stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Armas Parvela
Julkaisuja

Nimellä A. A. Parvela:
Hieman tilastoa koristekasvien viljelemisestä Oulaisten pitäjässä. Tekijä, Kuopio 1921
Oulaisten pitäjän kasvisto: (jätetty 5. II. 1921). Acta Societatis pro Fauna et Flora Fennica, 49. N:o 3. Helsinki 1921
Orimattilan pitäjä; kirjoittanut Atte Hardén ; maantieteellisen katsauksen laatinut A. A. Parvela. Lahti 1923
Hyönteisten muodonvaihdoksesta teoksessa Oulun suomalainen lyseo. Kertomus lukuvuodesta 1922-1923. Oulu 1923
Piirteitä muutamista eri seuduilla maapalloa esiintyvistä tärkeimmistä taudeista teoksessa Oulun suomalainen lyseo. Kertomus lukuvuodesta 1924-1925. Oulu 1925
Oulun läänin viljelyskasvit: niiden historia ja nykyinen levinneisyys. 1, Yleinen osa; väitöskirja. Annales Societatis zoologicae-botanicae Fennicae Vanamo 13, 1. Societas zoologica-botamica Fennica Vanamo, Helsinki 1930
Petsamon alueen viljelyskasviston historia ja levinneisyys. Suomen maataloustieteellisen seuran julkaisuja, 23, 2. Helsinki 1931
Oulun läänin viljelyskasvit niiden historia ja nykyinen levinneisyys. 2, Erikoisosa.  	Suomalaisen eläin- ja kasvitieteellisen seuran Vanamon julkaisuja, 2, 5. Societas zoologica-botamica Fennica Vanamo, Helsinki 1932
Eräitä piirteitä Oulun läänin ilmastosta kasvifenologisten havaintojen perusteella. Suomen maataloustieteellisen seuran julkaisuja, 35. Helsinki 1937
Oulun lyseo: kertomus lukuvuosista 1939-1946. Oulun lyseo, Oulu 1946
Lia Marie Johnson

| Lia Marie Johnson |
| --- | --- |
 Lia Marie Johnson VidConissa vuonna 2014.
Henkilötiedot
Syntynyt: 23. marraskuuta 1996 (ikä 28) Oahu, Havaiji
Ammatti:  näyttelijä, laulaja-lauluntekijä, tubettaja
Näyttelijä
Aktiivisena:  2007–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb
Lia Marie Johnson (s. 23. marraskuuta 1996 Oahu, Havaiji) on yhdysvaltalainen näyttelijä, laulaja-lauluntekijä ja YouTube-persoona. Hänet tunnetaan muun muassa Fine Brothersin Emmy-palkitusta YouTube-sarjasta Kids React, Nickelodeonin elokuvasta Terry the Tomboy sekä AwesomenessTV:n web-sarjasta MyMusic.
Vuonna 2012 Lia Marie Johnsonin omaa nimeä kantavalla YouTube-kanavalla oli 13 miljoonaa katselijaa. Vuonna 2014 kanavalla oli yli miljoona tilaajaa. Vuonna 2016 kanavalla oli melkein kaksi miljoonaa tilaajaa ja se oli saanut yli 110 miljoonaa katselukertaa.
Nuoruus

Johnson syntyi Havaijilla Oahun saarella sotilasperheeseen, joka muutti Floridan kautta Kaliforniaan. Johnson kasvoi Virginiassa ennen muuttoa takaisin Kaliforniaan.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli | Elokuvat> Huom. |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2012 | Finding Cody | Finding Cody | Lilli |  |
| 2014 | Terry the Tomboy | Terry the Tomboy | Terry | televisioelokuva |
| 2014 | Expelled | Expelled | Katie |  |
| 2015 | Everything Before U | Everything Before U | Tiff |  |
| 2015 | The Sound of Magic | The Sound of Magic | Star |  |
| 2016 | American Wrestler: The Wizard | American Wrestler: The Wizard | Kristi Larsen |  |
| 2016 | Emma's Chance | Emma's Chance | Meg Bowler |  |
| 2016 | The Thinning | The Thinning | Ellie Harper |  |
| 2016 | Ruta Madre | Ruta Madre | Daisy |  |
Televisiosarjat
| Vuosi | Suomenkielinen nimi | Alkuperäinen nimi | Rooli | Huom. |
| 2009 | Tim and Eric Awesome Show, Great Job! | Tim and Eric Awesome Show, Great Job! | Cheerleader | 1 jakso |
| 2009 | Kasvottomat sotilaat | The Unit | Soccer Player | (kreditoimaton) |
| 2010 | Shane Dawson TV | Shane Dawson TV | Girl Watching Degrassi | 1 jakso |
| 2010 | Atom TV | Atom TV |  | Segment Recession |
| 2010 | The Station | The Station | Bethanny | 1 jakso |
| 2010–2011 | OMGtv!! LIVE | OMGtv!! LIVE | Comedian | 3 jaksoa |
| 2012–2014 | MyMusic | MyMusic | Rayna | 24 jaksoa |
| 2013 | Spirits | Spirits | Kaelyn Farrow | 3 jaksoa |
| 2013–2014 | Side Effects | Side Effects | Susan | 2 jaksoa |
| 2013–2014 | AwesomenessTV | AwesomenessTV | Terry the Tomboy | 26 jaksoa |
| 2016 | T@gged | T@gged | Hailey | 11 jaksoa |
Diskografia > Singlet

"Moment Like You" (2015)
"DNA" (2016)
"Cold Heart Killer" (2017)
Aiheesta muualla

Lia Marie Johnsonin kotisivut (englanniksi)
Lia Marie Johnson Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
LiaMarieJohnson YouTube.comisa (englanniksi)
Lia Marie Johnson Twitterissä
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  VIAF 
Kansalliset:  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz
Malko

Malko voi tarkoittaa seuraavia asioita:
sama kuin malka, katso malkakatto
ukrainalainen sukunimi, katso Nikolai Malko
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Malko”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
RoboCop (tuotesarja)

RoboCop on tuotesarja, joka on lähtöisin Paul Verhoevenin ohjaamasta vuoden 1987 tieteis- ja toimintaelokuvasta.
Elokuvat

RoboCop (1987)
RoboCop 2 (1990)
RoboCop 3 (1993)
RoboCop (2014)
TV-sarjat

RoboCop: The Animated Series (1988)
RoboCop (1994)
RoboCop: Alpha Commando (1998)
RoboCop: Prime Directives (2001)
Videopelit

RoboCop (1988)
RoboCop 2 (1990)
RoboCop 3 (1992), NES
RoboCop 3 (1992), Commodore 64, ZX Spectrum
RoboCop 3 (1992), Kolikkopeli, Sega Game Gear, Sega Mega Drive, Sega Master System, SNES
RoboCop 3 (1992), Amiga, Atari ST, DOS
RoboCop vs. The Terminator (1993)
RoboCop (2003)
RoboCop: Rogue City (2023)
Sarjakuvat

RoboCop-sarjakuvia on julkaistu useita:
RoboCop (Marvel Comics, 1987–1992)
RoboCop (Dark Horse Comics, 1992–1994)
RoboCop vs. The Terminator (Dark Horse Comics, 1992)
RoboCop (Avatar Press, 2003–2006)
RoboCop (Dynamite Entertainment, 2010–2012)
RoboCop (Boom! Studios, 2013–)
Hahmot

RoboCop
ED-209
Aiheesta muualla

Pelisarja MobyGamesissä (englanniksi)
| --- | --- |
Elokuvat:  RoboCop  RoboCop 2  RoboCop 3  RoboCop 
Televisio:  RoboCop: The Animated Series  RoboCop  RoboCop: Alpha Commando  RoboCop: Prime Directives 
Pelit:  RoboCop  RoboCop 2  RoboCop 3  RoboCop vs. The Terminator  RoboCop 
Sarjakuvat:  RoboCop vs. The Terminator  RoboCop 
Hahmot:  RoboCop  ED-209
Don Films

Don Films Oy on suomalainen elokuva- ja tv-tuotantoyhtiö.
Yhtiön perustivat ohjaaja Taneli Mustonen ja tuottaja Aleksi Hyvärinen 2010.
Don Films -elokuvia ovat muun muassa Taneli Mustosen elokuvat Bodom (2016) ja 2020 yhdessä Solar Filmsin kanssa tuottama elokuva Se mieletön remppa, josta tuli ohjaaja Taneli Mustosen ohjaamista elokuvista kolmas, joka nousi kymmenen kautta aikain eniten lippuja avausviikollaan myyneiden kotimaisten elokuvien joukkoon. Se mieletön remppa perustui norjalaiseen komediaan, 2022 ilmestynyt Taru Mäkelän ohjaama Kulkuset kulkuset perustui ruotsalaiseen joulukomediaan.
Taneli Mustosen ohjaama ja Teresa Palmerin tähdittämä psykologinen kauhuelokuva The Twin - Paha kaksonen sai ensi-iltansa elokuvateattereissa Suomessa huhtikuussa 2022 ja toukokuussa 2022 Yhdysvalloissa ja Kanadassa. Elokuva sai maailman elokuvateattereissa yli miljoona katsojaa.
Don Filmsin on ollut mukana useissa yhteistuotannoissa, kuten lukuisia kansainvälisiä elokuvapalkintoja keränneessä venäläisessä draamaelokuvassa Arytmia, norjalaisessa kauhukomediassa There's Something in the Barn (2023) ja tanskalaisessa kauhutrillerissä Paranoia (2024).
Filmimografia

Bodom, 2016
Arytmia (yhteistuotanto), 2017
Se mieletön remppa, 2020
The Twin - Paha kaksonen, 2022
Kulkuset kulkuset, 2022
There's Something in the Barn (yhteistuotanto), 2023
Paranoia (yhteistuotanto), 2024
Ella ja kaverit menevät metsään (tulossa), 2025
Pessi ja Illusia

| Pessi ja Illusia |
| --- | --- |

Kirjailija:  Yrjö Kokko
Kansitaiteilija:  Yrjö Kokko
Kieli:  suomi
Genre:  satu
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1944
Sivumäärä:  231
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Pessi ja Illusia on Yrjö Kokon kirjoittama satu. Pessi-peikko ja Illusia-keiju saivat alkunsa jatkosodan aikana rintamalla, kun Kokko laati lapsilleen joululehteä. Vuonna 1944 julkaistun kirjan kuvituksena on Kokon ottamia luontokuvia. Teos on käännetty useille kielille, ja siitä on otettu lukuisia uusintapainoksia. Vuoden 2001 painoksessa valokuvat on korvattu Kristina Segercrantzin piirroksilla. Pessistä ja Illusiasta on tehty baletti, näytelmiä, elokuvia ja Japanissa myös sarjakuva.
Alun perin Kokko suuntasi teoksen lähinnä aikuisille. Hän muokkasi siitä lapsille tarkoitetun version vuonna 1963.
Muita versioita

Vuonna 1954 valmistui Jack Witikan ohjaama fantasiaelokuva Pessi ja Illusia, joka pohjautui Ahti Sonnisen Yrjö Kokon tekstien pohjalta säveltämään satubalettiin Pessi ja Illusia (1952). Witikan elokuvan pääosissa olivat Doris Laine, Maj-Lis Rajala ja Heikki Värtsi.
Heikki Partanen ohjasi kirjan pohjalta kokoillan elokuvan Pessi ja Illusia, joka sai ensi-iltansa tammikuussa 1984. Nimirooleja esittävät lapsinäyttelijät Sami Kangas ja Annu Marttila, muissa rooleissa nähdään muun muassa Eija Ahvo, Raimo Grönberg ja Jorma Uotinen. Elokuva sai viisi suomalaisen elokuvan Jussi-palkintoa.
Kirjan väitetään innoittaneen Reino Helismaata kirjoittamaan ”Päivänsäde ja menninkäinen” -laulun tyttärelleen.
Tarina

Illusia on pieni keijutyttö. Illusian nimen pitäisi olla hänen isänsä lailla Illusioni, mutta hän jäi kovin pieneksi, joten hänen nimeään piti lyhentää. Samoin kävi Pessi-peikolle, jonka isän nimi on Pessimisti. Pessi hämmästyy kovasti, kun kaunis keiju yllättäen ilmestyy hänen kotimetsäänsä. Illusia on karannut salaa kotoaan sateenkaaren päältä tutkimaan alla olevaa maailmaa.
Pessi esittelee Illusialle metsän kukkia ja eläimiä. Elämä maan päällä ei olekaan ihan sellaista kuin Illusioni on tyttärelleen kertonut. Vaikka karvainen, helposti huolestuva Pessi ja siivekäs, huoleton Illusia ovat monilla tavoin toistensa vastakohtia, he ystävystyvät. Illusia on innoissaan kaikista maan päällä näkemistään asioista, joista hänen kodissaan ei tiedetä mitään. Illusia ei myöskään tiedä, että alhaalla maailmassa koittaa ilta ja yö. Auringon laskiessa sateenkaari katoaa näkyvistä, eikä Illusia enää löydä tietä kotiinsa. On jäätävä odottamaan seuraavaa päivää. Kukaan ei vain voinut ennustaa, että kesästä tulisi todella kuiva, eikä sateenkaarta ilmestyisi näkyviin. Viimeisetkin haaveet kotiinpaluusta karisevat, kun Ristilukki puree salaa eräänä yönä Illusian siivet poikki.
Kesä kuluu ja huolena on tuleva talvi. Peikoille kasvaa paksu turkki ja ne nukkuvat talviunta, mutta kuinka alaston keiju selviää pakkasessa? Metsän eläimiltä onneksi saadaan apua. Piisami kaivaa Pessille ja Illusialle turvallisen ja lämpimän pesäkolon ja peltohiiri neuvoo ruokavaraston kokoamisessa. Aluetta ravistelee ihmisten sota, mutta metsän asukkaat eivät siitä juuri mitään ymmärrä. Talvestakin selvitään ja keväällä syntyy pieni prinsessa. Keijun ja peikon lapsi on karvaton ja siivetön, uusi ihminen.
Aiheesta muualla

Anna Korhonen: Pessi ja Illusia
Markus Westerlund

Markus Westerlund (s. 1955) on suomalainen kuoronjohtaja. Hän on johtanut useita tunnettuja kuoroja jotka ovat voittaneet kuorokilpailuja, sovittanut yli 150 laulua mieskuorolle ja tallentanut yhdeksän levyä. Kun Muntra Musikanter ajautui sisäisiin ristiriioihin, hän perusti vuonna 2010 Manifestumin, jota hän johti vuoteen 2014 asti.
Manifestum-kuoron ensilevy Prelude sai Hufvudstadsbladetissa Wilhelm Kvistiltä tylyn arvion, että se on kuin eläkeläiskuoron levy: "Aivan liian usein Manifestum kuulostaa kuin eläkeläiskuorolta, jonka ohjelmisto on liian vaikea." Kiitosta saavat solistit ja Westerlundin omat sovitukset. Mats Liljeroos kylläkin kiittää samassa lehdessä vähän aiemmin, että Westerlund on tehnyt työtä saadakseen "ei ihan nuoret äänet" soimaan tavalla, joka on verrattavissa Ylioppilaskunnan laulajiin ja Polyteknikkojen kuoroon.
Tunnustuksia

Vuonna 1978 hän johti Akademiska Sångföreningeniä, joka voitti ensimmäisen palkinnon sarjassaan BBC:n Euroopan maat kattavassa kilpailussa Let the People Sing1.
Vuonna 1980 hän johti Akademenia, joka voitti kultaa Italian Goriziassa C A Seghizzi -kilpailussa.
Vuonna 2000 hän johti Sällskapet MM:ää, joka sai pronssia kansainvälisessä kuorokilpailussa Maltalla.
Vuonna 2004 hän vei MM:ään Pietariin, jossa esittivät Stravinskyn Oidipux Rexin Pietarin filharmonian kanssa yhdessä Islannin Fostbraedurin kanssa.
Vuonna 2005 hän johti MM:ää, joka palkittiin hopealla Veronan kansainvälisessä kuorokilpailussa.
Julkaisuja

Etude, 1980,  Akademiska sångföreningen
Magnificat, 1983, Akademiska sångföreningen
Sommar med MM,  1997, Muntra Musikanter  & Manskören MM
Jul med MM, 1998, Muntra Musikanter
Prelude, 2012,  Manifestum
Joy to the world, 2013, Manifestum
Eero Nikinmaa

Eero Heikki Nikinmaa (14. helmikuuta 1961 Virolahti – 18. maaliskuuta 2017 Helsinki) oli suomalainen metsätieteilijä ja professori.
Henkilöhistoria

Nikinmaa syntyi agrologi Heikki Nikinmaan ja kotitalousopettaja Eeva Annikki Lahden perheeseen. Hän avioitui 1986 Hanna Fontellin kanssa. Professori Mikko Nikinmaa on hänen veljensä. Eero Nikinmaa tuli ylioppilaaksi Atlantic Collegesta 1980, valmistui Helsingin yliopistosta maatalous- ja metsätieteiden maisteriksi 1987 ja väitteli siellä maatalous- ja metsätieteiden tohtoriksi 1993.
Nikinmaa oli Helsingin yliopistossa nuorempi tutkija 1988–1991, sitten Suomen Akatemian tutkimusassistentti ja nuorempi tutkija ja Helsingin yliopistossa tutkija vuoteen 2000. Yliopiston dosentti hän oli vuodesta 1998. Suomen Akatemian tutkijana Nikinmaa toimi 2000–2006 ja sitten Helsingin yliopiston professorina. Hän toimi tutkijan työnsä ohella myös konsulttina Suomessa ja Meksikossa ja oli vieraileva tutkija Montrealissa kahteen otteeseen. Nikinmaalla oli lisäksi useita asiantuntijatehtaviä ja hän julkaisi alaltaan sekä tutkimuksia että tietoteoksia. Nikinmaa sai Tiedonjulkistamisen valtionpalkinon 2007. Hän kuoli perinnölliseen ALS-tautiin 56-vuotiaana.
Teoksia

Analyses of the growth of Scots pine: matching structure with function, Helsinki: Suomen Metsätieteellinen Seura, 1992 (väitöskirja)
Research in forest and wood science in Finland, Helsinki: The Finnish Society of Forest Science, 1995
Uusi metsäkirja, Helsinki: Gaudeamus, 2006, toim. Riina Jalonen, Eero Nikinmaa, y.m.
Mikko Nikinmaa

Mikko Juhani Nikinmaa (s. 19. elokuuta 1954 Kuusamo) on suomalainen eläintieteen tutkija ja professori emeritus.
Henkilöhistoria

Nikinmaa syntyi agrologi Heikki Samuli Nikinmaan ja kotitalousteknikko Eeva Annikki Lahden perheeseen. Hänen puolisonsa vuodesta 1979 on Barbro Snickars. Professori Eero Nikinmaa oli Mikko Nikinmaan veli. Mikko Nikinmaa tuli ylioppilaaksi Atlantic Collegesta 1973 ja valmistui filosofian kandidaatiksi Helsingin yliopistosta 1979, jossa hän myös väitteli filosofian tohtoriksi 1982. Hän oli yliopiston nuorempi tutkija 1981–1984 ja assistentti 1984–1985 ja Suomen Akatemian tutkija 1986–1995. 1980-luvulla Nikinmaa työskenteli tutkijana myös Stanfordin yliopistossa, University of British Columbiassa ja Dalhousien yliopistossa Halifaxissa.
Turun yliopistossa Nikinmaa oli paitsi professori vuodesta 1995, myös biologian laitoksen johtaja 1998–1999 ja varajohtaja 1904–1906, samoin kuin matemaattis-luonnontieteellisen tiedekunnan dekaani 2000–2004. Suomen Akatemian Evoluutiogenetiikan ja Fysiologian tieteen huippuyksikön johtajana hän toimi 2006–2011. Nikinmaa on ollut useiden tieteellisten lehtien toimittaja ja julkaissut sekä tutkimuksia että tietoteoksia.
Teoksia

Respiratory adjustments of rainbow trout (Salmo gairdneri Richardson) to changes in environmental temperature and oxygen availability, 1981, Helsinki: Helsingin yliopisto (väitöskirja)
Kalapäiväkirja, 2006, Helsinki: Otava, Mikko Nikimaa, Ari Karhilahti
An introduction to aquatic toxicology, 2014, Oxford; Waltham, MA: Academic Press
Vesakosken paperitehdas

Vesakosken paperitehdas toimi noin vuosina 1820–1840 Ikaalisten Juhtimäessä. Lumpuista käsityönä paperia valmistanut tehdas tuli tunnetuksi myös väärän rahan valmistamisesta.
Tehtaan perustaja Johan Glas (2. elokuuta 1780 Pori – 14. heinäkuuta 1851) kävi kolme vuotta Porin triviaalikoulua, oli sitten puusepän kisällinä ja muutti 1806 Tampereelle. Tampereella Glas oli Hatanpään kartanon omistajan, filosofian maisteri L. G. Lefrénin palveluksessa sahan, myllyjen ja paperitehtaan kirjanpitäjänä ja hoitajana. Lefrén omisti Tammerkosken rannalla sijainneen paperitehtaan sekä muitakin teollisuusyrityksiä.
Vuonna 1812 Glas osti Lefréniltä Erän tilan Ikaalisten Juhtimäestä. Hän myi tilan 1817 ystävälleen Henrik Hellénille ja muutti itse läheiseen Viitaniemen torppaan. Glas ja Hellén rakensivat noin vuoden 1820 tienoilla paperimyllyn Vesakoskeen, nykyiseltä nimeltään Mäkelänkoski. Tässä tehtaassa valmistettiin lumpuista makulatuuri- ja karkeaa käärepaperia. Kerrotaan kuitenkin että tehtaassa olisi todellisuudessa valmistettu salaa vesileimoilla ja sopivalla kohopainanteella varustettua valkoista raitapaperia jota käytettiin Ruotsin vallan peruna vielä Suomessa käytössä olleiden setelien väärentämiseen. Glas piirsi tämän tiedon mukaan käsin väärennetyt riikintalarit ja velkariksit jokaisen erikseen. Glas ei jäänyt koskaan kiinni väärennyksistä vaikka muutamia hänen tekemiään seteleitä joutui viranomisten käsiin ja eräs renki tuomittiin vankeuteen niiden levittämisestä.
Vuonna 1837 tehtaan kolmanneksi omistajaksi tuli Juhtimäeltä kotoisin ollut talollinen Johan Toivonen. Glasin ja Hellén riitautuivat kuitenkin pian tämän jälkeen ja Hellén myi Erän tilan palaten Tampereelle. Vesakosken paperitehtaan toiminta päättyi muutama vuosi tämän jälkeen. Vuonna 1820 rakennettu Klaasen rahapajana pidetty hirsirakennus säilyi ehjänä aina 1970-luvulle saakka, mutta nykyisin sitä ei enää ole olemassa. Viisaana Klaasena tunnetun Johan Glasin muisto säilyi myös Ikaalisten kansanperinteessä erilaisina tarinoina.
Henry A. Wallace

| Henry A>  Wallace |
| --- | --- |

Yhdysvaltain 33. varapresidentti
 20. tammikuuta 1941 – 20. tammikuuta 1945  
Presidentti:  Franklin D. Roosevelt
Edeltäjä:  John Nance Garner
Seuraaja:  Harry S. Truman
Henkilötiedot
Syntynyt: 7. lokakuuta 1888 Orient, Iowa
Kuollut: 18. marraskuuta 1965 (77 vuotta) Danbury, Connecticut
Puoliso:  Ilo Wallace
Tiedot
Puolue:  Edistyspuolue (Yhdysvallat, 1948) Demokraatit (1936–1947)  Republikaanit (1909–1936)
 Nimikirjoitus
Henry Agard Wallace (7. lokakuuta 1888 – 18. marraskuuta 1965) oli yhdysvaltalainen poliitikko, joka toimi Franklin D. Rooseveltin varapresidenttinä 1941–1945.
Wallace aloitti uransa republikaanina, mutta siirtyi sittemmin demokraatteihin ja vielä edelleen Edistyspuolueeseen vuonna 1948 ennen vetäytymistään politiikasta.
Wallace syntyi maanviljelijäperheeseen Iowassa. Hänen isänsä oli Henry Cantwell Wallace, joka oli Yhdysvaltain maatalousministerinä 1921–1924. Nuorempi Wallace työskenteli Wallace’s Farmer -lehdessä 1910–1929, lopuksi sen päätoimittajana. Wallace teki myös tieteellistä työtä ja kokeili korkean sadon antavia maissilajeja. Vaimonsa Ilo Brownen saamalla perinnöllä hän perusti 1926 Hi-Bred-yhtiön, josta myöhemmin kasvoi suuri Pioneer Hi-Bred.
Wallace oli tunnettu New Dealin tukija, ja hän toimi Yhdysvaltojen hallituksessa maatalousministerinä 1933–1940, aikana jolloin maatalous oli merkittävä elinkeino ja kriisiytynyt suuren laman myötä. Hän jätti ministerinpaikan tullessaan Franklin D. Rooseveltin varapresidentiksi tämän kolmannelle kaudelle (1941–1945). Sodan jälkeen Wallace piti rauhanpolitiikkaa Yhdysvaltojen tärkeimpänä tavoitteena ja joutui siksi eroamaan voimakkaan antikommunistisesta Harry S. Trumanin hallituksesta 20. syyskuuta 1946.
Vastaperustettu Edistyspuolue nimitti Wallacen ehdokkaakseen vuoden 1948 presidentinvaaleihin. Wallacen ohjelmaan kuului rotuerottelun lakkauttaminen, äänioikeus mustille sekä julkinen terveydenhuolto. Wallacen kampanjaa vaivasivat syytökset kommunistien peitejärjestön johtamisesta, koska Yhdysvaltain kommunistinen puolue tuki häntä ja kylmä sota oli juuri alkamassa, sekä ammattiliittojen tuen vaillinaisuus ja ulkoisten paineiden takia kesken kampanjan lähteneet keskeiset tukijat.lähde?  Tästä huolimatta Wallace sai vaaleissa yli miljoona ääntä. Äänet jakautuivat eri osavaltioihin, joten hän ei lopulta saanut yhtään valitsijamiestä.
Epäonnistuneen presidentinvaalikampanjan jälkeen Wallace vetäytyi maatilalleen loppuelämäkseen.
Stora Enson Oulun tehtaat

Stora Enson Oulun tehtaat.
Stora Enson Oulun tehtaat on Stora Enson kartonkitehdas, joka sijaitsee Oulun Nuottasaaressa. Se on perustettu 1935.
Vuonna 2021 tehtaalla alettiin valmistaa paperin sijasta kartonkia.
Syksyllä 2022 ilmoitettiin, että toinenkin paperikone muutetaan kuluttajapakkauskartonkilinjaksi, jolla aletaan valmistaa taivekartonkia ja päällystettyä valkaisematonta kartonkia vuoden 2025 alkupuolella.
Tehdaspalokunta

Kalustona palokunnalla on ainakin:
Sammutusauto IR561 Scania P92ML, vm. 1986
Kevyt sammutusauto IR5615 Mercedes-Benz Sprinter 519 CDI, kori: Wedonex Oy vm. 2014
Kemikaalintorjunta-auto IR5658 Volvo, vm. 1977
Kevyt pelastusauto IR569 Mercedes-Benz Vito 114 CDI 4x4, vm. 2018
Kevyt pelastusauto IR5692 Mercedes-Benz Vito 116 CDI 4x4, kori: Rosenbauer CL, vm. 2012
Kartanonkoski

| Kartanonkoski> Herrgårdsforsen |
| --- | --- |

Kaupunki:  Vantaa
Osa-alueet:  osa Pakkalaa
Postinumero(t):  01520
Lähialueet:  Haltiala, Tammisto, Ylästö
Kartanonkoski (ruots. Herrgårdsforsen) on Vantaan Aviapoliksen suuralueen Pakkalan kaupunginosassa sijaitseva asuinalue. Sinne on rakennettu kerros-, pien- ja omakotitaloja sekä muutama julkinen rakennus, joista suurin osa 2000-luvun alusta.
Kaupunkirakenteen rungon muodostavat puistoverkko ja kokoojakatu Hagelstamintie. Kartanonkoski on saanut nimensä Backaksen kartanosta ja Tolkinkylässä sijaitsevasta Ruutinkoskesta. Alue sijaitsee Ylästöntien ja Vantaanjoen välissä. Kaupunginosan julkisivut on suunniteltu arkkitehtikilpailun pohjalta.
Historia

Kartanonkoski on rakennettu Backaksen kartanon Tilkunpellolle. Asuinalueen suunnittelu alkoi 1991, jolloin laadittiin idealuonnos lämpimästä kaupunginosasta (Kallaluoto). Vuonna 1994 jatkosuunnittelun pohjaksi valittiin vaihtoehto vihreästä kaupunginosasta. Asuinkortteleista järjestettiin kaavaluonnoksen pohjalta arkkitehtikilpailu, ja sen voitti tukholmalainen arkkitehtitoimisto Djurgårdsstaden Arkitekter puutarhakaupunkityyliin laaditulla ehdotuksellaan 1998. Tämän jälkeen suunnittelussa oli mukana myös suomalainen konsultti, Eriksson Arkkitehdit. Asemakaava vahvistettiin 1999. Alue on rakennettu pääosin vuosina 2000–2008.lähde?
Arkkitehtuuri

Kartanonkoski on ainoalähde? uustraditionalistisin periaattein toteutettu kaupunginosa Suomessa. Sen asemakaava pohjautuu eurooppalaiseen kaupunkiperinteeseen, ja talojen arkkitehtuuri mukailee 1920-luvun tulkintaa klassisismista. Kartanonkoskella on sekä kerros-, rivi- ja omakotitaloja että julkisia rakennuksia. Arkkitehtuuri on saanut runsaasti vaikutteita Backaksen rakennuksista ja 1920-luvun klassisismista. Koko alueelle yhtenäisiä piirteitä ovat muun muassa kapeat kaarevat kadut, punatiiliset melko jyrkät katot, värikkäät vaihtelevat seinäpinnat ja kapea ikkunajako. Asemakaavassa (1999) annettiin rakentamistavasta yksityiskohtaisia määräyksiä. Lisäksi alueelle laadittiin rakentamisohje. Rakennusoikeus jakaantui useille eri rakentajille ja rakennusten suunnittelijoina on toiminut useita eri arkkitehteja. Näin samasta teemasta on saatu erilaisia tulkintoja ja kaupunkikuvasta on tullut vaihteleva ja yllätyksellinen. Kartanonkosken on suunnitellut ruotsalainen arkkitehtitoimisto Djurgårdstadens Arkitekter.
Väestö

Kartanonkoskelle ja Pakkalaan on muuttanut paljon lapsiperheitä muun muassa kansainvälisen koulun takia. Kartanonkoski houkuttelee myös ihmisiä, jotka lentävät paljon työkseen. Tästä syystä Kartanonkoskelta löytyy keskimääräistä enemmän liikemiehiä, mutta myös lentokenttähenkilökuntaa. Alueen asukkaiden keskimääräiset tulot ovat Vantaan korkeimmat, kuten myös asuntojen  keskimääräiset neliöhinnat. Ja koska asuntojen hinnat ovat korkeita, perheet asuvat suhteellisen ahtaasti.