stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Tuomas Nevanlinna
Ura

Nevanlinna toimi Ylioppilaslehden pakinoitsijana 1980–1987 ja kirjoitti vuonna 1982 Helsingin Sanomiin nimimerkeillä Neovius ja Tapiolan markiisi. Hän on kirjoittanut kolumneja Kansan Uutisiin (1987–1991), Rakentaja-lehteen (1993–1995), Kauppalehti Pressoon sekä HS:n Nyt-liitteeseen ja HS:n kulttuurisivuille vuosina 1997-2010. Hän on kirjoittanut esseitä YLE:n Kulttuuricocktail-sivustolle muun muassa Donald Trumpista, kasvatuksesta ja koronaviruspandemian aikaisesta valmiustilasta.
Nevanlinna on kirjoittanut myös kirjoja, kuten esseekokoelmat Hyväkuntoisena taivaaseen (1999) ja Surullinen tapiiri (2002) sekä lastenkirjan Antero joutuu luontoon (2004). Lisäksi hän on suomentanut useita kirjoja, muun muassa Roald Dahlin ja Lewis Carrollin teoksia.
Vuosina 1990–1993 Nevanlinna päätoimitti ARG-lehteä ja vuosina 1998–2000 Nuorta Voimaa yhdessä Janne Porttikiven kanssa.
Vuosina 2000–2003 hän oli Kriittisen korkeakoulun toiminnanjohtaja. Nevanlinna on toiminut myös Kuvataideakatemian jatkotutkimusosaston teoriaopettajana ja kirjoittamisen ohjaajana.
Nevanlinna on tehnyt yhdessä Jukka Relanderin kanssa Radio Helsinkiin filosofista keskusteluohjelmaa Tukevasti ilmassa (2001-2016) ja ollut mukana tekemässä televisio-ohjelmia Musta laatikko (1998–2000) sekä T-Klubi (2002–2007). Hän kuuluu YLE:n Perjantaistudio-keskusteluohjelman vakiovieraskaartiin.
Nevanlinnan kolumnit ovat lähellä kulttuuriesseen muotoa. Toisaalta niissä on usein huumoria, nokkeluutta ja keveyttä, jolloin ne lähenevät pakinaa. Kolumneja on myöhemmin julkaistu kokoelmina, joissa tekstit eivät aivan tarkalleen vastaa alkuperäistä. Nevanlinna suosii teksteissään paradoksia kehitellessään ajatuksiaan, esimerkiksi Karjalan menetyksen menetys. Osa teksteistä on henkilökohtaisempia tai aihevalinnoiltaan leikkisän keveitä.
Nykyisin Nevanlinna lukee myös äänikirjoja.
Musiikki

Nevanlinna valmistui muusikoksi soittimenaan kitara Pop & Jazz Konservatorion ammattilinjalta vuonna 2023. 1980-luvulla Nevanlinna oli jäsen Sturm und Drang -nimisessä yhtyeessä.  Nykyisin hän soittaa Still Alive-yhtyeessä. Yhtye perustettiin Espoon Tapiolassa jo vuonna 1976.
Politiikka

Nevanlinna oli Vasemmistoliiton ehdokkaana vuoden 2019 eduskuntavaaleissa ja europarlamenttivaaleissa. Eduskuntavaaleissa hän sai 2 200 ääntä ja EU-vaaleissa reilut 3 000 ääntä. Vuoden 2021 kuntavaaleissa hänet valittiin Helsingin kaupunginvaltuustoon. Kaudella 2021-2025 hän oli Helsingin kaupunkiympäristölautakunnan täysjäsen. Nevanlinna on Vasemmistoliiton ehdokkaana vuoden 2025 kuntavaaleissa Helsingissä.
Perhe

Tuomas Nevanlinna on kirjailija Arne Nevanlinnan poika ja matemaatikko Rolf Nevanlinnan pojanpoika. Hän on naimisissa toimittaja-teologi Salla Rannan kanssa. Nevanlinna on kahden pojan bonusisä ja villakoiran omistaja.
Teokset

Kontio, Kari & Nevanlinna, Tuomas: Kirjava lehmä: Suuri luento Suomen sodanjälkeisestä historiasta.  Helsinki:  Tammi, 1988.  ISBN 951-30-8920-7
Määttänen, Kirsti & Nevanlinna, Tuomas (toim.): Muistikirja: Jälkien jäljillä.  (Tutkijaliiton julkaisusarja 80)  Helsinki:  Tutkijaliitto, 1996.  ISBN 951-9297-96-0
Hyväkuntoisena taivaaseen.  Helsinki:  Tammi, 1999.  ISBN 951-31-1455-4
Nevanlinna, Tuomas & Relander, Jukka (toim.): Espoo, totuus Suomesta.  Helsinki:  Tammi, 2000.  ISBN 951-31-1741-3
Surullinen tapiiri ja muita kirjoituksia.  Helsinki:  Tammi, 2002.  ISBN 951-31-2494-0
Antero joutuu luontoon.  Helsinki:  Teos, 2004.  ISBN 951-851-003-2
Kuninkaista ja narreista.  Helsinki:  Kirjapaja, 2006.  ISBN 951-607-238-0
Kosonen, Päivi & Nevanlinna, Tuomas (toim.): Merkityksellistymisen pohjasäikeet.  Helsinki:  Tutkijaliitto, 2006.  ISBN 952-5169-42-1
Nurin oikein.  (Pohjautuu Helsingin Sanomien Nyt-liitteessä ja Kauppalehti Pressossa 2002–2006 julkaistuihin kirjoituksiin)  Helsinki:  Teos, 2006.  ISBN 951-851-074-1
Nevanlinna, Tuomas & Relander, Jukka: Työn sanat.  Helsinki:  Teos, 2006.  ISBN 951-851-073-3
Nevanlinna, Tuomas & Relander, Jukka: Uskon sanat.  Helsinki:  Teos, 2011.  ISBN 978-951-851-362-2
Aiheesta muualla

Rinne, Jaana: Tuomas Nevanlinnan haastattelu. City-lehti. 5.5.2000.
Himanka, Juha: Mitä vikaa on lasten terveydessä? (Arvio teoksesta Hyväkuntoisena taivaaseen.) Niin & näin 1/2001.
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Taiteenala:  MusicBrainz 
Henkilöt:  Uppslagsverket Finland 
Muut:  IdRef
Mai Thi Nguyen-Kim

| Mai Thi Nguyen-Kim |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 7. elokuuta 1987 (ikä 37) Heppenheim, Saksa
Kansalaisuus:  Saksa
Koulutus ja ura
Tutkinnot:  Johannes Gutenberg-Universität Mainz Massachusetts Institute of Technology RWTH Aachen Harvardin yliopisto Potsdamin yliopisto
Väitöstyön ohjaaja:  Alexander Böker
Instituutti:  ZDF
Tutkimusalue:  kemia
Tunnetut työt:  tiedejournalismi
Palkinnot:  Webvideo Award Saksa (2018) Grimme Online Award (2018) Hanns-Joachim-Friedrichs-Preis (2019)
Mai Thi Nguyen-Kim (naimisissa Leiendecker, syntynyt 7. elokuuta 1987 Heppenheim) on saksalainen kemisti, tiedetoimittaja, televisio-ohjaaja, kirjailija ja tubettaja. Hänen vuonna 2019 julkaistu esikoiskirjansa ilmestyi suomeksi 2020.
Nuoruus ja opinnot

Nguyen-Kimin vanhemmat ovat kotoisin Vietnamista. Hän kävi lukion Hemsbachissa Baden-Württenbergissä ja valmistui ylioppilaaksi vuonna 2006. Vuosina 2006–2012 hän opiskeli kemiaa Mainzin yliopistossa ja Massachusetts Institute of Technologyssa. Sen jälkeen hän harjoitti jatko-opintoja RWTH Aachenissa, Harvardin yliopistossa ja Fraunhofer-instituutissa. Vuonna 2017 hän julkaisi väitöskirjansa Polyuretaanipohjaiset fysikaaliset hydrogeelit (Physikalische Hydrogele auf Polyurethan-Basis) Potsdamin yliopistossa. Nguyen-Kim on naimisissa ja hänellä on vuonna 2020 syntynyt lapsi.
Tieteen popularisointia YouTubessa ja televisiossa

Vuonna 2015 Nguyen-Kim avasi YouTube-kanavan The Secret Life Of Scientists, jonka kyseenalaistaa stereotypioita tutkijoista ja nörteistä sekä välittää tieteellisiä aiheita nuorille yleisöille. Lokakuussa 2016 hänen YouTube-kanavansa schönschlau siirtyi portaaliin, jota tuottaa ARD:n ja ZDF:n yhteinen nuorille ja nuorille aikuisille suunnattu kanava Funk. Toisinaan Nguyen-Kim on ollut myös juontajana Auf Klo-kanavalla ja Funkin musstewissen-kanavalla esitetyillä kemian ja matematiikan aiheisilla opetusvideoilla. Hänen kanavansa Schönschlau sai uuden nimen maiLab vuonna 2018, ja sillä oli lähes 900 000 tilaajaa huhtikuun 2020 lopussa. MaiLab on Südwestrundfunkin tuottama Funkille.
Nguyen-Kim on WiD-projektin Die Debatte  Hän kuuluu Harald Leschin ja Philip Häusserin kanssa Terra X Lesch & Co-ryhmään. Vaihteessaselvennä Ralph Caspersin kanssa (hänen eroonsa saakka marraskuussa 2018 myös Ranga Yogeshwarin kanssa) hän moderoi toukokuun alusta 2018 lähtien ohjelmaa Quarks.
Huhtikuun alussa 2020 MaiLab saavutti yli 4 miljoonaa katselua neljän päivän kuluessa koronaviruspandemiaa käsittelevällä videolla. Aikaisemmin se oli Saksan YouTube-suuntausten ykkönen, ja se on YouTube-kanavan menestynein video. Hän puhui 7. huhtikuuta 2020 ARD: n Tagesthemen -kommentista samasta aiheesta. Huhtikuun puolivälissä hän analysoi tunnettujen virologien viestintää toisessa videossa. Tämä video tuli myös YouTube-suuntauksiin Saksassa ja saavutti lähes 2 miljoonaa katselua viikossa (27. huhtikuuta 2020). Nguyen-Kim on ollut vieraana useissa muissa mediamuodoissa, kuten saksalaisissa televisio-ohjelmissa.
Julkaisut

Kaikenlaista kemiaa: kännykät, kahvi ja tunteet - kuinka kaiken voi selittää kemialla (Saksaksi: Komisch, alles chemisch! Handys, Kaffee, Emotionen – wie man mit Chemie wirklich alles erklären kann) Like Kustannus, Helsinki 2020, ISBN 978-951-1-35526-7.
Palkinnot

2012: Kolmas sija Falling Walls-konferenssissa Berliinissä esityksestään Breaking the Wall of the Human Cell
2014: Science Slams-voitto Aachenissa ja Bochumissa
2014: Luento TEDxBerlin-konferenssissa Spotlight@TEDxBerlin- kilpailun voittajana
2015: Kölnin Bullshit Slam-voittajan esitys ilmastonmuutoksesta
2016: Ensimmäinen sija Scitainment-kategoriassa artikkelista Trust me, I’m a Scientist web-videokilpailussa Fast Forward Science 2016 (järjestäjinä Wissenschaft im Dialog ja Stifterverband für die Deutsche Wissenschaft)
2018: Grimme Online-palkinto kategoriassa Tieto ja koulutus sekä Grimme Online Award-palkinnon yleisöpalkinto
2018: Georg von Holtzbrinck-palkinto tiedejournalismista
2018: Ensimmäinen sija Fast Forward Science-luokassa Substanz, ensimmäinen sija Yhteisöpalkinnossa ja Web Video Excellence Award -palkinnossa
2018: Web Video -palkinnon voittaja Saksa
2018: Vuoden 2018 toimittaja tiedeluokassa (Medium Magazin-lehden palkinto)
2019: Hanns-Joachim Friedrichs palkinto
2019: Nimitys Goldene Kamera Digital Award -palkinnolle Best of Information -kategoriassa
2020: Tiedeviestinnän Heinz Oberhummer -palkinnon voittaja
Aiheesta muualla

Mai Thi Nguyen-Kim YouTube-kanavat: MaiLab, The Secret Life Of Scientists ja Quarks
Kim Greis: Von wegen Nerd (Arkistoitu – Internet Archive), Lëtzebuerger Journal, 26. syyskuuta 2016 (saksaksi)
Mai Thi Nguyen-Kim: Chemikerin und YouTuberin, Terra X, 1. maaliskuuta 2017  (saksaksi)
Anant Agarwala: Mai Thi Nguyen-Kim: Bei ihr macht es klick,  Zeit Campus nro 4/2019, 4. kesäkuuta 2019 (saksaksi)
Nguyen-Kim yhdessä Tom Buhrow'n kanssa Berliinin mediakokouksessa 2019
Nimelliskorko

Nimelliskorko tarkoittaa korkoa, josta ei ole poistettu inflaation tai deflaation vaikutusta. Nimelliskorko on se korko, joka on merkitty esimerkiksi talletus- tai lainasopimukseen.
Kun nimelliskorosta vähennetään inflaatio, saadaan reaalikorko. Inflaation vallitessa rahan arvo heikkenee, jolloin reaalikorko on aina pienempi kuin nimelliskorko.
Velkakirjan nimelliskorkoa sanotaan myös kuponkikoroksi.
Nimiosake

Nimiosake eli nimennäisosake tarkoittaa osakekirjaa, joka on asetettu nimetylle henkilölle eli yhtiön osakasluetteloon merkitylle osakkeenomistajalle.
Suomen osakeyhtiölain mukaan osake on nykyisin asetettava nimetylle henkilölle. Näin on ollut vuodesta 1980. Ulkomailla käytetään sekä nimiosakkeita että haltijaosakkeita.
Osakekirjalla olevasta nimestä huolimatta nimiosakkeen voi siirtää eteenpäin toiselle henkilölle tekemällä osakekirjaan siirtomerkinnän ja ilmoittamalla siirron osakasluetteloon.
Nez percé -sota

Intiaanipäällikkö Joseph.
Nez percé -sota oli vuonna 1877 käyty Yhdysvaltain ja nez percé -intiaanien välinen yhteenotto. 11 viikon ajan päällikkö Josephin johtama noin 750 intiaania käsittävä joukko pakeni Yhdysvaltain joukkoja lähes 2500 kilometrin matkan läpi Idahon, Wyomingin ja Montanan. Kanadan rajan tuntumassa käydyn lopputaistelun jälkeen nez percét antautuivat.
Taustat

Sodan juuret johtavat edelliselle vuosikymmenelle. Vuonna 1863 Wallowalaaksossa tehdyt kultalöydöt aiheuttivat ensimmäisen särön nez percéin ja Yhdysvaltain keskinäisiin suhteisiin. Saman vuoden aikana uudisasukkaat vaativat sopimusta, jossa koko Wallowalaakso avattaisiin heille. Lähetyssaarnaajien voimakkaan vaikutuksen alla monet pohjoisemmat nez percéin päälliköistä allekirjoittivat sopimuksen. Wallowalaakson päällikkönä toimiva Old Joseph kieltäytyi. Muiden päälliköiden käytöksestä harmistuneena hän repi Uuden Testamentin, jonka oli saanut aikoinaan lahjaksi heimolleen kuuluvasta maa-alueesta tehdyn sopimuksen yhteydessä. Old Joseph sai taakseen vaikutusvaltaisen päällikkö White Birdin, joka halusi säilyttää heimon vanhat perinteet ja maat. Molemmat päälliköt tuomitsivat kyseisen vuoden aikana kirjoitetun Lapwain-sopimuksen ”Valehtelijoiden sopimukseksi”.
Tasangoilla vaeltavaa elämää viettävien nez percéin johtaja Looking Glass yhtyi vanhoja perinteitä vaativien joukkoon. Hän ei halunnut luopua heimovaatteistaan eikä allekirjoittaa sopimuksia Yhdysvaltain edustajien kanssa. Kun Old Joseph makasi vuonna 1871 kuolinvuoteellaan, hän vannotti poikaansa Young Josephia, ettei tämä koskaan luopuisi Wallowalaaksosta.
Yhdysvaltain hallituksen virkamiesten tullessa 1873 järjestämään nez percéin muuttoa Lapwain reservaattiin Joseph kieltäytyi. Hän lähetti vetoomuksen presidentti Ulysses Grantille maittensa puolesta. Tämä myöntyi ja antoi määräyksen, että nez percét saavat pitää laakson. Vuonna 1877 Grant joutui taipumaan laakson ympärille kasvavan valkoisen enemmistön vaatimuksiin. Joseph ja hänen heimonsa saivat kuukauden aikaa muuttaa uuteen reservaattiin.
Taustat > Välien kiristyminen

Josephin ollessa matkalla kesäkuussa 1877 nuoremman veljensä Ollokotin kanssa tilanne kärjistyi. Kolme nuorta nez percé -soturia surmasi neljä amerikkalaista miestä, joista yksi oli avannut tulen intiaaneja kohti. Tapahtuma johti avoimiin vihollisuuksiin. Monet nuoret nez percé -soturit astuivat väkivallan tielle ja surmatyöt lisääntyivät. Kun Joseph palasi matkaltaan, hän tyrmistyi kuultuaan mitä oli tapahtunut. Yhdessä Looking Glassin kanssa hän oli valmis luovuttamaan väkivaltaisuuksiin syyllistyneet rettelöitsijät Yhdysvaltain tuomioistuimen eteen, mutta heidän yrityksensä raukenivat tyhjiin sotaa vaativien valkoisten vapaaehtoisten takia. Kun Joseph käsitti, ettei kykenisi enää pysäyttämään väkivallan kierrettä, hän päätti pysyä heimonsa rinnalla. Intiaanit liikkuivat kohti itää joukossaan satoja kodeistaan ajettuja naisia, lapsia ja vanhuksia.
Sodan jälkeen

Kun eversti Nelson A. Miles tykistöineen teki yllätyshyökkäyksen nez percéin leiriin, intiaanit joutuivat jatkuvan tulituksen keskelle. Monista eri suunnista aloitettu hyökkäys sokaisevassa lumimyrskyssä esti pakolaisia näkemästä sotilaiden liikkeitä. Josephin veli Ollokot sai surmansa kaatuneiden soturien joukossa. Sotilaat päästivät irralleen intiaanien hevoslaumat ja huononsivat näin pakomatkan jatkumista Kanadaan. Kuolleita hevosiaan ravinnonlähteinä pitäneet nez percét olivat kaivaneet maanalaisia asuntoja ja yhdystunneleita ja olivat valmiita pitämään puoliaan pitkään.
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| ” | Olen väsynyt taistelemaan. Päällikkömme ovat kuolleet, kaikki vanhat miehemme ovat kuolleet. On kylmä, eikä meillä ole huopia. Pikkulapset jäätyvät kuoliaiksi. Osa kansaani on paennut vuorille, eikä heillä ole huopia eikä ruokaa. Minä haluan aikaa lasteni etsimiseen, vaikka tiedän heidän kuolleen. Kuulkaa minua, sydämeni on sairas ja murheellinen. Miten kauan aurinko jatkaakin kulkuaan siitä missä se nyt on, minä en tule koskaan sotimaan. | ” |
– Lyhennelmä nez percé -johtaja Josephin puheesta. 
Viiden päivän taistelujen jälkeen Joseph teki päätöksen antautumisesta. Sodan mielettömyys ja 11 viikon aikana taivalletut 2500 kilometriä olivat väsyttäneet hänet. Hän tiesi, etteivät jäljellä olevat soturit pystyisi suojelemaan yhä elossa olevia 350 naista ja lasta. Antautumispäivää edeltävänä yönä osa nez percéistä onnistui tunkeutumaan piiritysketjun läpi. Päällikkö Looking Glass sai tarkka-ampujan luodin kasvoihinsa, mutta White Bird ja osa hänen sotureistaan selvisivät Kanadan rajan taa. Joseph, joka oli menettänyt veljensä ja paljon ystäviään, piti antautumisensa yhteydessä puheen, joka on saanut runsaasti huomiota läpi historian.
Kun sota oli ohi, sotilaat hajottivat nez percéin mukana kulkeneet appaloosa-hevoslaumat, ja koko rotu katosi moniksi vuosiksi lähes kokonaan. Korkeammalta taholta tulleet määräykset epäsivät Josephilta luvan palata Wallowanlaaksoon. Hänet lähetettiin kansansa mukana Kansasin territorioon, missä malaria tappoi kymmeniä heistä. 1870-luvun lopulla Yhdysvallat salli Josephin vierailla presidentti Rutherford B. Hayesin vastaanotolla puhumassa omien alkuperäisten maittensa puolesta. Tapaamisen tuloksena Hayes suostui lähettämään osan nez percéistä kotiin. Vuonna 1885 yli 100 nez percéä matkusti junalla Lapwain reservaattiin Idahoon. ”Vaarallisiksi” katsottu kansanosa, Joseph mukaan lukien, ei saanut tätä kunniaa. Heidät siirrettiin Washingtonissa sijainneeseen Colvillen reservaattiin. Joseph hyväksyi tämän väliaikaisena ratkaisuna, josta kuitenkin tuli hänen kohdallaan lopullinen. Nez percét eivät enää tarttuneet aseisiin Yhdysvaltoja vastaan, vaan mukautuivat elämäänsä eri reservaateissa. Nez percéin omat perinteiset tavat väistyivät syrjään kristillisten oppien tieltä, ja uudet lait pirstoivat heidän maataan yksityisten omistuksen alle.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Nez percé -sota Wikimedia Commonsissa
Nez percéjen historialliset alueet kartalla vihreällä ja myöhemmin heille myönnetty reservaatti oranssilla.
Kenraali Oliver O. Howard.
Kartta nez percéjen pakoreitistä ja käydyistä taisteluista.
Ollokot, nuorten soturien johtaja.
Ninhursag

Metsän suojelushenki ja Ninhursag Susasta löydetyssä reliefissä.
Ninhursag tai Ninhursaga (akkadiksi Belit-ili) on mesopotamialainen jumalatar. Hän oli Adabin ja Kishin kaupunkien jumalatar, ja hän oli myös kivikkoisen maaston eli hursagin jumalatar. Hänellä oli kyky luoda elämää kukkuloille ja autiomaahan. Läntisen erämaan villiaasien katsottiin olevan hänen jälkeläisiään, ja hän on myös äitijumala, Hänen muita nimiään ovat Dingirmakh (ylhäinen jumaluus), Ninmakh (ylhäinen nainen), Aruru (tiputtaja, hän joka "päästää" perillisen synnytyksessä) ja Nintur (synnytyksen jumalatar). Ninhursagin aviomies on Shulpae, ja heidän lapsensa ovat pojat Mululil ja Ashshirgi sekä tytär Egime.
Ninhursagalla oli monta hahmoa. Ollessaan Ninlil hän oli Enlilin vaimo ja kun hänen hahmonsa oli Ninki, hän oli Enkin vaimo, joka synnytti miehelleen lapsia Dilmunin paratiisisaarella.
Johan Nieminen

Johan Kasper Aarne Nieminen (19. kesäkuuta 1896 Laitila – 25. toukokuuta 1937) oli suomalainen jääkärikapteeni. Hän oli sotilaskoulutuksensa ensimmäisen maailmansodan aikana Saksassa saanut jääkäri. Myöhemmin hän osallistui Suomen sisällissotaan joukkueenjohtajana.
Perhe ja koulutus

Niemisen vanhemmat olivat maanviljelijä ja kauppias Jussi Nieminen ja Edla Gustaava Karro. Hänet vihittiin avioliittoon vuonna 1934 Ceri Ingrid Dagmar Söderbergin kanssa. Hän kävi viisi luokkaa Rauman suomalaisessa yhteislyseota ja suoritti yksityisesti osan kahdeksannesta luokasta samassa koulussa vuonna 1921. Hän suoritti taktiikan soveltamiskurssin Suojeluskuntain päällystökoulussa vuonna 1926 ja Taistelukoulun komppanianpäällikkökurssin vuonna 1928.
Jääkärikausi

Nieminen liittyi vapaaehtoisena Saksassa sotilaskoulutusta antavan jääkäripataljoona 27:n 4. komppaniaan 23. joulukuuta 1915, josta hänet siirrettiin pataljoonan täydennysjoukkoon 17. toukokuuta 1916. Täydennysjoukosta hänet komennettiin värväys tehtäviin suomeen. Suomessa hän ilmoittautui Uuteen metsätoimistoon, josta hän sai määräyksen matkustaa Raumalle, missä hänen tehtävänään oli kouluttaa paikallisia suojeluskuntalaisia.
Suomen sisällissota

Nieminen oli sisällissodan alkaessa komennettuna Vöyrin sotakouluun, missä hän toimi joukkueenjohtajana 1. komppaniassa. Sisällissodan aseellisen toiminnan alettua hän osallistui edellä mainitussa joukossa venäläisten aseistariisuntaan Ylistarossa ja Ilmajoella, Kristiinan valloitukseen sekä Paarlammin taisteluihin Ruoveden rintamalohkolla. Hänet siirrettiin huhtikuun alussa vuonna 1918 joukkueenjohtajaksi 6. Jääkärirykmentin 17. jääkäripataljoonan 1. komppaniaan ja osallistui sen mukana taisteluihin Viipurin ympäristössä.
Sisällissodan jälkeinen aika

Nieminen palveli sisällissodan jälkeen nuorempana upseerina 6.  Jääkärirykmentistä muodostetussa Jääkäripataljoona 6:ssa, joka sai myöhemmin nimikseen ensin Jääkäripataljoona 3 ja sitten Kajaanin sissipataljoona. Nieminen oli komennettuna sissipataljoonasta Ilmavoimiin 1. heinäkuuta - 14. marraskuuta 1918 väliseksi ajaksi. Ilmavoimissa hän toimi komppanianpäällikkönä. Myöhemmin hänet siirrettiin komppanianpäälliköksi Viipurin rykmenttiin 1. komppaniaan. Rykmentissä hänet siirrettiin 1. helmikuuta 1920 alkaen saman komppanian nuoremmaksi upseeriksi ja 8. tammikuuta 1920 alkaen I pataljoonan adjutantiksi sekä 21. lokakuuta 1920 alkaen nuoremmaksi upseeriksi 1. komppanian ja edelleen niin ikään nuoremmaksi upseeriksi 9. marraskuuta 1920 alkaen 2. komppaniaan. Edellisen komppanian päälliköksi hänet nimitettiin 1. kesäkuuta 1921 alkaen. Viipurin rykmentistä hänet siirrettiin 9. kesäkuuta 1926 alkaen Keski-Suomen rykmenttiin, missä hänet sijoitettiin aluksi komppanianpäälliköksi 2. komppaniaan ja 25. tammikuuta 1928 alkaen 5. komppaniaan. Nieminen erosi armeijasta sairauden takia 28. helmikuuta 1930 ja työskenteli sen jälkeen liikealalla. Nieminen kuoli tapaturmaisesti jäätyään junan alle Viipurin lähellä Hovinmaan aseman ja Ykspään pysäkin välillä 25. toukokuuta 1937 ja hänet haudattiin Kouvolaan.
Ylennykset ja kunniamerkit
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Ylennykset |  | Kunniamerkit |
|  Vääpeli 6.  toukokuuta 1918  Vänrikki 29. toukokuuta 1918  Luutnantti 25. helmikuuta 1920  Kapteeni 16. toukokuuta 1922 |    |  Vapaudenristi 4. lk. miekkojen kera  Vapaudenmitali 1. lk.  Vapaussodan muistomitali soljen kera  Jääkärimerkki  Saksan maailmansotaan osallistuneiden kunniaristi |
Jääkäripataljoona 27:n 4. komppania.
Ninkurra

Ninkurra on mesopotamialainen äitijumalatar. Hän oli lyhyen aikaa joko Enlilin tai Enkin puoliso, ja synnytti yhdeksän päivän raskauden jälkeen jumalatar Uttun. Toisen myytin mukaan Ninkurra oli Nin-imman äiti.
New Statesman

| New Statesman |
| --- | --- |
Lehtityyppi:  viikkolehti
Aihealue:  politiikka
ISSN:  ISSN 1364-7431 ja 1758-924X
Levikki:  26 000
Perustettu:  1913
Kotimaa:  Yhdistynyt kuningaskunta
Kieli:  englanti
Aiheesta muualla
OCLC
newstatesman.com
New Statesman on brittiläinen vasemmistolainen poliittinen viikkolehti, joka ilmestyy Lontoossa. Lehden ohjelma on "kehitys, ihmisoikeudet ja ympäristö, maailmanlaajuiset kysymykset, jotka valtalehdistö usein sivuuttaa".
Lehden numerossa 29. toukokuuta 2006 sen päätoimittaja John Kampfner lausui, että New Statesman pysyy "uskollisena radikaalin politiikan perinnölleen".
Lehteä kutsutaan joskus kaikessa ystävyydessä nimellä 'The Staggers' ('Hoipertelijat').
Historia

New Statesmanin perustivat 1913 Sidney ja Beatrice Webb, ja heitä tukivat George Bernard Shaw ja muut merkittävät Fabian Societyn jäsenet. Sen ensimmäinen päätoimittaja oli Clifford Sharp. Sharp oli päätoimittajana vuoteen 1928, mutta kahden viimeisen vuoden aikana hänen työtehoaan heikensi alkoholismi ja lehden päätoimittajana oli todellisuudessa hänen apulaisensa Charles Mostyn Lloyd, joka hoiti tehtävää Sharpin lähdön jälkeen, kunnes Kingsley Martin nimitettiin päätoimittajaksi 1930. Martin oli tehtävässä 30 vuotta. Vaikka Webbit ja useimmat Fabian-seuran jäsenet olivat yhteydessä Britannian työväenpuolueseen, Sharp siirtyi lähemmäksi Asquithin liberaaleja.