stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kadunnimi
Nimistön suunnittelu

Vanhojen kaupunkien kaduille on usein muodostunut perinteisiä nimiä ilman erillistä suunnitteluprosessia. Uusia katuja kaavoitettaessa niille suunnitellaan yleensä nimet. Maailmalla yleinen tapa nimetä säännöllisen ruutukaavan kadut on yksinkertaisesti numeroida ne. Toinen tyypillinen tapa on nimetä uuden alueen kadut jonkin tietyn teeman mukaan. Katuja voidaan nimetä myös jonkin henkilön tai tapahtuman kunniaksi.
Ruutukaavan numeroinnin mukaan nimetty katu (West 26th Street) Chicagossa
Herttoniemen kadunnimillä Helsingissä on teemana rakennusalan ammatit.
Filosofi Hannah Arendtin kunniaksi nimetty katu Berliinissä
Nimistön suunnittelu > Nimistösuunnittelun politiikkaa

Kadunnimien valinnalla voi olla monenlaisia poliittisia motiiveja. Kadunnimessä käytetyt kielet voivat olla itsessään kielipoliittisia kannanottoja, ja erityisesti henkilöiden mukaan annetuilla kadunnimillä voi olla poliittisia motiiveja. Kadunnimi voidaan myös vaihtaa poliittisista syistä. Esimerkiksi Yhdysvalloissa Kalifornian San Franciscossa eräs kuja nimettiin 1980-luvulla puolalaisen vallankumousjohtajan Lech Wałęsan mukaan Lech Walesa Streetiksi, mutta vuonna 2014 nimeksi vaihdettiin Dr. Tom Waddell Place paikallisen aktivistin Tom Waddellin kunniaksi sen jälkeen kun Lech Wałęsan seksuaalivähemmistöjen vastaisista lausunnoista nousi kohua, ja San Franciscon valtuusto katsoi ettei Wałęsan kunnioittaminen enää sopinut kaupungin arvoihin.
Nimen vaikutus kadun kehitykseen

Yhdysvalloissa on jonkin verran tutkittu kadunnimen vaikutusta kadulla sijaitseviin kiinteistöihin ja alueen talouteen. Vuonna 2007 julkaistussa tutkimuksessa tutkittiin Martin Luther King Juniorin mukaan nimettyjä katuja, joita on Yhdysvalloissa yli 700 kaupungissa. Tutkimuksessa todettiin kansalaisoikeusaktivistin nimen houkuttelevan kadulle julkisen hallinnon virastoja ja kirkkoja, mutta toisaalta antavan alueelle riippumatta sen todellisesta väestörakenteesta tietynlaisen afroamerikkalaisen alueen maineen, joka yhdysvaltalaisessa valtavirtakulttuurissa usein yhdistetään korkeaan rikollisuuteen.
Karun

| Karun |
| --- | --- |
 Karun Ahvazissa
Alkulähde:  Zagrosvuoret
Laskupaikka:  Shatt al-Arab
Maat:   Iran
Pituus:  829 km
Valuma-alue:  57 059 km²
Karun (pers. ‏کارون‎, Rūd-e Kārūn, aiemmin myös Ulai, tai Eulaeuson) on 829 kilometriä (toisen lähteen mukaan 860–890 km) pitkä joki Iranin lounaisosassa, Tšahar Mahaal ja Bakhtiarin sekä Khūzestānin provinseissa. Joki saa alkunsa Zagrosvuorten Zard Kuh-e Baḵtiārista Esfahanin länsipuolelta.  Se on Iranin ainoa alajuoksultaan navigoitavissa oleva joki. Se virtaa muun muassa Ahvāzin kaupungin halki ja laskee Šatt al-Arabin suistoon.
Joen valuma-alue on 57 059 neliökilometriä. Valuma-alueesta suurin osa on vuoristoista. Joen uoma voidaan jakaa kolmeen erityyppiseen osaan. Ensimmäisen osan muodostaa uoma alkulähteeltä Gatvandiin, jossa vuoristo-osuus päättyy. Joen yläjuoksulla joki kasvaa voimakkaammaksi virraksi sivujokien liittyessä siihen. Virtausnopeus on suuri. Toinen osuu kulkee Šuštarin kautta Band Qīriin, jossa tärkein sivuhaara Dez yhtyy pääuomaan. Kolmas osuus on Band Qīristä Ahvāzin kautta lounaaseen Šatt al-Arabiin. Band Qīrin jälkeen joki on navigoitavissa joensuulle saakka muutoin paitsi Ahvāzin luona kolmen kilometrin virtaosuudella. Erityisesti kuivaan vuodenaikaan joessa voi olla näillä paikoin liian vähän vettä vesiliikenteeseen. Matalin vedenkorkeus on tyypillisesti lokakuussa ja korkeimmilleen vesi kohoaa huhtikuussa sateiden ja sulamisvesien yhteisvaikutuksesta.
Alajuoksulla joki on historian aikana vaihtanut uomaa ainakin kolmesti. Nykyään alajuoksulla on keinotekoinen kanava (Haffārin kanava), joka kaivettiin ilmeisesti vuonna 986 jaa. mahdollistamaan vesiliikennettä Basran ja Ahvāzin välillä. Sittemmin vuonna 1847 Erzhumin sopimuksessa Iran sai oikeuden käyttää Šatt al-Arabin itälaitaa vesitienään. Karun avattiin kansainväliselle liikenteelle Ahvāziin saakka vuonna 1888, myöhemmin Band Qīriin saakka. Etenkin Karunin alajuoksusta on tullut tärkeä kulkuväylä öljynporaus- ja jalostamotoiminnan läheisyyden vuoksi. Jokeen on rakennettu pato ja tunneli vuonna 1971 Esfahanin vedentarpeen turvaamiseksi.
Muuta

Karunia on arveltu Eedenin puutarhan pohjoispuolella sijainneeksi Gihon-joeksi.
Karun3-pato.
Kae Tempest

| Kae Tempest |
| --- | --- |
 Kae Tempest Haldern Pop Festivalissa vuonna 2017.
Henkilötiedot
Syntynyt: 22. joulukuuta 1985 (ikä 38) Brockley, Englanti
Ammatti:  runoilija, rap-artisti, näytelmäkirjailija
Muut tiedot
Tyyli:  runous, spoken word, rap
Aiheesta muualla
Kotisivu
Kae Tempest (s. 22. joulukuuta 1985) on englantilainen runoilija, spoken word -artisti sekä rap-artisti.
Julkaisut > Albumit

Balance (2011)
Everybody Down (2014)
Let Them Eat Chaos (2016)
The Book of Traps and Lessons (2019)
Julkaisut > Runoteokset

Everything Speaks in its Own Way (2012)
Brand New Ancients (2013)
Hold Your Own (2014)
Let Them Eat Chaos (2016)
"Picture on a Screen" (2016)
Running Upon The Wires (2018)
Julkaisut > Kirjat

The Bricks That Built The Houses (2016)
On Connection (2020)
Julkaisut > Näytelmät

Wasted (2013)
Hopelessly Devoted (2014)
Kanelikirvinen

| Kanelikirvinen |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Västäräkit Motacillidae
Suku::  Kirviset Anthus
Laji::  furcatus
Kaksiosainen nimi
 Anthus furcatus  (Lafresnaye & d'Orbigny, 1837) 

Katso myös
   Kanelikirvinen Wikispeciesissä   Kanelikirvinen Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kanelikirvinen (Anthus furcatus) on eteläamerikkalainen varpuslintu. Sen elinympäristö käsittää mantereen keskiosia Perusta Länsi-Boliviaan, Argentiinaan, Uruguayhin ja Brasilian kaakkoiskolkkaan. Siitä tunnetaan kaksi alalajia. Frédéric de Lafresnaye ja Alcide d'Orbigny kuvailivat lajin holotyypin Rio Negrolta Patagoniasta 1837.
Karukin kieli

| Karukin kieli |
| --- | --- |
 Karukin puhuma-alue.
Oma nimi:  Araráhih Ararahih'urípih
Tiedot
Alue:  Luoteis-Kalifornia, Yhdysvallat
Puhujia:  12 (2007)
Kielitieteellinen luokitus
Kielikunta:  Hokan-kielet?
Kielikoodit
ISO 639-1:  kyh
 Ohje 
Karukin kieli (Araráhih tai Ararahih'uripih) on hokan-kieliin kuuluva uhanalainen kieli ja Kalifornian osavaltiossa Yhdysvalloissa asuvan karuk-kansan perinteinen kieli. UNESCO on luokitellut karukin vakavasti uhanalaiseksi kieleksi, ja vuonna 2011 vain noin 12 ihmistä puhui sitä sujuvasti äidinkielenään. Lisäksi tuntematon määrä heimolaisia ymmärsi tai puhui kieltä epätäydellisesti. Samana vuonna noin kolmekymmentä ihmistä oli opiskellut kieltä toisena kielenään.
Kielen nimi

Karukin kielellä ei ole omakielistä nimeä. Sitä kutsutaan yleensä nimellä araráhih tai ararachúupha, jotka molemmat tarkoittavat yleisesti "ihmisen kieltä". Kontekstista riippuen samoja termejä voidaan käyttää myös muista intiaanikielistä.
Paikallisten valkoisten keskuudessa yleiset nimitykset karokit ja karokin kieli, jotka ovat peräisin karukinkielisestä sanasta káruk ("ylävirta"), otti ensimmäisenä tieteelliseen käyttöön Stephen Powers. Alfred Kroeber jatkoi Powersin oikeinkirjoituksen käyttöä, ja 1900-luvulla kansan ja kielen nimet kirjoitettiin pääasiassa o:lla. Vain John Peabody Harrington käytti foneettisesti oikeaa kirjainta u. Karukit itse suosivat nimessään u-kirjainta, ja sen käyttö on yleistynyt 2000-luvulla.
Käännös suomeksi
Kengännauha

Käyttämätön kengännauha. Nauhan päät on vahvistettu purkaantumisen estämiseksi.
Kengännauha on nauha, jolla kiristetään jalkine niin, että se pysyy jalassa kävellessä. Tyypillisin tapa kiinnittää kengännauha on solmia se rusetille.
Kengännauhoja valmistetaan eripituisina, -paksuisina ja -värisinä, toisinaan myös kuvioituina. Myös valmistusmateriaalit vaihtelevat käyttötarkoituksen mukaan. Puuvillanauhat pitävät solmun yleensä paremmin kuin keinokuiduista valmistetut. Toisaalta keinokuidut tuovat nauhoihin kestävyyttä, jota vaaditaan esimerkiksi vaellus- ja työkengissä. Juhla- ja golfkengissä saatetaan käyttää vahattuja nauhoja ja purjehduskengissä nahkaisia, niiden paremman kosteudenkeston vuoksi. Elastiset nauhat ovat harvinaisia eikä niitä aina solmita lainkaan. Nauhat voidaan pitää kireällä myös erillisellä lukkomekanismilla.
Kengännauhojen päissä on metallista tai muovista tehty holkki estämässä nauhan kudoksen purkaantumista sekä pienentämässä ja jäykistämässä rakennetta, helpottaen näin niiden pujottamista paikoilleen. Kengännauhojen pujotusreikiä kengässä vahvistavat metalliset tai muoviset vahvikerenkaat.
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Ian's Shoelace Site Tietoa eri tavoista solmia kengännauhat (englanniksi)
Kalle Suosalo

| Kalle Suosalo |
| --- | --- |

Kansanedustaja
 4.4.1917–31.10.1917  
Ryhmä/puolue:  SDP
Vaalipiiri:  Vaasan läänin pohjoinen
Henkilötiedot
Syntynyt: 9. helmikuuta 1869 Messukylä
Kuollut: 2. maaliskuuta 1918 (49 vuotta) Pietarsaari
Ammatti:  leipuri
Karl (Kalle) Aleksander Suosalo (vuoteen 1906 Finni, 9. helmikuuta 1869 Messukylä – 2. maaliskuuta 1918 Pietarsaari) oli suomalainen poliitikko, joka toimi SDP:n kansanedustajana vuonna 1917. Varsinaiselta ammatiltaan hän oli leipuri. Suosalo teloitettiin sisällissodan aikana maaliskuussa 1918.
Elämä > Varhaiset vuodet

Suosalon vanhemmat olivat lampuoti Johan Johansson ja Lovisa Vilhelmina Johansdotter. Kiertokoulua käytyään hän työskenteli tiilitehtaan työmiehenä, muurarina ja kirvesmiehenä. Vuonna 1902 Suosalo oli perustamassa Messukylän työväenyhdistystä. Suosalo muutti myöhemmin Pietarsaareen, jossa hän piti leipomoa vuosina 1906–1915.
Elämä > Kansanedustajana

Suosalo toimi SDP:n Vaasan läänin pohjoisen vaalipiirin piirisihteerinä, piiritoimikunnan puheenjohtajana ja kiertävänä puhujana vuosina 1915–1918, jonka ohella hän oli myös puolueneuvoston jäsen. Pietarsaaren suomalaisen työväenyhdistyksen jäsenenä Suosalo puolusti kaupungin suomenkielisiä ja kiinnitti huomiota myös naisten asemaan. Suosalo oli ehdolla vuosien 1909, 1910 ja 1911 eduskuntavaaleissa, joissa hän jäi Oskari Tokoin varaedustajaksi. Suosalo valittiin kansanedustajaksi 1916, jolloin valittu eduskunta kokoontui vasta huhtikuussa 1917. Eduskunnan hajottamisen jälkeen lokakuussa 1917 pidetyissä vaaleissa Suosalo jäi jälleen varasijalle.
Elämä > Kuolema

Sisällissodan aikana valkoiset vangitsivat Suosalon 15. helmikuuta, vaikkei hän kuulunut punakaartiin, eikä myöskään pasifistina kannattanut aseellista kapinaa. Suosalon pojanpojanpojan näyttelijä Martti Suosalon mukaan syynä oli lehtikirjoitus, jossa hän vaati inhimillistä kohtelua Pietarsaaressa vangituille venäläisille sotilaille.
Yöllä 2. maaliskuuta joukko humalaisia jääkäreitä piti pikaoikeudenkäynnin, jonka jälkeen Suosalo ja viisi muuta Pietarsaaren suomenkielisen työväenyhdistyksen jäsentä teloitettiin Strengbergin tupakkatehtaan seinää vasten. Heidän lisäkseen ammuttiin teloituksia vastustamaan asettunut valkoinen lakimies Johannes Jääskeläinen. Ruumiit raahattiin työväentalon rappusille, josta uhrien omaiset joutuivat noutamaan ne. Suosalon ruumiin hakivat hänen 11- ja 15-vuotiaat lapsensa Tyyne ja Martti.
Muistaminen

Teloitetut työväenyhdistyksen jäsenet haudattiin joukkohautaan Pietarsaaren uudelle hautausmaalle. Piispa Björn Vikström siunasi vainajat lokakuussa 2018, jolloin seurakunta esitti myös anteeksipyynnön, ettei uhreja suostuttu siunaamaan jo vuonna 1918. Hautamuistomerkin lisäksi Suosalon nimi on Strengbergin tupakkatehtaan seinään teloitusten satavuotispäivänä kiinnitetyssä muistolaatassa.
Perhe

Suosalo oli naimisissa Haapajärvellä syntyneen Liisa Haakin (s. 1866) kanssa vuodesta 1891. Heidän poikiaan olivat näyttelijä ja teatterinjohtaja Martti Suosalo sekä SKDL:n kansanedustajana vuosina 1962–1966 toiminut muurari Vilho Suosalo. Vuonna 1962 syntynyt näyttelijä Martti Suosalo on vuonna 1954 kuolleen Martti Suosalon pojanpoika.
Vuonna 2018 paljastettu muistolaatta Strengbergin tupakkatehtaan seinässä.
Kamppailu vallasta

| Kamppailu vallasta Eduskuntavaalikampanjat 1945–2015 |
| --- | --- |

Kirjailija:  Erkka Railo, Mari K. Niemi, Ville Pitkänen, Sini Ruohonen
Kieli:  suomi
Genre:  politiikan tutkimus
Kustantaja:  Docendo
Julkaistu:  2016
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  394
ISBN:  978-952-291-258-9
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Kamppailu vallasta: eduskuntavaalikampanjat 1945–2015 on Erkka Railon, Mari K. Niemen, Ville Pitkäsen ja Sini Ruohosen kirjoittama ja Docendon kustantama tietokirja vuodelta 2016. Teos käsittelee eduskuntavaaleissa käytyjen vaalikampanjoiden kehitystä toisen maailmansodan jälkeisenä aikana.
Sisältö

Kirjassa eduskuntavaalikampanjoiden kehitys on jaettu neljään ajanjaksoon. Puoluevallan aikana (1945-1958) kansanedustajaehdokkaat olivat usein amatöörejä ja puolueet keskittyivät aktivoimaan omaa kannattajakuntaansa. Ammattimaisen kampanjoinnin syntyessä (1962–1975) kohderyhmäajattelu, henkilökohtainen kampanjointi ja televisio valtasivat alaa. Vapautumisen vuosina (1979–1999) keskusteluilmapiiri vapautui ja naisten rooli voimistui. Verkon ja rahan vallan aikana (2003-2015) internet ja sosiaalinen media ovat nousseet tärkeään rooliin ja kampanjat muuttuneet yhä kalliimmiksi.
Aiheesta muualla

Docendon kirjaesittely.
Varho, Esko: Puolueet painostivat nukkuvia äänestäjiä uurnille kotikäynnein – ”Kehotukset lienee syytä naamioida ensimmäisenä vaalipäivänä”. Ylen uutiset 12.10.2016.
Ken Sugimori

| Ken Sugimori> Henkilötiedot |
| --- | --- |
Syntynyt: 27. tammikuuta 1966 (ikä 58)  Tokio
Ammatti:  videopelisuunnittelija
Ken Sugimori (jap. 杉森建, Sugimori Ken) (s. 27. tammikuuta 1966 Tokio, Japani) on japanilainen videopelisuunnittelija ja -kuvittaja. Hän on tullut tunnetuksi Pokémon-tuotesarjan hahmosuunnittelijana ja art directorina. Sugimori oli myös Pulsemanin art director. Sugimori piirsi itse kaikki alkuperäiset 151 Pokémon-lajia. Hän on myös työskennellyt Pokémon-elokuvien, keräilykorttien ja muiden videopelien, kuten Super Smash Bros. -pelisarjan, parissa.
1980-luvulla Sugimori kuvitti fanipelilehteä nimeltä Game Freak, jonka oli perustanut Satoshi Tajiri. Lehden julkaisu lopetettiin vuonna 1986. Tajiri piti erityisen paljon Namcon peleistä, ja yhdessä Sugimorin kanssa he päättivät ehdottaa Namcolle ideaa kolikkopelistä. He tekivät Game Freakista pelitalon ja kehittivät Mendel Palacen vuonna 1989.
Sugimori on myös käsikirjoittanut ja piirtänyt manga-sarjakuvia, joista yksi julkaistiin Pokémon Mystery Dungeon: Explorers of Timen ja Explorers of Darknessin ennakkotilaajille tarkoitettuna etuna Yhdysvalloissa 2008.
Työt

Pokémon (TV): hahmosuunnittelu
Pokémon – Mewtwon vastaisku:  hahmosuunnittelu
Pokémon 2: Yhden voimalla:  hahmosuunnittelu
Pokémon 3: Unownien loitsu: konseptihahmojen kuvitus
Drill Dozer: Ohjaaja/pelisuunnittelu
Pulseman: Hahmosuunnittelu/taide
Pokémon-keräilykorttipeli: Johtava korttikuvittaja
Jevgeni Malkin

| Jevgeni Malkin |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 31. heinäkuuta 1986 (ikä 38) Magnitogorsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto
Kansalaisuus:   Venäjä,  Yhdysvallat
Jääkiekkoilija
Lempinimi:  Geno
Pelipaikka:  keskushyökkääjä
Maila:  vasen
Pituus:  191 cm
Paino:  88 kg
Seura
Seura:  Pittsburgh Penguins
Sarja:  NHL
Pelinumero:  71
Pelaajaura
Pääsarjaura:  2003–
Aik. seurat:  Metallurg Magnitogorsk (RSL)
NHL-varaus:  2. varaus, 2004 Pittsburgh Penguins
| Stanley Cup  |
| --- | --- | --- |
|  | Pittsburgh Penguins | 2009  |
|  | Pittsburgh Penguins | 2016  |
|  | Pittsburgh Penguins | 2017  |
Jevgeni Vladimirovitš Malkin (ven. Евгений Владимирович Малкин, s. 31. heinäkuuta 1986 Magnitogorsk, Venäjän SFNT, Neuvostoliitto) on venäläinen jääkiekkoilija, jolla on myös Yhdysvaltojen kansalaisuus. Hän on pelannut NHL-joukkue Pittsburgh Penguinsissa kaudesta 2006–2007 alkaen. Vuosina 2009, 2016 ja 2017 hän voitti joukkueessa Stanley Cupin.
Malkin on voittanut Venäjän maajoukkueessa maailmanmestaruuden vuosina 2012 ja 2014, sekä yhteensä 6 MM-mitalia.
Ura > Metallurg Magnitogorsk (2003–2006)

Pittsburgh Penguins varasi Malkinin NHL:ään vuonna 2004, koko varaustilaisuuden toisena pelaajana. Kaudella 2004–2005 NHL:ää ei pelattu, ja liigan käynnistyessä syksyllä 2005 Malkin jäi vielä kaudeksi 2005–2006 Metallurg Magnitogorskiin.
Malkin halusi lähteä kaudeksi 2005–2006 NHL:ään, mutta Metallurg Magnitogorskin johtajat painostivat hänet allekirjoittamaan seuran kanssa jatkosopimuksen. Tämän jälkeen Metallurg takavarikoi Malkinilta passin varmistaakseen, ettei hän karkaa Yhdysvaltoihin. Seura palautti hänen passinsa Suomessa järjestettyä harjoitus- ja pelimatkaa varten. Malkin katosi joukkueensa keskuudesta lauantaina 12. elokuuta 2006, minkä jälkeen hän piileskeli muutaman päivän ajan Helsingissä. Malkin irtisanoi faksilla Metallurg-sopimuksensa ja kävi Yhdysvaltain lähetystössä anomassa viisumia. Malkin sai siirto-operaationsa järjestelyissä apua pelaaja-agenttiyhtiö CAA:lta, ja oleskeluluvan saatuaan hän lensi Pohjois-Amerikkaan.
Tapauksesta nousi mediassa suuri kohu. Metallurg vei asian oikeuteen vaatien valtavaa korvausta Malkinista. Korvausvaatimus kuitenkin hylättiin, koska Venäjän työlain mukaan työntekijän sopimus päättyy kahden viikon päästä ilmoituksesta. Venäjä ei ollut hyväksynyt kansainvälisen jääkiekkoliiton IIHF:n asettamaa sopimusta pelaajien siirtokorvauksista, ja näin Metallurg ei saanut minkäänlaista korvausta vanhasta pelaajastaan.
Ura > Pittsburgh Penguins ja tulokasvuodet (2006–2009)

Syksyllä 2006 Malkin solmi Pittsburgh Penguinsin kanssa kolmivuotisen sopimuksen. Ennen kauden alkua monet pitivät häntä maailman parhaana jääkiekkoilijana, joka ei pelaa NHL:ssä. Ensimmäisellä NHL-kaudellaan Malkin palkittiin kauden parhaalle tulokkaalle jaettavalla Calder Memorial Trophylla. Hän voitti tulokkaiden pistepörssin ja sijoittui koko liigan pistepörssissä 18:nneksi.
Kaudella 2007–2008 Malkin oli NHL:n pistepörssissä toinen ja hän oli ehdolla NHL:n arvokkaimmaksi pelaajaksi. Pittsburgh Penguins eteni Stanley Cup -finaaleihin asti mutta hävisi finaalisarjan Detroitille otteluvoitoin 4–2. Kauden jälkeen Malkin solmi Pittsburghin kanssa viiden vuoden jatkosopimuksen, jolla on arvoa 43,5 miljoonaa Yhdysvaltain dollaria.
Kaudella 2008–2009 Malkin vei runkosarjan pistepörssin voiton ja voitti myös pudotuspelien pistepörssin 14 + 22 = 36 pisteellä. Vain Wayne Gretzky, Mario Lemieux ja Paul Coffey ovat tehneet enemmän pisteitä NHL:n pudotuspeleissä yhdellä kaudella. Pittsburgh Penguins voitti Stanley Cupin, ja Malkin valittiin pudotuspelien arvokkaimmaksi pelaajaksi ensimmäisenä venäläisenä pelaajana NHL:n historiassa.
Ura > Rikkonaiset kaudet (2009–2012)

Kaudella 2009-2010 Malkinilta jäi 18 runkosarjan ottelua väliin loukkaantumisten takia, eikä hän päässyt aivan edellisen kauden pistetahtiin. Pittsburghin joukkue putosi pudotuspelien toisella kierroksella hävittyään Montrealille. Kausi 2010–2011 oli vielä repaleisempi, sillä oltuaan ensin 5 peliä pois vasemman polven vamman takia, Malkin loukkasi 4. helmikuuta 2011 pelatussa paluuottelussaan oikean polvensa. Vamma piti Malkinin sivussa loppukauden ajan.
NHL-kaudella 2011–2012 Malkin pelasi Lokomotiv Jaroslavlin logo kypärässään kunnioittaakseen Lokomotivin lentoturmassa kuolleita pelaajia. Kyseisellä kaudella Malkin voitti myös pistepörssin ja näin ollen myös Art Ross Trophyn tehden 109 tehopistettä 75 runkosarjaotteluun. Poissaolot johtuivat edelliskauden polvivamman jälkivaikutuksista. Pistepörssin voiton lisäksi, menestyksekkään kauden päätteeksi, hän voitti myös ansaitusti Hart Memorial Trophyn ja Ted Lindsay Awardin, joiden lisäksi hänet valittiin myös odotetusti NHL:n ykköstähdistökentälliseen. Hän oli kauden ainut sadan tehopisteen rajan rikkonut pelaaja.
Ura > Kansainvälinen ura

| Mitalit | Mitalit | Mitalit |  |
| --- | --- | --- | --- |
|  Jevgeni Malkin MM-kisoissa 2012. |  Jevgeni Malkin MM-kisoissa 2012. |  Jevgeni Malkin MM-kisoissa 2012. |  |
Maa:   Venäjä
Miesten jääkiekko
| MM-kilpailut  | MM-kilpailut  | MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Suomi & Ruotsi 2012 | jääkiekko |  |
|  Kultaa | Valko-Venäjä 2014 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Saksa 2010 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Tšekki 2015 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Wien 2005 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Moskova 2007 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Slovakia 2019 | jääkiekko |  |
| Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  | Alle 20-v. MM-kilpailut  |  |
|  Hopeaa | Grand Forks 2005 | jääkiekko |  |
|  Hopeaa | Vancouver 2006 | jääkiekko |  |
| Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  | Alle 18-v. MM-kilpailut  |  |
|  Kultaa | Minsk 2004 | jääkiekko |  |
|  Pronssia | Piešťany 2003 | jääkiekko |  |
Malkin on edustanut Venäjää olympialaisissa 2006, 2010 ja 2014, sekä MM-kilpailuissa 2005, 2006, 2007, 2010, 2012, 2014 ja 2015. Hänellä on kaksi maailmanmestaruutta, 2 MM-hopeaa ja 3 MM-pronssia. Venäjän voittaessa maailmanmestaruuden 2012, Malkin voitti turnauksen maali- ja pistepörssin, sekä valittiin turnauksen arvokkaimmaksi pelaajaksi ja tähdistökentälliseen. Vuoden 2014 MM-finaalissa Suomea vastaan, Malkin teki voittomaaliksi jääneen 3–2-osuman.
Ura > Palkintoja ja saavutuksia

Stanley Cup: 2009, 2016, 2017
Hart Memorial Trophy: 2012
Art Ross Trophy: 2009, 2012
Conn Smythe Trophy: 2009
Calder Memorial Trophy: 2007
NHL:n tähdistökentällisessä: 2008, 2009, 2012
NHL:n tähdistöottelussa: 2008, 2009, 2015
NHL-tulokkaiden tähdistökentällisessä: 2007
NHL-tulokkaiden maali- (33) ja pistepörssin (85) voitto: 2007
11 hattutemppua NHL:n runkosarjassa, 2 hattutemppua pudotuspeleissä
MM-kultaa: 2012, 2014
MM-hopeaa: 2010, 2015
MM-pronssia: 2005, 2007, 2019
MM-kilpailuiden arvokkain pelaaja: 2012
MM-kilpailuiden tähdistökentällisessä: 2007, 2010, 2012
Nuorten MM-kilpailuiden paras hyökkääjä ja tähdistökentällisessä: 2006
Ura > Ennätyksiä

Malkin teki maalin kuudessa ensimmäisessä pelaamassaan NHL-ottelussa, mihin ei ole pystynyt kukaan muu pelaaja ensimmäisen NHL-kauden 1917–1918 jälkeen. Tuolla kaudella saavutukseen ylsivät Joe Malone, Newsy Lalonde ja Cy Denneny.
Pisin venäläispelaajan pisteputki NHL:ssä – 15 ottelua
Tilastot

Malkin ja Conn Smythe Trophy 2009.
Kari Turunen

Kari Turunen voi tarkoittaa jotakuta seuraavista:
Kari Turunen (s. 1962), suomalainen kuoronjohtaja, tenori ja musiikin tohtori
Kari E. Turunen (1948–2020), suomalainen filosofi ja tietokirjailija
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Kari Turunen”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Kaita (Savitaipale)

| Kaita |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Etelä-Karjala
Kunnat:  Savitaipale
Koordinaatit:  61°06′30″N, 27°13′02″E
Vesistöalue ja valuma-alueen tietoja
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
Valuma-alue:  Repoveden–Tihvetjärven valuma-alue (14.98)
Laskuoja:  oja Syvä-Sarkaseen 
Järvinumero:  14.982.1.045
Mittaustietoja
Pinnankorkeus:  102,5 m  
Pituus:  1,3 km  
Leveys:  270 m  
Rantaviiva:  3,611 km  
Pinta-ala:  16,05 ha  
Tilavuus:  0,000747 km³ 
Keskisyvyys:  4,65 m  
Suurin syvyys:  11 m  
Saaria:  ei saaria 
 fiKaita 
Kaita  on Etelä-Karjalassa Savitaipaleella  Tornion lähellä sijaitseva järvi.
Maantietoa

Järvi on 1,3 kilometriä pitkä, 270 metriä leveä, ja sen pinta-ala on 16,1 hehtaaria. Järvellä ei ole kartan mukaan saaria. Järvi on luodattu ja siitä on julkaistu syvyyskartat. Järven tilavuudeksi on saatu 747 000 kuutiometriä. Sen keskisyvyys on 4,7 metriä ja suurin syvyys on 11,0 metriä. Sen rantaviivan pituus on 3,6 kilometriä.
Vesistösuhteet

Järvi sijaitsee Kymijoen vesistössä (vesistöaluetunnus 14) Mäntyharjun reitin valuma-alueen (14.9) Repoveden–Tihvetjärven valuma-alueella (14.98), jonka Naarajärven–Vääräojan valuma-alueeseen (14.982) se kuuluu. Järven vedenpinnan korkeus on 102,5 metriä mpy.