stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Şäken Aymanov

Şäken Aymanoville omistettu postimerkki.
Şäken Kenjetayulı Aymanov (kaz. Шәкен Кенжетайұлы Айманов, ven. Шаке́н Кенжета́евич Айма́нов, Šaken Kenžetajevitš Aimanov; 15. helmikuuta 1914 nykyisen Pavlodarin alueen Bayanawılin piiri – 24. joulukuuta 1970 Moskova) oli kazakstanilainen näyttelijä ja ohjaaja.
Aymanov opiskeli Kazakstanin valistusinstituutissa Semipalatinskissa ja työskenteli vuodesta 1933 lähtien Kazakstanin draamateatterin näyttelijänä ja ohjaajana. Hänen ohjaamansa Muxtar Äwezovin näytelmä Abay (1949) sai Stalin-palkinnon vuonna 1952. Hän näytteli myös elokuvissa kuten Abay änderi (ven. Pesni Abaja, 1946) ja Jambıl (Džambul, 1953).
Vuodesta 1953 lähtien Aymanov työskenteli Kazakstanin elokuvastudion Qazaqfïlmin taiteellisena johtajana. Hänen Karl Gakkelin kanssa ohjaamastaan elokuvasta Maxabbat turalı añız (Poema o ljubvi, 1954) alkoi näytelmäelokuvien säännöllinen tuotanto tasavallassa. Aymanovin muita elokuvia ovat naiskuvaus Dala qızı (Dotš stepei, 1955), maaseutukuvaukset Biz osında turamız (My zdes živjom, 1957) ja Bir awdanda (V odnom raione, 1961), musiikkielokuva Bizdiñ süyikti däriger (Naš milyi doktor, 1958), Atameken (Zemlja otsov, 1967) ja vallankumoushistoriallinen Kasakkapäällikön loppu (Atamannıñ aqırı, ven. Konets atamana, 1971). Aymanov oli perustamassa Kazakstanin elokuvatyöntekijöiden liittoa vuonna 1958 ja työskenteli vuodesta 1963 lähtien sen pääsihteerinä.
Aymanov liittyi NKP:hen vuonna 1940. Vuonna 1964 hänelle myönnettiin Neuvostoliiton kansantaiteilijan arvonimi ja vuonna 1968 Kazakstanin valtionpalkinto. Hänet on palkittu Leninin ja työn punaisen lipun kunniamerkeillä. Qazaqfïlm-studio nimettiin Aymanovin mukaan vuonna 1984.
Aiheesta muualla

Şäken Aymanov Qazaqfïlmin sivustolla (Arkistoitu – Internet Archive) (venäjäksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 2  3  WorldCat 
Kansalliset:  Saksa  Yhdysvallat  Puola 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  IdRef
Gerkin kartano

| Gerkin kartano |
| --- | --- |
Sijainti:  Mankkaa, Espoo
Rakennustyyppi:  kartano
Valmistumisvuosi:  1930
Suunnittelija:  Bernhard Olin
Julkisivumateriaali:  siporex-tiili
Kerrosluku:  2
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Gerkin kartano (ruots. Gerkgård) sijaitsee Mankkaan luoteisosassa Espoossa Turunväylän ja Kehä II:n risteysalueen lounaispuolella. Se on yksi Smedsbyn kylänmäen vanhoista kantatiloista ja osa historiallista maisemakokonaisuutta.
Gerkin kartanon varhaisin nimeltä tunnettu isäntä oli Jöns Nilsson. Hänestä on maininta vuodelta 1540. Gerk oli tuolloin Espoon vähävaraisimpia tiloja ja 1648–1682 se oli lahjoitettuna Gräsan kartanolle. Suuren reduktion yhteydessä Gerk palautettiin kruunulle ja 1683 siitä tehtiin Gräsan augmentti.
Vuoden 1540 maakirjan mukaan Gerk kuului neljän talon kokonaisuuteen, joista 1500-luvun lopussa oli jäljellä Gerkin ohella Smeds ja Sten.
Gerkin nykyinen päätalo on lähes kuutiomainen, aumakattoinen ja kaksikerroksinen tiilirakennus. Sen suunnitteli rakennusmestari Bernhard Olin. Gerkin talousrakennukset ovat säilyneet melko hyvin.
Arina Averina

| Arina Averina |
| --- | --- |
 Arina vuoden 2017 Euroopan mestaruuskilpailuissa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 13. elokuuta 1998 (ikä 26) Zavolžje
Kansalaisuus:   Venäjä
Uran tiedot
Lempinimi:  Arisha, Arishok
Pituus:  164 cm
Laji:  rytminen voimistelu
Seura:  Gazprom
Valmentaja:  Vera Shatalina, Irina Viner-Usmanova
 Tietolaatikko päivitetty 7. elokuuta 2017 
| Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten rytminen voimistelu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten rytminen voimistelu.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:  Venäjä.Naisten rytminen voimistelu.MM-kilpailut  | Maa:  Venäjä> Naisten rytminen voimistelu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Pesaro 2017 | pallo |  |
|  Kultaa | Pesaro 2017 | nauha |  |
|  Kultaa | Sofia 2018 | joukkue |  |
|  Hopeaa | Pesaro 2017 | neliottelu |  |
|  Hopeaa | Pesaro 2017 | vanne |  |
|  Pronssia | Pesaro 2017 | keilat |  |
|  Pronssia | Sofia 2018 | vanne |  |
|  Pronssia | Sofia 2018 | keilat |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Budapest 2017 | pallo |  |
|  Kultaa | Budapest 2017 | keilat |  |
|  Kultaa | Budapest 2017 | joukkue |  |
|  Kultaa | Guadalajara 2018 | neliottelu |  |
| Grand Prix-finaali  | Grand Prix-finaali  | Grand Prix-finaali  |  |
|  Hopeaa | Eilat 2016 | nauha |  |
|  Hopeaa | Eilat 2016 | vanne |  |
|  Pronssia | Eilat 2016 | kokonaiskilpailu |  |
| World Games  | World Games  | World Games  |  |
|  Kultaa | Wroclaw 2017 | vanne |  |
|  Kultaa | Wroclaw 2017 | pallo |  |
|  Kultaa | Wroclaw 2017 | nauha |  |
|  Pronssia | Wroclaw 2017 | keilat |  |
Arina Alekseevna Averina (ven. Арина Алексеевна Аверина, s. 13. elokuuta 1998) on venäläinen rytminen voimistelija, joka on voittanut kolme maailmanmestaruutta.
Averina on vuoden 2016 Grand Prixin finaalin pronssimitalisti. Vuoden 2017 MM-kilpailuissa Italian Pesarossa hän voitti kultaa pallolla ja nauhalla sekä saavutti hopeaa neliottelussa ja vanteella sekä pronssia keiloilla. Vuoden 2018 MM-kilpailuissa Bulgarian Sofiassa hän voitti kultaa joukkuekilpailussa sekä saavutti pronssia vanteella ja keiloilla. Kansallisella tasolla hän on kaksinkertainen Venäjän mestaruuskisojen mitalisti vuosina 2015 ja 2017. Hänellä on identtinen kaksoissisko, menestynyt rytminen voimistelija Dina Averina.
Elämä

Arina Averina syntyi 13. elokuuta 1998 Zavolžjessa Venäjällä. Hänen vanhempansa ovat Ksenia Averina ja Aleksey Averin. Arinalla on identtinen kaksoissisko Dina Averina sekä isosisko Polina Averina.
Germa (Libya)

| Germa |
| --- | --- |
 Garaman raunioita.
 Germa
 Koordinaatit: 26°31′47″N, 13°4′21″E 
Valtio:  Libya
Piirikunta:  Wadi al-Haya
Väkiluku (2006):  4 800
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Germa (arab. جرمة‎) on pikkukaupunki Libyan Wadi al-Hayan piirikunnassa. Se sijaitsee historiallisella Fezzanin alueella 30 kilometriä Awbarista itään. German pohjoispuolella sijaitsevat garamantien muinaisen pääkaupungin Garaman rauniot.
Antiikin historioitsijoiden tuntemaa kaupunkia on tutkittu arkeologisin kaivauksin 1930-luvulta lähtien. German lounaispuolella sijaitseva Zinchecra on ollut asuttu 300-luvulta eaa. lähtien. Garaman asutus lienee alkanut ajanlaskun alun jälkeen. Sen rakennuksissa on havaittavissa roomalaisia vaikutteita. Lähistöllä sijaitseva Qasr Watwatin mausoleumi lienee jopa roomalaisten käsityöläisten rakentama. Garaman rakennuksista osa on bysanttilaiselta ja islamilaiselta ajalta. Kaupungissa on pieni museo.
Azevia-luokka

| Azevia-luokka |
| --- | --- |


Tekniset tiedot
Uppouma:  275 t
Pituus:  42 m
Leveys:  6,5 m
Koneteho:  2 x dieselmoottoria, 2 400 bhp
Nopeus:  17 solmua
Miehistöä:  30
Aseistus
Meritorjunta:  2 x 20 mm tykki 2 x konekivääriä
Azevia-luokka oli Portugalin laivaston kuuden 1940-luvun alussa valmistetun aluksen muodostama  partioveneluokka.
Alukset

| Nimi | Telakka | Kölinlasku | Vesille | Valmis | Kohtalo |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| NRP Azevia | Arsenal do Alfeite, Lissabon |  | 9. heinäkuuta 1941 | 15. syyskuuta 1942 | poistettu palveluksesta 1975 |
| NRP Bicuda | Arsenal do Alfeite |  | 23. elokuuta 1941 | 15. lokakuuta 1942 | poistettu palveluksesta 1976 |
| NRP Corvina | Arsenal do Alfeite |  | 6. maaliskuuta 1942 | 20. tammikuuta 1945 | poistettu palveluksesta 1975 |
| NRP Dourada | Arsenal do Alfeite |  | 20. toukokuuta 1943 | 1. kesäkuuta 1945 | poistettu palveluksesta 1975 |
| NRP Espadilha | Arsenal do Alfeite |  | 11. kesäkuuta 1945 | 1. syyskuuta 1947 | poistettu palveluksesta 1971 |
| NRP Fataça | Arsenal do Alfeite |  | 11. kesäkuuta 1945 | 1. syyskuuta 1947 | tuhoutunut karille ajossa 22. tammikuuta 1949 |
Gerlachovský štít

Gerlachovský štít
Gerlachovský štítin eteläpuoli
| --- | --- |
Tyyppi:  korkein kohta (d) 
Sijainti:  Prešovin alue, Slovakia
Vuoristo:  Tatravuoret, Karpaatit
Korkeus merenpinnasta:  2 655 m
Prominenssi:  2 344  m 
Suojelualue:  Tatran kansallispuisto 
Ensimmäinen nousu huipulle:  Ján Still, 1834
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Gerlachovský štít (puol. Gerlach, Gierlach, saks. Gerlsdorfer Spitze) on Slovakian ja koko Karpaattien korkein vuorenhuippu Tatravuorilla. Sen huippu on 2 655 metrin korkeudella merenpinnan tasosta.
Avaris

| Avaris> Auaris Αὔαρις𓉞𓏏𓉐𓂾𓏏𓊖   /   𓉗𓏏𓉐𓏲𓂝𓂋𓂾𓂻𓊖 |
| --- | --- |
 Auariksen rauniokumpua.
Sijainti
 Avaris
Koordinaatit:  30°47′10″N, 31°49′21″E
Valtio:  Egypti
Paikkakunta:  Tell el-Dab'a, Al-Šarqiyya
Historia
Tyyppi:  kaupunki
Kulttuuri:  antiikki
Valtakunta:  muinaisen Egyptin dynastiat
Alue:  Sethroites, Delta, Egypti
Aiheesta muualla
  Avaris Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Avaris tai Auaris (m.kreik. Αὔαρις tai Αὐᾶρις; myös Ἄβαρις, Abaris) eli Hut-waret (egypt. 𓉞𓏏𓉐𓂾𓏏𓊖 tai 𓉗𓏏𓉐𓏲𓂝𓂋𓂾𓂻𓊖, Ḥwt-wꜥrt) oli kaupunki muinaisessa Egyptissä. Se sijaitsi Ala-Egyptissä eli Niilin suistossa ja kuului Sethroiteen nomokseen. Nimen perusteella kyseessä on mahdollisesti sama paikka kuin Pa-awi-en-Auris (egypt. Pꜣ-ꜥwj-n-ꜣwrjs), joka tunnetaan muuten huonosti.
Maantiede

Avaris sijaitsi Niilin suiston itäosassa Niilin Pelusiakos-suuhaaran eli Pelusionin suuhaaran lähellä. Kaupungin arkeologinen kohde ja tell eli rauniokumpu tunnetaan nimellä Tell el-Dab'a. Se sijaitsee koilliseen nykyisestä Kairosta.
Historia

Ensimmäinen suunniteltu asutus Avariksen paikalla vaikuttaa perustetun Amenemhet I:n ajalla n. 1963–1934 eaa. Jo ennen tätä paikalla on ollut Meryibre Khety I:n tila ja omistuksia noin 2160 eaa. Noin 1872–1853 eaa. paikalle rakennettiin Amenemhet I:n muistotemppeli. 12. dynastian aikana noin 1985–1773 eaa. alueelle asettui paljon syyrialais-palestiinalaista väestöä, ja kaupunki laajeni huomattavasti. Asukkaat toimivat egyptiläisten palveluksessa muun muassa sotilaina, kauppiaina ja käsityöläisinä.
Merkittävimmillään Avaris oli Egyptin toisella välikaudella eli noin 1650–1550 eaa. eli 16. ja 17. dynastian aikana. Se toimi Egyptiä tuohon aikaan hallinneiden aasialaisten paimentolaisten hyksojen vahvasti linnoitettuna pääkaupunkina. Kaupunki kasvoi tuona aikana edelleen. Hyksojen pääkaupunkina Avariksen mainitsevat Manetho ja Josephus sen kreikkalaisella nimimuodolla Auaris. Egyptinkielinen sana waret (wꜥrt) voi tarkoittaa sekä ’jalkaa’ että ’pakenemista’, ja siksi kaupungin egyptinkielinen nimi Hut-waret on tulkittu sekä muodossa ”Jalan talo”, mikä saattoi viitata Osiriksen jalkaan, että ”Pakenemisen talo”.
Egyptiläiset valloittivat alueen ja tuhosivat kaupungin Ahmosen aikana vuonna 1530 eaa. Tuon jälkeen suuri osa asutuspaikasta hylättiin. Avaris kuitenkin jatkoi merkittävänä kauppapaikkana ja tukikohtana tämän jälkeenkin, ja se oli aikansa Egyptin merkittävin satama. 12. dynastian aikana, tarkemmin Thutmosis III:n ja Amenhotep II:n aikana, paikalle rakennettiin palatsikompleksi. Alueella oli myös sotilas- ja laivastotukikohdat, ja tuon ajan lähteissä mainittu paikannimi Peru-nefer viittaa todennäköisesti samaan paikkaan. Horemhebin aikana aiempien rakennusten paikalle rakennettiin linnoitus, jonka tarkoituksena oli puolustautuminen heettiläisiä vastaan. Ramses II:n pääkaupunki Pi-Ramses, joka oli olemassa noin vuosina 1275–1060 eaa., rakennettiin Avariksen lähelle.
Myöhempinä aikoina kaupungin paikalta vietiin rakennusmateriaalia ja veistoksia Tanikseen, Bubastikseen ja Leontopoliihin. Kaupungin paikalla on suoritettu arkeologisia kaivauksia vuosina 1885, 1941–1942, 1951–1954 ja 1966–1969 sekä vuodesta 1975 eteenpäin. Vuodesta 1966 lähtien kaivauksia ovat suorittaneet itävaltalaiset arkeologit.
Rakennukset ja löydökset

Kaupungin jäännökset ovat nykyisin osaksi paikalla olevan kylän ja maanviljelysmaiden alla. Kaupungista on saatu tutkakuvia, joista erottuu muun muassa sataman paikka, katuverkostoa, taloja ja hautoja.
12. dynastian aikaisia palatseja on tunnistettu kolme. Niiden kokonaispinta-ala oli noin 5,5 hehtaaria. Niistä kaksi, niin kutsutut palatsit F ja G, oli koristeltu minolaisilla freskoilla, mikä kertoo yhteyksistä Kreetalle. Freskot tunnetaan Tell el-Daban minolaisina seinämaalauksina.
Rauniokummulla on myös Pi-Ramseksen kaupungin eteläisimpien osien jäänteitä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Avaris Wikimedia Commonsissa
Aasialaisperäisen virkamiehen patsaan pää Avariksesta.
Ennallistus Avariksen niin kutsutusta palatsista G.
Ennallistus eräästä Avariksen minolaisesta seinämaalauksesta. Iraklionin arkeologinen museo.
Germanicus

Germanicus
Germanicus Julius Caesar Claudianus (24. toukokuuta 15 eaa./16 eaa. – 10. lokakuuta 19 jaa.), usein tunnettu nimellä Germanicus, oli roomalainen sotapäällikkö ja keisari Tiberiuksen veljen Drusuksen ja Marcus Antoniuksen tyttären Antonian poika. Germanicus oli myös keisari Claudiuksen veli, Agrippinan mies ja keisari Caligulan isä.
Germanicus soti menestyksekkäästi germaaneja vastaan vuosina 13–16. Kun Augustus kuoli, Reinillä olleet legioonat tarjosivat keisarinarvoa kansan suosiossa olleelle Germanicukselle. Hän ei kuitenkaan suostunut keisari Tiberiuksen vastaisiin kapinahankkeisiin ja onnistui saamaan salaliittolaiset järkiinsä. Germanicus yritti kostaa Teutoburgin tappion ja valloittaa Germanian takaisin Roomalle, mutta Arminius osoittautui liian kovaksi vastustajaksi. Tiberius kutsui Germanicuksen takaisin Roomaan, sillä hän katsoi, että sota germaaneja vastaan tuhlasi liikaa Rooman voimavaroja. Vuonna 17 pitämänsä triumfin jälkeen Germanicus lähti tarkastamaan itäisiä provinsseja. Hän kuoli äkillisesti idässä vuonna 19, mahdollisesti salajuonen uhrina.
Autotalo

| Autotalo |
| --- | --- |

Sijainti:  Kamppi, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°10′N 24°56′E﻿ / ﻿60.17°N 24.93°E﻿ / 60.17; 24.93
Rakennustyyppi:  Toimistorakennus (en)
Suunnittelija:  Eino Tuompo
Valmistumisvuosi:  1958
 fiAutotalo 
  
Autotalokorttelin pohjoisosa. Vasemmalla Kampintorni, oikealla Pohjantalo.
Fredrikinkatu Autotalon kohdalla. Autotalon takana Kampintorni, oikeassa reunassa Tennispalatsi.
Autotalo on Helsingin Kampissa sijaitseva vuonna 1958 valmistunut liike­talo. Se sijaitsee Kampin metroaseman välittömässä läheisyydessä tontilla, jota rajoittavat etelässä Salomonkatu, idässä Fredrikin­katu ja lännessä Runebergin­katu. Rakennuksen osoite on Salomonkatu 17. Autotaloon kuuluu kaksi 12-kerroksista tornia, ja se käsittää korttelin eteläisen puoliskon. Nimityksellä viitataan toisinaan koko kortteliin, jolloin mukaan lasketaan myös korttelin pohjoissivulla olevat kaksi tornitaloa, Kampintorni ja Pohjantalo, jotka valmistuivat samoihin aikoihin.
Historia

Ennen Auto­talon rakentamista paikalla oli ollut ryhmä 1800-luvulla rakennettuja kasarmeja, jotka alun perin muodostivat Turun kasarmiin liittyneen varus­kunnan läntisimmän osan. Suomen itsenäistyttyä tontti oli siirtynyt Helsingin kaupungin haltuun. Korpivaara & Halla suunnitteli jo toisen maailman­sodan aikana tontin ostamista uutta liike­taloa varten, mutta hanke toteutui vasta 1950-luvun lopulla.
Autotalon rakennutti Helsingin Autotalo Oy, jonka perusti autojen maahan­tuonti­liike Korpi­vaara & Halla Oy. Sen suunnittelivat arkkitehdit Veli Valorinta ja Eino Tuompo.   Alun perin talossa sijaitsi auto­kauppa ja huoltoasema sekä maan alla halli 300 autolle. Tornissa oli toimistoja, muun muassa mainostoimisto Taucher ja Apu-lehden toimitus ennen kuin se siirtyi Herttoniemeen. Vehon pääkonttori muutti Autotaloon 1950-luvulla ja Mercedes-Benzin tähti pystytettiin viereisen Kampintornin katolle vuonna 1962. 1970-luvun taitteessa Autotalossa toimi ohjelmaravintola Lido.
Arkkitehtuuri

Rakennuksessa on 12 maan­päällistä ja kolme maan­alaista kerrosta, ja sen tilavuus on lähes 200 000 kuutiometriä. Maan­päällisistä kerroksista vain kaksi alinta ulottuu katujen reunaan saakka, ja ne muodostavat ikään kuin jalustan, jolta nousee kaksi tornimaista osaa. Tornit ovat noin 42,4 metriä korkeita. Rakennuksen arkkitehtonisena esi­kuvana on ollut Lever House New Yorkissa, joskaan Auto­talon tornit eivät ole yhtä korkeat; Lever Housen torneissa on 24 kerrosta.
Rakennuksessa tehtiin huomattava perus­parannus­, joka valmistui syksyllä 2014.
Autotalon kortteli ja sen muut rakennukset

Alun perin nimityksellä Auto­talo on tarkoitettu vain korttelin eteläisellä puoliskolla olevaa liiketaloa kaksine torneineen, mutta nykyisin koko korttelia nimitetään usein Autotaloksi tai Auto­talo­kortteliksi. Sen pohjois­osassa sijaitsee kaksi samoihin aikoihin rakennettua saman­tyyppistä liike­taloa torneineen ja mataline jalustamaisine osineen. Niistä läntisemmän, Runebergin­kadun ja Eteläisen Rautatie­kadun risteyksessä sijaitsevan Pohjantalon, suunnitteli Armas Lehtinen, ja se oli alun perin vakuutusyhtiö Pohja-yhtymän toimi­talo. Fredrikin­kadun ja Eteläisen Rauta­tie­kadun risteyksessä sijaitsee vuonna 1962 valmistunut Kampintorni. Kaikkiaan korttelissa on neljä tornia.  Niiden julki­sivut ovat kuitenkin eri materiaalia. Varsinaisen Auto­talon torneilla on metalliset julki­sivut, entisen Pohja-yhtymän talon torni sen sijaan on kellan­ruskeaa luonnon­kiveä, kun taas Kampin­tornin julki­sivu on vaaleaa marmoria.
Nykyinen käyttö

Nykyään Autotalossa ei sen nimestä huolimatta enää ole autokauppaa. Sen ala­kerrassa on muun muassa Kelan asiakas­palvelu­tilat, K-Market ja McDonald’s. Talon ylemmissä kerroksissa toimivat nykyisin (2018) muun muassa aTalent Recruiting Oy ja Cision.
Sekä entisessä Pohja-yhtiön toimi­talossa (Runebergin­katu 5) että Kampin­tornin rakennuksessa (Fredrikinkatu 48) on nykyisin muun muassa vakuutus- ja sijoitus­yhtiö Lähi-Tapiolan toimi­tiloja.  Kampintornin rakennuksessa on myös Elixian kunto­keskus.
Maaliskuussa 2024 Autotaloon avasi toimistonsa presidentti Sauli Niinistö.
Aiheesta muualla

Helsingin autotalo: Kätevästi keskellä Kamppia Helsingin Autotalo Oy.
Kivilaakso, Aura: ”Salomonkatu 17, Autotalo”, Kun Helsinkiin rakennettin city. Keskustan vuosina 1945-1990 valmistuneet liikerakennukset, s. 285–290.  Helsingin kaupunginmuseo, 2014.  ISBN 978-952-272-793-0  Teoksen verkkoversio (PDF) (viitattu 7.3.2023).
Geron krusifiksi

Lähikuva Geron krusifiksista
Geron krusifiksi (saks. Gero-Kreuz, rak. 969 - 976) on varhaisin tunnettu kuvaus Kristuksen kärsimyksestä ristillä, sillä aikaisemmissa krusifikseissa pyrittiin kuvaamaan kärsimyksen sijaan aiheen sakramentaalista merkitystä. Krusifiksi sijaitsee Kölnin tuomiokirkossa Saksassa, ja se valmistui aikoinaan Kölnin arkkipiispa Geron tilauksesta, mistä se on saanut nimensä. Se on rakennettu tammesta, ja se on 187 cm korkea.
HMS Awe

| HMS Awe |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Fleming and Ferguson, Paisley
Kölinlasku:  27. toukokuuta 1943
Laskettu vesille:  28. joulukuuta 1943
Palveluskäyttöön:  21. huhtikuuta 1944
Poistui palveluskäytöstä:  Portugalille 1949
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 390 t (standardi) 1 860 t (kuormattu)
Pituus:  91,82 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,13 m
Syväys:  2,74 m
Koneteho:  5 500 ihp (4,1 MW)
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  107
Aseistus
Aseistus:  2 x yksiputkista QF 4"/L40 Mk XIX -tykkiä CP Mk XXIII -asennuksina 10 x Oerlikon 20 mm -ilmatorjuntatykkiä 1 x Hedgehog-sukellusveneentorjuntaheitin 150 x syvyyspommia
HMS Awe (viirinumero K526) oli Britannian kuninkaallisen laivaston vuonna 1944 palvelukseenotettu River-luokan fregatti, joka palveli toisen maailmansodan lopulla.
Valmistus

Alus tilattiin 2. lokakuuta 1942 Fleming and Fergusonilta ja sen köli laskettiin 27. toukokuuta 1943. Alus laskettiin vesille vielä saman vuoden lopulla 28. joulukuuta ja se otettiin palvelukseen 21. huhtikuuta 1944.
Palvelus

Alus poistettiin palveluksesta ja se myytiin toukokuussa 1949 Portugalille, joka liitti sen laivastoonsa nimellä NRP Diogo Gomes. Alus myytiin romutettavaksi 20. huhtikuuta 1969.
Geranyyliasetoni

| Geranyyliasetoni |
| --- | --- |

Tunnisteet
IUPAC-nimi:  (5E)-6,10-dimetyyliundeka-5,9-dien-2-oni
CAS-numero:  3796-70-1
PubChem CID:  1549778
SMILES:  CC(=CCCC(=CCCC(=O)C)C)C
Ominaisuudet
Molekyylikaava:  C13H22O
Moolimassa:  194,306 g/mol
Tiheys:  0,8778 g/cm3
Geranyyliasetoni (C13H22O) on ketoneihin ja terpenoideihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä esiintyy luonnossa useiden kasvien eteerisissä öljyissä ja hedelmissä. Geranyyliasetonia voidaan käyttää hajusteissa ja muiden yhdisteiden valmistamiseen.
Ominaisuudet, valmistus ja käyttö

Huoneenlämpötilassa geranyyliasetoni on väritöntä nestettä. Yhdisteellä on mieto kukkaismainen tuoksu. Kasvit muodostavat ainetta hapettamalla karotenoideja.
Geranyyliasetonia valmistetaan lähtien linalolista tai myrseenistä. Ne reagoivat metyyliasetoasetaatin, etyyliasetoasetaatin,  2-metoksipropeenin tai keteenin kanssa asetoasetaattiesteriksi. Tämä yhdiste toisiintuu geranyyliasetoniksi.
Geranyyliasetonia käytetään ainesosana kukkaistuoksuissa ja saippuoissa. Siitä voidaan valmistaa myös muita yhdisteitä, esimerkiksi farnesolia, nerolidolia, skvaleenia ja E-vitamiinia.
Geronon lemniskaatta

Geronon lemniskaatta, jolla a=1
Geronon lemniskaatta, Huygensin lemniskaatta eli kahdeksikkokäyrä (engl. Eight Curve) on algebrallisessa geometriassa eräs lemniskaattojen ryhmään kuuluva neljännen asteen käyrä. Se muistuttaa muodoltaan numeroa 8 tai äärettömän merkkiä  \infty , ja sen yhtälö on
Sitä tutki Camille-Christophe Gerono.
Koska käyrän geometrinen genus on nolla, se voidaan parametroida rationaalifunktioilla, esimerkiksi seuraavasti:
Vaihtoehtoisesti se voidaan parametroida myös seuraavasti:
Kuten tästä ilmenee, Geronon lemniskaatta on samalla myös Lissajous'n käyrän erikoistapaus. Käyrän yhtälö napakoordinaateissa on
Geronon lemniskaatan sisään jäävän alueen pinta-ala on
Geronon lemniskaatan duaalikäyrä, joka voidaan muodostaa Plückerin kaavalla ja joka  on alla olevassa kuvassa, on muodoltaan varsin toisenlainen. Sen yhtälö on
Geronon lemniskaatta
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Lemniscate of Gerono
Gessius Florus

Gessius Florus oli Rooman Juudean provinssin prokuraattori vuosina 64-66 jaa. Lucceius Albinuksen lopetettua prokuraattorin tehtävänsä keisari Nero valitsi hänen tilalleen Floruksen, koska hänen vaimonsa oli Neron vaimon, Poppean läheinen ystävä. Florus oli syntynyt Klazomenaissa.
Avosaaren kalliomaalaus

| Avosaaren kalliomaalaus> Sijainti |
| --- | --- |
 Avosaaren kalliomaalaus
Koordinaatit:  61°43′31.2192″N, 25°41′28.4834″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  kalliomaalaus
Huippukausi:  kivikausi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Avosaaren kalliomaalaus sijaitsee Luhangassa, noin 8 kilometriä kirkolta etelään, Keski-Suomessa Päijänteen itärannikolla tiettömän Avosaaren länsirannalla. Avosaari sijaitsee mantereen ja Judinsalon välissä, hieman pohjoisempana kuin Päijänteen länsirannan Pyhänpään kalliomaalaus. Maalaukseen kuuluu vain neljä kuviota .
Löytyminen ja tutkimus

Maalauksen on löytänyt Timo Miettinen vuonna 1976. Maalaus sijaitsee Avosaaren länsirannassa saaren keskikohdalla olevan useampimetrisen jyrkän kallion eteläpäässä. Kallio aukeaa länteen Varpusenselän suuntaan, ja jyrkänteen alusta on hyvin kivikkoinen ja hankalakulkuinen. Kohde sijaitsee melko lähellä Viherinkosken maalauksia.
Vuonna 1996 kävivät Timo Sepänmaa ja Pekka Kivikäs kohteella mittaamassa. Maalaukset olivat 10,46 metriä Päijänteen pinnan yläpuolella. Maalauksiin pääsee käsiksi kalliotasanteelta, joka on noin 9,1 metriä vedenpintaa korkeammalla. Maalauksien korkeusero alimman ja ylimmän punaväriläiskän välillä on 0,85 metriä.
Maalaukset ovat kivikautiset ja mahdollisesti tyypillistä kampakeraamista kautta.
Maalaukset

Maalausalue on pieni, vain noin 75 cm korkea ja 80 cm leveä, ja sisältää vain muutaman kuvion. Kolme hirvieläintä, todennäköisesti hirviä, katsovat vasemmalle, ja niistä vain yksi erottuu selvästi. Se on maalattu paksuksi hirveksi ja sen sisälle on vedetty viivoja, joiden merkitys jää epäselväksi. Ylin hirvi on maalattu täyteisesti. Tällaisia hirviä Suomessa on tämän lisäksi vain Saraakalliolla. Muualla Skandinaviassa sellainen on yleistä. Muut hirveen liittyvät viivat ovat johdattaneet ajatukset veneeseen, jolla on hirvenpääkoriste keulassa. Vaikuttaa siltä, kuin veneessä olisi jokin kyydissä. Muut kaksi hirveä ovat melko pahasti tuhoutuneet.