stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kerikäävät

| Kerikäävät |
| --- | --- |
 Verkkokerikääpä (Ceriporia reticulata)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Irpicaceae
Suku::  Kerikäävät Ceriporia  Donk (1933)
Lajit
 Ceriporia alachuana  Keltakerikääpä C. aurantiocarnescens  Männynkerikääpä C. bresadolae  Kirjokerikääpä C. excelsa  Olkikerikääpä C. humilis  Punakerikääpä C. purpurea  Verkkokerikääpä C. reticulata  Verikerikääpä C. torpida  Viherkerikääpä C. viridans 
Katso myös
   Kerikäävät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kerikäävät (Ceriporia) on Polyporales-lahkoon kuuluva kääpäsuku. Kerikääpälajien itiöemät ovat täysin resupinaattisia, ohuita, pehmeäntuntuisia ja yksivuotisia. Tuoreena niissä on usein vahamaisuutta ja kuivana ne muuttuvat hauraiksi. Itiöemät voivat olla hyvinkin kirkkaan värisiä, mutta koska värit voivat muuttua itiöemän vanhetessa tai kuivuessa, ei väreihin voi aina luottaa määritysperusteena. Pillikokoa laskiessa kannattaa huomata, että usein vanhemmat pillit sulautuvat toisiinsa tai kuivat pillit voivat repeillä auki. Kerikäävät valkolahottavat vanhoja maapuita ja puukariketta.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Kerikäävät (Ceriporia)
Sirppikääpä

| Sirppikääpä |
| --- | --- |
 Vanha sirppikäävän itiöemä on värjäytynyt vihreäksi päällä kasvavien levien vuoksi.
Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Silmälläpidettävä
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Hymenochaetales
Heimo::  Repetobasidiaceae
Suku::  Sirppikäävät Sidera
Laji::  lenis
Kaksiosainen nimi
 Sidera lenis  (P. Karst.) Miettinen 
Synonyymit
 Cinereomyces lenis  Skeletocutis lenis 
Katso myös
   Sirppikääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Sirppikääpä (Sidera lenis) on Suomessa koko maassa harvinaisena esiintyvä ja vanhoissa metsissä viihtyvä kääpälaji. Sitä kasvaa jo pitkälle lahonneissa ja sammalten peittämissä maapuissa, isäntäpuuna on lähinnä mänty, hyvin harvoin myös kuusi.
Sirppikäävän itiöemä on monivuotinen ja alustanmyötäisesti kasvava. Nuori ohut itiöemä kasvaa vuosien myötä paksuutta (jopa 1 senttimetriin asti) muuttuen pulleaksi ja huopamaiseksi. Reuna on häipyvä, epämääräinen. Tuoreenakin itiöemä on kuivan tuntuinen, kuivuessaan se kuitenkin kevenee. Väriltään sirppikääpä on kokonaisuudessaan valkoinen. Pillien vuosilustot ovat epämääräisiä, kulmikkaita pillejä mahtuu 3–5 millimetrille.lähde?
Vertaa lajeihin: hopeakääpä, sekä sirppikääpää pienempipilliset laikkukääpä ja kuusensirppikääpä.
Aiheesta muualla

Sirppikääpä (Sidera lenis) Laji.fi
Sirppikääpä. SYKEn lajiesittelyt. www.ymparisto.fi/Lajit. Päivitetty 20.11.2015.
Puhelinnumero

Puhelinnumero on sarja numeroita, joilla valitaan soitettavan puhelun kohdepuhelinliittymä puhelinverkossa. Puhelinliittymässä on yleensä puhelinkone liitettynä tai muu puhelinverkon päätelaite, kuten faksi, modeemi, puhelinvaihde, robottipuhelin tai puhelinvastaaja.
Puhelinnumero Suomessa > Kansallinen numero

Kansalliset eli Suomen sisällä käytettävät puhelinnumerot jakautuvat maantieteellisiin ja ei-maantieteellisiin puhelinnumeroihin.
Maantieteellinen puhelinnumero muodostuu siten, että ensin on kaukotunnus 0, sitten telealueen tunnus ja lopuksi tilaajanumero. Kaukotunnus ja telealueen tunnus yhdessä muodostavat suuntanumeron.
09 123 4567 (maantieteellinen puhelinnumero)
Ei-maantieteellinen puhelinnumero muodostuu seuraavasti: Ensin on kaukotunnus 0. Tätä seuraa joko matkaviestinverkon tunnus, yritysnumeron eli valtakunnallisen tilaajanumeron tunnus tai valtakunnallisen palvelun tunnus. Lopuksi on tilaajanumero.
040 123 4567 (matkapuhelinnumero)
071 123 4567 (yritysnumero)
0100 123 456 (valtakunnallinen palvelunumero)
Ei-maantieteellinen puhelinnumero voi olla myös pelkkä palvelun numero ilman tunnusta.
Kansallisen puhelinnumeron pituus voi olla kaukotunnus 0 + korkeintaan 12 numeroa.
Puhelinnumero Suomessa > Kansainvälinen numero

Kansainvälinen suomalainen puhelinnumero muodostuu siten, että ensin on Suomen maatunnus 358. Tämän jälkeen seuraa kansallinen numero ilman kaukotunnusta 0, siis ilman etunollaa. Kansainvälisen numeron eteen merkitään plus-merkki kuvaamaan ulkomaantunnusta.
+358 9 123 4567
Kansainvälinen puhelinnumero voi muodostua myös kansainvälisen palvelun tunnuksesta ja kansainvälisen palvelun numerosta. Näitä numeroita ovat muun muassa kansainväliset ilmaisnumerot, jotka alkavat 00800 tai +800.
Puhelinnumero Suomessa > Puhelinnumeron valinta

Paikallispuhelussa valitaan suoraan soitettavan puhelinliittymän tilaajanumero, esimerkiksi 87654321.
Kaukopuhelussa ja matkapuhelussa valitaan ensin suuntanumero ja sitten tilaajanumero, esimerkiksi pääkaupunkiseudulla 09 87654321.
Ulkomaanpuhelussa valitaan ensin ulkomaantunnus, maannumero, suuntanumero ilman alkunollaa ja sitten tilaajanumero; esimerkiksi Lontoossa 00 44 20 87654321. Haluttaessa voidaan valita ulkomaantunnuksen tilalle operaattoritunnus, jolla valitaan ulkomaanpuheluoperaattori.
Puhelinnumeron esitystapa > Suomalainen esitystapa

Puhelinnumerot suositellaan suomen kielessä esitettäväksi ryhmiteltyinä yleensä kolmen tai neljän numeron pituisiin ryhmiin. Suuntanumero ryhmitellään erikseen.
09 123 4567, 0800 123 4567
Selvyyden vuoksi numeron voi ryhmitellä toisinkin. Suuntanumero suositellaan merkittäväksi ilman sulkuja tai viivaa. Aiemmin suuntanumero esitettiin suluissa sen vuoksi, että sen voi paikallispuheluissa jättää pois. Matkapuhelinta käytettäessä suuntanumeron pois jättäminen ei kuitenkaan ole enää mahdollista:
(09) 123 4567 (vanha suositus)
Vaihteen numero voidaan esittää tähdellä tai sanalla vaihde:
*09 1234, 09 1234 (vaihde)
Kansainvälisessä muodossa esitettävä puhelinnumero aloitetaan plus-merkillä. Suuntanumeron etunolla jätetään pois:
+358 9 123 4567
Puhelinnumeron esitystapa > Kansainvälinen suositus esitystavaksi

Kansainvälisen televiestintäliiton suositus E.123 vuodelta 2001 määrittelee puhelinnumeron esittämistavat. Tämä suositus poikkeaa jonkin verran suomalaisesta suosituksesta.
Suosituksen mukaan puhelinnumero esitellään ryhmiteltynä. Maatunnus ja suuntanumero ryhmitellään erikseen. Numerot ryhmitellään välilyönneillä. Joissain maissa käytetään ryhmittelyyn muitakin merkkejä kuten pisteitä tai yhdysviivoja.
Kansallisessa muodossa se osa puhelinnumerosta, jota ei aina valita, merkitään kaarisulkeisiin. Sulkeisiin tulee suuntanumero, joka sisältää maassa mahdollisesti käytettävän kaukotunnuksen. Sulkeiden merkitys on kertoa, mikä osa puhelinnumerosta jätetään pois soitettaessa saman numerointialueen sisällä. Joissain maissa suuntanumero erotetaan sulkeiden sijaan yhdysviivalla, mutta tämä ei ole suosituksen mukaista.
(09) 123 4567
Kansainvälisessä muodossa puhelinnumero aloitetaan aina plus-merkillä. Numerot ryhmitellään käyttäen pelkästään välilyöntejä. Sulkeita, yhdysviivoja tai muita välimerkkejä ei käytetä.
+358 9 123 4567
Vaihtoehtoiset puhelinnumerot erotetaan toisistaan kauttaviivalla. Kauttaviivan molemmin puolin lisätään välilyönti.
+358 9 123 4567 / 393 9844
Jos vaihtoehtoiset numerot ovat perättäisiä numeroita, ne voidaan lyhentää niin, että näytetään vain viimeinen numero. Tällöin ei käytetä välilyöntiä:
+358 9 123 4567/8/9
Jos yhteen päänumeroon soittaminen soittaa automaattisesti useampaan vaihtoehtoiseen numeroon, näitä numeroita ei merkitä näkyviin.
Jos puhelinnumeroa valittaessa on kesken valinnan odotettava valintaääntä, valintaääni merkitään kyseiseen numerokohtaan aaltoviivalla, jonka molemmin puolin tulee välilyönti ( ~ ).
Seeta

Seeta on useilla arinakäävillä esiintyvä solutyyppi. Seetat ovat ruskeita, paksuseinäisiä ja teräväkärkisiä soluja, jotka sijaitsevat itiölavassa (harvoin myös muualla). Eri kääpälajeja voidaan tunnistaa ja erottaa toisistaan seetojen perusteella.
Liitukäävät

| Liitukäävät |
| --- | --- |
 Liitukääpä (Tyromyces chioneus)
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Incrustoporiaceae
Suku::  Liitukäävät Tyromyces  P. Karst.
Lajeja
 liitukääpä T. chioneus  tulvakääpä T. fumidiceps  ruskakääpä T. kmetii  korpiludekääpä T. odorus  Tyromyces vivii 
Katso myös
   Liitukäävät Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Liitukäävät (Tyromyces) on Polyporales-lahkoon kuuluva kääpäsuku. Se on dna-analyysien perusteella läheistä sukua rustokääville. Mehevämaltoisina liitukäävät muistuttavat ulkoisesti paljon haprakääpiä. Liitukäävät ovat valkolahottajia.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Liitukäävät (Tyromyces)
Harmokääpä

| Harmokääpä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Dacryobolaceae
Suku::  Haprakäävät Postia
Laji::  tephroleuca
Kaksiosainen nimi
 Postia tephroleuca  (Fr.) Jülich 
Synonyymit
 Oligoporus tephroleucus 
Katso myös
   Harmokääpä Wikispeciesissä   Harmokääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Harmokääpä (Postia tephroleuca), joskus myös harmohaprakääpä, on yleensä kuusella elävä kääpälaji, mutta sitä on tavattu myös muilla havu- ja lehtipuilla. Itiöemät kasvavat vielä kuorellisilla maapuilla.
On epäselvää, onko harmokääpä oma lajinsa vai vain erilainen kasvumuoto maitokäävästä. Maitokääpään verrattuna harmokääpä on selkeämmin puoliresupinaattinen ja sen lakit hennompia. Tuoreena itiöemä on pehmeä, kuivana harmokäävästä tulee säikeisen hauras. Yläpinnassa on tuoreena heikko savunruskea sävy, joka kuivuessaan muuttuu harmaaksi. Tasainen tai hieman kovera alapinta on tuoreena valkoinen ja kuivuessaan kellertyvä. Kulmikkaita pillejä on 3–5 millimetrillä. Malto valkoinen tai yläpinnan puolelta harmahtavaa, mallossa voi olla myös harmaita kasvukaaria. Maultaan harmokääpä on nuorena makeahko ja vanhana hapahko.
Harmokäävän voi sekoittaa myös kanadankääpään tai tulvakääpään.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Harmokääpä (Postia tephroleuca)
Helmipuumuura

| Helmipuumuura |
| --- | --- |
 Koiras
Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Puumuurat Thamnophilidae
Suku::  Megastictus
Laji::  margaritatus
Kaksiosainen nimi
 Megastictus margaritatus  (Sclater, 1855) 

Katso myös
   Helmipuumuura Wikispeciesissä   Helmipuumuura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Helmipuumuura (Megastictus margaritatus) on puumuuriin kuuluva lintulaji. Lajia tavataan Etelä-Amerikassa.
Koko ja ulkonäkö

Helmipuumuura kasvaa 13–14 cm pitkäksi. Sukupuolet eroavat toisistaan ulkonäöltään. Helmipuumuurakoiras on mustaa päälakea lukuun ottamatta kauttaaltaan harmaa. Vatsa on muuta ruumista hieman vaaleampi. Siivissä ja pyrstössä on kookkaita valkoisia täpliä. Lajin naaraan pää ja siivet ovat ruskeat ja selkä harmaa. Siipien ja pyrstön täplät ovat kellanruskeat. Helmipuumuuranaaraan rinta ja vatsa ovat kellanruskeat.
Levinneisyys ja elintavat

Helmipuumuuran levinneisyysalue ulottuu Venezuelan eteläisimmistä osista Peruun. Lajin elinympäristöä ovat kosteat hiekkamaiden metsät. Se liikkuu pareittain tai muutaman yksilön ryhminä. Helmipuumuuran ravintoa ovat hyönteiset.
Hopeakääpä

| Hopeakääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Gelatoporiaceae
Suku::  Cinereomyces
Laji::  lindbladii
Kaksiosainen nimi
 Cinereomyces lindbladii  (Rostk.) Miettinen & Spirin 
Synonyymit
 Diplomitoporus lindbladii 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Hopeakääpä (Cinereomyces lindbladii, ehdotettu nimi Canopora subfuscoflavida) on Suomessa eteläpainotteisesti ja harvinaisena tavattava kääpälaji. Hopeakääpä kasvaa kaikenlaisissa metsissä ja sillä on monia isäntäpuita: kuusi, mänty, pihta, raita ja muut lehtipuut. Käävän löytää pitkälle lahonneista rungoista sekä paksuista oksista ja sen aiheuttama valkolaho on pehmeää.
Hopeakäävän 1-3 vuotta elävä itiöemä on resupinaattinen, joskus varsinkin pystypinnalle portaita muodostava. Tuoreena kääpä on melko pehmeä, kuivana se muuttuu enemmän tanakan huopamaiseksi tai korkkimaiseksi ja kevenee. Nuori hopeakääpä on valkoinen, mutta vanhetessaan pillipinta harmaantuu suurelta osin ja vain reunus pysyy valkoisena. Pillejä mahtuu 3-4 millimetrille. Lohkopinnassa näkyvät valkea malto ja harmahtavat pillit. Hopeakäävässä ja sen aiheuttamassa lahossa on voimakas, pistävän hapan (korianterin) tuoksu, joka häviää pian kerätystä käävästä. Vertaa lajeihin: sirppikääpä, johon valkoisen hopeakäävän voi sekoittaa; alustanmyötäisenä kasvava tuhkakääpä, jonka pillit kuitenkin pienempiä sekä jolla mallon ja pillien väriero on selvempi.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Laji.fi: Hopeakääpä (Canopora subfuscoflavida)
Ruskakääpä

| Ruskakääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Silmälläpidettävä
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Incrustoporiaceae
Suku::  Liitukäävät Tyromyces
Laji::  kmetii
Kaksiosainen nimi
 Tyromyces kmetii  (Bres.) Bondartsev & Singer (1941) 
Katso myös
   Ruskakääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Ruskakääpä (Tyromyces kmetii) on Suomessa hyvin harvinainen, vain Lapissa tavattu kääpälaji. Muualla Euroopassa sen levinneisyys rajoittuu vuoristoalueille ja ilmastonmuutos rajoittanee käävän esiintymisalueita tulevaisuudessa. Ruskakääpä elää monilla lehtipuilla, Suomessa lähinnä tunturikoivulla. Kääpä valkolahottaa kuolleita runkoja, pudonneita oksia ja kantoja.
Käävän yksivuotinen ja yksittäin kasvava itiöemä on pienikokoinen, typäkkä tai hyllymäinen ja joskus tyvestään puulle levinnyt lakki. Tuore itiöemä on pehmeän juustomainen ja yläpinnaltaan mattainen tai, varsinkin kostealla kasvupaikalla, hennosti nukkainen. Kuivana itiöemä on liitumainen ja yläpinta tuntuu karhealta. Yläpinta tuoreena on vaalea, osin heikosti keltaisen ja oranssin sävyinen. Myös mallossa toistuu vaaleaoranssi. Kuivuessa värit haalenevat. Pillipinta on kermanvalkea, pillejä mahtuu 3–9 millimetrille ja pillikerros on vain muutaman millimetrin paksuinen. Käävän kokonaispaksuus on tyvessä 1–2 cm. Ruskakäävän tuoksu muistuttaa liitukääpää.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Ruskakääpä (Tyromyces kmetii)
Séamus Coleman

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 11. lokakuuta 1988 (ikä 36) 
Syntymäpaikka: Donegal, Irlanti
Pelipaikka: puolustaja, keskikenttäpelaaja
Pituus: 177 senttimetriä
Seura
Seura: Everton
Pelinumero: 23
Seurat
| Vuodet | Seura | O (M) |
| 2006–2008 2009– 2010 |  Sligo Rovers  Everton →  Blackpool | 55 (1) 365 (22) 9 (1) |
Maajoukkue
| 2007–2010 2011– | Irlanti U21 Irlanti | 13 (1) 73 (1) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. marraskuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. marraskuuta 2024.
Séamus Coleman (s. 11. lokakuuta 1988 Donegal, Irlanti) on irlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan puolustaja tai keskikenttäpelaaja. Hän edustaa Englannin valioliigassa pelaavaa Evertonia ja on joukkueen kapteeni.
Seurajoukkueura

Colemanin päälaji oli 17-vuotiaaksi saakka gaelilainen jalkapallo. Jalkapalloa hän pelasi St. Catherinesin joukkueessa, josta siirtyi Irlannin pääsarjaseura Sligo Roversiin kesällä 2006. Hän pelasi seurassa 55 liigaottelua, joissa teki yhden maalin.
Coleman siirtyi Evertoniin 70 000 euron siirtosummalla tammikuussa 2009. Hän debytoi ykkösjoukkueessa Eurooppa-liigan ottelussa Benficaa vastaan 22. lokakuuta 2009. Ensimmäisen valioliigaottelunsa hän pelasi kolme päivää myöhemmin Boltonia vastaan. Keväällä 2010 hän pelasi kaksi kuukautta lainalla Mestaruussarjan Blackpoolissa. Hän pelasi yhdeksän liigaottelua ja kolme nousukarsintaottelua seuran noustessa Valioliigaan.
Coleman on pelannut Evertonissa kaikkiaan 424 ottelua ja tehnyt 28 maalia 3. marraskuuta 2024 mennessä. Hän on pelannut seurassa 365 valioliigaottelua, joissa hän on tehnyt 22 maalia. Eurooppa-liigassa hän on pelannut kahdeksan ottelua ja tehnyt kaksi maalia. FA Cupissa hän on tehnyt 33 ottelussa kolme maalia ja Liigacupissa 18 ottelussa yhden maalin.
Maajoukkueura

Coleman pelasi Irlannin alle 21-vuotiaiden maajoukkueessa 13 ottelua vuosina 2007–2010. Ensimmäisen A-maaottelunsa hän pelasi Walesia vastaan helmikuussa 2011. Ensimmäisen arvokilpailujen karsintaottelunsa hän pelasi MM-karsintaottelussa Saksaa vastaan lokakuussa 2012. Hän pelasi täydet minuutit Irlannin kaikissa neljässä ottelussa EM-kilpailuissa 2016. Ensimmäisen maaottelumaalinsa hän teki MM-karsintaottelussa Georgiaa vastaan lokakuussa 2016.
Coleman on lokakuun 2024 loppuun mennessä pelannut 73 maaottelua ja tehnyt niissä yhden maalin.
Viherkerikääpä

| Viherkerikääpä |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Elinvoimainen
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Hapalopilaceae
Suku::  Kerikäävät Ceriporia
Laji::  viridans
Kaksiosainen nimi
 Ceriporia viridans  (Berk. & Broome) Donk (1933) 
Katso myös
   Viherkerikääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Viherkerikääpä (Ceriporia viridans) on koko Suomessa melko harvinaisena tavattavaselvennä, lehtometsissä ja lehtomaisissa kangasmetsissä viihtyvä kääpälaji. Sen isäntäpuita ovat monet pitkälle lahonneet lehtipuut, kuten haapa, lepät ja koivut sekä puutarhakasvit kuten syreeni.
Yksivuotinen alustanmyötäisesti kasvava itiöemä on yleensä pienialainen ja paksuudeltaan alle 1 mm. Tuoreena kääpä on pehmeä ja lohkeava, kuivuessaan se muuttuu hauraaksi. Varsinaista reunusta ei ole vaan pillit yltävät reunaan asti, joka voi olla terävä tai häipyvä. Nuori pillipinta on väriltään lumivalkoinen ja vahingoittuneet kohdat saavat kermanruskean, likaisen vihreän tai joskus samean viininpunaisen sävyn, joka ennakoi käävän aikuisväriä. Kuivana itiöemä muuttuu oljenvihreäksi tai likaisen kermanvalkeaksi. Pillit ovat pieniä, niitä mahtuu 6-8 millimetrille ja vanhemmissa osissa toisiinsa sulautuneita pillejä on 4–7 millimetrillä. Lohkopinta on kokonaisuudessaan samanvärinen pillipinnan kanssa. Vertaa keltakerikääpään, joka kuivuu punaiseksi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Viherkerikääpä (Ceriporia viridans)
Valkorihmakääpä

| Valkorihmakääpä |
| --- | --- |
 Valkorihmakäävälle luonteenomaisia ovat reunoista kurottavat rihmastojänteet.
Uhanalaisuusluokitus
 
Suomessa::  Silmälläpidettävä
 
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Rihmakäävät Anomoloma
Laji::  myceliosum
Kaksiosainen nimi
 Anomoloma myceliosum  (Peck) Niemelä & K.H.Larss. 
Synonyymit
 Anomoporia myceliosa  Ceriporiopsis myceliosa 
Katso myös
   Valkorihmakääpä Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Valkorihmakääpä (Anomoloma myceliosum) on Suomessa erittäin harvinainen kääpälaji.  Se viihtyy rehevissä ja lehtomaisissa vanhoissa metsissä. Valkorihmakääpä kasvaa kuorettomissa, jo pidempään lahonneissa maapuissa, yleensä kuusissa mutta sitä on löydetty myös muilta havu- ja lehtipuilta. Käävän aiheuttama valkolaho on pehmeää.
Itiöemä on yksivuotinen, resupinaattinen, ohut (kokonaispaksuus 1–2 mm) ja kooltaan varsin pieni. Lajille tunnusomaisia ovat valkoisesta reunasta kasvavat lankamaiset rihmastojänteet eli ritsomorfit, joita kasvaa myös itiöemän alle lahopuuhun. Pillipinta on kermanvalkoinen ja pillit ovat kulmikkaita, 3–4 millimetrillä tai vanhemmissa itiöemissä suuremmiksi sulautuneita. Pohjamalto on valkoinen, mikä on hyvä tuntomerkki verrattaessa keltarihmakääpään. Vertaa myös harsukääpään, jonka pillit ovat hammassuisia ja isompia ja koko itiöemä on hauraampi.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Valkorihmakääpä (Anomoloma myceliosum)
Valkorihmakääpä. SYKEn lajiesittelyt. www.ymparisto.fi/Lajit. Päivitetty 20.11.2015.
Maitokääpä

| Maitokääpä |
| --- | --- |

Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Sienet Fungi
Kaari::  Kantasienet Basidiomycota
Alakaari::  Avokantaiset Agaricomycotina
Luokka::  Varsinaiset avokantaiset Agaricomycetes
Lahko::  Polyporales
Heimo::  Fomitopsidaceae
Suku::  Haprakäävät Postia
Laji::  lactea
Kaksiosainen nimi
 Postia lactea  (Fr.) P. Karst. 
Synonyymit
 Oligoporus lacteus  Tyromyces lacteus (Fr.) Murrill, 1907 
Katso myös
   Maitokääpä Commonsissa 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Maitokääpä (Postia lactea), vanhalta nimeltään valkokääpä, on koko Suomessa eteläpainotteisesti tavattava kääpä. Sen isäntäpuita ovat ainakin koivu, haapa ja tammi. Maitokääpä viihtyy kaatuneiden puiden rungoilla, etenkin kosteissa paikoissa kuten rantatiheiköissä.
Maitökäävän itiöemä on pileaattinen ja yksivuotinen, silti jopa suurikokoinen. Tuoreena tanakka lakki on helposti lohkeava, kuivana kova ja suodatinpaperimaisen huokoinen. Lakin pinnassa on siellä täällä kuoppia. Perusväriltään maitokääpä on valkoinen, joskus ja varsinkin kuivuessaan hieman kermankellertävä. Pillejä on 3–5 millimetrillä. Maitokäävässä on heikko miellyttävä tuoksu, maku sen sijaan hapahko. On epäselvää, ovatko maitokääpä ja harmokääpä eri lajeja vai saman lajin sisäistä muuntelua edustavia muotoja.
Aiheesta muualla

Laji.fi: Maitokääpä (Postia lactea)
Tapio Suominen (urheilutoimittaja)

Tapio Suominen yleisurheilun EM-kilpailuissa Budapestissa 1998.
Tapio Juhani ”Tapsa” Suominen (20. helmikuuta 1964 Turku – 24. heinäkuuta 2024 Hattula) oli suomalainen urheilutoimittaja. Hän työskenteli Yleisradion Yle Urheilussa vuosina 1988–2018.
Suominen tunnettiin erityisesti Ylen jalkapallo-, yleisurheilu- ja hiihtolähetysten selostajana sekä kisastudioiden juontajana. Selostajana hänet muistettiin samettisesta äänestään ja laajasta taustatyöstään. Urheilun studio-osuuksien juontajana Suomista pidettiin edelläkävijänä Suomessa.
2010-luvulla Suominen oli julkisuudessa myös yksityiselämäänsä ja mielenterveyteensä liittyvien ongelmien vuoksi ja hän pyrki vähentämään mielenterveysongelmiin liittyvää häpeäleimaa puhumalla aiheesta kokemusasiantuntijana. Mielenterveysongelmiaan Suominen avasi muun muassa elämäkertakirjassaan Urheiluhullu. Stadioneilta suljetulle osastolle (2019).