stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alphavillen diskografia
Albumit

1984: Forever Young
1986: Afternoons in Utopia
1989: The Breathtaking Blue
1994: Prostitute
1997: Salvation
1999: Salvation (US-Edition)
2001: Forever Pop
2003: CrazyShow Excerpts (Promo)
2010: Catching Rays On Giant
2017: Strange Attractor
2022: Eternally Yours
Livealbumit

2000: Stark Naked And Absolutely Live
Kokoelmat

1988: Alphaville (DDR)
1988: The Singles Collection (USA, Kanada)
1992: First Harvest 1984-92
1993: History (Fanprojekt-Edition)
1999: Dreamscapes (8 CD-Box)
1999: Visions Of Dreamscapes (Brasilien)
2003: CrazyShow (4 CD-Box)
2003: Forever Young & Other Hits (USA)
2005: Dreamscapes Revisited (Web)
2014: So80s presents Alphaville
Videotallenteet

1989: Songlines (VHS)
1993: Moonoffice (VHS)
2001: Little America – Live in Salt Lake City (DVD)
Singlet

| --- | --- |
 1984: Big In Japan  1984: Sounds Like A Melody  1984: Forever Young  1985: The Jet Set  1986: Dance With Me  1986: Universal Daddy  1986: Jerusalem  1986: Sensations  1987: Red Rose  1988: Forever Young 1988  1989: Romeos  1989: Summer Rain  1990: Mysteries Of Love  1992: Big In Japan 1992 A.D.  1992: Big In Japan Swemix Remix  1994: Fools  1994: The Impossible Dream  1997: Wishful Thinking  1999: Flame :  1999: Soul Messiah  2001: Forever Young 2001  2001: Dance With Me 2001  2003: Elegy (Bonus CrazyShow)  2006: Forever Young The Remix (Australia)  2010: I Die For You Today  2011: Song For No One  2018: Love Will Find a Way  2020: Sounds Like A Melody (Blank & Jones x Gold & Lloyd Remix)  2021: Summer In Berlin  2021: Dance With Me (Live in Salt Lake City 1999) [2021 Remaster]  2022: Big in Japan - Symphonic Version  2022: Sounds Like A Melody - Symphonic Version  2022: Forever Young - Symphonic Version  2023: Eternally Yours Bonus-EP I  2023: Eternally Yours Bonus-EP II  2023: Flame (Demo) [2023 Remaster]  2023: Fools (Bruce Mix) [2023 Remaster]  2023: The Impossible Dream (Single Version) [2023 Remaster]  2023: Wishful Thinking (Physical Shortcut) [2023 Remaster]
Musiikkivideot

| --- | --- |
 1984: Big in Japan  1984: Sounds Like a Melody  1984: Forever Young  1985: Jet Set  1986: Dance with Me  1986: Universal Daddy  1986: Jerusalem  1987: Red Rose  1989: Romeos  1989: Summer Rain  1990: Mysteries of Love  1990: For a Million  1990: Middle of the Riddle :  1990: Heaven or Hell  1990: Ariana  1990: She Fades Away  1990: Patricia's Park  1990: Anyway  1992: Big in Japan 1992 A.D.  1994: Fools  1994: Keep on Dancing  1999: Soul Messiah  2001: Forever Young 2001  2010: I Die for You Today (2010)  2011: Song for No One  2017: Heartbreak City
Marjatta Laakko

Marjatta Laakko (s. 29. joulukuuta 1938 Miehikkälä) on suomalainen sairaanhoitaja ja kunnallispoliitikko. Laakko toimi vuodesta 1985 myös Suomen Kristillisen Liiton varapuheenjohtajana. Laakko jäi eläkkeelle Lappeenrannan kaupungin johtavan ylihoitajan virasta vuonna 2001. Laakko on toiminut vuodesta 1973 lähtien Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsenenä ja kaupunginhallituksessa 26 vuoden ajan. Laakko on myös Lappeenrannan seurakuntayhtymän yhteisen kirkkovaltuuston ja -neuvoston jäsen.
Varapuheenjohtajuuden ohella Laakko on toiminut SKL/KD:n terveyspoliittisen työryhmän puheenjohtajana.
Mario Reiter

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Mario Reiter vuonna 2008. |  Mario Reiter vuonna 2008. |  Mario Reiter vuonna 2008. |  |
Maa:   Itävalta
Miesten alppihiihto
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Kultaa | Nagano 1998 | alppiyhdistetty |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Sierra Nevada 1996 | pujottelu |  |
|  Pronssia | Sestriere 1997 | alppiyhdistetty |  |
Mario Reiter (s. 5. marraskuuta 1970 Rankweil, Itävalta) on itävaltalainen uransa lopettanut alppihiihtäjä.
Reiter voitti alppiyhdistetyn olympiakultaa Naganon kisoissa 1998. MM-kilpailuissa hän on ollut pujottelussa toinen ja yhdistetyssä kolmas. Maailmancupissa Reiter saavutti kolme voittoa (2 pujottelun ja yhden suurpujottelun).
Hän lopetti uransa kauden 2000/01 jälkeen.
Aiheesta muualla

Mario Reiter Kansainvälinen hiihtoliitto (FIS). (englanniksi)
Miesten alppiyhdistetyn olympiavoittajat
Aputykkivene Aunus

| Aputykkivene Aunus |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Bewerley
Laskettu vesille:  1927
Palveluskäyttöön:  Suomen merivoimille 17. marraskuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  310 t
Pituus:  45,0 m
Leveys:  7,0 m
Syväys:  3,9 m
Koneteho:  575 hevosvoimaa
Propulsio:  höyry
Nopeus:  9 solmua
Aseistus
Aseistus:  1 x 130 mm tykki 1 x Bofors 40 mm 2 x Madsen 20 mm 2 x syvyyspomminheitintä 1 x syvyyspomminpudotin
Aputykkivene Aunus (aiemmin Kingston Emerald) oli Suomen merivoimissa palvellut aputykkivene.
Hankinta

Kingston Emerald oli R. Nordström & Co:n vuonna 1927 rakentama Suomen Kalastus Oy:n omistama troolari, joka aseistettiin 1942 aputykkiveneeksi.
Palvelus

Alus aloitti palveluksensa 17. marraskuuta 1942 Suomen laivaston aputykkivene Aunuksena. Se aseistettiin neuvostoliittolaisella 130 mm:n tykillä, joka oli saatu sotasaaliina Hangosta, ja ilmatorjunta-aseistuksella.
Alus osallistui Viipurinlahden taisteluun, jossa alus muodosti aputykkivene Vienan sekä kahden Saksan laivaston tykkilautan kanssa Taisteluosasto Wikbergin. Osaston tehtävänä oli estää 5. heinäkuuta vihollisen eteneminen Koiviston saarilta pohjoiseen. Neuvostoliiton ilmavoimien hyökätessä osastoa vastaan Aunukseen osui kolme 100 kilon pommia, joista ainoastaan yksi räjähti vaurioittaen alusta pahoin. Samalla osaston komentaja, komentajakapteeni Albert Pöri haavoittui kuolettavasti. Lisäksi neljä miestä katosi ja 11 haavoittui.
Osasto palasi lähtösatamaan, jossa se joutui uudelleen hyökkäyksen kohteeksi. Alus selvisi ilman merkittäviä lisävaurioita. Se korjattiin ja palautettiin alkuperäiseen tehtäväänsä sodan jälkeen. Jostain syystä se ei saanut takaisin alkuperäistä nimeään, vaan palveli sotanimellään loppuun.
Mario Rodríguez Cobos

Mario Rodríguez Cobos, alias Silo, oli Argentiinassa tunnettu hengellinen vaikuttaja.
Mario Luis Rodríguez Cobos (6. tammikuuta 1938 Mendoza, Argentiina – 16. syyskuuta 2010) oli argentiinalainen kirjailija, joka käytti nimimerkkiä Silo. Silo on tullut tunnetuksi Humanistisen liikkeen, maailmanlaajuisen sosiaalisen liikkeen perustajana. Vuonna 2001 hän jätti liikkeen ohjaamisen tehtävän toisille jäsenille ja julkaisi vuonna 2002 kirjan El Mensaje de Silo (”Silon Sanoma”). Siitä lähtien eri puolilla maailmaa on perustettu ”Sanoman Yhteisöjä”, jotka toteuttavat Sanomassa kuvailtuja hengellisiä toimituksia.
El Mensaje de Silon lisäksi Silon kirjailijanuran tunnetuimmat teokset ovat Humanizar la Tierra (julkaistu suomeksi nimellä Inhimillistä Maa), Experiencias Guiadas (julkaistu englanniksi nimellä Tales for Heart and Mind), Contribuciones al Pensamiento, Mitos Raices Universales, Cartas a mis Amigos (suomennettu nimellä Kirjeitä Ystävilleni) sekä Habla Silo.
Aiheesta muualla

Silon Sanoma
http://www.materiales-mh.org/
Annia Hatch

Annia Portuondo Hatch (s. 14. kesäkuuta 1978 Guantánamo, Kuuba) on kuubalais-yhdysvaltalainen telinevoimistelija ja olympiamitalisti.
Hatch saavutti Ateenan olympialaisissa 2004 yhdysvaltalaisena hopeaa joukkuekilpailussa ja hypyssä.
MM-kilpailuissa Hatch saavutti kuubalaisena pronssia hypyssä vuonna 1996.
Urheilu-uransa jälkeen Hatch on toiminut muotisuunnittelijana.
Martin Shaw

Martin Shaw (s. 21. tammikuuta 1945, Birmingham) on brittiläinen näyttelijä. Hänet tunnetaan parhaiten rikossarjoista The Professionals (1977–1981), The Chief (1993–1995), Judge John Deed (2001–2007) sekä George Gentlyn tutkimukset (2007–2017).
Filmografia > Televisiosarjat

Coronation Street - Robert Croft
On the Move (1975–1976) - Martin
Helen: A Woman of Today (1973) - Frank Tully
The Duchess of Duke Street "Family Matters" (1976) - Arthur
The Professionals (1977–1981) - Ray Doyle
Doctor at Large (1971) - Huw Evans
Cream in My Coffee (1980) - Jack Butcher
East Lynne (1982) - Archibald Carlyle
The Hound of the Baskervilles (1983) - Sir Henry Baskerville
The Last Place on Earth (1985) - Robert Falcon Scott
The Chief (1993–1995) - Poliisipäällikkö Alan Cade
Rhodes (1996) - Cecil Rhodes
Punainen neilikka - Chauvelin
A&E (1997–2002) - Robert Kingsford
P.D. James's Death in Holy Orders (2003) - Adam Dalgliesh
P.D. James's The Murder Room (2004) - Adam Dalgliesh.
Judge John Deed (2001–2007) - Judge John Deed
Martin Shaw: Aviators.
Cranfordin naiset (2007) as Peter Jenkyns
George Gentlyn tutkimukset (2007–2017) - Komisario George Gently
Lemur Street (2007)
Apparitions (2008) - Father Jacob
Hercule Poirot: Murhenäytelmä kolmessa näytöksessä (2010) - Charles Cartwright
Dambusters Declassified (2010) - juontaja
The Strike (2017) - Tony Laundry
Filmografia > Elokuvat

Macbeth (1971) - Banquo.
The Golden Voyage of Sinbad (1973) - Rachid.
Operation Daybreak (1975) - Ylikonstaapeli Karel Čurda.
Facelift (1984) - Zax.
Intrigue (1988) - Roskov
Ladder of Swords (1989)
Oilman (short film)
Ari Kela

Ari Kela ohjastamassa William Stepia Porin raviradalla elokuussa 2011.
Ari Kela (s. 28. elokuuta 1958) on suomalainen raviohjastaja. Hän asuu Lempäälässä. Hänellä on A-ajolupa ja D-lisenssi. Vuoden 2022 loppuun mennessä hän on ohjastanut 11 715 ravilähtöä, joista hän on voittanut 1 273 lähtöä. Palkintorahoja hän on voittanut yli 3 miljoonaa euroa. Kesän 2016 jälkeen hän ei ole ajanut enää yhtään ravilähtöä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ari Kela Wikimedia Commonsissa
Martin Scorsesen filmografia

Martin Scorsese vuonna 2010.
Martin Scorsese (s. 1942) on yhdysvaltalainen elokuvaohjaaja.
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi.Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi.Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi.Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Lopputeksteissä.Ohjaajana | Elokuvat> Lopputeksteissä.Käsikirjoittajana | Elokuvat> Lopputeksteissä.Tuottajana | Elokuvat> Huom..Huom. | Elokuvat> Lähde.Lähde |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1967 | Kuka kolkuttaa ovelleni? | Who’s That Knocking at My Door? |  |  |  |  |  |
| 1972 | Vapauden verinen laulu | Boxcar Bertha |  |  |  |  |  |
| 1973 | Sudenpesä | Mean Streets |  |  |  |  |  |
| 1974 | Alice ei asu enää täällä | Alice Doesn’t Live Here Anymore |  |  |  |  |  |
| 1976 | Taksikuski | Taxi Driver |  |  |  |  |  |
| 1977 | New York, New York | New York, New York |  |  |  |  |  |
| 1980 | Kuin raivo härkä | Raging Bull |  |  |  |  |  |
| 1982 | Koomikkojen kuningas | The King of Comedy |  |  |  |  |  |
| 1985 | Illasta aamuun | After Hours |  |  |  |  |  |
| 1986 | Suuret setelit | The Color of Money |  |  |  |  |  |
| 1988 | Kristuksen viimeinen kiusaus | The Last Temptation of Christ |  |  |  |  |  |
| 1990 | Mafiaveljet | Goodfellas |  |  |  |  |  |
| 1990 | Huijarit | The Grifters |  |  |  |  |  |
| 1991 | Cape Fear | Cape Fear |  |  |  |  |  |
| 1993 | Naked in New York | Naked in New York |  |  |  | Vastaava tuottaja |  |
| 1993 | Kahden miehen nainen | Mad Dog and Glory |  |  |  |  |  |
| 1993 | Viattomuuden aika | The Age of Innocence |  |  |  |  |  |
| 1995 | Casino | Casino |  |  |  |  |  |
| 1997 | Kundun | Kundun |  |  |  |  |  |
| 1999 | Bringing Out the Dead | Bringing Out the Dead |  |  |  |  |  |
| 2002 | Gangs of New York | Gangs of New York |  |  |  |  |  |
| 2004 | Lentäjä | The Aviator |  |  |  |  |  |
| 2006 | The Departed | The Departed |  |  |  |  |  |
| 2010 | Suljettu saari | Shutter Island |  |  |  |  |  |
| 2011 | Hugo | Hugo |  |  |  |  |  |
| 2013 | The Wolf of Wall Street | The Wolf of Wall Street |  |  |  |  |  |
| 2016 | Before the Flood | Before the Flood |  |  |  | Vastaava tuottaja |  |
| 2019 | The Irishman | The Irishman |  |  |  |  |  |
| 2023 | Killers of the Flower Moon | Killers of the Flower Moon |  |  |  |  |  |
| Televisio> Vuosi.Vuosi | Televisio> Suomenkielinen nimi.Suomenkielinen nimi | Televisio> Alkuperäinen nimi.Alkuperäinen nimi | Televisio> Lopputeksteissä.Ohjaajana | Televisio> Lopputeksteissä.Tuottajana | Televisio> Huom..Huom. | Televisio> Lähde.Lähde | Televisio> . |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2010–2014 | Boardwalk Empire | Boardwalk Empire |  |  | Ohjasi pilottijakson |  |  |
| 2016 | Vinyl | Vinyl |  |  | Ohjasi pilottijakson |  |  |
Aiheesta muualla

Martin Scorsesen filmografia Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Masten Gregory

| Masten Gregory |
| --- | --- |
 Masten Gregory vuonna 1965
Henkilötiedot
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Formula 1 -ura
Aktiivivuodet:  1957-1963, 1965
Talli(t):  Maserati, Cooper, Behra-Porsche, Lotus, Lola
Kilpailuja:  44
Maailman­mestaruuksia:  0
Voittoja:  0
Palkintosijoja:  3
Paalupaikkoja:  0
Nopeimpia kierroksia:  0
MM-pisteitä:  21
Ensimmäinen kilpailu:  Monacon GP 1957
Viimeinen kilpailu:  Italian GP 1965
Masten Gregory (29. helmikuuta 1932 – 8. marraskuuta 1985) oli yhdysvaltalainen kilpa-ajaja. Pohjois-Amerikan kisojen lisäksi hän osallistui myös Formula 1 -sarjaan, jossa hän ajoi 42 osakilpailua ja sai yhteensä 24 MM-pistettä.
Masten syntyi Kansas Cityssä, Missourissa. Hänen isänsä kuoli Mastenin ollessa 3-vuotias. Myöhemmin perintörahoillaan hän osti ensimmäisen kilpa-autonsa, Allard-Mercuryn, jolla hän osallistui ensimmäisiin kilpa-ajoihinsa. Voittorahoilla hän pystyi vaihtamaan Jaguariin ja jatkoi menestystään.
1950-luvulla Gregory siirtyi Euroopan kilparadoille ja menestyi muun muassa Le Mansin 24 tunnin ajossa. 1957 hän aloitti Formula 1 -sarjassa näyttävästi kolmannella sijalla, mutta muuten hänen F1-uraansa häiritsivät lukuisat varomattomuudesta seuranneet keskeytykset. Myös tallit, jotka eivät olleet sarjan terävintä kärkeä, häiritsivät hänen uraansa lukuisilla teknisillä vioilla.
Turhautuneena menestykseensä F1-sarjassa Gregory palasi muihin autoluokkiin ajamaan. Hän osallistui etenkin erilaisiin kestävyyskilpailuihin, kuten Monzan 1000 km ajoon, Nürburgringin 1000 km ajoon ja Indianapolis 500:aan.
1970-luvulla Gregoryn nopeus alkoi hiipua, mutta hän jatkoi kilpailemista. Hän kuitenkin päätti lopettaa uransa ystävänsä Jo Bonnierin kuoltua vuonna 1972 Le Mansissa ja asettautui Amsterdamiin timanttikauppiaaksi. Marraskuun 8. päivä 1985 hän kuoli sydänkohtaukseen nukkuessaan kotonaan Porto Ercolessa Italiassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Masten Gregory Wikimedia Commonsissa
Markku Lehto

Markku Lehto (s. 9. joulukuuta 1941 Uusikaupunki) on suomalainen virkamies. Hän toimi sosiaali- ja terveysministeriön kansliapäällikkönä vuodesta 1994 vuodenvaihteeseen 2006–2007, jolloin jäi eläkkeelle.
Ura

Lehto on koulutukseltaan valtiotieteen tohtori, pääaineenaan sosiaalipolitiikka. Hän väitteli tohtoriksi Turun yliopistosta vuonna 1971. Samana vuonna alkoi hänen uransa sosiaali- ja terveysministeriössä, jossa hän ehti toimia erikoistutkijana, suunnittelupäällikkönä ja osastopäällikkönä ennen nimitystään kansliapäälliköksi vuonna 1994. Lehto seurasi tehtävässä Heikki S. von Hertzeniä, jonka sijaisena hän oli jo aiemmin toiminut.
Lehto on puoluetaustaltaan keskustalainen. Hän liittyi puolueeseen opiskeluaikanaan, mutta erosi sen jäsenyydestä 1980-luvulla. Jäätyään ministeriöstä eläkkeelle hän toimi Vanhasen II hallituksen asettaman, sosiaaliturvan kokonaisuudistusta valmistelleen Sata-komitean päätoimisena puheenjohtajana vuosina 2007–2009. Vuosina 2009–2010 Lehto toimi Lahden seudun avustavana kuntajakoselvittäjänä Osmo Soininvaaran ollessa päävastuullinen kuntajakoselvittäjä. Hän on ollut myös Valtakunnallisen terveydenhuollon eettisen neuvottelukunnan ETENEn puheenjohtaja vuosina 2006–2014 ja Vanhustyön keskusliiton valtuuston puheenjohtaja vuosina 2009–2018. Vuosina 1981–1986 ja 1991–1994 hän johti Vanhustyön keskusliiton johtokuntaa.
Lehto on Helsingin ja Turun yliopistojen sosiaalipolitiikan dosentti. Hän on kirjoittanut alalta useita artikkeleita ja kirjoja.
Yksityiselämä

Lehto on naimisissa ja hänellä on kaksi tytärtä.
Armenialainen brandy

Armenialainen brandy
Armenialainen brandy on Armenian pääkaupungissa Jerevanissa valmistettavaa brandya. Sitä on valmistettu vuodesta 1887. Jerevanissa on kaksi kilpailevaa tehdasta, Ararat ja Noy. Ararat-tehdas valmistaa useita brandymerkkejä. Yhtiön lippulaiva on 20 vuotta tammitynnyrissä kypsytetty Nairi. Ararat-tehtaan omistaa nykyään ranskalainen Pernod Ricard, joka hankki tehtaan oikeudet vuonna 1998. Noy (suomeksi Nooa) on toinen jerevanilainen brandytehdas. Se on armenialaisessa omistuksessa.
Artik

| Artik Արթիկ |
| --- | --- |
 Paikallista maisemaa.
 fiArtik 
 40°37′01″N, 43°57′00″E 
Valtio:   Armenia
Maakunta:  Širak
Aikavyöhyke:  UTC+4
Väestö
Väkiluku (2016):  18 800
Muuta
Postinumero:  3001-3007
 www.artik.am 
Artik (armeniaksi Արթիկ) on kaupunki Širakin provinssissa Armeniassa. Vuonna 2016 kaupungin väkiluku oli noin 18 800.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Artik Wikimedia Commonsissa
Maria Centracchio

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Italian presidentti Sergio Mattarella palkitsemassa Centracchioa vuonna 2021. |  Italian presidentti Sergio Mattarella palkitsemassa Centracchioa vuonna 2021. |  Italian presidentti Sergio Mattarella palkitsemassa Centracchioa vuonna 2021. |  |
Maa:  Italia
Naisten judo
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Tokio 2020 | 63 kg |  |
| Euroopan kisat  | Euroopan kisat  | Euroopan kisat  |  |
|  Hopeaa | Minsk 2019 | 63 kg |  |
Maria Centracchio (s. 28. syyskuuta 1994 Castel di Sangro) on italialainen judoka.
Centracchio osallistui Tokion olympialaisiin 2020. Hän saavutti olympiapronssia 63 kilogramman sarjassa voittaen neljä ottelua ja häviten hopealle sijoittuneelle Tina Trstenjakille. Sekajoukkuekilpailussa Italia hävisi heti avauskierroksella ja sijoittui yhdeksänneksi.
Euroopan kisoissa Centracchio sai hopeaa 63 kilogramman sarjassa vuonna 2019 Minskissä.
Italian mestaruuden Centracchio on voittanut 2016 (57 kg) ja 2017 (63 kg).
Artificial Selection

| Artificial Selection Dance Gavin Dance |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2017–2018
 Julkaistu: 8. kesäkuuta 2018
 Tuottaja(t): * Dance Gavin Dance Dryw Owens  Erik Ron  Kris Crummett  Will Swan (exec. prod.)
 Tyylilaji: Post-hardcore experimental rock emo pop punk
 Kesto: 51.44
 Levy-yhtiö: Rise
Dance Gavin Dancen muut julkaisut
| Mothership 2016 | Midnight Crusade 2018 |   Midnight Crusade, Son of Robot, Care, Count Bassy |
Singlet albumilta Artificial Selection
 ”Midnight Crusade” Julkaistu: 4. huhtikuuta 2018  ”Son of Robot” Julkaistu: 4. toukokuuta 2018  ”Care” Julkaistu: 25. toukokuuta 2018  ”Count Bassy” Julkaistu: 5. kesäkuuta 2018  ”Hair Song” Julkaistu: 12. lokakuuta 2018
Artificial Selection on yhdysvaltalaisen Dance Gavin Dance -yhtyeen kahdeksas studioalbumi. Se julkaistiin 8. kesäkuuta 2018, levy-yhtiönään Rise Records. Yhtyeen edellinen albumi on nimeltään Mothership, ja Artificial Selection on heidän kolmas peräkkäinen studiojulkaisu, jossa on sama line-up. Albumin on tuottanut Kris Crummett, Erik Ron, ja Dryw Owens, sekä itsetuotantona Dance Gavin Dance, mikä tekee siitä bändin ensimmäisen albumin, jossa on mukana enemmän kuin yksi tuottaja.
Albumilta julkaistiin neljä singleä; "Midnight Crusade", "Son of Robot", "Care", ja "Count Bassy". Albumia mainostaakseen bändi oli tukemassaUnderoathia No Fix American Tour -kiertueella ja aloitti huhti-kesäkuussa 2018 omalla kevätkiertueellaan pääesiintyjänä.
Kappaleet

Son of Robot – 3.58
Midnight Crusade – 3.29
Suspended in This Disaster – 3.19
Care – 4.25
Count Bassy – 4.05
Flash – 3.07
The Rattler – 3.22
Shelf L ife – 3.58
Sloucht – 3.10
Story of My Bros – 3.14
Hair Song – 3.03
Gospel Burnout – 4.08
Bloodsucker – 4.19
Evaporate – 4.57
Armenialainen viittomakieli

| Armenialainen viittomakieli |
| --- | --- |
Muu nimi:  Հայերեն ժեստերի լեզու
Tiedot
Alue:   Armenia
Puhujia:  n. 14 000
Sija:  ei 100 suurimman joukossa
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  viittomakielet
ISO 639-3:  aen
 Ohje 
Armenialainen viittomakieli (arm. Հայերեն ժեստերի լեզու, Hajeren žesteri lezu) on Armeniassa käytettävä viittomakieli, jota käyttää pääsääntöisesti maan kuurojen yhteisö. Sillä ei ole tunnettuja sukulaiskieliä. Kieltä käyttää arviolta 14 000 henkilöä.
An Eye for an Eye (albumi)

| An Eye for an Eye RBL Posse |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1997
 Julkaistu: 30. syyskuuta 1994
 Tuottaja(t): Rick Rock Black C Mike Caren Cellski The Enhancer Stan Keith Michael Mosley Femi Ojetunde TC Maurice Thompson Jay Williams
 Tyylilaji: hip hop
 Levy-yhtiö: Big Beat Records  Atlantic Records
RBL Possen muut julkaisut
| Ruthless by Law 1994 | An Eye for an Eye 1997 | Bootlegs & Bay Shit: The Resume 2000 |
An Eye for an Eye on yhdysvaltalaisen rap-yhtye RBL Possen kolmas studioalbumi. Sen julkaisi 30. syyskuuta 1994 Big Beat Records ja Atlantic Records toimi jakelijana. Albumin menestyksestä kertoo korkeat sijoitukset Billboardin listoilla.
Albumi on ensimmäinen RBL Possen julkaisu Mr. Ceen kuoleman jälkeen.
Kappaleet

The Individual – 5.51
How We Comin' (Southern Fried Mix) (mukana Mystikal & Big Lurch) – 4.50
I Time 4 the Homies – 3.54
More Game (mukana Richie Rich) – 4.55
Straight Lacin – 5.02
Gone Away – 4.02
So Tuff (mukana Herm) – 2.00
An Eye for an Eye – 6.05
Concrete Jungle – 4.07
How We Comin' (West Side Mix) (mukana Mystikal & Big Lurch) – 4.11
You Can't Hang – 3.40
Gotta Git Mine (mukana MC Eiht & TQ) – 5.45
Strictly This Game – 4.55
Til the End (mukana The P-O-S-S-E) – 5.35
Billboard sijoitukset

| An Eye for an Eye | Sijoitus |
| --- | --- |
Billboard 200: 70
Top R&B/Hip-Hop Albums: 14
| How We Comin' -single | Sijoitus |
| --- | --- |
Hot Rap Singles: 22
Hot R&B/Hip-Hop Singles & Tracks: 90
Arvo Aaltonen

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Arvo Aaltonen |  Arvo Aaltonen |  Arvo Aaltonen |  |
Maa:   Suomi
Miesten uinti
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | 200 m rintauinti |  |
|  Pronssia | Antwerpen 1920 | 400 m  rintauinti |  |
Arvo Ossian Aaltonen (2. joulukuuta 1892 Pori – 17. kesäkuuta 1949 Pori) oli suomalainen uinnin olympiamitalisti ja yrittäjä. Aaltonen oli ensimmäinen suomalainen, joka saavutti olympiamitalin uinnissa. Seuratasolla hän edusti Porin Uimaseuraa.
Urheilu-ura

Antwerpenin olympialaisissa vuonna 1920 Aaltonen sijoittui sekä 200 että 400 metrin rintauintikilpailuissa kolmanneksi. Hänen aikansa oli 200 metrin loppukilpailussa 3.12,2 ja 400 metrillä 6.48,0. Antwerpenin lisäksi Aaltonen osallistui myös Tukholman vuoden 1912 olympialaisiin ja 1924 Pariisin olympialaisiin. Tukholmassa Aaltonen pääsi välieriin 200 metrin rintauinnissa, Pariisissa hän ei päässyt alkueristä jatkoon. 200 metrillä Aaltonen ui parhaan aikansa vuonna 1925 (2.58,9) ja voitti viimeisen Suomen mestaruutensa vuonna 1928. Kilpaura päättyi seuraavana vuonna.
Aaltonen voitti urallaan lukuisia Suomen-mestaruuksia. Hän voitti SM-kultaa 200 metrin rintauinnissa vuosina 1909, 1911–1913, 1915, 1916, 1919–1921, 1923 ja 1925–1927. Lisäksi hän voitti SM-kultaa 100 metrin rintauinnissa vuosina 1912 ja 1915–1917 sekä 400 metrin rintauinnissa vuosina 1912, 1913 ja 1915–1917.
Aaltonen teki vuonna 1912 lyhyiden ratojen Suomen-ennätyksen 100 metrin rintauinnissa ajalla 1.23,1. Ennätys pysyi voimassa seuraavaan vuoteen, kunnes Vilhelm Lindgrén rikkoi sen. Hän otti myös vuonna 1912 200 metrin rintauinnin lyhyiden ratojen Suomen-ennätyksen haltuunsa, kun hän paransi Herman Cederbergin ennätystä 1,9 sekunnilla aikaan 3.04,9. Aaltonen paransi ennätystä myöhemmin kolme kertaa, viimeisimpänä aika 2.58,9 vuonna 1925. Ennätyksen rikkoi Toivo Reingoldt vuonna 1929.
Yksityiselämä

Nuoruudessaan Aaltonen työskenteli vesijohtoalalla eri paikkakunnilla, kunnes perusti oman vesijohtoliikkeen Poriin vuonna 1918. Vuonna 1929 hän luopui liikkeestään ja muutti Kanadaan. Aaltonen palasi 1937 Poriin ja perusti Porin Putkityö Oy:n, josta tuli myöhemmin Arvo Aaltonen Oy. Aaltonen kuoli alkukesästä 1949 sydänhalvaukseen.