One Hot Minute
Musiikkityyli

Toisin kuin yhtyeen aiempi tuotanto, suuri osa One Hot Minuten kappaleista pohjautuu heavy metal- genreen, johon on lisätty progressiivisia ja psykedeelisiä vaikutuksia. Runsas särötetty, crunch-tyylinen kitarasoundi heijastaa albumin raskautta usealla raidalla, erityisesti kappaleissa "Deep Kick" ja "Coffee Shop". Flean virtuositeettinen basson soitto on vahvasti esillä levyllä, josta esimerkkinä kaksi bassosooloa kappaleessa "Coffee Shop", jazzahtava bassoraita kappaleessa "Walkabout", wah-särötetty monimutkainen intro kappaleeseen "Shallow Be Thy Game" ja koko bassolinja kappaleessa "Transcending". Rumpali Chad Smithin taidot ovat myös esillä, selkeimmin kappaleissa "Warped", "Coffee Shop", "One Hot Minute", "Shallow Be Thy Game" ja "Transcending".
Albumin kappaleet ovat keskimäärin huomattavasti pidempiä, kuin aiemmilla yhtyeen albumeilla, lähinnä progressiivisen rock-musiikin vaikutteena. Progressiiviset vaikutteet ja pitkä kesto ovat leimaavia muun muassa kappaleille "Deep Kick" ja "One Big Mob". Ensimmäinen alkaa rauhallisella hitaasti puhutulla runolla, joka vaihtuu yllättävällä iskulla energiseksi punk- kappaleeksi, tunnelman rauhoittuessa takaisin melodiseen, Flean laulamaan codaan raidan loppupuolella. Jälkimmäinen alkaa raskaana ja nopeana - tyypillisenä yhtyeen alkuvaiheiden tuotannolle - mutta rauhoittuu yllättävästi ja siirtyy psykedeeliseen väliosaan (johon on lisätty muun muassa vauvan itkua), jonka jälkeen seuraa crescendo, kunnes ollaan siirrytty kappaleen ensimmäiseen osaan. Molemmat kappaleet ovat kestoltaan hiemän yli kuusi minuuttia ja sopivat hyvin esimerkiksi todennäköisesti paljon Navarron vaikutuksesta levylle luotuun psykedeelisyyteen. Navarron edellinen yhtye, Jane's Addiction oli tunnettu progressiivisista eepoksistaan (esimerkiksi "Three Days"), mutta myös rakenteeltaan ja kestoltaan tavallisista kappaleistaan.
Muut kappaleet pysyvät uskollisena Red Hot Chili Peppersin aikaisemmalle tuotannolle, vaikkakin sisältäen epätavallisia vaikutteita ("Walkabout"illa kuullaan australialaista teemaa, "Falling Into Grace"lla Australian alkuperäisheimoille tyypillisiä ääniä, kuten didgeridoota matkivia soundeja ja aboriginaalin laulua). "Pea" on basisti Flean yksin bassolla ja laululla esittämä kappale, joka kertoo karkealla kielenkäytöllä häntä loukanneesta henkilöstä. Pea on ainoa albumin kappale, jonka yhtye on esittänyt livenä, Dave Navarron lähdön jälkeen. "Tearjerker" on hillitty balladi, jolla yhtyeen laulaja Anthony Kiedis laulaa surustaan, kuultuaan Kurt Cobainin, yhtyeen kanssa kiertäneen Nirvana- yhtyeen laulajan, kuolemasta. Kappaleella "Transcending" lauletaan näyttelijän ja yhtyeen hyvän ystävän, "River Phoneix"in kuolemasta.
Laulaja Anthony Kiedis kärsi heroiiniriippuvuudesta läpi One Hot Minuten äänitysten. Tämän vaikutuksena albumin sanoitukset ovat usein arvoituksellisia, omituisia ja paljon synkempiä kuin yhdelläkään yhtyeen aiemmin tekemällä albumilla. Sanoitusten aiheet eivät ole enää aiemmin yhtyeelle usein ominaiset seksi ja hauskanpito, vaan Kiediksen introspektiivisuus, itsensä havainnointi. Singlet "Warped" ja "Aeroplane" kertovat Kiediksen huumeongelmista ja kolmas single "My Friends" masennuksesta ja epätoivosta. Nämä aiheet ovat todennäköisesti osittain syynä albumin odotettua heikompaan menestykseen, sillä singlet eivät enää olleet yhtyeelle ominaisia musiikillisesti eivätkä teemallisesti. "My Friends" oli ainoa One Hot Minuten raita, joka hyväksyttiin yhtyeen vuonna 2004 julkaisemalle kokoelmalle Greatest Hits, vaikka "Aeroplane"n video kuuluukin kokoelman DVD:lle.