stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tehyn työtaistelu 2007
Työtaistelun vaikutukset

Tehyn työtaistelun seurauksena ammattiliittojen keskusjärjestöistä SAK, STTK ja AKAVA suunnittelivat kiristävänsä lakko-ohjeitaan. Yhteisiin pelisääntöihin suunniteltiin kirjattavaksi "Tehy-pykälä", jonka mukaan "lakkorajat pyritään määrittelemään siten, etteivät työtaistelutoimet aiheuta hengen- tai terveydenvaaraa". Superin puheenjohtaja ilmaisi huolensa siitä, että pykälää voitaisiin tulkita niin, että hoitajilta viedään lakkomahdollisuus pois. Valtakunnansovittelija Saloniuksen mielestä työtaistelun tärkein opetus olikin, että osapuolten pitää sopia itse lakkorajoista, ei eduskunnan.
Helsingin Sanomien kolumnissa Tehyn työtaistelua pidettiin esimerkkinä siitä, että "taisteleva keskiluokka herää" ja pyrkii vaikuttamaan myös työtaistelun keinoin. Vasemmistolainen Murros-lehti arvioi, että työtaistelun avulla saavutettiin enemmän kuin mitä olisi saavutettu ilman sitä. Taloussanomat esitti, että Tehyn työtaistelu oli vain yksi esimerkki yhä kovemmaksi muuttuvasta työelämästä. Tampereen yliopiston työhyvinvoinnin professori Marja-Liisa Mankan mukaan kiistassa näkyi myös, että pelisäännöt ovat koventuneet.
Huhtikuussa 2008 Tehyn puheenjohtaja Jaana Laitinen-Pesola kertoi, että häntä ärsyttää kokoomuslaisten väite, kuinka puolue ”hoiti” tehyläisille ”historialliset” korotukset. Hänen mielestään on ennenkuulumatonta, että poliitikot väittävät tehyläisten neuvottelemaa palkkaratkaisua omaksi ansiokseen. Laitinen-Pesolaa harmitti myös muiden työntekijäjärjestöjen toiminta työtaistelun aikana.
»Tähän asti on ollut tapana, että jos ei voi tukea toisen työtaistelua, sitten ollaan hiljaa. Se sääntö ei viime syksynä pitänyt. Oli aika tylsää – ja se jatkuu jossakin määrin yhä – kun muiden järjestöjen agendalla oli vain se, että Tehy ei saa saada sitä tai tätä.» 
(Jaana Laitinen-Pesola)
Kevään 2008 aikana Tehy muisti kaikkia irtisanoutuneita Tahdon asia -muistokoruin.
Aiheesta muualla

Tehyn kiihtyvä taistelu palkkojen puolesta – YLE:n kokoelma työtaistelu-uutisista
Kunnallinen työmarkkinalaitos: Tehyn työtaistelu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tehyn verkkosivut
Välikysymys 1/2007: Hoidon laadun ja ammattitaitoisen työvoiman turvaaminen
Marienhof

| Marienhof |
| --- | --- |
 Ohjelman tunnus 1990-luvulta.
Tyyli:  saippuasarja
Kestoaika:  25 minuuttia
Alkuperämaa:   Saksa
Alkuperäiskieli:  saksa
Verkko:   MTV3 (1994–2002) Sub (2010–)
Esitetty:  1. lokakuuta 1992 – 15. kesäkuuta 2011
Jaksoja:  4 053
Tuotanto
Tuottaja(t):  Bea Schmidt
Tuotantoyhtiö(t):  Das Erste
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Marienhof oli vuosina 1992–2011 tehty saksalainen saippuasarja. Sen ensimmäinen jakso esitettiin Saksassa 1. lokakuuta 1992 Das Erste -kanavalla ja viimeinen jakso 15. kesäkuuta 2011.
Sarjan ensimmäiset 52 jaksoa olivat 45 minuutin mittaisia, ja sarjaa esitettiin Saksassa kaksi kertaa viikossa. Jaksosta 53 lähtien jakson pituutta lyhennettiin puoleen tuntiin, ja sarjaa alettiin esittää päivittäin. Sarjan tapahtumat sijoittuvat Kölnin kuvitteelliseen Marienhofin kaupunginosaan sekä siellä sijaitsevaan ostoskeskukseen.
Sarjaan tuotettiin kaiken kaikkiaan 4 053 jaksoa. Sarjan monista roolihenkilöistä ainoana alusta loppuun asti oli mukana Viktoria Bramsin esittämä Inge Busch. Sarjassa nähtiin vuosien varrella 25 häät, 48 kuolemaa ja 13 syntymää.lähde?
Suomessa televisiokanava MTV3 esitti Marienhofin jaksoja vuosina 1994–2002. Kesällä 2010 sarja palasi joksikin aikaa Suomen televisioon, kun Sub alkoi esittää sarjaa jaksosta 3 614 alkaen.
Sarjan tunnusmusiikkina on Kismet/SOS-yhtyeen kappale ”Es wird viel passieren”.
Aiheesta muualla

Marienhofin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Metronome (kappale)

| ”Metronome” Manicured Noise |
| --- | --- | --- |

Vinyylisinglen suojakuori
Singlen tiedot
 Julkaistu: 1980
 Formaatti: 7" vinyylisingle
 Tyylilaji: vaihtoehtorock, post-punk, diskomusiikki, soitinmusiikki
 Kesto: 07.02
 Levy-yhtiö: PRE / Charisma
Manicured Noise -yhtyeen muut singlet
|   | ”Metronome” 1980 | ”Faith” 1980 |
Metronome (suom. metronomi) on brittiläisen Manicured Noise -yhtyeen single vuodelta 1980.
Se on ilmestynyt luettelotunnuksella PRE 003. Taustalla on levy-yhtiö Charisma Records. Single on painettu etiketittömälle kokomustalle vinyylille ja se on tehty Englannissa.
Singlen toinen kappale on sanaton sävellys nimeltään "Moscow 1980", ja se viittaa tuona vuonna pidettyihin Moskovan olympialaisiin. Kappale päättyy juoksijan hengitysääniin urheilusuorituksen päättyessä.
Singlen kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Säv&san | Kesto |  |  |  |  |  |  |
| 1. | "Metronome" | Walsh | 3.33 |  |  |  |  |  |  |
| 2. | "Moscow 1980" | Walsh | 3.29 |  |  |  |  |  |  |
Ääninäytteet
Äänitiedostojen kuunteluohjeet
Arviot

Erään arvion mukaan kappale "Moscow 1980" on oudon epämiellyttävää ja merkityksetöntä muzakia ja ennakoi yhtyeen välitöntä ja varmaa vaipumista unohduksiin: "Last time around, Manicured Noise produced an oddly unlovable, pointless piece of muzak called ´Moscow 1980´, which signalled imminent oblivion in no uncertain fashion;".
Pantanal (vuoden 1990 televisiosarja)

| Pantanal |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  50 min
Pääosissa:   Cláudio Marzo  Marcos Winter  Marcos Palmeira  Cristiana Oliveira  Jussara Freireo 
Alkuperämaa:   Brasilia
Alkuperäiskieli:  brasilianportugali
Verkko:   Rede Manchete
Esitetty:  27. maaliskuuta 1990 – 11. joulukuuta 1990
Tuotantokausia:  1
Jaksoja:  216
Aiheesta muualla
IMDb
Pantanal on televisioyhtiö Rede Mancheten esittämä brasilialainen telenovela. Sen päärooleissa ovat Cláudio Marzo, Marcos Winter, Marcos Palmeira, Cristiana Oliveira ja Jussara Freireo.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Cláudio Marzo  | … |  José Leôncio (Zé Leôncio) / Joventino Leôncio / Velho do Rio   |
|  Marcos Winter  | … |  Joventino Leôncio Neto (Jove)   |
|  Cristiana Oliveira  | … |  Juma Marruá   |
|  Marcos Palmeira  | … |  Tadeu Aparecido Leôncio   |
|  Jussara Freire  | … |  Filomena Aparecida (Filó)   |
Aiheesta muualla

Pantanal Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Zafarobodin piiri

| Zafarobodin piiri ноҳияи Зафаробод |
| --- | --- |
 Piiri Tadžikistanin kartalla.
Valtio:  Tadžikistan
Maakunta:  Suğd
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Zafarobod
Pinta-ala:  441 km²
Väkiluku (2020):  75 444
Zafarobodin piiri (tadžikiksi ноҳияи Зафаробод, nohijai Zafarobod) on hallintopiiri Suğdin maakunnassa Tadžikistanissa. Sen keskus on Zafarobodin taajama. Piirin pinta-ala on 441 neliökilometriä. Vuoden 2020 väestönlaskennan mukaan siellä oli 75 444 asukasta.
Zafarobodin piiri rajoittuu idässä Masttšohin ja Spitamenin piireihin ja kaakossa Istaravšanin kaupunkialueeseen sekä muissa ilmansuunnissa Uzbekistaniin. Se sijaitsee Turkestanvuorten pohjoispuolella Fergananlaakson länsipäädyssä sekä Nälkäaron kaakkoisosassa. Alue on pinnanmuodostukseltaan etupäässä tasankoa.
Seudun ilmasto on mantereinen. Tammikuun keskilämpötila on –1:stä –2:een ja heinäkuun 28–29 astetta. Vuotuinen sademäärä on 250–300 millimetriä.
Tadžikistaniin vuonna 1959 liitetty alue on raivattu viljelysmaaksi 1960–1980-luvuilla. Sen asukkaat ovat kotoisin etupäässä Ainīn ja Vuoristo-Mattšohin piirien vuoristoalueilta.
Vuonna 1965 perustettuun piiriin kuuluvat Mehnatobodin, Suğdijonin ja Zafarobodin kaupunkikunnat sekä Džomīn ja Ravšanin maalaiskunnat. Kaupunkiväestön osuus on 54 prosenttia. Asukkaista noin 70 prosenttia on tadžikkeja ja lähes 25 prosenttia uzbekkeja.
Zafarobodista on maantieyhteydet maakunnan pääkaupunkiin Xudžandiin ja Istaravšaniin. Xudžandiin on matkaa 106 ja Xovosin rautatieasemalle Uzbekistaniin viisi kilometriä.
Seudun pääelinkeino on etupäässä keinokasteluun perustuva maatalous, joka on erikoistunut viljan, puuvillan, vihannesten, hedelmien ja viinirypäleiden viljelyyn sekä karjanhoitoon. Piirissä on puuvilla-, elintarvike- ja rakennustarviketeollisuutta.
Maniac Mansion (televisiosarja)

Maniac Mansionin päähahmo tohtori Fred Edison (Joe Flaherty)
Maniac Mansion oli vuosina 1990–1993 tuotettu kanadalais-yhdysvaltalainen tilannekomediatelevisiosarja. Sitä tuotettiin kolmena esityskautena 65 jaksoa. Sarja perustui hyvin löyhästi tietokonepeliin Maniac Mansion. Se oli ensimmäinen tietokone- tai videopeliin perustunut televisiosarja, joka ei ollut animaatio.
Aiheesta muualla

The Unofficial Maniac Mansion Fan Site (englanniksi)
Maniac Mansion Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Malhação

| Malhação |
| --- | --- |
Tyyli:  draama
Kestoaika:  30 min
Alkuperämaa:   Brasilia
Alkuperäiskieli:  brasilianportugali portugali
Verkko:   TV Globo
Esitetty:  24. huhtikuuta 1995 – 3. huhtikuuta 2020
Tuotantokausia:  27
Jaksoja:  6,203
Aiheesta muualla
IMDb
Malhação on televisioyhtiö TV Globon esittämä brasilialainen vuosina 1995–2020 esittämä telenovela.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Luettelo kansainvälisen jääkiekkoliiton jäsenmaista
Aiheesta muualla

Jääkiekkoliiton jäsenet (englanniksi)
Jääkiekkomuseo: Jääkiekkomaailma, eri maiden jääkiekkoesittelyt
Jääkiekkoliitot
Alankomaat
Andorra
Arabiemiirikunnat
Argentiina
Armenia
Australia
Azerbaidžan
Belgia
Bosnia-Herzegovina
Brasilia
Bulgaria
Chile
Espanja
Etelä-Afrikka
Etelä-Korea
Hongkong
Itävalta
Intia
Irlanti
Islanti
Iso-Britannia
Israel
Italia
Jamaika
Japani
Kanada
Kazakstan
Kiina
Kirgisia
Kreikka
Kroatia
Kuwait
Latvia
Liechtenstein
Liettua
Luxemburg
Macao
Makedonia
Malesia
Marokko
Meksiko
Moldova
Mongolia
Namibia
Norja
Pohjois-Korea
Portugal
Puola
Qatar
Ranska
Romania
Ruotsi
Saksa
Serbia
Singapore
Slovakia
Slovenia
Suomi
Sveitsi
Taiwan
Tanska
Thaimaa
Tšekki
Turkki
Ukraina
Unkari
Uusi-Seelanti
Valko-Venäjä
Venäjä
Viro
Yhdysvallat
Nokia 5320 XpressMusic

| Nokia 5320 XpressMusic |
| --- | --- |

Valmistaja:  Nokia
Julkaistu:  2008
Kamera:  2 Mpx
Infobox OKNimi-testi OK: 
Nokia 5320 XpressMusic on Nokian vuonna 2008 julkaisema matkapuhelin. Puhelin käyttää Nokia BL-5B akkua. Nokia 5320 sisältää erilliset N-Gage-pelinäppäimet. Puhelimessa on myös musiikkinäppäimet sivussa sekä kameranäppäin, ja 2.0 megapikselin kamera. Puhelimesta löytyy oma näppäin, jolla pystyy avaamaan valitun sovelluksen tai Say and Play-toiminnon.
Tekniset tiedot

Tuetut verkot: GSM, EGPRS, WCDMA(3G), HSDPA(3G)
Paino: 90 g
Kamera: 2 megapikseliä
Näytön värit: 16 miljoonaa
Värivaihtoehdot: Punainen ja Sininen
Resoluutio 240 × 320 px
Liitännät: A/V, USB  (2.0), Bluetooth (2.0)
Say and Play-toiminto.
Sisäistä muistia: 140 Mt
Käyttöliittymä: S60
Mukana puhelimessa microsd -muistikortti
English Electric

| English Electric |
| --- | --- |
Perustettu:  1918
Lakkautettu:  1968
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
English Electric oli englantilainen teollisuusyritys, joka valmisti muun muassa sähkömoottoreita, kaasuturbiineja, vetureita, ohjuksia ja lentokoneita. Se perustettiin vuonna 1918 ja se toimi vuoteen 1968 asti.
Yhtiö ei suunnitellut montakaan lentokonetta, mutta sen tuotteet ovat olleet keskimääräistä parempia, esim. English Electric Canberra ja English Electric Lightning. Yhtiön lentotekninen osa English Electric Aviation erosi vuonna 1960 osaksi Englannin valtion luomaa British Aircraft Corporation-lentokonetehdasta. Jäljelle jäänyt sähkötekninen osa sulautui General Electric Company kanssa vuonna 1968.
English Electric Canberra PR.9 vuonna 2006.
English Electric Lightning vuonna 1964
Tuotteet > Lentokoneet

English Electric Wren (1923)
English Electric Ayr (1923)
English Electric Kingston (1924)
English Electric Canberra (1949)
English Electric Lightning (1954)
Tuotteet > Tietokoneet

English Electric DEUCE (1955)
English Electric KDF6
English Electric KDF8 - RCA 501:een perustuva tietokone
English Electric KDF9 (1960)
English Electric System 4 (1965) - RCA Spectra 70:n klooni
Tuotteet > Ohjukset

English Electric Thunderbird (1959) - ilmatorjuntaohjus
Blue Water (keskeytetty v. 1962) - lyhyen kantaman ballistinen ohjus
Tuotteet > Panssarivaunut

A13 Covenanter
A33 Excelsior
Tuotteet > Veturit

English Electric 6SRKT diesel
English Electric 8svt [diesel]
English Electric 12svt [diesel]
English Electric 12csvt [diesel]
English Electric 12CSV [diesel]
English Electric 16svt
English Electric 16csvt
British Rail Class 08
British Rail Class 09
British Rail Class 11
British Rail Class 12
British Rail Class 13
British Rail Class 83
British Rail Class 86
British Rail Class 487
British Rail D0226
Keretapi Tanah Melayu Class 20
Keretapi Tanah Melayu Class 22
Nigerian Class 1001
NIR 1 Class
NS 500 Class
NS 600 Class
NZR DE class
NZR EC class
NZR ED class
NZR EW class
PKP class EU06
QR 1200 Class
QR 1250 Class
QR 1270 Class
QR 1300 Class
QR 2350 Class
TGR X class
Alycidon
British Rail Class 83
Työn punalipun kunniamerkki

Vuosina 1943–1991 jaettu Työn punalipun kunniamerkki.
Työn punalipun kunniamerkki (myös Työn punaisen lipun kunniamerkki, ven. Орден Трудового Красного Знамени) oli Neuvostoliitossa vuosina 1921–1991 jaettu kunniamerkki, jota myönnettiin tuotannossa, tieteissä, taiteissa, kulttuurissa, opetuksessa, terveydenhoidossa tai muilla yhteiskunnallisilla aloilla ansoituneille kansalaisille. Se oli siviileille tarkoitettu vastine sotilasansioista myönnetylle Punalipun kunniamerkille.
Työn punalipun kunniamerkkiä jaettiin aluksi vain Venäjän SNT:ssä, kunnes siitä tehtiin yleisliittolainen vuonna 1928. Kunniamerkkiä myönnettiin 70 vuoden aikana noin 1,2 miljoonaa kappaletta.
Kunniamerkki oli korkein palkinto työuljuudesta. Sen perustamisesta sääti 28. joulukuuta 1920 neuvostojen VIII yleisvenäläinen edustajakokous 22.—29. joulukuuta 1920 pitämässään kokouksessa.
Kunniamerkkiä jaettiin yhdessä luokassa:
kunniamerkin nauha
Kunniamerkki on myönnetty muun muassa Kerttu Puumalaiselle (1967)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Työn punalipun kunniamerkki Wikimedia Commonsissa
Virkistystaajuus

Virkistystaajuus (eli pystyvirkistystaajuus, kuvaputkista puhuttaessa myös pystypyyhkäisytaajuus) kertoo, montako kertaa sekunnissa näytön kehyspuskuri päivittyy. Se eroaa kuvataajuudesta, joka tarkoittaa taajuutta, jolla näytölle päivittyy uutta tietoa. Virkistystaajuuteen lasketaan myös ne kerrat, kun näytölle päivittyy täysin sama kuva ja kuvataajuuteen vain ne, kun kuvan lähteestä siirtyy uusi kuva näytöllä näytettäväksi.
Etenkin englannin kielessä samaa käsitettä voidaan käyttää tietokoneohjelmista ja telemetriasta puhuttaessa kertomaan, kuinka usein tiedot päivitetään toisesta lähteestä.
Kuvaputkinäyttöjen virkistystaajuus

Kuvaputken pyyhkäisytaajuutta ohjataan näytönohjaimen signaalilla, joka suuntaa kuvaputken elektronisuihkun rasterin vasempaan yläkulmaan, jolloin näyttö on valmis seuraavan kuvan piirtämiseen. Virkistystaajuutta rajoittaa näytön suurin mahdollinen vaakapyyhkäisytaajuus ja myös kuvatarkkuus, koska suuremman kuvatarkkuuden myötä on myös enemmän pyyhkäisyviivoja.
Virkistystaajuus voidaan laskea jakamalla vaakapyyhkäisytaajuus vaakajuovien lukumäärällä kerrottuna luvulla 1,05 (koska noin 5 % ajasta kuluu siihen, kun elektronisuihku siirtyy takaisin ylös seuraavan juovan piirtoa varten). Esimerkiksi jos näytön vaakapyyhkäisytaajuus on 96 kHz kuvatarkkuudella 1280 × 1024, virkistystaajuudeksi saadaan 96 000 ÷ (1024 × 1.05) eli noin 89 Hz alaspäin pyöristettynä.
Kuvaputkinäyttöjen virkistystaajudella on ollut historiallisesti merkittävä vaikutus peliohjelmointiin. Perinteisesti yksi video- ja tietokonepelien ohjelmoinnin periaatteista oli välttää päivittämistä tietokoneen kuvapuskuria muulloin kuin pystysuuntaisen paluun (elektronisuihkun ylös siirtymisen) aikana (mistä käytetään termiä VSYNC). Tämä on tarpeen kuvan välkkymisen ja kuvan repeilyn välttämiseksi. Välkkyminen johtuu kehyksen puolivälissä olevan kuvan muuttumisesta ja repeily siitä, että renderöidyt grafiikat muuttuvat nopeammin kuin elektronisuihku ehtii niitä piirtää. Tämä estämiseksi käytetään kaksoispuskurointia, jossa kuva piirretään piilossa olevaan puskuriin ja puskuri vaihdetaan ruudulle elektronisuihkun paluun aikana. Joissakin pelikonsoleissa, kuten Famicomissa tai Nintendo Entertaiment Systemissä grafiikat eivät muutu muulloin kuin paluun aikana. (Paluussa elektronitykit sammuvat ja palaavat näytön vasempaan yläkulmaan.)
Kuvaputkinäytöissä virkistystaajuuden kasvattaminen vähentää näytön välkyntää ja siten silmien rasitusta. Toisaalta jos virkistystaajuus ei ole näytön suositusten rajoissa, näyttö voi vaurioitua.
Nestekidenäyttöjen virkistystaajuus

Vastoin yleistä luuloa nestekidenäytöillä ei ole välkyntäongelmia. On kuitenkin tarpeen välttää grafiikoiden muuttamista muulloin kuin paluun aikana, jotta vältetään kuvan repeäminen kun kuvia renderöidään näytön virkistystaajuutta nopeammin. Nestekidenäyttöjen virkistystaajuus on yleensä 60 Hz.
Nestekidenäytön virkistystaajuus (tai "ajallinen kuvatarkkuus") kertoo, kuinka monta kertaa sekunnissa näyttö piirtää kuvan saamastaan aineistosta. Koska nestekidenäytön aktivoidut kuvapisteet eivät välky päälle ja pois kuvien välillä, nestekidenäyttöjen virkistys ei aiheuta välkyntää olipa virkistystaajuus miten alhainen hyvänsä. Suuren virkistystaajuuden seurauksena voi kuitenkin syntyä visuaalisia artefakteja, jotka vääristävät kuvaa epämiellyttävästi. Ongelma on kuitenkin vähentynyt selvästi uusien näyttöjen myötä.
Jotta kuva näkyy oikein 60 Hz:n virkistystaajuudella, nestekidenäytön vasteajan tulee olla noin 16,67 (59/3) millisekuntia (GtG).
Vaihtuva (dynaaminen) virkistystaajuus

Osassa nestekidenäytöistä näytön virkistystaajuuden pystyy sovittamaan näytönohjaimelta saapuvan kuvataajuuden mukaiseksi. Tämän mahdollistavia tekniikoita ovat AMD:n FreeSync ja Nvidian G-Sync.
AdaptiveSync ja MediaSync ovat VESAn standardeja vaihtuville virkistystaajuuksille (VRR). AdaptiveSync ja MediaSync ovat tarkoitettu valmistajasta riippumattomiksi ja avoimiksi standardeiksi. AdaptiveSync on tarkoitettu pelaamiseen käytetyille näytöille ja MediaSync on tarkoitettu poistamaan poikkeamaa laajemmin eri näyttölaitteilla. AMD oli varhainen AdaptiveSyncin tukija Freesync-hankkeellaan.
Moderneissa televisioissa ja näytöissä virkitystaajuus voi muuttua kuvataajuuteen sopivaksi: ideaalitapauksessa kuvataajuus ja virkistystaajus olisivat samat, mutta todellisuudessa taajuudet voivat erota, joka voi aiheuttaa esimerkiksi videopelien kuvassa häiriöitä. Kuvassa voi esiintyä "repeämistä" (engl. tearing), kun näyttö joutuu esittämään kahta kuvaa samanaikaisesti. Pelin kuvataajuus voi olla esimerkiksi 100 kuvaa sekunnissa ja näyttölaite voi käyttää 60 hertsin virkistystaajuutta, jolloin pelaaja näkee vain 60 eri kuvaa sekunnissa. Muuttuva virkistystaajuus voi säätää virkistyksen samaan tahtiin kuvan vaihtumisen kanssa mikäli se on tuettujen minimin ja maksimin välillä.
3D-näyttöjen virkistystaajuus

Nestekidesuljinlaseja ja 3D-näyttöä käytettäessä virkistystaajuus käytännössä puolittuu, koska kumpikin silmä tarvitsee erillisen kuvan. Tämän vuoksi suositellaan käytettäväksi näyttöjä, joiden virkistystaajuutena on vähintään 120 Hz, sillä sen puolikas on 60 Hz. Suuremmat virkistystaajuudet parantavat kuvan vakautta. Esimerkiksi 72 hertsin virkistystaajuutta vastaa tällaisilla 3D-näytöillä 144 Hz ja 90 hertsin virkistystaajuutta 180 Hz. Suurin osa halvoista näytönohjaimista ja tietokonenäytöistä ei tue näin suuria virkistystaajuuksia varsinkaan kuvatarkkuuden ollessa korkea.
Nestekidenäytöissä kuvapisteiden kirkkaudet muuttuvat paljon hitaammin kuin kuvaputki- ja plasmanäyttöjen loisteaineissa. Nestekidenäyttöjen kirkkaudenmuutokset ovat yleensä nopeampia jännitettä syötettäessä kuin jännitteettä, joten kuvapisteiden vasteaika on epäsymmetrinen. Nestekidesuljinlaseja käytettäessä näyttö voi sumeta ja syvyysvaikutelma huonota, koska edellisen kuvan kuvapisteistä ei tule mustia riittävän nopeasti seuraavaa kuvaa piirrettäessä.
Elokuvien esittäminen televisiossa

Koska elokuvat on kuvattu yleensä kuvataajuudella 24 kuvaa sekunnissa ja televisiolaitteiden virkistystaajuuksissa on eroja, tarvitaan muunnoksia. Tähän käytetään erilaisia tekniikoita, mutta kaikkien tavoitteena on tarjota katsojalle mahdollisimman hyvä kokemus.
Sisällöntuoton, toistolaitteen ja näyttölaiteen videonkäsittelyn tuloksena saattaa myös syntyä turhia häiriöitä kuvaan. Kiinteällä 60 hertsin virkistystaajuudella toimiva näyttö ei pysty näyttämään 24 Hz:n kuvaa millään välkkymättömällä taajuudella. NTSC-maissa käytetään 3:2-muunnosta, mutta tällöin liikkeestä tulee hieman epätasaista.
Tavalliset monisykroniset tietokoneiden kuvaputkinäytöt ovat kyenneet näyttämään 24 hertsin kuvan monikertoja jo 90-luvun alusta alkaen. Uudemmat 120 hertsin nestekidenäytöt on suunniteltu siten, että niiden kuvan liike on pehmeämpää ja sulavampaa lähdeaineistosta ja mahdollisesta lähetteen jälkikäsittelystä riippuen. Kuvanauhalle kuvatun aineiston tapauksessa korkean virkistystaajuuden aikaansaama sulavuus voi olla hankala havaita.
Koska 120 on 24:n monikerta, elokuva-aineisto voidaan näyttää kuvataajuudella 24 kuvaa sekunnissa välkynnättä hyvin suunnitellulla 120 Hz:n näytöllä (kyseessä on ns. 5-5-muunnos). Jos 120 Hz:n kuvataajuus tuotetaan kaksinkertaistamalla 3:2-muunnoksen 60 hertsin kuvalähete, kuvassa voi nähdä epätasaista liikettä (niin sanottu 6-4-muunnos).
Aineistoa voidaan näyttää myös lisäämällä tasaisuutta synteettisesti, jos näytössä/näytönohjaimessa on interpolointiominaisuus. Tällä on vielä suurempi vaikutus elokuvakuvaan.
Kun 50 hertsin televisiovastaanottimissa näytetään 50 hertsin kuvaa, elokuvat on yleensä muunnettu hieman tavallista nopeammiksi, jolloin vältetään epätasaisen muunnoksen ongelmat.
Elektronisuihku pyyhkäisemässä kuvaa
Tässä animaatiossa vertaillaan liikkeen eroja virkistystaajuuksilla 4 Hz, 12 Hz ja 24 Hz. Kaikkien kolmen kuvataajuutena on 24 Hz.
Käännös suomeksi
Kuntanumero

Kuntanumero on Väestörekisterikeskuksen (aiemmin Kansaneläkelaitoksen) antama kolminumeroinen koodi, joka on kaikilla Suomen kunnilla. Sitä käytetään Suomen tietojärjestelmissä sekä tilastoinnissa. Kuntanumero muodostaa muun muassa kiinteistö- ja rakennustunnuksien kolme ensimmäistä numeroa, ja siten erotetaan toisistaan eri kuntien kiinteistö- ja rakennustiedot. Uusista kuntanumeroista päättää valtiovarainministeriön kuntaosasto.
Koska kuntanumero on juoksevasti numeroitu koodi ja kattaa myös numerot 1–99, nämä luvut esitetään muodossa 001–099. Myös lakkautetuilla ja luovutetulle alueelle jääneillä kunnilla on kuntanumerot.selvennä Kuntanumerot ovat Väestörekisterikeskuksen julkaisussa Kuntaluettelo.
Keinotekoiset kuntanumerot

Kuntien lisäksi käytössä on keinotekoisia kuntanumeroita, joita käytetään kotikunnan merkitsemiseen väestötietojärjestelmässä silloin, kun henkilötunnuksellisella henkilöllä ei ole kotikuntalaissa tarkoitettua kotikuntaa Suomessa.
Käytössä ovat seuraavat kuntakoodit:
198 ei kotikuntaa Suomessa
199 kotikunta tuntematon
200 kotikunta ulkomaat
Kuntanumeroiden muutokset

Esimerkki kuntanumeron muutoksesta. Kuntanumero sulkeissa:
| 0 | 1 | 2 | 3 | 4 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Kunnat lakkautetaan ja perustetaan uusi kunta | Kunnat lakkautetaan ja perustetaan uusi kunta | Kunnat lakkautetaan ja perustetaan uusi kunta | Kunta vaihtaa nimensä | Kunta vaihtaa nimensä |
|  Houtskari (101)  Iniö (150)  Korppoo (279)  Nauvo (533)  Parainen (573) |  \longrightarrow  | Länsi-Turunmaa (445) |  \longrightarrow  | Parainen (445) |