stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Luonnonvarasuunnittelu
Voimassa olevat luonnonvarasuunnitelmat

2017: Etelä-Suomen luonnonvarasuunnitelma 2017-2022
2019: Luonnonvarasuunnitelma Lapin maa- ja vesialueille 2019-2024 - pois lukien saamelaisten kotiseutualue
2022: Saamelaisten kotiseutualueen luonnonvarasuunnitelma 2022-2027
2023: Kainuun sekä Keski- ja Pohjois-Pohjanmaan luonnonvarasuunnittelu vuosille 2024–2028
2024: Metsähallituksen merialueen luonnonvarasuunnitelma 2024–2028
Tulossa olevat luonnonvarasuunnittelut

Etelä-Suomen luonnonvarasuunnitelma
Aiheesta muualla

Metsähallituksen luonnonvarasuunnittelu
Luotsivene

Luotsivene on luotsien erityiskäyttöön varustettu alustyyppi. Suomalaiset luotsiveneet ovat rungoltaan punaisia; ennen niiden keulassa oli merkkinä ympyröity L-kirjain, nykyisin kylkeen on maalattu sana PILOT.
Historia

Alun perin luotsiveneet olivat merikelpoisia purjeveneitä, joiden isopurjeessa oli pystysuuntainen punainen raita merkkinä. Mm. kuuluisa norjalainen Colin Archer -purjevenetyyppi suunniteltiin alun perin luotsiveneeksi: sen piti mahdollisimman merikelpoinen ja kuitenkin ohjattavuudeltaan niin helppo, että luotsien apupoikakin pystyisi tuomaan veneen yksinään turvallisesti rantaan, jos kaikki luotsit joutuisivat jäämään myrskyssä avustettaviin aluksiin.
Konealusten tultua ja ennen muuta liikenteen muututtua ympärivuotiseksi luotsiveneitä alettiin rakentaa teräksestä; tärkeimmäksi tyypiksi muotoutui ns. haminalaiskutteri, joka pystyy toimimaan rankoissakin jääoloissa. Myöhemmin luotsit saivat avovesikautta varten nopeampia lujitemuovirunkoisia ja nopeita Minipilotit-veneitä. Nämä kaksi alustyyppiä hallitsevat edelleen luotsien aluskalustoa; pahinta kelirikkoa varten joillakin luotsiasemilla on hydrokopteri.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Luotsivene Wikimedia Commonsissa
Ns. haminalaiskutterin eli luotsien kelirikkoaikana käyttämän aluksen pienoismalli Forum Marinumissa
Työmaa-aita

3,5x2m terästyömaa-aita ja 2x1,1m sulkupuomi
Kiasman puinen umpiaita
Törmäystestattuja työmaakaiteita Ranta-Tampellan työmaalla
Työmaa-aita on aitatyyppi, joka on suunniteltu väliaikaiseen käyttöön työmaalla. Aitojen asennus on halpaa, nopeata ja helppoa.  Näistä ominaisuuksista johtuen työmaa-aidoilla on myös monia muita käyttökohteita aina yleisötapahtumista onnettomuustilanteisiin.
Työmaa-aitojen ominaisuudet > Materiaali

Sinkitty teräs,elektrolyyttisesti galvanoitu tai upposinkitty
Muovi
Puu
Käytetyimmät mitat määräytyvät pääsääntöisesti työmailla noudatettavien määräysten mukaan. Hyvä esimerkki ohjeistuksesta on esim. Helsingin kaupungin ohjeistus työmaa-alueiden rajaamisesta. Käytetyin aitakorkeus on rakennustyömailla 2m ja enityn myyty aitakoko on Heraksen aikoinaan euroopassa markkinoille tuoma (3,5x2)m verkkoaita. Kohteissa, joissa ohjataan jalankulkua tai pyöräilyä vaaditaan useasti liikenneviraston määräysten mukaista heijasteellista sulkupuomia korkeuksissa (1-1,2)m.
Työmaiden aiheuttaman pölyn ja melun vähentämiseksi tiheästi asutuilla alueilla yleinen on ns. umpiaita.
Koska työmaat ovat monasti vilkkaasti liikennöidyillä alueilla, riskien minimoimiseksi saatetaan vaatia myös järeämpiä törmäystestattuja kaiteita.
Uhkasakko

Uhkasakko on tuomioistuinten ja eri viranomaisten tehosteena käyttämä painostuskeino, jolla pyritään varmistamaan viranomaisen antaman käskyn tai kiellon toimeenpano. Tässä yhteydessä tällaisesta käskystä tai kiellosta käytetään termiä päävelvoite. Uhkasakkoon liittyy jokin rahasumma, joka voi olla joko kiinteä tai sen suuruus voi muuttua ajan kuluessa. Ajan kuluessa muuttuvasta uhkasakosta käytetään nimitystä juokseva uhkasakko. Mikäli se taho, jota uhkasakko koskee, ei toteuta päävelvoitettaan ja tähän ei ole hyväksyttävää syytä, voidaan uhkasakko tuomita maksettavaksi.
Uhkasakon käytöstä säädetään uhkasakkolaissa, ja monissa laeissa on erikseen mainittu mahdollisuus käyttää uhkasakkoa tehosteena.
Louis L’Amour

Presidentti Ronald Reagan ojensi vuonna 1983 Louis L’Amourille (vas.) Presidential Medal of Freedom -siviilikunniamerkin.
Louis Dearborn L’Amour, oik. Louis Dearborn LaMoore (22. maaliskuuta 1908 Jamestown, Pohjois-Dakota, Yhdysvallat – 10. kesäkuuta 1988 Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat) oli yhdysvaltalainen kirjailija, joka tunnetaan etupäässä lännenromaaneistaan, joita hän itse kutsui "rajaseudun tarinoiksi" (engl. frontier stories).[lähde? ] L'Amour oli alun perin metsätyömies ja ammattinyrkkeilijä.
Tuotanto

L’Amour kirjoitti myös historiallista kaunokirjallisuutta (The Walking Drum), tieteiskirjallisuutta (The Haunted Mesa) ja tietokirjallisuutta (Frontier) sekä runoja ja novellikokoelmia. Monien tarinoiden pohjalta on tehty elokuvia. L’Amour julkaisi kaikkiaan yli sata teosta, joista 89 romaaneja. Teoksia on käännetty useille eri kielille, ja niistä on julkaistu yhä uusia painoksia.[lähde? ]
L’Amourin on sanottu olevan "yksi maailman suosituimmista kirjailijoista".
L’Amourin myydyin teos on Hondo (1953), joka on valittu moneen kertaan yhdeksi parhaista lännenromaaneista.
Suomessa on ilmestynyt kolme Louis L’Amourin nimeä kantavaa kioskilänkkärisarjaa. Otava julkaisi L’Amourin suosituimpia tarinoita sarjoissa Maailman luetuin lännensarja (11 pokkaria) ja Original Western Stories (18 pokkaria). Tämän jälkeen ilmestyi vielä yksi L’Amourin nimeä kantava sarja Wintherin julkaisemana (12 pokkaria).
Kaikkiaan L’Amourin teoksia on suomennettu yli 70, joista osa eri nimillä. L’Amourin tarinoista ja kirjoista on tehty yli 60 elokuvaa, joista tunnetuin on John Waynen tähdittämä Hondo, yksinäinen vaeltaja (1953).
Suomennetut teokset > Lännenromaanit nimellä Tex Burns

Hopalong Cassidy iskee jälleen. Hopalong Cassidy 4. Suom. Vilho Hokkanen. Tammi: Helsinki 1957. Alkuteos Hopalong Cassidy and the Riders of High Rock. Doubleday 1951.
Hopalong Cassidy pitää sanansa. Hopalong Cassidy 5. Suom. Vankka Vankkoja. Tammi: Helsinki 1957. Alkuteos Hopalong Cassidy, Trouble Shooter. Doubleday 1952.
Suomennetut teokset > Muut romaanit

Matkarumpu. Suom. Juhani Karve. Otava: Helsinki 1986. Alkuteos The Walking Drum. Bantam 1984.
Luettelo Tenavat-animaatioista

Tämä on luettelo Charles M. Schulzin Tenavat-sarjakuvaan perustuvista animaatioista. Kaikkien tuotantomaa on Yhdysvallat, ellei toisin mainita. Ennen vuotta 2008 valmistuneet animaatiot ovat Lee Mendelsonin tuottamia ja Bill Meléndezin animaatiostudiolla tehtyjä. Vuoteen 1992 saakka kaikki televisioanimaatiot myös tehtiin CBS-kanavalle.
Elokuvat

Eläköön, Jaska Jokunen! (A Boy Named Charlie Brown), 1969, ohjaus Bill Meléndez
Ressu lähtee maailmalle (Snoopy, Come Home), 1972, ohjaus Bill Meléndez
Kisa on kova, Jaska Jokunen (Race for Your Life, Charlie Brown), 1977, ohjaus Bill Meléndez
Hyvää matkaa Jaska Jokunen (Bon Voyage, Charlie Brown (and Don’t Come Back!!)), 1980, ohjaus Bill Meléndez
Tenavat-elokuva (The Peanuts Movie), 2015, ohjaus Steve Martino
Televisiosarjat

The Charlie Brown and Snoopy Show (1983–1985), televisiosarja, kaksi tuotantokautta, joista ensimmäisessä 13 ja jälkimmäisessä 5 jaksoa
This Is America, Charlie Brown (1988), opetuspainotteinen minisarja Yhdysvaltain historiasta, kahdeksan osaa (käyttää Tenavien hahmoja, mutta ei perustu Schulzin sarjakuviin)
Tenavat (Peanuts, 2014), ranskalainen lyhytanimaatiosarja, 500 jaksoa
Apple TV+ -suoratoistopalvelussa julkaistut animaatiot

Nämä sarjat ja erikoisjaksot on tuotettu suoraan Apple TV+ -suoratoistopalveluun.
Ressu avaruudessa (Snoopy in Space, 2019), 12 jaksoa
Ressu ja ystävät (The Snoopy Show, 2021–)
Ressun kesäleiri (Camp Snoopy, 2024)
Ressu esittää: Uusi vuosi, vanhat ystävät (Snoopy Presents: For Auld Lang Syne, 2021)
Ressu esittää: Ne pienet ilot, Jaska Jokunen (Snoopy Presents: It’s The Small Things, Charlie Brown, 2022)
Ressu esittää: Äidille (ja isälle) rakkaudella (Snoopy Presents: To Mom (and Dad), With Love, 2022)
Ressu esittää: Tellun koulu (Snoopy Presents: Lucy’s School, 2022)
Ressu esittää: Ainutlaatuinen Maisa (Snoopy Presents: One-of-a-Kind Marcie, 2023)
Ressu esittää: Tervetuloa kotiin, Sami (Snoopy Presents: Welcome Home, Franklin, 2024)
Muut

Peanuts Motion Comics (2008), iTunesille julkaistu sarja lyhytanimaatioita, kymmenen osaa, ei esitetty televisiossa missään
Useat Schulzin elinaikana Tenavista tehdyt dokumentit sisälsivät pätkiä muualla esittämätöntä animaatiota. Uutta materiaalia sisältäneitä dokumentteja olivat muun muassa A Boy Named Charlie Brown (1963), Charlie Brown and Charles Schulz (1969), Happy Anniversary, Charlie Brown (1976), Happy Birthday, Charlie Brown (1979), You Don't Look 40, Charlie Brown (1990) ja Here's to You, Charlie Brown: 50 Great Years (2000). Mendelson ja Meléndez tuottivat myös 1970- ja 1980-luvuilla joitain Tenavat-aiheisia lyhyitä valistusfilmejä. Lisäksi sarjan hahmot ovat esiintyneet animoituina sadoissa erilaisia tuotteita mainostaneissa tv-mainoksissa.
Suomessa ilmestyneet julkaisut > VHS-julkaisut

Tenavat 1 (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Gothenburg Sound Studios)
Tenavat 2 (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Gothenburg Sound Studios)
Tenavat 3 (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Gothenburg Sound Studios)
Tenavat 4 (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Gothenburg Sound Studios)
Tenavat 5 (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Gothenburg Sound Studios)
Tenavat 6 (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Gothenburg Sound Studios)
Tenavat 7 (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Gothenburg Sound Studios)
Tenavat 8 (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Gothenburg Sound Studios)
Tenavat 9 (suomenkielinen puhe, dubbauksesta vastasi Gothenburg Sound Studios)
Tenavat - Elämä on sirkusta, Jaska Jokunen
Tenavat - Älä pelkää, Jaska Jokunen
Tenavat - Jaska Jokusen joulu
Tenavat - Vielä kerran, Jaska Jokunen
Tenavat - Jaska Jokusen seikkailu
Tenavat - Taikuutta, Jaska Jokunen
Tenavat - Sydämelliset onnittelut, Jaska Jokunen
Suomessa ilmestyneet julkaisut > DVD-julkaisut

Tenavat - Pääsiäinen
Tenavat - Halloween
Tenavat - Joulu
Tenavat - Ystävänpäivä
Tenavat - Lemmenasioita
Tenavat - Urheilussa ja rakkaudessa
Tenavat - Takaisin kouluun
Tenavat - Ressun seikkailut
Tenavat - Ressun luokkakokous
Tenavat - Onni on lämmin riepu, Jaska Jokunen
Tenavat - Olet reilu kaveri, Jaska Jokunen
Tenavat - Olet hyvä mies, Jaska Jokunen
Tenavat - Happiness is Peanuts Snow Days
Tenavat - Jaska Jokusen joulu
Tenavat - Hän on sinun koirasi, Jaska Jokunen
Tenavat - 70-luvun kokoelma
Tenavat - 60-luvun kokoelma
Tenavat Boksi
Uhlandstraßen metroasema

Uhlandstraßen metroasema on Saksan pääkaupungin Berliinin metroverkoston U1-linjan läntinen pääteasema. Se avattiin 12. lokakuuta 1913, ja sijaitsee Kurfürstendamm-kadun varrella Kaakkois-Charlottenburgin alueella, joka on yksi Berliinin kalleimpia asuinalueita.[lähde? ]
MetroBus-linjat M19 ja M29 pysähtyvät aseman kohdalla.
Uhkolansuo

Uhkolansuo.
Uhkolansuo on suurehko suo Riihimäellä. Suo on suurimmilta osin ojitettu ja sijaitsee laajojen mäkien välissä. Se on pääosin puustoista räme- ja korpimuuttumaa. Ojia on varsinkin suon pohjoisosassa. Paikoin, etenkin suon keskiosassa, on luonnontilaisempia kohtia, joissa on korpirämettä, tupasvillarämettä ja isovarpurämettä sekä joitain pienialaisia nevalaikkuja.
Alueen pääpuulajeina vaihtelevat mänty, koivu ja kuusi. Kasveista valtalajeina kasvaa juolukka ja mustikka. Muita runsaista lajeja ovat muurain, riidenlieko, variksenmarja, kanerva, puolukka, suopursu ja metsäalvejuuri. Ojissa ja ojapientareilla runsaimpia lajeja ovat korpikaisla, luhtasara, polkusara ja röyhyvihvilä. Melko runsaita ovat myös ratamosarpio ja luhtamatara. Nevamaisella alueella kasvaa runsaasti karpaloa ja suokukkaa sekä vaivaiskoivua ja paikoitelleen tähtisaraa, kihokkia ja riippasaraa.
Alueella on polkuja ja pitkospuita. Lähistöllä sijaitsevat myös Vahteriston luonnonsuojelualue sekä Helsingin yliopiston atsaleaistutuskokeilu eli atsaleapuisto.
Tromssan tuomiokirkko

| Tromssan tuomiokirkko Tromsø domkirke |
| --- | --- |

Sijainti:  Tromssa, Norja
Koordinaatit:  69°38′55″N, 18°57′24″E
Kirkkokunta:  evankelisluterilainen
Hiippakunta:  Nord-Hålogalandin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1861
Suunnittelija:  Christian H. Grosch
Materiaali:  puu
Tyylisuunta:  uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tromssan tuomiokirkko (norj. Tromsø domkirke) on kirkkorakennus norjalaisessa Tromssan kaupungissa. Se on Nord-Hålogalandin hiippakunnan pääkirkko. Vuonna 1861 valmistunut kirkko edustaa uusgoottilaista arkkitehtuuria, ja sen suunnittelusta on vastannut norjalainen arkkitehti Christian H. Grosch. Se on ainoa puusta rakennettu tuomiokirkko Norjassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tromssan tuomiokirkko Wikimedia Commonsissa
Norjan evankelis-luterilaiset tuomiokirkot
Bergen
Bodø
Fredrikstad
Hamar
Kristiansand
Molde
Oslo
Stavanger
Tromssa
Trondheim
Tønsberg
Työmaahuolto

| Työmaahuolto Oy |
| --- | --- |
Perustettu:  1945
Perustaja:  Suomen Naisten Huoltosäätiö
Toimitusjohtaja:  Tellervo Hakkarainen
Puheenjohtaja:  Tellervo Hakkarainen
Toiminta-alue:  Suomi
Toimiala:  ruokahuolto, ravintolatoiminta
Tuotteet:  140 työpaikkaruokalaa (1973)
Liikevaihto:  80 milj. mk (1977)
Henkilöstö:  1 800 (1977)
Tytäryhtiöt:  Ravintohuolto Oy Ravintola White Lady Pyykkivakka Oy tukkuliike Suuros Oy Ruova Oy (Tampere)
Omistaja:  Suomen Naisten Huolto­säätiö vuodesta 1978 Fazer
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Työmaahuolto Oy (nykyisin Kiinteistö Oy Ab Pakkalantie 30) on 1940-luvulta alkaen toiminut yritys, joka alunperin huolehti muun muassa sodan­jälkeisten Lapin jälleen­rakennus­työmaiden ja Helsingin kesäolympialaisten muonituksesta. Yritys syntyi Lotta Svärd -järjestön lakkauttamisen jälkeen perustetun Suomen Naisten Huolto­säätiön piirissä ja käytti työvoimanaan paljolti entisiä muonituslottia. Vuonna 1978 valtakunnalliseksi työpaikka­ruokailu­yritykseksi kasvaneen Työmaahuolto Oy:n ravintolatoiminta siirtyi osaksi pari vuotta aiemmin perustettua Fazer Cateringiä, josta sitten kehittyi nykyinen lounas­ravintola­ketju Amica.
Historiaa

Vuonna 1944 Lotta Svärd -järjestön keskus­johtokunta perusti Suomen Naisten Huoltosäätiön, jonka tarkoituksena oli huoltaa ja avustaa kotirintaman naisia ja lapsia ja toisaalta jatkaa rauhan­sopimuksessa lakkautettavaksi määrätyn lottajärjestön työtä.
Osaksi säätiön varainkeruuta toimitusjohtaja Maja Genetz ja talousopettaja Tellervo Hakkarainen saivat ajatuksen organisaatiosta, joka ottaisi hoitaakseen sodan jälkeen perustettujen jälleenrakennus­työmaiden ruokahuollon. Henkilökunnaksi palkattiin entisiä muonituslottia, ja toiminta aloitettiin yhdistysmuotoisena. Toiminta kuitenkin yhtiötettiin jo maaliskuussa 1945. Hakkaraisesta tuli Työmaahuollon toimitusjohtaja vuosiksi 1946–1973, ja hän toimi myös sen johtokunnan puheenjohtajana 32 vuotta.
Osakeyhtiön toiminta laajeni nopeasti ympäri Suomen, ja jälleenrakennus­työmaiden ohella se sai muonitettavakseen kaikki Suomen suurimmat tapahtumat. Sen palveluita käyttivät myös yritykset, kuten Nokia, Neste, Rautaruukki, Posti ja Outokumpu.
Vuonna 1948 Työmaahuollosta eriytettiin Valtion väliaikainen ravitsemiskeskus, josta sitten kehittyi Valtion ravitsemiskeskus (VARK). Se keskittyi hoitamaan valtion työmaaruokaloita ja myöhemmin valtion laitosten ja virastojen ruokaloita. VARK yhtiöitettiin vuonna 1993 Kulinaari Ravintolat Oy:ksi ja myytiin sekin osaksi Fazerin lounasravintolatoimintaa.
Helsingin olympialaisissa 1952 Työmaahuolto Oy muonitti päivittäin noin 75 000 asiakasta yhdeksässä kenttäruokalassa.
Olympialaisiin valmistui myös Työmaahuolto Oy:n perustama White Lady -ravintola Helsingin Laaksossa sijaitsevaan Naistentaloon. Yhä toiminnassa oleva White Lady oli tiettävästi ensimmäinen laaturavintola, johon naiset pääsivät ilman miesseuraa.
Seuraavina vuosikymmeninä Työmaahuollon toiminta kasvoi eri puolilla maata ja työllisti vuonna 1972 jo yli 1 500 henkilöä, joista vain 35 oli miehiä. Tuotoillaan yritys avusti vuosittain muun muassa sotainvalidi­järjestöjä ja vapaaehtoista maanpuolustus­työtä tekeviä yhdistyksiä.
Vuonna 1978 tuolloin 1 800 ihmistä työllistänyt Työmaahuolto Oy myytiin Fazerille.
Luotsikatu

Luotsikatu 1
Luotsikatu (ruots. Lotsgatan) on itä-länsisuuntainen katu Helsingissä, Katajanokan kaupunginosassa. Se ulottuu nykyisin kahden korttelin mittaisena Satamakadulta Vyökadulle. Aikaisemmin se jatkui länsipäässään Tove Janssonin puiston (ent. Katajanokanpuiston) läpi Kanavakadulle lähelle Uspenskin katedraalia, mutta tämä länsiosa on muutettu puistokäytäväksi. Luotsikatua reunustavat rakennukset on rakennettu pääosin 1800-luvun lopussa ja 1900-luvun alussa, ja ne edustavat jugend-tyyliä. Rakennuksien arkkitehteihin lukeutuvat muun muassa Eliel Saarinen, Herman Gesellius ja Armas Lindgren, jotka ovat suunnitelleet Luotsikatu 1:n (Tallbergin talo) ja 5:n (Eol), sekä Selim A. Lindqvist, joka on suunnitellut Luotsikatu 2:n (Aeolus).
Monet pitävät Luotsikatua yhtenä Helsingin kauneimmista kaduista.
Rakennukset > Kadun pohjoispuoli

Luotsikatu 1 / Satamakatu 7: Tallbergin talo, Gesellius, Lindgren & Saarinen, valm. 1897.
Luotsikatu 1a / Satamakatu 9: ent. Pauligin kahvinpaahtimo, nyt Lumo-vuokra-asuntoja, David Frölander-Ulf, 1938.
Luotsikatu 3: as.oy Fridborg, Gustaf Estlander, 1903.
Luotsikatu 5 / Katajanokankatu 6: as.oy Eol, Gesellius, Lindgren & Saarinen, valm. 1901.
Luotsikatu 7–9 / Katajanokankatu 5: as.oy Semafor, Bruno Granholm, 1902. Alun perin rautatieläisten talo.
Luotsikatu 11: Högborg, Vilho Lekman, 1904. Piharakennus oli 1960-luvulla Suomen elokuva-arkiston käytössä.
Luotsikatu 13 / Vyökatu 10 / Laivastokatu 16: as.oy Asuntola, Bruno Granholm, 1903.
Rakennukset > Kadun eteläpuoli

Luotsikatu 2 / Satamakatu 5 / Kruunuvuorenkatu 1: as.oy Aiolos, Selim A. Lindqvist, 1902.
Luotsikatu 4: as.oy Luotsikatu 4, Waldemar Wilenius, 1906. Piharakennuksessa toimi 1918–1966 Kahvi Oy:n kahvipaahtimo
Luotsikatu 6: as.oy Oihonna, Albert Nyberg, 1906.
Luotsikatu 8 / Katajanokankatu 4: as.oy Luotsikatu 8, F. Oskar Helenius, 1908.
Luotsikatu 10 / Katajanokankatu 3: as.oy Norma, Werner von Essen, Kallio, Ikäläinen, 1903.
Luotsikatu 12: as.oy Luotsiola, Vilho Penttilä, 1911.
Luotsikatu 14: as.oy Luotsikatu 14, Kauno Kallio, 1911. Entisiä asukkaita mm. kirjailija Erkki Kivijärvi, oopperalaulaja Maiju Kuusoja, näyttelijät Leif Wager ja Laila Rihte sekä kuvanveistäjä Lea Rihte.
Luotsikatu 16: as.oy Luotsikatu 16, O. E. Koskinen, 1910. Asukkaita mm. senaattori Arvid Genetz sekä hänen poikansa, näyttelijä Paavo Jännes, näyttelijät Jaakko Korhonen ja Heidi Blåfield sekä heidän tyttärensä Marja Korhonen.
Luotsikatu 18 / Vyökatu 8: as.oy Koitto, Bertel Jung & Oscar Bomanson, 1897, 1904, 1938.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Korttelit.fi - Luotsikatu (Arkistoitu – Internet Archive)
Helsinki Location Guide - Luotsikatu (Arkistoitu – Internet Archive)
Tuomaanristi

Tuomaanrististä oikealla uudempi ja vasemmalla vanhempi malli.
Tuomaanristi, vinoneliömäinen puusta vuoltu lasturisti on joulukoriste saaristoalueelta, lähinnä Korppoosta ja Iniöstä.
Joulukoristeen nimi viittaa apostoli Tuomaaseen. Tuomaan päivä (21. joulukuuta) aloittaa perinteisesti joulun ja silloin asetetaan suojelevat ristit oville tai ikkunoille. Esikuvana ovat olleet kirkkojen takorautaiset ristit.
Tuomaanristi eli lastukoristeinen risti muistuttaa muodollaan joulun kristillisestä sanomasta. Tervaristi maalattiin navetan oveen tai portin pieleen. Kotipiirin koristelu ristikuvioilla on hyvin vanhaa perua. Pohjanmaalta tunnetaan tapa asettaa männyt ristiin talon pihalle.
Tuomaanristi on vähitellen 1930-luvulta lähtien levinnyt koko Suomeen. Ruotsissa on myös Tuomaanristiä muistuttava koriste Ansgarin risti, joka on saanut nimensä Pohjolan apostolin Ansgarin mukaan.
Modernin version siitä, Tuomaantähden, on suunnitellut muotoilija Hermanni Vuorisalo. Se valittiin vuoden 2023 uutuustuotteeksi Tampereella Suomen Kädentaidot -messuilla.
Tähtikirkas yö (elokuva)

| Tähtikirkas yö> La Notte di San Lorenzo |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Paolo Taviani Vittorio Taviani
Käsikirjoittaja:  Paolo ja Vittorio Taviani Tonino Guerra
Tuottaja:  Giuliani G. De Negri
Säveltäjä:  Nicola Piovani
Kuvaaja:  Franco Di Giacomo
Leikkaaja:  Roberto Perpignani
Tuotantosuunnittelija:  Gianni Sbarra
Pukusuunnittelija:  Lina Nerli Taviani
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Italia
Levittäjä:  United Artists Netflix
Kesto:  105 minuuttia
Alkuperäiskieli:  italia
Aiheesta muualla
IMDb
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tähtikirkas yö (La Notte di San Lorenzo) on Paolo ja Vittorio Tavianin ohjaama italialainen draamaelokuva vuodelta 1982. Se kertoo maagisen realismin keinoin vuoden 1944 tapahtumista Italian Toscanassa, pikkukylän väestä Natsi-Saksan ja liittoutuneiden joukkojen viimeisten välienselvittelyn puristuksissa. Tapahtumat koetaan erityisesti pienen Cecilia-tytön näkökulmasta. Osittain Tavianin veljesten omiin lapsuudenkokemuksiin perustuvaa elokuvaa pidetään heidän parhaanaan. Se palkittiin Cannesissa Grand Prix -palkinnolla.
Jo yhteisen uransa alussa 1954 Tavianin veljekset tekivät samoista lapsuusaikojensa tapahtumista lyhyen dokumenttielokuvan San Miniato. Lähes kolme vuosikymmentä myöhemmin he palasivat aiheeseen Tähtikirkkaassa yössä. Elokuvan raju kirkkopommituskohtaus esitetään saksalaisten tekemäksi, mutta vasta 2000-luvulla on selvinnyt, että tapaus oli amerikkalaisjoukkojen karmea erehdys.
Elokuva sai Suomessa teatteriensi-iltansa elokuussa 1983. Suomen televisiokanavilla se on esitetty marraskuussa 1985 (Yle TV2) ja kesäkuussa 1990 (Kolmoskanava) sekä syyskuussa 2005, kesäkuussa 2023 ja toukokuussa 2024 (Yle Teema).
Aiheesta muualla

Paolo ja Vittorio Taviani & Tähtikirkas yö, jakso Ylen sarjasta Sodankylän parhaat. Video 8 min, Yle Areena.
Tovariaceae

| Tovariaceae |
| --- | --- |
 Tovaria pendula
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Brassicales
Heimo::  Tovariaceae  Pax, nom. cons.
Suvut
 Tovaria 
Katso myös
   Tovariaceae Wikispeciesissä   Tovariaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tovariaceae on pieni kasviheimo koppisiemenisten Brassicales-lahkossa, jonka tunnetetuin heimo on ristikukkaiskasvit (Brassicaceae).
Tuntomerkit

Lajit ovat ruohoja tai pensaita, joiden lehdet ovat kolmilehdykkäisiä ja korvakkeellisia. Lehdyköiden laidat ovat ehyitä. Kukinnot ovat terminaalisia, riippuvia ja terttumaisia. Kukat ovat 6–9-lukuisia, tavallisesti kahdeksanlukuisia. Terälehtiä on paljon. Heteet sijaitsevat kohdakkain verholehtien kanssa. Sikiäin koostuu viidestä kahdeksaan, tavallisesti kuudesta yhteen kasvaneesta emilehdestä ja on kehänalainen. Siinä on enemmän tai vähemmän aksiletyyppiset istukat, lyhyt vartalo ja liuskaiset luotit. Siemenaiheita on runsaasti useassa rivissä. Hedelmä on marja tai luumarjamainen. Siemenessä on ohut endospermi. Kromosomiluku on n = 14, so. yksi kromosomiannos sisältää 14 kromosomia.
Levinneisyys

Heimo kasvaa trooppisessa Amerikassa.
Luokittelu

Heimon ainoa suku on Tovaria, ja siinä on kaksi lajia.
Tuorla

Tuorla voi tarkoittaa seuraavia asioita:
Tuorla, kylä Piikkiössä, Kaarinan kaupungissa
1425 Tuorla, asteroidi
Tuorlan planetaario

Tuorlan planetaario on Kaarinan Piikkiössä sijaitseva planetaario, jota ylläpitää Avaruuspuisto Väisälä. Planetaariossa esitetään elokuvia maailmankaikkeuden ilmiöistä ja kerrotaan tähtitaivaan tapahtumista. Planetaarion johtajana toimii Aimo Sillanpää.
Planetaarion avajaisia vietettiin 1. lokakuuta 2008. Planetaariossa on 36 paikkaa. Ensimmäisen vuoden aikana planetaariossa vieraili 20 000 kävijää.