stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
The Mountain Will Fall

| The Mountain Will Fall DJ Shadow |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 24. kesäkuuta 2016
 Formaatti: LP, digitaalinen, CD
 Tuottaja(t): DJ Shadow
 Tyylilaji: instrumental hiphop, electronic
 Kesto: 43.42
 Levy-yhtiö: Mass Appeal
Listasijoitukset
  Britannia  19.     Belgia 21.    Sveitsi 23.    Irlanti 65. 
DJ Shadow'n muut julkaisut
| The Less You Know, The Better 2011 | The Mountain Will Fall 2016 | Our Pathetic Age 2019 |
Singlet albumilta The Mountain Will Fall
 ”Nobody Speak” Julkaistu: 16. maaliskuuta 2016
The Mountain Will Fall on DJ Shadow’n viides studioalbumi, jonka julkaisi Mass Appeal Records 24. heinäkuuta 2016. Kappaleille The Mountain Will Fall ja Nobody Speak on julkaistu musiikkivideot.
Kappaleet

The Mountain Will Fall – 4.38
Nobody Speak – 3.15 (feat. Run the Jewels)
Three Ralphs – 3.36
Bergschrund – 4.10 (feat. Nils Frahm)
The Sideshow – 3.28 (feat. Ernie Fresh)
Depth Charge – 4.53
Mambo – 3.03
Ashes to Oceans – 6.16 (feat. Matheww Halsall)
Pitter Patter – 3.24 (feat. G Jones ja Bleep Bloop)
California – 4.29
Ghost Town – 3.51
Suicide Pact – 4.36
Swerve – 3.12 (iTunes bonuskappale)
Arvostelut

Metacritic: 66/100
Pitchfork: 6.6/10
Tammerkoski (kaupunginosa)

| Tammerkoski> Keskikaupunki |
| --- | --- |
 Kaupunginosassa sijaitsee mm. Raatihuone.
Kaupunki:  Tampere
Suuralue:  Keskinen suuralue
Suurpiiri:  Keskusta
Kaupunginosa nro:  II
Lähialueet:  Nalkala, Finlayson, Kyttälä
Tammerkoski, joka tunnettiin aiemmin nimellä Keskikaupunki on Tampereen kaupunginosa, jonka järjestysnumero on II. Se rajoittuu ydinkeskustan alueelle siten, että sen rajana etelässä on Hämeenkatu, pohjoisessa Satakunnankatu, idässä Tammerkoski ja lännessä Hämeenpuisto.
Kaupunginosan historiaa

Tampereen vanhimpia, jo vuosina 1807 ja 1822 käyttöön otettuja, vaikkakin vasta vuonna 1868 hyväksytyn asemakaavan myötä virallisiksi tulleita kadunnimiä ovat Tammerkosken kaupunginosassa sijaitsevat Hämeenkatu, Kauppakatu, Kirkkokatu, Kuninkaankatu ja Puutarhakatu. Kauppakatu oli Tampereen alkuperäinen pääkatu, koska sen varrelle keskittyivät kaupungin kauppapuodit. Hämeenkadusta tuli Tampereen uusi pääkatu 1900-luvun taitteessa, mihin vaikutti varsinkin Kyttälän liittäminen Tampereeseen ja uusi asemakaava, jossa Hämeenkatu jatkui 30 metriä leveänä Tammerkosken yli suoraan rautatieasemalle. Entinen Itäinenkatu nimettiin vuonna 1936 toteutetussa kadunnimiuudistuksessa Aleksis Kiven kaduksi ja Läntinenkatu Näsilinnankaduksi. Nimi Itäinenkatu otettiin uudelleen käyttöön vuonna 1995 entisellä Finlaysonin tehdasalueella Satakunnankadun pohjoispuolella, jossa se muodostaa Aleksis Kiven kadun jatkeen; vanha nimi on näin palannut juurilleen. Itäisen- ja Läntisenkadun nimenmuutos herätti vastustusta, koska ne tarkoittivat alkuperäisen asemakaava-alueen itäistä ja läntistä rajaa. Aleksis Kiven kadun nimeä perusteltiin sillä, että Aleksis Kivi oli ”Hämeen suuri poika”. Näsilinnankadun nimi taas viittaa lähellä kadun pohjoispäätä sijaitsevaan Näsilinnaan. Satakunnankadun nimi oli vuoteen 1907 saakka Uusikatu. Kuninkaankatu on nimetty kaupungin perustajan, Ruotsin kuninkaan Kustaa III:n mukaan.
Kauppakatu ulottui 1930-luvulle saakka Hämeenpuiston yli ja Aleksanterin kirkon ohi Pyynikintorin kulmaan saakka, kunnes se vuonna 1936 lyhennettiin ulottuvaksi vain Keskustorilta Hämeenpuistoon ja kadun länsipää yhdistettiin Pyynikintorilta Rajaportille (vanhalle Tampereen ja Pohjois-Pirkkalan rajalle) ulottuvaan, vuonna 1908 nimettyyn Pirkkalan valtatiehen (vuodesta 1956 Pirkankatu). Vuoden 1936 kadunnimiuudistuksen yhteydessä osa kaupunkilaisista olisi halunnut muuttaa Puutarhakadun nimen Minna Canthin kaduksi, koska Minna Canth oli syntynyt kadun varrella sijainneessa talossa, mutta kaupunginvaltuusto ei hyväksynyt ehdotusta, sillä Puutarhakatu kuuluu kaupungin alkuperäisiin kadunnimiin. Minna Canthin katu sijaitsee Pyynikinrinteen kaupunginosassa noin kilometrin päässä kirjailijan syntymäkodin paikalta.
Kaupunginosan paikkoja ja rakennuksia

| --- | --- |
 Ainanlinna  Frenckellin paperitehdas  Kansallispankintalo  Kauppa-Häme  Kauppakatu  Kelan talo  Keskustori  Keskusvirastotalo  Kirjastonpuisto  Kulttuuritalo Laikku  Laikunlava  Osuuspankintalo :  Puutarhakadun liiketalo  Raatihuone  Sandbergin talo  Seurakuntien talo  Säästöpankintalo  Tammerontalo  Tampereen Pantin talo  Tampereen Teatteri  Tirkkosen talo  Tuulensuun talo  Vanha kirkko  Vanha Stockmannin talo  Vapaakirkko  Ylioppilastalo
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Tammerkoski (kaupunginosa) Wikimedia Commonsissa
Tampereen suuralueet, suunnittelualueet, tilastoalueet ja kaupunginosat
| --- | --- |
Keskustan suuralue:  Amuri: Amuri A · Amuri B · Särkänniemi Kyttälä: Jussinkylä · Kyttälä A · Kyttälä B Petsamo: Petsamo Kaleva: Kaleva · Liisankallio · Kalevanrinne · Hakametsä Kalevanharju: Kalevanharju · Järvensivu · Vuohenoja Pyynikki: Pyynikki · Pyynikinrinne · Kaakinmaa Finlayson: Finlayson · Tammerkoski Nalkala-Ratina: Nalkala · Ratina Tammela: Osmonmäki · Tammela A · Tammela B · Tulli Tampella-Lapinniemi: Lapinniemi · Lappi · Tampella Kissanmaa: Kauppi · Kissanmaa · Uusikylä Niihama: Kaupinlaakso · Niihama
Koillinen suuralue:  Messukylä : Ristinarkku · Aakkula · Messukylä Olkahinen: Kumpula · Tasanne · Olkahinen Leinola: Leinola · Holvasti Atala: Atala Pappila: Pappila Linnainmaa: Linnainmaa · Hankkio Ojala: Ojala Takahuhti: Takahuhti · Ruotula · Huikas Turtola: Turtola, Viiala Kämmenniemi: Kämmenniemi Nurmi-Sorila: Nurmi · Sorila · Aitoniemi Teisko: Polso · Terälahti · Velaatta · Viitapohja
Kaakkoinen suuralue:  Kaukajärvi: Kaukajärvi · Lukonmäki · Annala · Haihara Hervanta pohjoinen: Hervanta luode · Hervanta koillinen Hervanta etelä: Hervanta lounas · Hervanta kaakko Rusko: Rusko Hervantajärvi: Hervantajärvi Vehmainen: Vehmainen Hallila: Hallila
Eteläinen suuralue:  Härmälä: Härmälä · Rantaperkiö Koivistonkylä: Rautaharkko · Taatala · Koivistonkylä · Veisu · Korkinmäki · Nirva Peltolammi: Lakalaiva · Peltolammi · Multisilta · Sarankulma · Lahdesjärvi Hatanpää: Hatanpää Nekala: Viinikka · Nekala · Vihioja Muotiala: Jokipohja · Muotiala Vuores: Vuores
Läntinen suuralue:  Epilä: Epilä · Epilänharju · Hyhky · Kaarila Haukiluoma: Haukiluoma · Lamminpää Ikuri: Ikuri Kalkku: Kalkku Myllypuro: Myllypuro Pispala: Ylä-Pispala · Tahmela · Ala-Pispala Rahola: Villilä · Rahola Tesoma: Ristimäki · Tesomajärvi Tohloppi: Tohloppi
Luoteinen suuralue:  Lentävänniemi: Lentävänniemi Lielahti: Lielahti · Niemenranta · Hiedanranta · Santalahti Lintulampi: Niemi · Pohtola · Ryydynpohja · Lintulampi
Kaupunginosat jotka eivät ole tilastoalueita:  Taraste
Taking the Lead

| Taking the Lead Elias Viljanen |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : Phantom Studios, Tampere & Rantajää Studios, Ylöjärvi, touko-elokuussa 2002
 Julkaistu: 2002
 Tyylilaji: instrumentaalirock, progressiivinen metalli
 Kesto: 43.12
 Levy-yhtiö: Lion Music
Elias Viljasen muut julkaisut
|   | Taking the Lead 2002 | The Leadstar 2005 |
Taking The Lead on Elias Viljasen vuonna 2002 julkaisema levy.
Kappaleet

Evoke the Spirit – 0.36
Evil Rock – 3.36
The Axemaster – 4.57
I Go Solo – 4.13
Northern Breeze – 3.21
Beyond Twilight – 4.09
Taking the Lead – 4.04
A Dream Come True – 3.33
Hyper-Boogie – 3.29
Written in Stars – 1.55
Passion for Glory – 5.16
Speed of the Devil – 4.04
Kokoonpano

Elias "E.Vil" Viljanen – kitarat
Rami Herckman – basso
Tomi Ylönen – rummut
Tero Ylönen – kosketinsoitin kappaleissa 1, 2, 3, 5, 8
Jani Kemppinen – kosketinsoitin kappaleissa 6, 9, 11, 12
Arvostelut

Imperiumi: 8/10
Aiheesta muualla

Albumi Taking the Lead Encyclopaedia Metallum -sivustolla (englanniksi)
Swissairin lento 111

| Swissairin lento 111 |
| --- | --- |
 Onnettomuuskone heinäkuussa 1998.
Yhteenveto
Päivämäärä:  2. syyskuuta 1998
Onnettomuustyyppi:  tulipalo, mereensyöksy
Tapahtumapaikka:  Atlantin valtameri, Peggys Cove, Nova Scotia, Kanada
 :  44°24′33″N, 63°58′25″W
Lähtöpaikka:  John F. Kennedyn kansainvälinen lentoasema, New York, New York, Yhdysvallat
Määränpää:  Geneven kansainvälinen lentoasema, Geneve, Sveitsi
Kuolleita:  229 (kaikki)
Eloonjääneitä:  0
Lentokone
Konetyyppi:  McDonnell Douglas MD-11
Lentoyhtiö:  Swissair
Rekisteritunnus:  HB-IWF
Matkustajia:  215
Miehistöä:  14
Swissairin lento 111 oli Swissairin säännöllinen reittilento Yhdysvaltain John F. Kennedyn kansainväliseltä lentoasemalta Sveitsin Geneven kansainväliselle lentoasemalle. Lennolla 2. syyskuuta 1998 käytetty McDonnell Douglas MD-11 syöksyi mereen tulipalon vuoksi. Kaikki lennolla olleet 229 matkustajaa ja miehistön jäsentä kuolivat onnettomuudessa.
Palon syttymislähde oli todennäköisesti valokaari lentokoneen viihdejärjestelmässä käytetyssä sähköjohdossa ohjaamon kattoverhouksen yläpuolella. Se levisi nopeasti muualle koneeseen syttymisherkkien materiaalien myötä.
Lentokone

Onnettomuuskone oli McDonnell Douglas MD-11, rekisteritunnukseltaan HB-IWF ja valmistenumeroltaan 48448. Se oli hyväksytty lentokelpoiseksi heinäkuussa 1991. Koneella oli lennetty onnettomuuspäivään mennessä 36 041 tuntia. Se oli varustettu kolmella Pratt & Whitneyn 4462 -suihkuturbiinimoottorilla.
Ohjaamomiehistö

Lennon kapteenina toimi 49-vuotias Urs Zimmerman. Hänellä oli yhteensä 10 800 tunnin lentokokemus, josta 900 onnettomuuskonetyypillä. Hän liittyi Sveitsin ilmavoimille lentäjäksi 1967 ja aloitti uransa Swissairilla heinäkuussa 1971. Hän aloitti McDonnell Douglas DC-9 -konetyypin perämiehenä ja vaihteli lentokonetyyppejä, kunnes suoritti onnettomuuskonetyypin koulutuksen kesäkuussa 1997.
Perämies oli 36-vuotias Stefan Loew. Hänellä oli 4 800 tunnin lentokokemus, josta 230 kyseisellä konetyypillä. Hän aloitti Sveitsin ilmavoimissa lentäjänä 1982 ja liittyi Swissairille 1991 McDonnell Douglas MD-80 -konetyypin perämieheksi. Hän palveli hetken Airbus A320 -perämiehenä, kunnes aloitti onnettomuuskonetyypillä toukokuussa 1998.
Molemmilla lentäjillä oli voimassaolevat Sveitsin liikennelentäjän lupakirjat, ja he olivat terveydentilansa puolesta päteviä lentämään.
Lennon 111 kapteeni Urs Zimmerman.
Lennon 111 perämies Stefan Loew.
Lento > Nousu ja ensimmäiset ongelmat

Lento 111 nousi kello 0.18 (UTC) John F. Kennedyn kansainväliseltä lentoasemalta kohteenaan Geneven kansainvälinen lentoasema. Lennolla oli 215 matkustajaa ja 14 miehistön jäsentä. Monet matkustajista olivat Yhdistyneiden kansakuntien työntekijöitä. Perämies oli lentovuorossa.
Miehistö ilmoitti kello 1.10 ohjaamossa vallineesta epätavallisesta hajusta ja alkoi etsiä sen lähdettä. Neljän minuutin kuluttua ohjaamossa havaittiin hieman savua mutta se hälveni nopeasti. Lentäjät arvioivat hajun ja savun johtuvan ilmastointijärjestelmästä. Lentäjät tekivät pan-pan-kutsun Monctonin aluelennonjohdolle (ACC) ja ilmoittivat koneella olleen ongelman, mutta suoraa vaaraa ei ollut. Miehistö ilmoitti, että ohjaamossa oli savua ja pyysi lupaa kääntyä takaisin. Miehistö ehdotti vaihtoehdoksi tehdä hätälaskun Loganin kansainväliselle lentoasemalle Bostoniin, mikä oli noin 555 kilometrin päässä päinvastaisessa suunnassa. Aluelennonjohto hyväksyi ehdotuksen ja ohjeisti miehistöä kääntymään oikealle kohti Bostonia ja laskeutumaan lentopinnalle 310. Miehistölle ehdotettiin kello 1.15 vaihtoehdoksi Halifax Stanfieldin kansainvälistä lentoasemaa Nova Scotiassa. Lentäjät yhtyivät ehdotukseen, joka oli huomattavasti lähempänä. Miehistö sai ohjeet lentää Halifaxiin, joka sijaitsi tällöin 104 kilometrin päässä koilliseen. Samaan aikaan he pukivat ylleen happinaamarit.
Lennonjohto ohjeisti kello 1.16 miehistöä laskeutumaan kolmeen kilometriin ja pyysi lentokoneen matkustajien ja polttoaineen määrää. Miehistö pyysi lennonjohtoa odottamaan tiedon saamista. Miehistö sai hetken päästä luvan laskeutua 900 metrin korkeuteen, mutta he pyysivät lupaa saada lentää väliaikaisesti 2 400 metrin korkeudella, kunnes matkustamo olisi valmis laskeutumaan.
Lennonjohto käski miehistöä kääntymään vasemmalle kello 1.19 laskeutumista varten Halifaxin lentoaseman kiitotielle 06. Lento oli tällöin 56 kilometrin päässä kiitotien kynnykseltä ja lentopinnalla 210, kun miehistö kertoi tarvitsevansa pidemmän etäisyyden turvalliseen laskeutumiseen. Lennonjohto ohjeisti miehistöä kääntymään suuntaan 360 korkeuden menettämistä varten. Miehistö keskusteli samoihin aikoihin lentokoneen kokonaispainosta ja polttoaineen tilanteesta, jolloin he päättivät, että sitä täytyy vähentää. Lennonjohto tiedusteli minuutin kuluttua toistamiseen matkustajien ja polttoaineen määrää. Miehistö ei kertonut tarkkaa matkustajamäärää, mutta kertoi koneessa olleen noin 230 tonnia polttoainetta. Luku oli kuitenkin virheellinen, sillä se oli lentokoneen kokonaispaino eikä polttoaineen määrä. Miehistö kertoi lennonjohdolle, että polttoainetta tulisi vähentää ennen laskeutumista.
Lento > Polttoaineen vähennys

Lennonjohto kysyi miehistöltä kello 1.21 mielipidettä siitä, haluaisivatko he kääntyä etelään polttoaineen vähennystä varten vai pysyä lähempänä lentoasemaa, ja miehistö vastasi kääntyvänsä etelään. Lennonjohto ohjeisti miehistöä kääntymään poispäin lentoasemasta suuntaan 200 ja kertoi koneen olleen noin 46 kilometrin päässä Halifaxin lentoasemalta. Miehistö aloitti kääntymisen laskeutuen samalla noin kolmeen kilometriin polttoaineen tyhjennystä varten. Lennonjohto ei ymmärtänyt radioviestiä, koska se puhuttiin sveitsinsaksaksi, jolloin miehistöä pyydettiin toistamaan viesti. Miehistö vastasi, että radioviesti oli tarkoitettu lentäjien väliseen viestintään ja ilmastointijärjetelmän savun tarkistuslistaa varten.
Miehistöä ohjeistettiin kääntymään suoraan etelään kello 1.23, ja miehistö vastasi koneen lentävän tasaisesti kolmen kilometrin korkeudessa. Lennonjohto ilmoitti heti perään, että koneen tuli pysyä noin 65–74 kilometrin päässä Halifaxin lentoasemalta mahdollisen hätätilanteen sattuessa. Lentäjät hyväksyivät ehdotuksen ja pyysivät lennonjohtoa ilmoittamaan, kun polttoaineen tyhjennus voitaisiin aloittaa. Miehistö ilmoitti hetken kuluttua autopilotin kytkeytyneen pois päältä ja koneen olevan käsiohjauksessa. Lisäksi he pyysivät lupaa saada lentää noin 2 700 – 3 300 metrin korkeudella, mihin lennonjohto vastasi koneen saavan lentää millä tahansa korkeudella 1 500 ja 3 600 metrin välillä.
Lento > Hätätila ja hallinnan menetys

Molemmat lentäjät ilmoittivat hätätilasta kello 1.24 ja kertoivat tyhjentävänsä polttoainetta, sillä koneen olisi laskeuduttava välittömästi. Lennonjohto kuittasi viestin ja kertoi palaavansa siihen muutaman mailin kuluttua. Miehistö ilmoitti hätätilanteesta toistamiseen muutamien sekuntien kuluttua, ja lennonjohto kuittasi viestin. Lennonjohto antoi virallisesti luvan polttoaineen tyhjentämistä varten kello 1.25, mutta miehistö ei vastannut radioviestiin. Lennonjohto toisti selvityksen, mutta miehistö ei vastannut. Tämä oli viimeinen radioviesti lennonjohdon ja miehistön välillä.
Silminnäkijät kertoivat nähneensä suuren lentokoneen Nova Scotian St. Margaret’s Bayn alueella kello 1.30. Seuraavan minuutin aikana useat silminnäkijät kertoivat kuulleensa kovan äänen, jota he kuvailivat ”kovaksi taputukseksi”. Lentokone iskeytyi mereen kello 1.31.18 ja tuhoutui täysin. Kaikki koneessa olleet 229 matkustajaa ja miehistön jäsentä kuolivat. Koneen hylky upposi 55 metrin syvyyteen.
Tutkinta

Onnettomuuden tutki Transportation Safety Board of Canada (TSB), joka antoi loppuraportissaan 11 onnettomuuden syytä ja myötävaikuttanutta tekijää. Lautakunnan mukaan palon syttymislähde oli todennäköisesti valokaari lentokoneen viihdejärjestelmässä käytetyssä sähköjohdossa ohjaamon kattoverhouksen yläpuolella. Sähköjohto oli asennettu Yhdysvaltain ilmailuhallinnon lisätyyppitodistuksen toimesta. Lautakunnan mukaan ei ollut kuitenkaan selvää merkkiä siitä, että aiheuttiko sähköjohto onnettomuuden kokonaisuudessaan. Todettiin, että lentokoneissa käytettävien materiaalien paloturvallisuus oli erittäin heikko. Tämän seurauksena ohjaamon oikean puolen takaseinän yläpuolelta alkanut palo levisi nopeasti tuhoten lentokoneen järjestelmät ja aiheuttaen mereensyöksyn.
Kun miehistö katkaisi virran ohjaamon järjestelmistä, tuuletuskanavien virtaussuunta kääntyi ja ohjaamon tulevan savun määrä lisääntyi. Miehistön saadessa tietää palon vakavuudesta, se oli mahdotonta saada hallintaan. Lentokoneen sähköt katkesivat asteittain, jolloin monet kriittiset järjestelmät lakkasivat toimimasta. Sähköjen menetyksen jälkeen miehistön oli pakko lentää konetta käsin. Ohjaamon valot olivat kuitenkin sammuneet, ja mittareiden näkeminen oli erittäin haastavaa. Lisäksi lentokone oli liian painava laskeutumaan polttoaineen määrän vuoksi, joten miehistö aloitti sen tyhjennyksen. Miehistö menetti kuitenkin hallinnan täysin ja kone syöksyi mereen. Lentäjiä on kritisoitu välinpitämättömyydestä savun hajuun liittyen.
Onnettomuuden jälkeen

Onnettomuuden jälkeen matkustamomiehistön tulipalon sammutuskoulutukseen panostettiin, minkä lisäksi lentokoneiden palovaroittimia päivitetiin. Swissair ajautui konkurssiin vuonna 2002. Onnettomuuden muistoksi perustettiin kaksi muistomerkkiä, toinen Peggy’s Coveen ja toinen Bayswater Beachiin.
Peggy’s Coven muistomerkki
Bayswater Beachin muistomerkki
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Swissairin lento 111 Wikimedia Commonsissa
Koneen hylyn kappaleita.
Terveyden edistämisen keskus

Terveyden edistämisen keskus ry (Tekry) oli vuonna 1962 perustettu voittoa tavoittelematon järjestö, johon kuului 122 jäsenjärjestöä. Tekryn toiminta loppui 2011-2012 vuodenvaihteessa kun se yhdistyi Sosiaali- ja terveysjärjestöjen yhteistyöyhdistys YTYn ja Sosiaali- ja terveysturvan keskusliitto STKL:n kanssa SOSTE Suomen sosiaali ja terveys ry nimiseksi keskusjärjestöksi, joka aloitti 1.1.2012. Tekryn toimintaa rahoitti Raha-automaattiyhdistys. Tekryn tavoitteena oli saada koko yhteiskunta tukemaan terveyttä. Tekry halusi vahvistaa ihmisten arjen olosuhteita terveyttä edistäviksi yhteistyössä jäsenyhteisöjen ja muiden toimijoiden kanssa.
Tekry
teki vaikuttamistyötä liittyen yhteiskuntapoliittisiin ratkaisuihin ja terveyden edistämisen politiikkapäätöksiin.
vahvisti järjestöjen ja muiden toimijoiden välistä yhteistyötä koordinoimalla toimintoja ja olemalla aktiivisesti mukana erilaisissa verkostoissa
tuotti selvityksiä asiantuntijoille, päättäjille ja medialle
järjesti koulutuksia ja tilaisuuksia
kehitti terveyden edistämisen laatua ja käytäntöjen vaikutuksia
tarjosi arviointipalveluja
Jäsenyhteisöt

Jäsenyhteisöihin kuuluu mm.
A-klinikkasäätiö
Allergia- ja astmaliitto ry
Aseman lapset ry
Elämä On Parasta Huumetta ry
Ensi- ja turvakotien liitto ry
Finanssialan Keskusliitto ry
Hengitysliitto HELI
Irti Huumeista ry
Liikenneturva
Mannerheimin Lastensuojeluliitto ry
Marttaliitto ry
Seksuaalinen tasavertaisuus SETA ry
Suomen Hammaslääkäriliitto ry
Suomen Lääkäriliitto
Suomen Mielenterveysseura ry
Suomen Punainen Risti
Suomen Työväen Urheiluliitto TUL ry
UKK-instituutti
Väestöliitto ry
Ylioppilaiden terveydenhoitosäätiö YTHS
Tammisto (täsmennyssivu)

Tammisto on suomenkielinen nimi, joka esiintyy sekä paikannimenä että sukunimenä. Se voi viitata muun muassa seuraaviin:
Paikkoja

Tammisto (ruots. Rosendal ), kaupunginosa Vantaalla. Tähän liittyvät:
Tammiston luonnonsuojelualue, luonnonsuojelunalue Vantaan Tammistossa
Tammiston koetila, entinen Keskusosuusliike Hankkijan koetila Vantaan Tammistossa
Tammisto, Karvetin kaupunginosan osa-alue Naantalissa. Tähän liittyy:
Tammiston seisake, entinen rautatieliikennepaikka Naantalissa
Tammisto, kylä Lohjan Karjalohjalla
Henkilöitä

Aki Tammisto (1915–1978), pikajuoksija ja urheilutoimittaja
Eino Tammisto (1898–1985), maitotalousalan asiantuntija ja professori
Tapani Tammisto (1932–2017), lääkäri ja anestesiologian professori
Wäinö Tammisto (1902–1969), yrittäjä ja yritysjohtaja, kauppaneuvos
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Tammisto”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Ranskan avoin tennisturnaus 2017 – miesten kaksinpeli

| Ranskan avoin tennisturnaus 2017 |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Mestari : |   |  Rafael Nadal |  Rafael Nadal |  Rafael Nadal |  Rafael Nadal |  Rafael Nadal |  Rafael Nadal |  Rafael Nadal |  Rafael Nadal |  Rafael Nadal |
| Loppuottelija: |   |  Stanislas Wawrinka |  Stanislas Wawrinka |  Stanislas Wawrinka |  Stanislas Wawrinka |  Stanislas Wawrinka |  Stanislas Wawrinka |  Stanislas Wawrinka |  Stanislas Wawrinka |  Stanislas Wawrinka |
| Lopputulos: |   | 6–3, 6–2, 6–1 | 6–3, 6–2, 6–1 | 6–3, 6–2, 6–1 | 6–3, 6–2, 6–1 | 6–3, 6–2, 6–1 | 6–3, 6–2, 6–1 | 6–3, 6–2, 6–1 | 6–3, 6–2, 6–1 | 6–3, 6–2, 6–1 |
Kilpailut
| Kaksinpelit |   | miehet |   | naiset |   |   |   | pojat |   | tytöt |
| Nelinpelit |   | miehet |   | naiset |   | seka |   | pojat |   | tytöt |
← 2016 Ranskan avoin tennisturnaus 2018 →
Novak Đoković oli turnauksen puolustava mestari, mutta hän hävisi puolivälierissä Dominic Thiemille.
Turnauksen voitti jo kymmenennen kerran Rafael Nadal, joka voitti loppuottelussa Stanislas Wawrinkan.
Sijoitetut pelaajat

Andy Murray (välierät)
Novak Đoković (puolivälierät)
Stanislas Wawrinka (loppuottelu)
Rafael Nadal (mestari)
Milos Raonic (4. kierros)
Dominic Thiem (välierät)
Marin Čilić (puolivälierät)
Kei Nishikori (puolivälierät)
Alexander Zverev (1. kierros)
David Goffin (3. kierros)
Grigor Dimitrov (3. kierros)
Jo-Wilfried Tsonga (1. kierros)
Tomáš Berdych (2. kierros)
Jack Sock (1. kierros)
Gaël Monfils (4. kierros)
Lucas Pouille (3. kierros)
Roberto Bautista Agut (4. kierros)
Nick Kyrgios (2. kierros)
Albert Ramos (4. kierros)
Pablo Carreño Busta (puolivälierät)
John Isner (3. kierros)
Pablo Cuevas (3. kierros)
Ivo Karlović (2. kierros)
Richard Gasquet (3. kierros)
Steve Johnson (3. kierros)
Gilles Müller (1. kierros)
Sam Querrey (1. kierros)
Fabio Fognini (3. kierros)
Juan Martín del Potro (3. kierros)
David Ferrer (2. kierros)
Gilles Simon (1. kierros)
Mischa Zverev (1. kierros)
Kaavio > Avain

| 0 | 1 | 2 | 3 |
| --- | --- | --- | --- |
|  Q = karsija  WC = villi kortti  LL = Lucky loser  |  Alt = Alternate  SE = erikoisvapautus  PR = suojattu ranking  |  w/o = luovutus ennen ottelun alkamista  r = keskeytys  d = hylkäys  |  ITF = ITF-paikka  JE = junioripaikka  |