stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hertta Aalto

Hertta Aalto (23. toukokuuta 1888 Uusikirkko Tl - 26. tammikuuta 1970 Kalanti) oli suomalainen runoilija.
Aallon vanhemmat olivat kansakoulunopettajat Fredrik Aalto ja Ida Aalto. Aalto kasvoi tiukassa kurissa vanhempien kontrolloidessa jopa hänen pukeutumistaan ja ystäväpiiriään. Aalto kirjoitti ylioppilaaksi Rauman lyseosta 1907, jonka jälkeen hän opiskeli Helsingin yliopistossa ja Ateneumissa. Opinnot jäivät kuitenkin kesken mielenterveysongelmien vuoksi. Hän matkusti parin vuoden ajaksi ulkomaille toipumaan ja asettui myöhemmin koulukaupunkiinsa Raumalle. Vuonna 1917 Aalto palasi synnyinpitäjäänsä hoitamaan sairastunutta isäänsä. Isänsä kuoltua vielä samana vuonna Aalto joutui jälleen vuosiksi sairaalahoitoon. Hän suostui lähtemään sairaalasta vasta äitinsä kuoltua 1942, jonka jälkeen hän asettui tämän rakennuttamaan taloon Männäisten koulun läheisyyteen.
Viimeiset kolme vuosikymmentään Aalto eli mökissään erakoituneena ja kirjoitti pääosan tuotannostaan. Hän teki myös lyijykynäpiirroksia ja öljyvärimaalauksia. Aalto kirjoitti yhteensä 600 runoa, mutta ei milloinkaan tarjonnut niitä julkaistavaksi. Hänen runojaan on julkaistu kolmessa 2000-luvun alussa ilmestyneessä kokoelmassa, jotka on toimittanut ja kustantanut kalantilainen tietokirjailija Leila K. Tuominen. Teokset sisältävät myös Jukka Salosen valokuvia.
Teokset

Aalto, Hertta; Tuominen, Leila K. (toim.): Aaltoja.  Uusikaupunki:  Leila K. Tuominen, 2005.  ISBN 951-97552-6-8.
Aalto, Hertta; Tuominen, Leila K. (toim.): Heijastuksia.  Uusikaupunki:  Leila K. Tuominen, 2007.  ISBN 978-951-97552-9-8.
Aalto, Hertta; Salonen, Jukka; Tuominen, Leila K. (toim.): Aika : kalenterikirja.  Uusikaupunki:  Leila K. Tuominen, 2008.  ISBN 978-952-67146-0-8.
Hiljaisuuden huone

Hiljaisuuden huone on huone hiljentymistä varten. Se voi olla uskonnollinen, rukoushuoneen kaltainen tai arvopohjaltaan neutraali. Niitä voi olla luonnossa, mutta myös oppilaitoksissa, esimerkiksi ammattikorkeakouluissa. Hiljaisuuden huoneesta voidaan käyttää suomen kielessä myös hiljentymisen huoneen nimeä.
Metsämuseo Lustolla Savonlinnan kaupungin Punkaharjulla on ollut Hiljaisuuden huone. Maailmannäyttely Expo 2000:n yhteydessä Hannoverissa Saksan liittotasavallassa. Vuodesta 1998 Finpron suunnittelemalle ja 2000 toteuttamalle Suomen osastolle pystytettiin virtuaalinen Hiljaisuuden halli, mikä näyttelyn jälkeen siirrettiin Metsämuseo Lustolle 2001. Hiljaisuuden halli nimettiin Hiljaisuuden huoneeksi ja se oli toiminnassa Metsämuseo Lustolla 7- tammikuuta 2018 saakka.
Hakosillassa Hollolassa yksityinen kirkkovaltuutetun toteuttama Hiljaisuuden huone, minkä rakentamnen aloitettiin 2003 samassa yhteydessä, kun Hollolan evankelis-luterilainen seurakunta oli päättänyt luopua Salpakankaalla 1970-luvun Leca-harkoista rakennetusta seurakuntakeskuksestaan luovutten sen tontin kerrostaloasuntorakentamiseen ja kun oli päätetty rakentaa uusi Sovituksenkirkko. Kuusikulmaisen hirrestä tehdyn Hiljaisuuden huoneen rakentaminen aloitettiin 2003 ja sen vihki käyttöön 2006 Jukka Kuoppamäki. Yksityisestä luonteestaan johtuen sillä ei ole Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnan kirkkorakennus, mutta sisustukseltaan sillä on kappelin ominaisuuksia: mm. kivinen alttari ja seinää kiertävät penkit sekä usea lyömäkello. Hakosillan Hiljaisuuden huoneessa pidetään vuoden aikana erilaisia virsilaulutilaisuuksia ja sitä on laajennettu myöhemmin nelisenkymmentä kävijää mahtuvaksi suorakaiteen muotoiselle lisäosalla.
Hertta Heikkinen

Hertta Heikkinen (s. 27. lokakuuta 1994) on suomalainen moniottelija. Hän edustaa Joensuun Katajaa. Vuoteen 2014 hän edusti Lieksan Urheilijoita.
Heikkinen osallistui Kalevan kisoihin ensimmäisen kerran vuonna 2014 ollen neljäs. Porin Kalevan kisoissa 2015 hän voitti hopeaa uudella ennätyksellään 5554. Kultaa voitti hänen kaksoissiskonsa Jutta Heikkinen. Seinäjoen Kalevan kisoissa 2017 Heikkinen voitti hopeaa ja Jyväskylän Kalevan kisoissa 2018 pronssia. Sisäratojen SM-kilpailuissa hän saavutti 2017 hopeaa viisiottelussa ja pronssia 60 metrin aitajuoksussa. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2019 hän sai hopeaa viisiottelussa. Lappeenrannan Kalevan kisoissa 2019 Heikkinen sijoittui seitsenottelussa neljänneksi ennätyksellään 5926. Sisäratojen SM-kilpailuissa 2021 ja 2022 hän voitti kultaa viisiottelussa.
Kesäkuussa 2015 Heikkinen otteli Suomen, Ruotsin ja Viron välisessä moniotteluiden maaottelussa Tartossa, missä hän teki ennätyksensä 5318 ja ylitti tulosrajan alle 23-vuotiaiden EM-kisoihin. Heinäkuussa 2015 hän otteli alle 23-vuotiaiden EM-kisoissa jälleen ennätyksensä (5425) ollen 11:s.
Ennen keskittymistä seitsenotteluun Heikkisen päälaji oli 16-vuotiaaksi saakka seiväshyppy. Hän on myös voittanut pituushypyn SM-kultaa 17-vuotiaiden sarjassa. Seitsenottelussa hän voitti nuorten SM-kisoissa kolme hopeaa ja kerran pronssia. Heikkinen kilpaili nuorten Ruotsi-ottelun pituudessa 2011 sekä nuorten Pohjoismaiden mestaruusmoniotteluissa 2011 ja 2013. Vuonna 2013 Heikkinen otteli aikuisten moniotteluiden Euroopan Cupin ykkösliigassa, mutta keskeytti kolmen lajin jälkeen.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 m aidat: 13,74 (Lappeenranta 2.8.2019)
Korkeus: 173 (Kuortane 13.3.2016, hallissa)
Kuula: 13,25 (Jyväskylä 20.2.2021, hallissa)
200 m: 24,22 (Lappeenranta 2.8.2019)
Pituus: 604 (Lappeenranta 3.8.2019)
Keihäs: 41,93 (Pori 1.8.2015)
800 m: 2.16,03 (Lappeenranta 3.8.2019)
Seitsenottelu: 5926 (Lappeenranta 2.-3.8.2019)
Lähteet
Heorhi Leontšuk

| Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ukraina.Miesten purjehdus. Olympialaiset  | Maa:   Ukraina> Miesten purjehdus. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Ateena 2004 | 49er |  |
Heorhi Ihorovytš Leontšuk (ukr. Георгій Ігорович Леончук, s. 24. toukokuuta 1974 Potsdam, Itä-Saksa) on ukrainalainen kilpauransa päättänyt purjehtija ja olympiamitalisti.
Leontšuk saavutti Rodion Lukan kanssa 49er-luokan olympiahopeaa Ateenassa 2004. Hän kilpaili myös Sydneyn 2000 ja Pekingin 2008 kesäolympialaisissa ja voitti useamman MM-mitalin.
Aiheesta muualla

Heorhi Leontšuk Kansainvälinen olympiakomitea. (englanniksi)
Psytrance

| Psytrance |
| --- | --- |
Alkuperä:  Tech trance, Trance, Goa trance, Hard trance, Eurodance, Psychedelic, Psykedeelinen rock, Acid trance, Hard techno, New beat
Alkuperämaa:   Intia
Kehittymisen ajankohta:  1990-luvun loppu
Tyypillisiä soittimia:  rumpukone, sekvensseri, sampleri, sähkökitara, syntetisaattori, koskettimet
Kehittyneitä tyylilajeja / suuntauksia:  Suuntaukset: Darkpsy, Full on psytrance, Progressiivinen psytrance, Suomisaundi Kehittyneet tyylilajit: Electro trance, Freeform hardcore, Hard bounce, Melbourne Bounce, Psybient, Psybreaks, Scouse house
Psytrance eli psykedeelinen trance on goa trancen seuraajaksi 1990-luvun loppupuoliskolla kehittynyt elektronisen musiikin muoto. Tunnetuimpia tyylisuuntauksia ovat full on, dark, progressive, minimal (Zenonesque), tribal, forest, hi tech, suomisaundi, psybreaks ja psybient (psychill).
Musiikki on yleensä nopeatempoista (135–180 bpm), ja sen äänimaailma on muuta trancea moniulotteisempi, futuristisempi. Toisinaan käytetään myös fyysisiä instrumentteja, kuten huilua tai kitaraa muistuttavia tai niistä samplattuja ääniä.
Tunnettuja psytrance-artisteja ovat esimerkiksi 1200 Micrograms, Total Eclipse, Koxbox, Tsuyoshi Suzuki, Goa Gill, Alien Project, Astral Projection, Hallucinogen, Infected Mushroom, Juno Reactor, Sesto Sento, Astrix ja Man With No Name.
Israel on yksi merkittävimmistä psytrancen tuottajamaista.
Suomessa on muutamia ulkomailla tunnettuja alan edustajia, kuten Texas Faggott ja Squaremeat. Suomalaista psytrancea kutsutaan yleisesti termillä "suomisound" tai Suomessa "suomisaundi". Se on luonteeltaan usein humoristisempaa ja vapaamuotoisempaa kuin kansainvälinen psytrance ja samalla myös kauempana perinteisestä trancesta.
Artisteja

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  1200 Micrograms  Alien Boy  Alien Project  Astral Projection  Astrix  Astroschnautzer  Avalon  Beat Hackers  Bliss  Brethren  Cyber Cartel  Derango  Dreaml4nd  DNA  Eat Static  Elec3  Electric Universe  Electrypnose  Entheogenic  Fungus Funk  Gataka  GMS  Hallucinogen  Headroom  |  Hilight Tribe  Human Dextroid  Hydraglyph  Hypersonic  Indra  Infected Mushroom  Janus Syndrome  Kindzadza  Kluster  Lost Buddha  MacDethix  Magoon  Melicia  MFG  Naked Tourist  Oforia  Opposite8  Optokoppler  Penta  Phanatic  Protoculture  Psycraft  Psykovsky  Psysex  |  Sangeet  Silent Sphere  Sirius Isness  Skazi  Smuhg  Space Buddha  Space Cat  Space Monkey  Spectrum  Shpongle  Star-X  System Nipel  Talamasca  Triptych  Troll Scientists  Twisted Reaction  U-Recken  Vertical  Vibe Tribe  Vini Vici  Wizard Lizard  Wrecked Machines  XSI  Yab Yum  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Psytrance Wikimedia Commonsissa
Documentary "Mexicodelico" directed by Nacho Cox
Elixiria (Arkistoitu – Internet Archive)
Psynews
Hiljaisuuden spiraali -malli

Hiljaisuuden spiraali -malli on saksalaisen Elisabeth Noelle-Neumannin kehittämä mediavaltaa kuvaava malli. Mallin perusideana on, että yksilö ei halua tulla sosiaalisesti eristetyksi. Tämän takia ihmiset etsivät lähiympäristöstään vihjeitä siitä, mitä on sosiaalisesti soveliasta ilmaista ja mihin suuntaan näistä asioista puhuminen on menossa. Ajatuksena on pohtia vähintäänkin yhtä paljon sitä mistä vaietaan kuin sitä mistä puhutaan. Ideana on yksilön oman mielipiteen ja myös käyttäytymisen vähittäinen muuttuminen vastaamaan sosiaalisesti hyväksyttyä tapaa ja mielipidettä.
Yhdysvalloissa tämän hiljaisuuden kuvio on näkynyt muun muassa "don't ask, don't tell" -keskustelussa, joka koskee homojen palvelua Yhdysvaltain armeijassa. Eräällä tasolla yksilöiden poliittisen mielenilmaisun kaventuminen autojen puskurien tarroiksi (bumper sticker) on osa tämän mallin manifestaatiota (esimerkiksi "Last one leaving Michigan, turn off the lights" -tarrat 1970-luvulla globalisaation viedessä niin sanotun ruostevyöhykkeen teollisia työpaikkoja).
Psyttáleia

Psyttáleian saari ilmasta nähtynä.
| --- | --- |
Sijainti:  37°56′27″N, 23°35′19″E, Pireus Pireus, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Argo-Saroniset saaret
Vesialue:  Saroninlahti
Pinta-ala:  0,375 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Psyttáleia (kreik. Ψυττάλεια; transl. myös Psittália) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisten saarten saariryhmään ja sijaitsee Saroninlahdessa Pireuksen sataman edustalla sen ja Salamiin saaren välissä. Saaren pinta-ala on 0,375 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Psyttáleia kuuluu Pireuksen kuntaan, Pireuksen alueyksikköön ja Attikan alueeseen.
Saarella on Euroopan suurin jätevedenpuhdistamo, jossa puhdistetaan koko Attikan alueen jätevedet. Se täyttää lähes koko saaren. Saarella on myös majakka.
Kartta Salamiin meritaistelusta Psyttáleian saaren ympärillä.
Historia

Psyttáleia päätyi keskelle Salamiin meritaistelua vuonna 480 eaa. Tuolloin persialaiset ryhmittivät oman ja liittolaistensa laivaston saaren eteläpuolelle, sekä valtasivat saaren voidakseen siten pelastaa taistelussa sinne ajautuvat omat laivat ja miehet ja tuhota sinne ajautuvat viholliset. Laivasto kohtasi Ateenan ja sen liittolaisten laivaston saaren pohjoispuolella Salamiin edustalla. Ateenalaisten voitettua he valtasivat Psyttáleian takaisin ja surmasivat kaikki siellä olleet persialaiset.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Psyttáleia Wikimedia Commonsissa
Argo-Saroniset saaret
| --- | --- |
Pääsaaret:   Agkístri  Aígina  Dokós  Hydra  Póros  Salamis  Spétses 
Alisaariryhmät:   Diapória Nisiá Ágios Ioánnis, Aígina  Ágios Thomás  Anagnóstis  Kourmouloúdes  Ledoú  Moládi  Plateiá, Aígina  Prasoú  Stachtorrói  Tragonísi  Ypsilí  Lagoúses Gáidaros  Kordeliáris  Lagoúsa  Lagousáki  Makrónisos, Aígina 
Muut pienemmät saaret:   Ágios Geórgios, Hydra  Ágios Geórgios, Salamis  Ágios Ioánnis, Hydra  Ágios Nikólaos  Ágios Pétros  Apónisos  Archí  Arsída  Astéri  Boúrtzi  Daskaleió  Disáki  Doroúsa  Drápi  Falkonéra  Fléves  Flevopoúla  Kartéli  Kivotós  Korákia  Koronída  Koronísi  Koulourá  Koumoundoúrou  Kyrá  Léros  Makrónisos, Mégara  Metópi  Módi  Moní  Nisída  Pacháki  Páchi  Pátroklos  Pétasi  Plateiá, Argolis  Plateiá, Korinthia  Platonísi  Pontikonísi  Pontikós  Psilí  Psyttáleia  Revythoúsa  Ovriós  Rómvi  Skyllí  Spalathronísi  Spathí  Spetsopoúla  Stavronísi  Strongyló  Tagári  Tríkeri  Velopoúla  Véniza  Ydroúsa
Helosepelikukka

| Helosepelikukka |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit
Kladi::  Siemenkasvit
Kladi::  Koppisiemeniset
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Päivikkikasvit
Suku::  Sepelikukat Pleiospilos
Laji::  compactus
Kaksiosainen nimi
 Pleiospilos compactus  (Aiton) Schwantes 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Helosepelikukka (Pleiospilos compactus) on päivikkikasvilaji, jota esiintyy Etelä-Afrikassa Kapmaalla. Kasvi on monivuotinen sukkulenttinen ruoho, jolla on keltaiset kukat. Laji on jaettu viiteen alalajiin: sinehelosepelikukka (subsp. canus), subsp. compactus, subsp. fergusoniae, pikkuhelosepelikukka (subsp. minor) ja subsp. sororius.
Herman Cederberg

Herman Cederberg suunnilleen vuonna 1906.
Herman Edvard Cederberg (31. elokuuta 1883 Mustasaari, Suomen suuriruhtinaskunta – 30. tammikuuta 1969 Vaasa) oli suomalainen uimari.
Palosaaren Urheiluseuraa ja Vaasan Uimaseuraa edustanut Cederberg kilpaili miesten 200 metrin rintauinnissa Lontoon kesäolympialaisissa 1908 ja Tukholman kesäolympialaisissa 1912 jääden kummallakin kertaa alkueriin. Cederberg voitti muun muassa miesten 100 metrin hengenpelastusuinnin Suomen mestaruuden vuosina 1908 (myös 4 x 50 m viestimestaruus) ja 1912, 1 500 metrin vapaauinnin Suomen mestaruuden vuonna 1906 ja 200 metrin rintauinnin SM-pronssia vuosina 1909 ja 1911 (myös 100 m selkäuinnin SM-hopea).
Cederberg teki vuonna 1906 kaksi uinnin Suomen-ennätystä. Hän ui lyhyen radan 100 metrin vapaauinnissa ajan 1.26,2, joka säilyi ennätyksenä kaksi vuotta, kunnes Artturi Helenius onnistui rikkomaan sen. Hän teki myös 200 metrin rintauinnissa lyhyen radan Suomen-ennätyksen 3.06,8. Arvo Aaltonen rikkoi ennätyksen vuonna 1912.
Porsche Supercup -kausi 2013

Porsche Mobil 1 Supercup -kausi 2013 oli Porsche Supercup -sarjan 21. kausi. Kausi alkoi 12. toukokuuta Espanjasta ja päättyi 3. marraskuuta Abu Dhabiin. Kauden kilpailut ajettiin Formula 1 -kauden 2013 kisaviikonloppujen yhteydessä. Kaudella ajettiin ensimmäistä kertaa uudistetulla Porsche 911 GT3 Cup -autolla.
Sarjan mestaruuden voitti tanskalainen Nicki Thiim, toiseksi sijoittui brittiläinen Sean Edwards ja kolmanneksi saksalainen Michael Ammermüller.
Tallit ja kuljettajat

| Talli | Nro | Kuljettajat | Kilpailut |
| --- | --- | --- | --- |
|  Attempto Racing | 1 |  Kévin Estre | Kaikki |
|  Attempto Racing | 2 |  Nicki Thiim | Kaikki |
|  Lechner Racing | 3 |  Michael Ammermüller | Kaikki |
|  Lechner Racing | 4 |  Štefan Rosina | 1 |
|  Lechner Racing | 4 |  Jeroen Bleekemolen | 2–3, 5–8 |
|  Lechner Racing | 4 |  Jaap van Lagen | 4 |
|  Förch Racing by Lukas MS | 5 |  Robert Lukas | Kaikki |
|  Förch Racing by Lukas MS | 6 |  Klaus Bachler | Kaikki |
|  MRS GT-Racing | 7 |  Esteban Gini | 1–4 |
|  MRS GT-Racing | 7 |  Philipp Eng | 7 |
|  MRS GT-Racing | 7 |  Kenji Kobayashi | 8 |
|  MRS GT-Racing | 8 |  Roar Lindland | 1–2, 4–8 |
|  MRS GT-Racing | 8 |  Karl Leonard | 3 |
|  MRS GT-Racing | 9 |  Jean-Karl Vernay | Kaikki |
|  Team Bleekemolen | 10 |  Ben Barker | Kaikki |
|  Team Bleekemolen | 17 |  Sebastiaan Bleekemolen | Kaikki |
|  Team Bleekemolen | 18 |  Jeroen Mul | Kaikki |
|  Verva Racing Team | 11 |  Patryk Szczerbiński | Kaikki |
|  Verva Racing Team | 12 |  Kuba Giermaziak | Kaikki |
|  Team Allyouneed by Project 1 | 14 |  Sean Edwards* | 1–7 |
|  Team Allyouneed by Project 1 | 15 |  Sean Johnston | Kaikki |
|  Team Allyouneed by Project 1 | 16 |  Sébastien Ogier | 2 |
|  Team Allyouneed by Project 1 | 16 |  Jeffrey Schmidt | 3–4 |
|  Team Allyouneed by Project 1 | 16 |  Andreas Mayerl | 6 |
|  Team Allyouneed by Project 1 | 16 |  Nonô Figueiredo | 7 |
|  Lechner Racing Academy | 19 |  Clemens Schmid | Kaikki |
|  Lechner Racing Academy | 20 |  Markus Pommer | Kaikki |
|  DAMS | 21 |  Michael Christensen | Kaikki |
|  DAMS | 22 |  Richie Stanaway | Kaikki |
|  Momo-Megatron | 23 |  Alessandro Zampedri | 1–3, 5, 7 |
|  Momo-Megatron | 23 |  Dylan Derdaele | 4, 6, 8 |
|  Momo-Megatron | 24 |  Jochen Habets | Kaikki |
|  FACH Auto Tech | 25 |  Carlo Lusser | 1 |
|  FACH Auto Tech | 25 |  Christian Engelhart | 2–8 |
|  FACH Auto Tech | 26 |  Alain Menu | 1–2 |
|  FACH Auto Tech | 26 |  Martin Ragginger | 3, 6–7 |
|  FACH Auto Tech | 26 |  Florian Spengler | 4 |
|  FACH Auto Tech | 26 |  Earl Bamber | 5, 8 |
|  GT3 Cup Challenge Middle East | 30 |  Zaid Ashkanani | 8 |
|  GT3 Cup Challenge Middle East | 31 |  Antonio Giancola | 8 |
|  GT3 Cup Challenge Middle East | 32 |  Hannes Waimer | 8 |
|  Porsche AG | 88 |  Sébastien Loeb | 1–2 |
|  Porsche AG | 88 |  Emanuele Pirro | 7 |
Sean Edwards menehtyi onnettomuudessa Australian, Queenslandin radalla 15. lokakuuta.
Kilpailukalenteri

| Kisa | Kisa | Sijainti | Rata | Päiväväärä | Paalupaikka | Nopein kierros | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Barcelona, Espanja | Circuit de Catalunya | 12. toukokuuta |  Sean Edwards |  Sean Edwards |  Sean Edwards |  Team Allyouneed by Project 1 | Raportti |
| 2 | 2 |  Monte Carlo, Monaco | Circuit de Monaco | 26. toukokuuta |  Sean Edwards |  Sean Edwards |  Sean Edwards |  Team Allyouneed by Project 1 | Raportti |
| 3 | 3 |  Silverstone, Iso-Britannia | Silverstone Circuit | 30. kesäkuuta |  Nicki Thiim |  Michael Christensen |  Nicki Thiim |  Attempto Racing | Raportti |
| 4 | 4 |  Nürburg, Saksa | Nürburgring | 5. heinäkuuta |  Michael Christensen |  Michael Ammermüller |  Michael Christensen |  DAMS | Raportti |
| 5 | 5 |  Budapest, Unkari | Hungaroring | 28. heinäkuuta |  Sean Edwards |  Sean Edwards |  Sean Edwards |  Team Allyouneed by Project 1 | Raportti |
| 6 | 6 |  Spa, Belgia | Circuit de Spa-Francorchamps | 25. elokuuta |  Kuba Giermaziak |  Kuba Giermaziak |  Klaus Bachler |  Förch Racing by Lukas MS | Raportti |
| 7 | 7 |  Monza, Italia | Autodromo Nazionale Monza | 8. syyskuuta |  Nicki Thiim |  Kévin Estre |  Nicki Thiim |  Attempto Racing | Raportti |
| 8 | 8 |  Abu Dhabi, Arabiemiirikunnat | Yas Marina Circuit | 2. marraskuuta |  Earl Bamber |  Earl Bamber |  Nicki Thiim |  Attempto Racing | Raportti |
| 8 | 9 |  Abu Dhabi, Arabiemiirikunnat | Yas Marina Circuit | 3. marraskuuta |  Nicki Thiim |  Nicki Thiim |  Nicki Thiim |  Attempto Racing | Raportti |
Käännös suomeksi
Psycho Sex

| Psycho Sex The Lords of the New Church |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 1987
 Formaatti: 12", 7"
 Tuottaja(t): Vic Maile
 Tyylilaji: goottirock, post-punk
 Levy-yhtiö: Bondage International
The Lords of the New Churchin muut julkaisut
| The Method to Our Madness 1984 | Psycho Sex 1987 | Live at the Spit 1988 |
Psycho Sex on rockyhtye The Lords of the New Churchin EP ja single vuodelta 1987.
Kappaleet > A-puoli

Real Bad Time – 3.40 (säv. James, Turner)
Bang Bang Baby Maybe – 4.11 (säv. James)
Kappaleet > B-puoli

Follow – 4.54 (säv. James, Taylor)
Things Go Bump – 2.58 (säv. James)
Kappaleet > A-puoli

Real Bad Time – 3.40 (säv. James, Turner)
Kappaleet > B-puoli

Things Go Bump – 2.58 (säv. James)
Kokoonpano

Stiv Bators – laulu
Brian James – kitara
Grant Flemming – basso
Nick Turner – rummut
Mark Taylor – kosketinsoittimet
Aiheesta muualla

Psycho Sex discogs.com -sivustolla
Henry Räsänen

Henry Räsänen (s. 5. heinäkuuta 1974) on suomalainen näyttämötaiteilija ja kulttuurituottaja. Hän on kaavilaisen kiertävän ammattiteatterin, Maarianvaaran teatterin perustaja ja teatterinjohtaja sekä Maarianvaaran Kesäteatterin tuottaja.
Henry Räsänen on esiintynyt ympäri Suomea vuodesta 1996 lähtien. Hänen ohjelmistoonsa kuuluu muun muassa monologeja, lavakomiikkaa ja runoesityksiä.
Esiintymisen lisäksi Räsänen tuottanut useita kymmeniä teatterikiertueita, kulttuuritapahtumia ja käsitetaiteellisia tempauksia sekä tehnyt käsikirjoituksia, kouluttanut, toiminut hankevetäjänä ja ohjannut näytelmiä muun muassa Outokummun teatterille.
Tiivis yhteistyö pieksämäkeläisen teatteriohjaaja, näytelmäkirjailija Juhani Joensuun kanssa on synnyttänyt useita monologeja sekä erilaisissa tilaisuuksissa ympäri Suomea kiertäneen huumorihahmon, kaikkien alojen asiantuntija Waikko Joen.
Tangokuningas Erkki Räsäsen kanssa Henry Räsäsen on kiertänyt esittämässä  muun muassa Eino Leinon ja Aleksis Kiven teksteistä koostuvaa runo- ja musiikkiohjelmistoa. Räsäset ovat sukua toisilleen.
Koulutus

Räsänen on kolmen laudaturin ylioppilas. Hän on opiskellut Tampereen yliopistossa pääaineenaan teatterin ja draaaman tutkimus sekä Itä-Suomen yliopistossa pääaineenaan sosiaalipsykologia.
Aiheesta muualla

Maarianvaaran teatteri
Porsche Supercup -kausi 2012

Porsche Mobil 1 Supercup -kausi 2012 oli Porsche Supercup -sarjan 20. kausi. Kausi alkoi 21. huhtikuuta Bahrainista ja päättyi 9. syyskuuta Italiaan. Kilpailut ajettiin Formula 1 -kauden 2012 -kilpailuviikonloppujen yhteydessä.
Sarjan mestaruuden voitti kolmannen kerran peräkkäin saksalainen René Rast. Toiseksi sijoittui ranskalainen Kévin Estre ja kolmanneksi tanskalainen Nicki Thiim.
Kilpailukalenteri

| Kisa | Kisa | Sijainti | Rata | Päivämäärä | Paalupaikka | Nopein kierros | Voittanut kuljettaja | Voittanut talli | Raportti |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Sakhir, Bahrain | Bahrain International Circuit | 21. huhtikuuta |  Norbert Siedler |  René Rast |  René Rast |  Lechner Racing | Raportti |
| 1 | 2 |  Sakhir, Bahrain | Bahrain International Circuit | 22. huhtikuuta |  Norbert Siedler |  Norbert Siedler |  Norbert Siedler |  Veltins Lechner Racing | Raportti |
| 2 | 3 |  Montmeló, Espanja | Circuit de Catalunya | 13. toukokuuta |  Christian Engelhart | Kilpailu peruttiin | Kilpailu peruttiin | Kilpailu peruttiin |  |
| 3 | 4 |  Monte Carlo, Monaco | Monacon katurata | 27. toukokuuta |  Sean Edwards |  René Rast |  Sean Edwards |  Konrad Motorsport | Raportti |
| 4 | 5 |  Valencia, Eurooppa | Valencian katurata | 24. kesäkuuta |  René Rast |  René Rast |  René Rast |  Lechner Racing | Raportti |
| 5 | 6 |  Silverstone, Iso-Britannia | Silverstone Circuit | 8. heinäkuuta |  Kuba Giermaziak |  Norbert Siedler |  René Rast |  Lechner Racing | Raportti |
| 6 | 7 |  Hockenheim, Saksa | Hockenheimring | 22. heinäkuuta |  René Rast |  René Rast |  René Rast |  Lechner Racing | Raportti |
| 7 | 8 |  Mogyoród, Unkari | Hungaroring | 28. heinäkuuta |  René Rast |  Michael Ammermüller |  Kévin Estre |  Hermes Attempto Racing | Raportti |
| 7 | 9 |  Mogyoród, Unkari | Hungaroring | 29. heinäkuuta |  René Rast |  Christian Engelhart |  Christian Engelhart |  Konrad Motorsport | Raportti |
| 8 | 10 |  Spa, Belgia | Circuit de Spa-Francorchamps | 2. syyskuuta |  Nicki Thiim |  Jaap van Lagen |  Nicki Thiim |  Hermes Attempto Racing | Raportti |
| 9 | 11 |  Monza, Italia | Autodromo Nazionale Monza | 9. syyskuuta |  Norbert Siedler |  Norbert Siedler |  René Rast |  Lechner Racing | Raportti |
Käännös suomeksi
Porsche Supercup -kausi 2007

Porsche Mobil 1 Supercup -kausi 2007 oli Porsche Supercup -sarjan 15. kausi. Kausi alkoi 14. huhtikuuta Bahrainista ja päättyi 16. syyskuuta Belgiaan. Kilpailut ajettiin Formula 1 -kauden 2007 -kilpailuviikonloppujen yhteydessä.
Sarjan mestaruuden voitti brittiläinen Richard Westbrook, toiseksi sijoittui irlantilainen Damien Faulkner ja kolmanneksi saksalainen Uwe Alzen.