stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Taajama

Taajama (ruots. tätort, tansk. byområde, norj. tettsted) on Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa ja Norjassa käytössä oleva käsite, jonka avulla voidaan tilastoida väestökeskittymiä hallinnollisista rajoista riippumatta. Taajamaksi määritellään asutuskeskittymä, jossa asuu vähintään 200 asukasta ja asuinrakennusten etäisyys on enintään 200 metriä. Taajaman vastakohta on haja-asutusalue.
Koska taajamat eivät riipu hallinnollisista rajoista, niitä voi olla niin kaupungeissa kuin maaseutualueillakin. Useimmat taajamat kuuluvat vain yhteen kuntaan, mutta varsinkin suurten kaupunkien tapauksessa taajama voi jatkua useammankin naapurikunnan puolelle. Taajamaväestön osuus kunnan asukkaista eli taajama-aste vaihtelee huomattavasti. Joissakin kunnissa ei välttämättä ole lainkaan taajamia (esimerkiksi Luhanka), joissakin esimerkiksi kirkonkylä on ainoa taajama (esimerkiksi Pukkila ja Myrskylä) tai sitten taajamia voi olla useita (esimerkiksi Nurmijärvi ja Kirkkonummi). Vain harvoissa kunnissa kaikki tai lähes kaikki kunnan asukkaat asuvat taajamissa.
Taajamat syntyvät ja kehittyvät kaupungistumisen tuloksena. Taajamatilastojen avulla voidaan tutkia väestön alueellista jakautumista paremmin kuin pelkkiä hallinnollisia alueita koskevien tilastojen perusteella. Taajamakäsite mahdollistaa esimerkiksi kaupunkirakenteen kehityksen tutkimisen. Taajamille on ominaista tiheä asutus, mutta väentiheydessä on suuria eroja pienten maaseututaajamien ja tiheään asuttujen kaupunkitaajamien välillä.
Taajaman määritelmää sovelletaan vain Pohjoismaissa, mutta monissa muissakin maissa on vaihtelevansisältöisiä määritelmiä sille, millainen asutus määritellään kaupunkimaiseksi, esimerkiksi Ranskan unité urbaine. Taajama-alueiden määrittelemisessä käytetään usein apuna satelliitti- tai ilmavalokuvia.
Tilastollisen taajamakäsitteen lisäksi järjestys- ja tieliikennelaissa on määräyksiä, jotka koskevat taajamamerkeillä rajattuja alueita.
Taajamat Suomessa

Tilastokeskuksen määritelmän mukaan taajama on vähintään 200 asukkaan rakennusryhmä, jossa rakennusten välinen etäisyys ei yleensä ole 200 metriä suurempi. Taajama-aste on taajamien väestön osuus koko kunnan väestöstä. Yli 90 % taajama-aste tarkoittaa rakenteeltaan kaupunkimaista kuntaa.
Suomen kokonaisväkiluku, taajamien väkiluku ja taajamissa asuvien osuus maan väestöstä ovat jatkuvasti nousseet. Haja-asutusalueilla asuvien määrä on puolestaan laskenut 2010-luvulle tultaessa alle puoleen siitä mitä se oli vuonna 1960. Taajamien lukumäärä on vähentynyt selvästi vuodesta 1960, jolloin taajamia oli yli 1 100. Sen jälkeen monet pienet taajamat ovat joko lakanneet olemasta taajamia tai kasvaneet yhteen viereisten, suurempien taajamien kanssa. 2000-luvulla taajamien määrä on pysynyt suunnilleen samalla tasolla: vuosien 2000, 2005 ja 2011 taajamarajausten perusteella taajamia on ollut hiukan alle 750.
Seuraavassa taulukossa on lueteltu Suomen kymmenen suurinta taajamaa asukasluvun perusteella vuoden 2021 lopussa.
| Taajama | Väkiluku (31> 12.2021) |
| --- | --- |
Helsingin keskustaajama: 1 340 363
Tampereen keskustaajama: 353 704
Turun keskustaajama: 283 305
Oulun keskustaajama: 210 271
Jyväskylän keskustaajama: 131 432
Lahden keskustaajama: 119 731
Kuopion keskustaajama: 93 872
Porin keskustaajama: 83 206
Joensuun keskustaajama: 72 950
Vaasan keskustaajama: 68 417
Taajamat Ruotsissa

Ruotsissa ja ruotsin kielessä taajaman nimitys on tätort. Taajama on tiheäänasuttu alue, jossa on vähintään 200 asukasta, talojen välinen etäisyys on alle 200 metriä ja loma-asuntojen osuus on alle 50 prosenttia. Muissa Pohjoismaissa määritelmä ei sisällä vaatimuksia loma-asuntojen osuudesta.
Taajamien lisäksi Ruotsissa on myös pientaajamia (ruots. småort). Pientaajamalla tarkoitetaan asutuskeskittymää, jossa on 50–199 asukasta, ja talojen etäisyys on enintään 150 metriä. Pientaajamassa voi olla myös yli 200 asukasta, jos loma-asuntojen osuus on yli 50 prosenttia.
Ruotsin tilastoviranomainen Statistiska centralbyrån (SCB) määrittelee taajamat joka viides vuosi. Ruotsin maanmittauslaitos päättää uusien taajamien nimistä yhteistyössä läänihallitusten ja muiden viranomaisten kanssa. Jokaisella taajamalla on nimen lisäksi myös nelinumeroinen taajamakoodi.
Vuoden 2010 taajamarajauksen perusteella Ruotsissa oli 1 956 taajamaa. 85 % Ruotsin väestöstä asui tuolloin taajamissa. Yli 100 000 asukkaan taajamia oli kahdeksan. Seuraavassa on lueteltu Ruotsin 10 väkiluvultaan suurinta taajamaa:
Tukholma 1 562 136 as.
Göteborg 590 580 as.
Malmö 312 012 as.
Uppsala 156 853 as.
Västerås 121 806 as.
Örebro 119 091 as.
Linköping 110 233 as.
Helsingborg 108 334 as.
Jönköping 96 104 as.
Norrköping 96 658 as.
Taajamat Tanskassa

Tanskassa taajaman nimitys on by tai byområde. Vaikka "by" tarkoittaa yleiskielessä myös kaupunkia, niin kaupunkioikeudet aiemmin omanneiden paikkakuntien nimitys on Tanskassa købstad. Sillä tarkoitetaan asutuskeskuksia, joissa on yli 200 asukasta ja rakennusten välinen etäisyys on enimmillään 200 metriä. Poikkeuksia etäisyyssääntöön ovat julkiset rakennukset, hautausmaat ja vastaavat. Kööpenhaminan asutuskeskittymä Hovedstadsområdet määriteltiin vuoteen 1998 laskemalla yhteen alueen kuntien kokonaisväkiluvut. Vuodesta 1999 alueen kunnissa on kuitenkin eroteltu yhteen kuuluva asutus ja kuntien muut alueet. Vuoden 2009 alussa 86,5 % tanskalaisista asui taajamissa.
Tanskan 10 suurinta taajamaa 1.1.2012 olivat:
Hovedstadsområdet 1 213 822 as.
Aarhus 252 213 as.
Odense 168 798 as.
Aalborg 104 885 as.
Esbjerg 71 579 as.
Randers 61 121 as.
Kolding 57 540 as.
Horsens 54 450 as.
Vejle 51 804 as.
Roskilde 47 828 as.
Taajamat Norjassa

Norjassa taajaman nimitys on bokmåliksi tettsted ja nynorskiksi tettstad. Norjankielisen termin alkuperänä on ruotsalainen taajamakäsite, joka otettiin Norjassa käyttöön 1950-luvulla. Norjassa taajama määritellään siten, että rakennusten etäisyys saa olla korkeintaan 50 metriä, ja taajaman väkiluvun on oltava vähintään 200 asukasta. Rakennusten välisen etäisyyden osalta määritelmä on muiden Pohjoismaiden määritelmiä tiukempi. Joitakin poikkeuksia 50 metrin säännöstä kuitenkin sallitaan; esimerkiksi puistoja ja teitä ei oteta huomioon etäisyyttä laskettaessa. Vuoden 2011 alussa lähes 80 prosenttia Norjan väestöstä asui taajamissa.
Norjan 10 suurinta taajamaa 1.1.2012 olivat:
Oslo 925 242 as.
Bergen 238 098 as.
Stavanger/Sandnes 201 353 as.
Trondheim 167 598 as.
Fredrikstad/Sarpsborg 105 545 as.
Drammen 101 995 as.
Porsgrunn/Skien 88 860 as.
Kristiansand 70 204 as.
Tromssa 57 015 as.
Tønsberg 49 093 as.
Taajamat Virossa

Myös Virossa määritettiin vuoden 2011 väestönlaskennassa taajamat (vir. tiheasustusega paikkond), joiden asukasluku on vähintään 200 henkeä ja joissa rakennusten välinen etäisyys on enintään 200 metriä. Virossa on 369 taajamaa, joissa asuu noin 85 prosenttia maan väestöstä. Tallinna on suurin taajama sekä väkiluvultaan että pinta-alaltaan.
Tieliikennetaajamat

Tieliikennetaajama tarkoittaa liikennemerkein merkittyä taajamaa, jonka alueella vallitsevat tyypillisesti erilaiset liikennesäännöt taajaman ulkopuoliseen haja-asutusalueeseen verrattuna. Tieliikennetaajamien rajaus poikkeaa usein tilastollisista taajamista. Suomessa tieliikennetaajama tarkoittaa taajamamerkillä (numero E22) merkittyä aluetta, jolla ei saa ajaa yli 50 kilometrin tuntinopeudella.
Taajaman ja taajaman ulkopuolisen alueen välillä on useita lainsäädännöllisiä eroja, muun muassa:
Moottori- ja moottoriliikennetiet eivät voi kuulua taajama-alueeseen (pääasiassa muutkaan katuverkon ulkopuoliset tiet eivät kuulu taajamaan)
Taajamassa koirat on pidettävä kytkettynä
Maastopysäköinti taajamassa ei ole sallittua
Taajama-liikennemerkki Suomessa
Taajama päättyy -liikennemerkki Suomessa
Aiheesta muualla > Suomi

Yleinen väestölaskenta 1960 II: Väestön ikä, siviilisääty, pääkieli ym.  (Suomen virallinen tilasto VI C:103)  Helsinki:  Tilastollinen päätoimisto, 1963.
Väestölaskenta 1970 Osa I: Yleiset demografiset tiedot.  (Suomen virallinen tilasto VI C:104)  Helsinki:  Tilastokeskus, 1973.
Väestölaskenta 1970 Osa IV: Taajamat 1960–1970.  (Suomen virallinen tilasto VI C:104)  Helsinki:  Tilastokeskus, 1976.
Taajamat 1990.  (Väestölaskenta 1990: Osa 11)  Helsinki:  Tilastokeskus, marraskuu 1992.  ISBN 951-47-6528-1
Taajamat 1995.  (Väestölaskenta 1995: Osa 4)  Helsinki:  Tilastokeskus, 1997.  ISBN 951-727-322-3
Tilastolliset taajamat 2000.  Helsinki:  Tilastokeskus, 2003.  ISBN 952-467-135-2
Tilastolliset taajamat 2005.  (Tilasto (julkaisematon aineisto))  Helsinki:  Tilastokeskus, 2008.
Aiheesta muualla > Suomi > Yhdyskuntarakenteen seurantajärjestelmä (YKR)

Tilastokeskus: Taajama-aste alueittain 31.12.2011[vanhentunut linkki]
Tilastokeskus: Taajama- ja haja-asutusalueväestö iän ja sukupuolen mukaan kunnittain 31.12.2011 (Arkistoitu – Internet Archive)
Tilastokeskus: Taajamat väkiluvun ja väestöntiheyden mukaan 31.12.2011[vanhentunut linkki]
Lounaispaikka (Arkistoitu – Internet Archive) (YKR-taajamarajaukset vuosilta 1980, 1990, 2000 ja 2009 aineistossa Yhteiskunta > Asuminen ja rakentaminen)
Suomen ympäristökeskus: Tietoa yhdyskuntarakenteesta
Ristimäki, Mika; Oinonen, Kari; Pitkäranta, Harri ja Harju, Kaisu: Kaupunkiseutujen väestömuutos ja alueellinen kasvu.  (Suomen ympäristö 657)  Helsinki:  Ympäristöministeriö, 2003.  ISSN 1796-1637  Julkaisun verkkoversio (PDF).
Helminen, Ville ja Ristimäki, Mika: Kyläasutuksen kehitys kaupunkiseuduilla ja maaseudulla.  (Suomen ympäristö 24/2008)  Helsinki:  Ympäristöministeriö, 2008.  ISBN 978-952-11-3140-0  ISSN 1796-1637  Julkaisun verkkoversio (PDF).
Aiheesta muualla > Ruotsi

Tätorter; arealer, befolkning (ruotsiksi)
Småorter; arealer, befolkning (ruotsiksi)
SCB Regina Web Map (kartta Ruotsin aluejaoista)
Aiheesta muualla > Tanska

BEF4A: Folketal 1. januar efter byområde (AFSLUTTET) (tanskaksi) (Vuodet 1976–2004)
BEF44: Folketal 1. januar efter byområde (tanskaksi) (Vuodesta 2006 alkaen)
Aiheesta muualla > Norja

Befolkningsstatistikk. Befolkning og areal i tettsteder, 1. januar 2011 (norjaksi)
Aiheesta muualla > Viro

RL037: Rahvastik tiheasustega paikkonna, soo ja vanuserühma järgi, 31. detsember 2011 (viroksi)
Statistika kaardirakennus (viroksi) (Karttapalvelu, jossa on kartat mm. Viron taajamista)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Tätort – Osia artikkelista käännetty ruotsinkielisestä artikkelista.
Taajama alkaa Vimpelissä. Liikennemerkit eivät osoita tilastollisten taajamien rajoja. Eräissä pienissä taajamissa ei ole lainkaan taajaman liikennemerkkiä, ja toisaalta taas tietyillä sellaisilla paikkakunnilla, jotka eivät ole tilastotaajamia, voi olla taajamamerkki.
Ruotsin 50 suurinta taajamaa kartalla. Tilanne on vuoden 2005 taajamarajauksen mukainen.
Oslon taajama 1.1.2005. Kaikki vaaleanvihreällä merkitty alue kuuluu Oslon taajamaan. Harmaat osat tämän alueen keskellä kuvaavat taajaman sisällä olevia keskustavyöhykkeitä. Kartassa näkyvät myös kuntarajat mustalla ja kuntien nimet harmaalla. Kartan lähde: Statistisk sentralbyrå.
Käännös suomeksi
Bozatawin piiri

| Bozatawin piiri |
| --- | --- |
Valtio:  Uzbekistan
Tasavalta:  Karakalpakstan
Perustettu:  1979
Hallinto:  
 – hallinnollinen keskus:  Bozataw
Pinta-ala:  2 040 km²
Väkiluku (2024):  21 900
Bozatawin piiri (karakalpakiksi Bozataw rayonı, uzb. Boʻzatov tumani) on paikallishallintoalue Uzbekistaniin kuuluvan Karakalpakstanin tasavallan keskiosassa. Sen pinta-ala on 2 040 neliökilometriä ja asukasmäärä 21 900 henkeä (vuonna 2024). Piirin hallinnollinen keskus on Bozatawin taajama (entinen Qazanketken).
Bozatawin piiri rajoittuu pohjoisessa Moynaqin, idässä Shımbayn ja Kegeylin, etelässä Nukusin sekä lännessä Qanlıkólin ja Qońıratin piireihin. Se on osa Amudarjan suistoaluetta, mutta käsittää myös paljon viljelyskelvotonta maata ja metsää.
Piiri on perustettu ensimmäisen kerran vuonna 1979 ja sen jälkeen lakkautettu ja perustettu uudelleen useaan kertaan. Se muodostettiin jälleen vuonna 2019 osista Keygeylin ja Shımbayn piirejä. Piiriin kuuluu yksi taajama, neljä maaseudun itsehallintoaluetta ja 25 maaseutuasutusta. Kaupunkiväestön osuus on 26 prosenttia (vuonna 2024). Asukkaat ovat etupäässä karakalpakkeja, uzbekkeja ja kazakkeja.
Piirin maatalous on keskittynyt karjanhoitoon ja puuvillaan viljelyyn.
Luettelo Portugalin laivaston miinanraivaajista ja miinantorjunta-aluksista

Portugalin sotalaivat
A -
B -
C -
D -
E -
F -
G

H -
I -
J -
K -
L -
M - 
N

O -
P -
Q -
R -
S -
T -
U 

V -
W -
X -
Y -
Z
Sukellusveneet
Rannikkopanssarilaivat
Risteilijät
Hävittäjät
Fregatit
Korvetit
Torpedoveneet
Tykkiveneet
Partioalukset
Miinalaivat
Miinantorjunta-alukset
Miinanraivaajat
Monitorit
Moottoritorpedoveneet
Apualukset
Yhteysalukset
Linjalaivat
Purjealukset
Kuunarit
Luettelo Portugalin laivaston miinanraivaajista ja miinantorjunta-aluksista sisältää Portugalin laivaston miinanraivaajat ja miinantorjunta-alukset.
| Runkonumero | Nimi | Kuva | Luokka | Palvelukseen | Huom |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| M401 | São Roque |  | São Roque | 1956 | 1992 |
| M402 | Ribeira Grande |  | São Roque | 1957 | vuodesta 1992 A5207 poistettu 1997 |
| M403 | Lagoa |  | São Roque | 1956 | 1992 |
| M404 | Rosãrio |  | São Roque | 1957 | 1992 |
| M405 | Ponta Delgada |  | Ponta Delgada | 1953 | 1974 |
| M406 | Horta |  | Ponta Delgada | 1953 | 1976 |
| M407 | Angra do Heroísmo |  | Ponta Delgada | 1955 | 1974 |
| M408 | Vila do Porto |  | Ponta Delgada | 1953 | 1976 |
| M409 | Santa Cruz |  | Ponta Delgada | 1954 | 1976 |
| M410 | Velas |  | Ponta Delgada | 1954 | 1976 |
| M411 | Lajes |  | Ponta Delgada | 1954 | 1976 |
| M415 | São Jorge |  | São Jorge | 1956 | 1974 |
| M416 | Pico |  | São Jorge | 1955 | 1973 |
| M417 | Graciosa |  | São Jorge | 1955 | 1974 |
| M418 | Corvo |  | São Jorge | 1955 | 1974 |
Papa Noël

Antoine Nedule Montswet eli Papa Noël (25. joulukuuta 1940 Kinshasa – 11. marraskuuta 2024) oli kinshasankongolainen rumba-muusikko. Hän sai kitaran äidiltään ollessaan kahdeksan vuoden ikäinen. Ensimmäistä kertaa Papa Noël levytti 16-vuotiaana. Hän on sen jälkeen tehnyt yhteistyötä monien paikallisten muusikkojen kanssa, mutta julkaissut myös soololevyjä.
Diskografia

Bel Ami (2000)
Mosala Makasi (2001)
Bana Congo (2002)
Kaliningrad-Tškalovskin lentotukikohta

Kaliningrad-Tškalovskin lentotukikohta Kaliningradin alueen kartalla. Lentotukikohta sijaitsee 9 km Kaliningradin ydinkeskustasta luoteeseen.
Kaliningrad-Tškalovskin lentotukikohta tai Tškalovskin lentotukikohta (ven. Военный аэродром Чкаловск, Vojennyi aerodrom Tškalovsk) on  Venäjän Itämeren laivaston lentotukikohta. Se sijaitsee Kaliningradin alueella, noin yhdeksän kilometriä Kaliningradin ydinkeskustasta luoteeseen.
Lentotukikohdassa toimi vuoden 2021 lopussa kaksi joukko-osastoa: 689. hävittäjärykmentti ja 4. merivoimien hävittäjälentorykmentti. Lentokalustoon kuului Suhoi Su-27 -hävittäiä, kauko-ohjattavia taktisia Forpost-lennokkeja (UAV), Suhoi Su-24M -rynnäkkölentokoneita sekä  Suhoi Su-30M2 ja Suhoi Su-30SM -hävittäjälentokoneita.
Vuonna 2022 uutisoitiin, että kolme hypersoonisia Kinžal-ohjuksia kuljettamaan kykenevää Mikojan MiG-31I -hävittäjää olisi sijoitettu Tškalovskin lentotukikohtaan.
Aiheesta muualla

Vojennyi aerodrom Tškalovsk (venäjäksi) (wikimapia.org)
Arkistoitu kopio maxpark.com.  10.4.2019. Arkistoitu 4.1.2023. Viitattu 18.4.2022. (venäjäksi)
Venäjän lentotukikohdat Euroopassa
Kartta esittää Venäjän ilmavoimien lentopaikkojen ohella merivoimien ja maavoimien keskeisimmät lentotukikohdat ja -asemat. (Huom! Sisältö täydentyy, kesken.)
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: en:Kaliningrad Chkalovsk
Käännös suomeksi
Kuvaelma

Kuvaelma voi tarkoittaa:
lyhyt yksinäytöksinen näytelmä
erityisesti: lyhyt koulunäytelmä
liikkumattoman henkilöryhmän esittämä tilannekuva (tableau vivant)
näytelmän osa, joka edellyttää lavasteiden vaihtoa kesken näytöksen.
Jalkaväkirykmentti 43 (jatkosota)

| Jalkaväkirykmentti 43 |
| --- | --- |
Toiminnassa:  18.6. - 6.12.1941
Valtio:   Suomi
Puolustushaarat:  Maavoimat
Aselajit:  Jalkaväki
Jalkaväkirykmentti 43 (JR 43) oli Suomen puolustusvoimien jatkosodan aikainen Päijänteen sotilasläänin perustama jalkaväkirykmentti, joka kuului 10. divisioonaan.
Perustaminen

Esikunta ja esikuntakomppania. Rykmentin esikunta, kranaatinheitin- ja tykkikomppania sekä rykmentin kolonna muodostettiin Mikkelin alueen miehistä.
I pataljoona (I/JR 43) koostui Ristiinan, Anttolan ja Suomenniemen pitäjien miehistä.
II pataljoona (II/JR 43) koostui Mäntyharjun miehistä.
III pataljoona (III/JR 43) koostui Pertunmaan, Joutsan ja Luhangan miehistä. 7. komppania (7/III/JR43) koostui pertunmaalaisista ja perustettiin Lihavanpään kansakoululla.
13. komppania eli kranaatinheitinkomppania (13./JR 43)
14. komppania eli tykkikomppania (14./JR 43)
Kolonna (Kol./JR 43)
Puolustusvoimien materiaalitilanne oli jatkosodan alkaessa huomattavasti parempi kuin talvisodan alussa, mutta aivan kaikilta osin ei rykmentin määrävahvuuksia saavutettu.
Komentaja(t)

Rykmentinkomentajana oli perustamisesta 19. kesäkuuta 1941 lakkauttamiseen 6. joulukuuta everstiluutnantti Eino Vänttinen.
Taistelut

Nuijamaa
Hiitola
Kaukola
Hytinlahti
Timoskala
Räisälä
Tiuri
Lähdekorpi
Humalainen
Kiviniemi
Lipola
Kirjasalo
Lempaala
Rykmentin hyökkäysvaiheen tappiot olivat kaatuneina 334 ja haavoittuneina 939. Lisäksi rykmentin tappioita lisäsi 15 kadonnutta eli yhteensä 1 288 miestä.:
Lakkauttaminen

Rykmentti lakkautettiin 6. joulukuuta 1941. I/JR 43 alistettiin 1. joulukuuta 1941 JR 1:lle. II/JR 43 kotiutettiin, ja he irtautuivat etulinjasta 2. joulukuuta ja aloittivat siirtymisen Mäntyharjulle, josta heidät kotiutettiin 9.-10. joulukuuta.
Maaza Mengiste

| Maaza Mengiste |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 1973/1974 Addis Abeba, Etiopia
Aiheesta muualla
maazamengiste.com
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
Maaza Mengiste (s.1973/1974) on yhdysvaltalais-etiopialainen kirjailija. Mengisten teos Varjokuningas (2019) oli ehdolla Booker-palkinnon saajaksi vuonna 2020.
Ella Jenkins

Ella Jenkins (6. elokuuta 1924 St. Louis, Missouri – 9. marraskuuta 2024) oli yhdysvaltalainen laulaja. Hänet tunnetaan lapsille tekemästään musiikista, joka kuitenkin on vedonnut myös kouluttajiin ja muihin aikuisiin.
Jenkins varttui Chicagossa ja aloitti ammattimaisen laulajanuransa vuonna 1956. Albumien lisäksi hän on tehnyt kirjoja ja videoita; teoksillaan hän opettaa lapsille monenlaisiin elämänalueisiin sisältyviä asioita lukemisesta maantietoon ja tanssiin. Ajan mittaan Jenkins ryhtyi myös ohjeistamaan lasten opettajia. Kuuluisilla Adventures in Rhythm -workshopeillaan hän esitteli näille uudenlaisia ryhmälaulannan ja rytmin tuottamisen metodeja. Vuonna 1999 Jenkins julkaisi jo kolmannenkymmenennen albuminsa Smithsonian Folkways Recordsings -yhtiölle. Albumin nimi on Ella Jenkins & a Union of Friends Pulling Together.
Jenkins on päivittänyt tuotantonsa kattamia teemoja ajanmukaisilla tavoilla. Hän on käsitellyt teoksissaan muun muassa monikulttuurisuuden ja ympäristön kaltaisia aiheita. Vuonna 2017 Jenkins juhlisti kuudettakymmenettä vuottaan Folkways-artistina julkaisullaan Camp Songs. Hänelle on myönnetty Grammy-palkinto elämäntyöstään.
Vuonna 2007 Jenkinsin albumi You'll Sing a Song and I'll Sing a Song (1966) valittiin mukaan Yhdysvaltain kongressin kirjaston National Recording Registry -kokoelmaan, johon kootaan esteettisesti, historiallisesti tai kulttuurisesti merkittäviä yhdysvaltalaisia äänitteitä.
Aiheesta muualla

Viralliset sivut (englanniksi)
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Saksa  Israel  Yhdysvallat  Tšekki 
Tieteilijät:  CiNii 
Taiteenala:  Grammy Awards  MusicBrainz 
Muut:  Europeana  SNAC  IdRef
Pyörimismäärä

Pyörimismäärän  L suunta määritellään olevan kohtisuora sekä nopeus- että suuntavektoriin nähden.
Pyörimismäärä eli liikemäärämomentti (tunnus L) on pyörimisliikettä kuvaava suure. Pyörimismäärä on analoginen suoraviivaisen liikkeen liikemäärälle. Pyöriminen, toisin kuin suoraviivainen liike, on kaksiulotteista (tasossa tapahtuvaa) liikettä. Yleensä sitä kuvataan vektorilla, joka osoittaa pyörimisliikkeen tason (vektorin suunta kohtisuorassa tasoa vastaan) ja liikemäärän suuruuden (vektorin pituus).
Fysiikan nimistön standardisoinnista vastaavan SFS:n Mittayksikkökomitean jäsenen, professori Kaarle Kurki-Suonion mukaan termi liikemäärämomentti soveltuu käytettäväksi erityisesti kiertoliikkeen yhteydessä, kun taas termiä pyörimismäärä voidaan käyttää erityisesti pyörimisliikkeen yhteydessä.
Pyörimismäärää ei tule sekoittaa impulssimomenttiin eli kiertoimpulssiin, joka kuvaa pyörimismäärän muutosta vuorovaikutuksen yhteydessä. Impulssimomentin ja pyörimismäärän suhde vastaa siis impulssin ja liikemäärän suhdetta.
Saksankielinen termi Impuls  tarkoittaa impulssin sijasta liikemäärää, ja tämän vuoksi termiä impulssimomentti on myös suomessa aiemmin käytetty, ja käytetään toisinaan vieläkin nykystandardin vastaisesti myös liikemäärämomentin merkityksessä.
Pyörimismäärälle käytetään toisinaan myös englanninkielistä termiä angular momentum vastaavaa nimeä kulmaliikemäärä ja kiertoliikkeeseen viittaavaa nimeä kiertoliikemäärä.
Määritelmä ja yksikkö

Hiukkasen pyörimismäärä  \mathbf {L}  koordinaatiston origon suhteen määritellään ristitulona
missä  \mathbf {r}  on hiukkasen paikan ja origon välinen etäisyysvektori ja  \mathbf {p}  on hiukkasen liikemäärä. Pyörimismäärä on pseudovektori, joka on kohtisuorassa sekä radiaalisen vektorin r että liikemäärävektorin p suhteen. Pyörimismäärän SI-yksikkö on joule kerrottuna sekunnilla; symbolina Js (tai N·m·s). Pyörimismäärän suuruus riippuu siitä, minkä pisteen suhteen sitä tarkastellaan, eli origon valinnasta.
Jäykän kappaleen pyörimismäärä on
missä  \mathbf {J}  on kappaleen hitausmomentti ja  \mathbf {\omega }  on kappaleen kulmanopeuden ja pyörimisakselia kuvaavan yksikkövektorin tulo.
Samoin kuin liikemäärän muutos vastaa kappaleeseen vaikuttavaa kokonaisvoimaa Newtonin toisen lain mukaan, pyörimismäärän muutos vastaa siihen vaikuttavaa momenttia  \scriptstyle \mathbf {M} :
Erityisesti pisteeseen vaikuttavan voiman tuottama liikemäärän muutos on
missä  \scriptstyle \mathbf {F}  on hiukkaseen kohdistuva kokonaisvoima ja  \mathbf {r}  on voiman vaikutuspisteen etäisyys origosta.
Jos kappaleeseen vaikuttava kokonaismomentti häviää, sen pyörimismäärä pysyy vakiona. Jos kappaleen hitausmomentti  J pienenee, täytyy sen kulmanopeuden kasvaa. Tämän ilmiön voi havaita esimerkiksi pyörivässä karusellissa.
Iisalmen terveyskampus

| Iisalmen terveyskampus |
| --- | --- |
 Iisalmen Kampus Pulssi, kuvan oikeassa laidassa sisäänkäynti ensiapuun.
Sijainti
Osoite:  Riistakatu 23 74120 Iisalmi
Koordinaatit:  63.56350°N, 27.18267°E
Organisaatio
Alue:  Pohjois-Savon hyvinvointialue
Tyyppi:  aluesairaala
Erikoisala:  ympärivuorokautinen yhteispäivystys
Linkki
Kotisivut:  Iisalmen sairaala: Päivystys ja ensiapu
Iisalmen terveyskampus (entiseltä nimeltään Iisalmen aluesairaala) on Iisalmessa Riistakadulla sijaitseva Pohjois-Savon hyvinvointialueen ylläpitämä sairaala.  Vastuualueen asukasmäärä on noin 37 000.