stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pajukoski
Nähtävyydet

Koivuvaaran näköalapaikka Mustajärven viereisellä vaaralla, noin viisi kilometriä Valtimon kirkonkylältä Pajukoskelle päin. Näköalapaikalle on 300 metrin kipuaminen jyrkkää vaaranrinnettä. Ylhäältä avautuu kylä- ja järvimaisema Valtimon suurimmalle järvelle, Haapajärvelle päin. Alhaalla näkyvän Mustajärven erottaa varsinaisesta Haapajärvestä Liuhanniemi, johon niemenkärkeen saatiin muun muassa ajettua ennen vanhaa Valtimolla kotieläimiä verottanut susi satimeen.
Pajukosken mainittavin nähtävyys on Studio Korpinoita, taiteilija Maija Nikkisen erakkotaiteilijakoti. Taiteilija asettui asumaan entiseen koulurakennukseen kunnostaen ja muokaten sen perheensä asuinsijaksi. Taiteilijaa viehätti seudun villi ja antelias luonto vesistöineen ja vaaramaisemineen. Luonto onkin vaikuttanut voimakkaasti osaan hänen tuotantoaan. Toisaalta seudun rauha ja hiljaisuus ovat antaneet pohjan suurempiin projekteihin, kuten Jumalten Paratiisi ja Kalevala, josta vuosi vuodelta kehittyy näyttävä kokoelma 'Kalevainen Kansani' lasimaalauksina talon suuriin ikkunoihin.
Historia

Ensimmäinen maininta asutuksesta on asiakirjoissa vuodelta 1690, Hiirenjoen Pajujärven talosta. Seuraavaksi mainitaan Lex Kallion avulla alueen tiloiksi itsenäistyneet Karhunpään ja Haapakylän lypsymökit. Niihin aikoihin myös Pajukosken monille vaaroille alkoi ilmestyä vaara-asutuksia. Pajukosken eteläpuolisilla vaaroilla, Loukun, Kaatiomäen ja Matomäen tienoilla, onkin parikymmentä entistä tilaa umpeutuvine viljelyksineen. Pajukosken muotoutuminen omaksi kyläkseen alkoi 1930-luvulla. Varsinainen väestönkasvu tapahtui sotien jälkeen, kun Pajukoskelle asutettiin rintamamiehiä ja myös siirtokarjalaisille perustettiin 11 tilaa. Kylällä on ollut parhaimmillaan kaksi kauppaa ja kaksi koulua (Pajukosken ja Kantolan koulut). Koulut on lakkautettu, mutta kesällä 2013 uuden kouluosan osti Tomaki Services Oy, thaimaalaisia marjanpoimijoita huolitseva yritys. Kylän pohjoispuolella 215 metriä korkealla Hepovaaralla on sijainnut jo purettu kolmiomittaustorni.
Yrityksiä

Studio Korpinoita (Arkistoitu – Internet Archive)
Aiheesta muualla

Valtimon kylät: Pajukoski (Arkistoitu – Internet Archive)
Valtimon kylät
Elomäki
Haapakylä (kirkonkylä)
Halmejärvi
Hirsikangas
Kalliojärvi
Karhunpää
Koiravaara
Koppelo (Koppelojärvi)
Maanselkä
Nuolijärvi
Pajukoski
Puukari
Rasimäki
Rumo
Sivakkajoki
Puukari
Sivakkavaara
Verkkojoki
Ylä-Valtimo
Paljon tilaa pohjalla

| Paljon tilaa pohjalla: Johdatus nanoteknologiaan ja nanotieteeseen |
| --- | --- |
Kirjailija:  Jyrki Heino & Matti Vuento
Kuvittaja:  Eduard Müller
Genre:  nanotekniikka
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  2005
Ulkoasu:  nidottu
Sivumäärä:  189
ISBN:  951-0-30048-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Paljon tilaa pohjalla: Johdatus nanoteknologiaan ja nanotieteeseen on WSOY:n vuonna 2005 julkaisema oppikirja. Teos on ensimmäinen suomenkielinen oppikirja nanoteknologian ja nanotieteen perusteista. Kirja on tarkoitettu teknisen ja kaupallisen alan sekä biotieteiden ja lääketieteen yliopisto-opintoihin. Tekijät suosittelevat kirjaa myös esimerkiksi hallinnon ja teollisuuden päätöksenteon taustaksi käsiteltäessä nanotekniikkaa koskevia kysymyksiä. Teos on suunnattu myös tiedekirjaksi kaikille asiasta kiinnostuneille.
Sisällys

Nanoteknologia
Miten aine rakentuu?
Kvanttirajoitukset ja tunnelointi
Solu on nanokoneista kokoonpantu tehdas
Uudet nanomateriaalit ja nanopartikkelit
Nanometrologia
Biologisista molekyyleistä rakennettuja nanokoneita
Nanorakenteiden valmistus
Nanolääketiede
Unelma nanokoneista – tulevaisuutta vai mielikuvitusta?
Kohti vastuullista nanoteknologiaa
Palladion

Nike ja sotilas Palladionin ympärillä, roomalainen kopio 1. vuosisadalta hellenistisen ajan reliefistä
Palladion (m.kreik. Παλλάδιον, lat. Palladium) oli muinainen veistos, jonka on useimmiten kuvattu olleen pieni ja puusta tehty. Se esitti seisovaa Pallas Athenea, joka piti keihästä kädessään. Patsaan uskottiin toimivan kaupungin suojelijana ja estävän vihollisen tunkeutumisen sinne.
Myytti

Kreikkalaisessa mytologiassa kerrotaan, kuinka Ilos, perustettuaan Troijan kaupungin, rukoili Zeusta antamaan hänelle merkin. Hän löysi puisen Pallas Athenen patsaan telttansa edestä. Tarinan mukaan patsaan olisi tehnyt Pallas Athene ja asettanut sen Zeuksen viereen, mutta Zeus olisi heittänyt sen maahan Ate mukanaan Elektran haettua turvaa sen juurelta. Troija pysyi valtaamattomana niin kauan kuin patsas oli siellä.
Myöhemmin Odysseus ja Diomedes varastivat patsaan Troijan sodan aikana, mikä teki Troijan valtauksen mahdolliseksi. Nämä antoivat patsaan Demofonin huostaan, ja tämä toi sen mukanaan Ateenaan. Ateenassa Palladioniin liittyi samanniminen pyhäkkö Palladion.
Roomalaisessa versiossa patsasta ei varastettu Troijasta ennen sen valtausta, vaan Aeneas vei sen kaupungin kukistuttua mukanaan Italiaan. Siellä se asetettiin Roomassa Vestan temppeliin.
RN Palestro (1871)

| RN Palestro |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  La Spezian laivastontelakka
Kölinlasku:  elokuu 1865
Laskettu vesille:  30. syyskuuta tai 2. lokakuuta 1871
Palveluskäyttöön:  11. heinäkuuta 1875
Poistui palveluskäytöstä:  alusluettelosta 1900
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 751 t (normaali) 6 318 t (kuormattu)
Pituus:  78,82 m
Leveys:  17,30 m
Syväys:  8,00 m
Koneteho:  6 117 ihp
Nopeus:  12,85 solmua
Miehistöä:  548
Aseistus
Aseistus:  1 × 11" tykki 6 × 10" tykkiä
RN Palestro (ital. Regia Nave Palestro) oli Italian kuninkaallisen laivaston vuonna 1871 vesillelaskettu Principe Amedeo -luokan ironclad.
Valmistus

Alus tilattiin La Spezian laivastontelakalta ja sen köli laskettiin elokuussa 1865. Alus laskettiin vesille joko 30. syyskuuta tai 2. lokakuuta 1871 ja se liitettiin laivastoon 11. heinäkuuta 1875.
Palvelus

Alus poistettiin alusluettelosta vuonna 1900.
Palaióchora (Chaniá)

| Palaióchora Παλαιοχώρα |
| --- | --- |
 Palaióchoran kylää.
 Palaióchora
 Koordinaatit: 35°13′47″N, 23°40′53″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Kreeta
Alueyksikkö:  Chaniá
Kunta:  Kántanos-Sélino
Kunnallisyksikkö:  Pelekános
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  7404010101
Väkiluku (2011):  1 675
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palaióchora (kreik. Παλαιόχωρα, myös Palaiochóra, Παλαιοχώρα) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Kreetan saarella ja kuuluu Kántanos-Sélinon kuntaan, Chanián alueyksikköön ja Kreetan alueeseen. Se kuului aiemmin Pelekánoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Kántanos-Sélinon kunnan Pelekánoksen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 1 675 (vuonna 2011). Palaióchora on Kántanos-Sélinon kunnan kuntakeskus.
Maantiede

Palaióchoran kylä, suomeksi ”Vanha kylä”, sijaitsee Kreetan lounaiskulmassa Välimereen kuuluvan Libyanmeren rannalla. Kylä on kehittynyt mereen pistävälle niemelle Lefká Óri -vuoriston länsipään juurelle. Palaióchora muodostaa laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Παλαιόχωρας, Topikí Koinótita Palaióchoras), johon kuuluvat varsinaisen Palaióchoran kylän lisäksi kylät Achladiákes, Agía Triáda, Ánydroi, Asfendilés, Azogyrés, Kálamos, Platanés, Prodrómi, Spaniákos ja Vlithiás. Koko kyläyhdyskunnan väkiluku on 1 891.
Historia ja turismi

Palaióchorassa on 1200-luvulla rakennettu venetsialaisaikainen linnoitus, Sélinon linna. Nykyisin Palaióchora on suosittu rantalomakohde ja kylässä on kaksi uimarantaa, yksi niemen molemmin puolin. Palaióchora on myös lainelautailijoiden suosiossa. Kylässä puhaltavat tuulet soveltuvat edistyneille ja keskitasoisille lainelautailijoille. Palaióchorassa toimii useita erikielisiä lainelautailukouluja. Paikalliset asukkaat ovat vaurastuneet matkailun ansiosta niin, että ovat rakentaneet itselleen kokonaan uuden kylän vanhan Palaióchoran laitamille.
Liikenne

Palaióchorasta kulkee laivoja muun muassa Gávdoksen saarelle, Elafonísiin ja Agía Rouméliin. Kylässä sijaitsee myös linja-autoasema, josta lähtee linja-autoja esimerkiksi Xylóskaloon Samarián rotkon pohjoispäähän sekä Chaniáan ja Kíssamokseen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Palaióchora Wikimedia Commonsissa
Palaióchoran venetsialaisaikaisen Sélinon linnan raunioita.
Palaióchoran Neitsyt Marian ilmestyksen (Evangelismós tis Theotókou) kirkko.
Paint It, Black

| ”Paint It, Black” The Rolling Stones |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Aftermath
 B-puoli: ”Stupid Girl”
 Äänitetty : 6.–9. maaliskuuta 1966
 Julkaistu:  7. toukokuuta 1966    13. toukokuuta 1966
 Formaatti: 7″ vinyyli
 Tuottaja(t): Andrew Loog Oldham
 Tyylilaji: raga rock, psykedeelinen rock
 Kesto: 03.22
 Levy-yhtiö:  Decca    London
Listasijoitukset
  1. (5 viikkoa, 28.4.1966)   1. (1966)   1. (1 viikko)   2. (15. heinäkuuta 1966)   2. (1966)   2. (viikko 20/1966)   3. (toukokuu 1966)
The Rolling Stonesin muut singlet
| ”19th Nervous Breakdown” 1966 | ”Paint It, Black” 1966 | ”Have You Seen Your Mother, Baby, Standing in the Shadow?” 1966 |
Paint It, Black on brittiläisen yhtyeen The Rolling Stonesin rock-klassikkokappale, joka julkaistiin singlenä toukokuussa 1966. Siitä tuli jättihitti ja se nousi listaykköseksi sekä Yhdysvaltain että Britannian listoilla. Myös muualla maailmassa single nähtiin myydyimpien levyjen joukossa, ja sen myyntiluku nousi yli miljoonaan kappaleeseen. Suomessa sen nousun ykköspaikalle esti Dannyn laulama ”Vähän ennen kyyneleitä”. Vaikka laulu ei ollutkaan alun perin albumiraita, se julkaistiin Aftermath-albumin Yhdysvaltain-painoksella.
Äänitys

”Paint It, Black” oli kirjoitettu keväällä 1966 The Rolling Stonesin ollessa kiertueella Australiassa ja Uudessa-Seelannissa. Sen sävellyksesta ja sanoista vastasivat Mick Jagger ja Keith Richards. Varsin synkkä laulu kertoo tarinan rakkaansa menettäneestä miehestä, joka näkee mustana niin ulkopuolisen maailman kuin oman sisimpänsäkin. Alun perin hitaaksi soullauluksi kirjoitettu kappale muuttui paljon nopeatempoisemmaksi basisti Bill Wymanin ansiosta hänen innostuttuaan äänityssession tauoilla soittamaan uruilla erilaisia imitaatioita. Tummasävyinen laulu alkoi löytää uudenlaisia rytmikuvioita. Kun eräät kitaralla soitetut kohdat korvattiin vielä Brian Jonesin sitarilla, kappaleen omintakeinen soundi oli löytynyt.
Mick Jagger tulkitsi kappaleen lauluosuudet synkän energisesti Richardsin toimiessa johtavana kitaristina ja taustalaulajana. Rummut hoiti Charlie Watts, ja piano-osuuksista vastasi yhtyeen ulkopuolinen Jack Nitzsche. Tyylillisesti levytys voidaan laskea varhaisen psykedeelisen rockin edustajaksi.
Sanoitus

Paljon keskustelua on vuosien aikana käyty siitä tapahtumasta, josta laulu ikään kuin alkaa. Yleisesti oletetaan, että laulussa viitataan tyttöystävän kuolemaan tai tämän matkustamiseen kauas pois. Kappale on kuitenkin liitetty myös muun muassa Vietnamin sotaan ja prostituoidun murhaan. Laulussa mainitun punaisen oven on kuviteltu symbolisoivan bordellin ovea. Rolling Stonesin jäsenten kanssa samoissa piireissä liikkuneen Guinnessin omaisuuden miljoonaperijän Tara Brownen kuolemaa on myös arveltu laulun innoittajaksi, Tämä ei kuitenkaan pidä paikkansa, koska Browne kuoli auto-onnettomuudessa yli puoli vuotta ”Paint It, Blackin” syntymän jälkeen. Sen sijaan The Beatlesin John Lennon ikuisti Brownen kuoleman kappaleeseen ”A Day in the Life”, joka on viimeisenä raitana vuoden 1967 Sgt. Pepper’s Lonely Hearts Club Band -albumilla.
Coverversioita

”Paint It, Blackista” on levytetty lukemattomia coverversioita. Oman versionsa ovat tehneet muun muassa Eric Burdon, Deep Purple, Led Zeppelin, R.E.M., Television ja W.A.S.P. Italialaisen Caterina Casellin tulkitsemana laulun nimi muuttui ”Tutto neroksi”, ja Saksassa suurta suosiota nauttinut Karel Gott levytti kappaleen nimellä ”Rot und schwarz”. Suomessa Kai Hyttinen levytti ”Paint It, Blackista” oman versionsa, joka Saukin (Sauvo Puhtila) sanoin oli saanut nimekseen ”Mustaa”. Myöhemmin 1970-luvulla Sleepy Sleepers levytti laulun nimellä ”Kaapataan lentokone Moskovaan”. Vuonna 1986 sen levytti Smack singlensä nimikappaleena. Myös Tapani Kansa teki kappaleesta oman cover-versionsa nimellä "Mustaa" vuoden 1981 "Puolella elämää"-albumillaan. Vuonna 2022 julkaistussa Wednesday- sarjassa Wednesday Addams soittaa Paint It Blackin sellolla. Tämä myös laukaisi uuden ilmiön populaarikulttuuriin. Jenna Ortega ei kuitenkaan oikeasti soittanut kappaletta itse, koska kappale on mahdotonta soittaa pelkällä sellolla ilman koneellista apua.
Smackin versio

| Paint It Black Smack |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Äänitetty : 1986 Finnvox, Helsinki
 Julkaistu: 1986
 Tuottaja(t): T. T. Oksala
 Tyylilaji: garage rock, glam rock
 Levy-yhtiö: Cityboy
Listasijoitukset
  Suomen virallinen lista: 8.
Smackin muut singlet
| Stepping Stone 1985 | Paint It Black 1986 | The Only Salvation 1987 |
Smack julkaisi kappaleesta singlen vuonna 1986. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 8.
Smackin versio > Kappaleet

Paint It Black – 3.15 (säv. Mick Jagger, Keith Richards)
Black Bird – 3.41 (säv. Manchuria, Claude)
(I Think I’m Gonna) Buy This Town – 3.09 (säv. Manchuria, Claude)
Smackin versio > Kokoonpano

Claude – laulu
Manchuria – kitara
Rane – kitara
Cheri – bassokitara
Kinde – rummut
Pallivahankivi

Pallivahankivi huhtikuussa 2011.
Pallivahankivi eli Pallivaha on noin 10 metriä korkea siirtolohkare Pallivahanmäen kupeessa Turun Pallissa. Kivi on antanut nimensä ympäröivälle Pallivahan eli Pallin asuinalueelle, jossa sijaitsevat muiden muassa Pallivahan koulu ja Pallivahan kirkko. Kiveen liittyy tarina, jonka mukaan sen on nykyiselle paikalleen viskannut läheisellä Nunnavuorella asunut jättiläinen.
Vuonna 1697 kuninkaallinen maanmittari Magnus Bergman merkitsi kiven verotusta varten laatimaansa karttaan rajakiveksi.
Nimen Pallivaha alkuosa viittaa kiven muotoon ja tulee murteen "palloa" merkitsevästä sanasta palli. Loppuosa vaha tarkoittaa lounaismurteessa isoa kiveä tai rajakiveä. Kivi on rauhoitettu luonnonmuistomerkkinä.
Vuoden 2011 heinäkuussa yhtenä Turku365 -hankkeen  käsityöteoksena Pallivahankivellä toteutettiin paikkasidonnainen taideteos, jossa siirtolohkare verhottiin pienistä pitsiliinoista yhteen ommellulla suurella pitsipeitteellä, johon kaupunkilaiset olivat saaneet lahjoittaa pitsejä, ja pitsejä kerättiin myös kirpputoreilta ja kierrätyskeskuksista eri puolilta Suomea. Ajatuksena teoksessa oli houkutella ihmisiä käyttämään vanhaa kokoontumispaikkaa, jollaisena kiven on kerrottu aiemmin toimineen. Avajaisissa oli läsnä kymmeniä ihmisiä ja teoksen vieraskirjaan jätettiin seuraavan kuukauden aikana runsaasti viestejä, ja vierailijat olivat myös täydentäneet teosta lisäämällä siihen itse tuomiaan pitsialusvaatteita. Teoksen avajaisissa siirtolohkareella nähtiin myös harpunsoittaja.
Palettiviiriäiskyyhky

| Palettiviiriäiskyyhky |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset  Eucarya
Kunta::  Eläinkunta  Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset  Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset  Vertebrata
Luokka::  Linnut  Aves
Lahko::  Kyyhkylinnut  Columbiformes
Heimo::  Kyyhkyt  Columbidae
Suku::  Viiriäiskyyhkyt  Geotrygon
Laji::  saphirina
Kaksiosainen nimi
 Geotrygon saphirina  Bonaparte, 1855 
Alalajit
 G. s. purpurata  G. s. rothschildi  G. s. saphirina 
Katso myös
   Palettiviiriäiskyyhky Wikispeciesissä   Palettiviiriäiskyyhky Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Palettiviiriäiskyyhky (Geotrygon saphirina) on kyyhkyihin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Palettiviiriäiskyyhky voi kasvaa 22–26 cm pitkäksi ja ruumiinrakenteeltaan se on tukevahko. Palettiviiriäiskyyhkyn päälaki on tumman sininen, vihreä tai violetti, naama on valkoinen ja lajilla on musta nokasta lähtevä juova. Niskassa on kiiltävän vihreä ja violetti laikku, yläperä on safiirinsininen. Linnun selkä ja siivet ovat punaruskeat ja vatsa on harmaa. Naaras on yleisväritykseltään koirasta harmaampi ja vatsassa on oliivinruskea vivahde.
Levinneisyys ja elintavat

Palettiviiriäiskyyhkyllä on 3 alalajia. Näistä G. s. purpurata, jota toisinaan pidetään omana lajinaan G. purpurata, elää Kolumbiassa ja Ecuadorin luoteisosassa, G. s. rothschildi-alalajia tavataan ainoastaan Kaakkois-Perusta ja nimialalaji G. s. saphirina elää Ecuadorin eteläosista Peruun ja pienellä alueella läntisimmässä Brasiliassa. Laji elää kosteiden ainavihantien metsien pohjakerroksissa. Tyypillisesti palettiviiriäiskyyhkyn elinympäristöt sijaitsevat 600–1 000 metrin korkeudessa merenpinnasta. Palettiviiriäiskyyhkyt liikkuvat tyypillisesti yksin tai pareittain ja niiden ravintoa ovat siemenet ja pienet selkärangattomat eläimet.
Palettiviiriäiskyyhkykannan kokoa ei ole arvioitu, mutta sitä kuvataan harvinaiseksi ja sen esiintymisalue on pirstaleinen. Lajin kantaa uhkaa sopivien elinympäristöjen hävittämienn karjan laidunmaiksi, soijan viljelyyn ja teiden rakentamisen vuoksi. Myös metsästys voi olla uhka palettiviiriäiskyyhkyille.
Hannu Palmu

Hannu Palmu (s. 18. heinäkuuta 1953 Laitila) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi puolustajana SM-sarjassa ja SM-liigassa vuosina 1971–1975 ja 1983–1985 sekä kahdeksan vuotta Ruotsissa. Hän voitti urallaan yhden Suomen- ja yhden Ruotsin-mestaruuden.
Palmu edusti Suomessa pääsarjaurallaan Tampereen Ilvestä vuosina 1971–1975 ja Turun Palloseuraa vuosina 1983–1985. Hän pelasi SM-sarjassa ja SM-liigan runkosarjassa yhteensä 174 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 8 + 15 = 23 ja jäähymääränsä 139 minuuttia. SM-liigan pudotuspeleissä hän pelasi 20 ottelua, joissa hänelle merkittiin 14 jäähyminuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksessä vuonna 1972 sekä saavutti lisäksi yhden SM-hopean ja kaksi SM-pronssia.
Ruotsin sarjoissa Palmu edusti Kiruna AIF:ää kaudella 1975–1976 sekä Skellefteå AIK:ta vuosina 1976–1983. Hän voitti Ruotsin-mestaruuden vuonna 1978.
Palladiumfluoridi

| Palladiumfluoridi |
| --- | --- |

Tunnisteet
CAS-numero:  13444-96-7
PubChem CID:  83470 ja 46202934
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  PdF2
Moolimassa:  144,42
Ulkomuoto:  Ruskehtava kiteinen aine
Sulamispiste:  952 °C
Tiheys:  5,76 g/cm3
Liukoisuus veteen:  Reagoi veden kanssa
Palladiumfluoridi (PdF2) eli palladium(II)fluoridi on palladium- ja fluoridi-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää palladiumyhdisteiden valmistukseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa palladiumfluoridi on ruskehtavaa tai violettia kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Yhdiste on polymorfista ja siitä tunnetaan alkeiskopiltaan tetragonaalinen rutiilin rakennetta muistuttava muoto ja kuutiollinen muoto. Palladiumfluoridi reagoi veden kanssa. Yhdiste on Lewis-happo ja reagoi esimerkiksi fluoridi-ionien kanssa muodostaen kompleksisen trifluoropalladaatti(II)ionin ([PdF3]-). Palladiumfluoridi on palladiumyhdisteille poikkeuksellisesti paramagneettista.
Palladiumfluoridia valmistetaan kuumentamalla palladiumin tai palladiumkloridin ja fluorin seosta. Näin muodostuu yleensä palladium(II,IV)fluoridia, joka pelkistetään palladiumfluoridiksi. Ainetta käytetään muiden palladium(II)yhdisteiden valmistuksessa.
Kari Palo-oja

Kari Palo-oja (s. 20. helmikuuta 1946 Tampere) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1962–1974 ja voitti kaksi Suomen-mestaruutta. Suomen maajoukkueessa hän pelasi seitsemän maaottelua.
Palo-oja edusti koko SM-sarjauransa ajan Tampereen Ilvestä. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 243 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 24 + 31 = 55 ja jäähymääränsä 227 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden vuosina 1966 ja 1972 sekä saavutti lisäksi neljä SM-hopeaa ja kolme SM-pronssia.
Palmyran valtakunta

| Palmyran valtakunta > 260–273 |
| --- | --- |
   Gallian, Rooman ja Palmyran valtakunnat kuningatar Zenobian aikana vuonna 271. 
Valtiomuoto:  Monarkia
Hallitsija:  Kuningas
Pääkaupunki:  Palmyra
Kielet:  latina, kreikka, arabia, aramea
Edeltäjä(t):  Rooman valtakunta
Seuraaja(t):  Rooman valtakunta
Palmyran valtakunta oli 200-luvulla Roomasta eronnut alue, joka kattoi Syyrian, Palestiinan, Egyptin ja suuria osia Vähästä-Aasiasta. Valtakunta oli olemassa vuosina 260–273. Sitä hallitsi ensin kuningas Odaenathus vuosina 260–267 ja sitten kuningatar Zenobia, joka otti vallan poikansa Vaballathuksen nimissä. Rooman keisari Aurelianus kukisti Palmyran vuonna 273 ja liitti Palmyran hallitsemat alueet takaisin Rooman valtakuntaan.
Palmyran armeija oli järjestetty Rooman ja Persian armeijoiden mukaan. Se oli myös kokenut, sillä se oli kunnostautunut jo Odaenathuksen aikana Persiaa vastaan. Palmyralaisten päävoima oli raskaasti panssaroitu katafraktiratsuväki (cataphractarii tai clibinarii). Tämän lisäksi armeijaan kuului myös kevyesti aseistettuja jousimiehiä, ja runsaasti entisiä Rooman armeijan yksiköitä.
Palladiumnitraatti

| Palladiumnitraatti |
| --- | --- |


Tunnisteet
CAS-numero:  10102-05-3
PubChem CID:  24932
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  Pd(NO3)2
Moolimassa:  182,44
Ulkomuoto:  Ruskea kiteinen aine
Sulamispiste:  168 °C (hajoaa)
Liukoisuus veteen:  Liukenee hieman veteen
Palladiumnitraatti (Pd(NO3)2) on palladium- ja nitraatti-ionien muodostama epäorgaaninen ioniyhdiste. Yhdistettä voidaan käyttää orgaanisen kemian synteeseissä katalyyttinä.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa palladiumnitraatti on ruskeaa tai kellertävää kiteistä ja hygroskooppista ainetta. Aineen alkeiskoppi on monokliininen ja sen rakenne on polymeeri. Yhdisteestä tunnetaan myös kidevedellinen dihydraatti (Pd(NO3)2·2H2O. Palladiumnitraatti liukenee hieman veteen, mutta hydrolysoituu veden vaikutuksesta. Yhdiste liukenee myös asetoniin ja dietyylieetteriin. Kuumennettaessa palladiumnitraatti hajoaa palladiumoksidiksi.
Palladiumnitraattia muodostuu palladiumin ja typpihapon reaktiossa, mutta useimmiten sitä valmistetaan liuottamalla palladiumoksidia typpihappoon.
Palladiumnitraattia käytetään katalyyttinä monissa orgaanisissa reaktioissa ja siitä myös valmistetaan katalyyttejä.
Palanga

| Palanga |
| --- | --- |
 Tyskevitsin palatsi
 vaakuna
 Palanga
 Koordinaatit: 55°55′N, 21°4′E 
Valtio:  Liettua
Lääni:  Klaipėdan lääni
Mainittiin ensimmäisen kerran:  1161
Hallinto:  
 – Kaupunginjohtaja:  Vytautas Stalmokas
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  79 km²
Väkiluku (2010):  17 645
 
 http://www.palanga.lt/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Palanga on kaupunkikunta Liettuan länsirannikolla. Se sijaitsee Liettuan kolmanneksi suurimmasta kaupungista Klaipėdasta noin 30 km pohjoiseen. Vuonna 2010 kaupungin väkiluku oli 17 645 asukasta.
Turistikohteena Palanga tunnetaan hiekkarannastaan ja dyyneistään.
Historia

Ensimmäiset asukkaat Palangaan saapuivat muutamia vuosisatoja ennen ajanlaskun alkua. Nimi Palanga mainittiin ensimmäisen kerran vuonna 1161 Tanskan silloisen kuninkaan Valdemar I:n maihinnoustua siellä.
Vuonna 1253 Palanga mainittiin myös Saksalaisen ritarikunnan aikakirjoissa. Vaikka Palanga olikin tuohon aikaan harvaanasuttu, se oli sijaintinsa vuoksi tärkeä: se erotti Preussin ja Liivinmaan toisistaan. Saksalainen ritarikunta yritti sotatoimin vallata Palangaa. Lopulta kuitenkin kaupunki jäi Liettualle.
Tyskevitsin perhe hankki Palangasta maata, jonne valmistui Tyskevitsin palatsi vuonna 1897. Nykyisin rakennuksessa sijaitsee meripihkamuseo.  Palatsialue edisti neuvostovuosina Palangan kehittymistä lomakohteeksi. Palangan palvelut turisteille lisääntyivät ja kaupunki vilkastui, mutta Liettuan itsenäistyttyä 1992 turistien määrä väheni.
Kuvia

Kaupungin keskustasta merenrantaan johtava kävelykatu.
Puisto lomakylässä
Taidetta lomakylän puistossa.
Näkymä Itämerelle.
Hiekkaranta
Komean kirkon pääsisäänkäynti.
Kirkko on näyttävä myös sisältä.
Sisäkuva kirkon alttaritaulusta.
Lääkäri ja sananvapaustaistelija Liudas Vaineikisin (1869–1938) hermi pääkadun varrella.
Neuvostoliiton muistomerkki.