stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Gottfried Leibniz
Filosofia > Teodikea ja optimismi

Théodicée esitteli termin teodikea ja pyrki oikeuttamaan maailman epätäydellisyydet selittämällä, että maailmamme on kuitenkin paras mahdollinen kaikista maailmoista. Maailman täytyy olla paras mahdollinen ja tasapainoisin, koska sen oli luonut täydellinen Jumala.
Leibnizin lausuma ”elämme parhaassa kaikista mahdollisista maailmoista” veti puoleensa paljon pilkkaa, erityisesti Voltairelta, joka pilkkasi ajatusta koomisessa romaanissaan Candide laittamalla Leibnizia parodioineen tohtori Panglossin toistamaan sen. Tästä syntyi adjektiivi ”panglossilainen”, joka kuvasi henkilöä joka oli niin naiivi, että uskoi maailman olevan paras mahdollinen.
Matemaatikko Paul du Bois-Reymond kirjoitti teoksessaan Leibnizian Thoughts in Modern Science, että Leibniz ajatteli Jumalan olevan suuri matemaatikko:
»Kuten hyvin tiedetään, funktion maksimien ja minimien teoria oli velkaa hänelle suurimmasta edistysaskeleesta tangenttien menetelmän keksimisen kautta. Yhtä lailla hän kuvittelee Jumalan maailmaa luodessaan matemaatikoksi joka on ratkaisemassa minimin ongelmaa, tai pikemminkin modernissa kielenkäytössä variaatiolaskentaa – kysymyksenä määrittää rajattomasta joukosta mahdollisia maailmoja se, jossa välttämättömän pahan summa on minimissään.»
Filosofia > Symbolinen ajattelu

Leibnizilla oli luja usko siihen, että iso osa inhimillisestä ajattelusta voitiin palauttaa jonkin sortin laskutoimituksiin, ja että tällaiset laskutoimitukset saattoivat ratkaista monia erimielisyyksiä:
»Ainoa tapa korjata päättelymme on tehdä niistä yhtä kouriintuntuvia kuin matemaatikkojen päättelyistä, niin että voimme löytää virheemme yhdellä vilkaisulla, ja kun henkilöiden välillä on erimielisyyksiä, voimme yksinkertaisesti sanoa: laskekaamme [calculemus], pitemmittä puheitta, katsoaksemme kuka on oikeassa.» 
(”Keksimisen taide” 1685, W 51)
Leibnizin calculus ratiocinator, joka tuo mieleen symbolisen logiikan, voidaan nähdä tapana mahdollistaa tämänkaltaiset laskutoimitukset. Leibniz kirjoitti muistioita, jotka voidaan nähdä tämän symbolisen logiikan perustavina kirjoituksina, mutta ne julkaistiin vasta kun nykyaikainen logiikka oli jo noussut Gottlob Fregen teoksen Begriffsschrift sekä Charles S. Peircen ja hänen oppilaidensa kirjoitusten myötä 1880-luvulla. Näin niiden julkaisu tapahtui paljon sen jälkeen kun George Boole ja Augustus De Morgan olivat jo panneet alulle tällaisen logiikan 1840-luvulla.
Filosofia > Formaali logiikka

Leibniz on merkittävin loogikko Aristoteleen ja vuoden 1847, jolloin Boole ja De Morgan julkaisivat nykyaikaisen logiikan alullepanneita teoksia, välisenä aikana. Leibniz määritteli keskeisiä ominaisuuksia, joita nykyään kutsutaan sellaisilla nimillä kuin konjunktio, disjunktio, negaatio, identiteetti, osajoukko ja tyhjä joukko. Leibnizin logiikka ja periaatteessa koko hänen filosofiansa voidaan palauttaa kahteen periaatteeseen:
Kaikki ajatuksemme koostuvat hyvin pienestä joukosta yksinkertaisia ajatuksia, jotka muodostavat inhimillisen ajattelun aakkoset.
Monimutkaisemmat ajatukset koostuvat näistä yksinkertaisista ajatuksista yhdenmukaisina ja symmetrisinä yhdisteinä, jotka vastaavat aritmeettista kertolaskua.
Mitä kohtaan (1) tulee, yksinkertaisten ajatusten joukko on paljon suurempi kuin mitä Leibniz ajatteli. Kohdan (2) suhteen Leibniz oli oikeassa siinä, että logiikan voidaan katsoa perustuvan symmetrisiin yhdisteisiin, mutta ne eivät vastaa sen enempää yhteen- kuin kertolaskuakaan. 1900-luvun alkupuolella muotoutunut formaali logiikka vaatii vähimmillään myös negaation sekä kvantifioitujen muuttujien käyttöä.
Leibniz ei julkaissut eläessään mitään formaalia logiikkaa käsittelevää. Suurin osa hänen aihetta käsittelevistä kirjoituksistaan koostuu luonnoksista, jotka Louis Couturat löysi Leibnizin kirjallisesta perinnöstä ja jotka julkaistiin vuonna 1903.
Charles S. Peirce, Hugh MacColl, Gottlob Frege ja Bertrand Russell jakoivat kaikki Leibnizin unelman symbolisen logiikan, matematiikan ja filosofian yhdistämisestä (logisismi). Leibnizin lähestymistavan huipentuma voidaan nähdä Ernst Schröderin algebrallisessa logiikassa ja C. I. Lewisin modaalilogiikassa.
Matematiikka

Matematiikan alalla Leibniz kehitti differentiaalilaskennan jokseenkin samaan aikaan kuin Isaac Newton. Leibniz julkaisi menetelmän ensimmäisenä – ajatuksen isyydestä syntyi ankara riita, ja jälkikäteen voidaan todeta, että Newton oli Leibnizia ajallisesti edellä, mutta Leibnizin käyttämä merkintätapa jäi kuitenkin myöhempien matemaatikkojen käyttöön. Nykyään on tapana antaa kunnia keksinnöstä molemmille. Leibniz loi myös binäärisen lukujärjestelmän. Matemaatikko Gregory Chaitin pitää Leibnizia myös ensimmäisten algoritmista informaatioteoriaa sivuavien ajatusten esittäjänä. Bertrand Russell taas on sanonut Leibnizin kehittäneen logiikan 1800-luvun tasolle julkaisematta jääneissä tutkimuksissaan. Leibnizin kirjeenvaihdosta käy ilmi, että hän käytti yhtälöryhmien ratkaisemisessa menetelmää, joka ennakoi puoli vuosisataa hänen jälkeensä keksittyjä determinantteja.
Matematiikka > Laskukone

Leibniz kehitti Blaise Pascalin ideoiden perusteella varhaisen mekaanisen laskukoneen, joka kykeni kertolaskuihin.
Leibnizin ratkaisussa oli porrastettu rumpu, jolla yksi ratas pystyi esittämään minkä tahansa numeron nollasta yhdeksään yhdellä kierroksella.
Matematiikka > Differentiaali- ja integraalilaskenta

Leibnizia pidetään Isaac Newtonin ohella infinitesimaalilaskennan keksijänä. Leibnizin omien muistiinpanojen mukaan läpimurto tapahtui 11. marraskuuta 1675, kun hän käytti ensimmäisen kerran integraalilaskentaa funktion y = x kuvaajan kattaman pinta-alan laskemiseen. Hän määritteli useita merkintätapoja, jotka ovat edelleen käytössä, kuten esimerkiksi integraalimerkin ∫, joka esittää venytettyä S-kirjainta, latinan kielen sanasta summa; sekä differentiaalilaskennassa merkintätapana d-kirjaimen, latinan sanasta differentia. Leibniz ei julkaissut mitään tutkimustuloksiaan ennen vuotta 1684.
Luonnontieteet ja insinööritieteet > Fysiikka

Fysiikassa kehitti statiikkaa ja dynamiikkaa ja esitti usein Descartesista, Newtonista ja heidän seuraajistaan poikkeavia näkemyksiä. Hän esitti uuden liiketeorian, joka perustui kinetiikkaan ja potentiaaliseen energiaan. Vaikka Leibniz oli Newtonin linjoilla kalkyylin suhteen, fysiikassa hän ei ollut samaa sarjaa Newtonin kanssa, ja hänet voidaan arvioida tällä alalla jopa opettajaansa Huygensiä heikommaksi. Leibnizin kypsän vaiheen fysiikasta hyvä esimerkki on teos Specimen Dynamicum vuodelta 1695.
Luonnontieteet ja insinööritieteet > Fysiikka > Vis viva

Leibnizin vis viva (latinaa: elämänvoima) on tiettyjen mekaanisten järjestelmien muuttumaton matemaattinen ominaispiirre. Se voidaan nähdä energiaperiaatteen erityistapauksena. Teoria nähtiin Newtonin ja Descartesin kannattaman liike-energian säilymisen ajatuksen kilpailijana. Siksi tutkijat Englannissa ja Ranskassa olivat taipuvaisia hylkäämään Leibnizin ajatukset. Insinöörit kuitenkin havaitsivat vis vivan lopulta hyödylliseksi tiettyjen laskutoimitusten tekemisessä, joten lopulta nämä kaksi lähestymistapaa alettiin nähdä toisiaan täydentävinä.
Luonnontieteet ja insinööritieteet > Muut luonnontieteet

Leibniz esitti, että maalla on sula ydin, ja oli näin myös nykyaikaisen geologian edelläkävijä. Embryologiassa hän oli preformationisti, mutta katsoi myös, että eliöt syntyvät, kun loputon määrä mahdollisia mikrorakenteita yhdistyy kertautuvasti. Biologiassa ja paleontologiassa hän tutki anatomiaa ja fossiileita tehden vertailevia tutkimuksia. Lääketieteessä hän kehotti aikansa lääkäreitä perustamaan teoriansa yksityiskohtaisiin vertaileviin havaintoihin ja kokeisiin ja erottamaan tiukasti tieteelliset näkemykset metafyysisistä.
Teokset

Leibnizin merkittävimmät teokset ovat:
De Arte Combinatoria (”Yhdistelmien taiteesta”, 1666)
Hypothesis Physica Nova (”Uusi fysikaalinen hypoteesi”, 1671)
Nova methodus pro maximis et minimis (”Uusi metodi maksimeille ja minimeille”, 1684)
Discours de métaphysique (”Tutkielma metafysiikasta”, 1686)
Protogaea (1692)
Système nouveau de la nature et de la communication des substances (”Uusi luonnon ja substanssien kommunikaation järjestelmä”, 1695)
l’Origine radicale des choses (”Asioiden radikaali alkuperä”, 1697)
Explication de l’Arithmétique Binaire (”Binaariaritmetiikan selitys”, 1705)
(Essais de) Théodicée (1710)
Monadologia ((La) Monadologie, 1714, suomennettu)
Nouveaux essais sur l’entendement humain (”Uusia esseitä inhimillisestä ymmärryksestä”, 1765, valmistunut 1704)
Leibniz kirjoitti kolmella kielellä: skolastisella latinalla, ranskaksi sekä harvemmin saksaksi. Hän julkaisi elämänsä aikana useita pamfletteja ja tieteellisiä artikkeleita, mutta ainoastaan kaksi filosofista kirjaa, De Arte Combinatoria ja Théodicée.
Leibniz kirjoitti Braunschweig-Lüneburgien puolesta useita pamfletteja, usein anonyyminä. Merkittävin niistä on De jure suprematum, joka käsittelee yksinvaltiuden luonnetta. Teoksista ainoastaan yksi merkittävämpi, Nouveaux essais sur l’entendement humain, ilmestyi kuoleman jälkeen. Vasta vuonna 1895, kun Bodemann sai valmiiksi luettelonsa Leibnizin käsikirjoituksista ja kirjeenvaihdosta, Leibnizin kirjallisen perinnön laajuus valkeni: häneltä oli säilynyt 15 000 kirjettä yli tuhannelle eri vastaanottajalle sekä yli 40 000 muuta kirjoitusta. Näistä kirjeistä monet olivat esseepituisia. Suurin osa kirjeenvaihdosta erityisesti vuodelta 1685 on edelleen julkaisematta, ja suurin osa julkaistuista on julkaistu vasta 1900-luvun loppupuolella.
Kirjallisuutta > Suomennetut teokset

Monadologia.  ((Monadologie, 1714.) Suomentanut sekä esipuheen ja selitykset laatinut Jyrki Siukonen. S. 81–97: Raili Kauppi: ”Logiikan idea Leibnizin filosofiassa” (Die Idee der Logik in der Philosophie Leibnizens, 1969). Suomentanut Leevi Lehto. S. 99–127: Jyrki Siukonen: ”Kaupunki, kirjasto, puutarha ja teatteri: Huomioita kertomuksellisuudesta ja arkkitehtuurista Monadologian taustalla”)  Helsinki:  Gaudeamus, 1995.  ISBN 951-662-619-X
Muistio hyvää tarkoittaville ja valistuneille henkilöille. Niin & näin, 1996, nro 1.  Artikkelin verkkoversio.
Mietiskelyjä tiedosta, totuudesta ja ideoista. Niin & näin, 1999, nro 2.  Artikkelin verkkoversio.
Filosofisia tutkielmia.  (Toimittaneet Tuomo Aho ja Markku Roinila. Suomentaneet Tuomo Aho ym)  Helsinki:  Gaudeamus, 2010.  ISBN 978-952-495-121-0
Luonnollisen oikeuden perustekijät. (Elementa juris naturalis, 1671. Suomentanut Teivas Oksala.) Niin & näin, 2012, nro 3, s. 45–50.  Artikkelin verkkoversio.
Kirje Thomas Hobbesille 23.7.1670 & Kirje Thomas Hobbesille 1674. (Suomentanut Juhana Lemetti. Artikkelissa ”Barokkiajan ihailijapostia. Leibnizin ja Hobbesin kirjeenvaihto 1670–1674”) Niin & näin, 2012, nro 3.  Artikkelin verkkoversio.
Kirjeitä Hanschille ja Bierlingille. (1707, 1712, 1716). Suomentanut Mika Saranpää. Niin & näin 1/1996, s. 48.
Kirjallisuutta > Muuta kirjallisuutta

Alanen, Lilli: G. W. Leibnizin monadit, loogikon utopia ja uusi representaation käsite. Niin & näin, 1996, nro 1.  Artikkelin verkkoversio.
Korkman, Petter: Oikeudenmukaisuus ja oma etu pohdintoja Leibnizin kirjoituksen – ”Elementa juris naturalis” tiimoilta. Niin & näin 3/2012, 41–43.
Lemetti, Juhana: Barokkiajan ihailijapostia. Niin & näin 3/2012, 33–34.
Raatikainen, Panu (toim.): Universaalikieli. Suomen filosofisen yhdistyksen ja Helsingin yliopiston filosofian laitoksen järjestämä kollokvio 16.4.1999.  Helsinki:  Helsingin yliopiston filosofian laitos, 2000.  ISBN 951-45-9671-4
Repo, Arto: Johdannoksi Leibnizin holistiseen metafysiikkaan. Niin & näin 3/2012, 21–23.
Repo, Arto & Viljanen, Valtteri: Leibnizin dynamiikka. Niin & näin 3/2012, 25–30.
Roinila, Markku: G. W. Leibnizin tiedon portaat – Johdatus kirjoitelmaan Meditationes de cognitione, veritate et ideis. Niin & näin 1/1996, s. 3–5.
Roinila, Markku: Leibniz ja universaalikirjasto. Niin & näin 3/2022.
Siukonen, Jyrki: Tyhmä kuin maalari? – Leibniz ja taiteellisen tiedon olemus. Niin & näin 1/1996, s. 12–14.
Siukonen, Jyrki: – Taiteellinen metafora Leibnizilla. Niin & näin 3/2012, s. 53–55.
Tuomainen, Kari: Leibnizin Jumalasta. Niin & näin, 1996, nro 1.  Artikkelin verkkoversio.
Aiheesta muualla

Ensyklopedia-artikkeleita:
Bobro, Mark: Leibniz on Causation The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Burnham, Douglas: Leibniz: Metaphysics The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Carlin, Laurence: Leibniz: Causation The Internet Encyclopedia of Philosophy. (englanniksi)
Kulstad, Mark & Carlin, Laurence: Leibniz’s Philosophy of Mind The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Look, Brandon: Gottfried Wilhelm Leibniz The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Mcdonough, Jeff: Leibniz’s Philosophy of Physics The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Murrary, Michael: Leibniz on Problem of Evil The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Roinila, Markku: Gottfried Leibniz. Logos-ensyklopedia. Filosofia.fi.
Roinila, Markku: Leibniz tiedosta. Logos-ensyklopedia. Filosofia.fi.
Roinila, Markku: Leibniz: Metafysiikka. Logos-ensyklopedia. Filosofia.fi.
Roinila, Markku: Leibniz: Moraalifilosofia ja teodikean ongelma. Logos-ensyklopedia. Filosofia.fi.
Youpa, Andrew: Leibniz’s Ethics The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Muuta:
Liukkonen, Petri & Pesonen, Ari (toim.): Leibniz biography and bibliography. (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gottfried Leibniz Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Gottfried Wilhelm Leibniz
Vaikutusvaltaisimpia läntisiä filosofeja
Sokrates
Platon
Aristoteles
Augustinus
Tuomas Akvinolainen
Thomas Hobbes
René Descartes
Baruch Spinoza
John Locke
Gottfried Leibniz
George Berkeley
David Hume
Jean-Jacques Rousseau
Voltaire
Immanuel Kant
G. W. F. Hegel
Arthur Schopenhauer
Karl Marx
Søren Kierkegaard
John Stuart Mill
Friedrich Nietzsche
Bertrand Russell
Ludwig Wittgenstein
Edmund Husserl
Martin Heidegger
Jean-Paul Sartre
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Norja  Chile  Espanja  Ranska  BnF data  Argentiina  Katalonia  Saksa  Italia  Israel  Suomi (KANTO)  Belgia 2  Yhdysvallat  Ruotsi  Latvia  Japani  Tšekki  Australia  Kreikka  Korea 2  Kroatia  Alankomaat 2  Puola  Portugali  Vatikaani 
Tieteilijät:  CiNii  MathSciNet  Mathematics Genealogy Project  zbMATH 
Taiteenala:  FID  MusicBrainz  ULAN 
Henkilöt:  BMLO  Deutsche Biographie  DDB  Trove 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef 
Leibnizin patsas Dresdenissä (Ernst Hähnel).
Leibnizin patsas Göttingenissä.
Leibnizin kirje Kielistä maaliskuussa 1716.
Leibnizin binäärijärjestelmä, 1703.
Leibnizin laskukone.
Leibnizin omakätinen Monadologian käsikirjoitus.
Käännös suomeksi
Decathlon AG2R La Mondiale Team

Decathlon AG2R La Mondiale Team (UCI-tunnus DAT) on ranskalainen ammattilaispyöräilytalli, joka kilpailee UCI World Tour -tasolla. Suomalainen Jaakko Hänninen ajoi tallissa vuosina 2019–2024.
Historia

Talli perustettiin vuonna 1992 nimellä Chazal. Vuonna 1996 nimeksi vaihdettiin Petit Casino. Vakuutusvälittäjä A2GR ryhtyi tallin sponsoriksi vuonna 1997 ja nimi muutettiin muotoon Casino - A2GR Prévoyance. Vuonna 2000 tallin nimi sai muodon AG2R Prévoyance ja vuosina 2008–2020 se tunnettiin nimellä Ag2r-La Mondiale ja 2021–2023 AG2R Citroën Team. Urheilutarvikkeiden jälleenmyyjä Decathlon tuli pääsponsoriksi 2024.
Talli ei osallistunut vuoden 2005 UCI ProTourille, mutta se kutsuttiin osallistumaan joihinkin sarjaan kuuluviin kilpailuihin, kuten Pariisi–Nizza-ajoon ja Paris-Roubaix'hen. Lisäksi talli osallistui vuonna 2005 Ranskan ympäriajoon. Kaudeksi 2006 muun muassa Francisco Mancebo ja Christophe Moreau liittyivät talliin ja tämän myötä AG2R sai UCI ProTour -lisenssin, joka oli jäänyt vapaaksi Fassa Bortolo -tallin vetäydyttyä sarjasta. Lisenssistä oli kiinnostunut myös Comunidad Valenciana -talli, joka kuitenkin luopui siitä vapaaehtoisesti kun osoittautui, ettei tallin urheilujohtajalla Giancarlo Ferrettillä ollut riittäviä taloudellisia vakuuksia.
Kauden 2025 joukkue

Lähde:
| Joukkueen kokoonpano 2025> Ajaja | Joukkueen kokoonpano 2025> Syntymäaika | Joukkueen kokoonpano 2025> Maa | Joukkueen kokoonpano 2025> Edellinen joukkue |
| --- | --- | --- | --- |
| Bruno Armirail | 11. huhtikuuta 1994 |  Ranska | Groupama-FDJ (2023) |
| Sam Bennett | 16. lokakuuta 1990 |  Irlanti | Bora-Hansgrohe (2023) |
| Clément Berthet | 2. elokuuta 1997 |  Ranska | Delko (2021) |
| Léo Bisiaux | 14. helmikuuta 2005 |  Ranska | Decathlon AG2R La Mondiale Development (2024) |
| Stefan Bissegger | 13. syyskuuta 1998 |  Sveitsi | EF Education-EasyPost (2024) |
| Geoffrey Bouchard | 1. huhtikuuta 1992 |  Ranska | CR4C Roanne (2018) |
| Oscar Chamberlain | 15. tammikuuta 2005 |  Australia | Decathlon AG2R La Mondiale Development (2024) |
| Benoît Cosnefroy | 17. lokakuuta 1995 |  Ranska | Chambéry CF (2017) |
| Dries De Bondt | 4. heinäkuuta 1991 |  Belgia | Alpecin-Deceuninck (2023) |
| Sander De Pestel | 11. lokakuuta 1998 |  Belgia | Team Flanders-Baloise (2023) |
| Stan Dewulf | 20. joulukuuta 1997 |  Belgia | Lotto-Soudal (2020) |
| Felix Gall | 27. helmikuuta 1998 |  Itävalta | Team DSM (2021) |
| Pierre Gautherat | 16. tammikuuta 2003 |  Ranska | SCO Dijon (2022) |
| Dorian Godon | 25. toukokuuta 1996 |  Ranska | Cofidis, Solutions Crédits (2018) |
| Tord Gudmestad | 8. toukokuuta 2001 |  Norja | Uno-X Mobility (2024) |
| Noa Isidore | 17. syyskuuta 2004 |  Ranska | Decathlon AG2R La Mondiale Development (2024) |
| Jordan Labrosse | 15. syyskuuta 2002 |  Ranska | AG2R Citroën U23 Team (2023) |
| Victor Lafay | 17. tammikuuta 1996 |  Ranska | Cofidis (2023) |
| Paul Lapeira | 25. toukokuuta 2000 |  Ranska | AG2R Citroën U23 Team (2021) |
| Oliver Naesen | 16. syyskuuta 1990 |  Belgia | IAM Cycling (2016) |
| Aurélien Paret-Peintre | 27. helmikuuta 1996 |  Ranska | Chambéry CF (2018) |
| Rasmus Søjberg Pedersen | 9. heinäkuuta 2002 |  Tanska | Decathlon AG2R La Mondiale Development (2024) |
| Nans Peters | 12. maaliskuuta 1994 |  Ranska | Chambéry CF (2016) |
| Gianluca Pollefliet | 28. tammikuuta 2002 |  Belgia | Lotto Dstny Development Team (2023) |
| Nicolas Prodhomme | 1. helmikuuta 1997 |  Ranska | VC Villefranche Beaujolais (2020) |
| Callum Scotson | 10. elokuuta 1996 |  Australia | Team Jayco AlUla (2024) |
| Paul Seixas | 24. syyskuuta 2006 |  Ranska | Decathlon AG2R La Mondiale U19 Team (2024) |
| Johannes Staune-Mittet | 18. tammikuuta 2002 |  Norja | Team Visma | Lease a Bike (2024) |
| Bastien Tronchon | 29. maaliskuuta 2002 |  Ranska | AG2R Citroën U23 Team (2022) |
| Andrea Vendrame | 20. heinäkuuta 1994 |  Italia | Androni Giocattoli-Sidermec (2019) |

Lähde:  ProCyclingStats
Aiheesta muualla

AG2R cyclisme (Arkistoitu – Internet Archive), virallinen sivusto
| n k UCI WorldTeams – UCI World Tour joukkueet (2023) |
| --- | --- |
Joukkueet (2023):  AG2R Citroën Team  Alpecin–Deceuninck  Arkéa–Samsic  Astana Qazaqstan Team  Bora–Hansgrohe  Cofidis  EF Education–EasyPost  Groupama–FDJ  Ineos Grenadiers  Intermarché–Circus–Wanty  Movistar Team  Soudal–Quick-Step  Team Bahrain Victorious  Team Jayco–AlUla  Team DSM–Firmenich  Team Jumbo–Visma  Lidl–Trek  UAE Team Emirates 
Sarjat:  UCI World Tour 2024  UCI ProSeries (2024)  UCI Africa Tour  UCI America Tour  UCI Asia Tour  UCI Europe Tour  UCI Oceania Tour 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:AG2R Prévoyance
Tallin ajajia joukkuekuvassa vuoden 2006 Ranskan ympäriajossa.
Käännös suomeksi
Paksusuoli

Paksusuolen osat: nouseva koolon, poikittainen koolon, laskeva koolon sekä sigmasuoli (engl. Colon)
Paksusuoli (lat. intestinum crassum) on noin metrin mittainen ja ohutsuolta hieman paksumpi ruoansulatuselimistön osa, jossa elää paljon bakteereja. Paksusuoli voidaan jakaa eri osiin: umpisuoli (cecum/caecum) (paksusuolen alkuosa), varsinainen paksusuoli eli koolon (colon) ja peräsuoli (rectum). Lisäksi koolon jaetaan nousevaan kooloniin (colon ascendens), poikittaiseen kooloniin (colon transversum), laskevaan kooloniin (colon descendes) ja sigmasuoleen (colon sigmoideum) eli vemmelsuoleen.
Paksusuoli sijaitsee vatsaontelossa ja levittäytyy laajalle alueelle. Paksusuolen loppuosa on S-kirjaimen muotoinen eli sigmasuoli, ennen muuttumistaan peräsuoleksi. Paksusuolen rajaamassa tilassa on ohutsuoli.
Paksusuolen tehtävä

Paksusuoli imeyttää seinämänsä kautta verenkiertoon ruokasulassa olevan nesteen ja sen sisältämät vitamiinit, suolat, yksinkertaiset lyhyet ja keskipitkät rasvahapot, sokerit, peptidit ja muut suhteellisen kompleksiset yhdisteet.
Lopuksi paksusuoli kuljettaa pois sen osan ruoasta, jota elimistö ei voi käyttää, ts. ulosteen, joka muodostuu suureksi osaksi paksusuolen bakteereista. Paksusuolen jatkeena on pikkulantiossa sijaitseva peräsuoli. Uloste kerääntyy sinne joksikin aikaa ennen poistumista.
Paksusuolen mikrobisto (mikrobifloora)

Länsimaisen ihmisen paksusuolessa elää tyypillisesti 500–1 500 eri bakteerilajia, joiden yhteispaino on noin 1,5 kiloa. Paksusuolessa asustaa myös viruksia ja sieniä, joista tiedetään toistaiseksi aika vähän. Tutkimus on keskittynyt bakteereihin, koska niiden aineenvaihduntatuotteita syntyy eniten. Bakteerispesifit virukset eli faagit rajoittavat suolistobakteerien määrää.
Suolistomikrobien vaikutuksia on alettu tutkia laajemmassa mittakaavassa vasta 2000-luvulla. Osa suolistobakteereista aiheuttaa haitallisia ja osa suotuisia terveysvaikutuksia osalle ihmisistä. Yksilölliset vaihtelut selittyvät sillä, että jokaisella ihmisellä on erilainen mikrobisto.
Paksusuolen bakteerit käsittelevät sappihappoja ja oksalaattia sekä erittävät yhdisteitä, joilla on hormonien, hermojen välittäjäaineiden ja tulehdustekijöiden kaltaisia vaikutuksia elimistön toimintaan ja vastustuskykyyn sekä suoria vaikutuksia suoliston seinämään ja sen läpäisevyyteen.
Ihmisillä, joiden suolistossa on tavallista vähemmän bakteerilajeja, todetaan muita useammin insuliiniresistenssiä, diabetesta ja veren rasvahäiriöitä, ja he ovat muita alttiimpia saamaan komplikaatioita. Autismikirjon ihmisten ja masennuspotilaiden on toisaalta havaittu omaavan tavallista runsaamman suolistomikrobilajiston.
Paksusuolen mikrobisto (mikrobifloora) > Hyödyllisiä suolistobakteereita

Desulfovibrio piger -bakteerin on havaittu aiheuttavan ummetusta mutta hillitsevän myös ykköstyypin diabetekseen johtavaa haiman autoimmuunitulehdusta.
Paksusuolen mikrobisto (mikrobifloora) > Haitallisia suolistobakteereita

Vuonna 2012 julkaistun suomalaistutkimuksen mukaan ihmisillä, joiden suolistossa esiintyy tavallista enemmän enterobakteereita, on suurentunut riski kuolla ennenaikaisesti verrattuna niihin, joilla on vähemmän enterobakteereita. Enterobakteerit on yhdistetty muun muassa ripuliin, ja ne voivat aiheuttaa esimerkiksi vaikeita infektioita päästessään virtsateihin tai verenkiertoon. Eräs suolistossa yleisen kolibakteerin muoto vapauttaa suolen solujen toimintaa häiritseviä ja suolistosyövän riskiä lisääviä aineita.
Jotkin suolistobakteerit tuottavat alkoholia, mikä saattaa johtaa jopa alkoholiperäisen rasvamaksan kehittymiseen. Myös suolistossa elävillä hiivasienillä saattaa olla tällainen ominaisuus.
Suolistomikrobien aineenvaihduntatuotteet saattavat aiheuttaa kudostason hiljaista tulehdusta muualla elimistössä, jos suolen seinämä on niin huonossa kunnossa, että aineet pääsevät verenkiertoon.