stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Martinin pirut
Aiheesta muualla

Ylöjärven kuuluisat kummitukset, Suomen Kuvalehti, 16.03.1935, nro 11, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot]
'Laulu Ylöjärven piruista'. Eli kuuluisat kummittelut oikeudenkäyntipöytäkirjojen valossa, Seura, 28.06.1939, nro 26, s. 19, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Praia das Bananas

Praia das Bananasin sijainti São Tomé ja Príncipessä.
Praia das Bananas (suom. ”banaaniranta”) on hiekkaranta Guineanlahdella sijaitsevan ja São Tomé ja Príncipen saarivaltioon kuuluvalla Príncipen saarella. Banaaninmuotoinen Praia das Bananas sijaitsee Príncipen pohjoisosassa ja on yksi São Tomé ja Príncipen tunnetuimmista rannoista.
Ranta sijaitsee noin 15 minuutin kävelymatkan päässä roça Belo Monten plantaasilta. Príncipen pohjoisosassa niin ikään sijaitsevaan Bom Bomin lomakeskukseen on 25 minuutin venematka. Rannalla on kuvattu Bacardin rommimainos.
Aiheesta muualla

Ilmakuva rannasta
Prasunin kieli

Prasunin kieli on Afganistanin Kunarin maakunnassa Kunarin sivujokeen Pechiin laskevan Prasunjoen varrella puhuttava nuristanilainen kieli. Sen puhujia arvioidaan olevan 2000–3000 henkeä (toisen arvion mukaan 2000).
Prasun toimii yhteisön suullisen kanssakäymisen välineenä. Sen puhujista eräät osaavat myös katia, harvemmin paštua tai daria. Murteiden erot ovat vähäisiä.
Prasoúda (Euboia)

| --- | --- |
Muut nimet:  Kaló Nisáki (Καλό Νησάκι)
Sijainti:  38°39′54″N, 24°15′00″E, Kými-Alivéri Euboia, Keski-Kreikka Kreikka
Saariryhmä:  Euboian saaret
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,059 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Prasoúda (kreik. Πρασούδα) eli Kaló Nisáki (Καλό Νησάκι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Euboian saariin ja sijaitsee Euboian itäpuolella sen ja Skýroksen saaren välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,059 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Prasoúda kuuluu Kými-Alivérin kuntaan, Euboian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen.
Saarella on majakka, joka on rakennettu vuonna 1897. Sen korkeus on 18 metriä ja merenpinnasta laskettuna 42 metriä.
Prassilos

| Prassilos> Πράσσιλος |
| --- | --- |
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  ?, Chalkidikí, Keski-Makedonia
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Alue:  Bottike(?), Traakia
Infobox OKNimi-testi OK: 
Prassilos (m.kreik. Πράσσιλος, lat. Prassilus) tai Praksilos (m.kreik. Πράξιλος, lat. Praxilus) oli antiikin aikainen kaupunki ja kaupunkivaltio (polis) Traakiassa, nykyisellä Chalkidikín niemimaalla Kreikassa. Se sijaitsi mahdollisesti Bottikessa, mutta sen tarkempaa sijaintia ei tunneta.
Myöskään Prassiloksen historiasta ei tiedetä juuri mitään. Se on luetteloitu nykytutkimuksessa polikseksi eli itsenäiseksi kaupunkivaltioksi sillä perusteella, että se kuului klassisella kaudella 400-luvulla eaa. Ateenan johtamaan Deloksen meriliittoon, ja esiintyy liiton verotusluetteloissa vuonna 421/420 eaa. Kaupungin kansalaisesta käytettiin etnonyymejä Prassilios (Πρασσίλιος) ja Praksilios (Πραξίλιος).
Potilasvahinkolautakunta

Potilasvahinkolautakunta oli potilasvakuutuksen korvausasioita käsittelevä lakisääteinen toimielin. Liikenne- ja potilasvahinkolautakunnasta säädetyn lain (959/2019) mukaisesti liikennevahinkolautakunta ja potilasvahinkolautakunta yhdistyvät 1.1.2021 uudeksi liikenne- ja potilasvahinkolautakunnaksi. Yhdistymisen myötä aiemmin liikennevahinkolautakunnalle kuuluvat asiat käsitellään uuden lautakunnan liikennevahinko-osastolla, ja vastaavasti potilasvahinkoasiat potilasvahinko-osastolla.
Kirjallisuutta

Juha Mikkola, Martti Mikkonen, Iisa Suhonen, Pentti Kallio: Potilasvahinko.  Suomen Vakuutusalan Koulutus ja Kustannus, 2004.  ISBN 952-9770-78-2
Aiheesta muualla

Liikenne- ja potilasvahinkolautakunnan kotisivut
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Henkilöt :  Uppslagsverket Finland
Prasonísi (Kárpathoksen itärannikko)

| --- | --- |
Sijainti:  35°26′36″N, 27°09′44″E, Kárpathos Kárpathos-Kásos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,005 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Prasonísi (kreik. Πρασονήσι, kath.kreik. Πρασονήσιον, Prasonísion) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kárpathoksen saaren itärannikolla Kípos Afiártin kylän edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,005 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Prasonísi kuuluu Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen. Se luetaan osaksi Menetésin kyläyhdyskuntaa.
Saarta ei tule sekoittaa toiseen Prasonísin saareen Kárpathoksen pohjoispuolella. Itärannikon saari erotetaan siitä nimityksellä Prasonísi Menetón (Πρασονήσι Μενετών), ”Menetésin Prasonísi”.
Prasonísi (Kárpathoksen pohjoisrannikko)

| --- | --- |
Sijainti:  35°50′07″N, 27°12′24″E, Kárpathos Kárpathos-Kásos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,003 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Prasonísi (kreik. Πρασονήσι, kath.kreik. Πρασονήσιον, Prasonísion) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Kárpathoksen saaren pohjoispuolella sen ja Sarían saaren välissä. Saaren pinta-ala on noin 0,003 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Prasonísi kuuluu Kárpathoksen kuntaan, Kárpathos-Kásoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Saarta ei tule sekoittaa toiseen Prasonísin saareen Kárpathoksen itärannikolla. Pohjoisempi saari erotetaan siitä nimityksellä Prasonísi Olýmpou (Πρασονήσι Ολύμπου), ”Ólympoksen Prasonísi”.
Prasonísi (Lefkas)

| --- | --- |
Muut nimet:  Práso (Πράσο), Mangelariá (Μαγγελαριά), Nisópoulo (Νησόπουλο)
Sijainti:  38°34′25″N, 20°55′29″E, Lefkas Lefkas, Jooniansaaret Kreikka
Saariryhmä:  Tilevoḯdes, Jooniansaaret
Merialue:  Joonianmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,036 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Prasonísi (kreik. Πρασονήσι, myös Práso, Πράσο) eli Mangelariá (Μαγγελαριά) eli Nisópoulo (Νησόπουλο) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Jooniansaarten saariryhmään ja tarkemmin Tilevoḯdes-saariin, ja sijaitsee Joonianmeressä Kastóksen saaren itäpuolella. Saaren pinta-ala on noin 0,036 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Prasonísi kuuluu Lefkaksen kuntaan, Lefkaksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen.
Prasonísi (Pátmos)

| --- | --- |
Sijainti:  37°16′02″N, 26°33′34″E, Pátmos Kálymnos, Etelä-Egean saaret Kreikka
Saariryhmä:  Dodekanesia
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,01 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Prasonísi (kreik. Πρασονήσι) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Dodekanesian saariryhmään ja sijaitsee Pátmoksen saaren etelärannikon edustalla. Saaren pinta-ala on noin 0,01 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Prasonísi kuuluu Pátmoksen kuntaan, Kálymnoksen alueyksikköön ja Etelä-Egean saarten alueeseen.
Potentiaalilämpötila

Potentiaalilämpötila  \theta   on lämpötila, jonka ilmapaketti saa kun se siirretään tietyltä painepinnalta  P kuiva-adiabaattisesti vakiopaineeseen  P_{0} (yleensä 1000hPa).  Potentiaalilämpötila määritellään seuraavasti:
missä  T on ilmapaketin lämpötila kelvineinä,  R on ilman kaasuvakio ja  c_{p} on ominaislämpökapasiteetti.
Potentiaalilämpötilaa on hyödyllistä käyttää ilmakehätieteissä, koska se pysyy vakiona adiabaattisissa prosesseissa.
Stabiilisuus potentiaalilämpötilan avulla

Stabiilissa tilanteessa ympäristön potentiaalilämpötila kasvaa korkeuden funktiona, jolloin
Neutraalissa tilanteessa ympäristön lämpötilaprofiili noudattaa kuiva-adiabaattia, eli
Epästabiilissa tilanteessa ympäristön potentiaalilämpötila laskee korkeuden funktiona, jolloin
Aiheesta muualla

Potential temperature (Arkistoitu – Internet Archive)
Poseidonin temppeli (Kalaureia)

| Poseidonin temppeli |
| --- | --- |
 Poseidonin temppelin paikka.
Sijainti:  Kalaureian arkeologinen alue, Póros, Saaret, Attika, Kreikka
Koordinaatit:  37°31′23″N, 23°28′49″E
Rakennustyyppi:  kreikkalainen temppeli
Perustettu:  n. 520 eaa.
Tyylisuunta:  doorilainen
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Poseidonin temppeli oli antiikin aikainen Poseidon Kalaurokselle omistettu kreikkalainen temppeli Kalaureian kaupungissa samannimisellä saarella, nykyisellä Póroksen saarella.
Historia

Kalaureian Poseidonin pyhäkköalue on ollut olemassa viimeistään geometrisella kaudella 700-luvun eaa. alkupuolella. Sen on ehdotettu olleen kulttipaikkana kuitenkin jo mykeneläisellä kaudella. Kreikkalaisessa mytologiassa pyhäkön perusti Zeuksen poika Kalauros. Poseidonin temppeli rakennettiin paikalle arkaaisen kauden lopussa noin vuonna 520 eaa.
Klassisella kaudella 400- ja 300-luvuilla eaa. pyhäkköalueelle rakennettiin stoaia eli pylväshalleja sekä muita rakennuksia. Ensimmäisen peloponnesolaissodan aikaan Attikaan perustettiin Poseidon Kalaureateen kultti. Tällöin Kalaureian temppelin kulttiesineitä saatettiin siirtää sinne.
Pyhäkköaluetta pidettiin turvapaikkana turvananojille. Puhuja Demosthenes haki sieltä turvaa Antipatroksen lähettiläiden ajaessa häntä takaa vuonna 332 eaa., ja teki siellä itsemurhan myrkyllä. Hänen hautansa oli nähtävillä pyhäkköalueella vielä Pausaniaan aikana. Kalaureian asukkaat pystyttivät hänen kunniakseen myös patsaan, ja kunnioittivat häntä uhrein.
Richard Chandler löysi temppelin rauniot vuonna 1765. Tämänkin jälkeen temppelin kiviä on viety pois ja käytetty uudelleen muihin rakennuksiin. Temppelin arkeologiset kaivaukset alkoivat vuonna 1894. Alueella on suoritettu uudempia kaivauksia myös ainakin vuonna 2008.
Rakennukset

Poseidonin pyhäkköalue sijaitsi Kalaureian saaren korkeimmalla kohdalla noin 190 metrin korkeudella merenpinnasta laskettuna. Se oli rakennettu heti kaupungin agoran koillispuolelle osaksi kaupunkialuetta, vaikka se ei varhaisemman alkuperänsä ja pinnanmuotojen vuoksi noudattanut asemakaavan linjausta kuin joiltakin osin.
Propylon
Pyhäkköalueen sisäänkäynti oli lounaisosasta propylon-portin kautta. Se on merkitty tutkimuksessa pyhäkköalueen kaavakuviin kirjaimella E. Propylon rakennettiin noin vuonna 330 eaa. Sen varsinainen sisäänkäyntiportti koostui kahdesta huoneesta, joiden välissä oli oviseinä. Niiden luoteispuolella oli lisää huoneita, joita on ehdotettu Poseidonin papittarien asunnoksi. Propylonin lounaispuolella oli pieni puolikaarenmuotoinen eksedra.
Temppeli
Varsinainen temppelirakennus oli peripteraalitemppeli ja edusti doorilaista tyyliä. Sen perustusten koko oli noin 14,4 × 27,5 metriä, ja siinä oli lyhyillä sivuilla kuusi ja pitkillä sivuilla 12 pylvästä. Pylväiden korkeudeksi on arvioitu noin viisi metriä. Temppelissä oli pronaos, jonka anta-seinien välissä oli kaksi pylvästä (distylos in antis), sekä cella. Takaosassa ei ollut opisthodomosta. Temppelistä ei ole säilynyt nykyaikaan paljoakaan jo mainitun kivien ryöstön vuoksi.
Temppeli oli ympäröity peribolos-muurilla, joka sulki sisäänsä noin 53 × 26,1 metrin kokoisen alueen. Sen pääsisäänkäynti oli itäsivulla, samoin kuin temppelin itsensä pääsisäänkäynti, kun taas eteläsivulla oli pienempi sisäänkäynti. Temppeli sijaitsi periboloksen ympäröimän alueen länsiosassa.
Stoat
Temppelin ja propylonin välissä oli neljä stoaa, joista niin kutsuttu Stoa A rakennettiin noin vuonna 420 eaa., Stoa B noin 370 eaa., Stoa D noin 350 eaa. ja Stoa C noin 320 eaa. Stoat A ja B sijaitsivat vierekkäin pohjoisempana ja stoat C ja D vierekkäin näiden eteläpuolella. Näiden väliin jäi aukio.
Stoa A:n koko oli noin 30,2 × 9,3 metriä, ja sen julkisivussa oli yhdeksän pylvästä ja sisäpuolella 4 pylvästä. Sen ja Stoa B:n välissä oli noin 3,4 metriä. Stoa B:n koko oli noin 30,5 × 9,5 metriä, ja sen julkisivussa oli 11 pylvästä ja sisäpuolella viisi pylvästä. Stoa C:n koko oli noin 32,8 × 9,4 metriä, ja myös sen julkisivussa oli 11 pylvästä ja sisäpuolella viisi pylvästä. Stoa D:n koko oli noin 29,7 × 7,4 metriä. Siihen liittyi kolmionmuotoinen laajennusosa, joka ympäröi ilmeisesti alttaria. Ainakin stoissa A ja C julkisivun pylväät edustivat doorilaista ja sisäpuolella kattoa tukeneet pylväät joonialaista tyyliä.
Muut rakennukset
Demostheneen muistomerkki oli mahdollisesti pyöreä rakennelma, joka sijaitsi temppelin länsipuolella. Pyhäkköalueen lähellä mutta sen ulkopuolella lounaispuolella oli viides, kaupungin buleuterionina toiminut stoa sekä herooniksi kutsuttu neliömäinen rakennus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Poseidonin temppeli Wikimedia Commonsissa
Poseidonin pyhäkköalueen peribolos-muuria ja sen eteläinen sisäänkäynti.
Poseidonin pyhäkköalueen niin kutsutun Rakennuksen D rauniot.
Poseidonin pyhäkköalueen raunioita, etualalla propylonin (Rakennus E) jäänteet.
Poseidonin pyhäkköalueen niin kutsutun Stoa A:n rauniot.
HMS Terrible (1895)

| HMS Terrible |
| --- | --- |
 HMS Terrible

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  J. & G. Thomson, Clydebank
Kölinlasku:  1894
Laskettu vesille:  27. toukokuuta 1895
Palveluskäyttöön:  24. maaliskuuta 1898
Poistui palveluskäytöstä:  myyty romutettavaksi 1932
Tekniset tiedot
Uppouma:  14 200 t
Pituus:  163,98 m (kokonaispituus)
Leveys:  21,64 m
Syväys:  7,32 m
Koneteho:  25 000 ihp
Nopeus:  22 solmua
Miehistöä:  894
Aseistus
Aseistus:  2 × BL 9,2" Mk VIII -tykkiä 12 × QF 6" -tykkiä 16 × QF 12 naulan 12 cwt laivatykkiä 12 × QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 4 × 18" torpedoputkea
HMS Terrible oli Britannian kuninkaallisen laivaston Powerful-luokan ensimmäisen luokan risteilijä.
Valmistus

Alus tilattiin J. & G. Thomsonilta Clydebankistä ja sen köli laskettiin vuonna 1894. Alus laskettiin vesille 27. toukokuuta 1895 ja se valmistui 24. maaliskuuta 1898.
Palvelus

Alus myytiin romutettavaksi vuonna 1932.
Powhatansota

Powhatansota käytiin vuosina 1622–1644 nykyisen Virginian osavaltion seudulla. Siinä olivat vastakkain alueen englantilaiset uudisasukkaat ja intiaanit. Sota alkoi kun intiaanit tekivät yllätyshyökkäyksen uudisasukkaita vastaan 22. maaliskuuta 1622. Hyökkäyksessä kuoli noin 350 uudisasukasta. Hyökkäyksen jälkeen uudisasukkaat tekivät useita hyökkäyksiä intiaaneja vastaan vuosittain 1622–1636. Tätä seurasi rauhallisempi ajanjakso, joka päättyi kun intiaanit hyökkäsivät uudestaan vuonna 1641. Hyökkäyksen jälkeen oli taas rauhallisempi aika, joka päättyi intiaanien vuonna 1644 tekemään suureen hyökkäykseen, jossa kuoli noin 500 uudisasukasta. Tämän viimeiseksi jääneen intiaanihyökkäyksen jälkeen uudisasukkaat aloittivat sotaretken, joka murskasi intiaaniheimojen liittokunnan. Uudisasukkaat tekivät rauhan intiaanien kanssa ja jakoivat heimoille maata.
Sota

Englantilaiset perustivat Jamestownin siirtokunnan vuonna 1607. Siirtokunnan asukkaat pitivät yllä rauhanomaisia suhteita alueen algonkinia puhuneisiin intiaaniheimoihin. Päällikkö Wahunsunacock yhdisti noin 30 alueen heimoa liittokunnaksi. Englantilaiset kutsuivat häntä nimellä Powhatan. Wahunsunacock kuoli vuonna 1618 ja hänen tilalleen Powhatanin liittokunnan johtajaksi nousi hänen veljensä Opechancanough. Opechancanough esitti neljän vuoden ajan olevansa ystävällinen englantilaisia kohtaan. Powhatansota alkoi, kun hän johti intiaanit yllätyshyökkäykseen uudisasukkaita vastaa 22. maaliskuuta 1622 (Jamestownin verilöyly). Hyökkäyksessä kuoli 350 uudisasukasta: miehiä, naisia ja lapsia.
Hyökkäyksen jälkeen uudisasukkaat esittivät haluavansa rauhaa ja kutsuivat Powhatanin liittokunnan johtajat rauhankokoukseen. Kokouksessa uudisasukkaat hyökkäsivät intiaanien kimppuun. Opechancanoughin ja muiden päälliköiden onnistui paeta, ja liittokunta aloitti sodan uudisasukkaita vastaan. Uudisasukkaat tekivät kolme kostoretkeä intiaaneja vastaan vuosittain neljäntoista vuoden ajan lyödäkseen intiaanien liittokunnan. Tätä seurasi rauhallisempi ajanjakso, joka päättyi vuonna 1641 kun intiaanit tekivät hyökkäyksen uudisasukkaita vastaan. Hyökkäystä seurasi rauhallinen ajanjakso, mutta se päättyi vuonna 1644 intiaanien viimeiseksi jääneeseen, isoon yllätyshyökkäykseen. Hyökkäyksessä kuoli noin 500 uudisasukasta.
Uudisasukkaat aloittivat jälleen uuden sotaretken Powhatanin liittokuntaa vastaan vuonna 1644 apunaan kristinuskoon kääntyneitä intiaaneja. Sotaretken aikana Opechancanough jäi uudisasukkaiden vangiksi ja hänet ammuttiin. Lopulta sotaretki murskasi Powhatanin liittokunnan ja uudisasukkaat tekivät erilliset rauhansopimukset eri heimojen kanssa ja määräsivät heimojen asuinalueet.
Aiheesta muualla

Virginia Indian Wars Globalsecurity Military
Preeriaeustoma

| Preeriaeustoma |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Varsinaiskaksisirkkaiset Rosopsida
Lahko::  Gentianales
Heimo::  Katkerokasvit Gentianaceae
Suku::  Eustomat Eustoma
Laji::  grandiflorum
Kaksiosainen nimi
 Eustoma grandiflorum  (Raf.) Shinners 
Synonyymit
 Eustoma russellianum  Lisianthus russellianus 
Katso myös
   Preeriaeustoma Wikispeciesissä   Preeriaeustoma Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Preeriaeustoma (Eustoma grandiflorum) on katkerokasvien (Gentianaceae) heimoon kuuluva laji, joka on kotoisin Pohjois-Amerikan keskiosista. Preeriaeustomaa käytetään koristekasvina. Se on myös suosittu leikkokukka.
Preeriaeustoma on ruohovartinen kasvi, jolla on tukevat versot. Pituus on lajikkeesta riippuen 20–90 cm. Kukat ovat maljamaisia ja kooltaan 5–8 cm. Kukkien väri on ollut lajikkeilla perinteisesti sininen tai violetti, mutta myös valkoisia, vaaleanpunaisia ja kirjavia lajikkeita on olemassa.
Manfred Preußger

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Manfred Preußger 31.1.1958 |  Manfred Preußger 31.1.1958 |  Manfred Preußger 31.1.1958 |  |
Maa:   Itä-Saksa
Miesten yleisurheilu
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Tukholma 1958 | seiväshyppy |  |
Manfred Preußger (s. 10. heinäkuuta 1932) on entinen itäsaksalainen seiväshyppääjä.
Preußger sijoittui Melbournen 1956 olympialaisten seiväshypyssä kahdeksanneksi tuloksella 425 cm. Tukholman EM-kilpailuissa 1958 hän saavutti hopeaa tuloksella 450 cm. Saman tuloksen saivat myös kultamitalisti Eeles Landström ja pronssimitalisti Vladimir Bulatov. Belgradin EM-kilpailuissa 1962 Preußger sijoittui kahdeksanneksi tuloksella 450 cm. Tokion 1964 olympialaisissa hän ylitti viisi metriä ja sijoittui neljänneksi samalla tuloksella kolmanneksi sijoittuneen länsisaksalaisen Klaus Lehnertzin kanssa.
Popperin kolme maailmaa

Popperin kolmella maailmalla viitataan Karl Popperin filosofiseen todellisuutta koskevaan teoriaan, johon kuuluu kolme ”maailmaa”, maailma 1, maailma 2 ja maailma 3. Todellisuutta voi tarkastella näiden kolmen maailman ja niiden välisten suhteiden kautta.
Maailmat 1, 2 ja 3

Popper jakoi todellisuuden kolmeen toisensa kanssa vuorovaikutuksessa olevaan maailmaan:
Maailma 1: fysikaalisten olioiden ja tapahtumien maailma, mukaan lukien biologiset entiteetit.
Maailma 2: mentaalisten olioiden ja tapahtumien maailma sekä ihmisissä että eläimissä. Siihen kuuluu muun muassa tietoisuus.
Maailma 3: ihmismielien ja ihmisyhteisöjen tuotteiden maailma. Siihen kuuluvat muun muassa sellaiset abstraktit entiteetit kuten väittämät, tieteelliset teoriat ja luonnolliset luvut, sekä kulttuuriset ja sosiaaliset tuotteet, kuten kertomukset, myytit, työkalut, yhteiskunnalliset instituutiot ja taideteokset.
Erilaisia ontologisia kantoja voidaan analysoida näiden maailmojen avulla. Materialismi pitää maailmaa 1 ensisijaisena. Eliminatiivinen materialismi katsoo, että vain maailma 1 on olemassa. Reduktiivinen materialismi palauttaa maailmat 2 ja 3 maailmaan 1. Idealismi pitää maailmaa 2 ensisijaisena.
Maailmojen väliset suhteet

Popperin maailmojen väliset suhteet voidaan tulkita emergentin materialismin mukaisesti: maailma 1 edustaa materialistista maailmaa, ja maailmat 2 ja 3 ovat sen evolutionaarisia tuotteita. Maailmat 2 ja 3 eivät voisi olla olemassa ilman maailmaa 1, mutta ne ovat saavuttaneet suhteellisen itsenäisen aseman ja voivat vaikuttaa takaisin maailmaan 1.
Popperin maailmojen suhteet voidaan tulkita myös idealismin mukaisesti: maailmat 1 ja 3 ovat maailman 2 seurausta. Äärimmilleen vietynä tällainen idealismi johtaa solipsismiin.
Maailmojen väliset suhteet > Maailmojen 1 ja 2 suhde

Popperin teoria maailmojen 1 ja 2 välisestä vuorovaikutuksesta on vaihtoehtoinen teoria kartesiolaiselle dualismille, joka perustuu siihen ajatukseen, että todellisuus koostuu kahdesta substanssista: res cogitans ja res extensa. Popper hylkäsi tällaisen essentialismin, mutta hyväksyi arkijärjen mukaisen näkemyksen siitä, että sekä fysikaalisia että mentaalisia tiloja on olemassa ja että ne ovat vuorovaikutuksessa toistensa kanssa.
Teoria maailmojen 1 ja 2 välisestä vuorovaikutuksesta on vaihtoehtoinen myös epifenomenalismille, jossa maailman 2 oliot ja tapahtumat ovat todellisia, mutta niillä ei ole mitään kausaalista vaikutusta maailmaan 1. Popperin mukaan tällainen ”alaspäin suuntautunut” kausaliteetti on mahdollista.
Maailmojen väliset suhteet > Maailmojen 2 ja 3 suhde

Maailmojen 2 ja 3 vuorovaikutus perustuu siihen teoriaan, että maailma 3 on osittain itsenäinen. Esimerkiksi tieteellisten teorioiden kehittyminen maailmassa 3 johtaa tahattomiin seuraamuksiin sikäli, että ongelmat ja ristiriidat havaitaan maailmassa 2. Toinen esimerkki on se, että oppimistapahtuma saa aikaan sen, että maailma 3 muuttaa maailmaa 2.
Maailmojen väliset suhteet > Maailmojen 1 ja 3 suhde

Maailmaan 3 kuuluvat myös sellaiset asiat kuin tekniikka ja taide. Maailman 3 oliot ovat olemassa myös maailmassa 1, mutta saavat erityisen merkityksen maailman 3 kautta. Esimerkiksi Hamletilla on monia esiintymiä fysikaalisessa maailmassa eli maailmassa 1 (ja se voi esiintyä myös ihmisten mielissä eli maailmassa 2), mutta sen arvo tulee maailman 3 kautta.
Kirjallisuutta

Niiniluoto, Ilkka: Maailma, minä ja kulttuuri: Emergentin materialismin näkökulma.  Helsinki:  Otava, 1990.  ISBN 951-1-11070-5
Popper, Karl: Objective knowledge: An evolutionary approach.  Oxford:  Clarendon Press, 1972 (revised edition 1979).  ISBN 0-19-875024-2  (englanniksi)
Popper, Karl & Eccles, John C.: The self and its brain: An argument for interactionism.  London:  Routledge, 1984.  ISBN 0-7100-9584-8  (englanniksi)
Popper, Karl: The open universe: An argument for indeterminism.  London:  Routledge, 1991.  ISBN 0415078652  (englanniksi)
Popper, Karl: Knowledge and the body-mind problem.  (Based upon lectures delivered by author at Emory University in 1969)  London:  Routledge, 1994.  ISBN 0-415-11504-3  (englanniksi)
Aiheesta muualla

Popper, Karl: Three Worlds The Tanner Lecture on Human Values. University of Michigan, 7.4.1978. (englanniksi)
Priapos

Priapos pompeijilaisessa freskossa.
Priapos (m.kreik. Πρίαπος) on kreikkalaiseen mytologiaan kuuluva vähäisempi hedelmällisyyden jumala - puutarhojen, karjan ja mieskunnon suojelija. Priapoksen symboli oli fallos, ja hänet kuvattiin yleensä jatkuvassa erektiossa, mistä on johdettu lääketieteen käsite priapismi. Priapokseen suhtauduttiin humoristisesti: hänen uhrieläimensä oli aasi, jota pidettiin hekuman ja tyhmyyden vertauskuvana.
Kreikkalaisen jumaltaruston mukaan Priapos oli Dionysoksen poika, ja hänen äitinsä joko Afrodite tai jokin nymfeistä. Hänen kulttinsa kehittyi ja oli tärkeä Hellespontoksen Lampsakosissa, josta se levisi Aleksanteri Suuren valloitusten vanavedessä muualle hellenistiseen maailmaan. Priapoksen kultilla oli merkittävä sijansa Aleksandriassa. Myöhemmin kultti levisi Italiaan ja yhdistyi osaksi roomalaista jumaltarustoa.