stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Yongle
Nuoruus

Zhu Di kasvoi prinssinä rakastavassa ja huolehtivassa ympäristössä. Hänen isänsä tarjosi hänelle vain parhaan koulutuksen, ja koska hän luotti vain poikiinsa, hän uskoi heille vanhat läänitys­alueet. Zhu Di nimitettiin Yanin prinssiksi touko­kuussa 1370. Yanin maakunta oli erityisen merkittävä, koska siellä sijaitsi Peking, mongolien Yuan-dynastian entinen pääkaupunki, ja maakunta oli edelleen puolus­tuk­selli­sesti tärkeä, koska se sijaitsi lähellä tämän mongoli­dynastian perillisten yhä hallitsemien alueiden rajaa. Zhu Di vahvisti armeijaansa voidakseen jatkaa taistelua heitä vastaan ja syrjäytti samalla kilpailijansa kuten kenraali Lan Yun.
Kun Zhu Di myöhemmin muutti Pekingiin, hän totesi kaupungin olevan nälän­hädän ja kulku­tautien tuhoama, mutta hän jatkoi isänsä kenraalin ja oman appensa Xu Dan kanssa rauhan ja järjestyksen palauttamista alueelle. Ming-dynastian virallisen historian mukaan Zhu Di teki tarmollaan ja menestyksellään isäänsä suuren vaikutuksen. Toisaalta Ming-dynastia kärsi samaan aikaan myös useita takaiskuja, eikä myöskään voittoa Buir­järven taistelussa saatu Zhu Din vaan hänen veljensä apurin Lan Yun ansiosta. Zhu Di ei myöskään johtanut niitä suuria sota­joukkoja, jotka keisari Hongwu lähetti pohjoisille raja­seuduille.
Aluksi Zhu Di hyväksyi sen, että hänen isänsä oli nimittänyt seuraajakseen ja kruunun­prinssiksi hänen vanhemman veljensä Zhu Biaon ja myöhemmin tämän teini-ikäisen pojan Zhu Yunwenin, mutta kun Zhu Yunwen nousi valta­istuimelle keisari Jianwenina ja alkoi teloittaa ja alentaa arvossa setiään, Zhu Di sai tästä aiheen ryhtyä kapinaan Jianwenia vastaan.
Terrori

Koska monet oppineet Nanjingissa kieltäytyivät tunnustamasta Yonglen vallan­kaappausta lailliseksi, hän käynnisti heidän ja heidän perheidensä keskuudessa läpi­kotaiset puhdistukset, jotka kohdistuivat myös naisiin ja lapsiin. Entisen hallituksen kannattajat nujerrettiin koko valta­kunnassa.
Ankarin Kiinan lain tuntema rangaistus oli vanhastaan ollut niin sanottu "yhdeksän sukulais­polven hävittäminen", joka Kiinan klassisen historia­teoksen mukaan oli ollut käytössä jo Shang-dynastian aikana. Siinä tuomittu leikattiin elävältä viipaleiksi, ja samoin tehtiin myös hänen iso­vanhemmilleen, vanhemmilleen, sedilleen, tädeilleen, veljilleen, sisarilleen, lapsilleen, veljien ja sisarien laisille, lapsen­lapsille ja kaikille tuomitun kanssa asuville, kuuluivatpa he mihin sukuun tahansa, joskin käytännössä lapset usein säästettiin ja naisille suotiin mahdollisuus valita orjiksi alistuminen teloituksen sijasta. Keisari Yonglen aikana tämä välillä jo poistettu rangaistus oli tullut uudestaan käyttöön, ja siihen voitiin tuomita kapinasta tai valtio­petoksesta. Neljä Yonglen aikana tällä tavoin sukulaisineen teloitettua oppinutta tuli tunnetuiksi neljänä marttyyrina, josta kuuluisin oli Fang Xiaoru, keisari Jianwenin entinen koti­opettaja. Kun häntä uhattiin "yhdeksän sukulais­polven hävittämisellä", hän vastasi typerästi: "Älkää koskaan mainitko yhdeksää, menkää kymmenen kanssa!" Niinpä hänet ainoana Kiinan historiassa tuomittiin "kymmenen sukulais­polven hävittämiseen", jossa hänen edellä mainittujen sukulaistensa lisäksi surmattiin myös kaikki hänen entiset oppilaansa. Kerrottiin, että kun hänet surmattiin katkaisemalla hänet vyötärön kohdalta, hän kirjoitti verellään lattiaan merkin 篡 ("vallan­anastaja") ja että hänen kanssaan teloitettiin kaikkiaan 872 muuta.
Valtakausi

Keisari Yongle seurasi läheisesti perinteisiä rituaaleja ja omaksui monet suositut uskomukset. Hän ei liiaksi keskittynyt palatsi­elämän ylellisyyksiin, mutta käytti yhä hyväkseen buddha­laisuutta ja buddha­laisia juhlia rauhoittaakseen kansalaisten keskuudessa esiintyneet levottomuudet. Hän teki lopun Kiinan eri heimojen välisistä sotaisuuksista ja järjesteli maakunnat uudestaan tavalla, joka parhaiten edisti sisäistä rauhaa valta­kunnassa. Ernst Faberin mukaan Yongle oli "kiihkeä buddhalainen."
Koska keisarikunnan johtaminen vallan­kaappauksen jälkeen oli haastavaa ja edellytti paljon ajattelua, Yongle etsi hoviinsa oppineita. Hän valitsi erittäin huolellisesti ehdokkaiksi monia parhaita oppineita. Hän oli myös huolissaan buddhalaisuuden rappiosta Kiinassa.
Valtakausi > Yongle ja Tiibet

Vuonna 1403 keisari Yongle lähetti Deshin Shekpalle, Tiibetin buddha­laisuuden Kagyu-koulu­kunnan viidennelle karmapalle lahjoja ja kutsui hänet vierailulle keisari­kunnan pää­kaupunkiin, mahdollisesti Avalokitesvaran aloitteesta. Pitkän matkan jälkeen Deshin Shekpa saapui Tiibetistä elefantilla ratsastaen Nanjingiin 10. huhtikuuta 1407, ja keisarin palatsissa kymmenet­tuhannet munkit tervehtivät häntä.
Deshin Shekpa vakuutti keisarille, että vaikka eri kansoilla oli eri uskonnot, ei yksi niistä ollut muita parempi. Hän sai vierailullaan hyvän vastaan­oton, ja monia ihmeitä kerrottiin tapahtuneen. Hän myös suoritti seremonioita keisarin perheelle. Keisari antoi hänelle 700 erää hopea­esineitä ja myönsi hänelle arvo­nimen "Arvokas uskonnollinen kuningas, Lännen suuri rakastava, mahtava rauhan Buddha".
Uskonnollisten asioiden lisäksi keisari halusi myös solmia Karmapan kanssa saman­tapaisen liiton kuin Yuan-dynastian kaanit olivat 1200- ja 1300-luvulla solmineet Sakayapan kanssa. Ilmeisesti hän myös tarjoutui lähettämään Tiibetiin sota­väkeä yhdistämään maan, mutta Deshin Shekpa väitti vastaan, sillä osa Tiibetistä oli yhä lujasti aikaisemman Yuan-dynastian kannattajien hallinnassa.
Deshin lähti Nanjingista 17. toukokuuta 1408. Vuonna 1410 hän palasi Tsurphuun, jossa hänen luostarinsa oli sillä välin rakennettu uudestaan alueella tapahtuneen maan­järistyksen jälkeen.
Valtakausi > Seuraajan valinta

Kun tuli aika nimittää seuraaja, Yongle olisi halunnut sellaiseksi valita toisen poikansa, Zhu Gaoxun. Gaoxu oli urheilullinen soturityyppi ja sellaisena täysin erilainen kuin vanhempi veljensä, joka oli luonteeltaan älyllinen ja ihmis­ystävällinen. Vaikka monet neuvon­antajat olivat toista mieltä, Yongle päätyi lopulta kuitenkin Xie Jinin neuvosta valitsemaan seuraajakseen vanhemman poikansa, poikansa, myöhemmän keisari Hongxin. Tästä Gaoxu raivostui, ja hän kieltäytyi tottelemasta isänsä tahtoa ja muuttamasta Yunnanin maakuntaan, jonka prinssi hän oli. Hän jopa surmasi Xie Jinin.
Valtakausi > Uskonto ja filosofia

Yongle tuki ja pani alueelle monia kulttuurisia perinteitä. Hän tuki kungfutse­laisuutta ja piti yllä perinteisiä rituaalisia seremonioita monin kulttuurisin aihein. Hänen selvästikin kunnioitti klassista kulttuuria. Hän antoi suurelle sihteerilleen Xie Jinille tehtäväksi laatia yhteenveto kaikista aiheista ja koota kaikki kiinalaiset kirjat. Suuri­suuntaisen hankkeen tarkoituksena oli säilyttää kiinalaisen kulttuurin saavutukset ja kirjallisuus jälki­polville. Alkuperäinen laitoksen kokoaminen kesti 17 kuukautta, ja vuonna 1557 valmistui uusi laitos. Kokooma­teosta, Yonglen ensyklopediaa', pidetään yhä yhtenä ihmiskunnan historian merkillisimmistä aikaan­saannoksista, vaikka se onkin aikojen kuluessa hävinnyt.
Yongle perusti myös Tulkkien kollegion, jossa valmisteltiin lähetystöjä toisiin maihin. Samalla perustettiin myös Kielen­kääntäjien kollegio ulko­maisten tekstien kääntämis­työtä varten.
Yongle tuli tunnetuksi myös suvaitse­vai­suu­destaan sellaisia kiinalaisia ajatuksia kohtaan, jotka eivät olleet sopusoinnussa hänen oman filosofiansa kanssa. Hän piti taolaisuutta, kungfutse­laisuutta ja buddha­laisuutta yhdenvertaisina, vaikka suosikin kungfutse­laisuutta. Ankarat kungfutse­laiset pitivät häntä teko­pyhänä, mutta hänen tasa­puolinen suhtautumisensa teki hänelle mahdolliseksi saavuttaa kansan tuki ja yhdistää Kiina. Hänen rakkauteensa kiinalaista kulttuuria kohtaan liittyi suoranainen viha mongolien kulttuuria kohtaan. Sitä hän piti mätänä ja kielsi alamaisiaan käyttämästä suosittuja mongolialaisia nimiä, tapoja, mongolin kieltä tai mongolien tyyppisiä vaatteita. Mongoli­laisten kulttuuristen vaikutteiden hävittämiseksi ryhdyttiin ankariin toimenpiteisiin.
Yonglen määräyksestä Kiinassa myös rakennettiin ja kunnostettiin islamilaisia moskeijoita. Uusia moskeijoita rakennettiin kaksi, toinen Nanjingiin ja toinen Xi'aniin, ja ne ovat yhä pystyssä. Muiden moskeijoiden kunnostusta rohkaistiin, ja niitä kiellettiin muuttamasta muuhun käyttöön.
Sotilaalliset saavutukset

Keisari Yongle loi voimakkaan, ekspansio­nistisen Kiinan, joka kävi sotia monella rintamalla. Kiina laajeni pohjoiseen džurtšen-kansan alueille Mantšuriaan ja etelään Pohjois-Vietnamiin. Erityisesti Yongle jatkoi sotaa mongoleita vastaan.
Mongolit aiheuttivat vielä Yonglen aikana hankaluuksia Ming-dynastialle. Vuonna 1410 Yongle johti henkilö­kohtaisesti armeijaansa Onon-joen ja Jing Luzhenin taisteluissa, joissa hän voitti kaksi suurta mongoli­armeijaa. Hän myös kukisti Yuan-dynastian jäänteet, jotka olivat paenneet pohjoiseen keisari Hongwun voitettua heidät.
Yongle kunnosti pohjoiset puolustus­linnakkeet ja solmi liitto­sopimuksia voittaakseen aikaa sillä välin, kun hän rakensi armeijaa. Hänen strategianaan oli tehdä mongolit taloudellisesti riippuvaisiksi kiinalaisista ja suorittaa säännöllisin väli­ajoin hyökkäyksiä Mongoliaan, jotteivät he kykenisi hyökkäys­sotaan. Hänen tarkoituksenaan oli tehdä Mongoliasta Kiinan vasalli­valtio, jonka kaikki heimot alistuisivat Mingin vasalleiksi, ja samalla hän halusi saartaa ja eristää mongolit. Taistelussa Yongle oppi arvostamaan ratsu­väen suurta merkitystä taistelussa ja alkoi lopulta käyttää paljon varoja siihen, että hevosia olisi runsaasti saatavilla. Yongle käytti koko elämänsä taisteluun mongoleja vastaan. Sekä onnistumisia että taka­iskuja tuli, mutta sen jälkeen kun Yongle toisen kerran itse osallistui sotaretkeen mongoleja vastaan, Ming-valta­kunnassa vallitsi rauha seitsemän vuoden ajan.
Vietnam aiheutti Yonglen valtakaudella merkittäviä hankaluuksia. Vuonna 1406 hän myöntyi muutamaan silloin jo syrjäytetyn Trần-dynastian tekeään viralliseen anomukseen, mutta saapuessaan Vietnamiin sekä Tran-prinssiä että hänen mukanaan matkustanutta kiinalaista suur­lähettilästä kohtaan hyökättiin väijyksistä ja heidät surmattiin. Tähän loukkaukseen Yongle vastasi lähettämällä markiisien Zhang Fun ja Mu Shengin johtamat armeijat valloittamaan Vietnamin. Sodan tuloksena Vietnamista tuli Kiinan maakunta, samoin kuin se oli aikaisemmin­kin ollut vuoteen 939 saakka. Kun Vietnamia hallinnut monarkki Ho vuonna 1407 oli voitettu, kiinalaiset ryhtyivät toimen­piteisiin alueen väestön kiina­laista­miseksi. Paikallinen väestö kuitenkin vastusti ankarasti näitä yrityksiä tehdä Vietnamista tavallinen Kiinan maakunta. Alueella puhkesi useita kapinoita. Vuonna 1418 Lê Lợi pani alkuun suuren kapinan, ja hänestä tuli Vietnamia myöhemmin hallinneen Lê-dynastian perustaja. Vuonna 1424, Yonglen kuollessa, Lê Lợin johtamien kapinallisten hallinnassa oli jo lähes koko Vietnam. Vuonna 1427 keisari Xuande luopui iso­isänsä aloittamasta yrityksestä ja tunnusti virallisesti Vietnamin itsenäisyyden sillä edellytyksellä, että maa suostui vasalli­valtion asemaan.
Diplomaattiset lähetystöt ja tutkimusretket

Osana hankkeestaan laajentaa Kiinan vaikutus­valta koko tunnettuun maailmaan keisari Yongle rahoitti Zheng Hen laajoja ja pitkä­aikaisia tutkimus­matkoja.
Jo kauan ennen Zheng Hen tutkimus­retkiä kiinalaiset laivat olivat purjehtineet säännöllisesti Japaniin, Riukiu­saarille ja muualle Kaakkois-Aasiaan. Zheng Hen retket olivat kuitenkin ainoat laajalle ulottuneet tutkimus­matkat, jotka kiinalaiset ovat milloinkaan tehneet maailman tutkimiseksi, joskin on väitetty, että kiinalaiset olisivat jo Tang-dynastian aikana tai sitäkin aikaisemmin purjehtineet Arabiaan, Itä-Afrikkaan ja Egyptiin. Ensimmäinen tutkimus­retki aloitettiin vuonna 1405, 18 vuotta ennen kuin Henrik Purjehtija pani alulle portugalilaisten suuret löytö­retket. Matkoja johtivat eunukki Zheng He ja hänen ohellaan muun muassa Wang Jinghong ja Hong Bao. Vuosien 1405 ja 1433 välillä tehtiin kaikkiaan seitsemän tutkimus­matkaa, jotka ulottuivat moniin Aasian suuriin kauppa­kaupunkeihin, aina Hormuzin­salmelle ja Adeniin saakka, sekä Malindiin Itä-Afrikkaan. Retki­kuntien laivojen joukossa olivat toden­näköisesti maailman­historian suurimmat puiset purje­laivat.
Kiinalaisten tutkimusmatkat olivat huomattava tekninen ja logistinen saavutus. Yonglen seuraajat, keisarit Hongxi ja Xuande, pitivät kalliiksi tulleita tutkimus­matkoja vahingollisina Kiinan valtion­taloudelle. Hongxi määräsi tutkimus­matkat lopetettaviksi, ja Xuanden seuraajat hävittivät paljon tietoa Zheng Hen matkoista.
Vuonna 1411 pienempi, Jilinissä rakennettu, džurtšen-syntyisen eunukki Yishihan johtama laivasto purjehti Sungari- ja Amur-joilla. Tämä retki­kunta perusti alueelle Nurganin alueellisen sotilas­komission, jonka päämaja oli silloisessa Telinissä, nykyisin Venäjään kuuluvassa Tyrin kylässä. Sikäläiset nivhien ja tunguusien heimo­päälliköt nimitettiin Kiinan keisarillisen hallinnon virkoihin. Yishiha palasi Amurin ala­juoksulle vielä useita kertoja Yonglen ja Xuanden valtakausilla, viimeisen kerran 1430-luvulla.
Sen jälkeen kun Kiinan valloitusta tavoitellut Timur Lenk oli kuollut, Kiinan keisari Yonglen sekä Persiaa ja Transoxaniaa hallinneen Shakrukhin välit paranivat merkittävästi, ja molemmat maat lähettivät toisiinsa useita kertoja laajoja virallisia lähetystöjä. Sekä Chen Cheng, Kiinan lähettiläs Samarkandissa ja Heratissa, että toisen osapuolen Ghiyasu'd-Din Naqqah jättivät jälkeensä laajat selonteot vierailuistaan toistensa maissa.
Yksi Yonglen vaimoista oli džurtšen-prinsessa, mikä vaikutti siihen, että keisari otti palvelukseensa myös monia džurtšen-syntyisiä eunukkeja kuten Yishihan.
Kuolema

Keisari Yongle aloitti 1. huhtikuuta 1424 suuren sotaretken tataareja vastaan. Hän ei kuitenkaan kyennyt voittamaan vastustajiaan, minkä vuoksi joutui masennukseen ja sairastui. Hän kuoli samana vuonna 12. elokuuta. Hänet haudattiin Changlingin mausoleumiin, Ming-dynastian hauta-alueen keskeiseen ja suurimpaan mausoleumiin Pekingin pohjois­puolella.
Jälkimaine

Monet ovat pitäneet Yonglea elinikäisenä vallan, maineen ja kunnian tavoittelijana. Hän kunnioitti kiinalaista kulttuuria ja teki paljon työtä sen saavutusten tallentamiseksi, suunnitteli monumentteja kuten Nanjingin posliinitorni, ja samaan aikaan puhdisti kiinalaista yhteiskuntaa vieraiden kulttuurien vaikutteista. Hän ihaili suuresti isänsä saavutuksia ja käytti paljon aikaa sen todistamiseen, että hän oli oikea kruunun­perillinen. Hänen sotilaallisille saavutuksilleen vetävät vertoja vain muutamat muut sota­päälliköt maailman­historiassa. Hänen valtakautensa oli monella tavalla siunauksellinen Kiinan väestölle. Hänen taloudelliset, koulutukselliset ja sotilaalliset uudistuksensa olivat ennen­näkemättömän suureksi hyödyksi kansalle, mutta hänen despoottinen hallituksensa perusti myös vakoilu­toimiston. Monista huonoista puolistaan huolimatta häntä pidetään Kiinan kulttuurin, historian ja valtio­mies­taidon suurena arkkitehtina ja ylläpitäjänä ja merkittävänä hallitsijana Kiinan historiassa.
Toisaalta isänsä tavoin Yongle muistetaan myös julmuudestaan. Hän surmasi useimmat Jian Wen -palatsin palvelijoista, kidutti monia veljenpoikansa kannattajia kuoliaaksi sekä surmasi tai muutoin kohteli huonosti heidän sukulaisiaan.

 Hänen seuraajansa vapautti useimmat heistä useimmat vielä elossa olleet. Vuonna 1420 Yongle määräsi 2800 raskaana ollutta naista teloitettaviksi viipaloimalla heidät elävältä ja katsoi itse teloitusta, koska yksi hänen suosikki­jalka­vaimoistaan oli myrkytetty. Toisin kuin isänsä, hän ei kuitenkaan surmannut useimpia kenraalejaan, ja hän myönsi laajoja valtuuksia eunukeille kuten Zheng Helle, millä oli vakavia vaikutuksia myöhempien Ming-keisarien aikana. Jonkin verran hän katuikin julmuuksiaan, mutta määräsi silti, että hänen kuoltuaan oli 30 kaunista naista hirtettävä ja haudattava hänen kanssaan.
Perhe

Isä:
Keisari Hongwu
Äiti:
Keisarinna Xiao Ci Gao
Perhe > Puolisot

| Arvonimi | Alkuperäinen nimi | Syntyi | Kuoli | Isä | Äiti | Lapset | Huomautus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Keisarinna Renziaowen 仁孝文皇后 | Xu Yihua (徐儀華) | 1362,  Nanjing | Heinäkuussa 1407, Nanjing | Xu Da 徐達 | Rouva Xie 謝氏 | Zhu Gao, keisari Hongxi Zhu Xaoxu, Hanin prinssi, Zhu Gaosui, Zhaon prinssi Jhao, Prinsessa Xianning |  |
| Jalosukuinen puoliso Zhao Xian 昭獻貴妃 | Wang (王) | Suzhou, Jiangsu | 1420 | – | – | – | Saapui keisarin hoviin vuonna 1409 |
| Jalosukuinen puoliso Zhao Yi 昭懿貴妃 | Zhang (張) | – | – | Zhang Yu 張玉 | – | – |  |
| Gong Xian Xian 恭獻賢妃 | Gwon (權) | 1391,   Korea | 1410 | Gwon Yeong-gyun 權永均 or 우익은 | – | – | Korealainen |
| Zhong Jing Zhao Shun Xian 忠敬昭順賢妃 | Yu (喻) | – | – | – | 1421 | – |  |
| Kang Mu Yi Gong Hui 康穆懿恭惠妃 | Wu (吳) | – | – | – | – | Zhu Gaoxi |  |
| Gong Shun Rong Mu Li 恭順榮穆麗妃 | Chen (陳) | – | – | Chen Mao, Ningyangin markiisi 寧陽侯陳懋 | – | – |  |
| Kang Jing Zhuang He Hui 康靖莊和惠妃 | Cui (崔) | – | – | – | – | – |  |
| Duan Jing Gong Hui Shu 端靜恭惠淑妃 | Yang (楊) | – | – | – | – | – |  |
| Gong He Rong Shun Xian 恭和榮順賢妃 | Wang (王) | – | – | – | – | – |  |
| Zhao Su Jing Hui Xian 昭肅靖惠賢妃 | Wang (王) | – | – | – | – | – |  |
| Zhao Hui Gong Yi Shun 昭惠恭懿順妃 | Wang (王) | – | – | – | – | – |  |
| Hui Mu Zhao Jing Shun 惠穆昭敬順妃 | Qian (錢) | – | – | – | – | – |  |
| Kang Hui Zhuang Shu Li 康惠莊淑麗妃 | Han (韓) | Korea | – | Han Yeong-jeong 韓永矴 tai 한영정 | – | – | Oli yksi 30 kauniista naisesta, jotka haudattiin keisari Yonglen kanssa |
| An Shun Hui 安順惠妃 | Long (龍) | – | – | – | – | – |  |
| Gong Yi Hui 恭懿惠妃 | Zhao (趙) | – | – | – | – | – |  |
| Zhao Shun De 昭順德妃 | Liu (劉) | – | – | – | – | – |  |
| Kang Yi Shun 康懿順妃 | Li (李) | – | – | – | – | – |  |
| Hui Mu Shun 惠穆順妃 | Guo (郭) | – | – | – | – | – |  |
| Zhen Jing Shun 貞靜順妃 | Zhang (張) | – | – | – | – | – |  |
| Shun 順妃 | Sukunimi: Im (任) | Korea | – | – | – | – | Korealainen |
| Lee Zhaoyi 昭儀李氏 | Sukunimi: Lee (李) | Korea | – | – | – | – | Korealainen |
| Ryeo Jieyu 婕妤呂氏 | Sukunimi: Ryeo (呂) | Korea | – | – | – | – | Korealainen |
| Kaunis Rouva Choi 美人崔氏 | Sukunimi: Choi (崔) | Kora | – | – | – | – | Korealainen |
| Kaunis Rouva Gong Rong 恭榮美人 | Wang (王) | – | – | – | – | – |  |
| Kaunis Rouva Jing Hui 景惠美人 | Lu (盧) | – | – | – | – | – | alun perin Kaunis Rouva Gong Hui (恭惠美人) |
| Kaunis Rouva Zhuang Hui 莊惠美人 | tuntematon | – | – | – | – | – |  |
Perhe > Pojat

| Nro | Nimi | Arvonimi | Syntyi | Kuoli | Äiti | Puoliso | Lapset | Huomautus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Zhu Gaochi 朱高熾 | Keisari Hongxi | 16. elokuuta 1378 | 29. toukokuuta 1425 | Keisarinna Renxiaowen | Keisarinna Cheng Xiao Zhao 11 jalkavaimoa | Zhu Xhanji, keisari Xuande Zhu Zhanxun, Zhengin prinssi Jing Zhu Zhanyong, Yuen prinssi Jing Zhu Zhanyin, Qin prinssi Xian Zhu Zhanshan, Xiangin prinssi Xian Zhu Zhangang, Jingin prinssi Xian Zhu Zhanyu, Huain prinssi Jing Zhu Zhankai, Tengin prinssi Huai Zhu Zhanji, Liangin prinssi Zhuang Zhu Zhanyan, Wein prinssi Gong Prinsessa Jiaxing Zhu Yuantong, Prinsessa Qingdou Prinsessa Qinghe Prinsessa De'an Prinsessa Yanping Prinsessa Deqing Prinsessa Zhending |  |
| 2 | Zhu Gaoxu 朱高煦 | Hanin prinssi 漢王 | 30. joulukuuta 1380 | 6. lokakuuta 1426 | Keisarinna Renxiaowen | Wei 韋妃 | Zhu Zhanhe, kruununperillinen Yi Zhuang Zhu Zhanqi, kruununperillinen Zhu Zhanci, Jiyangin prinssi Zhu Zhanyu, Linzin prinssi Zhu Zhanyi, Prinssi Zichuan Zhu Zhanxing, Changlen prinssi Zhu Zhanping, Qidongin prinssi Zhu Zhandao, Renchengin prinssi Zhu Zhanchang, Haifengin prinssi Zhu Zhanbang, Xintain prinssi |  |
| 3 | Zhu Gaosui 朱高燧 | Zhaon prinssi Jian 趙簡王 | 19. tammikuuta 1383 | 5. lokakuuta 1431 | Keisarinna Renxiaowen | Rouva Xu (Xu Zhangin (徐章) tytär) Rouva Mu (Mu Chengin (沐晟) tytär) | Zhu Zhanba, kruununperillinen Zhu Zhanque, Zhaon prinssi Hui kolmas poika | Nimitettiin Zhaon prinssiksi 12. toukokuuta 1404 |
| 4 | Zhu Gaoxi 朱高爔 | – | 18. tammikuuta 1392 | Helmikuussa 1392 | Kang Mu Yi Gong Hui | – | – | Kuoli kuukauden kuluttua syntymästään |
Perhe > Tyttäret

| Nro | Arvonimi | Syntyi | Kuoli | Avioitui | Puoliso | Lapset | Äiti | Huomautus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Prinsessa Yong'an 永安公主 | – | 1417 | 1395 | Yuan Rong, Guangpingin markiisi 廣平侯袁容 | Yuan Bei 袁貝 | Keisarinna Renxiaowen |  |
| 2 | Prinsessa Yongping 永平公主 | 1379 | 22. huhtikuuta 1444 | 1395 | Li Rang, Fuyangin markiisi 富陽侯李讓 (son of Li Shen (李申)) | Li Maofang 李茂芳 | Keisarinna Renxiaowen |  |
| 3 | Prinsessa Ancheng 安成公主 | 1384 | 16. syyskuuta 1443 | 1402 | Song Hu 宋琥 (Song Chengin, Xiningin markiisin toinen poika) | – | Keisarinna Renxiaowen |  |
| 4 | Prinsessa Xianning 咸寧公主 | 1385 | 27. heinäkuuta 1440 | 1403 | Song Ying 宋瑛 (Song Chengin, Xiningin markiisin kolmas poika) | – | Keisarinna Renxiaowen |  |
| 5 | Prinsessa Changning 常寧公主 | 1386 | 5. huhtikuuta 1409 | 20. kesäkuuta 1403 | Mu Xin 沐昕 (Mu Yingin, Xipingin markiisin poika) | – | – |  |

Keisari Yongle seuraa palatsin eunukkien pelaamaa cujua, jalkapallon tapaista vanhaa kiinalaista peliä.
Keisari Yonglen pronssipatsas
Suuren muistokiven hylätyt perustukset, jotka Yonglen määräyksestä pystytettiin hänen isänsä kunniaksi vuonna 1405
Keisari Yongle
Keisarinna Xu
Ming-dynastian Kiina Yonglen hallitsessa (1424)
Afrikkalainen Malindista tuotu kirahvi, jonka Bengalin hallitsija esitteli Yonglelle ja josta tuli arvostettu qilin.
Nanjingin posliinitorni
Käännös suomeksi
The Kooks

| The Kooks |
| --- | --- |

 Yhtye vuonna 2012.
Tiedot
Toiminnassa:  2001–
Tyylilaji:  indie rock, pop rock
Kotipaikka:   Brighton, Englanti
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Luke Pritchard   Hugh Harris   Alexis Nuñez  
Entiset jäsenet:  Max Rafferty   Peter Denton   Paul Garred  
Levy-yhtiö:  Virgin Records  
Aiheesta muualla
www.thekooks.co.uk
Infobox OKNimi-testi OK: 
The Kooks on Brightonista kotoisin oleva englantilainen indierock-yhtye. Se on perustettu vuonna 2001, ja yhtyeen debyyttialbumi julkaistiin 2006. Heidän kappaleitaan ovat muun muassa ”She Moves in Her Own Way”, joka on ollut parhaimmillaan Britannian singlelistalla seitsemäs, ”Naïve”, joka saavutti viidennen sijan, ja ”Sofa Song”, joka nousi sijalle 28. Yhtyeen nimi tulee David Bowien Hunky Dory -albumin kappaleesta Kooks.
Jäsenet

Luke Pritchard – laulu, kitara (2004–
Hugh Harris – kitara (2004–
Alexis Nuñez – rummut (2012–
Entiset jäsenet
Max Rafferty – basso, taustalaulu (2004–2008)
Paul Garred – rummut (2004–2009, 2010–2012)
Peter Denton – basso, taustalaulu (2008–2018)
Kiertuejäsenet
Nicholas Millard – rummut, perkussiot (2008)
Dan Logan – basso, taustalaulu (2008)
Chris Prendergast – rummut, perkussiot (2010–2011)
Denny Weston – rummut (2011-2012), basso (2015)
Thom Kirkpatrick – syntetisaattori (2011–2012)
Jack Berkeley – kitara, perkussiot, taustalaulu (2013–2015)
Peter Randall – basso, taustalaulu (2018–)
Diskografia > Albumit

Inside In/Inside Out (2006)
Konk (2008)
Junk of the Heart (2011)
Listen (2014)
Let's Go Sunshine (2018)
10 Tracks to Echo In the Dark (2022)
Diskografia > Singlet

| Vuosi | Kappale | Britannian singlelista | Britannian latauslista | Irlannin singlelista | Alternative Songs | Hollannin singlelista | Italian singlelista | Albumi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2005 | "Sofa Song" | 28 | - | - | - | - | - | Inside In/Inside Out |
| 2005 | "Eddie's Gun" | 35 | - | - | - | - | - | Inside In/Inside Out |
| 2006 | "You Don't Love Me" | 12 | - | - | - | - | - | Inside In/Inside Out |
| 2006 | "Naïve" | 5 | 2 | - | 22 | 40 | 31 | Inside In/Inside Out |
| 2006 | "She Moves in Her Own Way" | 7 | 8 | - | 39 | 35 | - | Inside In/Inside Out |
| 2006 | "Ooh La" | 20 | 20 | - | - | - | - | Inside In/Inside Out |
| 2008 | "Always Where I Need to Be" | 3 | 4 | - | 22 | 27 | 41 | Konk |
| 2008 | "Shine On" | 25 | TBR | TBR | TBR | TBR | TBR | Konk |
| 2019 | "So Good Looking" | - | - | - | - | - | - |  |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
The Kooksin viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
The Kooks Myspacessa (englanniksi)
Paul Garredin haastattelu (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)