stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Georgia Taylor-Brown

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Taylor-Brown vuonna 2013 |  Taylor-Brown vuonna 2013 |  Taylor-Brown vuonna 2013 |  |
Maa:   Iso-Britannia
Naisten triathlon
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Tokio 2020 | sekaviesti |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | yksilö |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Gold Coast 2018 | eliitti |  |
|  Pronssia | Lausanne 2019 | eliitti |  |
Georgia Taylor-Brown (s. 15. maaliskuuta 1994, Manchester) on brittiläinen triathlonisti ja olympiavoittaja. Taylor-Brown on kilpaillut triathlonin eliittisarjassa vuodesta 2016 lähtien. Vuonna 2017 hän osallistui joihinkin triathlonin MM-kilpailujen osakilpailuihin, mutta vuonna 2018 hän kilpaili lähes kaikissa osakilpailuissa saavuttaen kauden päätteeksi MM-hopeaa. Vuonna 2019 MM-sarjassa Taylor-Brown voitti Leedsin osakilpailun ja saavutti myös yhden toisen ja yhden kolmannen sijan. Lopputuloksissa hän oli jälleen kolmas.
Vuodelle 2021 siirretyissä Tokion olympialaisissa Taylor-Brown sai naisten yksilökilpailussa hopeaa. Hän oli lisäksi mukana Ison-Britannian joukkueessa, joka voitti sekaviestin olympiakultaa.
Elna Pelkonen

| Elna Pelkonen |
| --- | --- |
 Elna Pelkonen vuonna 1966.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Elna Charlotta Pelkonen
Syntynyt: 19. huhtikuuta 1896 Impilahti
Kuollut: 21. tammikuuta 1969 (72 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Ammatti:  kirjailija ja runoilija
Kirjailija
Tuotannon kieli: suomi
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Elna Charlotta Pelkonen (19. huhtikuuta 1896 Impilahti – 21. tammikuuta 1969 Helsinki) oli suomalainen Karjalasta kotoisin oleva kirjailija ja runoilija. Ennen kirjailijan uraansa hän oli sairaanhoitaja.
Elämäkerta

Pelkosen isä oli Robert Eliel Pelkonen, joka oli tehtaiden isännöitsijänä Pitkärannassa Karjalassa alueella, jonka Suomi joutui luovuttamaan Neuvostoliitolle. Hänen äitinsä Elli Gottleben oli kotoisin Salmin pogostalta. Pelkonen valmistui ylioppilaaksi Sortavalassa vuonna 1915. Ylioppilaaksi valmistumisensa jälkeen hän opiskeli sairaanhoitajaksi. Hän teki sairaanhoitajana ja kätilönä töitä Karjalassa vuosina 1929–1932 useissa paikoissa, joissa ei muuta terveydenhoitoa ollut saatavilla. Myöhemmin hän oli Joensuussa ja Kajaanissa ylihoitaja.
Sodan jälkeen hän lopetti työt sairaanhoitajana ja alkoi työt kirjailijana. Kaksi vuotta ennen kuolemaansa hän liittyi ortodoksiseen kirkkoon ja testamenttasi omaisuutensa Helsingin yliopiston ortodoksiselle laitokselle.
Pelkosen tekemän testamenttilahjoituksen pohjalle perustettiin vuonna 1971 Elna Pelkosen rahasto, joka tukee karjalaisen ortodoksisen kulttuuriperinteen tutkimustyötä.
Teoksia

Marttatyötä Laatokan Karjalassa. Siirtomarttojen pohjoinen piiriliitto, Pieksämäki 1958.
Karjalan meren äärellä: Perimätiedon valoa 1800-luvun ihmiskohtaloihin idän ja lännen rajamaissa. Suomalaisen kirjallisuuden seura, Helsinki 1959. 2. painos Otava / Karjalaisen kulttuurin edistämissäätiö 1961
Runon maisemia: Kulttuurikuvia Ilomantsista 1. Otava 1967.
Aiheesta muualla

Pelkonen, Elna: Kahden joen taru. KÄK, 1962, nro 3, s. 12–14.  Turun yliopisto – Savo-Karjalainen Osakunta. Artikkelin verkkoversio. Viitattu 20.10.2020.
Freelancer

Freelancer tarkoittaa vapaana ilman vakituista työsuhdetta töitä tekevää työntekijää, jolla on samanaikaisesti yleensä useampia työnantajia tai toimeksiantajia. Freelancer voi tehdä työtä työsuhteessa johdon ja valvonnan alaisena tai yrittäjänä.  Mikäli työsopimuslaissa säädetyt työsuhteen tunnusmerkit täyttyvät, on kyseessä aina työsopimussuhde. Yrittäjänä freelancerilla on mahdollisuus valita vapaasti, mitä töitä tekee eri toimeksiantajille.
Yleistä

Termi on lainattu englannista, ja se on alun perin tarkoittanut keskiaikaista palkkasotilasta. Määritelmän esittivät ensimmäisten joukossa Thomas N. Brown kirjassaan The Life and Times of Hugh Miller (1809) ja Sir Walter Scott historiallisessa romaanissaan Ivanhoe (1819).
Freelanceriuden vaihtoehtoja ovat freelance-verokortti työntekijänä tai yksityisenä elinkeinonharjoittajana toimiminen myös toiminimellä ja muut varsinaiset yhtiömuodot eli avoin yhtiö, kommandiittiyhtiö, osakeyhtiö tai osuuskunta.
Yksi rajanvetokysymys on, kuka johtaa ja valvoo työtä. Palkansaajan työtä valvoo ja johtaa työnantaja. Jos freelancer ei toimi palkansaajana, niin hän kuuluu yrittäjänä työttömyysturvan piiriin. Tällöin tulee itse hoitaa työtapaturmavakuutus sekä YEL-eläkevakuutus maksurajojen puitteissa. Palkansaaja-freelancer toimii niin sanotulla freelance-verokortilla. Sillä olevaa pidätysprosenttia sovelletaan kaikkiin henkilön saamiin työkorvauksiin.
Suomessa on noin 40 000 freelanceria. Heistä yli 40 % on alle 35-vuotiaita, eikä ole tiedossa, onko freelancerius heille väliaikainen vai pysyvä ratkaisu.
Yleisemmin freelancereina toimivat kulttuurialan työntekijät, esimerkiksi muusikot, vapaat toimittajat, vapaat näyttelijät, vapaat valokuvaajat ja kääntäjät.
Freelancerina toimimisessa on nähty yhteiskunnallisia ongelmia, mm. huono sosiaaliturva ja eläke, alhainen tulotaso ja ns. pakkoyrittäjäksi joutuminen.
Freelancetoimittaja

Freelancetoimittaja, vapaa toimittaja tai vapaa journalisti, vapaammin myös free tai friikku, on toimittaja, joka ei ole työsuhteessa mihinkään tiedotusvälineeseen, vaan myy työpanostaan tai työn tuloksia, kuten artikkeleita, tiedotusvälineille.
Freelancetoimittaja voi olla erikoistunut johonkin tiettyyn tiedotusvälineen lajiin, kuten lehdistöön, televisioon, radioon, uutistoimitukseen tai verkkomediaan. Hän voi myös olla monimediatoimittaja, jolloin hän tuottaa sisältöä samanaikaisesti kahteen tai useampaan tiedotusvälineen muotoon, esimerkiksi uutispätkiä televisioon ja niihin perustuvia artikkeleja lehteen.
Freelancetoimittajia työllistävät muun muassa sanoma- ja aikakauslehdet, uutistoimistot, verkkojulkaisut, sähköiset viestimet sekä niitä palvelevat tuotantoyhtiöt, kirjankustannustalot, viestintätoimistot sekä erilaiset yhteisöt yrityksistä järjestöhin ja viranomaisiin. Juttujen ohella freelancetoimittaja voi myydä muitakin palveluita, kuten valokuvausta, juttujen käsittelyä julkaisukuntoon, julkaisujen taittoa sekä kokonaisten julkaisujen toimitustyötä.
Suomessa on noin 1300 Journalistiliiton lehdistön freelancereiden yhdistykseen, Suomen freelance-journalistit ry:een, kuuluvaa freelancetoimittajaa. Myös monet opiskelijat toimivat freelancereina, mutta usein he eivät kuulu ammattiyhdistyksiin.
Aiheesta muualla

Freelance-Club.com. - International Freelance Club
Freelanceri.info. - Suomalainen yhteisö freelancereille
Suomen freelance-journalistit ry.
Elo YEL-Vakuutus, Yrittäjän opas 2015.
töissä.fi Freelancereiden kertomuksia omasta työstään
Erik Frosterus

Erik Frosterus (23. helmikuuta 1713 Oulu – 21. toukokuuta 1788 Haukipudas) oli suomalainen kappalainen ja katekismuksen tekijä.
Frosteruksen vanhemmat olivat Paltamon kirkkoherra Abraham Frosterus (1680–1726) ja Katarina Cajanus. Hän kävi Oulun triviaalikoulua ja pääsi ylioppilaaksi Turussa 1733. Turun akatemiassa opiskellut Frosterus oli opiskeluvuosinaan kotiopettajana Turun piispan Jonas Fahleniuksen perheessä. Frosterus vihittiin papiksi 1736.
Frosterus toimi armovuodensaarnaajana Haukiputaalla 1736 ja hän oli kappalaisena siellä vuodesta 1737 alkaen. Frosterus sai varapastorin arvon 1781. Hän kehitti kansanopetusta ja opetti myös itse lapsia lukemaan. Frosterus laati 200–sivuisen katekismuksen joka toimi Martti Lutherin katekismuksen selitysteoksena. Kirja ilmestyi ruotsin kielellä 1773 ja suomen kielellä 1783.
Frosterus oli naimisissa 1737–1755 Sofia Elisabet Patkullin (k. 1755) ja vuodesta 1756 Sigrid Maria Montinin (k. 1806) kanssa. Hänen poikiaan olivat Iin kirkkoherra Abraham Frosterus (1743–1815), Paltamon kappalainen Erik Frosterus (1745–1789), Kalajoen kirkkoherra Johan Frosterus (1751–1838) ja Iin kirkkoherra Jakob Frosterus (1761–1836).
Teoksia

De helsosamma ords eftersyn, : 2 Tim. 1:13. Uti den ordning som d. Lutheri Catechismus, uti des hufwudstycken innehåller; efter de förnämste catecheters anledning, uti enfaldiga frågor och swar förestäld, af Eric Frosterus cap. wid Haukipudas capel, Ijå sokn och Österbotten. Stockholm. tryckt i Kongl. tryckeriet hos Henr. Fougt, på des förlag, 1773
Nijden terwellisten sanain muoto, : 2 Tim. 1:13. Sijnä järjestyxesä kuin d. Lutheruxen catechismus sen päkappaleisa sisällänspitä, nijden enimmäin catechismuxen selittäitten johdatuxen jälkeen, edeswetänyt ja kokoonpannut yxinkertaisisa kysymyxisä ja wastauxisa. Wuonna 1782. Eric Frosterus v. past. ja cappalainen Haukiputan kappelilla, Iin pitäjäsä. Wasasa, prändätty Georg Wilhelm Londicerildä. Kuningall. privil. kirjanpräntäjäldä, 1783
Aiheesta muualla

Erik Frosteruksen elämäkerta Kansallisbiografiassa
Esa Laaksonen

Esa Laaksonen (s. 1956) on suomalainen arkkitehti ja tietokirjailija. Hän on suunnitellut muun muassa Siilinjärven Uimalan ja Niiralan raja-aseman. Laaksonen toimi Arkkitehti-lehden päätoimittajana 1996–99. Hän on toiminut vakituisena kolumnistina Helsingin Sanomissa, Uuden Suomen internetlehdessä ja Väri ja Pinta -lehdessä. Hän kirjoittaa jatkuvasti arkkitehtuuri- ja kirja-arvioita koti- ja ulkomaisiin alan lehtiin.
Laaksonen oli vuodet 1999-2020 Alvar Aalto -säätiön yhteydessä toimivan Alvar Aalto -akatemian johtaja. Hänellä on yhteinen arkkitehtitoimisto arkkitehti Kimmo Frimanin kanssa Helsingissä. Laaksonen on arkkitehtiliitto SAFAn ja Suomen arvostelijain liiton SARV jäsen.
Teokset

Laaksonen, Esa: Else Aropaltio : arjen arkkitehti.  Helsinki:  Pen & Paper, 2020.  ISBN 9789522944474.
Laaksonen, Esa: Alvar Aalto: arkkitehdin vuosikymmenet.  Helsinki:  Tammi, 2018.  ISBN 9789513195144.
Frances Dafoe

| Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten taitoluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten taitoluistelu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Kanada.Naisten taitoluistelu. Olympialaiset  | Maa:   Kanada> Naisten taitoluistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Cortina d’Ampezzo 1956 | pariluistelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Oslo 1954 | pariluistelu |  |
|  Kultaa | Wien 1955 | pariluistelu |  |
|  Hopeaa | Davos 1953 | pariluistelu |  |
|  Hopeaa | Garmisch-Partenk. 1956 | pariluistelu |  |
Frances Helen Dafoe CM, O.Ont (17. joulukuuta 1929 Toronto – 23. syyskuuta 2016) oli kanadalainen taitoluistelija. Hän kilpaili 1950-luvulla parinsa Norris Bowdenin kanssa. Pari saavutti paitsi maailman-, Pohjois-Amerikan- ja Kanadan-mestaruudet, myös hopeamitalin vuoden Cortina d’Ampezzon talviolympialaisissa 1956.
Dafoesta tehtiin vuonna 1991 Order of Canadan jäsen. Dafoe kuuluu myös Canadian Sports Hall of Fameen, Canadian Olympic Hall of Fameen ja Skate Canada Hall of Fameen.
Dafoe kuoli 86-vuotiaana 23. syyskuuta 2016.
Tulokset

(pari Norris Bowden)
| Kilpailu | 1951 | 1952 | 1953 | 1954 | 1955 | 1956 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Talviolympialaiset |  | 5. |  |  |  | 2. |
| MM |  | 4. | 2. | 1. | 1. | 2. |
| Pohjois-Amerikan mestaruus |  |  | 1. |  | 1. |  |
| Kanadan mestaruus | 2. | 1. | 1. | 1. | 1. |  |
(jäätanssi, pari Norris Bowden)
| Kilpailu | 1950 | 1951 | 1952 |
| --- | --- | --- | --- |
| Kanadan mestaruus | 3. | 3. | 1. |
Frances Densmore

| Frances Densmore |
| --- | --- |
 Densmore ja Blackfootpäällikkö Mountain Chief levyttämässä Yhdysvaltain etnologian virastossa
Henkilötiedot
Syntynyt: 21. toukokuuta 1867 Red Wing, Minnesota
Kuollut: 5. kesäkuuta 1957 Red Wing, Minnesota
Kansalaisuus:  Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Instituutti:  Yhdysvaltain etnologian virasto
Tutkimusalue:  Etnografia, Etnomusikologia
Frances Densmore (21. toukokuuta 1867 Red Wing, Minnesota – 5. kesäkuuta 1957 Red Wing, Minnesota) oli yhdysvaltalainen etnografi ja etnomusikologi, joka oli erikoistunut Amerikan alkuperäisväestön musiikkiin ja kulttuuriin.
Elämäkerta

Lapsena Densmore kuuli lähellä elävien siouxintiaanien musiikkia ja oppi arvostamaan sitä. 1900-luvun alussa hän opetti musiikkia intiaaneille ympäri maan. Työnsä ohella hän tutustui intiaanien musiikkiin, tallensi ja transkriboi sitä ja näin dokumentoi musiikin käyttöä intiaanien kulttuurissa. Tuohon aikaan valkoiset uudisasukkaat pyrkivät sulauttamaan intiaanit valtakulttuuriin, mutta Densmore auttoi heitä säilyttämään oman kulttuurinsa ja suojelemaan sitä.
Densmore alkoi virallisesti tallentaa musiikkia Smithsonian-instituutin Yhdysvaltain etnologian viraston palveluksessa vuonna 1907. Monia näistä tallenteista säilytetään nykyään Yhdysvaltain kongressin kirjastossa. Useimmiten Densmore tallensi musiikkia vahasylintereille. Niistä monet on tallennettu uudestaan eri muodossa ja sijoitettu muihinkin arkistoihin, joissa tutkijat ja intiaaniedustajat voivat tutkia niitä. Densmore kirjoitti useita artikkeleita American Anthropologist-julkaisuun.
Aiheesta muualla

Bureau of American Ethnology, Bulletin 161: Seminole Music, Frances Densmore (englanniksi)
Minnesota Public Radion sivu Frances Densmoresta(englanniksi)
Frances Densmore Minnesota Historical Societyn sivu Densmoresta (englanniksi)
Freehold Borough

| Freehold Borough |
| --- | --- |

Valtio:  Yhdysvallat
Osavaltio:   New Jersey
Piirikunta:  Monmouth
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  5,01 km²
 – Josta vettä:  0 km² 
Väkiluku (2020):  12 538
 – Väestötiheys:  2500 as./km²
 
 http://www.freeholdboroughnj.gov 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Freehold Borough on kunta (borough) New Jerseyn osavaltiossa, Yhdysvalloissa. Sen väkiluku oli 12 538 vuonna 2020. Kunta toimii Monmouthin piirikunnan hallintokeskuksena.
Väestö

Vuonna 2020 Freehold Boroughin 12 538 asukkaasta valkoisia oli 70,2 %, mustia 10,3 % ja aasialaisia 1,4 %. Vuonna 2019 49,4 % asukkaista puhui kotonaan jotain muuta kieltä kuin englantia ja 31,1 % asukkaista oli syntynyt ulkomailla.
Kuvia kunnasta

Monmouthin piirikunnan oikeustalo.
South Street.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Freehold Borough Wikimedia Commonsissa
New Jerseyn osavaltio
| --- | --- |
Alueet:   Central Jersey  Delaware Valley  Jersey Shore  Meadowlands  North Jersey  Pine Barrens  Shore Region  Skylands Region  South Jersey  New Yorkin metropolialue  Tri‑State Region 
Huomattavat kaupungit ja kunnat:   Atlantic City  Bayonne  Camden  Clifton  Edison  Elizabeth  Hackensack  Hoboken  Jersey City  Lakewood  Newark  New Brunswick  Ocean City  Paterson  Perth Amboy  Trenton (pääkaupunki)  Vineland  Woodbridge 
Piirikunnat:   Atlantic  Bergen  Burlington  Camden  Cape May  Cumberland  Essex  Gloucester  Hudson  Hunterdon  Mercer  Middlesex  Monmouth  Morris  Ocean  Passaic  Salem  Somerset  Sussex  Union  Warren
Frans Teljo

Frans Filemon Teljo (25. heinäkuuta 1887 Tampere – 3. heinäkuuta 1960) oli suomalainen tekstiilitehtailija ja Sukka- ja Trikootehdas Osakeyhtiö Kudoksen perustaja. Hänen mukaansa on nimetty Tampereen Lapin kaupunginosassa Teljontie.
Koulut käytyään Teljo oli työssä Lapinniemen puuvillatehtaalla konttoristina toistakymmentä vuotta. Vuosina 1917–1919 Teljo oli Salmisaari ja Kumpp. tukkuliikkeen osakkaana ja työntekijänä. Vuonna 1919 Teljo perusti Tampereelle trikootuotteita valmistaneen Sukka- ja Trikootehdas Kudoksen ja toimi sitten yrityksen johtajana.
Kudos toimi vuosina 1920–1928 Lapin kaupunginosassa Salotie 3:ssa sijainneessa puutalossa. Vuonna 1928 Kudokselle valmistui uusi arkkitehti Bertel Strömmerin suunnittelema punatiilinen tehdasrakennus Käpytien varrelle. Tehdas oli aluksi kaksikerroksinen mutta vuonna 1936 rakennettiin vielä kolmas lisäkerros. Kudos aloitti 1930-luvun alun lamavuosista selvittyään naisten alusvaatteiden, leninkien ja käsineiden valmistuksen. Tehtaalle hankittiin uusia koneita, tuotanto kasvoi ja vuonna 1936 Kudoksella oli jo 162 työntekijää. Kudos Oy:n tehtaan toiminta päättyi vuonna 1962 mutta tehdasrakennus on säilynyt.
Teljo asui perheineen vuonna 1915 valmistuneessa asuintalossa Teljontie 23:ssa. Kudoksen tehtaan konttori sijaitsi myös aluksi talossa, kunnes se siirrettiin Aaltotie 8:een.
Getty Center

| Getty Center |
| --- | --- |

Tyyppi:  Kompleksi, museo 
Sijainti:  Los Angeles 
Kotisivut:  getty.edu 
Koordinaatit:  34°04′41″N, 118°28′30″W
 fiGetty Center 
  
Getty Center on taidemuseo ja kulttuurikeskus Los Angelesissa. Siellä toimii J. Paul Gettyn museon lisäksi tutkimuskeskus, konservointilaitos ja Gettyn säätiö. Keskus avattiin vuonna 1997.
Keskuksen on suunnitellut Richard Meier. Sen kaksi siipeä myötäilevät kukkulana harjanteita, joille keskus on rakennettu. Museosiivessä on useita pieniä gallerioita ja 450-paikkainen auditorio. Toisessa siivessä on toimistotilojen lisäksi miljoonan teoksen kirjasto ja lukusaleja.
J. Paul Gettyn museon toiminta jakaantuu kahteen paikkaan: Getty Centerissä on eurooppalaista maalaus-, piirros-, kuvanveisto- ja valokuvataidetta, kuvitettuja käsikirjoituksia ja taideteollisuuden tuotteita, kun taas Getty Villa Malibussa keskittyy antiikin Kreikan ja Rooman historiaan. Museon tunnetuimpiin töihin kuuluvat Marino Marinin Angel of the Citadel (1950), Vincent van Goghin Iirikset (1889), Claude Monet’n Rouenin katedraali aamuvalossa (1894), James Ensorin Kristus saapuu Brysseliin (1889), André-Charles Boullen intarsiatyönä tekemä kaappi (1675-1680), Rembrandtin  Vanha mies sotilaspuvussa (1630-1631), ja Gentile da Fabrianon  Neitsyt Marian kruunaus (1420).
Rakennusten väliin jäävässä tilassa on Robert Irwinin suunnittelema monimuotoinen puutarha.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Getty Center Wikimedia Commonsissa
Frans Teodor Hedberg

Frans Teodor Hedberg suunnilleen vuonna 1880.
Frans Teodor Hedberg (1828–1908) oli ruotsalainen näytelmäkirjailija, joka julkaisi myös novelleja. Hänen tunnetuimmat työnsä ovat eräät huvinäytelmät ja historialliset näytelmät Dagen gryr (1863) ja Bröllopet på Ulfåsa (1865). Hän oli Tukholman kuninkaallisen teatterin palveluksessa vuosina 1862–1881.
Frans Stockmann

Frans Georg Otto Mauritz Stockmann (17. joulukuuta 1872 – 28. marraskuuta 1920 Helsinki) oli suomalainen pääkonsuli ja Stockmannin liikkeen johtaja.
Frans Stockmannin vanhemmat olivat kauppaneuvos Heinrich Franz Georg Stockmann ja Betty Dorothea Johanna Block. Hän kävi Helsingin yksityislyseota ja Nya svenska läroverket i Helsingfors-koulua. Tämän jälkeen Stockmann harjoitti kaupan alan opintoja ja toimi harjoittelijana neljän vuoden ajan Saksassa, Englannissa ja Ranskassa. Hän palasi Suomeen 1893 ja meni sitten Stockmannin liikkeen palvelukseen apulaistoimitusjohtajaksi.
Stockmannista tuli 1906 Alankomaiden varakonsuli Helsingissä, 1907 konsuli ja 1920 pääkonsuli ansioistaan hollantilaisten pakolaisten avustamisessa. Stockmann oli Privatbankenin hallintoneuvoston puheenjohtaja sekä Suomen Höyrylaiva Osakeyhtiön, Helsingin Höyrylaiva Osakeyhtiön ja Yhtyneiden Villatehtaiden johtokuntien jäsen. Helsingin kaupunginvaltuuston jäsenenä hän oli 1908–1913.
Frans Stockmann alkoi vuonna 1918 rakennuttamaan kaksikerroksista huvilaa Kauniaisiin, suunnittelijana lienee ollut arkkitehti Armas Lindgren. Huvilan rakennustyöt keskeytyivät kun hänen vaimonsa Edith kuoli 1919 espanjantautiin. Frans Stockmann lahjoitti ennen kuolemaansa keskeneräisen huvilan rakenteet ja tontin Kauniaisten kauppalalle. Kauniaisten hautausmaa perustettiin hänen lahjoittamalleen maalle. Stockmannin huvilan kivijalan rauniot ovat edelleen olemassa hautausmaan takana Kasavuoren alueella Krouvikalliontien lähellä.
Frans Stockmann kuoli 47-vuotiaana marraskuussa 1920 Eiran sairaalassa Helsingissä joko espanjantautiin tai vatsasyöpään.
Frans Stockmann oli naimisissa 1896–1919 englantilaisen Edith Donëtin (1874–1919) kanssa. Heidän poikansa oli kauppaneuvos ja Stockmannin johtaja Edward Frans Olof Stockmann (1909-1990).
Emmanuel Milingo

Emmanuel Milingo vuonna 2009.
Emmanuel Milingo (s. 13. kesäkuuta 1930) on sambialainen katolinen kirkonmies, joka toimi Lusakan arkkipiispana vuosina 1969–1983. Hänet erotettiin virasta johtuen hänen viehtymyksestään henkiparantamiseen.
Milingo on katolisen kirkon yleistä nykylinjaa liberaalimpi ja tukee pappien oikeutta avioliittoon. Hän on itse naimisissa. Hän joutui ekskommunikoiduksi vuonna 2006 vihittyään naimisissa olleita miehiä piispoiksi. Hän on puhunut Sun Myung Moonin Yhdistymiskirkon puolesta.
Milingo on julkaissut kirjallisuutta ja musiikkia.
Aiheesta muualla

Ari Lukkarinen: Tapaus Emmanuel Milingo (Arkistoitu – Internet Archive). Gladiolus 1/2006
Ellipse

| Ellipse Imogen Heap |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2007–2009
 Julkaistu: 24. elokuuta 2009
 Tuottaja(t): Imogen Heap
 Tyylilaji: electronica, pop, alternative
 Kesto: 49.38
 Levy-yhtiö: Megaphonic Records, RCA Victor
Listasijoitukset
  4.  5.  39.
Imogen Heapin muut julkaisut
| Speak for Yourself 2005 | Ellipse 2009 | Sparks 2014 |
Singlet albumilta Ellipse
 ”First Train Home” Julkaistu: 14. heinäkuuta 2009
Ellipse on englantilaisen laulaja-lauluntekijä Imogen Heapin albumi vuodelta 2009. Albumilta on julkaistu single First Train Home. Kappaleesta Canvas on myös julkaistu musiikkivideo, mutta kappaletta ei siitä huolimatta ole julkaistu singlenä.
Kappaleet

First Train Home – 4.13
Wait It Out – 3.57
Earth – 3.34
Little Bird – 4.07
Swoon – 3.54
Tidal – 3.50
Between Sheets – 2.54
2-1 – 4.42
Bad Body Double – 4.07
Aha! – 2.27
The Fire – 1.59
Canvas – 4.55
Half Life – 4.02
Not Now But Soon – 3.46  (bonusraita japanilaisessa painoksessa)
Kappaleet > Bonus-CD (Deluxe Edition)

First Train Home (instrumental) – 4.15
Wait It Out (instrumental) – 3.47
Earth (instrumental) – 3.35
Little Bird (instrumental) – 4.08
Swoon (instrumental) – 3.52
Tidal (instrumental) – 3.51
Between Sheets (instrumental) – 2.55
2-1 (instrumental) – 4.43
Bad Body Double (instrumental) – 4.07
Aha! (instrumental) – 2.27
The Fire (instrumental) – 1.57
Canvas (instrumental) – 4.55
Half Life / The Fire (piano instrumental) – 6.13
Arvostelut

AbsolutePunk.net: 84%
Allmusic:
Billboard: 72/100
The Guardian:
Listasijoituksia

| Lista (2009) | Korkein sijoitus |
| --- | --- |
Iso-Britannia: 39
Kanada: 4
Yhdysvallat (Billboard 200): 5
Yhdysvallat (Billboard Top Electronic Albums): 1
Yhdysvallat (Billboard Top Rock Albums): 4
Yhdysvallat (Billboard Top Alternative Albums): 3
Ever Given

| Ever Given |
| --- | --- |
 Ever Given Rotterdamin satamassa 9.3.2020.
Tyyppi:  konttialus
Lippuvaltio:   Panama
Kotipaikka:  Panama City
IMO-numero:  9811000
MMSI-numero:  353136000
Tunnuskirjaimet:  H3RC
Operaattori:  Evergreen Marine
Omistaja:  Shoei Kisen Kaisha
Rakennustelakka:  Imabari Shipbuilding
Rakennusnumero:  S-1833
Luovutettu:  9. toukokuuta 2018
Tekniset tiedot
Pituus:  399,94 m
Leveys:  58,8 m
Korkeus:  32,9 m
Syväys:  14,5 m
Koneteho:  59 300 kW
Nopeus:  22,8 kn
Miehistö:  25
Ever Given on taiwanilaisen Evergreen Marine -varustamon konttilaiva. Se on maailman suurimpia konttilaivoja. Se on 400 metriä pitkä ja 59 metriä leveä.
Ever Givenin omistaa japanilainen yhtiö, sitä operoi taiwanilainen varustamo ja alus on rekisteröity Panamaan. Sen miehistö on intialainen.
Onnettomuudet

Helmikuussa 2019 laiva törmäsi Saksassa Hampurissa Elbellä jokilaivaan.