stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Silikoni

Lineaarisen polydimetyylisiloksaanin kemiallinen rakenne.
Silikonit eli polysiloksaanit ovat pii-happi-polymeerejä, joiden kemiallinen kaava on [R2SiO]n, jossa R on orgaaninen ryhmä, kuten metyyli, etyyli tai fenyyli. Nämä materiaalit koostuvat epäorgaanisesta pii-happi ketjurungosta, jossa piiatomeihin on kiinnittynyt orgaanisia sivuryhmiä. Joissakin tapauksissa orgaaniset sivuryhmät kiinnittävät kaksi tai useampaa -Si-O- -ketjua yhteen. Erilaisia silikoneja voidaan syntetisoida muuttamalla -Si-O- -ketjujen pituutta ja sivuryhmiä, jolloin niille muodostuu erilaisia ominaisuuksia koostumusten vaihdellessa. Silikoni voi olla nestemäistä, geeliä, kumimaista tai täysin kiinteää. Yleisin silikonityyppi on PDMS eli lineaarinen polydimetyylisiloksaani.
Silikonia käytetään yleisesti tiivistysaineena.
Silikoniöljyt, -polymeerit ja -tiivistysaineet ovat hajuttomia ja värittömiä, vedenpitäviä, kemikaalinkestäviä, hapettumista kestäviä ja vakaita korkeissa lämpötiloissa. Niillä on matala sulamispiste eivätkä ne johda sähköä. Silikoneja käytetään voiteluaineina, tiivisteinä, palontorjunnassa, lääketieteellisissä tuotteissa kuten keinonivelissä ja rintaimplanteissa. Myös elintarvikekäytössä kuten astioissa, paistinpannun kantena tai lappoletkuna. Niitä käytetään orgaanisten polymeerien korvikkeena korkeissa lämpötiloissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Silikoni Wikimedia Commonsissa
Sauvonjärvi

| Sauvonjärvi |
| --- | --- |
Maanosa:  Eurooppa
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Karjala
Kunnat:  Lieksa
Koordinaatit:  63°30′16″N, 30°02′44″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Vuoksen vesistö (04)
Järveen tulevat joet:  Hötönjoki
Laskujoki:  Ritojoki
Järvinumero:  04.431.1.003
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  115,5 m 
Rantaviiva:  19,12 km 
Pinta-ala:  1,58 km² 
Tilavuus:  0,00445 km³ 
Keskisyvyys:  2,85 m 
Suurin syvyys:  12,2 m 
Saaria:  10
:  Aarresaari Kilisaari Koppelosaari Lehtosaari
 fiSauvonjärvi 
Sauvonjärvi on matala ja pitkänkapea järvi Jongunjoen reitillä Lieksan pohjoisosassa Pohjois-Karjalan maakunnassa. Sen pinta-ala on 1,6 neliökilometriä. Järvi sijaitsee Nurmijärven kylän kaakkoispuolella. Etäisyys Joensuusta on 100 kilometriä pohjoiseen.
Maantiede

Sauvonjärven ulottuvuus kaakosta luoteeseen on 4,4 kilometriä. Järvi on salmimainen vailla selkävesiä. Lahdista laajin on järven keskiosan Kunnarinniemen ja Nukkiniemen välissä sijaitseva noin kilometrin pituinen Nukkilahti. Muita nimettyjä lahtia ovat Aittolahti ja Karsikkolahti pohjoisessa sekä Hirvilahti etelässä. Sauvonjärven syvin kohta, 12 metriä, sijaitsee altaan keskivaiheilla. Järven etelä- ja pohjoisosassa on lähes kymmenmetrinen kohta. Karsikkolahdessa on kahdeksanmetrinen kohta.
Sauvonjärven saariluku on kymmenen. Laajin saari on runsaan hehtaarin kokoinen Lehtosaari etelässä. Sauvonjärven luoteisrannalla on asutusta vähäisine peltoineen. Järven länsipuolella levittäytyy Sauvonsuo ja itäpuolella Ritosuo. Sauvonjärven länsipuolitse kulkee seututie 524.
Sauvonjärveen laskee muutaman sadan metrin pituinen Hötönjoki pohjoisesta Nurmijärveltä (115,5 metriä merenpinnan yläpuolella). Sauvonjärvi kapenee kaakossa luusuaksi, josta sen vedet virtaavat Ritojokea kaakkoon Hämeenjärveen, joka sijaitsee Lieksanjoen reitillä.
Sauvonjärven vesitilavuus on 4 454 000 kuutiometriä.
Sauvonjärvi (04.431.1.003) kuuluu Hämeenjärven alueeseen (04.431), joka on kolmannen jakovaiheen vesistö Vuoksen vesistössä (04). Toinen jakovaihe on Nurmijärven alue (04.43) ja ensimmäinen jakovaihe on Pielisen reitin valuma-alue (04.4). Sauvonjärvi on kolmanneksi laajin Hämeenjärven alueen 34:stä vähintään hehtaarin laajuisesta vakavedestä. Laajin on Puuruunjärvi ja toiseksi laajin on Hämeenjärvi.
Sergei Kirmasov

Sergei Stanislavovitš Kirmasov (ven. Сергей Станиславович Кирмасов; s. 25. maaliskuuta 1970 Mtsensk) on venäläinen yleisurheilija, joka kilpaili moukarinheitossa. Hän edusti nuorempana Neuvostoliittoa.
Kirmasov sai nuorten EM-kisoissa 1989 kultaa ja voitti aikuisten maansa mestaruuden ensi kertaa vuonna 1992. Hän voitti Venäjän-mestaruuden myös vuosina 1998 ja 2001. Kirmasov oli mukana MM-kisoissa 2001 ja 2003 sekä vuoden 2004 olympialaisissa, mutta putosi joka kerralla karsinnassa.
Kirmasovin ennätys moukarinheitossa on 82,62 metriä, jonka hän heitti Brjanskissa 1998.
SimEarth

| SimEarth: The Living Planet |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Maxis
Julkaisija:  Maxis
Jakelija:  Nintendo eShop
Suunnittelija:  Will Wright
Julkaistu:  1990
Lajityyppi:  simulaatiopeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  USK 0 
Alusta:  Amiga, FM Towns, MS-DOS, Sharp X68000
Jakelumuoto:  Pelimoduuli ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
SimEarth: The Living Planet on Maxisin vuonna 1990 julkaisema elämäsimulaatiopeli. Sen suunnitteli yhdysvaltalainen Will Wright. Peli julkaistiin mm. Amigalle sekä IBM PC:lle.
SimEarthissa pelaajan tulee rakentaa toimiva planeetta. Planeetalle saattoi tulla mm. hurrikaani tai hyökyaalto tai se saattoi ajautua ydinsotaan.
SimEarth oli ensimmäinen Maxisin julkaisema peli, jossa pelaajan tuli ensimmäisen käynnistyksen yhteydessä antaa pelilaatikossa tullut turvakoodi.
Vastaanotto

Mikrobitin Niko Nirvi antoi SimEarthin MS-DOS-versiolle 85 pistettä sadasta.
Aiheesta muualla

SimEarth: The Living Planet MobyGamesissa (englanniksi)
Sim-universumi
| --- | --- |
SimCity:   SimCity  SimCity 2000  SimCity 3000  SimCity 4  SimCity Yhteiskunnat  SimCity 
The Sims:   The Sims  The Sims 2  The Sims 3  The Sims Online  The Sims Tarinat  The Sims 4  Project Rene (The Sims 5) 
Muut Sim-pelit:   SimEarth  SimAnt  SimLife  SimFarm  SimTower  SimHealth  SimIsle  SimCopter  SimGolf  Streets of SimCity  MySims  The Sims Medieval 
Lapsille suunnatut:   SimTown  SimPark  SimSafari  SimTunes 
Sim-pelien sukulaiset:   El-Fish  Sid Meier's SimGolf  SimCity 64  Spore  Widget Workshop 
Muut:   The Sims -elokuva
Silinterihattu

Silinterihattu yhdysvaltalaisen poliitikon ja lakimiehen Austin Lane Crothersin (1860–1912) päässä.
Kokoonpainettava chapeau claque -silinteri.
Piirros silinterihattuisista miehistä vuodelta 1847.
Silinterihattu eli silinteri on korkea, sylinterin muotoinen, päältä tasainen, yleensä musta ja jäykkä huopahattu, jossa on lieri. Suomenkielinen sana silinteri tulee saksan sanasta Zylinderhut, ”sylinterihattu”. Kansanomaisempi nimitys hatulle on silkkipytty.
Silinterihatun valmistukseen voidaan käyttää muun muassa majavannahkaa ja silkkiä. Ranskassa Vernet’n vuonna 1796 valmistuneessa teoksessa Incroyable eräällä miehellä on silinterihattu.
Erittäin suosittu silinterihattu oli 1800-luvulla, jolloin se oli etenkin varakkaiden liikemiesten ja poliitikkojen päähine. On esitetty, että silinterihatun suosio teollistumisen aikakaudella olisi perustunut sen yhdennäköisyyteen tehtaanpiippujen kanssa. Hatut kasvoivat korkeutta etenkin Ranskassa ja veivät tilaa. Yhdysvaltalainen liikemies John Pierpont Morgan teetti itselleen jopa korkeampikattoisen limusiinin hattuaan varten. Ongelman ratkaisi Antoine Gibus kehittämällä hatusta kokoonpainettavan version (ns. chapeau claque tai opera hat) vuonna 1823. Yhdysvaltalainen versio silinterihatuista on stovepipe hat, joka on suoran lieriön muotoinen ja korkeampi kuin tavallinen silinteri.[lähde? ]
Päähineen perinteisiä käyttäjiä ovat taikurit, jotka usein vetävät hatustaan valkoisen kaniinin. Ensimmäisenä tämän tempun suoritti ranskalainen Louis Comte vuonna 1814.[lähde? ]
Tunnettuja silinteriä käyttäviä fiktiivisiä hahmoja ovat muun muassa Roope Ankka, Muumipappa, Setä Samuli, Pingviini, Frosty the Snowman, Freddy Fazbear ja Monopoly-lautapelin tunnushahmo. Vasemmistolaisessa pilakuvastossa kapitalistin tunnistaa yleensä silinteristä. Kari Suomalaisen pilapiirroksissa silinteri oli hallitusvaltaa edustaneen hahmon tunnus.[lähde? ]
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Silinterihattu Wikimedia Commonsissa
Sejny

| Sejny |
| --- | --- |
 Sejnyn luostari
 lippu:  vaakuna
 Sejny
 Koordinaatit: 54°7′N, 23°22′E 
Valtio:  Puola
Voivodikunta:  Podlasia
Piirikunta:  Sejny
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  4,49 km²
Väkiluku (2015):  5 640
 – Väestötiheys:  1 256 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 www.sejny.home.pl 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sejny (liett. Seinai) on kaupunki ja oma kuntansa Podlasian voivodikunnassa Puolassa. Kaupungin asukasluku oli 5 640 vuonna 2015. Se on Sejnyn piirikunnan hallinnollinen keskus ja sijaitsee lähellä Liettuan rajaa.
Vuonna 2002 kaupungin väestöstä 91 prosenttia oli puolalaisia, 8 % liettualaisia ja 1 % muita. Sejny on Puolan liettualaisen vähemmistön keskus. Ennen toista maailmansotaa huomattava osa kaupungin väestöstä oli juutalaisia.
Kaupunki on perustettu vuonna 1602. [lähde? ] Merkittävin nähtävyys kaupungissa on dominikaaniluostari 1600-luvulta, Sejnyn ainoa hävitykseltä säilynyt osa ruotsalaisten ryöstäessä ja polttaessa kaupungin 1656. Hävityksen jälkeen rakennettuihin nähtävyyksiin lukeutuvat muun muassa synagoga ja raatihuone.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sejny Wikimedia Commonsissa
Matkaopas aiheesta Sejny Wikivoyagessa (englanniksi)
Silikoni (radio-ohjelma)

Silikoni oli Ylen vuosina 1985–1988 lähettämä tietokoneharrastajille suunnattu radio-ohjelma. Silikonissa lähetettiin FM-radion kautta muun muassa C-kasetille tallennettuja tietokoneohjelmia. Harrastajat saattoivat tällöin nauhoittaa radiosta kuuluvan äänen kaseteilleen ja kokeilla ohjelmia omissa tietokoneissaan niihin liitettyjen kasettiasemien välityksellä.
Ohjelman nimessä leikiteltiin englannin kielen sanalla silicon ja suomen kielen sanalla koni, joista ensimmäinen tarkoittaa piitä ja jälkimmäinen hevosta. Taustalla oli ajatus siitä, että runoratsu Pegasoksen asemesta nykyajan runoilija käyttää apunaan tietokonetta ja tekstinkäsittelyohjelmaa, jolloin Pegasoksen sijaan hänen ratsunaan onkin ”silikoni”, siliconesta eli piistä tehty hevonen.
Alun perin Silikoni oli osa Radio Rex -nimellä kulkenutta opetusohjelmien kokoelmaa. 21. elokuuta 1985 Radio Rexissä lähetettiin Kouluradion toimituspäällikkö Kai R. Lehtosen ja Eero Syrjäsen laatima tietokoneohjelma, jolla pystyi laskemaan kahden päivämäärän välillä kuluneen ajan. Hyvin sujuneen kokeilun jälkeen vuonna 1986 Lehtosen ehdotuksesta koottiin yhteen erillinen tuotantoryhmä, jonka tekemän työn myötä alettiin lähettää puolen tunnin pituista radio-ohjelmaa nimeltä Silikoni – ohjelma tietokoneikäisille. Se tuli radiosta viikoittain elokuusta 1986 lähtien. Silikonin lähetysaika oli torstaisin kello 18.30, ja se uusittiin maanantaisin samaan aikaan. Ohjelmassa lähetettiin muun muassa kuulijoiden tekemiä BASIC-ohjelmia ja käsiteltiin mikrotietokoneharrastajia kiinnostavia aiheita, kuten esimerkiksi tietokoneella säveltämistä, ensimmäisen tietokoneen hankkimista, poliisin tietokoneenkäyttöä ja sukellusvenesimulaatioiden realistisuutta Suomen merivoimien edustajan näkökulmasta. Vuonna 1987 Silikonin kuulijamäärän arvioitiin olevan yli 120 000. Lähetykset päättyivät joulukuussa 1988.
Joka kerta ennen Silikonin alkamista radiokuuluttaja selitti tietokoneohjelmat välittäneiden, häiriöääniä muistuttaneiden surinoiden ja piipitysten merkityksen. Pääkuuluttaja Pentti Fagerholm piti tilannetta kafkamaisena, sillä yleensä kuuluttajan tehtävänä oli pyytää häiriöitä anteeksi eikä kertoa niiden oleellisesta roolista ohjelmassa.
Silikonille myönnettiin Yleisradion journalististipendi 1987. Tietotekniikan liitto puolestaan valitsi Kai R. Lehtosen vuoden 1991 ATK-vaikuttajaksi. Valintaperusteiksi mainittiin Lehtosen saavutukset ”tietotekniikan tuomisessa radion avulla tutuksi laajoille harrastajapiireille”.
Aiheesta muualla

Ylen Elävä arkisto: Silikoni lähetti radiossa surisevia ja piipittäviä tietokoneohjelmia
Sergei Kiškin

Sergei Timofejevitš Kiškin (ven. Сергей Тимофеевич Кишкин; 17. (30.) toukokuuta 1906 Lugansk – 3. toukokuuta 2002) oli venäläis-neuvostoliittolainen fyysikko ja akateemikko. Hän oli erikoistunut metallifysiikkaan. Hän tutki erityisesti metallien lujuuskestävyyttä. Hän valmistui Moskoven Teknillisestä korkeakoulusta 1931. Sittemmin hän keskittyi hyökkäysvaunujen ja lentomateriaalien tutkimiseen. Hänet nimitettiin Moskovan ilmailuakatemian professoriksi 1943. Hän osallistui muun muassa Iljushin Il-2:n suihkuturbiinin kehittämiseen. Hänelle myönnettiin lukuisia korkeita arvomerkkejä kuten Leninin kunniamerkki vuonna 1984.
Siliqua

| Siliqua (Silìcua) |
| --- | --- |
 Sijainti Etelä-Sardinian maakunnassa
 Siliqua
 Koordinaatit: 39.301°0′0″N, 8.807°0′0″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Sardinia
Maakunta:  Etelä-Sardinian maakunta
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  189,85 km²
Korkeus:  66 m
Väkiluku:  3 872
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
Postinumero:  09010
Suuntanumero(t):    0781
Rekisterikilpi:  SU
 
 http://www.comune.siliqua.ca.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Siliqua (sardiksi Silìcua) on kaupunki ja kunta Italiassa Sardinian hallintoalueella Etelä-Sardinian maakunnassa. Kunnassa on arviolta 3 872 asukasta (vuonna 2016) ja sen pinta-ala on 189,85 neliökilometriä. Se sijaitsee 66 metrin korkeudella merenpinnan yläpuolella.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Siliqua Wikimedia Commonsissa
Etelä-Sardinian maakunta
Arbus | Armungia | Ballao | Barrali | Barumini | Buggerru | Burcei | Calasetta | Carbonia | Carloforte | Castiadas | Collinas | Decimoputzu | Dolianova | Domus de Maria | Domusnovas | Donori | Escalaplano | Escolca | Esterzili | Fluminimaggiore | Furtei | Genoni | Genuri | Gergei | Gesico | Gesturi | Giba | Goni | Gonnesa | Gonnosfanadiga | Guamaggiore | Guasila | Guspini | Iglesias | Isili | Las Plassas | Lunamatrona | Mandas | Masainas | Monastir | Muravera | Musei | Narcao | Nuragus | Nurallao | Nuraminis | Nurri | Nuxis | Orroli | Ortacesus | Pabillonis | Pauli Arbarei | Perdaxius | Pimentel | Piscinas | Portoscuso | Sadali | Samassi | Samatzai | San Basilio | San Gavino Monreale | San Giovanni Suergiu | San Nicolò Gerrei | San Sperate | San Vito | Sanluri | Santadi | Sant’Andrea Frius | Sant’Anna Arresi | Sant’Antioco | Sardara | Segariu | Selegas | Senorbì | Serdiana | Serramanna | Serrenti | Serri | Setzu | Seui | Seulo | Siddi | Siliqua | Silius | Siurgus Donigala | Soleminis | Suelli | Teulada | Tratalias | Tuili | Turri | Ussana | Ussaramanna | Vallermosa | Villacidro | Villamar | Villamassargia | Villanova Tulo | Villanovaforru | Villanovafranca | Villaperuccio | Villaputzu | Villasalto | Villasimius | Villasor | Villaspeciosa
Sauvoy

| Sauvoy |
| --- | --- |
 Kirkko
 vaakuna
 Sauvoy
 Koordinaatit: 48°38′17″N, 5°36′16″E 
Valtio:  Ranska
Alue:  Grand Est
Departementti:  Meuse
Arrondissementti:  Commercy
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  7,82 km²
Väkiluku (2017):  62
Aikavyöhyke:  UTC+1
Postinumero:  55190
Suuntanumero(t):  55475
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sauvoy on kunta Koillis-Ranskassa Meusen departementissa Grand Estin alueella. Kunnassa asui 62 asukasta vuonna 2017 ja sen pinta-ala on 7,82 neliökilometriä.
Sauvoyssa asui vuonna 2017 saman verran asukkaita kuin vuonna 2007. Vuonna 2012 väkiluku kohosi 64 asukkaaseen mutta pieneni taas kahdella asukkaalla vuoden 2017 väestönlaskentaan mennessä.
Kuvia

Jokimaisemaa
Jeanne d’Arcin patsas
Tunneli
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Sauvoy Wikimedia Commonsissa
Gerti Deutsch

| Gerti Deutsch> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 19. joulukuuta 1908 Wien, Itävalta-Unkari
Kuollut: 9. joulukuuta 1979 (70 vuotta) Leamington Spa, Englanti
Ammatti:  valokuvaaja, kuvajournalisti
Muut tiedot
Aktiivisena:  1933–1969
Gerti Deutsch (19. joulukuuta 1908 Wien, Itävalta-Unkari – 9. joulukuuta 1979 Leamington Spa, Englanti) oli itävaltalais-brittiläinen valokuvaaja, joka toimi vuosina 1938–1950 Picture Post -aikakauslehden kuvajournalistina. Deutsch tunnettiin erityisesti sotapakolaisten kuvaajana. Hän otti uransa aikana myös muotovalokuvia sekä matkakuvia.
Nuoruus ja uran alku

Gerti Deutsch syntyi Wienissä 1908 juutalaiseen ylemmän keskiluokan perheeseen. Hän oli alkujaan kotiopetuksessa, mutta sitten hän kävi koulua Wienissä ja 16-vuotiaana hänet lähetettiin englantilaiseen sisäoppilaitokseen. Deutsch aloitti sen jälkeen Wienin musiikkiakatemiassa, mutta joutui jättämään neuriitin takia konserttipianistin opinnot kesken. Hän opiskeli tämän jälkeen 1933–1934 Höhere Graphische Bundes-Lehr- und Versuchsanstaltissa valokuvausta.
Deutsch toimi Wienissä Trude Fleischmannin tunnetun valokuvastudion avustajana. Hän piti kuitenkin itse enemmän epämuodollisista muotokuvista sekä otti katuvalokuvia, joissa näkyi uusasiallisuuden vaikutus. Deutsch käytti hyväkseen geometrisiä kulmia ja valon sekä tarkkuden kontrastia.
Picture Postin kuvajournalistina

Deutsch pakeni 1936 natsivainojen pelossa Itävallasta Lontooseen, missä hän jakoi muotokuvastudion valokuvaaja Barbara Ker-Seymerin kanssa. Deutschin ensimmäinen näyttely oli 1936 Itävaltalaisen kulttuurin järjestön tiloissa. Hänestä tuli lokakuussa 1938 ensimmäisenä naisena aikakauslehti Picture Postin valokuvaaja. Siellä työskenteli myös Tom Hopkinson, jonka kanssa Deutsch meni myöhemmin naimisiin. Hopkins toimi vuosina 1941–1950 lehden päätoimittajana.
Picture Post julkaisi vuosien 1938–1950 aikana 69 Deutschin kuvaartikkelia. Keskeisin teema hänen töissään oli toiseen maailmansotaan liittyvät siirtolaiset ja pakolaiset. Deutsch kuvasi muun muassa 1938 Harwichiin saapuneita juutalaisia pakolaislapsia, jotka olivat ensimmäisiä Britanniaan Kindertransport-ohjelman avulla tulleita. Vuonna 1948 puolestaan Picture Postissa julkaistiin kahdeksansivuinen artikkeli sodan jälkeisestä Wienistä. Kuvissa oli muun muassa venäläisiltä vankileiriltä palaavia itävaltalaisia sotavankeja.
Viimeiset vuodet

Deutsch toimi 1950- ja 1960-luvuilla freelancevalokuvaajana ja otti koko ajan enemmän ja enemmän matkavalokuvia. Hän myös teki yhteistyötä Magnum Photosin työskennelleen Inge Morathin kanssa. Deutsch oli vuonna 1960 kahden kuukauden ajan Japanissa ja otti valokuvia Japanin kamerateollisuuden järjestölle. Hänen kuvissaan näkyy erilaisia otoksia edelleen eurooppalaisille melko tuntemattomista japanilaiaista kulttuurimaisemista.
Deutsch eläköityi 1969 ja muutti asumaan Itävaltaan. Hänen terveys kuitenkin heikkeni äkillisesti, ja vuonna 1975 hän muutti Englantiin tyttärensä hoivattavaksi. Deutsch kuoli Leamington Span kaupungissa 1979.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Gerti Deutsch Wikimedia Commonsissa
Deutschin kuvia esillä Prahassa
Sergei Klytškov

| Sergei Klytškov ennen vuotta 1937> .Сергей Клычков |
| --- | --- |
 Sergei Klytškov
Henkilötiedot
Koko nimi:  Sergei Lesenkov
Syntynyt: 1889 Dubrovka, Tverin kuvernementti, Venäjän keisarikunta
Kuollut: 1940 (50–51 vuotta) Neuvostoliitto
Kansalaisuus:  Venäjä, Neuvostoliitto
Ammatti:  kirjailija
Kirjailija
Tuotannon kieli: venäjä
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Sergei Klytškov, oik. Lesenkov, (1889 Dubrovka, Tverin kuvernementti, Venäjän keisarikunta – 1940 Neuvostoliitto) oli neuvostoliittolainen kirjailija. Hänet vangittiin 1937, koska häntä pidettiin kulakkikirjailijana, ja hän kuoli vankileirillä.
Klytškov kuuluu talonpoikaisrunoilijoihin. Hän alkoi kirjoittaa proosaa lokakuun vallankumouksen jälkeen. Romaaneissaan hän uudisti venäjän kieltä mutta häntä kuitenkin arvosteltiin romaanien vanhoillisuudesta. Hän liittyy vanhavenäläisyyteen siten, että hän pitää kaupunkeja ja teollisuutta pahan välikappaleina.
Klytškovin maine palautettiin vuonna 1956 suojasään aikana, mutta hänen teoksiaan julkaistiin Neuvostoliitossa vasta vuodesta 1985 alkaen.
Sauze d’Oulx

| Sauze d’Oulx |
| --- | --- |

 Sauze d’Oulx sijaitsee Torinon metropolikaupungissa.
 Sauze d’Oulx
 Koordinaatit: 45°1′0″N, 6°51′29″E 
Valtio:   Italia
Alue:  Piemonte
Metropolikaupunki:  Torino
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  17,31 km²
Korkeus:  1 247–2 501 m
Väkiluku (31.12.2015):  1 109
 – Väestötiheys:  64 as./km²
 
 www.comune.sauzedoulx.to.it 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Sauze d’Oulx (vuodesta 1928 vuoteen 1947 Salice d’Ulzio) on Italiassa, Piemonten hallinnollisella alueella sijaitseva runsaan 1 000 asukkaan kunta. Sen pinta-ala on noin 17 neliökilometriä.
Se on suosittu talvilomakohde varsinkin laskettelurinteidensä vuoksi, sillä se sijaitsee yli puolitoista kilometriä merenpinnan yläpuolella. Kunnassa myös järjestettiin Torinon 2006 talviolympialaisten freestylehiihtokilpailut.
Screwdriver

Screwdriver
Screwdriver (suom. ruuvimeisseli) on vodkasta ja appelsiinimehusta valmistettava drinkki. Se valmistetaan tavallisesti highball-lasiin.
Ainesosat

4 cl vodkaa
10 cl appelsiinimehua
Sinfonia nro 10 (Šostakovitš)

Dmitri Šostakovitšin sinfonia nro 10 e-molli, op. 93 valmistui 1950-luvun alussa. Kantaesityksen soitti Leningradin filharmoninen orkesteri Jevgeni Mravinskin johdolla 17. joulukuuta 1953. Šostakovitšin kirjeiden perusteella teos sävellettiin kokonaisuudessaan heinäkuun ja lokakuun 1953 välisenä aikana. Säveltäjän tuntenut Tatjana Nikolajeva on kertonut, että teos olisi valmistunut vuonna 1951. Sinfoniasta on säilynyt osittaisia luonnoksia jo vuodelta 1946. Šostakovitšin 10. sinfonia oli ensimmäinen laaja orkesteriteos, joka esitettiin Neuvostoliitossa Josif Stalinin kuoleman jälkeen.
Šostakovitš esittää sinfonian kolmannessa osassa ensimmäistä kertaa DSCH-motiivin. Tämä neljän nuotin (D–Es–C–H) melodia rakentuu Šostakovitšin kyrillisistä nimikirjaimista (Д. Ш.) translitteroituna saksaksi (D. Sch.), ja se toimii Šostakovitšin henkilökohtaisena puumerkkinä. Myös muut merkittävät säveltäjät ovat luoneet musiikillisia nimikirjoituksia samalla tavalla: Johann Sebastian Bach käytti koko sukunimestään koostuvaa B–A–C–H-motiivia, samoin kuin Béla Bartók (tai unkarilaisittain kirjoitettuna Bartók Béla) motiivia B–A–B–E, ja Arnold Schönberg motiivia S–C–H–B–E–G (Es–C–H–E–G).
Osat

Šostakovitšin 10. sinfonia jakautuu neljään osaan:
Moderato
Allegro
Allegretto
Andante — Allegro.
Sirpa Korte

Sirpa Korte (s. 1970) on suomalainen diplomi-insinööri ja Fölin joukkoliikennepalvelujohtaja.
Korte aloitti Turun paikallisliikenteen joukkoliikennejohtajana vuonna 2005. Paikallisliikenne laajeni kuuden kunnan Föli-liikenteeksi vuonna 2014. Korte joutui hakemaan omaa paikkaansa uudelleen toimialauudistuksen vuoksi vuonna 2017, jolloin nimikkeeksi vaihtui joukkoliikennepalvelujohtaja. Korte on myös Paikallisliikenneliiton hallituksen jäsen.
Sinfonia nro 10 (Mahler)
Aiheesta muualla

IMSLP: nuotteja
Silmänkääntäjä (elokuva)

| Silmänkääntäjä> The Illusionist |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Neil Burger
Käsikirjoittaja:  Neil Burger
Perustuu:  Steven Millhauserin novelliin
Tuottaja:   Brian Koppelman  David Levien  Michael London  Cathy Schulman  Bob Yari 
Säveltäjä:  Philip Glass
Kuvaaja:  Dick Pope
Leikkaaja:  Naomi Geraghty
Tuotantosuunnittelija:  Ondřej Nekvasil
Pukusuunnittelija:  Ngila Dickson
Pääosat:   Edward Norton  Paul Giamatti  Jessica Biel 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Tšekki  Yhdysvallat 
Tuotantoyhtiö:  Bob Yari Productions
Levittäjä:  Yari Film Group Netflix
Ensi-ilta:  1. syyskuuta 2006
Kesto:  110 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Silmänkääntäjä (The Illusionist) on vuonna 2006 ensi-iltansa saanut tšekkiläis-yhdysvaltalaista tuotantoa oleva elokuva, joka perustuu Steven Millhauserin novelliin Eisenheim the Illusionist. Elokuvan on ohjannut Neil Burger, ja sen pääosissa ovat Edward Norton, Paul Giamatti ja Jessica Biel.
Elokuva sai Oscar-ehdokkuuden kuvauksestaan (Dick Pope).