stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mariner 9
Mariner 9

Mariner 9 laukaistiin kohti Marsia 30. toukokuuta 1971 ja se saavutti planeetan 14. marraskuuta samana vuonna, jolloin siitä tuli ensimmäinen ihmisen tekemä toista planeettaa kiertävä avaruuslaite.
Kun Mariner 9 saapui Marsin kiertoradalle 167 päivän lennon jälkeen se poltti jarrurakettiaan 15 minuuttia 23 sekuntia. Se asettui ensin radalle, jonka kiertoaika oli 12 tuntia, 34 minuuttia, ja lähin piste 1 398 kilometriä.
Mariner 9:n nimi oli oikeammin Mariner-I. Se oli yhdessä Mariner 8:n kanssa osa Mariner Mars 71 -projektia. Mariner 9 laukaistiin Atlas-Centaur SLV-3C-raketilla. Mariner 9 oli venäläisiin Mars-luotaimiin verrattuna kevyt, se painoi vain 588,8 kg. Se muistutti aikaisempia Mariner 6 ja 7 -luotaimia, mutta oli painavampi kuin nämä yhteensä, koska tarvitsi enemmän polttoainetta jarrutukseen Marsin kiertoradalle ja siellä tapahtuviin radan muutoksiin.
Luotaimen tarkoituksena oli muun muassa kartoittaa 70 % Marsin pinnasta noin 100 metrin – kilometrin tarkkuudella, ja toimia 90 vuorokautta. 22. syyskuuta Noachisin alueella Marsin pinnalla alkoi pölymyrsky, joka pian laajeni koko planeetan peittäväksi. Niinpä amerikkalaiset ohjelmoivat Marinerin viivyttämään kuvausta kuuden viikon ajan pölyn laskeutumiseen asti. Marras-joulukuussa myrsky laantui hiljalleen. Tällöin pinnalta erottui vain kirkas etelänavan jäätikkö, ja neljä korkeaa vuorta.
349 vuorokauden jälkeen Mariner oli lähettänyt Maahan 7 329 kuvaa, jotka kattoivat 80 % Marsin pinnasta. Se oli ylittänyt tutkijoiden odotukset. Marinerin kuvissa näkyi hiekkadyynien peittämiä kraattereita. Suurin kraatteri Marsissa on 2 000 kilometrin läpimittainen Hellas Planitia. Niistä löytyi myös suuria pinnanmuotoja, muun muassa valtava kanjoni nimeltä Valles Marineris. Lisäksi samalta seudulta löytyi neljä suurta sammunutta tulivuorta. Niistä suurin on valtava Olympus Mons, joka on 25 kilometriä korkea ja läpimitaltaan 600 kilometriä. Kuvista paljastui myös muinaisten jokien uomia.
Napa-alueilta löytyi monia kerrostumia ja merkkejä tuulieroosiosta ja tuulen siirtelemästä hiekasta ja pölystä, säärintamia ja sumuja. Pienempiä pölymyrskyjä tuli ison jälkeen. Varsinkin pohjoisella pallonpuoliskolla näkyi vaihtelevia pilvimuodostelmia.
Kun Mariner 9:n ohjaussuihkujen polttoainekaasu loppui, se käännettiin pois päältä ja sen myöhemmistä vaiheista ei ole tietoa. NASA arveli vuonna 2018 että Mariner 9 kiertäisi Marsia arviolta vuoteen 2020 asti. Toisaalta luotain jätettiin radalle, joka pitäisi sen pois Marsin kaasukehästä ainakin lokakuuhun 2022 asti. Toukokuussa 2024 on erittäin todennäköistä, että luotain on suistunut Marsin kaasukehään ja joko palanut siellä tai törmännyt Marsin pintaan.
Kuvia

Mariner 9:n ottamia kuvia Marsin kuusta Phoboksesta.
Mariner 9:n ottama kuva Marsista.
Olympus Mons Mariner 9 kuvaamana.
Valles Marineris Mariner 9 kuvaamana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Quick Facts: Mariner 9 Laboratory for Atmospheric and Space Physics - University of Colorado. Arkistoitu 9.12.2018. Viitattu 9.12.2018 (englanniksi).
Howell, Elizabeth: Mariner 9: First Spacecraft to Orbit Mars Space.com. 8.11.2018. Viitattu 9.12.2018 (englanniksi).
Masek, Peter A.: Mariner 9 Image Browser Petermasek.tripod.com. 5.11.2001. Viitattu 9.12.2018 (englanniksi).
Leitenberger, Bernd: Mariner 8+9 Bernd Leitenbergers Web Site. 7.12.2016. Viitattu 9.12.2018 (saksaksi).
Taking Pictures for NASA: The Model 505 Data Reconstruction Camera Digital Check. Viitattu 9.12.2018 (englanniksi).
Mariner-ohjelman avaruuslennot
| --- | --- |
Lennot:  Mariner 1  Mariner 2  Mariner 3  Mariner 4  Mariner 5  Mariner 6  Mariner 7  Mariner 8  Mariner 9  Mariner 10 
← Mariner 8  ·  Mariner 10 →
Mariner 9:n rakenne.
Atlas-Centaurin laukaisu 30. toukokuuta 1971, hyötykuormana Mariner 9.
Andrew Loog Oldham

Andrew Loog Oldham
Andrew Loog Oldham vuonna 2010
| --- | --- |
Syntynyt:  29. tammikuuta 1944  (81 vuotta) 
| --- | --- |
Palkinnot:  Rock and Roll Hall of Fame (2014) 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Andrew Loog Oldham (s. 29. tammikuuta 1944, Lontoo) on englantilainen manageri ja musiikkituottaja. Hänet muistetaan parhaiten The Rolling Stonesin managerina vuosina 1963–1967. Oldhamin suojissa Rolling Stones nousi yhdeksi 60-luvun suosituimmista rock-yhtyeistä. Hän loi myös yhtyeen tyylin "pahoina poikina" vastineeksi The Beatlesin puhtoisemmalle ja kiltimmälle imagolle.
Andrew Loog Oldhamin isä oli yhdysvaltalainen lentäjä Andrew Loog, joka menehtyi sodassa jo ennen poikansa syntymää. Toisen sukunimensä Loog Oldham sai australialaissyntyiseltä äidiltään, joka työskenteli Lontoossa sairaanhoitajana.
1960-luvun alussa Loog Oldham yritti läpimurtoa artistina, onnistumatta kuitenkaan siinä. Tämän jälkeen hän aloitti uransa musiikkialalla hoitamalla muun muassa Joe Meekin, Bob Dylanin ja The Beatlesin PR-tehtäviä. Huhtikuussa 1963 Loog Oldhamista tuli The Rolling Stonesin manageri, joille hän kehitti välittömästi imagon "vaarallisena" yhtyeenä. Hän erotti myös kosketinsoittaja Ian Stewartin, joka ei Loog Oldhamin mielestä sopinut ulkonäöltään yhtyeeseen. Samana vuonna hän sai yhtyeelle levytyssopimuksen Decca Recordsin kanssa, joka oli vain hieman aiemmin hylännyt Beatlesin.
Yhtenä suurena Loog Oldhamin ansiona Rolling Stonesin musiikin suhteen pidetään, että hän onnistui saamaan Mick Jaggerin ja Keith Richardsin tekemään myös omia kappaleita yhtyeen esittämien vanhojen R&B-klassikoiden lisäksi. Loog Oldham toimi Rolling Stonesin managerina aina vuoteen 1966 asti, jolloin hän myi osuutensa Allen Kleinille. Hän jatkoi yhtyeen tuottajana vielä runsaan vuoden ajan. Loog Oldhamin viimeiseksi työksi Rolling Stonesin kanssa jäi vuoden 1967 Between the Buttons -albumi.
Vuonna 1965 Loog Oldham perusti oman levy-yhtiön Immediate Recordsin ja työskenteli myöhemmin muun muassa The Small Faces -yhtyeen, Rod Stewartin, Jimmy Pagen, Jeff Beckin ja Eric Claptonin kanssa. 1970- ja 1980-luvuilta lähtien Loog Oldham on vaikuttanut Pohjois- ja Etelä-Amerikassa erilaisien musiikkiin liittyvien projektien parissa. Hän on muun muassa toiminut radio-ohjelmien juontajana ja kirjoittanut kirjan ABBA-yhtyeestä.
Aiheesta muualla

Andrew Loog Oldhamin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia  Tšekki  Alankomaat 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  IdRef
Ad Wolgast

Ad Wolgast
Ad Wolgast, alun perin Adolph Wolgust, (8. helmikuuta 1888 Cadillac, Michigan – 14. huhtikuuta 1955 Camarillo, Kalifornia) oli yhdysvaltalainen kevyen sarjan ammattinyrkkeilijä ja maailmanmestari.
Ad Wolgast saavutti maailmanmestaruutensa vuonna 1910 ottelussa tanskalaissyntyistä Fighting Nelsonia vastaan. Hän menetti maailmanmestaruutensa vuonna 1912 Willie Ritchielle. Hänellä oli hyökkäävä tyyli ja kova iskunsietokyky. Vanhempana hänen kerrotaan kärsineen muistinmenetyksestä.
Aiheesta muualla

Cyberboxingzonen tilastoja
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat
Alaikäinen

Alaikäinen on ihminen, joka ei ole täyttänyt täysivaltaiselta henkilöltä edellytettyä ikää. Näin ollen alaikäinen on siis vajaavaltainen. Suomen lainsäädännön mukaan henkilö katsotaan täysivaltaiseksi hänen täytettyään 18 vuotta, ellei hän ole holhouksen alainen. Näin on ollut vuodesta 1976. Alaikäinen on rikosoikeudellisesti vastuunalainen täytettyään 15 vuotta, mutta rikoksen tehneeseen 15–17-vuotiaaseen sovelletaan lievempää rangaistusasteikkoa. Alaikäisyydestään huolimatta 15 vuotta täyttänyt saa hallita sitä, mitä on omalla työllään ansainnut. Alle 18-vuotiaaseen työntekijään sovelletaan lakia nuorista työntekijöistä (998/1993), jonka mukaan kevyeen työhön voidaan ottaa 14 vuotta täyttänyt tai saman kalenterivuoden aikana 14 vuotta täyttävä henkilö.
Andreas Alariesto

| Andreas Alariesto> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 11. joulukuuta 1900 Riesto, Sodankylä
Kuollut: 29. marraskuuta 1989 (88 vuotta) Sodankylä
Kansalaisuus:  Suomi
Taiteilija
Taidesuuntaus:  naivismi
Taiteen reunoilla
Suuntaukset
Art brut | Fantastinen realismi | Graffiti | ITE-taide | Kansantaide | Naivismi | Outsider-taide | Primitivismi | Visionaarinen taide
Tekijöitä Suomesta
Aleksanteri Ahola-Valo | Andreas Alariesto | Annukka Grönlund | Martti Innanen | Einari Junttila | Arto Ali-Eskola | Edvin Hevonkoski | Enni Id | Aleksandra Ionowa | Alice Kaira | Matias Keskinen | Nikolai Lehto | Jussi Löf | Kalervo Palsa | Matti Rutanen | Veijo Rönkkönen | Ilmari Salminen | Olli Seppänen | Kaarina Staudinger-Loppukaarre | Vihtori Storck | Ilkka Juhani Takalo-Eskola | Heikki Tuomela | Ensio Tuppurainen | Sigurd Wettenhovi-Aspa
Tekijöitä ulkomailta
William Blake | Aleksanteri Ahola-Valo | Banksy | Jean-Michel Basquiat | Hieronymus Bosch | Salvador Dalí | Jean Dubuffet  | Max Ernst | H. R. Giger | Alex Grey | Keith Haring | Edward Hicks | Frida Kahlo | Theodor Kittelsen | Mati Klarwein | Paul Kondas | Séraphine Louis | Gustave Moreau | Grandma Moses | Niko Pirosmani | Maria Primatšenko | Henri Rousseau
Andreas Artturi Alariesto (11. joulukuuta 1900 Riesto, Sodankylä – 29. marraskuuta 1989 Sodankylä) oli naivistinen taiteilija Sompiosta, Lapista. Lapin maisemat, kertomukset ja perinteet elävät voimakkaina hänen maalauksissaan. Alarieston tuotantoon kuuluvat myös erilaiset pienoismallit, niihin liittyvät veistokset sekä valokuvaus.
Tukkimiehenä, kalastajana ja talonmiehenä toiminut Andreas Alariesto oli itseoppinut taiteilija. Hän ei ollut saanut lainkaan taideopetusta. Alariestosta tuli kuuluisa 1970-luvulla, kun naivismi oli muutenkin muodissa. Hänen oma motivaationsa maalaamiseen oli kuitenkin perinteen tallettamisessa. Alariestolle ominainen naivistinen tyyli oli alkanut saada enemmän tilaa 1950-luvulta lähtien.
Ensimmäisen virallisen näyttelyn Alariesto järjesti 1976 Helsingissä ja Rovaniemellä, jolloin hänellä oli ikää jo 75 vuotta. Vasta tämän jälkeen hän alkoi saada julkisuutta taiteilijana, vaikka hän oli saanut innoituksen taiteen tekemiseen jo nuoruudessa.
Museo-galleria

Sodankylään on perustettu pysyvä Andreas Alarieston näyttely, joka on sijoitettu Sodankylän kunnantalona alkujaan toimineeseen galleriaan. Näyttelyä on ylläpitänyt Sodankylän kunta yhdessä Riikka ja Andreas Alarieston Lapinkuvat -säätiön kanssa. Säätiön tehtävänä onkin huolehtia Alarieston taidekokoelmasta. Lisäksi säätiön tarkoituksena on vaalia Lapin ja vanhan Sompion omaleimaista kulttuuriperintöä.
Vuonna 2020 Riikka ja Andreas Alarieston Lapin kuva -säätiö sulautui Kauko Sorjosen säätiön kanssa, joka jatkaa museon toimintaa.
Grako on kustantanut noin sata erilaista postikorttia Alarieston töistä.
Kirjallisuutta

Aikio, Tarja: Sompion suuri mestari: Kansantaiteilija Andreas Alarieston elämä ja työ.  Inari:  Kustannus-Puntsi, 2001.  ISBN 952--5343-07-3
Alariesto, Andreas: Andreas Alarieston lapinkuvat.  (Toimittanut ja esipuheen kirjoittanut: Rauni Kivilinna)  Porvoo Helsinki:  WSOY, 1976.  ISBN 951-0-07684-8
Kilpimaa, Marita: ”Paljon olen mailimata kulkenut, paljon olen kokenut ja nähnyt” : Andreas Alarieston lauletut elämänpolut ja resilienssi.  Rovaniemi:  Lapin yliopisto, 2017.  ISBN 978-952-484-961-6  Teoksen verkkoversio.
Kuusikko, Riitta: Andreas Alariesto 1900–1989.  (Ars Nordica 6 (Aineen taidemuseo, Kemin taidemuseo, Oulun taidemuseo ja Rovaniemen taidemuseo))  Oulu:  Pohjoinen, 1994.  ISBN 951-749-208-1
Lähteenmäki, Maria: Villi ja vapaa Pohjola. Kansantaiteilija Andreas Alarieston mennyt maailma. Teoksessa Suomi. Maa, kansa, kulttuurit. Toim. Markku Löytönen ja Laura Kolbe. SKS. Helsinki 1999, 184–197.
Aiheesta muualla

Museo-gallerian kotisivut
Museo-gallerian Facebook-sivut
Rovaniemen taidemuseon galleria[vanhentunut linkki]
Museo-Galleria Alariesto VisitSodankylä-sivustolla
Lapin museot (Arkistoitu – Internet Archive)
Valitut palat, Kuukauden taiteilija (Arkistoitu – Internet Archive)
Väitös: Andreas Alarieston lauletut elämänpolut, Lapin Yliopisto 31.3.2017
Andreas Alarieston taulu palasi kotiin, Yle 29.8.2009
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat  Latvia 
Henkilöt:  Elonet  Kansallisbiografia  Yle  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muut:  IdRef 
Alariesto Galleria Sodankylässä.
Corona (satelliitti)

Corona-satelliitti.
Corona oli yhdysvaltalainen vakoilusatelliittien sarja 1959–1972, joka tunnettiin vuoteen 1962 nimellä  Discoverer.  Discoverer 14 teki ensimmäisen onnistuneen lennon 18. elokuuta 1960, jolloin C-199-lentokone sieppasi ilmasta laskuvarjon varassa laskeutuvan filmikapselin. Kaikkiaan 145 tällaista satelliittia keräsi yli  800000 valokuvaa Neuvostoliitosta 12 vuoden aikana.
1960-luvun alussa Discoverer-satelliittien väitettiin julkisuudessa oleva Yhdysvaltain ilmavoimien miehitettyihin lentoihin liittyvä biotekniikka-koelentosarja. Harhautus meni läpi mediasta sikäli kuin media ei ollut mukana harhautuksen rakentamisessa.
Tässä satelliittityypissä oli kamera ja maahan palaava filmin sisältänyt kapseli, jonka lentokone sieppasi jo laskuvarjolla laskeutumisen aikana lennosta. Satelliiteista käytettiin vuodesta 1962 alkaen nimitystä KH-1, KH-2, KH-3, KH-4, KH-4A ja KH-4B. KH on lyhennys sanasta Key Hole eli "avaimenreikä".
Kuvien tarkkuus oli 3–10 metrin suuruusluokkaa. KH-ohjelma keskeytettiin, kun huomattiin neuvostoliittolaisen sukellusveneen odottavan Coronan paluupaikan alla vedessä. Tällöin oli olemassa parempaa teknologiaa ja mahdollisuus kuvien lähettämiseen radioteitse maahan.
Corona-ohjelma julkistettiin Kylmän sodan jälkeen vuonna 1992.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
US Geological Survey overview and image search
Corona page at NASA (Arkistoitu – Internet Archive)
Corona page at NRO (Arkistoitu – Internet Archive)
GlobalSecurity.org: Imagery Intelligence
A Point in Time, an hourlong CIA film documenting the program
Gordon Gould

Gordon Gould vuonna 1945.
Gordon Gould (17. heinäkuuta 1920 – 16. syyskuuta 2005) oli yhdysvaltalainen fyysikko, jolla oli tärkeä osa varhaisessa laser-tutkimuksessa, ja joka keksi sanan "laser".
Joidenkin mielestä Gould keksi laserin, toisten mielestä keksijä oli toinen yhdysvaltalainen fyysikko Theodore Harold Maiman, joka rakensi ensimmäisen toimivan laserin. Gordon Gould tunnetaan myös taistelustaan Yhdysvaltojen patenttiviranomaisia vastaan saadakseen oikeudet laseriin ja siihen liittyviin tekniikoihin. Gould kävi patenttitaistelua myös lasertekniikoita valmistavia yhtiöitä vastaan.
Sonny James

| Sonny James |
| --- | --- |
 Sonny James vuonna 1957
Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1928 Hackleburg, Alabama
Kuollut: 22. helmikuuta 2016 (87 vuotta) Nashville, Tennessee
Muusikko
Taiteilijanimi:  The Southern Gentleman
Aktiivisena:  1953–1983
Tyylilajit:  country, popmusiikki
Soittimet:  kitara 
Levy-yhtiöt:  Capitol, Columbia, Dot, RCA, Monument, Dimension, Curb
Aiheesta muualla
www.sonnyjames.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
James Hugh Loden, taiteilijanimeltään Sonny James (1. toukokuuta 1928 – 22. helmikuuta 2016) oli yhdysvaltalainen country-artisti ja lauluntekijä, joka parhaiten tunnettiin hitistään Young Love, jonka on suomeksi 1973 levyttänyt Rauli Badding Somerjoki Hectorin vastatessa sanoituksesta.
Sonny Jamesilla oli vuosina 1953–1983 kaikkiaan 72 country- ja pop-hittiä, jotka ylsivät listoille. Mukaan mahtuu viiden vuoden jakso, jonka aikana 16 Sonny Jamesin hittiä nousi suoraan Billboard listan ykköseksi. Kaikkiaan 26 singleään ylsi jossain vaiheessa listaykköseksi. Albumilistalla 21 albumia ylsi contry-listan TOP-10 sijoitukseen.
Toukokuussa 2007 Sonny James and his Southern Gentlemen valittiin Nashvillen Country Music Hall of Famen jäseneksi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Virallinen kotisivu
Sonny James Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sonny James
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  SNAC 
Käännös suomeksi
Diskoforos

| Diskoforos |
| --- | --- |
 Diskoforos, British Museum.
Nimi:  Diskoforos
Tekijä:  Polykleitos
Valmistumisvuosi:  n. 460–450 eaa.
Taiteenlaji:  veistos
Teostyyppi:  patsas
Materiaali:  pronssi
Diskoforos (m.kreik. Δισκοφόρος, ”Kiekonkantaja”) oli Polykleitoksen veistämä antiikin kreikkalainen veistos ja siitä alkunsa saanut veistostyyppi. Alkuperäinen veistos, joka on kadonnut, veistettiin klassisella kaudella noin vuonna 460–450 eaa. Se on Polykleitoksen varhaisin tunnettu työ. Tyypistä on säilynyt useita myöhempiä esimerkkejä, kuten roomalaisaikaisia kopioita.
Diskoforos, Louvre.
Veistos esittää alastonta urheilijanuorukaista, joka pitää vasemmassa kädessään kiekonheitossa käytettävää kiekkoa. Oikea käsi on hieman koholla. Paino on vasemmalla jalalla.
Diskoforosta ei tule sekoittaa Myronin veistämään Diskobolokseen, joka kuvaa kiekon heittämistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Diskoforos Wikimedia Commonsissa
Skapiškis

| Skapiškis |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Skapiškis
 Koordinaatit: 55°53′30″N, 25°12′0″E 
Valtio:   Liettua
Lääni:  Panevėžys
Kunnallispiiri:  Kupiškisin kunnallispiiri
Väkiluku (2011):  403
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Skapiškis on kauppala Koillis-Liettuassa, Panevėžysin läänissä, Kupiškisin kunnallispiirissä lähellä Latvian rajaa. Se sijaitsee Mituva-järven rannalla lähellä Panevėžysin ja Daugavpilsin yhdistäviä rautatietä ja maantietä. Vuonna 2011 kauppalassa asui 403 asukasta.
Ensimmäinen kirkko rakennettiin Skapiškisiin vuonna 1519. Dominikaanit perustivat alueelle munkkiluostarin vuonna 1752. Venäläiset viranomaiset sulkivat luostarin ja siihen liittyneen koulun vuoden 1831 marraskuun kansannousun jälkeen. Rautatien rakentamisen jälkeen Skapiškisista tuli tärkeä kaupallinen keskus. Vuonna 1897 kauppalassa asui 1 184 asukasta, eli huomattavasti enemmän kuin nykyään. Toisen maailmansodan jälkeen kauppalan väkiluku lähti laskuun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skapiškis Wikimedia Commonsissa
Panevėžysin lääni
| --- | --- |
Kunnat: Biržain kunnallispiiri • Kupiškisin kunnallispiiri • Panevėžysin kaupunkikunta • Panevėžysin kunnallispiiri • Pasvalysin kunnallispiiri • Rokiškisin kunnallispiiri
Kaupungit: Biržai • Vabalninkas • Kupiškis • Subačius • Panevėžys • Ramygala • Pasvalys • Joniškėlis • Rokiškis • Obeliai • Pandėlys
Kauppalat: Nemunėlio Radviliškis • Šimonys • Skapiškis • Alizava • Krekenava • Naujamiestis • Pumpėnai • Saločiai • Pušalotas • Vaškai •  Juodupė • Kamajai • Panemunėlis
Kylät: Biržai (kylä) • Rinkuškiai • Medeikiai • Kirdonys • Naciūnai • Germaniškis • Parovėja • Noriūnai • Šepeta • Rudiliai • Aukštupėnai • Adomynė • Dembava • Velžys • Piniava • Pažagieniai • Jotainiai • Liūdynė • Vaivadai • Šilagalys • Mikoliškis • Ustukiai • Narteikiai • Pajiešmeniai • Kavoliškis • Skemai • Laibgaliai • Bajorai
Aittaluoto

| Aittaluoto> Bodskär |
| --- | --- |
 Kuninkaanlahdenkatua Aittaluodossa.
Kaupunki:  Pori
Suuralue:  Keskikaupunki
Koordinaatit:  61.488647°N, 021.810694°E
Kaupunginosa nro:  7
Väkiluku:  510 (2013)
Postinumero(t):  28100
Aittaluoto (ruots. Bodskär) on Porin kaupunginosa, joka sijaitsee Kokemäenjoen etelärannalla ydinkeskustan itälaidalla. Se käsittää vanhan teollisuusalueen, sekä siihen liittyviä kerrostaloja, jotka alun perin ovat olleet Rosenlew-yhtiöiden omistuksessa.
Aittaluodossa toimivat muun muassa Corenson omistama Porin kartonkitehdas, Seikun saha sekä Pori Energian lämpövoimala, jotka kaikki kuuluivat alun perin Rosenlew-konsernille. Tehdasalueen pääportin vieressä on yhtiön toiminnasta kertova Rosenlew-museo.
Aittaluodon alue muodostui vielä 1900-luvun alussa useista Kokemäenjoen saarista ja pienistä luodoista. Sitä erottivat mantereesta muun muassa nykyään osittain täytetty Varvourinjuopa sekä Aittaluodon ja keskustan välissä ollut Herralahden lahti. Vuonna 1781 rakennettiin Aittaluotoon silta Herralahden ja Kokemäenjoen välisen kapean uoman ylitse.
Aiheesta muualla

Aittaluoto Pori-tiedossa (poritieto.com)
Porin kaupunginosat
1. Linna | 2. Teljä | 3. Malminpää | 4. Karhunpää | 5. Itätulli | 6. Päärnäinen | 7. Aittaluoto | 8. Isosanta | 9. Riihiketo | 10. Tiilinummi | 11. Tiilimäki | 12. Uusikoivisto | 13. Kuninkaanhaka | 14. Herralahti | 15. Tupala | 16. Koivula | 17. Kalaholma | 18. Isojoenranta | 19. Sunniemenranta | 20. Koivistonluoto | 21. Karjaranta | 22. Käppärä | 23. Musa | 24. Tikkula | 25. Vähärauma | 26. Liinaharja | 27. Liikastenmäki | 28. Tuorsniemi | 29. Pietniemi | 30. Ulasoori | 31. Leppäkorpi | 32. Isomäki | 33. Tiiliruukki | 34. Kyläsaari | 35. Uusiniitty | 36. Pihlava | 37. Rieskala | 38. Metsämaa | 39. Enäjärvi | 40. Harmaalinna | 41. Kartano | 42. Impola | 43. Vanhakoivisto | 44. Väinölä | 45. Metallinkylä | 46. Mikkola | 47. Sampola | 48. Paratiisinmäki | 49. Luotsinmäki | 50. Murtosenmutka | 51. Ruosniemi | 52. Toejoki | 53. Pormestarinluoto | 54. Hyvelänviiki | 55. Lotskeri | 56. Hyvelä | 57. Kirjurinluoto | 58. Hanhiluoto | 59. Hevosluoto | 60. Yyteri | 61. Kaanaa | 62. Uniluoto | 63. Karhuluoto | 64. Herrainpäivät | 65. Mäntyluoto | 66. Kirrinsanta | 67. Kaanaankorpi | 68. Huvilaranta | 69. Viikinäinen | 70. Raatimiehenluoto | 71. Reposaari | 72. Parkkiluoto | 73. Tahkoluoto | 74. Isokatava | 75. Vähäkatava | 76. Tyltty | 77. Lukkarinsanta | 78. Tuulikylä | 79. Paarnoori | 80. Honkaluoto | 81. Finpyy | 82. Lahdenmaa | 83. Hakalanvainio | 84. Länsimetsä | 85. Mäntylä | 86. Palstakallio | 87. Lehtola | 88. Kotometsä | 89. Klasipruuki | 90. Perko | 91. Susikoski | 92. Salaplakkari
Copperbelt (Sambia)

| Copperbeltin maakunta |
| --- | --- |

 Sijainti
Valtio:   Sambia
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Ndola
Pinta-ala:  31328 km²
Väkiluku (2010):  1 972 317
Copperbeltin maakunta on yksi Sambian kymmenestä maakunnasta. Copperbeltin maakunnan pinta-ala on 31 328 neliökilometriä ja sen asukasluku on 1 972 317 (2010). Maakunta on saanut nimensä sen rikkaista, Sambian ja Kongon demokraattisen tasavallan alueelle leviävistä kupariesiintymistä; Copperbeltin maakunta on Sambian teollinen keskus. Maakunnan merkittävimmät kaupungit ovat Ndola, Kitwe ja Chingola.
Copperbeltin maakunnassa on lukuisia kaivoksia. Lumwanassa sijaitsee Afrikan suurin kuparikaivos.
Maakunta jakautuu kymmeneen piirikuntaan: Chililabombwe, Chingola, Kalulushi, Kitwe, Luanshya, Lufwanyama, Masaiti, Mpongwe, Mufulira ja Ndola.
Marvel Cinematic Universe: Neljäs vaihe
Elokuvat

| Elokuva | Ensi-ilta | Ohjaaja(t) | Käsikirjoittaja(t) | Tuottaja(t) |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Black Widow |  2021-7-77. heinäkuuta 2021  2021-7-99. heinäkuuta 2021 | Cate Shortland | Eric Pearson | Kevin Feige |
| Shang-Chi and the Legend of the Ten Rings | 2021-9-33. syyskuuta 2021 | Destin Daniel Cretton | Dave Callaham, Destin Daniel Cretton ja Andrew Lanham | Kevin Feige ja Jonathan Schwartz |
| Eternals |  2021-11-33. marraskuuta 2021  2021-11-55. marraskuuta 2021 | Chloé Zhao | Chloé Zhao, Patrick Burleigh, Ryan Firpo ja Kaz Firpo | Kevin Feige ja Nate Moore |
| Spider-Man: No Way Home |  2021-12-1515. joulukuuta 2021  2021-12-1717. joulukuuta 2021 | Jon Watts | Chris McKenna ja Erik Sommers | Kevin Feige ja Amy Pascal |
| Doctor Strange in the Multiverse of Madness |  2022-5-44. toukokuuta 2022  2022-5-66. toukokuuta 2022 | Sam Raimi | Michael Waldron | Kevin Feige |
| Thor: Love and Thunder |  2022-7-66. heinäkuuta 2022  2022-7-88. heinäkuuta 2022 | Taika Waititi | Taika Waititi ja Jennifer Kaytin Robinson | Kevin Feige ja Brad Winderbaum |
| Black Panther: Wakanda Forever |  2022-11-99. marraskuuta 2022  2022-11-1111. marraskuuta 2022 | Ryan Coogler | Ryan Coogler ja Joe Robert Cole | Kevin Feige ja Nate Moore |