stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Edorf
Ura

Edorf syntyi Pohjois-Norjan Båtsfjordissa ja vietti nuoruutensa Ivalossa. Hän soitti aluksi pianoa ja vaihtoi 8-vuotiaana kitaraan. Vuotta myöhemmin Edorf perusti ystävineen bändin, joka pysyi kasassa 10 vuotta. Vuosituhannen vaihteessa Edorf löysi hip hopin. Edorfin esikoisjulkaisu Näkijä EP julkaistiin vuonna 2006. Samana vuonna julkaistiin myös Musta lammas -mixtape.
Tuohon aikaan alkunsa saivat myös Guerra Norte-, Naapasujunitti- ja Muinaiset -kokoonpanot. Näiden lisäksi Edorf vaikutti Lappi Itsenäiseksi -possessa, Härmälän Tyyli -duossa ja Joku Roti Mafiassa. Edorfin ensimmäinen studioalbumi Yön elonkorjuu julkaistiin 23. helmikuuta 2011 Joku Roti Recordsin kautta. Albumin ensimmäinen näytekappale "Jälkiä olemassaolosta" julkaistiin syksyllä 2010, ja kappaleesta "Painajainen tulesta" julkaistiin Juuso Aallon ohjaama musiikkivideo helmikuun alussa 2011.
Edorf muutti vuonna 2007 Ivalosta Tampereelle. Hän kuoli synoviaaliseen sarkoomaan maaliskuussa 2015 ollessaan 29-vuotias. Ennen kuolemaansa Edorf oli ehtinyt äänittää toisen albuminsa, joka julkaistiin hänen kuolemansa jälkeen vuoden 2016 kesällä nimellä Varjojen piiri.
Diskografia > Albumit

Yön elonkorjuu (2011)
Varjojen piiri (2016)
Diskografia > EP:t

Näkijä EP (2006)
Diskografia > Mixtapet

Musta lammas (2006)
F. E. Stonela & J. P. Ovela: Härmälän tyyli (2008)
Diskografia > Musiikkivideot

”Painajainen tulesta” (2011)
Diskografia > Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Ezkimo | ”Se nimi pitää tuntea” | Vaa ämsee | Guerra Norte | 2004 |
| Amoc | ”Hiärásalmairikoliih” | Amok-kaččâm | Hannibal & Soppa | 2007 |
| Hannibal & Soppa | ”Korporaatiopaskaa” | Meiän asia |  | 2007 |
| Ambassa | ”Rautanyrkki” | Valtakausi | Guerra Norte | 2007 |
| Hannibal & Joku Roti Mafia | ”Tyhmä saa olla” | Streets of Nekala | Stepa & Ilari | 2009 |
| Hannibal & Joku Roti Mafia | ”Härmälän Tyyli & Streets of Nekala” | Streets of Nekala | J-P Ovela | 2009 |
| Ironface | ”Sammaa vitun paskaa” | Promolevy tupla-albumia varten vuoteen 2009 |  | 2009 |
| Stepa | ”Päivi Paunun lailla” | Made in Sodankylä | Tykopaatti & Hannibal | 2010 |
| Pyhimys | ”Jee!” | Vieras | Haamu | 2010 |
| Hannibal & Joku Roti Mafia | ”Sielunruokaa” | Ad Portas | Tykopaatti | 2010 |
| Hannibal & Joku Roti Mafia | ”Puuratti” | Ad Portas | Stepa & Tykopaatti | 2010 |
| Hannibal & Joku Roti Mafia | ”Eilen-tännään-huomena posse” | Ad Portas | 6-Mäki, R-Syke, Tykopaatti, Lauri Räpping Vantaanjoki, Tapani Kansalainen, Roitown Ink, Härmälän Tyyli, Kriso, Are & Raimo | 2010 |
| Big Baali & Tomigun | ”Juna suistu raiteiltaan” | Funkkia kiesiin |  | 2011 |
| Juju | ”Yhdistykää” | Mustavalkosta | Dima | 2011 |
| Tapani Kansalainen | ”Kyttäjuttu” | Kaatoja ja rännejä | Huutava Vääryys | 2014 |
| DJ Polarsoul | ”Ikuisesti” | Forever |  | 2016 |
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Edorf Joku Roti Recordsin sivustolla
Edorf Myspacessa (englanniksi)
Edorf Mikseri.net -sivustolla
Edorfin haastattelu Redrum-187 -sivustolla
Talvio, Anna-Maria: Edorf – räppärin taistelu syöpää vastaan Yle Uutiset.  24.1.2015.
Hannu Toivonen

Hannu Toivonen -nimisiä henkilöitä ovat:
Hannu Toivonen, Seura-lehden toimittaja
Hannu Toivonen (s. 1967), tietojenkäsittelytieteen professori
Hannu Toivonen (s. 1984), jääkiekkomaalivahti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Hannu Toivonen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Georges Dargaud

Georges Dargaud vuonna 1988.
Georges Dargaud (2. huhtikuuta 1911 – 18. heinäkuuta 1990) oli ranskalainen kustantaja ja Dargaud-kustantamon perustaja. Hän oli Tintti-kirjojen ja Asterix-sarjakuva-albumien ensimmäinen kustantaja. Dargaud perusti Dargaud Editeur -kustantamon vuonna 1936. Vuonna 1948 Dargaud teki sopimuksen belgialaisen sarjakuvantekijän Hergén kanssa Tintti-kirjojen julkaisusta.
Vuonna 1960 Dargaud-kustantamo otti hoitaakseen talousvaikeuksiin joutuneen Pilote-sarjakuvalehden julkaisun. Pilotessa saivat ensijulkaisunsa useat sarjakuvaklassikot, kuten Astérix, Blueberry sekä Valerian ja Laureline.
Dargaud myi vuonna 1989 kustantamonsa Media Participation -konsernille.
Georges Dransart

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten melonta. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten melonta. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten melonta. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Melbourne 1956 | C-2 10000 m |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | C-2 1000 m |  |
|  Pronssia | Lontoo 1948 | C-2 10000 m |  |
| Ratamelonnan MM-kilpailut  | Ratamelonnan MM-kilpailut  | Ratamelonnan MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Kööpenhamina 1950 | C-2 1000 m |  |
|  Hopeaa | Kööpenhamina 1950 | C-2 10000 m |  |
Georges Dransart (12. toukokuuta 1924 Pariisi – 14. kesäkuuta 2005 Créteil) oli ranskalainen meloja. Hän sai vuoden 1948 kesäolympialaisissa Lontoossa pronssia sekä miesten 1 000 että 10 000 metrin kanadalaiskaksikossa.
Helsingin kesäolympialaisissa 1952 Dransart jäi 1 000 metrin kanadalaiskaksikossa neljänneksi. Sama toistui kesäolympialaisissa 1956 Melbournessa, mutta siellä hän lisäksi sai hopeaa 10 000 metrin kanadalaiskaksikossa.
Ratamelonnan maailmanmestaruuskilpailuissa Dransart sai kaksi hopeamitalia vuonna 1950 yhdessä Armand Loreaun kanssa.
Gondolihissi

Gondolihissi Ylläksellä
Gondolihissi on ilmassa vaijerin vetämä ja varassa kulkeva kopillinen hissi, joka on teknisesti ottaen ilmaköysirata. Gondolihissit ovat tyypillisiä laskettelukeskuksissa, mutta niitä on rakennettu myös kaupunkeihin ja turistikohteisiin ihmisten kuljettamiseen erilaisten esteiden kuten mäkien tai vesialueiden yli.
Gondolihissin suurimpia etuja ovat niiden nopeus ja korkea kuljetuskapasiteetti. Yhteen gondolihissin koppiin (gondoliin) mahtuu tyypillisesti 4–12 henkilöä. Verrattuna perinteisiin ankkuri- tai tuolihissiin, gondolihissejä pidetään yleisesti ottaen turvallisempina ja helppokäyttöisempinä (etenkin lapsille). Gondolihissien ongelma on niiden alttius tuulelle sekä kalleus.
Suomessa on käytössä neljä gondolihissiä, kaksi Levillä, yksi Rukalla ja yksi Ylläksellä.. Suomessa gondolihissien nopeus on yleensä 5–6 m/s. Nopeutta voidaan laskea tarvittaessa kovan tuulen takia. Suomen gondolihisseistä puolet toimivat irroitusmekanismilla, joka sallii useamman korin käyttämisen vaijerilla yhtä aikaa. Muut gondolihissit hidastavat koko vaijeria kun gondoli on asemilla. Koreja on tästä syystä harvemmin ja niitä on kolme peräkkäin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gondolihissi Wikimedia Commonsissa
Haitham bin Tariq Al Said

| Haitham bin Tariq Al Said |
| --- | --- |
 
Omanin sulttaani
Valtakausi:  11. tammikuuta 2020 –
Edeltäjä:  Qabus ibn Said al Said
Perijä:  Theyazin bin Haitham

Syntynyt:  23. lokakuuta 1954 (ikä 69) Masqat, Oman
Puoliso:  Ahad bint Abdullah
Lapset:  Sayyid Theyazin bin Haitham  Sayyid Bilarab bin Haitham Sayyida Thuraya bint Haitham Sayyida Omaima bint Haitham
Suku:  Busaid
Isä:  Tariq bin Taimur
Äiti:  Shawana bint Hamud Al-Busaidiyah
Uskonto:  ibadilaisuus
Haitham bin Tariq Al Said (arab. هيثم بن طارق آل سعيد‎, Hayṯam ibn Ṭāriq ʾĀl Saʿīd; s. 23. lokakuuta 1954) on Omanin nykyinen sulttaani, joka seurasi 11. tammikuuta 2020 Qabus ibn Said al Saidia Omanin sulttaanina. Hän oli aiemmin toiminut muun muassa maansa kulttuuriministerinä.
Tariq Al Said opiskeli Oxfordin yliopistossa, mistä hän valmistui vuonna 1979. Hän oli 1980-luvun alussa Omanin jalkapalloliiton ensimmäinen puheenjohtaja. Ulkoasiainministeriön poliittisten asioiden alivaltiosihteerinä hän toimi 1986–1994 ja ministeriön pääsihteerinä 1994–2002.
Tariq Al Said valittiin 1990-luvun puolivälissä Omanin kulttuuriministeriksi. Hänellä oli usein diplomaattinen rooli, ja hän edusti Omania ulkomailla. Hän myös esimerkiksi otti vastaan vuonna 2016 prinssi Charlesin ja tämän vaimon Camillan.
Haitham bin Tariq Al Said valittiin tammikuussa 2020 Omanin sulttaaniksi kuolleen serkkunsa Qabus ibn Said Al Saidin seuraajaksi. Omanin perustuslain mukaan kuninkaallisen perheen pitää valita seuraaja kolmessa päivässä. Perhe päätti noudattaa Qabusin toivetta seuraajastaan, joten se nimesi Haitham bin Tariqin uudeksi sulttaaniksi.
Hack Simpson

| Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Miesten jääkiekko. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Lake Placid 1932 |  |  |
Harold Alfred ”Hack” Simpson (26. kesäkuuta 1910 Rosser, Manitoba – 30. maaliskuuta 1978 Montréal, Quebec) oli kanadalainen jääkiekkoilija ja olympiavoittaja.
Simpson kuului Kanadan miesten maajoukkueen kokoonpanoon sen voittaessa olympiakultaa Lake Placidissa 1932. Simpson pelasi olympiaturnauksessa viidessä ottelussa ja teki kuusi maalia ollen maalintekijätilaston kolmas.
Aiheesta muualla

Hack Simpson Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Haitin ensimmäinen keisarikunta

Haitin ensimmäinen keisarikunta (ransk. Empire d’Haïti, haitiksi Anpi an Ayiti) oli vaalimonarkia Pohjois-Amerikassa. Haiti oli Ranskan hallitsemana ennen itsenäistymistään 1. tammikuuta 1804. Haitin kenraalikuvernööri Jean-Jacques Dessalines perusti keisarikunnan 22. syyskuuta 1804. Julistaen itsensä keisari Jacques I:ksi, hän piti kruunajaisensa 6. lokakuuta 1804. 20. toukokuuta 1805 promulgoitu perustuslaki määritteli tavan, jolla keisarikuntaa hallittiin: valtio jaettiin kuuteen osa-alueeseen. Jokaisen osa-alueen kenraali oli keisarin vastaava. Perustuslaki määritteli myös kruununperimysjärjestyksen ja hallitsevalla keisarilla oli valta nimittää kruununperijänsä. Perustuslaki kielsi myös valkoisia ihmisiä, lukuun ottamatta kansalaisuuden saaneita saksalaisia ja puolalaisia, omistamasta omaisuutta keisarikunnassa.
Keisari Jacques I salamurhattiin 17. lokakuuta 1806. Tämän jälkeen kaksi hänen hallintonsa jäsentä, Alexandre Pétion ja Henri Christophe, nousi valtaan, joka johti valtion jakamiseen kahtia: Pétion johti eteläistä Haitin tasavaltaa ja Christophe pohjoista Haitin valtiota. 43 vuotta myöhemmin, 26. elokuuta 1849, presidentti Faustin Soulouque perusti keisarikunnan uudelleen, joka oli olemassa 15. tammikuuta 1859 asti.
HMS Chamois

| HMS Chamois |
| --- | --- |
 HMS Chamois

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Palmers Shipbuilding and Iron Company, Jarrow
Kölinlasku:  28. toukokuuta 1896
Laskettu vesille:  9. marraskuuta 1896
Palveluskäyttöön:  marraskuu 1897
Poistui palveluskäytöstä:  tuhoutunut 26. syyskuuta 1904
Tekniset tiedot
Uppouma:  390 t (standardi) 440 t (kuormattu)
Pituus:  67,06 m (kokonaispituus)
Leveys:  6,32 m
Syväys:  2,97 m
Koneteho:  6 200 ihp
Nopeus:  30 solmua (suunniteltu)
Miehistöä:  63
Aseistus
Aseistus:  1 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykki 3 × QF 6 naulan Hotchkiss -tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
HMS Chamois oli Britannian kuninkaallisen laivaston Star-luokan torpedovenehävittäjä.
Valmistus

Alus tilattiin 9. tammikuuta 1896 osana vuosien 1895-1896 laivasto-ohjelmaa Palmers Shipbuilding and Iron Companyltä Jarrowista, missä köli laskettiin 28. toukokuuta 1896 telakkanumerolla 713. Alus laskettiin vesille 9. marraskuuta 1896 ja valmistui marraskuussa 1897. Sen tarjoukseen perustunut hinta oli 52 410 puntaa.
Palvelus

Vuonna 1901 alus siirrettiin Välimerelle. Alus tuhoutui 26. syyskuuta 1904 potkurinlavan irrottua kovassa vauhdissa Patrasinlahdella Kreikan rannikolla. Akseli murtui epäkeskon pyörimisen vuoksi murtaen samalla rungon. Saamansa vuodon seurauksena alus upposi perä edellä.
Guido Iván Minda Chalá

Guido Iván Minda Chalá vuonna 2021.
Guido Iván Minda Chalá (s. 20. helmikuuta 1960) on ecuadorilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi Ibarran hiippakuntaan 27. kesäkuuta 1998 ja nimitettiin Guayaquilin arkkihiippakunnan vihkipiispaksi sekä Nisa in Lycian titulaaripiispaksi 4. marraskuuta 2009. Piispaksi vihkiminen seurasi 28. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Antonio Arregui Yarza, jota avustivat Giacomo Guido Ottonello ja Julio César Terán Dutari.
HMS Challenger (1902)

| HMS Challenger |
| --- | --- |
 HMS Challenger

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Chathamin telakka
Kölinlasku:  1. joulukuuta 1900
Laskettu vesille:  27. toukokuuta 1902
Palveluskäyttöön:  3. toukokuuta 1904
Loppuvaihe:  romutettavaksi 1920
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 900 t
Pituus:  108 m
Leveys:  17 m
Syväys:  6,6 m
Koneteho:  12 500 hv
Nopeus:  21 solmua (39 km/h)
Aseistus
Aseistus:  11 x BL 6" (152,4 mm) Mk VII -tykkiä 8 x 12 naulan tykkiä 6 x 3 naulan tykkiä 2 x 18" torpedoputkea
HMS Challenger oli Britannian kuninkaallisen laivaston Challenger-luokan panssarikansiristeilijä, joka palveli ensimmäisessä maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Chathamin telakalta, missä köli laskettiin 1. joulukuuta 1900. Alus laskettiin vesille 27. toukokuuta 1902 ja valmistui 3. toukokuuta 1904.
Palvelus

Alus aloitti palveluksensa Australian asemalla. Se poistettiin palveluksesta 10. lokakuuta 1912, jolloin se siirrettiin reserviin. Alus palautettiin palvelukseen ensimmäisen maailmansodan alkaessa.
Vuodet 1914-1915 alus oli  9. risteilijälaivueessa Länsi-Afrikan asemalla, kunnes se siirrettiin Itä-Afrikan asemalle, missä se oli sodan loppuun. Alus myytiin 31. toukokuuta 1920 romutettavaksi Wardille Prestoniin.
HMS Chanticleer (U05)

| HMS Chanticleer |
| --- | --- |
 HMS Chanticleer

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  William Denny and Brothers, Dumbarton
Kölinlasku:  6. kesäkuuta 1941
Laskettu vesille:  24. syyskuuta 1942
Palveluskäyttöön:  29. maaliskuuta 1943
Loppuvaihe:  romutettu 1945
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 925 t (standardi)
Pituus:  91,29 m
Leveys:  11,73 m
Syväys:  3,4 m
Koneteho:  4 300 hv
Nopeus:  19,75 solmua
Miehistöä:  192
Aseistus
Aseistus:  6 x QF 4" (102 mm) Mk V - ilmatorjuntatykkiä kaksiputkisissa torneissa 2 x 40 mm kaksiputkista ilmatorjuntatykkiä 4 x yksiputkista Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä
HMS Chanticleer (viirinumero U05) oli Britannian kuninkaallisen laivaston parannellun Black Swan -luokan sluuppi, joka palveli  toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin 9. tammikuuta 1941 osana vuoden 1940 täydennysohjelmaa William Denny and Brothersilta Dumbartonista, missä köli laskettiin 13. kesäkuuta. Alus laskettiin vesille 24. syyskuuta 1942 kumminaan Lady Denny ja valmistui 9. maaliskuuta 1943, jolloin sille oli asennettu Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin sekä tulenjohtotutka.
Palvelus

Alus siirrettiin tilaajan vastaanottotesteihin. Alus siirtyi huhtikuussa koeajojen ja varustamisen päätyttyä koulutettavaksi Tobermoryyn. Se liittyi toukokuussa Greenockiin sijoitettuun 7. saattajaryhmään suojaamaan Atlantin saattueita. Alus suojasi hinattavana olleen Maltalle siirrettävän kelluvantelakan Obanista Gibraltarille.
Alus suojasi 28. kesäkuuta saattuetta KMF18, josta se erkani 7. heinäkuuta aloittaen matkansa Bônen niemimaalle. Alus liittyi 9. heinäkuuta saattueeseen KMF19 suojaten sen matkan Sisilian sillanpäähän. Alus erkani saattueesta seuraavana päivänä sillanpäähän saavuttuaan liittyen itäiseen tukiosastoon.
Alus palasi elokuussa operaatiosta vapauduttuaan Atlantin saattueiden suojaksi. Se suojasi 1. syyskuuta saattuetta MKF22 Gibraltarilta kotimaahan ryhmänsä mukana. Alus määrättiin huollettavaksi telakalle Clydeen, mistä palattuaan se palasi saattajaryhmäänsä.
Alus lähti 2. marraskuuta Freetownista ryhmänsä mukana suojaten saattuetta SL139 Liverpooliin. Alus oli jäi saattueeseen 16. marraskuuta Gibraltarilta saapuneen saattueen MKS130 liityttyä osastoon. Chanticleeriin osui 18. marraskuuta Azoreihin kuuluvasta San Miguelin saaresta itälounaaseen Saksan laivaston sukellusveneen U-515:n laukaisema akustisesti maaliinhakeutuva T5 GNAT -torpedo (39°47′N, 20°12′W). Osuma tuhosi aluksen perän 28 miehistönjäsenen saadessa surmansa. Se jouduttiin hinaamaan uppoamisen estämiseksi Ponta Delgadoon Azoreille, missä alukselta poistettiin 22. marraskuuta sotamateriaali ja se poistettiin palveluksesta.
Pelastusalus Salveda hinasi joulukuussa aluksen hylyn Hortaan Azoreilla, jossa sitä käytettiin tukikohta-aluksena nimettynä Hesperidekseksi. Alus nimettiin 31. joulukuuta uudelleen HMS Lusitania II:ksi, vaikka se jatkoi palvelustaan tukikohta-aluksena Euroopan sotatoimien päättymiseen saakka. Alus poistettiin palveluksesta ja hylky myytiin 1946 romutettavaksi Lissabonissa.
Guido Landert

Guido Landert Zakopanen maailmancup-kilpailussa tammikuussa 2008
Guido "Totti" Landert (s. 3. marraskuuta 1985 Wattwil) on sveitsiläinen mäkihyppääjä, joka kilpaili maailmancup-tasolla vuosina 2005–2008.
Landert debytoi aikuisten arvokisoissa Torinon olympialaisissa 2006 sijoittuen joukkuekisassa seitsemänneksi ja parhaimmillaan henkilökohtaisessa kisassa 37:nnelle sijalle suurmäessä. Saman vuoden lentomäen MM-kilpailuissa Kulmissa hän oli joukkuekisan kuudes. Seuraavana vuonna Sapporon MM-kisoissa hän sijoittui suurmäessä 40:nneksi ja joukkuemäessä seitsemänneksi. Oberstdorfin lentomäen MM-kisoissa 2008 hän oli joukkuekisan yhdeksäs ja henkilökohtaisessa kilpailussa 23:s.
Maailmancupissa Landertin parhaaksi sijoitukseksi jäi kuudes sija Kuusamon suurmäessä 24. marraskuuta 2006. Tosin hän sijoittui samana talvena neljänneksi Willingenin joukkuekisassa. Hän ilmoitti maaliskuussa 2008 lopettavansa uransa, vain 22-vuotiaana.
HD 100777 b

| HD 100777 b> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä(t):  Naef et al.
Löytöpäivä:  5. maaliskuuta 2007
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeusmenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  HD 100777
Tähden etäisyys Auringosta:  172 vv
Tähden massa:  1 M☉
Tähden spektriluokka:  K0
Tähden metallisuus:  0,27
Tähden ikä:  2 Gyr
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  1,03 AU
Eksentrisyys:  0,36
Kiertoaika:  1,05 v (383 vrk)
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  1,16 MJ (369 ME)
HD 100777 b on eksoplaneetta, joka löydettiin HARPS -laitteistolla 5. maaliskuuta 2007. Se kiertää oranssia K-tyypin pääsarjan tähteä HD 100777 noin 172 valovuoden päässä Maasta, Leijonan tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 1,03 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 1,16 vuotta. Planeetan massa vastaa noin 1,16 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Giorgio Simonelli

Giorgio Candido Simonelli (23. marraskuuta 1901 Rooma – 3. lokakuuta 1966 Rooma) oli italialainen elokuvaohjaaja, käsikirjoittaja ja leikkaaja. Hänet tunnetaan varsinkin koomikkopari Franco & Ciccion ohjaajana.
Ekonomistiksi valmistunut Simonelli työskenteli aluksi toimittajana ja elokuvakriitikkona. Vuonna 1928 hän toimi ensimmäisen kerran apuohjaajana ja vuonna 1930 hän oli yksi Italian ensimmäisen äänielokuvan, Gennaro Righellin La canzone dell’amoren käsikirjoittajista. Vuodesta 1934 lähtien Simonelli työskenteli etupäässä leikkaajana ja vuodesta 1940 komediaelokuvien ohjaajana. Hän työskenteli muun muassa Totòn, Eduardo ja Peppino De Filippon, Alberto Sordin ja Aldo Fabrizin kanssa ja päätti uransa sarjalla koomikkoparin Franco Franchin ja Ciccio Ingrassian elokuvia.
Elokuvia

Cavalleria, 1936 (leikkaaja)
Abuna Messias, 1939 (leikkaaja)
Ursus – sankareista suurin, 1963 (ohjaaja)
Aiheesta muualla

Internet Movie Database: Giorgio Simonelli
HD 102117 b

| HD 102117 b> Löytäminen |
| --- | --- |
Löytäjä(t):  Tinney et al.
Löytöpäivä:  16. syyskuuta 2004
Havaintomenetelmä(t):  Säteisnopeusmenetelmä
Tähden ominaisuudet
Tähden nimi:  HD 102117
Tähden etäisyys Auringosta:  137 vv
Tähden massa:  1,03 M☉
Tähden spektriluokka:  G6V
Tähden metallisuus:  0,3
Tähden ikä:  6,21 Gyr
Kiertoradan ominaisuudet
Isoakselin puolikas:  0,1532 AU
Eksentrisyys:  0,106
Kiertoaika:  20,67 vrk
Fyysiset ominaisuudet
Massa:  0,172 MJ (40 ME)
HD 102117 b on eksoplaneetta, joka löydettiin 16. syyskuuta 2004. Se kiertää keltaista G-tyypin pääsarjan tähteä HD 102117 noin 137 valovuoden päässä Maasta, Kentaurin tähdistön suunnalla.
Planeetta kiertää emotähteään 0,1532 AU:n etäisyydellä, ja sen kiertoaika on noin 21 päivää. Planeetan massa vastaa noin 0,172 Jupiterin massaa. Planeetta on todennäköisesti kaasujättiläinen.
Exit

| Exit |
| --- | --- |
 Exit 20-vuotiskonsertissaan Rovaniemellä lokakuussa 2007.
Tiedot
Toiminnassa:  1987–
Tyylilaji:  gospel
Jäsenet:  Pekka Simojoki, laulu   Timo Luoto, rummut   Jarkko Jouppi, kitara   Markku Perttilä, kitara, laulu   Timo Jouppi, basso   Matti Puttonen, kosketinsoittimet, laulu   Jari Levy, kosketinsoittimet, laulu  
Entiset jäsenet:  Heikki Leppänen, kitara, laulu   Kari Paukola, kitara, laulu   Petri Palmén, kitara   Speedy Saarinen, kitara   Arto Antturi, basso   Jusa Antturi, basso   Petri Ryöti, basso   Timo Piilo, basso   Ari Jaaksi, kosketinsoittimet   Kaarle Mannila, laulu  
Levy-yhtiö:  Jiffel Music Group
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Exit on suomalainen, vuodesta 1987 asti omaa musiikkiaan soittanut gospel-yhtye. Se kuuluu ns. vanhan kaartin gospel-yhtyeisiin Pro Fiden, The Roadin, Gospel Powerin ja Kajon ohella. Laulajana ja lauluntekijänä Exitissä toimii Pekka Simojoki.
Yhtyeen vaiheet > Perustaminen

Exit-yhtyeen perustaminen lähti liikkeelle joukossa, joka oli soittanut aiemmin useissa eri kokoonpanoissa. Kitaristi Heikki Leppänen mainitaan alkuperäiseksi idean esittäjäksi. Leppänen oli soittanut Pekka Simojoen kanssa mm. Alabasteri-yhtyeessä ja ollut mukana Afrikkalaista Gospelmessua säestäneessä Ruacana-yhtyeessä.
Leppäsen soittokavereista löytyi myös rumpali Timo Luoto. Luoto oli ollut Leppäsen ja Simojoen kanssa tekemässä Liekit-musikaalia. Leppänen ja Luoto aloittivat yhteissoiton nimellä Gruppo-X, mukaan basistiksi tuli Arto Antturi. Gruppo-X soitti sessiomuusikkoina monilla gospel-levyillä.
Gruppo-X alkoi muotoutua esiintyväksi yhtyeeksi, kun mukaan liittyi Pekka Simojoki. Toiseksi kitaristiksi tuli Kari Paukola ja kosketinsoittajaksi Matti Puttonen.
Yhtye sai nimen Exit ja se aloitti harjoittelun keväällä 1987.
Yhtyeen vaiheet > Vuodet 1987–1989

Exitin perustajakokoonpanoon kuuluivat siis mainitut Antturi, Leppänen, Luoto, Paukola, Puttonen ja Simojoki. Tekniikasta vastasi Juha Merikallio. Ensimmäinen keikka oli Espoon Leppävaarassa 11. syyskuuta.
Ensimmäisen toimintasyksyn aikana esiintymisiä oli seitsemän. Seuraavana vuonna niitä oli 19 ja vuonna 1989 jo 37. Huhtikuussa 1989 yhtye julkaisi ensimmäisen pitkäsoittolevynsä EXIT. Samana vuonna EXIT esiintyi De Bronissa, Hollannissa.
Yhtyeen vaiheet > Vuodet 1990–1992

Yhtye teki ensimmäiset esiintymismatkat Ruotsiin ja Viroon vuonna 1990. Saksa ja Ranska olivat vuorossa vuonna 1991.
Vuonna 1990 esiintymisiä on 57, seuraavana vuonna 62 ja 1992 puolestaan 45.
Yhtyeen vaiheet > Vuodet 1993–1995

Vuonna 1993 Exit teki ensimmäisen vierailunsa Venäjälle. Vuonna 1994 yhtye kävi Virossa, ja vuonna 1995 se kävi taas Venäjällä.
Vuonna 1993 esiintymisiä oli 52, vuonna 1994 niitä oli 50 ja vuonna 1995 48.
Yhtyeen vaiheet > Vuodet 1996–1998

Vuonna 1996 Exit kävi Saksassa, vuonna 1997 se kävi taas Saksassa mutta myös Karjalassa. Vuonna 1998 Exitillä oli taas kiertue Karjalassa.
Vuonna 1997 Exit täytti 10 vuotta. Vuonna 1996 oli 56 konserttia, vuonna 1997 niitä oli 55, ja vuonna 1998 oli 43 konserttia.
Yhtyeen vaiheet > Vuodet 1999–2001

Vuonna 1999 Exit vieraili Virossa, vuonna 2000 Venäjällä, ja vuonna 2001 se vieraili molemmissa.
Vuonna 1999 Exitillä oli 33 konserttia, vuonna 2000 niitä oli 40, ja vuonna 2001 oli 36 konserttia.
Yhtyeen vaiheet > Vuodet 2002–2004

Vuonna 2002 Exit täytti 15 vuotta, ja sillä oli suuri juhlakiertue ympäri Suomea. Exit kävi myös Virossa. Vuonna 2003 Exit keikkaili vain Suomessa, mutta vuonna 2004 se kävi ensimmäisen kerran Unkarissa.
Vuonna 2002 Exitillä oli 32 konserttia, vuonna 2003 niitä oli 22, ja vuonna 2004 oli 29 konserttia.
Yhtyeen vaiheet > Vuodet 2005–2007

Vuosina 2005 ja 2006 Exit järjesti konsertteja vain Suomessa, mutta vuonna 2007 se kävi taas Venäjällä. Vuonna 2007 Exit täytti 20 vuotta.
Vuonna 2005 Exitillä oli 26 konserttia, ja vuonna 2006 niitä oli 22.