stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Pilvituoksio

| Pilvituoksio |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Aitokaksisirkkaisten ydinryhmä
Kladi::  Rosidit
Lahko::  Rosales
Heimo::  Paatsamakasvit Rhamnaceae
Alaheimo::  Ziziphoideae
Suku::  Tuoksiot Ceanothus
Laji::  velutinus
Kaksiosainen nimi
 Ceanothus velutinus  Douglas ex Hook. 
Katso myös
   Pilvituoksio Wikispeciesissä   Pilvituoksio Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pilvituoksio (Ceanothus velutinus) on paatsamakasvien (Rhamnaceae) heimoon kuuluva kasvilaji. Se on ainavihanta pensas, joka voi kasvaa 0,6–3 metriä korkeaksi, joskus korkeammaksikin. Sen lehtiasento on vuorottainen ja lehdet ovat ehyitä, 4–7 cm pitkiä, soikeita ja hienosahalaitaisia. Lehtien yläpinnat ovat kiiltävänvihreitä ja alapinnat harmahtavanvihreitä sekä karvaisia. Lehtilavan tyveltä alkaa lehden kolme pääsuonta, joista lähtee lämpimällä säällä katkaistaessa makea tuoksu. Kukat ovat pieniä ja väriltään valkoisia. Kukat sijaitsevat tiiviissä, 5–13 cm pitkissä huiskilokukinnoissa. Hedelmät ovat 3–4 mm pitkiä kotia.
Pilvituoksio kasvaa luontaisena Pohjois-Amerikassa Kanadassa ja Yhdysvalloissa. Lajia tavataan luontaisena Kanadan Brittiläisestä Kolumbiasta Yhdysvaltojen länsiosiin ulottuvalla alueella. Idässä levinneisyysalue ulottuu Etelä-Dakotaan asti. Luonnossa laji muodostaa usein tiheiköitä.
Pilvituoksiota käytetään koristekasvina ja siitä on jalostettu erilaisia lajikkeita. Puutarhassa laji sopii aurinkoiselle tai puolivarjoiselle kasvupaikalle. Laji ei kuitenkaan ole kovin pitkäikäinen, vaan se alkaa kuolla noin 15 vuoden jälkeen.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Pilvituoksio (Ceanothus velutinus)
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Ceanothus velutinus (englanniksi)
Global Biodiversity Information Facility (GBIF): Ceanothus velutinus (englanniksi)
Flora of North America: Ceanothus velutinus (englanniksi)
Trinidadin ja Tobagon dollari

Eri arvoisia seteleitä
Trinidadin ja Tobagon dollari on Karibianmerellä sijaitsevan Trinidadin ja Tobagon rahayksikkö, jonka kansainvälinen valuuttatunnus on TTD. Tavallisesti sitä merkitään dollarin merkillä $, mutta myös lyhennettä TT$ voidaan käyttää, jotta se erottuisi muista dollari-nimisistä valuutoista. Trinidadin ja Tobagon dollari jakautuu 100 senttiin.
Arvo

Trinidadin ja Tobagon dollarin kurssi on sidottu Yhdysvaltain dollarin kurssiin. Yksi USA:n dollari on 6,25050 TTD.
Setelit ja kolikot

Käytössä ovat 1, 5, 10, 20, 50 ja sadan dollarin setelit sekä 5, 10, 25 sentin kolikot. Myös 50 sentin ja 1 dollarin kolikot ovat käytössä, mutta ne ovat harvinaisia.
Tsuen Wan (piiri)

| Tsuen Wan> 荃灣區 |
| --- | --- |
 Ilmakuvaa Tsuen Wanista.
 Kaupungin kartta, jossa Tsuen Wan korostettuna.  Hongkongin piirit
Kaupunki:  Hongkong
Koordinaatit:  22°21′46″N, 114°07′45″E
Pinta-ala:  62,61 km² 
Väkiluku:  320 094 (2021)
Väestötiheys:  5 168 as./km²
Tsuen Wan (kiin.: 荃灣區; Jyutping: Cyun4waan1 keoi1) on yksi Hongkongin 18 piiristä. Se sijaitsee Uusien territorioiden lounaisosassa. Alueen pinta-ala on 62,61 km2 ja asukasluku vuonna 2021 oli 320 094.
Piirin asukkaiden mediaanitulot, 20 000 dollaria, ovat Uusien territorioiden suurimmat yhdessä Sai Kungin kanssa. Mass Transit Railwayn Tsuen Wan Line -linja kulkee alueen läpi.
Maantiede

Tsuen Wan sijaitsee Uusien territorioiden lounaisosassa, pääosin mantereella. Sitä rajaavat idässä Wo Yi Hop Road ja Texaco Road, lännessä Tsing Lung Taun asuinalue ja pohjoisessa Tai Mo Shanin kukkulat. Piirin etelärajana on niemimaan rantaviiva. Mantereella olevan osan lisäksi Tsuen Waniin kuuluvat Lantaun saaren pohjoiskärki sekä mantereen ja Lantaun välissä oleva pieni saari Ma Wan.
Tsuen Wanin naapuripiirit ovat idässä Tuen Mun, pohjoisessa Yuen Long, koillisessa Tai Po, idässä Sha Tin, kaakossa Kwai Tsing ja Lantaun saarella Islands.
Historia

Tsuen Wan tunnettiin alun perin nimellä Chien Wan, joka tarkoittaa kantoninkiinaksi matalaa lahtea. Alueella asui vuonna 1898 noin 3 000 ihmistä. Heistä moni oli hakka-kiinalaisia, jotka hankkivat elantonsa pääasiassa kalastuksella ja maanviljelyllä. Kun alueelle 1950-luvulla alkoi virrata pääomaa ja osaavaa työvoimaa, sinne kehittyi kukoistava pienteollisuuden keskus. Hiljalleen Tsuen Wanista tuli Hongkongin tekstiiliteollisuuden keskus, jossa oli menestyviä vaate- ja elektroniikkateollisuuden yrityksiä.
Vuonna 1961 Tsuen Wanista tuli ensimmäinen Hongkongin satelliittikaupunki Uusien territorioiden alueella. Vuonna 1970 se otettiin mukaan ohjelmaan, jossa kehitettiin new town -nimellä tunnettuja uudelleen rakennettuja asuinalueita. Siitä tulikin koko Hongkongin ensimmäinen new town. Asutuksen kehittyessä teollisuus alueella alkoi vähetä, ja vanhoja teollisuusrakennuksia muutettiin esimerkiksi liiketiloiksi.
Nykytila

Tsuen Wanissa asui 320 094 ihmistä vuonna 2021. Se on varsin hyvätuloista aluetta. Piirin asukkaiden kuukausittaiset mediaanitulot, 20 000 dollaria, ovat Uusien territorioiden suurimmat yhdessä Sai Kungin kanssa. Muualta Hongkongista suurituloisempia alueita löytyy vain kaupungin keskustaan kuuluvalta Hongkongin saaren pohjoisrannalta. Asukkaista lähes 300 000 on etnisiä kiinalaisia. Suurimpia vähemmistöjä ovat filippiiniläiset ja indonesialaiset.
Tsuen Wanin tärkein asutuskeskus on Tsuen Wan New Town, joka levittäytyy osin myös Kwai Tsingin piirin alueelle. Sen keskustaan on rakennettu laaja verkosto katettuja kävelysiltoja, joka ulottuu Tsuen Wanin ja Tsuen Wan Westin metroasemilta ympäröiville asuinalueille ja kauppakeskuksiin.
Alueen tärkeimpiin nähtävyyksiin kuuluvat entisessä hakka-kansan kylässä toimiva Sam Tung Uk Museum ja vanhaan teollisuusrakennukseen tehty kauppakeskus The Mills. Tsuen Wanin alueella sijaitsevat Tai Mo Shanin ja Shing Munin luonnonpuistot (country park). Hong Kong Disneyland Resort sijaitsee osittain Tsuen Waniin kuuluvalla Lantaun saaren pohjoiskärjellä.
Tsuen Wan New Townin keskustaa vuonna 2008.
Vanhaan hakka-kiinalaisten kylään tehty Sam Tung Uk Museum.
Ng Tung Chain vesiputous Tai Mo Shanin luonnonpuistossa.
Turvapolkupyörä

Naisten turvapyörä vuodelta 1889.
Turvapolkupyörä on ensimmäinen nykyaikaisen kaltainen polkupyörä, jonka kehitti englantilainen John Starley vuonna 1885 velosipedin tilalle.
Turvapolkupyörän polkimet eivät olleet enää etupyörään kiinteästi kiinnitettyjä, vaan polkimet kiinnitettiin polkupyörän runkoon, josta voima siirrettiin hammasrattain ja ketjuvedolla takapyörälle. Tämä teki ajamisesta ja tasapainon säilytämisestä helpompaa. Myös molemmat pyörät olivat suunnilleen saman kokoisia, jolloin ajajan jalat ylettyivät maahan saakka. Tämä teki liikkeelle lähdöstä ja pysähtymisestä turvallisempaa, minkä vuoksi pyörää alettiin kutsua turvapolkupyöräksi. Ilman kumitäytteisiä pyöriä polkupyörät olivat olleet ”luidentäristäjiä” sen aikaisilla huonokuntoisilla teillä. John Boyd Dunlop keksi polkupyörän ilmatäytteisen renkaan vuonna 1887. Ilmatäytteisen renkaan avustuksella turvapolkupyörästä kehittyi kymmenessä vuodessa maailmanlaajuisesti polkupyörän perusmalli.
Starley oli käyttänyt jo aiemmin tuotenimeä Rover valmistamissaan pyörissä, ja muutti vuonna 1896 yhtiönsä nimen muotoon The Rover Cycle Company Ltd. Yhtiö aloitti jo vuonna 1904 myös Rover-autojen tuotannon.
Turvapolkupyörällä oli odottamaton seuraus naisten vapautusliikkeelle. Velosipedilla eivät naiset saaneet tai hameen kanssa voineet pyöräillä, mutta turvapolkupyörällä se jo onnistui hameenkin kanssa. Laajempi kamppailu naisten oikeuksien puolesta alkoi, kun naiset pääsivät suuremmalla joukolla liikkeelle turvapolkupyörällä ja saivat nauttia uudenlaisesta vapaudesta. Jo vuonna 1895 ensimmäinen nainen, Annie Kopchovsky (1870–1947), joka tunnetaan paremmin nimellä Annie Londonderry, ajoi maailman ympäri polkupyörällä. Matka kesti 15 kuukautta. Suurta pahennusta aiheutti se, että hän ajoi suuren osan matkasta pukeutuneena väljiin housuihin.
Turvarajakytkin

Turvarajakytkin on sähkömekaaninen rajakytkin, jota käytetään koneiden turvajärjestelyissä koneen tai sen osan pysäyttämiseen saattamalla se virrattomaksi avattaessa esim. koneen tai laitteen luukkua tai turvaporttia. Turvarajakytkimen tulee olla vikaturvallinen ja sillä täytyy olla tarkastuslaitosten hyväksyntä. Tyypillisiä käyttökohteita ovat mikroaaltouuni ja teollisuuden koneet. Turvakytkimissä on tyypillistä rakenne, jossa turvarajaan ei voida helposti vaikuttaa oven tai luukun ollessa avoimena. Turvallisuustasoa voidaan parantaa kahdentamalla turvarajakytkin.
Pilvisuvut

Pilvisukuja on kymmenen: sumupilvi, kuuropilvi, kumpukerrospilvi, kumpupilvi, verhopilvi, hahtuvapilvi, laaja sadepilvi, untuvapilvi, harsopilvi ja palleropilvi. Nämä pilvisuvut voidaan ryhmitellä yläpilviin, keskipilviin ja alapilviin, ja toisaalta kerrospilviin ja kumpumaisiin pilviin. Pilvisuvut jakautuvat edelleen pilvilajeihin ja pilvimuunnoksiin, ja niillä voi lisäksi olla täydentäviä piirteitä, jotka on myös nimetty. Monissakin tapauksessa pilven luokittelu on vaikeaa, koska sen korkeutta ei osata arvioida, ja pilvi voi sisältää piirteitä kahdesta eri lajista.
Pilvien luokitus

| Koodi   | Symboli   | Kuvaus   | Esimerkiksi   |  |
| --- | --- | --- | --- | --- |
CL-Clouds — CL-Wolken 
| CL=0  |    | Ei alapilviä  |   |  |
| CL=1  |   | Cumulus humilis ja / tai repaleinen kumpupilvi, ei huonon sään pilviä.   |   |  |
| CL=2  |   | Cumulus mediocris tai Cumulus congestus.   |   |  |
| CL=3  |   | Cumulonimbus calvus.   |   |  |
| CL=4  |   | Stratocumulus cumulogenitus.   |   |  |
| CL=5  |   | Kumpukerrospilvi.   |   |  |
| CL=6  |   | Stratus nebulosus ja/tai repaleinen sumupilvi.   |   |  |
| CL=7  |   | Repaleinen sumupilvi tai repaleinen kumpupilvi ja/tai Cumulus pannus, yleensä samanaikaisesti sataa seuraavista pilvistä: Altocumlulus, laaja sadepilvi tai kuuropilvi. Huonon sään pilviä.   |   |  |
| CL=8  |   | Kumpupilvi ja kumpukerrospilvi, joiden alaraja on eri korkeudella.   |   |  |
| CL=9  |  | Cumulonimbus capillatus, ja myös Cumulonimbus calvus |   |  |
CM-Clouds — CM-Wolken 
| CM = 1  |   | Altostratus translucidus.    |   |  |
| CM = 2  |   | Altostratus opacus tai laaja sadepilvi.   |   |  |
| CM = 3  |   | Altocumulus translucidus.    |   |  |
| CM = 4  |   | hahtuvapilvi, mantelipilvi, translucidus  |   |  |
| CM = 5  |   | Altocumulus (stratiformis) perlucidus / translucidus radiatus (undulatus) tai opacus joka leviää yli taivaan.   |   |  |
| CM = 6  |   | Altocumulus cumulogenitus tai Altocumulus cumulonimbogenitus  |   |  |
| CM = 7  |   | Altocumulus (duplicatus) opacus / translucidus, ja myös verhopilvi tai laaja sadepilvi  |   |  |
| CM = 8  |   | Vallinharjapilvi tai Altocumulus floccus  |   |  |
| CM = 9  |   | Kaoottinen taivas Altocumulus  |   |  |
CH-Clouds — CH-Wolken 
| CH = 1  |   | Cirrus fibratus ja Cirrus uncinus  |   |  |
| CH = 2  |   | Cirrus spissatus, castellanus tai floccus, ei cumulonimbogenitus  |   |  |
| CH = 3  |   | Cirrus spissatus cumulonimbogenitus.   |   |  |
| CH = 4  |   | Cirrus uncinus ja/tai fibratus.    |   |  |
| CH = 5  |   | Harsopilvi ja Cirrus (radiatus) leviävät yli taivaan, mutta eivät vielä saavuta 45 astetta taivaanrannalta.   |   |  |
| CH = 6  |   | Harsopilvi ja Cirrus (radiatus) leviävät yli taivaan, ja ovat jo kohonneet yli 45 astetta taivaanrannalta.   |   |  |
| CH = 7  |   | Harsopilvi ja myös untuvapilvi ja palleropilvi peittävät koko taivaan.   |   |  |
| CH = 8  |   | Harsopilvi, ja myös untuvapilvi sekä palleropilvi, mutta pilvet eivät leviä yli taivaan.   |   |  |
| CH = 9  |   | Cirrocumulus undulatus, ja myös untuvapilvi ja harsopilvi, mutta Cirrocumulus undulatus on vallitseva.   |   |  |
Peurunlampi

| Peurunlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Multia
Koordinaatit:  62°30′42″N, 24°48′49″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Tarhianjoen alue (35.63)
Laskujoki:  oja Saikanjokeen 
Järvinumero:  35.639.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  226 m  
Rantaviiva:  0,89 km  
Pinta-ala:  4,899 ha  
Tilavuus:  0.000070 km³ 
Keskisyvyys:  1,43 m  
Suurin syvyys:  2 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiPeurunlampi 
Peurunlampi  on Keski-Suomessa Multialla Karhilan kylän lähellä sijaitseva lampi, joka kuuluu Kokemäenjoen vesistöön.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4,9 hehtaaria ja se on 350 metriä pitkä ja 250 metriä leveä.Lammen tilavuudeksi on saatu 70 000 kuutiometriä eli 0,070 miljoonaa kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 1,4 metriä ja suurin syvyys on 2,0 metriä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Sen rantaviivan pituus on 900 metriä..
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Keuruun reitin valuma-alueen (35.6) Tarhianjoen alueella (35.63), jonka Saikanjoen valuma-alueeseen (35.639) se kuuluu.
Pikkuapollo

| Pikkuapollo |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Suomessa:
 Vaarantunut  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Niveljalkaiset Arthropoda
Alajakso::  Kuusijalkaiset Hexapoda
Luokka::  Hyönteiset Insecta
Lahko::  Perhoset Lepidoptera
Alalahko::  Glossata
Osalahko::  Erilaissuoniset Heteroneura
Yläheimo::  Päiväperhoset Papilionoidea
Heimo::  Ritariperhoset Papilionidae
Alaheimo::  Apolloperhoset Parnassiinae
Tribus::  Parnassiini
Suku::  Parnassius
Laji::  mnemosyne
Kaksiosainen nimi
 Parnassius mnemosyne  (Linnaeus, 1758) 
Katso myös
   Pikkuapollo Wikispeciesissä   Pikkuapollo Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Pikkuapollo (Parnassius mnemosyne) on ritariperhosiin kuuluva valkoinen perhoslaji. Suomessa lajia tavataan lähinnä Ahvenanmaan ja Lounais-Suomen runsaskukkaisilla niityillä ja Suomen lajiston kansallisessa uhanalaisarvioinnissa 2010 se on luokiteltu vaarantuneeksi (VU). Pikkuapollo on rauhoitettu koko Euroopan unionin alueella.
Koko ja ulkonäkö

Pikkuapollo on huomattavan kookas, valkoinen perhonen. Siipien pohjaväri on valkoinen, mutta siipisuonten kohdalla kulkee tummia juovia. Etusiiven etuosassa on nähtävissä kaksi vierekkäistä mustaa täplää. Etusiipien kärjet ovat läpikuultavat, mikä saa ne näyttämään tummilta. Takasiiven takareuna on tumma ja naaraalla on takasiivissään kaksi mustaa täplää, jotka koirailta yleensä puuttuvat kokonaan. Siipiväli on 53–62 mm. Pikkuapollo lentää hitaasti ja laskeutuu usein kukille, mutta pysyttelee koostaan huolimatta huomaamattomana kasvillisuuden seassa. Muiden apollolajien tapaan pikkuapollollakin on useita, ulkonäöltään toisistaan hivenen poikkeavia alalajeja tai muotoja. Suomesta näitä tunnetaan kolme: f. karjala, f. perkele sekä f. ugrofennica.
Suomessa tavattavista perhosista pikkuapollon voi sekoittaa lähinnä vain kaaliperhoseen, jolla ei kuitenkaan ole läpikuultavia siivenkärkiä ja siipisuonitus erottuu huonosti tai myöhemmin kesällä lentävään pihlajaperhoseen, jolta puolestaan puuttuvat tummien siivenkärkien lisäksi etusiipien tummat täplät.
♂
♂ △.
♀
♀ △.
Levinneisyys ja lentoaika

Pikkuapolloa tavataan Euroopasta Keski-Aasiaan ulottuvalla vyöhykkeellä. Esiintyminen on paikoittaista.
Suomessa pikkuapollo on harvinainen, mutta paikoilla joilla sitä esiintyy se voi olla lukumäärällisesti runsas. Miltei kaikki nykyiset esiintymispaikat ovat Ahvenanmaalla tai Lounais-Suomessa. Uudellamaalla pikkuapolloja on palautusistutettu lajin entiselle esiintymisalueelle Porvooseen, missä kanta on sittemmin runsastunut. Suomen sisämaan suurin esiintymä on Somerolla Häntälän notkojen perinnebiotooppialueella, joka on osa Rekijokilaakson Natura 2000 -aluetta.
Lentoaika alkaa kesäkuun alkupuoliskolla ja jatkuu kesäkuun lopulle.
Elinympäristö ja elintavat

Pikkuapollo on avoimien, lehtomaisten niittyjen laji. Perhosen elinympäristöjä on hävittänyt erityisesti on laidunmaiden väheneminen. Perhonen lentää päivällä ja laskeutuu usein kukille.
Luontodirektiivin nojalla pikkuapollo on rauhoitettu kaikkialla EU:n alueella. Suomessa pikkuapollo on ollut rauhoitettu luonnonsuojeluasetuksella jo vuodesta 1976 lähtien. Yhden perhosen korvausarvoksi on asetettu 336 euroa.
Pikkuapollo talvehtii joko munana tai pienenä toukkana.
Ravintokasvi

Pikkuapollon toukka käyttää ravintokasvinaan pystykiurunkannusta (Corydalis solida).
Aiheesta muualla

Pertti Pakkanen: Pikkuapollo. Suomen Perhostutkijain Seura.
Kimmo Silvonen (Arkistoitu – Internet Archive)
Suomen Perhoset: Pikkuapollo
Rauman kaupunki: PIKKUAPOLLO (Arkistoitu – Internet Archive)
LuontoPortti: Pikkuapollo (Parnassius mnemosyne)
Iltalehti: Pikkuapollo (Parnassius mnemosyne) (Arkistoitu – Internet Archive)
UniProt, Taxonomy: Parnassius mnemosyne (englanniksi)
Tulievä

| Tulievä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Yläluokka::  Luukalat Osteichthyes
Luokka::  Viuhkaeväiset Actinopterygii
Lahko::  Karppikalat Cypriniformes
Heimo::  Karpit Cyprinidae
Suku::  Epalzeorhynchos
Laji::  frenatum
Kaksiosainen nimi
 Epalzeorhynchos frenatum  (Fowler, 1934) 
Katso myös
   Tulievä Wikispeciesissä   Tulievä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Tulievä (Epalzeorhynchos frenatum) on särkikalalaji, joka on suosittu akvaariokala.
Koko ja ulkonäkö

Tulievän vartalo on vihertävänmusta, pyrstö ja evät punaiset. Se kasvaa 15 cm pitkäksi.
Alkuperä

Tulievä on kotoisin Thaimaasta, jossa sitä tavataan esimerkiksi Mekong- ja Chao Phraya -jokien vesistöissä.
Käyttäytyminen ja lisääntyminen

Tulievä on melko reviiritietoinen kala, jota ei suositella lajitoverien joukkoon. Myös saman näköiset kalat ärsyttävät sitä varsinkin pienessä akvaariossa.
Vesiolot ja ravinto

Tulievä syö kasvispitoista sekaruokaa: hiutaleita ja pakasteruokaa. Akvaarion minimikoko 250 litraa, pH 6,5–8,0, lämpötila 23–27 °C, kovuus mieluiten pehmeä tai keskikova.
Aiheesta muualla

Ansun akvaariot (harrastajan sivu)
Piła

| Piła |
| --- | --- |

 lippu:  vaakuna
 Piła
 Koordinaatit: 53°9′N, 16°44′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Iso-Puola
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  103 km²
Korkeus:  60 m
Väkiluku (2019):  73 139
 – Väestötiheys:  710,1 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Rekisterikilpi:  PP
 
 www.pila.pl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Piła (saks. Schneidemühl) on kaupunki Gwdajoen varrella Ison-Puolan voivodikunnassa Puolassa. Se on voivodikuntansa neljänneksi suurin kaupunki. Piłan asukasluku oli vuoden 2019 arvion mukaan 73 139. Kaupunki on Piłan piirikunnan hallintokeskus. Se siirtyi Saksalta Puolalle 1945. Piła oli vuosina 1975–1998 Piłan voivodikunnan hallinnollinen keskus.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Piła Wikimedia Commonsissa
Trinitat Novan metroasema

Trinitat Nova on Barcelonan metron linjojen 3, 4 ja 11 asema. Se sijaitsee Trinitat Novan kaupunginosassa Nou Barrisin alueella Barcelonan koillisosassa. Se avattiin vuonna 1999 linjan 4 asemana. Vuonna 2003 otettiin käyttöön jatkoyhteytenä toimiva linja 11. Lokakuussa 2008 myös linja 3 saavutti Trinitat Novan aseman.
Aseman sisäänkäynti
Aiheesta muualla

Trinitat Nova Trens de Catalunya -sivustolla (katalaaniksi)
Tunne rintasi

| Tunne rintasi ry |
| --- | --- |
Perustettu:  1992
Tyyppi:  naisjärjestö
Toimiala:  rintasyöpävalistus
Kotipaikka:   Helsinki
Toiminta-alue:  Koko Suomi
Viralliset kielet:  suomi, ruotsi, englanti
Puheenjohtaja:  Anne Ylönen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tunne rintasi ry on suomalainen rekisteröity yhdistys, joka pyrkii lisäämään tietämystä rintasyövästä. Se on perustettu vuonna 1992. Toiminta on valtakunnallista ja sitä on suomeksi, ruotsiksi ja englanniksi. Yhdistyksen kotipaikka on Helsinki.
Yhdistyksen toimintaan kuuluvat mm. "tissilähettiläät", joiden tehtävä on levittää tietoa rintasyövästä ja edustaa yhdistystä toiminnallaan. Tämänhetkisiä tissilähettiläitä ovat mm. Arja Koriseva ja Laura Haimila.. Lisäksi se on osallistunut Helsinki Pride -tapahtumiin.
Vuonna 2021 yhdistyksen hallituksen puheenjohtajana toimi Anne Ylönen.
Yhdistys on Naisjärjestöjen Keskusliiton ja SOSTEn jäsenjärjestö.
Please Mr. Postman

”Please Mr. Postman” -single
Please Mr. Postman on The Marvelettes -lauluyhtyeen kappale vuodelta 1961. Se nousi Billboard Hot 100 -listan ykköseksi ja oli Motown-levymerkin ensimmäinen ykköshitti. The Mervelettesin alkuperäinen laulaja Georgia Dobbins oli yksi kappaleen tekijöistä ja rumpuosuuksista vastasi nuori Marvin Gaye ennen tähdeksi tulemistaan.
Muita kappaleen levyttäneitä yhtyeitä ovat muun muassa The Carpenters ja The Beatles.
Pilvitangarat

| Pilvitangarat |
| --- | --- |
 Oranssipäätangara (Thlypopsis sordida)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Tangarat Thraupidae
Suku::  Pilvitangarat Thlypopsis  Cabanis, 1851
Katso myös
   Pilvitangarat Wikispeciesissä   Pilvitangarat Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pilvitangarat (Thlypopsis) on tangaroiden heimoon kuuluva varpuslintusuku. Pilvitangaroiden sukuun kuuluu BirdLifen mukaan kuusi lajia.
Pilvitangaroihin kuuluvia lajeja

Keltapilvitangara (Thlypopsis ruficeps)
Oranssipäätangara (Thlypopsis sordida)
Perunpilvitangara (Thlypopsis pectoralis)
Ruostepilvitangara (Thlypopsis ornata)
Rusopilvitangara (Thlypopsis inornata)
Venezuelanpilvitangara (Thlypopsis fulviceps)
Aiheesta muualla

BirdLife Suomi ry: Maailman lintujen suomenkieliset nimet 2., uudistettu painos (2006) (Arkistoitu – Internet Archive)
ITIS: Thlypopsis (englanniksi)
Patmos Lähetyssäätiö

| Patmos Lähetyssäätiö |
| --- | --- |

Tunnuslause:  Evankeliumi kuuluu kaikille!
Perustettu:  1971
Tyyppi:  Kristillinen järjestö
Toimiala:  Lähetystyö
Päämaja:  Patmostalo Pajuniityntie 1 Etelä-Haaga, Helsinki
Toiminnanjohtaja:  Pasi Turunen
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Studio24-mediakeskuksen logo Sörnäisissä.
Patmos Lähetyssäätiö on vuonna 1971 perustettu kristillinen evankelinen lähetysjärjestö. Patmos kertoo tehtäväkseen kristillisen toivon ja rakkauden sekä humanitaarisen avun välittämisen. Vuonna 2022 Patmos teki lähetys- ja avustustyötä 20 maassa neljällä eri mantereella. Patmoksen kotimaantyö keskittyy sähköiseen mediatyöhön, raamattukoulutukseen sekä kokoustoimintaan. Säätiöllä on lahjoitusvaroin toimiva Radio Patmos ja säätiö tekee Come Home -koulu- ja nuorisotyötä.
Patmos Lähetyssäätiö on Suomen Lähetysneuvoston ja Suomen Evankelisen Allianssin jäsen sekä Vastuullinen Lahjoittaminen ry:n perustajajäsen. Patmoksen toiminnanjohtaja on Pasi Turunen. Säätiön toimisto sijaitsee Patmostalossa, Helsingin Etelä-Haagassa. Säätiöllä on yhteensä noin 25 työntekijää. Lähetyssäätiö tuli 1970-luvulla tunnetuksi erityisesti toiminnanjohtaja Leo Melleristä.
Historia > Sota-ajan herätys: Kuva ja Sana

Saarnaaja Frank Mangsin nostattama herätys sota-ajan Suomessa johti vuonna 1942 Kuvan ja Sanan perustamiseen. Kustantamon johdossa toimi pitkään tunnettu saarnamies Ensio Lehtonen, ja se keskittyi lehtien ja kirjojen kustantamiseen. Vuonna 1948 perustettiin Nuorten Raamattukerho -lehti, joka vuonna 1953 muutettiin Kipinäksi. Kipinä ilmestyi kaksitoista kertaa vuodessa aina vuoteen 1993, jolloin julkaisutahti harveni neljään vuodessa. Lehti määritteli itsensä Suomen ainoaksi "profeetallisen sanan äänitorveksi". Lehtonen luotsasi Kipinää aina kuolemaansa vuoteen 1971 saakka, jolloin päätoimittajaksi tuli Leo Meller. Kipinä-lehti ja Kuva ja Sana -kustantamo olivat aktiivisia erityisesti ufokysymyksessä. Meller toimi Lasten Kuvalehden toimitussihteerinä ja Kipinän toimittajana jo 1960-luvun alussa, mutta oli sitten muutaman vuoden toisaalla. Mellerin palattua 1960-luvun lopulla Kipinään hänen osuutensa lehden teossa kasvoi ja päätoimittajuus Lehtosen kuoltua lankesi kuin itsestään Mellerille.