stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ilmi Hallsten

| Ilmi Hallsten |
| --- | --- |
 Ilmi Hallsten noin vuonna 1910.
Henkilötiedot
Syntynyt: 25. joulukuuta 1862 Föglö
Kuollut: 4. tammikuuta 1936 Helsinki
Ilmi Lovisa (Ilmi Louise) Hallsten (o.s. Bergroth; 25. joulukuuta 1862 Föglö – 4. tammikuuta 1936 Helsinki) oli suomalainen naisasian ajaja, oppikoulun opettaja ja kokoomuksen kansanedustaja.
Hallstenin vanhemmat olivat pastori Karl Selim Fritiof Bergroth ja Kristina Strömberg. Hän valmistui tyttökoulusta 1878 ja suomalaisesta jatko-opistosta 1881. Hallsten toimi aluksi Sahlbergin ruotsalaisessa tyttökoulussa suomen kielen opettajana 1879–1890 ja koulun johtajana 1889–1890 sekä Lyceum för gossar och flickor -koulun suomen kielen opettajana 1891–1893 ja Nya svenska samskolanin opettajana 1891–1902. Hän oli myös Helsingin suomalaisen yhteiskoulun opettaja 1901–1905 ja Nya svenska flickskolanin opettaja 1909–1932  ja toimi lisäksi Suomalaisessa jatko-opistossa alkeisopetuksen opetusharjoituksen valvojana ja yhteiskunnallisen linjan opettajana 1905–1925. Mainitun linjan hän oli itse suunnitellut vuonna 1916.
Hallsten oli kokoomuksen kansanedustaja 1919–1922 Turun läänin pohjoisesta vaalipiiristä. Hän toimi kokoomuksen naisten liiton ja Suomen naisyhdistyksen sihteerinä ja puheenjohtajana, Kenraali Mannerheimin Lastensuojeluliiton työvaliokunnan varapuheenjohtajana ja Helsingin käsityökoulun johtokunnan puheenjohtajana. Suomen Naisten kansallisliittoa Hallsten edusti useissa eri kansainvälisissä kongresseissa.
Hallsten julkaisi suomen kielen oppikirjoja sekä La situation de la femme en Finlande esityksen 1924, joka ilmestyi myös saksaksi ja suomeksi. Samana vuonna hän toimitti ja osin itse kirjoitti myös teoksen Uranuurtajanaisia. Toimiessaan Mannerheimin Lastensuojeluliitossa, johti hän kiertokorin alun perin kehittänyttä työryhmää. Kiertokori muuttui myöhemmin äitiyspakkaukseksi, joka on levinnyt Suomen lisäksi kymmeniin eri maihin.
Hallsten oli naimisissa vuodesta 1892 kansanedustaja Onni Hallstenin kanssa. Heidän lapsiaan olivat IKL:n kansanedustaja Rauno Kallia ja järjestöjohtaja Armi Hallstén-Kallia.
Kirjallisuutta

Ilmi Hallstenin muisto 25/12 1862 - 4/1 1936, Suomalainen naisyhdistys, 1936
Infibulaatio

Naisen sukuelinten silpomisen muodot. Infibulaatio kuvattu tyyppinä III
Naisen sukuelinten silpomisen levinneisyys Afrikassa ja Lähi-idässä 2016 UNICEFin mukaan. Kaikista maista tietoa ei ole saatavilla.
Infibulaatio eli ns. faraoninen ympärileikkaus, on äärimmäinen naisen sukupuolielinten silpomisen (ns. naisen ympärileikkauksen) muoto, jossa tytön ulkoiset sukuelimet poistetaan. Tyttöjen ympärileikkauksia nimitetään yleisesti sukuelinten silpomiseksi, joka paremmin kuvaa leikkauksen tekotapaa.
Leikkaus suoritetaan, jotta tytön tuleva aviomies voisi varmistua tytön olevan neitsyt. Aikanaan aviomies lävistää suljetun vaginan peniksellään tai veitsellä, mikä usein vaurioittaa elimiä, aiheuttaa virtsankarkailua ja johtaa kuolemaan.
Leikkauksen toteutus

Leikkauksessa poistetaan tytön ulkoiset sukuelimet eli häpykieli (klitoris) sekä pienet ja isot häpyhuulet. Haava ommellaan yhteen pientä aukkoa lukuun ottamatta, josta virtsa ja kuukautisveri pääsevät poistumaan.
Leikkaus suoritetaan usein epähygienisissä olosuhteissa alkeellisilla välineillä ilman kivunlievitystä, ja komplikaatiot ovat tavallisia, kuten muun muassa verenhukka, kipušokki, tulehdukset sekä muut jälkiseuraukset.
Naisen sukuelinten alueella on runsaasti verisuonia ja hermopäätteitä, joten leikkaus on äärimmäisen tuskallinen ja verenvuoto runsasta.
Leikkauksen haittoja

Leikatun naisen kuukautiset voivat olla hyvin kivuliaat, virtsaamisvaikeuksia voi esiintyä. Tulehduksia virtsateissä ja synnytinelimissä voi esiintyä, jopa lapsettomuus voi olla seurauksena. Synnytykseen voi liittyä vakavia riskejä niin äidille kuin lapsellekin leikkauksen seurauksena. Seksuaalielämän vaikeudet ovat tavallisia, seksuaalisen mielihyvän tunteminen on vaikeaa.
Laillisuus

Naisten sukupuolielimien silpominen on länsimaissa lailla kielletty, esimerkiksi Suomessa silpominen tulkitaan törkeäksi pahoinpitelyksi. Vaikka silpominen on länsimaissa kiellettyä, sitä kuitenkin jonkin verran tehdään. Toisin kuin usein kerrotaan, tyttöjen ympärileikkaus kuuluu islaminuskoon. Islamin viidestä suurimmasta lakikoulukunnasta yksi (shafi'i) pitää sitä pakollisena, kolme (maliki, hanbali, šiialainen) suositeltavana ja yksi (hanafi) suositeltavana tai luvallisena. Kyseessä on kuitenkin yleensä infibulaatiota lievempi ja toisinaan, etenkin Aasiassa, vain symbolinen leikkaus. Maahanmuuttajaperheiden lapset saatetaan viedä leikattavaksi vanhempien kotimaahan.
Jalkapallokierros

Jalkapallokierros oli Yle Puheessa kuultava urheiluohjelma. Ohjelmassa seurattiin jalkapallon Suomen pääsarjan Veikkausliigan ottelukierrosta siten, että vuorollaan kuultiin suoraa selostusta kultakin ottelupaikkakunnalta. Käytössä oli ns. ”maalitunnari”: mikäli jollain paikkakunnalla syntyi maali, lähetettiin siitä kertova äänitunnus ja siirrettiin lähetys välittömästi kyseiseen otteluun. Ennen vuotta 2013 lähetykset kuultiin Yle Radio Suomesta joten jalkapallokierroksen aikana saatettiin kuulla musiikkia sekä lähettää muita ohjelmia kuten uutisia, merisäätä, viranomaistiedotteita tai esimerkiksi puhelintoivekonsertteja. Kaudella 2007 Jalkapallokierros-ohjelmaa lähetettiin kierroksilta, joilla oli käynnissä yhtä aikaa vähintään neljä ottelua.
Jalkapallokierroksen selostajia

Jari Haapala, Kouvola ja Kotka
Jari-Pekka Jouppi, Pietarsaari ja Vaasa
Mikko Laitinen, Lahti
Osku Laukkanen, Turku
Johannes Oikarinen
Pekka Pietilä, Oulu
Riikka Smolander-Kylliäinen, Tampere ja Valkeakoski
Pertti Tapola, Helsinki
Ari Weckström, Maarianhamina
Aiheesta muualla

Yle Areena - Urheiluilta: Jalkapallokierros
Jacques Roux

Jacques Roux, yksityiskohta Charles Benazechin kaiverruksesta.
Jacques Roux (21. elokuuta 1752 Pranzac – 10. helmikuuta 1794 Bicêtre) oli ranskalainen radikaali katolinen pappi, joka johti Ranskan suuren vallankumouksen aikana ”raivopäinä” (enragés) tunnettua sanskulottien äärisiipeä.
Roux’n isä oli upseeri. Roux kävi pappisseminaarin Angoulêmessa ja hänet vihittiin papiksi vuonna 1782. Ennen vallankumousta hän toimi pappina Saintongen alueella. Hän joutui vuonna 1790 jättämään silloisen seurakuntansa, kun häntä syytettiin talonpoikien levottomuuksien lietsomisesta. Hän saapui samana vuonna Pariisiin, jossa hänestä tuli Saint-Nicolas-des-Champs-kirkon kirkkoherra. Hän aloitti poliittisen esiintymisen kordelieeriklubissa ja Pariisin Gravilliersin sektion eli äänestysalueen hallinnossa. Roux oli radikaalien demokraattisten aatteiden kannattaja. Sodan puhjettua keväällä 1792 hän vaati hamstraajien teloittamista. Roux osallistui elokuussa 1792 Tuileries’n palatsin valtaukseen, minkä jälkeen hänet valittiin Pariisin kommuunin pääneuvostoon. Hän oli saattamassa tammikuussa 1793 kuolemaan tuomittua entistä kuningasta Ludvig XVI:a giljotiiniin.
Roux johti helmikuussa 1793 elintarvikkeiden niukkuuteen ja leivän hintaan liittyneitä mellakoita Pariisissa. Hän johti myös sanskulottijoukkoja Pariisin kansannousussa, joka pakotti kansalliskonventin erottamaan 2. kesäkuuta 1793 girondistit jäsenyydestään. Maan johtoon nousseet jakobiinit olivat kuitenkin myös haluttomia toteuttamaan Roux’n vaatimuksia. Roux tuomitsi kansalliskonventin kyvyttömyyden toimia hamstraajia ja keinottelijoita vastaan, ja johti 25. kesäkuuta kansalaislähetystöä, joka vaati konventilta radikaalia talouspolitiikkaa. Hänen konventille pitämänsä puhe tunnetaan ”raivopäiden manifestina”. Pariisissa 26.–28. kesäkuuta tapahtuneet ”saippuamellakat” pantiin Roux’n syyksi. Jakobiinijohtaja Maximilien de Robespierre syytti 28. heinäkuuta Roux’ta vieraan vallan agentiksi ja vastavallankumoukselliseksi, minkä seurauksena Roux erotettiin Pariisin kommuunista ja kordelieeriklubista.
Roux vaikutti myös 5. syyskuuta 1793 tapahtuneeseen uuteen kansannousuun, jonka yhteydessä Pariisin sektioiden edustajat marssivat joukolla kansalliskonventtiin ja painostivat sen hyväksymään entistä radikaalimpia päätöksiä, jotka aloittivat ”terrorin ajan”. Roux vangittiin samana päivänä. Hän teki itsemurhan Bicêtren vankilassa 10. helmikuuta 1794. Syksystä 1793 alkaen Jacques Hébertin johtamat hébertistit pyrkivät omaksumaan Roux’n ja ”raivopäiden” poliittisen ohjelman.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacques Roux Wikimedia Commonsissa
Jacques Roux Archive (englanniksi) Marxists.org
Jacques Rogge

| Jacques Rogge |
| --- | --- |
 Jacques Rogge vuonna 2004.
Kansainvälisen olympiakomitean 8. puheenjohtaja
 16. heinäkuuta 2001 – 10. syyskuuta 2013  
Edeltäjä:  Juan Antonio Samaranch
Seuraaja:  Thomas Bach
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. toukokuuta 1942  Gent, Belgia
Kuollut: 29. elokuuta 2021 (79 vuotta) Deinze , Belgia
Ammatti:  kirurgi
Arvonimi: kreivi
Puoliso:  kreivitär Anne Rogge
Tiedot
Uskonto:  roomalaiskatolilainen
 Nimikirjoitus
Jacques Jean Marie Rogge (2. toukokuuta 1942 – 29. elokuuta 2021) toimi Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtajana vuosina 2001–2013.
Rogge syntyi Gentissä. Roggen urheilulaji nuoruudessa oli purjehdus, ja hän otti osaa vuoden 1968 ja 1972 ja 1976 olympialaisiin urheilijana. Hän kuului myös Belgian rugbymaajoukkueeseen. Rogge oli ammatiltaan lääkäri.
Rogge oli Belgian olympiakomitean puheenjohtaja vuosina 1989–1992 ja Euroopan olympiakomitean puheenjohtaja vuosina 1989–2001. Roggesta tuli Kansainvälisen olympiakomitean jäsen vuonna 1991. Belgian kuningas Albert II aateloi Roggen kreiviksi vuonna 2001. Rogge valittiin Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtajaksi 16. heinäkuuta 2001. Hän seurasi espanjalaista Juan Antonio Samaranchia, joka oli Kansainvälisen olympiakomitean puheenjohtaja vuodesta 1980.
Jacques Rogge sai Ystävyyden kunniamerkin Dmitri Medvedeviltä 2011
Vuoden 2002 talviolympialaisissa Rogge teki Kansainvälisessä olympiakomiteassa historiaa: hän päätti Salt Lake Cityn olympialaisten aikana asua olympiakylässä hotellin sijasta. Rogge oli uransa aikana aktiivisesti vaatimassa dopingtestauksen uudistamista. Rogge antoi puheenjohtajuutensa aikana panoksensa myös eri dopingskandaaleissa ja vaati tarkkoja tutkimuksia ja kaikkien osallisten tuomitsemista. Roggen aikana Peking ja Lontoo valittiin olympiakaupungeiksi. Pekingin järjestämistä olympialaisista vuonna 2008 tuli Roggelle haaste. Useat ihmisoikeusjärjestöt paheksuivat Pekingin valintaa kisaisännäksi Kiinan huonon ihmisoikeustilanteen takia. Rogge kehotti kiinnittämään huomiota, että Kiinan ihmisoikeustilanne on parantunut vuodesta 1949.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jacques Rogge Wikimedia Commonsissa
Jacques Rousseau

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jacques Rousseau vuonna 1974. |  Jacques Rousseau vuonna 1974. |  Jacques Rousseau vuonna 1974. |  |
Maa:   Ranska
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Praha 1978 | Pituushyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Katowice 1975 | Pituushyppy |  |
|  Kultaa | München 1976 | Pituushyppy |  |
Jacques Rousseau (10. maaliskuuta 1951 Pointe-à-Pitre, Guadeloupe – 14. helmikuuta 2024) oli ranskalainen yleisurheilija, joka kilpaili pituushypyssä. Hän voitti EM-kisoissa yhden ja sisäratojen EM-kisoissa kaksi mitalia. Rousseau osallistui olympialaisiin kahdesti, vuosina 1972 ja 1976. Hän sijoittui kymmenenneksi Münchenin kisoissa 1972 ja neljänneksi Montrealissa 1976.
Rousseau voitti yhteensä kuusi maansa mestaruutta, joista kolme sisä- ja kolme ulkoradoilta.
Henkilökohtaiset ennätykset

Pituushyppy: 826 cm (1976)
Ilmapuolustuspiiri

Ilmapuolustuspiiri on Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen piiri, joka erikoistuu tarjoamaan vapaaehtoista maanpuolustuskoulutusta ilmapuolustukseen liittyen. Piiri tukeutuu toiminnassaan ilmavoimien joukko-osastoihin kuten lennostoihin.
Ilmapuolustuspiirin päälliköitä

Päällikkönä ovat toimineet
eversti Kari Janhunen 2012-
everstiluutnantti Heikki Lahtela
prikaatikenraali evp. Pekka Tuunanen
Piiri on jaettu kolmeen koulutusalueeseen, joita johtavat vapaaehtoiset koulutuspäälliköt. Koulutusalueet ovat:
Itäinen koulutusalue
Läntinen koulutusalue
Pohjoinen koulutusalue
Aiheesta muualla

Maanpuolustuskoulutusyhdistyksen Ilmapuolustuspiiri
Infestissumam

| Infestissumam Ghost |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2012
 Studio : Blackbird Studios Nashville, Tennessee
 Julkaistu: 10. huhtikuuta 2013
 Tuottaja(t): Nick Raskulinecz
 Tyylilaji: heavy metal, doom metal, psykedeelinen rock
 Kesto: 47.47
 Levy-yhtiö: Sonet, Loma Vista
Listasijoitukset
  Sverigetopplistan: 1.    Suomen virallinen lista: 5.    VG-lista: 8.    The Billboard 200: 28.
Ghostin muut studioalbumit
| Opus Eponymous 2010 | Infestissumam 2013 | If You Have Ghost (EP) 2013 |
Infestissumam (lat. vihamielinen) on ruotsalaisen metalliyhtye Ghostin toinen studioalbumi, joka julkaistiin 10. huhtikuuta 2013. Albumin tuottajana toimi Nick Raskulinecz ja se äänitettiin Nashvillessä, Tennesseessä. Loma Vista Recordings julkaisi sen Pohjois-Amerikassa 16. huhtikuuta yhteistyössä Republic Recordsin kanssa, joka on osa Universal Music Groupia Albumin teema jatkuu siitä mihin edellisen albumin (Opus Eponymous) teema loppui eli Antikristuksen syntymästä.
Albumi on myynyt Ruotsissa kultaa.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Infestissumam | 1.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Per Aspera ad Inferi | 4.09 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Secular Haze | 5.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Jigolo Har Megiddo | 3.58 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Ghuleh / Zombie Queen | 7.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Year Zero | 5.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | Body and Blood | 3.43 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Idolatrine | 4.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Depth of Satan's Eyes | 5.25 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Monstrance Clock | 5.53 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 47.47 |  |  |  |  |  |  |  |
| Deluxe Edition |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | La Mantra Mori | 5.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | I'm a Marionette (ABBA cover)  | 4.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Secular Haze (Musiikkivideo)  | 5.19 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 62.31 |  |  |  |  |  |  |  |
| Japanin erikoispainos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | La Mantra Mori | 5.14 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | I'm a Marionette (ABBA cover)  | 4.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | Waiting for the Night (Depeche Mode cover)  | 5.36 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 62.49 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

AllMusic:
The Guardian:
Imperiumi.net: 8/10
Kaaoszine: 9/10
Metacritic: 67/100
Metalliluola: 9/10
Pitchfork: 5.8/10
Soundi:
Aiheesta muualla

Infestissumam Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Infestissumam Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Israel Dagg

| Israel Dagg |
| --- | --- |
 Dagg vuonna 2011
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. kesäkuuta 1988 Marton, Manawatu-Wanganui, Uusi-Seelanti
Kansalaisuus:   Uusi-Seelanti
Uran tiedot
Pituus:  186 cm
Laji:  rugby union
Seura:   Crusaders
Kilpauran kesto:  2006-
Saavutukset
Voitot:  maailmanmestaruus 2011
 Tietolaatikko päivitetty 11. helmikuuta 2015 
Israel Jamahl Akuhata Dagg (s. 6. kesäkuuta 1988 Marton, Manawatu-Wanganui) on uusiseelantilainen rugby union -pelaaja, joka edustaa Super Rugby -sarjassa pelaavaa Crusadersia. Lisäksi hän pelaa myös kotimaansa pääsarjan Hawke's Bayssa. Dagg on 186 senttimetriä pitkä ja painaa 96 kilogrammaa.
Seurajoukkueura

Dagg on edustanut Uuden-Seelannin pääsarjan Hawke's Bayta vuodesta 2006 asti. Monikansallisessa Super Rugby -sarjassa Dagg debytoi vuonna 2009 Highlandersin paidassa. Hän edusti Highlandersia vuodet 2009-2010 ja teki 25 pelaamassaan ottelussa 133 pistettä.
Vuonna 2011 Dagg siirtyi niin ikään Super Rugbyssä pelaavan Crusadersin joukkueeseen ja on ollut yksi joukkueen avainpelaajista[lähde? ].
Maajoukkueura

Dagg debytoi Uuden-Seelannin rugby union -maajoukkueessa kesäkuussa 2010 Irlantia vastaan. Seuraavana vuonna hän oli mukana voittamassa maailmanmestaruutta kotikisoissa. Hänet valittiin turnauksessa viiden parhaan pelaajan joukkoon[lähde? ].
Aiheesta muualla

Dagg ESPN-sivustolla
Dagg Uuden-Seelannin maajoukkueen sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Ivan Tšerepnin

Ivan Tšerepnin (5. helmikuuta 1943 Issy-les-Moulineaux, Ranska — 11. helmikuuta 1998 Boston, Yhdysvallat)  oli venäläis-kiinalais-yhdysvaltalainen säveltäjä. Hänen isänsä Aleksandr Tšerepnin ja isoisänsä Nikolai Tšerepnin olivat myös säveltäjiä. Hänen äitinsä oli kiinalaissyntyinen pianisti Lee Hsien Ming. Hänen isoveljensä Serge Tšerepnin on myös säveltäjä. Ivanin musiikinopettajat olivat Karlheinz Stockhausen, Henri Pousseur ja  Pierre Boulez. Ivan opetti musiikkia  San Franciscon  konservatoriossa ja  Harvardin yliopiston elektronisen musiikin osastolla vuodesta 1972 aina kuolemaansa asti. Hänellä on kaksi poikaa, Stefan ja Sergei.
Israel Aerospace Industries

| Israel Aerospace Industries Ltd>  |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  valtionyhtiö
Perustettu:  1953
Toimitusjohtaja:  Boaz Levy
Puheenjohtaja:  Harel Locker
Kotipaikka:   Lod, Israel
Toimiala:  ilmailu-, ase- ja avaruusteollisuus
Henkilöstö:  16 000 (2020)
Kotisivu:  www.iai.co.il
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Israel Aerospace Industries (lyh. IAI, hepr. ‏התעשייה האווירית לישראל‎, Ha-ta’asija ha-avirit le-Jisrael; alk. Israel Aircraft Industries) on israelilainen ilmailu-, avaruusteknologia- ja puolustusteollisuusyritys. Yhtiö perustettiin alkujaan vuonna 1953 valtiolisena ilmailuinstituuttina nimellä Bedek Aviation Company. Aluksi toiminta oli keskittynyt lentokoneiden huoltoon. Vuodesta 1959 lähtien yhtiö alkoi suunnitella omia ilmailu- ja aseteknisiä tuotteita. Vuonna 1964 julkaistiin Gabriel-meriohjus, jonka päivitetyt versiot ovat yhä käytössä useissa maissa.
Yhdysvaltalainen Defence News -uutispalvelun arvion mukaan IAI oli maailman 41. suurin aseteollisuusyritys vuonna 2019, ja yhtiön 4,1 miljardin Yhdysvaltain dollarin liikevaihdoista noin 73 prosenttia (3,0 mrd. USD) edusti aseteollisuutta. Vuonna 2020 yhtiöllä oli noin 16 000 työntekijää. Marraskuussa 2020 Israelin hallitus hyväksyi suunnitelman yhtiön yksityistämisestä ja listaamisesta pörssiin. Tarkoituksena oli myydä 35–49 prosenttia yhtiöstä osakemarkkinoilla ja säilyttää  enemmistöomistus Israelin valtiolla.
Yhtiö valmistaa esimerkiksi Gabriel-merimaaliohjuksia sekä Phalcon Early Warning -lentokoneita [lähde? ] sekä Arrow-torjuntaohjuksia.
IAI toimii myös avaruusteknologiayhtiönä. Vuonna 1988 yhtiö laukaisi valmistamallaan Shavit-kantoraketilla valmistamansa Israelin ensimmäisen tiedustelusatelliitin (Ofek 1). Nykyisin IAI valmistaa esimerkiksi pieniä ja keskisuuria satelliitteja (mm. AMOS-4000 ja AMOS-E -tietoliikennesatelliitteja; OptSat-3000, OptSat-180 ja TecSAR-kaukokartoitussatelliitteja), satelliittitietoliikennelaitteistoja, maa-asemia ja satelliittien laukaisuun sopivia Shavit-kantoraketteja.
IAI:n tuotteet Suomessa

Suomessa käytetään RUAG Aerospacen Israel Aircraft Industriesilta hankkimalla lisenssillä SF:n, Swiss Aircraft and System Enterprisesin ja Oerlikon-Contravesin valmistamaa miehittämätöntä lentotiedustelujärjestelmää RUAG Rangeria. Suomen lainsäädännössä on rajoituksia puolustusvälineiden kauppaan sotaa käyvien maiden kanssa. [lähde? ]
Suomi on päättänyt tilata IAI-yhtymältä Gabriel-meritorjuntaohjuksia, joiden suomalaistettu nimi eli tyypitustunnus on PTO 2020. Näillä korvataan MtO 85 -tyypin meritorjuntaohjukset.
Tytäryhtiöt ja osastot

Yhtiön liiketoiminta jakautuu neljään eri ryhmittymään: ELTA Systems Group (IAI:n tutkat ja tiedusteluteknisten sekä elektronisten järjestelmien ryhmittymä), Systems Missiles & Space Group (järjestelmä-, ohjus-, ja avaruustoimintojen ryhmä), Military Aircraft Group (sotilaslentolaitteiden ryhmä) ja Aviation Group (miehitettyjen ja miehittämättömien lentolaitteiden suunnittelu, integrointi, testaus, sertifiointi, valmistus ja tuotetuki). Esimerkiksi Aviation Group sovittaa Israelin ilmavoimille pääasiassa Yhdysvalloista hankittuja lentokoneita. Military Aircraft Group vastaa yhtiön miehittämättömistä tiedustelulennokeista.
ELTA Systems valmistaa elektronisia järjestelmiä muun muassa tulenjohtoon ja elektroniseen sodankäyntiin. Suomen puolustusvoimien käytöön on hankittu ELTA Systems -yhtiöltä vastatykistötutkia. Lisäksi uudessa puolustusvoimien ilmatorjunnan korkeatorjuntaan hankittavassa David´s Sling -järjestelmässä on ELTA Systemsin valmistamia sensoreita.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Israel Aerospace Industries Wikimedia Commonsissa
Israel Aircraft Industries (englanniksi)
Itäinenkatu

Näkymä kadun eteläpäästä kohti pohjoista. Vasemmalla Plevna.
Itäinenkatu on kävelykatu, joka sijaitsee Tampereen keskustassa Finlaysonin vanhalla tehdasalueella. Se on pohjois-eteläsuuntainen kevyen liikenteen ja huoltoajon väylä, joka sijoittuu Finlaysoninkadun ja Satakunnankadun väliin. Satakunnankadun eteläpuolella katulinja jatkuu Aleksis Kiven katuna.
Itäinenkatu on osa Tammerkosken teollisuusmaisemaa, jonka Museovirasto on vuonna 2009 luokitellut valtakunnallisesti merkittäväksi rakennetuksi kulttuuriympäristöksi. Nykyään kadun varrella toimii elokuvateatteri Plevna sekä ravintoloita ja muita yrityksiä.
Kadun historia ja nimi

Itäinenkatu oli alun perin osa samaa katua kuin nykyinen Aleksis Kiven katu. Tämän kadun pohjoisosan molemmilla puolilla oli ainoastaan Finlaysonin teollisuusrakennuksia, ja vuonna 1913 yhtiö sai kaupungilta luvan sulkea tämän katuosuuden. Sen ylle välittömästi Satakunnankadun pohjoispuolelle rakennettiin porttirakennelma, Finlaysonin portti.
Itäisenkadun jäljelle jääneen osuuden nimi muutettiin 1930-luvulla Aleksis Kiven kaduksi, joka sai nimensä kirjailija Aleksis Kiven mukaan. Nimenmuutos ei koskenut kadun suljettua pohjoisosaa, jota ei edes pidetty katuna vaan osana Finlaysonin teollisuustonttia. Kun Finlaysonin teollisuustoiminta alueella 1990-luvulla loppui, alueen asemakaavaa muutettiin, ja vanha kadunimi otettiin tällä osuudella jälleen käyttöön.
Nimi Itäinenkatu on lyhentymä vielä vanhemmasta kadunnimestä Itäinen pitkäkatu.
Rakennuskanta

Itäiselläkadulla on useita rakennustaiteen, kulttuurihistorian ja kaupunkikuvan kannalta arvokkaita kohteita, jotka on suojeltu asemakaavalla.
Finlaysonin portti (1922) sijaitsee kadun eteläpäässä, Satakunnankadun vieressä. Se toimii kävelijöiden pääsisäänkäyntinä Finlaysonin alueelle.
Plevna (1877) sijaitsee kadun länsireunassa. Se on vanha kutomosali, jossa otettiin vuonna 1882 käyttöön Pohjoismaiden ja silloisen Venäjän keisarikunnan ensimmäinen sähkövalaistus.
Siperia (1899) sijaitsee kadun itäpuolella, Satakunnankadun kulmassa. Se on vanha kehräämörakennus.
Katuvapriikki eli Porttitehdas (1860) on myös kadun itäpuolella, Siperian vieressä. Se on pitkä kelloporttirakennus, jonka kautta on kulkuyhteys Väinö Linnan aukiolle.
Kehräämö eli Puutarhatehdas (1891) sijoittuu Finlaysoninkadun varrelle. Rakennus muodostaa Itäisenkadun pohjoisen päätteen.
Katuvapriikki.
Näkymä Finlaysonin portilta kohti Aleksis Kiven katua.
J. K. Enqvist

Juho Konrad Enqvist (6. helmikuuta 1863 Hämeenlinna – 1920 Tampere) oli suomalainen toimittaja, joka työskenteli Kansan Lehden päätoimittajana vuosina 1898-1901.
Enqvist oli varsinaiselta ammatiltaan savenvalaja. Hän piti liikettä Tampereen keskustorilla ja työskenteli myöhemmin Tampereen kaakelitehtaan työnjohtajana. Enqvist toimi 1890-luvulla Tampereen Ulkotyöväenyhdistyksen sihteerinä ja vaikutti myös Suomen Työväenpuolueessa. Hän oli perustamassa Kansan Lehteä ja toimi sen ensimmäisenä päätoimittajana. Enqvist jätti tehtävänsä saatuaan tuomion kunnianloukkauksesta, kun oli lehdessä arvostellut Ratinan Konepajan työläisten oloja.