stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Magdalena Eriksson
Muuta

Erikssonin sukunimi kirjoitetaan usein väärin Ericsson-muodossa, vaikka Eriksson-muoto on virallinen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Magdalena Eriksson Wikimedia Commonsissa
Ruotsin joukkue – Kesäolympialaiset 2016
1 Lindahl |
2 Andersson |
3 Sembrant |
4 Berglund |
5 Fischer |
6 Eriksson |
7 Dahlkvist |
8 Schelin |
9 Asllani |
10 Jakobsson |
11 Blackstenius |
12 Schough |
13 Rolfö |
14 Appelqvist |
15 Samuelsson |
16 Rubensson |
17 Seger |
18 Carlén |
19 Hammarlund |
Valmentaja Sundhage
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2017
1 Lindahl |
2 Andersson |
3 Sembrant |
4 Berglund |
5 Fischer |
6 Eriksson |
7 Dahlkvist |
8 Schelin |
9 Asllani |
10 Spetsmark |
11 Blackstenius |
12 Carlén |
13 Johansson |
14 Folkesson |
15 Samuelsson |
16 Glas |
17 Seger |
18 Rolfö |
19 Hammarlund |
20 Larsson |
21 Lundberg |
22 Schough |
23 Rubensson |
Valmentaja Sundhage
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2019
1 Lindahl |
2 Andersson |
3 Sembrant |
4 Glas |
5 Fischer |
6 Eriksson |
7 Janogy |
8 Hurtig |
9 Asllani |
10 Jakobsson |
11 Blackstenius |
12 Falk |
13 Ilestedt |
14 Roddar |
15 Björn |
16 Zigiotti Olme |
17 Seger |
18 Rolfö |
19 Anvegård |
20 Larsson |
21 Mušović |
22 Schough |
23 Rubensson |
Valmentaja Gerhardsson
Ruotsin joukkue – Kesäolympialaiset 2020
1 Lindahl |
2 Andersson |
3 Kullberg |
4 Glas |
5 Bennison |
6 Eriksson |
7 Janogy |
8 Hurtig |
9 Asllani |
10 Jakobsson |
11 Blackstenius |
12 Falk |
13 Ilestedt |
14 Björn |
15 Schough |
16 Angeldal |
17 Seger |
18 Rolfö |
19 Anvegård |
20 Roddar |
21 Blomqvist |
22 Mušović |
Valmentaja Gerhardsson
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten EM-kilpailut 2022
1 Lindahl |
2 Andersson |
3 Sembrant |
4 Glas |
5 Nildén |
6 Eriksson |
7 Kullberg |
8 Hurtig |
9 Asllani |
10 Jakobsson |
11 Blackstenius |
12 Falk |
13 Ilestedt |
14 Björn |
15 Blomqvist |
16 Angeldal |
17 Seger |
18 Rolfö |
19 Rytting Kaneryd |
20 Bennison |
21 Mušović |
22 Schough |
23 Rubensson |
Valmentaja Gerhardsson
Ruotsin joukkue – Jalkapallon naisten MM-kilpailut 2023
1 Mušović |
2 Andersson |
3 Sembrant |
4 Lennartsson |
5 Sandberg |
6 Eriksson |
7 Janogy |
8 Hurtig |
9 Asllani |
10 Jakobsson |
11 Blackstenius |
12 Falk |
13 Ilestedt |
14 Björn |
15 Blomqvist |
16 Angeldal |
17 Seger |
18 Rolfö |
19 Rytting Kaneryd |
20 Bennison |
21 Enblom |
22 Schough |
23 Rubensson |
Valmentaja Gerhardsson
Esitiede

Esitiede on kehittymässä oleva tutkimusalue, joka ei vielä täytä kaikkia tieteen tunnusmerkkejä. Esitieteelle luonteenomaista on teoreettinen hajanaisuus. Esitiede ei ole vielä tutkimusalue (tietosisältö muuttuu tutkimuksen vaikutuksesta), mutta ei myöskään uskomusjärjestelmä (muuttuu tutkimukseen perustumattomien syiden vaikutuksesta).
Kirjallisuutta

Tuomela, Raimo: Tiede, toiminta ja todellisuus: Tieteellisen maailmankäsityksen filosofiset perusteet.  (Filosofian kirjasto 11)  Helsinki: Gaudeamus, 1983.  ISBN 951-662-334-4
Esittelijäneuvos (arvonimi)

Esittelijäneuvoksen nimi ja arvo on Suomessa tasavallan presidentin myöntämä arvonimi, joka on myönnetty vain yhden kerran itsenäisyyden aikana (vuonna 1938) ja jota ei ole lueteltu tällä hetkellä voimassa olevassa arvonimistä annetussa tasavallan presidentin asetuksessa.
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |

| Nro | Päivämäärä | Henkilö | Ammatti tai arvo | Kotipaikka | Lähteet |
|  1.  | 4.11.1938  | Albin Rimppi  | vanhempi hallitussihteeri, filosofian maisteri, mol. oik. kand.  | Helsinki  |   |
Aiheesta muualla

Henkilötiedot: Albin Rimppi Ylioppilasmatrikkeli 1853–1899.  (6.6.1895). Helsingin yliopisto. Viitattu 12.4.2014.
Erillinen pataljoona 8

Erillinen Pataljoona 8 (Er.P 8) oli jatkosodan alkuvaiheessa toimineen Prikaati K:n II pataljoona, johon oli sijoitettu Suomessa asuvia vienankarjalaissyntyisiä asevelvollisia, jotka olivat siirtyneet Suomeen sisällissodan aikana ja jälkeen. Pataljoonaa täydennettiin suomalaisilla vapaaehtoisilla.
Pataljoonan nimet Prikaati K:n lakkauttamisen (22. lokakuuta 1941) jälkeen

23. lokakuuta 1941 – 31. tammikuuta 1944 Vienan Heimosoturipataljoona VHSP
1. helmikuuta – 13. marraskuuta 1944 Erillinen Pataljoona 8 (Er.P 8)
Pataljoonan alkuvaiheet esitetty prikaati K:n yhteydessä
Komentajat

– 17. syyskuuta 1943 majuri Paavola
17. syyskuuta 1943 – 25. syyskuuta 1944 everstiluutnantti Kärkkäinen
25. syyskuuta – 4. marraskuuta 1944 majuri Norvio
4.–18. marraskuuta 1944 everstiluutnantti Väänänen
Pataljoonan sotatie itsenäisenä joukkoyksikkönä

26. lokakuuta 1941 alkaen siirto Suojoelta Lieksan kautta Hyrynsalmelle, josta edelleen 4. marraskuuta 1941 Vuokkiniemelle
Kenttävartioita perustamassa 4. marraskuuta 1941 alkaen Vuokkiniemen–Kenttijärven alueelle
27. joulukuuta 1941 – 2. tammikuuta 1942 Jyvälahden taisteluissa
Kenttävartiopalvelussa Vuokkiniemellä, Kontokissa ja Akonjärvellä
27. heinäkuuta 1943 rintamavastuun luovutus Rajajääkäripataljoona 8:lle Kostamuksen ja Kontokin alueella, siirtyminen Röhön, Iltalan ja Perän alueelle kenttävartiopalveluun
9. syyskuuta 1944 rintamavastuun luovutus saksalaisille joukoille
12. syyskuuta 1944 alkaen siirtyminen vaiheittain pääteiden suunnassa varmistaen Suomussalmelle
18. syyskuuta 1944 alkaen siirtyminen Suomussalmelta Rovaniemen ja Kemin kautta Haukiputaalle
Pataljoona lopetti toimintansa 18. marraskuuta 1944
Tappiot 23. lokakuuta 1941 – 13. marraskuuta 1944

Kaatuneita: 24
Kadonneita: 2
Espanjanbarbi

| Espanjanbarbi |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Silmälläpidettävä  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särkikalat Cyprinidae
Suku::  Luciobarbus
Laji::  comizo
Kaksiosainen nimi
 Luciobarbus comizo  Steindachner, 1864 

Synonyymit
 Barbus comizo (Steindachner, 1864) 
Katso myös
   Espanjanbarbi Wikispeciesissä   Espanjanbarbi Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKVirheellinen IUCN-arvo: 
Espanjanbarbi (Luciobarbus comizo) on särkien (Cyprinidae) heimoon kuuluva kalalaji, jota tavataan Pyreneiden niemimaan lounaisosissa. Laji voi kasvaa jopa 80 senttimetrin mittaiseksi. 
Espanjanbarbilla on kylkiviivallaan noin 50 suomua. Kansainvälinen luonnonsuojeluliitto luokittelee lajin silmälläpidettäväksi.
Risto Eräsaari

Risto Olavi Eräsaari (s. 2. helmikuuta 1946 Hämeenlinna) on Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan emeritusprofessori, joka on kirjoittanut runsaasti artikkeleita yhteiskuntatieteen teoriasta. Eräsaaren asiantuntijuusaloja ovat hyvinvointivaltio, moderniteetti, ongelmien epistemologia ja asiantuntijuus.
Eräsaari kirjoitti ylioppilaaksi Hämeenlinnan yhteiskoulussa 1965 ja valmistui Helsingin yliopistosta valtiotieteen kandidaatiksi 1970, valtiotieteen lisensiaatiksi 1976 ja väitteli valtiotieteen tohtoriksi samassa yliopistossa 1985. Työuransa hän aloitti Helsingin yliopiston assistenttina 1970–1978 ja siirtyi sieltä Suomen Akatemian nuoremmaksi tutkijaksi vuosiksi 1978–1982. Jyväskylän yliopiston yliassistenttina hän toimi 1982–1985, virkaa toimittavana professorina 1986–1988, yhteiskuntapolitiikan professorina 1988–1997 ja vuodesta 1997 lähtien dosenttina. Jyväskylän yliopiston yhteiskuntatieteellisen tiedekunnan dekaanina Eräsaari oli 1993–1997. Helsingin yliopiston sosiaalipolitiikan/ yhteiskuntapolitiikan professorina hän toimi 1997–2014, valtiotieteellisen tiedekunnan varadekaanina 1997–2000 (opetus) ja 2004–2006 (tutkimus). Joensuun yliopiston dosenttina Eräsaari on ollut vuodesta 1992.
Päätyönsä ohella Eräsaari on toiminut Sosiaalipoliittisen yhdistyksen hallituksen jäsenenä 1974–1978, Suomen tiedepoliittisen yhdistyksen varapuheenjohtajana 1976–1977, Helsingin yliopiston tieteellisen neuvottelukunnan jäsenenä 1997–2000 ja 2001–2003, yliopiston tutkijakollegiumin johtokunnan varapuheenjohtajana 2000–2003, 2004–2009 ja puheenjohtajana 2010–2014. Yhteiskunta ja kontingenssi -tutkimusprojektin johtajana hän oli 2006–2009. Helsingin yliopiston tiedesäätiön hallituksen jäsenenä Eräsaari oli 2004–2013, Janus-lehden päätoimittajana 1992–1996, sen toimitusneuvoston jäsenenä 1996–2005 ja 2008–2012, SoPhin toimituskunnan jäsenenä 1996–1999 ja Tiede & edistys -lehden toimituskunnassa 1998–2007.
Vierailevana tutkijana ja vierailevana professorina Eräsaari on ollut Brisbanessa 1986, Edinburghissa 1990, Lontoossa 1995, Kööpenhaminassa, Grazissa, Zürichissä, Manchesterissa ja Vancouverissa.
Teoksia

Sosiaalipolitiikka eräänä yhteiskuntatieteen haarana: lyhyt johdanto ja bibliografia, Helsingin yliopisto 1972
Kaksi sosiaalipoliittista esseetä, (yhdessä Keijo Rahkosen kanssa) Helsingin yliopisto 1973
On the essence of German bourgeois-classical state-socialism, Helsingin yliopisto 1974
Työväenkysymyksestä sosiaalipolitiikkaan: Yrjö-Koskisesta Heikki Warikseen, 1975, toinen painos Gaudeamus 2001
Historiallinen taloustiede - katederisosialismi - Verein für Sozialpolitik, Helsingin yliopisto 1976
Taloudellinen jälleenrakentaminen ja sosiaalivaltio Suomessa toisen maailmansodan jälkeen, Suomi toisessa maailmansodassa -projekti 1978
Sosiaalivaltio ja sosiaalipolitiikan itseymmärrys, Sosiaalipoliittinen yhdistys 1984
Towards a welfare society? Jyväskylän yliopisto 1985
Is there a welfare civilization? Jyväskylän yliopisto 1987
Sosiaalitoimi imagonaarisessa julkisuudessa, (toimittanut) Jyväskylän yliopisto 1990
Mihin yhteisöajatuksen vetovoimaisuus perustuu? Jyväskylän yliopisto 1992
The mechanisms of expertise under contingency and complexity: towards a reformulation of the concept, Jyväskylän yliopisto 1993
Social policy: the end of one long argument and the achievement of ambivalence, Jyväskylän yliopisto 1993
Essays on non-conventional community, Jyväskylän yliopisto 1993
Hyvinvointivaltion tragedia: keskustelua eurooppalaisesta hyvinvointivaltiosta, (toimittaneet Risto Eräsaari ja Keijo Rahkonen) Gaudeamus 1995
Käsi, kahva ja sateenvarjo, Jyväskylän yliopisto 1996
Monimutkainen oikeudenmukaisuus, Jyväskylän yliopisto 1996
Keskustelua asiantuntijaposition muotoutumisesta, Jyväskylän yliopisto 1996
Refleksioeliitit ja elämänpolitiikka, Jyväskylän yliopisto 1997
Arviointi ja asiantuntijuus, Gaudeamus 1999
Kuinka turvaton on riittävän turvallinen? Kunnallisalan kehittämissäätiö 2002
Artikkeleita yhteiskuntateoriasta ja kontingenssitietoisuudesta yhteiskuntatieteellisissä lehdissä ja julkaisuissa.
Aiheesta muualla

Yhteiskunta ja kontingenssi[vanhentunut linkki]. valt.helsinki.fi.
Expert cultures and modeling society[vanhentunut linkki]. DOC-tiedosto. Risto Eräsaari, valt.helsinki.fi.
J. P. Roos: Tosiasioista huolenaiheisiin? Reunahuomautuksia Risto Eräsaaren puheenvuoroon. Janus 4.2006, 424–430.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Alankomaat 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Espanjannokkasärki

| Espanjannokkasärki |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Särkikalat Cyprinidae
Alaheimo::  Leuciscinae
Suku::  Chondrostoma
Laji::  polylepis
Kaksiosainen nimi
 Chondrostoma polylepis  Steindachner, 1864 
Katso myös
   Espanjannokkasärki Wikispeciesissä   Espanjannokkasärki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Espanjannokkasärki (Chondrostoma polylepis) on särkien (Cyprinidae) heimoon kuuluva kalalaji. Se kasvaa tavallisesti 25 senttimetrin mittaiseksi. Lajilla ei ole merkittävää kalataloudellista merkitystä. Espanjannokkasärjet elävät parvissa.
Esrom

Esrom-juustoa
Esrom on tanskalainen lehmänmaidosta valmistettava puolikova juusto. Se on kotoisin Själlannin saarelta, missä sitä valmistettiin alun perin luostarijuustona. 1930-luvulta alkaen Esromia on alettu tuottaa joka puolella Tanskaa, ja sillä on suojattu alkuperänimitys.
Kulmikkaan Esrom-harkon paino on 200 grammasta kahteen kilogrammaan, ja siinä on ohut oljenkeltainen kuori. Juustomassa on vaaleankeltaista ja pehmeää, ja siinä on pieniä koloja. Esromia kypsytetään suolaamisen jälkeen vähintään kuukauden ajan.
Esromin rasvapitoisuus on 45 prosenttia kuiva-aineesta. Sen maku on mausteinen, ja se sopii voileivän, tomaatin ja kurkun kanssa nautittavaksi, juustotarjottimelle tai oluen seuraksi.
Espoon rautatietunneli

Ensimmäinen matkustajajuna kulkemassa Espoon tunnelin läpi 1. maaliskuuta 1966.
Espoon rautatietunneli on Rantaradalla Espoon ja Kauklahden rautatieasemien välillä sijaitseva rautatietunneli. Tunnelin pituus on 99 metriä ja se on valmistunut vuonna 1966 korvaten aiemman pohjoisempaa kulkeneen ratalinjauksen. Tunnelissa junien suurin sallittu nopeus on 120 km/h.
Rakenteilla olevan Kauklahden kaupunkiradan johdosta tullaan nykyisen tunnelin eteläpuolelle rakentamaan uusi kaksiraiteinen tunneli  joka tulisi palvelemaan kaupunkiradan lähiliikennettä. Tällöin vanha tunneli jäisi ensisijaisesti Turun suunnan kaukoliikenteen sekä nopeiden lähijunien käyttöön.
Eskil

| Eskil |
| --- | --- |
Nimipäivä:   
– suomenkielinen:  –
– ruotsinkielinen:  12. kesäkuuta
– ortodoksinen:  –
Muunnelmia:  Esko, Eskillus
Vastineita eri kielissä:  Escillus, Eschillus
Nimen alkuperä:  muinaisskandinaavinen, Jumalan kypärä
Infobox OKNimi-testi OK: 
Eskil on pohjoismainen miehen etunimi. Nimi merkitsee muinaisskandinaavisella kielellä Jumalan kypärää. Nimen on tehnyt suosituksi Ruotsissa vuonna 1080 marttyyrinä kuollut Pyhä Eskil, englantilais­syntyinen lähetyssaarnaaja ja Södermanlandin piispa.
Suomessa nimi Eskil on Digi- ja väestötietoviraston tietojen mukaan annettu vuoden 2019 loppuun mennessä 885 henkilölle. Eskilin nimipäivä on suomen­ruotsalaisen kalenterin mukaan 12. kesäkuuta, piispa Eskilin muistopäivänä. Suomessa nimestä on yleisemmässä käytössä muunnos Esko, jonka nimipäivä on suomen­kielisen kalenterin mukaan samana päivänä.
Tunnettuja Eskilejä

Pyhä Eskil (k. 1069), Södermanlandin piispa ja pyhimys
Eskil Collenius (1700-luvulla), suomalainen kirkonrakentaja
Eskil Erlandsson (s. 1957), ruotsalainen poliitikko ja ministeri
Eskil Ervik (s. 1975), norjalainen pikaluistelija
Eskil Hindersson (1869–1941), suomalainen arkkitehti
Eskil Kinneberg (s. 1992), norjalainen suunnistaja
Eskil Petraeus, Aeschillus Petraeus (1583–1657), Turun akatemian ensimmäinen rehtori, Turun piispa 1652–1657
Eskil Peura (1906–1971), suomalainen kenraalimajuri
Eskil Renfors (1865–1953), suomalainen Vapaakirkon saarnaaja, toimittaja, sovittaja ja säveltäjä
Eskil Uttermark (1588–1629), suomalainen talonpoika ja nuijamiesten johtaja nuijasodassa
Eskil Wold (s. 2002), norjalainen jääkiekkoilija
Edgar Erikson

Edgar Erikson (1915 – 19. helmikuuta 1986) oli ahvenanmaalainen laivanvarustaja. Hänen isänsä merenkulkuneuvos Gustaf Erikson oli luonut vuonna 1913 perustamalleen Rederiaktiebolaget Gustaf Eriksonille ennen toista maailmansotaa maailman suurimman purjekauppalaivaston. Edgar Erikson oli astunut varustamon palvelukseen 20-vuotiaana vuonna 1935.
Varustamo Edgar Eriksonin aikana

Gustaf Eriksonin kuoltua vuonna 1947 Edgar Erikson jatkoi isänsä viimeisiä ponnisteluja eli yritti saada sodassa takavarikoidut laivat takaisin ja niille lasteja. Sotasaaliiksi Etelä-Afrikkaan joutunut Lawhill myytiin vuonna 1947. Britanniassa varastolaivana ollut Archibald Russell saatiin takaisin maaliskuussa 1948, se vietiin romutettavaksi lokakuussa 1949. Uuden-Seelannin lipun alla purjehtinut Pamir palautui omistajalleen niin ikään vuonna 1948, marraskuussa. Helmikuussa 1949 se suuntasi kohti Australiaa, viimeiselle maailmanympäripurjehdukselleen. Paluumatka kohti Kap Hornia ja Falmouthia alkoi 4223 tonnin vehnälastissa toukokuun lopulla. Pamir saapui  Cornwalliin lokakuussa 1949 127 vuorokauden purjehduksen jälkeen. Sieltä se hinattiin Walesiin Penarthiin, jonne se jäi Brittien hallituksen varastolaivaksi. Erikson myi Pamirin runsaan vuoden kuluttua.
Sodan ajan Maarianhaminassa turvassa ollut Passat teki viimeisen viljamatkan Australiaan samaan aikaan Pamirin kanssa. Laivat ajoivat takaisin Eurooppaan kilpaa. Passatille sattuivat suotuisammat tuulet ja se oli perillä Queenstownissa 110 vuorokauden purjehduksen jälkeen. Myös Passat purjehti Penarthiin ja jäi sinne varastolaivaksi ja lopulta myytiin yhdessä Pamirin  kanssa. Passat päätyi museolaivaksi Travemündeen.
Myös Viking oli ollut sodan ajan kotisatamassaan. Se purjehti vielä muutaman matkan, vei muun muassa puutavaraa East Londoniin ja Durbaniin Etelä-Afrikkaan ja nouti viimeisen vehnälastinsa Australiasta Lontooseen 1948. Muita lasteja ei tullut ja laiva myytiin 1951 Ruotsiin. Viking päätyi Göteborgiin merimieskouluksi ja myöhemmin hotelliksi.
Varustamo Edgar Eriksonin aikana > Pommern

Pommern oli purjehtinut elokuussa 1939 Maarianhaminaan, jossa se oli sodan ajan kuten Viking ja Passat. Heinäkuussa 1944 laiva hinattiin Tukholmaan, jossa se oli viljavarastona joulukuuhun saakka, jolloin se hinattiin Turkuun, lasti purettiin ja laiva hinattiin takaisin Maarianhaminaan. Gustaf Eriksonin kuoleman jälkeen Pommern oli myynnissä, mutta ostajaa ei löytynyt, purjerahtilaivojen aika oli ohi. Aluksen saattaminen purjehduskuntoon olisi vaatinut kalliita korjauksia. Vuonna 1953 Gustaf Eriksonin perilliset, Edgar Eriksson ja hänen sisarensa Eva Hohenthal lahjoittivat Pommernin Maarianhaminan kaupungille museolaivaksi.
Varustamo Edgar Eriksonin aikana > Purjeista luopuminen

Purjelaivojen aika oli auttamatta ohitse myös Eriksonin varustamon kohdalla. Kun Edgar Erikson ei onnistunut enää saattamaan toimintaa kannattavaksi, hän päätti luopua purjelaivoista. Eriksonin varustamo vaihtoi ensin höyry- ja myöhemmin moottorikäyttöisiin aluksiin. Varustamo hankki kuivalastialuksia ja  pakastekuljetuslaivoja.
Varustamo Edgar Eriksonin jälkeen

Edgar Erikson kuoli vuonna 1986 ja varustamossa tehtiin merkittäviä uudelleenjärjestelyjä. Jonkin aikaa toimitusjohtajana oli Edgar ja Solveig Eriksonin tytär Gun Erikson-Hjerling. 1999 vuoden lopun paikkeilla varustamolla oli 5 keskikokoista kuivalastialusta ja 20 modernia pakastekuljetuslaivaa.
Vuonna 2012 varustamon tonnisto koostui kahdesta kuivalastialuksesta Tingö ja Ahtela.
Varustamo osti vuoden 2011 lopulla ahvenanmaalaisen Ansgar-varustamon, jolla oli 2 alusta liikenteessä ja yksi reservissä Tuolloin yhtiön toimitusjohtajan mukaan Eriksonilla oli noin 30 työntekijää.
Edgar Erikson toimi vuodesta 1947 lähtien myös Uudenkaupungin telakan toimitusjohtajana.
Hänen puolisonsa vuodesta 1937 lähtien oli hollantilaissyntyinen Solveig Erikson (1915–1999).
Aiheesta muualla

Gustaf Erikson; Pamir-laivan sivusto, Philippe Bellamit
| --- | --- |
Auktoriteettitunnisteet: Taiteenala :  KulturNav
Esihistoriallinen tekniikka

Esihistoriallisia kivityökaluja
Esihistoriallinen tekniikka tarkoittaa tekniikkaa, joka oli käytössä ennen kirjoitettua historiaa.
Tiedot esihistoriallisen ajan keksinnöistä perustuvat arkeologiseen aineistoon. Kivikaudelta on säilynyt nimensä mukaan pääasiassa kiviesineitä, mutta todennäköisesti silloin on käytetty enemmän puuta, luuta ja nahkaa tarve-esineiden valmistamiseen. Nämä materiaalit eivät ole säilyneet kuten kiviset. Arkeologisessa aineistossa säilyneet työkalut ovat tärkeitä myös muiden alojen kuin tekniikan ymmärtämisen kannalta, sillä käytetty teknologia kertoo paljon yhteiskunnasta yleensä.
Ruuhi on vanha pohjoismainen vene, joka tehtiin yhdestä puusta. Niitä käytettiin jo kivikaudella.
Nykyihmistä edeltäneet ihmislajit

Esihistoriallisella ajalla Acheulin kulttuurissa, mahdollisesti jo noin 1,5 miljoonaa vuotta sitten, nykyihmistä edeltänyt pystyihminen tai vielä varhaisempi ihmislaji oppi hallitsemaan tulta. Kivityökaluista kuten nyrkki-iskureista on jäänteitä 2,5 miljoonan vuoden takaa. Käteväihmisen työkaluja on löytynyt paikoista, joissa kyseistä kivilajia ei ole lähistölläkään, mistä on päätelty lajin kantaneen kivityökaluja mukanaan. Tämä on merkki suunnitelmallisuudesta, johon eivät nykyiset simpanssit pysty. Tulta on käytetty 400 000 vuotta sitten puisten keihäänkärkien koventamiseen. Koska ihminen alkoi kypsentää ruokaa tulella, ei ole tarkasti tiedossa. Tällä keksinnöllä oli suuri merkitys ravitsemuksen suhteen, sillä kypsennetystä ruoasta pystytään käyttämään hyödyksi suurempi osa.  Varhaisella kivikaudella syntynyttä Acheulin tekniikkaa käytettiin hyvin kauan, aina 100 000 eaa. saakka. Acheulin tekniikassa kivestä tehtiin vain muutamia esineitä, nyrkki-iskureiden lisäksi nylkyveitsiä.
Ihmisen metsästysmenetelmänä on ollut jäljittää eläintä antamatta sille levähdystaukoa niin kauan, että ihminen on päässyt aivan väsähtäneen eläimen lähituntumaan ja tappanut sen iskukeihäällä (seipäällä). Iskukeihäitä käytti heidelberginihminen. Väsytystaktiikkaan pidetään myös syynä ihmisen kykyyn hikoilla ja karvattomuuteen, koska on tarvittu tehokasta jäähdytystä. Kivikirveitä on ollut olemassa yli 200 000 vuotta. Vaatteita ihmiset ovat käyttäneet yli 100 000 vuotta. Risumajoista on 400 000 vuoden taakse ajoitettuja jälkiä. Neanderthalin ihminen osasi jo valmistaa asumuksia eläinten taljoista ja tehdä niistä myös vaatteita, joiden avulla pystyttiin laajentamaan asutusta pohjoiseen.
Ihmisellä on evoluution tuottama taipumus kielen oppimiseen, mutta kielet ovat kulttuurievoluution eli opittujen taitojen evoluution tulosta. Kivikaudella ihmisen kehitykseen alkoivat vaikuttaa molemmat evoluutiot rinnan. Pystyihmisen kurkunpää on vastannut rakenteeltaan kaksivuotiaan nykyihmisen vastaavaa ja todennäköisesti pystyihminen on kyennyt jollakin tavalla puhumaan. Varhaisemman käteväihmisen kurkunpää oli vielä samankaltainen kuin simpanssilla, joka voi oppia käsimerkkejä, mutta ei puhumaan. Jos pystyihminen on puhunut, laji on todennäköisesti käyttänyt jonkilaista esikieltä (en. proto-language), kuten pidgin-kieli, ilman selkeää kielioppia. Kielioppia voidaan pitää ihmisen ensimmäisenä tietoteknisenä keksintönä. Se on avannut ihmiselle rajattoman ajatusten ilmaisun maailman. Tämä on tapahtunut ilmeisesti 45 000 vuotta sitten.
Nykyihminen ja kulttuurivallankumous

Nykyihminen lähti Afrikan sarvesta noin 80 000 vuotta sitten vaeltamaan kohti Aasiaa. Tulen tekeminen kehittämällä riittävä syttymislämpö sytykkeisiin hankaamalla kahta puuta vastakkain on nerokas keksintö ja tehty todennäköisesti 40–50 tuhatta vuotta sitten. Noin 40 000 vuotta sitten alkoi jonkinlainen kulttuurivallankumous, joka näkyy arkeologisen aineiston huomattavana rikastumisena. Löydetyt esineet on valmistettu taidokkaasti ja niitä on jopa koristeltu, mikä kertoo, että käsityöläisyhteiskunta on alkanut kehittyä. Jousi ja nuoli ovat ainakin 15 000 vuotta vanhoja. Yli 10 000 vuotta sitten alkoivat ensimmäiset ihmisryhmät harjoittaa maanviljelystä, mistä kertoo Tall Abu Hurairan kylän arkeologiset löydöt. Maanviljelijät pysyivät pidempään paikoillaan ja asumuksista tehtiin pitkäikäisempiä. Uusi elämäntapa edellytti parempia ruuan säilytysmenetelmiä. Tämä tarve synnytti savenvalannan taidon, josta vanhimmat merkit ovat 12 000 vanhoja. Alkeellisilla kangaspuilla on tehty kankaita jo 8 000 vuotta sitten. Vanhin säilynyt kalaverkko on Antrean verkko, joka on ajoitettu ajalle noin 8 300 eaa. Kuparimetallin käytöstä on arkeologisia merkkejä ajalta 8 000 eaa. ja aluksi siitä taottiin pieniä koruja. Yhtä vanhoja pieniä kulta- ja hopeaesineitä tunnetaan. Esihistoriallisen ajan loppuvaiheessa syntyi joitakin pysyvämpiä rakennuksia. Ötzin, Alpeilta löytyneen jäätyneen muumion, varusteet ovat hyvä esimerkki yli 5 000 vuotta sitten eläneiden ihmisten taitavuudesta. Esihistoriallisella ajalla kehittyi tekninen perusta varhaisille korkeakulttuureille.
Kivikautinen, noin 5 500 vuotta vanha asumus Knap of Howar Skotlannissa