stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Sinfonia nro 9 (Šostakovitš)

Dmitri Šostakovitšin sinfonia nro 9 (op. 70) on viisiosainen sinfonia Es-duurissa. Kantaesityksen pitivät Jevgeni Mravinskin johtamat Leningradin filharmonikot 3. marraskuuta 1945. Sinfonia nro 9 on viimeinen sotatrilogiaksi kutsutusta kolmen sinfonian kokonaisuudesta, jonka Šostakovitš oli aloittanut Leningrad-sinfonialla.
Šostakovitš ilmoitti lokakuussa 1943 suunnitelmastaan tehdä yhdeksäs sinfonia, joka kuvastaisi hänen sanojensa mukaan venäläisten ja siihen aikaan maata natseilta puolustaneen puna-armeijan suuruutta. Alkuperäisiin luonnoksiin vuosina 1944–1945 tutustuneet arvioivat sinfoniasta kehittyvän majesteettisen ja paatoksellisen juhlistuksen odotettavissa olleelle toisen maailmansodan voitolle. Lopputulosta kuitenkin pidettiin kevyenä, eloisana ja humoristisena – pikemminkin scherzona kuin eeppisenä teoksena. Šostakovitšin kirjeenvaihto Isaak Glikmanin kanssa viittasi siihen, että säveltäjä mahdollisesti oli kokenut ihmisten odotukset voitonsinfoniasta ylivoimaisiksi ja pelännyt vertailua Ludwig van Beethovenin yhdeksänteen sinfoniaan.
Sinfonia nro 9 sai kantaesityksessään hyvän vastaanoton. Muun muassa säveltäjä Gavriil Popov suhtautui teokseen suopeasti. Joulukuussa 1945 Šostakovitš kuitenkin sai kielteisempää palautetta, jossa kevyt tyyli nähtiin kyynisenä ja groteskina. Säveltäjää syytettiin ajan henkeen sopimattomasta teoksesta. Kuten usein ankaraa ja mahdollisesti vaarallista palautetta kohdattuaan, Šostakovitš piti pitkän tauon sinfonioiden säveltämisestä ja aloitti työn 10. sinfoniansa parissa vasta lähes kahdeksan vuoden kuluttua.
Sinfonian viidestä osasta kolme viimeistä soitetaan ilman osien välistä taukoa.
Sinfonia nro 94 (Haydn)

Joseph Haydnin sinfonia nro 94 G-duuri eli Rummuniskusinfonia valmistui vuonna 1791. Kantaesityksensä jälkeen se sai Isossa-Britanniassa lisänimen Surprise (engl. yllätys), sillä sen toisessa osassa on "yllätys".[lähde? ] Saksankielisellä alueella sinfonian lisänimi on Die Symphonie mit dem Paukenschlag, ja sen mukaisesti suomenkielinen nimi on Rummuniskusinfonia.
Sinfoniassa on neljä osaa:
Adagio cantabile - Vivace assai
Andante (sisältää yllättävän rummuniskun)
Menuetti: Allegro molto
Allegro molto
When Dream and Day Unite

| When Dream and Day Unite Dream Theater |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 18. heinäkuuta 1988 – 12. elokuuta 1988
 Julkaistu: 6. maaliskuuta 1989
 Tuottaja(t): Terry Date & Dream Theater
 Tyylilaji: progressiivinen metalli
 Kesto: 51.31
 Levy-yhtiö: Mechanic
Dream Theaterin muut julkaisut
|   | When Dream and Day Unite 1989 | Images and Words 1992 |
Singlet albumilta When Dream and Day Unite
 ”Status Seeker” Julkaistu: 1989  ”Afterlife” Julkaistu: 1989
When Dream and Day Unite on Dream Theaterin ensimmäinen studioalbumi. Se äänitettiin vuonna 1988 ja julkaistiin 6. maaliskuuta 1989. Levy jäi Dream Theaterin ainoaksi, jolla  lauloi Charlie Dominici. Soundit ovat melko erilaiset muuhun Dream Theaterin tuotantoon verraten.
When Dream and Day Unite julkaistiin Mechanic Records -levymerkillä. Albumin tuottivat Terry Date ja Dream Theaterin jäsenet.
Kriitikot sanoivat albumin olevan hyvin Rush-painotteista. Charlie Dominicin äänellä oli varmasti paljon tekemistä asian kanssa.kenen mukaan?
Kappaleet

Kaikki sävellykset Dream Theater, ellei toisin mainita.
|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Sanat | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | A Fortune in Lies | John Petrucci | 5.12 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Status Seeker | Charlie Dominici, Petrucci | 4.17 |  |  |  |  |  |  |
| 3. | The Ytse Jam (music: Petrucci, John Myung, Kevin Moore, Mike Portnoy)  | (instrumental) | 5.46 |  |  |  |  |  |  |
| 4. | The Killing Hand" "I The Observance"  "II Ancient Renewal"  "III The Stray Seed"  "IV Thorns"  "V Exodus | Petrucci | 8.41 |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Light Fuse and Get Away | Moore | 7.23 |  |  |  |  |  |  |
| 6. | Afterlife | Dominici | 5.26 |  |  |  |  |  |  |
| 7. | The Ones Who Help to Set the Sun | Petrucci | 8.05 |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Only a Matter of Time | Moore | 6.35 |  |  |  |  |  |  |
|  |  |  | 51.25 |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Charlie Dominici – laulu
Kevin Moore – kosketinsoittimet
John Myung – basso
John Petrucci – kitara
Mike Portnoy – rummut
Arvostelut

Allmusic:
Aiheesta muualla

Albumi When Dream and Day Unite Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
When Dream and Day Unite Discogsissa (englanniksi)
Simone Paris

| Simone Marie-Thérèse Maderon> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 10. syyskuuta 1909 Pariisi
Kuollut: 17. joulukuuta 1985 (76 vuotta) Mantes-la-Jolie
Kansalaisuus:   Ranska
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Taiteilijanimet:  Simone Paris
Merkittävät roolit:  La Minute de vérité (1952)  Cela s'appelle l'aurore (1955)  Bob le Flambeur (1956)   Un homme et une femme (1962)  Les femmes d'abord (1963)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Simone Paris (Simone Marie-Thérèse Maderon; 10. syyskuuta 1909 Pariisi – 17. joulukuuta 1985 Mantes-la-Jolie) oli ranskalainen elokuva- ja teatterinäyttelijä.
Hän teki elokuvarooleja vuodesta 1936 alkaen ja otti taiteilijanimensä vuonna 1939.
Hän julkaisi muistelmansa vuonna 1977 nimellä Paris sur l’oreiller. Hän oli naimisissa näyttelijä Maurice Cronierin kanssa.
Valikoitu filmografia

Ils étaient neuf célibataires (1939)
Le Martyr de Bougival (1949)
Je l'ai été trois fois (1952)
La Fugue de monsieur Perle (1952)
La Minute de vérité (1952)
Le Comte de Monte-Cristo  (1954)
Au diable la vertu (1954)
Votre dévoué Blake (1954)
L'Air de Paris (1954)
L'Affaire des poisons (1955)
Napoleon (1955)
Cela s'appelle l'aurore (1956)
Don Juan (1956)
Bob le Flambeur (1956)
Mademoiselle Strip-tease (1957)
Isabelle a peur des hommes  (1957)
Mon pote le gitan (1959)
La Française et l'Amour (1960)
Mies ja nainen (1962)
Les femmes d'abord (1963)
L'Amour à la mer (1965)
Salut l'artiste (1973)
Sj

SJ tai Sj tarkoittaa seuraavia asioita:
SJ, Huippuvuorten ja Jan Mayenin koodi ISO 3166 -alueluokituksessa
SJ, lentoyhtiö Freedom Airin IATA-koodi
Statens Järnvägar, SJ, entinen Ruotsin valtion rautatielaitos
SJ AB, nykyinen Ruotsin valtion rautatieyhtiö
Sj, Sääksjärven rautatieasema
ruotsin ja norjan kielissä suhu-s:n yksi kirjoitustapa.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Sj”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Yannick Ferreira Carrasco

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Yannick Ferreira Carrasco
Syntymäaika: 4. syyskuuta 1993 (ikä 31)
Syntymäpaikka: Vilvoorde, Belgia
Pelipaikka: laitalinkki
Pituus: 180 senttimetriä
Seura
Seura: Al Shabab
Junioriseurat
2005–2010: Genk
2010–2012: Monaco
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2015 | Monaco | 81 | (15) |
| 2015–2018 | Atlético Madrid | 81 | (17) |
| 2018–2020 | Dalian Professional | 50 | (24) |
| 2020 | → Atlético Madrid (laina) | 15 | (1) |
| 2020–2023 | Atlético Madrid | 102 | (19) |
| 2023– | Al Shabab | 24 | (7) |
Maajoukkue
| 2015– | Belgia | 78 | (11) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 16. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 13. syyskuuta 2024.
Yannick Ferreira Carrasco (s. 4. syyskuuta 1993 Vilvoorde, Belgia) on belgialainen jalkapalloilija. Hän edustaa saudiarabialaista Al Shababia ja on pelipaikaltaan laitalinkki.
Seurajoukkueura

Ferreira Carrasco liittyi Monacon nuorisoakatemiaan vuonna 2010. Hän teki ensiesiintymisensä edustusjoukkueessa 30. heinäkuuta 2012 ottelussa Toursia vastaan, jossa syntyi myös hänen ensimmäinen maalinsa. 13. huhtikuuta 2013 pelatussa ottelussa Auxerrea vastaan hän teki joukkueensa molemmat osumat, kun Monaco haki vieraskentältä 2–0-voiton.
Ensimmäisen ottelunsa maan pääsarjassa Ferreira Carrasco pelasi 5. lokakuuta 2013 Saint-Étienneta vastaan.
10. heinäkuuta 2015 Ferreira Carrasco siirtyi Atlético Madridiin viisivuotisella sopimuksella. Madridilaisseura maksoi hänen 75% pelaajaoikeuksistaan 15 miljoonaa euroa. Hän pelasi La Ligassa vajaan kolmen kauden aikana 81 ottelua ja teki niissä 17 maalia. Helmikuussa 2018 hän siirtyi Kiinaan ehdittyään pelata Atléticon sittemmin voittamassa kauden 2017–2018 Eurooppa-liigassa vain yhden ottelun.
31. tammikuuta 2020 Carrasco palasi Atlético Madridiin kauden 2019–2020 loppuun asti kestävällä lainasopimuksella. Hän pelasi kauden aikana 15 liigaottelua ja teki niissä yhden maalin. Syyskuussa 2020 hän siirtyi Atlético Madridin omistukseen. Hän voitti kaudella 2020–2021 Espanjan liigamestaruuden ja pelasi kauden aikana 30 liigaottelua, joissa hän teki kuusi maalia, muun muassa marraskuussa voittomaalin kotiottelussa FC Barcelonaa vastaan.
Maajoukkueura

Carrasco pelasi useissa Belgian nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Belgian A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2015 EM-karsintaottelussa Kyprosta vastaan. EM-kilpailuissa 2016 hän pelasi avauskokoonpanossa kolme kertaa ja tuli kahdessa muussa ottelussa vaihdosta kentälle. Neljännesvälieräottelussa Unkaria vastaan hän teki joukkueensa neljännen maalin. MM-kilpailuissa 2018 hän pelasi Belgian seitsemästä ottelusta avauskokoonpanossa kolmessa ottelussa ja tuli vaihdosta kentälle tappiollisessa välieräottelussa Ranskaa vastaan. Hän pelasi kolme ottelua kesälle 2021 siirtyneissä EM-kilpailuissa 2020, kaksi ottelua vuoden 2022 MM-kilpailuissa ja neljä ottelua EM-kilpailuissa 2024.
Carrasco on syyskuun 2024 puoliväliin mennessä pelannut 78 A-maaottelua ja tehnyt niissä 11 maalia, joista EM-kisojen 2016 maali oli ensimmäinen.
Aiheesta muualla

Yannick Ferreira Carrascon tilastot Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Yannick Ferreira Carrascon tilastot Topforward-sivustolla (englanniksi)
Atlético Madrid – Primera División
1 Musso |
2 Giménez |
3 Azpilicueta |
4 Gallagher |
5 De Paul |
6 Koke |
7 Griezmann |
8 Barrios |
9 Sørloth |
10 Correa |
11 Lemar |
12 Lino |
13 Oblak |
14 Llorente |
15 Lenglet |
16 Molina |
17 Riquelme |
19 Álvarez |
20 Witsel |
21 Galán |
22 Giuliano |
23 Reinildo |
24 Le Normand |
Valmentaja Simeone
Belgian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2016
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Vermaelen |
4 Nainggolan |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Fellaini |
9 R. Lukaku |
10 Hazard |
11 Carrasco |
12 Mignolet |
13 Gillet |
14 Mertens |
15 Denayer |
16 Meunier |
17 Origi |
18 Kabasele |
19 Dembélé |
20 Benteke |
21 J. Lukaku |
22 Batshuayi |
23 Ciman |
Valmentaja Wilmots
Belgian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Vermaelen |
4 Kompany |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Fellaini |
9 Lukaku |
10 E. Hazard |
11 Carrasco |
12 Mignolet |
13 Casteels |
14 Mertens |
15 Meunier |
16 T. Hazard |
17 Tielemans |
18 Januzaj |
19 Dembélé |
20 Boyata |
21 Batshuayi |
22 Chadli |
23 Dendoncker |
Valmentaja Martínez
Belgian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Vermaelen |
4 Boyata |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Tielemans |
9 Lukaku |
10 E. Hazard |
11 Carrasco |
12 Mignolet |
13 Sels |
14 Mertens |
15 Meunier |
16 T. Hazard |
17 Vanaken |
18 Denayer |
19 Dendoncker |
20 Benteke |
21 Castagne |
22 Chadli |
23 Batshuayi |
24 Trossard |
25 Doku |
26 Praet |
Valmentaja Martínez
Belgian joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2022
1 Courtois |
2 Alderweireld |
3 Theate |
4 Faes |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Tielemans |
9 Lukaku |
10 E. Hazard |
11 Carrasco |
12 Mignolet |
13 Casteels |
14 Mertens |
15 Meunier |
16 T. Hazard |
17 Trossard |
18 Onana |
19 Dendoncker |
20 Vanaken |
21 Castagne |
22 De Ketelaere |
23 Batshuayi |
24 Openda |
25 Doku |
26 Debast |
Valmentaja Martínez
Belgian joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2024
1 Casteels |
2 Debast |
3 Theate |
4 Faes |
5 Vertonghen |
6 Witsel |
7 De Bruyne |
8 Tielemans |
9 Trossard |
10 Lukaku |
11 Carrasco |
12 Kaminski |
13 Sels |
14 Lukebakio |
15 Meunier |
16 Vranckx |
17 De Ketelaere |
18 Mangala |
19 Bakayoko |
20 Openda |
21 Castagne |
22 Doku |
23 Vermeeren |
24 Onana |
25 De Cuyper |
Valmentaja Tedesco
Sergei Bondartšuk

Bondartšuk ja Orson Welles Neretva-joen taistelu -elokuvan ensi-illassa Sarajevossa marraskuussa 1969.
Sergei Fjodorovitš Bondartšuk (ven. Серге́й Фё́дорович Бондарчу́к; 25. syyskuuta 1920 – 20. lokakuuta 1994) oli venäläinen elokuvaohjaaja, -käsikirjoittaja ja -näyttelijä. Hänen Leo Tolstoin romaaniin perustuva elokuvansa Sota ja rauha (1968) voitti parhaan vieraskielisen elokuvan Oscar-palkinnon.
Bondartšukin muita elokuvia ovat Ihmisen kohtalo (1959) ja Waterloo (1970). Ohjaaja oli Sosialistisen työn sankari, Stalin-palkittu ja Neuvostoliiton kansantaiteilija. Hän istui Cannesin ja Venetsian elokuvajuhlien tuomaristossa.
Bondartšuk kuoli sydänkohtaukseen 74-vuotiaana, ja hänet haudattiin Novodevitšin hautausmaalle. Näyttelijä Natalja Bondartšuk on Sergei Bondartšukin ja Inna Makarovan tytär.
Kirjallisuutta

Hiltunen, Taneli: ”Sergei ja Fjodor Bondartšuk: Sotadraamaa kahdessa polvessa”. Filmihullu 2/2019.
Aiheesta muualla

Sergei Bondartšuk Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
When All the Rivers Are Silent

| When All the Rivers Are Silent Diablo |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Fantom Studio
 Julkaistu: 25. helmikuuta 2022
 Tyylilaji: melodinen death metal, groove metal, thrash metal
 Kesto: 40.22
 Levy-yhtiö: Sakara
Listasijoitukset
  1. (albumilista)    1. (fyysinen albumilista)
Diablon muut julkaisut
| Silvër Horizon 2015 | When All the Rivers Are Silent 2022 |   |
Singlet albumilta When All the Rivers Are Silent
 ”Grace Under Pressure” Julkaistu: 17. toukokuuta 2019  ”The Extinctionist” Julkaistu: 29. toukokuuta 2020  ”The Stranger” Julkaistu: 28. tammikuuta 2022
When All the Rivers Are Silent on suomalaisen metalliyhtye Diablon seitsemäs studioalbumi, joka ilmestyi Suomessa Sakara Recordsin kautta 25. helmikuuta 2022. Albumi nousi viikolla 9/2022 Suomen virallisen albumilistan ykköseksi.
Albumia työstettiin pitkään ja hartaasti, sillä sen ja edellisen Silvër Horizon-albumin julkaisuväli venyi lähes kuuden ja puolen vuoden mittaiseksi. Yhtyeen nokkamies Rainer Nygård kuvaili albumin antia seuraavasti: ”Harhamme kaikkivoipaisuudesta, huhutasoisen tiedon valjastaminen vihanpidon välikappaleeksi, huomiotalouden lihamylly, addiktiot ja mielen myrskytuulet. Siinäpä lyhykäisyydessään koordinaatit tälle levylle. Itselleni on vain jotenkin luontevampaa ammentaa näistä ihmiselon karikoista ja pistää sellaiseen nimensä alle. Kokemusasiantuntijan äänellähän tässä puhutaan”.
Albumilta on myös julkaistu kolme singleä: "Grace Under Pressure" näki päivänvalon jo toukokuussa 2019, jota seurasivat "The Extinctionist" toukokuussa 2020 ja "The Stranger" tammikuussa 2022. Kappaleista "Grace Under Pressure" ja "The Stranger" on kuvattu myös musiikkivideot.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | The Well of Grief | 5.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Unhola | 3.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Grace Under Pressure | 4.54 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Jack of All Mistakes | 3.07 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Titan | 3.48 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | The Stranger | 3.52 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | The Extinctionist | 4.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Shackles of Fear | 3.23 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Parathon | 3.36 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | When the Rivers Are Silent | 4.30 |  |  |  |  |  |  |  |
Kokoonpano

Heikki Malmberg – rummut
Rainer Nygård – rytmikitara, laulu
Marko Utriainen – soolokitara
Aadolf Virtanen – basso, taustalaulu
Arvostelut

Inferno:
Kaaoszine:
Soundi:
Aiheesta muualla

When All the Rivers Are Silent Discogsissa. (englanniksi)
Albumi When All the Rivers Are Silent Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Sergei Bobrovski

| Sergei Bobrovski |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 20. syyskuuta 1988 (ikä 36) Novokuznetsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Bob
Pelipaikka:  maalivahti
Hanska:  vasen
Pituus:  188 cm
Paino:  83 kg
Seura
Seura:  Florida Panthers
Sarja:  NHL
Pelinumero:  72
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2006–
Aik. seurat:  Metallurg Novokuznetsk (RSL/KHL)   Philadelphia Flyers (NHL)   Columbus Blue Jackets (NHL)
Sergei Andrejevitš Bobrovski (ven. Сергей Андреевич Бобровский, s. 20. syyskuuta 1988 Novokuznetsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkomaalivahti, joka edustaa NHL-seura Florida Panthersia.
Bobrovski on ollut useasti Venäjän ykkösmaalivahti eri arvokisoissa.
Ura > Seuraura

| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Florida Panthers | 2024  |
Bobrovski on kotikaupunginsa Novokuznetskin joukkueen Metallurg Novokuznetskin kasvatti. Hän pelasi seuran kakkosjoukkueessa pitkään, kunnes kaudella 2006–2007 hän sai pelata ensimmäiset ottelunsa Venäjän superliigassa. Kaudella 2007–2008 hän pelasi eniten joukkueen maalivahdeista. Kaudella 2008–2009 hän oli joukkueen kakkosmaalivahti ja 2009–2010 ykkösmaalivahti.
Toukokuussa 2010 Bobrovski teki kolmen vuoden tulokassopimuksen Philadelphia Flyersin kanssa. Hän vakuutti valmentajat harjoitusleirillä, ja joukkueen päävalmentaja Peter Laviolette nimesi Bobrovskin aloittavaksi maalivahdiksi kauden 2010–2011 avauspeliin Pittsburgh Penguinsia vastaan lokakuussa 2010 Michael Leightonin ollessa loukkaantuneena. Hän pelasi NHL-tulokaskaudellaan lopulta 54 runkosarja- ja kuusi pudotuspeliottelua. Kaudella 2011–2012 Bobrovski toimi Flyersin kakkosmaalivahtina Ilja Bryzgalovin hankinnan jälkeen. Hän pelasi kauden aikana 29 ottelua runkosarjassa ja yhden pudotuspeleissä.
Kesäkuussa 2012, kahden Philadelphia Flyersissa pelatun kauden jälkeen, Bobrovski siirtyi Columbus Blue Jacketsiin. Blue Jackets antoi Flyersille vaihdossa kolme varausvuoroa, muun muassa 45. varausvuoron NHL:n varaustilaisuudessa vuonna 2012. Vuonna 2013 Bobrovski voitti liigan parhaalle maalivahdille annettavan Vezina Trophy -palkinnon ensimmäisenä venäläisenä pelaajana, päästettyjen maalien keskiarvolla 2,00 ja torjuntaprosentilla 93,2. Palkinnosta huolimatta Blue Jackets jäi täpärästi pudotuspelien ulkopuolelle.
1. heinäkuuta 2013 Bobrovski solmi kahden vuoden jatkosopimuksen Columbuksen kanssa, mikä nosti hänen vuosipalkkansa 5 625 000 dollariin. Bobrovski loukkaantui ottelussa Tampa Bay Lightningia vastaan 3. joulukuuta, minkä vuoksi hän joutui olemaan peleistä sivussa sivussa 6. tammikuuta 2014 asti. Blue Jackets pääsi pudotuspeleihin itäisen konferenssin ensimmäisellä villillä kortilla, mutta putosi ensimmäisellä kierroksella.
Tammikuussa 2015 Bobrovski teki Columbuksen kanssa neljä vuotta kestävän jatkosopimuksen.
Heinäkuussa 2019 Bobrovski teki Florida Panthersin kanssa seitsemän vuoden sopimuksen, josta Bobrovski tienaa 10 miljoonaa dollaria kaudesta.
Kesäkuussa 2024 Bobrovski saavutti Stanley Cupin Panthersin joukkueessa.
Ura > Maajoukkueura

| Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Venäjä.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Venäjä> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Valko-Venäjä 2014 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Tšekki 2015 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Venäjä 2016 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Tšekki 2008 | jääkiekko |  |
Bobrovski oli Venäjän ykkösmaalivahti pronssia voittaneessa joukkueessa vuoden 2008 nuorten maailmanmestaruuskilpailuissa ja kultaa voittaneessa joukkueessa vuoden 2014 jääkiekon maailmanmestaruuskilpailuissa, joissa hänet valittiin turnauksen parhaaksi maalivahdiksi.
13. joulukuuta 2014, Bobrovski Columbus Blue Jacketsin paidassa
Sinfonia nro 9 (Mahler)

Sinfonia nro. 9
Esittäjä Bruno Walter ja Vienna Philharmonic, 16. tammikuuta 1938 Wienissä.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Gustav Mahlerin sinfonia nro 9 D-duuri on sävelletty vuosina 1908–1909. Yhdeksäs sinfonia jäi Mahlerin viimeiseksi valmiiksi sinfoniaksi. Lähestyvästä kuolemastaan tietoinen säveltäjä teki siitä jäähyväisensä musiikille (Leonard Bernsteinin mukaan teos oli Mahlerin "testamentti ja viimeinen tahto"). Kuoleman läsnäolo on jatkuvasti havaittavissa – hetkittäiset toivonpilkahdukset vaihtuvat pian jälleen epätoivoon.
Noin 80–85-minuuttinen teos koostuu neljästä osasta: Andante on taistelua toivon ja tuskan välillä; toinen osa on tanssinomainen mutta raskas Ländler; kolmannen osan groteskissa Scherzossa (jota kutsutaan myös nimellä Rondo Burlesque) on mukana häivähdyksenomainen kaunis teema, joka ennakoi kymmenettä sinfoniaa; finaali on riipaiseva Adagio, jossa jouset saavat aikaan sanoin kuvaamattoman kiihkeän tunnelman, kunnes ne lopussa hiipuvat hiljalleen pois ilman Mahlerille tyypillistä huikeaa loppuhuipennusta.
Levytyksiä

Herbert von Karajan, Berliinin filharmonikot (DG, 1981)
Savia

Savia voi viitata seuraaviin:
Savia eli Pannonia Savia, Rooman provinssi
Savia, laipikkakasvisuku
Savia, espanjalainen yhtye
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Savia”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Sinnaritsiini

| --- | --- |

Sinnaritsiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
1-bentshydryyli-4-[(E)-3-fenyyliprop-2-enyyli]piperatsiini
Tunnisteet
CAS-numero: 298-57-7
ATC-koodi: N07CA02
PubChem CID: 1547484
DrugBank: DB00568
Kemialliset tiedot
Kaava: C26H28N2 
Moolimassa: 368,514
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 3-4 h
Ekskreetio:  ?
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: Oraalinen
Sinnaritsiini on piperatsiinista johdettu antihistamiini. Sinnaritsiinia käytetään pääasiassa lääkkeenä pahoinvoinnin ja oksentelun lievittämiseen. Sinnaritsiini on PKV-lääke.
Sapsan

| Velaro RUS (EVS1/EVS2) |
| --- | --- |
 Sapsan pohjautuu Siemensin Velaro RUS -junayksikköön.
Perustiedot
Tyyppi:  sähkömoottorijuna
Liikennöitsijä:  RŽD
Valmistaja:  Siemens
Istumapaikkoja:  604
Tekniset tiedot
Huippunopeus:  250 km/h
Paino:  667 t
Pituus:  250 m
Vaunujen lukumäärä:  10 kpl
Leveys:  3 026 mm
Raideleveys:  1 520 mm
Sapsan (ven. Сапсан, suom. ’muuttohaukka’) on Siemensin valmistama suurnopeusjuna, joka liikennöi  Pietari–Moskova-radalla Venäjällä. Juna aloitti liikennöinnin marraskuussa 2009. Junan pääteasema Pietarissa on Moskovan rautatieasema ja Moskovassa Leningradin asema. Noin 650 kilometrin matka kestää kolme tuntia 45 minuuttia.
Teknisesti Sapsan-junat ovat Siemensin valmistamia, Venäjän rataverkkoon sovitettuja Velaro RUS -junayksikköjä. Yksiköstä riippuen ne pystyvät käyttämään joko yhtä tasajännitettä (EVS1: 3 kV DC) tai sekä tasa- että vaihtojännitettä (EVS2: 3 kV DC ja 25 kV 50 Hz AC). Yhden jännitteen yksikköjä käytettiin Pietarin ja Moskovan välisessä liikenteessä vuodesta 2009 lähtien, EVS2:t olivat käytössä Moskovan ja Nižni Novgorodin välisessä liikenteessä vuosina 2010–2015.
Nopea junayhteys Pietari–Moskova sai jatkoa länsipäässään 12. joulukuuta 2010, kun Allegro-juna aloitti liikennöinnin Helsingistä Pietariin. Vaikkakin junat kulkevat Pietarissa eri asemille, voivat suurnopeusyhteydet nopeuttaa Helsinki–Moskova-välillä kulkevien junamatka-aikaa muihin juniin verrattuna.
Onnettomuudet

Lyhyen liikennöintihistoriansa aikana junan alle on kuollut useita ihmisiä ja tämän vuoksi junaa kutsutaankin ”kuoleman junaksi”. Osasyynä onnettomuuksiin on kerrottu olevan junan suuren nopeuden, johon radan varrella asuvat ihmiset eivät ole vielä ehtineet tottua. Toinen syy on se, että Sapsan-juna on huomattavasti hiljaisempi kuin aiemmat junat, eivätkä ihmiset kuule kunnolla junan tuloa.[lähde? ]