stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vepsä (Turku)

Vepsä
Sauna, vierasvenesatama ja uimaranta Vepsässä
| --- | --- |
Muut nimet:  Vepsarn
Sijainti:  Turku Varsinais-Suomi Suomi
Saariryhmä:  Turun saaristo
Vesialue:  Airisto
Pinta-ala:  0,17 km²
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
| Vepsä> Vepsarn |
| --- | --- |
Kaupunki:  Turku
Koordinaatit:  60°22′25″N, 022°04′35″E
Kaupunginosa nro:  152
Vepsä (ruots. Vepsarn) on 17 hehtaarin saari ja Turun kaupunginosa Airistolla Turun saaristossa Rymättylän ja Satavan välillä.
Saari toimi kieltolain aikana salakuljettajien kätköpaikkana. Nykyään Vepsä on Turun kaupungin virkistysalue, jonne M/S Lily kulkee pari kertaa vuorokaudessa kesäisin. Saarella on vuokrattavana 20 mökkiä ja telttailumahdollisuudet. Saarella on hyvät kalastusmahdollisuudet, kaksi saunaa, kioski ja kahvilaravintola.  Saaren eteläosassa kohoaa 27 metriä korkea kallio, jolta on näköala ympäröivälle merialueelle ja sen saarille . Kallion juurella on Turun kaupungin edustussauna.
Aiheesta muualla

Vepsän ulkoilusaari
Esittelyvideo Vepsästä vuodelta 1997 (Arkistoitu – Internet Archive), 3 min, TSTV Arkisto
Aristoteleen kantapää: Kymestä kompassiin 13.5.2014 (haastattelussa Aaro Söderlund kertoo Vepsän nimen taustasta: vepsäläisten roolista Novgorodin laivaston ylläpitäjinä ja kauppiaina, ohjelman kohdasta noin 11:55 lähtien)
Turun saaret
| --- | --- |
Hirvensalo:   Pikku-Vihtilä  Iso-Vihtilä  Kupparkari  Nepo  Montti  Urhatti  Pikku-Urhatti  Mäntysaari  Kuivakari  Haurletto  Pissilinna  Ryttykari  Kauppakari  Leppäkari  Pitkäkari  Ämmäkari  Kommo  Laurinkari  Rautakari 
Kakskerta:   Haapaluoto  Harva  Hinttinen  Hylkeenkari  Iholuoto  Isosaari  Jukoluoto  Kirkkoherra  Kissasaari  Kraakunkari  Kruunukari  Kutukari  Kuusi  Kuusiluoto  Latosaari  Leppäkari  Niittusaari  Ollilansaari  Paljaskari  Peevalinkarit  Pikkusaari  Pitkä  Putki 
Satava:   Järvistensaari  Kulho  Kutuluoto  Liisankari  Porokari  Rajakari  Ristikari  Vepsä  Vähä-Tervi 
Ruissalo:   Iso-Kaskinen  Iso-Pukki  Kaletto  Kukkarokivi  Loistokari  Pikku-Pukki  Pöllönkari  Viittakari  Vähäkaskinen  Äijäkari
Basso (radiokanava)

| Basso |
| --- | --- |

Perustettu:  30. syyskuuta 2020
Kuuluvuus: puolivaltakunnallinen
Helsinki: 104,6 MHz
Jyväskylä: 101,6 MHz
Kaarina: 98,7 MHz
Oulu: 101,4 MHz
Tampere: 89,6 MHz
Ohjelmat ja juontajat
Basson Aamushow: Janne Lehmonen ja Shirly Karvinen (arkisin 7–11)
Hikinen iltapäivä: Tuomas ”Tuke” Tuomi-Nikula ja Jussi ”Jusa” Urpalainen (arkisin 14–18)
Mediatiedot
Omistaja:  Bauer Media Oy /   Bauer Media Group
radioplay.fi/basso/
Basso on suomalainen kaupallinen radiokanava, jonka omistaa Bauer Media Groupin tytäryhtiö Bauer Media Oy. Basso soittaa rappia, hip hoppia ja R’n’B:tä. Basso aloitti lähetykset 30. syyskuuta 2020.
Historia

Alkuperäinen Bassoradio (aiemmin Basso Radio) oli Basso Median omistama yli sadan DJ-tekijän yhteisöllinen rytmimusiikkia esittävä kaupallinen radiokanava. Suurten mediayhtiöiden kanavien rinnalla se oli Radio KLF:n jälkeen toinen Suomessa toiminut itsenäinen puolivaltakunnallinen mainosradio.
Sen perustivat hiphop-kanavana internetiin vuonna 2004 oppilastyönä kolme klubi-dj:tä, Ville Tikkanen, Robin Grotenfelt ja Tuomas Rauhala.
Bassoradio toimi vuosina 2004–2006 internetin lisäksi myös toisinaan väliaikaisilla luvilla FM-taajuuksilla Helsingissä. Vuonna 2007 se sai pysyvän toimiluvan ja siirtyi vakituiselle FM-taajuudelle 102,8 MHz. Se kuului vuodesta 2007 alkaen myös Welhon taajuudella 105,4 MHz. Bassoradiolle myönnettiin vuoden 2012 alusta toimiluvat pääkaupunkiseudun lisäksi myös Turkuun, Tampereelle, Ouluun ja Jyväskylään ja samalla myös pääkaupunkiseudun taajuus muuttui.
Bassoradiolla oli arkisin kolme primetime-ohjelmaa sekä syksyyn 2019 asti arki-iltaisin ja viikonloppuisin yli 50 DJ-ohjelmaa, joita tekivät yli 120 kotimaista DJ:tä ja juontajaa.
Basso otti käyttöön vuonna 2010 ensimmäisenä[lähde? ] suomalaisena radiokanavana myös niin sanotun pop-up-radiokonseptin, joka tarjosi mainostajille mahdollisuuden rakentaa kokonaan oma määräaikainen radiokanava tai radio-ohjelma. Yksi esimerkki tästä oli Nissanille rakennettu kolmen kuukauden määräaikainen Juke FM-radiokanava.
Bassoradio oli RadioMedian jäsen.
Syksyllä 2019 Bassoradio lopetti lähes kaikki erikoisohjelmansa ja keväällä 2020 Bassoradio siirtyi Bauer Median omistukseen.
Historia > Bassoradion lopettaminen

14. syyskuuta 2020 Bauer Media korvasi yllättäen Bassoradion uudella SuomiRäp-kanavalla. Muutoksesta ei tiedotettu ennakkoon. Bauer Media julkaisi tiedotteen muutoksesta 14. syyskuuta 2020. Uuden kanavan ohjelmapäälliköksi siirtyi Riikka Karjalainen Radio NRJ:ltä.
Historia > Uusi alku

Pian sen jälkeen, kun Bassoradio yllättäen korvattiin SuomiRäp-kanavalla, Bauer Media tiedotti, että Basso aloittaa uudelleen uudistuneena ja laajentuu valtakunnalliseksi korvaamalla Kiss-kanavan. Epäselvän tilanteen synnyttänyt Bauer Media myönsi, että tiedottamisessa olisi ollut parantamisen varaa. Uusi Basso aloitti lähetykset 30. syyskuuta 2020 Kissin entisillä taajuuksilla. Vanhasta Bassoradiosta tuttu iltapäiväohjelma Hikinen iltapäivä Tuomas Tuomi-Nikulan ja Jussi Urpalaisen juontamana on jatkanut ohjelmistossa myös uudella Bassolla 5. lokakuuta 2020 alkaen. Uusi Basson Aamushow Janne Lehmosen ja Shirly Karvisen juontamana aloitti 12. lokakuuta 2020. Erikoisohjelmista vanhasta Bassoradiosta tutut Dream sekä Blaka Blaka ovat myös jatkaneet ja Bauer Median mukaan ohjelmistoon on luvassa myös uusia erikoisohjelmia.
Aiheesta muualla

Basson kotisivut
Suomalaiset radioasemat
| --- | --- |
Yle:   Yle Radio 1  YleX  Yle Radio Suomi  Yle Vega  Yle X3M 
Bauer Media Group:   Basso  Iskelmä  Radio 957  Radio City  Radio Classic  Radio Mega Oulu  Radio Nova  Radio Pooki  SuomiRock  SuomiRäp  Auran Aallot  Radio Pori  Kasari  Ysäri  Top51  KISS 
Nelonen Media:   Aito Iskelmä  Easy Hits  Groove FM  Helmiradio  HitMix  Kantriradio  Loop  Radio Rock  Radio Suomipop 
NRJ Finland:   NRJ  Radio Nostalgia 
Keskisuomalainen:   Radio Keskisuomalainen  Radio Voima  Savon Aallot 
Muut:   Classic Hits  FUN Tampere  Järviradio  Kuhan.fm  Radio Dei  Radio Helsinki  Radio Inari  Radio Kaleva  Radio Moreeni  Radio Ramona  Radio Rex  Radio Sandels  Radio SUN  Radio Vaasa  Rattoradio  Sea FM Radio  Suviseuraradio  Tampereen Kiakkoradio 
Lakkautetut asemat:   Aito Hitti (2016–2019)  Aito Kajaus (1989–2019)  Box (2018–2020)  Business FM (2016–2019)  I LUV 2K (2018–2020)  Metro Helsinki (2005–2017)  Me Naiset Radio (2021–2023)  Oi FM (2007–2015)  Pispalan Radio (2015–2021)  Päijänneradio (1989–2001)  Radio 88,2 (1989–2020)  Radio 967 (2007–2011)  Radio Aalto (2007–2020)  Radio Alex  Radio Kaakko (2020–2023)  Radio KLF (2005–2015)  Radio Lakeus (1985–1989)  Radio Manta (1989–2011)  Radio Majakka (1999–2008)  Radio Melodia (2008–2016)  Radio Mikkeli (2013–2020)  Radio Rapu (2014–2016)  Radio Seinäjoki  Radio Sputnik (1999–2019)  Radio Ykkönen  Rogmo FM (2000–2009)  RÄP (3/2020–9/2020)  Spin FM (2009–2020)  Spirit FM (2015–2018)  The Voice (2007–2016)  Zoom FM (2008–2011)  Yle Puhe (1998–2024) 
Bauer Media Group
| --- | --- |
Radio::   Auran Aallot  Basso  Radio 957  Radio City  Radio Classic  KISS  Ysäri  Kasari  Iskelmä  Radio Mega Oulu  Radio Nostalgia  Radio Nova  NRJ  Radio Pooki  SuomiRock  SuomiRäp  Top51 
Audiopalvelut::   Podplay  RadioPlay 
Bassoradion studio vuonna 2007.
Billy Casper

Billy Casper (vasemmalla).
William Earl ”Billy” Casper (24. kesäkuuta 1931 San Diego, Kalifornia – 7. helmikuuta 2015 Utah) oli yhdysvaltalainen golfaaja. Hän saavutti ammattilaisuransa aikana 51 voittoa PGA Tourilla.
Casper oli Ryder Cupissa Yhdysvaltain joukkueen kapteenina vuonna 1979. Hän voitti Masters Tournamentin (1970) ja kahdesti U.S. Openin (1959, 1966).
Casper sai vuonna 1978 paikan World Golf Hall of Famessa. Hän oli mormoni.
Buddha Tooth Relic Temple and Museum

Temppeli pimeän aikaan.
Buddha Tooth Relic Temple and Museum on buddhalainen temppeli ja museo Singaporen Chinatownissa. Temppelissä säilytetään Buddhan hammasta, ja se on yksi Singaporen kymmenestä tärkeimmästä matkailukohteesta.
Temppelin rakennustyöt aloitettiin 2002 ja se avattiin yleisölle vuonna 2007. Se on nelikerroksinen rakennus, jonka kolmannessa kerroksessa on buddhalaisutta esittelevä museo ja kakkoskerroksessa teehuone. Itse hammasta säilytetään neljänteen kerrokseen rakennetussa kaksimetrisessä stupassa joka on täyttä kultaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Buddha Tooth Relic Temple and Museum Wikimedia Commonsissa
Bill Vukovich

| Bill Vukovich |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 13. joulukuuta 1918 
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1951–1955
Talli(t):  Trevis, Kurtis Kraft
Kilpailuja:  5
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  2
Palkintosijoja:  2
Paalupaikkoja:  1
Nopeimpia kierroksia:  3
MM-pisteitä:  19
Ensimmäinen kilpailu:  Indianapolis 500 1951
Ensimmäinen voitto:  Indianapolis 500 1953
Viimeinen voitto:  Indianapolis 500 1954
Viimeinen kilpailu:  Indianapolis 500 1955
William "Bill Vukovich" Vucerovich (13. joulukuuta 1918 Fresno, Kalifornia, Yhdysvallat – 30. toukokuuta 1955 Indianapolis, Indiana, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen autourheilija, joka muistetaan erityisesti kahdesta Indianapolis 500 -voitostaan.
Vukovich oli serbialaista alkuperää. Hän ajoi aluksi kääpiöautojen kilpailuja Amerikassa ennen ensimmäistä Indianapolis 500 -kilpailuaan vuonna 1951. Hänen ensimmäinen Indy 500 -kilpailunsa päättyi keskeytykseen. Hän sai ensimmäiset pisteensä seuraavana vuonna ajettuaan kilpailun nopeimman kierroksen vaikka jäikin vasta sijalle 17. Seuraavana vuonna Vukovich valtasi paalupaikan, ajoi kilpailun voittoon ja teki kilpailun nopeimman kierroksen. Seuraavana vuonna hän starttasi 19. ruudusta voittoon, mutta ei saanut kilpailun nopeinta kierrosta. Molemmat voittonsa Vukovich ajoi Kurtis-Krat Offenhauserin autolla n:o 14.
Vukovich kuoli seuraavan vuoden kisassa ollessaan ohittamassa kierroksella Rodger Wardin, Al Kellerin sekä Johnny Boydin autoja. Ensin Wardin auto pyörähti osuen Kelleriin, joka taas menetti autonsa hallinnan osuen suoraan Boydin autoon, joka vuorostaan osui Vukovichin autoon, jolloin Vukovichin auto lensi rata-aidan yli. Auto heitti useita voltteja, Vukovich lensi autostaan ulos ja sai surmansa.
Vukovichista tuli ensimmäinen Indianapolisin mestaruutta puolustaneena kuollut sitten Floyd Robertsin vuonna 1939 ja ainoa Indy-voittaja joka on kuollut johtoasemassa ollessaan. Vukovichin F1-saldoksi (tai oikeastaan Indianapolis 500 -saldoksi) jäi viisi kilpailua, kaksi voittoa, yksi paalupaikka ja kolme nopeinta kierrosta. Vukovichin voittoprosentti oli 40 %. Vain Formula 1 -sarjan viisinkertaisella maailmanmestarilla Juan Manuel Fangiolla ja Lee Wallardilla voittoprosentti oli parempi (47 % ja 50%). Vuonna 1991 Vukovich valittiin International Motorsports Hall of Fameen ja seuraavana vuonna Motorsports Hall of Fame of Americaan.
Bill Vukovichin poika Billy Vukovich ja lapsenlapsi Bill Vukovich III ovat myös kilpailleet Indianapolis 500:ssa.
Sijoitukset Indianapolis 500:ssa

| Vuosi | N:o | Talli | Aika-ajo | Sijoitus | Pisteet | Keskeytys | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1951 | 81 | Trevis-Offenhauser | 20. | Kesk. | 0 | Öljyvuoto | Raportti |
| 1952 | 26 | Kurtis Kraft-Offenhauser | 8. | 17. | 1 | Ohjauksen pettäminen | Raportti |
| 1953 | 14 | Kurtis Kraft-Offenhauser | 1. | 1. | 9 |  | Raportti |
| 1954 | 14 | Kurtis Kraft-Offenhauser | 19. | 1. | 8 |  | Raportti |
| 1955 | 4 | Kurtis Kraft-Offenhauser | 5. | Kesk. | 1 | Kolari | Raportti |
Huomioita

↑   Kilpailun nopeimmasta kierroksesta saatu MM-piste.
↑  8 pistettä kilpailusta, 1 kilpailun nopeimmasta kierroksesta.
↑  Kilpailun nopeimmasta kierroksesta saatu piste.
Epsilon Esports

| Epsilon Esports |
| --- | --- |
 Epsilon 
Perustettu:  2008
Lakkautettu:  2019
Tyyppi:  e-urheiluorganisaatio
Toimiala:  kilpapelaaminen
Päämaja:  Bryssel, Belgia
Puheenjohtaja:  Grogory Champagne
Infobox OKNimi-testi OK: 
Epsilon Esports oli vuonna 2008 perustettu elektronisen urheilun seura. Sillä oli joukkueet peleissä Call of Duty, Counter-Strike: Global Offensive, FIFA, Gears of War, H1Z1 ja Wolfenstein: Enemy Territory. Se oli tunnettu erityisesti konsolipelaamisestaan, koska se osallistui useisiin Call of Dutyn -maailmanmestaruuskilpailuihin. Organisaatio lakkautettiin vuonna 2019.
Mike Conway

| Mike Conway |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 19. elokuuta 1983 (ikä 41) Iso-Britannia
Kansalaisuus:   Iso-Britannia
Formula E -ura
Auton numero:  12
Entiset tallit:  Venturi (2016)
Kilpailuja:  7
Maailmanmestaruuksia:  0
Pisteitä:  7
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  0
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
Ensimmäinen ePrix:  Argentiinan ePrix 2016
Viimeisin kausi:  2015-16
Viimeisin sijoitus:  16. (7 p)
Aiheesta muualla
www.mikeconway.co.uk
Conway Silverstonessa vuonna 2008.
Mike Conway (s. 19. elokuuta 1983 Iso-Britannia) on brittiläinen kilpa-ajaja.
Ura > Karting ja pienet Formula-sarjat

Mike Conway aloitti uransa kartingissa. Hän ajoi kartingia vuosina 1996–2000. Vuonna 2001 Conway ajoi Britannian Formula Ford Zeter Junior -sarjassa, jossa hän sijoittui pisteissä kuudenneksi. Vuonna 2002 Conway ajoi Britannian Formula Ford -sarjassa, tuloksena sarjan neljäs sija loppupisteissä.
Ura > Formula Renault ja F3-luokat

Vuonna 2003 Conway ajoi Britannian Formula Renault 2000 -sarjassa ja Britannian Formula Renault 2000 -talvisarjassa. Sijoitukset sarjoissa olivat neljäs ja toinen sija. Vuonna 2004 Conway ajoi Britannian Formula Renault 2.0 -sarjassa ja voitti samalla kaudella sarjan mestaruuden. Vuonna 2005 Conway ajoi Britannian F3-sarjassa, jossa hän sijoittui loppupisteissä kolmanneksi. Hän ajoi myös arvostetussa Macaon F3-kisassa, jossa hän sijoittui neljänneksitoista. Hän ajoi myös mestareiden F3-kisassa, jossa hän sijoittui kolmanneksitoista. Kaudella 2006 Conway voitti Britannian F3-sarjan mestaruuden ja myös Macaon F3-kisan.
Ura > GP2

Conway ajoi vuonna 2006 F3-sarjan ohella myös pari kilpailua GP2-sarjassa DPR-tallissa. Kaudeksi 2007 Conway siirtyi vakituiseksi kilpailukuljettajaksi Super Novalle. Sarjan loppupisteissä hän sijoittui neljänneksitoista saavuttaen yhden kakkossijan. Conway jatkoi uraansa kaudella 2008 Tridentillä voittaen Monacon sprinttikilpailun ja sijoittuen loppupisteissä 12:nneksi.
Ura > IndyCar

Kaudeksi 2009 hän siirtyi Pohjois-Amerikkaan IndyCar-sarjaan. Indy 500 -kilpailussa 31. toukokuuta 2010 Conway törmäsi kilpailun viimeisellä kierroksella Ryan Hunter-Reayn autoon. Conwayn auto hajosi kahteen osaan, kun se törmäyksestä lensi ilmaan ja osui aitaan. Hän sai onnettomuudessa murtumia sääreensä ja selkäänsä. Conway toipui kuitenkin nopeasti ja jatkoi IndyCar-sarjassa vuonna 2011 voittaen Long Beachin kilpailun.
Ura > Formula E ja WEC-sarja

Vuodesta 2012 lähtien Conway on ajanut Le Mans, IndyCar ja WEC-sarjoissa. Conwayn oli tarkoitus ajaa vuonna 2014 Formula E-sarjan debyyttikaudella Dragon Racingin kuljettajana, mutta hän päätti keskittyä Toyotan LMP1-projektiin FIA World Endurance Championshipissä ja Dragon valitsi hänen tilalleen Oriol Servian. Vuonna 2016 Conway sai paikan Venturi Grand Prix -tallista korvaten Jacques Villeneuven.
Conway, Kamui Kobayashi ja José María López voittivat Le Mansin 24 tunnin ajon vuonna 2021 Toyotalla.
Tulokset > Formula E -tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2015–16 | Venturi | BEI   | PUT   | PDE   | BNA 15 | MEX 12 | LBH 10 | PAR 14 | BER 8 | LON 10 | LON 13 | 7 | 16. |
Tulokset > GP2 -tulokset

| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2006 | DPR Direxiv | VALFEA   | VALSPR   | SMRFEA   | SMRSPR   | EURFEA   | EURSPR   | ESPFEA   | ESPSPR   | MONFEA   | GBRFEA 11 | GBRSPR 11 | FRAFEA   | FRASPR   | GERFEA   | GERSPR   | HUNFEA   | HUNSPR   | TURFEA   | TURSPR   | ITAFEA   | ITASPR   | 0 | 29. |
| 2007 | Super Nova Racing | BHRFEA Kesk. | BHRSPR 5 | ESPFEA Kesk. | ESPSPR 12 | MONFEA Kesk. | FRAFEA 9 | FRASPR Kesk. | GBRFEA 2 | GBRSPR 5 | EURFEA 18 | EURSPR 15 | HUNFEA Kesk. | HUNSPR 8 | TURFEA Kesk. | TURSPR Kesk. | ITAFEA Kesk. | ITASPR 9 | BELFEA 5 | BELSPR 5 | VALFEA 16 | VALSPR 9 | 19 | 14. |
| 2008 | Trident Racing | ESPFEA Kesk. | ESPSPR 8 | TURFEA 9 | TURSPR 5 | MONFEA 8 | MONSPR 1 | FRAFEA 8 | FRASPR 6 | GBRFEA 14 | GBRSPR 4 | GERFEA Kesk. | GERSPR 9 | HUNFEA 6 | HUNSPR 11 | EURFEA Kesk. | EURSPR 8 | BELFEA 7 | BELSPR Kesk. | ITAFEA 13 | ITASPR Kesk. |  | 20 | 12. |
Tulokset > FIA WEC -tulokset

| Kausi | Talli | Auto | Luokka | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2013 | G-Drive Racing | Oreca 03 | LMP2 | SIL 6 | SPA 4 | LMN EX | SÃO 1 | COA 1 | FUJ 2 | SHA 1 | BHR 1 |  | 132 | 3. |
| 2014 | Toyota Racing | Toyota TS040 Hybrid | LMP1 | SIL   | SPA   | LMS   | COA 6 | FUJ   | SHA   | BHR 1 | SÃO 4 |  | 45 | 11. |
| 2015 | Toyota Racing | Toyota TS040 Hybrid | LMP1 | SIL 4 | SPA 5 | LMS 6 | NÜR 6 | COA Kesk. | FUJ 6 | SHA 5 | BHR 3 |  | 79 | 6. |
| 2016 | Toyota Gazoo Racing | Toyota TS050 Hybrid | LMP1 | SIL 2 | SPA Kesk. | LMN 2 | NÜR 6 | MÉX 3 | COA 3 | FUJ 1 | SHA 2 | BHR 5 | 145 | 3. |
| 2017 | Toyota Gazoo Racing | Toyota TS050 Hybrid | LMP1 | SIL 13 | SPA 2 | LMN Kesk. | NÜR 3 | MÉX 4 | COA 4 | FUJ 2 | SHA 4 | BHR 4 | 103,5 | 5. |
| 2024 | Toyota Gazoo Racing | Toyota GR010 Hybrid | LMH | QAT 5 | IMO 1 | SPA 7 | LMS | SÃO 4 | COA 2 | FUJ Kesk. | BHR  |  | 77* | 4* |
1837

| --- | --- |
Vuosisadat: 1600-luku · 1700-luku · 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku
Vuosikymmenet: 1790-luku · 1800-luku · 1810-luku · 1820-luku · 1830-luku · 1840-luku 1850-luku · 1860-luku · 1870-luku · 1880-luku · 1890-luku · 1900-luku
Vuodet: 1790 · 1791 · 1792 · 1793 · 1794 · 1795 · 1796 · 1797 · 1798 · 1799 1800 · 1801 · 1802 · 1803 · 1804 · 1805 · 1806 · 1807 · 1808 · 1809 1810 · 1811 · 1812 · 1813 · 1814 · 1815 · 1816 · 1817 · 1818 · 1819 1820 · 1821 · 1822 · 1823 · 1824 · 1825 · 1826 · 1827 · 1828 · 1829 1830 · 1831 · 1832 · 1833 · 1834 · 1835 · 1836 · 1837 · 1838 · 1839 1840 · 1841 · 1842 · 1843 · 1844 · 1845 · 1846 · 1847 · 1848 · 1849 1850 · 1851 · 1852 · 1853 · 1854 · 1855 · 1856 · 1857 · 1858 · 1859 1860 · 1861 · 1862 · 1863 · 1864 · 1865 · 1866 · 1867 · 1868 · 1869 1870 · 1871 · 1872 · 1873 · 1874 · 1875 · 1876 · 1877 · 1878 · 1879 1880 · 1881 · 1882 · 1883 · 1884 · 1885 · 1886 · 1887 · 1888 · 1889 1890 · 1891 · 1892 · 1893 · 1894 · 1895 · 1896 · 1897 · 1898 · 1899 1900 · 1901 · 1902 · 1903 · 1904 · 1905 · 1906 · 1907 · 1908 · 1909
Tapahtumia

4. maaliskuuta − Chicago sai kaupunkioikeudet.
10. toukokuuta − Pankit New Yorkissa kieltäytyivät luovuttamasta metallirahaa seteleiden nimellisarvon mukaan. Vuoden 1837 paniikkina tunnettu talouskriisi alkoi.
20. kesäkuuta − Kuningatar Viktoria nousi Yhdistyneen kuningaskunnan hallitsijaksi setänsä Vilhelm IV:n jälkeen. Yhdistyneen kuningaskunnan ja Hannoverin kuningaskunnan personaaliunioni päättyi.
20. kesäkuuta − Ernst August nousi Hannoverin kuninkaaksi.
17. joulukuuta − Pietarin Talvipalatsissa syttyneessä tulipalossa kuoli 30 henkeä.
Nikolai I perusti Jyväskylän kaupungin.
Samuel Morse patentoi lennättimen.
Ensimmäinen muistiin merkitty havainto Jousijalka-Jackistä.
Katovuosi Suomessa.
Kuolleita > Tuntematon päivämäärä

Muhammadu Bello, Sokoton kalifi 1817–1837
Francis Greenway, englantilais-australialainen arkkitehti (s. 1777)
Benjamin Leadbeater, englantilainen luonnontieteilijä, lintutieteilijä ja taksonomi (s. 1760)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 1837 Wikimedia Commonsissa
Satu Paavola

| Satu Paavola> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 17. elokuuta 1970 (ikä 54) Nurmo
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  Näyttelijä
Lapset:  2
Näyttelijä
Merkittävät roolit:   Nousukausi  Tahdon asia 
Aiheesta muualla
IMDb 
Satu Paavola (s. 17. elokuuta 1970 Nurmo) on suomalainen näyttelijä, televisiojuontaja ja nukketeatterin tekijä. Hän on toiminut teatterin ja esittävän taiteen kentällä laajasti tehden sooloesityksiä, musikaaleja, televisiotuotantoja ja elokuvaa sekä nukketeatteria. Hän on tunnettu muun muassa televisiosarjoista Tahdon asia, Pieni pala Jumalaa ja Seitsemän sekä elokuvista Levottomat ja Nousukausi. Hän on myös ollut juontajana televisiotietovisailu Einsteinissä.
Satu Paavola on valmistunut teatteritaiteen maisteriksi vuonna 1999 sekä teatteri-ilmaisun ohjaajaksi vuonna 2007. Hän opettaa erityisesti nukeilla ja esineillä näyttelemisen tekniikkaa.
Paavola on toiminut kansainvälisen lastenteatterijärjestö Assitej:n Suomen hallituksen puheenjohtajana. Työväen Näyttämöiden Liitto kutsui hänet Kuusankosken kansainvälisen lastenteatteritapahtuman taiteelliseksi johtajaksi vuonna 2007. Paavola on ollut perustamassa myös Nukketeatterikeskus Poijua vuonna 2007.
Elokuvat ja televisiosarjat

| Ensiesiintyminen | Nimi | Tyyli | Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 2022 | Harjunpää | televisiosarja | Piia |
| 2020 | Pohjolan laki | televisiosarja | syyttäjä |
| 2018 | Supermarsu | elokuva | Anneli |
| 2016–2019 | Sorjonen | televisiosarja | Veera Niemi |
| 2016 | Syke | televisiosarja | asianajaja |
| 2013 | Isänmaallinen mies | elokuva | Marjatta Karhumäki |
| 2012 | Shopping Tour | elokuva | Suomalainen ihmissyöjä |
| 2010 | Salatut elämät  | televisiosarja | Minttu Erkkilä |
| 2010 | Helppo elämä | televisiosarja | Sari |
| 2006 | Rock’n Roll Never Dies | elokuva | Taavitsainen |
| 2005 | Viihdevuodet | televisiosarja | Quiz Host |
| 2005 | Tahdon asia | televisiosarja | Marianne Jylppy |
| 2003 | Nousukausi | elokuva | Sanna |
| 2003 | Magiaa mahantäydeltä | televisioelokuva | useita rooleja |
| 2001 | Seitsemän | televisiosarja | Pirjo Vanninen |
| 2000 | Levottomat | elokuva | nainen kapakassa |
| 2000 | Ilmalaiva Finlandia | televisioelokuva |  |
| 1999 | Pieni pala Jumalaa | televisioelokuva |  |
| 1999 | Kotikatu | televisiosarja | naislääkäri |
Billy Bletcher

| Billy Bletcher |
| --- | --- |
 Billy Bletcher (vas.) ja Jerry Lewis vuonna 1962.
Henkilötiedot
Koko nimi:  William Bletcher
Syntynyt: 24. syyskuuta 1894 Lancaster, Pennsylvania, Yhdysvallat
Kuollut: 5. tammikuuta 1979 (84 vuotta) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Arline Harriet Roberts (1915–1979)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1914–1971
Merkittävät roolit:   ”Musta Pekka”  ”Sepe Susi”  Walt Disneyn elokuvissa 
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Svensk Filmdatabas
William ”Billy” Bletcher (24. syyskuuta 1894 Lancaster, Pennsylvania, Yhdysvallat – 5. tammikuuta 1979 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen näyttelijä. Hänet muistetaan eittämättä parhaiten muun muassa Mustan Pekan ja Sepe Suden ääninäyttelijänä lukuisissa Disneyn animaatioelokuvissa aina 1930-luvulta 1950-luvulle asti. Hän oli Clarence Nashin ohella yksi kaikkien aikojen käytetyimmistä ääninäyttelijöistä Disney-tuotannoissa.
Billy Bletcher oli ainoastaan 157 senttimetriä pitkä, mutta hän oli äänialaltaan syvä baritoni, joten soveltui hyvin näyttelemään monia suurikokoisia konnia animaatioelokuvissa. Bletcher teki kaiken kaikkiaan melkein 500 erilaista roolia eri komedioissa ja äänielokuvissa vuosina 1914–1971. Hänen uransa alkoi mykkäkaudella, ja hänellä oli muutamia pieniä rooleja myös esimerkiksi Laurel ja Hardy -elokuvissa. Muun muassa kaksikon elokuvassa Babes in Toyland (1934) Bletcher näytteli poliisipäällikköä, ja hän vilahti myös esimerkiksi Marx-veljesten elokuvassa Neljä nolattua neroa (1931). Bletcherin ääntä kuultiin  myös muun muassa elokuvassa Ihmemaa Oz (1939), johon hänet palkattiin yhdessä Hessu Hopoa ääninäytelleen Pinto Colvigin kanssa.
Yksityiselämä

Bletcher oli naimisissa vuosina 1915–1979 Arline Harriet Robertsin kanssa. Heidän tyttärensä Barbara (1925–2015) näytteli myös parissa elokuvassa.