stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Winx Club – Syvyyksien salaisuus

| Winx Club - Syvyyksien salaisuus> Winx Club: Il mistero degli abissi |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Iginio Straffi
Käsikirjoittaja:   Iginio Straffi  Giovanni Masi 
Tuottaja:  Stefano Switala
Säveltäjä:  Iginio Straffi
Leikkaaja:  Serena Dovì
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:   Rainbow CGI  Rainbow S.r.l 
Levittäjä:  01 Distribution Fathom Events
Kesto:  83 min
Alkuperäiskieli:  italia
Edeltäjä:  Winx Club – Maaginen Seikkailu
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Winx Club – Syvyyksien salaisuus (ital. Winx Club: Il mistero degli abissi, engl. Winx Club: The Mystery of the Abyss) on vuonna 2014 julkaistu elokuva. Elokuva on julkaistu teatterilevityksenä, ja Netflix julkaisi elokuvan englanninkielisen version. Suomessa elokuva tuli teatterilevitykseen 8. toukokuuta 2015. Elokuva julkaistaan DVDnä 14.elokuuta 2015 sisältäen suomen, englannin, ruotsin, tanskan ja norjan jälkiäänityksen elokuvasta.
Juoni

Winxien arkkiviholliset Trix-noidat liittoutuvat ilkeän nymfin Politean kanssa päättääkseen keijujen päivät lopullisesti. Valtameren syvyyksiin on piilotettu helmi, joka antaa mittaamattomat voimat haltijalleen. Helmen avulla Trixit ja Politea aikovat tuhota myös Winx-keijut. Mutta ensin heidän tulee herättää Tritannus, Keisarin valtaistuimen oikea haltija Kadotuksesta. Politean ilkeä loitsu voi pelastaa Tritannuksen, mutta loitsu vaati nuoren kuninkaan uhrikseen, prinssi Skyn.
Voittamattomalta vaikuttava pahuuden liittouma: Trixit, Politea ja Tritannus lähtevät kilpajuoksuun aikaa ja keijuja vastaan löytääkseen helmen ja sinetöidäkseen voittamattomuutensa. Riittääkö keijujen suurinkaan rakkauden voima estämään Trixien ilkeää suunnitelmaa?
Bloom on päättänyt pelastaa Trixien vangitseman prinssi Skyn ja ehtiä helmen luokse ennen muita, mutta Politea sekoittaa Winxien suunnitelmat pettäessään ilkeät liittolaisensa oman etunsa vuoksi.
Vastaanotto Suomessa

Episodi:
Iltasanomat:
Nyt.fi:
Ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Italiankielinen näyttelijä | Suomenkielinen näyttelijä | Rooli |
| Letizia Ciampa | Diandra Flores | Bloom |
| Perla Liberatori | Majka Nurminen | Stella |
| Ilaria Latini | Katariina Kämäräinen | Flora |
| Gemma Donati | Rosa Tiirikainen | Musa |
| Domitilla D'Amico | Janette Sorvoja | Tecna |
| Laura Lenghi | Iida Annala | Aisha/Layla |
| Marco Vivio | Paavo Kerosuo | Sky |
| Alberto Bognanni | Sasu Moilanen | Tritannus |
| Tatiana Dessi | Miina Turunen | Icy |
| Federica De Bortoli | Rinna Paatso | Darcy |
| Valeria Vidali | Carla Rindell | Stormy |
| Alessandra Korompay | Anna Kulmala | Politea |
Zentralrat der Juden in Deutschland

ZdJ:n päärakennus Leo-Baeck-Haus Berliinissä
Zentralrat der Juden in Deutschland (ZdJ, Saksan juutalaisten keskusneuvosto) on Saksan juutalaisten seurakuntien ja liittojen suurin katto-organisaatio ja niiden poliittinen edustaja. Se perustettiin 19. heinäkuuta 1950 Frankfurt am Mainissa ja siihen kuuluu 23 osavaltioliittoa (Landesverbände), mukaan lukien osavaltioliittojen 107 juutalaista seurakuntaa ja niiden noin 106 000 jäsentä. ZdJ:n päärakennus on sijainnut 1. huhtikuuta 1999 lähtien Berliinin Leo-Baeck-Hausissa.
Puheenjohtajat

1954-1963: Heinz Galinski
1963-1969: Herbert Lewin
1969-1988: Werner Nachmann
1988-1992: Heinz Galinski
1992-1999: Ignatz Bubis
2000-2006: Paul Spiegel
2006-2010: Charlotte Knobloch
2010-2014: Dieter Graumann
2014-: Josef Schuster
Aiheesta muualla

http://www.zentralratderjuden.de/
Yhdystie 1452

Yhdystie 1452 eli Vähänummentie on Järvenpään pohjoinen ohikulkutie. Tie kulkee Vanhan Lahdentien ja Jokelantien välillä. Tie kulkee kokonaisuudessaan Järvenpään kaupungin alueella lukuun ottamatta Purolan rautatiesillan jälkeistä kilometrin osuutta Tuusulassa.
Tietä on suunniteltu jatkettavaksi Hämeentielle. Linjaus seurailisi Vanhakylän koulutietä.
Liittymät Haarajoelta Purolaan
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Nro | Km |   Nimi |   Tie |   Viitoitus |
 : Kartanoväylä (1+1)
|  |  |  |  |   Lahdentie | Helsinki Lahti |
|  |   |  |  | Visakoivunkatu |  |
|  |   |  |  | Haarajoenkatu | Haarajoki |
 : Vähänummentie (1+1)
|  |  |  |  |      | Lahti Helsinki |
|  |   |  |  | Halkiantie |  |
|  |   |  |  | Haarajoen asemakatu | Haarajoki as. |
|  |   |  |  | Lieksantie |  |
|  |   |  |  | Kiteentie Nilsiäntie |  |
|  |   |  |  | Halkiantie |  |
|  |   |  |  | Vanha valtatie |  |
|  |   |  |  |   Pohjoisväylä | Järvenpää Kellokoski |
|  |   |  |  | Yrittäjänkatu |  |
|  |   |  |  | Ahertajankatu Pietolankatu |  |
|  |   |  |  | Puurtajankatu Vanerikuja |  |
|  |   |  |  | Roclankuja |  |
|  |   |  |  | Asponkatu | Jamppa Wärtsilä |
|  |   |  |  | Levysepänkaari |  |
|  |   |  |  | Ankkapurontie | Purola |
|  |  |  |  Järvenpään ja Tuusulan kunnanraja |  |  |
|  |  |  |  |   Jokelantie | Vanhakylä Hyvinkää |
Yhdystie 15100

Yhdystie 15100 on yhdystie Mikkelissä. Tie alkaa Otavalta ja päättyy Korpikoskeen. Tien pituus on noin 7 kilometriä.
Yhdystie 15100 on merkitty maastoon vaikka viisinumeroisia yhdysteitä ei merkitä.
Åland (yritys)

| ÅLAND |
| --- | --- |

Perustettu:  2005
Perustaja:  Kinam Jung ja Jung Eun Jung
Kotipaikka:  Soul, Korean tasavalta
Toimiala:  Muoti
Kotisivu:  https://a-land.co.kr
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Åland (tyyliteltynä ÅLAND, kor. 에이랜드, Eiraendeu) on eteläkorealainen muotialan yritys, jonka ovat perustaneet Soulissa vuonna 2005 sisarukset Kinam Jung ja Jung Eun Jung. Yrityksellä on kivijalkamyymälöitä Etelä-Korean lisäksi myös Hongkongissa, Yhdysvalloissa, Japanissa, Indonesiassa, sekä Thaimaassa. Yritys myy uusien aloittelevien korealaisten suunnittelijoiden suunnittelemia tuotteita. Åland on Etelä-Korean suosituimpia muodin jälleenmyyjiä. Muodin lisäksi Åland myy myös korealaista kosmetiikkaa. Vuonna 2024 Ålandilla on yhteensä 15 myymälää Etelä-Koreassa ja kuusi myymälää ulkomailla.
Nimi

Yritys kertoo verkkosivuilllaan, että sen nimi on peräisin Ahvenanmaalla elävän harvinaisen aland-nimisen kalan nimestä. Eräässä yrityksen logon versiossa on kala ja å-kirjaimen ympyrä siniseksi maalattuna. Ahvenanmaankin vesissä elävä säyne on saksan kielellä Aland.
Ypäjänkylän työväentalo

| Ypäjänkylän työväentalo |
| --- | --- |
 Ypäjänkylän työväenyhdistyksen työväentalo.
Sijainti:  Ypäjänkylä, Ypäjä
Valmistumisvuosi:  1910?
Rakennuttaja:  Ypäjänkylän Työväenyhdistys ry
Omistaja:  yksityinen
Runkorakenne:  hirsi
Julkisivumateriaali:  lauta
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ypäjänkylän työväentalo on Ypäjän kunnan Ypäjänkylässä sijaitseva entinen työväentalo. Talo toimi pitkään rukoushuoneena ja on nykyään (2023) yksityisomistuksessa.
Historiaa

Ypäjänkylän työväenyhdistys perustettiin 1900-luvun alussa. Talo rakennettiin vuosien 1906–1910 aikana ja otettiin käyttöön 1910-luvun alussa. Vuonna 1937 yhdistys huutokauppasi talon Evankeliumiyhdistykselle, joka kunnosti siitä rukoushuoneen. Tässä käytössä talo oli vuoteen 2018 saakka, jolloin se myytiin yksityisomistukseen.
Vuonna 1930 kansanedustaja Väinö Kivisalo puhui talolla. Tätä edelsi välikohtaus, jossa paikallinen talollisen poika murtautui humalassa talolle ja kävi näyttämölle nukkumaan. Hänet jouduttiin poistamaan paikalta kantamalla.
Zarasų žiemos tramplinas

| Zarasų žiemos tramplinas |
| --- | --- |

Sijainti
Paikkakunta:  Zarasai,  Liettua
Avattu:  1937
Purettu:  Kyllä
Rakenne
K-piste:  40 metriä
Muovitus:  Ei
Zarasų žiemos tramplinas oli hyppyrimäki Zarasaissa Liettuassa. Se avattiin vuonna 1937 ja sen K-piste sijaitsi 40 metrissä.
Wu Dajing

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Wu Dajing |  Wu Dajing |  Wu Dajing |  |
Maa:   Kiina
Miesten kaukalopikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Pyeongchang 2018 | 500 m |  |
|  Kultaa | Peking 2022 | 2 000 m sekaviesti |  |
|  Hopeaa | Sotši 2014 | 500 m |  |
|  Hopeaa | Pyeongchang 2018 | 5 000 m viesti |  |
|  Pronssia | Sotši 2014 | 5 000 m viesti |  |
Wu Dajing (kiin.: 武大靖; pinyin: Wǔ Dàjìng, s. 24. heinäkuuta 1994 Jiamusi) on kiinalainen kaukalopikaluistelija ja olympiavoittaja. Sotšin olympialaisissa 2014 Wu saavutti hopeaa 500 metrin kilpailussa ja pronssia 5 000 metrin viestissä. Lisäksi hän oli 1 000 metrillä neljäs. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 Wu voitti 500 metrin kilpailun ja oli toinen 5 000 metrin viestikilpailussa. Pekingin olympialaisissa 2022 Wu voitti olympiakultaa 2 000 m sekaviestissä. Lisäksi Wulla on useita maailmanmestaruuksia.
Zentralfriedhof Friedrichsfelde

Sosialistien muistomerkki, Gedenkstätte der sozialisten.
Ludwig Mies van der Rohen suunnittelema vallankumousmuistomerkki Revolutionsdenkmal vuonna 1926 kuvattuna.
Zentralfriedhof Friedrichsfelde (tunnetaan myös nimellä Sozialistenfriedhof, ”sosialistihautausmaa”) on hautausmaa Berliinin Lichtenbergin kaupunginosassa, noin kahdeksan kilometriä kaupungin keskustasta itään. Se tunnetaan Saksan vasemmiston marttyyrien ja merkittävien johtajien viimeisenä leposijana.[lähde? ]
Hautausmaa perustettiin vuonna 1881 erityiseksi köyhien hautausmaaksi, jossa kaupunki kustansi vainajien hautakivet. Puistomainen hautausmaa nousi kuitenkin myös varakkaiden perheiden suosioon. Vuonna 1900 kuolleen Saksan työväenliikkeen perustajiin kuuluneen Wilhelm Liebknechtin hautajaiset tekivät Friedrichsfelden hautausmaan tunnetuksi. Vuonna 1919 Friedrichsfeldeen haudattiin Freikorps-joukkojen surmaamat työväenjohtajat Karl Liebknecht ja Rosa Luxemburg. Arkkitehti Ludwig Mies van der Rohe suunnitteli heille vuonna 1926 pystytetyn kuusi metriä korkean ja 12 metriä leveän punatiilisen muistomerkin, johon oli kuvattu suuri punatähti. Muistomerkin radikaali ulkonäkö herätti aikanaan hämmennystä. Natsit hävittivät sen tammikuussa 1935.
Toisen maailmansodan jälkeen hautausmaan sisäänkäynnin lähelle pystytettiin tammikuussa 1951 uusi sosialistien muistomerkki, jonka yhteyteen merkittävimpien sosialistijohtajien haudat siirrettiin. Muistomerkkiin on kirjoitettu sanat Die Toten mahnen uns, ”Kuolleet muistuttavat meitä”. Paikalle on haudattu monia 1900-luvun alkupuolen merkittäviä sosiaalidemokraattien ja kommunistien johtajia sekä DDR:n valtiojohtoa. Hautausmaalle on haudattu myös kuuluisia taiteilijoita.
Nykyään hautausmaan pinta-ala on 32 hehtaaria.
Tunnettuja Friedrichsfelden hautausmaalle haudattuja

Willi Bredel, vasemmistolainen kirjailija
Rudolf Breitscheid, sosiaalidemokraattinen poliitikko
Friedrich Ebert nuorempi, Itä-Berliinin pormestari
Klaus Fuchs, fyysikko ja vakooja
Otto Grotewohl, alkujaan sosiaalidemokraattinen poliitikko, DDR:n pääministeri
Hugo Haase, sosiaalidemokraattinen poliitikko
Georg Klaus, filosofi
Käthe Kollwitz, kuvanveistäjä
Theodor Leipart, ammattiyhdistysjohtaja
Karl Liebknecht, sosialistijohtaja
Wilhelm Liebknecht, sosiaalidemokraattinen poliitikko
Rosa Luxemburg, sosialistijohtaja
Franz Mehring, sosiaalidemokraattinen poliitikko
Wilhelm Pieck, kommunistinen poliitikko, DDR:n presidentti
Paul Singer, sosiaalidemokraattinen poliitikko
Ernst Thälmann, kommunistinen poliitikko
Walter Ulbricht, kommunistinen poliitikko, DDR:n puoluejohtaja
Erich Weinert, kommunistinen poliitikko
Otto Winzer, kommunistinen poliitikko, ministeri DDR:ssä
Friedrich Wolf, vasemmistolainen kirjailija
Konrad Wolf, elokuvaohjaaja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Zentralfriedhof Friedrichsfelde Wikimedia Commonsissa
Sozialistenfriedhof.de (saksaksi)
İbrahim Kakış

İbrahim Kakış (s. 21. heinäkuuta 1959) on turkkilainen entinen kilpapurjehtija. Hän osallistui olympialaisiin kerran, Soulissa 1988. Kakış oli tuolloin kokonaiskilpailun 34. ja sai parhaan sijoituksensa toisesta lähdöstä, jossa hän oli 28. paras.
Myös İbrahimin isä Haluk oli olympiatason purjehtija.
Wu Haiyan

Wu vuoden 2015 MM-kilpailuissa
Wu Haiyan (s. 26. helmikuuta 1993) on kiinalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja. Hän on pelannut Kiinan naisten maajoukkueessa MM-kilpailujen 2019 päättyessä 117 maaottelua. Hän on pelannut vuoden 2016 kesäolympialaisissa sekä vuosien 2015 ja 2019 maailmanmestaruuskilpailuissa. Ensimmäisen maaottelunsa hän pelasi vuonna 2011 ja hän on ollut maajoukkueen kapteeni vuodesta 2014. MM-kisoissa 2019 hän pelasi Kiinan kaikki neljä ottelua alusta loppuun.
Winx – Salaisuuksien linna

| Winx – Salaisuuksien linna> Winx club - Il segreto del regno perduto |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Iginio Straffi
Käsikirjoittaja:   Sean Molyneaux  Iginio Straffi 
Tuottaja:  Joanne Lee
Säveltäjä:  Paolo Baglio
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Tuotantoyhtiö:  Rainbow S.r.l
Levittäjä:  01 Distribution Miramax TriStar Pictures SPI International Poland Filmax Scanbox Entertainment Netflix
Kesto:  91 min
Alkuperäiskieli:  italia
Seuraaja:  Winx Club – Maaginen Seikkailu
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Winx Club – Salaisuuksien Linna (ital. Winx club - Il segreto del regno perduto, engl. Winx Club - The Secret of the Lost Kingdom) on Iginio Straffin ohjaama animaatioelokuva vuodelta 2007. Se sai ensi-iltansa Suomessa 16. huhtikuuta 2010. Elokuvassa seikkailevat Winx-klubi-animaatiosarjasta tutut hahmot: Bloom, Stella, Flora, Musa, Tecna ja Layla. Elokuva on tehty 3D-tekniikalla eroten tv-sarjan animaatiosta. Winx-tytöillä on elokuvassa tekoajalta peräisin olevan sarjan kolmannen tuotantokauden Enchantix-voimat.
Rooleissa > Suomenkieliset ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kati Solehmainen  | … |  Bloom   |
|  Susanna Karvinen  | … |  Stella   |
|  Henni-Liisa Stam  | … |  Flora   |
|  Katja Mäenpää  | … |  Musa   |
|  Hannamaija Nikander  | … |  Tecna, Griffin   |
|  Tiiamari Mikkola  | … |  Aisha   |
|  Jari Salo  | … |  Sky   |
|  Markus Blom  | … |  Brandon   |
|  Jon-Jon Geitel  | … |  Helia   |
|  Antti Jaakola  | … |  Riven   |
|  Arttu Ala-Jokimäki  | … |  Timmy   |
|  Peter Pihlström  | … |  Nabu   |
|  Rinna Paatso  | … |  Faragonda   |
|  Sasu Moilanen  | … |  Hagen   |
|  Laura Taimisto  | … |  Vanessa   |
|  Aku Laitinen  | … |  Mike   |
|  Susa Saukko  | … |  Daphne   |
|  Mirjami Heikkinen  | … |  Marion   |
|  Aksu Palmén  | … |  Oritel   |
Muissa rooleissa: Terhi Kokkonen, Noora Leikas, Anniina Heiskanen, Annika Puotsaari, Marja Kiiskilä, Eero Markkanen, Riina Laiho & Pauliina Wiskari
Studio: SC Sun Studio - Finland
Ohjaaja: Petrus Kähkönen
Kääntäjä: Carla Rindell
Tuottaja: Toni Harjajärvi
Aiheesta muualla

Viralliset sivut
Vive la Trance

| Vive la Trance Amon Düül II |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Bavaria-studiot 1973
 Julkaistu: 1973
 Tuottaja(t): Amon Düül II & Olaf Kübler
 Tyylilaji: krautrock
 Kesto: 43.36
 Levy-yhtiö: United Artists Records
Amon Düül II muut julkaisut
| Live in London 1973 | Vive la Trance 1973 | Hijack 1974 |
Vive la Trance on Amon Düül II-yhtyeen studioalbumi vuodelta 1973. Albumilla yhtyeen musiikki on entistä enemmän pop-vaikutteista ja kappaleet ovat paria poikkeusta lukuun ottamatta lyhyempiä, noin 3-minuuttisia, verrattuna aikaisempien albumeiden pitempiin sävellyksiin.
Kappaleet > A-puoli

"A Morning Excuse" (Amon Düül II, san. Weinzierl) - 3:19
"Fly United" (Amon Düül II, san. Heibl) - 3:33
"Jalousie" (Amon Düül II, san. Rogner) - 3:27
"Im Krater Blühn Wieder der Bäume" (Amon Düül II) - 3:08
"Mozambique" (Amon Düül II, san. Leopold) - 7:40
Kappaleet > B-puoli

"Apocalyptic Bore" (Amon Düül II, san. Karrer) - 6:38
"Dr." (Amon Düül II, san. Weinzierl) - 3:00
"Trap" (Amon Düül II, san. Weinzierl) - 3:35
"Pig Man" (Amon Düül II, san. Weinzierl) - 2:38
"Mañana" (Amon Düül II, san. Karrer) - 3:20
"Ladies Mimikry" (Amon Düül II, san. Karrer) - 3:18
Kappaleet > Gammarock Recordsin remasteroidun CD-version bonuskappaleet (2000)

"Lilac Lillies" - 4:55
"Dancing On Fire" - 5:21
"Cerberus" - 4:20
Kappaleet > Repertoire Recordsin remasteroidun CD-version bonuskappale (2002)

"Mozambique" (single versio) - 3:58
Kappaleet > Revisited Recordsin (2007) ja Belle Antiquen (2009) bonuskappaleet

"Hands Up Fool" - 6:18
"Pink Purple" - 7:09
"Look" - 4:58
"Bomb" - 4:11
Muusikot

Robby Heibl - basso, akustinen kitara, viulu, laulu
Chris Karrer - kitarat, viulu, saksofoni, laulu
Renate Knaup-Kroetenschwanz - laulu
Peter Leopold - rummut, perkussiot
Lothar Meid - basso, laulu
Falk U. Rogner - urut, syntetisaattori
John Weinzierl - kitarat, laulu
sekä:
Desmond Bonner - taustalaulu
Keith Forsey - perkussiot
Peter Kramper - syntetisaattori
Olaf Kübler - perkussiot, saksofoni
İ

İ (i) on turkkilaisessa aakkostossa esiintyvä latinalaisiin kirjaimiin kuuluva I-kirjaimen variantti, johon on lisätty yläpuolinen piste isoon kirjaimeen pienen kirjaimen tapaan. Kirjainta käytetään turkissa, azerissa, krimintataarissa ja tataarissa.
Ääntämykseltään kirjain on etinen, suppea, lavea vokaali ([i]) ja vastaa näin muun muassa suomen /i/-äännettä. Turkkilaisessa aakkostossa esiintyy myös vastaava pisteetön kirjain I eli ı, joka on ääntämykseltään takainen, suppea, lavea vokaali ([ɯ])
Esimerkiksi Istanbulin turkinkielinen nimi on İstanbul.
Turkin pisteetön I ja pisteellinen İ
Yhdystie 1261

Yhdystie 1261 Tuorilassa.
Yhdystie 1261 on tie, joka kulkee Karkkilan keskustasta saman kunnan alueella sijaitsevaan Tuorilaan. Tien pituus on 1,1 kilometriä.
Tien kulku

Tie saa alkunsa Turuntien ja Keskuskadun risteyksestä Karkkilan keskustasta. Ensin tie kulkee 300 metriä katuverkolla. Tästä eteenpäin se jatkuu maantienä, jonka jälkeen tie kohtaa noin 100 metrin päässä Tuorilantien risteyksen. Sieltä se kulkee vielä puoli kilometriä, päättyen lopulta valtatien 2 eritasoliittymään Tuorilassa. Tien nimi on koko pituudelta Tammelantie.
Ōnojō

| Ōnojō (大野城市) |
| --- | --- |
 Misaka- ja Ushikubijokien yhtymäkohta
 lippu:  Symboli
 Ōnojōn sijainti Fukuokan prefektuurissa
 Ōnojō
 Koordinaatit: 33°32′11″N, 130°28′43″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Kyūshū
Prefektuuri:  Fukuokan prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  26,89 km²
Väkiluku (07/2019):  101 004
 – Väestötiheys:  3 756,2 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Ilex rotunda
 – Kukka:  Jalokello
 
 http://www.city.onojo.fukuoka.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Ōnojō (jap. 大野城市, Ōnojō-shi) on Japanin kaupunki Kyūshūn saarella Fukuokan prefektuurissa. Se sijaitsee prefektuurin länsiosassa Fukuokan suurkaupunkialueella aivan Fukuokan kaupungin kaakkoispuolella. Muodoltaan pitkänomainen kaupunki on rakentunut Mikasa- ja Ushikubijokien yhtymäkohtaan. Keskustansa kohdalla se on vain noin kilometrin levyinen; pohjois- ja eteläosistaan sen alue kohoaa vuoristoon. Ōnojōssa on 101 004 asukasta (heinäkuussa 2019) ja sen pinta-ala on 26,89 neliökilometriä.
Kaupungin nimi juontaa juurensa 600-luvulla perustettuun Ōnon linnaan, joka rakennettiin Tang-dynastian Kiinan ja Sillan hyökkäyksen varalta. Kaupunki sijaitsee vanhastaan Hakatasta Dazaifuun johtaneen tien varrella. Ōnojōn kunta muodostettiin Japanin kunnallishallinnon perustamisen yhteydessä vuonna 1889: silloin siellä oli 3 855 asukasta. Maaseutukaupungin aseman se sai vuonna 1950. 1960-luvulta lähtien Ōnojō on kasvanut voimakkaasti osana Fukuokan suurkaupunkialuetta, ja kaupunkioikeudet sille myönnettiin vuonna 1972.
Ōnojōta palvelevat JR Kyūshūn Kagoshima-päälinja ja Nishitetsun Tenjin–Ōmuta-linja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ōnojō Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Yleisten asioiden neuvosto

Yleisten asioiden neuvosto (lyh. YAN) on Euroopan unionin neuvoston muodostama kokoonpano, joka koordinoi Eurooppa-neuvoston kokousten valmisteluja ja vastaa eri politiikanalojen välisestä koordinoinnista. Sen keskeisenä tehtävänä on varmistaa neuvoston kokoonpanojen työskentelyn johdonmukaisuus.
Toiminta

Yleisten asioiden neuvosto kokoontuu kerran kuukaudessa käsittelemään laaja-alaisia asioita, jotka vaikuttavat koko unioniin. Neuvosto koostuu jäsenvaltioiden Eurooppa-ministereistä, jotka ovat yleensä vastuussa EU-asioista kansallisissa hallituksissaan. Euroopan komissiota edustaa kokouksissa tavallisesti institutionaalisista suhteista vastaava komissaari.
Eurooppa-neuvoston kokousten valmistelu

Yleisten asioiden neuvoston keskeisin tehtävä on valmistella Eurooppa-neuvoston kokouksia. Se määrittelee kokousten asialistat, valmistelee keskusteltavia aiheita ja huolehtii kokousten päätösten jatkotoimista.
Politiikka

Yleisten asioiden neuvosto vastaa useista monialaisista politiikoista. Näihin kuuluvat EU:n laajentuminen ja liittymisneuvottelut, monivuotinen rahoituskehys, koheesiopolitiikka sekä toimielinrakenteeseen liittyvät kysymykset.
YK:n kestävän kehityksen toimikunta

YK:n kestävän kehityksen toimikunta (CSD, engl. Commission on Sustainable Development) edistää YK:n kestävän kehityksen toimintaohjelma Agenda 21:n täytäntöönpanoa. Se toimii YK:n talous- ja sosiaalineuvoston alaisuudessa.
Toimikunnan perustaminen

Toimikunta perustettiin joulukuussa 1992 YK:n 49. yleiskokouksen päätöksellä tukemaan kestävää kehitystä ja edistämään Rion Earth Summitissa hyväksytyn toimintaohjelma Agenda 21:n toimeenpanoa.
Toimikunnan istunnot

Toimikunta järjestää vuosittain kahden viikon mittaisen istunnon New Yorkissa toukokuun alussa. Vuonna 2011 istunto pidetään 2.-13. toukokuuta ja aiheina ovat kuljetukset, jätehuolto, kemikaalit sekä kestävä kulutus ja tuotanto.
Vuosina 2003-2017 kutakin teemaa käsitellään kahden vuoden mittaisen syklin ajan. Ensimmäisenä vuonna tehdään katsaus (engl. review) aiheeseen ja etsitään parhaat käytännöt, parhaat toimintamalliesimerkit sekä niiden toteutumisen tiellä olevat esteet. Seuraavana vuonna muodostetaan toimintaohjelmia (engl. policy).
Aiheesta muualla

CSD Yhdistyneet kansakunnat. Viitattu 4.5.2011. (englanniksi)
YK:n kestävän kehityksen toimikunta 10.6.2010. Ympäristöministeriö. Viitattu 4.5.2011. fi
Ōmura Masujirō

Ōmura Masujirō, Edoardo Chiossonen tekemä muotokuva.
Ōmura Masujirō (1824 tai 1825 – 7. joulukuuta 1869 Osaka) oli japanilainen oppinut ja sotilas, joka tunnetaan ”Japanin modernin armeijan isänä”.
Ōmura oli Chōshū-klaaniin kuuluneen lääkärin poika Suōn provinssista. Hän opiskeli 19-vuotiaasta alkaen rangakua eli hollanniksi opetettua länsimaista tiedettä ja aloitti 23-vuotiaana lääketieteen opinnot Osakan Tekijukussa eli länsimaisessa oppilaitoksessa. Häntä opetti muun muassa Ogata Kōan. Ōmura palasi vuonna 1850 kotiseudulleen lääkäriksi, mutta ei menestynyt tässä ammatissa. Hän pääsi vuonna 1853 Iyon provinssin Uwajima-klaanin rangakun opettajaksi ja kiinnostui samalla sotilasasioista. Opiskeltuaan pari vuotta länsimaista merenkulkua Nagasakissa hän saapui vuonna 1856 Edoon (nyk. Tokio) ja sai pian työpaikan Bansho Shirabeshosta, valtion laitoksesta, jonka tehtävä oli tutkia länsimaista kirjallisuutta. Ōmura pääsi myös opettajaksi sotakoulu Kōbushoon. Hän opiskeli samaan aikaan englannin kieltä James Curtis Hepburnin johdolla ja perehtyi länsimaiseen sotilasstrategiaoppiin.
Vuonna 1860 Ōmurasta tuli Chōshū-klaanin samurai ja hän ryhtyi toimimaan klaanin sotilasneuvonantajana. Hän saavutti mainetta strategina vuosien 1864 ja 1865 ensimmäisen ja varsinkin toisen Chōshūn sotaretken aikana, jotka olivat taisteluita klaanin ja Japania hallinneen shōgunaatin välillä. Vuoden 1868 Meiji-restauraation jälkeen Ōmura siirtyi Japanin keisarillisen hallituksen palvelukseen. Hänet nimitettiin vuonna 1869 apulaissotaministeriksi, ja hän ryhtyi välittömästi toteuttamaan kauaskantoisia uudistuksia maan asevoimissa. Hänen suunnitelmaansa sisältyi muun muassa yleisen asevelvollisuuden käyttöönotto ja vanhan samurailuokan täydellinen lakkauttaminen. Kun Ōmura oli myöhemmin samana vuonna Kiotossa tarkistamassa tuleville sotakouluille suunniteltuja paikkoja, eräs katkera samurai hyökkäsi hänen kimppuunsa haavoittaen häntä kuolettavasti. Hän kuoli myöhemmin saamiinsa haavoihin.
Ōmuralle on pystytetty patsas Yasukuni-temppelin edustalle.