stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Petljakov Pe-2
Käyttö Suomessa

Vuosina 1942–1944 seitsemän Pe-2-konetta ostettiin Saksasta, joka oli saanut niitä sotasaaliiksi. Yksi Pe-3-rynnäkkömuunnos saatiin sotasaaliiksi sen tehtyä pakkolaskun Inarinjärven rannalle marraskuussa 1942. Suomen ilmavoimat käyttivät niitä vain tiedustelukoneina. Keskimäärin kullakin koneella lennettiin vain 94 tuntia jatkosodassa. Vähäinen käyttö johtui muun muassa huollon vaikeuksista.
Koneen lentoonlähtö- ja laskunopeus olivat suuria — täten kone vaati operointiin pitkiä kenttiä. Kone oli raskas käsitellä pienillä nopeuksilla.
Suomen ilmavoimilla oli käytössään kahdeksan ”Pekka-Eemeliä”, joista PE-301 saatiin sotasaaliiksi kyseisen lentokoneen tehdessä vuonna 1943 pakkolaskun Suomen hallitsemalle alueelle. Muut ostettiin Saksasta, kuusi vuonna 1942 ja yksi tammikuussa 1944. PE-301 tuhoutui, Neuvostoliiton ilmavoimat pommittivat Lappeenrannan lentokenttää 2. heinäkuuta 1944, jolloin tuhoutui myös PE-215. PE-212 putosi vuonna 1943, PE-213  tuhoutui pakkolaskussa 1942. Petljakov PE-214 tuhoutui Härmälässä epäonnistuneessa lentoonlähdössä 21. toukokuuta 1942. Syynä oli ohjaajan virhe, hän veti koneen ilmaan alinopeudella. Härmälän kenttä oli alimittainen ja siksi raskaat koneet vedettiin usein riskillä ilmaan. Onnettomuudessa kuolivat ohjaaja kapteeni K. Pirhonen, radisti P. Lehtinen ja mekaanikko K. Putkonen. PE-217:n ampui alas neuvostoliittolainen hävittäjälentokone vuonna 1944. PE-216 tuhoutui pakkolaskussa vuonna 1944. Vuonna 1946 käytöstä poistettu PE-211 oli Kauhavan lentokentän laidalla vuonna 1952 eikä sen lopusta ole tarkempaa tietoa.
Tekniset tiedot > Yleiset ominaisuudet

Miehistö 2–4
Lentopaino 7 200 kg
Suurin lentoonlähtöpaino 8 500 kg
Kaksi Klimov WK-105R V-12-moottoria, teho 1 225 hv/moottori
Pituus 12,60 m
Kärkiväli  17,19 m
Siipipinta-ala 40,50 m²
Tekniset tiedot > Suorituskyky

Huippunopeus 525 km/h
Lakikorkeus 9 000 m
Lentomatka 1 920 km
Tekniset tiedot > Aseistus

12,7 mm:n Beresina-konekivääri
4 kappaletta 7,62 mm:n ŠKAS-konekivääriä
1 000 kg pommeja
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Petljakov Pe-2 Wikimedia Commonsissa
Pe-2 pommittaja
Pe-3 hävittäjä
Petljakov Pe-2 (2004)
Lentolaivue 48:n Pe-2-pommikone tunnus PE-215 Lappeenrannassa kesäkuussa 1944.
Petljakov Pe-2 K, M-82 tähtimoottorit. Valmistettiin pieni määrä, tuotannon hitauden vuoksi paluu Klimov-moottoriin.
Toyota Corolla

| Toyota Corolla |
| --- | --- |
 Kansainvälinen Corolla
Valmistustiedot
Valmistusmaa:   Japani  Yhdysvallat  Kanada  Brasilia  Etelä-Afrikka  Kiina  Venezuela  Taiwan  Turkki  Pakistan  Intia  Thaimaa
Valmistaja:  Toyota
Valmistusvuodet:  1966–
Korimalli:  4-ovinen sedan 5-ovinen hatchback 5-ovinen farmari
Luokka:  C-segmentti
Vetotapa:  etuveto takaveto
Pohjois-Amerikan Corolla LE (2020).
Toyota Corolla on Toyotan valmistama alemman keskiluokan automalli, joka esiteltiin Toyota Publican seuraajaksi vuonna 1966. Corolla on ollut useita vuosia peräkkäin Suomen ostetuin automalli, ja se on myös maailman eniten samalla mallinimellä valmistettu auto (40. miljoonas Corolla myytiin elokuussa 2013). Suomeen on vuoteen 2013 mennessä tuotu yli 300 000 Corollaa.
Corollan suosioon Suomessa vaikuttavat monet asiat: se kestää hyvin talviolosuhteita, varaosien saatavuus on hyvä ja autoa pystyvät huoltamaan muutkin kuin merkkiliikkeet. Corollan kestävyydestä ja sopivuudesta Suomen oloihin kertoo myös se, että muun muassa Posti on käyttänyt Corolloja postinjakelutyössä ympäri vuoden.
Corollaa on valmistettu vuodesta 1966 ja niitä myydään 150 maassa. Nykyään valmistusta on 16 tuotantolaitoksessa Japanissa, Turkissa, Englannissa, Yhdysvalloissa, Brasiliassa, Kanadassa, Kiinassa, Intiassa, Pakistanissa, Etelä-Afrikassa, Taiwanissa, Thaimaassa, Vietnamissa ja Venezuelassa. Corollan eri malleja on myyty myös nimillä Daihatsu Charmant, Chevrolet Nova ja Geo/Chevrolet Prizm. Australiassa Aurista myydään Corolla-nimellä. Japanin markkinoilla taas myydään Corolla Rumion-mallia.
Corolla (KE10 / KE11 / KE15 / KE16 / KE17) (1966–1970)

Ensimmäisen sukupolven Corolla tuli myyntiin vuonna 1966. Eiji Toyoda, yhtiön johtaja, esitteli Toyotan uuden "kansanauton". Corollan akseliväli oli lyhyt, 2286 mm ja siinä oli joko 4-vaihteinen manuaali tai 2-vaihteinen automaattivaihteisto ja takaveto.
Etujousitus oli toteutettu MacPherson-rakenteella ja takajousituksena oli lehtijouset kiinnitettynä jäykkään akseliin.
Moottorivaihtoehdot:
1.1 (1077 cm³) (K) – rivi-4, OHV, 60 hv
1.2 (1166 cm³) (3K) – rivi-4, OHV, 55 hv (Amerikan markkinoilla ainoa moottorivaihtoehto)
Korimallit:
KE10 = 2-ovinen sedan
KE11 = 4-ovinen sedan
KE15 = Sprinter coupé (-1969)
KE16 = 2-ovinen farmari
KE17 = Sprinter coupé (1970)
Corolla (KE20 / TE21 / KE25 / TE25 / KE26 / TE27) (1970–1978)

Toisen sukupolven Corolla oli edeltäjäänsä hieman pitempi, akseliväli oli 2334 mm. Etujousitus oli huomattavasti edeltäjäänsä kehittyneempi, mutta takapää lehtijousituksineen pysyi edelleen yhtä vanhanaikaisena. Corollasta tuli maailman toiseksi eniten myyty auto. Sedanin varustelutasoja oli kolme: Standard, Deluxe ja Hi-Deluxe. Coupéta oli saatavana Deluxe, SL, SR ja Levin GT -malleina.
Vuonna 1973 Corolla sai uuden etumaskin, vilkut ja takavalot.
Moottorivaihtoehdot:
1.2 (1166 cm³) (3K)   – rivi-4, OHV ennen vuotta -74
1.2 (1166 cm³) (3K-H) – rivi-4, OHV, 55 hv
1.4 (1407 cm³) (T)    - rivi 4, OHV, 93 hv (sae)
1.4 (1407 cm³) (T-B)  - rivi 4, OHV, 95 hv (din)
1.6 (1588 cm³) (2T-C) – rivi-4, OHV, 75 hv
1.6 (1588 cm³) (2T-G) – rivi-4, DOHC, 115 hv
Korimallit:
KE20 = sedan
TE21 = sedan
KE25 = coupé
TE25 = coupé (SL)
KE26 = farmari
TE27 = coupé (Levin / Trueno / SR5)
Corolla (KE30 / KE36 / KE35 / KE37 / KE38 / TE51 / KE55 / TE55) (1974–1981)

Kolmannen sukupolven Corolla menestyi hyvin Yhdysvaltain markkinoilla öljykriisin aiheuttaman polttoaineen hinnannousun ansiosta. Suomessa tätä mallipolvea myytiin "isona Corollana" edellisen sukupolven rinnalla useamman vuoden ajan. 
Sprinterin lisäksi tuotannossa oli uudelleenmuotoiltu versio, jonka valmistaja oli Toyotan yhteistyökumppani Daihatsu. Sitä myytiin nimellä Daihatsu Charmant.
3K-moottoria käytettiin joillain markkinoilla, mutta Japanin ja Amerikan malleissa oli vahvemmat 2T-moottorit. Myös Toyoglide 2- tai 3-portainen automaattivaihteisto tuli vaihtoehtoiseksi, kuten myös 4- ja 5-vaihteiset manuaalivaihteistot.
Vuonna 1976 myyntiin tuli 3-ovinen liftback (KE50) ja Sport Coupé (TE51).
Moottorivaihtoehdot:
1.2 (1166 cm³) (3K-C) – rivi 4, OHV, 55 hv
1.6 (1588 cm³) (2T-C) – rivi 4, OHV, 75 hv
1.6 (1588 cm³) (2T-B) – rivi 4, OHV, 90 hv
1.6 (1588 cm³) (2T-G) – rivi 4, DOHC, 124 hv (vain Japanin markkinoilla)
Korivaihtoehdot:
KE30 = sedan
KE36 = 3-ovinen farmari
KE35 = Hardtop Coupé
TE37 = Hardtop Coupé (SR5, Levin)
KE38 = 5-ovinen farmari
TE51 = Sport Coupé (Levin)
KE55 = liftback
TE55 = liftback
Corolla (KE70 / CE70 / TE71 / TE72) (1979–1987)

Neljännen sukupolven Corolla oli edeltäjiään kulmikkaampi ja toiseksi viimeinen takavetoinen Corolla. (Viimeinen oli AE86) 
Neljännen sukupolven malleista ainoastaan farmarimallia myytiin vuoteen 1987 asti, muut korvattiin uudemmalla sukupolvella 1984. Konserniyhteistyökumppani Daihatsun Charmant-malli oli tekniikaltaan yhtenevä KE70-Corollan kanssa.
Uutta neljännen sukupolven Corollassa oli, että myös taakse oli saatu kierrejouset (paitsi farmarimallissa). Edessä oli lisäksi kallistuksenvakain. Akseliväli oli nyt 2400 mm ja perusmallissa oli myös uusi K-sarjan moottori (4K) ja sporttisemmassa Coupé-mallissa Carinasta tuttu 2T. Perusmallissa (KE-70) oli uutta myös hammastankotyyppinen ohjaus.
Tämäkin mallisarja kävi vuonna 1981 läpi ajan henkeen kuuluneen kasvojenkohotuksen ja sai samalla uudistetun taloudellisemman ja hieman tehokkaamman 4K-moottorin. Tarjolle tuli samalla 2-ovinen sedan 2T-moottorilla (TE-71). 1982 tarjolle tuli myös diesel-versio 1C-moottorilla 4-ovisena sedanina tai 5-ovisena farmarina, alustarakenne oli suurimmilta osin sama kuin mallissa TE-71.
Muualla maailmassa vuonna 1983 Corollaan esiteltiin 1,6-litrainen 4A-C OHC-moottori (kannen yläpuolisella nokka-akselilla). Samaan aikaan jotkin Corollan versiot saivat myös ohjaustehostimen. Näitä malleja ei kuitenkaan ole Pohjoismaiden markkinoilla saanut.
Vuonna 1980 Corollaa valmistettiin päivässä keskimäärin 2346 kappaletta.
Moottorivaihtoehdot:
Suomessa:
1.3 (1290 cm³) (4K)                – rivi-4, OHV,  60 hv (1979-1981), 65 hv (1981-1987)
1.6 (1588 cm³) (2T)                – rivi-4, OHV,  75 hv
1.6 (1588 cm³) (2T-G)              – rivi 4, DOHC, 115 hv
1.8 diesel (1839 cm³) (1C)         - rivi-4, OHC,  63 hv
Muualla:
1.6 (1587 cm³) (4A-C) – rivi 4, SOHC, 90 hv
1.8 (1770 cm³) (3T-C) – rivi 4, OHV,  75 hv
1.6 (1588 cm³) (2T-B) – rivi 4, OHV, 90 hv
Lisäksi eri maissa oli tarjolla monia muita moottorivaihtoehtoja.
Korivaihtoehdot:
KE70 = (1.3 4K) 2- tai 4-ovinen sedan ja 3- tai 5-ovinen farmari
TE71 = 3-ovinen coupé tai 2-ovinen sedan* (1.6 2T)
TE72 = 3-ovinen liftback (1.8 3T)
CE70 = (1.8 1C) 4-ovinen sedan 4d ja 5-ovinen farmari
Lisäksi muualla oli saatavilla useita eri malleja kuten AE70.
-* TE71 sedan tehtiin korvausmalliksi Carina-mallisarjasta pois jääneelle 2-oviselle sedan-versiolle (TA60 -82-84).
Varusteluvaihtoehdot Suomessa:
KE70 Sedan: 4d Deluxe, 2d Deluxe ja 2d Super 1979-83
KE70 Farmari: 3d Super, 5d Super 1979-83 ja 5d Deluxe 1984-87
CE70 Sedan: 4d Deluxe 1982-83
CE70 Farmari: 5d Super 1982-83 ja 5d Deluxe 1984-87
TE71 Sedan: 2d Deluxe 1981-83
TE71 Coupé: 3d Deluxe 1979-83
TE72 Liftback: 2d Deluxe 1979-83
Corolla (EE90 / AE91 / AE92 / AE95 / CE90 / CE91 / CE92 / CE94 / CE95) (1987–1992)

Vuonna 1987 kaikki Corollat muuttuivat etuvetoisiksi, lukuun ottamatta nelivetoista Sprinter Carib -farmarimallia, jota myytiin vuosina 1988–1994. Yhdysvalloissa se tunnettiin nimellä All-Trac ja Suomessa Sportswagon. Sportswagon korvasi nelivetoisen Toyota Tercel -farmarimallin.
Corolla Sprinter oli nyt Euroopassakin nimeltään Corolla, kun sitä jonkin aikaa oli myyty esimerkiksi Irlannissa nimellä Sprinter GLS.
Tämän sukupolven Corolloissa käytettiin edellisestä sukupolvesta tuttuja moottoreita pienin muutoksin. 1,3-litraiseen 2E-moottoriin vaihdettiin syksyllä 1989 perinteinen Aisanin kaksi- (ja kiinteä) kurkkuinen kaasutin hieman ongelmalliseksi osoittautuneen muuttuvakurkkuisen mallin tilalle. Mallivalikoimaan tuli myös saataville uusi 4A-F-moottori, joka oli kaasutinta, lohkoa sekä muuta rakennetta myöten muuten sama kone kuin perinteinen 4A, mutta siinä oli uusittu sylinterinkansi, joka oli nyt läpihengittävä ja 16-venttiilinen. Samalla virranjakaja siirtyi sylinterikannen sivusta sen päähän, jäähdyttimen vesiletkujen paikat muuttuivat poikittaisasennukseen sopivammaksi, sekä sytytystulpat kannen päälle, palotilojen keskelle. Suurempi venttiilimäärä paransi moottorin hengitystä, mikä alensi polttoaineen kulutusta ja pakokaasupäästöjä.
Vuonna 1990 kaasuttimet saivat väistyä, kun moottoreiden päästöjä sekä kulutusta piti pienentää entisestään. Molempiin moottoreihin lisättiin polttoaineen suihkutus sekä katalysaattori. Tällöin moottoreiden mallimerkintöihin tuli kirjain E (2E-E ja 4A-FE).
Suorituskykyisimmissä malleissa oli 4A-GE-moottorit, niitä malleja olivat GT-i ja GT-S Coupé. Japanissa AE92-Corollaan laitettiin myös remmiahdin. Vuonna 1989 tämäkin moottori sai katalysaattorin.
Corollaa sai edelleen myös vanhalla tutulla 1C-dieselmoottorilla varustettuna, jonka teho nousi vuonna 1989 kaksi hevosvoimaa (aiemmin 64 hv).
Kuudennen sukupolven viisiovista hatchbackia valmistetaan edelleen Etelä-Afrikassa nimellä Toyota Tazz ja kolmiovista pakettiautoversiota nimellä Toyota Carri. Corollaa myytiin aikoinaan Yhdysvalloissa myös nimellä Geo Prizm. Yhdysvalloissa Corollaa valmistettiin edelleen NUMMI-tehtaalla, sekä Kanadassa Cambridgessa, Ontariossa.
Moottorivaihtoehdot:
Eurooppa:
1.3 12V (1295 cm³) (2E) – rivi-4, SOHC, 74 hv
1.3 12V (1295 cm ) (2E-E) - rivi-4, SOHC, 82 hv
1.6 16V (1587 cm³) (4A-F) – rivi-4, DOHC, 95 hv
1.6 16V (1587 cm³) (4A-FE) – rivi-4, DOHC, 102 hv
1.6 16V (1587 cm³) (4A-GE) – rivi-4, DOHC, 131 hv
1.8 D (1839 cm³) (1C-III) – rivi-4, diesel, 67 hv
Japani:
1.6 SC (4A-GZE) – rivi-4, DOHC, 165 hv
Yhdysvallat:
1.6 16V (4A-F) – rivi-4, DOHC, 95 hv
1.6 16V (4A-FE) – rivi-4, DOHC, 102 hv
1.6 16V (4A-GE) – rivi-4, DOHC, 115 hv
Korivaihtoehdot:
EE90 = 4-ovinen 1,3 litran sedan/3-ovinen FX (hatchback)
AE91 = 4-ovinen 1,5 litran sedan
AE92 = 4-ovinen 1,6 litran sedan, liftback, FX (hatchback)
E-92 = 2-ovinen Coupé Levin, Hatchback GT FX, liftback
E-94 = 4-ovinen nelivetosedan
E-95 = farmari (Carib)
Corolla (E101 / E102 / E103) (1992–1997)

Seitsemännen sukupolven Corolla oli isompi, painavampi ja kalliimpi kuin edeltäjänsä. Akseliväli oli nyt 2465 mm. Pohjois-Amerikassa lopetettiin Coupé-mallin myynti ja sen tilalle esiteltiin Toyota Paseo. Tämän sukupolven Corolla Sedania kutsuttiin Indonesiassa nimellä "Great Corolla". Hongkongissa myytiin ainoastaan 1,5-litraisia malleja. Tämän sukupolven Corolla oli Suomen yleisin auto vuonna 2009.
Japanin markkinoilla 100-sarjan Corolla pärjäsi edeltäjäänsä huonommin. Yhdysvalloissa Corolla sai erilaiset puskurit ja maskin kuin muualla myytävät Corollat. Markkinoilla oli lisäksi myös 1,8-litraisia malleja, joita muualla ei ollut. Myös tämän sukupolven Corollaa myytiin Yhdysvalloissa Geo Prizm -nimellä. Toyota Corolla E101, E102 ja E103 ovat etuvetoisia.
Corolla (E101 / E102 / E103) (1992–1997) > Facelift (1996)

Vuodesta 1996 moottoreista tuli uudet "EcoTronic"-versiot, joista otettiin vähemmän tehoa irti kuin aiemmista versioista. 1,3-litraista moottoria alettiin samalla myös kutsua 1,4-litraiseksi.
Corolla (E101 / E102 / E103) (1992–1997) > Moottorivaihtoehdot

Eurooppa:
1.3 (4E-FE) (1333 cm³) – rivi-4, DOHC, 88 hv
1.4 (4E-FE) – rivi-4, DOHC, "EcoTronic", 75 hv
1.6 (4A-FE) (1587 cm³) – rivi-4, DOHC - 115 hv
1.6 (4A-FE) (1587 cm³) – rivi-4, DOHC, "EcoTronic" - 106 hv
1.6 (4A-GE) (1587 cm³) – rivi-4, DOHC wrc
2.0 D (2C) – rivi-4, diesel
Japani:
1.3 (4E-FE)
1.6 (4A-FE) (1588 cm³)
1.6 (4A-GE) (1588 cm³) 165 hv
1.6 (4A-GZE) (1588 cm³)
Yhdysvallat:
1.6 (4A-FE) (1587 cm³) – rivi-4, DOHC, 105 hv
1.6 (4A-FE) (1587 cm³) – rivi-4, DOHC, 100 hv
1.8 (7A-FE) (1762 cm³) – rivi-4, DOHC, 115 hv
Korivaihtoehdot:
E-101 = sedan, hatchback, liftback
E-102 = farmari, sedan (7A-FE)
E-103 = farmari (7A-FE)
Corolla (E110 / E111 / E114) (1997–2002)

Kahdeksannen sukupolven Corolla on rakennettu samalle alustalle edeltäjänsä kanssa. Se perustuu muutenkin hyvin pitkälti edeltäjäänsä. Siitä oli saatavilla XLi-, GLi- ja SE-G-versiot.
Japanin markkinoilla oli myytävänä Corolla GT, joka oli neliovinen, 6-vaihteinen sedan, jossa oli tehoa 165 hv. Edullisempia malleja olivat LX, XE Limited, SE Limited ja S-Cruise. S-Cruise- ja GT-malleja sai myös nelivetoisina.
Kaikki Pohjois-Amerikan markkinoilla myydyt kahdeksannen sukupolven Corollat rakennettiin nyt NUMMI-tehtaalla. Pohjois-Amerikassa myytiin ainoastaan sedan-malleja, joiden versiot olivat VE, CE ja LE.
Vuoden 1998 Euro NCAP -kolaritestistä Corolla sai tulokseksi kolme tähteä viidestä.
Corolla (E110 / E111 / E114) (1997–2002) > Facelift (2000)

Vuonna 2000 Corollaan tehtiin pieniä uudistuksia. "Mulkosilmäisten" etuvalojen tilalle tuli leveämmät useampiosaiset valot. Myös moottorivalikoima uudistui ja täysin uudet vaihtuvalla venttiilien ajoituksella varustetut 1,4- ja 1,6-litraiset moottorit korvasivat aiemmat 1,3- ja 1,6-litraiset moottorit.
Corolla (E110 / E111 / E114) (1997–2002) > Moottorivaihtoehdot

Japani:
1.3 (4E-FE) (1331 cm³) – rivi-4, DOHC, 88 hv
1.5 (5A-FE) (1498 cm³) – rivi-4, DOHC, 100 hv
1.6 16V (4A-FE) (1587 cm³) – rivi-4, DOHC, 115 hv
1.6 20V (4A-GE) (1587 cm³) – rivi-4, DOHC, 165 hv
2.0 D (2C-III) (1974 cm³) – rivi-4, DOHC, 73 hv
2.2 D (3C-E) (2184 cm³) – rivi-4, DOHC, 79 hv
Yhdysvallat:
1.8 (–2000) (1ZZ-FE) (1794 cm³) – rivi-4, DOHC, 120 hv
1.8 (2000–) (1ZZ-FE) (1794 cm³) – rivi-4, DOHC, 125 hv
Eurooppa:
1.3 (4E-FE) (1331 cm³) – rivi-4, DOHC, 88 hv (97-00)
1.4 (4ZZ-FE) (1398 cm³) – rivi-4, DOHC, VVT-i, 95 hv (00-02)
1.6 (4A-FE) (1587 cm³) – rivi-4, DOHC, 115 hv (97-00)
1.6 (3ZZ-FE) (1598 cm³) – rivi-4, DOHC, VVT-i, 109 hv (00-02)
2.0 D (2C-III) (1974 cm³) – rivi-4, DOHC, 73 hv
Korimallit:
E110 = sedan
E111 = sedan, GT
E114 = nelivetoinen sedan
Corolla (E120) (2002–2007)

Yhdeksännen sukupolven Corolla tuli myyntiin elokuussa 2002, se oli edeltäjäänsä kulmikkaampi ja pidempi (akseliväli nyt 2 600 mm). Uusi Corolla rakennettiin lyhennetylle Toyota Vistan pohjalevylle, ja sen leveys rajoitettiin 1700 millimetriin Japanin verotuksesta johtuen, vaikka sen monet eurooppalaiset kilpailijat ovat leveämpiä. Pohjois-Amerikan malli on pidempi. Uusia turvallisuusvarusteita olivat muun muassa ABS/EBD-jarrut, VSC-ajonvakausjärjestelmä (helmikuusta 2006 alkaen) ja kuusi turvatyynyä.
Vuoden 2002 Euro NCAP -kolaritestistä Corolla sai tulokseksi neljä tähteä viidestä.
Varustelutasoja on kaksi: Linea Terra ja runsaammin varusteltu Linea Sol. Edelliseen kuuluu mm. ilmastointi (maaliskuusta 2003 alkaen) sekä kauko-ohjattava keskuslukitus. Suurimpia eroja varustelujen välillä on Solin automaattinen ilmastointi ja myös takana olevat sähköiset ikkunat. Vuonna 2006 Sol varustettiin vakionopeussäätimellä. Hatchbackiä oli saatavilla myös Sport-varustetasolla, joka sijoittuu Sol'n ja Terran väliin. Terra-varusteiden lisäksi Sport'ssa oli mm. nahkaratti audion säätimin ja etusumuvalot.
Corollan urheilullinen T-Sport-malli tuli myyntiin vuonna 2002, siinä on 192 hevosvoiman 2ZZ-GE-moottori sekä 6-vaihteinen Toyota Celicasta ja Lotus Elisestä tuttu vaihteisto.
Vuonna 2004 Corollan keula sekä takavalot uudistuivat. Ohjauspyörään lisättiin myös etäisyyden säätö. 1,4-litrainen 90hevosvoimainen dieselmoottori korvasi 2-litraisen 90 hevosvoiman dieselmoottorin. Bensiinimoottorit säilyivät ennallaan.
Korimallit ovat sedan, hatchback ja farmari. Farmariversiota kutsutaan Japanissa nimellä Toyota Corolla Fielder ja 5-ovista mallia nimellä Toyota Corolla Runx.
Mallisarjaan kuuluu myös tila-autoversio Toyota Corolla Verso (Corolla Spacio Euroopan ulkopuolella).
Suomeen tuoduista hatcback-malleista suurin osa valmistettiin Englannissa, pieni määrä Japanissa. Porrasperä valmistettiin Turkissa. Farmarimalli valmistettiin aluksi Japanissa, mutta valmistus siirtyi 2002−2003 Turkkiin.
Corolla Sedania ja Corolla Fielderiä valmistetaan myös Brasiliassa, mutta brasilialaisen Fielder-mallin keula eroaa japanilaisesta.
Corolla (E120) (2002–2007) > Toyota eCorolla

eCorolla on Suomessa yhdeksännen sukupolven Corollasta tehty sähköauto. eCorolla-sähköautomuunnosta on suunniteltu Sähköautot – Nyt! -yhteisössä. Hanke on avoimen laitteiston projekti, eli auton piirustukset ja muut ohjeet julkaistaan kaikkien saataville. eCorollan ensimmäinen versio esiteltiin Electric Motor Show’ssa 2009 ja toinen versio seuraavan vuoden näyttelyssä.
eCorolla:n moottoriteho on 47 kW ja vääntö 90 Nm. Autossa on litium-rautafosfaattiakut ja akkukapasiteetti on noin 30 kWh, ja ajomatka 130–150 km.
Corolla (E150) 2007–2013

Vuosimallin 2007 Corolla tuli Euroopassa saataville ainoastaan sedan-mallina, Auris-mallin korvatessa hatchbackin. Ensiesittely Euroopassa tapahtui Helsingin autonäyttelyssä vuonna 2006. Corolla Verso säilyi samassa korimallissa vuoteen 2009 asti, kunnes uusi Toyota Verso korvasi sen. Edellisen korimallin Corollan farmaria myytiin vielä 2007.
Vuoden 2007 Euro NCAP -kolaritestistä Corolla sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Corolla (E170) 2013–

Corollan yhdennentoista sukupolven myynti alkoi Suomessa syksyllä 2013 kolmella eri varustelutasolla, Life, Active ja Comfort. Moottorivaihtoehtoja on niin ikään kolme, 1,33 ja 1,6 litran bensiinimoottorit sekä 1,4 litran turbodiesel. Edeltäjäänsä verrattuna uusi Corolla on kasvanut pituutta 8 cm ja akseliväli 10 cm (nyt 2700 mm), joka vaikuttaa erityisesti tiloihin takaistuimella.
Vuoden 2013 Euro NCAP -kolaritestistä Corolla sai tulokseksi täydet viisi tähteä.
Corolla (E210) 2018–

Corollan kahdestoista sukupolvi julkistettiin maaliskuussa 2018 Geneven autonäyttelyssä. Tuolloin näytteillä oli ainoastaan auton ulkopuoli. Pohjois-Amerikan markkinoille suunnattu Corolla Hatchback esiteltiin myös maaliskuussa New Yorkin kansainvälisessä autonäyttelyssä. Corolla Hatchback tuli myyntiin Japanissa kesäkuussa 2018 (Corolla Sport), Yhdysvalloissa heinäkuussa ja Australiassa elokuussa. Farmarimalli Corolla Touring Sports esiteltiin Pariisin autonäyttelyssä syksyllä 2018. Myynti Euroopassa alkoi vuoden 2019 puolella. Voimalinjoina Euroopan markkinoilla on tarjolla kaksi eritehoista hybridivaihtoehtoa ja yksi turboahdettu bensiinimoottori. Dieselmoottoria ei ole tarjolla. Corolla korvasi markkinoilta poistuneen Toyota Auriksen.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Toyota Corolla Wikimedia Commonsissa
Toyota Corolla (1966 - 1970)
Toyota Corolla (1970 - 1978)
Toyota Corolla KE30 (1974 - 1981)
Toyota Corolla KE70 (4-ovinen sedan)
Toyota Corolla E80 Sedan
Toyota Corolla AE82 Hatchback
Toyota AE86 Sprinter Trueno/Corolla GT-S
Toyota Corolla AE92 Hatchback
Toyota Corolla AE92 Liftback
Toyota Corolla 4WD Sportswagon AE95
Toyota Corolla E101 sedan
Toyota Corolla E101 hatchback
Toyota Corolla E102 Wagon
1997–2000 Toyota Corolla hatchback
1998–2000 Toyota Corolla sedan (USA)
1997–2000 Toyota Corolla wagon
2000-2002 Toyota Corolla liftback
2002 Toyota Corolla hatchback
2002 Toyota Corolla sedan
Toyota Corolla E120 wagon
2004-2009 Toyota Corolla Verso
eCorolla 2 – akkulaatikon päällä autossa käytetty 90 Ah litium-rautafosfaattiakku
2010-2011 Toyota Corolla
2016 Toyota Corolla
Pohjois-Amerikan Toyota Corolla, jota valmistetaan Yhdysvalloissa ja Kanadassa.
2018 Toyota Corolla
2019 Toyota Corolla sedan
2018 Toyota Corolla Touring Sports
2024 Toyota GR Corolla
J. Cole

J. Cole vuonna 2023
J. Cole (oik. Jermaine Lamarr Cole, s. 28. tammikuuta 1985) on yhdysvaltalainen hip hop -artisti ja musiikkituottaja.
Cole syntyi Saksassa afroamerikkalaiselle isälle ja saksalaiselle äidille, mutta kasvoi Fayettevillessä Pohjois-Carolinassa ja opiskeli St. Johnin yliopistossa. 2000-luvun ensikymmenellä hän julkaisi mixtape-levyjä, joilla hän herätti musiikkialalla huomiota. Vuonna 2009 Cole päätyi solmimaan levytyssopimuksen Jay-Z:n omistaman Roc Nation -yhtiön kanssa, minkä jälkeen hänellä on ollut menestyksekäs musiikkiura.
Diskografia > Studioalbumit

Cole World: The Sideline Story (2011)
Born Sinner (2013)
2014 Forest Hills Drive (2014)
4 Your Eyez Only (2016)
K.O.D (2018)
The Off-Season (2021)
The Fall Off (tulossa)
Diskografia > Mixtapet

The Come Up (2007)
The Warm Up (2009)
Friday Night Lights (2010)
Might Delete Later (2024)
Yhteistyöalbumit
Revenge of the Dreamers (Dreamvillen kanssa) (2014)
Revenge of the Dreamers II (Dreamvillen kanssa) (2015)
Revenge of the Dreamers III (Dreamvillen kanssa) (2019)
D-Day: A Gangsta Grillz Mixtape (Dreamvillen kanssa) (2022)
EP:t
Truly Yours (2013)
Truly Yours 2 (2013)
Lewis Street (2020)
Olavi Vuorisalo

| Olavi Vuorisalo |
| --- | --- |
 Olavi Vuorisalo (keskellä) sijoittui kolmanneksi 1 500 metrin juoksussa Turussa vuonna 1957, jossa Olavi Salsola (oikealla) ja Olavi Salonen (vasemmalla) juoksivat maailmanennätyksen 3.40,2 – Vuorisalon aika oli 3.40,3.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Olavi Paavo Vuorisalo
Syntynyt: 5. huhtikuuta 1933 Kuusisto
Kuollut: 11. joulukuuta 2024 (91 vuotta) Naantali
Yleisurheilija
Pituus:  181 cm
Paino:  66 kg
Laji:  Keskimatkojen juoksija
Seura:  Naantalin Löyly
Uran alku:  1947
Paavo Olavi Vuorisalo (5. huhtikuuta 1933 Kuusisto – 11. joulukuuta 2024 Naantali) oli suomalainen keskimatkojen juoksija. Hän alitti ensimmäisenä suomalaisena neljän minuutin rajan mailin juoksussa. Vuorisalo kuului 1950-luvulla kuuluisaan suomalaiseen keskimatkojen Olavi-trioon Salonen, Salsola, Vuorisalo.