stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
L-2 Stalinets

| L-2 Stalinets |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Itämeren telakka, Leningrad
Kölinlasku:  6. syyskuuta 1929
Laskettu vesille:  21. toukokuuta 1931
Palveluskäyttöön:  24. lokakuuta 1933
Loppuvaihe:  upposi 14. marraskuuta 1941
Tekniset tiedot
Uppouma:  989 t (pinnalla) 1 276 t (sukellus)
Pituus:  78,0 m
Leveys:  7,2 m
Syväys:  3,96 m
Koneteho:  2 × 42BM6-dieselmoottoria, 2 200 bhp (pinnalla) 2 × PG-84/50-sähkömoottoria 1 300 hv
Nopeus:  16,5 solmua (pinnalla) 9,0 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  1 000 nm@15,5 solmua (pinnalla) 150 nm@3 solmua (sukellus)
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  6 × torpedoputkea 1 × B-2-tykkiä 1 × 37 mm 11-K -ilmatorjuntatykki
L-2 Stalinets (ven. Сталинец) oli vuoden 1926 laivasto-ohjelmassa tilattu Leninets-luokan sukellusvene.
Valmistus

Sukellusvene tilattiin vuoden 1926 laivasto-ohjelmassa Leningradista Itämeren telakalta, missä köli laskettiin 6. syyskuuta 1929 telakkanumerolla 196. Vene laskettiin vesille 21. toukokuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 24. lokakuuta 1933.
Palvelus

Lokakuussa 1939 alus oli sijoitettuna Tallinnaan 1. sukellusveneprikaatin 12. divisioonaan, jonka muut alukset olivat L-1 Leninets ja L-3 Frunzenets.
Saksan hyökätessä Neuvostoliittoon alus oli Leningradissa telakalla. Palvelukseen otettaessa alus siirrettiin 7. marraskuuta 1941 Kronstadtiin, mistä se lähti 13. marraskuuta ensimmäiselle sotaretkelleen tehtävänään laskea miinoite Danziginlahdelle. Seuraavana päivänä alus ajoi kahteen miinaan Kerin majakalla, mutta ei uponnut. Se osui viisi tuntia myöhemmin vielä kolmanteen miinaan, joka upotti aluksen. Kolme alukselta pelastunutta ui lähellä olleelle hävittäjä Surovyj'n hylylle, mutta loput 50 saivat surmansa.
Hylky löydettiin 2006 Kerin majakan koillispuolelta 88 metrin syvyydestä. Se tunnistettiin 2020.
Maniac Mansion

| Maniac Mansion |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Lucasfilm Games ja Jaleco
Julkaisija:  Activision Publishing, Lucasfilm Games ja Jaleco
Jakelija:  GOG.com ja Steam
Ohjaaja:  Ron Gilbert
Suunnittelija:  Ron Gilbert ja Gary Winnick
Taiteilija:  Gary Winnick
Säveltäjä:  Christopher Grigg, David H. Lawrence
Ohjelmoija:  Ron Gilbert, David Fox, Carl Mey
Pelimoottori:  SCUMM
Julkaistu:  1987
Lajityyppi:  seikkailupeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  PEGI 12  USK 12 
Alusta:  Apple II, Commodore 64, MS-DOS, Amiga, Atari ST, Famicom, NES, Macintosh ja ScummVM
Jakelumuoto:  levyke, pelimoduuli, CD-ROM
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK    : 
Maniac Mansion on LucasArtsin vuonna 1987 julkaisema graafinen seikkailupeli. Pelin juoni kertoo viktoriaanisessa kartanossa maailmanvalloitusta valmistelevasta hullusta tiedemiehestä, joka on kidnapannut nuoren naisen, ja joukosta teinejä, jotka ryhtyvät pelastustoimiin ja murtautuvat kartanoon aamukolmelta. Tyyliltään peli on parodia B-luokan kauhuelokuvista.
Maniac Mansion mullisti graafisten seikkailupelien lajityypin esitellen elokuvamaisen kerronnan ja uuden käyttöliittymän. Peli ohjelmoitiin sitä varten kehitetyllä SCUMM-pelimoottorilla, jota käyttäen LucasArts teki edelleen useita seikkailupelejä.
Vuosina 1990–1993 tuotettiin peliin löyhästi perustuvaa tilannekomediatelevisiosarjaa Maniac Mansion. Peli sai vuonna 1993 jatko-osan Day of the Tentacle.
Juoni ja hahmot

Maniac Mansionin keskushahmo on Dave Miller, jonka cheerleader-tyttöystävän Sandy Pantzin on kidnapannut hullu tiedemies, tohtori Fred Edison, joka aikoo ottaa Sandyn aivot omiin tarpeisiinsa.
Pelin tavoite on pelastaa Sandy ohjaamalla Davea ja kahta hänen ystäväänsä. Pelin aluksi valitaan pelastusretkelle tiedemiehen kartanoon kuudesta kumppanista kaksi:
Bernard Bernoulli, pelokas elektroniikkataituri
Michael F. Stoppe, valokuvaaja
Jeff "Surfer Dude" Woodie, lainelautailija
Razor, punk-laulaja yhtyeestä Razor and the Scummettes
Syd, uutta aaltoa edustava muusikko
Wendy, lehtinainen ja lupaava kirjailija
Varsinainen seikkailu alkaa tämän jälkeen Edisonien kartanon portilta. Tohtori Fredin lisäksi kartanossa asuvat hänen vaimonsa Edna, joka on eläkkeellä oleva kiihkoisa sairaanhoitaja, ja poikansa Weird Ed, joka on harrastelijasotilas, sekä kaksi räikeänväristä antropomorfista lonkeromaista otusta, Vihreä lonkero (Green Tentacle) ja Purppuralonkero (Purple Tentacle). Koko Edisonien kartanon asujaimisto sekä Bernard esiintyvät myös Day of the Tentaclessa.
Tohtori Fredin on alistanut valtaansa kartanon seudulle 20 vuotta sitten pudonnut älykäs, purppuranvärinen Meteoriitti, joka tavoittelee maailmanvalloitusta. Peli ratkaistaan nujertamalla Meteoriitti jollakin tavalla.
Kumppaniksi valittujen hahmojen valinta vaikuttaa ongelmien ratkaisumahdollisuuksiin ja mahdollisiin loppuratkaisuihin. Davella itsellään ei ole erityisiä taitoja. Bernard on joukosta taitavin, kyeten monenlaisiin korjaustöihin, mutta pelkää esimerkiksi Vihreää lonkeroa. Muusikot Razor ja Syd ovat ulkonäköään lukuun ottamatta yhtäläisiä. Kumpikin heistä voi auttaa muusikon urasta haaveilevaa Vihreää lonkeroa julkistamaan demonauhansa ja saamaan hänen ystävyytensä. Michael voi saavuttaa Weird Edin ystävyyden kehittämällä tälle filmin, jossa on hänen iskunsa suunnitelmat. Wendy voi kirjoittaa puhtaaksi Meteorin muistelmat ja auttaa niiden julkaisussa, jolloin se luopuu maailmanvalloitussuunnitelmistaan tähteytensä vuoksi. Jeff on joukosta taidottomin, hän osaa vain korjata puhelimia. Maniac Mansion on ratkaistavissa Daven lisäksi Jeffiä lukuun ottamatta yhden kumppanin avulla, joten toinen on mukana vain helpottamassa ja nopeuttamassa toimia.
Kartanossa on useita huoneita. Alakerrassa on keittiö, ruokasali, olohuone ja kirjasto. Toisessa kerroksessa sijaitsee maalaushuone, musiikkihuone ja panssariovi, jonka takana pelikonehuone ja lääkärin huone. Kolmannessa on pimiö. Ylin kerros on neljäs, jossa on asukkaiden makuuhuoneet, kuntosali, kylpyhuone ja takkahuone, josta pääsee tähtitorniin. Ulkona on etupiha ja takapiha, jossa on autotalli.
Julkaisut > Tietokonekäännökset

Maniac Mansion julkaistiin ensimmäisen kerran 10. lokakuuta 1987 Yhdysvalloissa Commodore 64:lle ja Apple II:lle. Nämä käännökset oli tehty SCUMMin versio 0:lla.
Toisen kerran peli julkaistiin vuonna 1988 Commodore 64:lle, Apple II:lle ja MS-DOSille. Pakkauskotelon takapuoli oli vaihdettu erään jälleenmyyjän otettua pelin pois myynnistä, koska siinä oli seksuaaliseen haluun viittaava sana. MS-DOS-käännös oli tehty SCUMMin versio 1:llä.
Kolmannen kerran peli julkaistiin vuonna 1989 Commodore 64:lle, Apple II:lle, MS-DOSille, Atari ST:lle ja Amigalle. Tällöin Enhanced Versioniksi kutsuttu MS-DOSin sekä Amigan ja Atari ST:n käännökset oli tehty SCUMMin versio 2:lla. Merkittävin ero versio 1:llä tehtyihin aikaisempiin julkaisuihin oli tuntuvasti parempi grafiikka. Amiga-käännöksessä on digitoidut ääniefektit ja soitinäänet, joskaan ei kovin huolellisesti tehdyt. SCUMMin versio 2:lla tehdyissä käännöksissä oli kopiosuojaus. Tämä ilmeni siten, että kartanon toisen kerroksen ovi oli muutettu panssaroiduksi, jonka pystyi avaamaan vain pelipakkauksen mukana tulleen koodiluettelon avulla. Jos oven yritti avata väärällä koodilla, oli seurauksena talon räjähtäminen ja pelin päättyminen.
Ensimmäisen Maniac Mansionin julkaisija oli Activision Publishing.lähde? Muiden tietokoneiden painosten julkaisija oli Lucasfilm Games.lähde? Maniac Mansion on ensimmäinen LucasArtsin itse julkaisema peli. Suuremmat pelitalot olivat julkaisseet sen aiemmat pelit.
Peliä julkaistiin uudelleen vielä vähäpätöisimpänä määrinä, esimerkiksi Amigalle halpaversiona ja MS-DOSille CD-ROMille tallennettuna, sekä seuraavilla kokoelmilla:
LucasArts Classic Adventures (MS-DOSin käännös, julkaistiin 1992)
Classic Collection — Adventure (Amiga, 1993)
Software Jukebox — Adventure/Fantasy (MS-DOS, 1993)
Classic Collection — Lucasfilm (Amiga ja MS-DOS, 1994)
Tien Adventures — Klassiekers van LucasArts tai Zehn Adventures — Die Adventure Spielesammlung (MS-DOS, 1995)
Maniac Mansion on myös pelattavissa ylimääräisenä kätkettynä osana vuonna 1993 julkaistua Day of the Tentaclea. Sitä pääsee pelaamaan, kun käynnistää Weird Edin tietokoneen. Täten se on julkaistu myös Macintoshille ja saatavilla samoilla kokoelmilla kuin Day of the Tentacle.
Pelistä julkaistiin MS-DOSille kaksi demoa, toinen alkuperäisestä ja toinen Enhanced Versionista.
Vuonna 2004 Lucasfan Games julkaisi ilmaiseksi Internetissä Maniac Mansion Deluxen, joka on Maniac Mansionin omaperäinen, mutta alkuperäisen kanssa hyvin yhtäläinen sovitus Windows XP:lle. Se tehtiin Adventure Game Studiolla, mutta muistuttaa käyttöliittymältään SCUMMin versiota 6.
Julkaisut > Konsolikäännökset

Jaleco julkaisi Maniac Mansionin 13. syyskuuta 1988 Japanissa myytävälle Famicomille, joka on Japanin markkina-alueen malli Nintendon 8-bittisestä konsolista. Pelin käännös oli tehty yksioikoisesti, sillä siitä puuttui esimerkiksi monia alkuperäisessä olleita koristeellisia yksityiskohtia. Hahmot oli piirretty muista käännöksistä poiketen super deformed -tyylillä. Famicomin käännöksessä tallennustoiminto oli korvattu 104 merkkiä pitkällä salasanalla, jolla peliä pystyi jatkamaan samasta tilanteesta.
Peli julkaistiin NESille, Euroopan ja Amerikoiden markkina-alueen 8-bittiselle Nintendolle, syyskuussa 1990 täysin uusittuna käännöksenä tehtynä SCUMMin versio 1.5:llä. NESin pelimoduulissa oli yksi paristokäyttöinen tallennuspaikka. NESin käännöksestä oli siistitty muun muassa kielenkäyttöä ja viittauksia seksuaalisuuteen.
Julkaisut > Muuta

Maniac Mansion ei ollut ajan mittapuun mukaan suunnattoman iso hitti, mutta myi vakaasti 4–5 vuotta.
Maniac Mansion julkaistiin kaikki laitteistoalustat mukaan lukien englanniksi, ruotsiksi, saksaksi, ranskaksi, italiaksi, espanjaksi ja japaniksi hiragana-merkistöllä.
Pelin jotkin käännökset ovat ajettavissa alustariippumattomalla ScummVM:llä.
Lucasfilm Games ja Jaleco julkaisivat pelille vihjekirjasia. Niitä julkaistiin englanniksi, espanjaksi ja japaniksi.
Arvosteluja

| Julkaisu | Tulos | Käännös |
| --- | --- | --- |
| Zzap!64  | 93% | Commodore 64 |
| Amiga Joker | 75% | Amiga |
| Joker Extra Megablast | 85% | NES |
| Joker Sonderheft Adventures | 80% 82% 74% | Amiga, Atari ST Commodore 64 MS-DOS |
| Happy Computer | 88% | Commodore 64 |
Kunniamaininnat lehdissä
RUN, Power Play, Isaac Asimov ja  Commodore: Vuoden graafinen seikkailupeli
Game Players: NES-versio:  vuoden graafinen seikkailupeli
PC Player: kunniagalleria
Kunniamaininnat internetissä
MobyGames ja Lemon 64: Kärkisijoilla parhaiden Commodore 64  -pelien listalla
Lemon Amiga: 100 parhaan Amiga-pelin joukossa
GameSpy: Kunniagalleria
Maniac Mansion sai yleisesti hyviä arvosteluja. Sen tunnelma ja pelattavuus seikkailupelinä saivat arvostelijoilta yleensä suurimmat kehut. 16-bittisten koneiden käännösten grafiikkaa ja ääniä usein moitittiin.
Aktueller Software Markt kehui arvostelussaan Commodore 64:n käännöstä, sanoen pelin olevan "vuoden jos ei vuosikymmenen parhaita". Se arvosteli pelin osa-alueita arvosanoin 9–12 (asteikon maksimi 10). Myös Zzap!64 oli arvostelussaan Commodore 64:n käännökselle hyvin suosiollinen kehuen erityisesti sen helppokäyttöisyyttä ja mukaansatempaavuutta. Lehti valitti, että peli on saatavilla vain levykkeellä.
Amiga Joker sanoi Amigan käännöksen arvostelussaan pelin olevan Amigan parhaiden seikkailupelien joukossa. Lehti piti grafiikan ja äänien laatua puutteellisina. Joker Extra Megablast oli arvostelussaan Nintendo Entertainment Systemin käännökselle suosiollinen ja antoi kokonaisarvosanan 85 %. Joker Sonderheft Adventures kutsui käännösten kesken Amigaa 16-bittisten parhaaksi. Lehti antoi Amigan käännökselle kokonaisarvosanan 80 %, Atari ST:lle 80 %, Commodore 64:lle 82 % ja MS-DOSille 74 %. Grafiikalle ja äänille se antoi huonompia arvosanoja.
Suomessa pelistä ilmestyi yksi arvostelu, jonka laatinut Niko Nirvi ei kuitenkaan ollut erityisen innostunut pelistä. Nirviä harmitti erityisesti se, ettei moottorisahaan löytynyt pelissä bensiiniä. Suomen tietokonepelilehdissä ilmestyi kuitenkin paljon vinkkejä Maniac Mansioniin, mikä kertoo lukijoiden kiinnostuksesta peliä kohtaan. Varsinainen läpipeluuohje julkaistiin Pelit-lehdessä 1990-luvun alussa epätavanomaisesti vuosikaupalla pelin ilmestymisen jälkeen.
Myös Happy Computer -lehden arvostelijat pitivät pelistä: lehti antoi Commodore 64:n käännökselle kokonaisarvosanan 88 %. QuestBusters — The Adventurer's Journal arvosteli Maniac Mansionin 8-bittisen käännöksen kutsuen peliä viehättäväksi ja korvikkeeksi Sierran graafisille seikkailupeleille, joita ei käännetty 8-bittisille koneille.
Muiden lehtien arvosanoja Amigan käännökselle: Amiga Action 81 %, Amiga Computing 87 %, Amiga Format 73 % ja The One 83 %.
Kehitys > Viittauksia

Weird Edin rakettiauton rekisterikilven tunnus on THX 1138, mikä on viittaus George Lucasin elokuvaan THX 1138. Weird Edin huoneessa on myös pienoismalli X-siipisestä, joka on avaruusalus Lucasin Tähtien sota -sarjasta.
Käyttämällä kartanon kaukoputkea voi nähdä nyrkkejään heiluttavan avaruusolennon, joka on hirviö pelistä Rescue on Fractalus!. Maniac Mansionin Nintendo Entertainment Systemin käännöksessä on vinyylilevy, jonka nimi on LOOM soundtrack album.
Maniac Mansionissä esiintyvä juonen kannalta hyödytön Chuck-niminen huonekasvi on esiintynyt muissa LucasArtsin ja muiden pelitalojen peleissä.
Jos Zak McKrackenissä Zak soittaa kotoaan puhelinlaitoksen yleisöpuhelimeen, puhelinlaitoksen edustaja vastaa ja kysyy onko soittaja Edna, joka ilmenee Maniac Mansionissa harrastavan läähätyssoittoja. Zakin puhelinvastaajaan voi tulla viesti Weird Ediltä, joka soittaa menevänsä monster truck -näytökseen.
Maniac Mansionin myöhemmissä käännöksissä oli pelihallin seinällä Zak McKracken and the Alien Mindbendersin mainosjuliste. Zak McKrackenissä puolestaan on panttilainausliikkeen seinällä Maniac Mansionin mainosjuliste.
Zak McKrackenissä on bensiinikanisteri moottorisahaan, joka oli ilman polttoainetta Maniac Mansionissa.
Zak McKrackenissä on Razor and the Scummettesin musiikkia kasetilla.
Joitakin taustakuvituksena käytettyjä taideteoksia löytyy lojumasta Indiana Jones and the Last Crusade: The Graphic Adventuren natsien taidevarastossa Brunwaldin linnassa. Maniac Mansionin myöhemmissä käännöksissä on seinällä maalaus Brunwaldin linnasta.
Purppuran Meteoriitin etsintäkuulutus on Zak McKrackenissä vankilan seinällä. Indiana Jones and the Last Crusade: The Graphic Adventuressa Indiana Jonesin työhuoneen hyllyllä on kappale limaista Meteoriittia.
Sen lisäksi, että Day of the Tentacle on Maniac Mansionin jatko-osa, Maniac Mansion esiintyy Day of the Tentaclen juonessa tietokonepelinä, jonka myynnin lisenssituotoilla Edisonien perhe rikastuu.
Bernard Bernoullin näköinen ja oloinen hahmo esiintyy Sam & Max Hit the Roadissa lievästi Day of the Tentaclesta poikkeavissa ulkoasuissa Snuckey's-pikaruokaloiden hoitajina.
Full Throttlessa on kolme moottoripyöräjengiläistä, joiden nimet ovat Sid, Wendy ja Razor.
Night Shiftissä on valmistettava toimintafiguureja, jotka esittävät muun muassa hahmoja Maniac Mansionista.
Speedrun

Maniac Mansionista on tehty speedrun-videoita. Nopeimmassa, joka on tehty NESin käännöksellä, peli läpäistään ajassa 6 minuuttia 29 sekuntia. Tämä on mahdollista käyttäen hyväksi useita käännöksessä olevia ohjelmointivirheitä. Enhanced Versionille on speedrun yhdeksän minuutin ajalla.
Aiheesta muualla

Maniac Mansion MobyGamesissa (englanniksi)
The Maniac Mansion Fan Site – fanisivusto (englanniksi)
punkroutine (Arkistoitu – Internet Archive) – Sivustolla on saksankielinen animaatiolyhytelokuva Die drei ??? und das grüne Tentakel, joka käyttää Maniac Mansionin kuvituksia (englanniksi)
Steve Purcellin Maniac Mansionia varten tekemä perhepotretti Edisoneista (Arkistoitu – Internet Archive)
Maniac Mansionin pelaajan ohjattavissa olevat hahmot Amigan käännöksen alkuruudussa. Vasemmalta lukien Dave, Syd, Michael, Wendy, Bernard, Razor ja Jeff
Edisonin perhe Maniac Mansion Enhanced Versionin demossa. Vasemmalta lukien Edna, tohtori Fred ja Weird Ed. Joissakin käännöksissä Edisonien iho oli sinertävää, muissa luonnollisen väristä
Maniac Mansion Deluxe
Jalecon julkaisema Famicomin käännöksen vihjekirjasen kansi, jossa näkyy super deformed -hahmot
Juonta edistävä välikohtaus Commodore 64:n Maniac Mansionissa. Kuvassa tohtori Fred ja Sandy. Kohtaus tapahtuu paikassa, johon pelaaja ei muuten näe eikä siihen voi vaikuttaa. SCUMM-liittymän verbi-ikonit ja tavaraluettelo katoavat ruudun alaosasta sen ajaksi.
Maniac Mansionin Famicomin käännös ja Michelangelon Aamu
Maniac Mansionin Nintendo Entertainment Systemin ruotsinkielinen käännös ja huonekasvi nimeltään Chuck
L-4 Garibaldijets

| L-4 Garibaldijets |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Nikolajevin eteläinen telakka, Nikolajev
Kölinlasku:  15. maaliskuuta 1929
Laskettu vesille:  31. elokuuta 1931
Palveluskäyttöön:  8. lokakuuta 1933
Poistui palveluskäytöstä:  1958
Tekniset tiedot
Uppouma:  989 t (pinnalla) 1 276 t (sukellus)
Pituus:  78,0 m
Leveys:  7,2 m
Syväys:  3,96 m
Koneteho:  2 × 42BM6-dieselmoottoria, 2 200 bhp (pinnalla) 2 × PG-84/50-sähkömoottoria 1 300 hv
Nopeus:  16,5 solmua (pinnalla) 9,0 solmua (sukellus)
Toimintamatka:  1 000 nm@15,5 solmua (pinnalla) 150 nm@3 solmua (sukellus)
Miehistöä:  55
Aseistus
Aseistus:  6 × torpedoputkea 1 × B-2-tykkiä 1 × 37 mm 11-K -ilmatorjuntatykki
L-4 Garibaldijets (ven. Гарибальдиец) oli vuoden 1926 laivasto-ohjelmassa tilattu Leninets-luokan sukellusvene.
Valmistus

Sukellusvene tilattiin vuoden 1926 laivasto-ohjelmassa Nikolajevista Nikolajevin eteläiseltä telakalta, missä köli laskettiin 15. maaliskuuta 1930 telakkanumerolla S-31. Vene laskettiin vesille 31. elokuuta 1931 ja otettiin palvelukseen 8. lokakuuta 1933.
Palvelus

Alus poistettiin 1958 alusluettelosta.
Marian kirkko (Hamina)

| Marian kirkko |
| --- | --- |

Sijainti:  Hamina
Koordinaatit:  60°34′12.6″N, 027°12′06.2″E
Seurakunta:  Haminan seurakunta
Rakentamisvuosi:  noin 1430–1470
Materiaali:  harmaakivi
Istumapaikkoja:  550
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Marian kirkko (aiemmin Vehkalahden kirkko) on alun perin keskiaikainen kivikirkko Haminassa. Kirkon nykyinen ulkoasu on Carl Ludvig Engelin suunnittelema vuodelta 1828. Kirkko oli aikaisemmin nimetty seurakuntansa mukaisesti, mutta Vehkalahden ja Haminan seurakuntien yhdistyessä nimeksi tuli Marian kirkko. Se on nykyisen Haminan seurakunnan pääkirkko, mutta seurakunta käyttää aktiivisesti myös Johanneksen kirkkoa. Kirkossa on istumapaikkoja 550 hengelle ja se on koko Kymenlaakson vanhin rakennus.
Historia

Vehkalahden kirkkojen historia ulottuu 1300-luvulle; ensimmäinen maininta kirkosta löytyy Viipurin linnanisännän kirjeestä, joka on päivätty 2. helmikuuta 1396. Nykyisen kivikirkon kohdalla oli todennäköisesti yksi tai kaksi puukirkkosukupolvea ennen kivikirkon rakentamista, joka tapahtui arviolta vuosien 1430 ja 1470 välisenä aikana. Kirkon suunnittelijana pidetään samaa Pernajan mestaria joka suunnitteli muun muassa Pyhtään, Pernajan ja Sipoon kirkot ja Porvoon tuomiokirkon.
Sijainnistaan johtuen kirkko joutui 1500-luvulla kahdesti sotien aikana ryöstön ja polton kohteeksi, jolloin kirkon seinä- ja kattomaalaukset tuhoutuivat ja muutkin aarteet hävisivät. Myöhemmin, kun kirkon viereen kohosi Haminan kaupunki, Marian kirkko palveli maaseudun lisäksi myös kaupungin suomalaisväestöä, ruotsinkielisellä väestöllä oli oma kirkkonsa.
Marian kirkko vaurioitui pahoin Haminan palossa vuonna 1821. Palon jälkeen kirkossa pidetyssä pitäjänkokouksessa todettiin että kirkon korjaus ja laajennus haluttiin suorittaa mahdollisimman pienin kustannuksin. Palossa vaurioitunut tiiliholvi oli purettava ja ajatuksena oli, että purkutöistä saaduilla tiilillä kirkkoa olisi voitu korottaa toista lehterikerrosta varten. Seurakunnan edustajat eivät kannattaneet tätä ehdotusta, vaan tahtoivat palauttaa kirkon paloa edeltäneeseen asuun. Edes kirkkoherra Johan Henrik Gustavsonin vakuuttelut eivät saaneet seurakuntalaisia muuttamaan mieltään. Tästä huolimatta Suomen senaatti tilasi Intendenttikonttorilta suunnitelmat kirkon laajentamiseksi, ja Carl Ludvig Engel laati korjaus- ja uudistussuunnitelmat. Kun uudistustyöt valmistuivat vuonna 1828, vanhat holvit oli purettu ja seiniä oli korotettu noin metrin verran. Katon harjaa oli madallettu ja lehterit olivat nyt aiemman ehdotuksen mukaisesti kahdessa kerroksessa. Lisäksi länsipäätyyn rakennettiin kellotorni. Aiemman holvauksen sijaan uusi välikatto oli toteutettu puisena tynnyriholvina.
Tämän jälkeen kirkkoa remontoitiin vielä vuonna 1963 Veikko Leisténin suunnitelmien mukaisesti, jolloin muun muassa sisätilojen uunit poistettiin, alttaria uudistettiin ja ylimmät parvet poistettiin.
Historia > Vuoden 2013 korjaukset

Marian kirkkoa alettiin jälleen korjata vuoden 2013 alussa. Työn yhteydessä uusittiin sisäkatot, valaistus, alttarit, lattialämmitys ja kirkkotekstiilit. Seinät ja penkit maalattiin ja kirkon vanhat urut korvattiin uusilla Paschen Kiel Orgelbaun rakentamilla. Ne edustavat soinniltaan ja rakenteeltaan ranskalaista sinfonis-romanttista tyyliä. Urut otetaan käyttöön 1. adventtisunnuntain messussa Marian urkuviikolla joulukuussa 2013. Muutostöissä pyrittiin palauttamaan kirkon ilmeeseen vanhaa kauneutta.
Viimeinen jumalanpalvelus ennen remontin alkua pidettiin loppiaisena 6. tammikuuta 2013, ja kirkko vihittiin uudelleen käyttöön saman vuoden ensimmäisenä adventtina.
Kirkon uudet tekstiilit on suunnitellut taiteilija Helena Vaari.
Vehkalahden kirkkomuseo

Kirkon asehuoneen yläkerroksessa on pieni museohuone, jossa esitellään seurakunnan historiaan liittyvää esineistöä. Näyttelyesineistö on pääosin 1800-luvun alkupuolelta.
Kuvia

Keskiaikainen vihkiristi kirkon itäpäädyssä
Yleisnäkymä urkuparvelta
Alttari
Saarnastuoli
Urut
Kirkkomuseo, seinällä kopioita vanhoista sukuvaakunoista, jollaisia kirkossa on aiempina vuosisatoina ollut
Eteinen tornin alaosassa
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Marian kirkko Wikimedia Commonsissa
La Ceiba

| La Ceiba |
| --- | --- |
 La Ceiba ilmakuvassa
 vaakuna
 La Ceiba
 Koordinaatit: 15°46′N, 86°50′W 
Valtio:  Honduras
Departementti:  Atlántida
Perustettu:  1872
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  639,45 km²
Väkiluku (2009):  172 900
 – Väestötiheys:  270,4 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC-6
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
La Ceiba on kaupunki Hondurasin pohjoisrannikolla Karibianmeren rannalla. Se on Atlántidan departementin pääkaupunki, ja siellä on 172 900 asukasta (2009). La Ceiba on Hondurasin neljänneksi suurin kaupunki.
Historia

Hondurasin pohjoisrannikkoa asuttivat pitkään vain intiaanit. La Ceiban ensimmäiset ulkopuoliset asukkaat olivat garifunat, jotka saapuivat alueelle vuonna 1810. Olanchon alueelta alkoi tulla väkivaltaisuuksia karanneita ihmisiä 1828, ja espanjalaiset saapuivat 1846 sekä ranskalaiset 1857. Virallisesti kaupungiksi La Ceiba rekisteröitiin vuonna 1872, jolla nimellä asutuskeskusta oli jo kauan kutsuttu. Nimi tuli suuresta Ceiba-sukuun kuuluneesta lähellä rantaa kasvaneesta puusta, jota käytettiin kokoontumispaikkana.
La Ceiba alkoi todella kehittyä, kun Vaccarellon veljesten perustama Standard Fruit Company saapui kaupunkiin 1899. La Ceiba oli pitkään yrityksen päämaja, ja Standard rakennutti monet kaupungin merkittävimmistä rakennuksista ja infrastruktuurista. Standardin seuraaja Dole Food Company ja Chiquita ovat edelleen kaupungin merkittävimpiä työnantajia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Ceiba Wikimedia Commonsissa
Väkeä La Ceiban rautatieasemalla 1910-luvulla.
La Ceiban karnevaalit 2011