stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Rautjärven asemanseutu

Rautjärven asemanseutu (aiemmin Korjola) on Rautjärven kunnan eteläosassa sijaitseva, Rautjärven rautatieaseman ympärille syntynyt runsaan 200 asukkaan taajama. Vuoden 2018 lopussa asukkaita oli yhteensä 213. Taajaman vaikutusalueella lähikylissä asuu noin 800 asukasta.
Asemanseudulta on matkaa Rautjärven kuntakeskukseen Simpeleelle 21 km ja Imatran Vuoksenniskalle 18 km.
Taajamassa toimi aiemmin vuonna 1995 perustettu Aseman koulu (luokka-asteiden 1–6 alakoulu). Sittemmin asemanseudulle on jäänyt vain Otsolassa (Urheilijankatu 9) annettava luokka-asteiden 0–2 alkuopetus; samassa kiinteistössä toimii päiväkoti Karhunpesä. Asemanseudulla toimii myös Rautjärven kunnankirjaston lähikirjasto Asemankirjasto. Asemanseudun palveluihin lukeutuvat lisäksi muun muassa päivittäistavarakauppa M Aseman Puoti ja Pub Kahvila Aseman Kello.
Pápaksen laguuni

| Pápaksen laguuni> Λιμνοθάλασσα Πάπα |
| --- | --- |
 Pápaksen laguunia.
  Pápaksen laguuni 
Koordinaatit:  38°11′42″N, 21°23′39″E
Sijainti:  Dytikí Achaḯa, Akhaia, Länsi-Kreikka
Valtio:  Kreikka
Merialue:  Patraksenlahti, Joonianmeri, Välimeri
Pinta-ala:  4,5 km²
Suurin syvyys:  3,4 m
Keskisyvyys:  0,5–2,5 m
Pápaksen laguuni (kreik. Λιμνοθάλασσα Πάπα, Limnothálassa Pápa), myös Kalogerán/Kalogrián/Kalógrian laguuni (Λιμνοθάλασσα Καλογερά/Καλογριάς/Καλόγριας) tai Áraxoksen laguuni (Λιμνοθάλασσα Αράξου), on laguuni Áraxoksen niemellä Peloponnesoksen niemimaan luoteisosassa Kreikassa. Laguunin pinta-ala on noin 4,5 neliökilometriä ja sen keskisyvyys vaihtelee noin 0,5–2,5 metrin välillä.
Pápaksen laguuni, etualalla Akrotíri Aráxoun kylä.
Pápaksen laguuni sijaitsee lähellä Joonianmereen kuuluvan Patraksenlahden rantaa. Sen erottaa Patraksenlahdesta kapea hiekkakannas, ja se yhdistyy lahteen kolmen pienen kanavan kautta. Laguunin vesi on murtovettä ja alueen muita kosteikkoja suolaisempaa. Laguunin kerrotaan saaneen paaviin viittaavan ”Pápas”-nimensä siitä, että sen kaloja olisi viety paavinistuimen ruokapöytään venetsialaisvallan aikana. Laguuni on osa Kotýchin ja Strofylián kosteikkojen kansallispuistoa ja Natura 2000 -aluetta, ja sen eteläpuolella sijaitsee Prókopos-järvilaguuni. Laguunin etelärannalla sijaitsevat kylät Áraxos ja Akrotíri Aráxou.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Pápaksen laguuni Wikimedia Commonsissa
Rautionaho

Rautionaho on sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla suomalaisilla henkilöillä:
Esko Rautionaho (s. 1950), mäkihyppääjä
Jenny Rautionaho (s. 1996), mäkihyppääjä, Esko Rautionahon tytär
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Páramoluura

| Páramoluura |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Luurat Grallariidae
Suku::  Luurat Grallaria
Laji::  quitensis
Kaksiosainen nimi
 Grallaria quitensis  Lesson, 1844 
Katso myös
   Páramoluura Wikispeciesissä   Páramoluura Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Páramoluura (Grallaria quitensis) on luurien heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Páramoluuraa tavataan Kolumbiassa, Ecuadorissa ja Perussa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja sen kannankehitys on vakaa. Se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Renault Clio Rally3

Renault Clio Rally3 on Renault'n Rally3-luokkaan kehitetty ralliauto. Auto on Renault'n ensimmäinen nelivetoinen ralliauto. Aiemmin Renaultilla on ollut etuvetoisia Rally4- ja Rally5-luokkien autoja. Auton homologaatio valmistui huhtikuussa 2023 ja sillä voidaan kilpailla muun muassa rallin EM-sarjassa ERC3-kategoriassa. Auto on toinen Rally3-luokan auto Ford Fiesta Rally3:n jälkeen ja Renault tavoittelee kilpailua WRC3-luokassa.
Auto on kehitetty Viry-Châtillonissa ja sen valmistaja on piensarjoja valmistava Alpine-tehdas Manufacture Alpine Dieppe Jean Rédélé. Autossa on nelisylinterinen 1,3-litrainen moottori, jossa on turboahdin ja suoraruiskutus. Moottori tuottaa 260 hevosvoimaa tehoa ja 415 Nm vääntöä. Autossa on viisivaihteinen Sadevin vaihteisto. Auton ensiesiintyminen oli nolla-autona Ranskan sorarallisarjan avauskilpailussa.
Párnonas

Párnonas-vuori.
| --- | --- |
Tyyppi:  vuoristo 
Sijainti:  Arkadia ja Lakonia, Peloponnesos, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  1 936 m
| --- | --- |
Luokitus:  Natura 2000 ‑suojelualue (en) (29. maaliskuuta 2011) 
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Párnonas (kreik. Πάρνωνας), antiikin Parnon (m.kreik. Πάρνων, Parnōn), on vuori ja vuorijono Peloponnesoksen niemimaalla Kreikassa. Sen korkeus on 1 936 metriä.
Párnonas-vuorten maisemia.
Párnonas-vuoret sijaitsevat Peloponnesoksen kaakkoisosassa ja erottavat Lakonian tasangon Arkadiasta ja Argoliinlahden rannikosta. Etelässä vuorijono ulottuu Maléan niemimaalle. Párnonaksen korkeimman huipun nimi on Megáli Toúrla (Μεγάλη Τούρλα). Se sijaitsee linnuntietä noin 27 kilometriä itään Spártin kaupungista.
Párnonaksen rinteellä sijaitsee Elónan luostari (Moní Elónis).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Párnonas Wikimedia Commonsissa
Reki

Ihmisten vetämiä rekiä.
Sani ajosalkoineen Petsamon Suonikylässä 1933.
Reki on kotieläimen tai moottoriajoneuvon lumessa vetämä kulkuväline. Reki voi olla ihmisten tai tavaroiden kuljettamista varten. Rekiä on tehty ja käytetty jo kivikaudella[lähde? ]. Reen perusosia ovat jalakset ja aisat. Reki on kehittynyt pureista eli puraksista.
Vanhimmat Suomesta löydetyt ajoneuvojen jäännökset ovat muinaisreet. Ne olivat usein kivikirveellä veistettyjä muinaisjalaksia, joihin rakennettiin kuorman sitomiseksi reen ylärakenteet. Tällaisten rekien uskotaan olleen ihmisten työntämiä tai vetämiä sekä mahdollisesti myös koirien ja porojen vetämiä.[lähde? ]
Sanan alkuperä

Suomen sana reki ja sen kanssa yhteistä alkuperää olevat muiden itämerensuomalaisten kielten sanat, kuten viron regi, ovat peräisin balttilaisista kielistä, joissa niitä vastaavat latvian ragavas ja liettuan rogės. Murteissa kulkuvälineen eri muunnelmista käytetään myös nimiä saani ja korja, joista edellinen on venäjästä lainattu kulkusana, jolla on vastine unkarin kielessä (szán), kun taas jälkimmäinen tunnetaan vain itämerensuomalaisista kielistä.
Kehitys

Vanhimmat hevosajoneuvot ovat purilaat eli renttuut, jotka toimivat kuin jalakseton reki.
Etelä-Pohjanmaalta kivikautisia muinaisjalaksia on löydetty viisi kappaletta: Jalasjärveltä kahdella jalaksella oleva reki (1300–500 eaa.), Evijärveltä kampakeraamisen ajan reki, Ylistarosta sembramäntyinen jalas, jossa esineen muoto viittaa Uralille asti, Kuortanelta kolmimetrinen ohut reenjalas (2500–1900 eaa.) ja Lappajärveltä esihistoriallinen reenjalas.[lähde? ]
Ensimmäiset reet olivat yksijalaksisia ja vetäjänä saattoi olla eläimen lisäksi ihminen. Nykyään reet ovat kaksijalaksisia tai niistä kehitetyt erillisjousitetut nelijalaksiset reet. On mahdollista, että löydetyt jalakset ovat samanlaisia kuin hylkeenpyytäjien veneissä vielä 1900-luvulla käyttämät. Jalaksella suojattiin veneen köli kulumiselta, kun sitä vedettiin jään pinnalla ja railojen yli. Jalas sidottiin nahkaveneeseen kiinni perästä ja keulasta; pulikoilla jalas pysyi paikoillaan ja veneen köli asettui niiden väliin.
Joulukirkkoon meneminen reellä on ollut perinteinen suomalainen tapa.
Koiria käytetään paljon rekien vetäjänä.
Rekiä käytetään myös traktoreissa metsätöissä ja moottorikelkoissa huviajeluun ja tavarakuljetuksiin.
Hevosreki ennen

Hevosten aikakaudella, vielä 1950-luvun alussa, reki oli Suomen maaseudulla tärkeä kulku- ja kuljetusväline. Rekiä tarvittiin sekä ihmisten että tavaran kuljetukseen. Näitä rekiä oli sekä kaksi- että useampipaikkaisia kuten henkilöautoja. Kirkkoreet olivat arvokkaita ja tummasävyisiä, raitilla ajeluun tarvittavat reet värikkäämpiä ja kruusatumpia. Tavaran kuljetukseen käytettäviä rekiä oli yksinkertaisia ja parirekiä. Yksinkertaisia rekiä käytettiin kappaletavaran vähäisempään kuljetukseen, parirekiä suurempien tavaramäärien – heinien ja puutavaran – kuljetukseen. Parireki muodostuu kahdesta peräkkäisestä jalasparista. Molemmissa jalaspareissa on pankkoselvennä, joiden päälle on nivelöity pitkä rekka. Kun reki kääntyy, kääntyvät molemmat jalasparit samalle ympyrän kehälle, koska taemman jalasparin keulat on vaijereilla kytketty edessä menevän jalasparin kantoihin. Reki kääntyy siksi pienessä tilassa. Tällaisella reellä ajettiin esimerkiksi metsäsavotoilla tukkeja. Reen keulajalas taivutettiin yleensä isolle kaarelle, ja se teki reestä lumessa hyvin kulkevan ja näyttävän näköisen. Reen jalakset tehtiin hyvin valikoidusta koivusta, ja pohja raudoitettiin luiston lisäämiseksi ja kulumisen pienentämiseksi. Hevonen vetää rekeä aisojen avulla luokkivaljastuksella.
Hevosreki ennen > Itäinen reki

Itäsuomalainen reki oli korkeasepäinenselvennä ja soveltui hyvin paksussa lumessa ajamiseen. Kaustojaselvennä kannattavia kaplaitaselvennä oli 3–4 paria. Niitä yhdistivät ja kannattivat poikittaiset pajut. Vitsoilla niihin sidottiin männystä halkaistut liisteet kuorman pohjaksi. Viimesinä aikoina liisteinä käytettiin sahattuja lautoja, jotka naulattiin pajuihin. Alkuaan koivuinen kainalovitsa kiinnitettiin jalasten käyrään kärkeen ja sidottiin ensimmäiseen kaplaaseen saverikonselvennä viereen. Kiinnitys esti jalasten käyrää kärkeä oikenemasta. Aisa pistettiin vahvasta närelenkistä kierrettyyn saverikkoon. Viime aikoina nämä kainalovitsa korvattiin rautaisella ja näresaverikko rautaisela koukulla. Kun rekeen vielä kiinnitettiin reunoistaan hieman ylöspäin kaareva lautalava eli resla, saatiin reslareki, jossa oli tiivis pohja kuormalle. Kun rekeen tehtiin ahkiomainen yläosa, jossa oli korkeahkot, kaarevat, venemäiset laidat, saatiin lautareki eli jauhoreki, jota voitiin käyttää myös ajelurekenä. Tosin se oli kapea ja kyydittävien oli istuttava polviensa päällä ja peräkkäin. Lehmuksen kasvualueilla, kuten Etelä-Karjalassa, käytettiin vanhaan aikaan ajelurekenä kevyttä vennärekeä, jossa oli istuin ja jonka koppamaiset tierasuojuksetselvennä oli ommeltu liottamattomista lehmuksenkuorilevyistä eli vennästä. Ennen muinoin reellä ajettiin tarpeen tullen myös sulan maan aikaan, esimerkiksi niityllä, sängellä tai yleensä tiettömillä seuduilla. Tällaisessa ajossa ennen raudoituksen käyttöönottoa jalasten pohjaan kiinnitettiin lautamainen, puinen kisko eli lossi.
Hevosreki ennen > Läntinen reki

Länsisuomalainen reki oli matalakärkinen ja rakenteeltaan jäykkä ja soveltuu ohuessa lumessa ajamiseen. Vahvat jalakset veistettiin koivun tai kuusen juurakoista. Matalat veistonokat mahdollistivat kaustojenselvennä ulottamisen kärkiin asti. Ketarat eli kaplaatselvennä tehtiin irrallisista kappaleista, mutta jalaksiin saatettiin myös jättää oksantapit ketaroiksiselvennä. Yläpäästä ketarat kiinnitettiin poikkipuihin ja niiden päälle tehtiin laudasta kuormataso. Näppärimmät valmisti irrotettavan kehikon istuimineen, jolloin työreestä saatiin korppu- eli ajelureki.
Kumpikin reki oli muutettavissa käyttötarkoituksen muuttuessa heinän ajosta halkojen, lannan ja rehun kuljetukseen. Jo esihistoriallisista ajoista alkaen kummassakin rekityypissä käytettiin anturoissaselvennä tallaaselvennä, se veistettiin havupuun kovasta lylystäselvennä ja kiinnitettiin anturaan puunauloilla. Talla suojasi anturaa, kun ajettiin sulalla kelillä ja kesällä ajettaessa karkealla alustalla. 1800-luvulla rekiä alettiin raudoittaa ja samalla talla vaihtui lattaraudaksi. Itäistä rekeä ajettiin saverikkoaisoillaselvennä, läntinen kulki kakkula-aisoillaselvennä.
Hevosreki ennen > Itäinen ja läntinen parireki

Raskaaseen metsä- ja rahtiajoon tarvittiin enemmän kantavuutta ja notkeampaa ohjattavuutta. Parireki saatiin liittämällä kaksi rekeä peräkkäin. Tukkirekenä malli levisi länsisuomesta sisämaahan päin, ja parireestäkin kehittyi joustava itäinen ja jäykkä läntinen tyyppi. Alun perin parireki oli kehitetty tukinajoa varten mutta sitä sovellettiin myös lannan, rehujen ja halkojen kuljetukseen. Ennen rekka tarkoitti parireen päälle laitettua kuljetuslavaa. Reissä oli myös kippilavoja ja laukaistavia pohjia.
Pohjois–itäsuomalainen parireki oli pitkä, rautaa vain jalasten anturoissa ja kiinnityspulteissa. Ketjulla ristiin kytkemällä etu- ja takareki yhteen saatiin aikaan nelijalasohjaus, jolloin takimmainen reki seurasi joustavasti etummaista rekeä ”kuin hai laivaa”. Takimmaista rekeä eli takarekeä nimitettiin paikoitellen häntyriksi.
Työtehoseura kehitti sodan aikana saverikko- ja kakkulaparireistä standardityypit. Työn tuloksena tärkeimpiä olivat jalasten raideleveyden vakiointi: kummankin tyypin jalasväli oli 61 cm. Liikkuva pankkoselvennä helpotti yhdessä luokkavaljaan kanssa kuorman irrotusta ja liikkeelle lähtöä. Pankko toimii eräänlaisena nykäisylaitteena, vetäen kuorman liikkeelle ja kuorma massallaan veti jalakset mukaan.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Reki Wikimedia Commonsissa
Matalassa lumessa kulkeva, raskaasti raudoitettu ja jäykkä läntinen parireki: etummaisen reen päällä takimmainen reki eli häntyri. Etureki ja häntyri kytketään toisiinsa ketjulla risti- tai kolmiokytkennällä. Rekien päälle laitettiin rekka eli lava, kun haettiin muun muassa heinää kauempana olevasta ladosta. Kuvan rekien päälle on laitettu pankot puunajoa varten.
Hevosen vetämä vaunu, johon on talvikäyttöä varten vaihdettu jalakset. Suomessa tällaisia käytti ainoastaan kartanoiden herrasväki. Matkanteossa ne olivat rahvaan ajelurekiin ja pulkkiin verrattuna epämukavia.
Rapsáni

| Rapsáni Ραψάνη |
| --- | --- |
 Rapsánin kylä.
 Rapsáni
 Koordinaatit: 39°54′7″N, 22°32′52″E 
Valtio:  Kreikka
Hajautetun hallinnon alue:  Thessalia jaKeski-Kreikka
Alue:  Thessalia
Alueyksikkö:  Lárisa
Kunta:  Témpi
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  kylä
 – Kallikrates-koodi:  2205040401
Väkiluku (2011):  555
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Rapsáni (kreik. Ραψάνη) on Kreikan kylä, joka kuuluu hallinnollisesti Témpin kuntaan, Lárisan alueyksikköön ja Thessalian alueeseen. Aiemmin kylä kuului Káto Ólympoksen kuntaan ja vuodesta 2011 lähtien Témpin kunnan Káto Ólympoksen kunnallisyksikköön. Kylän väkiluku on 555 (vuonna 2011).
Paikka, jossa Kosmas Aitolialainen opetti.
Rapsáni sijaitsee Ólympos-vuoren kaakkoisrinteellä Témpin solan alueella. Kylän seutu on Thessalian tärkeimpiä viinintuotantoalueita. Tärkein lajike alueella on Xinómavro.
Rapsáni muodostaa myös laajemman kyläyhdyskunnan (Τοπική Κοινότητα Ραψάνης, Topikí Koinótita Rapsánis), johon kuuluvat varsinaisen Rapsánin kylän lisäksi kylät Ágios Konstantínos ja Peratariá. Koko yhdyskunnan väkiluku on 687.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Rapsáni Wikimedia Commonsissa
Párnitha

Párnitha-vuori.
| --- | --- |
Tyyppi:  vuoristo 
Sijainti:  Itä-Attika, Attika, Kreikka
Korkeus merenpinnasta:  1 413 m
| --- | --- |
Koordinaatit:  fi 
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Párnitha (kreik. Πάρνηθα), antiikin Parnes (m.kreik. Πάρνης, Parnēs), on vuori Attikassa Kreikassa. Sen korkeus on 1 413 metriä. Vuoren alue muodostaa kansallispuiston nimellä Párnithan kansallismetsä (Εθνικός Δρυμός Πάρνηθας, Ethnikós Drymós Párnithas).
Párnitha nähtynä Lykavittós-kukkulalta Ateenasta.
Metsäpalo Párnithalla vuonna 2007.
Párnitha on Attikan alueen korkein vuori ja se sijaitsee Ateenan metropolialueen pohjoispuolella noin 30 kilometriä pohjoiseen Ateenan keskustasta. Párnitha muodostaa pitkän itä-länsisuuntaisen vuorijonon, jossa on 16 yli 1 000 metriä korkeaa huippua. Korkeimman huipun nimi on Karampóla (Καραμπόλα).
Antiikin aikana Panin uskottiin vaikuttavan vuorella. Vuorelta löydetystä Panin ja nymfien luolasta on löydetty yli 2 000 öljylamppua. Vuorella on myös lukuisia muita luolia. Vuori on aina ollut merkittävä Ateenan puolustukselle.
Párnithan kansallismetsä perustettiin vuonna 1961. Sen pinta-ala on 3 812 hehtaaria ja laajemman suojelualueen koko noin 25 000 hehtaaria. Alue kärsi paljon tuhoja vuoden 2007 suurissa metsäpaloissa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Párnitha Wikimedia Commonsissa
Εθνικό Δρυμό Πάρνηθας - Parnitha National Park. Párnithan kansallispuiston verkkosivut. (kreikaksi) (englanniksi)
Kreikan kansallispuistot
| --- | --- |
Kansallismetsät:   Aínoksen kansallismetsä  Oítin kansallismetsä  Ólympoksen kansallismetsä  Parnassóksen kansallismetsä  Párnithan kansallismetsä  Píndoksen kansallismetsä  Préspajärvien kansallismetsä  Samarián kansallismetsä  Soúnion kansallismetsä  Víkoksen–Aóoksen kansallismetsä 
Merikansallispuistot:   Alónnisoksen ja Pohjoisten Sporadien merikansallispuisto  Zákynthoksen merikansallispuisto 
Muut kansallispuistot:   Amvrakikóslahden kosteikkojen kansallispuisto  Axióksen suiston kansallispuisto  Chelmóksen–Vouraïkóksen kansallispuisto  Dadián, Lefkímin ja Souflín metsien kansallispuisto  Évroksen suiston kansallispuisto  Itä-Makedonian ja Traakian kansallispuisto  Kerkíni-järven kansallispuisto  Koróneia- ja Vólvi-järvien ja Makedonian Témpin kansallispuisto  Kotýchin ja Strofylián kosteikkojen kansallispuisto  Mesolóngin–Aitolikón laguunien kansallispuisto  Pohjoisen Píndoksen kansallispuisto  Préspajärvien kansallispuisto  Rodópi-vuorten kansallispuisto  Schiniáksen kansallispuisto  Tzoumérkan, Peristérin ja Árachthoksen rotkon kansallispuisto
Pitkät kihlajaiset

| Pitkät kihlajaiset> Un long dimanche de fiançailles |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Jean-Pierre Jeunet
Käsikirjoittaja:   Sébastien Japrisot (romaani)  Jean-Pierre Jeunet  Guillaume Laurant 
Tuottaja:   Francis Boespflug  Bill Gerber  Jean-Louis Monthieux  Fabienne Tsaï 
Säveltäjä:  Angelo Badalamenti
Kuvaaja:  Bruno Delbonnel
Leikkaaja:  Hervé Schneid
Tuotantosuunnittelija:  Aline Bonetto
Pääosat:   Audrey Tautou  Gaspard Ulliel  Jodie Foster  Marion Cotillard  Dominique Pinon  Chantal Neuwirth  André Dussolier  Ticky Holgado 
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Ranska
Tuotantoyhtiö:  Warner Independent Pictures
Levittäjä:  Warner Independent Pictures Fandango at Home (käännä suomeksi)
Ensi-ilta:  2004
Kesto:  133 min
Alkuperäiskieli:  ranska
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Pitkät kihlajaiset (Un long dimanche de fiançailles) on Jean-Pierre Jeunet'n ohjaama ranskalainen elokuva, joka sai ensi-iltansa vuonna 2004. Elokuva perustuu Sébastien Japrisotin vuonna 1993 ilmestyneeseen samannimiseen romaaniin.
Elokuvan Suomen ensi-ilta oli 21. tammikuuta 2005.
Juoni

Ensimmäisen maailmansodan aikana viisi sotilasta tuomitaan kuolemaan itsensä tahallisesta silpomisesta. Heidät lähetetään ei-kenenkään-maalle Ranskan ja Saksan juoksuhautojen väliin. Vaikuttaa siltä, että he kaikki kuolivat myöhemmin syttyneessä taistelussa, mutta erään kuolemaantuomitun sotilaan, Manechin, kihlattu Mathilde ei usko tämän kaatuneen. Luopumatta toivosta hän alkaa seurata vihjeitä selvittääkseen mitä rintamalla tapahtui. Mathildea ajaa eteenpäin usko siihen, että Manech tulee takaisin, sillä ennen sotaan lähtöään Manech takoi heidän kotikirkkonsa kelloon kirjaimet "MMM" eli "Manech Aime Mathilde" (Manech rakastaa Mathildea. Lausuttaessa ranskan sana aime kuulostaa samalta kuin kirjain m.)
Tutkiessaan tapahtunutta Mathilde saa selville myös muiden neljän kuolemaantuomitun tarinat ja yksityisetsivän avulla yrittää selvittää kaikkien viiden kohtalon.
Tarinaa kerrotaan sekä Mathilden näkökulmasta vuonna 1920 että rintamalta muutama vuosi aiemmin.
Rooliluettelo

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Audrey Tautou   | … |   Mathilde Donnay   |
|  Gaspard Ulliel   | … |   Manech Langonnet   |
|  Jean-Pierre Becker   | … |   kersantti Daniel Esperanza   |
|  Jodie Foster   | … |   Élodie Gordes   |
|  Dominique Bettenfeld   | … |   Angel Bassignano   |
|  Clovis Cornillac   | … |   Benoît Notre-Dame   |
|  Marion Cotillard   | … |   Tina Lombardi   |
|  Jean-Pierre Darroussin   | … |   korpraali Benjamin "Biscotte" Gordes   |
|  André Dussollier   | … |   Pierre-Marie Rouvières   |
|  Julie Depardieu   | … |   Véronique Passavant   |
|  Albert Dupontel   | … |   Célestin Poux   |
|  Tchéky Karyo   | … |   kapteeni Etienne Favourier   |
|  Jean-Claude Dreyfus   | … |   komendantti François Lavrouye   |
|  Ticky Holgado   | … |   Germain Pire   |
|  Jérôme Kircher   | … |   Kléber "Eskimo" Bouquet   |
|  Denis Lavant   | … |   Francis "Kuusroponen" Gaignard   |
|  Chantal Neuwirth   | … |   Bénédicte, Mathilden täti   |
|  Dominique Pinon   | … |   Sylvain, Mathilden setä   |
|  Bouli Lanners   | … |   Urbain Chardolot   |
|  Philippe Duquesne   | … |   Sergeant Favart   |
|  Stéphane Butet   | … |   Julien Phillipot   |
|  François Levantal   | … |   Gaston Thouvenel   |
|  Thierry Gibault   | … |   luutnantti Benoît Etrangin   |
Palkinnot

Oscar-palkinnot
Ehdokkuus: Paras lavastus
Ehdokkuus: Paras kuvaus
BAFTA-palkinnot
Ehdokkuus: Paras vieraskielinen elokuva
Broadcast Film Critics Association
Ehdokkuus: Paras vieraskielinen elokuva
Chicago Film Critics Association
Voittaja: Paras vieraskielinen elokuva
César-palkinnot
Voittaja: Paras naissivuosa (Marion Cotillard)
Voittaja: Paras kuvaus (Bruno Delbonner)
Voittaja: Paras Puvustus (Madeline Fontaine)
Voittaja: Best Production Design (Aline Bonetto)
Voittaja: Lupaavin näyttelijä (Gaspard Ulliel)
Ehdokkuus: Paras naispääosa (Audrey Tautou)
Ehdokkuus: Paras ohjaus (Jean-Pierre Jeunet)
Ehdokkuus: Paras leikkaus (Hervé Schneid)
Ehdokkuus: Paras elokuva
Ehdokkuus: Paras musiikki(Angelo Badalamenti)
Ehdokkuus: Paras ääni (Vincent Arnardi, Gérard Hardy ja Jean Umansky)
Ehdokkuus: Paras kirjoitus (Jean-Pierre Jeunet and Guillaume Laurant)
Dallas-Fort Worth Film Critics Association
Voittaja: Paras vieraskielinen elokuva
Florida Film Critics Association
Voittaja: Paras ulkomainen elokuva
Golden Globe
Ehdokkuus: Paras vieraskielinen elokuva
Aiheesta muualla

Bregenhoj, Maria: Pitkät kihlajaiset – Toivon ja epätoivon taistelu Film-O-Holic.com.  21.01.2005. Viitattu 11.11.2021.
Ratsastus kesäolympialaisissa 2008

Ratsastus kesäolympialaisissa 2008 järjestettiin Hongkongissa elokuun 9. päivästä elokuun 21. päivään.
Mitalitaulukko

| Sija | Maa | Kultaa | Hopeaa | Pronssia | Yhteensä |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. |  Saksa | 3 | 1 | 1 | 5 |
| 2. |  Yhdysvallat | 1 | 1 | 1 | 3 |
| 3. |  Kanada | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 3. |  Alankomaat | 1 | 1 | 0 | 2 |
| 5. |  Italia | 0 | 1 | 0 | 1 |
| 5. |  Ruotsi | 0 | 0 | 2 | 1 |
| 8. |  Tanska | 0 | 0 | 1 | 1 |
| 8. |  Norja | 0 | 0 | 1 | 1 |
Kesäolympialaisten 2008 lajit ja kilpailutapahtumat
Ammunta | Baseball | Jalkapallo | Jousiammunta | Judo | Koripallo | Käsipallo | Lentopallo | Maahockey | Melonta | Miekkailu | Nykyaikainen viisiottelu | Nyrkkeily | Paini | Painonnosto | Purjehdus | Pyöräily | Pöytätennis | Ratsastus | Softball | Soutu | Sulkapallo | Taekwondo | Tennis | Triathlon  | Taitouinti | Uimahypyt | Uinti  | Vesipallo | Voimistelu | Yleisurheilu
Ratsastus olympialaisissa
1896 •
1900 •
1904–1908 •
1912 •
1920 •
1924 •
1928 •
1932 •
1936 •
1948 •
1952 •
1956 •
1960 •
1964 •
1968 •
1972 •
1976 •
1980 •
1984 •
1988 •
1992 •
1996 •
2000 •
2004 •
2008 •
2012 •
2016 •
2020 •
2024
Raptarr

| Raptarr |
| --- | --- |
 Raptarr kannattelemassa Michelangeloa.
Luoja(t):  Peter Laird
Kustantamo:  Mirage Studios
Ensiesiintyminen:  Teenage Mutant Ninja Turtles nro 2 (helmikuu 2002)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Raptarr
Status:  aktiivinen
Ryhmäsidokset:  Justice Force
Henkilöllisyydet:  Enkeli
Voimat:  kyky lentää, tavallista ihmista vahvempi ja kestävämpi
Raptarr on Mirage Studiosin kustantama sarjakuvahahmo ja supersankari, jonka loi Peter Laird. Se teki ensi esiintymisensä Teenage Mutant Ninja Turtles -lehden neljännen osan numerossa 2, vuonna 2002. Varsinaisesti hahmo esiteltiin seuraavassa numerossa, jonka jälkeen Raptarr on auttanut satunnaisesti Turtleseja esiintymisestään lähtien.