stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
UEFA Futsal Champions League
Mitalistit

Kaudella 2001–2002 ja kaudesta 2006–2007 lähtien finaali on pelattu yksiosaisena. Näiden kausien välissä pelattiin kaksiosainen finaali, jossa otteluiden yhteistulos ratkaisi.
| Kausi | Isäntäkaupunki | Mestari | Hopeaa | Tulos | Pronssia |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2022–2023 | Palma de Mallorca |  Palma |  Sporting CP | 1-1 (5-3 rp.) |  |
| 2021–2022 | Riga |  FC Barcelona |  Sporting CP | 4-0 |  |
| 2020–2021 | Zadar |  Sporting CP |  FC Barcelona | 4-3 |  |
| 2019–2020 | Barcelona |  FC Barcelona |  ElPozo Murcia | 2-1 |  |
| 2018–2019 | Almaty |  Sporting CP |  AFC Kairat | 2-1 |  |
| 2017–2018 | Zaragoza |  Inter FS |  Sporting CP | 5-2 |  Győri ETO |
| 2016–2017 | Almaty |  Inter FS |  Sporting CP | 7-0 |  Gazprom-Ugra Yugorsk |
| 2015–2016 | Guadalajara |  Gazprom-Ugra Yugorsk |  Inter FS | 4-3 |  ASD Pescara |
| 2014–2015 | Lissabon |  AFC Kairat |  FC Barcelona | 3-2 |  Sporting CP |
| 2013–2014 | Baku |  FC Barcelona |  MFK Dynamo Moskova | 5-2 ja |  Araz Naxçivan |
| 2012–2013 | Tbilisi |  AFC Kairat |  MFK Dynamo Moskova | 4-3 |  FC Barcelona |
| 2011–2012 | Lleida |  FC Barcelona |  MFK Dynamo Moskova | 3-1 |  Marca Futsal |
| 2010–2011 | Almaty |  ASD Città di Montesilvano C/5 |  Sporting CP | 5-2 |  Kairat Almaty |
| 2009–2010 | Lissabon |  SL Benfica |  Inter FS | 3-2 ja. |  Araz Naxçivan |
| 2008–2009 | Jekaterinburg |  Inter FS |  Viz-Sinara Ekaterinburg | 5-1 |  Kairat Almaty |
| 2007–2008 | Moskova |  Viz-Sinara Ekaterinburg |  ElPozo Murcia | 4-4 (3-2 rp.) |  MFK Dinamo Moskva |
| 2006–2007 | Murcia |  MFK Dinamo Moskva |  Inter FS | 2-1 |  ElPozo Murcia |
| 2005/06 | Alcalá  Moskova |  Inter FS |  MFK Dinamo Moskva | 9-7 (6-3 / 4-3) |  Kairat Almaty |
| 2004–2005 | Charleroi Moskova |  Action 21 Charleroi |  MFK Dinamo Moskva | 10-9 (4-3 / 6-6) |  Inter FS |
| 2003–2004 | Torrejón Lissabon |  Inter FS |  SL Benfica | 7-5 (4-1 / 4-3) |  Playas de Castellón |
| 2002–2003 | Charleroi Castellón |  Playas de Castellón |  Action 21 Charleroi | 7-5 (1-1 / 6-4) |  Inter FS |
| 2001–2002 | Lissabon |  Playas de Castellón |  Action 21 Charleroi | 5-1 |  Sporting CP |
Finaalit Futsal European Clubs Championshipin aikana

| Kausi | Isäntäkaupunki | Mestari | Hopeaa | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 2000–2001 |  Castellón |  Playas de Castellón |  Dina Moskva | 4-2 |
| 1999–2000 |  Segovia |  Caja Segovia |  BNL Calcetto Roma | 4-1 |
| 1998–1999 |  Moskova |  Dina Moskva |  Lazio Calcio a 5 | 2-1 |
| 1997–1998 |  Talavera |  CLM Talavera |  Dina Moskva | 3-3 (5-4 rp.) |
| 1996–1997 |  Moskova |  Dina Moskva |  BNL Calcetto Roma | 2-2 (7-6 rp.) |
| 1995–1996 |  Rooma |  BNL Calcetto Roma |  Pinturas Lepanto Zaragoza | 5-4 |
| 1994–1995 |  Maspalomas |  Dina Moskva |  Maspalomas Sol Europa | 6-5 |
| 1993–1994 |  Madrid |  Marsanz Torrejón |  MNK Uspinjaca | 11-3 |
| 1992–1993 | Ei pelattu |  |  |  |
| 1991–1992 | Ei pelattu |  |  |  |
| 1990–1991 |  Madrid |  Interviú Lloyd's |  AR Freixieiro | 7-0 |
| 1989–1990 |  Rooma |  Roma RCB |  La Garriga Isolar | 2-1 |
| 1988–1989 |  Debrecen |  MNK Uspinjaca |  MNK Kutina | 3-0 |
| 1987–1988 |  Velenje |  ZVK Ford Genk |  FC Kras Boys | 3-0 (pudotuspelit) |
| 1986–1987 |  Maastricht |  Næstved IF |  ZVK Hasselt | 7-0 |
| 1985–1986 |  Rooma |  Drei Keuninge |  ZVK Hasselt | 3-3 (4-3 rp.) |
| 1984–1985 |  Viterbo |  ZVC Hoboken |  FC Kras Boys | 3-3 (4-3 rp.) |
Uuni (albumi)

| Uuni Transkaakko |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 2000-2003
 Julkaistu: 2003
 Formaatti: CD-levy
 Tuottaja(t): Transkaakko
 Tyylilaji: Maailmanmusiikki
 Kesto: 44.00
 Levy-yhtiö: Zerga
Muut kannet
   Albumin takakansi.
Transkaakon muut julkaisut
| Kiveen veistetty 2000 | Uuni 2003 | Sato 2007 |
Uuni (ZR-14) on Transkaakko-yhtyeen vuosien 2000-2003 aikana äänittämä albumi.
Kappaleet

Yksi ainut
Tykö
Kuuma
Kohta jo nousenkin
Tiheä
Sumean keskellä
Tuhkat
Kuva käännetty seinään päin
Silmä silmästä
Kuu
Lammas
Levoton
Maja
Kokoonpano

Juha Aaltonen: rummut
Pentti Dassum: kitara ja romuperkussiot
Jaakko Isojunno: oboe, darbouka ja tenorinokkahuilu
Minna Isojunno: kehärumpu, darbouka, laulu (Maja) ja romuperkussiot
Janne Mäkelä: buzuki
Pekka Rappu: basso ja taustalaulu
Minna Tiilikainen: laulu
Suvi Virta: laulu
Tuuli Helve: viulu ja alttoviulu
Pasi Nurmi: oud-luuttu
Vennamonlampi

| Vennamonlampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Kunnat:  Rautalampi
Koordinaatit:  62°42′45″N, 26°40′05″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Konneveden alue (14.71)
Laskujoki:  Kaipiaispuro Korpipuroon 
Järvinumero:  14.717.1.009
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  106,3 m  
Pituus:  270 m  
Leveys:  160 m  
Rantaviiva:  0,713 km  
Pinta-ala:  3,122 ha  
Suurin syvyys:  7,1 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiVennamonlampi 
Vennamonlampi  on Pohjois-Savossa Rautalammilla  Sääksjärven lähellä sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lampi on 270 metriä pitkä, 160 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 3,1 hehtaaria. Lammella ei ole kartan mukaan saaria. Lampi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Sen rantaviivan pituus on 700 metriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7) Konneveden alueella (14.71), jonka Korpipuron valuma-alueeseen (14.717) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 106,3 metriä mpy.
Vanhakylä (Inkeri)

Vanhakylä (ven. Старая Деревня, Staraja Derevnja) oli inkeriläinen kylä, joka kuului Kelton luterilaisen seurakuntaan. Entinen kylän alue kuului vuoteen 2023 saakka Seuloskoin piiriin.
Kylä mainitaan ensimmäinen kerta vuonna 1696 (Nobria) ja Kelton seurakunnassa (22 kylää) oli silloin 127 taloa. 
Vuonna 1745 Kelton kirkonkirjassa kylä mainitaan nimellä Keltinkylä ja sen suvut oli Virolainen, Rikkinen, Kukkonen, Jääskeläinen, Anttonen, Häväli, Husu ja Levonen. 
Vuonna 1849 siellä asui  266 ihmistä, niistä inkeriläisiä (savakoita) - 196 (82 miestä ja 114 naista), ja Suomen karjalaisia - 70 (miehiä 43, naisia 27).
1900-luvun alussa kylän suurin suku oli Jääskeläinen. Muut isot suvut oli Anttonen, Ronkonen, Huuhka, Kelkka ja Kokko. Vanhakylän tilat oli Aatola, Tommola, Juhala, Henilä, Eskola, Eskolmattila, Huuska, Antursla, Sakarla, Saksala, Siprelä, Junuskila ja Pristava. Kylässä kukoisti maatalous, eritoten perunaviljeily ja karjanhoito. 1910-luvussa Vanhakylässä toimi osuuskauppa, maatalousseura, raittiusseura, oli oma voimistelujoukkue. Kylässä avattiin suomenkielinen koulu vuonna 1910, opettajina toimi P. Hutter ja Keltosta kotoisin ollut J. Parkkinen.
Vuonna 1926 Vanhakylässä oli 97 taloa ja 475 asukasta, niistä 437 (86 taloa) - inkeriläisiä.
1930-luvun alussa kylässä oli perustettu Kelton ensimmäinen kolhoosi, "Murros", joka "mursi myös pohjan" monilla kylän asukkailla. Vuodesta 1931 varakkaita sukuja karkotettiin "kulakkeina" Keski-Aasiaan ja Hiipinään, missä osa kuoli nälkään ja vaikeiden asuinolosuhteiden takia. Vanhakylästä kotoisin ollut Matti Jääskeläinen kertoi näistä tapahtumista sanoittamalla uusiksi vanhan kansanlaulun.
Toisen maailmansodan aikana kylä joutui Leningradin saartoon. Maaliskuussa vuonna 1942 kaikki kylän suomalaiset (470 ihmistä eli 124 perheettä) karkotettiin, vietiin Laatokan jään kautta läheiselle rautatieasemalle ja sieltä jälleen Siperiaan. Sodan jälkeen entisille asukkaille kiellettiin asumasta kotikylässä.
Victor Sganzin

Victor Sganzin (k. 1841) oli ranskalainen meriupseeri ja eläintieteilijä.
Sganzin oli Sainte Marien kapteeni ja tutki Madagaskarin eläimistöä 1831–1832. Hänen sanotaan nähneen jättiläismäisen munankuoren puolikkaan, jota alkuasukkaat käyttivät maljana. Nämä eivät suostuneet myymään sitä hänelle, joten hän piirsi siitä kuvan ja lähetti sen 1840 Kapkaupungissa asuneelle Jules Verreauxille. Alkujaan amiraali Étienne de Flacourtilta vuodelta 1658 peräisin oleva tarina kertoo suuresta linnusta, joka muni strutsinmunan kaltaisia munia syrjäisiin paikkoihin. Kyseessä saattoi olla sukupuuttoon kuolleen norsulinnun (Aepyornis maximus) muna.
Sganzin nimesi linnuista madagaskarinkehrääjän (Caprimulgus madagascariensis) vuonna 1840.
Victor Razafimahatratra

Victor Razafimahatratra
Victor Razafimahatratra (8. syyskuuta 1921 – 6. lokakuuta 1993) oli madagaskarilainen roomalaiskatolinen arkkipiispa ja yksi kirkon kardinaaleista. Hän kuului jesuiittoihin.
Razafimahatratra vihittiin papiksi 28. heinäkuuta 1956 ja nimitettiin Farafanganan hiippakunnan piispaksi 16. tammikuuta 1971. Piispaksi vihkiminen seurasi 18. huhtikuuta. Pääkonsekraattorina toimi Gilbert Ramanantoanina, jota avustivat Albert Joseph Tsiahoana ja Jean-Pierre-Dominique Zévaco.
10. huhtikuuta 1976 Razafimahatratra sai nimityksen Tananariven arkkipiispaksi, jona hän toimi loppuikänsä. Ennen hänen kuolemaansa arkkihiippakunnan nimi ehti kuitenkin muuttua Antananarivoksi. Kardinaaliksi Razafimahatratra valittiin 24. toukokuuta 1976, jolloin hänet nimitettiin Santa Croce in Gerusalemmen kardinaalipapiksi. Hän osallistui paavin valintoihin kahdessa konklaavissa vuonna 1978.
Victor Sikora

| Henkilötiedot |
| --- | --- | --- | --- |
Koko nimi: Victor Tadeusz Sikora
Syntymäaika: 11. huhtikuuta 1978 (ikä 46)
Syntymäpaikka: Deventer, Alankomaat
Pelipaikka: keskikenttäpelaaja
Pituus: 172 cm
Seurat
| Vuodet | Seura | O | (M) |
| 1994–1999 | Go Ahead Eagles | 107 | (34) |
| 1999–2002 | Vitesse | 84 | (20) |
| 2002–2008 | Ajax | 53 | (8) |
| 2004–2005 | → Heerenveen (laina) | 19 | (1) |
| 2005–2008 | → NAC Breda (laina) | 46 | (3) |
| 2008–2009 | Dallas | 6 | (1) |
| 2009–2012 | Perth Glory | 23 | (4) |
| Yhteensä | Yhteensä | 338 | (71) |
Maajoukkue
| 2001–2002 | Alankomaat | 6 | (0) |
 Seurajoukkueuran tilastot kattavat vain kansalliset sarjat.
Victor Tadeusz Sikora (s. 11. huhtikuuta 1978 Deventer, Alankomaat) on alankomaalainen jalkapalloilija, pelipaikaltaan keskikenttäpelaaja. Hän edusti urallaan alankomaalaisia Go Ahead Eaglesiä, Vitesseä, Ajaxia, Heerenveeniä ja NAC Bredaa, yhdysvaltalaista Dallasia sekä australialaista Perth Glorya. Alankomaiden maajoukkueessa Sikora pelasi kuusi A-maaottelua vuosina 2001–2002.
Vesihiisi (taruolento)

Vesihiisi tarkoittaa joko ilkeää vedenhaltijaa, kuten vetehistä tai näkkiä, tai järvellä tarttuvaksi oletettua ihosairautta. Vesihiisi-sairauden saattoi uskomuksen mukaan saada, jos pelästyi uidessaan tai kiroili järvellä. Vesihiidet kuvattiin usein alastomina naisina, jotka yllyttivät luokseen nuoria miehiä.
Vennaskond

Vennaskond Tikkurilassa 2006.
Vennaskond on virolainen folkpunk- ja folkrock-yhtye. Yhtye aloitti toimintansa vuonna 1984.[lähde? ] Nimi "Vennaskond" (suomeksi "Veljeskunta") on peräisin George Orwellin romaanista Vuonna 1984, jossa esiintyy samanniminen vallankumouksellinen järjestö. Neuvostoliiton aikana anarkistisen punk-yhtyeen toiminta oli vaikeaa, ja KGB:n uhkailujen jälkeen yhtye pakeni Suomeen.[lähde? ] Nykyisistä jäsenistä mukana tuolloin oli Tõnu Trubetsky, Allan Vainola ja Anti Pathique. Yhtye palasi Viroon sen itsenäistyttyä uudelleen vuonna 1991.[lähde? ]
Kitaranräimeen ohella musiikkiin tuo omanlaisensa vivahteen viulu, puhaltimet ja myös harvinaisemmat kielisoittimet, kuten mandoliini.
Vennaskond on esiintynyt myös nimillä The Flowers of Romance ja Vennaskond D.
Kokoonpano

Tõnu Trubetsky, laulu
Allan Vainola, kitara
Roy Strider, kitara
Anti Pathique, basso
Maarit Kangron, sello
Tuuliki Leinpere, viulu
Anneli Kadakas, rummut ja lyömäsoittimet
Julkaisut

Girl in Black (1991, 7" vinyyli)
Ltn. Schmidt'i pojad (1991, MC)
Rockpiraadid (1992, MC)
Usk, lootus ja armastus (1993, CD/MC)
Vaenlane ei maga (1993, MC)
Võluri tagasitulek (1994, MC)
Inglid ja kangelased (1995, CD/MC)
Mina ja George (1996, CD/MC)
Reis kuule (1997, CD/MC)
Millennium (1998, VHS)
Insener Garini hüperboloid (1999, MC)
Priima (1999, 2CD/MC)
Warszawianka (1999, CD/MC)
Ma armastan Ameerikat (2001, CD/MC)
Ma armastan Ameerikat (2001, VHS)
News from Nowhere (2001, CD/MC)
Subway (2003, CD)
Sügis Ida-Euroopas (2004, 2DVD)
Rīgas Kaos (2005, LP)
New York (2006, DVD)
Aiheesta muualla

EBD: Vennaskond (Arkistoitu – Internet Archive)
Veren talteenotto teurastuksessa

Veri otetaan talteen teurastuksessa koska se on tärkeä ravintoaine, jota voidaan käyttää sekä ihmisten ravintona että kotieläinten rehuna. Elintarvikkeissa verta käytetään esimerkiksi emulgointiaineena, kirkasteena, lisäaineena, ravintolisänä, stabilointiaineena ja väriaineena. Suomessa teurasverta kertyy noin 20 miljoonaa litraa vuodessa ja suurin osa siitä otetaan talteen, mutta sekoitetaan turkiseläinten rehun joukkoon. Vain viitisen prosenttia verestä päätyy elintarvikekäyttöön.
Valutus

Tainnutettu eläin ripustetaan roikkumaan pää alaspäin teurastuslinjan kattorataan, ja eläimen kaulassa sijaitsevat suuret valtimot viilletään auki. Veri valuu ulos eläimestä sekä painovoiman vaikutuksesta että sykkivän sydämen avustamana. Naudan veren annetaan valua vähintään 1–2 minuuttia ja sialla 30–40 sekuntia. Eläin kuolee näin lopullisesti ja sen elimistön toiminta lakkaa. Jotta eläimestä saadaan verta mahdollisimman paljon, tulee tainnutuksen ja piston välinen aika olla mahdollisimman lyhyt. Myös valutusajan tulee olla riittävä niin, että kaikki veri ehtii valua pois eläimestä. Naudasta verta saadaan talteen 12–15 litraa, siasta noin 3 litraa ja broilerista noin 10 % painosta.
Elintarvikkeeksi tarkoitettu veri on heti talteenoton jälkeen jäähdytettävä +4-asteiseksi tai kylmemmäksi ja huolehdittava siitä, ettei sen sekaan päädy verta lihantarkastuksessa hylätyistä ruhoista. Monessa teurastamossa on kaksi välisäiliötä toinen hyväksytylle verelle ja toinen hylkyyn menevälle. Jos kaikki veri kerättäisiin samaan säiliöön, joutuisi koko erä hylkyyn, kun yhdestäkin eläimestä löytyisi tarttuvaa tautia. Jos tällainen verierä olisi ehditty sekoittaa rehun joukkoon, joutuisi koko rehuerä hävitettäväksi. Elintarvikekäyttöön kerättävää verta saa ottaa vain eläinlääkärin hyväksymistä eläimistä. Eläimestä poistuva veri on yleensä täysin bakteeritonta, mutta sitä on käsiteltävä hygieenisesti, eikä se saa joutua kosketuksiin eläimen ulkopinnan kanssa.
Jotta veri ei hyydy säiliöihin ja putkistoihin, siihen on sekoitettava hyytymistä estävää ainetta eli antikoagulanttia. Tällainen aine sekoitetaan vereen usein jo putkipistimen kautta. Hyytymisenestoaineita ovat esimerkiksi trinatriumsitraatti, sitruunahappo, natriumheksametafosfaatti, dinatriumpyrofosfaatti, hepariini ja eräät oksalaatit.
Talteenotto

Eläimestä valuvan veren talteen ottamiseen käytetään joko avointa tai suljettua järjestelmää. Avoimessa järjestelmässä teurastuspaikan lattialla on ritilä tai jonkinlainen suppilo, jonka kautta veri kulkeutuu keräyssäiliöön. Säiliöön voi päätyä myös ruhon pesuvettä sekä eläimen sylkeä ja ulostetta, eikä sinänsä steriilin veren joutumista kosketuksiin ruhon epähygieenisen ulkopinnan kanssa ole mitenkään estetty.
Suljetussa järjestelmässä eläimeen työnnetään putkipistin, jossa on terävä, mutta ontto kärki, ja se jätetään kiinni eläimeen ottamaan talteen verta. Onton putkipistimen toinen pää on liitetty putkistoon, johon imetään alipaine nopeuttamaan veren kulkua pois eläimestä. Putkistoa pitkin veri virtaa jäähdytettyyn keräyssäiliöön, jolloin pystytään takaamaan veren mikrobiologinen laatu. Suljettu verenkeräysjärjestelmä on paljon hygienisempi kuin avoin järjestelmä, koska ympäristön mikrobit eivät pääse kosketuksiin veren kanssa. Veri ei myöskään pääse koskettamaan ruhon ulkopintaa, josta voisi aiheutua mikrobiologista kontaminaatiota. Suljetun järjestelmän haittapuolena on sen vaatima suurempi investointi teurastuslinjastoon ja se lisää myös työvoiman tarvetta, mutta toisaalta sillä pystytään takaamaan laadukkaampi verituote.
Pieneliöillä on mahdollisuus päästä kosketuksiin veren kanssa teurastuksen pisto- ja valutusvaiheessa. Terveen eläimen veri on sinänsä steriili tuote, mutta eläimen suoliston sisällössä on sairauksia aiheuttavia pieneliöitä. Vereen päätyviä haitallisia pieneliöitä ovat esimerkiksi Salmonella-suvun lajit, Esherichia coli, Shigella ja Yersinia enterocolitica. Veren puutteellinen kylmävarastointi saattaa mahdollistaa Staphylococcus aereuksen lisääntymisen ja toksiinien kehittymisen, jolloin koko verierä joudutaan hylkäämään ja tuhoamaan. Veren varastointi alle +4 °C lämpötilassa ei takaa sen moitteetonta laatua, sillä on olemassa myös psykrotrofisia eli kylmässä menestyviä bakteereita. Näistä vallitsevina esiintyvät Pseudomonas-suvun bakteerit, jotka aiheuttavat ei-toivottuja ominaisuuksia etenkin proteiineissa. Toinen vältettävä bakteerisuku on Enterobacteriaceae, joka voi saada aikaan ruokamyrkytyksiä.
Käsittely

Käsiteltäessä elintarvikkeeksi tarkoitettua verta suurina erinä se jaetaan kahteen osaan: veriplasmaan (60 % massasta) ja punasoluihin (30–40 %).
Veriplasmasta on 91 % vettä ja 7–8 % proteiineja, joista elintarviketeollisuudelle käyttökelpoisin on albumiini. Sen rakenne muuttuu lämmitettäessä geelimäiseksi, jolloin sitä voidaan käyttää sitomaan rasvaa ja vettä. Plasman geelin rakenne muistuttaa keitetyn kananmunan valkuaista. Yhtenäisen kiinteän geelin albumiini muodostaa yli 75 °C lämpötilassa, mutta osittain se geeliytyy alemmissakin lämpötiloissa. Veriplasma ei kuitenkaan pysty sitomaan vettä ilman kuumentamista.
Verestä erotetusta plasmasta haihdutetaan usein pois vettä, jolloin siitä saadaan jauhetta. Kuivatussa plasmassa on yli 90 % proteiineja ja se säilyttää hyvin mikrobiologisen laatunsa. Sitä on myös helppo varastoida ja kuljettaa. Punasoluissa on enemmän proteiineja, mutta plasman etuna on neutraali, hieman kellertävä väri ja miedompi aromi. Siksi plasmaa käytetään enemmän elintarviketeollisuudessa. Kuivattu plasma soveltuu hyvin käytettäväksi leipomoissa, koska se on erinomaista vaahtoutumaan. Samanlainen ominaisuus on tosin punasoluillakin.
Kun teurasverestä on erotettu plasma, koostuu jäljelle jäänyt jae pääosin punasoluista, joiden hemoglobiini aiheuttaa veren punaisen värin. Hemoglobiini on ravintoarvoltaan veren paras proteiini. Siksi sitä jalostettaisiin mielellään elintarvikekäyttöön, mutta punaista väriä pidetään ei-toivottuna ominaisuutena, ja sen tuoksuakin pidetään epämiellyttävänä. Punainen väri voidaan poistaa erottamalla hemimolekyylit hemoglobiinista. Erottamiseen on mahdollista käyttää useaa eri menetelmää, mutta teolliseen käyttöön lienee paras entsymaattinen hydrolyysi. Kun hemoglobiinista erotetaan hemi, jää jäljelle globiinia. Hemin erottaminen on tärkeää myös siksi, että se aiheuttaa veren härskiintymistä.
Käyttö

Tuotantoeläinpohjaista lihantuotantoa harjoitettaessa syntyy aina myös teurassivutuotteita, joten niiden hyötykäyttö on kestävän kehityksen kannalta tärkeää. Sivutuotteiden elintarvikekäytön lisäämiseksi olisi kohotettava niiden imagoa, sillä suuri ongelma on niiden aikaansaama vastenmielinen mielikuva. Veri on ravintoarvoiltaa teurassivutuotteiden arvokkain osa, joten sitä voisi käyttää makkaroiden valmistuksessa, proteiinilisänä ja lihatuotteiden värin parantamiseen. Mutta koska veri täytyy mainita tuoteselosteessa nimeltä, sitä ei mielellään lisätä elintarvikkeisiin, koska se ei tyydytä ihmisten mieltymyksiä. Siksi veri päätyy suurimmaksi osaksi turkiseläinten rehuksi.
Varttaminen

Vartettu omenapuu
Varttaminen (myös varrentaminen, ymppäys) on puutarhanhoidossa käytetty puu- ja pensaslaatujen lisäämistapa. Kevättalvella lepotilassa oleva edelliskesän versonpätkä siirretään toiseen samaa lajia olevaan kasviin, joka on myös lepotilassa. Varttamisen onnistuessa versonpätkä alkaa siis kasvaa. Varttaminen tehdään yleensä perusrunkoon, joka muodostaa juuriosan.
Perusrungon pitäisi olla Suomen oloissa talvenkestävä ja muutenkin hyväkuntoinen. Sen on oltava samaa lajia, kuin siihen siirrettävä verso, esimerkiksi omena vartetaan omenan perusrunkoon ja kirsikka kirsikan. Myös eri lajeja voidaan varttaa keskenään, jos ne ovat läheistä sukua. Täysin eri lajien keskinäistä varttamista kutsutaan ristiin varttamiseksi. Esimerkiksi hedelmäpuiden versojen varttamisessa pihlajan perusrunkoon on onnistuttu. Varttamista voidaan käyttää myös silloin, jos halutaan vanhaan omenapuuhun kasvamaan eri omenalajiketta. Tällöin käytetään kuorivarrennusta, jossa verson pää laitetaan rungon kuoren alle ja sidotaan tiukasti kiinni. Muita varttamismenetelmiä ovat liitos- ja kylkivarrennus.
Varttaminen on Suomessa käytetympi puiden jalontamisen eli parantamisen menetelmä. Toinen tapa on silmuttaminen, jossa pelkkä silmu siirretään kasvista toiseen. Suomen lyhyestä kasvukaudesta johtuen tämän menetelmän onnistumisprosentti ei ole kovin suuri, joten menetelmää ei yleensä käytetä Suomessa.
Varttamisella voidaan luoda puutarhoihin ja viheralueille tavallisesta poikkeavia kasviyksilöitä, kuten esimerkiksi sateenvarjon muotoisia pihlajia; tavallinen kotipihlaja katkaistaan halutulta korkeudelta ja riippuvakasvuinen lajike tai riippuvakasvuisen lajikkeen versoja vartetaan katkaisukohtaan.
Myös jaloruusut ovat vartettuja. Niitä istuttaessa on huomioitava, että jalonnuskohta (varttamiskohta) tulee reilusti maan alle, jottei herkkä liitoskohta paleltuisi.
Myös kaktuksia voi varttaa. Eri lajien ristiin varttamisella voidaan saada hitaasti kasvava kaktus kasvamaan nopeammin varttamalla se nopeasti kasvavaan kaktukseen. Esimerkiksi Lophophora-suvun kaktuksen verso voidaan saada kukkimaan hyvinkin nopeasti, jos varttamisen perusrunkona käytetään nopeasti kasvavaa Pereskiopsis-suvun kaktusta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Varttaminen Wikimedia Commonsissa
Vienan partisaanit

| Vienan partisaanit |
| --- | --- |
Kirjailija:  Reino Lehväslaiho
Kieli:  suomi
Genre:  sotaromaani
Kustantaja:  WSOY
Julkaistu:  1983
Ulkoasu:  kovakantinen
Sivumäärä:  306
ISBN:  951-0-11886-3
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Vienan partisaanit on Reino Lehväslaihon kirjoittama sotaromaani.
Syksyllä 1941  taisteluosasto Kurki tuhoaa vihollistukokohdan kaukana Vienan rintamalla.
Vennalampi (Kouvola)

| Vennalampi |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Kymenlaakso
Kunnat:  Kouvola (Valkeala)
Koordinaatit:  60°53′57″N, 26°44′54″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Harjunjoen–Lappalanjärven alue (14.18)
Laskuoja:  oja Jokelanjokeen 
Järvinumero:  14.181.1.007
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  69,1 m  
Pituus:  440 m  
Leveys:  130 m  
Rantaviiva:  0,996 km  
Pinta-ala:  2,947 ha  
Saaria:  ei saaria 
 fiVennalampi 
Vennalampi  on Kouvolan Valkealassa, Lautarossa sijaitseva lampi.
Maantietoa

Lammen pinta-ala on 2,9 hehtaaria, se on 450 metriä pitkä ja 150 metriä leveä. Lammella ei ole kartan mukaan saaria.  Sen rantaviivan pituus on 1,0 kilometriä.
Vesistösuhteet

Lampi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Kymijoen alueen (14.1) Harjunjoen–Lappalanjärven alueella (14.18), jonka Lappalanjärven alueeseen (14.181) se kuuluu. Lammen vedenpinnan korkeus on 69,1 metriä mpy.
Vertical Smiles

| Vertical Smiles Blackfoot |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Äänitetty : 1983-1984
 Julkaistu: Lokakuu 1984
 Tuottaja(t): Al Nalli
 Tyylilaji: Hard rock, AOR, Southern rock
 Kesto: 35.07
 Levy-yhtiö: Atco Records, Wounded Bird Records
Listasijoitukset
  #176
Blackfootin muut julkaisut
| Siogo 1983 | Vertical Smiles 1984 | Rick Medlocke And Blackfoot 1987 |
Vertical Smiles on Blackfootin albumi vuodelta 1984. Albumin tekoa varjostivat yhtyeen sisäiset erimielisyydet (kitaristi Charlie Hargrett erosi kesken levytyksen) ja kaiken lisäksi levy-yhtiö teetti albumin toiseen kertaan ensimmäisen version ollessa heidän mielestään julkaisukelvoton. Albumi jäi yhtyeen viimeiseksi sen varsinaisena toimintakautena.
Kappaleet

Morning Dew – 5.24 (säv. Dobson/Rose)
Living in the Limelight – 3.59 (säv. Cetera)
Ride With You – 3.30 (säv. Medlocke/Spires/Barth/Osborne)
Get it On – 4.26 (säv. Medlocke/Spires/Hensley)
Young Girl – 4.22 (säv. Medlocke/Spires/Walker)
Summer Days – 3.18 (säv. Medlocke/Spires)
A Legend Never Dies – 3.01 (säv. Johnson/Gendel/Maher)
Heartbeat and Heels – 3.15 (säv. Medlocke/Spires)
In for the Kill – 3.52 (säv. Hensley/Medlocke/Spires)