stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Mellilä
Tunnettuja melliläläisiä

Luettelo tunnetuista loimaalaisista sisältää tunnettuja henkilöitä, jotka ovat kotoisin Loimaalta, Loimaan kunnasta, Alastarolta, Mellilästä tai Metsämaalta.
Kulttuuri > Murre

Mellilän alueella puhutun kielen perustana on Ala-Satakunnan murre, joka kuuluu lounaisten välimurteiden ryhmään.  Ala-Satakunnan murretta puhutaan paikallisin variaatioin Kokemäen ja Huittisten emäpitäjien alueella.
Kulttuuri > Ruokakulttuuri

Mellilän pitäjäruoiksi nimettiin 1980-luvulla kuoritusta maidosta juoksutettu joppijuusto sekä saletti, pariloitujen suolasilakoiden kanssa tarjottava rosolli.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Mellilä Wikimedia Commonsissa
Mellilän kirkko Rakennusperintörekisteri. Museovirasto. Arkistoitu 15.7.2015. Viitattu 21.6.2009.
Mellilän kulttuuriympäristöohjelma[vanhentunut linkki] Viitattu 20.6.2009
Aiheesta muualla > Karttoja

Senaatin kartasto  1:21 000. XII:20.  Kansallisarkisto, Maanmittaushallituksen historiallinen kartta-arkisto, 1882.  Kartan verkkoversio Kansallisarkiston digitaaliarkistossa Viitattu 23.7.2011.
Suomen taloudellinen kartta  1:100 000. III:4 Loimaa.  Helsinki:  Maanmittaushallitus, 1927.  Kartan verkkoversio Kansallisarkiston digitaaliarkistossa Viitattu 23.7.2011.
| n k Varsinais-Suomen maakunnan kunnat |
| --- | --- |
Nykyiset kunnat:  Aura  Kaarina  Kemiönsaari  Koski Tl  Kustavi  Laitila  Lieto  Loimaa  Marttila  Masku  Mynämäki  Naantali  Nousiainen  Oripää  Paimio  Parainen  Pyhäranta  Pöytyä  Raisio  Rusko  Salo  Sauvo  Somero  Taivassalo  Turku  Uusikaupunki  Vehmaa 
Entiset kunnat:  Alastaro  Angelniemi  Askainen  Dragsfjärd  Halikko  Hiittinen  Houtskari  Iniö  Kakskerta  Kalanti  Karinainen  Karjala  Karuna  Kemiö  Kiikala  Kisko  Korppoo  Kuusisto  Kuusjoki  Lemu  Loimaan kunta  Lokalahti  Maaria  Mellilä  Merimasku  Metsämaa  Mietoinen  Muurla  Naantalin maalaiskunta  Nauvo  Paattinen  Paraisten maalaiskunta  Perniö  Pertteli  Piikkiö  Pyhämaa  Rymättylä  Somerniemi  Suomusjärvi  Särkisalo  Tarvasjoki  Uskela  Uudenkaupungin maalaiskunta  Vahto  Velkua  Västanfjärd  Yläne 
| Auktoriteettitunnisteet  |
| --- | --- |
Kansainväliset:  FAST  ISNI  VIAF 
Kansalliset:  Saksa  Israel  Suomi (KANTO)  Yhdysvallat 
Henkilöt:  Yle  Uppslagsverket Finland 
Mellilän kirkko.
Kartta Loimaan alueliitoksista. Mellilä erotettiin Loimaan mlk:sta 1916. Siihen liitettiin alueita Marttilasta 1976 ja Loimaan kunnasta 2000. Mellilä yhdistyi osaksi Loimaan kaupunkia 2009.
Mellilän kylät 1927:
1. Mellilä, 2. Pesänsuo, 3. Vähäperä, 4. Isoperä.
Mellilän rautatieasema.
Top Landing

| Top Landing |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Taito
Julkaisija:  Taito
Julkaistu:  1988
Lisää peliartikkeleitaVideopelien teemasivulla
Infobox OK : 
Top Landing -simulaattori Suomen Pelimuseossa
Top Landing on japanilaisen Taiton 1988 kehittämä ja julkaisema 3D-lentosimulaattori. Pelissä pelaajan täytyy laskeutua maahan ohjeiden mukaisesti. Peli alkaa kuvitteellisesta Taito Airportista, jossa pelaajan täytyy nousta ylös. Tämän jälkeen pelaajan täytyy valita lentokenttä. Peli on Midnight Landingin jatko-osa. Top Landingissa on täysin renderöityjä kohteita ja maisemia.
Lentokentät

Tokio
Osaka
Fukuoka
San Francisco
Paris
Rio de Janeiro
Sydney
Washington D.C.
Satakunnan hyvinvointialue

| Satakunnan hyvinvointialue (Sata) |
| --- | --- |


Yleistä
Väkiluku:  213 685
Alue:  Satakunnan maakunta
Keskuspaikka:  Pori
Kunnat:  16
Yhteistyöalue:  Länsi-Suomen yhteistyöalue
Hyvinvointialuejohtaja:  Kirsi Varhila
Pelastuslaitos:  Satakunnan pelastuslaitos
Aluevaltuusto
Aluevaltuuston koko:  69
Puheenjohtaja:  Sampsa Kataja
Puolueet ja valtuustopaikat
SDP:  20
Keskusta:  14
Kokoomus:  13
Perussuomalaiset:  9
Vasemmistoliitto:  6
Vihreät:  3
Kristillisdemokraatit:  3
VKK:  1
Satakunnan hyvinvointialue (Sata) on Satakunnan maakunnan kattava hyvinvointialue, joka perustettiin osana maakunta- ja soteuudistusta.
Syyyskuussa 2024 kunta- ja alueministeri Anna-Kaisa Ikonen ilmoitti, että ministeriö ottaa Lapin, Keski-Suomen, Vantaan ja Keravan, Itä-Uusimaan, Kanta-Hämeen ja Satakunnan hyvinvointialueet tarkempaan ohjaukseen näiden taloudellisten haasteiden johdosta.
Hyvinvointialueen johtajana toimi huhtikuusta 2022 tammikuuhun 2025 Kirsi Varhila.
Kunnat

Hyvinvointialueeseen kuuluu 16 kuntaa, joista seitsemän on kaupunkeja.
| --- | --- |
  Euran kunta   Eurajoen kunta (Euraåminne)   Harjavallan kaupunki   Huittisten kaupunki (Vittis)   Jämijärven kunta   Kankaanpään kaupunki   Karvian kunta   Kokemäen kaupunki (Kumo) :   Merikarvian kunta (Sastmola)   Nakkilan kunta   Pomarkun kunta (Påmark)   Porin kaupunki (Björneborg)   Rauman kaupunki (Raumo)   Siikaisten kunta   Säkylän kunta   Ulvilan kaupunki (Ulvsby) 
Vuoden 2022 huhtikuussa hyvinvointialueella asui 213 685 asukasta.
Palvelut

Lakisääteinen sosiaali- ja terveydenhuollon sekä pelastustoimen järjestämisvastuu siirtyi kunnilta hyvinvointialueelle 1. tammikuuta 2023 alkaen.
Palvelut > Terveydenhuolto

Alueen keskussairaalana toimii Satasairaala Porissa. Alueella toimii myös Rauman sairaala ja Harjavallan sairaala.
Palvelut > Pelastustoiminta

Pelastustoiminnan osalta hyvinvointialueen kunnat kuuluvat Satakunnan pelastuslaitoksen toimialueeseen.
Aluevaltuusto

Ensimmäiset aluevaalit järjestettiin 23. tammikuuta 2022, ja aluevaltuustot aloittivat toimintansa maaliskuussa 2022. Vuoden 2021 elokuun väestötietojen perusteella Satakunnan hyvinvointialueen aluevaltuustoon valittiin 69 valtuutettua.
Satakunnan hyvinvointialueen erikoissairaanoitoa tuottava sairaala on Satasairaala Porissa.
Japanin Grand Prix 1995

|  Japanin Grand Prix 1995  |
| --- | --- |
 16 osakilpailu 17 osakilpailusta kaudella 1995. 

Päivämäärä:  29. syyskuuta 1995
Sijainti:  Suzuka Circuit, Suzuka, Mie, Japani
Ratatyyppi:  Moottorirata
Radan pituus:  5,864 km
Kilpailun pituus:  53 kierrosta, 310,792 km
Sää:  Sateinen ja märkä, lopussa kuiva
Paalupaikka
Kuljettaja:   Michael Schumacher   (Benetton Formula-Renault)
Paaluaika:  1:38.023
Palkintokoroke
Voittaja:   Michael Schumacher   (Benetton Formula-Renault)
Toinen:   Mika Häkkinen   (McLaren-Mercedes)
Kolmas:   Johnny Herbert   (Benetton Formula-Renault)
Nopein kierros
Kuljettaja:   Michael Schumacher   (Benetton Formula-Renault)
Kierrosaika:  1:42.976 (kierroksella 33)
Japanin Grand Prix 1995 oli Formula 1 -kauden 1995 kuudestoista osakilpailu, joka ajettiin 29. lokakuuta 1995 Suzukan radalla Japanissa. Kilpailun alussa sää oli sateinen, mutta kilpailun loppua kohden sade loppui, ja rata kuivui. Kilpailun voitti paalulta lähtenyt Benettonin saksalainen Michael Schumacher, jolle voitto oli kauden yhdeksäs. Toiseksi sijoittui suomalainen Mika Häkkinen, joka edusti kilpailussa McLarenia ja kolmanneksi ylsi Schumacherin tallitoveri Johnny Herbert. Kilpailun nopein kierros kirjattiin Schumacherille aikaan 1,42.976. Michael Schumacher teki hattutempun (paalupaikka, voitto, nopein kierros).
Tulokset

| Sija | Nro | Kuljettaja | Talli | Kierrokset | Aika/keskeytys | Lähtöruutu | Pisteet |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | 1 |  Michael Schumacher | Benetton-Renault | 53 | 1:36:52.930 | 1 | 10 |
| 2 | 8 |  Mika Häkkinen | McLaren-Mercedes | 53 | +19.337 | 3 | 6 |
| 3 | 2 |  Johnny Herbert | Benetton-Renault | 53 | +1:23.804 | 9 | 4 |
| 4 | 15 |  Eddie Irvine | Jordan-Peugeot | 53 | +1:42.136 | 7 | 3 |
| 5 | 26 |  Olivier Panis | Ligier-Mugen-Honda | 52 | +1 krs. | 11 | 2 |
| 6 | 4 |  Mika Salo | Tyrrell-Yamaha | 52 | +1 krs. | 12 | 1 |
| 7 | 7 |  Mark Blundell | McLaren-Mercedes | 52 | +1 krs. | 23 |   |
| 8 | 30 |  Heinz-Harald Frentzen | Sauber-Ford | 52 | +1 krs. | 8 |   |
| 9 | 24 |  Luca Badoer | Minardi-Ford | 51 | +2 krs. | 17 |   |
| 10 | 29 |  Karl Wendlinger | Sauber-Ford | 51 | +2 krs. | 15 |   |
| 11 | 23 |  Pedro Lamy | Minardi-Ford | 51 | +2 krs. | 16 |   |
| 12 | 10 |  Taki Inoue | Footwork-Hart | 51 | +2 krs. | 18 |   |
| Kesk. | 5 |  Damon Hill | Williams-Renault | 40 | Ulosajo | 4 |   |
| Kesk. | 6 |  David Coulthard | Williams-Renault | 39 | Ulosajo | 6 |   |
| Kesk. | 21 |  Pedro Diniz | Forti-Ford | 32 | Ulosajo | 20 |   |
| Kesk. | 27 |  Jean Alesi | Ferrari | 24 | Voimansiirto | 2 |   |
| Kesk. | 17 |  Andrea Montermini | Pacific-Ilmor | 23 | Ulosajo | 19 |   |
| Kesk. | 28 |  Gerhard Berger | Ferrari | 16 | Sähköt | 5 |   |
| Kesk. | 14 |  Rubens Barrichello | Jordan-Peugeot | 15 | Ulosajo | 10 |   |
| Kesk. | 3 |  Ukyo Katayama | Tyrrell-Yamaha | 12 | Ulosajo | 13 |   |
| Kesk. | 16 |  Bertrand Gachot | Pacific-Ilmor | 6 | Vetoakseli | 22 |   |
| Kesk. | 22 |  Roberto Moreno | Forti-Ford | 1 | Vaihdelaatikko | 21 |   |
| Kesk. | 9 |  Gianni Morbidelli | Footwork-Hart | 0 | Ulosajo | 14 |   |
| DNS | 25 |  Aguri Suzuki | Ligier-Mugen-Honda | 0 | Onnettomuus |   |   |
Muuta

Michael Schumacherin 10. paalupaikka
Aspernin paperit

| Aspernin paperit> The Aspern Papers |
| --- | --- |
 Ensimmäisen kirjapainoksen nimilehti.
Alkuperäisteos
Kirjailija:  Henry James
Kieli:  englanti
Genre:  pienoisromaani
Kustantaja:  The Atlantic Monthly
Julkaistu:  1888
Suomennos
Suomentaja:  Kristiina Kivivuori
Kustantaja:  Tammi
Julkaistu:  Kokoelmassa Amerikkalaisia kertojia. Valikoima Yhdysvaltain kirjallisuutta (1959)
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Aspernin paperit (engl. The Aspern Papers) on yhdysvaltalaissyntyisen kirjailija Henry Jamesin kirjoittama pienoisromaani, joka julkaistiin ensi kerran sarjana The Atlantic Monthly -aikakauslehdessä maalis-toukokuussa 1888 ja kirjana myöhemmin samana vuonna. Se on yksi Jamesin tunnetuimmista teoksista.
Aspernin paperit julkaistiin suomeksi Jarl Hellemannin toimittamassa kokoomateoksessa Amerikkalaisia kertojia: valikoima Yhdysvaltain kirjallisuutta vuonna 1959. Sen käänsi Kristiina Kivivuori ja kustansi Tammi.
Tausta

Teoksen inspiraationa oli tosielämän tapaus, jossa bostonilainen taidekriitikko ja Percy Bysshe Shelleyn ihailija Edward Silsbee halusi hankkia Shelleyn lähettämiä kirjeitä tämän väitetylle rakastajattarelle Claire Clairmontille, joka oli Mary Shelleyn siskopuoli ja kerran lordi Byronin rakastajatar. Clairmont oli säilyttänyt Shelleyn kirjeitä kuolemaansa vuonna 1879 saakka. Henry James kuuli tapauksesta vuonna 1887 vieraillessaan ystäviensä luona Firenzessä, jossa Clairmont oli asunut naimattoman keski-ikäisen veljentyttärensä kanssa.
Juoni

Nimettömäksi jäävä amerikkalainen kirjallisuudentutkijana ja kriitikkona työskentelevä kertojapäähenkilö uskoo, että edesmenneen romantiikan ajan amerikkalaisrunoilija Jeffrey Aspernin väitetyn nuoruudenrakastetun Juliana Bordereaun kotona Venetsiassa on kokoelma ennennäkemättömiä Aspernin lähettämiä kirjeitä, joiden olemassaolon Juliana kuitenkin kieltää. Hän sittemmin vuokraa huoneen Julianan kartanosta keksityin verukkein ja pyrkii petkuttamalla hankkimaan tältä Aspernin kirjeet. Juliana on erakkomainen, nuuka ja määräilevä iäkäs nainen, joka asuu aran keski-ikäisen veljentyttärensä Tinan kanssa. Manipuloiva kirjallisuudentutkija, jolla on kehittynyt pakkomielle päästä käsiksi Aspernin kirjoituksiin, käyttäytyy enenevässä määrin häikäilemättömästi saadakseen kirjeet: hän ottaa salanimen käyttöön, johtaa Tinaa romanttisesti harhaan ja yrittää murtovarkautta. Kun Juliana kuolee, Tina tarjoaa tutkijalle tämän himoitsemia ja kaiken aikaa olemassa olleita kirjoituksia vain sillä ehdolla, että tämä menee hänen kanssaan naimisiin. Tämä aluksi kieltäytyy ja lähtee, mutta palaa myöhemmin hyväksymään ehdotuksen vain huomatakseen, että Tina on Julianan tahdon mukaisesti polttanut kirjeet edellisenä iltana.
Juoni > Henkilöhahmot

Nimettömäksi jäävä kertojapäähenkilö, amerikkalainen miespuolinen kirjallisuudentutkija ja kriitikko, jolla on pakkomielle edesmenneeseen runoilija Jeffrey Asperniin.
Juliana Bordereau, iäkäs erakko, joka oli nuoruudessaan Aspernin rakastajatar.
Tina Bordereau, Julianan veljentytär, joka asuu tämän kartanossa. Veljentyttären nimi oli alun perin Tita, kunnes James muutti sen Tinaksi vuonna 1908.
Rouva Prest, kertojapäähenkilön varakas ja verkostoitunut ystävä Venetsiassa.
Teemat

Pienoisromaanin teemoihin lukeutuvat moraali ja manipulointi, kirjallisuuden henkilöiden ihannointi sekä uskollisuus perhettä kohtaan.
Sovituksia

Aspernin paperit -teoksen pohjalta on tehty eri kielillä niin elokuva-, televisio-, näytelmä-, ooppera- kuin radiosovituksiakin, joita ovat esimerkiksi:
Martin Gabelin ohjaama elokuvasovitus Kadotettu hetki (The Lost Moment, 1947).
Michael Redgraven samanniminen näytelmäsovitus (1959), jota on sittemmin esitetty uudelleen esimerkiksi Broadwaylla vuonna 1962 ja West Endillä vuonna 1984.
Kristiina Kivivuoren suomennoksen pohjalta Onni Hallan sovittama ja Urpo Laurin ohjaama Yleisradion radiokuunnelma Runoilijan paperit (1961).
Eduardo de Gregorion ohjaama elokuvasovitus Aspernin paperit (Aspern, 1982).
Dominick Argenton samanniminen oopperasovitus (1988).
Julien Landaisin ohjaama elokuvasovitus The Aspern Papers (2018).
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Aspernin paperit Wikimedia Commonsissa
Lisää luettavaa aiheesta Aspernin paperit on Wikiaineistossa
Teurastamo (Helsinki)

| Teurastamo |
| --- | --- |

Sijainti:  Hermanninmäki, Helsinki, Suomi
Koordinaatit:  60°11′23″N 24°58′18″E﻿ / ﻿60.18979°N 24.97179°E﻿ / 60.18979; 24.97179
Rakennustyyppi:  Rakennus, julkinen tila ja ravintola
Valmistumisvuosi:  1933
 fiTeurastamo 
Teurastamon aluetta heinäkuussa 2016.
Teurastamo on Helsingin Hermanninmäessä sijaitsevan Tukkutorin hallinnoima alue, joka isännöi tapahtumia, ravintola- ja baaritoimintaa sekä muuta kaupunkikulttuuria. Alue sijaitsee Työpajankadun varrella lähellä Kalasatamaa.
Alueen nimi juontuu aikoinaan samaisella paikalla toimineesta, arkkitehti Bertel Liljequistin suunnittelemasta kaupungin teurastamosta, joka avattiin vuonna 1933. Vuonna 1992 teurastamo päätti toimintaansa ja tämän jälkeen tiloissa on toiminut pienempiä lihanleikkaamoita, leipomoita ja muita elintarvike- ja kukka-alan yrityksiä. Kaupunkilaisten yleiseen käyttöön alue avattiin virallisesti syksyllä 2012.
Teurastamolla harjoittaa liiketoimintaa reilu tusina aktiivista toimijaa tislaamosta ravintoloihin ja koulusta kahvipaahtimoon. Mainittaviin alueella toimiviin ravintoloihin lukeutuu ravintola Kellohalli, ravintola Palema, sekä hampurilaisistaan tunnettu Teurastamon portin Roslund. Teurastamoon kuuluu myös kaupunkilaisten vapaassa ympärivuotisessa käytössä oleva piha ja grilli, pyöränkorjauspiste, säkkiviljelyalue sekä vuokrattava sauna. Teurastamon pihalla järjestetään monenlaisia ilmaistapahtumia, kuten piknikkejä, Farmers Market -tyylisiä toreja ja kirpputoreja.
Syksyllä 2023 Teurastamolla avattiin HLBT-yökerho DTM, joka oli sulkenut aiemmassa toimipisteessään Mannerheimintiellä.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Teurastamo (Helsinki) Wikimedia Commonsissa
Teurastamon kotisivut
Tallusjärven valuma-alue

| Tallusjärven valuma-alue  (2>  jakovaihe: 14.77) |
| --- | --- |
Valtiot:  Suomi
Maakunnat:  Pohjois-Savo
Vesistöalueen tai valuma−alueen tietoja
Merialue:  Itämeren valuma-alue
Päävesistöalue:  Kymijoen vesistö (14)
1. jakovaihe:  Rautalammin reitin valuma−alue (14.7)
2. jakovaihe:  Tallusjärven valuma-alue (14.77)
Vesistöjako:  Ahvenisen–Hirvijärven alue (14.771), Tallusjärven alue (14.772), Liesjärven valuma-alue (14.773), Saittajoen valuma-alue (14.774).
Lasku-uomat:  Savikoski, Alajoki (bifurk.)
Vesistöreitti:  ←Hirvijärvi ym. ←Tallusjärvi ←Liesjoki ←Liesjärvi ←Liikkasenjoki ←Lukkaropuro ←Heinäjoki
Laskupaikka:  Virmasvesi & Rasvanki
Koordinaatit:  62°52′41″N, 27°01′08″E
Mittaustietoja
Valuma-alue:  419,38 km²  
Järvisyys:  18,78 % 
Alueen pituus:  45 km  
Alueen leveys:  20 km  
Pääuoma:  40,7 km  
Keskivirtaama:  3,9 m³/s (MQ) 
 fiSavikosken joensuu Virmasveden Myllyselällä 
Tallusjärven valuma-alue (vesistöaluetunnus 14.77) on Rautalammin reitin valuma-alueessa sijaitseva toisen jakovaiheen valuma-alue, jonka pinta-ala on 419 neliökilometriä. Vesistön valuma-alueen alarajana ovat Rasvanki ja Pieni-Virmas, jossa reitin vedet tulevat seuraavaksi Virmasveden alueelle (14.72).
Yleistä > Vesistöalueen sijainti

Tallusjärven valuma-alue alkaa Mäkijärven Heinäjoelta ja loppuu Hirvijärvestä alkavaan bifurkaatioon, jonka pohjoinen reitti vie Ahvenisen kautta Alajokeen ja eteläinen reitti Ylä- ja Ala-Muuraisen kautta Savikoskeen. Valuma-alue sijaitsee pääasiassa Pohjois-Savon Tervon kunnan ja Kuopion kaupungin, mutta hieman myös Pielaveden alueilla. Valuma-alue on noin 45 kilometriä pitkä ja 20 kilometriä leveä, ja sen pinta-ala on 419 neliökilometriä ja järvisyys 18,8 % . Tallusjärven valuma-alue sijaitsee Kymijoen vesistöalueen (14), ja myös Rautalammin reitin valuma-alueen (14.7), itäreunassa. Vedenjakajan takana idässä levittäytyy Vuoksen vesistön (04) laaja vesistöalue. Muissa ilmansuunnissa on Rautalammin reitin valuma-alueen toisen jakovaiheen vesistöalueita, jotka ovat pohjoisessa Pielaveden alue (14.74), luoteessa Nilakan alue (14.73), ja lännessä ja etelässä Virmasveden alue (14.72).
Yleistä > Pääuoma

Valuma-alueen vesistöt virtaavat pois kahta lasku-uomaa myöten, mikä tekee siitä bifurkaatiovesistöalueen. Alajoen keskivirtaama on 0,6 kuutiometriä sekunnissa ja Savikosken 3,3 kuutiometriä sekunnissa . Sen mukaisesti Savikoski sijaitsee vesistöalueen pääuomassa. Bifurkaatio tapahtuu Hirvijärvessä, josta haarautuu uoma Vallikankaan poikki Ahveniseen ja vastaavasti järven kaakkoispäästä toinen uoma Hirvikoskessa Ylä-Muuraiseen. Pääuoman reitti kulkee siten alajuoksulta lueteltuna Savikosken, Ala- ja Ylä-Muuraisen, Hirvikosken, Hirvijärven ja Talluskanavan kautta Tallusjärveen.
Pääuoman eräs määritelmä on valita pääuomaan kahdesta samaan kohtaan yhtyvästä vesistöstä se, jonka virtaama on suurempi. Virtaamatietoja on harvoin käytettävissä, jolloin niiden sijasta voidaan verrata valuma-alueiden pinta-aloja toisiinsa. Tämä toimii useimmiten hyvin, koska pienellä alueella on sadanta usein samanlaista. Tallusjärvellä on kaksi suurta tulouomaa. Järven kaakkoispäähän tulee Pienestä Saittajärvestä laskeva Alajoki ja pohjoispäähän Liesjärvestä laskeva Liesjoki. Alajoen valuma-alueen pinta-ala on 73 ja Liesjoen 96 neliökilometriä . Pääuomaan (tai myös pääreittiin) voidaan siten valita Liesjokeen päättyvä vesistöreitti. Vesistöviranomaiset ovat merkinneet Liesjärveen tulevaksi kolme merkittävää vesireittiä. Ne ovat pohjoisesta tuleva Koroksen laskujoki Korosjoki (24 km² ), idästä tuleva Haukijoki (20 km²) ja kaakosta tuleva Liikkasenjoki (37 km²). Pääuomaan kuuluva Liikasenjoki alkaa Liikkasenjärvestä, johon tulee kaksi jokea: pohjoisesta Lukkaropuro (20 km²) ja etelästä Murtosjoki (13 km²). Pääuomaan valittu Lukkaropuron nimi on yläjuoksulla Heinäjoki, joka alkaa Mäkijärvestä.
Edellä kuvattu pääuoma on Rautalammin reitin sivureitti. Savikoskelta Mäkijärvelle sen pituudeksi voidaan määrittää vesistöviranomaisten tietoja hyödyntäen 41 kilometriä.
Yleistä > Vesistöalueen jako

Kolmannen jakovaiheen alueita ovat seuraavat neljä aluetta tai valuma-aluetta. Sisennys tarkoittaa sitä, että vesistöalue laskee tai yhtyy yläpuoliseen vesistöalueeseen. Samalle tasolle sisennetyt vesistöalueet laskevat kaikki yläpuoliseen vesistöalueeseen esitetyssä järjestyksessä :
Ahvenisen–Hirvijärven alue (14.771)
Tallusjärven alue (14.772)
Liesjärven valuma-alue (14.773)
Saittajoen valuma-alue (14.774)
Yleistä > Patoja, sulkuja ja vesivoimalaitoksia

Vuoden 1977 Vesihallituksen koski-inventoinnin mukaan valuma-alueella esiintyy viisi merkittävää koskea tai virtapaikkaa. Ne ovat Alajoen koski Haringalla (pudotusta 3,0 m), Hirvikoski (0,6 m), Kuttakoski, Liesjoessa oleva Lieskoski (2,0 m), Saitanjoessa oleva Saitankoski (3,0 m) ja Korosjoessa oleva Koroskoski (3,0 m). Patoja on varmuudella Alajoessa, Savikoskessa, Hirvikoskessa  ja Saittakoskessa. Muissakin koskissa voi esiintyä patorakenteita, sillä niissä on ollut vesimylly- ja vesisahatoimintaa. Vesivoimalaitoksia ei valuma-alueella karttojen mukaan ole.
Yleistä > Hydrologiaa

Valuma-alueen suurin lasku-uoma on Savikoski eli Savijoki. Sen keskivirtaama (MQ) on 3,3 kuutiometriä sekunnissa (m³/s). Toinen lasku-uoma on Haringan Alajoki, ja sen keskivirtaama on 0,6 m³/s. Yhteensä ne tekevät noin 3,9 m³/s, joka on siten koko Tallusjärven valuma-alueen keskivirtaama.
Vesistöalueen rakenne > Pääreitin sivu-uomia

Matkaa Kymijoen suistoon merelle voidaan laskea matkasta Kymijoen lyhintä reittiä pitkin Päijänteen Kalkkistenkoskelle 184 kilometriä, sieltä Päijännettä pitkin Vaajanvirralle 116 kilometriä, ja sieltä Saraaveden Tarvaalankoskelle 28 kilometriä. Kun jatketaan ylävirtaan päin Konnevedelle, tulee näistä matkaa noin 377 kilometriä, ja sitten kun jatketaan Konneveden, Hankaveden ja Koskeloveden kautta Iisvedelle, ja siitä Virmasveden Savikoskelle, tulee kokonaismatkaksi 459 kilometriä. Sarakkeessa ”etäisyys Pieni-Virmakseen” olevat luvut esittävät sivureitin pääuoman kohtaa kilometreinä Savikosken suusta mitattuna. ”Joen pituus” tarkoittaa sivu-uoman pääuoman kokonaispituutta. Virtaamalla tarkoitetaan sivu-uoman keskivirtaamaa (MQ). Taulukon lähteet on esitetty taulukon alla, ja niitä on tarkennettu rivin oikeassa sarakkeessa tietokohtaisesti. Lihavoitu Heinäjoki muodostaa pääuoman latvahaaran eikä siis ole sivujoki.
| lasku-uoman nimi   | pääuoman kohta   | etäisyys Pieni-Virmakseen (km) | joen pituus (km) | virtaama (MQ) (m³/s) | valuma- alue (km²) | lähteet     |  |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
Talasjärven vesistöreitti laskee sekä Virmasveteen Savikoskessa että Rasvankiin Alajoessa, jotka muodostavat osan Rautalammin reitin pääuomaa. Savikoskesta on matkaa merelle 459 km.
| Suojärven kanava | Hirvijärvi | 9 | 1 |  | 4 | 3,3,4,4,–,4 |  |
| Pajulahdenoja | Hirvijärvi | 15 |  |  |  | 3,3,4,–,–,– |  |
| Nikinpuro | Hirvijärvi | 18 |  |  |  | 3,3,4,–,–,– |  |
| Juurikkapuro | Tallusjärvi | 21 |  |  |  | 3,3,4,–,–,– |  |
| Porttipuro | Tallusjärvi | 22 |  |  |  | 3,3,4,–,–,– |  |
| Vääränpuro | Tallusjärvi | 21 |  |  |  | 3,3,4,–,–,– |  |
| Petronpuro | Tallusjärvi | 23 |  |  |  | 3,3,4,–,–,– |  |
| Alajoki | Tallusjärvi | 25 | 24 |  | 73 | 3,3,6,4,–,2 |  |
| Humalajoki | Pieni Tallusjärvi | 31 |  |  |  | 3,3,4,–,–,– |  |
| Putkolanpuro | Pieni Tallusjärvi | 32 |  |  |  | 3,3,4,–,–,– |  |
| Asumaisenpuro | Liesjärvi | 28 |  |  |  | 3,3,6,–,–,– |  |
| Korosjoki | Liesjärvi | 28 | 10 |  | 24 | 3,3,6,6,–,4 |  |
| Haukijoki | Liesjärvi | 28 | 10 |  | 20 | 3,3,6,6,–,4 |  |
| Kaatrapuro | Liikkasenjoki | 30 |  |  |  | 3,3,4,–,–,– |  |
| Murtosjoki | Liikkasenjärvi | 31 | 10 |  | 23 | 3,3,6,6,–,4 |  |
| Riuttasjoki | Lukkaropuro | 35 |  |  |  | 3,3,4,–,–,– |  |
| oja Ryngänlammesta | Lukkaropuro | 35 |  |  |  | 3,3,4,–,–,– |  |
| Heinäjoki | Lukkaropuro | 36 |  |  |  | 3,3,4,–,–,– |  |
Valuma-alueen pääuoman latvaojat laskevat Mäkijärveen, josta taulukon viimeisen rivin pääuomaan kuuluva  Heinäjoki alkaa. Järvi sijaitsee valuma-alueen vedenjakajan vieressä.
Lähteet: 1 = tieto luettu joen omasta artikkelista, 2 = Ekholm, Matti: Suomen vesistöalueet , 3 = Karttapaikka-verkkopalvelu , 4 = Paikkatietoikkuna-verkkopalvelu , 6 =mittaamiseen käytetty Paikkatietoikkunaa ja Karttapaikkaa yhdessä