stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
RWE

| RWE AG |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  osakeyhtiö
Osake:  FWB: RWE
ISIN:  DE0007037129
Perustettu:  1898
Toimitusjohtaja:  Rolf Martin Schmitz (1.10.2016 –)
Kotipaikka:  Essen
Toimiala:  energia
Liikevaihto:  44,3 mrd. € (2006)
Henkilöstö:  68 534 (2006)
Kotisivu:  www.rwe.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Yrityksen pääkonttorina toimiva RWE-Turm on yksi Essenin maamerkeistä.
RWE AG (vuoteen 1990 asti Rheinisch-Westfälisches Elektrizitätswerk AG) on Saksan toiseksi suurin energiayritys. Sen kotipaikka on Essen ja sen toimitusjohtaja on Jürgen Großmann (1. lokakuuta 2007 alkaen).
Vuonna 2000 RWE AG fuusioitui kilpailijansa Vereinigte Elektrizitätswerke Westfalen (VEW) kanssa. Vuonna 2004 yritystä kritisoitiin vahvasti lobbaamisestaan (RWE-Affäre). Joulukuussa 2005 yrityksen sähköverkko kaatui joillain seuduilla useamman päivän ajaksi.
Vesi

Vesivoimaloihin sisältyy vesivoimalat an der Mosel, Saar, Ruhr, Nahe ja in der Eifel, Voimala Heimbach ja pumppausasemat  Koepchenwerk (Herdecke), Schluchsee ja Vianden in Vianden, Luxemburg.
Jäte

MHKW Essen-Karnap
Kaasu

Kaasuvoimaloita ovat Gersteinwerk, Werne (Stockum), Emsland (KEM), Lingen (Ems) ja Dortmund
Hiilivoimalat

Yhtiön omistamat hiilivoimalat ovat Frimmersdorf, Goldenberg, Neurath, Niederaußem, Weisweiler, Ibbenbüren, Gersteinwerk, Werne (Stockum), Westfalen (Hamm-Uentrop), Ensdorf, ja Duisburg-Huckingen.
Ydinvoimalat

RWE:n ydinvoimaloita ovat: Ydinvoimala Biblis, Ydinvoimala Emsland (KLE), Ydinvoimala  Gundremmingen, 
Ydinvoimala Lingen (Rückbau) ja Ydinvoimala Mülheim-Kärlich (Rückbau).
Niederaußem
Harry Potter ja salaisuuksien kammio (elokuva)

| Harry Potter ja salaisuuksien kammio> Harry Potter and the Chamber of Secrets |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Chris Columbus
Käsikirjoittaja:  Steve Kloves
Perustuu:  J. K. Rowlingin romaaniin Harry Potter ja salaisuuksien kammio
Tuottaja:  David Heyman
Säveltäjä:  John Williams
Kuvaaja:  Roger Pratt
Leikkaaja:  Peter Honess
Tuotantosuunnittelija:  Stuart Craig
Pukusuunnittelija:  Lindy Hemming
Lavastaja:  Stuart Craig
Pääosat:   Daniel Radcliffe  Rupert Grint  Emma Watson  Kenneth Branagh  John Cleese  Robbie Coltrane  Warwick Davis  Richard Griffiths  Richard Harris  Jason Isaacs  Alan Rickman  Fiona Shaw  Maggie Smith  Julie Walters 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Iso-Britannia  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:   Warner Bros.  Heyday Films 
Levittäjä:  Warner Bros. Pictures
Ensi-ilta:   2002-11-1515. marraskuuta 2002  
Kesto:  161 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Budjetti:  100 000 000 dollaria
Tuotto:  878 979 634 dollaria
Edeltäjä:  Harry Potter ja viisasten kivi
Seuraaja:  Harry Potter ja Azkabanin vanki
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harry Potter ja salaisuuksien kammio (engl. Harry Potter and the Chamber of Secrets) on vuonna 2002 ensi-iltansa saanut J. K. Rowlingin samannimiseen romaaniin  perustuva elokuva. Se on Harry Potter -elokuvasarjan toinen osa.
Elokuvan ensi-ilta oli 15. marraskuuta 2002. Elokuvan päärooleissa jatkavat Daniel Radcliffe, Rupert Grint ja Emma Watson. Uusista hahmoista mainittakoon Kenneth Branagh, joka esittää Gilderoy Lockhartia. Elokuvan ohjasi Chris Columbus.
Näyttelijät

| Näyttelijä | Rooli |
| --- | --- |
Daniel Radcliffe: Harry Potter
Emma Watson: Hermione Granger
Rupert Grint: Ron Weasley
Richard Griffiths: Vernon Dursley
Harry Melling: Dudley Dursley
Fiona Shaw: Petunia Dursley
Toby Jones: Dobby (ääni)
Jim Norto: Herra Mason
Veronica Clifford: Rouva Mason
James Phelps: Fred Weasley
Oliver Phelps: George Weasley
Julie Walters: Molly Weasley
Bonnie Wright: Ginny Weasley
Chris Rankin: Percy Weasley
Mark Williams: Arthur Weasley
Edward Tudor-Pole: Herra Borgin (poistetuissa kohtauksissa)
Jason Isaacs: Lucius Malfoy
Tom Felton: Draco Malfoy
Robbie Coltrane: Rubeus Hagrid
Tom Knight: Hermionen isä
Kenneth Branagh: Gilderoy Lockhart
Heather Bleasdale: Hermionen äiti
Matthew Lewis: Neville Longbottom
Devon Murray: Seamus Finnigan
David Bradley: Argus Voro
Alan Rickman: Severus Kalkaros
Richard Harris: Albus Dumbledore
Maggie Smith: Minerva McGarmiwa
Jamie Waylett: Vincent Crabbe
Josh Herdman: Gregory Goyle
Miriam Margolyes: Pomona Verso
Gemma Padley: Penelope Clearwater
John Cleese: Melkein päätön Nick
Hugh Mitchell: Colin Creevey
Alfie Enoch: Dean Thomas
Eleanor Columbus: Susan Bones
Sean Biggerstaff: Oliver Wood
Rochelle Douglas: Alicia Spinnet
Emily Dale: Katie Bell
Danielle Tabor: Angelina Johnson
Warwick Davis: Filius Lipetit
Luke Youngblood: Lee Jordan
Gemma Jones: Matami Pomfrey
Shirley Henderson: Murjottava Myrtti
Edward Randell: Justin Finch-Fletchley
Sally Mortemore: Matami Prilli
Louis Doyle: Ernie MacMillan
Charlotte Skeoch: Hannah Abbott
Alfred Burke: Armando Dippet
Leslie Phillips: Lajitteluhattu (ääni)
Helen Stuart: Millicent Bulstrode
Christian Coulson: Tom Valedro
Martin Bayfield: Rubeus Hagrid (teini-ikäinen)
Robert Hardy: Cornelius Toffee
Julian Glover: Hämäkäk (ääni)
Tuotanto > Tausta

Harry Potter ja salaisuuksien kammio on toinen elokuva kahdeksanosaisessa Harry Potter -elokuvasarjassa. Kaikki elokuvat perustuvat J. K. Rowlingin luomaan Harry Potter -kirjasarjaan. Ensimmäinen elokuva, Viisasten kivi, valmistui vuonna 2001 ja elokuvasarjan suosion myötä osien teko on jatkunut aina vuoteen 2011, jolloin Harry Potter ja kuoleman varjelukset, osa 2 sai ensi-iltansa. Muita sarjaan kuuluvia ovat elokuvat Azkabanin vanki (2004), Liekehtivä pikari (2005), Feeniksin kilta (2007) ja Puoliverinen prinssi (2009).
Myös kirjasarja on saanut maailmanlaajuisen suosion: Sarjan ensimmäistä, toista ja kolmatta osaa oli vuoteen 2005 mennessä myyty 27,6 miljoonaa kappaletta. Rowling olikin ensimmäinen romaanikirjailija, jolla oli New York Timesin bestsellerlistalla neljän eniten myydyn joukossa kolme teosta 16 viikkoa. Neljännestä ja viidennestä kirjasta oli molemmista otettu siihen mennessä suurimmat kirjojen ensipainokset: Liekehtivästä pikarista 4,8 miljoonaa (3,8 miljoonaa USAan, loput Britanniaan) ja Feeniksin killasta 8,5 miljoonaa kappaletta. Esimerkiksi Liekehtivän pikarin painosmäärä oli 40 kertaa enemmän kuin mitä bestseller-listoilla yleensä olevista otetaan ja sitä oltiin varattu etukäteen 5,3 miljoonaa kappaletta. Se olikin sitten myös nopeimmin myyty kirja: pari päivää ilmestymisensä jälkeen 3,8 miljoonan kappaleen painoksesta oli myyty kolme miljoonaa kappaletta.
Vastaanotto

Salaisuuksien kammio tuotti ensimmäisenä viikonloppunaan pelkästään Yhdysvaltain elokuvateattereissa 88,4 miljoonaa dollaria. Maailmanlaajuisesti elokuva tuotti lopulta huikeat 879 miljoonaa dollaria.
Vastaanotto > Palkinnot

Elokuva on saanut yhteensä 9 palkintoa ja 27 ehdokkuutta.
Soundtrack

Elokuvan soundtrack julkaistiin  12. marraskuuta 2002.
| Raita | Kappale | Kesto | Säveltäjä |
| --- | --- | --- | --- |
| 1. | "Prologue: Book II and The Escape from the Dursleys" | 3:31 | John Williams |
| 2. | "Fawkes the Phoenix" | 3:45 | John Williams |
| 3. | "The Chamber of Secrets" | 3:49 | John Williams |
| 4. | "Gilderoy Lockhart" | 2:05 | John Williams |
| 5. | "The Flying Car" | 4:08 | John Williams |
| 6. | "Knockturn Alley" | 1:47 | John Williams |
| 7. | "Introducing Colin" | 1:49 | John Williams |
| 8. | "The Dueling Club" | 4:08 | John Williams |
| 9. | "Dobby the House Elf" | 3:27 | John Williams |
| 10. | "The Spiders" | 4:32 | John Williams |
| 11. | "Moaning Myrtle" | 2:05 | John Williams |
| 12. | "Meeting Aragog" | 3:18 | John Williams |
| 13. | "Fawkes Is Reborn" | 3:19 | John Williams |
| 14. | "Meeting Tom Riddle" | 3:38 | John Williams |
| 15. | "Cornish Pixies" | 2:13 | John Williams |
| 16. | "Polyjuice Potion" | 3:52 | John Williams |
| 17. | "Cakes for Crabbe and Goyle" | 3:30 | John Williams |
| 18. | "Dueling the Basilisk" | 5:02 | John Williams |
| 19. | "Reunion of Friends" | 5:08 | John Williams |
| 20. | "Harry's Wondrous World" | 5:02 | John Williams |
Aiheesta muualla

Harry Potter ja salaisuuksien kammio (Arkistoitu – Internet Archive). Nicehouse.
Maskula, Tapani: Tylypahkan velhot vaisuina. Turun sanomat.  20.12.2002. Arkistoitu 30.4.2013.
Chris Columbuksen ohjaamat elokuvat
| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
1980-luku: Ilta kaupungilla (1987) · Eläköön Elvis (1988)
1990-luku: Yksin kotona (1990) · Äitini on naiseni (1991) · Yksin kotona 2 – Eksynyt New Yorkissa (1992) · Mrs. Doubtfire – Isä sisäkkönä (1993) · Yhdeksän kuukautta (1995) · Aina vierelläsi (1998) · Robotin elämää (1999)
2000-luku: Harry Potter ja viisasten kivi (2001) · Harry Potter ja salaisuuksien kammio (2002) · Rent (2005) · I Love You, Beth Cooper (2009)
2010-luku: Percy Jackson: Salamavaras (2010)
Roni Remme

Roni Remme (s. 14. helmikuuta 1996) on kanadalainen alppihiihtäjä.
Nuorten talviolympialaisissa 2012 Remme saavutti hopeaa pujottelussa. Pyeongchangin olympialaisissa 2018 hän oli parhaimmillaan syöksylaskussa 23:s. Åren MM-kilpailuissa 2019 hän sijoittui alppiyhdistetyssä viidenneksi, pujottelussa 12:nneksi ja syöksylaskussa 28:nneksi. Pekingin olympialaisissa 2022 hän sijoittui sekä supersuurpujottelussa että syöksylaskussa 24:nneksi.
Alppihiihdon maailmancupissa Remme kilpaili ensimmäisen kerran Lake Louisen syöksylaskussa joulukuussa 2017. Ensimmäiset maailmancupin pisteensä hän saavutti Lienzin pujottelussa joulukuussa 2017 oltuaan 26:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kahdeksas Semmeringn pujottelussa joulukuussa 2018. Ensimmäisen palkintosijansa hän saavutti oltuaan toinen maailmancupkauden 2018−2019 ainoassa alppiyhdistetyssä Crans-Montanassa. Tämän jälkeen hän on parhaimmillaan sijoittunut seitsemänneksi Killingtonin pujottelussa joulukuussa 2019 ja Crans-Montanan alppiyhdistetyssä helmikuussa 2020.
Risto Lång

Risto Lång (s. 1968 Kiuruvesi) on joensuulainen tanssitaiteilija. Hänellä on meningomyeloseele ja hydrokefalia. Hänet on palkittu Philanthropist International -palkintogaalassa Moskovassa 20-vuotisesta taiteilijaurastaan.
Lång on vuodesta 1996 alkaen harrastanut pyörätuolitanssia. Vuonna 1998 hän voitti Suomen-mestaruuden 10-tanssissa. Nykyisin hän tanssii soolona. Hän valmistui ammattitanssijaksi 1. kesäkuuta 2011 Keskuspuiston ammattiopistosta Helsingistä.
Vuonna 2012 Långille tehtiin molempien jalkojen sääriamputaatio parantumattomien säärihaavojen takia. Hänellä on lisäksi ollut lukuisia muita terveysongelmia, joista selvittyään hän on kyennyt jatkamaan tanssijana.
Aiheesta muualla

Risto Långin kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Tanssitaiteilija Risto Lång (Arkistoitu – Internet Archive) Suomen CP-liitto.
Roman de la Rose

Roman de la Rose (ed. 1914)
Roman de la Rose, Ruusuromaani, on muinaisranskalainen allegorinen runo. Sen alkuosan sepitti Guillaume de Lorris noin 1235, loppuosan noin  vuodesta 1270 Jean de Meung. Alku on herkkävivahteinen lemmenruno ja ritarirakkauden sääntökokoelma, jälkipuoli kyyninen, pikkutarkka ja karkean aistillinen.
Kuvitusta Roman de la Rosesta.
Lorrisin ja Meungin Ruusuromaanista (noin 1235–1280) muodostui Johan Huizingan mukaan aristokraattisen rakkauden muotojen tietosanakirja, joka ilmentää aikakauden eroottista elämänkäsitystä, elämän esittämistä tietyltä näkökannalta. Tässä mielessä Huizinga rinnastaa Ruusuromaanin ja skolastiikan hallitsevan luokan julkisesti ilmaistun arvomaailman jäsentäjinä. Ruusuromaani levisi satoina käsikirjoituskopioina, ja siitä tuli aikakautensa kommentoiduin teksti.
Teos jakautuu kahteen osaan: De Lorrisin kirjoittamat säkeet ammentavat vaikutteita ritarikirjallisuudesta ja ihannoivat Ruusun saavuttamattomuutta. De Meungin kirjoittama, huomattavasti laajempi toinen osa erittelee rakkauden teemoja ja toisaalta sisältää naisvihan sävyjä. Osien välillä on näin ollen jännitteitä.
Guillaume de Lorris kuvaamassa unessa ennustetaan, että hän valloittaa naisystävänsä. Runo pohjautuu Truveerirunouteen. Allegorisen unen käytön esikuva on keskiajan latinankielisessä kirjallisuudessa, ja unta alettiin suosia kirjallisuuden muotona. Jälkimäinen, Jean de Meungin, osuus kattaa filosofisesti kaikki maailman asiat. Hän suhtautuu kielteisesti papistoon ja erityisesti kerjäläismunkkeihin. Suhtautumien moniin asioihin on täysin entisestä poikkeavaa, muun muassa hän pilkkaa sensuurimentaliteettia. Kuitenkin jo 1400-luvun alussa Jean de Meungin osuus sai kritiikkiä ja tuomion.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Roman de la Rose Wikimedia Commonsissa
Roman luostari

Luostarin kirkon raunioita
Roman luostari on Ruotsissa Gotlannin saarella sijainnut entinen luostari. Se oli sisterssiläisten luostari, joka sai 1300-luvulla nimekseen "Roman luostari". Sen vieressä sijaitsee kuninkaankartano. Tanskalaisen uskonpuhdistuksen jälkeen vuoden 1531 tienoilla luostarin omaisuus siirtyi kuninkaan lääninherralle ja tarpeettomien rakennusten annettiin luhistua. Myös luostarin Gotlannissa, Öölannissa ja Virossa sijainnut maaomaisuus siirtyi kuninkaalle. Luostarista on enää jäljellä vain kirkon rauniot. Kesäisin Romateatern esittää raunioilla jonkin William Shakespearen näytelmistä.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Roma Kungsgård (ruotsiksi)
Roma teatern (ruotsiksi)
Roni Syrjälä

| Roni Syrjälä> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. maaliskuuta 1995 (ikä 29) Riihimäki
Kansalaisuus:   Suomi
Uran tiedot
Pituus:  184 cm
Paino:  86
Laji:  Käsipallo
Seura:   Riihimäen Cocks
Roni Syrjälä (s. 28. maaliskuuta 1995 Riihimäki) on suomalainen käsipalloilija, joka edustaa SM-liigassa pelaavaa Riihimäen Cocksia.
Pelipaikaltaan Syrjälä on oikea laitahyökkääjä. Syrjälä on edustanut kotikaupunkinsa Riihimäen Cocksia vuodesta 2013 alkaen ja on saavuttanut seuran kanssa kahdeksan Suomen mestaruutta (2013, 2014, 2015, 2016, 2017. 2018, 2019, 2021), kahdesti Suomen cupin (2013, 2015).
Rauf Denktaş

Rauf Denktaş
Rauf Raif Denktaş (27. tammikuuta 1924 Páfos – 13. tammikuuta 2012) oli kyproksenturkkilainen poliitikko. Häntä pidetään Turkin tunnustaman Pohjois-Kyproksen turkkilaisen tasavallan isänä, ja hän toimi sen ensimmäisenä presidenttinä vuosina 1985–2005.
Denktaşin isä oli kyproksenturkkilainen tuomari. Denktaş kävi Nikosiassa englantilaista koulua. Hän toimi kääntäjänä ja opettajana ennen kuin opiskeli Britanniassa juristiksi. Hän valmistui 1947 ja palasi Kyprokselle juristiksi ja osallistui Kyproksen itsenäisyyshankkeisiin. 1948 hänestä tuli valtionsyyttäjä.
Denktaşin seuraajaksi valtionpäämiehen virassa valittiin Mehmet Ali Talat.
Myös Rauf Denktaşin poika Serdar Denktaş on Pohjois-Kyproksessa huomattava poliittinen vaikuttaja.
Roman Zobnin

Roman Zobnin vuonna 2018
Roman Sergejevitš Zobnin (ven. Роман Сергеевич Зобнин, s. 11. helmikuuta 1994 Irkutsk) on venäläinen jalkapalloilija. Hän edustaa Venäjän Valioliigassa pelaavaa Spartak Moskovaa ja on pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja.
Zobnin on aiemmin edustanut Akademija Toljattia vuosina 2011–2013 ja Dynamo Moskovaa vuosina 2013–2016. Hän on voittanut Spartak Moskovan joukkueessa Venäjän-mestaruuden vuonna 2017. Hän on kauden 2020–2021 loppuun mennessä pelannut 170 valioliigaottelua ja tehnyt niissä kahdeksan maalia.
Zobnin on pelannut useissa Venäjän nuorisomaajoukkueissa. Hän pelasi Venäjän A-maajoukkueessa ensimmäisen kerran maaliskuussa 2015 ystävyysottelussa Kazakstania vastaan. Hän pelasi MM-kilpailuissa 2018 täydet minuutit joukkueensa kaikissa viidessä ottelussa. Hän on kesäkuun 8. päivään 2021 mennessä pelannut 35 A-maaottelua, joissa 29 kertaa avauskokoonpanossa. Maaleja hän ei ole maaotteluissaan tehnyt.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Roman Zobnin Wikimedia Commonsissa
Roman Zobnin National Football Teams-sivustolla (englanniksi)
Roman Zobnin Soccerway-sivustolla (englanniksi)
Roman Zobnin Transfermarkt-sivustolla (englanniksi)
Venäjän joukkue – Jalkapallon MM-kilpailut 2018
1 Akinfejev |
2 Fernandes |
3 Kutepov |
4 Ignaševitš |
5 Semjonov |
6 Tšeryšev |
7 Kuzjajev |
8 Gazinski |
9 Dzagojev |
10 Smolov |
11 Zobnin |
12 Lunjov |
13 Kudrjašov |
14 Granat |
15 Al. Mirantšuk |
16 An. Mirantšuk |
17 Golovin |
18 Žirkov |
19 Samedov |
20 Gabulov |
21 Jerohin |
22 Dzjuba |
23 Smolnikov |
Valmentaja Tšertšesov
Venäjän joukkue – Jalkapallon EM-kilpailut 2020
1 Šunin |
2 Fernandes |
3 Divejev |
4 Karavajev |
5 Semjonov |
6 Tšeryšev |
7 Ozdojev |
8 Barinov |
9 Sobolev |
10 Zabolotnyi |
11 Zobnin |
12 Djupin |
13 Kudrjašov |
14 Džikija |
15 Mirantšuk |
16 Safonov |
17 Golovin |
18 Žirkov |
19 Žemaletdinov |
20 Ionov |
21 Fomin |
22 Dzjuba |
23 Kuzjajev |
24 Jevgenjev |
25 Makarov |
26 Muhin |
Valmentaja Tšertšesov
Risto Mannisenmäki

| Risto Mannisenmäki> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 28. toukokuuta 1959 (ikä 65)
WRC-ura
Kuljettaja(t):   Tommi Mäkinen
Entiset tallit:  Mitsubishi Ralliart
Maailmanmestaruuksia:  2 (1998, 1999)
Voittoja:  13
Palkintosijoja:  23
Erikoiskoevoittoja:  145
MM-pisteitä:  196
Ensimmäinen kilpailu:  Jyväskylän suurajot 1982
Ensimmäinen voitto:  Ruotsin ralli 1998
Viimeinen voitto:  Safari-ralli 2001
Viimeinen kilpailu:  Walesin ralli 2003
Risto Mannisenmäki (s. 28. toukokuuta 1959) on suomalainen rallin kartanlukija ja kaksinkertainen maailmanmestari.
Mannisenmäki aloitti uransa kartanlukijana vuonna 1982 Jari Kaartiselle. Mannisenmäki toimi muun muassa Tommi Mäkisen, Mika Sohlbergin, Sebastian Lindholmin ja Ari Mökkösen kartanlukijana kansallisissa kilpailuissa. Kausilla 1996 ja 1997 Risto toimi Tapio Laukkasen vakituisena kartanlukijana ja kiersi Suomen sekä Britannian kansallisia rallisarjoja sekä joitain MM-ralleja.
Kaudelle 1998 Mannisenmäki siirtyi Tommi Mäkisen kartanlukijaksi Mäkisen entisen kartanlukijan Seppo Harjanteen lopetettua uransa. Parivaljakko voitti maailmanmestaruudet vuonna 1998 ja 1999 ja oli MM-sarjan viides vuonna 2000.
Korsikan rallissa 2001 sattuneessa onnettomuudessa Mannisenmäeltä murtui selkänikama. Hänen aktiiviuransa kartanlukijana päättyi tämän jälkeen.
Vuonna 2003 Mannisenmäki palasi vielä kerran MM-ralleihin toimiessaan Juuso Pykälistön kartanlukijana Walesin rallissa.
Mannisenmäki voitti Vuoden Moottoriurheilija-tittelin vuonna 1999 yhdessä Tommi Mäkisen sekä Mika Häkkisen kanssa.
Mannisenmäki on ollut aktiivisesti mukana rallivalmennustoiminnassa sekä ennen uraansa kartanlukijana että sen jälkeen, ja hänet valittiin vuonna 2004 AKK:n ralliautoilun valmennusvastaavaksi. Pesti AKK:n valmennusvastaavana päättyi vuoden 2011 lopussa ja Mannisenmäki siirtyi töihin metsäalalle, mutta järjestää yksityisyrittäjänä matkoja kilpa-ajotapahtumiin.
Riston poika Ville Mannisenmäki toimii myös kartanlukijana.
Aiheesta muualla

Mannisenmäki - Inside The Rally (Arkistoitu – Internet Archive)
Kirje efesolaisille

| Kirje efesolaisille> Πρὸς Ἐφεσίους ἐπιστολή.Raamattu Uusi testamentti |
| --- | --- |
 Efesolaiskirjeen alku Gilbertus Porretanuksen Paavalin kirjeiden kommentaarin käsikirjoituksessa, n. 1140–1150.
Synty
Kirjoittaja (perint.):  Paavali
Kohde:  Efesoksen seurakunta
Ajoitus:  n. 80–90 jaa.
Teksti
Genre:  kirje
Alkukieli:  koinee-kreikka
Lyhenne:  Ef.
Lukuja:  6
Jakeita:  155
Edeltävä: < Gal.Seuraava: Fil. >
Katso myösLuettelo Raamatun kirjoista
Kirje efesolaisille eli Efesolaiskirje (m.kreik. Πρὸς Ἐφεσίους ἐπιστολή, Pros Efesiūs epistolē) on yksi Uuden testamentin kirjeistä. 
Kirjeen sisällyksenä on kristillinen seurakunta, johon Kristus on yhdistänyt niin pakanat kuin juutalaisetkin, sekä sen jäsenten keskinäiset velvollisuudet. Perinteisen näkemyksen mukaan sen on kirjoittanut apostoli Paavali Efesoksessa sijainneelle seurakunnalle. Suurin osa nykytutkijoista ei pidä kirjettä Paavalin kirjoittamana, ja ajoittaa sen vuosille 80–90 jaa.
Historia

Vaikka kirjeen aloitus (1:1) selvästi sanoo, että Paavali olisi kirjeen kirjoittaja ja Efesoksen seurakunta sen vastaanottaja, tähän liittyy muutamia ongelmia. Ensinnäkin, vanhimmista tunnetuista käsikirjoituksista puuttuvat sanat "Efesoksessa asuvia", jolloin alussa sanotaankin vain "Paavali, Jumalan tahdosta Kristuksen Jeesuksen apostoli, tervehtii ... Kristukseen Jeesukseen uskovia pyhiä". Toisekseen, kirjeessä ei ole mitään viittauksia efesoslaisiin henkilöihin tai mihinkään, mitä Paavali olisi kokenut kaupungissa. Kolmannekseen, sellaiset lauseet kuin "Saatuani kuulla teidän uskostanne" (1:15) viittaavat siihen, ettei kirjoittajalla ole mitään oman käden tietoa kirjeen kohteena olevasta seurakunnasta. Apostolien tekojen mukaan Paavali vietti kuitenkin huomattavasti aikaa Efesoksessa ja oli yksi seurakunnan perustajista.
Näitä ongelmia on yritetty selittää erilaisilla teorioilla. Yhden teorian mukaan kirjoittaja olisi ollut joku, joka käytti Paavalin kirjoituksia paljon ja halusi siksi antaa Paavalille kunnian kirjeestä. Tämä ei kuitenkaan selitä sitä, että kirjeestä puuttuvat viittaukset Efesokseen. Toisen teorian mukaan Paavali olisi kirjoittanut kirjeestä useita kopioita eri seurakunnille, ja kirjeen alussa olevaa tervehdystä vaihdettiin tarpeen mukaan. Tällöin kirjeen varsinaisen sisällön ei ollutkaan tarkoitus olla suunnattu nimenomaisesti jollekin tietylle seurakunnalle. Myös molemmat selitykset ovat mahdollisia, jolloin kirje olisi Paavalin nimissä lähetetty kiertokirje.
Sisältö

Esimerkiksi Kirje kolossalaisille on lähinnä poleeminen, ja sen tarkoitus oli vastustaa joitakin ajatuksia, jotka olivat päässeet hiipimään seurakuntiin. Kirje efesolaisille ei näytä saaneen alkuaan mistään erityisestä syystä, vaan se on yksinkertaisesti Paavalin rakkaudenosoitus vastaanottavalle seurakunnalle ja osoitus siitä, että hän haluaa seurakunnan saavan oikean opetuksen evankeliumista.
Kirje koostuu seuraavista osista:
Tervehdys (1:1, 2).
Yleinen kuvaus evankeliumin suomista siunauksista, tavoista, joilla ne saavutetaan, ja lopputuloksesta sekä harras rukous seurakunnan edelleen jatkuvan hengellisen rikastumisen puolesta (1:3–2:10).
Huomautus pakanuudesta kääntyneille kristityille heidän uudesta hengellisestä asemastaan sekä Paavalin oman apostolisen aseman puolustus (2:12–3:21).
Kehotus yhteyteen huolimatta siitä, että kullekin on annettu erilaisia hengellisiä lahjoja (4:1–16).
Ohjeita tavallista arkielämää koskien: Elämä Kristuksessa, sekä ohjeita aviomiehille ja -vaimoille, lapsille ja vanhemmille sekä orjille ja isännille (4:17–6:10).
Kuvaus hengellisestä "sodankäynnistä" eli taistelusta pahaa vastaan, Paavalin apulaisen Tykikuksen tehtävän kuvaus sekä lopputervehdys (6:11–24).
Kirjallisuutta > Suomeksi

Peltola, Olavi: ”Kirje efesolaisille”, Löytöretki Uuteen testamenttiin.  Kauniainen:  Perussanoma, 1992.  ISBN 951-888-362-9  Teoksen verkkoversio.
Thurén, Jukka: Paavalin kirjeet Filomonille, kolossalaisille, efesolaisille.  Aurinko, 2011.  ISBN 9789522301901
Kirjallisuutta > Englanniksi

Bruce, F. F.: The Epistles to the Colossians, to Philemon, and to the Ephesians.  (The New International Commentary on the New Testament 10)  Wm. B. Eerdmans Publishing, 1984.  ISBN 0802825109
Muddiman, John: The Epistle to the Ephesians.  (Black's New Testament commentaries)  A & C Black, 2006.  ISBN 1441111980
Westcott, B. F.: St. Paul's Epistle to the Ephesians.  Wipf and Stock Publishers, 1997.  ISBN 1579100414
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kirje efesolaisille Wikimedia Commonsissa
Aiheesta muualla > Teksti

Raamattu . Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Kirje efesolaisille (Arkistoitu – Internet Archive) (1992)
Kirje efesolaisille (Arkistoitu – Internet Archive) (1938)
Kirje efesolaisille. Suomenkieliset käännökset (1992, 1938 ja 1776), useita muita käännöksiä sekä kreikankielinen alkuteksti (mm. Westcott-Hort -laitos). Uskonkirjat.net.
Kirje efesolaisille (1938, 1776 ja 1642). Finbible – suomalaisia raamatunkäännöksiä.
Aiheesta muualla > Muuta

Kirby, Peter (toim.): Ephesians. Early Christian Writings. (englanniksi)
Koskenniemi, Erkki & Säilä, Tom: Kirje efesolaisille. SLEY:n raamattuluennot.
Ladeuze, Paulin: Epistle to the Ephesians Catholic Encyclopedia.  1911. New York:  Robert Appleton Company. (englanniksi)