stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Erkki Heinonen (shakkimestari)

Erkki Martti Olavi Heinonen (21. maaliskuuta 1922 Joutseno – 19. joulukuuta 1993 Helsinki) oli suomalainen shakinpelaaja, shakkitoimittaja ja shakkitehtävien laatija. Pelishakissa hän sai kansallisen shakkimestarin arvon ja tehtäväshakissa hän oli kansallinen tehtävämestari.
Tehtäväniekka

Erkki Heinosen ensimmäinen shakkitehtävä, kuusisiirtoinen mattitehtävä, julkaistiin Helsingin Sanomissa 12. marraskuuta 1939. Hänen laadintauransa käynnistyi varsinaisesti, kun eräs hänen ensimmäisistä julkaistuista tehtävistään ilmestyi vuonna 1942 Aseveli-lehdessä ja hänet esiteltiin tehtävän yhteydessä.
Vuoteen 1974 mennessä Heinonen oli laatinut yli 200 tehtävää, joista oli julkaistu 104. Yli puolet tuotannosta on kaksisiirtoisia mattitehtäviä ja kolmisiirtoisia mattitehtäviä on noin 17 % kokonaismäärästä. Näiden lisäksi Heinonen laati apumatteja, itsemattitehtäviä, satushakkitehtäviä sekä monisiirtoisia mattitehtäviä.
Heinonen oli saavuttanut tehtävillään vuoteen 1974 mennessä kilpailuissa 12 kertaa ensimmäisen palkinnon ja yhteensä sijoittuneita tehtäviä (palkinto, kunniamaininta, kiitosmaininta tai maininta) oli 57 kappaletta. Hänen huomattavimpia saavutuksiaan olivat hopeamitali kaksisiirtoisten mattitehtävien ryhmässä Helsingin shakkiolympialaisten yhteydessä järjestetyssä olympiaturnauksessa 1952 ja 2. palkinto tehtävätyyppinä harvinaisella kahden siirron pakkomattitehtävällä 1. kansainvälisessä joukkuelaadintakilpailussa (World Chess Composition Tournament, WCCT) 1972–1975. Tehtäväshakillisten ansioidensa vuoksi Heinonen sai 30. maaliskuuta 1974 kansallisen tehtävämestarin arvon. Hän oli 17. henkilö Suomessa, joka sai kyseisen tittelin.
Laatimisen ohella Heinonen myös tuomitsi tehtäväkilpailuja. Niistä ansioista hänelle myönnettiin 1976 kansallisen tehtävätuomarin arvonimi (pätevyysalana kaksi- ja kolmisiirtoiset mattitehtävät) sekä 1979 kansainvälisen tehtävätuomarin arvo (pätevyysalana kaksi- ja  kolmisiirtoiset mattitehtävät).
Muun shakillisen toiminnan ohessa Erkki Heinonen työskenteli myös shakkitoimittajana. Hän toimitti vuosina 1957–1963 Suomen Sosialidemokraatin shakkipalstaa.
Juhlakilpailu

Suomen Tehtäväniekat julisti Heinosen 50-vuotispäivän kunniaksi 1972 juhlakilpailun kaksisiirtoisille mattitehtäville. Siihen otti osaa 217 tehtävää 19 maasta. Heinonen tuomitsi kilpailun itse. Kisan voittajaksi selvisi Unto Heinosen laatima tehtävä. Erkki Heinonen kommentoi voittotehtävää seuraavasti:
»Voimakkaasti hahmoteltu ja johdonmukaisesti toteutettu idea. Kolminkertaisen Hannelius-teeman esitystä tehostaa neljäs houkutus, jossa teemamatit toteutuvat. Alkuasemassa ne ovat »valmiina», mitä esim. Dombrovskis-teemassa ei hyväksytä. Alkusiirto loistava. Kokonaisuudessaan hieno suoritus. Mainittakoon, että La5 on korottunut nappula, joka korvaa f8:sta lyödyn lähetin.»
Aiheesta muualla

Erkki Heinosen olympiaturnauksessa voittama hopeamitali, Arjenhistoria.fi
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Ranska  BnF data  Alankomaat
Haitin konflikti

Haitin konflikti oli vuonna 2004 tapahtunut nelisen viikkoa kestänyt konflikti ja vallankaappaus, joka johti Haitin presidentin Jean-Bertrand Aristiden erottamiseen presidentin virasta.
Kapina alkoi 5. helmikuuta 2004 Gonaïvesin valtauksella. 22. helmikuuta kapinalliset olivat valloittaneet Haitin toiseksi suurimman kaupungin Cap-Haïtienin ja viikkoa myöhemmin piirittivät maan pääkaupunkia Port-au-Princeä. Aamulla 29. helmikuuta Aristide erosi ja lensi Yhdysvaltain tuella Keski-Afrikan tasavaltaan, mistä jatkoi Etelä-Afrikkaan.
Myöhemmin Aristide väitti julkisuudessa, että Yhdysvaltain joukot olisivat "kidnapanneet" hänet, ja syytti Yhdysvaltoja vallankaappauksen järjestämisestä. Yhdysvaltain viranomaiset kiistivät väitteet.
Kun Aristide oli syrjäytetty vallasta, asetettiin väliaikainen hallitus, jota johtivat presidentti Boniface Alexandre ja pääministeri Gérard Latortue.
Edeltäviä tapahtumia

Keväällä 2003 Aristide vaati Ranskalta miljardien eurojen korvauksia. Oli käynyt ilmi, että Haiti oli maksanut itsenäistymisen jälkeen korvauksia ranskalaisten menettämästä siirtomaaomaisuudesta. Aristide vaati kompensaatiota, ei ainoastaan maksetuista summista (560 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria) vaan siitä menetetystä talouskasvusta, jota rahalla olisi laskennallisesti saatu (21–115 miljardia dollaria).
Syyskuussa 2003 murhattiin gonaivesilainen jengipäällikkö Amiot Métayer. Hän oli ollut aiemmin Aristiden liittolainen mutta joutui epäsuosioonn ja vankilaan 2002. Métayerin veli Buteur Métayer siirtyi jengin johtoon. Amiot Métayerin murha laukaisi protesteja ja mielenosoituksia.
Loppuvuonna 2003 Ranska antoi filosofi Régis Debraylle tehtäväksi johtaa Haitissa kahdenvälisten suhteiden parantamiskomissiota. Joulukuussa 2003 Debray kertoi vierailleensa presidentin palatsissa varoittaakseen Aristidea, ettei hänen kohtalonsa olisi samanlainen kuin Chilen presidentti Salvador Allenden, joka kuoli vuoden 1973 Chilen vallankaappauksessa. Aristide sanoi myöhemmin tulkinneensa tämän suoraksi uhkaukseksi: eroa tai kuole.
Vuodenvaihteessa useat kansainväliset tahot ilmaisivat huolestuneisuutensa Haitin levottomuuksista. Tammikuun loppupuolella Karibian yhteisö CARICOM yritti sovitella tilannetta Aristiden puolueen ja opposition edustajien välillä. Oppositio hylkäsi sovintoesityksen.
Vallankaappaus

Vallankaappauksen takana oli kapinallisryhmä National Revolutionary Front for the Liberation and Reconstruction of Haiti. Métayerin jengi oli osa tätä ryhmää.lähde?
5. helmikuuta 2004 kapinallisryhmä valtasi Haitin neljänneksi suurimman kaupungin Gonaïvesin, mikä merkitsi kapinan alkua Aristidea vastaan. Gonaïvesin valtauksessa kapinalliset polttivat poliisiaseman ja ryöstivät sieltä aseita ja ajoneuvoja, joilla he jatkoivat kapinaansa rannikkoa myöten. 22. helmikuuta kapinalliset valtasivat Haitin toiseksi suurimman kaupungin ja helmikuun loppupuolella he piirittivät pääkaupunkia ja uhkasivat vallata kaupungin. Kapinallisten uhkaus lisäsi levottomuuksia, ja hallitus rakensi barrikadeja pääkaupunkiin. Haitilaiset pakenivat maastaan veneillä yrittäen päästä Yhdysvaltoihin.lähde?
Aamulla 29. helmikuuta 2004 yhdysvaltalainen diplomaatti Luis G. Moreno saapui presidentin palatsiin ja pyysi presidentti Aristidelta erokirjettä. Moreno oli järjestänyt Aristiden paluun edellisestä maanpaosta vuonna 2000. Kolme viikkoa kestäneen kapinan jälkeen Aristide lähti maanpakoon yhdysvaltalaisella lentokoneella Yhdysvaltain turvallisuushenkilöstön kanssa, kun kapinalliset valtasivat pääkaupungin. Lennon aikana Ranska yritti neuvotella Aristidelle turvapaikkaa Afrikasta ja lopulta Keski-Afrikan tasavalta hyväksyi turvapaikan. Aristide asui myös Jamaikalla ja lopuksi Etelä-Afrikassa vuoteen 2011 asti.
Aristiden lähdön jälkeen pääkaupungissa oli ryöstelyä, väkivaltaa ja levottomuuksia.
Monet kansainväliset poliitikot, mukaan lukien Yhdysvaltain kongressin jäsenet ja Jamaikan pääministeri, ilmaisivat huolensa siitä, että Yhdysvallat olisi sekaantunut Haitin demokraattiseen prosessiin ja syyttivät Yhdysvaltoja Aristiden syrjäyttämisestä liiallisella voimalla.lähde?
Vallankaappauksen jälkeen

Korkeimman oikeuden puheenjohtaja Boniface Alexandresta tuli Haitin väliaikainen presidentti Aristiden syrjäyttämisen jälkeen. Alexandre pyysi myös Yhdistyneiden kansakuntien rauhanturvaajia maahansa tasaamaan jännitteitä. Samana päivänä YK:n neuvosto hyväksyi Aristiden eron presidentin virasta ja hyväksyi Haitin uudeksi presidentiksi Boniface Alexandren.lähde?
Ennen virallista YK-joukkojen ja Operation Secure Tomorrow'n saapumista, saapui Haitille heti Aristiden lähdettyä 29. helmikuuta noin 1000 hengen Yhdysvaltain merijalkaväen joukko. Viikon sisällä saapuivat Ranskan, Kanadan ja Chilen joukot.
1. kesäkuuta 2004 rauhanturvaoperaatio siirrettiin MINUSTAH:lle, johon kuului 7000 hengen joukko. Operaatiota johti Brasilia ja sen tukijoina olivat Argentiina, Chile, Jordania, Marokko, Nepal, Peru, Filippiinit, Espanja, Sri Lanka ja Uruguay.
Haitin parlamentin vaaleissa 2006 Aristiden liittolainen René Préval valittiin uudeksi presidentiksi. Vaalit johtivat laajoihin mielenosoituksiin.
Vuonna 2022 muutama haitilainen ja ranskalainen virkamies kertoi The New York Times -lehdelle, että Aristiden aiemmat korvausvaatimukset olivat saaneet Ranskan asettumaan Aristiden vastustajien puolelle ja tekemään yhteistyötä Yhdysvaltojen kanssa hänen syrjäyttämisekseen. Silloinen Yhdysvaltain Haitin suurlähettiläs James Brendan Foley kielsi väitteen.lähde?
Käännös suomeksi
2. maaliskuuta

2. maaliskuuta on gregoriaanisen kalenterin mukaan vuoden 61. päivä (62. päivä karkausvuonna). Vuodesta on jäljellä 304 päivää.
Nimipäivät

suomalainen kalenteri: Virve, Fanni, Virva, Fiona
suomenruotsalainen kalenteri: Fanny, Fiona
ortodoksinen kalenteri: Esko, Taila
pohjoissaamenkielinen kalenteri: Virvá
vanhemmissa kalentereissa: Ernst, Horatius, Iwar, Kanerva, Simplicius
Kuolleita

1619 – Anna Tanskalainen, Englannin kuningatar (Jaakko I:n puoliso) (s. 1574)
1755 – Louis de Rouvroy, Saint-Simonin herttua (”Saint-Simon”), ranskalainen kirjailija (s. 1675)
1835 – Frans I, Itävallan keisari (s. 1768)
1855 – Nikolai I, Venäjän keisari (s. 1796)
1921 – Nikola I Petrović-Njegoš, Montenegron kuningas (s. 1841)
1930 – D. H. Lawrence, englantilainen kirjailija (Lady Chatterleyn rakastaja) (s. 1885)
1939 – Howard Carter, brittiläinen arkeologi ja egyptologi (faarao Tutankhamonin haudan löytäjä) (s. 1874)
1945 – Emily Carr, kanadalainen taidemaalari ja kirjailija (s. 1871)
1955 – Matti Warén, suomalainen kuvataiteilija (s. 1891)
1970 – Ria Bartok, ranskalainen yé-yé-laulaja (s. 1943)
1982 – Philip K. Dick, yhdysvaltalainen tieteiskirjailija (Oraakkelin kirja) (Blade Runner -elokuva perustui Dickin tarinaan Palkkionmetsästäjä) (s. 1928)
1991 – Lucien Ginsburg (”Serge Gainsbourg”), ranskalainen runoilija, laulaja-lauluntekijä, näyttelijä ja ohjaaja (s. 1928)
1999 – Mary Isobel Catherine Bernadette O'Brien (”Dusty Springfield”), englantilainen laulaja (s. 1939)
2000 – Martha Sandwall-Bergström, ruotsalainen lasten- ja nuortenkirjailija (s. 1913)
2004 – Mercedes McCambridge, Oscar-palkittu näyttelijä (Kaikki kuninkaan miehet) (s. 1916)
2008 – Jeff Healey, sokea bluesrock-muusikko (Jeff Healey Band) (s. 1966)
2009 – João Bernardo Vieira, Guinea-Bissaun presidentti (s. 1939)
2011 – Ruby Muhammed, yhdysvaltalainen hengellinen johtaja (s. 1897 tai 1907)
2014 – Justin Kaplan, yhdysvaltalainen kirjailija (s. 1925)
2016 – Matti ”Volvo” Markkanen, suomalainen rikollinen (s. 1937)
2018 – Hillevi Hedberg-Tiilikainen, suomalainen muotoilija ja lasitaiteilija (s. 1944)
2018 – Teivas Oksala, suomalainen professori (s. 1940)
2019 – Rafael Torija de la Fuente, espanjalainen roomalaiskatolinen piispa (s. 1927)
2019 – Med Hondo, mauritanialainen elokuvaohjaaja, tuottaja, käsikirjoittaja, näyttelijä ja ääninäyttelijä (s. 1936)
2019 – Niko Vesterinen, suomalainen voimailu-urheilija (s. 1989)
2020 – Mohammad Mirmohammadi, iranilainen poliitikko (s. 1948)
2021 – Chris Barber, brittiläinen jazzpasunisti (s. 1930)
2021 – Bunny Wailer (oik. Neville O'Riley Livingston), jamaikalainen reggaemuusikko ja lauluntekijä (s. 1947)
2022 – Frédérick Tristan, ranskalainen kirjailija (s. 1931)
2023 – Wayne Shorter, yhdysvaltalainen jazz-saksofonisti (s. 1933)
2024 – Maria Jungner, suomalainen televisiokuuluttaja ja toimittaja (s. 1973)
| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  |   Lyhyt tiivistelmä päivästä 2. maaliskuuta: |  |
:   Bedřich Smetana 1824 – Tšekkiläinen säveltäjä Bedřich Smetana syntyi.  1836 – Texasin tasavalta julistautui itsenäiseksi Meksikosta.  1931 – Neuvostoliiton viimeinen johtaja Mihail Gorbatšov syntyi.  1933 – King Kong sai ensi-iltansa.  1944 – Kapellimestari ja säveltäjä Leif Segerstam syntyi.  1995 – Fermilabin tutkijat ilmoittivat löytäneensä raskaimman kvarkin, huippukvarkin.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta 2. maaliskuuta Wikimedia Commonsissa
Katso myös: kalenteri ~ 1. maaliskuuta, 3. maaliskuuta
Vuoden kuukaudet ja päivät
| --- | --- |
tammikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
helmikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  (30 )
maaliskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
huhtikuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
toukokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
kesäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
heinäkuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
elokuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
syyskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
lokakuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31 
marraskuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30 
joulukuu: 1  2  3  4  5  6  7  8  9  10  11  12  13  14  15  16  17  18  19  20  21  22  23  24  25  26  27  28  29  30  31
Full Metal Panic!

Full Metal Panic! (jap. フルメタル•パニック!, Furumetaru Panikku!) on japanilainen tieteisseikkailukirjasarja, josta on tehty sekä manga- että animeversiot. Alkuperäisen light novel -kirjasarjan on kirjoittanut Shouji Gatou. Kirjoihin perustuvan mangan on piirtänyt Retsu Tateo. Sarjan nimen samankaltaisuus Fullmetal Alchemist -sarjaan on sattumaa.
Juoni

Tarina alkaa kun 16-vuotias Sousuke Sagara naamioituu siviiliksi ja soluttautuu japanilaiselle yläasteelle  suojelemaan temperamenttista Kaname Chidoria. Sagaralla on apunaan tehtävässä Melissa Mao, entinen yhdysvaltain merijalkaväen sotilas, sekä Kurz Weber. Kolmikko kuuluu salaiseen terroristien hyökkäyksiä torjuvaan ja monta vuotta teknologiassa edellä olevaan järjestöön nimeltä Mithril. Kaname ei tästä tiedä ja uskookin Sousuken olevan sotahullu.
Sousuke ja Kaname lähtevät luokkamatkalle, mutta lennon aikana kone kaapataan ja viedään syrjäiselle alueelle. Kaapparijoukion johtajana toimi Sousukelle jo ennestään tuttu terroristi, jonka hän itse luuli tappaneensa jo vuosia sitten ampumalla tätä päähän. Kaname viedään koneesta pois, ja Sousuke saa tietää koneessa olevasta pommista. Käskyt Mithrilistä muuttuvat, ja Sousuken käsketään pelastaa koneessa olevat siviilit ja jättää entinen suojeltava Kaname Chidori. Pian Mithrilin apuvoimat saapuvat, ja Sousuke rientää pelastamaan Kanamea, jolle on sillä välin tehty outoja tutkimuksia. Pelastautuminen ei aivan onnistu suunnitelmien mukaan, ja Sousuke, Kaname ja kaksi entistä kaverusta joutuvat jälkijoukkoihin.
Matkalla kotiin Tokioon selviää Kaname Chidorin osa mysteerisenä kuiskauksena.
Kirjasarja

Kirjasarjaa on julkaistu vuodesta 1998 jatkokertomuksena Kadokawa Shoten's Monthly Dragon -lehdessä. Tokyopop on ilmoittanut kääntävänsä kirjasarjan englanniksi.
Kirjasarja > Romaanit

| # | alkup>  nimi | nimi englanniksi | ilmestynyt | ISBN | englanniksi ilmestynyt | englantilaisen julkaisun ISBN |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 01 | 戦うボーイ・ミーツ・ガール | Fighting Boy Meets Girl | joulukuu 1998 | ISBN 4-8291-2839-9 | 11. syyskuuta 2007 | ISBN 1-4278-0243-2 |
| 02 | 疾（はし）るワン・ナイト・スタンド | One Night Stand | maaliskuu 1999 | ISBN 4-8291-2875-5 | 8. tammikuuta 2008 | ISBN 1-4278-0244-0 |
| 03 | 揺れるイントゥ・ザ・ブルー | Into the Blue | helmikuu 2000 | ISBN 4-8291-2953-0 | 17. kesäkuuta 2008 | ISBN 1-4278-0245-9 |
| 04 | 終わるデイ・バイ・デイ 上 | Ending Day by Day: Part 1 | marraskuu 2000 | ISBN 4-8291-1307-3 | 1. helmikuuta 2011 | ISBN 1-4278-0246-7 |
| 05 | 終わるデイ・バイ・デイ 下 | Ending Day by Day: Part 2 | huhtikuu 2001 | ISBN 4-8291-1349-9 | 1. helmikuuta 2011 | ISBN 1-4278-0246-7 |
| 06 | 踊るベリー・メリー・クリスマス | Dancing Very Merry Christmas † | maaliskuu 2003 | ISBN 4-8291-1505-X |  |  |
| 07 | つづくオン・マイ・オウン | Continuing On My Own † | lokakuu 2004 | ISBN 4-8291-1659-5 |  |  |
| 08 | 燃えるワン・マン・フォース | Burning One Man Force † | tammikuu 2006 | ISBN 4-8291-1793-1 |  |  |
| 09 | つどうメイク・マイ・デイ | Come Make My Day † | maaliskuu 2007 | ISBN 4-8291-1911-X |  |  |
| 10 | せまるニック・オブ・タイム | Approaching Nick of Time † | helmikuu 2008 | ISBN 978-4-8291-3266-1 |  |  |
| 11 | ずっと、スタンド・バイ・ミー 上 | Always, Stand by Me Part I † | heinäkuu 2010 | ISBN 978-4-8291-3410-8 |  |  |
| 12 | ずっと、スタンド・バイ・ミー 下 | Always, Stand by Me Part II † | elokuu 2010 | ISBN 978-4-8291-3553-2 |  |  |
Kirjasarja > Novellikokoelmat

Novellit sijoittuvat pääasiassa koulumaailmaan ja ovat pääasiallisesti keveitä ja humoristisia verrattuna enemmän vakavimpiin romaaneihin.
| alkup>  nimi | nimi englanniksi | ilmestynyt | ISBN |
| --- | --- | --- | --- |
| 放っておけない一匹狼（ローン・ウルフ） | The Lone Wolf I Can't Leave Alone | joulukuu 1998 | ISBN 4-8291-2857-7 |
| 本気になれない二死満塁？ | Can't be serious at Two Outs, Bases Loaded? | toukokuu 1999 | ISBN 4-8291-2887-9 |
| 自慢にならない三冠王？ | The Unenviable Triple Crown Winner? | lokakuu 1999 | ISBN 4-8291-2926-3 |
| 同情できない四面楚歌？ | No Sympathy for the Surrounded on All 4 Sides? | kesäkuu 2000 | ISBN 4-8291-2974-3 |
| どうにもならない五里霧中？ | Helpless and Lost in 5 Miles of Fog? | lokakuu 2001 | ISBN 4-8291-1389-8 |
| あてにならない六法全書？ | The Undependable 6 Statute Books? | kesäkuu 2002 | ISBN 4-8291-1441-X |
| 安心できない七つ道具？ | The Uneasy Seven Tools | heinäkuu 2003 | ISBN 4-8291-1540-8 |
| サイドアームズ - 音程は哀しく、射程は遠く | Side Arms - A Sad (Tonal) Range, A faraway (Firing) Range | huhtikuu 2004 | ISBN 4-8291-1605-6 |
| 悩んでられない八方塞がり？ | Can't Worry About Being Trapped On 8 Sides? | heinäkuu 2005 | ISBN 4-8291-1740-0 |
| サイドアームズ２ - 極北からの声 | Side Arms 2 - Voice From the North | heinäkuu 2006 | ISBN 4-8291-1842-3 |
| マジで危ない九死に一生? | Seriously dangerous narrow escape from death? | elokuu 2011 | ISBN 4-8291-3668-5 |
Manga

Kirjasarja on sovitettu mangaksi useampaan kertaan. Tunnetuin lienee Retsu Tateon piirtämä versio. 
Full Metal Panic! Σ -sarjan piirsi Hiroshi Ueda. Fumoffun tavoin huumoriin keskittynyt Full Metal Panic - Overload! -mangan piirsi Tomohiro Nagai. Mangat on kustantanut Kadokawa Shoten. Englanniksi sarjaa on kääntänyt A.D. Vision.
Anime

Vuonna 2002 valmistuneen animen tuotti GONZO Digimation, ja sarja käsitti kolme ensimmäistä romaania. Sarjassa oli 24 jaksoa, ja sen on julkaissut Suomessa Emina/PAN Vision. Full Metal Panic? Fumoffu (2003) keskittyi päähenkilöiden Kaname Chidorin ja Sousuke Sagaran kouluelämään ja erosi aiemmasta animesta huomattavalla huumoripainotuksellaan. Sarjassa oli 12 jaksoa. Kyoto Animation tuotti vuonna 2005 Full Metal Panic!: The Second Raid -sarjan, joka jatkaa alkuperäisen animesarjan tapahtumia. Sarja käsitti 'Full Metal Panic! End of Day By Day' -kirjojen tapahtumat. Toukokuussa 2006 ilmestyi The Second Raidiin itsenäinen jatko-osa. Tämä lyhyt OVA perustui novelliin 戦隊長のわりとヒマな一日.
MINUSTAH

Brasilialaisia YK-joukkoja lähdössä Haitiin.
Chileläinen helikopteri Haitissa vuoden 2006 vaalien aikaan.
MINUSTAH (ransk. Mission des Nations Unies pour la stabilisation en Haïti) on Haitissa toimiva YK:n rauhanturvaoperaatio, jossa on mukana noin yhdeksäntuhatta poliisia ja sotilasta. Se aloitettiin vuonna 2004, sen jälkeen, kun maan entinen presidentti Jean-Bertrand Aristide painostettiin eroamaan. Operaatio ei ole onnistunut olojen rauhoittamisessa kovin hyvin, sillä rikollisjengit ovat paremmin aseistautuneita kuin YK:n joukot.
Joukkojen vahvuus vuoden 2009 lopulla oli noin seitsemäntuhatta sotilashenkilöä ja kaksituhatta poliisia, viisisataa ulkomaalaista siviiliä ja 1 200 paikallista siviiliä. Sotilaita tuli useista Pohjois- ja Etelä-Amerikan maasta sekä Ranskasta. Poliiseja tuli varsinkin Afrikan maista.
Vuonna 2010 Haitia koettelivat tuhoisa maanjäristys ja hurrikaani Tomas.
Marraskuussa 2010 Haitilla levisi koleraepidemia, johon kuoli yli tuhat. Paikalliset mielenosoittajat hyökkäsivät MINUSTAH-rauhanturvaajia vastaan, koska uskoivat koleran tulleen Nepalista rauhanturvaajien mukana.
Poliisioperaatioon osallistuvat maat

Suluissa joukkojen suuruus helmikuussa 2009.
Algeria (1)
Benin (32)
Brasilia (4)
Burkina Faso (26)
Chile (15)
Egypti (22)
Espanja (41)
Etelä-Afrikka (2)
El Salvador (7)
Filippiinit  (18)
Grenada (3)
Guinea (55)
Italia (4)
Intia (139)
Jamaika (5)
Jemen (1)
Jordania (312)
Kamerun   (8)
Kanada (94)
Keski-Afrikan tasavalta (7)
Kiina (143)
Kolumbia (7)
Kongon demokraattinen tasavalta (2)
Madagaskar (2)
Mali (55)
Nepal (168)
Niger (62)
Nigeria (128)
Norsunluurannikko (60)
Oman (2)
Pakistan (248)
Ranska (64)
Romania (23)
Ruanda (14)
Senegal (131)
Serbia (5)
Sri Lanka (7)
Togo (5)
Tšad (3)
Turkki (46)
Uruguay (7)
Venäjä (10)
Yhdysvallat (48)
Sotilasoperaatioon  osallistuvat maat

Suluissa joukkojen suuruus helmikuussa 2009.
Argentina (558)
Bolivia (208)
Brasilia (1 282)
Chile (499)
Dominikaaninen tasavalta (2)
Ecuador (67)
Filippiinit (157)
Guatemala (118)
Jordania (728)
Kanada (5)
Kroatia (3)
Meksiko (6)
Nepal (1 075)
Paraguay (31)
Peru (209)
Ranska (2)
Sri Lanka (959)
Uruguay (1)
Yhdysvallat (4)
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta MINUSTAH Wikimedia Commonsissa
Jean Sibelius -kapellimestarikilpailu

Kansainvälinen Jean Sibelius -kapellimestarikilpailu järjestettiin ensimmäisen kerran vuonna 1995 Sibeliuksen satakolmekymmentävuotisjuhlavuoden kunniaksi ja Sibelius-Seura järjestää sen viiden vuoden välein Helsingissä. Kilpailu on avoin kaikkien kansallisuuksien kapellimestareille, jotka kilpailuvuonna täyttävät korkeintaan 35 vuotta. Vuodeksi 2010 suunniteltua kilpailua ei pidetty. Kilpailu tuo voittajille maineen ja rahapalkinnon lisäksi konsertointimahdollisuuksia.
Kilpailua edeltää videonauhakarsinta, johon esimerkiksi vuonna 2005 tuli 198 hakemusta. Itse kilpailut ovat nelivaiheiset ja niihin kutsutaan noin 20 osanottajaa. Tuomariston puheenjohtajana kaikissa kilpailuissa on toiminut Esa-Pekka Salonen.
Toistaiseksi viimeisessä, 11.–15. syyskuuta 2005 Helsingin Finlandia-talossa järjestetyssä kilpailussa nostatti kohua tuomariston päätös jättää varsinaiset palkinnot kokonaan jakamatta. Sytykkeenä oli Helsingin Sanomissa kilpailujen aikana julkaistu säveltäjä Jouni Kaipaisen mielipidekirjoitus, jossa hän kyseenalaisti ylipäätään musiikkikilpailujen ja erityisesti Sibelius-kapellimestarikilpailun merkityksen ja piti niitä "nurinkurisena" ilmiönä. Ratkaisua pidettiin yleisesti loukkauksena paitsi osallistujia, myös kilpailulle kaiken tukensa antaneita Radion sinfoniaorkesteria ja Helsingin kaupunginorkesteria kohtaan. Hannu-Ilari Lampilan mukaan kilpailusta jäi huijauksen jälkimaku, ja Esa-Pekka Salosen katsottiin saaneen tapauksen vuoksi imagoonsa kolhun. Jan Söderblom pääsi finaaliin ensimmäisenä suomalaisena kilpailun historiassa.
Vuoden 2005 Kansainvälisen Sibelius-kapellimestarikilpailun tulokset

I palkinto 15 000 €, ei jaettu
II palkinto 12 000 €, ei jaettu
III palkinto 10 000 €, ei jaettu
Vuoden 2005 Kansainvälisen Sibelius-kapellimestarikilpailun tulokset > Muut palkinnot

Kannustuspalkinto 7 500 € Andreas Tselikas, Kreikka
Finaaliin osallistumispalkinto 1 500 € Jan Söderblom, Suomi
Finaaliin osallistumispalkinto 1 500 € Shuntaro Sato, Japani
Yleisradion erikoispalkinto Uljas Pulkkiksen tilausteoksen Trial parhaalle esittäjälle 1 000 € Jani Telaranta, Suomi
Vuoden 2000 Kansainvälisen Sibelius-kapellimestarikilpailun tulokset

I palkinto 15 000 dollaria Olari Elts, Viro
II palkinto 12 000 dollaria	 Yasuo Shinozaki, Japani
III palkinto 10 000 dollaria Stefan Solyom, Ruotsi