stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Suomalaisuuden liitto
Historia > Suomen itsenäistymisen jälkeen

Pitkäaikainen Suomen tasavallan presidentti Urho Kekkonen liittyi Suomalaisuuden Liiton jäseneksi vuonna 1926, samana vuonna kuin toinen myöhemmin tasavallan presidenttinä toiminut Liiton jäsen Risto Ryti. Hovioikeuden auskultantti Urho Kekkonen oli vuonna 1927 valtaamassa Liittoa aktivistien johtoon. Kekkonen tuli valtauksessa valituksi Liiton keskushallitukseen. Hänet valittiin vuonna 1929 varapuheenjohtajaksi, ja puheenjohtajana hän toimi vuosina 1930−1932. Kekkonen ja muut aktivistit voimistivat Liiton suomalaisuustyötä, mikä kiihdytti kielitaistelua. Hän kiinnitti erityisesti huomiota ruotsinkielisten alueiden suomalaisvähemmistöihin ja kirjoitti Suomalainen Suomi -lehdessä vuonna 1931, että ”Suomessa harjoitetaan kielisortoa – – ruotsalaiset harjoittavat sitä suomenkielisiä lapsia ja heidän vanhempiaan kohtaan häikäilemättömämmin ja laajemmassa mittakaavassa kuin olisi voitu konsanaan ajatella.” Kekkonen oli Suomalaisuuden Liiton kunniajäsen elämänsä loppuun asti.
Aitosuomalaiset vaativat ruotsin kieltä vapaaehtoiseksi aineeksi oppikouluissa. Tilalle tarjottiin englantia. Muun muassa maisteri Elsa Enäjärvi kirjoitti Suomalaisuuden Liiton vuonna 1929 julkaiseman Englanti ruotsin sijaan ensimmäiseksi vieraaksi kieleksi suomalaisiin kouluihin -nimisen pamflettinsa lopuksi: ”Tämä asia on periaatteellisesti ja käytännöllisesti vastaansanomaton. Tässä ei ole kysymys ruotsalaisvihasta eikä Ruotsin halventamisesta, vaan tässä on puhe eräästä Suomen kulttuurikansan elinkysymyksestä.”
Liitto aloitti sukunimien suojaustoiminnan vuonna 1914. Sen toimistoon kerättiin tätä työtä varten kymmeniä tuhansia nimiä käsittävä kortisto. Se oli keskeisesti mukana Kalevalan riemuvuoden 1935 suuressa nimenmuutosliikkeessä. Liitto antoi viranomaisille lausuntoja nimenmuuttoasioissa 1980-luvulle saakka ja julkaisi sukunimioppaita.
Suomen itsenäistyttyä liitto toimi liputuskulttuurin vakiinnuttamiseksi ja kehittämiseksi. Liputusvalistus on edelleen tärkeässä asemassa liiton toiminnassa. Liitto on julkaissut useita lippuoppaita. Vuodesta 1957 alkaen se on järjestänyt itsenäisyyspäivänä valtakunnallisen lipunnostotilaisuuden Helsingin Tähtitorninmäellä.
1930-luvulla liitto teki aktiivisesti Unkariin ja Viroon suuntautunutta heimotyötä. Vuodesta 1933 alkaen liitto julkaisi kulttuuripoliittista aikakauslehti Suomalaista Suomea, joka ilmestyy nykyään itsenäisenä Kanava-nimisenä lehtenä. Suomalaisuuden Liiton heimojuhlassa 1938 olivat mukana muun muassa Kyösti Kallio, Urho Kekkonen, A. K. Cajander, Santeri Ivalo ja Otto Manninen.
Historia > Toisen maailmansodan jälkeen

Toisen maailmansodan jälkeen Liiton toiminta väheni, ja se siirtyi Erkki Salosen puheenjohtajakaudella 1950-luvulla enemmän kulttuuripolitiikan saralle. Suomalaisuuden Liitto järjesti tuolloin muun muassa yhteiskuntapoliittisia neuvottelupäiviä yhdessä maakuntaliittojen kanssa. Liitto oli näkyvänä aloitteentekijänä ja toteuttajana useissa kansallisiin merkkivuosiin liittyvissä tempauksissa ja tapahtumissa. 1980-luvun lopulta lähtien Liiton keskeiseksi toiminta-alueeksi nousi jälleen kielipolitiikka muun muassa pakkoruotsin vastustamisen kautta. Neuvostoliiton romahtaminen lisäsi myös mahdollisuuksia heimotyöhön Suomen lähialueilla. Se järjesti vuonna 1989 Viro-keräyksen, jonka tuotolla perustettiin vuonna 1990 Viro-säätiö tukemaan virolaisten kulttuuria ja koulutusta. Viron kulttuurirahasto Suomessa -säätiön peruspääomaksi merkittiin keräyksen tuotosta miljoona markkaa ja käyttöpääomaksi 900 000 markkaa. Liiton jäsenlehti Suomen mieli on ilmestynyt 1980-luvun lopulta alkaen.
Historia > EU-Suomen aikaan

Vuonna 1998 ryhmä kansallismielisiä nuoria perusti Helsingissä Suomen Sisu -järjestön ja aloitti yhteistyön Suomalaisuuden Liiton kanssa. Liitto halusi myös nuoremmat sukupolvet puhumaan suomenkielisen kulttuurin puolustamisen puolesta ja toimimaan pakkoruotsia vastaan. Suomen Sisusta tuli vähäksi aikaa Suomalaisuuden Liiton nuorisojärjestö. Vuonna 2000 Suomen Sisu erotettiin Suomalaisuuden Liitosta. Taustalla olivat linjaerimielisyydet: Suomalaisuuden Liitto keskittyi pakkoruotsiin, kun taas Sisulle maahanmuuttokriittisyys oli tärkeä teema. Myöhemmin Suomen Sisun jäseniä, kuten Sisun entinen puheenjohtaja Teemu Lahtinen, on ollut Suomalaisuuden Liiton hallituksessa.
Liitto on järjestänyt niin sanottuja sukukansamatkoja kerran vuodessa. Kohteita ovat olleet muun muassa Liivinranta Latviassa vuonna 2016, Setumaa Virossa vuonna 2017 ja Budapest Unkarissa vuonna 2018. 2020-luvun puoliväliä lähestyttäessä viimeisin liiton julkaisema sukukansoihin liittyvä julkaisu oli saamen ja karjalan kielten tilaa koskeva tutkimus, joka julkaistiin vuonna 2016. (Saarikivi & Suutari) Liitto tekee sukukansatyötä muun muassa pitämällä yllä läheisiä suhteita Viron ja Unkarin suurlähetystöihin.
Historia > EU-Suomen aikaan > Kielikysymykset

Kesäkuussa 2001 Suomalaisuuden Liiton silloinen puheenjohtaja Pentti Huttunen kirjoitti Suomen Mieli -lehteen kirjoituksen, jossa hän arvosteli suomenkielisille ennen 1900-lukua annettuja ruotsinkielisiä sukunimiä pitäen niitä Ruotsin ”miehitysvallan” aikanaan pakolla määrääminä. Kirjoituksen poleemisin lause oli: ”Vapaa suomalainen ei alistu vääryyksiin; hän tekee niin kuin Lalli eli surmaa sortajansa.” Christina Gestrin ja neljä muuta Ruotsalaisen kansanpuolueen kansanedustajaa tekivät aiheesta kirjallisen kysymyksen valtioneuvostolle, jossa tiedusteltiin ”Millä perusteella oikeusministeriö katsoo, että kyseinen lausuma Suomen Mielessä ei ole rikoslain 11 luvun 8 §:n mukaista kiihottamista kansanryhmää vastaan?” Myös silloinen pääministeri Paavo Lipponen kommentoi asiaa ja kehotti Suomalaisuuden Liittoa käymään perusteellista keskustelua linjastaan. Kokoomuksen puheenjohtaja Ville Itälä totesi, että on valitettavaa, että Suomalaisuuden Liitto hänen nähdäkseen ”yrittää vahvistaa tärkeää kansallismieltä kielteisten tunteiden avulla ja lietsomalla vihaa muita kansanryhmiä vastaan”. Vastauksessaan oikeusministeri katsoi, että ilmaisun sisältöä tulkittaessa tulee lähtökohdaksi ottaa se yhtenä kokonaisuutena eikä yksittäisiä lauseita tai väitteitä ja myös se yhteys, jossa ilmaisu esitetään on merkityksellinen. Oikeusministerin mukaan kokonaisuutena katsottaessa artikkeli ei ollut sellainen, että sen johdosta oikeusministeriö ”voisi ryhtyä painovapauslaissa tarkoitettuihin oikeudellisiin toimenpiteisiin”.
Historia > EU-Suomen aikaan > Rahoitus

Järjestölle pitkään annettu liputusneuvontaan perustuva valtionapu lopetettiin vuonna 2002 RKP:n edustajien aloitteesta. RKP:n edustajat vaativat avustuksen poistamista sillä perusteella, että järjestö ei ollut antanut lippuneuvontaa ruotsiksi, vaan kehottanut kääntymään ruotsinkielisen lippuneuvonnan osalta sisäasiainministeriön puoleen. Sisäasiainministeriö oli sen sijaan pyytänyt soittajia kääntymään Suomalaisuuden Liiton puoleen. RKP:n edustajat vaativat, että koska sekä Suomalaisuuden Liitto että sisäasiainministeriö eivät olleet antaneet liputusneuvontaa ruotsiksi, tulisi Suomalaisuuden Liiton toiminta-avustus poistaa ja liputusasiat siirtää kokonaisuudessaan sisäasiainministeriön hoidettavaksi. Suomalaisuuden Liitto kuitenkin edelleen jatkaa maksutonta suomenkielistä liputusneuvontaa omin varoin. Suomalaisuuden Liitto on saanut valtionapua vuosina 2017–2018.
Vuonna 2020 Suomalaisuuden liitto ei saanut julkista avustusta lainkaan, ja sen toiminta oli täysin jäsenmaksujen varassa. Vuoden 2023 lopussa liitto sai niin sanotuista eduskunnan joululahjarahoista 250 000 euroa toimintaansa.
Säännöt

Suomalaisuuden Liiton sääntöjen mukaan yhdistyksen tarkoitus on herättää ja vahvistaa suomalaisten kansallista tietoutta ja ajattelutapaa sekä kaikin tavoin edistää suomalaista, erityisesti suomenkielistä kulttuuria. Liiton tehtävänä on vaalia suomen kieltä, suomalaista yhteenkuuluvuutta ja kulttuuriperinteiden omaleimaisuutta, lujittaa itsenäisyys- ja puolustustahtoa sekä kansanvaltaista ajatustapaa, edistää kansainvälistä yhteistyötä henkisen ja aineellisen kulttuurin eri aloilla sekä ylläpitää yhteyksiä ulkomailla oleviin suomalaisiin ja suomensukuisiin kansoihin.
Tarkoituksensa toteuttamiseksi yhdistys sääntöjensä mukaan harjoittaa tutkimus-, tiedotus- ja julkaisutoimintaa, edistää viranomaisten ja kansalaisjärjestöjen yhteistoimintaa, huolehtii suomalaisesta lippu- ja nimikulttuurista, avustaa yhteisöjä ja yksityisiä henkilöitä suomalaisuuskysymysten hoitamisessa sekä järjestää esitelmä-, keskustelu ja muita vastaavia tilaisuuksia.
Suomalaisuuden Liitto korostaa olleensa aina puoluepoliittisesti sitoutumaton. Sen jäsenyys on avoin kaikille suomalaisille. ”Suomalaisuuden Liitto arvostaa kaikkia maailman kansoja ja pyrkii toiminnassaan edistämään erityisesti Suomen kansan aineellista ja henkistä hyvinvointia.”
Kielipolitiikka

Vuonna 1988 Suomalaisuuden Liiton toiminnassa alettiin uudelleen korostaa kielipolitiikkaa, ja yhdistys julkaisi kielipoliittisen ohjelmansa. Sitä uudistettiin vuonna 2008 muun muassa ottamalla mukaan tavoite suomen kielen muuttamiseksi ainoaksi valtakunnallisesti viralliseksi kieleksi. Liitto kuitenkin luopui vaatimuksesta vuonna 2014 ja asetti keskeiseksi tavoitteekseen pakollisen ruotsin kielen opetuksen muuttamisen vapaaehtoiseksi. Liiton kielipoliittisen ohjelman tavoitteet:
”Pakollinen ruotsin opetus muutetaan vapaaehtoiseksi kaikilla opetuksen tasoilla.”
”Suomen kielen opiskelun on saatava nykyistä keskeisempi asema kouluissa; erityisen tärkeää on jatkuvasti kasvavan maahan muuttavan väestön suomen kielen opetus tehokkaimpana kotoutusvälineenä. Hyvään äidinkielemme käyttöön on kiinnitettävä huomiota.”
”Historiallisten vähemmistöjen oikeudet omakieliseen kulttuuriin ja omakielisiin palveluihin turvataan alueellisesti ja työpaikkakohtaisesti todellisten tarpeiden mukaisesti.”
”Valtiovaltaa rohkaistaan käynnistämään neuvottelut naapurimaiden kanssa kieliolojen keskinäisestä vastavuoroisesta järjestämisestä vähemmistökieliä koskevan eurooppalaisen sopimuksen mukaisesti.”
”Suomalaisuuden Liitto seuraa edelleen valtioneuvoston suunnittelemaa kuntauudistusta ja erityisesti sen vaikutusta kielipoliittisiin ratkaisuihin sekä kustannuksiin ja tekee tarvittaessa aloitteita ja esityksiä lainsäädäntöön. Liitto vaatii kunnan kaksikielisyyttä edellyttävän vähemmistön 3 000 kuntalaisen rajan poistamista. Yksi- tai kaksikielisyys määriteltäisiin vain nyt laissa mainittujen prosenttiosuuksien mukaan.”
Arvostelua

Suomalaisuuden Liiton toiminta ja kannanotot ovat herättäneet keskustelua niin tiedotusvälineissä kuin politiikassakin. Suomalaisuuden Liitosta eronnut entinen pääsihteeri Kai Huovinmaa kuvasi Liittoa ”resiinaksi, jossa hiipuvaa vauhtia louskuttaa pari pesäpallofilosofia rohdinpaita päällään ja väinämöispäähineet päässään” ja sen toiminnan olevan ”merkityksetöntä ja ällöttävää puuhastelua, jonka ytimessä on ruotsinkielisiin kohdistuva syrjintä eli 'sekoilu kielirasismeineen'”.
Helsingin Sanomien pääkirjoituspalstalla päätoimittaja Erkki Pennanen kirjoitti vuonna 2002, että ”hienon nimen omaava järjestö on joutunut virallisesti hyvän kielisovun maassa ahdasmielisten kielikiihkoilijoiden johtamaksi. Liitto on keskittynyt nostattamaan suomalaista kansallistuntoa kampanjoimalla ruotsin kieltä, suomenruotsalaista vähemmistöämme sekä 'entistä siirtomaavaltaa' Ruotsia vastaan 1930-luvun henkeen, vaikka tämän päivän Suomi on aivan toinen maa”. Sanomalehti Karjalaisen pääkirjoitustoimittajan Helena Tahvanainen kirjoitti vuonna 2007, että ”Suomalaisuuden liittoa piinaa patologinen kauna ja viha ruotsin kieltä ja sen opettamista kohtaan”.
Suomenruotsalaisten kansankäräjien pääsihteeri Erik Mickwitz totesi vuonna 2004, että Suomalaisuuden Liitto on valinnut avoimen konfliktin tien tukemalla internetistä löytyvää vihanlietsontaa.
Tunnukset

Suomalaisuuden Liiton virallinen tunnus on kannuksenpyörä. Sama tunnus on myös Suomalaisuuden Liiton virallisessa lipussa, joka vihittiin käyttöön vuonna 2018.
Liitolla on myös jäsenmerkki, jonka vaakunataiteilija Olof Eriksson suunnitteli Suomalaisuuden Liitolle. Sinivalkoinen tunnus perustuu kannuksenpyörä-aiheeseen. Tunnus laadittiin vuonna 1976 pidettyjä yhdistyksen 70-vuotisjuhlia varten, mutta se otettiin käyttöön vasta 100-vuotisjuhlavuonna 2006. Liiton vanhoilla kotisivuilla jäsenmerkkiä kuvataan seuraavasti: ”Siihen sisältyy seuraavanlaista vertauskuvallisuutta. Se kuvastaa joko suksisauvan sompaa tai muinaissuomalaisten kalottipäähinettä ylhäältäpäin katsottuna. Päällikkeenä siinä on mursunsydän, jonka kaksi pystysuoraa kenttää on sinisinä muodostaen S-kirjaimen. Se tarkoittaa Suomalaisuuden liittoa. Värit ovat Suomen lipun.”
Vuonna 1998 Suomalaisuuden Liitto sai Erikssonin tunnuksella olevan jäsenmerkin, jotka suunnitteli kunniamerkkien asiantuntija ja kunniamerkkikirjan kirjoittaja Juha E. Tetri. Vuonna 2006 perustettiin myös Liiton ansiomitali. Sitä kannetaan sinivalkoisessa nauhassa ja sen mitaliosa on Liiton jäsenmerkkii.
Liiton julkaisuja

Havia, Jari P. & Mäntynen, Pentti J.: Liputusopas.  (Julkaisijat: Suomalaisuuden Liitto, Suomen heraldinen seura)  Helsinki:  Suomalaisuuden Liitto, 1996.  ISBN 951-96348-4-3
Suomalaisuuden juhlakirja.  Helsinki:  Suomalaisuuden Liitto: EstoPress, 1997.  ISBN 952-9799-03-9
Niinistö, Jussi: Kiinteistöjen liputustieto.  Helsinki:  Suomalaisuuden Liitto, 1999.  ISBN 951-96348-6-X
Tala, Heikki (päätoim.): Vuosisata suomalaisuuden puolesta: Suomalaisuuden Liitto 1906–2006.  Helsinki:  Suomalaisuuden Liitto, 2006.  ISBN 951-96348-7-8
Pihkala, Erkki ym. (toim.): Itämaasta itsenäisyyteen: Suomalaisuuden ja ruotsalaisuuden vaikea suhde.  Helsinki:  Suomalaisuuden Liitto, 2010.  ISBN 978-951-96348-8-3  Teoksen verkkoversio (PDF).
Ahonen, Antti (päätoim.), Mero Sini: Liputustieto.  Helsinki:  Suomalaisuuden Liitto, 2017.  ISBN 978-95268-76900
Scruton, Roger (suom. Ilmari Rostila ja Antti Oikarinen): Kansakuntaa tarvitaan.  Helsinki:  Suomalaisuuden Liitto, 2020.
Aiheesta muualla

Suomalaisuuden Liitto
| n k Väestöliiton jäsenjärjestöt |
| --- | --- |
Jäsenjärjestöt: Biologian ja maantieteen opettajien liitto • Elatusvelvollisten Liitto • Filha • Finlands svenska Marthaförbund • Kotitalousopettajien liitto • Lapsettomien yhdistys Simpukka • Lapsiperheiden Etujärjestö • Liikkukaa – Sports for all • Marttaliitto • Monikulttuurisuusyhdistys Familia Club • Naisjärjestöjen Keskusliitto • Parasta Lapsille • Sateenkaariperheet • Seta • Siirtolaisuusinstituutti • Sosiaalipoliittinen yhdistys • Suomalainen Lääkäriseura Duodecim • Suomalaisuuden liitto • Suomen opiskelijakuntien liitto • Suomen Gynekologiyhdistys • Suomen Kasvatus- ja perheneuvontaliitto • Suomen Keskustanaiset • Suomen Kätilöliitto • Suomen Lastenlääkäriyhdistys • Suomen Lukiolaisten Liitto • Suomen Monikkoperheet • Suomen Seksologinen Seura • Suomen Terveydenhoitajaliitto • Suomen Uusperheiden Liitto • Suomen Vanhempainliitto • Suomen Väestötieteen Yhdistys • Suomen ylioppilaskuntien liitto • Yhden Vanhemman Perheiden Liitto
Johannes Linnankoski. Kuva on vuodelta 1906, jolloin Suomalaisuuden Liitto perustettiin.
Suomalaisuuden Liiton nostama Suomen lippu Tähtitorninmäellä itsenäisyyspäivänä vuonna 2011.
Suomalaisuuden Liiton jäsenmerkki, jossa on mursunsydän ja taustalla aurinkopyörä.
Espoon kaupungintalo

Espoon kaupungintalo vuonna 2005.
Kaupungintalon purku syyskuussa 2022.
Espoon kaupungintalo oli vuonna 1971 valmistunut ja vuonna 2022 purettu julkinen rakennus Espoon keskuksessa.
Historia

Espoon keskuksen suunnittelu käynnistyi vuonna 1966 julistetusta kansainvälisestä arkkitehtuurikilpailusta. Sen voitti puolalainen arkkitehtiryhmä, jonka ehdotusta kehitettiin edelleen vuosina 1967–1972. Kauppalantaloksi alun perin tarkoitettu toimistotalo oli ensimmäinen rakennus suuressa Espoon keskus -hankkeessa Muuralan kupeessa. Sen rakennuspaikaksi valittiin Lagstadin koululta kohti rautatietä viettävä mäki niin, että rakennuksen pääty tuli kohti rautatietä. Suunnittelijaksi valittiin arkkitehtitoimisto Castrén–Jauhiainen–Nuuttila. Taloon rakennettiin osittain neljä ja osittain viisi kerrosta sekä lisäksi kaksi niin sanottua terassikerrosta. Kaupungintalon pohjoispuolelle nousi vuonna 1979 saman arkkitehtitoimiston suunnittelema valtuustotalo.
Lähes tuhannen kaupungin työntekijän käyttämä rakennus tyhjennettiin sisäilmaongelmien ja vesivuotojen takia elokuussa 2008. Kahta vuotta myöhemmin valtuusto päätti äänin 42–24, että taloa ei peruskorjata vaan se puretaan. Valitusten takia päätöstä ei pantu täytäntöön. Muun muassa ely-keskus vaati valituksessaan kaupungintalon suojelemista asemakaavassa. Marraskuussa 2014 valtuusto päätti, että kaupungintalon tontin käytöstä tuodaan sen käsittelyyn eri vaihtoehdot js laskelmat niiden rakennus- ja käyttökustannuksista. Tammikuussa 2018 valtuusto päätti kolmen pöydällejättöpäätöksen jälkeen, että pitkään tyhjillään ollut talo puretaan. Tästäkin päätöksestä valitettiin, mutta elokuussa 2022 talon rungon purku pääsi alkamaan. Viereinen Virastotalo 1 purettiin vuonna 2013 ja Virastotalo 2 vuonna 2021..
Espoolaistentalo

Virastotalo 2:n tontille suunnitellaan uutta Espoolaistentaloa. Siinä yhdistyisivät kaupungin hallinnolliset tilat, monipuoliset palvelut, kulttuuri- ja liiketilat sekä päätöksentekoa ja asukasyhteistyötä palvelevat tilat. Talon rakentaminen alkaa vuonna 2026, ja tavoitteena on ottaa se käyttöön vuoden 2028 aikana. Rakennuksen pää- ja arkkitehtuurisuunnittelusta vastaavat Lundén Architecture Company ja arkkitehtitoimisto Cobe ja sen rakennesuunnittelusta A-Insinöörit.
Talo vuonna 2022 hylätyssä kunnossaan.
Sojuz MS-16

Sojuz MS-16 (ven. Союз МC-16) oli Venäjän avaruusjärjestön miehitetty avaruuslento ISS-avaruusasemalle. Alus laukaistiin Sojuz 2  -kantoraketilla 9. huhtikuuta 2020 Baikonurin kosmodromilta Kazakstanista mukanaan kolme avaruuslentäjää ja rahtia asemalle. Aluksen miehistö kuuluu ISS:n Retkikunta 62:n miehistöön. Lento oli ensimmäinen miehitetty Sojuz 2 -kantoraketilla suoritettu laukaisu korvaten Sojuz FG -tyypin kantoraketin. Miehistö oli avaruudessa 196 päivän ajan.
Miehistö

Anatoli Ivanišin, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö
Ivan Vagner, Venäjän avaruusjärjestö
Christopher J. Cassidy, NASA
Miehistö > Varamiehistö

Sergei Ryžikov, Venäjän avaruusjärjestö, päällikkö
Andrei Babkin, Venäjän avaruusjärjestö
Stephen Bowen, NASA
DJ Control

DJ Control Pori Jazzeilla vuonna 2010.
DJ Control (oik. Jaakko Manninen, s. 8. syyskuuta 1981 Mäntsälä) on suomalainen muusikko, joka tunnetaan parhaiten Beats and Styles -yhtyeen laulajana ja kitaristina. Beats and Stylesin tuotannon lisäksi Jaakko on toiminut säveltäjänä myös joillekin artisteille kuten Jonasille ja Lord Estille,
Elämä ja ura

Mannisen äiti on kirjailija Kirsti Manninen, ja hänen sisaruksiaan ovat kirjailija Katri Manninen ja musiikkivideo-ohjaaja Kusti Manninen. Manninen soittaa kitaraa, bassoa, koskettimia ja lyömäsoittimia.
Aiheesta muualla

Beats and Stylesin sivut.
| n k Beats and Styles |
| --- | --- |
 DJ Alimo  DJ Control 
Albumit:  Biitit ja tyylit FM  This Is... Beats and Styles  We’re Not Ready Yet  Everything Is Everything  Walk, Don’t Talk  Straight Forward – The Best of Beats and Styles  Schizosonics 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Elonet  Yle
Boeing–Sikorsky RAH-66 Comanche

RAH-66 Comanche
Boeing/Sikorsky RAH-66 Comanche on Boeingin ja Sikorskyn Yhdysvaltain maavoimille kehittämä sotilashelikopterin prototyyppi. Siitä piti tulla ensimmäinen Yhdysvaltojen jokasään aseistettu tiedusteluhelikopteri ja ensimmäinen häiveteknologiaa käyttävä helikopteri, mutta sen kehitysprojekti lopetettiin helmikuussa 2004.
Projekti

Yhdysvaltain maavoimat aloitti 1982 Light Helicopter Experimental (LHX) -ohjelman Vietnamin sodan aikaisten AH-1 Cobra ja OH-58 Kiowa -tiedusteluhelikopterien korvaamiseksi. Ohjelma lopetettiin 23. helmikuuta 2004, jolloin se oli maksanut 6,9 miljardia dollaria ja prototyyppejä oli valmistunut kaksi. Suunniteltujen 121 kopterin valmistaminen vuoteen 2011 mennessä olisi tullut laskemien mukaan maksamaan vielä 14,6 miljardia ja niiden päivittäminen ajan tasalle kaksi miljardia lisää.
Tekniset tiedot

Comanche on 13,1 m pitkä ja 3 500 kg. Osittain komposiittimateriaaleista rakennetun Comanchen häiveominaisuuksiin kuuluvat sisäänvedettävät asejärjestelmät ja tutkan säteitä absorboivat materiaalit. Sen melutaso oli niin ikään huomattavan pieni verrattuna muihin saman luokan helikoptereihin. Comancheissa oli hyvin kehittyneitä tunnistus- ja navigointijärjestelmiä, niinpä se pystyi toimimaan yöllä ja huonossa säässä toisin kuin esimerkiksi Kiowa Warrior. Comanchen siirtolentomatka oli 2 330 km.
Miehistö: 2
Pituus: 13,22 m
Roottorin halkaisija 11,9 m
Leveys 3,39 m
Suorituskyky

huippunopeus 328 km/h
lentonopeus 310 km/h
Aseistus

Ilmasta-ilmaan ohjuksia esimerkiksi Stinger
Ilmasta-maahan ohjuksia esimerkiksi Hellfire
1 x 20mm tykki
Hydra-70 raketit
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Global Security
army-technology.com
Airlinersin kuvat RAH-66:desta
Comanche4 kotisivu (Arkistoitu – Internet Archive)
Triatsolaami

| --- | --- |


Triatsolaami
Systemaattinen (IUPAC) nimi
8-kloori-6-(2-kloorifenyyli)-1-metyyli-4H- [1,2,4]triatsolo[4,3-a][1,4]bentsodiatsepiini
Tunnisteet
CAS-numero: 28911-01-5
ATC-koodi: N05CD05
PubChem CID: 5556
DrugBank: APRD00313
Kemialliset tiedot
Kaava: C17H12N4Cl2 
Moolimassa: 343,2
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus:  ?
Metabolia: Hepaattinen
Puoliintumisaika: 1,5–5,5 tuntia
Ekskreetio: Renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  X (USA)
Reseptiluokitus:  Schedule IV(US)
Antotapa: Oraalinen
Triatsolaami (kauppanimi Halcion) on lyhytvaikutteinen bentsodiatsepiini, jota käytetään lyhytaikaisesti univaikeuksien hoitoon. Vaikuttava aine, triatsolaami, on nk. triatsolobentsodiatsepiini, muista bentsodiatsepiiniryhmän kemiallisen rakenteensa suhteen poikkeava yhdiste (sen sukulaisaine on rauhoittavana lääkkeenä käytetty alpratsolaami). Muiden bentsodiatsepiinien tapaan riippuvuuden riski, vaikkakin vähäisempi, on olemassa etenkin jos lääkettä käytetään yhtäjaksoisesti.
Lisäksi useista muista bentsodiatsepiineistä poiketen, triatsolaamin vaikutus voi muuttua esimerkiksi tiettyjen antibioottien kanssa. Tästä syystä valmistajan
mukaan on aina lääkärin määrätessä jotakin toista lääkettä, kerrottava triatsolaamin mahdollisesta käytöstä.
Triatsolaamin myynti kiellettiin väliaikaisesti Suomessa 2. lokakuuta 1991. Sosiaali- ja terveyshallitus perusteli kieltoa Dumozolamin, Halcionin ja Triazonin sisältämän triatsolaamin haitallisilla psyykkisillä sivuvaikutuksilla. Uudessa Lääkintöhallituksen seuraajassa Sosiaali- ja terveyshallituksessa toimittiin heti, kun Isossa-Britanniassa oli pitkään tutkittu näitä unilääkkeitä ja päätetty kieltää ne lukuisten haittojen (muistin heikentymistä, sekavuutta ja levottomuutta) vuoksi. Muita maita, joissa kielto otettiin voimaan samaan aikaan, olivat Hollanti, Norja, Bermuda ja Jamaika. Kiellon astuessa voimaan Halcion oli Suomen yleisin unilääke. Se kuitenkin palasi apteekkeihin tammikuussa 1993. Halcionin tilalle ehdotettiin tuolloin seuraavia lääkkeitä: tsopikloni, hydroksitsiini, tematsepaami ja oksatsepaami. Halcionin toimittamista on rajoitettu Fimean määräyksellä, siten että sitä voi toimittaa apteekista kerralla korkeintaan 20 tablettia.