stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Michelle Dessler
Rooli

Michelle Dessler tulee mukaan sarjaan sen toisella tuotantokaudella. Hän työskentelee CTU:ssa Internet-protokollan valvojana. Hän avustaa Los Angelesiin salakuljetetun ydinpommin etsimisessä ja tekee tiivistä yhteistyötä Tony Almeidan ja Jack Bauerin kanssa. Michelle ja Tony sopivat menevänsä treffeille, jos he selviävät päivästä elossa. Michellen entinen pomo Carrie Turner tulee CTU:hun apuun, mistä Michelle on kärttyinen, koska Carriella oli ollut juttua Michellen Danny-veljen kanssa. Danny saapuu myöhemmin CTU:hun ja käy käsiksi Carrieen, mikä järkyttää Michelleä. Tony lohduttaa häntä ja he suutelevat.
Kolmannella kaudella Michelle ja Tony ovat naimisissa. Michelle kehottaa Tonya ottamaan vastaan saamansa työtarjouksen Langleystä, mutta Tony ei suostu ellei Michellelle ole myös töitä. Myöhemmin Tonya ammutaan ja Michelle ottaa hänen paikkansa CTU:n johdossa. Michelle lähtee jäljittämään tappavaa Cordilla-virusta Chandler Plaza -hotelliin, missä virus lasketaan irti ja hotelli laitetaan karanteeniin. Michelle valmistautuu jättämään Tonylle jäähyväiset, jos ei hän selviä, mutta lopulta käy ilmi, että Michelle on immuuni virukselle. Kun Michelle on matkalla CTU:hun, Stephen Saunders kaappaa hänet. Saunders kiristää Tonya auttamaan häntä, minkä takia Tony tekee maanpetoksen pelastaessaan vaimonsa. Michelle pelastetaan ja Tony joutuu vankilaan.
Michelle nähdään seuraavan kerran neljännen kauden puolessa välissä, kun hän tulee CTU:hun väliaikaiseksi johtajaksi. Hän ja Tony ovat Tonyn päästyä vankilasta eronneet tämän alkoholismin ja luonteenmuutosten takia. Myöhemmin parin tunteet lämpenevät jälleen ja he aikovat molemmat erota töistään aloittaakseen uuden elämän. Kun Tony siepataan, Michelle pelkää hänen puolestaan. Jack onnistuu kuitenkin pelastamaan Tonyn. Michelle ja Tony auttavat Jackia lavastamaan kuolemansa.
Viidennellä kaudella Michelle ja Tony ovat onnellisesti yhdessä ja omistavat oman turvallisuusyhtiön. Kuultuaan David Palmerin salamurhasta Michelle päättää lähteä apuun CTU:hun. Kävellessään autolleen, se räjähtää tappaen Michellen. Tony kaivaa hänen ruumiinsa romun keskeltä ja puhkeaa itkuun.
Aiheesta muualla

Michelle Dessler 24-Wikissä (englanniksi)
Mamie Smith

| Mamie Smith |
| --- | --- |
 Mamie Smith
Henkilötiedot
Syntynyt: 26. toukokuuta 1883 Cincinnati, Ohio
Kuollut: 30. lokakuuta 1946 (63 vuotta) New York
Ammatti:  laulaja, tanssija, näyttelijä
Muusikko
Aktiivisena:  1920–1940-luku
Tyylilajit:  klassinen blues, jazz
Soittimet:  piano 
Levy-yhtiöt:  Ajax Records 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mamie Smith o.s. Robinson (26. toukokuuta 1883 Cincinnati, Ohio – 30. lokakuuta 1946 New York) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hän esitti monenlaista musiikkia vaudeville-esityksissä sekä jazzia ja bluesia. Smithin ääni sopi parhaiten kabaree- ja vaudeville-esityksiin. Hän ei teknisesti ollut puhtaasti blues-laulaja mutta hänestä kuitenkin tuli ensimmäinen afroamerikkalainen laulaja, joka levytti blueskappaleita.
Elämä > Nuoruus ja uran alku

Mamie Robinson syntyi Cincinnatissa Ohiossa. Hänen nuoruudestaan ei tiedetä paljoa, mutta hän aloitti jo nuorena uransa vaudeville-esityksissä. 10-vuotiaana hän lähti kotoaan ja liittyi tanssijaksi Four Dancing Mitchells -nimisen seurueen revyyseen. Four Dancing Mitchells liittyi 1890-luvulla osaksi suurempaa kiertävää seuruetta nimeltä Smart Set Company, jota johtivat Salem Tutt-Whitney ja Homer Tutt. Myös teini-ikäinen Smith jatkoi tanssijana seurueen näytöksissä. Hän jatkoi esiintymistä seurueessa siihen asti, kunnes asettui New Yorkiin. Kiertue-elämän aikana hän jossain vaiheessa pääsi kokeilemaan myös laulamista. Sittemmin laulamisesta tuli hänen päätyönsä.
Smithin nuoruusvuosina afroamerikkalaiset esiintyjät kohtasivat usein urallaan vaikeita esteitä ja jopa nöyryyttämistä valkoisen yhteisön taholta. Suoranainen rasismikaan ei ollut poikkeus. Smith ei siksi oppinutkaan esiintymistyön perusasioita kiertävän seurueen matkassa Yhdysvaltain etelävaltioissa, vaan pääasiassa esiintyessään vaudeville-esityksissä pohjoisvaltioiden tanssisaleissa.
Smith avioitui 1912 laulaja William ”Smitty” Smithin kanssa ja otti tämän sukunimen. Sittemmin levytysuransa päätyttyä hän avioitui uudelleen vielä kahdesti. Smart Set Company -seurue saapui vuonna 1913 esiintymään New Yorkin. Smith oli tässä vaiheessa saanut tarpeekseen kiertue-elämästä ja halusi asettua aloilleen. Mamie Smith ja hänen aviomiehensä jäivät New Yorkiin ja asettuivat asumaan Harlemiin. Pian Smith sai työtä laulajana yökerhoista. Hän työskenteli laulamisen ohessa tanssijana kabareessa sekä pianistina. Ensimmäistä maailmansotaa edeltävinä vuosina Smith lauloi useissa Harlemin yökerhoissa. Hän esiintyi muun muassa Baron Wilkinin omistamassa Little Savoy Clubissa sekä yökerhoissa nimeltä Leroy’s, Edmunds, Percy Brown’s ja Banks’ Place. Vuonna 1918 Smith esiintyi tähtiroolissa Perry Bradfordin tuottamassa musikaalissa Made in Harlem, josta tuli hänen läpimurtonsa. Bradfordista tuli sittemmin Smithin manageri.
Elämä > Uran huippuvuodet

Ääninäyte
"Crazy Blues", säv. Perry Bradford. Kappale oli ensimmäinen afroamerikkalaisen laulajan tekemä blueslevytys. Levyä myytiin yli miljoona kappaletta. Vuonna 2005 se valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan.
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Smith teki ensimmäiset levytyksensä OKeh-levymerkille vuonna 1920. Levyllä häntä säestää Jazz Hounds -niminen kokoonpano, josta tuli muutaman vuoden ajaksi hänen vakituinen yhtyeensä. Yhtyeen oli koonnut hänen managerinsa. Ensimmäisen levytyssession aikaan Jazz Hounds -yhtyeessä soittivat Johnny Dunn (kornetti), Dope Andrews (pasuuna), Leroy Parker (viulu) ja Willie ”the Lion” Smith (piano). Alun perin levyttämään oli kaavailtu Sophie Tuckeria, mutta kun tälle tuli este, pääsi Smith levyttämään. Smith lauloi levylle tulkintansa managerinsa Perry Bradfordin säveltämistä kappaleista ”Crazy Blues” ja ”It’s Right Here for You”. Levystä tuli suuri menestys, ja sitä myytiin vajaassa vuodessa miljoona kappaletta. Kaiken kaikkiaan sitä myytiin yli kaksi miljoonaa kappaletta. Levytyssessio oli merkittävä, koska levyn menestys avasi ovia musiikkimaailmaan muillekin afroamerikkalaisille laulajattarille. Smith jatkoi levyttämistä OKeh-merkille, mutta teki levytyksiä myös Victorille.
Menestyslevyn ansiosta Smithistä tuli varakas. Hän teki vuosina 1920–1923 Jazz Hounds -kokoonpanon kanssa kiertueita ja useita levytyksiä. Jazz Houndsin kanssa esiintyi vuosien varrella monia merkittäviä ajan jazzmuusikoita. Yhtyeessä soittivat muun muassa klarinetisti Buster Bailey, kornetisti Johnny Dunn, trumpetisti Bubber Miley, pianisti Willie ”the Lion” Smith ja saksofonisti Coleman Hawkins. Smith oli kuullut nuoren Hawkinsin soittavan saksofonia teatteriorkesterissa jo vuonna 1921 ja pyytänyt tätä yhtyeeseensä, mutta Hawkins oli vasta 16-vuotias eikä saanut vanhemmiltaan lupaa. Seuraavana vuonna 1922 Hawkins kuitenkin sai luvan esiintyä Smithin kokoonpanossa.
Aluksi Jazz Hounds -yhtyettä johti kornetisti Dunn, mutta kun Smith eräällä kiertuematkalla kuuli Bubber Mileyn soittavan, hän erotti Dunnin ja palkkasi tämän tilalle orkesterin johtajaksi Mileyn. Miley soitti orkesterissa vuoteen 1923 asti.
Vuodesta 1923 alkaen Smith teki enenevässä määrin soololevytyksiä erilaisten kokoonpanojen säestämänä. Hän levytti levytti Ajax-merkille 1924. Nämä levytykset eivät menestyneet. Syyskuussa 1924 Smith teki muutamia levytyksiä The Choo Choo Jazzers -nimisen kokoonpanon kanssa. Kokoonpanossa soittivat Louis Metcalf (kornetti) ja Louis Hooper (piano). Seuraavan kerran hän levytti vasta 1926 Victor-levymerkille. Sen jälkeen hän teki levytyksiä OKeh-merkille 1929 ja 1931. Kaikki äänitykset hän teki New Yorkissa.
Elämä > Viimeiset vuodet

Smith jatkoi esiintymistä 1930-luvulla. Hän esiintyi muun muassa Andy Kirkin ja Fats Pichonin orkestereiden solistina. Levyttämisen hän sen sijaan lopetti jo 1931.  Vuonna 1936 hän teki kiertueen Eurooppaan.
1930-luvun lopussa ja 1940-luvun alussa Smith näytteli muutamissa elokuvissa. Viimeisinä vuosinaan hän eli köyhyydessä. Hän sairastui ja joutui sairaalaan 1944. Smith kuoli Harlemissa pitkäaikaiseen sairauteen 30. lokakuuta 1946. Hänet haudattiin Richmondiin Frederick Douglas Memorial Parkin hautausmaalle.
Smithin kuolinpäivästä on jonkin verran kiistaa. Edellä mainitun päivän 30. lokakuuta ohella kuolinpäiväksi joissakin lähteissä on annettu myös 16. elokuuta 1946. Kolmannen tiedon mukaan kuolinpäivä olisi 16. syyskuuta 1946.
Tyyli ja vaikutus

Smith oli ensimmäinen afroamerikkalainen blueslevytyksiä tehnyt laulaja. Smithin manageri Perry Bradford suositteli OKeh Recordsille, että levy-yhtiön kannatti päästää muitakin afroamerikkalaisia laulajia levyttämään. Mamie Smithin läpimurto auttoikin uran luomisessa muun muassa nuorta Bessie Smithiä (ei sukua Mamie Smithille). Alkuaikoina Smithin menestyksestä pääsivätkin etupäässä hyötymään afroamerikkalaiset naislaulajat, joita oli siirtynyt runsaasti etelävaltioista Yhdysvaltain suurkaupunkeihin. Myöhemmin myös mustat mieslaulajat saivat lisää työtarjouksia.
Smithillä oli voimakas ja kantava ääni, jossa feminiiniseen sointiin yhdistyi vaudevillessa tarvittavia ominaisuuksia ja bluesille tyypillisiä sävyjä. Mamie Smith vaikutti voimakkaasti 1920-luvun blues-tyyliin. Erityisesti hän vaikutti urbaaniin konserttisaleissa esitettävään blues-musiikkiin. Hän oli lisäksi malliesimerkki useille varhaisille blueslaulajille, ja lähes puolet 1920-luvun naislaulajista omaksuivatkin piirteitä hänen esiintymisestään tai tyylistään.
Smith ei pelkästään esittänyt musiikkia. Hän yhdisti esityksiinsä muun muassa trapetsilla taiteilua, erilaisia asuja ja koruja. Laulaja Victoria Spivey on eräässä haastattelussa kuvaillut Smithin olemusta seuraavasti: ”Kun neiti Smith käveli lavalle en voinut hengittää minuuttiin. Hän loi silmäyksiä yleisöön isoilla ja säkenöivillä silmillään. Hän hymyili ihanasti paljastaen valkoiset hampaansa ja hampaan kokoisen timantin. Sitten katsoin hänen pukuaan. Pelkkää kiiltoa...”
Filmografia

Smith oli monipuolinen esiintyjä. Laulamisen lisäksi hän esiintyi myös elokuvissa.
Jailhouse Blues (1929; lyhyt)
Paradise in Harlem (1939)
Stolen Paradise (1940)
Sunday Sinners (1940)
Murder on Lenox Avenue (1941)
Because I Love You (1942; lyhyt)
Aiheesta muualla

Mamie Smith Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Mitch Harris

| Mitch Harris |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. lokakuuta 1970 (ikä 53) New York, Yhdysvallat
Muusikko
Tyylilajit:  Grindcore death metal doom metal
Soittimet:  ESP
Yhtyeet:  Napalm Death Righteous Pigs Meathook Seed Little Giant Drug Goatlord Defecation
Levy-yhtiöt:  Earache Records, Century Media Records, Nuclear Blast ja Season of Mist 
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Mitch Harris (s. 31. lokakuuta 1970 New York, Yhdysvallat) on brittiläisen grindcore/death metal -yhtye Napalm Deathin kitaristi. Hän syntyi New Yorkissa, muutti sieltä Las Vegasiin ja asuu nykyään Wolverhamptonissa Englannissa. Harris aloitti uransa Righteous Pigs -nimisessä grindcore/hardcore punk -yhtyeessä.
Maurice Edu

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Maurice Edu
Syntymäaika: 18. huhtikuuta 1986 (ikä 38)
Syntymäpaikka: Fontana, Kalifornia, Yhdysvallat
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 183 senttimetriä
Lempinimi: Mo
Seura
Seura:  Rangers
Pelinumero: 2
Junioriseurat
2004−2007: Maryland Terrapins
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2007−2008 2008− |  Toronto  Rangers | 38 (5) 27 (4) |
Maajoukkue
| 2007− |  Yhdysvallat | 46 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 5. lokakuuta 2018.
Maurice "Mo" Edu (s. 18. huhtikuuta 1986 Fontana, Kalifornia, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen jalkapalloilija. Tällä hetkellä hän edustaa Skotlannin valioliigassa pelaavaa Rangersia ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Seurajoukkueura

Edu varattiin Torontoon ensimmäisenä varauksena 2007 Major League Soccerin SuperDraftissa. Hän teki debyyttinsä huhtikuussa 2007 Kansas City Wizardsia vastaan, ja toukokuussa hän teki ensimmäisen maalinsa Chicago Firen verkkoon. Tulokaskaudellaan hän teki neljä maalia pelaamassaan 25 ottelussa.Edu voitti myös MLS:n vuoden tulokkaan palkinnon vuonna 2007.
Elokuussa 2008 Edu siirtyi Glasgow'ssa pelaavaan Rangersiin. Siirron arvoksi on laskettu 2,6 miljoonaa puntaa, ja Edu solmi skotlantilaisseuran kanssa viiden vuoden sopimuksen, mutta joutui odottamaan työlupaa Yhdistyneessä kuningasku7nnassa.
Debyyttinsä Rangersissä hän teki syyskuussa 2008 Kilmarnockia vastaan. Suurimman osan kauttaan Edu joutui pelaamaan joukkueen kakkostiimissä.
Maajoukkueura

Edu pelasi ensimmäisen ottelunsa Yhdysvaltain joukkueessa lokakuussa 2007 Sveitsiä vastaan ja toisen ottelun hän pelasi kuukauden päästä Etelä-Afrikkaa vastaan. Edu valittii edustamaan Yhdysvaltoja 2008 kesäolympialaisiin, ja ensimmäisen maajoukkuemaalinsa hän teki toukokuussa 2010 ystävyysottelussa Tšekkiä vastaan.
Edu valittiin edustamaan Yhdysvaltoja vuoden 2010 MM-kisoihin. Sloveniaa vastaan pelatussa MM-kisaottelussa hänen maalinsa hylättiin kyseenalaisesti, mikä herätti keskustelua tuomaritoiminnasta.
Edu on pelannut 46 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Maurice Edu Wikimedia Commonsissa
Yhdysvaltain joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2010
1 Howard |
2 Spector |
3 Bocanegra |
4 Bradley |
5 Onyewu |
6 Cherundolo |
7 Beasley |
8 Dempsey |
9 Gómez |
10 Donovan |
11 Holden |
12 Bornstein |
13 Clark |
14 Buddle |
15 DeMerit |
16 Torres |
17 Altidore |
18 Guzan |
19 Edu |
20 Findley |
21 Goodson |
22 Feilhaber |
23 Hahnemann |
Valmentaja Bob Bradley
Michael Schenker

| Michael Schenker |
| --- | --- |
 Michael Schenker (2015)
Henkilötiedot
Syntynyt: 10. tammikuuta 1955 (ikä 69) Sarstedt, Länsi-Saksa
Muusikko
Aktiivisena:  1969-
Tyylilajit:  hard rock, heavy metal
Soittimet:  Gibson Flying V Dean V Signature model
Yhtyeet:  Contraband   Michael Schenker Group   MSG   Scorpions UFO
Levy-yhtiöt:  Chrysalis
Aiheesta muualla
www.michaelschenkerhimself.com
  [ Muokkaa Wikidatassa ] [ ohje ]  
Michael Schenker (s. 10. tammikuuta 1955 Sarstedt, Länsi-Saksa) on saksalainen hard rock/heavy metal -kitaristi. Schenker on UFOn ja Scorpionsin entinen jäsen, sekä Michael Schenker Group -yhtyeen perustajajäsen ja keulakuva. Schenker on ollut esikuvana useille tunnetuille kitaristeille, ja hänen vaikutusta rockmusiikkiin pidetään merkittävänä.
Hänen tunnetuimpia sävellyksiään ovat mm. Into the Arena, Doctor Doctor ja Rock Will Never Die.
Hän on myös Scorpions-yhtyeen toisen kitaristin Rudolf Schenkerin nuorempi veli.
Aiheesta muualla

http://www.michaelschenkerhimself.com/
Michael Schenker Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Scorpions
| --- | --- |
Studiolbumit:   Lonesome Crow  Fly to the Rainbow  In Trance  Virgin Killer  Taken By Force  Lovedrive  Animal Magnetism  Blackout  Love at First Sting  Savage Amusement  Crazy World  Face the Heat  Pure Instinct  Eye II Eye  Moment of Glory  Unbreakable  Humanity: Hour 1  Sting in the Tail  Comeblack  Return to Forever  Rock Believer 
Livealbumit:   Tokyo Tapes  World Wide Live  Live Bites  Acoustica  Live 2011: Get Your Sting & Blackout  MTV Unplugged - Live in Athens 
Kokoelmat:   Action  Rock Galaxy  Hot & Heavy  Best Of Scorpions  Best Of Scorpions, Vol. 2  Gold Ballads  Best of Rockers 'n' Ballads  Hot & Slow (The Best Of The Ballads)  Still Loving You  Deadly Sting: The Mercury Years  Big City Nights  Master Series  Best Of Scorpions: Millenium Collection  Box Of Scorpions  The Platinum Collection  No. 1's  Gold   Deadliest Stings: Greatest Hits  Icon  Icon 2  Wind of Change: The Collection  Born to Touch Your Feelings: Best of Rock Ballads 
Singlet:   In Trance  He's A Woman - She's A Man  All Night Long  Lovedrive  Is There Anybody There  Another Piece Of Meat  Make It Real  The Zoo  Hey You  Can't Live Without You  Now  No One Like You  Still Loving You  Big City Nights  Rock You Like A Hurricane  Coming Home  Rhythm Of Love  Believe In Love  Passion Rules The Game  Can't Explain  Living For Tomorrow  Wind of Change  Send Me an Angel  Hit Between The Eyes  Tease Me Please Me  Don't Believe Her  White Dove  Alien Nation  No Pain No Gain  Under The Same Sun  Woman  You And I  Does Anyone Know  Wild Child  Where The River Flows  Over The Top  Edge Of Time  When You Came Into My Life  To Be No. 1  10 Light Years Away  Eye To Eye  Mysterious  Aleyah  Moment Of Glory  Hurricane 2000  Here In My Heart  When Love Kills Love 
UFO
| --- | --- |
Studioalbumit:  UFO 1 ·  Flying ·  Phenomenon ·  Force It ·  No Heavy Petting ·  Lights Out ·  Obsession ·  No Place to Run ·  The Wild, the Willing and the Innocent ·  Mechanix ·  Making Contact ·  Misdemeanor ·  Ain't Misbehavin' ·   High Stakes & Dangerous Men ·  Walk on Water ·  Covenant ·  Sharks ·  You Are Here ·  The Monkey Puzzle ·  The Visitor ·  Seven Deadly  ·  A Conspiracy of Stars  ·  The Salentino Cuts
Livealbumit:  Live ·  Live in Concert ·  Strangers in the Night ·  Lights Out in Tokyo ·  Live in Japan ·  T.N.T. ·  Heaven's Gate ·  On With the Action ·  Live in Texas ·  Regenerator - Live 1982 ·  ‎Live on Earth ·  Showtime
Kokoelmat:  Space Metal ·  Anthology ·  The Essential UFO ·  Best of UFO: Gold Collection ·  The Best of UFO (1974-1983) ·  X-Factor: Out There & Back ·  Flying: The Early Years 1970-1973 ·  An Introduction to UFO ·  The Best of the Rest
Mesterton

Mesterton nimisiä henkilöitä ovat muiden muassa:
Anna-Lisa Mesterton, (s. 1937), käsikirjoittaja
Carl Mesterton (1929–1921), suomalainen televisio-ohjaaja, käsikirjoittaja ja näyttelijä
Carl Benedict Mesterton (1826–1829), suomalainen lääkäri
Karl Mesterton (1715–1773), Turun akatemian rehtori
Nils Mesterton (1888–1962), ruotsalainen sotilas
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Michaela Madsen

| Michaela Madsen> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. joulukuuta 1993 (ikä 30)
Kansalaisuus:   Suomi
Lentopalloilija
Pelipaikka:  keskipelaaja
Pituus:  183 cm
Pelaajaura
Ammattilaisjoukkueet
2011–2014 2014–2018 2018–2019 2019–2020 2020 2020–2021 2021–:   LP Viesti Salo  HPK  Racing Club Cannes  Lendelede  Hämeenlinna  Olomouc  Hämeenlinna
Maajoukkueet
2016–2021:   Suomi
Ottelut:  61
Michaela Madsen (s. 28. joulukuuta 1993) on suomalainen lentopalloilija. Hän on pelipaikaltaan keskipelaaja. Madsen on edustanut kaudesta 2021–2022 lähtien Suomen Mestaruusliigassa pelaavaa Hämeenlinnan Lentopallokerhoa..
Madsen edusti kaudella 2018–2019 Ranskan pääsarjassa pelaavaa Racing Club Cannesia, kauden 2019–2020 alkupuolella belgialaista Lendeledeä ja kaudella 2020–2021 Tšekin liigassa pelaavaa Olomoucia.
Ennen Ranskaan siirtymistään Madsen pelasi Suomen Mestaruusliigassa LP Viestissä ja HPK:ssa, joissa hän on voittanut neljä mestaruutta. Vuonna 2019 hän voitti Ranskan mestaruuden.
Suomen maajoukkueessa Madsen on pelannut 61 ottelua elokuun 2023 loppuun mennessä.
Yksityiselämä

Madsenin sukunimi tulee tämän tanskalaiselta isältä, Niels Madsenilta. Madsenin vanhemmat Niels Madsen ja Vuokko Naukkarinen pelasivat pääsarjatasolla lentopalloa ja Michaelan pikkusisko Yasmine on myös maajoukkuelentopalloilija.  Michaela Madsenin veli Alexander on puolestaan pääsarjatason koripalloilija. Madsenin serkku Joel Naukkarinen on kilpasoutaja.
Saavutukset

Lentopallon mestaruusliigan voitto
LP Viesti Salo (3) - 2012, 2013, 2014
HPK (1) – 2016
Ranskan mestaruus
Racing Club Cannes 2019
Micke Nyström

Micke Nyström (Mikael Nyström, s. 1. tammikuuta 1975) on suomalainen elokuvaäänittäjä ja äänisuunnittelija.
Nyström on on opiskellut äänisuunnittelua Taideteollisen korkeakoulun elokuva- ja lavastustaiteen laitoksella vuodesta 1998.
Nyström on ollut yli kahdenkymmenen pitkän elokuvan äänittäjä tai äänisuunnittelija.
Nyström on ollut parhaan äänisuunnittelun Jussi-palkintoehdokkaana seitsemän kertaa ja voittanut palkinnon elokuvista He ovat paenneet (2015) ja Koirat eivät käytä housuja (2020).
Valikoitu filmografia

Muukalainen, 2009
Hyvä poika, 2011
Sanansaattaja (A Gesar Bard's Tale), 2012
Must Have Been Love, 2012
Silmäterä, 2013
He ovat paenneet, 2014
Joka toinen pari, 2016
Kanelia kainaloon, Tatu ja Patu!, 2016
Tom of Finland, 2017
Miami, 2017
Saattokeikka, 2017
Heinähattu, Vilttitossu ja Rubensin veljekset, 2017
Kääntöpiste, 2018
Veljeni vartija, 2018
Koirat eivät käytä housuja, 2019
Marian paratiisi, 2019
Aurora, 2019
Tove, 2020
Livet efter döden, 2020
Den svagelgula himlen, 2021
Kikka!, 2022
Eläinoikeusjuttu, 2022
Armotonta menoa - hoivatyön lauluja, 2022
Mestauskallio

| Mestauskallio |
| --- | --- |
Kaupunki:  Raahe
Postinumero(t):  92120
Mestauskallio on kaupunginosa Raahessa. Kaupunginosassa on sekä asutusta että teollisuusaluetta. Alueen asuinrakennuskanta on pientalopainotteista.
Mogofin

| Mogofin |
| --- | --- |
Muu nimi:  mikifore, mixifore
Tiedot
Alue:   Guinea
Puhujia:  20,000 (2012)
Kirjaimisto:  arabialainen
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  nigeriläis-kongolaiset kielet
Kieliryhmä:  mandelaiset kielet
ISO 639-3:  mfg
 Ohje 
Mogofin eli mikifore on Guineassa puhuttu mandelainen kieli. Sitä puhuu äidinkielenään 20 000 ihmistä. Mogofinin ja sen läheisimmän sukukielen kakaben puhujat ymmärtävät toisiaan, mutta kielien puhujat asuvat maantieteellisesti erillään. Muita mogofinin sukukieliä ovat mandinka, lele ja kuranko.
Merikohokki

| Merikohokki |
| --- | --- |
 Merikohokkikasvusto kuvattuna Islannissa.
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Caryophyllales
Heimo::  Kohokkikasvit Caryophyllaceae
Suku::  Kohokit Silene
Laji::  uniflora
Kaksiosainen nimi
 Silene uniflora  Roth 
Katso myös
   Merikohokki Wikispeciesissä   Merikohokki Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Merikohokki (Silene uniflora, syn. Oberna uniflora, S. vulgaris subsp. maritima, S. maritima) on Euroopassa tavattava ruohovartinen, valkokukkainen kohokkikasvi.
Ulkonäkö ja koko

Monivuotinen merikohokki kasvaa 10–30 cm korkeaksi ja muodostaa mattomaisia kasvustoja. Kasvi on monivartinen, tyvestä puutunut, rento tai koheneva. Lehdet ovat suikeita, lyhyitä, paksuhkoja ja väriltään sinivihreitä. Kukinto on 2–5-kukkainen viuhko tai kukat ovat yksittäin. Kukinnon ylimmät tukilehdet vaihtelevat väriltään vihreistä punertaviin. Valkoiset kukat ovat pystyhköjä. Kukan verhiö ja teriö ovat viisilehtisiä. Verhiö on hyvin pullea, ulkoverhiötön ja verkkosuoninen. Teriö on täysin säteittäinen. Terälehdet ovat lanttokärkisiä, valkoisia ja lisäteriöllisiä, ja niiden liuskat ovat 4–7,5 mm leveitä. Suomessa merikohokki kukkii kesä-elokuussa. Hedelmä on kota. Kodan hampaat ovat taakäänteisiä.
Pohjoismaissa merikohokki jaetaan kahteen alalajiin: somermerikohokkiin (subsp. uniflora) ja alvarimerikohokkiin (subsp. petraea). Alvarimerikohokki ei muodosta mattomaisia kasvustoja ja sen terälehdet ovat nimialalajia kapeampia.
Suomessa tavattavista muista kohokkilajeista merikohokki muistuttaa nurmikohokkia (S. vulgaris), jonka kanssa se voi myös risteytyä. Merikohokkia on aikaisemmin pidetty nurmikohokin alalajina (S. vulgaris subsp. maritima).
Levinneisyys

Merikohokkia tavataan koko Islannissa sekä rannikkoalueilla Azoreilla, Madeiralla, Pohjois-Portugalissa ja -Espanjassa, Ranskassa, Britteinsaarilla, Norjassa, Tanskassa, Ruotsissa, Suomessa sekä Venäjällä Kuolan niemimaalla. Pohjoismaissa alalaji somermerikohokki on vallitseva. Alvarimerikohokkia tavataan ainoastaan Gotlannissa ja Öölannissa. Laji on endeeminen eteläisellä Itämerellä.
Suomessa merikohokkia tavataan Pohjanlahden rannikkoalueella ja läntisen Suomenlahden rannikolla. Suomessa se on alkuperäislaji.
Elinympäristö

Merikohokki on tyypillinen merenrantojen laji lukuun ottamatta Islantia, jossa sitä kasvaa myös sisämaassa. Lajin tyypillisiä kasvupaikkoja ovat soraiset, kiviset ja hiekkaiset merenrannat sekä merenrantakallioiden raot. Alvarimerikohokki kasvaa alvareilla ja kivisillä rannoilla.