Kupittaankatu

Ruotsalaistalot.
Puropellon koulu Kupittaan- ja Sepänkadun risteyksestä kuvattuna.
Kupittaankadun taloja Vyökadun risteyksestä koilliseen: numero 89:n kaksi kivi-puutaloa sekä numerot 87 ja 85. Betaniankadun risteyksen jälkeen alkavat kerrostalot.
Kupittaankatu on Turun katu, joka on pituudeltaan noin 3 000 metriä. Se kulkee ruutukaava-alueen kaakkoisreunalla ja kuuluu I:een, II:een, III:een, IV:een ja V kaupunginosaan. Suurimmalta osaltaan se on kaupunginosien rajakatua, ja sen toisella puolella ovat Kupittaan, Mäntymäen, Vähäheikkilän ja yhden kadunvälin matkalla Korppolaismäen kaupunginosat. Vuoteen 1994 saakka osa kadusta oli Mäntymäen kaupunginosan puolella. Kupittaankatu alkaa Kaivokadun, Lenkkipolun ja Kupittaankujan risteyksestä ja päättyy Pontuksentien alkupäähän.
Vuodesta 1897 vuoteen 1924 kadun nimenä oli Itäinen Linjakatu, koska se muodosti asemakaava-alueen itäisen tai kaakkoisen rajan. Vastaavasti asemakaava-alueen länsi- tai luoteisrajana oli Läntinen Linjakatu eli nykyinen Ratapihankatu. Linjakatujen nimet muutettiin, koska kaupunki oli 1920-luvulla laajenemassa ja osin jo laajentunutkin katujen toiselle puolelle. Asiaa käsitellyt toimikunta ehdotti Itäisen Linjakadun uudeksi nimeksi Vapunkatua, koska keväinen ulkoilmaoleilu hakeutui kadun läheisyydessä oleville puistoalueille. Uusi nimi otettiin lopulta kadun alkupäässä olevasta Kupittaanpuistosta.
Kupittaankadun poikkikatuja ovat alku- ja päätepisteen välissä Kerttulinkatu, Kupittaankenttä, Uudenmaankatu (toiseen suuntaan Uudenmaantie), Saarnitie, Tähtitorninkatu, Kaskenkatu, Sepänkatu, Purokatu, Vuorityömiehenkatu, Betaniankatu, Vyökatu, Kuninkaankartanonkatu (toiseen suuntaan Askaistentie), Sirkankuja, Uittamontie, Tiilentekijänkatu, Tervahovinkatu (toiseen suuntaan Valtaojantie), Daniel Hjortin katu, Laivamiehenkatu, Perämiehenkatu, Rykmentintie ja Ankkurikatu. Lisäksi Kupittaankatuun päättyvät muun muassa Vuorikadun, Kivenhakkaajankadun ja Myllymäentien jatkeena olevat kävelypolut. Kupittaankatu on liikenteeltään rauhallisempi kuin sen pohjoispuolella samansuuntaisesti kulkeva Itäinen Pitkäkatu ja sen jatkeena oleva Stålarminkatu, joiden läpi alueen läpiajoliikennettä ohjataan. Kupittaankadun poikki kulkee kuitenkin useita pohjois-eteläsuuntaisia läpiajokatuja, joista vilkkaimpia ovat Uudenmaankatu–Uudenmaantie, Kaskenkatu sekä keskustasta tuleva Kuninkaankartanonkatu, jonka liikenne haarautuu Askaistentielle sekä runsaat sata metriä Kupittaankatua pitkin kuljettuaan Uittamontielle. Näiden lisäksi Kupittaankadun yli kulkee paikallisbusseja Perämiehenkatua pitkin, mutta Kupittaankatua pitkin ajaa edellä mainitun Kuninkaankartanonkadun ja Uittamontien välisen osuuden lisäksi vain yksi arkisin kulkeva palvelulinja yhden korttelin verran.
Kupittaankatu on leimallisesti asuinkatu. Sen koillispäässä on kerrostaloja, II kaupunginosassa kadun toisella reunalla on jo omakotiasutusta (niin kutsutut Ruotsalaistalot), ja vähitellen merelle päin mentäessä molemmin puolin katuja on omakotitaloja, monin paikoin vanhoja puutaloja. Kadun toista puolta I kaupunginosassa hallitsee Kupittaanpuisto, ja myöhemmin kadun varrella ovat muun muassa Puropellon koulu, Askaisten- ja Uittamontien välissä sijaitseva liikekeskus ja toisena isompana viheralueena Tonttumäki. Kupittaankadun katkaisee puisto Laivamiehen- ja Perämiehenkadun välisellä osuudella, mutta sen jälkeen katu jatkuu vielä palan matkaa.