Yhteiskuntavastuu
Määritelmä

Kapein näkemys yritysten yhteiskuntavastuusta on poimittu suoraan osakeyhtiölaista, jossa todetaan: ”Yhtiön toiminnan tarkoituksena on tuottaa voittoa osakkeenomistajille”. Tulkinnaksi yritysten yhteiskuntavastuun rajoista lakiteksti levisi, kun Sammon johtaja Björn Wahlroos siteerasi lakia julkisesti todeten pykälänpuolikkaan kiteyttävän kaiken sen, mitä yhtiöiltä edellytetään. Puhtaan uusliberalistinen näkemys on kuitenkin vain yksi tulkinta yritysten yhteiskuntavastuusta. Esimerkiksi työ- ja elinkeinoministeriö laajentaa yrityksen taloudellisen vastuun aluetta osakkeenomistajien etujen ajamisen lisäksi työpaikkojen säilyttämiseen, verotulojen kasvattamiseen ja yhteiskunnallisen hyvinvoinnin luomiseen.
»Corporate social responsibility (CSR) tarkoittaa yhteiskunta- ja ympäristövastuullisen toiminnan vapaaehtoista liittämistä yrityksen päivittäiseen liiketoimintaan ja sen kanssakäymiseen sidosryhmien kanssa (Euroopan neuvosto)a; corporate social disclosure (CDS) on sellaisten viestintätaktiikkojen aktiivista käyttämistä, joilla yritys ohjaa yleisöjensä käsitystä omasta yhteiskunta- ja ympäristövastuullisuudestaan.»
Yleisin tapa määritellä yritysten yhteiskuntavastuu on eritellä se taloudelliseen, sosiaaliseen ja ympäristöstä kannettavaan vastuuseen. Muitakin jakoperusteita esiintyy, esimerkiksi matkailualalla puhutaan edellä mainittujen lisäksi kulttuurisesta vastuusta. Lähes omaksi vastuualueekseen ovat viime vuosina nousseet ilmastonmuutoksen torjuntaan tähtäävät toimet vastuullisesta veronmaksusta puhumattakaan.
Vaikeimmin määriteltävä yhteiskuntavastuun osa-alue on sosiaalinen vastuu. Euroopan komissio sisällyttää sosiaalisen vastuun piiriin esimerkiksi työterveyteen, koulutukseen ja elinikäiseen oppimiseen liittyvät innovaatiot. Työ- ja elinkeinoministeriön mukaan yrityksen kantama sosiaalinen vastuu näkyy käytännössä esimerkiksi lain minimivaatimukset ylittävänä työntekijöiden hyvinvoinnista ja ihmisoikeuksien toteutumisesta huolehtimisena ja syrjäytymisvaarassa olevien työllistämisenä. Sosiaalisen yhteiskuntavastuun kantamisesta uskotaan yleisesti olevan hyötyä myös yhtiön taloudelliselle menestymiselle, joskin väitteen todentamista haittaa se, että yhteiskuntavastuutekijöiden eristäminen muista yhtiön menestykseen vaikuttavista tekijöistä on vaikeaa.
Yhteiskuntavastuun määritelmä sisältää kaksi tärkeää rajausta. Ensinnäkin yhteiskuntavastuu tarkoittaa yritysten vapaaehtoista toimintaa erotuksena lain edellyttämiin tai taloudellisten syiden aiheuttamiin toimiin. Vastuullinen yritys huomioi siis myös sellaisia näkökohtia, joiden laiminlyöminen ei johda oikeudelliseen vastuuseen tai konkurssiin. Toiseksi yhteiskuntavastuu erotetaan hyväntekeväisyydestä. Lahjoitukset eivät yksin tee yrityksestä vastuullista, vaan kysymys on siitä, miten yritys ottaa huomioon toimintansa vaikutukset yhteiskuntaan ja eri sidosryhmiin. Aitona yhteiskuntavastuuna pidetään esimerkiksi liiketoiminnan kielteisten ympäristövaikutusten minimoimista.
Yhteiskuntavastuun eräänlaisena edeltäjänä voidaan pitää kestävää kehitystä, joka oli alun perin YK:n maailmankomission eli niin sanotun Brundtlandin komission vuonna 1987 laatiman Yhteinen tulevaisuutemme -raportin kantava ajatus. Komissio kiteytti raportin keskeisen sisällön päätöslauselmassaan, jonka mukaan taloudellinen kehitys ei ole mahdollista ilman sosiaalista ja ekologista kehitystä ja kehitys on kestävää, kun se tyydyttää ihmisten nykyiset tarpeet vaarantamatta tulevien sukupolvien mahdollisuutta omien tarpeidensa tyydyttämiseen. Kaikista nykykäsityksen mukaisista yrityksen yhteiskuntavastuun osa-alueista ympäristövastuu liittyy selkeimmin kestävään kehitykseen.