stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Södermanlandin lääni
Maakäräjäkunta

Södermanlandin lääni kuuluu kokonaisuudessaan Södermanlandin läänin maakäräjäkuntaan. Ruotsissa maakäräjäkunnat vastaavat pääasiassa yhteiskunnan julkisesti rahoitetusta terveydenhuollosta. Lisäksi maakäräjäkunta huolehtii yleisesti liikenteestä, vastaa tietyistä aluekehittämiseen liittyvistä tehtävistä ja tuottaa kulttuuritoimintaa.
Maakäräjäkunnat perustettiin Ruotsiin vuonna 1863. Maakäräjäkunnan valtuusto (ruots. landstingsfullmäktige) valitaan samaan aikaan kuin valtiopäiväedustajat ja kunnanvaltuustot. Vaaleja varten Södermanlandin lääni on jaettu seuraaviin 4 vaalipiiriin:
Första valkretsen (20 kiinteää paikkaa)
Andra valkretsen (10 kiinteää paikkaa)
Tredje valkretsen (11 kiinteää paikkaa)
Fjärde valkretsen (22 kiinteää paikkaa)
Valtuuston paikoista yhdeksän kymmenesosaa on kiinteitä paikkoja (ruots. fasta mandat) ja niiden lisäksi yksi kymmenesosa on tasauspaikkoja (ruots. utjämningsmandat). Maakäräjäkunnan valtuustossa on yhteensä kaikkiaan 71 paikkaa, ja seuraavassa on esitetty viimeisimpien maakäräjäkuntavaalien tulos.
| Puolue | Puolue | Osuus äänistä, % | Valittuja edustajia |
| --- | --- | --- | --- |
|   | Maltillinen kokoomus | 24,56 | 18 |
|   | Keskustapuolue | 5,80 | 4 |
|   | Liberaalit | 7,47 | 5 |
|   | Kristillisdemokraatit | 4,70 | 3 |
|   | Ruotsin sosiaalidemokraattinen työväenpuolue | 37,67 | 27 |
|   | Vasemmistopuolue | 5,95 | 4 |
|   | Ympäristöpuolue vihreät | 7,44 | 6 |
|   | Ruotsidemokraatit | 5,65 | 4 |
|   | Muut | 1,12 | 0 |
|   | Yhteensä |  | 71 |
Läänin kunnat

1970-luvun kuntauudistusten jälkeen Södermanlandin läänissä oli seitsemän kuntaa. Trosan kunta ja Gnestan kunta erotettiin Nyköpingin kunnasta omiksi kunnikseen vuoden 1992 alussa, mistä lähtien kuntia on ollut yhdeksän.
| Kuntakoodi | Kunta | Keskustaajama | Kunnan väkiluku (31> 12.2011) |
| --- | --- | --- | --- |
| 0428 |  Vingåkerin kunta | Vingåker | &&&&&&&&&&&08824.&&&&008 824 |
| 0461 |  Gnestan kunta | Gnesta | &&&&&&&&&&010345.&&&&0010 345 |
| 0480 |  Nyköpingin kunta | Nyköping | &&&&&&&&&&051896.&&&&0051 896 |
| 0481 |  Oxelösundin kunta | Oxelösund | &&&&&&&&&&011250.&&&&0011 250 |
| 0482 |  Flenin kunta | Flen | &&&&&&&&&&016063.&&&&0016 063 |
| 0483 |  Katrineholmin kunta | Katrineholm | &&&&&&&&&&032409.&&&&0032 409 |
| 0484 |  Eskilstunan kunta | Eskilstuna | &&&&&&&&&&097596.&&&&0097 596 |
| 0486 |  Strängnäsin kunta | Strängnäs | &&&&&&&&&&032687.&&&&0032 687 |
| 0488 |  Trosan kunta | Trosa | &&&&&&&&&&011493.&&&&0011 493 |
Väestönkehitys

| Södermanlandin läänin väestönkehitys 1810–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1810 | 1810 |    | 98 663 | 98 663 |
| 1820 | 1820 |    | 101 291 | 101 291 |
| 1830 | 1830 |    | 108 327 | 108 327 |
| 1840 | 1840 |    | 114 920 | 114 920 |
| 1850 | 1850 |    | 120 113 | 120 113 |
| 1860 | 1860 |    | 126 705 | 126 705 |
| 1870 | 1870 |    | 136 114 | 136 114 |
| 1880 | 1880 |    | 147 186 | 147 186 |
| 1890 | 1890 |    | 154 991 | 154 991 |
| 1900 | 1900 |    | 167 428 | 167 428 |
| 1910 | 1910 |    | 178 568 | 178 568 |
| 1920 | 1920 |    | 190 478 | 190 478 |
| 1930 | 1930 |    | 189 192 | 189 192 |
| 1940 | 1940 |    | 192 394 | 192 394 |
| 1950 | 1950 |    | 214 012 | 214 012 |
| 1960 | 1960 |    | 227 807 | 227 807 |
| 1970 | 1970 |    | 248 413 | 248 413 |
| 1980 | 1980 |    | 252 536 | 252 536 |
| 1990 | 1990 |    | 255 636 | 255 636 |
| 2000 | 2000 |    | 256 033 | 256 033 |
| 2010 | 2010 |    | 270 738 | 270 738 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB). Mahdolliset aluejaotuksen muutokset saattavat heikentää tietojen vertailtavuutta eri vuosina.
Vuoden 2011 lopussa 19,9 prosenttia läänin väestöstä oli ulkomaalaistaustaisia, joista 15,0 prosenttia oli syntynyt ulkomailla.
Hieman vanhempien vuoden 2009 lopun tietojen mukaan läänissä asui 10 188 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 3,8 prosenttia läänin väestöstä.
Vielä vanhempien vuoden 1984 lopun tietojen mukaan 9,2 prosenttia läänin asukkaista oli ulkomailla syntyneitä. Tuolloin läänissä asui 12 938 Suomessa syntynyttä, mikä vastasi 5,2 prosenttia läänin väestöstä.
Vuoden 2010 tietojen mukaan 20 vuotta täyttäneiden läänin asukkaiden mediaaninettotulot olivat 186 358 kruunua.
Vuoden 2011 lopussa läänin väestö jakautui eri ikäryhmiin seuraavasti:
0–17-vuotiaat: 20,4 %
18–64-vuotiaat: 58,7 %
65 vuotta täyttäneet: 20,9 %
Väestönkehitys > Väestö maakunnittain

Södermanlandin läänissä oli vuoden 2011 lopussa yhteensä 272 563 asukasta, jotka jakaantuivat eri maakuntiin seuraavasti:
| Maakunta | Väkiluku (31> 12.2011) |  % |
| --- | --- | --- |
| Södermanland | 272 498 | 100,0 |
| Närke | 65 | 0,0 |
Kaikki maakunnat kuuluvat lääniin vain osittain.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Länsstyrelsen Södermanlands län (ruotsiksi)
Regionfakta – Fakta och perspektiv om Södermanlands län (ruotsiksi)
Sörmlands turismutveckling (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi) (englanniksi) (saksaksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Södermanlands län
Södermanlandin läänin kunnat
Ruotsin läänit
| --- | --- |
Nykyiset läänit:   Blekingen lääni  Gotlannin lääni  Gävleborgin lääni  Hallandin lääni  Itä-Götanmaan lääni  Jämtlandin lääni  Jönköpingin lääni  Kalmarin lääni  Kronobergin lääni  Länsi-Götanmaan lääni  Norrbottenin lääni  Skånen lääni  Södermanlandin lääni  Taalainmaan lääni  Tukholman lääni  Uppsalan lääni  Värmlannin lääni  Västerbottenin lääni  Västernorrlandin lääni  Västmanlandin lääni  Örebron lääni 
Lakkautetut läänit:   Göteborgin ja Bohusin lääni  Kristianstadin lääni  Malmöhusin lääni  Skaraborgin lääni  Tukholman kaupunki  Älvsborgin lääni 
Käännös suomeksi
Karbidi

Titaanikarbidin kide­hilan rakenne
Karbidi on hiilen ja sitä vähemmän elektro­negatiivisen aineen yhdiste. Karbidit voidaan yleisesti ottaen jaotella kemiallisen sidos­tyypin mukaan seuraaviin ryhmiin: (i) suolamaiset, (ii) kova­lent­tiset karbidit, (iii) väli­sija­karbidit ja (iv) "väli­muotoiset" siirtymämetallien karbidit. Esi­merkkinä kustakin ryhmästä voidaan mainita kalsiumkarbidi, piikarbidi, volframikarbidi ja rautakarbidi eli sementiitti, joilla kaikilla on suuri teollinen merkitys. Ionisten karbidien nimeäminen ei ole systemaattista.
Suolamaiset karbidit

Suolamaisia, ioni­sidoksellisia karbideja muodostavat vahvasti elektro­positiiviset alku­aineet, lähinnä alkalimetallit, maa-alkalimetallit ja ryhmän 3 metalliset alku­aineet kuten skandium, yttrium ja lantaani. Ryhmään 13 kuuluva alumiini muodostaa myös ioni­sidoksellisen karbidin, alumiinikarbidin, mutta samaan ryhmään
kuuluvat gallium, indium ja tallium eivät.
Suolamaiset karbidit jaetaan metanideihin eli metideihin, joissa hiilen ajatellaan olevan C4−-ionina, asetylideihin, joissa se on kaksi­atomisina C22- -ioneina, ja seskvi­karbideihin, joissa se on kolmi­atomisina C34−-ioneina. Grafiitin inter­kalaatio­yhdistettä KC8, jota voidaan valmistaa kaliumhöyrystä ja grafiitista, sekä fullereenin C60 alkali­metallien kanssa muodostamia yhdisteitä ei yleensä lueta karbideiksi.
Kaikki suola­maiset karbidit hydro­lysoi­tuvat vesi­liuoksissa ja muodostavat hiilivetyjä.
Suolamaiset karbidit > Metanidit

Metanidit hajoavat vedessä muodostaen metaania. Sellaisia ovat muun muassa alumiinikarbidi (Al4C3) ja berylliumkarbidi (Be2C). Esimerkiksi beryllium­karbidi reagoi veden kanssa seuraavasti:
Laajemmassa mielessä voidaan metanideiksi kutsua mitä tahansa yhdistettä, joka hydro­ly­soi­tuu metaaniksi. Sellaisia voisivat olla esi­merkiksi suolat, jotka sisältävät vety­pitoisia anioneja, kuten CH3-, CH22- ja CH3-. Kuitenkin IUPACin systemaattisen nimeämis­käytännön mukaan näistä vain viimeksi­ mainittua sanotaan "metanidiksi". Teoriassa yhdisteitä, joissa on metyyliryhmä ja jokseenkin suuri sidoksen polaarisuus hiilen ja siihen liittyvän muun atomin kuin vety­atomin välillä, voidaan pitää suoloina, joissa on tämä anioni; todellisuudessa kuitenkin useimmat, elleivät suorastaan kaikki, sellaiset yhdisteet ovat ko­valent­tisia.
Suolamaiset karbidit > Asetylidit

Eräiden karbidien oletetaan olevan suoloja, joissa on asetylidi-ioni C22– , jota sanotaan myös per­karbidiksi. Siinä on ko­valent­ti­nen kolmoissidos kahden hiili­atomin välillä. Asetylideja muodostavat alkalimetallit, maa-alkalimetallit (berylliumia ja magnesiumia lukuun ottamatta) sekä lantanoidit. Asetylideja ovat esimerkiksi natriumkarbidi Na2C2, kalsiumkarbidi CaC2 ja lantaanikarbidi LaC2 Lantanoidit kuitenkin muodostavat myös seskvi­karbideja, joiden kaava on muotoa M2C3. Myös ryhmän 11 metallit voivat muodostaa asetylideja kuten kupari(I)asetylidi ja hopea-asetylidi. Aktinidien karbideja, joiden stoikiometria on MC2 ja M2C3, voidaan niin ikään pitää C22–:n suola­maisina johdoksina.
Nämä yhdisteet, esimerkiksi kalsiumkarbidi (CaC2), reagoivat veden (H2O) kanssa siten, että muodostuu asetyleeniä (C2H2) ja kalsiumhydroksidia (Ca(OH)2) eli sammutettua kalkkia:
Näin valmistettua asetyleeniä voidaan käyttää polttoaineena esimerkiksi karbidilampussa, jossa asetyleenikaasua saadaan tiputtamalla vettä kalsiumkarbidia sisältävään säiliöön.
Asetylideissa hiili­atomien välisen kolmois­sidoksen pituus vaihtelee. Kalsiumkarbidissa se on 109,2 pm samoin kuin asetyleenissakin, mutta esimerkiksi lantaanikarbidissa 130,3 pm ja uraanikarbidissa jopa 134 pm. Lantaani­karbidissa lantaanin oletetaan olevan La3 -ioneina, jolloin yli­määräinen elektroni on de­lokali­soi­tunut C22&minus; -ionin hajottavalle orbitaalille, mikä selittää tämän yhdisteen
metalli­maisen sähkön­johtavuuden.
Suolamaiset karbidit > Seskvikarbidit

Kolmi­atominen ioni C34–, jota joskus nimitetään seskvi­karbidiksi tai allylenidiksi, esiintyy litiumkarbidissa Li4C3 ja magnesiumkarbidissa Mg2C3. Tämä ioni on lineaarinen ja iso­elektrinen hiilidioksidin (CO2) kanssa.
Hiili­atomien välinen etäisyys magnesium­karbidissa on 133,2 pm. Magnesium­karbidin hydro­lyysissä muodostuu propyynia (CH3CCH) ja propadieenia (CH2CCH2), mikä oli ensimmäinen osoitus siitä, että se sisältää C34– -ioneja.
Kovalenttiset karbidit

Kovalenttisina karbideina pidetään yleensä piin ja boorin karbideja, joskin kaikilla hiili­yhdisteillä on jossakin määrin ko­valent­tista luonnetta. Piikarbidilla on kaksi saman­tapaista kide­muotoa, joilla molemmilla on timanttia muistuttava kiderakenne. Boorikarbidilla, B4C sen sijaan on epä­tavallinen rakenne, johon sisältyy ikosaedrisiä, hiili­atomien toisiinsa sitomia boori­atomien muodostamia yksikköjä. Tässä suhteessa boori­karbidi muistuttaa runsaasti booria sisältäviä borideja.
Sekä piikarbidi, joka tunnetaan myös nimellä karborundum, että boori­karbidi ovat erittäin kovia ja valoa taittavia aineita. Molemmat on teollisesti tärkeitä materiaaleja. Boori muodostaa muitakin ko­valent­ti­sia karbideja, esimerkiksi B25C.
Metalliset välisijakarbidit

Ryhmien 4, 5 ja 6 siirtymämetallien karbideja, kromin karbideja lukuun ottamatta, kuvataan usein välisijayhdisteiksi. Näillä karbideilla on metalli­maisia ominaisuuksia ja ne taittavat voimakkaasti valoa. Joillakin niistä on vaihteleva stoikiometria kuten titaanikarbidilla TiC. Titaani­karbidi ja volframikarbidi ovat teollisesti tärkeitä, ja niitä käytetään työ­kalujen terien päällystämiseen.
Kauan on oletettu, että tiiviisti pakkautuneessa metalli­hilassa hiili­atomit sijoittuvat oktaedrisiin väli­sijoihin, kun metalli­atomin säde on noin 135 pm:. Jos metalli­atomeilla on pinta­keskinen kuutiollinen kiderakenne (fcc) ja kaikkiin okta­edrisiin välisijoihin sijoittuu hiili­atomi niin, että metallin ja stoikio­metrinen suhde on 1:1, syntyvällä kiteellä on natriumkloridin kaltainen kide­rakenne. Jos taas metalliatomit muodostavat heksa­gonaalinen
tiivis­pakkauksen (hcp), jolloin okta­edriset välisjat ovat suoraan vasta­päätä toisiaan metalli­atomien muodostaman tason molemmin puolin, niin jos vain toinen näistä väli­sijoista täytetään hiili­atomilla niin, että stoikio­metrinen suhde on 2:1, syntyvällä kiteellä on kadmiumjodidin (CdI2) kaltainen kide­rakenne.
Siirtymämetallien karbidit reagoivat veden kanssa vain hitaasti, ja usein reaktio voidaan jättää kokonaan huomioon ottamatta. Esimerkiksi, riippuen pinnan huokoi­suudesta, titaanikarbidin pinnasta hydro­lysoi­tuu viidessä minuutissa noin 5–30 atomin paksuinen kerros, minkä jälkeen reaktio saturoituu.
Seuraava taulukko osoittaa 4.–6. ryhmien metallien ja niiden karbidien kiderakenteen. Huomattakoon, että vanadiinin, niobiumin, tantaalin, kromin, molybdeenin ja volframin tila­keskinen kuutiollinen kide­rakenne (bcc) ei ole tiivein pakkaus. Merkintä "h/2" viittaa edellä selitettyyn tyypin M2C rakenteeseen, mikä on vain todellisen
rakenteen liki­määräinen kuvaus. Yksin­kertainen käsitys, jonka mukaan puhtaan metallin kide­hila "absorboi" hiili­atomeja, voidaan osoittaa vääräksi, sillä metalli­atomien kide­hila karbideissa on toinen kuin puhtaassa metallissa, vaikkakin pitää paikkansa, että tiiveimmän pakkauksen muodostavissa metalli­hiloissa hiili­atomit sijoittuvat okta­edrisiin väli­sijoihin.
| Metalli | Puhtaan metallin kiderakenne | Metallinen  säde (pm) | MC  metalliatomien pakkaus | MC rakenne | M2C  metalliatomien pakkaus | M2C structure | Muut karbidit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| titaani | hcp | 147 | ccp | NaCl-rakenne |  |  |  |
| zirkonium | hcp | 160 | ccp | NaCl-rakenne |  |  |  |
| hafnium | hcp | 159 | ccp | NaCl-rakenne |  |  |  |
| vanadiini | bcc | 134 | ccp | NaCl-rakenne | hcp | h/2 | V4C3 |
| niobium | bcc | 146 | ccp | NaCl-rakenne | hcp | h/2 | Nb4C3 |
| tantaali | bcc | 146 | ccp | NaCl-rakenne | hcp | h/2 | Ta4C3 |
| kromi | bcc | 128 |  |  |  |  | Cr23C6, Cr3C,  Cr7C3, Cr3C2 |
| molybdeeni | bcc | 139 |  | heksagonaalinen | hcp | h/2 | Mo3C2 |
| volframi | bcc | 139 |  | heksagonaalinen | hcp | h/2 |  |
Pitkä ajat luultiin, että ei-stoikio­metrisissa faaseissa väli­sijat olisivat täyttyneet sattuman­varaisesti. Kuitenkin niissä on havaittu järjes­ty­nei­syyttä lyhyillä ja pitkillä etäi­syyk­sillä.
Välimuotoiset siirtymämetallien karbidit

Näissä karbideissa siirtymä­metalli-ionin läpi­mitta on pienempi kuin kriittinen 135 pm. Rakenteeltaan ne eivät ole väli­sija­karbideja vaan moni­mutkaisempia. Monia stoikio­metrioita esiintyy; esimerkiksi rauta muodostaa joukon karbideja: Fe3C, Fe7C3 ja Fe2C. Tunnetuin näistä on sementiitti, Fe3C, jota esiintyy teräksissä. Se on erittäin kova, mutta samalla hauras yhdiste.
Nämä karbidit ovat reak­tiivi­sempia kuin väli­sija­karbidit; esi­merkiksi kromin, mangaanin, raudan, koboltin ja nikkelin karbidit kaikki hydro­ly­soi­tuivat laimeissa hapoissa ja toisinaan vedessäkin, jolloin syntyy vedyn ja hiilivetyjen seos. Näillä yhdisteillä on yhteisiä ominai­suuksia sekä inerttien väli­sija­karbidien että reak­tiivi­sempien suola­maisten karbidien kanssa.
Karbidikompleksit

Hiilen ja metallien muodostamat kompleksi-ionit ovat hyvin tunnettuja. Tavallisimpia ovat hiilen keskus­atomina sisältävät klusterit kuten [Au6C(PPh3)6]2+.
Saman­tapaisia ioneja muodostavat metallikarbonyylit ja metallihalidit. Terminaalisiakin karbideja on kiteytetty, esimerkiksi CRuCl2(P(C6H11)3)2.
Metallit, jotka eivät muodosta karbideja

Joidenkin metallien kuten lyijyn ja tinan ei aikaisemmin uskottu muodostavan karbideja missään olo­suhteissa.
On kuitenkin olemassa yhdistetty titaani-tina-karbidi, joka on kaksi­ulotteinen sähkön­johde. Vuonna 2007 ilmoitettiin kahdesti, että lyijy­karbidia, PbC2 olisi onnistuttu valmistamaan ja että se olisi ilmeisesti ollut asetylidi, mutta väitteitä ei ole vielä julkaistu tarkis­te­tuissa julkaisuissa.
Kaksi palaa kalsiumkarbidia
Volframikarbidia käytetään työkalujen terien päällystämiseen.
Kompleksi [Au6C(PPh3)6]2+, kultapitoinen kompleksi-ioni, jossa hiili on keskusatomina
Käännös suomeksi
Varg Vikernes

| Varg Vikernes |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 11. helmikuuta 1973 (ikä 51)
Muusikko
Taiteilijanimi:  Count Grishnackh  Greifi Grishnackh  Greven ('The Count') Varg Kvísling Larsson Víkarnes  Louis Catchet
Aktiivisena:  1987–1998, 2009–
Tyylilajit:  black metal, ambient
Soittimet:  bassokitara, kosketinsoitin, lyömäsoitin, syntetisaattori ja sähkökitara 
Yhtyeet:  Burzum Mayhem Old Funeral Uruk-Hai Satanel Kalashnikov
Levy-yhtiöt:  Deathlike Silence Productions 
Aiheesta muualla
www.burzum.org
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Varg Vikernes (ent. Kristian Vikernes, s. 11. helmikuuta 1973 lähellä Bergeniä) on norjalainen muusikko, kirjailija ja tubettaja. Black metalin syntyvuosina 1980- ja 1990-lukujen vaihteessa hänet tunnettiin myös nimellä Count Grishnackh. Norjan mediassa hänet tunnettiin tuolloin myös nimellä Kreivi (norj. Greven). Varg Vikernes on saanut black metal -piirien ulkopuolellakin julkisuutta 1990-luvulla tekemiensä kirkkoihin kohdistuneiden tuhopolttojen ja Mayhem-kitaristin Øystein ”Euronymous” Aarsethin murhan takia.
Vikernesin ura muusikkona

Vikernes nousi Tolkien- ja ásatrú-vaikutteisen yhden miehen musiikkiprojektinsa Burzumin myötä black metal -alakulttuurin nimeksi. Nykyään häntä pidetään yhtenä black metalin tärkeimmistä vaikuttajista.
Burzumin musiikki on minimalistista ja keskitempoista black metalia, mutta Vikernesin vankilassa tekemät kaksi albumia Dauði Baldrs ja Hliðskjálf sisältävät ásatrú-aiheista ambient-musiikkia. Myös edellisillä albumeilla on ambient-vaikutteisia kappaleita. Kappaleet ovat monesti 8–20-minuuttisia, hypnoottisia ja monikerroksisia teoksia, joissa on käytetty mahdollisimman karua äänimaailmaa ja alkeellista tuotantoa. Vikernesin oma suosikkialbumi on vuonna 1994 ilmestynyt Hvis lyset tar oss. Hän julkaisi seuraavan albuminsa, Belus, 8 kuukautta vankilasta vapautumisen jälkeen, vuonna 2011 albumin Fallen, vuonna 2012 albumin Umskiptar ja vuonna 2013 uusimman albuminsa nimeltään Sôl austan, Mâni vestan (suom. ’Auringosta itään, kuusta länteen’). Vikernes ilmoitti 2013 blogissaan lopettavansa black metalin tekemisen ja siirtyvän kokonaan ambient-tyylisen musiikin tuottamiseen.
Vikernes on soittanut myös muun muassa Old Funeralissa ja basso-osuudet Mayhemin De Mysteriis Dom Sathanas -albumille vuonna 1993. Hän on myös kirjoittanut sanoitukset viiteen Darkthronen kappaleeseen.
Vankeustuomio

Vikernes joutui vuonna 1994 vankilaan saatuaan ankarimman Norjan lain tunteman rangaistuksen, eli  21 vuotta vankeutta. Syynä tähän olivat kolmen kirkon tuhopolttaminen Oslossa, Skjoldissa ja Åsanessa, yksi tuhopolton yritys, kuolemantuottamus (erään kirkkopalon yhteydessä yksi palomies sai surmansa) sekä Mayhemin entisen kitaristin Øystein ”Euronymous” Aarsethin murha. Tuhopolttojen vuoksi Varg Vikernes on myös tuomittu maksamaan eri tahoille vahingonkorvauksia. Ilman korkoja vahingonkorvaussumma nousee yhteensä noin 40 miljoonaan Norjan kruunuun (noin 5 miljoonaa euroa).
Hän sai vuonna 2014 puolen vuoden ehdollisen vankeustuomion Ranskassa, jossa hän asuu. Syynä olivat yllyttäminen rotuvihaan ja sotarikosten puolustaminen.
Øystein Aarsethin murha

Vikernesin vuonna 1993 tekemä murha on yhä motiiveiltaan epäselvä, ja sen on arveltu liittyvän 1990-luvun alussa Norjassa vaikuttaneen black metal -kulttuurin sisäpiirin valtakiistoihin. Motiivina pidettiin myös Aarsethin velkaa Vikernesille levy-yhtiönsä Deathlike Silence Productionsin julkaisemien Burzum-albumien tuotoista. Vikernesillä ja Aarsethillä oli pitkään jatkuneita erimielisyyksiä, ja Vikernesin puheet olivat saaneet Aarsethin epäedulliseen valoon muiden sisäpiiriin kuuluneiden silmissä.lähde?
Vikernes kuuli Mayhemin silloiselta kitaristilta Snorre Vestvoldilta (tunnettu myös Thorns-yhtyeestä), että Aarseth uskoi kaikkien ongelmien johtuvan Vikernesistä ja että hänen surmaamisensa ratkaisisi ongelmat. Aarseth oli kertonut Vestvoldille, kuinka hän veisi Vikernesin metsään, sitoisi hänet, kiduttaisi kuoliaaksi ja kuvaisi tapahtuman.
Vikernes ja Vestvold ajoivat 10. elokuuta 1993 Bergenistä Osloon tapaamaan Aarsethiä. Tässä vaiheessa Vikernesin mukaan mitään suunnitelmia Aarsethiä vastaan ei vielä ollut, vaan tarkoitus oli vain keskustella erimielisyyksistä.lähde? Vestvold jäi tupakoimaan ulos, kun Vikernes meni tapaamaan Aarsethia. Vikernes oli kuullut monelta taholta, että Aarsethilla olisi suunnitelmia tappaa hänet. Vikernesin kertoman mukaan Aarseth meni paniikkiin, kun Vikernes ilmestyi yllättäen hänen asuntoonsa. Tästä syystä Aarseth potkaisi Vikernesiä rintaan. Vikernes kaatoi itsepuolustukseksi Aarsethin maahan, josta hän nousi ja lähti juoksemaan asunnossaan tavoitellakseen keittiöveistä. Vikernes tiesi, että Aarsethillä oli asunnossaan haulikko ja luuli Aarsethin tavoittelevan sitä, joten hyökkäsi tämän perään taskuveitsen kanssa. Aarseth epäonnistui keittiöveitsen tavoittelussa.
Vikernes iski veitsellä Aarsethia, joka lähti pakenemaan asunnosta. Rappukäytävässä Aarseth hakkasi ovia ja huusi apua. Vikernes seurasi perässä iskien Aarsethia taskuveitsellä muutamia kertoja. Aarseth rikkoi käytävässä lampun ja sai siitä lasinsiruja, jotka lisäsivät verenvuotoa. Ulkona he tapasivat järkyttyneen Vestvoldin. Tappelu lakkasi hetkeksi, kun Aarseth pyysi Vikernesiä rauhoittumaan.lähde? Aarseth kuitenkin kävi vielä kerran Vikernesin kimppuun, jolloin Vikernes löi taskuveitsen terän Aarsethin kallosta läpi.lähde?
Tämän jälkeen Vikernes pakeni nopeasti takaisin Bergeniin ja sopi huonetoverinsa kanssa alibista. Tässä vaiheessa poliisi ja lehdistö tiesivät jo murhasta. Seuraavana päivänä lehdistö kyseli Vikernesiltä Aarsethin kuolemasta. Vikernes kävi Oslossa kuulusteluissa, mutta poliisi päästi hänet vapaaksi. Järkyttynyt Vestvold paljasti poliiseille Vikernesin surmanneen Aarsethin.lähde?