stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Konsilienssi
Eri asteisia konsiliensseja

Yhden teorian olemassaoloväitteet kattavat toisen teorian olemassaoloväitteet, jolloin teorian kuvaamat oliot joko ovat toisen teorian olioita tai olla samankaltaisia niiden kanssa. Esimerkiksi kun kemia ja fysiikka kohtaavat, liiton selittää kvanttimekaniikka.
Teoriat ovat loogisesti yhteensopivia niin, että kumpikaan ei suoraan tai epäsuoraan käytä tai vaadi sellaisia väitteitä, jotka olisivat toisen teorian kanssa ristiriidassa.
Teoriat ovat supervenienssissä, jolloin toinen teoria "päältää" toista. Teorian johtopäätökset määräävät myös mitä toisen teorian päätelmät määräävät. Esimerkiksi evoluutioteoriassa kelpoisuus riippuu täysin ympäristöön sopeutuvuusasteesta, lisääntymispotentiaalista jne. tekijöistä.
Teoria esittää mekanismit jotka tuottavat jonkin teorian vaatimat ominaisuudet. Esimerkiksi valmis alkusyntyteoria selittäisi miten biologisen evoluution tarvitsema elämä on syntynyt.
Teoria käyttää toista teoriaa apuna ehdottaessaan uusia tutkimussuuntia. Esimerkiksi psykologian piirissä voidaan käyttää parapsykologian kiinnostuksenkohteena olevia "tuntemattomien mekanismien aikaansaamia piirteitä", asioina joiden tutkimukselle on tarvetta.
Teoria käyttää suoraan tai epäsuoraan toisesta teoriasta peräisin olevia selityksiä.
W. V. O. Quinen tiedekäsityksessä falsifiointitilanteessa muutetaan tiedeverkon kokonaisuutta siten, että siitä aiheutuu mahdollisimman vähän muutosta tieteelle kokonaisuutena. Tämä vaatii tieteen teorioiden yhteyksien tuntemista, ja tekee selitysarvoisimmista ja suurimman konsilienssin omaavista teorioista parempia kuin toisista.
Kirjallisuutta

Wilson, Edward O.: Konsilienssi.  ((Consilience: The unity of knowledge, 1998.) Suomentanut Kimmo Pietiläinen)  Helsinki: Terra Cognita, 2001.  ISBN 952-5202-54-2
Konna ja Koukku jyrää taas

| Konna ja koukku jyrää taas> Smokey and the Bandit II |
| --- | --- |
 Suomenkielisen DVD-julkaisun kansikuva
Ohjaaja:  Hal Needham
Käsikirjoittaja:  Michael Kane Hal Needham Robert L. Levy
Tuottaja:  Hank Moonjean Michael A. Cherubino Peter Burrell
Säveltäjä:  Snuff Garrett
Kuvaaja:  Michael C. Butler
Leikkaaja:  William D. Gordean Donn Cambern
Pääosat:  Burt Reynolds Sally Field Jackie Gleason Jerry Reed Paul Williams Dom DeLuise
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Universal
Levittäjä:  Universal Studios Netflix
Ensi-ilta:   15. elokuuta 1980  27. maaliskuuta 1981
Kesto:  100 min
Alkuperäiskieli:  englanti
Edeltäjä:  Konna ja Koukku
Seuraaja:  Konna ja Koukku 3
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Konna ja koukku jyrää taas (DVD-julkaisussa nimellä Konna ja koukku 2) on Hal Needhamin ohjaama Konnan ja Koukun jatko-osa, joka valmistui vuonna 1980. Elokuvassa ovat mukana kaikki ensimmäisen osan näyttelijät.
Juoni

Uudessa elokuvassa Iso-Enos Burdette ja hänen poikansa Pikku-Enos haluavat Bo ”Bandit” Darvillen lähtevän matkaan lastinaan tiine elefantti. Bo on kuitenkin eronnut naisystävästään Carriesta ja ratkennut juomaan. Vanha ystävä, rekkakuski Cledus ”Lumimies” Snow, houkuttelee Carrien mukaansa ja pian kolmikko on jo tien päällä. Matkalla he törmäävät eksyneeseen lääkäriin, joka toteaa norsun olevan tiine, ja matka mutkistuu. Lisäksi šeriffi Bufford T. Justice aikoo maksaa vanhat kalavelat Bo’lle.
Vastaanotto

Video-oppaassa vuodelta 1994 Bello Romano näki jatko-osassa rahastuksen makua ja antoi sille kaksi tähteä viidestä. Ensimmäinen Konna ja Koukku sai häneltä kolme tähteä.
Aiheesta muualla

Konna ja Koukku jyrää taas Internet Movie Databasessa (englanniksi)
Konna ja Koukku jyrää taas Elonet.
Aulis Koponen

Aulis Koponen (5. huhtikuuta 1906 Helsinki – 8. maaliskuuta 1978 Helsinki) oli suomalainen jalkapalloilija.
Välihyökkääjänä pelannut Koponen edusti koko uransa Helsingin Palloseuraa. Hän voitti HPS:ssa yhteensä kuusi Suomen mestaruutta. Maajoukkueeseen Koponen nousi 18-vuotiaana kesällä 1924. Hän pelasi kaikkiaan 39 A-maaottelua, joissa hän teki 16 maalia. Koposen edellä hänen uransa päättyessä maajoukkueen kaikkien aikojen maalintekijätilastossa oli vain Verner Eklöf, ja vuoden 2019 lopussa Koponen yltää maaleillaan tilastossa jaetulle kahdeksannelle sijalle.
Koponen pelasi Helsingin Palloseurassa myös jääpalloa ja jääkiekkoa. Jääpallon pääsarjatasolla hän pelasi kahdeksan kauden aikana yhteensä 20 ottelua. Jääkiekossa hän pelasi kaudella 1933–1934 kolme ottelua. HPS voitti tuolla kaudella SM-hopeaa.
Koposen veli oli taidemaalari ja pikajuoksija Erkki Koponen.
Kontula-lehti

Kontula-lehden vuonna 2006 ilmestynyt numero.
Kontula-lehti on Helsingissä Kontulan alueella ilmestyvä asukaslehti. Lehteä julkaistiin säännöllisesti vuodesta 1967 vuoteen 1976 asti, jonka jälkeen sitä on julkaistu lähinnä joinakin merkkipäivinä. Vuodesta 2005 vuoteen 2006 lehti sai Euroopan unionin rahoittaman Urban II -projektin tukea, ja sitä julkaistiin näinä vuosina kolme kappaletta. Seuraava numero aiotaan julkaista vuoden 2007 Helsinki-päivänä OstariFestari-tapahtuman yhteydessä. Tämän hetkistä Kontula-lehteä toimittaa KontuKeskus, ja lehti on maksuton.
Aktiiviaikoinaan 1960- ja 1970-luvuilla lehteä jakoivat vuorotellen Kontulan urheiluseurat Kontulan Kunto ja Kontulan Urheilijat. Lehti ajautui 1970-luvulla talousvaikeuksiin; Hilkka Tervosen toimituskaudella (1973–1975) lehti painotti liiaksi vasemmistolaista näkökantaa, ja sen jakelussa oli ongelmia. Ajoittaisten jakeluvaikeuksien vuoksi ilmoittajat kyllästyivät lehteen, sillä mainokset eivät ehtineet kuluttajille tarpeeksi ajoissa. Suurin ongelma oli kuitenkin koventunut kilpailu, sillä alueella toimi muun muassa Mellunmäki-lehti ja Tildun Tieto ja Uutinen. Kontula-lehti yritti vastata kilpailuun laajentamalla jakelualuettaan Myllypuroon, Puotinharjuun, Vartiokylään, Rajakylään, Jakomäkeen ja Puotilaan. Entinen jakelualue käsitti Kontulan lisäksi Mellunmäen, Vesalan ja Länsimäen.  Marraskuussa 1975 lehden levikki oli jo 27 000 kappaletta. Lehden tulos jäi kuitenkin tappiolliseksi, ja viimeinen säännöllinen numero julkaistiin kesäkuun alussa 1976.
Aiheesta muualla

Kontula-lehdessä vuosina 1969–1971 ilmestyneitä juttuja (Arkistoitu – Internet Archive)
Konniveden Haukkavuoren kalliomaalaus

| Konniveden Haukkavuoren kalliomaalaus> Sijainti |
| --- | --- |
 Konniveden Haukkavuoren kalliomaalaus
Koordinaatit:  61°7′26.5930″N, 26°11′20.3778″E
Valtio:  Suomi
Historia
Tyyppi:  kalliomaalaus
Kaupunki:  Iitti
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Konniveden eli Kelloniemen Haukkavuoren kalliomaalaus sijaitsee Konnivedellä Iitissä Kymenlaaksossa. Se muodostaa yksinäinen hirveä esittävä kuvio, johon on viitattu monesti kalliomaalauksia käsittelevissä teksteissä. Maalauksen löysi Timo Miettinen vuonna 1976.
Sijainti

Maalaus sijaitsee kalliossa Konniveden eteläosan länsirannalla lahdessa, joka pistää ylös pohjoiseen. Paikka on suunnilleen puolessavälissä Heinolaa ja Iittiä. Kallio aukeaa itään ja on louhikkoinen. Maalaus sijaitsee kalliosta irronneen lohkateen takana.
Maalaus

Maalauksessa esiintyy vain yksi selkeä hirveä esittävä kuvio. Hirvi on maalattu täyteisesti ja sen jalat on taivutettu eläimen alle kuin laukkaavaan asentoon. Vaikutelma on kaunis, luonteva ja jopa realistinen. Kuvion koko on 28×27 senttimetriä. Kalliossa on muitakin kuvion katkelmia, mutta ne ovat heikkoja.
Hirvi katsoo oikealle kohti kalliossa olevaa pystyhalkeamaa. Maalauskohta on sateelta suojassa ja on siksi niin hyvin säilynyt.
Ajoitus

Maalauksen ajoituksessa se kytketään Heinolan harjun puhkeamiseen ja myös kilometrin päässä olevien Rautakannanvuoren ja Saraakallion ylimpien kuvioiden arvellaan olevan samanaikaisia tämän kanssa.
Konnektionismi

Konnektionismi on kognitiotieteessä, neurotieteessä, tekoälytutkimuksessa ja mielenfilosofiassa käytetty informaation käsittelyn teoria. Konnektionismi ymmärtää mielenilmiöt emergentteinä tapahtumina, jotka syntyvät toisiinsa liittyvien yksinkertaisten yksikköjen muodostaman konnektionistisen arkkitehtuurin toiminnasta. Käytännössä konnektionismi mallintaa mielenilmiöitä erilaisin graafi- eli verkkomallein.
Konnektionismi on kehittynyt komputationalismin rinnalla, joka käsittelee mielenilmiöitä laskennan tuloksena. Toisin kuin komputationalismi ja muut klassiset mallit, konnektionismi ei perustu hierarkisuuteen, vaan alisymbolien rinnakkaiseen käsittelyyn. Loogisten sääntöjen sijaan konnektionismissa käytetään hyväksi tilastollisia ominaisuuksia informaation muuntamiseen.
Historia

Yhtenäiseksi suuntaukseksi konnektionismi muodostui aikavälillä 1940–1965. Nykymuotoinen konnektionismi syntyi 1980-luvun lopulla. Konnektionismin läpilyöntiä pohjustivat neurofysiologinen tutkimus sekä matematiikan ja tietojenkäsittelytieteen tutkimuksessa tapahtunut edistys. Yksinkertaiset lineaariset neuroverkot kehitettiin 1950-luvulla ja epälineaariset 1970-luvulla. Nämä kaikki auttoivat ymmärtämään konnektionististen verkkojen vahvuuksia ja heikkouksia. Tunnettuja konnektionisteja ovat muun muassa Frank Rosenblatt, Oliver Selfride ja Paul Smolensky.
Konnektionistiset mallit

Konnektionismissa käytetään monenlaisia malleja, mutta yleisimmin mallit ovat neuroverkkomalleja, koska niiden avulla ajatellaan voitavan parhaiten mallintaa aivojen toimintaa. Verkon yksinkertaiset yksiköt voivat liittyä toisiinsa monin eri tavoin lähestymistavasta ja mallista riippuen. Esimerkiksi verkko voi pyrkiä jäljittelemään aivojen toimintaa siten, että sen yksiköt eli solmut esittävät neuroneja, kun taas solmuja yhdistävät yhteydet eli kaaret esittävät synapseja. Toisenlaisessa verkossa taas solmut voivat olla sanoja, jolloin kaaret ilmaisisivat semanttista samankaltaisuutta. Useimmat konnektionistiset mallit rakennetaan siten, että ne muuttuvat ajan myötä.
Konnektionistiset mallit eivät ole rakenteisia kuvauksia mentaalisista representaatioista, vaan kausaalisten relaatioiden eritelmiä.
Aktivaatio on keskeinen elementti konnektionistisissa malleissa. Aktivaatio on verkon solmun lukuarvo, joka kuvaa jotakin solmun ominaisuutta. Esimerkiksi aivoja mallintavassa mallissa neuronia esittävän solmun aktivaatio voisi kuvata todennäköisyyttä, jolla neuroni laukaisisi aktiopotentiaalin. Mikäli malli olisi leviävän aktivaation malli, leviäisi aktivaatio solmusta naapurisolmuihin kuten impulssi aivoissa. Neuroverkot ovatkin aina leviävän aktivaation malleja, tosin riippuen takaisinkytkennästä.
Aiheesta muualla

Dictionary of Philosophy of Mind: Connectionism (englanniksi)
Dictionary of Philosophy of Mind: History of Connectionism (englanniksi)
Stanford Encyclopedia of Philosophy: Connectionism (englanniksi)
David A. Medler: A Brief History of Connectionism (Arkistoitu – Internet Archive) (englanniksi)
Jerry A. Fodor & Zenon W. Pylyshyn: Connectionism and Cognitive Architecture: A Critical Analysis. Cognition, 1988, nro 28, s. 3–71.  Artikkelin verkkoversio. (englanniksi)
Paul Smolensky: On the Proper Treatment of Connectionism. Behavioral and Brain Sciences, 1988, nro 11, s. 1–75.  (englanniksi)
Jerry A. Fodor & Brian P. McLaughlin: Connectionism and the Problem of Systematicity: Why Smolensky's Solution Doesn't Work. Cognition, 1990, nro 35.  (englanniksi)
Konjektuuri

Konjektuuri eli otaksuma on matemaattinen väite, jonka arvellaan olevan tosi mutta jota kukaan ei ole vielä todistanut todeksi tai epätodeksi. Kun konjektuuri on osoitettu todeksi, siitä tulee teoreema eli lause.
Kuuluisia konjektuureja

Kuuluisin konjektuuri oli Fermat'n suuri lause, joka osoitettiin todeksi vuonna 1995 ja siitä tuli teoreema. Muita kuuluisia konjektuureja:
abc-konjektuuri
Church–Turingin konjektuuri
Gilbreathin konjektuuri
Goldbachin konjektuuri
Poincarén konjektuuri
Riemannin hypoteesi
Collatzin konjektuuri
Erdősin-Straussin konjektuuri
Konjektuurin kumoaminen

Matemaattisen konjektuurin voi kumota esittämällä vastaesimerkin. Vaikka monet konjektuurit on laskettu tietokoneella valtavien lukujen päähän, se ei silti ole tae siitä, että konjektuuri olisi tosi.
Konditionaaliset todistukset

Ennen pitävää todistusta konjektuureista ei voi johtaa muiden lauseiden todistuksia, sillä jos konjektuuri todistetaan epätodeksi, se romuttaa myös muut sitä käyttäneet todistukset. Jotkin todisteet kuitenkin käyttävät esimerkiksi Riemannin hypoteesia, vaikka sitä ei ole näytetty toteen. Silloin kyseessä on konditionaalinen todistus, joka on tosi sillä ehdolla, että hypoteesi x on tosi.
Ratkeamattomat konjektuurit

Konjektuurit voidaan todistaa toden ja epätoden lisäksi ratkeamattomaksi. Esimerkiksi Georg Cantorin kontinuumihypoteesi on todistettu ratkeamattomaksi: se on aksiomaattisen järjestelmän ulkopuolella, ja se voidaan hyväksyä joko todeksi tai epätodeksi ja uudeksi aksioomaksi.
Joistain konjektuureista tiedetään, että ne eivät voi olla ratkeamattomia. Esimerkiksi Goldbachin konjektuuri (kaikki kakkosta suuremmat parilliset kokonaisluvut ovat kahden alkuluvun summa) on tällainen. Jos Goldbachin konjektuuri olisi ratkeamaton, se olisi myös tosi, sillä jos sitä ei voi todistaa epätodeksi, ei ole olemassa paritonta kokonaislukua, joka ei ole kahden alkuluvun summa, mikä taas on konjektuurin väite.
Pertti Kontto

Pertti Kontto (s. 13. marraskuuta 1939 Enso) on suomalainen jääkiekkoilija. Hän pelasi SM-sarjassa vuosina 1958–1965 ja voitti yhden Suomen-mestaruuden.
Kontto edusti SM-sarjaurassa Tampereen Ilvestä vuosina 1958–1961 ja Rosenlewin Urheilijat -38:aa kaudella 1964–1965. Hän pelasi SM-sarjassa yhteensä 71 ottelua, joissa hänen tehopisteensä olivat 11 + 10 = 21 ja jäähymääränsä 24 minuuttia. Hän voitti Suomen-mestaruuden Ilveksen joukkueessa vuonna 1960.
Pelaajauran jälkeen  Kontto toimi pitkään RU-38:n ja Ässien huoltajana sekä joitain jaksoja kakkosvalmentajana ja nuorten valmentajana. Nuorten maajoukkueiden huoltajana Kontto toimi 1969–1982. Kontto on myös toiminut aktiivisesti Suomen jääkiekkomuseon parissa ja hän kuuluikin yhdistyksen hallitukseen vuosina 1994–2011. Kontto toimi yhdistyksen neljäntenä puheenjohtajana vuodet 2002-2011.
Saavutukset ja palkinnot

SM-kulta 1960, Ilves (pelaaja)
SM-kulta 1961–62, Ilves (huoltaja)
SM-kulta 1966–67, RU-38 (huoltaja)
SM-kulta 1970–71, Ässät (kakkosvalmentaja)
SM-pronssi 1975–76, Ässät (kakkosvalmentaja)
Suomen jääkiekkoleijona #217
Konveksi joukko

Konveksi joukko
Ei-konveksi joukko
Konveksi joukko on topologinen käsite, jolla tarkoitetaan joukkoa, jonka alkiot voidaan lausua toistensa konveksikombinaatioina. Joukko  S on konveksi joukko, jos kaikilla  \mathbf {x,y}  pätee:
\mathbf {x} ,\mathbf {y} \in S\Rightarrow \lambda \mathbf {x} +(1-\lambda )\mathbf {y} \in S,\lambda \in [0,1].
Euklidisessa avaruudessa joukko on konveksi, jos jokainen sen alkioiden välinen jana sisältyy myös samaan joukkoon. Siten esimerkiksi ympyrän tai kuution muotoiset kappaleet ovat konvekseja, mutta renkaan tai sirpin muotoiset joukot eivät ole konvekseja.
Kirjallisuutta

Kivelä, Simo K.: Algebra ja geometria.  Espoo:  Otatieto, 1989.  ISBN 951-672-103-6
Kone

Kuva erilaisista koneista vuodelta 1890.
Kone on laite, jonka avulla voidaan aikaansaada energian muodon, vaikutustavan, -suunnan tai -kohdan säännöllisiä muutoksia. Täten koneilla voidaan muuttaa kappaleen asemaa tai muotoa. Säännöllisyyttä on se, että kone toistaa jatkuvasti tai vähintään aina samankaltaisesti toimintonsa tai toimintojensa yhdistelmän. Toistettavuus tässä rajoittuu luonnollisesti valmistustarkkuuteen.
Tavallisimmin koneilla tarkoitetaan laitteita, joiden voidaan sanoa tekevän työtä ihmisen puolesta ja käyttävät siis energian lähteenään jotakin muuta kuin ihmisen lihasenergiaa. Sellaisia ovat esimerkiksi höyrykoneet, poltto- ja sähkömoottorit sekä kaikki niillä toimivat laitteet. Fysiikassa termiä kone käytetään kuitenkin yleisemmässä merkityksessä, jolloin koneita ovat kaikki laitteet, joilla voidaan muuntaa voiman suuruutta tai suuntaa käytännöllisemmäksi.  Tässä mielessä koneita ovat myös niin sanotut yksinkertaiset koneet kuten vipu ja kalteva taso, sekä monet muut käsikäyttöiset mekanismit kuten mekaaninen ovikello tai lukko, jossa työn tekee ihminen.
Toimiakseen kone tarvitsee energialähteen ja tämä energian lähde on yleensä jokin moottori, mutta voi olla myös käyttäjä itse. Työkalun, esimerkiksi haarukan tai lapion, erottaa koneesta se, että sillä tehtävän liikkeen toistettavuus riippuu käyttäjästä. Varhemmin koneen käsitteeseen on liitetty vaatimus liikkuvista osista, mutta koska sähköliesi on myös energiaa muuntava kone ja siinä ei tarvita liikkuvia osia, niin tästä vaatimuksesta on luovuttu.  Kone-termin merkitys on tullut laajemmaksi tietokoneen vuoksi, koska siinä muunnetaan informaatiota muodosta toiseen. Laajin "kone"-termin käyttö esiintyy filosofisessa väitteessä "eläin on kone", jossa koneella tarkoitetaan, että eläimen kaikki, niin mekaaniset, sähköiset ja kemialliset toiminnot toimivat luonnonlakien mukaan eli eläimeen ei sisälly mitään yliluonnollista.
Ihminen ja kone

Ihmisen ja koneen ero on tekniikan kehittyessä tullut yhä vaikeammin erotettavaksi ja ongelmakohdaksi on tullut yhä enemmän ihmisen määrittely tässä vertailussa. Aihepiirin termeissä on siirrytty automaateista, roboteista ja androideista enemmän käsittelemään kyborgeja, "kyberneettisiä organismeja". Tekniikka ei ole enää välttämättä ihmisen suoraan käyttämä väline, vaan se saattaa olla ihmistä itseään, esimerkkinä sydämentahdistin, sisäkorvaimplantti ja tekonivel.
Koneiden jaottelu

Koneita voidaan jaotella sen mukaan, kuinka itsenäistä niiden toiminta on. Esimerkiksi käsiporakone vaatii toimiakseen jatkuvasti ihmisen sitä käyttämään. Automatisoituun tuotantolinjaan liitetty porakone voi toimia itsenäisesti ohjelmointinsa mukaan vikaantumiseen saakka. Koneista voidaan muodostaa erilaisia laitoksia, joissa useat erilaiset koneet tekevät teollisia prosesseja kuten tuotteiden valmistusta. Koneet auttavat ihmisiä tekemään liian raskaat tai yksitoikkoiset työt ihmisten puolesta.
Koneet voidaan jaotella myös niiden käyttötarkoituksen perusteella.
Energiaa muuttavat koneet - näitä käytetään primäärienergian muuttamiseksi sekundäärienergiaksi eli ns. energiantuotantoon.
Lämpövoimakoneet, joilla muutetaan lämpöenergiaa mekaaniseksi energiaksi.
Sähkökoneet, joilla mekaanista energiaa muutetaan sähköksi tai sähköä mekaaniseksi liikkeeksi, esimerkiksi sähkömoottori ja generaattori.
Työkoneet - näillä tehdään itse haluttu työ muuntaen sekundäärienergiaa halutuksi työksi.
Laite-nimitystä käytetään koneista, joissa mekaaninen toiminnallisuus tai energian muuntaminen on vähäistä muuhun toimintaan nähden, esimerkiksi sähköiset kytkinlaitteet, mittalaitteet, laboratorio laitteet ja tutkimuslaitteet tai koneista, joita käytetään pääasiassa informaation käsittelyyn, esimerkiksi elektroniset laitteet.
Yksinkertaiset koneet

Fysiikassa nimitetään yksinkertaisiksi koneiksi eräitä yksinkertaisia laitteita, joita ei yleiskielessä tavallisesti nimitetä koneiksi, mutta joita käytetään myös varsinaisten koneiden osina. Sellaisia ovat:
Vipu
Väkipyörä
Pyörä ja akseli
Kalteva taso
Kiila
Ruuvi
Talja
Monimutkaisempia koneita

Tuulimylly
Sähkömoottori
Polttomoottori
Sähkölaitteet
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kone Wikimedia Commonsissa
Sanomalehtipainokone saksalaisesta museosta.
Laboratoriopaperikone.
Kopros

| Kopros> Κόπρος.Sijainti |
| --- | --- |
 Kopros
Koordinaatit:  38°2′52″N, 23°33′27″E
Valtio:  Kreikka
Paikkakunta:  itään Elefsínasta, Attika
Historia
Tyyppi:  demos
Perustettu:  508 eaa.
Kulttuuri:  antiikin Kreikka
Alue:  Attika
Kaupunki:  Ateena
Fyle:  Hippothontis
Trittys:  paralia
Demonyymi:  Kopreios (Κόπρειος)
Bulen jäseniä:  2
 :  ei tiedossa (vsta 201 eaa.)
Infobox OKNimi-testi OK: 
Kopros (m.kreik. Κόπρος, lat. Coprus) oli antiikin aikainen Hippothontis-fyleen kuulunut Attikan eli Ateenan kaupunkivaltion muodostaneen alueen demos. Se kuului fylen paralia-trittykseen eli Attikan rannikkoalueiden demoksiin.
Kopros sijaitsi Attikan länsiosassa. Se sijoitetaan suunnilleen Eleusiin demoksen ja nykyisen Elefsínan kaupungin itäpuolelle.
Demos perustettiin Kleistheneen uudistuksessa arkaaisen kauden lopulla vuonna 508 eaa. Sillä oli kaksi edustajaa Ateenan bulessa eli neuvostossa. Demoksen kansalaisesta käytettiin demonyymiä Kopreios (Κόπρειος).
Korankon kieli

Koranko tai kuranko on Sierra Leonessa ja Guineassa asuvien korankojen puhuma mandelainen kieli.
Korankoa puhuu Sierra Leonessa vuoden 2015 väestönlaskennan mukaan ensimmäisenä kielenään 277 400 henkeä. He asuvat etupäässä Koinadugun ja Tonkolilin piirikunnissa. Guineassa puhujia on noin 200 000 Faranahin, Kissidougoun ja Kérouanén piirikunnissa.
Koranko kuuluu mandekielten länsihaaran mokole-ryhmään. Maninka on vaikuttanut voimakkaasti sen eräisiin murteisiin ja sankarinmaninkassa on molempien kielten piirteitä. Koranko on yksi Sierra Leonen kirjakielistä.
Kootut teokset 1954–2004

| Kootut teokset 1954–2004 |
| --- | --- |

Kirjailija:  Tomas Tranströmer
Kieli:  ruotsi
Genre:  runous
Suomennos
Suomentaja:  Caj Westerberg
Kuvittaja:  Markko Taina
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  2011
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  516
ISBN:  978-951-31-6726-4

Edeltävä:  Kootut runot 1954–2000
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kootut teokset 1954–2004 on Tomas Tranströmerin runojen suomennoskokoelma, joka on julkaistu vuonna 2011 Tammen Keltaisessa kirjastossa. Runot on suomentanut Caj Westerberg. Kirja sisältää Koottujen runojen 1954–2000 (2001) lisäksi Tranströmerin lapsuus- ja nuoruusmuistelman Muistot näkevät minut (1993) sekä runokokoelmat Vankila (2001) ja Suuri arvoitus (2004).
Aiheesta muualla

Hannu Waarala: Kootut teokset 1954–2004 (Arkistoitu – Internet Archive). Keskisuomalainen 4.1.2012.
Juha Muurinen: Kootut teokset 1954–2004. MTV3.fi 2011.
Korarou (järvi)

| Korarou |
| --- | --- |
Valtiot:  Mali
Koordinaatit:  15°18′N, 3°15′W
Mittaustietoja
Pinta-ala:  80 – 170 km²
Valuma-alue:  3 200 km²
 fiKorarou 
Korarou on järvi Malissa. Se sijaitsee Bandiagaran–Homborin ylängön pohjoispuolella Moptin alueen Douentzan piirissä.
Pohjois-eteläsuuntainen kapea järvi on 20–30 kilometriä pitkä. Veden ollessa korkeimmilaan se ulottuu pohjoisessa aina Kersaniin saakka. Pinta-ala vaihtelee 80 ja 170 neliökilometrin välillä. Korarouta ruokkivat etupäässä etelästä Bandiagaran ylängöltä ja idästä Goundouroun vuorilta heinä-syyskuussa valuvat sadevedet, mutta marras-tammikuussa siihen voi virrata myös Nigerjoen tulvavesiä Aougoundoujärven suunnasta. Järven valuma-alueen laajuus on 3 200 neliökilometriä.
Nykyään Koraroussa on vettä yleensä vain heinä-lokakuussa. Poikkeuksellisen kosteina vuosina se voi kuivua vasta maaliskuussa. Järvellä harjoitetaan riisin viljelyä, karjanhoitoa ja kalastusta. Sen rannalla sijaitsee Koraroun kunnan keskuskylä Diona.
Koppenberg

Koppenberg
Roger De Vlaeminck nousemassa Koppenbergille.
Koppenberg on 77 metriä korkea mäki Oudenaarden lähistöllä Itä-Flanderissa Belgiassa. Koppenbergille nousu on osa Flanderin ympäriajoa ja sen yksi haastavimmista osuuksista. Nousu on haastava mukulakivipäällysteen ja enimmillään 22 prosentin kaltevuuden vuoksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Koppenberg Wikimedia Commonsissa
Kordeliáris

| --- | --- |
Sijainti:  37°49′04″N, 23°26′43″E, Aígina Saaret, Attika Kreikka
Saariryhmä:  Lagoúses, Argo-Saroniset saaret
Vesialue:  Saroninlahti
Merialue:  Egeanmeri, Välimeri
Pinta-ala:  0,001 km²
| --- | --- |
Asukasluku:  0
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Kordeliáris (kreik. Κορδελιάρης) on pieni Kreikan saari, joka kuuluu Argo-Saronisiin saariin ja tarkemmin Lagoúses-saariin, ja sijaitsee Saroninlahdessa Aíginan saaren pohjoispuolella länteen Makrónisoksen saaresta. Saaren pinta-ala on noin 0,001 neliökilometriä ja se on asumaton. Hallinnollisesti Kordeliáris kuuluu Aíginan kuntaan, Saarten alueyksikköön ja Attikan alueeseen.