stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Olivier Schoenfelder

| Olivier Schoenfelder |
| --- | --- |
 Isabelle Delobel ja Olivier Schoenfelder vuoden 2008 Skate Americassa
Henkilötiedot
Syntynyt: 30. marraskuuta 1977 (ikä 46) Belfort, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Taitoluistelija
Pituus:  184 cm
Pari:  Isabelle Delobel
Entiset parit:  Emeline Girod
Valmentaja(t):  Muriel Zazoui Romain Haguenauer
Entiset valmentajat:  Tatiana Tarasova Lydie Bontemps
Koreografi(t):  M.-F. Dubreuil P. Lauzon O. Biollet
Luisteluseura:  CSG Lyon
Aloittanut:  1984
Lopettanut:  2010
Henkilökohtaiset parhaat pisteet (ISU)
Pisteet yhteensä:  212,94 MM 2008
Pakollinen tanssi:  67,25 MM 2008
Rytmitanssi:  41,25 EM 2008
Vapaatanssi:  110,39 MM 2005
Olivier Schoenfelder (s. 30. marraskuuta 1977) on ranskalainen taitoluistelija. Hän on ollut Isabelle Delobelin parina vuodesta 1990.
Ura

Delobel ja Schoenfelder ovat vuoden 2008 maailmanmestarit jäätanssissa. He voittivat myös Euroopan-mestaruuden vuonna 2007. He saivat hopeaa Euroopan-mestaruuskilpailuissa 2008 ja pronssia 2005. He ovat lisäksi voittaneet kuudesti Ranskan-mestaruuden. He ovat osallistuneet vuosina 2002 ja 2006 talviolympialaisiin, joissa paras saavutus on neljäs sija.
Pari ei päässyt osallistumaan vuoden 2009 Euroopan- eikä maailmanmestaruuskilpailuihin, koska Delobel kärsi olkapäävammasta joulukuussa 2008 ja joutui leikkaukseen 5. tammikuuta.
Delobel ja Schoenfelder ilmoittivat kilpailu-uran lopettamisesta kauden 2009-10 jälkeen.
Perhe ja yksityiselämä

Schoenfelder avioitui Isabelle Pecheurin kanssa toukokuussa 2005 ja heidän poikansa, Gabriel, syntyi 26. lokakuuta 2006.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olivier Schoenfelder Wikimedia Commonsissa
Jäätanssin maailmanmestarit
Jäätanssin Euroopan-mestarit
1954–1955: Jean Westwood / Lawrence Demmy
– 1956: Pamela Weight / Paul Thomas
– 1957–1958: June Markham / Courtney Jones
– 1959–1961: Doreen Denny / Courtney Jones
– 1962: Christiane Guhel / Jean Paul Guhel
– 1963: Linda Shearman / Michael Phillips
– 1964–1965: Eva Romanová / Pavel Roman
– 1966–1969: Diane Towler / Bernard Ford
– 1970–1971: Ljudmila Pahomova / Aleksandr Gorškov
– 1972: Angelika Buck / Erich Buck
– 1973–1976: Ljudmila Pahomova / Aleksandr Gorškov
– 1977–1978: Irina Moisejeva / Andrei Minenkov
– 1979–1980: Natalja Linitšuk / Gennadi Karponossov
– 1981–1982: Jayne Torvill / Christopher Dean
– 1983: Natalja Bestemjanova / Andrei Bukin
– 1984: Jayne Torvill / Christopher Dean
– 1985–1988: Natalja Bestemjanova / Andrei Bukin
– 1989–1992: Marina Klimova / Sergei Ponomarenko
– 1993: Maja Usova / Aleksandr Žulin
– 1994: Jayne Torvill / Christopher Dean
– 1995: Susanna Rahkamo / Petri Kokko
– 1996–1998: Oksana Grištšuk / Jevgeni Platov
– 1999: Anjelika Krylova / Oleg Ovsjannikov
– 2000: Marina Anissina / Gwendal Peizerat
– 2001: Barbara Fusar-Poli / Maurizio Margaglio
– 2002: Marina Anissina / Gwendal Peizerat
– 2003: Irina Lobatševa / Ilja Averbuh
– 2004–2006: Tatiana Navka / Roman Kostomarov
– 2007: Isabelle Delobel / Olivier Schoenfelder
– 2008: Oksana Domnina / Maxim Shabalin
– 2009: Jana Hohlova / Sergei Novitski
– 2010: Oksana Domnina / Maksim Shabalin
– 2011–2012: Nathalie Péchalat / Fabian Bourzat
– 2013: Jekaterina Bobrova / Dimitri Solovijev
– 2014: Anna Cappellini / Luca Lanotte
– 2015–2019: Gabriella Papadakis / Guillaume Cizeron
– 2020: Viktorija Sinitsina / Nikita Katsalapov
Pandemic Studios

| Pandemic Studios |
| --- | --- |

Perustettu:  1998
Lakkautettu:  2009
Kotipaikka:  Los Angeles, Yhdysvallat
Toimiala:  videopeliteollisuus
Tuotteet:  videopelit
Omistaja:  Electronic Arts
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Pandemic Studios oli yhdysvaltalainen vuonna 1998 perustettu pelitalo. Electronic Arts osti yhtiön vuonna 2007 ja sulki yhtiön vuonna 2009.
Pelit

Suosittuja yhtiön kehittämiä pelejä ovat muun muassa Full Spectrum Warrior (2004), Star Wars: Battlefront (2004) ja Star Wars: Battlefront II (2005).
| Vuosi | Nimi | Julkaisija(t) | Alusta(t) |
| --- | --- | --- | --- |
| 1999 | Battlezone II: Combat Commander | Activision | Microsoft Windows |
| 2000 | Dark Reign 2 | Activision | Microsoft Windows |
| 2002 | Triple Play 2002 | Electronic Arts | PlayStation 2, Xbox |
| 2002 | Army Men: RTS | The 3DO Company | Microsoft Windows, PlayStation 2, Nintendo GameCube |
| 2002 | Star Wars: The Clone Wars | LucasArts | GameCube, PlayStation 2, Xbox |
| 2004 | Full Spectrum Warrior | THQ | Xbox, Microsoft Windows, PlayStation 2 |
| 2004 | Star Wars: Battlefront | LucasArts | Microsoft Windows, PlayStation 2, Xbox, macOS |
| 2005 | Mercenaries: Playground of Destruction | LucasArts | PlayStation 2, Xbox |
| 2005 | Destroy All Humans! | THQ | PlayStation 2, Xbox |
| 2005 | Star Wars: Battlefront II | LucasArts | Microsoft Windows, PlayStation 2, PlayStation Portable, Xbox |
| 2006 | Full Spectrum Warrior: Ten Hammers | THQ | Microsoft Windows, PlayStation 2, Xbox |
| 2006 | Destroy All Humans! 2 | THQ | PlayStation 2, Xbox |
| 2008 | Mercenaries 2: World in Flames | Electronic Arts | Microsoft Windows, PlayStation 2, PlayStation 3, Xbox 360 |
| 2009 | The Lord of the Rings: Conquest | Electronic Arts | Microsoft Windows, Nintendo DS, PlayStation 3, Xbox 360 |
| 2009 | The Saboteur | Electronic Arts | Microsoft Windows, PlayStation 3, Xbox 360 |
Aiheesta muualla

Profiili MobyGamesissä (englanniksi)
Parhaan käsikirjoituksen Annie-palkinto

Parhaan käsikirjoituksen Annie-palkinto on Los Angelesin kansainvälisen animaatiofilmiyhdistyksen vuodesta 1995 lähtien vuosittain jakama palkinto edellisvuoden parhaalle animaation käsikirjoittajalle. Vuonna 1994 palkinto annettiin parhaalle tarinan avustajalle. Poikkeuksellisesti vuonna 2002 Annie-palkintoja ei jaettu ollenkaan. Vuodesta 1998 lähtien palkintoa on jaettu kahdessa osassa, parhaasta elokuvan- ja television käsikirjoituksesta. Sitä ennen palkintoa jaettiin vuorotellen parhaasta käsikirjoituksesta elokuvan ja televisiosarjan välillä.
Voittajat

| Vuosi | TV:n käsikirjoittaja | Televisiosarja | Elokuvan käsikirjoittaja | Elokuva |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2011 | Carolyn Omine | Simpsonit | John Logan Gore Verbinski James Byrkit | Rango |
| 2011 | Geoff Johns Matthew Beans Zeb Wells Hugh Sterbakov Matthew Senreich Breckin Meyer Seth Green Mike Fasolo Douglas Goldstein Tom Root Dan Milano Kevin Shinick Hugh Davidson | Robot Chicken: Star Wars Episode III | William Davies Dean DeBlois Chris Sanders | Näin koulutat lohikäärmeesi |
| 2010 | Daniel Chun | Simpsonit | Wes Anderson Noah Baumbach | Fantastic Mr. Fox |
| 2009 | Tom Root Douglas Goldstein Hugh Davidson Mike Fasolo Seth Green Dan Milano Matthew Senreich Kevin Shinick Zeb Wells Breckin Meyer | Robot Chicken | Jon Aibel Glenn Berger | Kung Fu Panda |
| 2008 | Ian Maxtone-Graham Billy Kimball | Simpsonit | Brad Bird | Rottatouille |
| 2007 | Ian Maxtone-Graham | Simpsonit | Dick Clement Ian La Frenais Chris Lloyd Joe Keenan Will Davies | Virran viemää |
| 2006 | C. H. Greenblatt Paul Tibbitt Mike Bell Tim Hill | Paavo Pesusieni | Steve Box Nick Park Bob Baker Mark Burton | Wallace & Gromit: Kanin kirous |
| 2005 | Etan Cohen | Kukkulan kuningas | Brad Bird | Ihmeperhe |
| 2004 | Matt Warburton | Simpsonit | Andrew Stanton Bob Peterson Dave Reynolds | Nemoa etsimässä |
| 2003 | Norm Hiscock | Kukkulan kuningas | Hayao Miyazaki | Henkien kätkemä |
| 2001 | Ron Weiner | Futurama | Ted Elliott Terry Rossio Joe Stillman Roger S. H. Schulman | Shrek |
| 2000 | Steve Young | Olive, the Other Reindeer | John Lasseter Pete Docter Ash Brannon Andrew Stanton Rita Hsiao Doug Chamberlain Chris Webb | Toy Story 2 |
| 1999 | Tim Long | Simpsonit | Brad Bird Tim McCanlies | Rautajätti |
| 1998 | Charles M. Howell IV Earl Kress John Ludin | Äly ja Väläys | Rita Hsiao Christopher Sanders Philip LaZebnik Raymond Singer Eugenia Bostwick-Singer | Mulan |
| 1997 | Jason Butler Rote Paul Rudish | Dexterin laboratorio | Ei jaettu |  |
| 1996 | Ei jaettu |  | Andrew Stanton Joss Whedon Joel Cohen Alec Sokolow | Toy Story – leluelämää |
| 1995 | Ben Edlund | The Tick | Ei jaettu |  |
Panórama (Thessaloniki)

| Panórama Πανόραμα |
| --- | --- |
 Kunnallisyksikön sijainti
 Panórama
 Koordinaatit: 40°35′19″N, 23°01′36″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Makedonia jaTraakia
Alue:  Keski-Makedonia
Alueyksikkö:  Thessaloniki
Kunta:  Pylaía-Chortiátis
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kunnallisyksikkö, entinen kunta, kaupunki
 – Kallikrates-koodi:  071201
Väkiluku (2011):  17 444
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  552 xx
Suuntanumero(t):  2310
Rekisterikilpi:  Ν
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Panórama (kreik. Πανόραμα) on Kreikan kaupunki sekä samanniminen Pylaía-Chortiátiin kunnan kunnallisyksikkö (Δημοτική Ενότητα Πανοράματος, Dimotikí Enótita Panorámatos) ja entinen itsenäinen kunta. Se sijaitsee Thessalonikin alueyksikössä Keski-Makedonian alueella ja kuuluu Thessalonikin metropolialueeseen. Kaupungin ja kunnallisyksikön väkiluku on 17 444 (vuonna 2011). Panórama on Pylaía-Chortiátiin kunnan kuntakeskus.
Panórama sijaitsee noin kymmenen kilometriä Thessalonikista kaakkoon ja noin seitsemän kilometriä Kalamariásta itään. Se oli itsenäinen kunta vuoden 2010 loppuun saakka. Vuoden 2011 alussa se yhdistettiin Kallikrates-suunnitelmana tunnetun aluehallintouudistuksen myötä Pylaía-Chortiátiin kunnaksi yhdessä Chortiátiksen ja Pylaían kanssa, jolloin se muuttui uuden kunnan kunnallisyksiköksi.
Öinen näkymä Panóramasta Thessalonikiin.
Panga pank

Panga pank korkeimman kohdan lähellä.
Panga pank eli Pangan rantatörmä on Pohjois-Saarenmaalla sijaitseva luonnonmuodostuma, rantatörmä eli klintti. Alueella on siluurikautista kalkkikiveä, jossa näkyy fossiilien jäänteitä. Pangan päällä sijaitsee näkötorni. Panga on Pakrin törmän ohella Viron kuuluisimpia rantatörmiä. Pangan rantatörmä sijaitsee Saarenmaan kunnan Pangan kylässä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Panga pank Wikimedia Commonsissa
Otto (Baijeri)

| Otto |
| --- | --- |
 
Baijerin kuningas
Valtakausi:  13. kesäkuuta 1886 – 5. marraskuuta 1913
Edeltäjä:  Ludvig II
Seuraaja:  Ludvig III
Sijaishallitsija:  Luitpold, Ludvig III

Syntynyt:  27. huhtikuuta 1848 Kuninkaallinen residenssi, München, Baijeri
Kuollut:  11. lokakuuta 1916 (68 vuotta) Fürstenriedin linna, München, Baijeri
Hautapaikka:  St. Michael, München
Koko nimi:  Otto Wilhelm Luitpold Adalbert Waldemar
Suku:  Wittelsbach
Isä:  Maksimilian II
Äiti:  Marie Friederike
Uskonto:  roomalaiskatolisuus
Otto (27. huhtikuuta 1848 Kuninkaallinen residenssi, München, Baijerin kuningaskunta – 11. lokakuuta 1916 Fürstenriedin linna, lähellä Müncheniä) oli Baijerin kuningas vuosina 1886–1913.
Kruununprinssi Ludwig, äiti kuningatar Marie Friederike ja prinssi Otto n. 1860
Nuori prinssi Otto, n. 1875
Suku ja koulutus

Otto oli kuningas Maksimilian II:n ja kuningatar Marie Friederiken nuorempi poika. Hänen vanhempi veljensä oli Ludvig II.
Kuningasperhe eli lähellä luontoa. He suosivat erityisesti Allgäun aluetta, Berchtesgadener Landia, mutta myös Itävallan Tirolia. Luonnonläheisyys oli yksi harvoista asioista, joita kuningas ja kuningatar jakoivat poikiensa kanssa. Maksimilian ja Marie Friederike kohtelivat valtaistuimen perillistä Ludwigia erittäin ankarasti, kuten oli melko yleistä ruhtinaiden kasvatuksessa 1800-luvulla. Nuorempi veli Otto sai paljon enemmän kiintymystä äidiltään.
Hän liittyi nuorena Baijerin armeijaan ja osallistui Preussin–Itävallan sotaan vuonna 1866 sekä Saksan–Ranskan sotaan vuosina 1870–1871. Hän osallistui Versailles'n palatsin Peilisalissa Saksan valtion synnyn julistamiseen veljensä sijaisena vuonna 1871. Tämän jälkeen hänen henkinen tilansa huononi nopeasti.
Hänet todettiin vuonna 1872 mielisairaaksi ja vuodesta 1880 lähtien hän joutui elämään jatkuvan tarkkailun alaisena. Myös hänen vanhempi veljensä, kuningas Ludvig II oli mielisairas. Heidän isällään Maksimilian II:lla oli ollut koko elämänsä ajan neurologisia oireita, masennusta ja jatkuvaa migreeniä, jotka ovat voineet johtua pitkittyneestä aivokalvontulehduksesta, aivokupasta tai epäonnistuneesta selkärangan leikkauksesta.
Kuningas

Otto tuli hallitsijaksi Ludvigin kuoltua 13. kesäkuuta 1886, mutta todellisuudessa hallitsijana toimi hänen setänsä, sijaishallitsija prinssi Luitpold. Hän asui aluksi Nymphenburgin linnassa, sitten Schleissheimin linnassa ja lopuksi Fürstenriedin metsästyslinnassa, joka rakennettiin erityisesti häntä varten.
Luitpoldin kuoltua 12. joulukuuta 1912 sijaishallitsijaksi tuli tämän vanhin poika prinssi Ludvig, joka 5. marraskuuta 1913 kruunautti itsensä kuninkaaksi nimellä Ludvig III, syrjäyttäen näin serkkunsa Oton. Otto kuitenkin säilytti tittelin "Baijerin kuningas" yli 30 vuotta kuolemaansa asti.
Otto kuoli 68-vuotiaana kolme vuotta myöhemmin Fürstenriedin metsästyslinnassa lähellä Müncheniä.
Perintö

Otto, joka ei hallinnut päivääkään, oli Baijerin laillinen kuningas yli 27 vuoden ajan, pidempään kuin kukaan muu.
Hänet on haudattu veljensä Ludvig II:n viereen St. Michaelin jesuiittakirkon kryptaan Müncheniin.
20 markan raha, jossa Otto I:n profiilikuva vuodelta 1905
Paul Bassim

Paul Bassim (14. marraskuuta 1922 Zgharta – 21. elokuuta 2012) oli libanonilainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin paljasjalkaisten karmeliittojen papiksi 29. kesäkuuta 1946 ja nimitettiin Beirutin apostoliseksi vikaariksi sekä Laodicea ad Libanumin titulaaripiispaksi 8. syyskuuta 1974. Piispaksi vihkiminen seurasi 24. marraskuuta. Pääkonsekraattorina toimi Alfredo Bruniera, jota avustivat Nasrallah Pierre Sfeir ja Bonaventure Akiki.
Bassim toimi apostolisen vikariaatin johdossa, kunnes jäi eläkkeelle 30. heinäkuuta 1999.
Pang

| Pang |
| --- | --- |
 Pangjoki Pangbournen kylässä.
Maat:  Yhdistynyt kuningaskunta
Kreivikunnat:  Berkshire
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Thamesjoen vesistöalue
Joen uoman kohteita
Alkulähde:  Compton
Laskupaikka:  Thamesjoki
Sivu-uomat:  Bournejoki (en)
Mittaustietoja
Pituus:  36,6 km
Muuta
Muualla:  Wikimedia Commons
  
Pang on noin 36,6 kilometriä pitkä Thamesin sivujoki Berkshiren kreivikunnassa Kaakkois-Englannissa. Se saa alkunsa Comptonin kylän lähistöltä ja laskee Thamesiin Pangbournen kylän jälkeen. Hieman Bradfieldistä itään siihen yhtyy pieni Bournejoki.
Jokivarren eläimistön on arvioitu vaikuttaneen  Kenneth Grahamen lastenkirjoihin kuten Kaislikossa suhisee.
Pang virtaa Bradfieldin halki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pang Wikimedia Commonsissa
Luettelo Taylor Swiftin saamista palkinnoista ja ehdokkuuksista

Yhdysvaltalainen laujala-lauluntekijä Taylor Swift on voittanut uransa aikana satoja musiikki - ja viihdealan palkintoja, muun muassa 14 Grammy-palkintoa, 12 CMA-palkintoa ja Primetime Emmy -palkinnon.. Hänellä on myös paljon palkintoehdokkuuksia. Hän on ollut ehdolla muun muassa parhaan kappaleen Golden Globe -palkinnon voittajaksi. Vuonna 2023 Swift valittiin Time-lehden Vuoden henkilöksi.
Academy of Country Music Awards

Academy of Country Music Awards - eli (ACM) -palkinto, Academy of Country Musicin myöntämä countrymusiikin palkinto, Yhdysvallat
Academy of Country Music Awards > Voitetut palkinnot

2008: Paras uusi naispuolinen artisti
2009: Vuoden albumi (Fearless)
2009: Crystal Milestone Award
2011: Jim Reeves International Award
2011: Vuoden viihdyttäjä
2012: Vuoden viihdyttäjä
2014: Paras musiikkivideo ("Highway Don't Care", Tim McGraw’n ja Keith Urbanin kanssa)
2015: 50th Anniversary Milestone Award
Academy of Country Music Awards > Ehdokkuudet

2007: Vuoden uusi naislaulaja
2008: Vuoden naislaulaja
2008: Vuoden albumi (Taylor Swift)
2009: Vuoden naislaulaja
2009: Vuoden video ("Love Story")
2010: Vuoden naislaulaja
2010: Vuoden laulu ("You Belong with Me")
2010: Vuoden video ("You Belong with Me")
2010: Vuoden viihdyttäjä
2011: Vuoden naislaulaja
2011: Vuoden video ("Mean")
2011: Vuoden albumi (Speak Now)
2012: Vuoden naislaulaja
2013: Vuoden naislaulaja
2013: Vuoden video ("We Are Never Ever Getting Back Together")
2013: Vuoden viihdyttäjä
2013: Vuoden albumi (Red)
2014: Vuoden naislaulaja
2014: Vuoden viihdyttäjä
2014: Vuoden single ("Highway Don’t Care, Tim McGraw’n ja Keith Urbanin kanssa)
2014: Vocal Event of the Year ("Highway Don’t Care")
2019: Vuoden video ("Babe", Sugarlandin kanssa)
2022: Vuoden video ("I Bet You Think About Me")
American Music Awards

American Music Awards - eli AMA-palkinto, musiikkipalkinto, Yhdysvallat
American Music Awards > Voitetut palkinnot

2008: Suosituin naispuolinen country-artisti
2008: Vuoden artisti
2009: Suosituin naispuolinen pop/rock-artisti
2009: Suosituin adult contemporary -artisti
2009: Suosikkicountry-albumi (Fearless)
2010: Suosituin naispuolinen countryartisti
2011: Vuoden artisti
2011: Suosituin naispuolinen country-artisti
2011: Suosikkicountry-albumi (Speak Now)
2012: Suosituin naispuolinen countryartisti
2013: Vuoden artisti
2013: Suosituin naispuolinen countryartisti
2013: Suosituin naispuolinen pop/rockartisti
2013: Suosikki country-albumi (Red)
2014: Dick Clark Award for Excellence
2015: Suosituin adult contemporary -artisti
2015: Suosikkipop/rock-albumi (1989)
2015: Vuoden laulu ("Blank Space")
2018: Vuoden artisti
2018: Suosituin naispuolinen pop/rockartisti
2018: Suosikkipop/rock-albumi (Reputation)
2018: Vuoden kiertue (Reputation Stadium Tour)
2019: Vuosikymmenen artisti
2019: Vuoden artisti
2019: Suosituin naispuolinen pop/rock-artisti
2019: Suosituin adult contemporary -artisti
2019: Suosikkipop/rockalbumi (Lover)
2019: Suosikkimusiikkivideo ("You Need to Calm Down")
2020: Vuoden artisti
2020: Suosituin naispuolinen pop/rock-artisti
2020: Suosikkimusiikkivideo ("Cardigan")
2021: Suosituin naispuolinen pop/rock-artisti
2021: Suosikkipop/rockalbumi (Evermore)
2022: Vuoden artisti
2022: Suosituin naispuolinen country-artisti
2022: Suosituin naispuolinen pop/rock-artisti
2022: Suosikkicountryalbumi (Red (Taylor's Version))
2022: Suosikkipopalbumi (Red (Taylor's Version)
2022: Suosikkimusiikkivideo (All Too Well: The Short Film)
American Music Awards > Ehdokkuudet

2007: Suosituin naiscountryartisti
2009: Suosikkipop/rockalbumi (Fearless)
2013: Suosikkipop/rockalbumi (Red)
2015: Vuoden artisti
2015: Suosituin naisartisti, pop/rock
2015: Vuoden yhteistyö ("Bad Blood", Kendrick Lamarin kanssa)
2020: Suosikkipop/rockalbumi (Folklore)
2021: Vuoden artisti
Brit Awards

Brit Awards, musiikkipalkinto, Iso-Britannia
Brit Awards > Voitetut palkinnot

2015: Paras kansainvälinen naissooloartisti
2021: Global Icon Award
Brit Awards > Ehdokkuudet

2010: Kansainvälisen läpimurron tehnyt artisti
2013: Kansainvälinen naisartisti
2015: Kansainvälinen naisartisti
2018: Kansainvälinen naisartisti
2018: Vuoden brittiläinen video ("I Don’t Wanna Live Forever", Zaynin kanssa)
2021: Kansainvälinen naisartisti
2022: Vuoden kansainvälinen artisti
2023: Vuoden kansainvälinen artisti
2023: Vuoden kansainvälinen kappale
2024: Vuoden kansainvälinen artisti
Country Music Association Awards

Country Music Association Awards - eli CMA-palkinto, countrymusiikin palkinto, Yhdysvallat
Country Music Association Awards > Voitetut palkinnot

2007: Horizon Award
2009: Vuoden viihdyttäjä
2009: Vuoden naislaulaja
2009: Vuoden kansainvälinen saavutus
2009: Vuoden albumi (Fearless)
2009: Vuoden musiikkivideo ("Love Story")
2011: Vuoden viihdyttäjä
2013: Pinnacle Award
2013: Vuoden kansainvälinen saavutus (2013)
2013: Vuoden musiikkivideo ("Highway Don’t Care, Tim McGraw’n ja Keith Urbanin kanssa)
2013: Vuoden musiikkitapaus ("Highway Don’t Care")
2017: Vuoden laulu ("Better Man")
Country Music Association Awards > Ehdokkuudet

2008: Vuoden naislaulaja
2010: Vuoden naislaulaja
2011: Vuoden albumi (Speak Now)
2011: Vuoden laulu ("Mean")
2011: Vuoden musiikkivideo ("Mean")
2011: Vuoden naislaulaja
2012: Vuoden musiikkitapaus ("Safe and Sound", The Civil Wars -yhtyeen kanssa)
2013: Vuoden musiikkivideo ("Highway Don’t Care", Tim McGraw’n ja Keith Urbanin kanssa)
2013: Vuoden single ("Highway Don’t Care")
2013: Vuoden albumi (Red)
2013: Vuoden musiikkivideo ("Highway Don’t Care")
2013: Vuoden naislaulaja
2014: Vuoden naislaulaja
2018: Vuoden video ("Babe", Sugarlandin kanssa)
2022: Vuoden video ("I Bet You Think About Me")
Critics’ Choice

Critics’ Choice -palkinto, kriitikoiden jakama elokuvapalkinto
Critics’ Choice > Voitettu palkinto

2020 Documentary Awards, kiinnostavimmat elävät henkilöt dokumentissa (Miss Americana)
Critics’ Choice > Ehdokkuudet

2020: Movie Awards, paras kappale ("Carolina" elokuvasta Suon villi laulu)
2023: Paras musiikkidokumentti (Taylor Swift: The Eras Tour)
GLAAD-mediapalkinto

GLAAD-mediapalkinto, Gay & Lesbian Alliance Against Defamation -järjestön myöntämä palkinto työstä seksuaalivähemmistöjen hyväksi
Vanguard -palkinto, 2020
Golden Globe -ehdokkuudet

Golden Globe-palkinto, elokuva- ja televisioalan palkinto, Yhdysvallat
2013: Paras kappale ("Safe & Sound" elokuvasta Nälkäpeli, The Civil Wars -yhtyeen kanssa)
2014: Paras kappale ("Sweeter Than Fiction" elokuvasta One Chance)
2020: Paras kappale ("Beautiful Ghosts" elokuvasta Cats)
2023: Paras kappale ("Carolina" elokuvasta Suon villi laulu)
2023: Cinematic and Box Office Achievement (Taylor Swift: The Eras Tour)
Grammy-palkinnot

Grammy-palkinto, alan arvostetuin musiikkipalkinto, Yhdysvallat
Grammy-palkinnot > Voitetut palkinnot

2010: Vuoden albumi (Fearless)
2010: Paras countryalbumi (Fearless)
2010: Paras naisartistin country-esitys ("White Horse")
2010: Paras countrykappale ("White Horse")
2012: Paras countrysoolokappale ("Mean")
2012: Paras countrykappale ("Mean")
2013: Paras visuaaliseen mediaan tehty kappale ("Safe & Sound" elokuvasta Nälkäpeli, The Civil Wars -yhtyeen kanssa)
2016: Vuoden albumi (1989)
2016: Paras popalbumi (1989)
2016: Paras musiikkivideo ("Bad Blood", Kendrick Lamarin kanssa)
2021: Vuoden albumi (Folklore)
2023: Paras musiikkivideo ("All Too Well (10 Minute Version) (The Short Film)")
2024: Vuoden albumi (Midnights)
2024: Paras popalbumi (Midnights)