stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Denis Grebeškov
Ura

Grebeškov aloitti uransa kotikaupunkinsa Jaroslavlin joukkueessa. Jaroslavlin edustusjoukkueessa Venäjän pääsarjassa hän pelasi ensimmäisen kerran kaudella 2001–2002 ollessaan 17-vuotias. Los Angeles Kings varasi Grebeškovin kesän 2002 NHL:n varaustilaisuudessa ensimmäisellä kierroksella. Hän pelasi Jaroslavlissa vielä seuraavan kauden voittaen Venäjän mestaruuden ennen kuin siirtyi Pohjois-Amerikkaan.
Los Angelesissa Grebeškov pelasi pääasiassa farmijoukkueessa AHL-liigan Manchester Monarchsissa. Maaliskuussa 2006 juuri ennen pelaajakauppojen takarajaa Los Angeles myi hänet Jeff Tambellinin kanssa New York Islandersiin, josta sai vaihdossa Mark Parrishin ja Brent Sopelin. Islandersissa Grebeškov mahtui NHL-kokoonpanoon ja hän pelasi loppukauden NHL:ssä.
Grebeškov ei päässyt sopimukseen Islandersin kanssa keväällä 2006 ja hän palasi vuodeksi Jaroslavliin. Islandersille jäi Grebeškovin NHL-oikeudet, jotka se myi Edmonton Oilersille helmikuussa 2007. Grebeškov pelasi Edmontonissa vajaat kolme kautta. Viimeisellä sopimuskaudella 2009–2010 Edmonton myi maaliskuussa 2010 Grebeškovin Nashville Predatorsiin tulevan varaustilaisuuden toisen kierroksen varausta vastaan.
Grebeškov ei tehnyt uutta sopimusta minkään NHL-seuran kanssa, vaan solmi pelaajasopimuksen Venäjälle KHL-sarjassa pelavaan SKA Pietarin kanssa heinäkuussa 2010. Hän pelasi joukkueessa kaudet 2010–2013 kunnes palasi jälleen Edmontoniin.
Kausi 2013–2014 sujui pääasiassa AHL-liigassa ja otteluita Edmontonissa kertyi vain seitsemän. Grebeškov päättikin palata kaudeksi 2014–2015 KHL:ään. Uudeksi seuraksi tuli HK Vitjaz. Vitjaz ei kuitenkaan kauden loputtua tarjonnut uutta sopimusta, vaan ilmoitti toukokuussa 2015 ettei Grebeškov jatka joukkueessa.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Denis Grebeškov Elite Prospects. Everysport Media Group AB. (englanniksi)
Davis Love III

Davis Love III
Davis Love III (s. 13. huhtikuuta 1964 Charlotte, Pohjois-Carolina) on yhdysvaltalainen golfammattilainen.
Love voitti  PGA:n mestaruusturnauksen vuonna 1997. Hän sijoittui toiseksi Masters-turnauksessa vuosina 1995 ja 1999 sekä Yhdysvaltain avoimissa vuonna 1996. Kaikkiaan hän voitti PGA-kiertueella 21 kertaa. Hän kilpaili Ryder Cupissa vuosina 1993, 1995, 1997, 1999, 2002 ja 2004 sekä toimi Yhdysvaltain Ryder Cup -joukkueen kapteenina vuosina 2012 ja 2016.
Dmitri Mušketov

Mušketov 1920-luvulla.
Dmitri Ivanovitš Mušketov (ven. Дми́трий Ива́нович Мушкетов; 19. maaliskuuta 1882 (G: 31. maaliskuuta) – 18. helmikuuta 1938) oli venäläinen geologi ja paleontologi, joka vangittiin ja teloitettiin Stalinin vainojen aikana väärennettyjen todisteiden nojalla.
Elämäkerta

Mušketov syntyi Pietarissa. Hänen vanhempansa olivat Pietarin kaivosinstituutin geologi Ivan Vasiljevitš Mušketov ja Jekaterina Pavlovna Mušketova. Hän sai äidiltään perusteellisen kotiopetuksen, johon kuului saksan, ranskan ja englannin oppiminen. Vuosina 1891–1899 suoritettujen lukio-opintojen jälkeen hän siirtyi kaivosinstituuttiin vuonna 1899 ja valmistui sieltä vuonna 1907. Saman vuoden toukokuussa hän siirtyi Geologian komitean palvelukseen.
Venäjän maantieteellinen seura (RGO) myönsi vuonna 1905 Mušketoville pienemmän hopeamitalin tunnustuksena osallistumisesta Darvazin alueelle suuntautuneelle tutkimusmatkalle.
Mušketov kulki uransa aikana eri puolilla maailmaa keräämässä näytteitä ja suorittamassa tutkimuksia, mutta erityisesti hän keskittyi Keski-Aasian alueen geologiseen kartoittamiseen. Vuosina 1906–1916 hän kartoitti itäisen Ferganan alueen, ja myöhemmin teki tektoniset kartat Turkmenistanista ja Keski-Aasiasta. Laattatektoniikan ja seismologian ohella hän perehtyi myös muun muassa geomorfologiaan, jäätiköihin ja resurssimineraaleihin, ja kirjoitti uransa aikana yli 50 tieteellistä julkaisua. Mušketov lisäksi tuotti isänsä vuosina 1888–1891 kirjoittamasta kaksiosaisesta geologian oppikirjasta uusilla tiedoilla päivitettyjä uusintapainoksia, joista 4. ja viimeinen ilmestyi vuonna 1936.
Mušketov nimitettiin kaivosinstituutin johtajaksi vuonna 1918 ja toimi virassa 9 vuotta. Lisäksi hän oli Geologian komitean johdossa vuosina 1926–1929. Hän saavutti tutkijanuransa aikana runsaasti arvostusta kansainvälisen asiantuntijayhteisön keskuudessa, ja hänet valittiin useiden niin venäläisten kuin ulkomaalaisten geologianseurojen jäseneksi.
Mušketov osallistui Kansainväliseen geologian konferenssiin vuosina 1922 (Belgia), 1926 (Espanja) ja 1929 (Etelä-Afrikka). Hän valmistautui matkustamaan konferenssiin myös vuonna 1933 (U.S.A.), mutta häntä kiellettiin osallistumasta tilaisuuteen. Mušketovin sijasta Neuvostoliiton delegaatiota johti geologi Ivan Gubkin.
Vuonna 1937 Mušketov oli valmistautunut osallistumaan vuoden Kansainväliseen geologian konferenssiin Moskovassa, mutta hänet pidätettiin 29. kesäkuuta, 23 päivää ennen tilaisuuden alkamista. 29. maaliskuuta 1956 Neuvostoliiton korkein oikeus paljasti Mušketovin kohtalon vastauksena Geologian tutkimuksen komission viralliselle tiedustelulle. Mušketovin pidätyksen syynä olivat väärennetyt syytteet vallankumouksen vastaisen fasistiliikkeen organisoinnista vuonna 1930 ja muista väitetyistä sabotaasitoimista. Hänet teloitettiin 18. helmikuuta 1938. Mušketovin maine palautettiin hänen kuolemansa jälkeen 8. joulukuuta 1956 suojasään aikana.
Eldin Jakupović

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 2. lokakuuta 1984 (ikä 40) 
Syntymäpaikka: Kozarac, Bosnia ja Hertsegovina
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 191 senttimetriä
Seura
Seura: Leicester City
Pelinumero: 35
Junioriseurat
1992–1998 1998–1999 1999–2004: Bilten Niederurnen Grasshoppers
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2004–2006 2005–2006 2006–2009 2007–2009 2010–2011 2011–2012 2012–2017 2013–2014 2017– | Grasshoppers → Thun Lokomotiv Moskova → Grasshoppers Olympiakos Volos Aris Hull City → Leyton Orient Leicester City | 13 (0) 22 (0) 20 (0) 57 (1)  33 (0) 1 (0) 33 (0) 13 (0) 2 (0) |
Maajoukkue
| 2005 2005–2006 2008 | Bosnia ja Hertseg. U-21 Sveitsi U-21 Sveitsi | 2 (0) 3 (0) 1 (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. joulukuuta 2019.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. joulukuuta 2019.
Eldin Jakupović (s. 2. lokakuuta 1984 Kozarac, Jugoslavia) on sveitsiläis-bosnialainen jalkapallomaalivahti. Jakupović on 191 senttimetriä pitkä ja edustaa seuratasolla englantilaista Leicester Cityä, johon hän siirtyi vuonna 2017 Hull Citystä. Aiemmin hän on edustanut muun muassa Lokomotiv Moskovaa, jossa voitti Venäjän Cupin 2007.
Jakupović, jolla on bosnialaiset sukujuuret, muutti Sveitsiin 5-vuotiaana Bosnian sodan vuoksi. Hänellä on molempien maiden kansalaisuudet, ja hän on myös edustanut molempia kansainvälisissä otteluissa. Bosnian ja Hertsegovinan alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa hän teki ensiesiintymisensä vuonna 2005 ja Sveitsin vastaavassa joukkueessa seuraavana vuonna. Vuonna 2005 hän sai kutsun myös Bosnia ja Hertsegovinan A-maajoukkueeseen, muttei päässyt pelaamaan. Jakupović ei käynyt kentällä myöskään maaliskuussa 2007 saatuaan toisen A-maajoukkuekutsunsa, joten hän säilytti oikeutensa pelata Sveitsin maajoukkueessa. Fabio Coltortin sairastuttua Sveitsi kutsuikin hänet kolmosmaalivahdikseen 2008 EM-kilpailuihin. Ensimmäisen, ja toistaiseksi ainoan, A-maaottelunsa hän pelasi Sveitsin voittaessa ystävyysottelussa Kyproksen 4–1 elokuussa 2008.
Davis Kamoga

| Mitalit> Maa:   Uganda.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uganda.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Uganda.Miesten yleisurheilu. Olympialaiset  | Maa:   Uganda> Miesten yleisurheilu. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Pronssia | Atlanta 1996 | 400 m |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Ateena 1997 | 400 m |  |
| Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  | Afrikan-mestaruuskilpailut  |  |
|  Hopeaa | Dakar 1998 | 400 m |  |
Davis Kamoga (s. 17. heinäkuuta 1968) on ugandalainen pikajuoksija, joka kilpaili pääasiassa 400 metrillä.
Kamoga juoksi päämatkallaan pronssille Atlantan olympialaisissa 1996 ajalla 44,53. Seuraavana vuonna hän saavutti Ugandan ensimmäisen yleisurheilun MM-mitalin voitettuaan MM-hopeaa Ateenassa ajalla 44,37. Göteborgin MM-kilpailuissa 1995 hän karsiutui 400 metrin välierissä ja Sydneyn olympialaisissa 2000 toisissa alkuerissä. Hän saavutti samalla matkalla hopeaa Dakarin Afrikan-mestaruuskilpailuissa 1998 ajalla 44,79. Hän on rikkonut kuusi kertaa maansa ennätyksen 400 metrillä ja pitää sitä yhä hallussaan ajalla 44,37.
Ducati 1199

| Ducati 1199 |
| --- | --- |

Historia
Valmistaja:  Ducati
Valmistusmaa:  Italia
Valm. vuosina:  2011–2014
Yleiset tiedot
Korkeus:  825 mm
Kuivapaino:  164 kg
Moottori
Moottori:  V2-moottori 128.1 kW (171.8 hv)
Kuutiotilavuus:  1,198
Puristussuhde:  12.5:1
Vaihteet:  6
Huippunopeus:  285.8 km/h
Ducati 1199 Panigale on Ducatin valmistama urheilullinen moottoripyörämalli. Se esiteltiin 2011 Milanon moottoripyöränäyttelyssä. Ducati 1199 on 1198 mallin seuraaja. Se on nimetty Borgo Panigale kylän mukaan.
Moottoriurheilussa

Syyskuussa 2012 Team Scuderia Zone Rouge Ducati 1199 Panigale talli voitti Le Mansin 24 tunnin ajon moottoripyörien avoimen luokan ja oli kokonaiskilpailun 32. Kuljettajinaan Stéphane Pagani, Phillipe Teissier ja Hervé Royer.
Kolme vuotta myöhemmin Chaz Davies ajoi Superbiken maailmanmestaruussarjassa kaudella 2015 yhteispisteissä toiseksi 1199 Panigale R mallilla.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Ducati 1199 Wikimedia Commonsissa
Ducatin moottoripyörämallit
| --- | --- |
2010-luku:   Diavel  Monster  1199  899  1299  959  SuperSport 
2000-vuosikymmen:   MH900e  998  749  Multistrada  999  ST3  PaulSmart 1000LE  Desmosedici RR  1098  Monster 696  848  1198  Streetfighter 
1990-luku:   888  Monster  916  748  ST  ST4  996 
1980-luku:   Pantah  Paso  851  SuperSport 
1970-luku:   750 GT  SuperSport  860 GT 
1960-luku:   Bronco  Scrambler  Apollo  Mach 1 
1950-luku:   65T  98  125 TV  Aurea 
1940-luku:  60
Suunnittelijat:   Fabbro  Galluzzi  Giugiaro  Taglioni  Tamburini  Terblanche
Denise Richards

| Denise Richards |
| --- | --- |
 Denise Richards vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Denise Lee Richards
Syntynyt: 17. helmikuuta 1971 (ikä 53) Downers Grove, Illinois, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Puoliso:  Charlie Sheen (2002–2006) Aaron Phypers (2018–)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1990–
Aiheesta muualla
Viralliset kotisivut
IMDb 
Elonet
Denise Lee Richards (s. 17. helmikuuta 1971 Downers Grove, Illinois, Yhdysvallat) on yhdysvaltalainen näyttelijä, televisioesiintyjä ja malli. Hänen tunnetuimpia elokuvaroolejaan ovat 1990-luvun lopun menestyselokuvissa Starship Troopers – Universumin sotilaat, Villit kuviot ja Kun maailma ei riitä. Hän on esiintynyt myös useissa televisiosarjoissa ja tositelevisiossa.
Elämä ja ura

Richards syntyi vuonna 1971 Illinoisissa kahvilanpitäjä-äidin ja puhelininsinööri-isän perheeseen. Hänellä on sisko. Perhe asui Downers Grovessa ja Mokenassa. Richards valmistui ylioppilaaksi El Caminon high schoolista Kaliforniassa vuonna 1989.
Ennen ryhtymistään näyttelijäksi Richards työskenteli mallina Judith Fontaine Modeling & Talent Agencyn listoilla. Hän esiintyi 1990-luvulla aluksi pienen budjetin elokuvissa, televisioelokuvissa ja televisiosarjoissa. Hänen ensimmäinen merkittävä pääroolinsa oli tieteiselokuvassa Starship Troopers – Universumin sotilaat (1997), jota seurasi rooli elokuvassa Villit kuviot (1998) ja Bond-tyttönä elokuvassa Kun maailma ei riitä (1999).
Richards valittiin 2000-luvun taitteessa eri medioissa yhdeksi maailman seksikkäimmistä naisista. Hän esiintyi alastomana Playboy-lehdessä vuonna 2004. Richardsin elokuvaroolit 2000-luvulla hyödynsivät ja parodisoivat usein hänen seksisymbolin imagoaan. Elokuvarooliensa ohella Richards näytteli 2000-luvun alussa televisiosarjoissa kuten Spin City, Miehen puolikkaat ja Frendit. Hänellä oli myös oma tositelevisio-ohjelma Denise Richards: It’s Complicated, jota esitti yhdysvaltalainen E!.
Richards julkaisi muistelmansa The Real Girl Next Door vuonna 2011. Vuodesta 2019 alkaen Richards on esiintynyt tositelevisiosarjassa The Real Housewives of Beverly Hills. Hän esitti Shauna Fultonia Kauniissa ja rohkeissa 2019–2020.
Richards oli naimisissa näyttelijä Charlie Sheenin kanssa 2002–2006. Heillä on kaksi yhteistä tytärtä. Vuonna 2011 Richards adoptoi kolmannen tyttären. Vuonna 2018 Richards meni naimisiin terapiakeskuksen omistajan Aaron Phypersin kanssa.
Richardsilla on Onlyfans-kanava, jolla hän tarjoaa eroottista sisältöä.
Aiheesta muualla

Denise Richards Elonetissä.
Denise Richards Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Dassault Mirage IV

| Dassault Mirage IV |
| --- | --- |
 Ranskan ilmavoimien Mirage IVP
Tyyppi:  strateginen pommikone tiedustelulentokone
Alkuperämaa:   Ranska
Valmistaja:  Dassault Aviation
Ensilento:  17. toukokuuta 1959
Esitelty:  1. lokakuuta 1964
Poistettu käytöstä:  1996 (pommitusversiot) 2005 (tiedusteluversiot)
Valmistusmäärä:  62 + 4 prototyyppiä 
Valmistusvuodet:  1963–1968
Kehitetty mallista:  Dassault Mirage III
Kuvassa pommituslentolaivue 1/91 Gascognen Dassault Mirage IVP
Dassault Mirage IV on ranskalainen yli äänen nopeudella lentävä eli supersooninen strateginen pommi- ja tiedustelulentokone, jota valmisti Dassault Aviation. Koneen ensilento tapahtui 17. toukokuuta 1959 ja julkinen esittely 1. lokakuuta 1964. Konetyyppiä valmistettiin vuosina 1963–1968 kaikkiaan 66 koneyksilöä, joista neljä oli prototyyppejä. Konetyyppi ei ole enää sotilaskäytössä. Se on korvattu muun muassa Mirage 2000N -konetyypillä.
Koneperheen muista jäsenistä poiketen, oli tämä konetyyppi tarkoitettu pääasiassa strategiseen pommitukseen. Se pystyi kantamaan muiden muassa taktisia AN-11 ja AN-22 -ydinpommeja, joiden lataus oli 60–70 kilotonnia. Mirage IV pystyi kuitenkin kuljettamaan vain yhden ydinräjähteen kerrallaan, jonka omamassa oli ensin 1 500, sitten 700 kg. Aseet ja kone olivat Ranskan kolmikantaiseen Force de Frappe -ydinasestrategiaan perustuvia ja muodostivat sen ilmaelementin. Osaa Mirage IV -koneista käytettiin lentotiedustelutoiminnassa, jossa ne palvelivat pidempään kuin pommikoneet. Pommikoneet palvelivat vuoteen 1996, tiedustelukoneet vuoteen 2005.
Mirage IV kykeni 2,2 Machin nopeuteen (2 340 km/h) sekä saavuttamaan 20 000 metrin käytännöllisen lakikorkeuden. 
Koneen kaksi Snecma Atar 9K-50 suihkuturbiinia olivat 64,7 kN tehoiset, sekä jälkipoltolla varustetut. Niiden turvin kone pystyi pitämään jatkuvasti yllä kahden Machin matkalentonopeutta.
Kehitys

Dassault Mirage IV suunniteltiin ääntä nopeammaksi ja kykeneväksi iskemään ydinaseilla, kun Ranska kehitti omaa ydinaseohjelmaansa. Ensimmäinen prototyyppi näytti paljon Dassault Mirage III:lta, mutta se pystyi ottamaan lähes kolme kertaa enemmän polttoainetta ja se oli lähes kaksi kertaa isompi ja kaksi kertaa painavampi.
Kone lensi ensimmäisen kerran vuonna 1959 Pariisissa ilmailunäytöksessä. Sarjatuotantoon se pääsi kuitenkin vasta 1963. Silloin koneesta rakennettiin 62 kappaleen sarja, 4:n prototyyppikoneen jälkeen. Nämä otettiin käyttöön 1962–1968.
Vuonna 1996 Mirage IV korvattiin Mirage 2000:lla ja jäljelle jääneet koneet siirrettiin tiedustelutehtäviin. Mirage IV on ollut käytössä vain Ranskan ilmavoimilla.
Kehitys > Tekniset tiedot ja mitat

Miehistö: 2 (lentäjä ja suunnistaja/navigoija)
Kärkiväli: 11,84 m
Pituus: 23,50 m
Tyhjäpaino: 14 500 kg
Suurin lentopaino: 33 475 kg
Moottori: 2× SNECMA Atar 9K-50
Suurin nopeus: 2,2 Mach eli 2 340 km/h
Lentomatka: 1 240 km
Kehitys > Saman aikakauden vastaavia verrokkeja

North American A-5 Vigilante
General Dynamics F-111 Aardvark
Convair B-58 Hustler
Tupolev Tu-22 Blinder
BAC TSR-2
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
http://www.dassault-aviation.com/en/passion/aircraft/military-dassault-aircraft/mirage-iv/ (englanniksi)
http://www.militaryfactory.com/aircraft/detail.asp?aircraft_id=314
http://www.globalaircraft.org/planes/dassault_mirage_iv.pl
http://www.airliners.net/search/photo.search?aircraft_genericsearch=Dassault%20Mirage%20IV
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista.
Dassault Mirage IVP vuonna 2003 RAF Fairfordissa.
Käännös suomeksi
Eldon Gorst

Eldon Gorst
Eldon Gorst (1861–1911) oli englantilainen diplomaatti. Hän aloitti diplomaattiuransa 1885. Gorst oli vuodesta 1890 välittömien verojen tarkastaja Egyptissä, 1898–1904 Egyptin hallituksen neuvonantajana raha-asioissa ja 1904–1907 ulkoasiainministeriön apulaisalivaltiosihteerinä. Vuodesta 1907 lähtien hän toimi Englannin valtiollisena asiamiehenä ja pääkonsulina Egyptissä ja maan tosiasiallisena vallankäyttäjänä.
Cairo Punchissa julkaistu poliittinen pilapiirros, jossa Eldon Gorst lepäilee ohjaillen Egyptin ministereitä esittäviä sätkynukkeja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eldon Gorst Wikimedia Commonsissa
Damien Fleury

| Damien Fleury |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1. helmikuuta 1986 (ikä 38) Caen, Ranska
Kansalaisuus:   Ranska
Jääkiekkoilija
Pelipaikka:  oikea laitahyökkääjä
Maila:  oikea
Pituus:  180 cm
Paino:  84 kg
Seura
Seura:  Brûleurs de Loups de Grenoble
Sarja:  Ligue Magnus
Pelinumero:  93
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2005–
Aik. seurat:  HC Caen (Ranska I/Ranska)   Ours de Villard-de-Lans (Ranska)   VIK Västerås HK (Allsv.)   Luleå HF (SEL)   Timrå IK (SEL)   Södertälje SK (Allsv.)   Lausanne HC (NLA)   Sport (SML)   Djurgårdens IF (SHL)   Schwenninger Wild Wings (DEL)   Kunlun Red Star (KHL)   Lukko (SML)
Damien Fleury (s. 1. helmikuuta 1986 Caen, Ranska) on ranskalainen jääkiekkoilija, joka pelaa Ranskan pääsarjassa Ligue Magnusissa. Hänen joukkueensa on Brûleurs de Loups de Grenoble. Hän on pelipaikaltaan oikea laitahyökkääjä. Joukkueen pelaajakoordinaattori Hannu Vanhatalon mukaan Fleury on nopeajalkainen ja hanakasti laukova hyökkäyssuunnan pelaaja. Elite Prospects -sivuston Ulf Anderssonin mukaan hän on pienehkö, nopea laitahyökkääjä, jolla on hyvä rannelaukaus. Anderssonin mukaan Fleury pelaa irrationaalisesti ja hän osaa muuttaa suuntaa hyvin. Fleury on toisinaan myös melko kuumaverinen pelaaja. Hän on pelannut urallaan myös Ruotsissa, Sveitsissä, Suomessa ja KHL:ssä. Fleury laukoo oikealta.
Ura > Maajoukkueura

Fleury pelasi MM-kilpailuissa vuosina 2009, 2011, 2012, 2013, 2014, 2015, 2016 ja 2017. Vuoden 2009 turnauksessa hän voitti Ranskan sisäisen tehotilaston lukemalla +5. Fleury oli vuoden 2014 turnauksessa kolmella osumallaan joukkueen paras maalintekijä Julien Desrosiersin kanssa. He jakoivat myös neljällä tehopisteellään sisäisen pistepörssin voiton Pierre-Édouard Bellemaren kanssa. Vuoden 2015 turnauksessa Fleury oli joukkueen paras pistemies ja maalintekijä tehoilla 5+1=6 ja hän jakoi Ranskan sisäisen tehotilaston voiton Stéphane Da Costan ja Antoine Rousselin kanssa lukemalla +2. Vuoden 2016 turnauksessa Fleury toimi Ranskan varakapteenina. Valmennus valitsi hänet joukkueensa turnauksen yhdeksi kolmesta parhaasta pelaajasta vuosina 2013 ja 2015.
Fleury pelasi myös sekä Vancouverin olympiakisojen 2010, Sotšin olympiakisojen 2014 ja Pyeongchangin olympiakisojen 2018 karsinnoissa. Hän oli viimeisimmän karsintaturnauksen viimeisellä kierroksella Ranskan paras maalintekijä kahdella osumallaan. Yhteensä Fleury on pelannut 171 A-maaottelua tehopistein 51+34=85.
Fleury pelasi myös alle 20-vuotiaiden I-divisioonan MM-kilpailuissa vuonna 2006.
Eero Pilkama

Eero Ilmari Pilkama (s. 3. helmikuuta 1943 Helsinki) on suomalainen yritysjohtaja. Hän toimi MTV Oy:n toimitusjohtajana vuosina 1984–1999. Vuosina 1999–2001 hän oli MTV:n varatoimitusjohtaja ja hallituksen puheenjohtaja sekä MTV:n silloisen omistajan Alma Median broadcasting-liiketoimintaryhmän johtaja. Hän jäi eläkkeelle vuonna 2001.
Ennen MTV:tä metsänhoitajaksi opiskellut Pilkama työskenteli useaan otteeseen Kemirassa, viimeksi hallintojohtajana ja hallituksen jäsenenä 1982–1984. Tekstiilialan valtionyhtiö Valvillan toimitusjohtajana ja hallituksen jäsenenä hän oli 1980–1982.
Pilkama on naimisissa televisio-ohjaaja Inkeri Pilkaman kanssa.
Eldfell

Eldfell vuonna 2007
Eldfell on Heimaeyn saarella Islannissa sijaitseva tuhkakartio. Se on 200 metriä korkea. Vuori on purkautunut viimeksi tammikuussa 1973 ja purkaus jatkui kesäkuuhun 1973 saakka. Purkauksesta tullut tuhka ja laava hautasi alleen suuren osan saaresta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Eldfell Wikimedia Commonsissa
Dno (täsmennyssivu)

Dno voi olla
Dno, Venäjän kaupunki.
Dnon piiri, hallinnollinen alue Venäjällä.
DNO International ASA, norjalainen öljy-yhtiö.
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Dno (täsmennyssivu)”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Don Sharp

Donald "Don" Sharp (19. huhtikuuta 1922 Hobart, Australia – 18. joulukuuta 2011) oli brittiläinen elokuvaohjaaja.
Sharpin ohjaustöitä olivat Kerro se rytmein (1958), The Kiss of Vampire (1963), Rasputin – riivattu (1965), Fu Manchu – kauhun mestari (1965), Marrakesh – vaarojen kaupunki (1966), Tri Fu Manchu – paholaisen palvelija (1966), Jules Verne’s Rocket to the Moon (1967), Psychomania (1971), Karhusaari (1979), Pirullinen pimeys (1984) ja Kyyneleet sateessa (1988).
Näyttelijänä Sharp esiintyi 1950-luvulla BBC:n radiosarjassa Journey into Space.
Aiheesta muualla

Don Sharp Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Corrèze (joki)

| Corrèze |
| --- | --- |
 Corrèze Tullessa
Alkulähde:  Pérols-sur-Vézere  45°32′52″N, 2°00′59″E
Laskupaikka:  Saint-Pantaléon-de-Larche ja Ussac, Vézère  45°10′00″N, 1°27′36″E
Maat:  Ranska
Pituus:  94,55 km
Alkulähteen korkeus:  >910 m
Virtaama:  21 m³/s
Valuma-alue:  1158 km²
 Corrèze kartalla
Corrèze (oksitaaniksi Corresa) on joki Ranskan keskiylängöllä. Se laskee Vézèreen, joka on Dordognen sivujoki. Joen mukaan on saanut nimensä Corrèzen departementti, jonka kautta se kulkee.
Maantiede

Corrèzen lähteet sijaitsevat Millevachesin ylängöllä Limousinin alueella, Millevachesin seudullisessa luonnonpuistossa, 889 metrin korkeudella merenpinnasta, Pérols-sur-Vézèren eteläpuolella Larfeuilin metsän pohjoisosassa.
Corrèze kulkee Corrèzen kunnan sekä departementin pääkaupungin Tullen kautta. Näiden kautta kuljettuaan se saapuu Briven alangolle ja kulkee Malemort-sur-Corrèzen ja Brive-la-Gaillarden kaupunkien kautta.
Corrèze laskee Vézèreen vasemmalta puolelta 98 metrin korkeudella Saint-Pantaléonon ja Ussacin kuntien rajalla hieman pohjoiseen Vézère-Corrèzen viaduktista, jota pitkin kulkee moottoritie A89.
Corrèze on 94,55 kilometrin pituisena Vézèren pisin sivujoki. Sen valuma-alue on 1158 neliökilometrin laajuinen, ja sijaitsee kokonaan Corrèzen departementissa, josta se käsittää noin kolmasosan.
Departentin lisäksi Corrèze-joen mukaan ovat saaneet nimensä Corrèzen kunta ja Corrèzen kantoni. Lisäksi sen nimi sisältyy kahden muun kunnan (Les Angles-sur-Corrèze ja Malemort-sur-Corrèze) ja yhden kantonin (Canton de Malemort-sur-Corrèze) sekä kahden kuntayhtymän nimeen (Ussel-Meymac-Haute-Corrèze ja Tulle et Cœur de Corrèze).
Maantiede > Sivujoet

Corrèzella on Sandren tietojen mukaan 73 sivujokea, joista huomattavimmat ovat
Dadalouze (vasemmalta)
Corrèze de Pradines (oikealta)
Vimbelle (oikealta)
Solane (oikealta)
Céronne (oikealta)
Saint-Bonnette eli Montane (vasemmalta)
Roanne eli Rouanne (vasemmalta)
Couze (oikealta)
Loyre (vasemmalta)
ruisseau de Planchetorte (vasemmalta)
Maumont (oikealta)