stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Scream 4
Juoni

Monien vuosien varrella Sidney Prescott (Neve Campbell) on päässyt jaloilleen ja palaa takaisin Woodsboroon myymään kirjaansa. Kohta kuitenkin kaksi nuorta tyttöä, Marnie Cooper (Britt Robertson) ja Jenny Randall (Aimee Teegarden) murhataan. Apuun ryntäävät Sidneyn vanhat tuttavat, sheriffi Dwight Riley (David Arquette) ja Gale Weathers (Courteney Cox). Dewey haluaa kuitenkin selvittää Ghostfacen ainoastaan työkaverinsa Judy Hicksin (Marley Shelton) kanssa, joten Gale on todella kateellinen Judylle. Kohta Ghostface soittaa Sidneyn serkulle Jill Robertsille (Emma Roberts) ja tämän ystäville Kirbylle (Hayden Panettiere) sekä Olivialle (Marielle Jaffe). Seuraavana iltana Olivia murhataan raa'asti ja Sidney ryntää paikalle liian myöhään. Uusi innokas toimittaja, Rebecca Walters (Alison Brie) yrittää tehdä kaikkensa saadakseen lisää tietoa murhista, mutta tämäkin kuolee kohta. Galen kimppuun myös hyökätään, ja tämä saa kovan iskun veitsestä olkapäähän. Screamiin perustuva elokuva "Stab" on nuorison suosiossa. Ghostface murhaa kaksi poliisia ja hyökkää Sidneyn, Jillin ja Kirbyn kimppuun. Sidney ohjaa Jillin sängyn alle. Sidney pakenee Ghostfacea ikkunan kautta. Hän menee takaisin kellariin jossa on Kirby. Ylhäältä kuuluu ääntä ja Sidney menee katsomaan ja käskee pysyä täällä. Charlie (Rory Culkin) ilmestyy oven taakse ja Ghostface hakkaa hänet. Ghostface sytyttää valot ja Charlie anoo, että Kirby tulisi vapauttamaan hänet. Kirby suostuu ja vapauttaa hänet, mutta ei huomaa Charlien kädessä olevaa puukkoa. Charlie puukottaa Kirbyn. Samaan aikaan Sidney etsii Jilliä, mutta ei löydä häntä. Hän menee alakertaan, jossa on Jill ja Charlie. Jill selittää olevansa murhaaja. Jill puukottaa Sidneyta ja luulee Sidneyn kuolleen. Jill murjoo itsensä niin, että kun poliisit tulee häntä ei luulla murhaajaksi. Sairaalassa Jill alkaa hakkaamaan Sidneyta. Dwight ja Judy tulevat ja Jill tarttuu aseesen. Myös Gale tulee huoneeseen ja hän ja Judy piiloutuvat sängyn taakse. Jill käskee Judyn nousemaan ja samalla Jill ampuu Judyn. Sitten hän käskee Galen seisomaan, mutta Sidney tainnuttaa hänet defibrillaattorilla. Sankarit luulevat Jillin kuolleen, mutta Jill tarttuu jättimäiseen lasinsiruun ja lähestyy Sidneytä takaapäin. Sidney kuulee Jillin ja ampuu hänet. Lopuksi Judy nousee ja muut ihmettelevät, että eikö hänen pitänyt kuolla ja Judy kertoo, että hänellä on aina luotiliivit.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Neve Campbell   | … |   Sidney Prescott   |
|  David Arquette   | … |   Dwight "Dewey" Riley   |
|  Courteney Cox Arquette   | … |   Gale Weathers Riley   |
|  Emma Roberts   | … |   Jill Roberts   |
|  Hayden Panettiere   | … |   Kirby Reed   |
|  Rory Culkin   | … |   Charlie Walker   |
|  Nico Tortorella   | … |   Trevor Sheldon   |
|  Alison Brie   | … |   Rebecca Walters   |
|  Marielle Jaffe   | … |   Olivia Morris   |
|  Roger Jackson   | … |   Ghostface (ääni)   |
|  Mary McDonnell   | … |   Kate Roberts   |
|  Adam Brody   | … |   poliisi Ross Hoss   |
|  Anthony Anderson   | … |   poliisi Anthony Perkins   |
|  Erik Knudsen   | … |   Robbie Mercer   |
|  Marley Shelton   | … |   poliisi Judy Hicks   |
|  Lucy Hale   | … |   Sherrie   |
|  Shenae Grimes   | … |   Trudie   |
|  Anna Paquin   | … |   Rachel   |
|  Kristen Bell   | … |   Chloe   |
|  Aimee Teegarden   | … |   Jenny Randall   |
|  Britt Robertson   | … |   Marnie Cooper   |
Semos

| Semos> Σῆμος.Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 100-luku? Delos
Kuollut: 200-luku?
Ammatti:  grammaatikko
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
    
Semos  (m.kreik. Σῆμος, lat. Semus; 100/200-luku) oli antiikin kreikkalainen grammaatikko, joka ajoitetaan toimineeksi noin vuoden 200 paikkeilla. Hän oli ilmeisesti kotoisin Delokselta. Suda kutsuu häntä elisläiseksi, mutta Athenaiokselta käy ilmi, että tämä on virhe.
Teokset

Semos kirjoitti Sudan mukaan seuraavat teokset:
Deloksen historia (Δηλιακά, Dēliaka tai Δηλιάς, Dēlias), kahdeksan kirjaa – Semoksen tärkein teos, jota Athenaios lainaa usein ja josta tunnetaan myös muutama muu lainaus. Teos käsitteli Deloksen saaren ja sen lähiympäristön kulttuurisia ja uskonnollisia kohteita. Athenaioksella esiintyy myös viittaus Semoksen teokseen nimeltä Saaret (Νησιάς, Nēsias), mutta siinä on todennäköisesti kyse nimen Dēlias virheellisestä lukutavasta.
Kiertokäynnit (Περιόδους, Periodūs), kaksi kirjaa – maantieteellinen kuvaus.
Paroksesta (Περὶ Πάρου, Peri Parū), yksi kirja – maantieteellinen kuvaus liittyen Paroksen saareen.
Pergamonista (Περὶ Περγάμου, Peri Pergamū), yksi kirja – maantieteellinen kuvaus liittyen Pergamonin kaupunkiin.
Paiaaneista (Περὶ παιάνων, Peri paianōn) – Athenaioksen lainaama teos, joka käsitteli paiaaneja.
Setsuaninesikko

| Setsuaninesikko |
| --- | --- |
 Setsuaninesikkoja Dresdenin kasvitieteellisessä puutarhassa Saksassa
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Lahko::  Ericales
Heimo::  Esikkokasvit Primulaceae
Alaheimo::  Primuloideae
Suku::  Esikot Primula
Laji::  pulverulenta
Kaksiosainen nimi
 Primula pulverulenta  Duthie 
Synonyymit
 Primula shihmienensis W.P.Fang. 
Katso myös
   Setsuaninesikko Wikispeciesissä   Setsuaninesikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Setsuaninesikko (Primula pulverulenta) on esikoiden (Primula) sukuun kuuluva kasvilaji, jota käytetään koristekasvina.
Setsuaninesikko on monivuotinen ruohovartinen kasvi, jonka lehdet kasvavat ruusukkeena varren tyvellä. Lehtien lavat ovat soikeita tai hieman vastapuikeita, 7–18 cm pitkiä ja 4–10 cm leveitä. Lehtien laidat ovat epäsäännöllisesti hampaisia. Kukat sijaitsevat kolmessa tai neljässä sarjassa, joista kussakin on neljästä kahteentoista kukkaa. Kukkaperät ovat 1–2 cm pitkiä. Kukkien verhiöt ovat kellomaisia ja väriltään valkoisia tai kermanvärisiä. Teriöiden väri vaihtelee ruusunpunaisesta purppuraan ja niissä on punainen tai purppuranvärinen keskusta. Setsuaninesikko kukkii touko–kesäkuussa.
Setsuaninesikko kasvaa luonnossa kosteilla niityillä 2200–2500 metrin korkeudella merenpinnasta Sichuanin maakunnan länsiosissa Kiinassa.
Setsuuri

Setsuuri on hapanimelä maustettu sekaleipä. Sen nimi tulee ruotsin makeaa ja hapanta tarkoittavista sanoista söt ja sur (sötsurt bröd). Leivän valmistusvaiheisiin kuuluu hapatus ja imellyttäminen eli bakteeri- ja entsyymitoimintaa. Kirjallisuudessa imeläleipä mainitaan ensimmäisen kerran Daniel Jusleniuksen vuonna 1700 ilmestyneessä kirjassa Aboa vetus et nova.
Setsuurin mausteina käytetään anista,  kuminaa, pomeranssinkuorta ja fenkolia. Makeutta lisätään siirapilla. Jauhot ovat sekoitus ruissihtijauhoja, kokojyvävehnäjauhoja, ohra- ja kaurajauhoja.
Skogerin kirkko

| Skogerin kirkko Skoger kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2018.
Sijainti:  Drammen, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1885
Suunnittelija:  Henrik Thrap-Meyer
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  500
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Skogerin kirkko (norj. Skoger kirke) on Drammenin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva tiilinen pitkäkirkko vuodelta 1885.
Kuvia

Alttari
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Skogerin kirkko Wikimedia Commonsissa
Sierra Maestra

Kuuban kartta
Sierra Maestra (”suuri vuoristo”) on vuorijono Kuuban itäosassa, länteen Santiago de Cuban kaupungista, etelään Bayamosta ja itään Manzanillosta. Etelässä vuoristo ulottuu Karibianmereen asti. Vuoristo sijaitsee entisessä Orienten maakunnassa, joka on nykyään jaettu Santiago de Cuban ja Granman provinsseihin. Vuoriston korkein huippu on Pico Turquino (1974 m mpy.) edellä mainittujen provinssien rajalla, jota ympäröivästä alueesta on muodostettu Pico Turquinon kansallispuisto.
Vuosina 1956–1959 Sierra Maestra tuli tunnetuksi Fulgencio Batistan vastaisen sissiliikkeen tukikohtana, josta käsin Fidel Castron johtamat joukot operoivat tehden hyökkäyksiä ympäröiviin kaupunkeihin ja niiden varuskuntiin. Castro ei suinkaan ollut ensimmäinen, joka keksi käyttää aluetta turvapaikkanaan, vaan vuoristolla on pitkä historia hallituksen ja entisen emämaan Espanjan vastaisten kumouksellisten lymypaikkana jo 1800-luvun itsenäisyyssodista alkaen.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Sierra Maestra (Arkistoitu – Internet Archive)
Selenopeltis

| Selenopeltis |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Luokka::  †Trilobiitit Trilobita
Lahko::  †Lichida
Heimo::  †Odontopleuridae
Suku::  †Selenopeltis  Hawle & Corda, 1847
Katso myös
   Selenopeltis Wikispeciesissä   Selenopeltis Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Selenopeltis oli ordovikikaudella elänyt trilobiittisuku, joka tunnetaan Keski- ja Länsi-Euroopan sekäs Marokon fossiileista. Trilobiitin pituus oli noin 12 cm.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Selenopeltis Wikimedia Commonsissa
Trilobite wall Oxford University Museum of Natural History. Viitattu 12.12.2019. (englanniksi)
Selenopeltis trilobite slab Oxford University Museum of Natural History. Arkistoitu 11.12.2019. Viitattu 12.12.2019. (englanniksi)
Sempach

| Sempach |
| --- | --- |
 vaakuna

 Sempach
 Koordinaatit: 47°8′0″N, 8°11′30″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Luzern (kantoni)
Wahlkreis:  Sursee
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  11,68 km²
 – Maa:  8,95 km²
 – Josta vettä:  2,73 km² 
Väkiluku (2012):  4 104
 – Väestötiheys:  (maa-alue) 459 as./km²
 
 www.sempach.ch (saksaksi) 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sempach sijaitsee Sempacherseen rannalla.
Sempach on vanha kaupunki Keski-Sveitsissä, Luzernin kantonissa. Vuoden 2012 lopussa kaupungin väkiluku oli 4 104. .
Sempach on tunnettu historiallisesta Sempachin taistelusta. Paikkakunnalla sijaitsee myös kuulu lintututkimusasema, Schweizerische Vogelwarte Sempach.
Valtatie A2 kulkee Sempachin kautta. Sempachin alueella ei kulje rautatietä, mutta naapurikunnassa, Neuenkirchissä, sijaitseva asema on nimeltään Sempachin-Neuenkirchin asema (saks. Station Sempach-Neuenkirch).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sempach Wikimedia Commonsissa
Scott Foley

| Scott Foley |
| --- | --- |
 Scott Foley vuonna 2015.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Scott Kellerman Foley
Syntynyt: 15. heinäkuuta 1972 (ikä 52) Kansas City, Kansas, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Jennifer Garner (2000–2004)   Marika Dominczyk (2007–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1995–
Merkittävät roolit:  Kasvottomat sotilaat Felicity Greyn anatomia Scandal
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Scott Kellerman Foley (s. 15. heinäkuuta 1972 Kansas City, Kansas, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet tunnetaan muun muassa vääpeli Bob Brownin roolistaan televisiosarjassa Kasvottomat sotilaat ja Noel Cranen roolistaan televisiosarjassa Felicity. Foley on näytellyt myös televisiosarjoissa Dawson’s Creek, Tuho-osasto, Greyn anatomia, True Blood ja Scandal sekä elokuvassa Scream 3.
Foley on myös käsikirjoittanut ja ohjannut komediaelokuvan Let’s Kill Ward’s Wife, joka toteutettiin pienellä budjetilla ja siinä esiintyi Foleyn itsensä lisäksi hänen näyttelijätuttaviaan ja -sukulaisiaan. Elokuva sai kriitikoilta valtaosin kielteisen vastaanoton.
Foley meni vuonna 2000 naimisiin näyttelijä Jennifer Garnerin kanssa, johon hän oli tutustunut Felicityn kuvauksissa. He kuitenkin erosivat vuonna 2003 (avioero vahvistettiin 2004). Kesäkuusta 2007 lähtien Foley on ollut naimisissa näyttelijä Marika Dominczykin kanssa. Pariskunnalla on kolme lasta.
Filmografia > Elokuvat

| Vuosi | Elokuva | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1997 | Kuolleeksi kruunattu | Matt | tv-elokuva |
| 1998 | Someone to Love Me: A Moment of Truth Movie | Ian Hall | tv-elokuva |
| 1998 | Forever Love | David | tv-elokuva |
| 2000 | Self Storage | Zack Griffey | lyhytelokuva |
| 2000 | Scream 3 | Roman Bridger |  |
| 2001 | Rennie’s Landing | Casey Shepherd | tunnettu myös nimellä Stealing Time |
| 2002 | Kirotut sielut | luutnantti Steven Coors |  |
| 2006 | Firestorm: Last Stand at Yellowstone | tri. Clay Harding | tv-elokuva |
| 2014 | Let’s Kill Ward’s Wife | Tom | myös käsikirjoittaja, ohjaaja ja tuottaja |
| 2017 | Naked | Cody |  |
Filmografia > Televisiosarjat

| Vuosi | Televisiosarja | Rooli | Muuta |
| --- | --- | --- | --- |
| 1995 | Sweet Valley High | Zack | 1 jakso |
| 1997 | Step by Step | Jeremy Beck | 1 jakso |
| 1998 | Dawson’s Creek | Cliff Elliot | 5 jaksoa |
| 1998–2002 | Felicity | Noel Crane | 84 jaksoa |
| 1999 | Zoe, Duncan, Jack and Jane | Montana Kennedy | 2 jaksoa |
| 2002 | Girls Club | Wayne Henry | 1 jakso |
| 2002–2009 | Tuho-osasto | Sean Kelly | 12 jaksoa |
| 2003 | A.U.S.A. | Adam Sullivan | 8 jaksoa |
| 2004 | Jack & Bobby | Lars Christopher | 1 jakso |
| 2005 | House | Hank Wiggen | 1 jakso |
| 2006–2009 | Kasvottomat sotilaat | vääpeli Bob Brown | 69 jaksoa |
| 2009 | The Last Templar | Sean Daley | lyhytsarja |
| 2009 | Kova laki: Erikoisyksikkö | Dalton Rindell | 1 jakso |
| 2009–2010 | Puumanainen | Jeff | 4 jaksoa |
| 2010–2011 | Greyn anatomia | Henry Burton | 15 jaksoa |
| 2011–2012 | True Blood | Patrick Devins | 9 jaksoa |
| 2012–2018 | Scandal | Jake Ballard | 70 jaksoa |
Aiheesta muualla

Scott Foley Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Scott Foley Elonetissä.
CBS - Unit - Scott Foley
Scott Foley TV.com-sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive)
Sierra Morena

Iberian niemimaan kartta, jossa Sierra Morena näkyy keskellä etelässä.
Sierra Morena on eteläisen Espanjan poikki kulkeva itä–länsi-suuntainen 400 kilometriä pitkä vuorijono. Se muodostaa Pyreneiden niemimaan keskusylängön rajan ja vedenjakajan pohjoisessa olevan Guadianalaakson ja etelässä olevan Guadalquivirin laakson väliin.
Vuoristo sijaitsee Jaénin maakunnassa. Despeñaperrosjoki muodostaa luonnollisen kulkuväylän Sierra Morenan poikki niemimaan pohjoisosasta Andalusiaan. Sen seinämät yltävät yli 500 metrin korkeuteen.
Sierra Morena on muodostunut pohjoiseen siirtyvän Afrikan laatan paineessa. Siellä on arvokkaita lyijyn, hopean, elohopean ja muiden metallien esiintymiä, joita on hyödynnetty jo esihistoriallisina aikoina.
Vuoriston luonnonkauneus on nykyisin säilytettynä luonnonpuistoissa, kuten Despeñaperros, Sierra de Andújar (Jaén), Sierra de Cardeña-Montoro, Sierra de Hornachuelos, Sierra Madrona, Sierra Norte de Sevilla ja Sierra de Aracena Huelva. Sierra de Andújar on yksi niitä harvoja seutuja, joilla elää uhanalaisia espanjanilveksiä.
Sierra Morena mainitaan Don Quijotessa, jossa Sancho Panza vihjaa vuoriston olevan Pyhän veljeskunnan turvapaikka, kun Don Quijote on vapauttanut kaleeriorjia. Voltairen satiirissa Candide päähenkilöt pysähtyvät sinne paetessaan Lissabonista (luvut 9–10). Nikolai Karamzinin kertomus ”Sierra-Morena” (1793), jossa venäläinen kirjailija kertoo kirjailijan ja nuoren Elviran rakkaustarinan, on myös omistettu tuolle vuorijonolle. Sierra Morena oli myös paikka, jossa suurin osa Jan Potockin Manuscrit trouvé à Saragossea tapahtui. Sierra Morena mainitaan myös tunnetussa laulussa ”Cielito Lindo”.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sierra Morena Wikimedia Commonsissa
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Sierra Morena
Käännös suomeksi
Siperiannakkeli

| Siperiannakkeli |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Nakkelit Sittidae
Suku::  Nakkelit Sitta
Laji::  arctica
Kaksiosainen nimi
 Sitta arctica  Buturlin, 1907 
 Siperiannakkelin levinneisyys vihreällä
Katso myös
   Siperiannakkeli Wikispeciesissä   Siperiannakkeli Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Siperiannakkeli (Sitta arctica) on nakkelien (Sittidae) heimoon kuuluva lintulaji. Sen koko on yleensä 15–16 senttimetriä ja paino noin 20,5 grammaa. Siperiannakkeli elää Venäjän itä-, koillis- ja pohjoisosissa.
Sotilasmitali (Ranska)

Mitali vuodelta 2002
Sotilasmitali (ransk. Médaille militaire) on ranskalainen sotilasansiomitali, joka perustettiin vuonna 1852 presidentti Louis Napoléon Bonaparten käskystä. Se on korkein mahdollinen sotilasansiomitali, joka voidaan myöntää miehistölle ja aliupseeristolle, minkä johdosta sitä kutsutaan lempinimellä "aliupseerien kunnialegioona". Kaikkien ranskalaisten kunniamerkkien keskenäisessä järjestyksessä se on kolmanneksi korkea-arvoisin kunnialegioonan ja vapauden ritarikunnan jälkeen.
Mitalia myönnetään aliupseeristolle ja miehistölle tunnustuksena urhoollisuudesta tai pitkästä palveluksesta aliupseeristossa. Kenraalikuntaan kuuluville mitalia myönnetään tunnustuksena johtamisesta, mutta näiden on täytynyt saada jo aikaisemmin kunnialegioonan suurristi. Kaikkien saajien täytyy olla joko Ranskan kansalaisia tai Ranskan liittolaisia tai sen puolella taistelevia.
Mitalia myönnetään yhdessä luokassa:
mitalin nauha
Sotilaslääkäri

Sotilaslääkäri potilaan kanssa.
Sotilaslääkäri on puolustusvoimissa palveleva erikoisupseeri. Suomessa sotilaslääkärit saavat lääkärikoulutuksensa samoissa siviiliyliopistojen lääketieteellisissä tiedekunnissa kuin esimerkiksi terveyskeskusten ja sairaaloiden lääkärit. Nimitys sotilaslääkäri tarkoittaa, että lääkäri työskentelee erikoisupseerin virassa.
Sotilaslääkärillä tulee olla reservin upseerin tai reservin aliupseerin koulutus. Sotilaslääketieteen erityispätevyyden suorittanut lääkäri hallitsee sekä normaali- että poikkeusolojen sotilaslääketieteen piirteet.  Hän tuntee kenttälääkintäjoukkojen organisaatiorakenteen ja toimintaperiaatteen. Koulutusohjelma on tarkoitettu sotilaslääkärin virassa toimiville, mutta myös muila on mahdollisuus se suorittaa kunhan taustakoulutusvaatimukset täyttyvät ja käytännön palvelu on suoritettu. Koulutukseen kuuluu myös kirjallinen kuulustelu. Koulutuksen järjestää Suomen Lääkintäupseeriliitto ry yhteistyössä Puolustusvoimien Sotilaslääketieteen keskuksen kanssa. Erityispätevyyden myöntää Suomen Lääkäriliitto Lääkintäupseeriliitto ry:n erityispätevyystoimikunnan esityksestä niille, jotka täyttävät erityispätevyyden vaatimukset.
Sotilaslääkärin tehtäviin kuuluu mm. varusmiesten ja palkatun henkilökunnan terveyden -ja sairaanhoito. Lisäksi sotilaslääkäri osallistuu usein sotaharjoituksiin ja maastoharjoituksiin ja vastaa niiden lääkinnällisestä valmiudesta.
Shirley Temple (cocktail)

Shirley Temple -cocktail.
Shirley Temple  on alkoholiton drinkki joka valmistetaan ginger alesta tai sitruunasoodasta esimerkiksi 7UP:ista tai Spritesta, appelsiinimehusta ja grenadiinista ja koristellaan maraschinokirsikalla. Se tarjoillaan yleensä jääpalojen kanssa collins-lasista.
Roy Rogers on muuten melkein samanlainen mutta siihen tulee tilalle ginger alea tai sitruunasoodaa ja appelsiinimehun tilalle colaa.
Historia

Väitetään, että Shirley Temple drinkkin olisi luonut Beverly Hillsissä olevassa Chasen-nimisen baarin baarimikko 1930-luvun lopulla, kun Shirley Temple vieraili siellä vanhempiensa kanssa. Joidenkin tietojen mukaan paikka olisikin ollut Brown Derby -ravintola Hollywoodissa tai Royal Hawaiian -hotelli.
Shirley Temple drinkkiin ei ole kellään yksinoikeutta, ja Shirley Temple kävi vuonna 1988 oikeutta hänen nimellään juomia markkinoivia virvoitusjuomayhtiöitä vastaan. Hän vetosi siihen, että hänen nimensä käyttö loukkaa hänen yksityisyyttään, ja voitti jutun.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Alkoholittomat drinkit Wikimedia Commonsissa
Top 10 non-alcoholic drinks BBC GoodFood. Viitattu 20.7.2020. (englanniksi)
Sarviromisko

| Sarviromisko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Sorsalinnut Anseriformes
Heimo::  Romiskot Anhimidae
Suku::  Anhima
Laji::  cornuta
Kaksiosainen nimi
 Anhima cornuta  (Linnaeus, 1766) 

Katso myös
   Sarviromisko Wikispeciesissä   Sarviromisko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Sarviromisko (Anhima cornuta) on suurikokoinen eteläamerikkalainen romiskojen heimoon kuuluva lintulaji. Se on sukunsa Anhima ainoa laji. Sillä on päässään pitkä sarvi, josta se on saanut nimensä.
Koko ja ulkonäkö

Sarviromisko on suuri ja raskasrakenteinen lintu, sukupuolet ovat samannäköiset. Lintu painaa keskimäärin 3,15 kilogrammaa, korkeus on 71–94 senttimetriä ja siipien kärkiväli keskimäärin 1,7 metriä.
Väriltään sarviromisko on pääosin musta. Päälaella on valkeita höyheniä, alakaula ja ylärinta ovat valkokirjavat valkoisten mustapäisten höyhenten ansiosta ja vatsa on valkoinen. Nokka on koukkupäinen, lyhyt ja muistuttaa kanan nokkaa. Väriltään se on musta tai ruskehtava. Silmät ovat väriltään keltaisesta oranssiin. Siivissä on valkoisia tai kellanruskeita läikkiä, alapuolen peitinhöyhenet ovat valkoiset ja siiven etureuna on ranteeseen asti vaaleanruskea tai valkoinen. Olassa linnulla on hopeisen valkoinen laikku, joka näkyy hyvin lennossa. Kahteen muuhun romiskolajiin verrattuna sarviromisko lentää vähän ja yleensä vain lyhyitä matkoja. Lentoonlähtö on hankalan näköistä, mutta päästyään lentoon se on voimakas lentäjä ja hyvä liitäjä. Kummassakin siiventaipeessa on muiden romiskojen tapaan kaksi kynttä, joita lintu käyttää puolustautumiseen saalistajia ja kilpailijoita vastaan. Vartaloa lähempi on suurempi, jopa 6-senttinen, toinen noin 1,5-senttinen. Jalat ovat suuret ja väriltään harmaasta ruskeaan. Niillä ei ole räpylöitä ja kaikki varpaat ovat samalla tasolla, mikä auttaa kannattamaan lintua suomaisella pinnalla. Sarviromiskolla on otsassa nimensä mukaisesti piikkimäinen sarvi. Väriltään se on kellertävän valkoinen ja pituudeltaan jopa 15 senttiä. Sarvi on rustoa eikä se ole tiukasti kiinni kallossa, heiluen linnun liikuttaessa päätään. Poikaset syntyvät ilman sarvea ja se myös kasvaa takaisin katkettuaan. Sarven käyttötarkoituksesta ei ole varmuutta, se saattaa olla vain koristeellinen, mutta mahdollisesti sitä käytetään myös tappeluissa.
Ääntely

Ääninäytteet
Äänitetty Amacayacun kansallispuistossa Kolumbiassa
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Sarviromiskolla on tunnusomainen kova ja pitkälle kantava ääni. Kaukaa se muistuttaa aasia. Muihin romiskoihin verrattuna sarviromisko on äänessä vähemmän, säännöllisimmin aikaisin aamusta, myöhemmin päivällä yleensä vain ryhmän liikkuessa tai kommunikoidessa keskenään.
Levinneisyys ja elinympäristö

Laji elää Etelä-Amerikan keski- ja pohjoisosissa Boliviassa, Brasiliassa, Ecuadorissa, Kolumbiassa, Paraguayssa, Perussa ja Venezuelassa. Kuollut sukupuuttoon Trinidadista, jossa sen raportoitiin lähestyvän sukupuuttoa 1930-luvulla, viimeinen havainto 1964. Todennäköisesti kadonnut myös Guyanassa, viimeinen näköhavainto vuodelta 1909, ja Surinamesta, viimeinen näköhavainto vuodelta 1966, sekä Ranskan Guayanasta, jonka alueelta ei myöskään viimeaikaisia havaintoja.
Tärkeintä elinympäristöä ovat erilaiset sisämaan kosteikot ja niiden ympäristö, kuten suot, marskimaat, soistuneet ja rehevöityneet laguunit, järvet ja jokien varret. Lisäksi se elää kausittain tulvivilla ruohomailla ja subtrooppisissa ja trooppisissa metsissä. Avoimillakin alueilla laji suosii alueita, joiden lähistöllä on pensaita ja korkeampia puita. Sarviromisko on paikkalintu, nuoret ja ei-lisääntyvät linnut saattavat liikkua paikallisesti. Laji on semisosiaalinen, yleensä se viihtyy pareittain, mutta saattaa muodostaa 5–10 yksilön löyhiä ryhmiä ja perheryhmiä.
Sarviromisko on elinvoimainen laji, mutta sen kantojen kokojen arvioidaan olevan laskussa. Karkea arvio kannan koosta on alle 100 000 yksilöä. Lajin suurin uhka on todennäköisesti elinalueiden tuhoaminen, etenkin metsien hävittäminen. Sarviromisko ei viihdy maatalousalueilla ja vesialueiden kuivatus vähentää sopivia lisääntymisalueita. Lisäksi paikalliset metsästävät lintuja ja keräävät niiden munia ruuaksi.