stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuusisen klubin murhat

Muistojuliste Kuusisen klubin murhissa surmansa saaneille suomalaisille vuodelta 1920. Ylärivi vasemmalta: Konsta Lindqvist, Väinö Jokinen, Jukka Rahja ja Tuomas Hyrskymurto. Alarivi vasemmalta: Juho Viitasaari, Ferdinand Kettunen, Liisa Savolainen ja Juho V. Sainio.
Kuusisen klubin murhilla tarkoitetaan kahdeksan Suomen kommunistisen puolueen (SKP) jäsenen murhaa 31. elokuuta 1920 Pietarissa osoitteessa Kamenno-ostrovski prospekt 26–28 sijainneella Kuusisen Klubilla. Kahdeksan kuolleen lisäksi yksitoista muuta haavoittui hyökkäyksessä. Ammuttujen joukossa olivat muiden muassa SKP:n keskuskomitean jäsenet Väinö E. Jokinen ja Jukka Rahja. Hyökkäyksen syynä oli Suomesta sisällissodan jälkeen paenneiden punaupseerioppilaiden tyytymättömyys SKP:n johtoa kohtaan.
Hyökkäyksen suoritti kuusi nuorta punaupseerioppilasta johtajanaan Aku Paasi. Lukuisia hyökkäykseen osallisuudesta epäiltyjä pidätettiin, mutta monet vapautettiin pian tai nämä saivat lyhyen rangaistuksen. Voitto Eloranta ja Elvira Willman-Eloranta teloitettiin murhista syytettyinä.
Tausta

Sisällissodan päätyttyä Suomessa 1918 tuhansia hävinneeseen punakaartiin kuuluneita pakeni Venäjälle, lähinnä Pietariin. Entisen punakaartin johto alkoi viettää ylellistä elämää Pietarin parhaissa hotelleissa ja ravintoloissa, olihan heillä muun muassa miljoonien markkojen arvosta Suomen Pankista varastettua ulkomaanvaluuttaa. Venäjälle paenneiden suomalaiskommunistien rivijäsenten elämä oli köyhää, ja heidän arvostelunsa tukahdutettiin kommunistipuolueen johdon taholta muun muassa erottamalla arvostelijoita puolueesta. Puolueen sisälle muodostui oppositioryhmittymä (niin sanottu mauserioppositio), joka päätti iskeä eli "poistaa johdon ja joukkueen välisen kuilun" avoimella hyökkäyksellä. Oppositioryhmä koostui nuorista punaupseerioppilaista, jotka oli koulutettu suoraan toimintaan. Heidän vihansa kohdistui erityisesti SKP:n keskuskomitean jäseniin. Tavoitteena oli murhata kerralla puolueen keskuskomitean kaikki jäsenet. Aseina toimivat Nagant-revolverit ja Mauser-pistoolit.
Paikka

Kuusisen klubi sijaitsi Pietarin Kammeno-Ostrovin katu 26–28:n viidennen kerroksen huoneistossa 116. Klubi oli nimetty Otto Wille Kuusisen kunniaksi, koska helmikuussa 1920 oli tullut tieto, että Kuusinen olisi ammuttu Suomessa. Sitä käytettiin suomalaisten kommunistien kokouspaikkana, kunnes se vuoden 1920 loppupuolella lakkautettiin ja siellä olleet Kuusisen kirjoittamat kirjat ja kaikki muistoesineet hävitettiin. Syynä oli Kuusisen maineen ryvettyminen keskuskomitean silmissä hänen ihmeteltyään klubin murhille julkisesti esitettyjä perusteluja. Kuusinen oli tässä vaiheessa hengenvaarassa, sillä Eino Rahjan johtama SKP:n sotilasjärjestö oli päättänyt Kuusisen surmaamisesta. Ylellinen talo rakennettiin vuosina 1910–1914, ja siinä asui lukuisia suomalaiskommunisteja.
Hyökkäys

Salaliittolaisten kuuden hengen ryhmä saapui klubille noin kello 19, kun meneillään oli puoluejohtajien kokous. Uhrit täydellisesti yllättänyt isku alkoi SKP:n varajohtaja Jukka Rahjan pidettyä juuri esitelmän neuvostojoukkojen perääntymisestä Varsovan rintamalla ja ollessa tupakkatauolla. Punaupseeri Aku Paasi ampui hänet ensimmäisenä porrastasanteelle. Tämän jälkeen hyökkääjät avasivat kokoushuoneen ovet ja astuivat kokoussaliin. Konttoristina toiminut Liisa Savolainen yritti soittaa puhelimella apua, mutta sai luodin niskaansa ja kuoli. Jukka Viitasaari yritti tehdä vastarintaa mutta sai luodin päähänsä, samoin kävi Tuomas Hyrskymurrolle. Ammunta lakkasi vasta kun ampujilta loppuivat panokset noin 200 laukauksen jälkeen.
Hyökkäyksen jälkeen ampujat kirjoittivat tekoaan perustelleen kirjeen ja antautuivat sen jälkeen miliisille vapaaehtoisesti.
Kuolleet

Kuolleita oli kahdeksan:
Tuomas W. Hyrskymurto, puoluetyöntekijä
Väinö E. Jokinen, entinen kansanedustaja Hämeen läänin eteläisestä vaalipiiristä ja SKP:n keskuskomitean jäsen
Ferdinand T. Kettunen, SKP:n sotilasjärjestön toimitsija
Konsta Lindqvist, entinen kansanedustaja Kuopion läänin läntisestä vaalipiiristä, kansanvaltuuskunnan jäsen ja liikenneasian valtuutettu
Jukka Rahja (alias Ivan Abramovitsh), SKP:n keskuskomitean jäsen
Juho V. Sainio, VKP:n edustaja
Liisa Savolainen, sotilasjärjestön konttoristi
Juho Viitasaari, punakomentaja
Surmattujen lisäksi tappolistalla olivat Kullervo Manner, Eino Rahja, Yrjö Sirola ja Otto Wille Kuusinen, jotka eivät kuitenkaan olleet paikalla ja siten pelastuivat.
Hyökkäyksessä haavoittui yksitoista henkilöä, heidän joukossaan K. M. Evä.
Ampujat

Ampujina oli kuusi punaupseerikoulun oppilasta, johtajanaan Aku Paasi (aikaisemmalta nimeltään August Pyy), ja joukossa oli myös Allan Hägglund. Väinö Pukka, jota pidettiin ampujien henkisenä johtajana, tuomittiin muodolliseen rangaistukseen. Kun Eino Rahja nosti metelin joidenkin lievistä tuomiosta, politbyroo määräsi uuden tutkimuksen. Voitto Eloranta ja Elvira Willman-Eloranta teloitettiin kaksi vuotta myöhemmin. Muut tuomittiin lieviin, 3–5 vuoden vankeusrangaistuksiin. Vankeuteen tuomitut siirrettiin kärsimään rangaistustaan Burjatian SNT:n alueelle.
Elorantojen poika Voitto I. Eloranta palasi myöhemmin Suomeen ja väitti muistelmissaan Poika vallankumouksen jaloissa (Otava 2000), että hänen vanhempansa olivat olleet syyttömiä. Silminnäkijöiden mukaan Voitto Eloranta oli kuitenkin ollut yksi pääasiallisia ampujia. Muita epäiltyjä oli muun muassa Kalle Altti, joka pidätettiin syyskuussa 1920. Hänet kuitenkin vapautettiin jo marraskuussa. Etsivän keskuspoliisin myöhemmin hankkimien tietojen mukaan Altin tehtäväksi olisi annettu Kullervo Mannerin murhaaminen.
Murhakoplalaiset otettiin 1925 Neuvostoliiton kommunistisen puolueen (NKP) jäseniksi SKP:n ankarasta vastustuksesta huolimatta. Tästä esitti puolueen keskuskomitea Kullervo Mannerin johdolla vastalauseensa, mutta asian lopulliset käänteet ovat jääneet hämäriksi. Syytökset suunnattiin edelleen Etsivään keskuspoliisiin, jonka apuna olisi ollut Scotland Yard. Tapausta tutkinut Matti Lackman ei pidä sitä mahdollisena, vaikka ymmärtääkin syyn, sillä Isoa-Britanniaa oli tuolloin pidetty Neuvostoliiton pahimpana vihollisena. Tapaus nousi esiin vielä 1930-luvulla Kuusisen ja Mannerin välien rikkouduttua. Manner käytti sitä hyväkseen Kuusista vastaan.
Muistotilaisuus

Kuolonuhrit haudattiin Pietarin Mars-kentälle 12. syyskuuta 1920. Hautajaiset olivat valtavat, niihin osallistui liki 100 000 saattajaa. Muistotilaisuus pidettiin Uritskin torilla. Virallinen selitys oli, että surmatyön tekijät olivat Saksan avustamia Suomen salaisen poliisin jäseniä, vaikka kyseessä siis oli Pietariin paenneiden entisen suomalaisen punakaartin pakolaisten sisäinen välienselvittely. Muistolaattaan kirjattiin siksi "Valkosuomalaisten murhaamat".
Muistojulkaisu Elokuun kommunaardit. Kommunaardien muistojulkaisu ilmestyi vasta vuosien kuluttua 1926, ja koska aikaa oli kulunut, kirjoittajien muisti ei enää ollut tarkka, vaan tekstit olivat osin mielikuvituksen tuotetta.
Jälkipyykki

Teon aikaan Tukholmassa ollut Otto Wille Kuusinen tuomitsi teon. Samalla hän kuitenkin ilmaisi ymmärtävänsä sen syitä, koska hän tunsi rahjalaisten ja heidän kumppaniensa ikävät luonteenpiirteet. Tämä puolestaan johti Pietariin paenneiden suomalaisten kommunistien piirissä syytöksiin Kuusista vastaan teon hyväksymisestä. Pietarin kommunistit lähettivät jopa kaksi miestä Tukholmaan hakemaan Kuusinen ja selvittämään asiaa, tai mahdollisesti jopa surmaamaan hänet. Pohjois-Suomen kautta Ruotsiin kulkenut iskuryhmä kuitenkin ratkesi matkan aikana ryyppäämään ja he lavertelivat matkan tarkoituksen kuusislaiselle etappimiehelle. Iskuryhmän päästessä Tukholmaan Kuusinen oli jo tavoittamattomissa. Miehille järjestettiin lisää kosteaa kestitystä ja heille vakuutettiin, ettei Kuusinen ole enää edes Ruotsissa. Näin iskuryhmä palasi Neuvostoliittoon tyhjin käsin.
SKP:n yhtenäisyyttä pyrittiin palauttamaan puolueen neljännessä puoluekokouksessa 25. heinäkuuta 1921 Pietarissa. Kokouksen tärkein asia puolueorganisaation lisäksi oli Kuusisen klubin murhateko. Kuusinen sai osakseen arvostelua ja häntä syytettiin jopa Suomen salaisen poliisin agentiksi, mutta kokouksen loppua kohden ristiriidat hälvenivät. Eräs Kuusisen tukija esimerkiksi huomautti, että komiternin silmissä Kuusisella oli enemmän painoarvoa kuin koko SKP:llä. Kuusinen valittiin kokouksessa puolueen keskuskomiteaan. Puoluekokous asetti kolmen miehen komission tutkimaan ampumistapausta suomalaisten keräämän laajan aineiston pohjalta. Komissioon kuuluivat Kustaa Rovio, Toivo Antikainen ja Arvo Tuominen. Komission loppulausunnossa tuomittiin murhat ja mainittiin asiakirjojen viittaavan siihen, että ulkomaalaisilla, eli Suomen Etsivällä keskuspoliisilla, oli osuutta asiaan. Tuomisen henkilökohtainen vaikutelma kuitenkin oli, että Rahjan veljesten ja eräiden muiden henkilöiden käyttäytyminen puutteessa eläneitä punakaartilaisia kohtaan oli johtanut tutkittavina olleisiin murhiin.
Aiheesta muualla

Eino I. Parmanen : Kuusisen klubin rähäkkä, Hakkapeliitta, 27.01.1931, nro 4, s. 10, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Lisäpiirteitä Kuusisen klubin verilöylyyn, Hakkapeliitta, 13.12.1938, nro 50, s. 20, Kansalliskirjaston digitaaliset aineistot
Murhien tekopaikka, Kamenno-ostrovski prospekt 26–28, Pietari.
Hautakivi Mars-kentällä Pietarissa.
Live at the Royal Albert Hall (Arctic Monkeysin albumi)

| Live at the Royal Albert Hall Arctic Monkeys |
| --- | --- | --- |

Livealbumin tiedot
 Äänitetty : 7. kesäkuuta 2018 Royal Albert Hall, Lontoo
 Julkaistu: 4. joulukuuta 2020
 Formaatti: CD vinyyli, digitaalinen lataus, suoratoisto
 Tyylilaji: rock
 Kesto: 86.07
 Levy-yhtiö: Domino Records
Listasijoitukset
  Britannian albumilista: 3.
Arctic Monkeysin muut julkaisut
| Tranquility Base Hotel & Casino 2018 | Live at the Royal Albert Hall 2020 | The Car 2022 |
Live at the Royal Albert Hall on brittiläisen rockyhtye Arctic Monkeysin konserttitallenne, joka julkaistiin joulukuussa 2020. Se on äänitetty yhtyeen konsertissa Lontoon Royal Albert Hallissa 7. kesäkuuta 2018. Levymyynnistä saadut tuotot ohjattiin War Child -hyväntekeväisyysjärjestölle.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Four Out of Five | 5.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Brianstorm | 3.29 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Crying Lightning | 4.00 |  |  |  |  |  |  |  |
| 4. | Do I Wanna Know? | 4.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 5. | Why’d You Only Call Me When You’re High? | 3.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 6. | 505 | 4.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 7. | One Point Perspective | 3.22 |  |  |  |  |  |  |  |
| 8. | Do Me a Favour | 3.59 |  |  |  |  |  |  |  |
| 9. | Cornerstone | 3.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 10. | Knee Socks | 5.50 |  |  |  |  |  |  |  |
| 11. | Arabella | 4.06 |  |  |  |  |  |  |  |
| 12. | Tranquility Base Hotel & Casino | 4.03 |  |  |  |  |  |  |  |
| 13. | She Looks Like Fun | 3.21 |  |  |  |  |  |  |  |
| 14. | From the Ritz to the Rubble | 3.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 15. | Pretty Visitors | 4.01 |  |  |  |  |  |  |  |
| 16. | Don’t Sit Down ’Cause I’ve Moved Your Chair | 3.41 |  |  |  |  |  |  |  |
| 17. | I Bet You Look Good on the Dancefloor | 3.42 |  |  |  |  |  |  |  |
| 18. | Star Treatment | 5.35 |  |  |  |  |  |  |  |
| 19. | The View from the Afternoon | 4.24 |  |  |  |  |  |  |  |
| 20. | R U Mine? | 6.11 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 86.07 |  |  |  |  |  |  |  |
Arvostelut

NME:
Pitchfork: 7,3/10
Soundi:
The Guardian:
The Independent:
Leveän peitinkalvon jännittäjälihas

Musculus tensor fasciae latae näkyy kuvan vasemmassa laidassa
Leveän peitinkalvon jännittäjälihas (lat. musculus tensor fasciae latae) kuuluu lonkan uloimpiin lihaksiin. Se lähtee lonkasta suoliluun etuyläkärjestä ja kiinnittyy nimensä mukaisesti leveään peitinkalvoon (lat. fascia lata), joka puolestaan kiinnittyy sääriluun ulkonivelnastaan suoliluu-säärisiteenä. Leveän peitinkalvon jännittäjälihas osallistuu lonkkanivelen koukistamiseen ja polvinivelen ojentamiseen. Lisäksi se tukee polvea abduktiosuuntaan, esimerkiksi kävelysyklin tukivaiheessa kun niveleen kohdistuu polvea sisäänpäin vääntäviä voimia yläpuolisen kehon painosta.
Hermotus

Leveän peitinkalvon jännittäjälihasta hermottaa superior gluteal hermo, segmentit L4, L5 ja S1.
Logistikas

| Logistikas Oy |
| --- | --- |
Tunnuslause:  Ratkaisuja helppoon hallintaan
Perustettu:  1997
Toimitusjohtaja:  Toni Brigatti
Kotipaikka:  Rauma
Tuotteet:  Logistikas palvelukonsepti: sisälogistiikka, varastointi, lähilogistiikka, kokoonpano, projektilogistiikka, hankinta, asiantuntijapalvelut
Henkilöstö:  250
Kotisivu:  http://www.logistikas.fi
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Logistikas Oy on vuonna 1997 perustettu suomalainen logistiikka-alan yritys,  joka on vuonna 2020 muodostetun konsernin emoyhtiö. Konserniin kuuluvat Logistikas Palvelut Oy, Logistikas Hankinta Oy, Logistikas Vaasa Oy ja Logistikas Tehdaspalvelut Oy.
Konsernin pääomistaja on suomalainen pääomasijoittaja Sievi Capital. Muut omistajat ovat Olderman Oy, Piccolo Group Oy sekä hallituksen jäseniä ja johdon avainhenkilöitä. Yhtiön toimitusjohtaja on Toni Brigatti ja hallituksen puheenjohtaja Tomas Hedenborg.
Logistikas työllistää noin 250 logistiikka-alan ammattilaista. Yritys toimii kymmenellä paikkakunnalla sekä omissa logistiikkakeskuksissa (100 000 m²) että asiakkaiden tiloissa hoitamassa sisälogistiikkatehtäviä. Tulosyksiköt sijaitsevat Raumalla, Jyväskylässä, Nokialla, Olkiluodossa, Porissa, Suolahdessa, Vaasassa, Hämeenlinnassa, Jämsässä ja Saarijärvellä.
Logistikas-palvelukokonaisuus sisältää lähi-, sisä- ja projektilogistiikan, teollisuuspakkaamisen, paikallisvarastoinnin ja kokoonpanon palvelutuotteet, sekä hankinta- ja asiantuntijapalvelut. Vuonna 2022 Logistikas Oy:n liikevaihto oli noin 31,8 milj. euroa.
Logistikas on myös yhtiön rekisteröimä tuotemerkki.
Farnborough

| Farnborough Farnborough |
| --- | --- |
 Farnborough Clock House.
 fiFarnborough 
 51°17′N, 0°45′W 
Valtio:  Yhdistynyt kuningaskunta
Osa:  Englanti
Alue:  Kaakkois-Englanti
Kreivikunta:  Hampshire
Kaupunkipiiri:  Rushmoor
Maantiede
Kokonaispinta-ala:  19 km²
Väestö
Väkiluku (2021):  61 000
Väestötiheys:  3 241 as./km²
 www.rushmoor.gov.uk 
Farnborough on noin 61 000 asukkaan kaupunki Hampshiren kreivikunnassa Englannissa. Hallinnollisesti se toimii Rushmoorin kaupunkipiirin keskuspaikkana eikä sillä ole kunnallista itsehallintoa (unparished area).
Farnborough on tunnettu ilmailunäyttelyistään, jotka järjestetään paikallisella lentokentällä. Puolustus-, turvallisuus- ja ilmailualan pörssiyhtiö BAE Systemsin pääkonttori on Farnboroughissa.
Loeb Classical Library

Loeb Classical Libraryn vihreäkantisen antiikin kreikkalaisen kirjallisuuden sarjan niteitä.
Loeb Classical Library on Harvard University Pressin julkaisema kirjasarja, jossa julkaistaan merkittäviä antiikin kreikkalaisia ja latinankielisiä teoksia. Tekstit on julkaistu niin, että kreikan- tai latinankielinen alkuteksti löytyy jokaisen aukeaman vasemmanpuoleiselta sivulta, ja sananmukainen englanninkielinen käännös oikeanpuoleiselta sivulta.
Julkaisusarjan perusti ja sitä rahoitti alun perin James Loeb. Ensimmäiset niteet toimittivat T. E. Page, W. H. D. Rouse ja Edward Capps, ja ne julkaisi William Heinemann and company vuonna 1912. Tämän jälkeen on julkaistu kymmeniä uusia niteitä, ja vanhempia käännöksiä on myös uusittu useita kertoja. Harvard University Press on julkaissut sarjaa vuodesta 1989. Viime vuosina on julkaistu vuosittain neljästä viiteen uutta tai uudelleen toimitettua nidettä.
Sarja on tarkoitettu antiikin aikaisten tekstien saattamiseksi suuren yleisön saataville. Se ei kuitenkaan ole varsinaisesti tarkoitettu tutkijoille, koska alkuteksteistä puuttuu kriittinen apparaatti, eikä myöskään aivan tavallisille lukijoille, koska tekstien kieliasussa on pyritty enemmän sananmukaisuuteen kuin kielen sujuvuuteen.
Sarjassa kreikankielisten niteiden kannet ovat vihreät ja latinankielisten niteiden punaiset. Vuonna 2001 Harvard University Press alkoi julkaista lisäksi I Tatti Renaissance Library -nimistä sinikantista sarjaa, jossa julkaistaan alkukielisiä (yleensä latinankielisiä) teoksia keskiajalta ja renessanssiajalta.
Aiheesta muualla

The Loeb Classical Library (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Loebolus (Arkistoitu – Internet Archive) - sarjan vanhempia niteitä PDF-muodossa (englanniksi) (muinaiskreikaksi)
Loeb, James: The Loeb Classical Library: a word about its purpose and scope (1912) (englanniksi)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Loeb Classical Library
Käännös suomeksi
Fono

Fonon kokoontumispaikka
Fono on Amerikan Samoan kaksikamarinen parlamentti, jolla on lainsäädännöllinen valta territorion sisäisissä asioissa. Parlamentti kokoontuu Pago Pagossa.
Fonon kaksi kamaria ovat:
Senaatti
Edustajainhuone
Foniás (Korintinlahti)

| --- | --- |
Sijainti:  38°10′35″N, 22°57′30″E, Thíva Boiotia, Keski-Kreikka Kreikka
Vesialue:  Domvraínanlahti, Korintinlahti
Merialue:  Joonianmeri, Välimeri
Korkein kohta:  103 m
Pinta-ala:  0,569 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Foniás (kreik. Φονιάς) on pieni Kreikan saari, joka sijaitsee Domvraínanlahden suulla Korintinlahden itäisissä pohjoisosissa. Saaren pinta-ala on noin 0,569 neliökilometriä ja se on asumaton (vuonna 2011). Hallinnollisesti Foniás kuuluu Thívan kuntaan, Boiotian alueyksikköön ja Keski-Kreikan alueeseen.
Saaren suurin korkeus on 103 metriä merenpinnasta laskettuna. Foniáksen itäpuolella sijaitsevat saaret Gkrompoloúra ja Makrónisos eli Díporta.
Lindholmenin linnanrauniot

Lindholmenin linnanrauniot on entinen rakennus eteläisessä Ruotsissa Svedalan kunnassa. Se rakennettiin luultavasti 1310-luvulla, jolloin rakennettiin muitakin linnoja koko silloiseen Tanskaan. Linnalla oli tärkeä rooli keskiajalla. Margareeta I piti siellä vuonna 1395 pohjoiseurooppalaisen poliittisen tapaamisen, joka johti rauhansopimukseen ja Kalmarin unionin perustamiseen. Paikalla on tehty arkeologisia kaivauksia vuosina 1934-1935 ja 1990-luvulla. Niissä selvisi, että linna on rakennettu pääosin kolmessa vaiheessa: ensin ydintorni ympärövine puuvarustuksineen, sitten kehämuuri ja viimeisenä porttitorni länteen ja kulmatorni luoteisosaan. Kaikki muuratut osat tehtiin tiilistä. Linnan käyttö loppui 1540-luvulla, kun Malmöhus rakennettiin ja aloitti toiminnan lääninlinnana.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Svedala kommun: Lindholmens borg (Arkistoitu – Internet Archive) (ruotsiksi)
Lastentarhamuseo

| Lastentarhamuseo |
| --- | --- |

Sijainti:  Ebeneser-talo, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°11′16″N 24°57′30″E﻿ / ﻿60.1877°N 24.95838°E﻿ / 60.1877; 24.95838
Rakennustyyppi:  Museo
 fiLastentarhamuseo 
Ebeneser-säätiön ylläpitämä Lastentarhamuseo on ainoa ammatillinen lastentarhatyön historiaan erikoistunut museo Suomessa. Lastentarhamuseo avattiin Helsingin Sörnäisissä sijaitsevassa Wivi Lönnin suunnittelemassa Ebeneser-talossa vuonna 1998. Vuonna 2009 avattiin täysin uudistettu perusnäyttely ("Kansanlastentarha - Helsinginkatu 3-5"). Näyttely alkaa Ebeneser-talon ensimmäisestä kerroksesta, missä eri vuodenaikojen pihaleikkien lisäksi tutustutaan yleisemmin Sörnäisten alueen historiaan. Näyttely jatkuu talon kolmannessa kerroksessa, missä lastentarhatyön historiaa ja lastentarhojen kulttuuriperintöä lähestytään arkkitehtuurin, leikin, työkasvatuksen, kädentaitojen ja Friedrich Fröbelin pedagogiikan kautta. Näyttely on toiminnallinen ja sen suunnittelussa on huomioitu erityisesti alle kouluikäiset lapset.
Lastentarhamuseo on Museokortti-kohde.
Museopedagogiikka

Päiväkotien lapsiryhmille tarjottavat opastetut kierrokset ovat myös toiminnallisia. Kierroksilla on erilaisia teemoja, joiden mukaan lapset pääsevät tutustumaan entisajan lastentarhan elämään. Opastettuja kierroksia järjestetään sekä yli että alle 3-vuotiaille lapsille. Kierrosten aikana lapset pääsevät myös leikkimään omatoimisesti museon tiloissa.
Lastentarhamuseolla on päiväkodeille suunnattu materiaalipaketti, joka tarjoaa vinkkejä lasten kanssa työskentelyyn ennen ja jälkeen museovierailun. Materiaalipaketin toimintavinkkien yhteydessä mainitaan, mihin laaja-alaisen osaamisen osa-alueisiin ja oppimisen alueisiin tehtävän voisi liittää. Viittaukset perustuvat sekä Varhaiskasvatussuunnitelman perusteisiin (2018) että Esiopetuksen opetussuunnitelman perusteisiin (2014).
Museopedagogiikka > Fröbel-innovaatiot

Jättipalikat ovat taiteilija Alexander Reichsteinin Lastentarhamuseolle suunnittelemia suurikokoisia leikkivälineitä. Ne ovat syntyneet Friedrich Fröbelin leikkilahjojen, Fröbelin palikoiden, inspiroimina. Isoon kuutioon on koottu muotoja kaikista Fröbelin kuudesta leikkilahjasta, mutta palikoiden kokoa on kasvatettu huomattavasti. Jättipalikat ovat niin suuria, tukevia ja kevyitä, että pieni lapsi pystyy rakentamaan niistä vaikkapa talon, jonne hän itse mahtuu sisään. Rakentelu isoilla palikoilla houkuttelee lapsia ja myös aikuisia lasten kanssa yhteiseen tekemiseen.
Sinä ja Fröbel -rakentelulaukku on Alexander Reichsteinin ideoima leikkiä, taidetta ja käsityötä yhdistävä leikkimateriaali. Laukku sisältää puisina palikoina perusmuodot (pallo, kuutio ja lieriö), joihin on upotettu magneetit sekä erilaisia rikkimenneiden lelujen osia, joihin on kiinnitetty magneettiin tarttuvia ruuveja ja muttereita. Näin lelujen osia perusmuotoihin kiinnittämällä voidaan luoda esimerkiksi erilaisia hahmoja. Laukut kannustavat ekologiseen ja projektinomaiseen työskentelyyn.
Päiväkodeille vuokrattava luovaan rakenteluun kannustava kokonaisuus, Fröbel-boxi, sisältää aitoja Fröbelin palikoita, fröbeliläiset Jättipalikat sekä Sinä ja Fröbel -rakentelulaukun. Fröbel-boxi mahdollistaa kokonaisvaltaisen projektityöskentelyn erilaisten materiaalien avulla.