stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Lentokieltoalue

Libyan lentokieltoalue
Irakin lentokieltoalueet
Lentokieltoalue on alue, jonka ilmatilassa lentokoneet eivät saa lentää. Lentokieltoalue määritellään usein sotilaallisen selkkauksen yhteydessä. Kyseessä on tällöin eräänlainen ilmatilaa koskeva demilitarisoitu vyöhyke, joka voi koskea vain konfliktin toista osapuolta.
Geneven sopimuksen siviilien suojelemista koskevan lisäpöytäkirjan mukaan on sotatoimialueelle mahdollista perustaa tilapäisiä demilitarisoituja alueita, vaikka taistelut ovat vielä käynnissä. YK:n rauhanturvaoperaatioiden yhteydessä tällaisia alueita on perustettu mm. Kroatiaan vuonna 1992, Bosniaan vuonna 1994 ja Kosovoon vuonna 1999. Kun Persianlahden sota päättyi vuonna 1991, perustivat voittajavaltiot Yhdysvallat, Yhdistynyt kuningaskunta ja Ranska kaksi lentokieltoaluetta Irakiin: Kurdistaniin pohjoiseen ja šiiamuslimialueelle etelään. Kuwaitin rajalle perustettiin täysin demilitarisoitu vyöhyke.
Libyan konfliktin yhteydessä vuonna 2011 perustettiin Pohjois-Libyaan lentokieltoalue suojelemaan siviilejä.
Käännös suomeksi
Lentokentäntie

Lentokentäntie -nimisiä teitä ovat ainakin:
Lentokentäntie, seututie 562, joka johtaa Kuopion lentoasemalle
Lentokentäntie, osa seututietä 815, joka johtaa Oulun lentoasemalle
Lentokentäntie, yhdystie 9202, joka johtaa Kemin lentoasemalle
Lentokentäntie, yhdystie 951, joka johtaa Rovaniemen lentoasemalle.
Hurstin linna

| Hurstin linna> Hurst Castle |
| --- | --- |
 Linna vuonna 2010
Sijainti:  Hampshire
Rakennustyyppi:  linna
Valmistumisvuosi:  1544
Rakennuttaja:  Henrik VIII
Omistaja:  English Heritage
 
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hurstin linna on Henrik VIII:n perustama linnake Hampshiren rannikolla. Se oli osa linnojen verkostoa, joka suunniteltiin Ranskan ja Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan maihinnousua vastaan.
Kuningas Kaarle I oli vangittuna linnassa Englannin sisällissodan jälkeen. Torni rakennettiin uudelleen Napoleonin sotien aikaan vuonna 1805. Kaksi sivupatteria, joissa oli 30 raskasta tykkiä, lisättiin 1860-luvulla Ison-Britannian ja Ranskan vihollisuuksien aikaan. Linnaan on rakennettu neljä majakkaa 1700-luvulta lähtien, joista vuonna 1867 rakennettu on edelleen käytössä. Linnoitus poistettiin armeijan käytöstä vuonna 1956 ja se on nykyään English Heritagen ja yksityisen säätiön hallinnassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hurstin linna Wikimedia Commonsissa
Hurskas kurjuus

| Hurskas kurjuus |
| --- | --- |
Kirjailija:  Frans Emil Sillanpää
Kieli:  suomi
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1919
Sivumäärä:  271
Aiheesta muualla
Fennica
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Hurskas kurjuus on Frans Emil Sillanpään vuonna 1919 kirjoittama romaani, jonka aiheena on vuonna 1918 käyty Suomen sisällissota.
Romaani kertoo Juha Toivolan, yksinkertaisen mutta hyväntahtoisen köyhän torpparin elämäntarinan. Koko elämänsä nöyrästi raatanut Toivola päätyy sisällissodan aikana punakaartiin ja sodan jälkeen valkoiset teloittavat hänet, vaikka hän ei ole todellisuudessa tehnyt mitään pahaa.
Kirjaa ei uskallettu julkaista heti sodan jälkimainingeissa, vaan se julkaistiin vasta vuoden 1919 helmikuussa. Hurskas kurjuus sai sisällissodan molemmilta osapuolilta kritiikkiä. Valkoiset oli toisaalta kuvattu raaoiksi tappajiksi, toisaalta punaisten mielestä päähenkilö Jussi Toivola halvensi hölmöllä olemuksellaan koko työväenliikettä.
F. E. Sillanpään vuonna 1923 ilmestyneen pienoisromaanin Hiltu ja Ragnar toinen päähenkilö Hiltu on Hurskaan kurjuuden päähenkilön Juha Toivolan tytär, joka päätyy palvelijaksi erääseen huvilaan Tampereen Pispalaan. Hiltun ja Ragnarin tapahtumat sijoittuvat vuoteen 1906.
Aiheesta muualla

Hurskas kurjuus Yle Teemassa (Arkistoitu – Internet Archive).
Lamasalvos

Hirsirakennuksen nurkka
Lamasalvos eli nurkkasalvos on hirsitalojen rakenne, jossa hirret ovat vaakasuorassa. Lamasalvosrakenne tehdään päällekkäin asetetuista hirsistä, joiden nurkassa risteävät päät lovetaan eli salvotaan. Jotta hirret liittyisivät tiiviisti toisiinsa, tehdään ylempään hirteen varaus, hirren alapinnassa oleva pituussuuntainen kouru. Varaus estää myös sadeveden pääsyn hirsien väliseen saumaan. Hirret sidotaan toisiinsa hirsien läpi porattuihin reikiin työnnetyillä vaarnoilla.
Lasse Laukkanen

Lasse Laukkanen (s. 8. toukokuuta 1956 Haapajärvi) on suomalainen jääkiekkohuoltaja. Hänet valittiin Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 169.
Laukkanen on toiminut SM-liiga-joukkue Ilveksen huoltajana 1970-luvulta asti. Hän on myös työskennellyt huoltajana muun muassa 18-vuotiaiden maajoukkueessa. Vuonna 1995 perustetun SM-liigan huoltajien yhdistyksen puheenjohtajana Laukkanen on toiminut alusta saakka.
Lasse Laukkasen uraan perehtyvä kirja Tuntematon Huoltaja julkaistiin vuonna 2020.
Kesäkuussa 2023 Laukkaselle myönnettiin Vuoden kiekkoteko -palkinto.
Haukilampi (Rautalampi, Myhinpää)

| Haukilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°27′07″N, 26°45′23″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  Kaihlapuro Vihtaseen 
Järvinumero:  14.718.1.019
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  114,9 m  
Pituus:  220 m  
Leveys:  80 m  
Rantaviiva:  0,49 km  
Pinta-ala:  1,098 ha  
Suurin syvyys:  8,8 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaukilampi 
Haukilampi  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Myhinpään lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 220 metriä pitkä, 80 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 1,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 500 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Myhinjärven valuma-alueeseen (14.718) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 114,9 metriä mpy.
Hortenin kirkko

| Hortenin kirkko Horten kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2006.
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1855
Suunnittelija:  Christian H. Grosch
Materiaali:  tiili
Istumapaikkoja:  650
Tyylisuunta:  uusgotiikka
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hortenin kirkko (norj. Horten kirke) on Hortenissa Vestfoldin läänissä Norjassa sijaitseva tiilikirkko, joka valmistui vuonna 1855 arkkitehti Christian H. Groschin suunnittelemana. Se rakennettiin alun perin laivaston varuskuntakirkoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Hortenin kirkko Wikimedia Commonsissa
Henrik Pedersen

Henrik Pedersen
Henrik Pedersen (s. 10. kesäkuuta 1975 Kööpenhamina) on tanskalainen jalkapalloilija, joka edustaa kotimaassaan Silkeborgia. Hän on pelannut Englannissa valioliigaseura Boltonissa sekä Hull Cityssä. Hän on pelipaikaltaan hyökkääjä ja on pelannut kolme ottelua Tanskan maajoukkueessa.
Pedersen siirtyi kotimaastaan Boltonin riveihin 3. heinäkuuta 2001 ja teki debyyttinsä 18. elokuuta 2001. Ensimmäisen maalinsa joukkueessa hän teki liigacupissa 11. syyskuuta 2001 voitto-ottelussa (4-3) Walsallia vastaan. Kaudella 2002-2003 Pedersen oli lainassa entisessä joukkueessaan Silkeborgissa, jonne hän palasi vuonna 2008 pelattuaan yhden kauden Hull Cityssä.
Aiheesta muualla

Pelaajaprofiili Tanskan maajoukkueen sivuilla
Henrik Perelló

Luis Henrik Perelló (s. 1969 Tampere) on klassisen koulutuksen saanut diplomiviulisti, joka tunnetaan paremmin viihteellisen viulun mestarina. Hän on toiminut mm. Suomen Kansallisoopperan orkesterin, Savonlinnan Oopperajuhlaorkesterin ja Tampere Chamber -kamariorkesterin ja Tampere Filharmonian konserttimestarina.
Perelló hallitsee laajasti eri musiikkityylejä, mutta argentiinalainen tango ja tango nuevo ovat lähinnä hänen sydäntään. Hän on konsertoinut Astor Piazzollan tangoihin erikoistuneen InTime-kvintettinsä kanssa kotimaan konserttilavojen lisäksi  Ruotsissa, Tanskassa, Virossa, Venäjällä, Saksassa, Ranskassa, Italiassa, Argentiinassa, Japanissa ja Emiraateissa. Perelló on tehnyt viisi Astor Piazzolla -tangolevytystä, joista ensimmäinen, Piazzolla InTime valittiin vuoden levyksi 1995. Argentiinalaista tangoa hän soittaa lisäksi Cuarteto Perelló -kvartetissa ja Piazzollaa myös Camorra-kvintetissä yhdessä Mika Väyrysen, Kirmo Lintisen, Ismo Eskelisen ja Tarja Nybergin kanssa. Reijo Taipaleen tango-orkesterissa hän esiintyi Uruguayssa vuonna 1997 Cumbre Mundial -festivaalilla.
Tanssiorkestereissa Perelló soittaa viulun lisäksi bassoa ja kosketinsoittimia. Nykyään hän myös sovittaa musiikkia eri kokoonpanoille. Henrik Perellólle myönnettiin Pirkanmaan taidetoimikunnan kulttuuriteko-palkinto 2005.
Perelló teki viulistina ja kosketinsoittajana yhteistyötä  myös Juice Leskisen kanssa. Hän soitti 1990-luvun alussa Leskisen albumeilla Taivaan kappaleita (Juice Leskinen Grand Slam 1991) ja Simsalabim Jim (Juice Leskinen ETC 1992) sekä esiintyi Henrikin enkelit -kokoonpanonsa kanssa marraskuussa 2004 Tampere-talossa Juice Leskisen ja Mikko Alatalon yhteisessä juhlakonsertissa, joka on taltioitu Klassikoiden ilta -DVD:lle ja 2CD:lle.
Aiheesta muualla

Henrik Perellón sovitustuotanto Suomen äänitearkistossa (1901–1999)
Lasse Könönen

Lasse Könönen (s. 20. kesäkuuta 1938 Joensuu) on suomalainen harmonikkataiteilija, säveltäjä, sovittaja ja musiikinopettaja. Hänen sävellystuotantoonsa kuuluu muun muassa teoksia orkesterille ja harmonikalle, viihde- ja lastenmusiikkia sekä joululauluja. Hän on myös sovittanut suuren määrän kappaleita eri artisteille. Katariina Ahjoniemi voitti vuonna 2000 Hopeisen Harmonikan hänen sovituksellaan sävelmästä ”Punasaappaat” ja Annika Siltaniemi Tenavatähti-kilpailun hänen tekemällään laululla ”Hienohelma” vuonna 1995. Könönen itse on toiminut keikka-, ravintola- ja sessiomuusikkona. Hän on asunut Lahdessa vuodesta 1965.
Hänen veljensä Esko Könönen soitti myös harmonikkaa. Hänen vaimonsa Mai-Lis Könönen on laulaja, säveltäjä, sovittaja ja sanoittaja.
Honjo

Honjo tai Honjō voivat tarkoittaa:
Maantiede

Honjō, Japanin kaupunki Saitaman prefektuurissa
Honjō, Japanin entinen kaupunki Akitan prefektuurissa
Honjō, Japanin entinen kyläkunta Naganon prefektuurissa
Honjō, Japanin entinen kyläkunta Ōitan prefektuurissa
Honjo, Tokion kaupunginosa Sumidan erillisalueella
Yuri-Honjō, Japanin kaupunki Akitan prefektuurissa
Henkilöt

Shigeru Honjō (1876–1945), keisarillisen Japanin armeijan kenraali
Tasuku Honjo (s. 1942), japanilainen Nobel-palkittu immunologi
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Honjo”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Holmenin kirkko (Sigdal)

| Holmenin kirkko Holmen kirke |
| --- | --- |
 Kirkko vuonna 2007.
Sijainti:  Sigdal, Norja
Kirkkokunta:  Norjan kirkko
Hiippakunta:  Tunsbergin hiippakunta
Rakentamisvuosi:  1853
Suunnittelija:  G. A. Lammers
Materiaali:  puu
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKNimi-testi OK: 
Holmenin kirkko (norj. Holmen kirke) on Sigdalin kunnassa Buskerudin läänissä Norjassa sijaitseva puinen pitkäkirkko vuodelta 1853.
Kuvia

Kirkkosali
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Holmenin kirkko (Sigdal) Wikimedia Commonsissa
Horatiusten vala

Jacques-Louis David: Horatiusten vala (1784).
Horatiusten vala (ransk. Le Serment des Horaces) on ranskalaisen Jacques-Louis Davidin tunnettu historiamaalaus vuodelta 1784. Maalauksen aiheena on Antiikin Rooman aikainen legenda 600-luvulla eaa. eläneistä kolmesta Horatiuksen veljeksestä, jotka valittiin Rooman edustajina taistelemaan Alba Longaa edustaneita Curiatiuksia vastaan. Maalaus esittää Horatiuksia vannomassa valaa, jonka mukaan he ovat valmiita joko voittamaan taistelun tai kuolemaan. Horatiusten valaa pidetään uusklassisen maalaustaiteen merkkiteoksena.
Maalauksen korkeus on 3,3 metriä ja leveys 4,25 metriä. Se kuuluu nykyään Louvren taidemuseon kokoelmiin.
Aihe

David maalasi Horatiusten valan vuonna 1784 saamansa kuninkaallisen tilauksen seurauksena, ja hän matkusti työskentelemään Roomaan saadakseen siihen innoitusta. Aiheen hän ilmeisesti lainasi Pierre Corneillen vuonna 1640 ilmestyneestä klassikkonäytelmästä Horatius, joskaan maalaus ei suoraan perustu mihinkään näytelmän kohtauksista. Alkujaan tarina on peräisin Titus Liviukselta, joka ei tosin myöskään mainitse valaa.
Tarinan mukaan Rooman ja Alba Longan kaupunkivaltioiden välinen sota päätettiin lopettaa siten, että kummastakin kaupungista valittiin kolme veljestä taistelemaan toisiaan vastaan. Rooman edustajiksi valittiin Horatiukset ja Alba Longan edustajiksi Curiatiukset, vaikka he olivat avioliiton kautta sukua toisilleen. Maalauksessa Horatiusten veljesten isä on juuri antamassa heille miekkoja, samalla kun perheen naiset surevat taustalla. Kaksi nuorempaa naista ovat Curiatiusten sisar ja vanhimman Horatiuksen vaimo Sabina sekä Horatiusten sisar ja yhden Curiatiuksen vaimo Camilla. Taaimpana Horatiusten äiti pitelee lapsenlapsiaan. Maalauksessa Horatiusten vannoma vala ilmentää isänmaallisuutta ja samalla stoalaista tyyneyttä.
Tyyli ja vastaanotto

Horatiusten vala on nähty uusklassisen tyylin uraauurtavana mestariteoksena, sillä se poikkesi toteutukseltaan niin selvästi aiemmasta rokokootyylistä. Asetelma on karun yksinkertainen ja sekä taustalla näkyvä huone että sotureiden asennot on sommiteltu tiukan geometrisesti. Hahmot on kuvattu etualalla jähmettyneissä asennoissa tyhjien tilojen erottamina kuin näyttämöllä. Hillityt värit, kirkas valaistus ja hahmojen selvästi erottuvat ääriviivat sekä yleensä koko teoksen ankara yksinkertaisuus edustivat kaikki poikkeamaa rokokootyylistä. Maalauksessa on myös luotu kontrasti mies- ja naishahmojen välille: Miesten vartalot noudattelevat suoria geometrisia linjoja ja heidän asunsa ovat kirkkaamman väriset, kun taas naisten vaatteiden värit ovat laimeammat ja heidän vartalonsa ovat mutkalla.
Horatiusten vala oli valmistuttuaan ensi kerran esillä Davidin Rooman ateljeessa vuonna 1785 ja myöhemmin samana vuonna Pariisin salongissa. Se nostatti heti sensaation ja tulkittiin uuden tyylisuuntauksen manifestaatioksi, vaikka käsitettä uusklassismi ei ollutkaan vielä olemassa. Myöhemmin Horatiusten valaa tulkittiin, luultavasti vastoin Davidin alkuperäistä ajatusta, myös poliittisena ohjelmanjulistuksena, jossa tuomittiin Ranskaa hallinnut turmeltunut aristokratia ja vaadittiin paluuta tasavaltaisen Rooman ankariin ja patrioottisiin kansalaishyveisiin. Maalaus ja sen vastaanotto joka tapauksessa tekivät Davidista Ranskassa suoranaisen sankarin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Horatiusten vala Wikimedia Commonsissa
Mahabir, Navin: David, The Oath of the Horatii: The French Revolution in Painting (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi) Pohjois-Carolinan yliopisto
Piirros maalauksessa näkyvistä erilaisista geometrisista akseleista.
Haukilampi (Saarijärvi, Löytänänranta)

| Haukilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Keski-Suomi
Kunnat:  Saarijärvi
Koordinaatit:  62°46′27″N, 25°06′47″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Mahlunjärven alue (14.62)
Laskujoki:  ei laskuojaa 
Järvinumero:  14.629.1.005
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  165,5 m  
Pituus:  330 m  
Leveys:  120 m  
Rantaviiva:  0,805 km  
Pinta-ala:  2,51 ha  
Tilavuus:  0.000082 km³ 
Keskisyvyys:  3,25 m  
Suurin syvyys:  5,6 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaukilampi 
Haukilampi  on Keski-Suomessa Saarijärvellä  Löytänänrannan lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 330 metriä pitkä, 120 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 2,5 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Lammen tilavuudeksi on saatu 81 700 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 3,3 metriä ja suurin syvyys on 5,6 metriä. Sen rantaviivan pituus on 800 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Saarijärven reitin valuma-alueen (14.6) Mahlunjärven alueella (14.62), jonka Iso-Löytänän valuma-alueeseen (14.629) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 165,5 metriä mpy.
Haukilampi (Soini, Kukonkylä)

| Haukilampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Pohjanmaa
Kunnat:  Soini
Koordinaatit:  62°47′28″N, 24°06′12″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kokemäenjoen vesistö (35)
Valuma-alue:  Ähtärinjärven alue (35.43)
Laskupuro:  Mokanpuro Alaseen 
Järvinumero:  35.437.1.002
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  185,7 m  
Rantaviiva:  0,827 km  
Pinta-ala:  3,997 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiHaukilampi 
Haukilampi on Etelä-Pohjanmaalla Soinissa Kukonkylän lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 4 hehtaaria, se on 50 metriä pitkä ja 50 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 850 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kokemäenjoen vesistössä (vesistöaluetunnus 35) Ähtärin ja Pihlajaveden reittien valuma-alueen (35.4) Ähtärinjärven alueella (35.43), jonka Leväjoen valuma-alueeseen (35.437) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 185,7 metriä mpy.
Hordak (yhtye)

| Hordak> Tiedot |
| --- | --- |
Toiminnassa:  2003–
Tyylilaji:  black metal, folk metal, viikinkimetalli
Kotipaikka:   Madrid, Espanja
Laulukieli:  englanti
Jäsenet:  Autumn, laulu, kitara, koskettimet, rummut   Winter, kitara, basso, rummut  
Levy-yhtiö:  Griffin Music, 2003–  
Aiheesta muualla
paganhordak.com
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hordak on espanjalainen, Madridista kotoisin oleva black metal -yhtye.
Yhtyeen nimi tulee piirretystä Masters of the Universe, jossa oli henkilö nimeltä Hordak. Yhtyeen mukaan nimi valittiin siksi, että sillä on yhteyksiä heidän lapsuutensa ja ihanteisiinsa.
Hordak julkaisi demonsa vuonna 2003, jolloin Griffin Music otti yhtyeen "talliinsa". Hordak on julkaissut kaksi kokopitkää albumia, War Has Just Begunin vuonna 2005 ja The Last European Wolvesin vuonna 2006.
Hordak kutsuu musiikkiaan nimellä celtiberian pagan metal (kelttiläinen pakanametalli). Yhtye kertoo musiikkinsa olevan Espanjassa vastaavanlaista kuin viikinkimetalli on Skandinaviassa.
Jäsenet > Nykyiset

Autumn - Laulu, kitara
Winter - Kitara
J. Sierra - Rummut
A. Mansilla - Kitara
L. Mansilla - Basso
Jäsenet > Entiset

Vascón - Basso
Diskografia

Demo (2003)
War Has Just Begun (2005)
The Last European Wolves (2006)
Under the Sign of the Wilderness (2011)
Padre (2016)
Hr. Ms. Zeeland (1897)

| Hr> Ms. Zeeland |
| --- | --- |
 Hr.Ms. Zeeland Ambonissa Molukeilla

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Koninklijke Maatschappij De Schelde, Vlissingen
Kölinlasku:  1895
Laskettu vesille:  20. maaliskuuta 1897
Palveluskäyttöön:  1. kesäkuuta 1898
Poistui palveluskäytöstä:  1924
Tekniset tiedot
Uppouma:  3 900 t
Pituus:  93,30 m
Leveys:  14,80 m
Syväys:  5,41 m
Koneteho:  10 000 ihp
Nopeus:  20 solmua
Miehistöä:  324
Aseistus
Aseistus:  2 × 5,9"/L40 tykkiä 6 × 4,7"/L40 tykkiä 4 × 3" tykkiä 4 × 1 naulan tykkiä 2 × 18" torpedoputkea
Hr.Ms. Zeeland oli Alankomaiden kuninkaallisen laivaston Holland-luokan panssarikansiristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Koninklijke Maatschappij de Scheldeltä Vlissingenistä ja sen köli laskettiin vuonna 1895. Alus laskettiin vesille 20. maaliskuuta 1897 ja se otettiin palvelukseen 1. kesäkuuta 1898.
Palvelus

Alus lähti Flushingista 18. kesäkuuta 1898 koeajoihin Pohjanmerelle. Koeajojen aikana se vieraili Portsmouthissa. Alus oli kahdeksantoista aluksen muodostaman osaston lippulaivana 15. syyskuuta Hollands Diepissä järjestetyssä laivastokatselmuksessa, joka pidettiin kuningatar Wilhelminan kruunajaisten yhteydessä.
Hr. Ms. Hertog Hendrik ajoi 24. kesäkuuta 1905 koralliriutalle lähellä Matjidosteenia ollessaan matkalla Boninlahdelle. Zeeland teki joitakin yrityksiä riuttaan kiinni jääneen aluksen irrottamiseksi, mutta ilman tulosta. Yrityksistä luovuttiin Zeelandin pollarin irrottua. Alus saatiin irrotettua Hr. Ms. De Ruyterin ja Hr. Ms. Japaran avustamana, kun aluksen varastot oli tyhjennetty. Myöhemmin samana vuonna Zeeland osallistui matkaan Etelä-Celebesiin, joka kohdistui Bonin herttuaa vastaan. Hertog Hendrik, Zeeland ja Hr. Ms. Assahan suojasivat 20. heinäkuuta 1905 alankomaalaisten maihinnousua lähellä Patiroa.
Vuonna 1906 alus yhdessä Hr. Ms. Koningin Regentesin ja Hr. Ms. De Ryuterin kanssa avustivat retkikuntaa Balille, kun Alankomaat pyrki liittämään eteläiset Tabanan, Badungin ja Klungkungin kuningaskunnat Alankomaiden Itä-Intiaan. Alukset tulittivat tykein 16.-17. syyskuuta Denpasaria, minkä jälkeen joukot nousivat maihin tuhoten lopun vastarinnan.
Alus lähti 2. heinäkuuta 1914 IJmuidenista Pohjan- ja Itämerelle koulutuspurjehdukselle. Mukana matkalla oli Alankomaiden prinssi Henrik. Matkalla alus vieraili Kööpenhaminassa, Pietarissa, Tukholmassa ja Kristianiassa. Se palasi Den Helderiin 29. heinäkuuta.
Alus lähti 7. kesäkuuta 1917 Den Helderistä maailmanympärysmatkalle Surabajaan. Matkalla se vieraili Torshavnissa, New Yorkissa, Curacaossa, Colonissa, Panamassa, San Franciscossa, Honolulussa, Jokohamassa ja Nagasakissa. Matkalla alus kulki Panaman kanavan läpi, jolloin siitä tuli ensimmäinen kanavan läpi kulkenut ulkomainen sotalaiva. Alus saapui Surabajaan 4. marraskuuta. Matkalla 53 miehistönjäsentä karkasi Yhdysvaltoihin. Näistä pääosa 45 New Yorkissa ja loput kahdeksan San Franciscossa. Alus lähti paluumatkalle Alankomaihin 3. joulukuuta matkaten samaa reittiä.
Alus poistettiin palveluksesta vuonna 1924.
Holmenkollen-mitali

Holmenkollen-mitali on Norjassa korkein hiihtäjälle myönnettävä tunnustuspalkinto. Mitalilla palkitaan kansainvälisissä arvokilpailuissa sekä etenkin Holmenkollenin kisoissa menestyneitä pohjoismaisten hiihtolajien urheilijoita. Mitalin on suunnitellut Andreas Bloch.
Suomalaisia mitalin saaneita vuoteen 2024 mennessä on 17, joista kuusi on mieshiihtäjiä, neljä naishiihtäjiä, kolme yhdistetyn miestä, kolme mies mäkimiestä ja viimeisimpänä vuonna 2018 naisampumahiihtäjä.
Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt

Elin Wägner ja 350 000 allekirjoitusta.
Landsföreningen för kvinnans politiska rösträtt (lyh. LKPR) oli Ruotsissa vuosina 1903–1921 toiminut järjestö, joka tavoitteli äänioikeutta naisille. Sen taustalla oli sekä porvarillisia että sosiaalidemokraattisia naisia, ja sillä oli enimmillään 17 000 jäsentä. Vuonna 1913 järjestö keräsi adressin, johon se sai 350 000 allekirjoitusta. Järjestö lopetti toimintansa vuonna 1921, kun yleinen ja yhtäläinen äänioikeus oli Ruotsissa toteutunut.
Järjestön puheenjohtajina toimivat Anna Whitlock 1903–1909 ja 1911–1914, Lydia Wahlström 1907–1911, Signe Bergman 1914–1917 ja Karolina Widerström 1918–1921.
Lentokentällä

Lentokentällä (engl. Airline) on Lutonin lentoasemalla kuvattu brittiläinen televisiosarja. Vuosina 1998–1999 kuvatuissa ensimmäisen tuotantokauden jaksoissa näytettiin Britannia Airways -lentoyhtiön matkustajien ja lentokenttätyöntekijöiden arkea Lutonin lentoasemalla. Myöhemmin 1999–2006 kuvatuissa jaksoissa yhtiö vaihtui EasyJetiksi. Ohjelmaa kuvattiin vuosina 1998–2006, ja Suomessa sitä näytettiin TV5-kanavalla iltapäivisin, sekä uusintoina illalla ja iltapäivisin. Ohjelman menestys herätti kiinnostusta Yhdysvalloissa, ja niin Southwest Airlines innostui tekemään samantyylistä ohjelmaa Yhdysvalloissa Chicagon, Baltimore-Washingtonin, Los Angelesin ja Seattlen lentokentillä.
Tuotanto

EasyJetiä lähestyttiin vuoden 1998 puolivälissä, kun Britannia Airwaysin arjen kuvaamista oltiin lopettamassa. Ensimmäinen jakso EasyJetin arjesta kuvattiin tammikuussa vuonna 1999. Vuonna 2003 Lentokentällä oli ITV:n suosituin tositapahtumiin perustuva sarja, ja sen myötä ohjelman lähetysoikeudet myytiin ympäri maailmaa muun muassa Uuteen-Seelantiin, Australiaan ja Japaniin.
Ohjelmaa kuvattiin ajoittain myös Gatwickin ja Stanstedin lentokentillä.