stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Komossan baptistiseurakunta

| Komossan baptistiseurakunta> Komossa bönehus |
| --- | --- |
Suuntautuminen:  baptismi
Kirkkokunta:  Finlands svenska baptistsamfund
Perustettu:  29. joulukuuta 1902 1952
Puheenjohtaja:  Mikael Lidman
Pääkirkko:  Paljakvägen 66820 Komossa
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Komossan baptistiseurakunta tai Komossan rukoushuone (ruots. Komossa baptistförsamling, Komossa bönehus, aik. Paljaks församling) on Vöyrin Oravaisten Komossassa toimiva baptistiseurakunta. Seurakunta kuuluu Finlands svenska baptistsamfund -kirkkokuntaan. Seurakunta perustettiin 29. joulukuuta 1902 alun perin Paljakan kylässä kastetilaisuuden yhteydessä ja paikalla olivat Johan Källman Forsbyn baptistiseurakunnasta ja Johan Rausk Pensalan baptistiseurakunnasta.
Seurakunnan kappeli valmistui Paljakkaan vuonna 1905. 1940–1960-luvuilla Paljakassa asui noin 40 ihmistä, joista suurin osa kuului baptistiseurakuntaan. Kaupungistumisen ja maastamuuton seurauksena kylä kuitenkin tyhjeni ihmisistä, ja kappeli myytiin. Kokouksia pidettiin tämän jälkeen kodeissa, pääasiassa Björklundin talossa. Myöhemmin seurakunta rakensi Komossaan rukoushuoneen, joka valmistui vuonna 1952. Vuonna 1959 Paljakan baptistiseurakunta hajotettiin ja jäsenet koottiin Oravaisten baptistiseurakuntaan. Komossan rukoushuonetta hoitava yhdistys on edelleen olemassa.
Seurakunnan johtajat

Seuraavat henkilöt ovat toimineet seurakunnan johtajina:
1902–1905: J. Björklund
1905–1908: M. H. Lygdman
1908: J. P. Isaksson
1908–1923: J. Björklund
Eskil Björklund
Axel Björklund
Maahockeyn maailmanmestaruuskilpailut 1982

Maahockeyn maailmanmestaruuskilpailut 1982 olivat järjestyksessään viidennet maahockeyn maailmanmestaruuskilpailut. MM-kisat käytiin 29. joulukuuta 1981 – 12. tammikuuta 1982 Intian Mumbaissa. Turnaukseen osallistui 12 maajoukkuetta.
Hallitsevana maailmanmestarina kisoihin lähti Pakistan, joka voitti vuoden 1978 kisojen loppuottelussa Alankomaat. Hallitseva Euroopan-mestari oli Länsi-Saksa, joka oli voittanut vuoden 1978 kisojen loppuottelussa myös Alankomaat. Edelliset olympialaiset olivat olleet vuonna 1980. Olympiakultaa oli voittanut Intia ennen Espanjaa. Olympiaturnausta boikotoi kuitenkin muun muassa Pakistan, Alankomaat, Australia, Länsi-Saksa sekä Argentiina.
Lohkot

Turnaukseen osallistuneet kaksitoista joukkuetta jaettiin kahteen kuuden joukkueen lohkoon:
| Lohko A | Lohko B |
| --- | --- |
  Pakistan   Länsi-Saksa   Puola   Uusi-Seelanti   Espanja   Argentiina:   Australia   Alankomaat   Intia   Englanti   Neuvostoliitto   Malesia
Alkulohkot > Lohko A

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Pakistan  | 5 |  5  |  0  |  0  |  31  |  9  | +22 | 15 |
| 2 |  Länsi-Saksa  | 5 |  3  |  1  |  1  |  13  |  10  | +3 | 10 |
| 3 |  Puola  | 5 |  2  |  0  |  3  |  7  |  11  | -4 | 6 |
| 4 |  Uusi-Seelanti  | 5 |  2  |  0  |  3  |  10  |  19  | -9 | 6 |
| 5 |  Espanja  | 5 |  1  |  1  |  3  |  6  |  10  | -4 | 4 |
| 6 |  Argentiina  | 5 |  1  |  0  |  4  |  9  |  17  | -8 | 3 |
Alkulohkot > Lohko B

|  #  |  Joukkue   |  O |  V |  T |  H |  TM  |  PM  |  ME  |  P  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Australia  | 5 |  5  |  0  |  0  |  13  |  5  | +8 | 15 |
| 2 |  Alankomaat  | 5 |  3  |  1  |  1  |  17  |  11  | +6 | 10 |
| 3 |  Intia  | 5 |  3  |  0  |  2  |  21  |  12  | +9 | 9 |
| 4 |  Neuvostoliitto  | 5 |  0  |  3  |  2  |  9   |  15  | -6 | 3 |
| 5 |  Englanti  | 5 |  1  |  1  |  3  |  6  |  13  | -7 | 4 |
| 6 |  Malesia  | 5 |  0  |  1  |  4  |  5  |  15  | -10 | 1 |
Pudotuspelit

| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
|   | Välierät | Välierät |  |  | Loppuottelu | Loppuottelu |
 
: 10. 01.
|  |   Pakistan | 4 |   |  |  |  |
|  |   Alankomaat | 2 |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | 12. 01. | 12. 01. |
|  |   |   |   |   |    Pakistan | 3 |
|  |   |   |   |   |    Länsi-Saksa | 1 |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |   |  |   |  |  |  |
|  |  |  |  |  | Pronssiottelu | Pronssiottelu |
|  | 10. 01. | 10. 01. |   |  | 12. 01. | 12. 01. |
|  |   Länsi-Saksa | 3 (8) |   |  |    Australia |   4 |
|  |   Australia | 3 (5) |   |  |    Alankomaat |   3 |
Lopulliset sijoitukset

| Sij>  | Joukkue |  |
| --- | --- | --- |
|  Kultaa |  Pakistan |  |
|  Hopeaa |  Länsi-Saksa |  |
|  Pronssia |  Australia |  |
| 4. |  Alankomaat |  |
| 5. |  Intia |  |
| 6. |  Neuvostoliitto |  |
| 7. |  Uusi-Seelanti |  |
| 8. |  Puola |  |
| 9. |  Englanti |  |
| 10. |  Malesia |  |
| 11. |  Espanja |  |
| 12. |  Argentiina |  |
Kudospallokala

| Kudospallokala |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Kehittyneet luukalat Neopterygii
Osaluokka::  Varsinaiset luukalat Teleostei
Ylälahko::  Piikkieväiset Acanthopterygii
Lahko::  Jäykkäleukakalat Tetraodontiformes
Yläheimo::  Tetraodontoidei
Heimo::  Pallokalat Tetraodontidae
Suku::  Tetractenos
Laji::  glaber
Kaksiosainen nimi
 Tetractenos glaber  (Fréminville, 1813) 
 Kudospallokalan levinneisyys
Katso myös
   Kudospallokala Wikispeciesissä   Kudospallokala Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kudospallokala (Tetractenos glaber) on pallokalojen (Tetraodontidae) heimoon kuuluva kalalaji. Se on tavallisesti korkeintaan 15 tai 16 senttimetrin mittainen. Kudospallokala voidaan sekoittaa samaan sukuun kuuluvaan Tetractenos hamiltoni-lajiin. Kudospallokala elää kotoperäisenä Australiassa, jossa sitä tavataan alueella eteläisestä Queenslandista Tasmaniaan. Kudospallokala on myrkyllinen eikä siksi sovellu ihmisravinnoksi. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN luokittelee lajin elinvoimaiseksi.
Kudoshormoni

Kudoshormonit eli paikalliset hormonit vaikuttavat kudosnesteen välityksellä kohdesoluunsa. Jos kudoshormoni vaikuttaa erittävän solun naapurisoluihin, puhutaan parakriinisesta erityksestä. Jos taas kudoshormonin kohdesolu on itse hormonia erittävä solu, puhutaan autokriinisesta erityksestä. Kudoshormonit eivät kulje verenkierron mukana kohde-elimiinsä kuten hormonit. Kudoshormoneja tuottavat lähes kaikki elimistön solulajit, mutta yleisimpiä ne ovat mahalaukussa ja suolistossa. Kudoshormoneita ovat kasvutekijät, prostaglandiinit, tromboksaanit, leukotrieenit, serotoniini ja histamiini.
Lymykertut

| Lymykertut |
| --- | --- |
 Uudenkaledoniankerttu (Megalurulus mariei)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkkalinnut Locustellidae
Suku::  Lymykertut  Megalurulus  Verreaux, 1869
Katso myös
   Lymykertut Wikispeciesissä   Lymykertut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lymykertut (Megalurulus) on sirkkalintujen heimoon kuuluva varpuslintusuku, Oseaniasta. Aikaisemmin suku luettiin kerttujen heimoon. Lymykerttuihin kuuluu BirdLifen mukaan neljä lajia.
Lajit

Lymykerttu Megalurulus rufus
Punanaamakerttu Megalurulus rubiginosus
Tiheikkökerttu Megalurulus whitneyi
Uudenkaledoniankerttu Megalurulus mariae
Aiheesta muualla

ITIS: Megalurulus (englanniksi)
Maailman ääriin

| Maailman ääriin> Bis ans Ende der Welt |
| --- | --- |
 Elokuvan mainosjuliste.
Ohjaaja:  Wim Wenders
Käsikirjoittaja:  Wim Wenders Peter Carey 
Tuottaja:  Anatole Dauman, Jonathan Taplin, Ulrich Felsberg
Säveltäjä:  Graeme Revell
Kuvaaja:  Robby Müller
Leikkaaja:  Peter Przygodda
Pääosat:  William Hurt, Solveig Dommartin, Max von Sydow, Sam Neill, Ernie Dingo, Rüdiger Vogler, Jeanne Moreau
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Saksa, Australia, Ranska, Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:  Warner Bros. Argos Films
Levittäjä:  Warner Bros.
Ensi-ilta:  1991
Kesto:  179 min  / ohjaajan versio: 279 min 
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Maailman ääriin (saks. Bis ans Ende der Welt, engl. Until the End of the World) on Wim Wendersin ohjaama road movie vuodelta 1991. Kaikissa elokuvan kuvauskaupungeissa Wendersillä oli mukanaan 17 hengen ydinryhmä ja näyttelijät, mutta muut tarvittavat ihmiset hankittiin aina paikan päällä. Neljässä eri maanosassa sijainneita kuvauskaupunkeja oli yhteensä 15 ja -maita kahdeksan.
Wenders ei ollut tyytyväinen elokuvan alkuperäiseen vuonna 1991 ilmestyneeseen lyhennettyyn teatteriversioon. Tämän vuoksi hän leikkasi siitä lähes viisi tuntia kestävän ohjaajan version, joka julkaistiin Saksassa dvd-muodossa 24. toukokuuta 2005. Allmovie kritisoi lyhyttä versiota katkonaisesta ja nykivästä kerronnasta.
Elokuvan ääniraidalla musiikkia esittävät muun muassa U2, Talking Heads, Lou Reed, T-Bone Burnett, Peter Gabriel, Can, Elvis Costello, Patti ja Fred Smith, R.E.M., Depeche Mode, Daniel Lanois, Neneh Cherry sekä Nick Cave and the Bad Seeds.
Juoni

Suuren pankkiryöstössä varastetun rahasumman kanssa tekemisiin joutuvan ranskalaisen Clairen (Solveig Dommartin) matkaan tarttuu yhdysvaltalainen peukalokyytiläinen (William Hurt), joka vie osan rahoista mukanaan. Niinpä Claire ja saksalainen yksityisetsivä (Rüdiger Vogler) sekä Clairen entinen poikaystävä (Sam Neill) lähtevät jäljittämään tätä. He saavat selville, että peukalokyytiläinen on sokean äidin (Jeanne Moreau) ja Max von Sydowin esittämän tiedemiehen poika, joka kerää varoja sellaisen laitteen kehittämistä varten, jonka avulla hänen äitinsä kykenisi näkemään perheenjäsenensä heistä tehdyissä kuvatallenteissa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Solveig Dommartin  | … |  Claire Tourneur   |
|  Pietro Falcone  | … |  Mario   |
|  Enzo Turrin  | … |  tohtori   |
|  Chick Ortega  | … |  Chico Remy   |
|  Eddy Mitchell  | … |  Raymond Monnet   |
|  William Hurt  | … |  Sam Farber   |
|  Adelle Lutz  | … |  Makiko   |
|  Ernie Dingo  | … |  Burt   |
|  David Gulpilil  | … |  David   |
|  Jimmy Little  | … |  Peter   |
|  Jean-Charles Dumay  | … |  mekaanikko   |
|  Sam Neill  | … |  Eugene Fitzpatrick   |
|  Ernest Berk  | … |  Anton Farber   |
|  Christine Osterlein  | … |  Irina Farber   |
|  Rüdiger Vogler  | … |  Philip Winter   |
|  Diogo Dória  | … |  vastaanottovirkailija   |
|  David Byrne  | … |  omana itsenään   |
|  Tom Waits  | … |  omana itsenään   |
|  Max von Sydow  | … |  Henry Farber   |
|  Jeanne Moreau  | … |  Edith Farber   |
Konstantin Habenski

Konstantin Habenski
Konstantin Habenski (ven. Константин Юрьевич Хабенский; s. 11. tammikuuta 1972) on venäläinen näyttelijä ja ohjaaja. Hän on tunnettu muun muassa elokuvista Night Watch – yövahti (2004) ja Day Watch
(2006). Habenskille myönnettiin Venäjän kansantaiteilijan palkinto vuonna 2012.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Konstantin Habenski Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Konstantin Khabensky
Käännös suomeksi
Kruunu (Iso-Britannia)

Kruunu vuodelta 1891, kruuna
Kruunu vuodelta 1891, klaava
Kruunu (engl. crown) on brittiläinen kolikkotyyppi. Sen nimellisarvo oli vuoteen 1971 asti viisi šillinkiä eli 60 penniä ja vuodesta 1971 vuoteen 1990 asti 25 penniä – kumpikin oli tasan punnan neljäsosa. Vuodesta 1990 asti kruunujen nimellisarvo on ollut viisi puntaa.
Ensimmäinen Englannissa käytetty kruunu-niminen kolikko oli elokuussa 1526 käyttöön otettu kultakolikkojen tyyppi, jonka arvo oli neljä šillinkiä ja kuusi penniä. Lokakuussa samana vuonna sen arvoa nostettiin tasan viiteen šillinkiin. Hopeinen kruunun kolikko sai alkunsa vuonna 1551 Edvard VI:n valtakaudella, mutta kultaisia kruunuja lyötiin Kaarle II:n valtakaudelle asti.
1700-luvun puoliväliin mennessä kruunut olivat suurelta osin menettäneet suosionsa rahanvaihdon välineenä. Vuonna 1818 kruunujen ulkoasua uudistettiin lyömällä niihin klaavapuolelle Pyhä Yrjö surmaamassa lohikäärmettä. Uudistettu kolikko miellettiin jopa Euroopan kauneimmaksi. Kruunujen käyttö ei kuitenkaan lisääntynyt. Samoin kävi myös 1800-luvun lopulla, kun niiden käyttöön pyrittiin kannustamaan.
Kruunujen suuren koon (läpimitta 38,61 millimetriä) vuoksi niitä on usein käytetty juhlarahojen lyömiseen. Näitä juhlarahoja tuotetaan suurimmaksi osaksi, joskaan ei pelkästään, kuningashuoneeseen liittyvien merkkipäivien kunniaksi. Jotkin pankit sallivat juhlarahakruunujen tallettamisen, ja ne ovat myös käypää valuuttaa postitoimistoissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kruunu (Iso-Britannia) Wikimedia Commonsissa
Luettelo yleisurheilulajeista

Tämä on luettelo yleisurheilun lajeista.
Arvokisojen ohjelmassa nykyisin olevat lajit > Juoksu- ja kävelylajit

100 metrin juoksu
200 metrin juoksu
400 metrin juoksu
800 metrin juoksu
1 500 metrin juoksu
5 000 metrin juoksu
10 000 metrin juoksu
4 × 100 metrin viestijuoksu
4 × 400 metrin viestijuoksu
110 metrin ja 100 metrin aitajuoksu
400 metrin aitajuoksu
3 000 metrin estejuoksu
Maraton
20 kilometrin ja 35 kilometrin kävely
Arvokisojen ohjelmassa nykyisin olevat lajit > Hyppylajit

Korkeushyppy
Seiväshyppy
Pituushyppy
Kolmiloikka
Arvokisojen ohjelmassa nykyisin olevat lajit > Heittolajit

Kuulantyöntö
Kiekonheitto
Moukarinheitto
Keihäänheitto
Arvokisojen ohjelmassa nykyisin olevat lajit > Moniottelut

Kymmenottelu
Seitsenottelu
Aiemmin olympialaisten ohjelmassa olleet lajit > Miehet

60 metrin juoksu
200 metrin aitajuoksu
4000 metrin estejuoksu
Viiden mailin juoksu
Joukkuejuoksut (eri matkoja)
Maastojuoksu
Kahden käden kuulantyöntö (yhteistulos)
Kahden käden keihäänheitto (yhteistulos)
Vapaan tyylin keihäänheitto
Kahden käden kiekonheitto (yhteistulos)
Kiventyöntö
Antiikkinen kiekonheitto
Painonheitto
Vauhditon pituushyppy
Vauhditon korkeushyppy
Vauhditon kolmiloikka
1500 metrin kävely
3000 metrin kävely
3500 metrin kävely
10 000 metrin kävely
10 mailin kävely
50 kilometrin kävely
Kolmiottelu
Viisiottelu
Köydenveto
Aiemmin olympialaisten ohjelmassa olleet lajit > Naiset

80 metrin aitajuoksu
3 000 metrin juoksu
10 kilometrin kävely
Viisiottelu
Muita lajeja

1 000 metrin juoksu
mailin juoksu
ruotsalaisviesti
puolimaraton
Klaus Bachler

Klaus Bachler ADAC GT Masters -sarjassa vuonna 2021.
Klaus Bachler (s. 27. heinäkuuta 1991 Judenburg) on itävaltalainen moottoriurheilija.
Ura

Bachler aloitti uransa vuonna 2007 LO Formel Lista Junior -sarjasta, jossa hän voitti sarjan mestaruuden. Tämän jälkeen hän siirtyi ADAC Formel Masters -sarjaan vuonna 2008. Hän sijoittui sarjassa kolmanneksi. Vuonna 2009 Bachler jatkoi sarjassa ja sijoittui toiseksi. Vuonna 2010 Bachler siirtyi Saksan Formula 3 -sarjaan, jossa hän ajoi vain kaksi kilpailua. Vuonna 2011 Bachler ajoi täyden kauden sarjassa ja sijoittui pisteissä kolmanneksi.
Vuonna 2012 Bachler kilpaili Saksan Porsche Carrera Cup -sarjassa sijoittui sarjapisteissä kahdeksanneksi. Hän ajoi myös Porsche Supercup -sarjassa kaksi kilpailua vierailevana kuljettajana. Vuonna 2013 Bachler ajoi täyden kauden Porsche Supercup -sarjassa ja sijoittui sarjan seitsemänneksi. Hän jatkoi sarjassa myös vuonna 2014 sijoittuen neljänneksi.
Bachler siirtyi ADAC GT Masters -sarjaan vuonna 2015. Hän sijoittui ensimmäisellä kaudellaan sarjapisteissä neljänneksi. Hän ajoi sarjassa myös vuosina 2016-2022.
Bachler on ajanut myös lukuisia sarjoja kuten GT World Challenge Europe, European Le Mans Series, FIA World Endurance Championship ja IMSA SportsCar Championship -sarjoissa. Hän on osallistunut urallaan kestävyyskilpailuihin kuten Nürburgringin 24 tunnin ajoon ja Le Mansin 24 tunnin ajoon.
Marabut

| Marabut |
| --- | --- |
 Afrikanmarabu (Leptoptilos crumeniferus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Haikaralinnut Ciconiiformes
Heimo::  Kattohaikarat Ciconiidae
Suku::  Marabut Leptoptilos  Lesson, 1831
Katso myös
   Marabut Wikispeciesissä   Marabut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Marabut (Leptoptilos) on kattohaikaroiden heimoon kuuluva lintusuku.
Marabujen (Leptoptilos) sukuun kuuluvia lajeja

Afrikanmarabu (Leptoptilos crumeniferus)
Assaminmarabu (Leptoptilos dubius)
Pikkumarabu (Leptoptilos javanicus)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Leptoptilos (englanniksi)
Krokenin kirkko (Tromssa)

| Krokenin kirkko Kroken kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2014.
Sijainti:  Tromssa, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  2006
Materiaali:  betoni
Istumapaikkoja:  280
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Krokenin kirkko (norj. Kroken kirke) on Tromssan kunnassa Tromssan läänissä Norjassa sijaitseva betonikirkko vuodelta 2006.
Kuvia

Kirkkosali
Kuuroille tarkoitettu kirkkosali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Krokenin kirkko (Tromssa) Wikimedia Commonsissa
Maailman ympäristöpäivä

Maailman ympäristöpäivä on vuodesta 1972 alkaen 5. kesäkuuta järjestetty Yhdistyneiden kansakuntien ympäristöohjelman vuosipäivä, jolloin kiinnitetään huomiota ympäristökysymyksiin.
Aikaisemmat maailman ympäristöpäivät

2024 – Saudi-Arabia Land restoration, desertification and drought resilience
2023 – Norsunluurannikko Solutions to plastic pollution
2022 – Ruotsi Only One Earth
2021 – Pakistan Ecosystem Restoration
2020 – Kolumbia Time for Nature
2019 – Kiina Beat Air Pollution
2018 – New Delhi Beat Plastic Pollution
2017 – Ottawa Connecting People to Nature – in the city and on the land, from the poles to the equator
2016 – Luanda Zero Tolerance for the Illegal Wildlife Trade
2015 – Rooma Seven Billion Dreams. One Planet. Consume with Care
2014 – Bridgetown Raise Your Voice, Not the Sea Level
2013 – Ulaanbaatar Think.Eat.Save. Reduce Your Foodprint
2012 – Brasília Green Economy: Does it include you?
2011 – New Delhi Forests: Nature at your Service
2010 – Kigali Many Species. One Planet. One Future
2009 – México Your Planet Needs You – UNite to Combat Climate Change
2008 – Wellington Kick The Habit – Towards A Low Carbon Economy
2007 – Tromssa Melting Ice – a Hot Topic?
2006 – Alger Deserts and Desertification – Don't Desert Drylands!
2005 – San Francisco Green Cities – Plan for the Planet!
2004 – Barcelona Wanted! Seas and Oceans – Dead or Alive?
2003 – Beirut Water – Two Billion People are Dying for It!
2002 – Shenzhen Give Earth a Chance
2001 – Torino ja Havanna Connect with the World Wide Web of Life
2000 – Adelaide The Environment Millennium – Time to Act
1999 – Tokio Our Earth – Our Future – Just Save It!
1998 – Moskova For Life on Earth – Save Our Seas
1997 – Soul For Life on Earth
1996 – Istanbul Our Earth, Our Habitat, Our Home
1995 – Pretoria We the Peoples: United for the Global Environment
1994 – Lontoo One Earth One Family
1993 – Peking Poverty and the Environment – Breaking the Vicious Circle
1992 – Rio de Janeiro Only One Earth, Care and Share
1991 – Tukholma Climate Change. Need for Global Partnership
1990 – México Children and the Environment
1989 – Bryssel Global Warming; Global Warning
1988 – Bangkok When People Put the Environment First, Development Will Last
1987 – Nairobi Environment and Shelter: More Than A Roof
1986 – A Tree for Peace
1985 – Youth: Population and the Environment
1984 – Desertification
1983 – Managing and Disposing Hazardous Waste: Acid Rain and Energy
1982 – Ten Years After Stockholm (Renewal of Environmental Concerns)
1981 – Ground Water; Toxic Chemicals in Human Food Chains
1980 – A New Challenge for the New Decade: Development Without Destruction
1979 – Only One Future for Our Children – Development Without Destruction
1978 – Development Without Destruction
1977 – Ozone Layer Environmental Concern; Lands Loss and Soil Degradation
1976 – Water: Vital Resource for Life
1975 – Human Settlements
1974 – Only one Earth
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
YK-liitto: Maailman ympäristöpäivä
UNEP: World Environment Day (Arkistoitu – Internet Archive)
Maailman ympäri 80 päivässä (vuoden 1989 sarja)

| Maailman ympäri 80 päivässä> Around the World in 80 Days |
| --- | --- |
Kestoaika:  266 minuuttia (sarjan yhteiskesto) Suomen televisioesitys: 50-55 minuuttia
Pääosissa:  Pierce Brosnan Eric Idle Julia Nickson Peter Ustinov
Alkuperämaa:  Yhdysvallat, Italia, Jugoslavia, Saksa
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Yhdysvallat: NBC Suomi: Yle TV1
Esitetty:  Yhdysvallat: 16. huhtikuuta – 18. huhtikuuta 1989
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  3 (alkuperäinen sarja) 6 (Suomen televisioesitys)
Tuotanto
Tuottaja(t):  Paul Baerwald
Vastaava(t) tuottaja(t):  Renee Valente
Ohjaaja(t):  Buzz Kulik
Käsikirjoittaja(t):  John Gay
Kuvaaja(t):  Nicholas D. Knowland
Tuotantoyhtiö(t):  Avala Film Harmony Gold
Aiheesta muualla
IMDb 
Maailman ympäri 80 päivässä (engl. Around the World in 80 Days) on yhdysvaltalainen vuonna 1989 valmistunut kolmiosainen minisarja. Sarja perustuu kirjailija Jules Vernen samannimiseen romaaniin. Sarja ensiesitettiin Yhdysvalloissa NBC-kanavalla huhtikuussa 1989. Sarjaa kuvattiin Englannissa, Macaossa, Hongkongissa, Thaimaassa ja Jugoslaviassa.
Juoni

Phileas Fogg (Pierce Brosnan) lyö 20 000 puntaa vetoa Reformiklubin kanssa, että voi kiertää maapallon 80 päivässä. Hän lähtee matkaan oalkkaamansa ranskalaisen palvelijansa Passerpartoutin (Eric Idle) kanssa. Parivaljakkoa seuraa mukana etsivä Wilbur Fix (Peter Ustinov), joka luulee virheellisesti Foggin ryöstäneen Englannin keskuspankin. Matka kulkee eri reittiä kuin kirjassa, ja matkalaiset kohtaavat aikansa kuuluisuuksia (kuten Louis Pasteur, Kuningatar Viktoria) toisin kuin kirjassa.
Sarja Suomessa

Sarja esitettiin ensimmäistä kertaa Suomen televisiossa Yle TV1-kanavalla vuonna 2003, jolloin sarja esitettiin kokonaisuudessaan kuudessa osassa. Sarja esitettiin uusintana vuonna 2005. Sarjasta on julkaistu Suomessa myös DVD-julkaisu.
Näyttelijät > Pääosissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pierce Brosnan  | … |  Phileas Fogg   |
|  Eric Idle  | … |  Passepartout   |
|  Julia Nickson  | … |  Prinsessa Auoda   |
|  Peter Ustinov  | … |  Etsivä Wilbur Fix   |