stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kopaivapuut

| Kopaivapuut |
| --- | --- |
 Copaifera langsdorffii
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Putkilokasvit Tracheobionta
Kaari::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alakaari::  Koppisiemeniset Magnoliophytina
Luokka::  Kaksisirkkaiset Magnoliopsida
Lahko::  Fabales
Heimo::  Hernekasvit Fabaceae
Suku::  Kopaivapuut Copaifera  L.
Tyyppilaji
 Copaifera officinalis L. 
Katso myös
   Kopaivapuut Wikispeciesissä   Kopaivapuut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kopaivapuut (Copaifera) on hernekasvien (Fabaceae) heimoon kuuluva kasvisuku. Sukuun kuuluu 47 lajia.
Lajeja

Copaifera duckei
Copaifera epunctata
Copaifera laevis
Copaifera langsdorffii
Copaifera multijuga
Copaifera officinalis
Copaifera reticulata
Copaifera salikounda – ghanankopaivapuu
Copaifera trapezifolia
Aiheesta muualla

Finto: Kassu – Kasvien suomenkieliset nimet: Copaifera
Integrated Taxonomic Information System (ITIS): Copaifera (englanniksi)
Kivijärvi (Mynämäki)

| Kivijärvi |
| --- | --- |
 Mynämäen kunnan yleinen uimaranta Kivijärvellä.
Valtiot:  Suomi 
Paikkakunta:  Mynämäki
Koordinaatit:  60°43′42″N, 21°48′42″E
Järvinumero:  82.068.1.016 
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  21  m 
Rantaviiva:  5,405 km 
Pinta-ala:  0,47 km² 
 fiKivijärvi 
Kivijärvi on Mynämäen kunnassa sijaitseva, noin 47 hehtaarin laajuinen järvi. Se kuuluu Velluanjoen vesistöön.
Luonto ja palvelut

Järvi on kauttaaltaan metsän ympäröimä ja sen rannoilla on runsaasti vapaa-ajan asutusta. Järven koillisrannalla sijaitsee Mynämäen kunnan vapaa-ajankeskus, johon kuuluu vuokrattavissa oleva, saunatiloin varustettu hirsihuvila ja uimaranta. Vapaa-ajankeskuksesta itään sijaitsee myös kunnan yleinen uimaranta, jonka palveluihin kuuluvat muun muassa pukuhuoneet, huussi, kaksi yleistä saunaa ja grillauspaikka.
Veden laatu

Kivijärven veden laatua ja tilaa on seurattu Varsinais-Suomen Agenda 21:n Vakka-Suomen kotijärvet kuntoon -hankkeessa, vuosina 1998–2005. Hankkeen puitteissa järvestä mitattiin kolme kertaa vuodessa muun muassa näkösyvyyttä, lämpötilaa, happitilannetta ja pH-arvoa. Nämä tiedot ovat nähtävillä myös kunnan verkkosivuilla. Vedestä analysoitiin lisäksi myös esimerkiksi sameutta, kiintoaineen määrää sekä ravinnepitoisuuksia. Kivijärvessä on  havaittu sinilevää monena vuonna 2000-luvulla.
Kolkhis

Kolkhis (vihreällä, Colchis) ja sen naapurimaat kartalla noin ajanjaksona 600–150 eaa.
Kolkhis (m.kreik. Κολχίς, lat. Colchis, georg. კოლხეთი, Kolkheti) on muinaiskreikkalainen nimitys Mustanmeren itäpuolella nykyisen Georgian länsi- ja Turkin koillisosissa sijainneelle alueelle. Se sijaitsi Fasis- eli Rionijoen laakson ympärillä.
700-luvulta eaa. lähtien Kolkhis kärsi kimmerialaisten ja skyyttien hyökkäyksistä. Maa oli Persian vaikutusvallan alla, vaikka akhaimenidit eivät onnistuneetkaan saamaan sitä hallintaansa. Kolkhis ei kuulunut Persian satraappikuntiin eikä ilmeisesti maksanut Persialle suojelurahaa, mutta lähetti kuitenkin sinne Herodotoksen mukaan säännöllisesti lahjoja. Ensimmäisellä vuosisadalla eaa. Kolkhiin valloitti Pontoksen kuningas Mithridates VI, minkä jälkeen maa siirtyi Rooman hallintaan. Myöhemmin alueelle syntyi uusi Kolkhiin ja osia Pontoksesta käsittänyt valtakunta, jota kreikkalaiset kutsuivat Lazikaksi. Se otti valtionuskonnokseen kristinuskon vuonna 523. Bysantti ja sassanidien Persia taistelivat jatkuvasti valtion hallinnasta.
Kolkhiissa tuotettiin kultaa, orjia, nahkaa, puutavaraa ja muita materiaaleja laivanrakennukseen sekä maataloustuotteita. Alueen läpi kulki kauppareitti Mustaltamereltä Keski-Aasiaan ja edelleen Intiaan ja Kiinaan sekä etelään Meediaan Araksjoen ja Urartun kautta. Assyrialaisista ja kreikkalaisista lähteistä päätellen se lienee ollut suhteellisen vauras maa.
Miletoksen kreikkalaiset perustivat alueelle siirtokuntia. Kolkhiin väestön koostumusta ei tunneta, mutta ensimmäisellä vuosituhannella eaa. sen väestö lienee puhunut pääasiassa kartvelilaisten kielten murteita, luultavasti zanin kielen esimuotoa. Herodotos väitti kolkhislaisten olevan ”mustia egyptiläisiä”. Persialainen vaikutus oli Kolkhiin maantieteellisen sijainnin vuoksi vähäisempää kuin Iberiassa ja Armeniassa. Etenkin sassanidien aikana zarathustralaisuus nousi maassa aiempaa tärkeämpään asemaan, mutta paikallinen uskonto säilyi voimakkaana.
Kreikkalaisessa mytologiassa Kolkhis oli satumaisen rikas maa, Aieteen ja Medeian koti, jonne argonautit matkustivat etsimään kultaista taljaa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolkhis Wikimedia Commonsissa
Colchis, the Land of the Golden Fleece Adventures Great and Small. (englanniksi)
Kevytkenkäinen (vuoden 2008 elokuva)

| Kevytkenkäinen> Easy Virtue |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Stephan Elliott
Käsikirjoittaja:   Stephan Elliott  Sheridan Jobbins 
Perustuu:  Noël Cowardin näytelmään Easy Virtue (1925)
Tuottaja:   Joseph Abrams  James D. Stern  Barnaby Thompson 
Säveltäjä:  Marius de Vries
Kuvaaja:  Martin Kenzie
Leikkaaja:  Sue Blainey
Tuotantosuunnittelija:  John Beard
Pääosat:   Jessica Biel  Colin Firth  Kristin Scott Thomas  Ben Barnes 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Britannia  (mukana myös Yhdysvallat ja Kanada) 
Tuotantoyhtiö:   Ealing Studios  Fragile Films  Endgame Entertainment  BBC Films  Hindsight Media  Joe Abrams Productions  Odyssey Entertainment  Prescience Production Partnerships 
Levittäjä:  Ealing Studios Netflix
Ensi-ilta:   2008-09-088. syyskuuta 2008 (Toronton elokuvajuhlat, Kanada)  
Kesto:  97 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti, ranska
Budjetti:  14 miljoonaa dollaria
Tuotto:  20,5 miljoonaa dollaria
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kevytkenkäinen (engl. Easy Virtue) on vuonna 2008 ensi-iltansa saanut brittiläinen romanttinen komediaelokuva, jonka on ohjannut Stephan Elliott. Pääosissa ovat Jessica Biel, Colin Firth, Kristin Scott Thomas ja Ben Barnes. Se perustuu Noël Cowardin kolminäytöksiseen näytelmään Easy Virtue (1925), jonka pohjalta Elliott ja Sheridan Jobbins laativat elokuvan käsikirjoituksen. Näytelmän edellinen – ja ensimmäinen – filmatisointi, Alfred Hitchcockin ohjaama mykkäelokuva Kevytkenkäinen, sai ensi-iltansa vuonna 1928.
Juoni

Nuori englantilaismies John Whittaker (Ben Barnes) rakastuu amerikkalaiseen, kauniiseen ja älykkääseen kilpa-autoilija Larita Huntingtoniin (Jessica Biel), jonka kanssa hän avioituu hyvin nopeasti. He matkustavat Englannin maaseudulle Johnin vanhempien luokse Whittakerien kotikartanoon, jossa heillä on vastassa Johnin isä Jim (Colin Firth), äiti Veronica (Kristin Scott Thomas) sekä sisaret Hilda (Kimberley Nixon) ja Marion (Katherine Parkinson). Perheen matriarkka Veronica ei kykene käsittelemään rakkaan poikansa yllätysavioliittoa ja vielä vähemmän tuoretta miniäänsä, jota hän ei voi sietää tämän amerikkalaisuuden, vapaamielisten ajatusten ja itsenäisyyden vuoksi. Rouva Whittaker yrittää tehdä vastanaineiden elämästä mahdollisimman vaikeaa yrittämällä kääntää poikansa tuoretta vaimoaan vastaan, mutta Larita huomaa nopeasti anoppinsa pelit ja alkaakin pelata samaa peliä tämän kanssa. Seurauksena on tahtojen taisto, jonka aikana paljastuu salaisuuksia niin anopin kuin miniänkin puolelta. Kahden tulen välissä olevan Johnin täytyy tehdä tulevaisuutta koskeva päätös: jäädäkö sukukartanon jatkajaksi äitinsä toivomuksesta vai muuttaako Lontooseen oman elämän perässä vaimonsa toivomuksesta.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Jessica Biel  | … |  Larita Huntington Whittaker   |
|  Colin Firth  | … |  eversti Jim Whittaker   |
|  Kristin Scott Thomas  | … |  Veronica Whittaker   |
|  Ben Barnes  | … |  John Whittaker   |
|  Kimberley Nixon  | … |  Hilda Whittaker   |
|  Katherine Parkinson  | … |  Marion Whittaker   |
|  Kris Marshall  | … |  Furber   |
|  Christian Brassington  | … |  Philip Hurst   |
|  Charlotte Riley  | … |  Sarah Hurst   |
|  Jim McManus  | … |  Jackson   |
|  Pip Torrens  | … |  lordi Hurst   |
|  Jeremy Hooton  | … |  Davis   |
|  Joanna Bacon  | … |  Doris   |
|  Maggie Hickey  | … |  Millie   |
|  Georgie Glen  | … |  rouva Landrigin   |
|  David Longstaff  | … |  pastori Burton   |
|  Mike Archer  | … |  Warwick Holborough   |
|  Rebel Penfold-Russell  | … |  rouva Winston   |
|  Stephan Elliott  | … |  juhlavieras (cameorooli)   |
|  Sheridan Jobbins  | … |  juhlavieras (cameorooli)   |
Tuotanto

Kevytkenkäisen seitsenviikkoiset kuvaukset alkoivat Lontoossa tammikuussa ja päättyivät helmikuun lopulla 2008. 14 miljoonalla dollarilla tuotettu elokuva kuvattiin kokonaan Britanniassa, missä sen kuvauspaikkoina olivat Lontoon lisäksi Nottinghamshiren Flinthamissa sijaitseva Flintham Hall -kartano, Berkshiren Englefieldissä sijaitseva Englefield House -kartano ja Cambridgeshiren Wimpolessa sijaitseva Wimpole Hall -kartano.
Julkaisu

Kevytkenkäinen sai ensi-iltansa Kanadassa Toronton elokuvajuhlilla 8. syyskuuta 2008. Elokuva julkaistiin Britanniassa 7. marraskuuta 2008, Suomessa 27. maaliskuuta 2009, Yhdysvalloissa 22. toukokuuta 2009 ja Kanadassa 29. toukokuuta 2009. Sen teatterilevittäjinä olivat Pathé Britanniassa, SF Film Suomessa, Sony Pictures Classics Yhdysvalloissa ja Alliance Films Kanadassa.
Britanniassa elokuva sai 261 056 katsojaa ja tuotti 1 891 642 dollaria, kun taas Yhdysvalloissa lipputuloja kertyi 2 656 784 dollarin verran. Elokuva oli Suomessa vuoden 2009 134. katsotuin elokuva saatuaan 4 808 katsojaa ja tuotettuaan 10 482 dollaria. Yhteensä elokuva on tuottanut maailmanlaajuisesti 20 537 741 dollarin lipputulot.
Vastaanotto

Kevytkenkäinen on saanut elokuvakriitikoilta vaihtelevia arvioita. Rotten Tomatoes -sivuston mukaan 52 prosenttia kriitikoista on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 5,8/10 keskiarvolla. Keskiarvo perustuu 125 arviointiin, joista 65 oli ”tuoreita” ja 60 ”mätiä”. 29 360 käyttäjästä 47 prosenttia on antanut elokuvalle myönteisen arvosanan 3,1/5 keskiarvolla. Metacritic-sivuston mukaan 26 arvostelun perusteella elokuva on saanut 58 pistettä sadasta mahdollisesta. Metacriticin 27 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 7,0/10. Internet Movie Databasen 18 380 käyttäjää on antanut elokuvalle keskiarvon 6,7/10. Yhdysvaltalainen elokuvakriitikko Roger Ebert antoi elokuvalle kolme tähteä neljästä.
Kristin Scott Thomas oli ehdolla roolisuorituksestaan parhaan naissivuosan BIFA:n ja London Film Critics’ Circlen palkinnon saajaksi.
Aiheesta muualla

Roger Ebertin arvostelu elokuvasta (englanniksi)
Todd McCarthyn arvostelu elokuvasta Varietyn sivuilla (englanniksi)
Kohtalon perilliset

| Kohtalon perilliset> Sons of Destiny |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Darren Shan
Genre:  nuortenkirjallisuus, kauhu, fantasia
Julkaistu:  2004
Suomennos
Suomentaja:  Kaijamari Sivill
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2013
Sarja: Darren Shanin tarina
Edeltävä:  Varjojen vangit
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kohtalon perilliset (engl. Sons of Destiny) on Darren Shanin kirjoittaman Darren Shanin tarina -kirjasarjan kahdestoista ja viimeinen osa. Englanninkielinen alkuteos julkaistiin vuonna 2004 ja suomennos vuonna 2013.
Koper

| Koper Capodistria |
| --- | --- |
 Näkymä Koperiin.
 Koperin kunnan sijainti Sloveniassa.
Valtio:  Slovenia
Alue:  Primorska
Hallinto:  
 – Pormestari:  Boris Popovič
Pinta-ala:  
 – Kokonaispinta-ala:  311,2 km²
Väkiluku (2008):  51 428
 – Väestötiheys:  165,3 as./km²
Aikavyöhyke:  UTC+1
 – Kesäaika:  UTC+2
 
 http://www.koper.si/ 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Koper (ital. Capodistria) on rannikko- ja satamakaupunki Sloveniassa Adrianmeren rannikolla. Koperin kunnassa on 51 428 asukasta (vuonna 2008) ja keskustaajamassa 24 568 asukasta. Koperin kunta on kaksikielinen: siellä puhutaan sloveenia ja italiaa.
Historia

Koper tunnettiin antiikin Kreikan kukoistuksen aikaan nimellä Aegida, ja myöhemmin latinankielisillä nimillä Capris, Caprea, Capre tai Caprista, joista myös sloveniankielinen nimi on peräisin. Vuonna 568 läheisen Tergestumin kaupungin (moderni Trieste) roomalaiset asukkaat pakenivat Koperiin langobardien hyökkäyksen vuoksi. Bysantin keisarin Justinianus II kunniaksi kaupunki nimettiin Justinopoliksi. Myöhemmin Koperia hallitsivat sekä langobardit että frankit.
Koperin ja Venetsian välistä kauppaa on rekisteröity vuodesta 932 lähtien. Venetsian ja Saksan (Pyhä saksalais-roomalainen keisarikunta) välisessä sodassa kaupunki oli Saksan puolella, minkä johdosta valtakunnan keisari myönsi sille kaupunkioikeudet vuonna 1035. 1278 Koper liittyi Venetsian tasavaltaan.
Koperissa on 700-luvulta, ehkä jopa 500-luvulta lähtien ollut piispanistuin, joka 1828 liitettiin Triesteen.
Itävalta-Unkarin aikaan Koper kuului Adrianmeren rannikon lääniin. Ensimmäisen maailmansodan jälkeen kaupunki liitettiin Italiaan, ja toisen maailmansodan jälkeen Titon Jugoslaviaan (1954). Slovenian itsenäistyttyä 1991 kaupungista tuli maan ainoa kauppasatama.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koper Wikimedia Commonsissa
Kaupungin kotisivut
Kohtalon kirja

| Kohtalon kirja |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Tommi Lepola Tero Molin
Käsikirjoittaja:  Tommi Lepola Tero Molin
Tuottaja:  Ilkka Niemi
Säveltäjä:  Tapsa Kuusniemi Teemu Rimpinen Erno Helen
Pääosat:  Juha-Pekka Mikkola Johanna Kokko
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Suomi
Ensi-ilta:  2003
Kesto:  85 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kohtalon kirja on suomalainen eri tyylilajeja yhdistelevä fantasiaelokuva vuodelta 2003. Elokuva syntyi Tampereen ammattikorkeakoulun opinnäytetyönä, ja sen ohjaajina ja käsikirjoittajina toimivat serkukset Tommi Lepola ja Tero Molin. Elokuvan pääosissa näyttelevät Juha-Pekka Mikkola ja Johanna Kokko. Sivuosissa näyttelevät muun muassa Vesa Vierikko, Åke Lindman, Santeri Kinnunen, Karoliina Blackburn, Mikko Nousiainen ja Tony Halme.
Elokuva koostuu viidestä tarinasta, jotka liittyvät viiteen eri aikakauteen: vampyyritarina vuoden 1773 Transilvaniassa, western-tarina vuoden 1883 Arizonassa, talvisotakertomus vuoden 1939 Kollaanjoella, agenttitarina  vuoden 2003 Suomessa sekä avaruusseikkailu vuonna 2124 avaruusaluksessa.
Elokuva voitti Best International Feature Film Award -palkinnon New Yorkin International Independent Film and Video -festivaaleilla 2003. Elokuva on esitetty myös Subtv:llä 1. huhtikuuta 2004. Sandrew Metronome julkaisi elokuvan Suomessa kahden DVD-levyn painoksena, jossa on mukana myös muun muassa elokuvan soundtrackilla esiintyneen Nightwishin musiikkivideo End Of All Hope.
Rooleissa

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Juha-Pekka Mikkola  | … |  Viktor Konstantinov / Muukalainen / Viljo Ronkainen / Henri Lillqvist / Apollo   |
|  Johanna Kokko  | … |  Tatjana Konstantinov / Rosa / Elina Ronkainen / Ronja / Anyai´h / Enya   |
|  Mikko Nousiainen  | … |  Tommi Hoffren   |
|  Vesa Vierikko  | … |  Professori Strömberg   |
|  Santeri Kinnunen  | … |  Luutnantti Grönvall   |
|  Karoliina Blackburn  | … |  Sofia   |
|  Eila Roine  | … |  Mummo   |
|  Esko Roine  | … |  Pomo   |
|  Jenni Ahola  | … |  Janita Dahl   |
|  Tony Halme  | … |  Komentaja   |
|  Perttu Pesä  | … |  Rosvojen johtaja   |
|  Tom Lindholm  | … |  Sheriffi   |
|  Paavo Honkimäki  | … |  Rosvo 1 / Paavilainen   |
|  Juha Junttu  | … |  Vääpeli Lepola   |
|  Asko Sahlman  | … |  Vladimir Konstantinov   |
|  Markku Partanen  | … |  Sergei Konstantinov / Rosvo 3   |
|  Åke Lindman  | … |  Galagf   |
|  Joni Saarela  | … |  Vampyyrintappajamies   |
Klotilde

Klotilde rukoilee. 1300-luvun käsikirjoituksen kuvitusta.
Klotilde tai Klotilda (n. 478–544) oli frankkien kuningatar ja frankkien valtakunnan perustajan Klodvigin puoliso. Hän vaikutti miehensä kääntymiseen kristityksi.
Klotilde oli burgundien kuninkaan Kilperik II:n tytär, ja vaikka useat burgundit olivat areiolaisia, kasvatettiin Klotilde katoliseksi. Kilperikin isän Gunderikin kuoltua burgundien kuningaskunta oli jaettu hänen neljän poikansa kesken. Gundobad aikoi kuitenkin olla ainoa kuningas ja raivasi yksi kerrallaan veljensä tieltään. Vuonna 486 Gundobad surmautti Klotilden vanhemmat. Klotilde ja hänen sisarensa pakenivat setänsä Godegiselin luo. Klodvig oli saanut kuulla runsaasti kehuja Klotildesta ja pyysi Gundobadilta lupaa mennä naimisiin burgundiprinsessan kanssa. Vuonna 493 Klotilde meni naimisiin Klodvigin kanssa, joka oli juuri valloittanut Gallian pohjoisosan. Naimisiin mennessään Klodvigilla oli jo Teoderik-niminen poika, ja Klotilden kanssa hän sai viisi lasta lisää. Ensimmäinen poika, Ingomer, kuoli pian syntymänsä jälkeen. Pojat Klodomir, Kildebert ja Klotar sekä tytär Klodekild saivat kuitenkin elää pidempään. Klotilde pyrki sitkeästi käännyttämään miehensä katoliseen uskoon, ja Tolbiacin taistelun jälkeen vuonna 496 Klodvig antoi vihdoin kastaa itsensä. Kun Klodvig kuoli vuonna 511, Klotildesta tuli frankkien kuningatar.
Vuonna 523 hän yllytti poikansa serkkuaan, burgundien hallitsijaa Sigismundia vastaan. Klodomir kuoli seuranneessa burgundilaissodassa, ja Klotilde otti tältä jääneet pojat suojelukseensa. Kildebert ja Klotar pitivät tätä kuitenkin osoituksena Klotilden aikeista esitellä pikkupojat myöhemmin kansalle kuningas Klodomirin perillisinä. He halusivat jakaa Klodomirin omaisuuden keskenään ja surmasivat pienet veljenpoikansa vuonna 531. Murhien jälkeen Klotilde siirtyi syrjään valtapolitiikasta ja muutti perustamaansa Pyhän Pietarin nunnaluostariin, jossa hän kuoli vuonna 544. Hänet haudattiin miehensä viereen Pariisiin.
Pyhimykseksi korotetun Klotilden ympärille alkoi pian syntyä legendoja, joissa kerrottiin hänen armeliaisuudestaan. Erään tarinan mukaan hän muutti janoisia työläisiä auttaakseen samean lähteen veden raikkaaksi viiniksi. Myöhemmin lähteessä kylpeneiden rampojen väitettiin saaneen liikkumiskykynsä takaisin. Klotilde nimettiin naisten, rampojen ja notaarien suojeluspyhimykseksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klotilde Wikimedia Commonsissa
Kolarinsaaren kirkko

| Kolarinsaaren kirkko |
| --- | --- |
 Kolarinsaaren kirkko ja kellotapuli.
Sijainti:  Siltatie 4, Kolarinsaari, Kolari
Koordinaatit:  67°20′09″N, 023°47′01″E
Seurakunta:  Kolarin seurakunta
Rakentamisvuosi:  1818
Suunnittelija:  A. W. Arppe
Materiaali:  puu
Tyylisuunta:  Uusklassismi
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kolarinsaaren kirkko eli Kolarin vanha kirkko on Kolarin seurakunnan kirkko Oulun hiippakunnassa. Kirkko sijaitsee Kolarinsaaren eteläkärjessä lähellä Kolarin keskustaa. Lähes kuutionmallinen puukirkko rakennettiin 1818–1819 A. W. Arppen piirustusten mukaan. Kirkon vierellä on samantyylinen kellotapuli. Kirkkoa on restauroitu 1976, ulkoasu on säilytetty alkuperäisenä. Kirkkoa käytetään kesäaikana erityistilaisuuksissa ja jouluaattona.
Sankarihaudat ja muistoristi kellotapulin edustalla.
Kirkon alttaritaulun Vapahtaja ristillä on maalannut taidemaalari Johan Gustav Hedman vuonna 1832.
Kirkon vieressä on sankarihaudat ja muistoristi. Muistoristi ja hautojen kivilaatat ovat graniittia.
Museovirasto on määritellyt Kolarin vanhan kirkon ja kellotapulin yhdeksi Suomen valtakunnallisesti merkittävistä rakennetuista kulttuuriympäristöistä.
Aiheesta muualla

Kolarinsaaren kirkko Heikki Aumalan www-sivuilla
Klepp

Klepp on Norjan kunta Rogalandin läänissä. Sen rajanaapureita ovat pohjoisessa Sola ja Sandnes, idässä Time ja etelässä Hå.
Kunnan hallintokeskus on Kleppe/Verdalenin taajama. Muita taajamia ovat Pollestad sekä kunnan rajojen sisäpuolella olevat osat Brynen ja Kvernalandin taajamista.
Kuvia

Kunnan väkiluku vuosina 1951–2010.
Kleppen keskustaa
Feisteinin majakka
Kleppin kirkko
Klepp on maatalouskoneita valmistavan Kverneland Groupin kotipaikka.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Klepp Wikimedia Commonsissa
Rogalandin läänin kunnat
Bjerkreim
Bokn
Eigersund
Finnøy
Forsand
Gjesdal
Haugesund
Hjelmeland
Hå
Karmøy
Klepp
Kvitsøy
Lund
Randaberg
Rennesøy
Sandnes
Sauda
Sokndal
Sola
Stavanger
Strand
Suldal
Time
Tysvær
Utsira
Vindafjord
Norjan läänit | Norja
Komsomolski

Komsomolski (ven. Комсомо́льский) on kaupunkimainen taajama Komin tasavallan Vorkutan kaupunkipiirikunnassa Venäjällä. Se sijaitsee 20 kilometriä Vorkutasta länteen. Asukkaita on 2 900 henkeä (vuonna 2009).
Paikkakunta on syntynyt hiilikaivoksen yhteyteen. Vuonna 1949 se sai kaupunkimaisen taajaman statuksen. 1950-luvun alussa rakennettiin tiilitehdas ja konepaja. Vuonna 1970 Komsomolskin väkiluku oli 17 100 henkeä, mutta 1990-luvun jälkeen se on vähentynyt nopeasti. Vorkutan kaupunginhallinto suunnittelee taajaman lakkauttamista.
Kolme etsivää ja paholaisen koira

Kolme etsivää ja paholaisen koira on Robert Arthurin kirjoittama 3 etsivää -sarjan teos. Kirjan on suomentanut Annikki Lievonen.
Juoni

Veistos nimeltä Paholaisen koira oli valtavan arvokas omistajalleen, mutta se katosi yllättäen. Sen jälkeen ympäristössä alkoi tapahtua pelottavia asioita. Etsivät joutuvat todistamaan tapauksen yhteydessä, että ihminen voi olla kahdessa paikassa samaan aikaan.
Komu

Komu voi viitata seuraaviin:
Komu, kylä Pyhäjärvellä
Komun rautatieasema, rautatieliikennepaikka Pyhäjärvellä
Komujärvi, järvi Pyhäjärvellä
Komu, kylä Viitasaarella
KoMu, mustasaarelainen urheiluseura
Komu, suomalaisena sukunimenä:
Antti Komu (1916–2002), maanviljelijä, poliitikko, näytelmäkirjailija
Juho Komu (1877–1928), toimittaja ja kansanedustaja (SDP)
Ville Komu (1895–1942), toimittaja, luennoitsija ja kansanedustaja (SDP)
Väinö Komu (1928–2013), kuvanveistäjä ja äidinkielen lehtori
Yrjö Komu (1890–1939), kansanedustaja (SDP)
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Komu”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kolme etsivää ja laulava käärme

Kolme etsivää ja laulava käärme on Robert Arthurin kirjoittama 3 etsivää -kirjasarjaan kuuluva teos. Kirjan on suomentanut Annikki Leivonen.
Juoni

Monet ihmiset ovat vähän taikauskoisia, mutta Allien täti pelkäsi kuollakseen salaseuraa, jonka jäsen hän oli. Seuran johtajan istunnoissa loihtima "laulava käärme" oli hänen mielestään kauhea. Tädin pelko ei ollutkaan turha, sillä monien uhkaavien tapausten jälkeen etsivien piti hankkia oikea noitatohtori tapahtumaa selvittämään.
Kolme etsivää ja purppuranpunainen merirosvo

Kolme etsivää ja purppuranpunainen merirosvo (engl. The Mystery of the Purple Pirate) on William Ardenin kirjoittama 3 etsivää -kirjasarjaan kuuluva teos. Sen on suomentanut Kristian Kardén.
Juoni

Väärinymmärrettyjen sankarien puolustajat -yhdistys on asettanut tavoitteekseen rikollisina pidätettyjen henkilöiden maineen puhdistamisen, ja he haluavat ensiksi kerätä kertomuksia paikallisista värikkäistä varkaista. Kolme etsivää huomaavat tilaisuutensa tulleen; heillä on ainakin omakohtaisia kertomuksia roistoista. Parisen sataa vuotta sitten eläneen Purppuranpunaisen merirosvon tarina näyttää kiinnostavan yhdistystä hyvinkin paljon. Eräät kummalliset tapaukset saavat etsivät uskomaan, että kysymyksessä on muutakin kuin merirosvotarina. Erityistä päänvaivaa aiheuttaa entisessä kaappareiden turvapaikassa näyttäytyvä elävä merirosvo.
Kivijärvi (Joutsa, Taka-Ikola)

| Kivijärvi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Joutsa
Koordinaatit:  61°59′05″N, 26°06′58″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Rutajoen valuma-alue (14.236)
Laskupuro:  Kivipuro Hyötyjärveen 
Järvinumero:  14.236.1.028
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  156,7 m  
Pituus:  1,6 km  
Leveys:  500 m  
Rantaviiva:  4,122 km  
Pinta-ala:  30,862 ha  
Saaria:  2 
 fiKivijärvi 
Kivijärvi on Keski-Suomessa Joutsassa Taka-Ikolan kylän lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järven pinta-ala on 31 hehtaaria, se on 1,6 kilometriä pitkä ja 500 metriä leveä. Järvellä on kartan mukaan kaksi saarta.  Sen rantaviivan pituus on 4,1 kilometriä.