stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Helvettijärvi (Ruovesi)

| Helvettijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°56′37″N, 23°52′55″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Paloveden alue (35.32)
Laskuoja:  oja Hakajärveen 
Järvinumero:  35.321.1.017
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  140,2 m  
Rantaviiva:  1,077 km  
Pinta-ala:  2,243 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHelvettijärvi 
Helvettijärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Riekkolanperän kylän lähellä sijaitseva järvi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 2,2 hehtaaria ja se on 500 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 1,1 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Näsijärven–Ruoveden alueen (35.3) Paloveden alueella (35.32), jonka Paloveden lähialueeseen (35.321) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 140,2 metriä mpy.
Hycean-planeetta

Kokonaan valtameren peittämä planeetta.
Hycean-planeetta on kokonaan valtameren peittämä planeetta, jolla on vetypitoinen kaasukehä.
Näistä planeetoista monet ovat Maata kuumempia ja suurempia. Hycean-planeettojen merissä voi olla samanlaista mikrobielämää kuin Maan ääriolosuhteissa, muun muassa kuumissa lähteissä. Hycean-planeetan nimi tulee sanoista hydrogen ja ocean, vety ja valtameri.Hycean-planeetat ovat yleensä mini-Neptunuksia ja supermaapalloja. Ilmakehän lämpötila voi olla 200 °C.  Hycean-planeetta voi olla säteeltään 2,3–2,6 Maan sädettä ja massaltaan 5–10 Maan massaa.
Hycean-planeettojen elinkelpoinen vyöhyke on paljon leveämpi kuin maankaltaisten planeettojen.. Hycean-planeettojen elinkelpoisen vyöhykkeen sisimmällä reunalla elämä on mahdollista vain vuorovesilukkiutuneen planeetan pimeällä puolella.
Hiroshi Gamō

| Hiroshi Gamō> ガモウひろし.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. elokuuta 1962 (ikä 62)
Taiteilija
Kuuluisimpia töitä:  Tottemo! Luckyman
Hiroshi Gamō (jap. ガモウひろし, Gamō Hiroshi, 17. elokuuta 1962) on japanilainen mangaka, jonka tunnetuin manga on Tottemo! Luckyman.
Teokset

Tottemo! Luckyman
Boku wa Shonen Tantei Dan♪♪
Bakabakashino!!
Ralph Vaughan Williams

| Ralph Vaughan Williams |
| --- | --- |
 Williams vuonna 1913.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. lokakuuta 1872 Down Ampney, Gloucestershire
Kuollut: 26. elokuuta 1958 (85 vuotta) Lontoo
Kansalaisuus:  brittiläinen
Ammatti:  säveltäjä
Muusikko
Aktiivisena:  1901–1958
Tyylilajit:  länsimainen taidemusiikki, ooppera ja sinfonia 
Soittimet:  urut 
Levy-yhtiöt:  Decca Records 
Palkinnot
 Ansioritarikunta 
Aiheesta muualla
rvwsociety.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Ralph Vaughan Williams OM ([ˌreɪf ˌvɔːn ˈwɪljəmz]; 12. lokakuuta 1872 Down Ampney, Gloucestershire – 26. elokuuta 1958 Lontoo) oli brittiläinen säveltäjä.
Elämä

Ralph Vaughan Williams syntyi Down Ampneyn kylässä Gloucestershiressä vuonna 1872. Hän opiskeli Cambridgen yliopistossa historiaa ja musiikkia. Hänen ensimmäinen julkaistu sävellyksensä oli laulu ”Linden Lea”, joka julkaistiin säveltäjän ollessa 30-vuotias. Vuodesta 1904 lähtien Vaughan Williams keräsi useita englantilaisia kansanlauluja. Vaughan Williams sävelsi vuosina 1910–1957 yhdeksän sinfoniaa. Hän sävelsi vielä 1950-luvulla lajissaan harvinaisen tuubakonserton f-molli, joka on tuubakirjallisuuden klassikoita. Säveltäjä oli viimeisinä vuosinaan kuuro. Hän kuoli äkillisesti vuonna 1958 Lontoossa.
Vaughan Williams oli vuodesta 1953 naimisissa Ursula Vaughan Williamsin (1911–2007) kanssa, joka miehensä kuoleman jälkeen julkaisi tämän elämäkerran.
Teokset > Vokaalimusiikki

Linden Lea, yksinlaulu (1901)
Songs of Travel, laulusarja (1904)
Toward the Unknown Region kuorolle ja orkesterille Walt Whitmanin tekstiin (1906)
On Wenlock Edge, laulusarja tenorille, pianolle ja jousikvartetille (1909)
Five Mystical Songs baritonille, kuorolle ja orkesterille, teksti George Herbert (1911)
Messu g-molli a cappella -kuorolle (1922)
Three Shakespeare songs, teksti William Shakespeare (1925)
Sancta Civitas (The Holy City) oratorio, teksti suurimmaksi osaksi Ilmestyskirjasta  (1923–25)
Te Deum G-duuri (1928)
Dona nobis pacem Walt Whitmanin tekstiin (1936)
Serenade to Music kuudelletoista laulusolistille ja orkesterille Shakespearen tekstiin (1938)
Ten Blake songs, teksti William Blake (1957)
Teokset > Sinfoniat

Sinfonia 1 (”A Sea Symphony”) (1908)
Sinfonia 2 (”A London Symphony”) (1912)
Sinfonia 3 (”A Pastoral Symphony”) (1921)
Sinfonia 4 f-molli (1934)
Sinfonia 5 D-duuri (1943)
Sinfonia 6 e-molli (1947)
Sinfonia 7 (”Sinfonia Antarctica”) (1952)
Sinfonia 8 d-molli (1955)
Sinfonia 9 e-molli (1957)
Teokset > Muita sävellyksiä

Fantasia on a Theme by Thomas Tallis (1910)
The Lark Ascending (1914)
Oboekonsertto a-molli (1944)
Tuubakonsertto f-molli (1956)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ralph Vaughan Williams Wikimedia Commonsissa
The Ralph Vaughan Williams Society. (englanniksi)
Raksilan marketit

K-Citymarket Oulu Raksila
Raksilan marketit on Oulussa Raksilan kaupunginosassa sijaitseva kauppakeskittymä. Kolmen marketin keskittymä on rakennettu vuosina 1975–1976.
Vuonna 2002 Raksilan marketit eli K-Citymarket, Prisma ja Euromarket (nykyään Sale) nousivat yhteisellä päivittäistavaramyynnillä mitattuna Suomen suurimmaksi ruokakaupaksi ohittaen Helsingin Stockmannin 64,4 miljoonan euron päivittäistavaroiden yhteenlasketulla kokonaismyynnillä.
Entisen Euromarketin kiinteistössä toimii muun muassa Sale, Subway, apteekki, Ykkös Suutari ja löytötavaratoimisto.
Tammikuussa 2019 lakkautetun, Hallituskadulla toimineen Oulun pääpostin postipalvelut siirtyivät K-Citymarketin tiloihin 28. tammikuuta 2019.
Historiaa > 1975–1976 Markettien valmistuminen

Marketeista ensimmäisenä avasi E-liikkeeseen kuuluneen Oulun Osuuskaupan Eka-market (myöhemmin Euromarket), jonka avajaisia vietettiin 1. syyskuuta 1976. Sokos-market (myöhemmin Prisma) avattiin lokakuussa 1976. Rakennuksen rakensivät yhdessä Osuuskauppa Arina ja SOK. Arkkitehti Eila Mikkonen toimi rakennuksen pääsuunnittelijana. Viimeisenä valmistui Keskon Citymarket, jossa avajaiset olivat 1. joulukuuta 1976.
Historiaa > Vuosi 2010 Euromarket

Euromarket lopetti toimintansa Oulussa vuonna 2010. Arina osti kiinteistön ja liiketoiminnan, jolloin kiinteistön alakertaan avattiin S-market, joka muutettiin myöhemmin vuorokauden ympäri avoinna olevaksi Saleksi. Rakennuksen toisessa kerroksessa on ollut Euromarketin jälkeen urheiluliike ja nykyään siellä toimii Pohjois-Pohjanmaan löytötavaratoimisto.
Asemakaavan muutos ja marketien tulevaisuus

Raksilan kauppa-alueen uudistamista on pohdittu ja suunniteltu jo pitkään. Vuonna 2010 oli suunnitelmissa neljä vaihtoehtoista suunnitelmaa marketalueen kehittämiseksi. Vaihtoehtoina oli muun muassa nykyisen kauppakeskittymän kehittäminen nykyiselle paikalle, Oulun Energia Areenan uudisrakentaminen kauppakeskittymän paikalle tai uuden kauppakeskuksen rakentaminen Oulun rautatieasemalta katsottuna radan toiselle puolelle, Ratakadun ja junaradan väliin, jossa sijaitsee Oulun linja-autoasema ja Matkahuollon toimipiste.
Osuukauppa Arina osti vuonna 2010 Suomen Lähikaupan Raksilan Euromarketin liiketoiminnan. Tämä merkitsi, että Arina saa tulevasta liikekeskuksesta käyttöönsä kaksi kolmasosaa. Vuonna 2017 saatiin yhteistoimintasopimus, jonka mukaan kauppakeskittymä korvataan uudella liikekeskuksella, joka sijoittuu markettien nykyiselle paikoitusalueelle, Kajaanintien ja Ratakadun varteen. Oulun yhdyskuntalautakunta hyväksyi suunnitelman 18. huhtikuuta 2017. Uuden rakennuksen toteuttaminen kirjattiin tapahtuvan vuosina 2019–2021, jolloin uusi liikekeskus valmistuisi. Nykyisten marketien paikalle, Puu-Raksilan viereen tulisi 20 000 kerrosneliötä asuntorakentamiseen. Rakentaminen on kuitenkin edelleen suunnitteluasteella.
Aiheesta muualla

Raksilan marketin avajaistarjoukset vuodelta 1976 - öisin kulmilla pyöri legendaarinen autorinki (23.4.2017) (kaleva.fi)
K-Citymarket Oulu Raksila: Hyvin palveleva - jo vuodesta 1976! (www.facebook.com/pg/KcitymarketOuluRaksila)
Oulun Kaupunki, yhdyskunta ja ympäristöpalvelut: Raksilan market-alue (Arkistoitu – Internet Archive) (ouka.fi)
Hotellit kuntoon, Gordon Ramsay

| Hotellit kuntoon, Gordon Ramsay> Hotel Hell |
| --- | --- |

Kestoaika:  43 minuuttia
Pääosissa:  Gordon Ramsay
Alkuperämaa:   Englanti
Verkko:   Fox  Nelonen
Esitetty:  13. elokuuta 2012 – 26. heinäkuuta 2016
Tuotantokausia:  3
Jaksoja:  22
Vastaava(t) tuottaja(t):  Adeline Ramage Rooney Ben Adler Gordon Ramsay Patricia Llewellyn
Aiheesta muualla
IMDb 
Hotellit kuntoon, Gordon Ramsay (engl. Hotel Hell) on yhdysvaltalainen televisiosarja, jonka pääosassa on Gordon Ramsay joka pyrkii parantamaan yhdysvaltalaisten hotellien tasoa. Sarja alkoi yhdysvaltalaisella Fox-kanavalla 13. elokuuta 2012. Suomessa sarjan esittäminen alkoi Nelonen-kanavalla 31. heinäkuuta 2014.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Hotel Hell
Ihmeitä (albumi)

| Ihmeitä Laura Voutilainen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 11. lokakuuta 2011
 Tyylilaji: pop
 Levy-yhtiö: Warner Music
Listasijoitukset
  20.
Laura Voutilaisen muut julkaisut
| Suurimmat hitit 2010 | Ihmeitä 2011 | KokoNainen 2013 |
Ihmeitä on Laura Voutilaisen yhdestoista albumi, joka julkaistiin vuonna 2011. Se nousi Suomen virallisen listan sijalle 20, ja pysyi listalla yhteensä 5 viikkoa.
Kappaleet

Kaikki kappaleet on sovittanut Matti Kallio. Viimeinen kappale ”Ihmeitä” on instrumentaali, jolla Laura Voutilainen soittaa selloa.
Rakkaudesta – 4.23 (Winter Song, säv. Sara Bareilles, Ingrid Michaelson, san. Timo Kiiskinen)
Elämäni tie – 4.00 (säv. ja san. Timo Kiiskinen)
Ei kukaan muu – 4.04 (säv. ja san. Esa Kaartamo)
Ihmeitä – 3.54 (säv. Markus Koskinen, Leri Leskinen, san. Markus Koskinen)
Näkymätön ystävä – 4.14 (säv. ja san. Markus Koskinen, Timo Kiiskinen)
Sininen silta – 4.14 (säv. Kalle Torniainen, san. Ville Pusa)
Tie – 4.30 (säv. Tommi Kalenius, san. Johanna Vuoksenmaa)
Teippaa mut kasaan – 3.18 (säv. ja san. Antti Kataja, Lotta Rautiainen, Kari Haapala)
Mun sydämeni tänne jää – 3.45 (säv. Veikko Samuli, san. Juha Vainio)
Tulee kirjoitettu – 4.07 (säv. ja san. Tuure Kilpeläinen)
Viimeinen rakkauslaulu – 3.55 (säv. ja san. Jarkko Meretniemi)
Ihmeitä – 2.51 (Sofðu unga ástin mín, islantilainen kansansävelmä)
Hotelli Villa

Hotelli Villa vuonna 2022.
Hotelli Villa (markkinointinimeltään Original Sokos Hotel Villa) on vuonna 1991 valmistunut Sokos-ketjun hotelli, joka sijaitsee Tampereella kauppakeskus Tullintorin yhteydessä. Hotelli on rakennettu Osuusliike Voiman entiseen keskusvarastoon. Viisikerroksinen, harmaaksi rapattu talo muistuttaa linnaa, ja se on suojeltu rakennustaiteellisin ja maisemallisin perustein.
Hotellirakennuksen eli entisen varastomakasiinin vanhin, pohjoisen puoleinen osa on peräisin vuodelta 1926. Sen on suunnitellut Frans Jousi. 1930-luvulla rakennusta jatkettiin etelän suuntaan Jaakko Tähtisen suunnittelemalla samannäköisella laajennusosalla. Kun keskusvarastosta tehtiin 1990-luvun taitteessa hotelli, talon muutostyöt suunnitteli Erkki Karvala.
Osuusliike Voiman keskusvarasto vuonna 1936.
Hotellin sisätilat on uusittu 2010-luvun alussa.
Ignatius Mummadi

Ignatius Mummadi (11. maaliskuuta 1899 – 2. huhtikuuta 1983) oli intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 3. joulukuuta 1925 ja nimitettiin Gunturin hiippakunnan piispaksi 13. heinäkuuta 1943. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. lokakuuta.
Mummadi osallistui Vatikaanin toiseen kirkolliskokoukseen. Hän jäi eläkkeelle 26. marraskuuta 1973.
Ignatius Menezes

Ignatius Menezes (s. 3. tammikuuta 1936) on intialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 21. joulukuuta 1963 ja nimitettiin Ajmerin ja Jaipurin hiippakunnan johtoon 15. marraskuuta 1978. Piispaksi vihkiminen seurasi 17. helmikuuta 1979. Pääkonsekraattorina toimi Leo D'Mello, jota avustivat Cecil DeSa ja Patrick Paul D'Souza. Menezesin johtaman hiippakunnan jakauduttua 20. heinäkuuta 2005 hän on jatkanut toimintaansa Ajmerin piispana.
Menezes syntyi Mangaloren hiippakunnan alueella.
Hiroshi Amano

| Hiroshi Amano> 天野 浩 |
| --- | --- |
 Hiroshi Amano vuonna 2014.
Henkilötiedot
Koko nimi:  天野 浩
Syntynyt: 11. syyskuuta 1960 (ikä 64) Hamamatsu, Japani
Kansalaisuus:   Japani
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Nagoyan yliopisto, Japani
Väitöstyön ohjaaja:  Isamu Akasaki
Instituutti:  Nagoyan yliopisto, Japani
Tutkimusalue:  Fysiikka
Tunnetut työt:  sininen LED
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (2014)
Hiroshi Amano (jap. 天野 浩, Amano Hiroshi, s. 11. syyskuuta 1960 Hamamatsu, Japani) on japanilainen fyysikko, joka sai vuoden 2014 Nobelin fysiikanpalkinnon yhdessä Isamu Akasakin ja Shuji Nakamuran kanssa sinisen LED-valon kehittämisestä.
Elämä ja ura

Hirosi Amano syntyi Hamamatsussa, Japanissa. Hän opiskeli Nagoyan yliopistossa sähkö insinööriksi. Amano valmistui maisteriksi 1985 ja tohtoriksi 1989. Vuonna 2002 hänestä tuli Meijon yliopiston professori, ja vuonna 2010 hän siirtyi professoriksi Nagoyan yliopistoon.
Hän liittyi professori Isamu Akasakin ryhmään vuonna 1982 perustutkinto-opiskelijana. Siitä lähtien hän on tutkinut ryhmän III nitridipuolijohteiden kasvua, karakterisointia ja laitesovelluksia. Nämä nitridipuolijohteet tunnetaan nykyään hyvin sinisissä valodiodeissa käytettyinä materiaaleina. Vuonna 1985 hän kehitti matalassa lämpötilassa kerrostettuja puskurikerroksia ryhmän III nitridipuolijohdekalvojen kasvattamiseksi safiirisubstraatille, mikä johti III-ryhmän nitridipuolijohdepohjaisten valodiodeihin ja laserdiodeihin. Vuonna 1989 hän onnistui kasvattamaan p-tyypin GaN:ää ja valmistamaan p-n-liitostyyppisen GaN-pohjaisen UV/sinisen valodiodin ensimmäistä kertaa maailmassa.
Iisopit

| Iisopit |
| --- | --- |
 Iisoppi Hyssopus officinalis
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Lamiales
Heimo::  Huulikukkaiskasvit Lamiaceae
Alaheimo::  Nepetoideae
Tribus::  Mentheae
Suku::  Iisopit Hyssopus  L.
Katso myös
   Iisopit Wikispeciesissä   Iisopit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Iisopit (Hyssopus) on suku huulikukkaiskasvien heimossa. Siihen kuuluu seitsemän lajia. Tunnetuin laji on maustekasvina laajasti viljelty iisoppi eli rohtoiisoppi (Hyssopus officinalis), joka on tummansinikukkainen, Euroopassa ja Länsi-Aasiassa alkuperäisenä kasvava varpu.
Suomen Lajitietokeskuksen luokittelussa suku yhdistetään ampiaisyrtteihin (Dracocephalum).
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Iisopit (Hyssopus)
ITIS: Hyssopus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Hyssopus (englanniksi)
Flora of China: Hyssopus (englanniksi)
Hydaburg

| Hydaburg |
| --- | --- |

 Koordinaatit: 55°12′17″N, 132°49′15″W 
Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:  Alaska
Piirikunta:  Prince of Wales-Hyder
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  0,8 km²
 – Josta vettä:  0,0 km² (0 %)
Väkiluku:  382
 – Väestötiheys:  526,8 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-9
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hydaburg on kaupunki Kaakkois-Alaskassa Prince of Walesin saarella. Vuoden 2000 väestönlaskennassa sen asukasluku oli 382. Näistä 85,08 prosenttia kuului etnisesti Amerikan alkuperäiskansoihin.
Aiheesta muualla

Hydaburgin historiaa
Hydaburg Google Localissa
Hugo Tamm

| Hugo Tamm |
| --- | --- |

Maltillisen kokoomuksen puheenjohtaja
 1907–1907  
Edeltäjä:  Axel Svedelius
Seuraaja:  Gustaf Fredrik Östberg
Valtiopäiväedustaja
 Ensimmäinen kamari 1884–1907  
Henkilötiedot
Syntynyt: 1840
Kuollut: 1907
Kansalaisuus:  ruotsalainen
Ammatti:  liikemies, maanomistaja, poliitikko
Tiedot
Puolue:  Maltillinen kokoomus
Hugo Tamm (1840–1907) oli ruotsalainen liikemies, maanomistaja ja poliitikko, joka toimi hetken maltillisen kokoomuksen (tuolloinen Allmänna valmansförbundet) puheenjohtajana ennen kuolemaansa vuonna 1907. Hän istui valtiopäivien ensimmäisessä kamarissa vuosina 1884–1907.
Tammin isä kuoli hänen ollessaan kaksivuotias. Äiti meni uusiin naimisiin ja antoi Tammin kotiopettaja Carl Gustaf Malmströmin kasvatettavaksi. Tamm peri myöhemmin isoisänsä ruukin. Hän oli menestyksekkäästi mukana myös esimerkiksi Husqvarnan asetehtaassa.
Tamm oli poliittisilta näkemyksiltään konservatiivi, mutta kannatti muun muassa yleistä äänioikeutta sekä sosiaaliturvaa radikaalin sosialismin vastustamiseksi. Hän myös vastusti protektionismia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hugo Tamm Wikimedia Commonsissa
Ignatius Paul Pinto

Ignatius Paul Pinto (18. toukokuuta 1925 – 8. helmikuuta 2023) oli intialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 24. elokuuta 1952. Hänet konsekroi piispaksi John Baptist Sequeiran ja Maxwell Valentine Noronhan avustama Alphonsus Mathias 31. tammikuuta 1989.
Pinto sai 14. marraskuuta 1988 nimityksen Shimogan hiippakunnan piispaksi, jona hän toimi, kunnes sai 10. syyskuuta 1998 uuden nimityksen Bangaloren arkkihiippakunnan arkkipiispaksi. Pinto jäi eläkkeelle 22. heinäkuuta 2004, jolloin hänen seuraajakseen nimitettiin Bernard Blasius Moras.
Houkuttelevat huulet

| Houkuttelevat huulet> Will Success Spoil Rock Hunter? |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Frank Tashlin
Käsikirjoittaja:  George Axelrod Frank Tashlin
Tuottaja:  Frank Tashlin
Säveltäjä:  Cyril J. Mockridge
Kuvaaja:  Joseph MacDonald
Leikkaaja:  Hugh S. Fowler
Pääosat:  Jayne Mansfield Tony Randall
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  20th Century Fox
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:  1957 1958 Suomessa
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Houkuttelevat huulet (Will Success Spoil Rock Hunter?) on Frank Tashlinin ohjaama komediaelokuva vuodelta 1957. Elokuva on Mansfieldin parhaita elokuvia.
Elokuva pilkkaa mainosmaailmaa Tony Randallin mainosmies Rock Hunterin kautta. Toinen pilkan kohde on juuri nousua tekevä televisio, joka vie yleisöä elokuvilta. Groucho Marxilla on elokuvassa cameorooli. Mansfield oli menestyksekkäästi pääosassa myös Broadwaylla esitetyssä George Axelrodin näytelmässä, jonka kanssa elokuvalla ei kuitenkaan ole juuri muuta yhteistä kuin nimi.
Elokuva on valittu vuonna 2000 "kulttuurisesti, historiallisesti ja esteettisesti merkittävänä" elokuvana Yhdysvaltojen Kongressin kirjaston National Film Registryyn.
Elokuva hyödyntää 1950-luvun Yhdysvalloissa Marilyn Monroessa ruumiillistunutta stereotyyppistä blondibimbon hahmoa.
Ulkomuotonsa ohella komediennen kyvyistään tunnettu Mansfield tarjoaa juuri tässä ja toisessa Tashlinin-ohjauksessa Minkäpä tyttö sille voi kyvyistään näyttöä.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jayne Mansfield  | … |  Rita Marlowe   |
|  Tony Randall  | … |  Rockwell P. Hunter   |
|  Betsy Drake  | … |  Jenny Wells   |
|  Joan Blondell  | … |  Violet   |
|  John Williams  | … |  Irving La Salle Jr.   |
|  Henry Jones  | … |  Henry Rufus   |
|  Lili Gentle  | … |  April Hunter   |
|  Mickey Hargitay  | … |  Bobo Branigansky   |
|  Groucho Marx  | … |  George Schmidlap   |
Aiheesta muualla

Houkuttelevat huulet Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Ignatius Mrak

Ignatius Mrak
Ignatius Mrak (17. lokakuuta 1810 – 2. tammikuuta 1901) oli itävaltalaissyntyinen yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 31. heinäkuuta 1837 ja nimitettiin Sault Sainte Marie and Marquetten hiippakunnan johtoon 25. syyskuuta 1868. Piispaksi vihkiminen seurasi 7. helmikuuta 1869. Pääkonsekraattorina toimi John Baptist Purcell, jota avustivat Peter Paul Lefevère ja John Martin Henni.
Mrak asui Yhdysvalloissa vuodesta 1845. Hän teki siellä muun muassa lähetystyötä amerikkalaisen alkuperäisväestön parissa.
Mrak erosi tehtävistään piispana huhtikuussa 1879, mutta sai vielä 26. huhtikuuta 1881 nimityksen Antinoën titulaaripiispaksi. Hän osallistui Vatikaanin ensimmäiseen kirkolliskokoukseen. Hän kuoli Marquettessa.
Herra X (sarjakuvahahmo)

| Herra X |
| --- | --- |
 Herra X, Marvel-universumin armoton tappaja
Luoja(t):  Frank Tieri & Sean Chen
Kustantamo:  Marvel
Ensiesiintyminen:  Wolverine #159 (2001)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Ei tiedossa
Status:  Aktiivinen
Voimat:  Telepatia, huippuun asti kehitetty fysiikka, nopeus, kestävyys, ketteryys ja refleksit
Herra X on Marvel -kustantamon sarjakuvissa esiintyvä, voimakas superroisto ja Wolverinen vihollinen. Hän esiintyi ensimmäisen kerran Wolverine-lehden numerossa 159 (helmikuu 2001).
Suomessa Herra X esiintyi ensimmäisen kerran Wolverine -lehden numerossa 3 (2002).
Historia

Herra X syntyi erittäin rikkaaseen perheeseen ja häntä hemmoteltiin koko lapsuutensa ajan. Hänen telepaattiset voimansa heräsivät, kun X näki auton alle jääneen naisen kuolevan. Myös Jean Greyn voimat olivat heränneet samanlaisessa tapahtumassa. Tämän jälkeen X:lle syntyi pakkomielle tappamisesta.
Nuorena X suoritti useita murhia luoden telepaattisen yhteyden uhriinsa tunteakseen tämän kuolevan. Hän murhasi oman koiransa ja koko perheensä. Vuosien saatossa X:lle kertyi satoja murhia ja hän poistatti kaikki tietonsa itsestään. Käyttäen perheensä omaisuutta, X matkusti ympäri maailmaa ja opiskeli taistelulajien mestareiden alaisena murhaten nämä opittuaan kaiken mahdollisen heiltä.
Jokaisen murhan jälkeen, X viilsi vartaloonsa jäljen. Tavattuaan Wolverinen, hänen vartalonsa oli useiden satojen arpien täyttämä. X voitti myös Wolverinen heidän ensimmäisessä taistelussaan, mutta säästi Wolverinen hengen, koska oli kiinnostunut tämän kyvyistä ja urheudesta. X tarjosi sitten Wolverinelle mahdollisuutta liittyä häneen T:n, A:n ja Blokin lisäksi. Wolverine kuitenkin kieltäytyi ja kuultuaan X:n rikoksista, hän raivostui ja kaksikko taisteli jälleen. Vaikka X viilsi häntä miekoilla ja veitsillä, iski keihäällä, ampui konekiväärillä ja sytytti palamaan liekinheittimellä, Wolverine jatkoi taisteluaan. Lopulta Wolverinen regeneraatio oli liikaa X:lle ja hänen henkivartijansa, Blok, pelasti hänet.
Myöhemmin sekä X että Wolverine osallistuivat Bloodsport-turnaukseen. X taisteli voitokkaasti muun muassa Urakoitsijaa vastaan ja selvisi helposti finaaliin, jossa tapasi Wolverinen. Taistelusta kiinnostunut Wolverinen opettaja ja muinainen kamppailulajien suurmestari Ogun yritti vallata Herra X:n mielen, mutta tämän telepaattiset kyvyt estivät sen. Aluksi taistelu sujui samaan tapaan kuin heidän ensimmäisensä: Wolverine ei kyennyt iskemää X:ää, vaan tämä torjui kaikki iskut.
Hän kuitenkin tajusi X:n kyvyt ja antoi raivolleen vallan, jotta X ei kykenisi lukemaan hänen mieltään ja ennakoimaan Wolverinen iskuja. Taistelun suunta muuttui välittömästi eikä X kyennyt taistelemaan niin tehokkaasti. Ottelun ideana ei kuitenkaan ollut tappaa vastustajaansa vaan löytää mestaruusvyö jostain areenan useista laatikoista. X onnistui tässä ja voitti ottelun. Wolverine ei kuitenkaan välittänyt tästä vaan halusi tappaa X:n, mutta Blok pelasti X:n jälleen. X pakeni ja hänen nykyinen sijaintinsa on tuntematon.
Voimat ja varusteet

Herra X on kaikenlaisten aseettomien ja aseellisten kamppailulajien mestari. Hän on kouluttanut itseään ympäri maailmaa ja vuosien intensiivisen harjoittelun tuloksen on yksi maailman parhaimmista lähitaistelijoista.
Herra X:n todellinen kyky on kuitenkin yli-inhimillinen. Hän on matalan tason telepaatti, joka käyttää kykyjään vastustajan mielen lukemiseen taistelun aikana. Täten Herra X kykenee "näkemään" vastustajan liikkeet ennen näiden toimeenpanoa ja kehittämään niitä vastaavan vastahyökkäyksen. Kyky tekee Herra X:stä erittäin vaarallisen ja vaikean taisteltavan, vaikka kyseessä olisikin yli-inhimillinen vastustaja, kuten Wolverine.
Herra X:llä on myös laaja asevalikoima, kuten alkuperäinen John Dillingerin konepistooli ja Saddam Husseinin antama liekinheitin.
Aiheesta muualla

Marvel-kustantamon kotisivujen profiili Herra X:stä. (englanniksi)