stanford-oval/wikipedia huggingface dataset:
Åke af Forselles

| Åke af Forselles |
| --- | --- |
 Suomalaiset trap-ampujat Konni Huber (oikealla) ja Åke af Forselles (vas.) Malmin MM-ammuntojen jälkeen. Niissä Huber sai henkilökohtaisen trap-kultamitalin ja af Forselles MM-hopean. Huber ja af Forselles olivat voittamassa myös trapin joukkuekultaa.
Henkilötiedot
Syntynyt: 18. maaliskuuta 1904 Helsinki
Kuollut: 22. joulukuuta 1986 (82 vuotta) Helsinki
Kansalaisuus:  Suomi
Uran tiedot
Laji:  ammunta
Seura:  Suomen Metsästysyhdistys
Åke af Forselles (18. maaliskuuta 1904 Helsinki – 22. joulukuuta 1986 )) oli suomalainen ampuja ja ammatiltaan hammaslääkäri. Suomen Metsästysyhdistystä edustanut Åke af Forelles osallistui vuoden 1937 MM-kisoihin ja saavutti Trapin joukkuekultaa ja henkilökohtaisen hopean.
Uransa aikana af Forselles saavutti Suomen mestaruuksia trapissa vuosina 1932, 1934-1936 ja 1940.
Muu toiminta ja tunnustukset

Åke af Forselles tuli ylioppilaaksi vuonna 1923 ja sen jälkeen opiskeli Helsingin yliopistossa hammaslääkäriksi valmistuen vuonna 1929 odontologian lisensiaatiksi. Sen jälkeen hänellä oma yksityislääkärin vastaanotto Helsingissä. Sotiemme aikaan hän toimi hammaslääkärinä tanskalaisessa avutustusambulanssissa sekä kenttä- ja sotasairaaloissa.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – naisten pituushyppy

| Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 > Ratalajit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |   | miehet |   | naiset |
| 200 m |  | miehet |  | naiset |
| 400 m |  | miehet |  |  |
| 800 m |  | miehet |  |  |
| 1 500 m |  | miehet |  |  |
| 5 000 m |  | miehet |  |  |
| 10 000 m |  | miehet |  |  |
| 80 m aidat |  |  |  | naiset |
| 110 m aidat |  | miehet |  |  |
| 400 m aidat |  | miehet |  |  |
| 3000 m esteet |  | miehet |  |  |
| 4 x 100 m viesti |  | miehet |  | naiset |
| 4 x 400 m viesti |  | miehet |  |  |
Maraton ja kävelyt
| Maraton |  | miehet |  |  |
| 10 km kävely |  | miehet |  |  |
| 50 km kävely |  | miehet |  |  |
Kenttälajit
| Pituushyppy |  | miehet |  | naiset |
| Kolmiloikka |  | miehet |  |  |
| Korkeushyppy |  | miehet |  | naiset |
| Seiväshyppy |  | miehet |  |  |
| Kuulantyöntö |  | miehet |  | naiset |
| Kiekonheitto |  | miehet |  | naiset |
| Keihäänheitto |  | miehet |  | naiset |
| Moukarinheitto |  | miehet |  |  |
Ottelut
| Kymmenottelu |  | miehet |  |  |
Helsingin olympiakisojen naisten pituushyppyyn osallistui 34 urheilijaa edustaen 22 kansallisuutta. Kilpailu käytiin 23. heinäkuuta. Uuden-Seelannin Yvette Williams onnistui loppukilpailussa vasta kolmannellaan saamaan jatkokierroksille oikeuttavan tuloksen. Tämän jälkeen hän onnistuikin vielä parantamaan ja jäi lopulta vain sentin Fanny Blankers-Koenin vuodelta 1943 peräisin olevasta maailmanennätyksestä. Olga Gyarmatin olympiaennätys 569 Lontoon 1948 kisoista oli kevyttä tavaraa ja se rikottiin useampaan otteeseen jo karsinnassa.
Karsinta

Karsintaraja oli 530.
Loppukilpailu

| Sija | Nimi | Maa | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Yvette Williams |  Uusi-Seelanti | X | X | 590 | 624 | 611 | 599 | 624 |
| 2 | Aleksandra Tšudina |  Neuvostoliitto | 599 | 614 | 574 | 590 | 595 | 607 | 614 |
| 3 | Shirley Cawley |  Iso-Britannia | 592 | X | 553 | 546 | 578 | 582 | 592 |
| 4 | Irmgard Schmelzer |  Saksa | 589 | 576 | 590 | X | 584 | X | 590 |
| 5 | Wilhelmina Lust |  Alankomaat | 568 | 565 | 579 | X | 581 | X | 581 |
| 6 | Nina Turkina |  Neuvostoliitto | 561 | 581 | 576 | 552 | X | X | 581 |
| 7 | Mabel Landry |  Yhdysvallat | X | X | 575 |  |  |  | 575 |
| 8 | Verna Johnson |  Australia | 551 | 560 | 574 |  |  |  | 574 |
| 9 | Maire Österdahl |  Suomi | 562 | 573 | 570 |  |  |  | 573 |
| 10 | Olga Gyarmati |  Unkari | 548 | 567 | 560 |  |  |  | 567 |
| 11 | Valentina Litujeva |  Neuvostoliitto | 550 | 563 | 565 |  |  |  | 565 |
| 12 | Elzbieta Dunska |  Puola | 565 | 540 | 555 |  |  |  | 565 |
| 13 | Adriana Millard Pacheco |  Chile | 558 | 556 | 559 |  |  |  | 559 |
| 14 | Elfriede von Nitzsch |  Saksa | X | 557 | X |  |  |  | 557 |
| 15 | Helene Hofknecht |  Saksa | 545 | 554 | 555 |  |  |  | 555 |
| 16 | Ayako Yoshikawa |  Japani | 554 | X | 538 |  |  |  | 554 |
| 17 | Dawn Josephs |  Kanada | 517 | 547 | 544 |  |  |  | 547 |
| 18 | Gladys Erbetta Huri |  Argentiina | 539 | 540 | 547 |  |  |  | 547 |
| 19 | Constance Willoughby |  Iso-Britannia | 539 | 544 | 513 |  |  |  | 544 |
| 20 | Maja Magnusson |  Ruotsi | 537 | 543 | 540 |  |  |  | 543 |
| 21 | Wanda dos Santos |  Brasilia | 536 | 530 | 521 |  |  |  | 536 |
| 22 | Thelma Jones |  Bermuda | 533 | 527 | 531 |  |  |  | 533 |
| 23 | Yvonne Curtet |  Ranska | 528 | 494 | 509 |  |  |  | 528 |
| 24 | Helena Cardozo de Menezes |  Brasilia | X | 498 | 466 |  |  |  | 498 |
Silken windsprite

| Silken windsprite |
| --- | --- |

Avaintiedot
Alkuperämaa:  Massachusetts,  Yhdysvallat
Määrä:  Suomessa tuntematon
Rodun syntyaika:  1980-luku
Alkuperäinen käyttö:  seurakoira
Nykyinen käyttö:  seurakoira
Muita nimityksiä:  Longhaired Whippet, Whippet Americano a Pelo Lungo
FCI-luokitus:  ei FCI-rotu
Ulkonäkö
Säkäkorkeus:  uros 47-55 cm narttu 44-53 cm
Väritys:  mikä tahansa
Silken windsprite eli pitkäkarvainen whippet (Longhaired Whippet) on yhdysvaltalainen koirarotu. Sillä ei ole FCI:n tunnustusta, mutta Saksan kennellitto on hyväksynyt sen viralliseksi roduksi.
Ulkonäkö

Silmät ovat suuret ja niiden muoto vaihtelee pyöreistä soikeisiin. Niiden tulee olla sävyiltään niin tummat kuin mahdollista, mutta kuitenkin karvapeitteen väritykseen sointuvat. Korvat ovat ihannetapauksessa aina ruusukorvat, mutta myös "nappikorvat" eli pienet V:n muotoiset korvat jotka taittuvat päälaen yläpuolelta (sisäkulmat lähellä poskia, taite alaspäin osoittaen) hyväksytään. Urosten ihannesäkäkorkeus on 47-55 cm ja narttujen 44-53 cm.
Karvapeite on yksin- tai kaksinkertainen; karva on pehmeää ja joko suoraa, hieman kiharaa tai aaltoilevaa. Karva on niskassa pidempää kuin muualla, minkä lisäksi karva muodostaa hapsut rintakehän alapuolelle, eturaajojen takaosiin sekä aivan erityisesti häntään ja reisien takaosiin. Mikä tahansa väri tai väriyhdistelmä sallitaan.
keltainen
keltainen mustalla maskilla
keltainen mustalla satulalla
valkokeltainen
valkomusta
Alkuperä

Rotu jalostettiin 1980-luvulla ennen kaikkea Massachusettsissa Walter Wheelerin Windsprite-kennelissä. Hän jalosti sen puhdasrotuisista whippeteistä, joilla sattui olemaan pitkäkarvaisuuden aiheuttava geenimuunnos. Myöhemmin perustettiin pitkäkarvaisten whippetien rotujärjestö Longhaired Whippet Association. Perinteisen whippetin kasvattajat ovat Wheelerin projektia vastaan ja syyttävät häntä virheellisen ominaisuuden jalostamisesta. Kansainvälisen rotuyhdistyksen nimi oli aluksi International Longhaired Whippet Club ja nykyisin International Windsprite Club.
Sarcolaenaceae

| Sarcolaenaceae |
| --- | --- |
 Sarcolaena oblongifolia
Tieteellinen luokittelu
Domeeni::  Aitotumaiset Eucarya
Kunta::  Kasvit Plantae
Alakunta::  Streptophyta
Kaari::  Versokasvit Embryophyta
Alakaari::  Putkilokasvit Tracheophyta
Yläluokka::  Euphyllophyta
Luokka::  Siemenkasvit Spermatophyta
Alaluokka::  Koppisiemeniset Angiospermae
Ylälahko::  Rosanae
Lahko::  Malvales
Heimo::  Sarcolaenaceae  Caruel, nom. cons.
Synonyymit
 Rhodolaenaceae Bullock  Schizolaenaceae Barnhart 
Suvut
 Eremolaena Baill.  Leptolaena Thouars  Mediusella (Cavaco) Dorr  Pentachlaena H.Perrier  Perrierodendron Cavaco  Rhodolaena Thouars  Sarcolaena Thouars  Schizolaena Thouars  Xyloolaena Baill. 
Katso myös
   Sarcolaenaceae Wikispeciesissä   Sarcolaenaceae Commonsissa 
Infobox OKNimi-testi OK: 
Leptolaena multiflora
Sarcolaenaceae on pieni madagaskarilainen kasviheimo koppisiemenisten Malvales-lahkossa.
Tuntomerkit

Heimon kasvit ovat puita tai pensaita, tavallisesti ainavihantia, sienijuurellisia. Niiden aineenvaihduntatuotteita ovat syklopropenoidirasvahapot, ja niissä on kivisoluja (sklereidejä). Karvat ovat toisinaan tähtimäisiä. Lehdet ovat kahdessa rivissä; korvakkeet varisevat. Kukat sijaitsevat erilaisissa kukinnoissa, joissa on suojuslehtiä tukemassa yhtä tai kahta kukkaa. Verholehtiä on 3–5, ja terälehtiä on viisi tai kuusi. Kukassa on mesiäiskehrä hetiön ulkopuolella. Heteitä on vähintään kymmenen, tavallisesti paljon, ja ne ovat toisinaan vaihtelevassa määrässä yhtyneet 5–10 kimpuksi tai ovat eripituisia. Yhdislehtisessä sikiäimessä on 1–5 emilehteä, jotka ovat tiheäkarvaisia. Sikiäimessä on periaatteessa aksiletyyppinen istukka. Vartalo on ontto, luotti pallomainen ja/tai enemmän tai vähemmän liuskainen, nystyinen. Siemenaiheita on yksi tai useampia kussakin emilehdessä. Hedelmä on tavallisesti avautuva ja sen suojana ovat laajentuneet kukan tukilehdet tai kehto (cupula); hedelmän sisäpinta on karvainen. Siemenetkin voivat olla karvaisia ja niissä on usein kirjava endospermi eli siemenvalkuainen. Sirkkalehdet ovat herttamaisia.
Levinneisyys

Sarcolaenaceae kasvaa Madagaskarilla, enimmäkseen sen itä- ja keskiosissa.
Luokittelu

Heimoon kuuluu kahdeksan sukua ja 60 lajia. Lähimmät sukulaiset ovat päivännoutokasvit (Cistaceae) ja siipipuukasvit (Dipterocarpaceae).
Luokittelu > Suvut

Eremolaena Baill.
Leptolaena Thouars
Mediusella (Cavaco) Dorr
Pentachlaena H.Perrier
Perrierodendron Cavaco
Rhodolaena Thouars
Sarcolaena Thouars
Schizolaena Thouars
Xyloolaena Baill.
Xiaomi Redmi Note 8

| Xiaomi Redmi Note 8 |
| --- | --- |

Valmistaja:  Xiaomi
Julkaistu:  16. lokakuuta 2019
Käyttöverkot:  2G, 3G, 4G
Mitat:  158,3 x 75,3 x 8,35 mm
Paino:  190 g
Näyttö:  6,3" täysteräväpiirto 19,5:9 IPS LCD
Näytön kuvatarkkuus:  1 080 x 2 340
Suoritin:  Qualcomm Snapdragon 665 SM6125 kahdeksanydin, 2 GHz, Kryo 260, 64-bittinen, 11 nm
Grafiikkapiiri:  Adreno 610
Muisti:  32 Gt
Keskusmuisti:  3 Gt
Takakamera:  48 megapikseliä + 8 megapikseliä + 2 megapikseliä + 2 megapikseliä
Etukamera:  13 megapikseliä
Käyttöjärjestelmä:  Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä
Akku:  4 000 mAh
Infobox OKNimi-testi OK: 
Xiaomi Redmi Note 8 on Xiaomin 16. lokakuuta 2019 julkaisema älypuhelin, jossa on esiasennettuna Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Tekniset tiedot > Muotoilu

Xiaomi Redmi Note 8 -älypuhelimessa on 6,3-tuumainen täysteräväpiirtonäyttö 19,5:9-kuvasuhteella.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat

Laitteesta löytyy 2 gigahertsin kahdeksanydinsuoritin. Laitteessa on 3 gigatavua RAM-muistia ja 32 gigatavua sisäistä muistia. Puhelimen muisti on laajennettavissa enintään 128 gigatavun microSD-kortilla.
Tekniset tiedot > Fyysiset osat > Kamerat ja multimedia

Laitteessa on neljä takakameraa. Pääkameran tarkkuus on 48 megapikseliä, toinen kamera on 8 megapikseliä (ultralaajakulmakamera), kolmas kamera on 2 megapikseliä (makrokamera) ja neljäs kamera on 2 megapikseliä (syvyystietokamera). Etukameran tarkkuus on 13 megapikseliä.
Videokuvaus voidaan tehdä 2160p (4K) -resoluutiolla 30 fps, 1080p (täysteräväpiirto) -resoluutiolla 120 fps sekä 720p (teräväpiirto) -resoluutiolla 240 fps.
Tekniset tiedot > Ohjelmisto

Julkaisuhetkellä laitteessa oli esiasennettuna Android 10 Xiaomin MIUI-käyttöliittymällä.
Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 – naisten kiekonheitto

| Yleisurheilu kesäolympialaisissa 1952 > Ratalajit |
| --- | --- | --- | --- | --- |
| 100 m |   | miehet |   | naiset |
| 200 m |  | miehet |  | naiset |
| 400 m |  | miehet |  |  |
| 800 m |  | miehet |  |  |
| 1 500 m |  | miehet |  |  |
| 5 000 m |  | miehet |  |  |
| 10 000 m |  | miehet |  |  |
| 80 m aidat |  |  |  | naiset |
| 110 m aidat |  | miehet |  |  |
| 400 m aidat |  | miehet |  |  |
| 3000 m esteet |  | miehet |  |  |
| 4 x 100 m viesti |  | miehet |  | naiset |
| 4 x 400 m viesti |  | miehet |  |  |
Maraton ja kävelyt
| Maraton |  | miehet |  |  |
| 10 km kävely |  | miehet |  |  |
| 50 km kävely |  | miehet |  |  |
Kenttälajit
| Pituushyppy |  | miehet |  | naiset |
| Kolmiloikka |  | miehet |  |  |
| Korkeushyppy |  | miehet |  | naiset |
| Seiväshyppy |  | miehet |  |  |
| Kuulantyöntö |  | miehet |  | naiset |
| Kiekonheitto |  | miehet |  | naiset |
| Keihäänheitto |  | miehet |  | naiset |
| Moukarinheitto |  | miehet |  |  |
Ottelut
| Kymmenottelu |  | miehet |  |  |
Helsingin olympiakisojen naisten kiekonheittoon osallistui 20 urheilijaa edustaen 16 kansallisuutta. Kilpailu käytiin 20. heinäkuuta.
Karsinta

Karsintaraja oli 36,00.
| Sija | Nimi | Maa | Tulos |
| --- | --- | --- | --- |
| 1 | Nina Romaškova |  Neuvostoliitto | 45,05 |
| 2 | Nina Dumbadze |  Neuvostoliitto | 43,20 |
| 3 | Marianne Werner |  Saksa | 41,37 |
| 4 | Yvette Williams |  Uusi-Seelanti | 41,32 |
| 5 | Ingeborg Mello de Preiss |  Argentiina | 40,91 |
| 6 | Jelizaveta Bagrjantseva |  Neuvostoliitto | 40,73 |
| 7 | Libuše Nováková |  Tšekkoslovakia | 39,89 |
| 8 | Toyoko Yoshino |  Japani | 39,75 |
| 9 | Charlotte Haidegger |  Itävalta | 39,54 |
| 10 | Frieda Tiltsch |  Itävalta | 39,47 |
| 11 | Gretel Bolliger |  Sveitsi | 38,20 |
| 12 | Ilona Józsa |  Unkari | 37,75 |
| 13 | Lia Manoliu |  Romania | 37,58 |
| 14 | Paulette Veste |  Ranska | 37,47 |
| 15 | Edera Cordiale-Gentile |  Italia | 37,40 |
| 16 | Ingeborg Pfüller |  Argentiina | 36,61 |
| 17 | Kaarina Koivuniemi |  Suomi | 36,56 |
| 18 | Suzanne Farmer |  Iso-Britannia | 36,37 |
| 19 | Olga Winterberg |  Israel | 35,79 |
| 20 | Esther Brand |  Etelä-Afrikka | 33,18 |
Loppukilpailu

| Sija | Nimi | Maa | 1 | 2 | 3 | 4 | 5 | 6 | Tulos |
| --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- | --- |
| 1 | Nina Romaškova |  Neuvostoliitto | 45,16 | 50,84 | 51,42 | 47,24 | 44,66 | 49,37 | 51,42 |
| 2 | Jelizaveta Bagrjantseva |  Neuvostoliitto | 45,58 | 47,08 | 44,26 | 43,97 | 44,58 | 43,00 | 47,08 |
| 3 | Nina Dumbadze |  Neuvostoliitto | 45,85 | 40,24 | 44,10 | 46,29 | 45,10 | 41,05 | 46,29 |
| 4 | Toyoko Yoshino |  Japani | 41,71 | 42,67 | 37,15 | 41,58 | 43,81 | 42,02 | 43,81 |
| 5 | Charlotte Haidegger |  Itävalta | 35,66 | 43,49 | 40,02 | X | X | 41,32 | 43,49 |
| 6 | Lia Manoliu |  Romania | 41,57 | 42,65 | 41,48 | 36,50 | 41,21 | 40,79 | 42,65 |
| 7 | Ingeborg Pfüller |  Argentiina | 37,05 | 40,32 | 41,73 |  |  |  | 41,73 |
| 8 | Ilona Józsa |  Unkari | X | 39,58 | 41,61 |  |  |  | 41,61 |
| 9 | Marianne Werner |  Saksa | 39,77 | X | 41,03 |  |  |  | 41,03 |
| 10 | Yvette Williams |  Uusi-Seelanti | 40,48 | 32,95 | 40,38 |  |  |  | 40,48 |
| 11 | Kaarina Koivuniemi |  Suomi | 40,33 | 32,72 | 40,05 |  |  |  | 40,33 |
| 12 | Ingeborg Mello de Preiss |  Argentiina | 39,04 | 37,84 | 37,24 |  |  |  | 39,04 |
| 13 | Libuše Nováková |  Tšekkoslovakia | 38,17 | X | 38,83 |  |  |  | 38,83 |
| 14 | Edera Cordiale-Gentile |  Italia | 38,22 | X | 37,03 |  |  |  | 38,22 |
| 15 | Suzanne Farmer |  Iso-Britannia | 34,54 | 37,34 | 37,96 |  |  |  | 37,96 |
| 16 | Paulette Veste |  Ranska | 37,64 | 28,94 | 33,28 |  |  |  | 37,64 |
| 17 | Gretel Bolliger |  Sveitsi | 35,34 | 36,36 | 36,24 |  |  |  | 36,36 |
| 18 | Frieda Tiltsch |  Itävalta | X | 27,84 | X |  |  |  | 27,84 |
William Jokinen

| William Jokinen |
| --- | --- |

Henkilötiedot
Syntynyt: 25. helmikuuta 1889 Peräseinäjoki
Kuollut: 10. marraskuuta 1958 (69 vuotta) Porvoo
Ammatti:  Vapaakirkon saarnaaja, sisälähetystyöntekijä, kirjailija
Vanhemmat:  Valentin Mäkirinta, myöh. Jokinen ja Sanna Jokinen, o.s. Vainionpää
Puoliso:  Maria Helena (Maija) Jokinen, o.s. Hildén
Lapset:  Ensio Johannes (Jukka) ja Ester
Kirjailija
Salanimi: Martti Taivalkoski
Aikakausi:  1912—1958
Tyylilajit:  hengellinen kirjallisuus
Aiheet:  etsikkoaika, kilvoitus, sielunhoito
Esikoisteos:  Onko ijankaikkinen helvetti olemassa? Päivänkysymyksiä. 1912.
Aiheesta muualla
Löydä lisää kirjailijoitaKirjallisuuden teemasivulta
William Matias Jokinen (25. helmikuuta 1889 Peräseinäjoki – 10. marraskuuta 1958 Porvoo) oli suomalainen Vapaakirkon saarnaaja ja sisälähetystyöntekijä sekä kirjailija. Hän käytti myös nimimerkkiä Martti Taivalkoski.
Christan Endeavor, CE –järjestö

Francis E. Clark perusti vuonna 1881 Yhdysvaltojen Willistonissa ensimmäisen CE-yhdistyksen. Siihen liittyi 50 henkilöä. Vuonna 1914 maailmanlaajuisesti jäseniä oli 5 000 000. Järjestön ilmettä kuvasi mm. ”Ratkaisukristillisyys” ja ”Kristus ja seurakunta”. Paljon painoa pantiin rukoukselle ja Raamatun säännölliselle lukemiselle. Vuonna 1916 Jokisen veljeksistä tuli Nuorten kristittyjen Liiton (CE) matkasihteereitä. William Jokinen toimi CE:n ensimmäisenä matkasihteerinä ja puhujana sekä järjestön hallituksen jäsenenä 1916 – 1945. Vuonna 1947 CE-liitto ja Varhaisnuorisoliitto lakkautettiin. Tilalle perustettiin Suomen Vapaakirkon Nuoret.
CE-yhdistyksen jäsenlupaus oli tällainen:
»”Uskoen, että Herra Jeesus Kristus antaa voimaa, lupaan Hänelle koettaa tehdä , mitä Hän tahtoo minun tekevän, että säännöllisesti rukoilen ja luen Raamattua joka päivä, ja kannatan omaa seurakuntaani kaikella tavalla, varsinkin käymällä sen viikko- ja sunnuntaikokouksissa, ellei minulla ole joku sellainen este, jonka voin omantuntoni hyväksymänä esittää Vapahtajalleni, ja tietoni mukaan tahdon elää kristillistä elämää. Varsinaisena jäsenenä lupaan olla uskollinen kaikille velvollisuuksilleni, olla läsnä ja ottaa osaa muullakin tavoin kuin vain lauluun, jokaiseen nuorten kristittyjen yhdistyksen kokoukseen, jollei minua estä joku syy, jonka voin omantuntoni. hyväksymänä esittää Herralleni ja Mestarilleni. Jos minun täytyy olla poissa kuukauden pyhityskokouksesta, tahdon, mikäli mahdollista, lähettää ainakin raamatunlauseen luettavaksi vastauksena nimeäni huudettaessa.”»
Julkaisuista

Puhujamatkoilla Jokisen veljekset huomasivat hengellisten kirjojen arvon. Juhlavieraille olisi merkityksellistä saada kotiin hyvä kirja, joka hyödyttäisi elämän taisteluissa. William julkaisi ensimmäisen kirjansa vuonna 1919. Vuoteen 1932 mennessä WSOY julkaisi kuusi Williamin kirjaa. Sisällöt koskettelivat uskonnollisia tutkisteluja ja muistelmia, uskonnollisia puheita, oli kirjanen kiusatuille ja kärsiville, voimakas herätysromaani, lohdun sanoja sekä hiljaisten hetkien lauluja. Oman elämänsä suurina ahdistuksen vuosina William kirjoitti kirjat ”Mitä tämän jälkeen” ja ”Kuoleman porttien takana”. Viimeisin kirja oli ”Näky”, josta ilmestyi kuusi painosta. Tuottelias kirjailija William Jokinen julkaisi nelisenkymmentä kirjaa. Runoilija William Jokisen tuotantoa on myös sävelletty.
Arviointia

Alussa kuvattu kodin lähtökohtatilanne Jokisen veljeksillä ulkoisesti oli huono. Kuitenkin rakastava, uskoon tullut äiti piti hyvää huolta pojistaan. Näistä lähtökohdista lähteneinä hengellisen heräämisen jälkeen pojista tuli aloitekykyisiä, kutsumustietoisia evankelistoja. Ajateltakoon esimerkiksi kaupunkievankelioinnissa kaupunkien suurimpien tilojen vuokraamisia herätyskokouksia varten sekä telttatoiminnan aloittamista. Kokoustoimintaan suhtauduttiin kriittisesti tai sitä ihasteltiin. Kouluneuvos S. Salmensaaren sana pätee herätyksiin nähden: ”Kun puhutaan herätyksistä ja niiden tuloksista, niin luetellaan vain kääntyneiden lukumäärä, jopa vain se, kuinka moni nosti kätensä kokouksissa Syrjään vetäytyneistä ja luopiosta ei tehdä lukua.” Jokisen veljestenkin tulokset näyttävät suurilta. Sivuun jääneitäkin oli paljon. Tätä arvosteltiin. Tiukimmat arvostelivat Vapaakirkon jäsenmäärän kasvun kannalta. Tulokset näyttävät kuivuneen. CE-liiton tilastot eivät ole myöskään rohkaisevat.
Toisensuuntainen on arvio, jolloin tilastot on syytä jättää sivuun. Veljesten herätys nosti Vapaan Lähetyksen kuolleesta tilasta. Uusi aika koitti. Silti ratkaisun tehneistä moni jäi varsin pian pois. Seurakuntatoiminnoissa ei ehkä ollut vastaavaa latausta kuin veljeksillä. Ehkä vanhemmilla seurakuntalaisilla oli ennakkoluuloja ja jäykkyyttä. Eeli ja William Jokisen kokouksista sai alkunsa CE-nuorisoliike, johon vuonna 1914 kuului 130 jäsentä ja, joka eli kukoistusaikaansa 1920-luvulla. Seurakunnan jäsenmäärää se ei suurestikaan kasvattanut, koska liikkeeseen kuuluminen ei edellyttänyt seurakuntaan kuulumista. Sen sijaan seurakunnan työhön sillä oli suuresti virvoittava vaikutus. CE:n valinta lienee kuitenkin ollut huono ratkaisu; se ei pystynyt korvaamaan seurakuntaa. Mutta tuli toki uutta: into herätystyöhön, uusia työntekijöitä. Useat Vapaakirkon saarnaajat olivat tulleet kääntymykseen tai kosketuksiin evankeliumin kanssa veljesten kokouksissa. CE oli nuorten liitto, josta aikuistuneet jäsenet siirtyivät eri seurakuntiin. Myös Vapaasta Lähetyksestä siirtyi näinä aikoina paljon jäseniä muihin yhdyskuntiin. Myöhemmin entisiä CE:läisiä siirtyi Vapaakirkkoon. Se luultavasti lisäsi jäseniä. Niinpä ehtoolliselle oikeutetuilla mitattuna 1920 – 1940 jäsenmäärä kaksinkertaistui. Oleellisimmin vaikuttivat uudet herätykset Vapaakirkon omilla kentillä.
Teoksia

Lauluja herätyskokouksille, toimittaneet Veljekset Jokinen.  Eeli ja William Jokinen 1912
Onko ijankaikkinen helvetti olemassa? Päivänkysymyksiä.  Tekijä, Hämeenlinna 1912, 2. painos Kotimainen herätystyö, Tampere 1915
Kuninkaan saapuessa, kirjoitti W. J.  Tekijä, Tampere 1914
Suomen nuoriso Kristukselle.  Kotimainen herätystyö, Tampere 1915
Herätyslauluja, osa 1, toimittaneet veljekset Jokinen.  Eeli Jokinen, Jyväskylä 1916, 20. painos 1944
Mikä valtakunta lopullisesti voittaa näissä kansojen kamppailuissa : suuria ajan kysymyksiä.  Veljekset Jokinen, Turenki 1920
Mitä on henkikaste, hengellä täyttyminen, kielillä puhuminen, osat 1-2, tekijät C. Morgan ja W. Jokinen.  Veljekset Jokinen, Jyväskylä 1921
Ikuinen aamu.  Veljekset Jokinen, Turenki 1923
Maailma katastrofin edessä.  Veljekset Jokinen, Turenki 1923
Kun muistot heräävät.   WSOY 1926
Kristus maailman yössä.   WSOY 1927
Koko kaupunki joutui sekasortoon, romaani.  WSOY 1929
Hyljättyjen Jumala : kirjanen kiusatuille ja kärsiville ijäisyysmatkaajille.   WSOY 1929
Kokoelma herätyslauluja, toimittanut William Jokinen.  Hämeenlinna 1930
Siunausten virrassa : lohdun ja rohkaisun sanoja Jumalan siunausta etsiville.  WSOY 1931
Matkanäkyjä : hiljaisten hetkien lauluja.  WSOY 1932
Lopun merkit puhuvat.   Uusi Kirja, Helsinki 1933
Suuren herätyksen päivä : sanoja herätyksestä ja hengenvuodatuksesta.  1935
Evankeliumia kiusatuille, osa 1.  Uusi kirja, Helsinki 1936
Jumalan puutarhassa : runoja ja mietelmiä.  WSOY 1936
Palava elämä : ajatuksia mestarin edessä.  WSOY 1937
Elämän päivät : syntymäpäiväkirja : raamatun lauseita ja runoja jokaiselle vuoden päivälle, koonnut William Jokinen.  WSOY 1938, 2. painos 1943, 3. painos 1944, 4. painos 1945, 5. painos 1946
Hädässä.  WSOY 1939
Mestari ja vaeltaja : runoja.  Kuva ja Sana, Lahti 1943
Palava maailma : tulevat tapahtumat ennustusten valossa.  Uusi kirja, Helsinki 1943
Rakkaus ja uhri, romaani.  Kuva ja sana, Helsinki 1944 (nimimerkillä Martti Taivalkoski)
Heittäkää minut mereen, Sielunhoidollisia herätyskirjoja 4.  Kuva ja sana, Helsinki 1945
Mitä tämän jälkeen? : ajatuksia vainajiemme elämästä.  Uusi kirja, Helsinki 1945, 2. painos 1946, 3. painos Gummerus 1948
Tuonelan porttien takaa.  Uusi kirja, Helsinki 1948
Laulujen Raamattu : Raamatun suurta runoutta.  1949
Riisuttu ihminen : mietteitä.   Uusi kirja, Helsinki 1951
Myrskyn jälkeen, runoja.  WSOY 1951
Näky.   Uusi kirja, Helsinki 1952, 2. painos Karisto 1952, 3. painos Karisto 1953, 4. painos Karisto 1956, 5. painos Karisto 1959, 6. painos nimellä Näky Ikuiset rannat, Karisto 1979
Syysvaunut : mietteitä ja vähän satiirin suolaa.   1953
Veljekset maailmalla : lapsuuden ja nuoruuden muistoja vuosisadan vaihteen kummaltakin puolen.  Karisto 1954
Veljekset taistelun helteessä : muistelmia.   Karisto 1955
Myrskyiset vuotemme.  Karisto 1956
Kuuntelen.  Karisto 1958
Ikuiset rannat, elämäkerran kirjoittanut Onni Pönniäinen.  Karisto 1959
Sodoman pappi : tunnustusromaani.  Kuva ja sana, Helsinki 1960