stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Damaskos
Historia > Muslimivalta

Maaliskuun puolivälissä vuonna 635 Damaskoksen piiritti suuri muslimiarmeija. Muslimeilla ei ollut kokemusta piirittämisestä ja piiritys kesti viisi kuukautta. Se kukistui vasta, kun kaupungin piispa neuvotteli salaa arabien kanssa ja auttoi näitä ylittämään muurit ja avaamaan kaupungin portit. Koska varsinaista taistelua ei syntynyt, kaupunkia ei ryöstetty tai tuhottu. Vuonna 661 umaijadien dynastian Muawija I:stä tuli viides kalifi. Muawija I teki Damaskoksesta valtakunnan pääkaupungin. Hän ja häntä seuranneet kalifit rakennuttivat kaupunkiin palatseja ja moskeijoita. Umaijadi-moskeija rakennettiin vuosien 705 ja 715 välillä, ja kaupungista tuli islamin neljänneksi pyhin paikka. Umaijadien loppu tuli vuonna 750, kun abbasidit valloittivat Damaskoksen ja tappoivat kalifin. Abbasidit tuhosivat suuren osan umaijadien rakentamista rakennuksista ja siirsivät pääkaupungin Bagdadiin. Damaskos alkoi menettää väestöään ja merkitystään tulevien vuosien aikana. Šiialaiset fatimidit valloittivat kaupungin vuonna 969. Fatimidien jälkeen kaupunkia hallitsivat turkkilaiset seldžukit, vaikkakin paikallisten hallitsijoiden asema oli varsin autonominen.
Ristiretkeläiset hyökkäsivät kaupunkia vastaan vuonna 1129 ja palasivat piirittämään sitä toisen ristiretken aikaan vuonna 1148. Kaupunki ei kukistunut kummallakaan kerralla. Saladin saapui kaupunkiin vuonna 1174 ja aloitti aijubidien valtakauden. Aijubidihallitsijoille kaupungin hallinta oli tärkeä heidän oman valtansa legitimiteetin ja jatkuvien sisäisten kahakoiden takia. Dynastian hallitsijat halusivat tavallisesti tulla haudatuiksi nimenomaan Damaskokseen, ja niinpä kaupunkiin on haudattu esimerkiksi Saladin ja al-Kamil Muhammad. Kaupungista tuli myös sunnalaisen teologian keskus. Mongolihallitsija Hülegü valloitti kaupungin vuonna 1260, mutta Mamelukit voittivat mongolit Ain Jalutin taistelussa ja asettuivat itse kaupungin hallitsijoiksi. 1300-luvulla Damaskoksesta oli tullut tähtitieteen keskus, ja kaupungissa vaikutti esimerkiksi Ibn ash-Shatir.
Osmanit valloittivat Damaskoksen vuonna 1516. Osmaneille kaupunki oli tärkeä, sillä he näkivät itsensä kalifien ja umaijadien seuraajina. Kaupunki toimi paikallisena hallinnon keskuksena ja varuskuntakaupunkina, ja se oli myös tärkeä kulkureitti hadž-matkoilla Mekkaan. Osmanien ote kaupungista löyheni ajan mittaan, ja sitä hallinneet kuvernöörit saivat autonomisen aseman. Suurin osa kuvernööreistä valittiin arabimaailmassa tunnetusta al-Azm-suvusta. 1700-luvulla kaupunkia vaivasivat jatkuvat väkivaltaisuudet. Kaupungin sisällä useat eri sotapäälliköt kamppailivat keskenään vallasta, ja ruokahuollon kanssa oli jatkuvia ongelmia. Vuonna 1757 beduiinit hyökkäsivät hadžkaravaania vastaan lähellä kaupunkia, jolloin 20 000 henkilöä sai surmansa joko suoraan tai kuoli janoon aavikolla. Kuolleiden joukossa oli tuolloisen sulttaanin sisko. Egyptin Ibrahim pašša valloitti kaupungin vuonna 1832, mikä toi lopun väkivaltaisuuksille. Osmanit palasivat valtaan Euroopan valtioiden tuella vuonna 1840. Osmanit menettivät kuitenkin samalla vaikutusvaltaa länsimaille.
Historia > Nykypäivä

1800-luvun aikana kaupungin väestö kaksinkertaistui. Kaupunkikuva muuttui uusien katujen rakennusten myötä. Ranska rakennutti päällystetyn tien Damaskoksen ja Beirutin välille vuonna 1863 ja rahoitti Hauranin-Damaskoksen-Beirutin rautatien, joka avattiin vuonna 1895. Kaupungissa alkoi nyt myös vaikuttaa arabinationalismi. Vuonna 1906 Damaskoksessa perustettu Jamiyyat an-Nahda al-Arabiyya oli ensimmäisiä nationalistisia puolueita Syyriassa. Ensimmäisen maailmansodan sytyttyä arabit ottivat haltuunsa Damaskoksen 1. lokakuuta 1918. Maaliskuussa 1920 Syyria julistettiin itsenäiseksi perustuslailliseksi kuningaskunnaksi Faisal I:n johdolla. Britit olivat kuitenkin solmineet Ranskan kanssa salaa Sykes–Picot-sopimuksen, jonka mukaan Syyria annettaisiin Ranskalle sodan jälkeen. Ranskalaisjoukot valloittivat kaupungin 25. heinäkuuta 1920. Vuonna 1925 Ranskan hallintoa vastaan syttyi kapina, joka levisi ensin sen alkualueilta Jabal al-Duruzista Damaskokseen. Ranskalaiset vastasivat ilmaiskuin ja tykistöllä, jotka tekivät suurta vahinkoa esimerkiksi vanhassa kaupungissa. Kapina tuli loppuunsa vuonna 1927. Kaupungissa toimivat nationalistit keskittyivät nyt enemmän politiikkaan. Kaupungin ensimmäiset nykyaikaiset tehtaat perustettiin vuoden 1928 jälkeen. Toisen maailmansodan aikana Ranska lupasi tunnustaa Syyrian itsenäisyyden vuonna 1941, mutta sodan jälkeen se ei pitänytkään lupaustaan. Tilanne johti uuteen kapinaan ja Damaskosta pommitettiin jälleen toukokuussa 1945. Kansainvälinen painostus sai ranskalaisjoukot lähtemään kaupungista 17. huhtikuuta 1946.
Itsenäisyyden saavuttamisen jälkeen Damaskos on kasvanut huomattavasti maaseutuväestön muuttaessa kaupunkiin. Kasvuun vaikuttivat myös palestiinalaiset pakolaiset, joille perustettiin pakolaisleirejä kaupungin lähistölle. Suurin näistä on Jarmukin pakolaisleiri, jossa asui enimmillään 200 000 henkilöä. 1980-luvulla se houkutteli myös halvempia asuntoja etsineitä syyrialaisia asukkaita. Nykyinen kaupunki mukailee paljolti Ranskan valtakaudella luotua kaupunkisuunnitelmaa, jota on uudistettu 1960-luvulla. Leveiden katujen rinnalle rakennettiin betoniasuintaloja. Hallinnon rakennukset ovat keskittyneet vanhasta kaupungista länteen Marjahin aukion ympärille ja useisiin kortteleihin Salhiyyahin länsipuolella. Kaupungin kasvaessa monet kaupungin alkuperäisistä puutarhoista muutettiin asuinalueiksi ja kaupungin kasvaessa se on niellyt itseensä maanviljelijöiden kyliä sen ympärillä.
Historia > Sisällissota

Vuonna 2011 alkaneet Syyrian presidentti Bašar al-Assadin vastaiset mielenosoitukset kärjistyivät lopulta sisällissodaksi ja vuonna 2012 hallitus menetti osia Damaskoksesta kapinallisille. Kapinallisten tukialueisiin Damaskoksen lähistöllä kuuluivat esimerkiksi Länsi- ja Itä-Ghutah'n alueet. Iranin ja Venäjän tukema hallitus alkoi kuitenkin vallata menettämiään alueita takaisin eri puolilla Syyriaa. Armeija sai vallattua Ghutah'n alueen takaisin vuoden 2018 huhtikuussa ja saman vuoden toukokuussa vallattiin myös Isis-järjestön käsissä ollut Jarmukin pakolaisleiri ja Hajar al-Aswadin kaupunginosa. Valloituksen myötä hallitus hallitsi jälleen koko Damaskoksen kaupunkia ja sitä ympäröivää aluetta. Taistelut alueella olivat kestäneet kuusi vuotta.
27. marraskuuta 2024 Syyrian kapinallisjoukot aloittivat laajan Idlibin maakunnasta alkaneen hyökkäyksen al-Assadin hallintoa vastaan. Maan toiseksi suurin kaupunki Aleppo kukistui kolmessa päivässä kapinallisten jatkaessa myöhemmin Hamaan ja Homsiin. 8. joulukuuta kapinallisryhmät valtasivat Damaskoksen Assadin hallinnon luhistuessa kokonaan.
Talous

Valtion toiminta on Damaskoksen suurin taloudellinen osatekijä. Kaupungissa toimii suuri joukko valtion virastoja, sekä armeijan ja salaisen palvelun tukikohtia. Kaupunki on ollut perinteisesti tunnettu tekstiiliteollisuudestaan, mutta sen kasvun myötä on syntynyt myös muita teollisuuden aloja. Koko suurempi teollisuus on valtio-omisteista. Syyrian ensimmäinen pörssi avattiin Damaskoksessa vuonna 2009. Erilaisia taloudellisia ongelmia on aiheutunut pakotteista, joita Syyrialle on asetettu Syyrian sisällissodan johdosta.
Väestö

Damaskoksen väkiluku kasvoi 1900-luvun toisella puoliskolla valtavasti. Vuonna 1943 kaupungissa asui lähes 300 000 asukasta ja vuonna 1980 asukkaita oli jo miljoona. Esikaupungit mukaan lukien kaupungin väkiluku oli vuonna 2006 2,5 miljoonaa.
Suurin osa Damaskoksen asukkaista on sunnimuslimeja. Kaupungissa on myös suuri joukko alaviitteja, joita on muuttanut kaupunkiin Latakian alueelta, koska heitä on suosittu valtion virkatehtävissä ja armeijassa. Huomattavia vähemmistöjä ovat myös druusit ja palestiinalaispakolaiset. Kurdit asuttavat etenkin Rukn al-Dinin ja Wadi al-Masharin alueita, mutta he ovat sulautuneet pitkälti muuhun väestöön. Kaupungissa toimii edelleen useita eri kristillisiä kirkkokuntia. Aikanaan merkittävä juutalainen vähemmistö on nykyisin käytännössä kadonnut.
Kulttuuri

Damaskoksen pitkän historian takia kaupungissa sijaitsee useita kohteita, joilla on historiallista ja kulttuurillista merkitystä. Damaskoksen vanhakaupunki liitettiin Unescon maailmanperintöluetteloon vuonna 1979. Vanhaankaupunkiin kuuluu yhteensä 125 eri kohdetta eri historiallisilta ajoilta, joista yksi huomattavimmista on Umaijadi-moskeija. Vanhankaupungin ydin on peräisin hellenistiseltä ja roomalaiselta kaudelta. Vanhaakaupunkia ympäröi kaupunginmuuri ja se on noin 1 500 metriä pitkä ja 1 000 metriä leveä. Vanhankaupungin portti lännessä on Bab al-Jabiyya ja idässä Bab Sharqi.
Damaskoksen arabian kielen akatemia on arvostettu ja sen tehtävänä on sekä säilöä että uudistaa arabiaa. Damaskoksen kansallismuseo avattiin vuonna 1936 ja sen kokoelmiin kuuluu kohteita ympäri maata. Damaskoksen sotamuseo sijaitsee Suleiman Suuren valtakaudella 1500-luvulla rakennetussa rakennuksessa. Arabialaisen kalligrafian museo sijaitsee puolestaan mamelukkien rakennuttamassa madrasassa. Syyrian musiikki-instituutti opettaa sekä länsimaalaista, että perinteistä musiikkia.
Liikenne

Damaskoksesta lähtee maanteitä kaikkiin ilmansuuntiin ja ne yhdistävät kaupungin esimerkiksi Beirutiin, Ammaniin, Aleppoon ja Bagdadiin. Itse kaupungissa suurin osa liikenteestä on moottoriliikennettä. Taksit kuljettavat matkustajia kaupungin eri osiin ja myös muualle Syyriaan. Taksiliikennettä tukevat pikkubussit. Yksityisautoilun lisääntyminen etenkin 1980-luvulta lähtien on aiheuttanut suuria ongelmia liikenteen ruuhkautumisen kanssa. Ruuhkia on yritetty helpottaa rakentamalla moottoriteiden verkko kaupungin ympärille, joka yhdistää Damaskoksen sen satelliittikaupunkeihin.
Rautatie pohjoiseen kohti Homsin kaupunkia yhdistää Damaskoksen maan rautatieverkkoon.
Damaskoksen kansainvälinen lentoasema sijaitsee noin 30 kilometrin päässä kaupungista itään. Lentoasemaa käyttävät useat eri lentoyhtiöt ja lentoja lähtee suurimpiin paikallisiin kohteisiin Syyriassa ja ulkomaille.
Kuuluisia damaskolaisia

Johannes Damaskolainen (pyhimys)
Ananias (Raamatun hahmo)
Damaskios (filosofi)
Ghassan Massoud (näyttelijä)
Rafik Schami (kirjailija)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Damaskos Wikimedia Commonsissa
| n k Arabimaiden pääkaupungit |
| --- | --- |
Afrikka:  Alger, Algeria  Kairo, Egypti  Djibouti, Djibouti  Khartum, Sudan  Mogadishu, Somalia  Moroni, Komorit  Nouakchott, Mauritania  Rabat, Marokko  Tripoli, Libya  Tunis, Tunisia 
Aasia:  Abu Dhabi, Yhdistyneet arabiemiraatit  Amman, Jordania  Bagdad, Irak  Beirut, Libanon  Damaskos, Syyria  Doha, Qatar  Ramallah (de facto), Palestiina  Kuwait, Kuwait  Manama, Bahrain  Masqat, Oman  Riad, Saudi Arabia  Sanaa, Jemen 
Jupiterin temppelin raunioita.
Umaijadi-moskeija.
Tulipaloja Damaskoksessa Ranskan tekemien ilmahyökkäysten jälkeen vuonna 1925.
Syyrian keskuspankki.
Saladinin patsas Damaskoksen linnoituksella.
Hijazin asema.
Avantasia

| Avantasia |
| --- | --- |

 Avantasia Sweden Rock -festivaaleilla 2008
Tiedot
Toiminnassa:  1999–
Tyylilaji:  sinfoninen metalli, power metal, heavy metal, hard rock
Kotipaikka:   Saksa
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Tobias Sammet   Useita vierailevia muusikoita: ks. Avantasia ja The Scarecrow  
Levy-yhtiö:  AFM Records   Nuclear Blast  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Avantasia on Edguyn laulajan Tobias Sammetin sinfoniseksi power metaliksi luokiteltu musiikkiprojekti.
Historia

Keväällä 1999 Tobias Sammet alkoi kirjoittaa ylös ideoitaan useiden vierailevien muusikoiden tähdittämästä metallioopperasta. Saatuaan Edguyn Theater of Salvation -kiertueen päätökseen hän ryhtyi toteuttamaan suunnitelmaansa ja värväsi mukaan tunnettuja muusikoita kuten Kai Hansenin (Gamma Ray) ja entisen Helloween-laulaja Michael Kisken. Esimakua saatiin EP:n Avantasia muodossa vuonna 2000. Projektin ensimmäinen täyspitkä albumi, The Metal Opera, julkaistiin vuonna 2001 ja sitä seurasi The Metal Opera Part II vuotta myöhemmin. Albumit kertovat tarinan 1600-luvun dominikaanimunkista Gabrielista.
Joulukuussa 2006 Sammet ilmoitti työstävänsä uutta tarinaa. 16. marraskuuta 2007 julkaistiin kaksiosainen EP Lost in Space ja kokopitkä albumi The Scarecrow ilmestyi tammikuussa 2008. Rocklegenda Alice Cooper vierailee levyllä kappaleessa ”The Toy Master”. Vuonna 2010 ilmestyivät samanaikaisesti albumit The Wicked Symphony ja Angel of Babylon, jotka ovat jatkoa The Scarecrow’n tarinalle.
Yhtye oli vuonna 2016 ehdokkaana edustamaan Saksaa Eurovision laulukilpailussa kappaleellaan Mystery of a Blood Red Rose.
Avantasia esiintyi ensimmäistä kertaa Suomessa Tuska-festivaaleilla perjantain pääesiintyjänä 1.7.2016.
Muusikot > Avantasia-tarina

| --- | --- |
 Soittajat Basso Markus Grosskopf  Tobias Sammet  Kitara Henjo Richter  Jens Ludwig  Norman Meiritz  Timo Tolkki  Kosketinsoittimet Tobias Sammet  Frank Tischer  Rummut Alex Holzwarth  Eric Singer:  Laulajat Tobias Sammet – Gabriel Laymann  Michael Kiske – Lugaid Vandroiy  David DeFeis – Friar Jakob  Ralf Zdiarstek – Bailiff Falk von Kronberg  Sharon den Adel – Anna Held  Rob Rock – Bishop Johann von Bicken  Oliver Hartmann – Pope Clement VIII  André Matos – Elderane the Elf  Kai Hansen – Regrin the Dwarf  Timo Tolkki – Voice in the Tower  Bob Catley – Tree of Knowledge
Muusikot > The Scarecrow -tarina

| --- | --- |
 Soittajat Basso Tobias Sammet  Kitara Kai Hansen  Oliver Hartmann  Bruce Kulick  Sascha Paeth  Henjo Richter  Rudolf Schenker  Kosketinsoittimet Jens Johansson  Simon Oberender  Sascha Paeth  Michael ”Miro” Rodenberg  Rummut Felix Bohnke  Alex Holzwarth  Eric Singer:  Laulajat Russell Allen  Bob Catley  Alice Cooper  Oliver Hartmann  Roy Khan  Michael Kiske  Jørn Lande  Andre Matos  Klaus Meine  Jon Oliva  Tim ”Ripper” Owens  Tobias Sammet  Eric Singer  Amanda Somerville  Cloudy Yang  Ralf Zdiarstek
Julkaisut

The Metal Opera (2001)
The Metal Opera Part II (2002)
The Scarecrow (2008)
The Wicked Symphony (2010)
Angel of Babylon (2010)
The Mystery of Time (2013)
Ghostlights (2016)
Moonglow (2019)
A Paranormal Evening with the Moonflower Society (2022)
Here Be Dragons (2025)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tobias Sammetin sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Avantasia Myspacessa (englanniksi)
Lost in Space -e-kortti (englanniksi)
| n k Avantasia |
| --- | --- |
 Tobias Sammet 
Studioalbumit:  The Metal Opera  The Metal Opera Part II  The Scarecrow  The Wicked Symphony  Angel of Babylon  The Mystery of Time  Ghostlights  Moonglow  A Paranormal Evening with the Moonflower Society 
Livealbumit:  The Flying Opera 
Videoalbumit:  The Flying Opera 
Kokoelmat: Lost in Space Part I & II The Metal Opera: Pt 1 & 2 – Gold Edition 
EP:t:  Avantasia  Lost in Space Part 1  Lost in Space Part 2 
Singlet:  ”Avantasia”  ”Lost in Space”  ”Carry Me Over”  ”Drying for an Angel”  ”Sleepwalking”  ”Mystery of a Blood Red Rose”  ”The Raven Child”  ”Moonglow”  ”Misplaced Among The Angels” (Feat. Floor Jansen)  ”The Inmost Light” 
Muuta:  diskografia
Yösyöttö

| Yösyöttö |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Marja Pyykkö
Käsikirjoittaja:  Marko Leino
Perustuu:  Eve Hietamiehen romaaniin Yösyöttö
Tuottaja:   Markus Selin  Jukka Helle 
Kuvaaja:  Konsta Sohlberg
Lavastaja:  Sattva-Hanna Toiviainen
Pääosat:  Petteri Summanen Marja Salo Ria Kataja
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Solar Films
Levittäjä:  Nordisk Film
Ensi-ilta:  6. lokakuuta 2017
Kesto:  86 minuuttia
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  800 000 euroa
Katsojat:  201 105 (Suomessa)
Seuraaja:  Tarhapäivä
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Yösyöttö on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut suomalainen komediaelokuva, jonka on ohjannut Marja Pyykkö. Se perustuu Eve Hietamiehen samannimiseen romaaniin vuodelta 2010. Elokuvassa näyttelevät muun muassa Petteri Summanen, Ulla Tapaninen, Hannele Lauri, Niko Saarela, Ria Kataja, Pihla Viitala, Juha Muje, Lauri Tilkanen, Marjaana Maijala ja Marja Salo.
Elokuva valittiin New Yorkissa järjestettävän Nordic International Film Festivalin kilpasarjaan ja elokuva esitettiin 12. lokakuuta 2017 festivaalin avajaistilaisuudessa. Yösyötön englanninkielinen nimi on Man and a Baby. Elokuva voitti festivaalien parhaan elokuvan palkinnon (Best Nordic Feature 2017).
Elokuvalle on tehty jatko-osa nimeltään Tarhapäivä, jonka pääosissa ovat samat näyttelijät. Elokuva kuvattiin alkuvuonna 2019 ja sen ensi-ilta oli marraskuussa 2019.
Tuotanto

Elokuvan kuvaukset alkoivat elokuussa 2016.
Julkaisu

Elokuva vedettiin pois elokuvateatteriketju Finnkinon ohjelmistosta muutama päivä ennen ensi-iltaa, kun elokuvan levittäjä Nordisk Film ja Finnkino eivät päässeet sopimukseen elokuvan tuottojen jakamisesta. Tuottaja Markus Selinin mukaan kyse on siitä, että Finnkino haluaa aiempaa suuremman osuuden lipputuloista.
Yösyöttö sai ensi-iltansa 6. lokakuuta 2017 ja se keräsi ensimmäisen viikonlopun aikana 24 900 katsojaa. Elokuvaa esitettiin useissa vaihtoehtoisissa paikoissa, joskin elokuvan tuottaja Markus Selin arvioi, että katsojamäärä jäi noin puoleen verrattuna normaalilevitykseen. Toisena viikonloppuna se oli Suomen katsotuin elokuva 21 602 katsojalla, vaikka sitä ei edelleenkään esitetty Finnkinon teattereissa. Toisen viikonlopun jälkeen elokuvan oli nähnyt kaikkiaan 64 665 katsojaa. Finnkino kuitenkin pääsi joulukuussa Nordisk Filmsin kanssa sopuun ja Finnkinon teattereissa Yösyöttö sai ensi-iltansa 29.12.2017.
Vastaanotto

| Vastaanotto> Arvostelupisteet.Julkaisu | Vastaanotto> Arvostelupisteet.Pisteet |
| --- | --- |
Film-O-Holic.com: 
Rantapohja: 
Turun Sanomat: 
V2.fi: 
Aamulehti: 
Episodi: 
Helsingin Sanomat: 
Hufvudstadsbladet: 
smackthejack.net:
James Dyson

| James Dyson |
| --- | --- |
 James Dyson vuonna 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 1947 (ikä 77) Cromer, Norfolk, Englanti
Muut tiedot
Koulutus: Royal College of Art
Tunnustukset:  Brittiläisen imperiumin ritarikunta
Aiheesta muualla
Kotisivu
James Dyson (s. 2. toukokuuta 1947) on brittiläinen keksijä, yrittäjä ja miljardööri. Dyson-yhtiö on tunnettu esimerkiksi pölynimureista ja muista kodinkoneista.
Elämäkerta

James Dyson syntyi 2. toukokuuta 1947 Cromerissa Englannin Norfolkissa. Lapsena hän kävi koulua arvostetussa Gresham’s Schoolissa. 1960-luvulla hän opiskeli sisustusta ja huonekalujen suunnittelua Royal College of Art -yliopistossa. 1970-luvulla Dyson oli mukana suunnittelemassa sittemmin Ison-Britannian asevoimien käyttämää Rotork Sea Truck -maihinnousuvenettä.
Dysonin ensimmäinen menestynyt keksintö oli Ballbarrow. Ballbarrow on tavallinen kottikärry, mutta tavanomaisen renkaan sijaan kärryissä on kumipallo, joka helpottaa kärryn työntämistä pehmeällä maalla. Dyson valmisti kärryään vuonna 1974 perustamansa yrityksen kautta ja se sai vuonna 1977 Building Design Innovation-palkinnon. Vuonna 1978 hän alkoi puolestaan kehittää sylinteripölynimuria, joka poikkesi perinteisemmistä pölynimureista, sillä imuri ei vaatinut pölypussia. Hieman yli 5 000:n prototyypin valmistamisen jälkeen malli oli valmis vuonna 1983, mutta Dyson ei löytänyt imurilleen aluksi valmistajaa. Lopulta vuonna 1986 Dysonin malli G-Force tuotiin markkinoille Japanissa paikallisen yrityksen avulla. G-Forcen myöhempi vuonna 1993 julkaistu malli Dyson DC01 oli kansainvälinen menestys.
Kaikki Dysonin keksinnöt eivät menestyneet. Yksi epäonnistumisista oli vuonna 2000 julkaistu vaatteidenpesukone Contrarotator eli CR01. Kaksirumpuisen pesukoneen oli tarkoitus kuivattaa pyykki tavallista nopeammin, mutta kallista laitetta myytiin vain vähän. Toinen suuri menestys oli kuitenkin vuonna 2006 julkaistu Airblade, edelleen kehitelty versio käsien kuivaajasta.
Forbesin mukaan Dysonin omaisuus oli lokakuussa 2020 6,5 miljardia Yhdysvaltain dollaria, mikä teki hänestä maailman 268. rikkaimman henkilön. Dyson julkaisi vuonna 1997 omaelämäkerran Against the Odds ja vuonna 1998 hänestä tuli Brittiläisen imperiumin ritarikunnan jäsen. Vuonna 2002 perustettu James Dyson Foundation jakaa esimerkiksi palkintoja ja avustuksia nuorten kannustamiseksi tekniikan alalla.
Kiistanalaisemmin Dyson tunnettiin myös näkyvänä kovan Brexitin kannattajana ja rahoittajana, Dysonin mukaan sopimukseton ero Euroopan unionista loisi Britannialle uusia mahdollisuuksia globaaleilla markkinoilla. Brexitin toteuduttua Dyson kuitenkin ilmoitti siirtävänsä yhtiönsä pääkonttorin Britanniasta Singaporeen mikä sai aikaan syytöksiä tekopyhyydestä ja kaksinaamaisuudesta.
Dyson DC01.
Hiirihaukat

| Hiirihaukat |
| --- | --- |
 Soreahiirihaukka (Buteo magnirostris)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Suku::  Hiirihaukat Buteo  Lacépède, 1799
Katso myös
   Hiirihaukat Wikispeciesissä   Hiirihaukat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hiirihaukat (Buteo) on haukkojen heimoon kuuluva päiväpetolintusuku, johon kuuluu Birdlife Suomen mukaan 26 lajia. Sukuun kuuluu noin 9 prosenttia kaikista päiväpetolinnuista ja 12 prosenttia haukkojen heimon lajeista.
Koko ja ulkonäkö

Hiirihaukat ovat suurehkoja, pitkä-, pyöreä- ja leveäsiipisiä lintuja, joilla on pyöreä ja leveä pyrstö, vankka ruumiinrakenne ja enimmäkseen tumma höyhenpuku. Jalat ovat melko lyhytvarpaiset, mutta hyvin tehokkaat saalistamiseen. Siipiväli vaihtelee metristä vähän yli puoleentoista metriin. Naaraat ovat hieman koiraita kookkaampia. Suvun edustajien koko vaihtelee 200 grammaa painavista koiraspuolisista soreahiirihaukoista yli kaksi kiloa painaviin mongolianhiirihaukkanaaraisiin.
Levinneisyys

Hiirihaukkoja tavataan viidellä mantereella sekä useilla valtamerisaarilla, mutta Australiasta ne puuttuvat. Euroopassa tavataan kolmea lajia, joiden kaikkien levinneisyys ulottuu myös muille mantereille. Piekana ja sitä etelämpänä elävä hiirihaukka kuuluvat myös Suomen pesimälinnustoon. Arohiirihaukka pesii Euroopassa vain Balkanin niemimaalla.
Elintavat

Hiirihaukat ovat enimmäkseen savannien ja muiden aukeiden alueiden petolintuja. Useimmat lajit elävätkin trooppisten seutujen avoimilla mailla. Niitä tavataan myös metsissä.
Hiirihaukat ovat liitolentäjiä, jotka kaartelevat vaivattomasti heikossakin tuulessa tai nousevissa ilmanpyörteissä. Ne ovat helposti havaittavia ja kuuluvat parhaiten tunnettuihin haukkalajeihin, sillä niillä on tapana liidellä laiskasti ympyrää ilmassa ja oleilla näkyvällä tähystyspaikalla. Hiirihaukat saalistavat yleensä tähystyspaikaltaan ja pudottautuvat sieltä nappaamaan saaliin.
Lajit

Hiirihaukka (Buteo buteo)
Afrikanhiirihaukka (Buteo augur)
Kapinhiirihaukka (Buteo rufofuscus)
Savannihiirihaukka (Buteo auguralis)
Piekana (Buteo lagopus)
Kuningashiirihaukka (Buteo regalis)
Mongolianhiirihaukka (Buteo hemilasius)
Arohiirihaukka (Buteo rufinus)
Madagaskarinhiirihaukka (Buteo brachypterus)
Vuorihiirihaukka (Buteo oreophilus)
Patagonianhiirihaukka (Buteo ventralis)
Amerikanhiirihaukka (Buteo jamaicensis)
Havaijinhiirihaukka (Buteo solitarius)
Sirohiirihaukka (Buteo albonotatus)
Galapagosinhiirihaukka (Buteo galapagoensis)
Preeriahiirihaukka (Buteo swainsoni)
Andienhiirihaukka (Buteo albigula)
Luhtahiirihaukka (Buteo brachyurus)
Viheltäjähiirihaukka (Buteo platypterus)
Hispaniolanhiirihaukka (Buteo ridgwayi)
Ruostehiirihaukka (Buteo lineatus)
Aasianhiirihaukka (Buteo japonicus)
Eteläafrikanhiirihaukka (Buteo trizonatus)
Himalajanhiirihaukka (Buteo refectus)
Harmaaraitahaukka (Buteo nitidus)
Tummaraitahaukka (Buteo plagiatus)
Valto

| Valto |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  18. huhtikuuta
– ruotsinkielinen:  –
– ortodoksinen:  11. helmikuuta,  9. heinäkuuta
Muunnelmia:  Walto
Vastineita eri kielissä:  Valdemar, Waldemar, Valde
Nimen alkuperä:  Valdemar
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valto on suomalainen miehen etunimi, muunnelma skandinaavisesta Valdemar-nimestä. Vuoden 2019 loppuun mennessä Suomessa on rekisteröity 2 537 Valtoa.