stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Kuninkuusravit 2012
Kuningatarkilpailu > Lopputulokset

| Sijoitus | Hevonen | 2100 m | 1600 m | 3100 m | Kokonaisaika | Ero kärkeen |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1. | Sirun Valpuriina | 7. | 2. | 1. | 9.35.0 | 000.0 |
| 2. | B. Turolii | 5. | 4. | 2. | 9.35.4 | 0+0.4 |
| 3. | Marimin | 3. | 1. | 5. | 9.37.1 | 0+2.1 |
| 4. | B. Helmiina | 1. | 11. | 4. | 9.38.1 | 0+3.1 |
| 5. | Oktaavia | 2. | 7. | 6. | 9.38.3 | 0+3.3 |
| 6. | Velin Vinke | 4. | 5. | 9. | 9.41.0 | 0+6.0 |
| 7. | R.R. Ruskariina | 8. | 8. | 8. | 9.41.3 | 0+6.3 |
| 8. | Siirius | 11. | 6. | 7. | 9.42.4 | 0+7,4 |
| 9. | Poljento | 10. | 10. | 10. | 9.47.2 | +12.2 |
| – | Tsingiska | 6. | 9. | hyl | – | – |
| – | Helmin Roosa | 9. | hyl | – | – | – |
| – | Aino-Ilona | hyl | 3. | 3. | – | – |
Aiheesta muualla

Mikkelin Kuninkuusravien kotisivut (Arkistoitu – Internet Archive)
Kristinusko Kreikassa

Kristinusko on Kreikan suurin uskonto. Se toimii maassa sekä ortodoksisten paikalliskirkkojen ja katolisen kirkon että erilaisten protestanttisten suuntausten kautta. Suurin osa kreikkalaisista kuuluu ortodoksiseen kirkkoon.
Tunnustuskunnat > Ortodoksinen kirkko

Kreikkalaisista noin 95 % tai maltillisimmassa arvioissa noin 81–90 % on ortodokseja. Ortodoksinen kirkko toimii Kreikassa useassa osassa. Suuren osan Kreikasta kattaa autokefalinen Kreikan ortodoksinen kirkko. Sen alueiden pohjoisosa sekä osa Egeanmeren saarista kuuluu hengellisesti Konstantinopolin ekumeenisen patriarkaatin alaisuuteen, kun taas Dodekanesian saaret kuuluvat suoraan ekumeenisen patriarkaatin alaisuuteen. Kreetan alueella toimii Kreetan kirkko, joka on puoliautonominen ekumeenisen patriarkaatin alaisuudessa. Athos eli Pyhän Vuoren autonominen munkkivaltio on itsehallinnollinen ekumeenisen patriarkaatin alaisuudessa. Kaikki nämä ovat osa laajempaa kreikkalaisortodoksista kirkkoa.
Tunnustuskunnat > Katolinen kirkko

Katolinen kirkko on Kreikassa kuten muuallakin osa maailmanlaajuista katolista kirkkoa. Kreikkalaisista katolilaisia on noin 50 000 eli noin 0,5 %. Katolilaisuus saapui Kreikkaan lännestä neljännen ristiretken myötä vuonna 1204 alkaneen frankkivallan aikana, ja juurtui tuona aikana erityisesti Kreikan saaristoon. Katolisen kirkon hallinnossa Kreikassa on neljä arkkihiippakuntaa, neljä muuta hiippakuntaa ja yksi apostolinen vikariaatti.
Tunnustuskunnat > Protestanttiset kirkot

Eri protestanttisten suuntausten jäsenmäärä Kreikassa on arviolta noin 30 000 eli noin 0,3 %. Suurin ja vanhin protestanttinen suuntaus on presbyterismiä edustava Kreikan evankelikaalinen kirkko.
Historia > Apostolinen ja varhaiskristillinen aika

Kristinusko syntyi kreikkalais-roomalaisen kulttuurin vaikutuspiirissä ja tuli Kreikkaan pian varhaiskristillisellä ajalla apostoli Paavalin toiminnan kautta. Kreikkalainen kulttuuri on vaikuttanut paljon kristinuskon kehitykseen. Alkukristityt omaksuivat kreikkalaisilta muun muassa taipumuksen teoreettiseen ajatteluun ja älyllisiin väittelyihin.
Kreikassa syntyi varhaiskristilliset seurakunnat Filippoihin, Thessalonikeen, Ateenaan ja Korinttiin. Ensimmäisellä vuosisadalla seurakuntia toimi myös muun muassa Beroiassa, Aiginassa, Kenkhreaissa ja Patmoksella. 100-luvulla seurakuntia syntyi muun muassa Larissaan, Spartaan, Samokselle, Gortyniin ja Knossokseen.
Historia > Myöhempi historia

Idän ja lännen kirkkojen erottua toisistaan Kreikka muodostui osaksi ortodoksisen kirkon aluetta. Katolilaisuus saapui Kreikkaan lännestä pysyvämmin neljännen ristiretken myötä vuonna 1204. Tuon jälkeen monet frankkivallan alla olleilla alueilla asuneet kreikkalaiset olivat virallisestikin jonkun aikaa katolisen arkkipiispan alaisuudessa, mutta kirkko säilytti itäisen luonteensa. Osmanivallan aikana turkkilaiset hallitsivat kreikkalaisia ortodoksisen papiston välityksellä. Katolinen suuntaus on säilynyt nykyaikaankin venetsialaisvallan alla pidempään olleilla alueilla. Kreikan vapaussodan ainakin symbolisena alkuna pidetään sitä, kun ortodoksinen piispa Germanos nosti itsenäisyystaistelun lipun vuonna 1821. Vapaussota sai paljon tukea luostareilta.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta kristinusko Kreikassa Wikimedia Commonsissa
Risti Iraklionin Pyhän Menaksen katedraalin kupolissa.
Lapuan urheilutalo

Lapuan urheilutalo on Lapuan kaupungin omistama liikuntapaikka ja monitoimitalo. Se sijaitsee Lapuan keskustassa, koulujen, keskusurheilukentän sekä pesäpallostadionin välittömässä läheisyydessä. Urheilutalo toimii jäähallin ja paikallisen Virkistysuimala Sateenkaaren yhteydessä.
Salin pinta-ala on suurimmillaan 990 m2, ja tila on jaettavissa kolmeen osaan. Katsomoihin mahtuu enimmintään 800 henkeä. Mikäli näyttämöosa on laskettu alas, saliin voidaan sijoittaa tuoleja noin 1 000 hengelle.
Urheilutalossa voidaan järjestää paitsi urheilutapahtumia, myös kokouksia, konsertteja, puhetilaisuuksia, messuja sekä näyttelyitä. Urheilulajeista muun muassa lentopallo, koripallo, salibandy, futsal, sulkapallo, squash ja pöytätennis ovat mahdollisia. Rakennuksessa on myös kuntosali ja painisali. Urheiluseuroista salia käyttäjiin kuuluvat esimerkiksi Korisliigassa pelaava Kobrat (jolloin salia kutsutaan Kobra-areenaksi) sekä Futsal Ykkösen joukkue Lapuan Ponnistus.
Kyle Katarn

Kyle Katarn on Tähtien sodan universumissa esiintyvä kuvitteellinen hahmo, joka on esiintynyt Tähtien sota -aiheisissa videopelipeleissä ja kirjoissa. Kylen ensiesiintyminen oli ensimmäisen persoonan ammuntapelissä Star Wars: Dark Forces vuodelta 1995.
Kyle on karkeapintainen sankari, joka ei aina pidä jedien menettelytavoista, mutta tietää millaista pahuutta Imperiumi ja sithit voivat saada aikaan. Juuri Kyle Katarn varasti ja välitti prinsessa Leialle Kuolemantähden pohjapiirrokset, joita Darth Vader jahtasi ensimmäisessä Tähtien sota -elokuvassa. Kylen lentäjäpilotti on Jan Ors, josta tulee lopulta myös Kylen rakastettu. Hän on myös Luke Skywalkerin hyvä ystävä.
Esiintymiset > Jedi Knight: Dark Forces 2

Muutama vuosi Imperiumin romahtamisesta kuolleen jediritari Qu Rahnin henki ilmestyi Kylelle ja kertoi olleensa Morgan Katarnin ystävä. Kyle palasi Suloniin ja löysi isänsä valmistaman valosapelin ja oppi käyttämään Voimaa. Hän sai selville, että hänen isänsä surmannut musta jedi Jerec ja hänen palvelijansa yrittivät löytää Jedien laakson, jonka avulla Jerec saisi rajattomat voimat. Kyle ja Jan kukistivat hänet ja hänen seuraajansa. Jerec sai surmansa.
Esiintymiset > Mysteries of the Sith

Viisi vuotta Jerecin kuoleman jälkeen Kyle on liittynyt Uuden Tasavallan joukkoihin Altyr 5 -planeetalla. Siellä hän on saanut koulutettavaksi Mara Jaden. Kylen ja Maran välinen koulutus keskeytyy yllättäen kun Imperiumi hyökkää Altyriin. Kyle keksii keinon pysäyttää Imperiumilaiset, ennen kuin on liian myöhäistä. Hän tuhosi kaksi hyökkäyksen aiheuttamaa asteroidia ja heti tämän jälkeen hän päätti lähteä etsimään vanhaa raunioitunutta temppeliä syrjäiseltä Dromund Kaasin planeetalta.Mara ei halunnut Kylen lähtevän, mutta ei voinut mitään. Kun Kyle oli ollut poissa jo kauan, Mara päätti lähteä etsimään häntä. Hän löysikin Kylen, mutta Kyle oli alkanut omaksua temppelissä olevaa Voiman Pimeää Puolta. Kyle antoi Maralle mahdollisuuden liittyä häneen, jotta Sithit nousisivat jälleen. Mara kieltäytyi ja Kyle yritti tappaa hänet. Mutta sitten Kyle näki tekojensa vääryyden ja sammutti sapelinsa. Hän huomasi, ettei hän voinut tappaa ystäviään ja vihollisiaan. Hän luuli epäonnistuneensa. Mara yritti saada Kylen huomaamaan, ettei hän epäonnistunut, mutta turhaan. Tämän jälkeen he lähtivät takaisin kotiin.
Esiintymiset > Jedi Knight II: Jedi Outcast

Muutama vuosi Mysteries of the Sithin tapahtumien jälkeen, Kyle oli katkaissut kaikki yhteytensä Voimaan, koska hän melkein kääntyi Dromund Kaasissa pimeälle puolelle. Näin ollen hän palasi takaisin palkkasoturin asemaan. Kyle Katarn kohtasi Artus-planeetalla liskomaisen mustan jedin Desannin ja hänen oppilaansa Tavionin. Kyle luuli että Tavion tappoi Jan Orsin ja raivostuneena hän meni Jedien laaksoon, jotta saisi takaisin kykynsä käyttää Voimaa kukistaakseen Desannin. Desann kuitenkin seurasi Kylea ja käytti laakson voimia ja kristalleja luoden mustien jedien armeijan. Kyle hankki Yavin 4:ssä takaisin valosapelinsa Lukelta ja lähti Desannin perään. Pilvikaupungissa Tavion paljasti, että Jan Ors olikin hengissä Desannin ja amiraali Galak Fyyarin lippulaivan selliosastolla. Hän pelasti Janin, surmasi Galak Fyyarin ja auttoi Uutta tasavaltaa pysäyttämään Desannin hyökkäyksen Luken jediakatemiaan. Pelin lopussa Kyle tappaa Desannin ja päätti ryhtyä taas jediksi.
Esiintymiset > Jedi Knight: Jedi Academy

Jedi Knight: Jedi Academy -pelissä Kyle toimi jedi-oppilaiden Jaden Korrin ja Rosh Peninin opettajana.
Esittäjät

Star Wars: Dark Forcesissa Kylen ääninäyttelijänä toimi Peter Jameson. Dark Forces II: Jedi Knightin animaatioissa häntä näyttelee Jason Court. Star Wars: Jedi Knight II: Jedi Outcast ja Jedi Knight: Jedi Academyssa Kylen ääninäyttelijä on Jeff Bennett.
Aiheesta muualla

http://www.kylekatarn.com
Kyle Katarn Wookieepediassa (englanniksi)
Kyle Katarn Jedipediassa
Kuningasmagnolia

| Kuningasmagnolia |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Elinvoimainen  
  
Tieteellinen luokittelu
Kunta::  Kasvit Plantae
Kaari::  Streptophyta
Luokka::  Embryopsida
Kladi::  Putkilokasvit Tracheophyta
Kladi::  Siemenkasvit Spermatophyta
Kladi::  Koppisiemeniset Angiospermae
Kladi::  Magnolianae
Lahko::  Magnoliales
Heimo::  Magnoliakasvit Magnoliaceae
Suku::  Magnoliat Magnolia
Laji::  Magnolia
Kaksiosainen nimi
 Magnolia grandiflora  L. 

Katso myös
   Kuningasmagnolia Wikispeciesissä   Kuningasmagnolia Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kuningasmagnolia (Magnolia grandiflora) on melko isokokoinen magnoliakasvien heimoon kuuluva ainavihanta puu, jota kasvaa luonnonvaraisena Yhdysvaltain kaakkoisosissa.
Ulkonäkö

Kuningasmagnoliat kasvavat 18–27 metriä korkeiksi ja niiden runko kasvaa yleensä melko suoraan ylöspäin. Oksisto muodostaa tiheän hieman pyramidin muotoisen kuvion. Lajin lehdet ovat suuria 13–20 senttimetriä pitkiä ja ne ovat päältä kiiltäväpintaisia ja tummanvihreitä sekä alta ruosteenvärisiä ja samettipintaisia.
Kuningasmagnolia kukkii keväällä ja kesällä. Kukat ovat lumenvalkoisia ja miellyttäväntuoksuisia. Ne ovat halkaisijaltaan jopa 30 senttimetriä. Hedelmät ovat punaruskeita ja kartiomaisia sekä ovat kooltaan 5–10 senttimetriä pitkiä. Syksyllä hedelmistä roikkuu punaisia, munuaisenmuotoisia siemeniä.
Levinneisyys

Kuningasmagnolian luonnollinen levinneisyysalue käsittää Yhdysvaltain kaakkoisosat. Sitä kasvaa pohjoisimpana Pohjois-Carolinan itäosissa, josta levinneisyys alue jatkuu rantatasankoja aina Texasin kaakkoiskulmaan asti. Etelässä kuningasmagnolioita kasvaa Floridassa Peace River -joelle.
Elinympäristö

Kuningasmagnolia kasvaa parhaiten ravinteikkailla ja kosteilla savimailla jokien varsilla tai suoalueiden lähellä. Sitä tavataan myös kosteilla ylämailla, joissa ei esiinny erityisen paljon metsäpaloja. Kuitenkin korkeimmillaan puuta tavataan vain 150 metrissä, mutta tavallisesti levinneisyysalue kattaa vain alankoalueet alle 60 metrissä.
Samoilla alueilla kuningasmagnolian kanssa kasvaa usein amerikanpyökkiä, lännenambrapuuta ja tammilajeja.
Käyttö

Kuningasmagnolia on suosittu koristepuu Yhdysvalloissa. Sitä käytetään teiden varsilla, yksittäisinä koristepuina esimerkiksi tuottamaan varjoa. Sen suosio perustuu näyttävään ulkonäköön valkoisine kukkineen ja runsaine ainavihantine lehtineen, mutta sitä voidaan käyttää myös kaupungeissa, joissa muut lajit eivät välttämättä viihdy. Kuningasmagnolia pystyy vastustamaan rikkidioksidin aiheuttamia tuhoja.
Metsäteollisuudessa kuningasmagnoliaa käytetään vain marginaalisesti puuviiluna, josta tehdään vaneria tai puulaatikoita. Lehdistä, hedelmistä, kaarnasta ja puuaineesta saadaan aineita, joilla on mahdollisesti farmaseuttisia käyttötarkoituksia.
Kasvintuhoojat

Nuoret kuningasmagnoliayksilöt ovat erityisen herkkiä metsäpalojen aiheuttamille vahingoille. Kuivat talvet saavat aikaan jopa yksilöiden kuolemisen.
Monet sienilajit aiheuttavat lehtilaikkutautia, mutta se on hyvin harvoin vaarallista, tosin Mycosphaerella milleri -lajin tartuttama lehtilaikkutauti voi olla vahingollinen taimistojen siemenpuille. Lisäksi eräät sienilajit aiheuttavat sydänlahoa.
Kilpikirvalajit saattavat vahingoittaa puita ja Neolecanium cornuparyum -laji voi suurena esiintymisenä tappaa jopa kokonaisia yksilöitä. Myös tietyt kirva-, villakilpikirva-, typpykärsäkäs-, töyhtökoi- ja kehrääjäpunkkilajit syövät kuningasmagnoliaa.
Kuningasmagnolian kukka.
Kuningasmagnolian hedelmä.
Kungsbacka

| Kungsbacka |
| --- | --- |
 Kungsbackan Stortorget.
 Kungsbacka
 Koordinaatit: 57°29′N, 12°4′E 
Valtio:   Ruotsi
Lääni:  Hallandin lääni
Maakunta:  Halland
Kunta:  Kungsbackan kunta
Pinta-ala:  
 – Maa:  10,03 km²
Väkiluku:  19 057
 – Väestötiheys:  1 900,0 as./km²
 Tilastotiedot koskevat taajamaa ja niiden lähteenä on Statistiska centralbyrån (SCB). Väkiluku ja maapinta-ala ovat ajankohdan 31.12.2010 mukaiset. 
Infobox OKVirheellinen NIMI-arvo: 
Kungsbacka on samannimisen Kungsbackan kunnan keskustaajama. Se sijaitsee Hallandin läänissä ja Hallandin historiallisessa maakunnassa Länsi-Ruotsissa. Vuoden 2010 lopussa taajamassa oli 19 057 asukasta.
Kungsbacka oli 1970-luvun alun kuntauudistukseen asti kaupunki.
Media

Paikallislehti Kungsbacka-Posten ilmestyy paperisena torstaisin.
Väestönkehitys

| Kungsbackan taajaman väestönkehitys 1960–2010 |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| Vuosi |  |  | Asukkaita |  |
| 1960 | 1960 |    | 5 097 | 5 097 |
| 1965 | 1965 |    | 6 461 | 6 461 |
| 1970 | 1970 |    | 9 829 | 9 829 |
| 1975 | 1975 |    | 11 986 | 11 986 |
| 1980 | 1980 |    | 12 827 | 12 827 |
| 1990 | 1990 |    | 14 564 | 14 564 |
| 1995 | 1995 |    | 16 359 | 16 359 |
| 2000 | 2000 |    | 17 133 | 17 133 |
| 2005 | 2005 |    | 17 787 | 17 787 |
| 2010 | 2010 |    | 19 057 | 19 057 |
Lähde: Statistiska centralbyrån (SCB).
Aiheesta muualla

Wikimedia Commonsissa on kuvia tai muita tiedostoja aiheesta .
Hallandin läänin kuntien keskustaajamat
La Mer (Charles Trenet)

La Mer (suom. ”Meri” tai ”Laulu merelle”) on ranskalaisen laulaja-lauluntekijä Charles Trenet’n tunnetuin chanson, jonka vuonna 1946 tehty levytys on muodostunut suosituksi ikivihreäksi. Vuotta aiemmin sen oli levyttänyt ensimmäisenä Roland Gerbeau, mutta vasta Trenet’n omana tulkintana kappale nousi suosioon.
Trenet kertoi kappaleen syntyhistoriasta vähän ennen kuolemaansa vuonna 2001, että se perustuu hänen 16-vuotiaana 1920-luvun lopulla kirjoittamaansa runoon. Sävel alkoi syntyä junamatkalla vuonna 1943, ja muun paperin puuttuessa hän kirjoitti sen muistiin junan vessapaperille.
Sävelmä on saanut vaikutteita Hoagy Carmichaelin kappaleesta ”Heart and Soul”: molempien sointukulkuna on kymmenissä muissakin populaarimusiikin kappaleissa käytetty I–iv–IV–V, niin sanottu akuankkakierto.
Bobby Darinin jazztyylinen versio ”Beyond the Sea” nousi Yhdysvaltojen singletilaston kuudenneksi vuonna 1959.
”La Mer” soi monissa elokuvissa, kuten Steve Martin -elokuvan L.A. Story (1991) alkujaksossa, Kevin Klinen laulamana Lawrence Kasdanin elokuvassa Ranskalainen suudelma (1995), Bernardo Bertoluccin elokuvassa The Dreamers (2003) ja Tomas Alfredsonin brittivakoilijoista kertovassa elokuvassa Pappi, lukkari, talonpoika, vakooja (2011).
Suomalaisversioita

Sekä Kullervo että Anja Eskonmaa ovat tehneet lauluun suomenkieliset sanat, ja molempia suomennoksia on levytetty nimellä ”Laulu merelle” tai ”La Mer”. Laulun ovat levyttäneet muiden muassa Matti Heinivaho 1960 ja Eino Grön 1983 sekä monet viihdekuorot, kuten Aikamiehet ja Marit ja Mikot. Lisäksi on monia suomalaisiakin instrumentaalilevytyksiä.
Suuren toivelaulukirjan osassa 4 Kullervon sanoitus on julkaistu nimellä ”Meri”, mutta sillä nimellä Suomen äänitearkistosta löytyy vain Taito Vainion instrumentaalinen tangosovitus vuodelta 1976.
Keväällä 1996 löytyi Turusta Sointu-äänilevytehtaan koelevy ilmeisesti vuodelta 1949, jolla Olavi Virta ja Sointu-orkesteri esittää Kullervon sanoituksella kappaleen nimellä ”Meri”, kääntöpuolellaan samba ”Cuanto le gusta”. Levytystä ei jostain syystä aikoinaan julkaistu, mutta se löytyy Sointu-yhtiön tuotantoa esittelevältä CD-kokoelmalta Sointu 1945–1949.
Aiheesta muualla

Olavi Virran julkaisematon levytys YouTubessa
Kuningasmerikotka

| Kuningasmerikotka |
| --- | --- |

Uhanalaisuusluokitus
 Vaarantunut  
  
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumalliset Eucarya
Kunta::  Eläinkunta Animalia
Pääjakso::  Selkäjänteiset Chordata
Alajakso::  Selkärankaiset Vertebrata
Luokka::  Linnut Aves
Lahko::  Päiväpetolinnut Accipitriformes
Heimo::  Haukat Accipitridae
Alaheimo::  Haliaeetinae
Suku::  Merikotkat Haliaeetus
Laji::  pelagicus
Kaksiosainen nimi
 Haliaeetus pelagicus  (Pallas, 1811) 
Synonyymit
 Aquila pelagica Pallas, 1811 
 Kuningasmerikotkan levinneisyys. Oranssi = vain lisääntymisalue, vihreä = ympärivuotinen elinalue, sininen = talvehtimisalue, violetti = vain harhailevia yksilöitä
Katso myös
   Kuningasmerikotka Wikispeciesissä   Kuningasmerikotka Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OKIUCN-testi OK: 
Kuningasmerikotka (Haliaeetus pelagicus) on suurikokoinen, luoteisen Tyynenmeren rannikoiden päiväpetolintu.
Koko ja ulkonäkö

Linnun pituus on 86,5–105 cm ja siipien kärkiväli 203–241 cm. Naaras on huomattavasti kookkaampi, ja se painaa 6,8–9 kg, kun koiraan paino on 4,9–6 kg. Epävirallinen painoennätys on itsensä lohilla lihottaneella naaraalla, joka painoi 12,7 kg. Kuningasmerikotka on keskimäärin maailman painavin kotka, mutta jäänee harpyijan ja filippiinienkotkan jälkeen kolmanneksi muilla mitoilla kuvattuna.
Valtavan kokonsa ansiosta laji herättää huomiota, ja väritykseltäänkin vanha lintu on vaikuttava: pääosin musta puku, jossa valkoista on pyrstö, ”housut” ja siipien etureunat. Nokka, silmä ja koivet ovat keltaiset. Sukupuolet ovat saman väriset. Nuori lintu on kauttaaltaan tummanruskea, joskin käsisiivessä on vaaleaa kirjailua ja sulkien tyvet ovat valkoiset. Käyttäytyy kuten merikotka kaarrellen ilmavirtauksissa ja iskien siivillään harvaan mutta voimakkaasti. Lajista tunnetaan kaksi alalajia: nimialalaji H. p. pelagicus ja koreankuningasmerikotka H. p. niger, joka eräiden tutkijoiden mielestä on eri laji.
Levinneisyys

Lisääntymisalue on Kaukoidässä, pohjoisessa Beringinmereltä alkaen, Kamtšatkan niemimaa, Sahalin ja Ohotanmeren rannikot sekä Kuriilien pohjoisosat. Korean niemimaan populaation asema ja sen olemassaolo yleensä on epäselvä.
Kuningasmerikotkan uhanalaisuudesta on kahdenlaista mielipidettä.
IUCN:n mukaan maailman populaatio on noin 5000 yksilöä, mutta laji on vähenemässä. Vähenemisen syitä ovat rakentaminen, pesämetsien hakkuut, ympäristömyrkyt, ihmisen suorittama ryöstökalastus sekä laiton metsästys. Laji on siis IUCN:n luetteloissa uhanalainen.
Japanilais-venäläisen työryhmän mukaan lajin pesimäkanta on noin 3200 paria, ja lajin tulevaisuus näyttää suotuisalta, sillä se on lailla suojeltu kaikissa pesimäalueensa valtioissa. Kamtšatkalla laji pesii pääasiassa suojelualueilla. Talvehtimisalueet ovat syrjäisiä ja toistaiseksi turvallisia.
Osassa aluetta laji on muuttolintu, ja se talvehtii Japanin pohjoisosissa, Kuriileilla, Korean niemimaalla ja Kiinan rannikolla. Nuoret linnut voivat vaellella laajalti, myös Aleuteilla ja Alaskan länsiosissa.
Suomessa kuningasmerikotka on tavattu kerran: 15. huhtikuuta 1991 – 15. elokuuta 1993 Ähtärissä vanha lintu, joka nähtiin sittemmin eri puolilla maata. Lintu luokiteltiin tarhakarkulaiseksi.
Elinympäristö

Kalaa syövänä lintuna laji pesii ja talvehtii runsaskalaisilla alueilla pääasiassa meren saarilla ja rannikolla, sekä vuoristossa että alavilla alueilla. Se pesii myös mereen laskevien suurten jokien varsilla ja rannikon läheisillä järvillä.
Lisääntyminen

Laji on sukukypsä 4–5-vuotiaana. Soidinaika on helmi-maaliskuussa. Parin reviiri on lähellä vesistöä. Sisämaassa se voi olla jopa 80 kilometriä rannikolta. Pesä on suuri risulinna joko kalliojyrkänteellä tai puun latvassa. Parittelu tapahtuu pesässä. Muninta alkaa huhti-toukokuussa, ja valkovihreitä munia on 1–3, tavallisesti 2. Haudonta-aika on noin 6 viikkoa, 39–45 päivää.  Untuvikot ovat vaaleanharmaita tai valkoisia. Tavallisesti pesästä selviää lentokykyiseksi 10 viikon ikäisenä vain 1 poikanen. Kuningasmerikotka saa lopullisen aikuisen linnun puvun vasta 9 tai 10 kymmenen vuoden ikäisenä. Tästä päätellen lajin elinikä voi olla useita kymmeniä vuosia.
Ravinto

Lajin pääravintoa ovat kalat, varsinkin lohikalat, joita se saalistaa itse mutta syö myös kuolleita. Se syö myös vesilintuja, nisäkkäitä ja raatoja. Sisämaassa talvehtivat linnut syövät siellä nisäkkäiden raatoja. Myös nuoret hylkeet kuuluvat ruokalistalle, useimmiten kuitenkin raatoina.
Kypros Cup

Kypros Cup (engl. Cyprus Cup) on vuodesta 2008 lähtien Kyproksella järjestetty kutsuturnaus naisten jalkapallomaajoukkueille. Se pelataan helmi-maaliskuun vaihteessa.
Suomen naisten jalkapallomaajoukkue osallistui Kypros Cupiin ensimmäistä kertaa vuonna 2012. Suomen sijoitukset turnauksessa ovat 6 (2012), 7 (2013), 12 (2014) ja 9 (2015), 8 (2016), 11 (2018), 9 (2019), 2 (2020). Vuoden 2020 turnausta ei pelattu loppuun osan joukkueista vetäydyttyä koronaviruspandemian johdosta.
Voittajat

| Vuosi | Voittaja | 2>  | 3>  |
| --- | --- | --- | --- |
| 2008 |  Kanada |  Yhdysvallat U21 |  Japani |
| 2009 |  Englanti |  Kanada |  Ranska |
| 2010 |  Kanada |  Uusi-Seelanti |  Hollanti |
| 2011 |  Kanada |  Hollanti |  Ranska |
| 2012 |  Ranska |  Kanada |  Italia |
| 2013 |  Englanti |  Kanada |  Uusi-Seelanti |
| 2014 |  Ranska |  Englanti |  Etelä-Korea |
| 2015 |  Englanti |  Kanada |  Meksiko |
| 2016 |  Itävalta |  Puola |  Italia |
| 2017 |  Sveitsi |  Etelä-Korea |  Pohjois-Korea |
| 2018 |  Espanja |  Italia |  Pohjois-Korea |
| 2019 |  Pohjois-Korea |  Italia |  Belgia |
| 2020 |  Kroatia |  Suomi |  Meksiko |
2021: peruutettu koronaviruspandemian johdosta
2022: peruutettu koronaviruspandemian johdosta
| 2023 |  Suomi |  Kroatia |  Romania |
La Massana

La Massanan sijainti Andorrassa.
La Massanan vaakuna.
Maisema La Massanasta.
La Massana on kunta ja kylä Andorrassa, kuusi kilometriä Andorra la Vellan pohjoispuolella. Siihen kuuluvat La Massanan, L'Aldosan, Escàsin, Sisponyn, Anyósin, Palin, Xixerellan, Ertsin, Puiol del Piun ja Mas de Ribafetan kylät. La Massanan kylä sijaitsee 1 232 metrin korkeudessa. Kunnan pinta-ala on 61 neliökilometriä ja asukasluku oli arviolta 9 628 vuonna 2017.
Ilmasto

La Massanan kylässä on Köppenin ilmastoluokituksen mukaan lauhkea meri-ilmasto. Vuoden keskilämpötila on noin 8 °C ja keskimääräinen sademäärä 1 000 millimetriä. Heinäkuu on lämpimin kuukausi. Silloin vuorokauden keskilämpötila on noin 17 °C. Viilein kuukausi on tammikuu, jolloin keskilämpötila on noin 1 °C. Sateisin kuukausi on toukokuu, jolloin sataa keskimäärin noin 110 millimetriä. Tammikuu puolestaan on kuivin kuukausi. Silloin keskimääräinen sadanta on 62 millimetriä.
Politiikka

La Massanan kunnassa toimii oma paikallishallinto (Comú), jolla on suhteellisen laajat valtaoikeudet luonnonvarojen käytöstä päättämisestä aluesuunnitteluun ja julkisten palveluiden järjestämiseen. Hallinnon jäsenet valitaan neljän vuoden välein vaaleilla, ja eniten ääniä saanut puolue saa puolet paikoista. Loput paikat jaetaan saatujen äänien mukaan eniten ääniä saanut puolue mukaan lukien. Suurimmalla puolueella on näin ollen aina enemmistö hallinnossa.
Aiheesta muualla

Kuvia tai muita tiedostoja aiheesta La Massana Wikimedia Commonsissa
Andorran kunnat
Andorra la Vella
Canillo
Encamp
Escaldes-Engordany
La Massana
Ordino
Sant Julià de Lòria