Dönme
Historia

Dönme muodostui 1600-luvulla eläneen Messiaaksi julistautuneen Šabbetai Tsevin seuraajien piirissä. Tsevin seuraajat tunnettiin nimellä ma’aminim eli uskovaiset. Tsevi kääntyi islamiin syyskuussa 1666. Suurin osa hänen seuraajistaan näki kääntymisen osana Šabbetain salaista messiaanista tehtävää. Nämä seuraajat jatkoivat itse juutalaisuuden seuraamista aikaisempaan tapaansa. Osa Šabbetain seuraajista uskoi kuitenkin, että hänen seuraajiensa tulee seurata tämän esimerkkiä ja kääntyä myös itse islamin uskoon. Kääntymistä ei tosin tulkittu juutalaisuudesta luopumisena, vaan eräänlaisena uudellentulkintana. Näitä šabbetailaisia oli etenkin Balkanilta, Izmiristä ja Brusasta. Tämän yhteisön jäsenet esiintyivät ulospäin hartaina muslimeina ja sisäänpäin šabbetailaisina juutalaisina. Tsevi kuoli vuonna 1676 ja tällöin islamiin kääntynyt hänen seuraajiensa yhteisö käsitti noin 200 perhettä suurimmaksi osaksi Adrianopolissa eli nykyisessä Edirnessä. Heidän joukossaan oli merkittäviä oppineita ja kabbalisteja, joiden jälkeläiset säilyttivät myöhemmin erityisen aseman lahkon sisällä. Vielä tällöin juutalaisina esiintyvätkin šabbetailaiset arvostivat yhteisöä, ja esimerkiksi Nathan Gazalainen uskoi ryhmällä olevan tärkeä tehtävä.
Tsevin kuoleman jälkeen yhteisön keskukseksi alkoi muodostua Saloniki. Vuoden 1680 paikkeilla ja siitä eteenpäin Salonikin yhteisöä ravistelivat sisäiset kiisat ja jakautuminen eri haaroihin. Tästä syystä yhteisön kehityksestä kertovat lähteet poikkeavat huomattavasti toisistaan ja niiden luotettavuutta on vaikea arvioida. Jokseenkin hyväksytyn käsityksen mukaan Šabbetain leskivaimo Jokebed (musliminimeltään Aiša) alkoi kutsua nuorempaa veljeään Jacob Queridoa Šabbetai Tsevin uudelleensyntyneeksi sieluksi. Tämä jakoi dönme-yhteisön "alkuperäisiin" jäseniin ja Queridon uusiin seuraajiin. Querido ja häneen liittyneet rabbit Solomon Florentin ja Joseph Philosoph alkoivat levittää omia ajatuksiaan, mikä johti joukkokääntymiseen islamiin. Lähteet ovat erimielisiä kääntymisen vuodesta eri lähteiden mainiten vuodet 1683 ja 1686. Mahdollista on, että kyseessä oli kaksi erillistä joukkokääntymistä. Querido korosti ulkoista omistautumistaan islamiin esimerkiksi tekemällä pyhiinvaelluksen Mekkaan. Hän kuoli paluuamtkallaan vuonna 1690 tai 1695.
Dönme jakautui edelleen. Alkuperäiset Queridoa edeltäneet jäsenet tulivat tunnetuksi nimellä Izmirim (izmiriläiset) ja Jacob Queridon seuraajat nimellä Jakoblar. Joitakin vuosia Queridon kuoleman jälkeen izmiriläiset jakautuivat, kun Baruchiah Russo ilmaantui väittäen itseään uudelleensyntyneeksi Šabbetai Tseviksi. Russo oli ilmeisesti syntyjään juutalainen ja erään varhain dönmeen liittyneen jäsenen lapsi. Hän oli saanut islamiin kääntymisen jälkeen nimen Osman Baba. Hänen seuraajansa tulivat tunnetuksi nimellä Karakashlar tai ladinoksi Konyosos. Tämä kolmas dönme-liike tuli tunnetuksi eräänlaisena ääriliikkeenä, jonka ominainen piirre oli uskonnollinen nihilismi.  Joskus siihen viitattiin kokonaan uutena uskona. Russo kuoli vuonna 1720 ja hänen hautansa oli pitkään hänen seuraajiensa pyhiinvaelluskohde.
Nuorturkkilainen liike alkoi Salonikissa ja monet dönmet olivat liikkeen kannattajia. Nuorturkkilaisen vallankumouksen yhteydessä vuonna 1909 osa valtaan nousseista uusista virkamiehistä, esimerkiksi talousministeri Cavid Bey, olivat dönmen jäseniä. Kemal Atatürkin väitettiin joskus olevan dönme. Virallisesti tämä on kuitenkin kiistetty ja hänen väitetty "juutalaisuutensa" tätä kautta oli usein etenkin hänen poliittisten vastustajiensa käyttämä ase. Kreikan–Turkin sotaa vuonna 1924 seurasi väestönvaihto Kreikan ja Turkin välillä. Dönmet päätyivät Turkkiin, jossa he asettuivat etenkin pääkaupunki Istanbuliin. Muutamia päätyi muihin kaupunkeihin, kuten Izmiriin ja Ankaraan. Vaikka näihin aikoihin turkkilaisessa lehdistössä käytiin keskustelua dönmejen juutalaisuudesta, he alkoivat yhä enemmän sulautua muuhun yhteiskuntaan. Tähän vaikutti esimerkiksi muutto huomattavan juutalaisen ilmapiirin Salonikista, Turkin valtion sekulaari koulutusjärjestelmä ja yleistyvät seka-avioliitot muslimien kanssa. Liikkeen Konyosos-haara oli edelleen järjestöllisesti pystyssä ainakin 1960-luvulla. Myöhemmin on esiintynyt yrityksiä saada dönmejä kääntymään juutalaisuuteen tai muuttamaan Israeliin. Kumpikaan ajatus ei ole herättänyt laajaa kannatusta dönmejen keskuudessa.