stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Jäljet (elokuva)

| Jäljet> Pokot |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Agnieszka Holland
Käsikirjoittaja:   Olga Tokarczuk  Agnieszka Holland 
Perustuu:  Olga Tokarczukin romaaniin Prowadź swój pług przez kości umarłych
Tuottaja:   Janusz Wachala  Krzysztof Zanussi 
Säveltäjä:  Antoni Lazarkiewicz
Kuvaaja:   Jolanta Dylewska  Rafal Paradowski 
Leikkaaja:  Pavel Hrdlicka
Tuotantosuunnittelija:  Joanna Macha
Pukusuunnittelija:  Katarzyna Lewińska
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Puola  Tšekki 
Tuotantoyhtiö:   Zespol Filmowy "Tor"  Heimatfilm  Nutprodukce  Chimney  Nutprodukcia 
Ensi-ilta:   2017-02-1212. helmikuuta 2017 (Berliini)  2017-02-2424. helmikuuta 2017 (Puola)  
Kesto:  128 minuuttia
Alkuperäiskieli:  puola
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Jäljet (Pokot) on vuonna 2017 ensi-iltansa saanut puolalainen jännityselokuva, jonka on ohjannut Agnieszka Holland. Se perustuu Olga Tokarczukin romaaniin Prowadź swój pług przez kości umarłych vuodelta 2009.
Elokuva kertoo Puolan syrjäseudulla asuvasta eläkeläisestä, joka alkaa tutkia kuolleena löytämänsä miehen tapausta. Hän saa selville useiden metsästäjien saaneen surmansa, mahdollisesti kostoiskuissa.
Elokuva oli Puolan ehdokas vieraskielisen elokuvan Oscarin saajaksi.  Se sai hopeisen karhun (Alfred Bauer-palkinnon) Berliinin elokuvajuhlilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jäljet (elokuva) Wikimedia Commonsissa
Júnior (jalkapalloilija, 1973)

Júnior
Jenílson Ângelo de Souza pelaajanimeltään Júnior (s. 20. kesäkuuta 1973 Santo Antônio de Jesus, Brasilia) on brasilialainen jalkapalloilija. Hän voitti maailmanmestaruuden vuonna 2002 Etelä-Korean ja Japanin MM-kisoissa. Júnior oli pelipaikaltaan vasen pakki.
Júnior aloitti uransa Esporte Clube Vitóriassa kaudella 1995–1996. Vitóriasta hän siirtyi Sociedade Esportiva Palmeirasin joukkueeseen, jossa voitti Brasilian Cupin vuonna 1998 ja Libertadores Cupin vuonna 1999. Vuonna 2000 Júnior siirtyi Italian Serie A:n Parma FC:n joukkueeseen, jossa hän pelasi vuoteen 2004 saakka käyden kuitenkin kaudella 2003–2004 AC Sienassa lainassa. Parma FC:ssä hän voitti Coppa Italian vuonna 2002. Vuonna 2004 Júnior palasi Brasiliaan São Paulo Futebol Cluben joukkueeseen, jossa hän pelasi nelisen vuotta. São Paulo FC:ssä hän voitti Libertadores Cupin vuonna 2005.
Vuosina 1996-2004 Júnior pelasi Brasilian jalkapallomaajoukkueessa 22 maaottelua ja teki niissä yhden maalin. Maali syntyi MM-kilpailuissa 2002, joissa hän pelasi vain yhden ottelun.
Juho Hellberg

Juho Hellberg.
Juho Vihtori Hellberg (11. marraskuuta 1864 Helsinki – 27. syyskuuta 1933 Akaa) oli suomalainen tehtailija, kirjapainonomistaja ja varhaisen työväenliikkeen aktiivi. Hänet tunnettiin Heikki Lindroosin ohella 1890-luvun tamperelaisen työväenliikkeen toisena merkittävänä johtohahmona.
Työväenliikkeen vaikuttaja

Varsinaiselta ammatiltaan Juho Hellberg oli itseoppinut kirjanpainaja. Hänen isänsä oli kotoisin Lopelta, mutta Hellberg syntyi itse Helsingissä, josta hän muutti Tampereelle vuonna 1890. Hellberg meni 12-vuotiaana kansakoulun päätettyään latojaoppilaaksi Helsingissä ja hän oli sitten 14 vuoden ajan työssä Suomalaisen Kirjallisuuden Seuran kirjapainossa. Tampereelle muutettuaan Hellberg oli työssä muutamia vuosia Tampereen Kirjapaino Oy:ssä ja vuonna 1893 hän perusti yhdessä kahden työtoverinsa kanssa oman, Janssonin kirjapainon nimellä tunnetun kirjapainon. Vuonna 1893 Hellberg valittiin Tampereen Ulkotyöväenyhdistyksen ensimmäiseksi puheenjohtajaksi. Hellbergin aikana se siirtyi porvarillisesta wrightiläisyydestä kohti radikaalimpaa sosialismia, johon hän oli tutustunut jo vuosikymmenen alussa. Ulkotyöväenyhdistyksen puheenjohtajana Hellberg toimi vuoteen 1907 saakka. Vuosina 1900–1901 hän oli myös Tampereen Työväenyhdistyksen puheenjohtajana sekä Raittiusyhdistys Taiston pitkäaikaisena puheenjohtajana 1891–1906.
Vuonna 1899 Hellberg osallistui Suomen Työväenpuolueen perustavaan kokoukseen ja hänet valittiin myös sen ensimmäiseen puoluehallitukseen. Samana vuonna Hellberg oli mukana perustamassa Kansan Lehteä, jota painettiin hänen kirjapainossaan. Vuotta myöhemmin tamperelainen työväenliike jakaantui osittain kahteen eri leiriin Hellbergin ja lehden toimituskuntaan kuuluneen Kössi Koskisen riitojen takia. Erimielisyydet lehden sisällöstä johtivat lopulta Koskisen erottamiseen, mikä taas heikensi Hellbergin asemaa kaupungin työväenyhdistyksissä. Hellberg toimi myös Tampereella tammikuussa 1900 perustetun valtakunnallisen keskusammattijärjestön puheenjohtajana.
Hellberg oli useita vuosia Tampereen kaupunginvaltuuston jäsenenä ja myöhemmin Akaan kunnan- ja kirkkovaltuuston jäsenenä. Hän oli mukana perustamassa Tampereelle raittiusyhdistys Taistoa ja oli myös mukana nuorisoseuratoiminnassa ja suojeluskuntatoiminnassa kuuluen Toijalan suojeluskunnan ja Etelä-Hämeen suojeluskuntapiirin esikuntiin.
Tehtailijana

Vuonna 1903 Hellberg perusti Toijalan Tapettitehdas Oy:n yhdessä kauppias Anselm Saarisen ja kirjanpainaja Emil Syrenin kanssa. Kolme vuotta myöhemmin hän muutti pysyvästi Toijalaan ja hylkäsi samalla työväenaatteen siirtymällä nuorsuomalaisten riveihin. Uudella kotipaikkakunnallaan Hellberg nousi nopeasti paikallisten merkkihenkilöiden joukkoon. 1910-luvulla hän rakennutti kesänviettopaikakseen Terisjärven rannalle ns. Helpiön huvilan, joka myöhemmin on ollut muun muassa Toijalan kaupungin omistuksessa. Vuonna 1923 Juho ja puolisonsa Mimmi Hellberg puolestaan lahjoittivat Toijalaan Suomen ensimmäisen maaseudulle rakennetun lastentalon.
Perhe

Juho Hellbergin puolison Mimmi Kärkösen (1872–1937) isä oli muun muassa Tampereen ensimmäisenä kirjastonjohtajana toiminut Tapani Kärkönen. Pariskunnalle syntyi yhteensä kahdeksan lasta, joista neljä kuoli jo alle vuoden ikäisenä. Juho Hellbergin kuoleman jälkeen Toijalan Tapettitehtaan omistajiksi tulivat hänen poikansa Jonni (1902–1973) ja Mauno (1904–1983) Helpiö, jotka olivat suomentaneet sukunimensä vuonna 1927. Jonnin puoliso Kyllikki Helpiö (1906–2001) puolestaan tunnettiin Toijalassa merkittävänä kulttuuri- ja järjestövaikuttajana.
Juha Väänänen

| Juha Väänänen |
| --- | --- |
 Juha Väänänen Espoon Apriljazz -festivaaleilla keväällä 2015
Henkilötiedot
Syntynyt: 1966
Muusikko
Laulukielet:  englanti, saksa, suomi
Aktiivisena:  1989–
Tyylilajit:  jazz, folk, cajun, blues, klassinen, world music
Soittimet:  ukulele, dobro, lapsteel, taropatch, basso, diatoninen haitari, huuliharppu, munniharppu, kazoo
Yhtyeet:  UkEt Bastardos Sympaticos
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Juha Väänänen on suomalainen ukuleletaiteilija ja multi-instrumentalisti. Väänänen on UkEt-yhtyeen perustajajäsen ja ukulelen soiton opettaja. Hänen laatimansa Ukulele-faktamoniste on yleisessä käytössä suomalaisissa kouluissa.[lähde? ]
Aiheesta muualla

UkEt-yhtyeen kotisivu
Helsingin Sanomat 11/2014: Ukulelen evankelistat
Juri Žirkov

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Juri Valentinovitš Žirkov
Syntymäaika: 20. elokuuta 1983 (ikä 41)
Syntymäpaikka: Tambov, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Pelipaikka: Keskikenttäpelaaja
Pituus: 180 cm
Seura
Seura: FK Zenit Pietari
Pelinumero: 81
Junioriseurat
1997–2001 :  Spartak Tambov
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2001–2003 2004–2009 2009–2011 2011–2013 2013–2016 2016– |  Spartak Tambov  TsSKA Moskova  Chelsea  Anži Mahatškala  Moskovan Dynamo  Pietarin Zenit | 74 (26)   139 (15)   29 (0)   46 (3)   54 (3)   95 (4) |
Maajoukkue
| 2005– |  Venäjä | 104 (2) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 7. kesäkuuta 2021.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 7. kesäkuuta 2021.
Juri Valentinovitš Žirkov (ven. Юрий Валентинович Жирков, s. 20. elokuuta 1983 Tambov, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jalkapalloilija. Hän pelaa Venäjän valioliigan Pietarin Zenitissä. Zhirkov kuuluu myös tärkeänä osana Venäjän jalkapallomaajoukkueeseen.
Žirkov pystyy pelaamaan sekä keskikentällä että puolustuksessa. Hän pelaa yleensä kentän vasemmalla laidalla.
Žirkov aloitti ammattilaisuransa Spartak Tambovissa vuonna 2001. Vuonna 2004 hän siirtyi TsSKA Moskovaan. Heinäkuussa 2009 Žirkov siirtyi Englannin Valioliigan Chelseaan ja elokuussa 2011 Anži Mahatškalaan. Elokuussa 2013 Žirkov siirtyi Moskovan Dynamoon ja tammikuussa 2016 edelleen Pietarin Zenitiin.
Venäjän maajoukkueessa Žirkov debytoi vuonna 2005. Hän kuului Venäjän joukkueeseen vuosien 2008 ja 2012 Euroopan-mestaruuskilpailuissa sekä vuosien 2014 ja 2018 maailmanmestaruuskilpailuissa.
Saavutukset

Venäjän-mestaruus 2005, 2006, 2019, 2020, 2021
Venäjän cup 2005, 2006, 2008, 2009, 2016, 2020
Venäjän supercup 2004, 2006, 2007, 2009, 2016, 2020
Englannin valioliiga 2009–2010
FA Cup 2010
UEFA Cup 2005
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Žirkov TsSKA Moskovan sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2008
1 Akinfejev |
2 V. Berezutski |
3 Janbajev |
4 Ignaševitš |
5 A. Berezutski |
6 Adamov |
7 Torbinski |
8 Kolodin |
9 Sajenko |
10 Aršavin |
11 Semak |
12 Gabulov |
13 Ivanov |
14 Širokov |
15 Biljaletdinov |
16 Malafejev |
17 Zyrjanov |
18 Žirkov |
19 Pavljutšenko |
20 Semšov |
21 Sytšov |
22 Anjukov |
23 Bystrov |
Valmentaja Hiddink
Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2012
1 Akinfejev |
2 Anjukov |
3 Šaronov |
4 Ignaševitš |
5 Žirkov |
6 Širokov |
7 Denisov |
8 Zyrjanov |
9 Izmailov |
10 Aršavin |
11 Keržakov |
12 Berezutski |
13 Šunin |
14 Pavljutšenko |
15 Kombarov |
16 Malafejev |
17 Dzagojev |
18 Kokorin |
19 Granat |
20 Pogrebnjak |
21 Nababkin |
22 Glušakov |
23 Semšov |
Valmentaja Advocaat
Venäjän joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2014
1 Akinfejev |
2 Kozlov |
3 Štšennikov |
4 Ignaševitš |
5 Semjonov |
6 Kanunnikov |
7 Denisov |
8 Glušakov |
9 Kokorin |
10 Dzagojev |
11 Keržakov |
12 Lodigin |
13 Granat |
14 Berezutski |
15 Mogilevets |
16 Ryžikov |
17 Šatov |
18 Žirkov |
19 Samedov |
20 Faizulin |
21 Ionov |
22 Ještšenko |
23 Kombarov |
Valmentaja Capello
Venäjän joukkue – Maanosaliittojen cup 2017
1 Akinfejev |
2 Smolnikov |
3 Šiškin |
4 Gazinski |
5 Vasin |
6 Džikija |
7 Poloz |
8 Glušakov |
9 Smolov |
10 Kambolov |
11 Buharov |
12 Gabulov |
13 Kudrjašov |
14 Kutepov |
15 Mirantšuk |
16 Guilherme |
17 Golovin |
18 Žirkov |
19 Samedov |
20 Kanunnikov |
21 Jerohin |
22 Tarasov |
23 Kombarov |
Valmentaja Tšertšesov
Venäjän joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Akinfejev |
2 Fernandes |
3 Kutepov |
4 Ignaševitš |
5 Semjonov |
6 Tšeryšev |
7 Kuzjajev |
8 Gazinski |
9 Dzagojev |
10 Smolov |
11 Zobnin |
12 Lunjov |
13 Kudrjašov |
14 Granat |
15 Al. Mirantšuk |
16 An. Mirantšuk |
17 Golovin |
18 Žirkov |
19 Samedov |
20 Gabulov |
21 Jerohin |
22 Dzjuba |
23 Smolnikov |
Valmentaja Tšertšesov
Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Šunin |
2 Fernandes |
3 Divejev |
4 Karavajev |
5 Semjonov |
6 Tšeryšev |
7 Ozdojev |
8 Barinov |
9 Sobolev |
10 Zabolotnyi |
11 Zobnin |
12 Djupin |
13 Kudrjašov |
14 Džikija |
15 Mirantšuk |
16 Safonov |
17 Golovin |
18 Žirkov |
19 Žemaletdinov |
20 Ionov |
21 Fomin |
22 Dzjuba |
23 Kuzjajev |
24 Jevgenjev |
25 Makarov |
26 Muhin |
Valmentaja Tšertšesov
Jordan Peterson

| Jordan Peterson |
| --- | --- |
 Peterson Dallasissa Texasissa vuonna 2018.
Henkilötiedot
Syntynyt: 12. kesäkuuta 1962 (ikä 62) Edmonton, Alberta, Kanada
Kansalaisuus:  kanadalainen
Ammatti:  kliininen psykologi, psykologian professori
Puoliso:  Tammy Roberts (vih. 1989)
Muut tiedot
 Nimikirjoitus
Aiheesta muualla
Kotisivu
Jordan Bernt Peterson (s. 12. kesäkuuta 1962 Edmonton, Alberta, Kanada) on kanadalainen kliininen psykologi, jungilainen teoreetikko, kirjailija ja Toronton yliopiston psykologian emeritusprofessori. Hänen tutkimusalueitaan ovat olleet psykologiset poikkeavuudet sekä sosiaali- ja persoonallisuuspsykologia. Peterson kutsuu itseään klassiseksi liberaaliksi.
Elämä ja ura

Petersonilla on isänsä puolelta norjalaisia sukujuuria. Hän varttui pienessä Fairview’n kaupungissa Albertassa. Peterson on opiskellut Albertan yliopistossa ja McGill-yliopistossa valtiotieteiden ja psykologian kandidaatiksi ja psykologian tohtoriksi. Hän on toiminut Harvardin yliopiston psykologian laitoksella dosenttina ja myöhemmin professorina. Vuodesta 1998 lähtien hän on toiminut psykologian professorina Toronton yliopistossa.
Petersonin tutkimusalueita ovat kliininen psykologia sekä sosiaali- ja persoonallisuuspsykologia. Hänen tutkimuskohteitaan ovat olleet esimerkiksi persoonallisuuden ja suorituskyvyn kehittäminen ja mittaaminen.
Vuonna 1999 Peterson julkaisi pääteoksensa Maps of Meaning, jossa hän pyrkii selittämään uskontojen ja myyttien psykologista ja biologista perustaa yhdistelemällä C. G. Jungin teoriaa arkkityypeistä muun muassa neuro-, evoluutio- ja persoonallisuuspsykologiaan. Lisäksi Peterson selvittää teoksessaan totalitarististen järjestelmien psykologista perustaa, aihetta, johon hän suhtautuu ilmeisen intohimoisesti.
Syksyllä 2016 Peterson nousi äkisti kansainväliseen julkisuuteen julkaistuaan YouTube-kanavallaan videon, jossa julisti kieltäytyvänsä käyttämästä keinotekoisia pronomineja, jos häneltä sitä Ontariossa valmisteilla olleen C16-lain perusteella vaadittaisiin. Petersonista muodostui nopeasti julkinen intellektuelli, ja hän pääsi osallistumaan julkiseen keskusteluun, missä hän kritisoi voimakkaasti postmodernismia ja poliittista korrektiutta. Peterson on sittemmin saanut merkittävää maailmanlaajuista näkyvyyttä tiedotusvälineissä ja sosiaalisessa mediassa.
Peterson ei puhu akateemiseen tyyliin, vaan luonnehtii itseään preeriasaarnaajaksi. Hän kiertää maailmalla puhumassa keskeisistä aiheistaan. Peterson on arvioinut, että hänen kuulijakuntansa koostuu 80-prosenttisesti miehistä, joista useimmat ovat nuoria. Hän on esiintynyt Suomessa marraskuussa 2018 ja lokakuussa 2022.
Peterson kuuluu Eric Weinsteinin nimeämään Intellectual Dark Web -ryhmään.
Peterson katosi syksyllä 2019 julkisuudesta. Kesällä 2020 hän kertoi olevansa lääkeaineriippuvainen ja olevansa Venäjällä vieroitusklinikalla. Vieroitushoidon aikana Peterson oli koomassa..
Useita kuukausia hoidon jälkeen Peterson ja hänen perheensä muuttivat Belgradiin (Serbia) jatkohoitoa varten. Kesäkuussa 2020 Peterson oli julkisuudessa yli vuoteen ensimmäisen kerran, kun hän oli tyttärensä podcastissa, joka nauhoitettiin Belgradissa. Hän sanoi olevansa väsymystä lukuun ottamatta "oma entinen itsensä" ja suhtautui varovaisen optimistisesti tulevaisuuteen. Hän sanoi myös haluavansa varoittaa ihmisiä klonatsepaamia sisältävien bentsodiatsepiinien pitkäaikaisen käytön vaaroista. Elokuussa 2020 hänen tyttärensä ilmoitti, että hänen isänsä oli saanut Serbiassa sairaalahoidon aikana COVID-19-tartunnan. Kaksi kuukautta myöhemmin Peterson julkaisi YouTube-videon, jossa hän kertoo palanneensa kotiin ja pyrkivänsä jatkamaan työtä lähitulevaisuudessa.
Näkemyksiä

Peterson on arvostellut voimakkaasti ”postmodernia vasemmistoa” eli "postmodernia uusmarxilaisuutta", joka hänen mukaansa on ottanut vallan länsimaisessa, ennen kaikkea akateemisessa keskustelussa. Hän viittaa näillä termeillä länsimaisissa yliopistoissa hänen mukaansa hegemonisen aseman saavuttaneeseen identiteettipolitiikalle omistautuneeseen ideologiaan, jonka hän katsoo suhtautuvan vihamielisesti länsimaiseen kulttuuriin yleensä ja sananvapauteen erityisesti. Petersonin mukaan se olisi lainannut klassisesta marxilaisuudesta uhri–hyväksikäyttäjä-asetelman, jossa työväenluokka olisi korvattu erilaisilla vähemmistö- ja marginaaliryhmillä. Uusvasemmistolaisen aktivismin ideologisiksi vaikuttajiksi Peterson mainitsee"jälkistrukturalismia" edustavia filosofeja. Hän suosittelee kanadalaisen objektivistin Stephen Hicksin (Ayn Randin filosofian seuraajan) kirjaa Explaining Postmodernism.
Peterson on kritisoinut feminismiä ja naistutkimusta empiirisesti todennettujen biologisten sukupuolierojen kieltämisestä esimerkiksi palkkakuilun yhteydessä. Petersonin mukaan miesten valta-aseman nimittäminen tyrannimaiseksi patriarkaatiksi on väärin. Hän on hyökännyt voimakkaasti myös oikeistolaista "identiteettipolitiikkaa" vastaan.
Petersonin mukaan omistautuminen radikaaleille poliittisille liikkeille on tyypillisesti oire siitä, etteivät ihmiset ole laittaneet omaa elämäänsä järjestykseen: he syyttävät maailmaa, koska eivät halua ottaa vastuuta omasta elämästään. Itseään "radikaaliksi individualistiksi" kutsuvan Petersonin mukaan ihmisen tulisi siivota huoneensa täydelliseen järjestykseen ennen kuin siirtyy kritisoimaan maailmaa, kuten hän 12 elämänohjetta -teoksessaankin muotoilee. Hän pitää länsimaista liberaalia kapitalismia sen vallitsevassa muodossaan menestyksenä ja suhtautuu optimistisesti sen kykyyn ratkaista esimerkiksi globaali köyhyys. Peterson on myös kutsunut itseään klassiseksi liberaaliksi.
Peterson on arvostellut ympäristöliikettä ja uskoo ihmisvastaisuuden olevan sen taustalla. Hän esimerkiksi kiistää väestönkasvun ja liikakansoituksen olevan ongelmia, eikä usko ihmislähtöiseen ilmastonmuutokseen ja epäilee teorian taustalla olevan antikapitalistisia (tai uusmarxilaisia) motivaatioita. Peterson myös kiistää väitteet siitä, että öljyvarat olisivat ehtymässä, mistä hänen mukaansa todisteen tarjoaa liuskeöljyn ilmaantuminen markkinoille ja se, että vaikka öljyvarojen hupenemisesta on puhuttu jo 50 vuotta, Yhdysvallat on vielä öljyn nettoviejä.
Maailmankatsomukseltaan Peterson on jungilainen, jonkin sortin pragmatisti ja hänen kannattamansa metafysiikka on idealistista. Peterson on kiinnostunut myös parapsykologiasta, ja hän on sanonut uskovansa, että muinaisesta taiteesta löytyvät kaksoisspiraalikuviot kuvaisivat DNA:ta.
Petersonin ruokavalio (ns. lihansyöjädieetti) koostuu yksinomaan naudanlihasta, ja hän on kertonut eräässä haastattelussa, että hänen dieettinsä on parantanut hänen mielenterveydelliset ongelmansa.
Arviot

Professori Paul Thagard ja filosofit Kate Manne ja Panu Raatikainen ovat kritisoineet Petersonin ajattelua muun muassa näennäistieteellisyydestä. Raatikainen on myös todennut Petersonin tulkintojen ranskalaisten "postmodernistien" filosofioista olevan pitkälti olkinukkeja esimerkiksi todeten, että "näyttää kovasti siltä, että Petersonin ”Derrida” on hänen itse Hicksin ja muiden pohjalta luomansa mielikuvitusolento".
Taloustieteilijä Tyler Cowen on luonnehtinut Petersonia ”aikamme vaikutusvaltaisimmaksi länsimaiseksi ajattelijaksi”. Yhdysvaltalainen psykologi Izzy Kalman taas on kehunut muun muassa hänen psykologian ja filosofian tuntemustaan sekä intohimoista suhtautumistaan totuuteen. Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä häntä on nimitetty oikeiston suosikkiälyköksi.
Petersonia on kuvailtu myös šarlataaniksi, jonka asiantuntijatodistusta  kanadalainen oikeusistuin ei pitänyt luotettavana.
Yksityiselämä

Peterson on ollut vuodesta 1989 naimisissa Tammy Robertsin kanssa, ja heillä on kaksi lasta. Kesällä 2019 Peterson kertoi julkisuudessa, että hänen vaimonsa on sairastunut vakavaan munuaissyöpään.
Teokset

Maps of Meaning: The Architecture of Belief (1999)
12 elämänohjetta. Käsikirja kaaosta vastaan. (12 Rules for Life: An Antidote to Chaos, 2018)
Beyond Order: 12 More Rules for Life (2021)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Jordan Peterson Wikimedia Commonsissa
Jordan Petersonin kotisivu
Toronto Life: The Pronoun Warrior (englanniksi)
The Chronicle: What’s So Dangerous About Jordan Peterson? (englanniksi)
John Boyd

John Boyd
John Boyd (23. tammikuuta 1927 – 9. maaliskuuta 1997) oli Yhdysvaltain ilmavoimien eversti, joka kehitti alallaan kuuluisaksi nousseen OODA-loop’n. Hän vaikutti taustalla Persianlahden sodassa toteutettuun strategiaan ja taktiikkaan. Hän osallistui F-15- ja etenkin F-16-koneiden suunnitteluun.
Boyd käsittelee kirjoituksissaan laajasti taktiikkaa, operaatiotaitoa, strategiaa, salamasotaa, sissisotaa, sotahistoriaa (syvällisesti), sodankäynnin fyysistä, henkistä ja moraalista ulottuvuutta, tiedettä, evoluutiota jopa eloon jäämisen periaatteita. Boyd arvioi muun muassa Sun Tzuta, Napoleonia, Jominia, Clausewitzia, Karl Marxia, Engelsiä, Maoa, Tšingis-kaaniia; heidän sotilaallista ajatteluaan, sen puutteita tai loistavia oivalluksia.
Sotilaslentäjä

1950-luvulla hän oli kuitenkin Nellisin lentotukikohdassa erinomainen lentäjä harjoitusilmataisteluissa. Hän kehitti sitten jatko-opiskelun kautta lentämisen perusteiden syvällisen ymmärtämisen. Tästä hänen lentotaitonsa kehittyi eteenpäin. Havainto, ettei hyvä lentäjä ole välttämättä hyvä taistelulentäjä, päti Boydiinkin. Boyd lensi Korean sodassa vain parikymmentä sotalentoa, eikä ampunut yhtään konetta alas.
Ilmataisteluteoreetikko

Korean sodassa syntyi havainto, että toimintaprosessi ”Observation - Orientation - Decision - Action” (Havainto - Tilannearviointi - Päätös - Toiminta) on oleellista tehokkaan toiminnan aikaansaamisessa- Vuosina 1942–1945 Erich Hartmann saavutti Luftwaffessa 352 ilmavoittoa nopealla havainto- ja päätöskyvyllään ja taidollaan osua ampuessaan kauempaa kuin moni muu. Ensimmäisen maailmansodan johtaviin ässiin kuulunut Oswald Boelcke kirjoitti paljon aiemmin samantyylisesti, koska tietyt asiat kuuluvat sodankäynnin perusteisiin. Ajallisesti Boelcken ja Hartmannin välissä esimerkiksi Suomen ilmavoimien eversti Lorentz ja majuri Luukkanen ottivat käyttöön vastaavia metodeja.
Lopulta Boyd päätyi jatko-opintojen jälkeen fysiikkaan perustuvaan ilmataisteluiden teoriaan (Energy Maneuverability Theory, EM- teoria). Sillä voitiin verrata lentokoneiden lento-ominaisuuksia taistelussa: millä koneella oli ylivoima, millä nopeudella, missä liikkeissä, missä korkeudessa, mitä konetta vastaan. Käytettäessä kyseistä teoriaa venäläisiin koneisiin, todettiin ne 1960-luvulla kaikki liikehtimiskyvyltään, siis kaksintaistelussa, yhdysvaltalaisia paremmiksi. Lopulta kyseistä teoriaa käytettiin F-15- ja etenkin F-16-koneen kehittämiseen. Sama Vietnamin sodassa tehty havainto moniroolikoneiden kuten F-4 Phantom ja torjuntahävittäjien kuten F-104 Starfighter vaativan ohjaajilleen erityiskoulutuksen johti ”Top Gun” ja ”Fighter Weapons Schoolin” Red Flag ilmataistelukoulutuskurssien uudelleenperustamiseen. Välillä USAF oli uskonut ilmasta-ilmaan-ohjusten ratkaisevan ilmasodan ilman kaartotaistelua.
Ilma-maa-opin kehittäjiä

Osallistuminen A-10-panssaritorjuntakoneen kehittämiseen vei Boydin maasodankäynnin tutkimiseen. Syntyi ketju A-10 - II MS:n saksalaiset panssarintorjunta-lentokoneet (Stuka 37 mm:n tykeillä) - Saksan salamasotadoktriini - sen perusta I MS:sta - teollistumisen sodankäynti - Napoleon - ...mongolit ... - Sun Tzu. Boyd havaitsi sodankäynnin jatkuvuuden keskeisiä osia Sun Tzusta nykyaikaan.
Boyd vaikutti etenkin merijalkaväen ja maavoimien liikkuvuuteen perustuvien doktriinien (AirLandBattle) kehittymiseen.
Aiheesta muualla

http://www.belisarius.com/author_index.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
Kattava suomenkielinen Boyd-historiikki http://www.saunalahti.fi/~fta/JohnBoyd_fin.htm (Arkistoitu – Internet Archive)
Jäljänjärvi

| Jäljänjärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Lohja
Koordinaatit:  60°35′00″N, 24°01′26″E
Järvinumero:  23.063.1.008
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  116 m 
Rantaviiva:  7,7 km 
Pinta-ala:  0,54 km² 
Tilavuus:  0,0027 km³ 
Keskisyvyys:  5 m 
Suurin syvyys:  16,4 m 
 fiJäljänjärvi 
Jäljänjärvi on humuspitoinen ja puhdasvetinen metsäjärvi Lohjan pohjoisosassa luoteisella Uudellamaalla. Sen pinta-ala on 54 hehtaaria. Rantaviiva on erittäin mutkitteleva. Etäisyys Lohjan keskustasta on 36 kilometriä pohjoiseen.