stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Australian ilmasto

Australian Köppenin ilmastoluokitus.
Australian ilmasto on Australian mantereen eri osissa vallitsevat sääolot ja niiden muutokset pitkän ajan kuluessa.
Mantereen pohjoisosat kuuluvat kuumaan, keskiosat lämpimään ja eteläosat lauhkeaan ilmastovyöhykkeeseen. Keskiosat ovat pysyvien korkeapaineiden leveysasteilla, ja muistuttavat Saharaa ja Kalaharia. Sateisemmat alueet reunustavat mantereen kuivaa ydintä. Trooppisessa pohjoisosassa sadekausi ajoittuu marraskuun ja huhtikuun välille, kun pasaatien kohtaamisvyöhyke liikkuu alueelle. Samaan aikaan syntyy Australian monsuuni, ja vallitseva tuulensuunta on koillisesta.
Australian itä- ja kaakkoisosissa sateita saadaan ympäri vuoden. Keskiosan aavikko ulottuu länsirannikolle 18. ja 30. eteläisen leveyspiirin välisellä alueella sekä etelärannikolle 125. ja 135. itäisen pituuspiirin välisellä alueella.
Trooppiset syklonit osuvat Australiaan pari kertaa vuodessa, yleensä maan pohjois- ja luoteisosaan. Ne esiintyvät yleensä kesäkaudella joulu-huhtikuussa.
Australian alueen sykloneille annetaan nimet yhdestä listasta, jota ei aloiteta alusta kauden vaihtuessa. Lista julkaistiin vuonna 2008. Australiaan osuneita sykloneita ovat olleet mm. syklonit Monica ja Marcus.
Muita vaarallisia sääilmiöitä ovat tulvat, maastopalot, pitkät kuivuusjaksot ja hellekaudet. Näiden ilmiöiden esiintyminen riippuu alueesta ja vuodenajasta. Lisäksi El Niño aiheuttaa suuria eroja eri vuosien välille.
Omya

Omyan logo.
Omyan tuotantolaitos Förbyn kaivosalueella Salossa.
Omya Group on maailmanlaajuisesti merkittävä kaivoskonglomeraatti, jonka päätoimintoja ovat kalkkikiven ja talkin louhinta ja jatkojalostus. Pääosan tuotteesta käyttää paperiteollisuus, mutta osa menee muun muassa liimojen, maalien ja muovien sekä lannoitteiden tuotantoon.
Yhtiön perustivat sveitsiläiset Gottfried Plüss ja Emma Staufer vuonna 1884.
Omyalla on tytäryhtiöitä ympäri maailman. Aikaisemmin yhtö omisti talkkia tuottavan Mondo Minerals Oy:n, mutta myi sen pois vuonna 2007. Omyalla on kuitenkin edelleen toimintaa Suomessa, sillä nimittäin on kalkintuotantolaitos Förbyssä. Samassa yhteydessä on myös kalkki­kaivos, mutta se ei ole Omyan vaan Karl Forsström AB:n omistuksessa.
Aiheesta muualla

Omyan sivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Omya.fi
Olga Repnitsina

| Olga Repnitsina> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. kesäkuuta 1992 (ikä 32)
Uran tiedot
Laji:  maastohiihto 
Maailmancup
Kaudet:  2014-
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 1. helmikuuta 2015 
Olga Repnitsina (s. 27. kesäkuuta 1992) on venäläinen maastohiihtäjä.
Repnitsina debytoi maastohiihdon maailmancupissa joulukuussa 2014 ollen Lillehammerin vapaan sprintissä 64. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä Repnitsina saavutti Rybinskistä tammikuussa 2015 ollen 10 kilometrin vapaan hiihtotavan kilpailun 17. Tuo sijoitus on myös Repnitsinan uran paras maailmancupissa.
Repnitsina saavutti pronssia perinteisen sprintistä vuoden 2013 talviuniversiadeista Trentinosta.
BBC Sessions

BBC Sessions voi viitata useiden musiikkiartistien ja -yhtyeiden BBC:lle tekemistä äänityksistä koottuihin albumeihin. Näitä ovat julkaisseet muun muassa:
Cocteau Twins
Cream
Rory Gallagher
Jimi Hendrix
Led Zeppelin
Motörhead
Saxon
Loudon Wainwright III
The Who
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”BBC_Sessions”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aseseppä

Nykyaikainen aseseppä työssään.
Aseseppä toimii käsityöammattilaisena useimmiten itsenäisenä yrittäjänä tai työntekijänä aseteollisuudessa. Asesepän työ tehdään yleensä verstaassa. Yleisimpiä työvälineitä ovat muun muassa sorvit, jyrsimet, porakoneet, hiomakoneet ja erilaiset käsityövälineet. Asesepän täytyy osata työstää sekä metallia että puuta. Yleisimpiä työkohteita ovat metsästysaseet, urheiluaseet ja virka-aseet. Asesepän työ on luvanvaraista toimintaa. Asesepäksi voi Suomessa opiskella Ikaalisten käsi- ja taideteollisuusoppilaitoksessa. Aiemmin asesepäksi pystyi opiskelemaan myös Rovaniemellä, ammatillisessa aikuiskoulutuskeskuksessa.
Tehtäviä

Ase voidaan valmistaa joko kokonaan alusta asti itse tai ase voidaan koota valmiista osista joita ovat muun muassa piippu, lukko, lukkorunko, tukki ja tähtäimet. Aseeseen tehtävät muunnostyöt ovat usein lukon muutoksia, kaliiperin muuttaminen, tähtäinten säätö ja muutostyöt kuten esimerkiksi tukin muokkaaminen soveltumaan esimerkiksi ampujan pituudelle. Korjaustyöt ovat yleensä rikkoutuneiden metalli- tai puuosien korjausta tai vaihtamista. Tällaisia ovat muun muassa nallipiikki, tukin puuosat, tähtäimet ja iskurit. Entisöintityöt ovat yleensä vanhojen aseiden restauroimista mahdollisimman lähelle alkuperäistä kuntoa. Yleisimpiä huoltotöitä ovat koneiston sekä piippujen huollot. Koristetöitä ovat muun muassa erilaiset kaiverrukset, upotukset ja pintakäsittelyt metalliin ja puuhun.
Asesepän työn esittelyä vuoden 1568 saksalaisessa julkaisussa.
Aseseppä viimeistelee aseen tukkia.
Kaiverruksilla koristeltu pistooli.
Kaiverruksen yksityiskohta.
Aiheesta muualla

Suomen Aseseppien Yhdistys ry. (Arkistoitu – Internet Archive)
Asesepän ammatinkuvaus (Avo-ohjelma)
Bahrain kesäparalympialaisissa 2004

Bahrain osallistui Ateenan kesäparalympialaisiin vuonna 2004 joukkueella, johon kuului viisi urheilijaa, jotka osallistuivat voimanostoon ja yleisurheiluun. Kyseessä oli maan kuudes esiintyminen paralympialaisissa, ja maan yksi yleisurheiluedustajista, eli Ahmed Meshaima, saavutti hopeaa miesten kuulantyönnössä luokassa F37.
Mitalistit > Hopeaa

Ahmed Meshaima - Miesten kuulantyöntö (Luokka:F37)
Joukkue > Voimanosto

Sadeq Neama - Miesten alle 100 kg
Husain Ali Mahdi - Miesten yli 100 kg
Joukkue > Yleisurheilu

Ahmed Kamal - Miesten keilan- ja kiekonheitto (Luokka:F32/51) ja kuulantyöntö (Luokka:F32)
Ahmed Meshaima - Miesten kiekon- ja keihäänheitto ja kuulantyöntö (Luokka:F37)
Ayman Al Heddi - Miesten keilan- ja kiekonheitto (Luokka:F32/51)
Ogadenin sota (1964)

Ogadenin sota helmi-maaliskuussa 1964 käyty rajakonflikti Etiopian ja Somalian välillä pääosin somalien asuttamalla Etiopian hallitsemalla Ogadenin alueella. Yhteenotot päättyivät Afrikan yhtenäisyysjärjestön välittämään tulitaukoon, mutta ei poistanut rajakiistoja tai etnisiä jännitteitä. Tilanne kärjistyi 1977 toiseksi Ogadenin sodaksi.
Tausta

Somalia oli itsenäistynyt 1960, mutta somalit kansana olivat jakautuneet useamman eri valtion hallitsemiin osiin. Yksi näistä oli somalien asuttama Ogadenin alue Etiopiassa. Somalia ja Etiopia kiistelivät rajan tarkasta kulusta Somalian itsenäistymisen jälkeen. Pysyvää sopimusta rajan kulusta ei saatu aikaiseksi huolimatta Yhdistyneiden kansakuntien ja Italian välitysyrityksistä vuosina 1950–1960. Karttojen rajat pohjautuivat brittien sotilashallinnon aikaisiin maakuntarajoihin.
Somalian itsenäistyminen oli rohkaissut kansallista toimintaa somalien piirissä Ogadenissa. Ogadenin somalit muodostivat vuonna 1963 Ogadenin vapautusrintama -nimisen järjestön, jonka tarkoituksena oli saada Ogadenille suurempi autonomia, sekä eri oikeuksia paimentolaisille, joihin olisi lukeutunut esimerkiksi vapaa liikkuminen Ogadenin ja Somalian laidunalueiden välillä. Erityisen kiistanalainen aihe somalipaimentolaisille oli Etiopian hallinnon aikeet uudistaa verotusta.
Lokakuussa 1963 Somalia suostui Neuvostoliiton tarjoukseen sotilaallisesta avusta, jonka arvo oli noin 30 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria. Saaduilla varoilla Somalian maavoimien vahvuus nostettaisiin viisinkertaiseksi ja maan ilmavoimia kehitettäisiin.
Vuoden 1963 loppupuolelta lähtien somalialaiset joukko-osastot alkoivat enenevässä määrin tunkeutua Etiopian kanssa kiistellyille alueille, mikä johti useisiin laukaustenvaihtoihin. Etiopian keisari Haile Selassie huolestui etiopialaisten sotilaiden alhaisesta moraalista ja heikosta taistelukyvystä, joten hänen oli lopulta määrättävä Etiopian maavoimat hyökkäyskannalle puolustaakseen omaa poliittista määräysvaltaansa ja maan yhtenäisyyttä.
Sota

Tilanne kärjistyi yhteenotoiksi 6. helmikuuta 1964. Etiopian hallintoa vastaan iskenyt Ogadenin vapautusrintama sai ensin sotilaallista ja muuta tukea Somaliasta. Etiopia ja Somalia sopivat tulitauosta 15. helmikuuta, mutta 16. helmikuuta Somalian asevoimien osastot alkoivat tulittaa Ferferin rajakaupunkia. Lisäksi rajalla ollut Dolon kylä miehitettiin. Somalia perusteli tulitauon rikkomista Etiopian väitetyillä rajarikkomuksilla, joita Somalian mukaan tehtiin 12 tulitauon solmimisen jälkeen.
Yhdysvallat oli sodan alussa haluton antamaan tukea Etiopialle ja vaati maata pidättäytymään Somaliaan hyökkäämisestä. Erityisen kritiikin kohteeksi nousi Etiopian maaliskuun lopussa Hargeisaan tekemä ilmaisku, jossa kohteena oli Somalian ilmavoimien tukikohta, mutta jossa tuhottiinkin paikallinen kulkusirkkojen torjuntakeskus.
Afrikan yhtenäisyysjärjestö välitti uuden tulitauon maiden välille 30. maaliskuuta. Somalia luopui tulitaukosopimuksen nojalla avustaan Ogadenin vapautusrintamalle.
Seuraukset

Taistelut olivat aselevon astuessa voimaan vaatineet vähintään 2 000 kuolonuhria. Levottomuudet alueella eivät päättyneet tulitaukoon vuonna 1964. Yritykset luoda luottamusta somalien keskuudessa esimerkiksi koulutusta tai terveydenhuoltoa kehittämällä eivät tuottaneet tulosta. Seuraavan vuosikymmenen ajan käytiin ajoittaisia yhteenottoja ja tehtiin esimerkiksi sabotaasi-iskuja. Tilanne kärjistyi 1977 Ogadenin sodaksi.
Somaliassa vuoden 1964 sodan lyhyemmän aikavälin seuraus oli maan lähentyminen Neuvostoliittoon. Sen sijaan Yhdysvaltain vaikutusvalta Etiopiaan väheni, ja Neuvostoliitto tarjosi Haile Selassielle "mitä tahansa" siitä, että tämä poistaisi yhdysvaltalaiset maastaan kokonaan. Haile Selassie kuitenkin jatkoi yhdysvaltalaisen sotilasavun vastaan ottamista, muun muassa 55 Green Berets -erikoisjoukon jäsenen tarjoaman koulutuksen ja Northrop F-5 -hävittäjäkoneiden muodossa.
Olga Podtšufarova

| Olga Podtšufarova> Ольга Владимировна Подчуфарова |
| --- | --- |
 Podtšufarova vuonna 2015
Henkilötiedot
Koko nimi:  Olga Vladimirovna Podtšufarova
Syntynyt: 5. elokuuta 1992 (ikä 32) Moskova, Venäjä
Uran tiedot
Pituus:  168 cm
Seura:  Junost Moskova
Laji:  ampumahiihto
Maailmancup
Kaudet:  2013–2018
Paras sijoitus:  1
Voitot:  1
Palkintokorokkeella:  2
 Tietolaatikko päivitetty 2. toukokuuta 2018 
| Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Naisten ampumahiihto.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Naisten ampumahiihto. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Hochfilzen 2017 | sekaviesti |  |
Olga Vladimirovna Podtšufarova (ven. Ольга Владимировна Подчуфарова, s. 5. elokuuta 1992 Moskova) on venäläinen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Hän edusti seuratasolla Junost Moskovaa.
Podtšufarova osallistui Sotšin talviolympialaisissa 2014 normaalimatkalle ollen 49:s. Kontiolahden MM-kilpailuissa 2015 Podtšufarovan paras sijoitus oli takaa-ajon 27:s. Hochfilzenin MM-kilpailuissa 2017 hän hiihti avausosuuden pronssia saaneessa Venäjän sekaviestijoukkueessa. Nuorten MM-kilpailuista hänellä on yksi kulta, yksi hopea ja yksi pronssi.
Podtšufarova debytoi maailmancupissa maaliskuussa 2013 ollen Sotšin pikamatkalla 58:s. Ensimmäiset pisteensä hän saavutti samassa kuussa Hanty-Mansijskissa ollen pikamatkalla 30:s. Kymmenen parhaan joukkoon Podtšufarova sijoittui ensimmäisen kerran joulukuussa 2014 oltuaan neljäs Hochfilzenin pikamatkalla ja takaa-ajossa. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan kolmas Pokljukan yhteislähtökilpailussa joulukuussa 2015. Ensimmäisen voiton Podtšufarova saavutti Anterselvan pikamatkalla tammikuussa 2016.
Podtšufarova lopetti uransa ampumahiihtäjänä keväällä 2018.
Ohjaaja Niskasen puheilla

Ohjaaja Niskasen puheilla on Joni Skiftesvikin Suomen Yleisradion Radioteatterille kirjoittama kuunnelma, jonka ensilähetys oli 29. maaliskuuta 2010. Ohjaajana oli Kari Paljakka, äänisuunnittelijana Hanna-Helena Kinnunen, tuotantojärjestäjänä Lasse Lehtonen ja tuottajana Eero Aro. Kuunnelman kesto on noin 28 minuuttia ja sen roolijako on seuraavanlainen:
Heikki - Tapio Erämaa
Äiti - Tarja Keinänen
Eila - Elli Luoma
Kake - Kaarlo Kulmanen
Osmo - Aleksi Alalahti
Nainen hotellissa - Vera Kiiskinen
Mies - Lasse Lehtonen
Ohjaaja Mikko Niskanen - Juho Milonoff
Ontropo Melnikov

| Ontropo Melnikov |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1834 Sohvola, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 1915 Sohvola, Venäjän keisarikunta
Ammatti:  runonlaulaja
Ontropo (Antrop) Melnikov (1834, Sohvola, Venäjän keisarikunta – 1915, Sohvola, Venäjän keisarikunta) oli inkeriläinen runonlaulaja.
Elämäkerta

Ontropo Melnikov oli Larin Parasken aikalainen ja maanmies. He lauloivat yhdessä lapsena. Melnikov syntyi Sohvolan kylässä vuonna 1834. Hän oli maaorja ja hänen elämänsä oli vaikeaa. Vuonna 1859 Ontropo laulamia runoja kirjoitti muistiin suomalainen opiskelija F. A. Saxbäck. Melnikovia rangaistiin julkisesti runojen laulamisesta Saxbäckille. Melnikovin isä oli myös runonlaulaja, jola hän oppi laulamaan runoja. Monissa Melnikovin säilyttämissä lauluissa on traaginen juoni.
Melnikov kuoli vuonna 1915 Sohvolan kylässä.
Kirjallisuus

Лукичева Е. Песенная Ингерманландия // OMAL* MAAL* . — 1999. — № 1., С. 15
Сарессало Л. Ингерманландия : рассказ о народах и культуре Ингерманландии / 66 изд. музеев г. Тампере. — Тампере ; СПб., 2003., С. 22 — 24
Sohvola. Ontropo Melnikovin talo. 1911
Australian ja Yhdysvaltain suhteet

Australian ja Yhdysvaltain sijainti.   Australia  Yhdysvallat
Australian ja Yhdysvaltain suhteilla tarkoitetaan Amerikan yhdysvaltojen ja Australian yhteisön kahdenvälisiä suhteita. Yhdysvalloilla on suurlähetystö Canberrassa ja Australialla on Washington DC:ssä. Maiden suhteet ovat läheisiä ja Australiaa on pidetty yhtenä Yhdysvaltain tärkeimpinä liittolaisina.
Vuonna 2015 tehdyn U.S. Global Leadership -raportin mukaan 53 prosenttia australialaisista hyväksyi Yhdysvaltain globaalin johtajuuden. 27 prosenttia olivat sitä vastaan ja 21 prosenttia eivät osanneet sanoa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Australian ja Yhdysvaltain suhteet Wikimedia Commonsissa
Ordnance QF 20-pounder

Charioteer 20-paunan tykillä. Myöhäinen malli jossa savunpoistin.
Ordnance QF 20-pounder (Suomessa 84 PSVK 53) on brittiläinen panssarivaunukanuuna. Tykki otettiin käyttöön vuonna 1948 ja se aseisti Centurion, Charioteer ja Caernarvon Mk II -vaunut (Conquerorin edeltäjä).
Tykin nimitys tulee brittiläisestä käytännöstä ilmoittaa kaliiperi vastaavan kokoisen rautaisen kanuunankuulan painona nauloina. Tarkka 20-paunaisen kaliiperi on 83,4 millimetriä tai 3,283 tuumaa. QF (quick-firing) tarkoittaa brittiläisessä terminologiassa tykkiä jossa käytetään pronssisia hylsyjä (erotuksena suustaladattavista ML ja takaaladattavista BL).
Tykin edeltäjä oli toisen maailmansodan aikainen Ordnance QF 17-pounder, jonka kaliiperi on 76,2 millimetriä tai 3 tuumaa.
105 mm Royal Ordnance L7 korvasi 20-paunaisen Centurionissa vuodesta 1959 eteenpäin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ordnance QF 20-pounder Wikimedia Commonsissa
Ordo Templi Orientis

logo
Ordo Templi Orientis (myös OTO), suomeksi Idän temppelin sääntökunta tai Idän temppeliherrojen sääntökunta, on kansainvälinen veljeskunta, salaseura tai uskonnollinen järjestö, joka perustettiin 1900-luvun alkupuolella Saksassa. Sen perustajana pidetään Theodor Reussia tai Karl Kellneriä.
Brittiläisestä okkultistista Aleister Crowleysta tuli OTO:n johtaja vuonna 1922. Hänen johdollaan OTO järjestäytyi Crowleyn perustaman Thelema-uskonnon keskeisten periaatteiden mukaisesti. Järjestöön syntyi erimielisyyksiä näkemyksistä, ja se jakaantui osiin.
OTO:n jäsenyys on salainen. Sen toiminta on ulottunut myös Suomeen.
Aiheesta muualla

oto.fi Ordo Templi Orientis Suomi
Olga Poppius

Olga Poppius suunnilleen vuonna 1914.
Olga Wilhelmina Poppius, o.s. Finne (17. heinäkuuta 1866 Kangasala – 23. kesäkuuta 1939) oli suomalainen näyttelijä, lausuja ja puheilmaisun opettaja.
Poppiuksen vanhemmat olivat kauppias G. A. Finne ja Vilhelmina Westerling. Hänen puolisonsa oli vuodesta 1892 Tullihallituksen pääjohtaja Wille Poppius.
Poppius oli näyttelijänä Suomalaisessa teatterissa 1885–1898 ja esiintyi noin 100 näyttämötehtävässä. Poppius kävi tyttökoulun ja opiskeli näyttämötaidetta Kaarola Avellanin johtamana ja teki opintomatkat Pariisiin vuonna 1890 ja 1894 sekä Saksaan vuonna 1925. Kirjailija Jalmari Finne oli Poppiuksen veli ja taiteilija Hilkka Finne hänen sisarensa.
Poppius oli Helsingin musiikkiopiston lausunnanopettajana 1920–1925 ja sen jälkeen hän toimi yksityisenä lausunnanopettajana.
Osasto 13

Osasto 13 oli kylmän sodan aikaan Neuvostoliiton KGB:n salamurha- ja sabotaasiyksikkö, joka järjesti ”märkiä operaatioita” eli attentaatteja sekä vastustajien ”katoamisia” ulkomailla.  Sen päällikkönä on toiminut muun muassa Viktor Vladimirov.
Ogallalan akviferi

Akviferi kartalla; suurin pohjaveden korkeus tummansinisellä ja matalin vihreällä
Ogallalan akviferi (engl. Ogallala aquifer, myös High Plains Aquifer) on erittäin suuri Yhdysvalloissa sijaitseva akviferi eli pohjavettä sisältävä maankuoren kerrostuma. Noin 450 000 neliökilometrin laajuinen akviferi sijaitsee Yhdysvaltain Suurilla tasangoilla. Ogallalan akviferi on tärkeä vedenlähde alueen asukkaille ja maataloudelle, ja vuonna 2013 neljännes kaikesta Yhdysvaltain maatalouden kuluttamasta vedestä oli nostettu Ogallalan akviferista. Kulutusta on kuitenkin yritetty vähentää, koska kerrostuman pohjavesivarannot ovat uusiutuneet hitaammin kuin ihmiset ovat niitä kuluttaneet. Akviferi on nimetty nebraskalaisen Ogallalan pikkukaupungin mukaan.
Maantiede

Noin 450 000 neliökilometrin laajuinen akviferi sijaitsee Yhdysvaltain Suurilla tasangoilla Coloradon, Etelä-Dakotan, Kansasin, Nebraskan, New Mexicon, Oklahoman, Texasin ja Wyomingin osavaltioiden alueilla.
Geologia

Ogallalan akviferi on erittäin suuri vettä varastoiva muodostuma. Se on syntynyt noin kuudesta kolmeen miljoonaa vuotta sitten mioseenin ja plioseenin epookkien aikana sedimenttimuodostumana jokien ja tuulten kuljettaessa alueelle soraa, hiekkaa, silttiä ja savea Kalliovuorilta. Muodostuman sora ja hiekka koostuvat pitkälti kvartsista.
Akviferin vesivarantojen tilavuudeksi on arvioitu 3 589 kuutiokilometriä vuonna 2015. Akviferin hitaasti uusiutuvat vesivarannot ovat syntyneet pitkän ajan kuluessa nykyistä kosteampien ilmasto-olojen vallitessa alueella. Tämäntyyppisiä vesivarantoja kutsutaan fossiiliseksi vedeksi.
Historia

Laaja maanalainen muodostuma löydettiin ensimmäisen kerran lähellä Ogallalan pikkukaupunkia Nebraskassa ja nimettiin kaupungin mukaan Ogallalan akviferiksi vuonna 1898. 1950- ja 1960-luvuilla alueen maatalous kasvoi ja kastelujärjestelmiä laajennettiin huomattavasti; uusi kasteluteknologia mahdollisti maanviljelyn perinteisesti kuivalla alueella myös vähäsateisina aikoina. Kastelujärjestelmien vesi nostettiin poraamalla syviä kaivoja Ogallalan akviferin pohjavesivarantoihin. Koska alueen pohjavesi uusiutuu hitaasti, vesivarannot alkoivat nopeasti ehtyä osista akviferin aluetta.
Yhdysvaltain geologian tutkimuskeskuksen vuonna 2017 tekemän arvion mukaan akviferin pohjaveden korkeus oli laskenut keskimäärin noin 4,8 metriä ihmisen toiminnan vuoksi. Akviferin alueen kuivissa eteläosissa pohjaveden korkeus on laskenut tätä keskimääräistä arviota selvästi enemmän, kun taas alueen pohjoisosissa lasku on ollut vähäisempää ja paikoin pohjaveden taso on jopa noussut. Pohjaveden alueellisen ehtymisen vuoksi useassa alueen osavaltiossa on alettu säädöstellä pohjaveden käyttöä, ja Yhdysvaltain geologian tutkimuskeskus on säännöllisesti tarkkaillut alueen pohjaveden korkeutta vuodesta 1988 lähtien.
Ogallalan akviferi on edelleen tärkeä vedenlähde Yhdysvaltain Suurten tasankojen asukkaille ja maataloudelle, ja vuonna 2013 neljännes kaikesta Yhdysvaltain maatalouden kuluttamasta vedestä oli nostettu Ogallalan akviferin pohjavesivarannoista. Keystone-öljyputken rakentaminen akviferin alueelle herätti vastustusta 2010-luvulla, sillä putken öljyvuotojen pelättiin saastuttavan alueen pohjavettä.
Huomioita

↑  Laajuus on ilmaistu lähteessä eekkereinä: ”about 112 million acres”.
↑  Tilavuus on ilmaistu lähteessä eekkerijalkoina: ”2.91 billion acre-feet”.
↑  Korkeuden laskun määrä on ilmaistu lähteessä jalkoina: ”15,8 feet”.
Center-pivot-järjestelmillä keinokasteltuja peltoja satelliittikuvassa Kansasista
Aurus

| Aurus Motors Ltd>  |
| --- | --- |
Perustettu:  2018
Kotipaikka:   Moskova, Venäjä
Toimiala:  autoteollisuus
Tuotteet:  autot
Omistaja:  NAMI (63.5%) Tawazun Holding (36%) Sollers JSC (0.5%)
Kotisivu:  aurusmotors.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Aurus Motors (ven. Аурус Моторс) on vuonna 2018 perustettu venäläinen luksusautovalmistaja. Yritys oli alun perin erikoistunut autosaattue-ajoneuvoihinselvennä, kunnes yhtiön ensimmäinen siviilimalli Aurus Senat tuli tuotantoon toukokuussa 2021.
Perusmallin lisäksi Aurus Senatia valmistetaan Limousine-mallina, jota ei myydä yksityishenkilöille, mutta on Venäjän valtion käytössä.
Automalleja > Nykyiset

Senat
Lafet
Arsenal
Automalleja > Tulevat

Komendant
Osara

Osara on kylä Hämeenkyrön kunnassa Pirkanmaan maakunnassa. Kylä sijaitsee Kyrösjärven rannalla ja lähellä Hämeenkyrön ja Ikaalisten välistä rajaa.
Osaralla sijaitsee SASKY koulutuskuntayhtymään kuuluvan Ammatti-instituutti Iisakin yksikkö, jossa voi opiskella maatalousalan perustutkinnon sekä luonto- ja ympäristöalan perustutkinnon. Kylässä on myös Osaran kartano, jonka historia ulottuu 1500-luvulle.
Olga Perovskaja

Olga Perovskaja.
Olga Vasiljevna Perovskaja (ven. О́льга Васи́льевна Перо́вская, 9. huhtikuuta 1902 Taurian kuvernementin Melitopolin kihlakunnan Vasiljevkan kylä – 18. syyskuuta 1961 Peredelkino) oli venäläinen lastenkirjailija.
Olga Perovskaja syntyi vanhaan aatelissukuun. Hänen isoisänsä oli Sofja Perovskajan veli. Isä oli metsänhoitaja, ja perhe asui Olgan ollessa lapsi nykyisessä Almatyssa. Perovskaja opiskeli Moskovan yliopiston biologisessa tiedekunnassa ja kirjoitti 1920-luvulta lähtien eläinaiheisia lastenkirjoja. Niistä tunnetuin on myöhemmin uudelleen muokattu esikoisteos Lystikkäät leikkikumppanit (Rebjata i zverjata, 1925). Toisen maailmansodan jälkeen Perovskaja oli kymmenen vuotta karkotuksessa syytettynä yhteistyöstä saksalaisten kanssa.
Suomennettu teos

Lystikkäät leikkikumppanit. Suom. Olga Kukkonen. Moskva: Edistys, 1966.
Anton Eskola

Anton Eskola on Helsingin yliopiston aiempi protokolla-asiantuntija, koulutukseltaan filosofian maisteri. Hän on Suomen Heraldisen Seuran hallituksen jäsen, entinen sihteeri ja yhdistyksen puheenjohtaja, hän on Kansallisarkiston heraldisen lautakunnan jäsen. Hänen toimitustöitään on muun muassa vuoden 2011 Suomen Valtiokalenteri.
Teokset

Eskola, Anton: Suomen sodat ja rauhat.  Helsinki:  Ajatus Kirjat, 2003.  ISBN 951-20-6453-7.
Eskola, Anton: Ajan aallokossa seisoo uusmaalainen kansa: Eteläsuomalaisen osakunnan historia vuoteen 1940.  Helsinki:  Eteläsuomalainen osakunta, 2005.  ISBN 951-986-163-7.
Nurmitatar

| Nurmitatar |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Tatarkasvit Polygonaceae
Suku::  Konnantattaret Bistorta
Laji::  vivipara
Kaksiosainen nimi
 Bistorta vivipara  (L.) Gray 
Synonyymit
 Polygonum viviparum 
Katso myös
   Nurmitatar Wikispeciesissä   Nurmitatar Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nurmitatar (Bistorta vivipara) on niityillä kasvava matala valkokukkainen ruohokasvi.
Ulkonäkö ja koko

Nurmitatar kasvaa 10–30 senttimetriä korkeaksi. Sen kukat muodostavat valkoisen tähkän, jonka alaosassa on punertavia itusilmuja.