stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Karjalan tasavalta

| Karjalan tasavalta Республика Карелия Karjalan tazavaldu Karjalan tazovaldkund |
| --- | --- |

 Lippu:  Vaakuna
 Karjalan tasavallan sijainti Venäjän federaatiossa
 Koordinaatit: 63°49′N, 33°00′E 
Valtio:   Venäjä
Autonominen tasavalta:  13. marraskuuta 1991
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Petroskoi (261 987 as.)
 – suurin kaupunki:  Petroskoi
 – presidentti:  Artur Parfjontšikov v.t.
 – pääministeri:  Aleksandr Tšepik
Pinta-ala  ():  180 500 km²
Väkiluku (2025)  ():  518 644
 – väestötiheys:  3,6 as./km²
BKT (2010):  127 733,8 milj. RUB
 – asukasta kohti:  198 484 RUB,  noin 4 862 EUR
Aikavyöhyke:  UTC+3 (MSK)
Symbolit:  
 – lippu:   Karjalan tasavallan lippu
 – vaakuna:  Karjalan tasavallan vaakuna
 – kansallislaulu:  Kotimaamme Karjala!
Lyhenteet:  
 – rekisterikilven tunnus:  10
 – ISO 3166:  RU-KR
 
gov.karelia.ru/gov/index_f.html
Karjalan tasavalta (ven. Респу́блика Каре́лия, Respublika Karelija, karjalaksi Karjalan tazavaldu, vepsäksi Karjalan Tazovaldkund, lyydiksi Karjalan tazavald) on Venäjän federaatioon kuuluva autonominen tasavalta Luoteis-Venäjällä, Suomen itäpuolella. Tasavallasta voidaan käyttää myös nimitystä Venäjän Karjala.
Historia

Karjalaisen kansan asuttama alue oli keskiajalta saakka Novgorodinmaan sekä sittemmin Venäjän tsaari- ja keisarikunnan hallinnassa. Laatokan pohjois- ja länsipuolinen osa (Käkisalmen lääniä) kuului Ruotsiin vuosina 1580–1595 ja 1617–1710.
Keväällä 1917 Nikolai II luopui Venäjän keisarin vallasta. Kun hänen seuraajansa ei ottanut tehtävää vastaan, siirtyi keisarinvalta Venäjän valtiopäiville, valtakunnanduumalle, mitä edusti toimeenpanovaltana Venäjän väliaikainen hallitus. Vuonna 1920 vallan kaappasivat bolševikkien johtama Venäjän sosialistinen federatiivinen neuvostotasavalta, mikä Pohjois-Venäjän interventiosta johtuvien taistelujen jälkeen perusti kesällä 1920 Aunuksen ja Arkangelin kuvernementtien karjalaisten asuttamalle seudulle Karjalan työkansan kommuunin.
Karjalan työkansan kommuuni oli ensimmäinen nimenomaan Itä-Karjalan käsittänyt hallintoyksikkö Venäjän historiassa. Työkommuunin nimeksi tuli vuonna 1923 Karjalan autonominen sosialistinen neuvostotasavalta. Vuonna 1923 käynnistyivät myös pakkotyöleirit, joista suurimmalla, esimerkiksi Vienanmeren–Itämeren kanavan rakennustyön toteuttaneella ojennustyöleirillä (Belomoro-Baltiski ITL, vuodet 1931–1941) oli samanaikaisesti jopa 107 900 vankia. Nimessä autonominen tarkoitti sitä, että se ei ollut 30. joulukuuta 1922 perustetun Neuvostoliiton täysjäsen, vaan osa Venäjän sosialistista federatiivista neuvostotasavaltaa bolshevikkien yleisen kansallisuuspolitiikan toteuttajana Venäjällä.
Suomalaisten heimosodat

Tätä ennen vuonna 1918 osana heimosotia suomalainen vapautusretkikunta johtajanaan everstiluutnantti Carl Wilhelm Malmi ylitti joukkoineen rajan Raatteen kylässä 21. maaliskuuta. Rajakylissä ja Vuokkiniemellä he kohtasivat hämmentyneen kansan, joka otti aseiden kanssa saapuneet vapauttajat vastaan epäluuloisena. Alueella pidettiin kyläkokouksia, joissa heimosoturien valistusupseerit julistivat heimoveljeyttä. Odotettua karjalaisten kansannousua ei tapahtunut.
Karjalais-suomalainen sosialistinen neuvostotasavalta 1940

Sodassa Suomelta luovutetun Karjalan mukaan liittämisen seurauksena alue muutettiin vuonna 1940 Karjalais-suomalaiseksi sosialistiseksi neuvostotasavallaksi. Jatkosodan jälkeen vuonna 1944 tämän neuvostotasavallan rajoja muutettiin niin, ettei se ulottunut enää Suomenlahdelle. Karjalais-suomalainen SNT muutettiin Venäjän sosialistiseen federatiiviseen neuvostotasavaltaan kuuluneeksi Karjalan autonomiseksi neuvostotasavallaksi vuonna 1956. Näin tavallaan mitätöityi talvisodasta alkanut ajatus, että Suomen tasavalta voidaan yhdistää Karjalais-suomalaiseen sosialistiseen neuvostotasavaltaan, mikä oli vuosina 1940–1956 täysivaltainen Neuvostoliiton jäsen, liittovaltiosubjekti.
Neuvostoliiton purkautumisen myötä 1991 autonominen sosialistinen neuvostotasavalta muuttui nimeltään  Karjalan tasavallaksi, mikä on yksi Venäjän federaation osista, liittovaltiosubjekteista.
Venäjän hyökättyä Ukrainaan 24. helmikuuta 2022 alkoi Karjalassa ilmetä pienimuotoista itsenäisyysliikehdintää siinä toivossa, että Venäjä hajoaa.
Maantiede

Karjalan tasavalta rajoittuu idässä Vienanmereen ja Arkangelin alueeseen, etelässä Vologdan alueeseen, Ääniseen, Pietaria ympäröivään Leningradin alueeseen ja Laatokkaan, lännessä Suomeen sekä pohjoisessa Murmanskin alueeseen. Tasavallan pääkaupunki on Petroskoi. Karjalan tasavaltaan kuuluvat Vienan Karjala ja Aunuksen Karjala.
Pinta-alaltaan Karjalan tasavalta kattaa 180 500 neliökilometriä eli 1,06 % Venäjän federaation alueesta. Tämä vastaa runsaan puolen Suomen kokoista aluetta. Tasavallan mitat ovat 660 kilometriä etelästä pohjoiseen ja 424 kilometriä lännestä itään. Tasavallalla on 723 kilometriä yhteistä rajaa Suomen kanssa. Sillä on noin 630 kilometriä rantaviivaa Vienanmerellä.
Karjalan tasavaltaa kutsutaan toisinaan kallioiden, järvien ja metsien maaksi. Sanonta kuvaa hyvin tasavallan luonnon pääpiirteitä. Tuntureista huomattavimpiin kuuluvat Nuorunen (576 m tai 576,7 m, tasavallan korkein huippu), Mäntytunturi (550 m), Sieppitunturi (537 m) ja Kivakkatunturi (499 m). Metsät peittävät 54,5 %, vesistöt 23,2 % ja maatalousmaana on 1,1 % tasavallan alueesta. Metsävarojen kokonaismääräksi arvioidaan 933,7 miljoonaa kuutiota. Maaperän rikkauksia on paikallistettu 510 löydösalueelta, ja näiltä on löydetty 31 erilaista hyötymineraalia.
Järviä tasavallassa on yli 60 000 ja jokia 27 000. Järvistä suurimmat ovat Laatokka (17 700 km²) ja Ääninen (9 900 km²), jotka ovat myös  koko Euroopan suurimmat järvet. Karjalan tasavaltaan luetaan 80 % Äänisen ja 40 % Laatokan vesipinta-alasta. Joista suurimpiin kuuluvat Ääniseen laskevat Suoju, Suunujoki ja Vodla sekä Vienanmereen laskevat Koutajoki, Uikujoki ja Vienan Kemijoki.
Karjalan tasavallan pääosan muodostavat etelässä Aunuksen ja pohjoisessa Vienan Karjalan maantieteellis-historialliset alueet. Näistä käytetään yhteisnimitystä Itä-Karjala. Tosin aivan pohjoisin Viena ja eteläisin Aunus eivät kuulu tasavallan alueeseen. Lisäksi tasavaltaan kuuluu kaakossa Äänisen itäpuolella sijaitseva Puudožin piiri. Lounaassa on Suomen toisessa maailmansodassa luovuttama Laatokan Karjala ja sen pohjoisosa Raja-Karjala ja luoteessa luovutettuihin alueisiin kuuluva Sallan–Kuusamon alueen eteläosa.
Maantiede > Ilmasto

Karjalan tasavallan ilmastossa näkyy yhtäältä mantereisen ja toisaalta lauhkeamman atlanttisen ilmaston yhteisvaikutus. Tasavallan vuotuinen keskilämpötila vaihtelee yli 50 vuoden (1951–2009) tarkastelussa pohjoisosien noin 0 celsiusasteesta eteläosien +2,6–+2,8 asteeseen, ja oli korkein Laatokan äärellä Sortavalassa +3,0 ja Valamossa +3,3. Hieman lyhyemmän kauden 1961–1990 tilastoissa lounaisosan Sortavalan keskilämpötila oli +3,1, Petroskoin +2,5 ja Vienameren Kemin sataman +1,0 celsiusastetta. Keskimääräinen vuosisademäärä on enimmäkseen 400–650 millimetriä. Tasavallan eteläosassa sataa keskimäärin enemmän ja kylmemmässä pohjoisosassa vähemmän. Lisäksi sekä Laatokan että Äänisen koillispuolella on paikallinen runsaamman sateen vyöhyke.selvennä Esimerkiksi Sortavalan keskimääräinen vuosisademäärä oli 608,3, Petroskoin 585,2 ja Vienan Kemin 434,7 millimetriä.
Vuosien 1951–2009 aikana tasavallan ilmaston arvioidaan lämmenneen 0,2–0,3 celsiusastetta.
| Petroskoin ilmasto | Tam | Hel | Maa | Huh | Tou | Kes | Hei | Elo | Syy | Lok | Mar | Jou | Vuosi |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Keskimääräinen päivälämpötila (°C) | −8,3 | −6,8 | −1,0 | 5,3 | 13,3 | 18,4 | 20,6 | 18,2 | 12,5 | 5,9 | −0,4 | −4,8 |  |
| Vuorokauden keskilämpötila (°C) | −11,5 | −9,9 | −4,4 | 1,4 | 8,3 | 13,5 | 16,0 | 14,0 | 8,8 | 3,3 | −2,5 | −7,6 | 2,5 |
| Keskimääräinen yölämpötila (°C) | −15,0 | −13,1 | −7,9 | −2,2 | 3,6 | 8,8 | 11,6 | 10,3 | 5,6 | 0,8 | −4,9 | −10,8 |  |
| Sademäärä (mm) | 30,4 | 23,2 | 32,0 | 35,3 | 40,5 | 59,9 | 70,5 | 83,5 | 70,3 | 54,0 | 44,6 | 41,2 | 585,2 |
Lähteet: 1) Gidromettsentr Rossii. Tiedot kaudelta 1961–1990. 2) NOAA. Tiedot normaalikaudelta 1961–1990 sääasemalta 22820 Petrozavodsk.
Maantiede > Tärkeimmät luonnonsuojelualueet

Yli viisi prosenttia Karjalan tasavallan pinta-alasta on suojeltu. Tiiviimmin suojeltuja luonnonpuistoja ovat Kivatsun luonnonpuisto ja Kostamuksen luonnonpuisto sekä pieneltä osaltaan Kantalahden luonnonpuisto. Alueen kansallispuistoja ovat Paanajärven kansallispuisto, Vodlajärven kansallispuisto ja vuonna 2006 perustettu Kalevalan kansallispuisto. Muista suojelualueista keskeisimpiin lukeutuvat Valamon saariston luontopuisto, Kižin suojelualue ja Aunuksen rauhoitusalue. Tammikuussa 2018 uutisoitiin Laatokan saariston kansallispuiston perustamisesta.
Talous

Lenta-kauppaketjun myymälä Petroskoissa.
Ruskealan marmorilouhos.
Suomen Petroskoin konsulaatti.
Talous > Tasavallan bruttokansantuote

Venäjän tilastokeskus Rosstatin vuoden 2010 tilastojen mukaan Karjalan tasavallasta kertyi 127,7 miljardia ruplaa eli 0,34 prosentin osuus Venäjän federaation bruttokansantuotteesta. Laskennallisesti jokainen Karjalan tasavallan asukas kerrytti bruttokansantuotetta 198 500 ruplaa eli noin 4 862 euroa vuodessa, mikä on 76 % Venäjän keskiarvotasosta. Vuonna 2010 keskimääräinen kuukausipalkka oli 19 860 ruplaa eli 487 euroa.
Vaikka Karjalan tasavallan talous on kasvanut, alueen suhteellinen merkitys Venäjän taloudelle pieneni vuosien 2000 ja 2010 välillä huomattavasti, koska vuonna 2000 tasavallan osuus oli 0,49 % Venäjän sen ajan BKT:stä (28,2 miljardia silloista ruplaa).
Lokakuussa 2013 Helsingin Sanomat uutisoi, että Karjalan tasavallan talous heikentyy koko ajan, ja tasavalta elää käytännössä valtion tuella. Valtiolta saatujen lainojen määrän kerrottiin nousseen kesällä 2013 kaikkien aikojen ennätykseen, 11 miljardiin ruplaan eli yli 250 miljoonaan euroon.
Talous > Luonnonvarat

Tasavallan alueella on runsaasti metsävaroja ja maaperästä on löydetty monia mineraali- ja malmiesiintymiä. Maaperän mineraali- ja malmivarojen kehittämiseksi oli vuoden 2008 alkuun mennessä paikallistettu yhteensä 827 esiintymää, joista löytyi 27 erilaista hyötykaivannaista.
Talous > Teollisuus ja elinkeinorakenne

Alueen teollisuus nojautuu metsä- ja kaivosteollisuuteen, koneenrakennukseen, sähköntuotantoon ja elintarviketeollisuuteen. Teollisuustuotannon määrä nousi 18,3 % vuosina 2005–2010. Erityisesti kasvoivat vuosina 2006–2010 kaivosteollisuus, paperimassan ja paperin tuotanto, liikennevälineiden ja laitteiden tuotanto, elintarviketuotanto ja sähkön, kaasun ja veden tuotanto.
Tasavallan teollisuustuotannosta kaksi kolmasosaa menee vientiin. Eniten viedään massa- ja paperituotteita, puuta ja puunjalostustuotteita, alumiinia ja rautamalmia. Vuonna 2010 tasavallan ulkomaankaupan kokonaismäärä oli 1 823 miljardia USD. Suomen osuus on yli 20 % Karjalan tasavallan ulkomaankaupasta.
Elinkeinorakenteessa merkittävimmät alat ovat tukku- ja vähittäiskauppa (32 %), prosessiteollisuus (21 %), energian, kaasun ja veden tuotanto ja jakelu (12,1 %) ja kaivosteollisuus (9,5 %).
Karjalan tasavallassa on useita yhden tehtaan varassa eläviä kaupunkeja kuten Kontupohja ja Segeža. Molempien kaupunkien sellu- ja paperitehtaat ovat talousvaikeuksissa.
Talous > Teollisuus ja elinkeinorakenne > Kansainvälisiä investointeja 2010-luvulla

Karjalan tasavallassa toimii joitakin suomalaisia yrityksiä. Uistinvalmistaja Rapalalla on tuotantoa Sortavalan Helylässä. Stora Ensolla on saha Impilahdella.
2013 Petroskoihin avattiin brittien perustama Park Inn -hotelli.
Väestö

Vuoden 2013 alun asukasluvuksi Karjalan tasavallassa on arvioitu 636 932. Alueen väestön katsotaan siis loivasti supistuneen vuoden 2010 väestönlaskennan jälkeen, jolloin asukasluku oli 643 548.
Väestö > Uskonto

Vuonna 2012 julkaistun laajan, Venäjän uskontoja kartoittaneen Arena-tutkimuksen mukaan Karjalan tasavallan väestöstä oli:
27 % ortodokseja (Venäjän ortodoksinen kirkko),
44 % jumalaan (tai korkeampaan voimaan) uskovia, muttei tunnustanut mitään tiettyä uskontoa,
18 % ateisteja, ei usko jumalaan,
2 % kristittyjä, muttei ortodokseja, katolisia tai protestantteja
1 % protestantteja (luterilaisia, baptisteja, evankelikalisteja, anglikaaneja),
< 1 % islaminuskoisia, muttei sunneja eikä shiioja,
< 1 % ortodokseja, muttei kuulu Venäjän ortodoksiseen kirkkoon eikä ole vanhauskoisia,
< 1 % luonnonvoimiin ja -jumaliin pohjautuvan perinneuskonnon kannattajia ja
< 1 % vanhauskoisia.
Kulttuuri

Esimerkkejä Äänisen itärannan kalliopiirroksista.
Kuuluisa Kižin pogosta kunnostettavana vuonna 2013
Karjalainen hirsikirkko vuodelta 1774 Kontupohjassa.
Vuokkiniemeä vuonna 2007, eräs Kalevalan runokylistä, josta Elias Lönnrot keräsi kansalliseepoksen runoja.
Petroskoin Kansallisessa teatterissa kuulee myös suomea.
Karjalan tasavallan taidemuseo Petroskoissa.
Elokuvateatteri Pobeda Petroskoissa.
Ilmakuva Petroskoin valtionyliopistosta.
Kulttuuri > Kieli

Karjalan kielen hajanaisuuden, eri murteiden ja jopa eri kieliksi laskettavien muotojen vuoksi yhteisen kirjakielen luomisessa ei ole onnistuttu, ja vuonna 1998 laki karjalan kielen virallistamisesta hylättiin täpärästi. Venäjän federaation laki vuodelta 2004 takaa oikeuden ”karjalan, vepsän ja suomen kielen vapaaseen valintaan ja käyttämiseen kanssakäymisessä, kasvatuksessa, opetuksessa ja luomistyössä”. Karjalan tasavallassa karjalan kieltä opiskelee noin 2 000–3 000 lasta, ja suomea noin 10 000. Tasavallassa on käyty keskustelua suomen kielen käytön lisäämisestä, karjalan rinnalla tai jopa sen kustannuksella.lähde? Karjala on ainoa Venäjän tasavalta, jossa alkuperäiskansan kielellä ei ole virallista asemaa.
Kulttuuri > Media

Petroskoissa ilmestyy viikoittain suomenkielinen sanomalehti Karjalan Sanomat, jonka päätoimittaja on Mikko Nesvitski, sekä kulttuuriaikakauslehti Carelia, jonka päätoimittaja on Armas Mašin. Osa Carelia-lehden aineistosta on karjalan ja vepsän kielellä ja inkerin murteella. Lehtiä kustantaa Periodika-kustantamo. Lisäksi kustantamo julkaisee Vienan Karjala -lehteä, karjalan- ja vepsänkielistä Oma Mua -lehteä, vepsänkielistä Kodima-lehteä ja lastenlehti Kipinää.
Karjalan TV- ja radioyhtiöllä (GTRK Karelija) on sekä venäjän että suomen-, karjalan- ja vepsänkieliset toimitukset, jotka tuottavat ohjelmia näillä kielillä. Karjalan TV:n lähetykset ovat nähtävissä Rossija 1- ja Rossija 24 -televisiokanavilla. Vastaavasti Karjalan Radion lähetykset ovat kuultavissa Radio Rossii -radiokanavalla.
Paikallisia TV-ohjelmia lähettää myös Respublika-uutistoimistoon kuuluva Sampo TV 360°-televisiokanava OTR-kanavalla (Obštšestvennoje Televidenije Rossii). Sekä Karjalan TV:n että Sampo TV 360°:n lähetykset tapahtuvat Karjalan tasavallan laajuisesti digi-tv:n ykköskanavanipussa (RTRS-1).
2000-luvun alussa sananvapautta rikottiin kaikkialla Venäjällä, mutta tilanne vaihteli suuresti alueittain. Heikointa se oli suomalais-ugrilaisissa tasavalloissa, myös Karjalan tasavallassa.
Kulttuuri > Maailmanperintö

Kižin pogosta (Kižin saari)
Kulttuuri > Kulttuurihistoriallisia kohteita

Äänisen kalliopiirrokset
Uikujoen kalliopiirrosalue
Kinnermäki
Martsialnyje vody -parantola
Vienan runokylät
Kulttuuri > Kirjastoja

Karjalan tasavallan kansalliskirjasto
Kulttuuri > Teattereita

Kansallinen teatteri, Petroskoi
Venäläinen draamateatteri, Petroskoi
Luova Paja, Petroskoi
Valtiollinen nukketeatteri, Petroskoi
Valtiollinen musiikkiteatteri, Petroskoi
Čičiliusku
Kulttuuri > Museoita

Karjalan kotiseutumuseo, Petroskoi
Karjalan tasavallan kuvataiteiden museo, Petroskoi
Valtion historiallis-arkkitehtoninen ja kansatieteellinen museo, Kižin saari
Vepsäläisen kulttuurin etnografinen museo, Soutjärvi
Kulttuuri > Kulttuuriryhmiä, yhtyeitä, taiteilijoita, tutkijoita

Myllärit
Santtu Karhu ja Talvisovat
Leo Sevets
Eino Karhu, kirjallisuudentutkija
Karjalan laulu- ja tanssiyhtye Kantele
Karjalainen Gornitsa, kansantanssi- ja kansanmusiikkiyhtye
Viola Malmi, koreografi
Armas Mišin (Armas Hiiri), runoilija
Sergei Pronin, Kansallisen teatterin johtaja
Reel, rockyhtye
Sattuma, kansanmusiikkiyhtye
Kulttuuri > Urheilu

Maastohiihdon olympiavoittajat Fjodor Terentjev, Jevgenija Medvedeva-Arbuzova ja Larisa Lazutina syntyivät Karjalan tasavallan alueella. Muita tasavallassa syntyneitä olympiamitalisteja ovat telinevoimistelija Tamara Manina, ampumahiihtäjä Vladimir Dratšov, soutaja Nikolai Aksjonov ja pikaluistelija Sergei Hlebnikov, ja muita alueella syntyneitä urheilijoita ovat muun muassa käsipalloilija Timur Dibirov, jalkapalloilija Denis Zubko, keihäänheittäjä Andrei Morujev ja telinevoimistelija Aleksandr Balandin.lähde?
Petroskoilainen jalkapalloseura Karjala pelaa Venäjän 2. divisioonan länsilohkossa.lähde?
Hallinto

Tasavaltaa johtaa Karjalan tasavallan päämies ja pääministeri. Tasavallan lakia säätävä elin on nimeltään Lainsäädäntökokous. Siihen kuuluu 57 vaaleilla valittua kansanedustajaa. Lainsäädäntökokous on kaksikamarinen, osia kutsutaan nimellä Tasavallanhuone ja Edustajainhuone. Tasavallanhuoneen edustajat ovat päätoimisia kansanedustajia, eivätkä he saa tehdä muuta työtä. Edustajainhuoneen jäsenet ovat puolestaan vapautettuja päätoimestaan vain istuntojen ajaksi.lähde?
Hallinto > Paikallishallinnollinen jako

Karjalan tasavalta on jaettu paikallishallinnon ylemmällä tasolla 18 piiriin, joista kaksi on kaupunkipiiriä ja 16 kunnallispiiriä. Piirit on pääsääntöisesti nimetty hallintokeskuksensa mukaan. Piirien rajat ja hallintokeskukset on esitetty oheisessa kartassa. Poikkeuksena nimeämisessä on Äänisen länsirannalla ja Petroskoin ympärillä sijaitseva Äänisenrannan piiri, jonka hallintokeskuksena toimii Petroskoi. Tasavallan piirit ovat:
Aunuksen kansallinen piiri
Belomorskin piiri
Kalevalan kansallinen piiri
Karhumäen piiri
Kemin piiri
Kontupohjan piiri
Kostamuksen kaupunkipiiri
Lahdenpohjan piiri
Louhen piiri
Mujejärven piiri
Petroskoin kaupunkipiiri
Pitkärannan piiri
Prääsän kansallinen piiri
Puudožin piiri
Segežan piiri
Sortavalan piiri
Suojärven piiri
Äänisenrannan piiri
Hallinto > Kaupunkiasutus

Karjalan tasavallan kartta.
Suurin osa Karjalan tasavallan väestöstä, noin 75 prosenttia, asuu nykyisin kaupungeissa tai kaupunkiasutuksissa. Näiden taajamien asukasluku vuodelta 2010 ja sijainti käyvät ilmi oheisesta taulukosta ja kartasta. Omana kaupunkipiirikuntansa muodostavat kaupungit eli Petroskoi ja Kostamus on esitetty vahvennettuna.:
| Kaupunki tai kaupunkiasutus | Nimi kyrillisenä, venäjäksi | Piiri | Asukkaita |
| --- | --- | --- | --- |
| Petroskoi | Петрозаводск, Petrozavodsk | Petroskoin kaupunkipiiri | 263 540 |
| Kontupohja | Кондопога, Kondopoga | Kontupohjan piiri | 32 978 |
| Segeža | Сегежа, Segeža | Segežan piiri | 29 660 |
| Kostamus | Костомукша, Kostomukša | Kostamuksen kaupunkipiiri | 28 433 |
| Sortavala | Сортавала, Sortavala | Sortavalan piiri | 19 215 |
| Karhumäki | Медвежьегорск, Medvežjegorsk | Karhumäen piiri | 15 536 |
| Kemi | Кемь, Kem | Kemin piiri | 13 061 |
| Pitkäranta | Питкяранта, Pitkjaranta | Pitkärannan piiri | 11 484 |
| Belomorsk | Беломорск, Belomorsk | Belomorskin piiri | 11 217 |
| Suojärvi | Суоярви, Suojarvi | Suojärven piiri | 9 763 |
| Puudosi tai Puutoinen | Пудож, Pudož | Puudožin piiri | 9 698 |
| Aunuksenkaupunki tai Aunus | Олонец, Olonets | Aunuksen kansallinen piiri | 9 060 |
| Vojatšu | Надвоицы, Nadvoitsy | Segežan piiri | 8 380 |
| Lahdenpohja | Лахденпохья, Lahdenpohja | Lahdenpohjan piiri | 7 818 |
| Louhi | Лоухи, Louhi | Louhen piiri | 4 778 |
| Pinduinen | Пиндуши, Pinduši | Karhumäen piiri | 4 599 |
|  Uhtua (Kalevala) | Калевала, Kalevala | Kalevalan kansallinen piiri | 4 529 |
| Prääsä | Пряжа, Prjaža | Prääsän kansallinen piiri | 3 675 |
| Mujejärvi | Муезерский, Mujezerski | Mujejärven piiri | 3 328 |
| Värtsilä | Вяртсиля, Vjartsilja | Sortavalan piiri | 3 081 |
| Tšuuppa | Чупа, Tšupa | Louhen piiri | 2 923 |
| Helylä | Хелюля, Heljulja | Sortavalan piiri | 2 793 |
| Poventsa | Повенец, Povenets | Karhumäen piiri | 2 209 |
| Pääjärvi | Пяозёрский, Pjaozerski | Louhen piiri | 2 099 |
Kirjallisuutta

Forss, Timo & Lintunen, Martti: Karjala edestakaisin.  Helsinki:  Like, 2010.  ISBN 978-952-01-0504-4
Karjalan ASNT:n asuttujen paikkojen luettelo (Vuoden 1926 väestönlaskun ainehiston mukaan).  Petroskoi:  KASNT:n tilastohallinto, 1928.
Karjalan Autonominen Sosialistinen Neuvosto-Tasavalta: Asuttujen paikkojen luettelo (Vuoden 1933 väestönlaskun ainehiston mukaan).  Petroskoi:  KASNT:n KTLH, Sojusorgutshet, 1935.
Karjalan tasavalta vuonna 1997.  Jyväskylä:  Yrityspalvelu Karelski, 1997.  ISBN 952-90-8324-6  (suomeksi, venäjäksi)
Ojanen, Paavo ym. (toim.): Marjatan marjamailla: matka pohjoisen Karjalan luontoon ja kulttuuriin.  Helsinki:  Helsingin yliopiston metsäekologian laitos, 2006.  ISBN 952-10-2951-X
Ojanen, Paavo ym. (toim.): Kultakäkösen kukuntakunnailla: matka eteläisen Karjalan luontoon ja kulttuuriin.  Helsinki:  Helsingin yliopiston metsäekologian laitos, 2008.  ISBN 978-952-10-4656-8
Ojanen, Paavo ym. (toim.): Lehtikuusen alla: matka itäisen Karjalan luontoon ja kulttuuriin.  Helsinki:  Helsingin yliopiston metsätieteiden laitos, 2010.  ISBN 978-952-10-4530-1
Paškov, Aleksandr: Karjalan vaakunat ja liput.  Petroskoi:  Kareko, 1994.  ISBN 5-88129-010-0  (suomeksi, venäjäksi)
Röyhkä, Kauko ja Metso, Juha: Rajantakainen Karjala.  Helsinki:  Johnny Kniga, 2011.  ISBN 978-951-0-37488-7
Human Nature (Michael Jacksonin kappale)

| ”Human Nature” Michael Jackson |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Thriller
 Äänitetty : 1982
 Julkaistu: 3. heinäkuuta 1983
 Tekijä(t): John Bettis, Steve Porcaro
 Tuottaja(t): Quincy Jones
 Tyylilaji: R&B, easy-listening, pop
 Levy-yhtiö: Epic Records
Michael Jacksonin muut singlet
| ”Wanna Be Startin’ Somethin’” 1983 | ”Human Nature” 1983 | ”P.Y.T. (Pretty Young Thing)” 1983 |
Human Nature on yhdysvaltalaisen laulajan Michael Jacksonin viides vuoden 1982 albumilta Thriller julkaistu single. Se julkaistiin heinäkuussa 1983. Kappale otettiin menestyslevylle viime hetkessä, kun tuottaja Quincy Jones kuuli demonauhan, jonka Toto-yhtyeestä tuttu Steve Porcaro oli tehnyt keskeneräisellä, lopulliseen versoon päätymättömällä sanoituksella. Alkuperäinen sanoitus käsitteli Porcaron tyttären kokemusta koulussa, kun poika oli tönäissyt tätä. Siihen isä oli vastannut: "Ehkä se poika piti sinusta, se on ihmisluontoa". Thrillerin tuottaja piti Human Naturea täydellisenä pehmeänä lauluna levylle, ja kappaleen lopullisen lyriikan teki John Bettis. Kappaleesta on tullut arvostettu, muun muassa Miles Davis on versioinut sen, ja se oli yksi Thrillerin top10-hiteistä, joita oli ennenkuulumattomat seitsemän singleä.
Tuija Pehkonen

| Tuija Pehkonen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 4. elokuuta 1985 
Ammatti:  juontaja, toimittaja
Aiheesta muualla
IMDb
Tuija Annikki Ettala (o.s. Pehkonen, s. 4. elokuuta 1985 Iisalmi) on suomalainen radiotoimittaja, bloggaaja ja juontaja.
Pehkonen on koulutukseltaan filosofian maisteri, pääaineenaan puheviestintä. Hän opiskeli Helsingin yliopistossa.
Tuija Pehkonen tuli tunnetuksi NRJ:n pitkäaikaisena radiojuontajana. Hän lopetti työt NRJ:llä syksyllä 2015 kuuden vuoden jälkeen ja aloitti radio-ohjelman Yle Puheella keväällä 2016. Myöhemmin hänet nähtiin kilpailijana MTV3:n ohjelmassa Huippujengi, ja hän juonsi myös Suomen ihanimmat häät -ohjelman keväällä 2016. Hän esiintyi syksyllä 2017 esitetyssä ohjelmassa Rankat duunit yhdessä Viivi Pumpasen kanssa.
Pehkonen juontaa MTV3-kanavalla esitettävää Siipan saappaissa -ohjelmaa.
Pehkonen on voittanut Vuoden radiotulokas -palkinnon vuonna 2011, Vuoden radiojuontaja- ja Positiivisin helsinkiläinen -palkinnot vuonna 2012.
Huhtikuussa 2021 Suplassa julkaistiin Pehkosen ja Anni Hautalan juontama Hautala & Pehkonen -podcast.
Ettala tekee mediatöitä lähinnä oman täysin omistamansa yhtiön Tuikkumedia oy:n kautta.