stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tietoisuustaito
Soveltaminen

Jon Kabat-Zinnin MBSR-menetelmää käytettiin aluksi kroonikkopotilaiden hoidossa Massachusettsin yliopiston lääketieteellisen koulun kipuklinikalla, jonka Kabat-Zinn perusti 1970-luvulla. Hyvien tulosten seurauksena menetelmää alettiin tutkia maailmalaajuisesti ja käyttää terveydenhoidon tukena. Sillä hoidetaan laajaa joukkoa erilaisia vaivoja, kuten masennuksen, työstressin, uupumuksen ja kipujen aiheuttamia ongelmia. Menetelmää hyödyntävät psykiatrit, terapeutit ja kivunhoitoon erikoistuneet lääkärit.
Tietoisuustaitoja on sovellettu psykoterapioissa ja pitkäaikaissairauksien tukihoidossa. Tietoisuustaito kuuluu kognitiivisten psykoterapioiden menetelmiin. Suurelle osalle psyykkisistä häiriöistä on nykyisin olemassa tietoisuustaitoihin perustuva terapiamalli.
Vuonna 2015 julkaistussa satunnaisten vertailukokeiden katsauksessa ja meta-analyysissä todettiin standardisoitujen mindfulness-pohjaisten terapiamenetelmien, kuten MBSR-menetelmän, lievittäneen ahdistuksen oireita. Syöpäpotilailla menetelmällä ei ollut vaikutuksia fyysiseen terveyteen, mutta kylläkin ahdistusoireisiin ja elämänlaatuun. Kroonisilla kipupotilalla hoito ei ollut tehokkaampaa kuin vertailuryhmässä. Masennuksen hoidossa merkitsevää eroa vertailuna käytettyyn hoitomenetelmään ei saatu. Kaikkiaan aihetta koskevat tutkimukset olivat laadultaan vaihtelevia ja tulokset heikkotasoisissa tutkimuksissa menetelmälle suotuisampia kuin korkeatasoissa tutkimuksissa.
MBSR-menetelmää käytetään hoidon lisäksi nykyisin myös muun muassa työelämässä ja urheiluvalmennuksessa.
Historiaa

Tietoisuustaidon käsitteen historia johtaa muinaiseen Intiaan, missä Indus-laakson korkeakulttuuriin liittyi jo yli 3 000 vuotta sitten kontemplatiivisen kulttuurin piirteitä. Varhaiseen intialaiseen filosofiaan kuuluivat keholliset harjoitukset, joiden avulla voitiin perehtyä kehon ja mielen yhteyteen. Joogassa kehittyneessä pranayama-harjoituksessa mieli pyrittiin rauhoittamaan hengitystä säätelemällä. Buddhalaisuuden perustaja Siddhartha Gautama keksi oman kehon ja mielen tarkkailun ilman pyrkimystä muuttaa kokemuksia ja havaintoja (paliksi sati). Buddhan kahdeksanosaisen polun seitsemäs askel, samma sati, ’oikeanlainen tarkkaavaisuus’, merkitsee huomion palauttamista siihen, minkä henkilö on kehossaan valinnut huomion kohteeksi. Satin asema on säilynyt vahvana theravadabuddhalaisessa vipassana-meditaatiossa.
Buddhalaisuuden levittyä Intian rajojen ulkopuolelle kolmannelta vuosisadalta eaa. alkaen levisivät myös Buddhan opetukset oikeanlaisesta tarkkaavaisuudesta, ja Kiinassa ja Japanissa siitä syntyi zen (kiin. chán). Kiinalaisessa chán-buddhalaisuudessa kehittyi ”hiljainen valaiseminen” eli ”vain istuminen”, jossa ollaan valppaana ilman kiinnittymisen kohteita. Zen levisi länteen 1900-luvulla, kun Japanissa oli alettu painottaa meditaation kulttuurista riippumatonta ja uskonnollisuudesta vapaata puolta ja zenin ja vipassanan meditaatioharjoituksista tuli lännessä suosittuja. Yhdysvaltalainen meditaation harjoittaja ja lääketieteen professori Jon Kabat-Zinn yhdisti 1970-luvun lopulla buddhalaiset harjoitukset ja ideat hoitotyöhön, jolloin sai alkunsa länsimaiseen psykologiaan perustuva mindfulness-opetus.
Kirjallisuutta

Kabat-Zinn, Jon: Olet jo perillä: Tietoisen läsnäolon taito.  ((Wherever You Go, There You Are: Mindfulness Meditation in Everyday Life, 1995.) Suomentanut Tuija Turpeinen)  Helsinki:  Basam Books, 2004 (2. painos 2006).  ISBN 952-5534-13-8
Klemola, Timo: Mindfulness: tietoisuuden harjoittamisen taito.  Jyväskylä:  Docendo, 2013.  ISBN 9789525912746
Nilsonne, Åsa: Kuka ohjaa elämääsi? - tietoisuustaidot arjen apuna.  (Vem är det som bestämmer i ditt liv? - Om medveten närvaro, 2004)  Suomentanut Bergroth, Riitta. Helsinki:  Edita, 2005.  ISBN 951-37-4413-2
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Mindfulness (journal), open access articles (englanniksi)
American Mindfulness Research Association (AMRA) (englanniksi)
Center for Mindfulness at the University of Massachusetts Medical School (englanniksi)
Millipilleri

| Millipilleri> Miljonärdille   Miljoonamyrkytys |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Jukka Virtanen   Ere Kokkonen   Spede Pasanen
Käsikirjoittaja:  Spede Pasanen   Ere Kokkonen   Jukka Virtanen
Tuottaja:  Spede Pasanen
Säveltäjä:  Jaakko Salo
Kuvaaja:  Ilkka Linnasalmi   Kari Sohlberg
Leikkaaja:  Esteri Tarna
Pääosat:  Spede Pasanen   Hannes Häyrinen   Simo Salminen   Mila Lindroos
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Nova-Filmi Kommandiittiyhtiö, Linnasalmi & Co
Ensi-ilta:   1966-8-1616. elokuuta 1966  
Kesto:  117 min (1 h 57 min)
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  210 000 mk
Tuotto:  noin 100 000 mk
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Millipilleri (tunnetaan myös nimellä Millipilleri eli Kuinka hankin hankalasti miljoonan) on vuonna 1966 ensi-iltansa saanut komediaelokuva, jonka on ohjannut Jukka Virtanen, Ere Kokkonen ja Spede Pasanen. Elokuva oli Jukka Virtasen ja Ere Kokkosen ensimmäinen elokuva. Elokuva oli myös toinen Spede-elokuva. Elokuvan pääosissa nähdään Spede Pasanen, Hannes Häyrinen, Simo Salminen ja Mila Lindroos. Elokuvan vierailevina tähtinä nähdään kiekonheittäjä Carol Lindroos, televisiojuontaja Kirsti Rautiainen, iskelmälaulajana Kristina Hautala, toimitusjohtaja Jaakko Jahnukainen, television tietokilpailujen kestovoittaja Esko Kivikoski, television tietokilpailuohjelmien vetäjä Timo T. Kaukonen, tuleva näyttelijä Ville Virtanen lapsena ja uimahyppääjä Helge Wasenius.
Elokuvaa kuvattiin Helsingissä, Helsingin maalaiskunnassa, Espoossa, Muoniossa, Kittilässä, Riihimäellä ja Espanjan Teneriffalla.
Millipilleristä alkoi kahden suomalaisen pitkän elokuvan työntekijän, äänittäjä Paul Jyrälän ja elokuvaaja Kari Sohlbergin mittava ura.
Elokuva on julkaistu VHS:nä ja DVD:nä. Elokuva on esitetty televisiossa vuosina 1969, 1973, 1977, 2006, ja 2024
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Spede Pasanen  | … |  Tarmo Saari   |
|  Hannes Häyrinen  | … |  konsuli Ö, ent. Saari, Tarmon setä   |
|  Simo Salminen  | … |  Hannu Edengren   |
|  Mila Lindroos  | … |  Lola   |
|  Malla Pesonius  | … |  Vieno Vienonen, Antiikinsuojeluyhdistyksen toiminnanjohtaja   |
|  Jukka Virtanen  | … |  Tappaja   |
|  Ere Kokkonen  | … |  Iso   |
|  Aarre Elo  | … |  Aivo, "professori Brain"   |
|  Heikki Kuvaja  | … |  Tuhatkasvo / pimeän pullon myyjä   |
|  Marita Nordberg  | … |  hemaiseva rouva   |
|  Juhani Kumpulainen  | … |  psykiatri von Hermander   |
|  Kauko Kokkonen  | … |  kiireinen johtaja   |
|  Kalervo Koski  | … |  Valtion elokuvapalkintolautakunnan johtaja   |
|  Kääkkä Koponen  | … |  autoilija sorakuopalla   |
|  Raimo Virtanen  | … |  autoilija sorakuopalla / frakkipukuinen häävieras   |
|  Lennu Limberg  | … |  autoilija sorakuopalla   |
|  Carol Lindroos  | … |  asiakas ravintolassa   |
|  Kirsti Rautiainen  | … |  hovimestari   |
|  Kristina Hautala  | … |  nainen ravintolassa   |
|  Pirjo Pasanen  | … |  nainen hississä / nainen valtionpalkinnon saaneessa elokuvassa   |
|  Tauno Vainio  | … |  Kulosaaren Casinon vahtimestari   |
|  Pentti Lasanen  | … |  Domenico Pugno -orkesterin saksofonin soittaja   |
|  Heikki Laurila  | … |  Domenico Pugno -orkesterin kitaristi   |
|  Erkki Seppä  | … |  Domenico Pugno -orkesterin basisti   |
|  Erkki Valaste  | … |  Domenico Pugno -orkesterin rumpali   |
|  Jaakko Jahnukainen  | … |  Tuhatkasvon valehahmo   |
|  Risto Salmi  | … |  Valtion elokuvapalkintolautakunnan jäsen   |
|  Esko Kivikoski  | … |  "mies joka tiesi liikaa" villin lännen elokuvassa   |
|  Marja-Liisa Ståhlberg  | … |  aviovaimo elokuvassa "Varjot soittavat vihaa"   |
|  Timo T. Kaukonen  | … |  mies härkätaisteluareenan katsomossa   |
|  Teija Sopanen  | … |  Yleisradion siivooja   |
|  Ville Virtanen  | … |  lapsi lastentarhassa   |
|  Riikka Virtanen  | … |  lapsi lastentarhassa   |
|  Seija Siikamäki  | … |  lastenhoitaja   |
|  Helge Wasenius  | … |  pellehyppääjä   |
|  Ritva Saxlin  | … |  kansallispukuinen nainen häätilaisuudessa   |
Tarja-Tuulikki Tarsalalla oli elokuvassa rooli, joka leikattiin pois lopullisesta elokuvasta.
Spurgua esitti herra Koistinen.
Muut tekijät

Tekninen johto: Ilkka Linnasalmi
Ääni: Paul Jyrälä
Assistentti: Risto Inkinen (kuvausassistentti)
Musiikin äänitys: Jouko Ahera
Miksaus: Kurt Vilja
Stunt: José Kanka (Tarmo Saari taitoajojaksossa)
Jaakko Salon studio-orkesteri
Kuvauspaikat

"Lumimiesjaksoa" kuvattiin Muoniossa ja Kittilässä.
"Pellehyppynäytös" ja "roistojen kaappaus" kuvattiin Riihimäen maauimalalla.
"Ranta, hotellin uima-allas, karnevaalikulkue, palmuun kiipeäminen ja härkätaistelu"-kohtaukset kuvattiin Puerto de la Cruzissa Espanjan Teneriffalla.
Kuvauspaikat > Kuvauspaikat Helsingissä

ent. Kansallis-Osake-Pankin konttorin edusta, Eerikinkatu 24 (pankkiryöstö)
Armfeltintie 3 / Juhani Ahon tie 5 (konsuli Ö:n asuintalon piha)
Hornintie 11 (Tarmo ja konsuli Ö nousevat taksiin)
Kätilöopisto, Neitsytpolku 11 (entinen synnytyslaitos)
Eduskuntatalo, Mannerheimintie 30 (konsuli Ö:n kiinteistö)
Haaksirikkoiset-patsas Tähtitornin vuorella (konsuli Ö:n patsas)
ent. kahvila Hilden, Fredrikinkatu 61 (konsuli Ö ja Tarmo menevät kahvilaan)
katu Eirassa (Hannu tapaa Tarmon puistosta, spurgu)
Ruoholahdenkatu 10 (rosvot kattoterassilla)
Sepänkatu 11:n sisäpiha (Tarmo saa lentolehtisen) ja porttikäytävä ("kahdenkauppa, kolmannenkorvapuusti")
ent. Kulosaaren Kasino, nyk. Kulosaaren Casino, Hopeasalmenpolku 1 (kasinon edusta)
Tehtaanpuisto (Hannu estää romanttisen kohtauksen)
Sepänkatu 11 A (Vienon asunnon ulko-ovi)
Kolera-allas (Hannu horjahtaa veteen)
Mustikkamaan uimaranta (roistojen alus, uimaranta, häävieras karauttaa veneellä rantaan)
Pertti Pasasen asuintalon ranta ("vesille venhosen mieli", "Virta venhettä vie", "putos kun eno veneestä"), takapiha ("Varjot soittavat vihaa") ja edusta, Laukkaniementie 1 (auto kaartaa kahdella pyörällä)
Laukkaniemi - Pihlajasaari (kokeellinen elokuva)
Toinen linja 15 (Tarmo vierittää auton rengasta)
Suomen Sokerin tehdasalue Töölönrannassa (piiloutuminen hylättyyn tehtaaseen, tehtaan räjäytys)
Laukkaniementie (takaa-ajo)
Seurasaaren ulkomuseo (häävieras lähtee matkaan, Tarmon ja Vienon häät)
Kuvauspaikat > Kuvauspaikat Helsingin maalaiskunnassa / Vantaalla

Helsingin lentoasema / Helsinki-Vantaan lentoasema (Tarmo käväisee Roomassa)
Silvolan tekoaltaan penger (lumimies-jakso)
Kuvauspaikat > Kuvauspaikat Espoossa

Espoon kartanon ympäristö (lännenelokuva)
Lahnus (roistot kysyvät maajussilta neuvoa, lopputaistelu sorakuopalla)
Länsi-Tapiola (hääajelu)
Televisioesitykset

| Päivämäärä | Kanava | Katsojamäärä |
| --- | --- | --- |
| 3.11.1969 | MTV1 | 1 390 000 |
| 23.7.1973 | MTV1 | 1 000 000 |
| 23.6.1977 | MTV2 | 1 069 000 |
| 6.12.2006 | MTV3 |  |
Tiikerikalat

| Tiikerikalat |
| --- | --- |
 Tiikerikala (Datnioides microlepis)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Percoidei
Heimo::  Tiikerikalat  Datnioididae  Pieter Bleeker, 1858
Katso myös
   Tiikerikalat Wikispeciesissä   Tiikerikalat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tiikerikalat (Datnioididae) on ahvenkaloihin kuuluva kalaheimo. Heimon lajeja tavataan makeista ja murtovesistä eteläisen Aasian alueella.
Taksonomia

Tiikerikalojen heimoon kuuluu 1 suku ja 4–5 lajia. Lajit ovat tiikerikala (Datnioides microlepis), raitatiikerikala (Datnioides quadrifasciatus), Datnioides campbelli, Datnioides puclher ja Datnioides undecimradiatus. Tiikerikalojen taksonomia on osittain epäselvä. Aikaisemmin niiden katsottiin kuuluvaksi kolmipyrstöjen (Lobotidae) heimoon. Eräät kalatieteilijät, muun muassa Joseph S. Nelson luokittelevat tiikerikalat kuuluvaksi edelleen samaan heimoon kolmipyrstöjen kanssa, vaikka tämän ryhmän monofyleettisyydestä ei ole varmuutta.
Anatomia

Tiikerikalalajit ovat ruumiinrakenteeltaan korkeita ja litteähköjä kaloja. Selkäeviä on kaksi, joista takimmainen on pyöristynyt. Myös peräevä on pyöreähkö. Lajeille on tyypillistä tummat pystyraidat.
Levinneisyys

Tiikerikalat elävät makeissa vesissä, ja raitatiikerikala myös murtovesissä. Niitä tavataan eteläisessä Aasian alueella, joka ulottuu Intiasta Borneoon. Eräitä lajeja, kuten tiikerikalaa pidetään myös akvvarioissa ja tiikerikala on myös arvostettu ruokakala esimerkiksi Thaimaassa.
Tilemsin laakso

Tilemsin laakso Kidalin alueen kartalla.
Tilemsin laakso (ransk. La vallée de Tilemsi) on tasankomainen kuivunut jokilaakso Malin Kidalin ja Gaon alueilla. Se ulottuu pohjois-eteläsuunnassa Adrar des Ifoghas -vuoriston länsipuolelta Nigerjoelle. Pohjoisosa kuuluu Saharaan ja eteläosa Sahelin vyöhykkeeseen. Seudulla on runsaat pohjavesivarat, mutta pintavedet käsittävät vain sateiden jälkeen nopeasti kuivuvia vadeja ja lampia. Kasvillisuus koostuu etupäässä pensaista ja heinäkasveista. Bouremin piirin Tarkintin kunnassa sijaitsee suuri fosfaattiesiintymä.
Laakson kautta kulkee Gaosta Kidaliin sekä Tessalitin kautta Algeriaan johtava tie. Seudulla asuvat tuaregit harjoittavat etupäässä paimentolaisuuteen perustuvaa karjanhoitoa. Karkarichinkatissa noin 45 kilometriä Gaosta pohjoiseen on arkeologinen löytöpaikka, joka on ajoitettu neljännelle vuosituhannelle ennen ajanlaskun alkua. Sen muinaiset asukkaat harjoittivat metsästystä, kalastusta ja karjanhoitoa, valmistivat keramiikkaa ja pieniä eläinhahmoja.
Vilho Tilkanen

Vilho Oskari Tilkanen (14. huhtikuuta 1885 Karinainen – 1. elokuuta 1945 Karinainen) oli suomalainen kilpapyöräilijä.
Turun Urheiluliittoa edustanut Vilho Tilkanen osallistui Tukholman 1912 olympialaisten maantiepyöräilyyn. Hän sijoittui henkilökohtaisessa 320 kilometrin kilpailussa toiseksi parhaana suomalaisena 21:nneksi. Joukkuekilpailussa Suomen joukkue sijoittui viidenneksi.
Tilkanen harrasti useita urheilulajeja, mutta pyöräilystä tuli päälaji vuonna 1910, kun Turun poliisilaitos oli antanut hänelle luvan polkupyörällä ajamiseen.
Tilkanen avioitui vuonna 1919 pöytyäläisen Elsa Saarelaisen kanssa. Pariskunta sai neljä lasta.
Tietoturva

Tietoturva eli tietoturvallisuus tarkoittaa tiedon saatavuuden, luottamuksellisuuden ja eheyden ylläpitämistä. Turvattava tieto voi ilmetä useassa eri muodossa. Näitä ovat esimerkiksi digitaaliset tallenteet, fyysiset tallenteet sekä ihmisten, kuten työntekijöiden, tietämys. Tietoturva koskee tiedon suojaamista myös sen siirtämisen aikana.
Tietoturvallisuuden uhkina pidetään esimerkiksi erilaisia huijausyrityksiä, henkilökohtaisen yksityisyyden loukkauksia, roskapostia, teollisuusvakoilua, piratismia, tietokoneviruksia, verkkoterrorismia ja elektronista sodankäyntiä. Tietoturvauhkia ovat luvaton pääsy, tiedon luvaton käyttö, salaisen tiedon paljastuminen, tiedon sekaannus, tiedon muuntuminen, salaisen tiedon tutkituksi tuleminen, tiedon kopioituminen ja tiedon hävittäminen.
Yleinen tietoturvallisuus

Tietoturvallisuuden osina voivat olla seuraavat tekijät:
Saatavuus tai käytettävyys (engl. availability): tieto on saatavilla, kun sitä tarvitaan.
Luottamuksellisuus (engl. confidentiality): tietoa voivat käsitellä vain sellaiset henkilöt, joilla on siihen oikeus.
Eheys (engl. integrity): tieto ei saa muuttua tahatta tai hyökkäyksessä, tai muutos pitää ainakin havaita; toisinaan eheys määritellään myös tietojen loogisuudeksi (ns. sisäinen eheys) ja paikkansapitävyydeksi (ns. ulkoinen eheys).
Näitä kolmea voivat täydentää:
Kiistämättömyys: Henkilö ei voi menestyksellisesti kiistää tekoa, jonka hän on tehnyt. Kiistämättömyys riippuu viime kädessä siitä, mitä oikeudessa hyväksytään näytöksi.
Tunnistus: Henkilö (tietojärjestelmän käyttäjä) voidaan tarvittaessa liittää käyttäjätunnukseen (joka voi olla anonyymi).
Todennus: Henkilö (tietojärjestelmän käyttäjä) voidaan luottavasti tunnistaa luonnolliseksi tai oikeushenkilöksi.
Luottamuksellisuutta voidaan parantaa salauksella ja pääsynhallinnalla. Eheyttä edistetään tarkistussummilla, tarkistuskoodeilla ja digitaalisilla allekirjoituksilla. Myös käyttäjän todentaminen ja kiistämättömyys voidaan ainakin jollain tasolla varmistaa digitaalisella allekirjoituksella tai muilla todennustavoilla. Saatavuus edellyttää riittävän tiedonsiirtokapasiteetin varaamista.
Tietotekninen tietoturva

Tietoturva samaistetaan usein tietotekniikkaan ja ulkoisiin tietoturvauhkiin, kuten tahallisesti tehtyihin tietokoneviruksiin, matoihin ja tietomurtoihin. Nämä tietotekniikan mukanaan tuomat tietoturvariskit nousivat 2000-luvun vaihteessa median huomion kohteeksi. Samalla markkinoille ilmestyi useita uusia virustorjuntaohjelmistoja myyviä yrityksiä, jotka tähtäsivät uuteen markkinarakoon. Ne kiinnittävät aluksi huomion käyttöjärjestelmissä olleisiin ohjelmointivirheisiin, jotka altistivat käyttäjät tietoturvauhille. Ohjelmistovirheiden aiheuttamia tietoturvauhkia kutsutaan haavoittuvuuksiksi.
Virustorjuntaohjelmien heikkoutena on se, että ne ovat aina askeleen jäljessä. Virusten tiedot syötetään torjuntaohjelmiin jälkikäteen sen jälkeen, kun virukset ovat jo levinneet. Myös virustorjuntaohjelmat itse lisäävät tietoturvariskejä, sillä niissäkin on ohjelmointivirheitä. Erityisesti erilaiset Internetin kautta tapahtuvat automaattiset virustietojen ja ohjelmistojen päivitykset mahdollistavat uusien, entistä kehittyneempien haittaohjelmien tehokkaan leviämisen.
Internetissä on nykyään miljoonia tietokoneita, jotka ovat avoinna luvattomalle käytölle paitsi ohjelmavirheiden ja haittaohjelmien jättämien takaporttien, myös käyttäjien tekemien virheiden takia. Syinä voivat olla heikot salasanat tai konfiguraatiovirheet, joiden ansiosta koneelle pääsee ilman tunnuksia. Jotkut haittaohjelmat muodostavat saastuttamistaan verkoista bottiverkkoja. Nämä saastuneet koneet toimivat apuna uusien haittaohjelmien levittämisessä, ja niiltä käsin voidaan tehdä myös tietomurtoja ja päästä käsiksi yhä uusiin tietokoneisiin.
Tietotekninen tietoturva > Osa-alueet

Tietoturvan osa-alueita ovat työasemien-, palvelinten- ja tietokoneverkon tietoturva, sekä ympäristön- ja sovellusohjelmien turvallisuus.
Työasemien tietoturvaan kuuluu käyttäjien tunnistus ja käyttöoikeudet sekä niiden hallinta. Oma lukunsa on kannettavien tietokoneiden tietoturva. Palvelimien tietoturvaan kuuluu em. asioiden lisäksi varmuuskopiointi, levyjärjestelmien kahdennukset, auditointi ja verkon käytön rajoitukset. Verkon tietoturvaan kuuluu palomuurit, NAT-palvelut, kytkimet, reititys, verkonhallinta ja vianselvitys. Tietoliikennettä suojataan VPN-ratkaisuilla. Oma lukunsa ovat langattomat verkot. Verkossa turvallisuutta voi testata online-palveluilla ja sopivilla ohjelmilla. Verkossa voi myös vakoilla tietoja.
Tietoturvaa parantavat salakirjoitusmenetelmät. Niillä tieto voidaan suojata sellaiseen muotoon, ettei siitä saa selvää ilman avainta tai salausmenetelmän tuntemista. Salakirjoituksella tieto voidaan myös allekirjoittaa. Esimerkiksi sähköposteissa viestin voi allekirjoittaa. Saaja voi olla varma, että viesti on juuri siltä lähettäjältä kuin hän sanoo olevansa ja että viestin sisältöä ei ole kukaan muuttanut välillä.
Tietosuoja

Suomen kieleen on vakiintunut jako tietoturvaan ja tietosuojaan (engl. privacy). Jälkimmäinen sisältää henkilötietojen luottamuksellisuuden lisäksi rikoslain kunniaa, yksityisyyden suojaa ja tietoliikennettä koskevat säännökset, ja se perustuu viime kädessä perustuslain säännöksiin.
Kirjallisuutta

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ross J. Anderson: Security Engineering: A Guide to Building Dependable Distributed Systems.  Wiley.  ISBN 978-0470068526  Teoksen verkkoversio. (englanniksi)
Tilliitti

Tilliitti (engl. tillite) on kivettynyttä moreenia. Moreeni on hiekan, soran ja kivien seosta eli lajittumatonta maa-ainesta. Tilliittiä, joka on kivettyneestä moreeniaineksesta muodostunut sedimenttikivilaji, tavataan kerrostumista, jotka ovat syntyneet jääkausijaksoina ja joutuneet alttiiksi sedimenttikiveä muodostaville prosesseille tämän jälkeen. Tilliiteistä pystytään tutkimaan muun muassa jäätikköjen virtaussuuntia ja moreenin kerrostumisvaiheita. Eniten tilliittiä on löydetty pohjoisilta alueilta, kuten esimerkiksi Grönlannista, Kanadasta, Yhdysvalloista, Venäjän Siperiasta ja Norjasta. Etelä-Afrikasta löydetyn Dwyka-tilliitin paksuus on toista kilometriä ja itä-länsisuunnassa pituutta 1600 km.
Tiira (Veljekset Karhumäen lentokone)

Tiira oli Veljekset Karhumäen 1920-luvun lopulla rakentama kaksipaikkainen, yksitasoinen ja yksimoottorinen koulu- ja urheilukone. Konetta rakennettiin vain yksi kappale, ja se poistettiin käytöstä vuoden 1931 lopulla.
Kone oli puurakenteinen, ja sen siivet voitiin taittaa säilytyksen helpottamiseksi taaksepäin. Alun perin maalentokoneeksi suunniteltu kone varustettiin kellukkeilla, ja sen ensilento lennettiin 11. heinäkuuta 1929. Kone rekisteröitiin Suomen siviili-ilma-alusrekisteriin 15. lokakuuta 1929 tunnuksella K-SIRA (vuodesta 1931 lähtien OH-IRA). Koneella lennettiin yhteensä noin 200 tuntia, pääasiassa yleisölennätyksiä. Kone poistettiin lopullisesti rekisteristä 20. syyskuuta 1938, ja se tuhoutui tulipalossa vuonna 1945.
Tekniset tiedot > Yleiset ominaisuudet

Kärkiväli: 10,6 m
Pituus: 7 m
Korkeus: 2,7 m
Siipipinta-ala: 16 m²
Tyhjäpaino: 340 kg
Lentopaino: 600 kg
Voimalaite: Anzani 6B, 6-sylinterinen tähtimoottori, teho 60 hv
Tekniset tiedot > Suoritusarvot

Nopeus: noin 110 km/h
Museokoneita Suomessa

Alkuperäistä Tiiraa ei ole, mutta Rauno Pylväläinen rakensi vuosina 2001–2004 Tiiran replikan Hallissa. Se on siviili-ilma-alusrekisterissä tunnuksella OH-IRB. Sen ensilento tapahtui 15. elokuuta 2004.
Kone teki pakkolaskun potkurin vaurioitumisen takia 1.8.2010, kun Pylväläinen ja lentäjä Jyrki Laukkanen olivat matkalla Hallista Vesivehmaalle. Kone tuhoutui, mutta henkilövahingoilta vältyttiin.
Tapio Tiitu

Tapio Tiitu (s. 23. joulukuuta 1944 Lapua) on yksi ikäpolvensa kansainvälisesti tunnetuimpia urkutaiteilijoitamme. Hän on konsertoinut säännöllisesti kotimaassa, kaikissa Pohjoismaissa sekä useimmissa Euroopan maissa (muun muassa Westminster Abbey -Lontoo, Notre Dame -Pariisi) sekä Yhdysvalloissa, Japanissa, Baltian maissa ja Venäjällä. Australian debyytin hän teki vuonna 1997 Sydneyn oopperatalossa.
Solistikonserttien lisäksi hän on toiminut urkurina monien kansainvälisesti nimekkäiden instrumentalistien, kuorojen sekä laulajien partnerina niin Suomessa kuin ulkomailla.
Tapio Tiitulla on lukuisia koti- ja ulkomaisia radio- ja TV-esiintymisiä sekä kymmeniä levytyksiä.
Hänelle on myönnetty Sonning-musiikkipalkinto Tanskassa ja vuonna 2009 tasavallan presidentti myönsi hänelle Pro Finlandia -kunniamerkin.Tiitu on toiminut muusikkona Temppeliaukion kirkossa vuoden 2015 alkuun saakka ja jatkaa edelleen konsertoivana urkutaiteilijana
Yksityiselämä

Tapio Tiitun poika on salibandynpelaaja Tero Tiitu.
Aiheesta muualla

äänitearkiston tietokanta vuosilta 1901–1999
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Tilastollisen kuvauksen perusteet käyttäytymistieteissä

| Tilastollisen kuvauksen perusteet käyttäytymistieteissä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Kai Karma
Genre:  tilastotiede
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  1980
Sivumäärä:  76
ISBN:  ISBN 951-1-05548-8.
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Tilastollisen kuvauksen perusteet käyttäytymistieteissä on vuonna 1980 ilmestynyt tietoteos, jonka on tehnyt Kai Karma ja julkaissut Kustannusosakeyhtiö Otava.
Sisällys

Käyttäjälle
Kuvauksen lähtöaineisto
Yksiulotteiset jakaumat
Kaksiulotteiset jakaumat: ristiintaulukointi
Asteikkotyypit
Keskiluvut
Hajaantumisluvut
Normaalijakauma, standardipisteet
Korrelaatio
Harjoitustehtäviä