stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Twister (vuoden 1996 elokuva)
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Helen Hunt  | … |  tohtori Jo Harding   |
|  Alexa Vega  | … |  nuori Jo   |
|  Bill Paxton  | … |  tohtori Bill ”Ylimies” Harding   |
|  Jami Gertz  | … |  tohtori Melissa Reeves   |
|  Cary Elwes  | … |  tohtori Jonas Miller   |
|  Philip Seymour Hoffman  | … |  Dustin ”Dusty” Davis   |
|  Alan Ruck  | … |  Robert ”Rabbit” Nurick   |
|  Sean Whalen  | … |  Allan Sanders   |
|  Todd Field  | … |  Tim ”Beltzer” Lewis   |
|  Wendle Josepher  | … |  Haynes   |
|  Jeremy Davies  | … |  Brian Laurence   |
|  Joey Slotnick  | … |  Joey   |
|  Scott Thomson  | … |  Jason Rowe   |
|  Lois Smith  | … |  täti Meg Greene   |
|  Zach Grenier  | … |  Eddie   |
|  Richard Lineback  | … |  Jo’n isä   |
|  Rusty Schwimmer  | … |  Jo’n äiti   |
|  Abraham Benrubi  | … |  Bubba   |
|  Patrick Fischler  | … |  Flanders   |
|  Anthony Rapp  | … |  Tony   |
|  Mark Bucci  | … |  säätutkija   |
|  Jake Busey  | … |  laboratorioteknikko   |
Jatko-osa

Twisters-niminen jatko-osa sai ensi-iltansa heinäkuussa 2024. Elokuvan ohjasi Lee Isaac Chung.
Aiheesta muualla

Twister Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Twister Elonet.
Twister AllMoviessa. (englanniksi)
Panssariahven

| Panssariahven |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Panssariahvenet Dinopercidae
Suku::  Dinoperca
Laji::  petersi
Kaksiosainen nimi
 Dinoperca petersi  (Day, 1875) 
Katso myös
   Panssariahven Wikispeciesissä   Panssariahven Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Panssariahven (Dinoperca petersi) on panssariahveniin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Intian valtameren länsiosista.
Koko ja ulkonäkö

Panssariahven voi kasvaa noin 75 cm pitkäksi ja tyypillinen pituus on noin 30–60 cm. Laji on ruumiinrakenteeltaan soikeahko ja ruumis on melko korkea. Sen selkäevä on pitkä, etuosastaan piikikäs ja korkeimillaan keskiosastaan. Kalan silmät ovat suuret. Aikuiset panssariahvenet ovat väriltään hyvin tumman ruskeita ja ruumiissa on heikosti erottuvia valkoisia pilkkuja. Nuoret yksilöt ovat harmaita mustin juovin.
Levinneisyys ja elintavat

Panssariahvenen levinneisyysalue on paikoittainen ja sitä tavataan Pakistanista, Omanista, Keniasta ja Mosambikista Etelä-Afrikkaan. Lajin elinympäristöä ovat kivikko- ja koralliriutat syvimmillään 50–75 metrin syvyydessä. Panssariahven elää usein luolien suiden lähellä ja syö äyriäisiä, mustekaloja ja pieniä kaloja.
Panssariahventa kalastetaan myös kaupallisesti pieniä määriä.
Panssarisimput

| Panssarisimput |
| --- | --- |
 Partapanssarisimppu (Peristedion miniatum)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Simppukalat Scorpaeniformes
Heimo::  Panssarisimput Peristediidae  Jordan & Gilbert, 1882
Suvut
 Gargariscus  Heminodus  Paraheminodus  Peristedion  Satyrichthys  Scalicus 
Katso myös
   Panssarisimput Wikispeciesissä   Panssarisimput Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Panssarisimput (Peristediidae) on simppukaloihin kuuluva heimo. Heimon lajeja tavataan kaikista lämpimistä valtameristä.
Lajit ja anatomia

Panssarisimppujen heimoon kuuluu 6 sukua ja noin 47 lajia. Kooltaan heimon lajit ovat 15–70 cm pitkiä. Ruumista suojaavat kauttaaltaan luulevyt ja kuonossa on kaksi pidentymää. Alaleuassa on säikeinen uloke. Selkäevä on kaksiosainen ja etuosa on piikikäs. Panssarisimppujen rintaevien kaksi alinta ruotoa ovat muusta evästä erillisiä. Väriltään heimon kalat ovat punaisia, keltaisia tai harmaita.
Levinneisyys ja elintavat

Panssarisimppulajeja tavataan lämpimistä vesistä Atlantista, Intian valtamerestä ja Tyynestämerestä. Ne ovat lähellä pohjaa yleensä yli 180 metrin syvyydessä. Panssarisimppujen ravintoa ovat selkärangattomat eläimet, kuten äyriäiset, käärmetähdet, nilviäiset ja madot.
Van Buren (Fallout)

| Van Buren |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Black Isle Studios
Julkaisija:  Interplay Entertainment
Suunnittelija:  Josh Sawyer
Pelisarja:  Fallout
Pelimoottori:  Jefferson Engine
Lajityyppi:  toimintaroolipeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Windows
Jakelumuoto:  DVD
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Van Buren oli työnimi, jota käytettiin Black Isle Studiosin kehitteillä olleesta videopelistä, jonka oli tarkoitus jatkaa Fallout-pelisarjaa ja olla jatko-osa Fallout 2:lle. Pelin kehittäminen lopetettiin 8. joulukuuta 2003, kun Interplay Entertainment lakkautti Black Isle Studiosin ja irtisanoi pelin kehittäjätiimin. Vuonna 2004 Bethesda Softworks lisensoi Interplayltä oikeudet julkaista ja kehittää Fallout-sarjan pelejä, ja myöhemmin vuonna 2007 Bethesda osti sarjan kaikki oikeudet Interplayltä. Bethesdan kehittämä Fallout 3 julkaistiin 28. lokakuuta 2008, ja se eroaa huomattavasti alkuperäisestä Black Islen suunnitelmasta. Osa Van Burenin suunnitelmista sisällytettiin vuonna 2010 julkaistuun Fallout: New Vegasiin, jonka kehityksessä oli mukana paljon entisiä Black Isle Studiosin työntekijöitä.
Van Burenin esi-alfa-version paljon ohjelmointivirheitä sisältänyt teknologiademo julkaistiin toukokuussa 2007.
Kehitys

Peliin oli tulossa uusi grafiikkamoottori ("Jefferson Engine"), jonka tarkoituksena oli korvata sprite-grafiikkaa käyttänyt aiempi pelimoottori. Kehittämisen keskeytyessä Interplayn varat olivat vähissä ja kehitystä olisi voinut jatkaa enintään kuusi kuukautta, joka olisi jäänyt vielä kauas tarvitusta 12-18 kuukauden kehitystyöstä.
Tarina

Van Burenissa pelaaja olisi aloittanut vankina vankilassa, jonne olisi hyökätty. Hyökkäys olisi aiheuttanut vankilassa räjähdyksen, jonka voimasta pelaaja olisi mennyt tajuttomaksi. Toinnuttuaan pelaaja olisi paennut vankilasta autiomaahan, minkä jälkeen pelaaja olisi voinut tutkia ulkomaailmaa vapaasti.
Van Burenin keskeisimpänä juonena ja taustatarinana olisi toiminut Brotherhood of Steelin ja New California Republicin (NCR) välinen sota. Pelin alun tapahtumat olisivat olleet osa NCR:lle työskentelevän Dr. Victor Presperin suunnitelmaa, jonka päämääränä olisi hallita Maan kiertoradalla sijaitsevia Yhdysvaltojen ydinaseita. Presper olisi aloittanut ydinaseilla uuden ydintuhon, jonka toteutumista pelaaja ei olisi voinut täysin estää. Pelaajalla olisi kuitenkin ollut mahdollisuus päättää, minne laukaistut ydinaseet iskisivät.
Van Burenin tapahtumat olisivat sijoittuneet Utahin ja Coloradon ympäristöön, ja pelialue olisi sisältänyt muun muassa Hooverin padon, Denverin, Mesa Verden kansallispuiston ja Grand Canyonin.
Aiheesta muualla

Van Buren -pelin epävirallinen UKK (Arkistoitu – Internet Archive) No Mutants Allowed -sivustolla (englanniksi)
Fallout Wiki – Van Buren (englanniksi)
Fallout-pelisarja
| --- | --- |
Pääsarjan pelit:   Fallout  Fallout 2  Fallout 3  Fallout: New Vegas  Fallout 4 
Spin-offit:   Fallout Tactics: Brotherhood of Steel  Fallout: Brotherhood of Steel  Fallout 76 
Keskeytetyt:   Van Buren  Fallout: Brotherhood of Steel 2  Fallout Online 
Mobiilipelit:   Fallout Shelter 
Miniatyyripelit:   Fallout: Warfare 
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Van Buren (Fallout 3)#Plot – Tarina-osio en-wikistä
Kuvakaappaus Van Burenista.
Käännös suomeksi
Jukka Vihriälä

| Jukka Vihriälä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 1. joulukuuta 1945 (ikä 78) Vimpeli
Poliitikko
Puolue:  Keskusta
Asema:  Kansanedustaja 1983–2007
Vaalipiiri:  Vaasan vaalipiiri
Puoliso:  Anna-Maija Pakarinen
Jukka Pekka Vihriälä (s. 1. joulukuuta 1945 Vimpeli) on suomalainen poliitikko ja maanviljelijä sekä valtiopäiväneuvos. Hän oli keskustan kansanedustaja vuosina 1983–2007. Hänet nimettiin puolueen kunniajäseneksi kesäkuun 2016 puoluekokouksessa.
Elämä

Vihriälä valmistui agronomiksi Helsingin yliopistosta vuonna 1971. Hän työskenteli vuodesta 1964 maanviljelijänä sukutilallaan Vimpelissä.
Poliittinen ura

Vihriälä oli Nurmon kunnanvaltuuston jäsen vuodesta 1981. Hänet valittiin ensimmäisen kerran eduskuntaan vuoden 1983 vaaleissa Vaasan läntisestä vaalipiiristä. Vihriälä toimi presidentin valitsijamiehenä vuoden 1988 vaalissa. Vuonna 2007 Vihriälää ei enää valittu.
Vaalirahoituskohu

Vihriälä toimi pitkään Raha-automaattiyhdistyksen (RAY) hallituksen puheenjohtajana, mutta joutui eroamaan syksyllä 2009 vaalirahoitusepäselvyyksien vuoksi. Vihriälä oli saanut taulukaupan kautta 24 000 euroa vaalirahoitusta Nuorisosäätiöltä, joka sai avustuksia RAY:ltä. Lisäksi Vihriälän tukiyhdistys hankki vaalirahoitusta myymällä tauluja myös muille RAY:n tukemille yhdistyksille (Mannerheimin Lastensuojeluliitto, Näkövammaisten Keskusliitto, Vanhustyön keskusliitto, Suomen Meripelastusseura ja Nuorten Ystävät ry), joista kukin osti tauluja vähintään 950 eurolla.
Syyskuussa 2011 Vihriälä sai syytteet törkeästä lahjuksen ottamisesta ja virkavelvollisuuden rikkomisesta. Tammikuussa 2013 Helsingin käräjäoikeus tuomitsi Vihriälän 1,5 vuodeksi ehdolliseen vankeuteen törkeästä lahjuksen ottamisesta ja virkavelvollisuuden rikkomisesta. Vihriälä valitti tuomiosta ja lokakuussa 2013 Helsingin hovioikeus alensi tuomiota kahdeksan kuukauden ehdolliseksi vankeudeksi, koska ei pitänyt lahjusrikosta törkeänä. Lokakuussa 2014 tapaus siirtyi edelleen korkeimpaan oikeuteen.
Kesäkuussa 2016 korkein oikeus tuomitsi Vihriälän vuoden ja kahden kuukauden pituiseen ehdolliseen vankeusrangaistukseen. Tuomio tuli lopulta törkeästä lahjuksen ottamisesta ja virkavelvollisuuden rikkomisesta. Rangaistuksen mittaamiseen vaikutti alentavasti oikeudenkäynnin tavallista pidempi kesto.
Yksityiselämä

Vihriälä on naimisissa ja hänellä on neljä lasta. Vesa Vihriälä on Jukka Vihriälän veli.
Panipeneemi

| --- | --- |

Panipeneemi
Systemaattinen (IUPAC) nimi
(5R,6S)-3-[(3S)-1-etanimidoyylipyrrolidin-3-yyli]sulfanyyli-6-[(1R)-1-hydroksietyyli]-7-okso-1-atsabisyklo[3.2.0]hept-2-eeni-2-karboksyylihappo
Tunnisteet
CAS-numero: 87726-17-8
ATC-koodi: J01DH55
PubChem CID: 72015
Kemialliset tiedot
Kaava: C15H21N3O4S 
Moolimassa: 339,418
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Fysikaaliset tiedot
Sulamispiste: 198–200 °C (hemihydraatti, hajoaa)
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 6–7 %
Metabolia: renaalinen
Puoliintumisaika: 50–70 minuuttia
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: intravenoosi
Panipeneemi (C15H21SN3O4) on karbapeneemeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Sitä käytetään lääketieteessä antibioottina. Yhdistettä käytetään haittavaikutuksien vähentämiseksi useimmiten yhdessä beetamipronin kanssa.
Ominaisuudet ja käyttö

Huoneenlämpötilassa panipeneemi on väritöntä kiteistä ainetta. Yhdisteen antibioottiset ominaisuudet perustuvat muiden karbapeneemien tavoin siihen, että se estää bakteerien soluseinän biosynteesiä. Lääkeaine on hyvin laajakirjoinen ja tehoaa sekä grampositiivisiin että gramnegatiivisiin bakteereihin. Panipeneemia käytetään yhdessä metaboliaa hidastavan ja munuaishaittavaikutuksia vähentävän beetamipronin kanssa. Panipeneemi on hyväksytty lähinnä Aasiassa ja sitä voidaan käyttää hengitystieinfektioiden ja virtsatulehdusten hoitoon sekä leikkausinfektioiden ehkäisyyn. Lääkeaine annostellaan ruiskeena suoneen.
Haittavaikutukset

Panipeneemin ja beetamipronin yhdistelmä on usein hyvin siedetty. Tavanomaisimmat haittavaikutukset ovat huonovointisuus, ripuli, ihottuma ja maksan entsyymiarvojen nousu. Panipeneemi vähentää natriumvalproaatin pitoisuutta elimistössä ja siten heikentää sen tehoa epilepsian hoidossa.
Pikkurobalo

| Pikkurobalo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Ahvenkalat Perciformes
Heimo::  Robalot Centropomidae
Suku::  Centropomus
Laji::  parallelus
Kaksiosainen nimi
 Centropomus parallelus  Poey, 1860 
Katso myös
   Pikkurobalo Wikispeciesissä   Pikkurobalo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkurobalo (Centropomus parallelus) on robaloihin kuuluva kalalaji. Lajia tavataan Atlantin länsiosista.
Koko ja ulkonäkö

Pikkurobalo kasvaa tavanomaisesti noin 25 cm pitkäksi ja koiraat ovat naaraita pienempi. Suurimmillaan se voi kasvaa 60–70 cm pitkäksi. Ruumiinmuodoltaan laji on pitkänomainen, mutta sukunsa lajeja korkeampi. Selkäeviä on kaksi ja pää, suu ja silmät ovat suuret. Pikkurobalon suomut ovat suuret ja karkeat ja väriltään selästä keltaisen- tai vihertävänruskeat ja kyljistä hopeanharmaat. Kylkiviivan kohdalla kulkee päästä pyrstöön musta juova.
Levinneisyys ja elintavat

Pikkurobaloa tavataan Floridasta etelään Karibianmerelle ja Brasiliaan asti. Kala sietää vaihtelevia suolapitoisuuksia ja elää niin makeissa kuin merivesissäkin esimerkiksi järvissä, hitaasti virtaavissa joissa, laguuneissa ja rannikoilla. Muihin robaloihin verrattuna sitä tavataan useammin makeissa vesissä. Pikkurobalo liikkuu matalissa vesissä ja syö äyriäsiä ja kaloja. Lajin koiraat voivat vaihtaa sukupuoltaan naaraaksi. Kala kutee murtovesiin magroveihin maalis-elokuussa.
Pikkurobalo on  merkittävä ruokakala Etelä-Amerikassa ja sitä kalastetaan esimerkiksi verkoilla.
Simon Kuznets

| Simon Kuznets |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 30. huhtikuuta 1901 Pinsk, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 8. heinäkuuta 1985 (84 vuotta) Cambridge, Massachusetts, Yhdysvallat
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Columbian yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Wesley Clair Mitchell
Instituutti:  NBER Harvard Johns Hopkins Pennsylvania
Palkinnot:   Nobelin taloustieteen palkinto
Simon Kuznets (30. huhtikuuta 1901 – 8. heinäkuuta 1985) oli amerikanjuutalainen taloustieteilijä ja vuoden 1971 taloustieteen Nobel-palkinnon saaja. Hän sai palkintonsa taloudellisen kasvun empiirisestä tutkimuksesta, joka on johtanut uuteen ja syvällisempään taloudellisten ja sosiaalisten rakenteiden sekä kehitysprosessin ymmärrykseen.
Raimo Vistbacka

| Raimo Vistbacka |
| --- | --- |

Suomen liikenneministeri
 Holkerin hallitus 1.10.1989–28.8.1990  
Edeltäjä:  Pekka Vennamo
Seuraaja:  Ilkka Kanerva
Henkilötiedot
Syntynyt: 19. lokakuuta 1945 (ikä 79) Kauhava
Asuinpaikka:  Alajärvi
Arvonimi: valtiopäiväneuvos
Tiedot
Puolue:  sitoutumaton
Muut puolueet:  Sininen tulevaisuus Perussuomalaiset Suomen Maaseudun Puolue
Raimo Viljam Vistbacka (s. 19. lokakuuta 1945 Kauhava) on suomalainen Perussuomalaiset-puolueen perustajiin lukeutuva poliitikko, kansanedustaja ja valtiopäiväneuvos, joka aloitti poliittisen uransa Suomen Maaseudun Puolueessa (SMP).
Hän oli perussuomalaisten perustamisen aikaan SMP:n ajalta periytynyt puolueen ainoa kansanedustaja ja hän uusi paikkansa vuoden 1999 eduskuntavaaleissa sekä toimi puolueen puheenjohtajana 1995–1997 sekä 1. varapuheenjohtajana 1997–2005. Vuosina 1999–2000 Vistbacka toimi vuoden 2000 presidentinvaaleihin liittyneen, Ilkka Hakalehdon presidenttiehdokkaakseen nostaneen EU-kriittisiä kansalaisia ja ryhmiä koonneen Itsenäisen Suomen Puolesta 2000 -kansanliikkeen puheenjohtajana.
Vistbacka oli myös Veikkauksen hallituksen, Alajärven kaupunginvaltuuston sekä Etelä-Pohjanmaan sairaanhoitopiirin valtuuston jäsen sekä Perussuomalaisten Tukisäätiön hallituksen puheenjohtaja.
Tausta

Vistbacka syntyi maanviljelijäperheeseen.
Vistbacka suoritti poliisikokelaskoulutuksen vuonna 1966 ja toimi sen jälkeen nuorempana konstaapelina. Vuonna 1968 hän suoritti poliisimiehistön virkatutkinnon ja toimi vuosina 1968–1978 vanhempana konstaapelina. Vistbacka  valmistui ylioppilaaksi 1972 ja oikeustieteen kandidaatiksi vuonna 1978. Hän toimi Hyvinkään ja Espoon apulaisnimismiehenä 1978–1981 sekä Evijärven ja Töysän nimismiehenä 1981–1982. Hän sai varatuomarin arvon vuonna 1980. Vuosina 1982–1996 Vistbacka toimi Alajärven nimismiehenä. Hän suoritti poliisipäällikkökurssin vuonna 1983. Vuosina 1996–2005 hän oli Lapuan kihlakunnan apulaispoliisipäällikkö.
Vistbacka on sotilasarvoltaan vääpeli.
Tunnustukset

Vistbackasta tuli Suomen Leijonan komentaja vuonna 1990. Hänelle myönnettiin Valtion virka-ansiomerkki vuonna 1997. Vuonna 2012 tasavallan presidentti Sauli Niinistö myönsi Vistbackalle valtiopäiväneuvoksen arvonimen.
Yksityiselämä

Vistbacka on ollut naimisissa yrittäjä Eeva Riitta Helena Vistbackan (e. Aalto) kanssa vuodesta 1981. Heillä on vuonna 1981 syntynyt poika.
Bulava

Bulava (liett. bulava, puol. buława, ukr. булава) on tyypillisesti 50-80 senttimetriä pitkä nuijamainen valtikka. Se koostuu kahvaosasta, ja nuijan toisessa päässä on pallon tai oktaedrin muotoinen nuppi.
Bulava tunnettiin itäisten kansojen keskuudessa, ja se tuli 1200-luvulta lähtien käyttöön nykyisen Ukrainan suunnalla (muun muassa Liettuan suurruhtinaskunnassa, ja Puola-Liettuassa) ensin lyömäaseena, sitten vallan symbolina. Bulavaa on käytetty korkeimpien sotilaskomentajien kuten hetmanien ja marsalkoiden vallan merkkinä. 1500-1700 -luvuilla kasakkaupseerit antoivat valitsemalleen hetmanille bulavan. Myös Venäjän keisarikunnan tsaari antoi hetmaneille bulavan.
Pienemmän kokoista bulavaa kantoivat kasakkaeverstit.
Tyypillisesti esimerkiksi hetmaneilla on muotokuvissa mukanaan bulava.
Nykyään bulava on eräs Ukrainan presidentin virallisista symboleista. Jalokivin koristetun, 750 gramman painoisen Ukrainan presidentin bulavan sisällä on stiletti.
Liettuan suuriruhtinaskunnan marsalkka Radvila Astikaitis (1384–1477) bulavan kanssa.
Hetmani Bohdan H’melnytskyi (1593–1657) pitelee bulavaa.
Kruununprinssi, myöhempi Puolan kuningas Vladislav IV Vaasa bulava kädessään.
Puolan marsalkka Edward Rydz-Śmigły vastaanottaa hänelle myönnetyn bulavan (10.11.1936, Varsovassa).
Ukrainan presidentin nimityksensä jälkeen (2019) esiin kohottama bulava.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Bulava Wikimedia Commonsissa
Pilkkulähdetoka

| Pilkkulähdetoka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Äärimmäisen uhanalainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Alaluokka::  Neopterygii
Lahko::  Hammaskarppikalat Cyprinodontiformes
Alalahko::  Cyprinodontoidei
Heimo::  Toat Goodeidae
Suku::  Empetrichthys
Laji::  latos
Kaksiosainen nimi
 Empetrichthys latos  Miller, 1948 
Alalajit
 E. l. concavus  E. l. latos  E. l. pahrump 
Katso myös
   Pilkkulähdetoka Wikispeciesissä   Pilkkulähdetoka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pilkkulähdetoka (Empetrichthys latos)  on tokiin kuuluva kalalaji. Laji elää uhanalaisena Yhdysvalloissa.
Koko ja ulkonäkö

Pilkkulähdetoka voi kasvaa suurimmillaan noin 7 cm pitkäksi. Lajin evät ovat muodoltaan pyöristyneet ja selkäevä sijaitsee ruumiin takaosassa. Lajin pää on litteähkö ja alaleuka on yläleukaa pidempi. Pilkkulähdetokakoiras on väriltään vihreä ja ruskeapilkullinen ja naaras on hopeanharmaa.
Levinneisyys ja elintavat

Pikkulähdetoan kolmesta alalajista kaksi, E. l. concavus ja E. l. pahrump ovat kuolleet sukupuuttoon elinympäristön häviämisen vuoksi. Nimialalajia E. l. latos elää Nevadassa Pahrump Valleyn alueella. Lajin elinympäristöä ovat lämpimät lähdelammikot, joiden vesi on usein emäksistä ja mineraalipitoista. Lajin ravintoa ovat kasvit ja pienet eläimet. Pilkkulähdetoan kutuaika on keväällä.
Pilkkulähdetoka luokitellaan äärimmäisen uhanalaiseksi. Kannan kooksi arvioitiin alle 18 000 yksilöä vuonna 2004. Tärkein uhka lajille on pohjaveden otto, minkä vuoksi sen elinympäristöt häviävät. Myös vieraslajit kuten alueelle levinneet ravut ja kalat ovat sille uhka.
Pyronaridiini

| --- | --- |

Pyronaridiini
Systemaattinen (IUPAC) nimi
4-[(7-kloori-2-metoksibenzo[b][1,5]naftyridin-10-yyli)amino]-2,6-bis(pyrrolidin-1-yylimetyyli)fenoli
Tunnisteet
CAS-numero: 74847-35-1
ATC-koodi:  ?
PubChem CID: 107771
DrugBank: DB12975
Kemialliset tiedot
Kaava: C29H32N5ClO2 
Moolimassa: 518,046
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Proteiinisitoutuminen: 92–95 %
Metabolia:  ?
Puoliintumisaika: 63–196 tuntia
Ekskreetio: ulosteiden mukana
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen, intramuskulaarinen, intravenoosi
Pyronaridiini (C29H32N5ClO2) on bentsonaftyridiinijohdannaisiin kuuluva heterosyklinen orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä malarian hoitoon yhdessä muiden lääkeaineiden kanssa. Pyronaridiini kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Pyronaridiini tehoaa useisiin Plasmodium-suvun alkueläimiin. Sen vaikutusmekanismi ei ole tarkasti tiedossa, mutta todennäköisesti sama kuin kinoliinijohdannaisillakin eli se estää malarialoisioille myrkyllisen aineenvaihduntatuotteen hemiinin metaboliaa. Pyronaridiini voi myös inhiboida DNA-topoisomeraasientsyymiä. Pyronaridiiniä on käytetty malarian hoitoon Kiinassa 1980-luvulta alkaen. 2010-luvulta alkaen sitä on käytetty yhdessä artesunaatin kanssa ja se on hyvin tehokas. Pyronaridiini on suhteellisen hyvin siedetty ja haittavaikutukset ovat harvinaisia.
Tommi Vuorinen

Tommi Vuorinen (s. 16. marraskuuta 1973 Köyliö) on suomalainen karikatyristi, kuvittaja ja yo-urheilumarkkinointimerkonomi. Hän on tehnyt humoristisia karikatyyrimuotokuvia, joista ensimmäinen 1990-luvun taitteessa kuvasi kolmiloikkaaja Heli Krugeria.
Vuorisen kuvia on ilmestynyt Ilta-Sanomissa, Kauppalehti Optiossa ja Kakkosen Se on siinä -visailussa. Vuorinen on tehnyt karikatyyripelikorttisarjoja: Valtapeli 2000 (1999), Musiikin virtuoosit (2002), Urheilun tähdet (2003), Rahamaailman pelurit (2005), Tappara Legendat (2005), Radio Novan pelikortit (2006) ja Ilves Ikonit (2009). Lisäksi hän on tehnyt eläinmuotokuvin kuvitetun lemmikkituotesarjan, johon kuuluu avaimenperiä, magneetteja, mukeja ja minipaitoja koira- ja kissaroduista.
Pituushyppääjänä Vuorisella on Suomen hallimestaruus 1997, hän oli samana vuonna myös Suomi–Ruotsi-maaottelussa. Vuorisen ennätys on 750 cm. Vuorinen on ollut myös Suomen stand up -koomikko 2000 -kilpailun finalisti ja Pirkanmaan nuorten yrittäjien puheenjohtaja.
Liiketoiminta

Vuorisella on kaksi yritystä, ViestiVuori 1998 alkaen ja The Heads International Oy 2005 alkaen. Tommi Vuorinen on esiintynyt julkisuudessa pyramidihuijaus Onecoinin Suomen maajohtajana. Vuorinen lakkasi vastaamasta median ja asiantuntijoiden Onecoiniin liittyviin viesteihin sekä haastattelupyyntöihin kesällä 2016. Tammikuussa 2018 Onecoin todettiin pyramidihuijaukseksi ja yrityksen päämaja ratsattiin operaatiossa, johon osallistui Bulgarian poliisi, Saksan poliisi sekä Europol. Radio Rockin aamushown haastattelussa Vuorinen sanoi olleensa mukana pyramidihuijaukseksi paljastuneessa T6-pokerissa.
Shakin maailmanmestaruusottelu 1986

Shakin maailmanmestaruusottelussa 1986 pelasivat hallitseva maailmanmestari Garri Kasparov ja haastaja Anatoli Karpov. Ottelun kesti 24 peliä, ja se päättyi Kasparovin voittoon pistein 12½–11½. 
Kaksitoista ensimmäistä peliä pelattiin Lontoossa, ja loput pelit pelattiin Leningradissa.