stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Riihimäen Sanomat

Lehden ensimmäisen varsinaisen numeron etusivu.
Riihimäen Sanomat oli Riihimäellä vuosina 1914–2003 ilmestynyt sanomalehti. Se yhdistettiin Hyvinkään Sanomien kanssa Aamupostiksi vuonna 2003.
Toimittaja Eemeli Salmisen perustama Riihimäen Sanomat oli puolueeton paikallislehti, joka sisälsi myös tärkeimmät kotimaan- ja ulkomaanuutiset. Julkaisuyhtiön omistuspohjaa laajennettaessa vuonna 1919 lehdestä tuli kokoomuslainen. Talous kehittyi suotuisasti 1930-luvun vaihteen pulavuosiin saakka, jolloin lehti kannatti lapuanliikettä. Myöhemmin se palasi kokoomuspuolueen linjalle ja muuttui 1950-luvulla sitoutumattomaksi.
Riihimäen Sanomien levikki kasvoi voimakkaasti sotavuosina ja niiden jälkeen. Helsingin lehtien ja Hyvinkään Sanomien kilpailun takia sen levikkialueeksi jäi 1950-luvulta lähtien Riihimäki, Hausjärvi, Janakkala ja Loppi. Ilmestysmistiheys ja levikki kasvoivat 1960-luvun lopulta lähtien, mutta ilmoitusmarkkinoilla Riihimäen Sanomat joutui kilpailemaan ilmaisjakelulehtien kanssa.
Kolehmaisen perheen omistama lehtiyhtiö hakeutui vuonna 1994 konkurssiin kalliiksi tulleen toimitilahankinnan takia. Omistajana ja julkaisijana jatkoi yhteistyökumppani Janton Oy, joka myi lehden Hämeen Sanomille vuonna 1998. Riihimäen Sanomat ja Hyvinkään Sanomat yhdistyivät vuonna 2003 Aamupostiksi, jota kustantaa Keskisuomalainen Oyj:n omistama Etelä-Suomen Media (aikaisemmin Aamuposti-Mediat Oy).
Riihimäen Sanomat ilmestyi aluksi kerran, vuosina 1916–1918 ja 1949 kahdesti, vuosina 1918–1927, 1931–1948 ja 1950–1966 kolmesti, vuosina 1967–1980 viidesti ja vuosina 1928–1930 sekä vuodesta 1981 lähtien kuudesti viikossa. Kuusipäiväisen lehden rinnalla ilmestyi vuosina 1928–1930 myös kolmepäiväinen painos. Levikki nousi 1940-luvulla yli 5 000:een ja 1970-luvun alussa yli 10 000 kappaleeseen. Vuonna 1993 se oli noin 12 500 kappaletta. Päätoimittajina työskentelivät Eemeli Salminen (1914–1919), Aaro A. Nuutinen (1919), Väinö Leisio (1920–1923), Eino J. W. Sipilä (1923–1925), Heikki Kokko (1925–1926), Vilho Viita (1926–1927), Väinö Armas Lyytikäinen (1927–1931), Väinö Oittinen 1927 ja 1931–1962, Kalervo Töyrylä (1962–1993), Aatos Alhainen (1993–1994) ja vuodesta 1994 Antero Heikkinen.
Aiheesta muualla

Riihimäen Sanomat digitoituna kansalliskirjastossa
Eemeli Salminen : Muistelmia Riihimäen Sanomain alkuvuosilta, Riihimäen Sanomat, 10.10.1939, nro 115, s. 5, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Riipuskala

| Riipuskala Рыпушкалицы, Rypuškalitsy Riipuškal |
| --- | --- |
 Riipuskala.
 Riipuskala
 Koordinaatit: 60°58′14″N, 32°54′13″E 
Valtio:  Venäjä
Tasavalta:  Karjalan tasavalta
Piiri:  Aunuksen piiri
Kunta:  Aunus
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
Väkiluku (2011):  757
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Riipuskala (ven. Рыпушка́лицы, Rypuškalitsy; karjalaksi Riipuškal) on kylä Karjalan tasavallan Aunuksen piirin Aunuksen kaupunkikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee Alavoisenjoen rannalla viisi kilometriä Aunuksen asemalta maanteitse lounaaseen. Kylässä on 757 asukasta (vuonna 2011).
1900-luvun alussa Riipuskala lähiseutuineen muodosti Aunuksen läänin Aunuksen kihlakuntaan kuuluneen volostin eli kunnan, johon kuuluivat Riipuskalan, Alavoisen, Juoksielan, Latvan, Riiskalan, Ulvanan ja Yllösen kyläkunnat. Vuonna 1905 siinä oli yhteensä 119 kylää ja 6 200 asukasta. Volosti käsitti Alavoisen- ja Yllösenjoen tiheään asutut jokivarret Aunuksen kaupungin ympäristössä. Se rajoittui luoteessa Vitelen, koillisessa Kotkatjärven ja kaakossa Nekkulan kuntiin sekä lounaassa Laatokkaan. Laatokan rannalla oli pieni Ondrusovan luostari. Seutu oli tunnettu siellä valmistetuista hevoskärryistä ja reistä sekä oljen punonnasta ja nahkatöistä.
Vuodesta 1927 lähtien Riipuskala toimi Aunuksen piiriin kuuluneen kyläneuvoston keskuksena. Vuonna 1933 siellä oli noin 1 550 asukasta, joista lähes kaikki olivat karjalaisia. Myöhemmin kylät liitettiin Aunuksen kyläneuvostoon. Huohpoila eli Sozoila (Sozoila), Šokkoila, Tšongiela (Tšengelitsy), Vaatšila (Vattšelitsy), Vaikkoila (Vaikoila) ja Ylä-Sieksi (Verhnjaja Sedoksa) yhdistettiin Riipuskalaan vuonna 1957.
Riipuskalan kautta kulkee Aunuksen ja Sortavalan välinen maantie A130. Palveluihin kuuluvat peruskoulu, kulttuuritalo, kirjasto ja posti. Kylässä on ortodoksinen kirkko.
Neljäs Mooseksen kirja

| Neljäs Mooseksen kirja> בְמִדְבַּר.Tanak Toora.Raamattu Vanha testamentti |
| --- | --- |
 Tiedustelijat palaavat Luvatusta maasta. Gustave Doré, 1866.
Synty
Kirjoittaja (perint.):  Mooses
Kirjoituspaikka:  Siinai ja Moabin tasanko
Ajoitus:  n. 1445–1400 eaa.
Teksti
Genre:  lakikirja
Alkukieli:  heprea
Lyhenne:  4. Moos.
Lukuja:  36
Jakeita:  1289
Edeltävä: < 3. Moos.Seuraava: 5. Moos. >
Katso myösLuettelo Raamatun kirjoista
Neljäs Mooseksen kirja (Numeri, m.kreik. Αριϑμοί, Arithmoi, ”Numerot”; hepr. ‏בְמִדְבַּר‎, Ba-midbar, ”Erämaassa”) on neljäs viidestä Mooseksen kirjasta (pentateukki), eli juutalaisten pyhän kirjoituksen Tooran neljäs kirja. Se on myös kristittyjen Raamatun Vanhan testamentin neljäs kirja. Nimi Numeri ja englantilainen nimi Book of Numbers johtuvat siitä, että kirjan alussa kerrotaan väestönlaskennasta ja luetellaan eri heimoihin kuuluneiden israelilaisten lukumäärät.
Sisältö > Yhteenveto

Väenlasku Siinain vuoren luona (1)
Leeviläisten laskeminen (3)
Säädöksiä: Esikoisten lunastaminen, leeviläisten palvelustehtävät, saastaisten karkottaminen, anastetun korvaaminen, uskottomuus, nasiirilaki (3-6)
Lähtö Siinailta (10)
Herra lähettää viiriäisiä Israelin kansalle (11)
Aaronin sauva versoo (17)
Vettä kalliosta (toisen kerran, ensimmäinen kerta Toisessa Mooseksen kirjassa) (20)
Sotia (21)
Säädöksiä uhraamisesta: Jokapäiväinen uhri, sapattiuhri, kuukausiuhri ja juhlauhrit (28-29); lupauksia koskeva laki (30)
Matka kohti Kanaanin maata, ohjeet Kanaanin maan valtaamisesta ja jakamisesta sinne saavuttua (33-34)
Turvakaupungit, tappoa koskevia säädöksiä (35)
Kirjallisuutta > Suomeksi

Peltola, Olavi: ”Neljäs Mooseksen kirja”, Löytöretki Vanhaan testamenttiin.  Kauniainen:  Perussanoma, 1992.  ISBN 951-888-174-X  Teoksen verkkoversio.
Kirjallisuutta > Englanniksi

Alter, Robert: The Five Books of Moses: A Translation with Commentary.  W. W. Norton & Company, 2008.  ISBN 0393070247
Ashley, Timothy R.: The Books of Numbers.  (The New International Commentary on the Old Testament)  Wm. B. Eerdmans Publishing, 1993.  ISBN 0802825230
Bellinger, W. H. Jr.: Leviticus, Numbers.  (Understanding the Bible Commentary Series)  Baker Books, 2012.  ISBN 1441238417
Martin, Glen & Anders, Max: Holman Old Testament Commentary – Exodus, Leviticus, Numbers.  (Holman Old Testament commentary 2)  B & H Publishing Group, 2002.  ISBN 1433674254
Noth, Martin: Numbers: A Commentary.  (The Old Testament Library)  Westminster John Knox Press, 1968.  ISBN 1611645840
Scharfstein, Sol: Torah and Commentary: The Five Books of Moses : Translation, Rabbinic and Contemporary Commentary.  KTAV Publishing House, Inc., 2008.  ISBN 1602800200
Stubbs, David L.: Numbers.  (Brazos Theological Commentary on the Bible)  Brazos Press, 2009.  ISBN 1441207198
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Neljäs Mooseksen kirja Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Teksti

Raamattu . Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Neljäs Mooseksen kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1992)
Neljäs Mooseksen kirja (Arkistoitu – Internet Archive) (1933)
Neljäs Mooseksen kirja. Suomenkieliset käännökset (1992, 1933 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä hepreankielinen alkuteksti (Biblia Hebraica). Uskonkirjat.net.
Aiheesta muualla > Muuta

Hirsch, Emil G. et al.: Book of Numbers. Jewish Encyclopedia. 1906. (englanniksi)
Maas, Anthony: Pentateuch Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Book of Numbers
| n k 4>  Mooseksen kirja (Numeri) |
| --- | --- |
Henkilöt:  Agag  Ahihud  Ahira  Ammiel  Ammihud  Ammisaddai  Anak  Baalak  Bileam  Daatam  Eldad ja Meedad  Eliab  Geerson  Joosua  Kaaleb  Kaksitoista vakoojaa  Kehatilaiset  Korah  Kosbi  Leeviläiset  Merari  Merarin suvut  Mooses  Nabad  Nahson  Nehemia  Netanel  Oog  Piinehas  Puun kokoaja  Selofhadin tyttäret  Simra  Tirsa 
Käsitteet:  Herran siunaus  Manna  Mustasukkaisuusuhri  Puhdistusvesi  Suolaliitto  Vaskikäärme 
Paikat:  Gilead  Ramses  Sukkot  Eetam  Pii-Hahirot  Maara  Eelim  Kaislameren ranta  Siinin autiomaa  Dofka  Aalus  Refidim  Siinain autiomaa  Kibrot-Hattaava  Haserot  Ritma  Rimmon-Perets  Libna  Rissa  Kehelata  Seferinvuori  Harada  Makhleot  Tahat  Tarah  Mitka  Hasmona  Mooserot  Bene-Jaakan  Hoor-Haggidgad  Jotbata  Avtrona  Etsjon-Geber  Kaades  Hoorinvuori  Salmona  Puunon  Oobot  Iije-Abarim  Diibon-Gaad  Almon-Diblataim  Abarimin vuoristo  Mooabin aro 
| n k Toora |
| --- | --- |
 Ensimmäinen Mooseksen kirja  Toinen Mooseksen kirja  Kolmas Mooseksen kirja  Neljäs Mooseksen kirja  Viides Mooseksen kirja 
| n k Vanha testamentti |
| --- | --- |
Pentateukki:  Ensimmäinen Mooseksen kirja  Toinen Mooseksen kirja  Kolmas Mooseksen kirja  Neljäs Mooseksen kirja  Viides Mooseksen kirja 
Historialliset kirjat:  Joosuan kirja  Tuomarien kirja  Ruutin kirja  Ensimmäinen Samuelin kirja  Toinen Samuelin kirja  Ensimmäinen kuninkaiden kirja  Toinen kuninkaiden kirja  Ensimmäinen aikakirja  Toinen aikakirja  Esran kirja  Nehemian kirja  Esterin kirja 
Viisauskirjat:  Jobin kirja  Psalmien kirja  Sananlaskujen kirja  Saarnaajan kirja  Laulujen laulu 
Suuret profeetat:  Jesajan kirja  Jeremian kirja  Valitusvirret  Hesekielin kirja  Danielin kirja 
Pienet profeetat:  Hoosean kirja  Joelin kirja  Aamoksen kirja  Obadjan kirja  Joonan kirja  Miikan kirja  Nahumin kirja  Habakukin kirja  Sefanjan kirja  Haggain kirja  Sakarjan kirja  Malakian kirja 
4 Moos. 6:3-10, British Library Oriental MS. 1,497, 1100-luku, hepreaksi.
Käännös suomeksi
Olavi Riihinen

Professori Riihinen väitös­tilaisuuden kustoksena vuonna 1970.
Erkki Olavi Riihinen (9. huhtikuuta 1930 Pielavesi – 16. toukokuuta 2022 Helsinki) oli suomalainen sosiologi, joka hoiti sosiaalipolitiikan professuuria Helsingin yliopistossa 25 vuotta (1969–1994). Hän toimi myös tiedekuntansa varadekaanina ja dekaanina.
Nuorena Riihinen oli 17-vuotiaiden Suomen mestari keihäänheitossa (1947).
Hänestä tuli ylioppilas vuonna 1950 Jyväskylän yhteislyseosta. Yliopistoajaltaan hän nimeää suunnannäyttäjikseen professorit Kustaa Vilkunan ja Heikki Wariksen, joka vaati Riihistä ryhtymään sosiaalipolitiikan tutkijaksi. Riihinen valmistui valtiotieteen maisteriksi vuonna 1956, lisensiaatiksi vuonna 1963 ja tohtoriksi Helsingin yliopistosta vuonna 1966.
Riihinen väitteli tutkielmalla Teollistuvan yhteiskunnan alueellinen erilaistuneisuus. Hän on kirjoittanut myös muun muassa perhepolitiikasta ja rautatieläisten liiton historiasta.
Hän toimi sosiaalipolitiikan tutkijana ja assistenttina 1956–1965, tutkijana Kalifornian yliopistossa 1967–1968 ja pro­fessorina vuodet 1969–1994.
Hän asui Helsingissä. Hänellä on vaimo ja yksi tytär.
Olavi Riihisen veli oli professori Päiviö Riihinen.
Kirjallisuutta

Takala, Pentti ym. (toim.): Hyvinvointi ja muutosten Suomi: Juhlakirja Olavi Riihisen täyttäessä 60 vuotta 9.4.1990.  Helsinki:  Olavi Riihisen juhlakirjatyöryhmä, 1990.  ISBN 952-90-1761-8
Riihinen, Olavi (toim.): Sosiaalipolitiikka 2017: Näkökulmia suomalaisen yhteiskunnan kehitykseen ja tulevaisuuteen.  Helsinki:  WSOY, 1992.  ISBN 951-0-16585-9
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO) 
Muut:  IdRef
Neiti Etsivä

Paula Drew (engl. Nancy Drew) eli Neiti Etsivä (alk. Girl Detective) on salanimellä Carolyn Keene kirjoitettujen nuorisoromaanien sankari. Romaaneissa Paula ratkoo rikoksia ystäviensä Bess Marvinin ja George Faynen avustuksella.
Neiti Etsivä -romaaneja on tuotettu Yhdysvalloissa 1930-luvulta lähtien, ja niitä on suomennettu runsaasti 1950-luvulta alkaen. Romaaneja on aina välillä muokattu ajanmukaisiksi ja niistä on poistettu rasistisia ja seksistisiä elementtejä.
Henkilöt > Paula itse

Paula on sinisilmäinen punapää (useimmissa kirjoissa hiukset kuvataan punertavanvaaleiksi), joka osaa nokkeluudellaan ratkaista kaikenlaiset rikokset. Hän asuu isänsä kanssa kuvitteellisessa River Heightsin kaupungissa. Ensimmäisissä kirjoissa hän on 16-vuotias, myöhemmin 18-vuotias. Tämä yksityiskohta johtuu siitä, että joissakin Amerikan osavaltioissa 16-vuotias saa ajaa autoa, toisissa taas ei. Paula on hyväkuntoinen ja rohkea, joskaan ei yhtä peloton kuin ystävänsä George. Paulalla ja hänen isällään Carsonilla on läheiset välit. Paulan skotlantilaista aatelistoa oleva äiti kuoli, kun Paula oli kolmivuotias (alun perin Paula oli kyseisen tapahtuman aikaan 10-vuotias, mutta ikä muuttui kirjojen korjatuissa painoksissa). Paulan ja hänen isänsä kanssa samassa taloudessa asuu myös taloudenhoitaja Hanna Gruen, joka on äidin kuolemasta lähtien ollut Paulalle kuin toinen äiti. Paulalla on myös bullterrieri Togo, vilkas uroskoira ja se auttaa usein Paulaa. Paulan poikaystävä on Ned Nickerson.
Henkilöt > Paulan ystävät ja sukulaiset

Georgia ”George” Fayne (joka on vanhemmissa kirjoissa nimeltään myös Dora Fayne) on Paulan hyvä ystävä, jonka hän on tuntenut lapsesta asti. Pitkänhuiskealla Georgella on mustat lyhyet hiukset ja ruskeat silmät. Hän asuu River Heightsissa muiden henkilöiden tapaan. George on hyvin urheilullinen ja harrastaa useita eri urheilulajeja. Lisäksi hän on luonteeltaan erittäin poikamainen ja ylpeä lempinimestään George. Hänellä on poikaystävä Burt Eddleton, joka on vaalea, lyhyt ja vankkarakenteinen Emerson Collegen opiskelija, joka pelaa ystäviensä Daven ja Nedin tapaan Emerson Collegen jalkapallojoukkueessa.
Elisabeth ”Bess” Marvin on Georgen serkku, mutta luonteeltaan ja ulkonäöltään hänen täydellinen vastakohtansa. Bess on vaaleaverikkö ja hieman ylipainoinen. Hän on Georgen hyvä ystävä, vaikka he usein toisiaan kiusoittelevatkin. Hän on myös Paulan hyvä ystävätär ja niin ikään tuntenut Paulan pienestä pitäen. Lisäksi hän inhoaa hyönteisiä ja rakastaa meikkejä. Myös Bess asuu River Heightsissa. Bessin poikaystävä Dave Evans pelaa jalkapalloa Emerson Collegen joukkueessa. Dave on pitkä, vaalea ja sinisilmäinen nuorukainen, sekä tietysti myös Paulan, Nedin, Burtin ja Georgen ystävä.
Ned Nickerson on Paulan poikaystävä. Hän opiskelee Emerson Collegessa tietotekniikkaa ja maantiedettä sekä pelaa jalkapalloa yliopiston joukkueessa.
Carson Drew, Paulan lakimiesisä on monet kerrat auttanut Paulaa juttujen ratkaisemisessa, ja useasti myös antanut hänelle mysteereitä selvitettäväksi. Isä on noin 40-vuotias ja mustahiuksinen. Hänellä on sisko Eloise Drew, joka työskentelee opettajana New Yorkissa.
Hanna Gruen on Drewien taloudenhoitaja ja Paulan äitihahmo. Hanna rakastaa kauniita keramiikkaesineitä ja laittaa erinomaista ruokaa. Joissakin suomennetuissakin kirjoissa (esimerkiksi kirjassa Hehkuvan silmän arvoitus) hänestä käytetään nimeä Hannah.
Paulalla ja hänen isällään on laaja ystäväpiiri, johon kuuluu muun muassa River Heightsin pormestari. Myös Paulaa usein auttava poliisipäällikkö McGinnis on Carsonin hyvä ystävä. Muita henkilöitä, jotka esiintyvät monissa kirjoissa, ovat muun muassa Drew'ien naapurit Johnsonit. Heillä on pieni poika nimeltä Tommy, jonka lastenvahti ja ystävä Paula on.
Muut Neiti Etsivä -tuotteet

Yhdysvalloissa on tuotettu ainakin kaksi Neiti Etsivä -elokuvaa. James Frawleyn ohjaamassa televisiosovituksessa Nancy Drew (2002) nimiroolin esitti Maggie Lawson. Vuonna 2007 Andrew Fleming ohjasi elokuvan Neiti Etsivä (Nancy Drew – The Mystery in Hollywood Hills), jossa pääosassa esiintyi Emma Roberts. Nykyaikaan sijoitetussa tarinassa Neiti Etsivä matkustaa isänsä seurassa Los Angelesiin, missä on tapahtunut elokuvatähden murha.
Egmont-kustannus on julkaissut mangatyylisiä Neiti Etsivä -sarjakuvakirjoja (engl. Nancy Drew Graphic Novels: Girl Detective). Nämä 2000-luvulle mukautetut sarjakuvat on piirtänyt Sho Murase. Suomennoksissa päähenkilön nimi on alkuperäisen mukaisesti Nancy Drew. Yhdysvalloissa on tuotettu myös kirjoihin pohjautuvia videopelejä, mutta niitä ei ole julkaistu Suomessa.
Muut Neiti Etsivä -tuotteet > Suomeksi ilmestyneet sarjakuvat

River Heightsin demoni.  ((The Demon of River Heights, 2005.) Kirjoittaja: Stefan Petrucha. Taiteilija: Sho Murase. Suomentanut Antti Koivumäki. Neiti Etsivä – Nancy Drew 1)  Tampere:  Egmont, 2007.  ISBN 978-952-469-752-1
Kiveen hakattu.  ((Writ in Stone, 2005.) Kirjoittaja: Stefan Petrucha. Taiteilija: Sho Murase. Suomentanut Antti Koivumäki. Neiti Etsivä – Nancy Drew 2)  Tampere:  Egmont, 2007.  ISBN 978-952-469-753-8
Nukketalossa kummittelee.  ((The haunted dollhouse, 2005.) Kirjoittaja: Stefan Petrucha. Taiteilija: Sho Murase. Suomentanut Antti Koivumäki. Neiti Etsivä – Nancy Drew 3)  Tampere:  Egmont, 2007.  ISBN 978-952-469-754-5
Rihmakrotit

| Rihmakrotit |
| --- | --- |
 Atlantinrihmakrotti (Caulophryne polynema)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Krottikalat Lophiiformes
Heimo::  Rihmakrotit  Caulophrynidae  Regan, 1912
Suvut
 Caulophryne  Robia 
Katso myös
   Rihmakrotit Wikispeciesissä   Rihmakrotit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rihmakrotit eli vanhemmalta nimeltään rihmaeväkrotit (Caulophrynidae) on krottikaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan syvistä vesistä kaikista lämpimistä ja lauhkeista valtameristä.
Lajit ja anatomia

Rihmakrottien heimon kuuluu 2 sukua ja 5 lajia. Lajeja ovat muun muassa atlantinrihmakrotti (Caulophryne polynema) ja rihmakrotti (C. jordani). Heimon lajeilla esiintyy hyvin selkeää sukupuolidimorfiaa. Naaras voi saavuttaa 15–18 cm:n pituuden, suurin laji on Caulophryne pelagica, kun koiras kasvaa korkeintaan 1,2—1,6 cm pitkäksi. Naaras on ruumiinrakenteeltaan lyhyehkö ja pyöreähkö. Ensimmäinen selkäevän ruoto on ipdentynyt saalistuselimeksi, mutta siinä ei ole valoa tuottavaa elintä. Selkä- ja peräevän ruodot ovat hyvin pitkät ja rihmamaiset. Vatsaevät puuttuvat ja rintaevät ovat viuhkamaiset. Poikasilla ja vapaina elävillä koirailla on vatsaevät. Aikuinen koiras on pieni ja elää naaraiden loisena ja jakaa verenkierron naaraan kanssa. Rihmakrottilajit ovat väriltään tumman ruskeita tai mustia.
Levinneisyys

Rihmakrottilajeja tavataan Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Lajit kiinnisaaminen on harvinaista ja usein lajien tarkan levinneisyysalueen selvittäminen on hankalaa. Rihmakrottilajit elävät 500–3 000 metrin syvyydessä.
Richterswil

| Richterswil |
| --- | --- |
 Richterswil (etualalla) sijaitsee Zürichinjärven etelärannalla.
 vaakuna

 Richterswil
 Koordinaatit: 47°12′30″N, 8°42′0″E 
Valtio:   Sveitsi
Kantoni:  Zürichin kantoni
Hallintoalue (Bezirk):  Horgenin alue
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,53 km²
Korkeus:  406–730 m
Väkiluku (31.12.2018)  (vakinaiset asukkaat):  13 513
 – Väestötiheys:  1 795 as./km²
 
 www.richterswil.ch 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Richterswil on kaupunki Pohjois-Sveitsissä Zürichin kantonissa. Siellä on vajaat 14 000 asukasta.
Sijainti

Richterswil sijaitsee taajaan asutulla Zürichinjärven rannalla parikymmentä kilometriä Zürichistä kaakkoon.
Liikenne

Moottoritie A3 ja SBB:n rautatie Zürichistä Sargansiin kulkevat Richterswilin kautta. SOB:n rautatiet Pfäffikonista ja Wädenswilistä Einsiedelniin ja Arth-Goldauhun kulkevat Richterswilin kautta.
Tunnettuja richterswililäisiä

Julia Jakob, suunnistaja.
Aiheesta muualla

Peter, Heinrich ja Ziegler Peter: Richterswil (Sveitsin historiallisen tietosanakirjan artikkeli) Historisches Lexikon der Schweiz (HLS).  4.1.2012. Bern:  Stiftung HLS. (saksaksi), (ranskaksi), (italiaksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Richterswil Wikimedia Commonsissa
| n k Zürichin kantonin hallintoalueet ja kunnat |
| --- | --- |
Hallintoalue (saks. Bezirk) ja kunnat (162 kpl, 1.1.2019–)
 Affoltern: Aeugst am Albis • Affoltern am Albis • Bonstetten • Hausen am Albis • Hedingen • Kappel am Albis • Knonau • Maschwanden • Mettmenstetten • Obfelden • Ottenbach • Rifferswil • Stallikon • Wettswil-am-Albis
 Andelfingen: Adlikon • Andelfingen • Benken • Berg am Irchel • Buch am Irchel • Dachsen • Dorf • Feuerthalen  • Flaach • Flurlingen • Henggart • Humlikon • Kleinandelfingen • Laufen-Uhwiesen • Marthalen • Ossingen •  Rheinau • Stammheim • Thalheim an der Thur • Trüllikon • Truttikon • Volken
 Bülach: Bachenbülach • Bassersdorf • Bülach • Dietlikon • Eglisau • Embrach • Freienstein-Teufen • Glattfelden • Hochfelden • Höri • Hüntwangen • Kloten • Lufingen • Nürensdorf • Oberembrach • Opfikon • Rafz • Rorbas • Wallisellen • Wasterkingen •  Wil • Winkel
 Dielsdorf: Bachs • Boppelsen •  Buchs • Dällikon • Dänikon • Dielsdorf • Hüttikon • Neerach • Niederglatt • Niederhasli • Niederweningen • Oberglatt • Oberweningen • Otelfingen • Regensberg • Regensdorf • Rümlang • Schleinikon • Schöfflisdorf • Stadel  • Steinmaur • Weiach
 Dietikon: Aesch • Birmensdorf • Dietikon • Geroldswil • Oberengstringen • Oetwil an der Limmat • Schlieren • Uitikon • Unterengstringen • Urdorf • Weiningen
 Hinwil: Bäretswil • Bubikon • Dürnten • Fischenthal • Gossau • Grüningen • Hinwil • Rüti • Seegräben • Wald • Wetzikon
 Horgen: Adliswil • Horgen •  Kilchberg • Langnau am Albis • Oberrieden • Richterswil • Rüschlikon • Thalwil • Wädenswil
 Meilen: Erlenbach • Herrliberg • Hombrechtikon • Küsnacht • Männedorf • Meilen • Oetwil am See • Stäfa • Uetikon am See • Zollikon • Zumikon
 Pfäffikon: Bauma • Fehraltorf • Hittnau • Illnau-Effretikon •  Lindau • Pfäffikon • Russikon • Weisslingen • Wila • Wildberg
 Uster: Dübendorf •  Egg • Fällanden • Greifensee • Maur • Mönchaltorf • Schwerzenbach • Uster • Volketswil • Wangen-Brüttisellen
 Winterthur: Altikon • Brütten • Dägerlen • Dättlikon • Dinhard • Elgg • Ellikon an der Thur • Elsau • Hagenbuch • Hettlingen • Hofstetten • Neftenbach • Pfungen • Rickenbach • Schlatt • Seuzach • Turbenthal • Wiesendangen • Winterthur • Zell
 Zürich: Zürich
Rikkirousku

| Rikkirousku |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Russulales
Heimo::  Haperot ja rouskut Russulaceae
Suku::  Rouskut Lactarius
Laji::  chrysorrheus
Kaksiosainen nimi
 Lactarius chrysorrheus  Fr. 
Katso myös
   Rikkirousku Wikispeciesissä   Rikkirousku Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Rikkirousku (Lactarius chrysorrheus) on kupera- tai laakealakkinen täplikäs likaisen oranssinruskea rouskulaji. Heltat ovat kellanvalkoiset. Sienen jalka on valkoinen. Sienen malto ja maitiaisneste ovat valkoiset. Malto värjäytyy maitiaisnesteestä kellertäväksi. Sieni kasvaa tammen seuralaisena Etelä- ja Keski-Euroopassa eikä sitä esiinny Suomessa.