stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Andri Rusol

Andri Rusol
Andri Rusol (ukr. Андрій Русол, s. 16. tammikuuta 1983 Kirovohrad) on ukrainalainen jalkapalloilija. Hän on pelipaikaltaan puolustaja ja pelaa tällä hetkellä FK Dnipro Dnipropetrovskissa.
Rusol aloitti uransa FK Zirka Kirovohradissa. Sieltä hän siirtyi kaudeksi 1999/2000 FK Kryvas Kryvy Rihiin, jossa hän pelasi 40 ottelua vuoteen 2003. 2003 hän siirtyi nykyiseen seuraansa.
Ukrainan maajoukkueessa Rusol debytoi 31. maaliskuuta 2004 Makedoniaa vastaan. Hän on pelannut 25 maaottelua, joissa on tehnyt kaksi maalia (tilanne 19. kesäkuuta 2006). Rusol pelasi kaikissa Ukrainan MM-karsintaotteluissa vuoden 2006 kisoihin. 2006 MM-kisoissa ottelussa Saudi-Arabiaa vastaan Rusol teki Ukrainan kaikkien aikojen ensimmäinen MM-kisamaalin.
Andri Protsenko

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Andri Protsenko vuonna 2022 |  Andri Protsenko vuonna 2022 |  Andri Protsenko vuonna 2022 |  |
Maa:   Ukraina
Miesten yleisurheilu
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Eugene 2022 | korkeushyppy |  |
| Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  | Sisäratojen MM-kilpailut  |  |
|  Pronssia | Sopot 2014 | korkeushyppy |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Zürich 2014 | korkeushyppy |  |
|  Pronssia | München 2022 | korkeushyppy |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Glasgow 2019 | korkeushyppy |  |
|  Hopeaa | Istanbul 2023 | korkeushyppy |  |
| Universiadit  | Universiadit  | Universiadit  |  |
|  Hopeaa | Kazan 2013 | korkeushyppy |  |
Andri Protsenko (ukr. Андрій Олексійович Проценко, s. 20. toukokuuta 1988) on ukrainalainen yleisurheilija, joka kilpailee korkeushypyssä.
Sopotin MM-hallikilpailuissa 2014 Protsenko saavutti pronssia korkeushypyssä sisäratojen ennätystuloksellaan 236. Ulkoratojen ennätyksensä 240 hän hyppäsi Lausannen Timanttiliigan osakilpailussa heinäkuussa 2014. Vuoden 2014 EM-kisoissa Protsenko oli tuloksella 233 toinen maanmiehensä Bohdan Bondarenkon jälkeen. Glasgow'n sisäratojen EM-kilpailuissa 2019 Protsenko sai hopeaa tuloksella 226. Hän saavutti 2022 pronssia sekä Eugenen MM-kilpailuissa tuloksella 233 että Münchenin EM-kilpailuissa tuloksella 227. Hän sai Istanbulin EM-hallikilpailuissa 2023 hopeaa tuloksella 229.
Lontoon olympialaisissa 2012 Protsenko sijoittui finaalissa yhdeksänneksi, Rio de Janeirossa 2016 neljänneksi ja karsiutui loppukilpailusta vuonna 2021 järjestetyissä Tokion olympialaisissa. Hän sijoittui MM-kilpailuissa 11:nneksi 2023 sekä karsiutui loppukilpailusta 2009, 2011, 2013, 2015, 2017 ja 2019. EM-kilpailuissa hän oli viides 2018 ja yhdeksäs 2016 sekä karsiutui loppukilpailusta 2010 ja 2012. Sisäratojen MM-kilpailuissa hän oli seitsemäs 2016 ja karsiutui loppukilpailusta 2012. Sisäratojen EM-kilpailuissa hän sijoittui kuudenneksi 2015.
Protsenko saavutti hopeaa alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2007 ja pronssia alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2009. Hän sai hopeaa universiadeissa 2013.
Anders Holmertz
Henkilökohtaiset ennätykset > 50 metrin rata

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 metrin vapaauinti | 50,22 | Perth | 9. tammikuuta 1991 |
| 200 metrin vapaauinti | 1.46,76 | Barcelona | 26. heinäkuuta 1992 |
| 400 metrin vapaauinti | 3.46,77 | Barcelona | 29. heinäkuuta 1992 |
| 800 metrin vapaauinti | 8.02,78 | Orlando | 22. maaliskuuta 1988 |
| 1 500 metrin vapaauinti | 16.11,38 | Los Angeles | 3. elokuuta 1984 |
Henkilökohtaiset ennätykset > 25 metrin rata

| Matka | Aika | Paikka | Päivä |
| --- | --- | --- | --- |
| 100 metrin vapaauinti | 48,74 | Pariisi | 26. maaliskuuta 1994 |
| 200 metrin vapaauinti | 1.44,69 | Palma de Mallorca | 29. helmikuuta 1992 |
| 400 metrin vapaauinti | 3.40,81 | Pariisi | 4. helmikuuta 1990 |
| 800 metrin vapaauinti | 7.58,70 | Pariisi | 26. maaliskuuta 1994 |
Anouk Vetter

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Anouk Vetter 2022 |  Anouk Vetter 2022 |  Anouk Vetter 2022 |  |
Maa:  Alankomaat
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 2020 | seitsenottelu |  |
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Eugene 2022 | seitsenottelu |  |
|  Pronssia | Lontoo 2017 | seitsenottelu |  |
|  Pronssia | Budapest 2023 | seitsenottelu |  |
| EM-kilpailut  | EM-kilpailut  | EM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Amsterdam 2016 | seitsenottelu |  |
Anouk Vetter (s. 4. helmikuuta 1993 Ede, Gelderland, Alankomaat) on alankomaalainen seitsenottelija. Hän edustaa bredalaista AV Sprint -seuraa, ja on pituudeltaan 173 cm.
Vetter selviytyi Euroopan nuorten olympiafestivaaleilla 2009 keihäänheiton loppukilpailuun, muttei osallistunut siihen. Hän keskeytti seitsenottelun alle 20-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2011, saman ikäluokan MM-kilpailuissa 2012 ja  alle 23-vuotiaiden EM-kilpailuissa 2013.
Vetter sijoittui seitsenottelussa seitsemänneksi Zürichin EM-kilpailuissa 2014. Hän oli  Prahan EM-hallikilpailuissa 2015 viisiottelussa kahdeksas ja saman vuoden Pekingin MM-kilpailuissa seitsenottelussa kahdestoista. Hän voitti seitsenottelun Euroopan-mestaruuden Amsterdamissa 2016 tehden uuden Alankomaiden ennätyksen 6626 pistettä. Rio de Janeiron olympialaisissa hän sijoittui kymmenenneksi.
Vetter saavutti seitsenottelussa MM-pronssia Lontoossa 2017 Alankomaiden ennätystuloksella 6636 pistettä. Berliinin EM-kilpailuissa 2018 hän sijoittui viidenneksi. Hän keskeytti 2019 viisiottelun Glasgow'n EM-hallikilpailuissa ja seitsenottelun Dohan MM-kilpailuissa. Tokion olympialaisissa vuonna 2021 Vetter saavutti olympiahopeaa Alankomaiden ennätystuloksella 6689 pistettä. Vuonna 2022 Vetter paransi maansa ennätystä 6693 pisteeseen Götzisissä toukokuussa ja 6867 pisteeseen Eugenen MM-kilpailuissa, jossa hän saavutti hopeaa. Hän keskytti seitsenottelun Münchenin EM-kilpailuissa 2022. Budapestin MM-kilpailuissa 2023 Vetter saavutti pronssia tuloksella 6501.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Anouk Vetter Wikimedia Commonsissa
Elsi Kangasharju

Elsi Kangasharju (s. 22. heinäkuuta 1999) on suomalainen salibandyn pelaaja, pelipaikaltaan maalivahti.
Kangasharju pelasi Naisten Salibandyliigassa eli nykyisessä F-liigassa ensimmäisen ottelunsa Oulun Luistinseuran joukkueessa kaudella 2013–2014. Tämän jälkeen hän on liigassa edustanut oululaista SSRA:ta kaudella 2016–2017 ja tamperelaista Classicia kaudesta 2017–2018 alkaen. Hän on pelannut liigassa kauden 2021–2022 runkosarjan loppuun mennessä 97 runkosarjaottelua ja 21 pudotuspeliä. Hän saavutti SM-hopeaa vuonna 2018.
Kangasharju saavutti alle 19-vuotiaiden MM-kilpailuissa 2018 hopeaa.
Epäviralliset painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1907

Epäviralliset painin Euroopan-mestaruuskilpailut 1907 järjestettiin pelkästään kreikkalais-roomalaisessa painissa kahdella eri paikkakunnalla: Kööpenhaminassa, Tanskassa huhtikuun alussa sekä Itävallan Wienissä syyskuussa. Kööpenhaminassa erillisiä painoluokkia oli kolme. Wienissä painittiin vain avoimessa sarjassa.
Kreikkalais-roomalainen paini (Kööpenhamina) > Mitalistit

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| 75,0 kg? |  Carl Jensen |  Søren Marinus Jensen |  Helgo Nahmensen |
| 85,0 kg |  Gustaf Malmström |  Arthur Petersen-Clayton |  Axel Hansen |
| yli 85,0 kg |  Edvard Sörensen |  Harald Christensen |  Robert Behrens |
Kreikkalais-roomalainen paini (Kööpenhamina) > Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Tanska | 2 | 3 | 3 | 8 |
| 2 |  Ruotsi | 1 | 0 | 0 | 1 |
Kreikkalais-roomalainen paini (Wien) > Mitalistit

| Sarja | Kultaa | Hopeaa | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- |
| Avoin sarja |  Anton Schmitz |  Franz Solar |  Ulrich Gemmel |
Kreikkalais-roomalainen paini (Wien) > Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 |  Itävalta | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 2 |  Saksa | 0 | 0 | 1 | 1 |
Andri Melnyk (diplomaatti)

Andri Melnyk.
Andri Jaroslavovytš Melnyk (ukr. Андрій Ярославович Мельник; s. 7. syyskuuta 1975 Lviv) on ukrainalainen diplomaatti, joka on toiminut Ukrainan Saksan-suurlähettiläänä vuosina 2014–2022, varaulkoministerinä vuosina 2022–2023 ja Brasilian-suurlähettiläänä kesäkuusta 2023 lähtien.
Melnyk valmistui Lvivin yliopistosta vuonna 1997 kansainvälisten suhteiden asiantuntijaksi ja saksan kielen kääntäjäksi. Hän on suorittanut Ruotsissa Lundin yliopistossa oikeustieteen maisterin tutkinnon pääaineenaan kansainvälinen oikeus. Vuonna 2004 hän väitteli oikeustieteiden kandidaatiksi.
Vuonna 1997 Melnyk alkoi työskennellä konsulttina Ukrainan presidentinhallinnon ulkopoliittisella osastolla. Vuosina 1999–2003 hän toimi 2. ja myöhemmin 1. sihteerinä Ukrainan Itävallan-suurlähetystössä. Vuodesta 2004 lähtien hän on toiminut tutkijana Ukrainan kansallisen tiedeakatemian valtio- ja oikeusinstituutissa. Vuosina 2004–2005 hän toimi presidentinhallinnon ulkopoliittisen osaston pääkonsulttina ja vuosina 2005–2007 osaston johtajana. Vuosina 2007–2010 hän toimi pääkonsulina Ukrainan Hampurin-konsulaatissa. Vuosina 2010–2014 hän toimi Ukrainan ulkoasianministeriössä osastonjohtajana. Vuonna 2014 hänet nimitettiin valtioneuvostosta vastaavaksi varaministeriksi.
Vuosina 2014–2022 Melnyk toimi Ukrainan Saksan-suurlähettiläänä. Marraskuussa 2022 hänet nimitettiin Ukrainan varaulkoministeriksi, jossa virassa hän toimi kesäkuuhun 2023 asti, jolloin hänet nimitettiin Ukrainan Brasilian-suurlähettilääksi.
Antti Siivola

Antti Tapani Siivola (14. syyskuuta 1936 Hamina – 18. toukokuuta 2015 Helsinki) oli suomalainen fyysikko ja professori. Hän oli Helsingin yliopiston fysiikan dosentti 1966–1969, apulaisprofessori 1969–1970 ja fysiikan professori 1970–1999. Hän tutki ydinfysiikkaa.
Siivola valmistui ylioppilaaksi 1954, filosofian kandidaatiksi 1958, lisensiaatiksi 1962 ja väitteli 1962 ja sai tohtorin arvon 1964. Hän opiskeli Yhdysvalloissa 1963–1965 Kalifornian yliopistossa post-doctoral fellow'na ja uudestaan 1966.
Tasavallan presidentti myönsi Siivolalle 1. luokan Vapaudenristin vuonna 2000. Sotilasarvoltaan Siivola oli majuri.
Siivola harrasti purjehdusta. Alkuun hän purjehti optimistijollalla, sitten Windmillillä ja myöhemmin köliveneillä. Hän toimi pitkään Suomen Windmill-liiton puheenjohtajana.
Entekaviiri

| --- | --- |


Entekaviiri
Systemaattinen (IUPAC) nimi
2-amino-9-[(1S,3R,4S)-4-hydroksi-3-(hydroksimetyyli)-2-metylideenisyklopentyyli]-1H-purin-6-oni
Tunnisteet
CAS-numero: 142217-69-4
ATC-koodi: J05AF10
PubChem CID: 135398508
DrugBank: DB00442
Kemialliset tiedot
Kaava: C12H15N5O3 
Moolimassa: 277,29
SMILES: Etsi tietokannasta: eMolecules, PubChem
Farmakokineettiset tiedot
Hyötyosuus: > 70 %
Proteiinisitoutuminen: noin 13 %
Metabolia: Ei metaboloidu merkittävästi
Puoliintumisaika: noin 130 tuntia
Ekskreetio: renaalinen
Terapeuttiset näkökohdat
Raskauskategoria:  ?
Reseptiluokitus:    
Antotapa: oraalinen
Entekaviiri (C12H15N5O3) on nukleosidianalogeihin kuuluva orgaaninen yhdiste. Yhdistettä käytetään lääketieteessä hepatiitti B-infektioiden hoitoon. Entekaviiri kuuluu WHO:n laatimaan tärkeimpien lääkeaineiden luetteloon.
Ominaisuudet ja käyttö

Entekaviiri muistuttaa rakenteeltaan guanosiinia. Yhdiste fosforyloituu viruksen entsyymien vaikutuksesta ja sitoutuu hepatiittiviruksen käänteiskopioijaentsyymiin ja DNA-polymeraasiin ja estää niiden toiminnan. Tällöin virukset eivät kykene jakaantumaan. Entekaviirilla on myös tehoa HIV:tä vastaan, mutta sitä ei käytetä HIV:n hoidossa. Entekaviiri annostellaan tablettina tai liuoksena. Sitä käytetään kroonista hepatiitti B:tä sairastavien hoitoon. Entekaviiri on osoittautunut lamivudiinia tehokkaammaksi lääkeaineeksi.
Haittavaikutukset

Entekaviiri on yleensä kohtuullisen hyvin siedetty lääke. Tyypillisimpiä sen aiheuttamia haittavaikutuksia voivat olla pääkipu, väsymys, vatsakivut, huonovointisuus, ripuli, flunssankaltaiset oireet ja hengitystieinfektiot. Aine voi aiheuttaa myös maksan entsyymiarvojen kohoamista.
Ella ja kaverit liemessä

| Ella ja kaverit liemessä |
| --- | --- |

Kirjailija:  Timo Parvela
Kieli:  suomi
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2015
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  93
ISBN:  9789513185091
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Ella ja kaverit liemessä on Timo Parvelan Ella ja kaverit -lastenkirjasarjaan kuuluva kirja jonka on kuvittanut Mervi Lindman.
Kirjassa Ellan ja kaverien opettajalla on stressi. Opettajan vaimo tekee hänelle superpirtelön jolla on kuitenkin outoja ennakoimattomia vaikutuksia. Kun opettaja juottaa oppilailleen pahanmakuisen pirtelön siitä seuraa outoja sivuvaikutuksia.
Kirja

Parvela, Timo & Lindman, Mervi (kuvittaja): Ella ja kaverit liemessä.  Helsinki:  Tammi, 2015.  ISBN 9789513185091.
Aiheesta muualla

Ylhävuori, Tarmo: Ella ja kaverit liemessä Jiipeenetti.fi. Viitattu 11.2.2020.[vanhentunut linkki]
Parvela Timo, Ella (sarja) Netlibris. Viitattu 11.2.2020.
Epic Meal Time

| Epic Meal Time |
| --- | --- |
Tyyli:  Ruoanlaitto, komedia, parodia
Kestoaika:  vaihtelee
Luoja(t):  Harley Morenstein Sterling Toth
Pääosissa:  Harley Morenstein Alex Perrault Tyler Lemco David Heuff Josh Elkin Ameer Atari
Alkuperämaa:   Kanada
Alkuperäiskieli:  englanti
Esitetty:  17. lokakuuta 2010 –
Jaksoja:  167
Tuotanto
Tuottaja(t):  Evan Rimer
Aiheesta muualla
Virallinen sivusto
Epic Meal Time on kanadalainen videopalvelu YouTubessa esitettävä ruoanlaitto-ohjelma, joka tunnetaan sen hyvin runsaskalorisista aterioista, jotka on suurilta osin toteutettu lihatuotteista (painottuen erityisesti pekoniin) ja myös alkoholista (varsinkin Jack Daniel'sistä). Ohjelma teki debyyttinsä lokakuussa 2010 ja siitä lähtien se on julkaissut uuden jakson joka tiistai. Ohjelmaa pyörittää Harley Morenstein sekä joukko hänen kavereitaan. Epic Meal Time voitti vuonna 2011 Shorty Awardin ruokakategoriassa.
Aluksi sarjan jaksoja kuvattiin Quebecin Montrealissa, mutta myöhemmin jaksoja on kuvattu Kaliforniassa, jossa muutamat vierailevat tähdet, kuten Tony Hawk ja Smosh, ovat esiintyneet.
Joulukuussa 2012 Epic Meal Time aloitti Epic Chef-nimisen spinoff-sarjan tekemisen, johon oli saatu inspiraatiota Food Networkin televisiosarjasta Chopped. Tässä sarjassa kaksi kokkia kilpailee siitä, että kumpi saa tehtyä ensimmäisenä 45 minuutin sisällä aterian, mikä sisältää kolmea salaista ainesosaa suuriin pekoniannoksiin sekoitettuna päivän alkoholiannoksen kera.
Käännös suomeksi
Epic Games Store

| Epic Games Store |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Epic Games
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  6. joulukuuta 2018
Tiedot
Käyttökielet:  15 kieltä
Alusta:  Microsoft Windows macOS
Lisenssi:  omisteinen lisenssi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Epic Games Store on Epic Gamesin kehittämä videopelien jakelu-, moninpeli- ja viestintäalusta. Epic Games Store on saanut paljon kritiikkiä aggressiivisesta kilpailusta sekä pelien julkaisemisesta yksinoikeudella ainoastaan Epic Games Storessa. Esimerkiksi Epic Games Store haastoi Steamin käyttäessään 12 prosentin tulojakaumaa Steamin 30 prosentin sijasta.
Alustalla tarjotaan joka viikko ilmaisia pelejä, jotta uusia käyttäjiä saataisiin lisää. Tammikuussa 2020 Epic Games Storella on 108 miljoonaa rekisteröitynyttä käyttäjää.
Elokuvavuosi 2020

Elokuvavuosi 2020 käsittelee vuoden 2020 aikana ensi-iltansa saaneita elokuvia ja elokuvamaailman merkittäviä tapahtumia.
Ensi-iltoja > Heinä–syyskuu

| Ensiesitys | Ensiesitys | Nimi | Tuotantoyhtiö | Näyttelijät ja tuotantoryhmä | Tyylilaji | Läh>  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| H E I N Ä K U U | 10 | Näkemiin Neuvostoliitto | Bufo | Lauri Randla (ohj./käs.); Niklas Kouzmitchev, Nika Savolainen, Ülle Kaljuste, Tõnu Oja, Pääru Oja, Elene Baratashvili, Jekaterina Novosjolova | Komedia / Draama |  |
| H E I N Ä K U U | 31 | The High Note | Working Title Films / Perfect World Pictures / Focus Features | Nisha Ganatra (ohj.); Flora Greeson (käs.); Dakota Johnson, Tracee Ellis Ross, Kelvin Harrison Jr., Zoë Chao, Bill Pullman, Eddie Izzard, Ice Cube | Komedia / Draama |  |
| H E I N Ä K U U | 31 | Pekka Töpöhäntä | SF Studios | Christian Ryltenius (ohj.); Johan Bogaeus (käs.); Adam Pålsson, Christopher Wagelin, Li Hagman, Olof Wretling, Sven Björklund | Animaatio |  |
| E L O K U U | 7 | Eden | Tekele Productions | Ulla Heikkilä (ohj./käs.); Aamu Milonoff, Linnea Skog, Bruno Baer, Amos Brotherus, Jere Ristseppä, Satu Tuuli Karhu, Tommi Korpela, Irina Pulkka | Draama |  |
| E L O K U U | 8 | Scooby-Doo! | Tekele Productions | Tony Cervone (ohj.); Adam Sztykiel, Jack Donaldson, Derek Elliott, Matt Lieberman (käs.); Will Forte, Mark Wahlberg, Jason Isaacs, Gina Rodriguez, Zac Efron, Amanda Seyfried, Kiersey Clemons, Ken Jeong, Tracy Morgan, Frank Welker | Animaatio |  |
| E L O K U U | 21 | Seurapeli | Tuffi Films | Jenni Toivoniemi (ohj./käs.); Laura Birn, Emmi Parviainen, Paula Vesala, Iida-Maria Heinonen, Eero Milonoff, Christian Hillborg, Samuli Niittymäki, Paavo Kinnunen | Draama |  |
| E L O K U U | 26 | Tenet | Syncopy Inc. / Warner Bros. | Christopher Nolan (ohj./käs.); John David Washington, Robert Pattinson, Elizabeth Debicki, Dimple Kapadia, Michael Caine, Kenneth Branagh | Vakoilu |  |
| E L O K U U | 28 | Syksyn jälkeen saapuu kevät | Tarasow Films | Annika Grof (ohj./käs.); Asta Sveholm, Turkka Mastomäki, Verneri Lilja, Sari Havas, Timo Lavikainen, Hanna Lekander, Antti Raivio, Wanda Dubiel, Antti Virmavirta | Draama |  |
| S Y Y S K U U | 4 | The New Mutants | 20th Century Studios / Marvel Entertainment | Josh Boone (ohj./käs.); Knate Lee (käs.); Maisie Williams, Anya Taylor-Joy, Charlie Heaton, Alice Braga, Blu Hunt, Henry Zaga | Supersankari / Kauhu |  |
| S Y Y S K U U | 11 | Metsäjätti | Solar Films | Ville Jankeri (ohj./käs.); Timo Turunen (käs.); Jussi Vatanen, Hannes Suominen, Sara Soulié, Anu Sinisalo | Draama |  |
| S Y Y S K U U | 15 | Hamilton | Walt Disney Pictures / Disney+ | Thomas Kail (ohj./käs.); Lin-Manuel Miranda, Jeffrey Seller (käs.); Daveed Diggs, Renée Elise Goldsberry, Jonathan Groff, Christopher Jackson, Jasmine Cephas Jones, Lin-Manuel Miranda, Leslie Odom Jr., Okieriete Onaodowan, Anthony Ramos, Phillipa Soo | Musikaali |  |
| S Y Y S K U U | 25 | Trolls: Maailmankiertue | Universal Pictures / DreamWorks Animation | Walt Dohrn (ohj.); Jonathan Aibel, Glenn Berger, Elizabeth Tippet, Maya Forbes, Wallace Wolodarsky (käs.); Anna Kendrick, Justin Timberlake, Rachel Bloom, James Corden, Ron Funches, Kelly Clarkson, Anderson Paak, Sam Rockwell, George Clinton, Mary J. Blige | Animaatio |  |
Aiheesta muualla

Elokuvavuosi 2020 Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Epic Mickey

| Epic Mickey |
| --- | --- |
Kehittäjä:  Junction Point Studios
Julkaisija:  WW Disney Interactive StudiosJP Nintendo
Jakelija:  Nintendo eShop
Ohjaaja:  Warren Spector
Tuottaja:  Joye Price
Suunnittelija:  Chase Jones
Taiteilija:  Mark Stefanowicz
Säveltäjä:  James Dooley
Ohjelmoija:  Gabe Farris
Pelisarja:  Epic Mickey
Pelimoottori:  Gamebryo
Julkaistu:  25. marraskuuta 2010 UK
Lajityyppi:  toimintaseikkailupeli, tasohyppely
Pelimuoto:  yksinpeli, moninpeli
Ikäluokitus:  ESRB: Kaikenikäisille  PEGI 7  USK 6 
Alusta:  Wii
Jakelumuoto:  Nintendon optinen levy ja digitaalinen lataus
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK     : 
Epic Mickey on vuoden 2010 toimintaseikkailupeli, jonka on kehittänyt Junction Point Studios ja julkaissut Disney Interactive Studios ja Nintendo. Peli julkaistiin ainoastaan Wiille. Pelissä Mikki Hiiri vahingoittaa vahingossa Yen Sidin unohdetuille hahmoille luomaa maailmaa, jonka sitten joutuu pelastamaan Shadow Blotilta. Pelissä on mukana myös Osku Kani. Pelillä on kaksi seuraajaa: Epic Mickey 2: The Power of Two ja Epic Mickey: Power of Illusion. Pelille julkaistaan uusioversio Epic Mickey: Rebrushed Nintendo Switchille.
Antti Niemi (jalkapalloilija)

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |

Henkilötiedot
Syntymäaika: 31. toukokuuta 1972 (ikä 52)
Syntymäpaikka: Oulu, Suomi
Pelipaikka: maalivahti
Pituus: 186 cm
Junioriseurat
: OPS
: OLS
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1989 | OLS | 15 | (0) |
| 1990 | RPallo | 15 | (0) |
| 1991–1995 | HJK | 101 | (0) |
| 1991 | → KontU (laina) | 2 | (0) |
| 1995–1997 | FC København | 47 | (0) |
| 1997–1999 | Rangers | 13 | (0) |
| 1999 | → Charlton Athletic (laina) | 0 | (0) |
| 1999–2002 | Hearts | 89 | (0) |
| 2002–2006 | Southampton | 106 | (0) |
| 2006–2008 | Fulham | 62 | (0) |
| 2009–2010 | Portsmouth | 0 | (0) |
| Yhteensä | Yhteensä | 450 | (0) |
Maajoukkue
| 1988 | Suomi U16 | 7 | (0) |
| 1988–1989 | Suomi U17 | 10 | (0) |
| 1991 | Suomi U19 | 1 | (0) |
| 1990–1993 | Suomi U21 | 17 | (0) |
| 1992–2007 | Suomi | 67 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Antti Mikko Niemi (s. 31. toukokuuta 1972 Oulu) on entinen suomalainen jalkapallomaalivahti. Hän päätti pelaajauransa vuonna 2010 ja on sittemmin toiminut Suomen maajoukkueen maalivahtivalmentajana.
Ura > Seurajoukkueet

Niemi edusti juniorina Oulun Palloseuraa ja Oulun Luistinseuraa. Ensimmäisen ottelunsa Veikkausliigassa hän pelasi Helsingin Jalkapalloklubin paidassa 21. heinäkuuta 1991. Seuraavalla kaudella hän nousi joukkueensa ykkösmaalivahdiksi. HJK voitti Suomen mestaruuden ja Niemi valittiin liigan parhaaksi pelaajaksi.
HJK:sta Niemi siirtyi tanskalaiseen Københavniin, jossa hänestä tuli kannattajien suosikki. Vuonna 1997 hän vaihtoi seuraa skotlantilaiseen Rangersiin. Siellä luottoa ja peliaikaa ei kuitenkaan tullut toivotusti. Niinpä Niemi vaihtoi toiseen skottiseuraan Heartsiin.
Vuonna 2002 Niemi siirtyi englantilaiseen Southamptoniin. Tiettävästi seuran silloinen manageri Gordon Strachan oli yrittänyt hankkia Niemeä Coventry Cityyn ennen tämän siirtoa Rangersiin. Southamptonissa Niemi nousi nopeasti ykkösvalinnaksi maalin suulle ja hän oli silloin Valioliigan parhaimmistoa. Niemi oli johdattamassa joukkuetta FA Cupin loppuotteluun 2002–2003, jossa Arsenal oli kuitenkin parempi. Kausi 2004–2005 päättyi Southamptonin putoamiseen Valioliigasta ja näin Niemen ympärillä velloneet siirtohuhut saivat taas uutta tuulta purjeisiin. Alkuvuodesta 2006 hänet myytiin Fulhamiin, koska Niemi halusi pelata Valioliigaa.
Niemi päätti uransa syyskuussa 2008 käsivamman jälkeen, mutta palasi elokuussa 2009 tehtyään vuoden mittaisen sopimuksen Valioliigan Portsmouthin kanssa. Sopimus kuitenkin purettiin yhteisymmärryksessä jo maaliskuussa 2010 seuran ajauduttua talousvaikeuksiin, eikä Niemi pelannut minuuttiakaan edustusjoukkueessa.
Ura > Maajoukkue

Niemi pelasi ensimmäisen ottelunsa Suomen maajoukkueessa Tunisiaa vastaan 7. marraskuuta 1992. Kaikkiaan hän pelasi 67 ottelua vuosina 1997–2007, mikä on suomalaismaalivahdeista eniten.
Keväällä 2005 Niemi päätti lopettaa maajoukkueuransa ja antaa tilaa Jussi Jääskeläiselle. Syksyllä 2007 hän kuitenkin palasi uudelleen maajoukkueen riveihin, mutta vain Jääskeläisen varamieheksi tärkeisiin EM-karsintaotteluihin. Viimeisen kerran maajoukkuepaidassa hän pelasi Palloliiton 100-vuotisjuhlaottelussa Espanjaa vastaan 17. lokakuuta 2007.
Ura > Valmennus

Niemi nimitettiin Suomen maajoukkueen maalivahtivalmentajaksi maaliskuussa 2010. Aiemmin hän on toiminut samassa tehtävässä myös alle 17-vuotiaiden maajoukkueessa. Vuonna 2016 hänen työnkuvaansa laajennettiin kattamaan myös maalivahtivalmennuksen kehittäminen valtakunnallisella tasolla.
Helmikuussa 2014 Niemi aloitti FC Hongan valmennustiimissä.
Kesäkuussa 2014 Niemi sai kutsun Sami Hyypiältä valmentamaan Brightoniin. Niemen sopimus seuran kanssa oli kaksivuotinen. Hän kuitenkin jätti pestinsä vain vuoden jälkeen perhesyihin vedoten. Niemi on toiminut kesästä 2024 Kreikan Superliigassa pelaavan Volos FC:n päävalmentajana. Hän jatkaa silti myös valmentamista Huuhkajissa.