stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Xbox
Modaaminen

Xboxia on myös mahdollista muokata (”modata”), mutta tällöin koneen takuu raukeaa. Xboxiin voidaan vaihtaa muun muassa suurempi kiintolevy, jotta saataisiin lisää tilaa pelitallennuksille, peleille, musiikille ja videoille. Xboxin oman käyttöjärjestelmän voi vaihtaa toiseen, kuten Linuxiin tai muokattuun dashboardiin. Modaamalla Xboxin ja käyttämällä sopivia ohjelmia, voidaan peleistä ottaa varmuuskopioita ja saada Xbox hyväksymään niiden käytön. Toisaalta tämä mahdollisuus houkuttelee myös käyttämään laittomia piraattikopioita, joiden pelaaminen Microsoftin Live-palvelussa on kuitenkin estetty. Modattuun Xboxiin saa myös emulaattoriohjelmia, jolloin sillä voi pelata vanhempien tietokoneiden ja pelikonsolien pelejä. Xboxiin voi kiinnittää sopivalla liittimellä hiiren ja näppäimistön, mikä auttaa tietokoneohjelmien käyttöä. Xboxia voi myös ”modata” tietokoneen avulla lataamalla oikeita ohjelmia tietokoneelle, jolloin on mahdollista muokata pelin tallennuksia.
Modatun Xboxin päätarkoitus nykyään pelaamisen lisäksi on käyttää sitä viihdekeskuksena Xbox Media Center -ohjelmiston avulla. Näin konsolilla voidaan toistaa MPEG-4-koodattuja elokuvia, kuunnella musiikkia, katsella valokuvia sekä toistaa DVD-elokuvia ilman erillistä kauko-ohjainta. Lisäksi Xboxin kanssa samaan verkkoon kytketyltä tietokoneelta voidaan toistaa verkon välityksellä kaikkia edellä mainittuja tietoja.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Xbox Wikimedia Commonsissa
Virallinen Xbox-sivusto
Kuudennen sukupolven pelikonsolit
Nintendo GameCube
PlayStation 2
Sega Dreamcast
V.Smile
Xbox
Konsolin sisältö kovalevyn ja CD-aseman irroittamisen jälkeen
Raimo Summanen

| Raimo Summanen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 2. maaliskuuta 1962 (ikä 62) Jyväskylä
Kansalaisuus:   Suomi
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Rami, Raato, Sumo
Pelipaikka:  vasen laitahyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  181 cm
Pelaajaura
Pääsarjaura:  1981–1995
Seurat:  JyP HT (I-div)   Kiekkoreipas (SML)   Ilves (SML)   Edmonton Oilers (NHL)   Nova Scotia Oilers (AHL)   Vancouver Canucks (NHL)   HPK (SML)   TPS (SML)   Jokerit (SML)
NHL-varaus:  125, 1982 Edmonton Oilers
| Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Mitalit> Maa:   Suomi.Miesten jääkiekko.MM-kilpailut  | Maa:   Suomi> Miesten jääkiekko. |
| --- | --- | --- | --- |
|  Kultaa | Ruotsi 1995 | Jääkiekko |  |
Raimo Olavi Summanen (s. 2. maaliskuuta 1962 Jyväskylä) on suomalainen jääkiekkovalmentaja ja entinen jääkiekkohyökkääjä. Kaudella 2020–2021 hän toimi slovenialaisen HK SZ Olimpijan päävalmentajana ja valmensi joukkueen Alps Hockey Leaguen mestariksi.
Summanen on valittu Suomen Jääkiekkoleijonaksi numerolla 142.
Pelaajaura

Summanen aloitti jääkiekkouransa JyP HT:ssä. Kansallinen läpimurto kuitenkin edellytti siirtoa Tampereen Ilvekseen Risto Jalon ketjukaveriksi. Ilves saavutti pronssia keväällä 1983 ja tamperelainen hyökkäyskaksikko valittiin saman vuoden MM-kisoihin, joissa ketjun kolmannen lenkin muodosti Petri Skriko. Summanen, Jalo ja Skriko olivat pelanneet menestyksellä jo nuorten maajoukkueessa.
Entistä suuremmassa roolissa Jalon maajoukkueketju oli vuoden 1984 olympiaturnauksessa.
SM-liigassa Summanen edusti useita seuroja, mutta pisimmän ajan hän edusti Ilvestä, jossa Summanen pelasi yhteensä viisi kautta. SM-liigassa hän voitti kolme Suomen mestaruutta, yhden hopean ja kolme pronssia. Henkilökohtaisina saavutuksina SM-liigassa hän voitti sen pistepörssin vuosina 1989 ja 1990. Hän voitti myös maalipörssin  vuonna 1983 lukemalla 45, mikä oli ennätys kauteen 1987–88 asti, jolloin Arto Javanainen rikkoi sen kaksi maalia paremmalla lukemalla.
NHL-uransa aikana pelaajana Summanen ehti edustaa kahta seuraa, Edmonton Oilersia ja Vancouver Canucksia. Oilersin voittaessa Stanley Cupin kauden 1983–1984 päätteeksi hän sai omistukseensa Stanley Cup -sormuksen ja oli mukana mestarijoukkueesta otetussa kuvassa. Koska Summanen kuitenkin pelasi Oilersissa tuon kauden aikana vain kaksi runkosarja- ja viisi pudotuspeliottelua, hän ei virallisten kriteerien mukaan ole Stanley Cup -voittaja. Hänen nimeään ei myöskään ole kaiverrettu Stanley Cup -pokaaliin.
Myöhemmin urallaan Summanen ehti pelata ammattilaisena myös Keski-Euroopassa Sveitsissä. Summanen lopetti pelaajauransa kauteen 1994–1995 oltuaan voittamassa Suomelle sen ensimmäistä jääkiekon maailmanmestaruutta Ruotsin MM-kisoissa 1995. Maailmanmestaruuden lisäksi Summanen voitti maajoukkueessa pronssimitalin Kanada Cupissa vuonna 1991.
Kirja

Summanen julkaisi vuoden 2005 lopussa osakseen maailmancupin kohua herättäneiden tapahtumien johdosta kirjan Meidän Päivä (Teos), jossa ruoditaan paitsi Summasen aikaa jääkiekkomaajoukkueen päävalmentajana niin myös valotetaan taustoja Summasen matkasta huipputason jääkiekkoilijasta maajoukkueen päävalmentajaksi.
Yksityiselämä

Summanen oli aviossa Nenna Summasen kanssa 30 vuotta, kunnes vaimo jätti avioerohakemuksen heinäkuussa 2017. Heillä on vuonna 1992 syntynyt tytär ja 1995 syntynyt poika.
Syyskuussa 2017 Summanen pahoinpiteli satunnaisen ohikulkijan poistuttuaan Alcatraz Exclusive Club -stripteaseklubilta Helsingissä. Yksittäisen henkilön tilanteesta kuvaama video johti rikostutkintaan. Helsingin syyttäjänvirasto kuitenkin teki asiassa syyttämättäjättämispäätöksen. Osapuolet sopivat asian, ja Summanen maksoi toiselle osapuolelle korvauksia 367,70 euroa.
Carl Weathers

| Carl Weathers |
| --- | --- |
 Carl Weathers vuonna 2015.
Henkilötiedot
Syntynyt: 14. tammikuuta 1948 New Orleans, Louisiana, Yhdysvallat
Kuollut: 1. helmikuuta 2024 (76 vuotta)
Näyttelijä
Aktiivisena:  1975–2024
Merkittävät roolit:  Apollo Creed (Rocky-sarja) Dillon (Predator – saalistaja)
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Carl Weathers (14. tammikuuta 1948 New Orleans, Louisiana – 1. helmikuuta 2024) oli yhdysvaltalainen elokuvanäyttelijä.
Weathers tunnettiin parhaiten roolistaan Apollo Creedinä Rocky-elokuvissa. Muita sivurooleja hänellä oli ollut muun muassa elokuvissa Predator – saalistaja, Happy Gilmore – ammattilainen, Navaronen haukat ja Kuoleman ajojahti. Weathers näytteli pääosaa toimintaelokuvissa Action Jackson – ässä hihassa ja Texasin hurrikaani.
Weathers oli amerikkalaisen jalkapallon pelaaja, mutta alkoi opiskella teatteria voidakseen näytellä elokuvissa.
Filmografia

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
| Vuosi | Elokuva/Sarja | Rooli |
| 1975 | Friday Foster | Yarbro |
| 1975 | See, Pop? | GlobaKett Industriesin työntekijä #2 |
| 1975 | Bucktown | Hambone |
| 1976 | The Four Deuces | Taksikuski |
| 1976 | Rocky | Apollo Creed |
| 1977 | Kolmannen asteen yhteys | Sotilaspoliisi |
| 1977 | Semi-Tough | Dreamer Tatum |
| 1978 | Navaronen haukat | Kersantti Weaver |
| 1979 | Rockyn uusintaottelu | Apollo Creed |
| 1981 | Kuoleman ajojahti | Sundog/George Washington Lincoln Brown |
| 1982 | Tiikerinsilmä – Rocky III | Apollo Creed |
| 1985 | Rocky IV | Apollo Creed |
1986: Fortune Dane
| 1987 | Predator – saalistaja | Majuri George Dillon |
| 1988 | Action Jackson | Sgt./Lt. Jericho ”Action” Jackson |
| 1989–1990 | Tour Of Duty | Col. Brewster |
| 1991–1993 | Street Justice | Sgt. Adam Beaudreaux |
| 1992 | Hurricane Smith | Billy ”Hurricane” Smith |
| 1993–1994 | Yön kuumuudessa | Chief Hampton Forbes |
| 1996 | Happy Gilmore – ammattilainen | Chubbs Peterson |
| 2000 | Little Nicky | Chubbs Peterson |
| 2002 | Eight Crazy Nights | GNC Guy (ääni) |
| 2004–2005 | Sukuvika | omana itsenään |
| 2005 | Alien Siege | General Skyler |
| 2006 | Spawn: The Animation | Captain Edwards (ääni) |
| 2006 | The Sasquatch Dumpling Gang | Dr. Artimus Snodgrass |
| 2007 | The Comebacks | Freddie Wiseman/kertoja |
| 2008 | Teho-osasto | Louie Taylor |
| 2019–2023 | The Mandalorian | Greef Karga (myös ohjaannut 2 jaksoa) |
Uniklubi

| Uniklubi |
| --- | --- |
 Uniklubi esiintymässä kesäkuussa 2011
Tiedot
Toiminnassa:  1999–
Tyylilaji:  rock
Kotipaikka:   ennen Hämeenkyrö, nyt Tampere
Laulukieli:  suomi
Jäsenet:  Jussi Selo,  laulu   Janne Selo,  kitara, taustalaulu   Pasi Viitala,  kitara   Teemu Mäntykorpi,  basso   Jani Auvinen,  rummut  
Entiset jäsenet:  Teemu Rajamäki,  basso   Antti Matikainen,rummut Janne Jokiniemi, rummut  
Levy-yhtiö:  Sony Music Entertainment  
Aiheesta muualla
Kotisivut
Infobox OKNimi-testi OK: 
Uniklubi on vuonna 1999 perustettu suomalainen yhtye, joka soittaa suomenkielistä rockia.
Uniklubi tuli yleisön tietoisuuteen musiikkisivusto Mikseri.netin avulla ja hitillään ”Rakkautta ja piikkilankaa”. Uniklubia edelsi Pincenez-niminen yhtye, jossa vaikutti kaksi nykyistä Uniklubin jäsentä, Jussi Selo ja Pasi Viitala.
Historia

Esikoisalbumi Rakkautta ja piikkilankaa julkaistiin vuonna 2004. Samana vuonna yhtye palkittiin myös vuoden rock-tulokas -Emmalla. Vuonna 2005 yhtye julkaisi toisen pitkäsoittonsa Kehä ja kolmas albumi Luotisade ilmestyi vuonna 2007. Seuraavana vuonna ilmestyi kokoelmalevy Kaikki mitä mä annoin 2003–2008 ja saman vuoden lopussa julkaistiin myös yhtyeen kiertue-elämästä noin vuoden ajalta kertova, Jarkko Tiitisen tekemä valokuvakirja Rakkaudesta hulluuteen. Vuonna 2009 yhtyeeltä ilmestyi neljäs studioalbumi Syvään valoon.
Kesällä 2010 Uniklubi kiersi erikoiskokoonpanon kanssa keikoilla. Romantiikan rippeet -niminen kokoonpano käsitti pianistin, kaksi viulua, alttoviulun ja sellon.
Uniklubi nauhoitti viidennen, Kultakalat-nimisen albumin huhtikuussa 2010 Hollolan Petrax-studiolla. Levyn on tuottanut muun muassa Apulantaa ja Lordia tuottanut Jyrki Tuovinen. Albumi julkaistiin 22. syyskuuta 2010. Albumin ensimmäinen single "Aikasi on nyt" oli viisi viikkoa peräkkäin YleX:n Himotuimmat -listan ykkössijalla. Tämän jälkeen "Aikasi on nyt" ja "Maailma puhaltaa" -kappaleet hallitsivat listaa ollen vuorotellen ykköspaikalla lähes koko loppuvuoden. Uniklubi valittiinkin vuoden himotuimmaksiselvennä yhtyeeksi vuonna 2010.
30. syyskuuta 2010 Helsingin Tavastialla oli Kultakalat-albumin julkaisukeikka, josta samalla käynnistyi lähes yksitoista kuukautta (päättyen 20. elokuuta 2011) jatkunut "Kultakalat"-kiertue. Kiertueen loputtua yhtye ilmoitti pitävänsä ainakin loppuvuoden lomaa. Vain pari viikkoa kiertueen päättymisen jälkeen alkoi kuitenkin julkisuuteen levitä tietoja Uniklubin jäsenten erilaisista yhtyeprojekteista tauon aikana. Teemu ja Antti soittavat Jupiter-nimisessä yhtyeessä ja Jussilla on yhtye, joka kantaa nimeä Jussi Selo & Nefernefernefer. 19. maaliskuuta 2012 Teemu ilmoitti yhtyeen kotisivuilla jättävänsä Uniklubin ja jatkavansa Jupiter-yhtyeen matkassa. Myös rumpali Antti jäi pois Uniklubista.
Rumpali Jani Auvinen ja Teemu Mäntykorpi liittyivät yhtyeeseen vuonna 2013.
Uniklubi julkaisi 31. tammikuuta 2014 singlen nimeltä "Sydän janoaa". Yhtye teki singlen tiimoilta "Elossa - kiertue" -nimisen kiertueen, joka sisälsi noin 20 esiintymistä ympäri Suomea.
Pienen tauon jälkeen Uniklubi julkaisi uuden albumin Tulennielijä vuonna 2018 vaikka alun perin piti julkaista vuonna 2017.
Uniklubin seitsemäs albumi Ajan piirtämät kasvot (2020) oli ehdokkaana Emma-gaalassa Vuoden Rock -kategoriassa. Albumilta julkaistut singlet ”Huojuva silta” sekä ”Bailaten koko elämä” ovat striimanneet kultaa.[lähde? ]
Jäsenet

Jussi Selo – laulu
Janne Selo – kitarat, taustalaulu
Pasi Viitala – kitara
Jani Auvinen – rummut
Teemu Mäntykorpi – basso, taustalaulu
Tuomas Lepistö – koskettimet, taustalaulu
Jäsenet > Entiset jäsenet

Teemu Rajamäki – basso
Antti Matikainen – rummut
Julkaisut > Albumit

Rakkautta ja piikkilankaa (21. toukokuuta 2004)
Kehä (2. marraskuuta 2005)
Luotisade (22. elokuuta 2007)
Kaikki mitä mä annoin 2003–2008 (17. syyskuuta 2008)
Syvään valoon (4. maaliskuuta 2009)
Kultakalat (22. syyskuuta 2010)
Tulennielijä (13. huhtikuuta 2018)
Ajan piirtämät kasvot (25. syyskuuta 2020)
8 (3. maaliskuuta 2023)
Julkaisut > Singlet ja EP:t

Kylmää (sis. Kylmää ja Romanssi) (2000-luvun alku)
Olemme yhtä (2002)
Rakkautta ja piikkilankaa (2. huhtikuuta 2004)
Kylmää (30. heinäkuuta 2004)
Totuus (31. elokuuta 2005)
Näiden tähtien alla (2005 - promo)
Kaikki mitä annoin (31. elokuuta 2005)
Huomenna  (2005 - promo)
Tuhka (2005 - promo)
Kiertää kehää (8. maaliskuuta 2006)
Vnus (7. toukokuuta promo, 30. toukokuuta 2007 kaupallinen)
Luotisade (2007 - promo)
Varjoon juuttunut (2007)
Varjot (2008 - promo)
Rakkaudesta hulluuteen (2008 - promo)
Polje (2009) (12. tammikuuta promo, 4. helmikuuta 2009 kaupallinen)
Kukka (2009 - promo)
Mitä vittua? -EP (26. elokuuta 2009)
Aikasi On Nyt (30. heinäkuuta 2010)
Sydän janoaa (31. tammikuuta 2014)
Laavaa (9. kesäkuuta 2017)
Pakkopaita (15. marraskuuta 2017)
Tulennielijä (16. maaliskuuta 2018)
Huojuva silta (10. huhtikuuta 2019)
Bailaten koko elämä (11. syyskuuta 2019)
Siipirikko (2020)
Hetken olen vapaa (2021)
Jos tähän jään (2021)
Hehkuvia kipinöitä (2022)
Sammuttamaton (2022)
Rakkautta ja piikkilankaa (Juhlaversio) (2024)
La La Shangri-La (2024)
Julkaisut > Musiikkivideot

Rakkautta ja piikkilankaa (2004)
Kaikki mitä mä annoin (2005)
Huomenna (2005)
Vnus (2007)
Luotisade (2007)
Varjoon juuttunut (The Voice -live) (2008)
Varjot (The Voice -live) (2008)
Rakkaudesta hulluuteen (2008)
Polje (2009)
Kukka (2009)
Mitä vittua? (2009, Mitä vittua EP:n mukana)
Aikasi on nyt (2010)
Maailma Puhaltaa (2010)
Pakkopaita (2017)
Bailaten koko elämä (2019)
Siipirikko (2020)
Jos tähän jään (2021)
Sammuttamaton (2022)
Sabotaasi (2023)
Julkaisut > Kirjat

Rakkaudesta hulluuteen -valokuvakirja  (6. marraskuuta 2008)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Uniklubin sivusto
Uniklubi Myspacessa (englanniksi)
Virallinen fanituotekauppa (Backstage Rock Shop)
Uniklubi
| --- | --- |
Studioalbumit:   Rakkautta ja piikkilankaa  Kehä  Luotisade  Kaikki mitä mä annoin 2003–2008  Syvään valoon  Kultakalat  Tulennielijä  Ajan piirtämät kasvot  8 
Singlet:   ”Kylmää”  ”Olemme yhtä”  ”Rakkautta ja piikkilankaa”  ”Kylmää”  ”Totuus”  ”Näiden tähtien alla”  ”Kaikki mitä annoin”  ”Huomenna”  ”Tuhka”  ”Kiertää kehää”  ”Vnus”  ”Luotisade”  ”Varjoon juuttunut”  ”Varjot”  ”Rakkaudesta hulluuteen”  ”Polje”  ”Kukka”  ”Mitä vittua? -EP”  ”Aikasi On Nyt”  ”Sydän janoaa”  ”Laavaa”  ”Pakkopaita”  ”Tulennielijä”  ”Huojuva silta”  ”Bailaten koko elämä”  ”Siipirikko”  ”Hetken olen vapaa”  ”Jos tähän jään”  ”Hehkuvia kipinöitä”  ”Sammuttamaton”  ”La La Shangri-La” 
Musiikkivideot:   Rakkautta ja piikkilankaa  Kaikki mitä mä annoin  Huomenna  Vnus  Luotisade  Varjoon juuttunut (The Voice -live)  Varjot (The Voice -live)  Rakkaudesta hulluuteen  Polje  Kukka  Mitä vittua?  Aikasi on nyt  Maailma Puhaltaa  Pakkopaita  Bailaten koko elämä  Siipirikko  Jos tähän jään  Sammuttamaton  Sabotaasi
Kolminaisuusoppi

Uskon kilpi (Scutum Fidei) on klassinen kristillinen symboli, joka havainnollistaa Athanasioksen uskontunnustuksen ensimmäistä osaa. Se kuvaa Jumalan ykseyttä ja persoonien eriävyyttä.
Kolminaisuusoppi on kristillinen opetus Jumalan kolminaisuudesta, eli kolmiykseydestä. Opin mukaan on yhtä aikaa yksi Jumala, mutta kolme persoonaa: Isä, Poika ja Pyhä Henki. Kolminaisuusoppi on muotoiltu muun muassa Athanasioksen uskontunnustuksessa.
Kolminaisuusoppia pidetään tavallisesti yhtenä kristinuskon vähimmäisvaatimuksista: ne yhteisöt, jotka eivät hyväksy kolminaisuusoppia, lasketaan kuuluviksi kristillisen uskon ulkopuolelle. Jäsenmäärältään suurimpia kolminaisuusopin kieltäviä liikkeitä ovat ykseyshelluntailaiset, Jehovan todistajat ja mormonit. Tällaisista liikkeistä käytetään usein nimeä kristillisperäiset liikkeet.
Tausta

Kolminaisuusoppi dogmina syntyi tarpeesta määritellä käsitteellisesti ja analyyttisesti kristillisiä totuuksia kristinuskon levitessä hellenistiseen ja roomalaiseen maailmaan. Ensimmäisenä käsitettä ”kolminaisuus” käytti Tertullianus 200-luvulla.
Kristillisten kirkkojen järjestäytyessä vainojen päättymisen jälkeen kolminaisuusoppia käsiteltiin laajasti Nikaian kirkolliskokouksessa vuonna 325. Nikaiassa pohdittiin erityisesti Jeesuksen Kristuksen olemusta. Aiheen kirkolliskokoukselle antoi Aleksandrian erään presbyteerin, Areioksen, opetus Jeesuksen asemasta luotuna oliona.
Areios käytti apunaan uusplatonistisen filosofian käsitteitä ja määritteli jumalakäsityksen siten, että vain Isä Jumala kuului ehdottoman transsendenttiseen (ylimaalliseen) Ykseyteen. Sen sijaan pre-eksistentti Jumalan Sana eli Logos oli luomakunnan esikoinen, mutta kuului yhtä kaikki luotuun taivaalliseen maailmaan. Koska Logos kuului luotuun todellisuuteen, Areioksen sanojen mukaan ”oli aika, jolloin häntä ei ollut”. Areioksen vastustajat korostivat Logoksen jumaluutta ja ikuisuutta.
Nikaian kirkolliskokouksen päätös oli, että areiolaisuus julistettiin harhaopiksi. Tunnustuksen mukaan Jeesus oli ”Jumala Jumalasta, valo valosta, tosi Jumala tosi Jumalasta, syntynyt eikä luotu, joka on samaa olemusta kuin Isä, jonka kautta kaikki on tehty”. Tässä tunnustuksessa ei vielä määritelty Pyhän Hengen olemusta.
Kirkon vanhoista uskontunnustuksista myös Athanasioksen uskontunnustus on suunnattu areiolaisuutta vastaan.
Konstantinopolin kirkolliskokouksessa vuonna 381 taas käsiteltiin erityisesti Pyhää Henkeä. Konstantinopolissa kolminaisuusoppia täsmennettiin siten, että jumaluudessa on kolme persoonaa, jotka ovat yksi ja sama entiteetti, yksi täydellisyys, yksi Jumala.
Kolminaisuusoppi lyhyesti

Persoonat ekonomisen triniteettiopin mukaan:
Isä – luoja: Kristinuskon mukaan ihminen ja maailmankaikkeus ovat syntyneet Isä Jumalan luomistyön tuloksena. Luomiskertomuksessa kerrotaan, että Jumala loi kaiken (Uuden Testamentin mukaan Sanallaan (logos, Joh. 1)). Jumala loi sekä näkyvän että näkymättömän maailman. Näkyvään maailmaan kuuluu luonto ja näkymättömään hyvät ja pahat henkivallat. Jumala luo jatkuvasti uutta ihmisten työn kautta. Lisäksi hän ylläpitää maailmaa voimallaan.
Poika – pelastaja (Jeesus): Poika on syntynyt Isästä ennen aikojen alkua. Jeesuksena Jumala syntyi ihmiseksi ihmisten keskelle, ja tällöin Jumalan toinen persoona otti jumalallisen luonnon rinnalle pysyvästi myös ihmisluonnon, ks. kaksiluonto-oppi. Jeesus oli sijaiskärsijä; ristillä hän oli sovittaja ja lunastaja.
Pyhä Henki – pyhittäjä: Pyhän Kolminaisuuden kolmas persoona on Pyhä Henki, jonka Jeesus lupasi oppilailleen puolustajaksi ja totuuteen ohjaajaksi. Pyhä Henki lähtee (käy ulos) Isästä Pojan kautta. Hänet vuodatettiin opetuslapsille helluntaina Jerusalemissa. Tapahtumaa voidaan pitää kristillisen kirkon (l. seurakunnan) syntyhetkenä.
Persoonat ontologisen triniteettiopin mukaan:
Itäisen ja läntisen kristinuskon välillä on eroavaisuus dogmissa Hengen lähtemisestä. Läntisen tulkinnan mukaan Pyhä Henki lähtee Isästä ja Pojasta, itäisen tulkinnan mukaan vain Isästä. Itäinen tulkinta on historiallisesti varhaisempi. Tämä on niin kutsuttu filioque-kiista, joka oli yhtenä syynä Suureen Skismaan.
Persoonat ovat Jumalan yhtä korkeita subjekteja, joina Jumala toimii.
Kaikki persoonat ovat sama ikuinen, kaikkivaltias Jumala
Persoonat ovat erottamattomia keskenään, mutta niiden työ voidaan kuitenkin jossain mielessä erottaa; kristillinen kirkko torjuu patripassialistisen opin, joka esitettiin alkukirkon vuosisatoina (so. modalismi), että Kristuksen kärsiessä ristillä myös Isä olisi kärsinyt.
Kolminaisuusopin historiaa

Sana kolminaisuus (kr. trias) esiintyy ensimmäisen kerran Theofilos Antiokialaisen kirjoituksissa vuonna 180 muodossa ”Jumalan Kolminaisuus: Jumala, hänen Sanansa ja hänen Viisautensa”. Latinaksi kolminaisuus (trinitas) esiintyy ensimmäisen kerran Tertullianuksen (n. –220) kirjoituksissa.  200-luvulla termistä vakiintuu kristilliseen kielenkäyttöön.
Kolminaisuusopin historiaa > Triniteettioppi ekumeenisissa konsiileissa > Ensimmäinen ekumeeninen konsiili vuonna 325

Keisari Konstantinus Suuren kokoon kutsumassa Nikean kirkolliskokouksessa vuonna 325, johon osallistui yli 220 piispaa päästiin yhteisymmärrykseen siitä, että Isän ja pojan olemus on yhteinen. Poika ei ole Isää alempi tai hänestä erillään olevan jumalallinen sanansaattaja, vaan he yhdessä ja samalla myös erillään edustavat yhden Jumalan yhtäaikaista transsendenssia ja immanenssia. Tämä oppi muotoiltiin vastauksena areiolaiseen oppiin, joka opetti Isän ja Pojan olevan eriarvoisia jumalia, joista Jumala (Isä) on korkeampi ja Poika on Isän luoma. Nikean konsiilin lopputulos oli, että ainosyntyinen Poika on samaa olemusta kuin Isä; ”tosi Jumala tosi Jumalasta”.
Kolminaisuusopin historiaa > Triniteettioppi ekumeenisissa konsiileissa > Toinen ekumeeninen konsiili vuonna 381

Nikean konsiilissa oli saatu aikaan ensimmäinen selitys Isä-Jumalan ja Jeesuksen Kristuksen suhteesta ja kolminaisuusopin oikeasta ymmärtämisestä. Jumala, Kristus ja Pyhä Henki määriteltiin eri hypostaaseiksi eli he ovat olemassa omina persooninaan, mutta muodostavat yhden olemuksen. Vuonna 325 käsiteltyjä käsitteitä tarkennettiin ja täten areiolainen teologia julistettiin lopullisesti harhaopiksi. Nikean ja Konstantinopolin kirkolliskokouksissa laadittiin Nikean-Konstantinopolin tunnustus.
Kolminaisuusopin historiaa > Triniteettioppi ekumeenisissa konsiileissa > Kolmas vuonna 431 ja neljäs ekumeeninen konsiili vuonna 451

Kyrilloksen johtamana kokous sai työnsä päätökseen heinäkuun lopussa. Varsin pian oli päädytty siihen, ettei mitään uutta opillista lausumaa muotoilla, vaan että päätösten oli rakennuttava Nikean varaan. Kaikki päättävät osapuolet olivat jo siihen mennessä hyväksyneet sen sana sanalta sitovaksi, koskemattomaksi ja muuttumattomaksi.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Kolminaisuusoppi Wikimedia Commonsissa
Kolminaisuusoppi Aamenesta öylättiin. Suomen evankelis-luterilainen kirkko.
Kolme vanhan kirkon tunnustusta (Kristilliset uskontunnustukset Funet-palvelimella) ftp.funet.fi.
Usko ja Jumala - kolminaisuuden selitystä Suomen evankelis-luterilainen kirkko. Arkistoitu 30.9.2007. Viitattu 13.1.2006.
Uskontunnustukset Suomen evankelis-luterilainen kirkko. Arkistoitu 30.9.2007. Viitattu 13.1.2006.
Tuggy, Dale: Trinity The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Pyhän Kolminaisuuden kilpi 1200-luvun kuvassa.
Jean Fouquet, Kolminaisuus ja kaikki pyhät, 1400-luku.
Venäjän tunnetuin ikoni on Pyhä Kolminaisuus –ikoni. Ortodoksinen kirkko korostaa Pyhän Hengen yhdistävää roolia nimittämällä helluntaita Pyhän kolminaisuuden päiväksi.
Tappokone

| Tappokone> Westworld |
| --- | --- |

Ohjaaja:  Michael Crichton
Käsikirjoittaja:  Michael Crichton
Tuottaja:   Paul N. Lazarus III  Michael Rachmil 
Säveltäjä:  Fred Karlin
Kuvaaja:  Gene Polito
Leikkaaja:  David Bretherton
Pääosat:   Yul Brynner   Richard Benjamin   James Brolin   Norman Bartold   Alan Oppenheimer   Victoria Shaw  Dick Van Patten  Linda Gaye Scott   Steve Franken   Michael T. Mikler  Terry Wilson  
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Yhdysvallat
Tuotantoyhtiö:  Metro-Goldwyn-Mayer
Levittäjä:  Metro-Goldwyn-Mayer
Ensi-ilta:  15. elokuuta 1973 (Yhdysvallat)
Kesto:  88 minuuttia
Alkuperäiskieli:  englanti
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
AllMovie
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tappokone, alkuperäiseltä nimeltään Westworld, on yhdysvaltalainen, vuonna 1973 ensi-iltansa saanut tieteis- ja jännityselokuva. Elokuvan ohjasi ja käsikirjoitti kirjailijana tunnettu Michael Crichton. Elokuvan pääosia esittävät Yul Brynner, Richard Benjamin ja James Brolin.