stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Arabien valloitusretket
Arabivalloitusten vaikutukset > Taloudelliset muutokset

Arabivalloitusten talousvaikutuksista eniten on keskusteltu historioitsija Henri Pirennen teesistä, jonka mukaan Euroopan talous kärsi arabivaltion syntymisestä. Pirennen mukaan arabivaltion syntyminen Välimeren rannoille sulki Euroopan perinteiset kauppareitit Välimerellä ja siitä itään ja vaikutti näin Euroopan maiden taantumiseen ja Euroopan painopisteen siirtymiseen Välimereltä kohti pohjoista.
Arabivaltion synty yhdisti perinteisesti erillään olleen Persian ja muun Lähi-idän ja loi lyhyeksi aikaa valtavan talousalueen. Yli tuhat vuotta kestänyt idän jakautuminen päättyi ja johti ihmisten, tavaroiden, keksintöjen ja ajatusten virtaan aina Intiasta ja Kiinasta saakka Atlantin valtameren rannoille asti. Uusien vaikutteiden ja keksintöjen joukkoon kuuluivat ruoka-aineet, kuten uudenlaiset mausteet ja sitrushedelmät, tekniset uutuudet, kuten kiinalainen paperi ja tieteelliset keksinnöt, kuten Intiassa keksitty matemaattinen kirjoitusjärjestelmä nollamerkkeineen. Andrew Watson on kirjoittanut valloitusten aikaan saamasta "vihreästä vallankumouksesta", joka olisi muodostunut maanviljelysteknologian kehityksestä ja uudesta kasteluteknologiasta sekä uusista viljelykasveista. Watsonin näkemykset on toisaalta torjuttu.
Muutoksiin lukeutuvat myös maanviljelijöiden ja paimentolaisten tasapainon heilahtaminen sekä omaisuuden uudelleenjako, joka johti uuden taloudellisen eliitin muodostumiseen.  Muuan seuraus oli pyörän ja roomalaisten valtateiden katoaminen islamilaisesta maailmasta, kun kuljetuksia alettiin hoitaa kamelikaravaanien avulla. Tämä poisti tarpeen teiden ylläpitoon, mutta rajoitti sisämaan kaupan mittasuhteet karavaanien kantokykyyn.
Arabivalloitusten vaikutukset > Sivistyksen tuhoutuminen

Kun järjestystä ylläpitävät voimat poistuivat Lähi-idästä joko valtion romahduksen (Persia) tai voimattomuuden (Bysantti) takia, ne jättivät siviiliväestön suojattomaksi paimentolaisheimojen barbaariselta hyökkäykseltä. Nevon mukaan Bysantin taakseen jättämillä alueilla vallansiirto pyrittiin toteuttamaan rauhallisesti vasallisopimusten kautta. Anarkialta ei silti kokonaan vältytty. Alistetusta asemastaan vapautuneet arabiheimot aloittivat keskinäisen taistelun tarjolla olevasta runsaasta saaliista. Jerusalemin patriarkka Sofronius valittaa kirjeessään vuonna 636 tai 637 anarkian leviämistä:
”Miksi barbaariset ryöstöretket seuraavat toistaan? Miksi saraseenit käyvät kimppuumme? Miksi niin paljon hävitystä ja ryöstöä? Miksi kirkkoja tuhotaan? Miksi ristiä pilkataan? Miksi pakanoiden suut saavat herjata Kristusta? Kostonhimoiset ja Jumalaa vihaavat saraseenit … ryöstävät kaupunkeja, tuhoavat peltoja, polttavat kyliä, panevat kirkkoja tuleen, kaatavat pyhiä luostareita...
Välitön vaikutus oli kreikkalais-roomalaisen ja persialaisen sivistyksen kärsimä laaja tuho. Paikasta toiseen liikkuneet, osittain pakanalliset beduiinijoukot keräsivät ryöstösaalista ja tuhosivat kaiken eteensä tulevan. 1300-luvulla elänyt tunisialainen muslimihistorioitsija Ibn Khaldun luonnehti arabeja villi-ihmisiksi ja vertasi heitä mykkiin petoeläimiin.
Barbarisoituminen näkyi luku- ja kirjoitustaidon sekä latinan ja kreikan kielten katoamisena. Arvokkaita käsikirjoituksia hävitettiin, kun luostareita ryöstettiin ja poltettiin. Kun järjestys vähitellen palautui arabikenraali Muawijan toimesta, Lähi-itä ei ollut entisensä. Uudet vallanpitäjät eivät osanneet kaupunkikulttuurin edellyttämiä taitoja. Arabien tekemät rakennukset esimerkiksi romahtelivat rakennustaidon puuttuessa. Vanhojen kaupunkikeskusten tilalle arabit perustivat uusia (Kufa, Basra, Kairo, Kairouan), mutta usein vääriin paikkoihin, koska lähinnä ajateltiin kamelilaitumien läheisyyttä. Muawija joutuikin turvautumaan hallinnossa Syyriaan jääneisiin kreikankielisiin Bysantin virkamiehiin, ja hallinnon virkakielenä oli kreikka.
Koska paimentolaiset eivät arvostaneet kaupunkikulttuurin hienouksia, antiikin taiteet katosivat ja niiden mukana teatteri ja suurin osa musiikista ja kuvataiteesta. Ensimmäinen arabialainen teatteriesitys nähtiin vasta yli tuhat vuotta myöhemmin (se tapahtui vuonna 1848 Beirutissa). Iranin tuhatvuotinen kirjallisuuden historia pysähtyi Nahavandin taistelun jälkeen kirjarovioihin ja pitkään, jäätävään hiljaisuuteen, jota kesti 200 vuotta. Valloitusta seuranneiden runsaan sadan vuoden aikana edes arabivalloittajat itse eivät jättäneet juuri mitään kirjallisia dokumentteja toimistaan. Myös islamilainen historiankirjoitus on pannut merkille sivistyksen katoamisen, joka kulki arabivalloitusten jäljissä. Selitykseksi hiljaisuudelle kerrotaan, että Koraanin tyrmäävä kauneus pysäytti kirjailijoiden kynät.
Arabivalloitusten vaikutukset > Arabisaatio

Suurten alueiden yhdistymiseen liittyi arabian kielen leviäminen. Sen edessä aiemmin puhutut kielet, kuten aramea, kopti, berberikielet ja kreikka väistyivät. Arabiaa oli tosin alettu puhua Syyriassa ja Irakissa jo ennen valloituksia. Kielen vaihtuminen ei ulottunut Persiaan. Siellä puhuttu pahlavi muuntui farsiksi, jota alettiin kirjoittaa arabialaisin merkein.
Arabivalloitusten vaikutukset > Islamilainen sivilisaatio

Arabivalloitusten tärkein seuraus oli islamilaisen sivilisaation synty ja leviäminen. Ensimmäiset merkit islamin uskosta ilmestyvät kirjallisuuteen 800-luvulla, jolloin alkoi laajamittainen uskonnollisten teosten kirjoittaminen. Ne keskittyivät puolustamaan kalifaatin hallitsevaa dynastiaa, jonka esi-isän, profeetta Muhammedin ne selittivät sekä valtion että sen uskonnon perustajaksi. Kirjojen tekoa helpotti se, että paperinvalmistuksen oppiminen kiinalaisilta käsityöläisiltä oli muuttanut kirjojen tekemisen käteväksi ja halvaksi entiseen verrattuna. Islaminuskon teologiseksi ytimeksi muodostui kristillinen oppi yksijumalaisuudesta, missä historia päättyi Jumalan tuomioon, jolloin hyvät pääsevät Paratiisiin ja pahat joutuvat Helvettiin. Islam omaksui kristinuskoa enemmän aineksia myös juutalaisuudesta. Niihin kuului uskonnon varsinainen perusasia eli Jumalan lakia, šariaa, koskevat säädökset, joita jokaisen oli noudatettava. Islam sai suoraan vaikutteita myös zarathustralaisuudesta ja parsilaisuudesta sekä buddhalaisuudesta ja yhdisti kaiken beduiinien sotaisaan ja ankaraan klaanikulttuuriin ja sen arvomaailmaan. Antropologi Paul Harrison kirjoitti vuonna 1924: "muhamettilaisuus on tuskin muuta kuin beduiinikulttuurin projisiointia uskontoon."
Näin syntynyt uusi pelastususkonto osoittautui houkuttelevaksi sekä hallitsijoille että heidän alamaisilleen, joille se kristinuskon tavoin tarjosi lohtua tuonpuoleisesta elämästä, missä vääryydet korjattaisiin. Islamin voimaa osoitti se, että vaikka mongolit 1200-luvulla tuhosivat kaiken, mitä abbasidivaltakunnasta vielä oli jäljellä, valloittajat itse kääntyivät islamiin. Islamin houkutukset pystyi kuitenkin torjumaan kolmiyhteiseen Jumalaan luottava nikealainen kristinusko. Espanjan ja Sisilian takaisin vallanneet kristityt eivät kääntyneet muslimeiksi, vaan korjasivat moskeijat takaisin kirkoiksi.
Valloitetut maat islamisoituivat ja arabialaistuivat, mutta kehitys oli hidasta. Persiassa islamin omaksuminen vaati satoja vuosia. Arabivaltion sisään jäi silti edelleen muidenkin uskontojen kuin juutalaisuuden saarekkeita, kuten Egyptiin noin 10 prosentin koptilainen vähemmistö.
Arabivalloitusten vaikutukset > Islamilainen sivilisaatio > Abbasidit

Lähes kaksisataa vuotta kestäneen barbarian jälkeen Arabivaltakunnan kulttuuri sai uuden käänteen, kun vuoden 750 kumouksessa valtaan nousseet abbasidit alkoivat tuoda siihen Persiasta omaksumiaan asioita. Näin abbasidit hankkivat tukea itselleen Persiasta, joka oli Arabivaltakunnan vaurain ja väkirikkain osa. Ernest Renanin mukaan islamissa olikin kyse persialais-arabialaisesta sivilisaatiosta, sillä arabit omaksuivat persialaisen korkeakulttuurin saavutuksia liittäen ne omiin perinteisiinsä. Yksi niistä oli kreikkalaisen kirjallisuuden käännösliike, jonka sassanidikuninkaat olivat aloittaneet. Sen oli määrä olla keino, jolla kootaan uudelleen maailmalle hajonneen Zarathustran kirjoittaman Avestan koko viisaus. Arabikalifien ja arabiylimystön 800-luvulta lähtien tukema kirjallisuuden kääntäminen oli pitkäjännitteistä ja kauan kestänyttä politiikkaa, joka lopulta muuttui myös uuden tiedon tuottamiseksi.
Tätä aikaa kuvataan yleensä "islamin kultakaudeksi", mutta Renan kutsui sitä "persialaiseksi renessanssiksi", sillä melkein kaikki arabiaksi kirjoittaneet tiedemiehet olivat persialaisia, samoin myös islamin perusteosten kirjoittajat (esim. Kutub al-sittah -kokoelma). Myös Bagdadin hallintoeliitti oli pitkälti persialaista alkuperää. Arabit olivat tietoisia ristiriidasta, minkä takia yhdessä tarinassa umaijadikalifin, toisessa tarinassa abbasidikalifi al-Mamunin suuhun pantiin sanat: ”Persialaiset hallitsivat tuhat vuotta eivätkä tarvinneet arabeja hetkeäkään. Me olemme hallinneet alle vuosisadan (tai: kaksi vuosisataa) emmekä pärjää ilman heitä tuntiakaan.” Kun islamin systematisointi hadith-kokoelmien keräilyineen oli käynnissä, Bagdadin kalifaatti eli jo iltaruskon aikaa. Valtakunnan äärialueet Persiaa myöten olivat irronneet keskushallinnon otteesta, ja pääkaupungissa valta alkoi siirtyä turkkilaiselle orja-armeijalle.
Tieteiden suosiminen johti lopulta siihen, että kalifaatti saavutti koko maailmassa johtavan aseman monilla tieteenaloilla, kuten matematiikassa, tähtitieteessä, lääketieteessä ja luonnontieteissä. Niin sanottu islamilainen tiede pysyi maailman kärjessä jopa satoja vuosia. Lopulta se alkoi islamilaisen kulttuurin jäykistymisen takia jäädä kilpailijoistaan jälkeen. Matematiikassa ja tähtitieteessä eurooppalainen tutkimus ohitti arabimaailman vasta 1500-luvulla.
Arabivalloitusten vaikutukset > Islamilainen sivilisaatio > Nomadit imperiumin rakentajina

Historioitsija John J. Saunders on pohtinut paimentolaisten edellytyksiä perustaa imperiumi. Arabivaltakunnan perustaneet beduiinit olivat paimentolaisia, joille keskitetty valta oli vierasta ja ulottui korkeintaan päällikkökuntien tasoisten väkivaltaorganisaatioiden luomiseen. Saunders katsoi, että onnistuminen valtion rakentamisessa edellytti nomadeilta valtiollista ideologiaa, joka tarjosi muutakin kuin heimopäällikön lupauksen ryöstösaaliista. Valtioaatteen tuli sisältää aineettomia tavoitteita ja ihanteita. Lisäksi imperiumin perustaminen vaati, että nomadit olivat etukäteen kosketuksissa korkeakulttuurin kanssa, jolta voitiin saada siviilihallinnon ja sodankäynnin asiantuntemusta ja virkakuntaa. Yleensä paimentolaishyökkäykset maatalousyhteiskuntiin ovat päättyneet siihen, että paimentolaiset integroituivat niihin ja menettivät identiteettinsä.
Paimentolaisuskonnot olivat primitiivisiä ja vaihtuivat valloitettujen korkeakulttuurien uskonnoksi. Valloituksia tehneet arabit olivat kuitenkin Saundersin mukaan luoneet uuden korkeakulttuurisen uskonnon jo ennen valloituksia ja pitäneet sitä parempana kuin Bysantin kristillisyyttä tai Persian zarathustralaisuutta. Vaikka arabihallinnon virkakielenä vielä Muawijan aikana oli kreikka, se vaihtui arabiaksi ennen 600-luvun loppua. Abbasidien valtakauden aikana 700-luvun lopulta alkaen kirjoitettu arabiankielinen uskonnollinen kirjallisuus perusteli abbasidien valtioaatetta. Tällaista taustaa ei ollut Lähi-itää 1200-luvulla valloittaneilla mongoleilla, jotka sitten itse kääntyivät valloittamiensa kansojen edustamaan islamiin. Islam ei kuitenkaan ollut täydellinen ratkaisu abbasidihallinnon ongelmiin. Nomadikulttuurin vastarinta ilmeni siinä, että muslimihallitsijat joutuivat turvautumaan orjasotilaisiin valtansa turvaajana. Tämän ratkaisun seurauksiin kuuluivat usein sotilaskaappaukset.lähde?
Arabivalloitusten vaikutukset > Islamilainen sivilisaatio > 1000-luku

1000-luvun jälkeen islamilaiseen maailmaan liittyneet alueet Intiassa ja Kaakkois-Aasiassa, Afrikassa, Euraasian aroilla, Turkissa ja Euroopassa eivät enää arabialaistuneet. Islamilainen sivilisaatio oli kuitenkin vakiinnuttanut asemansa maailmassa yhtenä sen suurimmista kulttuuripiireistä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Arabien valloitusretket Wikimedia Commonsissa
Kuoleman enkeli kolkuttaa oveen ruttoepidemian aikana. On arveltu että yli 500 vuotta kestänyt kulkutautien aika Välimeren alueella heikensi vanhoja maatalousyhteiskuntia.
Kalifi Umar valloittaa Jerusalemin vuonna 638. 1800-luvun kaiverrus.
Herakleioksen ja Khusrau II:n armeijoiden taistelu. (Piero della Francesca, 1492)
Poliittinen kartta vuoden 650 tienoilla, jolloin arabivaltakunnan johtoon oli Syyriasta nousemassa Muawija.
Taiteilijan mielikuva muslimivalloittajasta kamelin selässä (1890). Kuva ilmaisee varusteiden puutetta ja ratsastajan kiikkerää asentoa kyttyrän päällä, sillä arabien käyttämä kamelisatula puuttuu. Ratsastajalla on miekan sijaan keihäs, mikä vastaa assyrialaisia kuvauksia beduiineista. Ilman satulan tukea keihään käyttäminen oli kuitenkin vaikeaa.
Sassanidiarmeijan raskas ratsuväki koostui katafrakteista, jotka olivat panssaroituja sotilaita. Myös hevonen oli suojattu.
1200-luvulta olevassa taistelukuvauksessa arabit ajavat bysanttilaiset pakosalle, vaikka arabien taisteluvarusteet ovat heikommat.
Forenssinen vanhurskauttaminen

Forenssinen vanhurskauttaminen on Martti Lutherin oppilaan Philip Melanchthonin (1497–1560) edelleenkehittämä, alun perin Lutherin kehittelemä käsitys vanhurskaudesta. Melanchtonin perusajatuksena oli, että Jumalan tuomio ihmisen vanhurskaudesta tapahtuu taivaallisessa oikeudessa eikä ihmisellä ole mahdollisuutta vaikuttaa siihen.
Philipp Melanchthon reformaattorina

Philipp Melanchthon, syntyjään Philipp Schwartzerd, oli saksalainen teologi ja humanisti. Hän oli myös Martti Lutherin läheinen ystävä ja oppilas. Hän omaksui Lutherin reformaation ja osallistui sen edistämiseen. Melanchthonin kuitenkin katsottiin Lutherin kuoleman jälkeen olevan liian sovitteleva katolista kirkkoa kohtaan Leipzigin interimin aikaan ja tämä johti protestanttien ensimmäiseen opilliseen kiistaan adiaforariitaan. Hänen puolustajiaan kiistassa kutsuttiin filippisteiksi ja vastustajia aitoluterilaisiksi. Melanchthonista tuli kuitenkin viimeistään Lutherin kuoleman jälkeen reformaatioliikkeen edustaja ja johtohahmo.
Forenssinen vanhurskauttamisoppi

Yksi Lutherin reformaation teemoista oli, että ihminen ei voi vanhurskauttaa itseään vaan vanhurskaus itsessään on Kristuksen ”vierasta vanhurskautta”. Vanhurskauttaminen tapahtuu pelastavan uskon kautta. Pelastavan uskon tunnusmerkkejä olivat uskon varaan jättäytyminen, usko Kristuksen syntymään ja uhrautumiseen ihmistä varten ja se, että usko itsessään on vanhurskauttava lahja Jumalalta. Tämän lahjan avulla syntinen pääsee yhteyteen Jumalan kanssa. Melanchthon vei tätä ajatusta eteenpäin ja muodosti forenssisen vanhurskauttamisen. Termillä forenssinen viitataan latinan kielen sanaan forum, joka tarkoittaa pihaa tai markkinapaikkaa ja joka antiikin Rooman aikana toimi myös oikeuden näyttämönä. Kyse on nimensä mukaisesti siis oikeusopillisesta vanhurskauttamisesta.Forenssinen vanhurskauttaminen jää kokonaan ihmisen ulkopuolelle, samoin kun Lutherin ajattelussa. Jumala jakaa vanhurskauttamisessa taivaallista oikeutta jonka syntinen voi vain ottaa vastaan. Suurin ero Lutheriin oli se, että Lutherin käsityksessä Kristuksen ”vieras vanhurskaus” ikään kuin sulkee uskovan syntisen itseensä. Melanchthonin suoraviivaisempi tulkinta oli, että vanhurskautus on Jumalan jakamaa eikä liity vapaaseen tahtoon tai aktiiviseen uskoon.
Forenssinen vanhurskauttamisoppi > Vastaanotto

Huolimatta Melanchthonin painotuksien kiistanalaisuudesta reformaatioliikkeen sisällä, forenssisen vanhurskauttamisen ajatus otettiin vastaan hyvin yksimielisesti. Liikkeen ulkopuolella ajatus poikkesi katolisen kirkon kannasta niin voimakkaasti, että se loi määrittävän eron katolisen ja protestanttisen uskon välille. Trenton kirkolliskokouksessa katolinen kirkko päätti säilyttää Augustinuksen (354–430) opin vanhurskaudesta sekä ulkoisena lahjana että sisäisenä prosessina, toisin sanoen uskova tehdään vanhurskaaksi ja ihminen myös itse muuttuu kohti vanhurskautta. Melanchthon käsitti tämän sisäisen muutoksen vanhurskauttamisesta erilliseksi ”pyhitykseksi”.
Aiheesta muualla

http://www.globaljournalct.com/wp-content/uploads/2014/08/Kelley-Luther-rev-justification-vol9-no-3.pdf%5Bvanhentunut+linkki%5D
http://tunnustuskirjat.fi/tunnustuskirjat.html
https://www.britannica.com/biography/Philipp-Melanchthon
Like a Fragonard

| Like a Fragonard Heikki Sarmanto |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 14. syyskuuta 1971, Finnvox Studio, Helsinki
 Julkaistu: 1971
 Formaatti: LP
 Tuottaja(t): Raimo Henriksson
 Tyylilaji: jazz
 Levy-yhtiö: EMI Odeon
Heikki Sarmannon muut julkaisut
| Counterbalance 1971 | Like a Fragonard 1971 | Everything Is It 1972 |
Like a Fragonard on Heikki Sarmanto Serious Music Ensemblen albumi vuodelta 1971.
Studioalbumi muodostuu englanninkielisestä jazzvesperistä, joka esitettiin myös Helsingin Juhlaviikoilla kesällä 1971 Temppeliaukion kirkossa.
Vastaanotto

Helsingin Sanomien jazzkriitikon Lauri Karvosen mielestä Like a Fragonard oli ilmestyessään ”kaikin puolin edustuskelpoinen albumi, jota pitäisi kaikin voimin yrittää puffata ulkomailla”. Laulusolisti Maija Hapuojaa hän kehui mielenkiintoiseksi ja harvinaiseksi esimerkiksi ”klassisen koulutuksen saaneesta laulajattaresta, joka silti tajuaa jazzin vaatimukset”. Brittiläinen musiikkiarvostelija Ed Martin nimesi Sarmannon albumit Counterbalance ja Like a Fragonard vuoden 1971 parhaiksi äänilevyiksi ja ihmetteli samalla, miksei niitä ollut julkaistu Britanniassa vaikka levy-yhtiö EMI on brittiläinen. Martin ei kuitenkaan ollut varma, voiko tämän albumin musiikkia kutsua jazziksi.
Kappaleet > A-puoli

Psalm – 2.59 (säv. Heikki Sarmanto)
Like a Fragonard – 7.32 (säv. Sarmanto)
Ibiza / Grassdream – 12.59 (säv. Sarmanto)
Kappaleet > B-puoli

Wolf – 7.05 (säv. Sarmanto)
Le Petit Soldat – 6.11 (säv. Sarmanto)
Broadway 5821 (Albright) – 5.56 (säv. Sarmanto)
Falle Grace – 5.45 (säv. Sarmanto)
Muusikot

Heikki Sarmanto – Fender Rhodes
Pekka Sarmanto – basso
Juhani Aaltonen – huilu, tenorisaksofoni
Lance Gunderson – kitara
Craig Herndon – rummut
Maija Hapuoja – laulu
Muusikot > Tuotanto

Raimo Henriksson – tuottaja
Kari Tamminen – ääinitys
Aiheesta muualla

Like a Fragonard discogs.com -sivustolla
Albumi Fono.fi:in tietokannassa
| n k Heikki Sarmanto |
| --- | --- |
Albumit:  Flowers in the Water  Counterbalance  Like a Fragonard  Everything Is It  Onnen aika (Sarmanto & Maija Hapuoja)  Open Ear  No Comments  Our Latin Friends  Syksy ja muita lauluja  Moment Musical  New Hope Jazz Mass  Magic Song (Sarmanto & Jeannine Otis)  The Voice (Sarmanto & Maija Hapuoja)  Song for my Brother (Sarmanto & Pekka Sarmanto)  Kuutamo metsässä (Moonlight in the Forest) (Sarmanto & Maija Hapuoja)  Suomi – A Symphonic Poem for Orchestra  Betonimylläri (Concrete Mixer) (Sarmanto & Tapani Kansa)  Man with a Sax (Sarmanto & Robert Shure)  Scene from a Trance (Sarmanto & Taina)  Passions of a Man  Felix the Great  Northern Pictures, New England Images  Salakuljetettu ikoni (Sarmanto, Juhani Aaltonen & Maija Hapuoja)  Pan Fantasy (Sarmanto & Juhani Aaltonen)  Distant Dreams (Sarmanto & Juhani Aaltonen)  The Traveler  Kalevala Fantasy  Evergreen Love Songs (Sarmanto & Jorma Hynninen)  Hearts  Nocturne, Karen Parks sings Heikki Sarmanto (Sarmanto & Karen Parks)  Perfect Harmony  Silver Spell, Live (Sarmanto & Juhani Aaltonen)  Carrousel (Sarmanto & Helen Merrill)  Hellyys  Meet the Composer 1997 2CD collection the best of  Déja Vu  Rise (Sarmanto & Juhani Aaltonen)  Tears in the Night (Sarmanto & Sari Ann)  Horizons – A lua luará  The Touch of Your Voice (Sarmanto, Juhani Aaltonen & Maija Hapuoja)  Carola & Heikki Sarmanto Trio (Sarmanto & Carola)  The Song of Extinct Birds  Äänet hämärässä (Sarmanto & Maria Lund)  When I Was With You, Pamela sings Heikki Sarmanto (Sarmanto & Pamela)  Surreal Romance  Moonflower  A Boston Date  Many Moons – July ’69  Live at Koivukoti  Conversations (Sarmanto & Juhani Aaltonen)  Tomorrow is You (Sarmanto & Juhani Aaltonen)
Taapelointi

Tapuleiksi pinottua sahatavaraa.
Taapelointi tai murteessa tapulointi on samanlaisen sahatavaran järjestämistä samoihin pinoihin, taapeleihin tai tapuleihin. Taapeloinnilla varmistetaan sahatavaran asianmukainen kuivuminen. Taapelointi tehdään yleensä käsin, mutta vaikkapa traktorista on apua esimerkiksi taapelin siirtämisessä. Taapelointi onkin monien päivittäinen rutiinityötehtävä esimerkiksi sahoilla.
Nykyään taapeloinnin on sahoilla syrjäyttänyt koneellinen kuivaus. Taapelointia käyttävät enää omaa raaka-ainetta sahaavat yksityiset.
Taapelin kokoaminen

Taapeloinnissa tuore, määrämittaiseksi sahattu puuaines ladotaan päällekkäin niin, että kerrosten väliin tulee puutavaran toisistaan erillään pitävä rimoitus. Rako mahdollistaa ilman kiertämisen kuivumisprosessin aikana. Valmiin taapelin päälle rakennetaan vielä katos, jotta sadevesi ei pääse kastelemaan kuivumassa olevaa puuta. Sahojen lautataapelit saattoivat olla parhaimmillaan useiden metrien korkuisia.
Taapeli kootaan seuraavasti: aluksi maahan laitetaan pariton määrä alustoja, useimmiten EURO- tai FIN-lavoja. Niiden päälle laitetaan muutama rima tai vastaava puukappale pystysuoraan, joiden päälle aletaan koota vaakasuoraan pinottavaa sahatavaraa, esimerkiksi lautoja tai lankkuja tasaisin, sentin tai kahden välein koko alustan leveydeltä niin, että esimerkiksi laudassa mahdollisesti oleva kuorikohta tulisi alaspäin. Sahatavara täytyy pinota siten, että koko taapelin painopiste olisi mahdollisimman lähellä keskimmäisen alustan keskikohtaa, jotta taapelia mahdollisesti siirrettäessä se ei keikahtaisi kummallekaan puolelle.
Kun ensimmäinen kerros on saatu valmiiksi, laitetaan niiden päälle pystysuoraan taas tasaisin välein rimoja tai vastaavia puukappaleita, jotta eri kerrosten väliin jää ”hengitysrako”. Riittävän väljästi rakennetussa taapelissa puutavara kuivuu hyvin ja se näyttää muutenkin siistiltä. Sen jälkeen pinotaan samaa sahatavaraa samalla menetelmällä uusi kerros. Taapelin voi tehdä aina niin korkeaksi kuin itse yltää.
Victoriaville Tigres

| Victoriaville Tigres |
| --- | --- |

Perustettu:  1982
Entiset nimet:  Longueuil Chevaliers (1982–1987) Victoriaville Tigres (1987– ) 
Kaupunki:   Victoriaville, Quebec
Kotiareena:  Colisée Desjardins
– kapasiteetti:  3 420
Sarjataso:  QMJHL
Divisioona:  Keskinen
Värit:                
Toimitusjohtaja:   Kevin Cloutier
Päävalmentaja:   Carl Mallette
Mestaruudet:  QMJHL (2002)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Victoriaville Tigres on kanadalainen juniorijääkiekkojoukkue. Se pelaa Ligue de hockey junior majeur du Québecissa eli LHJMQ:ssa. Joukkueen kotiareena on Colisée Desjardins Victoriavillessa, Quebecissa.