stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alppiruusut

| Alppiruusut |
| --- | --- |
 Karva-alppiruusu (Rhododendron hirsutum)
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Magnoliophyta
Kladi::  Aitokaksisirkkaiset
Kladi::  Asteridit
Lahko::  Ericales
Heimo::  Kanervakasvit Ericaceae
Alaheimo::  Ericoideae
Tribus::  Rhodoreae
Suku::  Alppiruusut Rhododendron  L.
Alasuvut
 Azaleastrum  Candidastrum  Hymenanthes  Mumeazalea  Pentanthera  Rhododendron  Therorhodion  Tsutsusi 
Katso myös
   Alppiruusut Wikispeciesissä   Alppiruusut Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Alppiruusut (Rhododendron) on suku kanervakasvien (Ericaceae) heimossa. Suku on lajimäärältään suuri ja laajalle levinnyt. Lajeja tunnetaan 600–1000. Suvun nimi tulee kreikan kielen sanoista rhodos, ruusu ja dendron, puu. Alppiruusut eivät ole nimestään huolimatta mitään sukua ruusukasveille. Kesävihantia alppiruusuja sekä osaa ainavihannista kutsutaan atsaleoiksi.
Kuvaus

Alppiruusut ovat yleensä pensaita, mutta niiden koko vaihtelee jopa 30-metrisistä puista maanmyötäisiin varpuihin. Alppiruusuihin kuuluu sekä ainavihantia että lehtensä varistavia kesävihantia lajeja. Sukuun kuuluvat nykyisin myös atsaleat (Azalea) ja pursut (Ledum), jotka on aiemmin rajattu omiksi suvuikseen. Useimmilla lajeilla on kiiltävät ja soikeat lehdet sekä terttukukinto, jossa on suuria ja näyttäviä torvimaisia kukkia. Suvussa on kuitenkin myös alppilajeja, joilla on pienet kukat ja lehdet. Joillakin lajeilla lehtien alapinnat ovat suomujen tai hienon karvoituksen peitossa.
Alppiruusujen tuholaisina esiintyy ainakin seuraavia lajeja: varpulude (Stephanitis oberti), alppiruusunlude (Stephanitis rhododendri), alppiruusunjauhiainen (Dialeurodes chittendeni), uurrekorvakärsäkäs (Otiorhynchus sulcatus), tukkimiehentäi (Hylobius abietis) ja kaskaslaji Graphocephala coccinea, joka levittää Pycnostipanus azalean aiheuttamaa sienitautia.
Levinneisyys

Alppiruusuja esiintyy tundralta trooppiseen sademetsään. Merkittävimmät esiintymisalueet ovat Himalajan vuoriston itäosat sekä Indokiinan, Korean, Japanin ja Taiwanin vuoristot. Useita lajeja esiintyy myös Pohjois-Amerikassa ja muutamia Euroopassa. Eteläisimmät esiintymisalueet ovat joillakin trooppisilla lajeilla Borneossa ja Uudessa-Guineassa. Afrikasta ja Etelä-Amerikasta lajit puuttuvat. Suomessa tavataan lapinalppiruusua (Rhododendron lapponicum) aivan pohjoisimmassa Lapissa. Lisäksi koko Suomessa tavattava suopursu (Rhododendron tomentosum, syn. Ledum palustre) luokitellaan nykyään alppiruusuihin kuuluvaksi.
Kasvupaikat

Useimmat lajit pitävät happamasta maaperästä, mutta esimerkiksi lapinalppiruusu suosii runsaskalkkista kangasmaastoa. Suopursu kasvaa puolestaan soilla, mutta myös muunlaisilla kosteahkoilla kasvupaikoilla.
Puutarhassa alppiruusuja hoidetaan havukasvien tavoin. Alppiruusupenkin multa tulee olla hapanta havukasveille soveltuvaa turvetta, eikä suinkaan kalkittua mustamultaa. Käytettyjen kahvinporojen ja piimän kerrotaan auttavan pitämään alppiruusujen maaperää happamana.
Luokittelu

Alppiruusut jaettiin vuoteen 2004 asti kahdeksaan alasukuun (luettelo alla), jotka jakautuvat edelleen sektioihin ja alasektioihin. Vuonna 2005 ehdotettiin geneettisten ja kemiallisten tutkimusten jälkeen jaon muuttamista viiteen alasukuun.
alasuku Rhododendron – useita satoja lajeja ainavihantia alppiruusuja, lehtien alapinnat suomullisia.
alasuku Hymenanthes – noin 140 lajia ainavihantia alppiruusuja, lehtien alapinnat suomuttomia.
alasuku Pentanthera – noin 25 lajia kesävihantia atsaleoita.
alasuku Tsutsusi – noin 110 lajia ainavihantia atsaleoita.
alasuku Azaleastrum – viisi lajia ainavihantia atsaleoita.
alasuku Candidastrum – ainoa laji atsalea Rhododendron albiflorum.
alasuku Mumeazalea – ainoa laji kesävihanta Rhododendron semibarbatum.
alasuku Therorhodion – lajeina kesävihannat Rhododendron camtschaticum ja R. redowskianum.
Koristekasvilajikkeet

Koristekasvikäyttöön on jalostettu yli 25 000 lajiketta. Useimmat lajikkeet on jalostettu kukkien vuoksi, mutta jotkin myös koristeellisten lehtien tai varsien vuoksi. Tärkeimpiä jalostuksessa käytetyistä lajeista on ollut Pohjois-Amerikassa esiintyvä Rhododendron catawbiense.
Koristekasvilajikkeet > Suomen oloihin jalostetut lajikkeet

Vielä 50 vuotta sitten pidettiin mahdottomana, että alppiruusuja voitaisiin kasvattaa Suomen kaltaisessa kylmänlauhkeassa ilmastossa. Helsingin yliopisto ja Mustilan arboretum ottivat tehtäväkseen 1970-luvulla kehitellä Suomen oloihin sopivia alppiruusulajikkeita. Kestävistä ulkomaisista japaninalppiruusuista (Rhododendron brachycarpum) alettiin Helsingin Haagassa kehittää kotimaista kantaa. Ensimmäinen suomalainen myyntiin tuotu alppiruusulajike oli pienikokoinen lamoalppiruusu 'Elviira', jolla on tummanpunaiset kukat. Elviira saattaa olla konstikas kasvupaikkansa suhteen, Arboretum Mustilan mukaan se näyttää viihtyvän parhaiten runsaslumisilla talvellakin varjoisilla kasvupaikoilla. Seuraavaksi alun perin mustilanalppiruusuista (Rhododendron brachycarpum subsp. tigerstedtii) saivat alkunsa suomalaiset nykyään suositut marjatanalppiruusu-ryhmään kuuluvat alppiruusut. Ne ovat täysikasvuisena suuria ja tukevarakenteisia. Niistä osa soveltuu vain eteläisimpään Suomeen, mutta eräät lajikkeet, kuten 'Haaga', 'Mikkeli' ja 'Pekka' menestyvät loistavasti jopa Oulun seudulla, 'Mikkeli' soveltuu kokeiltavaksi jopa eteläisimpään Etelä-Lappiin. Myöhemmin markkinoille on tullut myös nukka-alppiruusuja (Rhododendron smirnowii) ja matalia pienilehtisiä runsaspienikukkaisia karoliinanalppiruusuja, jotka menestyvät hyvin tosin vain eteläisimmässä Suomessa. Karoliinanalppiruusut kasvavat maksimissaan 60 cm korkeiksi tiiviiksi pensaiksi. Tulevaisuudessa jalostajien haasteena on kehitellä keltakukkainen alppiruusu Suomen oloihin.
Koristekasvilajikkeet > Suomen oloihin jalostetut lajikkeet > Lajikkeita

Sulkeissa olevat rinnakkaisnimet ovat kansainväliseen käyttöön tarkoitettuja. Vuosiluku tarkoittaa jalostus- tai julkaisuvuotta.
’Elviira’, matala lamoava pensas, kirsikanpunaiset kukat (1974)
’Haaga’, keskikorkea pensas, kukat vaaleanpunaiset (1974)
’Hellikki’, keskikorkea tummalehtinen pensas, syvän purppuranpunaiset kukat (1974)
’Helsinki University’, keskikorkea tuuhea pensas, vaaleanpunaiset kukat (1974). Helsingin yliopiston nimikkolajike julkistettiin yliopiston viettäessä 350-vuotisjuhlavuottaan vuonna 1990.
’Mauritz’, matalahko punakukkainen pensas (1974)
’Mikkeli’ (’St. Michel’), korkea pystykasvuinen pensas, jonka suuret kukat ovat auetessaan vaaleanpunaisen sävyiset ja muuttuvat valkeiksi (1974)
’P. M. A. Tigerstedt’ (’Peter Tigerstedt’), isoksi kasvava lievästi harottava pensas, jonka kukat ovat valkoiset (1974). Lajike on nimetty alppiruusujen jalostusohjelmaa vuosina 1973–2000 johtaneen professori Peter M. A. Tigerstedtin mukaan.
’Kullervo’, pienikokoinen pensas, kukat ovat auetessaan vaaleanpunaiset, mutta muuttuvat valkoisiksi (1992)
’Pohjolan Tytär’ (’Pohjola’s Daughter’), matalahko, leveä tuuhea pensas, vaaleanpunaiset kukat vaalenevat vähitellen (1992). Pensaalla on taipumus kukkia uudelleen syksyllä.
’Pekka’, korkeaksi kasvava leveälehtinen pensas, kukat hennon vaaleanpunaiset (1999). Alppiruusu ’Pekka’ on nimetty Helsingin kaupunginpuutarhurin Pekka Jyrängön mukaan. Vuosina 1975–1995 kaupunginpuutarhurina olleen Jyrängön ansiosta Helsingin kaupunki ja yliopisto perustivat Etelä-Haagan Laajasuolle alppiruusujen koealueen, joka tunnetaan nykyään Alppiruusupuistona.
’Axel Tigerstedt’, keskikorkea pensas, valkoiset kukat, auetessaan hennon vaaleanpunaiset (2002)
’Eino’, matalahko leveä pensas, purppuranpunaiset kukat (2003)
’Raisa’, matalahko, laakean pyöreähkö pensas, jolla on pienet purppuranpunaiset kukat (2003). Alppiruusu ’Raisa’ on nimetty vuonna 1999 kuolleen Raisa Gorbatšovan muistoksi, lajikkeen valitsi neljästä ehdokkaasta Mihail Gorbatšov.
’Marketta’, pystykasvuinen keskikorkea pensas, kukat purppuranpunaiset, keskeltä vaaleanpunaiset (2005)
’Unelma’, tuuhea keskikokoinen pyöreähkö pensas, jonka kukat ovat ruusunpunaiset (2010)
Lajikkeiden ’Kullervo’ ja ’Pohjolan Tytär’ hangen yläpuolella olevat nuput paleltuvat noin 23 asteen pakkasella, hangen sisällä ne säilyvät (nuput kehittyvät syksyllä). Alppiruusun kannalta kevät on ongelmallista aikaa pohjoisissa oloissa: kasvit kiertävät talvella lehtensä rullalle vähentääkseen haihduttamista. Kevätaurinko harhauttaa pensaat haihduttamaan vettä, mutta koska maa on vielä jäässä, kasvi ei saa korvaavaa vettä ja kuivuu. Myös tuulinen kasvupaikka saattaa aiheuttaa ylimääräistä haihtumista ja aiheuttaa vaurioita. Kuivumisriskiä vähennetään varjostamalla kasvia keväällä, kunnes maa on sula. Voimakas kevätaurinkokin vahingoittaa lehtiä.
Aiheesta muualla

Dendrologian seuran Rhododendron-kerho
Kristian Theqvist: Alppiruusujen vaivoja, Rhododendron-kerhon kevätkokous 28.4.2011
Kukkaloistoa Etelä-Haagan Laajasuonpuistossa (Rodopuisto). Puisto syntyi suomalaiseen ilmastoon sopivien, koristekäyttöön tarkoitettujen alppiruusujen jalostuskokeilujen seurauksena.
Toukokuussa kukkiva alppiruusu 'Elviira' on saanut nimensä lajikkeen risteyttäjän isoäidin mukaan.
Kesäkuun alussa kukkiva alppiruusu 'Raisa' on nimetty Raisa Gorbatšovan muistoksi.
Animal Kingdom (yhtye)

Animal Kingdom on lontoolainen (Englanti) indie rock -yhtye. Yhtyeeseen kuuluu Richard Sauberlich, Hamish Crombie ja Geoff Lea.
He ovat julkaisseet kaksi albumia: Sings and Wonders vuonna 2009 ja The Looking Away 8.5.2012. Singlejä: Chalk Stars (2009), Tin Man (2009), Two by Two (2010), Sings and Wonders (2010), Strange Attractor (31.1.2012).
Diskografia > Studioalbumit

Signs and Wonders (2009)
The Lookng Away (2012)
Diskografia > Singlet

"Chalk Stars" (2009)
"Tin Man" (2009)
"Two by Two" (2010)
"Signs and Wonders" (2010)
"Strange Attractor" (31 January 2012)
"Strange Attractor" (3D M4n Remix) (2012)
"Strange Attractor" (Dzeko & Torres Remix) (2012)
Aiheesta muualla

Virallinen sivusto (englanniksi)
Arden

Arden on seuraavien henkilöiden sukunimi:
Daphne Slater (o.s. Arden, s. 1941), brittiläinen pikajuoksija
Don Arden (1926–2007), brittiläinen musiikkimanageri
Elizabeth Arden (1878–1966), kanadalainen kosmetiikka-alan yrittäjä
Eve Arden (1908–1990), yhdysvaltalainen näyttelijä
Jann Arden (s. 1962), kanadalainen laulaja ja lauluntekijä
Jeremy Arden (s. 1964), brittiläinen säveltäjä
John Arden (1930–2012), englantilainen näytelmäkirjailija
Muita merkityksiä

Arden International, Christian Hornerin perustama Formula 3000-talli
Far Arden, suomalainen rockyhtyhe
Arden, kylä Yhdysvaltojen Delawaressa
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Arden”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Anna Missuna

| Anna Missuna |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 12. marraskuuta 1868 Vitebskin alue
Kuollut: 2. toukokuuta 1922 (ikä 53)
Koulutus ja ura
Tutkimusalue:  Geologia ja paleontologia
Anna Boleslavovna Missuna (12. marraskuuta 1868 – 2. toukokuuta 1922) oli venäläissyntyinen puolalainen geologi, mineralogi ja paleontologi.
Varhainen elämä

Missuna syntyi Vitsebskin alueella (tuolloin osa Venäjän keisarikuntaa, nykyään osa Valko-Venäjää). Hänen vanhempansa olivat syntyjään puolalaisia. Hän opiskeli Riiassa, jossa hän opiskeli saksaa, ja myöhemmin Moskovassa vuosina 1893–1896. Hän jatkoi mineralogian opintojaan Vladimir Vernadskin ja kristallografi Jevgraf Fjodorovin kanssa.
Ura

Missunan ensimmäinen geologinen artikkeli julkaistiin vuonna 1898. Se oli tutkimus ammoniumsulfaatin kiteisistä muodoista, jonka hän kirjoitti yhdessä L. V. Yakovlevan kanssa. Tutkimus julkaistiin Moskovan luonnontieteellisen seuran lehdessä. Hän julkaisi artikkeleita sekä venäjäksi että saksaksi.
Vuosina 1907–1922 Missuna toimi kemian professorina Moskovassa. Hän opetti myös petrografiaa, paleontologiaa, geologiaa ja maantietoa.
Missuna kuoli 2. toukokuuta vuonna 1922 vain 53-vuotiaana.
Käännös suomeksi
Anne Marie Louise d’Orléans

| Anne Marie Louise d’Orléans |
| --- | --- |
 Anne Marie Louise d'Orléansin muotokuva. Maalattu noin vuonna 1665.
Montpensier'n herttuatar

Syntynyt:  29. toukokuuta 1627 Louvren palatsi, Pariisi
Kuollut:  5. huhtikuuta 1693 (65 vuotta) Luxembourgin palatsi, Pariisi
Hautapaikka:  Saint-Denis'n basilikan kuninkaallinen hautausmaa
Puoliso:  Antonin Nompar de Caumont
Isä:  Gaston Orléans, Orléansin kreivi
Äiti:  Marie de Bourbon, Montpensier'n herttuatar
Uskonto:  roomalaiskatolinen
Anne Marie Louise d'Orléans, Montpensier'n herttuatar (29. toukokuuta 1627 Louvren palatsi, Pariisi – 5. huhtikuuta 1693 Luxembourgin palatsi, Pariisi). Häntä kutsuttiin myös nimellä La Grande Mademoiselle.
Anne Marie Louise d'Orléansin isä oli Orléansin kreivi Gaston Orléans, joka oli Ranskan kuningas Henrik IV:n poika. Hänen äitinsä oli Montpensier'n herttuatar Marie de Bourbon, joka kuoli muutama päivä synnytyksen jälkeen. Hän peri äitinsä suuren omaisuuden. Hän varttui kuninkaallisen hovin kulisseissa, ja suunnitteli jopa avioliittoa Ludvig XIV:n kanssa siinä epäonnistuen. Hän esitteli ensimmäisenä kuninkaalliseen hoviin nuoren firenzeläisen säveltäjän Jean-Baptiste Lullyn.
Vuonna 1648 alkaneen Fronden aikana hän asettui isänsä puolelle monarkiaa ja kardinaali Mazarinin valvomaa vallan keskittämistä vastaan. Tämä suututti nuoren kuninkaan, ja hänet lähetettiin pois hovista Saint-Fargeaussa olleelle tilalleen. Takaisin hoviin hän muutti vuonna 1664 kuninkaan lepyttyä. Vuonna 1670 herttuatar sai kuningas Ludvig XIV:ltä luvan mennä naimisiin alempisäätyisen kuninkaan henkivartioston kapteenin, Lauzunin kreivin Antonin Nompar de Caumontin kanssa. Kuningas kuitenkin perui päätöksensä neuvonantajien painostuksesta. He menivät kuitenkin salaa naimisiin vuonna 1681. Liitto jäi kuitenkin lyhyeksi ja päätyi eroon.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anne Marie Louise d’Orléans Wikimedia Commonsissa
Annihilaatio

Annihilaatio.
Annihilaatioksi kutsutaan fysiikassa reaktiota, jossa hiukkanen kohtaa antihiukkasensa ja molemmat muuttuvat (useimmiten) gammasäteilyksi.[lähde? ]
Elektronin törmätessä antihiukkaseensa positroniin tapahtuu annihilaatio, jossa partikkeleiden varaukset kumoavat toisensa ja hiukkasten 0,511 MeV lepomassat muuttuvat kahdeksi, vastakkaisiin suuntiin eteneväksi annihilaatiofotoniksi.
Annihilaatiossa suureiden muutokset määräytyvät säilymislakien perusteella. Energian säilymislaki määrää vapautuvien fotonien energian. Fotonien yhteenlaskettu energia vastaa suhteellisuusteorian yhtälön E=mc² mukaista energiaa. Sähkövarauksen säilymislaki mahdollistaa varauksettomien fotonien syntymisen. Liikemäärän säilymislaki vaatii, että syntyviä fotoneita on vähintään kaksi.[lähde? ]
Elektroni-positroni-annihilaatiota käytetään esimerkiksi positroniemissiotomografiassa, joka on lääketieteellinen kuvantamismenetelmä.[lähde? ]
Anna Maria van Schurman

Jan Lievens, Anna Maria van Schurman, 1649
Anna Maria van Schurman (myös: Anna Maria von Schurman; Anna Maria van Schurman; Anna Maria von Schurmann; Anna Maria van Schurmann; Anna Maria van Schurrman; Anna Maria van Schuurman; Anna Maria van Schürman; Anna Maria Schürmann; Anna Maria Schurman; Anna Maria a Schurman; A. M. a Schurman; Anne Marie de Schurman; 5. marraskuuta 1607 Köln – 4. toukokuuta 1678 Wieuwerd, Länsi-Friisinmaa) oli alankomaalainen runoilija ja oppinut. Hän oli 1600-luvun mittapuiden mukaan hyvin korkeasti koulutettu. Hän oli lahjakas taiteessa, musiikissa ja kirjallisuudessa, ja hän hallitsi 14 kieltä: silloiset eurooppalaiset valtakielet sekä latinan, kreikan, heprean, arabian, syyrian, aramean ja etiopian.
Elämä

Van Schurman syntyi varakkaiden vanhempien Frederik von Schurmanin ja Eva von Harff de Dreibornin perheeseen. Hän osasi lukea jo nelivuotiaana. Isänsä kuoltua hän muutti 1613 äitinsä ja kahden tätinsä kanssa Utrechtiin. Vuonna 1636 hän opiskeli ensimmäisenä naisopiskelijana yliopistossa. Siihen aikaan naisten ei ollut sallittua opiskella yliopistossa, ja oppitunneilla hän joutui istumaan verhon takana, jotteivät miesopiskelijat näkisi häntä. Hän oli kiinnostunut kirjallisuudesta ja kaikista tieteistä, mutta erityisesti teologiasta. Hän suoritti oikeustieteellisen tutkinnon. Anna Maria van Schurmanilla oli myös taiteellisia harrastuksia. Hän teki hienoja kaiverruksia käyttämällä timanttia lasiin. Hänestä tuli taitava kuvanveistäjä, vahamallien tekijä ja norsunluun ja puun veistäjä. Hän myös maalasi, etenkin muotokuvia.
Schurman tutustui 1664 jesuiitta Jean de Labadieen, joka oli kääntynyt protestantiksi. Labadie oli perustanut mietiskelyä harrastavan uskonnollisen suuntauksen labadismin. Schurman kiinnostui Labadiesta ja tämän ajatuksista, ja hänestä tuli tämän pääavustaja. Hänen liittymistään Labadien kannattajiin kauhisteltiin ja arveltiin hänen joko seonneen tai joutuneen ranskalaismiehen hypnoottisen vaikutuksen valtaan. Ryhmä muutti Amsterdamiin, mutta sitä ei otettu hyvin vastaan, ja se muutti sieltä Altonaan (silloiseen Tanskaan, nykyisin Saksaa), jossa Jean de Labadie kuoli 1674. Sen jälkeen ryhmä siirtyi Wieuwerdiin Friisinmaahan, jossa Anna Maria van Schurman kuoli 1678. Labadismi hiipui 70 vuoden kuluttua noin 1750.
"Naiselle on sopivaa kaikki sellainen, mikä täyttää ihmismielen poikkeuksellisella ja rehellisellä ilolla."
Teokset (valikoima)

Whether the Study of Letters Is Fitting for a Christian Woman? ilmestyi hollanniksi ja käännettiin ranskaksi 1646 ja englanniksi 1659,
Eucleria (1673) oli hänen viimeinen teoksensa, ja hän julkaisi sen Labadien tuella.
Omakuva, 1632
Annie Winquist

Annie Winquist
Annie Winquist (s. 2. kesäkuuta 1993) on norjalainen alppihiihtäjä, joka edustaa Lillehammer Skiclubia.
Nuorten MM-kilpailuissa Roccarasossa vuonna 2012 Winquist voitti kultaa supersuurpujottelussa ja hopeaa alppiyhdistetyssä. Alppihiihdon maailmancupissa Winquist kilpaili ensimmäisen kerran Schladmingin supersuurpujottelussa maaliskuussa 2012 sijoittuen 24:nneksi. Se on myös toistaiseksi hänen paras sijoituksensa maailmancupissa.
Anthony Harvey

Anthony Harvey (3. kesäkuuta 1931 Lontoo – 23. marraskuuta 2017 Water Mill, Southampton, New York, Yhdysvallat) oli brittiläinen elokuvaohjaaja ja -leikkaaja. Hänen ohjaustöihinsä lukeutui muun muassa Leijona talvella (The Lion in Winter, 1968), joka toi ohjaajalleen Oscar- ja Golden Globe -ehdokkuuden.
Vuonna 1967 Harvey oli ehdolla Venetsian elokuvajuhlien Kultaisen leijonan saajaksi elokuvastaan Maanalaisessa (1966).
Aiheesta muualla

Anthony Harvey Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Ardennes

Ardennes on Ranskan departementti numero 08. Koillis-Ranskassa sijaitseva departementti on saanut nimensä Ardennien vuoristoalueen mukaan, ja se kuuluu Champagne-Ardennen hallintoalueeseen. Ardennes on yksi Ranskan alkuperäisistä, 1790 perustetuista departementeista. Vuonna 2005 siellä eli noin 287 000 asukasta.
Maantiede

Ardennesia ympäröivät Ranskan departementit Meuse, Marne ja Aisne sekä pohjoisessa Belgia. Koska alue sijaitsee Ardennien ylängöllä, alueella on paljon tiheitä metsiä. Alueen tärkein joki on Maas.
António de Spínola

António de Spínola vuonna 1974.
António Sebastião Ribeiro de Spínola (11. huhtikuuta 1910 Estremoz – 13. elokuuta 1996 Lissabon) oli lyhytaikainen Portugalin presidentti vuonna 1974. Hän oli kenraali, joka yritti pysäyttää Portugalin neilikkavallankumouksen vallankaappauksen avulla.
Toiminta Salazaria vastaan

Portugalin armeijan kenraalina 1960-luvulla toiminut Spínola ei hyväksynyt maan pitkäaikaisen diktaattorin António Salazarin harjoittamaa siirtomaapolitiikkaa, joka oli kärjistynyt siirtomaasodiksi. Arvostelun vuoksi hänet erotettiin armeijasta. Tämä teki hänestä tunnetun hallituksen vastustajan. Julkaisemassaan kirjassa Portugal e o Futuro hän esitti, että Portugalin on vetäydyttävä siirtomaistaan ja annettava niiden itsenäistyä. Ulkoisesti hänet tunnettiin monokkelistaan.
Pettymys neilikkavallankumoukseen

Neilikkavallankumouksessa Spínola nousi maan presidentiksi (25.4.1974), koska hän nautti arvostusta laajoissa kansalaispiireissä. Hän ei kuitenkaan hyväksynyt vallankumoushallituksen jyrkän vasemmistolaista politiikkaa. Tämän vuoksi Spínola kannattajineen ryhtyi 28. syyskuuta 1974 vallankaappaukseen, jonka tarkoituksena oli porvarillisen tasavallan perustaminen. Yritys epäonnistui ja Spínolan oli erottava presidentin virasta. Spínolan kaappausyritykset johtivat osaltaan vallankumouksen tasaantumiseen, kun maltilliset puolueet alkoivat vuoden 1976 presidentinvaaleista alkaen voimistua.
Presidentiksi valittiin Spínolan jälkeen Asevoimien liikkeen johtohahmo Francisco da Costa Gomes. Spínola osallistui vielä uuteen oikeistovoimien kaappausyrityksen 11. maaliskuuta 1975, taaskin turhaan. Tämän jälkeen Spínola pakeni Espanjan kautta Brasiliaan jossa hän vetäytyi julkisuudesta ja julkaisi länsisaksalaisen kirjailijan Günter Wallraffin toimittamat muistelmansa.
Antonino Orrù

Antonino Orrù (23. huhtikuuta 1928 Sinnai – 13. elokuuta 2022) oli italialainen roomalaiskatolinen piispa. Hänet vihittiin papiksi 13. heinäkuuta 1952 ja nimitettiin Ales-Terralban hiippakunnan piispaksi 9. huhtikuuta 1990. Konsekroinnin suoritti 13. toukokuuta Ottorino Pietro Alberti, jota avustivat Pier Giuliano Tiddia ja Tarcisio Pillolla.
Orrù jäi eläkkeelle 5. helmikuuta 2004.
Antonino Ganini

Antonino Ganini (25. elokuuta 1710 Jatrinoli – 15. tammikuuta 1795) oli italialainen roomalaiskatolinen arkkipiispa. Hänet vihittiin papiksi 19. syyskuuta 1733 ja nimitettiin Santa Severinan arkkihiippakunnan johtoon 24. tammikuuta 1763. Piispaksi vihkiminen seurasi 30. tammikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Giuseppe Spinelli.
Ganini kuoli 84-vuotiaana virassa.
Andrew Robertson

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Koko nimi: Andrew Robertson
Syntymäaika: 11. maaliskuuta 1994 (ikä 30)
Syntymäpaikka: Glasgow, Skotlanti
Pelipaikka: vasen laitapuolustaja
Pituus: 178 cm 
Seura
Seura: Liverpool
Pelinumero: 26
Junioriseurat
2003–2009: Celtic
2009–2012: Queen's Park
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 2012–2013 | Queen's Park | 34 | (2) |
| 2013–2014 | Dundee United | 36 | (3) |
| 2014–2017 | Hull | 99 | (3) |
| 2017– | Liverpool | 218 | (10) |
Maajoukkue
| 2013–2015 | Skotlanti U21 | 4 | (0) |
| 2014– | Skotlanti | 69 | (3) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat, päivitetty 3. kesäkuuta 2024.  Maajoukkueuran tilastot päivitetty 3. kesäkuuta 2024.
Andrew "Andy" Robertson (s. 11. maaliskuuta 1994 Glasgow) on skotlantilainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan vasen laitapuolustaja. Hän edustaa Englannin Valioliigassa pelaavaa Liverpoolia. Robertson pelaa myös Skotlannin jalkapallomaajoukkueessa, jonka kapteenina hän on toiminut vuodesta 2018 lähtien.