stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Bassokitara
Mensuurit > Slap bass ja muut soittotekniikat

Musiikkinäytteet
Nauhaton basso + flanger, soittaja Pino Palladino
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Funkin myötä tunnetuksi tuli myös slap bass, joka tunnetaan myös nimellä "peukutus" (engl. slapping). Siihen liittyy kahdenlaista tekniikkaa. Alempia kieliä (E, A) isketään peukalolla, jolloin saadaan aikaan perkussiivinen efekti (engl. thumping). Tämä tekniikka yhdistetään ylempien kielten näppäykseen, jossa etu- tai keskisormella vedetään kieliä alhaalta päin, jolloin kieli iskeytyessään otelautaan saa aikaan hyvin terävän äänen (engl. popping). Näiden tekniikkojen yhdistelyjen lisäksi slap bass -tyyliin kuuluu myös tiettyjen äänten vaimennus sormien (engl. damping) tai kämmensyrjän (engl. palm muting) avulla sekä äänen muodostaminen pelkästään 'vasaroimalla' se vasemmalla kädellä (engl. hammer-on). Peukutuksessa voidaan myös käyttää plektran kaltaisia apuvälineitä, kuten Funk Fingers.
Peukutuksen tärkeimpänä pioneerina on pidetty usein Larry Grahamia. Nykyaikaista slap-tekniikkaa ovat tehneet tunnetuksi yhdysvaltalainen Marcus Miller, Level 42 -yhtyeen laulaja-basisti Mark King, Stuart Hamm sekä Red Hot Chili Peppersin basisti Flea. Moderneja slap- ja muita tekniikoita yhdisteleviä basisteja ovat esimerkiksi Béla Fleck and the Flecktones -yhtyeen Victor Wooten sekä Larry Carltonin triossa soittava Travis Carlton.
Useimmiten sähköbassolla tuotetaan puhdasta ja matalaa ääntä, mutta basistit voivat myös hyödyntää etuasteeseen yliohjattua äänisignaalia, joka tuottaa putkivahvistimilla särön, tai transistorivahvistinten kanssa käytettyjä erillisiä efektipedaaleja sähkökitaristien tapaan. Hyvänä esimerkkinä tällaista soundia käyttävästä basistista on Motörheadin Lemmy Kilmister, jonka lähes koko bassosoundi perustui yliohjaukseen.
Chorus- tai flanger-efektillä bassoon saadaan hieman "laulava" sointi, mistä esimerkkinä yhdessä nauhattoman basson kanssa on Paul Youngin "Wherever I Lay My Hat" -kappaleen intro, jonka soittaa Pino Palladino.
Tyypillinen nelikielinen sähköbasso.
Silikonikielinen ja nauhaton Ashbory-bassokitara.
Mike Porcaro soittamassa viiskielistä sähköbassoa.
Viisikielinen LTD-sähköbasso.
Elektroakustinen viisikielinen bassokitara.
Tyypilliset sähköbasson mikrofonit.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bassokitara Wikimedia Commonsissa
Lähikuva nelikielisestä bassosta
Tyypillisen E-vireisen bassokitaran sävelskaala otelaudalla.
Olga Bergholtz

Olga Bergholtz vuonna 1930.
Olga Fjodorovna Bergholtz, myös: Berggolts (ven. О́льга Фёдоровна Бергго́льц; 16. toukokuuta (J: 3. toukokuuta)lähde? 1910 Pietari, Venäjä – 13. marraskuuta 1975lähde? Leningrad, Venäjä) oli venäläinen neuvostorunoilija.
Olga Bergholtz syntyi lääkärin perheeseen. Ensimmäiset teoksensa hän julkaisi 15-vuotiaana. Vuonna 1926 hän liittyi nuorten proletaarikirjailijoiden Smena-ryhmään. Vuonna 1930 Bergholtz valmistui Leningradin yliopiston filologisesta tiedekunnasta. Hän työskenteli toimittajana Kazakstanissa ja Leningradissa, julkaisi useita lastenkirjoja ja kuvauskokoelmia. Ensimmäiset runokokoelmat ilmestyivät vuosina 1934 ja 1936.
Stalinin vainojen aikana Bergholtz vangittiin joulukuussa 1938, mutta vapautettiin syyttömänä seuraavan vuoden heinäkuussa. Hänen ensimmäinen aviomiehensä Boris Kornilov menehtyi vankeudessa. Vuonna 1940 Bergholtz hyväksyttiin NKP:n jäseneksi.
Leningradin piirityksen aikana Bergholtzin lähes päivittäiset radioesiintymiset tekivät hänestä kaupungin puolustajien urhoollisuuden, kärsivällisyyden ja toivon symbolin. Hänen runoelmansa ja runokokoelmansa Fevralski dnevnik (”Helmikuun päiväkirja”, 1942), Leningradskaja poema (”Leningrad-runoelma”, 1942), Leningradskaja tetrad (”Leningrad-vihko”, 1942), Leningrad (1944), Pamjati zaštšitnikov (”Puolustajien muistolle”, 1944), Govorit Leningrad (”Täällä Leningrad”, 1946) ja Tvoi put (”Sinun tiesi”, 1945) kuvaavat avoimesti ja vilpittömästi piiritetyn kaupungin arkea. Yhdessä Georgi Makogonenkon kanssa Bergholtz laati elokuvan Leningradskaja simfonija (”Leningrad-sinfonia”, 1945) käsikirjoituksen. Hänen sanansa ”Ketään ei ole unohdettu, mitään ei ole unohdettu” on kaiverrettu Piskarjovkan hautausmaan graniittiin. Bergholtzin toinen aviomies, kirjallisuudentutkija Nikolai Moltšanov kuoli nälkään piirityksen aikana.
Vuonna 1950 Bergholtz sai Stalinin palkinnon runoelmasta Pervorossijsk. Tragedia Vernost (”Uskollisuus”, 1954) kuvaa Sevastopolin puolustusta vuosina 1941–1942. Pääteoksenaan kirjailija piti vuonna 1959 ilmestynyttä proosakirjaa Dnevnyje zvjozdy (”Päivän tähdet”). Myöhemmistä runokokoelmista merkittävin on Bergholtzin lähes kolmenkymmenen vuoden ajan kirjoittama Uzel (”Solmu”, 1965).
Runoilija on palkittu Leninin ja Työn punaisen lipun kunniamerkeillä. Hänet on haudattu Sutelan kirjailijahautausmaalle.
Suomennettu teos

Talvi – kesän pelätin. Leningrad: Kirja, 1935.
Suomennettu teos > Suomennettuja runoja

Runoja teoksessa Neuvostolyriikkaa 4. Suom. Pentti Saaritsa. Tammi, 1986.
Anna Ahmatovalle, myös antologiassa Maailman runosydän, toim. Hannu Tarmio ja Janne Tarmio, WSOY Helsinki 1998 ISBN 951-0-22134-1
...Kaupungin laitamalla seisake
Kuuletko kuinka elävä ja märkä tuuli
Lupaus
Oi, älkää katsahtako taaksenne
Pelkään että kaikki joita rakastan
Rakkaudesta
Rakkaudesta: 1
Vastaus, myös antologiassa Maailman runosydän
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olga Bergholtz Wikimedia Commonsissa
Kratkaja literaturnaja entsiklopedija: Olga Bergholtz (venäjäksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Alankomaat  Puola  Venäjä 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz 
Henkilöt:  Deutsche Biographie  Trove 
Muut:  IdRef
Kolmilehdet

| Kolmilehdet |
| --- | --- |
 Isokolmilehti (Trillium grandiflorum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Liliales
Heimo::  Sudenmarjakasvit Melanthiaceae
Suku::  Kolmilehdet Trillium  L.
Katso myös
   Kolmilehdet Wikispeciesissä   Kolmilehdet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kolmilehdet (Trillium) on sudenmarjakasveihin (Melanthiaceae) kuuluva kasvisuku. Kolmilehtiin kuuluu noin 30 lajia monivuotisia ruohokasveja, joista suurin osa kasvaa metsäkasveina Pohjois-Amerikassa. Muutamia lajeja esiintyy lisäksi Länsi-Himalajalla ja Koillis-Aasiassa. Kolmilehdille tunnusomaista on kolmen lehden kiehkura pystyssä varressa ja sen päässä yksittäinen kolmilukuinen kukka, jonka sisemmät kehälehdet ovat värikkäät. Lukuisia kolmilehtiä viljellään perennana. Ne sopivat erityisesti metsäpuutarhaan.
Lajeja

Trillium cernuum – nuokkukolmilehti
Trillium chloropetalum – jättikolmilehti
Trillium cuneatum – komeakolmilehti
Trillium erectum – punakolmilehti
Trillium grandiflorum – isokolmilehti
Trillium luteum – keltakolmilehti
Trillium pusillum – pikkukolmilehti
Trillium rugelii – karolinankolmilehti
Trillium sessile – kastanjakolmilehti
Jättikolmilehti.
Komeakolmilehti.
Punakolmilehti.
Isokolmilehti.
Keltakolmilehti.
Karolinankolmilehti.
Kastanjakolmilehti.
Aiheesta muualla

Finto, Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Kolmilehdet (Trillium)
Suomen Lajitietokeskus: Kolmilehdet – Trillium
ITIS: Trillium (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Trillium (englanniksi)
Flora of China: Trillium (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q475629  Wikispecies: Trillium  APNI: 451112  BOLD: 121174  CoL: 8W4DF  EoL: 32807  EPPO: 1TLIG  FNA: 133668  FoC: 133668  GBIF: 2742182  GRIN: 12380  iNaturalist: 49465  IPNI: 24857-1  IRMNG: 1293167  ITIS: 43054  NCBI: 49674  NZOR: d2be9708-586f-49d7-a1af-a642a87c57fd  Open Tree of Life: 76108  PLANTS: TRILL  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:24857-1  Tropicos: 40018528  VASCAN: 1785  WFO: wfo-4000039193
Frans G. Bengtsson

Frans G. Bengtsson
Frans Gunnar Bengtsson (4. lokakuuta 1894 Rössjöholm, Ängelholm, Ruotsi – 19. joulukuuta 1954 Ruotsi) oli ruotsalainen prosaisti ja runoilija.
Orm Punainen on Bengtssonin modernisoima viikinkitarina, joka on ollut suosittu ilmestymisestään, 1940-luvulta, lähtien. Vuonna 2005 suomeksi julkaistu kokoomateos sisältää kaksi aiemmin julkaistua teosta Länsireittien merenkulkijoita ja Kotona ja idän retkillä. Teos on käännetty useille kielille.
Palkinnot ja tunnustukset

De Nion suuri palkinto 1945
Teokset > Suomennetut teokset

Orm Punainen - länsireittien merenkulkijoita (Otava 1942) (Röde Orm. Sjöfarare i västerled, 1941)
Orm Punainen kotona ja idän retkillä (Otava 1946) (Röde Orm. Hemma och i österled, 1946)
Orm Punainen.  ((Röde Orm: Sjöfarare i västerled, 1941; Röde Orm. Hemma och i österled, 1946.) Suom. Emerik Olsoni. Suomennoksen tarkistanut ja selityksin varustanut Jaakko Anhava. Seitsentähdet)  Otava, 2005.  ISBN 951-1-18043-6
Teokset > Novellit

Ensimmäinen käyntini valokuvaajalla, kokoelmissa:
Aarteiden kirja 10: Kun he olivat pieniä, Helsinki: WSOY 1960
Aikamme lukemisto 6, Helsinki: WSOY 1979 ISBN 951-0-07934-0
Miehisen avio-onnen tutkistelua, antologiassa: Maailman hymy: kokoelma maailmankirjallisuuden etevintä huumoria, toim.  Kaarlo Marjanen ja Ensio Rislakki, Kuopio: Kivi 1947
Miten joulua juotiin kuningas Harald Sinihampaan hovissa, antologiassa: Sitä joulua en unohda, Otava 1979 ISBN 951-1-05521-6
Ormin ja Sigtryggin kaksintaistelu, antologiassa: Piirakkasota: valikoima huumoria, toim. Veikko Huovinen, Veijo Meri, Helsinki: Weilin + Göös 1964
Teokset > Suomentamattomia teoksia

| --- | --- |
 Breven till Tristan (1985)  De långhåriga merovingerna (1933)  Den lustgård som jag minns (1955)  Dikter (1950)  Folk som sjöng, och andra essäer (1955)  Fyra texter om liv och läsning (1991)  För nöjes skull (1947)  Inför kvinnan ställd (1964)  Karl XII:s levnad (1935–36)  Konsten att läsa (1960) :  Legenden om Babel (1925)  Litteratörer och militärer (1929)  Lycklig resa (1960)  Samlade skrifter (1950–55)  Silversköldarna (1931)  Sällskap för en eremit (1939)  Tankar i gröngräset (1953)  Tärningskast (1923)  Äreräddning för Campeadoren (1986)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Frans G. Bengtsson Wikimedia Commonsissa
Frans G. Bengtsson -kotisivu, Maria Sundin kirjoittama tietopaketti kirjailijasta. (ruotsiksi)
Kynäilijöitä, sotilaita, lohikäärmelaivoja, kattava artikkeli Frans G. Bengtssonista
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI 2  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Tšekki  Kreikka  Alankomaat  Puola  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii 
Henkilöt:  DDB 
Muut:  IdRef
Konseptismi

Konseptismi on espanjalainen 1600-luvun kirjallisuuden barokkityyli, jonka keskeisiä edustajia ovat Baltasar Gracián y Morales (1601–1658), Lope de Vega (1562–1635) ja Francisco de Quevedo (1580–1645). Gracián oli oppinut jesuiitta ja esseisti, jonka tunnetuimpia teoksia ovat Agudeza y arte de ingenio (1642), Oráculo manual y Arte de prudéncia (1647, Viisauden käsikirja) ja El criticón (1651–1657). Gracian kehotti kirjailijoita viljelemään retorisia lausemuotoja, yllättäviä vastakohtia, metaforia ja sanaleikkejä. Ennen kaikkea hän suosi laajennettua metaforaa (concepto), jossa abstraktia asiaa kuvataan konkreettisen analogian avulla.
Suuntauksen ominaispiirteitä ovat sisällön liiallinen hienostuneisuus ja tarkoituksellinen vaikeaselkoisuus.
Komaritši

| Komaritši (Комаричи) |
| --- | --- |
 Brjanskin alue Venäjällä, alla taajaman sijainti alueella
 Komaritši
 Koordinaatit: 52.4191°N, 34.7843°E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Brjanskin alue
Väkiluku (2010)  ():  7 686
Postinumero:  242400
Suuntanumero(t):  +7 48355
 
 adminkom.ru 
 Komaritšin piirin sivusto 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Komaritši (ven. Комаричи) on kaupunkityyppinen taajama ja samannimisen piirin hallintokeskus Venäjän Brjanskin alueella, 106 kilometriä Brjanskista etelään. Taajamassa on rautatieasema.  Vuonna 2010 taajaman muodostamassa kaupunkikunnassa asui 7 686 ja koko Komaritšin piirissä 18 064 henkeä.
Komaritšin piirin vaakuna
Komaritšin taajamassa on toiminut vaatetehdas, sekä sokerin, voin, juustoa, hedelmien tuotantolaitos ja lihanjalostamo.
Asukasluvun kehitys

Oheinen taulukko kuvaa kaupunkimaisen taajaman väkiluvun kehitystä.
| Vuosi | 1959 | 1970 | 1979 | 1989 | 2002 | 2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Väkiluku | &&&&&&&&&&&05384.&&&&005 384 | &&&&&&&&&&&06591.&&&&006 591 | &&&&&&&&&&&07495.&&&&007 495 | &&&&&&&&&&&08053.&&&&008 053 | &&&&&&&&&&&07234.&&&&007 234 | &&&&&&&&&&&07686.&&&&007 686 |
Aiheesta muualla

Taajamaan ja piiriin keskittynyt sivusto (venäjäksi) (komarichi.ru)
Komaritšin piirissä ilmestyvän lehden sivusto (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (verniy-put.ru)
Bensaa suonissa

| Bensaa suonissa> Bensin i blodet   Rally (Gas in the Veins) |
| --- | --- |
 Lyhennetyn DVD-julkaisun kansikuva (2004).
Ohjaaja:  Risto Jarva
Käsikirjoittaja:  Peter von Bagh   Kullervo Kukkasjärvi   Heikki Parkkonen   Jukka Mannerkorpi   Antti Peippo   Risto Jarva
Tuottaja:  Risto Jarva
Säveltäjä:  M. A. Numminen   Rauli Somerjoki
Kuvaaja:  Antti Peippo
Leikkaaja:  Risto Jarva
Lavastaja:  Risto Jarva   Antti Peippo
Pääosat:  Pertti Melasniemi   Lilga Kovanko   Ulf Törnroth   Jorma Pulkkinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Tuotantoyhtiö:  Filminor Oy   FJ-Filmi Oy
Ensi-ilta:   18. syyskuuta 1970    15. maaliskuuta 1972
Kesto:  97 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Budjetti:  286 000 mk
Katsojat:  105 217
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Bensaa suonissa on Risto Jarvan ohjaama, kilpa-autoilun maailmaa ja autokulttuuria kriittiseen sävyyn tarkasteleva elokuva vuodelta 1970. Tunnetuksi on tullut myös elokuvan musiikkiin sisältyvä, Rauli ”Badding” Somerjoen laulama samanniminen musiikkikappale. Elokuvaa kuvattiin Keimolan moottoristadionilla sekä muualla Helsingin maalaiskunnassa, Jyväskylässä, Helsingissä, Espoossa, Sipoossa, Rovaniemellä, Inarissa ja Kittilässä. Risto Jarva voitti parhaan ohjauksen Jussi-palkinnon.
Finnkino Video julkaisi elokuvan VHS-kasettina vuonna 1991 ja Kirjastopalvelu uudestaan seuraavana vuonna. Finnkino julkaisi elokuvan DVD:nä vuonna 2004.
Juoni

Lasse  ja Marja ovat rallia harrastava pariskunta. Tapsa taas on nuori automekaanikko, joka haluaisi ajaa kilpaa ralliautolla. Tapsa ystävystyy pariskunnan kanssa ja hänen kykynsä ajaa lujaa tulee huomatuksi. Hänestä tulee Lassen hyvä kaveri, mutta samalla hän alkaa tuntea seksuaalista vetoa Marjaan.
Päätarinan rinnalla elokuvassa esitetään Jean-Luc Godardin tyylisiä dokumentaarisia tietoiskuja, jotka kertovat miten autoilun kehittyminen on vaikuttanut maailmantilanteeseen. Tietoiskujen lisäksi elokuvassa esitetään aitoja katkelmia mm. Jyväskylän Suurajoista, joissa esiintyvät Markku Alén, Hannu Mikkola, Timo Mäkinen ja muut aikansa suuret rallinimet. — Elokuvan DVD-julkaisusta puuttuvat useimmat tietoiskut.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Pertti Melasniemi  | … |  automekaanikko Tapio Repo, "Tapsa"   |
|  Lilga Kovanko  | … |  hammaslääkäri Marja Roos, o.s. Klein   |
|  Ulf Törnroth  | … |  myyntipäällikkö Lasse Roos   |
|  Jorma Pulkkinen  | … |  kakkoskuski Kustaa Keto / ralliselostajan ääni   |
|  Perttu Näsänen  | … |  Mölli   |
|  Kaj Rainer  | … |  lihatehtailija Adolf Klein   |
|  Matti Ollila  | … |  Ville   |
|  Timo Linnasalo  | … |  kertoja / haastattelijan ääni   |
|  Timo Mäkinen  | … |  ralliautoilija   |
|  Pekka Keskitalo  | … |  ralliautoilija   |
|  Hannu Mikkola  | … |  ralliautoilija   |
|  Sirkka Räike  | … |  kartanlukija Liisa Salo   |
|  Jorma Lusenius  | … |  ralliautoilija   |
|  Simo Lampinen  | … |  ralliautoilija   |
|  Klaus Sohlberg  | … |  ralliautoilija   |
|  Milja Ahola  | … |  tyttö maalipaikalla / tyttö poikien kämpässä   |
|  Orvo Himanen  | … |  mies maalipaikalla   |
|  Antti Peippo  | … |  uutiskuvaaja   |
|  Pauli Ervi  | … |  ralliautoilija   |
|  Matti Kuortti  | … |  syrjäytynyt mies kadulla / autonkääntämisjakson miehen ääni  (jälkiäänitysääni)    |
|  Elina Salo  | … |  baariapulainen   |
|  Heikki Huttunen  | … |  juhlija poikien kämpässä   |
|  Pirjo Jääskeläinen  | … |  juhlija poikien kämpässä   |
|  Marja-Leena Kylä-Utsuri  | … |  juhlija poikien kämpässä   |
|  Françoise Radet  | … |  juhlija poikien kämpässä   |
|  Bill Stone  | … |  ralliautoilija   |
|  Hans Laine  | … |  ralliautoilija   |
|  Jukka Mannerkorpi  | … |  haastattelijan ääni   |
|  Seija Tyni  | … |  ralliautoilija   |
|  Allan Wallenius  | … |  tallipäällikkö   |
|  Hannu Kulovesi  | … |  ralliautoilija   |
|  Marja Hirs  | … |  ralliautoilija   |
|  Tapio Raunio  | … |  ralliautoilija   |
|  Risto Jarva  | … |  lehtikuvaaja   |
|  Risto Suonio  | … |  ralliautoilija   |
|  Jyrki Ahava  | … |  ralliautoilija   |
|  Juhani Laherva  | … |  ralliautoilija   |
|  Anssi Blomstedt  | … |  autonkääntämisjakson miehen ääni / lehtikuvaajan ääni  (jälkiäänitysääni)    |
|  Juhani Jotuni  | … |  autonkääntämisjakson miehen ääni  (jälkiäänitysääni)    |
Musiikki

Musiikin elokuvaan sävelsi Rauli Badding Somerjoki, jolle M. A. Numminen delegoi saamansa sävellystehtävän. Sanat lauluihin kirjoitti Jarkko Laine. Sittemmin Somerjoen laulamasta ja säveltämästä nimikkokappaleesta "Bensaa suonissa" tuli eräs hänen tunnetuimmista esityksistään.
Televisioesitykset

| Päivämäärä | Kanava | Katsojamäärä |
| --- | --- | --- |
| 12.9.1975 | TV1 | 1 240 000 |
| 26.6.1981 | MTV1 | 820 000 |
| 19.8.2000 | MTV3 |  |
| 23.12.2001 | Subtv |  |
| 24.8.2008 | MTV3 |  |
| 23.10.2019 | MTV3 |  |
| 10.12.2020 | Sub |  |
Aiheesta muualla

Bensaa suonissa (1970) Risto Jarva -seura. Viitattu 23.3.2019.
Konserttimestari

Konserttimestari istuu kapellimestarin vasemmalla puolella. Kuvassa Israelin filharmoninen orkesterin konserttimestari Lazar Shuster.
Konserttimestari (saks. Konzertmeister) on sinfoniaorkesterissa ensimmäisten viulujen äänenjohtaja, jonka tehtäviin kuuluu vastata koko jousiston jousituksista, soittaa orkesterikirjallisuuteen sisältyvät viulusoolot sekä toimia soittajien ja kapellimestarin välisenä yhdyssiteenä. Konserttimestari on osaltaan vastuussa esityksistä, ei vain omassa ryhmässään, vaan käytännössä koko jousiston osalta valitsemalla jousitukset ja muut soittotavat sekä olemalla aloitteellinen kaikissa sisääntuloissa. Osoittamansa musiikillisen aloitekykynsä johdosta konserttimestaria voidaan pitää tavallaan koko orkesterin äänenjohtajana.
Alun perin konserttimestari johti konsertteja yhdessä cembalistin kanssa, mutta kapellimestarin osuus konsertin johtajana kävi välttämättömäksi Ranskan suuren vallankumouksen jälkeisinä vuosina musiikin monimutkaistumisen ja orkestereiden suurentumisen vuoksi: orkesterin johtaminen siirtyi kokonaan konserttimestarilta varsinaiselle orkesterinjohtajalle. Tämä entisajan johtava asema heijastuu vieläkin Isossa-Britanniassa, missä konserttimestarilla (engl. leader) on tärkeä asema ja hänen nimensä painetaan ohjelmaan erikseen orkesterin kapellimestarin jälkeen.
Joissakin pienemmissä kokoonpanoissa konserttimestari johtaa edelleen esityksiä. Tällaisia ovat esimerkiksi kamariorkesteri Europa Galante, johtajana viulutaiteilija Fabio Biondi ja Akademie für Alte Musik Berlin.lähde?
Kolmas maailmansota

Kolmannen maailmansodan on usein arveltu olevan ydinsota.
Kolmas maailmansota on hypoteettinen tulevaisuuden maailmansota, jota supervallat käyvät mahdollisesti joukkotuhoasein, kuten ydinasein, biologisin asein tai kemiallisin asein.
Taustaa

Kaksi ensimmäistä maailmansotaa käytiin vuosien 1914 ja 1945 välillä. Toista maailmansotaa seurasi supervaltojen eli Yhdysvaltojen ja Neuvostoliiton vastakkainasettelun aika eli kylmä sota, jonka uskottiin olevan 1900-luvun jälkipuolella suurin maailmanrauhaa uhkaava tapahtuma. Kylmän sodan pelättiin usein kärjistyvän lähes koko ihmiskunnan tuhoutumiseen tai sivilisaation romahtamiseen. Toisaalta keskusteltiin myös mahdollisuudesta, että täydellisen tuhon välttääkseen supervallat saattaisivat pitäytyä yhteenotossaan tavanomaisten aseiden käytössä.
Toisen maailmansodan jälkeen on koettu useita tilanteita, joissa on ollut ydinsodan syttymisen vaara suurvaltojen välille. Kuuban ohjuskriisin yhteydessä vuonna 1962 kolmannen maailmansodan uhkaa pidettiin todellisena. Vääriä hälytyksiä ydinhyökkäyksestä on annettu yli 20 kertaa, ja ne ovat joskus johtaneet ydinasevastaiskun valmisteluun Yhdysvaltain tai Neuvostoliiton/Venäjän puolella. Väärän hälytyksen syynä on ollut inhimillinen tai tekninen virhe.
Kylmän sodan päätyttyä 1990-luvun taitteessa kolmannen maailmansodan uhkan katsottiin vähentyneen. Maailmanpoliittinen tilanne on 2010-luvulla jälleen kiristynyt. Uudeksi suurvallaksi on noussut Kiina, jonka suhteet Yhdysvaltoihin ovat kylmentyneet. Tämä on johtanut asevarustelun kiihtymiseen ja uusiin maailmansotaspekulaatioihin.
Skenaarioita

Tähänastisista maailmansodista toinen alkoi tarkoituksellisesti ja toinen kriisistä, joka muuttui hallitsemattomaksi. Time-lehden mukaan kolmas maailmansotakin voisi alkaa joko jostain yksittäisestä kahden sotalaivan välisestä kohtaamisesta, tai se voisi eskaloitua hitaasti. Sota voisi ulottua myös kybersodankäyntiin ja avaruussodankäyntiin, ja siinä voitaisiin käyttää uudenlaisia ja edistyneitä teknologioita, kuten tekoälyä ja sotarobotteja.
Kun fyysikko Albert Einsteinilta kysyttiin, millä aseilla kolmas maailmansota käydään, hän vastasi ettei ole varma, mutta sanoi neljännen maailmansodan käytävän kepeillä ja kivillä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolmas maailmansota Wikimedia Commonsissa
Belaruskaja tšyhunka

| Belaruskaja tšyhunka> Valko-Venäjän rautatiet.Belorusskaja železnaja doroga |
| --- | --- |

Perustiedot
 Valko-Venäjän rataverkko. Värit kuvaavat Valko-Venäjän alueellisten tytäryhtiöiden vastuualueita.
Valtio:  Valko-Venäjä
Kotipaikka:  Minsk
Osoite:  Ul. Lenina 17, Minsk 220030, Valko-Venäjä
Kotisivu
Belaruskaja tšyhunka eli Valko-Venäjän rautatiet (valkoven.  Беларуская чыгунка, БЧ, ven.  Белорусская железная дорога, Belorusskaja železnaja doroga, БЖД) on Valko-Venäjän kansallinen rautatieyhtiö. Se toimii Valko-Venäjän liikenne- ja viestintäministeriön alaisuudessa ja on julkinen valtionyhtiö. Tämän suuren valtionkorporaation alaisuuteen kuuluu kuusi alueellista divisioonaa, 32 erilaista juridista osaorganisaatiota ja kolme myyntikanavaa tai edustajaa.