stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hääkakku

Hääkakku.
Hääkakku on usein koristeellinen häissä tarjoiltava kakku. Tapa saattaa olla peräisin jo Rooman valtakunnasta, mutta varsinaisesti tapa tarjoilla nykyisen kaltaisia hääkakkuja yleistyi vasta myöhemmin. Alkujaan hääkakun tarjoilu oli osa tapaa tarjoilla eksoottisempaa tai vauraamman luokan ruokaa juhlallisuuksissa. Nykyisen kaltaisen hääkakut saivat innoituksensa etenkin brittiläisistä kuorrutetuista hääkakuista.
Historia

Nykyinen hääkakkujen perinne saattaa olla peräisin Rooman valtakunnasta. Roomassa valmistettiin vehnä- tai ohrajauhoista tehtyjä hääkakkuja  Roomalaisissa häissä sulhanen mursi kakkua morsiamen päälle hyvän onnen merkkinä.
Varsinaisesti hääkakut yleistyivät kuitenkin vasta vuosisatoja myöhemmin. Häissä tai muissa juhlissa yleinen tapa on tarjoilla ruokaa, ja etenkin väestön rikkaampi osa tarjoili eksoottisempia ruokalajeja, joiden valmistukseen käytettiin ulkomailta tuotuja ainesosia, kuten hedelmiä tai sokeria. Euroopassa tällaisia aineosia käsittäviä kakkuja alettiin tarjoilla keskiajalla. Etenkin Englannissa yleistyi tapa kuorruttaa kakkuja ylellisesti häitä, tai muita tilaisuuksia varten. Ensimmäinen tunnettu englantilainen erityisesti häihin tarkoitetun kakun resepti on vuodelta 1655 teoksessa The Queen’s Closet Open’d, jossa reseptiin viitataan Rutlandin kreivittären reseptinä. Valkoisella kuorrutteella tehdyt hääkakut ovat peräisin samalta vuosisadalta. Niiden ensimmäinen painettu resepti ilmestyi Elizabeth Raffaldin teoksessa The Experienced English Housekeeper vuodelta 1769. Valkoinen kuorrutus symboloi paitsi morsiamen neitsyyttä, mutta myös häitä viettävien sukujen vaurautta. Kallein valkoisin hyvin puhdas sokeri oli kallista.
Tunnetuksi tullut englantilainen kuorrutettu hääkakku tehtiin kuningatar Viktorian häihin vuonna 1840. Runsaasti koristellusta kakusta julkaistiin kuvauksia ympäri maailmaa ja etenkin varakkaampi väestönosa alkoi teettää samankaltaisia kakkuja. Kuorrutus tuli tunnetuksi nimellä royal icing. 1800-luvulla häihin tarkoitetut kakut tulivat myös tunnetuksi termillä "hääkakku".
Muualla Euroopassa käytettiin vielä pitkään tavallisempia hedelmäkakkuja. Joitakin perinteisiä eurooppalaisia hääkakkuja ovat italialaiset Crostata di frutta, millefoglie, ja pan di spagna, saksalaiset baumkuchen, butterkuchen ja suckerkuchen, sekä skandinavialainen kransekake.
Nykyisin erityisen käytettyjä hääkakkuja ovat brittiläis- ja amerikkalaistyyliset hääkakut. Hääkakkuja valmistetaan nykyisin hyvin erilaisin koristeluin, jotka vaihtelevat yksinkertaisesta morsiuspukua jäljittelevästä kuorrutuksen koristelusta monimutkaisempiin teemoihin. Hienoimmat hääkakut saattavat maksaa hyvin paljon. Kulujen säästämiseksi kakkuja on voitu tehdä esimerkiksi suurimmaksi osaksi styroksista, jolloin kakussa on vain yksi pala oikeaa kakkua ja hääpari voi kuitenkin tehdä seremoniallisen hääkakun leikkauksen.
HMS Cornwallis (1901)

| HMS Cornwallis |
| --- | --- |
 HMS Cornwallis

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Thames Ironworks and Shipbuilding Company, Blackwall
Kölinlasku:  19. heinäkuuta 1899
Laskettu vesille:  13. heinäkuuta 1901
Palveluskäyttöön:  9. helmikuuta 1904
Poistui palveluskäytöstä:  uponnut Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen UB-32 torpedoimana  9. tammikuuta 1917
Tekniset tiedot
Uppouma:  13 745 t (kuormattu) 15 200 t (max)
Pituus:  132 m
Leveys:  23,01 m
Syväys:  7,85 m
Koneteho:  18 000 ihp
Nopeus:  19 solmua
Miehistöä:  720
Aseistus
Aseistus:  4 x BL 12" Mk IX -tykkiä kaksoistorneissa 12 x BL 6" Mk VII -tykkiä 10 x QF 12 naulan 12 cwt laivatykkiä 6 x QF 3 naulan Hotchkiss -tykkiä 4 x 18" Whitehead -torpedoputkea 2 x  Maxim-konekivääriä
HMS Cornwallis oli Britannian kuninkaallisen laivaston Duncan-luokan taistelulaiva.
Valmistus

Alus tilattiin osana vuoden 1898 laivaston täydennysohjelmaa Thames Ironworks and Shipbuilding Companyltä Blackwallista, missä köli laskettiin 19. heinäkuuta 1899. Alus laskettiin vesille 13. heinäkuuta 1901 ja valmistui helmikuussa 1904.
Palvelus

Alus upposi 9. tammikuuta 1917 Saksan keisarikunnan laivaston sukellusveneen SM U-32 torpedoimana Maltan itäpuolella.
Guildford Spectrum

| Guildford Spectrum |
| --- | --- |

Rakennuksen tiedot
Sijainti:  Guildford,  Iso-Britannia
Koordinaatit:  51°14′54″N, 0°33′46″W
Avattu:  1993
Omistaja:  Swindonin kaupunki
Kustannukset:  28 milj. puntaa
Käyttäjät
 Guildford City F.C. (jalkapallo)   Guildford Flames (jääkiekko) 
Katsojakapasiteetti
 2000 (jääkiekko)   1500 (sisäurheilu) 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Guildford Spectrum on vapaa-ajan keskus, joka sijaitsee Guildfordin kaupungissa Yhdistyneessä kuningaskunnassa. Keskus sisältää mm. jääkiekkokaukalon, keilahallin, neljä uima-allasta, sisäurheiluhallin ja yleisurheilukentän. English Premier Ice Hockey Leaguessa pelaava Guildford Flames ja Combined Counties Football Leaguessa pelaava Guildford City F.C. pelaavat kotiottelunsa Guildford Spectrumissa.
Linkit

Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
English Premier Ice Hockey Leaguen areenat
Hallituksen talo (Minsk)

| Valko-Venäjän hallituksen talo> valkoven. Дом урада Рэспублікі Беларусь, ven. Дом правительства Республики Беларусь |
| --- | --- |
 Valko-Venäjän hallituksen talo Minskin keskustassa.
Osoite:  Ploštša Nezaležnasti, Minsk, Valko-Venäjä
Koordinaatit:  53.8962°N, 27.5450°E
Valmistumisvuosi:  1934
Suunnittelija:  arkkitehti, professori Iosif Lanhbard (1882–1951)
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hallituksen talo (valkoven. Дом урада,  Dom urada, ven. Дом правительства, Dom pravitelstva) on Valko-Venäjän pääkaupunki Minskin keskustassa, Itsenäisyyden aukiolla sijaitseva rakennus. Rakennus on Valko-Venäjän hallinnollinen keskusrakennus, sillä sen tiloissa toimivat sekä toimeenpanovaltaa edustava Valko-Venäjän ministerineuvosto (eli hallitus) että lainsäädäntövaltaa edustava maan kaksikamarinen parlamentti eli sen 64-paikkainen tasavallan neuvosto (ylähuone) ja 110-paikkainen edustajainhuone (alahuone). Rakennuksen julkisivun yläfasadia koristaa Valko-Venäjän vaakuna, jonka yllä liehuu Valko-Venäjän lippu. Lisäksi rakennuksesta löytyy Presidentin kirjasto.
Valko-Venäjän  hallituksen talo rakennettiin Leningradissa opiskelleen arkkitehdin Iosif Lanhbardin (1882–1951) suunnitelmien mukaan vuosina 1930–1934. Tämä yhdeksänkerroksinen rakennus on Itsenäisyyden aukion suurin. Se oli kookkain siviilirakennus koko Valko-Venäjällä ennen toista maailmansotaa; rakennuksen tilavuus on 240 000 kuutiometriä.
Arkkitehti Lanhbard suunnitteli 1930 myös rakennuksen edustalle suuren neliönmuotoisen, päärautatieasemalle suuntautuvan aukion. Tästä muotoutui vuoteen 1991 saakka nimellä Leninin aukio tunnettu aukio. Hallituksen talon edustalla seisoo yhä neuvostoajoista muistuttava Leninin patsas.
Hallituksen talo säilyi ehjänä toisessa maailmansodassa päinvastoin kuin enemmistö muusta Minskin keskustasta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hallituksen talo (Minsk) Wikimedia Commonsissa
Dom Pravitelstva (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi) (minsk-old-new.com)
Huvimatka Aavasaksaan

"Huvimatka Aavasaksaan" -pelin pelilauta ja ohjevihkonen
"Huvimatka Aavasaksaan" -pelin yksityiskohta Finlaysonin tehtaan Kuusvooninkinen
Huvimatka Aavasaksaan on vuonna 1862 julkaistu lautapeli, joka ilmestyi sekä suomen- että ruotsinkielisenä painoksena. Ruotsinkielisen painoksen nimi on Lustfärd till Avasaksa. Peli on julkaistu myös nimellä Huviretki Aavasaksalle. Suomen Julkisia Sanomia kuvaili peliä seuraavasti 22. joulukuuta 1862:
»Uusi lapsenpeli nimeltä ”Huvimatka Aavasaksaan” on G. W. Edlund’in kustannuksella nykyisin tullut kirjakauppaan. Joka ruutu sisältää yhden piirustuksen, joko suomalaisesta maatilasta, kaupungista, luontokauneutensa eli historiallisten muistoinsa tähden tunnetusta suomalaisesta paikasta, tai muista suomalaisista suhdoista. Niin nähdään tässä Hämeenlinnan rautatie, Hattelmalan harjanne, Alawuus, Runebergin tupa, yksi lohenpato, yksi kokko, yksi kaski, yksi sotawanhus, y.m. Peliä seuraa lyhyt kertomus sekä ruotsiksi että suomeksi, joka on kirjoitettu erittäin ratosasti ja sen ohessa nuorta matkustawaista neuwowa joka piirustuksen merkinnöstä. Tämän lapsenpelin pitäkööt wanhemmat hywässä muistissansa! — Hinta 40 kop.h.»
Peli sisältää muun muassa yhden vanhimmista Oulun kaupunkia esittävistä kuvista.
Pelin on kuvittanut Uudestakaarlepyystä kotoisin ollut suomenruotsalainen taiteilija Hilda Olson (1832–1916). Olson tunnetaan myös työstään luonnontieteellisten aiheiden parissa. Luonnontieteelliseen keskusmuseoon on arkistoitu Krimin-matkan aikana syntyneitä Olsonin kuvituksia, muun muassa hämähäkkejä kuvaavia töitä.
Pelistä kirjoittanut Raija Majamaa epäilee sen sisältämiä loruja Zachris Topeliuksen kirjoittamiksi ja Johan Bäckvallin (1817–1883) suomentamiksi. Toisaalta tiedetään, että Hilda Olson julkaisi elämänsä aikana useita lautapelejä, joihin hän kirjoitti myös säännöt. Pelin sääntöjen ja lorujen kirjoittajasta ei siten ole täyttä varmuutta.
Pelin kuvitukset mukailevat monessa kohtaa Topeliuksen toimittaman Finland framställdt i teckningar -teoksen kuvia. Kuvat eivät kuitenkaan ole identtisiä esikuvansa kanssa, sillä monessa kohtaa rakennukset on kuvattu eri kuvakulmasta. Pelissä on myös sellaisia kuvia, jotka Finland framställt i teckningarista puuttuvat.
Aiheesta muualla

Majamaa, Raija: Lautapeli Huvimatka Aavasaksaan vuodelta 1863. Kansalliskirjaston blogisarja Minun aarteeni.
En nykarlebykonstnär (ruotsiksi)
En bortglömd pärla? (ruotsiksi)
HMS Cumberland (1695)

| HMS Cumberland |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Anne Wyatt, Bursledon
Laskettu vesille:  12. marraskuuta 1695
Palveluskäyttöön:  1696
Poistui palveluskäytöstä:  vallattu 1707
Loppuvaihe:  romutettu 1733
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 239 t
Pituus:  47,55 m (tykkikansi)
Leveys:  12,8 m
Syväys:  5,49 m
Aseistus
Aseistus:  80 tykkiä
HMS Cumberland oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1695 vesillelaskettu 80-tykkinen kolmannen luokan linjalaiva.
Valmistus

Alus tilattiin 4. toukokuuta 1694 William Wyattilta ja John Boltonilta Bursledonista, mutta Wyattin kuoltua töitä jatkoi hänen vaimonsa Anne. Alus laskettiin vesille 12. marraskuuta 1695 ja otettiin palvelukseen seuraavana vuonna päällikkönään Thomas Dilkes.
Palvelus

Alus suojasi Lissaboniin matkannutta saattuetta Forninin ja Duguay Trouinin johtamaa Ranskan laivastoa vastaan, kun ranskalaiset valtasivat aluksen Lizardin taistelussa 9. lokakuuta 1707. Alus jatkoi palvelustaan Ranskan laivastossa nimellä Cumberland, kunnes se myytiin 1715 Genovalle. Alus oli genovalaisen kaapparina, jonka päällikkönä oli Charles de Ruis-Embito, minkä jälkeen alus oli 1715 espanjalaisena kaapparina päällikkönään Jean Marqueli. Alus myytiin 10. kesäkuuta 1716 Cádizissa Espanjalle, joka liitti sen laivastoonsa nimellä Príncipe de Asturias.
Palvelus > Príncipe de Asturias

Alus lähti 21. kesäkuuta 1716  Cádizista ja osallistui 1717 Cerdagnen sotaretkeen. Alus palautettiin palvelukseen 1717 Fernando Chacónin lippulaivaksi Sisilian sotaretkeä varten päällikkönään Francisco Javier Cornejo. Operaatioiden aikana se osallistui 4. heinäkuuta 1718 Palermon valtaamiseen.
Palvelus > San Carlos

Britannian kuninkaallinen laivasto valtasi 4. heinäkuuta 1718 aluksen takaisin Cape Passeron taistelussa. Alusta ei otettu palvelukseen, vaan se myytiin 1720 Itävallalle. San Carlos'ksi nimetyn aluksen kotisatamana oli Napoli. Se romutettiin vuonna 1733.
Hovisäveltäjä

Hovisäveltäjä eli sopimussäveltäjä on laulun tai esimerkiksi elokuvamusiikin säveltäjä, joka säveltää jollekin tietylle artistille, levy-yhtiölle tai esimerkiksi elokuvatuotantoyhtiölle. Hovisäveltäjä toimii säveltäjänä joko yksinoikeudella, sopimussuhteisesti tai muuten pääasiallisena säveltäjänä.
Nimitys hovisäveltäjä (saks. Hofkomponist, engl. Master of the Queen’s Music) juontaa juurensa ajasta, jolloin säveltäjät olivat hallitsijan tai kirkon palveluksessa. Hallitsijan palveluksessa toiminut säveltäjä kirjoitti musiikkia hallitsijan viihdyttämiseksi ja hovin tilaisuuksiin. Nimitystä käytettiin 1500-luvulta 1900-luvun alkuun. Perinnettä jatkaa myös nimikkosäveltäjän (engl. composer-in-residence) toimi.
Tunnettuja hovisäveltäjiä

J. S. Bach (Dresden)
Johann Joseph Fux (Wien)
Christoph Willibald Gluck (Wien)
Joseph Haydn (Eisenstadt)
Michael Haydn (Salzburg)
G. F. Händel (Lontoo)
Heinrich Isaac (Pisa, Innsbruck)
Leopold Koželuh (Salzburg)
Friedrich Kuhlau (Kööpenhamina)
Orlando di Lasso (München)
Jean-Baptiste Lully (Pariisi)
Marin Marais (Pariisi)
Leopold Mozart (Salzburg)
Jean Philippe Rameau (Pariisi)
Josef Rheinberger (München)
Antonio Salieri (Wien)
Tunnettuja nimikkosäveltäjiä

Kalevi Aho (Lahden kaupunginorkesteri)
Mikko Heiniö (Turun kaupunginorkesteri)
Esa-Pekka Salonen (New Yorkin filharmoninen orkesteri 2015–2018)
Tunnettuja sopimussäveltäjiä

Alf Clausen (Fox Network)
Shermanin veljekset (Walt Disney Studios)
Hendrik Offerhaus

| Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten soutu | Mitalit> Maa:   Alankomaat. Olympialaiset .Miesten soutu | Maa:   Alankomaat> .Miesten soutu |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Pariisi 1900 | kahdeksikko |  |
Hendrik Karel Offerhaus (20. toukokuuta 1875 Venhuizen – 2. syyskuuta 1953 Wassenaar) oli alankomaalainen soutaja. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa ja kuului siellä Minerva-joukkueeseen, joka sai pronssia kahdeksikossa.
Offerhausista tuli lääkäri, ja hän toimi Alankomaiden Punaisen Ristin pääsihteerinä.
Haavikko (täsmennyssivu)

Haavikko voi viitata seuraaviin:
Suomalainen sukunimi

Anna-Liisa Haavikko (s. 1960), toimittaja
Hanna Haavikko (o.s. Ritakallio, s. 1975), keskimatkojen juoksija
Heikki Haavikko (s. 1960), kustantaja, Arthousen toimitusjohtaja, Paavo Haavikon poika
Kaarina Haavikko (o.s. Kataja, 1928–2018), hammaslääkäri, lasten hammashoidon ja hampaiden oikomisopin professori
Paavo Haavikko (1931–2008), kirjailija, runoilija ja kustantaja
Ritva Haavikko (o.s. Hanhineva, e. Rainio, s. 1929), kirjallisuudentutkija, Paavo Haavikon puoliso.
Paikannimi

Haavikko, kylä Venäjällä Leningradin alueella.
Fiktiossa

Haavikon ravitalli, Merja Jalon kirjasarja.
Hendrik Hofmeyr

Hendrik Hofmeyr (s. 20. marraskuuta 1957 Kapkaupunki) on eteläafrikkalainen säveltäjä. Hän aloitti lapsena pianonsoiton. Hän opiskeli Kapkaupungin yliopistossa musiikkitiedettä vuosina 1976–79 ja sai musiikin kandidaatin arvon; lisäksi hän opiskeli siellä pianonsoittoa Laura Searlen johdolla vuosina 1980–81 ja sai näiden opintojen päätteeksi musiikin maisterin arvon. Hofmeyr täydensi opintojaan pianonsoitossa Alessandro Specchin johdolla Luigi Cherubini -konservatoriossa Firenzessä vuosina 1981–83 ja orkesterinjohdossa Alessandro Pinzautin johdolla 1986–9. Hän opiskeli lisäksi sävellystä Ivan Vandorin johdolla Giovanni Battista Martini -konservatoriossa Bolognassa vuosina 1983–86. Hän palasi Italiasta Etelä-Afrikkaan vuonna 1992 ja sai Kapkaupungin yliopistosta tohtorin arvonsa vuonna 1999.
Hofmeyr on saanut säveltäjänä lukuisia palkintoja, kuten ensipalkinnon Kuningatar Elisabetin musiikkikilpailussa Brysselissä vuonna 1997 teoksella Raptus. Hän kuului Stellenboschin yliopiston henkilökuntaan vuosina 1992–98 ja on sittemmin opettanut Kapkaupungin yliopistossa. Hänen teoksiaan on esitetty Afrikassa, Aasiassa, Euroopassa ja Pohjois-Amerikassa.
Hofmeyr on säveltänyt kymmeniä tilaustöitä, kuten jousikvarteton Hogarth Quartetille, kahden pianon konserton Nettle & Markham -duolle, teoksen Latvian kansalliselle Kamēr-nuorisokuorolle ja partitan kontrabasisti DaXun Zhangille. Monia Hofmeyrin teoksista on levytetty. Näihin lukeutuvat Raptus, Sinfonia africana (sopraanolle, kuorolle ja orkesterille), piano- ja huilukonsertot sekä kantaatti Ainsi qu'on oit le cerf bruire.
Hofmeyrin tuotantoon kuuluu lukuisia näyttämöteoksia, kuten palkittu kamariooppera The Fall of the House of Usher (1987).
Hannu Jalonen

Hannu Jalonen (s. 15. toukokuuta 1958 Oulu) on entinen suomalainen jääkiekkoilija. Jalonen oli pelipaikaltaan puolustaja, ja edusti jääkiekon SM-liigassa Oulun Kärpät ja Jokereita Urallaan Jalonen pelasi 335 ottelua SM-liigassa, ja pelasi myös 49 pudotuspeliottelua. Jalonen voitti yhden kullan (1980–1981 Kärpissä), kaksi hopeaa (1982–1983 Jokereissa ja 1986–1987 Kärpissä) sekä kolme pronssia SM-liigassa (1979–1980, 1983–1984 ja 1985–1986 Kärpissä).
Jalonen pelasi ensi kerran SM-liigassa kaudella 1977–1978, seuranaan Oulun Kärpät. Jalonen edusti Kärppiä aina kauteen 1981–1982 saakka, ja pelasi Helsingin Jokereissa kauden 1982–1983. Jalonen palasi Kärppiin kaudeksi 1983–1984, jonka jälkeen hän siirtyi Ruotsiin, Division 1:een, seuranaan Frölunda HC. Kaudella 1985–1986 Jalonen pelasi jälleen Kärpissä. SM-liiga ura päättyi kaudella 1988–1989, jolloin Kärpät putosi SM-liigasta. Jalonen pelasi vielä yhden kauden I-divisioonassa kunnes päätti uransa.
Jalonen on toiminut muun muassa Kärppien naisten joukkueen valmentajana ja joukkueenjohtajana.
Hải Dương

| Hải Dương |
| --- | --- |

 Hải Dương
 Koordinaatit: 20°56′10″N, 106°18′50″E 
Valtio:   Vietnam
Maakunta:  Hải Dương
Väkiluku (1999)  (arvio):  112 000
Aikavyöhyke:  UTC+7
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Hải Dương on kaupunki Vietnamin pohjoisosassa, samannimisen maakunnan pääkaupunki. Vuonna 1999 kaupungissa oli noin 112 000 asukasta.
Hải Dương sijaitsee Punaisenjoen kahden sivujoen, Thia Binhin ja Ke Satin, yhtymäkohdassa noin 60 km Hanoista itään. Kaupunki pyrkii kehittymään osaksi Hanoin työssäkäyntialuetta. Siellä on 17 alakoulua, 13 yläkoulua ja kuusi jatkokoulua sekä ammatillisia oppilaitoksia.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hải Dương Wikimedia Commonsissa
Hannu Isotalo

Hannu Antero Isotalo (s. 27. toukokuuta 1947 Nurmes) on suomalainen diplomi-insinööri ja yritysjohtaja, joka on saanut vuorineuvoksen arvonimen.
Isotalo syntyi  poliisi, maanviljelijä, toimitusjohtaja Feliks Nikolai Isotalon ja terveyssisar Aino Amanda Pousin perheeseen. Hän avioitui 1969 Meeri Marketta Mattilan kanssa. Isotalo tuli ylioppilaaksi Kuopion lyseosta 1967 ja valmistui diplomi-insinööriksi Teknillisestä korkeakoulusta 1972. Hän oli Lujabetoni Oy:n, vuodesta 1992 Luja-Yhtiöt Oy ja vuodesta 1998 Lujatalo Oy, tekninen ja kaupallinen johtaja 1972–1974, toimitusjohtaja 1974–2003 ja yrityksen hallitustehtävissä aina vuoteen 2020 asti. Isotalolla on ollut myös useita liike-elämän ja muita luottamus- ja asiantuntijatehtäviä. Kuopion kaupunginvaltuuston jäsen hän oli 1985–2000 ja kaupunginhallituksen jäsen 1985–1988 ja puheenjohtaja 1993–1996. Vuorineuvoksen arvonimen Isotalo sai 2013.
Hōyoku

| Hōyoku MUCC |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 1. syyskuuta 2004 (Japani) 12. syyskuuta 2005 (Eurooppa)
 Tyylilaji: rock metal
 Kesto: 63.51
 Levy-yhtiö: Danger Crue
MUCCun muut julkaisut
| Live at Roppongi 2004 | Hōyoku 2004 | 6 2006 |
Hōyoku (jap. 鵬翼) on MUCCun viides studioalbumi. Hōyokun julkaistuaan yhtye alkoi luopua visual kei -tyylistään.
Levystä julkaistiin kolme eri versioita:
tavallinen versio
ensimmäisen painoksen versio, joka sisältää bonus-CD:n
rajoitettu versio, joka sisältää DVD:n MUCCun EURO 2005 -kiertueesta.
Kappalelista

Kagayaku sekai (jap. 輝く世界) – 5:26
Saru (jap. サル) – 3:31
Akasen (jap. 赤線) – 3:10
Saishū ressha (jap. 最終列車) – 4:27
1R – 4:46
Mukashi kodomo datta hitotachi e (jap. 昔子供だった人達へ) – 5:00
Tonbi (jap. 鳶) – 3:34
Ame no orchestra (jap. 雨のオーケストラ) – 5:47
Komorebi (jap. こもれび) – 4:42
Kumo (jap. 蜘蛛) – 2:46
Monster (jap. モンスター) – 5:15
Yasashii kioku (jap. 優しい記憶) – 5:03
Kokoro no naimachi (jap. ココロノナイマチ) – 4:54
Tsubasa (jap. つばさ) – 5:30
Halvor Næs

| Halvor Næs> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. maaliskuuta 1928 Trysil, Norja
Kuollut: 13. lokakuuta 2022 (94 vuotta) Trysil, Norja
Mäkihyppääjä
Pituus:  180 cm
Seura:  Trysilgutten
 Tietolaatikko päivitetty 28. marraskuuta 2018 
Halvor Næs (19. maaliskuuta 1928 Trysil, Hedmark, Norja – 13. lokakuuta 2022 Trysil) oli norjalainen mäkihyppääjä, joka edusti urallaan Trysilgutten-nimistä seuraa.
Hän sai Holmenkollen-mitalin vuonna 1964. Næs saavutti Keski-Euroopan mäkiviikolla 1952–1953 Bischofshofenin osakilpailuvoiton, ja sijoittui kokonaiskilpailussa toiseksi.
Muuta

Hänen poikansa Bjarne Næs on myös mäkihyppääjä samassa seurassa.
Hannu Jalonen (yleisurheilija)

Hannu Jalonen (s. 18. syyskuuta 1989) on suomalainen kuulantyöntäjä. Hän edustaa Parkanon Urheilijoita ja hänen valmentajanaan toimii Timo Jalonen.
Jalonen on saavuttanut sisäratojen SM-kilpailuista kuulantyönnön pronssia vuonna 2013. Hänen ennätyksiään 7,26 kilon kuulalla ovat ulkoa 17,57 metriä (2011) ja hallista 17,27 metriä (2013).
Hendrik Verheijen

Hendrik Verheijen (16. maaliskuuta 1899 Haag – 18. joulukuuta 1967 Haag) oli alankomaalainen painonnostaja. Hänen seuransa oli haagilainen KDO. Verheijen osallistui Amsterdamin olympialaisissa 1928 yli 82,5-kiloisten sarjaan, jossa hän joutui keskeyttämään.
Myös Hendrikin veljet Minus ja Jan olivat painonnostajia.
Hannu Ilmolahti

Hannu Juhani Ilmolahti (s. 4. tammikuuta 1957) on suomalainen baritoni. Hän opiskeli Sibelius-Akatemiassa Liisa Linko-Malmion ja Matti Tuloiselan johdolla. Hän piti ensikonserttinsa vuonna 1983 Helsingissä ja voitti miesten sarjan Lappeenrannan valtakunnallisissa laulukilpailuissa vuonna 1984.
HMS Cornwall (F99)

| HMS Cornwall |
| --- | --- |
 HMS Cornwall

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Yarrow Shipbuilders
Kölinlasku:  14. joulukuuta 1983
Laskettu vesille:  14. lokakuuta 1985
Palveluskäyttöön:  23. huhtikuuta 1988
Poistui palveluskäytöstä:  30. kesäkuuta 2011
Tekniset tiedot
Uppouma:  5 300 t
Pituus:  148,1 m
Leveys:  14,8 m
Syväys:  6,4 m
Koneteho:  2 x Rolls-Royce Spey -kaasuturbiinia Risteilymoottori: 2 x Rolls-Royce Tyne RM1C -kaasuturbiinia 7,2 MW
Nopeus:  30/18 solmua
Miehistöä:  250
Aseistus
Aseistus:  2 x GWS25 Sea Wolf 2 x Boeing Harpoon 2 x kolmiputkista sukellusveneentorjuntatorpedoputkea 1 x 4,5" Mk.8 2 x 20 mm GAM-BO1 1 x Goalkeeper CIWS 2 x Westland Lynx Mk.8
HMS Cornwall (viirinumero F99)  oli Britannian kuninkaallisen laivaston tyypin 22 kolmannen sarjan ensimmäisenä aloitettu ja viimeisenä valmistunut fregatti.
Valmistus

Alus tilattiin Yarrow Shipbuildersilta, missä köli laskettiin 14. joulukuuta 1983. Se laskettiin vesille 14. lokakuuta 1985 kumminaan Walesin prinsessa Diana, joka oli myös Cornwallin herttuatar, ja otettiin palvelukseen 23. huhtikuuta 1988.
Palvelus

Alus oli ensimmäisen merilordin lippulaivana hänen osallistuessaan 1996 Pietarissa Venäjän laivaston 300-vuotisjuhlallisuuksiin. Sen jälkeen alus oli Naton pysyvän Atlantille sijoitetun laivasto-osaston lippulaivana. Alus oli 2001 osa kuninkaallisen laivaston osastoa, joka tuki maajoukkojen hyökkäystä Afganistaniin.
Toisen kerran alus oli Naton Atlantin laivaston lippulaivana 2003, jolloin se myös tuki Välimereltä operaatio Active Endeavouria.
Vuonna 2001 alus osallistui Adeninlahdella merirosvouden torjuntaan. Palattuaan 26. huhtikuuta Plymouthiin se poistettiin palveluksesta 30. kesäkuuta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta HMS Cornwall (F99) Wikimedia Commonsissa
Tyypin 22 -fregatit
| --- | --- |
Batch 1:  HMS Broadsword - HMS Battleaxe - HMS Brilliant - HMS Brazen
Batch 2:  HMS Boxer - HMS Beaver - HMS Brave - HMS London - HMS Sheffield - HMS Coventry
Batch 3:  HMS Cornwall - HMS Cumberland - HMS Campbeltown - HMS Chatham