stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Aku Louhimies
Ura > Elokuvat

Louhimies on ohjannut yksitoista kokoillan elokuvaa: Levottomat (2000), Kuutamolla (2002), Paha maa (2005), Riisuttu mies (2006), Valkoinen kaupunki (2006), Käsky (2008), Vuosaari (2012), 8-pallo (2013), Tuntematon sotilas (2017), Omerta 6/12 (2021) ja Odotus (2022).
Louhimiehen sekä ohjaama, käsikirjoittama että tuottama Tuntematon sotilas oli Suomi 100 vuotta -juhlavuoden 2017 katsotuin suomalainen elokuva, keräten yli miljoona katsojaa. Elokuvassa Rokan roolissa Louhimiehen esiintyy luottonäyttelijä Eero Aho. Louhimiehen ohjaama Tuntematon sotilas on edelleen katsotuin suomalainen elokuva sitten vuoden 1955. Elokuva julkaistiin dvd:nä ja blu-rayna 26. maaliskuuta 2018. Kuukauden myynnin jälkeen elokuva ylsi platina-myyntiin eli sitä oli myyty 60 000 kappaletta. Elokuva perustuu Väinö Linnan romaaniin Tuntematon sotilas (1954) ja on teoksen kolmas filmatisointi.
Vuonna 2019 Louhimies aloitti valmistelut kansainväliselle elokuvalle Ilkka Remeksen vuoden 2015 myydyimmästä kaunokirjallisesta kirjasta Jäätyvä helvetti. Vuonna 2019 Louhimies nimettiin myös ohjaajaksi Timo Polarin kirjan Murhenäytelmä Grönlannissa pohjalta suunnitteilla olevalle elokuvalle. 2019 Louhimies aloitti käsikirjoituksen teon Antti Tuurin kanssa Lapin sotaan sijoittuvalle elokuvalle.
Alkukesästä 2020 Louhimies kuvasi Juhani Ahon romaanista Papin rouva innoituksensa saaneen elokuvan. Papin rouvaa pidetään psykologisen kuvauksen klassikkona suomalaisessa kirjallisuudessa. Tarinan hahmot ja ajattomat teemat rakkaudesta, rehellisyydestä ja onnellisuuden kaipuusta tuodaan nykyaikaan, keskelle poikkeustilan ympäröimää Suomen kesäistä saaristomaisemaa. Odotus kuvattiin vuonna 2020 Turun saaristossa, ja sen pääosassa Ellinä on Inka Kallén. Käsikirjoituksesta vastasivat sekä Louhimies että Kallén, jonka ideasta elokuva sai alkunsa. Louhimies kertoi, että elokuvan teossa kiinnitettiin erityistä huomiota ympäristöön. Tuotannossa  pyrittiin vastuullisiin valintoihin tuotannon kaikilla osa-alueilla, ja se on maailman ensimmäinen hiilinegatiivinen elokuva. Osarahoittajan C Moren suoratoistopalvelussa Odotus julkaistiin ensimmäisenä elokuvateatterilevityksensä jälkeen loppuvuodesta 2021.
Syksyllä 2020 Louhimies pyydettiin ohjaamaan Suomen historian kallein elokuva, Ilkka Remeksen romaaniin perustuva Omerta: 6/12. Aikaisempi ohjaaja Antti J. Jokinen jouduttiin vaihtamaan Louhimieheen näyttelijöiden fyysisen ja henkisen turvallisuuden takaamiseksi. Pääosan esittäjä Jasper Pääkkönen, Jokisen bestman, sanoi Louhimiehen pelastaneen elokuvan. Myös Ilta-Sanomien lähteiden mukaan Louhimies teki surkeasta elokuvasta loistavan. Pääkkösen mukaan Louhimies on vaativa mutta erittäin antoisa ohjaaja. Elokuvan ensi-ilta oli 19. marraskuuta 2021.
Ura > Kansainvälinen tuotanto

Vuonna 2016 Louhimies teki kansainvälisen läpimurtonsa Irlannin yleisradio RTÉ:lle ja Netflixille tekemällään ohjaustyöllä Rebellion-minisarjalla, jonka aiheena on Irlannin vuoden 1916 pääsiäiskapina. Louhimies ohjasi toisen tuotantokauden öljynporauslautalle sijoittuvaan Rig 45 -sarjaan, joka on Viaplayssä esitettävä trilleri. Trilleriä kuvattiin studiossa mutta myös aidoilla paikoilla merellä. Sarjan toinen kausi on ollut katsottavissa Viaplayssa maaliskuusta 2020 lähtien. Louhimies pyydettiin vuonna 2023 Irlantiin ohjaamaan Channel 5:n tilaamaa The Inheritance -sarjaa. lähde?
Ura > Tunnustukset ja palkinnot

Louhimiehen tuotantoa on palkittu runsaasti. Kansainvälisiä palkintoja ovat keränneet Odotus (2020) musiikista, jonka on säveltänyt Esa-Pekka Salonen, Kuutamolla (2002), Paha maa (2005), Valkoinen kaupunki (2006), Vuosaari (2012) ja Tuntematon sotilas (2017). Suomessa Louhimies on saanut Parhaan ohjauksen Jussit elokuvistaan Paha maa ja Valkoinen kaupunki sekä yhtenä kolmesta kirjoittajasta Parhaan käsikirjoituksen Jussin elokuvasta Paha maa. Vuoden 2003 televisiosarjasta Irtiottoja Louhimies voitti Venla-palkinnon parhaasta ohjauksesta. Vuonna 2004 Suomen Elokuvaohjaajaliitto SELO valitsi hänet vuoden 2003 parhaaksi ohjaajaksi. Vuonna 2005 hänet palkittiin Irtiottoja-televisiosarjan ja Paha maa -elokuvan työryhmän jäsenenä elokuvataiteen valtionpalkinnolla. Tuntematon sotilas sai vuoden 2017 Yleisön suosikki -Jussin sekä Jussit parhaasta leikkauksesta, äänityksestä, maskeerauksesta ja miespääosasta.
Vuonna 2017 Louhimiehelle myönnettiin Pro Finlandia -mitali.
Ura > Työskentelytapoihin kohdistetut syytökset

Maaliskuussa 2018 elokuva-alan häirintätapauksista käynnistyneeseen #metoo-liikkeeseen viitaten kahdeksan suomalaista naisnäyttelijää kertoi Ylen uutisessa negatiivisista kokemuksistaan Louhimiehen alaisena. Näyttelijät kertoivat muun muassa tulleensa alistetuiksi ja nöyryytetyiksi.  Sekä Facebook-kirjoituksessaan että vuoden 2018 Jussi-gaalassa Louhimies pyysi anteeksi ja kertoi tuntevansa surua siitä, että näyttelijät ovat kokeneet työskentelyn hänen kanssaan ahdistavana. Myöhemmin hän kertoi, ettei koe tehneensä mitään väärää. Louhimies kertoi, että Ylen juttu sisältää useita selkeitä asiavirheitä. Aiheen käsittely julkisuudessa on herättänyt paljon yleistä keskustelua puolesta ja vastaan. Toukokuussa 2018 Ilta-Sanomille antamassaan haastattelussa Louhimies kutsui Ylen alkuperäisessä uutisessa esitettyjä syytöksiä vääristeleviksi ja liioitelluiksi. Yle puolestaan kiisti syyllistyneensä vääristelyyn. Syytökset johtivat myös työhyvinvointitutkintaan Tuntemattoman sotilaan kuvauksiin liittyen, mutta mitään vakavaa tai laitonta ei Elokuvaosakeyhtiö Suomi 2017:n Mehiläisen kanssa teettämän selvityksen perusteella ilmennyt.
Louhimies jätti joulukuussa 2018 poliisille tutkintapyynnön. Tutkintapyyntö koski Ylen opintovapaalla ollutta toimittajaa Sara Rigatellia ja Ylen päätoimittajaa Jouko Jokista. Kesäkuussa 2019 Ilta-Sanomat uutisoi, että jutun esitutkintakynnys täyttyi keväällä ja toimittajaa epäillään Louhimiehen törkeästä kunnianloukkauksesta. Esitutkinta lopetettiin lokakuussa 2020, koska rikoksesta oli vaikeaa saada näyttöä.
Yle uutisoi syksyllä 2023 ongelmista Louhimiehen ohjaaman Konflikti-televisiosarjan kuvauksista. Ylen uutisessa kerrottiin tuotannon huonoista työolosuhteista ja ongelmista työsopimusten ja -ehtojen kanssa. Louhimies ja sarjan tuottajat kiistivät syytökset.
Yksityiselämä

Louhimiehellä on viisi lasta. Hänen sisarpuolensa on feministisen puolueen entinen puheenjohtaja Katju Aro.
Louhimies asuu avoliitossa stylisti ja muotitoimittaja Sofia Oksasen kanssa. Heille syntyi lapsi tammikuussa 2022.
Louhimies oli aikaisemmin naimisissa näyttelijä Laura Malmivaaran kanssa. He avioituivat vuonna 2003, päätyivät asumuseroon vuonna 2010 ja erosivat vuonna 2012.
Louhimiehellä diagnosoitiin vuonna 2009 nielurisasyöpä.
Filmografia ja palkinnot

| Elokuva | Palkinto |
| --- | --- |
Levottomat (2000): 
Kuutamolla (2002): Durango Film Festival 2003: Jury Award, Best Narrative Feature
Kuutamolla (2002): Cinequest San Jose Film Festival 2003: Best Feature
Paha maa (2005): Athens International Film Festival 2005: Best Screenplay
Paha maa (2005): Bergen International Film Festival 2005: Jury Award
Paha maa (2005): Göteborg Film Festival 2005: Church of Sweden Film Award, FIPRESCI Prize & Nordic Film Prize
Paha maa (2005): Jussi-palkinto 2006: Paras käsikirjoitus ja paras ohjaus
Paha maa (2005): Leeds International Film Festival 2005: Golden Owl Award
Paha maa (2005): Lübeck Nordic Film Days 2005: NDR Promotion Prize – Honorable Mention
Paha maa (2005): Moscow International Film Festival 2005: Special Jury Prize
Riisuttu mies (2006): Jussi-palkinto 2007: Miessivuosa
Valkoinen kaupunki (2006): Jussi-palkinto 2007: Paras ohjaus
Valkoinen kaupunki (2006): Ghent International Film Festival 2006 Best Director
Valkoinen kaupunki (2006): Karlovy Vary International Film Festival 2006: Don Quijote Award – Special Mention, FIPRESCI Prize & Label Europa Cinemas
Valkoinen kaupunki (2006): Lübeck Nordic Film Days 2006: Prize of the Ecumenical Jury – Honorable Mention
Käsky (2008): Jussi-palkinto 2009: Paras kuvaus.
Vuosaari (2012): Festroia International Film Festival 2012: CICAE Award
Vuosaari (2012): Nordische Filmtage Lübeck 2012: The Interfilm Church Prize
8-pallo (2013): Jussi-palkinnot 2014: Paras miespääosa, paras maskeeraussuunnittelu
Tuntematon sotilas (2017): Jussi-palkinnot 2018: Yleisöäänestyksen paras elokuva, paras leikkaus, äänitys, maskeeraus ja miespääosa
Tuntematon sotilas (2017): Subtitle European Film Festival: Paras tuottaja
Tuntematon sotilas (2017): The Angela Awards: Eero Aho
Omerta 6/12 (2021): 
Odotus (2022): Tallinan pimeiden öiden festivaali: Paras musiikki

Televisiosarjat: Palkinto
Sydänten akatemia (1998): 
Isänmaan toivot (1998): 
Elämä on näytelmä, jakso Jatkoaika (1999): 
Irtiottoja (2003): Venla-palkinto 2004: Paras ohjaus
Irtiottoja (2003): Suomen elokuvaohjaajaliitto SELO 2004: Vuoden elokuvaohjaaja
Rebellion (2016): 
Rig 45 (2022): 
The Inheritance (2023): 
Konflikti (2024): Venla-palkinto 2025: Paras ohjaus
Lyhytelokuvat: Palkinto
Juna (1995): 
Urpon ja Turpon salaisuus (1996): 
Sirpaleita (1996): 
Ensi tiistaina Brahmsia (1998): 
Metron kauneimmat saippuakuplat (2005): 
Talolliset.fi (2007): 
Late fragments (2009):
Kirjallisuutta

Satu Jaatinen: Aku Louhimies: Elokuvaunelmia.  Helsinki:  Like, 2017.  ISBN 978-952-01-1562-3
Mark W. Clark

| Mark Wayne Clark |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. toukokuuta 1896 Sackets Harbor, New York
Kuollut: 17. huhtikuuta 1984 (87 vuotta) Charleston, Etelä-Carolina
Sotilashenkilö
Palvelusmaa(t):  Yhdysvallat
Palvelusvuodet:  1917–1953
Komentajuudet:  Yhdysvaltain 5. armeija, Liittoutuneiden 15. armeijaryhmä (toinen maailmansota), YK:n joukot (Korean sota)
Taistelut ja sodat:  ensimmäinen maailmansota, toinen maailmansota, Korean sota
Sotilasarvo:  kenraali
Kunniamerkit:  Distinguished Service Cross, Distinguished Service Medal, Grand Croix de la Légion d'Honneur
Joukko-osasto:  5. USA:n jv. divisioona, USA:n 5. armeija, Liittoutuneiden 15. armeijaryhmä, YK:n rauhanturvaajajoukot
 Nimikirjoitus
Mark Wayne Clark (1. toukokuuta 1896 Sackets Harbor, New York, Yhdysvallat – 17. huhtikuuta 1984 Charleston, Etelä-Carolina, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen sotilas ja kenraali ensimmäisessä maailmansodassa, toisessa maailmansodassa ja Korean sodassa. Hän yleni urallaan neljän tähden kenraaliksi ja sai Distinguished Service Cross ja Distinguished Service Medal -mitalit. Uransa aikana Clark ehti komentaa toisessa maailmansodassa Yhdysvaltain 5. armeijaa ja Liittoutuneiden 15. armeijaryhmää ja Korean sodassa hän toimi yhtenä YK:n joukkojen korkeimmista johtajista.
Ensimmäinen maailmansota

Valmistuttuaan 1917 West Pointista Clark osallistui ensimmäiseen maailmansotaan luutnanttina Yhdysvaltain 5. divisioonassa. Hän yleni sodan aikana yliluutnantiksi.
Toinen maailmansota

Clark tuli tunnetuksi 1942, kun hän oli Pohjois-Afrikan maihinnousussa operaatiota johtaneen kenraali Dwight D. Eisenhowerin apulaisena.  Syyskuussa 1942 hänet ylennettiin kenraaliluutnantiksi ja vuoden kuluttua kenraalimajuriksi.selvennä
Tammikuussa 1943 Clark sai komentoonsa Yhdysvaltain 5. armeijan, jonka tehtävänä oli syyskuussa nousta maihin Salernossa Italian rannikolla ja edetä sen jälkeen pohjoiseen. Clarkin onnistuttua valloittamaan Napolin ja Volturnon hän eteni Monte Cassinon edustalle. Hänet määrättiin 15. armeijaryhmän komentajaksi joulukuussa 1944 ryhmän entisen komentajan Harold Alexanderin siirryttyä muihin tehtäviin. Ryhmän komentajana hän johti Monte Cassinon taistelua sekä siihen liittyvää Anzion maihinnousua. Hyökkäys ei tuottanut toivottua tulosta, vaikka luostaria pommitettiin rajusti.
Korean sota

Mark W. Clark nimitettiin Korean sotaan osallistuneiden YK-joukkojen ylipäälliköksi toukokuussa 1952. Clark allekirjoitti Yhdysvaltain puolesta Pohjois- ja Etelä-Korean välisen aseleposopimuksen 23. heinäkuuta 1953.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mark W. Clark Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Italia  Israel  Yhdysvallat  Australia  Korea  Alankomaat  Puola 
Henkilöt:  DDB  Trove 
Muut:  NARA  SNAC  IdRef
Lohikoski-Seppälänkangas

| Lohikoski-Seppälänkangas |
| --- | --- |
 Lohikosken rakennuksia.
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Keski-Suomi
Seutukunta:  Jyväskylä
Kaupunki:  Jyväskylä
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  8,3 km²
Väkiluku (2015):  4 706
 – Väestötiheys:  567 as./km²
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Lohikoski-Seppälänkangas on Jyväskylän kolmas suuralue. Suuralueeseen kuuluvat Lohikosken, Seppälänkankaan sekä Tyyppälän kaupunginosat ja suurin osa Ankeriasjärven kaupunginosasta. Suuralueen asutus sijoittuu suurimmalta osin Lohikosken kaupunginosan asuinalueisiin. Seppälänkangas on Heinälammen asuinaluetta lukuun ottamatta teollisuusaluetta, ja ennen vuoden 2009 kuntaliitosta Jyväskylän maalaiskuntaan kuuluneet Tyyppälä ja Ankeriasjärvi ovat pinta-aloiltaan enimmäkseen metsää.
Lohikoski-Seppälänkankaan suuralueella on 4 706 asukasta (vuonna 2015) ja sen pinta-ala on 8,3 neliökilometriä.
Kuvia

Lohikosken kaupunginosaa.
Valion tehdas Seppälänkankaan kaupunginosassa.
Heinälammen asuinaluetta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lohikoski-Seppälänkangas Wikimedia Commonsissa
Jyväskylän kaupunginosat suuralueittain
| --- | --- |
01 Kantakaupunki: 1. Keskusta (Kirkkopuisto) · 2. Harju · 3. Puistola (Aren aukio; Tourujoki) · 4. Lutakko · 5. Mattilanpelto · 6. Mäki-Matti (Hippos; Rautpohja)  · 9. Kukkumäki · 11. Nisula (Viitaniemi) · 12. Taulumäki · 14. Tourula (Kangas) · 29. Mannila
02 Kypärämäki-Kortepohja: 7. Kypärämäki (Köhniö) · 8. Savela · 17. Kortepohja (Haukkala; Kortesuo; Laajavuori; Ylioppilaskylä)
03 Lohikoski-Seppälänkangas: 13. Lohikoski  (Holsti; Kyyhkysenmäki; Lahjaharju; Paloniemi) · 19. Seppälänkangas  (Heinälampi) · 48. Tyyppälä · 64. Ankeriasjärvi
04 Huhtasuo: 15. Kangasvuori (Pupuhuhta; Rasinrinne; Seppälä) · 20. Huhtasuo (Huhtakeskus; Kangaslampi; Sulku)
05 Kuokkala: 22. Ristonmaa · 23. Kuokkala (Ainolanranta; Kekkola; Pohjanlampi; Tikka) · 24. Kuokkalanpelto · 25. Ristikivi · 26. Nenäinniemi · 27. Hämeenlahti (Samulinniemi)
06 Keltinmäki-Myllyjärvi: 18. Keltinmäki (Keltinkeskus; Mustalampi; Myllyjärvi; Mäyrämäki; Ylä-Myllyjärvi) · 35. Taka-Keljo · 36. Hanhiperä · 37. Valkeamäki (Köhniöntaus)
07 Keljo: 10. Keljo (Keljonkeskus; Tarhamäki; Valkola) · 21. Keljonkangas (Sarvivuori) · 28. Sääksvuori · 30. Etelä-Keljo
08 Halssila: 16. Halssila  (Aittorinne; Kivistö; Tuohimutka)
09 Säynätsalo: 31. Säynätsalo · 32. Lehtisaari · 33. Muuratsalo (Haikka) · 34. Kinkovuori
10 Tikkakoski-Nyrölä: 58. Nyrölä · 60. Kuikka · 61. Tikka-Mannila · 62. Tikkakoski · 63. Kuukanpää
11 Palokka-Puuppola: 41. Palokka · 42. Mannisenmäki · 43. Rippalanmäki · 44. Haukkamäki · 45. Kirri · 46. Heikkilä · 47. Pappilanvuori · 49. Hiekkapohja · 50. Matinmäki · 51. Jylhänperä · 52. Puuppola · 53. Saarenmaa · 57. Vertaala
12 Vaajakoski-Jyskä: 65. Sulunperä · 66. Jyskä · 67. Väinölä · 68. Haapaniemi · 69. Vaajakoski (Wessmanninmäki) · 70. Kaunisharju · 71. Tölskä · 72. Kanavuori · 73. Hupeli (Kairahta) · 74. Laajaranta  (Vuoritsalo) · 75. Oravasaari · 76. Pohjola · 77. Pitkäjärvi · 78. Leppälahti · 79. Mehtovuori
13 Kuohu-Vesanka: 38. Ruoke · 54. Vesanka (Perälä) · 55. Kuohu · 56. Varsalanperä
14 Korpilahti: 80. Kirkonmäki · 81. Ikolanmäki · 82. Iloniemi · 83. Kemppaisenmäki · 84. Kotamäki · 85. Tähtiniemi · 86. Korpiaho-Heinosniemi · 87. Tikkala (Moksi; Sarvenperä; Tikkala) · 88. Hirvimäki-Puolakka (Saakoski) · 89. Vespuoli (Oittila; Putkilahti)
2010-luku

| --- | --- |
Vuosisadat: 1800-luku · 1900-luku · 2000-luku · 2100-luku · 2200-luku
Vuosikymmenet: 1990-luku · 2000-luku · 2010-luku · 2020-luku · 2030-luku · 2040-luku 2050-luku · 2060-luku · 2070-luku · 2080-luku · 2090-luku · 2100-luku
Vuodet: 1990 · 1991 · 1992 · 1993 · 1994 · 1995 · 1996 · 1997 · 1998 · 1999 2000 · 2001 · 2002 · 2003 · 2004 · 2005 · 2006 · 2007 · 2008 · 2009 2010 · 2011 · 2012 · 2013 · 2014 · 2015 · 2016 · 2017 · 2018 · 2019 2020 · 2021 · 2022 · 2023 · 2024 · 2025 · 2026 · 2027 · 2028 · 2029 2030 · 2031 · 2032 · 2033 · 2034 · 2035 · 2036 · 2037 · 2038 · 2039 2040 · 2041 · 2042 · 2043 · 2044 · 2045 · 2046 · 2047 · 2048 · 2049 2050 · 2051 · 2052 · 2053 · 2054 · 2055 · 2056 · 2057 · 2058 · 2059 2060 · 2061 · 2062 · 2063 · 2064 · 2065 · 2066 · 2067 · 2068 · 2069 2070 · 2071 · 2072 · 2073 · 2074 · 2075 · 2076 · 2077 · 2078 · 2079 2080 · 2081 · 2082 · 2083 · 2084 · 2085 · 2086 · 2087 · 2088 · 2089 2090 · 2091 · 2092 · 2093 · 2094 · 2095 · 2096 · 2097 · 2098 · 2099 2100 · 2101 · 2102 · 2103 · 2104 · 2105 · 2106 · 2107 · 2108 · 2109
2010-luku oli 2000-luvun toinen vuosikymmen, joka alkoi 1. tammikuuta 2010 ja päättyi 31. joulukuuta 2019.
Vuosikymmenen aikana ilmastonmuutos tuli entistä näkyvämmäksi. Maapallon ilmaston keskilämpötila nousi noin 0,25 astetta. Ilmaston lämpenemiseen liittyvät äärimmäiset sääilmiöt lisääntyivät ja ilmastokriisi tuli entistä laajemmin ihmisten tietoisuuteen ja poliittiseen puheeseen.
Älypuhelimet yleistyivät ja sosiaalisen median suosio kasvoi entisestään. Naisten asema ja seksuaalivähemmistöjen oikeudet edistyivät etenkin länsimaissa. Populismi nousi eri puolilla maailmaa.
Maailmanpolitiikka > Tasa-arvo

Feminismi ja seksuaalivähemmistöjen oikeudet edistyivät 2010-luvulla. Seksuaalisen häirinnän vastainen Me Too -kampanja levisi maailmanlaajuiseksi ilmiöksi vuonna 2017. Muun muassa elokuvatuottaja Harvey Weinsteinin ja koomikko Bill Cosbyn seksuaalirikokset nostettiin julkisuuteen ja heidät tuomittiin rangaistuksiin. Suvaitsevaisuus seksuaalivähemmistöjä kohtaan kasvoi etenkin länsimaissa, joista useat laillistivat vuosikymmenen aikana samaa sukupuolta olevien avioliiton, mukaan lukien Suomi ja Yhdysvallat. Sen sijaan Venäjällä seksuaalivähemmistöjen asemassa tapahtui notkahduksia, kun siellä säädettiin tasa-arvoa ja sananvapautta rajoittavia lakeja. Etenkin Yhdysvalloissa transsukupuolisten oikeudet nousivat keskustelunaiheeksi.
Maailmanpolitiikka > Eurooppa

Euroopan unionin laajeneminen hidastui, koska vain Kroatia liittyi jäseneksi 2013. Latvia ja Liettua ottivat käyttöön euron 2014 ja 2015. Euroopan pakolaiskriisi vuonna 2015 antoi voimaa sellaisille oikeistopopulistisille ja äärioikeistolaisille ajatuksille, jotka olivat aiemmin olleet marginaalissa.
Iso-Britannia päätti Brexit-kansanäänestyksessä erota Euroopan unionista kesäkuussa 2016. Eroprosessi neuvotteluineen vei vuosia, ja ero astui lopulta voimaan tammikuun lopulla 2020. Boris Johnsonin konservatiivit voittivat Britannian parlamenttivaalit vuonna 2019.
Venäjän presidenttinä jatkoi Vladimir Putin. Vuosina 2008–2012 Putin oli pääministeri ja presidenttinä oli Dmitri Medvedev. Vuoden 2011 vaalien jälkeen Venäjällä levisi protesteja, jotka hallinto tukahdutti. Venäjästä tuli vuosikymmenen aikana entistä itsevaltaisempi maa. Putin pyrki hajauttamaan ja heikentämään Euroopan unionia. Venäjä lietsoi kahtiajakoa länsimaiden väestössä massiivisilla informaatiosotakampanjoilla. Venäjän trolliarmeija on yhdistetty muun muassa Donald Trumpin nousuun Yhdysvaltain presidentiksi vuoden 2016 vaaleissa sekä saman vuoden Brexit-äänestykseen.
Ukrainan vallankumous 2014 kaatoi vuodesta 2010 presidenttinä toimineen Viktor Janukovytšin. Venäjän painostuksen vuoksi Janukovytš aikoi vetäytyä vapaakauppahankkeesta Euroopan unionin kanssa, mikä sai kansan kaduille. Vuonna 2014 alkoi Itä-Ukrainan sota, jossa Ukrainan hallitus ja Venäjän perustaman nukkehallituksen joukot ottavat aseellisesti yhteen. Sodan alussa Venäjän joukot miehittivät Krimin niemimaan sekä useita alueita Itä-Ukrainasta. Krimin valtaus oli ensimmäinen kerta toisen maailmansodan jälkeen, kun Euroopan valtiorajoja muutettiin aseiden voimalla. Venäjä oli suunnitellut näiden alueiden haltuunottoja jo vuosia ennen sotaa, varsinkin kun Ukraina oli lähentynyt länttä ja Euroopan unionia. Ukraina alkoi saada aseapua länsimailta. EU:n talouspakotteet Venäjää vastaan jäivät vähäisiksi. Ukrainan uusi presidentti Petro Porošenko hävisi vuoden 2019 presidentinvaaleissa Volodymor Zélenskyille, joka lupasi korruption kitkemistä maasta.
Ranskan presidenttinä oli 2012–2017 François Hollande, joka ei pyrkinyt epäsuosion vuoksi toiselle kaudelle. Uudeksi presidentiksi valittiin vuonna 2017 poliittista keskustaa edustava Emmanuel Macron.
Espanjan kuningas Juan Carlos I luopui kruunusta vuonna 2014 poikansa Felipe VI:n hyväksi. 1970-luvulta hallinneen kuninkaan viime vuosia varjostivat skandaalit. Katalonian maakuntaparlamentti antoi vuonna 2017 itsenäisyysjulistuksen Espanjasta suurten mielenosoitusten jälkeen. Espanja ei suostunut vaatimuksiin ja pidätti johtavia katalaanipoliitikkoja.
Maailmanpolitiikka > Pohjois-Amerikka

Occupy Wall Street -protestit alkoivat syksyllä 2011 New Yorkissa. Rahavaltaa vastustavat mielenosoitukset levisivät useisiin maihin, mutta liike kuihtui nopeasti. Black Lives Matter -liike nousi Yhdysvalloissa vastustamaan mustien kokemaa poliisiväkivaltaa.
Demokraattien ehdokas Hillary Clinton hävisi vuoden 2016 presidentinvaalit republikaanien Donald Trumpille. Trump tuli presidentiksi vuonna 2017. Kaudellaan Trump muun muassa nimitti Yhdysvaltain korkeimpaan oikeuteen kolme konservatiivista tuomaria. Poliittinen kahtiajako syveni Yhdysvalloissa ja etenkin Yhdysvaltain republikaaninen puolue liikkui 2000-luvulla enemmän oikealle. Demokratian vinoumina ilmenivät äänestäjien rekisteröitymisen vaikeuttaminen, senaatin päätösten jarruttaminen ja vaalialueiden uudelleensiirtely.