stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Nick Steele

Nick Steele (5. helmikuuta 1980 Coffs Harbour, Australia) on näyttelijä ja malli. Hänen isänsä on australialainen ja äitinsä yhdysvaltalainen. Hän syntyi Australiassa, mutta kasvoi Kaliforniassa. Hänellä on kaksi veljeä, Jim ja Chris, ja yksi sisko, Cassie.
Steele valmistui Kalifornian yliopistosta vuonna 2002 pääaineenaan psykologia ja sivuaineenaan ranskan kirjallisuus. Hän vietti opiskeluaikoinaan vuoden Toulousessa, Ranskassa, jonka aikana hän matkusteli laajasti ympäri Eurooppaa. Nykyisin hän asuu Los Angelesissa.
Steele on työskennellyt monien julkisuuden henkilöiden kanssa, esimerkiksi Britney Spearsin, Drew Barrymoren, Madonnan, Rose McGowanin ja Meg Ryanin kanssa.
Steele on myös esiintynyt yksittäisissä jaksoissa eräissä televisiosarjoissa, esimerkiksi Seitsemäs taivas, Tunteita ja tuoksuja, Siskoni on noita, CSI: Miami ja Californication.
Filmografia

| Vuosi | Nimi | Rooli |
| --- | --- | --- |
| 2005 | Rule Number One | Jonathan |
| 2006 | Date Movie | Kevin Federline |
| 2006 | Rocker | Timmy |
| 2007 | Epic Movie | Lead Archer |
| 2008 | Mitäs me spartalaiset | Kevin Federline |
| 2008 | Disaster Movie | Alusasumalli |
Aiheesta muualla

Nick Steele Internet Movie Databasessa. (englanniksi)
Olga de Amaral

| Olga de Amaral |
| --- | --- |
 Olga de Amaral vuonna 1944.
Henkilötiedot
Syntynyt: 1932 (ikä 91–92) Bogotá
Kansalaisuus:  Kolumbia
Ammatti:  nykytekstiilitaiteilija
Taiteilija
Salanimi:  Olga de Amaral
Aiheesta muualla
Kotisivut
Olga de Amaral (s. 1932 Bogotá) on kolumbialainen nykytekstiilitaiteilija, joka tunnetaan suurista kullalla ja / tai hopealehdillä peitellyistä tekstiilitaideteoksistaan. Olga de Amaralista tuli yksi harvoista eteläamerikkalaisista taiteilijoista, joka tuli kansainvälisesti tunnetuksi tekstiilitaiteestaan 1960- ja 70-luvuilla. Vuonna 1986 hänen taidettaan esiteltiin myös Arsenalessa 42. Venetsian biennaalissa. Häntä pidetään myös tärkeänä abstraktion kehittäjänä sodanjälkeisessä Latinalaisessa Amerikassa. Hän asuu ja työskentelee Bogotássa Kolumbiassa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Olga de Amaral Wikimedia Commonsissa
Ovaska

Ovaska on suomenkielinen sukunimi, joka on muun muassa seuraavilla henkilöillä:
Asta Ovaska (s. 1963), kuulantyöntäjä
Jouni Ovaska (s. 1986), poliitikko, kansanedustaja (Keskusta), Suomen Keskustan puoluesihteeri ja opettaja
Kari Ovaska (1945–1995), kuvanveistäjä
Markus Ovaska (s. 1995), jääkiekkoilija
Matti Ovaska, arkkiveisujen tekijä
Max Ovaska (s. 1988), näyttelijä, elokuvaohjaaja ja käsikirjoittaja
Mikko Ovaska (s. 1981), koripalloilija ja valokuvaaja
Santeri Ovaska (s. 1996), suomalais-saksalainen jääkiekkoilija
Seppo Ovaska (s. 1956), tekniikantutkija, professori
Sulo Ovaska (1906–1986), teatterilavastaja, taidemaalari, näyttelijä, näytelmäkirjailija
Terho Ovaska (1940–2015), poliittinen pilapiirtäjä
Toivo Ovaska (1899–1966), pikaluistelija ja jalkapalloilija
Toivo Ovaska (1920–1996), Mannerheim-ristin ritari
| --- | --- |
: Tällä täsmennyssivulla luetellaan henkilöitä, joilla on sama sukunimi.
Nämdö

Nämdö
Nämdön kirkko.
| --- | --- |
Sijainti:  Värmdö Tukholman lääni, Södermanland Ruotsi
Saariryhmä:  Tukholman saaristo
Merialue:  Itämeri
muokkaa - muokkaa wikitekstiä - muokkaa Wikidataa
Nämdö on saari ja entinen kunta Ruotsissa. Alue kuuluu Tukholman lääniin, Södermanlandin maakuntaan ja Värmdön kuntaan. Entiseen kuntaan kuuluivat Nämdön saaret lisäksi Nämdöfjärdenin itäpuolella sijaitsevat pienemmät saaret. Saarella sijaitsee Nämdön kirkko.
Nämdön pitäjä erotettiin Österhaningen pitäjästä viimeistään vuonna 1607. Vuoden 1862 kuntauudistuksessa pitäjän kirkolliset tehtävät siirtyivät Nämdön seurakunnalle ja maalliset tehtävät Nämdön maalaiskunnalle. Maalaiskunta liitettiin vuoden 1952 kuntauudistuksessa Djurön maalaiskuntaan, joka vuonna 1974 liitettiin Värmdön kuntaan. Seurakunta liitettiin vuonna 2002 Djurön, Möjan ja Nämdön seurakuntaan.
Käännös suomeksi
Tämä artikkeli tai sen osa on käännetty tai siihen on haettu tietoja muunkielisen Wikipedian artikkelista. 
Alkuperäinen artikkeli: sv:Nämdö socken
Nälänhätästeela

Nälänhätästeela on Egyptissä Ptolemaios V:n aikana hieroglyfein kirjoitettu steela, joka viittaa vanhan valtakunnan aikaiseen nälänhätään. Steelassa faarao Djoser on nähnyt unessa luojajumalan Khnhumin, joka lupaa lopettaa nälänhädän. Faarao kiitokseksi päätti lahjoittaa Elefantinen saarelle maanviljelystuotteita, kultaa, jalokiviä, metsästyssaalista, norsunluuta, okraa, karneolia ja erilaista puutavaraa. Steela saattaa perustua 3. dynastian aikaiseen nälänhätään. On mahdollista, että steela on tehty propaganda tarkoituksena Khunumin papiston toimesta.
Oravi

| Oravi |
| --- | --- |
 Oravi
 Koordinaatit: 62°6.68′N, 28°36.761′E 
Valtio:  Suomi
Maakunta:  Etelä-Savo
Kunta:  Savonlinna
Hallinto:  
 – Asutustyyppi:  Kylä
Väkiluku:  noin 100
Aikavyöhyke:  UTC+2
 – Kesäaika:  UTC+3
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Oravi on kylä Haukiveden ja Joutenveden välissä sijaitsevalla kapealla kannaksella nykyisen Savonlinnan kaupungin, entisen Säämingin kunnan alueella. Asukkaita kylässä on ympärivuotisesti noin sata.
Oravin ruukki toimi vuosina 1868–1901 ja kylä olikin tuolloin asukkailtaan runsaslukuisempi. Oravi on perinteisesti elänyt vesiliikenteestä. Vuonna 1861 valmistui tukinuittoa varten Oravin avokanava, mutta se kävi pian ahtaaksi nippu-uitolle ja 1960 valmistui läheisyyteen Haponlahden kanava, joka ruopattiin myöhemmin syväväyläksi. Kanavan valmistuminen lyhensi Savonlinnan ja Joensuun välistä vesiyhteyttä 35 kilometrillä. Pitempi reitti kulkee Tappuvirran kautta.[lähde? ]
Oravissa on kaksi matkailukohdetta, Linnansaaren kansallispuisto sekä melontakeskus. Varsinkin kesäisin Oravissa vierailee mökkiläisiä ympäröiviltä alueilta sekä turisteja muista Euroopan maista. Kylässä toimii kesäisin 1–2 ravintolaa, ravintola Ruukinranta sekä satunnaisesti vastarannalla makasiinirakennuksessa esimerkiksi pop-up-thairavintola.
Välimatkoja

Ahvensalmelle 9 km
Enonkoskelle 21 km
Savonlinnan lentoasemalle 35 km
Savonlinnan Pääskylahden rautatieasemalle 39 km
Savonlinnaan 42 km
Varkauteen 60 km.
Oravin kautta kulkee Savonlinnasta Varkauteen johtava seututie 468.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Oravi Wikimedia Commonsissa
Oravin kanava
Nälsta

Nälstan kartano toimii nykyään kotiseutumuseona.
Nälsta (lempinimeltään Förorternas drottning) on yksi Ruotsin pääkaupungin Tukholman kaupunginosista. Se sijaitsee Hässelby-Vällingbyn kaupunginosa-alueen koillisessa osassa, läntisen Tukholman alueella (Västerort). Kaupunginosa koostuu suurimmaksi osaksi omakotitaloalueista, mutta siellä on myös kerrostaloja. Nälsta on maa-alaltaan 1,38 neliökilometrin suuruinen, ja asukkaita siellä on noin 4600.
Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Tukholman kaupunginosat
Norjan laivaston sukellusveneet

Norjan laivaston sukellusveneet on lista Norjan laivastossa palvelleista sukellusveneistä.
KNM Kobben (1909–1933, nimetty  21. helmikuuta 1913 KNM A-1:ksi. Aluksen torni on Hortenin upseerikoulussa.
A-luokka
KNM A-2 (1914–1940)
KNM A-3 (1914–1940)
KNM A-4 (1914–1940)
A-5 jäi Saksan keisarilliselle laivastolle, nimetty 1914 SMS UA:ksi
B-luokan sukellusveneet B-2, B-3 ja B-4
B-luokka
KNM B-1 (1923–1947) Pakeni 8. kesäkuuta 1940 Färsaarille, käytetty Skotlannissa koulutuksessa
KNM B-2 (1924–1940) Saksan valtaama 11. huhtikuuta 1940.
KNM B-3 (1926–1940) oma miehistö upotti 10. huhtikuuta 1940 estääkseen aluksensa joutumasta saksalaisten käsiin
KNM B-4 (1927–1940) Saksan valtaama 10. huhtikuuta 1940
KNM B-5 (1929–1940) Saksan valtaama 11. huhtikuuta 1940, nimetty UC 1:ksi
KNM B-6 (1930–1940) Antautunut saksalaisille 18. huhtikuuta 1940 jouduttuaan Florøssä ilmahyökkäyksen uhkaamaksi, nimetty UC 2:ksi
Ula-luokka
Britannian kuninkaallisen laivaston U-luokka
KNM Ula ex. HMS Varne, (1943–1965)
KNM Uredd ex. HMS P41, (1941–1943)
Britannian kuninkaallisen laivaston V-luokka
KNM Utstein, ex. HMS Venturer
KNM Uthaug, ex. HMS Votary
KNM Utvær, ex. HMS Viking
KNM Utsira, ex. HMS Variance
K-luokka
Saksan laivaston tyypin VIIC sukellusveneet
KNM Kya, ex- U-926
KNM Kaura, ex- U-995 Näytteillä U-995:nä Marineehrenmalin luona Laboessa Saksassa
KNM Kinn, ex- U-1202
Saksan laivaston tyypin XXIII sukellusvene
KNM Knerter, ex- U-4706
Kobben-luokka Viisitoista alusta rakennettu vuosina 1964–1967.
KNM Kinn (1964–1982) upposi maalialuksena Bjørnefjorden vuonna 1990.
KNM Kya (1964–1991) Siirretty Tanskaan nimellä HDMS Springeren vuonna 1991.
KNM Kobben (1964–2001) Siirretty Puolaan nimellä ORP Jastrząb
KNM Kunna (1964–?)Siirretty Puolaan nimellä ORP Kondor vuonna 2004.
KNM Kaura (1965–?)Siirretty Tanskaan varaosina vuonna 1991.
KNM Ula (1965–1998) Kastettu uudelleen nimelle Kinn vuonna 1987. Romutettu vuonna 1998.
KNM Utsira (1965–1998) romutettu 1998.
KNM Utstein (1965–1998) Siirretty Marinemuseetille vuonna 1998.
KNM Utvær (1965–1989) Siirretty Tanskaan nimellä HDMS Tumleren vuonna 1989.
KNM Uthaug (1966–1990) Siirretty Tanskaan nimellä HDMS Sælen vuonna 1990.
KNM Sklinna (1966–2001) romutettu 2001.
KNM Skolpen (1966–2002) Siirretty 2002 Puolaan nimellä ORP Sęp.
KNM Stadt (1966–1990) romutettu
KNM Stord (1967–2002) Siirretty Puolaan nimellä ORP Sokół vuonna 2002.
KNM Svenner (1967–2003) Varustettu koululaivaksi. Siirretty Puolaan nimellä ORP Bielik vuonna 2003.
Ula-luokka
KNM Ula
KNM Utsira
KNM Utstein
KNM Utvær
KNM Uthaug
KNM Uredd
Omaga

|  Omaga |
| --- | --- |

Kappaleen tiedot
Esittäjä(t):  Benny Cristo
Levy-yhtiö:  Championship Music s.r.o.
Kesto:  2:59
Tyylilaji:  pop
Julkaistu:  16. helmikuuta 2021
Säveltäjä(t):  Filip Vlček Ben Cristóvão (Benny Cristo)
Sanoittaja(t):  Ben Cristóvão
Tuottaja(t):  Filip Vlček
Euroviisutiedot
Vuosi:  2021
Maa:  Tšekki
Kieli:  englanti, tšekki
Sijoitus semifinaalissa:  15.
Pisteet semifinaalissa:  23
Video:  videolinkki
Aikajärjestys
 ◄ ”Kemama” (2020) 
 ”Lights Off” (2022) ► 
Omaga on tšekkiläis-angolalaisen laulajan Benny Criston esittämä kappale, jolla hän edusti Tšekkiä vuoden 2021 Eurovision laulukilpailussa Rotterdamissa.
Kappale kilpaili toisessa semifinaalissa, jossa se sijoittui viideksitoista ja täten karsiutui finaalista.
Motocross

Motocross-kilpailu.
Motocross (lyhennetään MX) on Isossa-Britanniassa moottoripyörätrialkilpailuista kehittynyt moottoripyöräilyn kilpaurheilumuoto. Kilpailutoiminta motocrossissa on laajaa. Ammattilaiset kisaavat vuosittain maailman- ja kansallisista mestaruuksista monissa maissa, kuten Australiassa, Yhdysvalloissa, Japanissa, Kiinassa, Brasiliassa, Etelä-Afrikassa ja Suomessa. Motocrosskulttuuri on myös vuosien saatossa muodostanut monia alalajeja, jotka nykyään ovat vähintäänkin yhtä suosittuja kuin itse motocross. Niitä ovat hallissa tai stadionilla ajettavat supercross-kilpailut (SX), Freestyle motocross -kilpailut (FMX), joissa hypitään rampeilta ja hyppyreistä ja kisataan siitä, kuka osaa tehdä hienoimmat liikkeet ilmalennon aikana ja hieman vähemmän suosittu Minimx, jossa ajetaan motocross-pyöriä huomattavasti pienemmillä crossipyörillä. Enduro on motocrossin sukulaislaji, jossa kilpaillaan kestävyydessä. Kilpailut ajetaan yleensä metsissä ja vuoristoissa, vaativalla radoilla, missä on kiviä, tukkeja, renkaita ja vettä. Ne kestävät jopa useita päiviä. Uusin motocross-johdannainen laji on motocrossin ja ratamoottoripyöräilyn sekoitus, jota kutsutaan nimellä supermoto.
Historia

Motocross syntyi Isossa-Britanniassa 1900-luvun alussa, jolloin autokerhot järjestivät aikaa vastaan ajettuja kilpailuja. Näistä syntyivät maastoajokilpailut nimellä "Scramble". Ensimmäinen moottoripyörillä ajettu Scramble pidettiin vuonna 1924. Laji kehittyi askeleittain moottoripyörien kehityksen myötä.
Motocross-moottoripyörien mallit

Motocross-kisoissa osallistujat on perinteisesti jaettu eri luokkiin pyörien kuutiotilavuuden mukaan ja ajajien iän perusteella. Mitä enemmän kuutioita, sitä enemmän tehoa – vaikka ei ehkä suoranaisesti vauhtia. Tätä asetelmaa kuitenkin sotkevat nykyisin hyvin yleisesti käytetyt nelitahtiset motocross-pyörät. Kaksitahtimoottoriin verrattuna nelitahtimoottoreissa sallitaan samassa luokassa lähes kaksinkertainen kuutiotilavuus, sillä moottorin rakenteesta johtuen tämä moottorityyppi tuottaa huomattavasti vähemmän tehoa kuutiosenttimetriä kohti, ja luokkajaossa pyritään nimenomaan sallimaan kilpailu samantehoisilla moottoripyörillä. Vuonna 2006 markkinoilta löytyy pääasiassa seuraavan kokoisia pyöriä: 2-tahtisia 50, 65, 75, 85, 125, 250 ja 500 cm³ ja 4-tahtisia 50, 80, 125, 150, 250, 450, 510, 525, 550 ja 610 cm³. Yleisesti ottaen 125-kuutioiset ja sitä suuremmat 2-tahti- ja 250-kuutioiset ja sitä suuremmat 4-tahtipyörät on mitoitettu pyörien ja rungon osalta täyskasvuisilla kuljettajille ja sitä pienemmät vielä kasvuiässä oleville junioreille. Aina 2002-vuoteen asti Suomessa ajettiin 4-tahtisten Suomenmestaruudesta ja tämän luokan valloitti kolmesti Antti Rannikko KTM 620:llä(v. 1997, 1998 ja 1999). Viimeisenä vuonna (2002) Jarno Mattila (KTM) voitti 4-tahtisten Suomenmestaruuden, jolloin sarja lopetettiin, koska 4-tahtisia motocross-pyöriä alkoi olla niin paljon.
Moottoripyörien luokat

Vuonna 2004 kansainvälinen moottoripyöräliitto (FIM) ja MM-sarjan oikeudet juuri Dornalta ostanut Youthstream nimesivät MM-sarjan luokat uusiksi, niin että yleisön olisi helpompi seurata kilpailuja. Uudet luokat olivat nimeltään MX1, MX2 ja MX3. MX1-luokasta tuli kovatasoisin pääluokka, ja siinä ajavat 250 cm³ kaksitahtiset ja 450 cm³ nelitahtiset pyörät. MX2-luokasta tuli karkeasti sanottuna nuorten luokka. Siinä ajavat 125 cm³ 2-t- ja 250 cm³ 4-t-pyörät. MX3-luokka, entinen motocrossin kuninkuusluokka, jossa ajavat kaikki yli 250 cm³ 2-t pyörät ja yli 450 cm³ 4-t, koki jonkinlaisen arvonalennuksen. MX3-luokan kilpailut ajetaan nykyään muista MM-luokista erillään 125 cm³-luokan Euroopan-mestaruuskilpailujen yhteydessä. Useat Euroopan maat seurasivat FIM:in esimerkkiä luokkajaossa, mutta Suomessa ajettiin edelleenkin motocrossia luokissa SM A 125 ja SM A Avoin aina vuoteen 2005 asti, minkä jälkeen luokkajako vaihtui ja se vaihtui hiukan vielä 2007 seuraavasti. Eli MXC 85, MXC/A 85, MXJ, MXB, MXV, MX2 ja MX1. Kaudella 2009 MX1 luokka muuttui avoimeksi luokaksi, johon voi osallistua 125–500 cm³:n  kaksitahtisella tai 250–650 cm³:n nelitahtisella motocross-pyörällä. Lisäksi Supercross palasi suomalaiseen motocross-kenttään kolmen osakilpailun voimin.
Kilpailuja

Motocrossin maailmanmestaruudesta ajetaan motocrossin maailmanmestaruussarjassa.
Suomalaiset motocrossin maailmanmestarit

Heikki Mikkola:
1974, 500-luokassa
1976, 250-luokassa
1977, 500-luokassa
1978, 500-luokassa
Pekka Vehkonen:
1985, 125-luokassa
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Suomen Moottoriliiton Motocross-sivut
Motocross ja supercross vuosittainen päätöstapahtuma Tampereella
Suomen Moottoriliitto
http://www.offroadpro.fi/
Ylen Elävä arkisto: Motocross toi pyörien pärinän metsiin ja hiekkakuopille
Motocross-kisat Imatralla vuonna 1957. Kuva: Kosken kuvaamo.
Nils Stolpe

Nils Thorfinn Stolpe  (26. maaliskuuta 1903 Kangasniemi – 21. syyskuuta 1985 Espoo) oli suomalainen sotilas, metsänhoitaja ja yritysjohtaja, joka sai metsäneuvoksen arvonimen.
Stolpen vanhemmat olivat piirilääkäri Thorfinn Stolpe ja Esther Ingrid von Pfaler ja puoliso vuodesta 1930 Greta Lisa Mether-Borgström. Vuorineuvos, yritysjohtaja Tor Stolpe oli heidän poikansa. Nils Stolpe tuli ylioppilaaksi Kristiinan suomalaisesta yhteiskoulusta 1922 ja kävi Kadettikoulun 1922–1924, metsänhoitajaksi hän valmistui Helsingin yliopistosta  1931. Vänrikki Stolpe oli nuorempi upseeri Jääkäritykistörykmentissä Hämeenlinnassa 1924–1928, yleni luutnantiksi 1926, oli Sortavalan suojeluskuntapiirin aluepäällikkö 1931–1933 ja yleni kapteeniksi 1933.
Metsähallituksen Evon hoitoalueen ylimääräinen metsänhoitaja Stolpe oli 1933–1934, Pitkäranta Oy:n hankintametsänhoitaja 1934–1936, Kaukaan Tehdas Oy:n aluemetsänhoitaja 1936–1949, Kymin Uittoyhdistyksen uittopäällikkö Kotkassa 1949–1954 ja Oy Kaukas Ab:n metsäpäällikkö Lauritsalassa 1954–1968. Kansanhuoltoministeriön puutavaran hankintatoiminnan tarkastajana Itä-Suomessa hän toimi 1945 ja toimistopäällikkönä 1946. Stolpe oli myös Savonlinnan kaupunginvaltuuston jäsen 1947–1949 ja hänellä oli useita oman alansa ja muita asiantuntija- ja luottamustehtäviä. Sotilasarvoltaan talvi- ja jatkosotaan patterin päällikkönä, patteriston komentajana ja tykistöryhmän komentajana osallistunut Stolpe oli reservin majuri (1942). Hän sai metsäneuvoksen arvonimen 1959. Hänen mukaansa on nimetty "Stolpen kuusikko" Haarikon alueella Punkaharjulla.
Aiheesta muualla

Karli Kelk: Nils Stolpe Biografiasampo.
Nils Stenstam

Nils Stenstam, vuoteen 1788 Nils Mattsinpoika (14. tammikuuta 1767 Karlskrona – 12. kesäkuuta 1806 Turku) oli Ruotsissa syntynyt suomalainen sotilas ja kivenhakkaaja.
Myös Stenstamin isä oli kivenhakkaaja. Hänen puolisonsa oli Margaretha Elisabeth (Lisette) Qvick (1763–1826). Stenstam oli kivenhakkaajaoppilas Karlskronan laivatelakalla ja Trollhättanin sulkulaitoksessa, kivenhakkaaja Viaporissa 1787, kersantti armeijan laivaston Viaporin eskaaderissa 1788, tykistön aliupseeri fregatti Björn Järnsidalla 1788–1789, sotavanki Venäjällä 1789–1790, tykkijunkkari armeijan laivastossa vuodesta 1791 ja lippukonstaapeli ja luutnantti mechanicus vuodesta 1803. Hopeamitalin  urheudesta hän sai 1790.
Viaporiin kivenhakkaajaksi Stenstam komennettiin 20-vuotiaana 1787. Sotilaana Stenstam osallistui Ruotsinsalmen ensimmäiseen meritaisteluun 1789 ja joutui siinä venäläisten vangiksi. Vankeudesta palannut Stenstam suoritti tutkinnon merenkulussa ja mekaniikassa ja sai sittemmin sotilasarvon luutnantti mechanicus.
Stenstamin uskotaan veistäneen Kustaa III:n tekemien luonnosten perusteella Augustin Ehrensvärdin haudalle Susisaarelle 1788 pystytetyn muistomerkin, johon Johan Tobias Sergelin prossiset yksityiskohdat liitettiin 1804. 
Hön veisti myös muun muassa uuninreunuksia, esimerkiksi Kustaa III:n paviljonkiin, samoin kuin pylväät ja pilasterit Turun Akatemiataloon. Muita hänen tekemikseen tiedettyjä töitä ovat asessori Gabriel Ahlmanin hautakivi Messukylän hautausmaalla ja Charles Bassin piirtämä professori Johan Bilmarkin muistomerkki Raision hautausmaalla. Stenstamin muistokirjoituksen mukaan hän veisti myös vaakunamedaljongit Kruunulinna Ehrensvärdin kahteen porttiin Viaporissa.
Aiheesta muualla

Nils Stenstam Biografiasampo.
Norjan laivastomuseo

| Norjan laivastomuseo Marinemuseet |
| --- | --- |


Tyyppi:  merenkulkumuseo
Osoite:  Kommandørkaptein Klincks vei 9
Sijainti:  Horten, Norja
Perustettu:  1853
Ylläpitäjä:  Norjan puolustusvoimat
Kotisivut:  https://kultur.forsvaret.no/museer/Marinemuseet
Koordinaatit:  59°25′34″N, 10°29′13″E
 fiNorjan laivastomuseo 
    
Norjan laivastomuseo on Norjan puolustusvoimien ylläpitämä Norjan laivaston historiaa esittelevä museo Hortenissa. Se perustettiin vuonna 1853.
Näyttelytila
Kobben-luokan sukellusvene KNM Utstein.
Näyttelyesineitä
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Norjan laivastomuseo Wikimedia Commonsissa
Nude (Loreenin EP)

| Nude Loreen |
| --- | --- | --- |

EP-levyn tiedot
 Julkaistu: 25. elokuuta 2017
 Kesto: 12.05
Loreenin muut julkaisut
| Heal 2012 | Nude 2017 | Ride 2017 |
Singlet albumilta Nude
 ”Body” Julkaistu: 14. heinäkuuta 2017  ”Jungle” Julkaistu: 11. elokuuta 2017
Nude on ruotsalaislaulaja Loreenin elokuussa 2017 julkaistu EP.
Kappaleet

|  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| Nro | Nimi | Kesto |  |  |  |  |  |  |  |
| 1. | Body | 3.32 |  |  |  |  |  |  |  |
| 2. | Jungle | 4.11 |  |  |  |  |  |  |  |
| 3. | Ocean Away (feat. Elliphant)  | 4.22 |  |  |  |  |  |  |  |
|  |  | 12.05 |  |  |  |  |  |  |  |
Onko sulla pokkaa?

| ”Onko sulla pokkaa?” Petri Nygård |
| --- | --- | --- |

Singlen tiedot
 Albumilta: Kaikkee pitää olla
 Julkaistu: 30. lokakuuta 2009
 Formaatti: Digitaalinen
 Tuottaja(t): MMEN
 Tyylilaji: rap, pop, huumorirap
 Kesto: 03.24
 Levy-yhtiö: Open Records
Petri Nygårdin muut singlet
| ”Sanon suoraan” 2009 | ”Onko sulla pokkaa?” 2009 | ”Mitävittuuvaan” 2009 |
"Onko sulla pokkaa?" on rap-artisti Petri Nygårdin toinen single hänen neljänneltä studioalbumiltaan, Kaikkee pitää olla.
Kappaleen singlen kanssa julkaistiin samaan aikaan musiikkivideo. Musiikkivideossa Nygård näkyy katkelmia muun muassa televisio-ohjelmista Reikä seinässä, Diili, Hauskat kotivideot, Talent Suomi, Totuuden hetki ja Big Brother, joiden vieraana tai juontajana hän esiintyy. Videon lopussa Nygård vilauttaa yleisössä istuvalle Antti Kurhiselle keskisormea.
Luettelo heinäkasvien suvuista

Tämä on tieteellisten nimien mukaan aakkosellinen luettelo heinäkasvien (Poaceae) heimoon kuuluvista suvuista.
A

Acamptoclados
Achlaena
Achnatherum – hopearöyhyt, esimerkiksi isohopearöyhy (Achnatherum splendens)
Aciachne
Acidosasa
Acostia
Acrachne
Acritochaete
Acroceras
Actinocladum
Aegilops – pukinvehnät, esimerkiksi myllypukinvehnä (A. cylindrica)
Aegopogon
Aeluropus
Afrotrichloris
Agenium
Agnesia
Agropyron – harjasvehnät, esimerkiksi ketoharjasvehnä (A. cristatum)
Agropyropsis
Agrostis – röllit, esimerkiksi isorölli (A. gigantea)
Aira – lauhiot eli kääpiölauhat, esimerkiksi kääpiölauhio eli kääpiölauha (A. praecox)
Airopsis
Alexfloydia
Alloeochaete
Allolepis
Alloteropsis
Alopecurus – puntarpäät, esimerkiksi ruokopuntarpää (A. arundinaceus)
Alvimia
Amblyopyrum
Ammochloa – hiekkaheinät
Ammophila – rantakaurat, esimerkiksi rantakaura (A. arenaria)
Ampelodesmos
Amphibromus
Amphicarpum
Amphipogon
Anadelphia
Anadelphia
Ancistrachne
Ancistragrostis
Andropogon – varrasheinät, esimerkiksi isovarrasheinä (A. gerardi)
Andropterum
Anemanthele
Anisantha – viuhkakattarat, esimerkiksi hietakattara (A. sterilis)
Aniselytron
Anisopogon
Anomochloa
Anthaenantiopsis
Anthenantia
Anthephora
Anthochloa
Anthoxanthum – simakkeet eli tuoksusimakkeet, esimerkiksi eteläntuoksusimake eli tuoksusimake (A. odoratum)
Antinoria
Apera – luohot, esimerkiksi peltoluoho eli luoho (A. spica-venti)
Aphanelytrum
Apluda
Apochiton
Apoclada
Apocopis
Arberella
Arctagrostis – lapinhilvet, esimerkiksi lapinhilpi (A. latifolia)
Arctophila – pohjansorsimot, esimerkiksi pohjansorsimo (A. fulva)
Aristida – vihniöt, esimerkiksi viistovihniö (A. adscensionis)
Arrhenatherum – heinäkaurat, esimerkiksi niittyheinäkaura eli heinäkaura (A. elatius)
Arthragrostis
Arthraxon
Arthropogon
Arthrostylidium
Arundinaria – kaislabambut, esimerkiksi amerikankaislabambu (A. gigantea)
Arundinella
Arundo – jättiruo’ot, esimerkiksi jättiruoko eli aasianjättiruoko (A. donax)
Arundoclaytonia
Asthenochloa
Astrebla
Athroostachys
Atractantha
Aulonemia
Australopyrum
Austrochloris
Austrodanthonia
Austrofestuca
Austrostipa
Avellinia – tupsikit, esimerkiksi kesätupsikki (A. festucoides)
Avena – kaurat eli elokaurat, esimerkiksi hukkakaura (A. fatua)
Avenula – mäkikaurat, ainoa laji mäkikaura (A. pubescens)
Axonopus
B

Bambusa – hujabambut eli kimppubambut, esimerkiksi paperibambu (B. vulgaris)
Baptorhachis
Bealia
Beckeropsis
Beckmannia – törökit, esimerkiksi idäntörökki (B. eruciformis)
Bellardiochloa
Bewsia
Bhidea
Blepharidachne
Blepharoneuron
Boissiera
Boivinella
Borinda
Bothriochloa – tikkiheinät
Bouteloua – gammaheinät, esimerkiksi puhveligammaheinä (B. dactyloides)
Brachiaria – viittaheinät
Brachyachne
Brachychloa
Brachyelytrum – piiskavihneet
Brachypodium – vihnelusteet eli lehtolusteet eli lusteet, esimerkiksi mäkiluste eli mäkilehtoluste (B. pinnatum)
Briza – siroräpelöt eli räpelöt, esimerkiksi niittyräpelö (B. media)
Bromopsis – rönsykattarat
Bromuniola, ainoa laji kattario (B. gossweileri)
Bromus – töpökattarat eli kattarat, esimerkiksi mäkikattara (B. hordeaceus)
Brylkinia
Buchloe
Buchlomimus
Buergersiochloa