, kärjessä kisan kakkonen Norjan Øyvind Dal, Takana vasemmalla neljänneksi sijoittunut Jouni Kortelainen ja hänen vierellään toinen itäsaksalainen, kolmanneksi tullut Joachim Truppel.
Jouni Ensio Kortelainen (s. 9. kesäkuuta 1957 Polvijärvi) on suomalainen, erityisesti maratonmatkoilta tunnettu kestävyysjuoksija. Kortelainen edusti uransa aikana Joensuun Katajaa, Juuan Jännettä ja Nurmeksen Seppoja.
Jouni Kortelainen on juossut maratonin aikaan 2.12.09, joka on Suomen historian kuudenneksi paras aika kyseisellä matkalla. Hän juoksi ennätyksensä toukokuussa 1980 Itä-Saksan Karl-Marx-Stadtissa.
Kortelainen edusti Suomea Moskovan olympialaisissa 1980, jossa joutui kuitenkin keskeyttämään. Keskeytys toistui myös 1986 EM-kisoissa Stuttgartissa.
Kansainvälisistä kisoista hän on voittanut urallaan muun muassa Lidingöloppet-maastojuoksukilpailun vuonna 1977 ja Košicen maratonin 1979. Kortelainen voitti Helsinki City Marathonin vuonna 1989 ja on viimeisin kilpailun voittanut suomalaismies. Urallaan Kortelainen kilpaili maratonilla muun muassa Bostonissa, Tokiossa ja Hampurissa.
Kortelainen lopetti juoksijauransa 1990-luvun alussa. Uransa jälkeen Kortelainen on työskennellyt maatalouslomittajana. Hän pitää omaa blogiaan ”Jounin päivän jutut”.
Aiheesta muualla

Blogi: Jounin päivän jutut
Johnny Boychuk

| Johnny Boychuk |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. tammikuuta 1984 (ikä 40) Edmonton, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  puolustaja
Maila:  oikea
Pituus:  188 cm
Paino:  103 kg
Pelinumero:  55
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2008–2020
Seurat:  Hershey Bears (AHL) Lowell Lock Monsters (AHL) Albany River Rats (AHL) Lake Erie Monsters (AHL) Colorado Avalanche (NHL) Boston Bruins (NHL) Providence Bruins (AHL) EC Salzburg (EBEL) New York Islanders (NHL)
NHL-varaus:  61. varaus, 2002 Colorado Avalanche
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Boston Bruins | 2011  |
John Paul Boychuk (s. 19. tammikuuta 1984 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen jääkiekkopuolustaja. Hän pelasi urallaan 725 ottelua NHL-liigassa edustaen Colorado Avalanchea, Boston Bruinsia ja New York Islandersia. Hän oli isokokoinen oikealta laukova puolustaja, jonka vahvuudet olivat laukauksessa ja taklaamisessa.
Ura > Junioriura

Boychuk pelasi kaudella 1999–2000 yhden ottelun WHL:ssä Calgary Hitmenin joukkueessa, mutta tulokaskaudellaan 2000–2001 hän pelasi siellä 66 runkosarjaottelua tehoin 4+8=12.
Kausi 2001–2002 oli Boychukille läpimurto WHL:ssä ja hän teki 70 runkosarjaottelussa tehot 8+32=40. Colorado Avalanche varasi Boychukin toisella kierroksella 61. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2002. Kaudella 2002–2003 hänen WHL-seuransa vaihtui Hitmenistä Moose Jaw Warriorsiin. Boychuk teki tehoilla 13+35=48 WHL:n yhden kauden piste-ennätyksensä. Kaudella 2003–2004 hän oli Warriorsin tehokkain puolustaja tehoilla 13+20=33. Boychuk voitti tehoilla 1+9=10 koko joukkueen sisäisen pistepörssin kevään 2004 pudotuspeleissä.
Ura > Ammattilaisura

Boychuk teki kolmivuotisen tulokassopimuksen Colorado Avalanchen kanssa jo maaliskuussa 2003, mutta hän siirtyi sen organisaatioon kaudeksi 2004–2005, jonka Boychuk pelasi AHL-joukkue Hershey Bearsin riveissä. Kauden 2005–2006 hän pelasi samaa liigaa Lowell Lock Monstersissa, jonka tehokkain puolustaja Boychuk oli tehoilla 6+26=32. Kolmannen AHL-kautensa hän pelasi Albany River Ratsissa. Boychuk oli kymmenellä osumallaan joukkueen eniten maaleja tehnyt puolustaja. Hän teki kesäkuussa 2007 vuoden mittaisen jatkosopimuksen Avalanchen kanssa.
Kausi 2007–2008 oli Boychukille jo neljäs Avalanchen organisaatiossa ja Lake Erie Monsters neljäs seura siellä. Hän teki kauden aikana NHL-debyyttinsä ja pelasi Avalanchessa neljä ottelua ilman tehopisteitä. NHL-debyyttinsä hän teki 5. tammikuuta 2008 ottelussa New York Islandersia vastaan. Hän pelasi debyytissään vierasta pelipaikkaa oikeana laitahyökkääjänä ja sai jääaikaa 7.16 minuuttia. AHL:n puolella Boychuk oli kahdeksalla osumallaan Monstersin eniten maaleja tehnyt puolustaja.
Kesäkuussa 2008 Boychuk kaupattiin Boston Bruinsiin vaihdossa Matt Hendricksiin. Hän pelasi lähes koko kauden 2008–2009 farmijoukkue Providence Bruinsissa ja valittiin jo AHL:n runkosarjan avausviikon pelaajaksi. Boychuk teki todellisen läpimurtonsa AHL:ssä ja teki 78 runkosarjaottelussa tehot 20+45=65, joilla hän oli liigan tehokkain puolustaja sekä Providence Bruinsin toiseksi paras pistemies Martin St. Pierren jälkeen. AHL:n tähdistöottelussakin pelannut Boychuk valittiin kauden päätteeksi AHL:n parhaaksi puolustajaksi palkiten Eddie Shore Awardilla ja hänet valittiin myös liigan ensimmäiseen tähdistökentälliseen. Kauden aikana Boychuk pelasi ainoastaan yhden NHL-ottelun 1. joulukuuta 2008 Tampa Bay Lightningia vastaan.
Heinäkuussa 2009 Boychuk teki yksivuotisen ja yksisuuntaisen 500 000 dollarin arvoisen jatkosopimuksen Bruinsin kanssa. Kausi 2009–2010 oli hänelle tulokaskausi NHL:ssä. Boychuk teki 51 runkosarjaottelussa tehot 5+10=15 ja 16 playoff-ottelussa tehot 3+5=8. AHL:n puolella hän pelasi kaksi ottelua tehden yhden maalin. Boychuk teki kesäkuussa 2010 kaksivuotisen jatkosopimuksen Bruinsin kanssa ja hän tienasi kaudella 2010–2011 1,875 miljoonaa dollaria. Boychuk voitti kyseisen kauden päätteeksi Stanley Cupin.
Boychuk sai maaliskuussa 2020 pelitilanteessa luistimen terän kasvoihinsa ja hän sai pahan silmävamman. Vamman vuoksi Boychuk oli sivussa loppukauden ja lopulta hän ilmoitti lopettavansa uransa vamman takia.
Maajoukkue

Boychuk pelasi alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2002.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Johnny Boychuk Wikimedia Commonsissa
Kaarnapaju

| Kaarnapaju |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Malpighiales
Heimo::  Pajukasvit Salicaceae
Suku::  Chosenia
Laji::  arbutifolia
Kaksiosainen nimi
 Chosenia arbutifolia  (Pall.) A.K.Skvortsov (1957) 
Synonyymit
 Salix arbutifolia Pall. 
Katso myös
   Kaarnapaju Wikispeciesissä   Kaarnapaju Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kaarnapaju (Chosenia arbutifolia) on Koillis-Aasiasta kotoisin oleva suuri puu, joka kuuluu pajukasvien heimoon. Kasvin nimi on harhaanjohtava, sillä useimmat kasvitieteilijät eivät pidä sitä pajuna (Salix), vaan sijoittavat sen ainoana lajina omaan sukuunsa Chosenia.
Ulkonäkö ja koko

Kaarnapaju on nopeakasvuinen, kesävihanta puu, joka voi kasvaa jopa 30 metrin korkuiseksi ja rungoltaan yhden metrin paksuiseksi. Sen paksu, turpea pääjuuri kasvaa alaspäin samaan tapaan kuin porkkanalla ja voi ulottua jopa kolmen metrin syvyyteen. Pääjuuresta haarautuu 30–40 cm syvyydessä useita ankkurinmuotoisia sivujuuria, jotka kiinnittävät puun lujasti maaperään. Runkoa peittää ruskeanharmaa kaarna, joka alkaa tummeta ja hilseillä puun vanhetessa. Latvus on nuorilla yksilöillä kartiomainen, mutta muuttuu iän myötä pyöreämmäksi. Oksat ovat kaljuja, vahapintaisia ja punertavankeltaisia tai purppuranpunaisia.
Kaarnapajun lehdet ovat harmaanvihreitä, ruodillisia ja pitkänomaisia tai suikeita. Lehtilapa on 5–8 cm pitkä, 1,5–2,3 cm leveä, pitkäsuippuinen ja suippotyvinen. Lehtilaita on hienosahainen tai lähes ehyt. Lapa on molemmin puolin kalju ja alapuolelta usein vahapintainen. Silmut ovat litteän munan muotoisia ja kiiltäviä.
Kuten muut pajukasvit, kaarnapaju on kaksikotinen eli sen hede- ja emikukat ovat eri yksilöissä. Pitkänomaiset, veltto- ja kaljulapakkoiset kukinnot eli norkot avautuvat toukokuussa. Hedenorkot ovat noin 1–3 cm pitkiä ja riippuvia, eminorkot hieman pienempiä ja pystympiä. Norkkosuomut ovat nukkalaitaisia, alapuolelta kaljuja ja munan- tai soikeanmuotoisia. Eminorkoista suomut varisevat aikaisin pois mutta hedenorkoissa ne säilyvät pitkään. Hedekukat ovat piilossa norkkosuomujen alla. Jokaisessa kukassa on viisi hedettä, jotka ovat kiinnittyneet palholla norkkosuomun tyveen. Heteiden päässä on keltainen, kalju ponsi, jossa kasvin siitepöly kehittyy. Emikukissa on kaksi kaksiliuskaista luottia ja joskus yksi tai kaksi pientä mesiäistä – yleensä mesiäiset puuttuvat kuitenkin kokonaan. Lieriömäinen tai lähes munanmuotoinen sikiäin on kiinnittynyt emikukkaan lyhyellä varrella.
Toisin kuin pajut, kaarnapaju on tuulipölytteinen. Sen siemenkodat kypsyvät kesäkuussa pian pölytyksen jälkeen ja halkeavat heinä–elokuussa, jolloin valkohaituvaiset siemenet vapautuvat ja leviävät puun ympäristöön..
Levinneisyys

Kaarnapaju kasvaa luonnonvaraisena Koillis-Aasiassa hyvin laajalla vyöhykkeellä, joka ulottuu Honshun subtrooppisista lehtimetsistä Siperian karuille tundrille. Levinneisyysalue käsittää Baikaljärven ja Lenajoen itäpuoliset osat Itä-Siperiasta, lähes koko Venäjän kaukoidän (mukaan lukien Sahalinin saaren ja Kamtšatkan niemimaan), Mantšurian, Korean niemimaan koillisosat sekä Hokkaidon ja Honshun saaret Japanissa.
Elinympäristö

Kaarnapaju menestyy 300–1 000 metrin korkeudessa virtaavien vesien hiekka- ja sorarannoilla, jonne se muodostaa 30–100 puun metsiköitä. Lajin olemassaolo on vaarantunut elinympäristön kaventumisen vuoksi.
Käyttö

Koillis-Aasian alkuperäiskansat ovat jo kauan käyttäneet kaarnapajua rakentaessaan siltoja, asumuksia ja veneitä sekä valmistaessaan erilaisia käyttöesineitä, kuten sandaaleja, puukenkiä ja köysiä. Kaarnapajulla on taloudellista merkitystä myös peurankasvattajille, sillä lumen alle hautautuneet lehdet ovat peuroille tärkeä talviajan ravinnonlähde.
Lehdet ja norkot.
Kaarna.
Nuori oksa.
Julius Ferdinand Lundahl

Julius Ferdinand Lundahl (24. heinäkuuta 1818 Tampere – 15. tammikuuta 1854 Pietari) oli suomalainen virkamies, kielenkääntäjä ja runoilija joka käytti nimimerkkiä L tai L-.
Lundahlin vanhemmat olivat tamperelainen kauppias Joel Lundahl ja Fredrika Charlotta Fahlstedt. Hän kävi Hämeenlinnan triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi 1836. Lundahl toimi Suomen kenraalikuvernöörin kansliassa ylimääräisenä kopistina 1836–1841 ja kanslistina 1841–1844. Hän oli senaatin prokuraattorintoimituskunnan venäjän kielen kääntäjänä 1844–1848 ja senaatin 1. kielenkääntäjänä 1848–1853. Vuodesta 1853 hän toimi ministerivaltiosihteerinviraston 1. toimitussihteerinä Pietarissa.
Lundahl oli naimisissa vuodesta 1845 Constantia Oktavia Augusta Gripenbergin kanssa.
Julius Fredrik Gadd

Julius Fredrik Gadd (11. huhtikuuta 1829 Helsinki – 5. lokakuuta 1881 Helsinki) oli suomalainen juristi, virkamies ja  valtiopäivämies.
Julius Fredrik Gaddin vanhemmat olivat kauppaneuvos Fredrik Adrian Gadd ja Sofia Juliana Weurlander. Gadd tuli ylioppilaaksi 1846 ja suoritti tuomarintutkinnon 1851, varatuomarin arvon hän sai 1855. Gadd oli Turun hovioikeuden ylimääräinen notaari vuodesta 1851 ja senaatin oikeusosaston ylimääräinen kopisti vuodesta 1855. Oikeusraatimies Helsingissä Gaddista tuli 1857 ja oikeuspormestari 1878. Hän oli porvarissäädyssä Helsingin edustaja valtiopäivillä 1877–1878.
Kenraaliluutnantti Otto Viktorinus Gadd ja vara-amiraali Georg Ludvig Gadd olivat Julius Fredrik Gaddin veljiä.
Kallonmurtuma

Pallovasaralla aikaansaatu kallonmurtuma. Alas painunut murtuma ihmiskallossa voi aiheuttaa painetta aivokudokseen, joka on korjattava kirurgisesti.
Kallonmurtuma on päähän kohdistuneen iskun seurauksena kallon luihin syntynyt murtuma. Pelkkä murtuma ei kuitenkaan ole yleensä hoidon tai ennusteen kannalta oleellinen, mutta sen sijaan merkitystä on sillä, liittyykö murtumaan muiden kudosten tai elinten vaurioita. Kallonmurtumaan liittyy usein myös sen syntytavasta riippuen aivotärähdys.
Kallon luun murtuessa repeävä verisuoni voi aiheuttaa kallonsisäisen vuodon nostaen kallonsisäistä painetta ja muodostaen mahdollisia verihyytymiä. Murtuman ulottuminen sisäkorvaan voi vaurioittaa kuuloa tai aiheuttaa kasvohermohalvauksen; murtuman ulottuminen aivonestetilaan voi muodostaa kanavan aivonesteen vuotamiseen nenästä.
Sisään painunut kallon luu merkitsee yleensä alla olevan aivokudoksen vaurioitumista. Varsinaiselta aivovauriolta voidaan kuitenkin välttyä, ellei murtunut luu ole esimerkiksi sirpaloitunut ja sirpaleet painuneet aivokudokseen vammauttaen sitä fyysisesti.
Kallonmurtumien hoito riippuu syntyneistä vaurioista: esimerkiksi sirpaloitunut luu voidaan joutua poistamaan kirurgisesti.
Aiheesta muualla

Terveyskirjasto: "Aivotärähdys" ja pään vammat (aikuiset)
Jättöreuna

Siipiprofiili, jossa jättöreuna korostettuna.
Jättöreuna on aerodynaamisen pinnan, kuten siiven tai peräsimen, takaosa. Jättöreunaan voidaan sijoittaa lentokoneen hallinnassa käytettäviä ohjainpintoja, kuten siivekkeet, korkeusperäsin, sivuperäsin tai laskusiivekkeet.
Juan Carlos Stevens

| Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten jousiammunta.Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten jousiammunta.Pan-Amerikan kisat  | Mitalit> Maa:   Kuuba.Miesten jousiammunta.Pan-Amerikan kisat  | Maa:   Kuuba> Miesten jousiammunta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Rio de Janeiro 2007 | Henkilökohtainen kilpailu |  |
Juan Carlos Stevens Caminero (s. 22. lokakuuta 1968 Santiago de Cuba) on kuubalainen jousiampuja. Hän on ollut FITA:n rankingissa parhaimmillaan 17. sijalla.
Stevens osallistui olympialaisiin ensimmäistä kertaa Sydneyssä 2000. Tuolloin hän oli henkilökohtaisessa kilpailussa 35. hävittyään ensimmäisellä kierroksella kilpailun lopulta voittaneelle Simon Fairweatherille. Stevens voitti hopeaa henkilökohtaisesta kilpailusta Pan-Amerikan kisoissa 2007 ja oli mukana myös maansa viidenneksi sijoittuneessa joukkueessa. Hän oli henkilökohtaisen kilpailun viides Pekingin olympialaisissa 2008 ja hävisi jälleen mitalistille, sillä Stevensin puolivälierissä pudottanut Park Gyeong-Mo voitti lajista hopeaa.
Joseph Kosma

| Joseph Kosma> József Kozma |
| --- | --- |
 Kosma vuonna 1963
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. lokakuuta 1905 Budapest, Itävalta-Unkari
Kuollut: 7. elokuuta 1969 (63 vuotta) Ranska
Ammatti:  säveltäjä
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Joseph Kosma (oik. József Kozma, 22. lokakuuta 1905 Budapest, Itävalta-Unkari – 7. elokuuta 1969 Ranska) oli juutalaistaustainen unkarilainen säveltäjä. Hän on säveltänyt myös maineikkaan kappaleen ”Les feuilles mortes” (”Kuolleet lehdet”), joka on peräisin Marcel Carnén elokuvan Yön portit (Les Portes de la Nuit) musiikista. Hänen toinen maailmankuulu chansoninsa on ”Barbara”.
Kosma opiskeli aluksi Budapestin Liszt-korkeakoulussa, mutta muutti 1929 Berliiniin, missä hän sai vaikutteita musiikin moderneista virtauksista.
Kosma muutti Pariisiin 1933 ja tutustui siellä Jacques Prévertiin ja tämän kautta Jean Renoiriin. Renoirin ansiosta Kosma sai sävellyksiään 1900-luvun puolivälin elokuviin. Hän on säveltänyt musiikin yli sataan elokuvaan, muun muassa Renoirin Suureen illuusioon ja Aamiaiseen ruohikolla, sekä oopperoita, baletteja ja orkesteriteoksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Joseph Kosma Wikimedia Commonsissa
Joseph Kosma Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Jarno Liski

Jarno Liski (s. 1984) on suomalainen toimittaja ja tietokirjailija. Hänet tunnetaan tutkivana journalistina, joka käsittelee jutuissaan usein taloussotkuja ja korruptiota, mikä on poikinut useita skuuppeja. Lokakuusta 2024 lähtien hän on työskennellyt Helsingin Sanomissa.
Ura > Toimittajana

Koulutukseltaan Liski on humanististen tieteiden kandidaatti Jyväskylän yliopistosta. Hän oli Jyväskylän Ylioppilaslehden päätoimittaja vuosina 2011–2013. Vuonna 2013 Liski työskenteli Ylen Suora linja -ohjelman toimittajana. Lisäksi hän oli Ylen palveluksessa vuosina 2016–2017. Tämän jälkeen Liski vaikutti freelance-toimittajana, kunnes hänet palkattiin joulukuussa 2020 Iltalehteen. Lokakuussa 2024 Liski siirtyi Helsingin Sanomien tutkivan journalismin toimitukseen.
Liski tunnetaan paljastusjutuistaan, jotka käsittelevät erityisesti taloussotkuja ja valtiollisia toimijoita.
Paljastusjuttujen aiheita ovat olleet muun muassa:
Nuorisosäätiön väärinkäytökset
Suomen Keskustan sisäpiirit
Juha Sipilä
veronkierto ja verohallinto
Katri Kulmunin ministeriön piikkiin kustannetut esiintymiskoulutukset
Huoltovarmuuskeskuksen maskikaupat
Tytti Yli-Viikarin törkeä virka-aseman väärinkäytösepäily ja maksuvälinepetosepäily Valtiontalouden tarkastusviraston (VTV) ylijohtajana sekä VTV:n itsesensuuri
Sanna Marinin laiton ateriaetu Kesärannassa
Ura > Tietokirjailijana

Liski on kirjoittanut yhdessä Salla Vuorikosken ja Jussi Erosen kanssa Ylegate-paljastuskirjan (2017), jossa puidaan vuonna 2016 tapahtunutta silloisen pääministerin Juha Sipilän ja Yleisradion toimintaa koskevaa kohua.
Vuonna 2019 julkaistiin Liskin ja Jyri Hännisen kirjoittama kirja Keskustan valtakunta: kertomus rahasta, vallasta ja korruptiosta, joka käsittelee Suomen Keskusta -puolueen, Juha Sipilän ja suomalaisen politiikan korruptiota.