Graalin malja
Tarina

Varakas juutalaismies Joosef Arimatialainen on saanut Kristuksen ruumiin hautaamista varten. Joidenkin tarinoiden mukaan hän on saanut haltuunsa myös Kristuksen viimeisellä ehtoollisella käyttämän maljan, johon hän ottaa talteen Kristuksen haavoista vuotavan veren ruumista pestessään. Kun ruumis katoaa, Joosefia syytetään sen varastamisesta ja hänet heitetään tyrmään. Kristus ilmestyy Joosefille ja uskoo maljan hänen huostaansa. Hän kertoo Joosefille myös eräitä salaisuuksia, kuten messun mysteerin.
Joosef pysyy vankilassa hengissä kyyhkysen ansiosta, joka lentää päivittäin hänen selliinsä ja pudottaa maljaan ehtoollisleivän. Vuonna 70 Joosef vapautetaan, ja hän pakenee ulkomaille sisarensa, tämän miehen Bronin sekä pienen uskollisten ryhmän kanssa. He rakentavat ”Graalin ensimmäisen pöydän”, jossa on istumapaikka kahdelletoista; Juudas Iskariotin istumapaikka jätetään tyhjäksi, sillä se osoittautui vaaralliseksi. Joosef purjehtii joidenkin tarinoiden mukaan Britanniaan. Sinne hän perustaa Glastonburyyn maan ensimmäisen kristillisen kirkon, jonka hän omistaa Jeesuksen äidille. Graalin maljaa säilytetään kirkossa ja sitä käytetään ehtoolliskalkkina ”Graalin messussa”. Toisten versioiden mukaan Joosef jää manner-Eurooppaan, ja Bron, ”Rikas kalastaja”, saa maljan vartioitavakseen. Seurue asettuu Avaroniin (ehkä sama kuin kelttien Avalon), missä he odottavat kolmannen Graalin vartijan Alainin saapumista.
Pelastuksen vuorelle, Muntsalvachille, rakennetaan temppeli maljaa varten, ja Graalin ritarikunta perustetaan. Graalin ritarit istuvat Graalin toisessa pöydässä pyhällä aterialla, joka tarjoillaan maljasta. Paikalla pidetään messu, jossa pappina toimii Graalin vartija, nyt kuninkaaksi kutsuttu. Kuningas saa pian keihäästä salaperäisen haavan reiteensä tai nivusiinsa, minkä jälkeen hänet tunnetaan Haavoitettuna tai Runneltuna kuninkaana. Keihäs samastetaan myöhemmin siihen peitseen, jolla roomalainen sotilas Longinus lävisti ristiinnaulitun Kristuksen kyljen. Maa Graalin linnan ympärillä muuttuu karuksi autiomaaksi. Keihästä, Graalin maljaa, miekkaa ja matalaa vatia (joka myöhemmin on sekoitettu itse Graalin maljaan) säilytetään Graalin linnassa.
Velho Merlin kokoaa Graalin kolmannen pöydän eli ”Pyöreän pöydän”, josta Graalin malja kuitenkin puuttuu. Joukko ritareita kokoontuu kuningas Arthurin johdolla pöydän ympärille. Graalin malja näyttäytyy heille helluntaina, ja ritarit vannovat lähtevänsä etsimään sitä. Etsintäretkillä seikkailevista ritareista tarinan tärkeimpiä ovat Lancelot, Gawain, Bors, Percival ja Galahad. Ritarit joutuvat monenlaisiin koettelemuksiin ja pääsevät lähelle Graalin maljaa, useimmat sitä kuitenkaan saavuttamatta. Puhtoinen Galahad, nöyrä Bors ja ”pyhä typerys” Percival onnistuvat löytämään maljan ja pääsemään osallisiksi sen salaisuuksista. Vain Galahad näkee Graalin linnan sisällön.
Bors palaa Camelotiin kertomaan etsinnän tuloksista. Percival vaeltaa viisi vuotta erämaassa ennen kuin löytää tiensä kuninkaan luokse. Haavoittunut kuningas paranee Percivalin ansiosta, jolloin hänen sallitaan vihdoin kuolla ja autiomaa alkaa jälleen kukoistaa. Kolmikko jatkaa matkaansa ja saapuu idän taivaalliseen kaupunkiin Sarrasiin, missä juhlitaan Graalin maljan viimeisiä mysteerejä ja järjestetään messu, jonka ehtoolliskalkkina malja jälleen on. Myös Kristus ilmestyy paikalle. Galahad kuolee autuaana, Graalin malja nostetaan taivaaseen, Percival ryhtyy hallitsijaksi Kalastajakuninkaan linnaan ja Bors palaa Camelotiin.