stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Ringo (albumi)
Kappaleet

I'm the Greatest (John Lennon) – 3:21
Have You Seen My Baby (Randy Newman) – 3:44
Photograph (George Harrison/Richard Starkey) – 3:56
Sunshine Life For Me (Sail Away Raymond) (George Harrison) – 2:45
You're Sixteen (Bob Sherman/Dick Sherman) – 2:48
Oh My My (Vini Poncia/Richard Starkey) – 4:16
Step Lightly (Richard Starkey) – 3:15
Six O'Clock (Paul McCartney) – 4:06
Devil Woman (Vini Poncia/Richard Starkey) – 3:50
You and Me (Babe) (George Harrison/Mal Evans) – 4:59
It Don't Come Easy (Richard Starkey) – 3:02, alun perin julkaistu singlenä vuonna 1971.
Early 1970 (Richard Starkey) – 2:20, alun perin julkaistu singlen "It Don't Come Easy" B-puolena vuonna 1971.
Down and Out (Richard Starkey) – 3:04, alun perin julkaistu singlen "Photograph" B-puolena vuonna 1973.
Singlet

Photograph
You're Sixteen
Oh My My
Samu Torsti

| Samu Torsti> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 5. syyskuuta 1991 (ikä 33)  Suomi
Uran tiedot
Pituus:  187 cm
Seura:  Vasa Skidklubb
Laji:  alppihiihto 
Maailmancup
Voitot:  0
Palkintokorokkeella:  0
 Tietolaatikko päivitetty 17.3.2018 
Samu Torsti (s. 5. syyskuuta 1991) on suomalainen alppihiihtäjä. Hän edustaa Vasa Skidklubbia ja hänen valmentajanaan toimii Tuomas Uotila.
Alppihiihdon maailmancupissa Torsti kilpaili ensimmäisen kerran joulukuussa 2009 Alta Badian suurpujottelussa. Maailmancupin pisteille hän pääsi ensimmäisen kerran Beaver Creekin suurpujottelussa joulukuussa 2014 oltuaan 13:s. Kymmenen parhaan joukkoon hän sijoittui ensimmäisen kerran oltuaan kymmenes Adelbodenin suurpujottelussa tammikuussa 2017. Se on edelleen hänen paras maailmancupsijansa (tilanne 18.2.2021).
Garmisch-Partenkirchenin MM-kilpailuissa 2011 Torsti sijoittui suurpujottelussa 32:nneksi. Schladmingin MM-kilpailuissa 2013 hän sijoittui jälleen suurpujottelussa 32:nneksi. Sotšin olympialaisissa 2014 hän oli samassa lajissa 21:s. Vailin / Beaver Creekin MM-kilpailuissa 2015 Torsti sijoittui suurpujottelussa 21:nneksi ja Pyeongchangin olympialaisissa 2018 17:nneksi.  Cortina d'Ampezzon MM-kilpailuissa 2021 hän oli parisuurpujottelussa kahdestoista ja suurpujottelussa viidestoista.
Torsti on saavuttanut urallaan useita aikuisten Suomen mestaruuksia suurpujottelussa. Hän on voittanut mestaruuden myös superalppiyhdistetyssä ja supersuurpujottelussa.
Torsti lopetti aktiiviuransa kauden 2022–2023 päätteeksi.
Aiheesta muualla

Samu Torstin blogi
Renet

| Renet |
| --- | --- |
Luoja(t):  Kevin Eastman Peter Laird
Kustantamo:  Mirage Studios (1986–2009) IDW (2011–)
Ensiesiintyminen:  Teenage Mutant Ninja Turtles nro 8 (heinäkuu 1986)
Henkilötiedot
Oikea nimi:  Renet
Status:  aktiivinen
Voimat:  taikuus
Renet on IDW:n kustantama sarjakuvahahmo, jonka loivat Kevin Eastman ja Peter Laird. Se teki ensi esiintymisensä Teenage Mutant Ninja Turtles lehden numerossa 8, vuonna 1986. Renetillä on taikuuden lisäksi kyky tehdä aikamatkoja.
Sarjakuvissa > IDW

IDW:n jatkumossa Renet on Miragen sarjakuvan tavoin Lordi Samanaikaisen oppilas, joka harjoittaa taikuutta ja aikamatkustusta. Hän vihasi kansleri Nieli järjestämiä Battle Nexus gladiaattori taisteluja. Erityisesti koska hän oli rakastunut yhteen turnauksen mestareista Baltizariin. Renet toi Turtlesit hänen ulottuvuuteen Battle Nexus turnaukseen, jotta he voisivat auttaa häntä pääsemään eroon Nielistä ja muuttamaan turnaus vähemmän väkivaltaisempaan versioon.
Muissa medioissa > Animaatio

Vuoden 2003 Turtles-sarjassa Renet oli hyvin samankaltainen kuin sarjakuvissa. Ainoastaan hahmon asua oli hieman muokattu. Renetin kaksi ensimmäistä tarinaa oli sovellettu animaatiosarjaan, joista ensimmäinen jakso "Ajan ongelmat" ("Time Travails") perustui Teenage Mutant Ninja Turtles lehden numeroon kahdeksan ja kaksiosainen jakso "Savantin paluu" ("Return of Savanti") perustui Tales of the Teenage Mutant Ninja Turtles numeroon seitsemän. Hahmon äänenä toimi Liza Jacqueline.
Hahmoa näytelleet

| Vuodet | Näyttelijät | Sarjat |
| --- | --- | --- |
| 2005–2006, 2009 | Liza Jacqueline | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2003) |
| 2015–2017 | Ashley Johnson | Teini-ikäiset mutanttininjakilpikonnat (2012) |
Luonnollinen järvi

Luonnollinen järvi on termi, jolla tarkoitetaan sellaista järveä, joka ei ole tekojärvi. Yhdysvaltain viranomainen EPA on määritellyt sille kolme edellytystä. Luonnollinen järvi on painauma, johon laskee ainakin yksi vesiuoma ja josta voi laskea vesiuoma ja joka on muodostunut vesiuoman laajentumaan tai sen muodostaa luonnollinen este tai sellaisen luonnolliseen painaumaan, joka ei ole syntynyt maanpinnalla olevan vesiuoman osaksi. Määritelmästä on poistettu siinä aikaisemmin ollut kokoraja.
Savari

Savari on kauppa-alue Ylivieskan kaupungissa Pohjois-Pohjanmaalla. Se on nopeasti kasvava entisille heinäpelloille rakennettu ostosalue. Alueen halkaisee valtatie 27, joka on Savarin kohdalla nelikaistainen. Lähimmät hypermarketitit sijaitsevat noin kolmen kilometrin päässä Ylivieskan keskustasta.selvennä Alue laajenee nopeasti kohti kaakossa sijaitsevaa Nivalaa.
Aiheesta muualla

Savari imee yrityksiä Ylivieskassa Kaleva
Sad Songs for Dirty Lovers

| Sad Songs for Dirty Lovers The National |
| --- | --- | --- |

Studioalbumin tiedot
 Julkaistu: 2. syyskuuta 2003
 Tuottaja(t): Nick Lloyd, Paul Heck, Peter Katis
 Tyylilaji: indie rock
 Kesto: 44.54
 Levy-yhtiö: Brassland Records
The Nationalin muut julkaisut
| The National 2001 | Sad Songs for Dirty Lovers 2003 | Cherry Tree (EP) 2004 |
Sad Songs for Dirty Lovers on yhdysvaltalaisen indie rock -yhtye The Nationalin toinen studioalbumi. Se on julkaistu 2. syyskuuta 2003. Yhtye työskenteli ensimmäistä kertaa Peter Katisin kanssa, ja Katis tuotti myös yhtyeen kaksi seuraavaa albumia, Alligatorin (2005) sekä Boxerin (2007).
Kappaleet

Cardinal Song – 6.18
Slipping Husband – 3.22
90-Mile Water Wall – 3.44
It Never Happened – 4.37
Murder Me Rachael – 3.45
Thirsty – 4.38
Available – 3.20
Sugar Wife – 3.21
Trophy Wife – 3.32
Fashion Coat – 2.02
Patterns of Fairytales – 3.43
Lucky You – 4.22
Kokoonpano

Padma Newsome – viulu, alttoviulu,
Nick Lloyd – piano, kosketinsoittimet
Luke Hughett – laulu kappaleessa "Thirsty"
Nate Martinez – kitara kappaleessa "Cardinal Song"
Steve LoPresti – käyrätorvi ja torvi kappaleessa "Sugar Wife"
Arviot

Allmusic:
Aiheesta muualla

Sad Songs for Dirty Lovers discogs.com -sivustolla
Renewable Energy Corporation

| Renewable Energy Corporation ASA |
| --- | --- |

Yritysmuoto:  Allmennaksjeselskap   (julkinen osakeyhtiö)
Osake:  OSE: REC
Perustettu:  1996
Toimitusjohtaja:  Erik Thorsen
Kotipaikka:  Høvik, Norja
Toimiala:  aurinkoenergialaitteiden valmistus
Tuotteet:  polypii, piikiekot, aurinkokennot, aurinkokennomodulit
Liikevaihto:  4 334 NOK (2006)
Henkilöstö:  1  385 (2006)
Kotisivu:  www.recgroup.com
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Renewable Energy Corporation ASA (REC) on norjalainen aurinkoenergialaitteita valmistava yritys, jonka pääkonttori on Oslon lähellä Høvikissä. Yritys tuottaa aurinkokennoja ja kennomoduleita sekä niiden valmistuksessa käytettäviä polypiitä ja piikiekkoja. Yritys ilmoittaa olevansa ainoa valmistaja, jonka tuotanto kattaa aurinkoenergialaitteiden koko arvoketjun piin puhdistuksesta aina valmiiksi aurinkokennomoduleiksi saakka. Yrityksellä on seitsemän tehdasta, jotka sijaitsevat Norjassa, Yhdysvalloissa, Ruotsissa ja Etelä-Afrikassa.
Divisioonat

REC:llä on kolme divisioonaa: REC Silicon, REC Wafer, REC Solar.
REC lähti vuonna 2005 osakkaaksi saksalaisen Q-Cells AG:n ja yhdysvaltalaisen Evergreen Solar Incin perustamaan EverQ-nimiseen yhteisyritykseen ja sopi piin toimittamisesta tälle yhtiölle.
Liikevaihdon ja henkilömäärän kehitys

| Vuosi | Liikevaihto M NOK | Työntekijöitä |
| --- | --- | --- |
| 2006 | 4 334 | 1 385 |
| 2005 | 2 450 | 1 101 |
| 2004 | 1 270 | 657 |
Historia

1996 perustettu
2003 tehdasosto Moses Lake, Washington (ASiMI)
2005 yritysosto AsiMI (ml. Butten tehdas Montanassa)
2006 listautuminen Oslon pörssiin 9. toukokuuta 2006
Osake

REC:llä on yli 9 000 osakkeenomistajaa. Suurimmat osakkeenomistajat ovat (tammikuu 2008):
Elkem AS 23 %
Q-Cells AG 17,2 %
Orkla ASA 16,3 %
Hafslund Venture AS 14,2 %
Aiheesta muualla

Renewable Energy Corporation
Saksan Formula 3

Saksan Formula 3 oli kansainvälinen moottoriurheilusarja, jossa kaikki kilpailut ajettiin pääasiassa Saksassa. Joitakin kilpailuja ajettiin muun muassa Itävallassa, ja Alankomaissa. Moni Saksan F3 mestareista ovat ajaneet Formula 1:ssä, joista tunnetuimpia kuljettajia ovat Karl Wendlinger, Michael Schumacher, Pedro Lamy, Jos Verstappen, Norberto Fontana, Jarno Trulli, Nick Heidfeld, Christijan Albers ja Giorgio Pantano. Muita tunnettuja Saksan F3:ssa ajaneita kuljettajia ovat muun muassa Mika Häkkinen, Heinz-Harald Frentzen, Tom Kristensen, Sakon Yamamoto, Alexander Wurz, Ralf Schumacher, Bernd Schneider ja Gary Paffett.
Sarjan ensimmäinen kausi alkoi jo vuonna 1950, jonka sarjan ensimmäisen mestaruuden voitti Toni Kreuzer. Sarjassa ajettiin Dallaran valmistamilla autoilla. Autot käyttivät Mercedes-Benzin, Volkswagenin ja Mugen-Hondan moottoreita. Autoissa käytettiin Cooper Tiren renkaita. Pisteitä jaettiin ensimmäisessä ja kolmannessa kilpailussa kymmennelle parhaalle järjestyksessä 25, 15, 12, 10, 8, 6, 4, 2, 1. Toisessa kilpailussa jaetaan myös kymmenelle parhaalle järjestyksessä 10, 8, 6, 5, 4, 3, 2, 1. Kilpailun nopeimmasta kierroksesta saa 2 pistettä. Paalupaikasta saa 3 pistettä.
Vuosi 2014 jäi sarjan viimeiseksi vuodeksi.
Ruotsin ralli 2016

|  Ruotsin ralli 2016 |
| --- | --- |
 2. osakilpailu 14 osakilpailusta kaudella 2016. 
Ajankohta:  11.–14. helmikuuta 2016
Pituus:  21 erikoiskoetta


Palkintokoroke
Voittaja:   Sébastien Ogier    Julien Ingrassia  (Volkswagen Motorsport)
Toinen:   Hayden Paddon    John Kennard  (Hyundai Motorsport)
Kolmas:   Mads Østberg    Ola Fløene  (M-Sport World Rally Team)
Kris Meeke Ruotsin rallissa 2016.
Ruotsin ralli 2016 (viralliselta nimeltään 64. Rally Sweden) oli MM-rallikauden 2016 toinen osakilpailu, joka ajettiin 11.–14. helmikuuta 2016. Rallin kilpailukeskuksena toimi aiempien vuosien tapaan Karlstadin kaupunki Värmlannin maakunnassa. Rallin reitti kulki osittain myös Norjan sisällä. Alun perin suunnitelluista 21 erikoiskokeesta kahdeksan jouduttiin keliolosuhteiden vuoksi peruuttamaan jo ennen rallin alkua ja rallin aikana tehtiin vielä päätös erikoiskoe 20:n peruuttamisesta.
Vuoden 2015 kilpailu oli järjestyksessään historian 64. Ruotsin ralli.
Kilpailun voittajaksi ajoi avauskilpailun tapaan hallitseva maailmanmestari Sébastien Ogier, joka johti rallia heti ensimmäisestä erikoiskokeesta alkaen. Voitto oli Ogierille jo kaikkiaan kolmas ja toinen perättäinen.
Ensimmäinen kilpailupäivä

| EK:n nro | Nimi | Pituus (km) | Nopein kuljettaja | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Karlstad 1 | 1,90 | PERUUTETTU |  |
Kilpailu oli perinteiseen tapaan tarkoitus avata torstai-iltana 11. helmikuuta Karlstadin raviradalla ajetulla 1,9 kilometrin mittaisella yleisöerikoiskokeella. Erikoiskoe kuitenkin peruttiin koska keli oli koko viikon ollut nollan yläpuolella ja raviradan pinta ei mitenkään olisi kestänyt ralliautojen kulutusta.
| EK:n nro | Nimi | Pituus (km) | Nopein kuljettaja | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Huolto A - 15 min |  |  |  |
| 2 | Torsby 1 | 16,48 | Ogier | 8.53,0 |
| 3 | Röjden 1 | 18,47 | Ogier | 9.32,3 |
| 4 | Svullrya 1 | 24,23 | Ogier | 12.47,9 |
| 5 | Kirkenær 1 | 7,07 | PERUUTETTU |  |
| 6 | Kirkenær 2 | 7,07 | PERUUTETTU |  |
| 7 | Svullrya 2 | 24,23 | Meeke | 12.44,2 |
| 8 | Röjden 2 | 18,73 | Paddon | 9.52,8 |
| 9 | Torsby 2 | 14,76 | Paddon | 8.56,6 |
|  | Huolto B - 45 min |  |  |  |
Perjantain lenkiltä oli jouduttu keliolosuhteiden vuoksi tiputtamaan pois Norjan Kirkenærin erikoiskoe. Aamun lenkillä parasta vauhtia piti odotetusti Sebastian Ogier, mutta iltapäivän paluulenkillä Ogier sai tunnustaa Citroenin Kris Meeken ja Hyundain Hayden Paddonin nopeammakseen. Suomen Jari-Matti Latvalan ralli meni käytännössä pilalle jo ensimmäisellä ajetulla erikoiskokeella. Volkswagenin vetoakseli rikkoutui ja auto muuttui takavetoiseksi. Päivän aikana ei ollut huoltotaukoa eikä autokunnalla myöskään ollut mukanaan ylimääräistä vetoakselia. Päivän viimeisellä erikoiskokeella Latvala joutui vielä keskeyttämään ja ottamaan 10 minuutin aikasakon Volkswagenin pyöränripustuksen vaurioiduttua. Myös Citroen-kuljettaja Meeke joutui keskeyttämään EK:lla 8 Citroenin osuessa tiestä nousseeseen maakiveen ja rikottua oikean etupyörän ripustuksen. Se pudotti Meeken voittotaistelusta sijalle 35.
Kolmas kilpailupäivä

| EK:n nro | Nimi | Pituus (km) | Nopein kuljettaja | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Huolto C - 15 min |  |  |  |
| 10 | Fredriksberg 1 | 18,19 | Ogier | 10.33,9 |
| 11 | Rämmen 1 | 22,76 | PERUUTETTU |  |
| 12 | Vargåsen 1 | 24,70 | Latvala | 12.56,7 |
|  | Huolto D - 30 min |  |  |  |
| 13 | Fredriksberg 2 | 18,15 | PERUUTETTU |  |
| 14 | Rämmen 2 | 22,76 | Latvala | 11.03,2 |
| 15 | Hagfors Sprint | 1,87 | PERUUTETTU |  |
| 16 | Vargåsen 2 | 24,63 | Ogier | 12.48,8 |
| 17 | Karlstad 2 | 1,90 | Latvala | 1.34,9 |
|  | Huolto E - 45 min |  |  |  |
Lauantain lenkiltä oli päätetty pudottaa pois Hagforsin sprintti sekä ajaa Rämmenin ja Fredriksbergin erikoiskokeet vain yhteen kertaan. Aamulla Fredriksberg 1:llä nopeinta vauhtia piti totutusti Ogier, mutta päivän toinen ajettu erikoiskoe, Vargåsen sujui sitten Jari-Matti Latvalan komennossa. 9 ja puolen sekunnin pohja-aika ennen Kris Meekeä ei tosin juuri lohduttanut, sillä ensimmäisen päivän tekniikkamurheiden vuoksi Latvala lähti päivään sijalla 37 liki 16 ja puoli minuuttia kärjen takana. Aamulla ajamatta jätetylle Rämmenin erikoiskokeelle pohjat ajoi myös Latvala vajaan kaksi sekuntia Meekeä nopeampana. EK16 pohjat ajoi vuorostaan Ogier, mutta Latvala oli vain sekunnin häntä hitaampi. Päivän päätteeksi päästiin ajamaan lyhyt 1.6 kilometrin pyöritys Karlstadin raviradalla. Lyhyellä EK:lla ei juuri eroja päässyt syntymään mutta silti Latvala kirjautti historiankirjoihin rallin kolmannen pohja-aikansa. Toiseksi ajoi yllättäen WRC2 luokan Skoda R5:lla ajanut debytantti Teemu Suninen 2.6 sekuntia Latvalaa hitaampana. Päivän päätteeksi Latvala oli noussut kokonaiskilpailussa sijalle 26 mutta ero kärkeen oli hieman kasvanut. Koska päätöspäivänä ei ajettaisi kuin ainoastaan kilpailun päättävä Power Stage, oli selvää että Latvalalla ei olisi mitään mahdollisuuksia nousta tuloslistalla.
Päätöspäivä

| EK:n nro | Nimi | Pituus (km) | Nopein kuljettaja | Aika |
| --- | --- | --- | --- | --- |
|  | Huolto C - 15 min |  |  |  |
| 18 | Lesjöfors 1 | 15,00 | PERUUTETTU |  |
| 19 | Värmullsåsen 1 | 15,87 | PERUUTETTU |  |
| 20 | Lesjöfors 2 | 15,00 | PERUUTETTU |  |
| 21 | Värmullsåsen 2 (Power Stage) | 15,87 | Ogier | 7.42,7 |
Päätöspäivä > Power Stage

Power Stage -erikoiskokeena ajettiin kilpailun päättänyt Värmullsåsen 2.
Kokonaiskilpailun voitosta ei ollut mitään epäselvyyttä, sillä Ogierin johto toisena ajavaan Hayden Paddoniin oli 17 sekuntia ja sitä ei ilman Ogierin isoa virhettä olisi ajamalla kiinniotettavissa. Ogier kuitenkin osoitti voitontahtonsa ja ajoi pohjat myös viimeiselle erikoiskokeelle ottaen näin tarjolla olleet kolme extra pistettä.
| Sijoitus | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. (3) |  Sébastien Ogier |  Julien Ingrassia | Volkswagen Polo R WRC | 7.42,7 |  |
| 2. (2) |  Andreas Mikkelsen |  Anders Jæger | Volkswagen Polo R WRC | 7.46,1 | +0.03,4 |
| 3. (1) |  Thierry Neuville |  Nicolas Gilsoul | Hyundai i20 WRC | 7.51,7 | +0.09,0 |
Lopputulokset

Kilpailuun osallistui yhteensä 50 autokuntaa, joista maaliin selvisi 38.
Oheisluokkina kilpailussa ajettiin WRC2-luokassa, jonka voitti yleiskilpailun yhdeksänneksi sijoittunut Elfyn Evans. Suomalaiset Esapekka Lappi ja Teemu Suninen ajoivat luokassaan sijoille neljä ja kaksi. Koska Suninen ei Ruotsissa ajanut WRC2 MM-pisteistä, Lappi kuittasi itselleen kolmatta sijaa vastaavat pisteet.
| Sijoitus | Kuljettaja | Kartanlukija | Auto | Aika | Ero |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. (25) |  Sébastien Ogier |  Julien Ingrassia | Volkswagen Polo R WRC | 1.59.47,4 |  |
| 2. (18) |  Hayden Paddon |  John Kennard | Hyundai i20 WRC | 2.00.17,2 | +0.29,8 |
| 3. (15) |  Mads Østberg |  Ola Fløene | Ford Fiesta RS WRC | 2.00.43,0 | +0.55,6 |
| 4. (12) |  Andreas Mikkelsen |  Anders Jæger | Volkswagen Polo R WRC | 2.00.58,2 | +1.10,8 |
| 5. (10) |  Ott Tänak |  Raigo Mõlder | Ford Fiesta RS WRC | 2.01.38,1 | +1.50,7 |
| 6. (8) |  Dani Sordo |  Marc Marti | Hyundai i20 WRC | 2.02.11,4 | +2.24,0 |
| 7. (6) |  Henning Solberg |  Ilka Minor-Petrasko | Ford Fiesta RS WRC | 2.02.27,4 | +2.40,0 |
| 8. (4) |  Craig Breen |  Martin Scott | Citroen DS3 WRC | 2.02.32,0 | +2.44,6 |
| 9. (2) |  Elfyn Evans |  Craig Parry | Ford Fiesta R5 WRC | 2.05.04,4 | +5.17,0 |
| 10. (1) |  Teemu Suninen |  Mikko Markkula | Skoda Fabia R5 | 2.05.19,0 | +5.31,6 |
Reserviläinen (lehti)

| Reserviläinen |
| --- | --- |
 Reserviläinen-lehden etusivu marraskuulta 2022. Etusivun valokuva Pasi Lindroos (Ressukuva).
Lehtityyppi:  aikakauslehti
Julkaisija:  Maanpuolustusyhtiö MPY Oy
ISSN:  ISSN 0557-8477
Levikki:  57 717 (2004)
Perustettu:  1933
Päätoimittaja:  Tuomas Kaarkoski
Sitoutuneisuus:  RuL ja Reserviläisliitto
Kotikunta:  Helsinki
Kotimaa:  Suomi
Sivukoko:  tabloid
Ilmestymistiheys:  8 kertaa vuodessa
Aiheesta muualla
www.reservilainen.fi
Reserviläinen on Suomen Reserviupseeriliiton ja Reserviläisliiton äänenkannattaja. Se myös tiedottaa Reserviläisurheiluliiton, Maanpuolustusnaisten liiton, Maanpuolustuskoulutuksen, Maanpuolustuksen tuen ja Naisten valmiusliiton tapahtumista. Lehti on Aikakauslehtien liiton jäsen.
Historiaa

Reserviläinen-lehden taustalla on Reserviupseeri-niminen lehti, jonka ensimmäinen numero ilmestyi huhtikuussa 1933. Sen pääkirjoituksessa lehden tarkoituksena todettiin olevan mm. maanpuolustustietouden lisäämisen sekä reserviläisjärjestöjen tehtävien määrittelyn. Lehti ei ilmestynyt talvisodan aikana, koska sen tekijät olivat rintamalla. Ilmestyminen alkoi uudestaan kesällä 1940 ja jatkui seuraavan vuoden pientä taukoa lukuun ottamatta myös koko jatkosodan ajan. Sotien jälkeen lehti suuntautui enemmän reserviläisjäsenistön tarpeisiin, keskittyen sotilas- ja asetekniikkaan. Vuonna 1953 sen nimeksi tuli Reservin Upseeri ja se muuttui selvemmin aikakauslehden tyyppiseksi. Reservin aliupseeriston järjestäytyminen omaksi liitokseen johti vuonna 1960 toisen lehden, 'Reservin Aliupseerin' perustamiseen. Vain kansi ja pääkirjoitus poikkesivat lehdissä toisistaan. Kahtiajako päättyi, kun lehdet yhdistyivät vuonna 1969 Reserviläinen-nimellä.
Päätoimittajat

Lehden alkuvuosien päätoimittajat olivat järjestöaktiiveja ilman toimittajakokemusta. Topi Törmä 1960-luvun lopussa oli markkinoinnin asiantuntija ja häntä seurannut Ruotuväki -lehden aiempi päätoimittaja everstiluutnantti Pentti Palmu lehtialan osaaja: ensimmäinen ja samalla viimeinen kokopäivätoiminen lehden päätoimittaja. Häntä seurasi toinen evp-upseeri, mutta kolme viimeisintä päätoimittajaa ovat olleet ammatiltaan lehtimiehiä. Lehden päätoimittajat ovat seuraavat:
N. A. Osara (Hilden), 1933–1934 (Reserviupseeri)
Ilmo Ollinen, 1945–1958 (Reserviupseeri ja Reservin Upseeri)
Lauri K. J. Tukiainen, 1958–1965 (Reservin Upseeri)
Gunnar Lehti, 1960–1966 (Reservin Aliupseeri)
Aarne Santavuori, 1965 (Reservin Upseeri)
Vilho Koiranen, 1966–1968 (Reservin Upseeri, Reservin Aliupseeri)
Heikki Sysimetsä, 1969 (Reserviläinen, kuten seuraavatkin päätoimittajat)
Topi Törmä, 1969–1978
Pentti Palmu, 1978–1982
Väinö Kangaspunta, 1982–1985
Pekka Ruusukallio, 1985–1992
Leevi Korkkula, 1992–2003
Kari Vainio, 2003–2009
Mirva Brola, 2009–2014
Tuomas Kaarkoski 2014–
Lehdellä on ollut muutamaa vuotta lukuun ottamatta toimituksesta ja lehden teosta vastaava toimitussihteeri, sittemmin myös toimituspäällikkö.
Sotilasasiantuntijat

Vuodesta 1935 lehden toimituskunnassa on ollut vapaaehtoinen aktiiviupseeri sotilasasiantuntijana. Enimmäkseen he ovat olleet everstejä tai everstiluutnantteja paitsi kommodorina tehtävään pyydetty, myöhempi merivoimien komentaja, vara-amiraali Sakari Visa. Yksi lehden avustajista kohosi puolustusvoimien komentajaksi, jalkaväenkenraali Sakari Simelius. Lehden sotilasasiantuntijoina ovat toimineet seuraavat henkilöt (sotilasarvo reserviin siirtyessä):
Kenraaliluutnantti T. V. Viljanen, 1935–1937
Everstiluutnantti S. V. Susi, 1937–1947
Everstiluutnantti Martti Santavuori, 1947–1949
Jalkaväenkenraali Sakari Simelius, 1949–1959
Eversti K. J. Mikola, 1959–1969
Eversti Vilho Tervasmäki, 1969–1975
Kenraalimajuri Juhani Ruutu, 1975–1977
Kenraalimajuri Risto Setälä, 1977–1982
Kenraalimajuri Hannu Särkiö, 1982–1986
Vara-amiraali Sakari Visa, 1986–1994
Prikaatikenraali Pentti Airio, 1994–1996
Kommodori Matti Mäkinen, 1996–1998
Eversti Leo Kotilainen, 1998–2000
Everstiluutnantti Jarmo Nieminen, 2001
Eversti Pertti Suominen, 2002–2004
Eversti Jarmo Jokisalo, 2005–2007
Eversti Heikki Bergqvist, 2007–2008
Eversti Pertti Laatikainen, 2008–2012
Eversti Hannu Hyppönen toimii lehden sotilasasiantuntijana vuoden 2012 alusta. Hän toimii Pääesikunnan koulutusosaston päällikkönä, koulutuspäällikkönä ja vapaaehtoisen maanpuolustuksen tarkastajana.
Lehti nykyään

Lehden tavoite ei ole juuri 75 vuodessa muuttunut. Sillä on noin 130 000 lukijaa, painos on keskimäärin 65 000 kappaletta. Tilaus on liitetty reserviläisjärjestöjen jäsenmaksuihin, mutta vuoden ensimmäinen numero jaetaan kaikille varusmiehille ja syksyisin ilmestyy toinen, laajan jakelun teemanumero. Se jaetaan kaikille abiturienteille. Näiden numeroiden painosmäärä on 80 000–100 000 kappaletta.
Ruotsin ralli 2017

|  Ruotsin ralli 2017 |
| --- | --- |
 2. osakilpailu 13 osakilpailusta kaudella 2017. 

Ajankohta:  9.–12. helmikuuta 2017
Pituus:  18 erikoiskoetta, 331,74 km


Palkintokoroke
Voittaja:   Jari-Matti Latvala    Miikka Anttila  (Toyota Gazoo Racing WRC)
Toinen:   Ott Tänak    Martin Järveoja  (M-Sport World Rally Team)
Kolmas:   Sébastien Ogier    Julien Ingrassia  (M-Sport World Rally Team)
Ruotsin ralli 2017 (virallisesti 65. Rally Sweden) oli rallin maailmanmestaruussarjan kilpailu kaudella 2017. Kilpailu järjestettiin 9.–12. helmikuuta 2017 Karlstadissa Ruotsissa. Kilpailuun kuului 18 erikoiskoetta, joiden pituus oli 331,74 kilometriä. Kilpailu oli kauden toinen.
Tapahtumia

Kilpailun voitto oli Toyotalle ensimmäinen merkin palattua rallin MM-sarjaan 17 vuoden tauon jälkeen. Latvalalle voitto oli neljäs Ruotsin rallin voitto. Kilpailu oli toinen Tommi Mäkisen johtamalle Toyota Gazoo Racing WRT -tallille. Thierry Neuville oli kilpailun kärjessä kun hän kolaroi lauantain päättävällä Karlstadin yleiserikoiskokeella, jolloin Latvala siirtyi kilpailun johtoon. Lauantain toiseksi viimeisellä erikoiskokeella Kris Meeke ajoi penkkaan, josta hän pääsi katsojien avustuksella pois, mutta menetti aikaa kahdeksan minuuttia. Hayden Paddon kärsi ohjaustehostimen ongelmasta ja menetti neljä minuuttia aikaa.