stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ahtisaarna

Ahtisaarna oli luterilaisessa kirkossa pääsiäistä edeltävän ajan saarna, jonka aiheena on jokin jakso Jeesuksen kärsimyshistoriasta. Ahti on lähtöisin latinan kielen sanasta actus, joka tarkoittaa näytöstä tai osaa (vrt. eng. "act"). Keskiajalla se tarkoitti ennen kaikkea kärsimysnäytelmien osaa.
Keskiaikaisten kärsimysnäytelmien sijaan luterilaisissa kirkoissa alettiin koota eri evankeliumeista yhtenäistä esitystä Jeesuksen kärsimyksestä. Se jaettiin kuuteen näytökseen eli ahtiin, joista pidettiin ahtisaarnat.
Nykyisessä Suomen evankelis-luterilaisen kirkon kirkkokäsikirjassa ahtitekstejä ei enää ole, mutta niitä voidaan käyttää edelleen hiljaisen viikon eli piinaviikon jumalanpalveluksissa. Luterilaisessa kirkossa on jälleen alettu järjestää pääsiäisen edellä kärsimysnäytelmiä Jeesuksen kärsimyshistoriasta sekä pitää ristintien rukoushetkiä.
Ahdit

Kärsimyshistoria alkaa palmusunnuntaina kertomuksella, jossa Jeesus saapuu aasilla viettämään juutalaista pääsiäisjuhlaa Jerusalemiin. Tästä seuraava kärsimyshistorian kuvaus on perinteisesti jaettu kuuteen jaksoon eli ahtiin. Nämä jaksot ovat:
Ensimmäinen ahti: ehtoollisen asettaminen (kiirastorstain aihe)
Toinen ahti: Jeesus rukoilee Getsemanessa, vangitseminen ja Pietari kieltää Jeesuksen (maanantain aihe).
Kolmas ahti: Jeesusta tutkitaan neuvoston, Pilatuksen ja Herodes Antipaksen edessä (tiistain aihe).
Neljäs ahti: Jeesuksen tuomitseminen ja vieminen Golgatalle (keskiviikon aihe).
Viides ahti: kuolema ristillä (pitkäperjantain aihe).
Kuudes ahti: hautaaminen (samoin pitkäperjantain aihe).
Alavuden kihlakunta

Alavuden kihlakunta muodostettiin vuoden 1996 kihlakuntauudistuksessa, ja se toimi vuoden 2007 loppuun. Kihlakuntaan kuuluivat Alavus, Kuortane, Lehtimäki, Soini, Töysä ja Ähtäri. Kihlakunta sijaitsi aluksi Vaasan läänissä ja vuoden 1997 lääniuudistuksen jälkeen Länsi-Suomen läänissä.
Advance Wars

| Advance Wars |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Intelligent Systems
Julkaisija:  Nintendo
Ohjaaja:  Tohru Narihiro
Pelisarja:  Nintendo Wars
Julkaistu:  NA 10. syyskuuta 2001EU 11. tammikuuta 2002
Lajityyppi:  strategiapeli
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 7  USK 6 
Alusta:  Game Boy Advance
Jakelumuoto:  pelimoduuli
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Advance Wars on Intelligent Systemsin kehittämä ja Nintendon julkaisema vuoropohjainen strategiapeli. Peli on julkaistu vuonna 2001 Game Boy Advancelle. Advance Wars on jatkoa Nintendo Wars -sarjalle ja sille on tehty kolme jatko-osaa:
Advance Wars 2: Black Hole Rising (Game Boy Advance -konsolille) (Wii U)
Advance Wars: Dual Strike (Nintendo DS -konsolille) (Wii U)
Advance Wars: Dark Conflict (EUR) / Advance Wars: Days of Ruin (USA) (vain Nintendo DS -konsolille)
Juoni

Peli alkaa Orange Starin ja Blue Moonin välisestä sodasta. Pelaaja toimii Orange Starin taktisena neuvonantajana ja seuraa sodankulkua taisteluiden edetessä kolmen muun valtion lävitse.
Maat

Pelissä on yhteensä viisi maata:
Orange Star
Blue Moon
Yellow Comet
Green Earth
Black Hole
Vastaanotto

Peli on saanut GameSpotin arvostelussa arvosanaksi 9.1/10.
Peli on saanut IGN:n arvostelussa arvosanaksi 9.9/10.
Peli on saanut Eurogamerin arvostelussa arvosanaksi täydet 10/10.
Aiheesta muualla

Advance Wars MobyGamesissa (englanniksi)
Viralliset kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Pelistä Nintendon omilla sivuilla (suomeksi)
Advance Australia Fair

| Advance Australia Fair |
| --- | --- |
 Kansallislaulun nuotit
Valtio:   Australia
Säveltäjä:  Peter Dodds McCormick
Sanoittaja:  Peter Dodds McCormick
   Kansallislaulu Yhdysvaltain laivaston soittokunnan soittamana 
Advance Australia Fair on Australian kansallislaulu, joka esitettiin ensimmäisen kerran Sydneyssä vuonna 1878. Kansallishymni siitä tuli 1984, jolloin sanoitusta muutettiin vähemmän brittivaltaa korostavaksi. Laulun on säveltänyt ja sanoittanut skotlantilaissyntyinen Peter Dodds McCormick.
Sanoitukset > Nykyiset sanat

Australians all let us rejoice,

For we are one and free;

We've golden soil and wealth for toil,

Our home is girt by sea;

Our land abounds in nature's gifts

Of beauty rich and rare;

In history's page, let every stage

Advance Australia fair!

In joyful strains then let us sing,

"Advance Australia fair!"



Beneath our radiant Southern Cross,

We'll toil with hearts and hands;

To make this Commonwealth of ours

Renowned of all the lands;

For those who've come across the seas

We've boundless plains to share;

With courage let us all combine

To advance Australia fair.

In joyful strains then let us sing

"Advance Australia fair!"
Sanoitukset > Muutokset

Alkuperäisessä laulussa oli neljä säkeistöä, joista kolmas ja neljäs säkeistö jätettiin pois omaksuttaessa ja joitain sanoja ensimmäisessä ja toisessa säkeistössä muutettiin. Vuonna 2021 rivistä "For we are young and free" tulee "For we are one and free". Muutoksen tarkoituksena oli tunnustaa alkuperäiskansojen australialaiset, jotka ovat asuneet Australiassa yli 60 000 vuotta.
Sanoitukset > Alkuperäiskansojen kielillä

Australian kansallislaulu on myös laulettu monilla aboriginaalien kielillä, mukaan lukien dharawal (kahdesti), noongar, warlpiri, yugambeh-bundaljung, yolngu pitjantjatjara. ja ngunawal. Ehkä tunnetuin näistä on Dharawal-versio, joka näkyy alla.
| Dharawal | Käännös | Kansainvälinen foneettinen aakkosto (IPA) |
| --- | --- | --- |
| Nyini Australiagal bugjari garibara  Nyini budjari buriga  Bugjari bamul yararaga mari walaba  Balmulga mari walanmirang  Bamul merong mari kaban walaba  Badjajarang waratah  Yanamuru Australiagal yanumauru Australiagal  Yana budjari Australiagal  Nyini bayala gawuwi bayala gawuwi  Yana budjari Australiagal. | We Australian mob are going to have a good dance  We good young fellows  Good earth and speared a lot of wallabies  A lot of water associated with this earth  Earth having a lot of animals and waratahs  Go along the path Australians  Australian mob go together  We say and sing out  Australian mob go together. | [njɪnɪ əˈstɹæɪljəɡal bʊɡɖaɹɪ ɡaɹɪbaɹa]  [njɪnɪ bʊɖaɹɪ bʊɹɪɡa]  [bʊɡɖaɹɪ bamʊl jaɹaɹaɡa maɹɪ walaba]  [balmʊlɡa maɹɪ walanmiɹaŋ]  [bamʊl məɹoŋ maɹɪ ɡ̊aban walaba]  [baɖaɖaɹaŋ waɹaɾa]  [janamʊɹʊ əˈstɹæɪljəɡal janamaɹʊ əˈstɹæɪljəɡal]  [jana bʊɖaɹɪ əˈstɹæɪljəɡal]  [njɪnɪ bejala ɡawʊwi bejala ɡawʊwi]  [jana bʊɖaɹɪ əˈstɹæɪljəɡal] |
Australian ja Argentiinan välisessä rugby-ottelussa laulettiin erilaisia ​​Dharawal-lyriikoita kuin edellä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Laulu laulettuna unkarilaisella sivustolla
Alt

Alt-näppäin oikealla
Alt on näppäin tietokonenäppäimistössä. Amerikkalaismallisissa näppäimistöissä Alt-näppäimiä on yleensä kaksi kappaletta, välilyöntinäppäimen vasemmalla ja oikealla puolella, kun taas muissa näppäimistömalleissa oikeanpuoleinen Alt-näppäin on usein korvattu Alt Gr -painikkeella. Alt-näppäintä käytetään alt-koodien tekemiseen ja siihen liitettyjen pikakomentojen toteuttamiseen. Yleisesti käytettyjä Alt-näppäimeen liitettyjä pikakomentoja ovat Windowsissa esimerkiksi tehtävienhallinnan avaava Ctrl+Alt+Del ja avoinna olevia ikkunoita vaihtava Alt+Tab.
Alt-koodi

Animaatio, jolla saadaan "í" (Latinalainen i akuutilla aksentilla).
Alt-koodit ovat Windows-ohjelmistoissa kirjoittamiseen käytettäviä numeroyhdistelmiä, joilla saadaan kirjoitettua erikoismerkkejä joita näppäimistössä ei ole. Niihin kuuluvat maasta riippuen mm. koodisivu 850, Windows-1252,  sekä Unicode. Alt-koodit voidaan tehdä vain näppimistön oikealla puolella olevista numeronäppäimistä, tai käyttämällä Fn-näppäintä, Alt-näppäintä ja jotain merkkejä, kuten j ja 9.
Esimerkiksi kirjaimen  Ž kirjoittaminen tapahtuu näppäinyhdistelmällä:
Alt+0381
Alt det som ingen ser

|  Alt det som ingen ser> Kappaleen tiedot |
| --- | --- |
Esittäjä(t):  Kenny Lübcke, Lotte Nilsson
Säveltäjä(t):  Carsten Warming
Sanoittaja(t):  Carsten Warming
Euroviisutiedot
Vuosi:  1992
Maa:  Tanska
Kieli:  tanska
Sijoitus:  12.
Pisteet:  47
Sanat:  sanoitus
Muuta:  Kapellimestarina Henrik Krogsgaard
Alt det som ingen ser on Kenny Lübcken ja Lotte Nilssonin esittämä kappale, joka edusti Tanskaa vuoden 1992 Eurovision laulukilpailussa Ruotsin Malmössä.
Kappale sijoittui Euroviisuissa 23 maan joukosta sijalle 12. 47 pisteellä.
Al-Gharbiyyan kuvernementti

| al-Gharbiyyan kuvernementti محافظة الغربية Muḥāfaẓat al-Ġarbīya |
| --- | --- |

 Lippu
 Koordinaatit: 30.881°N, 31.06°E 
Valtio:  Egypti
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Tanta
Pinta-ala:  1 942,34 km²
Väkiluku (2015):  4 751 865
Lyhenteet:  
 – ISO 3166:  EG-GH
Al-Gharbiyyan kuvernementti (arab. محافظة الغربية‎, Muḥāfaẓat al-Ġarbīya) on yksi Egyptin kuvernementeista. Alueen pinta-ala on 1 942,34 km² ja väkiluku 4 751 865 (2015). Kuvernementin hallinnollinen keskus on Tanta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Al-Gharbiyyan kuvernementti Wikimedia Commonsissa
Alavojakkalan seisake (Suomi)

Alavojakkalan seisake oli rautatieliikennepaikka rataosalla Tornio-Kolari Vojakkalan kylässä Tornion kaupungissa. Se oli radan alkuperäisiä liikennepaikkoja, ja avattiin vuonna 1915. Uusi vaatimaton laiturirakennus valmistui 1946, mutta tämän käyttö asemana jäi lyhyeksi. Miehitys seisakkeella lopetettiin 1954. Henkilöliikenne loppu koko rataosalla 1967 ja tavaraliikenne seuraavana vuonna.
Ahvenvita

| Ahvenvita |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Yksisirkkaiset Liliopsida
Lahko::  Alismatales
Heimo::  Vitakasvit Potamogetonaceae
Suku::  Lapavidat Potamogeton
Laji::  perfoliatus
Kaksiosainen nimi
 Potamogeton perfoliatus  L. 
Katso myös
   Ahvenvita Wikispeciesissä   Ahvenvita Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Ahvenvita (Potamogeton perfoliatus) on monivuotinen uposlehtinen kasvi.
Ahvenvidan varsi kasvaa enimmillään 2,5 metriä pitkäksi. Sen lehdet ovat kapeita, jopa 12 cm pitkiä uposlehtiä. Kukinto on 2–3 cm pitkä tähkä.
Ahvenvitaa tavataan koko Euroopassa Espanjaa, Etelä-Italiaa ja Kreikkaa lukuun ottamatta, sekä samoilla leveyspiireillä Aasiassa ja Pohjois-Amerikassa.
Ahvenvita kasvaa syvemmällä kuin järviruoko ja lumme. Vain kukat kohoavat vedenpinnalle. Ahvenvidan varsi on rento, joten se heiluu vedessä aallokkoa myötäillen. Varressa on ilmatiehyitä, jotka keventävät vartta. Siksi ahvenvita pysyy pystyssä. Ahvenvidan lehdet ovat niin ohuet ja läpikuultavat, että ahvenvita lakastuu heti, kun se joutuu pois vedestä. Ahvenvita ottaa lehdillään hiilidioksidia vedestä. Ahvenvitakasvustot ovat kalojen suoja- ja syönnöspaikkoja. Koska veden saanti ei ahvenvidalle ole ongelma, sillä on vain pienet juuret, joilla se ottaa ravinteita pohjasta. Lisäksi se saa niitä myös suoraan lehtien läpi.
Aiheesta muualla

Suomen Lajitietokeskus: Ahvenvita (Potamogeton perfoliatus)
Kasviatlas 2020: Ahvenvidan (Potamogeton perfoliatus) levinneisyys Suomessa.
Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Ahvenvita (Potamogeton perfoliatus)
Luontoportti: Ahvenvita (Potamogeton perfoliatus)
Valokki – nettikasvio: Ahvenvita (Potamogeton perfoliatus)
ITIS: Potamogeton perfoliatus (englanniksi)
United States Department of Agriculture (USDA): Potamogeton perfoliatus (englanniksi)
Flora of China: Potamogeton perfoliatus (englanniksi)
Aleksius Ruokosalmi

Aleksius (Aleksi) Ruokosalmi (17. heinäkuuta 1884 Asikkala – 21. joulukuuta 1943 Helsinki) oli suomalainen näytelmäkirjailija joka käytti nimimerkkiä Asarias Heinäsalmi.
Henkilöhistoria

Ruokosalmen vanhemmat olivat maanviljelijä Topias Ruokosalmi ja Hilma Arvidintytär. Hänen veljensä oli toiminnanjohtaja, päätoimittaja Toimi Ruokosalmi. Aleksius Ruokosalmi pääsi ylioppilaaksi 1905 Heinolan yhteiskoulusta. Hän työskenteli lehti- ja kustannusalalla vuoteen 1928, jolloin hänestä tuli Kulutusosuuskuntien Keskusliiton opinto-osaston johtaja.
Näytelmiä

Nimimerkillä Asarias Heinäsalmi:
Kantakirjalehmä Punikki : yksinäytöksinen näyttämöpila. Huviohjelmien avuksi n:o 50.     Karisto 1923
Akhtar Mansour

Mullah Akhtar Mansour (1960-luku – 21. toukokuuta 2016) oli Taliban-liikkeen johtaja. Mansour soti nuoruudessaan Afganistanin sodan aikana neuvostojoukkoja vastaan, ja myöhemmin hän työskenteli Talibanin johtaman Afganistanin hallinnossa järjestön vallattua suurimman osan maasta 1990-luvulla. Mansour pakeni Pakistaniin Yhdysvaltojen hyökättyä maahan vuonna 2001. Mansour valittiin Talibanin johtoon vuonna 2015, kun uutinen järjestön aikaisemman johtajan Mullah Omarin kuolemasta levisi julkisuuteen. Mansour itse sai surmansa Yhdysvaltojen lennokki-iskussa vuonna 2016.
Elämä

Mansour syntyi vuosien 1963 ja 1965 välillä Band-e-Taimoorin kylässä Maiwandin piirikunnassa lähellä Kandaharia. Etniseltä taustaltaan hän oli paštu, ja hän kuului dorrani-heimon ishaqzai-klaaniin.
Neuvostoliiton miehitettyä Afganistanin 1980-luvun Afganistanin sodassa Mansour liittyi neuvostojoukkoja vastaan taistelleisiin mujahidin-joukkoihin. Mansourin tuon ajan toiminnasta ei tiedetä paljoa. Hän taisteli Hezb-i Islami Khalis-järjestön riveissä ja vuonna 1987 hän matkusti Pakistanin ensin Quettaan ja sittemmin Peshawariin jatkaakseen kesken jääneitä uskonnollisia opintojaan. Taliban sai alkunsa Saudi-Arabian rahoittamista uskonnollisista kouluista.
1990-luvulla Taliban-liikkeen taistelijat siirtyivät Afganistaniin, jossa he voittivat nopeasti useimmat muut maan aseelliset ryhmät. Kandahar kukistui nopeasti, ja kahden vuoden jälkeen vuonna 1996 Taliban valtasi myös maan pääkaupunki Kabulin. Talibania vastusti vain Pohjoinen liitto. Mansourista oli tehty ensin Kandaharin valtaamisen jälkeen kaupungin lentokentän turvallisuusvastaava ja pääkaupungin kukistuttua kansallisen lentoyhtiö Ariana Afghan Airlinesin ja ilmavoimien johtaja. Mansourin on väitetty myös tehneen rahaa Afganistanin unikkoviljelmillä, jolla rahoitettiin liiketoimintaa Persianlahden maissa.
Yhdysvaltojen hyökättyä Afganistaniin vuonna 2001 Mansour pakeni Pakistanin puolelle Quettaan. Myöhemmin hänestä tehtiin Talibanin kokoonpaneman Kandaharin varjohallinnon kuvernööri. Pakistanin viranomaisten pidätettyä Talibanin puolustusministeri Mullah Obaidullah Akhundin vuonna 2007 Mansourista tuli hänet korvanneen Mullah Abdul Ghani Baradarin avustaja. Bardar pidätettiin vuonna 2010, minkä jälkeen Mansour nousi Talibanin käytännön johtajaksi. Teoriassa järjestöä johti Mullah Omar, joka ei kuitenkaan ollut esiintynyt julkisuudessa sitten Taliban hallinnon kukistumisen jälkeen vuonna 2001. Yhdysvallat oli luvannut hänestä kymmenen miljoonan dollarin palkkion, ja hän joutui pitämään matalaa profiilia. Mullah Omarin kuolemasta alkoi liikkua huhuja ja lopulta vuonna 2015 hänen uutisoitiin kuolleen kaksi vuotta aiemmin. Akhtar Mansour valittiin vuonna 2015 Talibanin uudeksi johtajaksi (emiiriksi), vaikkakin nimityksellä oli myös vastustajia. Akhtar Mansourin sanottiin olevan Pakistanin tiedustelupalvelun sätkynukke ja hänen väitettiin jopa murhanneen Mullah Omarin. Tilanne järjestön sisällä kuitenkin rauhoittui ja myös al-Qaidan johtaja Aiman al-Zawahri tunnusti Mansourin Talibanin johtajaksi.
Akhtar Mansourin onnistui Talibanin johtajana kukistaa järjestöstä irronneen Mullah Muhammad Rasoolin johtaman sirpaleryhmän, minkä lisäksi heidän onnistui estää Afganistanin Isis-järjestön leviäminen Talibanin alueille. 21. toukokuuta 2016 Mansouurin uutisoitiin saaneen surmansa Yhdysvaltojen toteuttamassa lennokki-iskussa lähellä Ahmad Walin kaupunkia Pakistanin Balochistanissa. Talibanin johtoon nousi Mansourin kuoleman jälkeen hänen varamiehensä Hibatullah Akhundzada.
Alcantara

Alcantara tai Alcântara voi tarkoittaa ainakin seuraavia:
alcantara, mokkanahan kaltainen tekokuitukangas
Alcântara, kaupunki Brasiliassa
Alcantara, joki Sisilian saaren koillisosassa
Alcântaran avaruuskeskus Brasiliassa
MS Alcantara (1927), Royal Mail Linen risteilyalus
SS Alcantara (1913), Royal Mail Steam Packet Companyn risteilyalus
Thiago Alcântara, brasilialais-espanjalainen jalkapalloilija
HMS Alcantara (1914), apuristeilijä
HMS Alcantara (F88), apuristeilijä.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Alcantara”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Aino Pesonen

| Aino Pesonen |
| --- | --- |
 Aino Pesonen (vas.) ja Hanna Malm vuonna 1920.
Henkilötiedot
Syntynyt: 4. syyskuuta 1884 Turku
Kuollut: 1975 (90–91 vuotta) Neuvostoliitto
Ammatti:  toimittaja, puoluevirkailija
Poliitikko
Puolue:  SDP, SKP
Aino Katariina Pesonen (4. syyskuuta 1884 Turku – 1975 Neuvostoliitto) oli suomalainen ammattiyhdistysaktiivi ja toimittaja, joka oli yksi Suomen Kommunistisen Puolueen perustajajäsenistä.
Elämä

Turussa syntynyt Pesonen valittiin Hämeenlinnan työväenyhdistyksen naisjaoston puheenjohtajaksi vuonna 1907. Hän kirjoitti myös Hämeen Voimaan sekä toimi Työläisnaisen Hämeenlinnan kirjeenvaihtajana. 1910-luvulla Pesonen vaikutti Helsingissä, jossa hän toimi muun muassa Suomen sosialidemokraattisen naisliiton rahastonhoitajana. Toukokuussa 1917 Pesonen oli perustamassa Suomen Kauppa- ja Liiketyöntekijäin Liittoa.
Sisällissodan aikana Pesonen toimi kansanvaltuuskunnan hallussa olleen Suomen Pankin kassanhoitajana. Sodan loppuvaiheessa hän pakeni Pietariin, ja osallistui Moskovassa elokuussa 1918 järjestettyyn SKP:n perustavaan kokoukseen. Pesonen palasi pian Suomeen organisoimaan SKP:n maanalaista toimintaa. Hän oli käynnistämässä puolueen toimintaa aluksi Porissa, ja keväällä 1919 Tampereella, jonne Pesonen saapui pidätetyksi joutuneen Lauri Hyrskyluodon tilalle. Talvella 1920 Pesosen seuraajaksi tuli J. H. Lumivuokko.
Vuonna 1921 Pesonen siirtyi Neuvostoliittoon, jossa hän työskenteli 1920–1930-luvuilla Lenin-koulun suomalaissektorin sihteerinä ja Lännen vähemmistökansallisuuksien yliopiston kirjastonhoitajana. Niiden lakkauttamisen jälkeen Pesonen toimi vielä kirjastonhoitajana Moskovassa vuoteen 1954 saakka. Hän kävi Suomessa ainakin vuonna 1968, jolloin Pesonen osallistui kunniavieraana SKP:n 50-vuotisjuhliin ja laski seppeleen Santahaminan vankileirin punaisten muistomerkille Aarne Saarisen ja Inkeri Lehtisen kanssa.
Yksityiselämä

Aino Pesosen puoliso oli toimittaja Ville Ojanen, joka teloitettiin Stalinin vainojen aikana vuonna 1938.
Al-Hakam II

Córdobassa sijaitseva vuonna 1976 pystytetty al-Hakam II:n patsas
Al-Hakam II (al-Ḥakam II ibn ʿAbd al-Raḥmān III) (13. tammikuuta 915 – 16. lokakuuta 976) oli toinen Córdoban kalifi al-Andalusissa, maurien hallitsemalla Iberian niemimaalla. Hän oli Abd ar-Rahman III:n poika ja seuraaja vuodesta 961 kuolemaansa asti vuonna 976.
Al-Hakam II nousi kalifaatin johtoon isänsä Abd ar-Rahman III:n kuollessa 961. Hän saavutti Pohjois-Iberiassa olevien kristittyjen valtakuntien kanssa rauhan, ja käytti vakautta hyväkseen kehittääkseen maataloutta uusien kastelukanavien rakentamisella. Taloudellista kehitystä tuettiin katuja laajentamalla ja kauppatoreja rakentamalla.
Hän oli kiinnostunut kirjoista ja tiedosta, ja hän kokosi valtavan, 400 000 nidettä käsittävän kirjaston, joka poltettiin Córdoban berberipiirityksessä vuonna 1100. Hän jopa lähetti asiamiehiään ostamaan kirjojen 'ensipainoksia' muslimien idästä, esimerkiksi Abu al-Faraj al-Isfahanin teoksen Kitab al-Aghanin (Laulujen kirja). Tiedot kirjaston koosta ovat peräisin 1600-luvulta ja todennäköisesti satakertaisesti liioiteltuja.
Al-Hakamin valtakauden aikana lukuisia teoksia käännettiin latinasta ja kreikasta arabian kieleen. Hän muodosti arabimuslimien ja mozarabialaisten sekakomitean kääntämistä varten.
Kalifi laajennutti Córdoban tärkeintä moskeijaa, Mezquitaa, ja hänen aikanaan (vuonna 976) Madinat al-Zahra, kuninkaallinen residenssi, valmistui. Sen rakennustyöt oli aloittanyt Abd ar-Rahman 40 vuotta aikaisemmin.
Myös kuuluisa lääkäri, tiedemies ja kirurgi Abu al-Qasim eli Abulcasis toimi al-Hakamin hovissa.
Samalla kun berberivisiiri al-Mushafin vastuu sisäisestä hallinnosta kasvoi, kenraali Ghalib nousi hiljalleen armeijan johtajaksi. Ghalibin ongelmina oli viimeisten normannihyökkäysten torjuminen vuosina 966 ja 971, sekä kamppailu ziridejä ja fatimideja vastaan Pohjois-Marokossa. Fatimidit lyötiin Marokossa 974, ja al-Hakam II pystyi säilyttämään kalifaatin johtavan aseman kristityissä Navarran, Kastilian ja Léonin valtioissa.
Nuoruudessaan kalifi näyttää olleen homoseksuaali. Hänen tiedettiin pitävän avoimesti mieshaaremia, mikä oli erityisen ongelmallista, sillä perillisen saaminen oli elintärkeää. Ongelma ratkaistiin sillä, että al-Hakam II otti jalkavaimon, joka pukeutui poikien vaatteisiin, ja jolle annettiin miehen nimi Jafar.
Al-Hakam II:ta seurasi hänen poikansa Hisham II al-Muayad, joka oli nimellinen hallitsija hajib (suurvisiiri) al-Mansur Ibn Abi Aamirin hallitessa maata.
Kirjallisuutta

O´Callaghan, J.F.: A history of Medieval Spain.  United Kingdom:  Cornell University, 1975.  ISBN 0-8014-0880-6.  (englanniksi)
Louis Crompton, Homosexuality and Civilisation, Harvard, 1990
Encyclopedia of Medieval Iberia, ed. Michael Gerli ,New York:
Routledge, 2003
Bernard F. Reilly,The Medieval Spains, Cambridge, 2005
Agía Mávran linna

| Agía Mávran linna> Κάστρο Αγίας Μαύρας |
| --- | --- |
 Agía Mávran linnaa.
Sijainti:  Lefkas, Jooniansaaret, Kreikka
Koordinaatit:  38°50′41″N, 20°43′11″E
Rakennustyyppi:  linna
Valmistumisvuosi:  n. 1302 (vanhin osa)
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Agía Mávran linna (kreik. Κάστρο Αγίας Μαύρας, Kástro Agías Mávras) eli Santa Mauran linna (< ital.) on keskiaikainen linna Lefkaksen saarella Kreikassa. Se sijaitsee saaren ”sisäänkäynnillä” saaren mantereeseen yhdistävän pengertien varrella, vajaa kaksi kilometriä koilliseen Lefkaksen kaupungista.
Historia

Linnan ensimmäinen osa rakennettiin noin vuonna 1302. Sen rakennutti lombardialaispäällikkö Giovanni Orsini, joka sai Lefkaksen saaren valtaansa häälahjana naituaan Epeiroksen despootin Nikeforos I:n tyttären. Myöhemmin linnan haltija on vaihtunut usein. Napolilaiset valtasivat sen vuonna 1331. Vuonna 1362 linnan valtasi Kefaloniáa hallinnut Leonardo Tocco. Carlo I Tocco paransi ja laajensi linnaa vuosina 1410–1420.
Osmanit valtasivat linnan vuonna 1479. Venetsialaiset saivat sen haltuunsa vuonna 1502, mutta luovuttivat sen jo 1503 turkkilaisille vaihtokauppana Kefaloniásta. Osmanit laajensivat linnaa merkittävästi vuosina 1566–1571. Venetsialaiset valtasivat sen Francesco Morosinin johdolla vuonna 1684. Vuonna 1797 linnan valtasivat ranskalaiset, 1798 venäläiset, 1807 jälleen ranskalaiset ja 1810 britit. Linna menetti sotilaallisen merkityksensä viimeistään vuonna 1864, jolloin Lefkas ja muut Jooniansaaret liitettiin Kreikkaan. Vuonna 1888 linnassa oli tulipalo, joka tuhosi monet sen rakennuksista, ja vain harva rakennettiin uudelleen. Linnan alueella on suoritettu arkeologisia kaivauksia.
Rakennus

Linnan nykyinen muoto on pääosin peräisin venetsialaisvallan ajalta. Rakennuksen koko on noin 25 000 neliömetriä. Siinä on kolme eri puolustuslinjaa ja seitsemän bastionia. Nykyään linnan sisäänkäynti on sen länsiportista. Osmanivallan aikana linnassa oli moskeija, jonka venetsialaiset myöhemmin muuttivat kirkoksi. Linnan alueella on myös ortodoksinen Pyhälle Mauralle (Agía Mávra) omistettu kirkko. Linnan länsimuurin päälle on rakennettu majakka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Agía Mávran linna Wikimedia Commonsissa
Venetsialaisaikainen piirros linnasta vuodelta 1688.
Linnan sisäosia.