stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Otto Karhi
Aiheesta muualla

Otto Karhi johtamassa puhetta
.aspx Otto Karhi Suomen kansanedustajat. Eduskunta.
Maalaisliiton kansanedustajat
| n k Suomen Maalaisväestön Liiton kansanedustajat 1907–1908 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (9):  Alkio (1907-1908)1  Heikkinen  Kallio  Karhi  Kiiskinen  Leppälä  Pykälä  Raatikainen  Räsänen  Tuunanen 
 1 Santeri Alkio siirtyi nuorsuomalaisesta puolueesta SML:ään 1. syyskuuta 1907 
| n k Maalaisliiton kansanedustajat 1909–1910 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (14):  Alkio  Heikkinen  Kallio  Karhi  Kiiskinen  Laitinen  Latvala  Leinola  Leinonen  Lohi  Poutiainen  Pykälä  Tuunanen  Raatikainen 
| n k Maalaisliiton kansanedustajat 1910–1911 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (17):  Alkio  Hatva  Heikkinen  Kakriainen  Kallio  Karhi  Junes  Lahdensuo  Latvala  Leinola  Leinonen  Lohi  Oranen  Poutiainen  Pykälä  Relander  Saalasti 
| n k Maalaisliiton kansanedustajat 1911–1914 |
| --- | --- |
Eduskuntaryhmä (16):  Alkio  Hatva  Junes  Kallio  Karhi  Kiuru  Lahdensuo  Latvala  Leinola  Lohi  Oranen  Poutiainen  Pulkkinen  Pykälä  Relander  Saalasti 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI 
Kansalliset:  Suomi (KANTO) 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Eduskunta  Biografiasampo
Mikkelin vanha kasarmi

Yksi Mikkelin vanhan varuskunnan rakennuksista
Mikkelin vanha kasarmi on Mikkelin Nuijamiehen kaupunginosassa sijaitseva entinen Mikkelin varuskunnan kasarmialue. Se rakennettiin alun perin Suomen sotaväen 6. tarkk'ampujapataljoonan käyttöön vuosina 1879–1882. Puurakenteiset kasarmit suunnitteli Yleisten rakennusten ylihallituksen arkkitehti August Boman. Suomen sotaväen lakkauttamisen jälkeen alue siirtyi vuonna 1902 venäläiselle 5. Suomenmaalaiselle tarkk’ampujarykmentille. Venäläiset laajensivat aluetta uusilla puu- ja tiilirakennuksilla sekä rakensivat omaan käyttöönsä, läheiselle linnamäelle Pyhän suurmarttyyri Georgios Voittajan kreikkalaiskatolisen kirkon, joka on sittemmin purettu. Itsenäisyyden jälkeen kasarmialue oli puolustusvoimien Mikkelin varuskunnan käytössä vuoteen 1967 asti. Rakennuksissa toimii nykyään muun muassa Jalkaväkimuseo. Nykyään kasarmin vieressä sijaitsee Kaakkois-Suomen ammattikorkeakoulun kampus, joka on nimetty Kasarmin kampukseksi.
Kuvia

miehistökasarmi 1:n ovi
miehistökasarmi 1
miehistökasarmi 2
kasarmialueen leipomo
Professional Disc Golf Association

| Professional Disc Golf Association |
| --- | --- |

Perustettu:  1976
Toimiala:  frisbeegolf
Kotipaikka:  Georgia, Yhdysvallat
Infobox OKNimi-testi OK: 
Professional Disc Golf Association (PDGA) on vuonna 1976 perustettu kansainvälinen voittoa tavoittelematon organisaatio, jonka päämaja sijaitsee Georgian osavaltiossa Yhdysvalloissa. Organisaatio järjestää lukuisia frisbeegolf-kilpailuja, merkittävimpänä Frisbeegolfin maailmanmestaruuskilpailut.
PDGA järjesti vuonna 2022 maailmanlaajuisesti 8 500 kilpailua, jotka vaihtelivat alimman C-tason ja ylimmän Elite-tason välillä. Organisaatio toimii sen jäsenpelaajien alaisuudessa, ja se on frisbeegolfin korkein hallintoelin. Täten se päättää esimerkiksi frisbeegolfkorien virallisista ominaisuuksista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Professional Disc Golf Association Wikimedia Commonsissa
Viralliset kotisivut (englanniksi)
Sellasian taistelu

Sellasian taistelu käytiin vuonna 222 eaa. Antigonos III:n johtaman Makedonian ja Kleomenes III:n johtaman Spartan välillä lähellä Sellasian kaupunkia Lakoniassa. Spartalaiset kärsivät siinä tappion, jonka jälkeen Sellasia tuhottiin ja sen asukkaat orjuutettiin. Sen jälkeen makedonialaiset valtasivat myös Spartan. Merkittävin lähde taisteluun on Polybios, joka kuvaa sitä yksityiskohtaisesti.
Taistelun kulku

Vuonna 222 eaa. Spartan kuningas Kleomenes III, odottaessaan, että Makedonian kuningas Antigonos III hyökkäisi Lakoniaan yhdessä Akhaian liiton kanssa, linnoitti muut tiet, jotka johtivat maahan, ja asettui päävoimillaan Sellasian tasangolle paikan strategisen merkityksen vuoksi. Hänen armeijansa käsitti 20 000 miestä, joihin kuului spartalaisia, perioikeja, liittolaisia ja palkkasotureita. Hänen vasen siipensä, joka koostui perioikeista ja liittolaisista, sijoitettiin Sellasian läheiselle Euas-vuorelle hänen veljensä Eukleidaan komennossa; hänen oikea siipensä, joka koostui spartalaisista ja palkkasotureista, leiriytyi samoin kaupungin lähellä olleelle Olympos-vuorelle (eri vuori kuin tunnetuimpi Olympos) hänen omassa komennossaan, kun taas ratsuväki ja osa palkkasotureista miehittivät pienen tasangon kukkuloiden välillä. Koko rintama oli suojattu vallihaudalla ja paaluvarustuksella.
Antigonos marssi Argoliista Lakoniaan 30 000 miehen armeijalla, mutta huomasi Kleomeneen olevan niin vahvasti linnoittautunut Sellasiaan, ettei uskaltanut hyökätä, vaan leiriytyi Gorgylos-nimisen puron taakse. Lopulta, useiden päivien epäröinnin jälkeen, molemmat osapuolet päättivät ryhtyä taisteluun. Antigonos sijoitti 5 000 makedonialaista peltastia ja suurimman osan apujoukoistaan oikealle siivelleen vastustamaan Eukleidasta; hänen ratsuväkensä, johon kuului 1 000 akhaialaista ja yhtä monta megalopolislaista, oli pienellä tasangolla; itse hän miehitti vasemman siipensä makedonialaisella falangilla ja 3 000 palkkasoturillaan hyökätäkseen Kleomeneen ja spartalaisten kimppuun Olympos-vuorella.
Taistelu alkoi Euas-vuoren puolelta. Eukleidas teki virheen odottaessaan vihollisen hyökkäystä vuoren harjanteella, sen sijaan että olisi hyödyntänyt ylivoimaista asemaansa hyökkäämällä alas. Kiipeämisen aikana vihollinen joutui kuitenkin Kleomeneen kevyen jalkaväen hyökkäyksen kohteeksi. Se oli sijoitettu spartalaisten ratsuväen kanssa keskelle. Tässä kriittisessä vaiheessa Filopoimen, joka oli megalopolislaisen ratsuväen kanssa keskellä, harhautti vihollisen kevyen jalkaväen hyökkäyksellä spartalaisten keskustaan. Makedonialaisten oikea siipi uusi hyökkäyksensä, voitti spartalaisten vasemman siiven ja ajoi heidät alas jyrkiltä kallioilta Euas-vuoren vastakkaiselta puolelta. Kleomenes katsoi, että ainoastaan makedonialaisten kukistaminen voisi pelastaa tilanteen, ja johti miehensä ulos varustuksista ja hyökkäsi makedonialaiseen falangiin. Spartalaiset taistelivat suurella rohkeudella, mutta huolimatta useista turhista yrityksistä murtaa läpäisemätön falangi heidät kukistettiin täysin, ja 6 000 miehestä vain 200:n sanotaan selviytyneen taistelukentältä.
Nähtyään kaiken olevan menetetty, Kleomenes pakeni muutaman ratsumiehen kanssa Spartaan, josta hän jatkoi matkaansa Gytheioniin ja nousi sieltä laivaan Egyptiin. Antigonos, joka näin oli saanut Lakoniaan johtaneet solat valtaansa, marssi suoraan Sellasiaan, jonka hän ryösti ja tuhosi, ja sitten Spartaan, joka antautui hänelle vain vähäisen vastarinnan jälkeen.
Ogurja Ada

Ogurja Ada
Venäläinen karttapiirros Ogurja Adasta 1800-luvun lopulta
| --- | --- |
Sijainti:  N 38°57′37″ E 53°02′53″ Balkanin maakunta Turkmenistan
Pinta-ala:  45 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  asumaton
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Ogurja Ada (ven. Oстров Огурчи́нский, Ostrov Ogurchinskiy) on saari Kaspianmeren kaakkoisosissa. Se on Turkmenistanin suurin saari.
Maantiede

Ogurja Ada sijaitsee 17 km etelälounaaseen Çelekenin niemimaan eteläkärjestä. Saari on muodoltaan pitkä ja hyvin kapea. Sen pituus on pohjois-etelä-suunnassa 42 km, ja suurin leveys 1,5 km. Saari koostuu matalista hiekkadyyneistä joilla kasvaa ruohoa ja pensaita.
Koska saarella ei ole makeaa vettä, se on asumaton. 1400-1600-luvuilla saari toimi väliin merirosvojen turvapaikkana, ja myöhemmin sinne perustettiin leprasiirtola. Hallinnollisesti saari kuuluu Turkmenistanin Balkanin maakuntaan.
Luonto

Saarella elää kaspiannorppia ja erilaisia merilintuja. Se on osa Hazarin luonnonsuojelualuetta.
Kaspiannorppa turkmenistanilaisessa postimerkissä
Eurovision laulukilpailu 1968

| Eurovision laulukilpailu 1968 Eurovision tähtisadekuvio |
| --- | --- |

Päivämäärät
Päivämäärä(t):  6. huhtikuuta
Isäntä
Tapahtumapaikka:  Royal Albert Hall, Lontoo, Yhdistynyt kuningaskunta
Juontaja(t):  Katie Boyle
Isäntämaan toimittaja:  BBC
Väliaikanumero:  Lontoo-sikermä
Osallistujat
Osallistujien määrä:  17
Äänestys
Voittaja:  Espanja La la la
Nolla pistettä saaneet:  –
Osallistujakartta

   Maat, jotka osallistuivat vuonna 1968   Maat, jotka eivät osallistuneet vuonna 1968  
Eurovision laulukilpailu · Teemasivu
 ◄ 1967  1969 ► 
Eurovision laulukilpailu 1968 järjestettiin 6. huhtikuuta 1968 Royal Albert Hallissa Lontoossa Isossa-Britanniassa. Kilpailun järjesti BBC. Juontajana toimi jo kolmatta kertaa Katie Boyle, joka oli juontanut viisut myös vuosina 1960, 1963 ja vielä kerran 1974. Kilpailuun osallistuivat samat 17 maata kuin edellisenäkin vuonna. Euroviisut nähtiin ensimmäistä kertaa värilähetyksenä. Tosin ainoastaan kuusi kilpailuun osallistunutta maata lähetti kilpailun väreissä.
Kilpailu sai poikkeuksellisen paljon julkisuutta, sillä isäntämaa Isoa-Britanniaa edusti kansainvälisesti erittäin suosittu teini-idoli Cliff Richard laululla "Congratulations". Richard oli ylivoimaisesti tunnetuin laulaja, joka oli siihen mennessä osallistunut Euroviisuihin. Hänen osallistumistaan pidettiin sen merkkinä, että laulukilpailun arvostus oli noussut muusikoiden ja lauluntekijöiden keskuudessa.lähde? Myös kilpailun profiili muuttui nuorekkaammaksi, kun yleisön joukossa oli ensimmäistä kertaa kirkuvia teinityttöjä kannustamassa suosikkiaan.lähde?
Kilpailusta tuli lopulta todella tiukka. Vaikka Cliff Richard oli ollut kaikissa mahdollisissa veikkauksissa selkeä voittaja, Espanjan Massielin "La La La" ohitti vain yhdellä pisteellä toiseksi tulleen Ison-Britannian. Massiel oli kutsuttu laulamaan edustussävelmä vain viikkoa ennen kilpailua, koska sen alkuperäinen esittäjä Juan Manuel Serrat oli joutunut lähtemään maanpakoon, koska vaati esittää laulun katalaanin kielellä, mikä ei Francon hallinnon aikana tullut kysymykseen. Toiseksi tulleen Cliff Richardin "Congratulations" nousi kilpailun jälkeen suuren yleisön keskuudessa kisojen suosituimmaksi kappaleeksi myyden yli miljoona äänitettä ympäri maailmaa. Laulu oli myös vuonna 2005 yksi niistä 14 euroviisusta, jotka olivat ehdolla laulun nimeä kantavassa gaalassa kaikkien aikojen euroviisuksi.
Suomen edustaja

Suomalaiset saivat ensimmäistä kertaa itse äänestää edustajansa Eurovision laulukilpailuun postikorteitse toteutetulla äänestyksellä. Suomen edustajaksi valittiin yksi 1960-luvun suosituimmista poplaulajista, Kristina Hautala, joka esitti Esko Linnavallin sävellyksen "Kun kello käy". Vaikka veikkauksissa Suomen laulu oli noteerattu hyville sijoitukselle, esitys sai lopulta vain yhden pisteen ja jäi jaetulle viimeiselle sijalle. Kapellimestarina toimi Ossi Runne.
Osallistujat

| Järj>  | Maa | Esiintyjä | Laulu | Sijoitus | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Portugali | Carlos Mendes | "Verão" | 11. | 5 |
| 2 |  Alankomaat | Ronnie Tober | "Morgen" | 16. | 1 |
| 3 |  Belgia | Claude Lombard | "Quand tu reviendras" | 7. | 8 |
| 4 |  Itävalta | Karel Gott | "Tausend Fenster" | 13. | 2 |
| 5 |  Luxemburg | Chris Baldo & Sophie Garel | "Nous vivrons d'amour" | 11. | 5 |
| 6 |  Sveitsi | Gianni Mascolo | "Guardando il sole" | 13. | 2 |
| 7 |  Monaco | Line & Willy | "À chacun sa chanson" | 7. | 8 |
| 8 |  Ruotsi | Claes-Göran Hederström | "Det börjar verka kärlek, banne mej" | 5. | 15 |
| 9 |  Suomi | Kristina Hautala | "Kun kello käy" | 16. | 1 |
| 10 |  Ranska | Isabelle Aubret | "La source" | 3. | 20 |
| 11 |  Italia | Sergio Endrigo | "Marianne" | 10. | 7 |
| 12 |  Iso-Britannia | Cliff Richard | "Congratulations" | 2. | 28 |
| 13 |  Norja | Odd Børre | "Stress" | 13. | 2 |
| 14 |  Irlanti | Pat McGeegan | "Chance of a Lifetime" | 4. | 18 |
| 15 |  Espanja | Massiel | "La, la, la" | 1. | 29 |
| 16 |  Saksan liittotasavalta | Wenche Myhre | "Ein Hoch der Liebe" | 6. | 11 |
| 17 | Jugoslavia | Luci Capurso & Hamo Hajdarhodžić | "Jedan dan" | 7. | 8 |
Osallistujat > Kapellimestarit

Jokainen maa valitsi oman kapellimestarin johtamaan maansa kappale.
Portugali – Joaquim Luís Gomes
Alankomaat – Dolf van der Linden
Belgia – Henri Segers
Itävalta – Robert Opratko
Luxemburg – André Borly
Sveitsi – Mario Robbiani
Monaco – Michel Colombier
Ruotsi – Mats Olsson
Suomi – Ossi Runne
Ranska – Alain Goraguer
Italia – Giancarlo Chiaramello
Iso-Britannia – Norrie Paramor
Norja – Øivind Bergh
Irlanti – Noel Kelehan
Espanja – Rafael Ibarbia
Saksa – Horst Jankowski
Jugoslavia – Miljenko Prohaska
Pistetaulukko

Jokaisen maan 10-henkisellä tuomaristolla oli käytettävissään yksi ääni. Puolet raatilaisista tuli olla alle 30 vuoden ikäisiä.
|  |  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  | Annetut pisteet>  |  > Yht. |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Saadut pisteet | Portugali |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |  | 3 |  |  | 5 |
| Saadut pisteet | Alankomaat |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  | 1 |  |  |  |  |  |  | 1 |
| Saadut pisteet | Belgia | 1 |  |   |  |  |  |  |  | 1 | 1 | 3 | 1 |  |  | 1 |  |  | 8 |
| Saadut pisteet | Itävalta |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 |  | 2 |
| Saadut pisteet | Luxemburg |  | 1 |  | 1 |   |  | 1 |  |  | 1 |  | 1 |  |  |  |  |  | 5 |
| Saadut pisteet | Sveitsi |  |  |  |  |  |   |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 2 | 2 |
| Saadut pisteet | Monaco |  | 2 |  |  | 1 |  |   |  | 3 |  |  | 1 |  | 1 |  |  |  | 8 |
| Saadut pisteet | Ruotsi | 1 | 1 |  |  |  |  |  |   | 1 |  |  | 2 | 6 | 4 |  |  |  | 15 |
| Saadut pisteet | Suomi |  |  |  |  |  |  |  |  |   |  |  |  | 1 |  |  |  |  | 1 |
| Saadut pisteet | Ranska |  | 3 | 6 | 2 | 3 | 3 |  | 1 |  |   | 2 |  |  |  |  |  |  | 20 |
| Saadut pisteet | Italia | 1 |  |  |  |  | 2 |  |  |  |  |   |  |  |  | 2 |  | 2 | 7 |
| Saadut pisteet | Iso-Britannia | 1 | 2 | 2 |  | 1 | 4 | 5 | 3 | 2 | 4 | 1 |   |  | 1 |  | 2 |  | 28 |
| Saadut pisteet | Norja |  |  |  |  | 1 |  |  |  |  |  |  |  |   |  | 1 |  |  | 2 |
| Saadut pisteet | Irlanti | 1 | 1 | 1 | 4 | 1 |  |  | 4 |  |  |  |  |  |   |  |  | 6 | 18 |
| Saadut pisteet | Espanja | 4 |  |  | 2 | 1 |  | 4 |  | 3 | 4 | 3 |  | 1 | 1 |   | 6 |  | 29 |
| Saadut pisteet | Saksan lt. |  |  |  |  | 1 | 1 |  | 2 |  |  |  | 5 |  |  | 2 |   |  | 11 |
| Saadut pisteet | Jugoslavia | 1 |  | 1 | 1 | 1 |  |  |  |  |  |  |  |  | 3 | 1 |  |   | 8 |
Maat pistetaulussa ovat esiintymisjärjestyksessä.
Aiheesta muualla

Eurovision laulukilpailu 1968 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Eurovision laulukilpailu
Maat
| --- | --- |
Aktiiviset:  Alankomaat · Albania · Armenia · Australia · Azerbaidžan · Belgia · Espanja · Georgia · Irlanti · Islanti · Israel · Italia · Itävalta · Kreikka · Kroatia · Kypros · Latvia · Liettua · Luxemburg · Malta · Moldova · Montenegro · Norja · Portugali · Puola · Ranska · Ruotsi · Saksa · San Marino · Serbia · Slovenia · Suomi · Sveitsi · Tanska · Tšekki · Ukraina · Viro · Yhdistynyt kuningaskunta
Epäaktiiviset:  Andorra · Bosnia ja Hertsegovina · Bulgaria · Marokko · Monaco · Pohjois-Makedonia · Romania · Slovakia · Turkki · Unkari · Valko-Venäjä · Venäjä
Entiset:  Jugoslavia · Serbia ja Montenegro
Epäonnistuneet yritykset:  Kazakstan · Kosovo · Libanon  · Liechtenstein · Neuvostoliitto · Qatar · Tunisia
Kilpailut vuosittain
| --- | --- |
1950-luku:  1956 · 1957 · 1958 · 1959
1960-luku:  1960 · 1961 · 1962 · 1963 · 1964 · 1965 · 1966 · 1967 · 1968 · 1969
1970-luku:  1970 · 1971 · 1972 · 1973 · 1974 · 1975 · 1976 · 1977 · 1978 · 1979
1980-luku:  1980 · 1981 · 1982 · 1983 · 1984 · 1985 · 1986 · 1987 · 1988 · 1989
1990-luku:  1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999
2000-luku:  2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009
2010-luku:  2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019
2020-luku:  2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025
Yliviivattu vuosiluku tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
Isäntäkaupungit
| --- | --- |
1950–:  Lugano · Frankfurt · Hilversum · Cannes
1960–:  Lontoo · Cannes · Luxemburg · Lontoo · Kööpenhamina · Napoli · Luxemburg · Wien · Lontoo · Madrid
1970–:  Amsterdam · Dublin · Edinburgh · Luxemburg · Brighton · Tukholma · Haag · Lontoo · Pariisi · Jerusalem
1980–:  Haag · Dublin · Harrogate · München · Luxemburg · Göteborg · Bergen · Bryssel · Dublin · Lausanne
1990–:  Zagreb · Rooma · Malmö · Millstreet · Dublin · Dublin · Oslo · Dublin · Birmingham · Jerusalem
2000–:  Tukholma · Kööpenhamina · Tallinna · Riika · Istanbul · Kiova · Ateena · Helsinki ·  Belgrad · Moskova
2010–:  Oslo · Düsseldorf · Baku · Malmö · Kööpenhamina · Wien · Tukholma · Kiova · Lissabon · Tel Aviv
2020–:  Rotterdam · Rotterdam · Torino · Liverpool · Malmö · Basel
Yliviivattu kaupunki tarkoittaa, että kilpailua ei järjestetty kyseisenä vuonna.
K2-18

Punainen kääpiö K2-18
K2-18 on Leijonan tähdistön rajojen sisällä oleva punainen kääpiö, joka sijaitsee 124 valovuoden päässä Auringosta. Se on spektriluokaltaan M2.8 ja sen massa on noin 41 % Auringon massasta. Tähden säde on 39 % Auringon säteestä, ja sen pintalämpötila on noin 3  464 K (3 191 °C), eli noin 60 % Auringon lämpötilasta. K2-18 sijaitsee pohjoisella taivaanpuoliskolla, mutta sen kirkkaus on liian heikko, jotta sitä voisi nähdä paljaalla silmällä tai pienellä kaukoputkella.
K2-18:n ympärillä kiertää ainakin kaksi eksoplaneettaa. Toinen niistä, K2-18b, sijaitsee 0,16 AU etäisyydellä tähdestä ja sen massa on 8,6 maapallon massaa, ja säde 2,6 kertaa maapallon säde. Planeetan kiertoaika on 32,9 päivää. Toinen tunnettu planeetta, K2-18c, sijaitsee vielä lähempänä, vain 0,07 AU päässä tähdestä, ja sen massa on 5,6 maapallon massaa. Tämä planeetta kiertää K2-18:n 9 päivässä. K2-18 on saanut myös muita nimityksiä, kuten EPIC 201912552 ja 2MASS J11301450+0735180.
Anshelm Kannisto

| Anshelm Kannisto |
| --- | --- |
 Anshelm Kannisto vuonna 1908.
Kansanedustaja
 22.5.1907–31.1.1911  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Mikkelin vaalipiiri
Henkilötiedot
Syntynyt: 6. maaliskuuta 1876 Joroinen
Kuollut: 14. maaliskuuta 1930 (54 vuotta) Mikkeli
Ammatti:  puuseppä, asioitsija
Anders Anshelm Kannisto (vuoteen 1906 Käck, 6. maaliskuuta 1876 Joroinen – 14. maaliskuuta 1930 Mikkeli) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuosina 1907–1911. Yleislakon ja sisällissodan aikana hän oli Mikkelin punaisten johtohahmoja ja sai toiminnastaan kahdeksan vuoden kuritushuonetuomion.
Elämä > Lapsuus ja nuoruus

Anshelm Kanniston vanhemmat olivat torppari Gustaf Johan Käck ja Gustava Vilhelmina Brask. Isä kuoli Kanniston ollessa viisivuotias, jonka jälkeen hän kasvoi rutiköyhän äitinsä hoivissa. Kansakoulun ja kansanopiston käytyään Kannisto työskenteli puutarhurina Joroisissa ja Säämingissä sekä vuosisadan vaihteesta lähtien puuseppänä Savonlinnassa.
Elämä > Politiikkaan

Kannisto lähti työväenliikkeeseen 1890-luvun jälkipuoliskolla. Savonlinnan työväenyhdistyksen keskeisiin vaikuttajiin kuulunut Kannsito oli suurlakon aikana kaupungin lakkoliikkeen johtohahmo ja vuonna 1906 hän osallistui yhdistyksen edustajana SDP:n Oulun puoluekokoukseen. Vuonna 1907 Kannisto valittiin kansanedustajaksi Suomen ensimmäisissä yksikamarisen eduskunnan vaaleissa. Hän uusi edustajanpaikkansa kolmasti, kunnes jäi varasijalle 1911. Vuonna 1908 Kannisto muutti Mikkeliin, jossa hän kansanedustajantehtäviensä ohella työskenteli Mikkelin työväentalon vahtimestarina ja myöhemmin asioitsijana. Kannisto kuului Mikkelin työväenyhdistyksen johtokuntaan ja oli muun muassa perustamassa Mikkelin Työväen Osuuskauppaa.
Elämä > Yleislakko ja sisällissota

Helmikuun vallankumouksen jälkeen keväällä 1917 Kannisto valittiin Mikkelin läänin elintarvikekomitean puheenjohtajaksi. Hän oli ehdolla jälleen syksyn eduskuntavaaleissa, mutta jäi varasijalle. Marraskuun yleislakon aikana Mikkelin työväki valtasi Kanniston ja sosialidemokraattien piirisihteerin Alexander Halosen johdolla kaupungin puhelinkeskuksen ja poliisiaseman sekä myöhemmin joulukuussa vapauttivat Mikkelin lääninvankilasta toimittaja K. H. Tiihosen murhasta syytetyn Antti Kolarin. Tammikuussa 1918 Kannisto ja Halonen kuuluivat Mikkelin punakaartin esikuntaan. He yrittivät hankkia sille myös aseistusta, mutta sisällissodan käynnistyttyä Mikkelin punakaarti antautui jo 29. tammikuuta, jolloin myös Kannisto ja Halonen vangittiin. Elokuussa 1918 valtiorikosoikeus tuomitsi Kanniston 8 vuodeksi kuritushuoneeseen valtiopetoksesta. Kapinavalmistelujen sekä yleislakon aikaisten tapahtumien ohella häntä syytettiin osallisuudesta Savonlinnassa tammikuun 1918 alussa puhjenneisiin levottomuuksiin.
Elämä > Sodan jälkeen

Kannisto armahdettiin Tammisaaren pakkotyölaitoksesta keväällä 1921. Vapauduttuaan hän toimi Mikkelin vaalipiirin sosialidemokraattisen piirijärjestön piirisihteerinä 1921-1927 ja oli Mikkelin kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 1926 lähtien. Osuustoimintaliikkeen ohella Kannisto vaikutti myös muun muassa Mikkelin Työväen Näyttämön johtokunnassa. Maaliskuussa 1930 Kannisto sai sydänkohtauksen Mikkelin Kirkkopuistossa ja kuoli lääninsairaalassa 54-vuotiaana.
Perhe

Kanniston puoliso oli Säämingin Oravissa syntynyt Maria Silvennoinen (1882-1936), jonka kanssa hän avioitui vuonna 1902. Maria Kannisto (myöh. Hokkanen) vaikutti muun muassa sosialidemokraattisessa naisliitossa ja kuului Mikkelin Työväen Teatterin henkilökuntaan.
Vaneri

15 mm:n paksuinen koivuvaneri
Vanerin valmistuksen periaate
Vaneri (aikaisemmin faneeri)  on vähintään kolmesta ohuesta puuviilusta ristiin yhteen liimaamalla valmistettu levymäinen puutuote. Vaneri oli ensimmäinen teollinen puujaloste. Vaneri on aina peilikuva keskilinjan suhteen, vierekkäiset viilut voivat olla samansuuntaisia kuitenkin niin että vanerin rakenne on sama keskilinjan suhteen.
Suomalainen vaneri valmistetaan ohuista ristiinliimatuista viiluista. Koivu- ja kuusiviilun nimellispaksuus on 1,4 mm. Paksuviiluisen havuvanerin viilunpaksuudet ovat 1,8–3,5 mm.Koivusta voidaan myös valmistaa ohutviilua, jonka paksuus voi olla ohuimmillaan 0,15 mm, mutta useimmiten paksuus on 0,5 mm.
Vanerin historia Suomessa

Tiettävästi Suomen ensimmäinen vaneritehdas toimi nykyisen Sastamalan Karkussa, Kiuralan kylässä 1890-luvulla. Tamperelaiset liikemiehet K. Hjorth, Napoleon Wesander ja K. W. Helander perustivat yhtiön Wiikarin Oy, jonka rakentama vaneritehdas aloitti toimintansa vuonna 1893. Toiminta loppui syyskuussa 1899. Tehtaalla valmistettiin myös huonekaluja. Tehtaan paikalla on rakennusten jäännöksiä ja muistomerkki.
Vanerin käyttö > Koivuvaneri

Koivuvanerilla on erinomaiset lujuus- ja jäykkyysominaisuudet sekä hyvä virumisen kestävyys. Koska sillä on myös hyvä tasoleikkauslujuus, se on raskaassa lattiakäytössä muita vanerituotteita oleellisesti parempi ratkaisu. Myös pintakovuus ja kolhunkestävyys on hyvä.
Koivuvanerin tyypillisiä käyttökohteita ovat betonointilevyt, kuljetusvälineiden lattiat, konttien lattiat, seinät ja katot, liikennemerkit, opastetaulut, huonekalut ja kalusteiden sidelistat.
Vanerin käyttö > Kuusivaneri

Myös kuusivanerin lujuus- ja jäykkyysominaisuudet ovat hyvät. Kuusivanerin pinta on koivuvaneria pehmeämpää ja oksaisempaa. Syykuvio on voimakas ja hieman koholla. Kuusivaneri on toisaalta suhteellisen kevyttä ja sitä on helppo työstää ja naulata.
Kuusivanerin tyypillisiä käyttökohteita on vesikattorakenteet, rakennusten lattiat, seinät ja katot, ajoneuvoissa piiloon jäävät rakenteet, pakkaukset ja laatikot, työmaarakenteet, aitaukset ja suojat sekä vähäisten valukertojen betonoimislevyt. Paksuviiluista kolmikerros/viisikerros-havuvaneria käytetään myös tuulensuojalevynä rakennuksissa hengittävyytensä ja jäykkyytensä ansiosta.
Vanerin käyttö > Mäntyvaneri

Mäntyvanerit ovat käytännössä ohuita ja niitä käytetään lähinnä sisustustarkoituksissa.