stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Joe Dziedzic

| Joe Dziedzic> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 18. joulukuuta 1971 (ikä 53) Minneapolis, Minnesota, Yhdysvallat
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  hyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  190 cm
Paino:  91 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1994–1999
Seurat:  Pittsburgh Penguins, Phoenix Coyotes
NHL-varaus:  61. varaus, 1990 Pittsburgh Penguins
Joseph Walter Dziedzic (s. 18. joulukuuta 1971 Minneapolis, Minnesota) on yhdysvaltalainen jääkiekkoilija, pelipaikaltaan hyökkääjä. Hän pelasi urallaan 130 NHL-ottelua Pittsburgh Penguinsissa ja Phoenix Coyotesissa tehoin 14+14=28. Pittsburgh Penguins varasi Dziedzicin vuoden 1990 varaustilaisuudessa.
NHL-uransa jälkeen Dziedzic edusti AHL-seura Springfield Falconsia kaudella 1998–1999. Hän teki 61 ottelussa yhteensä 45 pistettä.
Kroatian naisten jääkiekkomaajoukkue

Kroatian naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Kroatiaa kansainvälisissä naisten jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Kroatian joukkue sijoitettiin ensimmäistä kertaa Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämälle naismaajoukkueiden rankinglistalle vuonna 2007, jolloin se oli 31. sijalla. Joukkue nousi nopeasti monta sijaa, ja vuonna 2010 se oli 20. sijalla. Toisaalta vuonna 2016 se romahti 25. sijalta ja oli vuonna 2017 listan 33. joukkue.
Vuonna 2024 joukkue oli 37. sijalla. Vuonna 2022 maassa oli runsaat 60 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, vuoden 2025 alussa liki 200.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailuissa

2007 – 4. divisioona, 1.
2008 – 3. divisioona, 3.
2011 – 3. divisioona, 5.
2012 – 2. divisioonan A-lohko, 6.
2013 – 2. divisioonan B-lohko, 3.
2014 – 2. divisioonan B-lohko, 1.
2015 – 2. divisioonan A-lohko, 5.
2016 – 2. divisioonan A-lohko, 6.
2018 – 2. divisioonan karsinta, 1.
2019 – 2. divisioonan B-lohko, 5.
2020 – 2. divisioonan B-lohko, 5.
2021 – 2. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian takia.
2022 – 2. divisioonan B-lohko, 5.
2023 – 2. divisioonan B-lohko, 5.
2024 – 3. divisioonan A-lohko, 5.
Sijoitukset > Maailmanranking

2007 - 31.
2008 - 30.
2009 - 25.
2010 - 20.
2011 - 20.
2012 - 22.
2013 - 24.
2014, helmikuu - 25.
2014, huhtikuu - 25.
2015 - 25.
2016 - 25.
2017 - 33.
2018, helmikuu - 35.
2018, huhtikuu - 36.
2019 - 36.
2020 - 35.
2021 - 33.
2022, helmikuu - 35.
2022, syyskuu - 36.
2023 - 35.
2024 - 37.
Ernst Lampén

| Ernst Lampén-Iso-Keisari |
| --- | --- |
 Ernst Lampén 1930-luvun puolivälissä.
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. tammikuuta 1865 Kuopio
Kuollut: 2. huhtikuuta 1938 (73 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:   Suomi
Ammatti:  opettaja, toimittaja
Wikisitaateissa on kokoelma sitaatteja aiheesta .
Ernst Adolf Lampén (vuodesta 1936 Lampén-Iso-Keisari), (7. tammikuuta 1865 Kuopio – 2. huhtikuuta 1938 Helsinki) oli suomalainen opettaja, matkakirjailija ja toimittaja.
Henkilöhistoria

Lampénin vanhemmat olivat Rantasalmen kirkkoherra, teologian tohtori Johan Kristian Lampén ja Selma Adolfina Ottelin.  Perheessä oli yhdeksän lasta, joista Ernst oli viides. Hän pääsi ylioppilaaksi Kuopion Lyseosta 1883 ja opiskeli suomen ja ruotsin kieltä Helsingin yliopistossa, valmistuen filosofian kandidaatiksi 1887 sekä filosofian maisteriksi 1890.  Lampén toimi valmistumisensa jälkeen suomen ja ruotsin kielen lehtorina Helsingin suomalaisessa lyseossa 1891–1933, mutta hän oli myös laulunopettajana Helsingin suomalaisessa normaalilyseossa 1887–1901. Hän jäi eläkkeelle 1933. Lampén oli suuren koulukomitean jäsenenä vuonna 1908 ja teki samaan aikaan opintomatkoja Saksaan, Itävaltaan, Unkariin ja Sveitsiin.
Opettajantyönsä ohella Lampén oli toimittajana Matkailulehti-Turisttidskrift-lehdessä 1912–1921 ja Savon seuran äänenkannattajassa Savotar-lehdessä 1923–1926, samoin kuin Lipeäkala-lehden päätoimittajana 1926–1932 ja 1934. Suuri osa hänen kirjoittamistaan lehtiartikkeleista ja kirjoista liittyi juuri matkustamiseen. Hän halusi kirjoituksillaan saada suomalaiset tutustumaan omaan maahansa. Lampénilla oli käytössään rautateiden ilmaislippu, ja hän matkusti ahkerasti ympäri Suomea ja kirjoitti näkemästään ja kokemastaan. Ulkomailla Lampén kävi muun muassa Ruotsissa, Saksassa, Itävallassa, Sveitsissä ja Unkarissa. Toinen Lampénin kirjallisen tuotannon pääteemoista matkailun ohella oli Savo ja savolaisuus. Lampén oli Suomen Matkailijayhdistyksen kunniajäsen.
Lampénin tuttavapiiriin kuului monia taiteilijoita ja kirjailijoita, kuten Jean Sibelius, Juhani Aho, Eino Leino, Joel Lehtonen, L. Onerva ja Ilmari Kianto. 1930-luvulla juuri Lampén antoi Ilmari Kiannolle lempinimen Iki-Kianto.
Lampén oli innokas musiikin harrastaja. Hän kuului opiskeluaikanaan Ylioppilaskunnan Laulajiin ja toimi myöhemmin laulunopettajana ja kuoromiehenä. Lampén oli myös vapaa-ajattelija. Hän kuului Vapaa-ajattelijain liittoon ja oli mukana perustamassa ympäri Suomea siviilirekisteriin kuuluvien yhdistyksiä uskonnonvapauslain tultua voimaan 1922.
Ernst Lampén kyyditettiin 8. joulukuuta 1937 hänen ollessaan puhujamatkalla. Hän oli odottamassa Peipohjan rautatieasemalla Raumalle menevää junaa kun hänet houkuteltiin autoon joka vei hänet Rauman sijasta Poriin. Lampénin oli ollut tarkoitus osallistua Rauman työväenyhdistyksen talolla pidettyyn siviilirekisteriin kuuluvien yhdistyksen perustamiskokoukseen. Kyydityksen järjestäjät tuomittiin helmikuussa 1938 Kokemäen käräjillä lyhyisiin vankeusrangaistuksiin ja korvauksiin. Kyydityksen motiivina oli halu pelastaa Rauman asukkaat uskonnonrienaajan puheelta. Kyydityksen järjestäjä oli Rauman suojeluskunnan alisotilasohjaaja Viljo Laitama ja Rauman kokoukseen, jossa Lampénin oli määrä pitää puhe oli tullut Rauman suojeluskunnan kahden komppanian miehistöä.
Lampén oli naimisissa Lyydia Dagmar Sieväsen kanssa 1925–1926. Heille syntyi Erkki-niminen poika, minkä lisäksi Lampénilla oli myös ottolapsi Impi Maria Tiihonen. Lampén kuoli sydänkohtaukseen huhtikuun alussa 1938, hänen hautajaisensa pidettiin Krematoriokappelissa 8. huhtikuuta 1938 ja hänet on haudattu Helsingin Hietaniemen hautausmaalle.
Teokset

Lampén julkaisi romaaneja, novelleja ja tietokirjoja, joista useat käännettiin myös ruotsiksi.:
Lyseon viiden alimman luokan päättyvien kurssien tarkoituksesta ja suunnitelmasta, 1896
Raamatun opetuksesta koulussamme, 1906
Raamatun opetuksesta kouluissamme.  (Nuoren Suomen kirjasia 1. Eripainos: Nuori Suomi, 16–18, 1906. - 2. painos 1906)  Helsinki:  Nuori Suomi, 1906.
Suomea ristiin rastiin, Otava 1917
Suomea maitse ja meritse, Otava 1918
Taivaallisia tarinoita, Otava 1918
Meiltä ja muualta, Otava 1919
Jäämeren hengessä, Gummerus 1921
Pikakuvia Raja-Karjalasta, Otava 1922
Gloria. Kokoelma kansojen pyhiä kertomuksia, Otava 1923
Kuka on pakana, 1923
Ilmari Kianto ja hänen teoksensa, 1924
Terve, Lukianos! Otava 1924
Värmlannin matka. Suomalaisuutta vainuamassa Värmlannin metsissä, Otava 1925
Kielipakinoita, Otava 1926
Savolaisia sutkauksia ja letkauksia, Savon seura 1929 (A. Hämäläisen eli Juudas Puustisen kanssa)
Pappilan lapset kertovat Rantasalmen muistojaan vuosilta 1863–1917, Ernst Lampén ym., Otava 1929
Sillien kimpussa Islannin vesillä. Elfvingin kalastuslaivueessa, Otava 1931
Lieviä letkauksia, pakinoita, Otava 1932
Suomea samoilemassa. Valikoima matkailupakinoita ja kulttuurikuvia, Otava 1934
Savo ja savolaiset, Otava 1935
Maailman kylillä ihmisiä tapaamassa, Otava 1936
Aiheesta muualla

Vapaasti ladattavia Ernst Lampénin e-kirjoja Projekti Lönnrotilta sekä Project Gutenbergiltä
Ernst Lampénin digitoituja teoksia Doriassa 1 ja 2
Ernst Lampén : Olavinlinna, Suomen kaunein muistomerkki, Helsingin Sanomat, 21.12.1929, nro 345, s. 18, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Ernst Lampén : Muistomerkkejä Savossa kuin majakoita meren rantamilla, Suomen Kuvalehti, 07.10.1933, nro 41, s. 8, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Biografiskt Lexikon  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo  Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899
Rob Van Dam

Rob Van Dam vuonna 2014
Robert Alex Szatkowski (s. 18. joulukuuta 1970 Battle Creek, Michigan) on yhdysvaltalainen showpainija, joka tunnetaan parhaiten nimellä Rob Van Dam (RVD). Van Dam on kolminkertainen maailmanmestari. Hän on voittanut ECW- ja WWE-mestaruuden vuonna 2006 sekä TNA-mestaruuden vuonna 2010.
Van Dam aloitti ammattilaisuransa vuonna 1990. Vuonna 1992 Van Dam liittyi World Championship Wrestling -painipromootioon mutta jätti sen 1994 vaatimattoman menestyksen takia. ECW:hen hän siirtyi vuonna 1996 ja voitti avausottelussaan Axl Rottenin. WWE:hen Van Dam siirtyi vuonna 2001. Vuonna 2006 hän voitti sekä ECW- että WWE-mestaruudet mutta menetti mestaruusvyöt, kun poliisi oli pysäyttänyt hänet huumeiden hallussapidosta.
Rob Van Dam on näytellyt monessa elokuvassa kuten Wrong side of town - elokuvassa.
Filmografia

2010: Family Feud - (Ollessaan oma itsensä) (5 jaksoa)
2010: Wrong Side of Town - (Bobby Kalinowsky)
2009: Bloodstained Memoirs - (Ollessaan oma itsensä)
2009: Sketch Of Life - (Ollessaan oma itsensä)
2008: Hulk Hogan's Celebrity Championship Wrestling - (Ollessaan oma itsensä) (jakson, treenasi ammattilaisten kanssa)
2005: One Of A Kind - (Ollessaan oma itsensä)
2002: The Backyard - (Ollessaan oma itsensä)
2002: Black Mask 2: City Of Masks (The Claw)
2001: Ultimate Revenge - (Ollessaan oma itsensä) (2 jaksoa)
2001: Spy TV - (Various) (1 jakso)
2000: V.I.P - (Mjr Talbot) (1 jakso, Survival)
2000: The X-Files (Burts opponent) (1 jakso, Fight Club)
2000: 18 Wheels Of Justice (Robert Laramie) (1 jakso, Outside Chance
1999: City Guys (Ollessaan oma itsensä) (1 jakso, El Trainmania IV)
1997: Blood Moon (Dutch)
1995: Superfights (Mercenary)
Managerit

Bill Alfonso
Paul Heyman
Jerry Lawler
Stephanie McMahon-Helmsley
Baher McSalem
Tunnusmusiikit

"Poundcake" by Van Halen (ECW; 1996–1997)
"Wail" by John Spencer Blues Explosion (ECW; 1997)
"This Is Extreme" by Harry Slash and The Slashtones (WWF; 1997)
"Walk" by Pantera (ECW; 1997–1998)
"Walk" by Kilgore (ECW; 1998–2001)
"The Whole Dam Show" by Jim Johnston (WWF; 9, Heinäkuuta 2002)
"One of a Kind" by Breaking Point (WWF/E; 7, Tammikuuta 2002–Syyskuu 2007, 25, Tammikuuta 2009)
"The Whole F'n Show!" by Kushinator (IGF, AWR, WSW, TNA; Maaliskuu 2010–present)
Lopetusliikkeet

Five Star Frog Splash
Rolling Thunder
Van Daminator
Van Terminator
Split-legged moonsault
Valmentajat

Baher Salem, Jonatan Girgis ja Ultimate Warrior
WWE:n mestarit
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Rob Van Dam tuulettelemassa omaan tyyliinsä
Märit

| Märit |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  26. elokuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Merit, Märet 
Vastineita eri kielissä:  Maaret, Maarit, Mare, Maret, Merete, Merethe, Mertha, Mertta 
Nimen alkuperä:  Margareta
Infobox OKNimi-testi OK: 
Märit on ruotsalainen naisen etunimi, jota on käytetty varsinkin Jämtlandissa. Se on muunnelma Margaretasta ja sen lyhentymästä Märta.
Märit lisättiin suomenruotsalaiseen almanakkaan vuonna 1973. Sen mukaan Märit ja Märta viettävät nimipäivää 26. elokuuta. Ruotsin almanakassa nimipäivä on 11. toukokuuta.
Suomessa Märit on jäänyt hyvin harvinaiseksi etunimeksi. Digi- ja väestötietoviraston mukaan se on ollut joulukuun 2024 loppuun mennessä virallisena nimenä noin 10–25 naisella. 1970-luvun jälkeen tätä nimeä ei ole tiettävästi annettu Suomessa yhdellekään lapselle.
Kia Stinger

| Kia Stinger |
| --- | --- |

Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Etelä-Korea  Venäjä
Valmistaja:  Kia Motors
Valmistusvuodet:  2017–2023
Korimalli:  5-ovinen fastback
Luokka:  E-segmentti
Teknisesti samankaltaisia:  Genesis G70 Genesis G80 Kia Quoris
Tekniset tiedot
Moottori:  R4 V6
Iskutilavuus:  2,0–3,3 l
Polttoaine:  bensiini diesel
Vetotapa:  takaveto neliveto
Vaihteisto:  8-vaihteinen automaatti
Kia Stinger on Kia Motorsin vuosina 2017–2023 valmistama E-segmentin henkilöautomalli, joka esiteltiin Detroitin autonäyttelyssä tammikuussa 2017. Stinger on korimalliltaan viisiovinen fastback, ja sen suunnittelussa lähtökohtana on ollut urheilullisuus. Autoa esimerkiksi kehitettiin Nürburgringin kilparadalla Saksassa.
Vuoden 2017 Euro NCAP -kolaritestistä Stinger sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Bensiinimoottoriksi on valittavissa joko nelisylinterinen 2,0-litrainen (255 hv) tai 3,3-litrainen (365 hv) V6. Molemmat moottorit ovat turboahdettuja, V6:ssa on kaksi ahdinta. Dieselmoottorina on 2,2-litrainen CRDi (200 hv). Voimansiirtona on kahdeksanportainen automaattivaihteisto ja vetotapana taka- tai neliveto.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kia Stinger Wikimedia Commonsissa
Etelä-Afrikan naisten jääkiekkomaajoukkue

Etelä-Afrikan naisten jääkiekkomaajoukkue edustaa Etelä-Afrikkaa kansainvälisissä naisten jääkiekko-otteluissa, muun muassa maailmanmestaruuskilpailuissa. Vuonna 2022 maassa oli 162 rekisteröityä naisjääkiekkoilijaa, mutta vuoteen 2024 mennessä määrä oli supistunut hieman yli sataan. Vuonna 2024 joukkue oli 35. sijalla Kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n ylläpitämässä maailmanrankingissa.
Sijoitukset > Maailmanmestaruuskilpailut

1999 – B-sarjan karsinta (A-lohko), 4.
2000 – 1. divisioonan karsinta (A-lohko), 4. (kokonaistulosten 8.)
2001 – 1. divisioonan karsinta (A-lohko), 4.
2003 – 3. divisioona, 5.
2005 – 3. divisioona, 6.
2007 – 3. divisioona, 6.
2008 – 4. divisioona, 5.
2011 – 4. divisioona, 5.
2012 – 2. divisioonan B-lohko, 6.
2013 – 2. divisioonan B-lohko, 6.
2014 – 2. divisioonan karsinta, 4.
2015 – 2. divisioonan karsinta, 3.
2016 – 2. divisioonan karsinta, 3.
2017 – 2. divisioonan karsinta, 3.
2018 – 2. divisioonan karsinta, 3.
2019 – 2. divisioonan karsinta, 3.
2020 – 3. divisioona, 1.
2021 – 2. divisioonan B-lohkon turnaus peruttiin koronaviruspandemian vuoksi.
2022 – 2. divisioonan B-lohko, 4.
2023 – 2. divisioonan B-lohko, 4.
2024 – 2. divisioonan B-lohko, 4.
Sijoitukset > Maailmanranking

2003 – 23.
2004 – 28.
2005 – 28.
2006 – 28.
2007 – 28.
2008 – 28.
2009 – 31.
2010 – 32.
2011 – 31.
2012 – 32.
2013 – 32.
2014, helmikuu – 32.
2014, huhtikuu – 32.
2015 – 32.
2016 – 33.
2017 – 32.
2018, helmikuu – 33.
2018, huhtikuu – 34.
2019 – 35.
2020 – 37.
2021 – 36.
2022, helmikuu – 38.
2022, syyskuu – 37.
2023 – 37.
2024 – 35.
Ándaras

Ándaras ja Ándá ovat miehen etunimiä. Ne ovat Andreas-nimen saamelaisia muunnoksia.
Joulukuun 2024 loppuun mennessä Ándaras on ollut Suomessa virallisena etunimenä alle 15 miehellä. Ándá-nimisiä henkilöitä ei ole kirjattu Digi- ja väestötietoviraston etunimitilastoon lainkaan.
Nimipäivä

Ándaras- ja Ándá-nimet sisältyvät pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, jonka on laatinut Oulun yliopiston professori Pekka Sammallahti. Nimipäivä on 30. marraskuuta.
Ánde

Ánde ja Ándde ovat miehen etunimiä. Ne ovat Andreas-nimen saamelaisia muunnoksia.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Suomessa on joulukuun 2024 loppuun mennessä tilastoitu alle 25 Ánde-nimistä ja alle 15 Ándde-nimistä miestä.
Nimipäivä

Ánde- ja Ándde-nimet sisältyvät pohjoissaamelaiseen nimipäiväkalenteriin, jonka on laatinut Oulun yliopiston professori Pekka Sammallahti. Nimipäivä on 30. marraskuuta.
Punaläätteet

| Punaläätteet |
| --- | --- |
 Liuskaläätteen (Serratula tinctoria) kukintoja.
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Asterales
Heimo::  Asterikasvit Asteraceae
Alaheimo::  Carduoideae
Suku::  Punaläätteet Serratula  L.
Katso myös
   Punaläätteet Wikispeciesissä   Punaläätteet Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Punaläätteet (aiempi nimi sahaläätteet) (Serratula) on suku asterikasvien heimossa. Siihen kuuluu neljä lajia. Niistä Euroopassa esiintyy kaksi: liuskalääte (Serratula tinctoria) ja kruunulääte (Serratula coronata). Suomessa liuskalääte kasvaa harvinaisena muinaistulokkaana.
Lajit

Serratula coronata, Serratula kirghisorum, Serratula lancifolia ja Serratula tinctoria.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Punaläätteet – Serratula
ITIS: Serratula (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Serratula (englanniksi)
Flora of China: Serratula (englanniksi)
| --- | --- |
Taksonitunnisteet:  Wikidata: Q118158  Wikispecies: Serratula  APDB: 194850  APNI: 206280  CoL: 7FXW  EoL: 61407  EPPO: 1SRRG  FNA: 130181  FoC: 130181  GBIF: 3097718  GRIN: 11091  iNaturalist: 118799  IPNI: 11002-1  IRMNG: 1314099  ITIS: 500554  NBN: NHMSYS0000463467  NCBI: 41634  Open Tree of Life: 569928  Paleobiology Database: 7087  PLANTS: SERRA  POWO: urn:lsid:ipni.org:names:11002-1  Tropicos: 40035782  WFO: wfo-4000035166  WoRMS: 1076918
Muna (nimi)

Muna on arabiankielinen naisen etunimi, joka merkitsee ’toivetta’ tai ’kaipausta’. Englanninkielisissä teksteissä se saatetaan (suomalaisesta siirtokirjoitusstandardista poiketen) kirjoittaa muodossa Mona.
Digi- ja väestötietoviraston mukaan Muna on joulukuun 2024 loppuun mennessä ollut Suomessa virallisena etunimenä noin 130–140 naisella.
Tunnettuja Muna-nimisiä

Muna Durka (s. 1988), sudanilainen estejuoksija
Muna al-Hussein (s. 1941), Jordanian kuninkaan Husseinin toinen vaimo
Muna Jabir Adam (s. 1987), sudanilainen urheilija
Muna Katupose (s. 1988), namibialainen jalkapalloilija
Muna Lee (1895–1965), yhdysvaltalainen kirjailija
Muna Lee (s. 1981), yhdysvaltalainen pikajuoksija
Peloponnesolaissota

Peloponnesolaissota käytiin pääasiassa Ateenan ja Spartan johtamien liittojen välillä vuosina 431–404 eaa. Persialaissotien jälkeen Ateenan valta oli kasvanut valtavasti, ja muut kaupunkivaltiot pelkäsivät, että Ateenasta tulisi liian voimakas. Lopulta sota syttyi Spartan ja Ateenan välillä. Peloponnesolaissota oli yksi antiikin Kreikan historian käännekohdista. Sota veti mukaansa miltei kaikki kreikkalaiset kaupunkivaltiot, ja sen aikana kuoli ennennäkemätön määrä ihmisiä. Sodan aikana kumpikin osapuoli teki myös julmuuksia, joilta aikaisemmin oli säästytty.
Sodan alkuvaihetta kutsutaan yleensä nimellä Arkhidamoksen sota Spartan kuninkaan Arkhidamoksen mukaan. Sodan alkuvuosina Perikleen johtama Ateena yritti välttää taisteluja. Perikles kuitenkin kuoli ruttoon, joka iski Ateenaan vuonna 430 eaa. Sodan ensimmäinen vaihe loppui vuonna 421 eaa., kun osapuolet solmivat niin sanotun Nikiaan rauhan. Rauha kesti vuoteen 415 eaa., jolloin ateenalaiset lähettivät Nikiaan johdolla retkikunnan Sisiliaan avustamaan liittolaisiaan Syrakusaa vastaan. Ateenalaisten Sisilian sotaretki epäonnistui, kun spartalaisten oma retkikunta kukisti ateenalaiset täydellisesti. Sisilian sotaretken epäonnistuttua Ateenan vallassa olleet Joonian kaupungit kapinoivat spartalaisten innoittamina. Myös Persian valtakunta alkoi tämän jälkeen avustaa Spartaa. Alkibiadeen johdolla Ateenan laivasto voitti kuitenkin Spartan laivaston, ja vuoteen 406 eaa. mennessä Ateena oli vallannut takaisin suurimman osan entisestä valtakunnastaan. Sodan lopullinen käännekohta oli, kun spartalainen Lysandros sai vallattua Hellespontoksen. Spartalainen laivasto tuhosi täydellisesti ateenalaisten laivaston vuonna 405 eaa., ja Ateena antautui vuonna 404 eaa.
Peloponnesolaissodan kulun dokumentoi historioitsija Thukydides kirjassaan Peloponnesolaissota. Thukydides toimi sodan aikana strategina eli sotapäällikkönä, mutta hänet erotettiin virastaan, kun hän ei ollut pystynyt estämään spartalaisia valtaamasta Amfipolia. Thukydides oli itse paikalla useamman sodan alkuvaiheen tapahtuman aikana, ja muilta osin hänen kirjansa perustuu silminnäkijöiden kertomuksiin. Thukydides aloittaa kirjansa seuraavasti:
»Ateenalainen Thukydides on kirjoittanut tämän kertomuksen sodasta, jota peloponnesolaiset ja ateenalaiset kävivät toisiaan vastaan. Hän ryhtyi tehtävään heti sodan puhjettua otaksuen että sota olisi suuri ja merkittävämpi kuin mitkään aikaisemmat; hän päätteli tämän siitä että kumpikin puoli oli silloin varustautunut kaikin tavoin mitä parhaimmin taisteluun, ja havaitsi muunkin Hellaan asettuvan jommallekummalle puolelle joko heti tai jonkin ajan epäröityään. Tämä sota oli todella suuri järkytys, jonka ovat kokeneet helleenit ja osa barbaareja, voisipa jopa sanoa miltei koko ihmiskuntakin.» 
(Thukydides 1.1, kääntänyt J. A. Hollo)
Sodan osapuolet > Deloksen meriliitto eli Ateenan imperiumi

Persialaissotien jälkeen osa kreikkalaisista kaupunkivaltioista muodosti Ateenan johdolla Deloksen meriliiton, jonka jäsenten tuli varustaa liiton käyttöön laivoja yhteistä puolustusta varten ja turvata Kreikka persialaisia vastaan. Liitto sai nimensä Deloksen saaresta, johon liiton yhteinen kassa oli säilötty. Ajan myötä liiton jäsenet alkoivat maksaa liitolle rahaa laivojen varustamisen sijasta. Peloponnesolaissodan alkaessa Ateenan lisäksi ainoastaan Khios ja Lesbos ylläpitivät omia laivastoja. Vuonna 454 eaa. liiton varat siirrettiin myös Ateenaan, joka olikin liiton selvästi vahvin jäsen. Seuraavien vuosikymmenien aikana Ateena käytti johtavaa asemaansa hyväkseen ja sekaantui liiton muiden jäsenten sisäisiin asioihin. Liitosta käytetään joskus anakronistista nimitystä "Ateenan imperiumi".
Sodan osapuolet > Peloponnesolaisliitto

Kreikan toisella johtavalla kaupunkivaltiolla Spartalla oli myös oma liittonsa, johon kuului suurin osa Peloponnesoksen kaupungeista. Liittoon kuuluivat myös Korintti ja Theba. Vaikka Sparta olikin selvästi liiton vahvin jäsen, kaikilla jäsenillä oli yksi ääni liiton päätöksissä.
Spartan ja sen liittolaisten sotavoimat olivat suurimmaksi osaksi jalkaväkipainotteisia. Spartan armeija oli kiistatta Kreikan parhaiten koulutettu ja paljon suurempi kuin Ateenan. Peloponnesolaisliiton jäsenistä ainoastaan Korintilla oli merkittävä laivasto. Ateena ja sen liittolaiset pystyivät laivastoillaan hallitsemaan Aigeianmerta ja häiritsemään kaupankäyntiä Spartan ja sen liittolaisten välillä. Koska sodan osapuolet olivat niin erilaisia, oli niiden vaikea saada aikaan ratkaisevaa taistelua.
Sodan kulku

Peloponnesolaissota voidaan jakaa eri vaiheisiin:
Arkhidamoksen sota (431–421 eaa.)
Nikiaan rauha (421–414 eaa.)
Argoksen ja Ateenan liitto (419–418 eaa.)
Sisilian sotaretki (415–413 eaa.)
Dekeleian tai Joonian sota (|413–404 eaa.)