stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Leopold von Schrenck

| Leopold von Schrenck |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi:  Leopold Ivanovitš von Schrenck
Syntynyt: 6. toukokuuta 1826 Hoten, Harkovan kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 20. tammikuuta 1894 (67 vuotta) Pietari, Venäjän keisarikunta
Arvonimi: salaneuvos
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  eläintiede, kansatiede, geologia
Palkinnot:  Konstantin-mitali
Leopold Ivanovitš von Schrenck (Chrenk) (6. toukokuutaj. 24. toukokuuta 1826 Hoten Harkovan kuvernementissa, noin 25 km Sumysta pohjoiseen nykyisessä Ukrainassa – 20. tammikuuta j. 8. tammikuuta 1894 Pietari) oli venäläinen eläintieteilijä, kansatieteilijä ja geologi.
Leopold von Schrenck noin 1885.
Schrenck valmistui eläintieteen maisteriksi Tarton yliopistosta 1850, minkä jälkeen hän opiskeli luonnontieteitä Berliinin ja Königsbergin yliopistoissa ja väitteli tohtoriksi.
Vuonna 1854 Pietarin tiedeakatemia lähetti Schrenckin tutkimaan Mantšurian aluetta kuunari Vostokilla. Syyskuussa 1854 hän saapui Amurin suiston luo yhdessä kasvitieteilijä Carl Maximoviczin kanssa. Helmikuussa 1855 hän kävi Sahalinilla, minkä jälkeen tutki Amuria kesän ja syksyn. Vuonna 1856 hän palasi maitse Eurooppaan Baikaljärven kautta.[lähde? ] Schrenck julkaisi tutkimustuloksensa kirjoituksessaan Reisen und Forschungen im Amur-Lande (1860)[lähde? ]. Venäjän maantieteellinen seura palkitsi hänen Konstantin-mitalilla.
Myöhemmin Schrenckin tutkimuskohteeksi tulivat Venäjän alkuperäiskansat. Hän oli ensimmäinen, joka laati sanakirjat nivhille, ainulle ja ultšalle. Hänet nimitettiin 10. marraskuuta 1879 Pietari Suuren antropologian ja etnografian museon johtajaksi Pietariin.
Schrenck nimesi nisäkkäistä amurinsiilin (Erinaceus amurensis) ja Microtus maximowicziin. Hänen kunniakseen on nimetty amurinsampi (Acipenser schrenckii) ja Elaphe schrenckii. Sahalinilla sijaitseva vuorijono ja eräs vuorenhuippu kantavat hänen nimeään.
Lauttasaaren kirjasto

| Lauttasaaren kirjasto |
| --- | --- |

Osoite:  Pajalahdentie 10A 00200 Helsinki
Rakennustyyppi:  kirjasto
Valmistumisvuosi:  1986
Suunnittelija:  Imre Weöres
Julkisivumateriaali:  tiili
Kerrosluku:  1
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Lauttasaaren kirjasto on Helsingin Lauttasaaressa sijaitseva, vuonna 1986 valmistunut Helsingin kaupunginkirjaston kirjasto ja Helmet-kirjasto. Kirjaston kanssa samassa rakennuksessa toimii kaupungin nuorisotalo Apaja. Lauttasaaren kirjasto on toiminut aiemmin useissa paikoissa, viimeksi Lauttasaaren ala-asteen sivurakennuksessa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lauttasaaren kirjasto Wikimedia Commonsissa
Laittomat

| Laittomat> Lawless |
| --- | --- |

Ohjaaja:  John Hillcoat
Käsikirjoittaja:  Nick Cave
Perustuu:  Matt Bondurantin romaaniin The Wettest County in the World
Tuottaja:  Lucy Fisher Douglas Wick Megan Ellison Michael Benaroya
Säveltäjä:  Nick Cave Warren Ellis
Kuvaaja:  Benoît Delhomme
Leikkaaja:  Dylan Tichenor
Pääosat:  Shia LaBeouf Tom Hardy Gary Oldman Mia Wasikowska Jessica Chastain Jason Clarke Guy Pearce
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  The Weinstein Company FilmNation Entertainment
Levittäjä:  Fórum Hungary Netflix
Ensi-ilta:  19. toukokuuta 2012
Kesto:  115 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  26 000 000 dollaria
Tuotto:  53 676 580 dollaria
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Laittomat (Lawless) on vuonna 2012 ensi-iltansa saanut John Hillcoatin ohjaama rikoselokuva. Se perustuu Matt Bondurantin romaaniin The Wettest County in the World. Sen pääosissa ovat Shia LaBeouf, Tom Hardy, Gary Oldman, Mia Wasikowska, Jessica Chastain, Jason Clarke ja Guy Pearce.
Elokuva sai ensi-iltansa Cannesin elokuvajuhlilla 2012.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Shia LaBeouf  | … |  Jack Bondurant   |
|  Tom Hardy  | … |  Forrest Bondurant   |
|  Jason Clarke  | … |  Howard Bondurant   |
|  Jessica Chastain  | … |  Maggie Beauford   |
|  Guy Pearce  | … |  Charlie Rakes   |
|  Mia Wasikowska  | … |  Bertha Minnix   |
|  Dane DeHaan  | … |  Cricket Pate   |
|  Gary Oldman  | … |  Floyd Banner   |
|  Lew Temple  | … |  apulaissheriffi Henry Abshire   |
|  Chris McGarry  | … |  Danny   |
|  Tim Tolin  | … |  Mason Wardell   |
|  Marcus Hester  | … |  apulaissheriffi Jeff Richards   |
|  Bill Camp  | … |  sheriffi Hodges   |
|  Alex Van  | … |  Tizwell Minnix   |
|  Noah Taylor  | … |  Gummy Walsh   |
Vastaanotto

Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 201 arvostelun perusteella laskettuna kriitikoiden arvosteluista 67 prosenttia oli positiivisia.
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Laittomat Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Laittomat Box Office Mojossa (englanniksi)
Laittomat Rotten Tomatoesissa (englanniksi)
Laittomat Metacriticissä (englanniksi)
Leptocypris lujae

| Leptocypris lujae> Uhanalaisuusluokitus |
| --- | --- |
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Seeprakalat Danionidae
Suku::  Leptocypris
Laji::  lujae
Kaksiosainen nimi
 Leptocypris lujae  (Boulenger, 1909) 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Leptocypris lujae on keskiafrikkalainen makean veden seeprakalalaji (heimo Danionidae).
Lajia tavataan Kongossa ja Keski-Afrikan tasavallassa. Se kasvaa tavallisesti noin 10 senttimetrin mittaiseksi. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto IUCN on luokitellut sen elinvoimaiseksi lajiksi.
Liechtensteinin taidemuseo

Liechtensteinin taidemuseo
Liechtensteinin taidemuseo (saks. Kunstmuseum Liechtenstein) on Vaduzissa Liechtensteinissa sijaitseva taidemuseo. Se perustettiin vuonna 2000. Sen merkitys eurooppalaisella tasolla kasvoi vuonna 2004 järjestetyn onnistuneen Andy Warhol -näyttelyn myötä. Museorakennuksen ovat suunnitelleet sveitsiläiset arkkitehdit Meinrad Morger, Heinrich Degelo ja Christian Kerez. Museo on keskittynyt erityisesti nykytaiteeseen. Soolonäyttelyitä järjestetään säännöllisesti, samoin erikoisnäyttelyitä, joissa esitellään Liechtensteinin ruhtinaan kokoelmia.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (saksaksi), (englanniksi)
Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Liechtensteinin taidemuseo Wikimedia Commonsissa
Liechtensteinin maapäivävaalit lokakuu 1993

Liechtensteinin maapäivävaalit lokakuussa 1993 järjestettiin Liechtensteinissa 24. lokakuuta 1993 kahdeksan kuukauden päästä viime vaaleista. Vaalit toimitettiin, koska Landtag hajotettiin 15. syyskuuta. Vaaleissa noin 14 000 äänesti ja äänestysprosentti oli noin 85,3.
Tulokset

Paikkajako oli seuraava:
Isänmaallinen liitto: 13
Edistyksellinen kansanpuolue: 11
Vapaa lista: 1.
Leonhard Pohl

| Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Saksa.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Saksa> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Melbourne 1956 | 4 × 100 m |  |
Leonhard ”Leo” Pohl (18. heinäkuuta 1929 Olsztyn – 23. huhtikuuta 2014 Pfungstadt) oli saksalainen yleisurheilija, joka kilpaili pääasiassa 100 metrin juoksussa.
Pohl osallistui Melbournen kesäolympialaisiin 1956 kilpaillen 4 × 100 metrin viestijuoksussa voittaen pronssia ajalla 40,34 sekuntia. Itä- ja Länsi-Saksan yhdistyneeseen joukkueeseen kuului Knörzerin lisäksi Lothar Knörzer, Heinz Fütterer ja Manfred Germar.
Henkilökohtaiset ennätykset

100 metrin juoksu: 10,5 s (1956)
200 metrin juoksu: 21,1 s (1956)
Leonhard von Blumenthal

Leonhard von Blumenthal.
Leonhard von Blumenthal (30. heinäkuuta 1810 Schwedt an der Oder, Brandenburg – 22. joulukuuta 1900 Quellendorf, Anhalt) oli preussilainen kreivi ja sotamarsalkka, jolla oli merkittävä rooli Saksan yhdistymiseen johtaneissa sodissa.
Blumenthal aloitti upseerinuransa vuonna 1827 vänrikkinä jalkaväessä ja opiskeli 1830–1833 Berliinin sota-akatemiassa. Hänet kutsuttiin 1846 Preussin pääesikunnan topografiosastolle. Hän osallistui vallankumouksellisten levottomuuksien tukahduttamiseen Berliinissä 1848 ja sai seuraavana vuonna ylennyksen kapteeniksi. Vuonna 1849 Blumenthal osallistui Schleswig-Holsteinin sotaretkeen kenraali Eduard von Boninin esikunnan jäsenenä, ja näytettyään kykynsä varsinkin Frederician taistelussa hänet nimitettiin Schleswig-Holsteinin armeijan esikuntapäälliköksi. Hän sai ylennyksen 1853 majuriksi, 1858 everstiluutnantiksi ja 1860 everstiksi, ja hänet nimitettiin 1858 prinssi Fredrik Kaarlen henkilökohtaiseksi adjutantiksi.
Vuonna 1864 Blumenthal toimi kolmannen armeijakunnan esikuntapäällikkönä, ja uuden sodan puhjetessa Tanskaa vastaan hänet nimitettiin hyökkäävän armeijan yleisesikuntapäälliköksi. Tässä sodassa hän ansioitui varsinkin Dybbølin taistelun ja Alsin saaren valtauksen yhteydessä. Sodan jälkeen hänet ylennettiin kenraalimajuriksi ja nimitettiin prikaatinkomentajaksi. Blumenthal oli esikuntapäällikkönä kruununprinssi Fredrik Vilhelmin komentamassa toisessa armeijassa vuoden 1866 sodassa Itävaltaa vastaan sekä kruununprinssin komentamassa kolmannessa armeijassa vuosien 1870–1871 sodassa Ranskaa vastaan. Useiden voittojen on sanottu olleen hänen ansiotaan. Blumethal ylennettiin 1873 jalkaväenkenraaliksi ja 1888 kenraalisotamarsalkaksi. Viimeisessä vaiheessa hän toimi joukkojen tarkastajana ja vetäytyi tehtävistään vasta vuonna 1898. Hän sai lisäksi 1883 kreivin arvon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leonhard von Blumenthal Wikimedia Commonsissa
Langya bang

| Langya bang> 琅琊榜 |
| --- | --- |
Tyyli:  wuxia
Kestoaika:  45 min
Pääosissa:   Hu Ge  Liu Tao  Wang Kai 
Alkuperämaa:   Kiina
Alkuperäiskieli:  mandariinikiina
Verkko:   Dragon TV
Esitetty:  19. syyskuuta 2015 – 15. lokakuuta 2015
Jaksoja:  54
Tuotanto
Tuotantoyhtiö(t):   Shandong Film & TV Production Co., Ltd.  Daylight Entertainment (Dongyang) Television Ltd. 
Aiheesta muualla
IMDb
Langya bang (kiin.: 琅琊榜; pinyin: Lángyá Bǎng, engl. Nirvana in Fire) on televisioyhtiö Dragon TV:n esittämä kiinalainen televisiosarja. Sen päärooleissa ovat Hu Ge, Liu Tao ja Wang Kai.
Aiheesta muualla

IMDb
Langustit

| Langustit |
| --- | --- |
 Arguslangusti (Panulirus argus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Kuoriäyriäiset Malacostraca
Lahko::  Kymmenjalkaiset Decapoda
Alalahko::  Pleocyemata
Osalahko::  Langustit Achelata  Scholtz & Richter, 1995
Heimot
 †Cancrinidae  Langustit Palinuridae  Espanjanhummerit Scyllaridae  †Tricarinidae 
Katso myös
   Langustit Wikispeciesissä   Langustit Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Langustit[lähde? ] (Achelata) on kymmenjalkaisiin kuuluva äyriäisten osalahko. Se jaetaan kahteen tai kolmeen elossa olevaan heimoon (Synaxiidae-heimoa pidetään nykyään yleensä osana Palinuridae-heimoa). Lisäksi siihen kuuluu sukupuuttoon kuolleet heimot Cancrinidae ja Tricarinidae, joissa kummassakin on yksi suku. Langustit on perinteisesti luokiteltu Palinura-osalahkoon, johon kuului myös Polychelidae-heimo fossiilisine sukulaisineen. Ryhmä oli kuitenkin parafyleettinen, ja on sittemmin jaettu osalahkoiksi Achelata ja Polychelida.
Langustit ovat suurikokoisia, pitkänomaisia äyriäisiä, joilla on yleensä litteähkö selkäkilpi ja olematon tai korkeintaan hyvin pieni otsapiikki. Tuntosarvet ovat tanakat. Etumaiset raajat ovat saksettomat, mutta takimmaisessa viidennessä parissa on joskus pienet sakset. Takaruumis on vahva ja sen pyrstöviuhka on suuri.
Langustit ovat yleensä yöaktiivisia pohjaeläimiä ja päivisin piilottelevat onkaloissa ja halkeamissa. Ne syövät raatoja ja selkärangattomia eläimiä. Langusteja elää kaikissa suolaisissa merissä. Polychelidae-heimon lajit ovat syvän meren äyriäisiä joita tavataan 4 500 metriin asti.
Monia lajeja pyydystetään ihmisravinnoksi ja pidetään herkkuruokana. Euroopassa taloudellisesti tärkein on noin 40-senttiseksi kasvava euroopanlangusti Palinurus elephas, jonka levinneisyys ylettyy Britteinsaarten pohjoisosasta Välimeren Egeanmerelle, ja jota pyydetään etenkin Välimerestä.
Aiheesta muualla

WoRMS: Achelata (englanniksi)
Lavrentija

| Lavrentija Лаврентия |
| --- | --- |
 Tšukotkan sijainti Venäjän itäosissa, alla kaupungin sijainti alueella
 Lavrentija
 Koordinaatit: 65.5849°N, 171.0109°W 
Valtio:  Venäjä
Subjekti:  Tšuktšien autonominen piirikunta
Piiri:  Tšukotkan piiri
Väkiluku (2010)  ():  1 459
Aikavyöhyke:  UTC+12
Postinumero:  689300(piiri 689300-689330)
Suuntanumero(t):  +7 42736
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lavrentija (ven. Лаврентия) on yksi itäisimmistä Tšukotkan autonomisen piirikunnan kylistä Venäjän kaukoidässä, vaikka kylistä esimerkiksi Uelen (itäisin) ja Inchoun ovat idempänä. [lähde? ] Lavrentija on Euraasian itäisimmän kunnallispiirin keskustaajama. Lavrentija sijaitsee Beringinsalmen rannalla suunnilleen vastapäätä Alaskan Nomea.
Kylä on saanut nykyisen nimensä James Cookilta, joka nimesi paikkakunnan edustan lahden kirkkokalenterin Pyhän Laurentiuksen päivän mukaan. Neuvostoaikana lahden etelälaidalle perustettiin vuonna 1933 Lavrentija vuonna 1927 perustetun piirin hallintokeskukseksi. Paikalla asui aiemmin tšuktšeja. Kylässä ja esimerkiksi siitä noin 20 kilometriä etelään sijaitsevan Lorinon kylässä, jonne Lavrentijan alkuperäisiä asukkaita neuvostoaikana siirrettiin, puhutaan venäjän lisäksi harvinaista naukaninjupikin kieltä.
Lavrentija on autonomisen piirikunnan Tšukotkan piirin hallintokeskus. Lavrentijan maalaiskunta on tämän 4 838 asukkaan piirin suurin kunta, jossa vuoden 2010 väestönlaskennan mukaan asui 1 459 henkeä. Kylässä toimii muun muassa koulukeskus, piirin museo, sairaala, ja lentokenttä.
Asukasluvun kehitys

Oheinen taulukko kuvaa Lavrentijan kylän (maalaiskunnan) väkiluvun kehitystä vuosina 1959–2010 suoritettujen väestönlaskentojen mukaan.
| Vuosi | Lavrentijan asukasluku |
| --- | --- |
1959: 809 
1970: 1 702 
1979: 2 369 
1989: 3 012 
2002: 1 333 
2010: 1 459
Aiheesta muualla

Tšukotkan piirin kotisivut (venäjäksi) (chukotraion.ru)
Langøytangenin majakka

| --- | --- |
Sijainti:  Bamble Norja
Sijaintipaikka:  Langøya (d) (käännä suomeksi) 
| --- | --- |
Valmistunut:  1839 
Otettu käyttöön:  1876 
| --- | --- |
Valon ominaisuudet:  Oc WRG 6s 
| --- | --- |
ARLHS:  NOR152 
Admiralty:  B2598 
NGA:  115-852 
Norsk fyrliste:  044200 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Langøytangenin majakka (norj. Langøytangen fyr) on Langesundin edustalla Bamblen kunnassa Norjassa sijaitseva majakka. Se perustettiin vuonna 1839 ja automatisoitiin sekä jätettiin miehittämättömäksi vuonna 1990.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Langøytangenin majakka Wikimedia Commonsissa
Le Mansin 24 tunnin ajo 2011

rataprofiili
Le Mansin 24 tunnin ajo 2011 oli Intercontinental Le Mans Cup -sarjan kauden kolmas osakilpailu, joka ajettiin 11.–12. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat Nr. 2 Audi -kuljettajat Marcel Fässler, André Lotterer ja Benoît Tréluyer. [lähde? ]
Kivisuon lampi (itäinen)

| Kivisuon lampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°53′28″N, 25°56′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rutajoen valuma-alue (14.236)
Laskuoja:  suo-oja Kiviojanpuroon 
Järvinumero:  14.236.1.052
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  130,7 m  
Pituus:  200 m  
Leveys:  180 m  
Rantaviiva:  0,603 km  
Pinta-ala:  1,856 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiKivisuon lampi 
Kivisuon lampi 68653603444852 on Keski-Suomessa Joutsassa Kivisuon kylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 1,9 hehtaaria, se on 200 metriä pitkä ja 200 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 600 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Suur-Päijänteen alueen (14.2) Ristiselän alueella (14.23), jonka Rutajoen valuma-alueeseen (14.236) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 130,7 metriä mpy.
Langustit (heimo)

| Langustit |
| --- | --- |
 Arguslangusti (Panulirus argus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Äyriäiset Crustacea
Luokka::  Kuoriäyriäiset Malacostraca
Ylälahko::  Eucarida
Lahko::  Kymmenjalkaiset Decapoda
Osalahko::  Langustit Achelata
Heimo::  Langustit Palinuridae  Latreille, 1802
Suvut
 Jasus  Justitia  Linuparus  Nupalirus  Palibythus  Palinurellus  Palinurus  Palinustus  Panulirus  Projasus  Puerulus  Sagmariasus 
Katso myös
   Langustit (heimo) Wikispeciesissä   Langustit (heimo) Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Langustit (Palinuridae) on kymmenjalkaisten lahkoon kuuluva äyriäisheimo. Se muodostaa espanjanhummereiden (Scyllaridae) ja Synaxidae-heimon kanssa langustien osalahkon (Achelata). Heimo käsittää 12 sukua.
Palinuridae-heimoon kuuluvat varsinaiset langustit, joita käytetään laajasti ihmisravinnoksi. Langustit ovat suurikokoisia, pitkänomaisia äyriäisiä, joilla on yleensä litteähkö selkäkilpi ja olematon tai korkeintaan hyvin pieni otsapiikki. Tuntosarvet ovat tanakat. Etumaiset raajat ovat saksettomat. Takaruumis on vahva ja sen pyrstöviuhka on suuri. Langustit ovat yleensä yöaktiivisia pohjaeläimiä ja päivisin piilottelevat onkaloissa ja halkeamissa. Ne syövät raatoja ja selkärangattomia eläimiä.
Euroopassa taloudellisesti tärkein Palinuridae-heimon laji on noin 40-senttiseksi kasvava euroopanlangusti (Palinurus elephas), jonka levinneisyys ylettyy Britteinsaarten pohjoisosasta Välimeren Egeanmerelle, ja jota pyydetään etenkin Välimerestä. Australiassa taas pyydetään ja viedään eniten kivihummeria eli australianlangustia (engl. western rock lobster), Uudessa-Seelannissa puolestaan Jasus edwardsii -lajia (engl. southern rock lobster).
Aiheesta muualla

ITIS: Palinuridae (englanniksi)
Leopold von Kalckreuth

Leopold von Kalckreuth: Omakuva, 1906.
Leopold von Kalckreuth (15. toukokuuta 1855 Düsseldorf – 1. joulukuuta 1928 Eddelsen, Saksa) oli saksalainen taidemaalari.
Kalckreuth opiskeli Weimarin taidekoulussa ja Münchenissä. Hän toimi sitten taideakatemian professorina Weimarissa, Karlsruhessa ja Stuttgartissa. Kalckreuth oli Saksan realistisen kansankuvauksen ja ulkoilmamaalauksen varhaisia edustajia. Hän valitsi teostensa aiheet lähinnä maalaisväestön ja työväen piiristä, ja hän oli erityisen kiinnostunut kuvaamaan vanhuksia. Hänen parhaana teoksenaan pidetäänkin kolmiosaista maalausta Meidän ikämme on 70 vuotta. Kalckreuth maalasi myös maisemia sekä vahvatunnelmaisia muotokuvia.
Laura Beit
Kirsikkaa syövä poika
Kalckreuthin isä oli taidemaalari Stanislaus von Kalckreuth (1821–1894).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Leopold von Kalckreuth Wikimedia Commonsissa
Laituri (Georgia)

Taajaman keskustaa
Entinen ruokala
Entinen yliopiston talo
Kulttuuritalon rauniot
Laituri (georg. ლაითური) on kaupunkityyppinen taajama (daba) Georgian Gurian alueella Ozurgetin piirikunnassa. Se sijaitsee Tšolokhi- ja Natanebi-jokien varrella. Taajamasta on matkaa Ozurgetin kaupunkiin 14 kilometriä ja lähimmälle rautatieasemalle viisi kilometriä.
Ilmasto

80 metrin korkeudella merenpinnasta sijaitsevassa kaupungissa kesät ovat kostean subptrooppisen ilmaston seurauksena kuumia ja talvet leutoja. Ilman keskilämpötila on vuodessa 13,6 °C, tammikuussa 4,9 °C ja heinäkuussa 21,7 °C; kaikkien aikojen alin mitattu lämpötila –16 °C ja korkein 40 °C. Vuotuinen sadanta on 2330 mm.
Etymologia

Kaupungin nimen alkuperästä on kaksi versiota. Legendan mukaan nimi olisi annettu Venäjän hallitsijan luona vierailleiden, Laitin alueella asuneiden dukoborien mukaan.
Professori Juri Sikharulidzen teorian mukaan taas nimi liittyisi seudulla maata omistaneeseen Aznauri Laitadze -nimiseen henkilöön.
Historia

Kun ensimmäiset asukkaat muuttivat nykyisen Laiturin alueelle vuonna 1911, seutu oli kulkukelvotonta umpimetsää. Alueelle muuttaneet sadat dukoborit, jotka olivat saaneet lainaa maata ja taloja varten, perustivat kaksi yhteisöä: Uspenskojen ja Voznesenskojen. He ryhtyivät viljelemään maissia, riisiä, perunaa ja muita kasveja. Ensimmäisen maailmansodan puhjettua vuonna 1914 Venäjän hallitus päätti evakuoida kylät ja siirtää niiden asukkaat Krimille. Dukoborit lähtivät Potin satamasta kohti Krimiä, mutta jo Novorossiskissa vihollinen upotti heitä kuljettaneen aluksen. Alue oli ottomaanivaltakunnan miehittämänä huhtikuusta kesäkuuhun 1918.
1940-luvulla alueen väkiluku ylitti 1000 henkilön rajan. Vuonna 1953 Laiturille myönnettiin kaupunkimaisen taajaman oikeudet.
Vuonna 1997 Laiturin huomattavan suuri valtiollinen teeviljelmä myytiin yksityiseen omistukseen. Vuonna 2007 alettiin paikkakunnalle rakentaa vankilaa, mutta hanke on varojen puutteessa yhä kesken. Vuodesta 2012 on alueella viljelty laajamittaisesti mustikoita; puolukkaa tuotetaan ulkomaankauppaan.
Laiturin kirkko

Laiturin kirkko on paikallisen kulttuuriperinnön monumentti. Se on arkkitehtuuriltaan myöhäiskeskiaikaiseksi poikkeuksellinen. Samantyyppistä rakennetta ei muualla Georgiassa esiinny kuin myöhäiseltä pakanuuden ajalta ja varhaiskristillisyyden ajalta peräisin olevissa temppeleissä.
Halkaisijaltaan viisimetrinen kirkko on muodoltaan pyöreä; sisäänkäynti on lännestä. Idän puolella on kolme kaarevaa peiliä, pohjoisessa ja etelässä yksi kummassakin. Ovet ja ikkunat on koristettu basalttikivellä.
Peruna myöhäiskeskiajalta kirkossa on säilynyt maalaus, jonka ympärille on kirjoitettu otteita Apostolien tekojen kirjasta.
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: ka:ლაითური
Käännös suomeksi
Lida (täsmennyssivu)

Lida voi tarkoittaa:
Maantiede

Lida, kaupunki Valko-Venäjällä
Lida, pieni entinen kaivoskaupunki Nevadassa, Yhdysvalloissa
Viihde

Lida, Psycho le Cému -yhtyeessä soittanut kitaristi
Lída Baarová, edesmennyt tšekkiläinen näyttelijä
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Lida”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Le Mansin 24 tunnin ajo 2004

Rataprofiili.
Le Mansin 24 tunnin ajo 2004 oli kestävyysajokilpailu, joka ajettiin 12.–13. kesäkuuta Circuit de la Sarthen radalla Le Mansissa Ranskassa. Kilpailun voittivat Audilla ajaneet Seiji Ara, Rinaldo Capello ja Tom Kristensen.
Lauttasaaren VPK

Lauttasaaren VPK:n palokuntatalo osoitteessa Tallbergin puistotie 10.
Lauttasaaren VPK:n miehistönkuljetusauto HE247.
Lauttasaaren VPK on vuonna 1916 perustettu sopimuspalokunta, joka toimii Helsingin Lauttasaaressa. Lauttasaaren VPK on yksi Helsingin 15 sopimuspalokunnasta. VPK toimii Helsingin kaupungin Pelastuslaitoksen alaisuudessa.
VPK:n palokuntatalo on osoitteessa Tallbergin puistotie 10.
Historia

Lauttasaaren väkiluvun kasvaessa 1900-luvun alussa tulipalot yleistyivät puuhuvilavaltaisella saarella, eikä Helsingin kaupungin palokunta useinkaan ehtinyt sammutustöihin hankalien kulkuyhteyksien vuoksi. Saaren asukkaat perustivat Lauttasaaren VPK:n vuonna 1916. Julius Tallberg lahjoitti palokunnalle tontin ja rakennustarvikkeita palokuntataloa varten. Puurakenteinen palokuntatalo valmistui vuonna 1928 ja siinä oli letkutorni. Rakennus purettiin vuonna 1965 nykyisen rakennuksen tieltä.
Lauttasaaren VPK:n vanha raivausyksikkö myytin vuonna 2022 avustusyhteisölle, joka lahjoitti ajoneuvon venäjän hyökkäyksen takia kärsimän Ukrainan pelastustoimen hyväksi.
Aiheesta muualla

Lauttasaaren VPK:n kotisivut