stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kesäyön lapset

| Kesäyön lapset |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Osmo Lampinen Ralf Rubin
Käsikirjoittaja:  Ralf Rubin Osmo Lampinen
Perustuu:  Kantelettaren kansanrunoon ”Kiikan lapset”, 1840
Tuottaja:  Ralf Rubin
Säveltäjä:  Kalevi Hartti
Kuvaaja:  Heimo Palander Ossi Skurnik
Leikkaaja:  Heimo Palander Ossi Skurnik
Pääosat:  Helinä Tevi Kauko Helovirta Airi Honkaniemi  Pentti Kaartinen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Allotria Filmi Oy
Ensi-ilta:  1955
Kesto:  66 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kesäyön lapset on  Osmo Lampisen (Osmo Ilmari) ja Ralf Rubinin ohjaama elokuva vuodelta 1955. Kesäyön lapset on pelkistetty melodraama, joka jakautuu kahteen osaan. Ensimmäinen kertoo Kiikan isännästä ja hänen ihmissuhteistaan, toinen Kiikan tyttärestä joka rakastuu nuoreen mieheen, joka saattaa olla hänen velipuolensa.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Helinä Tevi  | … |  tyttö   |
|  Kauko Helovirta  | … |  Kiikan Antti   |
|  Airi Honkaniemi  | … |  Kiikan tytär   |
|  Pentti Kaartinen  | … |  poika   |
|  Anja Grå  | … |  tumma tyttö   |
|  Einari Kirjavainen  | … |  kioskinpitäjä   |
|  Valentina Hietala  | … |  kioskinpitäjän apulainen   |
|  Pertti Kaija  | … |  koomillinen poika   |
|  Leila Lehtonen  | … |  tyttö tanssilavalla   |
|  Mai-Brit Heljo  | … |  ääni   |
|  Mauno Hyvönen  | … |  kertoja   |
Tuotanto

Ralf Rubin ohjasi Kesäyön lasten lisäksi vain yhden toisen pitkän elokuvan, Kasvot kuvastimessa (1953), sekä tuotti elokuvan Pessi ja Illusia (1954), jotka eivät olleet yleisömenestyksiä. Siitä huolimatta levitysyhtiö Kansan Elokuva hyväksyi Kesäyön lapset ohjelmaansa.
Arviot

Leo Nordberg tyrmäsi elokuvan Uudessa Suomessa julkaistussa arviossaan hyvin voimakkain ilmaisuin: ”Hieman häpeillen ilmestyy ohjelmistoon tämä kotimainen filmipannukakku, jonka olemassaolo voidaan sumeilematta lukea yhdeksi suomalaisen elokuvan mustimmista synneistä.” Vaikka elokuva on vain tunnin mittainen, sitä pidettiin venytettynä.
Kriitikko Arto Pajukallio (2012) katsoo, että kunnianhimoisinta antia elokuvassa on Kalevi Hartin mahtipontinen musiikki.
KNM Vale (N53)

| KNM Vale |
| --- | --- |
 Virsaitis

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Mjellem og Karlsen Verft, Bergen
Kölinlasku:  helmikuu 1976
Laskettu vesille:  5. elokuuta 1977
Palveluskäyttöön:  10. helmikuuta 1978
Poistui palveluskäytöstä:  myyty Liettuan laivastolle 2003
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 673 t
Pituus:  64,8 m
Leveys:  12 m
Syväys:  4 m
Koneteho:  2 x Wichman 7AX dieselmoottoria 4 200 bhp
Nopeus:  15 solmua
Miehistöä:  50
Aseistus
Aseistus:  2 x Bofors 40 mm/L70 Mistral 320-400 miinaa
KNM Vale oli Norjan laivaston Vidar-luokan miinalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin Mjellum & Karlsenilta Bergenistä, missä köli laskettiin helmikuussa 1976. Se laskettiin vesille 5. elokuuta 1977 ja valmistui 10. helmikuuta 1978.
Palvelus

Alus myytiin 2003 Latvialle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Virsaitis. Latvian laivastossa alus on komento- ja apualuksena.
Karin Enke

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Karin Busch, 1982 |  Karin Busch, 1982 |  Karin Busch, 1982 |  |
Maa:   Itä-Saksa
Naisten pikaluistelu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Lake Placid 1980 | 500 m |  |
|  Kultaa | Sarajevo 1984 | 1 000 m |  |
|  Kultaa | Sarajevo 1984 | 1 500 m |  |
|  Hopeaa | Sarajevo 1984 | 500 m |  |
|  Hopeaa | Sarajevo 1984 | 3 000 m |  |
|  Hopeaa | Calgary 1988 | 1 000 m |  |
|  Hopeaa | Calgary 1988 | 1 500 m |  |
|  Pronssia | Calgary 1988 | 500 m |  |
| Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  | Yleisluistelun MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Inzell 1982 |  |  |
|  Kultaa | Deventer 1984 |  |  |
|  Kultaa | Den Haag 1986 |  |  |
|  Kultaa | West Allis 1987 |  |  |
|  Kultaa | Skien 1988 |  |  |
|  Hopeaa | Quebec City 1981 |  |  |
|  Hopeaa | Chemnitz 1983 |  |  |
| Sprinttereiden MM-kilpailut  | Sprinttereiden MM-kilpailut  | Sprinttereiden MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | West Allis 1987 |  |  |
|  Kultaa | Gernoble 1981 |  |  |
|  Kultaa | Helsinki 1983 |  |  |
|  Kultaa | Trondheim 1984 |  |  |
|  Kultaa | Karuizawa 1986 |  |  |
|  Kultaa | Quebec City 1987 |  |  |
|  Hopeaa | Alkmaar 1982 |  |  |
|  Hopeaa | West Allis 1988 |  |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Heerenveen 1981 |  |  |
|  Hopeaa | Heerenveen 1982 |  |  |
|  Hopeaa | Heerenveen 1983 |  |  |
Karin Enke, Karin Kania-Enke, Karin Busch-Enke (s. 20. kesäkuuta 1961 Dresden, Saksan demokraattinen tasavalta) on saksalainen pikaluistelija ja kolminkertainen olympiavoittaja, joka edusti Saksan demokraattista tasavaltaa.
Enke oli talviolympiahistorian ensimmäinen nainen, joka voitti kahdeksan henkilökohtaista mitalia – sittemmin hänen saavutustaan on naispikaluistelijoista sivunnut Gunda Niemann-Stirnemann ja sen ovat ylittäneet Claudia Pechstein ja Ireen Wüst. Parhaimman mitalisaaliinsa Enke sai vuoden 1984 kisoista Sarajevosta, kun hän voitti kultaa 1 000 ja 1 500 metrillä sekä hopeaa 500 ja 3 000 metrillä.
Enke hallitsi aikanaan pikaluistelukenttää. Pahimmat kilpakumppanit keskittyivät lähinnä joko lyhyille tai pitkille matkoille. Yleisluistelijana Enke oli aikansa parhaimpia. Yleisluistelun MM-kultaa hän voitti viidesti ja sprinttiluistelun MM-kultaa kuudesti. Maailmanennätystä hän paransi kaikilla matkoilla 500 metristä 5 000 metriin ja myös niin sprintterien kuin yleisluistelijoidenkin yhteispisteitä.
Henkilökohtaiset ennätykset

500 metriä 39,24 (Calgary 13.2.1988)
1 000 metriä 1.17,70 (Calgary 13.2.1988)
1 500 metriä 1.59,30 (Alma Ata 21.3.1986)
3 000 metriä 4.17,76 (Calgary 4.12.1987)
5 000 metriä 7.39,82 (Alma Ata 21.3.1986)
Kansallinen palveluväylä

Kansallinen palveluväylä eli Suomi.fi-palveluväylä on kansalliseen palveluarkkitehtuuriin osana kuuluva tiedonvälityskonsepti, jossa eri toimintaympäristöjen palveluiden tarvitsema tieto on saatavilla avoimien rajapintojen yli kaikille tietoa tarvitseville palveluille. Kukin palveluväylään liitetty järjestelmä hallitsee omia tietojaan sekä vastaa siitä, että muiden tarvitsemat tiedot ovat saatavissa välitysalustan kautta ottaen huomioon tietojen käyttöön liittyvät mahdolliset rajoitukset. Suomi.fi-palveluväylä perustuu Virossa kehitettyyn X-Road ratkaisuun ja hyödyntää X-Roadia teknisenä alustana.
Palveluväylä on konsepti, jossa lisätään siihen liitettyjen tietojärjestelmien yhteentoimivuutta. Tarkoituksena on mahdollistaa nykyistä paremmin asiakaspalveluiden ja palveluprosessien kehittäminen palveluissa tarvittavan tiedonvaihdon ja yleispalvelut mahdollistavan ratkaisukokonaisuuden avulla.
Kansallinen palveluväylä rakennetaan osana valtiovarainministeriön ja Väestörekisterikeskuksen Kansallisen palveluarkkitehtuurin toteuttamisohjelmaa. Ohjelma ajoittuu vuosiin 2014–2017. Valtio on rahoittanut ohjelmaa 100 miljoonalla eurolla.
Kansallisen palveluväylän tuotantoversio avattiin 18. marraskuuta 2015. Samaan aikaan otettiin käyttöön liityntäkatalogi, joka on hakemisto kaikista kansallisen palveluväylän liitynnöistä.
Palveluväylää hyödynnetään muissa kansalliseen palveluarkkitehtuurin kuuluvissa Suomi.fi-palveluissa, kuten Suomi.fi-asiointivaltuuksissa ja Suomi.fi-palvelunäkymissä. Tällöin muita palveluita käytetään palveluväylän kautta. Sen ensimmäinen merkittävä käyttökohde on joulukuussa 2015 avattu palvelunäkymien beta.suomi.fi-versio.
Aiheesta muualla

Hakemisto kansallisen palveluväylän liitynnöistä
Kansallinen palveluväylä - Konsepti, tavoitteet ja ratkaisumalli (Arkistoitu – Internet Archive)
Kansallinen palveluväylä kokeilukäyttöön
Tuulta purjeisiin kansallinen palveluväylä - 7 huomionarvoista näkökulmaa toteutukseen
120 miljoonaa sokkona palveluväylään (Arkistoitu – Internet Archive)
Valtio yrittää ratkaista it-järjestelmien pahan ongelman (Arkistoitu – Internet Archive)
Palveluväylä lupaa tehdä integraatioista lasten leikkiä (Arkistoitu – Internet Archive)
Valtion it-hanke 120 miljoonan edestä kuumaa ilmaa
Kansallinen palveluväylä avattu
Karakoyunlu

| Karakoyunlu |
| --- | --- |

 Karakoyunlu
 Koordinaatit: 39°58′21″N, 44°10′22″E 
Valtio:   Turkki
Maakunta:  Iğdırin maakunta
Hallinto:  
 – Pormestari:  Kurban Kaya
Väkiluku (2022):  13 565
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Karakoyunlu on piirikunta Turkin Iğdırin maakunnassa. Vuoden 2022 väestönlaskennassa Karakoyunlun väkiluku oli 13 565.
Alue on Armenian vieressä.
Kansallinen palatsimuseo

| Kansallinen palatsimuseo> 國立故宮博物院 |
| --- | --- |

Tyyppi:  taidemuseo
Perustettu:  1965
Sijainti:  Taipei, Taiwan
Kokoelman koko:  yli 650 000 taide-esinettä
Johtaja:  Hsiao Tsung-Huang
Kotisivut:  https://www.npm.gov.tw/
Kansallinen palatsimuseo (kiin. 國立故宮博物院, Guólì gùgōng bówùyuàn) on Taiwanissa toimiva museo, jolla on ainutlaatuisen laaja kokoelma Kiinan historiaan liittyviä esineitä. Sen noin 650 000 esineestä mahtuu kerrallaan esille vain prosentti. Museon kokoelmat saivat alkuunsa, kun Kiinan johto pakkasi suojaan esineitä Kielletystä kaupungista vuonna 1933, kun japanilaisten hyökkäys Kiinaan uhkasi. Esineet tuotiin Taiwaniin vuosina 1948–1949, ja itse museo perustettiin vuonna 1965.
Kokoelmien ytimenä ovat keisari Qianlongin Kiellettyyn kaupunkiin kokoamat laajat taidekokoelmat. Museon kokoelmiin kuuluu maalauksien lisäksi keramiikkaa, jade-, pronssi- ja emalitavaraa, kirjonta- ja kalligrafiatöitä sekä kirjoja ja asiakirjoja. Museon vanhimmat esineet ovat jopa 6000 vuotta vanhoja ja peräisin neoliittiselta kaudelta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kansallinen palatsimuseo Wikimedia Commonsissa
Kannusjärvi (Tohmajärvi)

| Kannusjärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Joensuu Tohmajärvi
Koordinaatit:  62°23′00″N, 30°11′25″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järvinumero:  04.374.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  96,5 m 
Rantaviiva:  4,9 km 
Pinta-ala:  0,96 km² 
Tilavuus:  0,00702 km³ 
Keskisyvyys:  7,4 m 
Suurin syvyys:  15,1 m 
 fiKannusjärvi 
Kannusjärvi on saareton metsäjärvi Tohmajärven luoteisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 96 hehtaaria. Järven pohjoisin osa sijaitsee Joensuun alueella. Etäisyys Joensuun keskustasta on 32 kilometriä kaakkoon.
Maantiede

Kannusjärven pituus etelästä pohjoiseen on 1,6 kilometriä. Järvi on leveimmillään keskiosan Halkolahden kohdalla, jossa etäisyys länsirannalta itärannalle on noin kilometrin. Järven pohjoisen osan muodostaa Kulkanlahti. Noin kolmasosa Kannusjärvestä on nollasta viiteen metriä syvä, noin kolmasosa on viidestä kymmeneen metriä syvä ja noin kolmasosa on kymmenestä viiteentoista metriä syvä. Syvin kohta, hieman yli viisitoista metriä, sijaitsee järven eteläosassa.
Kannusjärven metsäisillä rannoilla on harvakseltaan pientaloja. Maasto kohoaa järven kaakkoispuolella noin 140 metriä merenpinnan yläpuolelle. Järven kaakkoisimman osan muodostavan Jyhmäkänlahden eteläpuolella kohoaa Jyhmäkkä, jonka laki on noin 125 metriä merenpinnan yläpuolella. Koillisessa maasto on tasaista: sadan metrin korkeuskäyrä kulkee satojen metrien päässä Kulkanlahden itärannalta.
Kannusjärveen laskee pohjoisesta Kokkoselkä (96,7 metriä mpy). Järviä erottaa alle sata metriä leveä kannas. Kannusjärven luoteisen rannan Siikaniemen kohdalta alkaa länteen virtaava laskuoja.
Kannusjärven vesitilavuus on 7 017 000 kuutiometriä.
Kannusjärvi (04.374.1.008) kuuluu Ravanjoen valuma-alueeseen (04.374), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Onkamojärven valuma-alue (04.37) ja ensimmäinen on Oriveden–Pyhäselän alue (04.3). Kannusjärvi on Ravanjoen valuma-alueen toiseksi laajin vakavesi, laajin on Rauanjärvi ja kolmanneksi laajin on Kokkoselkä, jota seuraa Saarva ja Pikku Elinlampi - Iso Elinlampi. Tilavuudeltaan Kannusjärvi on Ravanjoen alueen suurin vakavesi. Alueeseen kuuluu 32 vähintään hehtaarin laajuista vakavettä.
Suomessa on viisi Kannusjärveä, joista Tohmajärven Kannusjärvi on toiseksi laajin. Haminan Kannusjärvi on laajin, mutta tilavuudeltaan se on Tohmajärven Kannusjärveä pienempi.
Karakoruminkiuru

| Karakoruminkiuru |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Kiurut Alaudidae
Suku::  Hietakiurut Calandrella
Laji::  acutirostris
Kaksiosainen nimi
 Calandrella acutirostris  (Hume, 1873) 
Katso myös
   Karakoruminkiuru Wikispeciesissä   Karakoruminkiuru Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Karakoruminkiuru (Calandrella acutirostris) on keskiaasialainen varpuslintu. Sen esiintymisalue ulottuu Iranin koillisosista itään Kiinaan ja sieltä etelään Nepaliin, Sikkimiin ja Intian luoteisosiin. Siitä tunnetaan kolme alalajia. Allan Octavian Hume kuvaili lajin holotyypin Sughet Passista Lounais-Xinjiangista Kiinasta vuonna 1873.
Kamenka

Kamenka voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Kamenka, sotilasalue ja taajama Poljanyn (Uudenkirkon) kunnassa Karjalankannaksella
Kamenka, kaupunki Penzan alueella Venäjällä
Kamenka, kaupunki autonomisella Transnistrian alueella Moldovassa
Kamenka, kaupunkimainen taajama Arkangelin alueella Venäjällä
Kamenka, kaupunkimainen taajama Ivanovon alueella Venäjällä
Kamenka, kaupunkimainen taajama Voronežin alueella Venäjällä
Kamenka, kylä Novgorodin alueen Ljubytinon piirissä Venäjällä
Kamenka, Angaran sivujoki Krasnojarskin alueella Venäjällä
Kamenka, Uralin sivujoen Tšaganin sivujoki
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kamenka”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Karakterikappale

Ensimmäinen sivu Frédéric Chopinin kappaleesta "Fantaisie-Impromptu", joka on yksi tunnetuimmista karakterikappaleista
Karakterikappale on saksan kielen sanasta Charakterstück käännetty termi, jota ei ole kovin tarkalleen määritelty. Se tarkoittaa laajalle äänialalle sävellettyä 1800-luvun varhaisromantiikan pianomusiikkia perustuen yhteen ideaan tai ohjelmaan. Se on lyhyt musiikkikappale, jonka tarkoituksena on ilmaista jokin tunnelma, joka on yleensä kappaleen otsikko.
Karakterikappale on yleisimmin sävelletty pianolle. Sitä on harvemmin sävelletty suuremmille kokoonpanoille eikä koskaan pianolle ja laululle.
Kansallislipun aukio

Kansallislipun aukio
| --- | --- |
Yleistietoa aukiosta
Aukion kokonaispinta-ala: 60 ha
Lipputangon jalustan kokonaispinta-ala: 3 ha (myös 31 tuh. m²)
Lipputangon korkeus: 162 m (192 m merenpinnan yläpuolella)
Lipputangon halkaisija juurella: 3,2 m
Lipputangon halkaisija huipulla: 1 ,09 m
Lipputangon paino: 220 tonnia
Lipputangon tuulenkesto: 30 m/s
Lipun pituus: 70 m
Lipun leveys: 35 m
Lipun pinta-ala: 2450 m²
Lipun paino: 220 kg
Ensimmäisen lipun paino: 350 kg
Kullattu pronssivaakuna : 16 tonnia
Kansallislaulun sanat: 6,5 tonnia
Kullattu pronssikartta : 6,7 tonnia

Kansallislipun aukio (azer. Dövlət Bayrağı Meydanı) on aukio Kaspianmeren rannalla Bayilin esikaupunkialueella Bakussa, Azerbaidžanissa. Tämä kaupungin eteläpuolisella rannikolla Euroopan pisimmän rantabulevardin päätyyn ja lähelle merivoimien päätukikohtaa vuosina 2007 – 2010 rakennettu aukio on Azerbaidžanin suhteellisen uusi nähtävyys ja maamerkki. Määräyksen tämän 60 hehtaarin kokoisen aukion perustamisesta antoi presidentti İlham Əliyev 17. marraskuuta 2007 ja 30. päivänä joulukuuta pidettiin alueella maanmurtotilaisuus. Azerbaidžanin virallinen valtiolipun päivä perustettiin kaksi vuotta myöhemmin, 17. marraskuuta vuonna 2009. Aukion rakennustyöt suoritti azerbaidžanilainen yhtiö Azenko (Azenco) amerikkalaisen Trident Support –nimisen arkkitehtitoimiston tekemien suunnitelmien mukaisesti. Aukion keskeltä nouseva 162 metrin korkuinen metallinen lipputanko sijaitsee presidentti I. Alijevin tehdystä aloitteesta jalustalla, jonka muurirakennuksiin käytettiin noin 28 miljoonaa jokikiviä. Lipputanko oli aikoinaan maailman korkein. Oivallisen sijaintinsa ansiosta valtiolippu näkyy hyvin Bakun mahdollisimman monelta suunnalta.
Kansallislipun aukion avajaiset pidettiin 1. syyskuuta 2010. Joidenkin lähteiden mukaan vihkiäisseremoniasta nautittiin tunnustusta vailla Vuoristo-Karabahin itsenäisyyspäivän aattona ja vain päivä sen jälkeen, kun konfliktialueella tapahtui Azerbaidžanin armeijan ja tämän armenialaisenemmistöisen alueen puolustusvoimien joukko-osastojen välinen kahakka. Osapuolet syyttelevät toisiaan jo pitkään jatkuneista hyökkäyksistä. Aukion lipputanko pääsi 29. toukokuuta 2011 Guinnessin ennätystenkirjaan maailman suurimpana salkona. Ennätys rikottiin jo toukokuussa v. 2011, jolloin Tadžikistanin pääkaupunki Dušanbe sai 165 metrin korkuisen lipputangon. Vuonna 2014 Bakun lipputanko oli kolmanneksi korkein maailmassa, koska pisimmäksi nousi 171 metrinen salko Jeddassa Saudi-Arabiassa. Azerbaidžanin postimerkkien tuotannosta ja myynnistä vastaava viestintä- ja tietoliikenneministeriön alaisuudessa toimivan valtionyhtiön "Azermarka" toimesta 9. marraskuuta 2011 esittelyyn tuli tasavallan lipulle omistettu postimerkki, jossa on kuva kansallislipun aukiosta.
Vuonna 2012 aukion viereen rakennettiin urheilu-, konsertti- ja monikäyttöhalli Bakı Kristal Zalı Eurovision-laulukilpailujen näyttämöksi. Tulevaisuuden aukiota ympäröivät laajat puistot.
Kansallissymbolit

Maisemoidulla aukioalueella on esillä kullatusta pronssista valmistettuja muitakin tärkeitä valtion kansallissymboleita: Azerbaidžanin kartta, hymni ja vaakuna, jossa keskellä kahdeksansakarainen tähti ja alareunaan sijoitettu vehnäntähkistä ja tammenlehvistä seppele. Aukiolle on asennettu kiipeilijöille suunnitellut portaat.  Lisäksi presidentin Alijevin aloitteesta aukiolle rakennettiin kansallislipun museo ja se avattiin 9. marraskuuta 2010. Vaakunan kahdeksansakaraisen tähden muotoinen kansallislipun museo sijaitsee lipun jalustalla. Se tarjoaa kävijöille mahdollisuuden tutustua maan historiallisiin esineisiin: postimerkkeihin, rahaan, kunniamerkkeihin, mitaleihin, valokuviin ja asiakirjoihin. Museossa on useita erinimisiä saleja kuten ”Kulta(inen) tähti” (azer. ”Qızıl Ulduz”), ”Azerbaidžanin lippu” (azer. ”Azərbaycan Bayrağı”), sali Azerbaidžanin presidenttiä (azer. ”Azərbaycan Respublikasının Prezidenti Ştandartı”) ja Haidar Alijevin kunniamerkkejä varten (azer. ”Heydər Əliyev Ordeni”), saleja kunniamerkeille maan maineikkuudesta (azer. ”Şöhrət”), riippumattomuudesta (azer. ”İstiqlal”), kunniasta (azer. ”Şərəf”), ystävyydestä (azer. ”Dostluq”), sukupolvien palveluksesta ja kuuliaisuudesta isänmaalle (azer. ”Vətənə xidmətə görə”), jms. Esillä ovat sekä 1600-1700-luvuilla Azerbaidžanin alueella olleiden muinaisvaltioiden ja kaanikuntien että 1922-, 1924-, 1937-, 1952- ja 1990-luvun entisöidyt liput. Kokoelmiin kuuluvat laivaston, ilmavoimien, Azerbaidžanin armeijan sotilaallisten torjuntayksikköjen, sisäasiainministeriön erikoisjoukkojen, valtion kansallisen turvallisuuden ja hätätilanteiden ministeriön ja rajavartioston liput ja seremonialliset univormut, jopa vuorikiipeilyfederaation presidentin İsrafil Aşurlun v. 2007 Mount Everestin valloitusretken varusteisiin kuulunut lippu. Kävijöiden erityistä huomiota ovat herättäneet eksponaatit kahdeksannentoista vuosisadan Karabahian kaanin İbrahimxəlilin ajoilta ja elektronisen kirjaston tilat.
Korjaustyöt

Aukio ei ole selvinnyt ilman kohtalokkaita hetkiä, jolloin esimerkiksi 3. syyskuuta vuonna 2010 lippu repesi navakoiden tuulten voimasta ja se oli välittömästi vaihdettava. Huolimatta siitä, että lipputangon väitetään kestävän jopa 58 metriin sekunnissa yltävät tuulenpuuskat, noin 350 kiloa painava lippu lasketaan alas, kun tuulen nopeus nousee yli 20 metriä sekunnissa. Huonoista sääolosuhteista johtuvasti lipputanko alkoi yöllä 2. helmikuuta 2011 sen verran vaarallisesti keinua, että varotoimenpiteenä jouduttiin laskemaan lippu alas ja evakuoimaan asukkaat lähistöllä sijaitsevasta 9-kerroksisesta talosta.
Elokuussa vuonna 2017 alkoivat maan tärkeimmän lipputangon jälleenrakentamistyöt, jolloin useiden korkeiden nostureiden avulla metallisalko purettiin. Koska aukio on lähellä rantabulevardia, päätietä ja asuinaluetta, lähiympäristön eristäminen tiukoin turvatoimin koettiin tarpeelliseksi. Samaan aikaan käynnistettiin perustuksen vahvistamistyöt. Suurin osa alueesta on jatkuville maanvyörymille alttiina, jolloin kansallislippua ympäröimään kenttään on tullut halkeamia ja parin viime vuoden aikana se on alkanut vajota. Useita päiviä perustukseen pumpattiin tuhansia tonneja betonia vahvistamaan pohjaa, joka itse asiassa nojautuu keinotekoisena irtotavarana rantapoukamaan. Siksi asiantuntijoiden mielestä pohjan tehostamistöiden vaikutus ei ole kokonaan taattu. Joidenkin viranomaisten mielestä lipputanko on teknisiltä ominaisuuksiltaan Trident Techin rakentama ja maailmanlaajuisesti, sekä Dubaissa, Tadžikistanissa että monissa muissa maissa tunnettu täydellinen insinöörityö, jolle seitsemänvuotisen käytön jälkeen suoritetaan yleinen katsastus ja arviointi. Varapääministerin A. Šarifovin mukaan lipputangon purku kuitenkin johtuu puutteista, joita tehtiin tuotantotehtaalla, ja ne ovat liittyneet kovan tuulen aiheuttamiin vakausongelmiin. Voimakkaan ja vaihtelevan tuulen aiheuttamasta jännityksestä johtuvasti järjestelmän sisäinen saumaton rakenne on alkanut vähitellen heikentyä. Ilmeisesti tehtaalta on tullut virhekappale ja tältä osin paikalle kutsuttiinkin ulkomaisia asiantuntijoita osallistumaan tangon purkutöihin. Vanhan salon paikalle pystytetään uusi lipputanko kokonaan uudelleen valetulle perustalle. Lipputangon arvioidaan halkaisijaltaan olevan leveämpi edeltäjää, joten se tulee lisäämään perustan kuormitusta. Hankkeen kesto on ainakin vuosi ja pyrkimyksenä on uudistetun aukion valmistuminen ennen ensimmäisen tasavallan 100-vuotisjuhlien paraatia vuonna 2018.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Kamenka (Ljubytino)

| Kamenka Каменка |
| --- | --- |
 Suvorovin kartanon vuonna 1885 pystytetty kirkkorakennus.
 Kamenka
 Koordinaatit: 58°51′54″N, 33°41′8″E 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Novgorodin alue
Piiri:  Ljubytinon piiri
Kunta:  Ljubytino
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2011):  10
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kamenka (ven. Ка́менка) on kylä Novgorodin alueen Ljubytinon piirin Ljubytinon kunnassa Venäjällä. Se sijaitsee samannimisen järven rannalla 20 kilometriä Ljubytinosta koilliseen. Kylässä on 10 asukasta (vuonna 2011).
1500–1600-lukujen vaihteessa autioitunut Kamenka ja sen lähikylät luovutettiin vuonna 1660 Käkisalmen läänistä paenneiden karjalaisten asuttaviksi. Aleksandr Suvorovin isä osti ne valtiolta vuonna 1763. Sotapäällikkö itse kävi perintötilallaan ensimmäisen kerran vuonna 1784. Suvorovin pojanpoika lahjoitti kartanon sotainvalidien vanhainkodiksi vuonna 1879. Seudun karjalaisasutus venäläistyi lopullisesti 1900-luvun alussa.
Nykyään Kamenkalla on historiallisen asutuskeskuksen status. Sen tärkein nähtävyys on Suvorovin kartano kirkkoineen. Muita historiallisia kohteita ovat 1800–1900-lukujen vaihteessa rakennettu Fjodorovan kartano sekä kaksi vanhaa asuintaloa.
Kari Henneseid Eie

Kari Henneseid Eie (s. 2. heinäkuuta 1982 Porsgrunn) on norjalainen uransa lopettanut ampumahiihtäjä. Ampumahiihdon EM-kisoissa vuonna 2007 Eie sijoittui sprintissä seitsemänneksi. Ampumahiihdon maailmancupin osakilpailussa hän on ollut parhaimmillaan 22:s kaudella 2010–2011.
Seuratasolla Eie edustaa Drangedal SSL:ää.
Aiheesta muualla

Kari Henneseid Eie Kansainvälinen ampumahiihtoliitto (IBU). (englanniksi)