stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aarne Orjatsalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aarne Orjatsalo Wikimedia Commonsissa
Orjatsalo, Aarne hakuteoksessa Uppslagsverket Finland (2012). (ruotsiksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo 
Muurmannin legioonan upseereita: Aarne Orjatsalo (vas.), Jalmar Lehtimäki, Richard S. P. Burton ja Oskari Tokoi.
Väinö Paavilainen

Väinö Herman Paavilainen (28. elokuuta 1909 Räisälä – 22. joulukuuta 1982 Helsinki) oli suomalainen virkamies, joka toimi valtakunnansuunnittelutoimiston johtajana vuosina 1956–1972. Hänelle myönnettiin kanslianeuvoksen arvonimi 1965.
Paavilainen valmistui valtiotieteiden maisteriksi vuonna 1948. Hän työskenteli vuosina 1945–1950 kustannusvirkailijana, vuosina 1951–1956 valtakunnansuunnittelukomitean pääsihteerinä ja vuosina 1956–1972 valtakunnansuunnittelutoimiston johtajana. Hän oli myös Valtakunnansuunnittelu-lehden toimitussihteeri. Paavilainen julkaisi selvityksen Suomen satamien kautta tapahtuvan viennin ja tuonnin tasoittamisen mahdollisuuksista. Hän oli Pääkaupungin Räisäläläiset ry:n puheenjohtaja.
Julkaisut

Väinö Paavilainen, Kauko V. Niinisalo, Jaakko Numminen, Suomen matkailun nykytilasta ja kehittämistehtävistä Valtakunnansuunnittelutoimisto, 1965. - (Valtakunnansuunnittelutoimiston julkaisusarja. ISSN 0071-5360; 17).
Väinö Paavilainen, Valtakunnansuunnittelutoimisto vuosina 1956-1968. Hki, 1968. - (Valtakunnansuunnittelutoimiston julkaisusarja. 20).
Väinö Paavilainen ; toim. Kalevi Paavilainen, Virka älä mittää, julk.: Paavilaisten sukuseura ry, 1989 ISBN 952-90-0332-3.
Töyhtöloistohippiäinen

| Töyhtöloistohippiäinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Pyrstötiaiset Aegithalidae
Suku::  Loistohippiäiset Leptopoecile
Laji::  elegans
Kaksiosainen nimi
 Leptopoecile elegans  (Prževalski, 1887) 
Katso myös
   Töyhtöloistohippiäinen Wikispeciesissä   Töyhtöloistohippiäinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Töyhtöloistohippiäinen (Leptopoecile elegans) on pyrstötiaisten heimoon kuuluva pieni varpuslintu.
Koko ja ulkonäkö

Töyhtöloistohippiäinen muistuttaa suuresti loistohippiäistä mutta sen silmäkulmajuova on musta, kun se loistohippiäisellä on valkoinen.
Esiintyminen

Töyhtöloistohippiäinen elää Keski-Kiinassa ja mahdollisesti Intiassa. Sen elinympäristön ala on 100 000–1 000 000 neliökilometriä.
Ravinto

Töyhtöloistohippiäinen syö hyönteisiä ja muita pieniä selkärangattomia.
Ulko-Tammio

Ulko-Tammio marraskuussa 2010.
Ulko-Tammio on Suomenlahden noin 1,4 kilometriä pitkä saari Haminan kaakkoisosassa noin 12 kilometriä mantereesta. Ulko-Tammio kuuluu Itäisen Suomenlahden kansallispuistoon.
Aiheesta muualla

Kauhanen, Olli: Ulko-Tammio – jatkosodan linnake; Suomen valtio 1994; ISBN 9789514798603
Ulko-Tammio – jatkosodan linnake; Luontoon.fi, Metsähallitus
Ulko-Tammio, Hamina; Kaakko 135°
Tädin kanssa maailmalla

| Tädin kanssa maailmalla> Travels with My Aunt |
| --- | --- |
 Alkuperäinen elokuvajuliste
Ohjaaja:  George Cukor
Käsikirjoittaja:  Jay Presson Allen Hugh Wheeler
Perustuu:  Graham Greenen romaaniin
Tuottaja:  James Cresson Robert Fryer
Säveltäjä:  Tony Hatch
Kuvaaja:  Douglas Slocombe
Leikkaaja:  John Bloom
Tuotantosuunnittelija:  John Box
Pukusuunnittelija:  Anthony Powell
Pääosat:  Maggie Smith Alec McCowen
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:   17. joulukuuta 1972  16. marraskuuta 1973
Kesto:  109 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tädin kanssa maailmalla (engl. Travels with My Aunt) on George Cukorin ohjaama yhdysvaltalainen komediaelokuva vuodelta 1972. Elokuvan pääosissa ovat Maggie Smith ja Alec McCowen.
Tädin kanssa maailmalla perustuu Graham Greenen samannimiseen romaaniin vuodelta 1969. Jay Presson Allen ja Hugh Wheeler laativat käsikirjoituksen romaanin pohjalta.
Juoni

Tädin kanssa maailmalla kertoo viisikymppisestä pankkivirkailija Henry Pullingista (Alec McCowen), joka tapaa kauan sitten kadonneen Augusta-tätinsä (Maggie Smith). Henryn tavanomainen normaali elämä pankin ja oman puutarhansa välillä loppuu, kun hän lähtee räväkän tätinsä mukaan seikkailuihin ympäri maailmaa. Augusta on matkalla pelastamaan elämänsä rakkautta rikollisliigan hampaista.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Maggie Smith  | … |  Augusta Bertram   |
|  Alec McCowen  | … |  Henry Pulling   |
|  Louis Gossett Jr.  | … |  Zachary Wordsworth   |
|  Robert Stephens  | … |  Ercole Visconti   |
|  Cindy Williams  | … |  Tooley   |
|  Robert Flemyng  | … |  Crowder   |
|  José Luis López Vázquez  | … |  Achille Dambreuse   |
|  Valerie White  | … |  Madame Dambreuse   |
|  Raymond Gérôme  | … |  Mario   |
|  Daniel Emilfork  | … |  Eversti Hakim   |
|  Corinne Marchand  | … |  Louise   |
Tuotanto

Ohjaaja George Cukor alun perin antoi Katharine Hepburnille kopion Graham Greenen romaanista ja kertoi hänelle, että hän haluaisi hänet elokuvaan Augustan rooliin. Hepburn ei aluksi ollut tyytyväinen ensimmäiseen käsikirjoitukseen, mutta luettuaan sen vielä monta kertaa, hän hyväksyi tekemään elokuvan. Loppujen lopuksi Hepburn ei ollutkaan tyytyväinen lopulliseen käsikirjoitukseen ja Jay Presson Allen lopulta ehdotti, että Hepburn itse uudelleenkirjoittaisi käsikirjoituksen. Työskenneltyään kuukausia käsikirjoituksen parissa, Hepburn toimitti sen Metro-Goldwyn-Mayerille, mutta studiopäällikön James T. Aubreyn mielestä käsikirjoituksesta puuttui alkuperäisen romaanin charmi. Lisäksi Aubrey halusi Augustan näkyvän takaumissa nuorempana naisena, ja Aubreyn mielestä Hepburn olisi liian vanha tekemään siitä vakuuttavan. Hepburn hylkäsi elokuvahankkeen, koska studio ei pitänyt hänen muutoksistaan käsikirjoituksessa.
Pukusuunnittelija Anthony Powellista tuli Maggie Smithin läheinen ystävä. Hän työskenteli Smithin puvustajana tämän myöhemmissä elokuvissa Kuolema Niilillä (1978), Rikos auringon alla (1982) ja Hook – Kapteeni Koukku (1991) sekä näytelmissä Private Lives ja Lettice and Lovage.
Tädin kanssa maailmalla kuvattiin Englannissa, Ranskassa, Italiassa, Marokossa, Espanjassa, Turkissa ja silloisessa Jugoslaviassa (nykyisin Slovenia, Kroatia, Bosnia-Hertsegovina, Montenegro, Serbia ja Pohjois-Makedonia).
Elokuvan tunnuskappaleen "Serenade of Love" oli kirjoittanut Jackie Trent ja Tony Hatch. Kappaleen esitti Petula Clark.
Julkaisu ja vastaanotto

Tädin kanssa maailmalla sai ensi-iltansa kotimaassaan Yhdysvalloissa 17. joulukuuta vuonna 1972 New Yorkissa. Isossa-Britanniassa elokuva julkaistiin 15. helmikuuta vuonna 1973 Lontoossa. Suomessa elokuva sai ensi-iltansa 16. marraskuuta 1973. Tuotantoyhtiönä toiminut Metro-Goldwyn-Mayer myös toimi elokuvan jakelijana. Elokuva tuotti Yhdysvalloissa ja Kanadassa ilmestymisvuotenaan 1 075 000 dollaria. Tädin kanssa maailmalla sai kriitikoilta kiitettävän vastaanoton.
Julkaisu ja vastaanotto > Palkinnot ja palkintoehdokkuudet

| Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Vuosi | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Palkinto | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Kategoria | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Ehdokas | Palkinnot ja palkintoehdokkuudet> Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1973 | Oscar-palkinto | Paras puvustus | Anthony Powell | Voitto |
| 1973 | Oscar-palkinto | Paras naispääosa | Maggie Smith | Ehdokkuus |
| 1973 | Oscar-palkinto | Paras lavastus | John Box Gil Parrondo Robert W. Laing | Ehdokkuus |
| 1973 | Oscar-palkinto | Paras kuvaus | Douglas Slocombe | Ehdokkuus |
| 1973 | Golden Globe | Paras musikaali- tai komediaelokuva | Rod McKuen | Ehdokkuus |
| 1973 | Golden Globe | Paras naispääosa musikaali- tai komediaelokuvassa | Maggie Smith | Ehdokkuus |
| 1973 | Golden Globe | Paras miessivuosa | Alec McCowen | Ehdokkuus |
| 1973 | Edgar Allan Poe -palkinto | Paras elokuva | Jay Presson Allen Hugh Wheeler | Ehdokkuus |
| 1973 | Writers Guild of America -palkinto | Paras pohjautuva komediakäsikirjoitus | Jay Presson Allen Hugh Wheeler | Ehdokkuus |
| 1974 | BAFTA-palkinto | Paras kuvaus | Douglas Slocombe | Ehdokkuus |
VHS- ja DVD-julkaisut

Tädin kanssa maailmalla julkaistiin VHS:lle Yhdysvalloissa 26. maaliskuuta vuonna 1996. Virallinen DVD-julkaisu julkaistiin 1. marraskuuta vuonna 2011.
Aiheesta muualla

Tädin kanssa maailmalla Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Tädin kanssa maailmalla Elonet.
Tädin kanssa maailmalla AllMoviessa. (englanniksi)
Riikka Ulanto

Riikka Ulanto (s. 1982) on suomalainen kirjailija, jonka runoteos Vedelmiä voitti vuoden 2016 Runo-Kaarina-kilpailun. Ulannon toinen runoteos Tehen ilmestyi keväällä 2018 ja kolmas, Puutarharuhtinas-niminen runokokoelma syksyllä 2019, molemmat Kulttuurivihkot-kustantamon julkaisemina.
Syksyllä 2018 julkaistiin Ulannon ensimmäinen proosateos, absurdi minuuttinovellikokoelma Mutta mitä kuuluu Lynyrd Skynyrdille? (Aviador Kustannus), ja keväällä 2022 esikoisromaani, runokielestä ammentava surrealistinen Neitsytlento.
Ulanto tuli J. H. Erkon kilpailussa kolmannelle sijalle vuonna 2011 runokäsikirjoituksellaan Äidin kielellä (nimellä Riikka Nyman). Lisäksi hänen runojaan on julkaistu Gummeruksen Runot 2013 -antologiassa sekä sävelletty naiskuorolle.
Teokset

Vedelmiä. Kaarinan kaupunki, 2016. ISBN 978-952-68607-0-1.
Tehen. Helsinki: Kulttuurivihkot, 2018. ISBN 978-952-7274-08-8 (nidottu), ISBN 978-952-7274-09-5 (e-kirja).
Mutta mitä kuuluu Lynyrd Skynyrdille? Aviador Kustannus, 2018. ISBN 9789527063538.
Puutarharuhtinas. Helsinki: Kulttuurivihkot, 2019. ISBN 978-952-7274-48-4 (nidottu), ISBN 978-952-7274-49-1 (e-kirja).
Neitsytlento.  Aviador Kustannus, 2022.  ISBN 9789523810730
Aiheesta muualla

Runo-Kaarina Kaarinan kaupungin sivuilla (Arkistoitu – Internet Archive)
J.H. Erkon kirjoituskilpailun sivusto
Kirjailijaesittely Aviador Kustannuksen sivustolla
Uimahalli

National Swimming Academyn uimahalli skotlantilaisen Stirlingin yliopiston kampuksella, kuvassa 50 metrin uima-allas.
Uimahalli on uintiin ja muuhun vesiliikuntaan tarkoitettu rakennus, jossa on yksi tai useampi katettu uima-allas. Katetut uimahallit ovat tavallisia kylmän ilmaston maissa, kun taas lämpimässä ilmastossa suositaan kattamattomia ulkoaltaita ja niistä muodostuvia maauimaloita. Uimahallit ovat usein kunnan tai muun julkisen organisaation ylläpitämiä liikuntapalveluja, joissa käynti on julkisin varoin tuettuna edullista tai jopa ilmaista. Runsaammin viihde- ja hoitavia oheispalveluja tarjoavia uimalaitoksia kutsutaan kylpylöiksi.
Usein uimahalleissa on ainakin kaksi uima-allasta, joista toinen on matala ja tarkoitettu lähinnä uimaan opetteleville lapsille. Lastenallas on matalampi ja yleensä myös lämminvetisempi kuin muut altaat. Useissa uimahalleissa isoin allas on 25 metriä tai 50 metriä pitkä. Uimahallissa voi olla myös noin viisi metriä syvä hyppyallas hyppytelineineen ja kylmävesiallas, jonka lämpötila on 4–17 astetta. Tällä simuloidaan avantoa. Uimahalleissa on usein vesihierontalaitteita.
Pohjois-Euroopan maissa uimahalliin kuuluu yleensä yksi tai useampi sauna, jossa ihmiset voivat lämmitellä ennen ja jälkeen uinnin. Saunat lämpiävät lähes aina sähkökiukaan avulla. Joissakin uimahalleissa on höyrysaunat (turkkilaiset saunat). Näissä lämmitys tapahtuu (noin 40 asteeseen) kuumalla höyryllä. Suomen vanhimmassa uimahallissa Yrjönkadun uimahallissa on sähkö- ja höyrysaunojen lisäksi puukiuassauna. Saunojen yhteydessä on myös suihkut, joissa tulee peseytyä ennen uimaan menoa. Suomen uimahallisaunoissa ei yleensä saa käyttää uima-asuja allashygienian vuoksi, mutta paperinen tai kankainen istuinalunen on suositeltava. Tiukemman alastomuuskulttuurin maissa suositaan pyyhettä tai muuta kevyttä saunavaatetta.
Uimahallin yhteydessä voi olla kuntosali. Muita uimahallin mahdollisesti tarjoamia palveluja ovat solariumit ja hieronta- ja muut fysikaaliset hoidot. Uimahallien yhteydessä on usein kahvio, josta voi ostaa juotavaa ja pientä syötävää. 
Uimahalleissa on yleensä uintirajoitus, mikä tarkoittaa, että uimisaikaa on esimerkiksi vain 2 tuntia. Uimahalleihin saa tavallisesti ostaa sarjalippuja ja kausikortteja.
Uimahallien vettä puhdistetaan kloorilla tai otsonilla. Kloori saattaa aiheuttaa yliherkkyyttä joillekin ihmisille. Saunoja puhdistetaan päivittäin muun muassa jalkasienen leviämisen estämiseksi.
Uimahallit, kylpylät ja maauimalat Suomessa

Suomen ensimmäinen uimahalli oli Yrjönkadun uimahalli Helsingissä, joka valmistui vuonna 1928. Seuraavat valmistuivat 1950-luvun puolessavälissä: Turun uimahalli 1954, Jyväskylän uimahalli 1955, Tampereen Pyynikin uimahalli 1956 ja Lahden uimahalli 1956. Pääkaupunkiseudun ensimmäinen uimahalli Yrjönkadun jälkeen oli marraskuussa 1965 käyttöön otettu Tapiolan uimahalli, jonka odotettua suurempi suosio vaikutti Espoon kauppalan päätökseen rakentaa toinen uimahalli Leppävaaraan (valm. 1969).
Eniten uimahalleja Suomeen rakennettiin 1960-luvun lopulta 1970-luvulle. 1960-luvun keskivaiheilla naapurimaassa Norjassa oli jo pari sataa uimahallia, useimmat niistä pienellä 12,5 metrin altaalla varustettuja ja koulujen yhteydessä. Suomessa yleisimmäksi tyypiksi tuli isompi 25 metrin altaalla varustettu halli, joita kunnat alkoivat rakentaa kiihtyvällä tahdilla ja veikkausvoittovarojen tukemana. Vuonna 1970 Suomessa oli 41 uimahallia, vilkkaimpina 50 metrin altaalla varustettu Tikkurilan uimahalli Helsingin maalaiskunnassa (381 000 kävijää v. 1969) ja Pirkkolan liikuntapuiston uimahalli Helsingissä (290 000 kävijää v. 1969). Hallit olivat valtaosin betonirakenteisia, mutta Kokkolassa 1 260 neliömetrin kuplahalli toimi uimahallina vuosina 1970–1985. Ensimmäisiä kallion sisään louhittuja uimalaitoksia olivat Mikkelin Naisvuoren uimahalli (1971) ja Tampereen Hervannan uimahalli (1978).
Vuonna 2005 Suomessa oli 264 uimahallia, joista 149 oli pieniä (vesipinta-ala alle 250 neliömetriä, alle 50 000 kävijää vuosittain). Keskisuuria uimahalleja oli 90 ja suuria 25 (vesipinta-ala yli 500 neliömetriä, vähintään 300 000 kävijää vuodessa). Uimahallikäyntejä oli suomalaishalleissa kaikkiaan 24 miljoonaa. Uimahallien lisäksi Suomessa oli 46 kylpylää, joista suurin osa on rakennettu 1980- ja 1990-luvulla. Ulkoaltaisiin perustuvia maauimaloita on Suomessa parikymmentä eri puolilla maata; niistä suurin ja tunnetuin on Helsingin uimastadion.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uimahalli Wikimedia Commonsissa
Hakala, Sampsa: Uimahallit Suomessa. [Riihimäki]: Uimahalli- ja kylpylätekninen yhdistys ry, 2019. ISBN 978-952-94-1874-9
Uimahallirekisteri (luettelo Suomen uimahalleista, PDF), Uimahalli- ja kylpylätekninen yhdistys ry
Unakiitti

| Unakiitti |
| --- | --- |
 Rumpukiillotettuja unakiittikiviä
Päämineraalit::  ortoklaasi, epidootti, kvartsi
Rakenne::  rakeinen
Väri(t)::  punainen/pinkki, vihreä
Aiheesta muualla
  Unakiitti Commonsissa 
Unakiitti on graniittimuunnos, jota esiintyy muun muassa Suomen kallioperässä. Sen päämineraalit ovat pinkki tai punainen ortoklaasi, vihreä epidootti ja läpinäkyvä kvartsi. Samoin kuin helsinkiitti, jota pidetään unakiittimuunnoksena, unakiitti soveltuu hyvin koruihin. Löytöpaikat Suomessa ovat pääasiassa Lapissa. Unakiitin kovuus Mohsin asteikolla on 7.
Turun isku 2017

| Turun isku 2017 |
| --- | --- |
 Kynttilöitä Turun Kauppatorin kulmalla 26.8.2017.
Paikka:  Kauppatori, Kauppiaskatu, Maariankatu ja Puutori, Turku, Suomi
Kohde:  siviilit, ensisijaisesti naiset
Ajankohta:  18. elokuuta 2017  16.02–16.05  (EEST)
Iskutyyppi:  veitsi-isku
Kuolleita:  2
Haavoittuneita:  8 uhria, 1 hyökkääjä
Epäilty/epäillyt:  Abderrahman Bouanane, 1 muu
Tekoväline:  keittiöveitsi
Turun isku tehtiin 18. elokuuta 2017 Turussa. Se oli ensimmäinen jihadistisessa tarkoituksessa tehty islamistinen terroriteko Suomessa. Kahdella keittiöveitsellä tehdyn iskun uhreja oli kymmenen henkilöä, joista kaksi kuoli.
Iskun tekijä oli vuonna 1994 syntynyt marokkolainen Abderrahman Bouanane, joka esiintyi viranomaisille useilla nimillä. Hän oli saapunut Suomeen turvapaikanhakijana keväällä 2016. Hänet saatiin kiinni pian tapahtuman jälkeen toisen poliisin ammuttua häntä virka-aseellaan jalkaan ja toisen etälamauttimella vartaloon.  Bouanane kirjoitti käsin arabiaksi poliittisen manifestin ja teki saman sisältöisen videon ennen puukotuksia. Ilmoituksensa mukaan hän teki teon Isiksen soturina järjestön puolesta. Isis ei kuitenkaan ottanut teosta vastuuta. Bouanane haki teollaan marttyyrikuolemaa. Mielentilatutkimuksen mukaan hän teki teon täydessä ymmärryksessä.
Poliisi tutki iskua alusta alkaen terroristisessa tarkoituksessa tehtyinä murhina ja murhan yrityksinä. Myöhemmin apulaisvaltakunnansyyttäjä nosti syytteen terroristisessa tarkoituksessa tehtyinä murhina ja niiden yrityksinä. Käräjäoikeus tuomitsi Abderrahman Bouananen 15. kesäkuuta 2018 kahdesta terroristisessa tarkoituksessa tehdystä murhasta ja kahdeksasta terroristisessa tarkoituksessa tehdystä murhan yrityksestä elinkautiseen vankeusrangaistukseen.
Tapahtumien kulku

Iskupäivän aamuna Abderrahman Bouanane pyöräili tuttavansa asunnolta Kaarinasta, jossa hän väliaikaisesti asui, Turun keskustaan. Asunnolta hän oli ottanut mukaansa kaksi keittiöveistä. Keskustaan päästyään hän vieraili Aurajoen varrella sijaitsevassa moskeijassa rukoilemassa, minkä jälkeen hän siirtyi tuomiokirkon viereiseen puistoon. Sieltä hän matkusti Turun linja-autoaseman kautta Turun kauppatorille. Poliisin mukaan Bouananen alkuperäinen suunnitelma oli puukottaa varusmiestä linja-autoasemalla, mutta paikalle tuli muita ihmisiä, minkä vuoksi puukottaja luopui ajatuksesta ja jatkoi matkaansa kauppatorille.
Hätäkeskus sai ensimmäisen ilmoituksen iskusta kello 16.02 ja epäilty otettiin kiinni kello 16.05 Brahenkadulla, lähellä Maariankadun risteystä. Ensimmäinen poliisipartio oli Kauppatorilla alle minuutissa. Kauppatorilla epäilty puukotti ensin jehovantodistajanaista, joka kuoli myöhemmin vammoihinsa. Tämän jälkeen epäilty puukotti naista auttamaan tullutta tukholmalaista turistia, Hassan Zubieria niskaan. Sieltä hän jatkoi eteenpäin ja puukotti lastenvaunuja työntänyttä naista, jolla oli mukanaan puolivuotias tyttövauva sekä auttamaan tullutta miestä. Kauppatorilta epäilty pakeni Kauppiaskadulle ja puukotti ohi kulkenutta naista. Kauppiaskadulta mies kääntyi Maariankadulle ja puukotti kahta naispuolista ohikulkijaa. Maariankadulta epäilty mies kääntyi Brahenkadulle, jossa häntä vastaan tuli pariskunta lastenvaunujen kanssa, mutta heille hän ei tehnyt mitään. Sen sijaan hän puukotti kolmea naista. Sen jälkeen poliisi tuli paikalle ja pysäytti miehen ampumalla virka-aseellaan tätä reiteen.
Turun kaupunginkirjasto ja Hansakortteli tyhjennettiin varotoimenpiteenä viranomaisten pyynnöstä.
Lounais-Suomen poliisi ilmoitti perjantai-iltana etsivänsä valkoista Fiat Ducato -pakettiautoa. Myöhemminmilloin? poliisi kertoi löytäneensä auton. Lisäksi poliisi teki etsinnän auton omistajan taloon Turun Varissuon kaupunginosassa. Poliisi teki operaation myös Pansion vastaanottokeskukseen. Poliisi teki kiinnioton myös Kaarinan Hovirinnassa. Sunnuntaina 20. elokuuta poliisi kertoi tehneensä uusia kotietsintöjä muun muassa Turun Runosmäessä.
Tekijä

Terrori-iskun tekijä oli 25. lokakuuta 1994 syntynyt marokkolainen Abderrahman Bouanane. Hän ilmoitti poliisille aluksi iäkseen 18 vuotta, syntymävuodekseen 1998 ja nimekseen Abderrahman Mechkah. Turvapaikkaa hakiessaan hän oli ilmoittanut puolestaan nimekseen Abdul Rahman ja olevansa palestiinalainen. Hän oli ystävilleen kehuskellut antaneensa suomalaisviranomaisille väärän nimen ja iän.
Bouanane saapui Suomeen turvapaikanhakijana keväällä 2016. Hän sai kielteisen turvapaikkapäätöksen. Hän oli valittanut kielteisestä päätöksestä. Hänen oikea nimensä ja syntymäaikansa selvisi keskusrikospoliisille Interpolin avulla 27. elokuuta. Myös hänen passinsa ja henkilöllisyystodistuksensa löytyivät Saksasta Dortmundin viranomaisilta.
Tarkkoja tietoja Bouananen vammoista ei ole kerrottu julkisuuteen. Hän oli niiden kolmen henkilön joukossa, jotka saivat Turun yliopistollisessa keskussairaalassa tehohoitoa.
Marraskuun 24. päivänä poliisi ilmoitti, ettei sillä ole syytä olettaa, että isku olisi ollut minkäänlaisen ryhmän suunnittelema. Poliisi pidätti tutkinnan aikana Bouananen lisäksi muitakin ihmisiä, mutta heidät kaikki vapautettiin rikosepäilyistä. Helmikuussa 2018 yhden etsintäkuulutetun miehen kohdalla selvitettiin vielä, onko hän tukenut epäillyn radikaaleja ajatuksia. Hänen ei kuitenkaan epäillä osallistuneen itse iskuun.
Tekijä > Teon motiivi

Abderrahman Bouananen tarkoituksena oli tehdä terrori-isku. Hän näki länsimaat syyllisinä Syyrian tapahtumiin ja teon jälkeisissä poliisikuulusteluissa hän totesi, että jokaista muslimimaassa kuollutta ihmistä kohtaan on kuoltava ihminen länsimaissa, mukaan lukien Suomessa. Bouanane oli kirjannut muistiinpanoihinsa, että hän haluaa perustaa Suomeen islamilaisen valtion. Terrori-iskun tekeminen oli hänelle jihadististen näkemysten toteuttamista.
Saapuessaan Suomeen vuoden 2016 puolivälissä hän ei vielä ollut kovin aktiivinen uskonnollisesti. Ensimmäisen kerran Isistä ja jihadismia hän oli alkanut pohtia vuoden 2017 alussa. Hän oli sittemmin yrittänyt matkustaa Raqqaan liittyäkseen Isisin joukkoihin. Tätä tarkoitusta varten hän oli myös pyrkinyt saamaan passin. Bouananen uzbekistanilainen tuttava oli yrittänyt auttaa häntä tässä suunnitelmassa, mutta ne eivät lopulta toteutuneet.
Kuulusteluissa hän kertoi, ettei hänellä ollut erityistä syytä tehdä iskua juuri Suomessa. Hän kertoi tehneensä iskun Suomessa sen vuoksi, että sattui olemaan maassa. Iskun motiiviksi hän kertoi halunneensa, että "Islamilainen valtakunta", eli Isis-järjestö, olisi vahva. Lopullisen päätöksensä iskun toteuttamisesta hän oli kertomuksensa mukaan tehnyt tekoa edeltävänä iltana. Ratkaiseva tekijä oli video, jossa oli näytetty Isis-järjestöä vastaan kohdistettuja pommituksia Raqqan kaupungissa.
Poliisin tekoa seuranneena yönä haltuunsa saamassa Bouananen manifestissa on viittauksia Koraaniin. Hän oli lukenut alun perin paperille kirjoitetun manifestin videolle Turun tuomiokirkon läheisyydessä ja julkaisi videon juuri ennen tekoaan arabiankielisessä pikaviestipalvelussa. Useita minuutteja kestäneessä videossa mainittiin useasti vääryydet islamia kohtaan. Bouanane oli omaksunut Isisin propagandaa ja hän oli radikalisoitunut viikkoja tai kuukausia ennen iskua, mutta kuitenkin poliisin tammikuussa hänestä saaman vihjeen jälkeen. Vastaanottokeskuksessa Bouanane oli puhunut suomalaisista vääräuskoisina ja hän oli kysellyt neuvoja, miten Isisiin voi liittyä. Hänen oli myös kuultu kuuntelevan kännykästään radikaaleja islamilaisia saarnoja. Tekijä haki teollaan marttyyrikuolemaa. Poliisin näkemyksen mukaan terroristijärjestö Isis tai muu järjestö ei ole halunnut ottaa tekoa nimiinsä, koska tekijä jäi eloon. Tutkinnanjohtaja Olli Töyrään mukaan Bouanane näki itsensä ”Isisin soturina ja taistelijana”. Bouanane kertoi oikeudenkäynnissä, että hänen tarkoituksena oli tehdä terroriteko. Töyrään näkemyksen mukaan kielteinen turvapaikkapäätös ei ollut syynä puukotukselle.