stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olympia (elokuvateatteri)
Aiheesta muualla

Honka-Hallila Ari, Honka-Hallila Helena, Kangasniemi Hanna, Salmi Hannu: Pajasta Palatsiin - Turun elokuvaelämän historia.  Turku:  Varsinais-Suomen elokuvakeskus, 1997.  ISBN 952-90-9222-9.
Olympian sali kuvattuna 1949.
Olympia kuvattuna hieman ennen rakennuksen purkamista vuonna 1967.
Škoda Rapid (1984)

| Škoda Rapid |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Tšekkoslovakia
Valmistaja:  AZNP
Valmistusvuodet:  1984–1990
Korimalli:  2-ovinen coupé
Luokka:  C-segmentti
Edeltäjä:  Škoda Garde
Teknisesti samankaltaisia:  Škoda 130
Tekniset tiedot
Moottori:  R4
Iskutilavuus:  1,2–1,3 l
Polttoaine:  bensiini
Vetotapa:  takaveto
Vaihteisto:  4-vaihteinen manuaali 5-vaihteinen manuaali
Škoda Rapid on AZNP:n vuosina 1984–1990 valmistama takamoottorinen coupé-korinen automalli. Se korvasi edeltäneen Škoda Garden, jota oli myyty Saksassa Rapid-nimisenä.[lähde? ]
Rapid 120 -mallissa oli 1,2-litrainen (55 hv) moottori ja nelivaihteinen manuaalivaihteisto. Rapid 130:n moottori oli 1,3-litrainen (58 hv) ja vaihteisto viisivaihteinen.[lähde? ]
Vuonna 1987 esitellyssä Rapid 136 -mallissa oli uudet kevytmetalliset sylinterinkannet, ja teho oli noussut 62 hevosvoimaan. Seuraavana vuonna Rapid 135 korvasi 130-mallin. Siinä oli samat uudistukset kuin Rapid 136:ssa, mutta pienemmän puristussuhteen vuoksi teho oli 58 hevosvoimaa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Škoda Rapid (1984) Wikimedia Commonsissa
Škodan automallit
| --- | --- |
Nykyiset henkilöautomallit:   Enyaq  Fabia  Kamiq  Kamiq (Kiina)  Karoq  Kodiaq  Kushaq  Octavia  Rapid  Scala  Slavia  Superb 
Entiset mallit:   100/110  105/120  110 R  130  1000 MB  1200  440  450  Citigo  Favorit  Felicia  Forman  Garde  Octavia (1959)  Pickup  Popular  Praktik  Rapid (1935)  Rapid (1984)  Rapid (Intia)  Roomster  Superb (1934)  Yeti
Painin maailmanmestaruuskilpailut 2022

Painin maailmanmestaruuskilpailut 2022 järjestettiin 10.–18. syyskuuta 2022 Belgradissa, Serbiassa. Ohjelmassa olivat miesten kreikkalais-roomalainen paini, miesten vapaapaini ja naisten vapaapaini, ja niissä kussakin oli kymmenen painoluokkaa. Menestyneimmät maat olivat seitsemän kultaa voittaneet Yhdysvallat ja Japani. Yhdysvaltain kultamitaleista neljä tuli miesten vapaapainista ja Japanin kultamitaleista viisi naisten vapaapainista. Kreikkalais-roomalaisessa painissa Serbia voitti neljä kultamitalia, ja neljään kultaan kaikissa painimuodoissa yhteensä ylsi myös Turkki.
Belgradin piti alun perin isännöidä vuoden 2023 MM-kilpailuja, mutta Venäjän Krasnojarskille myönnetyt vuoden 2022 kilpailut siirrettiin Belgradiin urheilun kansainvälisen tuomioistuimen päätettyä, ettei Venäjä voi isännöidä kahteen vuoteen arvokilpailuja maan antidopingtoimintaan liittyvien epäselvyyksien vuoksi. Belgradin oli tarkoitus isännöidä jo vuoden 2020 MM-kilpailuja mutta ne peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Venäläis- ja valkovenäläispainijoilta kiellettiin osallistuminen Belgradin MM-kilpailuihin Venäjän Ukrainaan tekemän hyökkäyksen vuoksi.
Paavo Fossi

Paavo Matti Fossi (14. tammikuuta 1904, Ilmajoki – 1979) oli Ilmajoella asunut maanviljelijä, toimittaja ja kirjailija.
Fossi oli Ilmajoki-lehden päätoimittajana 15 vuoden ajan ja hän kirjoitti lehteen myös säännöllisesti pakinoita. Fossin kirjallinen tuotanto koostuu yli 150 novellista joita julkaistiin eri lehdissä. Kahdeksan novellin kokoelma ilmestyi vuonna 1958 kirjana nimeltä Kertomuksia. Fossi voitti 1954 Helsingin Sanomien järjestämän kansainvälisen novellikilpailun Suomen sisällissotaa kuvaavalla novellillaan Hetkiä. Fossin novellikokoelma Toisia kertomuksia on ilmestynyt Ilmajoki-seura ry:n kustantamana ja Maire Paltareen toimittamana 2017. Teos sisältää 45 novellia.
Fossi oli vuonna 1962 yksi Pohjanmaan Kirjailijat ry:n neljästätoista perustajajäsenestä.
Fossi oli innokas valokuvaaja ja hänen valokuviaan on ollut esillä eri näyttelyissä.
Teokset

Kertomuksia.  WSOY 1958
Aavemorsian.   Kirjapaino Il-Mo, Ilmajoki 1966 (nimellä Paul Hamari)
Toisia kertomuksia toim. Maire Paltare, kustantaja Ilmajoki-Seura ry 2017.
Aiheesta muualla

Paltare, Maire: Lehtinovelli tiellä taiteeksi. Paavo Fossin kirjailijakuva.  (Väitöskirja.)  Jyväskylä:  Jyväskylän yliopisto, 2020.  ISBN 978-951-39-8466-3.  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 29.6.2021).
Paavo Fossi : Tarina Korvenloukon pontikkatehtaasta, Suomen Kuvalehti, 14.10.1933, nro 42, s. 16, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Paavo Fossi : Kaukjärven haamu, Hakkapeliitta, 01.02.1938, nro 5, s. 25, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Åsa Nilsonne

| Åsa Nilsonne |
| --- | --- |
 Åsa Nilsonne vuonna 2005
Henkilötiedot
Syntynyt: 1949
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  rikoskirjailija, psykiatri
Kirjailija
Äidinkieli: ruotsi
Tuotannon kieli: ruotsi
Tyylilajit:  rikoskirjallisuus
Esikoisteos:  Pisara punaista verta
Palkinnot
 Polonipriset, 2000 
Aiheesta muualla
Kotisivut
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Åsa Nilsonne (s. 1949) on ruotsalainen rikoskirjailija ja psykiatri. Hän työskentelee opettajana Karoliinisessa instituutissa ja kirjoittaa rikos- ja jännitysromaaneja ja -novelleja sekä tietokirjoja terapeutin työstä.
Nilsonne on kirjoittanut viisi rikosromaania, joiden päähenkilönä on Monika Pedersen -niminen nuori poliisi. Hän on kirjoittanut myös tietokirjan Kuka ohjaa elämääsi? - tietoisuustaidot arjen apuna tietoisuustaidoista.
Nilsonne on vieraillut Suomessa Helsingin kirjamessuilla vuonna 2005.
Nilsonne juontaa myös kipua käsittelevää podcastia Smärtpunkten, jossa hän kertoo, mistä kipu johtuu ja mitä sille voi tehdä.
Teokset > Suomennetut kirjat > Romaanit

Nilsonne, Åsa: Pisara punaista verta.  (Tunnare än blod, 1991)  Suomentanut Peltomäki, Leena. Helsinki:  Otava, 2002.  ISBN 951-1-17823-7.
Nilsonne, Åsa: Kaikessa hiljaisuudessa.  (I det tysta, 1992)  Suomentanut Peltomaa, Leena. Helsinki:  Otava, 2004.  ISBN 951-1-17822-9.
Nilsonne, Åsa: Siveysvyö.  (Kyskhetsbältet, 2000)  Suomentanut Peltomaa, Leena. Helsinki:  Otava, 2005.  ISBN 951-1-17824-5.
Nilsonne, Åsa: Pimeään peitetty.  (Bakom ljuset, 2003)  Suomentanut Peltomaa, Leena. Helsinki:  Otava, 2006.  ISBN 951-1-20623-0.
Teokset > Suomennetut kirjat > Tietokirjat

Kåver Anna & Nilsonne, Åsa: Dialektinen käyttäytymisterapia tunne-elämältään epävakaan persoonallisuuden hoidossa.  (Dialektisk beteendeterapi vid emotionellt instabil personlighetsstörning, 2002)  Suomentanut Bergroth, Riitta. Helsinki:  Edita, 2004.  ISBN 951-37-3996-1.
Nilsonne, Åsa: Kuka ohjaa elämääsi? - tietoisuustaidot arjen apuna.  (Vem är det som bestämmer i ditt liv? - Om medveten närvaro, 2004)  Suomentanut Bergroth, Riitta. Helsinki:  Edita, 2005.  ISBN 951-37-4413-2.
Kåver Anna & Nilsonne, Åsa: Toimiva yhteys - myötätunto ja hyväksyminen ihmissuhteissa.  (Tillsammans: om medkänsla och bekräftelse, 2007)  Suomentanut Bergroth, Riitta. Helsinki:  Edita, 2008.  ISBN 978-951-37-5281-1.
Nilsonne, Åsa: Aivot ja mindfulness - teoriasta käytännön viisauteen.  (Mindfulness i hjärnan, 2009)  Suomentanut Viita, Mili. Turku:  Samsaraa Tasapaino-oppaat, 2014.  ISBN 978-952-6676-04-3.
Teokset > Suomentamattomat kirjat > Romaanit

Nilsonne, Åsa: Smärtbäraren.  Stockholm:  Forum, 2002.  ISBN 9137120417.  (ruotsiksi)
Nilsonne, Åsa: Ett liv att dö för.  Stockholm:  Forum, 2006.  ISBN 9137125540.  (ruotsiksi)
Nilsonne, Åsa: En passande död.  Stockholm:  Natur & Kultur, 2013.  ISBN 9789127134775.  (ruotsiksi)
Nilsonne, Åsa: H.  Tukholma:  Natur & Kultur, 2015.  ISBN 9789127141414.  (ruotsiksi)
Teokset > Suomentamattomat kirjat > Tietokirjat

Nilsonne, Åsa: Zelda och meningen med att ha hund.  Stockholm:  Natur & Kultur, 2009.  ISBN 9789127120235.  (ruotsiksi)
Nilsonne, Åsa: Processen - möten, mediciner, beslut.  Stockholm:  Natur & Kultur, 2017.  ISBN 9789127822337.  (ruotsiksi)
Nilsonne, Åsa: Mindfulness utan flum - att leva med sina känslor.  Stockholm:  Fri Tanke, 2020.  ISBN 9789188589880.  (ruotsiksi)
Paul Desmond

| Paul Desmond |
| --- | --- |
 Paul Desmond Carl Van Vechtenin valokuvaamana.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Paul Emil Breitenfeld
Syntynyt: 25. marraskuuta 1924 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat
Kuollut: 30. toukokuuta 1977 (52 vuotta) Manhattan, New York, Yhdysvallat
Muusikko
Taiteilijanimi:  Paul Desmond
Tyylilajit:  cool jazz, West Coast jazz, mainstream jazz
Soittimet:  alttosaksofoni, klarinetti
Levy-yhtiöt:  Columbia, RCA Victor, Horizon, CTI
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Paul Desmond (ristimänimeltään Paul Emil Breitenfeld, 25. marraskuuta 1924 San Francisco, Kalifornia, Yhdysvallat – 30. toukokuuta 1977 Manhattan, New York, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen jazzsaksofonisti ja -säveltäjä. Hän soitti vuosina 1959–1967 pianisti Dave Brubeckin kvartetissa. Desmond sävelsi yhden yhtyeen tunnetuimmista kappaleista, ”Take Fiven”.
Dave Brubeckin kvartetin hajottua vuonna 1967 Desmond piti lyhyen tauon. Myöhemmällä urallaan hän soitti yhdessä muun muassa Gerry Mulliganin, Jim Hallin, Chet Bakerin ja Ed Bickertin kanssa. Desmond kuoli keuhkosyöpään vuonna 1977.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Paul Desmond Wikimedia Commonsissa
Yrjö V. Lehtonen

Yrjö Vihtori Lehtonen (12. toukokuuta 1891 Helsinki – 1. elokuuta 1985 Kirkkonummi) oli suomalainen juristi, joka toimi sekä korkeimman oikeuden jäsenenä että pitkään kihlakunnantuomarina.
Lehtosen vanhemmat olivat vartioesimies Kustaa Vihtori Lehtonen ja Adolfina Ahlstén ja puoliso vuodesta 1929 Senja Pohjolainen (1898–1981). Lehtonen tuli ylioppilaaksi Helsingin suomalaisesta reaalilyseosta 1910 ja suoritti oikeustutkinnon 1914 ja ylemmän hallintotutkinnon 1915. Varatuomarin arvon hän sai 1917.
Lehtonen oli senaatin talousosaston ylimääräinen kopisti 1917–1918 ja korkeimman oikeuden lähettäjä vuodesta 1918, notaari vuodesta 1919 ja nuorempi oikeussihteeri 1928. Viipurin hovioikeuden asessori hän oli 1928–1931, Heinolan tuomiokunnan tuomari 1931–1935 ja korkeimman oikeuden jäsen ja oikeusneuvos 1935–1939. Hän oli sitten Pirkkalan tuomiokunnan tuomari 1939–1948 ja Tuusulan tuomiokunnan tuomari 1948 - 1961.
Lehtonen oli Suomen kihlakunnantuomarien yhdistyksen hallituksen jäsen vuodesta 1942, puheenjohtaja 1956–1961 ja kunniapuheenjohtaja 1963. Hänellä oli myös useita asiantuntijatehtäviä eri toimikunnissa ja komiteoissa. Heinolan kaupunginvaltuuston puheenjohtajana hän toimi 1934. Ansioistaan Lehtonen sai harvinaisen presidentin myöntämän kultaisen valtion virka-ansiomerkin XL vuonna 1957. Pistooliammuntaa vielä yli 90-vuotiaana harrastanut Lehtonen oli Suomen Ampujainliiton johtokunnan jäsen vuodesta 1937 ja varapuheenjohtaja 1953–1955. Suomen mestari eri pistooliammunnan lajeissa hän oli toistakymmentä kertaa.
Aiheesta muualla

Yrjö Lehtonen Biografiasampo.
Urheiluvuosi 2020

Urheiluvuosi 2020 käsittelee vuoden 2020 merkittäviä uutisia ja tapahtumia urheilussa.
Yleiskilpailut

Talvilajien X Games 23.–26.1. Aspenissa, Yhdysvalloissa.
Nuorten talviolympialaiset 9.–22.1. Lausannessa, Sveitsissä.
Kesäolympialaiset oli tarkoitus järjestää 24.7.–9.8. ja kesäparalympialaiset 25.8.–6.9. Tokiossa, Japanissa, mutta 24.3. ilmoitettiin, että kisat siirretään vuoteen 2021 koronaviruspandemian vuoksi.
Amerikkalainen jalkapallo

Super Bowl LIV 2.2. Miami Gardensissa, Yhdysvalloissa. Kansas City Chiefs voitti San Francisco 49ersin 31–20. Ottelun arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Chiefsin Patrick Mahomes.
Ammunta

Ilma-aseiden Euroopan-mestaruuskilpailut 23.2.–2.3. Wrocławissa, Puolassa.
Ampumahiihto

Maailmanmestaruuskilpailut 13.–23.2. Anterselvassa, Italiassa. Norja oli mitalitilaston ykkönen kuudella kultamitalillaan. Norjalaisista Marte Olsbu Røiseland saavutti mitalin kaikissa seitsemässä kilpailussaan ja mitaleista viisi oli kultaa. Hänen maanmiehensä Johannes Thingnes Bø saavutti kuusi mitalia, joista kolme oli kultaa. Olsbu Røiselandin lisäksi kahteen henkilökohtaiseen kultamitaliin ylsi Italian Dorothea Wierer. Poliisi teki kisoissa yhden maailmanmestaruuden jo voittaneen venäläisen Aleksandr Loginovin hotellihuoneeseen dopingepäilyihin liittyvän ratsian viestikilpailupäivän aamuna.
Autourheilu

Rallin maailmanmestaruussarja alkoi 23.–26.1. ajetulla Monte Carlon rallilla. Koronaviruspandemian vuoksi useita osakilpailuja peruttiin, ja sarjaan kuului lopulta vain seitsemän osakilpailua, joista viimeisenä ajettiin joulukuussa Monzan ralli. Toyotalla ajanut ranskalainen Sébastien Ogier voitti uransa seitsemännen maailmanmestaruuden. Toyotalla myöskin ajanut walesilainen Elfyn Evans oli toinen ja virolainen Hyundai-kuljettaja Ott Tänak kolmas. Valmistajien mestaruuden voitti Hyundai.
Formula 1:n maailmanmestaruuden voitti brittiläinen Mercedes-kuljettaja Lewis Hamilton seitsemännen kerran urallaan.
Cheerleading

Maailmanmestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 27.4.–1.5. Orlandossa, Yhdysvalloissa, mutta ne peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Curling

Naisten maailmanmestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 14.–22.3. Prince Georgessa, Kanadassa mutta ne peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Miesten maailmanmestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 28.3.–5.4. Glasgow'ssa, Skotlannissa mutta ne peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Darts

PDC-liiton maailmanmestaruuskilpailut 13.12.2019–1.1.2020 Lontoossa, Isossa-Britanniassa. Skotlantilainen Peter Wright voitti loppuottelussa ykkössijoitetun alankomaalaisen Michael van Gerwenin erin 7–3.
BDO-liiton maailmanmestaruuskilpailut 4.–12.1. Lontoossa, Isossa-Britanniassa. Miesten loppuottelussa walesilainen Wayne Warren voitti maanmiehensä Jim Williamsin erin 7–4. Naisten loppuottelussa japanilainen Mikuru Suzuki voitti englantilaisen Lisa Ashtonin erin 3–0.
Golf

Masters-turnaus oli tarkoitus pelata 9.–12.4. Augustassa, Yhdysvalloissa mutta se peruttiin koronavirusepidemian vuoksi.
PGA Championship oli tarkoitus pelata 14.–17.5. San Franciscossa, Yhdysvalloissa mutta se siirrettiin elokuulle koronavirusepidemian vuoksi.
Yhdysvaltain avoin golfturnaus oli tarkoitus pelata 18.–21.6. Mamaroneckissa, New Yorkissa, Yhdysvalloissa mutta se siirrettiin syyskuulle koronavirusepidemian vuoksi.
Hiihtosuunnistus

Euroopan-mestaruuskilpailut 10.–15.3. Hanti-Mansijskissa, Venäjällä. Järjestäjämaa voitti kahdeksan kultamitalia ja Ruotsi yhden. Sergei Gorlanov voitti neljä kultamitalia, joista kaksi henkilökohtaisilla matkoilla.
Jalkapallo

Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 12.6.–12.7. mutta maaliskuussa ilmoitettiin niiden siirtämisestä vuoteen 2021 koronaviruspandemian seurauksena.
Jousiammunta

Jousiammunnan Euroopan-mestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 20.–26.5. Antalyassa, Turkissa, mutta ne peruttiin koronavirusepidemian vuoksi.
Jääkiekko

Naisten maailmanmestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 31.3.–10.4. Halifaxissa ja Trunossa, Kanadassa, mutta ne peruttiin koronavirusepidemian vuoksi.
Miesten maailmanmestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 8.–24.5. Zürichissä ja Lausannessa, Sveitsissä, mutta ne peruttiin koronavirusepidemian vuoksi.
Nuorten maailmanmestaruuskilpailut 26.12.2019–5.1.2020 Tšekissä. Kanada voitti loppuottelussa Venäjän 4–3. Pronssille sijoittui Ruotsi.
Alle 18-vuotiaiden tyttöjen maailmanmestaruuskilpailut 26.12.2019–2.1.2020 Slovakiassa. Yhdysvallat voitti loppuottelussa Kanadan jatkoajalla 2–1. Pronssille sijoittui Venäjä.
NHL:n mestaruuden voitti Tampa Bay Lightning, joka oli Stanley Cupin loppuotteluissa Dallas Starsia parempi otteluvoitoin 4–2. Mestaruus oli Tampa Bayn seurahistorian toinen. Pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin ruotsalainen Victor Hedman. Koronaviruspandemian vuoksi ottelut saatiin pelattua loppuun vasta syyskuussa.
New York Rangers varasi lokakuussa NHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisenä Alexis Lafrenièren.
Karate

Euroopan-mestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 25.–29.3. Bakussa, Azerbaidžanissa, mutta ne peruttiin koronavirusepidemian vuoksi.
Kaukalopikaluistelu

Maailmanmestaruuskilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää 13.–15.3. Soulissa, Etelä-Koreassa mutta ne peruttiin toistaiseksi Etelä-Koreaankin Kiinasta levinneen koronavirusepidemian vuoksi.
Koripallo

Vuonna 2016 NBA-uransa lopettanut Kobe Bryant kuoli helikopterionnettomuudessa 26.1. Kaliforniassa ja häntä muisteltiin monissa eri yhteyksissä, muun muassa hänen seuransa Los Angeles Lakersin kotiareenalla Staples Centerissa pidetyssä musiikkialan Grammy-gaalassa.
NBA:n loppuotteluissa Los Angeles Lakers voitti Miami Heatin otteluvoitoin 4–2 ja saavutti 17. mestaruutensa, millä se sivusi Boston Celticsin ennätystä. Loppuotteluiden arvokkaimmaksi pelaajaksi valittiin Lakersin LeBron James. Koronaviruspandemian vuoksi kausi saatiin pelattua loppuun vasta lokakuussa.
Minnesota Timberwolves varasi marraskuussa NBA:n varaustilaisuudessa ensimmäisenä Georgian yliopistossa pelanneen Anthony Edwardsin.
Käsipallo

Miesten Euroopan-mestaruuskilpailut 6.–26.1. Itävallassa, Ruotsissa ja Norjassa. Tukholmassa pelatussa loppuottelussa Espanja voitti Kroatian 22–20. Pronssille sijoittui Norja.
Naisten Euroopan-mestaruuskilpailut 3.–20.12. Tanskassa. Norja voitti loppuottelussa Ranskan 22–20. Pronssiottelussa Kroatia voitti Tanskan 25–19.
Melonta

Kanoottipujottelun Euroopan-mestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 15.–17.5. Lontoossa, Isossa-Britanniassa mutta ne peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Ratamelonnan Euroopan-mestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 5.–7.6. Bascovissa, Romaniassa, mutta ne peruttiin koronavirusepidemian vuoksi.
Nyrkkeily

Ammattinyrkkeilyn raskaassa sarjassa britti Tyson Fury nousi WBC-liiton maailmanmestariksi 22.2. Las Vegasissa voittamalla kehätuomarin keskeytyksellä seitsemännessä erässä yhdysvaltalaisen Deontay Wilderin, joka kärsi ammattilaisuransa 44. ottelussaan ensimmäisen tappion.
Paini

Euroopan-mestaruuskilpailut 10.–16.2. Roomassa, Italiassa.
Painonnosto

Euroopan-mestaruuskilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää 4.–12.4. Moskovassa, Venäjällä mutta ne siirrettiin koronaviruspandemian vuoksi myöhemmäksi ja lopulta vuoteen 2021.
Pikaluistelu

Matkakohtaiset maailmanmestaruuskilpailut 13.–16.2. Salt Lake Cityssä, Yhdysvalloissa.
Pohjoismaiset hiihtolajit

Tour de Ski 28.12.2019–5.1.2020 Sveitsissä ja Italiassa. Miesten kokonaiskilpailun kolme parasta olivat venäläiset Aleksandr Bolšunov ja Sergei Ustjugov sekä norjalainen Johannes Høsflot Klæbo. Naisten kokonaiskilpailun parhaat olivat norjalainen Therese Johaug, venäläinen Natalja Neprjajeva ja norjalainen Ingvild Flugstad Østberg.
Keski-Euroopan mäkiviikko 29.12.2019–6.1.2020 Saksassa ja Itävallassa. Kokonaiskilpailun voitti Puolan Dawid Kubacki, toiseksi sijoittui Marius Lindvik ja kolmas oli Saksan Karl Geiger.
Purjehdus

FX-, Nacra- ja Laser-luokan maailmanmestaruuskilpailut 9.–16.2. Melbournessa, Australiassa.
Radial- ja RSX-luokan maailmanmestaruuskilpailut 21.–29.2. Melbournessa, Australiassa.
Pyöräily

Ratapyöräilyn maailmanmestaruuskilpailut 26.2.–1.3. Berliinissä, Saksassa.
Maantiepyöräilyn Ranskan ympäriajo oli tarkoitus ajaa kesä-heinäkuussa mutta kilpailu siirrettiin myöhemmäksi koronaviruspandemian vuoksi. Se ajettiin lopulta 29.8.–20.9. ja voiton vei juuri ennen 22-vuotissyntymäpäiväänsä slovenialainen Tadej Pogačar, josta tuli kilpailun historian toiseksi nuorin voittaja. Toiseksi sijoittui slovenialainen Primož Roglič ja kolmanneksi australialainen Richie Porte.
Maantiepyöräilyn Italian ympäriajo oli tarkoitus ajaa toukokuussa ja lähtöpaikkana olisi ollut Unkarin pääkaupunki Budapest mutta kilpailu siirrettiin myöhemmäksi koronaviruspandemian vuoksi ja lähtö siirrettiin Italiaan. Kilpailu ajettiin lopulta 3.–25.10. ja voiton vei britti Tao Geoghegan Hart. Toiseksi sijoittui päätöspäivän aika-ajoon Hartin kanssa tasoissa lähtenyt australialainen Jai Hindley ja kolmanneksi alankomaalainen Wilco Kelderman.
Pöytätennis

Joukkuemaailmanmestaruuskilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää 22.–29.3. Busanissa, Etelä-Koreassa mutta ne siirrettiin kesäkuulle Etelä-Koreaankin Kiinasta levinneen koronavirusepidemian vuoksi.
Raviurheilu

Prix d’Amérique 26.1. Pariisissa, Ranskassa. Voittaja oli Björn Goopin ohjastama ja Sébastien Guaraton valmentama Face Time Bourbon.
Squash

Euroopan-mestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 29.4.–2.5. Eindhovenissa, Alankomaissa, mutta ne peruttiin koronavirusepidemian vuoksi.
Sulkapallo

Joukkueiden Euroopan-mestaruuskilpailut 11.–16.2. Liévinissä, Ranskassa. Tanska voitti miesten loppuottelussa Alankomaat 3–0 ja naisten loppuottelussa Saksan 3–1.
Henkilökohtaiset Euroopan-mestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 21.–26.4. Kiovassa, Ukrainassa, mutta ne siirrettiin myöhemmäksi koronavirusepidemian vuoksi.
Suunnistus

Sprinttilajien maailmanmestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 7.–11.7. Tanskassa mutta ne peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Taitoluistelu

Maailmanmestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 16.–22.3. Montrealissa, Kanadassa, mutta ne peruttiin koronavirusepidemian vuoksi.
Euroopan-mestaruuskilpailut 20.–26.1. Grazissa, Itävallassa. Venäjä voitti kaikki neljä mestaruutta ja yhteensä kymmenen mitalia 12 mahdollisesta. Dmitri Alijev voitti miesten kilpailun, Aljona Kostornaja naisten kilpailun, Aleksandra Boikova / Dmitri Kozlovski pariluistelun ja Viktorija Sinitsina / Nikita Katsalapov jäätanssin.
Muodostelmaluistelun maailmanmestaruuskilpailut oli tarkoitus järjestää 3.–4.4. Lake Placidissa, Yhdysvalloissa, mutta ne peruttiin koronavirusepidemian vuoksi.
Tennis

ATP Cup 3.–12.1. Australiassa. Ensimmäistä kertaa pelatun maajoukkueturnauksen loppuottelussa Serbia voitti Espanjan 2–1. Novak Đoković voitti kaksinpelissään Rafael Nadalin ja kuului myös voittoisaan nelinpelipariin. Venäjä ja Australia hävisivät välierissä. Mukana oli 24 joukkuetta.
Australian avoin turnaus 20.1.–2.2. Melbournessa, Australiassa. Miesten kaksinpelin loppuottelussa serbialainen Novak Đoković voitti itävaltalaisen Dominic Thiemin 3–2 ja saavutti kahdeksannen Australian-mestaruutensa sekä kaikkiaan 17. Grand Slam -turnausvoittonsa. Naisten loppuottelussa 21-vuotias yhdysvaltalainen Sofia Kenin voitti ensimmäisessä Grand Slam -loppuottelussaan espanjalaisen Garbiñe Muguruzan 2–1.
Yhdysvaltain avoin turnaus 31.8.–13.9. New Yorkissa, Yhdysvalloissa. Miesten kaksinpelin loppuottelussa itävaltalainen Dominic Thiem voitti saksalaisen Alexander Zverevin 3–2 ja nousi ensimmäisenä 1990-luvulla syntyneenä pelaajana miesten kaksinpelin Grand Slam -turnausvoittajaksi. Naisten loppuottelussa japanilainen Naomi Ōsaka voitti valkovenäläisen Viktoryja Azarenkan 2–1 ja saavutti uransa kolmannen Grand Slam -turnausvoiton.
Ranskan avoin turnaus 27.9.–11.10. Pariisissa, Ranskassa. Turnaus piti alun perin pelata touko-kesäkuussa mutta se siirrettiin syksyyn koronaviruspandemian vuoksi. Miesten kaksinpelin loppuottelussa Rafael Nadal voitti Novak Đokovićin 3–0 ja saavutti 20. Grand Slam -turnausvoittonsa, millä hän sivusi Sveitsin Roger Federerin ennätystä. Ranskan mestaruuden Nadal voitti ennätyksellisesti 13. kerran. Naisten loppuottelussa puolalainen Iga Świątek voitti yhdysvaltalaisen Sofia Keninin 2–0 ja saavutti uransa ensimmäisen Grand Slam -turnausvoiton.
Wimbledonin turnaus oli tarkoitus pelata kesä-heinäkuussa mutta se peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
Uinti

Euroopan-mestaruuskilpailut oli alun perin tarkoitus järjestää 11.–24.5. Budapestissa, Unkarissa, mutta ne siirrettiin koronaviruspandemian vuoksi ensin elokuulle ja lopulta vuodelle 2021.