stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Vaeltajamesikko

| Vaeltajamesikko |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Varpuslinnut Passeriformes
Heimo::  Mesikot Meliphagidae
Suku::  Cissomela
Laji::  pectoralis
Kaksiosainen nimi
 Cissomela pectoralis  (Gould, 1841) 
Synonyymit
 Certhionyx pectoralis 
Katso myös
   Vaeltajamesikko Wikispeciesissä   Vaeltajamesikko Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Vaeltajamesikko (Cissomela pectoralis) on mesikoiden heimoon kuuluva varpuslintu.
Levinneisyys

Vaeltajamesikkoa tavataan Australian pohjoisosissa. Lajia on kuvattu yleiseksi, ja se on luokiteltu elinvoimaiseksi.
Valkosiipitikka

| Valkosiipitikka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Eukaryootit Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Tikkalinnut Piciformes
Heimo::  Tikat Picidae
Suku::  Käpytikat Dendrocopos
Laji::  leucopterus
Kaksiosainen nimi
 Dendrocopos leucopterus  (Salvadori, 1870) 

Katso myös
   Valkosiipitikka Wikispeciesissä   Valkosiipitikka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Valkosiipitikka (Dendrocopos leucopterus) on keskiaasialainen tikka. Sen elinympäristö ulottuu Araljärven länsirannalta Balqaşille, Kiinaan, Turkmenistaniin ja Koillis-Afganistaniin. Lajin holotyypin kuvaili Tommaso Salvadori Länsi-Kiinan Kashgarian Yarkantista 1870.
Vaalirauha

Vaalirauha on tila, missä vaalikampanjoinnille asetetaan rajoituksia. Rajoitukset voivat liittyä ajallisesti vaalimainonnan lopettamiseen, ehdokkaiden kannatusta koskevien mielipidetiedustelujen julkaisukieltoa tietyn pituisena aikana ennen vaalipäivää tai joidenkin kampanjamuotojen kieltämistä. Vaalirauha voi myös tarkoittaa vaalikaranteenia tiedotusvälineiden edustajilta, jotka liittyvät jonkin ehdokkaan kampanjaan, mutta joiden odotetaan työnsä puolesta vastaavan myös tasapuolisesta tiedonvälityksestä.
Kokouksessa vaalirauhalla tarkoitetaan puheenjohtajan julistamaa tilaa, jonka aikana keskusteleminen sekä kokoussalista poistuminen ja sinne saapuminen ovat kiellettyjäkenen mukaan?. Vaalirauhan tarkoituksena on varmistaa kokousedustajien valinnanvapaus sekä varmistaa vaalin aikana läsnä olevien henkilöiden lukumäärä.
Vaaliruhtinaan linna

Vaaliruhtinaan linna tarkoittaa useissa Saksan kaupungeissa olevia linnoja, jotka olivat Pyhän saksalais-roomalaisen keisarikunnan vaaliruhtinaiden residenssejä:
Vaaliruhtinaan linna, Ambergin pfalzkreivin linna
Johannisburgin linna, Mainzin Aschaffenburgissa toimivien arkkipiispojen sekä vaaliruhtinaiden linna
Vaaliruhtinaan linna Bonnin arkkipiispojen ja vaaliruhtinaiden linna
Vaaliruhtinaan linna, Heidelbergin pfalzkreivin linna
Vaaliruhtinaan linna, Koblenzin viimeisen arkkipiispan ja vaaliruhtinaan linna
Vaaliruhtinaan linna, Mainzin arkkipiispojen ja vaaliruhtinaiden linna
Vaaliruhtinaan linna, Mannheimin pfalzkreivin linna
Würzburgin linna, arkkipiispojen ja vaaliruhtinaiden linna
| --- | --- |
: Tämä on täsmennyssivu, joka luettelee monimerkityksisen käsitteen eri merkitykset tai useita eri henkilöitä. Artikkelisivuja, joiden nimessä tai tekstissä lukee ”Vaaliruhtinaan linna”, voi hakea sivunnimihaulla, laajalla sivunnimihaulla tai tekstihaulla.
Vaalipiiri

Vaalipiiri on alue tai ryhmä, jonka piirissä vaalit käydään ja josta valitaan yksi tai useampi edustaja. Näin siis vaalipiirin alueelta ei voi äänestää toisen vaalipiirin ehdokasta.
Vaalipiirit voivat olla joko enemmistövaalipiirejä, joista valitaan yksi edustaja, tai suhteellisten vaalien vaalipiirejä, joista valitaan useampi edustaja.
Vaalipiirit on yleensä muodostettu maantieteellisin perustein. Esimerkiksi Suomessa eduskuntavaalien vaalipiirit perustuvat maakuntiin ja kunnallisvaaleissa jokainen kunta muodostaa oman vaalipiirinsä. Europarlamenttivaaleissa ja presidentinvaaleissa koko maa muodostaa yhden vaalipiirin. Suomesta poiketen Ruotsin kunnallisvaaleissa suuret kunnat on jaettu kahteen tai useampaan vaalipiiriin, pienemmät kunnat muodostavat yhden vaalipiirin. Ammattiyhdistysvaaleissa on käytössä myös ammattialaan perustuvia vaalipiirejä. Etelä-Afrikan tasavallassa rotuerottelun aikana oli myös rotuun perustuvia vaalipiirejä.
Enemmistövaalipiireihin perustuva vaalijärjestelmä on esimerkiksi Ison-Britannian, Yhdysvaltain, Intian ja Australian vaaleissa.
Saksassa on käytössä sekä enemmistövaalipiireihin perustuva järjestelmä, jonka avulla valitaan puolet kansanedustajista, että osavaltioihin perustuva suhteellinen järjestelmä, jonka avulla valitaan toinen puoli kansanedustajista suhteellisilla vaaleilla. Samoin Venäjällä puolet kansanedustajista valitaan enemmistövaalipiireistä ja puolet valtakunnalliselta listalta. Maissa, joissa on käytössä valtakunnallinen vaalipiiri on yleensä myös äänikynnys.
Marginaalinen vaalipiiri on enemmistövaalien vaalipiiri, jossa kahden eniten ääniä saaneen ehdokkaan välinen ero on hyvin pieni.
Suomessa, Ruotsissa, Tanskassa, Irlannissa ja useissa muissa maissa on käytössä maakuntiin tai muihin alueisiin perustuva vaalipiirijärjestelmä, jossa yhdestä vaalipiiristä valitaan useampi edustaja. Maan jakaminen vaalipiireihin perustuu ajatukseen, että maan eri osille on syytä varmistaa oman alueen edustus eduskuntaan. Samalla vaalien suhteellisuutta hieman vaikeutetaan ja pieniltä puolueilta vaaditaan vahva alueellinen kannatus eduskuntapaikan saamiseksi.
Joissakin maissa (esimerkiksi Israel ja Hollanti) koko maa muodostaa yhden vaalipiirin.
Töysän kirkko

| Töysän kirkko |
| --- | --- |
 Kirkko kesällä 2017.
Sijainti:  Kappelitie 4 63600 Töysä, Alavus
Koordinaatit:  62°37′58.7″N, 023°49′3.3″E
Seurakunta:  Alavuden seurakunta
Rakentamisvuosi:  1800, torni 1824 erillinen kellotapuli 1825
Suunnittelija:  pääosin Yrjänä Lepistö
Materiaali:  puu
Istumapaikkoja:  700
Lisää rakennusartikkeleitaArkkitehtuurin teemasivulla
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Töysän kirkko on entisen Töysän kunnan alueella Alavudella sijaitseva kirkkorakennus. Puinen ristikirkko on valmistunut vuonna 1800. Kirkon torni valmistui vasta 1824 ja kellotapuli seuraavana vuonna.
Kirkon rakentamiseen saatiin lupa vuonna 1798 ja rakentaminen aloitettiin samana vuonna. Kirkkosuunnitelman laati kuortanelainen Yrjänä Lepistö. Rakennustyö oli edennyt jo hyvän matkaa, kun rakentamisesta kuullut maaherra määräsi työt keskeytettäväksi. Suunnitelmat piirrettiin puhtaaksi ja lähetettiin tarkastettavaksi Tukholmaan. Suunnitelma hyväksyttiin, kirkkoa tulisi vain hiukan madaltaa ja pienentää tornia. Tasavartinen sisäviisteinen ristikirkko valmistui käyttökuntoon vuonna 1800. Ristikohdassa oleva torni rakennettiin vasta vuonna 1824 ja erillinen kellotapuli 1825. Torni on Tukholman yli-intendentin konttorin hyväksymien suunnitelmien mukainen ja kellotapuli Lepistön suunnitelman mukaan tehty. Kirkossa on noin 700 istumapaikkaa.
Instumenttina kirkossa on ollut ensin urkuharmoni ja sitten pneumaattiset urut vuodesta 1909 lähtien. Niiden fasadi ja urkukaappi säilytettiin, kun nykyiset 20-äänikertaiset mekaaniset urut otettiin käyttöön vuonna 1983.
Kirkon alttaritaulu on taidemaalari Väinö Hämäläisen vuonna 1908 maalaama ”Jeesus ja syntinen nainen”. Kirkkotekstiileistä huomattava osa on hankittu 1982, jolloin useaan kertaan korjattuun kirkkoon tehtiin viimeisin suuri peruskorjaus.
Tapulissa on kaksi kelloa: pienempi on hankittu vuonna 1800, se on valettu Tukholmassa. Isompi kello valettu Venäjällä ja hankittu 1829.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Töysän kirkko Wikimedia Commonsissa
Töysän kirkko Alavuden seurakunnan sivuilla
Uinuvat jättiläiset

| Uinuvat jättiläiset> Sleeping giants |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Sylvain Neuvel
Kieli:  englanti
Genre:  sci-fi
Julkaistu:  2016
Suomennos
Suomentaja:  Juha Ahokas
Kustantaja:  Like
Julkaistu:  2017
Sivumäärä:  351
ISBN:  978-952-01-1281-3
Sarja: Themis-kansiot
Seuraava:  Heräilevät jumalat
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Uinuvat jättiläiset on kanadalaisen Sylvain Neuvelin kirjoittama tieteisromaani. Romaani julkaistiin vuonna 2016, ja se on Themis-kansiot -trilogian ensimmäinen osa.
Ubisoft Connect

| Ubisoft Connect |
| --- | --- |

Kehittäjä:  Ubisoft Entertainment Sweden AB
Kehityshistoria
Ensijulkaisu:  3. heinäkuuta 2012
Tiedot
Ohjelmistotyyppi:  Sisällön toimittaja, Digitaalinen latauspalvelu, Yhteisöpalvelu
Alusta:  Microsoft Windows, PlayStation 3, PlayStation 4, PlayStation 5, Xbox 360, Xbox One, Xbox Series X/S, Wii U, Nintendo Switch, iOS, Android, Windows Phone, Facebook Platform
Lisenssi:  Suljettu lisenssi
Aiheesta muualla
Verkkosivusto
Ubisoft Connect (aiemmalta nimeltään Uplay) on ranskalaisen Ubisoft Entertainment Sweden AB:n kehittämä ja julkaisema digitaalinen pelien kauppa- ja jakelupalvelu, joka on saatavilla PC:lle, PlayStation 4:lle, Xbox One:lle, Wii U:lle, PlayStation 3:lle, Xbox 360:lle, iOS:lle sekä Android:ille. Ubisoft Connectia pidetään usein Steamin ja Originin kilpailijana. Ubisoft Connect sisältää yksinomaan Ubisoftin pelejä.
Ominaisuudet

Ubisoft Connectin pelaajat voivat pelata muiden kanssa ja ansaita palkintoja saavutuksien avulla. Ubisoftin toimitusjohtaja Yves Guillemot toteaa, että "mitä enemmän pelaat, sitä enemmän voit saada ilmaisia esineitä".
Jokaisessa Ubisoft Connect -pelissä on neljä toimintoa, jotka voidaan toteuttaa ansaiten pelaajalle Ubisoft Connect -pisteitä. Jokainen toiminto tarjoaa pelaajalle joko 5, 10, 15, 20, 30 tai 40 pistettä, joita voi käyttää peliin littyvien asioiden avaamisessa. Pisteet eivät ole sidottuja tiettyyn peliin, joten mistä tahansa pelistä avattuja pisteitä voi käyttää missä tahansa Ubisoft Connect -palvelun pelissä.
Ohjelma

Ubisoft Connect julkaistiin 3. heinäkuuta 2012 korvaten Ubisoft Game Launcherin. Työpöytäversio muodostaa yhdistää Ubisoft Connect Units -pisteet sekä palkinnot, ja yhdistää pelaajan profiilin eri alustoilla (konsolit, Facebook, PC, ja mobiili).  Se on samanlainen Valven Steamin ja EA:n Origin ohelmien kanssa joiden toimintaperjaate on sama.
Saadakseen Ubisoft Connectin ominaisuudet, tarvitsee pelaajan luoda Ubisoft Connect -tili.
Ohjelma > Rootkit väitteet

Heinäkuussa 2012 Tavis Ormandy, Tietoturva insinööri Googlella väitti, että "Uplay" DRM on rootkit ja aiheuttaa vakavan turvallisuusriskin. Ohjelmisto asentaa selainlaajennuksen, joka mahdollistaa pääsyn järjestelmään.
 Ormandy on kirjoittanut proof-of-concept koodin haavoittuvuudelle. Haavoittuvuus korjattiin versiossa 2.0.4.
Uinuvien kirjojen labyrintti

| Uinuvien kirjojen labyrintti Romaani Zamoniasta> Das Labyrinth der Träumenden Bücher Ein Roman aus Zamonien von Hildegunst von Mythenmetz |
| --- | --- |

Alkuperäisteos
Kirjailija:  Walter Moers
Kuvittaja:  tekijä
Kieli:  saksa
Genre:  nuorten fantasiaromaani
Kustantaja:  Knaus
Julkaistu:  2011
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  426
ISBN:  978-3-8135-0393-7
Suomennos
Suomentaja:  Marja Kyrö
Kustantaja:  Otava
Julkaistu:  2014
Ulkoasu:  sidottu
Sivumäärä:  427
ISBN:  978-951-1-26839-0
Löydä lisää kirjojaKirjallisuuden teemasivulta
Uinuvien kirjojen labyrintti: romaani Zamoniasta (saks. Das Labyrinth der Träumenden Bücher: Ein Roman aus Zamonien von Hildegunst von Mythenmetz) on saksalaisen  Walter Moersin vuonna 2011 ilmestynyt nuorten fantasiaromaani. Marja Kyrön suomennos ilmestyi vuonna 2014 Otavan kustantamana.
Ubisort

Ubisort (esp.Unión de Bienestar Social de la Región Triqui) on puolisotilaallinen ryhmä Oaxacassa Meksikossa. Sillä katsotaan olevan siteitä valtaapitävään PRI-puolueeseen.
Jyri Jaakkolan kuolema

Ubisort-joukkoja epäillään osallisuudesta tapahtumaketjuun, jossa keskiviikkona 26. huhtikuuta 2010 toistaiseksi varmistamattomat asejoukot väijyttivät ihmisoikeusaktivistien kulkueen, joka oli matkalla Ubisortin saartamaan San Juan Copalan autonomiseen kaupunkiin. Kaksi aktivistia kuoli ja 12 jäi kateisiin. Ubisort-joukot antoivat poliisin poistaa ruumiit alueelta. Kuolleet olivat Cactus-järjestön johtaja Alberta “Bety” Cariño ja suomalainen tarkkailija Jyri Jaakkola.
Oaxacan osavaltion poliisi kieltäytyi pelastamasta haavoittuneita, "koska heillä ei ole siihen valtion käskyä".
Tuomiot

Oikeudessa on tuomittu vain yksi väijytyksessä mukana ollut Ubisortin jäsen. Hän oli hyökkäyksen tapahtuma-aikaan 17-vuotias mies, joka sai osallisuudesta murhaan kolmen vuoden vankeusrangaistuksen. Meksikon viranomaiset ovat olleet haluttomia tuomitsemaan muita osallistujia.
Vuonna 2018 Meksikon poliisi vapautti Ubisortin johtajan ja toisen epäillyn todisteiden puuttuessa. Ubisortia on syytetty todistajien uhkailusta.
Muu toiminta

Ubisort on ollut osallisena Oaxacan osavaltiossa pitkään jatkuneissa väkivaltaisuuksissa. Järjestö oli osallisena San Juan Copolan piirityksessä vuosina 2009-2010. Elokuussa 2010 Ubisortin syytettiin olleen osallisena hyökkäyksessä, jossa kuoli kolme ihmistä ja haavoittui kaksi. Uhrit kuuluivat San Juan Copolaan autonomian julistaneeseen MULTI-ryhmään.
Nicolas Malebranche

Nicolas Malebranche
Nicolas Malebranche (6. elokuuta 1638 Pariisi – 13. lokakuuta 1715 Pariisi) oli ranskalainen kartesiolainen filosofi, joka edusti oratoriaanien platonilais-augustinolaista perinnettä, valmistui 1664 papiksi ja tutustui samana vuonna René Descartesiin. Augustinolaisuuden ja kartesiolaisuuden synteesi on hänen ajattelunsa ominaispiirre: edellinen yhdessä kristillisen teologian kanssa saa tuekseen 'modernin' tieteenkäsityksen ja matematiikan. Pierre Bayle nimitti häntä "yhdeksi aikamme pääfilosofeista".
Malebranchen suhde edeltäjäänsä (Descartesiin) on samantapainen kuin George Berkeleyn vastaava suhde John Lockeen: kumpikin käytti edeltäjänsä työkaluja (rationalismia ja empirismiä) metafyysisen ja teosentrisen filosofiansa rakentamisessa.
Teologia vs. filosofia

Malebranche tuomitsi kartesiolaisessa hengessä renessanssihumanistisen 'hyödyttömän tieteen' kuten antiikin kirjallisuuden kritiikin, eksegetiikan, filologian jne. Tutkimuksella ei ole itseisarvoa, se oikeuttaa itsensä vain käytännön hyödyllisyydellään (vrt. Baconin ja Locken pragmatismi). Ylin arvo on kuitenkin uskonnollinen oivallus, ja siihen johtavat tieteet (psykologia, luonnontieteet, matematiikka) ovat muita korkeammalla. Mutta toisin kuin Blaise Pascal, Malebranche saavuttaa tasapainoisen synteesin filosofian ja teologian välillä.
Filosofia > Tietoteoria

Kaikki paha syntyy virhepäätelmistä: aistit eivät petä, vaan vapaa tahto (vrt. Descartes). Filosofiassa (toisin kuin teologiassa) mihinkään auktoriteettiin ei tule luottaa. On erotettava välttämätön ja kontingentti. Empiirisestä tiedosta ei tule tehdä universaaleja johtopäätöksiä: lait ovat todennäköisiä.
Tiedolla on kolme kohdetta: ruumis, sielu ja Jumala (ääretön, jonka äärellinen edellyttää). Vastaavasti mielellä on kolme välinettä: aistimus, mielikuvitus ja ymmärrys.
(1) Aistimuskokemus sijaitsee sielussa, ei aistinelimissä. Aistitieto on luotettavaa vain järjen kautta: havainnot ovat suhteellisia (Kuu on todellisuudessa tähtiä pienempi, vrt. Aristoteles) ja kertovat substanssien välisistä relaatioista, eivät (transsendentaalisista) substansseista itsestään (vrt. Kant).
(2) Kuvittelukyky liittyy aistimukseen: kuvittelu on tahdonalaista muistetun ja uneksitun mieleen tuottamista itse objektien poissa ollessa. Kuvittelu voi harhautua siinä missä aistiminenkin: voimme erheellisesti pitää kuviteltua todellisena. Voimakkaat mielikuvitukselliset ihmiset (Malebranche mainitsee esimerkkeinä Tertullianuksen ja Montaignen) voivat johdattaa keksimällään muitakin harhaan, harkintakyvyn puuttuessa.
(3) Mieli on rajallinen ja puhdas ymmärrys siksi rajallista: virheet syntyvät siitä, ettei rajallisuutta hyväksytä tai käytetään vääriä metodeja.
Filosofia > Jumala

Malebranche käyttää ontologista argumenttia: Jumalan (äärettömän kaikissa suhteissa täydellisen olennon) olemus on olemassaolo, Jumala on siis välttämättä olemassa. Jumala tahtoi/tahtoo luoda ikuisesti, siksi Jumalan tahto on vapaa (toisin kuin Spinoza esitti) ja silti muuttumaton: luominen on yksi ikuinen akti.
Malebranche kuten monet aikalaisensa moittii etenkin Aristotelesta tarkoittaen lähinnä aristotelikkoja ja skolastikkojen perusteetonta auktoriteettia; oikea metodi on tietenkin kartesiolainen, ja parhaat esimerkit ovat aritmetiikka ja algebra. Kuitenkaan Malebranchen näkemykset Jumalasta eivät poikkea mitenkään skolastikkojen opeista.
'Objektiivisen' ja ikuisen totuuden saavuttaa vain apriorisesti: mieli katselee passiivisena Jumalan siihen illuminoimia totuuksien ideoita, mutta ei itse Jumalan olemusta (kyseessä on vanhan illuminaatio-opin henkiinherättäminen). Me näemme kaiken Jumalassa (vrt. Augustinus). Kaikkien olioiden yleiskäsitteet, universaalit (tai universaalien universaali, so. materiaalisuuden idea), ovat Jumalassa.
Filosofia > Okkasionalismi

Aistivaikutelmat ovat ruumiin vaihtuvien tilojen subjektiivisia heijastumia sielussa (joka on pikemmin l'esprit kuin l'âme): vapaa tahtoakti on vain liikkeen 'luonnollinen syy', tilaisuuden synnyttämä syy, ei 'todellinen
syy'. 'Todellisella syyllä' Malebranche tarkoittaa välttämätöntä tiedostettua kausaaliyhteyttä (vrt. Geulincx, Hume): kaiken ainoa vaikuttava syy on Jumala. Jumala tahtoo ikuisesti ja muuttumattomasti: jokainen olio toimii kuten Jumala sen panee toimimaan.
Filosofia > Tahdonvapaus

Malebranche jakaa substanssit kahteen luokkaan Descartesin tapaan: henkisiin ja materiaalisiin. (Lisäksi on Jumala.) Materiaalisubstanssien liikettä vastaa ajattelevissa substansseissa taipumus johonkin. Sielu tahtoo luonnostaan Jumalaa, mutta perisynnin vuoksi ei aina tiedä sitä ja on taipuvainen suuntautumaan materiaaliseen. Tahto suuntautuu välttämättä äärettömään yleiseen hyvään (eikä siksi koskaan saavuta haluamaansa, vrt. Augustinus, Pascal), mutta sen partikulaariset kohteet ovat valittavissa.
Filosofia > Psykologia

Malebranche käsittää sielun välineenä yhtä lailla kuin varsinaisena substanssina. Sielu tuntee itsensä vain empiirisesti, tietoisuuden kokemuksena. (Jos sielu ei ole koskaan esimerkiksi tuntenut kipua, se ei a priori voi tietää sen olemassaolosta.) Ja nimenomaan koska sielu tietää itsensä, emme tarvitse mieleemme sen apriorista ideaa.
Mieli toimii assosioiden, tunteet ja vietit ovat tarpeellisia elämän säilyttämiseksi (tämä on hedonistista assosiationismia). Itsetuntemus on oleellista: ihminen on aistiva mutta myös järjellinen olento.
Toiset sielut sielu tietää olemassa oleviksi ilmoituksen kautta. Niiden ominaisuudet se tuntee päättelemällä itsestään: ne ovat todennäköisesti samankaltaisia kuin oma sieluni. Tässä kuitenkin virhemahdollisuus on suuri. Vastaavasti sielu päättelee materiaalisten kappaleiden olemassaolon.
Teoksia

De la recherche de la vérité (1674–5)
Éclairissements sur la recherche de la vérité (1678)
Traité de la nature et de la grâce (1680)
Méditations Chrétiennes (1683)
Traité de morale (1684)
Entretiens sur la métaphysique (1688)
Traité de la communication des mouvements (1692)
Traité de l'amour de Dieu (1697)
Entretien d'un philosophe chrétien avec un philosophe chinois (1708)
Réflexions sur la prémotion physique (1715)
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Nolan, Lawrence: Malebranche's Theory of Ideas and Vision in God The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Schmaltz, Tad: Nicolas Malebranche The Stanford Encyclopedia of Philosophy. The Metaphysics Research Lab. Stanford University. (englanniksi)
Uusi-Akvitania

Uusi-Akvitania (ransk. Nouvelle-Aquitaine) on yksi Ranskan 18 alueesta (ransk. région), jotka muodostettiin vuoden 2016 alussa. Uusi-Akvitania muodostettiin yhdistämällä Akvitania eli Aquitaine, Limousin ja Poitou-Charentes. Alueen pääkaupunki on Bordeaux.
Alueella on noin kuusi miljoonaa asukasta. Sen 12 departementista väkiluvultaan suurin on Dordogne.
Hauts-de-France
Normandia
Ile-de-France
GrandEst
Burgundi-Franche-Comté
Centre-Val de Loire
Pays de la Loire
Bretagne
Uusi-Akvitania
Auvergne-Rhône-Alpes
Oksitania
Provence-Alpit-Riviera
Korsika
RanskanGuayana
Guadeloupe
Martinique
Mayotte
Réunion
Belgia
Luxemburg
Saksa
Sveitsi
Italia
Yhdistynytkuningaskunta
Andorra
Brasilia
Suri-name
Espanja
Monaco
Englanninkanaali
Biskajan-lahti
Ligurian-meri
Välimeri
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta Uusi-Akvitania Wikimedia Commonsissa
Tukkijoella (vuoden 1951 elokuva)

| Tukkijoella |
| --- | --- |
 Elokuvan juliste.
Ohjaaja:  Roland af Hällström
Käsikirjoittaja:  Roland af Hällström Kaarlo Nuorvala
Perustuu:  Teuvo Pakkalan näytelmästään Tukkijoella tekemään filmikäsikirjoitukseen.
Tuottaja:  Mauno Mäkelä
Säveltäjä:  Tapio Ilomäki Oskar Merikanto
Pääosat:  Tauno Palo Rauni Ikäheimo Sirkka Hirvonen Helge Herala
Valmistustiedot
Valmistusmaa:  Suomi
Tuotantoyhtiö:  Fennada-Filmi Oy
Ensi-ilta:  1951
Kesto:  93 min
Alkuperäiskieli:  suomi
Aiheesta muualla
IMDb 
Elonet
Infobox OKNimi-testi OK: 
Tukkijoella on vuoden 1951 versio ja toistaiseksi viimeisin elokuvasovitus Teuvo Pakkalan näytelmästä Tukkijoella. Sen on ohjannut ja yhdessä Kaarlo Nuorvalan kanssa käsikirjoittanut Roland af Hällström. Käsikirjoittajana hän käytti nimimerkkiä ”Viljo Hela”. Tauno Palo näytteli Turkan roolin. Lasse Pöysti sai miessivuosan Jussi-palkinnon.
Näyttelijät

| 0 | 1 | 2 |
| --- | --- | --- |
|  Tauno Palo  | … |  Turkka   |
|  Rauni Ikäheimo  | … |  Katri Pietola   |
|  Sirkka Hirvonen  | … |  Anni   |
|  Helge Herala  | … |  Heikki Anselmi Huotari   |
|  Rakel Laakso  | … |  Maija Rivakka   |
|  Kalle Viherpuu  | … |  Heikki Tolari   |
|  Lasse Pöysti  | … |  Pölhö-Kustaa   |
|  Emil Vinermo  | … |  rättäri Antti Huhtanen   |
|  Anton Soini  | … |  Pietolan isäntä   |
|  Rosi Rinne  | … |  Tolvas-Liisa   |
|  Irja Viherpuu  | … |  Pahna-Maija   |
|  Kerttu Salmi  | … |  Poro-Pirkko   |
|  Ritva Putkonen  | … |  Lenkka-Leena   |
|  Leo Jokela  | … |  Oterma   |
|  Saulo Haarla  | … |  Kasuri   |
|  Mirja Karisto  | … |  kyläläinen   |
|  Toivo Sahlström  | … |  tukkilainen   |
Rättäri Antti Huhtasen titteli on 1500-luvulta saakka periytyvä virkanimike, joka tarkoittaa esimerkiksi oikeudenpalvelijaa.
Tuotanto

Elokuvan käsikirjoitus perustuu täysin Teuvo Pakkalan tekemään alkuperäiskäsikirjoitukseen, jonka Pakkalan poika kirjoitti muistiin ensimmäisen elokuvan jälkeen. Musiikki on sovitettu Oskar Merikannon alkuperäissävellyksistä muutamin täydennyksin.
Koskikohtaukset kuvattiin Enossa Koitajoella toisin kuin joissakin elokuvaesittelyissä on mainittu. Sisäkuvaukset tehtiin Fennadan Kulosaaren-studioilla. Ensi-ilta oli 21. syyskuuta 1951.
Lasse Pöysti toimi elokuvassa apulaisohjaajana ja sai sitten syksyllä ohjattavakseen oman elokuvan ...ja Helena soittaa (1952).
Vastaanotto

Vaikka elokuva sai verovapautuksen sille ensin lyödystä 15 prosentin verosta sillä perusteella, että siinä on käytetty Pakkalan alkuperäiskäsikirjoitusta ja Merikannon alkuperäismusiikkia, juuri näiden ainesten katoamiseen itse elokuvassa kiinnitti kriitikko Kauko Peltola huomiota. Usea kriitikko piti elokuvaa epäonnistuneena, ja se on Juha Nevalaisen sanoin ”ainakin lähellä allikkoa” jos ei suorastaan allikossa.
Modest Savtschenko ja Valma Kivitie löysivät elokuvasta kiitettävää: ”se on tervehenkinen komedia”, josta ”tuoreen tuoksu jäi tuntumaksi”. Tauno Paloa pidettiin eräässä ”kypsänä miehisenä sankarina”, mutta toisessa hänen katsottiin olevan jo liian vanha kyseiseen osaan: ”vanhettunut ja lihonut tukkilaispäällikkö ei luo oikeata illuusiota”.
Myöhemmissä arvioissa todetaan sekä kiittäen, että elokuva on ”raikashenkinen ja hilpeä teos”, että moittien, kuten Ilta-Sanomien Timo Malmi, että ”Koskijaksot ovat vaisuja, laulut velttoja, tanssit tylsiä ja romanssit vailla kipinää.”
Aiheesta muualla

Mykkäelokuvasivusto.