stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jussi Tunturi

Jussi Tunturi (s. 24. elokuuta 1944 Karkkila) on suomalainen juristi ja Yleisradion entinen hallintojohtaja, joka palveli yhtiössä 1969–2007 yhteensä 38 vuoden ajan.
Karkkilassa syntynyt Jussi Tunturi pääsi ylioppilaaksi 1963 ja valmistui 1969 oikeustieteen kandidaatiksi Helsingin yliopistosta. Hän oli jonkin aikaa Kansallis-Osake-Pankin palveluksessa, kunnes siirtyi Eino S. Revon pääjohtajakauden loppuvaiheissa Ylen johtokunnan ja hallintoneuvoston sihteeriksi. Sittemmin hän työskenteli Yleisradiossa pääsihteerinä, apulaisjohtajana, kansliapäällikkönä, kansliajohtajana ja maaliskuusta 1994 alkaen hallintojohtajana.
Tunturi on vuodesta 1991 ollut naimisissa näyttelijä Titta Jokisen kanssa.
Jämsän jäähalli

| Jämsän jäähalli> Rakennuksen tiedot |
| --- | --- |
Sijainti:  Paununkatu 1, 42100 Jämsä
Avattu:  1994
Omistaja:  Jämsän kaupunki
Käyttäjät
 Kaukalopallo:   Duo 96   Jääkiekko:   Jämsän Kiekko-Sudet  Jokilaakson Lätkä-Sudet 
Katsojakapasiteetti
 1000, joista 700 istumapaikkoja 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Jämsän jäähalli (tunnetaan myös nimellä Jämsänjokilaakson jäähalli) on vuonna 1994 valmistunut jäähalli Jämsässä. Hallin katsojakapasiteetti on 1000 ja näistä 700 on istumapaikkoja. Jämsän jäähallia kotihallinaan käyttävät kaukalopalloseura Duo 96, sekä jääkiekkoseura Jämsänkosken Ilves. Duo Jämsä pelasi kaukalopalloa miesten pääsarjassa. Kaukalopallossa silloinen yleisöennätys Duon ja Lieksan Innon välisessä ottelussa 15. maaliskuuta, jolloin katsojia oli 202. Ensimmäisellä liigakaudella ennätys kuitenkin rikottiin. 8. helmikuuta 2009 RB-Oulun vierailua oli seuraamassa 315 katsojaa.
Jämsän jäähallissa pelatussa hyväntenväisyysottelussa. K-market vilja allstars vs Miki Salmio allstars oli katsojia 880. Tämä lienee ennätysyleisö. Ottelussa nähtiin pelaajia Liigasta, Mestiksestä, Naisten liigasta, Naisten Elitserien:stä, Vanhoja legendoja ja tulevia tähtiä useista sarjoista.
Aiheesta muualla

Hallin kotisivut
Kaartinjääkäri

Kaartinjääkäri on Kaartin Jääkärirykmentissä käytössä oleva sotamiehen arvo. Kaartinjääkäreitä koulutetaan rakennetun alueen taisteluun (ennen asutuskeskustaistelu) ja mm. tasavallan
presidentin paraateja varten. Osa varusmiehistä koulutetaan sotilaspoliiseiksi Kaartin pataljoonassa. Osa taas kaupunkijääkäripataljoonan tehtäviin Uudenmaan jääkäripataljoonassa. Lisäksi Urheilukoulu kouluttaa huippu-urheilijoista tiedustelu joukkoja.
Jorel Decker

J-Dog Rock Am Ring -festivaaleilla vuonna 2015.
J-Dog (oik. Jorel Decker; s. 1. toukokuuta 1984, Los Angeles, Kalifornia) on yhdysvaltalainen artisti ja lauluntekijä. Hänet tunnetaan parhaiten rapcore-yhtye Hollywood Undeadista, jonka hän myös perusti yhdessä Aron ”Deuce” Erlichmanin kanssa.
Ura

Vuonna 2005 J-Dog, Deuce ja heidän ystävänsä Jeff Phillips julkaisivat Myspace-sivuillaan kappaleen ”The Kids”, joka sai positiivisen vastaanoton. Suosion johdosta syntyi yhtye Hollywood Undead, jossa esiintyi alkuperäisjäsenten lisäksi heidän ystävänsä George ”Johnny 3 Tears” Ragan, Jordon ”Charlie Scene” Terrell, Dylan ”Funny Man” Alvarez, ja Matthew ”Da Kurlzz” Busek. Jeff Phillips kuitenkin lähti bändistä ennen yhtyeen ensimmäisen studioalbumin Swan Songs (2008) julkaisua.
Hollywood Undead ilmoitti vuonna 2010, että Deuce on jättänyt yhtyeen erimielisyyksien takia. Hänen tilalleen tuli Daniel ”Danny” Murillo, jonka jälkeen yhtye alkoi työstämään seuraavaa albumia American Tragedy, joka ilmestyi lopulta huhtikuussa 2011. Sen jälkeen yhtyeeltä on ilmestynyt vielä kolme albumia: Notes from the Underground (2013), Day of the Dead (2015) ja Five (2017).
Muiden bändin jäsenten tavoin J-Dog laulaa bändissä, mutta hän soittaa myös kitaraa, bassoa, koskettimia ja syntetisaattoria hoitaen näin suurimman osan bändin instrumenteista. Hän osaa soittaa myös rumpuja, mutta Hollywood Undeadissa rumpuja soittaa Da Kurlzz.
Ura > Maski

Hollywood Undeadin jäsenet ovat tunnettuja naamareistaan, jotka vaihtuvat aina uusien albumeiden mukana. J-Dogin maski on ollut tähän asti valkoinen, mutta Day of the Dead -albumin ilmestyttyä se on enemmänkin beige. Maskin tunnusmerkkeinä ovat pysyneet dollarin seteli tai merkki suun kohdalla, sekä silmistä vuotava veri.
Yksityiselämä

J-Dog meni vuonna 2015 kihloihin pitkäaikaisen tyttöystävänsä Vanessa Jamesin kanssa.
Hänellä on kolme elossa olevaa nuorempaa sisarusta: Daniella, Tyler ja Michael. Perheen viides sisar Evan teki itsemurhan, jonka jälkeen J-Dog kirjoitti yhdessä Deucen kanssa kappaleen ”The Loss”.
Jørgen Jørgensen (1891–1963)

| Jørgen Jørgensen> Tanskan liikenneministeri |
| --- | --- |
 Erik Eriksenin hallitus 30. huhtikuuta 1952 – 30. syyskuuta 1953  
Edeltäjä:  Victor Larsen
Seuraaja:  Carl Petersen
Kansanedustaja
 1950–1963 (Kansankäräjät) 1939–1950 (Maakäräjät)  
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. kesäkuuta 1891 Ullerup, Tanska
Kuollut: 5. heinäkuuta 1963 (72 vuotta)
Ammatti:  poliitikko
Tiedot
Puolue:  Konservatiivinen kansanpuolue
Jørgen Jørgensen (7. kesäkuuta 1891 Ullerup – 5. heinäkuuta 1963) oli tanskalainen konservatiivisen kansanpuolueen poliitikko, joka oli kansanedustaja vuosina 1939–1963 ja toimi Tanskan liikenne- ja viestintäministerinä 1952–1953.
Jäähuntu

Jäähuntu toimii kallion luonnollisena jatkeena Tuomaansillan kupeessa
Jäähuntu (1999) on Leena Valkeapään (o.s. Ikonen) ympäristötaideteos Turussa Helsinginkadulla lähellä Tuomaansiltaa. Teos on valmistettu paikan päällä. Sen päämateriaaleina ovat luonnon kallio, sen jatkeeksi rakennettu ruostumaton teräsverkko ja pimeällä korostuva kohdevalaistus.
Jäähuntu on osa Pro Cultura -säätiön ympäristötaideprojektia, jonka muita teoksia ovat olleet esimerkiksi Posankka, Gaian silmä ja Ajan virta. Teos ilmentää uutta ajattelua Turussa: Helsinginkatu on ensimmäinen kohde, jossa osa rakentamiskustannuksista on varattu taiteen hankkimiseen ja jossa on sovellettu käytäntöön prosenttiperiaatetta ympäristön suunnittelussa.
Jussi Tupamäki

Jussi Tupamäki (s. 30. marraskuuta 1977 Pori) on suomalainen jääkiekkovalmentaja, joka on toiminut muun muassa Viron jääkiekkomaajoukkueen päävalmentaja. Nykyisin hän on KeuPa HT:n toimitusjohtaja. Viron joukkueen päävalmentajana hän toimi kaudesta 2014–2015 kauteen 2022–2023. Viron miesten maajoukkueen lisäksi Tupamäki on valmentanut myös alle 20-vuotiaiden ja alle 18-vuotiaiden maajoukkueita Virossa.
Kaudella 2020–2021 hän työskenteli JyP:n apuvalmentajana Liigassa. Kaudella 2022–2023 Tupamäki toimi myös Naisten liigassa Team Kuortaneen apuvalmentajana ja alkukaudella italialaisen Sterzing/Vipiteno-joukkueen päävalmentajana kansainvälisessä Alps Hockey League -sarjassa. Kaudella 2022–2023 hän työskenteli päävalmentajana sarjassa pelaavassa EC Bregenzerwald -seurassa. Kaudella 2023–2024 Tupamäki oli EC Bregenzerwaldin pelaajakehityksen johtaja ja urheilutoimenjohtaja.
Suomalaista jääkiekko-osaamista arvostetaan Virossa suuresti, ja Tupamäki on kouluttanut Virossa myös valmentajia. Tupamäki on tehnyt kehitystyötä virolaisen jääkiekkokulttuurin eteen, ja hän myös puhuu viron kieltä. Jo puolen vuoden Virossa olon jälkeen Tupamäki vastaili monien hämmästykseksi tiedotusvälineiden kysymyksiin sujuvalla virolla. Hän on todennut, että pitää viron kielitaitoa myös arvostuksen osoituksena, jolla hän näyttää ottavansa työnsä tosissaan.
Janne (palkinto)

Janne oli Suomen Ääni- ja kuvatallennetuottajien (myöhemmin Musiikkituottajat - IFPI Finland) jakama klasissen musiikin palkinto, jota jaettiin vuosina 1992−1994 ja 1997−2002. Vuonna 2006 palkinto korvattiin Emma-gaalassa Vuoden klassisen musiikin Emma-palkinnolla. Palkintojensaajat valitsi järjestön kutsuma klassisen musiikin asiantuntijaraati.
Palkintokilpailussa oli kahdesta kolmeen kategoriaa, jotka vaihtuivat lähes joka vuosi. Vuosien saatossa jaetut palkinnot olivat kuoromusiikki, lalumusiikki, oopperamusiikki, orkesterimusiikki, soolomusiikki, vanha musiikki, soolo- ja kamarimusiikki,  soitin- ja kamarimusiikki, orkesteri- ja konserttimusiikki sekä vokaali- ja kuoromusiikki. Eniten jaettiin orkesterimusiikin Janneja, joita jaettiin 7.
Eniten Janneja voittanut on sellisti Anssi Karttunen, joka voitti kolme Jannea.
Voittajat > 1992

| --- | --- |
Oopperamusiikki: Erik Bergman: Det sjungande trädet Suomen kansallisooppera, johtaja Ulf Söderblom
Orkesterimusiikki: Väinö Raitio: Orkesteriteoksia Radion sinfoniaorkesteri, johtaja Jukka-Pekka Saraste
Soitin- ja kamarimusiikki: Haydn: Huilutrioja Tuija Hakkila, Mikael Helasvuo, Anssi Karttunen
Voittajat > 1993

| --- | --- |
Orkesterimusiikki: Kaija Saariaho: Du christal…à la fumée, Nymphea Los Angeles Philharmonic, kapellimestari Esa-Pekka Salonen Kronos Quartet
Soolo- ja kamarimusiikki: Alfred Schnittke: Sonaatteja viululle ja pianolle Mark Lubotsky, viulu Ralf Gothoni, piano
Voittajat > 1994

| --- | --- |
Orkesterimusiikki: Trumpet Concertos Jouko Harjanne, trumpetti Radion sinfoniaorkesteri, johtaja Jukka-Pekka Saraste
Kamarimusiikki: Marin Marais: Trang (Suitte d’un goût étranger) Continuo Group of Battalia, Markku Luolajan-Mikkola, gamba
Soolomusiikki: Modern Finnish Solo Violin Kaija Saarikettu, viulu
Voittajat > 1997

| --- | --- |
Orkesterimusiikki: Ernest Pingoud: Orkesteriteoksia Radion Sinfoniaorkesteri, kapellimestari Sakari Oramo
Kamarimusiikki: Italian Early Baroque Continuo Group of Battalia
Nykymusiikki: Kaija Saariaho: Private Gardens Dawn Upshaw, Anssi Karttunen, Camilla Hoitenga, Florent Jodelet
Voittajat > 1998

| --- | --- |
Orkesterimusiikki: Jean Sibelius: Karelia-musiikki, täydentänyt Jouni Kaipainen, Sanomalehdistön päivien musiikki Tampereen kaupunginorkesteri, kapellimestari Tuomas Ollila
Kamarimusiikki: Inner Voices - Sibelius ja Grieg: Jousikvartetot Uusi Helsinki Kvartetti
Kuoromusiikki: Rautavaara: Vigilia Jyrki Korhonen, Topi Lehtipuu, Pia Freund, Lilli Paasikivi ja Petteri Salomaa Radion kamarikuoro, kuoronjohtaja Timo Nuoranne
Voittajat > 1999

| --- | --- |
Orkesterimusiikki: Nordgren Concertos Marko Ylönen, John-Edward Kelly, Sören Hermansson Keski-Pohjanmaan Kamariorkesteri, kapellimestari Juha Kangas
Soolomusiikki: Frivolous Harpsichord Jukka Tiensuu, cembalo
Kuoromusiikki: Homages to Bach: Brahmsin ja Regerin motetteja Tapiolan Kamarikuoro, kuoronjohtaja Juha Kuivanen
Voittajat > 2000

| --- | --- |
Vokaali- ja kuoromusiikki: Kaija Saariaho: From the Grammar of Dreams Anu Komsi, sopraano Avanti! -orkesteri, kapellimestari Hannu Lintu
Soolomusiikki: Visions Finnish Organ Works Kalevi Kiviniemi
Orkesteri- ja konserttimusiikki: Einar Englund: Sellokonsertto, 6. sinfonia Jan-Erik Gustafsson, sello Tampereen kaupunginorkesteri, kapellimestari Eri Klas
Voittajat > 2001

| --- | --- |
Orkesterimusiikki: Johannes Brahms: Sinfoniat nro 1-4 Euroopan kamariorkesteri, kapellimestari Paavo Berglund
Vanha musiikki: The Classical Age in Finland: Erik Ferling, Thomas Byström, Erik Tulindberg Kreeta-Maria Kentala, viulu Hermann Wallén, baritoni Kuudennen kerroksen orkesteri, kapellimestari Jukka Rautasalo
Kuoromusiikki: Jaakko Mäntyjärvi: Salvat 1701 Tapiolan Kamarikuoro, kuoronjohtaja Hannu Norjanen
Voittajat > 2002

| --- | --- |
Laulumusiikki: Richard Strauss: Orkesterisäestyksellisiä lauluja, Vier letzte Lieder Soile Isokoski, sopraano Berliinin radion sinfoniaorkesteri, johtaja Marek Janowski
Kamarimusiikki: Kimmo Hakola: Klarinettikvintetto, loco, Capriole Kari Kriikku, klarinetti Anssi Karttunen, sello Avanti! -orkesteri
Soolomusiikki: Schubert-Liszt: Liedejä pianosovituksina Risto Lauriala, piano
Juan Miguel Echevarría

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Juan Miguel Echevarría vuonna 2017. |  Juan Miguel Echevarría vuonna 2017. |  Juan Miguel Echevarría vuonna 2017. |  |
Maa:  Kuuba
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | pituushyppy |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Doha 2019 | pituushyppy |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Birmingham 2018 | pituushyppy |  |
| Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  | Pan-Amerikan kisat  |  |
|  Kultaa | Lima 2019 | pituushyppy |  |
Juan Miguel Echevarría (s. 11. elokuuta 1998) on kuubalainen yleisurheilija, jonka päälaji on pituushyppy.
Echevarría oli neljäs  alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2015 tuloksella 769 ja viides alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2016 tuloksella 778. Lontoon MM-kilpailuissa 2017 Echevarría karsiutui loppukilpailusta tuloksella 786.
Echevarría voitti kultaa Birminghamin MM-hallikilpailuissa 2018 tuloksella 846 ja Pan-Amerikan kisoissa Limassa 2019 tuloksella 827. Vuoden 2019 Dohan MM-kilpailuissa hän sai pronssia tuloksella 834.
Echevarría saavutti vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa hopeaa tuloksella 841.
Henkilökohtaiset ennätykset

Echevarría on hypännyt tilastokelvottomassa myötätuulessa 883 (+2,1 m/s Tukholmassa 10. kesäkuuta 2018) ja 892 (+3,3 m/s Havannassa 10. maaliskuuta 2019)
Juan Miguel Mercado

Mercado vuoden 2006 Ranskan ympäriajossa.
Juan Miguel Mercado Martín (s. 7. heinäkuuta 1978 Armilla Granadan maakunta, Espanja) on espanjalainen maantiepyöräilijä, joka kilpaili ammattilaisena vuosina 1998–2007.
Hän aloitti uransa Vitalicio Seguros -tallissa vuonna 1998 ja jatkoi tallissa kolmen vuoden ajan. Vuosina 2001–2003 Mercado ajoi iBanesto.com-tallissa. Ensimmäisen merkittävän voittonsa hän saavutti ottamalla etappivoiton vuoden 2001 Espanjan ympäriajossa. Vuonna 2003 hän voitti etapin Dauphiné Libéré -kilpailussa. Kaudella 2004 hän kilpaili Quick Step-Davitamon -tallissa ja voitti vuoden 2004 Ranskan ympäriajon 18. etapin. Kaudeksi 2005 talli vaihtoi nimekseen Quick Step-Innergetic ja Mercado voitti Itävallan ympäriajon. Vuosina 2006–2007 hän ajoi Agritubel-tallissa ja voitti 2006 Ranskan ympäriajon 10. etapin.
Saavutukset

Ranskan ympäriajo:
2004 voitto etapilla 18
2006 voitto etapilla 10
Espanjan ympäriajo:
2001 kokonaiskilpailussa viides, voitto etapilla 5, kolmas etapeilla 8 ja 11
2003 toinen etapilla 16
2005 kokonaiskilpailussa kymmenes
Dauphiné Libéré:
2003 kokonaiskilpailussa kuudes, nuorten kilpailun ja etapin 6 voitto
2004 kokonaiskilpailussa viides
Setmana Catalana: 2002 kokonaiskilpailun voitto
Burgosin ympäriajo: 2001 kokonaiskilpailun ja etapin 2 voitto
Itävallan ympäriajo: 2005 kokonaiskilpailun ja etapin 2 voitto
Giro del Trentino: 2004 voitto etapilla 3
Vuelta Asturias: 2003 kokonaiskilpailussa toinen
Vuelta a Castilla y León: 2002 kokonaiskilpailun ja etapin 4 voitto
Volta ao Alentejo: 2001 voitto etapilla 3
Portugalin ympäriajo:
2000 nuorten kilpailun voitto
2001 kokonaiskilpailussa kolmas
Volta a Galega: 2000 kokonaiskilpailussa kolmas, mäkikilpailun voitto
Juuan Palloseura

Juuan Palloseura (lyhenne JuPS) on Juuan kunnan alueella toimiva palloiluseura. Seura on perustettu vuonna 1957, kun vuosikymmenen alusta lähtien jalkapallotoiminnassa mukana olleet aktiivit halusivat irrottautua Juuan Jänteestä omaksi itsenäiseksi seuraksi. Perustamisestaan lähtien seura on ollut Suomen Palloliiton Joensuun piirin jäsen ja kuuluu nykyisin Itä-Suomen piirin jäsenistöön. Jalkapallo on ollut mukana toiminnassa alusta lähtien ja jääkiekko 1960-luvulta lähtien. Jalkapallossa seuran edustusjoukkue pelaa Vitosessa ja on parhaimmillaan pelannut Kakkosessa kaudella 1996. Jääkiekossa seura on parhaimmillaan pelannut III-divisioonaa.
Aiheesta muualla

Seuran kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Jämijärven työväentalo

| Jämijärven työväentalo Torppa |
| --- | --- |
 Jämijärven työväentalo Torppa vuonna 2022.
Sijainti:  Jämijärvi
Koordinaatit:  61°49.27′N, 22°42.63′E
Valmistumisvuosi:  1907
Omistaja:  Jämijärven työväenyhdistys ry.
Runkorakenne:  puurunko
Julkisivumateriaali:  lauta
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jämijärven työväentalo Torppa sijaitsee Jämijärvellä. Jämijärven työväenyhdistys perustettiin vuonna 1906. Talo rakennettiin vuonna 1907, ja sen omistaa Jämijärven työväenyhdistys ry.
Rakennus

Talo on rakennettu vuonna 1907. Talossa on ravintola, keittiö ja wc-tilat. Tanssi-, juhla- ja kokoustilat on 240 hengelle. Taloa on vuosien varrella laajennettu ja korjattu useaan kertaan. Viimeksi talo on uusittu vuonna 1988.
Talon käyttö

Torppa on Jämijärven työväenyhdistyksen käytössä. Tiloja vuokrataan myös ulkopuolille. Tilat soveltuvat sekä kesä- että talvikäyttöön erilaisiin perhejuhliin, häihin, myyjäisiin, tansseihin, huutokauppoihin ja huonekalumyyntiin.
Jussy

Jussy voi tarkoittaa useita paikkakuntia:
Jussy (Sveitsi), kunta Geneven kantonissa Sveitsissä
Jussy (Moselle), Mosellen departementissa Ranskassa
Jussy (Yonne), Yonnen departementissa Ranskassa
Jussy (Aisne), Aisnen departementissa Ranskassa
Jussy-Champagne, Cherin departementissa Ranskassa
Jussy-le-Chaudrier, Cherin departementissa Ranskassa
Pers-Jussy, Haute-Savoien departementissa Ranskassa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Jussy”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kagan

Kagan tarkoittaa seuraavia:
Kagan (uzb. Kogon), kaupunki Uzbekistanissa
David Dennis Kagan (s. 1949), yhdysvaltalainen roomalaiskatolinen piispa
Donald Kagan (s. 1932), liettualais-yhdysvaltalainen historioitsija ja professori
Elena Kagan (s. 1960), Yhdysvaltain korkeimman oikeuden tuomari
Oleg Kagan (1946–1990), neuvostoliittolainen viulutaiteilija
Robert Kagan (s. 1958), yhdysvaltalainen historioitsija, politiikan taustavaikuttaja
Susan Kagan, yhdysvaltalainen pianisti, kirjailija ja pedagogi
Kagan on länsiafrikkalainen rumpu.
Juha Jokela

| Juha Jokela |
| --- | --- |
 Juha Jokela Helsingin kirjamessuilla 2012.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Juha Petteri Jokela
Syntynyt: 7. tammikuuta 1970 (ikä 54) Tampere
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  teatteriohjaaja, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja
Puoliso:  Mari Lehtonen
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Juha Petteri Jokela (s. 7. tammikuuta 1970 Tampere) on suomalainen teatteriohjaaja, näytelmäkirjailija ja käsikirjoittaja. Jokela sai jo tunnustusta televisiosarjoistaan, mutta Mobile Horror Teatteri Jurkkaan nosti Jokelan käsikirjoittajana julkisuuteen. Jokelan tehdessä uuden televisiosarjan tai näytelmän verrataan sitä usein Mobile Horroriin.
Jokela pääsi ylioppilaaksi 1989 Tampereen lyseon lukiosta, harjoitti yleisen kirjallisuustieteen ja teatteritieteen opintoja Helsingin yliopistossa 1990–1994 ja on ollut ohjaajaopiskelijana Teatterikorkeakoulussa 1994 eteenpäin.
Jokela asuu Helsingissä ja on naimisissa näyttelijä Mari Lehtosen kanssa. Heillä on kaksi  yhteistä lasta.
Teokset > Näytelmät

Mobile Horror, käsikirjoitus ja kantaesityksen ohjaus, Teatteri Jurkka, 2003
Fundamentalisti, käsikirjoitus ja kantaesityksen ohjaus, Teatteri Jurkka, 2006
Esitystalous, käsikirjoitus ja kantaesityksen ohjaus, Espoon kaupunginteatteri, 2010
Patriarkka, käsikirjoitus ja kantaesityksen ohjaus, Kansallisteatteri, 2012
Esitystalous 2, käsikirjoitus ja kantaesityksen ohjaus, Espoon kaupunginteatteri, 2013
Sumu, Kansallisteatteri, 2016
Esitystalous 3 – Radio, teksti ja ohjaus, Espoon kaupunginteatteri, 2018
Dosentit, käsikirjoitus ja kantaesityksen ohjaus, Kansallisteatteri, 2020
Teokset > Televisiosarjat

Nahkiaiset pääkäsikirjoittaja, 1998
Pulkkinen käsikirjoitus yhdessä Jari Salmen kanssa, 1999–2002
Itse valtiaat pilotti, käsikirjoitus, kuvaus, 2001
Itse valtiaat kiitokset, 2008
Remontti, käsikirjoitus, ohjaus yhdessä Rike Jokelan kanssa, 2003
Firma, käsikirjoitus, ohjaus yhdessä Rike Jokelan kanssa, 2005
Virta, käsikirjoitus yhdessä Rike Jokelan ja Leo Viirteen kanssa, 2010
Kallio, käsikirjoitus yhdessä Tommi Liskin ja Mari Perankosken kanssa, 2010
Teokset > Lyhytelokuvat

Kaste, käsikirjoitus, 1993
Lasinen olkapää, käsikirjoitus ja ohjaus, 1996
Bileet, käsikirjoitus ja ohjaus, 1998
Palkintoja

Pohjoismainen näytelmäkirjailijapalkinto, näytelmästä Fundamentalisti, 2008
Venla-palkinto: Paras komediasarja 1999, Yleisövenla 2000 tv-sarjasta 'Pulkkinen'. Kaikkiaan neljä Venla-palkintoa.
Nelosen kanavakohtainen Venla-kunniakirja, 'Pulkkisen' käsikirjoituksesta yhdessä Jari Salmen kanssa, 2000
2. palkinto YLEn viihdeohjelmakilpailussa, 1993
Tunnustuspalkinto musikaalin 'Saari' libretosta LUSESin musikaalikilpailussa, 1991
Suomi-palkinto, 2013
Koura-palkinto, 2003 ja 2010.
Olavi Veistäjä -palkinto, 2003.
Pohjoismainen draamapalkinto, 2019
Risto Pelkonen - ihmisoikeuspalkinto, Dosentit-näyttämöteoksesta, 2023.
Jorge Amado

| Jorge Amado |
| --- | --- |
 Jorge Amado vuonna 1935.
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. elokuuta 1912 Brasilia
Kuollut: 6. elokuuta 2001 (88 vuotta) Salvador, Bahia, Brasilia
Kansalaisuus:  Brasilia
Ammatti:  toimittaja, kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: portugali 
Tuotannon kieli: portugali
 Nimikirjoitus
Palkinnot
 Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto (1949) Camões-palkinto 
Aiheesta muualla
www.jorgeamado.com.br
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Jorge Leal Amado de Faria (10. elokuuta 1912 Brasilia – 6. elokuuta 2001 Salvador, Brasilia) oli brasilialainen modernistinen kirjailija. Amadon kuuluisimpia romaaneja ovat Gabriela: Kanelia ja neilikkaa (1958), Dona Flor ja hänen kaksi aviomiestään (1966) sekä Ihmeiden markkinat (1969). Hänen teoksiaan on käännetty 30 kielelle ja sovitettu elokuviksi, joista tunnetuin on Dona Flor ja hänen kaksi aviomiestään (1976). Amadon kirjat sijoittuvat enimmäkseen Bahian köyhien mustien ja mulattien joukkoon.
Amado kasvoi kaakaotilalla, kävi jesuiittojen koulua ja opiskeli oikeustiedettä Rio de Janeiron yliopistossa. Kolme hänen varhaisista töistään käsittelee työväen oloja kaakaoviljelmillä.
Amado oli kommunisti, ja hän joutui lähtemään maanpakoon 1941. Hän vietti aikaansa Argentiinassa, Uruguayssa, Ranskassa, Tšekkoslovakiassa ja Neuvostoliitossa, jossa hänelle myönnettiin Stalinin rauhanpalkinto 1951. Amado palasi Brasiliaan 1955 ja lopetti aktiivisen politiikkaan osallistumisen.
Romaanien lisäksi Amadolta on suomennettu satu Kirjava Kissa ja Tytti Pääskynen (1976), jonka Amado kirjoitti maanpaossa Pariisissa yksivuotissyntymäpäivälahjaksi pojalleen. Teos julkaistiin lähes kolmekymmentä vuotta myöhemmin. Se on kuvaus kissan ja pääskysen onnettomasta rakkaudesta. Siitä on sovitettu myös näytelmä.
Suomennetut teokset

Kesytön maa. (Terras do Sem-Fim, 1943). Suomentanut Jyrki Lappi-Seppälä. Kansankulttuuri, 1981.
Kultahedelmän maa. (São Jorge dos Ilhéus, 1944). Kuopio: Kansankulttuuri, 1955.
Punaiset oraat. (Seara vermelha, 1946). Suomentanut Kaisu-Mirjami Rydberg. Kansankulttuuri, 1956.
Gabriela: Kanelia ja neilikkaa. (Gabriela, cravo e canela, 1958). Suomentanut Heidi Järvenpää. Tammi, 1964.
Quincas vesikauhun kolme kuolemaa. (A morte e a morte de Quincas Berro d'Água, 1959). Suomentanut Jyrki Lappi-Seppälä. Kustannusosakeyhtiö Otava, 1982.
Vanha merikarhu eli täydellinen totuus pitkän matkan kapteenin, komentaja Vasco Moscoso de Aragãon kiistellyistä seikkailuista. (Os velhos marinheiros ou A completa verdade sobre as discutidas aventuras do comandante Vasco Moscoso de Aragão, capitao de longo curso, 1961). Suomentanut Jyrki Lappi-Seppälä. Kustannusosakeyhtiö Otava, 1978.
Yön paimenet. (Os pastores da noite, 1964). Suomentanut Hilkka Mäki. Kustannusosakeyhtiö Otava, 1991.
Dona Flor ja hänen kaksi aviomiestään. (Dona Flor e Seus Dois Maridos, 1966). Suomentanut Hilkka Mäki. Kustannusosakeyhtiö Otava, 1986.
Ihmeiden markkinat. (Tenda dos milagres, 1969). Suomentanut Hilkka Mäki. Kustannusosakeyhtiö Otava, 1982.
Kirjava Kissa ja Tytti Pääskynen. (O gato Malhado e a andorinha Sinhá, 1976). Suomentanut Hilkka Mäki. Kustannusosakeyhtiö Otava, 1984.
Ilojen paratiisi. (Tocaia grande, 1984). Suomentanut Sanna Pernu. Kustannusosakeyhtiö Otava, 1988.
Tunnustuksia

Leninin kansainvälinen rauhanpalkinto vuonna 1949
Camões-palkinto vuonna 1994