stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pelin henki (vuoden 2000 elokuva)

| Pelin henki> Reindeer Games |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Frankenheimer
Käsikirjoittaja:  Ehren Kruger
Tuottaja:   Marty Katz  Chris Moore  Bob Weinstein 
Säveltäjä:  Alan Silvestri
Kuvaaja:  Alan Caso
Leikkaaja:   Antony Gibbs  Michael Kahn 
Pääosat:   Ben Affleck  Gary Sinise  Charlize Theron  Donal Logue  Danny Trejo 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Dimension Films
Levittäjä:  Miramax Netflix
Ensi-ilta:   Yhdysvallat 25. helmikuuta 2000  Suomi 9. kesäkuuta 2000 
Kesto:   104 minuuttia  124 minuuttia (ohjaajan versio) 
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  42 000 000 dollaria
Tuotto:  32 168 970 dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pelin henki (engl. Reindeer Games, tunnetaan myös nimellä Deception) on vuonna 2000 ensi-iltansa saanut toimintatrilleri, jonka on ohjannut John Frankenheimer. Elokuva jäi taloudellisesti tappiolle ja sai osakseen kritiikkiä. Elokuvan pääosia esittävät Ben Affleck, Charlize Theron, Gary Sinise, James Frain, Dana Stubblefield, Isaac Hayes ja Danny Trejo.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Ben Affleck  | … |  Rudy Duncan   |
|  Gary Sinise  | … |  Gabriel Mercer   |
|  Charlize Theron  | … |  Ashley Mercer   |
|  Donal Logue  | … |  Pug   |
|  Danny Trejo  | … |  Jumpy   |
|  Clarence Williams III  | … |  Merlin   |
|  James Frain  | … |  Nick Cassidy   |
|  Dennis Farina  | … |  Jack Bangs   |
|  Dana Stubblefield  | … |  The Alamo   |
|  Isaac Hayes  | … |  Zook   |
|  Ashton Kutcher  | … |  college-poika   |
|  Ron Jeremy  | … |  vanki   |
|  Jimmy Herman  | … |  baarimestari   |
Aiheesta muualla

Pelin henki Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Pelin henki Elonet.
Peter Ablinger

Peter Ablinger (15. maaliskuuta 1959 Schwanenstadt, Itävalta) on Berliinissä asuva itävaltalainen nykytaidemusiikin säveltäjä.
Ablinger opiskeli alun perin taidegrafiikkaa ja jazzpianon soittoa mutta vaihtoi säveltämiseen, jota hän opiskeli Gösta Neuwirthin johdolla Grazissa ja  Roman Haubenstock-Ramatin johdolla Wienissä.
Vuonna 2005 Ablinger käynnisti projektin, jossa Grazin kaupunki muuttui monitaiteelliseksi, kaupungin ääniä hyödyntäväksi musiikkiteokseksi Cityopera Graz. Sittemmin samaa ideaa on toteutettu teoksissa City Opera Buenos Aires ja Landscape Opera Ulrichsberg. Ablingerin teoksia on ollut esillä  muun muassa uuden musiikin festivaaleilla ja Venetsian biennaalissa.
Italialainen musiikkilehti Classic Voice järjesti vuonna 2016 äänestyksen parhaista 2000-luvulla sävelletyistä teoksista, vastaajina sata  eurooppalaista nykymusiikin tuntijaa. Neljä Ablingerin teosta saivat siinä ääniä: Voices and piano (2012, 6 ääntä), Speaking Piano (2009, 4 ääntä) sekä Landschaftsoper (2009, 4 ääntä).
Kesällä 2013 Ablinger oli säveltäjävierailijana Viitasaaren Musiikin aika -tapahtumassa. Tapahtuman verkkosivulla säveltäjää luonnehditaan näin:
Ablinger on tunnettu rajoja avaavasta musiikkinäkemyksestään, joka määrittelee uudelleen musiikillisen äänen, ajan ja tilan. Musiikilliset hälyt eivät merkitse hänelle kaaosta, energiaa, vastakohtaa tai epäjärjestystä, vaan ovat olemassa sellaisenaan ilman symboliikkaa. Ablingerin sanoin hälyt ja äänet ovat meille olemassa hyväilläkseen aisteja ja harhauttamassa järkeä, ja kuuleminen on se, mikä meidät luo.
Käännös suomeksi
Peter-Michael Kolbe

| Peter-Michael Kolbe |
| --- | --- |
 Peter-Michael Kolbe vuonna 1975
Henkilötiedot
Syntynyt: 2. elokuuta 1953 Hampuri, Saksan liittotasavalta
Kuollut: 8. joulukuuta 2023 (70 vuotta) Lyypekki
Kansalaisuus:   Saksa
Uran tiedot
Pituus:  194 cm
Paino:  84 kg
Laji:  soutu
Seura:  Ruderclub Hamburg
Saavutukset
Voitot:  5x Maailmanmestaruus
| Mitalit> Maa:   Saksan liittotasavalta.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksan liittotasavalta.Miesten soutu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksan liittotasavalta.Miesten soutu. Olympialaiset  | Maa:   Saksan liittotasavalta> Miesten soutu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Montréal 1976 | yksikkö |  |
|  Hopeaa | Los Angeles 1984 | yksikkö |  |
|  Hopeaa | Soul 1988 | yksikkö |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Nottingham 1975 | yksikkö |  |
|  Kultaa | Hamilton 1978 | yksikkö |  |
|  Kultaa | München 1981 | yksikkö |  |
|  Kultaa | Duisburg 1983 | yksikkö |  |
|  Kultaa | Nottingham 1986 | yksikkö |  |
|  Hopeaa | Bled 1979 | yksikkö |  |
|  Hopeaa | Kööpenhamina 1987 | yksikkö |  |
|  Pronssia | Hazewinkel 1985 | yksikkö |  |
Peter-Michael Kolbe (2. elokuuta 1953 Hampuri – 8. joulukuuta 2023 Lyypekki) oli saksalainen soutaja, joka saavutti yksikkösoudussa viisi maailmanmestaruutta ja kolme olympiahopeaa 1970–1980-luvuilla.
Kolbea on kutsuttu kaikkien aikojen parhaaksi soutajaksi, joka ei ole voittanut olympiakultaa. Montrealissa 1976 ja Los Angelesissa 1984 hän hävisi Pertti Karppiselle ja Soulissa 1988 Thomas Langelle. Moskovan olympialaisiin 1980 hän ei voinut osallistua Saksan liittotasavallan boikotoidessa kilpailuja.
Kolbe voitti yksikön maailmanmestaruuden Nottinghamissa 1975, Hamiltonissa 1978, Münchenissä 1981, Duisburgissa 1983 ja Nottinghamissa 1986. Lisäksi hän sai hopeaa Bledissä 1979 ja Kööpenhaminassa 1987 sekä pronssia Hazewinkelissä 1985. Hän voitti myös Euroopan-mestaruuden Moskovassa 1973.
Paluu Lembergiin

| Paluu Lembergiin Kansanmurha- ja rikos ihmisyyttä vastaan -käsitteiden juurilla> East West Street On the Origins of Genocide and Crimes Against Humanity |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Philippe Sands
Kieli:  englanti
Genre:  tietokirja
Julkaistu:  2017
Suomennos
Suomentaja:  Titia Schuurman
Kustantaja:  Teos
Julkaistu:  2023
Ulkoasu:  sid.
Sivumäärä:  612 + kuvia, karttoja
ISBN:  978-952-363-390-2

Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Paluu Lembergiin : kansanmurha- ja rikos ihmisyyttä vastaan -käsitteiden juurilla (alkuteos: East West Street: On the Origins of Genocide and Crimes Against Humanity) on brittiläisen oikeustieteen professorin Philippe Sandsin teos vuodelta 2017. Sen on suomentanut Titia Schuurman, ja suomennoksen on julkaissut Teos vuonna 2023. Teoksen lopussa on viitteet ja hakemisto.
Sands käsittelee teoksessa kansainvälisen oikeuden kahden keskeisen käsitteen eli rikoksen ihmisyyttä vastaan ja kansanmurhan syntyä sitä taustaa vasten, että hänen sukunsa on äidin puolelta juutalainen ja suvun juuret juontavat Lembergiin, jonka nimi on ollut myös Lwów, Lvov ja nykyisin Lviv, aina sen mukaan mikä valtio siellä on pitänyt valtaa: Itävalta-Unkari, Venäjä, Puola, Saksa, Neuvostoliitto, Ukraina.
Oman sukunsa vaiheiden lisäksi hän kertoo samasta kaupungista kotoisin olleiden kansainvälisen oikeuden asiantuntijoiden, juutalaisten Hersch Lauterpachtin ja Rafael Lemkinin tarinat. Molemmilla juristeilla oli oma tehtävänsä vuonna 1946 Nürnbergin oikeudenkäynnissä, Lemkin tosin kuunteli tuomioita radion kautta Pariisista käsin, sillä hän oli heikossa kunnossa. He ovat käsitteiden rikos ihmisyyttä vastaan ja kansanmurha kehittäjiä. Sands sai vuonna 2014 kutsun tulla pitämään yleisöluennon Lvivin yliopistoon työstään, joka koskee rikosta ihmisyyttä vastaan ja kansanmurhaa, ja tästä kutsusta sai alkunsa myös tämä kirja.
Sands kävi Suomessa kirjansa käännöksen ilmestyessä, ja silloin antamassaan haastattelussa hän perustelee, miksi hän pitää kansanmurhan käsitettä vaarallisena: se on osaltaan vahvistanut ryhmäidentiteettiä ja siten ennemminkin lisännyt kuin vähentänyt ryhmiin kohdistuvaa vihaa. Sanan suosio on lisääntynyt mutta samalla sen oikeudellinen määritelmä on hänen mukaansa kaventunut.
Sanni Sateenkaari

| Sanni Sateenkaari> Rainbow Ruby |
| --- | --- |
Kestoaika:  11 min
Alkuperämaa:  Etelä Korea Kiinan kansantasavalta Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:  Kanada: Family Jr. Etelä Korea: EBS1, Tooniverse Manner-Kiina: CCTV-14 Suomi: Yle TV2
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  52
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):  38°C Animation Studio CJ E&M Corporation China Entertainment Corporation DHX Media
Aiheesta muualla
IMDb
Sanni Sateenkaari (engl. Rainbow Ruby, kor. 레인보우 루비, kiin. 彩虹宝宝) on eteläkorealainen, kiinalainen ja kanadalainen animaatiotelevisiosarja. Suomessa sitä esittää Yle TV2.
Hahmot

Sanni Sateenkaari (engl. Rainbow Ruby)
Soko (engl. Choco)
Hille (engl. Gina)
Pormestari Ling Ling (engl. Ling Ling)
Salama (engl. Thunderbell)
Prinsessa Kiki (engl. Princess Kiki)
Prinssi Fredrik (engl. Prince Frederick)
Elli (engl. Ellie)
Kreppi (engl. Paige)
Sissi (engl. Jessy)
Herra Laiskiainen (engl. Mr. Sloth)
Tirppa (engl. Chirpee)
Maisa (engl. Daisy)
Maatuskaperhe (engl. Harmony family)
Elina (engl. Felicia)
Pomppukeijut (engl. Poppies)
Neiti Joutsen (engl. Miss Swan)
Suomenkieliset ääniroolit

Suomenkieliset äänet on tuottanut Dubberman → BTI Studios.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Alda Aflatuni  | … |     |
|  Ella Leppälä  | … |     |
|  Jutta Annala  | … |     |
|  Laura Rämä  | … |     |
|  Mia Renwall  | … |     |
|  Miro Lopperi  | … |     |
|  Tuukka Leppänen  | … |  Pormestari Ling Ling, Sannin isä   |
|  Viivi Helisalo  | … |     |
|  Valtteri Turunen  | … |     |
Aiheesta muualla

http://www.dhxmedia.com/shows/rainbow-ruby/ (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
https://www.38c.kr/rainbowruby (koreaksi)
http://yle.fi/aihe/artikkeli/2016/09/07/sanni-sateenkaari-auttaa-pulmissa-ystaviaan
http://areena.yle.fi/1-3338188
Palokatko

Palokatko on tiiviste ja paloeriste, joka asennetaan rakennuksen palo-osastojenselvennä välisiin aukkoihin tai talotekniikan asentamisen vuoksi rakennukseen tehtyihin aukkoihin. Palokatkolla pyritään estämään tulen ja savukaasujen leviäminen rakennuksessa erilaisten aukkojen kautta palon sattuessa. Palokatkon rakenne määritellään tyyppihyväksynnässä tai testiraportissa kunkin rakennusmateriaalin osalta erikseen. Palokatkomateriaaleja on useita. Vanhoissa palokatkomateriaaleissa on usein asbestia.
Aiheesta muualla

Suomen palokatkoyhdistyksen sivut
Shub-Niggurath

| Shub-Niggurath |
| --- | --- |
 Shub-Niggurath metsäalueella
Luoja(t):  H. P. Lovecraft
Ensi- esiintyminen:  "The Last Test" (1928)
Henkilötiedot
Status:  Elossa
Sukupuoli:  Naispuolinen (mahdollisesti)
Asuinpaikka:  Yaddith, Azathothin hovi tai toinen ulottuvuus
Suhteet
Vanhemmat:  Pimeys
Puoliso(t):  Yog Sothoth
Lapset:  Shub-Niggurathin Pimeät Jälkeläiset Nug Yeb
Lastenlapset:  Cthulhu Tsathoggua
Isovanhemmat:  Azathoth
Infobox OKNimi-testi OK: 
Shub-Niggurath (tunnetaan myös nimellä "Metsän Musta Pukki, jolla on Tuhat Lasta") on alun perin kirjailija H. P. Lovecraftin kehittämä, Cthulhu-mytologiassa esiintyvä kosminen jumalolento. Hahmo mainitaan ensimmäistä kertaa Lovecraftin vuonna 1928 kirjoittamissa novelleissa The Last Test ja Dunwichin hirviö.
Vaikka Lovecraftin katsotaan yleisesti olevan hahmon luoja, muut mytologiaan osaa ottaneet kirjailijat, kuten Ramsey Cambell, August Derleth ja Robert Bloch, ovat huomattavasti täydentäneet hahmon kuvausta. Näkemykset jumaolennosta ovat kuitenkin kirjoittajasta riippuen vaihdelleet jonkin verran. Muun muassa Ctulhu-mytologian yhteen koonnut August Derleth katsoi Shub-Niggurathin kuuluvan Suuriin muinaisiin, vaikka yleisesti sen katsotaan olevan yksi Toisista jumalista.
Hahmon kuvaus

Shub-Niggurath kuuluu Cthulhu-mytologian Toisiin jumaliin, jotka ovat maailmankaikkeuden voimakkaimpia olentoja. Tämä perverssi ja luonteeltaan ilkeä hedelmällisyyden jumala tulkitaan usein olevan naispuolinen, koska useissa tarinoissa kirjoittajat viittaavat jumalolentoon englanninkielisillä sanoilla she ja her. Shub-Niggurathin todellista sukupuolta ei kuitenkaan ole vahvistettu vaan se/hän saattaa muiden Toisten jumalien tapaan olla sukupuoleton olemus. Jumalolento on ulkonäöltään sekalainen, valtavan kokoinen massa, josta juontuu useita lonkeroita, kuolaavia suita ja kaviomaisia jalkoja. Shub-Niggurath luo jatkuvasti pienempiä, yksinkertaisempia olentoja, jotka joko joutuvat välittömästi emonsa syömäksi tai pakenevat paikalta.
Shub-Niggurath on muiden Toisten jumalien tapaan hyvin voimakas kosminen olento, jonka määräämätön mahti ja lähes jumalallisia voimat ovat ihmisten käsityskyvyn ulkopuolella. Näihin voimiin lukeutuu muun muassa muuntautumiskyky, kuolemattomuus, ajan ja todellisuuden manipulointi, ulottuvuuksien välinen siirtyminen sekä tehokas regeneraatiokyky. Iältään jumalolento on niin vanha, ettei ihmisen käsitys ajasta voi kattaa sitä.
Hahmon kuvaus > Kultit

Shub-Niggurath on eniten palvotuin jumalolento Cthulhu-mytologian maailmassa. Olennon palvojiin kuuluvat muun muassa hyperborealaiset (engl. Hyperboreans), Sarnath-nimisen kaupungin ihmiset ja muuvit (engl. Muvians) sekä monet barbaariset kultit. Shub-Niggurathia palvovat myös maan ulkopuoliset lajit, kuten Yuggothista tulleet sienimäiset Mi-got ja Yaddtih-planeetan Nug-Sothit. Jumalolento voidaan kutsua okkultismin keinoin mille tahansa metsäalueelle, jos rituaalin suorittaa oikein. Shub-Niggurath vastaa aina palvojiensa kutsuihin, mutta paikka, josta hän tulee, ei ole tiedossa. Jotkut uskovat, että Shub-Niggurath sijaitsee Azathothin hovissa, kaiken äärettömyyden keskuksessa. On myös arveltu, että jumalolento elää Yaddtihin alla tai kokonaan toisessa ulottuvuudessa.
Hahmon kuvaus > Jälkikasvu

Cthulhu-mytologiassa esiintyy myös pienempiä olentoja, jotka kulkevat nimellä Shub-Niggurathin Pimeät Jälkeläiset (engl. Dark Youngs of Shub-Niggurath). Nämä hirviömäiset olennot ovat suunnilleen emonsa näköisiä, mutta vain 3-6 metriä pitkiä, pikimustia ja haisevat kammottavalle. Shub-Niggurathin kaltaisesti niiden ruhosta lähtee lonkeroita ja vuohenjalkoja. Toisin kuin niiden emolla, jonka lonkerot lähtevät kaikkiin suuntiin, Pimeillä Jälkeläisillä lonkerot osoittavat ylöspäin, muistuttaen hieman puita. Kyseisiä hirviöitä esiintyy eniten metsäalueilla, jossa Shub-Niggurathia palvovat kultit ovat aktiivisimmillaan.
Pimeitä Jälkeläisiä kutsutaan yleensä johtamaan kultti-seremonioita. Näitä olentoja voidaan kutsua okkultismin avulla. Yksi yleinen tapa on tehdä erään grimoren, Eibonin kirjan, rituaali, joka vaatii veriuhrin. Rituaali on suoritettava syvällä metsässä, yön pimeimpänä hetkenä, ja uhri pitää uhrata kivialttarin äärellä. Pimeät Jälkeläiset toimivat Shub-Niggurathin apureina uhrien vastaanottamisessa, kultistien palvontatilaisuuksissa, ei-kultistien syömisessä sekä Shub-Niggurathin palvonnan levittämisessä.
Shub-Niggurathilla on myös muuta jälkikasvua. Lovecraft kirjoitti vuoden 1936 syyskuussa kirjeen ystävälleen Willis Conoverille, jossa Lovecraft kertoi kyseisen jumalolennon paritelleen toisen Ulomman jumalan, Yog Sothothin kanssa. Tuloksena Shub-Niggurath sai kaksi Suurta muinaista jälkeläisikseen: Nugin ja Yebin. Shub-Niggurathin sukupuu sai jatkoa, kun Nug ja Yeb lisääntyivät kukin omilla tahoillaan. Esimerkiksi Nug sai omaksi jälkeläisekseen Suurten muinaisten ylipapin Cthulhun, kun taas Yeb sai toisen Suuren muinaisen, Tsathogguan.
"Musta Pukki"

Vaikka Shub-Niggurathia kutsutaankin nimellä "Metsän Musta Pukki, jolla on Tuhat Lasta", mytologiassa esiintyneen Musta Pukki -nimen merkityksestä on herännyt epäselvyyksiä. Rodolfo Ferraresi kirjoitti essessään The Question of Shub-Niggurath, että Shub-Niggurath ja Musta Pukki ovat kaksi eri asiaa. Esimerkiksi Lovecraftin novellissa Out of the Aeons (1935) Mustasta Pukista ei puhuta Shub-Niggurathina vaan eräänlaisena "keulahahmona", jonka avulla Shub-Niggurathia voidaan palvoa. Ferraresi mainitsi myös, että Musta Pukkiin on yleisesti viitattu miespuolisena olentona, kuten novellissa Kuiskaus pimeässä (1931) kyseisestä hahmosta käytetään nimitystä "Metsän Herra".
Jotkut ovat pohtineet Mustan Pukin olevan kreikkalaisen mytologian jumalan Panin personifikaatio. Teoriaa on perusteltu väitteellä, että kirjoittaessaan Dunwichin hirviötä Lovecraft olisi ottanut insipiraatiota Arthur Machenin kauhu -ja fantasianovellista Suuri jumala Pan (1894). Tällöin Musta Pukki kuvaisi Saatanaa, joka esiintyisi satyyrin muodossa. Satyyri symboloi kansanperinteessä miestä, jolla on poikkeuksellisen voimakas seksuaalinen vietti. Ferraresi pohdiskeli myös Mustan Pukin olevan Shub-Niggurathin maanpäällinen ruumiillistuma, jonka avulla hän parittelee palvojiensa kanssa.
Paštunestan

Afganistanin ja Pakistanin etniset ryhmät vuonna 1980. Paštualue vihreällä.
Paštunestan eli "paštujen maa" on paštunationalistien käyttämä termi paštujen asuttamasta alueesta. Merkityksessään sillä on useimmiten viitattu erityisesti Afganistanin ulkopuolelle Pakistaniin jäävään paštualueeseen Khyber Pakhtunkhwassa ja Balochistanin pohjoisosassa. Paštujen asuinaluetta jakaa nykyisin Afganistanin ja Pakistanin välisen rajan muodostava brittien vetämä Durand-linja.
Paštunestanin kysymys nousi Afganistanin ja Pakistanin väliseksi kiistaksi Intian jaon jälkeen vuonna 1947.
Tausta

Paštunestan on paštunationalistien käyttämä termi, joka suomeksi tarkoittaa "paštujen maata". Tavallisimmin alueeseen käsitetään nykyisin Pakistaniin kuuluva Khyber Pakhtunkhwa (entinen Luoteisprovinssi) ja osa Balochistanin pohjoisosasta.
Paštunestaniksi käsitetty alue kuului Afganistanin yhteyteen Dorrani-valtakunnan kaudella vuodesta 1747 alkaen. Dorrani-valtakunnan kukisti Sikhivaltio, jonka hallitsija Randžit Singh valtasi Paštunestanin käsittäneen alueen. Sikhivaltio päätyi puolestaan edelleen osaksi Brittiläistä Intiaa. Brittien ja Afganistanin välinen raja luotiin vuonna 1893 Durand-linjalla. Rajaa vedettäessä ei kiinnitetty huomiota mahdollisiin etnisiin ryhmiin, joita uusi raja nyt jakoi. Britit muodostivat alueelle niin sanotun Luoteisprovinssin ja Heimoalueen. Heimoalueen paštuheimoilla oli huomattava autonomia, koska seudun maantieteen takia keskushallinnon ote alueesta oli rajallinen.
Pastujen keskuudessa oli alkanut vaikuttaa eurooppalaistyylinen nationalismi. Perinteinen paštuidentiteetti perustui paitsi tietoisuuteen yhteisestä historiasta, mutta vielä enemmän eri heimojen edun edelle asettamiseen. Modernissa paštunationalismissa ajettiin paštujen yhteistä asiaa heimorajojen yli ja Afganistan nähtiin paštujen kansallisvaltiona. Uudempi urbaanin eliitin nationalismin malli ei sopinut perinteisiin käsityksiin maaseudulla. Durand-linjan eri heimojen keskuudessa oli silti halu päästä eroon myös saman heimon eri jäseniä jakavasta rajasta. Dorrani-valtakunnan loiston päivät toimivat historiallisena mallina ajatukselle.
Pelin säännöt

| Pelin säännöt> La Règle du jeu |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jean Renoir
Käsikirjoittaja:   Jean Renoir  Carl Koch  Camille François 
Tuottaja:  Claude Renoir
Säveltäjä:   Joseph Kosma  Roger Desormière 
Kuvaaja:   Alain Renoir  Jean-Paul Aphen  Jean Bachelet 
Leikkaaja:  Marguerite Houllé-Renoir
Tuotantosuunnittelija:  Eugène Lourié
Pukusuunnittelija:  Coco Chanel
Pääosat:   Jean Renoir  Marcel Dalio  Roland Toutain 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Nouvelles Editions de Films
Levittäjä:  Gaumont Netflix
Ensi-ilta:   7. heinäkuuta 1939  Suomi: 22. maaliskuuta 1963 
Kesto:  110 min.
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pelin säännöt (La Règle du jeu) on Jean Renoirin ohjaama ranskalainen klassikkoelokuva vuodelta 1939. Sitä pidetään myös yhtenä maailman parhaimmista elokuvista. Sight & Sound -lehden kaikkien aikojen 10 parhaimman elokuvan listalla se on ollut mukana alusta alkaen (1952) ja monet kerrat se oli 2. sijalla heti Citizen Kanen jälkeen. Vuoden 2002 listalla Vertigo tiputti sen 3. sijalle. Vuonna 2018 BBC:n kansainvälinen asiantuntijaraati äänesti sen kaikkien aikojen viidenneksi parhaaksi ei-englanninkieliseksi elokuvaksi.
Pelin säännöt kuvaa ranskalaisen yläluokan dekadenttia elämää juuri ennen toista maailmansotaa.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Nora Gregor  | … |  Christine de la Chesnaye   |
|  Paulette Dubost  | … |  Lisette   |
|  Marcel Dalio  | … |  Robert de la Chesnaye   |
|  Roland Toutain  | … |  André Jurieux   |
|  Jean Renoir  | … |  Octave   |
|  Mila Parély  | … |  Geneviève de Marras   |
|  Anne Mayen  | … |  Jackie   |
|  Julien Carette  | … |  Marceau   |
|  Gaston Modot  | … |  Edouard Schumacher   |
|  Pierre Magnier  | … |  kenraali   |
|  Pierre Nay  | … |  Monsieur de St. Aubin   |
|  Francœur  | … |  Monsieur La Bruyère   |
|  Odette Talazac  | … |  Madame de la Plante   |
|  Claire Gérard  | … |  Madame de la Bruyère   |
|  Lise Elina  | … |  radiotoimittaja   |
|  Eddy Debray  | … |  Corneille   |
|  Léon Larive  | … |  kokki   |
|  Henri Cartier-Bresson  | … |  englantilainen palvelija    |
Vastaanotto

Pelin säännöt ei ensi-iltanaan saanut hyvää vastaanottoa. Yleisö oli suorastaan vihamielinen ja levittäjä leikkasi elokuvan alkuperäisestä 113 minuutista 80 minuuttiin. Saksalaisten miehityksen aikana se kiellettiin epämoraalisena ja sen alkuperäiset negatiivit tuhottiin. Renoirin onnistui restauroida elokuva alkuperäiseen pituuteensa (yhtä lyhyttä kohtausta lukuun ottamatta) vasta 1950-luvulla. Sen uusintaensi-ilta Venetsian elokuvajuhlilla 1959 oli suuri menestys.
Palokka-Puuppola

Kerrostaloasutusta Palokan kaupunginosassa.
Palokka-Puuppola on Jyväskylän 11. suuralue. Suuralue muodostettiin vuoden 2009 alussa kuntaliitoksessa lakanneen Jyväskylän maalaiskunnan keskisestä osasta.  Siihen kuuluvat Palokan, Mannisenmäen, Rippalanmäen, Haukkamäen, Kirrin, Heikkilän, Pappilanvuoren, Hiekkapohjan, Matinmäen, Jylhänperän, Puuppolan, Saarenmaan ja Vertaalan kaupunginosat. Suuralue sijaitsee 5–6 kilometrin etäisyydellä kaupungin keskustasta.
Kuvia

Kirrin kaupunginosaa.
Palokan terveysasema
Puuppolan koulu
Palokan kirjasto
Petsamon–Kirkkoniemen taistelu

Petsamon–Kirkkoniemen taistelu (tunnetaan myös nimellä Petsamon–Kirkkoniemen offensiivi) oli toisessa maailmansodassa Neuvostoliiton ja Saksan välinen taistelu Petsamon ja Kirkkoniemen alueella lokakuussa 1944. Neuvostoliiton Karjalan rintaman 14. armeijan joukot aloittivat hyökkäyksen Saksan 20. vuoristoarmeijaan kuuluneen XIX vuoristoarmeijakunnan 2. ja 6. vuoristodivisioonia vastaan 7. lokakuuta tarkoituksena saksalaisjoukkojen motittaminen Suomen käydessä Lapin sotaa ajaakseen saksalaiset pois alueeltaan. Neuvostojoukot eivät kuitenkaan onnistuneet täysin tavoitteessaan ja saksalaiset pystyivät vetäytymään raskaita tappioita kärsittyään uusiin puolustusasemiin Norjaan. Puna-armeija onnistui kuitenkin ajamaan saksalaiset lopullisesti pois alueelta 29. lokakuuta mennessä.
Panayot Volov Stadium

| Panayot Volov Stadium |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Šumen, Bulgaria
Avattu:  ?
Omistaja:  ?
Kenttä:  Nurmi
Käyttäjät
 PFC Šumen 
Katsojakapasiteetti
 24 390 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Panayot Volov Stadium on monikäyttöinen stadion Šumenissa Bulgariassa. Nykyään sitä käytetään enimmäkseen jalkapallossa PFC Šumenin kotikenttänä. Stadionille mahtuu 24 390 ihmistä.
Petsenegit

Petsenegit ja naapurikansat noin vuonna 1015.
Eräs, osin kiistanalainen näkemys Euroopan kansakunnista noin vuonna 1097 (Historical Atlas by William Shepherd (1923-26)).
Petsenegit olivat Keski-Aasian aroilta lähtöisin ollut turkinsukuinen puolipaimentolaiskansa. Vuonna 860 Petsenegit lähtivät vaeltamaan länttä kohti, nykyisen Ukrainan alueelle, samalla pakottaen siellä aiemmin asuneet unkarilaiset siirtymään Karpaattien yli Tonavan altaan puolelle. Uusilla asuinsijoillaan Donin ja Dnestrin välimaastossa petsenegit joutuivat jatkuviin taisteluihin naapurikansojensa, etenkin slaavilaisten, kanssa.[lähde? ]
Kärsittyään tappion Kiovan ruhtinas Jaroslav I:lle petsengit vetäytyivät kohti lounasta, mutta Bysantin armeija tuhosi heidät lopullisesti Aleksios I Komnenoksen johdolla 1091. Jäljelle jääneet petsenegit sulautuivat vähitellen alueen muihin kansoihin.[lähde? ]