stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kamakuramaru
Rakentaminen

Nippon Yusen Kaisha (NYK) tilasi 21 000 rekisteritonnin matkustaja-aluksen Yokohama Dock Companyltä Jokohamasta. Sen rakennustyöt aloitettiin vuonna 1928, ja alus laskettiin vesille nimellä Chichibumaru. Se aloitti palveluksensa vuonna 1930.
Liikennöintihistoria

Alus toimi ennen sotaa matkustajalaivana nimellä Chichibumaru reitillä Jokohamasta San Franciscoon. Muun muassa prinssi ja prinsessa Takamatsu matkustivat laivalla. Alus uudelleennimettiin Titibumaruksi vuonna 1938 ja edelleen Kamakuramaruksi vuonna 1939. Keisarillisen Japanin laivasto lunasti aluksen vuonna 1941 joukkojenkuljetusalukseksi ja sairaalalaivaksi. Alus oli määrä muuttaa saattuetukialukseksi, mutta se upposi 28. huhtikuuta 1943 Yhdysvaltain laivaston sukellusvene USS Gudgeonin torpedoimana ollessaan matkalla Manilasta Singaporeen. Aluksella olleista 2 500 sotilaasta ja siviilistä vain 465 pelastui merestä neljä päivää myöhemmin.
Aiheesta muualla

A photo with Prince and Princess Takamatsu onboard (Arkistoitu – Internet Archive)
Wrecksite: MV Kamakura Maru
Laura Iacovache-Pana

Laura Vänttinen, omaa sukua Iacovache-pana (s. 23. tammikuuta 1990 Pori, Suomi) on suomalainen pianisti. Hänen perheensä on romanialais-unkarilainen muusikkoperhe. Vänttinen on opiskellut pianonsoittoa Sibelius-Akatemian nuorisokoulutuksessa vuodesta 2005 lähtien.
Vänttinen sijoittui toiseksi ja voitti yleisöäänestyksen Damaskoksen kansainvälisillä nuorten pianistien kilpailussa vuonna 2008. Hän sijoittui toiseksi myös kansainvälisen Viardo-pianokilpailun 12–17-vuotiaiden sarjassa Tarrytownissa, New Yorkissa vuonna 2006.
Laura Iltanen

Laura Iltanen (s. 11. syyskuuta 1995) on suomalainen lentopalloilija, joka edustaa pihtiputaalaista Liigaplokia Iltanen siirtyi Liigaplokiin kasvattajaseurastaan salolaisesta LP Viestistä  Iltanen on pelipaikaltaan keskitorjuja ja hänen pituutensa on 178 cm.
Lahıc

| Lahıc |
| --- | --- |
 Näkymä Lahıciin.
 Lahıc
 Koordinaatit: 40°51′11″N, 48°23′35″E 
Valtio:   Azerbaidžan
Piiri:  İsmayıllı
Korkeus:  1375 m
Väkiluku (2012):  900
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lahıc (ven. Лаги́ч, Lagitš) on taajama Azerbaidžanin İsmayıllın piirissä. Se sijaitsee Kaukasuksen pääjonon etelärinteellä virtaavan Girdimanjoen varrella 25 kilometriä İsmayıllısta koilliseen. Asukkaita on 900 henkeä (vuonna 2012).
Lahıcin ja sen lähikylien asukkaat ovat tateja. Keskiajalta lähtien se oli kuuluisa kupariastioiden ja aseiden tuotannon keskus. 1800-luvun lopussa kylässä oli 6914 asukasta. Vuonna 1935 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen.
Nykyään Lahıc on historiallinen suojelukohde ja suosittu matkailunähtävyys. Kivettyjen katujen varrella sijaitsevat talot on rakennettu puulla vahvistetuista kivistä. Taajamassa on vanhoja moskeijoita ja saunoja, käsityöläisten työpajoja sekä kotiseutumuseo. Sen erikoisuuksiin kuuluu yli tuhat vuotta vanha vesijohto- ja viemärijärjestelmä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Lahıc İsmayıllın piirin sivustolla (englanniksi)
La Flèche Wallonne 2016

La Flèche Wallonne 2016 oli järjestyksessään 80. maantiepyöräilyn La Flèche Wallonne -kilpailu. Se käytiin 196 kilometrin reitillä Marche-en-Fammene – Mur de Huy 20. huhtikuuta 2016. Kilpailu kuului UCI World Touriin.
Alejandro Valverde voitti kilpailun ennätyksellisesti neljännen kerran. Hän aloitti loppukirinsä vasta sata metriä ennen maalia eikä Julian Alaphilippe kyennyt vastaamaan hänen kiriinsä. Daniel Martin sijoittui kolmanneksi.
Tulokset

Lähteet: Pro Cycling Stats, Velonews
|  | Ajaja | Maa | Joukkue | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Alejandro Valverde |  Espanja | Movistar Team | 4.43.57 |
| 2 | Julian Alaphilippe |  Ranska | Etixx-Quick Step | sama aika |
| 3 | Daniel Martin |  Irlanti | Etixx-Quick Step | sama aika |
| 4 | Wout Poels |  Alankomaat | Team Sky | + 0.04 |
| 5 | Enrico Gasparotto |  Italia | Wanty - Groupe Gobert | + 0.05 |
| 6 | Samuel Sánchez |  Espanja | BMC Racing Team | + 0.05 |
| 7 | Michael Albasini |  Sveitsi | Orica-GreenEDGE | + 0.05 |
| 8 | Diego Ulissi |  Italia | Lampre-Merida | + 0.05 |
| 9 | Warren Barguil |  Ranska | Team Giant-Alpecin | + 0.05 |
| 10 | Rui Costa |  Portugali | Lampre-Merida | + 0.05 |
Osallistuneet joukkueet

Kilpailussa olivat mukana seuraavat joukkueet:
UCI World Tour -tallit: Ag2r-La Mondiale, Astana Team, BMC Racing Team, Cannondale Pro Team, Dimension Data, Etixx-Quick Step, FDJ, Team Giant-Alpecin, IAM Cycling, Katjuša, Lampre-Merida, Team LottoNL-Jumbo, Lotto Soudal, Movistar Team, Orica-GreenEDGE, Team Sky, Tinkoff, Trek-Segafredo
UCI Professional Continental -tason tallit: Cofidis, Delko–Marseille Provence KTM, Fortuneo - Vital Concept, Roompot - Oranje Peloton, Stölting Service Group, Topsport Vlaanderen – Baloise, Wanty - Groupe Gobert
Laakso (Arda)

Laakso (engl. Dale) on ihmisten kaupunki J. R. R. Tolkienin luomassa fiktiivisessä Keski-Maassa.
Historia

Laakson kaupunki perustettiin noin 2600-luvulla Kolmannella Ajalla. Se rakennettiin kääpiövaltakunta Ereborin lähelle. Sekä Erebor että Laakso hyötyivät toisistaan kovasti, sillä kääpiöiden takomia kalleuksia vastaan laaksolaiset antoivat näille viljaa ja muita elintarvikkeita. Vuonna 2770 Kolmatta Aikaa kun lohikäärme Smaug valtasi Ereborin, hän tuhosi samalla myös Laakson kaupungin ja surmasi sen kuninkaan, Girionin. Girionin suku kuitenkin säilyi, sillä hänen vaimonsa ja poikansa selvisivät kaupungin tuhosta ja pakenivat järvikaupunki Esgarothiin.
Vuonna 2941 Kolmatta Aikaa Girionin perijä, Bard Jousimies, surmasi Esgarothiin hyökänneen Smaugin Mustalla nuolella. Girionilla sanottiin olleen smaragdikaulakoru, joka löytyi Smaugin aarteen joukosta. Bard antoi tämän kaulakorun haltiakuningas Thranduilille kiitoksena tämän avusta. Viiden armeijan taistelun jälkeen Bardille lahjoitettiin neljästoistaosa Ereborin kullasta ja hopeasta. Niillä hän jälleenrakennutti sekä Esgarothin että Laakson kaupungin, johon muuttaneita Esgaorthin asukkaita alettiin kutsua "bardilaisiksi".
Laakson kaupunki tuhoutui kuitenkin uudestaan Sormuksen sodassa kun Mordorin ja itäläisten joukot hyökkäsivät. Kaupungin asukkaat pakenivat turvaan Ereboriin. Taisteluissa Laakson kuningas Brand, Bardin pojanpoika, sekä Ereborin kuningas Dáin Rautajalka saivat surmansa. Mutta Sauronin tuhon jälkeen Laakson kaupunki rakennettiin uudestaan.
Kieli

Laakson kieli (engl. Dalish) on käännetty muinaisnorjaksi. Smaugin nimi on oikeasti Laakson kielellä Trâgu.
Kolmannen Ajan kääpiöt kutsuvat aina itseään muiden kansojen keskuudessa laaksolaiskielisillä nimillä, eivätkä koskaan kerro näille oikeita khuzdulinkielisiä nimiään.
Lars Haglund (yleisurheilija)

| Lars Haglund |
| --- | --- |
 Lars Haglund vuonna 1966.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. toukokuuta 1940 (ikä 84) Tukholma
Kansalaisuus:  Ruotsi
Uran tiedot
Pituus:  198 cm
Laji:  kiekonheittäja
Seura:  Westermalms IF SoIK Hellas Spårvägens FK
Kilpauran kesto:  1960-1975
Saavutukset
Ennätykset:  kiekko 62,74 (1974)   kuula 15,23   keihäs 63,91
| Mitalit> Universiadit  |
| --- | --- | --- |
|  Kultaa | Budapest 1965 | Kiekonheitto |
Lars Gösta Haglund (22. toukokuuta 1940 Tukholma, Ruotsi) oli ruotsalainen kiekonheittäjä 1960-luvulla ja 1970-luvun alussa.
Lars Haglundin läpimurtovuosi oli 1962, jolloin hän rikkoi Erik Uddebomin kaksi vuotta vanhan Ruotsin kiekkoennätyksen tuloksella 55,12. Hän voitti samana vuonna ensimmäinen Ruotsin mestaruuden, jonka jälkeen häm voitti mestaruuden neljänä seuraavana vuotena eli mestaruudet vuosina 1962-1966. Vuonna 1962 hän oli toisen kerran Suomi-Ruotsi -maaottelussa ja voitti suomalaiset kumppanit, joista silloin vanhimmat olivat Pentti Repo ja Carol Lindroos. Haglund paransi Ruotsin ennätystä seuraavan keväänä eli toukokuussa 1963 tulokseen 56,26.
Olympiavuodesta 1964 piti tulla Haglundin menestysvuosi. Hän paransikin kauden aikana Ruotsin ennätystä kolme kertaa tuloksen ollessa lopulta 30. elokuuta 59,95. Se oli hyvä lähtökohta Haglundille lähteä Tokion olympialaisiin. Tulos oli vuoden 1964 maailmantilaston kahdeksas. Lisäksi hän voitti olympialaisia edeltävän Suomi-Ruotsi -maaottelun. Haglundin kisat Tokiossa oli todellinen pettymys, sillä hän jäi ilman tulosta karsinnoissa.  Haglund ei kyennyt parantamaan enää omaa Ruotsin ennätystään parhaiden heittojen ollessa 1965 ja 1966 vain muutaman sentin päässä hänen vuoden 1964-ennätyksestään. Samoin hän voitti kyseisten vuosien Suomi-Ruotsi -maaottelut. Haglund menestyi elokuussa 1965 voittaen Budapestissä Universiadi-mestaruuden. Saman vuonna hän otti myös avoimen Britannian kiekonheittomestaruuden. Hän osallistui vuoden 1966 Budapestin EM-kisoihin, mutta hän ei selviytynyt loppukilpailuun vain hieman yli 51 metrin parhaalla heitollaan.
Haglundin uralla Ruotsissa nousi vuonna 1967 uusi kiekkotähti Ricky Bruch, joka teki vuonna 1968 uuden Ruotsin kiekkoennätyksen. Sen jälkeen Ruotsin kiekkoherruus olikin Bruchilla. Haglund jatkoi uraansa aina 1970-luvun puoliväliin. Hieman yllättäen hän heitti elokuussa 1974 ennätyksekseen 62,74.
Lars Haglund kilpaili myös muissa heittolajeissa, joissa hänen ennätyksensä ovat kuulantyönnössä 15,23 ja keihäänheitossa 63,91. Hänet nimettiin vuonna yleisurheilun Stora Grabbariksi #221.
Liechtensteinin frangi

10 Liechtensteinin frangin kultaraha vuodelta 1946, 2.90g kultaa
Liechtensteinin frangi on Liechtensteinin rahayksikkö. Liechtensteinin virallinen rahayksikkö on Sveitsin frangi, mutta maalla on ollut oikeus lyödä omalla nimellään varustettuja kolikoita vuodesta 1924 saakka ainoastaan keräilytarkoitukseen. Seteleitä ei ole julkaistu.
Laakkonen

Laakkonen on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Adam Laakkonen (1883–1926), sekatyömies, SDP:n kansanedustaja
Hannu Laakkonen (s. 1969), hevosvalmentaja ja raviohjastaja
Janne Laakkonen (s. 1982), jääkiekkoilija
Jyrki Laakkonen (1966–2016), liikemies, Yrjö Laakkosen poika
Lade Laakkonen, Neljä Ruusua -yhtyeen basisti
Launo Laakkonen (1925–2009), teollisuusneuvos, Temet Oy:n perustaja ja toimitusjohtaja
Mari Laakkonen, (s. 1991), kestävyysjuoksija
Mikko Laakkonen (s. 1965), pääomasijoittaja, Hannu Laakkosen veli
Niko Laakkonen (s. 1988), jääkiekkoilija
Pertti Laakkonen (s. 1948), runoilija
Pirkko Laakkonen (s. 1947), Kristillisen liiton ent. kansanedustaja
Reino Laakkonen (1932–2005), liikemies, Veljekset Laakkonen -yhtiön perustaja
Risto Laakkonen (s. 1967), mäkihyppääjä, olympiavoittaja
Roosa Laakkonen (s. 1994), lentopalloilija
Saila Laakkonen, näyttelijä
Sami Laakkonen (s. 1974), jääpalloilija
Terhi Laakkonen (s. 1979), pesäpalloilija
Toivo Laakkonen (1913–1990), kestävyysjuoksija
Vesa Laakkonen (1926–2003), yhteiskuntatieteilijä, professori
Yrjö Laakkonen (1943–2023), liikemies.
Entinen nimi

Kaija Saariaho (o.s. Laakkonen, s. 1952), säveltäjä, Launo Laakkosen tytär
Yritykset

Laakkonen-yhtiöt, yritysrypäs
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Liechtensteinin maapäivävaalit 1970

Liechtensteinin maapäivävaalit 1970 toimitettiin Liechtensteinissa 1. ja 2. helmikuuta 1970. Vaaleissa valittiin viisitoista edustajaa Landtagiin, Liechtensteinin maapäiville, nelivuotiskaudeksi. Vaaleissa oli äänioikeutettuja ne miehet, jotka olivat vähintään 20 ja vähintään kuukauden maan kansalaisina. Vaaleissa vain kaksi puoluetta sai paikkoja: Edistyksellinen kansanpuolue seitsemän ja Isänmaallinen liitto kahdeksan. Valittujen keski-ikä oli 43.
Kaakkolammi (Hämeenlinna, Kukkolankulma)

| Kaakkolammi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kanta-Häme
Kunnat:  Hämeenlinna
Koordinaatit:  60°48′11″N, 24°24′30″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Hyvikkälänjoen valuma-alue (35.88)
Laskuoja:  Sirkkaoja 
Järvinumero:  35.886.1.012
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  108,7 m  
Rantaviiva:  0,655 km  
Pinta-ala:  2,655 ha  
 fiKaakkolammi 
Kaakkolammi  on Kanta-Hämeessä Hämeenlinnassa Kukkolankulman kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,7 hehtaaria ja se on 250 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lampi sijaitsee Viialan Vaimaroiselta Valajärven eteläpuolelle Väihikkälään kulkevan harjujakson jäätikköjokimuodostumassa. Lammen länsipuolella sijaitsee Kaakkomäki, jonka pohjoispää alkaa Likolammin eteläpuolelta. Harjuselänne kääntyy Kaakkolammin eteläpuolelta itään ja sitten kaakkon kautta itään kohti Valajärveä. Lampi sijaitsee suolla, jota reunustavat jäätikköjokimuodostumat ja harjun rinteet . Sen rantaviivan pituus on 650 metriä ja autiona tietön. Lammen vierestä kulkee Ojajärven ja yhdystien 13631 yhdistävä maantie.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä Vanajan reitin valuma-alueella Hyvikkälänjoen valuma-alueeseen, johon Kaartjoen alaosan alue kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 108,7 metriä mpy. Lampea ympäröivä suo on ojitettu ja kuusi ojaa on johdettu lampeen. Yksi ojista on samalla kahdeksan metriä ylempänä olevan Valkealammin laskuoja. Kaakkolammin laskuoja Sirkkaoja virtaa 8,5 metriä alempana olevaan Likolammiin.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa lammen nimi kirjoitettiin ”Kako lampi”. Se oli autio suolampi, jonka luontainen laskuoja laski Likolampeen ja siihen laski vuorostaan maantien toisella puolella sijaitseva ”Walkia lampi” eli Valkealammi. Vuoden 1962 peruskartassa oli lampeen johdettu omalta suolta kolme ojaa, joista yksi oli Valkealammin laskuoja. Suo-ojia on vuosien varrella lisätty. Lampi on ollut aina autio.
Lapsiomainen

Lapsiomainen on alaikäinen lapsi tai nuori, jonka vanhemmalla tai sisaruksella on psyykkinen sairaus ja joka joutuu sen vuoksi omaisen ja huolehtijan rooliin. Lapsi katsotaan lapsiomaiseksi vain silloin, kun hän on itse terve tai oireilee vain vähän. Lapsiomaiseksi voidaan alaikäisen lapsen ohella lukea myös aikuistunut henkilö, joka on lapsuusaikanaan elänyt psyykkisesti sairaan läheisen kanssa. Käsitettä on käytetty myös päihdeongelmista kärsivien aikuisten lapsista. Lapsiomainen-käsite voi viitata myös somaattisesti sairastavien vanhempien lapsiin.
Käsite lapsiomainen on laajasti tieteellisessä tutkimussa käytetty, ja sitä käyttävät myös alan kansalaisjärjestöt toiminnassaan ja julkisessa keskustelussa. Sanan käyttö on saanut myös paljon ulkopuolista julkisuutta sekä viranomaiskäyttöä.
Suomessa jopa joka neljäs alaikäinen lapsi tai nuori elää perheessä, jossa ainakin toisella vanhemmalla on tai on ollut hoitoa vaativa mielenterveyden ongelma. Arvio perustuu Suomessa THL:n syntymäkohortti -87 sekä -97 -aineistoista tehtyihin tutkimuksiin, Kelan sairauseläketilastoihin sekä arvioon terveysasemien mielenterveysasiakkaiden määrästä. Myös kansainvälisen tutkimusaineiston perusteella lapsiomaisten määrä asettuu 20–25 prosenttiin kaikista alaikäisistä. Tarkkaa lukua psyykkisesti sairastavien vanhempien kanssa elävien lasten ja nuorten määrästä on kuitenkin vaikea sanoa, ja asiasta kaivataan lisätutkimusta.
Psyykkisesti sairastavien ja/tai päihdeongelmaisten vanhempien lasten kohdalla riski sairauden ylisukupolviseen periytymiseen on korkea. Solantauksen mukaan masennus periytyy jopa 60 prosentille lapsiomaisista. Psyykkiset ongelmat eivät kuitenkaan periydy deterministisen automaattisesti. Asiaan vaikuttaa lapsen elämismaailman kokonaisuus. Jos perheen sisäinen vuorovaikutus ja arjen sujuvuus on hyvää ja perhe saa tukea vanhemmuuteen, voi lapsen elämänkulku olla turvallista ja hyvää. Vanhemman psyykkinen sairaus aiheuttaa kuitenkin koko perheelle kuormitusta, ja erityisesti pitkittyessään se voi vaikuttaa haitallisesti lasten ja vanhemman väliseen vuorovaikutussuhteeseen. Tilanne on sitä haastavampi, mitä enemmän samalle perheelle kasaantuu erilaisia kuormituksia ja ongelmia. Näitä ongelmia ovat esimerkiksi vanhemman pitkäaikaistyöttömyys, toisen vanhemman puuttuminen kuoleman tai yksinhuoltajuuden takia tai vakava päihdeongelma.
Me-säätiön mukaan lapsuuden kuormittavat elinolosuhteet sekä vanhempien haavoittuva asema ovat merkittäviä riskitekijöitä lasten ja nuorten syrjäytymiskehitykselle ja syrjään jäämiselle aikuisuudessa. THL:n syntymäkohortti -97 -tutkimuksen perusteella yhä useampi nuori jää Suomessa työkyvyttömyyseläkkeelle mielenterveysongelmien takia. Tutkimuksen mukaan erityisesti vanhempien mielenterveyshäiriöt olivat yhteydessä nuoren masennus- tai ahdistuneisuushäiriöiden aiheuttamaan työkyvyttömyyteen.
Aiheesta muualla

Jokainen voi olla lapselle turvallinen aikuinen Opetus- ja kulttuuriministeriö Sosiaali- ja terveysministeriö.  7.2.2019. Viitattu 2.12.2019.
Inkinen, Matti (toim.): Näkymätön lapsi aikuispsykiatriassa.  Helsinki:  Tammi, 2001.  ISBN 951-26-4663-3.
Jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailut

| Jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailut |
| --- | --- |

Laji:  jääpallo
Maa(t):  kansainvälinen
Järjestäjä:  FIB
Perustettu:  2004
Hallitseva mestari:   Ruotsi
Eniten mestaruuksia:   Ruotsi (10)
Jääpallon naisten maailmanmestaruuskilpailut on naisten jääpalloilun suurin kansainvälinen maajoukkueiden kilpailu. Ensimmäiset naisten MM-kilpailut järjestettiin Suomessa, Lappeenrannassa vuonna 2004. Kilpailut järjestetään joka toinen vuosi. Naisten MM-kilpailujen menestynein maa on Ruotsi.
Osallistuneet maat

Osallistuneet maat ja maiden sijoitus turnauksessa.
| Joukkue | 04 | 06 | 07 | 08 | 10 | 12 | 14 | 16 | 18 | 20 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|  Suomi | 3 | 4 | 5 | 3 | 5 | 3 | 3 | 6 | 4 | 4 |
|  Norja | 4 | 3 | 3 | 4 | 3 | 6 | 4 | 3 | 3 | 3 |
|  Venäjä | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 2 | 1 | 2 | 2 | 2 |
|  Ruotsi | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 1 | 2 | 1 | 1 | 1 |
|  Yhdysvallat | 5 | 6 | 6 | 6 | 6 | 5 | 6 | 5 | 5 |  |
|  Kanada |  | 5 | 4 | 5 | 4 | 4 | 5 | 4 |  |  |
|  Unkari |  |  | 7 | 7 |  |  |  |  |  |  |
|  Kiina |  |  |  |  |  |  |  | 7 | 6 |  |
|  Sveitsi |  |  |  |  |  |  |  |  | 8 |  |
|  Viro |  |  |  |  |  |  |  |  | 7 |  |
| Joukkueita yht | 5 | 6 | 7 | 7 | 6 | 6 | 6 | 7 | 8 | 8 |
Mitalistit

| Mitalitaulukko |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |  |
| Suomi 2004 |   Ruotsi |   Venäjä |   Suomi  |  |
| Yhdysvallat 2006 |   Ruotsi |   Venäjä |   Norja  |  |
| Unkari 2007 |   Ruotsi |   Venäjä |   Norja  |  |
| Ruotsi 2008 |   Ruotsi |   Venäjä |   Suomi  |  |
| Norja 2010 |   Ruotsi |   Venäjä |   Norja  |  |
| Venäjä 2012 |   Ruotsi |   Venäjä |   Suomi  |  |
| Suomi 2014 |   Venäjä |   Ruotsi |   Suomi  |  |
| Yhdysvallat 2016 |   Ruotsi |   Venäjä |   Norja  |  |
| Kiina 2018 |   Ruotsi |   Venäjä |   Norja  |  |
| Norja 2020 |   Ruotsi |   Venäjä |   Norja  |  |
| Ruotsi 2022 |   Ruotsi |   Norja |   Suomi  |  |
Lähde:
Maailmanmestaruuskilpailuiden mitalitaulukko

| Mitalitilasto> Sija | Mitalitilasto> Joukkue | Mitalitilasto> Kultaa | Mitalitilasto> Hopeaa | Mitalitilasto> Pronssia | Mitalitilasto> Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Ruotsi | 10 | 1 | 0 | 11 |
| 2 |  Venäjä  | 1 | 9 | 0 | 10 |
| 3 |  Norja | 0 | 1 | 6 | 7 |
| 4 |  Suomi | 0 | 0 | 5 | 5 |
Lähde:
Isäntäkaupungit

2004:  Lappeenranta
2006:  Roseville
2007:  Budapest
2008:  Borlänge, Grängesberg, Karlsbyheden
2010:  Drammen
2012:  Irkutsk
2014:  Lappeenranta
2016:  Roseville
2018:  Chengde
2020:  Oslo
2022:  Växjö
Jurmo (Brändö)

Jurmo
Näkymä näkötornista kylän suuntaan vuonna 2015.
| --- | --- |
Sijainti:  Brändö Ahvenanmaa Suomi
Saariryhmä:  Ahvenanmaan saaristo
Merialue:  Itämeri
Korkein kohta:  22,5 m
Pinta-ala:  4,9 km2 
| --- | --- |
Asukasluku:  44
Asutuskeskukset:  Jurmo
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Jurmo on saari ja kylä Brändön kunnassa Ahvenanmaan maakunnassa. Saaren suurin pituus on noin 3,5 kilometriä. Vuonna 2020 kylässä oli 44 asukasta.
Kylä ja palvelut

Saaren talot on rakennettu melko tiiviisti etelärannalla sijaitsevaan kylään ja suurin osa saaresta onkin rakentamatonta. Kylän kiintopisteitä ovat vanha kansakoulu ja kylän edustalla sijaitseva kalanjalostuslaitos. Saarella on kyläkauppa, nelihuoneinen vieraskoti ja 16-paikkainen ravintola. Ranta-aitassa sijaitseva Jurmon museo esittelee entisajan saaristolaiskodin käyttöesineistä. Museon omistaa Jurmon kotiseutuyhdistys. Lisäksi saarella vuokrataan veneitä ja järjestetään opastettuja kalastus- ja hyljeretkiä. Saarella on myös pieni uimaranta ja noin 40-paikkainen vierasvenesatama sekä sen yhteydessä polttoainemyynti. Satama-alueella sijaitsee jalkapallokenttä, koripalloteline, uimahyppytorni, leikkihuone ja grillauspaikka. Saaren kaakkoisosaa kiertää luontopolku, jonka varrella on näkötorni. Kylässä on myös tuulimylly.
Saarella on vuodesta 2002 lähtien laiduntanut ylämaankarjaa, jota pidetään turistikohteena, ja sille on järjestetty opaskyltit. Ylämaankarja hankittiin saareen laidunkarjaksi pitämään maisemat avoimena. Karja koko on ollut noin 38 yksilöä.
Saarella on vuodesta 2008 lähtien järjestetty kesäisin Island in the Sun -festivaali. Vuonna 2011 kaksipäiväiseksi suunniteltuun tapahtumaan odotettiin 600:aa vierasta.
Liikenne

Saareen liikennöi ympäri vuoden Ålandstrafikenin yhteysalus M/S Doppingen läheisestä Åvan saaresta. Alus taittaa merimatkan noin kymmenessä minuutissa ja siihen mahtuu 70 matkustajaa ja 18 henkilöautoa. Jurmoon pääsee manner-Ahvenanmaalta tai manner-Suomesta Åvan kautta. Jurmoon johtaa 4,8 metrin kulkusyvyinen laivaväylä, ja saaressa on vierasvenesatama noin 40 veneelle sekä sen yhteydessä polttoainemyynti. Jurmossa on muutama kilometri autotietä. Tie alkaa lauttarannasta ja jakaantuu kylän alueelle, jatkuen ajoteinä ja polkuina muualle saareen. Kylän rannassa sijaitsee helikopteritaso.
Aiheesta muualla

Puro, Hannu: Valokuvia ja videoita Jurmosta facebook.com.
Lapinvehnä

| Lapinvehniö |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Yläkaari::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Poales
Heimo::  Heinäkasvit Poaceae
Alaheimo::  Pooideae
Suku::  Vehniöt Elymus
Laji::  mutabilis
Kaksiosainen nimi
 Elymus mutabilis  (Drobow) Tzvelev 
Katso myös
   Lapinvehnä Wikispeciesissä  
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lapinvehnä eli lapinvehniö (Elymus mutabilis) on heinäkasvien (Poaceae) heimoon ja vehniöiden (Elymus) sukuun kuuluva kasvilaji. Se muistuttaa paljolti koiranvehnää (Elymus caninus), mutta lajit ovat erotettavissa toisistaan kaleiden ulkonäön perusteella.
Lapinvehnä on monivuotinen kasvilaji ja voi kasvaa yli metrin korkuiseksi. Sen lehdet ovat noin senttimetrin levyisiä, melko rentoja ja karkeita sekä ylä- että alapinnoiltaan. Lehtitupet ovat karvaiset. Lapinvehnän kukinto on tähkä, jonka tähkylät ovat usein jonkin verran punertavia. Tähkylät ovat noin senttimetrin pituisia ja niissä on kolmesta viiteen kukkaa. Tähkylöiden kaleet ovat soikeita, kapean kalvolaitaisia ja karkeakarvaisia. Niissä voi olla myös lyhyt vihnemäinen ota. Ulkohelpeet ovat suunnilleen kaleiden kokoisia ja niiden kärjissä on selkeä vihne.
Lapinvehnä kasvaa tunturien rinteillä, joenrannoilla ja lähteiköissä.
Suomessa lapinvehniötä esiintyy melko harvinaisena Keski- ja Pohjois-Lapissa, enimmäkseen napapiirin pohjoispuolella. Lajin esiintymät keskittyvät Lapin jokivarsiin ja sitä kasvaa monin paikoin muun muassa Tornionjoen, Kemijoen, Tenojoen ja Ivalojoen latvahaaroilla. Yleisimmin lajia kasvaa Sodankylässä ja Pelkosenniemellä Kitisellä.
Lars Haglund

Lars Arne Mikael Haglund (s. 10. heinäkuuta 1897 Helsinki – 18. kesäkuuta 1982 Mölnlycke) oli suomalainen ruotsin kielellä kirjoittanut kirjailija.
Teoksia

Krigs-minnen : en skildring från Finlands frihetskrig 1918. Författarens förlag, Helsingfors 1924
Tsarens vålnad : äventyrs-roman. Helsingfors 1937