Suomen hallintolainkäyttö
Kirkollisvalitus

Evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnissa ja toimielimissä noudatetaan kirkkolain nojalla pääsääntöisesti samaa valitusmenettelyä kuin kunnissa. Kirkkoneuvoston, seurakuntaneuvoston ja usean muun kirkollisen viranomaisen antamasta päätöksestä tehdään oikaisuvaatimus. Kirkkovaltuuston, yhteisen kirkkovaltuuston, hiippakunnan vaalilautakunnan, piispainkokouksen ja kirkolliskokouksen päätöksiin sekä, jos oikaisuvaatimusta ei edellytetä, seurakunnan vaalilautakunnan, tuomiokapitulin, hiippakuntavaltuuston ja kirkkohallituksen päätöksiin samoin kuin oikaisuvaatimuksen johdosta tehtyihin päätöksiin haetaan muutosta kirkollisvalituksella. Eräitä päätöksiä koskee valituskielto.
Valitusperusteet ovat kirkollisvalituksessa samat kuin kunnallisvalituksessa. Oikaisuvaatimuksen ja kirkollisvalituksen saa tehdä se, johon päätös on kohdistettu tai jonka oikeuteen, velvollisuuteen tai etuun päätös välittömästi vaikuttaa (asianosainen), sekä seurakunnan viranomaisen päätöksestä myös seurakunnan jäsen. Seurakunnan jäsenellä ei kuitenkaan ole oikeutta tehdä oikaisuvaatimusta tai valitusta kirkkoneuvoston tai seurakuntaneuvoston päätöksestä, jos se koskee toiseen henkilöön kohdistuvaa diakoniaa, kristillistä kasvatusta tai opetusta. Oikaisuvaatimuksen johdosta annettuun päätökseen saa hakea muutosta kirkollisvalituksella vain se, joka on tehnyt oikaisuvaatimuksen. Jos päätös on oikaisuvaatimuksen johdosta muuttunut, siihen saa hakea muutosta kirkollisvalituksella myös se, jolla on oikeus tehdä kirkollisvalitus. Kirkkolain tai kirkkojärjestyksen nojalla päätöksen tehneellä viranomaisella on valitusoikeus hallinto-oikeuden päätöksestä, jolla hallinto-oikeus on kumonnut viranomaisen päätöksen tai muuttanut sitä. Vaalin tuloksen vahvistamista koskevaan päätökseen saa hakea valittamalla muutosta: 1) asianosainen, vaalissa ehdokkaana ollut henkilö ja valitsijayhdistys sillä perusteella, että päätös on lainvastainen; ja 2) jokainen vaalissa äänioikeutettu henkilö sekä seurakuntavaaleissa ja kirkkoherran välittömässä vaalissa seurakunnan jäsen sillä perusteella, että vaali on toimitettu virheellisessä järjestyksessä ja tämä on saattanut vaikuttaa vaalin tulokseen. Museovirasto saa tehdä oikaisuvaatimuksen ja kirkollisvalituksen kirkkohallituksen päätöksestä, joka koskee suojeltua kirkollista rakennusta, kirkollisen rakennuksen suojelua tai suojelun lakkaamista.
Oikaisuvaatimus on tehtävä 14 päivän ja kirkollisvalitus 30 päivän kuluessa päätöksen tiedoksisaannista.
Kirkollisvalitus tehdään 1) tuomiokapitulin ja hiippakuntavaltuuston sekä hiippakuntaan kuuluvan seurakunnan ja seurakuntayhtymän viranomaisen päätöksestä sille hallinto-oikeudelle, jonka tuomiopiirissä tuomiokapituli sijaitsee; ja 2) kirkolliskokouksen, piispainkokouksen ja kirkkohallituksen päätöksestä Helsingin hallinto-oikeudelle. Hallintoriita-asia käsitellään siinä hallinto-oikeudessa, joka on toimivaltainen käsittelemään hallintoriidassa asianosaisena olevan kirkon viranomaisen päätöksestä tehdyn valituksen. Jos hallintoriidan osapuolina on kaksi kirkon viranomaista, asian käsittelee se hallinto-oikeus, jonka tuomiopiirissä vastaajana oleva viranomainen sijaitsee.
Hallinto-oikeuden päätökseen saa hakea valittamalla muutosta korkeimmalta hallinto-oikeudelta vain, jos korkein hallinto-oikeus myöntää valitusluvan. Kirkollisvalitukseen ja hallintoriita-asian käsittelyyn sovelletaan hallintoprosessilakia, jollei kirkkolaissa toisin säädetä.
Kirkon viranomaisen päätös voidaan yleensä panna täytäntöön välittömästi samaan tapaan kuin kunnallinen päätös.
Ortodoksisessa kirkossa kirkolliset valitukset ja oikaisuvaatimukset tehdään pääsääntöisesti samaan tapaan kuin luterilaisessa. Ortodoksisen seurakunnan tai luostarin päätöksestä valitetaan hallinto-oikeuteen. Valituksen saa tehdä asianosainen tai luostarin tai seurakunnan jäsen sekä eräissä asioissa Museovirasto. Ortodoksisen kirkkohallituksen päätöksestä voi asianosainen valittaa hallinto-oikeuteen. Valituksen ortodoksisen kirkon asioissa voi tehdä vain laillisuusperusteella.