stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pesäpallon suomensarja 1975
Suomensarja > Itälohko

Kitee voitti itälohkon näytöstyyliin. Ainoan pistemenetyksensä se koki 3-3 -kotitasapelissä Tohmajärveä vastaan. Ero joukkueiden välille jäi kymmenen pistettä.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kiteen Urheilijat | 18 | 17 | 1 | 0 | 219–51  | 35 |
| Tohmajärven Urheilijat | 18 | 11 | 3 | 4 | 189–113 | 25 |
| Juvan Urheilijat | 18 | 11 | 1 | 6 | 155–102 | 23 |
| Ilomantsin Urheilijat | 18 | 8 | 3 | 7 | 139–146 | 19 |
| Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat | 18 | 6 | 5 | 7 | 148–152 | 17 |
| Sotkamon Jymy | 18 | 7 | 2 | 9 | 128–175 | 16 |
| Imatran Pallo-Veikot 2 | 18 | 7 | 1 | 10 | 117–167 | 15 |
| Summan Ponnistus | 18 | 6 | 1 | 11 | 147–166 | 13 |
| Sumsan Suju | 18 | 4 | 3 | 11 | 117–166 | 11 |
| Kulhon Kunto | 18 | 3 | 0 | 13 |   75–196 |   6 |
Suomensarja > Etelälohko

Etelälohkon voiton vei Jokioisten Koetus, vaikka se hävisi molemmat kohtaamisensa Loimaata vastaan. Loimaa kuitenkin hävisi kaikkiaan kolme ottelua ja jäi kahden pisteen päähän Jokioisista.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Jokioisten Koetus | 18 | 16 | 0 | 2 | 205–89  | 32 |
| Loimaan Palloilijat | 18 | 15 | 0 | 3 | 181–73  | 30 |
| Riihimäen Pallonlyöjät | 18 | 10 | 2 | 6 | 135–99  | 22 |
| Lammin Luja | 18 | 9 | 3 | 6 | 173–117 | 21 |
| Lahden Mailaveikot | 18 | 9 | 2 | 7 | 150–168 | 20 |
| Tampellan Terä | 18 | 8 | 2 | 8 | 131–129 | 18 |
| Ikaalisten Urheilijat | 18 | 7 | 2 | 9 | 115–118 | 16 |
| Herttoniemen Urheilijat | 18 | 7 | 1 | 10 | 214–150 | 15 |
| Tervakosken Pallo-Jehut | 18 | 2 | 0 | 16 |   70–209 |   4 |
| Puna-Mustat, Helsinki | 18 | 1 | 0 | 17 |   68–290 |   2 |
Suomensarja > Länsilohko

Alajärven Ankkurit voitti länsilohkon niukasti pisteellä ennen Iitä. Kärkijoukkueet voittivat toisensa vuoroin vieraissa yhden juoksun marginaalilla. Ratkaisevaksi nousun kannalta muodostui Iin avauskierroksen tappio Kauhajoella, jossa vuorostaan Alajärvi elokuussa selvisi tasapeliin.
| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Alajärven Ankkurit | 18 | 16 | 1 | 1 | 250–76  | 33 |
| Iin Urheilijat | 18 | 16 | 0 | 2 | 170–57  | 32 |
| Vähänkyrön Viesti | 18 | 11 | 2 | 5 | 153–93  | 24 |
| Kauhajoen Karhu | 18 | 10 | 2 | 6 | 154–154 | 22 |
| Vaasan Maila | 18 | 10 | 0 | 8 | 132–139 | 20 |
| Muhoksen Pallo-Salamat | 18 | 7 | 2 | 9 | 160–134 | 16 |
| Tyrnävän Tempaus | 18 | 5 | 1 | 12 | 110–198 | 11 |
| Ilmajoen Kisailijat | 18 | 5 | 0 | 13 | 126–177 | 10 |
| Raahen Vesa | 18 | 3 | 1 | 14 |   96–201 |   7 |
| Halsuan Toivo | 18 | 2 | 1 | 15 |   98–220 |   5 |
Pinni

7400-mikropiirin pinnijärjestys.
Pinni (engl. pin) myös nasta tai jalka tarkoittaa mikropiirin tai muun elektroniikkakomponentin jalkaa tai liittimen piikkiä. Pinnien tärkein tarkoitus on komponentin tai liittimen sähköinen ja mekaaninen liittäminen piirilevylle tai liittimen vastakappaleeseen. Mikropiirit ja muut elektroniikkakomponentit liitetään piirilevylle tavallisimmin juottamalla pinnit kiinni piirilevyn kuparifolioihin.
Vaihtoehtona rakentelussa voi käyttää ns. koekytkentälevyä.
Tavallisimmissa kotelotyypeissä mikropiirien pinnien numerointi kulkee yläpuolelta katsottuna vastapäivään lähtien ykköspinnistä, joka on kotelossa olevan loven, kolon, ulkoneman tai väripisteen kohdalla oleva tai siitä vastapäivään katsottuna ensimmäinen. Piirikaavioissa pinnien järjestys voi olla periaatteessa mikä tahansa ja piirin toiminnotkin voivat olla eri lohkoihin purettuna, kunhan pinnien numerointi pitää paikkansa.
Liittimissä pinnien numerointi lukee useimmiten pinnien vieressä. Mikäli liittimessä on paljon pinnejä, usein merkitään vain muutaman ensimmäisen ja viimeisen pinnin numerot.
Toisinaan voidaan numeroinnin sijasta käyttää kirjaimia kuten transistorin kolmea jalkaa kuvattaessa; B,C & E jotka tarkoittavat kantaa (base), kollektoria (collector) ja emitteriä (emitter).
Komponenttien pinnien väli on standardoitu 2,54 millimetriksi (0,1 tuumaa), joka on elektroniikan DIP-pakattujen komponenttien jalkojen väli.
Pesäpallon suomensarja 1980

Pesäpallon suomensarja pelattiin 36. kerran kaudella 1980. Sarja pelattiin kolmessa lohkossa kaksinkertaisena sarjana. Lohkovoittajat Haminan Palloilijat, Kauhajoen Karhu ja Vimpelin Veto nousivat suoraan mestaruussarjaan kaudeksi 1981. Lohkojen kakkoset, kolmoset ja neloset nousivat uuteen ykkössarjaan kaudeksi 1981, eli todellisuudessa säilyttivät paikkansa toiseksi ylimmällä sarjatasolla. Sijoille 5-10 päätyneet joukkueet pysyivät Suomensarjassa, ts. putosivat kolmanneksi ylimmälle sarjatasolle. Maakuntasarjaan ei pudonnut yhtään joukkuetta.
Suomensarja > Itälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Haminan Palloilijat | 18 | 15 | 0 | 3 | 218–92  | 30 |
| Hongikon Nuorisoseuran Urheilijat | 18 | 14 | 2 | 2 | 199–102 | 30 |
| Puurtilan Kisa-Pojat | 18 | 12 | 2 | 4 | 214–134 | 26 |
| Riihimäen Pallonlyöjät | 18 | 11 | 0 | 7 | 170–151 | 22 |
| Lammin Luja | 18 | 10 | 1 | 7 | 161–151 | 21 |
| Saaren Urheilijat | 18 | 7 | 0 | 11 | 128–160 | 14 |
| Oranssipaidat | 18 | 5 | 2 | 11 | 162–223 | 12 |
| Tohmajärven Urheilijat | 18 | 5 | 1 | 12 | 123–139 | 11 |
| Ilomantsin Urheilijat | 18 | 5 | 0 | 13 | 118–176 | 10 |
| Outokummun Partio | 18 | 1 | 2 | 15 |   96–261 |   4 |
Uusinta noususta SM-sarjaan: Hamina – Hongikko 8–0.
Suomensarja > Etelälohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Kauhajoen Karhu | 18 | 16 | 0 | 2 | 202–69  | 32 |
| Lohjan Kisa-Veikot | 18 | 14 | 1 | 3 | 180–78  | 29 |
| Vaasan Maila | 18 | 12 | 0 | 6 | 206–122 | 24 |
| Loimaan Palloilijat | 18 | 12 | 0 | 6 | 159–108 | 24 |
| Ulvilan Pesä-Veikot | 18 | 11 | 0 | 7 | 141–140 | 22 |
| Helsinki-Pesis | 18 | 9 | 0 | 9 | 144–141 | 18 |
| Vähänkyrön Viesti | 18 | 8 | 0 | 10 | 138–129 | 16 |
| Seinäjoen Maila-Jussit | 18 | 4 | 2 | 12 |   92–170 | 10 |
| Mynämäen Vesa | 18 | 2 | 1 | 15 |   82–222 |   5 |
| Ulasoorin Karhut | 18 | 1 | 0 | 17 |   82–247 |   2 |
Suomensarja > Länsilohko

| Joukkue | O | V | T | H | Juoksut | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Vimpelin Veto | 18 | 16 | 0 | 2 | 269–64  | 32 |
| Oulun Lippo | 18 | 13 | 2 | 3 | 164–100 | 28 |
| Kokkolan Kiri | 18 | 12 | 0 | 6 | 156–142 | 24 |
| Nurmon Jymy | 18 | 11 | 0 | 7 | 161–137 | 22 |
| Sotkamon Jymy | 18 | 8 | 1 | 9 | 156–136 | 17 |
| Kempeleen Kiri | 18 | 7 | 2 | 9 | 151–166 | 16 |
| Alajärven Ankkurit | 18 | 6 | 0 | 12 | 131–171 | 12 |
| Muhoksen Pallo-Salamat | 18 | 6 | 0 | 12 | 101–153 | 12 |
| Vetelin Urheilijat | 18 | 5 | 1 | 12 | 101–180 | 11 |
| Kajaanin Pallokerho | 18 | 3 | 0 | 15 |   80–221 |   6 |
Poliisi ja roisto

Poliisi ja roisto tai rosvo ja poliisi on vanha joukkoleikki, jossa kahtia jaetun joukon toinen osa toimii poliiseina ja toinen rosvoina.
Pelialue on yleensä rajattu ja siellä sijaitsee vankila, johon poliisi yrittää saada kiinni roistot. Jos vapaana olevat roistot pääsevät vankilan luo koskettamaan vangittua roistoa sovitun monta kertaa (esim. kolmesti), tämä vapautuu. Parhaimmassa tapauksessa kaikki vangit vapautuvat. Leikkiä voi jatkaa niin, että joukkueiden osat vaihtuvat.
Joissakin variaatioissa rosvoilta on pitänyt löytyä ennalta sovittu esine esimerkiksi kivi, jonka he ovat piilottaneet. Muuten heitä ei ole voitu vangita, piiloina toimivat yleensä kengät ja povitaskut.
Poliisin painajainen

| Poliisin painajainen> Family of Cops |
| --- | --- |
 DVD-julkaisun kansikuva
Ohjaaja:  Ted Kotcheff
Käsikirjoittaja:  Joel Blasberg
Tuottaja:  Douglas S. Cramer Peter Bray
Säveltäjä:  Peter Manning Robinson
Kuvaaja:  François Protat
Leikkaaja:  Ron Wisman
Pääosat:  Charles Bronson
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Trimark Pictures
Levittäjä:  Trimark Pictures Netflix
Ensi-ilta:   26. marraskuuta 1995 (TV-ensi-ilta)
Kesto:  90 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Seuraaja:  Poliisin painajainen II
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poliisin painajainen on vuonna 1995 valmistunut television rikoselokuva. Se aloittaa milwaukeelaisesta poliisiperheestä kertovan trilogian, jonka keskeisimmässä osassa on Charles Bronson.
Juoni

Paul Fein haluaa viettää syntymäpäivänsä perheen kesken. Hän kutsuu juhliin myös nuorimman, etäisen ja kapinoivan tyttärensä Jackien Kaliforniasta. Jackie lähtee yöllä kaupungille juomaan ja päätyy viettämään yön miljonääri Adam Novaceckin kanssa. Aamulla Jackien herätessä Novaceck makaa kuolleena päähän ammuttuna. Jackie on pääepäilty mutta Paul on varma tyttärensä syyttömyydestä. Hän alkaa etsiä oikeaa tappajaa ja päätyy kontaktinsa kautta erään palkkamurhaajan jäljille mutta Paulin poika Ben haavoittuu takaa-ajossa vakavasti. Hän jää henkiin mutta Paul saa uutta vihiä murhan tilaajasta; selviää, että se on todennäköisesti rouva Novaceck. Uhrilla oli kuitenkin kaksi vaimoa, ja Paulin on selvitettävä, kumpi heistä on syyllinen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Charles Bronson  | … |  Paul Fein   |
|  Angela Featherstone  | … |  Jackie Fane   |
|  Sebastian Spence  | … |  Eddie Fein   |
|  Daniel Baldwin  | … |  Ben Fein   |
|  Barbara Williams  | … |  Kate Fein   |
|  Lesley-Anne Down  | … |  Rva. Novacek #2   |
|  Kate Trotter  | … |  Rva. Novacek #1   |
|  John Vernon  | … |  Frank Rampola   |
|  Caroline Barclay  | … |  Celia Brent   |
Aiheesta muualla

Poliisin painajainen Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Poliisin painajainen Elonet.
Poliisin painajainen AllMoviessa. (englanniksi)
Pirttijärvi (Ruovesi)

| Pirttijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Ruovesi
Koordinaatit:  61°52′24″N, 24°12′52″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Leppähampaanjoen valuma-alue (35.75)
Laskujoki:  oja Saarijärveen 
Järvinumero:  35.754.1.028
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  144,6 m  
Rantaviiva:  2,069 km  
Pinta-ala:  13,78 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPirttijärvi 
Pirttijärvi  on Pirkanmaalla Ruovedellä Jäminkipohjan kaakkoispuolella sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 13,8 hehtaaria ja se on 850 metriä pitkä ja 300 metriä leveä. Se on muodostunut Pirttijärvenkankaalla matalaan notkelmaan, joka on jäänyt viimeisen jääkauden loppuvaiheen jäätikköjoen muodostaman Siikakankaan sanduurin itäreunalle. Pohjoisessa kohoaa kallioinen Raakinvuori 20 metrin korkeuteen ja itäpuolella sijaitsee sitä korkeampi nimetön mäki. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 2,1 kilometriä ja sen rannat ovat paikoin kangasmetsää ja paikoin myös soistunutta metsämaata. Rantasuot ovat järven lounaispuolella myös avosuota. Rannoille on rakennettu kuusi vapaa-ajan asuntoa. Niille tulee tiet kantatieltä 66.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Leppähampaanjoen valuma-alueella (35.75), jonka Huikonjoen valuma-alueeseen (35.754) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 144,6 metriä mpy. Järveen on johdettu kaksi suo-ojaa ja sen laskuoja lähtee sen kaakkoispäästä. Se virtaa suonotkelmaa myöten mutkitellen Saarijärveen, joka vuorostaan laskee Kuivajärveen.
Historiaa

Vuoden 1957 peruskartassa sijaitsee järven pohjoispuolella Pirttilän maatila. Sen pellot on metsitetty vuoden 1988 kartan julkaisun jälkeen.
Pierre Curie

| Pierre Curie |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 15. toukokuuta 1859 Pariisi, Ranska
Kuollut: 19. huhtikuuta 1906 (46 vuotta) Pariisi, Ranska
Kansalaisuus:   Ranskalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Sorbonne
Väitöstyön ohjaaja:  Gabriel Lippmann
Instituutti:  Sorbonne
Oppilaat:  Paul Langevin André-Louis Debierne
Tutkimusalue:  Fysiikka
Tunnetut työt:  Radioaktiivisuus
Palkinnot:   Nobelin fysiikanpalkinto (1903)
 Nimikirjoitus
Pierre Curie (äännetään [pjɛʁ kyʁi]; 15. toukokuuta 1859 – 19. huhtikuuta 1906) oli ranskalainen fyysikko, jonka tutkimukset radioaktiivisuuden, pietsosähköilmiön, magnetismin ja kristallografian aloilla olivat uraauurtavia. Pierre Curie työskenteli yhdessä vaimonsa Marie Curien kanssa radioaktiivisuuden parissa. Curiet ottivat käyttöön termin radioaktiivisuus ja vuonna 1898 Pierre avusti vaimoansa uusien alkuaineiden, poloniumin ja radiumin, löytämisessä. Curiet jakoivat Henri Becquerelin kanssa Nobelin fysiikanpalkinnon vuonna 1903. Myös Pierre ja Marie Curien tytär Irène Joliot-Curie ja vävy Frédéric Joliot-Curie olivat radioaktiivisuutta tutkineita fyysikoita.
Elämä > Nuoruus

Curie syntyi vuonna 1859 Pariisissa tohtori Eugène ja Sophie-Claire Curien (o.s. Depouilly) perheen toiseksi pojaksi. Curiella oli Jacques-niminen kolme vuotta vanhempi isoveli. Curie sai perusopetuksen kotona. Teini-ikäisenä hän kiinnostui matematiikasta, etenkin avaruusgeometria oli hänen mielenkiinnonkohteitaan. 16-vuotiaana hän oli suorittanut vaadittavan tutkinnon Sorbonnen yliopistoa varten.
Elämä > Opiskeluvuodet

Sorbonnessa opiskellessaan Curie sai päätökseen vuonna 1878 fysiikan maisterintutkintoa vastaavan licence ès sciences -tutkinnon. Tutkinnon suorittamisen jälkeen hän pääsi oitis laboratorioapulaiseksi yliopistolle. Näihin aikoihin Curie teki ensimmäisen tieteellisen työn laskettuaan lämpösäteilyn aallonpituuden ja jatkoi veljensä avustamana tutkimuksiaan kiteiden parissa. Veljekset havaitsivat kidetutkimusten seurauksena, että kiteisiin kohdistuvan mekaanisen jännityksen seurauksena syntyy sähköinen jännite kiteen vastakkaisten pintojen välille. Tätä ilmiötä kutsutaan pietsosähköiseksi ilmiöksi. Laboratorioapulaisena Curie toimi vuoteen 1882 asti, jolloin hänet asetettiin pariisilaisen teollisuusfysiikan ja -kemian koulun (ESPCI) laboratoriotoiminnan johtoon. Curiesta tuli tohtori vasta vuonna 1895, vaikka oli tehnyt jo varsin mittavan uran. Tohtoriksi väittelemisen jälkeen hänet nimitettiin Sorbonnen yliopiston fysiikan professoriksi.
Tämän jälkeen Curie tutki etenkin magnetismia, jossa hänet muistetaan erityisesti niin sanotun Curie-pisteen löytämisestä. Curie-piste on lämpötila, jossa ferromagneettinen aine muuttuu paramagneettiseksi.
Elämä > Aikuisikä ja kuolema

Curie meni naimisiin puolalaisen Maria Skłodowskan (myöh. Marie Curie) kanssa, joka oli aiemmin muuttanut Ranskaan opiskelemaan matematiikkaa ja fysiikkaa. Curiet kokivat paljon vastoinkäymisiä heidän radioaktiivisuuteen liittyvissä tutkimuksissaan. Laboratorion olosuhteet olivat huonoja, ja jotta toimeentulo oli mahdollista, oli heidän pakko tehdä paljon opetustyötä. Suuri työtaakka heijastui stressaantumiseen. Pierre ja Marie saivat kaksi tytärtä, Irène Curien (1897) ja Ève Curien (1905). Pierre Curie valittiin heinäkuussa 1905 Ranskan tiedeakatemian jäseneksi.
Curie kuoli liikenneonnettomuudessa aamulla 19. huhtikuuta 1906. Matkalla laboratorioonsa hän jäi rankkasateessa kärryjen alle ollessaan ylittämässä rue Dauphinea Pariisissa. Hänen päänsä murtui ja Curie kuoli nopeasti. Ennen kuolemaansa Pierre Curie kiinnostui spiritismistä ja osallistui alan istuntoihin.
Radioaktiivisuuden tutkimukset

Marie ja Pierre Curie alkoivat tutkia vuonna 1897 säteilyilmiötä, jonka Henri Becquerel oli aiemmin löytänyt. Helmikuussa vuonna 1898 Curiet löysivät pikivälkkeestä ja eskyniittimineraalista selvästi uraanin lähettämää säteilyä voimakkaampaa säteilyä. Säteilyn alkuperäksi Curiet päättelivät olevan jonkin uuden alkuaineen. Alkuaineelle annettiin Marie Curien synnyinmaan, Puolan mukaan nimeksi polonium. Alkuaine tunnetaan hyvin myrkyllisenä. Heinäkuussa 1898 julkaistussa artikkelissa Curiet kertovat havainnoistaan ja antavat ilmiölle nimen radioaktiivisuus. Vielä saman vuoden joulukuussa he löysivät spektroskooppisin menetelmin uuden alkuaineen, jolle he antoivat nimen radium, joka tulee latinan sanasta radius eli säde.
Pierre Curien muistoksi nimetty mittayksikkö curie tarkoittaa yhtä monta radioaktiivista hajoamista sekunnissa kuin grammassa radiumia.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Pierre Curien elämäkerta American Institute of Physicsissä
Curien elämäkerta Virginian yliopiston ylläpitämällä sivustolla
Poliisin poika (elokuva)

| Poliisin poika |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tapio Piirainen
Käsikirjoittaja:  Juha Karikoski  Tapio Piirainen
Perustuu:  Jari Tervon romaaniin Poliisin poika
Tuottaja:  Kari Kyrönseppä
Säveltäjä:  Pekka Marjanen
Kuvaaja:  Raimo Heikkonen
Leikkaaja:  Tapio Piirainen
Lavastaja:  Lea Sipilä
Pääosat:  Kai Lehtinen  Maarit Peltomaa  Ari-Kyösti Seppo  Alain Azerot  Oiva Lohtander  Pekka Huotari
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Yleisradio / TV1 / Draama
Ensi-ilta:  2. marraskuuta 1998
Kesto:  80 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Poliisin poika on vuonna 1998 julkaistu televisioelokuva, joka perustuu Jari Tervon samannimiseen romaaniin. Elokuvan on ohjannut Tapio Piirainen.
Elokuva on esitetty televisiossa vuosina 1998, 2000, 2010, 2015 ja 2018. Elokuvasta on julkaistu kirjastotallenne ja DVD-elokuva.
Juoni

Pikkurikollinen Trampas pääsee vankilasta ja alkaa heti suunnitella uusia keikkoja naisystävänsä yksinkertaisen veljen Lepsun kanssa.  Pankkiryöstöön he saavat kumppaneiksi myös Trampaksen raskaana olevan naisystävän ja kuljettajaksi Ruandasta pakolaisena tulleen Jussen.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Kai Lehtinen   | … |  Trampas   |
|  Ari-Kyösti Seppo   | … |  Lepsu   |
|  Alain Azerot   | … |  Jusse   |
|  Pekka Huotari   | … |  Sössökoski   |
|  Oiva Lohtander   | … |  Voitto Kiimalainen   |
|  Maarit Peltomaa   | … |  Marjaana   |
|  Juha Muje   | … |  Jaakkola   |
|  Mira Kivilä   | … |  Sisko   |
|  Mia Raski   | … |  Paula   |
|  Heikki Määttänen   | … |  Tarjoilija   |
|  Tommi Korpela  | … |  Ollikainen   |
|  Tuula Nyman   | … |  Kiimalaisen vaimo   |
|  Aino Lehtimäki   | … |  Lyyti Porstua   |
|  Markku Maalismaa   | … |  Mies ruokamarketissa   |
|  Risto Aaltonen   | … |  Kauppias Vähä-Kääkkönen   |
|  Risto Salmi   | … |  Rekkakuski   |
|  Helge Herala  | … |  vanha Ollikainen   |
|  Jari Pehkonen  | … |  Allu   |
Vastaanotto

Yle TV1 -kanavan Kotikatsomo-sarjaan tehty tv-elokuva keräsi ensiesityksellään yli miljoona katsojaa ja uusinnassakin 870 tuhatta. Siitä on tullut eräänlainen kulttielokuva, jonka dialoginpätkiä toistellaan ympäri Suomen. Arvostelut olivat vaihtelevia. Elokuvauutisten nimetön kriitikko antoi Poliisin pojalle kolme tähteä viidestä ja luonnehti sen sisällöksi ”vajaan puolitoistatuntisen verran kaljoittelua, halpaa mutta ajoittain hyvinkin hauskaa verbaalista huumoria ja pankkiryöstöjen sarja”. MTV:n Jari Rantala kirjoitti toisen Tervo-filmatisoinnin Rikos & Rakkaus arviossaan vuonna 2002 Poliisin pojan epäonnistuneen surkeasti: ”Tervon kertojapersoonat ja henkilöiden sisäiset ominaisuudet hukattiin ja homma valui viinanhuuruisena pintaviiltelynä vessasta alas.”. Helsingin Sanomien Jukka Kajava oli positiivinen: ”Rökälehuumori puhkeaa kukkaan, eikä hyvästä mausta ole tietoakaan, mutta draama toimii.”
Pinnaralli

Pinnaralli on lintuharrastajien keskinäinen kilpailu, jossa on tavoitteena havaita mahdollisimman monta lintulajia rajatulla alueella tietyssä ajassa. Pinnaralleja järjestää lintuharrastajien keskusjärjestö BirdLife Suomi ja sen alaiset paikallisyhdistykset. Vuosittain Suomessa järjestetään kymmeniä pinnaralleja. Kilpailemisen lisäksi pinnarallien tavoitteena on tuottaa lintuhavaintoja.
Tunnetuimpia suomalaisia pinnaralleja ovat toukokuussa järjestettävä valtakunnallinen Tornien taisto sekä Kuusamon SM-lintumaraton. Vuoden 2017 Tornien taistoon osallistui yli 320 joukkuetta ja noin 2 500 henkilöä.  Tornien taistossa kilpailualueena on joukkueen itselleen varaama lintutorni tai muu torni, mutta tavallisesti pinnarallissa kaikki joukkueet kilpailevat samalla alueella.
Yleisimpiä pinnaralleja Suomessa ovat eri vuodenaikoina järjestettävät maakunnalliset kilpailut, kuten talvipinnarallit tai kevätpinnarallit sekä tietyssä kunnassa tai muulla maantieteellisesti rajatulla alueella järjestettävät pinnarallit. Jälkimmäisistä esimerkkejä ovat Lauttasaariralli ja Ahvenanmaan ralli. Epätavallisemmista pinnaralleista tunnetuimpia on lintuharrastajamuusikko Eelis Raritétin organisoima Eeliksenpäivän unipinnaralli, jossa lintulajeja yritetään havaita nukkuessa.
Viime vuosien merkittävimpiä kansainvälisiä pinnaralleja on ollut Israelissa järjestettävä Champions of the flyway, jonka on voittanut vuosina 2016 ja 2017 suomalainen joukkue. Tapahtumalla kerätään samalla varoja lintujen  salametsästyksen kitkemiseksi Välimeren alueella.  Usein pinnaralleihin saattaakin liittyä luonnonsuojeluun kohdistuva varainkeruu.
Säännöt

Pinnarallissa joukkue saa yhden pinnan jokaisesta kilpailun aikana havaitsemastaan lintulajista. Havainto voi olla näkö tai kuulohavainto. Lajin harvinaisuus ei vaikuta siitä saatavaan pinnamäärään. Tehtyä havaintoa ei tarvitse todistaa, vaan kilpailu perustuu lintuharrastajien keskinäiseen luottamukseen. Jälkikäteen on pystyttävä kertomaan, missä ja milloin mikäkin lintulaji on havaittu. Kilpailun voittaa se joukkue, jolle kertyy kilpailuaikana eniten pinnoja. Mikäli päädytään tasatulokseen, ratkaistaan voittaja tavallisesti sen mukaan, kummalla joukkueella on enemmän niin sanottuja ässälajeja. Ässä tarkoittaa lajia, jota mikään muu joukkue ei ole havainnut.
Joukkueiden koko on tavallisesti 2–4 henkilöä, mutta joissain kilpailuissa voi olla luvallista kilpailla myös yksinään. Eko-ralliksi kutsutaan pinnarallia, jossa moottoriajoneuvoilla liikkuminen on kiellettyä. Pinnarallin kesto on yleensä 24 tuntia tai sitä vähemmän.
Pirttijärvi (Orivesi, Löytäne)

| Pirttijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pirkanmaa
Kunnat:  Orivesi
Koordinaatit:  61°34′18″N, 24°48′03″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Längelmäveden alue (35.72)
Laskujoki:  oja Iso-Löytäneeseen 
Järvinumero:  35.725.1.006
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116 m  
Rantaviiva:  1,478 km  
Pinta-ala:  4,696 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiPirttijärvi 
Pirttijärvi  on Pirkanmaalla Orivedellä Löytäneellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 4,7 hehtaaria ja se on 600 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Se sijaitsee Iso-Löytäneen, Ottelen ja Pajulanjärven välisellä kannaksella. Sen ympäristössä on kallioinen ylänkö, jota kutsutaan Pirttijärvenkallioiksi. Järven itäpuoli on suota. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria ja se on autio. Sen rantaviivan pituus on 1,5 kilometriä ja sen rannat ovat metsämaata ja ojitettua suota. Järven läheltä sen ohittaa Löytäneelle johtava kylätie.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Längelmäveden ja Hauhon reittien valuma-alueen (35.7) Längelmäveden alueella (35.72), jonka Västilänjoen valuma-alueeseen (35.725) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 116,0 metriä mpy. Siihen on johdettu viisi suo- tai metsäojaa. Järven laskuoja lähtee sen pohjoispäästä ja laskuoja laskee 500 metrin päässä Iso-Löytäneen Kotolahteen.
Historiaa

Vuoden 1855−1856 Kalmbergin kartastossa järvi oli nimettömänä autio ja sen luoteispuolelta oli raivattu niittyjä. Vuoden 1965 peruskartassa järven itäpuolinen suo oli ojitettu ja vanhat niityt oli muokattu viljelykäyttöön. Seuraavassa vuoden 1985 kartassa järven eteläpäähän oli johdettu metsäoja.