stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kirsti Ilvessalo

Kirsti Ilvessalo vuonna 1960.
Kirsti Päivi Ilvessalo (vuodesta 1957 Ilvessalo-Viljakainen; 25. toukokuuta 1920 Helsinki – 5. heinäkuuta 2019 Helsinki) oli suomalainen tekstiilitaiteilija, erityisesti ryijynsuunnittelija. Hänen suunnittelu-uransa huippua oli 1940–1960-luku, jolloin hän kuului tähtisuunnittelijoihin maailmanlaajuisesti. Häntä on pidetty myös värien käytön mestarina.
Ilvessalo opiskeli Taideteollisuuden keskuskoulussa tekstiilitaidetta. Opintojen jälkeen hän aloitti Suomen Käsityön Ystävissä myyjänä mutta siirtyi sitten kutomon johtajaksi. Suomen Käsityön Ystävien jälkeen hän perusti kutomon kotitalonsa alakertaan.
Suomalainen ryijytaide koki 1950-luvulla muodonmuutoksen luopuessaan tummista värisävyistä ja esittävyydestä. Ilvessalo oli kehityksessä mukana.
Ilvessalo suunnitteli yli 300 ryijyä. Hänellä oli oma studio, jossa myös valmistettiin hänen töitään, mutta hänen mallejaan ovat valmistaneet myös muut kutomot. Tunnetuimpiin suunnittelutöihin kuuluu Palokärki (1952), joka on Lontoon Victoria & Albert Museumin kokoelmissa. Palokärki voitti Grand Prix -palkinnon Milanon triennaalissa 1954 ja nosti Ilvessalon kansainvälisesti kysytyksi suunnittelijaksi.. Muita hänen suunnittelemiaan ryijyjä ovat Metsässä palaa (1947), Aikakello (1957), Täysikuu.
Ryijyjen lisäksi Ilvessalon tuotantoon kuului käsinkudottuja sisustuskankaita. Kalevala Korun suunnittelukilpailuun 1947 hän osallistui kaulakorulla Nukkekääty, joka lunastettiin KK:n mallistoon ja on edelleen tuotannossa. Korun esikuvana ovat olleet kirkkojen vaivaisukot. Tillanderin kultasepänliikkeelle hän suunnitteli 1950-luvulla pronssilautasen.
Ilvessalo toimi tekstiiliasiantuntijana Alvar Aallon suunnittelutoimistossa yli 20 vuotta. Laajempia tekstiilisuunnittelutöitä ovat Jyväskylän yliopiston päärakennus (1955), Finlandia-talo ja Kansaneläkelaitoksen päätoimitalo. Suunnittelutyön ohella hän toimi Taideteollisen oppilaitoksen tekstiilisommittelun opettajana.
Ilvessalon puoliso on Veikko Viljakainen. Hänen isänsä oli metsätieteilijä Lauri Ilvessalo.
Palkinnot ja tunnustukset

Milanon triennaali 1954, 1955
Pro Finlandia -mitali 1979
Taiteilijaeläke 1985
Aiheesta muualla

Päikki Priha: Ilvessalo, Kirsti biografiasampo.fi. 22.8.2006.
Kirsti Ilvessalon muistokirjoitus Helsingin Sanomissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Taiteenala:  KulturNav 
Henkilöt:  Kansallisbiografia  Uppslagsverket Finland  Biografiasampo
BMP-2

| BMP-2 |
| --- | --- |

Tekniset tiedot
Pituus:  
– putki edessä:  6,74 m
– pelkkä runko:  6,74 m
Leveys:  3,15 m
Korkeus:  2,45 m
Taistelupaino:  14 t
Maksiminopeus:  
– tiellä:  65 km/h
– maastossa:  45 km/h
Toimintasäde:  600 km
Pääase:  30 mm automaattitykki
Muu aseistus:  7,62 mm konekivääri, pst-ohjuksia
Panssarointi:  30 mmlähde?
Moottori:  dieselmoottori
– hevosvoimat:  300lähde? hv
– kilowattia:  221lähde? kW
Miehistö:  3 + 7
BMP-2 (ven. боевая машина пехоты, bojevaja mašina pehoty, "jalkaväen taisteluajoneuvo") on 1980-luvun alussa käyttöön otettu paranneltu versio BMP-1-rynnäkköpanssarivaunusta. Merkittävin ero uudessa versiossa on suurempi kahden miehen torni ja uusi pääase. Vaunusta on poistettu kaksi ilma-ampumaluukkua kannelta, myös miehistötila on pienempi kuin BMP-1:ssä.
Aseistuksen osalta aiempi, BMP-1:ssä ollut 73 mm tykki on vaihdettu 30 mm konetykkiin ja panssarintorjuntaohjuksen ampumalaite on päivitetty uudempaan. Uusi konetykki on BMP-1:n tykkiä tulivoimaisempi ja sillä pystytään tulittamaan myös ilmamaaleja. Uusi panssarintorjuntaohjus teki BMP-2:sta merkittävän uhan vihollisen raskaammille vaunuille, nykypäivänä tosin senkin merkitys on laskenut panssarointien ja suojamenetelmien parantuessa. Vaunussa on myös kuusi suojasavunheitintä jotka voidaan laukaista yksitellen tai kolmen putken yhteislaukauksina.
Vaunu on täysin uintikykyinen sekä varustettu ABC-aseilta suojaavalla järjestelmällä. Nopeus vedessä 7 km/h.
Käyttö

BMP-2 on laajalti palveluskäytössä useissa entisen Varsovan liiton maissa ja useissa Lähi-idän ja Afrikan maissa. Suomessa BMP-2-vaunuja käytetään panssarijääkärien kuljettamiseen ja tulituen antamiseen. Suomella oli vuonna 2001 käytössä 110 BMP-2-vaunua.lähde tarkemmin?
Vaunusta on valmistettu lukuisia muunnoksia eri käyttötarkoituksiin.
Iranin puolustusteollisuusorganisaatio valmistaa vaunusta versiota, jota kutsutaan nimellä Boragh.lähde?
Päivitys

Vuonna 2017 Suomen puolustusvoimat ilmoitti hankkivansa uuden pääaseen yhdeksään BMP-2MD-vaunuun Naton logistiikkavirastolta. Hankintaan kuuluu lisähankintavaraus 91 tykin hankintaan varaosineen vuosina 2018–2021. Aseet toimittaa slovakialainen ZTS Special AS.
BMP-2
Leif Hummelstedt

Leif Erik Ingmar Hummelstedt (13. heinäkuuta 1927 Maksamaa – 16. tammikuuta 1989) oli suomalainen kemiantekniikan tohtori ja Åbo Akademin professori.
Hummelstedt tuli ylioppilaaksi 1946 ja valmistui diplomi-insinööriksi 1951. Hän työskenteli Kymiyhtiön keskuslaboratoriossa Kuusankoskella ja sai sitten ASLA-Fulbright-stipendin jatko-opintoihin Massachusetts Institute of Technologyyn Yhdysvaltoihin, jossa hän väitteli tohtoriksi 1959 aiheenaan Photometric Studies of Nonaqueous Acid-Base Reactions. Hän työskenteli sitten lyhyesti DuPont-yhtiön palveluksessa New Jerseyn osavaltiossa, kunnes sai kemiantekniikan apulaisprofessorin ja sitten professorin viran Åbo Akademista Suomesta. Hän jatkoi työtään Turussa kuolemaansa 1989 asti.
H. Liljeroos

H. Liljeroos Oy on Tampereella aiemmin tekstiiliteollisuutta harjoittanut yritys, joka toimii nykyään kiinteistöalalla.
Yrityksen historia alkoi värjäri Henrik Liljeroosin (1828–1873) vuonna 1851 Tampereelle perustamasta värjärinverstaasta. Verstas toimi vuodesta 1857 alkaen Puutarhakatu 10:ssä ja Liljeroosilla oli myös vanuttamo eli verkavalkki Tammerkosken alakosken varrella. Vuonna 1870 Liljeroos osti Tammerkosken alaputouksen länsipuolella sijainneen ns. Renforsin saaren eli Neulasaaren jolla oli sijainnut konkurssiin mennyt Renforsin neulatehdas. Hän perusti saarelle verkatehtaan jossa kehrättiin villaa ja kudottiin, värjättiin ja vanutettiin villakankaita.
Henrik Liljeroosin kuoltua 44-vuotiaana vuonna 1873 verkatehdasta hoitivat hänen leskensä ja poikansa Johan Henrik Liljeroos. Vuonna 1890 alkoi villankehruu tehdasmaisessa mittakaavassa, ja samalla tehtaan sijantipaikkana olevan saaren nimeksi tuli Kehräsaari.
H. Liljeroos Oy jatkoi villankehruuta Kehräsaaressa vuoteen 1983 saakka, kunnes kotimaisten villakankaiden kysyntä ulkomaisen kilpailun takia heikkeni ja villankehruu tuli kannattamattomaksi. Yritys muutettiin kiinteistöyhtiöksi ja entiset tehdastilat saneerattiin vuokrattaviksi liike- ja toimistotiloiksi.
Kirjallisuutta

Yrjö Raevuori, H. Liljeroos Oy ja sen edeltäjät 1851–1951, H. Liljeroos, 1951
Aiheesta muualla

Pörssitieto: H. Liljeroos Oy.
Tony Kaye (muusikko)

Tony Kaye vuonna 2010.
Anthony John Selvidge eli Tony Kaye (s. 11. tammikuuta 1946) on brittiläinen rockmuusikko. Hänet muistetaan parhaiten Yes-yhtyeen kosketinsoittajana, jona hän toimi vuosina 1968–1971 ja 1982–1995.
Tony Kaye on lisäksi vaikuttanut muun muassa Badfingerissä ja tehnyt yhteistyötä David Bowien kanssa. Hän syntyi Leicesterissä, Englannissa, ja aloitti pianotuntinsa nelivuotiaana.
| n k Yes |
| --- | --- |
 Jon Davison  Steve Howe  Geoff Downes  Billy Sherwood   Chris Squire  Jon Anderson  Bill Bruford  Peter Banks  Tony Kaye  Rick Wakeman  Alan White  Patrick Moraz  Trevor Horn  Trevor Rabin  Igor Khoroshev  Benoît David  Oliver Wakeman  Geoff Downes 
Studioalbumit:  Yes  Time and a Word  The Yes Album  Fragile  Close to the Edge  Tales from Topographic Oceans  Relayer  Going for the One  Tormato  Drama  90125  Big Generator  Union  Talk  Open Your Eyes  The Ladder  Magnification  Fly from Here  Heaven & Earth  The Quest  Mirror to the Sky 
Livealbumit:  Yessongs  Yesshows  9012Live: The Solos  Keys to Ascension  Keys to Ascension 2  House of Yes - Live from the House of Blues  Yes: Live - 1975 at Q.P.R.  The Word is Live  In the Present: Live From Lyon 
Kokoelmat:  Yesterdays  Classic Yes  Yesyears  Yesstory  In a Word: Yes (1969-)  Yes Remixes  The Ultimate Yes: 35th Anniversary Collection  Live & Solo: The Yes Collection  Greatest Hits Live 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Norja  Yhdysvallat  Tšekki 
Taiteenala:  MusicBrainz
Maryvonne Dupureur

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Maryvonne Dupureur |  Maryvonne Dupureur |  Maryvonne Dupureur |  |
Maa:  Ranska
Naisten yleisurheilu
|  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  Olympialaiset  |  |
|  Hopeaa | Tokio 1964 | 800 m |  |
| Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  | Sisäratojen EM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Praha 1967 | 800 m |  |
Maryvonne Dupureur (o.s. Samson, 24. toukokuuta 1937 Saint-Brieuc, Côtes-d'Armor, Ranska – 7. tammikuuta 2008) oli ranskalainen keskimatkojen juoksija ja olympiamitalisti.
Dupureur voitti olympiahopeaa 800 metrin juoksussa Tokiossa 1964 kaikkien aikojen neljänneksi parhaalla ajalla 2.01,9. Hän oli juossut olympiaennätyksen 2.04,1 välierässä ja johti loppukilpailua lähes viidellä metrillä kääntyessään loppusuoralle, mutta Ison-Britannian Ann Packer saavutti ja ohitti hänet ja juoksi voittoon maailmanennätysajalla 2.01,1. Méxicon olympialaisissa 1968 Dupureur juoksi kahdeksanneksi ajalla 2.08,2. Rooman olympialaisissa 1960 hän karsiutui alkuerissä ajalla 2.12,3. Vuonna 1967 hän voitti hopeaa 800 metrillä Prahan EM-hallikilpailuista. Ateenan ulkoratojen EM-kilpailuissa 1969 hän karsiutui 800 metrin alkuerissä ajalla 2.09,6.
Dupureur voitti Ranskan mestaruuden 400 metrillä vuosina 1959, 1963 ja 1964, 800 metrillä vuosina 1960, 1963, 1964, 1967, 1968 ja 1969 sekä 1 500 metrillä vuonna 1969. Hän juoksi Ranskan ennätyksen 800 metrillä seitsemän kertaa sekä lisäksi kerran niin 400:llä kuin myös 1 500 metrillä. Hänen Tokiossa juoksemansa 800 metrin aika 2.01,9 säilyi Ranskan ennätyksenä lähes kymmenen vuotta kunnes Marie-Françoise Dubois alitti sen Rooman EM-kilpailuissa.
Saavutuksia

Olympiahopeaa Tokio 1964
Halli-EM-hopeaa Praha 1967
Ranskan mestaruus 400 m 1959, 1963 ja 1964
Ranskan mestaruus 800 m 1960, 1963, 1964, 1967, 1968 ja 1969
Ranskan mestaruus 1 500 m 1969
9 Ranskan ennätystä
Henkilökohtaiset ennätykset

400 metriä: 55,0 (1964)
800 metriä: 2.01,9 (1964)
1 500 metriä: 4.27,9 (1969)
80 metrin aidat: 11,9 (1960)
Kauneimmat joululaulut

| Kauneimmat joululaulut |
| --- | --- |

Tyyppi:  joululaulutilaisuus
Järjestämistiheys:  vuosittain joulukuussa
Tapahtumapaikka:  Evankelis-luterilaiset seurakunnat, Suomi
Ensimmäisen kerran:  1973
Järjestäjä:  Suomen Lähetysseura
Kotisivut
Kauneimmat joululaulut on suomalainen vuosittainen, vuodesta 1973 lähtien järjestetty joulumusiikkitapahtuma. Kauneimmat joululaulut ovat jouluperinne, joka kerää vuosittain noin miljoona suomalaista tilaisuuksiinsa. Tapahtumaa järjestetään erityisesti Suomen evankelis-luterilaisen kirkon seurakunnissa. Tilaisuuksia järjestetään adventista loppiaiseen ja tapahtumapaikkoja kirkkojen lisäksi muun muassa kauppakeskukset, kahvilat ja koulut. Lisäksi Ylen kanavilla ja Yle Areenassa esitetään Kauneimmat joululaulut -konsertti.
Tapahtumaa on järjestetty myös eri puolilla Eurooppaa, Kanadassa ja Australiassa. Tapahtuma on ollut erittäin suosittu ulkosuomalaisten keskuudessa.
Historia

Kauneimmat joululaulut -tapahtuma on kuulunut Suomen Lähetysseuran toimintaan vuodesta 1973 lähtien. Tapahtuman ideoijat olivat Martti Kauppinen ja Matti Heroja. Lähetysseuran musiikkisihteeri Gunvor Helander välitti tapahtuman myös ruotsinkielisiin seurakuntiin. 1970-luvulla tapahtumaan tuli mukaan 180 seurakuntaa erityisesti kaupunkien ulkopuolelta. Vuonna 1986 tapahtuma järjestettiin kaikissa suomenkielisissä evankelis-luterilaisissa seurakunnissa.
Tapahtumaa varten painettiin yhteislauluvihko, josta on myöhemmin laadittu uusia painoksia. Vuonna 2002 yhteislauluvihkojen painatusmäärä oli noussut lähes 700 000:een. Kauneimmat Joululaulut -tapahtuma sai Kirkon kulttuuripalkinnon vuonna 2012.
Suosio

Kauneimmat joululaulut -yhteislaulutapahtuma on osallistujamäärältään ja konseptiltaan ainutlaatuinen kirkkojen jouluperinteiden joukossa.lähde?
Kansainvälisesti sitä merkittävämpi, vanhempi ja tunnetumpi on Nine Lessons and Carols, joka levisi nopeasti eri muodoissaan ympäri englanninkielisen maailman.lähde?
Alun perin ”adventin ajan hiljaista kirkkoelämää” rikastuttamaan luodun laulutapahtumaperinteen takana on yhteistyö: Suomen Lähetysseura suunnittelee ja toteuttaa Kauneimmat joululaulut -materiaalin erilaisine toteuttamismahdollisuuksineen ja toimittaa lauluvihkot ilmaiseksi seurakuntien käyttöön. Yhteislaulutilaisuuksien järjestämisestä vastaavat seurakunnat.
Kolehdin käyttö

Seurakunnat keräävät tilaisuudessa kolehdin Suomen Lähetysseuran ulkomaantyöhön maailman lasten hyväksi tai osoittamalla tukensa oman seurakunnan nimikkotyön kautta Lähetysseuran ulkomaantyölle. Kolehdin tuotolla saadaan muutosta aikaan kehitysmaiden kaikkein köyhimpien ihmisten elinolosuhteissa.
Joululauluja laulamalla toteutetaan seurakuntien lähetystyötä: poistamalla köyhyyttä, välittämällä kristillistä sanomaa ja vaikuttamalla yhteiskunnallisesti ihmisarvoisen elämän ja oikeudenmukaisuuden puolesta parannetaan yksilöiden ja yhteisöjen elämää maailman köyhimpien keskuudessa.
Parhaimpina vuosinaan Kauneimmat joululaulut -keräys on tuottanut yli miljoona euroa. Kolehdin voi maksaa myös tekstiviestillä ja MobilePayllä.
Suosituimmat laulut

Kauneimmat joululaulut -kampanjassa on jo useamman vuoden tarjottu ihmisille mahdollisuutta äänestää mielestään kauneinta joululaulua ja näin vaikuttaa seuraavan joulun Kauneimmat joululaulut -vihkon sisältöön. Kärkeen ovat viime vuosina nousseet säännönmukaisesti Otto Kotilaisen säveltämä, Zacharias Topeliuksen sanoittama ja Konrad Aleksis Hougbergin suomentama Varpunen jouluaamuna, Kassu Halosen säveltämä ja Vexi Salmen sanoittama Sydämeeni joulun teen, Carola Häggkvistin säveltämä ja Pia Perkiön suomeksi sanoittama Taivas sylissäni sekä Pekka Simojoen säveltämä ja sanoittama Tulkoon joulu.
Aiheesta muualla

Kauneimmat Joululaulut. Suomen Lähetysseura.
| n k Joulu |
| --- | --- |
 Pikkujoulu  Adventti  Lucian päivä  Jouluaatto  Tapaninpäivä  Viattomien lasten päivä  Uudenvuodenpäivä  Nuutinpäivä  Kynttilänpäivä 
Kristillinen joulu:  Itämaan tietäjät Kuninkaiden kumarrus  Paimenten kumarrus  Adventti  Gabriel  Jouluevankeliumi  Betlehem  Loppiainen  Herodes  Jeesus  Joosef  Maria  Betlehemin lastenmurha Pako Egyptiin  Jeesuksen syntymä  Jouluseimi  Betlehemin tähti 
Kansanperinne:  Joulumuori  Joulupukki  Korvatunturi  Lucia  Lumityttö  Pyhä Nikolaos  Pakkasukko  Tiernapojat  Tonttu 
Perinteet:  Adventtikynttilät  Adventtitähti Herrnhutin tähti  Jouluaamun jumalanpalvelus  Jouluelokuva  Jouluevankeliumi  Jouluhartaus  Jouluikkuna  Joulukalenteri  Joulukirkko  Joulukonsertit  Joulukoriste  Joulukortti  Joulukuusi  Joulukynttelikkö  Joululahja  Joululehti  Joululyhde  Joulumarkkinat  Joulumusiikki  Joulunäytelmä  Joulupaita  Joulupostimerkki  Joulupyramidi  Joulupöytä  Joulurauha  Joulurukous  Jouluseimi  Jouluseppele  Joulusukka  Joulutähti  Jouluvalot  Jouluvalvojaiset  Jouluyön messu  Mantelilahja  Nuuttipukki  Olkipukki  Tapanin tanssit  Tuomaanristi  Usko, toivo ja rakkaus 
Ruoka ja juoma:  Glögi  Hedelmäkakku  Kahvikakku  Lipeäkala  Joulukinkku  Jouluolut  Jouluruoka  Joulutorttu  Jouluvanukas  Julmust  Kaakaojuoma  Munatoti  Pavlova  Piparkakku  Riisipuuro  Smörgåsbord 
Musiikki:  Joululaulu Luettelo joululauluista  Laula kanssamme  Kauneimmat joululaulut  Maa on niin kaunis  Laulukirjat Piae Cantiones  Suuri joululaulukirja 
Eri maissa:  Alankomaat  Brasilia  Britannia  Islanti  Italia  Norja  Japani  Kanada  Ranska  Romania  Ruotsi  Saksa  Suomi  Sveitsi  Tanska  Ukraina  Yhdysvallat
Novena (rukous)

Novena (lat. novem, yhdeksän) merkitsee yhdeksänpäiväistä, pääasiassa katolilaista kristillistä rukousta. Novenarukoukset eivät kuulu kirkon viralliseen liturgiaan vaan kansanhurskauteen, mutta ne voivat olla valmistautumista johonkin kirkolliseen juhlapäivään, tai esimerkiksi jonkin rukouspyynnön puolesta rukoilemista. Novenarukouksista tunnetuin on helluntainovena helatorstain ja helluntain välillä Apostolien tekojen 1:12–14 esimerkin mukaisesti.
Jumalan laupeuden novena alkaa pitkäperjantaina ja päättyy Jumalan laupeuden sunnuntain aattona. Pyhän Ursula Ledóchowskan kunniaksi on suomeksi novenarukous, johon on koottu hänen kirjoituksiaan päivittäisiksi lyhyiksi hartausteksteiksi. Marian, solmujen avaajan novenarukouksia on useita ja kaksi niistä on käännetty myös suomeksi. 54:n päivän mittaisen ruusukkonovenan perinne koostuu kolmesta novenarukouksesta jonkin rukouspyynnön puolesta ja tämän jälkeisestä kolmesta kiitoksena rukoillusta novenasta. Tähän novenaan ruusukon lisäksi liitetyt rukoukset on kirjoittanut Bartolo Longo
Novenarukoukset tulivat kansanhurskaudessa suosituksi barokin aikana, jolloin erityisen suosittuja olivat muun muassa Marian perisynnittömän sikiämisen ja joulun novenat sekä tietysti helluntain novena.
Aiheesta muualla

Helluntain novena (Arkistoitu – Internet Archive) Katolinen.net
Pyhän Hengen Novena 2017
Tulkoon Sinun Valtakuntasi -helluntainovena
Novena Pyhän Ursulan esirukousten kautta
Jani Mäkelä

| Jani Mäkelä |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 21. lokakuuta 1976 (ikä 48) Joutseno
Poliitikko
Puolue:  Perussuomalaiset
Asema:  kansanedustaja (2015–) kaupunginvaltuutettu (2013–)
Vaalipiiri:  Kaakkois-Suomen vaalipiiri
Kotipaikka:  Lappeenranta
Uskonto:  evankelis-luterilainen
Lapset:  3
Aiheesta muualla
Virallinen sivu
Jani Kalevi Kristian Mäkelä (s. 21. lokakuuta 1976 Joutseno) on suomalainen perussuomalainen poliitikko ja kansanedustaja. Tällä hetkellä hän toimii perussuomalaisten eduskuntaryhmän puheenjohtajana.
Tausta

Mäkelä valmistui ylioppilaaksi Joutsenon lukiosta vuonna 1995 ja tradenomiksi Etelä-Karjalan ammattikorkeakoulusta vuonna 2002. Hän työskenteli Tiedon järjestelmäasiantuntijana vuosina 2002–2015.
Poliittinen ura

Mäkelä on ollut Lappeenrannan kaupunginvaltuuston jäsen vuodesta 2013 lähtien. Hän toimi Lappeenrannan kaupunginhallituksen 1. varapuheenjohtajana 2013–2017 ja kaupunginhallituksen 2. varapuheenjohtajana 2017–2019. Vuodesta 2019 lähtien hän on ollut Lappeenrannan kaupunginvaltuuston 2. varapuheenjohtaja.
Mäkelä oli Kymen Perussuomalaisten 1. varapuheenjohtaja 2012–2015 ja perussuomalaisten puoluevaltuuston jäsen 2013–2015.
Mäkelä oli ehdolla vuoden 2011 eduskuntavaaleissa, joissa hän sai 4 909 ääntä Kymen vaalipiirissä ja ylsi varasijalle. Hänet valittiin kansanedustajaksi vuoden 2015 eduskuntavaaleissa, joissa hän sai 6 102 ääntä Kaakkois-Suomen vaalipiirissä. Mäkelä on ollut Veikkauksen hallintoneuvoston jäsen vuodesta 2015 lähtien. Hänet valittiin kansanedustajaksi myös vuoden 2019 eduskuntavaaleissa, joissa hän sai 7 145 ääntä.
Mäkelä valittiin kolmannelle kaudelle vuoden 2023 eduskuntavaaleissa saaden 5 160 ääntä. Mäkelä valittiin perussuomalaisten eduskuntaryhmän puheenjohtajaksi kesäkuussa 2023.
Poliittiset näkemykset ja toiminta

Mäkelän keskeiset poliittiset teemat ovat maahanmuuttokriittisyys ja EU-vastaisuus. Hän on aktiivisimpia kansanedustajia sosiaalisessa mediassa. Mäkelä tunnetaan muiden puolueiden kansanedustajien kärkkäästä arvostelusta Twitterissä. Hänen arvostelunsa kohteena ovat etenkin vihreiden, vasemmistopuolueiden ja sinisten edustajat.
Yksityiselämä

Mäkelä avioitui vaimonsa kanssa vuonna 2012 ja heillä on vuosina 2012, 2014 ja 2017 syntyneet lapset. Mäkelä kuuluu evankelis-luterilaiseen kirkkoon.
Trevor Horn

Trevor Horn, 1984
Trevor Horn (keskellä), 2007
Trevor Charles Horn (s. 15. heinäkuuta 1949) on englantilainen musiikkituottaja ja muusikko.
Horn kiinnostui musiikista jo lapsena, ja hän soitti koulunsa nuoriso-orkesterissa. Teini-ikäisenä hän alkoi työskennellä sessiomuusikkona. Hän soitti myös BBC:n Come Dancing -ohjelman orkesterissa. Horn liittyi sittemmin myös muutamiin rockyhtyeisiin.
Horn aloitti musiikkiuransa basistina. Muusikon uransa ohella hän rakensi oman äänitysstudion. Studion valmistuttua Horn alkoi saada asiakkaita ja vähitellen hänestä tuli levytuottaja, joka tuotti aluksi pikkuyhtyeitä. 1970-luvun lopulla hän perusti kosketinsoittaja Geoffrey Downesin kanssa The Buggles -nimisen yhtyeen. The Bugglesin ensisingle, Hornin tuottama "Video Killed the Radio Star", oli yllätyshitti ja ylsi brittien listaykköseksi vuonna 1979. Se nousi myös listaykköseksi 15 muussa maassa, ja kappale lunasti lopullisesti paikkansa historiassa, kun se lähetettiin Pohjois-Amerikassa musiikkikanava MTV:n kaikkien aikojen ensimmäisenä musiikkivideona 1. elokuuta 1981.
Horn ja Downes liittyivät yhden levyn (Drama, 1980) ja yhden kiertueen ajaksi Yesiin. Horn sijaisti laulaja Jon Andersonia, eikä saanut kovin mairittelevia arvosteluja äänestään. Downes jatkoi The Bugglesin ja Yesin jätettyään uraansa Asiassa, mutta Horn keskittyi tuottamiseen. 1980-luvun alussa Horn niitti mainetta tuottaessaan Dollarille ja ABC:lle menestyviä hittejä. Vuosina 1983–1985 hän oli mukana perustamassaan synthpop-yhtyeessä Art of Noise. Vuonna 1984 Horn tuotti Frankie Goes to Hollywoodin menestyslevyn Welcome to the Pleasuredome, joka poiki kolme perättäistä listaykkössingleä: "Relax", "Two Tribes" ja "The Power of Love". Horn teki samana vuonna remixin Band Aidin hyväntekeväisyyssingleen "Do They Know It's Christmas". Hän myös jatkoi yhteistyötä Yesin kanssa, tällä kertaa tuottajan roolissa. "Owner of a Lonely Heart" albumilta 90125 (1983) oli ykköshitti USA:ssa .
Horn on sittemmin tuottanut levyjä myös mm. Pet Shop Boysille, Simple Mindslle, Tom Jonesille, Tina Turnerille, Paul McCartneylle ja Sealille. Hänen suurin menestyksensä sitten 1980-luvun on kuitenkin syntynyt yhteistyöstä t.A.T.u.:n ja vuonna 2009 Robbie Williamsin kanssa, jonka "Reality Killed the Video Star" levyn hän tuotti.
Hornin oma tuotantoyhtiö on vuonna 1983 perustettu ZTT Records. ZTT-kirjainyhdistelmän takana on Filippo Tommaso Marinettin ääniruno "Zang Tumb Tumb" (1914). Sen hän perusti yhdessä (nyt edesmenneen) vaimonsa Jill Sinclairin ja musiikkitoimittaja Paul Morleyn kanssa.
Council for Christian Colleges and Universities

| Council for Christian Colleges and Universities> CCCU |
| --- | --- |
 CCCU:n päämaja Capitol Hillissä, Washington D.C:ssä.
Perustettu:  1976
Tyyppi:  kristillisten korkeakoulujen yhteistyöjärjestö
Kotipaikka:  Washington (DC), Yhdysvallat
Toiminta-alue:  21 maata  Yhdysvallat  Kanada  Alankomaat  Australia  Dominikaaninen tasavalta  Etelä-Korea  Ghana  Haiti  Indonesia  Iso-Britannia  Israel  Japani  Kenia  Liettua  Romania  Taiwan  Uganda  Unkari  Uusi-Seelanti 
Jäsenet:  yli 170 korkeakoulua
Puheenjohtaja:  David Hoag
Aiheesta muualla
Sivusto
Infobox OKNimi-testi OK: 
Council for Christian Colleges and Universities (lyh. CCCU) on yhdysvaltalainen kristillisten korkeakoulujen ja yliopistojen yhteistyöjärjestö. Järjestö on perustettu vuonna 1976 ja sillä on yli 150 jäsentä Yhdysvalloissa ja Kanadassa sekä 30 jäsentä maailmanlaajuisesti 19 maassa. Järjestön jäseniä ovat akkreditoidut korkeakoulut ja yliopistot, joilla on kristillinen tausta. Useimpien oppilaitosten opetussuunnitelmat pohjautuvat vapaisiin taitoihin ja luonnontieteisiin.