stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Alexander Albon
Formula 1 -tulokset > Tulokset kilpailuittain

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Scuderia Toro Rosso | AUS 14 | BHR 9 | CHN 10 | AZE 11 | ESP 11 | MON 8 | CAN Kesk. | FRA 15 | AUT 15 | GBR 12 | GER 6 | HUN 10 |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | 92 | 8. |
| 2019 | Red Bull Racing |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  |  | BEL 5 | ITA 6 | SIN 6 | RUS 5 | JPN 4 | MEX 5 | USA 5 | BRA 14 | ABU 6 |  |  | 92 | 8. |
| 2020 | Red Bull Racing | AUS C | AUT 13† | STY 4 | HUN 5 | GBR 8 | ANI 5 | ESP 8 | BEL 6 | ITA 15 | TUS 3 | RUS 10 | EIF Kesk. | POR 12 | EMI 15 | TUR 7 | BHR 3 | SKR 6 | ABU 4 |  |  |  |  |  |  | 105 | 7. |
| 2022 | Williams | BHR 13 | SAU 14† | AUS 10 | EMI 11 | MIA 9 | ESP 18 | MON Kesk. | AZE 12 | CAN 13 | GBR Kesk. | AUT 12 | FRA 13 | HUN 17 | BEL 10 | NED 12 | ITA Louk. | SIN Kesk. | JPN Kesk. | USA 13 | MXC 12 | SÃP 15 | ABU 13 |  |  | 4 | 19. |
| 2023 | Williams | BHR 10 | SAU Kesk. | AUS Kesk. | AZE 12 | MIA 14 | EMI C | MON 14 | ESP 16 | CAN 7 | AUT 11 | GBR 8 | HUN 11 | BEL 14 | NED 8 | ITA 7 | SIN 11 | JPN Kesk. | QAT 137 | USA 9 | MXC 9 | SÃP Kesk. | LVG 12 | ABU 14 |  | 27 | 13. |
| 2024 | Williams | BHR 15 | SAU 11 | AUS 11 | JPN Kesk. | CHN 12 | MIA 18 | EMI Kesk. | MON 9 | CAN Kesk. | ESP 18 | AUT 15 | GBR 9 | HUN 14 | BEL 12 | NED 14 | ITA 9 | AZE 7 | SIN Kesk. | USA 16 | MXC Kesk. | SÃP DNS | LVG Kesk. | QAT 15 | ABU 11 | 12 | 16. |
| 2025 | Williams | AUS 5 | CHN   | JPN   | BHR   | SAU   | MIA   | EMI   | MON   | ESP   | CAN   | AUT   | GBR   | BEL   | HUN   | NED   | ITA   | AZE   | SIN   | USA   | MXC   | SÃP   | LVG   | QAT   | ABU   | 10 | 5. |
Formula 1 -tulokset > Kaudet numeroina

| Kausi | Talli | Sijoitus | Kilpailut | Pisteet | Voitot | Palkinto- pallisijat | Paalu- paikat | Nopeimmat kierrokset | Pistesijat |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2019 | Scuderia Toro Rosso-Honda | 8. | 12 | 16 | 0 | 0 | 0 | 0 | 5 |
| 2019 | Red Bull Racing-Honda | 8. | 9 | 76 | 0 | 0 | 0 | 0 | 8 |
| 2020 | Red Bull Racing-Honda | 7. | 17 | 105 | 0 | 2 | 0 | 0 | 12 |
| 2022 | Williams-Mercedes | 19. | 22 (21 starttia) | 4 | 0 | 0 | 0 | 0 | 3 |
| 2023 | Williams-Mercedes | 13. | 22 | 27 | 0 | 0 | 0 | 0 | 7 |
| 2024 | Williams-Mercedes | 16. | 24 (23 starttia) | 12 | 0 | 0 | 0 | 0 | 4 |
| Yhteensä (5 kautta) | Yhteensä (5 kautta) | Yhteensä (5 kautta) | 106 (104 starttia) | 240 | 0 | 2 | 0 | 0 | 39 |
Formula 1 -tulokset > Merkkipaalut

| Nro | Merkkipaalu | Ajetut GP:t | Osakilpailu |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Ensimmäinen kilpailu | 1 | Australian GP 2019 |
| 2 | Ensimmäiset MM-pisteet | 2 | Bahrainin GP 2019 |
| 3 | 100 MM-pistettä | 23 | Steiermarkin GP 2020 |
| 4 | Ensimmäinen palkintosija | 30 | Toscanan GP 2020 |
| 5 | 200 MM-pistettä | 43 | Miamin GP 2022 |
GP3-tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2016 | ART Grand Prix | ESPFEA 6 | ESPSPR 1 | AUTFEA 2 | AUTSPR 2 | GBRFEA 1 | GBRSPR 14 | HUNFEA 7 | HUNSPR 1 | GERFEA 4 | GERSPR Kesk. | BELFEA 9 | BELSPR 10 | ITAFEA 6 | ITASPR 2 | MALFEA 1 | MALSPR 8 | ABUFEA Kesk. | ABUFEA Kesk. | 177 | 2. |
Formula 2 -tulokset

Lihavointi tarkoittaa paalupaikkaa, kursivointi kilpailun nopeinta kierrosta. Muut selitteet löytyvät täältä.
| Kausi | Talli | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | 7 | 8 | 9 | 10 | 11 | 12 | 13 | 14 | 15 | 16 | 17 | 18 | 19 | 20 | 21 | 22 | 23 | 24 | Pisteet | Sijoitus |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 2017 | ART Grand Prix | BHRFEA 6 | BHRSPR 7 | ESPFEA 5 | ESPSPR 8 | MONFEA 4 | MONSPR 6 | AZEFEA Loukk. | AZESPR Loukk. | AUTFEA 5 | AUTSPR 2 | GBRFEA 18 | GBRSPR 10 | HUNFEA 8 | HUNSPR 7 | BELFEA 12 | BELSPR 18 | ITAFEA 14 | ITASPR 8 | JERFEA 12 | JERSPR 9 | ABUFEA 7 | ABUSPR 2 |  |  | 86 | 10. |
| 2018 | DAMS | BHRFEA 4 | BHRSPR 13 | AZEFEA 1 | AZESPR 13 | ESPFEA 5 | ESPSPR 2 | MONFEA Kesk. | MONSPR Kesk. | FRAFEA Kesk. | FRASPR 7 | AUTFEA 5 | AUTSPR 5 | GBRFEA 1 | GBRSPR 7 | HUNFEA 5 | HUNSPR 1 | BELFEA 5 | BELSPR 3 | ITAFEA 3 | ITASPR Kesk. | RUSFEA 1 | RUSSPR 3 | ABUFEA 14 | ABUSPR 8 | 212 | 3. |
Elisan linkkitorni

Elisan linkkitorni Pasilan sillalta nähtynä.
Torni Vislauskujan puolelta nähtynä.
Elisan linkkitorni (aiemmin HPY:n linkkitorni) on vapaasti seisova tietoliikennemasto Helsingin Itä-Pasilassa. Se sijaitsee Elisa Oyj:n pääkonttorin sisäpihalla osoitteessa Ratavartijankatu 5.
Linkkitorni rakennettiin silloisen Helsingin Puhelinyhdistyksen (HPY) toimitalon rakentamisen yhteydessä vuonna 1988. Tornin on suunnittellut arkkitehtitoimisto Kuusi & Sillanpää. Tornin korkeus antenneineen on 103,7 metriä. Korkeus merenpinnan tasosta on 134,7 metriä. Valmistuessaan se oli Helsingin toiseksi korkein torni Länsi-Pasilan puolella sijaitsevan Yleisradion linkkitornin jälkeen ja yksi kaupungin korkeimmista rakennelmista (muita korkeampia ovat eräät voimalaitosten savupiiput). Ristikkometallinen torni on paikallinen maamerkki.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Elisan linkkitorni Wikimedia Commonsissa
Elisan linkkitorni Emporis.com.
Camilla Belle

| Camilla Belle |
| --- | --- |
 Camilla Belle vuonna 2009.
Henkilötiedot
Koko nimi:  Camilla Belle Routh
Syntynyt: 2. lokakuuta 1986 (ikä 38) Los Angeles, Kalifornia, Yhdysvallat
Ammatti:  näyttelijä
Näyttelijä
Aktiivisena:  1993–
Merkittävät roolit:  The Ballad of Jack and Rose Kun tuntematon soittaa 10,000 BC
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Camilla Belle (oik. Camilla Belle Routh, s. 2. lokakuuta 1986 Los Angeles) on yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä.
Belle aloitti uransa pienellä roolilla elokuvassa A Little Princess. Hänen ensimmäinen pääosansa oli vuoden 2000 Disney Channel -elokuvassa Rip Girls. Pienen tauon jälkeen Belle palasi elokuvien pariin. Vuonna 2006 hän näytteli pääosaa elokuvassa Kun tuntematon soittaa. Hänen seuraava roolinsa oli Roland Emmerichin ohjaamassa elokuvassa 10,000 BC (2008).
Filmografia

| Elokuvat> Vuosi | Elokuvat> Suomenkielinen nimi | Elokuvat> Alkuperäinen nimi | Elokuvat> Rooli |
| --- | --- | --- | --- |
| 1993 | Tyhjä kehto | Empty Cradle | Sally |
| 1993 | Loukussa maan alla | Trouble Shooters: Trapped Beneath the Earth | Jennifer Gates |
| 1994 | Decontructing Sarah | Decontructing Sarah | Young Elizabeth |
| 1995 | Pikku Prinsessa | A Little Princess | Jane |
| 1995 | Annie: A Royal Adventure! | Annie: A Royal Adventure! | Molly |
| 1996 | Poison Ivy II | Poison Ivy II | Daphne Falk |
| 1996 | Marshal Law | Marshal Law | Boot Coleman |
| 1997 | Kadonnut maailma – Jurassic Park | The Lost World: Jurassic Park | Cathy Bowman |
| 1998 | Patriootti | Patriot | Holly McClaren |
| 1998 | Lumotut sisaret | Practical Magic | 11-vuotias Sally Owens |
| 1999 | Faithin jalanjäljillä | The Invisible Circus | Phoebe, 10-12 |
| 1999 | Replacing Dad | Replacing Dad | Mandy |
| 1999 | Secret of the Andes | Secret of the Andes | Diana Willings |
| 2000 | Rip Girls | Rip Girls | Sydney Miller |
| 2001 | Back to the Secret Garden | Back to the Secret Garden | Lizzie Buscana |
| 2005 | The Ballad of Jack and Rose | The Ballad of Jack and Rose | Rose Slavin |
| 2005 | Ilopilleri | The Chumscrubber | Crystal |
| 2005 | The Quiet | The Quiet | Dot |
| 2006 | Kun tuntematon soittaa | When a Stranger Calls | Jill Johnson |
| 2008 | 10000 BC | 10000 BC | Evolet |
| 2009 | Push | Push | Kira Hudson |
| 2009 | À Deriva | À Deriva | Ângela |
| 2010 | Father of Invention | Father of Invention | Claire Axle |
| 2011 | From Prada to Nada | From Prada to Nada | Nora Dominguez |
| 2011 | Breakaway | Breakaway | Melissa |
| 2013 | Open Road | Open Road | Angie |
| 2013 | I Brake for Gringos | I Brake for Gringos | Gaby |
| 2014 | Cavemen | Cavemen | Tess |
| 2014 | Amapola | Amapola | Ama |
| 2015 | Diablo | Diablo | Alexsandra |
| 2016 | The American Side | The American Side | Emily Chase |
| 2016 | Sundown | Sundown | Gaby |
| 2017 | The Mad Whale | The Mad Whale | Isabel Wallace |
| Televisiosarjat> Vuosi | Televisiosarjat> Nimi | Televisiosarjat> Rooli | Televisiosarjat> Jaksot |
| --- | --- | --- | --- |
| 1998 | Walker, Texasista | Cindy Morgan | ”Where the Gauchos Roam” |
| 2000 | Villit Marjaset | Calf | ”Code of the West” |
| 2019 | Dollface | Melyssa |  |
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Camilla Belle Wikimedia Commonsissa
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  ISNI  VIAF  WorldCat 
Kansalliset:  Espanja  Ranska  BnF data  Saksa  Yhdysvallat  Tšekki 
Henkilöt:  Elonet 
Muut:  IdRef
Justin Gaethje

| Justin Ray Gaethje |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 14. marraskuuta 1988 (ikä 36) Safford, Arizona
Kansalaisuus:   Yhdysvallat
Vapaaottelija
Lempinimi:  The Highlight
Pituus:  180 senttimetriä
Paino:  70 kilogrammaa
Painoluokka:  kevytsarja
Kätisyys:  oikea
Taistelutyyli:  nyrkkeily, paini
Seura:   Grudge Training Center  Genesis Training Center  Elevation Fight Team 
Tilastot
Ottelut:  27
Voitot:  23
– tyrmäyksellä:  19
– luovutuksella:  1
– päätöksellä:  3
Tappiot:  4
Justin Ray Gaethje ([ˈɡeɪdʒi], s. 14. marraskuuta 1988) on yhdysvaltalainen vapaaottelija, joka ottelee tällä hetkellä Ultimate Fighting Championshipin (UFC) kevytsarjassa. Hän on entinen väliaikainen UFC:n kevytsarjan mestari. 9. toukokuuta 2022 lähtien Gaethje on ollut kevytsarjan rankingissa sijalla 3.
Gaethje aloitti painin harrastamisen 4-vuotiaana. Hän oli kaksinkertainen Arizonan osavaltion mestari painijana Safford High Schoolissa ja oli NCAA:n Divisioona I-ohjelmassa. Hän oli All American -joukkueessa ollessaan Pohjois-Coloradon yliopistossa. Hän aloitti amatööri MMA-uransa yliopistossa, kääntyi ammattilaiseksi vuonna 2011 ja liittyi World Series of Fightingiin (WSOF) vuonna 2013, jossa hänestä tuli kevytsarjan mestari. Hän puolusti WSOF-vyötään viisi kertaa ennen kuin hän luopui siitä liittyäkseen UFC:hen vuonna 2017.
Gaethjen suku ja nuoruus

Justin Ray Gaethje syntyi 14. marraskuuta 1988 Saffordissa Arizonan osavaltiossa. Hänen äitinsä Carolina (os. Espinoza) on meksikolaista syntyperää Meksikon Sonorasta ja hänen isänsä John Ray Gaethje on saksalaista syntyperää. Hänen äitinsä oli postimestari, kun taas hänen isänsä oli töissä kuparikaivoksella, samoin kuin hänen molemmat isoisänsä. Hänen isänpuoleinen isoisänsä nyrkkeili palvellessaan Yhdysvaltain armeijassa. Gaethjen isä Ray jäi eläkkeelle kuparikaivostyöstä syyskuussa 2019 työskenneltyään 36 vuotta Morencin kaivoksella.
Gaethjella on kaksi sisarta. Hänellä on myös kaksoisveli Marcus John Gaethje, joka työskenteli Morencin kaivoksella lähes 10 vuotta. 18-vuotiaana Gaethje vietti itse kesän Morencin kaivoksella. Hän sanoi Brett Okamotolle ESPN:stä vuonna 2020: ”Työskentelin seitsemän päivää viikossa, 12 tuntia joka päivä. Tein sitä kolme kuukautta putkeen ja otin yhden vapaapäivän, koska minun piti nukkua. Tein 96 tuntia viikossa.” Gaethje muisteli, että kun hän oli lähtemässä kaivoksesta opiskellakseen yliopistoon, kaksi hänen työtoveriaan sanoi hänelle: ”Palaat heti, et selviä yliopistossa. Olet oikeassa. takaisin tänne.” Tämä motivoi Gaethjea menestymään.
Painiura > High school

Gaethje aloitti painin 4-vuotiaana. Hän osallistui Safford High Schooliin, jossa hän oli neljänkertainen finalisti ja kaksinkertainen osavaltion mestari (AIA). Hänellä on edelleen hallussaan seitsemänneksi eniten lähellä putoamista (218) ja yhdeksänneksi eniten saavuttamia pistepisteitä (1057,5) osavaltion historiassa painijana. Gaethje pelasi myös amerikkalaista jalkapalloa ja baseballia high schoolissa.
Painiura > College

Gaethje valmistui Safford High Schoolista ennätyksellä 191–9. Hän haki aluksi pieneen korkeakouluun Arizonassa, koska hän halusi pysyä lähellä perhettään, mutta sen sijaan hyväksyi tarjouksen Pohjois-Coloradon yliopiston NCAA Division I -ohjelmasta. Ensimmäisenä opiskelijana Gaethjellä oli 18–9 ennätys, mukaan lukien kolmas sija Oregon Wrestling Classicissa. Toisella kaudellaan hän pääsi vuoden 2009 NCAA Division I 71-kiloisten Championshipiin, jossa hän teki 0–2-ennätyksen. Hän päätti kauden 14–4-ennätyksellä, ja hänet nimettiin Western Wrestling All-Conference First Teamiin.
Juniorina Gaethje voitti 5–2 vuoden 2010 NCAA Division I 71-kiloisten Championshipissä ja ansaitsi 7. sijan ja All-American-statuksen. Tämä teki hänestä ensimmäisen Pohjois-Coloradon painijan, joka saavutti Divisioonan I All-American-aseman Larry Wagnerin jälkeen vuonna 1970. Gaethje putosi 67-kiloisten sarjaan neljäntenä opiskeluvuotenaan, mutta hänellä oli vaikeuksia painonpudotuksen kanssa. Hän voitti todellisen toisen paikan NCAA Western Regional Championshipsissä ja pääsi siten vuoden 2011 NCAA Division I 67-kiloisten Championshipiin, jossa hän julkaisi 1–2 ennätyksen ja päätti seniorikauden 17–8.
Kesäkuussa 2020 ilmoitettiin, että Gaethje valitaan Pohjois-Coloradon yliopiston yleisurheilunselvennä Hall of fameen saavutuksistaan painissa.
Vapaaottelu-ura > Uran alku

Gaethje joutui ensimmäisen kerran kosketuksiin vapaaotteluun (MMA) Pohjois-Coloradon yliopiston ensimmäisen vuoden opiskelijana, kun hän paini Ultimate Fighting Championship (UFC) -ottelijoiden, kuten Georges St-Pierren, Clay Guidan ja tulevan vastustajan Donald Cerronen kanssa. Myöhemmin hän puhui valmentajilleen aikeistaan kokeilla uutta urheilua, ja hänelle kerrottiin, että hänen oli nostettava arvosanojaan päästäkseen amatööriotteluun. Parannettuaan arvosanojaan Gaethje teki amatööridebyyttinsä toisen vuoden (2008–09) esikaudella 2. elokuuta 2008, jolloin hän teki slam-tyrmäyksen vastustajalleen.
Kerättyään 7–0 amatööriennätyksen Gaethje teki ammattilaisdebyyttinsä 20. elokuuta 2011 tulevaa UFC-ottelija Kevin Croomia vastaan. Gaethje voitti ottelun ensimmäisellä kierroksella tyrmäyksellä, kun aluksi Croom yritti hakea lopetusta, mutta Gaethe onnistui vastaamaan yritykseen. Coloradon ja Arizonan alueellisella kierroksella Gaethje teki voittamattoman 7–0 ammattilaisennätyksen, jossa oli kuusi voittoa. Yksi hänen varhaisista voitoistaan oli UFC-veteraani Drew Fickett. Gaethje voitti tyrmäyksellä 12 sekuntia ensimmäisestä erästä.
Vapaaottelu-ura > World Fighting Championship

Gaethje allekirjoitti World Series of Fightingin sopimuksen 2. joulukuuta 2012 ja debytoi 23. maaliskuuta 2013 WSOF 2:ssa Gesias Cavalcantea vastaan. Hän päätti ottelun ensimmäisellä kierroksella teknisellä tyrmäyksellä (lääkärin pysäytyksellä) katsottuaan haavaa, joka muodostui Cavalcanten vasemman silmän yläpuolelle.
14. kesäkuuta 2013 hän otteli Brian Cobbia vastaan WSOF 3:ssa ja voitti lopulta teknisellä tyrmäyksellä jalkapotkulla kolmannella kierroksella.
Myöhemmin Gaethje otteli Dan Lauzonia vastaan WSOF 6:ssa 26. lokakuuta 2013 ja viimeisteli Lauzonin tyrmäyksellä alakoukulla toisessa erässä.
Kolme pysäytysvoittoa varmisti Gaethjelle mahdollisuuden WSOF Lightweight Championshipin avauskilpailuun WSOF 8:n pääottelussa Richard Patishnockia vastaan 18. tammikuuta 2014. Gaethje voitti Patishnockin ensimmäisellä kierroksella teknisellä tyrmäyksellä tullakseen WSOF:n kevytsarjan mestariksi.
Hänen ensimmäinen mestaruutensa puolustus oli WSOF 11:ssä Nick Newellia vastaan 5. heinäkuuta 2014. Gaethje voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä toisella kierroksella.
15. marraskuuta 2014 Gaethje kohtasi UFC-veteraanin ja entisen harjoituskumppaninsa Melvin Guillardin WSOF 15:ssä. Ottelu katsottiin ei-tittelikilpailuksi Guillardin painon puuttuessa. Hän painoi 72 kiloa, 2 paunaaselvennä yli 70 kilon rajan. Gaethje voitti ottelun jaetulla päätöksellä.
Sitten hän otteli Luis Palominoa vastaan WSOF 19:ssä 28. maaliskuuta 2015. Gaethje puolusti titteliään pysäyttämällä Palominon teknisellä tyrmäyksellä kolmannella kierroksella jalkapotkujen ja lyöntien yhdistelmän jälkeen. Los Angeles Times nimesi tämän ottelun vuoden 2015 parhaaksi otteluksi.
Gaethje otteli uusintaottelun Palominoa vastaan 18. syyskuuta 2015 WSOF 23:ssa ja puolusti vyötään uudelleen päättäen Palominolle toisella kierroksella teknisellä tyrmäyksellä.
WSOF 29:ssä 12. maaliskuuta 2016 hän puolusti vyöään Brian Fosteria vastaan teknisellä tyrmäyksellä. Kolme päivää myöhemmin Coloradon osavaltion urheilukomissio pidätti Gaethjen määräämättömäksi ajaksi epäurheilijamaisen käytöksen vuoksi sen jälkeen, kun hän teki vakiotuuletuksensa hypättyään takaperinvoltin häkin päältä WSOF 29 -voittonsa jälkeen. Kielto poistettiin päivää myöhemmin.
Gaethjen odotettiin puolustavan WSOF:n kevytsarjan mestaruutta Ozzy Dugulubgovia vastaan WSOF 33:ssa 7. lokakuuta 2016. Ottelu kuitenkin peruttiin tapahtumapäivänä, koska Dugulubgov sairastui.
17. lokakuuta 2016 ilmoitettiin, että Gaethje puolustaa WSOF:n kevytsarjan mestaruutta João Zeferinoa vastaan 31. joulukuuta 2016 WSOF 34:ssä päätapahtumassa. Kuitenkin loukkaantuminen pakotti Zeferinon vetäytymään ottelusta ja hänet korvattiin Luiz Firminolla. Gaethje voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä lääkärin keskeytyksellä, koska Firminon oikea silmä oli turvonnut kolmannen erän jälkeen.
Vapaaottelu-ura > Ultimate Fighting Championship (UFC)

4. toukokuuta 2017 Gaethje ilmoitti luovuttaneensa WSOF-tittelinsä ja allekirjoittaneensa sopimuksen Ultimate Fighting Championshipiin. Toukokuun 12. päivänä ilmoitettiin, että hän debytoisi veteraani Michael Johnsonia vastaan 7. heinäkuuta The Ultimate Fighter: Redemption Finalessa. Gaethje voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä toisessa erässä lyöntien ja polvien yhdistelmällä. Voiton ansiosta Gaethje sai Fight of the Night- ja Performance of the Night -palkinnot. Sherdog nimesi tämän ottelun vuoden 2017 parhaaksi otteluksi ja ottelun 2. erän vuoden parhaaksi eräksi.
UFC ilmoitti 13. heinäkuuta 2017, että Gaethje valmentaa The Ultimate Fighter 26:ta yhdessä Eddie Alvarezin kanssa, ja kaksikon odotetaan kohtaavan toisensa kauden päätteeksi. Ottelu Alvarezin kanssa käytiin 2. joulukuuta 2017 UFC 218:ssa. Gaethje hävisi kilpailun tyrmäyksellä kolmannessa erässä, mikä oli hänen vapaaottelu-uransa ensimmäinen tappio. Ottelu antoi hänelle myös toisen peräkkäisen Fight of the Night -bonuspalkinnon. World MMA Awardsissa se nimettiin vuoden otteluksi. Gaethje sanoi tappion jälkeen: ”Se oli elämäni parasta aikaa. Rehellisesti sanottuna, kun olen niin monen ihmisen edessä, pystyin laittamaan taitoni korkeimmalle tasolle pay-per-view-maksuilla, kaikki nuo asiat, se oli minulle unelmien täyttymys. Sanoin sen aiemmin, sanoin sen monta kertaa, että häviän (lopulta). Jos häviäisin, toivoin, että putoaisin. Kaikki nuo asiat toteutuivat.”
Gaethje hävisi ottelun teknisellä tyrmäyksellä neljännessä erässä Dustin Poirierille 14. huhtikuuta 2018 UFC on Fox 29. Ottelusta napsahti Gaethjelle kolmas peräkkäinen Fight of the Night -bonuspalkinto. Sherdog nimesi Gaethje vs. Poirier -ottelun vuoden 2018 parhaaksi otteluksi. Ottelun jälkeen paljastettiin, että Gaethjen jalkapotkut olivat aiheuttaneet Poirierin nelipäiseen reisilihakseen osittaisen repeämän.
Gaethjen oli määrä otella Al Iaquintaa vastaan 25. elokuuta 2018 UFC Fight Night 135 -tapahtumassa. Kuitenkin 28. kesäkuuta 2018 Iaquinta vetäytyi ottelusta ja hänet korvattiin James Vickillä. Gaethje toipui kahdesta tappiostaan selkeästi ja voitti ottelun tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Hänelle myönnettiin myös Performance of Night -palkinto, mikä tarkoitti, että hän oli ansainnut viisi bonuspalkintoa neljässä UFC-ottelussaan.
Gaethje kohtasi Edson Barbozan 30. maaliskuuta 2019 UFC:ssä ESPN 2:lla. Hän voitti ottelun tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Tämä toi hänelle Fight of the Night -palkinnon.
Gaethje kohtasi seuraavan kerran Donald Cerronen 14. syyskuuta 2019 UFC on ESPN+ 16 -tapahtuman pääottelussa. Hän voitti ottelun teknisellä tyrmäyksellä ensimmäisessä erässä. Voitto toi Gaethjelle myös kolmannen Performance of the Night -bonuspalkinnon.
Vapaaottelu-ura > UFC:n väliaikainen mestaruus ja jatkokiistat tittelistä

Huhtikuun 6. päivänä ilmoitettiin, että Gaethje astuu lyhyellä varoitusajalla kohtaamaan Tony Fergusonin väliaikaisessa UFC Lightweight Championshipissä 18. huhtikuuta UFC 249:ssä. Huhtikuun 9. päivänä UFC:n presidentti Dana White ilmoitti kuitenkin, että tämä tapahtuma oli siirretty ja ottelu järjestettiin sen sijaan 9. toukokuuta 2020. Gaethje hallitsi ottelua pysäyttäen Fergusonin teknisellä tyrmäyksellä viidennessä erässä ja päättäen näin Fergusonin 12 peräkkäisen voiton ennätyksen. Hän jatkoi myös bonusputkeansa ja ansaitsi Fight of the Night- ja Performance of the Night -palkinnot. Tämä teki Gaethjesta ainoan ottelijan UFC:n historiassa, joka on voittanut vähintään yhden  otteluillan bonuksen jokaisessa seitsemästä ensimmäisestä esiintymisestään.
Gaethje taisteli yhdistämisottelussa UFC:n kevyensarjan mestaruudesta Habib Nurmagomedovia vastaan 24. lokakuuta 2020 UFC 254:ssä. Hän hävisi taistelun teknisellä lopetuksella triangelikuristuksen takia toisessa erässä, mikä merkitsi ensimmäistä kuristustappiota hänen vapaaottelu-uransa aikana. Gaethjen taputuksesta huolimatta erotuomari Jason Herzog ei keskeyttänyt ottelua ennen kuin Gaethje menetti tajuntansa kuristuksen takia.
Gaethje kohtasi Bellatorin kevyensarjan entisen mestarin Michael Chandlerin UFC 268:ssa 6. marraskuuta 2021. Edestakaisen taistelun jälkeen Gaethje voitti ottelun yksimielisellä päätöksellä huolimatta siitä, että hän kaatoi Chandlerin ja melkein viimeisteli hänet toisella kierroksella. Tämä ottelu ansaitsi Fight of the Night -palkinnon. Ottelu valittiin Vuoden taisteluksi useiden sekakamppailulajien tiedotusvälineiden ja itse UFC:n toimesta.
Gaethje kohtasi Charles Oliveiran 7. toukokuuta 2022 UFC 274:ssä vapaasta UFC Lightweight Championshipistä. Oliveiran painon puuttumisen ja tittelin menettämisen vuoksi vain Gaethje oli oikeutettu voittamaan tittelin. Huolimatta siitä, että Gaethje kaatoi Oliveiran kahdesti, Gaethje hävisi kamppailun kuristuksella ensimmäisessä erässä.
Musica nova Helsinki

Musica nova Helsinki on Helsingissä joka toinen vuosi järjestettävä uuden musiikin tapahtuma, joka perustettiin vuonna 1981 nimellä Helsinki Biennale. Musica nova on Suomen suurin uuden musiikin festivaali ja yksi Euroopan merkittävimmistä nykymusiikin tapahtumista.
Festivaali järjestetään joka toinen vuosi ja sen pääjärjestäjinä toimivat Helsingin juhlaviikot, Helsingin kaupunginorkesteri, Tapiola Sinfonietta, Yleisradio (Radion sinfoniaorkesteri) ja Suomen Säveltäjät. Vuonna 2021 Koronaviruspandemiasta johtuen festivaalin konsertit järjestettiin pääasiassa verkossa, ja festivaalin konserttitallenteet keräsivät arviolta 31 000 katsojaa ja 200 000 radion kuuntelijaa. Vuosina 2023 ja 2025 festivaali keräsi noin 7000 kävijää.
Musica nova Helsinki -festivaalin taustaorganisaationa toimii Helsingin kaupungin perustama Helsingin tapahtumasäätiö. Tapahtuma on Finland Festivalsin jäsenfestivaali.
Festivaalin teemat

1999: Thomas Adesin sävellykset
2003: Monikulttuurisuus
2006: Turning Point
2007: Suomalainen musiikki
2009: New York
2011: Saksalainen uusi musiikki
2013: Orientalismi, Länsi-Itä, silkkitie ja toleranssi
2015: Dialogues – Vuoropuheluja
2021: Polytopia
2023: Tunteet ja aistit
2025: Yhdessä