stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hannover Scorpions
Joukkue kaudella 2024–2025

| Maalivahdit |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Hanskakäsi | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 30 |  | Fabian Gensicke | L | 2025 | Hannover, Saksa |
| 35 |  | Kevin Reich | L | 2025 | Iserlohn, Saksa |
| 38 |  | Kristian Hufsky | L | 2025 | Toronto, Ontario, Kanada |
| Puolustajat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 4 |  | Aaron Reinig | R | 2025 | Bad Nauheim, Saksa |
| 17 |  | Markus Eberhardt | R | 2025 | Stuttgart, Saksa |
| 44 |  | Marcus Götz | L | 2025 | Gävle, Ruotsi |
| 68 |  | Lukas Bender | R | Laina | Mannheim, Saksa |
| 70 |  | Stephan Tramm | R | 2025 | Hampuri, Saksa |
| 78 |  | Alexander Heinrich (A) | L | 2025 | Kassel, Saksa |
| 96 |  | Andy Reiss | L | 2025 | Hannover, Saksa |
| Hyökkääjät |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| # |  | Pelaaja | Kätisyys | Pelipaikka | Sopimus | Syntymäpaikka |
| 9 |  | Allan McPherson (C) | L | KH / VLH | 2025 | Kinburn, Ontario, Kanada |
| 11 |  | Christoph Kabitzky | R | OLH | 2025 | Nürnberg, Saksa |
| 19 |  | Jordan Knackstedt | R | OLH | 2025 | Saskatoon, Saskatchewan, Kanada |
| 21 |  | Justin Kirsch | L | VLH | 2025 | Chilliwack, Brittiläinen Kolumbia, Kanada |
| 22 |  | Dylan Wruck | L | VLH / KH | 2025 | Saskatoon, Saskatchewan, Kanada |
| 26 |  | Pascal Aquin | L | VLH / KH | 2025 | Le Gardeur, Québec, Kanada |
| 40 |  | Artūrs Krūmiņš | L | KH | 2025 | Riika, Latvian SNT, Neuvostoliitto |
| 77 |  | Michael Knaub | L | VLH | 2025 | Dortmund, Saksa |
| 88 |  | Victor Knaub | R | OLH | 2025 | Dortmund, Saksa |
| 91 |  | Brett Cameron (A) | R | KH / OLH | 2025 | Edmonton, Alberta, Kanada |
| 94 |  | Patrick Klöpper | L | KH / VLH | 2025 | Duisburg, Saksa |
| 98 |  | Louis Trattner | L | H | 2025 | Hannover, Saksa |
Joukkue kaudella 2024–2025 > Valmennus & Joukkueenjohto

Päävalmentaja: Kevin Gaudet
Apuvalmentaja: Robin Thomson
Fysiikkavalmentaja: Thomas Pape
Lähde: EliteProspects
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Seesamtie

| Seesamtie> Sesame Street |
| --- | --- |


Tyyli:  lastenohjelma
Kestoaika:  60 min
Luoja(t):  Joan Ganz Cooney Jim Henson
Pääosissa:  Carroll Spinney Kevin Clash Alison Bartlett-O'Reilly Desiree Casado Emilio Delgado  Olamide Faison Bill Irwin Eric Jacobson Loretta Long Bob McGrath Sonia Manzano Alan Muraoka Jerry Nelson Roscoe Orman Martin P. Robinson David Rudman Steve Whitmire
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Alkuperäiskieli:  englanti
Verkko:   NET (1969–1970)  PBS (1970–)  Yle TV2 (1997-2000)
Esitetty:  10. marraskuuta 1969 – jatkuu edelleen
Jaksoja:  4180
Palkinnot
Voitetut:  Emmy (1970, 1971, 1972, 1973, 1976) Daytime Emmy (1974, 1976, 1977, 1979, 1980, 1981, 1983, 1984, 1989, 1990, 1991, 1992, 1993, 1994, 1995, 1996, 1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2002, 2003, 2004, 2005, 2006, 2009)
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Seesamtie (engl. Sesame Street) on yhdysvaltalainen lasten televisiosarja. Se on voittanut useita Daytime Emmy- ja Emmy-palkintoja. Sarjassa Jim Hensonin luomat Muppet-hahmot opettavat lapsille lukemista, laskemista ja muita käytännön asioita tarinan ja laulun keinoin.
Seesamtietä on esitetty Yhdysvalloissa vuodesta 1969. Vuoteen 2008 mennessä jaksoja oli esitetty noin 4 180 kappaletta. Ohjelmaa on tehty 39 tuotantokautta. Seesamtie on yksi Yhdysvaltain pisimpään esitettyjä televisiosarjoja.
Seesamtie on myös kansainvälisesti suosittu. Alkuperäisiä jaksoja on esitetty noin 120 eri maassa. Se on voittanut 109 Emmy-palkintoa, enemmän kuin mikään muu televisiosarja.
Suomessa jaksoja esitti Yle TV2 -kanava vuosina 1997–2000.
Sarjassa esiintyviä hahmoja

Alfa
Kermit
Elmo
Keksimonsteri (Cookie Monster)
Tipu Tilava (Big Bird)
Bert ja Ernie
Ärtsy-Oskar (Oscar the Grouch)
Ruuvi (Grover)
Sohvi
Kreivi Kamreeri (Count von Count)
Suomenkieliset ääninäyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Petri Hanttu  | … |  Bert, Elmo, Ruuvi   |
|  Jukka Rasila  | … |  Keksimonsteri   |
|  Jukka Voutilainen  | … |  Kreivi Kamreeri   |
|  Antti Pääkkönen  | … |  Kermit, Ernie   |
|  Janne Virtanen  | … |  Oskar   |
|  Petteri Summanen  | … |  Telli   |
Lisäksi: Mari Vainio, Mirjami Heikkinen, Heljä Heikkinen, Pasi Mäkelä, Annamari Metsävainio, Leena Liimatainen, Ulla Renko, Päivi Granström, Anna-Liisa Vihko, Markus Bäckman, Matti Holi, Mikko Pettinen, Topi Lehtipuu
Jälkiäänitetyn kansainvälisen osuuden lisäksi sarjan suomalaisen version jaksojen alussa ja lopussa oli Suomessa tehty studio-osuus, jossa esiintyi kuopiolainen Alfa-nukke. Osuuden käsikirjoittajina olivat muun muassa Eppu Nuotio, Marko Kilpi ja Jukka Itkonen, ja ohjelmaa tuotti Marita Porrassalmi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Seesamintie TV.comissa (Arkistoitu – Internet Archive). (englanniksi)
Hotelli Aulanko

| Scandic Aulanko> Hotelli Aulanko |
| --- | --- |

Osoite:  Aulangontie 93
Sijainti:  Aulanko, Hämeenlinna
Koordinaatit:  61°01′22″N, 024°26′42″E
Rakennustyyppi:  hotelli
Valmistumisvuosi:  1938
Suunnittelija:  Märta Blomstedt, Matti Lampén
Omistaja:  Restel
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hotelli Aulanko, nykyiseltä nimeltään Kylpylähotelli Scandic Aulanko, on Hämeenlinnan Aulangolla Vanajaveden rannalla sijaitseva hotelli. Useaan otteeseen laajennetun kylpylähotellin ensimmäinen osa valmistui vuonna 1938. Alkuperäinen hotellirakennus on yksi aikakautensa merkittävimpiä funktionalistisia rakennuksia Suomessa. Se kuuluu modernin arkkitehtuurin tutkimus- ja suojelujärjestö Docomomon laatimaan suomalaisen modernismin merkkiteosten luetteloon. Hotelli Aulanko ja sitä ympäröivä Aulangon puisto ovat myös Museoviraston määritelemiä valtakunnallisesti merkittäviä rakennettuja kulttuuriympäristöjä. Nykyään hotelli on osa Scandic Hotels -ketjua.
Historia

Hotelli Aulangon paikalla sijaitsi alun perin Karlbergin kartano, jonka päärakennus paloi tammikuussa vuonna 1928. Hämeenlinnan kaupunki oli kaksi vuotta aikaisemmin ostanut alueen eversti Hugo Standertskjöldiltä ja alkanut kehittää sitä matkailukeskukseksi. Palaneen kartanon tilalle kaupunki rakensi uuden puurakenteisen hotelli-ravintolan, jossa oli 12 majoitushuonetta. Martti Välikankaan suunnittelema rakennus kuitenkin siirrettiin vuonna 1937 pois uuden hotellin tieltä. Tulipaloa edeltävistä rakennuksista on vielä jäljellä arkkitehti Waldemar Aspelinin 1900-luvun vaihteessa piirtämä "Kavaljeri"-niminen vierastalo.
Uuden hotellin rakentaminen sai alkunsa vuonna 1936, kun Suomen Matkailijayhdistys osti Hämeenlinnan kaupungilta noin 60 hehtaarin maa-alueen ja perusti yhdessä Oy Alkoholiliike Ab:n ja Suomen Höyrylaiva Oy:n kanssa Aulanko Oy:n. Arkkitehdeiksi valittiin Märta Blomstedt ja Matti Lampén, jotka olivat yhdessä Pauli Blomstedtin kanssa suunnitelleet samana vuonna valmistuneen Hotelli Pohjanhovin Rovaniemelle. Vuonna 1938 valmistunutta Hotelli Aulankoa pidettiin arkkitehtuuriltaan sensaationa, joka keräsi kehuja ulkomaita myöten. Blomstedt ja Lampén suunnittelivat myös hotellin sisustuksen. Vuodepaikkoja Hotelli Aulangossa oli yhteensä 250, ja sen suureen ravintolasaliin mahtui 760 asiakasta. Ravintolassa oli lisäksi suuri ulkoterassi. Hotellin vihkiäistilaisuus oli suuri seurapiiritapahtuma, jonne osallistui myös valtionjohtoa: paikalla oli muun muassa marsalkka Mannerheim.
Aulangon ravintolatoiminta oli alkuaikoina lähes omavarainen, hotellilla oli esimerkiksi omaa karjaa sekä oma leipomo, lihankäsittelyhuone ja tila, jossa ravintolassa tarjottavia kaloja säilytettiin altaissa. Talvisodan aikana hotelli oli sotasairaalana, jatkosodan aikana se puolestaan toimi Lappiin sijoitettujen saksalaisten upseerien lomanviettopaikkana. Vuoden 1952 Helsingin olympialaisten yhteydessä hotelliin majoitettiin kisoihin osallistuneita urheilijoita. Hotelli Aulanko oli aikoinaan Suomen loistokkaimpia hotelleja, ja se esiintyi myös lukuisissa kotimaisissa elokuvissa. Vuonna 1939 tapahtui ikävä tragedia, kun Rikas tyttö -elokuvan kuvausten päätösjuhlan aikana näyttelijä Sirkka Sari kiipesi hotellin katolle ja kuoli pudottuaan siellä savupiippuun.
Hotellin laajennukset

Ensimmäistä kertaa Hotelli Aulankoa laajennettiin vuonna 1963, jolloin valmistui Märta Blomstedtin suunnittelema pieni funkistyylinen laajennus. Vuosina 1970 ja 1973 rakennettiin arkkitehti Aarne Ehojoen piirtämät nykyaikaiset laajennusosat. Hotelli osaksi Rantasipi-ketjua 1978. Vuonna 1990 hotellin yhteyteen valmistui kongeressikeskus talvipuutarhoineen, ja viimeisin laajennus on arkkitehti Marjatta Hara-Pietilän suunnittelema kylpyläosa ja urheilun monitoimihalli, jotka otettiin käyttöön vuonna 2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hotelli Aulanko Wikimedia Commonsissa
Scandic Aulanko
Hotelli Aulanko. Märta Blomstedt ja Matti Lampén Arkkitehdit S.A.F.A, Arkkitehti, 01.01.1939, nro 1, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Aulanko sekä talviurheilijain että kesämatkailijain pysähdyspaikaksi!, Kuva, 01.02.1939, nro 3, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
1918

| --- | --- |
Vuosisadat: 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku
Vuosikymmenet: 1890-luku · 1900-luku · 1910-luku · 1920-luku · 1930-luku · 1940-luku 1950-luku · 1960-luku · 1970-luku · 1980-luku · 1990-luku · 2000-luku
Vuodet: 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909 1910 · 1911 · 1912 · 1913 · 1914 · 1915 · 1916 · 1917 · 1918 · 1919 1920 · 1921 · 1922 · 1923 · 1924 · 1925 · 1926 · 1927 · 1928 · 1929 1930 · 1931 · 1932 · 1933 · 1934 · 1935 · 1936 · 1937 · 1938 · 1939 1940 · 1941 · 1942 · 1943 · 1944 · 1945 · 1946 · 1947 · 1948 · 1949 1950 · 1951 · 1952 · 1953 · 1954 · 1955 · 1956 · 1957 · 1958 · 1959 1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969 1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979 1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
Vuosi 1918 oli normaalivuosi, joka alkoi tiistaista.
Tapahtumia > Tammikuu – maaliskuu

8. tammikuuta – Yhdysvaltain presidentti Woodrow Wilson piti ”Neljäntoista kohdan puheensa”, jossa hän luonnosteli ensimmäisen maailmansodan jälkeistä uutta Eurooppaa. Puheen katsotaan johtaneen Kansainliiton syntyyn.
18.–19. tammikuuta – Venäjän perustuslakia säätävä kansalliskokous kokoontui ainoaan istuntoonsa.
22. tammikuuta – Ukraina julistautui itsenäiseksi.
27. tammikuuta – Suomen sisällissota puhkesi.
6. helmikuuta – Britanniassa naiset saivat äänioikeuden. Äänioikeusikäraja oli 30 vuotta; miehillä se oli 21 vuotta. Naisten äänioikeusikäraja laskettiin 21 vuoteen vuonna 1928.
10. helmikuuta – Neuvosto-Venäjä keskeytti Saksan kanssa käymänsä rauhanneuvottelut Brest-Litovskissa.
14. helmikuuta – Neuvosto-Venäjä siirtyi gregoriaaniseen ajanlaskuun, edellinen päivä oli juliaanisen kalenterin mukaan 1. helmikuuta.
16. helmikuuta – Liettua julistautui itsenäiseksi.
18. helmikuuta – Saksa aloitti uudelleen sotatoimet Neuvosto-Venäjää vastaan.
21. helmikuuta – Viimeinen Carolinanaratti-papukaijalajin tunnettu edustaja kuoli Cincinnatin eläintarhassa.
24. helmikuuta – Viro julistautui itsenäiseksi.
25. helmikuuta – Saksa miehitti Viron pääkaupungin Tallinnan.
3. maaliskuuta – Ensimmäinen maailmansota: Itävalta-Unkari ja Saksa sekä Neuvosto-Venäjä solmivat Brest-Litovskin rauhan, sota itärintamalla päättyy.
4. maaliskuuta – Ensimmäinen vahvistettu espanjantautitapaus havaittiin Yhdysvaltain armeijan Camp Funstonin koulutusleirillä Fort Rileyssä Kansasissa.
5. maaliskuuta – Neuvosto-Venäjän pääkaupunki siirrettiin Pietarista Moskovaan.
21. maaliskuuta – Toinen Sommen taistelu alkoi länsirintamalla.
23. maaliskuuta – Saksalainen 210 mm:n Pariisi-rautatietykki alkoi tulittaa Pariisia 114 kilometrin päästä. Tykki ampui maalis–elokuussa 1918 saksalaisten lähteiden mukaan 367 laukausta, ranskalaisten mukaan 320 laukausta, joista 183 putosi Pariisiin. 256 ihmistä kuoli ja 620 haavoittui tykin tulesta.
25. maaliskuuta – Valko-Venäjä julistautui itsenäiseksi.
Tapahtumia > Huhtikuu – kesäkuu

1. huhtikuuta – Britannian Kuninkaalliset ilmavoimat (RAF) perustettiin yhdistämällä Royal Flying Corps ja Royal Naval Air Service.
12. huhtikuuta – Saksan Itämeren-divisioona valloitti Helsingin ja piti valtausparaatin seuraavana päivänä.
21. huhtikuuta – Saksalainen sotilaslentäjä Manfred von Richthofen (Punainen Paroni) kuoli ilmataistelussa saatuaan luodin osuman sydämeensä Sommen yläpuolella.
28. huhtikuuta – Arkkiherttua Frans Ferdinandin Sarajevossa murhannut Gavrilo Princip kuoli vankilassa.
14. toukokuuta – Venäjän sisällissota: vapaaehtoinen vallankumousarmeija, myöhempi tšekkoslovakialainen legioona aloitti taistelun bolševikkeja vastaan.
26. toukokuuta – Georgia julistautui itsenäiseksi.
28. toukokuuta – Armenia ja Azerbaidžan julistautuivat itsenäisiksi.
1. kesäkuuta – Ensimmäinen maailmansota: Belleaun metsän taistelu alkoi.
Tapahtumia > Heinäkuu – syyskuu

6. heinäkuuta – Vasemmistoeserrien kapina alkoi Moskovassa. Jakov Bljumkin ja Nikolai Andrejev murhasivat Saksan suurlähettilään Wilhelm von Mirbach-Harffin provosoidakseen uuden sotatilan Saksan ja Neuvosto-Venäjän välille.
11. heinäkuuta –  Liettuan kuningaskunta julistettiin.
15. heinäkuuta – 6. elokuuta – Toinen Marnen taistelu käytiin. Kyseessä oli viimeinen merkittävä saksalaisten hyökkäys länsirintamalla. Se päättyi saksalaisten tappioon, kun ympärysvallat aloittivat panssarivaunujen tukeman vastahyökkäyksen saksalaisten sivustaan.
17. heinäkuuta – Venäjän keisari Nikolai II perheineen surmattiin Jekaterinburgissa.
1. elokuuta – Venäjän sisällissota: Britannian joukot miehittivät Arkangelin, komentajan käskettiin tukea valkoista armeijaa.
8. elokuuta – Amiensin taistelu: Australian ja Kanadan joukot aloittivat hyökkäyksen Saksan linjoja vastaan. Saksalainen kenraali Erich Ludendorff kutsui päivää myöhemmin mustaksi päiväksi Saksan armeijalle.
12. elokuuta – Urachin herttua Wilhelm Karlille lähetettiin kutsu tulla Liettuan kuninkaaksi nimellä Mindaugas II.
30. elokuuta – Eserrä Faina Kaplan ampui Neuvosto-Venäjän johtajaa Vladimir Leniniä. Samana päivänä murhattiin Tšekan Pietarin-päällikkö Moisei Uritski.
29. syyskuuta – Ympärysvaltojen joukot murtautuivat länsirintamalla saksalaisten Hindenburg-linjan läpi.
29. syyskuuta – Bulgaria pyysi ensimmäisenä keskusvalloista aselepoa sen jälkeen, kun serbialaisten, ranskalaisten ja kreikkalaisten joukkojen syyskuun puolivälissä aloittama hyökkäys oli murtanut bulgarialaisten puolustuslinjat Makedoniassa.
Tapahtumia > Lokakuu – joulukuu

3. lokakuuta – Saksan keisari Vilhelm II nimitti Max von Badenin Saksan kansleriksi.
28. lokakuuta – Tšekkoslovakia julistautui itsenäiseksi.
30. lokakuuta – Mudroksen aselepo : Turkki ja ympärysvallat solmivat aselevon.
2. marraskuuta – Urachin herttualle lähetetty kutsu tulla Liettuan kuninkaaksi peruttiin ja hyväksyttiin perustuslaki, jossa ei mainittu valtiomuotoa.
3. marraskuuta – Itävalta-Unkari solmi aselevon ympärysvaltojen kanssa.
8. marraskuuta – Saksan armeija poisti uskollisuutensa keisarilta.
9. marraskuuta – Saksan keisari Vilhelm II:n ilmoitettiin luopuneen kruunusta.
10. marraskuuta – Sosiaalidemokraatti Friedrich Ebert perusti Saksan uudeksi hallitukseksi kansanvaltuutettujen neuvoston.
11. marraskuuta – Saksa solmi aselevon ympärysvaltojen kanssa.
11. marraskuuta – Itävalta-Unkarin hallitsija, Itävallan keisari Kaarle I luopui kruunusta.
11. marraskuuta – Puola julistautui itsenäiseksi.
14. marraskuuta – Kenraali Józef Piłsudskista tuli Puolan valtiojohtaja.
14. marraskuuta – Tomáš Masaryk valittiin Tšekkoslovakian presidentiksi.
16. marraskuuta – Unkari julistettiin tasavallaksi.
18. marraskuuta – Latvia julistautui itsenäiseksi.
22. marraskuuta – Puna-armeija aloitti hyökkäyksen Viroon Narvan rajakaupungissa.
28. marraskuuta – Puna-armeija valtasi Narvan rajakaupungin Viron rajalla.
1. joulukuuta – Islannista tuli Tanskan alainen autonominen kuningaskunta.
1. joulukuuta – Serbien, kroaattien ja sloveenien kuningaskunta, myöhempi Jugoslavia perustettiin.
1. joulukuuta – Ruotsin naiset saivat äänioikeuden.
21. joulukuuta – Puna-armeija eteni Virossa ja valtasi Tarton kaupungin.
27. joulukuuta – Ison-Puolan kapina alkoi.
30. joulukuuta – Ensimmäiset suomalaisvapaaehtoiset ns. I Suomalainen Vapaajoukko saapuivat Tallinnaan ja osallistuivat Viron tasavallan joukkojen tukena Viron vapaussotaan.
Suomi > Huhtikuu – kesäkuu

3. huhtikuuta – Saksan interventio alkoi Itämeren-divisioonan noustessa maihin Hangossa.
6. huhtikuuta – Tampereen taistelu päättyi valkoisten voittoon.
8. huhtikuuta – Kansanvaltuuskunta pakeni Helsingistä Viipuriin.
13. huhtikuuta – Saksan Itämeren-divisioona valtasi Helsingin.
26. huhtikuuta – Kansanvaltuuskunta pakeni Neuvosto-Venäjälle.
29. huhtikuuta – Viipurin taistelu päättyi valkoisten voittoon.
4. toukokuuta – Senaatti palasi Helsinkiin.
5. toukokuuta – Viimeiset punaiset antautuivat Kymenlaaksossa Ahvenkoskella ja sisällissodan sotatoimet päättyivät.
5. toukokuuta – Kyösti Kallio piti Nivalan kirkossa sovinnonpuheen, jossa hän vaati valkoisten ja punaisten välisen vihanpidon lopettamista.
15. toukokuuta – Venäläiset vetäytyivät Inon linnakkeesta, jonka jälkeen ylipäällikkö Mannerheim julisti sodan päättyneeksi.
15. toukokuuta – Eduskunta kokoontui ensimmäisen kerran sisällissodan päätyttyä. Sosialidemokraattisista kansanedustajista oli paikalla ainoastaan Matti Paasivuori, ja myös suuri osa porvaripuolueiden kansanedustajista oli poissa.
16. toukokuuta – Valkoiset järjestivät voitonparaatin Helsingissä.
27. toukokuuta – P. E. Svinhufvud valittiin Suomen valtionhoitajaksi ja Paasikiven I hallitus aloitti. Ruotsalainen prikaati piti lähtökatselmuksen kenraali Mannerheimille Helsingissä ja palasi Turun kautta takaisin Ruotsiin.
29. toukokuuta – Vahvistettiin laki, jolla nykyinen Suomen lippu otettiin käyttöön.
31. toukokuuta – Ylipäällikkö Mannerheim erosi, ja hänen tilalleen tuli kenraalimajuri Karl Fredrik Wilkman. Valtiorikosoikeus perustettiin.
10. kesäkuuta – Ahvenanmaa erotettiin Turun ja Porin läänistä omaksi läänikseen.
Suomi > Heinäkuu – syyskuu

22. heinäkuuta – Eduskunta antoi lain korkeimmasta oikeudesta ja korkeimmasta hallinto-oikeudesta.
24. heinäkuuta – Komppania suomalaisia sotilaita kaatoi 1910 pystytetyn Pietari Suuren patsaan Viipurin Tervaniemessä.
2. elokuuta – Eduskunta antoi lain suojeluskunnista.
7. elokuuta – Suomen hallitusmuodosta (tasavalta vai kuningaskunta) päättäminen siirtyi vaalien yli, kun asian kiireelliseksi julistaminen ei saanut eduskunnassa vaadittavaa 5/6:n enemmistöä taakseen. Kansanedustajat K. J. Ståhlberg ja Santeri Alkio jättivät samana päivänä senaatin puheenjohtajalle esityksen kansanäänestyksen järjestämisestä hallitusmuodosta.
9. elokuuta – Eduskunta päätti äänin 58–44 pyytää hallitusta aloittamaan kuninkaan vaalin valmistelut vuoden 1772 hallitusmuodon 38. pykälän mukaisesti.
26. elokuuta – Saksan keisari Vilhelm II otti vastaan Saksassa vierailleen valtionhoitaja P. E. Svinhufvudin ja kieltäytyi sallimasta poikansa prinssi Oskarin valitsemista Suomen kuninkaaksi.
28. elokuuta – Suomen Kommunistinen Puolue perustettiin Moskovassa.
1. syyskuuta – Repolan kunta ilmoitti irtautuvansa Venäjästä ja liittyvänsä Suomeen.
6. syyskuuta – Saksan ulkoasiainhallinto suostui Hessenin prinssin Friedrich Karlin asettumiseen Suomen kuningasehdokkaaksi.
16. syyskuuta – Suomen Sosialidemokraatti -lehti aloitti säännöllisen ilmestymisen.
Suomi > Lokakuu – joulukuu

1. lokakuuta – Oikeusministeriöön perustettiin rikosrekisteri.
9. lokakuuta – Saksan keisarin lanko maakreivi Friedrich Karl Ludwig Konstantin von Hessen valittiin Suomen kuninkaaksi.
15. lokakuuta – Vahvistettiin vuokra-alueiden lunastuslaki eli torpparivapautus.
30. lokakuuta – Kaikki alle neljän vuoden vapausrangaistukseen tuomitut punaiset pääsivät ehdonalaiseen vapauteen.
11. marraskuuta – Ensimmäisen maailmansodan katsotaan päättyväksi.
27. marraskuuta – Suomen senaatin virallinen nimi muutettiin valtioneuvostoksi ja senaattorin virkanimike vaihdettiin ministeriksi, lisäksi senaatin toimituskunnat muuttuivat ministeriöiksi ja senaatin prokuraattori valtioneuvoston oikeuskansleriksi.
27. marraskuuta – Ingmanin I hallitus aloitti.
8. joulukuuta – Nuorsuomalaisen Puolueen ja Kansanpuolueen enemmistöt perustivat Kansallisen Edistyspuolueen.
9. joulukuuta – Suomalaisen puolueen enemmistö ja Nuorsuomalaisen puolueen vähemmistö perustivat Kansallisen Kokoomuspuolueen.
12. joulukuuta – Gustaf Mannerheim valittiin Suomen valtionhoitajaksi.
14. joulukuuta – Friedrich Karl ilmoitti, ettei ryhdy Suomen kuninkaaksi.
16. joulukuuta – Saksan Itämeren divisioona piti lähtöparaatin Helsingissä ja poistui Suomesta.
30. joulukuuta – Ensimmäiset suomalaiset vapaaehtoiset lähtivät Helsingistä Viron vapaussotaan.
Kuolleita > Tammikuu–maaliskuu

3. tammikuuta – Johan Wilhelm Runeberg, suomalainen lääketieteen professori, valtioneuvos ja RKP:n kansanedustaja (s. 1843)
6. tammikuuta – Georg Cantor, saksalainen matemaatikko, joukko-opin perustaja (s. 1845)
21. tammikuuta – Emil Jellinek, itävaltalainen diplomaatti, liikemies, kilpa-ajaja ja autoteollisuuden kehittäjä (s. 1853)
26. tammikuuta – Antti Santaholma, suomalainen kauppias, laivanvarustaja ja sahateollisuuden harjoittaja (s. 1840)
27. tammikuuta – Teodor Hjelt, suomalainen merenkuluntarkastaja, merikapteeni ja Helsingfors Segelsällskapin kommodori (s. 1853)
1. helmikuuta – Juho Halme, suomalainen yleisurheilija ja toimittaja (s. 1888)
1. helmikuuta – Ivar Thomé, suomalainen arkkitehti (s. 1882)
1. helmikuuta – Valter Thomé, suomalainen arkkitehti (s. 1874)
1. helmikuuta – William Thomé, suomalainen metsänhoitaja (s. 1880)
4. helmikuuta – Reino Vuolle, suomalainen jääkäri (s. 1895)
6. helmikuuta – Gustav Klimt, itävaltalainen taidemaalari (s. 1862)
7. helmikuuta – Taavi Pesonen, suomalainen näyttelijä (s. 1846)
8. helmikuuta – Louis Renault, vuoden 1907 Nobelin rauhanpalkinnon saanut ranskalainen lakimies (s. 1843)
10. helmikuuta – Abd-ul-Hamid II, Turkin sulttaani 1876–1909 (s. 1842)
10. helmikuuta – Ernesto Teodoro Moneta, vuoden 1907 Nobelin rauhanpalkinnon saanut italialainen sanomalehtimies ja pasifisti (s. 1833)
12. helmikuuta – Vilho Penttilä, suomalainen arkkitehti (s. 1868)
26. helmikuuta – Arlex Blomqvist, suomenruotsalainen runoilija (s. 1898)
26. helmikuuta – Otto Jensen, norjalainen piispa ja poliitikko (s. 1856)
2. maaliskuuta – Johannes Jääskeläinen, suomalainen insinööri, varatuomari ja lääninsihteeri (s. 1879)
3. maaliskuuta – Hjalmar Marttinen, suomalainen voimistelija, Jyryn komppanian päällikkö (s. 1884)
9. maaliskuuta – Frank Wedekind, saksalainen näytelmäkirjailija ja näyttelijä (s. 1864)
11. maaliskuuta – Oskar August Rosenqvist, suomalainen taloustieteilijä (s. 1881)
13. maaliskuuta – César Cui, venäläinen säveltäjä ja musiikkikriitikko (s. 1835)
15. maaliskuuta – Lili Boulanger, ranskalainen säveltäjä (s. 1893)
25. maaliskuuta – Claude Debussy, ranskalainen säveltäjä (s. 1862)
30. maaliskuuta – Hugo Salmela, suomalainen punakaartilaispäällikkö (s. 1884)