stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nõmme järv (Kurtna)
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 2) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa ei lämpötilakerrostu (vir. keskmise karedusega kihistumata veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja se on rehevöitynyt.
Aiheesta muualla

Kurtna järvestik (viroksi) (suom. Kurtnan järvisalue)
Overkill (kappale)

| ”Overkill” Motörhead |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Overkill
 Julkaistu: 1979
 Tuottaja(t): Jimmy Miller
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 05.12
 Levy-yhtiö: Bronze Records
Motörheadin muut singlet
| ”Louie Louie” 1978 | ”Overkill” 1979 | ”No Class” 1979 |
Overkill on brittiläisen hard rock/heavy metal -yhtyeen Motörheadin kappale samannimiseltä studioalbumilta. Kappale on vaikuttanut omalta osaltaan speed metalin syntyyn nopealla tuplabasarikompillaankenen mukaan?. Kappale alkaa nopealla rumpukompilla, johon basso tulee mukaan. Laulua kuullaan kaksi säkeistöä, jonka jälkeen tulee kitarasoolo. Soolon jälkeen tulee kolmas säkeistö ja sen jälkeen toinen kitarasoolo. Soolon loputtua kappale pysähtyy ja komppi alkaa taas alusta. Kappale alkaa soolojen välissä vielä kerran alusta. Motörhead soitti kappaleen yleensä encorena live-esiintymisissä.
Nimen perusteellaselvennä kappaleen voi tulkita kertovan mölystäkenen mukaan?. Nimi ”Overkill” voi tarkoittaa tässä tapauksessa ylikuormitusta (overkill tarkoittaa liiallisuutta). Tätä väitettä tukevat myös kappaleen aloitussanat ”Only way to feel the noise is when it’s good and loud…” Kitara ja basso on kappaleessa viritetty puoli sävelaskelta alaspäin[lähde? ].
Metallica on levyttänyt kappaleen coveralbumilleen Garage Inc.
Kokoonpano

Lemmy Kilmister – basso, laulu
Eddie Clarke – kitara
Phil Taylor – rummut
Paolo Pezzi

Paolo Pezzi

Paolo Pezzi FSCB (s. 8. elokuuta 1960 Russi, Italia) on italialainen, Venäjällä toimiva roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihki papiksi Ugo Poletti 22. joulukuuta 1990. Hänet nimitettiin Moskovan (Jumalan Äidin) arkkihiippakunnan johtoon 21. syyskuuta 2007, ja piispaksi vihkiminen seurasi 27. lokakuuta. Pääkonsekraattorina toimi Tadeusz Kondrusiewicz, jota avustivat Joseph Werth ja Antonio Mennini.
Nick Nolte

| Nick Nolte |
| --- | --- |
 Nolte Cannesin elokuvajuhlilla vuonna 2000.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Nicholas King Nolte
Syntynyt: 8. helmikuuta 1941 (ikä 83)  Omaha, Nebraska, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä, malli
Näyttelijä
Aktiivisena:  1969–
Merkittävät roolit:  Tom Wingo (Vuorovetten prinssi)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Nicholas King ”Nick” Nolte (s. 8. helmikuuta 1941 Omaha, Nebraska) on yhdysvaltalainen useita Oscar-ehdokkuuksia saanut näyttelijä, tuottaja ja entinen malli.
Nolten tunnetuimpia elokuvia ovat muun muassa 48 tuntia, Toiset 48 tuntia, Beverly Hillsin pummi, Veteen piirretty viiva, Cape Fear ja Vuorovetten prinssi, jolla hän sai sekä Golden Globe- että Oscar-ehdokkuudet parhaasta miespääosasta.
Nuoruus

Nicholas Nolte syntyi vuonna 1941 Omahassa, Nebraskan osavaltiossa. Hänen isänsä oli Franklin Arthur Nolte ja äiti Helen, omaa sukua King.
Ura

Nolte aloitti uransa mallina 1960-luvun lopulla. 1960-luvulla Nolte asui Pasadenassa ja osallistui paremman tekemisen puutteessa ystävänsä kanssa Peyton Place -televisiosarjan koekuvauksiin. Yksitoista vuotta myöhemmin 35-vuotiaana Nolte sai lukuisten teatteriroolien jälkeen roolin television minisarjassa Rikas, rakas, köyhä, varas. Hän esiintyi 1970-luvulla myös esimerkiksi elokuvissa Syvyyden saalistajat ja Jenkkifutisjoukkue North Dallas 40.
1980-luvulla Nolte esiintyi muun muassa elokuvissa Tulen alla, Beverly Hillsin pummi sekä Eddie Murphyn parina elokuvissa 48 tuntia ja sen vuonna 1990 ilmestyneessä jatko-osassa Toiset 48 tuntia. 1990-luvulla Noltella oli rooli elokuvissa Veteen piirretty viiva, Cape Fear ja Pat Conroyn romaaniin perustuvassa elokuvassa Vuorovetten prinssi, josta hän sai sekä Golden Globe- että Oscar-ehdokkuudet parhaasta miespääosasta. Nolte sai Oscar-ehdokkuuden myös vuoden 1997 elokuvasta Verijäljet, joka perustuu Russell Banksin romaaniin.
2000-luvulla Nolte on nähty muun muassa elokuvissa Hulk, Hotelli Ruanda ja Tropic Thunder. Vuonna 2011 hän esiintyi elokuvassa Warrior, josta hän sai parhaan miessivuosan Oscar-ehdokkuuden ja SAG-palkintoehdokkuuden.
Yksityiselämä

Nolte on ollut naimisissa kolme kertaa ja hänellä on kaksi lasta (s. 1986 ja 2007). Hän on seurustellut muun muassa näyttelijöiden Debra Wingerin ja Vicki Lewisin kanssa.
Noltella on ollut ongelmia päihteiden väärinkäytön kanssa. Hänet pidätettiin Pacific Coast Highwaylla vuonna 2002 epäiltynä rattijuopumuksesta ja hänen pidätyskuvastaan tuli tunnettu.
Valikoitu filmografia > Televisio

| Televisio> Vuosi | Televisio> Suomenkielinen nimi | Televisio> Alkuperäinen nimi | Televisio> Rooli | Televisio> Lisätietoja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1974 | San Franciscon syke | The Streets of San Francisco | Kapteeni Alan Melder | 1 jakso |
| 1976 | Rikas, rakas, köyhä, varas | Rich Man, Poor Man | Tom Jordache | 9 jaksoa |
| 2011 | Luck | Luck | Walter Smith | 10 jaksoa |
| 2014 | Gracepoint | Gracepoint | Jack Reinhold | 6 jaksoa, Broadchurch-sarjan yhdysvaltalainen versio |
| 2019 | The Mandalorian | The Mandalorian | Kuiil | äänirooli; 3 jaksoa |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nick Nolte Wikimedia Commonsissa
Nick Nolte Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Nick Nolte Elonetissä.
Ormträsk

| Ormträsk |
| --- | --- |
Sijainti:  Siuntio
Valtio:  Suomi
Pinta-ala:  0,1022 km²
Pinnankorkeus:  65 m
Rantaviiva:  1,76 km
Järvinumero:   22.008.1.002
Ormträsk on järvi Siuntiossa, Uudellamaalla. Järvi sijaitsee 65 metriä merenpinnan yläpuolella Grundträsk -nimisen järven vieressä. Ormträskin ympärillä kasvaa pääasiassa kangas- ja lehtimetsää. Järvi on pinta-alaltaan 10,2 hehtaaria suuri ja sen rantaviiva on 1,76 kilometriä pitkä. Ormträsk kuuluu Siuntionjoen valuma-alueeseen.
Vuonna 2023 Siuntion seurakuntayhtymä perusti Ormträskin ja Vikträskin ympärille luonnonsuojelualueen. Alueella on tehty muun muassa liito-oravahavaintoja, ja alue muodostaa ympäristöön kauniin järvimosaiikin.
Ove Ekman

| Ove Ekman |
| --- | --- |
 Hans Heyerdahlin maalaama muotokuva vuodelta 1898.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. syyskuuta 1847 Kristiania, Norja
Kuollut: 19. kesäkuuta 1921 (73 vuotta) Kristiania, Norja
Ammatti:  arkkitehti
Arkkitehti
Merkittävät työt:  useita liikerakennuksia Oslon keskustassa
Ove Ekman (10. syyskuuta 1847 Kristiania – 19. kesäkuuta 1921 Kristiania) oli norjalainen arkkitehti. Hän suunnitteli 1800–luvun lopussa ja 1900–luvun alussa muun muassa useita liikerakennuksia Kristianian (nyk. Oslo) ydinkeskustaan.
Töitä

Uranienborgin koulu (1886)
Bogstadveien 12 (1887)
Kongens gate 33 (1890, yhdessä Einar Smithin kanssa)
Tollbugata 11 (1896)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ove Ekman Wikimedia Commonsissa
Ormus

| Ormus > 1000-luku – 1622 |
| --- | --- |
   Ormus ruskealla noin vuonna 1453 
Valtiomuoto:  monarkia
Pääkaupunki:  Hormuz
Uskonnot:  islam
Edeltäjä:  Seldžukkien valtakunta
Seuraajat:  Safavidit
Ormus tai Ormuz oli 1000-luvulta 1600-luvulle nykyisen Hormuzinsalmen rantoja hallinnut monarkia.
Tärkeä satamakaupunki sijaitsi pohjoisrannikolla noin muutaman kymmenen kilometrin päässä nykyisestä Bandar Abbasista itään. Mongolien vallattua Persian, satama siirrettiin Hormuzin saarelle. Ormus joutui kuitenkin maksamaan veroja Mongolihallitsijoille. 1500-luvun alusta portugalilaiset valloittivat alueen ja Ormusista tuli Portugalin vasalli. 1622 šaahi Abbas I valloitti Hormuzin saaren Englantilaisten avustuksella. Šaahi ei luottanut saarelaisiin ja perusti sataman Bandar Abbasiin. Portugalilaisten joutuivat vetäytymään viimeisestä Persianlahden linnoituksesta 1650. Ormusin kukoistusaika oli 1300- ja 1400-luvuilla. Valtakunnan varallisuus perustui keskeiseen asemaan Intian, Persian ja Arabian välisessä kaupassa.[lähde? ]
Ormuslaisia asusteita (1670).
Ormusissa kävi vuonna 1414 kiinalainen laivasto amiraali Zheng Hen johdolla. Myös Ibn Battuta kävi Ormusissa.[lähde? ]
Norodom Sihanouk

| Norodom Sihanouk |
| --- | --- |
 Norodom Sihanouk vuonna 1983.
Kambodžan kuningas
Valtakausi:  25. huhtikuuta 1941 – 2. maaliskuuta 1955
Kruunajaiset:  3. toukokuuta 1941
Edeltäjä:  Sisowath Monivong
Seuraaja:  Norodom Suramarit
Valtakausi:  24. syyskuuta 1993 – 7. lokakuuta 2004
Edeltäjä:  Chea Sim
Seuraaja:  Norodom Sihamoni

Syntynyt:  31. lokakuuta 1922  Phnom Penh, Ranskan Indokiina
Kuollut:  15. lokakuuta 2012 (89 vuotta)  Peking, Kiina
Puoliso:  Norodom Monineath Sihanouk (viimeinen)
Lapset:  14 lasta
Suku:  Norodom
Isä:  Norodom Suramarit
Äiti:  Sisowath Kossamak
Uskonto:  Theravada-buddhalaisuus
Nimikirjoitus:  
Norodom Sihanouk (khmeriksi នរោត្តម សីហនុ; 31. lokakuuta 1922 – 15. lokakuuta 2012) oli Kambodžan kuningas vuosina 1941–1955 ja 1993–2004. Valtionpäämiehenä ja regenttinä hän toimi vuosina 1960–1970 ja 1991–1993. Sihanouk toimi useita kertoja pääministerinä vuosien 1945–1962 välisenä aikana ja hoiti niin monia valtiollisia tehtäviä, että Guinnessin ennätystenkirjassa hänet on mainittu ”eniten valtiollisia tehtäviä hallussaan pitäneeksi nykyajan monarkiksi”.
Varhainen elämä

Norodom Sihanouk oli kuningas Norodom Suramaritin ja kuningatar Sisowath Kossamakin poika. Hän syntyi Phnom Penhissa, jossa kävi myös koulua École François Baudoinissa. Hän jatkoi opintoja Saigonissa Vietnamissa ja kävi sotilaskoulua Saumurissa Ranskassa.
Kruunusta luopuminen ja viimeiset vuodet

Huonon terveytensä vuoksi hän luopui kruunusta 7. lokakuuta 2004. Valtaistuinneuvosto nimitti viikon kuluttua uudeksi kuninkaaksi hänen poikansa prinssi Norodom Sihamonin. Hän säilyi arvovaltaisena johtohahmona myös vallasta luopumisen jälkeen.
Norodom Sihanoukin arvonimi kruunusta luopumisen jälkeen oli kuningasisä (khmeriksi Preahmâhaviraksat). Sihanouk kuitenkin vältteli muodollisuuksia ja hänestä käytettiin usein arvonimeä prinssi-isä (khmeriksi Sâmdech Euv).
Norodom Sihanouk sairasti syöpää, jota hoidettiin Kiinassa.
Norodom Sihanouk julkaisi kaksi muistelmateosta:
Sotani CIA:ta vastaan.  (Suomentanut Esko Pirinen ja Arto Häilä)  Helsinki:  Tammi, 1973 [1972].  ISBN 9789513024260.
War and Hope: The Case for Cambodia, 1980
Yksityiselämä

Kuningas oli innokas internetin käyttäjä ja julkaisi kotisivuillaan lähes päivittäin mielipiteitään, säveltämäänsä musiikkia sekä käsikirjoittamiaan ja ohjaamiaan elokuvia. Katsottuaan televisiosta uutisia San Franciscon homoavioliitoista hän ilmoitti, että myös Kambodžan pitäisi sallia avioliitot mies- ja naisparien välillä.
Kunnianosoituksia

Sotilasansion ritarikunta (Espanja, 1956)
Chakri-dynastian ritarikunta (Thaimaa, 1954)
Valkoisen leijonan ritarikunta (Tšekkoslovakia, 1956)
Malin kansallinen ritarikunta (Mali, 1973)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Norodom Sihanoukin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (ranskaksi)
Norodomsihanouk.org (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
A Pantheon of Monarchs Who Mattered (Arkistoitu – Internet Archive) Time (englanniksi)
Paolo Negro

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Syntymäaika: 16. huhtikuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka:  Arzignano, Italia
Pelipaikka: puolustaja
Pituus: 181 cm
Seura
Seura:  Lupa Castelli Romani
Tehtävä: päävalmentaja
Junioriseurat
1988–1990:  Brescia
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1990–1992 |  Bologna | 49 | (0) |
| 1992–1993 |  Brescia | 26 | (1) |
| 1993–2005 |  Lazio | 264 | (19) |
| 2005–2007 |  Siena | 50 | (4) |
| Yhteensä | Yhteensä | 389 | (24) |
Maajoukkue
| 1991–1994 |  Italia U21 | 10 | (2) |
| 1994–1995, 1999–2000 |  Italia | 7 | (0) |
Valmennusura
2010–2011:  Cerveteri
2012–:  Lupa Castelli Romani
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Paolo Negro (s. 16. huhtikuuta 1972 Arzignano, Italia) on italialainen uransa lopettanut jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja. Peliuransa jälkeen hän on toiminut valmentajana.
Negro pelasi urallaan yhteensä 363 ottelua Italian pääsarjassa Serie A:ssa edustaen Bolognaa, Laziota ja Sienaa. Suurimman osan urastaan hän pelasi Laziossa, jossa hän voitti Italian-mestaruuden kaudella 1999–2000 ja Italian cupin kausina 1997–1998, 1999–2000 ja 2003–2004. Hän pelasi lisäksi 26 ottelua Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Serie B:ssä edustaen Bresciaa.
Italian maajoukkueessa Negro pelasi yhteensä seitsemän A-maaottelua vuosina 1994–1995 ja 1999–2000. Hän edusti Italiaa EM-kilpailuissa 2000.
Outolintu (kappale)

| ”Outolintu” Timo Rautiainen |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Loppuun ajettu
 Äänitetty : Sundi Coop, Savonlinna
 Julkaistu: 11. toukokuuta 2007
 Formaatti: CDS
 Tekijä(t): Timo Rautiainen (säv.) Jarkko Martikainen (san.)
 Tuottaja(t): Jarkko Martikainen Tuomo Valtonen
 Tyylilaji: heavy metal
 Kesto: 04.04
 Levy-yhtiö: King Foo
Listasijoitukset
  Suomen virallinen singlelista: 3.
Timo Rautiaisen muut singlet
| ”Uskonnonpastori” 2006 | ”Outolintu” 2007 | ”Rööperi” 2008 |
Outolintu on Timo Rautisen single ja kappale vuoden albumilta Loppuun ajettu. Se julkaistiin 11. toukokuuta 2007 levymerkillä King Foo Entertainment.
Single nousi Suomen virallisen listan kolmannelle sijalle.
Kappaleet

Outolintu – 4.04 (säv. Rautiainen, san. Martikainen, sov. Rautiainen & Valtonen)
Hymyile Miss Universum – 2.48 (säv. M. A. Numminen, san. Jarkko Laine)
Eteenpäin -video
Aiheesta muualla

”Outolintu” discogs.com -sivustolla
Padomju Jaunatne

Padomju Jaunatne (”Neuvostonuoriso”) oli Riiassa vuosina 1944–1990 ilmestynyt Neuvosto-Latvian kommunistisen nuorisoliiton latviankielinen sanomalehti. Vuosina 1990–1993 sitä julkaistiin riippumattomana nimellä Latvijas Jaunatne (”Latvian nuoriso”).
Lehden edeltäjiä olivat vuosina 1921–1936 maanalaisena ilmestynyt kommunistinen nuorisolehti Jaunais Komunārs ja vuosina 1935–1939 ilmestynyt työläisnuorisoliiton lehti Brīvā Jaunatne. Latvian neuvostomiehityksen jälkeen vuosina 1940–1941 julkaistiin nuorisoliiton päivälehteä Jaunais Komunārs ja vuonna 1943 Vitsebskin alueella epäsäännöllisesti Jauno Latvieti -nimistä lehteä.
Padomju Jaunatne alkoi ilmestyä syyskuussa 1944 Jēkabpilsissä ja siirtyi sitten Riikaan. Se oli Latvian kommunistisen puolueen keskuskomitean Cīņan ohella tasavallan toinen latviankielinen päivälehti, ja sen rinnalla ilmestyi vastaava venäjänkielinen nuorisolehti Sovetskaja molodjož. Lehti oli Latvian kommunistisen nuorisoliiton keskuskomitean äänenkannattaja, ja sen julkaisijana toimi Latvian kommunistipuolueen keskuskomitean kustannusliike. Lehti yksityistettiin vuonna 1990, jolloin se sai nimen Latvijas Jaunatne.
Lehti pystyi Cīņaan verrattuna käsittelemään aiheitaan jonkin verran vapaammin, ja se osallistui aktiivisesti Latvian itsenäisyysliikkeen toimintaan vuosina 1998–1991. Levikki nousi 199 000 kappaleesta vuonna 1984 yli 240 000:een 1990-luvun vaihteessa, mutta laski 58 000 tilaajaan vuonna 1991. Latvijas Jaunatnea seurasi Labrīt vuonna 1993. Se yhdistettiin Cīņan seuraajaan Neatkarīgā Cīņaan vuonna 1995 nimellä Neatkarīgo Rīta Avīzi. Jälkimmäinen on ilmestynyt vuodesta 2020 lähtien vain verkkolehtenä.
Aiheesta muualla

Padomju Jaunatne digitoituna Latvian kansalliskirjastossa (latviaksi)
Oh No Ono

| Oh No Ono |
| --- | --- |

Tiedot
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  indie rock
Kotipaikka:  Aalborg, Tanska
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Aske Zidore, laulu, kitara   Nicolai Koch, koskettimet   Kristoffer Rom, rummut   Malthe Fischer, laulu, kitara   Nis Svoldgård, basso  
Levy-yhtiö:  Morningside Records–  
Aiheesta muualla
www.ohnoono.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Oh No Ono on tanskalainen indierock-yhtye. Se on perustettu vuonna 2003 neljän miehen voimin ja myöhemmin myös basisti Nis Svoldgård liittyi bändiin. Heidän musiikkinsa on sekoitus modernia poprockia, electroclashia, funkia ja 80-luvun musiikkia. Syntetisaattorit ovat suuressa osassa heidän musiikissaan.
Diskografia > Studioalbumit

Yes (2006)
Eggs (2010)
Diskografia > EP:t

Now You Know Oh No Ono (2005)
Diskografia > Singlet

Practical Money Skills For Life
Victim Of The Modern Age
Keeping Warm In Cold Country
Swim
Otto Nordenskjöld

Nils Otto Nordenskjöld 1900-luvun alussa.
Nordenskjöld oikealla, José María Sobral vasealla.
Nils Otto Gustaf Nordenskjöld (6. joulukuuta 1869 Hässleby – 2. kesäkuuta 1928 Göteborg) oli ruotsalainen geologi, maantieteilijä ja tutkimusmatkailija. Hän oli Göteborgin korkeakoulun professori vuodesta 1905, Göteborgin kauppakorkeakoulun rehtori vuodesta 1923. Nordeskjöd teki vuosina 1901–1903 Etelämantereelle tutkimusmatkan, jonka yhteydessä retkikunta talvehti jäätiköllä ja keräsi runsaan tieteellisen aineiston. Retkikunnan laiva Antarctic upposi jäihin, mutta uruguaylainen kauppalaiva pelasti sen jäsenet.
Otto Nordenskjöldin eno oli tutkimusmatkailija Adolf Erik Nordenskiöld, jolle hän oli etäistä sukua myös isänsä puolelta.
Lago Nordenskjöld Etelä-Chilessä.
Jälkimaine

Nordenskjöldin mukaan on nimetty muun muassa seuraavat paikat:
Nordenskjöldinjärvi Lago Nordenskjöld, alppijärvi Chilessä Torres del Painen kansallispuistossa
Nordenskjöldinrannikko, Antarktiksen niemimaan itärannikon osuus
Nordenskjöldinsyvänne, merenalainen syvänne
Nordenskjöldin jääkieleke, Rossinmeren yli levittäytyvä jääkieleke
Nordenskjöldinjäätikkö, jäätikkö Etelä-Georgiassa
Nordenskjöldin kalliopaljastumat, kalliopaljastumat Antarktiksen niemimaalla
Nordenskjöldinhuippu, vuori Etelä-Georgiassa
Julkaisuja

Polarvärlden och dess grannländer, 1907
Kolonisationen och naturfolken, 1914
Människor och natur i Sydamerika, 1923
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Otto Nordenskjöld Wikimedia Commonsissa
Otto Nordenskjöld, South-pole.com
Osmo (täsmennyssivu)

Osmo tarkoittaa seuraavia:
Osmo, miehen etunimi
Muita

Osmo's Cosmos, imatralainen yhtye
Donitsi-Osmo, sarjakuvahahmo Sokeri-Sakarin (Socker-Conny) alkuperäinen nimi
Osmo, jälleenvakuutusosakeyhtiö (1899–1979)
Osmo, kirjankustannusyhtiö (1906–1909)
Osmo, fregatti
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Osmo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Osmo (kirjankustantamo)

Kustannusyhtiö Osmo (Ventola ja kumpp.), myöhemmin (Karhula ja kumpp.) oli suomalainen kirjankustannusyhtiö, joka julkaisi parikymmentä teosta vuosina 1906–1909. Liikkeen osaomistaja ja toimitusjohtaja oli kotkalainen Matti Viljami Ventola. Yritys siirtyi maaliskuussa 1908 uudelle omistajalle Jalmari Karhulalle Eurasta, joka julkaisi Kustannusliike Osmon nimellä Ellen Keyn tekstejä.
Julkaisut

Valfrid Hedman. Itämaalaisia haaveiluja, Helsinki: Kustannusyhtiö Osmo, 1906. (Kirjapaino: Etelä-Suomen kirjapaino-osakeyhtiö, Kotka)
Larin-Kyösti. Ad astra: yömaalarin unelma seitsemässä kuvaelmassa, Helsinki: Kustannusyhtiö Osmo (Ventola ja kumpp.), 1906.
Gunnar Heiberg. Parveke: kolme näytöstä, suomentanut Aukusti Simelius. Helsinki: Kustannus-o.y. Osmo, 1906.
Gustaf af Geijerstam.  Kirja Pikku-veikosta: erään avioliiton romaani (ruotsink. alkuteos: Boken om lille-bror), suomentanut Aukusti Simelius. Helsinki: Kustannusyhtiö Osmo, 1907.
Rudolf Holsti. Aseellisesta rauhasta, Helsinki: Kustannusyhtiö Osmo, 1907. - (Yhteiskunnallisia tutkielmia; 1).
Kaarlo (Kalle Vilhelm) Korhonen. Talven yli, Helsinki: Kustannusyhtiö Osmo, 1907.
Alfred de Musset.  Novelleja, suomentanut Martti Vuori. Helsinki: Kustannus-o.y. Osmo, 1907.
Eino I. Parmanen. Merkillisiä tapahtumia: kertomus, Helsinki: Kustannusyhtiö Osmo, 1907. - (Yhden markan kirjasto; n:o 1).
Juhani Sjöström. Mari: 4-näytöksinen näytelmä: 5 kuvaelmaa, Helsinki: Kustannusyhtiö Osmo, 1907.
N. R. af Ursin. Muistelmia matkoiltani Pohjoiseen ja Etelään. 2., ystäviänsä varten julaissut N. R. af Ursin. Kotka: Kustannusyhtiö Osmo, 1907.
Mikko Uotinen. Kevätvirroilta: runoja, Helsinki: Kustannus-yhtiö Osmo, 1907.
Anna Mathilda Cecilia Johannesdotter. Syvyydestä : muuan elämäntarina (ruots. alkuteos: Den undre världen), julkaissut Klara Johanson. Helsinki: Kustannusliike Osmo, 1907.
Ellen Key. Ajatuksia (otteita kirjailijattaren teoksesta: Elonuria). 1, tekijän luvalla suomentanut Aina Honkavaara. Eura: Kustannusliike Osmo, 1909.
Ellen Key. Ajatuksia (otteita kirjailijattaren teoksesta: Elonuria). 2, tekijän luvalla suomentanut Aina Honkavaara. Eura: Kustannusliike Osmo, 1909
Ellen Key. Ajatuksia (otteita kirjailijattaren teoksesta: Elonuria). 3, tekijän luvalla suomentanut Aina Honkavaara. Eura: Kustannusliike Osmo, 1909.
Ellen Key. Kauneutta: kolme esitelmää, suomentanut Aina Honkavaara. Eura: Kustannusliike Osmo, 1909.
Ellen Key. Yhteiskuntakauneus (poimintoja). suomentanut Aina Honkavaara. Eura: Kustannusliike Osmo, 1909.
Ellen Key. Vuosisatain unelmia (poimintoja), suomentanut Aina Honkavaara. Eura: Kustannusliike Osmo, 1910.
Palheiro da Terra

Palheiro da Terra
Palheiro da Terran sijainti Selvagenssaarissa
| --- | --- |
Sijainti:  Funchal Madeira Portugali
Saariryhmä:  Selvagenssaaret
Merialue:  Atlantti
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Palheiro da Terra kuuluu Selvagenssaariin. Selvagenssaaret ovat osa Portugalille kuuluvaa Madeiraa ja sijaitsevat noin 280 kilometriä Madeiran pääkaupungista Funchalista kaakkoon. Palheiro da Terra sekä Palheiro do Mar muodostavat yhdessä Selvagem Granden kanssa Selvagenssaarten pohjoisemman osan.
Orange Julius

| Orange Julius |
| --- | --- |

Perustettu:  1926
Toimitusjohtaja:  James D. White
Kotipaikka:  Edina, Minnesota, Yhdysvallat
Toimiala:  Juomat
Henkilöstö:  2 362 (2008)
Kotisivu:  orangejulius.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Orange Julius on hedelmäjuomia myyvä kauppaketju, joka perustettiin vuonna 1926. Yritykselle nimen antaneessa juomatuotteessa on pääraaka-aineina appelsiinimehua, maitoa, sokeria ja mausteena vaniljaa.
Historia

Juoma sai alkunsa Julius Freedin Los Angelesiin vuonna 1926 perustamasta mehunmyyntipuodista. Myynti oli aluksi perin vaatimatonta, noin 20 dollaria päivässä (245 $ vuoden 2010 dollareissa). Vuonna 1929 Bill Hamlin, Freedin kiinteistövälittäjä, kehitti kirpeää appelsiinimehua paremmin vatsalleen sopivan seoksen. Freedin puoti alkoi myymään tätä juomaa, jolla oli mehua kuohkeampi ja pehmeämpi rakenne. Yrityksen myynti nousi merkittävästi heti juoman keksimisen jälkeen, jopa 100:n dollarin päiväsummaan. Jonot kojuun pitenivät, ja jotkut asiakkaista saattoivat huudahtaa "Give me an orange, Julius!" (Ottaisin appelsiinia, Julius!) Lopulta juoma nimettiin yksinkertaisesti "Orange Juliukseksi".
Murrosvaihe

Sotien jälkeen juoma alkoi saavuttaa kansallista mainetta. 1950 ja 1960-luvulla juomaa myytiin lukuisissa yhteyksissä ympäri Yhdysvaltoja, mm. erikokoisilla messuilla ja kojuissa. Alkuperäinen puoti myi myös terveysjuomia ja Raamattu-tiivistelmiä.
Orange Julius nimettiin vuonna 1964 New York World's Fair-tapahtuman viralliseksi juomaksi.
1970-luvulta 1980-luvun alkupuolelle Orange Juliuksen myymälät käyttivät kuvatunnuksenaan pirua, joka piti talikkoa kädessään, samantyylisesti kuin Arizonan osavaltion yliopiston maskotti Sparky, tosin myymälöissä appelsiinin kylkeen sijoitettuna mainoslauseen "A Devilish Good Drink" (Pirullisen hyvä juoma) kera. Yritys luopui myöhemmin mainoslauseesta ja logosta ASU:n alumniyhdistykseltä tulleiden oikeustoimiuhkausten takia.
1970-luvun alussa  Orange Julius laajensi toimintaansa Isoon-Britanniaan, jonne perustettiin melko kookas, klassikkojuoman ohella myös Julius Burgereita myynyt ravintola Golders Greeniin. Tämä liiketoiminta päättyi 1970-luvun puolivälissä.
Orange Julius Orchard Roadilla, Singaporessa.