stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Etajima (Hiroshima)

| Etajima (江田島市) |
| --- | --- |
 Hiekkaranta Okimissa
 lippu:  Symboli
 Etajiman sijainti Hiroshiman prefektuurissa
 Etajima
 Koordinaatit: 34°13′23″N, 132°26′38″E 
Valtio:  Japani
Alue:  Chūgoku
Prefektuuri:  Hiroshiman prefektuuri
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  100,71 km²
Väkiluku (12/2019):  22 980
 – Väestötiheys:  228,2 as./km²
Symbolit:  
 – Puu:  Kirsikka
 – Kukka:  Chrysanthemum morifolium
 – Kala:  Osteri
 
 https://www.city.etajima.hiroshima.jp/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Etajima (jap. 江田島市, Etajima-shi) on Japanin kaupunki Chūgokun alueella Hiroshiman prefektuurissa. Se käsittää Seton sisämeren Hiroshimanlahdella sijaitsevat yhteenkasvaneet Etajiman ja Nōmijiman saaret sekä pienempiä lähisaaria. Hiroshimaan kaupungista on meriteitse matkaa 7,5 kilometriä, Kureen 6 kilometriä. Kaupungista on siltayhteys Kureen kuuluvalle Kurahashijiman saarelle ja sitä kautta manner-Honshūlle. Etajimassa on 22 980 asukasta (joulukuussa 2019) ja sen pinta-ala on 100,71 neliökilometriä.
Etajiman kaupunki perustettiin vuonna 2004 yhdistämällä toisiinsa Etajiman, Nōmin, Okimin ja Ōgakin maaseutukaupungit. Niistä Etajiman maaseutukaupunki käsitti koko Etajiman saaren. Se oli alun perin kalastajakylä, jonne perustettiin vuonna 1888 keisarillisen Japanin laivaston akatemia. Akatemian ansiosta se nousi koko maan tietoisuuteen. Nykyisin koulu on Japanin meri-itsepuolustusvoimien käytössä. Nōmin maaseutukaupunki käsitti vuorostaan Nōmijiman saaren keskiosan, Okimi luoteisosan ja lähistön pienempiä saaria, Ōgaki eteläosan. Merkittäviä elinkeinoja saarilla ovat esimerkiksi vihannesten, koristekukkien ja mikan-mandariinien viljely sekä osterien vesiviljely.
Etajimasta on säännöllisiä lauttayhteyksiä Hiroshimaan ja Kureen. Molemmissa kaupungeissa käydään saarilta töissä.
Kuvia

Okimin kaupunginosaa
Irukamyō-jinja
Meri-itsepuolustusvoimien akatemia
Hayasen silta liittää Etajiman Kureen
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Etajima Wikimedia Commonsissa
Kaupungin internetsivut (japaniksi)
Eri lippujen alla (vuoden 1916 elokuva)

| Eri lippujen alla> Under Two Flags |
| --- | --- |

Ohjaaja:  J. Gordon Edwards
Käsikirjoittaja:  George Edwardes-Hall
Perustuu:  Ouidan romaaniin Arthur Shirleyn näytelmään
Tuottaja:  J. Gordon Edwards
Kuvaaja:  Phil Rosen
Pääosat:  Theda Bara
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Fox Film Corporation
Levittäjä:  20th Century Studios
Ensi-ilta:   31. heinäkuuta 1916
Kesto:  60 minuuttia
Alkuperäiskieli:  mykkä (välitekstit englanniksi)
Aiheesta muualla
IMDb 
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eri lippujen alla (engl. Under Two Flags) on J. Gordon Edwardsin ohjaama ja tuottama yhdysvaltalainen mykkä draamaelokuva vuodelta 1916. Elokuvan pääosassa on Theda Bara. Elokuvan oletetaan olevan kadonnut.
Eri lippujen alla perustuu Ouidan romaaniin Eri lippujen alla (1867) ja Arthur Shirleyn Broadway-näytelmään Eri lippujen alla (1901). Elokuva kuvattiin sen tuotanto- ja jakeluyhtiön Fox Film Corporationin studioilla New Jerseyn Fort Leessä. Elokuva sai Yhdysvaltain ensi-iltansa 31. heinäkuuta vuonna 1916. Ilmestyessään Eri lippujen alla oli suuri yleisö- ja arvostelumenestys. Fox julkaisi elokuvan uudestaan 26. tammikuuta vuonna 1919.
Vuoden 1916 elokuvaversio oli ensimmäinen pitkä Eri lippujen alla -elokuva ja neljäs elokuvasovitus. Kaksi romaaniin perustuvista lyhytelokuvista julkaistiin vuonna 1912 ja yksi vuonna 1915. Viides elokuvaversio julkaistiin vuonna 1922 nimellä Eri lippujen alla ja kuudes vuonna 1936 samalla nimellä Eri lippujen alla.
Juoni

Englantilaismies Bertie Cecil ottaa häntä nuoremman Berkeley-veljensä rikokset niskoilleen. Bertie Cecil jättää rakastettunsa Venetian ja liittyy Ranskan muukalaislegioonan Algeriassa sijaitsevaan yksikköön. Algeriassa hän ystävystyy muun muassa emiirin kanssa pelastettuaan tämän vaimon. Bertien lapsuudenystävä Rockingham ja rakastettu Venetia vierailevat Algeriassa, missä he tunnistavat Bertien. Rockingham suostuttelee häntä ottamaan omansa, talon ja maineen, takaisin. Hänen kieltäytymisensä johtaa siihen, että hän lyö esimiestään, ja Bertie tuomitaan kuolemaan. Myöhemmin rykmentin maskotti Cigarette, joka rakastaa Bertietä, ratsastaa läpi hiekkamyrskyn ja arabirosvojen Bertien luo. Hän kuitenkin saapuu liian myöhään eikä armahdukseen ole aikaa. Cigarette ottaa Bertieen kohdistuneet luodit tämän puolesta. Lopussa syytteistä vapautettu Bertie palaa Venetian kanssa yhteen.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Theda Bara  | … |  Cigarette   |
|  Herbert Heyes  | … |  Bertie Cecil   |
|  Stuart Holmes  | … |  Chateauroye   |
|  Stanhope Wheatcroft  | … |  Berkeley Cecil   |
|  Joseph Crehan  | … |  Rake   |
|  Charles Craig  | … |  Rockingham   |
|  Claire Whitney  | … |  Venitia   |
|  Violet De Biccari  | … |  pieni tyttö   |
Aiheesta muualla

Eri lippujen alla Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eri lippujen alla AllMoviessa. (englanniksi)
Eri lippujen alla TCM Movie Databasessa (englanniksi)
Eri lippujen alla Silent eran sivuilla (englanniksi)
Fabio Galante

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 20. marraskuuta 1973 (ikä 50)
Syntymäpaikka: Montecatini Terme, Italia
Pelipaikka: puolustaja
Seura
Seura: AS Livorno Calcio
Pelinumero: 6
Junioriseurat
 ?–1990: Empoli FC
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 1990–1993 1993–1996 1996–1999 1999–2004 2004– | Empoli FC Genoa CFC Inter Torino FC Livorno | 48 (3) 85 (7) 55 (2) 124 (6) 127 (4) |
Maajoukkue
| 1991 1994–1996 1996 | Italia U-18 Italia U-21 Italia U-23 | 10 (2) 18 (4) 2 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 27. huhtikuuta 2008.
Fabio Galante (s. 20. marraskuuta 1973 Montecatini Terme, Pistoian maakunta, Italia) on italialainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Hän pelaa tällä hetkellä Serie B:n Livornossa. Galante pelasi uransa menestyksekkäät vuodet Interissä 1990-luvun lopulla voittaen muun muassa UEFA Cupin vuonna 1998. Hän kuului myös Italian maajoukkueeseen alle 21-vuotiaissa, jolloin Galante voitti joukkueensa kanssa EM-mestaruuden vuonna 1996.
Aiheesta muualla

Weltfussball (saksaksi)
Italian joukkue – Kesäolympialaiset 1996
1 Pagliuca |
3 Nesta |
4 Cannavaro |
5 Galante |
6 Fresi |
7 Ametrano |
8 Crippa |
9 Branca |
10 Brambilla |
11 Delvecchio |
12 Buffon |
13 Pistone |
14 Tommasi |
15 Pecchia |
16 Morfeo |
17 Lucarelli |
18 Bernardini |
19 Sartor |
Valmentaja Maldini
Felix Perez Camacho

Felix Perez Camacho
Felix Perez Camacho (s. 30. lokakuuta 1957 Camp Zama, Japani) on Yhdysvaltain republikaanisen puolueen poliitikko ja Guamin kuvernööri vuodesta 2003 vuoteen 2011. Hän on entisen kuvernööri Carlos Camachon poika, ja hänellä on vaimonsa Joann G. Camachon kanssa kolme lasta.
Fb

Fb tarkoittaa seuraavia:
Bulgaria Air, IATA-koodi FB, lentoyhtiö
Facebook, FB, yhteisöpalvelu
FB, Ferry Corstenin ja Benny Benassin muodostama yhtye
femtobarni, tunnus fb, pinta-alan yksikkö
friendship book, FB, henkilöltä toiselle lähetettävä vihko, johon kukin lisää tekstejä ja kuvia
fullback, FB, amerikkalaisen jalkapallon pelipaikka
Frykdalsbygden, ruotsalainen paikallislehti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Fb”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Evaleena Vuorenmaa

Evaleena Vuorenmaa on suomalainen tanssija ja läskiaktivisti.  Vuorenmaa aloitti tanssiharrastuksen 14-vuotiaana ja on toiminut tanssiopettajana 20 vuotta.
Vuorenmaa ryhtyi läskiaktivistiksi saatuaan lääkäriltä sopimattomia kommentteja raskaudenaikaisen lihomisensa takia.  Hän alkoi vaatia lihavien syrjinnän lopettamista puhumalla kehopositiivisuudesta. Kehopositiivisuudesta Vuorenmaa on kertonut puhuvansa Instagram-tilillään paitsi itsensä myös tanssioppilaidensa vuoksi. Hän on kertonut kohdanneensa tansisoppilaita, jotka eivät halunneet esiintyä, koska eivät omasta mielestään olleet tanssijan näköisiä.
Vuorenmaa on toiselta ammatiltaan lähihoitaja ja peräänkuuluttaa terveydenhuollon ammattilaisten sensitiivisyyttä ilman moralisointia. Vuorenmaa on julkaissut Instagram-tilillään seuraajiensa tarinoita terveydenhuollossa kohtaamastaan läskivihasta.
Aiheesta muualla

Evaleena Vuorenmaa Lääkärilehdessä
Fiano

| Fiano |
| --- | --- |

 Fiano
 Koordinaatit: 45°13′N, 7°31′E 
Valtio:  Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Korkeus:  429 m
Väkiluku:  2 672
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 https://www.comune.fiano.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fiano (piemonteksi Fian ) on kunta Italiassa Piemonten alueella sijaitsevassa Torinon metropolikaupungissa. Vuoden 2022 alussa kunnassa oli arviolta 2 672 asukasta.
FSO Warszawa

Warszawa M-20 malli (valmistettiin 1951-1957)
FSO Warszawa oli ensimmäinen puolalainen toisen maailmansodan jälkeinen automalli. Warszawaa (tarkoittaa Varsovaa) alettiin valmistaa vuonna 1951 FSO:n uudessa tehtaassa, joka perustettiin pohjois-Varsovaan, Zeraniin. Warszawa oli lisenssillä tehty versio neuvostoliittolaisesta Pobedasta, ja sen valmistus jatkui vuoteen 1973 asti, kun Pobedan valmistus lopetettiin jo 15 vuotta aiemmin 1958. Warszawaa tehtiin kaikkiaan noin 254 000, hieman enemmän kuin Pobedaa (236 000 kpl).
Pobeda ja Warszawa saivat suosiota länsimaissa, Suomessa etenkin taksikäytössä huonoja teitä hyvin kestävän vankan rakenteensa johdosta. Warszawasta valmistettiin monia muunnoksia, esimerkiksi kiskoilla kulkeva malli. Warszawa tuli tunnetuksi hitaudestaan, joka johtui aivan liian vähätehoisesta moottorista painavaan koriin nähden. Warszawan tuotanto loppui vuonna 1973, jolloin se oli jo todella vanhanaikainen malli jopa SEV-markkinoille. Tuotanto olisi ehkä jatkunut jos Polski Fiat ei olisi osoittautunut menestykseksi.
Seuraavia malleja valmistettiin:
Warszawa M-20 (1951-1957)
Warszawa 201 (1957-1964)
Warszawa 223 (1964-1973)
Yhteensä valmistettiin 254 471 autoa.
Tekniset tiedot (M-20 -malli)
Mitat: pituus 4665 mm, leveys 1695 mm, korkeus 1640 mm, akseliväli 2700 mm.
Raideleveys: edessä 1364 mm, takana 1362 mm.
Omapaino: 1360 kg, kokonaispaino 1860 kg.
Renkaat: 6.00 - 16".
Moottori ja voimansiirto:
Nelisylinterinen kahdeksanventtiilinen moottori.
Tilavuus 2120 cm3, sylinterin halkaisija 82 mm, iskun pituus 100 mm, puristussuhde 6,2.
Teho: 36,5 kW (50 hv), 3600 r/min.
Kipinäsytytys.
Sytytysjärjestys 1-2-4-3
Sähköjärjestelmä 12 V, plusmaadoitus.
3 vaihteinen vaihteisto. Vaihteet 2 ja 3 synkronoituja.
Huippunopeus: 105 kilometriä tunnissa.
Polttoaineen kulutus: 13,5 l/100 km.
Elokuvavuosi 1979

Tässä artikkelissa käsitellään vuoden 1979 aikana julkaistuja elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Uudet elokuvat > Suomalaiset ensi-illat

Herra Puntila ja hänen renkinsä Matti
Ihmemies
Kainuu 39
Koeputkiaikuinen ja Simon enkelit
Natalia
Risto Vanarin piilokamera
Ruskan jälkeen
Uudet elokuvat > Ulkomaiset ensi-illat

Agatha
Alien – kahdeksas matkustaja
Apocalypse Now
Brianin elämä
The Brood
Fast Company
Felicity – neitsyestä nymfomaaniksi
Ilmestyskirja. Nyt
Kramer vastaan Kramer
Kuuraketti
Luojan tähden, paetkaa!
Mad Max
Manhattan
Moskova ei usko kyyneliin
Musta aukko
Mutaa kuonoon, sanoo virtahepo
Norma Rae
Pako Alcatrazista
Quadrophenia – 60-luvun kapinalliset
Rakkaus karkuteillä
Rockyn uusintaottelu
Sengoku jieitai
Stalker
Star Trek: Avaruusmatka
Tervetuloa, Mr. Chance!
Voi juku – mikä lauantai
Yhden miehen armeija
Suomen elokuvatilastoja 1979

Suomalaiset kävivät elokuvateattereissa vuonna 1979 kaikkiaan noin 10,1 miljoonaa kertaa, mikä oli 3,6 prosenttia enemmän kuin vuonna 1978. Vuoden 1979 lopussa Suomessa oli 336 elokuvateatteria, jotka järjestivät vuoden aikana yhteensä 143 947 näytöstä. Teattereissa kiersi 1 580 elokuvaa. Ensi-iltaelokuvia tuotiin teattereihin 227, ja niistä oli suomalaisia yhdeksän.
Suomen katsotuimmat 1979

Suomessa eniten teatterikatsojia saaneet elokuvat vuonna 1979 olivat:
Koeputkiaikuinen ja Simon enkelit (1979), 490 439 katsojaa
Tyttö joka tiesi liikaa (1979), 481 821 katsojaa
Ruskan jälkeen (1979), 410 339 katsojaa
Kauriinmetsästäjä (1979), 393 570 katsojaa
007 – Kuuraketti (1979), 382 431 katsojaa
Ilmestyskirja. Nyt (1979), 350 038 katsojaa
Taivas saa odottaa (1978), 250 802 katsojaa
Teräsmies (1978), 208 948 katsojaa
Herra Puntila ja hänen renkinsä Matti (1979), 202 859 katsojaa
Natalia (1979), 183 219 katsojaa
Suomalaiskriitikoiden suosikkiensi-illat

Suomen elokuvakerhojen liiton lehti Projektio julkaisi luettelon Suomen johtavien kriitikoiden parhaaksi äänestämistä vuonna 1979 Suomen ensi-iltansa saaneista elokuvista:
Woody Allen: Manhattan (1979)
Ermanno Olmi: Puukenkäpuu (1978)
Akira Kurosawa: Punaparta (1965)
Satyajit Ray: Kaukainen jyrinä (1973)
Terrence Malick: Onnellisten aika (1978)
Francis Ford Coppola: Ilmestyskirja. Nyt (1979)
Rainer Werner Fassbinder: Maria Braunin avioliitto (1978)
Akira Kurosawa: Köyhän pikajuna (1970)
Robert Bresson: Paholainen luultavasti (1977)
John Cassavetes: Ensi-ilta (1977)
Suomalaisista ensi-iltaelokuvista eniten ääniä saivat Herra Puntila ja hänen renkinsä Matti, Kainuu 39 ja Ihmemies.
Elokuvakerhojen esitetyimmät

Elokuvakerhotoiminta oli vilkasta Suomessa 1980-luvun taitteessa. Näytäntökaudella 1978–1979 eniten kerhoesityksiä saaneet 10 elokuvaa olivat:
Orson Welles: V niinkuin väärennös (yht. 64 esitystä 16 ja 35 mm:n kopioilta)
Jaime Camino: Pitkä loma 1936 (Espanja 1976, yhteensä 53 esitystä 16 ja 35 mm kopioilta)
Alain Tanner: Hetki naisen elämässä (Sveitsi/Ranska 1974, yht. 53 esitystä 16 ja 35 mm:n kopioilta)
Anrzej Wajda: Tuhkaa ja timanttia (Puola 1958, yht. 52 esitystä 16 ja 35 mm:n kopioilta)
Anrzej Wajda: Kanal – kirottujen tie (Puola 1957, 34 esitystä 16 mm:n kopioilta)
Partanen–Rautoma–Lahti: Antti Puuhaara (Suomi 1976, 33 esitystä 16 mm:n kopioilta)
Pier Paolo Pasolini: Pummi (Italia 1961, 31 esitystä 16 mm:n kopioilta)
Werner Herzog: Stroszek (Länsi-Saksa 1977, 30 esitystä 35 mm:n kopioilta)
Favén & Laine: Rakastunut rampa (Suomi 1975, 29 esitystä 16 mm:n kopioilta)
Jean Renoir: Virta (Ranska 1936, 29 esitystä 16 mm:n kopioilta)
Suomen Elokuva-arkisto valtiollistetaan

Risto Jarvan johtaman Elokuvapoliittisen komitea vuonna 1974 tekemän esityksen mukaisesti Suomen Elokuva-arkisto (nyk. Kavi) valtiollistettiin vuonna 1979.
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 1979 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Fc

Fc tai FC voi tarkoittaa seuraavia:
FC, brittiläinen yhtye
femtocoulombi, tunnus fC, sähkövarauksen yksikkö
Finncomm Airlines, IATA-koodi FC, lentoyhtiö
Freedom Club, FC, Theodore Kaczynskin käyttämä merkintä kirjepommeissa
jalkapalloseura, FC, englannin ilmauksesta football club, jalkapallon harrastajien urheiluseura
fasilitoitu kommunikointi, FC, puhetaidottoman kommunikointimenetelmä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Fc”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Eri Klas

Eri Klas vuonna 2012.
Eri Klas (keskellä) vuonna 2009.
Eri Klas (7. kesäkuuta 1939 Tallinna – 26. helmikuuta 2016) oli vironjuutalainen kapellimestari.
Eri Klasin äiti oli pianisti ja opettaja Anna Klas. Klas opiskeli Tallinnan konservatoriossa Gustav Ernesaksin oppilaana sekä vuodet 1964–1967 Leningradin konservatoriossa Nikolai Rabinovitšin johdolla.
Ura kapellimestarina

Estonia-teatterin kapellimestari vuodesta 1964
Tallinnan kamariorkesterin kapellimestarina vuodet 1966–1969.
Estonia-teatterin ylikapellimestari ja taiteellinen johtaja vuodesta 1975
Tukholman kuninkaallisen oopperan ylikapellimestari vuodet 1985–1989
Århusin sinfoniaorkesterin ylikapellimestari 1990–1996
Hollannin radion ylikapellimestari 1996–2003
Sibelius-Akatemian kapellimestariluokan professori vuodet 1993–1997
Tampereen kaupunginorkesterin taiteellinen johtaja vuodesta 1998
Moskovalaisen Novaja Operan ylikapellimestari syksystä 2006 alkaen
Tanskan radion sinfoniaorkesterin pääkapellimestarina  vuodesta 1996, vierailevana kapellimestarina vuodesta 2003.
Lisäksi hän toimi orkesteri- ja oopperakapellimestarina yli 40 maassa ja johti merkittävimpiä sinfoniaorkestereita. Suomen Kansallisoopperassa Eri Klas vieraili kapellimestarina vuodesta 1983. Klas teki monia levytyksiä, muun muassa Arvo Pärtin musiikista.
Yksityiselämä

Klas syntyi juutalaiseen perheeseen. Hän identifioitui juutalaiseksi virolaisen sijaan. Klas osasi lapsena hepreaa, mutta toistaalta Klas ei harjoittanut elämänsä aikana juutalaista uskoa eikä tapoja.
Vuosina 1966–1968 Eri Klas oli naimisissa oopperalaulaja ja näyttelijä Nieves Lepan kanssa. Avioliitosta on tytär Diana Klas (s. 1967), josta tuli näyttelijä. Eri Klas oli 20 vuotta naimisissa näyttelijä ja tanssija Ülle Ullan (s. 1934) kanssa. Eri Klas oli vuodesta 1992 naimisissa pianisti ja liikkeenharjoittaja Ariel Klasin kanssa, jolla on edellisestä avioliitosta tyttäret Angelika Klas-Fagerlund ja Marion Melnik. Molemmat ovat suomalaisia oopperalaulajia.
Kirjallisuutta

Kangur, Paavo: Eriline: Eri Klas.  Kirjastus Kunst, 2014.  ISBN 978-9949-486-73-1.
Aiheesta muualla

Eri Klasin muistokirjoitus Helsingin Sanomissa (Arkistoitu – Internet Archive)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Edeltäjä: Tuomas Ollila | Tampere Filharmonian ylikapellimestari 1998–2006 | Seuraaja: John Storgårds |
Fa’asaleleaga

| Fa’asaleleaga |
| --- | --- |
 Kirkko Salelologassa
 Alue tummanpunaisella Samoan kartalla
Valtio:  Samoa
Saari:  Savai’i
Pinta-ala:  266 km²
Väkiluku (2016):  13 566
Fa’asaleleaga on yksi Samoan hallintoalueista. Se kattaa Savai’in saaren itäosan. Sen pinta-ala on 266 km2 ja väkiluku oli vuoden 2016 väestönlaskennassa 13 566.
Fianarantsoa

| Fianarantsoa |
| --- | --- |

 vaakuna
 Fianarantsoan sijainti Madagascarilla
Valtio:  Madagaskar
Alue:  Haute Matsiatra
Väkiluku (2014):  195 500
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Fianarantsoa on kaupunki Madagaskarin sisämaassa maan eteläosissa.
Fianarantsoa on Haute Matsiatran alueen pääkaupunki. Kaupungin perustivat merinat 1800-luvun alussa hallinnolliseksi pääkaupungiksi vallatulle Betsileon kuningaskunnalle.
Kaupunki sijaitsee keskimäärin 1 200 metriä meren pinnan yläpuolella. Sen asukasluku on 195 500 (2014). Kaupungin nimi tarkoittaa "hyvää koulutusta" malagassiksi.[lähde? ]
Kuvia

Katu Fianarantsoassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fianarantsoa Wikimedia Commonsissa
Fieseler Fi 103R Reichenberg

| Fieseler Fi 103R Reichenberg |
| --- | --- |
 Brittien sotasaaliiksi vuonna 1945 saama Reichenberg.
Tyyppi:  miehitetty lentopommi
Alkuperämaa:   Natsi-Saksa
Valmistaja:  Fieseler
Ensilento:  1944
Poistettu käytöstä:  1945
Tila:  Ei käytössä
Pääkäyttäjät:  Luftwaffe
Valmistusmäärä:  n. 175 
Kehitetty mallista:  Fi 103 (V1)
Muunnelmat:  R-1, R-II, R-III, R-IV, R-V
Fieseler Fi 103R Reichenberg oli V1-risteilyohjuksesta (viralliselta nimeltään Fieseler Fi 103) kehitetty miehitetty versio, joka kehitettiin natsi-Saksassa toisen maailmansodan loppuvaiheessa.
Fi 103R:ää käytti "Leonidas"-laivue, Luftwaffen Kampfgeschwader 200:n ryhmä V. Leonidas-laivue oli perustettu Selbstopfer- eli itsemurhaiskuja varten, ja käytti alkuaan Messerschmitt Me 328:sta itsemurhahyökkäyksiin muunnettua versiota. Muunnostyön ongelmista johtuen V1-ristelyohjuksesta alettiin kehittää miehitettyä versiota.
Fi 103R oli tarkoitus nostaa ilmaan Heinkel He 111 -pommikoneen siiven alla ja laskea lentoon kohteen lähellä. Pilotin oli mahdollista poistua koneesta laskuvarjolla, mutta siitäkin huolimatta selviytymismahdollisuudet arvioitiin erittäin heikoiksi, koska ohjaamo on hyvin lähellä koneen sysäysputkimoottoria.
Ensimmäiset koelennot järjestettiin syyskuussa 1944, koelentäjinä Heinz Kensche ja Hanna Reitsch. Useimmat yritykset epäonnistuivat pahasti, mutta koelentojen positiivisena puolena oli, että V1-ohjusten aiemmin havaituista epävakausongelmista saatiin uutta tietoa.
Fi 103R:ää ei koskaan käytetty taistelussa. Werner Baumbach otti KG 200:n komentoonsa lokakuussa 1944, ja keskitti huomionsa Mistel-projektiin. Aikaisemmin Albert Speer oli ehdottanut Fi 103R:ien käyttöä neuvostoliittolaisia voimaloita vastaan. 15. maaliskuuta 1945 Baumbach tapasi Speerin ja Hitlerin, ja taivutteli heidät uskomaan, että itsemurhahyökkäykset eivät sopineet saksalaiseen soturiperinteeseen. Samana päivänä Reichenberg-yksikön toiminta lopetettiin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fieseler Fi 103R Reichenberg Wikimedia Commonsissa
Fierin maakunta

| Fierin maakunta Qarku i Fierit |
| --- | --- |

 Vaakuna
 Sijainti
Valtio:  Albania
Kuntia:  6
Perustettu:  2000
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Fier
Pinta-ala:  1 890 km²
Väkiluku (2011):  310 331
 – väestötiheys:  164,2 as./km²
 
Qarku Fier
Fierin maakunta (alb. Qarku i Fierit) on yksi Albanian 12:sta maakunnasta. Se sijaitsee maan keskiosassa ja rajautuu lännessä Adrianmereen. Maakunnan pinta-ala on 1 890 neliökilometriä ja asukasluku arviolta 310 331 (vuonna 2011).
Vuoden 2015 kuntauudistuksesta lähtien Fier on jaettu kuuteen kuntaan: Divjakë, Fier, Lushnjë, Mallakastër, Patos ja Roskovec.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Fierin maakunta Wikimedia Commonsissa
Qarku Fier (Arkistoitu – Internet Archive) (albaniaksi)
Albanian maakunnat
Beratin maakunta
Dibërin maakunta
Durrësin maakunta
Elbasanin maakunta
Fierin maakunta
Gjirokastërin maakunta
Korçën maakunta
Kukësin maakunta
Lezhën maakunta
Shkodërin maakunta
Tiranan maakunta
Vlorën maakunta
Reeta-Mari Kolkkala

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Reeta-Mari Kolkkala huhtikuussa 2015. |  Reeta-Mari Kolkkala huhtikuussa 2015. |  Reeta-Mari Kolkkala huhtikuussa 2015. |  |
Maa:   Suomi
Naisten suunnistus
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Detmold 1995 | viesti |  |
|  Kultaa | Tampere 2001 | viesti |  |
|  Hopeaa | Inverness 1999 | viesti |  |
|  Pronssia | Tampere 2001 | normaalimatka |  |
Reeta-Mari Kolkkala (s. 21. tammikuuta 1969) on entinen suomalainen huippusuunnistaja,  kaksinkertainen viestin maailmanmestari. Seuratasolla hän edusti Liedon Parmaa.
Kolkkala sijoittui ensimmäisissä aikuisten arvokisoissaan, West Pointin MM-kilpailuissa 1993 pikamatkalla kymmenenneksi ja normaalimatkalla 27:nneksi. Detmoldin MM-kisoissa 1995 hän suunnisti toisen osuuden Suomen viestijoukkueessa, joka voitti maailmanmestaruuden runsaan puolentoista minuutin erolla Ruotsiin. Pikamatkalla hän oli kahdestoista. Grimstadin MM-kilpailuissa 1997 Kolkkala sijoittui normaalimatkalla 20:nneksi ja viestijoukkueen mukana neljänneksi.
Kolkkala suunnisti Invernessin MM-kisoissa 1999 toisen osuuden Suomen viestijoukkueessa, joka saavutti hopeaa 14 sekuntia Norjalle hävinneenä. Normaalimatkalla hän oli kuudes. Truskavetsin EM-kilpailuissa 2000 Kolkkala sijoittui pikamatkalla 12:nneksi ja viestijoukkueen jäsenenä 14:nneksi.
Tampereen MM-kilpailuissa 2001 Kolkkala saavutti uransa ainoan henkilökohtaisen arvokisamitalin oltuaan normaalimatkalla kolmas Simone Luderin ja Marika Mikkolan jälkeen. Viestissä hän suunnisti avausosuuden Suomen voittaessa maailmanmestaruuden neljän minuutin erolla Ruotsiin. Lisäksi hän oli viides sekä sprintissä että pikamatkalla.
Kolkkala päätti arvokisauransa Rapperswil-Jonan MM-kisoissa 2003. Hän sijoittui sprintissä seitsemänneksi ja keskimatkalla 26:nneksi. Viestissä Suomi hylättiin.