stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tulikärki

| Tulikärki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Alaheimo::  Picinae
Suku::  Tulikärjet Campephilus
Laji::  melanoleucos
Kaksiosainen nimi
 Campephilus melanoleucos  (J.F. Gmelin, 1788) 

Katso myös
   Tulikärki Wikispeciesissä   Tulikärki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tulikärki (Campephilus melanoleucos) on eteläamerikkalainen tikka. Sen esiintymisalue ulottuu Panaman länsiosista Boliviaan, Paraguayhin, eteläiseen Brasiliaan ja Argentiinan pohjoisimpiin osiin. Lajista tunnetaan kolme alalajia. Johann Friedrich Gmelin kuvaili lajin holotyypin Surinamesta vuonna 1788.
Tuulen nopeus

Tuulen nopeus on meteorologinen suure, jolla on suora yhteys tuulen voimakkuuteen. Tuulennopeuteen vaikuttaa ilmanpaine. Ilmanpaineen vaihdellessa pienellä alueella paljolti syntyy fysikaalinen voima, joka lisää tuulen nopeutta erittäin suureksi ja sitä myötä aiheuttaa erittäin voimakkaita tuulia. Tällaista tapahtuu matalapaineen vallitessa alueella. Nopeita ja voimakkaita tuulia esitetään sääkartoilla isobaareilla. Suomen merialueilla ei ole havaittu hirmumyrskyjä, mutta tunturialueilla on joskus mitattu tuulen keskinopeudeksi 40 m/s, ja yksittäisissä puuskissa tuulen nopeus on ollut jopa 50 m/s. Maailman suurin tuulen nopeus on mitattu Barrow Islandissa Australiassa 10.4.1996, joka oli 113 m/s. Tuulen voimakkuus on määritelty siten, että tuulen nopeuden ollessa 1-3 m/s puhutaan heikosta tuulesta, nopeuden ollessa 4-7 m/s se on kohtalaista, nopeuden ollessa 8-13 m/s se on navakkaa, nopeuden ollessa 14-20 m/s se on kovaa, nopeuden ollessa 21-24 m/s puhutaan myrskystä, nopeuden ollessa 25-28 m/s puhutaan kovasta myrskystä, nopeuden ollessa 29-32 puhutaan ankarasta myrskystä ja nopeuden ylittäessä 33 m/s puhutaan hirmumyrskystä. Tuulen voimakkuus on määritelty myös sen mukaan, miten se vaikuttaa maalla ja merellä. Maa-alueilla vaikuttavuutta on arvioitu useiden seikkojen mukaan, kuten miten tuuli tuntuu iholla, miten se näkyy puiden oksistossa, milloin se katkoo oksia, milloin se katkoo puita, milloin se irrottaa puita juurineen ja milloin se saattaa siirtää rakennuksia. Hirmumyrsky tuhoaa rakennuksia kokonaan. Merialueilla tuulen vaikuttavuutta on arvioitu myös useiden seikkojen mukaan, kuten kuinka pitkiä aaltoja tuuli aiheuttaa, milloin aallot vaahtoavat, milloin aallot murtuvat ja milloin aaltojen pärske kadottaa laivat näkyvistä. Hirmumyrskyjen aikaan meri vaahtoaa niin, että se on kokonaan valkoisena vaahdosta.
Aiheesta muualla

https://www.foreca.fi/sääpedia/r9f1rehk
Xak

| Xak |
| --- | --- |
Kehittäjä:  MicroCabin
Julkaisija:  MicroCabin
Lajityyppi:  tietokoneroolipeli
Ensijulkaisu:  Xak: The Art of Visual Stage (1989)
Aiheesta muualla
MobyGames
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Xak (jap. サーク) on ohjelmistoyritys MicroCabinin luoma tietokoneroolipelisarja, joka sai alkunsa vuonna 1989, kun Xak: The Art of Visual Stage julkaistiin. Ykkösosaa on sittemmin seurannut kolme jatko-osaa sekä pari spin-off-peliä. Xak-pelien ympäristölle ovat tyypillisiä high fantasy -ainekset sekä ihmisrodun kansoittamaa Xak-maailmaa uhkaavat demonit, jotka Latok – pelisarjan päähenkilö – on ottanut voitettavakseen.
Xak-pelejä ei ole virallisesti julkaistu muualla kuin Japanissa yhtä ladattavaa henkilökohtaisille tietokoneille julkaistua versiota lukuun ottamatta. Retropelejä myyneen WOOMB-verkkokaupan kokoelmaan lisättiin sarjan ensimmäinen osa helmikuussa 2007 englanniksi käännettynä, mutta vuodesta 2008 lähtien sivusto on pysynyt suljettuna. Xak-pelit ovat saaneet myös eri faniyhteisöjen tekemiä käännöksiä.
Pelaaminen

Xak-sarjan pelimekaniikka on pääpiirteissään sama kaikissa osissa. Pelaajan ohjaaman Latokin liikkuma-alueita ovat luolastot ja kaupungit. Pelin tapahtumat etenevät pelaajan voittaessa matkallaan kohtaamiaan päävastuksia ja keskustellessa tiettyjen NPC-hahmojen kanssa. Pelien PC Engine -julkaisuissa juonen keskeisimmät kohtaukset esitetään anime-tyylisten animaatioiden muodossa ääninäytellyin dialogein.
Kuten muissa perinteisissä roolipeleissä, hahmoa kehitetään tasopohjaisella järjestelmällä. Voittaessaan luolastoalueilla esiintyviä vihollisia Latok saa tasoaan korottavia kokemuspisteitä, joiden määrä on sitä suurempi, mitä haastavampi vastustaja on. Tasonnoston ansiosta hahmon osumapisteet, vahvuus ja puolustuskyky paranevat. Tarinan lisäksi Xak-pelit ovat suoraa jatkoa toisilleen myös siinä määrin, että seuraava peli alkaa suunnilleen siitä tasoarvosta, mihin edellisosassa jäätiin. Tasoja voidaan hankkia kutakin peliä kohden enintään 25, poikkeuksena tosin Xak: The Tower of Gazzel: pelin aloitustaso on 50, mutta koska The Tower of Gazzelissa ei jaeta kokemuspisteitä, tätä tasolukua ei voida myöskään korottaa.
Alustat

Jokainen Xak-pääsarjan peli on aina aluksi julkaistu jollekin NEC:n valmistamalle koneelle. Näitä ovat olleet NEC PC-8801, NEC PC-9801 sekä PC Engine. Ottamatta huomioon Xak III: The Eternal Recurrencea kaikki Xak-pelit ovat saaneet myös MSX 2 -version. Edellä mainittujen lisäksi pelisarjan alustoina ovat olleet Sharp X68000, Super Famicom ja FM Towns. 2000-luvulla pelien alkuperäisjulkaisuja käännettiin muille alustoille.tarvitaan parempi lähde
Sarjakuva

Mangapiirtäjä Seta Noriyasun kuvittama ja käsikirjoittama [Another] Xak -sarjakuva julkaistiin vuonna 1992 ilmestyneessä Comic PC World/Comic Saga -aikakauslehden numerossa. Sarjakuva sijoittuu juonellisesti suunnilleen Xak III: The Eternal Recurrencen aikoihin. Se kertoo Latokin ja hänen tovereidensa matkasta vuosisatojen takaiseen menneisyyteen, jossa he tapaavat monia pelisarjassa esiintymättömiä henkilöitä sekä Latokille sukua olevan Duel-jumalan ruumiillisessa hahmossa. Cliffhangeriin päättynyttä tarinaa ei voitu kuitenkaan jatkaa, vaikka sarjakuva oli aluksi suunniteltu kaksiosaiseksi; syynä oli Comic PC Worldille koitunut konkurssi.
Yleisön toivomuksesta [Another] Xak julkaistiin uudestaan vuonna 1995 fanitekoisena dōjinshi-versiona. Seta Noriyasua pyydettiin silti jatkamaan luomaansa 130-sivuista sarjakuvaa 60 sivulla, jotta se olisi saanut jatkoa ja ylittänyt halvempaan taskukirjajulkaisuun vaaditun 200 sivun rajan. Vedoten moneen muuhun työn alla olevaan hankkeeseen ja siihen, ettei hän laskenut kyseistä sarjakuvaa parhaimpiin töihinsä, Noriyasu päätti olla pidentämättä [Another] Xakia.
Aiheesta muualla

XyZ: A Tribute to the Xak, Ys and Zelda Series (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
-pelisarja
| --- | --- |
Pääsarja:   Xak: The Art of Visual Stage  Xak II: The Rising of the Red Moon  Xak III: The Eternal Recurrence 
Spin-offit:   Fray in Magical Adventure  Xak: The Tower of Gazzel  The Tower of Cabin 
Muut:   Xak I & II
Yhdysvaltain presidentinvaalit 1980

Yhdysvaltain vuoden 1980 presidentinvaalit pidettiin 4. marraskuuta 1980. Republikaanipuolueen ehdokas Ronald Reagan voitti demokraattiehdokkaan ja istuvan presidentin Jimmy Carterin. Kolmanneksi tuli sitoutumaton ehdokas, republikaani John B. Anderson.  Monien analyytikkojen mukaan presidentti Jimmy Carterin kykenemättömyys ratkaista Iranin panttivankikriisi johti lopulta hänen tappioonsa Reaganille.
Esivaalit > Republikaaninen puolue

Ehdokkaat
John B. Anderson,  Illinois
Howard Baker, Tennesseen senaattori
George H.W. Bush, CIA-johtaja
John Connally, Texasin kuvernööri,
Phil Crane, edustajainhuoneen jäsen Illinoisista
Bob Dole, Kansasin senaattori
Ronald Reagan, Kalifornian kuvernööri
Reagan voitti esivaalit ja valitsi varapresidenttiehdokkaakseen George H. W. Bushin.
Esivaalit > Demokraattinen puolue

Ehdokkaat
Jerry Brown, Kalifornian kuvernööri
Jimmy Carter, istuva presidentti
Edward M. Kennedy, Massachusettsin senaattori
Presidentti Carterin uudelleenvalinnan haastoi liberaali senaattori Edward  "Ted" Kennedy. Kennedyn kampanja, vaikka oli hän paljon vetovoimaisempi ja kampanja persoonallisempi kuin Carterin, oli huonosti organisoitu ja se ei pystynyt pääsemään ylitse henkilökohtaisista ongelmista, eritoten vuoden 1969 auto-onnettomuudesta, jossa menehtyi Kennedyn naispuolinen sihteeri hämärissä olosuhteissa. Vaikkakin puolueen yhtenäisyys Iranin panttivankikriisissä antoi Carterille johtoaseman alkuvaiheessa ja pakotti Brownin pois kisasta, Kennedy teki myöhemmin paluun. Demokraattisen puolueen valtakunnallisessa kokouksessa Kennedy hyväksyi ehdokkuuden ja vaati liberaalimpaa asennetta puolueelle puheessa minkä monet näkivät hänen uransa parhaimpana.
Tulokset

Ronald Wilson Reagan republikaani 43 903 230 ääntä (50,7 %) 489 valitsijamiestä
James Earl "Jimmy" Carter demokraatti 35 480 115 ääntä (41 %) 49 valitsijamiestä
John Bayard Anderson 5 719 850 ääntä (6,6 %) ei valitsijamiehiä
Ed Clark 921 128 ääntä (1,1 %) 0 David H. Koch ei valitsijamiehiä
Barry Commoner 233 052 ääntä (0,3 %) ei valitsijamiehiä
Tuulen kuningas

Tuulen kuningas on Marguerite Henryn kirjoittama romaani, joka ilmestyi englanniksi vuonna 1948 nimellä King of the Wind ja suomeksi 1963.
Juoni

Agba-poika asuu Marokossa ja on muslimi. Heillä on paasto menossa parasta aikaa. Agballa on raudikkotamma, joka synnyttää orivarsan, Šamin. Varsan nimi on arabiaa ja tarkoittaa aurinkoa. Šamilla on jalassaan nopeuden merkki eli valkoinen täplä ja rinnassa tähkä, joka tarkoittaa epäonnea. Epäonnenmerkki alkaa vaikuttaa heti, sillä Šamin äiti kuolee melkein heti synnytyksen jälkeen. Pian Marokon sulttaani ilmoittaa, että Šamin ja muidenkin hevosten on lähdettävä Ranskaan nuorelle lapsihallitsijalle.
Kuninkaan miehet tietenkin vain pilkkasivat hevosia, ja laittoivat ne töihin. Šam joutui kokin ratsuksi. Kokilla meni hermot ja hän laittoi Šamin myyntiin eikä Agba tiennyt asiasta mitään. Šam myytiin sitten työhevoseksi ja Agba halusi mukaan. Šamin silloinen omistaja käytti Agbaa töissä, ilman palkkaa ja ruokaa. Sitten eräs britti näki, kuinka kauppias kidutti Šamia ja päätti ostaa tämän sekä ottaa mukaan Agban ja hänen kissansa.
Englannissa Agban olot paranevat, mutta siellä hän on myös jonkin aikaa vankilassa. Kun Agba pääsi vankilasta pois, hänet otti huostaansa eräs brittiläinen kreivi. Kreivi suuttui yhdessä vaiheessa Agballe ja Agba oli kaksi vuotta soilla töissä.
Kun kreivi huomasi, että Šam oli kreivin parhaan tamman mies, hän päätti hakea Agban takaisin. Šam sai kolme varsaa, jotka olivat kaikki aivan Šamin näköisiä. Varsat olivat nimeltään Ruipelo, Cade ja Regulus. Kreivi kertoi Agballe, että hän oli pahasti velkaantunut ja hän saisi maksettua lainansa takaisin vain, jos joku Šamin pojista voittaisi Newmarketin kisat. Kisoissa oli palkintona kuningattaren lahjoittama tuhat guineaa sisältävä kukkaro. Regulus voitti kaksivuotiaiden kilvan, Cade kolmivuotiaiden ja Ruipelo oman sarjansa. Myöhemmin Šam itse kuoli vasta 29-vuotiaana.
Under Construction (täsmennyssivu)

Under Construction voi viitata seuraaviin:
Under Construction, rap-artisti Missy Elliottin albumi vuodelta 2002
Under Construction, brittiläisen rockyhtye Gentle Giantin kokoelma vuodelta 1997
Under Construction, Part II, Timbalandin ja Magoon albumi
Under Construction, kanadalaisen rockyhtye Prismin varhainen nimi.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Under Construction”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Yhdysvaltain presidentinvaalit 2000

Yhdysvaltain vuoden 2000 presidentinvaalit pidettiin 7. marraskuuta 2000. Republikaanisen puolueen ehdokas, Texasin istuva kuvernööri George W. Bush, joka on aikaisemman presidentin George H. W. Bushin poika, voitti demokraattien ehdokkaan, istuvan varapresidentin Al Goren.
Vaalien tuloksen ratkeaminen kesti 12. joulukuuta asti. Floridassa pieni voittomarginaali aiheutti pakollisen äänten uudelleenlaskennan ja laskentatilanne päätyi lopulta Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen. Oikeuden päätös (5-4) 12. joulukuuta lopetti uudelleenlaskennat, jolloin Floridan äänet laskettiin Bushille, joka siten voitti vaalit. Tämä oli neljäs kerta Yhdysvaltojen historiassa, kun voittanut ehdokas ei saanut äänienemmistöä.
Floridan tuloksen viivästyminen

Vaalien lopullisen tuloksen ratkeaminen jäi riippumaan Floridasta, jossa pieni voittomarginaali aiheutti pakollisen äänten uudelleenlaskennan. Tietyissä piirikunnissa aloitettiin lakiteitse lisää uudelleenlaskentoja, ja lopulta kiista päätyi Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen. Oikeuden päätös (5-4) 12. joulukuuta lopetti uudelleenlaskennat, jolloin Floridan äänet laskettiin Bushille ja tämä voitti siten vaalit.
Äänieroksi Floridassa saatiin ehdokkaiden välillä 537 ääntä.
| Ehdokas | Äänet | Prosentti | Puolue |  |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| George W. Bush | 2 912 790 | 48,850 | Republikaanit |  |  |
| Al Gore | 2 912 253 | 48,841 | Demokraatit |  |  |
| Ralph Nader | 97 421 | 1,633 | Vihreät |  |  |
| Patrick J. Buchanan | 17 412 | 0,292 | Reformipuolue |  |  |
| Harry Browne | 16 102 | 0,270 | Libertaarit |  |  |
| John Hagelin | 2 274 | 0,038 | Luonnonlain puolue |  |  |
| Howard Phillips | 1 378 | 0,023 | Perustuslakipuolue |  |  |
| Muut | 3 027 | 0,051 | – | – |  |
| Yhteensä | 5 962 657 | 100 | – | – |  |
Lähde: CBSCBS_Florida"
Lopputulokset

George W. Bush, Republikaanit,  50 460 110 ääntä 47,9 %, 271 valitsijamiestä
Al Gore, Demokraatit, 51 003 926 ääntä 48,4 %, 266 valitsijamiestä
Ralph Nader, Vihreät, 2 883 105 ääntä 2,7 %, ei valitsijamiehiä
Pat Buchanan, Reformipuolue, 449 225 ääntä 0,4 %, ei valitsijamiehiä
Harry Browne, Libertaarit, 384 516 ääntä 0,4 %, ei valitsijamiehiä
Howard Phillips, Perustuslakipuolue, 98 022 ääntä 0,1 %, ei valitsijamiehiä
John Hagelin, Luonnonlain puolue, 83 702 ääntä 0,1 %, ei valitsijamiehiä
muut 54 652 ääntä 0,1 %
yhteensä 105 417 258 ääntä 100  % 538 valitsijamiestä
voittoon tarvittavat valitsijamiehet 270
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Yhdysvaltain presidentinvaalit 2000 Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain presidentinvaalit 2000
| --- | --- |
Demokraattien ehdokkaat (Esivaalit):   Valitut Al Gore (presidentti) Joe Lieberman (varapresidentti) Muut Bill Bradley Lyndon LaRouche Paul Wellstone 
Republikaanien ehdokkaat (Esivaalit):   Valitut George W. Bush (presidentti) Dick Cheney (varapresidentti) Muut Lamar Alexander Gary Bauer Pat Buchanan Herman Cain Elizabeth Dole Jack Fellure Steve Forbes Orrin Hatch John Kasich Alan Keyes Andy Martin John McCain Dan Quayle Bob Smith 
Muut:  Sitoutumattomat ja kolmannen puolueen ehdokkaat Yhdysvaltain presidentinvaaleissa 2000
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:United States presidential election, 2000
Käännös suomeksi
Wisam al-Abdi

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- |
Syntymäaika: 2. huhtikuuta 1979 (ikä 45)
Syntymäpaikka: Bouthedi, Tunisia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 186 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2000–2006 2007–2008 2008–2011 |  CS Sfaxien  Zamalek  Espérance |  ? (2) 17 (1) 9 (0) |
Maajoukkue
| 2005–2008 |  Tunisia | 11 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Wisam al-Abdi (myös Wissem Abdi, arab. وسام العابدي‎, s. 2. huhtikuuta 1979 Bouthedi) on tunisialainen uransa lopettanut jalkapalloilija. Puolustajana pelannut el-Abdi edusti Tunisian pääsarjassa CS Sfaxienia ja Espérancea. Hän voitti uransa aikana kolme Tunisian mestaruutta.
Ura

Al-Abdi aloitti uransa CS Sfaxienissa vuonna 2000, jossa hän pelasi aina vuoteen 2006 asti, voittaen muun muassa Tunisian mestaruuden vuonna 2005. Al-Abdi siirtyi Egyptiin Zamalekiin tammikuussa 2007 ja allekirjoitti sopimuksen vuoteen 2009 asti. Hän voitti joukkueensa kanssa Egyptin cupin vuonna 2008. Al-Abdi siirtyi kauden päätteeksi takaisin kotimaahansa tällä kertaa Espéranceen.
Ura > Maajoukkue

Al-Abdi on pelannut Tunisian maajoukkueessa 11 ottelua ja tehnyt niissä yhden maalin. Hän oli mukana vuoden 2008 Afrikan-mestaruuskilpailuissa.
Saavutukset

Egyptin cup: 2008
Tunisian mestaruus (3): 2005, 2009, 2010
Tunisian cup: 2004
Arabian Mestarien liiga (2): 2004, 2009
Tunisian liigacup: 2003
Aiheesta muualla

Transfermarkt[vanhentunut linkki] (saksaksi)
Weltfussball (saksaksi)
National Football Teams (englanniksi)
Tunisian joukkue – Maanosaliittojen cup 2005
1 Boumnijel |
2 Saïdi |
3 Essediri |
4 al-Abdi |
5 Jaziri |
6 Trabelsi |
7 Mhedhebi |
8 Nafti |
9 Guemamdia |
10 Ghodhbane |
11 Dos Santos |
12 Mnari |
13 Namouchi |
14 Chedli |
15 Jaïdi |
16 Fadhel |
17 Ben Saada |
18 Benachour |
19 Ayari |
20 Clayton |
21 Jemâa |
22 Kasraoui |
23 Haj Massaoud |
Valmentaja Lemerre
Tunisian joukkue – Jalkapallon AM-kilpailut 2008
1 Kasraoui |
2 Ghezal |
3 Haggui |
4 al-Abdi |
5 El Bekri |
6 Felhi |
7 Ben Saada |
8 Nafti |
9 Chikhaoui |
10 Zaïem |
11 Santos |
12 Mnari |
13 Ben Frej |
14 Zouaghi |
15 Jaïdi |
16 Mathlouthi |
17 Jemâa |
18 Mikari |
19 Meriah |
20 Ben Dhifallah |
21 Traoui |
22 Nefzi |
23 Chermiti |
Valmentaja Lemerre
Tšornomorsk

| Tšornomorsk Чорноморськ |
| --- | --- |
 Tšornomorskin kaupunkia (2016).
 vaakuna
 Tšornomorsk
 Koordinaatit: 46°19′50″N, 30°38′25″E 
Valtio:   Ukraina
Alue:  Odessan alue
Piiri:  Odessa
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  25 km²
Väkiluku (2021):  58 524
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Tšornomorsk (ukr. Чорноморськ, ennen vuotta 2016 Vladimir Iljitš Leninin mukaan Illitšivsk) on Mustanmeren rannalla Ukrainan Odessan alueella, Odessasta noin 20 kilometriä etelälounaaseen sijaitseva, kansallisesti merkittävä satamakaupunki.
Vuoden 2021 alussa siellä asui 58 524 asukasta (2013: 59 718 as.). Kaupunki oli ennen kesän 2020 aluehallintouudistusta osa Tšornomorskin kaupunkipiiriä, johon kuului lisäksi 7 200 asukkaan Oleksandrivkan kaupunkityyppinen taajama ja runsas 5 000 läheisten maaseutukylien asukasta. Heinäkuusta 2020 lähtien kaupunki on kuulunut Odessan piiriin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tšornomorsk Wikimedia Commonsissa
Toni Vilander

| Toni Vilander |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. heinäkuuta 1980 (ikä 44) Kankaanpää
Kansalaisuus:   Suomi
Moottoriurheilija
WeatherTech SportsCar Championship
Nykyinen talli:  Risi Competizione
Aikaisemmat sarjat
2004 2005 2006-2009 2012 2012-2015:  Formula 3 Euroseries GP2 FIA GT Championship FIA GT1 World Championship FIA World Endurance Championship
Mestaruudet
2007-2008 2014 2018 2019:  FIA GT Championship - GT2 FIA WEC - LMGTE Pro Pirelli World Challenge - GT Blancpain GT World Challenge
Aiheesta muualla
Kotisivu
Toni Markus Vilander (s. 25. heinäkuuta 1980 Kankaanpää) on suomalainen moottoriurheilija. Hän on kilpaillut muun muassa Italian Formula Renault -luokassa voittaen sarjan mestaruuden vuonna 2002 ja Italian GT-mestaruussarjassa voittaen sarjan mestaruuden vuonna 2006.
Ura

Vuonna 2005 Vilander ajoi GP2-sarjassa neljä kilpailua ollen parhaimmillaan 8. Samalla kaudella Vilander jatkoi uraansa Italian Formula 3000 -sarjassa ollen sarjan neljäs.
Vuonna 2006 Vilander voitti Italian GT Championship -sarjan (Campionato Italiano Gran Turismo) mestaruuden.
Vuonna 2007 Vilander voitti FIA GT Championship -sarjan GT2-luokan mestaruuden yhdessä Dirk Müllerin kanssa.
Vuonna 2008 Vilander voitti FIA GT Championship -sarjassa GT2-luokan mestaruuden ajaessaan Gianmaria Brunin kanssa AF Corse -tallille.
Vilander on osallistunut Le Mansin 24 tunnin ajoon ensimmäisen kerran vuonna 2008 ja vuodesta 2010 alkaen lähes joka vuosi. Vuosina 2012 ja 2014 hän on voittanut GTE Pro -luokassa yhdessä Giancarlo Fisichellan ja Gianmaria Brunin kanssa AF Corse -tallissa. Vuonna 2012 auto vaurioitui harjoituksissa ennen kilpailua, mutta autoon saatiin uusi runko johon osat siirrettiin ja autokunta osallistui kilpailuun ilman harjoituksia tai aika-ajoa. Vuosina 2016 ja 2017 Vilander osallistui kilpailuun Risi Competizione -tallissa.
Vuonna 2013 Vilander kilpaili FIA World Endurance Championship -sarjassa (FIA WEC). Sarjan kaudella 2014 Vilander ja Gianmaria Bruni ajoivat AF Corse -tallissa LMGTE Pro -luokan mestaruuteen. Kaudella 2015 Vilander ja Bruni sijoittuivat sarjassa toiseksi.
Vuonna 2016 Vilander ajoi WeatherTech SportsCar Championship -sarjassa Giancarlo Fisichellan kanssa Risi Competizione tallissa.
Vuonna 2017 Vilander voitti Bathurstin 12 tunnin ajon yhdessä Craig Lowndesin ja Jamie Whincupin kanssa Maranello Motorsport -tallissa Ferrari 488 GT3 -autolla. Vilander ajoi myös kilpailun nopeimman kierroksen. Intercontinental GT Challenge -sarjaan kuuluvassa kilpailussa Vilander otti paalupaikan ja Allan Simonsen -palkinnon Maranello Motorsport -tallille.
Vuonna 2018 Vilander voitti Pirelli World Challenge -sarjan mestaruuden. Vilander voitti myös vuonna 2019 sarjan mestaruuden, jonka nimi oli vaihtunut GT World Challenge -nimelle. Vuoden 2019 aikana R. Ferri Motorsport -tallissa ajoparina olivat Daniel Serra ja Miguel Molina eri kilpailuissa.
Vuonna 2022 Vilander ajoi FIA World Endurance Championship -sarjassa AF Corse -tallissa.
Muuta

Kaudella 2013 Toni Vilander liittyi MTV3:n Formula 1 -lähestysten asiantuntijaksi paikkaamaan matkustamista vähentänyttä Mika Saloa. Vilander teki kommentaattoridebyyttinsä Abu Dhabin GP:ssa. Vuonna 2022 Vilander siirtyi televisio-oikeuksien mukana Viaplayn F1-asiantuntijaksi.
Vilander omistaa Kankaanpäässä toimivan Varikko-nimisen ravintolan, jonka seiniä koristavat lukuisat autourheiluaiheiset muistoesineet, muun muassa Kimi Räikkösen viimeisen Ferrari-kisan ajohaalari.
Tulokset

| Väri | Tulos |
| --- | --- |
Kulta: Voittaja
Hopea: Toinen sija
Pronssi: Kolmas sija
Vihreä: Pistesijoitus
Sininen: Maaliin pistesijojen ulkopuolella
Sininen: Ei sijoittunut (NC)
Violetti: Keskeytti (Kesk.)
Punainen: Karsiutui (DNQ)
Punainen: Esikarsiutui (DNPQ)
Musta: Hylättiin (DSQ)
Valkoinen: Ei startannut (DNS)
Vaaleansininen: Vain harjoituksissa (PO)
Vaaleansininen: Perjantain testikuljettaja (TD)
Tyhjä: Kilpailu peruttiin (C)
Tyhjä: Ei harjoituksissa (DNP)
Tyhjä: Loukkaantunut tai sairas (Louk.)
Tyhjä: Kilpailukiellossa (EX)
Tyhjä: Ei saapunut (DNA)
Tyhjä: Vetäytyi (WD)
Lihavoitu: Paalupaikka
Kursivoitu: Nopein kierros
† – keskeytys ajoi yli 90 % kilpailupituudesta ja sai tuloksen.
Yläindeksi numero – Pistesijoitus sprinttikilpailussa Power Stage -erikoiskokeella.
* – Fanboost
G – Nopein aika-ajon lohkovaiheessa
Tulokset > Formula 3 Euroseries

| Kausi | Talli | Auto | Moottori | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2004 | Coloni Motorsport | Dallara F106/03/009 | Mugen | HOC1 15 | HOC2 12 | EST1 Kesk. | EST2 16 | ADR1   | ADR1   | PAU1   | PAU2   | NOR1   | NOR1   | MAG1   | MAG2   | NÜR1   | NÜR2   | ZAN1   | ZAN2   | BRN1   | BRN2   | HOC1   | HOC2   | 0 | 26. |
Tulokset > GP2

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | Coloni Motorsport | SMRFEA   | SMRSPR   | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | EURFEA   | EURSPR   | FRAFEA   | FRASPR   | GBRFEA   | GBRSPR   | GERFEA   | GERSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   | TURFEA   | TURSPR   | ITAFEA 15 | ITASPR 8 | BELFEA 14 | BELSPR 13 | BHRFEA   | BHRSPR   | 0 | 25. |