Mustolan koulu
Koulun perustaminen ja laajeneminen

Mustolan koulu aloitti 120 vuotta kestäneen toimintansa Lappeen pitäjän järjestyksessä toisena kansakouluna.
Lappeen pitäjään kuuluvan Mustolan kansakoulun perustava kokous kokoontui Hanskin talossa Pelkolassa 26. heinäkuuta 1896. Kouluhankkeen alkuunpanijoina olivat Saimaan kanavan toimihenkilöt, talolliset eli maanviljelijät ja muut valistuneet seudun asukkaat. Kokous valitsi koululle johtokunnan, johon kuuluivat koulun perustamista aktiivisesti yhdessä sahan isännöitsijän J. M. Åhmanin kanssa  ajaneen kanavainsinööri Oskar Schultzin lisäksi kanavan kasööri Julius Poppius, rakennusmestari D. A. Larick, sulkuvartija Sakari Kinnunen ja maanviljelijät Elias Sunimento ja E. Hanski.
Koulu perustettiin yksityisillä varoilla, jotka koottiin lahjoituksilla, järjestämällä keräyksiä,  pitämällä arpajaisia ja kansanjuhlia mm. Lauritsalan Suolavuorella sekä ottamalla lainaa Koulun rahoitusta varten perustettu ompeluseura keräsi varoja velkojen maksuun vielä koulun valmistuttuakin.
Hirsiseen koulurakennukseen, jonka piirustukset Oskar Schultz teki ottaen suunnitelmassaan mallia Stenbäckin laatimista koulujen mallipiirustuksista vuodelta 1892,  kuului 90 neliön opetussali, käsityösali, kaksi huonetta, keittiö ja eteinen Pohjakaavaltaan T-mallinen puolitoistakerroksinen rakennus edusti kertaustyylejä.
Maanomistaja maanviljelijä Taavetti Muukkonen Hartikkalasta (nykyinen Hakali),  vuokrasi koulua varten 1, 65 hehtaarin tontin  ja heinäkuun 5. päivänä pidetyssä urakkahuutokaupassa rakentajaksi otettiin Nieminen-niminen työmies 2300 mk:n tarjouksellaan.
Lauritsalan sahan lauta- ja hirsilahjoitusten, koulupiirin asukkaiden antamien rakennustarvikkeiden ja talkooavun turvin 8000 markkaa maksanut koulu valmistui parissa kuukaudessa. Se vihittiin käyttöön 18. lokakuuta 1896. Aloittaessaan toimintansa heti vihkiäisiä seuraavana päivänä se oli kolmas kansakoulu Lappeenrannan seudulla Lappeen kunnan Taikinamäen kansakoulun ja Lappeenrannan kaupunkikansakoulun lisäksi.
Koska yksiopettajaiseksi aiottuun  kouluun ilmoittautui heti alussa 85 oppilasta, ensimmäiseksi opettajaksi valitun antrealaisen Tyyne Rouhiaisen lisäksi apuopettajaksi palkattiin Julius Poppiuksen tytär Gerda Poppius. Veistonopettajaksi valittiin Lappeenrannan käsityökoulussa pätevöitynyt/opiskellut Aleksander Hanski.
Oppilasmäärän kasvaessa koululle rakennettiin D. A. Larickin piirtämä puolitoistakerroksinen, hirsinen, tyyliltään vanhempaa rakennusta myötäilevä lisärakennus, joka käsitti yhden ison luokkahuoneen ja kahden huoneen asunnon toiselle opettajalle. Rakennuksen erityispiirteenä on kookas vinoneliöikkunoin varustettu umpikuisti ja päätyyn penkereeseen sijoitettu maakellari.  Koulupiiriläiset velvoitettiin lahjoittamaan hirsiä tai osallistumaan rahallisesti kustannuksiin, ja niin lisärakennus valmistui vuonna 1903. Lainat, joita jouduttiin ottamaan, kunta kuitenkin tällä kertaa maksoi vuonna 1899 voimaan tulleen koulupiirijaon ohjesäännön nojalla. Molemmat koulurakennukset olivat ajan tavan mukaan puulämmitteisiä; alkuperäisten 8 muuratun uunin tilalle asennettiin 1940-luvulla pönttöuunit. Öljylamput korvattiin sähkövaloilla vuonna 1928.
Piharakennus ulkokäymälöitä ja varastoja varten rakennettiin vuonna 1914 ja uusi sauna 1940-luvulla
Yrjö Häyhän ollessa koulun johtajana ja oppilasmäärän noustua sadan vaiheille  koulun alapihalle rakennettiin uusi koulurakennus, joka valmistui vuonna 1962. Valkealla mineriitillä päällystettyyn yksikerroksiseen rakennukseen  tuli kaksi uutta luokkatilaa opettajainhuone, varasto, keskuslämmityshuone ja opettajan asunto. Samalla myös vanhempiin rakennuksiin asennettiin keskuslämmitys ja vesijohdot.  Oppilaiden wc:t sijoitettiin niin ikään lämpimiin sisätiloihin. Opettajien muutettua muualle asumaan opettajanasunnosta remontoitiin koulun ruokala vuonna 1980.