stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
SARS-CoV-2-rokote
Käytössä olevat rokotteet > Gam-COVID-Vac (eli Sputnik V)

Ensimmäisenä käyttöön otetun Sputnik V -rokotteen (virallisesti Gam-COVID-Vac) teho on kaikissa ikäryhmissä ainakin 91,6–91,8 prosenttia. Sputnik esti kaikissa tapauksissa taudin kehittymisen vakavaan asteeseen ja siihen kuolemisen, myös silloin kun rokotteen saanut oli jo sairastunut tautiin. Sputnik V on ensimmäinen adenoviruspohjainen vektorirokote, jonka tehokkuus on yli 90 prosenttia.
Sputnik V -rokotetta voidaan säilyttää verraten korkeassa 2–8 °C lämpötilassa, eikä se vaadi syväjäädytystä tai pakastusta, kuten monet vuoden 2020 lopussa käyttöön otetut länsimaiset rokotteet. Tieteellinen julkaisu The Lancet julkaisi helmikuussa 2021 kommentin, jossa todettiin, että vaikka Sputnikin käyttöönottoa kritisoitiin epäoikeudenmukaisesta kiirehtimisestä, mutkien oikomisesta ja läpinäkyvyyden puutteesta, sen tulos on selkeä ja rokotteen tieteellinen perusta on osoitettu.
Kansallisen rokotusasiantuntijaryhmän puheenjohtaja Ville Peltosen mukaan Sputnik V -rokotteen teho vastaa Pfizerin ja BioNTechin, sekä Modernan rokotteiden tehoa. Sen teho vaikuttaa Oxfordin ja Astra Zenecan rokotetta paremmalta, joskaan tutkimukset eivät suoraan vertailukelpoisia. Sputnik V on Astra Zenecan rokotetta tehokkaampi, sillä siinä käytetään kahta erityyppistä adenovirusta rokotegeenin kantajana. Tällä tavoin rokotteella pyritään kiertämään mahdollinen vastustuskyky adenoviruksille, joka saisi immuunijärjestelmän torjumaan rokotegeeniä kuljettavan adenoviruksen.
Myöhemmin rokotteen tutkimustuloksissa ilmeni kuitenkin puutteita tai epäjohdonmukaisuuksia eikä tutkimuksen alkuperäistä tietoaineistoa ole luovutettu muille tutkijoille.
Yli 60 maata on hyväksynyt Sputnikin, mutta Euroopan lääkevirasto EMA ei sitä ole vielä hyväksynyt. Sputnikin ovat silti ottaneet käyttöön EU-maista Slovakia ja Unkari, mutta sittemmin Slovakia on keskeyttänyt sen käytön. RDIF jätti hakemuksen helmikuussa 2021 Sputnik V -rokotteen myyntiluvan saamiseksi EU-alueella. Maailman terveysjärjestö WHO keskeytti rokotteen hyväksymisen syksyllä 2021 valmistuksessa ilmenneiden ongelmien vuoksi. Valmistusprosessissa ei ole riittävää laadunvarmistusta ja tehtaan ilmanpuhtauden valvonnassa on ollut puutteita. Valvonnassa oltiin huolissaan mahdollisesta puhtauden mittausarvojen väärentämisestä. Valmistusprosessissa on vaarana, että rokote ristikontaminoituu esimerkiksi ilman mikrobien kanssa.
Rokote torjui infektion 91,6 prosentin varmuudella ajan valtamuunnosta vastaan. Sputnik-rokote haki muiden rokotteiden tavoin hätäkäyttöön ehdollista myyntilupaa helmikuussa 2021 WHO:lle ja Euroopan lääkevirasto EMAlle. WHO keskeytti lupahakemuksen tuotantotarkastuksissa ilmenneiden valmistusrikkomusten vuoksi saman vuoden syyskuussa. Ilman hyväksyntää Sputnik ei voi päästä mukaan EU:n ja WHO:n keskitettyihin rokotejakeluihin, eikä Sputnik-rokotetta kelpuuteta koronapasseihin tai -todistuksiin.
Käytössä olevat rokotteet > Muut rokotteet

Novavax Nuvaxovid-rokotteen teho on yhtiön ilmoituksen mukaan keskimäärin noin 89 prosenttia: alkuperäistä virusta vastaan 95 prosenttia, brittimuunnosta vastaan 85 prosenttia, Etelä-Afrikan muunnosta vastaan 49–60 prosenttia. Yhtiö arvioi pääsevänsä aloittamaan kliiniset kokeet niillä vuoden 2021 toisella neljänneksellä. Yhtiön ilmoituksen mukaan sen suojateho on 90,4 % toisen asteen kliinisissä tutkimuksissa. Rokote sai myyntiluvan EU-alueella joulukuussa 2021.
Taiwan myönsi kotiperäiselle Medigen-rokotteelle (MVC COVID-19) hätäluvan heinäkuussa 2021 kotimaan markkinoilla. Tuolloin arvioitiin, että rokotteen teho on 90 %.. Rokote valmistetaan yhteistyössä taiwanilaisen Medigenin ja amerikkalaisen Dynavaxin kanssa. Rokotteen kolmannen vaiheen testaus saatiin valmiiksi joulukuussa 2021.
Kiinalaista Sinovac-CoronaVac (COVID-19) -rokotetta suositellaan annettavan kaksi 0,5 ml annosta, paitsi vanhoille ihmisille ja immuunipuutteisille kolme. Rokoteannosten välissa tulee olle vähintään 2 viikkoa, mutta enintään 4 viikkoa. Kolmannen vaiheen tutkimusten mukaan rokote antaa täyden suojan COVID-19 taudin vakavaa muotoa vastaan, mutta antaa vain 51% suojan taudin saamista vastaan. Uusilla virusmuunnoksilla suoja on jopa vain 49,6% ensimmäisen rokotteen jälkeen. Ei ole tutkimusnäyttöä siitä, että SinoVac estäisi viruksen tartuttamista eteenpäin.
Kehittely ja tutkimus > Historia

Kiina julkaisi jo epidemian alussa SARS-COV-2-viruksen sekvensoidun geeniperimän.
Kiinalainen Sinopharm alkoi kehittää toimintakyvyttömäksi tehtyyn koronavirukseen pohjautuvaa rokotetta tammikuussa 2020. Kevättalvella 2020 Oxfordin yliopiston tutkijat alkoivat nopeasti  kehittää Astra Zenecalle adenoviruspohjaista rokotetta. Intialainen Serum Institute of India alkoi tuottaa rokotetta jo ennen ihmiskokeita toukokuussa 2020. Yhdysvaltalaisen Modernan rokote (mRNA-1273) läpäisi suppean ensimmäisen vaiheen tutkimuksen toukokuussa 2020. Modernan rokote perustu uuteen mRNA-rokoteteknologiaan. Kiinassa otettiin hätäkäyttöön ensimmäisenä maailmassa heinäkuussa 2020 Sinopharmin koronavirusrokote. Venäjä kertoi myös elokuussa 2020 ottavansa käyttöön koronavirusrokotteensa Sputnik V:n. Sputnik-rokotetta ei ollut kuitenkaan testattu laajalla ihmisjoukolla, mikä herätti epäilyjä sen turvallisuudesta. Tieteellinen julkaisu The Lancet julkaisi kommentin, jossa todettiin että vaikka Sputnikin käyttöönottoa kritisoitiin, on se kuitenkin osoittanut toimivuutensa ja tieteellinen näyttö sen toimivuudesta on kiistatonta.
Ensimmäiseksi länsimaissa ehtivät käyttöön RNA-pohjaiset rokotteet joulukuussa 2020. Näitä olivat Pfizerin ja BioNTechin sekä Modernan rokotteet, joiden arvioitiin estävän koronavirusinfektion yli 90 prosentin todennäköisyydellä. Pfizerin-BioNTechin rokotteessa suurimpana ongelmakohtana nähtiin sen säilytyksen vaatima alle -70 celsiusasteen lämpötila.
Helmikuussa 2021 EU:ssa oli määrä ottaa käyttöön adenoviruspohjainen Oxfordin yliopiston kehittämä Astra Zenecan valmistama rokote, joka on kehitetty muokatusta simpanssin adenoviruksesta. Rokotetta ei pidetty alkujaansakaan yhtä hyvänä kuin mRNA-rokotteita, mutta sen etuna nähtiin se, ettei se vaadi jääkaappia kylmempää säilytystä.
Helmikuuhun 2021 mennessä Euroopan unionissa myyntiluvan oli saanut kolme rokotetta: Pfizerin ja BioNTechin, Oxfordin ja Astra Zenecan sekä Modernan rokotteet. Vuodenvaihteessa 2020-2021 Pfizerin ja BioNTechin rokotetta alettiin testata 12-vuotiailla ja sitä vanhemmilla lapsilla. Huhtikuussa 2021 BioNTech ja Pfizer aloittivat rokotetestaukset 12-15-vuotiailla. Yhtiöiden tavoitteena on saada rokotteelle myyntilupa alle 15-vuotiaille jo kesäksi 2021. Yhtiö myös tutkii alle 12-vuotiaiden ja vauvojen rokottamista.
Kehittely ja tutkimus > Suomalainen rokotekehittely

Helsingin  ja Itä-Suomen yliopistoissa tehdyn tutkimustyön perusteella aloitettiin kehittämään nenäsumutukseen perustuvaa rokotetta vuonna 2020. Yliopistot lähtivät mukaan rokotetta kehittävään Rokote Laboratories Finland -yritykseen vuonna 2021. Rokotteen valmistamiseen tarvittava teknologia on jo olemassa Kuopiossa.
Rokote perustuu geenisiirtoteknologiaan, jota on käytetty aiemmin muiden tautien hoidossa. Nenäsumute antaa tutkimusten perusteella paremman vasteen kuin lihakseen pistettävä rokote. Rokotteessa on pätkä kloonattua SARS-CoV-2-viruksen RNA:ta, mutta se ei sisällä itse virusta. Rokote on toiminut eläinkokeissa hyvin ja testit ihmisillä aloitettiin 2021 keväällä.
Tuotanto

Kesäkuussa 2020 kaksi asiantuntijaa arvioi, että koko maailman osalta rokotteen tuottamiseen saattaisi mennä neljä vuotta.
Covax-järjestelmän hallinnoinnissa avustavan organisaation tiedottaja sanoi tammikuun 2021 alussa BBC:lle luottavansa siihen, että sitoumukset Covaxiin eivät viivästy. Virologi, tohtori Shaheed Jamil totesi, että nykyisen saatavuuden jatkuessa hän ei ole huolissaan siitä, että Intiassa tulisi pulaa rokotteista. Hänen mukaansa pullonkaula on siinä, kuinka nopeasti ihmisiä voidaan rokottaa. Toinen mahdollinen pullonkaula on rokotuksissa käytettävien lasipullojen saatavuus. Huolta herättää ajatus, että niistä voisi tulla maailmanlaajuisesti pula. Maailman suurimpiin rokotevalmistajiin kuuluva Serum Institute of India (SII) ei toistaiseksi ole kärsinyt puutetta lasipulloista.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta SARS-CoV-2-rokote Wikimedia Commonsissa
Rokotteet ja koronavirus (Arkistoitu – Internet Archive) THL
Euroopan komission koronavirusrokotteita koskeva strategia
Draft landscape of COVID-19 candidate vaccines WHO (englanniksi)
| n k Koronaviruspandemia 2019– |
| --- | --- |
Virus:  SARS-CoV-2  koronavirukset 
Sairaus:  COVID-19  COVID-19-näytteenotto  rokote  COVID-19 eläimillä  COVID-19:n pitkäaikaiset ja pysyvät vaikutukset 
Suomessa:  koronaviruspandemia Suomessa  aikajana  toimenpiteet  strategia  etäopetus 
Muuta:  tapahtumahistoria  M/S Diamond Princess  Zhong Nanshan  infodemia  salaliittoteoriat  raskauden aikana  matkailijan koronatesti 
Muissa maissa:  Alankomaat  Argentiina  Belgia  Benin  Brasilia  Espanja  Fidži  Islanti  Intia  Iran  Italia  Itävalta  Japani  Kiina  Kreikka  Kolumbia  Meksiko  Norja  Papua-Uusi-Guinea  Peru  Pohjois-Korea  Puola  Ranska  Ruotsi  Saksa  Tanska  Taiwan  Tšekki  Turkki  Ukraina  Valko-Venäjä  Venäjä  Viro  Yhdistynyt kuningaskunta  Yhdysvallat 
Vantaan Energia -areena toimi koronarokotuspisteenä Vantaalla 28.4.2021.
Koronarokotukset aloitettiin Suomen lisäksi myös useissa muissa maissa terveydenhoitohenkilökunnasta ja vanhuksista. Kuvassa rokotus Kreikassa.
Kartta koronarokotteiden hyväksyntästatuksesta maittain 
  Hyväksytty yleiseen käyttöön, massarokotukset käynnissä
  Hyväksytty hätäkäyttöön, ehdollinen myyntilupa, massarokotukset käynnissä
  EUA-hyväksyntä, rokottaminen rajallista
  Hyväksytty yleiseen käyttöön, massarokotus suunnitteilla
  EUA-hyväksyntä, massarokotus suunnitteilla
  EUA-käsittelyssä
  Ei tietoa
Kartta täysin rokotettujen osuudesta suhteessa väestöön.
Strasbourgin yliopistollisen sairaalan henkilökuntaa rokotetaan Comirnaty-rokotteella
Vaxzevriaa annostellaan rokotusta varten.
Kiinassa käytetty Sinovac-rokote, jonka on kehittänyt Sinopharm/BIBP.
Ryhmätyö

Ryhmätyö tarkoittaa toimintaa yhdessä yhteisen tavoitteen saavuttamiseksi. Ryhmätyöksi voidaan esimerkiksi koulussa kutsua myös yhdessä tekemisen konkreettista lopputulosta.
Ryhmätyön vaihtoehtoja ovat yksin tekeminen ja kilpaileminen. Tämä yleinen määritelmä kattaa ryhmässä työskentelemisen elämän eri alueilla, kuten työssä, opiskelussa ja vapaa-ajalla. Yhteistyön tavoitteet ja muodot sekä käytetyt menetelmät vaihtelevat. Asiantuntijoiden erikoistunutta yhteistoimintaa voidaan kutsua ryhmätyöksi siinä kuin yhteistoiminnan pedagogista hyödyntämistä ja opetteluakin.
Ryhmätyötä perustellaan käsillä olevasta tehtävästä lähtien sillä, että monimutkaisten ongelmien ratkaiseminen on yksilön tehtävänä jopa mahdotonta tai yksilötyöskentelyn tulokset eivät ole riittävän hyviä tai kestäviä. Lisäksi sitä voidaan perustella kasvatuksellisesti sosiaalisten taitojen kehittämisellä, oppimismotivaatiolla ja oppimistuloksilla.
Kirjallisuutta

Eskola, Antti: Ryhmätyöstä kirjoitettua. (Katsaus ryhmätyöstä kirjoitettuihin kirjoihin) Aikuiskasvatus, 1983, 27. vsk, nro 4, s. 191-192.  (suomeksi)
Lehtiö, Leeni, Sormunen, Eero  & Hongisto, Heidi: Wikipedia-artikkelin kirjoittaminen ryhmätyönä : informaatiolukutaidon opiskelu integroituna oppimistehtävään. (Informaatiotutkimuksen päivät (2010 : Tampere)) Informaatiotutkimus, 2010, 29. vsk, nro 3, s. 28. artikkeli.  Artikkelin verkkoversio. (suomeksi)
Erkki Eskelinen

Erkki Eskelinen (s. 9. syyskuuta 1932 Pielisjärvi) on Lieksan musiikkielämän keskeinen vaikuttaja, musiikkineuvos sekä Lieksan Nuorisopuhallinorkesterin, Pielisen Karjalan musiikkiopiston ja Lieksan Vaskiviikon perustaja.
Soittoharrastuksen hän aloitti vuonna 1939 saatuaan isältään trumpetin. Myöhemmin 1960-luvun alussa hänen trumpetinsoiton opettajansa oli Jalo Nuutinen Helsingin kaupunginorkesterista. 1940-luvun jälkimmäisellä puoliskolla hän oli mukana Lieksan Rautatieläisten soittokunnassa, jossa tanssilavakeikkojen myötä tutuksi tulivat muutkin puhallinsoittimet ja harmonikka. Vuonna 1954 hän pääsi opiskelemaan Kajaanin seminaariin. Hän pätevöityi myöhempään peruskoulun yläasteen ja lukion musiikinopettajan virkaan.
Syksyllä 1958 hän perusti Lieksan Poikasoittokunnan, jonka nimeksi vaihtui vuonna 1963 Lieksan Nuorisopuhallinorkesteri (LNPO). Hän toimi orkesterin johtajana ja kapellimestarina vuoteen 1995 saakka, jolloin hän jäi eläkkeelle. Puhallinorkesterin myötä tuli ajankohtaiseksi perustaa Lieksaan orkesterikoulu vuonna 1971. Nimeksi tuli myöhemmin Lieksan musiikkiopisto ja edelleen Pielisen Karjalan musiikkiopisto. Eskelinen toimi opiston rehtorina vuoteen 1995.
Vuonna 1980 Eskelinen oli perustamassa Lieksan Vaskiviikkoa. Hän oli tapahtuman toiminnanjohtajana vuoteen 1995.
Erkki Eskelinen on Lieksan Vaskiviikon hallituksen jäsen ja toimii Lieksan seniorisoittokunnassa. Hän on ollut mukana Lieksan Rotaryklubin toiminnassa ja tuntee hyvin sen historian perustamisvuodesta 1952 lähtien.
Vuonna 1983 hänelle myönnettiin director musicesin ja vuonna 1995 musiikkineuvoksen arvo. 80-vuotisjuhlakonsertin yhteydessä 9. syyskuuta 2012 hän sai Sotilasmusiikkikillan myöntämän sotilasmusiikkiristin. Sen ojensi hänelle musiikkimajuri Petri Junna.
80- ja 85-vuotisjuhlakonsertit

Erkki Eskelisen 80-vuotisjuhlakonsertti pidettiin 9. syyskuuta 2012 Lieksan kulttuurikeskuksen Brahe-salissa. 52-henkisessä Lieksan Nuorisopuhallinorkesterissa oli mukana nykyisen kokoonpanon lisäksi soittajia orkesterin toiminta-ajan varrelta. Orkesteria johtivat Erkki Eskelinen, Petri Junna ja Pielisen Karjalan musiikkiopiston rehtori Minna Kajander. Tilaisuuden juonsi Erkki Eskelisen lisäksi hänen entinen oppilaansa, säveltäjä Janne Ikonen. Soittajan puheenvuoron käytti YTT Eija Pääkkö. Tilaisuudessa Erkki Eskelinen otti vastaan onnitteluja vaimonsa Raijan kanssa.
Eskelisen 85-vuotisjuhlakonsertti soitettiin 10. syyskuuta 2017 Lieksan kulttuurikeskuksen Brahe-salissa. Konsertissa soitti eri vuosikymmenten Lieksan Nuorisopuhallinorkesterilaisia sekä useita lieksalaislähtöisiä ammattimuusikoita. Konsertissa oli tällä tavoin näyttävästi esillä Erkki Eskelisen tekemä ja johtama musiikkikasvatustyö Lieksassa. Juhlaorkesteria johti Musiikkikomentajakapteeni Petri Junna.
Aiheesta muualla

YLE Radio 1 1.9.2012, Näistä levyitä en luovu, Musiikkineuvos Erkki Eskelinen: Koettelemusten kautta voittoon! Viitattu 15.9.2012.
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  MusicBrainz
Uudenkaupungin soijajalostamo

Uudenkaupungin soijatehdas syksyllä 2013.
Uudenkaupungin soijatehdas syksyllä 2013.
Uudenkaupungin soijajalostamo, Nordic Soya Oy, on Uudessakaupungissa sijaitseva Euroopan suurin soijajalostamo. Valmis soijatuote myydään rehutuotantoon, ihmisravintoa tehtaalla ei valmisteta. Jalostamolla käytetään pääasiassa gmo-soijaa, mutta myös gmo-vapaata soijaa. Suurin osa raaka-aineesta on ulkomailla kasvatettua soijaa, mutta myös suomalaista härkäpapua on jalostettu pieniä määriä. Jalostamon tuotantokapasiteetti on yli 240 000 tonnia vuodessa, mutta tuotantolaitos ei toimi täydellä kapasiteetilla.
Jalostamo pystyy käyttämään raaka-aineenaan papuja ja rouhittua soijaa. Heksaaniuuttamossa pavusta erotellaan öljy ja rouhe. Prosessi syntyy myös soijan kuoria. Etanoliuuttamossa rouheesta saadaan soijaproteiinikosentraattia, jonka proteiinipitoisuus on korkeampi. Samassa prosessissa saadaan myös poistettua suurin osa luontaisista haitta-aineista.
Konsentraatista vientiin menee 70–90 prosenttia. Myös kuorista suurin osa viedään ulkomaille. Matalamman jalostusarvon soijarouhe myydään Suomessa. Soijaöljyllä on pieni kysyntä Suomessa, joten suurin osa myös siitä menee vientiin. Sivutuotteena syntyvälle nestemäiselle soijamelassille ei ole kysyntää, mutta sitä on tutkittu käytettäväksi polttamalla höyryn tuotannossa.
Soijajalostamon osti konkurssipesältä kesällä 2015 Suomen Soijanjalostus Oy, joka on nykyiseltä nimeltään Nordic Soya Oy. Yrityksen omistaa sijoitusyhtiö 4capes Oy, joka kuuluu Finnfoam Oy:n perustajan Jorma Niemisen perheelle. Nordic Soyan vuoden 2017 liikevaihto oli 28 miljoonaa euroa, mutta tulos tappiolla kolme miljoonaa euroa. Vuonna 2016 tappio oli 6,5 miljoonaa euroa. Tuolloin käytiin myös koko henkilöstöä koskevia yt-neuvotteluja, joissa irtisanottiin 40 prosenttia työntekijöistä. Nordic Soyan toimitusjohtaja Veli-Matti Reunasalo kertoi syyskuussa 2018 liiketoiminnan olevan edelleen ylösajovaiheessa. Tärkeimmät ongelmat liittyivät pavun hajoavaan tuoterakenteeseen, eli jalostuksessa syntyneen rouheen, öljyn ja kuoren myyntiin. Myös soijaproteiinikonsentraattiprosessissa sivutuotteena syntyvä soijamelassi ja sen edelleen myynti tai käyttö aiheutti ongelmia.
Jalostamon alkuvaiheet ja Finnprotein

Jalostamon omisti sen rakennusvaiheessa ja toiminnan alkuaikoina Finnprotein Oy. Rakennettavaan soijajalostamoon sijoittivat useat eri tahot: Suomen valtion vientitakuulaitos Finnvera 21 miljoonaa euroa, valtion pääomasijoitusyhtiö Suomen Teollisuussijoitus 15 miljoonaa euroa sekä eläkeyhtiöt Etera ja Varma yhteensä 37 miljoonaa euroa. Jalostamon alkuperäinen venäläinen osaomistaja sijoitti tehtaaseen vain parin miljoonan arvoiset koneet, vaikka alun perin tarkoitus oli saada ulkomailta mittava rahoitus, jollaisena hanketta myös mainostettiin. Merkittävin yksityinen rahoittaja oli vuorineuvos Ilpo Kokkilan sijoitusyhtiö Pontos.
Jalostamon rakensi rakennusyhtiö SRV. Jalostamon rakennusbudjetti oli alun perin 100 miljoonaa euroa, mutta se maksoi lopulta 135 miljoonaa euroa. Jalostamon rakennustyöt alkoivat lokakuussa 2011 ja tuotanto alkoi lokakuussa 2013. Jalostamo työllisti alkuvaiheessa 65 henkilöä.
Jalostamon prosessoidun soijapavun tuotantokapasiteetin arvioitiin olevan 240 000 tonnia vuodessa. Jalostamo tuotti raaka-ainetta lähinnä rehuteollisuudelle. Päätuotteita olivat soijarouhe (kotieläimet, lemmikkieläimet), soijaöljy (eläinrehu sekä elintarvike- ja prosessiteollisuus) sekä soijaproteiinikonsentraatti (kalanrehu, eläinrehu). Sivutuotteina syntyi soijamelassia ja soijalesitiiniä. Myös pavun kuoret hyödynnettiin joko rehun raaka-aineena tai biopolttoaineena. Siten koko soijapapu voitiin hyödyntää, eikä jätettä käytännössä jäänyt. Jalostamolla käytettiin raaka-aineena geenimuuntelematonta soijapapua, joka hankittiin Brasiliasta. Tuotteiden päämarkkinat olivat Pohjoismaissa. Työntekijöitä oli 65.
Yritys ajautui yrityssaneeraukseen jo toukokuussa 2014, kun tuotanto oli ollut käynnissä alle vuoden. Yhtiö teki 16. kesäkuuta 2014 konkurssihakemuksen. Velkaa konkurssipesällä oli noin 168 miljoonaa euroa, ja velkojia 97. Vuoteen 2015 mennessä Uudenkaupungin soijajalostamo oli suurin yksittäinen tappiota tuottanut julkisin varoin rahoitettu teollisuushanke Suomessa. Valtio menetti hankkeessa rahaa yhteensä 75 miljoonaa euroa.
Konkurssiin ajautumisen syinä on esitetty sekä tehdasinvestoinnin suunniteltua huomattavasti kalliimpaa loppuhintaa että tehtaan käynnistämistä hidastaneita laittomia työtaistelutoimia.
Aiheesta muualla

Nordic Soya Oy:n kotisivut
Skön, Kirsi: Soijatehdashanke aiheutti valtiolle jättitappiot MOT. yle.fi.  06.10.2015. Helsinki:  Yleisradio Oy.
Saku Salminen (jääkiekkoilija, 1994)

| Saku Salminen (jääkiekkoilija, 1994)> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 20. lokakuuta 1994 (ikä 30) Helsinki, Suomi
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  93 kg
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2012–2018
Seurat:  Jokerit (SML/KHL) Kiekko-Vantaa (Mestis) HPK (SML) SaiPa (SML) Anglet Hormadi (Ranska) ECDC Memmingen (OL) ESV Kaufbeuren (DEL2) Vimmerby HC (Ruotsi I)
NHL-varaus:  184. varaus, 2013 Tampa Bay Lightning
Saku Salminen (s. 20. lokakuuta 1994 Helsinki) on suomalainen entinen jääkiekkoilija. Hän oli pelipaikaltaan keskushyökkääjä, mutta Salminen osasi pelata myös laidassa. Hän pelasi urallaan SM-liigaa Jokereissa, Hämeenlinnan Pallokerhossa ja Saimaan Pallossa yhteensä 133 runkosarjaottelua tehopistein 9+13=22 ja yhdeksän playoff-ottelua tehden yhden syöttöpisteen. Salminen pelasi myös yhdeksän KHL-ottelua Jokereissa kaudella 2015–2016. Uransa viimeisellä kaudella 2018–2019 hän pelasi niin Ranskassa, Saksassa kuin Ruotsissakin. Tampa Bay Lightning varasi Salmisen 184. pelaajana NHL:n varaustilaisuudessa 2013. Salminen tunnettiin pelityyliltään puolustavana sentterinä, mutta häntä luonnehdittiin myös voimahyökkääjäksi. Salmisen pelaajaura päättyi vain 24-vuotiaana kevääseen 2019.
Ura > Maajoukkueura

Salminen pelasi alle 20-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2013 sekä alle 18-vuotiaiden MM-kilpailuissa vuonna 2012. Hän edusti myös Suomen alle 17-vuotiaiden maajoukkuetta Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla vuonna 2011, jolloin Salminen voitti hopeaa.
Muuta

Salmisen isoveli Sami on pelannut hyökkääjänä Mestis-tasolla ja pikkuveli Samu pelaa hyökkääjänä Jokereiden A-nuorissa.
Kettusirkku

| Kettusirkku |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Sirkkulit Passerellidae
Suku::  Kettusirkut Passerella
Laji::  iliaca
Kaksiosainen nimi
 Passerella iliaca  (Merrem, 1786) 

Katso myös
   Kettusirkku Wikispeciesissä   Kettusirkku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kettusirkku (Passerella iliaca) on sirkkulien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Kettusirkkuja elää Pohjois-Amerikassa. Euroopassa laji on hyvin harvinainen harhailija. Se havaittiin Suomen Utössä joulukuussa 2012. Se on havaittu Euroopassa aikaisemmin kolmesti: Islannissa marraskuussa 1944, Irlannissa kesäkuussa 1961 ja Viron Haapsalussa joulukuussa 2012. Kuvien perusteella on päätelty, että juuri Haapsalun lintu olisi sama yksilö kuin Utössa tavattu.
Viipurin Reipas (jääkiekko)

| Viipurin Reipas (jääkiekko) |
| --- | --- |

Perustettu:  1891
Kaupunki:  Viipuri
Mestaruudet:  1 (1928)
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Viipurin Reipas on vuonna 1891 perustettu viipurilainen urheiluseura. Reippaassa harrastettiin monia urheilulajeja, joista voimistelu oli seuran alkuperäinen laji. 1910-luvulle tultaessa seurassa kasvoi myös palloilulajien harrastus. Kesäisin Reippaassa pelattiin jalkapalloa ja talvisin jääpalloa. Kummassakaan lajissa Reipas ei yltänyt Suomen terävimpään kärkeen ja vuonna 1928 Reippaassa kokeiltiin myös Suomeen rantautunutta uutta lajia, jääkiekkoa.
Reipas oli yksi niistä kuudesta seurasta, jotka osallistuivat ensimmäisiin Jääkiekon Suomenmestaruuskilpailuihin vuonna 1928.
Ensimmäisessä ottelussaan Reipas voitti Helsingin Jalkapalloklubin maalein 4-3. Toisessa ottelussa Reipas voitti Tampereen Palloilijat maalein 2-1, ja voitollaan Reipas eteni loppuotteluun Kronohagens IF:ää vastaan. Loppuottelussa Reipas oli parempi maalein 5-1, ja viipurilaiset voittivat näin ensimmäisen jääkiekon SM-kilpailun. Reippaan mestarijoukkue koostui jääpalloilijoista, joista monet edustivat Viipurin Palloseuran jääpallomiehistöä.
Vuoden 1928 SM-kulta jäi Viipurin Reippaan viimeiseksi mitaliksi. Seuraavana kautena vuonna 1929 se putosi ensimmäisellä kierroksella hävittyään paikalliskilpailija ViPS:lle, johon olivat siirtyneet myös monet edellisen kauden mestarijoukkueen pelaajista. Vuoden 1929 jälkeen Reipas ei enää osallistunut jääkiekon SM-kilpailuihin. Vuoden 1932 kilpailuihin se ilmoittautui, mutta luovutti ottelunsa.
Reippaan kultamitali on myös ainoa viipurilaisseurojen voittama jääkiekon SM-mitali. Sodan jälkeen Viipurin Reippaan seurayhteisö evakuoitui Lahteen, missä se jatkoi toimintaansa Lahden Reippaan nimellä.