stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Fintelligensin diskografia
Videot

"Voittamaton" (1999)
"Kellareiden kasvatit" (2000)
"Stockholm–Helsinki" (mukana Petter & Peewee, 2000)
"Pää pystyyn" (2001)
"Heruuks?" (2001)
"Sori" (2002)
"En vaihtais päivääkään" (mukana Jurassikki & Brutus, 2002)
"Kaikki peliin" (2003)
"Vaan sil on väliä" (mukana Illi, 2003)
"Hoida homma" (2008)
"Määränpää" (mukana Lauri Tähkä, 2008)
"Miljoona" (2009)
"Mikä boogie" (2010)
"Sato tai paisto" (2010)
"Ei tekosyitä" (2011)
"Etkot, juhlat, jatkot & kesäkumit" (mukana Cheek, 2011)
"52 viikonloppuu" (2012)
Vierailijana

| Artisti | Kappale | Albumilta | Muut vierailijat | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kapasiteettiyksikkö | "7 veljestä 2" | Päivästtoiseen | Avain & Jussi Valuutta | 2001 |
| Eye N' I | "Lär Dom" | Hardkår (single) | Natural Bond | 2001 |
| Kapasiteettiyksikkö | "Meitsit rullaa" | Klassikko |  | 2002 |
| Sere | "Lumivyöry" | Pari valittua sanaa 2000–2004 |  | 2004 |
| Asa | "Eläköön mummola" | Via Karelia |  | 2009 |
Derek MacKenzie

| Derek MacKenzie |
| --- | --- |
 Derek MacKenzie vuonna 2013.
Henkilötiedot
Syntynyt: 11. kesäkuuta 1981 (ikä 43) Sudbury, Ontario, Kanada
Kansalaisuus:   Kanada
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  180 cm
Paino:  82 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2001–2019
Seurat:  Atlanta Thrashers   Columbus Blue Jackets   Florida Panthers
NHL-varaus:  128. varaus, 1999 Atlanta Thrashers
Derek MacKenzie (s. 11. kesäkuuta 1981 Sudbury, Ontario) on kanadalainen entinen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan keskushyökkääjä. Hän pelasi ammattilaisurallaan 611 NHL- ja 550 AHL-liigan ottelua. NHL:ssä hän edusti urallaan Atlanta Thrashersia, Columbus Blue Jacketsia ja Florida Panthersia. MacKenzie pitää hallussaan Chicago Wolvesin ja Syracuse Crunchin joukkue-ennätyksiä tehdyistä alivoimamaaleista.[lähde? ] MacKenzien isä Ken on OHL-joukkue Sudbury Wolvesin avustava päävalmentaja kaudella 2023–2024.
Peliura

Juniorivuosinaan MacKenzie pelasi Sudbury Wolvesissa. Viimeisellä kaudellaan joukkueessa hän voitti joukkueen sisäisen pistepörssin 89 pisteellä (40 maalia ja 49 maaliinjohtanutta syöttöä). Tämä riitti liigan pistepörssin kuudenteen sijaan. MacKenzie voitti sekä OHL:n että CHL:n palkinnot parhaasta aloitusprosentista (67 %). MacKenzie voitti myös nuorten jääkiekon maailmanmestaruuskisoissa 2001 pronssia, tehden tehot 1+2 seitsemässä pelissä. Atlanta Thrashers varasi MacKenzien viidennellä kierroksella vuoden 1998 varaustilaisuudessa.
Vuodet 2001–2007 MacKenzie vietti lähes täysin Chicago Wolvesissa pelaten vain 28 ottelua NHL:ssä Thrashersissa. Hän pelasi ensimmäisen NHL-ottelunsa Thrashersin pelipaidassa Columbus Blue Jacketsia vastaan vuonna 2002. MacKenzie oli mukana voittamassa AHL:n mestaruutta Calder Cupia kaudella 2001–2002. Wolves pääsi Calder Cupin finaaleihin myös kaudella 2004–2005, mutta ei voittanut. Kaudeksi 2005–2006 Mackenzie nimettiin Wolvesin kapteeniksi. 377 AHL-ottelua Wolvesissa pelannut MacKenzie teki 184 pistettä (83 maalia, 101 syöttöä).
Columbus Blue Jackets teki vuoden sopimuksen kesällä 2007 vapaana pelaajana olleen MacKenzien kanssa. Hän pelasi ensimmäisen pelinsä Blue Jacketsin paidassa 10. joulukuuta 2007 Anaheim Ducksia vastaan. Ensimmäisen maalinsa NHL:ssä MacKenzie teki myöhemmin samalla kaudella Mike Smithin selän taakse ottelussa Tampa Bay Lightningia vastaan. Kauden lopussa Blue Jackets jatkoi hänen sopimustaan kahden kauden verran. Hänen paikkansa vaihteli Blue Jacketsin ja farmiseura Syracuse Crunchin välillä kauteen 2010–2011 asti.
Lunastettuaan paikkansa Blue Jacketsin kokoonpanossa MacKenziestä tuli tärkeä osa Columbuksen alivoimapeliä ja nelosketjua. Kaudesta 2010–2011 alkaen MacKenzie on ollut Blue Jacketsin vakiokokoonpanossa. Hänen sopimustaan jatkettiin kesällä 2012 kahdella vuodella.
MacKenzie siirtyi Florida Panthersiin kesällä 2014 kolmen vuoden sopimuksella. Kausina 2016–2017 ja 2017–2018 MacKenzie toimi Panthersin kapteenina. Kaudella 2018–2019 MacKenzie pelasi vain yhden runkosarjaottelun. Jo kauden aikana hän ilmoitti lopettavansa ammattilaisuransa kauden jälkeen.
Perhe

MacKenzie on naimisissa. Hänellä on vaimonsa kanssa kaksi lasta, poika ja tyttö.
Edwin Cheruiyot Soi

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Edwin Cheruiyot Soi |  Edwin Cheruiyot Soi |  Edwin Cheruiyot Soi |  |
Maa:   Kenia
Miesten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Peking 2008 | 5 000 metriä |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Istanbul 2012 | 3 000 metriä |  |
| Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  | Maastojuoksun MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Mombasa 2007 | joukkuekilpailu |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Kultaa | Nairobi 2010 | 5 000 metriä |  |
Edwin Cheruiyot Soi (s. 3. maaliskuuta 1986 Keircho) on kenialainen kestävyys- ja maastojuoksija.
Soi osallistui Fukuokan maastojuoksun MM-kisoihin 2006, joissa hän oli lyhyellä matkalla kahdeksas ja samalla voittamassa joukkuekultaa Kenian joukkueessa. IAAF:n yleisurheilufinaalissa kauden lopussa hän oli toinen sekä 3 000 metrin juoksussa (ajalla 7.39,25) että 5 000 metrin juoksussa (ajalla 13.49,45). Hän sijoittui Mombasan maastojuoksun MM-kilpailuissa 2007 yhdeksänneksi ja sai joukkuekilpailussa kultaa. Hän voitti saman vuoden IAAF:n yleisurheilufinaalissa 3 000 metriä ajalla 7.48,81 ja 5 000 metriä ajalla 13.38,16.
Soi sijoittui Valencian sisäratojen MM-kilpailuissa 2008 3 000 metrillä neljänneksi. Hän voitti Kenian olympiakarsinnoissa 5 000 metriä. Pekingin olympialaisissa 2008 Soi saavutti pronssia kauden parhaalla ajallaan 13.06,22. IAAF:n yleisurheilufinaalissa hän voitti 5 000 metriä ajalla 13.22,81 ja sijoittui 3 000 metrillä toiseksi. Seuraavan vuoden yleisurheilufinaalissa hän oli 5 000 metrillä kolmas.
Soi voitti 5 000 metrin Afrikan-mestaruuden Nairobissa 2010 ajalla 13.30,46. Istanbulin sisäratojen MM-kilpailuissa 2012 hän sijoittui 3 000 metrin juoksussa kolmanneksi ajalla 7.41,78. Lontoon olympialaisissa hän karsiutui 5 000 metrin alkuerissä. Moskovan MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui samalla matkalla viidenneksi.
Henkilökohtaiset ennätykset

1 500 metrin juoksu: 3.40,52 (2013)
3 000 metrin juoksu: 7.27,55 (2011)
Kahden mailin juoksu: 8.14,10 (2011)
5 000 metrin juoksu: 12.51,34 (2013)
10 000 metrin juoksu: 27.14,83 (2006)
10 kilometrin maantiejuoksu: 27.46 (2006)
Puolimaraton: 1.00.24 (2019)
Maraton: 2.09.16 (2021)
3 000 metrin juoksu: 7.29,94 (2012)
Elena Quiroga

Elena Quiroga
Elena Quiroga de la Válgoma eli Elena Quiroga de Abarca, (26. lokakuuta 1921 – 3. lokakuuta 1995) oli espanjalainen kirjailija. Hän aloitti uransa vuonna 1949 ja sai toisella romaanillaan (Viento del Norte, 1950) Nadal-palkinnon.
Quiroga oli Espanjan kuninkaallisen akatemian jäsen vuodesta 1984. Hän kuoli La Coruñassa 73-vuotiaana.
Quiroga teoksista on suomennettu La Sangre (Kastanjapuu, suom. Maija Westerlund. WSOY, 1955)
ELS Production

ELS Production oli vuonna 1999 perustettu, tamperelainen aikuisviihdealan yritys. Yrityksen perustivat kolme seksialan ammattilaista: Laura Lee, Sabina ja Emilia. ELS Productionin tuotannoissa esiintyi muitakin Suomen erotiikkateollisuuden nimiä, muun muassa Rakel Liekki ja Henry Saari. ELS Productionin tuotanto oli pääpainotteisesti fetissi- ja lesboaiheinen.
Yrityksen nimi muodostui kolmen perustajan artistinimien alkukirjaimista.
Yritys lopetti toimintansa tappiollisena 2005.
Tuotanto

Lupa leikkiä 001
Hotelli Täysihoito
Seksiä ja rautaa
Kuolematon himo
Naisten fantasiat
ELS Behind The Scenes
Best of ELS
Best of 69
Sandyn maailma
Aiheesta muualla

Wayback Machinen kopio sivustosta
Vainio, Janne: Ateistista pornosotaa Vapaa Ajattelija 6/2001.
E2-E4

| E2-E4 Manuel Göttsching |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 12. joulukuuta 1981
 Julkaistu: 1984
 Tuottaja(t): Manuel Göttsching
 Tyylilaji: elektroninen musiikki, krautrock, minimalismi
 Kesto: 59.20
 Levy-yhtiö: Inteam GmbH
Manuel Göttschingin muut studioalbumit
| Inventions for Electric Guitar 1975 | E2-E4 1984 | Dream & Desire 1991 |
E2-E4 on saksalaisen krautrock-muusikko Manuel Göttschingin studioalbumi, joka nauhoitettiin joulukuussa 1981 ja julkaistiin vuonna 1984.
E2-E4 sai alkunsa joulukuussa 1981, kun Göttsching päätti luoda improvisoidun teoksen harjoituksena ja kuunnella sen tulevalla matkallaan. Albumi nauhoitettiin yhdellä kerralla. Albumia on sittemmin pidetty elektronisen musiikin klassikkona, jota on pidetty ambientin, housen ja teknon alkulähteenä. Esimerkiksi Yhdysvalloissa Detroitissa useat eri DJ:t soittivat albumia klubeilla ja ihmiset tanssivat sen tahtiin, mikä tuli Göttschingille yllätyksenä.
Albumin nimi on peräisin yhdestä yleisimmistä shakin avauksista, joka on merkittynä 1. e2-e4 (pitkällä merkintätavalla).
Kokoonpano

Manuel Göttsching – kaikki soittimet
Edward Taylor

Edward Taylor (s. 1931) on brittiläinen käsikirjoittaja, joka tunnetaan parhaiten radiokuunnelmastaan Knalli ja sateenvarjo (engl. The Men from the Ministry). Tätä alun perin BBC:n esittämää kuunnelmaa on Suomessa lähetetty vuodesta 1980 Yleisradion yleisohjelmassa ja sittemmin YLE Radio 1:llä vuoteen 2010 asti.
Taylor keksi Knallin ja sateenvarjon 1960-luvun alulla oltuaan lounaalla Richard Murdochin kanssa. Murdoch oli pyytänyt Tayloria kirjoittamaan radiokomedian, jossa hän itse esiintyisi.
Englannissa Knallia ja sateenvarjoa kuultiin 144 jaksoa ja siitä on myös versiot Etelä-Afrikassa ja Ruotsissa. Taylor kirjoitti uusia jaksoja Suomen versioon aina vuoteen 2008 saakka.
Taylor on kirjoittanut myös salapoliisiromaanit Shadows of Treason (2012) ja Terror by Gaslight (2015).
Taylor asuu Lontoossa vaimonsa Suen kanssa. Heillä on tytär.
Gal Costa

Gal Costa
Gal Costa (26. syyskuuta 1945 – 9. marraskuuta 2022) oli brasilialainen laulaja, joka oli yksi tropicália-liikkeen tunnetuimmista jäsenistä.
Gal Costa syntyi 1945 Salvadorin kaupungissa. Hän aloitti 1964 ammattilaislaulajana ja julkaisi 1967 ensimmäisen albuminsa, Domingon. Albumi edusti bossa novaa, joka oli tuolloin suosittu sekä Brasiliassa että muualla maailmassa.
Costa oli jo nuoruudessaan tavannut tropicália-liikkeen johtohahmoihin kuuluneet Caetano Veloson ja Gilberto Gilin. Heidän musiikillinen yhteistyönsä alkoi vuonna 1964, ja Veloso oli mukana myös Costan debyyttialbumilla. Vuonna 1967 puolestaan julkaistiin Tropicália ou Panis et Circensis, jossa oli mukana Costan, Veloson ja Gilin lisäksi muun muassa Tom Zé ja Os Mutantes. Tropicália oli vastakulttuurinen liike, joka oli syntynyt vastustamaan Brasilian sotilasdiktatuuria.
Costa oli itseoppinut laulaja ja kertoi laulaneensa tunteella. Hänen juuret olivat bossa novassa, mutta 1960-luvun lopulla hänen laulutyylinsä kehittyi entistä selvemmin omaperäiseen suuntana. Hän oli 1968 mukana Veloson levyllä ja julkaisi 1969 itse albumit Gal ja Gal Costa. Niissä Costan tyyli oli yhdistelmä brasilialaista popmusiikkia, psykedeelistä rockia ja avantgardea. Veloso ja Gil joutuivat pakenemaan Brasiliasta vuonna 1968. Costa jäi Brasiliaan, missä jatkoi Veloson ja Gilin kappaleiden esittämistä.
Costa jatkoi uraansa 1970-luvulla erityisesti niin sanotun música popular brasileiran parissa. Hänen konserttitallennetta Gal a Todo Vapor (1971) ja studioalbumia Índia pidetään tyylin klassikkoina. Costan ura jatkui 2020-luvulle saakka, ja esimerkiksi vuonna 2021 hän julkaisi albumin, jossa hän lauloi duettoja muun muassa Rodrigo Amaranten, Seu Jorgen, Jorge Drexlerin ja Zeca Veloson kanssa. Costa joutui keskeyttämään syyskuussa 2022 kiertueen, kun häneltä leikattiin kyhmy nenäontelosta.
Costa kuoli marraskuussa 2022.
Diskografia

Domingo (1967), mukana Caetano Veloso
Gal Costa (1968)
Gal Costa (1969)
Legal (1970)
Fa-Tal / Gal a Todo Vapor (1971) (live)
Índia (1973)
Cantar (1974)
Gal Canta Caymmi (1975)
Caras e Bocas (1977)
Água Viva (1978)
Gal Tropical (1979)
Aquarela do Brasil (1980)
Fantasia (1981)
Minha Voz (1982)
Baby Gal (1983)
Trilha Sonora do Filme 'Gabriela' (1983)
Profana (1984)
Bem Bom (1985)
Lua de Mel Como o Diabo Gosta (1987)
Plural (1990)
Gal (1992)
O Sorriso do Gato de Alice (1994)
Mina D'Agua do Meu Canto (1995)
Acústico MTv (1997) (live)
Aquele Frevo Axé (1998)
Gal Costa Canta Tom Jobim Ao Vivo (1999) (live)
Gal de Tantos Amores (2001)
Gal Bossa Tropical (2002)
Todas as Coisas e Eu (2004)
Hoje (2005)
Gal Costa Live at The Blue Note (2006)
Gal Costa Ao Vivo (2006)
Filmografia

The Mandarin (1995)
Aiheesta muualla

Official Gal Costa website (Arkistoitu – Internet Archive) (portugaliksi)
Gal Costan diskografia, uutisia yms.
Gal Costa on Yahoo!
Allmusic.com Gal Costa
VH1.com Gal Costa
Dominion (ruotsalainen yhtye)

| Dominion> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2004–
Tyylilaji:  tekninen death metal brutaali death metal
Kotipaikka:   Gävle, Ruotsi
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Victor Brandt, laulu, kitara, basso   Jocke Olofsson, rummut, laulu  
Levy-yhtiö:  Unique Leader Records, 2006–  
Infobox OKNimi-testi OK: 
Dominion on ruotsalainen death metal -yhtye, joka perustettiin vuonna 2004 Gävlessä. Yhtyeen perustivat rumpali Jocke Olofsson sekä kitaristi-basisti Victor Brandt, joista jälkimmäinen on soittanut myös Entombedissa sekä Satyriconin livekokoonpanossa.
Yhtye solmi levytyssopimuksen Unique Leader Recordsin kanssa vuonna 2006. Saman vuoden lokakuussa Dominion julkaisi esikoisalbuminsa, Born God and Aware.
Jäsenet

Victor Brandt – laulu, basso, kitara
Jocke Olofsson – rummut, laulu
Diskografia

Born God and Aware (2006,  Unique Leader Records)
Aiheesta muualla

Dominion Unique Leader Recordsin kotisivulla (Arkistoitu – Internet Archive)
Dominion (ruotsalainen yhtye) Encyclopaedia Metallumissa (englanniksi)
Dorothée Pousséo

| Dorothée Pousséo |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. helmikuuta 1979 (ikä 45)  Pariisi
Näyttelijä
Aktiivisena:  1983–
Merkittävät roolit:  Julie (Off Prime)
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Dorothée Pousséo (s. 13. helmikuuta 1979 Pariisi, Ranska[lähde? ]) on ranskalainen näyttelijä, joka on tehnyt enimmäkseen jälkiäänitysrooleja. Hän on muun muassa ääninäytellyt Renée Zellwegerin, Mary-Kate ja Ashley Olsenin äänet televisiosarjoissa ja elokuvissa.
Ura

Pousséo aloitti näyttelemisen teattereissa 1980-luvun lopulla ja aloitti samalla ääninäyttelyn televisiosarjoissa. Hän on myös tehnyt alkuperäisiä äänirooleja animaatioihin, kuten Kid Paddle, Martin Mystery ja Team Galaxy, sekä esittänyt muun muassa Oliviatä Basil Hiiri - Mestarietsivä, Dee Deetä Dexterin laboratoriossa ja Mandya The Grim Adventures of Billy & Mandyssa.
Pousséo näytteli vuosina 2007–2008 televisiosarjassa Off Prime.
Aiheesta muualla

Dorothée Pousséo Myspacessa (englanniksi)
a-suivre.org
uniFrance
Anime News Network
Voice Chasers (Arkistoitu – Internet Archive)
E4 (televisiokanava)

| E4 |
| --- | --- |
Lähetykset alkoivat:  18. tammikuuta 2001
Omistaja:  Channel 4
Kuvaformaatti:  16:9 576i SDTV 1080i HDTV
Katsojaosuus:  1,2% (22 min per katsoja) (helmikuu 2011, BARB)
Maa:   Iso-Britannia  Irlanti
Kotisivu:  www.channel4.com/e4
Saatavuus
Antenniverkko
Freeview:  Channel 28   Channel 29 (+1)
Satelliitti
Freesat:  Channel 122   Channel 123 (+1)
Kaapeliverkko
Virgin Media:  Channel 144   Channel 145 (HD)   Channel 146 (+1)
UPC Ireland:  Channel 112   Channel 113 (+1)
IPTV (ADSL)
TalkTalk TV:  Channel 14
Internet
TVCatchup:  Watch live (Ainoastaan UK)
Infobox OKNimi-testi OK: 
E4 on Isossa-Britanniassa ja Irlannissa näkyvä televisiokanava, joka perustettiin 18. tammikuuta 2001 Channel 4:n sivukanavaksi. Nimessä oleva ”E” tulee engl. sanasta entertainment 'viihde'. Kanava on suunnattu 15-35-vuotiaille. Kanava näyttää amerikkalaisia sarjoja kuten Frendit, O.C. ja Smallville sekä brittiläisiä sarjoja kuten Skins – liekeissä ja Misfits.
Aiheesta muualla

Kanavan verkkosivut
Edwin Encarnación

| Edwin Encarnación |
| --- | --- |
 Edwin Encarnación vuonna 2017.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Edwin Elpidio Encarnación
Syntynyt: 7. tammikuuta 1983 (ikä 41) La Romana, Dominikaaninen tasavalta
Kansalaisuus:   Dominikaaninen tasavalta
Baseballpelaaja
Pelipaikka:  ykkösvahti / designated hitter
Pituus:  185 cm
Paino:  104 kg
Lyöntipuoli:  oikea
Heittokäsi:  oikea
Nyk. joukkue:  Toronto Blue Jays
Sarja:  MLB
Pelaajaura
Seurajoukkueet
2005–2009 2009–:  Cincinnati Reds Toronto Blue Jays
Edwin Elpidio Encarnación (s. 7. tammikuuta 1983 La Romana) on dominikaanilainen baseballpelaaja, joka on vuodesta 2009 lähtien edustanut MLB-liigan Toronto Blue Jaysiä. Hänen pelipaikkansa on pääasiassa ykkösvahti tai designated hitter.
Ammattilaisura

Texas Rangers varasi Encarnaciónin yhdeksännellä kierroksella vuoden 2000 MLB:n varaustilaisuudessa. Hän teki MLB-debyyttinsä Cincinnati Redsin riveissä kaudella 2005. Vaihtelevien esitysten jälkeen Encarnación kaupattiin Toronto Blue Jaysiin heinäkuussa 2009.
Lopullisen läpimurtonsa Encarnación teki kaudella 2013, jolloin hänet valittiin myös ensimmäistä kertaa MLB:n tähdistöotteluun. Torontossa Encarnación on muodostanut vaarallisen lyöjäkaksikon yhdessä maanmiehensä José Bautistan kanssa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Edwin Encarnación Wikimedia Commonsissa
Falconer (albumi)

| Falconer Falconer |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : marraskuu 2000
 Studio : Los Angered -studio
 Julkaistu: 8. toukokuuta 2001
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Falconer
 Tyylilaji: power metal
 Kesto: 50.44
 Levy-yhtiö: Metal Blade
Falconerin muut julkaisut
|   | Falconer 2001 | Chapters from a Vale Forlorn 2002 |
Falconer on samannimisen yhtyeen esikoisalbumi, joka julkaistiin 8. toukokuuta 2001. Albumin kappaleista ”Mindtraveller”, ”Lord of the Blacksmiths”, ”Entering Eternity” ja ”Substitutional World” olivat ilmestyneet aiemmin yhtyeen vuonna 1999 julkaistulla demolla, joskin kaksi jälkimmäistä olivat demolla erilaisia sävellyksiltään ja sanoiltaan.
Kappaleet

Kaikki kappaleet säveltänyt ja sanoittanut Weinerhall, ellei toisin mainittu.
Upon the Grave of Guilt – 4.57
Heresy in Disguise – 4.19
Wings of Serenity – 5.00
A Quest for the Crown – 4.14
Mindtraveller – 5.45
Entering Eternity – 5.14
Royal Galley – 4.16
Substitutional World – 7.42
Lord of the Blacksmiths – 4.43
The Past Still Lives On – 4.34
Per Tyrssons döttrar i Vänge – 4.51 (erikoispainoksen bonuskappale, säv. trad., san. trad.)
Kokoonpano

Mathias Blad – laulu, kosketinsoittimet, taustalaulu
Stefan Weinerhall – kitara, basso
Karsten Larsson – rummut
+
Ulrika Olausson – taustalaulu
Arvostelut

AllMusic:
Soundi:
Aiheesta muualla

Falconer (albumi) Discogsissa. (englanniksi)
Albumi Falconer (albumi) Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
www.falconermusic.com
Dominion – Valtakunta

| Dominion |
| --- | --- |
 Dominionin peliasetelma
Suunnittelija:  Donald X. Vaccarino
Julkaisija:  Rio Grande Games, Lautapelit.fi
Julkaisuvuosi:  2008
Pelaajia:  2–4 (6 lisäosien kanssa)
Ikäsuositus:  8+
Pelin kesto:  30 min
Monimutkaisuus:  keskitaso
Strategisuus:  keskitaso
Satunnaisuus:  matala
 BoardGameGeek 
Dominion – Valtakunta on Donald X. Vaccarinon suunnittelema ja Rio Grande Gamesin julkaisema korttipeli. Se julkistettiin Spiel -pelitapahtumassa vuonna 2008 ja se on sittemmin julkaistu useilla kielillä. Pelin tarkoituksena on koota korttipakka saatavilla olevista korteista ja saavuttaa mahdollisimman paljon pisteitä ennen vastustajiaan. Korteissa on keskiaikainen teema, joka ei näy pelissä muuten. Dominionille on myönnetty Spiel des Jahres ja Deutscher Spiele Preis -palkinnot. Suomessa se valittiin Vuoden peliksi aikuisten peli -kategoriassa vuonna 2009.
Pelin kehittäjä Donald X. Vaccarino toi lisäksi pelistä vuonna 2016 uuden, hieman uudistetun, version nimellä Dominion - 2nd Edition. Uudistettu versio on säännöiltään täysin yhteensopiva aiemman version ja sen lisäosien kanssa. Uudistetussa versiossa on lähinnä tarkennettu joidenkin korttien tekstejä sekä poistettu kehittäjän mielestä tarpeettomia/huonoja kortteja ja lisätty niitä korvaamaan tasapainotetumpia kortteja, jotka tekevät osapuilleen samoja asioita. Myös vanhojen lisäosien rinnalle on tuotu samalla logiikalla uuden version lisäosia. Näitä ei ole suomennettu.
Lisäosista Alkemia, Elonkorjuu ja Killat ovat pienempiä lisäosia kuin muut (korttien määrä ja pakkauksen koko noin puolet muiden lisäosien koosta). Pelin julkaisija on sittemmin julkaissut näistä Elonkorjuun ja Killat englanninkieliset versiot yhdistettynä lisäosana Guilds & Cornucopia).
Kussakin lisäosassa peliin tulee tarjolle iso joukko uusia kortteja. Eri nimisten korttien lukumäärä Allies -lisäosan (14. lisäosa) jälkeen lasketaan jo noin puolessa tuhannessa. Yhdessä pelissä käytetään yleensä noin kahtakymmentä eri nimistä korttia, joista vähintään kymmenen (ns. valtakuntakortit) voivat vaihtua kullakin pelikerralla. Lisäksi yksittäisen pelikerran korttien vaikutuksia ja kombinaatioita voi merkittävästi vaihdella myös pelin lisäosien mukana tulevilla uusilla korttityypeillä, jotka ovat yleensä koko pelin ajan voimassa tai antavat loppupisteitä laskettaessa etuja tietyissä tilanteissa.
Lisäosat

Dominionille on julkaistu 14 lisäosaa, joista suomalainen julkaisija Lautapelit.fi julkaissut suomenkielisenä versiona ensimmäiset 10 lisäosaa lisäosan ilmestymisvuotena tai sitä seuranneena vuotena.
Hovin juonet, 2009 (engl. Intrigue)
Kaukaiset rannat, 2009 (engl. Seaside)
Alkemia, 2010 (engl. Alchemy)
Nousukausi, 2010 (engl. Prosperity)
Elonkorjuu, 2011 (engl. Cornucopia)
Rajaseudut, 2012 (engl. Hinterlands, julkaistu 2011)
Katovuodet, 2013 (engl. Dark Ages, julkaistu 2012)
Killat, 2014 (engl. Guilds, julkaistu 2013)
Seikkailut, 2015 (engl. Adventures)
Keisarikunta, 2016 (engl. Empires)
Nocturne, 2017, ei suomennettu
Renaissance, 2018, ei suomennettu
Menagerie, 2020, ei suomennettu
Allies, 2022, ei suomennettu
Plunder, 2022, ei suomennettu
Uuden version lisäosat

Uuden version (2nd Edition) lisäosat ovat osapuilleen samoja kuin alkuperäisen pelin lisäosat, mutta kustakin on poistettu muutamia kortteja sekä lisätty muutamia kortteja. Muutamien korttien tekstejä on myös korjattu helpommin ymmärrettäviksi.Uuden version lisäosat ovat täysin yhteensopivia alkuperäisen version kanssa. Uuden version lisäosia ei ole suomennettu. Pelaajille, joilla on jo ensimmäinen versio lisäosasta, pelijulkaisija on tuonut myös tarjolle vain lisäosan uudet kortit (ns. Upgrade Pack). Näin koko lisäosaa ei tarvitse hankkia, jos pelaaja haluaa vain uudet, ko. lisäosaan lisätyt kortit.
Intrigue 2nd edition, 2016
Prosperity 2nd edition, 2022
Hinterlands 2nd edition, 2022
Seaside 2nd edition, 2022
Promokortit

Erilaisten tapahtumien ja julkaisujen yhteydessä peliin on julkaistu myös markkinointimielessä joukko yksittäisiä 11 kortin satseja (yksi valtakuntakorttipino muodostuu kymmenestä samanlaisesta kortista sekä pohjakortista). Suomalainen julkaisija Lautapelit.fi on painattanut näistä promokorteista myös suomenkielisiä versioita.
Kätkö, 2010 (engl. Stash)
Kuvernööri, 2011 (engl. Governor)
Linnoitettu kylä, 2011 (engl. Walled Village)
Lähettiläs, 2008 (engl. Envoy)
Musta pörssi, 2009 (engl. Black Market)
Prinssi, 2014 (engl. Prince)
Sauna/Avanto, 2016 (engl. Sauna/Avanto eli suomenkielinen kieliasu)
Purkutyö, 2017 (engl. Dismantle)
Captain, 2019, ei suomennettu
Church, 2019, ei suomennettu
Summon, 2015, ei suomennettu, tämä kortti on yksittäinen kortti eikä 11 kortin satsi
Lisäksi Hovin juonet -lisäosan mukana olleesta kortista Merirosvolaiva on erikseen olemassa suomenkielinen promo, jonka teksti poikkeaa hieman varsinaisen kortin tekstistä. Tämän kortin julkaisutaustasta ei ole selvyyttä.
Dominique

Dominique voi tarkoittaa ainakin seuraavia asioita:
Henkilönnimet

Dominique, etunimi
Dominique, sukunimenä:
Ronald Dominique (s. 1964), yhdysvaltalainen sarjamurhaaja
Musiikki

”Dominique”, vuonna 1963 julkaistu Jeanine Deckersin kappale
Dominique, vuonna 2015 julkaistu NEØV-yhtyeen albumi