stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Euroopan liberaalinuoret
Järjestön täysjäsenet

| Järjestö | Maa / alue | Emopuolue |
| --- | --- | --- |
| ANC-nuoret |  Armenia | Armenian kansalliskongressi |
| Jaunieši Attīstībai |  Latvia | Latvijas Attīstībai |
| Bundesverband Liberaler Hochschulgruppen |  Saksa |  |
| Centerpartiets ungdomsförbund (CUF) |  Ruotsi | Centerpartiet |
| Centerstudenter |  Ruotsi | Centerpartiet |
| Eesti Keskerakonna Noortekogu |  Viro | Viron keskustapuolue |
| Reformierakonna noortekogu |  Viro | Reformipuolue |
| EMU (Європейська молодь України) |  Ukraina | Ukrainan eurooppalainen puolue |
| FEL (Fédération des Etudiants Libéraux) |  Belgia | Reformiliike |
| Gibraltar Liberal Youth |  Gibraltar (Iso-Britannia) | Gibraltarin liberaalipuolue |
| Kansalaisfoorumi (Гpaмадзянскі форум) |  Valko-Venäjä |  |
| Klub mladih IDS-a |  Kroatia | Istrian demokraattinen kokous |
| Jeunes MR |  Belgia (Vallonia) | Reformiliike |
| Jeunes Radicaux |  Ranska | Radikaali liike |
| JNC (Joventut Nacionalista de Catalunya) |  Espanja (Katalonia) |  |
| Jong VLD |  Belgia (Flanderi) | Flaamilaiset liberaalit ja demokraatit |
| Jonge Democraten |  Alankomaat | Demokraatit 66 |
| Jongeren Organisatie Vrijheid en Democratie |  Alankomaat | VVD |
| Jonk Demokraten |  Luxemburg | Demokraattinen puolue |
| Jóvenes Ciudadanos |  Espanja | Ciudadanos |
| Joves Liberals d'Andorra |  Andorra | Andorran liberaalit |
| Junge Liberale |  Saksa | Vapaa demokraattinen puolue |
| Jungfreisinnige Schweiz |  Sveitsi | Sveitsin liberaalipuolue |
| JUNOS – Junge Liberale Neos |  Itävalta | NEOS |
| Keskustaopiskelijat |  Suomi | Keskusta |
| LDLU (Ліберально-демократична ліга України) |  Ukraina |  |
| Tineretul Liberal |  Moldova | Liberaalipuolue |
| Mladi Liberali Crne Gore |  Montenegro | Montenegron liberaalipuolue |
| Liberalno-Demokratska Mladina |  Pohjois-Makedonia | Liberaalidemokraattinen puolue |
| Lietuvos liberalus jaunimas |  Liettua |  |
| Liberala ungdomsförbundet (LUF) |  Ruotsi | Liberaalit |
| Mladi Hrvatske Narodne Stranke – Liberalni Demokrati |  Kroatia | Kroatien kansanpuolue – liberaalidemokraatit |
| Mladé ANO |  Tšekki | ANO |
| Mladi hrvatski liberali |  Kroatia | Kroatien sosiaaliliberaalinen puolue |
| Mladi Liberali Bosne i Hercegovine |  Bosnia ja Hertsegovina |  |
| LDP Mladi |  Serbia |  |
| Momentum TizenX |  Unkari | Momentum |
| Norges Unge Venstre |  Norja | Venstre |
| Ógra Fianna Fáil |  Irlanti | Fienna Fáil |
| Radikal Ungdom |  Tanska | Radikaali Venstre |
| Keskustanuoret |  Suomi | Keskusta |
| Svensk Ungdom |  Suomi | RKP |
| Venstres Ungdom |  Tanska | Venstre |
| MDPS (Младежко ДПС) |  Bulgaria |  |
| Young Liberals |  Iso-Britannia | Liberaalidemokraatit |
Lähde:
Liitännäisjäsenet

| Järjestö | Maa / alue |
| --- | --- |
Alliance Youth:  Iso-Britannia (Pohjois-Irlanti)
Forum mladih Nove stranke:  Serbia
LiFT – Liberális Fiatalok Társasága:  Unkari
Mladí progresívci:  Slovakia
Müsavat Gənclər Təşkilatı:  Azerbaidžan
Norges Liberale Studentforbund:  Norja
Młodzi .Nowocześni:  Puola
Tineretul Aliantei Liberalilor si Democratilor:  Romania
UDI Jeunes:  Ranska
Uppreisn:  Islanti
USR TINERET:  Romania
EL.NE (Ελεύθεροι Νέοι):  Kreikka
Krog Mladih:  Slovenia
Forum mladih Naše stranke:  Bosnia ja Hertsegovina
Lähde:
FN Browning M1903

| M1903 |
| --- | --- |

Tyyppi:  itselataava pistooli
Valmistaja:  FN Herstal
Valmistusmaa:   Belgia
Valmistusvuodet:  1903–1927
Tekniset tiedot
Kaliiperi(t):  9 mm Browning Long (9 × 20 mm SR)
Aseen pituus:  205 mm
Piipun pituus:  128 mm
Paino (tyhjänä):  930 g
Lipas:  tankolipas
Kapasiteetti:  7 tai 10 patruunaa
Ammuksen lähtönopeus:  318 m/s
FN Browning M1903 (Browning No.2) on yhdysvaltalaisen John Moses Browningin suunnittelema massasulkuinen itselataava pistooli. Pistoolia valmisti belgialainen Fabrique Nationale de Herstal (FN) vuodesta 1903 lähtien. Sitä valmistettiin vuosien 1903–1927 välillä 58 442 kappaletta. M1903 oli palveluskäytössä Paraguayn, Ruotsin, Suomen, Turkin, Venäjän ja Viron armeijoissa.
Husqvarna m/1907

Saksalaisten otettua FN:n tehtaan haltuunsa vuonna 1914 pistoolien toimitukset Ruotsin armeijalle katkesivat. Tämän seurauksena Husqvarna Vapenfabrik aloitti lisenssivalmistuksen mallinimellä Husqvarna m/1907, valmistaen asetta vuosien 1917–1942 välillä 94 731 kappaletta.
Käyttö Suomessa

Suomen sisällissodan peruina M1903-pistooleja kertyi puolustusvoimien haltuun alle 100 kappaletta, lähinnä maassa olleita venäläisjoukoilta takavarikoituina. Ne pysyivät varastoituina jatkosotaan asti, jolloin ne yhdessä talvisodan ruotsalaisilta vapaaehtoisilta jääneiden 860 Husqvarna m/1907 -pistoolien kanssa jaettiin etulinjan joukoille nimikkeillä 9,00 pist/07 FN ja 900 PIST 07 FN.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta FN Browning M1903 Wikimedia Commonsissa
Jaeger Platoon: Finnish Army 1918–1945 Revolvers & Pistols Part 3
Modern Firearms
Puola-Liettua

Puola-Liettua, muodollisemmin Puolan kuningaskunta ja Liettuan suuriruhtinaskunta (puol. Królestwo Polskie i Wielkie Księstwo Litewskie), oli vuosina 1569–1795 Keski- ja Itä-Euroopassa sijainnut suurvalta, joka syntyi, kun Puolan kuningaskunta ja Liettuan suuriruhtinaskunta muodostivat valtioliiton.
Valtioliitosta on historiankirjoituksessa käytetty myös nimitystä Molempain kansain tasavalta (puol. Rzeczpospolita Obojga Narodów), joka on kuitenkin syntynyt vasta 1967, kun Leon Lech Beynar kirjoitti salanimellä Paweł Jasienica kolmiosaisen kirjasarjan nimeltä Rzeczpospolita Obojga Narodów. Tasavallaksi tätä monarkistista valtiota kutsuttiin siksi, että maalaisaatelilla oli valtiopäivillä huomattava valta, jota vahvisti muodostunut liberum veto eli kenen tahansa yksittäisen valtiopäivämiehen veto-oikeus käsiteltävän esityksen hyväksymiseen.
Nimestä huolimatta Puolan ja Liettuan asema valtioliitossa ei ollut tasa-arvoinen, vaan Liettuan asema heikkeni ajan mittaan. Heikkeneminen näkyi konkreettisesti siitä, että Liettuan suuriruhtinaskunnan hallitsemia idästä valloitettuja alueita siirrettiin Puolan kuningaskunnan hallintaan. Puolaan verrattuna Liettua oli omalta väestöpohjaltaan vähäisempi.
Historia

Liittovaltion syntyä oli edeltänyt pitkä personaaliunionien aika: vuodesta 1446 alkaen Puolan kuninkaana oli ollut Liettuan suuriruhtinas.
Varsinainen valtioliitto muodostettiin Puolan kuningaskunnasta ja Liettuan suuriruhtinaskunnasta Lublinin sopimuksella 1. heinäkuuta 1569. Valtioliiton synty oli Sigismund II:n, Jagellon dynastian viimeisen kuninkaan, suuri saavutus. Hänen kuoltuaan vuonna 1572 maa oli kolme vuotta ilman valtionpäämiestä.
Silloin syntyi valtiomuoto, jota kutsutaan puolalaisessa historiankirjoituksessa ensimmäiseksi tasavallaksi (Rzeczpospolita) tai tätä tarkemmin aatelistasavallaksi (Rzeczpospolita szlachecka). Tällä halutaan korostaa Puolan jakoja edeltäneen itsenäisen Puolan monarkistisen hallinnon kansanvaltaisuutta. Aatelisto sai valita kuninkaan äänestämällä. Tämä vaaleilla valittu monarkki hoiti sekä Puolan kuninkaan että Liettuan suuriruhtinaan tehtävät. Monarkistiselle valtioliitolle valittiin myös yhteinen edustajisto sekä senaatti. Puola-Liettuassa Liettua onnistui säilyttämään oman lakinsa, hallinnon, budjetin ja armeijan, tosin vähitellen vallan painopiste siirtyi yhä enemmän Puolaan.
Puolan ja Liettuan yhteistoiminnasta huolimatta Venäjän keisarikunta onnistui ottamaan haltuunsa alueita Ukrainasta. Ensimmäisen tasavallan aika päättyi Puolan kolmanteen jakoon vuonna 1795.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Puola-Liettua Wikimedia Commonsissa
Puolan historia
Lublinin sopimuksen solmimista vuonna 1569 kuvaava maalaus, jonka Jan Matejko teki sopimuksen 300-vuotisjuhlavuonna 1869.
Puola-Liettua suurimmillaan. Vaaleanpunaiset alueet aluemenetyksiä Brandenburgille 1657, Ruotsille ja Brandenburgille 1660, Venäjälle 1667 ja 1686.
Quedex

| Quedex |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Stavros Fasoulas
Julkaisija:  Thalamus Epyx
Suunnittelija:  Stavros Fasoulas
Säveltäjä:  Matt Gray
Ohjelmoija:  Stavros Fasoulas
Julkaistu:  1987
Lajityyppi:  pulmapeli
Pelimuoto:  yksinpeli
Alusta:  Commodore 64, Amiga
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK   : 
Quedex eli The Quest for Ultimate Dexterity on Stavros Fasoulasin suunnittelema ja kehittämä pulmapeli, jonka Thalamus julkaisi Commodore 64:lle vuonna 1987. Se oli Fasoulasin kolmas ja samalla viimeinen peli Commodore 64:lle.
Pelissä on kymmenen erilaista kenttää, joissa pelaajan täytyy ohjata hopeista kuulaa ja löytää pakoreitti. Kentät voi pelata haluamassaan järjestyksessä.
Pelin julkaisi Amigalle Epyx nimellä Mindroll tai Mind-Roll.
Kehitys

Stavrosin mukaan Quedex oli hänen Commodore 64 -peleistä vaikein kehittää, ja hän käytti siihen aikaa viisi kuukautta. Kolmessa kuukaudessa hän kehitti pelin perusrutiinit, joihin hän haki apua koulun fysiikan kirjoista saadakseen kuulan liikkeet näyttämään mahdollisimman luontevilta. Lopputulosta hän piti parhaana, mihin pystyi. C-lehden haastattelussa hän piti koodin kauneutta toissijaisena pelin toimivuudelle. Pelin kehityksen jälkeen Fasoulas lähti armeijaan. Quedex jäi hänen viimeiseksi tuotokseksi Commodore 64:lle, sillä seuraavaksi hän ryhtyi suunnittelemaan Amiga-peliä.
Quedexin musiikin sävelsi Matt Gray.
Vastaanotto

Zzap!64 arvioi pelin myönteisesti ja antoi sille arvosanan 92 %. Arvostelussa pelin sanottiin olevan ”omintakeinen ja kauniisti toteutettu” pulmapeli.
C-lehden arvostelussa Niko Nirvi kehui grafiikkaa, mutta piti peliä keskinkertaisena. Hän antoi sille arvosanaksi kuitenkin neljä tähteä viidestä. Myöhemmässä arviossa toimittaja Juho Kuorikoski kutsui peliä ”piinaavaan vaikeaksi”, mutta piti pelin grafiikkaa edelleen komeana.
The One -lehti antoi Amiga-versiolle 76% arvostelussaan.
ACE -lehti antoi Amiga-versiolle 890 pistettä.
Aiheesta muualla

Mind-Roll MobyGamesissa (englanniksi)
FS Typhon (1924)

| Typhon |
| --- | --- |

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Forges et Chantiers de la Gironde, Bordeaux
Kölinlasku:  syyskuu 1923
Laskettu vesille:  22. toukokuuta 1924
Palveluskäyttöön:  27. kesäkuuta 1928
Poistui palveluskäytöstä:  miehistönsä upottama 9. marraskuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 320 t (standardi) 1 730 t (kuormattu)
Pituus:  106 m
Leveys:  10,1 m
Syväys:  4,3 m
Koneteho:  31 000 shp
Nopeus:  33 solmua
Miehistöä:  145
Aseistus
Aseistus:  4 x 130 mm Mle 1919 -tykkiä 1 x 75 mm Mle 1927 -ilmatorjuntatykki 4 x 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä 6 x 550 mm Mle 1923 torpedoputkea 2 x syvyyspomminheitintä
Typhon oli Ranskan laivaston 1924 vesille laskettu Bourrasque-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa.
Valmistus

Alus tilattiin Bordeaux'sta Forges et Chantiers de la Girondelta, missä köli laskettiin syyskuussa 1923. Alus laskettiin vesille 22. toukokuuta 1924 ja otettiin palvelukseen 27. kesäkuuta 1928.
Palvelus

Aluksen 75 millimetrin ilmatorjuntatykki vaihdettiin 1930-luvun alussa kahteen 37 millimetrin ilmatorjuntatykkiin, jolloin tulinopeus nousi merkittävästi kantaman kustannuksella.
Liittoutuneiden aloittaessa Pohjois-Afrikan maihinnousun alus oli Oraniin sijoitetussa 7. hävittäjäviirikössä, jonka muuta alukset olivat Tornade ja Tramontane. Typhon ei osallistunut hyökkäykseen muun viirikön pyrkiessä 8. marraskuuta 1942 torjumaan maihinnousua. Alus upotettiin seuraavana päivänä sataman suulle estämään liittoutuneiden pääsyä satamaan.
FS Valmy (1929)

| Valmy |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ateliers et Chantiers de St. Nazaire-Penhoët, St. Nazaire
Kölinlasku:  5. toukokuuta 1927
Laskettu vesille:  19. toukokuuta 1928
Palveluskäyttöön:  1. tammikuuta 1930
Poistui palveluskäytöstä:  miehistönsä upottama 27. marraskuuta 1942
Tekniset tiedot
Uppouma:  2 474 t (standardi) 3 251 t (kuormattu)
Pituus:  130,2 m (kokonaispituus)
Leveys:  11,76 m
Syväys:  4,03 m
Koneteho:  64 000 shp
Nopeus:  35,5 solmua
Miehistöä:  10 upseeria ja 220 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  5 x 138,6 mm tykkiä 4 x 37 mm ilmatorjuntatykkiä 4 x 13,2 mm ilmatorjuntakonekivääriä 6 x 550 mm torpedoputkea
Valmy oli Ranskan laivaston 1928 vesille laskettu Guépard-luokan hävittäjä toisessa maailmansodassa, kunnes aluksen miehistö upotti aluksensa Toulonin satamassa 27. marraskuuta 1942.
Valmistus

Alus tilattiin St. Nazairesta Ateliers et Chantiers St. Nazaire-Penhoëtilta, missä köli laskettiin 5. toukokuuta 1927. Alus laskettiin vesille 19. toukokuuta 1928 ja otettiin palvelukseen 1. tammikuuta 1930.
Palvelus

Valmy liitettiin Välimeren laivaston 3. viirikköön, jonka mukana se osallistui Genovan pommitukseen kesäkuussa 1940. Ranskan ja akselivaltojen välisen aselevon astuttua voimaan alus pysyi Toulonissa tai Pohjois-Afrikan tukikohdissa. Alus siirtyi 1941 Guépardin kanssa Syyriaan, jossa sen kotisatamana oli Beirut. Sen tehtävänä oli torjua brittien yritykset alueen valtaamiseksi. Kumpikin ranskalaisalus tulitti australialaisjoukkoja ennen kuin kohtasivat Britannian kuninkaallisen laivaston hävittäjän HMS Janusin, joka vaurioitui seuranneessa tulitaistelussa pahoin. HMS Jackalin saavuttua ranskalaisalukset vetäytyivät. St. Jeanne d'Arcin -aselevon ehtojen mukaisesti ranskalaisalukset palasivat Touloniin.
Saksalaisten tunkeuduttua Vichyn Ranskan hallitsemalle alueelle alus upotettiin 27. marraskuuta 1942 muiden ranskalaisalusten kanssa Toulonin satamaan. Italialaiset päättivät nostaa hylyn ja liittää sen kunnostettuna laivastoonsa nimellä FR24. Hylky hinattiin Italiaan, mutta Britannian kuninkaallisten ilmavoimien hävittäjäpommittajat osuivat 20. tammikuuta 1944 Savonaan ankkuroituun alukseen. Alus vaurioitui pahoin, eikä sitä koskaan kunnostettu.
FS Duguesclin (1883)

| Duguesclin |
| --- | --- |


Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Arsenal de Rochefort
Kölinlasku:  joulukuu 1878
Laskettu vesille:  1883
Palveluskäyttöön:  elokuu 1886
Poistui palveluskäytöstä:  1904
Tekniset tiedot
Uppouma:  6 112 t
Pituus:  81,09 m (vesiraja)
Leveys:  17,45 m
Syväys:  7,62-7,70 m
Koneteho:  4 400 ihp
Nopeus:  14-14,5 solmua
Miehistöä:  440
Aseistus
Aseistus:  4 × 9,4"/19 Mle 1870 -tykkiä 1 × 7,6" tykki 6 × 5,5" tykkiä 12 × 37 mm tykkiä 2 × 14" torpedoputkea
Duguesclin oli Ranskan laivaston vuonna 1883 vesillelaskettu teräsrunkoinen Vauban-luokan barbetteristeilijä.
Valmistus

Alus tilattiin Rochefortin laivastontelakalta, missä köli laskettiin joulukuussa 1878. Alus laskettiin vesille vuonna 1883 ja otettiin palvelukseen elokuussa 1886.
Palvelus

Duguesclin poistettiin alusluettelosta vuonna 1904.
Espoon hiippakunnan piispa

| Espoon hiippakunnan piispa |
| --- | --- |
 Espoon hiippakunnan piispan vaakuna.
 Piispa Kaisamari Hintikka.
 Nykyinen Kaisamari Hintikka 1. helmikuuta 2019 lähtien
Nimittäjä:  Espoon hiippakunta
Perustettu:  2004
Ensimmäinen:  Mikko Heikka
Kotisivut:  https://www.piispakaisamarihintikka.fi
Espoon hiippakunnan piispa johtaa Espoon hiippakuntaa. Espoon hiippakunnan piispa toimii hiippakuntansa hengellisenä johtajana ja ylimpänä virkamiehenä. Piispan hengellisiin tehtäviin kuuluu valvoa, että saarnoissa noudatetaan Suomen evankelis-luterilaisen kirkon tunnustusta ja että sakramentit sekä jumalanpalvelukset toimitetaan kirkon määräysten ja tradition mukaisesti. Virkansa puolesta piispa toimii Espoon hiippakunnan tuomiokapitulin puheenjohtajana sekä piispainkokouksen että kirkolliskokouksen jäsenenä. Piispa vihkii myös Espoon hiippakunnan papit, lehtorit, kirkot ja kappelit. Piispa asettaa myös vakinaiset papit virkoihinsa ja suorittaa seurakunnissa piispantarkastuksia.
Espoon hiippakunnan piispana on toiminut 1. helmikuuta 2019 lähtien Kaisamari Hintikka.
Piispat

| # | Kausi | Kuva | Nimi | Syntymäaika ja paikka | Lisätietoa |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1.  | 2004–2012 |  | Mikko Heikka | 19. syyskuuta 1944 Ylitornio |  |
| 2.  | 2012–2018 |  | Tapio Luoma | 15. kesäkuuta 1962 Kurikka | Tapio Luoma aloitti Turun ja Suomen arkkipiispana 1. kesäkuuta 2018. |
| 3.  | 2019→ |  | Kaisamari Hintikka | 27. kesäkuuta 1967 Helsinki |  |
René Grandjean

| Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Mitalit> Maa:   Ranska.Miesten jalkapallo. Olympialaiset  | Maa:   Ranska> Miesten jalkapallo. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | joukkuekilpailu |  |
René Grandjean (s. 1872) oli ranskalainen jalkapalloilija. Hän pelasi Club Françaisille. Hän kilpaili vuoden 1900 kesäolympialaisissa Pariisissa, jossa hän kuului hopeaa saaneeseen joukkueeseen.
René Guyot

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Roger de Barbarin, René Guyot (keskellä) ja Justinien de Clary Pariisin olympialaisissa 1900. |  Roger de Barbarin, René Guyot (keskellä) ja Justinien de Clary Pariisin olympialaisissa 1900. |  Roger de Barbarin, René Guyot (keskellä) ja Justinien de Clary Pariisin olympialaisissa 1900. |  |
Maa:   Belgia
Miesten ammunta
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Pariisi 1900 | Trap |  |
René Guyot (1882 – ?) oli belgialainen ampuja ja olympiamitalisti. Hän sai Pariisin olympialaisissa 1900 hopeaa trapissa häviten finaalissa Roger de Barbarinille vasta uusinnan jälkeen.
FS Dumont D'Urville (L9032)

| Dumont D'Urville |
| --- | --- |
 Dumont D'Urville

Aluksen vaiheet
Rakentaja:  Ateliers Français de l'Ouest, Grand-Quevilly
Kölinlasku:  15. joulukuuta 1980
Laskettu vesille:  27. marraskuuta 1981
Palveluskäyttöön:  5. helmikuuta 1983
Tekniset tiedot
Uppouma:  1 330 t (kuormattu)
Pituus:  80 m
Leveys:  13 m
Syväys:  3 m
Koneteho:  2 x SACM Wärtsilä UD33V12M4 -dieselmoottoria, 3 600 hv
Nopeus:  16 solmua
Miehistöä:  4 upseeria 25 aliupseeria 23 miehistönjäsentä
Aseistus
Aseistus:  2 x Bofors 40 mm 2 x 12,7 mm konekivääriä 2 x 81 mm kranaatinheitintä
Dumont D'Urville (runkonumero L9032) on Ranskan laivaston 1983 palvelukseen otettu Champlain-luokan kuljetusalus (ransk. BÂtiment de TRAnsport Léger).
Valmistus

Alus tilattiin Grand-Quevillystä Ateliers Français de l'Ouestilta, missä köli laskettiin 15. joulukuuta 1980. Se laskettiin vesille 27. marraskuuta 1981 ja otettiin palvelukseen 5. helmikuuta 1983.
Palvelus

Alus saapui 13. kesäkuuta 1983 Tahitille aloittaen palveluksensa Papeetella Ranskan Polynesiassa. Se siirrettiin 15. elokuuta 2010 Martiniquelle Fort de Franceen, missä se korvasi sisaraluksensa Francis Garnierin. Alus poistettaneen palveluksesta 2016.
Faber

Faber on muun muassa seuraavien henkilöiden sukunimi:
Brock Faber (s. 2002), yhdysvaltalainen jääkiekkoilija
Emmanuel Faber (s. 1964), ranskalainen manageri
Ernest Faber (s. 1971), alankomaalainen jalkapalloilija ja valmentaja
François Faber (1887–1915), luxemburgilainen maantiepyöräilijä
Frederick William Faber (1814–1863), brittiläinen teologi ja virsirunoilija
Klaas Carel Faber (1922–2012), alankomaalais-saksalainen sotarikollinen
Marc Faber (s. 1946), sveitsiläinen suursijoittaja
Michel Faber (s. 1960), alankomaalais-australialainen kirjailija
Peter Faber, Piere Favre (1506–1546), ranskalainen teologi, jesuiittajärjestön perustajajäsen ja pyhimys
Sandra Faber (s. 1944), yhdysvaltalainen tähtitieteilijä
Urijah Faber (s. 1979), yhdysvaltalainen vapaaottelija.
Saksalainen ruhtinassuku Faber-Castell tunnetaan nykyään kynä- ja piirtotuotteistaan.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Redrama EP

| Redrama EP Redrama |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 2001
 Formaatti: CD
 Tuottaja(t): Redrama, Navid Gondal
 Tyylilaji: rap
 Levy-yhtiö: Incredible Productions
Redraman muut julkaisut
|   | Redrama EP 2001 | Everyday Soundtrack 2003 |
Redrama EP on rap-artisti Redraman vuonna 2001 julkaistu EP. Se julkaistiin Incredible Productionsin kautta.
Kappaleet

Intro
Flames
Travel the Map
I Know They Watching (The Matrix)
You Never Know (mukana Farell & Organic)
URC (Undefineable Rhyming Creature)
Ronnie
Everyday Soundtrack
Favorin

Favorin on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Berndt Favorin (1860–1928), taidemaalari
Ellen Favorin (1853–1919), taidemaalari
Hanna Favorin (1845–1919), oppikirjojen tekijä ja suomentaja
Timo Favorin (s. 1969), jääkiekkoerotuomari.
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Fabergé

Fabergé oli pietarilainen kultaseppäsuku, joka aloitti toimintansa 1800-luvun alussa. Suvun kultasepät valmisti muun muassa Venäjän hoville ylellisyysesineitä. Suku oli alkujaan ranskalainen hugenottisuku.
Agathon Fabergé (1876–1951), kultaseppä
Peter Carl Fabergé (1846–1920), kultasepistä maineikkain
Gustav Fabergé (1814–1893), kultaseppä
Oleg Fabergé (1923–1993), kultaseppä
Porin Kärpät

| Porin Kärpät |
| --- | --- |

Perustettu:  1932
Lakkautettu:  2011
Kaupunki:  Pori
Kotiareena:  Isomäki
– kapasiteetti:  6 472
Sarjataso:  Kaukalopalloliiga (2010–2011)
Värit:                
Mestaruudet:  4: 2004, 2005, 2006, 2009
Hopeaa:  3: 2003, 2007, 2010, 2011
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Porin Kärpät oli porilainen palloilulajeihin erikoistunut urheiluseura. Se pelasi Kaukalopalloliigassa kaudesta 1998–1999 kauteen 2010–2011, mutta luopui sen jälkeen sarjapaikastaan. Kärpät on voittanut lajin Suomen mestaruuden vuosina 2004, 2005, 2006 ja 2009.
Aiemmin seurassa on pelattu myös useita muita palloilulajeja. Tällä hetkellä seuralla ei ole toimintaa.
Historia

Porin Kärpät perustettiin maaliskuussa 1932. Joukkueen perustajana toimi Luntin sakki, joka koostui Porin kaupungin Viidennen osan nuorisoryhmästä. Ensimmäisinä vuosina joukkue pelasi jalka- ja jääpalloa. Jo alusta lähtien seurassa painotettiin junioritoimintaa. Vuonna 1944 Kärpät otti ohjelmaan kaksi uutta lajia, käsi- ja koripallon. Lisäksi seuraan perustettiin naisjaosto.
1950-luvun lopulla alkoivat neuvottelut Kärppien ja Porin Palloilijoiden yhdistymisestä. Tarkoituksena oli luoda uusi seura, joka onnistuisi nousemaan valtakunnalliselle huipulle. Seurojen yhdistyminen toteutui lopulta vuonna 1960. Käytännössä asia hoidettiin niin, että PoPa vaihtoi nimeään ja Kärpät liittyi uuteen seuraan, jonka nimeksi tuli Porin Karhut.
Porin Kärpät ei kuitenkaan lakannut olemasta rekisteröitynä seurana, vaikka se lopettikin aktiivisen toimintansa. Uusi tuleminen nähtiin vuonna 1990, kun joukko Club 20 -puulaakijoukkueessa pelanneita porilaisia kaukalopallonharrastajia ilmoittautui Kärppien nimellä vasta perustetun Suomen kaukalopalloliiton I-divisioonaan. Liigaan Kärpät nousi keväällä 1998.
Jalkapallo

Jalkapallossa Kärpät on pelannut korkeimmillaan toiseksi korkeimmalla sarjatasolla Itä-Länsi-sarjassa, vuonna 1939. Muutoin seura esiintyi lähinnä kolmannella sarjatasolla Maakuntasarjassa.
Vuonna 1948 Kärpät voitti Suomen Palloliiton A-nuorten mestaruuden, mutta hävisi Suomen mestaruudesta pelatun ottelun TUL:n mestarille Kotkan Työväen Palloilijoille. Nuorten joukkueen tunnetuin pelaaja oli myöhemmin kahdeksan jalkapallon A-maaottelua pelannut Erkki Harell.
Jääpallo

Kärpät ohitti Porin jääpallon ykkösseurana PoPa:n, ja nousi ensimmäisenä satakuntalaisena joukkueena Jääpallon SM-sarjaan kaudella 1939, mutta talvisodan takia sarja jäi seuraavana kautena pelaamatta, joten Kärpät nähtiin sarjassa vasta vuonna 1941. Visiitti jäi kuitenkin vain yhden kauden mittaiseksi, kun Kärpät jäi lohkonsa viimeiseksi ja putosi takaisin suomensarjaan.
Vuonna 1945 seura nousi seuraavan kerran jääpallon ylimmälle sarjatasolle pelaten ylimmällä sarjatasolla kaudet 1946, 1947 ja 1948. Viidennen kerran Porin Kärpät kävi jääpallon ylimmällä sarjatasolla kaksilohkoisessa SM-sarjassa kaudella 1952. Kausi päättyi putoamiseen, ja Kärpät luopui seuraavan kauden Suomensarjapaikastaan. Kärpät palasi kuitenkin vielä jääpallon pariin, ja jatkoi maakuntasarjassa 1954, voittaen länsilohkon ja nousten suomensarjaan kaudeksi 1955. Kärppien jääpallotoiminta loppui vuonna 1958, ja seura alkoi panostaa jääkiekkoon, jonka se oli aloittanut kymmenen vuotta aiemmin. Vähitellen jääkiekko oli hivuttautunut seuran talviseksi ykköslajiksi. Osa Kärppien jääpalloilijoista oli myöhemmin perustamassa Porin Narukerää, joka jatkoi kaupungin jääpalloperinteitä.