stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Hanna Salin
Yleistä > Perhe ja muut tärkeät ihmissuhteet

Hanna menee sarjan alkaessa naimisiin itseään huomattavasti vanhemman Jukka Salinin kanssa. Tämä ei aluksi juuri ilahduta eronneen yksinhuoltaja-Jukan kolmea lasta. Perheen pojat Aleksi ja Saku oppivat kuitenkin nopeasti hyväksymään Hannan. Sen sijaan perheen tyttärelle, Siljalle se tuntuu lähes mahdottomalta. Silja tekee perheen elämästä huomattavasti hankalampaa. Myöhemmin Hanna saa Aleksin kanssa yhteisen tyttären, Sofian.
Hannan paras ystävä Pihlajakadulla on naapurissa asuva Laura Kiviranta, jonka kanssa he puivat ongelmiaan ja ihmissuhteitaan. Myös Kalle Laitelan kanssa Hanna tulee hyvin toimeen. Ulla Taalasmaan kanssa Hanna joutuu usein riitoihin.
Hanna on uskovainen ja turvautui silloin tällöin Jumalan apuun.
Yleistä > Työelämä

Hanna on koulutukseltaan fysioterapeutti ja työskentelee sarjan alussa yksityisyrittäjänä omistaen sarjassa tunnetun kuntosalin. Hän jatkaa siellä töitään pitkään, kunnes jää äitiyslomalle, jonka jälkeen hän saa työtarjouksen Best Body -kuntosaliketjusta. Ketjun Suomen yksiköiden johtaja Jacques Dechamps tarjoaa Hannan entisen työkaverin Harri Järven suosittelemana Hannalle paikkaa erään helsinkiläisen Best Body -yksikön toimitusjohtajana, ja Hanna ottaa työn ilomielin vastaan.
Yleistä > Asunto

Hanna asuu koko aikansa Pihlajakadulla asunnossa B9 muiden Salinien kanssa, kunnes menehtyy auto-onnettomuudessa. Lyhyen aikaa sarjan alkupuolella hän tosin majailee hyvän ystävänsä Laura Kivirannan luona asunnossa B8, ja raskautensa aikoihin hän myös asui hetken Jukan ex-vaimon Maaritin luona.
Elämä Pihlajakadulla > Suhde Aleksiin ja Sofian syntymä

Hanna tulee erityisen hyvin toimeen Jukan pojan, Aleksin kanssa. Pikkuhiljaa kaksikon välille kehkeytyy salasuhde, jonka seurauksena Sofia-tytär saa alkunsa. Aluksi Hanna yrittää teeskennellä lapsen olevan Jukan, mikä ei kuitenkaan ole mahdollista, koska Jukka on steriili. Jukka vaatii saada tietää isän nimen, ja hätäpäissään Hanna turvautuu homoseksuaaliseen työkaveriinsa Harriin. Harri vahvistaa Jukalle olevansa Hannan lapsen isä.
Sofian syntymän jälkeen Aleksin mielenterveysongelmista kärsivä naisystävä Petra Rinne kidnappaa Sofian. Petra kuolee takaa-ajokolarissa, mutta Sofiaa ei kuitenkaan löydy autosta. Juuri kun toivosta aletaan luopua, Petran vanha ystävä tuo Sofian takaisin Pihlajakadulle. Kun Aleksi luulee olevansa asunnossa kahdestaan Sofian kanssa, lepertelee vauvalle ja toteaa olevansa tämän isä, minkä Jukka kuulee ja tajuaa Aleksin olevan todellinen isä. Kun totuus paljastuu, Hanna ja Aleksi päättävät aloittaa parisuhteen, ja Jukka muuttaa asumaan entisen vaimonsa Maaritin luo. Myöhemmin alkaa näyttää siltä, että Hannan ja Jukan parisuhde olisi lämpenemässä uudelleen, kunnes Hanna kuolee auto-onnettomuudessa.
Elämä Pihlajakadulla > Kuolema

Hanna vierailee Laura Kivirannan kanssa Kempeleessä Lauran Eila-äidin luona, Sofian jäädessä kotiin Helsinkiin isoäitinsä Maaritin hoiviin. Maarit, entinen alkoholisti, on kaikkien tietämättä jälleen sortunut alkoholiin ja juo reippaasti hoitaessaan Sofiaa. Kun Hanna kuulumisia kysellessään soittaa Maaritille ja tajuaa tämän olevan humalassa, hän alkaa kiireesti ajamaan kohti Helsinkiä. Matkalla hän nukahtaa auton rattiin ja törmää kuorma-autoon. Vakavasti loukkaantunut Hanna kuljetetaan sairaalaan, ja hänellä todetaan aivoverenvuoto. Samalla hänen uusi raskautensa keskeytyy. Hannan leikkaus onnistuu, ja pian hän kykenee puhumaan Aleksin kanssa ja kertoo ikävöivänsä Sofiaa. Kun Aleksi on tulossa katsomaan Hannaa Sofian kanssa, lääkäri sanoo, että Hannalla on uusi aivoverenvuoto. Hanna vaipuu koomaan ja lopulta vegetatiiviseen tilaan, josta hän ei enää koskaan heräisi. Aleksi antaa avovaimonsa kuolla, sillä hän on varma, ettei Hanna olisi halunnut elää koneisiin kytkettynä. Maarit sammuttaa hengityskoneen 12. syyskuuta 2003 kello 19:47.
Onnettomuuskohtauksessa Hannaa ei näytetty lainkaan ja sairaalakohtauksissa sijaisnäyttelijänä toimi Merituuli Airaksinen, jonka kasvot maskeerattiin lukuisten siteiden ja haavojen peittämiksi.
Haanojan haali

| Eskolanmäen liikuntahalli |
| --- | --- |
Osoite:  Myllypuronkatu 3
Sijainti:  Haanoja, Kouvola
Rakennustyyppi:  liikuntahalli
Rakennustyöt aloitettu:  Toukokuu 2024
Avattu:  (Elokuu 2025)
Urakoitsija:  Varte Lappeenranta Oy
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
| Haanojan Haali |
| --- | --- |

Osoite:  Myllypuronkatu 3
Sijainti:  Haanoja, Kouvola
Rakennustyyppi:  uimahalli liikuntahalli
Valmistumisvuosi:  1978
Purkuvuosi:  2023
Omistaja:  Kouvolan kaupunki
Kerrosluku:  1
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Haanojan haali oli Kouvolassa, Eskolanmäessä sijaitseva oleva liikunta- ja vapaa-ajan keskus, johon kuului liikuntahalli, kuntosali, kamppailusali, Kouvolan kortteliyhdistyksen toimipiste, hiekkakenttä ja kaksi ulkojääkaukaloa. Eskolanmäen kaupunginosan kerrostaloalueen rakentamisen aikoihin rakennettu Haanojan haali valmistui vuonna 1978, samaan aikaan viereisen Eskolanmäen yhtenäiskoulun kanssa. Rakennus oli toteutusvaiheessaan 1970-luvun lopulla ainutlaatuinen monitoimitalo Suomessa. Alun perin Haanojalla oli myös uimahalli, mutta se lakkautettiin 1. kesäkuuta 2019 huonon kunnon ja kaupungin liikuntapaikkojen säästötoimien vuoksi. Haalilla sijaitsi myös nuorisotila, joka lakkautettiin 12. joulukuuta 2019. Haanojan haali oli yhdessä Sarkolan urheilukeskuksen kanssa radan eteläpuolisen Kouvolan tärkein vapaa-ajan palveluiden keskittymä, ja liikuntahallissa pidettiin muun muassa Eskolanmäen koulun liikuntatunnit.
Rakenteiden vajoaminen

Haanojan Haalin kiinteistö jouduttiin sulkemaan 6. lokakuuta 2022 kantavien rakenteiden vajoaman vuoksi, jolloin aloitettiin rakenteiden tutkimus ja korjaussuunnitelmien laatiminen. Rakennustutkimuksen mukaan rakennuksen korjaaminen olisi tullut purkamista kalliimmaksi. Kouvolan kaupunki ei ollut korjaamassa rakennusta, vaan alkoi valmistella sen purkamista. Yhden painuneen seinän korjaaminen kustantaisi noin 100 000 – 200 000 euroa, kun taas koko rakennuksen purkaminen kustantaisi arviolta noin 300 000 euroa. Rakennuksen korjausvelka oli vuonna 2022 noin 2,13 miljoonaa euroa eikä rakenteiden kestävyyttä voida taata muussakaan osassa rakennusta. Kouvolan kaupungin tilapalvelut esittävät uuden liikuntatilan rakentamista viereisen Eskolanmäen koulun tarpeisiin. Huhtikuussa 2023 käynnistyi rakennuksen purku.
Uusi liikuntahalli

Kouvolan kaupunginhallitus valitsi 15. tammikuuta 2024 Varte Lappeenranta Oy:n toteuttamaan Eskolanmäen uutta liikuntahallia. Hintakatoksi kaupunki on asettanut 4,37 miljoonaa euroa. Rakentaminen käynnistyi vuoden 2024 keväällä ja rakennuksen on määrä valmistua elokuussa 2025. Hallin kokoluokka on noin 1000 neliömetriä. Tarkoituksena on, että halliin mahtuu salibandykaukalo turva-alueineen, sekä että halli on jaettavissa väliverhoilla kolmeen tilaan vanhan hallin mukaisesti.
Kuvia

Haanojan haali 1980-luvulla.
Haanojan Haalin purku
Haanojan Haalin purkutyömaa toukokuussa
Krínes

| Krínes Κρήνες |
| --- | --- |
 Krínes
 Koordinaatit: 37°57′56″N, 22°45′38″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Korinthia
Kunta:  Vélo-Vócha
Kunnallisyksikkö:  Vélo
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  4202020401
Korkeus:  40 m
Väkiluku (2021):  1 033
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  20002
Suuntanumero(t):  20002
Krínes (kreik. Κρήνες, kath.kreik. Κρήναι, Krínai) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Vélo-Vóchan kuntaan, Korinthian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 1 033 (2021).
Krínesin kylä, suomeksi ”Lähdekaivot”, sijaitsee noin 17 kilometriä länteen Kórinthoksen kaupungista ja noin 2,6 kilometriä sisämaahan Korintinlahden etelärannasta. Se on rakennettu noin 40 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Krínes muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Κρηνών, Dimotikí Koinótita Krinón), johon ei kuulu muita asutuksia.
Antiikin aikana seutu on ollut Sikyonin kaupunkivaltion aluetta, ja sieltä on tehty löytöjä myös bysanttilaiselta ajalta. Nykyinen kylä on saanut nimensä siellä olevista lähdekaivoista. Sen vanha osmanivallan aikainen nimi vuoteen 1918 saakka oli Imvraímpei (Ιμβραήμπεη < Ibrahim Bey). Kylän pääelinkeino on hedelmien ja oliivinviljely. Krínesin pääkirkko on omistettu Neitsyt Marian temppeliintuomiselle (Eisódia tis Theotókou). Kylän lähellä on bysanttilaisaikainen kirkko, joka on omistettu Kristuksen kirkastumiselle (Metamórfosi tou Sotiras).
Tuula Kyllikki Rantanen

Tuula Rantanen, o.s. Vuori, (s. 25. kesäkuuta 1939)  on suomalainen historiantutkija. Koulutukseltaan hän on filosofian maisteri. Rantasen keskeisimpiä tutkimuskohteita ovat olleet muun muassa Kaarlo Vuoren, A.E. Nordenskiöldin sekä Tove Janssonin tuotannot.
Julkaisuja

Ann-Mari Mickwitz, Leena Miekkavaara & Tuula Rantanen: The A. E. Nordenskiöld Collection in the Helsinki University Library : annotated catalogue of maps made up to 1800. Vol. 2, Atlases K-Z.  Helsinki:  Helsinki University Library, 1981.  ISBN 951-45-1704-0  (englanniksi)
Ann-Mari Mickwitz, Leena Miekkavaara & Tuula Rantanen: The A. E. Nordenskiöld Collection in the Helsinki University Library : annotated catalogue of maps made up to 1800. Vol. 3, , Books containing maps, loose maps, addenda to vols. 1-2.  Helsinki:  Helsinki University Library, 1984.  ISBN 951-45-1705-9  (englanniksi)
Ann-Mari Mickwitz, Leena Miekkavaara & Tuula Rantanen: The A. E. Nordenskiöld Collection in the Helsinki University Library : annotated catalogue of maps made up to 1800. Vol. 4, Index of titles of maps in alphabetical order.  Helsinki:  Helsinki University Library, 1989.  ISBN 951-45-1706-7  (englanniksi)
Tuula Rantanen & Leena Pärssinen: Suomen historiallinen bibliografia 1961-1970.  (Käsikirjoja 9)  Helsinki:  Suomen historiallinen seura, 1983.  ISBN 951-9254-46-3
Tuula Rantanen & Raija Mankki: Suomen historiallinen bibliografia 1971-1980.  Helsinki:  Suomen historiallinen seura, 1988.  ISBN 951-8915-10-5
Tuula Rantanen & Raija Mankki: Suomen historiallinen bibliografia 1981-1985.  Helsinki:  Suomen historiallinen seura, 1995.  ISBN 951-8915-95-4
Tuula Rantanen: Tuula Rantasen Tamperetta koskevia ja kirjastoon liittyviä artikkeleita vuosilta 1970-1999.  Tampere:  Tampereen kaupunginkirjasto - Pirkanmaan maakuntakirjasto, 2002.  ISBN 952-99000-0-7
Toimittajana

Tuula Rantanen (toim.): Historiantutkijan sana : maisterista akateemikoksi :  akateemikko Eino Jutikkala 70 vuotta 24.X.1977.  (Historiallisia tutkimuksia 105)  Helsinki:  Suomen historiallinen seura, 1977.  ISBN 951-9254-14-5
Anneli Ilmonen & Tuula Rantanen (toim.): Mumin : das Mumintal, Kunstmuseum Tampere.  (Teksitit, piirrokset ja kvarellit Tove Jansson ; valokuvat Per Olof Jansson ; käännös Brigitte Reuter)  Tampere:  Kunstmuseum Tampere.  ISBN 952-9549-05-9  (saksaksi)
Ashleigh Moolman-Pasio

| Ashleigh Moolman-Pasio |
| --- | --- |
 Ashleigh Moolman-Pasio vuonna 2019.
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. joulukuuta 1985
Kansalaisuus:  Etelä-Afrikka
Pyöräilijä
Pituus:  163 cm
Paino:  49 kg
Joukkue:  AG Insurance - Soudal Quick-Step
Laji:  maantiepyöräily
Rooli:  ajaja
Ura
Ammattilaisjoukkue(et)
2010–2013 2014 2015 2016–2018 2019–2020 2021–2022 2023–:  Lotto Hitec Products Bigla Pro Cycling Team Cervélo-Bigla Pro Cycling CCC Liv Team SD Worx AG Insurance - Soudal Quick-Step
Suurimmat voitot
 Tour de Romandie Féminin 2022 Maantieajon Afrikan-mestaruus  2011–2013, 2015,2024, Aika-ajon Afrikan-mestaruus 2012, 2013, 2015 Afrikan kisojen aika-ajossa kultaa 2019 
 Tiedot päivitetty: 16. lokakuuta 2024 
Aiheesta muualla
www.rocacorbacycling.cc
Ashleigh Moolman-Pasio (o.s. Moolman, s. 9. joulukuuta 1985 Pretoria) on eteläafrikkalainen maantiepyöräilijä. Hän aloitti ammattilaisuransa Lotto-tallissa vuosina 2010–2013, edusti Hitec Products -joukkuetta 2014, Biglaa 2015, Cervélo-Biglaa 2016–2018, CCC Liv -tallia vuosina 2019–2020, Team SD Worxiä 2021–2022 ja on vuodesta 2023 kilpaillut AG Insurance - Soudal Quick-Step -joukkueessa.
Moolman-Pasio sijoittui Giro Rosa / Giro Donne -kilpailussa toiseksi vuosina 2018 ja 2021. Hän voitti Tour de Romandie Féminin -kilpailun 2022. Hän on voittanut Afrikan-mestaruuden maantieajossa 2011–2013, 2015 ja 2024, aika-ajossa 2012, 2013 ja 2015 sekä joukkueaika-ajossa 2015. Afrikan kisoissa hän sai kultaa aika-ajossa 2019. MM-kilpailuissa hän saavutti pronssia joukkueaika-ajossa Cervélo-Bigla Pro Cycling -joukkueessa vuosina 2016 ja 2017.
Saavutuksia

Lähteet: Peo Cycling Stats, Cycling Archives
Töyhtötinami

| Töyhtötinami |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tinamilinnut Tinamiformes
Heimo::  Tinamit Tinamidae
Suku::  Töyhtötinamit Eudromia
Laji::  elegans
Kaksiosainen nimi
 Eudromia elegans  I. Saint-Hilaire, 1832 

Katso myös
   Töyhtötinami Wikispeciesissä   Töyhtötinami Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Eudromia elegans
Töyhtötinami (Eudromia elegans) on Etelä-Amerikassa elävä töyhtötinamien sukuun kuuluva tinamilintu.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 40 cm. Sukupuolet ovat samannäköiset. Lajille on tunnusomaista pitkä ja ohut ylöspäin kaartuva töyhtö. Töyhtötinamilla on harmaankirjava höyhenpuku. Muista tinamilajeista poiketen lajilla on vain kolme varvasta, koska takavarvas puuttuu.
Levinneisyys

Lintua tavataan Etelä-Chilessä, ja Argentiinassa.
Elinympäristö

Töyhtötinami on paikkalintu, joka viihtyy kuivassa avomaastossa ja harvapuisissa metsissä. Sitä tavataan vuorten rinteillä aina 3000 metrin korkeuteen saakka.
Lisääntyminen

Pesiminen tapahtuu matalaan maakuoppaan, usein matalan pensaan juurella. Hautominen on koiraan vastuulla.
Ravinto

Töyhtötinamin ravintoa ovat lehdet, siemenet, hedelmät, hyönteiset.
Samppanjalasi

Samppanjalasi


Muut nimet: kuohuviinilasi

Vetoisuus: 15–23 cllähde? 

Käyttötarkoitus: samppanja, kuohuviini,   drinkit
Samppanjalasi on vetoisuudeltaan noin 15–23 senttilitran kokoinen lasi. Samppanjalaseista on olemassa useita eri malleja, joista yleisimmät ovat kapea huilumainen lasi (ransk. flûte) sekä laakeampi ja matalamaljaisempi lasi (ransk. coupe). Näistä coupe lienee varhaisempi, ja se saavutti erityistä suosiota noin 1920-luvulla. Kapeampi flûte puolestaan yleistyi vasta noin 1950-luvun puolivälistä alkaen. Flûten etuna pidetään erityisesti sitä, että lasi pitää viinin aromit laakeaa coupea paremmin kasassa, minkä ansiosta se mahdollistaa viinin ominaisuuksien paremman arvioinnin ja sopii erityisen hyvin viininmaisteluun. Flûte myös säilyttää kuohuviinin kuplat coupea pidempään. Coupea puolestaan suositaan sen klassisena, eleganttina ja ylellisenä pidetyn ulkonäön vuoksi.
Samppanjalasin muodon vuoksi se on erittäin soveltuva kupliviin juomiin ja näyttäviin, kerrostettuihin drinkkeihin.[lähde? ]
Tyyppejä

Ylöspäin levenevä samppanjalasi flûte
Laakea samppanjalasi coupe
Samppanjalasiin valmistettavia drinkkejä

Kir Royale
Champagne Cocktail
Mimosa
Rossini
Turun filharmoninen orkesteri

Turun filharmonisen orkesterin logo.
Turun filharmoninen orkesteri, entinen Turun Kaupunginorkesteri, on Suomen vanhin ja yksi maailman vanhimmista yhä toimivista sinfoniaorkestereista.
Orkesteri aloitti toimintansa vuonna 1790 Turun Soitannollisena Seurana. Konserteissa esitettiin muun muassa Joseph Haydnia ja Ludwig van Beethovenia säveltäjien vielä eläessä. Jean Sibelius johti musiikkiaan yhteensä 18 konsertissa. Orkesteri kunnallistettiin vuonna 1927.
Orkesterin vakinaisina kapellimestareina ovat toimineet Tauno Hannikainen, Toivo Haapanen, Ole Edgren, Jorma Panula, Paavo Rautio, Pertti Pekkanen, Igor Bezrodnyi, Jacques Mercier, Hannu Lintu, Tibor Bogányi ja Petri Sakari. Vuosina 2012–2019 ylikapellimestarina ja taiteellisena johtajana toimi Leif Segerstam. Vuosina 2021–2023 taiteellisena johtajana toimi Olli Mustonen. Syksystä 2024 alkaen ylikapellimestarina toimii John Storgårds.
Päävierailijana toimi vuosina 2001–2011 Juha Kangas ja vuosina 2017–2023 Julian Rachlin. Syksystä 2023 alkaen päävierailijana toimii Christian Kluxen. Orkesterin kunniakapellimestarin arvon ovat saaneet yli puoli vuosisataa yhteistyötä orkesterin kanssa tehnyt Paavo Berglund sekä Leif Segerstam.
Orkesterin kokoonpanoon kuuluu 74 soittajaa, ja se onkin Suomen viidenneksi suurin sinfoniaorkesteri. Orkesteri esiintyy pääasiassa vuonna 1952 valmistuneessa Turun konserttitalossa, joka oli Suomen ensimmäinen varsinainen konserttitalo.
Vuodesta 1979 alkaen orkesteri on säännöllisesti levyttänyt suomalaista musiikkia. Orkesterin ja Karita Mattilan joululevy sekä orkesterin levy Suomalaisia klassisia suosikkisävelmiä ovat myyneet platinaa.
Kirjallisuutta

Korhonen, Kimmo: Sävelten aika: Turun Soitannollinen Seura ja Turun filharmoninen orkesteri 1790–2015.  Helsinki:  Siltala, 2015.  ISBN 978-952-234-351-2
Aiheesta muualla

Orkesterin kotisivut
Saimaa Geopark

Saimaa Geopark
Saimaa Unesco Global Geopark on luontomatkailuun ja geologiaan keskittyvä puisto, joka toimii Eteläisen-Saimaan sekä yhdeksän eri kunnan alueella: Imatra, Lappeenranta, Mikkeli, Ruokolahti, Puumala, Juva, Sulkava, Taipalsaari ja Savitaipale. Alue sai Unescon Global Geoparkin statuksen vuonna 2021. Saimaa UNESCO Global Geoparkin 65 geokohdetta kertovat Suomen suurimman järven muinaisista ajoista. Reunamuodostumat, harjut, siirtolohkareet sekä hiidenkirnut muistuttavat viimeisimmästä jääkaudesta, joka päättyi noin 10 000 vuotta sitten. Saimaa Geopark tarjoaa matkailijoille ainutlaatuisen mahdollisuuden tutustua muinaisiin kalliomaalauksiin, kiemurteleviin vesistöihin, kauniisiin järvimaisemiin sekä Saimaan järviluonnon monimuotoisuuteen.
Saimaa Geoparkin keskeisimpiä tehtäviä ovat:
Saimaa Geopark -alueen ainutlaatuisen geologian, luonnon sekä kulttuurin vaaliminen.
Alueen esiin tuominen paikallisesti, kansallisesti sekä kansainvälisesti.
Kestävän kehityksen edistäminen.
Saimaa Geopark brändin kasvattaminen.
Vahvistaa alueen asukkaiden kotiseudun tuntemusta, arvostusta, identiteettiä sekä elinvoimaa.
Pohjoismaiden 15 geoparkista viisi on Suomessa: Rokua Geopark, Lauhanvuori-Hämeenkangas Geopark, Saimaa Geopark, Salpausselkä Geopark ja Kraatterijärvi Geopark, mikä on Lappajärvellä.
Aiheesta muualla

Viralliset kotisivut
Elizabeth Schuyler Hamilton

Elizabeth Schuyler Hamilton
Elizabeth Schuyler Hamilton (9. elokuuta 1757 Albany, New York, Yhdysvallat – 9. marraskuuta 1854) oli yhdysvaltalainen hyväntekijä ja Alexander Hamiltonin puoliso. Hänen isänsä oli kenraali Philip Schuyler ja äitinsä Catherine Van Rensselaer Schuyler.
Schuyler oli perustamassa New Yorkiin kahta vähävaraisille tarkoitettua laitosta, joista toinen oli koulu Hamilton Free School, toinen orpokoti Orphan Asylum Society.
Elizabeth Schuyler Hamilton meni 23-vuotiaana naimisiin Alexander Hamiltonin kanssa. He saivat seuraavat kahdeksan lasta.
Philip Hamilton (22. tammikuuta 1782 Albany, New York, Yhdysvallat – 24. marraskuuta 1801 Manhattan, New York, Yhdysvallat)
Angelica Hamilton (25. syyskuuta 1784 – 6. helmikuuta 1857 New York, New York, Yhdysvallat)
Alexander Hamilton Jr. (16. toukokuuta 1786 New York, New York, Yhdysvallat – 2. elokuuta 1875 New York, New York, Yhdysvallat), meni naimisiin Eliza Putnam Knoxin kanssa vuonna 1817.
James Alexander Hamilton (14. huhtikuuta 1788 New York, New York, Yhdysvallat – 24. syyskuuta 1878 Irvington, New York, Yhdysvallat), meni naimisiin Mary Morrisin kanssa vuonna 1810.
John Church Hamilton (22. elokuuta 1792 Philadelphia, Pennsylvania, Yhdysvallat – 25. heinäkuuta 1882 Long Branch, New Jersey, Yhdysvallat), meni naimisiin Maria Eliza van den Heuvelin kanssa vuonna 1814.
William Stephen Hamilton (4. elokuuta 1797 New York, Yhdysvallat – 9. lokakuuta 1850 Sacramento, Kalifornia, Yhdysvallat)
Eliza Hamilton Holly (20. marraskuuta 1799 Manhattan, New York, Yhdysvallat – 17. lokakuuta 1859 Washington, Yhdysvallat), meni naimisiin Sidney Augustus Hollyn kanssa vuonna 1825.
Philip Hamilton (1. kesäkuuta 1802 New York, New York, Yhdysvallat – 9. heinäkuuta 1884 Poughkeepsie, New York, Yhdysvallat), meni naimisiin Rebecca McLanen kanssa.
Elizalla oli myös ainakin yksi keskenmeno.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elizabeth Schuyler Hamilton Wikimedia Commonsissa
Hamilton on nousemassa vuoden striimatuimmaksi elokuvaksi, Yle.fi, uutiset 21.11.2020
Huhuilijatinami

| Huhuilijatinami |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tinamilinnut Tinamiformes
Heimo::  Tinamit Tinamidae
Suku::  Ruskotinamit Crypturellus
Laji::  undulatus
Kaksiosainen nimi
 Crypturellus undulatus  (Temminck, 1815) 

Katso myös
   Huhuilijatinami Wikispeciesissä   Huhuilijatinami Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Huhuilijatinami (Crypturellus undulatus) on Etelä-Amerikassa elävä ruskotinamien sukuun kuuluva tinamilintu. Huhuilijatinamiparit ja perheparvet voivat kommunikoida keskenään viheltävillä äänillä.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on noin 28 cm. Lajin sukupuolet ovat samannäköiset ja höyhenistö on vahvasti poikkijuovainen. Huhuilijatinamin yläosa on harmaanruskea, pyrstö mustanharmaa. Huhuilijatinamilla on valkoiset posket ja harmaa kurkku, jossa on valkoisia täpliä. Lajin jalat ovat kellahtavanvihreät.
Levinneisyys

Lajia tavataan Itä- ja Etelä-Kolumbiassa, Etelä-Venezuelassa, Lounais-Guyanassa, Itä-Ecuadorissa, Brasilian sademetsävyöhykkeellä, Boliviassa, Paraguayssa ja pohjoisimmassa Argentiinassa.
Elinympäristö

Huhuilijatinami on paikkalintu, joka viihtyy aarnimetsissä sekä matalassakin pensas- ja tiheikkökasvillisuudessa.
Lisääntyminen

Koiras parittelee useiden naaraiden kanssa, jotka kulkevat koiraalta toiselle. Pesä on matala maakuoppa, tiheän kasvillisuuden suojassa. Pesässä voi olla usean eri naaraan munimia munia, joita koiras hautoo.
Ravinto

Huhuilijatinamin ravintoa ovat marjat, hedelmät ja hyönteiset.
Lebesbyn kirkko

| Lebesbyn kirkko Lebesby kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2011.
Sijainti:  Lebesby, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1962
Suunnittelija:  Borgrud Pedersen
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  170
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Lebesbyn kirkko (norj. Lebesby kirke) on Lebesbyn kunnassa Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1962.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Lebesbyn kirkko Wikimedia Commonsissa
Sellasía

| Sellasía Σελλασία |
| --- | --- |
 Sellasía
 Koordinaatit: 37°10′2″N, 22°25′0″E 
Valtio:  Kreikka
Alue:  Peloponnesos
Alueyksikkö:  Lakonia
Kunta:  Spárti
Kunnallisyksikkö:  Oinoúntas
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  4301050101
Korkeus:  586 m
Väkiluku (2021):  390
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Postinumero:  231 50
Sellasía (kreik. Σελλασία) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Spártin kuntaan, Lakonian alueyksikköön ja Peloponnesoksen alueeseen. Kylän väkiluku on 390 (2021).
Sellasían kylä sijaitsee Párnonas-vuoren rinteessä noin 16 kilometriä pohjoiseen Spártin kaupungista. Se on rakennettu noin 586 metrin korkeuteen merenpinnasta laskettuna. Kylä on ottanut nimensä lähellä sijainneesta antiikin ajan Sellasian kaupungista vuonna 1929. Kylän aiempi nimi oli Vrouliá (Βρουλιά). Sellasían pääelinkeinot ovat karjatalous ja oliivinviljely. Kylän pääkirkko on omistettu Pyhälle Kolminaisuudelle (Agía Triáda). Sellasía muodostaa oman kyläyhdyskuntansa (Δημοτική Κοινότητα Σελλασίας, Dimotikí Koinótita Sellasías), johon ei kuulu muita asutuksia.