Fabian Cancellara
Team CSC / Saxo Bank

Kun Fassa Bortolo -talli lopetti toimintansa vuonna 2005, allekirjoitti Cancellara kolmivuotisen sopimuksen tanskalaisen Team CSC:n kanssa. Sopimus tuli voimaan kilpailukauden 2006 alkaessa. Ennen osallistumistaan Pariisi–Roubaix-kilpailuun hän kertoi, ettei ole koskaan ollut paremmin valmistautunut. Hänen oma vauhtinsa Arenbergin metsäosuuden mukulakivillä todistaa hyvästä valmistautumisesta ja iskukyvystä, sillä tällä sata kilometriä ennen maalia olevalla osuudella hän pakotti 17 kanssakilpailijaansa taistelemaan voitosta. Discovery Channel -tallin ajaja Vladimir Gusev lähti irtiottoon 17 kilometriä ennen maalia kuuluisan Le Carrefour de l'Arbren mukulakiviosuudella ja näin Cancellaran piti seurata häntä – ja lopulta hän ajoi kilpailun voittoon.
Cancellara otti nopeasti muihin ennakkosuosikkeihin 30 sekunnin aikaeron ja pyöräili viimeiset kilometrit ennätysajalla pystyen kasvattamaan etumatkaansa ja kilpailu päättyi jopa puolentoista minuutin eroon seuraavaksi tulleisiin. Hänestä tuli toinen Pariisi–Roubaix-ajon sveitsiläinen voittaja, edellinen voittaja oli vuonna 1923 Heiri Suter.
Myöhemmin samana vuonna Cancellara voitti maantieaika-ajon maailmanmestaruuden Salzburgissa.
Vuoden 2007 Ranskan ympäriajossa Cancellara voitti prologin ylivoimaisesti kymmenen sekunnin erolla Andreas Klödeniin . Hän oli mukana pahassa kolarisumassa toisen etapin loppukilometreillä, näytti aluksi loukanneen kätensä, mutta selvisikin säikähdyksellä. Seuraavana päivänä Cancellara ajoi etappivoittoon johtajan keltainen paita yllään. Hän lähti kilometri ennen maalia olleella mukulakiviosuudella pääjoukosta irti, tavoitti karkumatkalla olleet neljä ajajaa ja ajoi vakuuttavaan voittoon. Hän piti johtajan paidan itsellään seitsemännelle etapille saakka. Saman vuoden syyskuussa Cancellara uusi Stuttgartissa aika-ajon maailmanmestaruuden.
Vuonna 2008 Cancellara voitti Tirreno–Adriaticon kokonaiskilpailun. Hän ratkaisi kilpailun voittamalla aika-ajoetapin. Muutamaa päivää myöhemmin hän voitti Milano–San Remo -klassikon karattuaan kärkiryhmältä vajaat kolme kilometriä ennen maalia. Hän sijoittui Pariisi-Roubaix-kilpailussa toiseksi hävittyään loppukirissä Tom Boonenille. Pekingin olympialaisten maantieajossa hän ajoi pronssia Samuel Sánchezin ja Davide Rebellinin jälkeen. Neljä päivää myöhemmin ajetussa aika-ajossa hän saavutti kultaa voittaen toiseksi tulleen Ruotsin Gustav Larssonin 33:lla sekunnilla. Rebellin jäi Pekingin uusintatesteissä kiinni dopingista, ja Cancellara nousi maantieajossa hopeamitalistiksi, kun Rebelliniltä vietiin dopingrikkomuksen takia mitali.
Cancellara voitti Sveitsin ympäriajon vuonna 2009. Hän ratkaisi kilpailun voitettuaan kotikaupungissaan Bernissä ajetun viimeisen etapin, 39 kilometrin aika-ajon. Saman vuoden Ranskan ympäriajossa hän voitti Monacossa ajetun avausetapin, 15,5 kilometrin aika-ajon, 18 sekunnin erolla Alberto Contadoriin. Hän johti tämän jälkeen kokonaiskilpailua kuuden etapin ajan. Espanjan ympäriajossa Cancellara voitti Assenin moottoriradalla Alankomaissa ajetun ensimmäisen etapin, 4,8 kilometrin mittaisen aika-ajon. Hän menetti kokonaiskilpailun johtajan kultaisen paidan viidennen etapin jälkeen, mutta siirtyi uudelleen kilpailun johtoon voitettuaan Valencian katuradan liepeillä ajetun seitsemännen etapin, 30 kilometrin aika-ajon. Myöhemmin samana vuonna hän voitti kolmannen kerran aika-ajon maailmanmestaruuden kukistettuaan kotimaassaan ajetuissa MM-kilpailuissa toiseksi sijoittuneen Gustav Larssonin minuutilla ja 27 sekunnilla.
Cancellara voitti Flanderin ympäriajon 2010 yli minuutin erolla Tom Booneniin, jolta hän karkasi Muur-Kappelmuurin kuuluisassa nousussa 15 kilometriä ennen maalia. Viikkoa myöhemmin hän voitti Pariisi–Roubaix'n kahden minuutin erolla Thor Hushovdiin tehtyään ratkaisevan irtioton noin 50 kilometriä ennen maalia. Saman vuoden Melbournen MM-kilpailuissa hän voitti neljännen kerran aika-ajon maailmanmestaruuden kukistettuaan toiseksi tulleen David Millarin yli minuutilla.