stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
G. I. Joe: A Real American Hero

| G>  I. Joe: A Real American Hero.G.I. Joe: A Real American Hero |
| --- | --- |

Tyyli:  Piirrossarja
Pääosissa:  Michael Bell Arthur Burghardt Chris Latta B. J. Ward
Alkuperämaa:   Yhdysvallat
Verkko:   Syndikointi
Esitetty:  12. syyskuuta 1983 – 16. syyskuuta 1983
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  5
Tuotanto
Tuottaja(t):  Don Jurwich
Vastaava(t) tuottaja(t):  Joe Bacal David H. DePatie Tom Griffin
Käsikirjoittaja(t):  Ron Friedman
Tuotantoyhtiö(t):  Sunbow Productions Marvel Productions Hasbro
Aiheesta muualla
IMDb 
G. I. Joe: A Real American Hero oli Sunbow Productionsin tuottama viisiosainen animaatiosarja, joka perustuu Hasbron Action Force -lelusarjaan. Sarjan kaikki jaksot oli käsikirjoittanut Ron Friedman. Sarjan jaksot esitettiin alun perin Yhdysvalloissa syyskuussa 1983.
Sarjan jaksot julkaistiin DVD:llä Yhdysvalloissa 13. heinäkuuta 2009.
Juoni

Cobra-organisaatio on kehittänyt kokeellisen siirtymälaitteen nimeltä MASS, jolla voi siirtää mitä vain minne vain käyttäen satelliittia, joka välittää siirtymälaitteelle säteen. G. I. Joe -joukot yrittävät luoda oman MASS-laitteen estääkseen Cobran aikeet, mutta heidän täytyy ensin löytää kolme harvinaista elementtiä, jotka toimivat laitteen energialähteinä.
Äänirooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Michael Bell  | … |  Duke   |
|  Arthur Burghardt  | … |  Destro   |
|  Chris Latta  | … |  Cobra Commander   |
|  B. J. Ward  | … |  Scarlett   |
|  Morgan Lofting  | … |  Baroness   |
|  Marla Frumkin Scott  | … |  Selena   |
|  John Stephenson  | … |  kenraali Flagg   |
|  Frank Welker  | … |  Rock 'n Roll   |
|  Libby Aubrey  | … |  Cover Girl   |
|  Buster Jones  | … |  Doc   |
|  Peter Cullen  | … |  Ramar, Airborne   |
|  Rob Paulsen  | … |  Tripwire, Snow Job, Flash   |
|  Jackson Beck  | … |  kertoja   |
Kikka Laitinen Co. (albumi)

| Kikka Laitinen Co>  Kikka Laitinen Co. |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1994 Studio JJ, Tampere
 Julkaistu: 1994
 Tuottaja(t): Ding Dong Song Oy
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 41.22
 Levy-yhtiö: AXR Music
Kikka Laitinen Co.:n muut julkaisut
|   | Kikka Laitinen Co. 1994 | Sydän valvoo 1997 |
Kikka Laitinen Co. on suomalaisen laulajan Kikka Laitisen studioalbumi. Se julkaistiin 1994. Se äänitettiin JJ-studiolla Tampereella ja miksattiin Finnvoxilla Helsingissä.
Kannen on suunnitellut Markus Virpiö.
Kappaleet

Sun mielikielisuudelma – 3.20
Vaikka yhden keskikaljan – 3.22
Jos oot down – 3.22
Onnen kerjäläinen – 3.49
Sä voisit olla – 3.44
Oot niin kaunis mulle – 3.18
Pienet jutut – 3.30
Sadepisaroita – 3.33
Mä tahdon kiittää – 3.23
Kameleontti – 2.50
Kiertotähti – 3.52
Unta – 3.19
Kokoonpano

Kikka Laitinen – laulu
Kustaa Kantelinen – kitara, taustalaulu
Mikko Yli-Knuuttila – bassokitara
Petteri Korhonen – rummut
Kristian Molina – kosketinsoittimet
Janne Halmela – trumpetti
Tuomas Peippo – rummut
Rova Rouvinen – saksofoni
Veli-Matti Miettinen – pasuuna
Kerí (kylä)

| Kerí Κερί |
| --- | --- |
 Kerín Panagía (Neitsyt Maria) Keriótissan kirkko.
 Kerí
 Koordinaatit: 37°39′40″N, 20°48′58″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Peloponnesos,Länsi-Kreikka jaJooniansaaret
Alue:  Jooniansaaret
Alueyksikkö:  Zákynthos
Kunta:  Zákynthos
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  3301060401
Väkiluku (2011):  469
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kerí (kreik. Κερί) on Kreikan kylä, joka sijaitsee Zákynthoksen saarella. Se kuuluu hallinnollisesti Zákynthoksen kuntaan, Zákynthoksen alueyksikköön ja Jooniansaarten alueeseen. Kylän väkiluku on 469 (vuonna 2011).
Kerín seudun maisemia.
Kerín kylä sijaitsee Zákynthoksen eteläpäässä noin 21 kilometriä etelälounaaseen saaren keskuksesta Zákynthoksen kaupungista. Kerí muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Κερίου, Topikí Koinótita Keríou), johon kuuluvat varsinaisen Kerín kylän lisäksi Kerí-järven luona sijaitseva kylä Límni Keríou sekä kylät Apeláti ja Marathiás. Koko yhdyskunnan väkiluku on 788.
Aiemmin kylä kuului Laganáksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Zákynthoksen kunnan Laganáksen kunnallisyksikköön.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kerí Wikimedia Commonsissa
Galina Gortšakova

Galina Vladimirovna Gortšakova (ven. Галина Владимировна Горчакова; s. 1. maaliskuuta 1961 Novokuznetsk) on venäläinen oopperalaulaja, joka on äänialaltaan sopraano.
Gortšakova syntyi oopperalaulajien perheeseen. Perhe muutti Novosibirskiin, jossa Gortšakova suoritti keskeiset opintonsa. Hän saavutti mainetta Sverdlovskissa ja nousi sitten yhdeksi 1990-luvun johtavista venäläisistä sopraanoista. Hän teki ensimmäisen esiintymisensä länsimaissa tulkitsemalla Renatan roolin Sergei Prokofjevin oopperassa Tulienkeli Lontoossa vuonna 1991. Hän loi merkittävän uran Mariinski-teatterissa ja teki kansainvälisesti yhteistyötä Valeri Gergijevin kanssa, vaikka on arvostellut tätä voimakkaasti.
Gortšakova sai Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimen. Hän on esiintynyt levytyksillä muun muassa Pjotr Tšaikovskin oopperasta Iolanta. Hän on kuitenkin tulkinnut ansiokkaasti myös italialaista ohjelmistoa, kuten lukuisia rooleja Giuseppe Verdin ja Giacomo Puccinin oopperoista.
Kikkajärv

| Kikkajärv, Ilgāja ezers |
| --- | --- |
 Näkymä järvelle Paganamaan pohjoisrannalta
Valtiot:  Viro, Latvia
Maakunnat:  Võrumaa
Kunnat:  Rõugen kunta, Alūksne
Koordinaatit:  57°35′26″N, 26°51′14″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Laskujoki:  Peeli jõgi
Järvinumero:  VEE2152100
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  128  m 
Rantaviiva:  2,472 km
Pinta-ala:  20,4  ha 
Keskisyvyys:  11,7 m
Suurin syvyys:  22,5 m
Valuma-alue:  12,4 km²
 fiKikkajärv, Ilgāja ezers 
Kikkajärv (myös Kika järv, Suur-Kikkajärv) ja Ilgāja ezers (myös Vizlas ezers) on järvi Viron ja Latvian rajalla. Viron puolella se kuuluu Võrumaalla Rõugen kuntaan ja Latvian puolella Alūksnen kuntaan (entinen Veclaicenen pitäjä).
Maantietoa

Järvi sijaitsee pitkässä laaksossa ja se on pitkän muotoinen ja se sijoittuu itä-länsisuuntaisesti. Järven keskikohdassa on 70 metriä leveä salmi, joka yhdistää järven eri altaat toisiinsa. Järven eteläpuolella Latviassa on metsäinen saari. Järven pinta-ala on 20 hehtaaria (ha) (12 ha Virossa ja loput latviassa) ja se on 1,0 kilometriä pitkä ja 300 metriä leveä. Järven läpi virtaa Peeli jõgi, joka kuuluu Gaujan valuma-alueeseen, ja se laskee seuraavaksi Sarapuujärveen. Järven valuma-alueen laajuus on 12,4 neliökilometriä.
Järvi on luodattu ja sen keskisyvyys on 11,7 metriä ja suurin syvyys 22,5 metriä. Syvin kohta sijaitsee saaresta luoteeseen. Järven laskennalliseksi tilavuudeksi voidaan määrittää 0,0024 kuutiokilometriä eli 2,4 miljoonaa kuutiometriä . Järven rantaviivan pituus on 2,5 kilometriä.
Järven luokittelu ja ekologia

Järvi on Vesipolitiikan puitedirektiivin (VPD) (vir. Veepoliitika Raamdirektiivi, (VRD)) luokituksen (VRD 3) mukaan veden kovuuden osalta keskikova järvi, jonka vesimassa lämpötilakerrostuu (vir. keskmise karedusega kihistunud veega järv).
Järvi luokitellaan limnologisesti samanaikaisesti samalla sekä kovavetiseksi järveksi että eutrofiseksi järveksi (vir. kalgiveeline eutroofne tai kalgiveeline rohketoiteline, KE). Silloin järven veden kalkkipitoisuus on keskikorkea tai korkea ja sen ravinnepitoisuudet ovat korkeat. Järvi on silloin rehevöitynyt.
Luontoarvoja

Järvi sijaitsee viime jääkauden lopussa 13000 vuotta sitten syntyneeseen laaksoon (vir. Piiriorg), joka seuraa järven länsipuolella Latvian ja Viron rajaa, mutta joka kulkee idässä Kornetin taajamassa olevien järvien kautta. Järvessä esiintyy hauki, särki, ahven ja sorva. Järvi kuuluu pieneen virolais-latvialaiseen patikointireitin piiriin, joka kulkee sekä Viron että Latvian puolella.
Keltamalawinahven

| Keltamalawinahven |
| --- | --- |
 Keltainen koiras ja sininen naaras
Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Alalahko::  Labroidei
Heimo::  Kirjoahvenet Cichlidae
Suku::  Pseudotropheus
Laji::  lombardoi
Kaksiosainen nimi
 Pseudotropheus lombardoi  (Burgess, 1977) 
Synonyymit
 Maylandia lombardoi 
Katso myös
   Keltamalawinahven Wikispeciesissä   Keltamalawinahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Keltamalawinahven  (Pseudotropheus lombardoi) on Malawijärven kirjoahveniin kuuluva kala, joka on akvaariokalana suosituin ryhmänsä laji.
Koko ja ulkonäkö

Keltamalawinahven kasvaa noin 15 cm pitkäksi. Aikuinen koiras on yleisväriltään keltainen, ja sen kyljissä vuorottelevat tummemmat ja vaaleammat pystyraidat. Selkäevä jatkuu matalana ja pitkänä lähes koko kalan mitan, ja se on hennon vaalean sinertävä. Naaras ja poikaset ovat sinisävyisiä, naaras voimakkaammin pystyraitainen.
Lisääntyminen

Useiden muiden malawinjärvenahventen tapaan keltamalawinahvennaaras hautoo mätiään suussa.
Vesiolot ja ravinto

Keltamalawinahvenet elävät kovassa emäksisessä vedessä: pH noin 8, °dH 10–20. Sopiva lämpötila on 24–26 °C. Keltamalawinahven syö luonnossa levää kivien pinnalta, mutta saalistaa myös vapaana leijuvaa planktonia.
Aiheesta muualla

Harrastajan sivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Karl Schönherr

| Karl Schönherr |
| --- | --- |
 Karl Schönherr
Henkilötiedot
Syntynyt: 24. helmikuuta 1867 Axams, Tiroli, Itävalta
Kuollut: 15. maaliskuuta 1943 (76 vuotta) Wien, Itävalta
Kansalaisuus:  Itävalta
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Äidinkieli: saksa
Tuotannon kieli: saksa
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Karl Schönherr (24. helmikuuta 1867 Axams, Tiroli, Itävalta – 15. maaliskuuta 1943 Wien, Itävalta) oli itävaltalainen lääkäri ja kirjailija. Hän opiskeli lääketiedettä Wienissä, jossa hän toimi lääkärinä.
Schönherrin tuotantoon kuuluu runokokoelma, jonka hän on kirjoittanut kotiseutunsa murteella Innthaler schnalzer (1895), novelleja ja tutkielmia Tirolista. Hän on kirjoittanut myös näytelmiä.
Schönherrin juuret ovat syvällä kotiseudussa, ja kertomuksissaan hän kuvailee sen ihmisiä. Jo hänen varhaisimmat draamateoksensa liikkuivat hyvin ahtaassa paikallisessa piirissä. Hänen myöhemmät teoksensa käsittelevät yleisinhimillisiä ongelmia ja saivat huomiota myös saksalaisen kielialueen ulkopuolella.
Palkinnot ja tunnustukset

Bauernfeld-palkinto
Schiller-palkinto
Grillparzer-palkinto
Teokset

Innthaler Schnalzer, 1895
Allerhand Kreuzköpf, 1895
Caritas, 1904
Aus meinem Merkbuch, 1911
Die Bildschnitzer, 1900
Sonnwendtag, 1902
Karrnerleut, 1904
Familie, 1905
Erde, 1907
Das Königreich, 1908
Glaube und Heimat, 1910
Die Trenkwalder, 1914
Der Weibsteufel, 1915
Volk in Not, 1915
Teokset > Suomennetut teokset

Onnen lapsi y. m. kertomuksia, suomentaneet Tellervo ja K. S. Laurila, Helsinki: Kirja 1916
Vuoristokansaa: 1-näytöksinen murhenäytelmä (Die Bildschnitzer), suom. Jalmari Lahdensuo. Helsinki: Kirja 1913. Sarja: Näytelmäkirjasto, n:o 103
Erde, näytelmä (es. suom. Maa), 1907
Glaube und Heimat, tragedia (es. suom. Usko ja kotimaa), 1910
Die Weibsteufel (es. suom. Naispaholainen), 1915
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Karl Schönherr Wikimedia Commonsissa
Karl Schwarzschild

| Karl Schwarzschild |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 9. lokakuuta 1873 Frankfurt am Main, Saksan keisarikunta
Kuollut: 11. toukokuuta 1916 Potsdam, Saksan keisarikunta
Kansalaisuus:   Saksalainen
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Münchenin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Hugo von Seeliger
Instituutti:  Wienin yliopisto Göttingenin yliopisto Potsdamin observatorio
Oppilaat:  Alfred Brill Arnold Kohlschütter Albert  von Brunn
Tutkimusalue:  Fysiikka, tähtitiede
Tunnetut työt:  Mustien aukkojen ennustaminen Schwarzschildin säde
 Tähtitieteilijä Martin Schwarzschild on hänen poikansa 
Karl Schwarzschild (9. lokakuuta 1873 Frankfurt am Main – 11. toukokuuta 1916 Potsdam) oli saksalainen matemaatikko, fyysikko ja tähtitieteilijä. Hänet tunnetaan parhaiten työstään yleisen suhteellisuusteorian ja astrofysiikan parissa. Hän ratkaisi ensimmäisenä Einsteinin yhtälöiden tarkat ratkaisut vain muutama viikko sen jälkeen, kun Albert Einstein oli julkaissut ne. Schwarzschildin laskut ennustivat mustien aukkojen olemassaolon.
Elämä > Nuoruus

Schwarzschild syntyi Frankfurt am Mainissa vuonna 1873. Hänen vanhempansa olivat Henrietta Sabel ja Moses Martin Schwarzschild. Varakkaaseen juutalaiseen perheeseen kuului hänen lisäkseen neljä poikaa ja yksi tyttö. Perheen kanssa asuivat yhdessä myös muutamia taiteesta – lähinnä musiikista ja maalauksista – kiinnostuneita sukulaisia. Schwarzschildista tuli sukunsa ensimmäinen tieteilijä.
Schwarzschild kävi koulua Frankfurtin juutalaisessa koulussa, kunnes täytti 11 vuotta ja jatkoi opintojaan frankfurtilaisessa lukiossa. Näihin aikoihin hän kiinnostui tähtitieteestä. Hän alkoi säästää taskurahansa erilaisia välineitä varten, jotta voisi itse rakentaa kaukoputken. Hänen isällään oli filantrooppisen akatemian professorin J. Epsteinin kanssa läheinen ystävyyssuhde. Epstein omisti myös oman observatorion, ja tätä kautta Schwarzschild tutustui Epsteinin poikaan Paul Epsteiniin, joka oli häntä kaksi vuotta vanhempi. Epsteinistä ja Schwarzschildista tuli hyvät ystävät ja he harrastivat yhdessä tähtitiedettä. Schwarzschild oppi samalla soveltavampaa matematiikkaa Epsteiniltä. Epsteinin ansiosta hän kiinnostui entistä enemmän tähtitieteestä. Jo 16-vuotiaana, opiskellessaan yhä lukiossa, hän julkaisi kaksi artikkelia kaksoistähtien radoista. Artikkelit julkaistiin saksalaisessa Astronomische Nachrichten -lehdessä.
Elämä > Opiskeluvuodet ja aikuisikä

Schwarzschild opiskeli vuodet 1891–1893 Strasbourgin yliopistossa, minkä jälkeen hän siirtyi Müncheniin. Siellä hän sai tohtorin arvon Hugo von Seeligerin ohjaamana vuonna 1896 Henri Poincarén teorioiden tutkimisesta. Hän työskenteli vähän aikaa Wienin observatoriossa, ja vuonna 1901 hänet nimitettiin professoriksi Göttingenin yliopistoon, jossa hän pääsi työskentelemään kuuluisien tiedemiesten, kuten Hermann Minkowskin ja David Hilbertin kanssa. Kahdeksan vuoden jälkeen Schwarzschild siirtyi Potsdamiin observatorion johtajaksi. Vuodesta 1912 hän oli Preussin tiedeakatemian jäsen. Göttingenin aikanaan hän kehitti menetelmiä tähtien magnitudien mittaamiseksi valokuvista. Hän tutki myös spektroskopiaa ja säteilyn vaikutusta tähtien energian kuljetuksessa.[lähde? ]
Schwarzschild liittyi Saksan armeijaan vapaaehtoisena ensimmäisen maailmansodan syttyessä. Hän palveli sekä itä- että länsirintamalla ja yleni tykistön luutnantiksi. Palvellessaan vuonna 1915 Venäjällä hän kirjoitti yhteensä kolme tieteellistä artikkelia, joista kaksi käsitteli suhteellisuusteoriaa. Niissä hän ratkaisi Einsteinin kenttäyhtälöt yksittäisen massapisteen tapauksessa ja johti arvon mustan aukon säteelle, joka tunnetaan nykyään Schwarzschildin säteenä.[lähde? ]
Elämä > Myöhemmät vuodet

Schwarzschild kuoli vain 42-vuotiaana ollessaan uransa huipulla. Varhaisen kuolemansa takia hän ei saanut kovinkaan paljoa huomionosoituksia, mutta hän kuului kuitenkin Göttingenin tiedeseuraan, Saksan tiedeakatemiaan sekä ulkomaalaisena jäsenenä Royal Astronomical Societyyn. Schwarzschildille on myös myönnetty postuumeja huomionosoituksia.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Karttunen, Hannu: Vanhin tiede – Tähtitiedettä kivikaudesta kuulentoihin, s. 493.  ("Karl Schwarzschild (1873–1916)")  Helsinki:  Ursa, 2003.  ISBN 978-952-5329-26-1.
Lyhyt elämäkerta (Arkistoitu – Internet Archive) MSN Encarta -palvelussa
Formula 2 -kausi 2010

Formula 2 -kausi 2010 oli FIA Formula Two Championship -sarjan toinen kausi.
Sarjan mestaruuden vei brittikuljettaja Dean Stoneman. Toiseksi sijoittui toinen brittikuljettaja Jolyon Palmer ja kolmanneksi venäläinen Sergei Afanasjev.
Kuljettajat

| Nro | Kuljettaja | Kisat |
| --- | --- | --- |
| 2 |  Will Bratt | Kaikki |
| 3 |  Jolyon Palmer | Kaikki |
| 4 |  Benjamin Bailly | Kaikki |
| 5 |  Ricardo Teixeira | Kaikki |
| 6 |  Armaan Ebrahim | Kaikki |
| 7 |  Ivan Samarin | Kaikki |
| 8 |  Plamen Kralev | Kaikki |
| 9 |  Mihai Marinescu | Kaikki |
| 10 |  Benjamin Lariche | Kaikki |
| 11 |  Jack Clarke | Kaikki |
| 12 |  Kelvin Snoeks | 1–5, 7–9 |
| 14 |  Sergei Afanasjev | Kaikki |
| 16 |  Ramón Piñeiro | 9 |
| 17 |  Johan Jokinen | 1-3 |
| 19 |  Nicola de Marco | Kaikki |
| 21 |  Kazim Vasiliauskas | Kaikki |
| 22 |  Johannes Theobald | 8–9 |
| 24 |  Tom Gladdis | 1, 6–7 |
| 26 |  Parthiva Sureshwaren | 1–6 |
| 27 |  Paul Rees | 1–4 |
| 28 |  Ajith Kumar | 1–3 |
| 28 |  Julian Theobald | 6–8 |
| 33 |  Philipp Eng | Kaikki |
| 48 |  Dean Stoneman | Kaikki |
| 77 |  Natalia Kowalska | 1–7, 9 |
Kilpailukalenteri

|  | Päivämäärä | Maa | Rata | Voittaja |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 18.4. |  Iso-Britannia | Silverstone |    Jolyon Palmer |
| 2 | 18.4. |  Iso-Britannia | Silverstone |    Philipp Eng |
| 3 | 1.5. |  Marokko | Marrakech |    Dean Stoneman |
| 4 | 2.5. |  Marokko | Marrakech |    Philipp Eng |
| 5 | 22.5. |  Italia | Monza |    Jolyon Palmer |
| 6 | 23.5. |  Italia | Monza |    Jolyon Palmer |
| 7 | 19.6. |  Belgia | Zolder |    Dean Stoneman |
| 8 | 20.6. |  Belgia | Zolder |    Benjamin Bailly |
| 9 | 3.7. |  Portugali | Algarve, Portimao |    Jolyon Palmer |
| 10 | 4.7. |  Portugali | Algarve, Portimao |    Dean Stoneman |
| 11 | 17.7. |  Iso-Britannia | Brands Hatch |    Dean Stoneman |
| 12 | 18.7. |  Iso-Britannia | Brands Hatch |    Philipp Eng |
| 13 | 31.7. |  Tšekki | Masaryk, Brno |    Nicola de Marco |
| 14 | 1.8. |  Tšekki | Masaryk, Brno |    Jolyon Palmer |
| 15 | 4.9. |  Saksa | Oschersleben |    Dean Stoneman |
| 16 | 5.9. |  Saksa | Oschersleben |    Dean Stoneman |
| 17 | 18.9. |  Espanja | Valencia |    Nicola de Marco |
| 18 | 19.9. |  Espanja | Valencia |    Kazimieras Vasiliauskas |
Gene Saks

Gene Saks (synt. Jean Michael Saks; 8. marraskuuta 1921 New York, New York – 28. maaliskuuta 2015 East Hampton, New York) oli yhdysvaltalainen näyttelijä sekä elokuva- ja teatteriohjaaja.
Saks syntyi Manhattanilla. Hänen tunnetuimpien ohjaustensa joukossa on elokuva Kaktuksen kukka (Cactus Flower, 1969).
Saks oli vuosina 1950–1978 naimisissa Beatrice Arthurin kanssa. Hän voitti Tony-palkinnon ja oli ehdolla sen saajaksi lukuisia kertoja.
Aiheesta muualla

Gene Saks Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Frédéric Nihous

Frédéric Nihous
Frédéric Nihous (s. 15. elokuuta 1967) on Pohjois-Ranskassa syntynyt Metsästys, Kalastus, Luonto, Perinne -puolueen (Chasse, Pêche, Nature, Traditions (CPNT)) poliitikko ja vuoden 2007 presidentinvaaliehdokas. Nihous on naimisissa ja hänellä on kaksi lasta.
Nihous osallistui Metsästys, Kalastus, Luonto, Perinne -puolueen ehdokkaana vuoden 2007 presidentinvaaleihin, muttei saanut tarvittavaa kannatusta jatkaakseen toiselle kierrokselle. Nihous sai ensimmäisellä kierroksella äänistä 1,15 % (420 645 ääntä). Hän oli aluksi puolueensa ehdokkaana myös vuoden 2012 vaaleissa, mutta luopui ehdokkuudesta Nicolas Sarkozyn hyväksi.
Aiheesta muualla

Frédéric Nihousin presidentinvaalien kampanjasivu (ranskaksi)
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
General Belgrano II

Belgranon sijainti Etelämantereella.
General Belgrano II on Argentiinan omistama tutkimusasema Etelämantereella. Asema sijaitsee noin 250 metrin korkeudella merenpinnan tasosta koordinaateissa 77°51′ S 34°33′ W.
Belgrano II avattiin 5. helmikuuta 1979 vanhan aseman (Belgrano I) tilalle. Belgrano II on Argentiinan eteläisin tutkimusasema.
Francesco Grandolfo

Francesco Grandolfo (s. 26. heinäkuuta 1992 Castellana Grotte) on italialainen jalkapalloilija, joka pelaa tällä hetkellä Italian toiseksi korkeimmalla sarjatasolla pelaavassa Barissa. Hänen pelipaikkansa on hyökkääjä.
Italian korkeimmalla sarjatasolla Serie A:ssa Grandolfo pelasi avauskokoonpanossa ensimmäisen kerran toukokuussa 2011 tehden kolme maalia Bolognaa vastaan. Seuraavaksi kaudeksi Bari putosi Serie B:hen.
Galina Ganeker

| Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Neuvostoliitto.Naisten yleisurheilu.EM-kilpailut  | Maa:   Neuvostoliitto> Naisten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Bryssel 1950 | Korkeushyppy |  |
Galina Trofimovna Ganeker (ven. Галина Трофимовна Ганекер; 10. huhtikuuta 1917 Baku, Azerbaidžan, Venäjä – 7. lokakuuta 1988) oli Neuvostoliittoa edustanut yleisurheilija, joka kilpaili korkeushypyssä. Hän voitti pronssia Brysselin EM-kisoissa 1950 tuloksellaan 163 senttimetriä. Ganeker osallistui olympialaisiin kerran, vuonna 1952. Tuolloin hän sijoittui yhdenneksitoista hypättyään 155 senttimetriä.
Ennätykset

Korkeushyppy: 164 cm (1948)
Francesco Griffo

Griffon leikkaamien kirjasinten painojälkeä.
Francesco Griffo (k. 1518 tai 1519), joka tunnettiin myös nimellä Francesco da Bologna, oli venetsialainen kirjainleikkaaja. Griffo työskenteli kirjanpainaja ja kustantaja Aldus Manutiukselle, ja leikkasi hänen kirjapainolleen varhaiset kursiivit sekä ensimmäiset tunnetut antiikvakirjaimet. Manutiuksen kuoltua 1515 Griffo palasi Bolognaan, jossa painoi joistakin kirjoista omia laitoksiaan. Hän kuoli joko vuonna 1518 tai 1519. Kertomusten mukaan hänet hirtettiin lankonsa murhasta.
Francesco Graziani

Graziani (vas.) ja Paolo Pulici
Francesco Graziani (s. 16. joulukuuta 1952 Subiaco, Italia) on italialainen jalkapalloilija ja jalkapallovalmentaja.
Graziani voitti Italian riveissä maailmanmestaruuden vuonna 1982. Hän pelasi noissa kisoissa Italian jokaisessa ottelussa ja teki yhden maalin mutta joutui jättämään loppuottelun kesken olkapäävamman takia jo seitsemännellä minuutilla. Hän pelasi kaikkiaan 64 maaottelua ja teki niissä 23 maalia vuosina 1975–1983.
Seuratasolta Graziani muistetaan parhaiten Torinosta.
Georges Vanderhulst

Georges Vanderhulst (s. 15. heinäkuuta 1944 Ixelles) on belgialainen entinen maahockeypelaaja. Hän osallistui Méxicon olympialaisiin 1968, joissa Belgian joukkue sijoittui yhdeksänneksi ja Vanderhulst pelasi kuudessa ottelussa.
G. Gordon Liddy

| G>  Gordon Liddy |
| --- | --- |
 Gordon Liddy vuonna 1964.
Henkilötiedot
Muut nimet:  George Gordon Battle Liddy
Syntynyt: 30. marraskuuta 1930 Brooklyn, New York, Yhdysvallat
Kuollut: 30. maaliskuuta 2021 (90 vuotta) Mount Vernon, Virginia
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Ammatti:  FBI-agentti, myöhemmin televisio- ja radiojuontaja
George Gordon Battle Liddy (30. marraskuuta 1930 – 30. maaliskuuta 2021) oli yhdysvaltalainen FBI-agentti ja Valkoisen talon putkimiehet -ryhmän johtaja Richard Nixonin presidenttikaudella. Yhdessä E. Howard Huntin kanssa Liddy suunnitteli murtautumisen demokraattisen puolueen päämajaan Watergate-rakennukseen vuonna 1972. Liddy ei itse ottanut osaa murtoon. Vankilatuomionsa jälkeen Liddystä tuli televisio- ja radiojuontaja sekä satunnainen näyttelijä.
Elämäkerta > Merijalkaväestä Valkoiseen taloon

G. Gordon Liddy palveli Yhdysvaltain merijalkaväessä, mutta hän ei haaveistaan huolimatta päässyt osallistumaan Korean sotaan. Hän meni sen sijaan opiskelemaan oikeustiedettä ja pääsi FBI-agentiksi. Vuonna 1968 Liddy pyrki Yhdysvaltain kongressiin New Yorkista, mutta hän ei tullut vaaleissa valituksi.
Richard Nixonin presidenttikaudella Liddy valittiin valtiovarainministeri David M. Kennedyn erityisavustajaksi. Hän siirtyi myöhemmin Valkoisen talon palvelukseen ja Nixonin uudelleenvalintaorganisaation neuvonantajaksi.